open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Johan Julin (muusikko)

**Johan Julin** (1799–1846) oli suomalainen muusikko, joka vaikutti Oulussa ja Oulunsalossa. Julin muutti Ouluun vuonna 1826.

Klarinetisti Johan Julin oli muusikko jo poikavuosinaan. Hänestä tuli sotilassoittaja jo varhaisteininä ensin Vaasaan, sitten Kuopion pataljoonaan, josta hän siirtyi 26-vuotiaana siviiliin ja muutti Ouluun ja sieltä Oulunsaloon. Julin oli poikamies, joten aikaa musisoinnille jäi kuten myös melodioiden keräämiselle. Varhaisimmat säilyneet muistiinmerkinnät Julin teki vuonna 1829. Kaikkiaan Julinin ylöskirjaamia sävelmiä on Pohjois-Pohjanmaan museon kokoelmissa olevassa nuottikirjassa noin 90.

Nuottikirjan melodiat edustavat pääasiassa 1800-luvun alkupuolen kaupunkisäätyläisten tanssimaa musiikkia. Mukana on myös aikakauden säveltäjien kuten Carl Maria von Weberin ja Johann Nepomuk Hummelin luomia melodioita.

## Lähteet
William McGonagall

**William Topaz McGonagall** (1825 tai 1830 – 29. syyskuuta 1902) oli Dundeessa asunut skotlantilainen kutoja, runoilija ja näyttelijä. Häntä pidetään usein yhtenä huonoimmista englanninkielisistä runoilijoista kautta aikojen.

McGonagall työskenteli kutojana, kunnes hän ”huomasi olevansa runoilija” vuonna 1877. Hänen ensimmäinen runonsa oli ”An Address to the Rev. George Gilfillan”, joka oli osoitettu toiselle samaan aikaan vaikuttaneelle kirjailijalle ja runoilijalle. Gilfillan totesi runosta, että ”Shakespeare ei ikinä kirjoittanut mitään tällaista”. Yksi McGonagallin kuuluisimpia runoja on ”The Tay Bridge Disaster”, joka kertoo 75 uhria vaatineesta Tayn rautatiesillan romahtamisesta 28. joulukuuta 1879.

McGonagallin runoja arvosteltiin siitä, että hän ei ymmärtänyt runollisia metaforia eikä runomitan ja rytmin merkitystä. Huono rytmitys ja heikot ja harhaanjohtavat kielikuvat osoittautuivat usein pikemminkin koomisiksi. McGonagall lausui runojaan julkisesti, ja luennoi dundeelaisissa pubeissa alkoholin käyttöä vastaan, yleisön heittäessä häntä mädillä kananmunilla ja vihanneksilla. Joidenkin myöhempien arvioiden mukaan McGonagall ymmärsi runojensa huonouden, ja nämä esitykset olivatkin varhaista performanssitaidetta. McGonagall pyrki myös näyttelemään, mutta joutui maksamaan siitä, että saisi esittää nimiosaa *[[Macbeth]]issä*. Esityksessä hän ei suostunut kuolemaan, koska kuvitteli Macduffin näyttelijän ottavan itselleen kaiken kunnian.
Viro talviolympialaisissa 2010

**[[Viro]]** osallistui **[[Talviolympialaiset 2010|Vancouverin talviolympialaisiin 2010]]** 30 urheilijan vahvuisella joukkueella. Maa saavutti yhden mitalin, kun Kristina Šmigun-Vähi hiihti hopealle 10 kilometrin vapaalla hiihtotavalla. Olympialaisten mitalitilastossa Viro sijoittui 25. sijalle. Šmigun-Vähi kantoi Viron lippua kisojen päättäjäisissä, avajaisissa kunnian sai ampumahiihtäjä Roland Lessing.

Maastohiihtäjä Andrus Veerpalusta tuli näissä kisoissa ensimmäinen kuusiin talviolympialaisiin osallistunut virolainen urheilija.

## Mitalistit
### Hopeaa
* Kristina Šmigun-Vähi – maastohiihto, naisten 10 km (v)

## Joukkue
### Alppihiihto

* Deyvid Oprja – miehet: suurpujottelu 66., pujottelu kesk.
* Tiiu Nurmberg – naiset: suurpujottelu kesk., pujottelu 42.

### Ampumahiihto

**Miehet**
* Martten Kaldvee 
* Kauri Kõiv 
* Roland Lessing 
* Indrek Tobreluts 
* Priit Viks 

**Naiset**
* Sirli Hanni 
* Kadri Lehtla 
* Eveli Saue 
* Kristel Viigipuu

### Maastohiihto

**Miehet**
* Peeter Kümmel
* Jaak Mae
* Aivar Rehemaa
* Anti Saarepuu
* Andrus Veerpalu
* Kein Einaste
* Algo Kärp
* Kaspar Kokk
* Timo Simonlatser
* Karel Tammjärv 

**Naiset**
* Kristina Šmigun-Vähi
* Kaija Udras
* Triin Ojaste
* Tatjana Mannima

### Taitoluistelu

* Elena Glebova – naisten yksinluistelu 21:s
* Maria Sergejeva ja Ilja Glebov – pariluistelu 19:s
* Irina Štork ja Taavi Rand – jäätanssin 23:s

## Lähteet
*Estonia at the 2010 Vancouver Winter Games  Sports Referencs LLC.
Pauli Alhonen

**Pauli Eero (Pappi) Alhonen** (27. elokuuta 1932 Helsinki – 23. heinäkuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen keilaaja, pesäpalloilija ja pelinjohtaja.

Alhonen on Helsingin suurmestari n:o 152. Valittiin vuonna 1970 TUK:n parhaaksi keilaajaksi. Paras tulos yhdellä sarjalla oli 289, viidellä 1150 ja kahdeksalla 1665.

Alhonen pelasi pesä- ja koripalloa SM-sarjassa (Työväen Maila-Pojat) ja hänet valittiin vuoden lukkariksi 1955.

Pelinjohtajana Alhonen saavutti Työväen Maila-Pojissa Naisten Suomen mestaruuden vuosina 1968, 1969, 1971 ja 1973.

## Saavutukset
* Vuoden lukkari: 1955 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Birkebeinerrennet

**Birkebeinerrennet** on Norjassa vuosittain järjestettävä maastohiihtokilpailu. Kilpailun 54 kilometrin pituinen reitti kulkee Renasta Lillehammeriin. Birkebeinerrennet on osa Worldloppet-kilpailusarjaa.

Birkebeinerrennet on saanut nimensä Norjan keskiajan birkebeineistä, jotka pelastivat alaikäisen Haakon IV Haakoninpojan joutumasta kilpailevan baglien ryhmittymän käsiin. Birkebeinit veivät Haakonin turvaan hiihtämällä läpi erämaan. Muistona tästä kaikilla osanottajilla on selkäreput.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivu
Kangeq

**Kangeq** tai **Kangek** oli Grönlannin lounaisrannikolla sijainnut kylä. Lähin kaupunki on 8,8 merimailin päässä sijaitseva Nuuk. Kylä hylättiin 1960-luvulla ja tällä hetkellä kylässä ei ole asukkaita. Taiteilija Aron Kangeqilainen (1822–1869) on kotoisin Kangeqista. Kylän kuvauksellisille raunioille turistit voivat päästä helikopterilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Valokuvia Kangeqista
Mike Post

**Mike Post** (s. 1945 San Fernando, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen säveltäjä. Erityisesti hänet tunnetaan televisiomusiikistaan, jota hän on säveltänyt muun muassa poliisisarjoihin *[[Hill Street Blues]]*, *[[Kova laki]]*, *[[L.A. Law]]* ja *[[NYPD Blue]]*.

Post toimi jo 24-vuotiaana orkesterinjohtajana *[[The Andy Williams Show|Andy Williams Show’ssa]]*. Jo aiemmin hän oli toiminut sessiomuusikkona esimerkiksi Sammy Davis juniorin, Dean Martinin sekä Sonnyn ja Cherin levyillä. Post soitti kitaraa Sonnyn ja Cherin tunnetulla kappaleella ”I Got You Babe” vuonna 1965. Post voitti Grammy-palkinnon vasta 22-vuotiaana Mason Williamsin kappaleen ”Classical Gas” sovituksesta. Kaikkiaan hän on urallaan saanut viisi Grammy-palkintoa.

