open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pan (täsmennyssivu)

**Pan** tai **PAN** voi viitata seuraaviin asioihin:

* Pan, kreikkalaisen mytologian jumala
* Pan, Saturnuksen kuu
* 4450 Pan, asteroidi
* Pan, kylä Gortynían kunnassa Arkadian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella Kreikassa
* *Pan*, simpanssien suvun tieteellinen nimi
* *[[Pan (sävellys)|Pan]]*, Aarre Merikannon orkesteriteos (1924)
*  *[[Pan (vuoden 2015 elokuva)|Pan]]*, Joe Wrightin ohjaama fantasiaelokuva vuodelta 2015
* panhuilu, puhallinsoitin
* Pan Sonic, suomalainen yhtye
* ''Pan'', saksalainen taide- ja kirjallisuuslehti
* PAN, likiverkko (, henkilökohtainen tiedonsiirtoverkko)
* PAN, Panaman maakoodi
* PAN, *[[Partido Acción Nacional]]*, meksikolainen meksikolainen keskusta-oikeistolainen puolue.
* PAN, polyakryylinitriili, polymeeri
* PAN Vision, pohjoismainen videopelejä ja ohjelmistoja levittävä yritys
* Pan-nimisiä henkilöitä:
** Pan-maalari (n. 500–450 eKr), kreikkalainen maljakkomaalari
** Pan Cheng-tsung (s. 1991), taiwanilainen golfaaja
** Jennifer Pan (s. 1986), kanadalainen murhaaja
* kuvitteellisia henkilöitä:
** Pan, Dragon Ball-animesarjojen henkilö
** Peter Pan, J. M. Barrien satuhahmo.
Toussaint Rose

**Toussaint Rose** (3. syyskuuta 1611 Provins – 6. tammikuuta 1701) oli ensiksi kardinaali Jules Mazarin sihteeri ja sittemmin kuningas Ludvig XIV:n sihteeri, kunnes hänet valittiin Ranskan akatemian jäseneksi vuonna 1675.

Kun Rose toimi tilintarkastusviraston päällikkönä,  hän osasi jäljitellä Aurinkokuninkaan nimikirjoitusta niin taitavasti, että useat kuninkaan elämäkertojat ovat erehtyneet asiassa. Hänen ansiostaan ja kuninkaalle itselleen esitettynä asiana, akatemia sai saman arvon ja aseman kuin Ranskan korkein oikeus.

Tästä syystä hänet valittiin akateemikoksi, sillä hän ei ollut julkaissut mitään ennen juhlallista vastaanottoaan akatemian jäseneksi 12. joulukuuta 1675. Vastaanottopuheen hänelle piti Séraphin Régnier-Desmarais.

Akatemiassa hän kuului vanhoillisten joukkoon. Kun vuonna 1683 tuli kysymys kuolleen Jean-Baptiste Colbert'in korvaamisesta,  hän kannatti Nicolas Boileau-Despréaux ja olisi siis hylännyt Jean de La Fontainen ehdokkuuden. Heidät molemmat kuitenkin valittiin akatemian jäseniksi vuonna 1684.

Hän piti akatemian nimissä useita julkisia juhlapuheita. Vuonna 1679 hän puhui kuninkaalle rauhasta. Hän oli myös yksi kuudesta akateemikoista, jotka saivat osallistua hovin näytelmiin.

## Aiheesta muualla
* Ranskan akatemian elämäkertatiedot
Triton (sarjakuvahahmo)

**Triton** on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä supersankari. Hän kuuluu Epäinhimillisten kuningasperheeseen. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran amerikkalaisessa *Fantastic Four* -lehden numerossa 45. Tritonin loivat Stan Lee ja Jack Kirby. 

Tritonin ensiesiintyminen Suomessa tapahtui Ihmesarjan numerossa 6 (1967). 

## Historia

Triton on yksi Epäinhimillisten kuningasperheen jäsenistä, Karnakin nuorempi veli.

Triton alistettiin terrageenisumun vaikutukselle vastasyntyneenä kuten useimmat kansastaan. Tämä osaltaan muutti hänet sellaiseksi kuin hän on.

Triton on tummanvihreän suomukerroksen peittämä. Hän pystyy oleskelemaan hyvin pitkiä aikoja veden alla &ndash; itse asiassa hänen kehonsa vaatii runsaasti vettä hiukan samalla tavoin kuin Namorin.

Triton on yhtä uskollinen Mustalle Salamalle kuin muutkin kuninkaallisen perheen jäsenet.

## Voimat ja varusteet
Tritonilla on suuret ruumiilliset voimat; hän pystyy nostamaan noin viitisen tonnia ja on mm. kerran lävistänyt sukellusveneen painerungon nyrkiniskulla.

## Ultimate Triton
Ultimate Marvel-jatkumossa Triton omaa melko samanlaisen ulkoasun ja voimat mitä normaalijatkumonkin sarjakuvissa.

## Triton muissa medioissa
### Televisio
* Triton esiintyi vuonna 1994 tuotetussa Ihmenelosten animaatiosarjassa. Hahmon osuudet dubbasi Mark Hamill.
* Triton esiintyi vuonna 2017 Marvel Cinematic Universeen sijoittuvassa televisiosarjassa *[[Inhumans]]*, näyttelijänään Mike Moh. Sarjan ensimmäisen jakson ”Behold... The Inhumans” alussa Triton on Maassa etsimässä erästä terrigeenisumulle juuri altistunutta epäinhimillistyttöä viedäkseen hänet Attilaan. Tyttö kuitenkin joutuu Maximusille salaa työskentelevien sotilaiden tappamaksi ja Triton pakenee haavoittuneena mereen ja hänen oletettiin kuolleen. Vasta sarjan seitsemännessä jaksossa ”Havoc in the Hidden Land” paljastui, että Triton oli vain lavastanut kuolemansa osana Mustan Salaman suunnitelmaa Maximusin juonittelujen paljastamiseksi. Tritonin seuraava tehtävä oli napata Maximus, jotta Musta Salama voisi tappaa tämän.

### Videopelit
* Triton esiintyy NPC-hahmona ** -videopelissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Marvel-kustantamon kotisivujen osuus Tritonista
Gorgon (sarjakuvahahmo)

**Gorgon** on Epäinhimillisten kuningasperheen sukulainen. 

Gorgon on Mustan Salaman serkku ja perheensä ainoa lapsi. Hänet altistettiin Terrageenisumulle vastasyntyneenä kuten muutkin epäinhimilliset. 

Gorgon on hyvin ihmisen näköinen; vain hänen kasvonsa ovat karkeapiirteiset ja jalat ovat polvista alaspäin hevosen kavioiden kaltaiset. 

Gorgonin yli-inhimillinen voima on maanjäristysten tuottaminen. Hän tekee niitä polkemalla kaviollaan maahan; hän voi säädellä järistyksen voimaa tahdonvoimallaan. Suurimmillaan voima vastaa useita tonneja voimakasta räjähdettä. Tämä voima toimii vain Gorgonin niin halutessa eli hän voi kävellä normaalisti. 

Gorgon on ehdottoman uskollinen Mustalle Salamalle, kuten muutkin kuninkaallisen perheen jäsenet ja sukulaiset.
Meduusa (sarjakuvahahmo)

**Meduusa** on Epäinhimillisten kuningasperheen jäsen, Mustan Salaman serkku ja myöhemmin puoliso. Heillä on yhteinen lapsi Ahura.
Kuten miltei kaikki epäinhimilliset, myös Meduusa kävi läpi mutageenikäsittelyn.

Meduusa on lähes ihmisen näköinen. Hänellä on kuitenkin paksut ja pitkät, lepotilassa maahan asti ulottuvat hiukset, joita hän voi käyttää tahdonvoimansa avulla kuin mustekalan lonkeroita. Medusa nostaa hiustensa avulla noin tonnin.Hän pystyy haihduttamaan esineitä taikavoimillaan ja jäädyttämään.

Meduusa rakastaa Mustaa Salamaa sokeasti ja tottelee tätä ehdottomasti. Vain Ahuran syntyessä hän esitti lieviä vastalauseita mutageenikäsittelyä vastaan. 

