open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Asin Thottumkal

**Asin Thottumkal** (s. 26. lokakuuta 1985 Kochi, Kerala, Intia), myös pelkästään **Asin**, on intialainen entinen näyttelijä ja malli. Hän aloitti uransa malajalamin-, telugun- ja tamilinkielisissä elokuvissa, mutta siirtyi myöhemmin näyttelemään pääasiassa hindinkielisissä elokuvissa.

Asin teki näyttelijändebyyttinsä malajalaminkielisessä elokuvassa *[[Narendra Makan Jayakanthan Vaka]]* (2001). Hänen ensimmäinen menestyselokuvansa oli telugunkielinen *[[Amma Nanna O Tamila Ammayi]]* (2003), mistä hän voitti Filmfare Awards South -palkinnon. Hänen ensimmäinen tamilinkielinen elokuvansa *[[M. Kumaran S/O Mahalakshmi]]* (2004) oli uudelleenfilmatisointi edellisestä. Hän voitti toisen Filmfare Awards South -palkintonsa tamilinkielisestä elokuvasta *[[Ghajini (vuoden 2005 elokuva)|Ghajini]]* (2005). Seuraavaksi hän näytteli naispääosia menestyselokuvissa kuten *[[Pokkiri]]* (2007) ja *[[Dasavathaaram]]* (2008). Asin teki Bollywood-debyyttinsä elokuvassa *[[Ghajini (vuoden 2008 elokuva)|Ghajini]]* (2008), mistä hän voitti parhaan naistulokkaan Filmfare Awards -palkinnon. Hän näytteli menestyselokuvissa *[[Ready (vuoden 2011 elokuva)|Ready]]* (2011), *[[Housefull 2]]* (2012) ja *[[Bol Bachchan]]* (2012). Asin lopetti näyttelemisen mentyään naimisiin.

## Hyväntekeväisyystyö
Kuvatessaan elokuvaa *[[Ready (vuoden 2011 elokuva)|Ready]]* Sri Lankassa, Asin oli mukana leireillä, joilla autettiin sisällissodan koskettamia Sri Lankan tamileja. Hän myös johtaa vähäosaisten koulua Intiassa.

## Yksityiselämä
Asin on kristitty. Hän puhuu seitsemää kieltä: äidinkielensä malajalamin lisäksi tamilia, telugua, hindiä, englantia, ranskaa ja sanskritia. Asin avioitui liikemies Rahul Sharman kanssa sekä kristillisten että hindulaisten rituaalien mukaan Delhissä 19. tammikuuta 2016. Heidän tyttärensä Arin syntyi 24. lokakuuta 2017.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto 
* 
*
Pentti Leino

**Pentti Antero Leino** (s. 17. huhtikuuta 1942 Oulu) on suomalainen suomen kielen emeritusprofessori, joka teki pääosan työurastaan Helsingin yliopistossa. 

Leino kirjoitti ylioppilaaksi Oulun lyseosta vuonna 1960. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi vuonna 1966 ja lisensiatiiksi vuonna 1967. Filosofian tohtoriksi hän väitteli vuonna 1971 folkloristiikkaa käsittelevällä teoksella *Strukturaalinen alkusointu suomessa*.  

Työuransa alkuvuosina hän tutki myös runojen metriikkaa, josta hän kirjoitti teoksen *Kieli, runo ja mitta. Suomen kielen metriikka* vuonna 1982. Hänet valittiin vuonna 1973 Helsingin yliopiston suomalaisen filologian apulaisprofessoriksi, josta hän siirtyi suomen kielen professoriksi vuonna 1983. Leino jäi professuurista eläkkeelle vuonna 2010. Valtaosa hänen myöhemmästä tutkimuksestaan käsittelee suomen kieliopillisia ja semanttisia piirteitä ja hän erikoistui kognitiiviseen kielitieteeseen. 

Hänen puolisonsa on suomen kielen lehtori, tietokirjailija Pirkko Leino. Heidän lapsiaan ovat muun muassa Unni Leino ja Jaakko Leino.

## Lähteet
Dents Blanches

**Dents Blanches** on vuori Chablaisin Alpeilla, Sveitsin ja Ranskan rajalla. Sen korkein huippu on 2&nbsp;759 metriä merenpinnan tasoa korkeammalla.

## Aiheesta muualla

* SummitPost
Dents du Midi

**Dents du Midi** on monihuippuinen vuoriryhmä Chablaisin Alpeilla, Valais'n kantonissa, Sveitsissä. Sen korkein huippu, la Haute Cime, on 3&nbsp;257 metriä merenpinnan tasoa korkeammalla.

Vuoren seitsemän ”hammasta” () idästä länteen luettuna:
* *la Cime de l'Est* (3&nbsp;178 m)
* *la Forteresse* (3&nbsp;164 m)
* *la Cathédrale* (3&nbsp;160 m)
* *l'Éperon* (3&nbsp;114 m)
* *Dent Jaune* (3&nbsp;186 m)
* *les Doigts* tai *Doigts de Salanfe* (3&nbsp;205 m ja 3&nbsp;210 m)
* *la Haute Cime* (3&nbsp;257 m)

## Aiheesta muualla

* SummitPost
Gdańskin meripihkamuseo

**Gdańskin meripihkamuseo** (*Muzeum Bursztynu*) sijaitsee Gdańskissa Puolassa. Museo on rakennettu vanhaan vankilatorniin. Museossa on näytteillä muiden muassa Stalinille annettu meripihkalahja. Gdańskin on sanottu olevan maailman meripihkapääkaupunki.

## Lähteet
Sangay Wangchuk

**Sangay Wangchuk** (s. 1983 Gipsa) on bhutanilainen yleisurheilija, joka kilpailee kestävyysjuoksussa. Hän osallistui Berliinin MM-kisoihin 2009, joissa hän juoksi maratonilla maansa silloisen ennätyksen 2.47.55, vaikka oli kilpailussa vasta 70. eli viimeinen maaliin päässyt. Ennätystä piti välillä hallussaan Passang Passang, joka juoksi matkan ajassa 2.44.21 seuraavana vuonna. Daegun MM-kisoissa 2011 Wangchuk otti maansa ennätyksen jälleen nimiinsä, kun hän juoksi ajan 2.38.33 ja sijoittui 51:nneksi.

## Lähteet
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1906

**Vuoden 1906 ammunnan maailmanmestaruuskilpailut** järjestettiin Milanossa. Kilpailut olivat kymmenennet maailmanmestaruuskilpailut ammunnassa. Ohjelmassa oli vapaakivääri ja vapaapistooliammunta. 

## Mitalistit

## Lähteet
* Kansainvälisen ampumaurheiluliiton (ISSF) tietokanta 
* Martti Jukola: Urheilun Pikkujättiläinen
Aiguilles Rouges

**Aiguilles Rouges** on vuorimassiivi Ranskan Esi-Alpeilla, Haute-Savoiessa, Ranskassa, vastapäätä Mont Blancin massiivia. Korkein huippu on Aiguille du Belvédère (koordinaatit ) 2&nbsp;965 metriä merenpinnan tasosta.

## Aiheesta muualla
Saksan hallinto ja politiikka

**[[Saksa|Saksan liittotasavalta]]** on edustuksellinen demokratia, jonka valtionpäämies on liittopresidentti. Liittopresidentti valitaan viiden vuoden välein, ja hänen asemansa on seremoniallinen.
Lainsäädäntövalta on käytössä joka neljäs vuosi valittavilla liittopäivillä sekä liittoneuvostolla. Toimeenpanovaltaa käyttää liittokanslerin johtama hallitus. Saksa koostuu
kuudestatoista osavaltiosta joilla on laaja päätösvalta. Osavaltiota johtaa ministeripresidentti.