## Lähteet
* http://www.museum.tv/eotvsection.php?entrycode=postmike
Sisimiut

**Sisimiut** () on kaupunki Grönlannin länsirannikolla. Se on Qeqqatan kunnan hallinnollinen keskus. Kaupungissa asuu 5 582 asukasta (2020). Luku on kasvanut vuodesta 2007, jolloin asukkaita oli Sisimiutissa 5 344. Sisimiut on Grönlannin toiseksi suurin kaupunki. Sisimiut sijaitsee noin 75 kilometriä napapiirin pohjoispuolella. Kaupungissa on Grönlannin pohjoisin jäätön satama.

## Historia
Sisimiutissa on ollut asutusta noin 4&nbsp;500 vuotta. Inuitit, jotka nykyään muodostavat valtaväestön, saapuivat alueelle noin tuhat vuotta sitten. Hans Egede, norjalainen lähetyssaarnaaja, saapui vuonna 1721 ja perusti kaupunkiin kirkon. Useita 1700-luvulla rakennettuja taloja on säilynyt Sisimiutissa. 1900-luvulla kaupunkiin perustettiin teollistumisen myötä kalatehdas ja kaupallinen satama.

## Nykyään
Sisimiutin palveluihin kuuluvat muun muassa lukuisat kaupat, pankki, lukio, hostelli, hotelleja, konferenssikeskus, useita kirkkoja, kirjasto, postitoimisto ja sairaala. Kaupungissa on lämmitetty ulkoilmauimala, joka on rakennettu paaluille jottei ikirouta sulaisi. Tiet ovat päällystettyjä kaupungissa ja lentokentälle johtavalla tiellä, mutta kuten muualla Grönlannissa, kaupunkien välille ei ole rakennettu teitä. Turismi on nykyään yhä tärkeämpi elinkeino.

## Liikenne
Sisimiutin lentokentällä on lyhyt kiitotie, jota voivat käyttää vain pienemmät lentokoneet. Lentoliikenne Grönlannin ulkopuolelle tapahtuu Kangerlussuaqin lentokentän kautta. Sisimiutista lennetään säännöllisesti lukuisiin muihin kaupunkeihin Grönlannissa, kuten Nuukiin. Lisäksi kesällä liikennöi Arctic Umiaq Line -yhtiön matkustajalautta Sisimiutin ja muiden länsirannikon asutuskeskusten välillä. Itilleqiin ja Sarfannguitiin kulkee lautta viikoittain. Talvella koiravaljakkoreitit ovat avainyhteys pohjoisempana sijaitseviin kyliin. Useiden vuosien ajan on keskusteltu 170 kilometrin pituisen tien rakentamisesta Kangerlussuaqiin.

## Näkymiä

Tiedosto:Sisimiut.jpg|Sisimiut noin vuonna 1980
Tiedosto:Nasaasaaq.jpg|Taustalla näkyvällä Naasaasaaq-vuorella on korkeutta 784 metriä
Tiedosto:Sisimiut Port in summer 2010 (9).JPG|Sisimiutin satama


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Taitoluistelu talviolympialaisissa 2010

**[[Talviolympialaiset 2010|Vancouverin talviolympialaisissa 2010]]** kilpailtiin **[[taitoluistelu]]ssa** 23. kerran olympiatasolla ja 21. kerran talviolympialaisissa. Vancouverissa taitoluisteltiin neljässä eri lajissa (naisten- ja miesten yksinluistelu, pariluistelu ja jäätanssi) 14.–25. helmikuuta. Kilpailupaikkana toimii Pacific Coliseum, joka isännöi myös kisojen kaukalopikaluistelukilpailuja.

## Aikataulu
* 14. helmikuuta – Pariluistelu, lyhytohjelma
* 15. helmikuuta – Pariluistelu, vapaaohjelma
* 16. helmikuuta – Miesten yksinluistelu, lyhytohjelma
* 18. helmikuuta – Miesten yksinluistelu, vapaaohjelma
* 19. helmikuuta – Jäätanssi, pakollinen tanssi
* 21. helmikuuta – Jäätanssi, rytmitanssi
* 22. helmikuuta – Jäätanssi, vapaatanssi
* 23. helmikuuta – Naisten yksinluistelu, lyhytohjelma
* 25. helmikuuta – Naisten yksinluistelu, vapaaohjelma
* 27. helmikuuta – Näytösgaala

### Pariluistelu
15. helmikuuta

### Miesten yksinluistelu
18. helmikuuta 

### Jäätanssi
22. helmikuuta 

### Naisten yksinluistelu
25. helmikuuta 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Vancouverin talviolympialaisten viralliset kotisivut – Taitoluistelu
Motel Royal

**Elokuvatuotantoyhtiö Motel Royal Finland Oy** oli suomalainen vuosina 2003–2014 toiminut tuotantoyhtiö, joka tuotti pääasiassa mainoksia. Yhtiön vastaavana tuottajana toimi Mika Sylvin.

Motel Royal on valittu Voitto-mainoselokuvakilpailussa vuoden tuotantoyhtiöksi vuosina 2005–2007 ja 2009. Yhtiön tuotannoista Rane Tiukkasen ohjaama *Seppälä by Hanna Sarén -sarja* (Seppälä) valittiin samassa kilpailussa vuoden 2008 Grand Prix -palkinnon saajaksi. Osmo Waldénin ohjaama *Meidän äitipä* (Saarioinen) valittiin vuonna 2007 MTV3:n yleisöäänestyksessä kaikkien aikojen parhaaksi suomalaiseksi televisiomainokseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Motel Royalin sivusto
Pianolanka

**Pianolanka** on erityisen luja teräslankalaatu, jota käytetään pianojen ja kitaroiden kielissä, kalastusvieheissä sekä pienoismalleissa. Sitä valmistetaan karkaistusta hyvin hiilipitoisesta teräksestä, jousiteräksestä. Murtolujuus on erityisen korkea, 2&nbsp;200 – 2&nbsp;482 megapascalia. Langan täytyy olla erittäin vakiolaatuista, koon vaihtelun alle kahdeksan mikrometriä, koska muuten se kuuluu häiritsevästi moderneissa musiikki-instrumenteissa. Pianolangasta voi myös tehdä jousia.

Pianolankaa myydään usein keloissa ja sen katkaisuun tarvitaan erikoisleikkureita. 

## Katso myös
*Kielisoitin

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Orion (musiikinteko-ohjelmisto)

**Orion (Platinum)** on saksalaisen Synapse Audio Softwaren musiikkiohjelmisto. Aiemmissa versioissa nimellä *Orion Platinum*, myöhemmin v. 2008 versiosta 7.5 eteenpäin pelkästään nimellä *Orion*.

Ohjelmisto tukee kaikkia musiikintuotantovaiheita, sävellyksestä miksaukseen ja masterointiin. Tuetut ulkoiset rajapinnat ovat VST, DirectX ja ReWire.  
Kappaleista voidaan luoda WAV- tai MP3-tiedostoja. Audio-ulostulon resoluutio ulottuu 16bit/44.1kHz:sta 32bit/192kHz:aan. Viimeisimmät ohjelmistoversiot tukevat Windows Vistaa, moniydinprosessointia ja ovat 64-bittisiä.

Orioniin sisältyy mm. seuraavat generaattorit (ohjelmistosyntetisaattorit): 
*Toxic III.
*Toxic II. 
*Tomcat. 
*Sampler. 
*Ultran. 
*Wasp XT.
*Drums. 
*Monobass. 
*XR-909. 
*Wavefusion. 
*Screamer. 
*Plucked String. 
*MIDI Out.

