open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Roy Wood

**Roy Wood** (s. 8. marraskuuta 1946, Birmingham) on englantilainen multi-instrumentalisti, laulaja ja lauluntekijä. Hänen ensimmäinen yhtyeensä oli Mike Sheridan and The Nightriders. Vuonna 1966 hän perusti The Move -yhtyeen ja 1971 oli vuorossa Jeff Lynnen kanssa koottu sinfonista rockia soittanut Electric Light Orchestra. Wood erosi siitä kuitenkin jo ensimmäisen albumin jälkeen ja perusti Wizzard-yhtyeen. Wizzardin musiikin tyylilaji sai vaikutteita 1950-luvun rock and rollista, ja sama linja jatkui myös soolotuotannossa.

Roy Wood's Wizzard on esiintynyt Suomessa ainakin Ruisrockissa 1973. Tosin Roy Wood oli lavalla vain minuutin verran, kun hän oli suuttunut äänentoistolaitteisiin ja ennen kaikkea Status Quon menestykseen. Yleisö nimittäin kaatoi aidat ja juoksi esiintymislavan eteen. Tästä Roy Wood ei pitänyt.

Woodin musiikki vetosi suomalaiseen kuulijakuntaan, sillä esimerkiksi MUSA-lehden lukijakunta äänesti Wizzardin singlen "Angel Fingers" vuoden 1973 neljänneksi parhaaksi ja saman yhtyeen kappaleen "See My Baby Jive" sijalle 11. Samassa lehdessä alkoi myös artikkelisarja muusikon urasta.

## Diskografia

### Albumit
* Boulders (1973)
* Mustard (1975)
* Roy Wood Story (1976)
* On the Road (1979)

Wizzard:
* Wizzard Brew (1973)
* Introducing Eddy and The Falcons (1974)
* See My Baby Jive (1974)
* The Wizzard - Roy Wood (1977)

Roy Wood & The Wizzo Band:
* Super Active Wizzo (1977)

### Singlet
* Goin' Down the Road / The Premium Bond Theme (1974)

Wizzard:
* Rock 'n' Roll Winter / Dream of Unwin (1974)

## Lähteet

* Singlearvostelut MUSA-lehden numeroissa 6 ja 9/1974.
*
Richard Thomas

**Richard Earl Thomas** (s. 13. kesäkuuta 1951 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa John-Boy Waltonin roolissa CBS:n draamasarjassa *[[Waltonin perhe]]*. 

Thomas aloitti uransa lapsinäyttelijänä 1950-luvulla. Hän on näytellyt uransa aikana myös useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, muun muassa vuonna 1990 Stephen Kingin romaaniin perustuvassa minisarjassa *[[Se (minisarja)|Se]]*, jossa hän esitti Bill Denbroughia.

## Filmografia
*Kypsymättömät (*Last Summer*, 1969)
*Kesä jona vartuin (*Red Sky at Morning*, 1970)
*Tyttömurhat (*The Todd Killings*, 1971)
*Tulet pitämään äidistäni (*You’ll Like My Mother*, 1972)
*Länsirintamalta ei mitään uutta (*All Quiet on the Western Front*, 1979)
*Vaarojen planeetta (*Battle Beyond the Stars*, 1981)
*Tunneli 21 [*Berlin Tunnel 21*, 1981)
*Sanattomia tunteita (*Johnny Belinda*, 1982)
*Vaikea valinta (*Hobson's Choice*, 1983)
*Yön uhka (*The Final Jeopardy*, 1985)
*Taivaalliset huijarit (*Glory! Glory!*, 1989)
*U.S.S. Indianapolis – viimeisellä matkalla (*Mission of the Shark: The Saga of the U.S.S. Indianapolis*, 1991)
*Lauran painajainen (*I Can Make You Love Me*, 1993)
*Waltonin sukukokous (*A Walton Thanksgiving Reunion*, 1993)
*Linda (*Linda*, 1993)
*Myrkkymalja (*Death in Small Doses*, 1995)
*Pahan palkka (*Down, Out and Dangerous*, 1995)
*Waltonin perheen häät (*A Walton Wedding*, 1995)
*Rakkaus on sokea (*What Love Sees*, 1996)
*Ihmeitä tekevät kortit (*The Miracle of the Cards*, 2001)
*Annan unelma (*Anna's Dream*, 2002)
*Fortune Hunters (*Million Dollar Kid*, 2000)

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Viro yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa

**[[Viro]]** on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman Euroopan-mestaruuskilpailuihin vuosina 1934 ja 1938 sekä uudelleen itsenäistymisensä jälkeen vuodesta 1994. Maa on saavuttanut yhteensä 13 mitalia, joista kolme on kultaa. EM-kisojen mitalitilastossa se on 31. sijalla.

Virolle Euroopan-mestaruuden ovat voittaneet kuulantyöntäjät Arnold Viiding ja Aleksander Kreek 1930-luvulla sekä kymmenottelija Erki Nool Budapestissa 1998. Nool oli maan ensimmäinen kaksinkertainen EM-mitalisti, sillä hän saavutti myös hopeaa Münchenissä 2002. Hänen jälkeensä kiekonheittäjä Gerd Kanter on saavuttanut neljä mitalia, kolme hopeaa ja yhden pronssin.

## Viron menestys  kisoittain

Torinon EM-kilpailuissa 1934 Viro saavutti kaksi mitalia. Arnold Viiding voitti kultaa kuulantyönnössä ja Gustav Sule saavutti pronssia keihäänheitossa. Viiding sijoittui lisäksi kiekonheitossa viidenneksi. Pariisissa 1938 kuulantyönnön voittanut Aleksander Kreek oli ainoa virolaismitalisti. Keihäänheitossa Gustav Sule sijoittui neljänneksi ja Friedrich Issak viidenneksi. Ruudi Toomsalu sijoittui pituushypyssä viidenneksi.

Helsingin EM-kilpailuissa 1994 seiväshyppääjä Valeri Bukrejev sijoittui kahdeksanneksi ja oli ainoa pistesijoille yltänyt virolainen. Budapestissa 1998 Erki Nool voitti kymmenottelussa kultaa mutta muita virolaisia ei pistesijoille päässyt. Münchenissä 2002 Nool saavutti hopeaa, kuten myös maratonjuoksija Pavel Loskutov. Jane Salumäe sijoittui naisten maratonilla neljänneksi ja Aleksander Tammert miesten kiekonheitossa viidenneksi. Göteborgissa 2006 Viron mitalistit ja samalla ainoat kahdeksan parhaan joukkoon yltäneet olivat kiekonheiton hopeamitalisti Gerd Kanter ja pronssimitalisti Aleksander Tammert. Barcelonassa 2010 Viron saaliina oli kaksi pistesijaa: neljänneksi sijoittuivat kiekonheittäjä Gerd Kanter ja kymmenottelija Mikk Pahapill. Helsingissä 2012 Gerd Kanter saavutti kiekonheitossa hopeaa ja Rasmus Mägi sijoittui 400 metrin aitajuoksussa viidenneksi. Zürichissä 2014 Kanter ja Mägi saavuttivat lajeissaan hopeaa, minkä lisäksi Viro saavutti kaksi pistesijaa. Amsterdamissa 2016 Kanter sai pronssia ja lisäksi neljä urheilijaa saavutti pistesijan. Berliinissä 2018 Magnus Kirt saavutti keihäänheitossa pronssia ja lisäksi kolme urheilijaa saavutti pistesijan.

## Viron EM-mitaliurheilijat

## Lähteet

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Novozybkov

**Novozybkov** () on kaupunki Brjanskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee 207 kilometriä Brjanskista lounaaseen. Länteen Valko-Venäjälle on sekä maanteitse että junalla runsaan 25 kilometrin matka.  Kaupungissa asui 40&nbsp;552 henkeä (vuonna 2010). Kaupunki on myös 12&nbsp;415 asukkaan Novozybkovin piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan.

