open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eternal

**Eternal** on Stratovarius-yhtyeen 15. studioalbumi, joka julkaistiin 11. syyskuuta 2015. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 5.

## Kappaleet

## Kokoonpano
* Timo Kotipelto – laulu
* Matias Kupiainen – kitara, tuotanto
* Jens Johansson – koskettimet
* Rolf Pilve – rummut
* Lauri Porra – basso

## Arvostelut
* Angry Metal Guy: 
* Imperiumi.net: 
* Kaaoszine: 8+/10
* Inferno: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Tutume

**Tutume** on suuri kylä Botswanassa. Sen asukasluku oli vuonna 2011 noin 17&nbsp;500.  Tutume sijaitsee Central Districtin hallinnollisella alueella. Tutume on noin viidensadan kilometrin päässä pääkaupunki Gaboronesta. Lähin kaupunki Francistown sijaitsee noin sadan kilometrin päässä.

Tutume on nimetty Tutume nimisen joen mukaan.

Tutumessa asuu ihmisiä useista eri heimoista.

## Lähteet
Chasing Yesterday

**Chasing Yesterday** on brittiläisen muusikko ja lauluntekijä Noel Gallagherin ja hänen johtamansa Noel Gallagher’s High Flying Birds -kokoonpanon toinen studioalbumi, joka julkaistiin helmikuussa 2015. Albumin kaiken kappalemateriaalin on säveltänyt ja sanoittanut Noel Gallagher, ja hän on myös tuottanut albumin. *Chasing Yesterday* äänitettiin vuonna 2014 Lontoossa Strangeways- ja Abbey Road -äänitysstudioilla, ja se julkaistiin 25. helmikuuta 2015 Gallagherin perustaman levy-yhtiö Sour Mash Recordsin kautta. Albumi nousi yhtyeen edellisen studioalbumin tavoin Britannian albumilistalla kärkipaikalle, ja ylitti kultalevyn rajan Britanniassa vuoden 2015 maaliskuussa.

*Chasing Yesterday* sai yleisön ja kriitikoiden keskuudessa pääosin positiivisen vastaanoton. AllMusic -sivuston Stephen Thomas Erlewine antoi albumille arvosanaksi neljä tähteä viidestä, ja yhdysvaltalaisen *[[Rolling Stone]]* -lehden David Fricken kirjoittamassa arviossa albumi sai kolme ja puoli tähteä.
 
Albumilta julkaistiin singlenä viisi kappaletta: ”In the Heat of the Moment”, ”Ballad of the Mighty I”, ”Riverman”, ”Lock All the Doors” ja ”The Dying of the Light”.

## Kappaleet

## Listasijoitukset

Listasijoitusten lähde: 

## Lähteet
Samsung Galaxy Xcover 3

**Samsung Galaxy Xcover 3** on Samsung Electronicsin huhtikuussa 2015 julkaisema älypuhelin. Puhelin on IP67-sertifioitu, ja se on veden- ja pölynkestävä. Rakenteeltaan puhelin on tehty erityisen kestäväksi.

Puhelimessa on 4,5 tuuman näyttö ja neliydinprosessori. Tallennustilaa on kahdeksan gigatavua ja keskusmuistia 1,5 gigatavua. Tallennustila on laajennettavissa enintään 128 gigatavun microSD-kortilla. Takakameran tarkkuus on viisi megapikseliä ja etukameran kaksi megapikseliä. Akun kapasiteetti on 2&nbsp;200 milliampeerituntia. Julkaisuhetkellä käyttöjärjestelmänä oli Android 4.4.4 KitKat, joka on päivitettävissä 5.0 Lollipop -versioon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Samsung Galaxy Xcover 3 Samsungin sivuilla
Itä–Länsi-ottelu 1961

Vuoden 1961 Pesäpallon miesten **[[Itä–Länsi-ottelu]]** pelattiin Hesperiassa 27. elokuuta. Tämä oli kaikkiaan 27. Itä-Länsi-ottelu ja kahdeskymmenes ja kuudes perättäinen, joka pelattiin Helsingissä. Katsojamääräksi ilmoitettiin 4469. 

Neljäs nuorten Itä–Länsi-ottelu pelattiin Outokummussa ja se päättyi Lännen 3–5 voittoon.

Naisten Itä–Länsi-ottelu pelattiin ensimmäisen kerran. Kuopiossa pelatun kamppailun voitti Länsi juoksuin 2–7.

## Miesten Itä-Länsi

Avausheiton suoritti talousneuvos Erkki Merinen.

### Vaihdot

* Länsi vaihtoi 6 vrp:ssa Lakanimen Raskuun, Mäkelän tilalle Pauloffin ja Pärssisen tilalle Katainen Itä vaihtoi 7 vrp:ssa Kaakkolahden Viherkenttään, Yli-Jaskari tuli Laineen tilalle

## Juoksulista
Itä aloitti sisällä.

## Lähteet
* mrasilainen.com/
* Helsingissä pelatut miesten Itä-Länsi -ottelut, M.Rasilainen sivu pdf 21/39
* Naiset - mrasilainen.com/
* Nuorten ottelut, Pesäpalloliitto
Ruskohammasseppä

**Ruskohammasseppä** (*Denticollis linearis*) on hoikka, seppien heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Se on Suomessa yksi heimonsa yleisimmistä edustajista.

## Koko ja ulkonäkö
Ulkoasultaan melko paljon sylkikuoriaisia (heimo Cantharidae) muistuttavasta ruskohammassepästä on kaksi värimuotoa. Yleisemmin kuoriaisen peitinsiivet ovat vaalean kellanruskeat ja tummien pisterivien kirjomat. Harvinaisemmalla värimuodolla peitinsiivet ovat mustanruskeat ja reunoiltaan kellertävät. Naarailla peitinsiivet leventyvät kärkeä kohti. Etuselkä on melko pieni, taaksepäin levenevä, väriltään punainen tai punaruskea ja keskiosastaan laajalti mustahko. Etuselässä on keskivako ja sen terävät takanurkat suuntautuvat sivuille ja yläviistoon. Takanurkkien etupuolella on viisto ja syvä ura. Silmät ovat selvästi ulkonevat ja niiden takana on selvä ohimo. Pään etuosa on usein punertava. Raajat ovat tummia reisiä lukuun ottamatta kellanruskeat. Tuntosarvet ovat tummanruskeat, tyvestä vaaleat, melko pitkät ja sahamaiset.

## Levinneisyys
Ruskohammassepän levinneisyys ulottuu Espanjasta ja Irlannista Euroopan ja Keski-Aasian poikki Itä-Siperiaan. Suomessa se on hyvin yleinen koko maassa.

## Elinympäristö ja elintavat
Erilaiset metsät ovat ruskohammassepän elinympäristöä. Erityisen yleinen laji on tunturikoivikoissa, mutta myös Etelä-Suomessa se on heimonsa yleisin edustaja lehtipuissa, usein pellonreunassa tai lehtometsässä. Aikuisia kuoriaisia tapaa yleisimmin metsänreunojen ruohovartisilta kasveilta tai kukista. Toukat talvehtivat, koteloituvat keväällä, ja aikuisia kuoriaisia on liikkeellä toukokuusta heinäkuulle huipun osuessa kesäkuun loppupuolelle. Toukat elävät lahopuiden kuoren alla etenkin harmaalepissä ja koivuissa. Toukat kaivavat puuainekseen pitkiä käytäviä ja saattavat olla muita toukkia ja omia lajitovereitaan saalistavia petoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Ruskohammasseppä (''Denticollis linearis'')
*Ötökkätieto: Ruskohammasseppä (''Denticollis linearis'')
*iNaturalist: Ruskohammasseppä (''Denticollis linearis'')
*UniProt: Taxonomy - ''Denticollis linearis'' 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Denticollis linearis'' 
* Insektenbox
Puikkoseppä

**Puikkoseppä** (*Athous subfuscus*) on seppien heimoon kuuluva musta-ruskea kovakuoriaislaji. Se on heimonsa yleisimpiä ja runsaimpia edustajia Suomessa.

