open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pyttipannu

**Pyttipannu** on suomalaisessa ja ruotsalaisessa ruokaperinteessä esiintyvä ruokalaji. Siihen kuuluu yleensä kuutioitua perunaa, sipulia sekä lihaa tai makkaraa, jotka paistetaan runsaassa rasvassa. Lopuksi saatetaan lisätä kermaa tai paistettu kananmuna annoksen päälle. Paistetun kananmunan tilalla voi olla myös raaka munankeltuainen aseteltuna kuoren puolikkaaseen. Yleisesti tarjottu lisäke on etikkapunajuuret tai -kurkut.

Pyttipannu-nimi tulee sen ruotsinkielisestä vastikkeesta "pytt i panna", joka tarkoittaa pieniä paloja pannussa.

Vaikka pyttipannu on tyypillistä edullista tähderuokaa, siitä on tullut lounaaksi tai oluen kanssa nautittava ravintola-annos. Esimerkiksi tamperelainen ravintola Tillikka on tunnettu erityisesti runsaasta pyttipannustaan, joka on ravintolan suosituin annos.

Pyttipannun kaltaista ruokaa on valmistettu kaikissa kulttuureissa, ja kaikkina aikoina. Pohjoismainen muoto pyttipannusta sai alkunsa 1800-luvun puolivälissä.

Pyttipannua teki tunnetuksi Tore Wretman kirjassaan *Svensk husmanskost*. Wretman pyrki kirjassaan määrittelemään oikeaoppisen pyttipannun ainekset ja valmistustavan korostaen kuitenkin samalla, ettei pyttipannulla oikeastaan ole reseptiä ollenkaan.

## Erilaisia versioita pyttipannusta
Bellmanin pannu on saanut nimensä siitä, kun tarinan mukaan runoilija Carl Michael Bellman lisäsi pyttipannuunsa kermaa. 

Rydbergin pihvi ei nimestään huolimatta ole pihvi.  Rydbergin pihvin valmistukseen käytetään naudan sisä- tai ulkofileetä. Ruoka on nimetty tukkukauppias ja laivanvarustaja Abraham Rydbergin mukaan. Rydberg rakennutti 1800-luvun puolivälissä Tukholmaan hotellin. Rydbergin pihvi tarjoillaan usein raa'an kananmunan kanssa, joskus myös paistetulla kananmunalla, jonka keltuainen on jätetty valuvaksi. Annos viimeistellään piparjuuriraasteella, sinappikermalla ja persiljasilpulla. Aitoon Rydbergin pihviin ei kuulu etikkainen kurkku, tai punajuuri.

Rydbergin pihvistä on muunnelma Gretan pihvi, jossa muna on keskeisessä roolissa. Nimensä ruoka on saanut ravintoloitsija Fredrik Odénin vaimon Gretan mukaan.

## Samankaltaisia annoksia
* Biksemad, Tanskasta
* Bubble and squeak, Englannista
* Colcannon, Irlannista
* Rumbledethumps, Skotlannista
* Bauernfrühstück, Saksasta
* Trinxat, Kataloniasta, koillisesta Espanjasta, sekä Andorrasta
* Stoemp, Belgiasta
* Hash, Yhdysvalloista

## Lähteet
Pöytävuori (tähdistö)

**Pöytävuori** (lat. *Mensa*, genetiivi  *Mensae*, lyhenne *Men*)
on Suomessa näkymätön pieni hyvin himmeä tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla.
α Mensae (Alfa Mensaen), tähdistön kirkkaimman tähden, näennäinen kirkkaus on vain 5,09 mikä tekee tähdistöstä todella himmeän. Tämä tähdistö sijaitsee hyvin lähellä eteläistä taivaannapaa ja rajoittuu napatähdistö Oktanttiin. Osa Suuresta Magellanin pilvestä on Pöytävuoressa, suurin osa Kultakalassa.

Tähdistön aikaisempi tieteellinen nimi oli  Mons Mensae, josta suomenkielinen nimi on käännös. Se viittaa Etelä-Afrikan Pöytävuoreen.

## Pyötävuoren tähdistön kirkkaimpia tähtiä

:Tähtiä Bayerin nimillä:
::&alpha; Men 5.08; &beta; Men 5.30; &gamma; Men 5.18; &delta; Men 5.67; &epsilon; Men 5.54; &zeta; Men 5.61; &theta; Men 5.45; &eta; Men 5.47; &iota; Men 6.04; &kappa; Men 5.46; &lambda; Men 6.54; &mu; Men 5.53; &nu; Men 5.78; &xi; Men 5.84; &pi; Men 5.65 
:Tähtiä Flamsteedin nimillä:
::31 Men 6.18

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Paisunta

**Paisunta** tarkoittaa ilmiötä, jossa höyrykoneissa ja polttomoottoreissa määrätyn paineisen höyry- tai kaasumäärän tilavuus suurenee ja paine alenee.

Paisunnalla on varsinaisesti merkitystä höyrykoneissa, joissa sen avulla säästetään höyryä ja sen myötä polttoainetta. Höyryä lasketaan vain osalla männän iskua (täytösmäärä) ja lopun männän matkaa höyry paisuu. Paine alenee paisuessa mahdollisimman alas: lauhduttimellisissa koneissa 50–80 kilopascaliin ja lauhduttimettomissa noin 120 kilopascaliin.

## Lähteet

* Project Runeberg - Pieni tietosanakirja
Veistotaltta

**Veistotaltta** (lat. *Caelum, Caeli, Cae*) on eteläisellä tähtitaivaalla sijaitseva Suomessa näkymätön pieni himmeätähtinen tähdistö.
Tämän tähdistön nimesi ranskalainen tähtitieteilijä Nicolas Louis de Lacaille 1763, jonka mukaan tähdistössä näkyy kaksi talttaa sidottuna toisiinsa nauhalla.

## Tähtiä Veistotaltan tähdistössä

*Bayerin nimillä:
** &alpha; Cae 4.45; &beta; Cae 5.05; &gamma; Cae &ndash; double 4.55 & 6.34; &delta; Cae 4.55; &zeta; Cae 6.35; &lambda; Cae 6.24; &nu; Cae 6.06

## Tarkempia tietoja joistain Veistotaltan tähdistä
Kameleontti (tähdistö)

**Kameleontti** (lat. *Chamaeleon, Chameleontis, Cha*) on eteläisellä tähtitaivaalla oleva pieni himmeätähtinen tähdistö, joka ei näy Suomessa, koska sijaitsee taivaanpallolla hyvin etelässä.
Tähdistöä ei saa sekoittaa pohjoisella tähtitaivaalla olevaan Kirahviin, jonka nimi on Camelopardalis ja lyhenne Cam.
Tähdistö rajoittuu napatähdistö Oktanttiin ja kirkastähtiseen Köliin. Tämä tähdistö on nimetty 1500-luvun loppupuolella ilmestyneessä taivaanpallon kartastossa, ja kuvattu 
Bayerin Uranometriassa vuonna 1603. Tähdistön kirkkain tähti on Alfa Chameleontis jonka kirkkaus on 4,05.

## Kameleontin kirkkaimpia tähtiä

### Tähtiä Bayerin nimillä
* &alpha; Cha 4.05; &beta; Cha 4.24; &gamma; Cha 4.11; &delta;<sup>1</sup> Cha 5.46; &delta;<sup>2</sup> Cha 4.45; &epsilon; Cha 4.88; &zeta; Cha 5.07; &theta; Cha 4.34; &eta; Cha 5.46; &iota; Cha 5.34; &kappa; Cha 5.04; &mu; Cha 5.53; &mu;<sup>2</sup> Cha 6.60; &nu; Cha 5.43; &pi; Cha 5.64

### Tähtiä Flamsteedin nimillä
* 9 Cha 6.05
Luonteri Surf

**Luonteri Surf** on erityisesti 1990-luvulla suosiota saavuttanut juvalainen punkpop-yhtye. Yhtyeen musiikki on niin sanottua ramopunkkia eli Ramones-tyylistä popahtavaa punk-musiikkia. Nimensä 1984 perustettu yhtye on saanut Etelä-Savossa sijaitsevan Saimaan selän Luonterin mukaan. Nimessä yhdistyy savolainen maaseutuhenkisyys ja California Sun.

