open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vladimir Eštrekov

**Vladimir Eštrekov** (, s. 16. toukokuuta 1947) on venäläinen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä. Tammikuusta kesäkuuhun 2011 hän toimi venäläisseura PFK Spartak Naltšikin päävalmentajana.

## Ura pelaajana

Eštrekov aloitti pelaajauransa PFK Spartak Naltšikin juniorijoukkueessa, mutta teki aikuisuransa debyytin FK Spartak Moskovassa kaudella 1965. Peliaika Moskovassa jäi kuitenkin niukaksi ja hän palasi jo seuraavana vuonna Naltšikiin, joka pelasi tuolloin Neuvostoliiton aluesarjan A-tasolla. Ura vei Eštrekovin takaisin Moskovaan jo 1968, tällä Dynamoon. Eštrekov edusti Neuvostoliiton sisäministeriön suojeluksessa ollutta seuraa kuusi kautta voittaen 1970 Neuvostoliiton cup-mestaruuden. 

Kaudeksi 1974 Eštrekov siirtyi FK Dynamo Minskiin, josta palasi Moskovaan jo 1975. Tällä kertaa hän edusti FK Lokomotiv Moskovaa, jossa pelasi kolmen kauden ajan. Eštrekov lopetti uransa kauteen 1978 FK Dynamo Vologdassa. 

Neuvostoliiton maajoukkueessa Eštrekov pelasi kaksi maaottelua vuonna 1971. 

### Meriitit pelaajana

* Neuvostoliiton cup: 1970

## Ura valmentajana

Valmennusuransa Eštrekov aloitti FK Družba Maikopissa 1981. Kasvattajaseuransa Spartak Naltšikin peräsimeen Eštrekov siirtyi kaudeksi 1983. Hänen alaisuudessaan seura pelasi Neuvostoliiton toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Vuonna 1989 Eštrekov jätti seuran ja valmensi kahden vuoden ajan Algeriassa CS Constantinen joukkuetta. 

Vuonna 1992 Eštrekov palasi Venäjälle ja aloitti FK Lokomotiv Moskovan apuvalmentajana. Hän toimi Juri Sjominin aisaparina aina huhtikuuhun 2005 saakka, jolloin Sjomin sai potkut tehtävistään. Eštrekov nousi päävalmentajaksi ja luotsasi seuran kauden päätteeksi liigassa kolmanneksi. Kaikkiaan Eštrekovin ja Sjomin aika oli Lokomotiville menestyksestä. Seura voitti liigamestaruuden kahdesti ja cupin neljästi. Kolmen parhaan ulkopuolelle Lokomotiv jäi vain kolme kertaa. Eurokentillä kaksikko luotsasi Lokomotivin kahdesti Cup-voittajien cupin välieriin. 

Kauden 2005 jälkeen Eštrekov teki tilaa Slavoljub Muslinille ja siirtyi Lokomotivin urheilutoimenjohtajaksi toimien kaudella 2006 myös apulaisvalmentajana. Eštrekov jätti Lokomotivin kauden 2006 päätteeksi.

Kaudella 2009 Eštrekov teki paluun valmennustehtäviin FK MVD Rossii Moskovan peräsimessä, mutta seuran ajauduttua talousvaikeuksiin Eštrekov lähti seurasta. 

Joulukuussa 2010 Eštrekov teki valmennussopimuksen Spartak Naltšikin kanssa.  Kesäkuussa hän sai potkut. 

### Meriitit valmentajana

* Venäjän mestaruus (2): 2002, 2004 (apuv.)
* Venäjän cup (4): 1996, 1997, 2000, 2001 (apuv.)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The profile for Vladimir Eshtrekov
Riitta Keiski

**Riitta Liisa Keiski** (s. Kalliokoski, s. 21. maaliskuuta 1956 Halsua) on suomalainen professori. Hän on Oulun yliopiston aineen- ja lämmönsiirtotekniikan professori sekä toiminut teknillisen tiedekunnan dekaanina vuodesta 2015 lähtien

Keiski valmistui Oulun yliopistosta diplomi-insinööriksi vuonna 1981, tekniikan lisensiaatiksi vuonna 1984 ja tekniikan tohtoriksi vuonna 1991, tutkimusaiheenaan heterogeeninen katalyysi ja reaktorisuunnittelu. Sittemmin Keiskin keskeisiä tutkimusaiheita ovat olleet kestävään kehitykseen sekä vihreään kemiaan ja tekniikkaan liittyvät teemat. Hän on toiminut myös Oulun yliopiston vararehtorina vuosina 2006–2009.

Professoriliitto valitsi vuoden 2011 alussa Keiskin Vuoden professoriksi 2010. Professoriliiton hallitus perusteli valintaa professori Keiskin ansioilla tutkijana, tutkijakoulutuksen kehittäjänä sekä tutkimusetiikkaan ja tasa-arvoon liittyvien kysymysten korostajana. Tutkimuskohteinaan Keiskillä on kestävään kehitykseen sekä vihreään kemiaan ja tekniikkaan liittyviä globaalisti tärkeitä tutkimusaiheita. Vuonna 2013 hänelle myönnettiin Tapani Järvisen ympäristöteknologiarahaston apuraha. 

Keiski promovoitiin kunniatohtoriksi Åbo Akademissa (2018). Hän on saanut Doctor Honoris Causa -huomionosoitukset myös seuraavista yliopistoista National Engineering University in Lima Peru 2015 ja Corvinus University of Budapest, Unkari 2014

Riitta Keiski on toiminut NORDTEK:n presidenttinä vuosina 2017-2019 ja hallituksen jäsenenä vuosina 2016-2020. Suoman Akatetemian hallituksen jäsenenä hän on ollut vuosina 2001-2006 sekä 2014-2018.  Lisäksi hän on toiminut Suomen Akatemian Luonnontieteiden ja Tekniikan tutkimuksen toimikunnan jäsenenä 1998-2000 sekä puheenjohtajana 2001-2006. Tutkimuseettisen neuvottelukunnan (TENK) varapuheenjohtaja 2007-2010, jäsen 2010-2013 ja puheenjohtaja 02.2019-01.2022.

## Lähteet
Ilpo Salo

**Ilpo Juhani Salo** (s. 1959) on suomalainen laulaja-lauluntekijä Helsingistä. Salo on työstänyt noin 1200 laulua elämänsä aikana, joista levyille on päätynyt satakunta. Salo on uudestisyntynyt kristitty ja se ilmenee vahvasti hänen lauluistaan. Salo tekee lastenmusiikkia ja ns. aikuistenmusiikkia.

## Ilpo & kumppanit
Ilpo & Kumppanit on lastenmusiikkia esittävä vuonna 1997 perustettu yhtye, jonka kokoonpano on vaihdellut vuosien varrella. Yhtyeen perustaja Ilpo Salo on kuitenkin ollut mukana alusta saakka. Salo myös säveltää ja sanoittaa yhtyeen laulut.

## Kuningaskalastaja
Kuningaskalastaja on iloista ja lämminhenkistä gospel-musiikkia soittava yhtye. Pääkaupunkiseudulta kotoisin oleva yhtye on soittanut yhdessä vaihtelevasti vuodesta 2004. 