Paikkakunta on saanut alkunsa vainoja paenneiden vanhauskoisten perustamasta Zybkajan kylästä. Vuonna 1807 siitä tuli Tšernigovin lääniin kuulunut kihlakuntakaupunki. 1800–1900-lukujen vaihteessa se oli suuri tulitikkuteollisuuden keskus. Vuonna 1887 rakennettiin Brjanskin ja Gomelin välinen rautatie. Toisen maailmansodan aikana Novozybkov oli saksalaisten miehittämä. Nykyisin siellä on mm. sähköteknistä ja konepajateollisuutta. Kaupunki on yksi Venäjän vanhauskoisten hengellisistä keskuksista.

## Asukasluvun kehitys
 

## Liikenne
Kaupungin eteläpuolitse kulkee M13-valtatie (Brjansk–Valko-Venäjän raja–Homel). Venäjän  ja Valko-Venäjän rautateiden päärataverkojen osuus Brjansk–Unetša–Klintsy–Novozybkov–Dobruš–Homel kulkee kaupungin kautta (Novozybkovin asema), ja siltä haarautuu sivurata kaakkoon Ukrainan puolelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Novozybkovia käsitelevä tiedotusportaali  
* Junayhteydet kaupungista  
* Epävirallinen kaupunkisivusto 
* Epävirallisen kaupunkisivuston tiivis versio  
* Novozybkovin piirin hallinto
Andy Selva

**Andrea (Andy) Selva** (s. 23. toukokuuta 1976 Rooma, Italia) on sanmarinolainen jalkapalloilija ja pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut San Marinon jalkapallomaajoukkuetta 74 ottelussa ja tehnyt niissä 8 maalia. Seuratasolla hän on pelannut vuodesta 2014 alkaen San Marinon amatöörisarjassa (Campionato Sammarinese di Calcio) La Fioritan joukkueessa. Selvan edellisiä seuroja ovat olleet muun muassa Sassuolo (53 ottelua, 23 tehtyä maalia) ja Padova (20 pelattua ottelua, 2 tehtyä maalia).

## Lähteet
Eli Heckscher

**Eli Filip Heckscher** (24. marraskuuta 1879 Tukholma, Ruotsi – 23. joulukuuta 1952 Tukholma) oli ruotsalainen taloustieteilijä ja taloushistorioitsija.  

Heckscher syntyi juutalaiseen perheeseen. Hänen isänsä oli tanskalaissyntyinen pääkonsuli Isidor Heckscher. Hänestä tuli ylioppilas 1897, minkä jälkeen hän opiskeli Uppsalan yliopistossa ja Göteborgin korkeakoulussa. Filosofian tohtori hänestä tuli 1907. Hän oli vuosina 1909–1929 kansantaloustieteen ja tilastotieteen professori Tukholman kauppakorkeakoulussa. Tämän jälkeen hänestä tuli taloushistorian professori vuoteen 1945. 

Eli Heckscher on julkaisut 1&nbsp;148 kirjaa ja artikkelia, muun muassa tutkielman merkantilismista. Se on käännetty monelle kielelle. Bertil Ohlinin kanssa hän laati *[[Heckscherin-Ohlinin teoreema]]n*. 

Eli Heckscherin poika oli Gunnar Heckscher (1909–1987), joka oli maltillisen kokoomuksen johtaja vuosina 1961–1965. Hänen pojanpoikansa on sosialidemokraattinen poliitikko Sten Heckscher.

## Lähteet
*Ohlin, Bertil: "Heckscher, Eli Filip", *Svenskt biografiskt lexikon*, vol. 18, s.&nbsp;376–381. (Artikkelin verkkoversio.)

## Kirjallisuutta
*
Latvia yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa

**[[Latvia]]** on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman Euroopan-mestaruuskilpailuihin vuosina 1934 ja 1938 sekä uudelleen itsenäistymisensä jälkeen vuodesta 1994. Maa on saavuttanut yhteensä kymmenen mitalia, joista neljä on kultaa. EM-kisojen mitalitilastossa se on 29. sijalla.

Latvialle Euroopan-mestaruuden ovat voittaneet Jānis Daliņš 50 kilometrin kävelyssä Torinossa 1934, Stanislavs Olijars 110 metrin aitajuoksussa Göteborgissa 2006, Ineta Radeviča pituushypyssä Barcelonassa 2010 ja Zigismunds Sirmais keihäänheitossa Amsterdamissa 2106. Olijars on Latvian ainoa kaksinkertainen EM-mitalisti.

## Latvian menestys kisoittain

Torinon EM-kilpailuissa 1934 Jānis Daliņš voitti kultaa 50 kilometrin kävelyssä. Neljänneksi sijoittuivat keihäänheitossa Otto Jürgis ja kymmenottelussa Jānis Dinza. Vuoden 1938 EM-kilpailuissa paras latvialainen oli naisten keihäänheitossa viidenneksi ja kuulantyönnössä kuudenneksi sijoittunut Lavize Aldzere-Puce.

Helsingin EM-kilpailuissa 1994 Māris Bružiks saavutti kolmiloikassa pronssia. Budapestissa 1998 Latvian ainoa mitalisti oli 20 kilometrin kävelyssä hopeaa saavuttanut Aigars Fadejevs. Münchenissä 2002 Stanislavs Olijars saavutti 110 metrin aitajuoksussa hopeaa. Ēriks Rags sijoittui keihäänheitossa neljänneksi, Jelena Prokoptšuka 10&nbsp;000 metrin juoksussa viidenneksi ja Liga Klavina seitsenottelussa kahdeksanneksi. Göteborgissa 2006 Olijars voitti kultaa 110 metrin aitajuoksussa. Hänen lisäkseen kahdeksan parhaan joukkoon sijoittuivat Dmitri Milkevitš neljänneksi 800 metrin juoksussa, Vadims Vasiļevskis neljänneksi ja Ainārs Kovals viidenneksi keihäänheitossa sekä Jelena Prokoptšuka kuudenneksi 10&nbsp;000 metrin juoksussa. Barcelonassa 2010 Latvia saavutti pituushyppääjä Ineta Radevičan kultamitalin ja kuulantyöntäjä Māris Urtānsin pronssimitalin lisäksi kaksi pistesijaa: keihäänheittäjistä Ainārs Kovals oli kuudes sekä Madara Palameika kahdeksas. Urtāns nousi pronssimitalistiksi kun kilpailun alkuperäinen voittaja Andrei Mih’nevitš hylättiin dopingin vuoksi. Helsingissä 2012 Laura Ikauniece ja Aiga Grabuste saavuttivat seitsenottelussa hopeaa ja pronssia, minkä lisäksi Latvia saavutti viisi pistesijaa. Zürichissä 2014 latvialaisurheilijat jäivät ilman mitaleja ja saavuttivat kolme pistesijaa. Amsterdamissa 2016 Zigismunds Sirmais voitti keihäänheitossa kultaa ja lisäksi kaksi urheilijaa oli pistesijoilla.

## Latvian EM-mitaliurheilijat

## Lähteet

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
The Move Greatest Hits

**The Move Greatest Hits** on Hollannissa tehty kokoelma-albumi brittiläisen The Move -yhtyeen tuotannosta. Levyn sarjatunnus on NEON NC 8333012 ja se on koottu yhteistyössä Noeland Productions -yhtiön kanssa. Kannen suunnittelun on tehnyt Studio Wondergem GVN Hollannin Baarnissa.

