open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Demetri Martin

**Demetri Martin** (s. 25. toukokuuta 1973 New York, New York) on yhdysvaltalainen Emmy- ja  Perrier-palkittu koomikko, näyttelijä, muusikko, käsikirjoittaja ja humoristi. Hän on parhaiten tunnettu stand-upistaan ja työstään 
*[[The Daily Show|The Daily Show'ssa]]*. Hänellä on myös oma ohjelmansa Comedy Central -kanavalla nimeltään *[[Important Things with Demetri Martin]]*.

Martin näyttelee pääosaa Ang Leen elokuvassa *[[Taking Woodstock]]*, joka sai ensi-iltansa vuoden 2009 Cannesin elokuvajuhlilla. Elokuvassa Martin näyttelee Elliot Tiberiä, homouttaan salailevaa taiteilijaa, joka on luopunut haaveistaan auttaakseen vanhanaikaista juutalaista perhettään hoitamaan motelliaan. Filmi perustuu Tiberin kirjaan.

## Julkaisut
* *[[These Are Jokes]]* (2006) (CD/DVD)
* *[[Demetri Martin. Person.]]* (2007) (DVD)

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
*
Brett Lindros

**Brett Alexander Blake Lindros** (s. 2. joulukuuta 1975 London, Ontario, Kanada) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija.

## Ura
New York Islanders varasi Lindrosin vuoden 1994 NHL:n varaustilaisuudessa yhdeksännellä vuorolla. Lindros pelasi NHL:ssä kuitenkin kahdella kaudella vain 51 ottelua ja joutui lopettamaan lupaavan uransa aivotärähdysten takia.

Lindros on Eric Lindrosin pikkuveli, ja heillä on ruotsalaisia sukujuuria.

## Uran jälkeen
Jääkiekkouran jälkeen Lindros teki NHL:n pelaajayhdistyksen NHLPA:n Be a Player -televisio-ohjelmaa. Myöhemmin hän on toiminut useiden kanadalaisten jääkiekkotelevisio-ohjelmien isäntänä.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Bob Marley & The Wailersin diskografia

Tämä on **[[Bob Marley & The Wailers]]in** diskografia.

## Studioalbumit

## Livealbumit

## Kokoelmat

## Remixalbumit

### Tribuuttialbumit

## Kiertueet
* huhti–heinäkuu 1973: Catch a Fire Tour (Englanti, USA)
* loka–marraskuu 1973: Burnin’ Tour (Englanti, USA)
* kesä-heinäkuu 1975: Natty Dread Tour (USA, Kanada, Iso-Britannia)
* huhti-kesäkuu 1976: Rastaman Vibration Tour (USA, Kanada, Saksa, Ruotsi, Alankomaat, Ranska, Englanti, Wales)
* touko-kesäkuu 1977: Exodus Tour (Ranska, Belgia, Alankomaat, Saksa, Ruotsi, Tanska, Englanti)
* touko-elokuu 1978: Kaya Tour (USA, Kanada, Englanti, Ranska, Espanja, Ruotsi, Tanska, Norja, Alankomaat, Belgia)
* huhti-toukokuu 1979: Babylon by Bus Tour (Japani, Uusi-Seelanti, Australia, Hawaii)
* lokakuu 1979–tammikuu 1980: Survival Tour (USA, Kanada, Trinidad/Tobago, Bahamasaaret, Gabon)
* touko-syyskuu 1980: Uprising Tour (Sveitsi, Saksa, Ranska, Norja, Ruotsi, Tanska, Belgia, Alankomaat, Italia, Espanja, Irlanti, Iso-Britannia, USA)
LSO Osuuskunta

**LSO Osuuskunta** on alle 800 lihantuottajan osuuskunta, jonka toiminnan tarkoituksena on jäsentensä lihantuotannon tukeminen ja sen jatkuvuuden turvaaminen. Tätä tarkoitustaan se toteuttaa olemalla **[[HKScan]] Oyj**:n suurin omistaja ja käyttämällä yhtiössä omistajan tahtoa. LSO Osuuskunnan hallussa on 30,13 prosenttia HKScan Oyj:n osakkeista ja 59,43 prosenttia äänimäärästä.

LSO Osuuskunnan jäseneksi voivat liittyä lihantuottajat, joilla on voimassa oleva yhteistyösopimus HKScanin suomalaisen hankintayhtiön kanssa. LSO Osuuskunnalla oli vuoden 2021 lopussa 778 jäsentä.

## Historia

LSO Osuuskunta, vuoteen 1995 saakka nimeltään **Lounais-Suomen Osuusteurastamo**, perustettiin vuonna 1913 toimialueena aluksi Varsinais-Suomi ja Lounais-Häme Forssaan asti. Perustajia olivat Sauvossa ja Karunassa toimineet kartanonomistajat Gustaf Schauman, Bertel Reims, Eliel Blomqvist ja Otto Rotkirch.

Teurastukset alkoivat 1914 ja makkaranvalmistus 1915, einekset tulivat mukaan 1933 ja säilykkeet 1937. LSO oli Suomen suurin lihanviejä 1930-luvulla. LSO kuului jäsenenä **[[Tuottajain Lihakeskuskunta]]an** vuodesta 1936 keskusliikkeen lakkauttamiseen vuoteen 1991 asti.

LSO:n toimialue laajeni kolmessa eri fuusiossa kattamaan lähes koko Lounais- ja Etelä-Suomen: **[[Länsi-Uudenmaan Osuusteurastamo]]** vuonna 1964, **[[Etelä-Suomen Osuusteurastamo]]** vuonna 1971 ja **[[Satahämeen Osuusteurastamo]]** 1989. Jäsenmäärä nousi viimeksi mainittuna vuonna ennätykselliseen 25 000:een.

LSO Osuuskunta irrotti teollisuutensa ja markkinointinsa erillisiksi tytäryhtiöikseen vuonna 1988 (nykyinen **[[HKScan]] Oyj**), mutta tarjosi jäsenilleen edelleen hankintaa, eläinvälitystä, neuvontaa ja tuottajapalveluja. Vuoden 1997 alussa LSO luovutti pois nämäkin toiminnot hankintayhtiö HK Agri Oy:lle (ent. LSO Foods Oy). Nykyisin LSO Osuuskunta mahdollistaa jäsentensä taloudellisia toimintaedellytyksiä käyttämällä omistajavaltaa HKScan Oyj:ssä. 

Maatalouden rakennemuutoksen seurauksena jäsenmäärä on pienentynyt viime vuosina voimakkaasti. Vielä vuonna 2000 LSO Osuuskunnassa oli 7&nbsp;558 tuottajajäsentä, mutta vuonna 2010 määrä oli alentunut 1&nbsp;810:een, ja vuonna 2020 jäseniä oli 833.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Puro, Laura & Åberg, Veikko: *Lihatalonpojat ja heidän yhtiönsä : LSO, HKScan ja liha-alan muutos*. Edita, 2012. .
*Puro, Laura & Åberg, Veikko: *Sata lihaisaa vuotta.* Edita : HKScan, 2013. .

## Aiheesta muualla
*LSO Osuuskunnan kotisivut
*Hankintayhtiö HK Agrin kotisivut
*HKScanin kotisivut
Kvadrupolimagneetti

**Kvadrupolimagneetti**, eli **nelinapainen magneetti** koostuu neljästä magneetista siten, että kahden magneetin pohjoisnavat ovat toisiaan vastapäätä ja samoin kahden muun magneetin etelänavat. Magneetit on siis sijoitettu siten, että vierekkäisten magneettien kvadrupolin keskustaan osoittavat navat ovat vastakkaiset. Keskellä kvadrupolia magneettikenttä on nolla. Keskipisteen ulkopuolella magneettikenttä kasvaa voimakkaasti radiaaliseen suuntaan.