Kokoonpano:
* Riku Miettinen – Kitara
* Simo Koskinen – Kitara
* Ilpo Salo – Laulu, kitara
* Olli Voltti – Basso
* Jukka Untola – Rummut

## Aiheesta muualta
* http://ilposalo.com/
* http://kuningaskalastaja.com/
Buried Alive

**Buried Alive** tarkoittaa seuraavia asioita:

;Elokuvat
* *[[Buried Alive (Gérard Kikoïnen ohjaama elokuva)|Buried Alive]]*, Gérard Kikoïnen ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1990
* *[[Elävänä haudattu]]* (*Buried Alive*), Frank Darabontin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1990
* *[[Buried Alive (vuoden 2007 elokuva)|Buried Alive]]*, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2007

;Musiikki
* Buried Alive, yhdysvaltalainen metalliyhtye
* *[[Buried Alive (Änglagårdin albumi)|Buried Alive]]*, Änglagårdin albumi
* *[[Buried Alive (Sentencedin albumi)|Buried Alive]]*, suomalaisen Sentenced -yhtyeen 2006 julkaisema albumi
* *[[Buried Alive (DVD)|Buried Alive]]*, Hanoi Rocksin live-DVD
* ”Buried Alive”, yhdysvaltalaisen Avenged Sevenfold -yhtyeen vuonna 2010 julkaisema single.
Lezgi gazet

**Lezgi gazet** (Лезги газет) on Venäjällä Dagestanin pääkaupungissa Mahatškalassa ilmestyvä lezginkielinen sanomalehti.

Ennen lezgin kirjakielen luomista lezgit lukivat Dagestanin azerinkielisiä lehtiä. Ensimmäinen lezginkielinen lehti *Tsiji dunja* (”Uusi maailma”) perustettiin NKP(b):n aluekomitean ja Dagestanin uuden kirjaimiston keskuskomitean toimesta Mahatškalassa vuonna 1928. Sen ensimmäinen numero painettiin Buinakskissa 1&nbsp;500 kappaleen painoksena. Vuonna 1930 painosmäärä oli kohonnut 4&nbsp;000 kappaleeseen, ja vuonna 1931 lehti muuttui viikkolehdestä kolmipäiväiseksi. Samana vuonna se siirrettiin Ahtyyn piirilehdeksi, jossa se ilmestyy vielä nykyäänkin.

Kysymys lezginkielisen tasavallanlehden perustamisesta nostettiin tuloksetta esille vuosina 1934–1935. Se perustettiin vihdoin vuonna 1943 nimellä *Sotsializmdin paidah* (”Sosialismin lippu”). Lehti ilmestyi kahdesti viikossa kaksisivuisena ja A3-kokoisena 5&nbsp;000 kappaleen painoksena.

Vuodesta 1951 lähtien lehteä julkaistiin tasavallan muiden kansalliskielisten lehtien tavoin *[[Dagestanskaja pravda]]n* käännösversiona nimellä *Dagustandin pravda*. Lezgin kielen kehitystä haitannut ratkaisu kumottiin vuonna 1957, jolloin perustettiin itsenäinen *Kommunist*-niminen lehti.

*Kommunist* oli NKP:n Dagestanin aluekomitean sekä tasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 1970-luvun puolivälissä 20&nbsp;000 kappaletta.

Lehti sai nimen *Lezgi gazet* vuonna 1991. Se ilmestyy nykyään kerran viikossa Dagestanin kansalliskielisen lehtiöyhtiön kustantamana. Sen painosmäärä oli 6&nbsp;200 kappaletta vuonna 2024.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden sivusto
Buried Alive (kappale)

**"Buried Alive"** on yhdysvaltalaisen Avenged Sevenfold -yhtyeen vuonna 2010 julkaisema kappale ja single. "Buried Alive" löytyy myös yhtyeen viidenneltä *[[Nightmare (albumi)|Nightmare]]*-albumilta.
Leonid Krasin

**Leonid Borisovitš Krasin** (, 15. heinäkuuta (J: 3. heinäkuuta) 1870 Kurgan – 24. marraskuuta 1926 Lontoo) oli venäläinen ja neuvostoliittolainen poliitikko ja valtiomies.

## Elämäkerta
Leonid Krasin syntyi virkamiesperheeseen. Vuodesta 1887 lähtien hän opiskeli Pietarin teknologisessa instituutissa. Vuonna 1891 hänet erotettiin instituutista ja karkotettiin, minkä jälkeen hän työskenteli teknikkona ja insinöörinä Siperian radan rakennustyömaalla. Vuonna 1900 Krasin valmistui Harkovan teknologisesta instituutista ja työskenteli sen jälkeen Bakussa, Orehovo-Zujevossa ja Pietarissa.

Krasin osallistui poliittiseen toimintaan vuodesta 1890 lähtien. Vuonna 1903 hänestä tuli Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen keskuskomitean jäsen. Vuonna 1908 hän matkusti ulkomaille ja luopui politiikasta. Vuosina 1912–1918 hän työskenteli Siemensin johtajana Moskovassa ja Pietarissa.

Krasin palasi politiikkaan joulukuussa 1917. Hän osallistui Brest-Litovskin rauhanneuvotteluihin ja johti Berliiniin matkustanutta neuvostovenäläistä valtuuskuntaa. Vuonna 1918 hän toimi Venäjän kansantalousneuvoston jäsenenä sekä kaupan ja teollisuuden kansankomissaarina. Vuonna 1919 hän oli liikenneasiain kansankomissaari.

Joulukuussa 1919 Krasin johti Neuvosto-Venäjän valtuuskuntaa Viron kanssa käydyissä Tarton rauhansopimusneuvotteluissa. Vuosina 1920–1923 hän työskenteli ulkomaankaupan kansankomissaarina ja Neuvosto-Venäjän Britannian-lähettiläänä osallistuen Genovan ja Haagin konferensseihin. Vuonna 1924 hän toimi Neuvostoliiton lähettiläänä Ranskassa ja vuodesta 1925 Britanniassa. Vuosina 1924–1926 hän oli NKP(b):n keskuskomitean jäsen.

Krasin on haudattu Punaiselle torille Kremlin muurin viereen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Batulo Essak

**Batulo Essak Mohamed** (s. 16. huhtikuuta 1967 Mogadishu) on somalialaissyntyinen kätilö ja terveydenhoitaja sekä Vuoden pakolaisnainen vuodelta 2000. Hän toimii kansalaisjärjestö African Caren puheenjohtajana.

Essak syntyi Mogadishussa vanhempiensa esikoisena. Perheen isä siirtyi diplomaattiuralle vuonna 1976 ja muutti työnsä mukana Mosambikiin, Moskovaan ja Etiopiaan. Perheen sihteeriäiti kantoi päävastuun lapsista. Vanhemmat kannustivat Batuloa opiskelemaan, ja valmistuttuaan ylioppilaaksi Mogadishussa vuonna 1985 Essak muutti Neuvostoliittoon opiskelemaan Moskovan lääketieteelliseen instituuttiin. Hän valmistui kätilöksi vuonna 1990.

Somalian sisällissodan ja Neuvostoliiton hajoamisen myötä Essak haki turvapaikkaa Suomesta vuonna 1991. Hän vietti ensimmäiset kuukautensa maassa pakolaisten vastaanottokeskuksessa Lapinjärvellä, minkä jälkeen hän muutti Kemiin. Vuonna 1994 Essak muutti Helsinkiin ja suoritti jatko-opintoja Kätilöopistossa saadakseen ammattioikeuden. Hän valmistui vuonna 1995 ja sai työpaikan Naistenklinikalta. Hän valmistui terveydenhoitajaksi Laurea-ammattikorkeakoulusta vuonna 2004. Suomen kansalaisuuden hän sai vuonna 1998.

Suomen Pakolaisapu valitsi Essakin Vuoden pakolaisnaiseksi 2000. Kunnallisvaaleissa 2004 hänet valittiin Vantaan kaupunginvaltuustoon. Essak sai Naisjärjestöjen Keskusliiton Aleksandra-palkinnon vuonna 2006. Hänet valittiin vuonna 2008 ulkoministeri Alexander Stubbin nimittämään ja Jorma Ollilan johtamaan maabrändivaltuuskuntaan. Essak on toiminut vuodesta 2002 kansalaisjärjestö African Caren puheenjohtajana ja vuodesta 2004 Hivpointissa monikulttuurisen työn suunnittelijana.

Essak oli vuosina 1997–2006 naimisissa lindkoskelaisen maanviljelijä Robert Johanssonin kanssa. Heillä on vuonna 1998 syntynyt poika. Lisäksi Essakilla on vuonna 2017 syntyneet kaksoset.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Vuoden nuori muotoilija

**Vuoden nuori muotoilija** on Design Forum Finlandin vuosittain myöntämä palkinto nuorelle suunnittelijalle. Se voidaan myöntää yhdelle tai useammalle henkilöille tai ryhmälle, joka on osoittanut uutta luovaa näkemystä ja osaamista muotoilun alalla. Palkinnon tarkoituksena on kannustaa nuoria muotoilijoita tinkimättömään ja omaleimaiseen työskentelyyn. 