## Aiheesta muualla
* Synapse Audio Software
Mikko Laine

**Mikko Laine** voi viitata seuraaviin henkilöihin:
*Mikko Laine, vuonna 1976 syntynyt jääkiekkoilija
*Mikko Laine, vuonna 1990 syntynyt jääkiekkoilija
Regina Sterz

**Regina Sterz** (o.s. Mader, s. 23. maaliskuuta 1985) on itävaltalainen alppihiihtäjä, joka kilpailee enimmäkseen vauhtilajeissa.

Alppihiihdon maailmancupissa Sterz kilpaili ensimmäisen kerran Altenmarkt-Zauchenseessa 14. tammikuuta 2007. Ensimmäisen pistesijansa hän sai oltuaan 23:s Lake Louisenn supersuurpujottelussa joulukuussa 2008. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Banskon supersuurpujottelussa maaliskuussa 2009. Sterzin paras maailmancupin sijoitus on viides sija Cortina d'Ampezzon syöksylaskusta tammikuulta 2013.

Vancouverin olympialaisissa 2010 Sterz oli syöksylaskussa neljästoista ja Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 23:s. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui supersuurpujottelussa 17:nneksi ja syöksylaskussa 18:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli supersuurpujottelussa yhdestoista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Regina Sterzin kotisivut
Martin Cikl

**Martin Cikl** (s. 17. elokuuta 1987 Varnsdorf) on tšekkiläinen mäkihyppääjä.

Cikl teki debyyttinsä Continental Cupissa helmikuussa vuonna 2002, ja hän on voittanut kaksi Continental Cupin kisaa. Marraskuussa vuonna 2007 Cikl teki debyyttinsä mäkihypyn maailmancupissa, Kuusamossa. Paras maailmancupin sijoitus Ciklillä on yhdeksäs sija Engelbergistä vuodelta 2007.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Martin Ciklin kotisivut
Kurt Walldén

**Kurt Woldemar Walldén** (18. lokakuuta 1906 Helsinki – 14. toukokuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen kihlakunnantuomari ja pianotaiteilija. Hänen vanhempansa olivat molempien oikeuksien kandidaatti Evert (Woldemar) Walldén ja musiikinopettaja Elin (Mathilda) Walldén o.s. Bergström. Lapsena Kurt Walldén oppi tuntemaan nuotit ennen kirjaimia. Äidin alkuopetuksen jälkeen hänestä tuli Fanny Flodin-Gustafssonin oppilas. Walldén tähtäsi pianistin uralle, mutta äiti halusi hänen opettelevan kelvollisemman ammatin kuin epävarman taiteilijan työn. Niinpä Walldén ryhtyi opiskelemaan lakia.

Walldén kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1924, suoritti ylemmän oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1929 ja sai varatuomarin arvon 1932. Hän työskenteli Helsingin maistraatin ja raastuvanoikeuden yhteisen arkiston apulaisarkistonhoitajana 1930–1936, ylimääräisenä oikeusneuvosmiehenä 1936–1945, nuorempana oikeusneuvosmiehenä 1945–1947, vanhempana oikeusneuvosmiehenä 1947–1966 ja Lohjan tuomiokunnan tuomarina 1966–1976. Hän toimi myös Helsingin terveydenhoitolautakunnan virkaa tekevänä sihteerinä 1939–1940.

Pianonsoittoa Walldén opiskeli Helsingissä opettajinaan Fanny Flodin-Gustafsson (vuoteen 1929) ja Elli Rängman-Björlin. Pariisista hän haki oppia 1931 ja 1935 Lazare-Lévyn, Nadia Boulangerin ja Suzanne Guébelin johdolla. Lisäksi hän osallistui Eduard Erdmannin pianokursseille 1937 ja Alfred Cortot'n kursseille 1949. Walldén piti ensikonserttinsa 1929 ja konsertoi sen jälkeen kotimaassa ja ulkomailla. Hän esiintyi Baltian maissa sekä Ruotsissa ja Tanskassa sekä Ruotsin, Tanskan ja Ranskan radiossa. Hän tulkitsi erityisesti romantiikan ajan säveltäjiä ja suomalaista musiikkia. Pianonsoittoa hän opetti yksityisesti ja Sibelius-Akatemiassa (1945–1946 ja 1948) sekä Jyväskylän konservatorion virkaa tekevänä ensimmäisenä opettajana 1958–1964. Hänen luottamustoimiaan musiikkialalla olivat Helsingin musiikkilautakunnan sihteerin toimi 1949–1966, Sibelius-Akatemian johtokunnan jäsenyys 1946–1966, Suomen solistiyhdistyksen johtokunnan jäsenyys, Musiikkikirjastoseuran puheenjohtajuus sekä Pohjoismaiden esittävien taiteilijoiden neuvoston presidentin toimi 1966–1968.

## Lähteet
Rajala Pro Shop

**Rajala Pro Shop** on kameroita, kiikareita, valokuvaustarvikkeita, kaukoputkia ja tulostimia myyvä liikeketju, joka on laajentunut Turusta muihinkin Suomen kaupunkeihin ja Ruotsiin. Liikevaihto on noin 24 miljoonaa euroa. Yrityksen liikkeet tunnettiin aiemmin nimellä **Rajala Camera.** Yhtiön virallinen nimi on **Osakeyhtiö Osk. Rajala.**

## Historia
Perustaja Oskari Rajala aloitti valokuvaajana ja valokuvaustarvikkeiden kauppiaana vuonna 1919. OR-merkkisten kameroiden valmistus aloitettiin 1930-luvulla **Suomen Kameratehtaassa**, jonka lyhenne **SKT** oli kaikissa valmistetuissa malleissa. Turussa sijainnut tehdas tuhoutui sota-ajan pommituksissa 1940-luvulla. Sota-aikana ei myöskään saatu tuontilisenssejä valokuvaustarvikkeille. 

Värikuvien valmistus aloitettiin omassa **Color-Kolmio**-laboratoriossa 1960-luvulla, jolloin avattiin myymälät myös Paimioon ja Poriin. Valokuvaustarvikkeiden maahantuonti aloitettiin uudelleen 1970-luvulla, jolloin myös perustettiin audiovisuaaliseen alaan erikoistunut **AV-Rajala**. 1990-luvulla perustettiin myymälät Raisioon ja Helsinkiin.

## Palkintoja ja tunnustuksia
Rajala käyttää vain kierrätyskemiaa, ottaa metallin ja muovit kierrätykseen ja poistaa raskasmetallit jätekemioista. Varsinais-Suomen Agenda 21 palkitsi Rajala Cameran vuoden ympäristötekopalkinnolla. Vuonna 2001 Varsinais-Suomen Yrittäjät ry valitsi Rajalan vuoden perheyritykseksi.

''Mikrobitti''-lehti testasi nettikuvien laadun kahdeksassa kuvavalmistamossa vuonna 2003, ja Rajala Camera voitti testin.

## Myymälät
**Rajala Pro Shop** -myymälöitä on Helsingissä, Espoossa, Turussa, Tampereella ja Oulussa. Vuonna 2008 Rajala avasi myymälät myös Tukholmassa ja Malmössä.

## Lähteet
* Rajala Pro Shopin kotisivut

## Aiheesta muualla
*Rajala Pro Shop Suomessa
*Rajala Pro Shop Ruotsissa 
*Hilkka Helminen & Jarmo Helminen: *Aika rientää,* teoksessa
Mikko Laine (jääkiekkoilija, 1976)

**Mikko Laine** (s. ) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija.

Laine on pelannut vuosina 1999–2008 SM-liigassa Bluesissa, HIFK:ssa, HPK:ssa ja Kalpassa. Laine voitti Suomen mestaruuden HPK:ssa kaudella 2005-2006.