## Koko ja ulkonäkö
Puikkoseppä on 8&ndash;10 mm:n pituinen, melko hoikka kovakuoriainen ilman erityisen silmiinpistäviä tuntomerkkejä. Etuselkä on mustanruskea, leveyttään pitempi ja sivuilta heikosti pyöristynyt. Etuselän takanurkissa ei ole pitkittäisharjannetta ja siinä on pieniä pisteitä harvakseltaan. Peitinsiivet ovat tummanruskeat ja pitkittäisuurteiset. Joskus hyvin harvoin kuoriainen voi olla kauttaaltaan lähes musta. Raajojen nilkan neljäs jaoke on kynsijaoketta paksumpi eikä kolmas jaoke ole laajentunut. Tuntosarvet ulottuvat selvästi etuselän takanurkkia pitemmälle.

## Levinneisyys
Puikkosepän levinneisyys yltää Portugalista Manner-Euroopan poikki Siperian länsiosiin ja Iraniin. Britteinsaarilla lajista on vain muutama havainto. Pohjois-Amerikassa se on tulokaslaji. Suomessa sitä tavataan koko maassa.

## Elinympäristö ja elintavat
Puikkosepän ominta elinympäristöä ovat kangasmetsät, mutta se elää kaikenlaisissa metsäympäristöissä hakkuuaukioita ja tunturikoivikoita myöten. Se on harvoja heimonsa edustajia, joka viihtyy ja on yleinen myös vanhoissa, hämärissä kuusikoissa. Aikuiset kuoriaset viihtyvät kasvillisuuden seassa, pensaissa sekä varvikossa ja ikkunapyydyksillä etsittynä laji on usein runsas. Puikkoseppä on Suomessa luultavasti yleisin kangasmetsien maaperässä toukkana elävä seppä ja toukkia tavataan usein noin 40 yksilöä neliömetrillä. Aikuiset kuoriaiset ovat liikkeellä toukokuusta heinäkuulle, huipun sijoittuessa kesäkuuhun.

Toukat elävät maaperässä ja Keski-Euroopassa tehtyjen tutkimusten mukaan ne lienevät pääasiassa petoja. Toukista mitattuihin typen isotooppisuhteisiin perustuva tutkimus ei kuitenkaan sulje pois sienirihmaston mahdollisuutta ravinnonlähteenä. Toukkavaihe kestää useita vuosia ja aikuinen kovakuoriainen kuoriutuu noin kuukauden kestävän kotelovaiheen päätteeksi loppukesällä. Se kuitenkin talvehtii ensin ja lähtee liikkeelle vasta seuraavana keväänä.

Puikkoseppä saalistaa ainakin seuraavia lajeja: Elatobium abietinum, kuusenneulaspistiäinen (*Pristiphora abietina*) ja kuusisoukkokääriäinen (*Epinotia tedella*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Puikkoseppä (''Athous subfuscus'')
*Hyönteiset.com: Raimo Peltonen: Kuva, Athous subfuscus
*UniProt: Taxonomy -  Athous subfuscus 
*Kaefer der Welt - Beetles of the World 
*Pherobase: Semiochemicals of Athous subfuscus 
*Insectoid.info: Athous subfuscus 
*Insektenbox
Regionalliga West

**Regionalliga West** on neljänneksi korkein jalkapallon sarjataso Saksassa. Liigan järjestää Saksan jalkapalloliitto.

## Historia
Regionalliga West  perustettiin vuonna 2008  

Nykyisin sarjanousu onnistuu seuraavista sarjoista: 
*  Oberliga Niederrhein
*  Oberliga Mittelrhein
*  Oberliga Westfalen

## Joukkueet kaudella 2021/22
*Alemannia Aachen
*Rot Weiss Ahlen
*Bonner SC
*Rot-Weiss Essen
*TuS Haltern
*VfB Homberg
*1. FC Köln II
*Fortuna Köln
*SV Lippstadt
*Sportfreunde Lotte
*Borussia Mönchengladbach II
*Preußen Münster
*Rot-Weiß Oberhausen
*SV Rödinghausen
*Schalke 04 II
*SV Straelen
*KFC Uerdingen 05
*FC Wegberg-Beeck
*SC Wiedenbrück
*Wuppertaler SV

## Regionalliga West  voittajat ja toiseksi sijoittuneet

## Maalintekijä

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivu 
* Uutisia ja tilastoja Weltfussball-sivustolla 
* Uutisia ja tilastoja ''Kicker''-lehden sivuilla 

## Katso myös
*Bundesliiga
*2. Bundesliiga
*3. Liga
*Regionalliga
Mustaseppä

**Mustaseppä** (*Ampedus nigrinus*) on seppien heimoon kuuluva pikimusta kovakuoriaislaji. Se on Suomessa hyvin yleinen koko maassa.

## Koko ja ulkonäkö
Mustaseppä on suhteellisen pieni, vain 6&ndash;8 mm:n pituinen ja pituuteensa nähden leveän oloinen kovakuoriainen. Pää, etuselkä, peitinsiivet, raajat ja tuntosarvet ovat kaikki kiiltävän pikimustia eikä niissä ole havaittavissa lainkaan metallista hohdetta. Vain nilkoissa voi olla vaaleamman ruskea sävy. Muiden *Ampedus*-suvun seppien tapaan raajojen leveät reisilevyt kapenevat voimakkaasti raajan kärkeä kohti ja niiden takareunassa on terävä kulma. Tuntosarvet ulottuvat selvästi etuselän takanurkkia pitemmälle.

## Levinneisyys
Mustasepän levinneisyys on holarktinen ulottuen Euroopasta Aasian pohjoisosien kautta Pohjois-Amerikkaan. Suomessa sitä tavataan koko maassa ja on heimonsa yleisimpiä lajeja.

## Elinympäristö ja elintavat
Mustaseppä on elinympäristövaatimuksiltaan vaatimaton metsälaji, joka kelpuuttaa asuinpaikakseen niin nuoret taimikot kuin varttuneet mäntykankaatkin. Lajiin voi törmätä myös rämeillä. Se on myös harvoja vanhoissa ja hämärissä kuusikoissa yleisenä esiintyviä seppälajeja. Toisaalta mustasepän yksilömäärät voivat jopa kymmenkertaistua metsähakkuun seurauksena. Tämä johtuu avoimeen maastoon jäävän kuolleen puuaineksen suuresta määrästä, joka puolestaan mahdollistaa toukille hyvät kasvuolot. Mustaseppä onkin yhdessä lähisukulaistensa korusepän (*Ampedus tristis*) ja mustaperäsepän (*Ampedus balteatus*) kanssa hakkuaukeiden tyypillisimpiä lajeja.

Aikuiset kuoriaiset ovat liikkeellä toukokuulta heinäkuulle huipun ollessa kesäkuussa. Toukat elävät lahoavassa puuaineksessa eikä puulajilla tai rungon paksuudella ole niille suurtakaan merkitystä. Ravinnokseen ne saalistanevat muita hyönteistoukkia. Koteloituminen tapahtuu loppukesällä. Kuoriainen aikuistuu jo syksyllä, mutta talvehtii ennen kuin lähtee liikkeelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Mustaseppä (''Ampedus nigrinus'')
*Ötökkätieto: Mustaseppä (''Ampedus nigrinus'')
*Bug Guide: Ampedus nigrinus 
*Pherobase: Semiochemicals of Ampedus nigrinus
Kuortti–Miekansalmi-tie

**Kuortti–Miekansalmi-tie** on sorapintainen museotie Mäntyharjulla, entisen Pertunmaan kunnan alueella. Museotieosuus on osa Kuortin ja Miekansalmen välistä yhdystietä 15023 ja sen pituus on 6,4 kilometriä. Tien läntinen pää on Kuortin Höltässä ja itäinen pää Koirakiven kylässä. Museotiekokoelmassa Kuortti–Miekansalmi-tie edustaa historiallista Suurta Savontietä, jonka rakentamisen syynä oli Olavinlinnan perustaminen 1470-luvulla. Suuren Savontien katsotaan olevan peräisin samalta ajalta.

