open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Parkkima

**Parkkima** on kylä Pyhäjärvellä noin kymmenen kilometriä Pyhäsalmen keskustasta länteen Haapajärven suuntaan. Vuonna 2000 kylässä oli 300 asukasta.

Ensimmäiset asutuksen merkit Parkkimassa ovat jo kivikaudelta, Suomusjärven kulttuurin ajalta noin 6500–3000 eaa. Pysyvä asutus syntyi 1500-luvun lopulla, jolloin Matti Kyllönen raivasi Parkkimajärven pohjoispuolelle Kyllösen uudistilan. Toinen, samanniminen talo perustettiin vuonna 1606. Tulpon (nyk. Malila) uudistila Parkkimajärven etelärannalla syntyi vuonna 1645 Heikki Simonpoika Tulpon eli Tulpoin perustamana ja Parkkimaan rakensi ja raivasi samalle alueelle Juho Paavonpoika vuonna 1688.

Kylällä toimi Parkkiman koulu, mutta se lakkautettiin vuonna 2007.

## Lähteet
Kirjallisuusvuosi 1794

**Kirjallisuusvuosi 1794** käsittelee vuoden 1794 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Ensimmäinen suomalainen lukuseura perustettiin Vaasaan.
* Useita apotti Ignác Martinovicsin johtamaan salaliittoon osallistuneita kirjailijoita vangittiin Unkarissa. Heidän joukossaan olivat Ferenc Kazinczy ja Ferenc Verseghy.

## Julkaisuja

* William Blake &ndash; 
* Samuel Taylor Coleridge & Robert Southey &ndash; *The Fall of Robespierre* (näytelmä)
* Johann Gottlieb Fichte &ndash; *Einige Vorlesungen über die Bestimmung des Gelehrten*
* Johann Gottlieb Fichte &ndash; *[[Tiedeoppi|Grundlage der gesammten Wissenschaftslehre]]* (alkuosa)
* Thomas Hiärne &ndash; *Ehst-, lyf- und lettlandische geschichte* 
* Thomas Paine &ndash; *[[The Age of Reason]]* (ensimmäinen osa) 
* Ann Radcliffe &ndash; *The Mysteries of Udolpho* 
* Madame de Staël &ndash; *Zulma : fragment d'un ouvrage*
* Mary Wollstonecraft &ndash; *An Historical and Moral View of the Origin and Progress of the French Revolution*

## Palkintoja

## Lähteet
Conte cruel

**Conte cruel** (ranskaa, ) novellikirjallisuuden lajityyppi, jolle ominaista on tarinan huipentuminen yllättävään juonenkäänteeseen ja julmaan kohtalon ivaan. Lajille ominaisia piirteitä ovat kyyninen ja skeptinen maailmankuva sekä voimakas sarkasmi ja ironia. Rakennetta on hyödynnetty paljon varsinkin spekulatiivisessa fiktiossa, mutta myös valtavirran kirjallisuudessa.

*Conte cruel* -juonikuvioita on monissa vanhoissa kansantarinoissa, joita 1800-luvulla kirjasi muistiin esimerkiksi Hans Christian Andersen. Myös Jean Lorrain ja Oscar Wilde hyödynsivät *conte cruel* -tyyppisiä rakenteita. Nykyään *conte cruel* yhdistetään useimmin kauhukirjallisuuteen, erityisesti sellaiseen, josta puuttuu yliluonnollinen elementti. Kauhukirjallisuuden puitteissa rakenteen ensimmäisiä hyödyntäjiä oli 1800-luvun alussa vaikuttanut Edgar Allan Poe. Lajityypin nimi on peräisin Auguste Villiers de l’Isle-Adamin vuonna 1883 ilmestyneestä kokoelmasta *[[Contes cruels]]*. Modernissa fantasiakirjallisuudessa *conte cruel* -rakenteiden kyynisyys asettuu usein tahalliseen ristiriitaan sadunomaisuuden kanssa. Lajin kirjailijoista mainittakoon John Collier ja Donald Barthelme.

H. P. Lovecraft kirjoitti vuonna 1927 julkaistussa esseessään *[[Yliluonnollinen kauhu kirjallisuudessa]]* Villiers de l’Isle-Adamista, jonka katsoi edustavan ”makaaberia koulukuntaa”. Villiers de l’Isle-Adamin novellia ”Toivokidutus” ovat ”jotkut tahtoneet pitää raastavimpana novellina kirjallisuudessa. Sen tyyppinen tarina on kuitenkin vähemmän osa kauhuperinnettä kuin omaa erikoista luokkaansa – niin sanottua *conte cruelia*, jossa tunteiden manipulointi tehdään dramaattisten ärsytysten, turhauttamisten ja julmien fyysisten kauhujen avulla.” Aikalaisistaan Lovecraft nosti esiin Maurice Levelin, jonka ”erittäin lyhyet episodit” oli omistettu ”lähes kokonaan” *conte cruel* -kaavalle. Lovecraftin kirjeystävä Clark Ashton Smith aloitti kirjailijanuransa itämaisilla *conte cruel* -kertomuksilla, mutta siirtyi sittemmin ”eriskummalliseen kirjallisuuteen”.

Brittiläisessä tieteiskirjallisuudessa *conte cruel* -rakennetta hyödynsivät jo varhain H. G. Wellsin ja J. D. Beresfordin kaltaiset kirjailijat. Yhdysvalloissa 1900-luvun alun tieteiskirjallisuus oli optimistisempaa ja korosti tulevaisuuden tarjoamia mahdollisuuksia. 1980-luvulle mennessä *conte cruelista* oli kuitenkin tullut pehmeän tieteiskirjallisuuden vakiokaava. Brian Stablefordin mukaan syynä oli se, että näin voitiin osoittaa tulevaisuuden moraalijärjestelmän eroavan ratkaisevasti nykyisestä.