Palkinnon suuruus on 5&nbsp;000 euroa ja siihen liittyy myös palkintonäyttely. Vuonna 2018 palkintoon kuului lisäksi ensimmäistä kertaa residenssijakso Suomen Ranskan instituutin IF Studios -residenssiohjelmassa. Palkintoa on jaettu vuodesta 2000 lähtien.

## Palkitut
* 2000: muotoilijat Harri Koskinen ja Ilkka Suppanen
* 2001: sisustusarkkitehti Karola Sahi ja arkkitehti Eeva Lithovius
* 2002: muotoilija ja puuseppä Tuuli Autio ja muotoilija ja hopeaseppä Pyry Tamminen
* 2005: graafiset suunnittelijat Antti Hinkula ja Teemu Suviala
* 2006: teollinen muotoilija Jukka Korpihete ja kalustemuotoilija Mikko Paakkanen
* 2007: kenkäsuunnittelija Julia Lundsten ja muotoilija Janne Kyttänen
* 2008: muotoilijat Nathalie Lahdenmäki ja Naoto Niidome
* 2009: muotoilijat Terhi Tuominen ja Mikko Laakkonen
* 2010: muotoilijaryhmät Imu ja Aivan!
* 2011: kuvittaja Laura Laine ja vaatesuunnittelija Heikki Salonen
* 2012: muotoilija Linda Bergroth ja luova kollektiivi OK Do
* 2013: muotoilijat Mari Isopahkala ja Iina Vuorivirta
* 2014: kenkäsuunnittelija Minna Parikka
* 2015: muotoilija Pyry Taanila
* 2016: muotoilija, graafinen suunnittelija Laura Väinölä
* 2017: tekstiili- ja pintasuunnittelija Reeta Ek
* 2018: puuseppämestari Antrei Hartikainen
* 2019: muotoilija Laura Väre
* 2020: keraamikko Matias Liimatainen
* 2021: muotoilija Hanna Anonen
* 2022: muotoilija, vaatesuunnittelija Laura Juslin ja arkkitehti Lilli Maunula
* 2023: palkintoa ei jaettu
Lähde

## Lähteet
Hjalliksen kanssa

**Hjalliksen kanssa** (vuodesta 2013 syksyllä **Hjallis**) oli Hjallis Harkimon isännöimä keskusteluohjelma MTV3-kanavalla. Ohjelmassa Harkimo haastattelee talouden ja politiikan vaikuttajia sekä muita julkisuuden henkilöitä.

Ohjelman ensimmäinen tuotantokausi esitettiin 27. tammikuuta – 31. maaliskuuta 2011, toinen 8. maaliskuuta – 10. toukokuuta 2012 ja kolmas 7. maaliskuuta – 9. toukokuuta 2013. Syksyllä alkoi neljäs kausi, joka esitettiin 2. marraskuuta – 21. joulukuuta 2013 ja ohjelman nimeksi vaihdettiin *Hjallis*. Neljännellä kaudella poiketen vieraita on yhden sijasta kolme. Sarjan viides kausi esitettiin 26. syyskuuta – 19. joulukuuta 2014. Kuudes tuotantokausi alkoi 11. maaliskuuta 2016. Kuudennella kaudella joka jaksossa on kaksi vierasta.

## Vieraat
### Ensimmäinen tuotantokausi

### Toinen tuotantokausi

Toisen tuotantokauden keskikatsojamäärä oli 400&nbsp;000. Tuotantokauden ensimmäistä, katsotuinta jaksoa seurasi 700&nbsp;000 katsojaa.

### Kolmas tuotantokausi

### Neljäs tuotantokausi

### Viides tuotantokausi

### Kuudes tuotantokausi

## Lähteet
* http://www.mtv3.fi/hjalliksenkanssa/
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Hjallis-ohjelman verkkosivut
Adolf Joffe

**Adolf Abramovitš Joffe** (, 22. lokakuuta 1883 Simferopol – 17. marraskuuta 1927 Moskova) oli neuvostoliittolainen poliitikko ja valtiomies.

## Elämä

Adolf Joffe syntyi karaiimitaustaiseen kauppiasperheeseen. Hän opiskeli Berliinin yliopiston lääketieteellisessä ja Zürichin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa. Joffe liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen 1890-luvun lopussa, kuului menševikkeihin, työskenteli ulkomailla Lev Trotskin kanssa ja oli karkotettuna Siperiassa.

Vuonna 1917 Joffe liittyi bolševikkipuolueeseen ja toimi Pietarin neuvoston, Venäjän toimeenpanevan keskuskomitean ja Pietarin sotilaallisen vallankumouskomitean jäsenenä. Hänet valittiin myös Perustuslakia säätävän kokouksen edustajaksi.

Vuonna 1918 Joffe osallistui Brest-Litovskin rauhanneuvotteluihin ja toimi Neuvosto-Venäjän suurlähettiläänä Berliinissä. Vuonna 1919 hän oli Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan maanpuolustusneuvoston jäsen ja valtionkontrollin kansankomissaari. Vuonna 1920 hän osallistui Viron, Latvian, Liettuan ja Puolan kanssa käytyihin rauhanneuvotteluihin. Vuonna 1921 Joffe työskenteli Keski-Aasiassa ja myöhemmin suurlähettiläänä Kiinassa ja Itävallassa. Vuosina 1925–1927 hän toimi yhtenä trotskilaisen puolueopposition johtajista. Vakavasti sairaana hän teki itsemurhan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
CAB Madeira

**CAB Madeira** on madeiralainen koripalloseura Funchalista.

## Historia
Seura perustettiin vuonna 1979, jolloin kaveripiiri päätti aloittaa harjoitteluseuran. Pian toiminta kuitenkin laajeni valtakunnalliseksi ja vuonna 1986 seuran naisten joukkue nousi valtakunnalliseen sarjaan. Vuonna 1989 CAB aloitti miesjoukkueen toiminnan ja vuonna 1997 se nousi pääsarjaan. Ensimmäistä kertaa joukkue osallistui miehissä eurosarjoihin kaudella 1999–2000, jolloin CAB pelasi Korać Cupissa. Vuonna 2003 joukkue pelasi maansa cup-finaalissa. Vuosina 2002–2006 seura osallistui EuroCup Challengeen. Kaudella 2008–2009 CAB selviytyi maassaan välieriin asti, mikä on seuran miesjoukkueen historian paras saavutus kotimaan sarjassa.

Seuran naisten joukkue voitti maan mestaruuden vuonna 2006, jonka lisäksi se on osallistunut naisten EuroCupiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut
Pyöräily kesäolympialaisissa 1952 – miesten tandem

Helsingin olympiakisojen miesten kahden kilometrin tandemajoon osallistui 14 paria eli 28 pyöräilijää. Kilpailu käytiin 28.–31. heinäkuuta 1952 Helsingin Velodromilla. Kilpailu oli pudotuskilpailu, jossa voittajat jatkoivat suoraan ja lisäksi ensimmäisen kierroksen hävinneet saivat keräilyerien kautta mahdollisuuden päästä kahdeksan parhaan joukkoon.

## Pudotuskilpailu

Ranska joutui luovuttamaan välieräajon Etelä-Afrikkaa ja pronssiajon Italiaa vastaan Le Normandin loukkaannuttua ja jouduttua sairaalaan aiemmin samana päivänä eräajossa sattuneen onnettomuuden vuoksi.

**Keräilyerien tulokset**

*1. erä: 1) Belgia 11,5  2) Suomi
*2. erä: 1) Sveitsi 11,0  2) Itävalta
*3. erä: 1) Unkari 11,3  2) Japani 3) Yhdysvallat
*Keräilyfinaali: 1) Unkari 11,4  2) Sveitsi 3) Belgia – Unkari jatkoi kahdeksan parhaan joukkoon.

