open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Fushimin linna

**Fushimin linna** (), myös **Momoyaman linna** () tai **Fushimi-Momoyaman linna**, on linna Fushimin suuralueella Kiotossa, Japanissa. Nykyinen rakennus on vuonna 1964 valmistunut kopio alkuperäisestä Toyotomi Hideyoshin rakentamasta linnasta. Alun perin linnan rakennustyöt aloitettiin vuonna 1592, vuosi sen jälkeen, kun Hideyoshi oli jäänyt eläkkeelle sijaishallitsijan virasta. Linna valmistui vuonna 1594. Sitä oli rakentamassa 20&nbsp;000–30&nbsp;000 työläistä 20 Japanin provinssista. 

Vaikka ulkoapäin rakennus vaikutti sotilaalliselta linnalta, se oli tarkoitettu Hideyoshin eläkepalatsiksi ja sisustettiinkin se mukaiseksi. Se on erityisen tunnettu teeseremoniahuoneestaan, jossa sekä seinät että välineet oli peitetty lehtikullalla. Linnan oli tarkoitus isännöidä Hideyoshin ja kiinalaisten diplomaattien välisiä rauhanneuvotteluita, joissa yritettiin päättää seitsenvuotinen sota Korean kanssa, mutta maanjäristys tuhosi linnan täydellisesti vain kaksi vuotta sen valmistumisen jälkeen. 

Linna rakennettiin kuitenkin pian uudelleen, ja sen sai hallintaansa Torii Mototada, Tokugawa Ieyasun vasalli. Vuonna 1600 linna kukistui kuuluisassa piirityksessä, jota johti Ishida Mitsunari. Torii Mototada puolusti linnaa urhoollisesti yhdentoista päivän ajan, viivyttäen Ishidan joukkoja ja antaen herralleen aikaa koota oma armeijansa. Sillä oli ratkaiseva vaikutus Sekigaharan taisteluun, joka käytiin pian piirityksen jälkeen ja joka merkitsi Tokugawa Ieyasun lopullista voittoa kilpailijoistaan.

Vuonna 1623 linna hajotettiin ja monet sen huoneet ja rakennukset liitettiin muihin linnoihin ja temppeleihin ympäri Japania. Kiotolaisessa Yōgen-inin temppelissä on veritahrainen katto, joka oli ollut käytävän lattia Fushimin linnassa paikalla, jossa Torii Mototada oli tehnyt muiden linnan puolustajien kanssa Seppukun eli rituaalisen itsemurhan. Linnaa ei rakennettu uudelleen ennen kuin vuonna 1964, kun siitä tehtiin kopio pääosin betonista aivan alkuperäisen paikan lähelle. Uusi rakennus toimi Toyotomi Hideyoshin elämää esittelevänä museona, mutta se suljettiin yleisöltä vuonna 2003. 

## Lähteet
Ilo (täsmennyssivu)

**Ilo** voi tarkoittaa ainakin seuraavia: 

* ilo, tunne
* Ilo, etunimi
* ILO eli Kansainvälinen työjärjestö
* Ilo, kaupunki Perussa
* Ilo, Kotimaa-lehden liite
* Ilo, Piirpauke-yhtyeen albumi
* Kauppakeskus Ilo, kauppakeskus Ylöjärvellä
* Ilo, Vilénin tehtaat -yhtiön polkupyörämerkki
* Ilo, sukunimenä:
** Maija Karhinen-Ilo (s. 1966), suomalainen kansanmuusikko, säveltäjä ja musiikkipedagogi
** Miikka Ilo (s. 1982), suomalainen jalkapalloilija
* .
Ulrike Maisch

**Ulrike Maisch** (s. 21. tammikuuta 1977) on saksalainen kestävyysjuoksija, joka keskittyy pitkille matkoille.

Maisch voitti maansa mestaruuden puolimaratonilla vuonna 2002 ja sijoittui EM-kotikisoissaan Münchenissä kahdeksanneksi maratonilla. Seuraavana vuonna hän sijoittui Pariisin MM-maratonilla kahdenneksikymmenenneksi. Maisch juoksi maratonilla Euroopan-mestaruuskisoissa 2006 kultaa ajalla 2.30.01, joka on hänen ennätyksensä.

## Ennätykset
* 5 000 metriä: 15.58,17 (2004)
* 10 000 metriä: 33.44,78 (2004)
* Puolimaraton: 1.12.41 (2004)
* Maraton: 2.30.01 (2006)

## Lähteet
*
Myrskyntuoja

__NOTOC__
**Myrskyntuoja** on Teräsbetonin kolmas albumi. Se ilmestyi 19. maaliskuuta 2008. Levyn ensimmäinen single on Suomen edustuskappaleeksi vuoden 2008 Eurovision laulukilpailuun valittu ”Missä miehet ratsastaa”, josta on julkaistu myös musiikkivideo. Albumi oli parhaimmillaan Suomen albumilistalla ykköstilalla. Myrskyntuoja oli julkaisuviikollaan 12/2008 YleX:n viikon levy. Albumi on myynyt yli 17&nbsp;000 kappaletta eli kultalevyyn oikeuttavan määrän.

## Kappaleet

## Kokoonpano
* Jarkko Ahola – laulu, basso
* Arto Järvinen – kitara, (myös duetto Aholan kanssa kappaleessa ”Kuumilla porteilla”)
* Jari Kuokkanen – rummut
* Viljo Rantanen – kitara

## Arvostelut
* Dome.fi: 
* Nyt.fi: 
* Imperiumi: 8/10
* Rumba: *negatiivinen*
* Soundi: 
* V2.fi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Renniini

**Renniini** eli **kymosiini** on imeväisikäisten nisäkkäiden mahalaukun pohjukkaosan erittämä entsyymi, joka katalysoi maidon kaseiiniproteiiniin pilkkoutumista. Kaseiinin pilkkoutuminen aiheuttaa maidon proteiinien koaguloitumisen, jonka seurauksena maito jää pidemmäksi aikaa mahalaukkuun, jotta proteiineja pilkkovalla pepsiinillä on enemmän aikaa toimia. Renniiniä käytetään myös juustonvalmistuksessa.

Naudan kymosiini-geeni on pystytty siirtämään yhdistelmä-DNA-tekniikan avulla mikro-organismeihin. Kymosiinin tuottaminen mikro-organismeilla on nykyisin halvempaa ja tehokkaampaa verrattuna aikaisempiin tapoihin. Kymosiiniä tuotetaankin nykyään lähinnä sieni- tai bakteeriviljelmien avulla. Mikrobeilla tuotettu juoksute sisältää lähinnä kymosiiniä. Eläinperäisessä juoksuttimessa on myös muitakin entsyymejä. Sienistä *[[Aspergillus niger]]* ja *[[Kluyveromyces lactis]]* ja bakteereista *[[Escherichia coli]]* ovat yleisimmät mikro-organismit, joita käytetään nykyisin kymosiinin tuotannossa.

Renniinin CAS-numero on 9001-98-3 ja EC-numero 3.4.23.4.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Chymosin, EC 3.4.23.4 
*UniProt P00794, Chymosin 
*ChemBlink: Rennin
British South Africa Company

**British South Africa Company, BSAC** oli Cecil Rhodesin  Englannin Itä-Intian kauppakomppanian mallin mukaan perustama yhtiö, jonka tarkoituksena oli eteläisen Afrikan sisämaan kolonisointi ja hallinta.
Vincent Pastore

**Vincent Pastore** (s. 14. heinäkuuta 1946) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt usein mafioson roolissa. Pastore tunnetaan parhaiten Salvatore "Big Pussy" Bonpensieron roolista televisiosarjassa *[[Sopranos]]*.

## Elämä ja ura
Pastore syntyi New Yorkin Bronxissa ja opiskeli Pacen yliopistossa. Hän on etnisyydeltään italialainen. Ennen näyttelijänuraa hän toimi limusiinin kuljettajana ja yökerhon omistajana.