Kappaleiden tuottajina ovat olleet:
* Denny Cordell: A1, A6-7, B1-4, B6-9
* Roy Wood ja Jeff Lynne: A2
* Roy Wood, Carl Wayne ja Rick Price yhteistyössä Gerald Chevinin kanssa: A3-5
* Denny Cordell ja Tony Visconti: B5

## Kappaleet

A-puoli

# Flowers in the Rain (Roy Wood)
# Brontosaurus (Roy Wood)
# Hello Susie (Roy Wood)
# Beautiful Daughter (Roy Wood)
# Don't Make My Baby Blue (Mann / Weil)
# Yellow Rainbow (Roy Wood)
# Kilroy Was Here (Roy Wood)

B-puoli

# Fire Brigade (Roy Wood)
# (Here We Go Round) The Lemon Tree (Roy Wood)
# Weekend (Post / Miller)
# Walk Upon the Water (Roy Wood)
# Hey Grandma (Miller / Stevenson)
# Useless Information (Roy Wood)
# Zing Went the Strings of My Heart (Hanley)
# The Girl Outside (Roy Wood)
# Mist on a Monday Morning (Roy Wood)

## Lähteet

* The Move MC Greatest Hits (NEON NC 8333012)
Purseri

**Purseri** on merenkulun ja ilmailualan ammatti ja matkustamon esimiehen titteli. Purseri työskentelee matkustajalaivoilla tai lentokoneissa ja hänen tehtäviinsä kuuluu matkustamon valmistelevat tehtävät. Tehtävien laajuus vaihtelee varustamon mukaan; niihin kuuluvat esimerkiksi tehtävien jako matkustamossa palvelevien henkilöiden kesken, matkan esittely ja kuulutukset, tarjoilutehtävät ja niiden valvominen, laivan tai lentokoneen varustaminen taloustarvikkeiden ja myyntituotteiden osalta. Purserin tulee tuntea myös turvallisuusvälineet ja toimenpiteet aluksella tai lentokoneessa.

## Katso myös
*Stuertti
Agorismi

**Agorismi** on radikaali vasemmistolibertaristinen anarkismin muoto, jonka Samuel Edward Konkin III (tunnettu myös nimellä SEK3) kehitti anarkokapitalismista 1900-luvun lopulla. Agoristien päämääränä on yhteisö, jossa kaikki ”suhteet ihmisten välillä ovat vapaaehtoisia vaihtoja – vapaa markkinatalous.” Agoristit ovat propertarianistisia markkina-anarkisteja, joiden mielestä omistusoikeus on luonnonoikeus, joka syntyy itsensä omistamisesta ja joka ei estä yhteisomistusta, mikäli omaisuuden omistajat vapaaehtoisesti sopivat sellaisesta keskenään. Agoristien kesken ei ole yhteneväistä käsitystä immateriaalioikeuksista.

## Katso myös
* Individualistinen anarkismi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
8 Spruce Street

**8 Spruce Street**, aiemmin **The Beekman**, on pilvenpiirtäjä New Yorkissa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Manhattanin eteläosassa lähellä monia historiallisia rakennuksia kuten New Yorkin kaupungintaloa ja Woolworth Building pilvenpiirtäjää. 76-kerroksinen pilvenpiirtäjä on 265 metriä korkea. Rakennus rakennettiin vuosina 2006–2011.

Arkkitehti Frank Gehryn suunnitteleman rakennuksen viisi ensimmäistä kerrosta on varattu New Yorkin kaupungin ala-asteen koululle. Poimutetulla teräspinnalla päällystetty torniosa on varattu asunnoille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ratsastus kesäolympialaisissa 2004

**Vuoden [[Kesäolympialaiset 2004|2004 olympialaisten]] [[ratsastus]]** järjestettiin Markopoulo Olympic Equestrian Centressä, Ateenassa. Ratsastuksessa kilpailtiin kolmessa lajissa: kouluratsastuksessa, kenttäratsastuksessa ja esteratsastuksessa, kaikissa sekä yksilö- että joukkueluokissa. 

## Osallistujat
Kouluratsastukseen osallistui yhteensä 52 urheilijaa 18 eri maasta, kenttäratsastukseen 14 eri maan joukkueet ja esteratsastukseen 77 yksilöurheilijaa 27 maasta ja 16 maan joukkueet.

### Osallistujamaat (29)

*
* 
*
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
*
* 
* 
*
* 

* 
*
* 
* 
*
* 
* 
* 

* 
* 
*
* 
*

## Mitalistit

## Mitalitaulukko
Liettua yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa

**[[Liettua]]** on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman Euroopan-mestaruuskilpailuihin vuonna 1934 sekä uudelleen itsenäistymisensä jälkeen vuodesta 1994. Maa on saavuttanut yhteensä yhdeksän mitalia, joista kaksi on kultaa. EM-kisojen mitalitilastossa se on 34. sijalla. Maan ainoat Euroopan-mestarit ovat kiekonheittäjiä. Virgilijus Alekna voitti kultaa Göteborgissa 2006 ja Andrius Gudžius Berliinissä 2018. Hänen lisäkseen mitaleille ovat yltäneet korkeushyppääjät Nelė Žilinskienė, Raivydas Stanys ja Airinė Palšytė, pikajuoksija Lina Grinčikaitė sekä keihäänheittäjä Liveta Jasiūnaitė.

## Liettuan menestys kisoittain

Liettualaisurheilijat eivät saavuttaneet pistesijoja – tuolloin pistesijoja olivat kuusi ensimmäistä sijaa – vuoden 1934 EM-kilpailuissa. Helsingissä 1994 Nelė Žilinskienė saavutti korkeushypyssä pronssia, ja hänen lisäkseen kahdeksan parhaan joukkoon sijoittuivat Rita Ramanauskaitė keihäänheitossa viidenneksi, Remigija Nazarovienė seitsenottelussa seitsemänneksi sekä Audrius Raizgys kolmiloikassa kahdeksanneksi. Budapestissa 1998 Virgilijus Alekna saavutti kiekonheitossa pronssia ja Nazarovienė sijoittui seitsenottelussa neljänneksi. Münchenissä 2002 Alekna sai kiekonheitossa hopeaa, Austra Skujytė sijoittui seitsenottelussa neljänneksi ja Kristina Saltanovič oli 20 kilometrin kävelyssä seitsemäs. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 Alekna voitti kiekossa kultaa ja Živilė Balčiūnaitė sijoittui maratonilla neljänneksi. Barcelonassa 2010 Živilė Balčiūnaitė voitti maratonin mutta menetti kultamitalinsa myöhemmin dopingkäryn vuoksi. Näin Liettua jäi kisoissa ilman mitaleja. Pistesijoille päätyivät viidenneksi sijoittuneet kiekonheittäjät Virgilijus Alekna ja Zinaida Sendriūtė, kuudenneksi kymmenottelija Darius Draudvila ja 20 kilometrin kävelijä Kristina Saltanovič. Helsingissä 2012 Raivydas Stanys saavutti korkeushypyssä hopeaa ja Lina Grinčikaitė 100 metrin juoksussa pronssia. Heidän lisäkseen kahdeksan parhaan joukkoon pääsi vain Natalija Piliušina 800 metrin juoksussa. Zürichissä 2014 liettualaisurheilijat jäivät ilman mitaleja ja saavuttivat kaksi pistesijaa. Amsterdamissa 2016 Airinė Palšytė saavutti korkeushypyssä hopeaa ja pistesijalle ylsivät neljänneksi puolimaratonilla sijoittunut Rasa Drazdauskaitė ja kahdeksanneksi naisten puolimaratonin joukkuekilpailussa sijoittunut joukkue. Berliinissä 2018 Andrius Gudžius voitti kiekonheitossa kultaa ja Liveta Jasiūnaitė saavutti keihäänheitossa pronssia.

## Liettuan EM-mitaliurheilijat

## Lähteet

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Viulukonsertto nro 3 (Bruch)

Max Bruch sävelsi **kolmannen [[viulukonsertto]]nsa** d-mollissa (op. 58) vuosina 1890–1891. Siinä missä ensimmäinen konsertto on vakiinnuttanut asemansa ohjelmistossa ja toista esitetään satunnaisesti, ei kolmatta soiteta lähes koskaan. Suosion puutteesta huolimatta sekä säveltäjä itse että Joseph Joachim, jolle teos omistettiin, ihailivat konserttoa. Alun perin Bruch sävelsi vain yhden osan, Allegron (1. osa), mutta Joachim sai hänet laajentamaan teoksen kolmiosaiseksi.