Kvadrupolimagneetteja käytetään muun muassa hiukkaskiihdyttimissä ja synkrotroneissa varattujen hiukkasten fokusoinnissa. Varatut hiukkaset kokevat magneettikentässä Lorentzin voiman ja niiden rata muuttuu. Kvadrupolimagneetti toimii osittain samoin kuin valoa taivuttavat linssit optiikassa. Kvadrupolimagneetti ei kuitenkaan voi fokusoida varattuja hiukkasia sekä pysty- että vaakasuunnassa kuten optinen linssi vaan sen vaikutus hiukkasiin on yhdessä suunnassa kokoava ja toisessa hajottava. Käyttämällä useita kvadrupolimagneetteja tietyn välimatkan päässä toisistaan, voidaan hiukkasjoukkoa fokusoida molemmissa suunnissa. 

Kvadrupolimagneetteja voidaan käyttää myös ohjaamaan neutronien lentorataa, sillä neutroneilla on magneettinen momentti, vaikkei niillä olekaan varausta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kvadrupolin magneettikenttäviivat
Mestis-kausi 2009–2010

**Kausi 2009–2010** oli jääkiekon Mestiksen 10. kausi. Sarjassa pelattiin 12 joukkueen nelinkertainen runkosarja, ja lisäksi joukkueet pelasivat yhden kotiottelun Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta vastaan. Runkosarjan kahdeksan parasta joukkuetta pääsivät pudotuspeleihin. Kaksi viimeistä joutui karsimaan sarjapaikastaan Suomi-sarjan kahden parhaan joukkueen kanssa.

Uutena joukkueena Mestikseen oli Suomi-sarjasta noussut RoKi, joka korvasi sarjasta pudonneen Titaanit.

Sarjan mestaruuden voitti Joensuun Jokipojat.

## Joukkueet 2009–2010

## Runkosarja
### Sarjataulukko

### Runkosarjan ottelut

*Sarjataulukot kertovat kunkin joukkueen pelit kotona-vieraissa*. Kotijoukkue vasemmalla, vierasjoukkue ylhäällä.

### Lopullinen runkosarjan pistepörssi

## Pudotuspelit

### Puolivälierät (Paras viidestä)

### Välierät (Paras viidestä)

### Mestaruusottelut (Paras viidestä)

### Pronssiottelu

## Karsintasarja
Mestiksen karsintasarjaan osallistuivat sarjan kaksi viimeistä, Heinolan Kiekko ja Rovaniemen Kiekko, sekä Suomi-sarjan kaksi parasta, Kiekko-Laser ja KJT TuusKi.

### Uusintaottelu
Koska karsintasarjan jälkeen RoKilla ja Kiekko-Laserilla oli yhtä paljon pisteitä, viimeisestä Mestis-paikasta pelattiin uusintaottelu RoKin kotihalissa Lappi-areenalla, koska RoKilla oli parempi maaliero.

## Lopulliset sijoitukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Mestis.fi, viralliset sivut
*Jatkoaika.com, Suomen suurin jääkiekkosivusto
Golla

**Golla Oy** on suomalainen yritys, joka suunnittelee ja valmistaa laukkuja. Gollan tuotteita on myyty kansainvälisesti yli 100 maassa. Toimistoja yrityksellä on Suomessa, Saksassa, Yhdysvalloissa ja Kiinassa. Päätoiminnot ja tuotteiden suunnittelu on keskitetty Gollan Espoon toimistoon. Yrityksellä on myös tytäryhtiöt Kiinassa sekä Yhdysvalloissa.

Gollan omistaa Petri Kähkönen perheineen. Huippuvuosinaan 2005–2010 Golla teki noin 20–30 miljoonan euron liikevaihdolla 5–10 miljoonan euron liiketuloksen.

Golla on valittu vuoden yritykseksi vuonna 2009. Vuonna 2010 tasavallan presidentti palkitsi Gollan kansainvälistymispalkinnolla. Vuonna 2013 Golla voitti vuoden helsinkiläisen yrityksen palkinnon.  Gollan liikevaihto kuitenkin laski vuosia ja parhaaksi vuodeksi jäi 2011. Myös kannattavuus heikkeni nopeasti. 2023 pitkän liikevaihdon laskun jälkeen Golla myytiin uusille omistajille. 

## Historia
Golla on vuonna 1994 suomalaisessa Kollan kylässä Raumalla perustettu perheyritys. Nimi Golla tulee Kollan kylästä. Nimen muodostamisessa on sovellettu Rauman murteen tapaa vaihtaa k:t g:ksi. 

Yhtiö aloitti toimintansa valmistamalla muotoilutuotteita, kuten cd-telineitä. Ensimmäinen Gollan hittituote oli kumimaisesta muovista valmistettu koiranluun muotoinen Cd-Luu. Vaikka Gollan cd-telineitä päätyi myyntiin aina New Yorkin Museum of Modern Artin myymälää myöten, keskittyi yhtiö 2000-luvulle siirryttyään matkapuhelinkoteloiden valmistamiseen. Gollan brändi ja tuotemallisto houkutti pian yhteistyökumppanikseen Nokian, jonka alihankkijana yritys toimi jonkin aikaa. Nykyään Gollan tuotteita myydään useassa kansainvälisessä myymäläketjussa. Tappiollisten vuosien myötä yritys yritti saada ulkopuolista rahoitusta pitkään ja keskittyi pelkästään laukkuihin. 

## Tuotteet
Gollan mallisto käsittää laukkuja ja reppuja. Lisäksi mallistoon kuului puhelinlompakoita sekä koteloja matkapuhelimille ja tableteille. Nykyisistä tuotteista ei ole varmuutta koska uusi sivusto ei ole vielä auennut.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Golla verkkosivut
Sasovo

**Sasovo** () on kaupunki Venäjällä Rjazanin alueella Tsna-joella. Vuonna 2005 suoritetun väestönlaskennan mukaan Sasovossa asui 30&nbsp;000 asukasta, ja 30&nbsp;736 (2002). Sasovo perustettiin vuonna 1642 ja kaupunginoikeudet se sai 1926.
Satahämeen Osuusteurastamo

**Satahämeen Osuusteurastamo** (alkuaan Satakunnan Osuusteurastamo) perustettiin vuonna 1919 Porissa. Sen toimialueena oli aluksi Porin ympäristö, myöhemmin koko Satakunta. Kituliaiden alkuvuosien jälkeen SOT pääsi 1930-luvun lopulla nousuun, joka jatkui sotien jälkeen ja 1950-luvulla. Makkaroiden valmistus SOT:ssä alkoi vuonna 1921, einesten 1940. Uusi tuotantolaitos valmistui Porin Karjarantaan vuonna 1952. 1960-luvulla SOT oli Tuottajain Lihakeskuskunta -ryhmän neljänneksi suurin osuusteurastamo.

Tamperelainen Hämeen Osuusteurastamo (per. 1949) fuusioitui Satakunnan Osuusteurastamoon vuonna 1972 ja yhdistyneen yrityksen nimi muutettiin Satahämeen Osuusteurastamoksi. Vuoden 1989 alussa Satahämeen Osuusteurastamo puolestaan fuusioitui LSO Osuuskuntaan ja toi mukanaan 12&nbsp;504 tuottajajäsentä ja 674 työntekijää.

LSO-konsernin sisäisen rakennesaneerauksen yhteydessä tuotanto Porin tehtaalla loppui vuosina 1991–1993. Satahämeen Osuusteurastamolla oli Tampereen Raholassa pienempi tuotantolaitos ja jakeluterminaali, jotka toimivat eri muodoissa kesään 2008 asti.

## Lähteet
The Best of The Wailers

**The Best of The Wailers** on reggaeyhtye The Wailersin elokuussa 1971 julkaistu albumi. Nimestään huolimatta se ei ole kokoelma-albumi.

Albumin tuotti Leslie Kong, joka kuoli sydänkohtaukseen 38 viikkoa albumin julkaisun jälkeen.

## Kappaleet
#
# (Tosh)
#
#
#
# (Tosh)
# (Tosh)
#
#
#

## Lähteet
The Capeman

**The Capeman** () on Paul Simonin Derek Walcottin librettoon säveltämä  Broadway-musikaali, joka sai ensi-iltansa 22. tammikuuta 1998. Pääroolin jakoivat nuorta Salvador Agronia näytellyt Marc Anthony ja samaa hahmoa vanhana esittänyt Rubén Blades‎. Simon julkaisi vuonna 1997 musikaalin kappaleista albumin ***Songs from The Capeman***.