Pastore aloitti uransa näyttelijänä 1980-luvun lopulla, esiintyen lähinnä pienissä rooleissa muun muassa elokuvissa *[[Mafiaveljet]]* (1990), *[[Heräämisiä]]* (1990), *[[Carlito’s Way]]* (1993) ja *[[Sinisilmä-Mickey]]* (1999). Uran käännekohta oli Salvatore "Big Pussy" Bonpensieron rooli *[[Sopranos]]*-televisiosarjassa. Rooli toi Screen Actors Guild -palkinnon vuonna 1999. *Sopranosin* jälkeen Pastore on esiintynyt lukuisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, usein gangsterin roolissa.

## Osittainen filmografia

### Elokuva

* *[[The Jerky Boys]]* (1995)
**[[Sinisilmä-Mickey]]* (1999)
**[[Hurricane (elokuva)|Hurricane]]* (1999)
**[[Two Family House]]* (2000)
* *[[Hain tarina]]* (2004)
* *[[Revolver (elokuva)|Revolver]]* (2005)
* *[[Mafiaperhe]]* (2013)
* *[[Bully (vuoden 2018 elokuva)|Bully]]* (2018)
**[[Stano]]* (2019)

### Televisio

* *[[Kova laki]]* (1992–1996)

* *[[Gotti (vuoden 1996 elokuva)|Gotti]]* (1996)
* *[[Sopranos]]* (1999–2007)
* *[[Rantojen kunkku]]* (2000–2002)
* *[[Queens Supreme]]* (2003)
* *[[Oikeus ja kohtuus]]* (2004)
* *[[General Hospital]]* (2008)
* *[[Kaksi kunkkua]]* (2010–2012)
* *[[Havaiji 5-0]]* (2018)
**[[Wu-Tang: An American Saga]]* (2019)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ilo (lehti)

**Ilo** on vuosina 2005–2007 ilmestynyt *[[Kotimaa (sanomalehti)|Kotimaa]]*-lehden liite, joka ilmestyi myös itsenäisenä lehtenä. *Ilon* ideana oli tarjota evankelisluterilaisille seurakunnille mahdollisuus liittää niiden omat tiedotussivut osaksi emolehteä. *Ilosta* ilmestyikin useita eri versioita. Muun muassa Forssan seurakunnan oma lehti alkoi ilmestyä *Ilon* mukana. *Ilon* päätoimittajana toimi Olli Seppälä. Lehti lopetettiin taloudellisesti kannattamattomana vuoden 2007 lopussa. *Ilo* poikkesi perinteisistä kristillisistä lehdistä muun muassa siinä, että se oli suunnattu erityisesti työikäiselle väestölle ja käsitteli myös henkisyyden kysymyksiä. *Iloa* oli jaossa kahtena kesänä myös tiekirkoissa. Suurimmillaan *Ilon* painos oli yli 150&nbsp;000.

*Ilon* erikoisnumerona ilmestyi vuoden 2008 alussa *[[Hääilo]]*.
Punasuutetra

**Punasuutetra** (*Hemigrammus rhodostomus*) on amerikantetrojen heimoon kuuluva kala, jota kutsutaan joskus myös romminokaksi. Romminokka-nimi on liitetty muihinkin sukulaislajeihin, etenkin punapäätetraan *Hemigrammus bleheri*.

## Koko ja ulkonäkö
Punasuutetra on noin 5&nbsp;cm pitkä. Vartalon yleisväri on läpikuultavan hopeanharmaa, pään etuosa on kirkkaanpunainen, mutta punainen ei ulotu kiduskannen yli. Evät ovat isot ja kaarevat, pyrstö mustakeltaraitainen. Keskimmäinen musta raita jatkuu hentona myös vartalon puolelle. Punapäätetrasta lajin erottaa hiukan isompana, tämän mustan raidan takia sekä joskus punaisesta värialueesta. 

## Alkuperä
Punasuutetra on kotoisin Etelä-Amerikasta Amazonin ja Orinoco-joen vesistöstä

## Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Punasuutetraa pidetään vaikeana saada lisääntymään akvaariossa. Se vaatii lisääntyäkseen pehmeää, hiukan hapanta vettä ja pusikkoisia kasveja, joiden joukkoon se sirottelee mätinsä.

## Vesiolot ja ravinto
Punasuutetra viihtyy monenlaisissa lämpötiloissa: 23,0–29,0&nbsp;°C. Sopiva happamuus on pH 6,0–7,5. Myöskään ruoan suhteen se ei ole turhantarkka; hiutaleet käyvät mainiosti.

## Lähteet
Blondin kosto 2

**Blondin kosto 2** vuonna 2003 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, jonka on ohjannut on Charles Herman-Wurmfeld. Elokuva on jatko-osa vuoden 2001 menestyselokuvalle *[[Blondin kosto]]*. Pääroolissa jatkaa Reese Witherspoon. 

Elokuvan ensi-ilta oli 2. heinäkuuta 2003, ja se sai pääosin kehnon vastaanoton kriitikoilta. Elokuva oli joka tapauksessa lipputulomenestys ja tuotti maailmanlaajuisesti 125 miljoonaa dollaria.

Vuonna 2018 ilmoitettiin, että elokuvalle on tekeillä jatko-osa *[[Blondin kosto 3]]*.

## Juoni
Päähenkilö Elle Woods (Reese Witherspoon) on eläinrakas ihminen, joka on menossa naimisiin ja haluaisi kutsua häihin koiransa äidin, mutta hän saa selville että Herra Bruiserin (koira) äidillä testataan meikkejä.
Hän päättää saada tämän vapaaksi ja lähtee Washingtoniin tekemään "Bruiserin lakialoitteen", jolle saakin yllättäviä kannattajia, mutta asia näyttää kumminkin menevän jäihin. Loppujen lopuksi Elle pääsee naimisiin ja Bruiserin äiti vapaaksi.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Eero Vainio: Blondin kosto 2. Elokuvateatteri.com 18.9.2003.
* Mari Pöyhtäri: Blondin kosto 2. Film-o-holic.com 31.10.2003.
* Mikko-Pekka Heikkinen: Blondin kosto 2. Helsingin Sanomat 31.10.2003.
* Päivi Valotie: Blondin kosto 2 .  Turun Sanomat 1.11.2003.
Punapäätetra

**Punapäätetra** (*Hemigrammus bleheri*) on amerikantetrojen heimoon kuuluva kala, jota kutsutaan joskus myös **romminokaksi**. Romminokka-nimi on liitetty muihinkin sukulaislajeihin, etenkin punasuutetraan *Hemigrammus rhodostomus*.

## Koko ja ulkonäkö
Punapäätetra on noin 3,5–6&nbsp;cm pitkä. Vartalon yleisväri on läpikuultavan hopeanharmaa, pään etuosa on kirkkaanpunainen. Punainen väri ulottuu kiduskannen takareunaan asti. Evät ovat isot ja kaarevat, pyrstö mustakeltaraitainen. Musta väri ei ulotu vartalon puolelle (vertaa punasuutetraan). 

## Alkuperä
Punapäätetra on kotoisin Etelä-Amerikasta mustan joen alueelta Rio Negrosta, Rio Metasta ja Rio Vaupesista.

## Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Punapäätetra on vilkas parvikala, josta voi tulla kuitenkin kovin arka, jos se on liian pienessä parvessa. Sopiva parvikoko punapäätetraparvelle akvaarion koosta riippuen on noin 7–12 kalasta ylöspäin. Punapäätetraparvi liikkuu aina tiiviisti yhdessä ympäri akvaariota. Punapäätetrat viihtyvät akvaarion keskivedessä, ja käyvät vain ruoka-aikaan pinnalla ja pohjalla. Punapäätetrojen vilkkaasta luonteesta huolimatta parhaita asuinkumppaneita ovat muut rauhalliset kalalajit, jotka viihtyvät lämpimässä vedessä, esimerkiksi kiekkokalat ja pikkulehtikalat.

