open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Artur Pikk

**Artur Pikk** (s. 5. maaliskuuta 1993 Tartto) on virolainen jalkapalloilija, joka on tammikuusta 2023 lähtien edustanut Puolan toisella sarjatasolla pelaavaa Odra Opolea. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut Valko-Venäjällä, Slovakiassa, Puolassa, Suomessa, Unkarissa ja Latviassa. Pikk on pelipaikaltaan vasen puolustaja.

Tallinnan Levadia hankki Pikkin pelaajaoikeudet vuonna 2009. Sen jälkeen hämn pelasi lainalla ensin lainalla tartolaisissa HaServ Tartussa ja JK Tammekassa. Ensiesiintyminen Meistriliigassa tapahtui 2. huhtikuuta 2011 FC Levadian riveissä. Vuosina 2013 ja 2014 hän oli voittamassa Levandian joukkueessa Viron mestaruutta.

Helmikuussa 2016 Pikk kirjoitti kolmivuotisen sopimuksen valko-venäläisen pääsarjajoukkue BATE Barysaun kanssa. Hän oli voittamassa BATEn riveissä Valko-Venäjän cupia vuonna 2016. Samana vuonna hän oli voittamassa myös Valko-Venäjnä mestaruutta. Elokuussa 2017 Pikk ja BATE purkivat hänen sopimuksensa. Lokakauussa 2017 Pikk teki sopimuksen Slovakian pääliigan MFK Ružomberokin kanssa. Seuraavana kesänä 2018 hän siirtyi Puolan pääsarjan Miedź Legnican riveihin kaksivuotisella sopimuksella.

Artur Pikk siirtyi elokuussa 2020 Suomeen Veikkausliigajoukkue Kuopion Palloseuran (KuPS) riveihin. Hän pelasi syyskautena kahdeksan ottelua ja voittamassa KuPS:n riveissä Suomen mestaruuspronssia.

Pikk teki A-maajoukkuedebyyttinsä Viron maajoukkueessa kesäkuussa 2014 Tadžikistania vastaan. Hän on pelannut vuoden 2024 maaliskuun 23.päivään mennessä 57 A-maaottelua. Ainoan maaottelumaalinsa hän on tehnyt marraskuussa 2015 ystävyysottelussa Georgiaa vastaan.

## Saavutukset
Meistriliiga (Viro):
* Viron mestaruus: 2013 ja 2014 Tallinnan Levadiassa

Vysheyshaya Liga (Valko-Venäjä):
* Valko-Venäjän mestaruus: 2016 ja 2017 BATE Barysaussa

Virslīga (Latvia):
* Latvian mestaruus: 2021 RK RFS:ssä

Veikkausliiga (Suomi):
* Suomen-mestaruuspronssia: 2020 KuPS:ssa

## Lähteet
Minskin sopimus

**Minskin sopimus** solmittiin 5. syyskuuta 2014 Ukrainan, Venäjän federaation, ”Donetskin kansantasavallan” ja ”Luhanskin kansantasavallan” kesken, ja sen pyrkimyksenä oli pysäyttää taistelut Itä-Ukrainan sodassa. Se allekirjoitettiin pitkällisten neuvottelujen päätteeksi Minskissä, Valko-Venäjällä Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön johdolla. Sopimusta edelsi useita yrityksiä lopettaa taistelut Donbassin alueella, ja sen pyrkimyksenä oli välitön aselepo. Taistelut kuitenkin jatkuivat sopimuksesta huolimatta. Sopimusta seurasi Minsk II helmikuussa 2015.

## Sopimuksen sisältö
Lähde: 
# Välitön kahdenvälisen tulitauon varmistaminen.
# Varmistaa Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön erityisvalvontavaltuuskunnan tulitauon pitämisestä  Ukrainassa
# Vallan hajauttaminen muun muassa hyväksymällä laki ”tilapäisestä paikallisesta itsehallinnosta tietyissä Donetskin ja Luhanskin alueiden piireissä.
#Varmistaa Ukrainan ja Venäjän rajan jatkuvan valvonnan ja Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön tarkastuksen luomalla turvallisuusvyöhykkeitä Ukrainan ja Venäjän federaation raja-alueille.
# Kaikki panttivangit ja laittomasti pidätetyt henkilöt vapautettava välittömästi.
#Laki, joka estää ihmisten syytteeseen asettamisen ja rankaisemisen Donetskin alueen ja Luhanskin alueen alueilla tapahtuneiden tapahtumien yhteydessä.
# Jatkettava kattavaa kansallista vuoropuhelua.
#Jatkettava kattavan  humanitaarisen avun jatkamista Donbasin alueen tilanteen parantamiseksi. 
#Varmistettava ennenaikaiset paikallisvaalit  itsehallinnon tilapäisestä määräyksestä tietyissä Donetskin ja Luhanskin oblasteissa
# Vetää laittomat aseelliset ryhmät ja sotilasvarusteet sekä taistelijat ja palkkasoturit Ukrainan alueelta.
# Donbasin alueen talouden elvytys- ja jälleenrakennusohjelman hyväksyminen.
#Henkilökohtaisen turvallisuuden tarjoaminen konsultaatioihin osallistujille.

## Lähteet
Gitti Heikel

**Margareta (Gitti) Heikel**, o.s. *Huber* (2. huhtikuuta 1897 Helsinki – 27. elokuuta 1983) oli suomalainen kuvataiteilija.

Gitti Heikelin vanhemmat olivat sveitsiläissyntyinen insinööri Jacob Robert Huber (1844–1905) ja Emma Maria Ulrika Arvidsson (1853–1937). Hän opiskeli Gregori Tigerstedtin johdolla 1934–1935 sekä Sergel-akatemiassa Tukholmassa 1936. Heikel somisti 1940- ja 1950-luvulla Fazerin jouluikkunan Helsingin Kluuvikadulla.

Gitti Heikel oli naimisissa Bertel Heikelin (1883–1949) kanssa.

Näyttelijä Cecilia Heikel oli Gitti Heikelin tytär.

## Teoksia
* *[[Aleksis Kivi]] –suklaamitali*. suunniteltu 1938, Fazerin valmistusohjelmassa vuodesta 1953 alkaen 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Gitti Heikel
Hyökkäysvaunupataljoona

**Hyökkäysvaunupataljoona** (**HvP** 1925 – 1. toukokuuta 1927) oli Suomen armeijan Hyökkäysvaunurykmentistä (HvR) organisaatiouudistuksella 1925 supistettu puolustuslaitoksen joukkoyksikkö. Muodostettua Hyökkäysvaunupataljoonaa supistettiin edelleen 1. toukokuuta 1927 Erilliseksi Hyökkäysvaunukomppaniaksi (HvK). Hyökkäysvaunupataljoonan sijoituspaikka oli Hämeenlinnan Poltinaholla. Vilho Nenonen kannatti panssariaselajin lakkauttamista Suomessa.

