open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kalmalahden taistelu

**Kalmalahden taistelu** käytiin Suomen sodan aikana 11. maaliskuuta 1808 Leppävirralla sodan alkuvaiheessa, kun Savon prikaati käskyn mukaan oli vetäytymässä Pohjois-Pohjanmaalle.

Savon prikaatin olisi tullut vetäytyä Juvan ja Joroisten kautta Kuopioon, Iisalmeen ja Ouluun. Se oli kuitenkin jäänyt joksikin aikaa Mikkeliin, jolloin venäläiset joukot olivat ennättäneet lähelle Mikkelin kirkonkylää Juvan ja Ristiinan teitä pitkin, jolloin saarrostusvaara lisääntyi. Lähtö Mikkelistä oli nopea: hevosia koottiin talonpojilta, elintarvikkeet varusvarastosta ja ylimääräiset vilja- ja heinävarat poltettiin. Ammusvaraston vanhat kiväärit jäivät venäläisten haltuun. Sata paleltunutta sotilasta jouduttiin jättämään kirkonkylän sairaalaan. Paleltumat olivat johtuneet ulkona seisomisesta viikkoa aikaisemmin yön yli, koska venäläisten oli uskottu olevan lähempänä Mikkeliä. Savon prikaati alkoi vetäytyä kohti Kuopiota Leppävirran ja Pieksämäen kautta.

7.3. Savon prikaati oli saapunut Leppävirralle, Nikkilänmäen ja kirkonkylän alueelle. Se oli tyytymätön taisteluitta perääntymisestä ja niin ikään vetäytymistä kritisoinut kapteeni G. Aminoff lähti tiedustelemaan 200 sotilaan kanssa Varkauden suuntaan venäläisten joukkojen etenemistä.

Kello 7 aamulla hän ilmoitti lähetin avulla prikaatin komentajalle, kenraaliluutnantti Johan Adam Cronstedtille, että venäläiset joukot ovat tulossa. Aminoff aikoi häiritä venäläisten etenemistä ja hiihtää osastonsa kanssa sitten metsien kautta Leppävirralle. Venäläiset etenivät Unnukan jäätä pitkin noin 1&nbsp;600 sotilaan osastona kohti Leppävirtaa kirkonkylän suuntaan Sotasaareen asti. Heidän oikealla puolellaan oli lähes sulanutta heikkoa jäätä ja vasemmalla rannalle tiellä Savon prikaatin joukkoja. Huomattuaan tilanteen venäläisten eteneminen pysähtyi.

Majuri G. Ehrnrooth pyysi komentajalta lupaa hyökätä venäläisten kimppuun takaa päin ja vangita heidät. Ennen liikkeelle lähtöä kuitenkin komentaja Cronstedt kielsi hyökkäyksen. Tilaisuuden menettämisestä tyytymättömät joukot kuitenkin aloittivat laukausten vaihdon ja Savon prikaati ampui tykeillä noin kolmen tunnin ajan. Venäläisiä jäi vangeiksi kolme, suomalaisia kaatui yhdeksän eikä venäläisten muista tappioista ole tietoa. Tykkitulesta jäi Karlvikin kartanon rakennuksen seinään tykinlaukauksen reikä. Kulkupuheen mukaan Leppävirran kirkkoherra olisi varoituttanut venäläisiä heikoista jäistä. He eivät hyökänneet jäätä pitkin. Iltaan mennessä Savon prikaatin joukot vetäytyivät Vehmasmäkeen.

Taistelun muistoksi Leppävirran suojeluskunta pystytti vuonna 1933 kivisen muistomerkin, joka sijaitsee valtatien pohjoispuolella Nikkilänmäentien varrella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Veli-Pekka Hänninen

**Veli-Pekka "Vepe" Hänninen** (s. 1959) on suomalainen käsikirjoittaja. 

Ennen uraansa käsikirjoittajana Hänninen toimi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakuntapappina muun muassa Helsingin tuomiokirkkoseurakunnassa.  Hänninen on kirjoittanut etupäässä TV:lle sarjoja, kuten *[[Hyvät neuvot kalliit]]* (2000) *[[Kylmäverisesti sinun]]* (2000–2005) ja *[[Rikas mies]]* (2004). Hän käsikirjoitti myös Heikki Kujanpään ohjaaman puolipitkän elokuvan *[[Pieni pyhiinvaellus]]* (2000).

Vuonna 2006 nousi kohu Hännisen kirjoittamasta *Herran pelko* -käsikirjoituksesta, jonka Aku Louhimiehen oli tarkoitus ohjata elokuvaksi nimellä *[[Riisuttu mies]]*. Käsikirjoitus pohjautui osittain Hännisen omiin kokemuksiin. Se käsitteli seurakunnan työilmapiiriä ja oli tyylilajiltaan mustanhumoristinen. Louhimies lähti kuitenkin viemään ohjausta eri suuntaan ja teki suuria muutoksia käsikirjoitukseen, vaikka se ei ollut sallittua Hännisen tekemän sopimuksen mukaan. Hänninen vei asian oikeuteen ja Riisuttu mies -elokuvalle langetettiin esityskielto tammikuussa 2007. Maaliskuussa 2007 esityskielto kuitenkin peruttiin, koska Hänninen katsoi esityskiellon aiheuttavan elokuvan rahoittajille kohtuuttomia taloudellisia vahinkoja, koska he eivät olleet riidan osapuolia. Nykyään elokuvaa ei saa esittää valkokankaalla, mutta televisioesitykset ja DVD-myynti ovat sallittuja.

Vepe Hänninen tunnetaan myös laulajana ja lauluntekijänä. Hän on julkaissut albumit *Tyhjät tuolit* (2015) ja *Houkan haaveet* (2020).

## Käsikirjoittanut elokuvat
* *Pastoraali* (1996)
* *Minäkin rakastan sinua* (1998) (TV-elokuva)
* *Minä,joki ja metsä* (2000) (TV-elokuva)
* *Pieni pyhiinvaellus* (2000)
* *[[Riisuttu mies]]* (2006)
* Suojelijat (2008) Tv-sarja
*  Lopun alku (2009) Minisarja
* *[[Joulukuusivarkaat]]* (2009) (TV-elokuva)
* *[[Varasto (elokuva)|Varasto]]* (2011)

## Lähteet
Pekka Oivio

**Pekka Antti Aulis Oivio** (24. marraskuuta 1918 Pälkäne – 8. helmikuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja, joka aloitti uransa veturinkuljettajana ja toimi SAK:n puheenjohtajana 1974–1981.

## Elämäkerta
Oivio lähti keskikoulun käytyään 1936 Helsinkiin opiskelemaan veturimiesammattiin.  Sotavuosina Oivio kävi reserviupseerikoulun ja palveli joukkueenjohtajana Karjalankannaksella ja Ilomantsissa. Rintamakomennusten välillä Oivio työskenteli rautateillä ja pääsi veturinlämmittäjäksi 1943. Sodan jälkeen Oivio suoritti veturinkuljettajan tutkinnon 1946, ja veturinkuljettajana hän toimi 1948–1956.

Oivio aloitti ammattiyhdistysuransa Suomen veturimiesten liitossa, ja hän oli liiton Helsingin-osaston sihteerinä, kun hänet 1957 nimitettiin liiton toimitsijaksi juuri ennen kuin SDP:n leskisläiset yrittivät vallata veturimiesliiton syksyn 1957 liittokokouksessa. Tämä valtausyritys epäonnistui.

Syyskuussa 1960 veturimiesliitto päätti jäsenäänestyksen jälkeen erota SAK:sta. Liitto ei sisäisen hajoamisen pelossa kuitenkaan liittynyt kilpailevaan keskusjärjestöön SAJ:hin vaan jäi keskusjärjestöjen ulkopuolelle.