Ensiesiintymisensä hän teki kun Velho sai muistinmenetystä poteneen Meduusan petkutettua Kauhunelosten jäseneksi. Yritys päättyi nolosti: Näkymätön Nainen sotki Meduusan hiukset Ansamiehen liimalla - ja tästä selvittyään Meduusan muisti olikin jo palannut ja hän palasi kansansa luo.
Jerry Yang

**Xao "Jerry" Yang** (s. 1968 Laos) on Laosissa syntynyt yhdysvaltalainen pokerinpelaaja, joka voitti vuoden 2007 World Series of Pokerin pääturnauksen.

Yang, etniseltä taustaltaan hmongi, pakeni perheensä mukana Laosista Thaimaahan maan kommunistien otettua vallan 1970-luvulla. Thaimaassa perhe vietti neljä vuotta pakolaisleirillä, jossa Yang veli ja sisko kuolivat. Yang ja hänen perheensä muuttivat Yhdysvaltoihin vuonna 1979.

Yangilla on maisterintutkinto terveyspsykologiasta Loma Lindan yliopistosta ja hän on työskennellyt terapeuttina ja sosiaalityöntekijänä. Yang on naimisissa ja perheessä on kuusi lasta.

## Pokeriura

Yang aloitti pokerinpeluun vuonna 2005. Hän pääsi osallistumaan WSOP:n pääturnaukseen voitettuaan 225 dollarin satelliittiturnauksen kotikaupunkinsa Temeculan Pechanga Resort and Casinolla . Ennen WSOP:ta Yang oli päässyt neljästi rahasijoille pienissä pokeriturnauksissa Kaliforniassa.

WSOP:ssa Yang aloitti finaalipöydän kahdeksannelta sijalta, mutta nousi aggressiivisella pelillään johtopaikalle, josta hän ei sen jälkeen luopunut. Yang pudotti kahdeksasta finaalivastustajastaan seitsemän. Kaksinpelissä kanadalaista Tuan Lamia vastaan Yang voitti kasiparillaan Lamin A♦ Q♦ -käden. Yang sai viimeisellä kortilla yhdeksikön korkuisen suoran, Lamin saatua flopilla rouvaparin. Finaalipöytä kesti kaksitoista tuntia ja Yang ansaitsi voitostaan 8,25 miljoonaa dollaria.

Yang ilmoitti voittonsa jälkeen lahjoittavansa 10 % palkintosummasta hyväntekeväisyyteen. Yang on solminut sponsorisopimuksen Full Tilt Poker -nettipokerihuoneen kanssa.

Maaliskuussa 2009 Yangin pokeriuran turnausansiot ylittivät 8,2 miljoonaa dollaria. Hän on kaikkien aikojen rahalistalla sijalla neljätoista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Gaspar de Guzmán Olivares

**Gaspar de Guzmán Olivares** (oikeasti: **Gaspar de Guzmán y Pimentel, Olivaresin kreivi**) (6. tammikuuta 1587 Rooma, Kirkkovaltio – 22. heinäkuuta 1645 Toro, Espanja) oli espanjalainen valtiomies. Hänellä oli Olivaresin kreivin ja Sanlúcarin herttuan arvonimet, mistä syystä häntä kutsutaan usein Olivaresin kreiviherttuaksi ().

## Elämäkerta
Noustessaan valtaan vuonna 1621 Espanjan kuningas Filip IV valitsi Olivaresin johtavaksi ministerikseen. Tässä asemassa Olivares pysyikin aina vuoteen 1643 asti. Hän ohjasi Espanjan ulkopolitiikkaa ja hallitsi maata oman mielensä mukaan. Alun perin hän oli suuntautunut kirkolliselle uralle mutta luopui siitä siirtyessään kuninkaan palvelukseen.

### Sisäpolitiikka
Olivares oli kyvykäs, eikä hän käyttänyt asemaansa oman edun tavoitteluun vaan pyrki parantamaan erityisesti Espanjan taloudellista tilaa. Hän vähensi virkojen määrää, joita oli perustettu ylen määrin myytäväksi valtion kärsiessä rahapulasta ja antoi verohelpotuksia vastanaineille, jotta väestönkasvu paranisi. Myös maastamuutto kiellettiin ilman kuninkaan lupaa.

Olivaresin aikana katalonialaiset kapinoivat Espanjaa vastaan. Katalonian aluehallinnon johdossa oli silloin Pau Claris.

### Ulkopolitiikka
Kahdeksankymmenvuotisen sodan jatkuessa vuonna 1625 Olivares perusti yhdessä keisari Ferdinand II:n ja katolisen liigan kanssa Alankomaiden vastaisen kauppasaarron *almirantazgon*, johon kuuluivat Espanja, Espanjan Alankomaat, Puola ja hansakaupungit. Vastatoimena alankomaalaiset liittoutuivat Ranskan ja Englannin kanssa tavoitteenaan palauttaa Fredrik V takaisin Pfalzin ruhtinaaksi.

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Evernight

**Evernight** on Battleloren neljäs studioalbumi. Kuten muillakin levyillä, myös tällä lyriikkojen aiheet liittyvät Keski-Maahan.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

**Digipakin bonuskappaleet**
# 
# 

## Arvostelut
* Chronicles of Chaos: 
* Imperiumi.net: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Metsästäjän miekat

**Metsästäjän miekat** on R. A. Salvatoren Drizzt Do’Urdenista kertova kirjasarja. Sarjaan kuuluvat kirjat *Tuhat örkkiä*, *Yksinäinen drow* ja *Kaksi miekkaa*.

## Tuhat örkkiä

*Tuhat örkkiä* () julkaistiin englanniksi vuonna 2002. Drizzt, Wulfgar ja Catti-brie palaavat Jäätuulen laaksoon vain lähteäkseen heti paluumatkalle kohti etelää yhdessä Bruenorin ja Regisin kanssa. Mithralsalejen kuninkuus palaa jälleen Bruenorille hänen esi-isänsä kuoleman seurauksena ja ystävysten on aika palata aitohopean koristamiin kaivoskäytäviin. Örkit ovat liikekannalla kuningas Obouldin johdolla, eivätkä örkit vihaa ketään muuta yhtä paljon kuin kääpiöitä.

Drizzt ystävineen saa huomata joutuneensa keskelle suurimittaista sotaa, jonka tuoksinassa Drizzt ja Guenhwyvar joutuvat eroon tovereistaan. Avuttomina he joutuvat katsomaan kaukaa, miten puolustukseen käytetty velhontorni sortuu ja näyttää vievän mukanaan Drizztin ystävät.

## Yksinäinen drow

*Yksinäinen drow* () julkaistiin vuonna 2003. Uskoen kaikkien ystäviensä kuolleen tornin romahduksessa Drizzt ryhtyy käymään yksinäistä sotaansa örkkejä vastaan. Hän saa kuitenkin liittolaisikseen kaksi hopeahaltiaa, Tarathielin ja Innovindilin, jotka joutuvat myös kärsimään örkkejen hyökkäyksestä.

Lisäksi Drizzt joutuu jälleen pohtimaan periaatteitaan kohdatessaan kaksi drowta, jotka ovat liittoutuneet örkkien kanssa ja käyttävät näitä sätkynukkeinaan.

