open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Guggenheim

**Guggenheim** viittaa seuraaviin:

## Henkilöitä
* Guggenheim, yhdysvaltalainen suku
** Benjamin Guggenheim (1865-1912), yhdysvaltalainen kaivosmagnaatti
** Harry Frank Guggenheim (1890-1971), yhdysvaltalainen hyväntekeväisyyden harrastaja
** Meyer Guggenheim (1828-1905), yhdysvaltalainen liikemies
** Peggy Guggenheim (1898-1979), yhdysvaltalainen taiteenkerääjä
** Simon Guggenheim (1867-1941), yhdysvaltalainen liikemies, poliitikko ja hyväntekeväisyyden harrastaja
** Solomon R. Guggenheim (1861-1949), yhdysvaltalainen liikemies ja taiteenkerääjä, Solomon R. Guggenheimin säätiön perustaja

* Charles Guggenheim (1924-2002), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja
* Davis Guggenheim (s. 1963), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja
* Marc Guggenheim (s. 1970), yhdysvaltalainen televisio- ja sarjakuvakäsikirjoittaja

## Muita merkityksiä

* Solomon R. Guggenheimin säätiö, vuonna 1937 perustettu taidekokoelmia ylläpitävä säätiö
* Guggenheim-museot:
**Solomon R. Guggenheim -museo, taidemuseo New Yorkissa, Yhdysvalloissa
**Guggenheim-museo, taidemuseo Bilbaossa, Espanjassa
**Deutsche Guggenheim, taidemuseo Berliinissä, Saksassa
**Peggy Guggenheim -museo, taidemuseo Venetsiassa, Italiassa
**Guggenheim Helsinki -suunnitelma, vireillä ollut suunnitelma Guggenheim-museon rakentamiseksi Helsinkiin
* Guggenheim Building, pilvenpiirtäjä Rochesterissa, Minnesotassa
Jedrovo

**Jedrovo** () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Valdain piirissä Venäjällä. Kylä sijaitsee samannimisen järven rannalla noin 25 kilometriä Valdaista itään. Kunnan pinta-ala on 536,5 neliökilometriä. Kylässä on 1&nbsp;400 ja kunnassa 2&nbsp;200 asukasta (vuonna 2009).

## Maantiede
Jedrovon kunta rajoittuu idässä Tverin alueeseen, etelässä Novgrodin alueen Demjanskin piiriin, lännessä Valdain piirin Ivantejevon ja Korotskon sekä pohjoisessa Roštšinon kuntaan. Seudulla sijaitsee Valdain kansallispuisto, alueellinen Valdain rauhoitusalue sekä Streglinojärven luonnonmuistomerkki.

Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 25 kylää: Afanasovo, Bel, Bolšoje Nosakino, Dobyvalovo, Gvozdki, Haritoniha, Kosteljovo, Krasilovo, Makušino, Markovo, Navolok, Novaja Sitenka, Novinka, Plav, Retška, Rjadtšino, Selištše, Semjonova Gora, Sredneje Nosakino, Staraja Sitenka, Starina, Starovo, Trufanovo, Vnjutino ja Zeljonaja Roštša. Yli sadan asukkaan kyliä ovat Dobyvalovo ja Zeljonaja Roštša.

## Historia
Jedrovon kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1495. 1500-luvulta lähtien se kuului Valdain Ivironin jumalanäidin luostarille. 1700-luvulla kylään rakennettiin Katariina II:n matkapalatsi.

Kunnan eteläosa on entistä valdainkarjalaisten asuinaluetta. Entisen Navolokin seurakunnan kaikki asukkaat olivat 1800-luvun puolivälissä karjalaisia, tosin jo tuolloin he osasivat myös venäjää. Vielä 1950-luvulla karjalaa puhuttiin Gvozdkin, Haritonihan, Kosteljovon, Makušinon, Markovon, Navolokin, Starinan ja Trufanovon kylissä. Viimeiset valdainkarjalaiset asuivat 1980-luvulla Markovossa.

## Liikenne, elinkeinot ja palvelut
Kunnan kautta kulkee Moskovan ja Pietarin välinen M10-valtatie sekä Bologojen ja Dnon välinen rautatie. Tärkeimmät työnantajat ovat kauppa, liikenne ja julkiset palvelut. Kunnassa toimii maatalousyritys, puunjalostuslaitos, hiekkaa ja soraa louhiva yritys sekä kaupan ja ravintola-alan palveluja. Lähes kolmasosa työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella.