Punapäätetraa pidetään vaikeana saada lisääntymään akvaariossa. Vaikka kutu onnistuisi, emokalat syövät usein mädin, tai sitten se voi ajautua muuten tuhoisaan paikkaan.

## Vesiolot ja ravinto
Punapäätetra viihtyy 23–26 asteen lämpötiloissa. Ruoan suhteen se ei ole turhantarkka; hiutaleet käyvät mainiosti. Kutukuntoon kalat hoidetaan kuitenkin elävällä tai pakastetulla eläinruoalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Harrastajan sivu (Sanna Kare)
Lyhtytetra

**Lyhtytetra** (*Hemigrammus ocellifer*) on Etelä-Amerikasta kotoisin oleva parvikala, jota pidetään myös akvaarioissa. Se kasvaa noin 4,5&nbsp;cm pitkäksi. Kalan yleisväri on harmahtava, mutta silmä on punainen ja pyrstön tyvessä on sitruunankeltainen läikkä, joka näyttää lyhdyltä. Kalan väritys tulee oikeuksiinsa, kun sitä pidetään tummasävyisessä akvaariossa, joka myös muistuttaa sen kotiseutujen tumman veden aluetta.

Lyhtytetraa elää luonnossa Guyanan ja Surinamen joissa sekä Amazonin vesistössä Perussa ja Brasiliassa.

Lyhtytetralle sopii vesi, jonka pH on 6,0–7,5, kovuus 0–18 dGH ja lämpötila 23–28 astetta.

## Lähteet
Röykän rautatieasema

**Röykän rautatieasema** () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla  Röykän taajamassa Nurmijärvellä.

## Historia
Röykän asema, joka toimi aluksi läheisen Korven aseman alaisena laiturivaihteena, sijoitettiin paikkaan, jossa rautatie ylitti Helsingin ja Lopen välisen maantien (myöhemmin valtatie 3, nykyisin seututie 132). Röykän asema avattiin viimeistään vuonna 1899, mutta toisen lähteen mukaan Röykkä avattiin 16. lokakuuta 1909. Myös Bruno Granholmin suunnittelema asemarakennus valmistui vuonna 1909.

Karkkilassa sijainneen Högforsin tehtaan kuljetukset siirrettiin Korven asemalta Röykkään vuonna 1909, mutta ne päättyivät jo vuonna 1911, jolloin valmistui Hyvinkään ja Karkkilan välinen kapearaiteinen rautatie. Röykän merkitystä lisäsi myös Nummelan keuhkotautiparantolan (myöhemmin Röykän sairaala) perustaminen vuonna 1903.

Röykän aseman merkitys vähentyi 1950-luvulla, jolloin liikennevirrat alkoivat suuntautua maantietä pitkin kohti etelää. Asema alennettiin laiturivaihteeksi vuonna 1967 ja miehittämättömäksi seisakevaihteeksi seuraavana vuonna. Henkilöliikenne Hyvinkään ja Karjaan välisellä rataosalla lopetettiin 25. syyskuuta 1983. Sen jälkeen Röykän asemalla oli tavaraliikennettä läheiselle romuttamolle, jossa romutettiin muun muassa Hr11-vetureita.

Röykän liikennepaikka lakkautettiin 13. joulukuuta 2009, rataosan kauko-ohjaus valmistui.

Röykän asemarakennus siirtyi yksityisomistukseen 2000-luvun alussa. Aseman viimeisin omistaja on televisiojuontaja Ellen Jokikunnas. Asemarakennus muutettiin asuintaloksi vuonna 2008 projektissa, jota on esitelty televisio-ohjelmassa *[[Joka kodin asuntomarkkinat]]*.

## Lähteet
Tuhoojapartio

**Tuhoojapartio** on Pentti H. Tikkasen kirjoittama sotaromaani, joka on julkaistu vuonna 1977.

## Juoni
Kirja kertoo kaukopartion paluusta kohti omia linjoja.

## Lähteet
Keltamalawinahven

**Keltamalawinahven**  (*Pseudotropheus lombardoi*) on Malawijärven kirjoahveniin kuuluva kala, joka on akvaariokalana suosituin ryhmänsä laji.

## Koko ja ulkonäkö
Keltamalawinahven kasvaa noin 15&nbsp;cm pitkäksi. Aikuinen koiras on yleisväriltään keltainen, ja sen kyljissä vuorottelevat tummemmat ja vaaleammat pystyraidat. Selkäevä jatkuu matalana ja pitkänä lähes koko kalan mitan, ja se on hennon vaalean sinertävä. Naaras ja poikaset ovat sinisävyisiä, naaras voimakkaammin pystyraitainen.

## Lisääntyminen
Useiden muiden malawinjärvenahventen tapaan keltamalawinahvennaaras hautoo mätiään suussa.

## Vesiolot ja ravinto
Keltamalawinahvenet elävät kovassa emäksisessä vedessä: pH noin 8, °dH 10–20. Sopiva lämpötila on 24–26&nbsp;°C. Keltamalawinahven syö luonnossa levää kivien pinnalta, mutta saalistaa myös vapaana leijuvaa planktonia.

## Katso myös
*Malawijärven biotooppiakvaario

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Harrastajan sivu
Hilmir Snær Guðnason

**Hilmir Snær Guðnason** (s. 24. tammikuuta 1969) on islantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan kansainvälisesti varsinkin rooleista Baltasar Kormákurin elokuvissa *[[Reykjavik, 101]]* (2000) ja *Meri* (2002). Hänet on lisäksi nähty muun muassa saksalaisessa *Blueprint*-elokuvassa (2003).

## Aiheesta muualla
*
Howard Jones (laulaja)

**John Howard Jones** (s. 23. helmikuuta 1955 Southampton, Hampshire, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen laulaja. Hän vaikutti erityisesti 1980-luvulla. Hänen levyttämiään kappaleita ovat muun muassa ”What Is Love” ja ”Like to Get to Know You Well”.

## Aiheesta muualla
Codec

**Codec** voi tarkoittaa:
* Koodekki, algoritmi tai tietokoneohjelma, joka muuntaa digitaalisen tietovuon tai signaalin toiseen muotoon.
* *Kooderi-dekooderi*, tietyntyyppinen yhdistetty AD-muunnin ja DA-muunnin, jota käytetään esimerkiksi puhelintekniikassa muuntamaan analoginen puhesignaali digitaaliseksi PCM signaaliksi ja päinvastoin.
Alex Trebek

**George Alexander "Alex" Trebek** (22. heinäkuuta 1940 Ontario, Kanada – 8. marraskuuta 2020 Yhdysvallat) oli kanadalaissyntyinen televisiojuontaja, jolle myönnettiin Yhdysvaltain kansalaisuus vuonna 1998. Hänellä on tähdet Hollywood ja Canada's Walk of Famella.

Trebek vaikutti televisiotähteydessä viettämiensä vuosikymmenten aikana lukuisissa ohjelmissa, kuten *[[Jeopardy!]]*-visailussa vuodesta 1984 kuolemaansa saakka. Hän sai joulukuussa 2007 pallolaajennushoitoa kärsittyään sydänkohtauksen.

Trebekillä todettiin haimasyöpä maaliskuussa 2019. Hän kuoli sairauteensa 80-vuotiaana kotonaan 8. marraskuuta 2020.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Take a Shot

**Take a Shot** on Lovexin singlejulkaisu ja kappale vuodelta 2008. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo. Single nousi debyyttiviikollaan Suomen singlelistan sijalle viisi.