## Kaksi miekkaa

*Kaksi miekkaa* () julkaistiin vuonna 2004. Tarathielin kuoltua kuningas Obouldin käsissä Drizzt ja Innovindil lyöttäytyvät yhteen taistelussa örkkejä vastaan. Yhteisen matkan aikana Drizzt oppii Innovindilin avulla ymmärtämään, millaista on todella elää haltiana ihmisten ja muiden lyhemmän elämän viettävien olentojen keskuudessa. Drizzt oivaltaa, että lyhyen elämänsä aikana ihminen saattaa elää täydemmin ja kiihkeämmin kuin haltia, mutta ihmisen rinnalla haltia pystyy iloitsemaan samasta elämän kiihkeydestä ja monipuolisuudesta. Tämä oivallus rohkaisee Drizztiä ottamaan suuren askeleen suhteessaan Catti-briehen, jota hän on rakastanut jo monien vuosien ajan.
USS St. Lo (CVE-63)

**USS St. Lo** (runkonumerot ACV-63, CVE-63) oli Yhdysvaltain laivaston Casablanca-luokan saattuetukialus. Alun perin alus oli pieni 12&nbsp;000 tonnin rahtilaiva, joka muunnettiin lentotukialukseksi lisäämällä lentokansi ja kevyt ilmatorjunta-aseistus. Ilmatorjuntatykkien lisäksi aluksessa oli yksi 127&nbsp;mm tykki. Aluksella lentokoneita oli kolmisenkymmentä, valtaosin Grumman TBF Avenger -torpedopommittajia.

## Valmistus

Alus tilattiin Vancouverista Washingtonista Kaiser Shilbuilding Companyltä, missä köli laskettiin 23. tammikuuta 1943 nimellä *USS Chapin Bay*. Alus laskettiin vesille 17. elokuuta nimellä *USS Midway* kumminaan Santa Anan laivaston lentotukikohdan komentajan Howard N. Coulterin puoliso Cauchois Coulter ja liitettiin laivastoon 23. lokakuuta Astorian laivastotukikohdassa Oregonissa ensimmäisenä päällikkönään Francis Joseph McKenna. Aluksen nimi piti vapauttaa valmisteilla olevalle lentotukialukselle CVB-41 ja aluksen nimeksi vaihdettiin 10. lokakuuta 1944 *USS St. Loksi*.

## Palvelus

*St. Lo* osallistui Yhdysvaltain 7. laivastossa Leytenlahden taisteluun lokakuussa 1944. Samarin saaren taistelussa 25. lokakuuta aluksen lentokanteen osui japanilainen kamikaze-kone. Alus syttyi palamaan ja paloi räjähdellen alle tunnin, kunnes se upposi. Kyseessä oli japanilaisten ensimmäinen kamikaze-hyökkäys.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Pulau Pinang

**Pulau Penang** () on saari Malakansalmessa, Malakan niemimaan länsirannikolla. Saari kuuluu Penangin osavaltioon Malesiassa. Penangin saari ja koko Penangin osavaltio ovat alun perin olleet osa Kedahia.

Kedahin sulttaani luovutti Pulau Penangin hallinnan Englannin Itä-Intian kauppakomppanialle vuonna 1786 vastineeksi suojelusta siamilaisia vastaan. Britit nimesivät saaren Prince of Wales Islandiksi ja saaren suurin kaupunki nimettiin kuningas Yrjö III:n mukaan George Towniksi.

Alueluovutuksesta huolimatta britit eivät avustaneet Kedahia, kun Siam hyökkäsi maahan vuonna 1821. Kedahin sulttaani katsoi brittien rikkoneen sopimuksen ja yritti valloittaa saaren takaisin, mutta valloitusyritys epäonnistui. Lopputuloksena brittien hallintaan liitettiin myös nykyisen Penangin osavaltion mantereen puolella sijaitseva osa, jonka britit nimesivät Wellesleyn provinssiksi (*Seberang Perai*).

Penangin saari ja mantereen puolella sijaitseva Wellesleyn provinssi yhdistettiin 13,5 kilometriä pitkällä Penangin sillalla vuonna 1985.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
MZ (Zschopau)

**MZ** on saksalainen moottoripyörämerkki, jota valmistaa **MZ Motorrad- und Zweiradwerk GmbH** Zschopaussa. Merkin juuret ovat DKW:ssä, jonka pohjalta *[[Industrieverband Fahrzeugbau]]* (IFA) jatkoi moottoripyörävalmistusta Saksan demokraattisessa tasavallassa. Tehtaan nimeksi tuli 1956 *VEB Motorradwerk Zschopau*.

MZ-moottoripyörät edustivat 1960-luvulla kaksitahtitekniikan huippua kilpaurheilussa, mutta suunnittelija Walter Kaadenin salaisuudet joutuivat kilpailijoiden käsiin, kun tehtaan kilpa-ajaja Ernst Degner loikkasi länteen 1961 ja siirtyi Suzukin palvelukseen . 

Saksan jälleenyhdistyttyä yhtiö meni konkurssiin 1991, minkä jälkeen ETZ-mallisto ja MZ-tuotemerkki myytiin turkkilaiselle Kanunille. Vanhan yhtiön jatkajaksi perustettiin *Motorrad- und Zweiradwerk*, joka 1992–1998 valmisti moottoripyöriä nimellä MuZ. Nykyään MZ-brändi on jälleen tehtaan hallinnassa ja tuotannossa on 125-kuutioinen RT ja 660–1&nbsp;000&nbsp;cm³ S-mallisto (Skorpion).

9. kesäkuuta 2008 Motor Cycle News -lehti ilmoitti MZ:n aikovan lopettaa tuotannon vuoden lopussa. Yhtiön tukijat lopettivat toimintansa vuosia jatkuneen taloudellisen tappion jälkeen. 12. joulukuuta 2008 MZ:n tehtaan ovet Zschopaussa sulkeutuivat viimeistä kertaa.

## Moottoripyörämalleja
*SM 125
*SX 125
*RT 125
*TS 150
*ETZ 250
*Baghira
*Skorpion
*1000S

Nelitahtisissa 125-kuutioisissa SM-, SX- ja RT-malleissa käytetään samaa nestejäähdytteistä, neliventtiilistä DOHC-moottoria. Tehoa siinä on 11&nbsp;kW (15&nbsp;hv), joka on suurin sallittu määrä kevytmoottoripyörille Suomessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tehtaan viralliset sivut
* Suomalainen merkkikerho
Kaksi miekkaa

**Kaksi miekkaa** voi viitata seuraaviin asioihin: 

* *[[Kaksi miekkaa (Game of Thrones)|Kaksi miekkaa]]* (), jakso *Game of Thrones* -televisiosarjassa
* *[[Metsästäjän miekat|Kaksi miekkaa]]* (), fantasiaromaani *Metsästäjän miekat* -kirjasarjassa
Rebecca Julia Brown

**Rebecca Julia Brown** (s. 18. elokuuta 1992 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko. Hän aloitti kitaransoiton jo 4-vuotiaana. Hän näytteli Katie-nimistä henkilöä elokuvassa School of Rock, johon hänen piti opetella soittamaan selloa ja bassokitaraa päästäkseen elokuvaan.
Lily Cole

**Lily Luahana Cole** (s. 27. joulukuuta 1987 Torquay, Devon) on brittiläinen huippumalli ja näyttelijä.

Colen mallinura alkoi 14-vuotiaana Benjamin Hartin huomattua hänet kadulla Lontoon Sohossa. Hän on esiintynyt useissa tunnetuissa julkaisuissa, kuten *[[Vogue]]n* ja *V:n* kansikuvissa. Vuonna 2008 hän kiinnitti julkista huomiota esiintymällä alasti Ranskan *[[Playboy]]*-lehden kuvasarjassa. Lisäksi Cole on esiintynyt useiden yritysten, kuten Longchampin, Anna Suin, Rimmelin ja Cacharelin mainoksissa. Hän on työskennellyt muun muassa Alexander McQueenin, Chanelin, Louis Vuittonin, Jean Paul Gaultierin ja Moschinon mallina.

Cole on näytellyt muutamassa elokuvassa alkaen sivuroolista *[[Tyttökoulu St. Trinian’s]]issa* vuodelta 2007. Hänen ensimmäinen pääroolinsa oli Valentina vuoden 2009 elokuvassa *[[The Imaginarium of Doctor Parnassus]]*. Vuonna 2011 Colella oli toinen naispääosa kauhuelokuvassa *[[The Moth Diaries (elokuva)|The Moth Diaries]]*.

Cole on opiskellut taidehistoriaa Cambridgen yliopistossa.