Jedrovossa on lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja sairaala, Navolokissa kulttuuritalo, kirjasto ja ensiapuasema, Krasilovossa kirjasto ja ensiapuasema, Dobyvalossa kulttuuritalo ja Novaja Sitenkassa kirjasto. Zeljonaja Roštšassa toimii Valdain (Dobyvalovon) mielisairaala. Nähtävyyksiin kuuluvat muinaiset asuin- ja hautapaikat, 1800-luvulla rakennetut Jedrovon kirkko, palatsi, hotelli, postiasema ja asuintalot sekä toisen maailmansodan muistomerkit.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jedrovon kunnan sivusto
Eduardo Davino

**Eduardo Davino** (6. elokuuta 1929 – 20. tammikuuta 2011) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Napolin arkkihiippakuntaan Alfonso Castaldo 27. heinäkuuta 1952. Hänet nimitettiin Ariano Irpino-Lacedonian hiippakunnan piispaksi 15. heinäkuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Michele Giordano, jota avustivat Carlo Furno ja Filippo Giannini. Davino jäi eläkkeelle 24. maaliskuuta 2005.

## Lähteet
Curiosity

**Curiosity** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

* Curiosity-Mars-mönkijä
* ''Curiosity'', Discovery Channelin televisiosarja
* ”Curiosity”, The Jets -yhtyeen kappale vuodelta 1985
* ''Curiosity'', Carly Rae Jepsenin toinen studioalbumi
** ”Curiosity”, Carly Rae Jepsenin albumin nimikappale vuodelta 2012
* *[[Curiosity – What's Inside the Cube?]]*, videopeli vuodelta 2012.
Marian Nixon

**Marian Nixon** (20. lokakuuta 1904 Superior, Wisconsin – 13. helmikuuta 1983 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi amerikansuomalaiseen perheeseen, ja hänen alkuperäinen nimensä oli **Marja Nissinen**.  

Hän aloitti esiintymisen teini-ikäisenä vaudevillessä, ja elokuvadebyyttinsä hän teki vuonna 1922. Mykkäelokuvien aikakaudella Nixon näytteli naispääosia useissa elokuvissa ja hän siirtyi onnistuneesti äänielokuviin. Nixonin valkokangasimago ihanteellisena vaimona ja tyttöystävänä oli kuitenkin menossa pois muodista. Hän yritti muuttaa imagoaan näyttelemällä koomisessa roolissa vuonna 1934 valmistuneessa elokuvassa *[[We're Rich Again]]*, mutta elokuva ei saavuttanut mainittavaa menestystä. Nixon vetäytyi elokuvista vuonna 1936. Hän on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.

Hänen lapsenlapsiaan ovat käsikirjoittajat Ted Griffin ja Nicholas Griffin.

## Osittainen filmografia

* *[[Cupid's Fireman]]* (1923)

* *[[Yksi rouva laulaa]]* (1925)
* *[[Rahat tai henki! (elokuva)|Rahat tai henki!]]* (1926)
* *[[Koko yö touhussa]]* (1927)
* *[[Noidutut helmet]]* (1927)
* *[[Sotilaskarkuri (elokuva)|Sotilaskarkuri]]* (1928)
* *[[Yöllinen häväistysjuttu]]* (1929)
* *[[Sano se lauluin]]* (1929)
* *[[Kenraali Crack]]* (1929)
* *[[Rebecca of Sunnybrook Farm (vuoden 1932 elokuva)|Rebecca of Sunnybrook Farm]]* (1932)
* *[[Winner Take All]]* (1932)
* *[[Pilgrimage (elokuva)|Pilgrimage]]* (1933)
* *[[Chance at Heaven]]* (1933)
* *[[We're Rich Again]]* (1934)
* *[[Captain Calamity]]* (1936)

## Lähteet
Varghese Chakkalakal

**Varghese Chakkalakal** (s. 7. helmikuuta 1953) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. huhtikuuta 1981 ja nimitettiin Kannurin hiippakunnan piispaksi 5. marraskuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. helmikuuta 1999. Pääkonsekraattorina toimi Daniel Acharuparambil, jota avustivat Francis Kallarakal ja Maxwell Valentine Noronha.

## Lähteet
Peggy Guggenheim

**Peggy Guggenheim** (26. elokuuta 1898 – 23. joulukuuta 1979) oli yhdysvaltalainen taiteenkerääjä, joka perusti Venetsian Guggenheim-museon. Guggenheim kirjoitti vuonna 1960 muistelmateoksen, joka ilmestyi suomeksi vuonna 2011 nimellä *Taiteenrakastajan tunnustuksia*.

Guggenheimin isä Benjamin Guggenheim kuoli Titanicin upotessa 1912. Hänen setänsä on Solomon R. Guggenheim.

## Katso myös
* Guggenheim (suku)

## Lähteet
Gennaro Pascarella

**Gennaro Pascarella** (s. 28. maaliskuuta 1948) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Acerran hiippakuntaan 14. syyskuuta 1974 ja nimitettiin Ariano Irpino-Lacedonian hiippakunnan piispaksi 14. marraskuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. tammikuuta 1999. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Riboldi, jota avustivat Serafino Sprovieri ja Eduardo Davino.