## Kappaleet
#
#

## Kokoonpano
* Theon – laulu
* Vivian Sin'amor – kitara
* Sammy Black – kitara
* Jason – basso
* Julian Drain – rummut
* Christian – kosketinsoittimet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Discogs
Erkki Juhani Minkkinen

**Erkki Juhani (Jussi) Minkkinen** (18. lokakuuta 1947 – 23. elokuuta 2004) oli suomalainen taidekauppias, jonka ura ja elämä päättyivät Suomen suurimman taideväärennöstapauksen paljastumiseen.
Minkkinen järjesti vuonna 2004 Salvador Dalín satavuotisjuhlan yhteydessä Dalí-näyttelyn Katajanokan *[[Wanha Satama|Wanhassa Satamassa]]*, jossa oli myös teoksia kaupan. Usean ostajan epäiltyä teoksia väärennöksiksi poliisi teki tarkastuskäynnin näyttelyyn. Tarkemmat tutkimukset osoittivat, että jopa 80 prosenttia esillä ja myynnissä olleista teoksista oli väärennöksiä. Väärennöksiksi paljastui myös joukko Joan Mirón, Marc Chagallin, Pablo Picasson ja Andy Warholin teoksia. Poliisikuulusteluissa kävi ilmi, että väärennöskauppa oli jatkunut 20 vuotta.

Minkkinen ja Galerie Petite järjestivät Forssan kehräämössä vuonna 1989 Artexpo-näyttelyn, jossa oli runsaasti Dalín ja muiden arvotaiteilijoiden töiksi väitettyjä maalauksia. 

Minkkinen vapautettiin kuuden viikon pidätyksen jälkeen 10. elokuuta 2004. Hänet löydettiin kuolleena kaksi viikkoa myöhemmin, 24. elokuuta.

Minkkisen henkilökohtainen taidekokoelma sisälsi useiden tunnettujen taiteilijoiden nimissä olleita teoksia. Ulosottoviranomaiset myivät kokoelman pilkkahinnalla pakkohuutokaupassa pian Minkkisen kuoleman jälkeen.

## Lähteet
Erysikhthon

**Erysikhthon** () oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden mieshahmon nimi:
* Erysikhthon, Thessalian kuningas
* Erysikhthon, Ateenan kuninkaan Kekrops I:n poika
Sami Sanevuori

**Sami Sanevuori** (s. 20. helmikuuta 1986 Raisio) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai vasen laitapuolustaja.

## Muuta
Sanevuori harrasti nuorena yleisurheilua ja saavutti 4 × 100 metrin viestijuoksussa 15-vuotiaiden Suomen mestaruuden vuonna 2001. Samassa Naantalin Löylyn viestijoukkueessa juoksi myös toinen jalkapalloilija, Kasper Hämäläinen.

## Lähteet
* Veikkausliigan Hall of Fame

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Sami Sanevuori Hakan sivuilla
* Sami Sanevuori Veikkausliigan sivuilla
Minkkinen

**Minkkinen** on suomalainen sukunimi. Se on tai on ollut muiden muassa seuraavilla henkilöillä:

* Aimo Minkkinen (s. 1947), Tampereen Lenin-museon ent. johtaja
* Annariitta Minkkinen (1949–2015), turkulainen laulaja 
* Arno Rafael Minkkinen (s. 1945), suomalaissyntyinen yhdysvaltalainen valokuvaaja
* Arto Minkkinen (s. 1953), teatteriohjaaja ja näyttelijä
* Eemil Minkkinen (1889–1949), suomalainen jääkärivääpeli 
* Eila Minkkinen (s. 1945), hopeaseppä ja kuvanveistäjä
* Elvi Minkkinen (1928–1990), juoksija
* Erkki Juhani Minkkinen (1948–2004), suomalainen taiteilija, joka tuli tunnetuksi Salvador Dalí -väärennöksistä
* Jaakko Minkkinen (s. 1933), kivääriampuja
* Merja Minkkinen (o.s. *Hurri*, s. 1957), toimittaja, tietokirjailija ja säveltäjä
* Mikko Minkkinen (s. 1984), lääkäri ja taitoluistelija
* Minna Minkkinen (s. 1984) vasemmistoliittolainen poliitikko
* Niko Minkkinen (s. 2004), jääkiekkoilija
* Panu Minkkinen (s. 1957), oikeusfilosofi
* Sami Minkkinen (s. 1978), NLP-valmentaja, hypnotisti ja yrittäjä
* Suvi Minkkinen (s. 1994), ampumahiihtäjä
Erysikhthon (Ateena)

**Erysikhthon** () oli kreikkalaisessa mytologiassa Ateenan kuninkaan Kekrops I:n ja Aglauroksen poika. Hänellä oli kolme sisarta, Aglauros, Pandrosos ja Herse.

Hän toi Eileithyian puisen kuvan Deloksen saarelta, mutta kuoli paluumatkalla vielä hänen isänsä elinaikana. Erysikhthonin kunniaksi attikalaisessa rannikkokaupungissa Prasiaissa oli hänen muistomerkkinsä.

## Lähteet
Sinihuuliahven

**Sinihuuliahven** (*Labidochromis caeruleus*) on Malawijärven endeemisiin kirjoahveniin kuuluva kala. Luonnossa sitä tavataan melko harvinaisena järven pohjoisosassa, mutta kirkkaankeltainen värimuoto on suosittu akvaariokala.

## Koko ja ulkonäkö
Sinihuuliahven kasvaa luonnossa noin 9&nbsp;cm pitkäksi, akvaarioissa on nähty 15-senttisiä yksilöitä. Akvaarioissa suosituin värimuoto loistavan keltainen, evien ulkoreunalla kulkee musta raita ja aikuisen koiraan huulten tyvessä on kapea sininen raita. Luonnossa on myös vaaleamman keltaisia, osittain valkoisia kantoja. Sukupuolet ovat lähes saman näköiset, koiraassa mustaa väriä on hiukan enemmän.

## Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Sinihuuliahven on rauhallisempi kuin monet kirjoahvenet. Sinihuuliahvennaaras hautoo mätiään suussa.

## Vesiolot ja ravinto
Sinihuuliahvenet elävät kovassa emäksisessä vedessä: pH noin 8, °dH 10–20. Sopiva lämpötila on 23–26&nbsp;°C. Sinihuuliahven syö luonnossa pieniä selkärangattomia. Akvaariossa suositaan pellettejä, pakastettuja pikku äyriäisiä ja spirulina-levähiutaleita tai -tabletteja.

## Katso myös
* Malawijärven biotooppiakvaario

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Harrastajan sivu
John Nolan

**John Nolan** (s. 24. helmikuuta 1978) on yhdysvaltalainen rockkitaristi ja -laulaja-lauluntekijä. Hän nousi kuuluisuuteen alun perin Taking Back Sundayn jäsenenä, mutta perusti sitten oman kokoonpanonsa, Straylight Runin.
Darius Songaila

**Darius Songaila** (s. 14. helmikuuta 1978 Kapsukas, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija.

206-senttinen Songaila lähti opiskelemaan Yhdysvaltoihin ja pelasi neljän vuoden ajan yliopistokoripalloa Wake Forest Universityssa. Hän pelasi vuosina 2002–2003 TsSKA Moskovassa. Hänen NBA-joukkueitaan olivat vuonna 2002 tehdyn varauksen jälkeen Sacramento Kings (2003–2005), Chicago Bulls (2005–2006), Washington Wizards (2006–2009), New Orleans Hornets (2009–2010) ja Philadelphia 76ers (2010–2011).

Songaila edusti Liettuan maajoukkuetta. Hän kuului vuoden 2003 Euroopan mestaruuden voittaneeseen kokoonpanoon ja oli vuonna 2000 mukana voittamassa olympiapronssia. Vuonna 2007 hän voitti EM-pronssia.

Songaila lopetti pelaajauransa kesällä 2015 voitettuaan ensimmäisen ja ainoaksi jääneen Liettuan mestaruutensa. Hän siirtyi samalla BC Žalgirisin apuvalmentajaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* NBA:n pelaajakortti
* Euroliigan pelaajaprofiili
Peter D. Mitchell

**Peter Dennis Mitchell** (29. syyskuuta 1920 − 10. huhtikuuta 1992 Bodmin) oli brittiläinen biokemisti. Hän sai vuonna 1978 Nobelin kemianpalkinnon kehittämästään kemiosmoottisesta teoriasta, joka selvensi ATP:n synteesin periaatetta oksidatiivisessa fosforylaatiossa.

