open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
98 Ianthe

**98 Ianthe** on suuri ja hyvin tumma päävyöhykkeen asteroidi, joka kuuluu C-luokkaan. Sen löysi Christian Heinrich Friedrich Peters 18. huhtikuuta 1868. Asteroidi nimettiin kreikkalaisen mytologian hahmon mukaan.

## Lähteet
*NASA:n JPL
Robert Bürchler

**Robert Bürchler-Messer** (28. toukokuuta 1915 – 23. huhtikuuta 1993) oli sveitsiläinen ampuja, maailmanmestari ja olympiamitalisti.

Robert Bürchler voitti hopeaa vapaakiväärin täysottelussa Helsingin olympialaisissa 1952. Hän hävisi voittajalle, Neuvostoliiton Anatoli Bogdanoville kolmella pisteellä. Bürchler ampui polvelta maailmanennätystuloksen 381 ja oli jaetulla ykköstilalla myös makuulla, mutta hävisi Bogdanoville pystystä yhdeksällä pisteellä.

Maailmanmestaruuskilpailuihin Bürchler osallistui 1947–1952 voittaen kaksi kultaa, kolme hopeaa ja kolme pronssimitalia henkilökohtaisissa kilpailuissa. Lisäksi hän saavutti useita joukkuemestaruuksia ja -mitaleita.

## Lähteet

* Sports-reference 
* ISSF – mitalistit
Gelderlandinhevonen

**Gerderlandinhevonen** on alankomaalainen keskiraskas lämminverinen hevosrotu. Se kehitettiin 1800-luvulla monipuoliseksi maatilahevoseksi ja polveutuu monipuolisesta rotuvalikoimasta. Rotua käytetään nykyisin erityisesti valjakkoajoon ja hollanninpuoliverisen jalostamiseen.

## Ominaisuudet
Gelderlandinhevosella on pitkä ja suora pää. Kaula on lihaksikas ja hieman kaartuva, säkä leveä. Selkä on suorahko ja pitkä, häntä kiinnittyy ylös. Rinta on syvä ja leveä, lavat lihaksikkaat ja joskus pystyt. Jalat ovat lihaksikkaat ja lyhyehköt. Liikkeet ovat sulavat ja ravi näyttävän korkeaa. Väritys on yleensä rautias, joskus ruunikko, musta tai kimo. Säkäkorkeus on 157–168&nbsp;cm.

## Historia
Gelderlandinhevonen kehitettiin 1800-luvulla Alankomaiden Gelderlandin maakunnassa monikäyttöiseksi maatilan hevoseksi, joka soveluisi myös ratsastuskäyttöön. Jalostuksessa risteytettiin paikalliseen hevoskantaan andalusian- ja norfolkin-, napolin- ja normaninhevosta, ja myöhemmin myös arabian-, orlovin- ja holsteininhevosta sekä angloarabia ja furiosoa. 1800-luvun lopulla rotuun lisättiin englannintäysiveristä, hackneyhevosta ja oldenburginhevosta. Vaikutteiden moninaisuudesta huolimatta tyyppi vakiintui.

## Käyttö
Gelderlandinhevonen soveltuu kestävänä ja rauhallisena erinomaisesti valjakkoajoon, jossa se kilpailee kansainvälisellä tasolla. Se on myös hyvä, joskin hitaanpuoleinen hyppääjä. Rotua käytetään myös runsaasti hollanninpuoliverisen jalostamiseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Arthur Jackson

**Arthur Charles ”Art” Jackson** (15. toukokuuta 1918 Brooklyn – 6. tammikuuta 2015 Concord, New Hampshire) oli yhdysvaltalainen ampuja, maailmanmestari ja olympiamitalisti.

Voitettuaan maailmanmestaruuden maailmanennätystuloksin 1949 Buenos Airesissa ja 1952 Oslossa ns. englantilaisessa ottelussa (50 ja 100 jaardin matkalta 30 laukausta kummaltakin) sekä 1952 lisäksi 50 metrin pienoiskiväärin makuuasentokilpailun maksimipistein 400, Jackson lähti suurena suosikkina Helsingin olympiakisojen 50 metrin pienoiskiväärin makuuasentokilpailuun. Yksi yhdeksikkö kuitenkin pudotti hänet pronssimitalille Iosif Sîrbun ja Boris Andrejevin ammuttua täydet 400 pistettä. Jackson ampui myös pienoiskiväärin täysottelun sijoittuen kahdenneksitoista.

Art Jackson osallistui myös Lontoon ja Melbournen olympiakisoihin saavuttamatta näissä suurempaa menestystä. Henkilökohtaisten maailmanmestaruuksiensa lisäksi Jackson oli voittamassa joukkuekultaa ja -pronssia 1952 ja -hopeaa 1949. Vuonna 1952 tuli lisäksi henkilökohtainen pronssimitali vakiokiväärillä.

## Lähteet
* Art Jackson sports-referencessa  

### Viitteet
95 Arethusa

**95 Arethusa** on suuri päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Robert Luther 23. tammikuuta 1867.

Asteroidi kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään  ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin  ja pyörähdysaika akselin ympäri on . Asteroidin spektrityyppi on C- tai Ch-luokkaa (SMASSII).

Asteroidi nimettiin Arethusan, kreikkalaisen mytologian hahmon, mukaan.

## Lähteet
*NASA:n JPL 

### Viitteet
Lev Vainštein

**Lev Vainštein** (; 12. maaliskuuta 1916 Jekaterinburg – 25. joulukuuta 2004 Moskova) oli neuvostoliittolainen ampuja ja olympiamitalisti.

Lev Vainštein voitti olympiapronssia vapaakiväärin täysottelussa Helsingin olympialaisissa. Vapaapistooli kilpailussa hän sijoittui viidenneksi.

Maailmanmestaruuskilpailuissa Vainštein edusti vuosina 1954 ja 1958 Neuvostoliiton joukkuetta vapaapistoolilla ja isopistoolilla saavuttaen kolme kultaa ja yhden hopean joukkuekilpailuista.

## Lähteet

* sports-reference 
* ISSF - mitalistit
Tornitus

**Tornitus** eli **linnoitus** on shakissa siirto, jolla kuningas siirretään aloitusruudustaan kaksi ruutua sivulle ja samanvärinen, kuninkaan siirtymissuunnassa oleva torni siirretään sen viereen toiselle puolelle. Tornituksen tarkoituksena on viedä kuningas parempaan turvaan ja samalla tuoda nurkassa oleva torni peliin.

Tornitusoikeus on menetetty pysyvästi silloin, kun kuningas on siirtynyt pelin aikana. Tornittaa ei myöskään enää voi sellaisen tornin kanssa, joka on jo siirtynyt. Tornitusta ei saa suorittaa sillä hetkellä, kun kuningas on shakissa, tai kun ruutu, johon se siirtyy tai jonka se ylittää on vastustajan nappulan uhkaama, tai kun kuninkaan ja tornin välissä on yksi tai useampi nappula. Pitkän tornituksen 0-0-0 saa kuitenkin tehdä, vaikka torni joutuisi liikkumaan uhkauksen yli, mikäli kuningas ei joudu.

Tornitus on sääntöjen mukaan tehtävä niin, että ensin kosketetaan kuningasta ja vasta sitten tornia.

Tornitus merkitään 0–0 tai 0–0–0. Ensinmainittu tarkoittaa tornitusta "lyhyemmälle" puolelle, jälkimmäinen "pidemmälle" puolelle.

## Lähteet
Snake River Plain

**Snake River Plain** () on geologinen muodostuma, joka sijaitsee pääosin Idahon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se on muodoltaan kaareva ja on pituudeltaan 400 kilometriä itä-länsi-suunnassa. Snakejoki kulkee alueella, ja monet Idahon suurimmista kaupungista sijaitsee tasangolla. Se voidaan jakaa itäiseen ja läntiseen osaan, jotka ovat topografisesti samanlaisia mutta eroavat rakenteellisesti.