## Valikoitu filmografia
* *[[Tyttökoulu St. Trinian’s]]* (2007)
* *[[The Imaginarium of Doctor Parnassus]]* (2009)
* *[[Rage (vuoden 2009 elokuva)|Rage]]* (2009)
* *[[There Be Dragons]]* (2011)
* *[[The Moth Diaries (elokuva)|The Moth Diaries]]* (2011)
* *[[Lumikki ja metsästäjä]]* (2012)
* *[[Star Wars: The Last Jedi]]* (2017)
## Aiheesta muualla

* Lily-cole.org
*
The Circle of Life

__NOTOC__
**The Circle of Life** on power metal -yhtye Freedom Callin vuonna 2005 julkaistu neljäs studioalbumi.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Chris Bay – laulu, kitara, kosketinsoittimet
* Cédric Dupont – kitara
* Ilker Ersin – basso
* Nils Neumann – kosketinsoittimet
* Dan Zimmermann – rummut

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Imperiumi: 8-/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
STX Corporation

**STX Corporation** on eteläkorealainen holdingyhtiö, jonka alaisuudessa varsinaista liiketoimintaa harjoittavat tytäryhtiöt. STX-konserniin kuuluvat mm. STX Engine (dieselmoottorit), STX Offshore & Shipbuilding (laivanrakennus), STX Pan Ocean (hakurahtilaivoja), STX Heavy Industries (raskas teollisuus), STX Energy (energia) ja STX Construction (rakennusala). Pääkonttori sijaitsee Koreassa Etelä-Gyeongsangin maakunnassa. 

Yhtiön tekee mielenkiintoiseksi Suomen kannalta yhtiön lähes 90 prosentin omistusosuus norjalaisesta pörssiyhtiöstä Aker Yards ASA:sta, joka puolestaan omistaa Suomen Aker Yards Oy:n.

Huhtikuussa 2013 STX Offshore & Shipbuilding hakeutui velkajärjestelyyn.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*www.stx.co.kr
Dick Harrison

**Dick Harrison** (s. 10. huhtikuuta 1966 Huddinge) on ruotsalainen tutkija ja kirjailija. Hän on ollut historian professorina Lundin yliopistossa vuodesta 2003. 

Harrison on Peter Englundin ohella Ruotsin tunnetuimpia populäärihistorioitsijoita joilla on akateeminen tausta. Harrisonin erikoisala on keskiaika. Harrison kirjoittaa kirjojen lisäksi säännöllisesti ''Populär Historia'' -lehteen.

Harrison on voittanut TV-ohjelman *[[På spåret]]* Ellinor Perssonin kanssa vuonna 2004.
Kesäkuussa 2004 Statens ansvarsnämnd antoi Harrisonille varoituksen virkavirheestä jääviyden johdosta.

## Kirjoja
*1993 – *The Early State and the Towns: Forms of Integration in Lombard Italy AD 568–774*   (doktorsavhandling)
*1995 – *Europa i världen : medeltiden* 
*1997 – *Uppror och allianser : politiskt våld i 1400-talets svenska bondesamhälle* 
*1998 – *Skapelsens geografi* 
*1998 – *Age of Abbesses and Queens* 
*1999 – *Krigarnas och helgonens tid : Västeuropas historia 400–800 e.Kr.* 
*1999 – *I skuggan av Cathay : västeuropéers möte med Asien 1400–1600* 
*2000 – *Mannen från Barnsdale : historien om Robin Hood och hans legend* 
*2000 – *Stora döden*  (palkittiin Augustprisetillä)
*2000 – *På Klios fält : essäer om historisk forskning och historieskrivning* 
*2002 – *Jarlens sekel : en berättelse om 1200-talets Sverige*  (palkittiin vuoden parhaaksi historiaa käsitteleväksi kirjaksi Ruotsissa.)
*2002 – *Karl Knutsson : En biografi* 
*2002 – *Sveriges historia – medeltiden* 
*2003 – *Harrisons historia* 
*2003 – *Tankar om historia* 
*2003 – *Historiebok för kakälskare*, yhdessä Eva Helen Ulvrosin kanssa 
*2005 – *Förrädaren, skökan och självmördaren* 
*2005 – *Gud vill det! : nordiska korsfarare under medeltiden* 
*2006 – *Slaveri : Forntiden till renässansen* 
*2007 – *Ofärd* 
*2007 – *Slaveri : 1500 till 1800* 

## Palkintoja
* Cliopriset (1996)
* Augustpriset i fackboksklassen (2000)
* Hertig Karls pris (2001)
* Årets bok om svensk historia (2002)
* Studenternas pedagogiska pris, Lundin yliopisto (2003)

## Lähteet
Fredrik V (Pfalz)

**Fredrik V** ( V) ; (26. elokuuta 1596 Neumarkt in der Oberpfalz – 29. marraskuuta 1632 Mainz) oli vuosina 1610–1623 Pfalzin vaaliruhtinas ja vuosina 1619–1620 Böömin kuningas nimellä **Fredrik I**. 

Koska Fredrikin kuninkuus kesti vain yhden vuoden (4. marraskuuta 1619 – 8. marraskuuta 1620), hän sai lisänimen **talvikuningas.**

## Suku
Fredrik syntyi Deinschwangin metsästyslinnassa. Hän oli isänsä Fredrik IV:n seuraaja Pfalzin vaaliruhtinaana vuodesta 1610. Isältään hän peri myös johtoaseman evankelisessa unionissa.

## Kuningas
Kolmikymmenvuotinen sota alkoi Böömin protestanttien kapinalla keisari Ferdinand II:ta vastaan. Syrjäytettyään Ferdinandin he tarjosivat Fredrikille Böömin kuninkaan kruunua vuonna 1619. Näin he tavoittelivat evankelisen unionin tukea kapinassaan keisaria vastaan. Fredrik otti kruunun vastaan luottaen saavansa tukea apeltaan Englannin kuningas Jaakko I:ltä ja evankeliselta unionilta. Jaakko kuitenkin vetäytyi tulevasta konfliktista, kuten teki evankelinen unionikin. Fredrik jäi yksin suurta keisaria vastaan.

Ferdinand löi Böömin protestantit Valkeavuoren taistelussa 8. marraskuuta 1620, ja kapina käytännöllisesti katsoen päättyi. Seuraavaksi keisarilliset armeijat tunkeutuivat Pfalziin, ja Fredrik joutui vuonna 1622 pakenemaan Hollantiin. Hän vietti elämänsä loppuvuodet maanpaossa. Keisari antoi vuonna 1623 Pfalzin ja vaaliruhtinaan tittelin Baijerin herttualle Maksimilian I:lle. Vaaliruhtinaan arvo ja Pfalz palautettiin Fredrikin pojalle Kaarle I Ludvigille vuonna 1648 Westfalenin rauhassa.

## Lähteet
Jari-Pekka Laaksonen

**Jaripekka ”Jippo” Laaksonen** (25. elokuuta 1962 – 30. lokakuuta 2020) oli suomalainen muusikko. Hän soitti rumpuja useissa yhtyeissä, joista tunnetuimpia ovat muun muassa MAC ja S.E.X.. Hän osallistui myös yhtyeiden kappaleiden sovitustyöhön. Myös hänen veljensä Pepe Laaksonen oli  muusikko.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Sven Lindahl

**Sven Gustaf Lindahl** (25. kesäkuuta 1937 Tukholma – 2. heinäkuuta 2025 Nykvarn) oli ruotsalainen toimittaja, uutisankkuri, säveltäjä ja sanoittaja. Hän sävelsi kappaleen ”Mälarö kyrka”, jonka levytti ensimmäisenä Lenne Broberg ja myöhemmin Eero Raittinen suomeksi nimellä ”Vanha holvikirkko”. Vuosina 1963 ja 1966 hän juonsi Melodifestivalenin.

Lindahl kuoli nopeasti edenneeseen sairauteen 88-vuotiaana heinäkuussa 2025.

## Lähteet
Adam Foote

**Adam Foote** (s. 10. heinäkuuta 1971 Toronto, Ontario) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija ja nykyinen valmentaja, joka pelasi NHL:ssä yli tuhat ottelua ja voitti kahdesti Stanley Cupin.