Luonteri Surf tunnettiin siitä, että yhtyeen soittajat olivat ammatiltaan maanviljelijöitä, Martti Ripaojaa lukuun ottamatta. Luonteri Surf teki Radio Mafialle radio-ohjelmia nimeltä *Aamu maalla* sekä *Tonni tuorerehua*.

Luonteri Surf julkaisi tuotoksensa *Ayshire Records* -levymerkillä vuoteen 1997 asti, kunnes yhtyeen kitaristi Pekka Kerminen ja ex-rumpali Pekka Liimatainen perustivat 1997 levy-yhtiön nimeltä Ayshire Levyt, joka on julkaissut Luonteri Surfin lisäksi mm. Poikia, Ypö-Viittä, Natsipaskaa (nyk.Ruoska), Seireeniä (nyk. Iiwana Julma), Tumppi Varonen & Problemsia?, Tolpat-yhtyettä, Vanhan piianpoikia ja Pahoja Agentteja, sekä Retkibanaania yhteistyössä Woimasoinnun kanssa.
 
Nykyään Liimatainen omistaa Ayshire Levyt yksinään.  

## Jäsenet
* Kalle Grotenfelt – urut (1984–)
* Pekka Kerminen – kitara (1984–)
* Martti Ripaoja – basso (1984–)
* Timo "Unski" Oinonen – rummut (1998–)

### Entiset jäsenet
* Pekka "Manne" Liimatainen – rummut (1984–1991)
* Harri "Hapa" Virolainen – rummut (1991–1994)
* Sami Karppinen – rummut (1994–1998)

## Diskografia

### Studioalbumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Demot
* 

### Singlet
* ”Jään päältä pois” (1991)
* ”Ihan sama” (1996)
* ”Sydän syrjällään” (1999)
* ”Syysmyrsky” (2000)

### EP:t
* 
* 
* 
* 

### Kokoelma-albumit
* 

### Kokoelmilla
* 
* 
* 
* 

### Livealbumit
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ayshire Levyjen kotisivut 
* Luonteri Surfin kokoonpanot, discografia ja sanat
* Ylen Elävä arkisto: Luonteri Surf, punkkia Juvalta
* Luonteri Surfin viralliset kotisivut
Seikkailujen linnake

**Seikkailujen linnake** (*Fort Boyard*) on ranskalainen televisio-ohjelma, jossa joukko kilpailijoita kilpailee Fort Boyardin linnakkeessa kultaraha-aarteesta suorittamalla erilaisia ruumiillisia suorituksia ja päättelykykyä vaativia tehtäviä. Ohjelman keskeisiä hahmoja ovat muun muassa pitkäpartainen vanha mies ja kaksi lyhytkasvuista miestä sekä kilpailijoita vastaan ottelevat erilaisin teemoin pukeutuneet hahmot.

Ohjelmaa on tuotettu Ranskassa vuodesta 1990 lähtien, ja sitä on esitetty myös Suomen televisiossa. Suomessa viihdesarjaa esitettiin Yle TV1:ssä yhden tuotantokauden verran, 11 osaa vuonna 1993. Ranskassa ohjelmaa esittää France 2. Ohjelmaa tehdään tai on tehty samalla formaatilla myös Ruotsissa (Fångarna på fortet, juontajana Gunde Svan), Alankomaissa, Kanadassa, Yhdysvalloissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Argentiinassa, Saksassa, Belgiassa, Unkarissa ja Venäjällä.

Suomalaisversiota ohjelmasta nimillä *Fort Boyard – Linnake* ja *[[Fort Boyard Suomi]]* on esitetty vuosina 2010, 2012, 2018 ja 2019. SuomiTV:llä, Nelosella ja MTV3-kanavalla. SuomiTV on lähettänyt myös alkuperäistä *Seikkailujen linnake* -ohjelmaa.

## Päähenkilöt (2021)
 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ranskankielinen sivu
*
Vantti

**Vantti** on mastoa tukeva vaijeri. 

Laivoissa ja purjeveneissä vanteiksi kutsutaan mastoja sivusuunnassa tukevia, laitaan kiinnittyviä tukivaijereita, kun taas  pitkittäissuuntaiset tukivaijerit ovat haruksia.

Maalle pystytetyissä pienehköissä mastoissa on yleensä kolme tai neljä vanttia, jotka lähtevät eri suuntiin joko maston huipulta tai keskeltä sitä. Vantit on kiinnitetty toisesta päästään tukevasti maahan. Tavallisin materiaali on teräs mutta matalissa radiomastoissa voidaan käyttää sähköäjohtamatonta materiaalia, jos vantti muuten häiritsisi antennin toimintaa. Vaijereita voidaan kutsua myös haruksiksi.
Pajahilse

**Pajahilseeksi** eli hehkuhilseeksi kutsutaan rautaoksiduulioksidia (Fe3O4), joka syntyy hehkuvan raudan pinnalle hapen vaikutuksesta.

Rautaa taottaessa tai valssattaessa pajahilse karisee pieninä mustanharmaina levyinä. Sitä käytetään raudan (sekä sula- että kuiva-) mellotukseen ja kiillottimena.

## Lähteet

* Project Runeberg - Pieni tietosanakirja
Harppi (tähdistö)

**Harppi** (lat. *Circinus, Circini, Cir*)
on eteläisellä tähtitaivaalla sijaitseva hyvin pieni himmeä tähdistö, joka ei näy Suomessa, koska se on niin etelässä. Tähdistö on yksi pienimmistä.
Tähdistön kirkkain tähti on α Cir eli Alfa Circini. Lähellä ovat Kentaurin tähdistön kirkkaat Alfa ja Beta Centauri.
Tähdistön nimesi ranskalainen tähtitieteilijä Nicolas Louis de Lacaille 1700-luvulla.

## Tietoja Harpin tähdistöstä

*näkyy leveysasteilla +10° -- -90°
*deklinaatio -50° -- -60°
*ala 93 neliöastetta, 85:nneksi suurin 88:sta

## Harpin tähdistön tähtiä
* Bayerin nimillä:
: &alpha; Cir 3.18; &beta; Cir 4.07; &gamma; Cir 4.48; &delta; Cir 5.04; &epsilon; Cir 4.85; &zeta; Cir 6.09; &theta; Cir 5.08; &eta; Cir 5.16
Genua

**Genua** tai **genoa** (äännetään usein ”*jenua*”, puhekielessä usein ”jenni” tai ”jenny”) on nykyaikaisen purjeveneen fokkaa suurempi etupurje.

Genua on kolmiomainen, etuliesmasta veneen keulaharukseen kiinnittyvä ja takaliesmasta maston perän puolelle ulottuva purje. Kokonsa mukaan genuat numeroidaan genua 1, genua 2, jne, missä genua 1 on kaikkein suurin.
On olemassa myös erityisiä kevytkankaisia kevyen tuulen genuoita.

Rullagenua tai rolleri on genua, joka rullalaitteen avulla rullataan etustaagin ympärille kun sitä ei käytetä. Purjeen pinta-alaa voidaan myös pienentää (reivata) rullaamalla osa purjeesta. Rullagenuaa pidetään yleisesti helppokäyttöisenä. Osaksi sisään rullattuna genua kuitenkin menettää optimaalisen siipimuotonsa ja siksi kilpaveneissä keulapurjeen pinta-alaa muutetaan vaihtelemalla purjeita.
Ilmapumppu (tähdistö)

**Ilmapumppu** (lat. *Antlia, Antliae, Ant*) on pieni himmeä tähdistö eteläisellä taivaanpallolla. Sen lähellä ovat Vesikäärmeen tähdet, Malja ja Kentauri.

## Ilmapumpun tähdistön tähtiä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kompassi (tähdistö)

**Kompassi** (, genetiivi *Pyxidis*, lyhenne *Pyx*) on eteläisellä tähtitaivaalla sijaitseva pieni himmeä tähdistö, jonka Nicolas Louis de Lacaille vuonna 1763 keksi jättikonstellaatio Argo-laivan harvatähtiseltä alueelta. Tähdistö rajoittuu Vesikäärmeen, Purjeen ja Peräkeulan tähdistöihin.