## Katso myös
*Suomen panssaridivisioona

## Lähteet
*Kauppinen, Erkki: Perinteitä – yhteistyötä – iskuvoimaa, Elämää rauhanajan Panssariprikaatissa 1945–2007. Panssariprikaati, 2007. 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
*Hovilainen, Pentti: Tankkirykmentistä Panssaripataljoonaan 1919–1949. Hämeenlinna: Panssaripataljoonan upseeri- ja aliupseerikunta, 1949.
*Pekka Kantakoski. Suomalaiset panssarivaunujoukot 1919–1969. 1969 362 sivua.
*Erkki Käkelä. Laguksen miehet – Marskin nyrkki. Panssarikilta ry  1992. 486 sivua. 
*Muikku, Esa & Purhonen, Jukka: Suomalaiset panssarivaunut 1918–1997. APALI 1998. 208 sivua. 
*Brantberg, Robert: Lagus – Ritari n:o 1. Revontuli 2010 288 sivua 
*Henri Silovaara. Panssarijoukkojen koulutus Panssariprikaatissa 1942–1944. Pro gradu -tutkielma 2013. 103 sivua. Saatavilla: PDF
Guanabaranlahti

**Guanabaranlahti** () on merenlahti Rio de Janeiron osavaltiossa Kaakkois-Brasiliassa. Rio de Janeiron ja Duque de Caxiasin kaupungit sijaitsevat lahden länsirannalla sekä Niterói ja São Gonçalo itärannalla. Vesistöön valuvat lahtea ympäröivien kaupunkien asukkaiden jätevedet. Osavaltiota on kritisoitu lahden puhdistuksen laiminlyönnistä.

Lahdella järjestettiin vuoden 2016 kesäolympialaisten purjehduskilpailut.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Konstantin von Tischendorf

**Lobegott Friedrich Konstantin von Tischendorf** (1815–1874) oli saksalainen käsikirjoituksiin erikoistunut raamatuntutkija. Tischendorf on löytänyt ja julkaissut enemmän Raamatun käsikirjoituksia kuin kukaan toinen tutkija. Hänen merkittävimpiin löytöihinsä kuuluu mahdollisesti vanhimman tunnetun Raamatun käsikirjoituksen Codex Sinaiticusin löytäminen Siinailta Pyhän Katariinan luostarista. Lisäksi hän löysi toisen merkittävän Raamatun käsikirjoituksen Codex Ephraemin tekstin sen päälle kirjoitettujen Efraim Syyrialaisen tekstien alta. Niiden lisäksi Tischendorf julkaisi kymmeniä muitakin käsikirjoituksia sekä käsikirjoitusten pohjalta tekemiään editioita Septuagintasta ja Uudesta testamentista. Näistä erityisesti kriittinen kahdeksas editio (*Editio Octava Critica Major*) on edelleen yksi täydellisimmistä koko Uuden Testamentin käsittävistä tekstikriittisistä versioista. Editio Octava Critica Major omalta osaltaan lopulta johti Raamatun tutkijoiden luopumiseen Textus Receptusin käytöstä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Constantin von Tischendorf: The Discovery of the Sinaitic Manuscript
Vitaliano Donati

**Vitaliano Donati** (1713 Padova, Italia – 1763 Arabianmeri, lähellä Mangalorea) oli italialainen naturalisti. Padovassa aatelisperheeseen syntynyt Donati opiskeli lääketieteen tohtoriksi, mutta tuli myöhemmin kuuluisaksi kasvitieteilijänä. Erityisesti hänen tutkielmansa Adrianmeren luonnonhistoriasta (*Della Storia Naturale dell’ Adriatico, Saggio*) ja erityisesti sen osuus koralleista nousi kuuluisaksi ja käännettiin useille kielille, vaikka koko tutkielma ei koskaan ilmestynytkään täydessä laajuudessaan. Donati kiersi paavi Benedictus XIV:n ja Sardinian kuninkaan kustantamilla näytteidenkeruumatkoilla myös muun muassa Sisiliassa, Egyptissä ja Lähi-idässä.

Hänen nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liitettävää auktorilyhennettä **Donati**.

## Lähteet
Ukrainan kriisi mediassa

Näkemykset Ukrainan kriisistä vaihtelivat suuresti ukrainalaisen, länsimaisen ja venäläisen median välillä. Erityisesti venäläistä mediaa on syytetty informaatiosodan lietsonnasta ja propagandistisesta otteesta tapahtumiin. Venäläisiä tv-kanavia kritisoitiin toistuvasti harhaanjohtavan kuvaston käytöstä, virheellisistä narratiiveista, vääristelystä, tietojen salaamisesta ja tekaistuista uutisista. Esimerkkejä tekaistuista uutisista ovat artikkelit lapsen ristiinnaulitsemisesta ja 10-vuotiaan kuolemasta kranaattitulessa. BBC on kertonut että Venäjän valtion televisio "näyttäisi hyödyntävän psykologisen ehdollistamisen tekniikoita, joiden tarkoituksena on herättää äärimmäisiä aggression ja vihan tunteita katsojassa". Tämä on The Guardian -lehden mukaan osa koordinoitua "informationaalis-psykologista sotaoperaatiota".

## Media Ukrainassa
Ukrainalainen media piti Ukrainan levottomuuksia Venäjän aikaansaannoksena. Se on toistuvasti syyttänyt Venäjää tilanteen provosoimisesta ja hallituksenvastaisten ryhmien tukemisesta. Krimin liittämistä pidettiin laittomana. Itä-Ukrainan sodan alkamisen myötä Ukrainan hallitus ja jotkut mediat kuvasivat Donetskin kansantasavalta ja Luhanskin kansantasavalta -ryhmiä "terroristeiksi" ja "separatisteiksi", ja sotilasoperaatio DNR:ää ja LNR:ää kohtaan kuvattiin "terrorisminvastaisena".

Syyskuussa 2014 Kyiv Post -sanomalehti esitti kritiikkiä länsimaiden reaktioista kriisiin, todeten että "Ukraina ei voi koskaan luovuttaa kansakuntaansa ja lännen tulisi hävetä myönnytyspolitiikkaansa suhteessa Putiniin, joka yrittää estää ukrainalaisten demokratiapyrkimykset ja pakottaa kieroutuneen unelmansa uudesta Neuvostoliitosta käytäntöön".
## Media Venäjällä
Venäläinen media esitti Ukrainan kriisin johdonmukaisesti Ukrainan väliaikaishallinnon aikaansaannoksena ja Euromaidan-mielenosoitukset "ultranationalistien", "fasistien", "uusnatsien" ja "antisemitististen" ryhmien kuten Oikean sektorin kontrolloimana. Vallankumous esitettiin lännen lietsomana "väkivaltaisena vallankaappauksena", jonka tarkoituksena oli kaataa vaalein valittu hallitus.

## Media länsimaissa
Länsimaisia medioita on syytetty Ukrainan kriisin raportoinnissa venäläisvastaisuudesta. Erään näkemyksen mukaan valtaosa länsimaisista medioista keskittyi kuvaamaan kriisiä keskittyen Venäjän presidentti Vladimir Putinin roistomaisuuteen ja oletettuihin imperialistisiin tavoitteisiin.

## Katso myös
* Ulkopuolisten maiden ja järjestöjen reaktio Venäjän hyökkäykseen Ukrainaan 2022

## Lähteet
Renaissance

**Renaissance** (’renessanssi’) voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Renaissance, Marriott Internationalin omistama yhdysvaltalainen hotelliketju
* Renaissance, englantilainen rockyhtye
* *[[Renaissance (Vanilla Fudgen albumi)|Renaissance]]*, Vanilla Fudgen albumi vuodelta 1968
* *[[Renaissance (Village Peoplen albumi)|Renaissance]]*, Village Peoplen albumi vuodelta 1981
* *[[Renaissance (Lionel Richien albumi)|Renaissance]]*, Lionel Richien albumi vuodelta 2000
* *[[Renaissance (Diablon albumi)|Renaissance]]*, Diablon albumi vuodelta 2002
* *[[Renaissance (Beyoncén albumi)|Renaissance]]*, Beyoncén albumi vuodelta 2022
* Renaissance Pictures, elokuvayhtiö.
Kai Ebel

**Kai Ebel** (s. 30. elokuuta 1964 Mönchengladbach) on saksalainen urheilutoimittaja. Ebel on toiminut RTL -televisiokanavan urheilutoimittajana vuodesta 1988 ja Formula 1 -sarjan lähetysten kommentaattorina ja toimittajana vuodesta 1992 lähtien.