## Geologia
Läntinen Snake River Plain on koilliseen osoittava hautavajoama, joka viettää selvästi tasangon keskustaa kohti. Alueen kiviaines on ryoliittipitoista tuffia sekä joki- ja järvisedimenttejä. Kerrostumien välissä on lisäksi basalttia. Itäinen Snake River Plain ei ole siirrosvyöhyke vaan se on painunut ympäröivää maastoa matalammalle tuliperäisen kivien painosta. Itäinen alue on muodostunut kvartsisista ja mafisista kivistä. Lisäksi sitä peittää 95 prosentin alueelta basaltti.

## Luonto

Snake River Plain on myös Yhdysvaltain ympäristönsuojeluviraston määrittelemä kolmannen tason eliömaantieteellinen alue. Se jaetaan vielä 10 pienempään alueeseen. Kasvillisuus on pääasiassa marunoita kasvavaa pensasaroa. Paikoin alueella on lisäksi karuja laavakenttiä ja maltsoja sekä *[[Sarcobus]]*-suvun kasveja kasvavaa maastoa. Maanviljelystä kannattavilla alueilla kasvatetaan sokerijuurikkaita, perunaa, sinimailasta ja viljaa sekä vihanneksia. Snakejoessa olevat Shoshonen putoukset ovat merkittävä eläinmaantieteellinen este.

## Lähteet
Junzō Inohara

**Junzō Inohara** (; 31. tammikuuta 1910 Hiroshiman prefektuuri – ?) oli japanilainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.

Inohara osallistui olympialaisiin Los Angelesissa 1932, jolloin hän pelasi Japanin hopeaa voittaneessa joukkueessa. Hän oli kentällä molemmissa kahdessa joukkueensa ottelussa ja teki niissä yhteensä viisi maalia joista neljä Yhdysvaltoja vastaan ja yhden, joukkueensa ainoan maalin, Intiaa vastaan.

## Lähteet
Pimeyden rakastaja

**Pimeyden rakastaja** () on ensimmäinen osa kirjasarjasta *[[Mustan tikarin veljeskunta]]*, jonka on kirjoittanut J. R. Ward (toiselta nimeltään Jessica Bird). Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2005 ja se suomennettiin vuonna 2009.

## Juoni

Maailman viimeinen puhdasverinen vampyyri Wrath janoaa kostoa niille, jotka murhasivat hänen vanhempansa. Pian Wrath saa kuitenkin muuta ajateltavaa kun hänen luottosoturinsa kuolee räjähdyksessä. Mieheltä jää jälkeen puoliverinen tytär nimeltä Beth. 

Aluksi hieman vastahakoinen Wrath päättää kunnioittaa ystävänsä viimeistä toivomusta tutustumalla hänen tyttäreensä ja kertomalla tälle, että hän on puoliksi vampyyri. Beth ei aluksi tajua, miksi suuri ja komea mies lähestyy häntä. Pian hän kuitenkin huomaa tuntevansa miestä kohtaan muutakin kuin tuttavallisia tunteita. Beth luulee ensin Wrathia jonkinlaiseksi hämäräbisneksien tekijäksi, mutta tahtomattaan hän alkaa kaivata miehen läheisyyttä ja kosketusta, joka uhkaa sytyttää heidät molemmat liekkeihin. 

Samaan aikaan rikosetsivä Butch O'Neal huokailee Bethin perään ja alkaa epäillä Bethin sekaantuneen huumeisiin tämän viettäessä aikaa mystisen, tummiin pukeutuneen miehen kanssa. Bethin muutos saa Butchin heittämään teoriansa nurkkaan pelastaakseen kauniin naisen, joten hän päätyy suoraan vampyyrien tukikohtaan. Reissu ei ole ollenkaan turha, koska hän tapaa siellä kauniin vampyyrinaaraan ja ihastuu tähän. Beth ja Wrath ovat viimein löytäneet toisensa, mutta tie on mutkainen ja arvaamaton. Vihollinen on aivan nurkan takana.

## Aiheesta muualla
* Pehmopornahtavaa vampyyrisiirappia. HS 11.7.2009.
Rimvydas Šalčius

**Rimvydas Šalčius** (s. 31. tammikuuta 1985 Kaunas) on liettualainen uimari. Hän edustaa seuratasolla kaunasilaista Silainiaita.

Šalčius on osallistunut olympialaisiin kahdesti, vuosina 2004 ja 2008. Hän kisasi molemmilla kerroilla 100 metrin perhosuinnissa ja oli Ateenassa 2004 35. sijalla ja Pekingissä 2008 jaetulla 34. sijalla. 

## Ennätykset

*Lähde: Swim Rankings* 

* 100 m perhosuinti (pitkä rata): 52,90 s
* 100 m perhosuinti (lyhyt rata): 52,35 s
* 50 m perhosuinti (lyhyt rata): 23,98 s

## Lähteet
Tappaja sisälläni

**Tappaja sisälläni** (engl. *The Killer Inside Me*) on vuonna 2010 julkaistu rikosdraama, joka perustuu Jim Thompsonin vuonna 1952 kirjoittamaan samannimiseen romaaniin. Elokuvan pääosia esittävät Casey Affleck, Kate Hudson, Jessica Alba, Ned Beatty, Tom Bower, Elias Koteas, Simon Baker, Bill Pullman, Brent Briscoe, Matthew Maher, Liam Aiken, Jay R. Ferguson ja Caitlin Turner. Elokuvan on ohjannut Michael Winterbottom. Elokuva oli taloudellinen floppi ja voitti Razzie-palkinnon huonoimmasta naissivuosasta.

## Aiheesta muualla
*
The Cold Light of Day

**The Cold Light of Day** on Mabrouk El Mechrin ohjaama vuonna 2012 ensi-iltansa saanut 
toimintatrillerielokuva. Elokuvan pääosia esittävät Bruce Willis, Sigourney Weaver ja Henry Cavill.

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ikuinen rakastaja

**Ikuinen rakastaja** () on *[[Mustan tikarin veljeskunta]]* -kirjasarjan toinen osa, jonka on kirjoittanut J. R. Ward (toiselta nimeltään Jessica Bird). Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2006 ja se suomennettiin vuonna 2010.

## Juoni

Rhage on hollywoodmaisen kaunis uros, joka kantaa sisällään pelottavaa kirousta. Hän elää hyvin viriiliä ja villiä elämää. Pian Rhage kuitenkin tutustuu Maryyn, jonka pelkkä ääni saa Rhagen sekaisin. Mary Luce on kokenut kovia. Hän on sairastanut leukemian ja selvinnyt voittajana. Pian hän kuitenkin joutuu sairaalaan uusintakokeisiin ja se merkitsee vain yhtä asiaa... leukemia on palannut. Istuskellessaan eräänä iltana tapapihallaan, hän tutustuu hintelään poikaan nimeltä John Matthew. Poika on mykkä, mutta kaksikko tulee juttuun vallan loistavasti viittoenkin. Maryn naapuri Bella kiinnostuu pojasta, koska tämä kantaa soturin nimeä ja ottaa yhteyttä veljeskuntaan. He saavat käskyn saapua paikalle, jotta veljeskunta voisi ottaa selkoa pojan syntyperästä. Täysin tietämätön Mary joutuu mukaan soppaan lähtiessään Johnin tulkiksi veljeskunnan luokse. Rhage törmää Maryyn tunneleissa ja mieltyy naiseen välittömästi. Hän käskee Bellaa järjestämään heille treffit ja uskottelee Marylle olevansa tavallinen ihminen. Mary sen sijaan ei pysty kuvittelemaan, että Rhagen kaltainen mies kiinnostuisi hänestä. Sillä aikaa kun pariskunta leikkii kissaa ja hiirtä, Bella iskee silmänsä veljeskunnan soturiin. Arpiseen mieheen, jolla on mustat silmät. Soturi ei vain tunnu olevan yhtä kiinnostunut Bellasta kuin Bella hänestä. Rhage huomaa pitävänsä Marysta yhä enemmän ja Mary saa vahingon kautta tietää Rhagen olevan vampyyri. Rhage suostuttelee naisen mukaansa veljeskunnan luokse ja kaksikko lähentyy. Yhteenotoilta ei kuitenkaan vältytä. Samalla kun Maryn tila huononee, Rhage yrittää parantaa tapansa ja auttaa rakastaan selviämään sairaudestaan. Kohtalolla on kuitenkin suunnitelmia Maryn varalle.
Arnikit