Paul Simon sai ajatuksen musikaaliin vuonna 1989 työstäessään *[[Rhythm of the Saints]] -*albumiaan ja tutustuttuaan Derek Walcottiin. Yhdentoista miljoonan dollarin budjetilla tehty musikaali sai kriitikoilta huonon vastaanoton ja vaikka se suosittu latinojen piirissä sen esitykset lopetettiin 68 esityksen jälkeen maaliskuussa 1998. Musikaalin musiikki ja lavastus saivat Tony-ehdokkuudet, mutta jäi ilman varsinaisia palkintoja.

Musikaali kertoo yhden New Yorkin tunnetuimman murhaajan Salvador Agronin tarinan. Vuonna 1959 kuusitoistavuotias Agron, joka kuului *The Vampires* -jengiin murhasi kaksi teini-ikäistä eräällä leikkikentällä. Agron sai lempinimen "viittamies" mustasta punareunaisesta viitasta, jota hän piti yllään murhien aikana.

Musikaali herätti voimakkaita reaktiota ja Simonia kritisoitiin Agronin tarinan valitsemisesta musikaalinsa aiheeksi. Arvostelijat katsoivat, että musikaali ihannoi murhaajaa. *New York magazinen* arvostelussa pidettiin erityisen ongellisena sitä, että Agron oli tosielämän rikollinen eikä Robin Hoodin kaltainen kaukainen legenda. 

Simon ja Walcott pyrkivät musikaalissa tutkimaan anteeksiantoa: voiko kaksi teini-ikäistä murhannut saavuttaa anteeksiannon ja voiko yhteiskunta antaa tälle anteeksi. Tekijöiden tarkoituksena oli pyrkiä olemaan saarnaamatta yleisölle esittää nämä moraaliset kysymykset viihdyttävän tarinan muodossa.

## Albumin kappaleet

* "Adios Hermanos"
* "Born In Puerto Rico"
* "Satin Summer Nights"
* "Bernadette"
* "The Vampires"
* "Quality"
* "Can I Forgive Him"
* "Sunday Afternoon"
* "Killer Wants To Go To College"
* "Time Is An Ocean"
* "Virgil"
* "Killer Wants To Go To College II"
* "Trailways Bus"

## Lähteet
Kaukheimonen

**Kaukheimonen** on järvi Savitaipaleella.

Vesistöön on istutettu järvitaimenta, planktonsiikaa, järvisiikaa sekä harjusta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ympäristö.fi
OK-Liha

**OK-Liha** (vuoteen 1978 asti **Karjakunta**) oli lihateollisuutta harjoittaneiden SOK-laisten osuuskauppojen keskusliike, joka muuttui itse vähitellen valtakunnallisesti merkittäväksi lihateollisuusyritykseksi.

Kun S-ryhmä ryhtyi 1980-luvulla karsimaan laajaksi paisunutta teollisuuttaan, osuuskaupat myivät OK-Lihan lokakuussa 1985. Ostajina olivat Tuottajain Lihakeskuskunta ja osuusteurastamot, jotka vuorostaan lunastivat omilla toimialueillaan sijainneet OK-Lihan tehtaat eri puolilta Suomea. Kaupan yhteydessä osuusteurastamot saivat myös OK-tuotemerkin.

OK-Lihan ja sen tytäryhtiöiden palveluksessa oli vuonna 1982 yhteensä 2&nbsp;214 henkeä.

## Historiaa

Osuusteurastamot perustivat vuonna 1918 Suomen Karjakeskuskunta -nimisen osuuskunnan, joka toimi niiden keskusliikkeenä. Keskusliikkeen ensimmäinen toimitusjohtaja vuodesta 1919 vuoteen 1935 oli agronomi, filosofian maisteri Yrjö Collan. Hänen jälkeensä toimitusjohtajana toimi vuoteen 1951 asti Eino Nousiainen. Keskusliikkeeseen liittyi 1920- ja 1930-luvulla kasvava joukko maakuntien SOK-laisia osuuskauppoja, jotka harjoittivat lihan hankintaa ja välitystä ja jotkut myös pientä jalostusta. Osuusteurastamot eivät hyväksyneet lukumääräisesti ylivoimaisen osuuskaupparyhmittymän kasvavaa valtaa Suomen Karjakeskuskunnassa, vaan pitkien kiistojen jälkeen erosivat keskusliikkeestä vuonna 1936 ja perustivat itselleen uuden keskusliikkeen, Tuottajain Lihakeskuskunnan. Suomen Karjakeskuskunta jäi silloin pelkästään SOK-laisten osuuskauppojen järjestöksi ja se muutti nimensä myöhemmin Karjakunnaksi. Kiistely osuusteurastamoiden kanssa päättyi vasta, kun osuuskaupat myivät keskusliikkeensä osuusteurastamojärjestölle lokakuussa 1985.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* *Karjakunta r.l.  1919–1943*, 1944. Eino Nousiainen, Toivo Litko. Helsinki: Karjakunta. 101 s. + karttaliite
Hans Herrmann

**Hans Herrmann** (23. helmikuuta 1928 Stuttgart, Baden-Württemberg, Saksa – 9. tammikuuta 2026) oli saksalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui 21 F1-osakilpailuun kausilla –, –,  ja . Hän saavutti yhteensä 10 MM-pistettä ja yhden palkintosijan, joka tuli Sveitsin GP:stä 1954. Lisäksi hän ajoi nopeimman kierroksen Ranskan GP:ssä 1954, vaikka keskeytti kilpailussa.

Herrmann osallistui myös Le Mansin 24 tunnin ajoon vuonna 1970 ajaen Porsche 917 -autoa, jolla voitti kilpailun yhdessä Richard Attwoodin kanssa. Vuosina 1958 ja 1969 hän saavutti kolmannen ja toisen sijan. Hän kilpaili myös Mille Migliassa, Targa Floriossa ja Nürburgringin 1&nbsp;000&nbsp;km kilpailussa.

## Tulokset
### Formula 1-tulokset

; Huomioita

## Lähteet
Signe Søes

**Signe Søes** (s. 8. huhtikuuta 1983) on tanskalainen suunnistaja. Seuratasolla hän edustaa ruotsalaista IFK Lidingöä. Aikaisemmin hän edusti tanskalaista OK Pan Århusia.

Viimeisenä juniorivuotenaan Søes voitti hopeaa keskimatkalta nuorten MM-kilpailuissa.

Venlojen viestissä 2008 hän voitti pronssia IFK Lidingön joukkueessa. Aikuisten MM-kilpailuissa Olomoucissa 2008 hän sijoittui pitkällä matkalla viidenneksi ja sprintissä seitsemänneksi. Suunnistuksen maailmancupissa Zürichissä Sveitsissä lokakuussa 2008 Søes sijoittui keskimatkalla toiseksi ja sprintissä kolmanneksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa 2008 hän sijoittui viidenneksi.

Miskolcin MM-kilpailuissa 2009 Søes sijoittui sprintissä neljänneksi ja keskimatkalla kymmenenneksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa 2009 hän sijoittui kuudenneksi. Primorskon EM-kilpailuissa 2010 hän saavutti hopeaa keskimatkalla ja sijoittui sprintissä kuudenneksi. Vuoden 2010 MM-kilpailuissa Trondheimissa Søes oli viestissä viides, keskimatkalla seitsemäs ja sprintissä yhdestoista. Savoien MM-kilpailuissa 2011 hän oli viestissä viides, pitkällä matkalla seitsemäs ja keskimatkalla 26:s. Vuonna 2014 hän palasi arvokilpailuihin Palmelan EM-kilpailuissa ja voitti kultaa keskimatkalla sekä sijoittui neljänneksi viestissä ja kuudenneksi pitkällä matkalla.

Hänen kaksoisveljensä Rasmus on myös maajoukkuetason suunnistaja.