## Osat
# Allegro energico
# Adagio
# Finale. Allegro molto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nuotteja
Pertti Hasanen

**Pertti Hasanen** (s. 31. heinäkuuta 1954) on suomalainen, 1970-luvulla SM-sarjassa ja SM-liigassa pelannut jääkiekkomaalivahti.

Hasanen edusti SM-sarjassa Turun Tovereita kausina 1971–1975, I-divisioonassa Kiekko-Reipasta kaudella 1975–1976 sekä SM-liigassa Tampereen Tapparaa kausina 1976–1979. Keväällä 1979 hän voitti Suomen-mestaruuden. Hän esiintyi SM-sarjassa ja -liigassa yhteensä 170 runkosarjaottelussa ja kahdessa pudotuspelissä, enimmäkseen varamaalivahtina.

Hasanen on toiminut pelaajauransa jälkeen valmentajana sekä Suomessa että Yhdysvaltain yliopistosarjassa sekä kykyjenetsijänä Calgary Flamesille vuosina 2001–2005 ja Los Angeles Kingsille 2007–2009. Vuosina 2010–2012 Hasanen toimi Bostonin yliopistojoukkueen urheilujohtajana ja 2015–2018 New Jersey Devilsin yksilötaitovalmentajana. Kaudella 2018–2019 Hasanen toimii Saksassa DEL-joukkue Adler Mannheimin apuvalmentajana.

Hasasen yritys, Bostonissa päämajaansa pitävä Power Wear, myy hänen kehittämiään voimahousuja, joiden tarkoitus on tehostaa harjoittelua ylimääräisellä painolastilla mutta joissa painopistettä ja käyttömukavuutta on kehitetty esimerkiksi nilkkapainoihin tai lyijyliiveihin verrattuna. Housut piirretään ja leikataan Turussa ja painot valmistetaan Laitilassa. Housujen ompelu tapahtuu Virossa.

## Lähteet

* 
* 
* 

### Viitteet
Staten Island Ferry

**Staten Island Ferry** on Yhdysvalloissa New Yorkin kaupungin tarjoama lauttayhteys Manhattanin saaren eteläkärjen ja Staten Islandin hallintoalueen St. Georgen kaupunginosan välillä. Lauttayhteys on ollut kaupungin ylläpitämä vuodesta 1905 lähtien.

Lauttayhteyttä käyttää vuosittain yli 21 miljoonaa matkustajaa. Noin 8,4 kilometriä pitkä ja 25 minuuttia kestävä lauttamatka on ilmainen. Lauttamaksuista luovuttiin vuonna 1997. Käytössä on kahdeksan alusta, joiden matkustajamäärät vaihtelevat noin 1&nbsp;300 matkustajasta 6&nbsp;000 matkustajaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Boppin’ (albumi)

**Boppin**' on keravalaisen rockabilly-yhtye Teddy & The Tigersin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuoden 1978 toukokuussa. Se oli Poko Rekordsin ensimmäinen albumijulkaisu yhdessä Eppu Normaalin *[[Aknepop|Aknepopin]]* kanssa. Levyn albumitunnus on kuitenkin PÄLP-1.

*Boppinia’* äänitettiin Microvox-studioilla lokakuussa 1977 sekä tammi- ja huhtikuussa 1978. Äänittäjänä toimi Pekka Nurmikallio. Levyn tuotti Johnny Flight eli Kari Heimonen. Levynkannen suunnitteli Richard Stanley. Albumi sisältää kolme yhtyeen omaa kappaletta ja yksitoista cover-versiota.

Englanninkielisen esittelytekstin on kirjoittanut Suomen ensimmäisen rock and roll -sukupolven edustaja Jussi Raittinen. Hän kertoo nähneensä yhtyeen ensimmäisen kerran syksyllä 1977 Dr. Feelgoodin lämmittely-yhtyeenä. Raittinen kertoo vaikuttuneensa yhtyeen esittämistä kappaleista, joihin lukeutuivat Buddy Hollyn harvinaisempi klassikko "Rock Around with Ollie Vee", Eddie Cochranin kappaleet "Jeanie, Jeanie, Jeanie" ja "Cotton Picker", Gene Vincentin kappaleet "Lotta Lovin'" ja "Blue Jean Bop", Johnny Burnetten "Baby Babe" sekä yhtyeen omat kappaleet "High School Susan" ja "Tiger Street". Yhtyeen imago oli myös Raittisen mieleen Teddy Guitarin puoliakustista Hofner-kitaraa myöten. Raittinen mainitsee Suomen kolmannen rock and roll -sukupolven pääedustajaksi Hurriganes-yhtyeen ja uskoo, että seuraavan sukupolven nimi on Teddy & The Tigers.

Albumi sai suomalaisissa musiikkilehdissä ristiriitaisen vastaanoton. *[[Suosikki|Suosikin]]* nimimerkki Väinämöinen kehui albumia ja piti sitä yhtenä parhaista suomalaisista rock and roll -albumeista, mutta kritisoi sovituksia ja kappalemateriaalin cover-painotteisuutta. *[[Soundi|Soundin]]* Waldemar Wallenius ei löytänyt levystä isompaa vikaa, mutta piti kappaleiden alkuperäisversioita parempina. *[[Musa (aikakauslehti)|Musan]]* nimimerkki Immu piti puolestaan albumia kehnona, falskina ja huolimattomana.

## Kappaleet

A-puoli

# Just Like Eddie (säv/san Goddard) Mirror Music – 2:08
# Lotta Lovin' (säv/san Bedwell) Song Prods. Ltd. – 2:09
# Jeanie, Jeanie, Jeanie (säv/san Mottala / Page) Northern Music – 2:17
# High School Susan (säv/san T. Guitar / J. Flight) Tiger Music – 2:13
# Rock Around with Ollie Vee (säv/san S. Curtis) Palace Music – 1:48
# All I Have To Do Is Dream (säv/san B. Bryant) Acuff Rose – 2:13
# Surfin' USA (säv. C. Berry, san. B. Wilson) Jewel Music Ltd. – 2:03

B-puoli

# Dancing Shoes (säv Martin, san Welch) Elstree Music - 2:04
# Baby Babe (säv/san J. Burnette / D. Burnette / Burlison / Mortimer) MCPS – 2:07
# Nervous Breakdown (säv/san Rocuzzo) Cross Music – 2:13
# Boppin' (säv T. Guitar, san J. Flight) Tiger Music – 2:01
# When Summer Is Gone (säv/san S. Curtis) Vica Music Inc. – 2:17
# Blue Jean Bop (säv Levy, san G. Vincent) Peter Maurice Music Co. Ltd. – 2:02
# Tiger Street (säv T. Guitar / J. Flight, san T. Guitar) Tiger Music – 2:00

## Muusikot

* Aikka "Teddy Guitar" Hakala - kitarat, laulu
* Ari-Pekka "A.P." Niemi - basso, laulu
* Pauli "Pale" Martikainen - rummut

## Lähteet

* Teddy & The Tigers LP Boppin' (Poko Records 1978)

### Viitteet
Trident Racing

**Trident** (aiemmin nimellä **Trident Racing**) on italialainen pikkuformulatalli, joka on kilpaillut GP2 luokassa vuodesta 2006 asti ja GP3 luokassa vuodesta 2012 asti. Trident on kilpaillut myös Formula Master ja Aasian GP2 -sarjoissa.

## Historia

Ensimmäisenä kilpailuvuotenaan talli saavutti kolme voittoa kuljettajina Gianmaria Bruni ja Andreas Zuber. Seuraavana vuonna Pastor Maldonado ajoi voittoon Monacon kilpailussa. Kaudella 2008 tallin kuljettajat Mike Conway ja Ho-Pin Tung ajoivat kaksoisvoittoon Monacon sprinttikilpailussa. Kaudella 2009 Davide Rigon toi tallille muutaman pistesijan. Kaudella 2010 tallin kuljettajina toimivat Johnny Cecotto Jr ja Adrian Zaugg. Talli saavutti yhden kolmostilan ja 14 pistettä. Kaudella 2011 Stefano Coletti otti tallille kaksi voittoa. Vuonna 2013 Nathanaël Berthon voitti tallille yhden kilpailun.