## Katso myös

* Goottilainen romaani

## Lähteet
Olandsånin vesistö

**Olandsånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 56) muodostuu Itämeren Ahvenanmereen laskevan Olandsånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 881 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Olandsån, jonka pituus on 35 kilometriä. Joki laskee Itämereen noin 0,2 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Vesistö sijaitsee suuren Norrströmin vesistön (tunnus 61) itäpuolella, jossa rannikkoalueella on kuusi pienempää päävesistöä. Olandsånin vesistö on niistä suurin. Sillä on Norrströmin vesistön kanssa pitkä yhteinen vedenjakaja valuma-alueen länsisivulla. Joen pohjoispäässä eli sen alajuoksulla naapurivesistö vaihtuu pienempään Forsmarksånin vesistöön (tunnus 55). Itäpuolisen vedenjakajan takana on kaksi päävesistöä, nimittäin Skeboånin vesistö (tunnus 57) ja Norrtäljeånin vesistö (tunnus 59). Päävesistöjen lisäksi on joensuun ympäristössä vielä mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on pieni.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (44,3&nbsp;%), turve (8,7&nbsp;%), kalliomaa (14,8&nbsp;%), hiekka ja sora (1,7&nbsp;%), multamaa (6,4&nbsp;%), savimaa (22&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (0,3&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (65,2&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (1,4&nbsp;%), viljelymaita (23,8&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (1,0&nbsp;%) sekä joutomaita (6,8&nbsp;%). Näiden lisäksi on 1,8&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Olandsånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1999–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 6,9&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 43,9&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,6&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 6,6&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 34&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 45,2&nbsp;m³/s on mitattu huhtikuussa 2010 ja pienin 0,3&nbsp;m³/s marraskuussa 1999. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva ajoittuisi huhtikuulle.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Skeboånin vesistö

**Skeboånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 57) muodostuu Itämeren Ahvenanmereen laskevan Skeboånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 483 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Skeboån, jonka pituus on 53 kilometriä. Joki laskee Itämereen noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Skeboånin vesistö sijaitsee suuren Norrströmin vesistön (tunnus 61) itäpuolella, jossa on rannikkoalueella kuusi pienempää päävesistöä. Skeboånin vesistö sijaitsee lähempänä merenrannikkoa kuin muut päävesistöt, joten siksi se jääkin kolmen muun, eli Olandsånin vesistön (tunnus 56), Broströmmenin vesistön (tunnus 58) ja Norrtäljeånin vesistön (tunnus 59) keskelle. Meren puolella siihen rajautuu mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on Skeboånin vesistön kanssa yhtä suuri.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (51&nbsp;%), turve (13,2&nbsp;%), kalliomaa (17,1&nbsp;%), hiekka ja sora (0,6&nbsp;%), multamaa (5,5&nbsp;%), savimaa (6,8&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (0,1&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (79&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (1,4&nbsp;%), viljelymaita (7,6&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (1,7&nbsp;%) sekä joutomaita (4,5&nbsp;%). Näiden lisäksi on 5,7&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Skeboånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 3,75&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 15,7&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,57&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 3,5&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 14,5&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 22,1&nbsp;m³/s on mitattu huhtikuussa 1982 ja pienin 0,3&nbsp;m³/s viimeksi vuonna 2002. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta toukokuuhun ja sen huippu ajoittuisi huhtikuulle.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Carl Legien

**Carl Legien** (1861–1920) oli saksalainen ammattiyhdistysjohtaja, alkujaan sorvari. Legien tuli 1890 Saksan sosiaalidemokraattisten ammattiliittojen keskusjärjestön esimieheksi. Hän hoiti sittemmin myös kansainvälistä ammattiyhdistyssihteeristöä ja julkaisi sen vuosikertomukset. Hänet valittiin valtiopäiville ensi kerran 1893, sitten 1919 kansalliskokoukseen ja rauhan valtuuskuntaan ja 1920 valtakunnantalousneuvoston varapuheenjohtajaksi. Hänen julkaisujaan on muun muassa *Das Koalitionsrecht der deutschen Arbeiter in Theorie und Praxis* (1899).

## Suomennettu julkaisu
* *Saksan ammattiyhdistysliike*; suom. Eero Haapalainen. Savon työväen sanomalehti-osuuskunta 1910. (47 sivua)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aurelius

**Aurelius** -nimisiä henkilöitä ovat tai ovat olleet:

* Aurelius, Asturian kuningas 768–774
* Aurelius (k. 852), espanjalainen pyhimys
* Aurelius Ambrosius, tarunomainen hahmo Geoffrey Monmouthilaisen teoksessa *Historia Regum Britanniae*
* Aurelius Augustinus (354–430), kirkkoisä
* Aurelius Caninus, *Aurelius Conanus* (500-luvulla), Gildasin mainitsema brittilälinen kuningas
* Aurelius Prudentius (348–410), espanjalainen kristillinen runoilija
* Aurelius Victor (n. 320–390), roomalainen historioitsija ja poliitikko
* Carl Axel Aurelius (s. 1948), ruotsalainen piispa
* Marcus Aurelius (121–180), Rooman keisari (161–180) ja filosofi
* Marcus Aurelius Commodus Antoninus, *Commodus* (161–192), Rooman keisari 180–192, Marcus Aureliuksen poika.
Uskonnollistaminen

**Uskonnollistamisella** tarkoitetaan, että yksilöä ja hänen toimintaansa selitetään hänen uskontonsa avulla silloinkin, kun se ei ole perusteltua. Uskonnollistaminen on esimerkki uskonto­luku­taidottomuudesta.  Esimerkiksi jos muslimi tekee jotain, sen ajatellaan johtuvan siitä, että hän on muslimi. Uskonnollistamista tapahtuu yleensä tietyn maan valtauskontoon kuuluvien piirissä, jolloin valtauskontoon kuuluvat tulkitsevat mustavalkoisesti ja virheellisesti maan vähemmistöuskontoa.

## Katso myös

* Essentialismi

## Lähteet
Kristinusko Oseaniassa

**Kristinusko** on valtauskonto **[[Oseania|Oseaniassa]]**. Siirtolaisuus toi kristinuskon Australiaan. Nykyään Australian suurin kirkkokunta on anglikaaninen kirkko. Oseaniassa on myös muita protestanttisia yhteisöjä ja katolilaisia seurakuntia. Kristillisyys Australiassa on hyvin samantyyppistä kuin muissa länsimaissa. Vuonna 2008 Oseaniassa oli 22,7 miljoonaa kristittyä.

## Historia
Kristinusko levisi Oseaniaan siirtomaa-ajalla. Muun muassa Australiaan lähti paljon ihmisiä sekä vapaaehtoisesti että karkotettuina vankeina.	

## Lähteet
Kirjallisuusvuosi 1793

**Kirjallisuusvuosi 1793** käsittelee vuoden 1793 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Tanskan kuninkaallinen kirjasto avattiin yleisölle Kööpenhaminassa.