## Lopulliset sijoitukset

## Lähteet
* Tulokset englanniksi
Krasin

**Krasin** voi tarkoittaa seuraavia:

* Juri Krasin (s. 1929), neuvostoliittolainen yhteiskuntatieteilijä
* Leonid Krasin (1870–1926), venäläinen poliitikko
* Krasin, vuonna 1917 valmistunut venäläinen jäänmurtaja
* Krasin, vuonna 1976 valmistunut venäläinen jäänmurtaja
Stala & SO.

**Stala & SO.** on Stalan (Sampsa Astala) ja Nick Goren vuonna 1997 perustama suomalainen glam rock -yhtye. Yhtye osallistui Suomen euroviisukarsintaan 2011 kappaleella "Pamela" päästen finaaliin. Finaalissa yhtyettä vahvisti vieraileva kosketinsoittaja Jani Wilund, joka myös soittaa useassa kappaleessa Stala & SO:n levyillä.

Yhtyeen debyyttialbumilla *[[It Is So.]]* (2011) vierailevat muun muassa Lacu Lahtinen (Popeda) ja Twist Twist Erkinharju (Los Bastardos Finlandeses).

Tällä hetkellä yhtye on tauolla Astalan keskittyessä suomenkieliseen soolotuotantoonsa. Lisäksi yhtyeellä on ollut vaikeuksia myydä itseään keikoille.

## Biografia

### It Is So. (2011)

Japanilainen levy-yhtiö King Records julkaisi ''It Is So.'' -albumin Japanissa ja Kaukoidässä 24. elokuuta 2011 ja 16. syyskuuta se julkaistiin laajemmin myös Euroopan mantereella. Euroopan ja Etelä-Amerikan jakelun ja promotoimisen yhteistyökumppaniksi tuli saksalainen Music Buy Mail.

*Gimme Five* -EP julkaistiin 14. syyskuuta 2011. EP julkaistiin muualla Euroopassa  maaliskuun 2011 aikana. Euroopan versiossa on neljä akustista coverkappaletta sekä yhtyeen yhden uuden oman kappaleen. Samaan aikaan levyn julkaisun kanssa yhtye lähti ensimmäiselle Euroopan kiertueelleen. 

### Play Another Round (2013)

Uusi albumi, *Play Another Round* julkaistiin 22. helmikuuta 2013. Levyn ensimmäinen single "Rock Until I'm Done"  julkaistiin 7. marraskuuta 2012. Singlen on miksannut yhdysvaltalainen Beau Hill. Yhtye on jatkanut yhteistyötä Beau Hillin kanssa myös tällä albumilla. 

Helmikuun alussa julkaistiin toinen single, "The Boys Are Having Fun" sekä musiikkivideo samasta kappaleesta.
Uuden levyn julkaisukeikka oli 22. helmikuuta, jolloin myös yhtyeen Play Another Round Finland -kiertue alkoi. 

## Kokoonpanot

### Nykyinen kokoonpano
* Stala – laulu
* Nick Gore – basso, taustalaulu
* Sami J. – soolokitara, taustalaulu
* Pate Vaughn – rytmikitara, taustalaulu
* Hank (Henkka Mannio) – rummut

### Entiset jäsenet
* Sampo Leksis – kitara (1997)
* Sir Mikko – rummut (1998)
* Haza – kitara (1998)
* Gröne – kitara (1999)
* Pale – kitara (2001)
* Gregorius "Renska" Primorsk – rummut

## Diskografia
### Studioalbumit
* 
* 
* 

### EP:t
* 
* 
* 

### Singlet
* ”Everything for Money (2010, promo)
* ”Life Goes On” (2012)
* ”Rock Until I’m Done” (2012)
* ”The Boys Are Having Fun” (2013)
* ”Naughty or Nice” (2013)
* ”When the Night Falls” (2015)

### Musiikkivideot
* ”Boys Are Having Fun” (2013)
* ”Hey What´s Going On?” (2011)
* ”Bye Bye” (2011)
* ”Got to Believe”
* ”One Nite Stand”

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Yhtyeen virallinen kotisivu
Jeff Palmer

**Jeff Palmer** (oikealta nimeltään **David Zuloaga**) (s. 27. maaliskuuta 1975) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä, joka on esiintynyt sekä pornografisissa elokuvissa että pornolehdissä. 

David Zuloaga syntyi Los Angelesissa, mutta varttui Mendozassa, Argentiinassa evankelis-luterilaisten vanhempien kasvattamana. 14-vuotiaana Palmer näki ensimmäistä kertaa pornografista materiaalia, mikä lisäsi hänen kiinnostustaan pornonäyttelijän ammattia kohtaan.

Zuloaga lähti kotoaan 16-vuotiaana ja muutti Brasiliaan. Siellä vietetyn vuoden jälkeen hän siirtyi Eurooppaan, missä hän koki ensimmäisen homoseksuaalisen kokemuksensa ystävänsä kanssa. Hän työskenteli jonkin aikaa Amsterdamissa prostituoituna. 19-vuotiaana Palmer muutti Miamiin ja esiintyi debyyttielokuvassaan Falcon Studiosilta.  

Vuonna 1997 Palmer diagnosoitiin HIV-positiiviseksi.

Palmer on myös tunnettu popmusiikin saralla. Ensimmäinen singlekappale "Conectando" julkaistiin vuonna 1999.

## Lähteet
Adolf Hamilton

**Adolf Ludvig Knut Hamilton** (30. lokakuuta 1882 – 22. helmikuuta 1919) oli ruotsalainen kreivi ja upseeri. Suomen sisällissodan aikana hän toimi Pietarsaaren tykistökoulun johtajana. Yhdessä V. P. Nenosen kanssa hänellä oli keskeinen rooli Suomen tykistön luomisessa.

## Ura
Hamiltonin isä oli kreivi ja poliitikko Hugo Hamilton. Hänen puolisonsa oli Ebba Maria Augusta Mörner af Morland. Ruotsissa Adolf Hamilton oli kapteeni Svean tykistörykmentin (*Svea artilleriregemente*) reservissä. Helmikuussa 1918 hän matkusti Suomeen ottamaan osaa Suomen sisällissotaan. Hamilton toimi Pietarsaaressa toimineen valkoisten tykistökoulun päällikkönä. Hän osallistui myös Tampereen taisteluun.

Hamilton kuoli keuhkotulehdukseen 36-vuotiaana helmikuussa 1919.

## Osallisuus Pietarsaaren tapahtumiin

Adolf Hamiltonin toimiessa Pietarsaaren tykistökoulun päällikkönä paikallinen suojeluskunta järjesti Pietarsaaren kaupunginhotellissa 28. helmikuuta ja 1. maaliskuuta 1918 juhlat kaupunkiin saapuneiden 97 tykistöjääkärin kunniaksi. Ennen juhlien alkua jääkärien edustajat olivat sopineet Adolf Hamiltonin kanssa tykistön tulevasta organisoimisesta. 

Juhlien toisena päivänä niiden jatkuessa iltamyöhään humaltuneet osanottajat päättivät aloittaa oikeudenkäynnin kaupungin raatihuoneen putkassa sisällissodan alusta saakka vangittuina olleita kuutta suomenkielisen työväenyhdistyksen johtohenkilöä vastaan. Kun vangit oli haettu hotelliin ja "oikeudenkäyntiä" oltiin aloittamassa, paikalla ollut insinööri, varatuomari ja Vaasan läänin lääninsihteeri Johannes Jääskeläinen esitti vastalauseensa toteamalla, että oikeudenkäynti on vastoin Suomen lakia ja että seurue ei ole sopivassa kunnossa jakamaan oikeutta. Tämän seurauksena Jääskeläinen joutui itse syytettyjen joukkoon. Jääskeläistä ja työväenyhdistyksen johtohenkilöitä syytettiin siitä, että he olivat suunnitelleet tykistökoulun räjäyttämistä. 

Yhteensä seitsemän henkilön kuolemantuomion allekirjoitti kreivi Adolf Hamilton, ja se pantiin täytäntöön heti samana yönä. Tuomitut, joita epäiltiin ammuttiin Strengbergin tupakkatehtaan seinää vasten, minkä jälkeen ruumiit vietiin kasaan työväentalon portaiden eteen. 