**Arnikit** (*Arnica*) on kasvisuku asterikasvien (Asteraceae) heimossa. Siihen kuuluu noin 30 lajia.

## Arnikkilajeja
* siroarnikki, aiemmin tunturiarnikki, arnikki (*Arnica angustifolia*)
** tunturisiroarnikki (*A. angustifolia* subsp. *alpina*)
* lännenarnikki (*Arnica chamissonis*)
* säiläarnikki (*Arnica longifolia*)
* etelänarnikki (*Arnica montana*)
* nuokkuarnikki (*Arnica parryi*)
* idänarnikki (*Arnica sachalinensis*) 

## Tuntomerkkejä
Pohjoismaissa tavataan kolme arnikkilajia: siroarnikki, lännenarnikki ja etelänarnikki. Ne ovat monivuotisia ruohokasveja, joilla on ehyet vastakkaiset lehdet ja suuret keltakukkaiset mykeröt.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ITIS: ''Arnica'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Arnica''
Herätetty rakastaja

**Herätetty rakastaja** () on *[[Mustan tikarin veljeskunta]]* -kirjasarjan kolmas osa, jonka on kirjoittanut J. R. Ward (toiselta kirjailijanimeltään Jessica Bird). Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2006 ja se suomennettiin vuonna 2010.

## Juoni

Entinen veriorja Zsadist kantaa yhä raskaan menneisyytensä henkisiä arpia. Hän on omistautunut täysin vihollistensa lessereiden tuhoamiseen ja hänet tunnetaan vampyyrien keskuudessa raakalaismaisena soturina. 

Kun Harvennuskunta kidnappaa kauniin ja jalosukuisen vampyyrinaaraan Bellan, Zsadist huomaa haluavansa pelastaa naaraan kaikin keinoin. Sattumien kautta veljeskunnan soturit saavat saavat selville Bellan olinpaikan ja onnistuvat pelastamaan hänet. Muiden soturien ihmetykseksi Zsadist vaatii, että saa hoitaa Bellaa omassa huoneessaan. Etenkään Zsadistin kaksoisveli Phury ei ole asiasta mielissään, koska hän on ihastunut Bellaan. 

Kun Bella on toipunut kauheista kokemuksistaan, hän yrittää lähestyä Zsadistia. Uros ei tiedä miten suhtautua Bellaan, mutta ajan kuluessa he lähentyvät. Zsadistin henkiset arvet ovat kuitenkin syvät ja hän loukkaa Bella syvästi teoillaan. Bella päättää palata kotiin veljensä ja äitinsä luokse. Muutaman kuukauden päästä naaras kuitenkin palaa takaisin veljeskunnan kartanoon ja huomaa Zsadistin muuttuneen.
Paljastettu rakastaja

**Paljastettu rakastaja** () on *[[Mustan tikarin veljeskunta]]* -kirjasarjan neljäs osa, jonka on kirjoittanut J. R. Ward (toiselta nimeltään Jessica Bird). Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2007 ja se suomennettiin vuonna 2011.

## Juoni

Butch on ainoa ihminen, joka on koskaan päässyt veljeskunnan sisäpiiriin. Hän haluaisi auttaa veljeskuntaa sodassa lessereitä vastaan, mutta kokee kuitenkin olevansa vain tiellä. Lisäksi hän on ihastunut vampyyrinaaras Marissaan, joka kieltäytyy tapaamasta häntä. 

Kun Butch poistuu kantaklubiltaan eräänä iltana, hän törmää siviilivampyyriin ja tätä ahdisteleviin lessereihin. Butch kidnapataan, mutta kidutuksesta huolimatta Butch ei suostu paljastamaan lessereille veljeskunnan salaisuuksia. Tämän vuoksi Omega päättää siirtää osan itsestään Butchiin. Myöhemmin Vishous löytää Butchin ja hänet siirretään Marissan veljen johtamalle klinikalle hoitoon. Marissalla on pahoja aavistuksia ja löytää Butchin veljensä Haversin klinikalta. Vishousin parantava käsi ja Marissan läsnäolo saavat Butchin paranemaan vähitellen. 

Lääkäri Havers ei ole mielissään sisarensa miesvalinnasta ja karkottaa tämän omasta kodistaan. Epätoivoinen Marissa hakee apua veljeskunnalta ja saa väliaikaisen majapaikan heidän kartanostaan. Butchilla ja Marissalla on edessään vaikea välien selvittely: Butchin huhutaan olevan ennustuksen Tuhoaja ja se ei ole Marissan mieleen. Samaan aikaan Vishous taistelee vaikeiden päätösten kanssa, mutta Butch saapuu onneksi paikalle ajoissa. 

Butch saa myös tietää, että hän on kaukaista sukua vampyyrikuningas Wrathille. Koska hänessä on vampyyrin verta, hänellä on pieni mahdollisuus selvitä muutoksesta, jonka seurauksena hänestä tulisi vampyyri. Vishous ja Wrath onnistuvat kjäynnistämään muutoksen, mutta Butch lähes kuolee siihen, selviten kuitenkin toiselle puolelle. Hän ja Marissa ottavat rajusti yhteen, ja näyttää, että lopullinen ero on käsillä. Marissa löytää kuitenkin rohkeutta sopuun puhuttuaan Bethin, Maryn ja Bellan kanssa. Butch liittyy Veljeskuntaan, ja kirjan lopussa hän ja Marissa käyvät tapaamassa hänen äitiään, joka sairastaa Alzheimerin tautia.
Sitomaton rakastaja

**Sitomaton rakastaja** () on *[[Mustan tikarin veljeskunta]]* -kirjasarjan viides osa, jonka on kirjoittanut J. R. Ward (toiselta nimeltään Jessica Bird). Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2007 ja se suomennettiin vuonna 2011.

## Juoni

Miltä tuntuisi, jos saisit tietää, että kohtalosi olisi auttaa kokonaisen lajin säilymisessä? Vishous tapaa Kirjurineitsyen, joka on paitsi hänen äitinsä myös hyvin varma siitä, että hänen poikansa on paras mahdollinen suvunjatkaja. Vishousin pitäisi siittää neljälymmentä Valittua, jotta heidän rotunsa pääsisi kukoistamaan jälleen. Vishous ei ole ollenkaan tyytyväinen äitinsä suunnitelmiin, mutta huomaa että hänellä ei ole muita vaihtoehtoja. Vampyyrit ovat eläneet vuosituhansia salassa ihmisiltä, joten Vishousin vahingoittuminen taistelussa ja päätyminen ihmisten sairaalaan on pahin mahdollinen asia. Hän saa lääkärikseen asiantuntevan Jane Whitcombin, joka huomaa poikkeavuuksia leikatessaan Vishousia. Samalla komea ylilääkäri Manuel Manello yrittää lämmittää välejä Janen kanssa. Soturit saavat tietää Vishousin olinpaikan ja käynnistävät täysimittaisen pelastusoperaation, jossa mukaan eksyy myös vaalea lääkäri Jane. Jane on kauhuissaan kidnappauksesta eikä aluksi osaa suhtautua millään lailla tilanteeseen. Hänet suljetaan komean potilaansa kanssa samaan huoneeseen ja käsketään hoitamaan tämä kuntoon. Janen mielestä miehessä on jotain kummallista, mutta hän ei tiedä mitä. Aina niin nokkelan Janen ja karskin Vishousin välille syntyy kummallinen suhde, joka pikku hiljaa alkaa saada lämpimiä vivahteita. Kun Phury loukkaa itsensä ja Jane suostuu hoitamaan tämän kuntoon, Vishous on melkein kokonaan naisen lumoissa. Sillä aikaa kun Jane hoitaa Phurya, Vishous paljastaa Butchille yksityiskohtaisia asioita itsestään. Phury huomaa kuinka Vishous on Janen lumoissa ja tekee suuren uhrauksen suostumalla Vishousin sijasta Valittujen Esiurokseksi. Eräänä kohtalokkaana iltana Jane sattuu olemaan väärässä paikassa väärään aikaan ja joutuu ammutuksi. Vishous murtuu ja meinaa taipua äärimmäisiin keinoihin pelastaakseen Janen. Kuoleman ja elämän rajalla Jane tapaa Kirjurineitsyen, joka päättää palauttaa pojalleen tämän rakastettunsa. Jane ei kuitenkaan palaa täytenä ihmisenä. *Toisella puolella* Phury tapaa Cormian, jonka hän tuo omaan maailmaansa oppimaan uutta. Esiuroksena toimiminen kauhistuttaa häntä.
Koston rakastaja

**Koston rakastaja** () on *[[Mustan tikarin veljeskunta]]* -kirjasarjan seitsemäs osa, jonka on kirjoittanut J. R. Ward (toiselta nimeltään Jessica Bird). Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2009 ja se suomennettiin vuonna 2012.