Suomen veturimiesten liiton pitkäaikaisen puheenjohtajan Gösta Widingin kuoltua Oivio valittiin tammikuussa 1965 hänen seuraajakseen. Tässä tehtävässä Oivio jatkoi vuoteen 1974 saakka. Oivion puheenjohtajakaudella sovittiin 1967 veturimiesten eläkeiän nostamisesta 53:sta 55:een vuoteen samalla kun eläkkeen taso samalla nousi sekä siirryttiin 40 tunnin viikkotyöaikaan. Oivio oli myös aktiivisesti mukana SAK:n ja SAJ:n eheyttämistä valmistelleessa professori Heikki Wariksen työryhmässä. Uuteen SAK:hon veturimiesliitto liittyi heti kesäkuun 1969 perustamiskokouksessa.  Oiviosta tuli samalla SAK:n valtuuston puheenjohtaja ja 1972 SAK:n kolmas puheenjohtaja.  Kun SAK:n puheenjohtaja Niilo Hämäläinen siirtyi syksyllä 1974 Kulutusosuuskuntien keskusliiton toimitusjohtajaksi Oivio valittiin Paperiliiton johtajan Veikko Ahtolan tuella keskusjärjestön puheenjohtajaksi.

Vuoden 1973 öljykriisin jälkeen alkanut taloudellinen taantuma vaikeutti tulosopimusten tekoa inflaation ja muutamassa vuodessa kaksinkertaistuneen työttömyyden takia.  Kun SDP:n Kalevi Sorsasta tuli pääministeri 1977, SAK joutui joulukuussa 1977 suostumaan jo kerran sovittujen palkankorotusten lykkäämiseen osana hallituksen elvytyspolitiikkaa. Helmikuun 1978 devalvaation jälkeen SAK sai kuitenkin osan näistä lykätyistä korotuksista etuajassa uhattuaan yleislakolla.  Edellisen vuoden 1977 kahdesta devalvaatiosta ei SAK aikanaan saanut mitään hyvitystä.  Kaikkiaan Oivion kaudella tehtiin tulosopimukset vuosina 1976 (1-vuotinen), 1977 (2-vuotinen), 1979 (1-vuotinen) ja 1981 (2-vuotinen). Vain vuonna 1980 sopimukset tehtiin liittotasolla.  Kaikissa tulosopimusneuvotteluissa Oivion vastapuolena oli STK:n johtaja Pentti Somerto.

Kesäkuussa 1981 Pekka Oivio jäi ensimmäisenä SAK:n puheenjohtajana eläkkeelle tästä tehtävästä SAK:n 12. edustajakokouksen yhteydessä. SAK:n puheenjohtajana Oiviota seurasi Pertti Viinanen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pekka Oivion muistokirjoitus ''Helsingin Sanomissa''.
Täydennysmies

**Täydennysmies** on varusmies joka palvelee täydennysmiehen tehtävissä. Täydennysmies täydentää räjähteitä, elintarvikkeita, vettä, ampumatarvikkeita sekä poltto- ja voiteluaineita. Täydennysmiehen koulutus kestää 165 tai 347 päivää. Täydennysmies kuuluu Suomen puolustusvoimien huoltoon.

Täydennysmies voi myös tarkoittaa sotatilanteessa tappioita kärsineeseen joukko-osastoon lähetettyä uutta miestä. Täydennysmiehet kootaan reservissä olevista ikäluokista tai aiemmin haavoittuneista, jotka ovat kuntoutuneet rintamakelpoisiksi.

## Lähteet
Mohammed Beck Hadjetlaché

**Mohammed Beck Hadjetlaché** (oikealta nimeltään **Kasi Beck Ahmetukov**) (1870 Istanbul, Osmanien valtakunta  – 1929 Tukholma, Ruotsi) oli tšerkessisyntyinen toimittaja, kirjailija ja Venäjän valkoisen armeijan jäsen, joka taisteli bolševikkeja vastaan Venäjän sisällissodassa. Beck Hadjetlaché käytti monia salanimiä. 

## Elämäkerta
Mohammed Beck Hadjetlaché syntyi islaminuskoiseen tšerkessiperheeseen, joka oli paennut Venäjän Tšerkessiasta Turkkiin aikana, jolloin Venäjä kävi sissisotaa tšerkessikapinallisia vastaan. Beckin isä oli baššibazukki, joka oli kaatunut Turkin sodassa. Beck palasi vuonna 1882 Venäjälle, jossa hänet adoptoitiin Ettingerin perheeseen. Perhe oli lapseton ja kutsui häntä nimellä Grigori. 1890-luvulla Beck kirjoitti novelleja myös salanimellä Hadjetlaché.

Vuonna 1902 Beck liittyi Sosialistivallankumoukselliseen puolueeseen. Vuonna 1908 hän julkaisi *Muslimi*-lehteä Pariisissa ja *Islamin maailma* -sanomalehteä Pietarissa. 

Vuonna 1916 Hadjetlaché tarjoutui toteuttamaan "saksalais- ja turkklaisvastaista propagandakampanjaa muslimien keskuudessa maailmanlaajuisesti" Venäjän hallitukselle ja pyysi taloudellista tukea.Vuonna 1917 hänet värvättiin silloiseen MI1c:hen, kun hän työskenteli Pietarissa brittiläisessä propagandayksikössä nimeltä anglo-venäläinen komissio. Kapteeni John Dymoke Scale johti häntä agenttina.

Kun kommunistit saivat vallan, Hadjetlaché lähti Neuvosto-Venäjältä ja muutti vuonna 1918 Ruotsiin, jossa hän organisoi valkoista terroria. Hadjetlachén ryhmän 20 jäsentä suunnitteli vastaiskuja bolševikkeja vastaan Tukholmassa. Hadjetlaché osti Tukholman ulkopuolelta talon, johon hän kutsui punaisia. Tapettuaan heidät hän heitti ruumiit läheisiin järviin. Poliisi sai kiinni joukon vuonna 1919 ja löysi kolme ruumista järvestä. Teoistaan Hadjetlaché sai elinkautisen vankeusrangaistuksen. Hän kuoli vuonna 1929 Tukholman Långholmenin vankilassa.
Robotti von Rosenbergin tutkimukset

**Robotti von Rosenbergin tutkimukset** on vuosina 1984–1985 valmistunut suomalainen Yleisradion tuottama ympäristöopin ja luonnontieteiden kahdeksanosainen opetussarja. Sarjan esitettiin Yle TV1-kanavan Koulu-TV:n ohjelmistossa ensimmäisen kerran vuosina 1984-1985 kahdessa osassa: osat 1–4 esitettiin syys-marraskuussa 1984, ja osat 5–8 helmi-huhtikuussa 1985. Ensiesityksen jälkeen ohjelma on esitetty uusintana muutamaan otteeseen, viimeksi vuonna 1991. Yle Tallennemyynti on julkaissut sarjan tallenteena kirjasto- ja opetuskäyttöön. Sarjan on ohjannut ja käsikirjoittanut Kirsti Tulonen-Seppänen. Musiikin sarjaan teki Kaj Chydenius.

Robotti von Rosenbergin ääntä esittää Pekka Milonoff. Sarja oli myöhemmin taikurina tunnetuksi tulleen Iiro Seppäsen ensimmäinen televisioesiintyminen.

Sarjasta liittyen julkaistiin myös kouluihin opetuskäyttöön tarkoitettu kirja.

## Sarjan juoni
Veera saa lahjaksi vaariltaan metalliromuista kootun robotin. Veera esittelee saamaansa lahjaansa tuttavalapsiperheen lapsille Ilkalle ja Iirolle, joka heidän mielikuvituksessaan muuttuu ulkoavaruudesta tulleeksi, maapallon ulkopuolista elämää tutkivaksi lähes inhimmilliseksi olennoksi Robotti von Rosenbergiksi. Lapset päättävät auttaa robottia tutkimuksissaan. Robotti tutkii muu tutkii muun muassa erilaisia kemiallisia ja fysikaalisia ilmiöitä. Sarjan teemana on erityisesti ihmisen vastuu ympäristöstään. 

## Jaksot

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yle Elävä arkisto: Robotti von Rosenberg: Ihminen
* Yle Elävä arkisto: Robotti von Rosenberg: Suuren kuusen arvoitus
Weather Report (vuoden 1971 albumi)

**Weather Report** on Joe Zawinulin ja Wayne Shorterin vuonna 1971 perustaman samannimisen fuusiojazz -yhtyeen ensimmäinen albumi. Sen musiikillinen tyyli on lähellä Miles Davisin *[[In a Silent Way]]*ta ja *[[Bitches Brew]]*ia. Sähköiset soittimet (esimerkiksi sähköpiano) luovat erikoisen ilmavan vaikutelman.