## Tietoja
*lyhenne Pyx
*genetiivi Pyxidis
*tähdistö näkyy leveysasteilla +50° – -90°
*deklinaatio: -30° 
*ala 221 neliöastetta, 65:nneksi suurin

## Tähtiä
:Tähtiä Bayerin nimillä:
::&alpha; Pyx 3.68; &beta; Pyx 3.97; &gamma; Pyx 4.02; &delta; Pyx 4.87; &epsilon; Pyx 5.59; &zeta; Pyx 4.86; &theta; Pyx 4.71; &eta; Pyx 5.24; &kappa; Pyx 4.62; &lambda; Pyx 4.71
Kulmaviivoitin (tähdistö)

**Kulmaviivoitin** eli **Kulmaviivain** eli **Viivoitin** (*Norma, Normae, Nor*) on eteläisellä tähtitaivaalla sijaitseva Suomessa näkymätön pieni himmeä tähdistö. Se sijaitsee Skorpionin tähdistön lähellä. Tähdistöllä on myös muita mittaamiseen liittyviä nimiä kuten Taso, Suorakulma jne. Tähdistöä on ennen 1700-luvun puolivälissä tapahtunutta nimeämistä kutsuttu muun muassa Etelän kolmioksi (ei sama kuin nykyinen Etelän kolmio) ja Euklideen neliöksi.
Tähdistön kirkkaat α ja β ovat siirtyneet Skorpionin tähdiksi N ja H.  Tähdistön nimesi ranskalainen tähtitieteilijä Nicolas Louis de Lacaille oleskellessaan Hyväntoivonniemellä 1751–1752. μ Nor (Myy Normae) on luultavasti Alfa Cygni -tyypin muuttuja, jonka kirkkaus on 4,87–4,98 ja se on spektrityyppiä O9.7 Iab.
Tähdistön kirkkaimman tähden γ2 Normaen (Gamma 2 Normaen), magnitudi on vain 4,0.

## Tietoja Kulmaviivoittimen tähdistöstä

* näkyy leveysasteilla +30° – -90°
* deklinaatio: -52.01° 
* ala 165 neliöastetta, järjestyksessä 74:s

## Kulmaviivoittimen tähdistön tähtiä

Tähtiä Bayerin nimillä:
:&gamma;<sup>1</sup> Nor 4.97; &gamma;<sup>2</sup> Nor 4.01; &delta; Nor 4.73; &epsilon; Nor 4.46; &zeta; Nor 5.78; &eta; Nor 4.65; &theta; Nor 5.13; &iota;<sup>1</sup> Nor 4.63; &iota;<sup>2</sup> Nor 5.57; &kappa; Nor 4.95; &lambda; Nor 5.44; &mu; Nor 4.86
Tähtiä Flamsteedin nimillä:
:39 Nor 6.03
Paisutin

**Paisutin** eli crescendo on laite, jonka avulla uruissa saadaan äänenvoimakkuus tasaisesti vahvenemaan ja heikkenemään.

Paisuttimia on kahta lajia:

# kenraalipaisutin, joka saattaa urkuäänikerrat vähitellen soimaan toinen toisensa jälkeen
# manuaalipaisutin, joka saattaa määrättyyn sormioon kuuluvat äänikerrat soimaan vahvemmin tai heikommin.

Kumpaakin paisutinta urkuri käyttää jalkapolkimen avulla saaden urkujen äänenvoiman vaihtumaan mielensä mukaan. Manuaalipaisutin liitetään toiseen tai kolmanteen sormioon. Kenraalipaisuttimella on vain suuremmissa uruissa olennaista merkitystä.

Harmonissa käytetään äänenvoiman hallitsemiseen niin sanottuja polvipaisuttimia, jotka sijaitsevat
soittajan molempien polvien kohdalla.

## Lähteet
* Project Runeberg - Pieni tietosanakirja
Edustamattomien valtioiden ja kansojen yhteisö

**Edustamattomien valtioiden ja kansojen yhteisö** eli EVKY
(englanniksi *UNPO* eli *Unrepresented Nations and Peoples Organization*) on kansainvälinen järjestö niille valtioille ja kansoille, joita ei ole otettu Yhdistyneiden kansakuntien jäseniksi. Osa EVKY:n jäsenistä on *[[de facto]]* -itsenäisiä valtioita, joita ei ole tunnustettu, osa taas kansoja tai alueita, joilla ei ole itsenäistä valtiota tai riittävää itsemääräämisoikeutta. 

EVKY pyrkii vaikuttamaan varsinkin YK:hon, jotta sen edustamat valtiot ja kansat saisivat äänensä kuuluviin.

EVKY perustettiin Haagissa 1991. Järjestön päämaja sijaitsee Brysselissä.

## Jäsenet

EVKY:n sääntöjen mukaan järjestön jäseneksi voi hakea kansa tai alue, jota edustaa järjestössä jokin sen edustajaksi tunnustettu taho. Hakijan tulee toimittaa jäsenhakemusta varten sääntöjen edellyttämät tiedot, joihin kuuluvat muun muassa riittävät todisteet siitä että edustava taho tunnustetaan kansan tai alueen edustajaksi, virallinen julistus järjestön sääntöihin ja väkivallattomuuteen sitoutumisesta ja todistus edustavan tahon johtojärjestelmän demokraattisesta rakenteesta.

EVKY:n nykyiset jäsenet ovat:

### Entiset jäsenet

EVKY:n entiset jäsenet ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*EVKY:n sivut
Suomalainen kansanrunous

**Suomalaisen kansanrunouden** juuret ulottuvat pitkälle esihistoriaan. Otaksutaan, että kalevalamitta, joka on yhteinen suomalaiselle, karjalaiselle ja virolaiselle kansanrunoudelle, on peräisin kanta­suomalaiselta ajalta, joka ajoittuu varhaiselle rauta­kaudelle. 

1800-luvulla alkaneilta kansanrunojen keräysmatkoilta on koottu maailman suurin kansanrunousarkisto, jonka kortistoissa on noin 2,2 miljoonaa korttia. Keräysmatkoja rahoitti Suomalaisen Kirjallisuuden Seura SKS, jonka varojen turvin esimerkiksi Elias Lönnrot teki kymmenen perinteen keräysmatkaa. Hän kokosi omista ja muiden löytämistä runoista *[[Kalevala]]n* ja *[[Kanteletar|Kantelettaren]]* ja toimitti satu- ja arvoituskokoelmia. SKS:n *[[Suomen kansan vanhat runot]]* -sarjan 33 kirjaa julkaistiin vuosina 1908–1948.

## Historia

Jo varhaisina aikoina itä­meren­suomalaiseen runouteen näyttää tulleen vaikutteita toisaalta balttilaiselta ja slaavilaiselta ja toisaalta germaaniselta ja skandinaaviselta taholta. Kertovien ainesten ohella kansanrunouteen kuului mahdollisesti jo rautakaudella lyyrillistä runoutta sekä sananlasku- ja loitsurunoutta.

Matti Kuusen 1950-luvulla kehittämän tyylikausiteorian mukaan kulttuuri­heeroksia ja maailman syntyä kuvaava myyttinen eeposrunous on varhaisempaa kuin niin sanottu sankarirunous, jota edustavat varsinkin *[[Sammon ryöstö]]* -runo, saarelaisepiikka ja samaaniepiikka. Sotaisa sankarirunous on Kuusen mukaan syntynyt keskisen ja myöhäisen rautakauden kuluessa. Sankarirunouden alkuperä on eri tutkimuksissa yhdistetty Länsi-Suomeen tai Laatokan Karjalaan.

## Kansanrunojen keräys

Ensimmäiset kirjalliset tiedot suomalaisesta kansanrunoudesta ovat Mikael Agricolan Psalttarin käännöksen esipuheessa vuodelta 1551 ja Jacobus Finnon virsikirjassa 1580-luvulta. Piispa Petrus Bång julkaisi ensimmäisen näytteen, karhurunon, vuonna 1675. Daniel Juslenius käsitteli suomalaista kansanrunoutta väitöskirjassaan *Aboa vetus et nova* (1700) ja Henrik Gabriel Porthan väitöskirjassa *Dissertatio de poësi Fennica* (1766–1778). Porthanin oppilaita olivat Kristfrid Ganander ja Kristian Erik Lencqvist, jotka myös keräsivät ja tutkivat kansanrunoutta.