## Juoni

Rehvenge, puoliksi vampyyri, puoliksi symphath tapaa Haversin klinikalla kauniin Ehlenan hakiessaan lisää dopamiinia symphath-puolensa aisoissa pitämiseen. Hän yrittää saada kauniin vampyyrinaaraan kanssaan illalliselle, mutta Ehlena ei lämpene ajatukselle. Kaksikko kuitenkin lähentyy ja Ehlena saa potkut klinikalta pihistäessään Rehvengelle antibiootteja ilman reseptiä. Potkut ovat Ehlenalle paha paikka, koska hänen on yritettävä elättää itsensä lisäksi sairas isänsä. Samaan aikaan Wrathilla ja Bethillä on ryppyjä rakkaudessa. Wrath on taistellut salaa ja se ei miellytä Bethiä. Lopulta Wrath sokeutuu kokonaan. Ylhäisöön kuuluva Montrag pyytää Rehvengeä tappamaan Sokean kuninkaan, mutta Rehvenge päättää kieltäytyä herkullisesta tarjouksesta ja pestaa Xhexin tappamaan miehen. Samaan aikaan Lash yrittää menestyä huumebisneksessä ja Rehvenge on hänen listallaan seuraavana. Kun Rehvengen äiti kuolee ja hän tajuaa tuntevansa Ehlenaa kohtaan enemmän kuin uskalsi kuvitellakaan, käynnit symphath-prinsessan luona raastavat häntä entistä enemmän. John ja Xhex pääsevät puolestaan intiimeihin väleihin keskenään, mutta sitten Xhex kohtelee vampyyria kehnosti ja saa Johnin poissa tolaltaan. Kun tilanne kärjistyy, Rehvenge lavastaa kuolemansa. Ehlena aistii miehen olevan elossa ja yhdessä Xhexin ja veljeskunnan kanssa he alkavat suunnitella pelastusoperaatiota symphathien siirtokunnasta. Taistelun tuoksinnassa Lash sieppaa Xhexin ja katoaa. Ehlena ja Rehvenge saavat toisensa.
Minun rakastajani

**Minun rakastajani** () on *[[Mustan tikarin veljeskunta]]* -kirjasarjan kahdeksas osa, jonka on kirjoittanut J. R. Ward (eli Jessica Bird). Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2010, ja se ilmestyi suomeksi 2012. Kirja kertoo John Matthew'n ja Xhexin tarinan.

## Juoni

Menneisyyden traumoista hiljalleen parantuva John Matthew ei pysty unohtamaan räväkkää Xhexiä, mutta mahdollisuudet naaraan löytämiseksi ovat käytännössä nolla ja se saa uroksen epätoivoiseksi. Ilkeä Lash pitää edelleen vankina kaunista naarasta, jota hän käyttää törkeästi hyväkseen omien tarpeidensa tyydyttämiseksi. Kun John ja Xhex viimein löytävät toisensa, heillä on vielä edessään mutkikkaiden suhdekiemuroiden solmu, joka vaatii heiltä molemmilta suuria ponnistuksia. Xhex tapaa myös äitinsä ensimmäisen kerran. Kaiken sen keskellä Qhuinn riutuu epätoivoisuuden meressä katsellessaan serkkunsa Saxonin ja ystävänsä Blayn kuhertelua.
Land of the Lost

**Land of the Lost** on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut tieteiskomediaelokuva, joka perustuu vuosina 1974–1976 esitettyyn samannimiseen televisiosarjaan. Elokuvan pääosia esittävät Will Ferrell, Anna Friel, Danny McBride, Jorma Taccone, John Boylan, Matt Lauer, Leonard Nimoy ja Douglas Tait. Elokuvan on ohjannut Brad Silberling. Elokuva oli taloudellinen floppi ja sai Razzie-palkinnon huonoimpana uudelleenjulkaisuna.

## Juoni
Rick Marshall on tiedemies, joka yhdessä kauniin tutkimusapulaisen Hollyn ja punaniska Willin kanssa ammutaan vieraaseen ulottuvuuteen, jossa dinosaurukset ja avaruuden kumipukuiset heimot ovat arkea. Aseeton ja hippihenkinen 2000-luvun kolmikko joutuu hurjaan selviytymistaisteluun rinnakkaismaailman viidakossa. Edessä siintävä maine ja sankaruus ajavat ryhmää löytämään laitteen, joka palauttaa heidät takaisin kotiin, sillä ilman sitä he jäävät ikipakolaisiksi vieraaseen ulottuvuuteen, jossa dinosaurukset ovat aina nälkäisiä.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
*[[Ilta-Sanomat|Ilta-Sanomien]]* TV-lehdessä Timo Kuismin antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä ja kirjoitti, että tässä rasittavassa sekoboltsikomediassa vyörytetään tolkuttoman tahtiin digitehosteita..

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Varjeltu rakastaja

**Varjeltu rakastaja** () on *[[Mustan tikarin veljeskunta]]* -kirjasarjan kuudes osa, jonka on kirjoittanut J. R. Ward (toiselta nimeltään Jessica Bird). Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2008 ja se suomennettiin vuonna 2011.

## Juoni

Phuryn täytyisi panna käytäntöön kutsumuksensa, mutta hän ei pysty. Ääni hänen päänsä sisällä ja kaipaus Bellaa kohtaan eivät jätä häntä rauhaan laisinkaan. Valittu Cormia on pysynyt hänelle täysin etäisenä eikä hän tiedä miten toimia naaraan kanssa. Samaan aikaan Lash ärsyttää Qhuinnin äärirajoille ahdistelemalla Johnia. Tapahtumalla on kohtalokkaita seurauksia ja Qhuinn on pahemmassa kuin pulassa. John sen sijaan taistelee itsensä kanssa ja haaveilee kauniista vampyyrinaaraasta, joka toimii portsarina Rehvengen klubilla. Rehvengellä on omat ongelmansa ja lesserit päättävät heittää kunnolla löylyä kiukaalle. Edessä on siis taisteluita ja lisää draamaa. Cormia alkaa tympääntyä Phuryn asenteeseen ja päättää näpäyttää urosta. Pian Phury huomaa, että hänen tunteensa Cormiaa kohtaan eivät olekaan aivan mustavalkoiset. Samalla kun Cormia ja Phury selvittävät välejään, veljeskunta saa yllättävän viestin. Vastassa on langennut enkeli Lassiter, jolla on veljeksille mieluinen yllätys, Tohr on löytynyt. Phury saa viimein itseään niskasta kiinni ja he Cormian kanssa päättävät käydä Kirjurineitsyen luona. Heidän mielestään jokaisella Valitulla on oikeus päättää omasta elämästään ja heidän ihmeekseen Kirjurineitsyt on samaa mieltä. Lopulta Phury alkaa päästä eroon kummituksistaan ja saa veljeltään viestin: Nalla on syntynyt.
Kaavinjärvi

**Kaavinjärvi** on keskikokoinen järvi joka sijaitsee Pohjois-Savossa Kaavilla. Sen pinta-ala on 21,047&nbsp;km², syvyys 41,9 m, keskisyvyys 9,06 m, tilavuus 0,191&nbsp;km³, rantaviiva 126,56&nbsp;km ja korkeustaso 101 metriä.