## Lähteet
OTK:n lihateollisuus

**Osuustukkukauppa OTK:n lihateollisuus** alkoi vuonna 1936 Viipurista ja käsitti loppuvaiheessaan lihavalmistetehtaat Vantaalla, Turussa, Lahdessa, Imatralla, Oulussa ja Kuopiossa sekä lemmikkieläinruokatehtaan Tampereella, teurastamot Ylivieskassa ja Iisalmessa ja teurastamo-osakkuuksia useilla paikkakunnilla. Myös Jyväskylässä oli OTK:n teurastamo.

Rationalisoidessaan toimintaansa OTK:lainen osuusliike myi lihateollisuutensa lokakuussa 1981. Ostajina olivat Tuottajain Lihakeskuskunta (TLK) ja osuusteurastamot. Kauppaan sisältyivät myös lihavalmistetuotemerkki Serve ja säilyketuotemerkki Winner.

Merkittävin OTK:n lihateollisuuden tuotantolaitoksista vuonna 1981 oli ns. **Elannon makkaratehdas** Vantaalla. Osuusliike Elanto oli siirtänyt lihavalmiste- ja valmisruokatehtaansa Hämeentieltä Helsingistä silloiseen Helsingin maalaiskuntaan, Backaksen kartanon maille rakentamiinsa uusiin tiloihin 1967. Työväen osuuskauppajärjestön sisäisessä työnjaossa vuonna 1970 siitä tuli osa keskusliike OTK:n teollisuutta.

Vantaan tehdas päätyi kaupassa TLK:n teollisuudelle (= Helsingin Kauppiaat Oy) ja on merkittävästi laajennettuna ollut vuodesta 1991 lähtien HK Ruokatalo Oy:n Vantaan tuotantolaitos.

## Katso myös
* Tradeka
* Elanto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Valokuvia OTK:n lihatehtaista
Kaikki paitsi Mårtenson on turhaa

__NOTOC__
**Kaikki paitsi Mårtenson on turhaa** on vuonna 2006 julkaistu tribuuttilevy Lasse Mårtensonille. Levyn julkaisun ohella järjestettiin myös tribuuttikonsertti Helsingin juhlaviikoilla samana vuonna.

Yllättäen Mårtenson närkästyi niin äänilevystä kuin konsertistakin, jota hän kritisoi äänekkäästi kevyen musiikin medioissa. Mårtenson boikotoi tapahtumaa, ja piti sen järjestämistä halpamaisena eleenä.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 8.

## Kappaleet

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Nyt.fi: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Kaikki paitsi Mårtenson on turhaa'' discogs.com -sivustolla
Etelä-Suomen Osuusteurastamo

**Etelä-Suomen Osuusteurastamo** perustettiin vuonna 1936 nimellä **Uudenmaan Karjakeskuskunta**. Toimialueen laajennuttua pian perustamisen jälkeen Uudeltamaalta Hämeenlinnan ja Lahden seuduille nimi muutettiin Etelä-Suomen Osuusteurastamoksi vuonna 1939. Keskuspaikaksi vakiintui 1950-luvulla Kerava, jonne valmistui uusi tuotantolaitos 1960.

Etelä-Suomen Osuusteurastamo sulautui LSO Osuuskuntaan vuonna 1971, jolloin sillä oli 3&nbsp;578 tuottajajäsentä. ESO työllisti 528 henkeä (v. 1962). Keravan tehdas palveli viimeksi LSO:n einestehtaana vuoteen 1991, jolloin einesten valmistus keskitettiin muualle. Keravan kaupunki oli jo kauan halunnut kaavoittaa alueen muuhun käyttöön.

## Lähteet
Wonju

**Wonju** (, hanja: 原州市) on kaupunki Etelä-Koreassa Gangwonin provinssissa, ja se on provinssin suurin kaupunki. Wonju sijaitsee 90 kilometriä pääkaupungista Soulista. Sieltä ja muualta päin Etelä-Koreaa tulee paljon opiskelijoita Wonjuun, joka on kolmen merkittävän yliopiston kotikaupunki.

Vuonna 2011 kaupungissa oli 311&nbsp;449 asukasta.

## Valokuvia

Near Chiaksan National Park, Korea.jpg|Lähellä Chiaksanin kansallispuistoa
Manjong JCT Yeongdong Expressway.jpg|Manjong JCT Yeongdong -moottoritie
Jungang Line - Gilacheon Br 01(20120816).jpg|Jungang-linja - Gilacheon
Geodonsaji 01.JPG|Geodonsaji


## Ystävyyskaupungit
* Roanoke, Yhdysvallat
* Edmonton, Kanada
* Yantai, Kiina
* Hefei, Kiina
* Ichikawa, Japani
* Belfast, Yhdistynyt kuningaskunta, Pohjois-Irlanti

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Wonjun kaupungin kotisivut
A1 Liga

**A1 Liga** on Kroatian korkein koripallosarja.

Liigan syyskaudella kymmenen joukkuetta pelaavat ensin 18 ottelun sarjan, jonka neljä parasta pääsevät toiseen vaiheeseen. Toisessa vaiheessa kyseiset neljä joukkuetta sekä Adrianmeren liigassa pelaavat neljä joukkuetta pelaavat toisen vaiheen, jossa ratkaistaan Kroatian mestari.

## Joukkueet kaudella 2025–2026

## Mestarit

* 1992: KK Cibona
* 1993: KK Cibona
* 1994: KK Cibona
* 1995: KK Cibona
* 1996: KK Cibona
* 1997: KK Cibona
* 1998: KK Cibona
* 1999: KK Cibona
* 2000: KK Cibona
* 2001: KK Cibona
* 2002: KK Cibona

* 2003: KK Split
* 2004: KK Cibona
* 2005: KK Zadar
* 2006: KK Cibona
* 2007: KK Cibona
* 2008: KK Zadar
* 2009: KK Cibona
* 2010: KK Cibona
* 2011: KK Zagreb
* 2012: KK Cibona

## Aiheesta muualla
*Virallinen kotisivu
Sähkömagneettinen kenttä

**Sähkömagneettinen kenttä** on staattinen sähkö- tai magneettikenttä - (myös sähkömagneetin synnyttämä) tai ajallisesti muuttuva sähkö-, magneetti- tai sähkömagneettinen kenttä.

**[[Sähkökenttä]]** on sähkövarauksen (Gaussin laki sähkökentille) tai ajassa muuttuvan magneettikentän (Faradayn induktiolaki) synnyttämä fysikaalinen kenttä, joka kohdistaa voiman (todellisiin tai kuvitteellisiin) sähkövarauksiin jokaisessa avaruuden pisteessä.

**[[Magneettikenttä]]** syntyy sähkövarausten liikkeen synnyttämästä sähkövirrasta tai sähkökentän muutoksista. Magneetin, magnetoidun kappaleen,maan ja useimpien muiden taivaankappaleiden ympärillä on luontainen magneettikenttä.

Sähkö- ja magneettikentät ovat sähkömagneettisen vuorovaikutuksen ilmentymiä.

Sähkömagneettinen vuorovaikutus pitää kasassa kaikkea materiaa yksittäisestä atomista monimutkaisiin molekyylisidoksiin; sähkömagneettinen kenttä on sähkömagneettisen vuorovaikutuksen välittäjä. Sähköisesti varautunut hiukkanen hylkii samanmerkkistä varausta muodostamassaan sähkömagneettisessa kentässä ja vetää puoleensa erimerkkistä varausta.

Luonnossa esiintyvistä sähkömagneettisista kentistä tunnetuimpia lienevät valon kenttä, Maan magneettikenttä ja Auringon magneettikenttä. Pientaajuisia sähkömagneettisia kenttiä syntyy käytettäessä verkkovirtalaitteita. Radiolähetykset synnyttää lähetysalueelle radiotaajuisen sähkömagneettisen kentän ja mikroaaltouunin toiminta perustuu mikroaaltoalueen (2,4–2,45&nbsp;gigahertsiä) sähkömagneettiseen kenttään. Sähkömagneettinen spektri kattaa kaiken taajuiset sähkömangneettiset kentät.

Sähkömagneettisten kenttien ja vuorovaikutusten matematiikkaa käsitellään artikkelissa Maxwellin yhtälöt.