10. tammikuuta 2004 Pascarella sai nimityksen Pozzuolin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi, ja 2. syyskuuta 2005 hänestä tuli sen piispa.

## Lähteet
Super 8 (elokuva)

**Super 8** on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut J. J. Abramsin ohjaama tieteiselokuva. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat vuoteen 1979.

Elokuva sijoittuu vuoteen 1979. Se kertoo kuudesta ystävyksestä, jotka kaitafilmielokuvaa kuvaamassa ollessaan joutuvat junakolarin silminnäkijöiksi. Selviää, että junasta pääsee pakoon jotain, jota junassa oltiin kuljettamassa.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto  
* 
*
Francis Kallarakal

**Francis Kallarakal** (s. 10. lokakuuta 1941) on intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1968 ja nimitettiin Kottapuramin hiippakunnan piispaksi 3. heinäkuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Cornelius Elanjikal, jota avustivat Joseph Kureethara ja Joseph Gabriel Fernandez.

20. helmikuuta 2010 Kallarakal sai nimityksen Verapolyn arkkihiippakunnan arkkipiispaksi.

## Lähteet
Joseph Kureethara

**Joseph Kureethara** (2. heinäkuuta 1929 – 6. tammikuuta 1999) oli intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Cochinin hiippakuntaan 18. maaliskuuta 1958 ja nimitettiin sen piispaksi 29. elokuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Kelanthara, jota avustivat Alexander Edezath ja Sebastian Mankuzhikary. Kureethara toimi hiippakuntansa johdossa kuolemaansa saakka.

## Lähteet
Joseph Kelanthara

**Joseph Kelanthara** (19. tammikuuta 1918 – 19. lokakuuta 1986) oli intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 18. maaliskuuta 1949 ja nimitettiin Verapolyn arkkihiippakunnan arkkipiispaksi 16. tammikuuta 1971. Piispaksi konsekroinnin suoritti 4. huhtikuuta Duraisamy Simon Lourdusamy, jota avustivat Jerome M. Fernandez ja John Ambrose Abasolo y Lecue. Kelanthara kuoli 68-vuotiaana virassa.

## Lähteet
Joseph Kaithathara

**Joseph Kaithathara** (s. 22. kesäkuuta 1939) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1963 ja nimitettiin Gwaliorin hiippakunnan piispaksi 9. helmikuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Frederick D'Souza, jota avustivat Baptist Mudartha ja Francis Kallarakal.

## Lähteet
Mihail Grigorenko

**Mihail Olegovitš Grigorenko** (, s. 16. toukokuuta 1994 Habarovsk, Habarovsk (aluepiiri), Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa KHL-seura Traktor Tšeljabinskia.

TsSKA Moskova suojasi Grigorenkon omana kasvattina  ensimmäisellä kierroksella vuonna 2011. Hän oli yksi ikäluokkansa suurimmista lupauksista, ja osoituksena lahjoistaan, Quebec Remparts varasi hänet QMJHL:ään koko varaustilaisuuden toisena pelaajana vuonna 2011.

Grigorenkon junioriura Kanadassa sai hyvän alun, ja ensimmäisen kautensa 59 pelin aikana hän kokosi itselleen tehot 40+45=85. Hän oli joukkueensa sisäisen pistepörssin toinen seitsemän pistettä enemmän keränneen Frédérick Royn jälkeen. Koko liigan pistepörssissä hän oli parhaana tulokkaana sijalla kahdeksan.

Grigorenko oli voittamassa olympiakultaa venäläisten olympiaurheilijoiden joukkueessa Pyeongchangissa 2018 ja olympiahopeaa Venäjän olympiakomitean joukkueessa Pekingissä 2022. Hän on edustanut Venäjää nuorten arvoturnauksissa.

## Lähteet
Joseph Gontrand Décoste

**Joseph Gontrand Décoste** (s. 24. huhtikuuta 1957) on haitilainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu jesuiittoihin. Hänet vihittiin papiksi Les Cayesin hiippakuntaan 1. heinäkuuta 1984. Hän sai 6. elokuuta 2009 nimityksen Jérémien hiippakunnan piispaksi, ja piispaksi vihkiminen seurasi 18. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Serge Miot, jota avustivat Bernardito Cleopas Auza ja Pierre-André Dumas.

## Lähteet
Pierre-André Dumas

**Pierre-André Dumas** (s. 26. syyskuuta 1962) on haitilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Port-au-Princen hiippakuntaan paavi Johannes Paavali II 26. toukokuuta 1991. Hänet nimitettiin Port-au-Princen vihkipiispaksi ja Florianan titulaaripiispaksi 10. joulukuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. helmikuuta 2003. Pääkonsekraattorina toimi Roger Marie Élie Etchegaray, jota avustivat François-Wolff Ligondé ja François Gayot.

13. heinäkuuta 2008 Dumas sai nimityksen Anse-à-Veau et Miragoânen hiippakunnan piispaksi.