Kappale ”Milky Way” edustaa elektronista tai nauhamusiikkia, jossa pitkillä jälkikaiuilla luodaan avaruudellisia efektejä. ”Orange Lady” sisältyy myös Miles Davisin *Big Fun* kokoelmalevylle.

Kokonaisuutena levy oli aikanaan käänteentekevä. Se aloitti Weather Reportin 16 vuotta kestäneen projektin, jonka puitteissa esiteltiin joukko uusia muusikoita ja uusia elektronisia soittimia.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
#  
# 
# 

## Kokoonpano

*Joe Zawinul – sähköpiano
*Wayne Shorter – sopraanosaksofoni
*Miroslav Vitous – basso
*Alphozo Mouzon – rummut
*Airto Moreira – lyömäsoittimet
Glory Leppänen

**Glory Leppänen** (o.s. **[[Renvall]]**; 28. marraskuuta 1901 Pariisi, Ranska – 26. lokakuuta 1979 Helsinki, Suomi) oli suomalainen näyttelijä, teatteriohjaaja, elokuvaohjaaja ja kirjailija. Hän oli taiteilija Aino Acktén tytär. 

## Teatteriura
Leppänen kävi Suomen Näyttämöopiston, jonka jälkeen hän työskenteli Suomen Kansallisteatterissa vuosina 1922–1936. Leppänen laajensi osaamistaan ohjaamiseen, jota hän opiskeli Max Reinhardtin teatterikoulussa Wienissä 1934. Kielitaitoisena hän pystyi seuraamaan uutta dramatiikkaa opintomatkoillaan Euroopassa. Hän oli Turun Teatterin johtaja 1936-38. Leppänen toimi Viipurissa Kaupunginteatterin johtajana ennen talvisotaa. Syksyllä 1940 hän siirtyi Porin Teatteriin. Teatterinjohtajan työn lisäksi hän oli kesäisin lottakomennuksilla Itä-Karjalan kenttäsairaaloissa. Työtahti oli kova, ohjauksia kertyi 38 kolmessa vuodessa. Vuonna 1943 Leppänen siirtyi Tampereen Teatterin johtajaksi. Hän ohjasi TT:ssa 54 näytelmää kuudessa vuodessa. Tämän jälkeen Leppänen palasi Helsinkiin, jossa hän työskenteli Helsingin Kansanteatterin johtajana vuosina 1949–1957.

Tasavallan presidentti Juho Kusti Paasikivi myönsi Glory Leppäselle Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitalin vuonna 1951.

## Elokuvat
Glory Leppänen näytteli myös muutamassa elokuvassa. Hänen ainoa elokuvaohjauksensa on *[[Onnenpotku]]* (1936), joka oli ensimmäinen naisen ohjaama suomalainen elokuva. Elokuva oli Suomen Filmiteollisuuden tuottama, ja ohjausvastuu siirtyi Leppäselle, kun yhtiön pääohjaaja Erkki Karu kuoli yllättäen ja hänen paikalleen noussut uusi johtaja T. J. Särkkä ei vielä kokenut itseään riittävän päteväksi ohjaustehtäviin. *Onnenpotkua* ennen Leppänen oli näytellyt roolit mykkäelokuvissa *[[Runoilija muuttaa]]* (1927) ja *[[Rovastin häämatkat]]* (1931).

## Yksityiselämä
Leppäsen isä oli Acktén ensimmäinen puoliso, senaattori Heikki Renvall. Hänen isäkseen on kuitenkin arveltu myös taiteilija Albert Edelfeltiä. Glory Leppänen itse aina korosti että hänen isänsä on Heikki Renvall. Leppänen avioitui näyttelijä Aarne Leppäsen kanssa vuonna 1924. Aarne Leppänen kuoli 1937. Leppänen on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.

## Teokset
* Tulesta tuhkaksi. Emmy Achté ja hänen maailmansa (1962)
* Punainen Fiat BA 777. Jännitysromaani (1963)
* Kärpät saalistavat. Jännitysromaani (1964)
* Arkkipiispan perhe ja Aino Ackté (1966)
* Eski on kuollut. Jännitysromaani (1966)
* Pääosassa kuolema. Jännitysromaani (1967)
* Elämäni teatteria (1971)

## Lähteet
* 
* 
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* 
*
Munakata

**Munakata** () on kaupunki Fukuokan prefektuurissa Kyūshūn saarella Japanissa. Se sijaitsee prefektuurin pohjoisosassa Fukuokan ja Kita-Kyūshūn suurkaupunkien välimaastossa Genkainmeren rannikolla. Siihen kuuluu useita saaria, merkittävimpinä Ōshima ja rannikolta 60 kilometrin päässä sijaitseva Okinoshima. Munakatassa on 96&nbsp;454 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 119,67 neliökilometriä.

Munakatan alueen historia liittyy kiinteästi Koreansalmen yli käytyyn kauppaan, jossa Munakata-klaani oli aktiivinen, ja merkittävään Munakatan pyhäkköön. Japanin kuntalaitoksen perustamisen yhteydessä vuonna 1889 syntyi Munakatan piirikunta. Munakatan maaseutukaupunki perustettiin vuonna 1954 usean piirikunnan kylän yhdistyessä, minkä jälkeen se kehittyi liikenneyhteyksien parantuessa Fukuokan ja Kitakyūshūn nukkumalähiönä ja yliopistopaikkakuntana. Kaupunkioikeudet Munakata sai vuonna 1981. 2000-luvun kuntaliitosten myötä siihen yhdistettiin lisää alueita Munakatan piirikunnasta.

Okinoshiman saari ja kaksi temppelipaikkaa lisättiin vuonna 2017 Unescon maailmanperintöluetteloon osana kohdetta Okinoshiman pyhä saari ja Munakatan alueen kulttuuriperintö.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Luettelo varakkaimmista kuninkaallisista

Tämä on  l**uettelo varakkaimmista kuninkaallisista** nettovarallisuuden mukaan Yhdysvaltain dollareissa, 

Kyseiset tiedot ovat Forbesin  ja Business Insiderin arvioista. Kuninkaallisten varallisuus perustuu perittyyn omaisuuteen ja heidän asemaansa hallitsijana, todellisuudessa varallisuus jakautuu usein laajalle suvun sisällä, Kaikkien luettelossa mainittujen henkilöiden todellinen nettovarallisuus jää alle miljardiin dollariin .

## Nykyiset kuninkaalliset

## Lähteet
Anestesia-aineet

**Anestesia-aineet** eli **anesteetit** ovat lääkkeitä, joita käytetään potilaan rauhoittamiseen (sedatoimiseen) toimenpiteen tai tehohoidon yhteydessä. Yleisanestesian yhteydessä anestesia-aineilla saadaan aikaan anestesiainduktio eli nukahtaminen ja anestesian ylläpito.

## Suonensisäisesti annosteltavat anestesia-aineet
Suonensisäisesti annosteltavia anestesia-aineita (laskimoanesteetteja) käytetään tavallisesti (kevyeen) rauhoittamiseen toimenpiteiden yhteydessä, tehohoitosedaatioon, anestesiainduktioon, lyhyeen nukutukseen ja pitkittyneen epileptisen kohtauksen katkaisuun.
*fensyklidiini
*ketamiini
*propofoli
*midatsolaami
*tiopentaali
*petidiini
*metoheksitaali
*metioturiaatti

## Anestesiakaasut
Anestesiakaasut annostellaan hengityksen kautta joko maskilla tai intuboidun potilaan intubaatioputkeen erityisen anestesialaitteiston kautta seoksena hapen kanssa, ja usein seoksessa on lisänä ilokaasu. Anestesiakaasuilla ylläpidetään yleisanestesiaa. Ilokaasu tehostaa anestesiakaasujen vaikutusta. Inhalaationa annetun nukutusaineen lisänä tarvitaan usein lihasrelaksantteja eli herpauttajia, jotka lamauttavat sileitä lihasryhmiä. Näitä aineita tarvitaan leikkauksen suorittamista varten, varsinkin jos sisäelimiä pitää leikata.