## Katso myös
*Coulombin laki
*Gaussin laki
*Kenttä (fysiikka)
*Lorentzin voima
*Maan magneettikenttä
*Magneettikenttä
*Maxwellin yhtälöt
*Superpositio
*Sähkökenttä
*Sähkömagnetismi
*Sähkömagneettinen säteily
*Sähkövaraus
*Valo

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*STUK; Sähkömagneettiset kentät
*STUK; Ionisoimaton säteily – Sähkömagneettiset kentät
*Työsuojeluhallinto; Sähkömagneettiset kentät
Derrick Rose

**Derrick Martell Rose** (s. 4. lokakuuta 1988 Chicago) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelaa pelintekijänä NBA-joukkueessa Memphis Grizzlies.

## Ura
Rose syntyi Chicagossa pahamaineiseen kaupunginosaan. Hänen koripallotaitonsa huomasivat hänen kolme isoveljeään, jotka halusivat kehittää Rosea entistä paremmaksi. Isoveljet myös suojelivat veljeään niin sanotuilta katuagenteilta.

Ennen siirtymistään NBA:han Rose pelasi Memphisin yliopiston joukkueessa. Hän oli  ensimmäinen varaus ja siirtyi pelaamaan Chicago Bulls-joukkueeseen. 

Rose pelasi tulokaskautensa NBA:ssa kaudella 2008–2009 tehden 16,8 pistettä, napaten 3,9 levypalloa ja antaen 6,3 syöttöä ottelua kohden. Kauden aikana hän esiintyi mm.  ja Skills Challengessa voittaen koko kilpailun. Rose valittiin , mikä teki hänestä ensimmäisen Bulls-pelaajan Michael Jordanin ja Elton Brandin jälkeen, joka on onnistunut tekemään näin.

Vuonna 2010 Rose oli mukana edustamassa voitokasta Yhdysvaltojen koripallomaajoukkuetta lajin maailmanmestaruuskilpailuissa. Kaudella 2009–2010 hänet valittiin myös pelaamaan NBA:n All-Star-joukkueeseen ensimmäisenä Bulls-pelaajana Jordanin jälkeen.

Kaudella 2010–2011 Bulls nousi kolmatta kertaa peräkkäin pudotuspeleihin. Rose valittiin runkosarjan  ensimmäisenä Bulls-pelaajana Michael Jordanin jälkeen. Samalla hänestä tuli kaikkien aikojen nuorin palkinnon voittanut pelaaja.

Kausi 2012–2013 jäi Roselta kokonaan väliin polvivamman vuoksi. Hän palasi kuitenkin harjoituksiin tammikuussa 2013 ja sai myöhemmin maaliskuussa 2013 lääkäriltä luvan pelata.

Rose kärsi loukkaantumisesta myös kaudella 2013–2014. Hän palasi takaisin kentille 5. lokakuuta 2013 harjoitusottelussa Indiana Pacersia vastaan. Varsinaisella kaudella hän ehti pelata vain kymmenen ottelua, kunnes loukkasi toisen polvensa ottelussa Portland Trail Blazersia vastaan ja joutui jättämään koko kauden väliin. Rose valittiin Yhdysvaltain joukkueeseen Espanjan MM-kilpailuihin 2014, missä maa uusi mestaruutensa.

Myös kaudella 2014–2015 Rose kärsi polvivammasta.

Syyskuussa 2015 Bullsin ensimmäisissä harjoituksissa Rose sai iskun kyynärpäästä ja mursi vasemman silmäkuoppansa, mikä vaati leikkaushoitoa.

Kesäkuussa 2016 Rose siirtyi New York Knicksiin, jossa hän pelasi kaudella kaudella 2016–2017. Hän pelasi 64 ottelua, ollen kaikissa avauskokoonpanossa. Rose teki keskimäärin 18 pistettä otteluakohden ja heitti 47,1 prosentin tarkkuudella, keräten myös 3,8 levypalloa ja 4,4 syöttöä ottelua kohden. Rose heitti kauden aikana 87,4 prosentin tarkkuudella vapaaheittoja, millä hän oli kauden 16. paras vapaaheitoissa. 2. huhtikuuta 2017 Rose joutui jättämään kauden lopussa viisi viimeistä ottelua väliin polvivamman vuoksi.

Heinäkuussa 2017 Rose siirtyi Cleveland Cavaliersiin.

Maaliskuussa 2018 Rose teki loppukauden mittaisen sopimuksen Minnesota Timberwolvesin kanssa. Hän jatkoi seurassa myös kaudella 2018–2019.

Heinäkuussa 2019 Rose siirtyi Detroit Pistonsiin. Sen jälkeen hän myös palasi hetkeksi New York Knicksin riveihin ja sieltä edelleen Memphis Grizzliesiin.

## Lähteet
* NBA.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* NBA:n pelaajaprofiili 
* DraftExpress
Willie Colón

**William ”Willie” Anthony Colón Román** (28. huhtikuuta 1950 Bronx, New York – 21. helmikuuta 2026 New York) oli puertoricon-yhdysvaltalainen vetopasunisti, säveltäjä, yhtyeenjohtaja, tuottaja ja poliitikko, joka oli salsamusiikin pioneereja. Colónin albumi *El Malo* oli ensimmäisiä uuden newyorkilaisen tyylin edustajia ja osaltaan vaikutti latinomusiikin suosion uuteen nousuun 1970-luvulla.

Colónilla oli 11 Grammy-ehdokkuutta ja yksi palkinto. Hän sai myös Yalen yliopiston * [[Chubb fellowship]]in*, joka on yliopiston korkein tunnustus. Vuonna 1992 Colón pyrki Yhdysvaltojen kongressiin New Yorkin 17. vaalipiiristä. Colónilla oli ratkaiseva rooli monien latinomuusikoiden uran edistämisessä. Muun muassa Rubén Blades ja Héctor Lavoe soittivat Colónin yhtyeessä ja hän on tuotti useita Celia Cruzin albumeita.

Colónin ensilevytys *Futura*-levy-yhtiölle nauhoitettiin vuonna 1967, mutta levyä ei julkaistu yhtiön konkurssiin vuoksi. Hän siirtyi levyttämään *[[Fania]]lle*, jossa levyiltä *El Malo* ja *Guisando* irrotetut singlet ”Jazzy” ja ”I Wish I Had a Watermelon” nousivat hiteiksi. Vuonna 1978 Colón valittiin *Latin New Yorkin* äänestyksessä vuoden muusikoksi, tuottajaksi ja vetopasunistiksi. Kolme vuotta myöhemmin hänet valittiin jälleen vuoden muusikoksi ja albumi *Fantasmas* vuoden albumiksi. Albumi *Canciones del Solar de los Aburridos* sai puolestaan Grammy-palkinnon vuonna 1982. Rubén Bladesin kanssa tehty albumi *[[Siembra]]* valittiin vuonna 2005 hakuteokseen *[[1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään]]*.

1980-luvun lopussa Willie Colón perusti nuorien muusikoiden kanssa uuden yhtyeen *Legal Alienin*, jonka kanssa levytti albumit * Color Americano* (1990) ja *Honra y Cultura* (1991).