## Lähteet
* Mikko Laine Eliteprospects
* Mikko Laine Eurohockey
*
Anna Kattan

**Anna Kattan** (s. 1975 tai 1976 Aberdeen, Etelä-Dakota, Yhdysvallat) on suomalainen uutistoimittaja, joka toimittaa YLE:n englanninkielisiä uutisia. Hänellä on toimittajakokemusta myös muun muassa Fortune-talouslehdestä. Koulutukseltaan hän on valtiotieteen maisteri, mutta hänellä on myös biologian tutkinto pääaineena genetiikka. Journalismia hän on opiskellut muun muassa Stanfordin yliopistossa. Hänellä on sekä Yhdysvaltojen että Suomen kansalaisuus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Eurajoen kirkko

**Eurajoen kirkko** eli **Kustaa Aadolfin kirkko** sijaitsee Eurajoen kirkonkylässä Eurajoen hautausmaan keskellä. Kirkko rakennettiin puusta Ruotsin intendenttikonttorin piirustusten mukaan, ja se valmistui vuonna 1803. Kirkko on tornillinen, erivartinen ristikirkko ja siinä on tilaa noin 650 henkilölle ja se toimii myös tiekirkkona.

Kirkon alttaritaulun on maalannut tuntematon taiteilija. Sen aiheena on kolmiyhteinen Jumala. 30-äänikertaiset ja 3-sormioiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1970. Urkujen julkisivu on Zachariassen-uruista vuodelta 1892.

Kellotapulin kolmesta kellosta vanhin on vuodelta 1690. Kirkon ympärillä on hautausmaa, jolla olevan sankarivainajien muistomerkin on suunnitellut arkkitehti Jaakko Paatela ja toteuttanut kuvanveistäjä Jyrki Sailo. Hautausmaalle on pystytetty Karjalaan jääneiden ja menneiden sukupolvien muistomerkit.

Eurajoen kirkko on Eurajoen seurakunnan pääkirkko. Seurakunnan muihin kirkkorakennuksiin kuuluu Irjanteen kirkko Irjanteen kylässä noin 6 kilometrin päässä Eurajoen keskustasta sekä vuonna 2017 Eurajokeen liitetyllä Luvialla sijaitseva Luvian kirkko.

## Lähteet
Kari-Finn

**Kari-Finn Oy** on suomalainen perheyritys. Yritys on KFR Hollola Oy:n tytäryhtiö.

Yrityksen päätuote on pintakytkin, kaapelinsa varassa roikkuva kytkinkartio, joka kallistuu nestepinnan vaihteluiden mukaan. Tämän tuotteen keksi yrityksen perustaja, keksijä ja sähköteknikko Mauno Kari. Päätuotteensa lisäksi yritys valmistaa muita sähköelektronisia tuotteita, kuten nesteen johtavuuteen perustuvia elektrodikytkimiä, kekoontuvien aineiden pinnanvalvontaan tarkoitettuja siilokytkimiä, räjähdysvaarallisiin tiloihin tarkoitettuja valopintakytkimiä, lämpötilaan perustuvia palosulakkeita, vesitiiviitä pumppukaapeliliittimiä sekä pumppaamoiden ohjauskeskuksia. Vuonna 2008 yritys valmisti yli 50 000 pintakytkintä.

## Historia

Kari-Finn Oy on perustettu vuonna 1965. Yrityksen nimi oli ensin T:mi Mauno Kari, myöhemmin Kari-Finn Ky. Vuonna 1974 Kari-Finn Ky alkoi ruiskuvalamaan pintakytkimiin tarvittavat muoviosat itse ja ylijäämäkapasiteetilla valmistettiin muoviosia alihankintana muille yrityksille. Vuonna 1988 yritys jakautui kahtia: Kari-Finn Oy keskittyi pintakytkinten valmistukseen ja tytäryhtiö Muovisto Oy muoviosien tuotantoon. Vuonna 2008 perustettiin uusi emoyhtiö, KFR Hollola Oy, joka jatkossa huolehtii konsernin johtamispalveluista, hallinnosta, rahoitustoiminnoista sekä tutkimus- ja tuotekehityspalveluista. Samalla Kari-Finn Oy:sta ja Muovisto Oy:sta tuli KFR Hollola Oy:n tytäryhtiöitä. Vuonna 2015 Muovisto Oy irtautui konsernista. Kari-Finn Oy ja KFR Hollola Oy työllistävät noin 15 henkilöä.

Vuonna 1989 suoritettiin yrityksessä sukupolvenvaihdos, kun Mauno Karin kaksi vanhinta poikaa otti komentoonsa niin Kari-Finn Oy:n kuin Muovisto Oy:n hänen jäädessään eläkkeelle. Perheen kolmas ja nuorin poika liittyi vahvuuteen muutamaa vuotta myöhemmin.

## Kansainväliset tunnustukset

Kari-pintakytkin on palkittu vuonna 1977 Brysselin Kansainvälisillä keksintömessuilla kultamitalilla sekä Brysselin kaupungin mitalilla laajaan vientiin yltäneenä tuotteena. Tuolloin pintakytkimiä vietiin kaikkiin Euroopan maihin, USA:han, Etelä-Afrikkaan sekä Japaniin. Myöhemmin mukaan ovat tulleet muun muassa Australia, Uusi-Seelanti, Singapore, Indonesia sekä Malesia. 2010-luvulle tultaessa Kari-pintakytkimien vienti oli laajennut jokaiselle mantereelle.

## Lähteet
* Kari-Finn Oy:n kotisivut
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
* 

## Aiheesta muualla
* Kari-Finn Oy:n kotisivut
* Kari-Finn Oy Facebookissa
* Kari-Finn Oy:n Japanin edustajan sivusto 
* Kari-Finn Oy:n Ison-Britannian edustajan kotisivut 
*Lowell Center for Sustainable production (s. 35-37) An Investigation of Alternatives to Mercury Containing Products
Jaakko Aalto

**Jaakko Johannes Aalto** (1. syyskuuta 1912 Viipuri – 14. helmikuuta 1940 Kuhmo) oli suomalainen pesäpalloilija ja poliisikonstaapeli.

Jaakko ”Jaska” Aalto oli erinomainen sijoituslyöjä ja liikkuva polttaja, joka käytti ensimmäisenä niin sanottua taittoheittoa. Aalto pelasi kaikissa 1930-luvun Itä–Länsi-otteluissa, vuosina 1932–1933 sekä 1935–1939 Lännen puolella ja vuonna 1934 Idän puolella. Samoina vuosina hän pelasi suursarjassa. Suomen mestaruutta ei Aalto kuitenkaan koskaan saavuttanut.

TPU:ssa Aalto voitti Hämeen aluemestaruuden 1936 ja piirinmestaruuden 1937–1938; poliisien valtakunnallinen mestaruus tuli 1932 ja 1936 ja hopea 1933 ja 1934. Aalto kaatui pelitoverinsa Jaakko Kilven sissipataljoonan lähettinä 1940. Myös hänen veljensä Toivo oli pesäpalloilija.

## Saavutukset
### Pelaajana
* 3 SM-pronssia: 1927, 1934, 1939
* 8 Itä-Länsi-ottelua: 1932-1939

## Lähteet
* 

### Viitteet
Pohjolan kartan historia

**Pohjolan kartan historia – myyteistä todellisuuteen** on vuonna 2006 ilmestynyt teos, jossa esitellään Pohjolan kartan muotoutumista antiikin ajoista 1800-luvulle. Kirjoittaja on  ruotsalaisen kartografian uranuurtaja, professori Ulla Ehrensvärd, joka pohjaa tekstin omiin tutkimuksiinsa ja esittää karttojen sisällöistä osin aiemmista poikkeavia tulkintoja. 

Kirjan ilmestymiseen liittyi John Nurmisen Säätiön kokoelmista koottu karttanäyttely Sederholmin talossa Helsingissä. Samoja karttoja on hyödynnetty runsaasti myös kirjan kuvituksessa. Materiaali on suurelta osin aiemmin julkaisematonta. John Nurmisen säätiö on julkaissut meriaiheista  ja karttakirjallisuutta ja järjestänyt vuosien varrella useita kirjoihin liittyviä historiallisten karttojen näyttelyjä.