## Julkaisuja
* William Blake &ndash; *Visions of the Daughters of Albion, America: a Prophecy*
* Pierre-Joseph Cambon &ndash; *Grand Livre de la dette publique*
* Nicolas de Condorcet &ndash; *Esquisse d’un tableau historique des progrès de l’esprit humaine*
* Frans Mikael Franzén &ndash; *Menniskans anlete*
* William Godwin &ndash; * Political Justice*
* Heinrich von Jannau &ndash; *Geschichte von Lief- und Ehstland pragmatisch vorgetragen* (teoksen alkuosa) 
* Immanuel Kant &ndash; *Die Religion innerhalb der Grenzen der bloßen Vernunft*
* Immanuel Kant &ndash; *Über den Gemeinspruch: Das mag in der Theorie richtig sein, taugt aber nicht für die Praxis*
* Mary Wortley Montagu &ndash; *Letters*
* Jean Paul &ndash; *Die unsichtbare Loge* 
* Madame de Staël &ndash; *Réflexions sur le procès de la Reine*
* Mary Wollstonecraft &ndash; *An Historical and Moral View of the French Revolution; and the Effect It Has produced in Europe*

## Palkintoja

## Lähteet
Broströmmenin vesistö

**Broströmmenin vesistö** (, vesistöaluetunnus 58) muodostuu Itämeren Ahvenanmereen laskevan Broströmmenin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 227 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on alajuoksulla sen nimikkojoki Broströmmen. Joen pituus on 15 kilometriä, mutta vesistön pääuoman kokonaispituus kasvaa 45 kilometriin. Joen keskivirtaama (MQ) on 1,45 kuutiometriä sekunnissa, josta kertyy vuoden aikana hieman alle 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Broströmmenin vesistö sijaitsee suuren Norrströmin vesistön (tunnus 61) itäpuolella, jonka rannikkoalueella on kuusi pienempää päävesistöä. Broströmmenin vesistö on niistä kaikkein pienin ja siksi se jääkin kahden päävesistön Skeboånin vesistön (tunnus 57) ja Norrtäljeånin vesistön (tunnus 59) väliin. Merenrannikon puolella sijaitsee vielä mereen laskevien purojen ja ojien pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on suurempi kuin Broströmmenin vesistöllä.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (45,7&nbsp;%), turve (8,8&nbsp;%), kalliomaa (7,4&nbsp;%), hiekka ja sora (1,2&nbsp;%), multamaa (6,1&nbsp;%), savimaa (17,1&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (0,6&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (56,8&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (1,2&nbsp;%), viljelymaita (19,5&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (1,4&nbsp;%) sekä joutomaita (8,2&nbsp;%). Näiden lisäksi on 12,9&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Broströmmenin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 1,59&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 5,7&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,32&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 1,45&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 5,8&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 3,7&nbsp;m³/s on mitattu joulukuussa 2008 ja pienin 0,1&nbsp;m³/s viimeksi vuonna 2012. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta toukokuuhun ja sen huippu ajoittuisi huhtikuulle.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Norrtäljeånin vesistö

**Norrtäljeånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 59) muodostuu Itämeren Ahvenanmereen laskevan Norrtäljeånin (myös *Ålderskärrån*) ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 352 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on alajuoksulla sen nimikkojoki Norrtäljeån, joka alkaa Lommarenjärvestä ja on vain 1,75 kilometriä pitkä. Järvi on maatunut erilleen Norrtäljevikenin lähes 20 kilometriä pitkästä ja hyvin kapeasta lahdesta. Joen keskivirtaama (MQ) on 2,6 kuutiometriä sekunnissa, mikä tekee alle 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Norrtäljeånin vesistö sijaitsee suuren Norrströmin vesistön (tunnus 61) itäpuolella, jonka rannikkoalueella on kuusi pienempää päävesistöä. Sillä on yhteinen vedenjakaja usean päävesistön kanssa. Niitä ovat sen luoteispuolella sijaitsevilla kolmella vesistöllä Norrströmin vesistöllä, Olandsånin vesistöllä (tunnus 56) ja Skeboånin vesistöllä (tunnus 57). Norrtäljeånin vesistön pohjoispuolella näin on vain Broströmmenin vesistön (tunnus 58) kanssa. Vielä Norrtäljeånin vesistön lounaispuolella sijaitsee yksi päävesistö Åkerströmin vesistö (tunnus 60) ja loput ovat joensuun ympäristössä mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on Norrtäljeånin vesistöä paljon suurempi. Suuri kokoero johtuu siitä, että Norrtäljeviken työntyy niin pitkälle sisämaahan ja pienille vesistöille jää tilaa.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (38,6&nbsp;%), turve (5,7&nbsp;%), kalliomaa (12,6&nbsp;%), hiekka ja sora (3,4&nbsp;%), multamaa (8,8&nbsp;%), savimaa (22,0&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (0,8&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (55,0&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (1,0&nbsp;%), viljelymaita (24,7&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (3,4&nbsp;%) sekä joutomaita (8,9&nbsp;%). Näiden lisäksi on 7,0&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Norrtäljeånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 2,34&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 9,82&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,39&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 2,6&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 10,0&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 9,4&nbsp;m³/s on mitattu huhtikuussa 1982 ja pienin 0,2&nbsp;m³/s viimeksi vuonna 1996. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva ajoittuisi huhtikuulle.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Hindulaiset riitit ja rituaalit

**Hindulaisuudessa** esiintyy monenlaisia uskontoon liittyviä **riittejä** ja **rituaaleja**. Ne ovat iso osa hindulaisuuden arkea. Riitit jakaantuvat neljään eri ryhmään.

Päivittäiset kodin piirissä tai temppeleissä tapahtuvat riitit ovat hindulaisten arkipäivään kuuluvat riitit. Näitä riittejä kutsutaan pujaksi. Kotona suoritettavat riitit aloitetaan aamusta, herättämällä kodin nimikkojumalan uuteen päivään. Hindulaisuuden edustajilla on pujan vuoksi oma alttari tai jopa huone jumalan patsaalle tai jumalankuvalle. Pujan rutiiniin kuuluu mantrojen lausuminen ja suitsukkeiden polttaminen. Uskonnollisten tapojen mukaan jumalaa tulisi palvoa kolme kertaa päivässä: aamulla, päivällä ja illalla.

Hindutemppeleissä tapahtuvat riitit ovat hyvin yksilöllisiä. On tärkeää luoda yhteys ja kiinnittää jumalten huomio saapuessaan temppeliin esimerkiksi soittamalla kelloa. Temppelipujan keskeisin osa on lamppurituaali, jossa tehdään ympyräliikkeitä öljylampulla jumalankuvan edessä. Tämän jälkeen brahmaani tuo liekin palvojien koskettavaksi. Liekin avulla palvoja ja jumala pääsevät yhtymään ja kosketukseen. 