## Aiheesta muualla
* 
* Viralliset kotisivut
Saint-Chinian

**Saint-Chinian** on kunta Etelä-Ranskassa Hérault’n departementissa Languedoc-Roussillon-Midi-Pyrénées’n alueella. Se on tunnettu viinistään Saint-Chinian (AOC).

## Tunnettuja kuntalaisia
* Charles Trenet (1913-2013), laulaja vietti kylässä nuoruutensa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Guatemalanskorpionilisko

**Guatemalanskorpionilisko** (*Heloderma horridum charlesbogerti*) on skorpioniliskon uhanalainen alalaji. Sitä elää vain Guatemalassa, erillään skorpioniliskon muista alalajeista. Luonnossa elää arviolta enää noin 200 yksilöä. Vuonna 2007 guatemalaskorpionilisko siirrettiin uhanalaisuutensa vuoksi uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa koskevan yleissopimuksen CITES-liitteestä II liitteeseen I. Tämä merkitsee että sen myyminen on nyt kielletty.

Se on nimetty herpetologi Charles M. Bogertin mukaan.

## Ulkonäkö
Aikuisen guatemalanskorpioniliskon ruumis on suurimmalta osin musta, ja siinä on täpliä joiden väri vaihtelee valkoisesta keltaiseen. Hännässä ei ole täpliä, vaan sen sijaan selvästi erottuvia raitoja.

## Levinneisyys
Guatemalanskorpionilisko elää vain kuivissa metsissä Guatemalassa, Motaguan laaksossa.

## Ravinto
Guatemalanskorpionilisko saa pääasiallisen ravintonsa asuttamiensa kuivien joenuomien kyyhkyjen ja kaijojen munista. Nämä linnut pesivät paksuilla, matalilla oksilla, joihin guatemalanskorpionilisko pääsee käsiksi. Lisko syö myös erilaisia hyönteisiä sekä samalla alueella elävän uhanalaisen *Ctenosaura palearis* -leguaanin munia.

## Lähteet
Grazalema

**Grazalema** on kunta Cádizin maakunnassa Etelä-Espanjassa. Cádiziin on matkaa  noin 140 km. Grazaleman väkiluku on noin 2100 (2015).

Grazalema on yksi niistä 19 kunnasta, jotka muodostavat Valkoisten kylien reitin (esp. Ruta de los pueblos blancos).  

## Kuvia

Vista a Grazalema.jpg
Grazalema Square.JPG|Plaza del ayuntamiento 
Ermita Calvario Grazalema Andalucia 2016 Ralf 0069.jpg|Ermita del Calvario de Grazalema
AparcamientoGrazalema.jpg
 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Demokraattien kansallinen komitea

**Yhdysvaltain demokraattisen puolueen kansallinen komitea** (engl. *Democratic National Committee*, *DNC*) on demokraattisen puolueen johtava elin. Puolueen hallinnoinnin lisäksi komitea kampanjoi ja kerää rahaa demokraattisen puolueen ehdokkaille. Se järjestää joka neljäs vuosi puoluekokouksen, jossa vahvistetaan puolueen presidenttiehdokas ja muodostetaan puolueohjelma.

DNC:hen kuuluu yli 300 jäsentä, joihin kuuluvat runsaat 200 jäsenäänestyksellä valittua henkilöä ja kunkin 50 osavaltion demokraattipuolueen puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja.

## Katso myös
* Demokraattien kansallisen komitean tietovuoto 2016

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut
Miehiä ja vaimoja

**Miehiä ja vaimoja** (*Husbands and Wives*) on Woody Allenin käsikirjoittama ja ohjaama draamakomedia vuodelta 1992. Elokuvan pääosissa näyttelevät Allenin itsensä lisäksi Mia Farrow, ohjaajana paremmin tunnettu Sydney Pollack, Judy Davis, Juliette Lewis ja Liam Neeson.

Elokuva oli Woody Allenin ja Mia Farrow’n viimeinen yhteistyö. Heidän avioeronsa tapahtui vähän ennen elokuvan ensi-iltaa. Myös elokuvassa teemana on avioero, josta pariskunta Jack ja Sally (Pollack ja Davis) yllättäen kertovat ystäväpariskunnalle Gabelle ja Judylle (Allen ja Farrow). Pian Jack esittelee uuden kumppaninsa ja Gabe puolestaan aloittaa suhteen nuoren naisopiskelijan (Juliette Lewis) kanssa.

Elokuvan lopussa Jack ja Sally ovat palanneet yhteen, kun taas Gabe asuu yksin. Kun elokuvan loppukohtaus on leikattu mustaan, kuullaan Gaben kysyvän kuvausyhmältä: ”Voinko nyt mennä? Oliko se siinä?”

## Tuotanto
Carlo Di Palma kuvasi elokuvan nopeasti liikkuvalla käsivarakameralla, ja elokuvassa rikotaan niin sanottua neljättä seinää muun muassa käyttämällä välillä dokumentinomaisia päähenkilöiden ”haastatteluja”.

*Miehiä ja vaimoja* oli Allenin ensimmäinen elokuva TriStar Pictures -yhtiölle, kun hän aiemmin oli tehnyt elokuvansa joko United Artists- tai Orion Pictures -yhtiölle.

## Vastaanotto

*Miehiä ja vaimoja* tuotti Oscar-ehdokkuudet käsikirjoituksesta ja naissivuosasta (Judy Davis). Elokuva palkittiin muun muassa vuoden parhaana ulkomaisena elokuvana Ruotsin Guldbagge-gaalassa. Elokuva ja etenkin Judy Davis sai useita muitakin palkintoja.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta  maailmassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*

[
Elämäni kesä

**Elämäni kesä** (*Biloxi Blues*) on Mike Nicholsin ohjaama draamakomedia vuodelta 1988. Elokuvan käsikirjoituksen on tehnyt Neil Simon oman samannimisen näytelmänsä pohjalta (näytelmää on esitetty myös suomeksi nimellä *Biloxi Blues*). Se on keskimmäinen Simonin nuoruusmuistoihin perustuvasta näytelmätrilogiasta, jonka muutkin osat on tehty elokuviksi: *[[Brighton Beach Memoirs]]* (1986) ja *[[Sukumme on toista maata]]* (*Lost in Yonkers*, 1993).

*Elämäni kesässä* nuori New Yorkin Brooklynissä varttunut juutalaispoika (Matthew Broderick) joutuu toisen maailmansodan loppuvaiheissa armeijaan ja lähetetään alokaskoulutukseen Mississipin osavaltion Biloxiin. Eksentristä alokaskouluttajaa esittää Christopher Walken.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Elämäni kesän* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. *Chicago Sun-Timesin* Roger Ebert ei pitänyt siitä tuoreeltaan lainkaan, vaan kutsui elokuvaa kalpeaksi, pinnalliseksi, epävakuuttavaksi ja ennakoitavaksi versioksi Simonin näytelmästä. *[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Ilkka Jauhiainen antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Villaluenga del Rosario

**Villaluenga del Rosario** on kunta Cádizin maakunnassa Etelä-Espanjassa. Kunnan väkiluku on noin 500 (2015).

Villaluenga del Rosario on yksi niistä 19 kylästä, jotka muodostavat Valkoisten kylien reitin (esp. Ruta de los pueblos blancos).

## Kuvia



VillaluengaDelRosaio MINIdsc00163.jpg
Ayuntamiento Villaluenga-MIN-DSC06795.JPG|Kunnantalo
Villaluenga-P1050251.JPG



## Lähteet

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Anton Cederholm

**Anton Cederholm** (s. 21. helmikuuta 1995 Helsingborg, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa kotimaansa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue AIK IF:ssä lainalla NHL-joukkue Vancouver Canucksista. Hän pelannee lähinnä AHL-joukkue Utica Cometsissa.