Suuri Savontie johti Hämeenlinnasta Mikkelin kautta Savonlinnaan. Alkuvaiheessa tie oli vain polku, jota saattoi kulkea jalan ja ratsain. Se oli yleinen tie 1550-luvulla ja tien kuvaus on Jaakko Teitin vuosina 1555–1556 laatimassa ensimmäisessä Suomen tieluettelossa. Kärryillä ajettavaksi tietä parannettiin 1700-luvulla. Suuri Savontie oli myös postireitti. Tie jäi paikallisliikenteelle, kun uusi tieyhteys vedettiin kulkemaan nykyisen Pertunmaan kirkon kautta, uutta tielinja alettiin rakentaa 1835.

Vuonna 1982 museotiekokoelmaan otetulla tiellä on säilynyt alkuperäinen historiallinen tielinjaus. Tie kulkee pääosin metsämaisemassa ja sen varrella on vain muutamia taloja. Kapea soratie on mutkainen ja mäkinen. Aikanaan mäkisyys jopa esti osan tietä käyttämisen talvella, jolloin kuljettiin etelämpää reittiä osittain vesistöjä pitkin.

## Lähteet
Matti K. Mäkinen

**Matti Kalervo Mäkinen** (28. huhtikuuta 1932 Helsinki – 19. toukokuuta 2017 Espoo) oli suomalainen arkkitehti. Hän oli vuodesta 1979 Oulun yliopiston arkkitehtuurin professori sekä vuosina 1985–1994 Rakennushallituksen pääjohtaja. Hän on suunnitellut lähinnä teollisuusrakennuksia, ja merkittävimpiä niistä ovat Kuivamaito Oy:lle rakennettu tuotantolaitos Lapinlahdelle (1971), Valion pääkonttori Helsingin Pitäjänmäelle (1972–1978, yhdessä Kaarina Löfströmin kanssa), Valion Jyväskylän meijeri (1976–1979) sekä Valion Seinäjoen voitehdas (1977–1979).

Mäkinen valmistui arkkitehdiksi 1958 ja tekniikan lisensiaatiksi 1972 Teknillisestä korkeakoulusta. Hän työskenteli eri arkkitehtuuritoimistojen arkkitehtina vuoteen 1962, Valion rakennusjaoston päällikkö hän oli 1962–1977, teknisen osaston pääarkkitehti ja apulaisosastopäällikkö vuodesta 1970, oma arkkitehtitoimisto vuodesta 1960. Internationales Institut für Industrieplanungin (Wien) Suomen edustaja vuodesta 1972, Helsingin kaupungin julkisivutoimikunnan johtaja 1974–1977, Arkkitehti-lehden toimitusneuvoston puheenjohtaja 1969–1971, Suomen arkkitehtiliiton kilpailutoimikunnan jäsen 1970, Suomen rakennustaiteen museon hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1975. Hän sai palkintoja arkkitehtuurikilpailuissa 1960-luvulla.

## Julkaisut

* *Sininen paperi. 1985–1988*, Rakennus-Suomi/US-Mediat, 1988 .
* *Kirjeitä kiven taskusta : kolme kaupunkia*, Matti K. Mäkinen, Kaarin Taipale. Rakennuskirja, 1990 – (Rakennustieto). – (Rakennustieto oy:n Arkki-sarja; 1).  
* *Sininen paperi. 2, 1988–1991*, Rakennustieto, 1991 .
* *Oikos-documents*, toim. Matti K. Mäkinen, Päivi Jukola. Finnish Building Centre, 1994 .
* *Sininen paperi. 3, 1991–1994*, Rakennustieto, 1994 .
* *Paratiisin arkkitehti*, Rakennustieto, 1998 – (Rakennustieto oy:n Arkki-sarja; 8). .
* *Tulevaisuuden asu : Suomen asuntomessut*, toim. Matti K. Mäkinen. Osuuskunta Suomen asuntomessut : 1999 .
* *Arkkitehtuuri : arkkitehtuurin taivasmatka*, Rakennustieto, 2001 – (Arkki; 19). .
* *MissiO*, Rakennustieto, 2002 .
* *The unmade bed of architecture*, exchanges between Matti K. Mäkinen and Malcolm Quantrill ; drawings by Marco Frascari ; photographs: Matti K. Mäkinen ... et al.. Rakennustieto, 2004 .
* *Arkkitehtuurin jatulintarhat*. Avain, 2006 – (Avain arkkitehtuuriin). 

## Lähteet
Timo Mäkinen (musiikkitieteilijä)

**Timo Juhani Mäkinen** (6. kesäkuuta 1919 Sortavalan maalaiskunta – 21. kesäkuuta 2006 Jyväskylä) oli suomalainen musiikkitieteilijä ja pianisti.

Mäkinen opiskeli pianonsoittoa Sibelius-Akatemiassa Ilmari Hannikaisen johdolla sekä musiikkitiedettä Helsingin yliopistossa; hän suoritti vuonna 1947 filosofian kandidaatin ja 1957 filosofian lisensiaatin tutkinnon ja väitteli vuonna 1964 Piae Cantiones -sävelmien alkuperästä. Hän teki 1940–1960-luvulla opintomatkoja Ruotsiin, Sveitsiin, Saksaan, Tšekkoslovakiaan ja Puolaan. Mäkinen opetti pianonsoittoa Jyväskylän musiikkiopistossa 1953–1955 ja Jyväskylän kasvatustieteellisessä korkeakoulussa 1956–1962 ja toimi musiikin teorian ja historian lehtorina Sibelius-Akatemiassa. Hän tutki musiikkikasvatusta ja musiikkiterapiaa sekä työskenteli musiikkiarvostelijana.

Mäkinen oli Jyväskylän yliopiston musiikkitieteen professori 1969–1982 ja vararehtori vuonna 1977 sekä 1979–1982. Hän kuului Jyväskylän Kesän perustajiin.

Pianistina hän esitti erityisesti kamarimusiikkia, muun muassa duona Paavo Raution kanssa.

Mäkisen puoliso oli sveitsiläinen lääkäri Yvonne Miette Forel, ja heille syntyi kolme lasta.

Mäkisen muistelmateos *Muistojen soittoa* ilmestyi 1990.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Ruskoseppä

**Ruskoseppä** (*Sericus brunneus*) on seppien heimoon kuuluva kovakuoriainen. Se on Suomessa erittäin yleinen koko maassa.

## Koko ja ulkonäkö
Ruskoseppä on keskikokoinen, 8&ndash;11 mm pitkä kovakuoriainen, jonka sukupuolet ovat erinäköisiä. Molempien sukupuolten raajat ja peitinsiivet ovat punaruskeat, mutta koiraalla etuselkä on kokonaan mustahko, kun naaraalla sen molemmin puolin kulkee leveä, punaruskea raita. Lisäksi naaraan etuselkä ja peitinsiivet ovat koiraan vastaavia kuperammat. Peitinsiivissä on heikkoja pitkittäisviiruja ja etuselän pinnan hienorakenne saa sen näyttämään kiillottomalta. Etuselän reunukset ulottuvat takanurkista lähes etunurkkiin asti. Koiraan tuntosarvet ulottuvat etuselän takanurkkiin saakka, naaraalla ne ovat lyhyemmät.

## Levinneisyys
Lajin levinneisyys ulottuu Ranskasta ja Irlannista Japaniin saakka. Suomessa se on heimonsa yleisimpiä lajeja ja sitä tavataan aivan koko maassa.

## Elinympäristö ja elintavat
Ruskoseppä elää monenlaisissa metsissä, etenkin kuivissa kangasmetsissä, mutta myös varsinaisen metsien ulkopuolelta kuten tunturikoivikoista ja jopa puuttomilta tunturiseuduilta. Se suosii avoimia ympäristöjä ollen harvinainen vanhoissa metsissä, mutta yleistyy huomattavasti etenkin metsähakkuun jälkeen ja ruskoseppä kuuluukin hakkuuaukeiden peruslajistoon. Ruskoseppä viihtyy myös rämeillä.