## Lähteet
* Verso - Maailman uskonnot 03 lukion kurssikirja uusi ops 2016
Zawila

**Zawila** () on pieni keidaskaupunki Libyan Murzuqin piirikunnassa. Se sijaitsee Saharan autiomaassa 130 kilometriä Murzuqista itään.

Zawila on yksi Fezzanin keskiaikaisista pääkaupungeista. Ibadiitteihin kuuluneet berberit lienevät perustaneet sen 700-luvulla. Se kuului rustamidien aikana Tahartin alaisuuteen. Vuonna 918/919 Zawilaan syntyi itsenäinen Banu Khattabin ibadiittidynastia, joka hallitsi Fezzanin itäosaa 1100-luvulle saakka. Länsiosan keskuksena toimi vanhempi Garaman kaupunki.	

Keskiaikainen Zawila oli kukoistava kauppakaupunki, jossa viljeltiin myös taateleita ja vihanneksia. Kawarin kautta Tšadjärvelle Kanemiin ulottunutta kauppareittiä pitkin tuotiin varsinkin orjia. Zawilassa tuotettiin myös nahkaa. Berbereiden lisäksi siellä asui mustia afrikkalaisia, jotka puhuivat joko kanuria tai tedaa.

Armenialainen mamelukki Sharaf al-Din Karakush valloitti Zawilan vuonna 1176/1177 matkallaan Egyptistä Tripolitaniaan. Kanemin hallitsijat miehittivät Fezzanin ja perustivat Zawilan länsipuolelle oman pääkaupunkinsa Traghanin. Paikalliset kuvernöörit perustivat 1200-luvulla itsenäisen Banu Nasurin dynastian. Hafsidien aikana 1400-luvulla kaupunki lienee jälleen toiminut Fezzanin keskuksena. Saharan ylittävän karavaanikaupan hiipuessa Zawila menetti merkityksensä, ja 1500-luvun alussa Awlad Muhammad -dynastia rakensi uuden pääkaupungin Murzuqin.

Zawilan huomattavin nähtävyys ovat sen itäpuolella sijaitsevat hautakammiot, jotka tunnetaan nimellä As-Sahaba.

## Lähteet
Arna

**Arna** on pohjoismainen naisen etunimi. Se on lyhentymä *Arn*-alkuisista nimistä, joissa sana *arn* merkitsee kotkaa. Arna-nimen maskuliininen vastine on Arne.

Suomessa Arna-nimi on ollut käytössä vuodesta 1892 alkaen. Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on joulukuuhun 2020 mennessä kirjattu noin 90–100 tämännimistä naista.  

## Nimipäivät
Suomenruotsalaisessa almanakassa Arnalla on nimipäivä 16.&nbsp;marraskuuta. Nimi lisättiin kalenteriin vuonna 1973.

Norjassa Arnan nimipäivä on 4.&nbsp;elokuuta.

## Tunnettuja Arnoja
*Arna Högdahl (1894–1963), suomalainen näyttelijä
*Arna Rancken (1901–1987), suomalainen taidemaalari

## Lähteet
Kalsiumferrosyanidi

**Kalsiumferrosyanidi** eli **kalsiumheksasyanoferraatti(II)** (Ca2[Fe(CN)6]) on kalsium- ja ferrosyanidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Kalsiumferrosyanidia käytetään muun muassa elintarvikkeiden lisäaineena sekä paakkuuntumisenestoaineena suolassa, esimerkiksi maantiesuolassa.

## Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa kalsiumferrosyanidi on vaaleankeltaista kiteistä ainetta. Kidevedettömän muodon lisäksi tunnetaan kidevedellinen dodekahydraatti Ca2[Fe(CN)6]·12H2O. Kalsiumferrosyanidi liukenee hyvin veteen, mutta ei etanoliin. 

## Valmistus ja käyttö
Kalsiumferrosyanidia voidaan valmistaa käsittelemällä natriumferrosyanidia kalsiumhydroksidilla:

:Na4[Fe(CN)6] + 2Ca(OH)2 → Ca2[Fe(CN)6] + 4 Na(OH)

Kalsiumferrosyanidia voidaan lisätä suolan joukkoon paakkuuntumisenestoaineeksi. Yhdisteen E-koodi on E538. Suomessa sitä saa käyttää elintarvikkeiden lisäaineena ainoastaan ruokasuolalle ja sen johdannaisille. Ruokaviraston mukaan hyväksyttävä päivittäinen enimmäissaanti (ADI) ferrosyanidia sisältävien lisäaineiden E535-E538 (natriumferrosyanidi, kaliumferrosyanidi ja kalsiumferrosyanidi) yhteismäärälle on 0,025&nbsp;mg/kg/vrk. 

Kalsiumferrosyanidin imeyminen ihmiskehoon on vähäistä ja se ei keräänny elimistöön. Sitä pidetään turvallisena, kunhan nautitut määrät pysyvät vähäisinä ja saantisuosituksen mukaisena. Aineen myrkytysvaikutus kohdistuu munuaisiin.

## Lähteet
Sten Wistrand

**Sten Wistrand** (s. 8. tammikuuta 1954) on ruotsalainen kirjailija, kirjallisuudentutkija ja yliopistonlehtori. Hän oli ensimmäinen henkilö, joka suoritti Örebron yliopistossa kirjallisuudentutkimuksen tohtorintutkinnon. Hänen väitöskirjansa käsitteli Hjalmar Bergmanin romaania *Jac ilveilijä*. Akateemisen uransa ulkopuolella Wistrand on kirjoittanut mm. lastenkirjoja (*Mest om Anton* ja *Ännu mer om Anton*).

## Lähteet
Kaliumheksasyanoferraatti

**Kaliumheksasyanoferraatti** voi viitata seuraaviin kemiallisiin yhdisteisiin:
* Kaliumheksasyanoferraatti(II) eli kaliumferrosyanidi
* Kaliumheksasyanoferraatti(III) eli kaliumferrisyanidi
Kirjallisuusvuosi 1792

**Kirjallisuusvuosi 1792** käsittelee vuoden 1792 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Ruotsin kuningas Kustaa III murhattiin naamiaisissa 29. maaliskuuta. Tapausta kuvattiin myöhemmin muun muassa monissa ooppera- ja teatterikappaleissa.
* Uuden kuninkaan Kustaa IV Aadolfin alaikäisyyden vuoksi Ruotsia johti holhoojahallitus, jossa suurta osaa esitti vuosina 1792–1796 suomalainen vapaaherra Gustaf Adolf Reuterholm. Hän noudatti aluksi vapaamielistä politiikkaa ja esimerkiksi poisti sensuurin (vuoden 1792 painovapauslaki). Tosin sensuuri palautettiin vielä samana vuonna, sillä valtionjohdon asema horjui monenlaisten salaliittojen takia.