## Levytykset
*El Malo (1967)
*The Hustler (1968)
*Guisando  *Doing a Job* (1969)
*Cosa Nuestra (1970)
*Asalto Navideño (1971)
*La Gran Fuga *The Big Break*(1971)
*El Juicio (1972)
*Asalto Navideño Vol.2 (1972)
*Lo Mato (1973)
*Crime Pays (1973)
*Willie (1974)
*Se Chavó el Vecindario!  *There Goes the Neighborhood* (1975)
*The Good, The Bad & The Ugly (1976)
*El Baquine de Angelitos Negros (1977)
*Metiendo Mano!! (1977)
*Sólo Ellos Pudieron Hacer Éste Álbum *Only They Could Have Made This Album* (1977)
*47 MINUTES (1978)
*Siembra (1978)
*Solo (1979)
*Doble Energía (1980)
*Canciones del Solar de los Aburridos (1981)
*Celia & Willie (1981)
*Fantasmas (1981)
*Corazón Guerrero (1982)
*The Last Fight (1982)
*Vigilante (1983)
*Criollo (1983)
*Tiempo pa' Matar (1984)
*Contrabando  *Especial N°5* (1985)
*Los Triunfadores  *The Winners* (1987)
*Top Secrets/Legal Alien (1989)
*Color Americano (1990)
*Honra y Cultura (1991)
*Willie Colón & Tito Puente (1993)
*Bad boys 2 (1994)
*Hecho en Puerto Rico (1993)
*The Best Vol. 2 (1994)
*Tras la Tormenta (1995)
*Y Vuelve Otra Vez!!! (1995)
*Demasiado Corazón (1998)
*Quien Eres (1999)
*Idilio (2000)
*Guerrero de Corazón (2000)
*Experiencia (2004)
*The Player (2007)
*El Malo Vol II:Prisioneros del Mambo (2008)
*Asalto Navideño Live/En Vivo (2008)

## Lähteet
Vuorenkuninkaan luolassa

**Vuorenkuninkaan luolassa** (myös **Vuorenpeikkojen luolassa** tai **Vuorenkuninkaan salissa**; norj. *I Dovregubbens hall*) on Edvard Griegin vuonna 1874 tekemä sävellys Henrik Ibsenin näytelmään *[[Peer Gynt]]*.

Alkuperäinen näytelmämusiikki, johon sisältyi myös lauluosuuksia, tunnetaan nimellä *[[Peer Gynt (näytelmämusiikki)|Peer Gynt]]* op. 23. Nykyään tunnetumpi orkesteriversio on julkaistu osana *Peer Gynt* -sarjassa nro 1 op. 46.

Kappaleen tunnistettava ja tarttuva teema on kiinnittänyt sen osaksi populaarikulttuuria. *Vuorenkuninkaan luolassa* on kuultu muun muassa Rainbow’n, The Whon, Electric Light Orchestran ja Apocalyptican versioina, kuten myös Extreme Duudsonien tunnusmusiikkina. Peer Günt ja Hevisaurus käyttävät sitä introna keikoillaan. Sitä on myös käytetty useissa elokuvissa. Saksalaisessa klassikkoelokuvassa *[[M – kaupunki etsii murhaajaa]]* (1931) murhaaja ”M” viheltää kyseistä melodiaa etsiessään uusia uhreja.
Ari Reunanen

**Ari Reunanen** (s. 28. huhtikuuta 1984 Huittinen) on entinen suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi mm. TuTossa. Nykyisin Reunanen toimii aktiivisesti politiikassa. Reunanen on toiminut muun muassa Demarinuorten liittohallituksessa ja työvaliokunnassa. 

Reunanen oli ehdolla vuoden 2017 kunnallisvaaleissa. Reunanen sai 238 ääntä ja hänet valittiin Euran kaupunginvaltuutetuksi. Nykyisin Reunanen työskentelee Euran Yhteiskoulussa. 

## Ura
Juniorina Reunanen pelasi TPS:ssä. Juniorivuosien jälkeen hän siirtyi TuToon. Siellä hän pelasi kaksi kautta. Seuraavaksi Reunanen meni Jokipoikiin. Sielläkin hän pelasi kaksi kautta. Sitten tapahtui siirto Jukureihin. Seuraava kausi meni Hokissa. Kaudeksi 2008–2009 Reunanen palasi Jukureihin.

## Lähteet
* 
* Reunasen pelaajakortti jatkoaika.comissa 
* Demarinuorten liittohallitus 
* Suomen Eduskunta
* Ari Reunasen kotisivut
Victor Procopé

**Johan Victor Procopé** (20. helmikuuta 1918 Helsinki – 7. elokuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustaja Uudenmaan vaalipiiristä 1958–1962 ja 1966–1975. Procopé edusti RKP:n oikeistosiipeä ja oli presidentti Kekkosen vankka arvostelija. Hän oli yhdessä muun muassa puoluetoverinsa Georg C. Ehrnroothin ja Kokoomuksen Tuure Junnilan kanssa näkyvimpiä kansanedustajia, jotka vastustivat vuonna 1973 poikkeuslain nojalla tapahtunutta Kekkosen uudelleenvalintaa presidentiksi. Procopé oli koulutukseltaan filosofian maisteri ja taloustieteilijä ja arvonimeltään kunnallisneuvos (1976) sekä sotilasarvoltaan majuri. Diplomaatti Hjalmar J. Procopé oli hänen isänsä.

Jatkosodassa hän palveli oikeusupseerina luutnantin arvolla Ruotsalaisen vapaaehtoisjoukon parissa.

## Aiheesta muualla
*
*
Kapteeni Kuolio

**Kapteeni Kuolio** on sarjakuvapiirtäjä P. A. Mannisen luoma parodinen supersankarihahmo, joka asuu Tampereella. Kapteeni Kuolio on mielisairaalassa hoidettavana ollut sairaseläkeläinen. Hän ehkä sairastaa skitsofreniaa tai sitten hänellä on oikeasti yliluonnollisia voimia. Hän puolustaa tai ainakin uskoo puolustavansa kotikaupunkiaan aaveiden, vampyyrien, ihmissusien ja demonien hyökkäyksiltä. Joskus hän suorittaa aikamatkoja Tampereen menneisyyteen, joka osoittautuu varsin salaperäiseksi. Nuhruista hippiä muistuttava Kapteeni Kuolio ei ole ulkoisesti kovin sankarillinen, mutta hänen rohkeudestaan ja velvollisuudentunnostaan ei ole epäilystä. Joskus Kapteeni Kuoliolla on apunaan yhtä omalaatuinen supersankari Kapteeni Kökkö.  

Tampereen kuvaus on *Kapteeni Kuolio* -sarjakuvissa keskeisessä osassa. *Kapteeni Kuoliota* onkin luonnehdittu ”Suomen ehkä persoonallisimmaksi kotiseutukirjallisuudeksi”. Manninen on kertonut saaneensa sarjakuviinsa innoitusta Tampereen historian hurjista ja kuoliaaksi vaietuista asioista. Esimerkiksi albumissa *Kapteeni Kuolio ja Tamperkele* esiintyvät muun muassa tehtailijat James Finlayson ja Wilhelm von Nottbeck, minkä lisäksi Kuolio joutuu todistamaan Tampereen taistelua (1918). *Kalevankankaan ihmissudessa* puolestaan viitataan latvialaisen vallankumouksellisen ja pankkirosvon Jan Tshokken veriseen riehumiseen Tampereen keskustassa vuonna 1906. Manninen sekoittaa edellä mainitun kaltaisiin historiallisiin tositapahtumiin kauhufantasian aineksia luoden tällä tavoin Tampereelle omaa myyttistä historiaansa. Supersankarikertomusten ohella *Kapteeni Kuolio* parodioi okkultismia ja salaliittoteorioita. 

*Kapteeni Kuolio* esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 1990 *[[Sarjari]]*-lehdessä, jossa hän on jatkanut seikkailujaan näihin päiviin asti. Osa *Sarjari*-lehdessä ilmestyneistä *Kapteeni Kuolio* -sarjakuvista on uudelleenjulkaistu valikoimissa *Kapteeni Kuolio - Tampereen sankari* (2008) sekä *Kapteeni Kuolio ja Kapteeni Kökkö* (2010). Niiden lisäksi tähän mennessä on ilmestynyt neljä pitkää *Kapteeni Kuolio* -sarjakuva-albumia, joista ensimmäinen julkaistiin vuonna 2002. *Kapteeni Kuolio* on esiintynyt myös *[[Tähtivaeltaja]]*-lehdessä ja vuonna 2000 *[[Ilta-Sanomat|Ilta-Sanomien]]* sarjakuvasivulla. Vuonna 2008 ilmestyi *Kapteeni Kuoliosta* kertova romaani *Suomen salainen kuningas.*

## Kapteeni Kuolio -julkaisut
Luettelossa eivät ole mukana *Sarjari*- ja *Tähtivaeltaja*-lehdissä julkaistut lyhyet *Kapteeni Kuolio* -kertomukset tai *Ilta-Sanomissa* julkaistut *Kapteeni Kuolio* -stripit.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Jukka Laine: Me olemme supersankareita! Meidän velvollisuutemme on pitää kaupunki turvallisena!. Kvaak.fi 29.9.2006.
* Janne Suominen: Tampereen vaiettu historia. Aviisi 10/2006.
* Jukka Laine: Kapteeni Kuolio ratsastaa jälleen. Kvaak.fi 6.8.2008.
* Juho Hakkarainen: Kummituksia Tampereella! Aviisi 12/2008.
* Sippo Mentunen: Kuolio. Epidemia leviää. Kvaak.fi 26.4.2009.
* Veli Loponen: Kapteeni Kuolio ja Hämeenpuiston muumio. Kvaak.fi 1.5.2011.
Joe Daley

**Joe Daley** (s. 20. helmikuuta 1943 Kildonana, Manitoba, Kanada) on entinen NHL:ssä ja WHA:ssa pelannut jääkiekkomaalivahti.