1800-luvun alussa kansanrunoutta keräsivät Johann Gottfried von Herderin innostamina Anders Johan Sjögren, Kaarle Aksel Gottlund, Abraham Poppius ja Adolf Ivar Arwidsson. Gottlund lausui vuonna 1817 ensimmäisenä ajatuksen runojen kokoamisesta yhtenäiseksi kokoelmaksi, ja ensimmäisen yrityksen siihen teki R. von Becker kirjoituksessaan Väinämöisestä *[[Turun Wiikko-Sanomat|Turun Wiikko-Sanomissa]]* vuonna 1820.

Zacharias Topelius julkaisi vuosina 1822–1831 viisi vihkoa *Suomen kansan vanhoja runoja*. Topeliuksen ja von Beckerin työn jatkajana Elias Lönnrot julkaisi keräämiään ja muokkaamiaan runoja kokoelmissa *[[Kanteletar]]* (1840) ja  *[[Kalevala]]* (1835, 1849).

## Katso myös
* Kalevalainen kansanrunous
* Suomalainen kansanperinne

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 
* 
*  (useita muita laitoksia)
* 
* 

;Kansantarinat
* 
* 
* 

;Loitsut
* 
* 
* 

;Sananlaskut ja arvoitukset
* 
* 
* 
*
QuickTime

**QuickTime** on Applen kehittämä Windows- ja macOS-käyttöjärjestelmissä toimiva multimedian toistamiseen tarkoitettu tiedostoformaatti ja tietokoneohjelma.

QuickTime pystyy toistamaan kuvia, liikkuvaa kuvaa, ääntä sekä suoratoistomediaa.

## Historia
QuickTimen ensimmäinen versio julkistettiin vuonna 1991 Macintosh-tietokoneille. Myöhemmin ohjelmasta julkaistiin Windows-versio. Myöhemmin varsinkin web-käytössä QuickTime-video on yleistynyt runsaasti.

Vuonna 2005 Apple julkaisi version 7.0, joka tuki ensi kertaa H.264-koodekkia, jota Applekin oli kehittämässä. Versio 7.0 tuki myös ensi kertaa HD-tarkkuuksia.

## Tiedostomuoto
QuickTime File Format (QTFF) on levylle tallennettavien elokuvien muoto, joka koostuu lohkoista (QuickTimen termistössä *atomit*). Lohkot merkitään 32-bittisellä kokonaisluvulla, joka voidaan tulkita neljänä ASCII-merkkinä ("OSType", "FourCC").

## QuickTime X
Apple julkaisi syksyllä 2009 Snow Leopardin julkaisun yhteydessä Quicktime X:n, joka laajentaa Quicktimen tukemia koodekkeja sekä tuo mukaan mahdollisuudet käsitellä videota ja ääntä (muun muassa leikkaus ja rajaus) sekä nauhoittaa niitä eri lähteistä. Quicktime X on saatavilla vain Mac OS X 10.6:lle ja uudemmille.

## QuickTime Pro
QuickTime Player on rajoitettu vain perustoimintoihin. Kaikki toiminnot saa ostamalla lisenssin pro-toimintoihin. Apple kauppaa lisenssiä hintaan .

## Katso myös
* iPod
* iTunes
* Luettelo mediasoittimista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Apple – QuickTime
Kyklooppi

**Kyklooppi** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* kyklooppi, kreikkalaisen mytologian yksisilmäinen jättiläinen
* *[[Kyklooppi (Euripides)|Kyklooppi]]*, Euripideen satyyrinäytelmä
* Kyklooppi, sarjakuvahahmo
* Kyklooppi, makeanveden eläinplanktoniin kuuluvaa hankajalkaisäyriäinen (*Cyclopoida* sp.)
* Kyklooppi, yhtye
* *[[Kyklooppi (Clive Cusslerin romaani)|Kyklooppi]]*, Clive Cusslerin romaani
Argo-laiva

**Argo-laiva** (myös **Argo**, ) on vanha tähdistö, jonka Ptolemaios nimesi 48 tähdistön ryhmäänsä. Sen esikuva on kreikkalaisen mytologian Argo, joka oli Iasonin ja argonauttien käyttämä alus.

Argo ei ole nykyään käytössä olevien 88 tähdistön joukossa, sillä vuonna 1763 ranskalainen tähtitieteilijä Nicolas Louis de Lacaille hajotti sen osiin Köliksi (*Carina*), Peräkeulaksi (*Puppis*) ja Purjeeksi (*Vela*). Samalla kun Argo hajotettiin, sen tähdet jakaantuivat eri tähtikuvioihin: Köliin jäivät muun muassa Argon α- ja β-tähdet, Purjeeseen γ ja δ, Köliin ε ja Peräkeulaan taas ζ. Lacaille hajotti Argon luultavasti tähdistön valtavan koon vuoksi. Lacaillen luoma tähdistö nimeltä Kompassi (*Pyxis*) ei liity perinteiseen Argoon, vaikka sijaitseekin sen lähellä. Hajotuksen ohella katosi kuvassa näkyvä Tammi.
Keruskit

**Keruskit** tai **kheruskit** () olivat rautakautinen germaaniheimo. He asuivat Weserin ja Elben välillä. Keruskien nimi lienee peräisin muinaisgermaanisesta sanasta hairu, "miekka".

Arminiuksen johdolla he tuhosivat vuonna 9 jaa. suuressa Teutoburgin taistelussa kolme roomalaista legioonaa pysäyttäen roomalaisten etenemisen syvemmälle Germaniaan. Keruskit nousivat tärkeään asemaan germaaniheimojen joukossa, mutta Arminiuksen kuoltua heidän merkityksensä väheni. Tacituksen mukaan he olivat sittemmin taantuneet ja veltostuneet menneistä loiston päivistään ja jääneet naapureidensa khaukien ja khattien varjoon.

## Lähteet
*Paavo Castrén ja Leena Pietilä-Castrén: Antiikin käsikirja. Otava 2000. .
*Tacitus: Germaania. Suomentanut Edwin Linkomies. Otava 1976. .

### Viitteet
Tšekin avaruustoimisto

**Tšekin avaruustoimisto** () on voittoa tuottamaton organisaatio, joka koordinoi Tšekin tasavallan avaruustoimintaa.

## Toiminta
Avaruustoimisto on neuvotellut ESAn kanssa nk. PECS-yhteistyösopimuksen vuonna 1996, jonka puitteissa se osallistuu ESAn toimintaan noin miljoonan euron vuosipanoksella. Se edustaa Tšekkiä International Astronautical Federation -järjestössä (IAF) ja YK:n alaisessa Committee for Peaceful Uses of Outer Space -komiteassa sekä Ranskassa toimivassa EYRISY-yhteistyöorganisaatiossa.

Tšekin avaruustoiminnan rahoittaa opetusministeriö (). Sen apuna on neuvoa-antava Avaruusasiain neuvottelukunta.

Tšekki on osallistunut Galileo-navigaatiosatelliitien rakentamiseen. Sen liikenneministeriö on panostanut 2,3 miljoonaa euroa sen liikennesovellusten kehittämiseen.

## Historiaa
Tšekkoslovakian ensimmäiset avaruuslaitteet lensivät INTERKOSMOS 1-satelliitilla, joka laukaistiin 14. lokakuuta 1969. Tšekkiläisiä avaruuslaitteita tehtiin useita kymmeniä sen jälkeen muille INTERKOSMOS-satelliiteille ja Neuvostoliiton avaruusluotaimille. Vladimir Remek vietti kuusi päivää Saljut 6 -avaruusasemalla – Tšekkoslovakia oli kolmas maa maailmassa, jonka ihminen lensi avaruudessa.

Tšekkiläiset avaruustutkimuksen laitteet ovat olleet pieniä kiihtyvyysantureita, spektrometrejä mm. röntgenalueelle, plasmainstrumentteja ja lääketieteellisiä tutkimuslaitteita miehitetyillä lennoilla.