Entisajan kartoissa on ollut maantieteellisen tiedon ohella muutakin informaatiota, ja niitä saatettiin vääristellä ja jättää puutteellisiksi aivan tietoisestikin. Pohjolasta karkotettu katolinen piispa Olaus Magnus piirsi paaville annettavaksi *[[Carta marina]]n* (1539), joka vilisi hirviöitä mutta antoi myös informaatiota Ruotsin elintavoista. Ruotsin 1600-luvun suurvalta-ajan kartoista puolestaan saatettiin jättää koko Pohjanlahti pois vihollisten karkottamiseksi, vaikkakin siihen mennessä merihirviöt ja muut taruolennot olivat niistä jo kadonneet. Sitä ennen, keskiajalla, kirkon kannalta väärien tietojen esittäminen kartoissa toi jopa hengenmenon riskin. 1800-luvun kartoista on tehty myös huumoriversioita, joissa Venäjä on voitu kuvata lonkeroitaan Euroopan ylle kurkottelevaksi mustekalaksi.

Karttojen värien säilyminen kirkkaina johtuu siitä, että ne on aikoinaan tehty lumppupaperille ja väriaineissa on käytetty luonnon mineraalipigmenttejä.

Ulla Ehrensvärd valottaa teoksessa itse karttojen ohella kartantekijöiden eli kartografien elämää ja uraa. Teos ei ole vain katselukirja, vaan oppikirja ja perusteos, joka tarjoaa Pohjoismaiden historiasta kiinnostuneelle valtavan määrän tietoa.

Teos on ilmestynyt myös englanniksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*''Pohjolan kartan historia'' John Nurmisen Säätiön sivustolla
Kalle Hagert

**Kaarlo ”Kalle” Hagert** (16. joulukuuta 1911 Pietari – 5. heinäkuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen liikemies. Romanitaustaisen Hagertin perhettä kutsuttiin 1950-luvulla ”mustalaisten kuninkaallisiksi”.

## Elämä
Kalle Hagert syntyi vuonna 1911 Pietarin Rääpyvässä Ida Maria ja Pekka Hagertin vanhimpana lapsena. Vuonna 1914 perhe muutti Laatokan Karjalan Salmille. Jatkosodan aikana Hagert palveli rakuunana vuonna 1941 Rukajärvellä. Reserviin päästyään Hagert muutti Poriin, jossa hän työskenteli pika-ajurina. Vuonna 1950 Hagert asettui puolisoineen Helsinkiin, jossa hän perusti useita liikeyrityksiä ja johti omistamaansa Kaitarannan tallia. Hagert omisti myös tunnettuja ravihevosia, kuten kahdesti kuningatarkilpailuun osallistuneen Reippaan-Liisan. Vuonna 1965 Hagertit muuttivat Ruotsiin, josta he palasivat takaisin Suomeen keväällä 1969. Kalle Hagert kuoli Helsingissä heinäkuussa 1970. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle. 

Kalle Hagertin elämäkerta julkaistiin vuonna 1976 WSOY:n kustantamassa *[[Legenda jo eläessään (kirjasarja)|Legenda jo eläessään]]* -sarjassa. 

## Perhe
Kalle Hagertin puoliso oli Sortavalassa syntynyt Elli Maria Blomerus (1909−1986), jonka kanssa hän avioitui 1943. Yksi heidän lapsistaan oli Allan Hagert. Perhe asui Helsingin Vallilassa Vallilantie 20:ssa olleessa talossa, jota myöhemmin kutsuttiin Hagertin taloksi. Talo paloi vuonna 1995.

## Kirjallisuutta
*

## Lähteet
Ahvahin piiri

**Ahvahin piiri** () on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanissa Venäjällä. Vuonna 1933 perustetun piirin pinta-ala on 290,6 neliökilometriä. Asukkaita on 21&nbsp;200 henkeä (vuonna 2009).

Ahvahin piiri sijaitsee Dagestanin länsiosan vuoristoseudulla. Pohjoisessa se rajoittu Botlihin, idässä Hunzahin, etelässä Šamilin ja lännessä Tsumadan piireihin.

Piiriin kuuluu 13 maalaiskuntaa: Antših, Artšo, Ingerdah, Izano, Karata, Kudijabroso, Lologonitl, Mesteruh, Tadmagitli, Tlibišo, Tsoloda, Tukita ja Verhneje Inhelo. Hallinnollinen keskus on Karatan kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 25.

Seudun kanta-asukkaita ovat andilaisia kieliä puhuvat ahvahit ja karatat. Virallisesti heitä on pidetty avaareina.

Karatasta on maantieyhteys tasavallan pääkaupunkiin Mahatškalaan, jonne on matkaa 220 kilometriä.

Pääelinkeinoja ovat karjatalous, maanviljely ja puutarhanhoito.

Paikallislehtenä ilmestyy avaarinkielinen *Zaman* (”Aika”).

## Lähteet
Vesna Parun

**Vesna Parun** (10. huhtikuuta 1922 Zlarin – 25. lokakuuta 2010 Stubičke Toplice) oli kroatialainen runoilija. Hän julkaisi ensimmäisen kokoelmansa vuonna 1947 ja on sittemmin yli kolmenkymmenen runoteoksensa ohella julkaissut muun muassa lasten- ja käännöskirjallisuutta. Hänen runojaan on käännetty bulgariaksi, englanniksi, ranskaksi, saksaksi, slovakiaksi, sloveniaksi, tšekiksi ja venäjäksi. Hän on voittanut työstään useita palkintoja.

Hän kuoli 25. lokakuuta 2010 88-vuotiaana.

Parun opiskeli Zagrebin yliopistossa.

## Lähteet
Fosfoenolipyruvaattikarboksikinaasi

**Fosfoenolipyruvaattikarboksikinaasi** on entsyymi, joka osallistuu glukoneogeneesiin. Se muuttaa oksaloetikkahapon fosfoenolipalorypälehapoksi ja hiilidioksidiksi. Entsyymiä on kaikissa selkärankaisissa ja lisäksi monissa kasveissa, bakteereissa, hiivoissa, hyönteisissä, nilviäisissä ja sienissä.

## Muodot
Fosfoenolipuryvaattikarboksikinaasi voidaan jakaa kahteen ryhmään entsyymin sijainnin mukaan. Entsyymiä on mitokondrioissa ja sytosolissa esiintyvät muodot. Kyyhkyjen, kanojen ja kanien maksassa esiintyvä fosfoenolipuryvaattikarboksikinaasi on mitokondriaalista muotoa ja kotihiirillä ja rotilla entsyymiä on vain sytosolissa. Ihmisillä, marsuilla ja lehmillä entsyymiä on yhtä paljon sekä mitokondrioissa että sytosolissa. Sytosolinen ja mitokondriaalinen muoto eroavat rakenteeltaan, immunologisilta ominaisuuksiltaan ja kinetiikaltaan.

## Fosfaattiryhmän lähteet
Fosfoenolipyruvaattikarboksikinaasi paitsi poistaa oksaloetikkahaposta hiilidioksidimolekyylin, myös fosforyloi tuotteen. Eläimillä ja joillakin bakteereilla fosfaattiryhmän lähde on yleensä guanosiinitrifosfaatti, joka muuttuu guanosiinidifosfaatiksi. Kasvit ja eräät bakteerit käyttävät ATP:tä ja osa bakteereista pyrofosfaatti-ionia.

## Fosfoenolipyruvaattikarboksikinaasi kasveissa
Fosfoenolipyruvaattikarboksikinaasia tavataan C4-yhteyttävissä kasveissa, kuten nopeakasvuisissa trooppisissa ruohoissa. Fosfoenolipalorypälehappo muutetaan kasvin lehtien mesofyllikudoksessa oksaloetikkahapoksi ja edelleen asparagiinihapoksi. Asparagiinihappo siirretään johtosolukkoon, missä aminotransferaasientsyymi muuttaa asparagiinihapon jälleen oksaloetikkahapoksi. Sytosolissa fosfoenolipyruvaattikarboksikinaasi muuttaa oksaloetikkahapon fosfoenolipalorypälehapoksi. Vapautuva hiilidioksidi siirtyy viherhiukkasiin, joissa siitä valmistetaan sokeria.