## Puolueet
Saksan johtavat puolueet ovat keskustaoikeistolainen Saksan kristillisdemokraattinen unioni CDU ja keskustavasemmistolainen Saksan sosiaalidemokraattinen puolue SPD. Ne kilpailevat keskenään johtavan puolueen asemasta, mutta ovat myös olleet yhteishallituksessa 1960-luvun loppupuolella ja 2010-luvulla. CDU:n sisarpuolue Baijerissa on Baijerin kristillissosiaalinen unioni (*Christlich-Soziale Union in Bayern*, CSU). Useissa hallituksissa on CDU:n hallituskumppanina ollut liberaali Vapaa demokraattinen puolue FDP. Muita poliittisia puolueita ovat vasemmistopuolue Die Linke ja Saksan vihreät. FDP:n kannatus on 2000-luvulla merkittävästi vähentynyt porvarillisten äänestäjien siirryttyä CDU/CSU:n kannattajiksi.

Vuoden 2017 liittopäivävaaleissa liittopäiville palasi edellisissä vaaleissa vuonna 2013 liittopäiviltä tippunut FDP ja uutena puolueena liittopäiville nousi oikeistopopulistinen ja osin äärioikeistolainen AfD, vaihtoehto Saksalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Daegu Stadium

**Daegu Stadium** (대구 스타디움) on Etelä-Korean Daegussa sijaitseva urheilustadion. Stadionille mahtuu 66&nbsp;000 katsojaa ja se on valmistunut vuonna 2001. Stadionilla pelattiin jalkapallon MM-kisojen otteluita vuonna 2002 ja sillä järjestettiin yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut vuonna 2011.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*대구 스타디움
Centralia

**Centralia** voi viitata:
* Centralia, kylä Kanadan Ontariossa
* Centralia, kaupunki Illinois'ssa
* Centralia, kaupunki Iowassa
* Centralia, kaupunki Kansasissa
* Centralia, kaupunki Missourissa
* Centralia, kylä New Yorkissa
* Centralia, kylä Oklahomassa
* Centralia, kunta ja aavekaupunki Pennsylvaniassa
* Centralia, kylä Texasissa
* Centralia, kaupunki Washingtonissa
* Centralia, kylä Länsi-Virginiassa
Nuoria ihmisiä

**Nuoria ihmisiä** on Ossi Elstelän ja Toivo Särkän ohjaama suomalainen komediaelokuva vuodelta 1943. 

Elokuvan käsikirjoittaja, kirjailija Mika Waltari laati käsikirjoituksen mielessään näyttelijä Hannes Häyrinen, jolle hän kirjoitti roolin tohelosta keksijästä, joka yhtäkkiä huomaa naisten olemassaolon.

## Näyttelijät

## Tuotanto ja julkaisu

Elokuvan ulkokuvaukset ohjasi Särkkä, studiossa kuvatut jaksot Elstelä. Elokuvan loppupuolen ravintolakohtauksen kehittelystä leikattiin pois pitkähkö jakso, jossa tanssityttö ja vakooja seuraavat Jannea laboratorioon. Siksi tarinassa on selvä aukko. Elokuvan yleisömenestys jäi keskitasoa heikommaksi.

## Arviot

Aikalaisarvioijat helsinkiläislehdissä olivat tylyjä: elokuva oli lapsilta kielletty, mutta se olisi pitänyt kieltää myös nuorisolta, niin nuorisoelokuva kuin onkin. Nuoriso kuvataan jonninjoutavaksi, vaikka sota-ajan nuoret ahersivat työleireillä. (Toini Aaltonen, *Suomen Sosialidemokraatti*). Komiikka on alkeellista, henkilötyypit naiiveja (Olavi Vesterdahl, *Aamulehti*). Helsingin ulkopuolella sen sijaan suhtauduttiin myönteisemmin. Elokuvan nuoria näyttelijöitä pidettiin tutustumisen arvoisina, ja vanha tuttavuus Häyrinen sai kehut (J-n, *Savo*).

Vuoden 1981 televisioesityksen yhteydessä Pertti Lumirae *(Suomen Sosialidemokraatti*) löysi elokuvasta ”jonkinlaista sodanaikaista viehätystä" ja Sakari Toiviainen (*Ilta-Sanomat*) ”tiettyä raikkautta – – ennen kaikkea Hannes Häyrisen notkean ja paikoin aidosti hykerryttävän tulkinnan ansiosta”.

Vaikka Waltarin käsikirjoittamaa hupailua on yleensä pidetty vähämerkityksisenä, *Tv-maailman* arviossa 37/2014 kriitikko oli eri mieltä. Hän löysi siitä Waltarin omasta kokemuspiiristä kumpuavaa ironiaa. Esimerkkinä hän mainitsee Kelon ajautumisen Tulenkantajien tyyppiselle runoklubille.

## Lähteet
Salomon Waara

**Salomon Adamsson Waara** (18. heinäkuuta 1855 Övertorneån pitäjä, Ruotsi - 11. tammikuuta 1926 Janakkala) oli suomalainen nahkatehtailija. Waara oli kotoisin Aapuan kylästä, Ruotsin puoleisesta Torniojokilaaksosta. Hän perusti Napialan Nahkatehtaan vuonna 1880 Janakkalaan Napialan kylään. Salomon Waara vuokrasi Knuutilan tilalta ruotusotamiehen torpan ja perusti siihen nahkuriverstaan. Työ oli luonteeltaan käsityötä, joka tuotti aluksi mäntti- ja parkkinahkaa. Yritystä laajennettiin vuonna 1882. Nahkuriverstaan tuotteita myytiin markkinoilla mutta sillä oli jo 1800-luvun lopulla oma myymälä Helsingissä. 1900-luvun puolella nahan valmistus sai teollisuuden mitat. Tehdas jatkoi toimintaansa suvun omistuksessa yli sata vuotta, kunnes lopetti vuonna 1991.

## Lähteet
*Tutustu hautausmaahan. Janakkalan seurakunta 
* Janakkalan historia, 1976, 
* Janakkala ennen ja nyt -lehti, 1962

## Aiheesta muualla
*Salomon Waara Waaran ja Göranssonin sukua (Waaran suvusta kertova blogi). Viitattu 23.4.2011.
*Napialan Nahkatehdas Oy Waaran ja Göranssonin sukua (Waaran suvusta kertova blogi). Viitattu 23.4.2011.
Bunga bunga

**Bunga bunga** on  sanonta, jonka arvellaan olevan peräisin vuodelta 1910. Tuolloin  kirjailija Virginia Woolf ystävineen pääsi brittisotalaiva *[[HMS Dreadnought (1906)|HMS Dreadnought]]ille* esittäytymällä Abessinian prinssin seurueeksi. Seurue näytteli afrikkalaisia huudahtaen "bunga, bunga" aina kun pahaa-aavistamaton kapteeni esitteli laivan ihmeitä. Kun huijaus selvisi, laivastosta tuli pilkanteon kohde ja tapahtuma tuli tunnetuksi Dreadnought-huijauksena.

Vuonna 2011 Bunga bunga -lausahdus saavutti kuuluisuutta, kun se yhdistettiin Italian pääministeri Silvio Berlusconin huvilalla pidettyihin seksijuhliin, joissa alastomat tai vähäpukeiset nuoret naiset esiintyvät juhlien isännälle. Juhlat saivat aikaan suuren skandaalin Italiassa. Tanssija Karima el-Mahrougin mukaan Silvio Berlusconi kertoi kopioineensa Bunga Bunga -juhlan Libyan johtaja Muammar Gaddafin haaremilta.

## Lähteet
Pykälä (täsmennyssivu)

**Pykälä** voi tarkoittaa seuraavia:

*pykälä, lain, säädöksen, pöytäkirjan tms. numeroitu kohta, säädöksen lainkohta
*Pykälä, Helsingin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan opiskelijoiden järjestö
*Pykälä, järvi Karstulassa

Henkilöitä:
*Bertta Pykälä, myöh. Leppälä (1891–1966), maalaisliittolainen poliitikko
*Kalle Kustaa Pykälä (1864–1915), maalaisliittolainen poliitikko, jonka edustamaa suuntausta on kutsuttu *pykäläläisyydeksi*
*Matti Pykälä (k. 1993), Tiedonantajan Moskovan kirjeenvaihtaja ja suomentaja
*Petri Pykälä, kirjailija Ilkka Remeksen (s. 1962) oikea nimi
*Sakari Pykälä (1926–1996), kuvanveistäjä.
João Pina

**João Alexandre Ferreira da Pina** (s. 31. heinäkuuta 1981 Lissabon) on portugalilainen judoka, kaksinkertainen Euroopan-mestari.