Tšekkoslovakia ja nykyinen Tšekki oli INTERSPUTNIK-järjestön jäsen vuodesta 1972, on ollut INTELSATin jäsen vuodesta 1992, EUTELSATin jäsen vuodesta 1992 ja kuuluu vuodesta 2000 alkaen INMARSATin omistajiin. Tšekki pyrkii rakentamaan ja hankkimaan Unkarin ja Puolan kanssa GEO-radan tietoliikennesatelliitin alueensa TV- ja radiolähetyslinkiksi.

## Aiheesta muualla
* Avaruustoimiston sivusto
Luzern

**Luzern** (luzerninsaks. *Lozärn*, , ) on samannimisen kantonin pääkaupunki Sveitsissä. Vuoden 2017 lopulla kaupungissa oli 81&nbsp;401 asukasta. Luzern on tunnettu matkailukaupunki, liikenneristeys ja suosittu kongressikaupunki. Kaupungissa on ollut merkittävää metalliteollisuutta. 

## Maantiede
Luzern sijaitsee Keski-Sveitsissä Vierwaldstätterseen luoteisrannalla, lähellä Pilatusvuorta. Kaupungin keskusta sijaitsee noin 440 metrin korkeudella merenpinnasta, ja sen maapinta-ala on 29,06 neliökilometriä.

## Koulutus
Luzernissa toimii vuonna 2000 aloittanut yliopisto.

## Nähtävyyksiä
Luzernin ehkä tunnetuin maamerkki on Euroopan vanhin puusilta Kapellbrücke vuodelta 1333. Luzernissa on Sveitsin suosituin museo, Sveitsin liikennemuseo ().

## Historia
Luzern oli alun perin kalastuskylä, joka kasvoi kaupungiksi, kun St. Leodegarin benediktiiniluostari perustettiin noin vuonna 750. Noihin aikoihin myös Luzernin latinankielinen nimi *Luceria* mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran.

Kaupungista tuli 1200-luvulla tärkeä kauppakeskus tavaran kuljettamisessa Alppien yli, kun Gotthardin solan kulkuväylä avattiin. Oltuaan Habsburg-suvun vallassa vuodesta 1291 Luzern liittyi Sveitsin vanhaan valaliittoon vuonna 1332. Vastauskonpuhdistuksen aikana kaupunki oli katolilaisten linnoitus ja jesuiittojen tukikohta heidän yrityksissään taistella reformoituja vastaan.

Vuonna 1601 maanjäristys ja tsunami tuhosivat suuren osan kaupunkia ja tappoivat paljon ihmisiä. Luzern oli myös talonpoikaiskapinan keskus vuonna 1653 kaupungin aatelisvaltaa vastaan. Napoleonin sotaretkien aikaan Luzern oli vähän aikaa Helvetian tasavallan pääkaupunki vuosina 1798–1803. Vuonna 1841 Luzern erosi Sveitsin valaliitosta, mikä johti Sonderbundin sotaan vuonna 1847. Luzernin sallittiin palata takaisin valaliittoon vuonna 1848.

Luzernissa on kallionkoloon sijoitettuna Bertel Thorvaldsenin luoma Ranskan suuren vallankumouksen alkuvaiheessa Tuileries-palatsissa kuningasta puolustaneiden, jakobiinien hyökkäyksessä kaatuneiden sekä antautumisen jälkeen murhattujen luzernilaisten sveitsiläiskaartilaisten muistomerkki *Kuoleva leijona*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*Luzernin kuvagalleria
Luettelo suurimmista kaupunkialueista väkiluvun mukaan

Tällä sivulla luetellaan suurimmat metropolialueet väkiluvun mukaan. Metropolialueen rajaus on kuitenkin ongelmallista  joten saman metropolialueen väkimäärä voi vaihdella suurestikin laskutavan mukaan.

## Luettelo maailman suurimmista metropolialueista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
### Muita listoja suurkaupunkialueista
*PopulationData.net: all 1M+ inhabitants Metropolitan areas 
*Demographia.com: 50 Largest World Metropolitan Areas
*Citypopulation.de: The Principal Agglomerations of the World
*World Gazetteer: Metropolitan Areas

### Muita tietoja
*Largest Cities Through History 
*Canada Metropolitan Areas Census 2001
*United States Metropolitan Areas County Based Metropolitan Area Estimates Based on Census Bureau Data 2004
*Japan Census 2000
Pelasta kirja

**Pelasta kirja** oli vuonna 2005 perustetun Kansalliskirjaston ystävien oheisprojekti. Tarkoituksena oli kerätä varoja historiallisesti arvokkaiden kirjallisten säilyttämiseen. Tärkein tavoite on aineiston digitointi, jotta alkuperäisiä teoksia ei tarvitsisi käyttää. Alkuperäisen teoksen käyttö johtaisi teoksen tuhoutumiseen ajan kuluessa. Digitoitua versiota voidaan lukea kuin alkuperäistä. Digitoinnin lisäksi teokset puhdistetaan, sidotaan ja varmistetaan että teos on kunnossa säilyäkseen edelleen vuosisatoja. Vanhimmat tuettaviksi tarjotut kohteet ovat 1500-luvulta. 

Rahoittajat saivat valita minkä teoksen konservointia tukevat. Tällöin tukemiseen tarvittava summa on ollut noin 500&ndash;20&nbsp;000 euroa. Esimerkiksi "*Manuale Lappocium*" -kirjaa on avustettu 10&nbsp;000 eurolla. Yksityishenkilöiden suurimmat lahjoitukset ovat olleet 2 000 euroa. 50 eurolla pääsi tukemaan yleisiä tavoitteita. Tämä tarkoittaa, ettei tukija itse voinuy määritellä tukikohdetta, mutta rahalla avustettiin yleistä periaatetta sekä yhteiskohteita.

Valtaosa Pelasta kirja -ohjelman kohteista oli joko suomalaista tuotantoa tai suomalais-ugrilaista kirjallisuutta. Keräys päättyi 9. toukokuuta 2014. Pelastetut teokset ovat digitoituina nähtävissä Kansalliskirjaston Doria-tietokannassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pelasta kirja 
* Pelasta kirja Kansalliskirjaston sivuilla
Barney (koira)

**Barney** (30. syyskuuta 2000 New Jersey – 1. helmikuuta 2013) oli Yhdysvaltain presidentin George W. Bushin ja hänen vaimonsa Laura Bushin skotlanninterrieri. Barneyn emä oli nimeltään Coors ja isä Kelly. Internetissä on monta Barneylle omistettua Internet-sivua. Valkoinen talo avasi koiralle oman Yhdysvaltojen hallinnon .gov-päätteisen sivuston Barney.gov toukokuussa 2004.

## Videot
Barney esiintyi monissa Valkoisen talon henkilökunnan tekemissä *Barneycam*-videoissa. Videoissa esiintyi lisäksi Bushien toinen skotlanninterrieri, Miss Beazley. Videot ovat katsottavana Valkoisen talon Internet-sivuilta. 

* Barney Cam I (2002)
* Barney and Spot's Winter Wonderland (2003)
* Barney Reloaded (Barney Cam II, 2003)
* Where in the White House is Miss Beazley? (Barney Cam III, 2004)
* Barney has found Miss Beazley (2005)
* Barney and Miss Beazley's Spring Garden Tour (2005)
* A Very Beazley Christmas (Barney Cam IV, 2005)
* Barney's Holiday Extravaganza (Barney Cam V, 2006)
* My Barney Valentine (2007)
* Barney Cam: Holiday in the National Parks (2007)
* Barney Cam VII: A Red, White and Blue Christmas (2008)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Barneyn viralliset kotisivut Valkoisen talon Internet-sivuilla  
*
Juopulinjärvi

**Juopulinjärvi** on järvi Juopulin kylässä Ylikiimingin kaupunginosassa Oulussa. Se kuuluu osana Kiiminkijoen vesistöalueeseen. Järven pituus on noin 3,4 kilometriä ja suurin leveys noin kilometri. Järven pinnan korkeus on 75,7 metriä merenpinnan yläpuolella. Juopulinjärven rantaviivan pituus on suurin Oulun järvistä.

Järvi on muodostunut jääkauden muovaamaan luode–kaakkosuuntaiseen laaksoon. Järvessä on kaksi varsinaista vesiallasta, näistä pohjoinen allas on suurempi. Eteläisen vesialtaan tunnusomainen piirre on lähes kilometrin mittainen kapea niemi, joka jakaa eteläisen altaan kahteen rinnakkaiseen osaan.