## Olosuhteet, aktivaattorit ja inhibiittorit
Fosfoenolipyruvaattikarboksikinaasi toimii parhaiten, kun lämpötila on eliöstä riippuen 25&ndash;80&nbsp;°C ja pH 6,2&ndash;8,8. Entsyymin toiminnalle hyvin tärkeä aktivaattori on mangaani-ioni. Myös magnesiumionit aktivoivat entsyymiä, mutta eivät ole aivan yhtä tehokkaita. Entsyymin inhibiittoreita ovat muun muassa kaliumvetykarbonaatti, α-ketoglutaarihappo sekä eräät metallit, kuten koboltti ja kromi, jotka muodostavat yhdisteitä guanosiinitrifosfaatin kanssa.

## Lähteet
Ulla Ehrensvärd

**Eva Maria ''Ulla'' Margareta Ehrensvärd** (18. maaliskuuta 1927 – 17. huhtikuuta 2015) oli ruotsalainen kartografian asiantuntija. Hän toimi pitkään Ruotsin kuninkaallisen kirjaston karttaosaston johtajana ja viimeksi ennen eläkkeelle jäämistään Ruotsin Sota-arkiston johtajana. Hänellä oli professorin arvo.

## Teokset
*
*Mare Balticum – 2000 vuotta Itämeren historiaa, useita tekijöitä, John Nurmisen Säätiö, Otava, 1995

## Lähteet
Luoksepääsemättömyyden napa

**Luoksepääsemättömyyden napa** on maantieteellisen muodostuman kohta, joka on kauimpana kaikista rannikoista. Luoksepääsemättömyyden napa voidaan määritellä vaikkapa mantereelle, saarelle tai merelle.

## Luoksepääsemättömyyden napoja
Pohjoinen luoksepääsemättömyyden napa sijaitsee Pohjoisen jäämeren siinä kohdassa (), josta on pisin matka kaikkiin maamassoihin.

Eteläinen luoksepääsemättömyyden napa on Etelämantereella mannerjäätikön keskustassa 600 km päässä Vostok-tutkimusasemasta ja koska se on mantereen keskellä, se on vaikeimmin saavutettava kohde Antarktiksella. Sen sijainnille on useita koordinaatteja, riippuen siitä, mitataanko jäätikön vai mantereen reunasta. Yleensä viitataan Neuvostoliiton Luoksepääsemättömyyden navan tukikohtaan, jonka koordinaatit ovat  (toiset lähteet antavat sijainniksi ) Neuvostoliitolla oli vuonna 1958 muutama mökissä asuva mies tekemässä siellä säähavaintoja. Rakennukset ovat yhä paikallaan ja navan sijainnin osoittaa Vladimir Leninin Moskovaa kohti katsova rintakuva. Paikka on suojeltu historiallisena kohteena.

Valtamerten luoksepääsemättömyyden napa eli Point Nemo sijaitsee eteläisellä Tyynellä valtamerellä koordinaateissa . Sen lempinimi on peräisin kirjailija Jules Vernen luomasta romaanihenkilöstä Kapteeni Nemo, jonka nimi merkitsee latinaksi "ei kukaan". Valtamerten luoksepääsemättömyyden napa sijaitsee yli 1 450 meripeninkulman päässä lähimmästä rannasta. Point Nemosta on syrjäisyytensä vuoksi tullut avaruusromun hautausmaa, ja alueelle on pudotettu vuodesta 1971 lähtien yli 263 avaruusromun kappaletta, mukaan lukien avaruusasemat Mir ja Skylab.


Kuva:Cực bất khả tiếp cận Bắc - Northern pole of inaccessibility.jpg|Pohjoinen luoksepääsemättömyyden napa kartassa keltaisella tähdellä vähän pohjoisnavan yläpuolella.
Kuva:Bust of Lenin in the Pole of Inaccessibility.jpg|Vanha neuvostoliittolainen Luoksepääsemättömyyden navan tukikohta Etelämantereella.
Kuva:Location of Point Nemo in the South Pacific Ocean.png|Point Nemo ja sen lähimmät maa-alueet Tyynellä valtamerellä.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Team N2i reaches for POI and found Lenin!
HMS Actaeon (U07)

**HMS Actaeon** (viirinumerot U07 ja F07) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston parannellun Black Swan -luokan sluuppi, joka otettiin palvelukseen toisen maailmansodan päätyttyä.

Alus palveli Saksan laivastossa koululaivana fregatiksi luokiteltuna nimellä ''Hipper''.

## Valmistus

Alus tilattiin 3. joulukuuta 1941 Woolstonista John I. Thornycroft and Companylta, missä köli laskettiin 15. toukokuuta 1944. Alus laskettiin vesille 25. heinäkuuta 1945 ja otettiin palvelukseen 24. heinäkuuta 1946.

## Palvelus
*Actaeon* valmistui vasta toisen maailmansodan päätyttyä, joten se osallistui sodan jälkeisen ajan laivastopalvelukseen. Alus sijoitettiin kaukaisiin tukikohtiin sen saattajaominaisuuksien vuoksi. Alus palveli muun muassa Etelä-Atlantilla, jossa se oli Länsi-Intian asemalla sekä Etelä-Amerikan rannikon valvonnassa.

Alus poistettiin palveluksesta vuoden 1953 puolessa välissä, jolloin se sijoitettiin Portsmouthin reserviin. Alus siirrettiin toukokuussa 1956 Lisahallyyn ankkuroitavaksi. Se määrättiin siirrettäväksi uudelleen perustettavaan Saksan laivastoon. Alus myytiin 11. marraskuuta 1957 Länsi-Saksalle, minkä jälkeen se huollettiin Britanniassa. Alus otettiin uuden Saksan laivaston palvelukseen 9. joulukuuta 1958 nimettynä *Hipperiksi*.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Unto Lammi

**Unto Ilmari Lammi** (s. 19. lokakuuta 1936 Ilmajoki) on entinen suomalainen pesäpalloilija.

"Unski" Lammi pelasi SM-sarjassa kahdeksan vuotta ja saavutti SM-kultaa 1961 Ilmajoen Kisailijoiden joukkueessa, Maakunta-cupin voiton 1957 sekä armeijan mestaruuden 1958 ja 1959. Lyöjäkuninkuuden Lammi voitti 1956. Hänen urheiluharrastuksiinsa kuuluivat myös jää- ja lentopallo, joissa hän saavutti SAUL:n mestaruuden.

## Saavutukset
### Pelaajana
* 1 SM-kulta: 1961
* 2 SM-hopeaa: 1958, 1963
* 2 SM-pronssia: 1957, 1960
* 1 Itä-Länsi-ottelu: 1962
* Pesäpallon lyöjäkuningas: 1956

## Lähteet

* 

### Viitteet
Kylmyysnapa

**Kylmyysnapa** on maapallon pohjoisen tai eteläisen pallonpuoliskon kylmin paikka. Kylmyys määritellään tavallisimmin alimman mitatun lämpötilan mukaan. Pohjoinen kylmyysnapa on Siperiassa Sahan tasavallassa, ja eteläinen kylmyysnapa on Etelämantereella.

## Sijainnit ja olosuhteet
Maapallon kylmimmät paikat sijaitsevat lähellä napoja, kaukana merestä ja korkealla merenpinnasta. Tällaisia paikkoja ovat Etelämantereen itäinen ylätasanko, itä-Siperian keskiosat ja Grönlannin keskiosat. Kylmintä on kun on tyyntä ja taivas on kirkas, mutta aurinko ei paista.

## Pohjoisen pallonpuoliskon kylmyysnapa

Pohjoisen pallonpuoliskon kylmyysnapa on Venäjän Itä-Siperian Sahan tasavallassa. Verhojanskin kaupungissa (67°33′N, 133°23′E) mitattiin tammikuussa 1885 lämpötilaksi −67,8 °C ja Oimjakonin kylässä (63°15′N, 143°9′E) mitattiin helmikuussa 1933 −67,7 °C. Kumpikin paikka sijaitsee korkeudeltaan noin 100 metriä merenpinnasta. Verhojansk ja Oimjakon kilpailevat nykyisin kylmyysnapaturisteista.