*Halotaani, *Fluothane*, *Halothane*, *Anestan*
*Enfluraani, *Efrane*
*Isofluraani
*Sevofluraani
*Desfluraani
*Metoksifluraani, *Penthrane*

## Lähteet
* Halldin, Matts: *Nukutus ja puudutus*. Wsoy/SHKS, Helsinki/Porvoo 1971
* Rosenberg, Per & Takkunen, Olli (toim.): *Anestesiaopas*, Duodecim, 1993 .
* Neuvonen et al. *Kliininen farmakologia ja lääkehoito*. Helsinki] : Kandidaattikustannus, 2002 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Anestesian historiaa ennen 1900-luvun alkua  Arno Forsius, 2005.
Glacierin kansallispuisto

**Glacierin kansallispuisto** () on Yhdysvaltojen Montanan osavaltiossa sijaitseva kansallispuisto. Se perustettiin 11. toukokuuta vuonna 1910. Sen 4098.8&nbsp;km² laajuista alaa hallinnoi muiden Yhdysvaltain kansallispuistojen tapaan maan National Park Service. Yhdessä Kanadan Waterton Lakesin kansallispuiston kanssa Glacierin kansallispuisto muodostaa Waterton Glacierin kansainvälisen rauhanpuiston, joka on kuulunut UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuodesta 1995 alkaen.

Mustajalat kutsuvat aluetta maailman selkärangaksi. Sen maisemaa ovat muokanneet jäätiköt, joiden välissä on vuonoja muistuttavia jäätikköjärviä.

## Lähteet


Tiedosto:Triple-pass-divide-thumb.jpg|Glacierin kansallispuisto
Tiedosto:Granite Park Chalet.jpg|Granite Park


## Aiheesta muualla

*Viralliset sivut NPS.
* UNESCO
Hiippa

**Hiippa** (joissain yhteyksissä hiippalakki tai piippalakki) viittaa erilaisiin teräväpäisiin päähineisiin. Hiippaa käyttävät läntisen kristillisyyden (roomalaiskatolisuus, luterilaisuus, anglikaanisuus) kirkkokuntien piispat, mistä tulee suomen kielen sana *[[hiippakunta]]*. Ortodoksipiispat käyttävät kruunua muistuttavaa mitraa.  

Puna-armeijan sotilaiden eräs päähine oli vuosien 1919–1941 välillä jäykkä hiippalakki ns. *[[Budjonnovka]]*. 

Monilla eurooppalaisilla ihmisen muotoisilla uskomusolennoilla on hiippalakki. Hiippalakki on varsinkin monilla pienikokoisilla uskomusolennoilla. Nykyajan joulutonttujen yleensä punaista hiippalakkia sanotaan myös tonttulakiksi. 

Hippaleikki on saanut nimensä leikissä käytetystä hiippalakista. Hippa-nimisellä suomalaisella metsänhaltijalla, kuten joillakin muillakin haltijoilla, on ilmeisesti ollut hiippalakki.

Ainakin joskus hiippalakkipäisiksi kuvitellaan seuraavia olentoja:
*tonttu
*erilaiset haltijat
*kääpiö
*gnoomi
*leprechaun
*taikuri
*velho
*joulupukki
*maahinen
*menninkäinen

## Katso myös
*Fryygialainen hattu

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla

* Budjonovka-päähine
Vantaan Vesi

**Vantaan Vesi** oli Vantaan kaupungin omistama kunnallinen liikelaitos, joka vastasi Vantaan vesihuollosta. Kaupungin organisaatiossa Vantaan Vesi kuului keskushallinnon toimialaan. Pääkaupunkiseudun vedenhankinta ja käsittely sekä jätevedenkäsittely ja johtaminen hoidettiin seudullisena yhteistyönä (Helsinki, Vantaa, Espoo). Vantaa oli osakkaana Pääkaupunkiseudun Vesi Oy:ssä, jonka tehtävänä oli hankkia ja toimittaa raakavettä Päijänteestä pääkaupunkiseudun kunnille.

Kunnallinen vesi- ja viemärilaitostoiminta Helsingin maalaiskunnan alueella alkoi syksyllä 1957, jolloin Valkealähteen vedenottamo otettiin käyttöön.

Vantaan Veden toiminta itsenäisenä liikelaitoksena loppui vuoden 2010 alussa, jolloin Espoon, Helsingin, Kauniaisten ja Vantaan kaupunkien vesilaitokset yhdistyivät YTV:n jätehuollon sekä seutu- ja ympäristötiedon kanssa Helsingin seudun ympäristöpalveluiksi (HSY). Kuntayhtymän vesihuollosta huolehtii HSY Vesi.

## Verkosto
Vantaan kaupungin asukkaista noin 97 % oli Vantaan Veden verkoston piirissä. Verkostoon liittyneitä käyttöpaikkoja oli 19036 kappaletta (2006). Kunnossapidettävää jakeluverkostoa liikelaitoksella oli yhteensä 706 kilometriä (2006). Kunnossapidettäviä jätevesiviemäreitä liikelaitoksella oli yhteensä 667 kilometriä (2006). Kunnossapidettäviä hulevesiviemäreitä (sadevesi) liikelaitoksella oli 396 kilometriä (2006). Verkostoon pumpatun veden kokonaismäärä oli 17,0 miljoonaa kuutiota, josta 94% pumpattiin Vantaan verkostoon Helsingin Veden Pitkäkosken vedenkäsittelylaitokselta. Pitkäkoskelle raakavesi johdettiin tunnelia pitkin Päijänteestä. Vantaan Vedellä oli kaksi omaa pohjavedenottamoa: Valkealähde ja Kuninkaanlähde. Pohjavettä pumpattiin niistä verkostoon yhteensä 1,0 miljoonaa kuutiota eli 6 % kokonaistarpeesta.  
Valkoisenlähteen vedenottamo on kuitenkin ollut pois käytöstä 11.4.2008 alkaen, koska raakaveden torjunta-ainepitoisuus ylitti tuolloin Sosiaali- ja terveysministeriön asetuksen 461/2000 mukaiset raja-arvot. Ottamo pysyy suljettuna toistaiseksi, koska torjunta-aineiden määrää laskeva aktiivihiililaiteisto nostaisi veden hintaa, ja korvaavaa puhdasta vettä on saatavilla Pitkäkosken puhdistamolta edullisemmin. Ottamo pidetään kuitenkin käyttökunnossa poikkeusolojen vedentarpeita varten. 

Vantaan Vesi myös johti jätevedet puhdistettavaksi Espoon Veden Suomenojan puhdistamolle ja Helsingin Veden Viikinmäen puhdistamolle.

Vantaan Vedellä oli 4 vesitornia.

## Talous
Vantaan Vesi oli yksi Vantaan kaupungin 11 pilottiyksiköstä, joissa otettiin käyttöön tulospalkkiojärjestelmä vuoden 2005 alusta. Vantaan vesi on lainannut pääomaa noin 75 miljoonaa euroa kaupungilta, jota se lyhentää vuosittain ja josta se maksaa korkoa takaisin Vantaan kaupungille. Vuonna 2006 liikelaitos tuloutti kaupungille korvausta peruspääomasta ja korkoa kaupungin lainasta yhteensä 10,7 miljoonaa euroa. 

## Katso myös
* Vantaan vesitornit

## Lähteet
M/S Al Mansur

**M/S Al Mansur** oli Irakin presidentti Saddam Husseinin suomalaisvalmisteinen huvijahti, jonka kohtaloksi koitui Yhdysvaltain johtaman liittoutuman pommitus Basrassa huhtikuussa 2003. Kahdeksan pommin täysosuma tuhosi aluksen.