Mitchell opiskeli Cambridgen yliopistossa biokemiaa ja sai sieltä tutkijan paikan vuonna 1942. Mitchell sai tohtorin arvon vuonna 1951 penisilliinin vaikutusmekanismien tutkimisesta. Vuonna 1955 Michael Swann kutsui Mitchellin Edinburghin yliopistoon. Siellä hän toimi opettajana ja vuodesta 1962 apulaisprofessorina, mutta hän joutui jäämään eläkkeelle jo vuonna 1963 huonon terveytensä takia.

Vuonna 1965 Mitchell valvoi Glynn House nimellä tunnetun kartanon korjaustöitä Bodminissa. Suurin osa talosta muutettiin tutkimuslaboratorioksi. Yhdessä entisen tutkijakollegansa Jennifer Moyle kanssa hän perusti yrityksen nimeltä Glynn Research Ltd.  Mitchell ja Moyle ryhtyivät tutkimaan kemiosmoottisia reaktioita ja niiden mekanismeja.  

1960-luvulla tiedettiin ATP:n merkitys ihmisen energiatalouden kannalta. Mitokondrion arveltiin valmistavan ATP:tä substraattitason fosforylaatiolla. Mitchellin kemiosmoottinen hypoteesi oli perustana oksidatiivisen fosforylaation ymmärtämiselle.

Mitchell ymmärsi, että ionien liike voisi tuottaa ATP:n valmistamisessa tarvittavan energian. Tiedettiin, että kalvojännite on solun sisäpuolella negatiivinen ja ulkopuolella positiivinen. Ionien liike kalvon läpi johtuu sähkövarauksien eron lisäksi diffuusiosta. Mitchell todisti, että ATP:n synteesillä oli yhteys tähän sähkökemialliseen gradienttiin. Hänen teoriansa johti ATP:n synteesin mekanismien löytämiseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Mitchellin elämäkerta Nobel-säätiön sivuilla
Seeprakotiloahven

**Seeprakotiloahven** (*Neolamprologus multifasciatus*) on Tanganjikajärven endeemisiin kirjoahveniin kuuluva kala, jota hoidetaan myös akvaariokalana.

## Koko ja ulkonäkö
Seeprakotiloahvenkoiras jää alle viisisenttiseksi, naaras noin 2,5&nbsp;cm pitkäksi. Se on siis yksi pienimmistä kirjoahvenlajeista. Se on yleisväriltään violetinharmaa, pystyviirullinen. Koiraat ja naaraat ovat hyvin samannäköisiä, ne voi erottaa vain koon perusteella.

## Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Seeprakotiloahven elää kotiloiden joukossa. Ne piileksivät kotilonkuorissa, kutevat niihin, ja tarvittaessa kaivavat hiekkaa siirtääkseen kotilot parempiin paikkoihin.

## Vesiolot ja ravinto
Seeprakotiloahvenet elävät erittäin kovassa emäksisessä vedessä: pH noin 8–8,6, kovuus 15–25&nbsp;°dH. Sopiva lämpötila on 24–26&nbsp;°C. Seeprakotiloahven syö luonnossa vapaana leijuvaa planktonia. Akvaariossa sille kelpaavat hiutaleet ja pakasteruoat.

## Lähteet
Alex Nimo

**Alex Nimo** (s. 21. maaliskuuta 1990 Monrovia, Liberia) on liberialais-yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Nimo on pelipaikaltaan hyökkääjä, ja hän pelaa Real Salt Laken joukkueessa Pohjois-Amerikan MLS-liigassa.

Liberiassa syntynyt Nimo muutti perheineen sisällissodan vuoksi pakolaisleirille Ghanaan, missä hän vietti elämänsä ensimmäiset yhdeksän vuotta ja sai ensikosketuksensa jalkapalloon. Myöhemmin perhe sai poliittisen turvapaikan Yhdysvalloista ja muutti Portlandiin Oregonin osavaltioon. Siellä valmentaja Clive Charles huomasi Nimon kyvyt ja pestasi tämän FC Portlandin junioriakatemiaan. Nimolle myönnettiin Yhdysvaltain kansalaisuus marraskuussa 2006.

Nimo on pelannut Yhdysvaltain alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa, ja kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 2007 maailmanmestaruuskilpailuissa. MLS-seura Real Salt Lake varasi Nimon vuoden 2008 MLS SuperDraft -tilaisuudessa numerolla 17.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Alex Nimo Real Salt Laken sivustolla
Lucille Opitz

**Lucille Opitz** (s. 22. marraskuuta 1977) on saksalainen pikaluistelija. Hän oli mukana Torinon olympialaisissa 2006 voittamassa Saksalle joukkuetakaa-ajon kultaa ja saavutti samasta lajista pronssia matkakohtaisista MM-kilpailuista Salt Lake Citystä 2007 ja Naganosta 2008. Henkilökohtaisissa kilpailuissa hänen paras arvokisasaavutuksensa on EM-kilpailujen seitsemäs sija vuosina 2004 ja 2006.  

## Lähteet
*Tulokset www.skateresults.com-sivustolla
Veronica Ferres

**Veronica Maria Cäcilia Ferres** (s. 10. kesäkuuta 1965) on saksalainen näyttelijä. Hänellä on ollut merkittävät roolit muiden muassa elokuvissa *Supervaimo* (1996), *Kohtauspaikka ravintola Rossini* (1997) ja *Sex Talk* (1999). Lisäksi hänet on nähty esimerkiksi televisiosarjassa *Peter und Paul* (1994). 

Ferres syntyi Solingenissa ja sai Bayerischer Verdienstordenin kunniamerkin vuonna 2006. Hän sai vuonna 1999 Marokon-matkansa jälkeen hengenvaarallisen meningoenkefaliitin, mutta toipui ja kuntoutui.

Ferres meni vuonna 2001 naimisiin Martin Krugin kanssa, ja tytär syntyi saman vuoden kesäkuussa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Filippo Volandri

**Filippo Volandri** (s. 5. syyskuuta 1981 Livorno, Italia) on italialainen tennispelaaja, joka on ollut maailmanlistalla parhaimmillaan sijalla 25.

Volandri aloitti ammattilaisuransa vuonna 1997 ja ylsi kauden 2000 lopussa ensimmäiseen voittoonsa Challenger-tason turnauksessa Biellassa voittaen finaalissa Hernan Gumyn luvuin 6–3, 6–2. Hän voitti Biellan turnauksen myös vuonna 2003 ja on voittanut Challenger-turnauksen yhteensä neljä kertaa. Ensimmäisen ATP-turnauksensa Volandri voitti St. Pöltenissä toukokuussa 2004 kukistaessaan loppuottelussa Xavier Malissen 6–1, 6–4. Toisen voittonsa hän saavutti Palermossa syyskuussa 2006.

Grand Slam -turnauksissa Volandri on parhaimmillaan päässyt neljännelle kierrokselle Ranskan avoimissa 2007. Hän on ollut kerran toisella kierroksella US Openissa, Australian avoimissa ja Wimbledonissa, vuonna 2004. Volandria valmentaa Fabrizio Fanucci.

## Turnausvoitot kaksinpelissä

## Lähteet
* Volandrin pelaajaprofiili ATP World Tourin sivuilla
Rune Brattsveen

**Rune Brattsveen** (s. 5. huhtikuuta 1984) on norjalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. 

Brattsveenin uran paras saavutus on miesten viestin maailmanmestaruus Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012. Lisäksi hän on saanut samassa lajissa hopeamitalin Östersundin MM-kisoissa 2008. Maailmancupissakin Brattsveen on menestynyt parhaiten juuri viestissä Norjan joukkueen mukana. Hän on kuulunut Norjan voitokkaaseen joukkueeseen MM-kultaviestin lisäksi Ruhpoldingissa vuonna 2008 ja Hochfilzenissä vuonna 2011. Yksilökisoissa Brattsveen on sijoittunut maailmancupissa parhaimmillaan viidenneksi Kontiolahdella vuonna 2008. Hän saavutti EM-kilpailuissa 2009 kultaa sprintissä ja viestissä sekä pronssia takaa-ajossa. 