Aikuisia seppiä tavataan toukokuun lopulta heinäkuun alkuun ja ne oleskelevat usein kukissa. Toukat elävät maaperässä sammalten alla ja luultavasti syövät niiden alaosia.

## Lähteet
Timo Mäkinen

**Timo Mäkinen** tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

* Timo Mäkinen (1919–2006), musiikkitieteilijä
* Timo Mäkinen (1938–2017), ralliautoilija
* Timo Mäkinen (s. 1942), jalkapalloilija
* Timo Mäkinen (s. 1969), jääkiekkoilija
Principe Amedeo -luokka

**Principe Amedeo -luokka** oli Italian kuninkaallisen laivaston ironcladluokka, johon kuului kaksi 1865-1875 valmistettua alusta. Luokan alukset olivat Italian laivaston ensimmäiset täysin Italiassa valmistetut ja varustetut ironcladit, mutta niiden valmistamiseen kului 9-10 vuotta.

## Alukset
Giuseppe de Lucan suunnittelemien alusten piti alun perin olla puurunkoisia. Ne kuitenkin valmistettiin osittain rautarunkoisina ja niiden suojana oli täyspitkä vyö ja keskilaiva oli vuorattu raudalla.

## Lähteet
*

### Viitteet
Pumpulihäntäkaniinit

**Pumpulihäntäkaniinit** eli **amerikankaniinit** (*Sylvilagus*) on jänisten heimoon kuuluva suku. Siihen kuuluvista lajeista kookkain on rämekaniini (*S aquaticus*). Muita suvun lajeja ovat aavikkokaniini (*S. audubodii*), pensaskaniini (*S. bachmani*), metsäkaniini (*S. brasiliensis*), meksikonkaniini (*S. cunicularius*), tresmariasinkaniini (*S. graysoni*), olmittenkaniini (*S. insonus*), saarikaniini (*S. manseatus*), vuorikaniini (*S. nuttallii*), suokaniini (*S. palustris*)  ja uudenenglanninkaniini (*S. transitionalis*).

Suvun englanninkielinen nimi "Cottontails" on saanut nimensä niiden hännästä joka muistuttaa pumpulipalloa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Amerikankaniinit (''Sylvilagus'')
Marmarole

**Marmarole** on Italian Dolomiiteilla sijaitseva vuoristoalue lähellä Sorapiss- ja Antelao-vuoria. Ryhmän korkein huippu on Cimòn del Froppa (2&nbsp;932&nbsp;m).

## Aiheesta muualla
* SummitPost.org
Tre Cime di Lavaredo

**Tre Cime di Lavaredo** tai **Drei Zinnen** on Italian Dolomiiteilla sijaitseva vuoriryhmä. Ryhmän korkein huippu on Cima Grande (2&nbsp;999&nbsp;m).

Ryhmän kolme päähuippua ovat:
* Cima Piccola/Kleine Zinne ("pieni huippu", 2&nbsp;857&nbsp;m)
* Cima Grande/Große Zinne ("suuri huippu", 2&nbsp;999&nbsp;m)
* Cima Ovest/Westliche Zinne ("läntinen huippu", 2&nbsp;973&nbsp;m).
Ernest Urtasun

**Ernest Urtasun Domenech** (s. 27. tammikuuta 1982 Barcelona) on katalonialainen poliitikko, diplomaatti ja taloustieteilijä.

Urtasun suoritti taloustieteen maisterin tutkinnon vuonna 2000 Universitat Autònoma de Barcelona -korkeakoulussa. Hän kuuluu katalonialaiseen vihreään puolueeseen Iniciativa per Catalunya Verds (ICV). Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin toukokuussa 2014 ja hän kuului Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmään.

Urtasun aloitti Espanjan kulttuuriministerinä 21. marraskuuta 2023.

## Lähteet
*Ernest Urtasunin esittely Euroopan parlamentin sivuilla.
*
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Aron Emilsson

**Aron Emilsson** (s. 20. helmikuuta 1990) on ruotsalainen poliitikko, joka kuuluu ruotsidemokraatteihin. Hänet valittiin valtiopäiville vuonna 2014.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Aron Emilsson; Val 2014; SVT
Koruseppä

**Koruseppä** (*Ampedus tristis*) on seppien heimoon kuuluva kovakuoriainen. Se on mustasepän (*Ampedus nigrinus*) jälkeen punaseppien laajan suvun (*Ampedus*) yleisin edustaja Suomessa.

## Koko ja ulkonäkö
Koruseppä on 7&ndash;9 mm:n pituinen kovakuoriainen, joka on helppo tunnistaa värityksestään. Kuoriainen on kauttaaltaan musta, mutta selvästi pitkittäisuurteisten peitinsiipien ulkoreunat ovat lähes kärkeen saakka keltaiset ja tyviosassa on kolmiomainen keltainen alue. Raajojen kaikissa jaokkeissa on hieman ruskeaa sävyä ja tuntosarvet ulottuvat etuselän takanurkkiin saakka.

## Levinneisyys
Korusepän levinneisyysalue ulottuu Euroopan poikki Siperian länsiosiin. Britteinsaarilta lajista on vain muutamia historiallisia havaintoja. Koruseppä on boreomontaani laji eli esiintymät painottuvat vuoristoihin ja pohjoisille alueille. Suomessa havaintoja on kyllä koko maasta Ahvenanmaalta ja etelärannikolta pohjoisimpaan Lappiin, mutta maan etelä- ja länsiosissa se on huomattavasti harvinaisempi kuin Suomenselältä pohjoiseen tai itään, missä se on erittäin yleinen.

## Elinympäristö ja elintavat
Elinympäristöltään koruseppä edellyttää avonaisuutta. Sen ominta elinympäristöä ovat metsäpalojen ja avohakkuiden tuottamat aukeat maastot ja se kuuluukin hakkuuaukeiden tyypilliseen lajistoon. Pohjoisessa se viihtyy myös riittävän valoisissa metsissä.

Toukat elävät kuolleessa puussa, joko keloissa tai maapuissa, olivatpa ne havu- tai lehtipuita. Ehdoton vaatimus on kuitenkin, että puu on sisäosistaan ruskolahonnut. Muiden *Ampedus*-suvun lajien tapaan toukka on muita toukkia saalistava peto. Koteloituminen tapahtuu aivan puun pinnan alle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Koruseppä (''Ampedus tristis'')
*Ötökkätieto: Koruseppä (''Ampedus tristis'')
*Pherobase: Semiochemicals of Ampedus tristis
Pesäpallon suomensarja 1965

**Pesäpallon [[Suomensarja (pesäpallo)|suomensarja]]n** 21. kausi pelattiin kesällä 1965. Sarja pelattiin neljässä lohkossa ja lohkovoittajat nousivat suoraan mestaruussarjaan kaudeksi 1966.
 
## Suomensarja

### Itälohko
Itälohkossa voiton vei mestaruussarjasta 1964 pudonnut Outokummun Partio, joka näin ollen nousi takaisin mestaruussarjaan. Ratkaisuottelussa 29. elokuuta Jyväskylässä Partio voitti Kirin reservijoukkueen niukasti 13–14. Viimeisellä kierroksella Partio löylytti Viinijärven Urheilijoita 44–5 ja mahdollisuutensa käytännössä menettänyt Kiri hävisi Juvalla. Putoajista kaksi ratkesi päätöskierroksella, kun Harjurannan Kisa hävisi vieraissa Juankoskelle ja Mäntyharjun Virkistys kotonaan Äänekosken Urheilijoille. Lieksan Urheilijoiden putoaminen oli varmistunut jo aikaisemmin. Nurmeksen Sepot vältti putoamisuusinnat voittamalla päätösottelussaan kotonaan Etelä-Leppävirran.

Suonenjoella pelatusta karsintaturnauksesta lohkoon nousivat Suonenjoen Vasama, Puurtilan Kisa-Pojat 2 ja Kiteen Urheilijat.