## Eteläisen pallonpuoliskon kylmyysnapa

Eteläisellä pallonpuoliskolla kylmintä on Etelämantereella. Kahden metrin korkeudelta maan pinnasta mitattu matalin lämpötila on venäläisellä Vostok-tutkimusasemalla (78°28′S, 106°52′E) vuonna 1983 mitattu −89,2 °C. Vuoden 2010 elokuussa tehdyissä satelliittimittauksissa mantereelta löydettiin kohtia, jossa lämpötila oli jään pinnalla alimmillaan −93,2 °C. Kylmin paikka sijaitsi kohdassa 81,8° eteläistä leveyttä ja 59,3° itäistä pituutta 3,9 kilometrin korkeudessa merenpinnasta. Kaikkein kylmimmät paikat Etelämantereella ovat korkeimpia kohtia toisiinsa yhdistävillä harjanteilla sijaitsevia "taskuja".

## Katso myös
*Luettelo sääennätyksistä

## Lähteet
HMS Actaeon

**HMS Actaeon** tai **HMS Acteon** on ollut kuuden Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.

* HMS Actaeon (1757), Coventry-luokan 28-tykkinen kuudennen luokan alus
* HMS Actaeon (1775), Enterprise-luokan 28-tykkinen kuudennen luokan alus
* HMS Acteon (1778), Roebuck-luokan 44-tykkinen viidennen luokan alus
* HMS Acteon (1805), 16-tykkinen prikisluuppi
* HMS Actaeon (1831), 26-tykkinen kuudennen luokan alus
* HMS Actaeon (1886), proomu
* HMS Actaeon (U07), Black Swan -luokan sluuppi
* HMS Actaeon (tukikohta), osa torpedokoulu *HMS Vernonia*
KK Krka

**KK Krka** on slovenialainen koripalloseura Novo mestosta. Seura on voittanut historiansa aikana kuusi Slovenian mestaruutta.

## Historia
Seura perustettiin vuonna 1948. Kaudella 1999–2000 Krka voitti ensimmäisen Slovenian mestaruutensa ja sai osallistumisoikeuden Suproleagueen. Tämä oli myös ensimmäinen kerta, jolloin joukkue pelasi korkeimmalla kansainvälisellä tasolla. Kaudella 2002–2003 seura osallistui ULEB Cupiin, jossa se sijoittui toiseksi. Kotimaassa Krka voitti samalla kaudella historiansa toisen Slovenian mestaruuden. Viimeisimmän kerran joukkue pääsi Euroliigaan kaudella 2003–2004, mutta sijoittui lohkonsa viimeiseksi. Kaudella 2010–2011 Krka selviytyi EuroChallengen loppuotteluun, jossa se voitti Lokomotiv Kubanin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen kotisivu
Hipper (täsmennyssivu)

**Hipper** voi tarkoittaa seuraavia asioita:
*Franz von Hipper (1863-1932) Saksan laivaston amiraali ensimmäisessä maailmansodassa
**[[Admiral Hipper]]* Saksan laivaston raskas risteilijä toisessa maailmansodassa
**[[HMS Actaeon (U07)|Hipper]]* Saksan laivaston koululaiva 1958-
Vincent Manngard

**Karl Rudolf Vincent Manngård** on suomalaissyntyinen kiinteistösijoittaja. Hän on syntynyt Närpiössä mutta muutti Yhdysvaltoihin 17-vuotiaana. Hän asuu nykyään Long Islandilla, New Yorkin osavaltiossa.

Manngard oli Tampereen Ilveksen SM-liigajoukkueen pääomistaja 1993–2017. Hän myi osuutensa seurasta 7. helmikuuta 2017 tehdyllä kaupalla. Hän omisti ennen 7. helmikuuta 2017 tehtyä kauppaa 62&nbsp;% Ilves-Hockey Oy:stä, joka on Ilveksen edustusjoukkueen toiminnasta vastaava yhtiö.

## Lähteet

* Manngard syyttää itseään Ilveksen ongelmista, Aamulehti, 14.12.2009, s. B19.

### Viitteet
Juomapullo

**Juomapullo** on ahdassuinen yläosastaan suppeneva, tulpalla suljettava nesteensäilytysastia, joka on tarkoitettu nesteen nauttimiselle.
Juomapulloista yleisimpiä ovat perinteinen lasipullo sekä uudet kierrätysmuovipullot. Juomapulloja on alettu valmistamaan myös kaksikerroksisesta metallista, mikä tekee niistä toiminnallisesti samankaltaisia kuin termospulloista, pitäen nesteiden lämpötilan optimaalisena pidempään. 

Lasipullot olivat pantillisten juomapakkausten uranuurtajia. Monimuotoiset kierrätysmuovipullot taas valtasivat kaupan hyllyt vuonna 2008. 

Uusien pantillisten kierrätysmuovipullojen tavoitteena olivat yhtä korkeat palautusasteet kuin muilla pantillisilla juomapakkauksilla, joskin tavoitteesta on jääty roimasti.

16. helmikuuta 2009 myyntiin tulivat myös yksi valkoviini ja punaviini kierrätysmuovipullossa.

## Historia
Kevyet PET-pullot tulivat pantillisiksi 1. tammikuuta 2008, jolloin niitä koskeva uusi laki astui voimaan. Pullojen etikettiin tuli panttimerkintä ja palautusautomaatteihin tulokkaiden käsittelyohjeet.

## Juomapakkausasetukset
Pantillisia juomapakkauksia säätelevät erilaiset asetukset, joihin vaikuttavat esimerkiksi jätelaki (1072/2004) sekä Suomen liittyminen EU:seen. 

Suomen EU-jäsenyyden myötä eduskunta muutti juomapakkausten verotukseen liittyvää käytäntöä niin, että myös materiaalina kierrätettävät kevyet muovipullot tulivat pantillisten piiriin. Pelkkää uudelleentäytettävien pullojen pantillisuutta pidettiin kilpailua rajoittavana. Tämä muutos astui voimaan 1. tammikuuta 2008.

## Valmistusmateriaali

Pulloja kutsutaan materiaalinsa (polyetyleenitereftalaatti) mukaan myös PET-pulloiksi. Kierrätysmuovipulloja ei käytetä uudelleen sellaisenaan, vaan niistä otetaan talteen muovi uusiokäyttöä varten. Värittömästä muovista valmistetaan uusia muovipulloja, ja värillisestä pakkausmateriaalia, reppuja ja jopa kännyköitä.

## Pantillisuus

Pantillisen kierrätysmuovipullon pantti on pullon koosta riippuen 0,10 €, 0,20 € tai 0,40 €. Niiden muotoja ja kokoja ei ole säädelty yhtä tarkkaan kuin uudelleentäytettävien pullojen, joten pullot voivat olla hyvin monennäköisiä.

Pantin saa vain ehjistä pulloista, joiden etiketti on tallella ja vahingoittumaton. Automaatti tunnistaa pantillisuuden etiketin viivakoodista.

## Ympäristövaikutukset
Pantillisissa muovipulloissa oleva merkintä on erityisen tärkeää, jotta materiaalit eivät sekoitu keskenään. Muovilaatujen runsaus estää muovin kierrätystä. PET-muovia lukuun ottamatta suurin osa päätyy kaatopaikalle. 

## Aiheesta muualla
*PALPA Pantillisten juomapakkausten kierrätys
*Pantilliset On Tour
* Muovipullo ja tölkki kärsivät huonosta imagosta. Yle Lahti 7.10.2011.
Jussi Kiikeri

**Jussi Matti Kiikeri** (4. joulukuuta 1933 Ilmajoki – 20. huhtikuuta 2019) oli suomalainen pesäpalloilija, jonka aktiivikausi ajoittui 1950–1960-luvuille.