## Lähteet
*
Helen Reddy

**Helen Reddy** (25. lokakuuta 1941 Melbourne, Australia – 29. syyskuuta 2020 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli australialais-yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hän tuli tunnetuksi laulullaan ”I Am Woman” (Capitol Records, 1972), joka toi hänelle Grammy-palkinnon.

## Nuoruus
Helen Reddy syntyi Melbournessa 1941. Hänen perheensä oli esiintyviä taiteilijoita, ja hän jätti koulun 15-vuotiaana esiintyäkseen perheensä kanssa. Reddy muutti vuonna 1966 New Yorkiin, kun hän voitti kykykilpailun kautta mahdollisuuden levytyssopimuksen Mercury Recordsin kanssa. Hän ei saanut vielä sopimusta, mutta hän päätti jäädä Yhdysvaltoihin yrittääkseen uraa laulajana.

## Uran huippuvuodet
Reddyn mies, manageri Jeff Wald sai Reddylle Capitol Recordsin kautta sopimuksen. Reddy levytti *[[Jesus Christ Superstar (rockooppera)|Jesus Christ Superstar]]* -musikaalin kappaleen ”I Don’t Know How to Love Him”, joka nousi ''Billboardin'' listoilla sijalle 13. Vuonna 1971 julkaistusta kappaleesta alkoi Reddyn noin kymmenen vuotta kestänyt jakso, jonka aikana hän levytti useita top 40 -listoille noussutta kappaletta.

Reddyn single ”I Am Woman” julkaistiin vuonna 1972, ja se nousi singlelistojen kärkeen. Hän oli ensimmäinen australialainen laulaja Yhdysvaltain listakärjessä. Hän sai ensimmäisenä australialaisena kappaleesta myös parhaan naispoplaulajan Grammy-palkinnon. Reddy oli vuosien 1973 ja 1974 aikana myös maailman myydyin naislaulaja. Kappaletta ”I Am Woman” seurasivat myydyimpien listojen kärkipäässä kappaleet ”Delta Dawn”, ”Angie Baby”, ”Leave Me Alone (Ruby Red Dress)” ja ”You and Me Against the World”. Reddy esiintyi 1970-luvun puolivälissä täysillä esiintymisareenoilla, ja hänen lämmittelyesiintyjinään toimivat muun muassa Joan Rivers ja Barry Manilow.

Reddy esiintyi myös televisiossa ja elokuvissa. Hän muun muassa juonsi vuonna 1973 kahdeksanosaista varieteeohjelmaa *The Helen Reddy Show*. Reddy näytteli sivurooleissa muun muassa jännityselokuvassa *[[Jättiläinen taivaalla]]* (1974) ja perhe-elokuvassa *[[Pete ja lohikäärme Elliott]]* (1977).

## Uran hiipuminen ja viimeiset vuodet
Reddyn levytysura hiipui 1980-luvulle mennessä, mutta ”I Am Woman” oli edelleen suosittu kappale ja sitä levytettiin edelleen ja käytettiin elokuvissa. Se oli noussut myös naisten voimaantumisen tunnuskappaleeksi. Reddy vetäytyi vuonna 2002 musiikkialalta ja alkoi opiskella Australiassa kliinistä hypnoterapiaa. Hän kertoi myöhemmin, että hän oli jo saavuttanut uransa huipun eikä pystynyt sitä enää ylittämään. Hän viittasi siihen, että hän oli päässyt käytännössä kirjoihin, sillä ”I Am Woman” -kappaletta siteerattiin high schoolin historian oppikirjan osiossa, jossa käsiteltiin feminismiä.

Reddy palasi vielä viihdealalle vuonna 2012, mutta hänen kerrottiin jo vuonna 2015 kärsivän dementiasta. Hän eli viimeiset vuotensa viihdetaiteilijoille tarkoitetussa hoitokodissa. Reddy kuoli syyskuussa 2020.

Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella ja oli vuodesta 1974 lähtien Yhdysvaltain kansalaisuus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Timanttikirjoahven

**Timanttikirjoahven** (*Anomalochromis thomasi*) on pienikokoinen afrikkalainen kirjoahven, joka on sukunsa ainoa laji. Sitä pidetään myös akvaariokalana.

## Koko ja ulkonäkö
Timanttikirjoahvenkoiras voi kasvaa jopa 10&nbsp;cm:n pituiseksi. Naaraan koko on 6–7&nbsp;cm.

## Alkuperä
Timanttikirjoahvenia elää luonnossa Guinean, Sierra Leonen ja Liberian pienissä joissa ja puroissa.

## Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Timanttikirjoahven on rauhallinen, ja sopii siksi myös seura-akvaarioon. Lisääntymisessä se saattaa onnistua jopa seura-akvaariossa, koska se pitää tunkeilijat loitolla.

## Vesiolot
Timanttikirjoahven viihtyy hiukan happamissa, hyvin happipitoisissa vesissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*ITIS: Anomalochromis thomasi
Vietnamin–mongolien sota

**Vietnamin–mongolien sota** käytiin vuosina 1257–1288 mongolien ja liittoutuneiden Đại Việtin (Pohjois-Vietnamissa) ja Champan (Keski-Vietnamissa) välillä. Mongolit tekivät alueelle kolme hyökkäystä: vuosina 1257, 1284 ja 1287.

## Ensimmäinen hyökkäys
Valloittaessaan Kiinaa mongolien johtaja Kublai-kaani yritti saada myös Kaakkois-Aasian maustekaupan hallintaansa. Kauppareitti kulki Vietnamin rannikolla, ja Kublai-kaani lähetti mongoliarmeijan maahan. Armeija kulki aluksi Punaista jokea alas Kiinasta Vietnamiin kohdaten vain vähäistä vastarintaa ja ryösti Hanoin vuonna 1257.

Vuodesta 1260 eteenpäin Kublai-kaani yritti itsepäisesti saada alueen valtakunnat, Đại Việtin ja Champan tunnustamaan mongolien ylivallan alueella, mutta Đại Việt ja Champa muodostivat liiton mongoleja vastaan. Noin 500&nbsp;000 miehen vahvuinen mongoliarmeija työnsi kenraali Trần Hưng Đạon johtamat vietnamilaiset etelään Tranh Hoaan asti. Chamit ryhtyivät sissisotaan vetäytyen vuoristoon, josta hyökkäilivät mongolien kimppuun. Trần Hưng Đạo taisteli menestyksekkäästi maalla sekä merellä ja pakotti hitaasti mongolit vetäytymään takaisin Kiinaan.

## Toinen hyökkäys

## Kolmas hyökkäys
Vuonna 1287 mongolit hyökkäsivät uudestaan, noin 300&nbsp;000 miehen armeijalla, ja valtasivat Hanoin, mutta kohtasivat kovempaa vastarintaa edetessään pidemmälle etelään. Trần Hưng Đạo otti käyttöön 200 vuotta vanhan harhautuksen ja houkutteli mongolilaivaston ansaan 1288. Mongolit purjehtivat ylös Bạch Đằng-jokea, jolla laivat repeytyivät veteen piilotettuihin rautaseipäisiin. Seipäät oli pystytetty joen pohjaan siten, että ne olivat nousuveden aikana piilossa, ja kun tuli laskuvesi mongolien laivat vahingoittuivat ja takertuivat paljastuneisiin seipäisiin. Vietnamilaiset saivat sotasaaliiksi 400 laivaa ja tuhansia sotavankeja, myös laivastoa johtaneen kenraali Omarin. Jäljelle jäänyt mongoliarmeija vetäytyi pohjoiseen, mutta se lyötiin Noi Bang-solassa.