## Julkaisuja
* Cao Xueqin &ndash; *[[Punaisen huoneen uni]]*
* Hugh Henry Brackenridge &ndash; *Modern Chivalry*
* Sámuel Decsy &ndash; * A magyar szent koronának és az ahoz tartozó tárgyaknak historiája* ('Unkarin pyhän kruunun historia')
* Nikolai Karamzin &ndash; Письма русского путешественника, *Pisma russkogo putešestvennika* (matkakuvauksen jälkimmäinen osa)
* Mary Wollstonecraft &ndash; *[[Naisten oikeuksien puolustus|A Vindication of the Rights of Woman]]*
* Jakob Zidén &ndash; *Sen surullisen Suomen surkia walitus, : walitus-päiwänä sinä 6:na p. kesä-kuusa wuonna 1792. Hänen Korkeimmasti autuan Kuningl:n Maj:sä kuningan Gustawin sen 3:nen, Ruotzin, Göthin ja Wändin kuningan, suuren ruhtinan Suomeheen [etc]. [etc]. [etc]. itkettäwän ja aiwan pikaisen eron ylitze tästä mailmasta, kuoleman kautta*

## Palkintoja

## Lähteet
Ostpolitik

**Ostpolitik** tai **Neue Ostpolitik** (suomeksi ”uusi idänpolitiikka”) oli Länsi-Saksan ja kommunistiblokkiin kuuluvan Itä-Euroopan, erityisesti Itä-Saksan (DDR), suhteiden normalisointi. Politiikan alku on liitetty sosiaalidemokraattisen poliitikon Willy Brandtin ulkoministeri- ja liittokanslerivuosiin. Egon Bahr oli ehdottanut muutosta liennytyksen avulla jo vuonna 1963 pitämässään puheessa. Hän nousi myöhemmin Brandtin neuvonantajaksi. Tilaisuus muutokseen aukeni, kun Brandtista tuli liittokansleri syksyllä 1969.

Brandt avasi kylmän sodan liennytysvaiheessa keskusteluyhteyden sekä Neuvostoliittoon että Itä-Saksaan, mikä oli merkittävä muutos verrattuna maan aiempaan ulkopolitiikkaan. Kehitys huipentui kahden Saksan olemassaolon tunnustaneeseen perussopimukseen vuonna 1972.

## Historia
Saksan liittotasavalta ja Saksan demokraattinen tasavalta perustettiin vuonna 1949, minkä jälkeen Saksan liittotasavalta katsoi olevansa koko Saksan ainoa laillinen edustaja, ilmoitti pitävänsä Itä-Saksan tunnustamista epäystävällisenä tekona ja kieltäytyi solmimasta suhteita sellaisten maiden kanssa, jotka tunnustivat Itä-Saksan. Ainoa poikkeus oli Neuvostoliitto, jonka kanssa Saksan liittotasavalta solmi diplomaattiset suhteet syyskuussa 1955. Länsimaisesti orientoituneet maat tunnustivat vain Länsi-Saksan. Vuoteen 1970 mennessä vain 23 valtiota oli solminut diplomaattisuhteet Itä-Saksan kanssa. Niistä suurin osa oli kommunistisia maita tai Neuvostoliitosta riippuvaisia kolmannen maailman maita. 

Sosiaalidemokraattien johtajan Willy Brandtin tultua liittokansleriksi syksyllä 1969 Saksan liittotasavalta arvioi idänpolitiikkansa uudelleen. Brandt tapasi Itä-Saksan pääministerin Willi Stophin kaksi kertaa keväällä 1970. Brandtin tavoitteena oli näissä tapaamisissa saada aikaan Saksojen välille mahdollisimman vakaa ja sopimuspohjainen rinnakkainelo ilman diplomaattista tunnustamista. Elokuussa 1970 Länsi-Saksa ja Neuvostoliitto allekirjoittivat Moskovassa sopimuksen, joka sisälsi muun muassa Eurooppaan toisen maailmansodan jälkeen syntyneiden rajojen tunnustamisen. Joulukuussa 1970 Länsi-Saksa solmi vielä Puolan kansantasavallan kanssa sopimuksen, jossa se tunnusti kiistellyn Oderin-Neissen linjan Puolan länsirajaksi. Brandt oli valmis vuoropuheluun myös Itä-Saksan kanssa. Joulukuussa 1972 maat allekirjoittivat perussopimuksen, jolla pyrittiin hyvien naapuruussuhteiden rakentamiseen, väkivallasta pidättäytymiseen ja rajojen loukkaamattomuuteen. Täyden diplomaattisen tunnustamisen sijaan Saksat avasivat pysyvät edustustot toistensa pääkaupunkeihin. Itä-Saksalle liennytyspolitiikka tarjosi tilaisuuden päästä ulos diplomaattisesta eristyneisyydestään. Vuodenvaihteessa 1972–73 kolmetoista Länsi-Euroopan maata tunnusti Itä-Saksan, ja syyskuussa 1973 molemmat Saksat hyväksyttiin YK:n jäseneksi. 

## Katso myös
* Berliinin neljän vallan sopimus
* Liennytys

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nalut (kaupunki)

**Nalut** () on kaupunki ja Nalutin piirikunnan hallinnollinen keskus Libyassa. Se sijaitsee lähellä Tunisian rajaa 280 kilometriä Tripolista lounaaseen. Kaupungissa on 26&nbsp;300 asukasta (vuonna 2020).

Nafusavuorten länsirinteillä sijaitsevan Nalutin kanta-asukkaat ovat berberejä. Kaupungin nähtävyys on viljavarastona toiminut linnamainen *[[qasr]]*, joka on korvannut aikaisemman rakennelman vuonna 1240. Kallioon koverretut huoneet jäivät tyhjilleen vuoteen 1960 mennessä, mutta ne ovat säilyneet varsin hyvin. Autioituneessa vanhassakaupungissa on myös kolme moskeijaa, joista vanhin on rakennettu uudelleen vuonna 1312. Nalutissa on joitakin matkailupalveluja, ja sen kautta kulkee Tripolin ja Ghadamesin välinen maantie.

## Lähteet
Dana Point

**Dana Point** on kaupunki Orangen piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden  väestönlaskennassa 33&nbsp;107. Kaupunki perustettiin 1. tammikuuta 1989.