Talli kilpailee myös GP3-sarjassa vuodesta 2012 alkaen. Talli saavutti ensimmäisellä GP3-kaudellaan Giovanni Venturinin voimin kauden ainoat pisteet ja kaksi palkintokorokesijaa. Talli jäi kokonaispisteissä viimeiseksi. Vuonna 2013 talli saavutti yhden voiton Venturinin ajamana ja sijoittui tallipisteissä kahdeksanneksi.

## GP2-tulokset

 GP2-finaali 2011 oli GP2-kauden 2011 ulkopuolinen finaali.

## Formula 2 -tulokset

## GP3-tulokset

## Formula 3 -tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Åkerlund

**Åkerlund** on seuraavien henkilöiden sukunimi:

*C. W. Åkerlund (1840–1911), suomalainen liikemies, kunnallisneuvos ja lahjoittaja
*Esa Åkerlund (s. 1969), suomalainen murhaaja
*Feija Åkerlund (s. 1948), suomalainen laulaja ja lauluntekijä
*Felix Åkerlund (s. 1990), suomalainen jalkapalloilija
*Gunnar Åkerlund (1923–2006), ruotsalainen meloja, olympiavoittaja ja maailmanmestari
*Jonas Åkerlund (s. 1965), ruotsalainen musiikkivideo- ja elokuvaohjaaja
*Laura Åkerlund (s. 1987), Helsingin Koomisen Oopperan johtaja ja ohjaaja
*Lennart Åkerlund, oik. *Torsten Peltomo* (1920–2005), suomalainen kirjailija
*Maija Åkerlund (1888–1972), Nuorten Naisten Kristillisen Yhdistyksen (NNKY) toimitusjohtaja 1926–1956
*Valfrid Åkerlund (s. 1955), suomalainen gospelmuusikko, laulaja, laulujentekijä ja musiikinsovittaja.

## Kuvitteellisia henkilöitä

* Valdemar Åkerlund, televisiosarjassa *[[Maalaiskomedia]]*.
Trooppinen myrsky Marco

**Trooppinen myrsky Marco** oli vuoden 1990 hurrikaanikauden ainoa myrsky, joka iski maihin Yhdysvalloissa. Kauden kolmastoista nimetty myrsky muodostui 9. lokakuuta Kuuban pohjoisrannikolla, nousi maihin Cedar Keysissä Floridassa ja haihtui pohjoisempana 13. lokakuuta. Tulvat aiheuttivat 12 ihmisen kuoleman ja noin 57 miljoonan dollarin vahingot.

## Lähteet
*Tropical Storm Marco/Klaus - October 8-13, 1990
IC-luokitus

**IC-luokitusjärjestelmä** (IC Code, index of cooling) on kansainvälisesti käytössä oleva järjestelmä sähkömoottorien jäähdytystapojen määrittämiseksi. Luokituksen sisältö on esitetty standardissa IEC 60034-6.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Cooling and Ventilation of Electric Motors (IC); Electrical Engineering Portal
Jesús Dátolo

**Jesús Alberto Dátolo** (s. 19. toukokuuta 1984 Carlos Spegazzini, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa brasilialaista Internacionalia ja on pelipaikaltaan vasen laitalinkki.

## Seurajoukkueura
Dátolo aloitti uransa vuonna 2000 Cañuelasista. Vuonna 2002 hän teki sopimuksen Argentiinan pääsarjaseura Banfieldiin, jonka edustusjoukkueeseen hän murtautui kolme vuotta myöhemmin. Vuoden 2006 kesällä hän siirtyi Boca Juniorsiin. Hän nousi joukkueen avauskokoonpanoon vuoden 2007 syyskaudella (Apertura), jolla hänen esityksensä olivat vakuuttavia. Hän oli mukana joukkueen kanssa voittamassa vuoden 2007 Copa Libertadoresia.

Tammikuussa 2009 Dátolo siirtyi italialaiseen Napoliin. 16. tammikuuta 2010 hän siirtyi loppukauden kestävällä lainasopimuksella kreikkalaiseen Olympiakosiin. Dátolo oli itse pyytänyt siirtoa suuremman peliajan toivossa, ja hänen tavoitteenaan on päästä Argentiinan maajoukkueeseen vuoden 2010 MM-kilpailuihin.

8. heinäkuuta 2010 hän siirtyi kaudeksi 2010–2011 lainasopimuksella Espanyoliin.

## Maajoukkueura
Dátolo teki ensiesiintymisensä Argentiinan maajoukkueessa 12. elokuuta 2009 ystävyysottelussa Venäjää vastaan. Hän teki samaisessa ottelussa myös ensimmäisen maalinsa vain 20 sekuntia sen jälkeen, kun oli päässyt kentälle. Toisen maalinsa maajoukkueessa hän teki vuoden 2010 MM-karsintaottelussa Brasiliaa vastaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tilastot National Football Teams -sivustolla
Juhani Kyöstilä

**Juhani Laurinpoika Kyöstilä** (4. heinäkuuta 1931 Helsinki – 30. kesäkuuta 2010 Kouvola) oli suomalainen koripalloilija ja olympiaedustaja. Myös hänen isänsä, uimahyppääjä Lauri Kyöstilä edusti Suomea olympialaisissa.

## Henkilöhistoria
Kyöstilän vanhemmat olivat edustaja Lauri Viljo Kyöstilä ja Anni Matilda Saario. Hän tuli ylioppilaaksi Helsingin lyseosta ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1961. Lääkärinuransa alkuvaiheessa Kyöstilä työskenteli Turun yliopistossa ja Turun yliopistollisessa keskussairaalassa.

## Urheilu-ura
Kyöstilä voitti urallaan kahdeksan Suomen mestaruutta HOK-Veikkojen riveissä. Hän pelasi SM-sarjassa kaikkiaan 126 ottelua ja Suomen koripallomaajoukkueessa viisitoista ottelua. Hän oli mukana myös vuoden 1952 olympiajoukkueessa. Kisojen parhaan ottelunsa hän pelasi Bulgariaa vastaan. Siinä hän teki kymmenen pistettä, joka oli myös hänen maaotteluiden piste-ennätyksensä. EM-kisoissa Kyöstilä oli mukana vuonna 1951.

## Lähteet
Martin Olsson

**Martin Olsson** (s. 17. toukokuuta 1988 Gävle) on ruotsalainen jalkapalloilija. Hän edustaa kotimaassaan Häckeniä. Hän pelasi toistakymmentä vuotta Englannin kahdella ylimmällä sarjatasolla. Hän on pelannut Ruotsin maajoukkueessa 51 ottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. Olssonin virallinen pelipaikka on puolustaja, mutta hän pystyy pelaamaan myös vasempana laiturina.

Olsson edusti Englannin sarjoissa Blackburn Roversia, Norwich Cityä ja Swansea Cityä. Hän pelasi Valioliigassa 197 ottelua, joissa hän teki viisi maalia, ja mestaruussarjassa 107 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia.

Olsson pelasi alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2009. Ruotsi ylsi näissä kotikisoissaan välieriin. Miesten arvokilpailuissa Olsson pelasi alusta loppuun joukkueensa kaikki kolme ottelua EM-kilpailuissa 2012 ja EM-kilpailuissa 2016. MM-kilpailuissa 2018 hän tuli vaihdosta kentälle neljännesvälierä- ja puolivälieräottelussa.

Olssonin kaksoisveli Marcus pelaa myös jalkapalloammattilaisena. Martin ja Marcus Olssonin sisko Jessica on naimisissa koripalloilija Dirk Nowitzkin kanssa.