## Ura
### Seuraura
Cederholm on Jonstorps IF:n kasvatti. Hän siirtyi 15-vuotiaana Rögle BK:n junioreihin kaudeksi 2010–2011. Kauden 2011–2012 päätteeksi Cederholm voitti J20 SuperElitin pronssia. Kaudella 2012–2013 hän debytoi Röglen Elitserien-joukkueessa, jossa 17-vuotias Cederholm pelasi 12 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki Elitserien-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 13. syyskuuta 2012 Luleå HF:ää vastaan. Rögle putosi kauden päätteeksi HockeyAllsvenskaniin. Cederholm teki joukkueen kanssa jatkosopimuksen huhtikuussa 2013.

Vancouver Canucks varasi Cederholmin viidennellä kierroksella 145. pelaajana . Samana kesänä hänet varasi myös WHL-joukkue Portland Winterhawks 60. pelaajana . Cederholm siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2013–2014. Hän eteni Winterhawksin kanssa aina WHL:n finaaleihin asti, mutta Ed Chynoweth Cupin vei kuitenkin Edmonton Oil Kings otteluvoitoin 4–3.

Toukokuussa 2014 Cederholm teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Vancouver Canucksin kanssa. Hän siirtyi kaudeksi 2014–2015 vielä Winterhawksiin, jonka varakapteeniksi Cederholm nousi. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi Canucksin organisaatioon. Seura lähetti Cederholmin harjoitusleirin päätteeksi ensin AHL-joukkue Utica Cometsiin, mutta ennen ensimmäistäkään sarjaottelua hänet lähetettiin kuitenkin ECHL-joukkue Kalamazoo Wingsin vahvuuteen. Cederholm pelasi siellä koko kauden ja hän voitti K-Wingsin sisäisen tehotilaston lukemalla +18.

Kaudeksi 2016–2017 Canucks lainasi Cederholmin takaisin kotimaahansa Rögle BK:n SHL-joukkueeseen, jossa hänen todettiin yhteisymmärryksessä kehittyvän parhaiten. Cederholm pelasi siellä kahdeksan ottelua ilman tehopisteitä, kunnes hän siirtyi loppukaudeksi sarjatasoa alemmas HockeyAllsvenskan-joukkue AIK IF:ään. Kauden 2017–2018 Cederholm aloitti AHL-joukkue Utica Cometsin vahvuudessa.

### Maajoukkueura

Cederholm alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuosina 2011 ja 2012, joista ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan ja jälkimmäinen pronssiin. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2012. Yhteensä Cederholm on pelannut viisi nuorten ja 31 poikien maaottelua.

## Pelityyli
Elite Prospects -sivuston mukaan Cederholm on pelityyliltään puolustava puolustaja, joka on hyvin käyttökelpoinen alivoimalla.

## Muuta
Cederholmin pikkuveli Jacob pelaa HV71:n SHL-joukkueessa ja hänellä on Winnipeg Jetsin NHL-varaus vuodelta .

## Tilastot

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Brighton Beach Memoirs

**Brighton Beach Memoirs** (tv-esityksessä *Muistoja rannikolta*) on Gene Saksin ohjaama yhdysvaltalainen draamakomedia vuodelta 1986. Elokuvan käsikirjoituksen on tehnyt Neil Simon oman samannimisen näytelmänsä pohjalta (näytelmää on esitetty  suomeksi nimillä *Muistojani rannikolta, Villi nuoruuteni* ja *Brighton Beach Memories*). Se on ensimmäinen Simonin nuoruusmuistoihin perustuvasta näytelmätrilogiasta, jonka muutkin osat on tehty elokuviksi: *[[Elämäni kesä]]* (*Biloxi Blues*, 1988) ja *[[Sukumme on toista maata]]* (*Lost in Yonkers*, 1993).

## Juoni
Juutalaispoika Eugene varttuu Brooklynin Brighton Beachissä 1930-luvun lamavuosina, tutustuu seksuaalisuuteen ja yrittää löytää omaa identiteettiään. Kestämistä on myös omassa perheessä: isoveli Stanleyssä, äidissä ja isässä sekä äidin sisko Blanchessa, joka leskeksi jäätyään tulee Eugenen perheen kotiin asumaan kahden tyttärensä kanssa.

Elokuvassa rikotaan usein niin sanottu neljäs seinä ja puhutaan suoraan kameralle eli yleisölle.

## Vastaanotto
*Chicago Sun-Timesin* Roger Ebert ei pitänyt elokuvasta juurikaan, ja piti pääsyynä taitavan teatteriohjaajan Gene Saksin kömpelyyttä elokuvaohjaajana. Myöskään pääosaan valittu Jonathan Silverman ei Ebertin mielestä onnistu niin kuin Matthew Broderick teatteriversiossa. *[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Ilkka Jauhiainen antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Oleksandr Bilostinnyi

**Oleksandr Mih’аilovitš Bilostinnyi** (, , 24. helmikuuta 1959 Odessa, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto – 24. toukokuuta 2010 Trier, Saksa) oli ukrainalaistaustainen koripalloilija, joka edusti maajoukkuetasolla Neuvostoliittoa ja yhdistynyttä joukkuetta.

Miesten maajoukkuetasolla Bilostinnyi edusti Neuvostoliittoa, jonka pelaajana hän voitti olympiakultaa Soulissa 1988, olympiapronssia Moskovassa 1980, maailmanmestaruuden Kolumbiassa 1982, kolme MM-hopeaa, kolme Euroopan mestaruutta ja kolme muuta EM-mitalia. Neuvostoliiton hajottua Bilostinnyi edusti vielä neljänneksi sijoittunutta yhdistynyttä joukkuetta Barcelonan kesäolympialaisissa 1992.

Neuvostoliiton hajottua Bilostinnyi pelasi Espanjassa ja Saksassa, missä hän piti pelaajauransa jälkeen ravintolaa ja kuoli keuhkosyöpään 51-vuotiaana vuonna 2010.

## Lähteet
* Oleksandr Bielostienniy Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Profiili FIBA Archive
Tetramorph

__NOTOC__
**Tetramorph** on puolalaisen death metal -yhtye Nomadin EP-levy, joka julkaistiin 18. syyskuuta 2015 levymerkillä Witching Hour.

## Kappaleet
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Bleyzabel Balberith – laulu
* Nameless Immenus – kitara
* Patrick "Seth" Bilmorgh – kitara
* Grosheck – rummut

### Vierailevat muusikot
* Orion – basso
* Inferno – rummut

### Tuotanto
* Arek "Malta" Malczewski – äänittäjä, miksaaja
* Sławek & Wojciech Wiesławski – masteroijat
* Michał "Xaay" Loranc – kansikuva, layout
* Błażej Grochulski – valokuvat

## Aiheesta muualla
* 
* Discogs
Sukumme on toista maata

**Sukumme on toista maata** (*Lost in Yonkers*) on Martha Coolidgen ohjaama draamakomedia vuodelta 1993. Elokuvan käsikirjoituksen on tehnyt Neil Simon oman samannimisen, Pulitzer-palkitun näytelmänsä pohjalta (näytelmää on esitetty  suomeksi nimellä *Siekailematon suku*). Se on viimeinen osa Simonin nuoruusmuistoihin perustuvasta näytelmätrilogiasta, jonka muutkin osat on tehty elokuviksi: *[[Brighton Beach Memoirs]]* (1986) ja *[[Elämäni kesä]]* (*Biloxi Blues*, 1988).