*Al Mansur* oli varusteltu loisteliaasti. Sadan hengen hopea-astiasto maksoi kolme miljoonaa markkaa. Aluksella oli myös oma sairaala, helikopterikansi, vedenalaiskamerat sukeltajien varalta ja päävieraan hytistä etukannelle johtava salainen pako-ovi. Loistojahti oli aina lähtövalmiina, ympäri vuorokauden ja ympäri vuoden. Laivan kansirakenteen kylkilevyt oli hitsattu ruotsalaisesta panssariteräksestä. Ikkunat olivat 4,5 senttiä paksua luodinkestävää laatua. Aluksen bruttovetoisuus oli 7&nbsp;359 tonnia ja nettovetoisuus 3&nbsp;795 tonnia. Kantavuus oli 1&nbsp;223 tonnia. Hyttipaikkoja aluksella oli 32 ja kansipaikkoja 250.

Laiva oli lahja Saudien kuningasperheeltä Saddamille sodasta Irania vastaan. Nimi tarkoittaa ”voittajaa” ja se viittaa kalifiin, joka perusti Bagdadin. Laivan alkutaival mutkistui, kun se valmistui 1982, sillä se jouduttiin Irakin ja Iranin välisen sodan vuoksi varastoimaan Pernoon. Loisteliaimman Suomessa rakennetun laivan luovutus tapahtui maaliskuussa 1983 Marokossa.

Laivaa pommitettiin vuonna 2003 Basran kaksiviikkoisen taistelun aikana 16 kertaa.

## Koneisto

Jahdin pääkoneistona oli kaksi Wärtsilän Turun tehtaan rakentamaa Sulzer 8ZL40/48 -dieselmoottoria. Näiden 8-sylinteristen moottorien sylinterien halkaisija oli 400&nbsp;mm ja iskun pituus 480&nbsp;mm. Aluksen päämoottorit oli asennettu sota-alusten tapaan kumialustalle, jotta laivan kulku olisi mahdollisimman äänetöntä. Moottorit pyörittivät kahta säätösiipistä potkuria ja keulassa oli lisäksi ohjailupotkuri. Apukoneistona oli kolme dieselmoottoria, jotka pyörittivät kukin 1&nbsp;000 kilowatin, 400 voltin, 50 hertsin vaihtovirtageneraattoria. Dieselpolttoainetta laiva voi ottaa 693,5 tonnia.

## Lähteet
* Helsingin Sanomat 24.1.2007 s. B1
* Lloyd's Register of Shipping. Register of Ships
* Navigator 1983:5 s. 10–11
* Twisted hulk is Saddam's testament, BBC, Thursday, 10 April, 2003, 14:53 GMT 15:53 UK
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kuva Al Mansurista Aurajoen rannassa Wärtsilän Turun telakan varustelulaiturilla
* The Top Gun-style raid to destroy Saddam Hussein's private yacht: Incredible story of how despot's £25m ship was blown up by F-14 Tomcat pilots, Daily Mail, 30.3.2013
Cedi

**Cedi** (valuuttatunnus **GHS**) on Ghanan rahayksikkö. Cedi jakautuu sataan pesewaan. Cedi otettiin alun perin käyttöön vuonna 1965, mutta sille on tehty useita rahanuudistuksia. 6. kesäkuuta 2025 yhden cedin arvo oli 0,09 euroa, eli yksi euro oli 11,66 cediä.

## Historia
Ghanassa käytettiin Brittiläisen Länsi-Afrikan puntaa vuoteen 1958 asti, jolloin sen korvasi Ghanan punta. Vuonna 1965 cedi korvasi Ghanan punnan. Tuolloin yksi cedi vastasi kahdeksaa šillinkiä ja neljää penniä. Sana *cedi* tulee kaurikotilo (*Cypraea*) kuorta tarkoittavasta sanasta. Kaurikotiloita käytettiin ennen valuuttana.

Vuonna 1967 sotilashallinto otti käyttöön uuden cedin, joka vastasi 1,2 vanhaa cediä. Myös vuonna 1979 toteutettiin rahanuudistus. Heinäkuussa 2007 tehdyssä rahanuudistuksessa otettiin käyttöön uusi cedi, joka on arvoltaan 10&nbsp;000 vanhaa cediä.

## Setelit

Heinäkuun 2007 jälkeen käyttöön otetut setelit:
* 1 cedi
* 5 cediä
* 10 cediä
* 20 cediä
* 50 cediä
* 100 cediä
* 200 cediä

## Kolikot
Heinäkuun 2007 jälkeen käyttöön otetut kolikot:
* 1 pesewa
* 5 pesewaa
* 10 pesewaa
* 20 pesewaa
* 50 pesewaa
* 1 cedi
* 2 cediä

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Bank of Ghana 
* Ghana Cedi
Gates of the Arcticin kansallispuisto

**Gates of the Arcticin kansallispuisto** () on Yhdysvaltojen Alaskassa, napapiirillä sijaitseva kansallispuisto. Gates of the Arctic julistettiin Yhdysvaltain kansalliseksi suojelumonumentiksi vuonna 1978, mutta jo kaksi vuotta myöhemmin 2. joulukuuta 1980 se kohotettiin kansallispuiston asemaan. Puiston 34&nbsp;287&nbsp;km² laajuista alaa hallinnoi Yhdysvaltain muiden kansallispuistojen tapaan National Park Service. Denalin ja Kobuk Valleyn kansallispuistot sijaitsevat lähellä Gates of the Arcticia. 

Suurin osa puistosta on autiota erämaata. Sinne ei johda maanteitä, eikä siellä ole vierailijoille rakennettuja tiloja kuten majataloja tai retkeilyalueita. National Park Service kuitenkin pyörittää pientä turistikeskusta läheisessä Coldfootin kylässä. Noin 1&nbsp;500 ihmistä asuu puiston rajojen sisäpuolella pienissä yhteisöissä ja he saavat ravintonsa ja tarvikkeensa puiston luonnonvaroista. 

Puisto sijaitsee tundralla. Sen eläimistöön kuuluu muun muassa hirviä, mustakarhuja, harmaakarhuja, susia ja ohutsarvilampaita. Puiston halki kulkee kuusi merkittävää jokea, joita ovat esimerkiksi Alatna- ja Kobuk-joki. Brooks Range -vuoristo sijaitsee puistossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut
* NPS visitor guide
Rory Cochrane

**Rory K. Cochrane** (s. 28. helmikuuta 1972 Syracuse, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Cochrane tuli tunnetuksi televisiosarjasta **, jossa hän näytteli vuosina 2002-2004 rikospaikkatutkija Tim Speedlea. Hän on esiintynyt urallaan elokuvissa kuten *[[Surutta? Sekaisin]]* (1993), *[[Empire Records – menoa ja musaa]]* (1995), *[[Argo (vuoden 2012 elokuva)|Argo]]* (2012) ja *[[Black Mass (elokuva)|Black Mass]]* (2015).

Cochrane on syntynyt Yhdysvalloissa, mutta kasvanut Englannissa. Cochrane muutti takaisin Yhdysvaltoihin kouluttaakseen itsensä näyttelijäksi. Cochrane aloitti näyttelijänuransa 1990-luvun alussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
T-ryhmä

Ryhmäteoriassa **T-ryhmä** on ryhmä, jonka jokainen subnormaali aliryhmä on normaali. Joitakin T-ryhmien ominaisuuksia ovat:

*Jokainen Abelin ryhmä ja jokainen Hamiltonin ryhmä on T-ryhmä.
*Jokainen nilpotentti T-ryhmä on joko Abelin ryhmä tai Hamiltonin ryhmä, sillä nilpotentin ryhmän aliryhmät ovat subnormaaleja.
*Jokainen T-ryhmän normaali aliryhmä on T-ryhmä.
*Jokainen ratkeava T-ryhmä on metabeliaaninen.
Anželika Balabanova

**Anželika Isaakovna Balabanova** () (1878 Tšernihiv, Venäjä – 25. marraskuuta 1965 Rooma, Italia) oli ukrainalaissyntyinen sosialisti, joka osallistui toiseen internationaaliin.

Hän oli opiskellut Brysselin vapaassa yliopistossa, jossa hän tutustui sosialismiin. Balabanova asettui Roomaan ja alkoi organisoida tekstiiliteollisuuden työntekijöitä. Hän liittyi Italian sosialistiseen puolueeseen (PSI) vuonna 1900. Balabanova oli päättämässä Kansainvälinen naistenpäivän vietosta Sosialistisen internationaalin naisten toisessa konferenssissa Kööpenhaminassa 26.–27. elokuuta 1910.