Foote aloitti junioriuransa OMHA-sarjassa, jossa hän voitti useita kertoja sarjan mestaruuden. Hän siirtyi 18-vuotiaana Sault Ste. Marie Greyhoundsiin OHL:ään, ja heti tulokaskauden jälkeen Quebec Nordiques varasi hänet numerolla 22 . Foote pelasi vielä kuitenkin kolme kautta OHL:ssä, ennen kuin siirtyi Nordiquesiin.

Lojaalisti Foote pelasi joukkueessa jopa sen siirryttyä Coloradoon. Avalanchen paidassa hän voitti kahdesti Stanley Cupin, mutta kauden 2003–2004 jälkeen hän ei saanut enää uutta sopimusta. Foote ei pelannut missään  aikana, ja sen jälkeen hän siirtyi vapaana pelaajana Columbus Blue Jacketsiin, jossa hänet nimitettiin kapteeniksi. Foote siirtyi takaisin Coloradoon siirtoikkunan sulkeutuessa 26. helmikuuta 2008 varausvuoroa vuoden 2008 tai 2009 varaustilaisuudessa vastaan. Vuonna 2009 Foote valittiin Coloradon kapteeniksi Joe Sakicin lopetettua uransa. Foote lopetti pelaajauransa kauden 2010–2011 jälkeen.

Foote pelasi useita vuosia myös Kanadan jääkiekkomaajoukkueessa.

Colorado Avalanche on jäädyttänyt Footen pelinumeron 52. Peliuransa jälkeen Foote toimi Colorado Avalanchen valmennustiimissä kevääseen 2017 asti. Toukokuussa 2025 Vancouver Canucks palkkasi hänet päävalmentajakseen. Ennen tätä Foote oli toiminut kolmen kauden ajan joukkueen apuvalmentajana. 

Footen pojista 1998 syntynyt Callan pelaa WHL:ssa ja varattiin 2017 draftissa ensimmäisen kierroksen 14. vuorolla Tampa Bay Lightningiin ja kaksi vuotta nuorempi poika Nolan pelaa myös WHL-joukkue Kelowna Rocketsissa ja on varauskelpoinen vuoden 2019 draftissa.

## Tilastot

## Lähteet
*Jatkoaika.com
Totte Wallin

**Torsten ”Totte” Wallin** (s. 1952 Enköping, Ruotsi) on ruotsalainen laulaja, muusikko, koomikko ja juontaja. Hän nousi julkisuuteen vuonna 1979 kappaleella ”Enköpingståge´”. Wallin on esiintynyt niin radiossa kuin televisiossakin.

Säveltäjä Povel Ramel palkitsi Wallinin vuonna 1983 Karamelodiktstipendiet-palkinnolla. Hän oli ensimmäinen kyseisen stipendin saanut henkilö.

## Valikoitu diskografia
### Albumit
*1976 – *När kulorna rullar*  (Marie Bergmanin ja Finn Sjöbergin kanssa)
*1977 – *Grand Canyon*
*1979 – *Enköpingståge´* 
*1980 – *Kanotsyndromet* 
*1981 – *Gyllene noice* 
*1983 – *Wallins trampolin* 
*1986 – *Den lekfulla lögnen* 
*1990 – *Tottes klass: Låt stå!* 
*1992 – *Klas Klättermus och de andra djuren i Hackebackeskogen* 
*1993 – *Totte Wallin 1973–1993* 
*1998 – *Mmm blues*
*2000 – *Totte Wallin: Guldkorn (samling)*
*2012 – *Måla måla vatten*

### Singlet
*1980 – *Morronpasset*  
*1981 – *Gyllene Noice* 
*1981 – *Stockholmsmelodi* 
*1982 – *Ge facket en chans* 
*1983 – *Kärleken är* 
*1983 – *Carolas farsa* 
*1987 – *En sång om solen* 
*1988 – *Lilla Essingen blues*
*1995 – *För lite sex i politiken*
*1996 – *Alla hatar alla*

## Bibliografia
*1980 – *Kanotsyndromet*
*2005 – *Vildros och kaprifol : trädgården på ön*

## Lähteet
70’s Radio Hits

**70's Radio Hits** on suomalaisen iskelmäyhtye Pepe & Paradisen kokoelma-albumi vuodelta 2000. Kokoelma sisältää Pepen & Paradisen Yleisradiolle 1970-luvun alussa tekemiä äänitteitä. Mukana on myös uusi kappale, "Sana Sana Saa" (afrikkalainen kansanlaulu), josta on levyllä kaksi eri versiota. Kokoelman kappaleista ainoastaan "My Child" on aiemmin levytetty, ja se löytyy Paradisen ensimmäiseltä singleltä. "Sympathy" on levytetty instrumentaaliversiona Markku Johanssonin soololevylle *[[Sympatiaa]]* vuonna 1970.

Kappaleiden 2–12 äänittäjä on tuntematon.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Pepe Willberg – laulu, kitara
* Markku Johansson – trumpetti, flyygelitorvi, lyömäsoittimet, piano, laulu
* Erik "Dani" Dannholm – tenorisaksofoni, huilu, piccolohuilu, lyömäsoittimet ja laulu (2-11)
* Erkki "Unde" Lehtola – baritonisaksofoni, tenorisaksofoni, tamburiini ja laulu
* Heikki "Pedro" Hietanen – hammond-urut, piano ja sähköpiano
* Pekka "Pave" Maijanen – bassokitara ja laulu (2-9)
* Christer "Kicke" Bergholm – bassokitara ja laulu (1, 10, 11, 13)
* Antero "Ande" Päiväläinen – rummut
* Kalle Fält: tenorisaksofoni – laulu (1, 13)
* Jari "Heinä" Nieminen – kitara (1, 13)

### Tuotanto
* Erkki Lehtola – tuottaja
* Juha Laakso – äänittäjä, miksaaja (kappaleet 1 ja 13, Finnvox-studiot, 1971–1972 / 2000
* Mika Jussila – masteroija
Tietoturvajohtaja

**Tietoturvajohtaja** (), on keskittynyt organisaation tietoturvaprosessien johtamiseen. Tietoturvajohtajien rooli yrityksissä on lainsäädännöllisistä syistä kasvamassa. Yksityisyydensuojan vahvistuminen Euroopassa sekä tiedottamis- ja seurantavelvoitteiden vahvistuminen Yhdysvalloissa pakottaa yritysjohdon ottamaan vakavasti tietoturva-asiat.

## Tehtävät

Tietoturvajohtajan tehtävät ja roolit eivät ole kovin vakiintuneita ja ne vaihtelevat kunkin yrityksen tarpeiden mukaan. Yleensä ne sisältävät seuraavia tehtäviä:

* Tietoturvan tavoitteiden ja tehtävien määrittely
* Tietoturvapolitiikan rakentaminen ja kehittäminen
* Tietoturvaprosessien määrittely ja johtaminen
* Tietoturvakoulutuksen ja osaamisen kehittäminen
* Tietoturvaprojektisalkun rakentaminen
* Tietoturvauhkia, -riskejä, ja -kehittämistä koskeva johdon raportointi

Yleisesti ottaen tietoturvajohtajan vastuulla on luoda tietoturvallisuuspolitiikka, hyväksyttää se sekä varmistaa sen täytäntöön pano. Toinen puoli tehtävää on valvoa (auditoida) tietoturvallisuusasioita. 

Tietoturvajohtajat raportoivat tyypillisesti toimitusjohtajalle tai jollekin muulle johtoryhmän jäsenelle, kuten tietohallintojohtajalle (CIO), tai liiketoimintajohdolle . Raportointikohde riippuu pitkälti siitä miten riippuvainen yrityksen toiminta on tietoturvallisuudesta. Erityisesti rahoitus-, vakuutus- ja terveydenhoidon aloilla on syytä raportoida mahdollisimman ylös lainsäädännöllisistä syistä.

Tietoturvajohtajan tuleekin jatkuvasti kyseenalaistaa olemassa olevat tietoturvakäytännöt ja -vaatimukset ja tehdä tarvittavat muutokset organisaation tietoturvapolitiikkaan.