Tähän mennessä kummatkin osapuolet olivat väsyneitä raskaaseen sotaan ja solmivat rauhan. Đại Việt ja Champa tunnustivat Kublai-kaanin ylivallan alueella ja mongolit lopettivat hyökkäykset Vietnamiin.

Vietnamilaiset menestyivät sodassa, koska he välttelivät avoimia kenttätaisteluja sekä piirityksiä, jotka olivat mongoliarmeijan vahvimpia osa-alueita. Sen sijaan vietnamilaiset pyrkivät taistelemaan soisessa maastossa ja joilla. Mongolit kärsivät lisäksi trooppisista taudeista ja huolto-ongelmista, vietnamilaisten häiritessä kuljetuksia.

## Lähteet
*

### Viitteet
Heikki Hyvönen (jääkiekkoilija)

**Heikki Hyvönen** (s. 16. huhtikuuta 1989 Espoo) on suomalainen jääkiekkoilija, joka on pelannut jääkiekon SM-liigassa Jokereissa puolustajana. "Hessu" on myös pelannut junioritasolla Espoon Bluesissa, HIFK:ssa ja myös Jokereissa ennen kuin teki kahden vuoden sopimuksen edustusjoukkueen kanssa. 

Hieman ennen sopimusta liigajoukkueen kanssa Hyvönen teki Jokereiden A-junioreissa tehopisteet 5+7=12 ollen näin A-juniorien tehokkain puolustaja. Hänen taitonsa huomattiin kauden 2006–2007 päätteeksi myös ulkomailla, ja alkukaudesta 2007–2008 hän pelasikin myös OHL:ssä London Knightsissa. Hyvönen ei kuitenkaan saanut joukkueessa peliaikaa, joten hän palasi Suomeen ja Jokereihin. Hyvönen oli myös ehdolla vuoden 2006 alle 18-vuotiaiden MM-kotikisoihin ja vuoden 2008 kevään alle 20-vuotiaiden MM-kisoihin mutta karsiutui kummallakin kerralla viime hetkellä. 

Hyvönen pelasi ensimmäisen pudotuspeliottelunsa 14. maaliskuuta Pelicansia vastaan Jokereiden 3–1-tappioon päättyneessä ottelussa ja toisen 31. maaliskuuta Bluesia vastaan jonka Blues voitti 5–1. Hyvönen saavutti uransa ensimmäisen pudotuspelipisteen syöttämällä Mikko Kaltevan tekemän 3–2-maalin 5. huhtikuuta pelatussa pronssiottelussa Tapparaa vastaan.

## Seurat
* Jokerit A-juniorit (2005–2007)
* London Knights (OHL) (2007)
* Jokerit Helsinki (2007–2008)
* D Team Jyväskylä (2008–)

## Lähteet
Ondřej Bank

**Ondřej Bank** (s. 27. lokakuuta 1980 Zábřeh, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen alppihiihtäjä, jonka parhaat saavutukset ovat tulleet alppiyhdistetystä. Hän on kilpaillut maailmancup-tasolla kaudesta 2000–2001 lähtien.

Bank oli Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 syöksylaskussa 39:s. Torinon olympialaisissa 2006 hän sijoittui alppiyhdistetyssä kuudenneksi ja suurpujottelussa kuudenneksitoista. Vancouverissa 2010 hän oli superalppiyhdistetyssä seitsemäs, pujottelussa yhdestoista, suurpujottelussa seitsemästoista ja syöksylaskussa kolmaskymmenes. Sotšissa 2014 hän sijoittui suurpujottelussa viidenneksi, superalppiyhdistetyssä seitsemänneksi ja supersuurpujottelussa yhdeksänneksi. MM-kilpailuissa hän on yltänyt neljä kertaa kymmenen joukkoon: hän sijoittui kuudenneksi alppiyhdistetyssä St. Antonissa 2001, kymmenenneksi superalppiyhdistetyssä Åressa 2007, viidenneksi samassa lajissa Garmisch-Partenkircheniaaä 2011 ja seitsemänneksi syöksylaskussa Vailissa / Beaver Creekissä 2015.

Bank saavutti ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa maailmancupissa oltuaan kolmas Beaver Creekin alppiyhdistetyssä 29. marraskuuta 2007. Hän sijoittui alppiyhdistetyssä kolmanneksi myös Kitzbühelissä tammikuussa 2015. Alppiyhdistetyn maailmancupin kokonaispisteissä hän oli viides kaudella 2014–2015.

## Lähteet
*
Täpläpartamonni

**Täpläpartamonni** (*Ancistrus cirrhosus* vanh. *Hypostomus cirrhosus*) on pieni imumonneihin kuuluva kala, joka on suosittu ja helppohoitoinen akvaariokala. Sen erottaminen helmipartamonnista on vaikeaa varsinkin nuorten yksilöiden kohdalla. Sekä täpläpartamonnia että epäiltyjä risteymiä on vuosia kutsuttu maatiaispartamonniksi.

## Koko ja ulkonäkö
Täpläpartamonni voi kasvaa 10-15 senttimetriä pitkäksi. Sen iholla on tummanruskealla, lähes mustalla pohjalla kellanruskeita pilkkuja. Aikuisella koiraalla on kuonossaan muhkeat, pensasmaiset viikset. Kala voi elää hyvässä hoidossa jopa 10 vuotta.

## Alkuperä
Täpläpartamonni on kotoisin Argentiinasta. Se elää levää kasvavissa kivikkoisissa ja lahopuuta sisältävissä joissa.

## Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Täpläpartamonni viettää aikaansa imuroimalla nukkamaista levää kivien ja puunrunkojen sekä akvaarion rakenteiden pinnasta. Se saattaa levän puutteessa tuhota sileälehtisiä kasveja, kuten miekkakasveja. 
 
Täpläpartamonni munii ruokalusikallisen oranssinsävyisiä, parimillisiä munia johonkin koloon tai kuoppaan, ja koiras vahtii niitä aggressiivisesti. Akvaariossa kalat lisääntyvät helposti.
  
## Vesiolot ja ravinto
Täpläpartamonni sopeutuu monenlaisiin vesioloihin. Sopiva pH-arvo on 6–8,5 ja lämpötila voi olla 20 ja 28 asteen välillä. Se syö kasvispitoista ruokaa.

## Katso myös
* L-numero

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Helmipartamonni

**Helmipartamonni** (*Ancistrus dolichopterus*) on pieni imumonneihin kuuluva kala, joka on melko suosittu akvaariokala. Sen erottaminen täpläpartamonnista on vaikeaa varsinkin nuorten yksilöiden kohdalla, ja monet helmipartamonneina myydyt kalat ovat mahdollisesti olleet täpläpartamonneja tai risteymiä. Se on kulkenut L-numerolla L183.

## Koko ja ulkonäkö
Helmipartamonni voi kasvaa  10–12&nbsp;cm pitkäksi. Sen iholla on tummanruskealla pohjalla kellanruskeita pilkkuja. Aikuisella koiraalla on kuonossaan muhkeat, pensasmaiset viikset. Nuorilla yksilöillä on selkäevän ja pyrstön takareunassa kellanvaalea reunus.

## Alkuperä
Helmipartamonni on kotoisin Etelä-Amerikasta Amazonin ylä- ja keskijuoksulta sekä Negro-Trombetas-, Tefé-, Madeira- ja Tapajósjokien vesistöistä.

## Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Helmipartamonni viettää aikaansa imuroimalla nukkamaista levää kivien ja puunrunkojen sekä akvaarion rakenteiden pinnasta. Se saattaa levän puutteessa tuhota sileälehtisiä kasveja, kuten miekkakasveja. 

Helmipartamonni munii ruokalusikallisen oranssinsävyisiä, parimillisiä munia johonkin koloon tai kuoppaan, ja koiras vahtii niitä aggressiivisesti.