## Lähteet
Clostridium estertheticum

***Clostridium estertheticum*** on elintarvikkeita pilaava bakteeri. Se viihtyy alhaisissa lämpötiloissa, jopa nollan tienoilla, ja pilaa vakuumipakkauksissa olevia tuotteita. Varsinaista terveysvaaraa bakteeri ei tiettävästi aiheuta, mutta lihaan tulee haju- ja ulkonäköhaittaa. Bakteeri muodostaa voimakkaasti kaasuja, ja siksi sitä on käytetty energialähteenäkin. Saksassa bakteerista on tulossa elintarvikealalla suuri ongelma.

Bakteerilla on kaksi alalajia:
* *Clostridium estertheticum* subsp. *estertheticum* 
* *Clostridium estertheticum* subsp. *laramiense*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Catalogue of Life: Clostridium estertheticum
Russ Parrish

**Russ Parrish** (s. 24. marraskuuta 1970 Fresno, Kalifornia, Yhdysvallat) on taiteilijanimellä **Satchel** tunnettu yhdysvaltalainen kitaristi joka tunnetaan parhaiten Steel Panther nimisen glam metal -yhtyeen soolokitaristina.

Russ soitti myös yhtyeessä nimeltä "The Thornbirds" toisen Steel Panther jäsenen Stix Zadinian kanssa.

1990-luvun alussa Russ toimi ohjaajana yhdysvaltalaisessa "The Guitar Institute of Technology" -musiikki-instituutissa
Alexandre Prémat

**Alexandre Prémat** (s. 5. huhtikuuta 1982 Juvisy-sur-Orge) on ranskalainen moottoriurheilija. Nykyään hän ajaa DTM-sarjassa. Prémat on ajanut myös Formula Renault -sarjassa vuosina 2001–2002, Formula 3 -sarjassa vuosina 2003 ja 2004, GP2-sarjassa 2005–2006 ja Le Mansin 24 tunnin ajossa 2007–2009. Prémat voitti A1 Grand Prix -sarjan mestaruuden kaudella 2005–2006 ja Ranskan Formula Renault -sarjan mestaruuden vuonna 2002.

Prémat ajoi Midlandin Formula 1 -autoa Kiinan GP:n harjoituksissa 2006. Hän saavutti kolme voittoa GP2-sarjassa ART Grand Prix -tallissa kausina 2005–2006. Vuodet 2007-2010 lähtien Prémat kilpaili DTM-sarjassa Audilla. Vuonna 2011 Prémat ajoi Le Mansin 24 tunnin ajoa joutuen keskeyttämään. Vuodesta 2012 alkaen Prémat on kilpaillut Australian V8 Supercars -sarjassa.

## GP2 -tulokset

## Formula 1 -tulokset
Sonic the Fighters

**Sonic the Fighters** on Sonic Teamin kehittämä, Segan *[[Sonic the Hedgehog (pelisarja)|Sonic the Hedgehog]]* -sarjaan kuuluva videopeli. Peli julkaistiin kolikkopelinä Japanissa vuonna 1996 ja 2005 ensimmäisen kerran konsolipelinä *[[Sonic Gems Collection]]* - pelikokoelmassa PlayStation 2:lle ja GameCubelle. Japanissa peli tunnetaan nimellä *Sonic Champions*.

## Pelin juoni
Dr. Eggman on keksinyt viheliäisen juonen maailman valloittamiseksi. Hän on rakentanut Death Egg 2:n, joka sijaitsee avaruudessa. Eggman lähettää sieltä robottikätyreitään ympäri maailmaa. Ainoa keino estää Eggmanin toimet on hankkia kahdeksan Chaos Emeraldia, jotta Tailsin rakentama raketti voidaan laukaista avaruuteen. Kuka tahansa sankareista voi pelastaa maailman Eggmanin juonelta.

## Hahmot

*Sonic the Hedgehog
*Miles "Tails" Prower
*Knuckles the Echidna
*Amy Rose
*Espio the Chameleon
*Fang the Sniper
*Bean the Dynamite
*Bark the Polar Bear
*Metal Sonic
*Doctor Eggman
*Honey the Cat

## Tasot ja vastukset

*South Island 
Vastus: Knuckles
*Flying Carpet 
Vastus: Amy
*Aurora IceField 
Vastus: Bark
*Mushroom Hill 
Vastus: Espio 
*Canyon Cruise 
Vastus: Tails
*Casino Night 
Vastus: Fang
*Dynamite Plant 
Vastus: Bean
*Giant Wing 
Vastus: Sonic
*Death Egg's Eyes 
Vastus: Metal Sonic
*Death Egg's Hangar 
Vastus: Dr.Robotnik

## HD-julkaisu
 
Sega on ilmoittanut pelin HD-version tulevan loppuvuodesta 2012.
Uutena lisäyksenä on online-taistelutila ja myös kolme lisähahmoa, jotka ovat Metal Sonic, Dr. Eggman ja aiemmin käyttämätön Honey the Cat.  
Peli julkaistiin Xbox Live Arcade- ja PlayStation Network -verkkopalveluissa.

## Katso myös
*Sonic the Hedgehog 3
*Sonic the Hedgehog 2
*Sonic the Hedgehog CD
*Sonic Gems Collection
Sterling Knight

**Sterling Sandmann Knight** (s. 5. maaliskuuta 1989 Houston, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja-lauluntekijä. Hän on näytellyt muun muassa Disney Channelin sarjassa *[[Sonny with a Chance]]* Chad Dylan Cooperina sekä elokuvassa *[[StarStruck (elokuva)|Starstruck]]* Christopher Wildena. Hän on myös näytellyt elokuvassa *[[17 Again]]* Alex O’Donnellin roolissa.

Knight seurustelee näyttelijä Ayla Kellin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Guibert Gemblouxlainen

**Guibert-Martin Gemblouxlainen** (s. 1124 t. 1125– 22. helmikuuta 1213) oli belgialainen munkki, jonka kanssa Hildegard Bingeniläinen oli kirjeenvaihdossa. Guibert oli Hildegardin harras ihailija, ja hänestä tuli myöhemmin, Volmarin kuoltua, tämän kirjuri. Guibert oli 25 vuotta Hildegardia nuorempi. Vuonna 1175 Hildegard lähettää hänelle jäljennökset teoksistaan *[[Liber vitae meritorum]]* ja *Symphonia*. Hän kirjoitti Hildegardin *Vitaa* (elämäkertaa) vuosina 1177–1181., mutta työ jäi kesken, kun hänet kutsuttiin takaisin luostariin. Hän otti *Vitan* mukaan, mutta häneltä jäi aineistoa Rupertsbergiin. Sitä aineistoa Theoderic käytti hyväkseen laatiessaan *Vitan* osat 2 ja 3. Hän kuvailee kirjoituksissaan Hildegardin ja nunnien toimia. Hänestä tuli 1193 Gemblouxin benediktiiniläisluostarin apotti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Hildegardin kirje Guibertille
Markku Haapasalmi

**Markku Haapasalmi** (9. helmikuuta 1953 Nurmo – 30. toukokuuta 2012 Nurmo) oli suomalainen pesäpalloilija. Hän saavutti yhden SM-hopean ja kolme SM-pronssia.

Haapasalmi edusti pesäpallossa Nurmon Jymyä, Vähänkyrön Viestiä, Seinäjoen Maila-Jusseja, Peräseinäjoen Toivetta sekä Koskenkorvan Urheilijoita. Hän lopetti pelaajauransa vuonna 1987.

Markku Haapasalmi pelasi viisi Itä–Länsi-ottelua sekä neljä Liitto–Lehdistö-ottelua. Vuoden 1979 Itä–Länsi-ottelussa hänet valittiin kentän parhaaksi pelaajaksi.

Haapasalmi pelasi myös yhden Etelä-Pohjanmaa – Muu Suomi -ottelun sekä kolme Mestarit – Muu Suomi -ottelua.