## Lähteet
Stora Näset ja Lilla Näset

**Stora Näset ja Lilla Näset** ovat kaksi arkeologista löytöpaikkaa Karjaalla Lepinjärven tuntumassa, valtatie 25:n lähellä. Stora Näsetiltä on löydetty kaivauksissa vuonna 1999 nuolenkärkiä, ja esihistoriallisia asumuksia. Ikivanhalta asuinalueelta on läydetty kiviröykkiöhautoja. Lilla Näset sijaitsee suunnilleen 150 metriä Stora Näsetistä Lohjalle päin. Lilla Näsetistä on löytynyt kaivauksista vuonna 1998-1999 rautaisia nuolenkärkiä, ja kalmistosta oltiin löydetty kuppikiviä, joissa oli 9-11 kuoppaa.

## Lähteet
Glutationi-S-transferaasi

**Glutationi-S-transferaasit** ovat ryhmä entsyymejä, jotka katalysoivat glutationin konjugoitumista vierasainemolekyyleihin ja endogeenisiin molekyyleihin. Niillä on laaja spesifisyys. Ne ovat tärkeitä myrkyllisten aineiden poistamisessa eliöistä ja myös lääkeainemetabolian kannalta. Glutationi-S-transferaasien EC-numero on EC 2.5.1.18. 

## Rakenne ja jaottelu
Aitotumaisten eliöiden glutationi-S-transferaasit ovat rakenteeltaan dimeerejä. Entsyymit voidaan jakaa kahdeksaan ryhmään niiden esiintymisen ja rakenteen perusteella. Useimmat glutationi-S-transferaaseista ovat sytosolissa esiintyviä ja niitä on kaikissa soluissa, erityisesti maksassa. Sytosolisten entsyymien lisäksi on mitokondrioissa ja mikrosomeissa esiintyviä glutationi-S-transferaaseja.

## Toiminta
Glutationi-S-transferaasit katalysoivat glutationin ja monien eri yhdisteiden välisiä reaktioita. Yhdisteet ovat voineet muodostua normaalin aineenvaihdunnan tuloksena tai ovat vierasainemolekyylejä, esimerkiksi lääkeaineita. Tyypillisiä substraatteja ovat epoksidit ja aromaattisten yhdisteiden oksidit.  Tyypillistä kaikille substraateille on, että niissä on elektrofiilinen atomi, joka voi olla tyypillisimmin hiili, happi, typpi tai rikki.

Monet glutationi-S-transferaasin substraateista muodostaisivat konjugaatin glutationin kanssa myös ilman entsyymikatalyysiä. Entsyymi kuitenkin voi katalysoida reaktion niin, että se on stereospesifinen. Entsyymin aktiivisen kohdan seriiniaminohappo deprotonoi glutationin tioliryhmän, jolloin muodostuu nukleofiilinen tiolaattianioni. Riippuen substraatista entsyymin katalysoima reaktio voi olla joko suora additio tai korvautumisreaktio. Korvautumisreaktio tapahtuu, kun substraatti sisältää jonkin elektroneja puoleensa vetävän ryhmän, esimerkiksi halogeeniatomin, nitroryhmän tai sulfonaattiryhmän.

## Lähteet
Longinus Atundo

**Longinus Atundo** (4. tammikuuta 1936 – 15. marraskuuta 1996) oli kenialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. joulukuuta 1964 ja nimitettiin Bungoman hiippakunnan piispaksi 27. huhtikuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jozef Tomko, jota avustivat Maurice Michael Otunga ja Philip Sulumeti. Atundo kuoli 60-vuotiaana virassa.

## Lähteet
Jason Conley

**Jason Conley** (s. 21. heinäkuuta 1981) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Conley on pituudeltaan 195 cm ja pelaa joukkueessaan heittävän takamiehen sekä pienen laitahyökkääjän pelipaikoilla.

Conley on pelannut urallaan Saksan, Suomen ja Itävallan pääsarjoissa. Suomessa hän on edustanut Joensuun Katajan, Namika Lahden, Lappeenrannan NMKY:n ja Kouvojen Korisliiga-joukkueita. Kahden ensimmäisen Suomessa vietetyn kautensa aikana Conley saavutti SM-kultaa, SM-hopeaa ja Suomen cupin voiton. Conleyn ammattilaisura on ollut rikkonainen lukuisten loukkaantumisten takia. Yliopistovuodet hän vietti Virginia Military Institutessa sekä Missourin yliopistossa. Virginiassa pelatessaan Conley oli historian ensimmäinen tulokaspelaaja, joka voitti NCAA I-divisioonan pistetilaston.

Conley valittiin Korisliigan kuukauden pelaajaksi marraskuussa 2014. Vuodenvaihteessa 2015–2016 hän kärsi loukkaantumisesta. Seagulls selviytyi pudostuspeleihin, joissa Conley sai jalkavamman ja joutui sivuun mitaliotteluista.