*Sukumme on toista maata* on kertomus kahdesta pojasta, jotka lähetetään toisen maailmansodan aikana omituisten sukulaisten luo New Yorkin Yonkersiin.

## Rooleissa

## Vastaanotto

*Helsingin Sanomien* Mikael Fränti kirjoitti, ettei Martha Coolidgen nostalginen komedia ole Mike Nicholsin Neil Simon -ohjauksen *Elämäni kesä* (1988) veroinen, mutta kuvaa hyvin epookkia ja juutalaista tapakulttuuria pikkutarkkoine sukuperinteineen.

*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Bello Romano antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä ja luonnehti sitä sodan ilmapiirin tummentamaksi puheliaaksi, vanhahtavaksi farssiksi. Hän kehui etenkin Mercedes Ruehlin ja Irene Worthin roolitöitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Feeding the Crawling Shadows

**Feeding the Crawling Shadows** on suomalaisen black metal -yhtye Sargeistin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 31. maaliskuuta 2014 levymerkillä World Terror Committee.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
;Muusikot
* Hoath Torog – laulu
* Shatraug – kitara
* Vainaja – basso
* Horns – rummut

;Tuotanto
* W.T.C. – vastaava tuottaja
* Angel of Doom – masteroija
* Kristiina Lehto – valokuvat

## Arvostelut
* Exclaim!: 7/10
* Kaaoszine: 9/10
* Metal Observer: 8.5/10
* Sputnikmusic: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Discogs
Volodymyr Tkatšenko

**Volodymyr Petrovytš Tkatšenko** (, , s. 20. syyskuuta 1957 Golovinka, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on ukrainalaistaustainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, joka edusti maajoukkuetasolla Neuvostoliittoa. Hänet on nimetty FIBA Hall of Fameen.

Miesten maajoukkuetasolla Tkatšenko edusti Neuvostoliittoa, jonka pelaajana hän voitti olympiapronssia Montrealissa 1976 ja Moskovassa 1980, maailmanmestaruuden Kolumbiassa 1982, kaksi MM-hopeaa, kolme Euroopan mestaruutta ja kaksi EM-hopeaa. Vuonna 1979 Tkatšenko palkittiin sekä Euroscar Awardilla että Mr. Europa -palkinnolla. Vuonna 2015 hänet nimettiin FIBA Hall of Fameen.

## Lähteet
* Volodymyr Tkachenko Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 
* Profiili  FIBA Hall of Fame 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Profiili FIBA Archive
Fornication Rites

__NOTOC__
**Fornication Rites** on suomalaisten black metal -yhtyeiden Anal Blasphemyn ja Epäkristuksen split-albumi, joka julkaistiin huhtikuussa 2016 levymerkillä Spread Evil.

## Kappaleet
#Anal Blasphemy: I’ll Fuck That Jesus Right Out of You
#Epäkristus: Holocaust Bitch
#Epäkristus: Himmelfahrtstrasse

## Aiheesta muualla
* 
* Discogs
Wonsu

**Wonsu** (hanja: 元帥) on erittäin korkea sotilasarvo, joka on käytössä Korean tasavallassa ja Korean demokraattisessa kansantasavallassa. Vastaava arvo muualla on marsalkka. *Wonsu* -arvonimen haltijaa kutsutaan yleisesti ”marsalkaksi”. 

## Pohjois-Korea

*Wonsu* on marsalkkaa vastaava sotilasarvo Pohjois-Korean armeijassa. Arvonimi on ollut jokaisella Pohjois-Korean Suurella johtajalla. Kim Il-sungista tuli Pohjois-Korean ensimmäinen marsalkka 4. helmikuuta 1953. 

*[[Chasu]]* on Pohjois-Koreassa arvonimi, joka vastaa ns. varamarsalkkaa. Pohjois-Korea on ainoa maa, jossa se on käytössä. Ensimmäinen varamarsalkka Pohjois-Koreassa oli Choe Yong-gon.

Vuonna 1992 Kim Il-sungia varten otettiin käyttöön oma *[[dae wonsu]]* -arvonimi (ylimarsalkka), joka on vieläkin korkeampi kuin *wonsu*. Tällöin *wonsun* arvonimen sai Kim Il-sungin poika Kim Jong-il. Vuonna 2012 Kim Jong-ilin poika Kim Jong-un nimitti itsensä marsalkaksi, ja hän on yksi Pohjois-Korean kolmesta marsalkasta vuonna 2016 marsalkaksi ylennettyjen Kim Yong-chunin ja Hyon Chol-haen ohella.

## Etelä-Korea

*Wonsu* on Etelä-Korean korkein sotilasarvo, ja on yhdistelmä sotamarsalkkaa, ilmavoimien marsalkkaa ja laivastoamiraalia. Se on hieman *[[daejang]]ia* korkeampi. Yksikään eteläkorealainen ei tähän mennessä ole pitänyt hallussaan *wonsun* arvonimeä.

## Lähteet
Méxicon 6 tunnin ajo

**Méxicon 6 tunnin ajo** on moottoriurheilun kestävyyskilpailu joka ajetaan Autódromo Hermanos Rodríguez radalla Meksikossa. Kilpailu kestää nimensä mukaisesti 6 tuntia. Ensimmäinen kestävyyskilpailu siellä ajettiin vuonna 1989. Vuosina 2016–2017 kilpailu kuului FIA World Endurance Championship -sarjaan.

## Voittajat

## Lähteet
São Paulon 6 tunnin ajo

**São Paulon 6 tunnin ajo** on moottoriurheilun kestävyyskilpailu joka ajetaan Interlagosin radalla Brasiliassa. Kilpailu kestää nimensä mukaisesti 6 tuntia. Vuodet 2012-2014 kilpailu kuului FIA World Endurance Championship -sarjaan. Kilpailu tekee paluun FIA WEC -kalenteriin vuonna 2024.

## Voittajat

## Lähteet
Bahrainin 8 tunnin ajo

**Bahrainin 8 tunnin ajo** (aiemmin **Bahrainin 6 tunnin ajo**) on moottoriurheilun kestävyyskilpailu joka ajetaan Bahrain International Circuitin radalla Bahrainissa. Kilpailu on järjestetty kuuden tunnin pituisena, mutta sen pituus on nostettu kahdeksaan tuntiin vuodesta 2021, jolloin radalla ajettiin sekä kuuden että kahdeksan tunnin kilpailut samana vuonna. Kilpailu on kuulunut FIA World Endurance Championship -sarjaan vuodesta 2012 alkaen.

Vuonna 2021 radalla järjestettiin kaksi FIA World Endurance Championship -sarjan kilpailua: kuuden tunnin ja kahdeksan tunnin kilpailut.

## Voittajat

## Lähteet
Shanghain 6 tunnin ajo

**Shanghain 6 tunnin ajo** on moottoriurheilun kestävyyskilpailu joka ajetaan Shanghai International Circuitin radalla Kiinassa. Kilpailu kestää nimensä mukaisesti 6 tuntia. Vuodesta 2012 alkaen kilpailu on kuulunut FIA World Endurance Championship -sarjaan. Vuonna 2019 kilpailun pituus lyheni neljään tuntiin ja kyseisen kilpailun voittivat Gustavo Menezes, Norman Nato ja Bruno Senna.

## Voittajat

## Lähteet
Toyota TS030 Hybrid

**Toyota TS030 Hybrid** on japanilaisen Toyotan valmistama LMP1-luokituksen mukainen kilpa-auto, jolla kilpailtiin FIA World Endurance Championship -sarjassa vuosina 2012–2013.