## Satamat ja laiturit
Kaavinjärven ja Saimaan välillä on laivaväylä, joka kulkee Rikkaveden ja Juojärven kautta. Kaavinjärvellä on useita rantautumispaikkoja veneilijöille. Kaavinjärvi on Vaikkojoen vesiretkeilyreitin päätepiste.

**Kaavin [[vierasvenesatama]]** sijaitsee suojaisessa paikassa Kirkkoselän Lukkarinlahdessa Kaavinjärven pohjoispäässä. Etäisyys keskustan palveluihin on noin 800 metriä. Tuloväylän syvyys on 1,5 metriä. Satamassa on veneluiska, telaranta, vesipiste, wc-jätepiste sekä vieraslaituri peräpoijuilla ja sivukiinnitysmahdollisuudella. Paikka soveltuu sekä tilapäiseen oleskeluun sekä yöpymiseen.

**Mönkkössaaren rantautumispaikka** sijaitsee Kaavinjärven pohjoispäässä. Saaressa on grillikatos ja puuvarasto sekä WC.

**Melttusvirran retkisatama** sijaitsee Kaavinjärven itäosassa pohjoiseen pistävän Ronkalanlahden pohjukassa. Tuloväylän syvyys on 1,2 metriä. Satama soveltuu sekä tilapäiseen oleskeluun että yöpymiseen. Melttusvirran silta (maantie 573 Kaavilta Outokumpuun) on sataman läheisyydessä. Melttusvirran retkisatamassa on nuotiokatos, käymälä, jätepiste, kelluva betoniponttonilaituri peräpoijuineen, veneluiska, telaranta sekä uimaranta pukukoppeineen.

**Kaavinkosken retkisatama** sijaitsee Kaavinkosken länsirannalla, Kaavinjärven ja Rikkaveden välissä. Tuloväylän syvyys on 1,5 metriä. Kaavinkosken retkisatamassa on laiturin lisäksi mm. poijupaikkoja, veneenlaskupaikka, uimaranta, kota, jätepiste, käymälä ja pysäköintipaikka autoille. Kaavinkosken satama soveltuu sekä tilapäiseen oleskeluun että yöpymiseen.

## Kalastus
Kaavinjärvi kuuluu Kaavi-Juojärven yhteislupa-alueeseen. Siihen kuuluvat myös muut alueen lähijärvet: Juojärvi, Rikkavesi sekä Pohjois-Karjalan puolella Outokummun alueen pienvedet.

Kalastusmenetelmiä Kaavinjärvellä ovat onkiminen, pilkkiminen, uistelu, heittokalastus, verkkokalastus sekä katiskakalastus.

Kaavinjärven kalalajistoon kuuluvat ahven, hauki, kirjolohi, kuha, järvitaimen, järvisiika, särki, säyne ja muikku. Myös jokirapu kuuluu vesistön lajeihin.

## Täyssinän rauhan raja
Kaavinjärvi oli osa vuonna 1595 solmittua Ruotsin ja Venäjän välistä Täyssinän rauhan rajalinjaa. Täyssinän rauhan rajakivi on yhä nähtävissä Kaavinjärven pohjoispäässä Kaavin kirkonkylän länsilaidalla. Rajakivi on mannerjään paikalleen kuljettama kiillegneissilohkare. Kivellä on suuri historiallinen arvo, sillä se on ollut Suomen itärajan merkkinä vuodet 1595 - 1617.

## Katso myös
* Vaikkojoki

## Lähteet
Vienansara

**Vienansara** (*Carex atherodes*) on kasvilaji sarojen suvussa. Se on luokiteltu Suomessa silmälläpidettäväksi (NT) lajiksi ja se on myös yksi Suomen kansainvälisistä vastuulajeista.

## Ulkonäkö ja koko
Vienansara kasvaa 60–150 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat tummanvihreät ja 4–8 millimetriä leveät. Lehtien alapinta ja lehtitupet ovat karvaiset. Vienansaran kukintotähkät ovat tiiviit ja pystyt, hede- ja emitähkät ovat 4–8 cm pitkiä. Pullakot ovat 6–9 mm pitkät ja niiden suuodassa on hyvin selvä lovi. Laji muistuttaa karvasaraa (*Carex hirta*), johon verrattuna vienansaran pullakot ovat karvattomat.

## Elinympäristö
Vienansaran kasvupaikkoja ovat puronvarsilehdot, rehevät korvet ja lähteiköt. Suomessa se on varsin harvinainen ja kasvaa Etelä-Lapin korkeudelle. 

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Vienansara (''Carex atherodes'')
* Kasviatlas 2022: Vienansaran (''Carex atherodes'') levinneisyys Suomessa.
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Vienansara (''Carex atherodes'')
* ITIS: ''Carex atherodes'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Carex atherodes''
Laurens van der Post

**Laurens van der Post** (13. joulukuuta 1906 Philippolis, Etelä-Afrikka – 17. joulukuuta 1996 Lontoo, Britannia) oli eteläafrikkalainen kirjailija, joka asui Britanniassa. Hän kirjoitti useita kirjoja, joiden aiheena oli oma kotimaa ja matkat sekä oleskelu ulkomailla, esimerkiksi kaksi vuotta (1943–1945) sotavankina Japanissa.

Van der Post kuvasi kiehtovasti ja runollisesti luontoa ja kansanelämää ja kohdisti usein huomionsa eri maiden yhteiskunnallisiin ja poliittisiin oloihin, muun muassa teoksissa *Uhkaretki tuntemattomaan* (*Venture to the interior*, 1951), *The Heart of the Hunter* (1961), *Matka Venäjälle* (1964) ja *The Night of the New Moon: August 6, 1945 ... Hiroshima (1970).

Van der Post tuo romaaneissa usein esiin voimakkaan vastenmielisyyden rotusyrjintää kohtaan. Hänen teostensa pohjalta on tehty kaksi elokuvaa, *Matka aavikon halki* (1993, teokset *A Story Like the Wind* ja *A Far Off Place*), sekä *Merry Christmas Mr. Lawrence* (1983, romaani *The Seed and The Sower*). 

==Teokset==
===Suomennetut teokset ===
**Matka Venäjälle* (alkuteos: *Journey into Russia*), suom. [[Matti Karjalainen (suomentaja)|Matti Karjalainen]]. Gummerus, 1965 
**Uhkaretki tuntemattomaan* (alkuteos:*Venture to the interior*, 1951)
**Venäjän kasvot* (alkuteos: *A portrait of all the Russias*), Suom. Matti Karjalainen.  Gummerus, 1967.
**Kasvot nuotion loisteessa* (alkuteos:*The face beside the fire*) suom. Anna-Liisa ja Eero Ahmavaara. Gummerus, 1954
**Kesyttömät asuinseudut* (alkuteos: *People of the earth's wild places'') Valitut palat, [1998]

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Helena Futtari

**Eila Helena Futtari** (19. lokakuuta 1919 Kokemäki – 22. syyskuuta 1973 Porvoo) oli suomalainen näyttelijä, lausuntataiteilija ja lausunnanopettaja.

## Elämä ja ura

Helena Futtarin vanhemmat olivat maanviljelijä Hannes Futtari ja Elina Turro. Ylioppilaaksi tulonsa jälkeen Futtari teki opintomatkoja Euroopan taidekeskuksiin. Hän toimi lausunnanopettajana Kuopiossa, Helsingissä ja Kotkassa. Vuosina 1956–1960 hän oli kiinnitettynä Intimiteatteriin. Futtari työskenteli vierailevana näyttelijänä Suomen Kansallisteatterissa ja Kotkan kaupunginteatterissa.