Järven happitilanne on talvisin huono, eritoten helmi–maaliskuussa järven vesi on lähes hapetonta.

## Saaret
Järvessä on yhteensä 14 saarta tai saareketta, joista suurimmat ovat Kotisaari ja Kalmosaari.

## Lähteet
Pakoventtiili

**Pakoventtiilin** tehtävänä on avata kanava moottorin sylinteristä pakosarjaan, jotta pakokaasut pääsisivät virtaamaan ulos sylinteristä. Vaativien olosuhteiden vuoksi pakoventtiililtä vaaditaan muun muassa seuraavia ominaisuuksia: Hyvä lämmönsietokyky, hyvä kuumalujuus, hyvä iskulujuus, pieni ominaispaino, tarkka tiivistys sekä hyvät virtausominausuudet lautasen pinnalla.

Pakoventtiileitä on useita erityyppisiä, joista yleisin nelitahtimoottoreissa käytetty venttiilityyppi on lautasventtiili. Kaksitahtisissa polttomoottoreissa käytetään usein luistiventtiileitä.

Lautaspakoventtiilit koostuvat kolmesta eri osasta: Venttiilivarresta, lautasesta sekä lautasen reunasta joka painuu istukkaa vasten. Jokainen näistä osista on valmistettu eri materiaalista niille haluttujen ominaisuuksien aikaansaamiseksi. Lautanen tulee valmistaa hyvin kuumuutta kestävästä materiaalista ja lautasen reuna materiaalista jolla on hyvät tiivistys-, lämmönsieto- ja kestävyysominaisuudet. Venttiilivarrella taas on oltava hyvät lämmönsiirto- ja iskulujuusominaisuudet.

Pakoventtiilin ominaisuuksiin voidaan vaikuttaa suurelta osin materiaalivalinnoilla sekä valmistustarkkuudella. Jotta venttiili saataisiin kestämään niin kuin sen on tarkoitettu, on sen täytettävä seuraavat ehdot: Oikea venttiilinohjaimen välys, ohjaimen ja istukan samankeskisyys, huollon tarpeen tarkastus oikein väliajoin sekä oikeaoppiset huolto- ja puhdistustoimenpiteet.
Joruban kieli

**Joruba** (omakielinen nimi: *Èdè Yorùbá*) on nigeriläis-kongolaisten kielten atlantinkongolaiseen kuuluva kieli, jota puhutaan Länsi-Nigeriassa, Togossa ja Beninissä. Joruba on englannin, igbon ja hausan rinnalla yksi Nigerian virallisista kielistä.

## Puhujamäärä ja status

Yhteensä joruballa on 39,8 miljoonaa puhujaa, mikä tekee siitä 39. puhutuimman kielen koko maailmassa.

Joruballa katsotaan oleva useita eri murteita, ja se on sukua binille ja igbolle, joita puhutaan myös Nigeriassa. Koko Nigerian väestöstä noin 21 % puhuu jorubaa ja se on yksi Länsi-Afrikan tärkeimmistä kielistä. Monet joruban puhujat ovat kaksikielisiä: joruban lisäksi nämä puhuvat usein myös englantia tai jotain paikallista kieltä, kuten hausaa.

Joruban kielen variaatioksi laskettavaa lucumín kieltä käytetään Kuubassa santeria-nimistä uskontoa harjoittavien keskuudessa. 

## Fonologia
Joruba on tonaalinen kieli, jossa tavujen äänenkorkeus vaikuttaa sanan merkitykseen. Siinä on kolme äänenkorkeutta: matala, keski ja korkea. Matala äänenkorkeus merkitään graviksella ja korkea akuutilla. Keskikorkeutta ei merkitä.

### Vokaalit

Kaikki vokaalit paitsi [e, o, a] voivat esiintyä myös nasaalisina.

Lähde:

### Konsonantit

Lähde:

## Kirjoitus
Jorubaa kirjoitetaan latinalaisilla sekä arabialaisilla aakkosilla.

Arabialaisia aakkosia alettiin käyttämään 1600-luvulta alkaen kun taas latinalaisia aakkosia alettiin käyttämään 1900-luvulla lähetyssaarnaajien myötävaikutuksesta.

Jorubassa on neljä nenävokaalia, jotka merkitään vokaalin jälkeisellä n:llä. Ne ovat: in, un, ẹn ja ọn. Lisäksi kirjoituksessa merkitään joskus an, joka kuitenkin äännetään samalla tavalla kuin ọn.

## Kielioppi ja sanasto
Rakenteeltaan joruba on hyvin analyyttinen, eli sanat eivät juuri taivu. Perussanajärjestys on subjekti-verbi-objekti.

Jorubassa ei ole kieliopillista sukupuolta. Kielen kaksi kolmannen persoonan persoonapronominia *ó* ja *wọ́n* erottelevat kohteen iän, eivät sukupuolen perusteella.

Joruban sanasto koostuu pääasiassa VKV(KV)-tyyppisistä sanoista, missä V = vokaali ja K = konsonantti.

* àjànàkú = norsu
* àkùkọ = kana
* ènìyàn = ihminen
* ẹran = liha
* ẹranko = eläin
* ilé = talo
* òrìṣà = jumala
* ọmọ = lapsi

Joruban kielellä on yhteistä sanastoa igbon ja hausan kanssa. Lisäksi jorubaan on lainattu jonkin verran sanoja englannin kielestä.

## Kielen käyttö
Jorubankielinen kirjallisuus alkoi kehittyä 1800-luvun lopulla, kun murteet ylittävä standardikieli alkoi kehittyä. Yksi tunnettu jorubaksi kirjoittava kirjailija on Amos Tutuola, jonka teoksia on käännetty laajalti.

Jorubaa käytetään monipuolisesti median ja koululaitoksen kielenä Länsi-Afrikassa.

## Lähteet
Valonvahvistin

**Valonvahvistin** on laite, jolla voidaan vahvistaa valoa kiikarille tai kameralle pimeissä olosuhteissa.

Valonvahvistin vaatii toimiakseen sähkölähteen. Kannettavissa laitteissa virtalähteenä toimivat akut tai paristot. Ajoneuvoissa, kuten panssarivaunuissa, laitteet ottavat virtansa ajoneuvon sähköjärjestelmästä.

Käytännössä valonvahvistin käyttää hyväkseen ihmissilmälle normaalisti näkymätöntä infrapunasäteilyä ja myös näkyvän alueen säteilyä eli normaalia valoa. Säteily muunnetaan ihmissilmälle näkyväksi valoksi. Valonvahvistimen tuottama kuva on sävyltään harmaan vihertävä. 

Valonvahvistin vahvistaa olemassa olevaa valoa. Täysin pimeässä tarvitaan siis ulkopuolista valoa, jotta valonvahvistimella voisi tähystää. Monissa valonvahvistimissa onkin tähän tarkoitukseen pieni infrapunavalo.

Valonvahvistin on alun perin kehitetty sotilaallisiin tarpeisiin. Nykyään ominaisuus on jo melko edullisissa videokameroissakin. Alun perin lämpövalonvahvistimien käyttö käsikäyttöisissä laitteissa oli rajoitettu niiden valtavan koon, raskaan kuorman ja tehonkulutuksen vuoksi, mutta vanadiinioksidi ja amorfinen pii ovat parantaneet niiden käyttöä, muun muassa päähän asennettavissa laitteissa.