## Ura
Joe oli Buffalo Sabresin ensimmäinen draftivalinta vuonna 1970. Hän oli NHL:n viimeisiä maalivahteja, jotka pelasivat ilman maskia. 

Daleyn pisin jakso yhdessä joukkueessa ammattilaisliigassa oli Winnipeg Jetsissä, jossa hän oli vuodesta 1972 vuoteen 1979. Hän voitti joukkueen kanssa kolme mestaruutta. Joe oli kaudella 1975–1976 WHA:n toiseksi paras maalivahti. Hän pelasi lisäksi urallaan NHL:ssä joukkueissa Pittsburgh Penguins, Buffalo Sabres ja Detroit Red Wings. 

## Palkinnot ja saavutukset
* SJHL:n Toinen All-Star joukkue (1962)
* EHL:n Vuoden tulokas (1964)
* Avco Cupin (WHA) mestari (1976, 1978, & 1979)
* WHA:n ensimmäinen All-Star joukkue (1976)
* WHA:n toinen All-Star Team (1977)
* “Kunnioitettu jäsen” Manitoba Hockeyn Hall of Famessa

## Lähteet
*
*
* Buffalo Sabres profile
*Joe Daleyn elämäkerta Manitoba Hockey Hall of Famen sivustolla
Marc Anthony

**Marc Anthony** (oikealta nimeltään **Marco Antonio Muñiz** s. 16. syyskuuta 1968 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, Grammy-palkittu muusikko ja lauluntekijä. Anthony on kaikkien aikojen eniten levyjä myynyt salsa-artisti ja *[[New York Magazine]]n* listan mukaan hän on kymmenen vaikutusvaltaisimman newyorkilaisen joukossa.

Marc Anthony oppi musiikinteorian ja säveltämisen alkeet isältään ja kuunteli nuoruudessaan latinomuusikoita kuten Willie Colónia, Rubén Bladesia ja Héctor Lavoe, mutta myös pop-artisteja ja -yhtyeitä kuten Air Supply and José Feliciano. Anthony aloitti muusikonuransa sisarensa kanssa jo 12-vuotiaana ja lauloi taustoja useilla levyillä.

Anthonyn debyyttialbumi *When the Night Is Over*, joka yhdisteli latinomusiikia ja hip-hopia, ilmestyi vuonna 1991. Albumin single "Ride on the Rhythm" nousi Billboard-tanssimusiikkilistan ensimmäiselle sijalle. Seuraavan albumin *Otra Nota* musiikki oli enemmän salsavaikutteista. Vuonna 1999 julkaistu albumi *Contra la Corriente* toi Anthonylle Grammy-palkinnon parhaasta latinomusiikkialbumista.

Marc Anthony on myös näytellyt useissa elokuvissa kuten *Kostoisku* (1996), *Big Night - italialainen ilta* (1996) ja *[[Hakkerit (elokuva)|Hakkerit]]* (1995) sekä vuonna 1998 jakoi pääroolin Rubén Bladesin kanssa Paul Simonin Derek Walcottin libretoon säveltämässä Broadway-musikaalissa *[[The Capeman]]*. Vuonna 2007 Anthony esitti Héctor Lavoeta elokuvassa *King of Salsa*, jossa esiintyi myös hänen entinen vaimonsa Jennifer Lopez.

## Diskografia
* *Rebel (1988)
* *When the Night is Over* (1991)
* *Otra Nota* (1993)
* *Todo a Su Tiempo* (1995)
* *Contra la Corriente* (1997)
* *Marc Anthony* (1999)
* *Libre* (2001)
* *Mended* (2002)
* *Amar Sin Mentiras* (2004)
* *Valió la Pena* (2004)
* *El Cantante* (2007)
* *Iconos* (2010)
* *3.0* (2013)
* *Opus* (2019)
* *Pa'llá Voy'' (2022)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Havukka-ahon ajattelija

**Havukka-ahon ajattelija** on Veikko Huovisen vuonna 1952 ilmestynyt esikoisromaani ja läpimurtoteos. Romaanin päähenkilö on itseoppinut filosofi Konsta Pylkkänen, joka etsii ”sinistä ajatusta” miettiessään maailman menoa. Hän ryhtyy Kainuun korpiseudulle Lentualle tulleiden luonnontutkijoiden oppaaksi ja tekee tieteellisen löydön ampuessaan pyymetson, pyyn ja metson risteymän, jollaista todellisuudessa ei ole löydetty.

Pylkkäsen tarina jatkuu Huovisen kahdessa muussa romaanissa, vuoden 1961 *[[Konstan Pylkkerö]]ssä* sekä vuonna 2004 ilmestyneessä kirjassa *[[Konsta Pylkkänen etsii kortteeria]]*.

Kirjasta on tehty Jyrki Mäntylän sovittama kuunnelma vuonna 1962 ja Kaarlo Hiltusen ohjaama televisiosarja 1971, joissa molemmissa Pylkkästä esittää Lauri Leino. Kari Väänäsen ohjaama elokuvasovitus sai ensi-iltansa tammikuussa 2010.

Kirjan alkuperäisen kansikuvan teki Martti A. Mykkänen.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
*  Osia kuunnelmasta.
André Guelfi

**André Guelfi** (6. toukokuuta 1919 Mazagan, Marokko – 28. kesäkuuta 2016) oli ranskalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1958, Marokon GP:hen. Hän oli kilpailussa viidestoista, eikä saavuttanut pisteitä. Hän osallistui myös lukuisiin MM-sarjaan kuulumattomiin kilpailuihin.

## Lähteet
Welliton

**Welliton** (oik. **Welliton Soares de Morais**, 22. lokakuuta 1986 Conceição do Araguaia, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Venäjän valioliigan FK Spartak Moskovaa. 174 senttimetrinen ja 69-kiloinen Welliton on pelipaikaltaan hyökkääjä. Moskovan Spartakiin Welliton siirtyi brasilialaisesta Goiásista heinäkuussa 2007. Wellitonilla on Spartakin kanssa sopimus vuoteen 2012 asti.

## Aiheesta muualla

* Wellitonin profiili (soccerway.com)
Omegle

**Omegle** oli verkkosivusto, jossa Internetin käyttäjät pystyivät kommunikoimaan tuntemattomien ihmisten kanssa ympäri maailman. Sivusto avattiin 25. maaliskuuta 2009. Sen loi tuolloin 18-vuotias yhdysvaltalainen Leif K-Brooks. K-Brooks julkaisi 8. marraskuuta 2023 ilmoituksen, jossa hän kertoi sivuston toiminnan ylläpitämisen haasteellisuudesta ja lopullisesta päätöstä sulkea sivusto.

## Kritiikkiä
Marraskuussa 2009 sivusto kärsi mainostusbottien hyökkäyksestä, minkä vuoksi suurin osa käyttäjistä sai oikean keskustelukumppanin sijaan aikuisviihdesivuston mainoksen. Ongelma saatiin poistettua muutamassa päivässä.