Futtarin näyttämötehtäviä olivat muun muassa Herrojen Eeva (kappaleessa *[[Kihlaus (näytelmä)|Kihlaus]]*), rouva Tabret (*Pyhä liekki*), rouva Vuorinen (*Kunnioittaen*), Ama (*Suezin itäpuolella*) ja Varja (*[[Kirsikkapuisto]]*). Näytelmässä *[[Niskavuoren Heta]]* hän tulkitsi nimiosan.

Valkokankailla Futtari nähtiin kolmeen otteeseen. Kolmiodraamassa *[[Sillankorvan emäntä]]* hän teki vahvan roolitulkinnan maalaistalon
valtiattarena. Lisäksi hänellä oli radio- ja televisiotehtäviä.

Helena Futtarin puoliso oli hovioikeudenneuvos Hannes Hartikainen. Hänellä on tytär, Elina Maaria (s. 1961).

## Filmografia
### Elokuvat
**[[Sillankorvan emäntä]]* (1953)
**[[Herrojen Eeva]]* (1954)
*'Taas tyttö kadoksissa!* (1957)

===Televisiotuotannot===
**Rippiaita* (1959)
**Kuopion takana* (1959)
**Juomalasi* (1960)
**Ei koskaan pilanpäiten* (1964)
**Lapsuuteni* (1967)
**Teatterituokio'' (1969)

## Lähteet
*Elonet
*IMDb
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Army of Mushrooms

__NOTOC__
**Army of Mushrooms** on Infected Mushroomin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 8. toukokuuta 2012.

## Kappaleet
#
#
# (Mashina cover)
# (single)
#
# (single)
#
#
#
#
# (Foo Fighters cover)
# (remix Infected Mushroom & DJ Jörg  2000 vuoden *The Messenger*)
# (Bonus track)

## Arvostelut
* Consequence of Sound: C+
* Spin: 7/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Army of Mushrooms'' discogs.com -sivustolla
Niitto

**Niitto** on korkean ruohovartisen kasvuston katkaisua. Se voi tapahtua käsin viikatteella tai sirpillä tai koneistetussa maataloudessa traktorin voimanottoon liitetyllä niittokoneella. Myös viljalajit ovat kasvitieteellisessä mielessä ruohoja. Heinä jätetään niiton jälkeen yleensä kuivumaan, viljakasvusto sen sijaan kerätään pois ja puidaan. Vilja voidaan puida eri pituiseen sänkeen.

Eräissä kielissä on niiton aikaan kukkiville kasveille annettu tähän viittaavia nimiä. 

## Aiheesta muualla
Helinä Häkkänen

**Helinä Inkeri Häkkänen** (s. 26. huhtikuuta 1971 Helsinki) on suomalainen kriminaalipsykologian ja oikeuspsykologian dosentti, psykologi, psykoterapeutti, työnohjaaja, EMDR-työnohjaaja ja tietokirjailija. Hän toimii asiantuntijana perustamassaan Mielenjuuri Oy:ssä ja kriminaalipsykologian dosenttina Helsingin yliopistossa sekä oikeuspsykologian dosenttina Itä-Suomen yliopistossa.

Häkkänen väitteli psykologian tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2000. Vuosina 2000–2002 hän toimi Suomen Akatemian tutkijatohtorina poliisiammattikorkeakoulussa, josta hän siirtyi Keskusrikospoliisiin akatemiatutkijaksi. Keskusrikospoliisissa 2002-2011 Häkkänen toimi alansa asiantuntijana ja profiloijana. Hän on tehnyt yhteistyötä myös FBI:n ja eri maiden viranomaisten kanssa. 

Suomessa tutkittuja rikostapauksia, joissa Häkkänen on ollut mukana, ovat muun muassa Jokelan koulusurma ja Kauhajoen koulusurmat, Ulvilan surma, Bodomin murhat, Muuralan murha, Lahden taksisurma, Eveliina Lappalaisen surma, Jyrki Järvilehdon veneturma ja Liberian sotarikos.

Häkkänen työskenteli perustamassaan lakiasiaintoimistossa toimitusjohtajana 2011 – tammikuu 2020. Häkkänen on sittemmin toiminut poliisin, syyttäjälaitoksen ja tuomioistuimen asiantuntijana väkivalta- ja sotarikoksissa. Hän tekee yhteistyötä kansainvälisen sotarikostuomioistuimen kanssa. Häkkäsellä on yli 60 kansainvälisissä ja kotimaisissa tiedelehdissä julkaistua artikkelia. Hänen tiedeartikkelinsa käsittelevät muun muassa väkivaltakäyttäytymistä, psykopatiaa, poliisitutkintaa, sekä oikeudenkäyntiin liittyvää stressiä. Hän on kirjoittanut ja toimittanut kuusi tietokirjaa erityisesti narsismista, psykopatiasta ja väkivaltaisesta käyttäytymisestä ja ollut mukana asiantuntijana televisiosarjoissa kuten *[[Finnautti]],* profiloijista kertovassa elokuvassa *Gaze into Abyss, Riku Rantala ja M/S Mystery sekä Riku Rantala ja Suomea kuohuttaneet rikokset.* Hän on vieraillut useissa podcasteissa, mm. Psykopodiaa, Finland Nordic Noir, Futucast. Hänen viimeisin kirjansa, *Profiloija*, nousi Suomessa bestseller kirjojen listalle.

## Kirjat
* Helinä Häkkänen. Suomalaisen henkirikoksen anatomia. Bazar, ilmestyy 3.3.2026
* Helinä Häkkänen, *Profiloija*, Bazar, 2025 .
* Helinä Häkkänen, *100 kysymystä narsismista.* Äänikirja. Tammi 
* Helinä Häkkänen-Nyholm (toim.), *Psykopatia*, Edita, 2009 
* 
* Helinä Häkkänen-Nyholm, Jan-Olof Nyholm, *130 kysymystä avioerosta: psykologin ja lakimiehen opas hyvään eroon* Readme.fi, 2015 
*Häkkänen-Nyholm, Helinä. *100 kysymystä narsismista*, Helsinki: Readme.fi, 2018. 

## Lähteet
Psykopatia (kirja)

**Psykopatia** on vuonna 2009 ilmestynyt psykologi Helinä Häkkänen-Nyholmin toimittama kirja, joka käsittelee sitä, mitä psykopatia on ja mistä se voi johtua. Kirjassa kerrotaan arviointimenetelmistä ja psykopatian yhteyksistä muihin psyykkisiin häiriöihin ja sen ilmenemismuodoista. Kirja käsittelee psykopatiaa työ- ja perhe-elämässä, rikostutkinnassa ja oikeusprosessissa sekä myös vankeinhoidon ja psykiatrisen hoidon näkökulmasta.

Kirjan kirjoittajina on sen toimittajan Häkkänen-Nyholmin lisäksi 14 aihepiirin asiantuntijaa, psykologeja, psykiatreja sekä varatuomari. Kirjoittajat ovat kirjoittaneet aiheesta lukuisia tiedeartikkeleita ja hoitaneet ja tutkineet psykopaatteja.

Kirjassa käsitellään psykopatian teoreettista ja empiiristä perustaa sekä kuvaillaan käytännön sovellutusalueita. Kirja on tarkoitettu eri alojen ammattilaisille ja opiskelijoille sekä myös kenelle tahansa, joka kohtaa psykopaatin omassa elämässään.