## Lähteet
Historiallinen sanomalehtikirjasto

**Historiallinen sanomalehtikirjasto** -tietokannan rakentaminen aloitettiin vuosituhannen vaihteessa osana yhteispohjoismaista Tiden-projektia. Yleisölle palvelu avattiin vuonna 2001. Kansalliskirjaston Mikkelin digitointikeskus digitoi vuoteen 2008 mennessä suuren osan Suomessa vuosina 1771–1910 ilmestyneistä sanomalehdistä. Kaikkiaan palvelu sisälsi tässä vaiheessa 165 nimekettä ja noin 800&nbsp;000 digitoitua sivua. Digitointia on tämän jälkeen jatkettu opetusministeriön rahoituksella 1800-luvun loppuun ja edelleen 1900-luvun puolelle. Kolmentoista miljoonan sivun määrä ylittyi maaliskuussa 2018. Nykyään palvelu tunnetaan digi.kansalliskirjasto.fi-nimellä sisältäen Kansalliskirjaston digitaalisia aineistoja. Kansalliskirjasto on digitoinut kaikki Suomesssa julkaistut ruotsinkieliset sanomalehdet sekä vuosina 1771–1939 ilmestyneet suomenkieliset sanomalehdet. Kansalliskirjasto digitoi sanomalehtiä järjestyksessä vanhimmasta digitoimattomasta vuosikerrasta lähtien sekä myös uusia ilmestyviä lehtiä.  Pääsääntöisesti vanhat lehdet on digitoitu mikrofilmeiltä ja vuodesta 1980 eteenpäin julkaistut sanomalehdet digitoidaan suoraan paperisista lehdistä.  Tekijänoikeuksien alaisten digitoitujen sanomalehtien vapaasti internetissä esittämisen mahdollistaa Kansalliskirjaston ja Kopioston välinen tekijänoikeuslain sopimuslisenssijärjestelmään pohjautuva sopimus.  Kansalliskirjasto on digitoinut kumppanuuksien avulla joidenkin lehtien kaikki ilmestyneet vuosikerrat, muun muassa *[[Maaseudun Tulevaisuus]]*, *[[Länsi-Savo]]* ja *[[Etelä-Suomen Sanomat]]* on kokonaan digitoitu.

Helmikuussa 2017 Kansalliskirjasto julkaisi internetissä 1910-luvun suomalaiset lehdet.  Vuonna 2018 julkaistiin 1920-luvun lehdet ja vuonna 2021 julkaistiin 1930-luvun lehdet. Joulukuussa 2020 Kansalliskirjasto tiedotti digitoivansa seuraavien kolmen vuoden aikana kaikki Suomessa julkaistut ruotsinkieliset sanomalehdet suomenruotsalaisten rahastojen ja säätiöiden tuella. Kaikki vanhat ruotsinkieliset sanomalehdet saatiin digitoitua vuoden 2023 loppuun mennessä. 

Sanomalehtikirjaston sisältämät lehdet ovat vapaasti selailtavissa ja luettavissa palvelun omassa käyttöliittymässä. Selailun lisäksi aineistosta voi tehdä myös tekstihakuja. Vanhojen lehtien painoasusta johtuen tekstintunnistuksessa on puutteita, mutta käyttöliittymän tarjoama sumea haku vähentää virheiden merkitystä. Lehdet on mahdollista tallentaa myös PDF-tiedostoksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Historiallinen sanomalehtikirjasto
* 
* (20.11.2007) Historiallinen sanomalehtikirjasto laajentui (agricolaverkko.fi)
Otar Taktakišvili

**Otar Taktakišvili** (; 27. heinäkuuta 1924 Tbilisi – helmikuu 1989) oli georgialainen, koko elämänsä neuvostoaikana elänyt säveltäjä. 

Taktakišvili opiskeli Tbilisin musiikkikoulussa vuosina 1938–1942 ja Tbilisin konservatoriossa vuosina 1942–1947. Hän toimi konservatorion rehtorina vuosina 1962–1965 ja professorina vuodesta 1966. Hän toimi myös Neuvostoliiton säveltäjäliiton sihteerinä. Hänen sävellystöihinsä kuuluu suuri määrä erilaisia teoksia; oopperoita, sinfonioita, konserttoja, lauluteoksia ja elokuvamusiikkia. Taktakišvilin säveltämiin oopperoihin lukeutuvat esimerkiksi *Mindiia* (1961), joka perustui Važa-Pšavelan runoihin, ”Kolme novellaa” (1967), Mikheil Džavakhišvilin ja Galaktion Tabidzen teoksiin perustuva kolmen yksinäytöksisen oopperan triptyykki, ja ”Kuun ryöstö” vuodelta 1974. Hänen musiikkiaan luonnehtivat ”lempeä modaalisuus, ajoittaiset parallelismit ja kansansoittimien imitaatio”.

Taktakišvilille myönnettiin Neuvostoliiton valtionpalkinto kolme kertaa vuosina 1951, 1952 ja 1967 sekä useita muita palkintoja ja arvonimiä. 

## Lähteet
Palana

**Palana** () on kaupunkityyppinen taajama Kamtšatkan aluepiirissä Venäjän kaukoidässä, entisessä Korjakiassa. Taajama sijaitsee Kamtšatkan niemimaan  länsirannikolla Palana-nimisen joen rannalla kahdeksan kilometriä sisämaahan Ohotanmeren rannalta; joen suulla Ust-Palanassa on merisatama. Taajaman asukasluku on 3&nbsp;134 (2013). 

Palana on Tigilin piirin hallintokeskus. Taajama ei kuitenkaan itse ole piirin osa, vaan sillä on itsenäisen kaupunkipiirin status. Palana sijaitsee noin 850 km pohjoiseen Petropavlovsk-Kamtšatskista.

Vuosina 1991–2007 Palana oli Korjakian autonomisen piirikunnan hallinnollinen keskus.

## Aiheesta muualla
* Palanan kaupunkipiirikunnan sivusto
Jukka Gronow

**Jukka Olavi Gronow** (s. 1945) on suomalainen sosiologi. Hän on Uppsalan yliopiston sosiologian emeritusprofessori ja Helsingin yliopiston sosiologian dosentti. Hänen kulutussosiologisia läpimurtoteoksiaan olivat *The Sociology of Taste* (1997) ja *Caviar with Champagne: Common Luxury and the Ideals of Good Life in Stalin's Russia* (2003). Lisäksi teos *Ordinary Consumption* (2001) on hänen ja professori Alna Warden toimittama. 

Eräs Gronowin sosiologian klassikoihin kohdistuneisiin tutkimuksiin perustuva julkaisu on *Sosiologian klassikot* vuodelta 1996. Kirjan muut tekijät ovat Arto Noro ja Pertti Töttö. 

Uransa alkupuolella Gronow oli mukana Tandem-projektissa (Tasa-arvon ja demokratian tutkimus) tutkimassa suomalaista yhteiskuntaa. Tulokset julkistettiin kirjassa *Demokratian rajat ja rakenteet: tutkimus suomalaisesta hallitsemistavasta ja sen taloudellisesta perustasta* (1977). Gronowin lisäksi sen tekijöitä olivat Pertti Klemola ja Juha Partanen.

Gronow valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2007.

Gronowin puoliso on vuodesta 1983 ollut museologian professori Kerstin Smeds. Heillä on kolme lasta. Musikologi Pekka Gronow on Jukka Gronowin veli.
__NOTOC__
## Teoksia
* 
* 
* 

## Lähteet
* "Tervetuloa Social Theory and Consumption -seminaariin 26.11.2005." Helsingin yliopiston tiedote 18.11.2005.

### Viitteet
Ypäjäläinen

**Ypäjäläinen** on Ypäjän kunnan asukkaille ilmainen kuukausittain ilmestyvä lehti. Muualla asuville lehti on maksullinen. Lehteä julkaisevat Ypäjän kunta ja Ypäjän seurakunta yhdessä. Lehden painos on noin 3&nbsp;000.

Lehti alkoi ilmestyä vuonna 1970 aluksi Ypäjän kunnan julkaisemana monisteena seitsemän kertaa vuodessa. Lehden ensimmäisenä päätoimittajana oli tuolloin kunnan liikuntasihteerinä toiminut Matti Tuura. Vuonna 1972 *Ypäjäläistä* alettiin kehittää kunnan ja seurakunnan yhteiseksi tiedotuslehdeksi, ja vuoden 1973 alusta se on ilmestynyt kuukausittain.

Vuodesta 2009 *Ypäjäläinen* on ollut luettavissa myös verkkolehtenä.

## Lähteet
Varasta pomolta

**Varasta pomolta** on suomalaisen rap-artisti Seppo Lampelan *Steen1* -nimellä julkaistu toinen studioalbumi. Sen julkaisi Monsp Records 28. syyskuuta 2005. Kappale "Unionin sotilas" julkaistiin lisäksi ilmaiseksi ladattavaksi Lampelan kotisivuilla.