## Historia
14. lokakuuta 2011 Toyota ilmoitti osallistuvansa mukaan FIA World Endurance Championship -sarjaan kaudelle 2012. Auto julkistettiin 24. tammikuuta 2012 Paul Ricardin radalla Ranskassa.

## Tulokset

## Lähteet
Ihar Šytau

**Ihar Sjarhejevitš Šytau** (, ; s. 24. lokakuuta 1986 Polotsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Polatsk, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Kazakstanin valioliigassa pelaavaa Astana ja on pelipaikaltaan puolustaja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ihar Šytau National Football Teams -sivustolla 
*
Zach Yuen

**Zachary Yuen** (, s. 3. maaliskuuta 1993 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalais-kiinalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa KHL:n kiinalaisjoukkue Red Star Kunlunia.

## Ura
### Seuraura
Yuen aloitti jääkiekkoilun omien sanojensa mukaan 3-vuotiaana kotikaupungissaan Vancouverissa. WHL-joukkue Vancouver Giants varasi hänet 22. pelaajana kesällä 2008. Yuen pelasi kauden 2008–2009 vielä suurimmaksi osaksi BCMML-junioriliigan Greater Vancouver Canadiansissa, mutta Giantsin sijaan hän aloitti WHL-uransa Tri-City Americansissa. Yuenin tulokaskausi 2009–2010 toi liigassa 42 runkosarjaottelussa tehot 1+3=4 ja 22 playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Hän eteni Americansin kanssa aina WHL:n finaaleihin saakka, mutta Ed Chynoweth Cupin vei kuitenkin Calgary Hitmen otteluvoitoin 4–1. Kaudella 2010–2011 Yuen teki WHL:n runkosarjassa 32 tehopistettä ja voitti Americansin sisäisen tehotilaston lukemalla +41.

Winnipeg Jets varasi Yuenin neljännellä kierroksella 119. pelaajana . Kaudella 2011–2012 hän oli Tri-City Americansin tehokkain puolustaja tehoilla 12+26=38. Yuen jakoi koko WHL:n tehotilaston voiton joukkuetoverinsa Brendan Shinniminin ja Brandon Wheat Kingsin Mark Stonen kanssa lukemalla +45. WHL Plus-Minus Awardin voitti kuitenkin vähempien päästettyjen maalien turvin Stone. Myös kaudella 2012–2013 Yuen oli Americansin tehokkain puolustaja tehoilla 9+35=44.

Jets ei missään vaiheessa tehnyt tulokassopimusta Yuenin kanssa. Hän osallistui syksyllä 2013 Toronto Maple Leafsin harjoitusleirille ja teki syyskuussa lopulta vapaana agenttina vuoden mittaisen sopimuksen seuran farmijoukkueen, AHL-joukkue Toronto Marliesin kanssa. Yuen pelasi kaudella 2013–2014 kuitenkin vain kolme AHL-ottelua ja hänen kautensa eteni lähes kokonaan ECHL-joukkue Orlando Solar Bearsissa. Syksyllä 2014 Yuen osallistui NHL-joukkue Montréal Canadiensin harjoitusleirille. Lokakuussa hän teki ammattilaistry-out -sopimuksen AHL-joukkue Hamilton Bulldogsin kanssa, mutta hän jäi ilman jatkosopimusta ilman ensimmäistäkään sarjaottelua ja teki vain muutamaa päivää myöhemmin sopimuksen ECHL-joukkue Wheeling Nailersin kanssa. Kesken kauden 2014–2015, tammikuussa 2015 joukkue kauppasi hänet Gwinnett Gladiatorsiin.

Syyskuussa 2015 Yuen teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Atlantaan muuttaneen Gladiatorsin kanssa. Joulukuussa hän vaihtoi sieltä Idaho Steelheadsin riveihin. Yuen voitti kevään 2016 pudotuspeleissä joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +5.

Kaudeksi 2016–2017 Yuen siirtyi kaksivuotisella KHL:n kiinalaiseen laajennusjoukkue Red Star Kunluniin. Hän oli joukkueen ensimmäinen suoran sopimuksen tehnyt Kiinan kansalainen. Kansalaisuuden ansiosta Yuen täyttää Kunlunissa oman paikkansa vähintään viidestä vaadittavasta joukkueensa oman maan kansalaisesta kokoonpanossa.

### Maajoukkueura
Yuen edusti Canada Pacificin joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2010.

## Muuta
Yuenin isä on lähtöisin Hongkongista, josta hän muutti 13-vuotiaana Vancouveriin.

## Tilastot

## Lähteet
*
*

### Viitteet
FK RFS

**FK Rīgas Futbola skola** on jalkapalloseura Riian kaupungista. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Virslīgassa. Joukkue tunnettiin aikaisemmin nimellä **Daugava**.

## Lähteet
Riga FC

**Riga Football Club** on jalkapalloseura Riian kaupungista. Seura pelaa Latvian korkeimmalla sarjatasolla Virslīgassa. Se perustettiin vuonna 2015, kun FC Caramba Riga ja Dinamo Rīga fuusioituvat. Ensimmäisen kauden se pelasi 1. līgassa nimellä **FC Caramba/Dinamo**, mutta vaihtoi sen vuonna 2016 noustessaan pääsarjaan nykyiseen Riga FC:hen.

## Lähteet
Pelon palkka

**Pelon palkka** (*Le Salaire de la peur*) on Henri-Georges Clouzot’n ohjaama jännityselokuva vuodelta 1953. Ohjaaja käsikirjoitti elokuvan yhdessä Jérome Geronimin kanssa, ja sen pohjana on Georges Arnaud’n romaani *Le salaire de la peur* (1950). Elokuvan pääosia näyttelevät Charles Vanel, Folco Lulli, Peter van Eyck ja Yves Montand.

*Pelon palkasta* tuli ilmestymisensä jälkeen ensimmäinen elokuva, joka voitti sekä Cannesin että Berliinin elokuvajuhlien pääpalkinnon.

## Juoni

Tapahtumat sijoittuvat Etelä-Amerikkaan. Lähes tiettömän taipaleen takana sijaitsevalla öljykentällä on syttynyt mittava tulipalo, joka voidaan sammuttaa ainoastaan räjäyttämällä. Tämän myötä öljy-yhtiö palkkaa neljä miestä kuljettamaan kahta nitroglyseriinillä lastattua kuorma-autoa 300 mailin matkan vuoriston ja viidakon läpi öljykentälle. Tehtävää pidetään suostumuksena itsemurhaan, koska nitroglyseriini voi räjähtää pienestäkin tärähdyksestä. Neljä miestä suostuu tehtävään, koska heidän taloudellinen tilanteensa on heikko.

## Vastaanotto
*Pelon palkka* voitti Berliinissä 1952 Kultaisen karhun ja Cannesissa 1953 Kultaisen palmun. Se palkittiin myös vuoden parhaan elokuvan Bafta-palkinnolla.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Pelon palkan* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

*Pelon palkka* sai Suomessa teatteriensi-iltansa vuonna 1955. Se on esitetty Suomen televisiossa vuosina 1958, 1967, 2000 ja 2017.

William Friedkin on ohjannut elokuvasta amerikkalaisen uusintaversion, joka sekin tunnetaan suomeksi nimellä *[[Pelon palkka (vuoden 1977 elokuva)|Pelon palkka]]* (1977).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Pelon palkka (vuoden 1977 elokuva)

**Pelon palkka** () on vuonna 1977 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännityselokuva, jonka on ohjannut ja tuottanut William Friedkin sekä tähdittäneet Roy Scheider, Bruno Cremer, Francisco Rabal ja Amidou. Käsikirjoituksen on sovittanut Walon Green vuonna 1950 ilmestyneestä Georges Arnaud’n romaanista *Le salaire de la peur*, jonka pohjalta syntyi myös Henri-Georges Clouzot’n vuoden 1953 samanniminen elokuva.