Balabanova toimi läheisessä yhteistyössä puoluejohtajien Antonio Labriolan, Giacinto Menotti Serratin, Benito Mussolinin ja Filippo Turatin kanssa.  Balabanova siirtyi enemmän vasemmalle ensimmäisen maailmansodan aikana ja hänestä tuli sodanvastaisen Zimmerwaldin liikkeen aktivisti. Sodan aikana hän vietti suurimman osan ajastaan puolueettomassa Ruotsissa. Balabanova toimi vasemmistososialistien liikkeessä ja hänestä tuli läheinen ystävä ruotsalaisten kommunistijohtajien Ture Nermanin, Fredrik Strömin, Zeth Höglundin ja Kata Dalströmin kanssa.

Balabanova liittyi Venäjän bolševikkipuolueseen vuonna 1917 ja toimi Kominternin sihteerinä vuosina 1919–1920, työskenteli mm. Vladimir Leninin, Lev Trotskin, Grigori Zinovjevin ja Emma Goldmanin kanssa. Hän kuitenkin riitautui kommunistien kanssa ja poistui Neuvostoliitosta vuonna 1922.

Hän palasi Italiaan, missä hän johti marxilaista maksimalistien ryhmää. Fasismin nousu pakotti hänet siirtymään Sveitsiin, Pariisiin ja New Yorkiin. Hän palasi Italiaan toisen maailmansodan jälkeen. Vuonna 1947 Balabanova liittoutui Giuseppe Saragatin kanssa tämän hyväksyttyä liiton PSI:n ja Italian kommunistisen puolueen (PCI) kanssa. Balabanova liittyi Sosialistiseen työväenpuolueeseen, josta myöhemmin tuli Italian demokraattinen sosialistipuolue (sisältäen Yhdistyneen Sosialistipuolueen).

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* La mia vita di rivoluzionarin – Elämäni vallankumouksellisena
* Lenin Visto da Viciono
* runoteoksia englanniksi, espanjaksi, italiaksi ja venäjäksi

## Aiheesta muualla
*Eleven. Juutalainen ensyklopedia
Dikson (jäänmurtaja)

**Dikson** on venäläinen satamajäänmurtaja, jota voidaan käyttää kesäisin avomerihinauksiin. Laiva valmistui viimeisenä kolmen murtajan sarjasta, jonka aiemmat alukset olivat Mudjug (1982) ja Magadan (1982). Diksonin suunnittelussa oli tavoitteena luoda hankinta- ja käyttökuluiltaan dieselsähköistä koneistoa edullisempi propulsiojärjestelmä. Myös Murmansk Shipping Companyn omistaman murtajan varustelutasoa on laskettu, sillä sen on suunniteltu pysyvän sataman läheisyydessä.

Murtajan pääkoneistona on neljä Wärtsilä–Vaasa 8R32 -dieselmoottoria. Näiden 8-sylinteristen moottorien sylinterin halkaisija on 320 mm ja iskun pituus 350 mm. Moottorit on kytketty pareittain alennusvaihteen ja vauhtipyörän kautta kahteen säätösiipiseen potkuriin.

## Lähteet

* Navigator 1983:5 s. 10–11
Nyyrikki (lehti)

**Nyyrikki** oli 13 kertaa vuodessa Oulussa ilmestyvä viihdelehti ja Suomen vanhin kaunokirjallinen viikkolehti. Lehden julkaiseminen loppui keväällä 2025.

## Historia
*Nyyrikin* näytenumero ilmestyi 26. marraskuuta 1904 ja se alkoi ilmestyä säännöllisesti 1. huhtikuuta 1905 alkaen. *Nyyrikin* perustivat oululaiset Herman Willehad Marjamaa ja toimittaja Juho Raappana, joka oli vuonna 1899 perustanut *[[Kaleva (sanomalehti)|Kalevan]]* ja pakinoinut siinä Nyyrikki-nimimerkillä. Lehden päätoimittajina toimivat Herkko Marjamaa ja vuosina 1949–1970 hänen poikansa Kosti Marjamaa. Kosti Marjamaa oli myös lehden  toimitusjohtaja.

Vuonna 1972 samantapaista *[[Perjantai (lehti)|Perjantai]]*-nimistä lehteä Oulussa julkaissut Perjantai Ky osti *Nyyrikin* ja vuonna 1976 toisen oululaisen viikkolehden *[[Sirpale (lehti)|Sirpaleen]]*. Sittemmin *Nyyrikkiä* on julkaissut Kolmiokirja Oy. 

*Nyyrikissä* julkaistiin novelleja, jatkokertomuksia, pakinoita ja runoja. Se tuli tunnetuksi aloittelevien kirjoittajien tekstien ensimmäisenä julkaisupaikkana. Monet kirjailijat kuten Kalle Päätalo, Timo K. Mukka, Pentti Haanpää, Uuno Kailas ja Jorma Kurvinen kirjoittivat uransa alkuvaiheessa  *Nyyrikkiin*. Vuoden 1918 *Nyyrikistä* löytyy Urho Kekkosen kirjoittama novelli "Papinsaari".

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nyyrikki-lehden arkistoidut verkkosivut 
* Avola, Pertti: Nyyrikki on tarjonnut romantiikkaa suomalaisille tsaarinajasta asti – jo 110 vuotta HS.fi 22.7.2014.
* Nyyrikin ensimmäinen numero digitoituna

### Kirjallisuutta
* Kangasniemi, Päivi: Lukuviihteen huipulta, Kolmiokirja Oy, 1991 Painoyhtiö Liitto, Oulu
Bunyavirukset

**Bunyavirukset** (Bunyaviricetes-luokka, aiemmin Bunyaviridae-heimo) ovat vaipallisia yksisäikeisiä 100–120 nm:n läpimittaisia RNA-viruksia, jotka ovat saaneet nimensä Ugandassa sijaitsevan Bunyamweran kaupungin mukaan. Suomessa yleisin bunyavirus on Inkoo-virus, ja se on eristetty hyttysestä.  

Bunyavirus heimoon kuuluu useita eri virusryhmiä mm. hantavirus, joka ainoana virusryhmässä ei leviä niveljalkaisten avulla, toisin kuin muut ryhmään kuuluvat virukset, joita tavataan ympäri maailmaa.

Viruksen isäntäeläiminä pidetään suurnisäkkäitä ja se leviää hyttysten välityksellä.  

Suomessa ja varsinkin Lapissa, missä on paljon hyönteisiä, väestön vastustuskyky on 70 % ja ylikin, etelämpänä vastustuskyky on 20 %. Suomessa esiintyvä Inkoo-virus aiheuttaa aivotulehdusta, *[[enkefaliitti]]a*, mutta tätä tavataan kuitenkin harvoin.  Yleensä oireet ovat lieviä tai piileviä, *[[subkliini]]sia*. Toisessa ääripäässä Inkoo-virus saattaa aiheuttaa lyhyen, mutta rajun aivotulehduksen. Tällaista muotoa on tavattu lähinnä lapsilla ja nuorilla. Koska virusta levittää hyttynen, tartuntoja ei tapaa yleensä muulloin kuin kesäaikaan.

## Taksonomia
Ennen vuotta 2017 Bunyaviridae-heimoon kuului viisi niveljalkaisten ja jyrsijöiden virusten sukua, jotka olivat sukua Bunyamwera-virukselle. Vuonna 2017 International Committee on Taxonomy of Viruses (ICTV) ylensi heimon Bunyavirales-lahkoksi ja laajensi myöhemmin sen koostumusta huomattavasti lisäämällä useita heimoja. Bunyavirusten jatkuva ja kiihtyvä löytäminen korosti, että pelkkä lahko ei riittänyt kuvaamaan näiden virusten evolutiivisia suhteita. Niinpä huhtikuussa 2024 lahko ylennettiin Bunyaviricetes-luokaksi. Tähän luokkaan kuuluu tällä hetkellä kaksi päälahkoa, Elliovirales (Cruliviridae, Fimoviridae, Hantaviridae, Peribunyaviridae, Phasmaviridae, Tospoviridae ja Tulasviridae) ja Hareavirales (Arenaviridae, Discoviridae, Konkoviridae, Leishbuviridae, Mypoviridae, Nairoviridae, Phenuiviridae ja Wupedeviridae), ja niihin edelleen satoja viruksia, joista monet ovat patogeenisiä ihmisille ja muille eläimille, kasveille ja sienille.