Adolf Hamilton kirjoitti kirjeessä isälleen: ...kauan pelätty tihutyö ammusvarastoani vastaan oli kaikesta päättäen tulossa. Klo 1 kokoontui kenttäoikeus ja klo 3 oli kaikki ohi. En olisi koskaan uskonut, että pystyisin niin kepeällä kädellä allekirjoittamaan ja toteuttamaan elämäni ensimmäiset kuolemantuomiot.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* Marjatta Cronvall: Seitsemäs mies, toimittaneet Emilia Cronvall ja Janne Mäkelä. Edita Prima Oy
Reimar Lüst

**Reimar Lüst** (25. maaliskuuta 1923 Barmen, Saksa – 31. maaliskuuta 2020) oli saksalainen tähtitieteilijä ja Euroopan avaruusjärjestön entinen pääjohtaja.

Lüst syntyi papin pojaksi. Hän kävi keskikoulua ja lukiota vuodet 1933–1941 Wilhelmsgymnasium Kasselissa ja Humanistische Gymnasiumissa Kasselissa. Toisen maailmansodan aikana hän oli Saksan laivastoon kuuluneen sukellusveneen luutnantin arvoinen konepäällikkö. Vuodet 1943–1946 hän oli sotavankina Yhdysvalloissa Texasissa ja Englannissa. 
 
Lüst opiskeli vuodet 1946–1949 fysiikkaa Johann Wolfgang Goethe-Universität -yliopistossa Frankfurt am Mainissa. Hän väitteli vuonna 1951 teoreettisesta fysiikasta. Hän toimi Göttingenissä sijaitsevassa Max Planck -instituutissa. Vuodet 1955–1956 hän oli Fulbright-stipendiaattina Enrico Fermi Institutessa Chicagossa ja Princetonin yliopistossa. Vuonna 1959 hän alkoi opettaa Ludwig-Maximilians-Universität-yliopistossa Münchenissä.

Hän toimi vierailevana professorina New Yorkin yliopistossa (1959) ja Massachusetts Institute of Technologyssa (1961) sekä California Institute of Technologyssä (1962).

Lüst toimi teknisenä johtajana Euroopan avaruusjärjestön edeltäjäorganisaatiossa ESRO:ssa vuodet 1962–1964 ja ESRO:n johtokunnan varapuheenjohtajana vuodet 1968–1970. Vuodet 1963–1972 Lüst oli Max-Planck-Institut für extraterrestrische Physik -yksikön johtaja.

Lüst toimi eräiden saksalaisten yliopistojen johtokunnissa 1960-luvun puolivälistä alkaen. Hän oli vastaavassa tehtävässä 1970-luvulta 1990-luvun loppuun saksalaisessa avaruusteollisuudessa.

Hän toimi Euroopan avaruusjärjestön pääjohtajana vuodet 1984–1990.

Hän oli Academia Europæan jäsen vuodesta 1989.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* *Hydrodynamik*. Bibliographisches Institut, 1978, 
* *Künstliche Wolken – ein Mittel der Weltraumforschung* in: *Jahrbuch der Max-Planck-Gesellschaft*. 1968, S. 150–172
* *[http://books.google.de/books?id=ZnHDZH8ROz4C Der Wissenschaftsmacher. Reimar Lüst im Gespräch mit Paul Nolte]*. C. H. Beck, München 2008
* Angela Grosse: Der Willy Brandt der Wissenschaft – Artikkeli Hamburger Abendblattissa 25.3.2008, vrt. Der Wissenschaftsmacher, DZ'', 27.3.2008
* Reimar Lüst Max-Planck-Gesellschaftin sivustolla  
* Prof. Roland Zdeněk Bulirsch: Reimar Lüst – Leben und Werk
Sarjari

***Sarjari*** on suomalainen sarjakuvalehti, jossa julkaistaan kotimaisten piirtäjien sarjakuvia. Sitä kustantaa Tampereen Sarjakuvaseura ry. Lehden pitkäaikainen päätoimittaja on Pekka A. Manninen. Vuonna 1981 ilmestymisensä aloittanutta lehteä julkaistaan 3–4 numeroa vuodessa. Lehti on mustavalkoinen, ja sen numerot käsittelevät aina jotakin tiettyä teemaa.

## Aiheesta muualla
* ''Sarjari'' Tampereen Sarjakuvaseura Ry:n sivuilla
Tarja Tornaeus

**Tarja Tornaeus** (o.s. **Kilpeläinen**, ent. **Raninen**, s. 1958) on suomalainen tietokirjailija. Hän valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 1982 ja filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1996. Tornaeus on työskennellyt järjestöissä tiedottajana ja mainostoimistoissa copywriterina. Vuonna 1995 hän perusti oman viestintätoimistonsa Texthousen, jonka toimialoina ovat yritysviestintä, tekstisuunnittelu ja käännöstyöt. 2000-luvulla Tornaeus on erikoistunut oppi- ja tietokirjojen käsikirjoittamiseen ja toimittamiseen. 

Vuonna 2010 ilmestyi Tornaeuksen (nimellä Tarja Raninen) kirjoittama ja toimittama tietoteos *Paperitehtaan kasvattama kylä*, joka kertoo lasten ja nuorten elämästä Myllykosken paperitehdaspaikkakunnalla 1960- ja 1970-luvuilla.

Vuonna 2013 Tornaeus perusti Reuna-kustantamon.

## Teokset
*Paperitehtaan kasvattama kylä, Myllykosken kotiseutyhdistys, 2010
*Soivia kohtaamisia [toimittajat: Laura Huhtinen-Hildén, Tarja Raninen, Tuire Ranta-Meyer ; valokuvat: Teemu Malva, Heidi Söderholm]. Metropolia ammattikorkeakoulu, kulttuuri ja luova ala, 2010
*Tarja Raninen, Riitta Kittilä, Heti hätiin, WSOY, 2009.
*Mathildan muodonmuutos : kansalais- ja vapaaehtoistoiminnan uudet kasvot, Anna Raninen, Tarja Raninen, Ilpo Toni, Göran Tornaeus. Helsinki : Sosiaali- ja terveysjärjestöjen yhteistyöyhdistys YTY : WSOY Oppimateriaalit, 2008.
*Jukka-Pekka Asikainen, Tarja Raninen, Mainosvalokuvauksen ABC, WSOY, 2005.
*Tarja Raninen, Jaana Rautio, Mainonnan ABC : harjoituksia, WSOY, 2004
*Tarja Raninen, Jaana Rautio, Mainonnan ABC : vastauksia, WSOY, 2004 
*Tarja Raninen, Jaana Rautio, Mainonnan ABC : käsikirja, WSOY, 2003.
* 

## Lähteet
Luettelo Euroopan avaruusjärjestön pääjohtajista

Tämä on luettelo Euroopan avaruusjärjestön ja sitä edeltäneiden länsieurooppalaisten avaruusorganisaatioiden ESROn ja ELDOn pääjohtajista. 
 
## ELDOn johto

## ESROn johto

## ESAn johto

## Lähteet
Henri (albumi)

__NOTOC__

**Henri** on rap-artisti Julma-Henrin ja rap-tuottaja RPK:n 16. helmikuuta 2011 julkaistu studioalbumi. Sen julkaisi Mörssi -levy-yhtiö. *Henri* nousi ilmestyttyään Suomen viralliselle listalle sijalle 23 ja pysyi listalla yhteensä kaksi viikkoa.