Heinäkuussa 2016 Conley teki Seagullsin kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen.

## Saavutukset
### Henkilökohtaiset saavutukset
* Korisliigan kuukauden pelaaja, marraskuu 2014
* Korisliigan toiseksi paras pisteidentekijä 2014

### Joukkuesaavutukset
* Suomen mestaruus 2009
* SM-hopeaa 2011
* Suomen cup 2010

## Lähteet
* Jason Conley  Suomen Koripalloliitto

### Viitteet
Barthélémy Djabla

**Barthélémy Djabla** (1936 – 15. syyskuuta 2008) oli norsunluurannikkolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 15. maaliskuuta 1964 ja nimitettiin San Pedro-en-Côten hiippakunnan piispaksi 23. lokakuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. tammikuuta 1990. Pääkonsekraattorina toimi Bernard Yago, jota avustivat Noël Kokora-Tekry ja Bernard Agré.

21. heinäkuuta 2006 Djabla sai nimityksen Gagnoan arkkipiispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 24. syyskuuta. Hän kuoli 72-vuotiaana virassa.

## Lähteet
August von Mackensen

**Anton Ludwig August von Mackensen** (6. joulukuuta 1849 – 8. marraskuuta 1945) oli saksalainen sotamarsalkka ja yksi Saksan korkeimmista sotilasjohtajista ensimmäisen maailmansodan aikana.

## Elämäkerta
Mackensen aloitti sotilasuransa vuonna 1869 yksivuotisena vapaaehtoisena 2. preussilaisessa henkihusaarirykmentissä. Saksan–Ranskan sodassa Mackensen palveli reserviupseerikokelaana ja sai lokakuussa 1870 2. luokan Rautaristin suoritettuaan rohkean ja menestyksekkään tiedustelutehtävän. Sodan jälkeen Mackensen suoritti yliopisto-opintoja Hallessa, mutta palasi vuonna 1873 Preussin armeijaan ja aloitti ammattisotilaan uransa. 1800-luvun kolmen viimeisen vuosikymmenen aikana Mackensen palveli muun muassa prikaatin adjuntanttina, yleisesikunnan päällikön adjuntattina, 1. henkihusaarirykmentin komentajana ja keisari Vilhelm II:n adjutanttina. Hänet aateloitiin vuonna 1899. Maailmansodan alussa vuonna 1914 Mackensen toimi XVII armeijakunnan ja yhdeksännen armeijan komentajana itärintamalla. Tunnustuksena menestyksekkäistä sotatoimista itärintamalla Mackensenille myönnettiin Preussin korkein sotilaallinen kunniamerkki Pour le Mérite 27. marraskuuta 1914. Sotamarsalkaksi hänet ylennettiin vuonna 1915. Loppusyksystä 1915 alkaen hän johti menestyksekkäästi Serbian valloitusta ja sen jälkeen Romanian vastaista rintamaa. Seitsemäntenä tammikuuta 1917 Mackensenille myönnettiin Rautaristin suurristi, joita jaettiin koko sodan aikana vain viisi kappaletta. Hän jäi eläkkeelle armeijasta vuonna 1920.

Weimarin tasavallan aikana Mackensen toimi Stahlhelm-järjestössä ja esiintyi myöhemmin Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen vallan symbolisena tukijana.

Jättäessään tehtävänsä 1. henkihusaarirykmentin komentajana 1898 Mackensen sai rykmentin *à la suite* -statuksen eli oikeuden kantaa sen univormua myös sen jälkeen, kun hänen palveluksensa rykmentissä oli päättynyt. Mackensen tuli tunnetuksi käyttämällä usein kenraalina ja marsalkkana sekä vielä eläkkeelläkin näyttävää henkihusaariunivormuaan. Univormu ja sen lakkiin jo 1700-luvulta asti kuulunut valtava pääkallokokardi saattoivat innoittaa myös SS-järjestöä ottamaan käyttöön mustat univormut ja *Totenkopf*- eli pääkallokokardit.

Mackensen osallistui korkeasta iästään huolimatta maanpaossa kuolleen keisari Vilhelm II:n hautajaisiin Hollannissa vuonna 1941 käyttäen yhä husaariunivormuaan.

August von Mackensenin poika oli kenraalieversti Eberhard von Mackensen.

## Aiheesta muualla
Irti tavarasta

**Irti tavarasta** on Kari Ojalan vuonna 2009 ilmestynyt kirja ihmisen suhteesta aineelliseen kuluttamiseen.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Eeva Törmänen: Järkevä kuluttaja vai himoshoppaaja . Tekniikka & talous 5.12.2009.
Pomppukeppi

**Pomppukeppi** eli **hyppykeppi** on pomppimiseen tarkoitettu lelu. Siinä on pystysuoran tangon alapäässä jousi ja astinlauta sekä yläpäässä kahva kiinnipitämistä varten. Pomppukepillä voi tehdä temppuja.