Omeglella oli pitkään ongelmia seksuaalisen ahdistelun ja trollauksen kanssa. Esimerkiksi elokuussa 2023 eräs mies tuomittiin 16 vuoden vankeuteen hänen keskusteltuaan noin tuhannen alaikäisen kanssa Omeglessa ja kuvattuaan heitä riisuutumassa. Vuonna 2021 eräs nainen haastoi Omeglen oikeuteen, koska hänen mukaan kolmikymppinen mies oli pakottanut hänet ottamaan alastonkuvia ja -videoita alkaen siitä kun hän oli 11-vuotias vuonna 2014. Omeglen perustaja Leif K-Brooks päätti sulkea sivuston välttääkseen oikeuden päätöksen tapauksessa.

Nettitrollit kuten CatboyKami ja GypsyCrusader esittivät sivustolla eri hahmoja ja pilkkasivat etnisiä ryhmiä, BLM-liikettä ja George Floydia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Impulsiivisuus

**Impulsiivisuus** on ihmisten käyttäytymismalli, johon kuuluu impulsiivinen toiminta ilman ajattelua. Vaikka tämä on osin normaalia käytöstä, impulsiivisuus on myös osa monia psyykkisiä, neurologisia tai neuropsykologisia häiriöitä.

Impulsiivisuus vaikuttaa adaptiiviseen toimintaan ja on täten osa normaalia käytöstä. Psykologiset tutkimukset ovat kuitenkin kyseenalaistaneet impulsiivisuuden yhtenäisenä psykologisena rakenteena. Jotkin kirjoittajat ovat ehdottaneet kolmitasoista mallia, jonka mukaan impulsiivisuus voidaan jakaa seuraaviin osiin: tarkkaavaisuus ("tylsistyy helposti"), motorinen ("tekeminen") ja kognitiivinen ("kyvyttömyys suunnitella"). Viimeaikaiset teoriat ovat jakaneet impulsiivisuuden neljään ulottuvuuteen:
* *Hätiköiminen*, negatiivinen tunne halun vastustamisesta, yhdistetty neuroottisuuteen
* *Harkinnan puute*, kyvyttömyys ennakoida seurauksia, yhdistetty tunnollisuuteen
* *Pitkäjännitteisyyden puute*, kyvyttömyys pidättäytyä tehtävissään, yhdistetty tämäkin tunnollisuuteen
* *Elämyshakuisuus*, kokemus positiivisista tunteista riskaabeleja tekoja kohtaan, yhdistetty ekstroversioon

Lisääntynyt impulsiivisuus on esimerkiksi pakko-oireisen häiriön keskuksessa. Sillä saattaa olla yhteys muihin psykopatologisiin tiloihin, kuten riippuvuus, bulimia ja epävakaa persoonallisuus. Impulsiivisuus liittyy myös neurologisiin ongelmiin kuten aivovammat tai ADHD.

Viimeaikainen todistusaineisto neurobiologian suunnalta näyttää tukevan näitä psykologisia teorioita, sillä näitä impulsiivisuuden eri osa-alueita pystytään manipuloimaan tietyillä lääkeaineilla.

## Lähteet
Yliopistonkatu (Helsinki)

**Yliopistonkatu** () on noin 280 metriä pitkä itä–länsisuuntainen katu Kluuvin kaupunginosassa Helsingin keskustassa. Se johtaa Unioninkadulta Senaatintorin nurkasta Mikonkadulle. Se oli aiemmin osa Hallituskatua, joka tällöin ulottui Mariankadulta Mikonkadulle saakka tehden pienen mutkan Senaatintorin kohdalla. Unioninkadun länsipuolinen osa Hallituskatua nimettiin Yliopistonkaduksi vuonna 1995.

Yliopistonkadun suorana jatkeena lännessä on sitä hieman kapeampi kävelykatu, Ateneuminkuja, joka kulkee Ateneumin ja Aikatalon välitse Mikonkadulta Keskuskadulle.

Yliopistonkadun varrella on useita Helsingin yliopiston rakennuksia. Sen itäosa kulkee yliopiston päärakennuksen ja Kansalliskirjaston välistä, mutta kumpaankin on kadulta vain sivuovi. Kadun keskiosan varrella ovat toisiaan vastapäätä Porthania ja yliopiston hallintorakennus. Kadun länsipään varrella on etupäässä liiketaloja. Vuorikadun kulmassa oli aikoinaan Heimolan talo, joka purettiin 1960-luvun lopulla. Eduskunta kokoontui siellä ennen nykyisen Eduskuntatalon valmistumista. 

Porthanian kohdalla oleva osa Yliopistonkadusta on kävelykatu. 2030-luvulla Yliopistonkatu on tarkoitus muuttaa koko pituudeltaan pihakaduksi. Suojatie Unioninkadun risteyksessä muuttuisi ylijatketuksi jalkakäytäväksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Chubb Fellowship

**Chubb Fellowship** on Yalen yliopiston kutsuseura, joka perustettiin vuonna 1936 Hendon Chubbin lahjoituksen turvin. Seuran tarkoitus on kannustaa ja avustaa nuoria Yalen opiskelijoita tutustumaan valtionhallintoon ja julkiseen palveluun.

*Chubb fellowship*-ohjelma toimii *Timothy Dwight Collegessa*. Vuosittain neljä ansioitunutta henkilöä kutsutaan vieraileviksi *Chubb Fellow'ksi*, jotka viettävät vuoden Yalessa läheisessä ja epämuodollisessa kanssakäymisessä opiskelijoiden kanssa. Entisten *Chubb Fellow'den* joukossa on muun muassa presidentit George Bush, Ronald Reagan ja Jimmy Carter, kirjailijat Octavio Paz ja Toni Morrison sekä muusikot Willie Colón ja Tito Puente.

## Lähteet
Roko Ukić

**Roko Leni Ukić** (s. 5. tammikuuta 1984 Split) on kroatialainen koripalloilija. Hänen on edustanut kreikkalaista Panathinaikosia vuodesta 2012 lähtien.

## Ura
Ukić aloitti koripallon pelaamisen KK Splitissä vuonna 1992. Hän teki debyyttinsä KK Splitin edestusjoukkueessa kaudella 2000–2001. Hän oli edustamassa Kroatiaa alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa vuonna 2002, jolloin hän voitti kultaa sekä vuoden 2003 MM-kisoissa. Ukić oli alun perin ilmoittautunut , mutta veti nimensä pois viime hetkellä. Seuraavana vuonna hän kuitenkin osallistui varaustilaisuuteen, jossa Toronto Raptors varasi hänet numerolla 41.

Vuonna 2005 Ukić teki sopimuksen TAU Cerámican kanssa, vaikka häntä oltiin jo huhuiltu Raptorsiin. Euroliiga-veteraanien täyttämässä joukkueessa Ukić ei päässyt heti pelitapaan mukaan ja kärsi lisäksi loukkaantumisista. Hän pelasi yhden kauden kunnes siiryi FC Barcelona Bàsquetiin. Kilpailu pelipaikoista oli joukkueen sisällä kuitenkin kovaa ja yhden vaatimattoman kauden jälkeen Barcelonassa Ukić annettiin lainalle Lottomatica Romaan. Siirto Lotomaticaan oli Ukićin jatkouran kannalta tärkeä siirto, sillä kausi oli hänen läpimurtokautensa. Hän teki Euroliigassa 12,7 pistettä ja antoi 2,8 syöttöä ottelua kohden.

Kaudeksi 2008–2009 Ukić siirtyi Toronto Raptorsiin kolmen vuoden sopimuksella. Ensimmäisellä NBA-kaudellaan hän teki keskimäärin 4,2 pistettä 12,4 pelaamaansa minuuttia kohden. Ukićin visiitti seurassa jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä jo yhden kauden jälkeen hän siirtyi Milwaukee Buckseihin. Ukić pelasi seurassa tammikuuhun 2010 saakka, jolloin hän siirtyi takaisin Eurooppaan Fenerbahçe Ülkeriin. Kaudeksi 2012–2013 Ukić siirtyi kreikkalaiseen Panathinaikosiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*NBA:n pelaajaprofiili  
*Euroliigan pelaajaprofiili