Albumi oli Suomen virallisella listalla viikot 40–41, parhaimmillaan sijalla 24. Levyn singlejulkaisu "Terroristi" oli viikon singlelistan 18. Kappaleesta "Carosol Kid" on julkaistu musiikkivideo.

## Kappaleet
#  (mukana Hero Dishonest)
#  (mukana Hosni)
# 
# 
#  (mukana Mariska)
# 
#  (mukana Kaucas)
# 
# 
# 
# 
# 
#  (mukana Asa)
# 

## Biitit
* Hero Dishonest: 1
* Steen1, Hosni & Liukas Niklas: 2
* Steen1 & Liukas Niklas: 3, 6, 11, 12
* Liukas Niklas: 5, 7, 8
* Liukas Niklas, Tero Sundell, Rocka Merilahti & Steen1: 10, 14
* Steen1, Liukas Niklas & Asa: 13

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Albumin arvostelu Desibeli -sivustolla
* Albumin arvostelu Findance -sivustolla
* Albumin arvostelu Noise -sivustolla
Aluetaloustiede

**Aluetaloustiede** tutkii taloudellisia ilmiöitä alueiden näkökulmasta. Tämä taloustieteen haara liittyy kiinteästi aluepolitiikkaan.

## Tärkeimpiä aluetaloustieteen tutkijoita

*Paul Krugman, New Economic Geographyn (NEG) luoja
*Xavier Sala-i-Martin, beta- ja sigma konvergenssikäsitteen laatija

## Aluetaloustieteellistä kirjallisuutta

* Harvey Armstrong, Jim Taylor: Regional Economics and Policy. Blackwell Publishers 2000

## Katso myös
* Kaupunkitaloustiede
Scotiabank Saddledome

**Scotiabank Saddledome**, entiseltä nimeltään Pengrowth Saddledome, on urheiluhalli Albertan Calgaryssä. Hallin on suunnitellut arkkitehti Graham McCourt Architects. Katsojia mahtuu jääkiekko-otteluihin vajaa 19&nbsp;300. Hallissa pelattiin vuoden 1988 talviolympialaisten jääkiekko-otteluita sekä kisailtiin taitoluistelusta. 

Scotiabank Saddledomessa pelaavat seuraavat urheilujoukkueet:
*NHL-seura Calgary Flames 
*WHL-seura Calgary Hitmen
*NLL-seura Calgary Roughnecks

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* http://www.scotiabanksaddledome.com/ - Scotiabank Saddledomen viralliset sivut
Computer Entertainment Rating Organization

**Computer Entertainment Rating Organization** (; **CERO**) on japanilainen organisaatio, joka vastaa videopelien ja muiden ohjelmistojen ikäluokituksesta.

EOCS (*Ethics Organization of Computer Software*) on vanhempi luokitus aikuisviihteelle ja CERO:n ulkopuolisille nimikkeille.

## Järjestelmä
Järjestelmässä on käytössä neljä ikärajoitusta ja useita sisältösymboleita. Sisältösymbolit ovat olleet käytössä huhtikuusta 2004 lähtien. Merkit painatetaan pelien kanteen.

### Ikärajoitukset

Mainitaan kaikissa pelipakkauksissa.

;Sisältösymbolit
*Alkoholi tai tupakka
*Asiaton kielenkäyttö
*Huumeet
*Kauhu
*Erotiikka
*Rikollisuus
*Seksuaalisuus
*Uhkapeli
*Väkivalta
Mainitaan kaikissa pelipakkauksissa paitsi kaiken ikäisille tarkoitetuissa peleissä.

## Katso myös
* British Board of Film Classification
* Entertainment and Leisure Software Publishers Association
* Entertainment Software Rating Board
* Game Rating Board
* Pan European Game Information

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Viralliset sivut (Japani)
Sulkhan Tsintsadze

**Sulkhan Tsintsadze** (; 23. elokuuta 1925 – 15. syyskuuta 1991) oli georgialainen säveltäjä ja sellisti.

Uransa Tsintsadze aloitti sellistinä 1940-luvulla Georgian valtion jousikvartetissa. Hänet tunnetaankin erityisesti sävellyksistään jousikvartetille, mutta hän sävelsi myös oopperoita, baletteja, sinfonioita ja konserttoja. Hänen ensimmäinen, suureen suosioon noussut sävellyksensä koostui jousikvartetille tarkoitetuista miniatyyreistä ja sai inspiraationsa georgialaisista kansanlauluista. Sävellyksissään Tsintsadze ”tuo esiin Georgian kansallisten soitinten harmoniset värit ja äänet”. 

Tsintsadze toimi Georgian säveltäjäliiton puheenjohtajana ja Tbilisin konservatorion rehtorina. Hänelle myönnettiin useita palkintoja, kuten Georgian kansantaiteilijan ja Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimet sekä Neuvostoliiton valtionpalkinto ja Šota Rustaveli -palkinto. 

Myös Tsintsadzen poika Irakli Tsintsadze on säveltäjä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Sulkhan Tsintsadze (1925–1992)
Vasili Jaroslavitš

**Vasili Jaroslavitš** (); (1241 – tammikuu 1276) oli Kostroman ruhtinas vuosina 1246–1271 ja Vladimirin suuriruhtinas vuosina 1272–1276. 

## Suku
Hänen vanhempansa olivat Vladimirin suuriruhtinas Jaroslav II ja Feodosia/Eufrosinja Rjazanin ruhtinas Igor Glebovitšin tytär, joiden nuorin poika hän oli. Hänellä oli 11 sisarusta. Hänen vanhempia veljiään olivat Aleksandr Nevski, Andrei III ja Jaroslav III.

## Ruhtinas
Hän peri Kostroman ruhtinaskunnan sedältään Svjatoslav III:lta vuonna 1246. Vanhemman veljensä, Tverin ruhtinas Jaroslav III Jaroslavitšin kuolemaan vuoteen 1271 asti hän hallitsi ruhtinaana Kostromassa. Kun novgorodilaiset päättivät kutsua hänen veljenpoikansa, Perejaslavlin ruhtinas Dmitri Aleksandrovitšin hallitsemaan vuonna 1270 ja Jaroslav Jaroslavitš marssi yhdessä Dmitri ja Smolenskin ruhtinas Gleb I:n kanssa Novgorodia vastaan, Vasili toimi rauhantekijänä vieraillessaan mongolikaanin luona Kultaisessa ordassa.

Vsevolod III:n vanhimpana elossa olevana pojanpojana hän nousi Vladimirin suuriruhtinaan valtaistuimelle vuonna 1272 ja seuraavana vuonna Novgorodin ruhtinaan valtaistuimelle. Hän oli ensimmäisiä ruhtinaita, jotka eivät vaivautuneet lähtemään omasta kaupungistaan ​​eli Kostromasta ja asettumaan Vladimiriin. 

Talvella 1274/1275 mongolikaani Mengu-Timur teki joukkoineen valloitusretken Liettuan suuriruhtinaskuntaan. Menomatkalla mongolit tuhosivat Smolenskin ruhtinaskunnan maat ja paluumatkalla tuhottiin Kurskin ruhtinaskunnan maat. Vasilin hallituskaudella suoritettiin toinen (ensimmäinen Smolenskissa) Venäjän väestönlaskenta alamaisuuden osoituksena Kultaiselle ordalle. Suuriruhtinaan hallituskaudella vuonna 1274 kutsuttiin koolle Venäjän piispojen neuvosto palauttamaan kirkkosäännöstön.

Vasili Jaroslavitš kuoli 35-vuotiaana tammikuussa 1276. Hänet haudattiin Kostroman suurmarttyyri Theodoros Stratelatesin eli Theodoros Sotapäällikön kirkkoon. 

## Avioliitto ja jälkeläiset
Vasili avioitui vuonna 1268 ja Rostovin piispa Ignatius vihki hänet Kostroman Theodoros Stratelatesin kirkossa. Puolisosta ei ole tietoja.

Hänen jälkeläisensä hallitsivat Kostroman ruhtinaskuntaa puoli vuosisataa hänen kuolemansa jälkeen. Toisten tietojen mukaan hänellä ei ollut jälkeläisiä ja Kostroman ruhtinaskunta liitettiin Vladimirin suuriruhtinas Dmitrin hallintaan.