Dana Pointin pormestarina toimii Joe Muller.

## Väestö
Kaupungin asukkaista 82,81 prosenttia on valkoisia, 3,21 prosenttia aasialaisia, 1,25 prosenttia afroamerikkalaisia ja 0,42 prosenttia intiaaneja. 4,89 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 48,6 vuotta.

## Kuvia kaupungista

Tiedosto:Dana Point Harbor.jpg|Dana Pointin huvivenesatama.
Tiedosto:St. Regis Monarch Beach Resort (14669425393).jpg|Monarch Beach Resort -hotelli.
Tiedosto:The Ritz View, Sand Creek Beach, Laguna Niguel, CA 2016 (32287182971).jpg|Salt Creekin ranta.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin kotisivut
Armonväline

**Armonväline** on kristinuskoon liittyvä käsite välineestä, jonka välityksellä Pyhän Hengen ajatellaan tekevän työtä ihmisessä. Armonvälineitä ovat kaste, ehtoollinen ja Jumalan sana eli Raamattu. Myös pappisvirkaa ja rippiä voidaan pitää armonvälineinä. Kristinuskon mukaan ihminen pääsee armonvälineiden kautta yhteyteen Kristuksen kanssa, ja näin myös osalliseksi pelastuksesta.

Raamatun mukaan Jumala lahjoittaa Pyhän Henkensä ja armonsa armonvälineiden avulla. Raamatussa Jeesuksen kerrotaan asettaneen kasteen ja ehtoollisen helpottamaan ja vahvistamaan ihmisten uskoa. Pyhän Hengen ajatellaan toimivan erityisesti näiden sakramenttien ja Raamatun sanan kautta, jotta ihmiset avaisivat sydämiään Jumalalle. Kristinuskon mukaan Jumala haluaa armonvälineiden kautta kohdata ihmisen ja lahjoittaa pelastuksen.

Pyhän Hengen vuodattamisen jälkeen kirkon hengellinen elämä on perustunut armonvälineisiin. Pyhä Hengen uskotaan myös kokoavan seurakuntaa yhteen armonvälineiden avulla ja näin myös vahvistavan seurakuntaa.

## Lähteet
Mikronomisiini

**Mikronomisiini** (C20H41N5O7) on aminoglykosideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä antibioottina.

## Ominaisuudet ja valmistus
Huoneenlämpötilassa mikronomisiini on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste eristetiin ensimmäisen kerran *Micromonospora sagamiensis* var. *nonreducans*-bakteerikannasta ja sen rakenne muistuttaa gentamisiinin rakennetta. Mikronomisiini liukenee veteen ja alkoholeihin. Aine on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky vesiliuoksessa on +116. Mikronomisiini on laajakirjoinen antibioottina ja tehoaa moniin grampositiivisiin tai gramnegatiivisiin bakteereihin.

Mikrnomisiiniä valmistetaan biteknisesti *Micromonospora sagamiensis* var. *nonreducans*-bakteerin avulla. Bakteeri tuottaa myös muita gentamisiinia muistuttavia antibiootteja ja niiden tuotantosuhteita voidaan muuttaa lisäämällä fermentointiliemeen siirtymämetalleja esimerkiksi kobolttia.

## Lähteet
Kirjallisuusvuosi 1791

**Kirjallisuusvuosi 1791** käsittelee vuoden 1791 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Brittiläinen *[[Observer]]*-sanomalehti alkoi ilmestyä.
* Ruotsalaisen Carl Michael Bellmanin 1790-luvun laulukokoelmissa *Fredmans epistles* ja *Fredmans sånger* nimihenkilönä on Jean Fredman, vuosina (1712/1713–1767) elänyt hovin kelloseppä. Bellmanin hautajaisista tehty laulu oli ensimmäinen Bellmanin hänestä kirjoittama.

## Julkaisuja
* Carl Michael Bellman &ndash; *Fredmans sånger* 
* James Boswell &ndash; *The life of Samuel Johnson* (suom. *Tohtori Johnsonin elämä*, 1970)
* Immanuel Kant &ndash; *Über das Misslingen aller philosophischen Versuche in der Theodicee*
* Thomas Paine &ndash; *Rights of Man* (alkuosa)
* Ann Radcliffe &ndash; *The Romance of the Forest* 
* Karl Leonhard Reinhold &ndash; *Fundament des philosophischen Wissens*	
* Markiisi de Sade &ndash; *Justine, ou, Les malheurs de la vertu* (suom. *Justine, eli hyveellisen neidon kovat kokemukset*, 1970)

## Palkintoja

## Lähteet
Heptakontaani

**Heptakontaani** eli **n-heptakontaani** (C70H142) on 70-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää. Heptakontaanin rakennekaava on CH3(CH2)68CH3, moolimassa 983,88&nbsp;g/mol, sulamispiste 105,5&nbsp;°C, kiehumispiste 653,3&nbsp;°C (760 mmHg paineessa), leimahduspiste 698&nbsp;°C, tiheys 0,83&nbsp;g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), taitekerroin 1,463 ja CAS-numero 7719-93-9.

## Aiheesta muualla
*PubChem: Heptacontane 
*GuideChem: Heptacontane 
*National Institute of Standards and Technology (NIST): Heptacontane
Liechtensteinin evankelinen kirkko

**Liechtensteinin evankelinen kirkko** on protestanttinen kirkkokunta Liechtensteinissa.

Liechtensteinin protestanttinen yhteisö juontaa juurensa teollistumisen ajalta, jolloin naapurimaiden protestantteja asettautui Liechtensteiniin. Vuonna 1880 heille annettiin lupa järjestää maassa protestanttisia jumalanpalveluksia. Useiden vuosikymmenten ajan pastorit Sveitsistä ja Itävallasta palvelivat tätä pientä yhteisöä. Vuonna 1952 asetettiin pastori vain Liechtensteinia varten, ja 1963 valmistui protestanttinen kirkko Vaduziin. Suurin osa protestanteista kuuluu Liechtensteinin evankeliseen kirkkoon ja se koostuu niin reformoidusta kuin luterilaisestakin taustasta. Kirkkoon kuuluu vain yksi seurakunta ja sillä on noin 1700 jäsentä. Kirkko hyväksyy naisten pappeuden. Kirkko hyväksyy kolme ekumeenista uskontunnustusta.