### Etelälohko
Myös etelälohkossa mestaruussarjasta pudonnut joukkue onnistui nousemaan sinne takaisin. Nousun kannalta ratkaisevimpia olivat Haminan Palloilijoiden 7. kesäkuuta Heinolan Maila-Pojista saavuttama 9–5 kotivoitto ja Lahdessa 15. elokuuta pelattu Lahden Mailaveikkojen ja Haminan Palloilijoiden välinen ottelu, joka päättyi vieraiden 8–12 voittoon. Puna-Mustien reservijoukkue putosi ilman uusintoja, koska seuran edustusjoukkue putosi mestaruussarjasta.

### Länsilohko
Myös länsilohkossa ex-mestaruussarjalainen, Ulvilan Pesä-Veikot, vei voiton puhtaalla pelillä voittaen mm. lohkon toiselle sijalle yltäneen Nurmon Jymyn 11–1.

### Pohjoislohko
Pohjoislohkossa myös mestaruussarjasta pudonnut joukkue päätyi lohkovoittajaksi, vaikka Sotkamon Jymy joutuikin tyytymään 5–5 tasapeliin Halsuan Toivon vieraana. HalTo oli kuitenkin jo hävinnyt Raahen Vesalle 5–4, joten Jymyn kärkipaikka ei sen enempää ollut uhattuna.

## Lähteet

* http://www.mrasilainen.com/
** http://www.mrasilainen.com/sarjat/ottelut/M_Suomensarja_1945-2014.xlsx
Voikkaan voimalaitos

**Voikkaan voimalaitos** on Voikkaalla, Kouvolan kunnassa sijaitseva vesivoimalaitos. Voimalaitoksen on vuodesta 2006 omistanut UPM, tätä ennen vuosina 1922–1988 Kymmene, ja 1988–2006 eläkeyhtiö Varma.

## Historia
Kymmene Aktiebolaget aloitti arkkitehti Birger Federleyn piirtämän Voikkaan voimalaitoksen rakennustyöt 1922, ja voimalaitos valmistui vuoden kuluttua. Voimalaitos oli valmistumishetkellään Suomen suurin vesivoimalaitos, ja sen tuottamaa energiaa käytettiin Kymmenen puunjalostus- ja paperitehtaan voimanlähteenä. Voimalaitos uusittiin ensi kertaa vuonna 1962, toisen kerran 1990-luvulla ja kolmannen kerran vuosina 2011–2013. Kymmene myi vesivoimalaitoksen vuonna 1988 eläkeyhtiö Varmalle ja vuokrasi sen kaupanpäällisiksi pitkäaikaiskäyttöönsä. UPM, johon Kymmene oli sulautunut osti kolme nykyisen Kouvolan kunnan alueella sijaitsevaa voimalaitosta takaisin omistukseensa.

## Lähteet
Le Quesnoy

**Le Quesnoy** on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa. Se on vanha linnoitettu kaupunki, jonka puolustusvallit ovat yhä kunnossa. Le Quesnoy oli keskiajalla Hainaultin kreivien asuinpaikka.

## Aiheesta muualla

## Lähteet
Juomuseppä

**Juomuseppä** (*Dalopius marginatus*) on seppien heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Suomessa se on erittäin yleinen laji.

## Koko ja ulkonäkö
Juomuseppä on 6&ndash;9 mm:n pituinen, pituuteensa nähden kapea kovakuoriainen, jonka ruumiin pohjaväri on vaaleanruskea. Pitkittäisuurteisten peitinsiipien liitoskohdassa selän poikki kulkee tumma pitkittäisraita, joka peitinsiipien tyvellä levenee lähes koko kuoriaisen levyiseksi. Myös etuselkä ja pää ovat keskiosastaan tummat. Etuselkä on lähes tasalevyinen ja sen sivut ovat miltei suorat. Pää ja etuselkä ovat lisäksi matalapisteiset ja himmeät. Tuntosarvet ovat pitkät ulottuen pitkälti etuselän takanurkkia pitemmälle ja niiden jaokkeet ovat leveyttään pitemmät. Joskus tavataan yksilöitä, joilla tumma kuviointi on hyvin vähäistä ja eläin on yksivärisen ruskea.

## Levinneisyys
Juomusepän levinneisyys kattaa koko Euroopan ja jatkuu idässä pitkälle Siperiaan. Suomessa sitä tavataan koko maassa ja se on yksi heimonsa yleisimmistä lajeista.

## Elinympäristö ja elintavat
Juomuseppä on pääasiallisesti metsälaji, mutta sen voi hyvin tavata myös muunlaisesta ympäristöstä. Monien muiden seppien tapaan se yleistyy nopeasti hakkuuaukeilla. Aikuiset kuoriaiset ovat liikkeellä toukokuusta heinäkuun lopulle huipun osuessa kesäkuun alkupuolelle. Kuoriaiset liikkuvat aktiivisesti kasvillisuuden joukossa ja niitä voi kertyä ikkunapyydyksiin suuria määriä.

Toukat elävät maaperän humuskerroksessa, joskus puiden lahoavissa kannoissa, syöden kasvien juuria ja siemeniä. Tilaisuuden tarjoutuessa ne voivat kuitenkin syödä myös eläinperäistä ravintoa, kuten muiden hyönteisten koteloita. Tutkimusten mukaan ne ovat rikkaseppien toukkien tärkeitä saalistajia. Niillä saattaa olla myös suuri merkitys erilaisten tuhohyönteisten, etenkin mäntypistiäisten kannansäätelijöinä. Toisaalta kasveilla ruokaillessaan ne saattavat aiheuttaa pienimuotoista tuhoa vahingoittamalla kylvöksiä tai pieniä taimia. Toukka koteloituu loppukesällä ja aikuinen seppä kuoriutuu kotelosta syksyllä. Se kuitenkin jää talveksi kotelo-onkaloonsa ja lähtee liikkeelle vasta seuraavana kesänä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Juomuseppä (''Dalopius marginatus'')
*Ötökkätieto: Juomuseppä (''Dalopius marginatus'')
*Insects.fi: Dalopius marginatus 
*Käfer Europas 
*Pherobase: Semiochemicals of Dalopius marginatus
Chifeng

**Chifeng** () tai **Ulanhad** () on prefektuuritason kaupunki Sisä-Mongolian autonomisella alueella Kiinassa. Sekä *Ulanhad* ja *Chifeng* tarkoittavat *punaista kalliota*. Kaupunki oli vuoteen 1983 asti **Juu Udan liitto**. Kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 335 kilometriä Pekingistä koilliseen. in väkiluku on 4,341 miljoonaa (2010) ja kaupungin pinta-ala 90&nbsp;275 neliökilometriä. 

Suurläänin kokoinen kaupunki rajoittuu lännessä ja pohjoisessa Xilingolin liittoon, idässä Tongliaon, sekä etelässä Chaoyangin ja  Chengden prefektuuritason kaupunkiin.  

Piirikuntatasolla kaupunki jakautui seuraavasti (2010): 

;Kaupunkipiirit (3)
* 1. Hongshan
* 2. Yuanbaoshan
* 3. Songshan
;Piirikunnat (2)
* 4. Ningcheng
* 5. Linxi

;Lippukunnat (7)
* 6. Ar Horqinin lippukunta
* 7. Bairinin vasen lippukunta
* 8. Bairinin oikea lippukunta
* 9. Heshigtenin lippukunta
* 10. Ongniudin lippukunta
* 11. Harqinin lippukunta
* 12. Aohanin lippukunta


赤峰火车站.JPG|Chifengin rautatieasema.
赤峰市区 - panoramio.jpg|Kaupunkimaisemaa vuonna 2007.
原赤峰市政府 - panoramio.jpg|Entinen kaupunkitalo.
红山 - panoramio.jpg|Punainen kallio.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Chifeng City Information (erityisesti talouspainotus)  (chinaknowledge.com)
*
*
Nelikuoppakauniainen

**Nelikuoppakauniainen** (*Anthaxia quadripunctata*) on pieni, jalokuoriaisten heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Se on heimonsa yleisin laji Suomessa.