Pina sai hopeaa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailujen 66&nbsp;kg:n sarjassa Nikosiassa 2000. Hän sijoittui samassa painoluokassa viidenneksi Osakan MM-kilpailuissa 2003 ja seitsemänneksi sekä Bukarestin EM-kilpailuissa 2004 että Ateenan olympialaisissa.

Pina sijoittui 73&nbsp;kg:n sarjassa viidenneksi Belgradin EM-kilpailuissa 2007. Hän voitti saman painoluokan Euroopan-mestaruuden Wienissä 2010 kukistettuaan loppuottelussa Venäjän Batradz Kaitmazovin sekä Istanbulissa 2011, jossa finaalivastustajana oli venäläinen Murat Kodzokov.

Pina on voittanut kolme maailmancup- ja Continental Open -kilpailua, sijoittunut kerran toiseksi ja kahdeksan kertaa kolmanneksi. Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa hänellä on yksi turnausvoitto, yksi kakkossija ja yksi kolmossija. Hän on voittanut viisi Portugalin-mestaruutta.

## Lähteet
Tomáš Surový

**Tomáš Surový** (s. 24. syyskuuta 1981 Banská Bystrica, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa KHL-seura Slovan Bratislavaa.

## Ura
Surový on HC Banská Bystrican kasvatti. Hän pelasi ensimmäistä kertaa seuran edustusjoukkueessa Slovakian Extraliigassa kaudella 1997–1998 kolmen ottelun verran. Seura putosi Slovakian kakkostasolle, jossa Surový teki seuraavalla kaudella 41 ottelussa 57 tehopistettä. Kaudeksi 2000–2001 Surový siirtyi pääsarjaseura HK ŠKP Popradiin, jossa hän teki 53 ottelussa tehot	22+28=50. NHL-seura Pittsburgh Penguins varasi Surovýn neljännellä kierroksella 120. pelaajana . Surový siirtyi Penguinsin organisaatioon, mutta pelasi kauden 2001–2002 AHL:ssä Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa. Surový debytoi NHL:ssä 14. helmikuuta 2003 ottelussa New York Rangersia vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki seuraavassa ottelussaan New Jersey Devilsiä vastaan. Surový ei vakiinnuttanut missään vaiheessa paikkaansa NHL:ssä ja pelasi Penguinsissa lähinnä kolmosketjussa. Kaudella 2005–2006 Surový teki 53 ottelussa NHL:ssä tehot 12+13=25. 

Kauden jälkeen joukkue ei tarjonnut Surovýlle jatkosopimusta ja hän siirtyi Elitserien-seura Luleåån. Hän oli 55 pistellään seuran paras pistemies ja Elitserien pistepörssin neljäs.  Hän teki kesällä 2007 sopimuksen NHL-seura Phoenix Coyotesin kanssa, mutta hylkäsi sen ja siirtyi toiseen ruotsalaisseura Linköpingiin syyskuussa 2007. Surový oli kaudella 2007–2008 runkosarjassa vaisu, mutta paransi pudotuspeleihin ja teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen huhtikuussa 2008. Kaudella 2008–2009 Surový floppasi pahasti ja teki runkosarjassa vain 11 pistettä. Linköping lainasi Surovýn Slovakiaan HC Banská Bystricaan kauden 2009–2010 alussa viiden ottelun ajaksi. Lokakuussa Surovýn palattua Linköpingiin sopimus purettiin ja hän siirtyi Skellefteå AIK:hon loppukaudeksi. Hän floppasi jälleen eikä jatkanut seurassa. Kesäkuussa 2010 Surový teki yksivuotisen sopimuksen KHL-seura Dinamo Riian kanssa. Hän teki kaudella 2010–2011 54 ottelussa tehot 14+18=32 ja pudotuspeleissä kuusi tehopistettä.

Kaudeksi 2011–2012 Surový siirtyi TsSKA Moskovaan. Pelattuaan kauden TsSKA:ssa hän siirtyi kaudeksi 2012–2013 Lev Prahaan.

## Maajoukkueura

Surový edusti Slovakiaa nuorten MM-kilpailuissa vuosina 2000 ja 2001. Surovýn ensimmäinen miesten arvoturnaus oli talviolympialaiset Torinossa 2006. Hän pelasi samana vuonna Latvian MM-kilpailuissa, joissa hän teki 7 ottelussa tehot 2+2=4. Hän on pelannut MM-kilpailuissa myös vuosina 2007, 2009, 2011 ja 2012.

## Tilastot

## Lähteet
*
### Viitteet
Policarpio Calizaya

**Policarpio Calizaya Huaca** (s. 10. syyskuuta 1962) on bolivialainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili kestävyysjuoksussa. Hän osallistui urallaan kolmiin olympialaisiin vuosina 1988&ndash;1996. Calizaya kilpaili Soulissa 1988 10&nbsp;000 metrin matkalla, mutta putosi ensimmäisellä kierroksella. Hän osallistui 10&nbsp;000 metrin lisäksi myös 5&nbsp;000 metrille Barcelonan olympialaisissa 1992, muttei päässyt kummassakaan lajissa jatkoon. Calizaya juoksi maratonin Atlantan kisoissa 1996 ja sijoittui 91:nneksi jättäen taakseen 20 maaliin asti päässyttä urheilijaa.

## Ennätykset

*Lähde: Sports-reference* 

* 5 000 m: 14.22,8 (1983)
* 10 000 m: 29.19,52 (1984)
* Maraton: 2.21.48 (1996)

## Lähteet
Raha (vuoden 1983 elokuva)

**Raha** (*L’argent*) on ranskalainen Robert Bressonin ohjaama elokuva vuodelta 1983. Se oli Bressonin viimeinen elokuva ja perustui löyhästi Leo Tolstoin novelliin ”Väärennetty korkolippu”.

*Rahan* keskushenkilö on Yvon Targe (Christian Patey), joka saa käsiinsä jo muutamalla henkilöllä kiertäneen väärennetyn setelin. Hän ei tiedä rahaa väärennetyksi, yrittää maksaa sillä ostoksensa ja joutuu vankilaan. Hän menettää kaiken seurauksena työnsä ja ajautuu rikoksiin. Yvon joutuu uudestaan vankilaan, ja siellä ollessaan hänen lapsensa kuolee kurkkumätään ja hänen vaimonsa jättää hänet. Yvon menettää järkensä ja vapauduttaan syyllistyy kylmäveriseen murhaan.

Bresson voitti elokuvasta Cannesin elokuvajuhlien parhaan ohjaajan palkinnon. *[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Rahan* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Waarala, Hannu: ”Ei ainoastaan rahasta : ’Intohimo täsmällisyyteen’”. *Filmihullu* 4/2005.

## Aiheesta muualla
* 
*
Raha (täsmennyssivu)

**Raha** voi viitata seuraaviin asioihin:
*Raha, maksuväline
**[[Raha (romaani)|Raha]]*, Émile Zolan kirjoittama romaani
**[[Raha (vuoden 1928 elokuva)|Raha]]*, (*L’argent*), Marcel L’Herbier ohjaama ranskalainen elokuva vuodelta 1928
**[[Raha (vuoden 1983 elokuva)|Raha]]*, (*L’argent*), Robert Bressonin ohjaama ranskalainen elokuva vuodelta 1983
Telma Monteiro

**Telma Alexandra Pinto Monteiro ** (s. 27. joulukuuta 1985 Lissabon) on portugalilainen judoka.

Monteiro aloitti kansainvälisen uransa 52&nbsp;kg:n painoluokassa. Hän sai pronssia alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Sarajevossa 2003. Seuraavana vuonna hän saavutti ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa, pronssia Bukarestin EM-kilpailuissa. Myöhemmin samana vuonna hän voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Sofiassa ja saman ikäluokan MM-pronssia Budapestissä.  