## Katso myös
* Uskonto Liechtensteinissa
* Sveitsin ja Liechtensteinin evankelis-luterilaisten kirkkojen liitto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kirkon kotisivut
Åkerströmin vesistö

**Åkerströmin vesistö** (, vesistöaluetunnus 60) muodostuu Itämeren pääaltaaseen Tukholman saaristossa laskevan Åkerströmin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 396 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Åkerström. Joen keskivirtaama (MQ) on 2,85 kuutiometriä sekunnissa, joka tekee alle 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Åkerströmin vesistö sijaitsee suuren Norrströmin vesistön (tunnus 61) itäpuolella, jonka rannikkoalueella on kuusi pienempää päävesistöä. Åkerströmin vesistö on niistä ainoa, koka laskee etelään päin. Sen vedenjakaja on yhteinen läntisen Norrströmin vesistön ja koillisen Norrtäljeånin vesistötn (tunnus 59) kanssa. Åkerströmin joensuun ympäristössä sekä vesistön itäpuolisella alueella muodostavat pienet valuma-alueet alueen, jonka pinta-ala on Åkerströmin vesistöä monta kertaa suurempi.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (30,8&nbsp;%), turve (4,3&nbsp;%), kalliomaa (21,4&nbsp;%), hiekka ja sora (2,8&nbsp;%), multamaa (11,6&nbsp;%), savimaa (26,3&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (0,1&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (54,8&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (1,0&nbsp;%), viljelymaita (28,0&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (4,2&nbsp;%) sekä joutomaita (9,9&nbsp;%). Näiden lisäksi on 2,2&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Åkerströmin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 2,68&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 17,9&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,2&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 2,85&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 17,5&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 16,1&nbsp;m³/s on mitattu huhtikuussa 1986 ja pienin 0,1&nbsp;m³/s lokakuussa 1989. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan vaatimaton kevättulva kestäisi huhtikuun ajan.

## Lähteet
Welcome to Night Vale

**Welcome to Night Vale** on yhdysvaltalainen podcast, jossa raportoidaan fiktiivisen Night Vale -kaupungin kummallisista tapahtumista radio-ohjelman muodossa. Sarjan loivat Joseph Fink ja Jeffrey Cranor vuonna 2012. Cecil Gershwin Palmeria, radio-ohjelman juontajaa ja podcastin päähenkilöä, näyttelee Cecil Baldwin, ja mukana on joskus myös sivuhahmoja, joita esittää vierailevia näyttelijöitä. Podcastin jaksot julkaistaan normaalisti kaksi kertaa kuussa, ja ne sisältävät uutisia, ilmoituksia ja mainoksia Night Valen aavikkokaupungista jostain päin Lounais-Yhdysvaltoja. NPR-kanavan haastattelussa Joseph Fink on kertonut, että podcastin alkuperäisenä ajatuksena oli tehdä ohjelma kaupungista, jossa kaikki salaliittoteoriat ovat tulleet toteen.

Podcastin pohjalta on luotu useita lava-show'ita, joita on esitetty kiertueilla ympäri maailmaa. *Welcome to Night Vale* -live-show on nähty myös Helsingissä vuosina 2014 ja 2017. Show'n oli tarkoitus tulla Helsinkiin myös vuonna 2020, mutta esitys jouduttiin siirtämään seuraavaan vuoteen koronapandemian takia. Sitä jouduttiin siirtämään vielä kertaalleen syyskuuhun 2022.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Viralliset kotisivut
Nikkeliheksasyanoferraatti(II)

**Nikkeliheksasyanoferraatti(II)** eli **nikkeliferrosyanidi** (Ni2[Fe(CN)6]) on nikkeli- ja ferrosyanidi-ionien [Fe(CN)6]- muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. 

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Yhdiste liukenee veteen ja osoittaa vesiliuoksissaan vähäisessä määrin elektrokromismia keltaisesta värittömään.

Nikkeliheksasyanoferraattia valmistetaan nikkelinitraatin ja kaliumferrosyanidin reaktiolla:

:2 Ni(NO3)2 + K4[Fe(CN)6] → Ni2[Fe(CN)6] + 4 KNO3

Nikkeliheksasyanoferraattia on tutkittu käytettäväksi elektrodien materiaalina akuissa ja välituotteena bioantureiden valmistuksessa.

## Lähteet
Luokkakokous 3 – Sinkkuristeily

**Luokkakokous 3 – Sinkkuristeily** on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, jonka on ohjannut Renny Harlin. Elokuva on jatkoa *Luokkakokous*-sarjan aikaisemmille elokuville *[[Luokkakokous (vuoden 2015 elokuva)|Luokkakokous]]* (2015) ja *[[Luokkakokous 2 – Polttarit]]* (2016). Elokuvassa kaverukset Tuomas ja Niklas vievät yhteisen työttömyydestä ja yksinäisyydestä kärsivän ystävänsä Antin sinkkuristeilylle parantaakseen hänen itsetuntoaan ja mielenterveyttään. Elokuva on Harlinin ensimmäinen elokuvatuotanto Suomessa 34 vuoteen.

Elokuvan kutsuvierasensi-ilta oli Imatran Bio Vuoksessa 23. heinäkuuta 2021, minne se vietiin pääkaupunkiseudun koronarajoitusten vuoksi. Laajempaan teatterilevitykseen elokuva tuli 28. heinäkuuta.

Elokuvan tunnuskappaleen ”Hauskaa” esittää imatralainen Osmo’s Cosmos -yhtye.

## Näyttelijät

## Vastaanotto

## Lähteet
Artur Adson

**Artur Adson** (1889 Tartto, Viro – 1977 Tukholma, Ruotsi) oli virolainen runoilija, dramaturgi ja kriitikko. Hän pakeni Ruotsiin vuonna 1944. Runoissaan hän käytti etelävirolaista murretta. Hän kirjoitti myös näytelmiä ja muistelmateoksia.

Adsonin puoliso oli Marie Under.

## Suomennettuja runoja
*Elsa Haavio (toim.), *Eestin runotar: virolaisen lyriikan antologia*, WSOY 1940, Adsonin runot suomentanut Aale Tynni.
** Hiljaisella tulella
** Käsikivi
** Sielun palosta
** Sieluni liikkuu yhdessä

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Artur Adson : Pikakatsaus virolaiseen kirjallisuuteen. I. Kansallisesta heräämisestä Noor-Eestiin, Helsingin Sanomat, 24.2.1936, nro 53, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Artur Adson : Pikakatsaus virolaiseeen kirjallisuuteen. III. Nykyhetken kirjailijoita, Helsingin Sanomat, 26.2.1936, nro 55, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Ford C170 -pohjalevy

**Ford C170 -pohjalevy** on Fordin kehittämä pohjalevy keskikokoisille etuvetoisille automalleille. Sen korvasi C1-pohjalevy, jonka Ford kehitti yhteistyössä Mazdan ja Volvon kanssa.