## Koko ja ulkonäkö
Nelikuoppakauniainen on 4&ndash;8 mm:n pituinen, hieman kiiltäväpintainen, musta kovakuoriainen. Joskus sen pinnassa saattaa erottua sinistä sävyä. Kauniainen on muodoltaan melko leveä ja litteä. Etuselän keskiosassa on neljän selvästi erottuvan kuopan muodostama rivi. Etuselän reunus on terävä ja ulottuu takanurkista eteenpäin yli selän puolenvälin. Hyvin samannäköinen laji on harvinainen mäntykauniainen (*Anthaxia godeti*), ja lajien erottaminen vaatii melko yksityiskohtaista tutkailua.

## Levinneisyys
Lajin levinneisyys ulottuu Britteinsaarilta ja Espanjasta Euroopan ja Keski-Aasian poikki Venäjän Kaukoitään. Suomessa se on erittäin yleinen ja sitä tavataan koko maassa Lapin pohjoisimpia osia lukuun ottamatta.

## Elinympäristö ja elintavat
Nelikuoppakauniainen elää lämpimillä ja aurinkoisilla metsänreunoilla tai hakkuuaukeilla kasvavilla kuusilla tai harvemmin männyillä. Ruotsista se on tavattu myös katajalta ja lehtikuuselta. Tyypillinen elinpaikka on ohut, kuoleva puu, jonka runkoon tai oksiin toukka kovertaa käytäviä. Aikuiset kuoriaiset ovat liikkeellä toukokuusta heinäkuun lopulle, jolloin ne lentävät ahkerasti auringonpaisteessa tai juoksentelevat puiden rungoilla. Aikuisia kuoriaisia löytyy etenkin keltaisilta kukilta, joskus suuriakin määriä pienellä alalla.

Toukan tekemä käytäväverkosto rajoittuu yleensä sellaiseen osaan puuta, joka on suorassa auringonpaisteessa. Avohakkuun seurauksena voi jäädä liialliseen paisteeseen kuusia, joihin kauniainen voi myös asettua. Toukan käytävät ovat litteitä, noin 3 mm:n levyisiä, mutkittelevia ja usein niitä on useita vierekkäin. Toukan tuottama puru on hienojakoista, tiivisti pakkautunutta ja siinä ruskeat ja valkoiset alueet vuorottelevat. Aikuisten yksilöiden ulostuloaukot ovat litteitä ja soikeita. Kehitys munasta aikuiseksi kuoriaiseksi kestänee Suomessa kaksi vuotta, Keski-Euroopassa vuoden.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Nelikuoppakauniainen (''Anthaxia quadripunctata'')
* Ötökkätieto: Nelikuoppakauniainen (''Anthaxia quadripunctata'')
* Hyönteiskuvasto, Raimo Peltonen: Nelikuoppakauniainen (''Anthaxia quadripunctata'')
* Kaefer der Welt - Beetles of the World 
* Pherobase: Semiochemicals of Anthaxia quadripunctata
Lasse Sørensen

**Lasse Lorenz Sørensen** (s. 7. joulukuuta, 1996 Aalborg, Tanska) on tanskalainen moottoriurheilija. Hänen vanhempi veljensä Marco Sørensen on myös moottoriurheilija.

Sørensen aloitti uransa Karting-luokista vuonna 2009. Vuonna 2011 hän sijoittui toiseksi North European Trophy KF3 -luokassa. Vuonna 2012 Sørensen aloitti kilpauransa Tanskan Formula Ford -sarjassa sijoittuen sarjan viidenneksi. Samana vuonna hän ajoi yksittäisiä kilpailuja Formula Ford NEZ ja Hollannin Formula Ford -sarjoissa. Vuonna 2013 Sørensen jatkoi Tanskan Formula Ford -sarjassa ja sijoittui toiseksi.  Vuonna 2014 Sørensen kilpaili Ranskan Formula 4 -sarjassa ja voitti sarjan mestaruuden saavuttaen kahdeksan voittoa, viisi paalupaikkaa ja 17 palkintosijaa. Vuonna 2015 Sørensen kilpaili Eurocup Formula Renault -sarjassa.

Vuonna 2016 Sørensen siirtyi MASCOT Danish Thundersport Championship -sarjaan ja voitti mestaruuden vuonna 2017 ja sijoittui toiseksi vuonna 2018. Vuodesta 2019 lähtien Sørensen on ajanut NASCAR Whelen Euro Series -sarjaa. Hän sijoittui sarjassa toiseksi vuonna 2020.

## Lähteet

* Lasse Sørensen Driver Databasessa
Tongliao

**Tongliao** (, , pinyin: Tōngliáo Shì) on prefektuuritason kaupunki Sisä-Mongolian maakunnassa Kiinassa. Aiemmin prefektuuri oli nimeltään **Jirimin liitto** (, ). Kaupunki sijaitsee noin 640 kilometriä Pekingistä koilliseen. n väkiluku on 3,139 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 59&nbsp;535 neliökilometriä. 

Kaupunki rajoittuu pohjoisessa Xilingolin ja Hingganin liittoihin sekä Baichengin prefektuuritason kaupunkiin. Idässä naapureina ovat Songyuanin, Sipingin ja Tielingin, etelässä Shenyangin, Fuxinin ja Chaoyangin, sekä lännessä Chifengin prefektuuritason kaupungit. 

Piirikuntatasolla kaupunki jakautui seuraavasti (2010): 

;Kaupunkipiirit (1)
1. Horqinin kaupunkipiiri
; Piirikuntatason kaupungit (1)
2. Holingol
;Piirikunnat (1)
3. Kailu

;Liput (5)
4. Hure (Kulun) 
5. Naiman
6. Jarud
7. Horqinin vasemman siiven keski-lippu
8. Horqinin vasemman siiven taka-lippu

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Tongliao City Information (erityisesti talouspainotus)  (chinaknowledge.com)
(Everything I Do) I Do It for You

**(Everything I Do) I Do It for You** on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Bryan Adamsin kappale. Kappaleen ovat tehneet Bryan Adams, Michael Kamen ja Robert Lange. Se esiintyi kahdella albumilla samanaikaisesti julkaistaessa. Vuoden 1991 elokuvan *[[Robin Hood – varkaiden ruhtinas]]* soundtrack-albumilla ja Adamsin kuudennella studioalbumilla, *Waking Up the Neighbours* (1991).

Kappale oli valtava listamenestys kansainvälisesti, erityisesti Isossa-Britanniassa, missä se vietti 16 peräkkäistä viikkoa ykkössijalla UK Singles Charts -listalla (pisin aika brittien listojen historiassa). Se myös pysyi seitsemän viikkoa ykkössijalla ''Billboard'' Hot 100 -listalla ja yhdeksän viikkoa ykkösenä Adamsin kotimaan Kanadan Canadian Singles Charts -listalla.  Se oli ykköshitti monilla listoilla ja myi yli 15 miljoonaa kopiota maailmanlaajuisesti, tehden siitä Adamsin menestyneimmän kappaleen ja myös yhden kaikkien aikojen eniten myyneistä singleistä.

Adams, Kamen ja Lange voittivat vuoden 1992 Grammy-gaalassa Grammy-palkinnon ”Parhaasta elokuvaan tai televisoon tehdystä kappaleesta” ja se oli myös Oscar-ehdokkaana ”Parhaasta laulusta”, mutta se hävisi sen kappaleelle ”Beauty & the Beast”. Kappaleesta ovat myöhemmin tehneet coverin sadat artistit ympäri maailman.

## Tausta
Muusikot kappaleen alkuperäisessä äänityksessä ovat Bryan Adams (laulu ja kitara), Bill Payne (piano), Mickey Curry (rummut), Larry Klein (basso), Keith Scott (kitara) ja Mutt Lange (koskettimet ja taustalaulu). Kappale kirjoitettiin Lontoossa olevassa studiossa, missä Adams työskenteli vuonna 1990, ja hän ja Lange tekivät sen 45 minuutissa.