Monteiro sai 2005 pronssia sekä Rotterdamin EM- että Kairon MM-kilpailuissa. Lisäksi hän sijoittui toiseksi alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Kiovassa. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Tampereella 2006 kukistettuaan loppuottelussa romanialaisen Ioana Aluas-Dinean. Myöhemmin samana vuonna hän .voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Moskovassa. Vuonna 2007 hän voitti Euroopan-mestaruuden Belgradissa ja sai MM-hopeaa Rio de Janeirossa. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui yhdeksänneksi.

Monteiro saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa 57&nbsp;kg:n painoluokassa voittaessaan Euroopan-mestaruuden Tbilisissä 2009. Myöhemmin samana vuonna hän sai hopeaa Rotterdamin MM-kilpailuissa. Vuonna 2010 hän oli kolmas Wienin EM-kilpailuissa ja toinen Tokion MM-tatamilla. Istanbulin EM-kilpailuissa 2011 hän sai hopeaa. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Tšeljabinskissa 2012. Hän sai EM-pronssia 57-kiloisissa Budapestissa 2013 ja Montpellier’ssa 2014. Tšeljabinskin MM-kilpailuissa 2014 hän oli toinen. Hän voitti kultaa Bakun Euroopan kisoissa 2015. Astanan MM-kilpailuissa 2015 hän oli seitsemäs.

Monteiro saavutti Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 pronssia 57&nbsp;kg:n painoluokassa kukistettuaan pronssiottelussa romanialaisen Corina Căprioriun. Budapestin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui viidenneksi. Hän saavutti pronssia Tel Avivin EM-kilpailuissa 2018. Minskin Euroopan kisoissa 2019 hän saavutti 57-kiloisissa pronssia ja sekajoukkuekilpailussa hopeaa. Hän saavutti 57&nbsp;kg:n sarjassa EM-hopeaa Prahassa 2020 ja voitti samassa sarjassa Euroopan-mestaruuden Lissabonissa 2021. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän oli seitsemäs, samoin Zagrebin EM-kilpailuissa 2024.

Monteiro on saavuttanut maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa kaksitoista turnausvoittoa, kaksi kakkossijaa ja viisi kolmossijaa. Masters- /Grand Prix -/Grand Slam -kilpailuissa hän on saanut kahdeksan voittoa, kuusi kakkossijaa ja kymmenen kolmossijaa. Hän on voittanut viisi Portugalin-mestaruutta.

## Lähteet
Timo Kontio

**Timo Antero Kontio** (s. 28. maaliskuuta 1983 Helsinki) on suomalainen poliitikko ja Nuorisoasuntoliiton 2. varapuheenjohtaja. Koulutukseltaan hän on valtiotieteen ylioppilas ja sosionomi (AMK).

Kontio on toiminut suomalaisessa opiskelija- ja nuorisopolitiikassa monella saralla. Poliittinen ura alkoi vuonna 2001 Sibelius-lukion oppilaskunnan puheenjohtajana. Vuosina 2005–2007 Kontio toimi Diakonia-ammattikorkeakoulun opiskelijakunta O'Diakon hallituksen jäsenenä ja puheenjohtajana. Nyttemmin hän on O'Diakon kunniajäsen. Vuonna 2008 Kontio toimi Suomen ammattikorkeakouluopiskelijakuntien liitto SAMOKin varapuheenjohtajana. SAMOKista hän siirtyi Suomen ammattiin opiskelevien liitto – Sakki ry:n edunvalvontasihteeriksi ja helmikuussa 2010 SAKKIn vt. pääsihteeriksi.

Kesäkuussa 2010 Kontio valittiin Sosialidemokraattisten nuorten puheenjohtajaksi. Puheenjohtajakautensa aikana hän oli useita kertoja mediassa muun muassa ottaessaan kantaa Mitro Repoon kohdistuneisiin väitteisiin seksuaalisesta häirinnästä. Norjan Utöyassa tapahtuneen joukkomurhan jälkeen Kontio järjesti laajan kynttilämielenosoituksen Norjan suurlähetystön edustalla ja oli muutenkin kommentoimassa tapausta suomalaisten nuorten näkökulmasta. Hänen kaudellaan Sosialidemokraattiset nuoret onnistuivat nostamaan Euroopan kattojärjestönsä ECOSYn johtoon suomalaisen Kaisa Pennyn. Kontio uudisti Sosialidemokraattisten nuorten poliittisen ohjelman, joka hyväksyttiin järjestön liittokokouksessa toukokuussa 2012. Samaan aikaan Kontio rakensi Eero Vainion kampanjaa, joka nosti tämän SDP:n varapuheenjohtajaksi. Kontion toimiessa puheenjohtajana Sosialidemokraattiset nuoret onnistuivat nostamaan puolueen johtoon nuorimmat henkilöt vuosikymmeniin.

Kontio työskentelee asunto- ja viestintäministeri Pia Viitasen erityisavustaja Antton Rönnholmin sihteerinä.

Kontio on ollut myös ehdolla eduskuntaan Helsingin vaalipiiristä. Vuoden 2011 vaaleissa Kontio sai 510 ääntä. Vuoden 2012 kuntavaaleissa Kontio sai 170 ääntä Helsingin vaalipiirissä jääden ilman valtuustopaikkaa. Hän toimii 2013–2014 Helsingin nuorisolautakunnan puheenjohtajana.

Kontio on toiminut myös SDP:n Helsingin piirin varapuheenjohtaja ja Iloiset veronmaksajat ry:n hallituksen jäsenenä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Timo Kontion kotisivut
Joana Ramos

**Joana Ramos** (s. 16. tammikuuta 1982) on portugalilainen judoka.

Ramos sai pronssia alle 23-vuotiaiden EM-kilpailujen 52&nbsp;kg:n sarjassa Ljubljanassa 2004. Hän sijoittui seitsemänneksi 57&nbsp;kg:n painoluokassa Lissabonin EM-kilpailuissa 2008 ja samalle sijalle 52-kiloisissa Tokion MM-kilpailuissa 2010. Hän sai EM-hopeaa 52&nbsp;kg:n painoluokassa Istanbulissa 2011 hävittyään loppuottelussa ranskalaiselle Pénélope Bonnalle. Pariisin MM-kilpailuissa 2011 hän oli samassa sarjassa viides ja Tšeljabinskin EM-kilpailuissa 2012 seitsemäs. Varsovan EM-kilpailuissa 2017 hän saavutti 52-kiloisissa pronssia. Hän saavutti Minskin Euroopan kisoissa 2019 hopeaa sekajoukkuekilpailussa. Saman vuoden Tokion MM-kilpailuissa hän oli 52-kiloisissa viides.

Ramos on saavuttanut maailmancup- ja Continental Open -kilpailuissa yhden voiton, viisi kakkossijaa ja viisi kolmossijaa. Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa hänellä on kolme turnausvoittoa, kolme kakkossijaa ja kuusi kolmossijaa. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kuusi Portugalin-mestaruutta.

## Lähteet
Denis Gremelmayr

**Denis Gremelmayr** (s. 16. elokuuta 1981 Heidelberg) on saksalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut ATP-listan sijalla 59 toukokuussa 2008.

Grand Slam -turnauksissa Gremelmayer on päässyt parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle Australian avoimissa 2006.