## Taustaa
Albumi sisältää yhteensä 17 kappaletta, joista kuusi on myös Julma-Henrin ja RPK:n edellisellä julkaisulla *[[Kutsu EP]]:llä* (2010). Albumin ensimmäinen näytekappale ”Ongelma ristii kädet” julkaistiin heinäkuussa 2010 ja toinen ”Jumala on kuollu” marraskuussa 2010. Kappaleesta ”Kutsu” on myös kuvattu Otto Byströmin ja Ristomatti Myllylahden ohjaama musiikkivideo. Kappaleesta ”Pala” julkaistiin musiikkivideo helmikuussa 2011.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Redrum-187: 
* Rumba: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ”Kutsu” -musiikkivideo YouTubessa
* ”Pala” -musiikkivideo YouTubessa
* Julma-Henrin haastattelu Redrum-187 -sivustolla, 2011
Insuliinivaste

**Insuliinivaste** määrittää insuliinin tarpeen muun muassa aikuisiän diabeteksen hoidossa.  

## Lähteet
Elintarviketeollisuusliitto

**Elintarviketeollisuusliitto** ry (**ETL**) on elintarviketeollisuuden elinkeino- ja työmarkkinapoliittinen edunvalvontajärjestö, jonka tehtävänä on luoda Suomessa toimiville alan yrityksille kilpailukykyiset kasvun mahdollistavat toimintaedellytykset. Liitolla on 260 jäsenyritystä.

Liiton jäsenistä noin 75 prosenttia on pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Liiton hallituksen puheenjohtaja on Valion toimitusjohtaja Annikka Hurme.

## Muu toiminta
ETL:n järjestämä Elintarvikepäivä on alan suurin koulutustapahtuma ammattilaisille. Tapahtuma järjestetään Elintarvikkeiden Tutkimussäätiön nimissä, ja sen tuotolla tuetaan tutkimusta ja jatko-opintoja. Myös
ETL:n vuosittain järjestämä Tähtiteko-kilpailu palkitsee vuoden vaikuttavimman elintarvikealalla tehdyn teon. Aiemmin kilpailu tunnettiin nimellä Vuoden Suomalainen Elintarvike, joka nosti esiin Suomessa kehitettyjä ja valmistettuja innovatiivisia tuoteuutuuksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Elintarviketeollisuusliiton kotisivut
*ETL Twitterissä
Yesterdays (albumi)

**Yesterdays** on englantilaisen progressiivista rockia esittävän Yes-yhtyeen ensimmäinen kokoelma-albumi vuodelta 1975. Levyn on kustantanut New Yorkissa toimiva levy-yhtiö Atlantic Recording Corporation. Yhtiö on osa Warner Communicationsia.

Kappaleet ovat Yesin albumeilta *[[Yes (albumi)|Yes]]* (1969) ja *[[Time and a Word]]* (1970) sekä Atlantic Recordsin julkaisemalta eri tekijöiden kokoelmalta *[[The Age of Atlantic]]* (1972).

Alkuperäisen LP:n levykannen kuvat on suunnitellut ja toteuttanut Roger Dean. Mukana ovat olleet myös Mike Allison ja Mansell Litho. Painatustyö on tehty Yhdysvalloissa.

LP-levyn suojakuoressa on yhtyeen jäsenten kuvat, mukaan lukien rumpali Alan White, joka ei kuitenkaan ollut vielä kappaleiden tekoaikoina yhtyeessä mukana.

## Kappaleet

**A-puoli**

# 
#
#
#

**B-puoli**

#
#
#
#

Kappaleiden sovitus on Yesin käsialaa. *[[Time and a Word]]* -albumilta peräisin olevien kappaleiden orkestroinnissa on ollut mukana myös Tony Cox. Julkaisijat ovat Cotillion, BMI / Yessongs, ASCAP paitsi avauskappaleen osalta Paul Simon, BMI.

## Kokoonpano
Kappaleet "Looking Around" ja "Survival" ovat Yesin ensimmäiseltä albumilta *[[Yes (albumi)|Yes]]*, joka julkaistiin marraskuussa 1969. Tuottajina ovat toimineet Paul Clay ja Yes sekä äänittäjänä Gerald Chevin.

Kokoonpano:
* Jon Anderson: laulu
* Chris Squire: basso, laulu
* Peter Banks: kitara, laulu
* Tony Kaye: urut
* Bill Bruford: rummut

Kappaleet "Time and a Word", "Sweet Dreams", "Then" ja "Astral Traveller" ovat Yesin toiselta albumilta *Time and a Word*, joka julkaistiin heinäkuussa 1970. "Dear Father" on peräisin samoista äänityssessioista. Tuottajina ovat toimineet Tony Colton ja Yes sekä äänittäjänä Eddie Offord. Kappaleet "Sweet Dreams" ja "Dear Father" julkaistiin myös samalla singlellä.

Kokoonpano:
* Jon Anderson: laulu
* Chris Squire: basso, laulu
* Peter Banks: kitara, laulu (ei kappaleella "Then")
* Tony Kaye: urut
* Bill Bruford: rummut

Aloituskappale "America" on albumilta *[[The Age of Atlantic]]*, joka julkaistiin heinäkuussa 1972. Tuottajina ovat toimineet Yes ja Eddie Offord. 

Kokoonpano:
* Jon Anderson: laulu,
* Chris Squire: basso, laulu
* Steve Howe: kitara, laulu
* Rick Wakeman: kosketinsoittimet
* Bill Bruford: rummut

## Lähteet

* Yes LP *Yesterdays* (Atlantic SD 18103, 1974)

### Viitteet
Aimo Pere

**Aimo Pere** (14. kesäkuuta 1921 Laitila – 14. elokuuta 2010 Espoo) oli suomalainen konetekniikan diplomi-insinööri ja oppikirjailija.

Aimo Pere valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1948. Pere toimi Teknillisen korkeakoulun koneenpiirustuksen opettajana 1940-luvun lopulta 1980-luvulle saakka. Hänen varsinainen päätyönsä oli Valtionrautateillä suunnittelu- ja esimiestehtävissä. Hän toimi myös pitkään Suomen standardisoimisliiton piirustuskomitean puheenjohtajana. Opettajana Pere oli tiukka ja vaativa.

Opiskeluaikana Aimo Pere havaitsi kunnollisen opiskelumateriaalin puutteen, sillä palopommi oli tuhonnut Teknillisen korkeakoulun kirjaston. Pere otti tehtäväkseen laatia kunnollisen ja kohtuuhintaisen oppikirjan koneenpiirustuksesta. Pere on tunnettu juuri näistä koneenpiirustusta käsittelevistä oppikirjoistaan, jotka ovat laajasti käytössä suomalaisissa tekniikan alan oppilaitoksissa. Oppikirjojen päivittämistä jatkaa hänen perillistensä vetämä kustannusyhtiö.

## Lähteet
Nikolai Popov

**Nikolai Pavlovitš Popov** (), kirjailijanimeltään **Žugyľ** (, suomeksi ”surullinen, ikävä”; 6. joulukuuta 1901 Ust-Sysolsk – 9. toukokuuta 1971) oli komilainen kirjailija.

Nikolai Popov opiskeli Ust-Sysolskin opettajaseminaarissa ja osallistui Venäjän sisällissotaan. Hän liittyi NKP:hen vuonna 1924, työskenteli puoluetehtävissä ja toimittajana. Hänen pääteoksiaan ovat vallankumousta edeltävää komilaista maaseutua kuvaavat näytelmät *Kodi myža?* (”Kenen on syy?”, 1923), *Olyštan da musa loö* (”Kunhan elät, niin totut”, 1923) ja *Čurka Nina* (”Äpärä-Nina”, 1928). 

Popov oli perustamassa Komin proletaarikirjailijoiden yhdistystä ja kuului Neuvostoliiton kirjailijaliittoon vuodesta 1934. Hänet vangittiin vuonna 1937 ja vapautettiin Stalinin kuoltua. 1950- ja 1960-luvuilla hän kirjoitti kertomuksia, kuvauksia ja näytelmiä. Vuonna 1967 hänet palkittiin Punaisen tähden kunniamerkillä.

## Aiheesta muualla
* Nikolai Popovin lyhyt elämäkerta ja teoksia  (komiksi), 
* Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Nikolai Popov
Sähköteknillinen koulu

**Sähköteknillinen Koulu** (lyh. *SähkötK*) oli Riihimäellä ja pääkaupunkiseudulla sijainnut Suomen puolustusvoimien tutka-alan tekniikan sotilasopetuslaitos. Koulu lakkautettiin 1. tammikuuta 2003 ja se toiminnat siirrettiin samaan aikaan perustettuun Viesti- ja sähkötekniseen kouluun. Viestikoulu lakkautettiin samalla päivämäärällä ja senkin toiminnat siirrettiin Viesti- ja sähkötekniseen kouluun.