## Lähteet
Karhulan kartonkitehdas

**Karhulan kartonkitehdas** (Korkeakosken kartonkitehdas) on pienehkö Sonoco-yhtiöön kuuluva kartonkitehdas Kotkan Korkeakoskella, noin 3&nbsp;km:n päässä Karhulasta. Tehtaan perusti Karhula Ångsågs Ab. joka rakensi höyrysahan. William Ruth osti tehtaat vuonna 1881 ja vuonna 1890 hän rakensi toisenkin sahan alemmaksi joen suuhun. Kemiallinen metsäteollisuus käynnistyi vuonna 1887, kun tehtaaseen rakennettiin puuhiomo ja vuonna 1891 käynnistyi kartonkitehdas. Yritys on toiminut sittemmin Karhula Osakeyhtiö- Ahlström-, Alcore- ja Sonoco-Alcore-nimillä.

Kartonkitehdas tuottaa hylsykartonkia keskimäärin 71&nbsp;000 t/a kapasiteetin ollessa 90&nbsp;000 t/a. Raaka-aineena käytetään keräyskuitua. Tehdas tunnetaan myös nimellä Korkeakosken kartonkitehdas.

Karhulassa raskaita hylsyjä tuotetaan vuonna 2007 kahdella tuotantolinjalla, joilla työskentelee 17 työntekijää. Toinen linjoista on lajissaan maailman suurin. Kevyitä hylsyjä tuotetaan neljällä linjalla 16 työntekijän voimin. Vuonna 2007 sata vuotta täyttänyt kartonkikone on useaan kertaan modernisoituna ja uusittuna Sonocon automatisoiduin kartonkikone.

## Tehtaan kartonkikoneet

Lisäksi tehtaalle hankittiin vuonna 1950 uusi Jagenberg-pituusleikkuri, jonka leveys oli 2800 mm.Vuonna 1956 hankittiin Strecker-arkkileikkuri. Vuonna 1988 ostettiin Jagenberg-arkkileikkuri käytettynä USA:sta. Acelli toimitti uuden pituusleikkurin vuonna 2004.

## Voimalaitos

Tehtaan tarvitsema lämpöenergia tuotettiin vuoteen 2008 saakka Warko-kattilalaitoksella, jossa oli 25 MW:n maakaasukattila. Nykyisin tehdas saa käyttöenergiansa Kotkan Energia Oy:n hyötyvoimalaitoksesta, joka polttaa syntypaikkalajiteltua jätettä.

## Tehtaan rautatie

Tehtaalla on ollut myös oma rautatie, joka on ollut yhteydessä yksityiseen Karhulan–Sunilan rautatiehen. Rataosuus on purettu. Tehtaalla on ollut myös omaa vetokalustoa, jotka on myyty.

### Veturit
* Deutz A4L514R nro 55273/1952, toimitettu: 17.3.1953, poistettu
* Otso1 30/1960, KSR:lle 1997 → Jemisoft Oy:lle 2007

## Katso myös
* Hovinsaaren paperitehdas
* Sunila (yritys)
* Hallan sellutehdas
* Kotkan paperitehdas
* Suomen paperiteollisuus

## Lähteet
*Ahtokari, R. Karhulan Tehtaat 100 vuotta 1974
*William Ruth. Kappale Kyminlaakson Teollisuuden historiaa. P. H. Norrmen 1924.
*Norrmén, P. H. Ahlström 1896–1927
*Schybergson, P. Ahlström 1851–1951
*Oksanen, Heikki J. Korkeakosken teollisuus vuodesta 1988 tähän päivään ja vähän ajasta ennen teollistumista. 2016. Kotka.

## Aiheesta muualla
*http://www.karhulanteollistuminen.fi/ 
*https://www.porssitieto.fi/poistuneet/karhula.shtml
*http://www.sonoco.com/
* Ilmakuva Korkeakosken kartonkitehtaasta
Richard Layard

**Peter Richard Grenville Layard** (s. 15. maaliskuuta 1934) on brittiläinen ekonomisti ja LSE:n taloustieteen emeritusprofessori.

Eräs Layardin teesejä on, että progressiivinen tuloverotus saattaa olla eräänlaista yhteiskunnallista haittaverotusta, koska se vähentää rikkauden mukanaan tuomia ulkoishaittoja. Suomessa hänen ajatuksiaan on lainannut muun muassa Osmo Soininvaara.

Vuodesta 2000 Layard on istunut Labourin elinikäisenä päärinä parlamentin ylähuoneessa nimellä paroni Layard.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Richard Layardin esittely LSE:n sivuilla
Lempäälän rautatieasema

**Lempäälän rautatieasema** () on Suomen rataverkon liikennepaikka Lempäälässä rataosalla . Asemalla pysähtyvät Tampereen seudun lähiliikenteen -junat, pääkaupunkiseudun lähiliikenteen Tampereelle jatkavat -junat sekä osa Helsingin ja Tampereen välisistä kaukojunavuoroista. Laitureilla on matkustajien suojaksi tarkoitetut sadekatokset ja liikenneinformaationäytöt. Helsinkiin liikennöidään raiteelta 1 ja Tampereelle raiteelta 3. Aseman ohittavat junat käyttävät raidetta 2.

Museovirasto on luokitellut Lempäälän rautatieaseman valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.

## Historia
Lempäälän rautatieasema oli yksi Hämeenlinnan ja Tampereen välisen rataosan IV luokan rautatieasemista samanaikaisesti sen kanssa 22. kesäkuuta 1876 käyttöön otettujen Parolan, Kuurilan ja Viialan asemien ohella. Näistä Lempäälä on ainoa, jossa alkuperäinen asemarakennus on säilynyt nykypäiviin saakka. Lempäälästä oli muodostunut liikenteen solmukohta jo ennen rautatien tuloa, kun Lempäälän kanava oli valmistunut vuonna 1874. Ennen Toijala–Valkeakoski-radan rakentamista ainoa maayhteys pääradan varresta Valkeakoskelle kulki Lempäälän kautta. Lempäälän aseman alkuperäisenä nimenä oli vuoteen 1897 saakka Lempoinen ().

Lempäälän vanha vuonna 1876 valmistunut asemarakennus on säilynyt, mutta se ei ole enää alkuperäisessä käytössä. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Knut Nylander ja sitä laajennettiin Bruno Granholmin piirustusten mukaan vuosina 1908 ja 1922. Nykyisin Lempäälän kunnan omistamalla vanhalla asemalla toimii Lempäälän käsityökeskus ja Ratapuoti. Vastapäätä vanhaa asemaa radan toisella puolella sijaitsi aikanaan myös puinen tavaramakasiinirakennus, joka purettiin 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa. Tavaraliikenne Lempäälän asemalla lopetettiin vuonna 1993.

Lempäälän uudessa, vuonna 1980 valmistuneessa rautatieasema/virastotalossa, jossa toimii poliisiasema, kirjasto ja työvoimatoimisto, toimi VR:n lipunmyynti 1990-luvun loppupuolelle. Rakennuksen omistaa kiinteistöyhtiö, ja Lempäälän rautatieasema on Suomen ainoa, jossa rautatien asetinlaite on sijoitettu yksityisen omistamaan rakennukseen.

Maaliskuussa 2023 asemalla otettiin käyttöön Ramboll Finlandin suunnittelema ja Kreaten rakentama Telkäntaipaleen silta. Jalankululle ja pyöräilylle varattu lasitettu silta on 57 metriä pitkä.

## Linja-autot
Tampereen seudun joukkoliikenteen linja-autot:

* **50** (Lempäälä–Hakkari–Ideapark–Tampere (Keskustori))
* **52A** (Haurala–Lempäälä–Kuokkala–Vanattara–Sääksjärvi–Tampere (Keskustori))
* **52B** (Laasonportti–Lempäälä–Kuokkala–Hakkari–Sääksjärvi–Tampere (Keskustori))
* **55** (Vesilahti–Lempäälä–Kuokkala–Hakkari–Ideapark–Tampere (linja-autoasema))
* **56** (Lempäälä–Säijän koulu)
* **57** (Virta-kampus–Lempäälä–Mattila–Lempäälä–Virta-kampus)

## Tunnustuksia
*Junaradan yllä kulkeva Telkäntaipaleen silta palkittiin Vuoden silta -palkinnolla vuonna 2024.

## Lähteet
Vaarallisella alueella

**Vaarallisella alueella** (*On Deadly Ground*) on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Steven Seagal ja hän näyttelee itse myös pääosaa.