Huhtikuussa 2008 Gremelmayr selviytyi välieriin Estorilin ATP-turnauksessa oltuaan maailmanlistan sijalla 104. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti maailmanlistan sijalla 25 olleen Jarkko Niemisen. Välierässä Gremelmayer hävisi kuitenkin maailmanlistan ykköselle, Roger Federerille, vaikka voittikin ensimmäisen erän 6–2. Seuraavassa turnauksessaan Barcelonassa Gremelmayer pääsi jälleen välieriin. Turnauksen toisella kierroksella hän voitti maailmanlistan sijalla kahdeksan olleen James Blaken. Välierässä Gremelmayer hävisi maailmanlistan kakkoselle, Rafael Nadalille. 6–1, 6–0. Loppukaudesta Gremelmayer selviytyi välieriin Los Angelesin turnauksessa, jossa hävisi Andy Roddickille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Denis Gremelmayr profiili ATP:n kotisivuilla
Hanna Gibson

**Hanna Gibson** (s. Julin, s. 16. tammikuuta 1980) on suomalainen näyttelijä, ääninäyttelijä ja teatteripedagogi. Hän opiskeli Tampereen yliopiston näyttelijätyön laitoksella vuosina 2002–2006 valmistuen teatteritaiteen maisteriksi. Opiskelun jälkeen Gibson on työskennellyt Vaasan kaupunginteatterissa vuosina 2006–2008, Tampereen teatterissa 2008–2011 ja sen jälkeen freelancerina teattereissa ja televisiossa. 

## Lähteet
*Tampereen freelancer-näyttelijät ry 
*Hanna Gibson. Tampereen teatteri
*Teatterin uusia kasvoja: Antti, Hanna ja Usva. Vaasan kaupunginteatterin tiedotuslehti 3/2006 

## Aiheesta muualla
* 
*
Erkki Hara

**Erkki Jalmari Hara** (vuoteen 1938 *Hartzell*. 27. huhtikuuta 1914 Helsinki – 1. tammikuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen kokoomuslainen kansanedustaja. Hän oli arvoltaan varatuomari ja työskenteli edustajakautensa jälkeen kaupunginvoutina. 

Hara pääsi ylioppilaaksi 1932, suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1937 ja sai varatuomarin arvon 1940. Hän suoritti kaupallisen tutkinnon 1932 Clark's Collegessa Lontoossa. Sotien jälkeen hän toimi Suomen tukkukauppiaiden liiton johtajana 1945–1957, Suomen Olympiakomitean pääsihteerinä 1947–1950, Helsingin kaupungin johtavana kaupunginvoutina 1972–1981. Vuosien mittaan hän oli toiminnanjohtajana ja asiamiehenä useissa talouselämän järjestöissä 1942–1962.

Hara oli Helsingistä valittuna kansanedustajana 1958–1972 Kansallisen Kokoomuksen eduskuntaryhmässä. Presidentin valitsijamies hän oli kaksissa vaaleissa, 1962 ja 1968. Hän oli mukana myös kunnallispolitiikassa Helsingin kaupunginvaltuustossa ja kaupunginhallituksessa.

Urheilussa Erkki Hara toimi Olympiakomitean pääsihteeriyden lisäksi St.Moritzin talvikisoissa ja Lontoon kesäkisoissa 1948 Suomen olympiajoukkueen yleisjohtoon.

Hara oli naimisissa kaksi kertaa. Hänen tyttärensä Marjatta Hara-Pietilä on vuoden 1968 olympiauimari ja arkkitehti.

Hara kuoli 82-vuotiaana uudenvuodenpäivänä 1997 Helsingissä. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon Helsinkiin.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Ii Naomasa

**Ii Naomasa** (, 4. maaliskuuta 1561 – 24. maaliskuuta 1602) oli Tokugawa Ieyasun alaisuudessa palvellut kenraali ja daimio.

Naomasan perhe toimi alun perin voimakkaan Imagawa-klaanin palvelijana, mutta joutui pakenemaan kaaokseen sortuneesta klaanista, kun sen johtaja Imagawa Yoshimoto menehtyi Okehazaman taistelussa vuonna 1560. Naomasa liittyi Tokugawa-klaanin riveihin 1570-luvulla, ja nousi nopeasti arvoasteikossa. Hän sai erityisesti huomiota osakseen Nagakuten taistelussa, jossa hän johti kolmen tuhannen musketöörin joukkoa.

Vuonna 1600 Naomasa osallistui Sekigaharan taisteluun, missä hän aloitti hyökkäyksen Länsi-Japanin liittoumaa vastaan. Taistelun lopussa Naomasa kuitenkin haavoittui harhaluodista, kun hän yritti estää Shimazu Yoshihiron paon taistelukentältä. Naomasa ei koskaan täysin parantunut tästä haavasta, ja se myös esti häntä osallistumasta taistelun jälkeisiin kahakoihin. Sekigaharan taistelun jälkeen Naomasalle myönnettiin suuri läänitys Ōmin provinssista.

Naomasan joukot erottuivat taistelukentällä erityisesti, koska he olivat pukeutuneen täysin verenpunaisiin haarniskoihin. Tämän psykologisen sodankäynnin keinon hän oli omaksunut Yamagata Masakagelta, Takeda Shingenin kenraalilta. Tästä syystä hänen joukkonsa sai lempinimen "punaiset paholaiset".

Naomasa menehtyi ennenaikaisesti vuonna 1602, mistä on usein syytetty hänen Sekigaharasta saamaansa haavaa. Hänen poikansa Naotaka ja Naokatsu jatkoivat Tokugawan palveluksessa, ja saivat isänsä läänityksen.

## Lähteet
*
Ōmin provinssi

**Ōmi** () on Japanin entinen provinssi, joka vastasi alueiltaan nykyistä Shigan prefektuuria. Siitä käytettiin myös nimeä **Gōshū** ().

Kamakura-shōgunaatin ensimmäinen shikken, Hōjō Tokimasa, nimitettiin Ōmin provinssin ensimmäiseksi daimioksi vuonna 1200. Sengoku-kaudella sen pohjoinen osa kuului Ishida Mitsunarin läänitykseen, mutta siirtyi Sekigaharan taistelun jälkeen Ii-klaanille. Klaani rakennutti provinssiin linnan ja Hikonen kaupungin.

Provinssin alueella Hieivuoren huipulla sijaitsi merkittävä Enryaku-jin luostari. Provinssin eteläosassa puolestaan sijaitsi Kōkan kaupunki, josta on peräisin ninjutsun kōga-ryūn koulukunta.
Eino Loikkanen

**Eino Aleksander Loikkanen** (4. joulukuuta 1920 Rääpyvä, Inkeri – 28. maaliskuuta 2003 Tampere) oli suomalainen sosialidemokraattinen kansanedustaja ja kunnallispoliitikko. Hän oli kansanedustajana 1970–1983 ja presidentin valitsijamies 1982. Hän oli Tampereen kaupunginvaltuustossa 1956–1992 ja mukana sotaveteraanitoiminnassa.

Loikkanen kävi kansakoulun ja opiskeli Työväen akatemiassa 1948 sekä suoritti opintoja Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. Hän työskenteli Tampereella Valmetin hienomekaanikkona 1944–1950, Tampereen kaupungin henkilöstöasiain hoitajana 1950–1963, Tampereen kaupungin henkilöstöasiainpäällikkönä 1963–1984.

Loikkanen oli naimisissa vuodesta 1943 ja hänellä oli kolme lasta.

## Lähteet
*
Kuuden miljoonan dollarin mies

**Kuuden miljoonan dollarin mies** (*The Six Million Dollar Man*) oli ABC-tv kanavan scifi-sarja, jossa onnettomuudessa pahoin vammautunut koelentäjä Steve Austin varustettiin biomekaanisilla implanteilla. Austinia näytteli Lee Majors. Sarjaa tehtiin vuosina 1974-1978.

Sarjasta tehtiin myös spin-off -sarja Bioninen nainen, jota esitettiin vuosina 1976-78 ja jossa pääosaa esitti Lindsay Wagner.

## Aiheesta muualla
*
Jäinen valtakunta

**Jäinen valtakunta** () on Kai Meyerin romaani, joka julkaistiin suomeksi vuonna 2005. Teos voitti ilmestymisvuonnaan Corine-palkinnon parhaana lasten- ja nuortenkirjana.