## Eräitä bunyaviruksia

## Bunyavirus on arbovirus

Bunyavirukset kuuluvat arbovirus-ryhmään. Ennen virukset ryhmiteltiin leviämistavan tai virusinfektion oireiden mukaan.  Arbovirus, *(arbo=arthropod-borne=niveljalkaisten levittämä).*
Muita tärkeitä arboviruksia:

*Flavivirukset
*Togavirukset

## Virusheimot

*Hantavirus
*Nairovirus
*Orthobunyavirus
*Phlebovirus
*Tospovirus

## Lähteet
* Lääketieteellinen mikrobiologia  
* CDC Bunyaviridae 

### Viitteet
Auditointi

**Auditointi** on liiketaloudessa ja muussa hallinnossa tehtävä järjestelmällinen selvitys siitä, vastaavatko organisaation toiminnot ja niihin liittyvät tulokset odotuksia ja suunnitelmia .

Auditointeja on sisäisiä ja ulkoisia. Ulkoiset auditoinnit ovat määrämuotoisia ja riippumattomia (objektiivisia) arviointeja. Auditoinnissa tarkistettavat vaatimukset voivat olla esimerkiksi laatujärjestelmävaatimuksia. Auditoinnin tekee yleensä yksi tai useampi auditoinnin kohteen kannalta riippumaton henkilö. Se koostuu kenttäkäynneistä, haastatteluista ja tutustumisesta auditoinnin kannalta olennaisiin prosessikuvauksiin ja työohjeisiin. Suomessa ISO 9000- ja ISO 14000 -sertifikaatteja varten tehtävän auditoinnin voi suorittaa ainoastaan sitä varten akkreditoitu taho. Johtamisjärjestelmien auditointiohjeita on koottu Suomen Standardisoimisliitto SFS ry:n julkaisemaan standardiin SFS-EN ISO 19011 .

## Korkeakoulujen auditointi

Auditointi on levinnyt myös korkeakouluihin ja se on lisääntynyt erityisesti viime vuosina. Auditointiperinne on erityisen vahva Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa, joissa myös julkaistaan runsaasti korkeakoulujen välisiä ranking-listoja. Niiden julkaisijana on esimerkiksi Times Higher Education. 

Korkeakouluja auditoidaan monilla tavoin. Suomessa opetusministeriön yhteydessä toimiva Korkeakoulujen arviointineuvosto auditoi muun muassa kaikkien korkeakoulujen laadunvarmistusjärjestelmät aikavälillä 2005–2011 Bolognan prosessin laadun yhtenäistämistavoitteiden pohjalta.

## Katso myös

* Standardi
* Tilintarkastus
* Vertaisarviointi

## Aiheesta muualla
*Johtamisjärjestelmien auditointiohjeiden standardi

## Lähteet
Ennakkojäsentäjä

**Ennakkojäsentäjä** tai ennakkojäsennin on aihepiirin esitys, jonka tarkoituksena on tutustuttaa oppijaa siihen esimerkiksi ennen luentoa tai johdatuksena oppimistehtävään. Ennakkojäsentäjät ovat pedagogisia välineitä, eräänlaisia välittäjiä ennestään tunnetun ja uuden aineksen välillä. Ennakkojäsentäjä voi olla lyhyt teksti, tekstin rakennejäsennys eli dispositio, kuva tai kaavio. Tarvittavaa esiymmärrystä luodaan siis suullisesti, kirjallisesti tai graafisin keinoin. Ennakkojäsentäjän idean ja käyttötavan esitti David Ausubel vuonna 1960.
 

## Ennakkojäsentäjä harjoittelussa
Toimintaa harjoiteltaessa ennakkojäsentäjiä voidaan käyttää tarvittavan tiedon jäsentämiseen ennen harjoittelutilannetta. Ennakkojäsentäjät antavat kuvan toiminnasta etukäteen ja  parantavat harjoittelun aikana tapahtuvaa oppimista sekä pidentävät sen vaikutusta.

## Ennakkojäsentäjä tiedonhankintatehtävissä
Tiedonhankintaa edellyttävissä tehtävissä on tärkeää käyttää aiempaa tietoa ja osaamista tukena uuden informaation löytämisessä ja ymmärtämisessä. Ennakkojäsentäjä auttaa tämän esiymmärryksen tunnistamisessa ja esille tuomisessa.

Ennakkojäsentäjä kytkee hakuaihetta toisaalta aikaisemmin tiedettyyn ja toisaalta aihepiirin käsitteelliseen rakenteeseen. Näihin hakuaihe ymmärretään osana laajempaa kokonaisuutta eikä yksittäisenä asiana.

## Katso myös
* Kalanruotokaavio
* Käsitekartta
* Luovuustekniikka
* Tietovee

## Lähteet
* Ausubel, D.P. (1960). The use of advance organizers in the learning and retention of meaningful verbal material. Journal of Educational Psychology, 51, 267-272.
* Cannon-Bowers, Janis A; Rhodenizer, Lori; Salas, Eduardo & Bowers, Clint A. 1998. A framework for understanding pre-practice conditions and their impact on learning. Personnel Psychology. Durham: Summer 1998 vol 51 issue 2, alkaen s. 291, 30 sivua
* Hakkarainen, Kai; Bollström-Huttunen, Marianne; Pyysalo, Riikka & Lonka, Kirsti 2005. Tutkiva oppiminen käytännössä : matkaopas opettajille. Helsinki : WSOY
* Halttunen, Kai; Hirvimäki, Eija; Niinikangas, Liisa & Perttula, Suvi 2002. Tiedonhakijan opas. 2. korjattu painos. Helsinki: BTJ Kirjastopalvelu
* Hannafin, M. J.& Hughes, C. W. 1986. A framework for incorporating orienting activities in computer-based interactive video. Instructional Science, 15, 239-255.
* Kraiger, K.; Salas, E.; Cannon-Bowers, J. A. (1995). Measuring knowledge organization as a method for assessing learning during training. Human Factors, 37, 804-816
* Stone, C. L. 1983. A meta-analysis of advance organizer studies. Journal of Experimental Education, vol 51, 194-199.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Ennakkojäsentäjän esittely (Seija-Sisko Häkkinen)
* Ennakkojäsentäjä
Ian Wright

**Ian Wright** (s. 3. marraskuuta 1963 Woolwich, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen jalkapalloilija. Hänen seurojaan olivat muun muassa Crystal Palace, Arsenal ja West Ham. Arsenalin joukkueessa hän oli voittamassa Valioliigaa kaudella 1997–1998. Hän pelasi Valioliigassa kaikkiaan 213 ottelua ja teki niissä 113 maalia. Kausilla 1993–1994 ja 1996–1997 hän teki 23 maalia. Myös kuudella muulla pääsarjakaudella hän teki vähintään kymmenen maalia, kahdesti 1. divisioonassa ja neljästi vuonna 1992 alkaneessa Valioliigassa.

FA Cupissa kaudella 1992–1993 Wright teki maalin sekä 1–1-tasapeliin päättyneessä ensimmäisessä loppuottelussa että Arsenalin 2–1-jatkoaikavoittoon päättyneessä uusinnassa Sheffield Wednesdayta vastaan.

Wright debytoi Englannin maajoukkueessa 6. helmikuuta 1991 ja teki lähes kahdeksan vuotta kestäneellä maajoukkueurallaan 33 ottelussa yhdeksän maalia, joista neljä MM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan marraskuussa 1993.