## Juonesta

Elokuva kertoo Alaskassa asustelevasta Forrest Taftista, joka joutuu sammuttamaan erään Aegis Oilin öljylähteistä, sillä se on ilmiliekeissä. Sammutuksen jälkeen hän menee baariin, jossa hänen täytyy antaa pieni opetus eräälle intiaaneja häiritsevälle miehelle. Silloin Taft kuulee pomonsa Jenningsin kavalista aikeista ja siitä, että tämä sortaa julmasti intiaaneja. Tästä tulistuneena hän julistaa sodan öljyjohtajia vastaan.

## Näyttelijät

## Palkinnot
### Voitetut
*Razzie-palkinto
**1995 Huonoin ohjaaja: Steven Seagal

### Ehdokkuudet
*Razzie-palkinto
**1995 Huonoin näyttelijä: Steven Seagal
**1995 Huonoin naisnäyttelijä: Joan Chen 
**1995 Huonoin sävellys: Mark Hudson ja Klaus Meine
**1995 Huonoin elokuva
**1995 Huonoin käsikirjoitus: Ed Horowitz ja Robin U. Russin

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Olavi Similä näkee elokuvan ongelmina rytmittömyyden, vähäisen toiminnan ja lopun paatoksellisen ekosaarnan. Hän antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. *VideoHound’s Golden Movie Retriever* moittii elokuvan kankean saarnaavaa dialogia ja koko käsikirjoitusta. *Vaarallisella alueella* saa siltä huonoimmille elokuville varaamansa arvosanan ”Woof!”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Leffatykin arvostelu elokuvasta
Mieskone

**Mieskone** on suomalainen rockyhtye, jonka laulaja-kitaristina ja lauluntekijänä toimii Juha Mieskonen. Se tunnetaan parhaiten 1990-luvun alkupuolen hiteistään ”Omenapuu” ja ”Roosa ja kahdeksan muuta”. 

Mieskoneen alkuperäiset jäsenet olivat Juha Mieskonen (laulu ja basso), Ekku Apo (kitara ja laulu), Ari Ilaskivi (rummut), Jarmo Lehtelä (kitara). Myöhemmin mukaan tulivat Maku Siirtola (koskettimet), Ilaskiven tilalle tullut Tomppa Frisk sekä Harri Moilanen (kitara) ja Peki Uurtimo (basso). Kesken toisen albumin tekoa Moilasen tilalle vaihtui Henny Björklöf. Kolmannella albumilla soittivat Marko Karhu (kitara) ja Ile Tirkkonen (rummut).

## Historiaa
Bablersissä ja Baysixissä aiemmin soittanut Juha Mieskonen ja Ekku Apo esittivät 1980-luvun lopulla perustamassaan Cortego’s-yhtyeessä englanniksi omia ja lainattuja kappaleita ja esiintyivät muun muassa Tavastia-klubilla. Pöytälaatikkoon kertyi kuitenkin myös suomenkielisiä lauluja, joiden ympärille perustettiin uusi yhtye Mieskone. Yhtye harjoitteli Helsingin Kasarmikadulla ravintola Cantina Westin viereisessä kellarissa, ja ravintolan baarimikkona työskennellyt Maku Siirtola liittyi pian yhtyeen kosketinsoittajaksi. Kun rumpali Ari Ilaskivi lähti Britanniaan opiskelemaan, hänen tilalleen tuli jo Cortego’sissa soittanut Tomppa Frisk.

Pian Mieskoneelle tarjosivat levytyssopimusta sekä Ilkka Vainion Audiovox että monikansallinen Polygram, jolle yhtye sitten tekikin kaksi albumia, ”Voisitko viheltää* (1993) ja ”[[Roosa ja kymmenen muuta]]* (1995). Kolmas albumi *[[Kaislavene]]* (1999) tehtiin Texicalli Records -merkille.

Mieskoneen kolmas single, viheltelyyn kehottava ”Omenapuu” sai paljon soittokertoja etenkin Yleisradion kanavilla, ja esikoisalbumin raidat alkoivat soida myös kaupallisilla kanavilla. Ilkka Mattila arveli *Helsingin Sanomissa* Mieskoneen alkuaikojen suosion johtuneen lauluista, jotka käsittelivät monille tuttuja kipeitä asioita hauskalla ja kepeällä tavalla: ”Yhtye laulaa mieluummin kaikille yhteisistä elämän ilmiöistä kuin matkustavan keikkaraakin romanttisesta sekavuudesta.” Haastattelussa Juha Mieskone kertoi aina luulleensa kappaleitaan kovin melankolisiksi.

Yhtye osallistui Syksyn Sävel -kilpailuun vuonna 1993 kappaleella ”Sininen mekko”.

## Diskografia
### Albumit
*  (Polygram)
*  (Polygram)
*  (Texicalli Records)

### Singlet
* ”Suru” / ”Tarjoilija” (1992)
* ”Vihreällä bussilla” / ”Liikemiehen taivas/Yksinäinen” (1993)
* ”Omenapuu” / ”Tähän tahtiin” (1993)
* ”Sininen mekko” / ”Se on varmaa” (1993)
* ”Pienen pojan unelma” (1993)
* ”Toiseen kiintynyt” / ”Toivelevyt” (1994)
* ”Roosa ja kahdeksan muuta” / ”Laulu sulle” (1995)
* ”Kitara” (1995)
* ”Taivaanrannan maalari” (1996)
* ”Kukkamekko” (1998)
* ”Kun seireenit laulaa” (1999)
* ”Hetket on kultaa” / ”Ruususuu” (1999)
* ”Erilaisia ihmisiä” (2003)
* ”Lupaukset” (2006)
* ”Harhaillaan” (2014)
* ”Merisuolaa” (2014)
* "Nuoruus (kuinka kaipaan sua)" (2024)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Mieskone MySpacessa
María Badía

**María Badía i Cutchet** (13. toukokuuta 1947 Sant Quirze del Vallès, Barcelona – 28. maaliskuuta 2026) oli espanjalainen, tarkemmin katalonialainen, poliitikko Espanjan sosialistisessa työväenpuolueessa. Hän oli Euroopan parlamentin jäsen osana sen sosiaalidemokraattista ryhmää vuosina 2004–2014.

Badía valmistui Barcelonan autonomisesta yliopistosta ja työskenteli englanninopettajana Sabadellissa.

## Lähteet
Mariela Baeva

**Mariela Velitškova Baeva** (; s. 22. lokakuuta 1964, Sofia) on bulgarialainen poliitikko *Oikeuksien ja vapauden liikkeessä*. Hänet valittiin vuonna 2007 Euroopan parlamenttiin, jossa hän kuului Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmään. Hän jäi pois europarlamentista vuonna 2009.

## Lähteet
Toni Flink

**Toni Flink** (s. 1970) on salolainen urheilutoimittaja, jonka erikoislajeina ovat lentopallo sekä koripallo. Flink toimii yrittäjänä, vapaana toimittajana ja työskentelee mm. Suomen Lentopalloliitolle, selostaa ja tuottaa lentopalloa sekä koripalloa eri kanaville.

Flink on työskennellyt aiemmin pitkään sanomalehti *[[Itä-Savo (sanomalehti)|Itä-Savo]]ssa* (1995–2009), Urheilukanavalla (2002–2009) sekä Nelonen Sport Prolla (2010). Urhotv:lle Flink selosti lentopalloa, koripalloa sekä beach volleyta. Nykyisin Flink selostaa lentopalloa Ruutu-suoratoistopalveluun sekä toimii koripallon makasiiniohjelman *Korismaanantain* juontajana (2019–) sekä sisällöntuottajana Elisa Viihteellä.