## Listasijoitukset ja sertifikaatit
### Viikoittaiset listat

### Vuoden lopun listat

### Vuosikymmenen lopun listat

### Kaikkien aikojen listat

### Myynti ja sertifikaatit

## Lähteet
Yleisurheilun Afrikan-mestaruuskilpailut 2014

Vuoden **[[2014]] [[yleisurheilun Afrikan-mestaruuskilpailut]]** käytiin 10. elokuuta – 14. elokuuta Marrakechssa, Marokossa.

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
* http://84.33.2.63/marrakech2014/pdf/LivreResultats.pdf
Jack Bechdolt

**John Ernest Bechdolt** eli **Jack Bechdolt** (1884–1954) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja journalisti. Hän työskenteli vuosina 1909–1916 Seattle Post-Intelligencerille, minkä jälkeen muutti New Yorkiin, missä työskenteli Munsey Publicationsille.

Bechdoltin esikoisromaani oli *The Torch*. Hän oli naimisissa kirjailija ja kuvittaja Decie Merwinin kanssa.

## Lähteet
Matti Mäkinen

**Matti Mäkinen** -nimisiä suomalaisia henkilöitä ovat:

* Matti Mäkinen (1920–2017), diplomi-insinööri, yritysjohtaja ja teollisuusneuvos
* Matti Mäkinen (s. 1947), suunnistaja
* Matti Mäkinen (s. 1970), Hankasalmen kunnanjohtaja
* Matti K. Mäkinen (1932–2017), arkkitehti ja arkkitehtuurin professori.
Flaviinimononukleotidi

**Flaviinimononukleotidi** eli **riboflaviini-5'-fosfaatti** tai **FMN** (C17H21PN4O9) on eräissä biologisesti tärkeissä oksidoreduktaasientsyymien katalysoimissa hapetus-pelkistysreaktioissa tarvittava koentsyymi. Se on yksi riboflaviinin eli B2-vitamiinin biologisesti aktiivisista muodosita. Yhdistettä käytetään lisäravinteissa ja elintarvikevärinä.

## Ominaisuudet ja biologinen rooli
Flaviinimononukleotidi on huoneenlämpötilassa keltaista kiteistä ainetta. Yhdisteen rakenteessa on sokerialkoholeihin kuuluva ribitoli sitoutuneena kovalenttisesti isoalloksatsiinirenkaaseen. Se ei siis sisällä glykosidista sidosta, eikä ole siis tiukan määritelmän mukaisesti nukleotidi. Flaviinimononukleotidi on huomattavasti riboflaviinia vesiliukoisempi. Yhdiste hydrolysoituu vahvasti emäksisissä tai happamissa olosuhteissa. Flaviinimononukleotidi on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen ominaiskiertokyky 2 massaprosenttisena suolahappoliuoksena on +44,5 °.

Ensimmäisen kerran flaviinimononukleotidia eristivät Otto Warburg ja W. Christian vuonna 1932 dialysoimalla erästä hiivan entsyymiä happamissa olosuhteissa. He kiteyttivät flaviinimononukleotidin kalsiumsuolana. Yhdisteen rakenne varmistui myöhemmin, kun se syntetisoitiin ensimmäisen kerran. Eliöissä flaviinimononukleotidia muodostuu riboflaviinista ja ATP:stä riboflaviinikinaasientsyymin katalysoimana. Flaviinimononukleotidi toimii koentsyyminä muun muassa osana elektroninsiirtoketjua toimivassa NADH-dehydrogenaasissa ja eräissä aminohappo-oksidaaseissa. FAD-syntetaasi katalysoi FAD:n muodostumista flaviinimononukleotidista. Flaviinimononukleotidi voi toimia koentsyyminä reaktioissa, joissa siirtyy joko yksi tai kaksi elektronia.

## Valmistus ja käyttö
Flaviinimononukleotidia voidaan syntetisoida joko bioteknisesti tai kemiallisesti. Kemiallisessa synteesissä flaviinimononukleotidia valmistetaan fosforyloimalla riboflaviinia joko fosforyylikloridin, kloorifosforihapon, pyrofosforihapon tai metafosforihappojen avulla. Reaktiossa muodostuu eri riboflaviinifosfaattien seos, josta flaviinimononukleotidi eristetään korkean erotuskyvyn nestekromatografian avulla.

Flaviinimononukleotidia voidaan käyttää keltaisena elintarvikevärinä ja sen E-koodi on yhdessä riboflaviinin kanssa E 101. Natrium- ja dietanoliamiinisuolana yhdistettä käytetään monivitamiinivalmisteissa.

## Lähteet
Tord

**Tord** tai **Thord** on alkuperältään muinaisskandinaavinen miehen etunimi. Se on lyhentymä nimestä *Torfrid*, joka merkitsee Thor-jumalan turvaamaa.

Nimi on ollut Suomessakin käytössä jo keski­ajalla. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Tord on annettu 1900-luvun alusta vuoden 2009 loppuun mennessä hieman yli sadalle ja Thord muutamalle kymmenelle henkilölle. Tordin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 8. heinäkuuta. Ennen vuotta 2015 nimipäivä oli kuitenkin 14. kesäkuuta.

## Tunnettuja Tordeja ja Thordeja

* Tord Rörikinpoika Bonde (k. 1417), ruotsalainen valtaneuvos ja linnanpäällikkö
* Tord Karlsson Bonde (k. 1456), ruotsalainen ritari, valtaneuvos ja marski
* Tord Magnusson Bonde (k. 1545 tai 1546), ruotsalainen laamanni ja valtaneuvos
* Thord C:son Bonde (1900–1969), ruotsalainen kreivi ja kenraali
* Thord Brenner (1892–1949), suomalainen geologi  
* Thord Carlsson (1931–2005), ruotsalainen radiojuontaja ja -tuottaja
* Tord Asle Gjerdalen (s. 1983), norjalainen maastohiihtäjä 
* Tord Godal (1909–2002), norjalainen piispa 
* Tord Grip (s. 1938), ruotsalainen jalkapalloilija ja valmentaja 
* Tord Gustavsen (s. 1970), norjalainen jazzpianisti
* Tord Harlin (s. 1935), ruotsalainen piispa
* Tord Lien (s. 1975), norjalainen poliitikko ja ministeri
* Tord Lundström (s. 1945), ruotsalainen jääkiekkoilija.
* Tord Slättegård (1933–2018), ruotsalainen oopperalaulaja

## Lähteet
Sibelis Veranes

**Sibelis Veranes Morell** (s. 5. helmikuuta 1974 Santiago de Cuba) on kuubalainen judon olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Veranes voitti olympiakultaa 70&nbsp;kg:n sarjassa Sydneyssä 2000 kukistettuaan loppuottelussa britti Kate Howeyn. Hän vei saman painoluokan maailmanmestaruuden Birminghamissa 1999 voitettuaan finaalissa belgialaisen Ulla Werbrouckin. MM-joukkuekilpailussa hän sai kultaa 1997 ja 1998 sekä hopeaa 2002.

Veranes voitti Pan-Amerikan kisoissa kultaa 70&nbsp;kg:n sarjassa 1999. Judon Pan-Amerikan-mestaruuden hän voitti 66-kiloisissa 1996 ja 1997 sekä 70-kiloisissa 1998 ja 2002.

Veranes voitti universiadeissa kultaa 70&nbsp;kg:n sarjassa 1999. Hän saavutti maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa kahdeksan turnausvoittoa, yhden kakkossijan ja kaksi kolmossijaa. Hän voitti aikuisten sarjassa kuusi Kuuban-mestaruutta.

## Lähteet
Sellinjärvi

**Sellinjärvi** () on Uikujoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Paatenen kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 62,3 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 3&nbsp;450 neliökilometriä, keskisyvyys 16,9 metriä ja suurin syvyys 56,0 metriä.

Sellinjärveen laskevia jokia ovat Songo, Jangozerka (karj. *Dängähänd’ogi*) ja Porusta. Etelässä Sellinjärvi yhtyy Eningilampeen. Sen laskujoki Lužma (*Lužma, Lužmand’ogi*) virtaa Seesjärveen. 