Carl Barksin luoma sarjakuvahahmo Pelle Peloton hyppi ensiesiintymisessään vuonna 1952 pomppukepillä tarinassa *Onnen kantamoinen* (). Nalle Puhin ystävä Tikrun häntä toimii pomppukepin tavoin.

## Lähteet
Faxi (vesiputous)

**Faxi** (myös **Vatnsleysufoss**) on vesiputous Islannissa. Putous sijaitsee Tungufljót-joessa Islannin lounaisosassa. Joki kerää vetensä lukuisten pienten purojen lisäksi Sandvatn-järvestä Langjökull-jäätikön eteläpuolelta.

Faxin yläpuolella sijaitsee lammaskarsina ja vanha kahluupaikka joen yli. Vesiputouksen luona on pysäköintialue. Faxi sijaitsee lähellä Skálholtiin ja Haukadalurin geysiralueelle vievää tietä. Geysireille on matkaa 12 kilometriä ja Reykholtin kylään kahdeksan kilometriä.

## Katso myös

* Luettelo Islannin vesiputouksista

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia ja videoita Faxista
Enevaldus Svenonius

**Enevaldus Svenonius** (käytti opiskeluaikanaan sukunimeä **Pontanus**; 24. joulukuuta 1617 Annerstad, Småland – 18. huhtikuuta 1688 Turku) oli Turun akatemian teologisen tiedekunnan primarius eli ensimmäinen professori vuosina 1664–1688. Hänen toimintansa pakotti Turun piispan Terseruksen eroamaan virastaan vuonna 1664.

Svenonius oli kotoisin Ruotsin Smålandista. Hän siirtyi Suomeen Turun akatemian perustamisen jälkeen vuonna 1640 yhdessä Växjön katedraalikoulun rehtorin Mikael Wexioniuksen kanssa, joka toimi akatemiassa hänen professorinaan. Svenonius myös nai Wexioniuksen tyttären Susannan vuonna 1657. Svenoniuksesta tuli Turussa piispa Isaacus Rothoviuksen suosikki ja tämän lasten kotiopettaja.

Kolmikymmenvuotinen sota oli taittanut aiemmin vuolaan opiskelijavirran Wittenbergin yliopistoon, ja Svevonius oli ainoa merkittävä sodanjälkeinen ruotsalaisteologi, joka haki oppinsa sieltä. Terseruksen 1662 julkaistu katekismus sisälsi muiden kristillisten kirkkokuntien oppeja hyväksyviä piirteitä, ja tätä käsitystä vastaan Svenonius hyökkäsi voimallisesti. Kun Terserus joutui näkemyksineen tappiolle vuoden 1664 valtiopäivillä, hänen oli erottava toimestaan Turussa. Palkkioksi Terserusta vastaan käymästään taistelusta Svenonius sai vuonna 1664 ensimmäisen professorin viran, ja sankarin sädekehä toi hänelle Turussa loppuelämäksi määräävän teologisen vallan.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Karbaryyli

**Karbaryyli** on karbamaatteihin kuuluva yhdiste, jota käytetään hyönteistorjunta-aineena. Ainetta myy Bayer kauppanimellä **Sevin**. Karbaryyli on palavaa, hajutonta, ja puhtaana valkoista kiteistä kiinteää ainetta.

Karbaryyli on antikoliiniesteraasi eli se estää koliiniesteraasien toiminnan, jolloin asetyylikoliini ei hajoa hermostossa ja kolinerginen järjestelmä yliaktivoituu. Karbaryyli on nisäkkäille suhteellisen vaaratonta, LD<sub>50</sub> on 850&nbsp;mg/kg.

Karbaryylin kemiallinen kaava on C12H11NO2, moolimassa 201,221 g/mol ja CAS-numero 63-25-2. Karbaryylista käytetään myös nimiä *1-naftalenolimetyylikarbamaatti*, *1-naftyylimetyylikarbamaatti*, *metyylikarbamihappo-1-naftyyliesteri* ja *1-naftalenyylimetyylikarbamaatti*. Karbaryylin sulamispiste on 142&nbsp;°C, kiehumispiste 315&nbsp;°C, tiheys 1,2&nbsp;g/cm3, liukoisuus veteen 30&nbsp;°C:ssa 0,004–0,012 g/100&nbsp;ml ja leimahduspiste 193–202&nbsp;°C.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*PubChem: Carbaryl 
*Toxin, Toxin-Target Database (T3DB): Carbaril 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Carbaryl 
*ChemBlink: Carbaryl
Vanin maanjäristys

**Vanin maanjäristys** tapahtui Turkin itäosassa lähellä Vanin kaupunkia 23. lokakuuta 2011. Suurinta vahinkoa kärsivät Ercişin ja Vanin kaupungit. 432 ihmisen vahvistettiin kuolleen.

## Lähteet
Pensaskanukkaryhmä

**Pensaskanukkaryhmä** eli **pensaskanukka**  (*Cornus alba* -ryhmä eli *Cornus alba* *s.lato* = laajasti rajattu) on puuvartinen, koristekasvina yleinen kanukkalaji tai ryhmälaji.

Pensaskanukka kasvaa leveäksi ja 2–3 metriä korkeaksi pensaaksi. Pensaskanukan haarat ja oksat voivat olla punaisia, keltaisia, ruskeita tai vihreitä. Lehdet ovat ehytlaitaisia, puikeita, vihreitä ja alta sinertäviä. Lehtiasento on vastakkainen. Kukintona on 3–5 senttimetriä leveä huiskilo, joka koostuu pienistä kellanvalkoisista kukista. Pensaskanukan hedelmä on valkoinen tai sinertävä luumarja.

Pensaskanukkaa ja siitä jalostettuja lajikkeita on käytetty koristekasvina 1800-luvun lopulta lähtien. Suomessa laji on luokiteltu vieraslajiksi. Se aiheuttaa haittaa muodostamalla suuria kasvustoja ja leviää lintujen kuljettamien marjojen avulla. Viljelykarkulaisena sitä tavataan eniten eteläisessä Suomessa.

## Alalajit ja lajikkeita
Pensaskanukan alalajit:
* idänpensaskanukka (*Cornus alba* subsp. *alba*, syn. *Cornus tatarica*), luonnonvarainen Euroopassa.
* lännenpensaskanukka eli lännenkanukka (*Cornus alba* subsp. *stolonifera*, syn. *Cornus sericea*), luonnonvarainen Pohjois-Amerikassa.

Pensaskanukan lajikkeita:
* *C. alba* ’Argenteomarginata’ – kaistakirjokanukka
* *C. alba* ’Elegantissima’ – laikkukirjokanukka
* *C. alba* ’Gouchaultii’ – keltakirjokanukka
* *C. alba* ’Kesselringii’ – verikanukka
* *C. alba* ’Siberian Pearls’ – helmikanukka
* *C. alba* ’Sibirica’ – korallikanukka
* *C. alba* ’Sibirica Variegata’ – viirukirjokanukka

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Pensaskanukkaryhmä – ''Cornus alba'' -ryhmä
* Suomen Lajitietokeskus: Idänkanukka (''Cornus alba'')
* Kasviatlas 2021: Pensaskanukkaryhmän (''Cornus alba'' -ryhmä) levinneisyys Suomessa.
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Pensaskanukkaryhmä (''Cornus alba'' -ryhmä)
Liuskepaljakkayökkönen

**Liuskepaljakkayökkönen** (*Xestia lyngei*) on pieni, arktisten tunturiseutujen ja tundran yökköslaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU).

## Koko ja ulkonäkö
Liuskepaljakkayökkönen on perusilmeeltään tummanharmaa yökköslaji. Etusiivet ovat melko kapeat, tummanharmaat, keskiosastaan hieman tummemmat ja kauttaaltaan vaalean kehnän peitossa. Vaaleat yökköstäplät erottuvat vain heikosti, ja ulompi poikkiviiru on heikosti sahamainen. Takasiivet ovat vaaleanruskeat, ulospäin tummenevat, ja siiven keskellä on laaja, tumma, puolikuumainen keskitäplä. Ruumis on tukeva. Siipiväli on 26&ndash;32&nbsp;mm.

Tuhkapaljakkayökkönen (*Xestia quieta*) voi olla melko samannäköinen.

## Levinneisyys ja lentoaika
Liuskepaljakkayökköstä tavataan Norjan ja Ruotsin tuntureilta Venäjän tundran ja Jäämeren saarten kautta arktiseen Pohjois-Amerikkaan. Suomessa liuskepaljakkayökkösellä on tunnettu ja joinakin vuosina yksilömäärältään runsaslukuinen esiintymä Kilpisjärvellä, Saanatunturin rinteellä. Lisäksi sitä tavataan Kilpisjärven koillispuolisilta takatuntureilla. Perhoset lentävät heinäkuun alkupuoliskolla.

## Elinympäristö ja elintavat
Liuskepaljakkayökköstä tavataan korkealla tunturipaljakalla, Ruotsissa vasta yli kilometrin korkeudessa, ja laji on sidoksissa tunturialueiden liuskekivikkoihin. Perhoset lentävät päivisin nopeasti lähellä maanpintaa ja vierailevat ahkerasti etenkin tunturikohokin (*Silene acaulis*) kukilla. Häirittynä perhonen lähtee helposti lentoon. Luultavasti perhosen kehitys munasta aikuiseksi kestää ainakin kaksi vuotta.