Flink on valittu vuoden lentopallotoimittajaksi 2001–2002 ja Hotsport.info on palkittu vuoden lentopalloilmiönä 2003–2004. Suomen Urheilutoimittajien Liitto palkitsi Flinkin vuoden tiedottajana 2014. Flink toimi myös pitkään verkkosivusto Hotsport.infon päätoimittajana.

Suomen lentopallomaajoukkueen tiedottajana hän on toiminut vuodesta 2005 lähtien. 

Flink on toiminut myös lukuisissa eri lajien kuulutustehtävissä, kuten suunnistuksen Jukolan viestin pääkuuluttajana neljästi 2003, 2005, 2006 ja 2007.

## Lähteet
Iisakki Nikkola

**Iisakki Elias Nikkola** (sukunimi aikaisemmin **Latva-Nikkola**, 11. toukokuuta 1887 Kurikka – 20. tammikuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä ja herastuomari, joka oli IKL:n ja myöhemmin kokoomuksen kansanedustajana.

Nikkolan vanhemmat olivat talollinen Juho Latva-Nikkola ja Hedviiki Sofia Piirto. Hän kävi kansakoulun ja toimi sitten vuodesta 1910 alkaen maanviljelijänä Ilmajoella. Nikkola hoiti lautamiehen tehtäviä 1918–1954 ja sai herastuomarin arvon 1938.

Nikkola oli IKL:n kansanedustajana 1933–1945 sekä kokoomuksen kansanedustajana 1951–1952 edustaen Vaasan läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän sai sairauden takia vapautuksen edustajan tehtävistään kesken kauden 19. syyskuuta 1952. Nikkola oli myös presidentin valitsijamiehenä vuosien 1931 ja 1950 presidentinvaaleissa ja hän kuului jäsenenä Ilmajoen kunnanvaltuustoon.

Nikkola oli naimisissa vuodesta 1909 Saima Susanna Lauroselan kanssa.

## Lähteet
*
Tiberiu Bărbulețiu

**Tiberiu Bărbulețiu** (s. 1. joulukuuta 1963 Blaj) on romanialainen poliitikko. Hän kuuluu Kansalliseen liberaalipuolueeseen ja istui vuonna 2007 lyhyen aikaa Euroopan parlamentissa osana Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmää. 

## Lähteet
Enrique Barón Crespo

**Enrique Barón Crespo** (s. 27. maaliskuuta 1944 Madrid) on espanjalainen Sosialistisen työväenpuolueen poliitikko ja lakimies.

Crespo valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Madridin Complutense-yliopistosta vuonna 1965. Hän on istui Euroopan parlamentissa yhtämittaisesti vuodeasta 1986 vuoteen 2009. Sitä ennen hän oli Espanjan parlamentin jäsen. Crespo toimi vuosina 1982–1985 maansa liikenne-, matkailu- ja tietoliikenneministerinä. Hän oli vuosina 1989–1992 Euroopan parlamentin puhemies.

## Lähteet
Peter Baco

**Peter Baco** (s. 9. huhtikuuta 1945) on slovakialainen poliitikko. Hän kuuluu *Ľudová strana – Hnutie za demokratické Slovensko* -puolueeseen ja istui vuosien 2004–2009 ajan sitoutumattomana Euroopan parlamentissa. Hän on toiminut Slovakian maatalousministerinä vuosina 1992–1998.

## Lähteet
Brenden Morrow

**Brenden Morrow** (s. 16. tammikuuta 1979 Carlyle, Saskatchewan) on kanadalainen ammattiuransa lopettanut jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli laitahyökkääjä. Morrow pelasi 991 ottelua NHL-liigassa vuosina 1999–2015.

## Ura

Morrow pelasi juniorina WHL-joukkue Portland Winter Hawksissa. Hän pelasi joukkueessa neljä kautta, ja toisen kauden jälkeen hänet varattiin . Dallas Stars varasi Morrow'n ensimmäisellä kierroksella numerolla 25. 

Jo ensimmäisellä NHL-kaudellaan Morrow sai peliaikaa Starsin kokoonpanossa, ja pääsi pelaamaan pudotuspeleissäkin. Seuraavaan kauteen menneessä hän olikin jo vakuuttanut paikkansa joukkueessa. Pikkuhiljaa Morrow'n arvostus kasvoi, ja hänestä tehtiin Starsin kapteeni 29. syyskuuta 2006 samalla kun hän solmi 2013 asti kestävän jatkosopimuksen. 

Morrow edusti Starsia maaliskuuhun 2013 asti, jolloin hän siirtyi kesken kauden  tehdyssä pelaajakaupassa Pittsburgh Penguinsiin. Penguins sai lisäksi kolmannen kierroksen varausvuoron vuonna  ja Stars puolustaja Joe Morrow’n sekä viidennen kierroksen varausvuoron vuonna 2013. Syyskuussa 2013 hän teki vapaana pelaajana yksivuotisen sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa. Kaudeksi  Morrow siirtyi Tampa Bay Lightningiin vuoden sopimuksella. Lightning pääsi Stanley Cup -finaaleihin, joissa se hävisi Chicago Blackhawksille.

Morrow ei tehnyt yhdenkään joukkueen kanssa sopimusta kaudella . Hän olisi halunnut saavuttaa tuhannen ottelun rajapyykin, ja odotti mikäli jokin Stanley Cupia tavoitteleva joukkue olisi ottanut hänet vahvistukseksi loppukaudeksi. Näin ei kuitenkaan käynyt, joten maaliskuussa 2016 Morrow ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.

Morrow on pelannut Kanadan jääkiekkomaajoukkueessa useissa arvokilpailuissa. Hän on ollut voittamassa jääkiekon maailmanmestaruutta vuonna 2004, MM-hopeaa vuonna 2005, jääkiekon maailmancupia vuonna 2004 sekä olympiakultaa vuonna 2010. 

Morrow'n appiukko on Guy Carbonneau, joka pelasi Starsissa Morrow'n tulokaskaudella.

## Tilastot

## Lähteet
*Jatkoaika.com
*
*
*
### Viitteet
Etelka Barsi-Pataky

**Etelka Barsi-Pataky** (15. syyskuuta 1941 Budapest – 4. helmikuuta 2018) oli unkarilainen Fidesz-puolueen poliitikko. Hän on istunut Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2004–2009.

Barsi-Pataky syntyi Budapestissa ja sai insinöörikoulutuksen. Hän kuului Unkarin parlamenttiin vuosina 1994–1998 ja toimi vuosina 2000–2003 maansa suurlähettiläänä Itävallassa.

EP:ssä Barsi-Pataky kuului Euroopan kansanpuolueen ryhmään. 

## Lähteet
Gerard Batten

**Gerard Batten** (s. 27. maaliskuuta 1954) on brittiläinen poliitikko, joka kuuluu Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolueeseen (UKIP).

Hänet valittiin vuonna 2004 Euroopan parlamenttiin, jonka jäsenenä hän kuului Itsenäisyys/demokratia -ryhmään ja vuodesta 2014 Vapauden ja suoran demokratian Eurooppa -ryhmään. Battenista tuli 2018 UKIPin puheenjohtaja. Hänen kaudellaan puolue menetti vuoden 2019 europarlamenttivaaleissa kaikki 24 paikkaansa. Batten erosi pian tämän jälkeen puolueen johdosta.

Lontoossa syntynyt Batten oli vuosikymmeniä töissä BT Groupissa (British Telecom). 

## Lähteet
Alessandro Battilocchio

**Alessandro Battilocchio** (s. 3. toukokuuta 1977) on italialainen Uuden sosialistipuolueen poliitikko, joka toimi vuosina 2004–2009 Euroopan parlamentin jäsenenä Euroopan parlamentin sosialidemokraattisessa ryhmässä. 

Battilocchio suoritti lakitieteen loppututkinnon Roomassa vuonna 2003. Hänet valittiin Tolfan pormestariksi alun perin vuonna 2001, sitten toiselle kaudelle toukokuussa 2006. 

## Lähteet