## Juoni
Tarinassa neljä miestä pestautuu henkensä kaupalla kuljettamaan kahta nitroglyseriinillä lastattua kuorma-autoa öljy-yhtiön tuotantokentälle tiettömän taipaleen taakse nimettömäksi jäävässä Etelä-Amerikan maassa.

## Vastaanotto
Sekä aikalaiskriitikot että tavallinen yleisö pitivät *Pelon palkkaa* pettymyksenä Friedkinin edellisten elokuvien *[[Kovaotteiset miehet]]* ja *[[Manaaja (elokuva)|Manaaja]]* jälkeen. Elokuvan maine on kuitenkin myöhemmissä arvioissa parantunut. IMDB:ssä elokuvan arvosana on 7.7/10.

*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Esko Rautakorpi piti *Pelon palkkaa* melkoisen jännitteettömänä ja Tangerine Dreamin musiikkia outona. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.

*Pelon palkka* on Quentin Tarantinon lempielokuvia. Yksi miinus hänelle kuitenkin on sen pääosan esittäjä Roy Scheider, joka ei hänen mielestään "kanna elokuvaa" kuten alkuperäiset roolivalinnat Steve McQueen tai Robert Blake olisivat kantaneet.

Stephen King listasi 20 lempielokuvaansa vuonna 2009 ja asetti Pelon palkan sijalle #1.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Pézenas

**Pézenas** on kunta Etelä-Ranskassa Hérault’n departementissa Languedoc-Roussillon-Midi-Pyrénées’n alueella.  Se sijaitsee Hérault-joen laaksossa. Kaupungilla on pitkä historia ja rikas kulttuuriperintö.

## Nähtävyyksiä

Kaupungissa on suuri määrä historiallisesti arvokkaita kohteita. Koko vanhakaupunki on suojeltua aluetta. Kaupungissa on paljon kartanoita 1600- ja 1700-luvuilta. 


Tiedosto:34_Collégiale_Saint-Jean.jpg|Saint-Jeanin kollegiaali
Tiedosto:Pezenas_monument_Moliere.jpg|Molièren muistomerkki
Tiedosto:Pezenas_poulain.JPG|Pézenas'n varsa


## Kulttuuri

Kaupungin kulttuuriin on vaikuttanut voimakkaasti 1600-luvulla elänyt ranskalainen näytelmäkirjailija Molière. Hän asettui teatteriryhmänsä *l’Illustre Théâtre*n kanssa kaupunkiin vuosiksi. Tämän perintönä kaupungissa on runsas teatteritarjonta festivaaleineen.

Kaupungin erikoisuuksia on toteeminen Pézenas’n varsa, joka on listattu Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon.

## Tunnettuja kuntalaisia
* Paul Vidal de la Blache (1622–1673), maantieteilijä
* Gabriel François Venel (1723–1775), kemisti
* Bobby Lapointe (1922–1972), laulaja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Alkuliskot

**Alkuliskot** eli **tuatarat** (Rhynchocephalia) on yksi matelijoiden neljästä elossa olevasta lahkosta. Lahkosta on tähän päivään selvinnyt hengissä vain yksi laji, Uudessa-Seelannissa elävä tuatara. Nimestään huolimatta alkuliskot eivät ole läheistä sukua liskoille tai käärmeille vaikka ne ovatkin niiden lähimmät sukulaiset nykyään elossa olevista lajeista.

## Evoluutio ja luokittelu

Alkuliskot on hyvin vanha matelijoiden ryhmä. Vanhin alkuliskon fossiili on löydetty Saksasta ja se on ajoitettu keskiselle triaskaudelle noin 240 miljoonaa vuotta sitten. Tuatarat ovat "elävä fossiili", mikä näkyy monessa niiden piirteissä. Tuataran aivot ovat suunnilleen yhtä kehittyneet kuin sammakkoeläimillä ja sen sydän on primitiivisempi kuin millään muulla elävällä matelijalla.

Aiemmin nykyiset tuatarat jaoteltiin kahdeksi eri lajiksi niiden esiintymisalueen mukaan, mutta vuonna 2009 tehty tarkempi DNA-analyysi paljasti, että kyse on pikemminkin yhdestä ja samasta lajista.

Aikaisemmassa luokittelussa *Sphenodontia* oli *Rhynchocephalian* synonyymi ja lahkoon luokiteltiin kolme heimoa, *Sphenodontidae* sekä sukupuuttoon kuolleet *Gephyrosauridae* ja *Pleurosauridae*.

Nykyään *Sphenodontia* on alkuliskojen alalahko joka sulkee pois *Gephyrosauruksen*, mutta sisältää kaikki muut lajit.

Kladogrammi Rauhut *et al.*, 2012 mukaan:	

## Lähteet
Voilampi

**Voilampi** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Voilampi, lampi Juvalla
* Voilampi, lampi Laitilassa
* Voilampi, lampi Rantasalmella
* Voilampi, lampi Ruokolahdella
* Voilampi, lampi Ähtärissä
Villeveyrac

**Villeveyrac** on kunta Etelä-Ranskassa Hérault’n departementissa Languedoc-Roussillon-Midi-Pyrénées’n alueella.

## Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä on 1100-luvulta peräisin oleva sisterssiläinen Valmagnen luostari.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jakes

**Jakes** tai **Jakeš** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* James Jakes (s. 1987), brittiläinen autourheilija
* John Jakes (1932–2023), yhdysvaltalainen kirjailija
* Leigh Jakes (s. 1988), yhdysvaltalainen jalkapalloilija
* Miloš Jakeš (1922–2020), Tšekkoslovakian kommunistisen puolueen pääsihteeri 1987–1989
* T. D. Jakes (s. 1957), yhdysvaltalainen pastori, kirjailija ja elokuvantekijä.
Sagamiharan puukotukset

**Sagamiharan puukotukset** tapahtuivat kun veitsellä aseistautunut mies hyökkäsi vammaisten hoitolaitokseen Tokion lähistöllä Sagamiharassa, Japanissa 26. heinäkuuta 2016. Hyökkäyksessä kuoli 19 laitoksen asukasta. Lisäksi hyökkäyksessä loukkaantui 24 asukasta ja kaksi hoitajaa. Kyseessä oli Japanin suurin joukkosurma sitten toisen maailmansodan.

## Motiivi
Teon motiivi oli viha vammaisia kohtaan, ja tekijä Satoshi Uematsu oli kertonut halustaan tappaa vammaisia jo aikaisemmin. Poliisin mukaan tekijä oli sanonut heti kiinnioton yhteydessä, että vammaisten tulisi kadota eikä hoitoa vaativilla ihmisillä pitäisi olla ihmisoikeuksia.

Uematsu oltiin määrätty saman vuoden helmikuussa lyhyeksi aikaa pakkohoitoon sen jälkeen, kun hän oli kirjoittanut Japanin alahuoneen puhemiehelle kirjeen koskien eutanasian sallimista vammaisille ihmisille. Lisäksi hän kertoi kirjeessä olevansa valmis itse tappamaan vammaisia ja unelmoineensa yhteiskunnassa, jossa vammaiset henkilöt voitaisiin määrätä eutanasiaan holhoojan suostumuksella, koska vammaiset luovat Uematsun mukaan vain kärsimystä ja eutanasioiden toteuttaminen elvyttäisi taloutta estäen samalla kolmannen maailmansodan.

Sekä japanilainen että kansainvälinen lehdistö on nimittänyt tekoa vammaisiin kohdistuneeksi viharikokseksi.