## Saavutuksia ja palkintoja
* Valioliigan mestaruus 1998
* MBE 2002
* English Football Hall of Fame -kunniagalleriaan 2005

## Lähteet
Perjantai (lehti)

**Perjantai** oli Oulussa ilmestynyt kaunokirjallinen viikkolehti, jossa julkaistiin erityisesti aloittelevien kirjoittajien tekstejä. Perjantain perustivat Oulussa 1924 taloudenhoitaja Juho Kastell (myöh. Kastemaa), kirjapainonjohtaja Oskari Pako ja opettaja Erkki Tuomikoski. Lehti alkoi ilmestyä säännöllisesti vuoden 1925 alusta. Perjantai kilpaili alusta saakka kaksikymmentä vuotta vanhemman Nyyrikki-viikkolehden kanssa lukijoista. Perjantai-lehteä kustantava Perjantai ky osti Nyyrikin 1972 ja Sirpaleen 1976.

Vastaavia kaunokirjallisia lehtiä perustettiin Oulussa muitakin, kuten Revontulet, Merikoski ja 1927 perustettu Sirpale, jonka perustaja oli Juho Henrik (Hannes) Haikala, ent. Hekkala. Näistä oululaisista kaunokirjallisista viikkolehdistä ilmestyy enää Nyyrikki.

Rautatiekirjakaupan irtonumeromyynnissä Perjantai oli vuonna 1933 sijalla 4, vuonna 1943 sijalla 7, vuonna 1953 sijalla 14, vuonna 1963 sijalla 15, vuonna 1973 sijalla 36 ja vuonna 1983 enää sijalla 50.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Päivi Kangasniemi: Lukuviihteen huipulta, Kolmiokirja Oy, 1991 Painoyhtiö Liitto, Oulu
Fátima Madrid

**Fátima Madrid Calancha** (s. 28. joulukuuta 1979 Sevilla, Andalusia) on entinen espanjalainen uimari, joka osallistui kotimaansa riveissä kesäolympialaisiin 1996. Siellä hän karsiutui alkuerissä 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestissä, yhdessä Blanca Cerónin, Susanna Garabatosin, ja Claudia Francon kanssa.

## Lähteet
*Espanjan olympiakomitea Luettu 8.3.2007
Musta-Nykyri

**Pehr Olofinpoika Nykyri eli Musta-Nykyri** oli muhoslainen talonpoikaispäällikkö pitkän vihan aikana. Musta-Nykyri tunnetaan pohjoispohjalaisessa kansantarustossa. Tarinat hänestä ovat selvästi liioilteltuja, ja niissä on yliluonnollisia tapahtumia.

Musta-Nykyri sai nimensä ihonsa tummasta vivahteesta. Hän oli jättiläismäinen, väkivahva ja hyvä taistelija. Lisäksi hän oli voimallinen noita. Hän osasi luoda sotamiehiä ilmaan heittämistään höyhenistä. Hän osasi myös loihtia itsensä hetkellisesti haavoittumattomaksi. Hän sai venäläiset pakenemaan jo pelkästään meluamalla.

## Aiheesta muualla
*25 -vuotinen pohjoismainen sota eli pitkä viha (21.8.1570 - 18.5.1595) - Pohjan Prikaatin Kilta  
*Asutus- ja sotatarinoita Pohjois-Pohjanmaalla
Idževan

**Idževan** () on kaupunki (kylä vuoteen 1961) Armeniassa. Se on Tavušin maakunnan pääkaupunki. Asukkaita kaupungissa on 15&nbsp;620 (2008) ja se on asukasluvultaan suurin kaupunki alueella. Matkaa Armenian pääkaupunkiin, Jerevaniin kaupungista on 142 kilometriä. 

Jerevanista ja Hradzanista Qazahiin johtavat valta- ja rautatiet kulkevat kaupungin läpi. 

Kaupungissa on muun muassa puunjalostusyrityksiä, viinin valmistusta, suuri betonitehdas ja mattokutomoita. Vuodesta 1994 lähtien Idževanissa on ollut Jerevanin yliopiston toimipiste, jossa noin 900 opiskelijaa. Tässä toimipisteessä on mahdollista opiskella armenian kieltä ja kirjallisuutta, käytännön matematiikkaa, fysiikkaa, historiaa, psykologiaa ja pedagogiikkaa. Kaupungissa sijaitsee myös monikäyttöinen Arnar-stadion.

## Väkiluvun kehitys

Lähde: 

## Lähteet
Strop

**Strop** eli **partaveitsenhiasin** on hiontatyökalu, jota käytetään terävien veisten tai muiden työkalujen viimeistelyyn.

Partaveitsenhiasin on nimensä mukaan alkujaan partaveitsien teroitukseen käytetty työväline, mutta sen käyttö on yleistä myös puunveistäjien ja lukuisien muiden teräviä työvälineitä käyttävien käsityöläisten keskuudessa.

Teroituksen jälkeen työkalun terän reuna on erittäin ohut, joten sillä voi leikata puuta tai nahkaa vain lyhyen ajan ennen uutta teroitusta. Muutama partaveitsenhiasimen veto voi tehdä terän jälleen teräväksi. Terää ei tulisi teroittaa jyrkässä kulmassa, koska äärimmäinen terän reuna pyöristyy. Terää tulisi pitää aina tasaisesti hiomispintaa vasten.

Partaveitsenhiasin valmistetaan yksinkertaisimmillaan palasta nahkaa. Yleensä käytetään nahan lihapuolta. Nahkapala liimataan tavallisesti kahvalliseen puulevyyn. Partaveistenhiasimissa on yleensä kaksi puolta, joista toiseen on lisätty vahamaista hiontaainetta tai öljyä (esimerkiksi kevyttä koneöljyä tai parafiiniöljyä ja hiontapulveria (1-5 mikronin alumiinioksidia) ja toinen on jätetty käsittelemättä. Puulevylle liimattava nahka on usein ohutta, jotta hiomispinta olisi mahdollisimman joustamaton ja pinta pysyisi tasaisena teroituksen aikana.
Ria

**Riia** ja **Ria** ovat naisen etunimiä. Ne ovat Maria-nimen lyhentymiä. Vuodesta 2010 alkaen Riian nimipäivää vietetään suomenkielisessä kalenterissa 2. heinäkuuta. Riia mainitaan myös mahdollisena lyhennyksenä nimestä Viktoria. Espanjan kielessä Ria tarkoittaa virtaa. Suomessa Rian on vuoden 2019 loppuun mennessä saanut nimekseen 661 ja Riian noin 1050 naista.

## Tunnettuja Riia- ja Ria-nimisiä
* Ria Baran (1922–1986), saksalainen taitoluistelija
* Ria Berg, suomalainen antiikintutkija
* Ria Karjalainen (s. 2002), suomalainen jalkapalloilija
* Ria Kataja (s. 1975), suomalainen näyttelijä ja saunaterapeutti
* Riia-Rosa Koskelainen (s. 1987), suomalainen uimari
* Ria Ojala (s. 2002), suomalainen pesäpalloilija
* Riia Pallari (s. 2003), suomalainen alppihiihtäjä
* Ria Percival (s. 1989), uusiseelantilainen jalkapalloilija
* Ria Ruokonen, suomalainen maisema-arkkitehti
* Ria Stalman (s. 1952), alankomaalainen kiekonheittäjä
* Ria Visser (s. 1961), alankomaalainen pikaluistelija
* Ria Wägner (1914–1999), ruotsalainen toimittaja ja kirjailija
* Ria Öling (s. 1994), suomalainen jalkapalloilija

## Riia ja Ria taiteilijanimenä
* Ria Bartok, oik. Marie-Louise Pleiss, ranskalainen yé-yé-laulaja
* Merenneito Riia, oik. *Anni Perttula*, suomalainen viihdetaiteilija

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ivana Kobilca

**Ivana Kobilca** (20. joulukuuta 1861 – 4. joulukuuta 1926) oli slovenialainen taidemaalari, tyylillisesti realisti. Hän opiskeli, asui ja työskenteli useissa Euroopan kaupungeissa, kuten Wienissä, Sarajevossa, Berliinissä, Pariisissa ja Münchenissä.

Monet Kobilcan töistä ovat asetelmia ja muotokuvia. Hän eteni uransa myöhemmässä vaiheessa kohti impressionismia. 

Kobilcan kuva oli 5&nbsp;000 Slovenian tolarin setelissä ennen vanhan rahayksikön korvaamista eurolla vuoden 2007 alusta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*