Kirja sijoittuu 1800-luvun Pietariin, jossa 12-vuotias poikatyttö Hiiri asuu. Hiiri on töissä Aurora-hotellissa, jossa hän työskentelee kenkienkiillottajana. Hiiri on myös taskuvaras ja saa itselleen vihollisen hotellin vartijasta. Pian, Hiiri joutuu omituisten tapahtumien keskipisteeseen: nuori velho varastaa jääpuikon Lumikuningattaren sydämestä ja Hiiri saa tehtäväkseen auttaa hotellin eri asukkaita ja joutuu lähtemään hotellin ulkopuolelle, missä ei ole koskaan ollut.

## Lähteet
* Jäinen valtakunta Otavan kotisivuilla.

## Aiheesta muualla
* Anni-Helena Leppälä: Jäädytetty sydän. Kansan uutiset 12.2.2010.
* Sirpa Ylönen: Kylmä fantasia . Warkauden lehti 31.5.2010.
*
Jussi Förbom

**Jussi Förbom** (s. 24. huhtikuuta 1972 Helsinki) on suomalainen vapaa toimittaja. Hän on koulutukseltaan filosofian maisteri.

Förbom toimi Amnesty Internationalin Suomen osaston johtokunnan puheenjohtajana vuosina 2008–2015 Hän on myös ollut Sadankomitean ja Rauhanliiton jäsenlehti *[[PAX (verkkolehti)|PAXin]]* päätoimittaja.

Vuonna 2009 Förbom veti YLE Radio 1:llä *Oikeutta ihmisille! Suoraa puhetta tasavertaisuuden harhasta* -keskusteluohjelmaa.

## Teokset
* 
* 

## Lähteet
Gornergrat

**Gornergrat** on 3&nbsp;135 metriä korkea vuorenselänne Valais'n Alpeilla, Sveitsissä. Sen eteläpuolella levittäytyy suurehko Gornergletscher-jäätikkö sivujäätiköineen.

Gornergratissa, 3&nbsp;089 metrin korkeudella, sijaitsee Kulm Hotel -hotelli. Hotellin päällä on kaksi tornia, jotka ovat tarjonneet puitteet kahdelle teleskoopille: KOSMA-radioteleskoopille (*Kölner Observatorium für SubMillimeter Astronomie*) ja TIRGO-infrapunateleskoopille (*Telescopio InfraRosso del Gornergrat*).

Gornergrat on myös Gornergratbahn-rautatien pääteasema, jonne johtaa 9,3 kilometrin pituinen hammasrata Zermattista. 


Gornergletscher panorama, 2010 July 4.JPG|Gornergratin lähellä sijaitseva Gornergletscher-jäätikkö (etualalla) sekä muita siihen liittyviä Monte Rosan sivujäätiköitä nähtynä Gornergratista heinäkuussa 2010.
Gornergrat in Wallis, Switzerland, 2012 August.jpg|Rakennuksia Gornergratilla elokuussa 2012.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aleksandr Kikinev

**Aleksandr Kikinev** (s. 9. huhtikuuta 1980 Žlobin, Valko-Venäjän SNT) on valkovenäläinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja Euroopan mestari. 

Kikinev saavutti 74-kiloisten painoluokassa MM-pronssia Herningissä 2009 ja Euroopan mestaruuden Bakussa 2010. Lisäksi hän on paininut kerran EM-hopealle ja -pronssille. Ateenan kesäolympialaisissa 2004 Kikinev oli sarjassa 74 kg 15:s ja Lontoossa 2012 viides. Viime vuosina hän on paininut sarjassa 85&nbsp;kg.

## Lähteet
* Profiili FILA:n sivustolla 
* Aleksandr Kikinyov Biography and Olympic Results  Sports Reference LLC. 
* Profiili foldeak.com:in tietokannassa
Memphis Mansion

**Memphis Mansion** (aikaisemmin **Graceland Randers**) on vuonna 2011 Tanskaan valmistunut kopio Elviksen Tennesseen Memphisissä sijaitsevasta Graceland-kartanosta. Randersin Gracelandissa on kauppa, ravintola ja museo. Hankkeen puuhamies on tanskalainen Henrik Knudsen. Kartanon hinnaksi tuli noin 2,5 miljoonaa euroa, ja sinne odotetaan vuosittain 125 000 vierasta. Graceland Randersin avasi Suzi Quatro.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Memphis Mansion
Toulouse (täsmennyssivu)

**Toulouse** tarkoittaa muun muassa seuraavia:

*Toulouse, kaupunki Ranskassa
*Jeanine Toulouse (1923–2020), ranskalainen pikajuoksija
*Toulouse FC, 1970 perustettu ranskalainen jalkapalloseura 
*Toulouse FC oli ranskalainen jalkapalloseura, joka toimi Toulousessa vuosina 1937–1967
*Henri de Toulouse-Lautrec (1864–1901), ranskalainen taidemaalari
*Toulousen kreivi Raymond IV (1052–1105), ensimmäisen ristiretken johtajia
*Toulousen kreivi Raimund VI (1156–1222), kuningas Ludvig VI:n tyttärenpoika
Niinilahti

**Niinilahti** on yksi Viitasaaren kaupungin kylistä. Niinilahti sijaitsee Keiteleen rannalla noin 84 kilometriä Jyväskylästä pohjoiseen ja noin 18 kilometriä Viitasaarelta etelään. Niinilahdessa on ollut asutusta jo varhaisista ajoista lähtien. Lappalaistenkin asumisesta mainitaan historian kirjoissa. Kylässä asuu nykyään noin kaksisataa asukasta.

Niinilahdesta löydetystä muinaislöydöistä harvinaisimpana mainittakoon muinaisjousi, joka löytyi Niininiemestä. Jousi on peräisin 1300-luvulta. Ainakin vuoden 1562 asutuksen yleisluettelossa on jo mainittu asukkaita Niinilax-nimisessä kylässä.

Niinilahdessa oli kyläkoulu, joka lakkautettiin vuoden 2011 keväällä. Oma koulu rakennettiin vuonna 1938. Opettajaksi valittiin tuolloin Eeva Raami. Entinen kyläkoulu siirtyi vuonna 2011 kyläyhdistykselle. Niinilahden kyläyhdistys ry omistaa tanssilavan Niinilahdessa, jonka se sai lahjoituksena Niinilahden Työväenyhdistykseltä. Lava on kesäisin aktiivisessa käytössä. Kylällä toimii myös vuonna 1962 perustettu Niinilahden metsästysseura.

Niinilahti nimettiin vuonna 2017 Keski-Suomen vuoden kyläksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viitasaaren kylät
Mélonin Noumonvi

**Mélonin Noumonvi** (s. 10. lokakuuta 1982 Pariisi) on ranskalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. 

Noumonvi voitti maailmanmestaruuden 85&nbsp;kg:n sarjassa Taškentissa 2014 kukistettuaan loppuottelussa azerbaidžanilaisen Səman Təhmasibin. Hän saavutti MM-hopeaa 84&nbsp;kg:n painoluokassa Herningissä 2009. Loppuottelussa hän hävisi turkkilaiselle Nazmi Avlucalle. Bakun Euroopan kisoissa 2015 hän sai 98&nbsp;kg:n sarjassa pronssia. Lisäksi Noumonvi on paininut neljä kertaa EM-pronssille. Ateenan kesäolympialaisissa 2004 Noumonvi oli 16:s, Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012 viides.

## Lähteet
* Profiili FILA:n sivustolla  
* Mélonin Noumonvi Biography and Olympic Results  Sports Reference LLC. 
* Profiili foldeak.com:in tietokannassa
Yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 1991

Vuoden **[[1991]] [[yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut]]** käytiin Thessalonikissa, Kreikassa.

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
* European Junior Championships (Men) 
* European Junior Championships (Women)
Versatile Fall

**Versatile Fall** on tamperelaisen rap-artisti Leijonamielen *Ringo Ruffsoul* -nimellä 27. huhtikuuta 2011 julkaistu EP. 