Kirjan mukaan psykopatia liittyy erityisen voimakkaasti ns. B-ryhmän persoonallisuushäiriöihin (epäsosiaalinen, huomionhakuinen, epävakaa ja narsistinen). Psykopatian hoitotuloksista ei ole tieteellistä näyttöä, vaikka jokseenkin kaikkia hoidon menetelmiä on kokeiltu, tuloksetta, ja siksi hoitoon ryhtymistä ei erityisemmin suositella. Olennainen syy on hoitomotivaation puute, koska psykopaatti ei koe olevansa sairas. Psykopaatti voi pinnallisesti katsoen menestyä elämässä, sillä hän pystyy häpeilemättä käyttämään toisia ihmisiä hyväkseen. Hän ei myöskään tunnetasolla ymmärrä jäävänsä mistään paitsi.  Siksi kirja pyrkiikin erityisesti auttamaan psykopatian tunnistamisessa, joskin myös hoidossa kokeiltuja menetelmiä kuvataan tiivistelmänomaisesti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Psykopatia, Edita Publishing
RFA Tidepool

**RFA Tidepool** (viirinumero A76) oli Royal Fleet Auxiliaryn Tide-luokan laivaston tankkeri, jollaisena sen tärkein tehtävä oli tankata muita laivaston aluksia merellä. Aluksella oli pitkä ura 1960-luvun alusta aina palveluksesta poistoonsa 1982 saakka.

## Valmistus
Alus tilattiin 28. helmikuuta 1961 Hawthorn Leslie and Companyltä ja sen köli laskettiin saman vuoden lopulla 4. joulukuuta. Alus laskettiin vesille vuotta myöhemmin 11. joulukuuta ja se valmistui 28. kesäkuuta 1963.

## Palvelus
*RFA Tidepool* otti osaa Turskasotiin, Beiran valvontaan 1970-luvulla. Vuonna 1982 Falklandin sodan syttyessä alus oli matkalla Chileen romutettavaksi. Alus palautettiin Britannialle ja se osallistui sotatoimiin.
 
Alus poistettiin palveluksesta 13. elokuuta 1982 ja se luovutettiin vielä samana päivänä Chilelle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä *Almirante Jorge Montt*.

## Lähteet
*

### Viitteet
Adolf Engström

**Carl Adolf Engström** (17. helmikuuta 1855 Vöyri – 19. kesäkuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen insinööri, vuorineuvos ja yritysjohtaja. 

Engströmin vanhemmat olivat varamaanmittari Otto Leonard Engström ja Adolfina Kristina Taxell. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta 1874 ja suoritti koneinsinööritutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1877. Engström suoritti tekniikan opintoja myös ulkomailla.

Adolf Engström oli rautatiehallituksen konejohtajan apulaisena 1895–1900, Hietalahden Laivatelakka- ja Konepaja Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1900–1919 ja toimi Suomen Metalliteollisuuden Työnantajaliiton johtokunnan puheenjohtajana 1911–1919. Hietalahden laivatelakan osakepääoma nousi Engströmin vuosina toimitusjohtajana 500,000 markasta 6 miljoonaan markkaan. Ennen Hietalahden laivatelakkaa hän johti kivialan yritys Ab Granit Oy:tä.

Engström vaikutti myös paikallispolitiikassa: hän istui Helsingin kaupunginvaltuustossa 1903–1911. Vuorineuvoksen arvo Engströmille myönnettiin vuonna 1917. 

Engströmin vaimo oli Eva Carolina Jansson. Heidän yhteinen poikansa kaatui Suomen vapaussodassa vuonna 1919.  

## Lähteet
Elisabet Schönaulainen

**Elisabet Schönaulainen** (1129 – 18. kesäkuuta 1164 Schönaun luostari, Strüth) oli saksalainen nunna ja pyhimys.

Elisabet kuului Schönaussa sijainneeseen luostariin, ja hänet tunnettiin näyistään, joissa hän näki Raamatun kertomuksia ja sai jumalallisia ilmestyksiä. Hän sai näyn yhdentoistatuhannen neitsyen legendasta. Hän puuttui aikakauden siveelliseen rappioon ja osallistui jossain määrin ajan poliittisiin paaviuskiistoihin, luultavasti veljensä Ekbertin vaikutuksesta. 

Elisabetin veli Ekbert Schönaulainen, joka oli myöhemmin Schönaun benediktiiniluostarin apotti. on kirjoittanut muistiin Elisabetin tarinan ja tämän ilmestykset: *Vita sanctae Elisabeth Schoenaugiensis*.

## Lähteet
Oktadekaani

**Oktadekaani** eli **n-oktadekaani** (C18H38) on 18-hiilinen suoraketjuinen alkaani. Se on huoneenlämmössä (20&nbsp;°C) olomuodoltaan väritöntä -valkeaa, palavaa, kiinteää ainetta. Oktadekaanin rakennekaava on CH3(CH2)16CH3, moolimassa 254,49&nbsp;g/mol, sulamispiste 26–29&nbsp;°C, kiehumispiste 317&nbsp;°C, tiheys 0,777 g/cm3, leimahduspiste 154&nbsp;°C, itsesyttymislämpötila 235&nbsp;°C ja CAS-numero 593-45-3. 

Yhdistettä esiintyy kasveissa ja kasvien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

## Aiheesta muualla
*PubChem: Octadecane 
*Human Metabolome Database (HMDB): Octadecane 
*ChemBlink: Octadecane 
*https://phytochem.nal.usda.gov/phytochem/chemicals/show/59279 Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Octadecane] {en}}
*Pherobase: Floral Compound – 18Hy 
*Pherobase: Semiochemical – 18Hy
RFA Blue Rover

**RFA Blue Rover** (viirinumero A270) oli Royal Fleet Auxiliaryn Rover-luokan laivaston tankkeri, jollaisena sen tärkein tehtävä oli tankata muita laivaston aluksia merellä. Aluksella oli pitkä ura 1970-luvun alusta aina palveluksesta poistoonsa 1993 saakka.

## Valmistus

Alus tilattiin tammikuussa 1968 Swan Hunterilta Tyne and Wearista. Sen köli laskettiin  vielä samana vuonna 30. joulukuuta ja alus laskettiin vesille vuotta myöhemmin 11. marraskuuta. Alus valmistui 15. heinäkuuta 1970.

## Palvelus
*RFA Blue Rover* oli kuninkaallisen jahdin huoltoaluksena Tyynenmeren kierroksella 1971-1972. *Britannia* joutui hinaamaan aluksen Singaporeen sen menetettyä peräsimensä. Vuonna 1982 alus otti osaa Falklandin sotaan, jonka lopulla se palveli South Georgialla tankkausasemana.

Alus poistettiin palveluksesta 23. helmikuuta 1993 ja se myytiin maaliskuussa Portugalille, joka liitti sen laivastoonsa. Alus nimettiin 31. maaliskuuta 1993 *NRP Bérrioksi*.

## Lähteet
*

### Viitteet
RFA Brambleleaf (A81)

**RFA Brambleleaf** (viirinumero A81) oli Royal Fleet Auxiliaryn Leaf-luokan laivaston tankkeri, jollaisena sen tärkein tehtävä oli tankata muita laivaston aluksia merellä.

## Valmistus
Alus tilattiin Cammell Lairdilta Birkenheadistä. Sen köli laskettiin 23. heinäkuuta 1974 ja alus laskettiin vesille 22. tammikuuta 1976 nimellä *Hudson Deep*. Sen omistajana oli Finance for Shipping Limited, jonka omistajina oli muun muassa Jardine Mathison and Company. Aluksen leasing-sopimus allekirjoitettiin helmikuussa 1979 ja se varustettiin Merseyssä tulevaan tehtäväänsä laivastossa. Alus valmistui 20. helmikuuta 1980.

## Palvelus
*RFA Brambleleaf* otettiin palvelukseen 26. maaliskuuta 1982 ja se otti 1982 osaa Falklandin sotaan. Puolustusministeriö lunasti aluksen 1980-luvun puolivälissä leasing-sopimuksen jatkuessa. Alus poistettiin palveluksesta 2007 kaksi vuotta aiemmin kuin oli suunniteltu. Alus hinattiin 18. elokuuta 2009 Gentiin Belgiaan romutettavaksi.

## Lähteet
*

### Viitteet
Artur Gatšinski

**Artur Andrejevitš Gatšinski** (, s. 13. elokuuta 1993 Moskova) on venäläinen taitoluistelija. Hän on voittanut pronssimitalin vuoden 2011 MM-kisoissa, hopeaa vuoden 2012 EM-kilpailuissa ja hopeaa Venäjän-mestaruuskilpailuissa vuosina 2011 ja 2012.

