open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ricardo Bochini

**Ricardo Enrique Bochini** (s. 25. tammikuuta 1954, Zárate, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Keskikentällä niin sanotulla *kymppipaikalla* pelannut Bochini voitti maailmanmestaruuden vuoden 1986 MM-kisoissa.

*El Bocha* pelasi koko 20-vuotisen aktiiviuransa Independientessä. Hänelle kertyi 740 pääsarjaottelua. Kukaan muu ei ole pelannut samassa seurassa yhtä monta ottelua Argentiinan 1. divisioonassa. Bochini ei ollut niinkään maalintekijä (107 maalia), mutta hän oli taitava syöttäjä ja hänen pelinrakennustaitoaan arvostettiin. Bochini voitti Independientessä neljä Argentiinan mestaruutta sekä neljä Copa Libertadoresia.

Bochini voitti maailmanmestaruuden vuonna 1986 Argentiinan jalkapallomaajoukkueessa. Hän pelasi turnauksessa vain yhden ottelun, koska kymppipaikkaa piti hallussaan Diego Maradona.

Huhtikuussa 2007, 16 vuotta uran lopettamisen jälkeen, Ricardo Bochini pelasi virallisessa ottelussa 6. divisioonan *Barracas Bolívarin* joukkueessa.

## Seurat
* 1972-91 Club Atlético Independiente
* 2007 Barracas Bolívar (1 ottelu)

## Saavutukset
* Maailmanmestaruus 1986
* Copa Libertadores 1973, 1974, 1975, 1984
* Argentiinan mestaruus 1977, 1978, 1983, 1989
* Intercontinental Cup 1973

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* http://www.futbolpasion.com/crboches.html
* Bochini Barracas Bolívarin paidassa
Johann Joseph Abert

**Johann Joseph Abert** (20. syyskuuta 1832 – 1. huhtikuuta 1915) oli saksalainen säveltäjä.

Abert opiskeli kontrabassonsoittoa Prahan konservatoriossa. Hän pääsi vuonna 1853 Stuttgartin hoviorkesteriin ja toimi vuosina 1867–1888 sen *Kapellmeisterina*. Hän kuoli Stuttgartissa 82-vuotiaana.

Abertin tuotantoon kuuluu muun muassa kamarimusiikkia ja yksinlauluja, mutta myös lukuisia menestyneitä oopperoita. 

## Oopperat
* *Anna von Landskron* (1858)
* *König Enzio* (1862)
* *Astorga* (1866)
* *Enzio von Hohenstaufen* (1875)
* *Ekkehard* (1878)
Savu meihin

__NOTOC__
**Savu meihin** on Absoluuttisen Nollapisteen kappale ja single yhtyeen vuoden 1995 toiselta studioalbumilta *[[Muovi antaa periksi]]*. Se julkaistiin tammikuussa 1996 levymerkillä AMT.

## Kappaleet
Kappaleet sovittanut Absoluuttinen Nollapiste.

#
#
#

## Kokoonpano
* Tommi Liimatta – laulu
* Aki Lääkkölä – kitara
* Aake Otsala – basso
* Tomi Krutsin – rummut

## Lähteet
Funet

**Funet** () on Suomen korkeakoulujen ja tutkimuksen tietoverkko, jota operoi opetusministeriön hallinnoima, valtion kokonaan omistama CSC – Tieteen tietotekniikan keskus. Funet-verkko palvelee suomalaisia yliopistoja, ammattikorkeakouluja sekä tutkimuslaitoksia tarjoamalla niille tietoliikenneyhteydet.

CSC vastaa Funet-verkon toiminnasta ja kehittämisestä. Erilaisten tietoliikenneyhteyspalveluiden lisäksi muita Funet-palveluja ovat myös erilaiset tietoturva-, käytön tuki, viestintä- ja jakelupalvelut.

## Historia
Funet-tietoverkkohanke aloitettiin 1980-luvulla. Hankkeen alkuperäisenä tarkoituksena oli kehittää Suomen korkeakoululaitoksen tietoliikenneyhteyksiä. Funet-verkon kautta Suomi liittyi kansainväliseen Internetiin vuonna 1988. Tarkkaa liittymispäivää ei tiedetä, mutta se oli suurin piirtein marraskuun puolivälissä. Erillinen avajaistilaisuus oli seuraavana vuonna. Verkko oli muutaman vuoden pelkästään tutkijoiden käytössä. Verkon nopeus oli aluksi 56 kilobittiä sekunnissa.

## Tekniikka
Funet-verkon ulkomaanyhteydet on toteutettu pohjoismaisen tutkimusverkon NORDUnetin kautta. Nordunet puolestaan muodostaa osan Euroopan tutkimuksen Géant2-runkoverkkoa.

Vuodesta 2008 lähtien Funet-yhteyksiä on uusittu osa kerrallaan mustan kuidun varassa toimiviksi kuituyhteyksiksi, jotka mahdollistavat myös erillisten valopolkujen käytön ja tarvittaessa jopa useiden satojen gigabittien sekuntinopeudet. Ensimmäiset 100 Gbit/s yhteydet Funetissa otettiin tuotantokäyttöön 2015. 

Syksyllä 2017 yksittäisten asiakasorganisaatioiden yhteydet Funettiin olivat pääsääntöisesti 1 Gbit/s tai 10 Gbit/s Ethernetillä toteutettuja, ja ulkomaanyhteyksien kapasiteetti NORDUnetin kautta oli 220 Gbit/s.  

Kuten kaikki suomalaiset internet-operaattorit, myös Funet on FICIXin jäsen. 

## Lähteet
* CSC - Tieteen tietotekniikan keskus / Funet

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* Ahonen, Paavo: *Funet - Suomen tie internetiin*. (CSC - Tieteen tietotekniikan keskus Oy, 2008)
* Lehtisalo, Kaarina: *The History of NORDUnet*. (NORDUnet 2005)

## Aiheesta muualla
* Funet
* NORDUnet
Momenttiavain

**Momenttiavain** on työkalu, jonka avulla pultteja ja muita kierteitettyjä osia voidaan kiristää haluttuun kiristysmomenttiin. Momenttiavaimessa voi olla asteikko, josta nähdään vääntömomentti avainta väännettäessä tai avain voi naksahtaa, kun avaimeen asetettu kiristysmomentti on saavutettu. Momenttiavaimet voivat olla myös elektronisia.

Momenttiavaimia käytetään, kun halutaan saavuttaa käsivaraista kiristystä tarkempi ja tasaisempi kireys. Esimerkiksi useimpien polttomoottorien sylinterikannet kiristetään momenttiavaimella määrättyyn momenttiin.
Keltaraputokko

**Keltaraputokko** (*Cryptocentrus cinctus*) on tokkojen heimoon kuuluva kalalaji.

## Koko ja ulkonäkö
Keltaraputokko kasvaa noin 7&nbsp;cm pitkäksi. Se on kirkkaankeltainen, etuosa ja evät pienten vaaleansinisten pilkkujen kuvioimat. Silmät kohoavat kulmikkaan pään yläpuolelle. Rintaevät ovat muiden tokkojen tapaan voimakkaat.

## Alkuperä
Keltaraputokko elää luonnossa Malediiveilla ja Sri Lankan lähivesillä sekä muualla indopasifisella merialueella. Se elää useimmiten koralliriuttojen yhteydessä olevissa hiekkapohjaisissa kohdissa, missä se pääsee kaivautumaan vaaran uhatessa pesäkoloonsa. Sitä tavataan yleensä 1–10 metrin syvyydessä.

## Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Keltaraputokko kaivautuu mielellään ainakin pyrstöosaltaan hiekkaan. Se puolustaa reviiriään, mutta on harvoin aggressiivinen muita kuin lajitovereitaan kohtaan. Keltaraputokko voi elää symbioosisuhteessa samassa hiekkakuopassa tai kolossa suunnilleen samankokoisten pistoolikatkarapujen (*Alpheus* sp.) kanssa. Jos kala kokee itsensä uhatuksi, se nököttää pesäkolossaan, mutta jos se uskaltaa, se liikuskelee ympäriinsä, seuloo pohjahiekkaa ja poimii kivien seasta öttiäsiä.

Keltaraputokot voivat hypätä ulos akvaariosta, joten korotettua reunaa tai kansilaseja suositellaan. Ne lisääntyvät myös akvaario-olosuhteissa, ja kasvatettuja yksilöitä pidetään kestävämpinä kuin luonnosta pyydystettyjä.

Keltaraputokkopari saattaa kutea myös kotiakvaariossa. Todella pienet poikaset kuoriutuvat jo neljän päivän päästä. Poikasten kuolleisuus on suuri, sillä ne kehittyvät eri tahtiin ja saattavat syödä sisaruksiaan, sen lisäksi että niitä uhkaavat kaikki muutkin planktoninsyöjät. Lisäksi poikasten ruokkiminen tarpeeksi hienojakoisella elävällä ravinnolla on kotioloissa vaikeaa. Vasta noin kahden viikon ikäisinä poikaset ovat tarpeeksi suuria syödäkseen rataseläimiä, ja kuukauden ikäisinä ne kykenevät syömään vastakuoriutuneita *[[Artemia]]*-kidusjalkaisia.

## Vesiolot ja ravinto
Keltaraputokkoja pidetään 22–28-asteisessa vedessä meriakvaariossa jossa on paljon uintitilaa ja korallihiekkapohja. Ne eivät näyki koralleja, joten ne käyvät myös riutta-akvaarioon. Ne syövät lihaisaa pakasteruokaa, jota suositellaan annettavaksi kahdesti päivässä. Ne hankkivat tilaisuuden tullen myös itse ravintoa kaivelemalla akvaarion pohjahiekan seassa eläviä pieneliöitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Aquarium Wiki
Bart Berman

**Bart Berman** (s. 29. joulukuuta 1938 Rotterdam) on alankomaalais-israelilainen pianisti ja taidemusiikin säveltäjä. 

Bertman opiskeli pianonsoittoa Jaap Spaandermanin johdolla Amsterdamissa. Hänet tunnetaan mm. Franz Schubertin sekä 1900-luvun taidemusiikin tulkitsijana.
Nicolas Roeg

**Nicolas Jack Roeg** (15. elokuuta 1928 Lontoo – 23. marraskuuta 2018 Lontoo) oli englantilainen elokuvaohjaaja. Roegin elokuville on tunnusomaista tarinoiden pirstominen lyhyiksi fragmenteiksi, joiden kronologiaa Roeg usein sekoitti. Hänen filminsä *[[Kauhunkierre]]* (*Don't Look Now*, 1973) äänestettiin ykköseksi vuonna 2011 *[[Time Out (lehti)|Time Out]]* -lehden 150:lle elokuva-alan ammattilaiselle tekemässä kyselyssä kaikkien aikojen sadasta parhaasta brittielokuvasta.

## Filmografia

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Nicolas Roeg -teemakokonaisuus, *Filmihullu* 1/2021.
## Aiheesta muualla
* Arvostelu elokuvasta ''Eureka'' Keskipohjanmaassa
* Arvostelu elokuvasta ''Performance - Notting Hill'' Keskipohjanmaassa
Pitäjänmäen kenttärata

**Pitäjänmäen kenttärata**  oli venäläisten vuosina 1915–1916 tukkien kuljetusta varten rakentama 750&nbsp;mm:n raideleveydellä ollut kapearaiteinen metsärautatie Helsingin maalaiskunnan, nykyisten Helsingin ja Vantaan kaupunkien, alueella. 

Rautatie kuljetti tukkeja Helsingin ympäristön metsistä meren rantaan edelleen uitettaviksi. 

## Radan linjaus
Rata rakennettiin osapuilleen reitille Laajalahden laituri (Munkkiniemi) – IBM:n toimitalo (Munkkiniemi) – Stockmannin korjaamo (Pitäjänmäki) – Strömbergin tehdas (Pitäjänmäki) – rantaradan alitus – Kaupintien ja Vihdintien kulma (Konala) – Konalan risteys – Tuulenpesäntie Malminkartanossa – Sanomala Isotammentiellä (Martinlaakso).

Radan pituus oli arviolta vähintään 15&nbsp;kilometriä. 

Ainoa varsinainen asema ja veturitallit kolmioraiteineen olivat Pitäjänmäen aseman lähellä. Toinen kolmioraide oli radan päätepisteessä Vantaalla. Keimolaan, nykyisen Aluman tehtaan luo, jäi vallankumouksen tullessa suuret määrät radan kuljetettavaksi tarkoitettua puutavaraa ja ratatarvikkeita, eli rataa oli ilmeisesti tarkoitus jatkaa sinne asti.

## Kalusto
Radalla oli käytössä kaikkiaan viisi veturia, joista tiettävästi neljä venäläisvalmisteista, sekä tuntematon määrä tukkivaunuja ja parikymmentä soravaunua. 

Jokioisten rautatien vaiheisiin rata liittyy sikäli, että vuonna 1915 linnoitustöihin myyty ja Tallinnaan päätynyt JR3-veturi, Baldwin 17493/1900, 2-8-2T, oli lyhyen aikaa radalla odottaessaan kuljetusta eteenpäin. 

## Liikenteen loppu ja radan purkaminen
Tukkiliikenne loppui Helmikuun Vallankumoukseen vuonna 1917 ja rata jäi toimettomaksi. Liikenteen loppuessa veturit oli laskettu vedestä tyhjiksi ja jäätymistä ehkäisevät varotoimet oli tehty huolellisesti ja jostain syystä kalusto jätettiin muutenkin rauhaan, kun inventoijat saapuivat paikalle seuraavana kesänä, veturit ja vaunut tavattiin hyvässä kunnossa. 

Pitäjänmäen kenttärata purettiin vuonna 1919. Kolme venäläisperäistä tenderiveturia, pääosa soravaunuista ja kiskoista vaihteineen siirrettiin rakenteilla olleelle Outokummun–Juojärven Rautatielle, osa meni Loviisaan, Röjsön turveradalle.

Vetokalusto käytettiin loppuun Outokummussa. Sitä käytiin katsomassa sodan jälkeen sotakorvausinventoinnin yhteydessä, mutta hylättiin silloinkin. Tukkivaunut menivät Vaaherjoen - Syskyjärven metsäradalle Laatokan Karjalaan, missä ne käytettiin loppuun jo kauan ennen talvisotaa.

## Lähteet
*
* Reino Kalliomäki Pitäjänmäen kenttärata, Resiina 1 1994

### Viitteet
Command & Conquer: Sole Survivor

**Sole Survivor** on verkkopeli, jossa toimitaan yksin tai joukkueessa ja yritetään pitää viholliset kurissa. Keräämällä laatikoita yksikkö paranee, tulee nopeammaksi, sen tulinopeus paranee tms. Sole Survivorin musiikki on peräisin aiemmista *C&C*-peleistä remixeinä, mm. Hell March remix ja No Mercy remix.
Luonnollinen kaatumiskulma

**Luonnollinen kaatumiskulma**, toiselta nimeltään **löyhän aineen kitkakulma**, on rakennus- ja geotekniikan termi. Sillä kuvataan kulmaa, joka muodostuu rakeisen materiaalin ja horisontaalin pinnan välille, kun rakeista materiaalia kaadetaan kartion muotoiseksi kasaksi. Kulman suuruuteen vaikuttavat tiheys, vetovoima, pinta-ala, kitkakerroin, materiaalin karkeus, lajittuneisuus ja kosteus. Kulman ollessa pieni syntyy samasta määrästä ainetta matalampia kasoja kuin isoilla kulman arvoilla.
Strutter

**Strutter** on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Kissin kappale. Se on vuonna 1974 julkaistun *[[KISS (albumi)|Kiss]]*-albumin aloitusraita. Se on lisäksi yksi harvoista Kissin kappaleista, jonka yhtyeen keulakuvat Paul Stanley ja Gene Simmons ovat tehneet yhdessä. Stanley kirjoitti sanoituksen Simmonsin sävellykseen "Stanley the Parrot". Kappaleen laulaa Stanley.

Singlenä ilmestyessään se ei sijoittunut listoille.

## Vuoden 1978 versio
Vuonna 1978 ”Strutterista” äänitettiin uusi versio ja se julkaistiin *[[Double Platinum]]* -kokoelmalla. Kyseisessä Neil Bogartin ideoimassa uusioversiossa oli vaikutteita diskomusiikista. Ainoan tunnetun listasijoituksen uusi versio saavutti Etelä-Afrikassa, missä se ylsi 89:nneksi.

## Muuta
"Strutter"-kappale löytyy myös videopeleistä *[[Guitar Hero II]]*, *[[Grand Theft Auto: San Andreas]]* ja *[[Frets on Fire]]*.

## Kappaleet
# Strutter (säv./san./sov. Paul Stanley, Gene Simmons) 
# 100,000 Years (säv./san./sov. Paul Stanley, Gene Simmons) 

## Kokoonpano
* Paul Stanley – rytmikitara, laulu
* Gene Simmons – bassokitara, laulu
* Ace Frehley – soolokitara, taustalaulu
* Peter Criss – rummut, taustalaulu

## Lähteet
Painemittari

**Painemittari** eli **manometri** on paineen mittaamiseen tarkoitettu koje. Yksinkertaisin painemittari on U-putkimanometri, jossa on nesteellä täytetty U-kirjainta muistuttava lasinen putki. Kun putken toiseen päähän lisätään paine, neste pakenee eteenpäin putkessa, kunnes pintojen korkeuseron tulo nesteen ominaispainon kanssa vastaa paine-eroa. 

Teknilliseen paineenmittaukseen on kehitetty sulavampia järjestelmiä, kuten metallin jousivoimaan perustuvia mittareita.
Niistä tavallisin on bourdonputki- eli paineputkimanometri, joissa on hyvin litteästä messinki- tai teräsputkesta taivutettu paineputki eli -kaari, joka paineen alaisena pyrkii oikenemaan suoraksi. Putken pää on yhdistetty mittariin, jossa osoitin näyttää paineen. Nopeiden paineenvaihteluiden tai suurten paineiden mittaukseen käytetään sähköisiä paineantureita, joihin liitetty sähköinen mittauslaite rekisteröi paineen.

## Katso myös
*verenpainemittari
*ilmapuntari

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla

*Paineen mittaus, MIKES 2011
Laika & The Cosmonauts

**Laika & The Cosmonauts** oli suomalainen instrumentaalirock-yhtye, joka toimi vuosina 1987–2008. Se edusti 1980-luvulla rautalangan uutta tulemista yhdessä muun muassa Agentsin, The Mustangsin ja The Quietsin rinnalla. 1990-luvulla yhtye sai suosiota myös Yhdysvalloissa surf-tyylisellä musiikillaan.

Yhtyeen perustivat 1980-luvun lopulla muun muassa J. Karjalaisen Mustissa Laseissa soittaneet rumpali Janne Haavisto ja kitaristi Mikko Lankinen innostuttuaan amerikkalaisen The Ventures -yhtyeen instumentaalimusiikista. Alun perin Pluto & The Astronautsiksi kutsuttuun yhtyeeseen saatiin myös urkuri-kitaristi Matti Pitsinki ja basisti Tom Nyman, ja kokoonpano pysyi samana koko yhtyeen uran ajan. Laika-avaruuskoiraa muistelevaan nimeen päädyttyään yhtye esiintyi alkuaikoinaan sen mukaisissa neuvostotyylin avaruusaiheisissa asuissa.

Laika & The Cosmonauts julkaisi kaikkiaan kahdeksan albumia ja lisäksi kokoelman *Cosmopolis 1988–2008*. Albumit *Instruments of Terror* (1993), *The Amazing Colossal Band* (1995) ja *Zero Gravity* (1996) julkaisi riippumaton Upstart-yhtiö Yhdysvalloissa. Sen jälkeen yhtye sai sopimuksen Warner Musicin kanssa ja teki sille albumin *Absurdistan* (1997). 

Yhtye teki keväällä 1995 parinkymmenen konsertin kiertueen, joka ulottui Detroitista New Yorkiin, San Franciscoon, Los Angelesiin, New Orleansiin ja Washingtoniin. Se teki puolen tusinaa muutakin kiertuetta Yhdysvalloissa ja esiintyi muun muassa Ministry-yhtyeen *Filth Pig* -kiertueella 1996. Yhtyeen kahta kappaletta kuullaan vuoden 1996 Hollywood-elokuvassa *[[Flipper (vuoden 1996 elokuva)|Flipper]]* (1996), jonka pääosia näyttelevät Paul Hogan ja Elijah Wood. Mika Kaurismäki käytti yhtyeen musiikkia elokuvassaan *[[LA Without a Map]]* (1998).

Laika & the Cosmonauts lopetti toimintansa vuonna 2008 soittamalla viimeisen keikkansa Texasin Austinissa, jossa se oli tullut niin tunnetuksi, että tarinan mukaan sen albumit löytyivät levykaupan osastolta ”paikalliset yhtyeet”. Mikko Mäkelä teki yhtyeen viime vaiheista dokumenttielokuvan *Last Day in the Office* (2010).

## Jäsenet
*Mikko Lankinen – kitara
*Matti Pitsinki – urut ja kitara
*Tom Nyman – basso
*Janne Haavisto – rummut

## Diskografia
*C’mon Do The Laika! (1988)
*Surfs You Right! (1990)
*Instruments of Terror (1993)
*The Amazing Colossal Band (1995)
*Zero Gravity (1996)
*Absurdistan (1997)
*Laika Sex Machine (2000) (Live)
*Local Warming (2004)
*Cosmopolis 1988–2008 (2008)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Diskografiaa ja muita tietoja , Finnish Rock'n'Roll -sivusto
Edward Taylor

**Edward Taylor** (s. 1931) on brittiläinen käsikirjoittaja, joka tunnetaan parhaiten radiokuunnelmastaan *[[Knalli ja sateenvarjo]]* (). Tätä alun perin BBC:n esittämää kuunnelmaa on Suomessa lähetetty vuodesta 1980 Yleisradion yleisohjelmassa ja sittemmin YLE Radio 1:llä vuoteen 2010 asti. 

Taylor keksi *Knallin ja sateenvarjon* 1960-luvun alulla oltuaan lounaalla Richard Murdochin kanssa. Murdoch oli pyytänyt Tayloria kirjoittamaan radiokomedian, jossa hän itse esiintyisi.

Englannissa *Knallia ja sateenvarjoa* kuultiin 144 jaksoa ja siitä on myös versiot Etelä-Afrikassa ja Ruotsissa. Taylor kirjoitti uusia jaksoja Suomen versioon aina vuoteen 2008 saakka.

Taylor on kirjoittanut myös salapoliisiromaanit *Shadows of Treason* (2012) ja *Terror by Gaslight* (2015).

Taylor asuu Lontoossa vaimonsa Suen kanssa. Heillä on tytär.

## Lähteet
Mikrokirurgia

**Mikrokirurgia**  eli **hienokirurgia** tarkoittaa toimenpidettä, jossa mikroskoopin alla leikataan erityisinstrumenteilla kaikkein hienoimpia rakenteita. Mikrokirurgiaa käytetään esimerkiksi neurokirurgiassa, selkäkirurgiassa, silmäkirurgiassa, korva- ja kurkunpääleikkauksissa.

## Lähteet
*
Martta Haatanen

**Martta Haatanen**, o.s. **Sandström** (7. heinäkuuta 1904 Iisalmi – 17. joulukuuta 1977 Tornio) oli suomalainen kirjailija. 

## Henkilöhistoria
Haatasen isä oli rautatienrakentaja Juho Uljas Sandström ja äiti Vilhelmiina Toivanen.  Hänen puolisonsa  1926–1963 oli Jukka Haatanen. Torniossa Haatanen asui vuodesta 1947 ja kuoli siellä 73-vuotiaana. Haatanen kävi kansakoulun ja työskenteli elintarvikejakelun rahastonhoitajana rautatierakennustyömaalla sekä myöhemmin Karjalan pakolaisten avustuskeskuksessa. Hän toimi elokuusta 1940 alkaen *[[Pohjolan Sanomat|Pohjolan Sanomien]]* pakinoitsijana, tilapäisenä toimittajana ja kirja-arvostelijana.  

Haatanen osallistui sotien jälkeen Tornion kunnallispolitiikkaan Maalaisliiton edustajana, kaupunginvaltuustossa hän oli 1957-1968 ja kaupunginhallituksessa 1960. Hän oli kaupungin historian ensimmäinen naisjäsen kaupunginhallituksessa.

## Kirjallinen tuotanto
Haatasen esikoisromaani oli rautatieaiheinen *Rautaiset siteet* vuodelta 1936. Läpimurtoteos kirjailijana oli vuonna 1940 ilmestynyt *Yön kuningatar*. Kaikkiaan hän kirjoitti 19 romaania, joita on käännetty ruotsiksi, tanskaksi ja ranskaksi. Suomalaisille äideille omistettu sota-aikaan sijoittuva romaani *Kirkastettu sydän* on Ilmari Unhon ohjaaman elokuvan *[[Kirkastettu sydän]]* pohjana. Pakinoitsijana Haatanen käytti nimimerkkejä **Mirjam Koski** ja **Mukan Sohvi**. Pakinoissa hän myös käytti Peräpohjolan murretta, vaikka kirjoittikin kirjansa yleiskielellä.

### Teokset
* *Rautaiset siteet*, 1936
* *Karun miehen rippi*, 1938
* *Kylä puhuu*, 1939
* *Yön kuningatar*, 1940
* *Kulta tulessa kirkastuu*, 1941
* *Taivas tummuu*, 1942
* *Karu kaunis maa*, 1943
* *Kirkastettu sydän*, 1943
* *Varjotie*, 1944
* *Eilispäivää ei enää ole*, 1945
* *Viisaus kasvaa rakkaudesta*, 1946
* *Ylpeä elämä*, 1947
* *Kuloruoho: kertomus*, 1948
* *Törmälä, eräiden ihmisten koti*, 1949
* *Matara*, 1950
* *Samaa taivasta kohti*, 1950
* *Mallustunturin kirot*, 1951
* *Syys puhkeaa kirkkauteen*, 1951
* *Iltarusko*, 1954

### Palkinnot
* Nuoren Voiman Liiton kultamerkki

## Lähteet
*
*Martta Haatanen – torniolainen kirjailija ja Lapin evakkojen edustaja
*Kirjasampo:Haatanen, Martta
*Kaleva: Martta Haatanen kuvasi Peräpohjolaa, 9. heinäkuuta 2004

### Viitteet
Justus järjestää kaiken

**Justus järjestää kaiken** on Lasse Pöystin ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1960. Elokuva perustuu komediasarjaan *[[Lasse Pöysti Show]]*, missä Pöysti oli keksijä Justuksen roolissa. Elokuva on Lasse Pöystin viimeinen ohjaus.

Elokuvan yleisömenestys oli kehnohko ja se jäi taloudellisesti tappiolle. Pöysti kertoo näkemyksenään omasta ohjaustyöstään eräässä haastattelussa, että pystyi "sen alkuun kehittämään ehkä satakunta metriä ihan hyväksyttävää elokuvallista toimintaa..."

## Arviot
Aikalaisarvioissa elokuva saa sekä kiitosta että moitteita. Jaakko Tervasmäki (Elokuva-Aitta) kehuu elokuvan alkua ja toteaa sitten: "Vasta kun elokuvan henkilöt alkavat puhua, kerronta solahtaa tavanomaisiin uomiin." Pöystin eräitä eleitä verrataan Chapliniin, mutta esimerkiksi Tervasmäki huomauttaa, etteivät ne onnistu niin hyvin että "niiden varaan voisi filmin hauskuuden perustaa".

Myöhemmin elokuvaa on pidetty kovin sketsimäisenä. Se koostuu irrallisista sketseistä ilman erityisempää visuaalista näkemystä, sanoo yksi kriitikko. Toinen kriitikko kuitenkin kiittää yritystä panostaa verbaalihuumoriin, joka suomalaisissa komedioissa ei ollut tavallista.

## Juoni
Justus (Lasse Pöysti) on onneton työtön keksijä, joka asuu purkutalossa. Hän tapaa nuoren Bellan (Elina Salo), ja he päättävät asua yhdessä. He ovat köyhiä, ja Justus on vararikon partaalla. Justus järjestää Kaikki Järjestyy O.Y:n, jonne saapuu kuitenkin vain yksi hakija, hyvin ujo mies, Osmo Ujokas. Justus tapaa voimamies Pontuksen (Leo Lastumäki), jota hän kouluttaa nyrkkeilyotteluun. Justus voittaa kilpailun, ja heistä tulee rikkaita. Justus ryhtyy valmistelemaan uutta jalankulkijoiden Patikka-puoluetta, ja johtajatar Minna (Birgitta Ulfsson) voittaa Miss Patikka -kilpailun.

Justus huomaa, että rikkaana ja kiireisenä ei ole aikaa muille ja luopuu puolueestaan, ja Justus ja Bella palaavat yhteen.

## Näyttelijät

## Lähteet
Sakari Issakainen

**Sakari Issakainen** (s. 6. toukokuuta 1938 Heinävesi) on suomalainen kirjailija.

Issakainen kävi keskikoulun ja opiskeli Heinolan seminaarissa ja Sibelius-Akatemian kirkkomusiikkiosastolla. Hän toimi vuosikymmeniä opettajana Helsingissä ja Heinävedellä sekä kanttorin sijaisena synnyinkunnassaan Heinävedellä. Vuodesta 1988 lähtien hän on toiminut päätoimisena kirjailijana.

Issakaiselle myönnettiin vuonna 1987 J. H. Erkon palkinto romaanista *Paratiisissa ei soi Paganini*. Hän voitti Kirjallisuuden valtionpalkinnon teoksellaan *Jos nimeltä kutsut* (1991). Teoksellaan *Valaskalan unta* Issakainen voitti vuonna 1992 Gummeruksen Kaarlen päivän palkinnon.

## Teokset
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jari O. Hiltunen: Jobin kirjasta ja sen vierestä. Arvostelu romaanista ''Mistä pilvet puhuvat'' Satakunnan Kansassa
* Sakari Issakainen Kirjasampo.fi:ssä
US5

**US5** oli englantilais-amerikkalainen poikabändi. Sen tuottajana toimii Lou Pearlman, joka on tuottanut myös esimerkiksi Backstreet Boysin. Alun perin yhtyeeseen kuului 5 jäsentä: Richie Stringini, Cayce Clayton, Izzy Gallegos, Vincent Thomas ja Jay Khan, jotka ovat kotoisin Yhdysvalloista, Britanniasta ja Saksasta. Vincent tuli yhtyeeseen vasta heidän neljännelle levylleen. Ennen Vincentiä yhtyeessä oli Mikel Johnsson. Ensimmäisellä albumillaan *Here We Go* yhtye tuli suosituksi Keski-Euroopassa.

Manageri Pearlman pidätettiin kesäkuussa 2007 epäiltynä Yhdysvaltojen historian pahimmasta ponzi-huijauksesta, ja joutui vankilaan.

Yhtyeen viimeinen esiintyminen oli vuonna 2010.

## Yhtyeen historia
Yhtye perustettiin keväällä 2005. Heidän ensimmäinen singlensä, "Maria", myi kultaa Yhdysvalloissa. Siitä tuli ykköshitti Saksassa ja se oli myös suuri hitti kesällä useissa Euroopan maissa. Myöhemmin lokakuussa 2005 he julkaisivat debyyttialbuminsa, joka myi kultaa ja platinaa Saksassa ja Itävallassa. Syksyllä 2006 yhtyeen toinen albumi, *In Control* julkaistiin. Se menestyi hyvin muun muassa Puolassa ja sai siellä myös Golden Records palkinnon molemmista albumeistaan. Syksyllä 2007 Mikel Johnson päätti lopettaa, ja hänen tilalleen otettiin Vincent Tomas. Elokuussa 2008 Christoph "Chris"
Watrin päätti jättää yhtyeen uupumuksen takia. Helmikuussa 2009 Vincent “Vince” Tomas ja Izzy Gallegos jättivät yhtyeen.

## Yhtyeen jäsenet
* Vuodesta 2005: Tariq “Jay” Khan (syntynyt 31. maaliskuuta 1982 Lontoossa, Englannissa)
* Vuodesta 2005: Christopher Richard Stringini (syntynyt 28. marraskuuta 1988 Wheatonissa, Illinoisissa, Yhdysvalloissa)
* Vuodesta 2008: Cayce Clayton (syntynyt 3. joulukuuta 1988 Atascaderossa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa)

### Entiset jäsenet
*2005–2007: Michael “Mikel” Johnson (syntynyt 18. heinäkuuta 1987, Mainzissa, Saksassa) 
*2005–2008: Christoph “Chris” Watrin (syntynyt 7. elokuuta 1988, Kölnissä, Saksassa)
*2007–2009: Vincent “Vince” Tomas (syntynyt 27. elokuuta 1992 Mansfieldissä, Ohiossa, Yhdysvalloissa)

## Diskografia

### Albumit
* Here We Go (2005)
* Here We Go Again (2006)
* In Control (2006)
* In Control Reloaded (2007)
* Around The World (2008)
* Back Again (2010)

### Singlet
* Maria (2005)
* Just Because Of You (2005)
* Come Back To Me Baby (2006)
* Mama (2006)
* In The Club (2007)
* One Night With You (2007)
* Rhythm Of Life (2007)
* Too Much Heaven (2007)
* Round & Round (2008)
* The Boys Are Back (2008)
* Anytime (2009)

### DVD:t
* US5 – The History (2005)
* Here We Go – Live & Private (2006)
* US5 – Live In Concert (2006)
* US5 On Holiday (2008)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen kotisivut
Library of Living Philosophers

**Library of Living Philosophers** on kirjasarja, jonka kukin osa on omistettu yhdelle elossa olevalle maineikkaalle filosofille. Sarjan tekemisen aloitti Paul Arthur Schilpp vuonna 1939. Hän toimi sarjan toimittajana vuoteen 1981 saakka. Vuodesta 1981 vuoteen 2001 toimittajana toimi Lewis Edwin Hahn ja hänen jälkeensä sarjaa on toimittanut Randall E. Auxier.

Kirjat sisältävät aiheena olevan filosofin ”intellektuaalisen omaelämäkerran” ja täydellisen julkaisuluettelon lisäksi kokoelman kriittisiä ja tulkitsevia esseitä useilta aikalaisfilosofeilta kohteena olevan filosofin käsittelemiltä aloilta, sekä kohteena olevan filosofin vastaukset kirjoituksiin. Sarjan alkuperäisenä tavoitteena oli mahdollistaa, että tunnetut filosofit saattoivat vastata tulkitsijoilleen vielä eläessään ja toivottavasti ratkaista loputtomat väittelyt siitä, mitä joku ”todella tarkoitti”. Vaikka sarja ei välttämättä olekaan onnistunut tässä nimenomaisessa tarkoituksessaan &mdash; vastaushan voi vaatia yhtä paljon tulkintaa kuin alkuperäinenkin essee &mdash; sarjasta on tullut arvostettu filosofinen resurssi ja keskeinen filosofisen keskustelun areena. Sarjaan pääsemistä pidetään filosofian alalla Nobelin palkintoon verrattavissa olevana kunnianosoituksena.

Suomalaisista filosofeista sarjassa on julkaistu osat Georg Henrik von Wrightille (1989) ja Jaakko Hintikalle (2006).

## Osat

Tähän mennessä sarjassa on julkaistu seuraavat osat:

* John Dewey (1939)
* George Santayana (1940)
* Alfred North Whitehead (1941)
* G. E. Moore (1942)
* Bertrand Russell (1944)
* Ernst Cassirer (1949)
* Albert Einstein (1949)
* Sarvepalli Radhakrishnan (1952)
* Karl Jaspers (1957)
* C. D. Broad (1959)
* Rudolf Carnap (1963)
* Martin Buber (1967)
* C. I. Lewis (1968)
* Karl Popper (1974)
* Brand Blanshard (1980)
* Jean-Paul Sartre (1981)
* Gabriel Marcel (1984)
* W. V. Quine (1986)
* Georg Henrik von Wright (1989)
* Charles Hartshorne (1991)
* A. J. Ayer (1992)
* Paul Ricoeur (1995)
* Paul Weiss (1995)
* Hans-Georg Gadamer (1997)
* Roderick Chisholm (1997)
* P. F. Strawson (1998)
* Donald Davidson (1999)
* Seyyed Hossein Nasr (2000)
* Marjorie Grene (2002)
* Jaakko Hintikka (2006)
* Michael Dummett (2007)
* Richard Rorty (2010)
* Arthur Danto (2013)
* Hilary Putnam (2015)
* Umberto Eco (2017)

Tällä hetkellä suunnitelmissa ovat osat seuraaville filosofeille:
* Martha Nussbaum
* Julia Kristeva

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Library of Living Philosophers'' , Southern Illinois University 
* Open Court: ''Library of Living Philosophers''
Enäjärvi (Pori)

**Enäjärvi** on Porin 39. kaupunginosa. Enäjärven naapurikaupunginosat ovat Pihlava, Metsämaa ja Kyläsaari.

Enäjärvi koostuu omakotitaloista, metsästä ja kaupunginosalle nimensä antaneesta Enäjärvestä. Enäjärvellä on myös oma ala-aste, jonka alueella sijaitsee urheilukenttä. Enäjärviläiset ja metsämaalaiset käyvät samaa ala-astetta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ratavartijan kaunis Inkeri

**Ratavartijan kaunis Inkeri** on suomalainen elokuva vuodelta 1950. Sen on ohjannut Hannu Leminen ja tuottanut Mauno Mäkelä Fennada-Filmistä. Kyseessä oli yhtiön ensimmäinen pitkä elokuva, jota on kiittäen mainittu Lemisen parhaaksi ohjaustyöksi.

Elokuva perustuu Jussi Kukkosen viihderomaaniin *Ratavartijan kaunis Inkeri* vuodelta 1947. Se on nuoren vaimon, häntä vanhemman ratavartijana toimivan aviomiehen ja nuoren komean veturinkuljettajan välinen melodramaattinen kolmiodraama. 

Veturinkuljettaja Ilmari (Erkki Viljos) suutelee kaunista ratavartijan vaimoa Inkeriä (Helena Kara, ohjaajan puoliso) tietämättä, että tämän mies on ratavartija. Inkeri on solminut avioliiton kiitollisuudesta ja joutuu houkutusten edessä omantunnonkriisiin.

## Näyttelijät

## Tuotanto ja julkaisu

Elokuvatarkastamo paheksui erästä kuvaleikkausta, jossa Inkerin ja Ilmarin rakkauskohtaus vaihtuu lähikuvaan höyryveturin kiivaasti edestakaisin liikkuvasta kiertokangesta. Tämän katsottiin herättävän katsojissa epäsiveellisiä mielikuvia.

Elokuvan ensi-ilta oli 20. lokakuuta 1950 Helsingissä Rexissä ja Tuulensuussa.

## Arviot

Aikalaiskriitikkojen näkemykset tiivisti Olavi Veistäjä (*Aamulehti*) kritiikkinsä otsikossa: ”Hyvin ohjattua ja näyteltyä kehnoa viikkolehtiromantiikkaa.” Muun muassa Juha Nevalainen (*Ilta-Sanomat*) ihmetteli arviossaan, ”että tästä kertomuksesta on saatu aikaan elokuva, joka hämmästyttävän vankasti liikkuu arjen realistisella peruskalliolla”. Kiitosta saivat ohjaaja Lemiseen lisäksi niin kuvaaja Esko Töyri kuin säveltäjä Ahti Sonninen (Jouko Tyyri, *Ylioppilaslehti*). Myös näyttelijät saivat kiitosta monelta kriitikolta.

Eräässä myöhemmässä arviossa elokuvaa on sanottu Lemisen parhaaksi melodraamaksi, jossa limittyvät toisiinsa rakkauden poltteessa riutuvat ihmiset, veturin mäntien voima ja kesäinen luonto.

## Lähteet
Viherluikero

**Viherluikero** (*Salarias fasciatus*) on luikeroihin kuuluva kala.

## Koko ja ulkonäkö
Viherluikero kasvaa noin 13&nbsp; senttimetriä pitkäksi. Sen pää on nelikulmainen, silmät kohoavat päälaen yläpuolelle ja vielä silmien yläpuolelle kohoavat tappipäiset silmäripsimäiset ulokkeet. Selkäevä kohoaa komeana harjana lähes koko selän pituudelta. Väritys on epämääräisen ruskeanvihreänharmaankirjava.

## Alkuperä
Viherluikero elää luonnossa Indopasifisella merialueella. Se on suosittu riutta-akvaarion kala.

## Käyttäytyminen
Viherluikero nöpöttää usein rintaeviensä varassa samalla tavalla kuin tokot.

## Vesiolot ja ravinto
Viherluikero syö luonnossa enimmäkseen levää. Se viihtyy parhaiten altaassa, jossa kasvaa nukkamaista nuorta levää, jota se voi laiduntaa pitkin päivää (englanninkielinen lempinimi onkin Lawnmower blenny, ruohonleikkuriluikero) 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Eevamaija Poijärvi

**Eevamaija Poijärvi** (28. joulukuuta 1932 Tampere – 9. maaliskuuta 2001 Tampere) oli suomalainen kirjailija. Hänelle myönnettiin mm. Väinö Linna -palkinto.

Poijärvi asui Tampereella ja Kurussa.

## Tuotantoa
### Romaanit
* *Perhosleikki* (1973)
* *Miku* (1975)

### Novellikokoelmat, pakinat yms
* *Kuin sirkat pimeässä* (1978)
* *Olkisormus* (1984)
* *Lähemmäs heinää* (1986) 

### Runokokoelmat
* *Aamuvalon viiltäessä* (1981)
* *Tämän tähdenlennon ajan* (1983)
* *Ajatuksin ja sormenpäillä* (1988)

### Näytelmät ja kuunnelmat
* *Kuin sirkat pimeässä* (1974)
* *Tosikertomus* (1980)
* *Kirje kummityttäreltä*

## Lähteet
Anni Lahtinen

**Anni Lahtinen** (2. helmikuuta 1914 Kuhmalahti – 21. heinäkuuta 2009 Tampere) oli suomalainen kirjailija. Hän julkaisi romaaneja, novelleja, radiokuunnelmia, lehtikirjoituksia ja arvosteluja.

Lahtinen oli entinen sosiaalipäällikkö. Hänen ensimmäinen teoksensa *Ystäväni Elviira, mustalaistyttö* ilmestyi vuonna 1973. Hänelle myönnettiin Valtion kirjallisuuspalkinto 1981, taiteilijaeläke 1985 sekä Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1989.

Lahtinen antoi 90-vuotispäivänsä alla 2004 Aamulehdelle haastattelun, jossa hän ilmoitti, ettei halua kirjoittaa rajatulle lukijakunnalle.

## Tuotantoa

### Romaanit, nuortenkirjat
* *Ystäväni Elviira, mustalaistyttö* (1973)
* *Kakstoista meren rannalla* (1976)
* *Jättiläisen tasku* (1980)
* *Voi elämän kevät!* (1981)
* *Sinappia, olkaa hyvä!* (1982)
* *Tuku tuku lampaitani* (1983)
* *Tunturikurmitsa kutsuu* (1984)
* *Kyyneliä joulupuurossa* (1985)
* *Tukikohdan Mirja* (1987)
* *Kyllä herra tohtori* (1988)
* *Vetehisten kutsu: lastenromaani* (1989)

### Kuunnelmat
* *Hiiret* (1971)
* *Ruotsinkävijä* (1973)
* *Minkkiturkki* (1975)
* *Matti ja Loukon Kehno* (1976)
* *In Memoriam, Pertteli* (1981)

## Palkinnot
* Valtion kirjallisuuspalkinto 1981
* Turun ja Porin läänin taidepalkinto
* Porin kaupungin taidepalkinto
* Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1989

## Lähteet
* 

### Viitteet
Heathrow Express

**Heathrow Express** on pikajunayhteys Paddingtonin rautatieasemalta Heathrow'n lentoasemalle. Juna saapuu Paddingtonista Heathrow'in terminaalien 1–3 asemalle 15 minuutissa ja pääteasemalleen terminaali 4:n asemalle noin 22 minuutissa. 

Rautatielinjan rakentaminen aloitettiin 1993 ja se valmistui 1998. Lokakuussa 1994 rakenteilla oleva tunneli romahti ennalta-arvaamattomasti, tuhoten toimistorakennuksen sekä pysäköintialueen. Romahdus pysäytti Lontoon metron Jubilee-linjan rakentamisen, jonka rakennusurakoitsijat olivat käyttäneet samantyylistä tunnelitekniikkaa. Vuonna 1999 Heathrow Express -linjan ensisijainen rakennusurakoitsija Balfour Beatty tuomittiin onnettomuuden takia 1,2 miljoonan punnan sakkoihin.

Heathrow Expressiä ylläpitää lentokenttäoperaattori BAA Ltd.:n tytäryhtiö, eikä se kuulu National Railin alaisuuteen, vaikkakin se käyttää sen raiteita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Heathrowexpress.com
Enäjärvi

**Enäjärvi** voi tarkoittaa seuraavia:

;paikannimenä:
*Enäjärvi, järvi ja kylä Kouvolan Anjalankoskella 
*Enäjärvi, järvi Lohjan ja Salon rajalla
*Enäjärvi, kaupunginosa Porissa
*Enäjärvi, järvi Porissa
*Enäjärvi, järvi Vihdissä.

;sukunimenä:

* Elsa Enäjärvi-Haavio (1901–1951), kansanperinteen tutkija, tietokirjailija ja yhteiskunnallinen vaikuttaja
* Jaakko Enäjärvi (1906–1980), oikeusneuvos, oikeuskansleri 1965–1970
* Martti Enäjärvi (s. 1942), juristi ja virkamies, Patentti- ja rekisterihallituksen pääjohtaja 1986–2010
Vähäjoki

**Vähäjoki**-nimisiä jokia on Suomessa useita:
*Vähäjoki (Alajärvi)
*Vähäjoki (Anjalankoski)
*Vähäjoki (Askola)
*Vähäjoki (Eurajoki)
*Vähäjoki (Hartola)
*Vähäjoki (joki Hollolassa)
*Vähäjoki (Kolari) 
*Vähäjoki (Koski)
*Vähäjoki (Kälviä)
*Vähäjoki (Kemijärvi)
*Vähäjoki (Lammi)
*Vähäjoki, lyhyt Hirvijoesta erilleen kuroutunut sivuhaara Maskussa
*Vähäjoki (Orimattila)
*Vähäjoki (Padasjoki)
*Vähäjoki (Paimio) 
*Vähäjoki (Piippola)
*Vähäjoki (Puolanka)
*Vähäjoki (Rusko)
*Vähäjoki (Salo)
*Vähäjoki (Siikainen)
*Vähäjoki (Suomussalmi)
*Vähäjoki (Tervola)
*Vähäjoki (Turku)
*Vähäjoki (Ylistaro)

Vähäjoki on myös joidenkin kylien tai kaupunginosien nimi:
*Vähäjoki (Hollola)
*Vähäjoki (Tervola)
*Vähäjoki (Vampula)
*Vähäjoki (Vähäkyrö)
Kannelmäen seurakunta

**Kannelmäen seurakunta** on yksi Helsingin evankelisluterilaisista seurakunnista ja kuuluu Helsingin seurakuntayhtymään, Huopalahden rovastikuntaan ja Helsingin hiippakuntaan. Seurakunta käsittää Etelä-Kaarelan alueen, ja siihen kuuluvat Kannelmäen lisäksi Hakuninmaa, Maununneva ja Malminkartano.

Vuoden 2025 lopussa Kannelmäen seurakuntaan kuului 12&nbsp;659 jäsentä, mikä oli 39,3 prosenttia alueen asukkaista. 2000-luvulla seurakunnan jäsenmäärä on vähentynyt merkittävästi.

## Historia
Kannelmäen seurakunnan alue kuului vuoteen 1946 asti Helsingin maalaiskuntaan ja Helsingin pitäjän seurakuntaan. Pyhän Laurin kirkko toimi seurakunnan kirkkona aina vuoteen 1953 saakka, minkä jälkeen alue kuului Malmin seurakuntaan. Vuonna 1961 Etelä-Kaarela liitettiin Huopalahden seurakuntaan, ja itsenäinen Kannelmäen seurakunta aloitti toimintansa 1. tammikuuta 1966.

### Seurakunnan kirkko
Kannelmäen kirkko vihittiin käyttöön 1. syyskuuta 1968. Kuparilla päällystetyn betonisen kirkon telttamaisen muodon on tarkoitus muistuttaa siitä, että ihmisen elo maan päällä on vain tilapäistä. Kirkon on suunnitellut arkkitehtuuritoimisto Martti ja Marjatta Jaatinen.

## Toiminta
Kannelmäen kirkon lisäksi toimintaa on Malminkartanossa seurakuntakodissa ja Toimintakeskus Jennyssä.  Seurakuntakoti on entisen Malminkartanon tilan tilanhoitajan asunto. 

### Musiikkityö
Seurakunnassa toimivat kamarikuoro Vox Canora sekä lapsi- ja varhaisnuorisokuoro Kannelkellot. Kuoroja johtaa Kannelmäen seurakunnan kanttori Sirkku Rintamäki. Kannelkellot on esiintynyt muun muassa valtiopäiväjumalanpalveluksessa helmikuussa 2010.

## Kirkkoherrat
Kannelmäen seurakunnassa on vuodesta 1966 alkaen palvellut neljä eri kirkkoherraa.
* 1966–1981: Veikko Vanha-Perttula
* 1981–2001: Pentti Simojoki
* 2001–2021: Sakari Enrold
* 2021→: Virpi Koskinen

## Katso myös
* Uskonto Helsingissä
* Helsingin seurakuntayhtymä

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Helsingin seurakuntayhtymän verkkosivu
*Kanneltieto 2007
Bristolin kansainvälinen lentoasema

**Bristolin kansainvälinen lentoasema** sijaitsee Bristolissa Lounais-Englannissa.

Sieltä lentävät säännöllisesti:
*Aer Arann, (Cork), 
*Aer Lingus, (Dublin), 
*Air Malta, (Luga), 
*Air Southwest, (Leeds-Bradford, Manchester, Newguay, Plymouth, Jersey), 
*Aurigny, (Guernsey) , 
*British Airways, (Edinburgh, Glasgow, Pariisi, Milano, Teneriffa),
*Brussels Airlines, (Bryssel),  
*Continental Airlines, (New York), 
*Eastern Airways, (Isle of Man, Aberdeen),
*Flybe, (Jersey, Bordeaux),
*Go Fly, nykyisin easyJet, (Newcastle, Belfast, Edinburgh, Glasgow, Inverness, Praha, Grenoble, Nizza, Pariisi, Toulouse, Berliini, Amsterdam, Pisa, Rooma, Venetsia, Krakova, Faro, Alicante, Barcelona, Madrid, Malaga, Murcia, Palma, Geneva),
*KLM, (Amsterdam), 
*OLT, (Bremen, Hampuri), 
*Ryanair, (Dublin, Shannon), 
*SAS, (Tukholma) ja 
*Skybus 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Bristol International Airport
Tim Rice

**Timothy Miles Bindon Rice** (s. 10. marraskuuta 1944 Amersham, Buckinghamshire, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen sanoittaja. Hän on tehnyt paljon yhteistyötä säveltäjä Andrew Lloyd Webberin kanssa, muun muassa musikaalit *[[Jesus Christ Superstar (rockooppera)|Jesus Christ Superstar]]* (1971) ja *[[Evita (musikaali)|Evita]]* (1978). Elton Johnin kanssa hän teki lauluja *[[Leijonakuningas]]*-elokuvaan (1994). Hän laati tekstit myös Abba-muusikoiden musikaaliin *[[Chess]]* (1986).

## Lähteet
Toinen tuleminen

**Toinen tuleminen** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* Jeesuksen toinen tuleminen
* *[[Toinen tuleminen (televisiosarja)|Toinen tuleminen]]*, suomalainen draamakomediasarja
Seeprahai

**Seeprahai** (*Stegostoma fasciatum*) on noin kahden metrin pituinen pääasiassa yöaktiivinen hailaji. Se on heimonsa ainoa edustaja. Laji viihtyy hiekkapohjaisissa vesissä 30 metrin syvyyteen asti. Aikuiset yksilöt ovat vaaleanruskeita ja mustatäpläisiä mutta nuorina ne ovat ruskearaidallisia, siitä suomalainen nimi. Se pystyy pumppaamaan vettä kiduksiinsa, joten se voi levätä pitkiä aikoja pohjassa tukehtumatta toisin kuin monet muut hait. Laji kykynee partenogeneesiin.

## Ravinto
Seeprahain ruokavalioon kuuluu kaloja, äyriäisiä ja nilviäisiä.

## Levinneisyys
Seeprahaita tavataan Intian valtameren ja läntisen Tyynenmeren rannikkovesissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
*
Kōdōkan

**Kōdōkan** () on judon kansainvälinen päämaja josta hallinnoidaan kansainvälistä judo-toimintaa. Kirjaimellisesti japaninkielinen sana *kō* tarkoittaa "luennoida" tai  "levittää tietoa", *dō* tarkoittaa tietä ja *kan* tarkoittaa julkista rakennusta. Karkeasti suomennettuna Kōdōkan tarkoittaa paikkaa tien opiskeluun. Sen on perustanut judon kehittäjä Jigorō Kanō vuonna 1882. Nykyisin Kōdōkan sijaitsee 8-kerroksisessa rakennuksessa Tokiossa Japanissa.

Kōdōkan tarjoaa oppitunteja sellaisille, jotka haluavat hallita judon taidon. Kurssit sisältävät teoriaa ja judon harjoittelua sekä yleiskasvatusta. Kurssi jakautuu kahteen osaan. Peruskurssi on aloittelijoita varten, lisäksi on erikoiskursseja niille, jotka ovat suorittaneet peruskurssin tai sitä vastaavan.

## Rakennus

Kōdōkanissa on kahdeksan kerrosta ja kellari, ja talossa voi asua, harjoitella ja tehdä tutkimusta. 

Kellarikerroksessa on kahvila sekä kokoustiloja. Ensimmäisessä kerroksessa on parkkialue, pankki ja myymälä. Toinen kerros sisältää kirjaston ja lisää kokoustiloja. Kolmas kerros on judokoille sekä vierailijoille, jotka asuvat Kōdōkanissa. Neljännessä kerroksessa on pukutilat viidennen, kuudennen ja seitsemännen kerroksen harjoitustiloille. Seitsemättä kerrosta kutsutaan päädōjōksi. Kahdeksas kerros on katselijoita varten; siellä on istuimia, joista näkee seitsemännen kerroksen päätilaan.
Viivi Hyvönen

**Viivi Hyvönen** (s. 16. huhtikuuta 1981) on suomalainen kirjailija. Hän julkaisi esikoisteoksensa, nuorten fantasiakirjan *Etsijä*, vain 14-vuotiaana vuonna 1995. Hyvösen toinen fantasiaromaani *Mahlaa suonissaan* ilmestyi 1999. Hyvönen on valmistunut lääketieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta. Vuonna 2008 hän julkaisi romaanin *[[Apina ja Uusikuu]]*. Viivi Hyvönen avioitui kesällä 2009.