## Vesiolot ja ravinto
Helmipartamonni sopeutuu monenlaisiin vesioloihin. Sopiva pH on 6–8, lämpötila voi olla 23 ja 27 asteen välillä. Sopiva altaan koko on 80 litraa. Helmipartamonni syö kasvispitoista ruokaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Akvaristi-lehti  1/2006
Ukkopartamonni

**Ukkopartamonni** eli **tähtipartamonni** (*Ancistrus sp.*) on  imumonneihin kuuluva kala, joka kulkee L-numerolla L71 tai L181. Se kasvaa huomattavasti suuremmaksi kuin samannäköiset täpläpartamonni ja helmipartamonni. 

## Koko ja ulkonäkö
Ukkopartamonni kasvaa yleensä 25–30 senttimetriä pitkäksi, mutta se voi kasvaa 35 senttimetriä pitkäksi. Sen iholla on tummanruskealla pohjalla kellanruskeita pilkkuja. Aikuisella koiraalla on kuonossaan muhkeat, pensasmaiset viikset. Myös naaraalle kasvaa parta, mutta se on selvästi pienempi.

## Alkuperä
Ukkopartamonni on kotoisin Etelä-Amerikasta ja sitä tavataan laajalla alueella Brasilian joissa. Sen elinympäristöä ovat jokien kivikkopohjat.

## Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Ukkopartamonni viettää aikaansa imuroimalla nukkamaista levää kivien ja puunrunkojen sekä akvaarion rakenteiden pinnasta. Se saattaa levän puutteessa tuhota sileälehtisiä kasveja, kuten miekkakasveja. 
 
Ukkopartamonni voi lisääntyä myös kotiakvaariossa.

## Vesiolot ja ravinto
Ukkopartamonni vaatii suuremman akvaarion kuin pienemmät partamonnit. Hyvä veden happamuus on 6–7 ja lämpötila 23–30 astetta. Ukkopartamonni syö levää ja kasvisruokaa.

## Katso myös
* Luettelo akvaariokaloista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Planet Catfish  (kuva)
So Pale Is the Light

**So Pale Is the Light** on suomalaisen Cadacross-yhtyeen debyyttialbumi.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#

### Rajoitetun version bonusraidat
#
#
#

## Aiheesta muualla
* 
*
Corona Borealis (albumi)

**Corona Borealis** on Cadacross-yhtyeen toinen studioalbumi. 

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

;Japanin bonusraita
#

*Kaikki sävellykset: G. Laakso, paitsi "The Northern Crown": G. Laakso & A. Ventola
*Kaikki sanoitukset: S. Aarnio, paitsi "Turmion Taival": G. Laakso

## Kokoonpano
*Sami Aarnio – laulu
*Georg Laakso – kitara
*Jukka-Pekka Miettinen – basso
*Tino Ahola – kitara
*Antti Ventola – kosketinsoittimet
*Kimmo Miettinen – rummut
*Nina Laakso – taustalaulu

### Vierailijat
*Riku Ylitalo – harmonikka
*Jari Mäenpää – kitara
*Jukka Salo – laulu

## Aiheesta muualla
* 
*
N (albumi)

__NOTOC__
**N** on suomalaisen Norther -yhtyeen viides studioalbumi. Se jäi laulaja-kitaristi Petri Lindroosin viimeiseksi yhtyeen riveissä.

Albumi äänitettiin Astia-studiolla loppukesästä 2007 pitkäaikaisen yhteistyökumppanin Anssi Kipon avustuksella, ja sen miksasi Fredrik Nordström Studio Fredmanilla Ruotsissa. Albumin tunnetuimpia kappeleita ovat muun muassa *Frozen Angel* ja *We Rock*.

Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 5.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Japanin painos
#

### Limited Edition
# 
#
#

## Kokoonpano
* Petri Lindroos − laulu, kitara
* Kristian Ranta − kitara, laulu
* Heikki Saari − rummut
* Jukka Koskinen − basso
* Tuomas Planman − kosketinsoittimet

## Arviot
* Allmusic: 
* Desibeli.net: 
* Imperiumi: 7/10
* Metal Underground: 
* Soundi: 
* Sputnikmusic: 
* V2.fi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Gataka

**Gataka** eli Matan Kadosh on psytrance-tuottaja Israelista. Hän on tuottanut psytrancea jo 15-vuotiaasta lähtien ja ensimmäisen albumin hän on julkaissut 2003 Phonokol levy-yhtiön kautta. Gatakan musiikki on pääsääntöisesti full on-tyylistä psytrancea, jossa on kauniita melodioita sekä suurta vaihtelevuutta, mutta hänen aikaisemmat albuminsa ovat edustaneet hieman erilaista psytrancen tyylisuuntaa.

Gataka kuuluu myös Sesto Sento -psytrance-yhtyeeseen, joka myös tulee Israelista.

## Diskografia
* *[[Drop The Mask]]* (Phonokol 2003)
* *[[Home Made Madness]]* (Phonokol 2004)
* *[[In Trance We Trust]]* (Phonokol 2005) 
* *[[Bless The Mess]]* (Phonokol 2007)
* *[[Music is my Blood]]* (Phonokol 2009)

## Aiheesta muualla
* http://www.myspace.com/gatakamusic (MySpace sivusto)
Mongolien hyökkäykset Keski-Aasiaan

**Mongolien hyökkäykset Keski-Aasiaan** tapahtuivat vuosien 1216–1221 välillä.

Vuonna 1216 mongolit hyökkäsivät Karakitain valtakuntaan, joka tuhoutui kahdessa vuodessa. Vuonna 1218 mongolit hyökkäsivät muslimivaltio Kovaresmiaan, mistä alkoi sota Kovaresmian ja mongolien välillä. Sota päättyi vuonna 1221 ja se oli yksi Tšingis-kaanin suurimmista voitoista.

Taisteluissa Tšingis-kaanin käyttämä hämäävä sotataktiikka ja tapa johtaa viholliset aukealle taistelemaan oli suurin ratkaisija. Hänen lisäkseen sodan muita merkittäviä mongolipäälliköitä olivat hänen poikansa Ögödei ja Tolui sekä hänen kolme lapsenlastaan. Sodan loputtua Tšingis-kaani suuntasi armeijansa Volga-joen varrella olevia valtioita kohti.
Kempelehalli

**Kempelehalli** on Kempeleessä, kunnan koulukeskuksen läheisyydessä sijaitseva vuonna 2001 rakennettu 6&nbsp;000 neliömetrin kokoinen monitoimihalli. 

Rakennuksessa on jäähalli 900-paikkaisella katsomolla, palloiluhalli, jossa voi pelata muun muassa salibandya, sulkapalloa, lentopalloa ja käsipalloa sekä kuntosali. Hallissa järjestetään liikuntatapahtumien lisäksi erilaisia näyttelyitä ja messuja sekä konsertti- ja juhlatilaisuuksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kempelehallin kotisivut
Joanna Cassidy

**Joanna Cassidy** (s. 2. elokuuta 1945 Haddonfield, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka ura televisiosarjoissa alkoi vuonna 1968. Cassidyn tunnetuimpia sarjoja ovat *[[Mullan alla]]* (2001–2005), *[[Poliisipäällikkö Mannion]]* (2001–2002), ** (1999–2000), *[[Teräsmies (animaatiosarja)|Teräsmies]]* (1997–1998), *[[Buffalo Bill (televisiosarja)|Buffalo Bill]]* (1983–1984), *[[240-Robert]]* (1979–1980) ja *[[Vaarallinen tehtävä (televisiosarja)|Vaarallinen tehtävä]]* vuosina 1972–1973. Cassidy on näytellyt myös elokuvissa, kuten Ridley Scottin elokuvassa *[[Blade Runner]]* (1982) ja Roger Spottiswooden elokuvassa *[[Tulen alla]]* (1983).

## Aiheesta muualla
*