## Lähteet
* ISUn profiili 

## Aiheesta muualla
Se ensemble

**Se ensemble** on suomalainen nuorten muusikkojen perustama orkesteri.

Ensimmäinen Se ensemblen konsertti järjestettiin kesäkuussa 2009, Lahden Ristinkirkossa. Ohjelmistossa oli muun muassa Maurice Ravelin La Valse. Sinfoniakonserttien ohella orkesterin jäsenet esiintyvät myös kamarimusiikkikokoonpanoina.

Ensemblen ideana on toimia omana, vapaana ryhmänä Suomen musiikkikentällä. Konserteissa kuultavat teokset ovat niitä, mitä nuoret itse haluavat soittaa. Erityisen tärkeää Sen konserteissa on innostunut ohjelmistosuunnittelu, ja harvinaisten teosten esittely.

Lukuisten omien konserttiensa lisäksi Se ensemble on muun muassa kesällä 2010 toiminut Kokkolan Oopperan orkesterina, on tilannut ja kantaesittänyt uutta suomalaista musiikkia, sekä yhteistyössä kapellimestari Jorma Panulan kanssa järjestänyt kansainvälisen kapellimestarikurssin Kaapelitehtaalla keväällä 2010.

Helmikuussa 2011 Suomen Kulttuurirahasto myönsi Se ensemblelle 25 000 euron apurahan. Apurahan turvin Se ensemble järjesti kesäkuussa 2011 oman konserttisarjan, Se festivaalin Helsingin konservatoriolla. Tämän jälkeen Se ensemble on muun muassa esiintynyt Turun Musiikkijuhlilla sekä Musiikkitalossa. Joulukuussa 2011 Se ensemble esiintyi televisioidussa Espoon kaupungin itsenäisyyspäivän juhlakonsertissa.

Alusta asti Se ensembleä on johtanut kaksi kapellimestaria, Santtu-Matias Rouvali ja Erkki Lasonpalo.  Ensemblen taiteellinen neuvonantaja on kapellimestari Hannu Lintu.

## Aiheesta muualla
Ensemblen nettisivu 
Se festivaalin konsertin arvostelu (HS)
Väkivaltapornografia

**Väkivaltapornografia** on pornografian alalaji jossa esiintyy väkivaltaa. Suomessa väkivaltapornografian tuottaminen, levittäminen ja hallussapito on laitonta. Raja laittoman väkivaltapornografian ja sallitun sadomasokismin simuloinnin välillä on häilyvä, mutta esimerkiksi piiskaaminen joka ei ole juurikaan saunavihdalla läpsäisyä rankeempaa on sallittu pornossa. Myöskään esimerkiksi hiuksista vetäiseminen ei ole laitonta pornossa. Suomen rikoslaki tuntee rikosnimikkeen sukupuolisivellisyyttä loukkaavan kuvan levittäminen.

## Lähteet
Deuce Bigalow: Koko Euroopan gigolo

**Deuce Bigalow: Koko Euroopan gigolo** (*Deuce Bigalow: European Gigolo*) on vuonna 2005 julkaistu komediaelokuva ja jatko-osa elokuvalle *[[Deuce Bigalow – 10 dollarin gigolo]]*. Elokuvan pääosia esittävät muun muassa Rob Schneider, Eddie Griffin, Hanna Verboom, Jeroen Krabbé, Douglas Sills, Charles Keating, Carlos Ponce, Alex Dimitriades, Kostas Sommer, Miranda Raison, Rachel Stevens, Til Schweiger ja Oded Fehr. Adam Sandler ja Elisabetta Canalis tekevät elokuvassa cameoroolin. Elokuvan on ohjannut Mike Mitchell. Elokuva menestyi taloudellisesti kritiikistä huolimatta ja voitti Razzie-palkinnon huonoimmasta miespääosasta.

## Aiheesta muualla
*
Citizen Jane Productions

**Citizen Jane Productions Oy** (vuosina 2009–2018 *Pohjola-filmi Oy*) on suomalainen elokuvayhtiö. Yhtiön toimitusjohtajana ja tuottajana toimii Elina Pohjola ja dramaturgina Mike Pohjola. Pohjola-filmi on erikoistunut ”pohjoiseen elokuvaan” ja tekee sekä dokumentteja että fiktioelokuvia.

Toimitusjohtaja Elina Pohjola (s. 1981) on suomalainen elokuvatuottaja, joka on valmistunut medianomiksi Turun taideakatemiasta sekä taiteen maisteriksi Aalto-yliopiston taideteollisesta korkeakoulusta. Ennen elokuvatuottajan uraansa hän on työskennellyt muun muassa apulaisohjaajana, toisena apulaisohjaajana ja tuotantokoordinaattorina Aleksi Salmenperän elokuvissa *[[Paha perhe]]* ja *[[Miehen työ]]*, Mika Kaurismäen elokuvassa *[[Haarautuvan rakkauden talo]]* sekä elokuvissa *[[Ganes]]* ja *[[Käsky (elokuva)|Käsky]]*.

Yrityksen ensimmäinen teatterilevityksessä ollut elokuva oli Mikko Kuparisen ohjaama, Tuuve Aron novelliin pohjautuva *[[Sirocco (elokuva)|Sirocco]]*, jonka pääosaa esittää Eeva Putro. Lyhytelokuva kertoo yksinäisestä naisesta, joka löytää kerrostalonsa roskakorista vauvan ja alkaa kasvattaa sitä omanaan. Elokuva sai ensi-iltansa Kalifornian Palm Springs Int’l ShortFestissä kesäkuussa 2012 ja kiersi laajasti kansainvälisiä elokuvafestivaaleja, voittaen maineikkaan Odensen kansainvälisen elokuvafestivaalin pääpalkinnon elokuussa 2012.

Vuonna 2012 ensi-iltansa sai Wille Hyvösen ohjaama dokumenttielokuva *Kummisetäni thaimorsian*. Se kertoo ohjaajan kummisedästä ja tämän thaimaalaisesta tyttöystävästä, joiden suhdetta ohjaaja ei voi hyväksyä. Elokuva sai kansainvälisen ensi-iltansa maailman suurimmalla dokumenttielokuvan festivaalilla Idfassa. Suomessa *Kummisetäni thaimorsian* sai elokuvateatterilevityksen ja keräsi lisäksi 522&nbsp;000 televisiokatsojaa.

Vuonna 2014 Pohjola-filmillä on tuotannossa kolme pitkää elokuvaa. Dokumenttielokuva *[[Onnen ammattilaiset]]* on Wille Hyvösen ohjaama dokumenttielokuva, joka kertoo onnellisuudesta, onnellisuusbisneksestä ja onnen asiantuntijoista. Kirsi Mattilan dokumenttielokuva *[[Naisten Afganistan]]* kertoo parikymppisen Marzian tarinan: hän unelmoi rakkaudesta, avioliitosta ja mielenkiintoisesta työstä, mutta yhteiskunta rajoittaa hänen valinnanvapauttaan. 

Musiikkielokuva *[[Vapaita (elokuva)|Vapaita]]* on nykypäivään sijoittuva raikas ja koskettava tarina kolmekymppisestä Seljasta, jonka ystävien- ja työntäyteisen elämän sekoittaa hänen kuusitoista vuotta sitten adoptoitavaksi antamansa poika. Elokuvan on käsikirjoittanut Tua Harno ja ohjaa Oskari Sipola. 

Lisäksi Pohjola-filmi tuottaa Dox@Net -lyhytdokumenttielokuvien sarjaa ja kehittelee useita elokuvia eri ohjaajien kanssa.

## Elokuvat
* *[[Baabelin metsä]]* (2010)
* *[[Sirocco (elokuva)|Sirocco]]* (2012)
* *[[Kummisetäni thaimorsian]]* (2012)
* *[[Onnen ammattilaiset]]* (2015)
* *[[Naisten Afganistan]]* (2015)
* *[[Vapaita (elokuva)|Vapaita]]* (2015)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu