Elatiivi

**Elatiivi** (vanhoissa suomen kieliopeissa myös **sisäeronto**, **sisäinen erosija**) on paikallissijoihin kuuluva sijamuoto, joka perusmerkityksessään ilmaisee liikettä jostakin ulos: *talosta*, *kylästä*. 

## Elatiivi uralilaisissa kielissä
Uralilaisissa kielissä elatiivi-nimitystä käytetään erosijasta etenkin, jos kielessä on useita eri paikallissijasarjoja, kuten itämerensuomalaisissa kielissä ja unkarissa, missä elatiivi kuuluu (yhdessä inessiivin ja illatiivin kanssa) ns. sisäpaikallissijojen sarjaan. Historiallisista syistä elatiiviksi nimitetään myös (joidenkin) saamelais- sekä mordvalais- ja permiläiskielten erosijoja, vaikka näissä kielissä ei ole samanlaista sisä- ja ulkopaikallissijojen järjestelmää kuin suomessa ja vaikka permiläiskielten elatiivi ei ole itämerensuomalaisten kielten elatiivin historiallinen vastine. Yleensä kielissä, joissa paikallissijasarjoja on vain yksi, yleistä erosijaa nimitetään ablatiiviksi, näin myös Siperian uralilaisten kielten kieliopeissa.

### Suomi
Suomen kielessä (kuten muissakin itämerensuomalaisissa kielissä) elatiivi kuuluu sisäpaikallissijojen eli *s*-sijojen sarjaan. Sen pääte on *-sta/-stä*, vokaalisoinnun mukaan (murteittain loppuvokaali voi jäädä pois).

Elatiivi on suomen sisäpaikallissijoista käyttötiheydeltään harvinaisin, mutta sillä on silti monenlaisia tehtäviä. Perusmerkityksessään elatiivi ilmaisee siirtymistä pois paikasta tai tilasta (*lähteä *'talosta**, herätä **unesta**),'' tai abstraktisti informaation siirtymistä ''(luin uutisen **lehdestä**).'' Samoin kuin ablatiivia, elatiivia voidaan käyttää ilmaisemaan näkökulmaa ilman varsinaista siirtymistä esimerkiksi etsimisen tai löytämisen yhteydessä (''markkinoita tavoitellaan **Keski-Euroopasta**).'' Elatiivilla voidaan ilmaista myös tapahtumatta jäämistä tai estymistä (''olisi elämän pettämistä kieltäytyä **onnesta**; ministeri on estynyt **hoitamasta** tehtäviään; kielsin häntä **tulemasta**).''

Elatiivi voi ilmaista kosketuskohtaa ''(nipistin häntä **poskesta**, roikotti rottaa **hännästä**)'' tai kokonaisuutta, jonka osa menetetään tai rikkoutuu ''(**pyörästä** hajosi vaihdevipu, takki repesi **kainaloista**),'' tai yleisemmin kokonaisuuden osaa ''(hän on taitava **käsistään**, takki on **hartioista** liian pieni; osa **suomalaisista**).''

Elatiivi ilmaisee lähdettä tai lähtökohtaa tuloslauseissa (''Kallion **tytöstä** tuli presidentti'') ja valmistusaineen ilmauksissa ''(minulla oli pusero **paksusta yönsinisestä silkistä***) sekä tuntemuksen kokijaa (***minusta** tuntui, että...).'' Abstraktimmin elatiivi ilmaisee syytä tai aihetta ''(itkeä **ilosta**, nauttia **työnteosta**, maksaa **ruoasta**, kirja (kertoo) **lapsista**).''

Elatiivin pääte sisältyy joihinkin kiteytyneisiin adverbeihin: ''ennestään, kahdestaan, puolestaan, pelkästään.''
===Muut itämerensuomalaiset kielet===
[[Livvinkarjala|Livvinkarjalan]] ja [[Vepsän kieli|vepsän]] kielessä elatiivin sekoittumista inessiiviin voidaan välttää liittämällä siihen alkuperäinen postpositio ’päin’: ''školas'' ’koulussa’ – ''školaspäi'' ’koulusta’.

[[Viron kieli|Viron]] kielessä elatiivin (vir. ''seestütlev)'' pääte on ''-st''. Sen tehtävät ovat pääosin samat kuin suomessa. Suomesta poikkeaa ainakin elatiivin käyttö aiheuttajan ilmaisemiseen passiivirakenteissa (''mees on **murest** murtud'' ’mies on murheen murtama’, ”murheesta murrettu”), vertailurakenteessa vertailukohdan ilmaisemiseen ''(naine on **mehest** pikem'' ’nainen on miestä pitempi’) sekä substantiivia edeltävänä [[Attribuutti (lauseenjäsen)|attribuuttina]] (***puust*' maja* ’puinen talo’, *tema **üliõpilasest** poeg* ’hänen ylioppilaspoikansa [poika, joka on ylioppilas]’).

=== Saamelaiskielet ===
[[Pohjoissaame|Pohjoissaamessa]] ja sen itäpuolisissa saamelaiskielissä (esim. [[Inarinsaame|inarin]]-, [[Koltansaame|koltan]]- ja [[Kiltinänsaame|kildininsaamessa]]) suomen elatiivia ja inessiiviä vastaavat sijat ovat sulautuneet yhdeksi sijaksi, jota kieliopeissa yleensä nimitetään [[Lokatiivi|lokatiiviksi]]. Läntisemmissä saamelaiskielissä on yhä käytössä suomen sisäpaikallissijoja vastaava kolmen *s*-sijan järjestelmä.

===Mordvalaiskielet===
Mordvalaiskielten elatiivin pääte on [[Ersän kieli|ersässä]] *-sto/-ste,* [[Mokšan kieli|mokšassa]] *-sta.* Samoin kuin suomessa, elatiivi ilmaisee lähtöpaikkaa *(liśś kaśkasto* ’tuli kellarista’), materiaalia *(valams śijasto* ’valaa hopeasta’) tai alkuperää *(son iśtamo a-pokš vel'este* ’hän on semmoisesta pienestä kylästä’). Samalla päätteellä muodostetaan myös tavan [[Adverbi|adverbeja]]: *ćebäŕsta* ’kauniisti, hyvin’.

=== Permiläiset kielet ===
[[Permiläiset kielet|Permiläisten kielten]] ([[Komin kieli|komi]] ja [[Udmurtin kieli|udmurtti]]) sijajärjestelmään kuuluu elatiiviksi nimitetty *-(y)ś*-päätteinen erosija, jonka alkuperä on epäselvä. Samaan tapaan kuin suomen elatiivi se ilmaisee lähtöpaikkaa, alkuperää tai ainetta (komin *peti kerkayś* ’hän tuli talosta’, *sijö Syktyvkaryś* ’hän on Syktyvkarista’, *tajö zarńiyś* ’tämä on kullasta’). Komissa elatiivi voi ilmaista myös vertailurakenteissa vertailukohtaa: *Zina tom Nad'ayś* ’Zina on Nadjaa nuorempi’.

===Unkari===
[[Unkarin kieli|Unkarin kielessä]] elatiivin pääte on *-ból/-ből*. Käyttö vastaa useimmiten suomen elatiivia, joskus myös [[ablatiivi]]a:
* paikka: *ház**ból*** 'talosta', *Finnország**ból*** 'Suomesta'
* aika: *vaskorszak**ból** való* 'rautakaudelta peräisin oleva'
* olotila: *kigyógyult a betegségé**ből*** 'hän on parantunut taudistaan'
* tapa: *teljes szívem**ből** kívánom, hogy…* 'toivon sydämestäni, että…'
* alkuperä: *fá**ból** készült* 'puusta tehty'
* syy: *mi ok**ból**'' 'mistä syystä'

## Lähteet