## Saavutukset
### Pelaajana
* 1 SM-hopea: 1982
* 3 SM-pronssia: 1979, 1980, 1981
* 5 Itä-Länsi-ottelua: 1977, 1978, 1979, 1980, 1981
* 4 Liitto-Lehdistö-ottelua: 1977, 1979, 1980, 1981
Vuoden eteläpohjalainen miespesäpalloilija:1979 ja 1981

## Lähteet
* http://www.jymyjussit.fi/markku-haapasalmi.html 
* http://www.smj.fi/cgi-bin/smj?sivu=644
* http://www.pesis.fi/pesapalloliitto/historia/ita-lansi/parhaat_pelaajat/ 

### Viitteet
Ollaanko jo valmiita?

**Ollaanko jo valmiita?** () on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut komedia, joka on elokuvan *[[Ollaanko jo perillä?]]* jatko-osa. Pääroolissa nähdään Ice Cube. Elokuva on uudelleenfilmatisointi Cary Grant -komediasta *[[Sekamelskahuvila]]* (*Mr. Blanding Builds His Dream House*, 1948).

## Rooleissa
Shane Dawson

**Shane Lee Yaw**, taiteilijanimi **Shane Dawson** (s. 19. heinäkuuta 1988), on videopalvelu YouTubessa julkaissut koomikko. Hän asuu Yhdysvalloissa Coloradon osavaltiossa. 

*[[Forbes]]*-lehti valitsi Dawsonin 25 suosituimman internet-julkkiksen joukkoon 2010 ja 2017.

Dawsonilla on YouTubessa kolme kanavaa: ShaneDawsonTV, Human Emoji ja Shane. Hän julkaisee videoita pääasiassa Shane-kanavalla, jolla on yli 20 miljoonaa tilaajaa.

Maaliskuussa 2012 Dawson aloitti musiikkiuran. Hän julkaisi kuusi singleä ja lukuisia musiikivideoiden parodioita.

Lokakuussa 2018 Dawsonin YouTube-kanavilla oli yli 26 miljoonaa tilaajaa ja yli viisi miljardia näyttökertaa. Vuonna 2014 hän julkaisi ensimmäisen elokuvansa *Not Cool*. Dawson on myös tehnyt useita lyhytelokuvia sekä julkaissut kaksi kirjaa.

Vuonna 2015 Dawson kertoi olevansa biseksuaali. Hän kihlautui tubettaja Ryland Adamsin kanssa vuonna 2019.

Dawson on saanut kritiikkiä tekemistään julkaisuista, jotka ovat käsitelleet humoristisesti vakavia aiheita kuten pedofiliaa, blackfacea ja eläinten hyväksikäyttöä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ikarus (täsmennyssivu)

**Icarus** tai **Ikarus** ovat eri kielissä esiintyviä muotoja antiikin mytologian hahmon Ikaros nimestä. Ne voivat tarkoittaa muun muassa seuraavia:

* 1566 Icarus, pikkuplaneetta 
* ICARUS, kansainvälinen arkistotutkimuksen keskus
* Kid Icarus, videopeli
* "Flight of Icarus", Iron Maidenin kappale

* Ikarus, unkarilainen linja-automerkki
* Comco-Ikarus, saksalainen kevytlentokoneiden valmistaja
** Ikarus C 42, Combo-Ikaruksen valmistama kevytlentokone
* Ikarus, jugoslavialaisia lentokoneita:
** Ikarus Aero 2, koulutuslentokone
** Ikarus S-49, hävittäjälentokone
** Ikarus 214, sotilaallinen kuljetuskone
** Ikarus 452, kokeellinen suihkulentokone
* Operaatio Ikarus, Saksan toisen maailmansodan aikana suunnittelema maihinnousu Islantiin
* M/S Ikarus Palace, Minoan Linesin autolautta
;Britannian kuninkaallinen laivasto
* HMS Icarus (1814), 10-tykkinen prikisluuppi
* HMS Icarus (1858), Racer-luokan potkurisluuppi
* HMS Icarus (1885), Mariner-luokan 8-tykkinen tykkivene
* HMS Icarus (1914), troolari
* HMS Icarus (D03), I-luokan hävittäjä

## Katso myös
* Ikaros
Uusi-Seelanti olympialaisissa

**[[Uusi-Seelanti]]** osallistui olympialaisiin omalla joukkueella ensimmäisen kerran Antwerpenissa 1920. Vuosien 1908 ja 1912 olympialaisissa uusiseelantilaiset kilpailivat australialaisten kanssa yhteisessä Australaasian joukkueessa. Talviolympialaisiin maa osallistui ensimmäisen kerran Oslossa 1952.

Maan menestyksekkäimmät urheilumuodot olympialaisissa ovat yleisurheilu, purjehdus, soutu, melonta ja ratsastus. Eniten olympiamitaleja saavuttanut uusiseelantilainen on kenttäratsastaja Mark Todd, joka sai kaksi kultaa, yhden hopean ja kolme pronssia kesäolympialaisissa 1984–2012. Eniten kultamitaleja on voittanut meloja Ian Ferguson, joka saavutti yhteensä neljä kultaa ja yhden hopean Los Angelesissa 1984 ja Soulissa 1988. Hänen parinaan melonut Paul MacDonald saavutti samoissa kisoissa kolme kultaa, yhden hopean ja yhden pronssin. Blyth Tait saavutti kenttäratsastuksessa neljä mitalia, joista yksi oli kultaa, 1992–1996. Peter Snell voitti kaikkiaan kolme kultamitalia keskimatkan juoksussa Roomassa 1960 ja Tokiossa 1964. Talviolympialaisissa maan ensimmäinen mitalisti oli Annelise Coberger, joka sai hopeaa pujottelussa Albertvillessä 1992.

Monista muista maista poiketen Uusi-Seelanti ei maksa rahallista palkkiota olympiamitaleita voittaneille urheilijoille. 

## Mitalit lajeittain

### Kesäolympialaiset

### Talviolympialaiset

## Mitalit olympialaisittain

### Kesäolympialaiset

### Talviolympialaiset

## Olympiamitalistit
### Kesäolympialaiset

### Talviolympialaiset

## Lähteet
Ane Brun

**Ane Brun** (s. 10. maaliskuuta 1976 Molde, Norja, oik. Ane Brunvoll) on laulaja ja lauluntekijä, joka julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa *[[Spending Time with Morgan]]* vuonna 2003. Brun on levyttänyt Balloon Ranger Recordings -levy-yhtiölle kuusi muuta albumia. Hän julkaisi myös singlenä versionsa Alphaville-yhtyeen hitistä "Big in Japan".

## Diskografia
### Albumit
* *Spending Time with Morgan* (2003)
* *A Temporary Dive* (2005)
* *Duets* (2005)
* *Live in Scandinavia* (2007)
* *Changing of the Seasons* (2008)
* *Sketches* (2008)
* *Live at Stockholm Concert Hall* (2009)
* *It All Starts with One* (2011)
* *When I'm Free* (2015)
* *Leave Me Breathless* (2017)
* *Live at Berwaldhallen* yhdessä kanssa Ruotsin radion sinfoniaorkesteri (2018)
* *After the Great Storm* (2020)
* *How Beauty Holds the Hand of Sorrow* (2020)
* *Nærmere* (2022)
* *Portrayals* (2023)

### EP:t
* *My Lover Will Go* (2004)

### Singlet
*"Are They Saying Goodbye" (2003)
*"Humming One of Your Songs" (2003)
*"I Shot My Heart" (2004)
*"Song No. 6" (2005)
*"Lift Me" - Madrugada vierailiana Ane Brun (2005)
*"Rubber & Soul" vierailiana Teitur Lassen (2006)
*"Balloon Ranger" (2006)
*" Headphone Silence - Henrik Schwarz/DF Remix (2008)
*"Big in Japan" (2008)
*"True Colors" (2008)
*" To Let Myself Go - Malkyl Remix (2009)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Artistin kotisivut
Kaljukultasade

**Kaljukultasade** eli **kultasade** (*Laburnum alpinum*) on kultasateiden (*Laburnum*) sukuun kuuluva laji.

## Levinneisyys ja kasvupaikat
Kaljukultasade kasvaa alkuperäisenä Etelä-Euroopassa. Kasvupaikkoja ovat tuoreet, runsasravinteiset, lämpimät ja kiviset paikat harvoissa metsissä ja pensaikoissa. Laji on kalkinsuosija.