## Teokset
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Leena Peltonen: Etsijä. Aikakone 4/1995.
* M. G. Soikkeli: Mahlaa suonissaan. Aikakone 7.10.1999.
* Anne Leinonen: Viivi Hyvönen – Sanojen valta ja voima . Tähtivaeltaja 2.07.2008, osa haastattelusta.
Robert Berks

**Robert Berks** (26. huhtikuuta 1922 Boston, Yhdysvallat – 16. toukokuuta 2011, Orient, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kuvanveistäjä ja teollinen muotoilija. Berks teki pronssisia veistoksia julkisuuden henkilöistä, muun muassa Washingtonissa sijaitsevat Albert Einsteinia, John Kennedyä ja Mary McLeod Bethunea esittävät veistokset sekä Chicagossa sijaitsevan veistoksen Carl von Linnésta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia McLeod Bethune patsaasta 
* Kuvia Albert Einstein patsaasta
Turun keskuspaloasema

**Turun keskuspaloasema** on Turun VII kaupunginosassa, Eerikinkatu 35:ssä sijaitseva J. Eskil Hinderssonin suunnittelema varhaista klassismia ja jugendia yhdistelevä punatiilinen rakennus. Rakennus on valmistunut 1. syyskuuta 1916. Rakennuksen esikuva on Hampurin paloasema.

Aseman alkuaikoina palokunnalla oli käytössä hevosten vetämät palokärryt, joten asemalla on ollut tilat hevosille. Asemalle rakennettiin myös asuntoja päällystön perheille. Viimeiset asukkaat muuttivat talosta vuonna 1982.

Asemalla on Varsinais-Suomessa eniten palo- ja ensihoitotehtäviä. Asemalla päivystää virka-aikana kaksi palomestaria, RVS31 päivystää virka-ajan ulkopuolella Naantalin Luolalan paloasemalla ja RVS32 Liedon paloasemalla. Päällystöpäivystäjät RVS34 ja RVS35 sekä palopäällikkö RVS20 ovat virka-ajan ulkopuolella kotona varallaolossa.

## Aseman yksiköt

**Ajoneuvot**

*RVS20 Päivystävä palopäällikkö
*RVS31 Varsinais-Suomen läntisen alueen päivystävä palomestari
*RVS32 Varsinais-Suomen itäisen alueen päivystävä palomestari
*RVS34 Varsinais-Suomen läntisen alueen päivystävä päällystöpäivystäjä
*RVS35 Varsinais-Suomen itäisen alueen päällystöpäivystäjä
*RVS10  Johtokeskusyksikkö
*RVS101 Pelastusyksikkö
*RVS1012 Varapelastusyksikkö
*
*RVS1055 Pelastussukellusyksikkö
*RVS106 Nostolavayksikkö
*RVS107 Miehistönkuljetusyksikkö
*RVS1072 Miehistönkuljetusyksikkö
*EVS1211 Hoitotason ambulanssi
*EVS1212 Hoitotason ambulanssi
*EVS1213 Hoitotason ambulanssi
*EVS1214 Hoitotason ambulanssi
*EVS1215 Hoitotason ambulanssi
*EVS1231 Hoitotason vara-ambulanssi

**Veneet**

*RVS1082 Vene
*RVS1082B Vene

## Lähteet
*Kalpa, Harri (1969) *Muuttuva kaupunki: Turku eilen ja tänään*, s. 113. Polytypos: Turku.
*Turun Sanomat 1.9.2006 , luettu 24.4.2007
*Varsinais-Suomen pelastuslaitos , luettu 24.4.2007.
Franz Ferdinand (albumi)

**Franz Ferdinand** on samannimisen yhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin 9. helmikuuta 2004. Albumilta julkaistiin singlenä viisi kappaletta. Albumin on äänitetty Ruotsin Malmössä Gula Studiolla, ja sen on tuottanut muun muassa ruotsalaisen The Cardigans -yhtyeen kanssa toiminut Tore Johansson. 

Tammikuussa 2004 julkaistu albumille sisältyvä single ”Take Me Out” sijoittui Britannian singlelistalla kolmannelle sijalle, ja se on edelleen yhtyeen tunnetuin kappale. Kun *Franz Ferdinand* julkaistiin helmikuussa 2004, se sijoittui Britannian albumilistalla kolmannelle sijalle ja saman vuoden huhtikuussa 12. sijalle Australian albumilistalla. Aluksi Yhdysvalloissa listasijoitukset olivat Billboard 200 -listan alimmilla sijoilla, mutta se kuitenkin nousi uusien artistien indie-rockin ja Heartseekerin listoilla viiden parhaan joukkoon. Muutaman Pohjois-Amerikan-kiertueen ja ”Take Me Out” -kappaleen suosion jälkeen *Franz Ferdinand* nousi Yhdysvalloissakin sijalle 32. ja myi yli miljoona kappaletta.

*Franz Ferdinand* sai kriitikoilta hyvinkin positiivisen vastaanoton. Musiikkilehti NME arvioi albumin pistein 9/10 ja vertasi yhtyettä muihin taiderockin tyylisuunnan edustajiin, kuten The Beatlesiin, The Rolling Stonesiin ja Bluriin.

## Kappaleet

### Special Edition -julkaisu

## Kokoonpano ja henkilöstö
### Yhtye
* Alex Kapranos - laulu, kitara
* Nick McCarthy - kitara, taustalaulu, päälaulu  (”Tell Her Tonight”)
* Bob Hardy - basso
* Paul Thomson - rummut, lyömäsoittimet

### Tuotanto
* Tuottaja, miksaaja: Tore Johansson
* Masterointi: Steve Rooke
* Tekniikka: Jens Lindgård, Stefan Kvarnström
* Ulkoasu: Matthew Cooper (kansikuva), Vivian Lewis (takakansi)
* Valokuvaus: Roxanne Clifford, Joe Dilworth

## Listasijoitukset

Listasijoitusten lähde: 

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Soundi: 

## Lähteet
Okayama International Circuit

**Okayama International Circuit** () on moottoriurheilurata Japanissa, Okayaman prefektuurissa lähellä Mimasakaa. Rata tunnetaan myös nimillä **Aidan rata**, **TI Circuit** ja **Tanaka International Circuit**. Radalla ajettiin kaksi kertaa Tyynenmeren Grand Prix, 1994 ja 1995. Tarkoituksena oli lisätä Formula 1:sten kiinnostusta Japanissa.

Rata rakennettiin 1992 varakkaiden yksityisradaksi. Pian sillä pidettiin jo ensimmäinen kilpailu, brittiläisten veteraaniajajien kilpailu (joka selittää mutkien nimiä, kuten Hobbs ja Attwood).

1994 ja 1995 radalla ajettiin Tyynenmeren GP, jotka molemmat voitti Michael Schumacher. Kisasta kuitenkin luovuttiin, koska sen tiukat mutkat eivät miellyttäneet kuljettajia, eikä kisoja seurannut tarpeeksi yleisöä.

2003 Tanaka International Company myi radan, ja uusi omistaja nimesi sen Okayama International Circuitiksi.

## Formula 1 -voittajat

## Lähteet
Meriporilainen

**Meriporilainen** on Porissa neljä kertaa vuodessa ilmestyvä ilmaisjakelulehti, jonka levikki on 5&nbsp;500 kappaletta. Aiemmin *Meriporilainen* ilmestyi kerran viikossa. Lehden päätoimittaja oli vuonna 2007 Marjut Haapanen.

*Meriporilaisen* julkaisija on Ulvilan Seutu Oy ja sen levikkialue käsittää Meri-Porin Reposaaresta Ulasooriin. Kesällä lehti jaetaan myös Vähäraumalla ja Ahlaisissa.

## Aiheesta muualla
* Meriporilainen