Sähköteknillinen Koulu itsenäistyi 1. maaliskuuta 1953. Koulu toimi tuolloin Helsingin Kruununhaassa. Koulu siirtyi Stensvikiin eli Kivenlahteen Espooseen 5. marraskuuta 1956, entisen Espoonlahden rajavartioaseman tiloihin, Porkkalan vuokra-alueen luovutuksen aikaan. Sen osia toimi myös Porkkalan varuskunnassa, todennäköisesti Porkkalanniemellä. Riihimäelle koulu muutti syksyllä 1959. Koulun koeosasto jäi Stensvikiin ja itsenäistyi sittemmin Sähköteknilliseksi tutkimuslaitokseksi.

## Perinteitä ja historia
Koulun perinteet on vahvistettu alkamaan ensimmäisen tutkakurssin alkamisesta 1. tammikuuta 1948.

Oman lipun koulu sai 1. huhtikuuta 1968. Lippu on nykyään Sotamuseon kokoelmissa.

Koululle vahvistettiin omat kauluslaatat 1982. Laattoja käytti vielä Viesti- ja sähkötenisessä koulussa elektroniikka-alan henkilöstö, kunnes Viestirykmentin silloinen komentaja kielsi niiden käytön vuonna 2004.
 
Tutkaristi jaettiin ensimmäisen kerran 1979. Tutkaristin tunnuslause on "Non robore, sed scientia". Tutkaristi otettiin uuden Viesti- ja Sähköteknisen Koulun perinneristiksi 2003, tosin nimettynä Tutkamiesristiksi.

Koulun aikaisempi nimi oli Puolustusvoimien Tutkakorjaamo vuoteen 28. helmikuuta 1955 saakka.

## Johtajat
Koulun johdossa toimivat seuraavat henkilöt:

* majuri/everstiluutnantti Teemu Ruuskanen, 1.3.-31.12.2002
* everstiluutnantti Sakari Ahvenainen, 1.1.1998-31.12.2001
* komentajakapteeni Jukka Sutinen, 1.10.-31.12.1997 
* everstiluutnantti Alssi Niskanen, 1.2.1994-30.9.1997
* everstiluutnantti Jouko Viitanen, 1.4.1986-31.12.1993
* everstiluutnantti Matti Savikko, 1.1.1981-31.3.1986
* everstiluutnantti Matti Haapalinna, 1.8.1977-31.12.1981
* everstiluutnantti Erkki Palmujoki, 1.10.1976-31.7.1977
* majuri (evl 1.3.76 alk) Matti Haapalinna, 30.9.1974-30.9.1976
* majuri Arto Aremo, 12.9.1969-30.9.1974
* majuri Aimo Heinaro, 18.2.1965-12.9.1969
* majuri Reijo Kurkela, 5.7.1963-18.2.1965
* majuri Leevi K. J. Uusipaikka, 4.12.1957-5.7.1963
* majuri Paavo Linnola, 16.4.1957-4.12.1959
* majuri Eero Veranen, 15.7.1955-1.3.1957

## Katso myös
* Tutkamieskilta
* Riihimäen varuskunta

## Lähteet
* Heinonen, Heikki E.: *Sähkötkoo 50 – tutka suomessa 55 vuotta – Sähköteknillinen koulu 50 vuotta – Tutkamieskilta 25 vuotta*. Tutkamieskilta ry, 1998. .
IC 10

**IC 10** on epäsäännöllinen galaksi, joka sijaitsee Kassiopeian tähdistössä. Sen löysi Lewis A. Swift vuonna 1887, tosin kohteen ajateltiin sijaitsevan omassa galaksissamme vuoteen 1935 asti. Pian ehdotettiin, että se olisi yksi Paikallisen ryhmän galakseista, mutta sen sijainti säilyi vuosikymmeniä epävarmana, kunnes tieto varmistettiin vuonna 1996. IC 10:n ja Andromedan galaksin välimatka on suunnilleen sama kuin Andromedan ja Kolmion galaksin. IC 10 etääntyy Linnunradasta 350 kilometrin sekuntivauhtia. IC 10 on myös Paikallisen ryhmän ainut tunnettu tähtiryöppygalaksi. IC 10 sijaitsee 4,200,000 valovuoden päässä Maasta.

## Katso myös
*Kassiopeia (tähdistö)

## Lähteet
Ryhmän 9 alkuaine

**Ryhmän 9 alkuaineella** tarkoitetaan alkuainetta, joka kuuluu jaksollisen järjestelmän yhdeksänteen ryhmään. Ryhmän 9 alkuaineita ovat koboltti, rodium, iridium ja meitnerium. Kaikki ryhmän 9 jäsenet ovat siirtymämetalleja. Niistä rodium ja iridium ovat jalometalleja ja ne luetaan platinametallien ryhmään.

Yhtä ryhmän 9 alkuaineista, meitneriumia, ei esiinny luonnossa ja sitä on valmistettu vain laboratoriossa.

## Katso myös
* Ryhmän 8 alkuaine
* Ryhmän 10 alkuaine
NYIA

**NYIA** oli puolalainen grindcore-musiikkia soittanut superyhtye, joka toimi vuosina 1999–2008.

## Kokoonpano
**Viimeinen tunnettu kokoonpano**
* Jakub Leonowicz – laulu (vuoteen 2008)
* Szymon Czech – kitara (1999–2008)
* Bartek Rogalewicz – kitara (vuoteen 2008)
* Maciej Banaszewski – bassokitara (vuoteen 2008)
* Wojciech Szymanski – rummut (1999–2008)

**Entiset jäsenet**
* Bogdan Kondracki – laulu
* Michal "Mike" Pawluc – laulu
* Tomasz "Jungi" Bardega – laulu
* Jarosław Łabieniec – kitara
* Piotr Bartczak – bassokitara
* Svierszcz – bassokitara, laulu

## Diskografia
;Studioalbumit
* 
* 

;Split-albumit
* 

;Demot
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Jan Nepomnjaštši

**Jan Aleksandrovitš Nepomnjaštši** (; s. 14. heinäkuuta 1990 Brjansk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen shakin suurmestari.

## Elämä ja ura
Nepomnjaštši syntyi Brjanskissa Moskovasta 400 kilometriä lounaaseen ja oppi shakin nelivuotiaana. Hän voitti vuosina 2000–2002 kolme Euroopan-mestaruutta juniorisarjoissa ja vuonna 2002 myös 12-vuotiaiden maailmanmestaruuden.

Nepomnjaštši nosti vahvuuslukunsa 2400:aan vuonna 2003, 2500:aan vuonna 2005 ja 2600:aan vuonna 2007. Hän sai kansainvälisen mestarin arvonimen vuonna 2004 ja suurmestarin arvonimen vuonna 2007. Hän nousi maailman 100 vahvimman pelaajan listalle 18-vuotiaana vuonna 2008.

Nepomnjaštši voitti ensimmäisen Venäjän-mestaruutensa vuonna 2010 ja toisen 10 vuotta myöhemmin. Vuonna 2010 Nepomnjaštši voitti  myös Euroopan-mestaruuden ja nosti vahvuuslukunsa 2700:aan.

Nepomnjaštši on urallaan voittanut useita suuria turnauksia. Vuosina 2020–2021 hän voitti MM-ehdokasturnauksen ja pääsi maailmanmestaruusotteluun, jonka hän hävisi hallitsevalle mestarille Magnus Carlsenille. Nepomnjaštši voitti myös vuoden 2022 ehdokasturnauksen, ja kun Carlsen luopui mestaruudesta, Nepomnjaštši pelasi maailmanmestaruudesta kiinalaista Ding Lireniä vastaan huhtikuussa 2023. Nepomnjaštši hävisi 7–7-tulokseen päättyneen ottelun nopean shakin jatkopeleissä.