## Kappaleet
# Versatile Fall
# Ultra Fly
# A Flashback Of A Thing Called Love
# Warm Night At 931
Kaura-aho

**Kaura-aho** on kaupunginosa Varkauden kaupungissa Pohjois-Savossa. Kaura-aho sijaitsee valtatien 5 länsipuolella. Siellä sijaitsee koulu ja kioski.
Nokivesinapsija

**Nokivesinapsija** (*Serpophaga nigricans*) on Etelä-Amerikassa veden äärellä elävä tyranneihin kuuluva varpuslintu. Se mustan ja harmaan värinen vilkas pikkulintu, joka saa ravintonsa hyönteisitä.

## Koko ja ulkonäkö
Nokivesinapsija on pienikokoinen ja pieninokkainen varpuslintu. Sukupuolet ovat samannäköiset. Nokivesinapsijan pituus on noin 12 senttiä, ja paino 9 grammaa. Selkäpuolen höyhenyksen väri vaihtelee harmaasta ruskeanharmaaseen. Vatsapuoli on vaaleamman harmaa, joskin siipien alapinnoilla on kaksi epäselvää harmaata juovaa, ja käsisulkien reunat ovat valkoiset. Pyrstö on musta. Leuka on valkeahko, ja päälaella on valkoinen laikku, joka kuitenkin on usein osittain näkymättömissä. Nokka ja jalat ovat mustat.

## Levinneisyys ja elinympäristö

Nokivesinapsijaa tavataan Etelä-Amerikassa. Sen levinneisyys kattaa Bolivian eteläosissa sijaitsevan Tarijan departementin, Paraguayn itäosat sekä Pohjois- ja Keski-Argentiinan. Lajia tavataan myös Etelä-Brasiliassa Goiásin, Minas Geraisin ja Espírito Santon osavaltioiden alueella. Lajin levinneisyys käsittää noin 3 550 000 neliökilometriä. Kannan kokoa ei tiedetä, mutta sen uskotaan olevan vakaa. Nokivesinapsua pidetään melko yleisenä.

Nokivesinapsijoita esiintyy lähes yksinomaan veden läheisyydessä. Sitä tavataan sekä seisovan, että virtaavan veden varsilla, esimerkiksi kivisten purojen ja jokien luota sekä pensaikoissa. Se kelpuuttaa elinympäristökseen myös maatalousalueita, joten sitä voi tavata myös muun muassa kastelukanavien ja maatila-altaiden luota. Boliviassa lajia on tavattu 1000 metrin korkeudessa saakka. Nokivesinapsut ovat tavallisesti paikkalintuja, mutta levinneisyysalueen eteläosien linnut saattavat muuttaa pohjoiseen talvehtimaan.

## Elintavat
Nokivesinapsut ovat vilkkaita ja rauhattomia, yleensä pareittain nähtäviä lintuja. Niitä näkee istuskelemassa vesirajan tuntumassa, kelluvien kasvien päällä, purojen keskellä olevilla kivillä, altaiden äärellä tai ruuanhaussa kuivalla maassa. Istuessaan nokivesinapsu kääntelee säännöllisesti pyrstöään edestakaisin ylös ja alas. Se lehahtelee oksalta toiselle ja pyrähtää ilmasta maahan tai vedenpinnalle nappaamaan ravintoaan eli hyönteisiä.

Jokivesinapsupari pesii loka-joulukuussa. Tiiviisti kudottu pesä on kuppimaisen tai korimaisen muotoinen ja avoin. Pesänrakennukseen osallistuvat sekä naaras, että koiras. Jokivesinapsut käyttävät rakennusmateriaalina juuria ja heiniä. Vuorauksessa ne käyttävät höyheniä. Lintupari rakentaa pesänsä joko oksan, varvun tai juuren varaan. Naaras munii yleensä kolme munaa. Nokivesinapsujen pesissä loisii joskus hohtoturpiaalin poikasia.

## Lähteet
Jacko Gill

**Jackson ”Jacko” Gill** (s. 20. joulukuuta 1994 Takapuna) on uusiseelantilainen kuulantyöntäjä.

## Ura
Vuonna 2010 Gill voitti 15-vuotiaana alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden työnnettyään kuuden kilogramman kuulaa 20,76&nbsp;m. Hän on nuorin miespuolinen voittaja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Ennen häntä nuorin miesvoittaja oli Usain Bolt. Myöhemmin samana kesänä nuorten kesäolympialaisissa hän sijoittui toiseksi työnnettyään viiden kilogramman kuulalla 22,60&nbsp;m. 

23. huhtikuuta 2011 Gill työnsi 7,26 kilogramman painoista miesten kuulaa 20,01 metriä. Hän rikkoi 44 vuotta vanhan Les Millsin nimissä olleen Uuden-Seelannin ennätyksen. Gill on ainoa alle 17-vuotias, joka on työntänyt miesten kuulaa yli 20 metriä. Joulukuussa 2011 hän paransi Uuden-Seelannin ennätystään tulokseen 20,38&nbsp;m. Ennätyksen rikkoi maaliskuussa 2014 Tomas Walsh.

Vuoden 2011 alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Gill voitti maailmanmestaruuden tuloksella 24,35&nbsp;m. Hän työnsi viiden kilogramman painoista kuulaa neljä metriä pidemmälle kuin toiseksi tullut ja olisi voittanut kilpailun jokaisella työnnöllään. Vuoden 2012 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Barcelonassa Gill voitti maailmanmestaruuden kilpailuennätyksellä 22,20&nbsp;m. Hän työnsi jo karsinnassa kilpailuennätyksen 21,50&nbsp;m. Loppukilpailussa ensimmäisellä kierroksella hän työnsi 21,74&nbsp;m, mutta puolalainen Krzysztof Brzozowski ohitti hänet samalla kierroksella neljällä senttimetrillä. Toisella kierroksella hän työnsi 22,19&nbsp;m ja voittotuloksensa hän työnsi viidennellä kierroksella. Hän ylitti 22 metriä neljästi. 

Gill voitti Oseanian-mestaruuden 2014. Glasgow’n kansainyhteisön kisoissa 2014 hän sijoittui 11:nneksi. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui kahdeksanneksi. Rion olympialaisissa 2016 hän oli yhdeksäs tuloksella 20,50. Hän oli yhdeksäs myös Lontoon MM-kilpailuissa 2017 tuloksella 20,82. Hän voitti 2019 Oseanian-mestaruuden ja sijoittui Dohan MM-kilpailuissa seitsemänneksi. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän oli yhdeksäs. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui seitsemänneksi. Saman vuoden Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa hän saavutti hopeaa ennätyksellään 21,90. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän oli kuudes tuloksella 21,76.

Gillin managerina toimii Les Mills ja häntä valmentaa Kirsten Hellier. Aikaisemmin häntä ovat valmentaneet isänsä Walter Gill, Didier Poppe ja Courtney Ireland. Gillin ennätys viiden kilogramman kuulalla (24,45 m) on kaikkien aikojen paras alle 18-vuotiaan tekemä tulos. Hänen kuuden kilogramman kuulaennätyksensä 23,00&nbsp;m on alle 20-vuotiaiden maailmanennätys. Hän työnsi tuloksen 18. elokuuta 2013 ja paransi David Storlin nimissä ollutta ennätystä 27 senttimetrillä.