## Tapahtumien kulku
Rikoksen tekijä Satoshi Uematsu murtautui Tsukui Yamayuri Enin hoivakotiin, jossa hän oli aiemmin työskennellyt, klo 2:10 aamuyöstä rikkomalla ikkunan. Tämän jälkeen hän alkoi tappamaan nukkumassa olleita hoivakodin asukkaita.

Poliisin mukaan hätäpuhelu hoitolaitoksesta tehtiin klo 2:30. Uematsu antautui poliisille ajettuaan Tsukuin poliisiasemalle klo 3:00. Hän toi mukaansa poliisiasemalle laukullisen veitsiä ja muita teräviä esineitä, jotka olivat teon jäljiltä verisiä. 

## Oikeudenkäynti ja jälkipyykki
Uematsun oikeudenkäynti aloitettiin joulukuussa 2019. Hän esitti anteeksipyynnön uhrien omaisille, mutta sanoi, että vammaisten uhrien kuolemat olivat välttämättömiä. Hän myös sanoi, ettei odota kuolemanrangaistusta, koska hän ei ollut tehnyt mitään, mistä sellainen voitaisiin langettaa. Syyttäjä kuitenkin vaati kuolemantuomiota, koska teon julmuus ei sen mukaan jättänyt varaa armeliaisuuteen.

Hyökkäykseen syylliseksi todettu Uematsu tuomittiin kuolemaan maaliskuussa 2020.

Tsukui Yamayuri Enin hoivakoti purettiin muutamaa erillistä rakennusta lukuun ottamatta ja sen tilalle rakennettiin uusi hoivakoti. Se avasi ovensa heinäkuussa 2021 ja hoivakodin noin 120 asukasta muuttivat sinne takaisin tilapäismajoituksesta, joka sijaitsi Jokohaman alueella.

## Lähteet
FK Ordabasy

**Ordabasy futbol kluby** () on jalkapalloseura Šymkentin kaupungista. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Kazakstanin Valioliigassa. Seura on perustettu vuonna 2000, jolloin FC Zhiger ja FC Tomiris fuusioituivat.

Ordabasy on pelannut kolmena kautena Eurooppa-liigassa. Ensimmäisellä kerralla kaudella 2012-13 se voitti ensimmäisellä karsintakierroksella serbialaisen FK Jagodinan yhteismaalein 1-0, mutta toisella kierroksella norjalainen Rosenborg BK voitti 4-3. Kaudella 2015-16 Ordabasy hävisi ensimmäisellä karsintakierroksella israelilaiselle Beitar Jerusalemille 2-1 ja vuotta myöhemmin samalla kierroksella serbialaiselle Čukaričkille 6-3.

## Lähteet
Yunus Sentamu

**Junior Yunus Sentamu** (s. 13. elokuuta 1994 Kasese, Uganda) on ugandalainen jalkapalloilija, joka edusti kaudella 2016 Suomen Veikkausliigassa Tampereen Ilvestä. Pelipaikaltaan hän on keskushyökkääjä.

Sentamu aloitti uransa kotimaansa pääsarjajoukkueessa SC Vipersissä. Sieltä hän siirtyi eteläafrikkalaisen AmaZulu FC:n kautta Kongon demokraattiseen tasavaltaan ja AS Vita Club -joukkueeseen. Vuonna 2014 hän auttoi kahdella maalillaan joukkuetta pääsemään Afrikan Mestarien liigan finaaliin, jossa se kuitenkin hävisi algerialaiselle ES Sétifille vierasmaalisäännöllä. Samana vuonna Sentamu valittiin myös Ugandan vuoden jalkapalloilijaksi.

Vuonna 2015 Sentamu liittyi tunisialaisen CS Sfaxienin riveihin. Hän kuitenkin ehti pelata joukkueessa vain kolme ottelua ennen sopimuksen purkua. Tammikuussa 2016 Sentamu teki esisopimuksen Ilveksen kanssa. Viisumi- ja pelilupaongelmien takia hän kuitenkin pääsi pelaamaan joukkueessa vasta heinäkuussa.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Aklarubisiini

**Aklarubisiini** eli **aklasinomysiini A** (C42H53NO15) on antrasykliineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä eräiden syöpien kuten leukemian hoidossa.

## Ominaisuudet, käyttö ja valmistus
Huoneenlämpötilassa aklarubisiini on keltaista kiteistä ainetta. Se liukenee hyvin veteen pH:n ollessa välillä 4&ndash;6 ja vesiliuosten väri muuttuu keltaisesta voimakkaan punavioletiksi lisättäessä emästä liuokseen. Orgaanisista liuottimista se liukenee muun muassa etyyliasetaattiin ja kloroformiin. Aklarubisiini on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen ominaiskiertokyky dikloorimetaanissa on –11,5. Aklarubisiinin rakenne koostuu aklavinoniksi kutsutusta aglykonista ja trisakkaridiosasta.

Aklarubisiini on topoisomeraasi II-entsyymin inhibiittori ja se estää erityisesti RNA:n mutta myös DNA:n synteesiä. Se inhiboi myös topoisomeraasi I:stä ja stimuloi tämän entsyymin katalysoimaa DNA:n hajottamista. Aklarubisiinia käytetään muun muassa akuutin myelooisen leukemian hoidossa.  Aklarubisiini voi aiheuttaa yliherkkyysreaktioita.

Ensimmäisen kerran aklarubisiini eristettiin vuonna 1974 ja sitä tuottaa *Streptomyces galilaeus*-bakteeri. Bioteknillinen tuotantotapa on nykyäänkin menetelmä, jolla tätä yhdistettä tuotetaan.

## Lähteet
Oleksandr Volkov

**Oleksandr Anаtolijovytš ”Saša” Volkov** (, , s. 23. kesäkuuta 1964 Omsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen poliitikko ja koripalloilija. Koripallourallaan hän edusti maajoukkuetasolla Ukrainan lisäksi Neuvostoliittoa ja yhdistynyttä joukkuetta.

## Urheilu-ura
Miesten maajoukkuetasolla Volkov edusti pitkään Neuvostoliittoa, jonka pelaajana hän voitti olympiakultaa Soulissa 1988, kaksi MM-hopeaa ja kolme EM-mitalia. Neuvostoliiton hajottua Volkov edusti vielä neljänneksi sijoittunutta yhdistynyttä joukkuetta Barcelonan kesäolympialaisissa 1992 ja hetken Ukrainaa. Hän pelasi myös NBA:ssa Atlanta Hawksissa.

Volkov on Ukrainan koripalloliiton kunniapuheenjohtaja.

## Poliittinen ura
Vuoden 2006 parlamenttivaaleissa Volkov valittiin Ukrainan parlamenttiin Verh’ovna Radaan Meidän Ukrainamme -liittouman listan 44:ntenä ehdokkaana. Parlamentissa hän kuitenkin liittyi alueiden puolueesta, sosialistipuolueesta ja kommunistipuolueesta koostuvaan liittoumaan, ja seuraavan vuoden parlamenttivaaleissa hänet valittiin Verh’ovna Radaan alueiden puolueen listan 42:sena ehdokkaana. Vuoden 2012 parlamenttivaaleissa hänet valittiin parlamenttiin alueiden puolueen listan 64:ntenä ehdokkaana. Vuoden 2014 vallankumouksen jälkeen hän kuitenkin erosi alueiden puolueen parlamenttiryhmästä. Vuoden 2014 parlamenttivaaleissa hän pyrki Verh’ovna Radaan Vahva Ukraina -puolueen listan yhdeksäntenä ehdokkaana, muttei tullut valituksi.

## Lähteet
* 
* Alexander Volkov NBA Stats Basketball-Reference.com 
* Profiili  NBA 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Profiili FIBA Archive