Sellinjärven kalalajeja ovat lohi, siika, muikku, harjus, kuore, hauki, särki, lahna, säyne, made, kuha, ahven ja kiiski. Järvellä harjoitetaan kalanviljelyä sekä kotitarve- ja virkistyskalastusta.

Järven kaakkoisrannalla sijaitsee Sellin kylä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sellinjärvi Venäjän vesistörekisterissä
Jolmajärvi

**Jolmajärvi** (karj. *Jolmarvi, D’olmarvi*; ) on Uikujoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Paatenen kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 54,9 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 304 neliökilometriä, keskisyvyys 12,2 metriä ja suurin syvyys 50,0 metriä.

Pitkän ja kapean järven läpi virtaa Ontajärveen laskeva Jolmajoki (yläjuoksulla ven. *Verhnjaja Jelma*, alajuoksulla *Nižnjaja Jelma*). Kalalajeja ovat nieriä, muikku, siika, hauki, särki, made, ahven ja kiiski.

Jolmajärven rannalla sijaitsevat autioituneet Kuusiniemen ja Pokonvaaran kylät.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jolmajärvi Venäjän vesistörekisterissä
Gruppo del Catinaccio

**Gruppo del Catinaccio** tai **Rosengarten** on Italian Dolomiiteilla sijaitseva vuoristoalue. Ryhmän korkein huippu on Rosengartenspitze (2&nbsp;981&nbsp;m).
Roukkulanjärvi

**Roukkulanjärvi** () on järvi Karjalan tasavallan Mujejärven piirin Repolan kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 69,1 neliökilometriä ja valuma-alue 1&nbsp;390 neliökilometriä. Roukkulanjärvi kuuluu Vuoksen vesistöön.

Järven pituus on 28,2 ja leveys 6,9 kilometriä. Se koostuu neljästä salmien yhdistämästä luoteis–kaakkoissuuntaisesta ulapasta. Järvessä on paljon pitkiä ja kapeita niemiä. Saaria on 88. Enimmäkseen kivisiä rantoja peittävät havumetsät. Keskisyvyys on 4,8 metriä ja suurin syvyys 22 metriä. Syvemmät osat ovat mutapohjaisia. Roukkulanjärvi vapautuu jäästä toukokuun puolessavälissä, lämpenee nopeasti ja jäätyy marraskuun puolivälissä. Vesi on tummankeltaista tai jokien suissa tummanruskeaa ja melko hapanta. Tärkeimmät kalalajit ovat ahven, muikku, siika, särki ja hauki.

Roukkulanjärveen virtaa kuusi jokea: Murdod’ogi, Dermakd’ogi, Sigad’ogi, Judala, D’ograd’ogi ja Luzingid’ogi. Se laskee Omelianjoen kautta Torasjärveen, josta vesi virtaa Lieksajärveen ja edelleen Lentieranjärvien kautta Suomen puolelle.

Järvi on saanut nimensä sen rannalla sijainneesta Roukkulan kylästä. Toinen rantakylä oli nimeltään Saarenpää.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Roukkulanjärvi Venäjän vesistörekisterissä
Gruppo del Sella

**Gruppo del Sella** tai **Sellagruppe** on Italian Dolomiiteilla sijaitseva vuoristoalue lähellä Marmoladaa ja Sassolungoa. Ryhmän korkein huippu on Piz Boè (3&nbsp;151&nbsp;m).

## Aiheesta muualla
RN Italia

**RN Italia** () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1880 vesillelaskettu Italia-luokan taistelulaiva.

## Valmistus

Alus tilattiin Castellammare di Stabiasta Regio Cantiere di Castellammare di Stabialta, missä köli laskettiin 3. tammikuuta 1876. Alus laskettiin vesille 29. syyskuuta 1880 ja liitettiin laivastoon 16. lokakuuta 1885.

## Palvelus
Vuosina 1905-1906 aluksen alkuperäiset kuusi savuhormia supistettiin neljään ja aluksen silmiinpistävä keskusmasto korvattiin kahdella lyhemmällä, joista toinen asennettiin etummaisen savuhormin eteen ja toinen neljännen savuhormin taakse. Alus poistettiin palveluksesta 1. kesäkuuta 1914 ja alusluettelosta 4. kesäkuuta. *[[RN Ammiraglio di Saint Bon|Ammiraglio di Saint Bon]]* hinasi 20. huhtikuuta 1915 aluksen Brindisin ulkosatamaan uivaksi patteriksi. Alus palautettiin alusluetteloon 23. toukokuuta ja palvelukseen 1. kesäkuuta. Se oli uivana patterina aina 16. joulukuuta 1917 saakka. Joulukuussa alus lähti Brindisistä La Speziaan muutettavaksi kauppalaivaksi, jonka aseistuksena olisi takakannelle asennetut kaksi 4,7 tuuman tykkiä. Alus poistettiin  palveluksesta 13. tammikuuta 1921 ja alusluettelosta 16. marraskuuta 1921.

## Lähteet

*
*

### Viitteet
Pesäpallon aluesarjat

**Pesäpallon aluesarjoilla** tarkoitetaan vuosina 1931–1940 pelattuja aluemestaruussarjoja, joiden voittajat pääsivät jatkamaan pelejä B-sarjaan, myöhemmin Valtakunnansarjaan, ja tavoittelemaan nousua Suursarjaan. Nykyisin sillä tarkoitetaan myös maakuntatasoa alempia sarjoja, eli viidenneksi korkeinta sarjatasoa. Aluesarjoja pelataan Savon, Pohjois-Karjalan, Etelä-Karjalan, Kymenlaakson, Kainuun, Keski-Suomen ja Etelä-Suomen alueilla.

Vuoteen 1937 saakka Valtakunnansarjassa ratkaistiin niin sanottu Pesäpallon B-mestaruus. Vuonna 1938 Mestaruussarjan alapuolelle perustettiin Välisarja, jolloin Valtakunnansarjasta tuli maan kolmanneksi korkein sarjataso. Alueita oli vuonna 1931 kahdeksan ja vuosikymmenen lopulla jo 16. Talvisodan jälkeen kesällä 1940 ratkaistiin vielä yhdeksällä alueella aluemestaruus. Nykyisin aluesarjoilla voidaan tarkoittaa myös junioreiden alueellisia sarjoja.

## Aluemestarit

## Lähteet
* Muun muassa SVUL:n toimintakertomukset

### Viitteet
Huawei Ascend G700

**Huawei Ascend G700** on älypuhelin, jossa on kahdeksan megapikselin kamera, Android 4.2, ja viiden tuuman IPS LCD -näyttö.

## Lähteet
Cinque Torri

**Cinque Torri** on Italian Dolomiiteilla sijaitseva vuoriryhmä. Ryhmän korkein huippu on Torre Grande (2&nbsp;361&nbsp;m).

Ryhmän viisi päähuippua ovat:
**Torre Grande*, ryhmän korkein torni, joka koostuu kolmesta pienemmästä huipusta: *Cima Nord*, *Cima Sud* ja *Cima Ovest*
**Torre Seconda*, myös *Torre del Barancio* tai *Torre Romana*
**Terza Torre*, myös *Torre Latina*
**Quarta Torre*, koostuu kahdesta erillisestä huipusta, jotka ovat *Torre Quarta Bassa* ja *Torre Quarta Alta*
**Quinta Torre*, myös *Torre Inglese*
Ed Allen

**Ed Allen** (s. 1948 New Haven, Connecticut) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän valmistui Goddard Collegesta ja oli mukana Iowa Writers’ Workshopissa vuonna 1972. Hän valmistui Ohion yliopistosta master of artsiksi vuonna 1986 ja filosofian tohtoriksi vuonna 1989. Hän opetti Rhodes Collegessa Memphisissä, Central Oklahoman yliopistossa, Jagellon yliopistossa Krakovassa Puolassa, San Jose State Universityssa ja Etelä-Dakotan yliopistossa. Allenin töitä on julkaistu The New Yorkerissa, Story Magazinessa, Gentlemen's Quarterlyssa sekä Southwest Reviewissä. Allen asuu Vermillionissa Etelä-Dakotassa.