## Henkilökohtaiset ennätykset
:Lähde: WA
* Kuulantyöntö (5 kg): 24,45 (2011) **WYB**
* Kuulantyöntö (6 kg): 23,00 (2013) **WJR**
* Kuulantyöntö (7,26 kg): 22,12 (2023)

## Lähteet
Joki (täsmennyssivu)

**Joki** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

* joki, luonnon muovaama maanuoma, jossa virtaa vettä
* Joki (), Kreikassa 2014–2019 toiminut puolue
* *[[Joki (vuoden 1951 elokuva)|Joki]]*, Jean Renoirin ohjaama elokuva vuodelta 1951
* *[[Joki (vuoden 2001 elokuva)|Joki]]*, suomalainen elokuva vuodelta 2001
* *[[Joki (albumi)|Joki]]*, John McGregorin albumi vuodelta 2005

; Sukunimenä
* Alfred Joki (s. 1952), ruotsalainen ampumahiihtäjä
* Atte Joki (s. 2007), suomalainen jääkiekkoilija
* Aulis J. Joki (1913–1989), suomalainen professori ja kielitieteilijä
* Heikki Joki (1882–1968), leipuri ja ammattiyhdistysjohtaja
* Kaisu Puuska-Joki (o.s. *Puuska*, 1907–1996), suomalainen radiokuuluttaja ja näyttelijä
* Leena Joki (oik. *Elli Perkko*, 1928–1990), suomalainen lastenkirjailija
* Mika Joki (s. 1967), suomalainen kunnanjohtaja
* Neea-Maria Joki (s. 2004), suomalainen lentopalloilija
* Olli Joki (s. 1943), suomalainen taidemaalari
* Oskari Joki (s. 1977), pesäpalloilija
* Otto Joki (1899–1983), suomalainen jääkärimajuri
* Teuvo Joki, suomalainen aikakauslehtitoimittaja.
Norio Ōga

**Norio Ōga** (), (29. tammikuuta 1930 Numazu, Shizuokan prefektuuri, Japani – 23. huhtikuuta 2011 Tokio, Japani) oli Sonyn toimitusjohtaja, joka tunnetaan 1982 myyntiin tulleen CD-levyn kehittämisestä kaupallisesti menestyväksi tuotteeksi. Ōga aloitti Sonyn palveluksessa vuonna 1953.

Ōga oli Sonyn toimitusjohtaja vuosina 1982–1995. Hän kehitti Sonysta viihteen monialayrityksen. Vuonna 1989 hän liitti siihen Columbia Pictures -elokuvatuotantoyhtiön. CD-levyn lisäksi Ōgan ansiolistaan kuuluvat myös PlayStation-pelikonsolit. Sonyn logo on Ōgan suunnittelema. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Press release on his retirement, with career timeline 
* Sony chairman credited with developing CDs dies
Fawn

**Fawn** on vaalea kellertävänruskea väri, joka on yleinen erilaisilla koiraroduilla. Yleensä eläinten fawn-väritykseen yhdistetään musta väri "kärjissä" eli jalkojen, kuonon ja korvien päissä. Jersey-nautarotu tunnetaan fawn-värisenä.

## Koirat
Koirilla fawniksi nimitetään yleensä punaista (keltaista) koiraa, jolla on musta maski. Nimitys ja määritelmä kuitenkin vaihtelevat roduittain.

;Nimet fawn-väritykselle
* bokseri: "keltainen"
* mopsi: "keltainen", rotumääritelmä mainitsee fawnin synonyyminä
* tanskandoggi: "keltainen", yhteinen nimitys maskittomalle punaiselle

;Fawnin rotukohtainen merkitys
* dobermanni: liila
Yhdysvaltain valtiovarainministeriö

**Yhdysvaltain valtiovarainministeriö** (, lyh. **USDT**) on Yhdysvaltain hallinnon varainkäytöstä ja talouskasvusta, rahoitusinfrastruktuurista, verojenkeräämisestä sekä valtionlainoista. USDT hallinnoi liittovaltion taloutta sekä valvoo talous- ja verolakien noudattamista.

Valtiovarainministeriön johtajana toimii Yhdysvaltain valtiovarainministeri.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 1993

Vuoden **[[1993]] [[yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut]]** käytiin San Sebastiánissa, Espanjassa.

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
* European Junior Championships (Men) 
* European Junior Championships (Women)
Käpykangas

**Käpykangas** voi viitata seuraaviin maantieteellisiin kohteisiin:

* Käpykangas, kaupunginosa Joensuussa 
* Käpykangas, kaupunginosa Varkaudessa
Volkswagen K70

**Volkswagen K70** on Volkswagenin ensimmäinen etuvetoinen ja vesijäähdytteinen malli, joka oli tuotannossa vuosina 1970–1975.

## Yleistä

Auto on alun perin **[[NSU]]**:n kehittämä, mutta vuoden 1969 yrityskauppojen jälkeen Volkswagen lykkäsi mallin julkistusta ja teki enimmäkseen näkymättömiä muutoksia mm. taka-akselistoon ennen julkaisua vuonna 1970 VW:n nimellä. Malleja oli neljä: K70, K70S, K70L ja K70LS. Autoja valmistettiin reilut 211&nbsp;000 kappaletta.

## Myynti Suomessa
Volkswagen K70 esiteltiin Suomessa loppukesällä 1970. Maahantuoja, Wihuri-yhtymän Volkswagen-osasto suositteli autoa etenkin "miehille, jotka osaavat ajaa". Mainostekstien mukaan K70 oli kaikkea sitä, mitä perinteinen Kupla ei ollut. Teknisesti K70:lla ei ollutkaan mitään yhteistä siihenastisten Volkswagenin mallien kanssa. Autolehtien koeajajat kehuivat K70:n ajo-ominaisuuksia, suorituskykyä, muotoilua ja sisätiloja ja ennustivat auton herättävän suurta mielenkiintoa jo pelkästään sen ansiosta, että se poikkesi täysin totutuista Volkswageneista.  

Volkswagen K70 oli Suomessa kallis auto. Vuonna 1971 se maksoi 27&nbsp;390 markkaa (vuoden 2005 rahassa 30&nbsp;978 euroa), kun Volkswagen Kuplan 1200 cm³:n moottorilla varustetun perusmallin hinta oli 11&nbsp;260 markkaa (12&nbsp;735 €). Esimerkiksi K70:ta suurempaan kokoluokkaan kuulunut Toyota Crown maksoi 16&nbsp;150 markkaa (18&nbsp;265 €). K70:n lähimpiä saksalaisia perheautoluokan kilpailijoita olivat Ford Taunus ja Opel Rekord, joista edellisen hinta oli 15&nbsp;270 markkaa (17&nbsp;270 €) ja jälkimmäisen 17&nbsp;990 markkaa (20&nbsp;346 €). Volkswagen K70-autoja myytiin Suomessa vuosina 1970–1975 vain vajaat 900 kappaletta, kun Kupla-mallin eri versioita rekisteröitiin samoina vuosina liki 33&nbsp;000 autoa.

## Tekniikka

Moottori vaihdelaatikkoineen on keulassa pitkittäin 32 astetta oikealla kallistettuna. Etujarrujen kiinnitys tasauspyörästön kylkeen oli aikanaan ja on edelleen epätavanomainen, vaikkakin vastaavia jousittamatonta massaa säästäviä ratkaisuja on nähty myös muilta valmistajilta - takajarrut ovat perinteiset rumpujarrut. Jarrut ovat alipainetehostetut nestejarrut (NAP). Kuiva yksilevykytkin voidaan vaihtaa irrottamatta moottoria taikka vaihdelaatikkoa, joka on käsivalintainen ja nelivaihteinen - muita vaihtoehtoja ei ollut tarjolla. Alusta on sekä edessä että takana MacPherson-jousijalkatyyppinen.

## Moottori

K70:n OHC-moottori on erilainen muihin Volkswagenin vesijäähdytteisiin nelisylinterisiin rivimoottoreihin verrattuna ja sitä oli saatavana aluksi 1,6-litraiset (75 tai 90 hv) versiot ja myöhemmin vuoden 1974 toukokuusta lähtien myös 1,8-litrainen (100 hv) versio.

## Suorituskyky

## Mitat

* **Pituus**: 4&nbsp;470 mm
* **Leveys**: 1&nbsp;685&nbsp;mm
* **Korkeus**: 1&nbsp;465&nbsp;mm
* **Akseliväli**: 2&nbsp;690&nbsp;mm
* **Raideleveys** (e/t): 1&nbsp;390/1&nbsp;425&nbsp;mm
* **Kääntöympyrä**: 10,8 m
* **Omamassa**: 1&nbsp;050−1&nbsp;120&nbsp;kg
* **Tavaratila**: 600 l
* **Polttoainesäiliö**: 52 l

## Lähteet

## Aiheesta muualla