Jussi ”Cicero” Kiikeri pelasi Ilmajoen Kisailijoiden kapteenina alkuaikoina varavahtina, siirtyi ulkokenttäryhmityksen muuttuessa polttajaksi, mutta pelasi erikoistilanteissa kuitenkin melkoisen takana. Hänen parhaita ominaisuuksiaan olivat loistava pelisilmä ja monipuolisuus, sisäpelissä taktiset lyönnit, 1950-luvulla piikit, sittemmin sijoitukset ja käännöt. Viimeisen kerran Kiikeri otteli Kisailijoiden SM-sarjajoukkueessa vuonna 1971.

Myös jääpallossa Jussi Kiikeri oli pitkäaikainen mestaruussarjapelaaja 1953–1962, jolta ajalta paras saavutus on SM-sarjan neljäs sija (Vaasan Palloseura 1961). Jääpallossa hän kunnostautui kulmalyöjänä.

Kiikeri toimi myös 1. luokan pesäpallotuomarina ja osallistui Ilmajoen Kisailijoiden valmennukseen ja oli piirin ja seuran jaostoissa.

Viihdekuorossa Marit ja Mikot Kiikeri esiintyi muun muassa solistina (basso). Ammatiltaan hän oli opettaja ja toimi pitkään Ilmajoella Peltoniemen koulun johtajana.

Jussi Kiikeri on nimetty pesäpallon kunniagalleriaan.

## Saavutukset
### Pelaajana
* 2 SM-kultaa: 1961, 1962
* 1 SM-hopea: 1958
* 2 SM-pronssia: 1957, 19601960
* 11 Itä–Länsi-ottelua: 1954–1964
* 7 kertaa Liitto–Lehdistö
* Vuoden pesäpalloilija (3): 1955, 1956, 1960 
* Pesäpallon lyöjäkuningas (2): 1958, 1960
* PPL:n kultainen pelaajamerkki
* IK:n kultainen ansiomerkki
* Vaasa -lehden kultamitali.

## Katso myös
* Luettelo vähintään 10 Itä–Länsi-ottelua pelanneista pesäpalloilijoista

## Lähteet
* 

### Viitteet
Pallalcesto Amatori Udine

**Pallalcesto Amatori Udine** oli italialainen koripalloseura Udinesta.

## Historia
Kaupungissa toimi aiemmin koripalloseura Associazione Pallacanestro Udinese, jonka kulta-aikaa oli ajanjakso vuodesta 1965 alkaen 1980-luvun lopulle. Seura kuitenkin lopetti toimintansa 1990-luvulla ja kaupunkiin perustettiin uusi seura Pallalcesto Amatori Udine, jonka presidenttinä toimi sama henkilö kuin aikaisemminkin. 

Kaudeksi 2001–2002 uusi seura nousi Serie A:han ja sijoittui kahdenneksitoista. Parhaan sijoituksen runkosarjassa joukkue saavutti kaudella 2005–2006 oltuaan viides. Kauden 2008–2009 päätteeksi Udine putosi pääsarjasta. Seuran toiminta lakkautettiin kesällä 2011.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen kotisivu
Kelly Kelly

**Barbara Jean Blank Coba**(os. Blank, s. 15. tammikuuta 1987 Jacksonville, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen malli ja showpainija. Blank on työskentellytWWE:ssä ja tunnetaan parhaiten kehänimellä Kelly Kelly. Blank on 165 senttimetriä pitkä ja painaa 49 kiloa. Hänen lopetusliikkeensä on ”K2/Kelly Killer”.

## Lähteet
Aymen Soltani

**Aymen Soltani** (, s. 1. joulukuuta 1987) on tunisialainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Soltani edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa ES Hammam-Soussea.

## Ura
Soltani aloitti uransa ES Sahelin riveissä kaudella 2005-2006. Vähäisen peliajan myötä hänet lainattiin kaudeksi 2007-2008 Olympique de Béjaan, jossa Soltani onnistui maalinteossa kahdesti. Seuraavalla kaudella hänet lainattiin AS Kasserineen, jossa Soltani onnistui tekemään kolme maalia kauden aikana. Lainalla pelaaminen sai jälleen jatkoa, kun Olympique de Béja allekirjoitti toistamiseen vuoden mittaisen lainasopimuksen kaudeksi 2009-2010. Kauden päätteeksi Soltani onnistui maalinteossa kahdeksan kertaa ollen pääsarjan maalitilastossa viides. Hän juhli myös kauden päätteeksi Tunisian cupin voittoa.

Heinäkuussa 2010 Soltani siirtyi kahden vuoden sopimuksella ES Hammam-Sousseen, kun hänen pelioikeudet omistava ES Sahel ei halunnut kauden 2009-2010 jälkeenkään pitää hyökkääjää joukkueessa.

## Saavutukset
* Tunisian cup: 2010

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kawarji
Hurmio

**Hurmio** on tunnetta kuvaava sana, mutta se voi viitata myös seuraaviin:

*”Hurmio” (*Ecstasy*), tango vuodelta 1952
**[[Hurmio (elokuva)|Hurmio]]* (*Extase), tšekkoslovakialais-itävaltalainen elokuva vuodelta 1932
**Hurmio*, Topi Sorsakosken albumi
**Hurmio*, Anna Kortelaisen kirja
*[[Hurmio (yhtye)|Hurmio]], rautalanka ja beat -yhtye Ulvila/Pori
**Hurmio'', Jukka Viikilän kirjoittama ja Matti Ijäksen ohjaama radiokuunnelma vuodelta 2015.
Jaromír Nohavica

**Jaromír Nohavica** (s. 7.6.1953 Ostravassa) on tšekkiläinen laulaja ja lauluntekijä.

Nohavica kirjoitti uransa aluksi lauluja useille tšekkiläisille artisteille. Vuonna 1982 ystävät saivat hänet ylipuhutuksi ja Nohavica alkoi esittää laulujaan itse. Hänestä tuli nopeasti maan suosituimpia esiintyjiä. Nohavica soittaa kitaraa ja harmonikkaa ja esiintyy yleensä yksin, mutta toisinaan myös yhtyeen kanssa. Hän on kirjoittanut yli 400 laulua, joukossa myös muutamia puolan- ja venäjänkielisiä. Hän kirjoittaa laulujen sanat yleensä itse, mutta on tšekintänyt myös Leonard Cohenin, Bulat Okudžavan, Boris Vianin ja Vladimir Vysotskin tekstejä sekä Mozartin oopperat Cosi fan tutte, Don Giovanni ja Figaron häät. 

Vuonna 2002 ilmestyi pitkälti Nohavican persoonan ympärille kietoutuva pseudodokumenttielokuva Rok ďábla (*Paholaisen vuosi*, engl. Year of the Devil), josta tuli hyvin suosittu ja joka nähtiin monilla ulkomaalaisilla festivaaleilla. 

Nohavican mainetta on tahrinut se, että hän antoi 1980-luvun lopulla joitakin tietoja kommunistisen Tšekkoslovakian salaiselle poliisille StB:lle. Nohavica itse on kiistänyt paljastaneensa tuolloin mitään merkittävää.

Nohavica on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. 

## Diskografia

# *Darmoděj* (Panton 1988)
# *Osmá barva duhy* (Panton 1989, Monitor 1994)
# *V tom roce pitomém* (Panton 1990)
# *Mikymauzoleum* (Monitor 1993)
# *Tři čuníci* (Monitor 1994)
# *Darmoděj a další* (Monitor 1995)
# *Divné století* (Monitor-EMI 1996)
# *Koncert* (Monitor-EMI, 1998)
# *Moje smutné srdce* (BMG Ariola, 2000)
# *Babylon* (Sony Music / Bonton, 2003)
# *Pražská pálená* (vapaassa verkkolevityksessä Nohavican sivuilla http://www.nohavica.cz/praha2006/prazska_palena.htm  2005)
# *Doma* (DVD, CD (Jaromír Nohavica, 2006)
# *Ikarus* (2008)
# *On the road* (2008) 
# *V Lucerně CD+DVD* (2009)
# *Virtuálky* (2009)

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut
* Jaromír Nohavican mySpace.com-sivu