Parhaimmillaan Nepomnjaštši on ollut shakin maailmanlistalla sijalla 2, ja hänen vahvuuslukuennätyksensä on 2795. Hän pelaa avaussiirtonaan yleensä 1.e4, ja hänen pelityylinsä on hyökkäävä. Nepomnjaštši on vahva myös pikapelissä ja nopeassa shakissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Googie-arkkitehtuuri

**Googie-arkkitehtuuri**, tunnetaan Yhdysvalloissa myös nimityksillä **populuxe** ja **Doo-Wop**, on futuristista arkkitehtuuria, johon vaikuttivat sen alkuaikana 1930-luvulla autot ja 1950-luvulta lähtien avaruustekniikka ja ydintekniikka. Tyylin katsotaan toden teolla alkaneen 1940-luvun lopussa Etelä-Kaliforniassa, ja se jatkui 1960-luvun puoliväliin, jolloin toisen maailmansodan jälkeistä teknologiavillitystä vastaan nousi reaktio. Kaliforniassa sen muotokieltä käytettiin avaruusaiheiseen mainontaan ruokaloissa, motelleissa ja keilaradoilla. Eero Saarisen TWA Flight Center -lentoasemarakennus on tämän tyylin vakavimpia edustajia.

Googie-tyyli esiintyy katon ja muiden rakenteiden kaarevina muotoina sekä lasin, teräksen ja neonvalojen runsaana käyttönä. Googie toi suunnitteluun lentävät lautaset, atomit, paraabelit jne. Suomessa Espoon Haukilahden vesitorni edustaa tätä tyyliä. Tyylin nostatus muodiksi Yhdysvalloissa oli yhteydessä avaruuskilpaan liittyvään propagandaan. 

Arkkitehti John Lautner suunnitteli vuonna 1949 Googies-kahvilan Los Angelesiin Sunset Boulevardin ja Crescent Heights-kadun risteykseen, rakennus purettiin vuonna 1989. Toimittaja Douglas Haskell lausui "House and Home" -lehdessä kahvilasta 1950-luvun alussa: "This is Googie architecture." Termi sai siitä alkunsa.

 

 

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* *Learning from Las Vegas*, by Robert Venturi 1972 ()
* *Googie: Fifties Coffee Shop Architecture* by Alan Hess, 1986 ()
* *Populuxe: the Look and Life of Midcentury America* by Thomas Hine, 1986 ()
* *LA Lost and Found: An Architectural History of Los Angeles* by Sam Hall Kaplan 1987 Pages 145-155
* *Southern California in the 50s* by Charles Phoenix 2001
* *Los Angeles Neon* by Nathan Marsak and Nigel Cox 2002
* *Mimo: Miami Modern Revealed* by Eric P. Nash and Randall C. Robinson, Jr. 2004
* *The Leisure Architecture of Wayne McAllister* by Chris Nichols, 2007 ()

## Aiheesta muualla

* Lotta Living , an online Community for fans of Googie architecture (and the message board for the LAC Modern Committee and Recent Past PReservation Network
* Recent Past Preservation Network 
* DOCOMOMO, Dutch-founded **DO**cumentation and **CO**nservation of buildings, sites and neighborhoods of the **MO**dern **MO**vement
* John Lautner Foundation, Googie architect site
Posse cut

**Posse cut** eli **possebiisi** on hip hop -kappale, jolla räppää neljä tai useampia rap-artisteja. 

## Tunnettuja possebiisejä
### Ulkomaalaisia
* A Tribe Called Quest - "Scenario"
* DJ Khaled mukana Rick Ross, Busta Rhymes, Jadakiss, Fat Joe, Diddy, Nicki Minaj, Fabolous, Swizz Beatz & T-Pain - "All I Do is Win (Remix)"
* Drake mukana Kanye West, Lil Wayne & Eminem: "Forever"
* Kanye West mukana Bon Iver, Rick Ross, Jay-Z & Nicki Minaj: "Monster"
* Marley Marl mukana Masta Ace, Craig G, Kool G Rap & Big Daddy Kane & Kool G Rap: "The Symphony"
* Sway & King Tech mukana RZA, Eminem, Tech N9ne, Xzibit, Pharoahe Monch, Kool G Rap, Jayo Felony, Chino XL & KRS-One: "The Anthem"
* T.I. mukana Kanye West, Lil Wayne & Jay-Z: "Swagga Like Us"

### Suomalaisia
Adi L Hasla mukana Aito Mäkki, VilleGalle, Tippa-T, Kube, Ruma & Nick-E Maggz: "Hyi - Remix"
* Cheek mukana MGI, Joniveli, Jaise, Pyhimys, Leijonamieli, Markiisi, Steen1, Brädi & Iso H: "Housut roikkuu Pt.2 (Remix)"
* Eevil Stöö mukana DJ Kridlokk, Lommo, Koksukoo & Tuuttimörkö: "Streiffaa"
* Hannibal mukana 6-Mäki, R-Syke, Tykopaatti, Lauri Räpping Vantaanjoki, Tapani Kansalainen, Roitown Ink, Härmälän Tyyli, Kriso, Are & Raimo: "Eilen-tännään-huomena posse"
* Huge L mukana Raimo, Mode & Seyed Ali: "Jalatmaas"
* Jontti & Shaka mukana Petos, Adebizi, Konna, Kid Koma, Tatc, Mac Bueno, Itsetuho, Pikkupiru, T-Murha, Raimo & Ässä: "Rata jatkuu"
* Kemmuru mukana Super Janne, Seyed Ali, Thono Slowknow, Karri Koira, Rolf Teneriffa & Särre: "Goodbye Mister White Man"
* Konna mukana Julma-Henri, Shaka, OG Ikonen, Adebizi, Jontti, Petos, Notkea Rotta, Emeto & Aisti: "Rippituoli"
* Kube mukana OG Ikonen, Särre, DJ Kridlokk, Chebaleba, Eevil Stöö & Dada: "Kenkäboxi remix"
* Mariska mukana Juhani, Solonen, Steen1 & Sere: "Otetaan rauhassa"
* Opaali mukana Otto M, Juju & Hannibl: "Sorilta"
* Petos mukana Pulma, Jontti, Hanusakke & Pahapenaali: "Yleistä pahennusta"
* Petri Nygård mukana Stöö, Kontrasti, Rääväsuu Läskiäpärä & Memmy Posse: "Petrin possebiisi"
* Steen1 mukana Diami, Asa, Jontti, Shaka, Ville Kalliosta, Pyhimys, Heikki Kuula, Pikkupiru & Akli Käärme: "Ajat on kovat"
* Steen1 mukana Michael J. Fax, Bulle, Panama Rayo, Retale, Aztra, VakioAkli & Palervo Kalsa: "Menny vähä huonosti"
* Stepa mukana Tykopaatti, Edorf & Hannibal: "Päivä Paunun lailla"
* Kuningas Pähkinä, Hannibal, A. Paskiainen, Raimo, Jodarok, Seyed Ali, Mahmoud, Petos, Rohtori Laine, Lerha, Matka-Aapeli, P. Avola, Hopee, Jontti, Shaka, Aba, Kone, Kaustinen, Tuomio, T-Murha, Aave, Setä Koponen, Edu, Davo, Ässä, P.A. Roni, Notkea Rotta & komisario Jyrkkä: "Waikka wäkisin posse"

## Lähteet
William Logan

**William Frederick "Willy" Logan** (15. maaliskuuta 1907 Saint John – 6. marraskuuta 1955 Sackville) oli kanadalainen pikaluistelija ja olympiamitalisti.

Logan ylsi olympiapronssille 1&nbsp;500 ja 5&nbsp;000 metrillä Lake Placidissa 1932. Lisäksi hän oli 500 metrillä viides. 10&nbsp;000 metrillä Logan ei selvinnyt loppukilpailuun asti. Logan osallistui myös Sankt Moritzin talviolympialaisiin 1928, missä hän luisteli kolme matkaa parhaana tuloksenaan 500 metrin yhdestoista sija.

## Henkilökohtaiset ennätykset
*500 m: 45,2 (1928)
*1&nbsp;500 m: 2.35,6 (1928)
*5&nbsp;000 m: 9.58,3 (1928)
*10&nbsp;000 m: ei tiedossa

## Lähteet
*Willy Logan – Sports Reference LLC.