## Kuvaus
Kaljukultasade kasvaa 3–10 metriä korkeaksi pensaaksi tai pieneksi puuksi. Oksat ovat vihreitä ja yleensä kaljuja, joskus aivan nuoret haararangat ovat karvaisia. Lehdet ovat kolmisormisia. Täysin kehittyneet lehdykät ovat päältä kaljuja, lehtiruodissa voi olla päällä yksittäisiä karvoja. Lehdykän alapuolella karvoja on reunoissa ja keskisuonessa.

Kukinto on 20–35 cm pitkä riippuva terttu. Kukat ovat keltaisia, tuoksuvia ja 14–18 mm leveitä. Kukinta-aika on kesä–heinäkuussa. Hedelmä on 4–5 cm pitkä palko, jonka selkäsaumassa on 1–2 mm leveä siipipalle. Ruskeita siemeniä on yhdestä viiteen kappaletta.

Kaljukultasade risteytyy kultasateiden toisen lajin etelänkultasateen (*L. anagyroides*) kanssa, risteymälaji tarhakultasade (*Laburnum* × *watereri*).

## Koristekasvikäyttö
Kaljukultasadetta käytetään koristekasvina sen näyttävän kukinnan vuoksi. Kasvi on kuitenkin myrkyllinen, joten se ei sovellu esimerkiksi lastentarhojen tai lasten leikkipaikkojen läheisyyteen.

Suomessa kaljukultasade kasvaa 3–5 metrin pituiseksi. Se menestyy maan eteläosissa vyöhykkeillä I–II.

## Lajikkeita
* *Laburnum alpinum* 'Pendulum' – riippakultasade

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Kaljukultasade – ''Laburnum alpinum''
* 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Laburnum alpinum''
DZFoot d'Or

**DZFoot d'Or** on algerialaisen DZFoot-internetsivuston vuodesta 2000 lähtien vuosittain jakama palkinto, joka myönnetään parhaaksi valitulle algerialaiselle jalkapalloilijalle.

## Voittajat

## Eniten voittoja
### Pelaajittain

### Sarjoittain

## Aiheesta muualla
*dzfoot.com
Johnny Åkerholm

**Bo Johnny Åkerholm** (s. 16. heinäkuuta 1948 Vaasa) on suomalainen pankinjohtaja ja Suomen Pankissa sekä valtiovarainministeriössä pitkään vaikuttanut virkamies. Åkerholm toimi Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen johtokunnan puheenjohtajana 1995–2002.

## Ura
Åkerholm on koulutukseltaan valtiotieteen lisensiaatti ja kauppatieteiden kandidaatti. Hän toimi huhtikuusta 2005 alkaen Pohjoismaiden investointipankin toimitusjohtajana, kunnes jäi eläkkeelle keväällä 2012. Hän seurasi tehtävässä islantilaista Jón Sigurðssonia. Ennen Pohjoismaiden investointipankkia hän työskenteli vuosina 1975–1978 OECD:n palveluksessa Pariisissa, vuosina 1982–1995 Suomen Pankissa, muun muassa 1983–1993 keskuspankkipolitiikan osaston osastopäällikkönä ja 1993–1995 kansantalousosaston osastopäällikkönä, vuonna 1995 valtiovarainministeriön kansantalousosaston ylijohtajana, vuosina 1995–2003 valtiovarainministeriön kansantalousasioista vastaavana alivaltiosihteerinä ja vuosina 2003–2004 Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin pääsihteerinä Lontoossa.

Åkerholm on toiminut myös muun muassa Tilastokeskuksen johtokunnan puheenjohtajana ja Euroopan unionin talous- ja rahoituskomitean puheenjohtajana. Åkerholm kuuluu Vaasan yliopiston hallitukseen.

Åkerholm oli vuonna 2000 ehdolla Suomen Pankin johtokunnan jäseneksi. Sekä eduskunnan pankkivaltuusto että Lipposen II hallitus esittivät häntä ja Mauri Pekkarista eläkkeelle jäämässä olleen Esko Ollilan ja edesmenneen Matti Korhosen tilalle, mutta presidentti Tarja Halonen nimitti lopulta heidän sijastaan vain yhden ehdokkaan, Sinikka Salon.

## Näkemyksiä
Vuonna 2017 Åkerholm kannatti, että Suomessa otettaisiin käyttöön negatiivinen tulovero.

## Kritiikki
Entinen veroministeri Arja Alho ja entinen Vasemmistoliiton puheenjohtaja Suvi-Anne Siimes ovat syyttäneet Åkerholmia uusliberalististen talouspoliittisten linjausten ajamisesta. Alhon mukaan ”valtiovarainministeriön virkamieskvartetti” Raimo Sailas, Johnny Åkerholm, Erkki Virtanen ja Martti Hetemäki ”ujuttivat markkinaohjautuvaa uusliberalismia julkisen ohjauksen sijaan suomalaiseen yhteiskuntapolitiikkaan”, kun valtiovarainministeri vaihtui Iiro Viinasesta Sauli Niinistöön.

## Lähteet
Artur Hamidulin

**Artur Hamidulin** (, s. 30. huhtikuuta 1977) on venäläinen mäkihyppääjä. Hänen ensimmäiset suuret kisansa olivat Trondheimissa pidetyt hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1997.

## Aiheesta muualla

*
Olli Huopaniemi

**Olli Veli Huopaniemi** (13. elokuuta 1939 Laukaa – 26. kesäkuuta 2010) oli suomalainen juristi ja hovioikeuden presidentti.

Huopaniemi kirjoitti ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1958. Hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1964 ja sai varatuomarin arvonimen 1966. Hän oli käräjä- ja kihlakunnantuomarina eri paikkakunnilla ja 1986–1988 työtuomioistuinneuvoksena. Vuonna 1988 hän sai nimityksen Korkeimman oikeuden jäseneksi ja oikeusneuvokseksi, mutta oli välillä virkavapaana ja toimi työtuomioistuimen presidenttinä 1992–1994. Vuonna 1994 hän sai nimityksen Helsingin hovioikeuden presidentin virkaan ja toimi tehtävässä vuoteen 2003, jolloin hän jäi eläkkeelle.

Huopaniemi oli useissa oikeusministeriön asettamissa työryhmissä ja eri toimielimissä ja osallistui rikoslain kokonaisuudistuksen valmisteluun ja hyvin merkittävällä tavalla hovioikeusprosessia koskevan lainsäädännön uudistamiseen.

## Julkaisuja
**Helsingin hovioikeus 1952–2002: Ylioikeus yhteiskunnan peilissä.* Helsingin hovioikeus, 2002. (Yhtenä kirjoittajista.)

## Lähteet
Paul Young (täsmennyssivu)

**Paul Young** voi tarkoittaa seuraavia:
*Paul Young, englantilainen poplaulaja 
*Paul Young (näyttelijä), skotlantilainen näyttelijä
*Paul A Young, englantilainen kondiittori
*Paul Young (Täydelliset naiset), kuvitteellinen henkilö yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa *[[Täydelliset naiset]]*
*Paul Young (jalkapalloilija), jamaikalainen jalkapalloilija
*Paul Young (laulaja), englantilainen laulaja, esiintynyt bändeissä Sad Café ja Mike + The Mechanics
*Paul Young (yhdysvaltalainen jalkapalloilija)
*Paul Young (rugby-pelaaja), waleslainen rugby-pelaaja
*Paul Young (tuottaja), irlantilainen tuottaja 
*William P. Young, tunnetaan Paul Youngina, *[[The Shack]]* -novellin kirjoittaja.
Barry Dennen

**Barry Dennen** (22. helmikuuta 1938 Chicago, Illinois – 26. syyskuuta 2017 Burbank, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja kirjoittaja. Hän näytteli muun muassa elokuvissa *[[Jesus Christ Superstar (elokuva)|Jesus Christ Superstar]]* (1973) ja *[[The Shining – Hohto]]* (1980).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu
*