## Mallit

* Ford Focus I (1998–2004)
* Ford Focus, pohjoisamerikkalainen versio (2007–2010)
* Ford Transit Connect I (2002–2013)
Tyresånin vesistö

**Tyresånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 62) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Tyresånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 252 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistöllä on kaksi lasku-uomaa mereen. Niiden keskivirtaama (MQ) on 2,05 kuutiometriä sekunnissa, mikä tekee alle 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Vesistö sijaitsee suuren Norrströmin vesistön (tunnus 61) itäpuolella merenrannikolla. Se on siellä ainoa päävesistö ja sitä ympäröi siellä mereen laskevien ojien ja purojen valuma-alueet.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (6,4&nbsp;%), turve (3,4&nbsp;%), kalliomaa (48,1&nbsp;%), hiekka ja sora (3,6&nbsp;%), multamaa (14,5&nbsp;%), savimaa (2,9&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (0,5&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (38,5&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (0,8&nbsp;%), viljelymaita (3,2&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (48,0&nbsp;%) sekä joutomaita (3,0&nbsp;%). Näiden lisäksi on 6,5&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Tyresånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 2,22&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 7,54&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,36&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 2,05&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 9,2&nbsp;m³/s . Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta toukokuuhun ja sen huippu ajoittuisi huhtikuulle.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Uskonnon medioituminen

**Uskonnon medioituminen** tarkoittaa median välityksen avulla muovautuvaa käsitystä ihmisen omasta sekä muista uskonnoista.  Median avulla eri uskonnoista on tultu tietoisemmiksi, kun esimerkiksi uskonnolliset yhteisöt tai johtajat ovat saaneet julkisuutta mielipiteillään tai sanomallaan eri median tiedotusvälineiden avulla. Uskonto näkyy nykyään myös paljon erilaisissa TV-sarjoissa, elokuvissa, uutisissa tai mainonnassa.  

Median välityksellä uskonnot voivat tulla usein käsitellyiksi jossain tietyssä asiayhteydessä. Esimerkiksi islaminuskoa käsitellään mediassa yleensä voimakkaasti negatiivisella tavalla. 

## Esimerkkeinä eri medioita joissa uskontoja näkyy
**TV-sarjat, elokuvat jne.** 

- Alfa-TV 

- Jane the virgin -sarja (katolisuus) 

- TV7 

- Simpsonit 

- Elokuva Tuntematon sotilas 

- Nunna 

**Sosiaalinen media (Eri käyttäjien tuottama uskonnollinen sisältö)** 

- Instagram 

- Twitter 

- TikTok

## Lähteet
Trosaånin vesistö

**Trosaånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 63) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Trosaånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 572 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Trosaån, jonka pituus on 12 kilometriä. Joki laskee Itämereen yli 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Vesistö sijaitsee kahden suuren vesistön Norrströmin vesistön (tunnus 61) ja Nyköpingsånin vesistön (tunnus 65) välissä, jossa on vielä kaksi pientä päävesistöä. Sen vedenjakajan pohjoispuolella sijaitsee laaja Norrströmin vesistö, länsipuolella Nyköpingsånin vesistö ja eteläpuolella Svärtaånin vesistö (tunnus 64). Trosaånin joensuun ympäristössä sijaitsee mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on myös pieni.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (21,8&nbsp;%), turve (5,9&nbsp;%), kalliomaa (29,7&nbsp;%), hiekka ja sora (1,3&nbsp;%), multamaa (9,6&nbsp;%), savimaa (18,3&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (0,7&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (57,6&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (1,3&nbsp;%), viljelymaita (19,3&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (2,6&nbsp;%) sekä joutomaita (7,2&nbsp;%). Näiden lisäksi on 12,0&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Trosaånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 4,26&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 11,7&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,98&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 3,7&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 10,5&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 11,4&nbsp;m³/s on mitattu tammikuussa 2001 ja pienin 1,3&nbsp;m³/s lokakuussa 1989. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan keväiset vesimäärät ylittäisivät talven virtaamat vaivoin, mutta kesät olisivat kuivia.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Ruskoruosteet

**Ruskoruosteet** (*Uromyces*) on ruostesieniin kuuluva sienisuku. Global Biodiversity Information Facilityn mukaan suvussa on 1198 lajia.

## Lajeja
Sukuun kuuluvia lajeja, jotka esiintyvät Suomessa ja joilla on suomenkielinen nimi.
* suolaheinänruskoruoste (*Uromyces acetosae*)
* laukanruskoruoste (*Uromyces ambiguus*)
* laukkaneilikanruskoruoste (*Uromyces armeriae*)
* nurmikohokinruskoruoste (*Uromyces behenis*)
* tervakonruskoruoste (*Uromyces cristatus*)
* mukulaleinikinruskoruoste (*Uromyces ficariae*)
* käenrieskanruskoruoste (*Uromyces gageae*)
* kurjenpolvenruskoruoste (*Uromyces geranii*)
* nuokkukohokinruskoruoste (*Uromyces inaequialtus*)
* tunturikurjenherneenruskoruoste (*Uromyces lapponicus*)
* vesikuusen-merikaislanruskoruoste (*Uromyces lineolatus*)
* peuranvirnanruskoruoste (*Uromyces phacae-frigidae*)
* tyräkin-herneenruskoruoste (*Uromyces pisi*)
* hierakanruskoruoste (*Uromyces rumicis*)
* syyläjuurenruskoruoste (*Uromyces scrophulariae*)
* kultapiiskunruskoruoste (*Uromyces sommerfeltii*)
* virmajuurenruskoruoste (*Uromyces valerianae*)
* ailakinruskoruoste (*Uromyces verruculosus*)
* virnanruskoruoste (*Uromyces viciae-fabae*)

## Lähteet
Gharyan

**Gharyan** () on kaupunki ja Al-Jabal al-Gharbin piirikunnan hallinnollinen keskus Libyassa. Se sijaitsee Nafusavuorten itäosassa sata kilometriä Tripolista etelään. Kaupungissa on 85&nbsp;200 asukasta (vuonna 2020).

Kaupungin elinkeinoja ovat oliiviöljyn jalostus, myllyteollisuus, mattojen kutominen ja keramiikan valmistus. Siellä toimii vuonna 1991 perustettu Gharyanin yliopisto. Paikallinen nähtävyys ovat berberien maanalaiset asuntoluolat. 

## Lähteet