Suomen uhanalaisarvioinnissa liuskepaljakkayökkönen on luokiteltu vaarantuneeksi, ja se on yksi Suomen kansainvälisistä vastuulajeista.

## Ravintokasvi
Toukka elää erityisesti variksenmarjalla (*Empetrum*), mutta on kasvatuksessa syönyt myös erilaisia heiniä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* lepidoptera.pl
Poppelilaahusvenhokas

**Poppelilaahusvenhokas**, aikaisemmalta nimeltään **poppelilaahusyökkönen**, (*Nycteola asiatica*) on levinneisyydeltään itäinen, jokseenkin vaatimattoman näköinen yöperhoslaji.

## Koko ja ulkonäkö
Sukunsa muiden lajien tapaan poppelilaahusvenhokas on muunteleva perhonen, jonka tunnistaminen voi olla hankalaa. Etusiipien pohjaväri on useimmiten lyijynharmaa, hieman sinertävänsävyinen, mutta tarkka värisävy ja kuvioinnin selkeys vaihtelevat. Siiven poikki kulkevat poikkiviirut ovat kaksinkertaiset ja mutkittelevat, mutta ulompi poikkiviiru erottuu paljon sisempää heikommin. Poikkiviirujen väliin jäävä alue on usein ruskehtava ja enintään hieman tummempi kuin muu siipi. Siiven keskellä on yleensä ruosteenruskea keskitäplä. Aaltoviiru on vaalea, vain heikosti tummalla värillä varjostunut. Etusiiven kärjessä on pieni uloke. Takasiivet ovat hyvin vaaleat ilman kuviointia. Siipiväli on 22&ndash;25&nbsp;mm.

Poppelilaahusyökkösen voi sukulaisistaan sekoittaa yleiseen pajulaahusvenhokkaaseen (*Nycteola degenerana*) sekä harvinaisehkoon tammilaahusvenhokkaaseen (*Nycteola degenerana*). Joskus lajinmääritys saattaa edellyttää perhosen genitaalien tutkimista. Myös muutamat kääriäislajit voivat aiheuttaa sekaannuksia.

## Levinneisyys ja lentoaika
Poppelilaahusyökkösellä on laaja levinneisyysalue, joka ulottuu läntisestä Etelä-Euroopasta Turkin ja Länsi-Aasian poikki Himalajalle ja pohjoisempana Etelä-Venäjän kautta Pohjois-Kiinaan ja Japaniin. Alppien pohjoispuolella sitä tavataan lähinnä vaeltajana tai harhailijana. Suomessa poppelilaahusyökkönen on harhailija, jota on kuitenkin tavattu yhteensä useita satoja yksilöitä. Vaellusluonteen takia vuosittaiset havaintomäärät vaihtelevat paljon. Perhonen on lennossa syys-lokakuussa lennon painottuessa syyskuun keskivaiheille ja loppupuoliskolle. Varsinaisella elinalueellaan poppelilaahusyökkösellä on kaksi sukupolvea. Ensimmäinen kesä-heinäkuussa ja toinen syys-lokakuussa.

## Elinympäristö ja elintavat
Varsinaisella elinalueellaan poppelilaahusyökkönen elää avoimilla, poppeleita ja leppiä kasvavilla alueilla kuten vesistöjen äärellä ja kulttuuriympäristöissä. Pohjois-Euroopassa se on vaeltaja, joten lajin voi tavata hyvinkin monenlaisissa ympäristöissä. Perhoset lentävät illan pimennyttyä muutamien tuntien ajan, mutta vaellustilanteessa usein aamuyölle saakka. Perhoset tulevat sekä valolle että syötille.

Lajin lisääntymisbiologia luonnossa tunnetaan huonosti. Naaras munii noin 100 munaa ryhmittäin tai yksittäin ravintokasvin lehtien ylä- ja alapinnoille. Toukat elävät aluksi pieninä ryhminä ja myöhemmin muutamien yksilöiden yhteisöinä käärittyjen lehtien välissä. Talvehtimisesta on ristiriitaisia tietoja, sillä joidenkin lähteiden mukaan aikuinen perhonen talvehtii, kun toisissa talvehtivaksi vaiheeksi ilmoitetaan muna.

## Ravintokasvi
Toukka syö erilaisten pajujen (*Salix*) ja poppeleiden (*Populus*) lehtiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* koiraan genitaalit 
* Bestimmungshilfe des Lepiforums 
* lepidoptera.pl
Rush (vuoden 2008 televisiosarja)

**Rush** on australialainen poliisi-draamasarja, jonka ensimmäinen jakso nähtiin Australiassa syyskuussa 2008. Sarja sijoittuu Melbourneen, Victoriaan ja keskittyy poliisin taktisen tiimin jäseniin. Suomessa sarjaa on näytetty Yle TV2:ssa sekä Yle Areenassa.

## Juoni
Sarja seuraa maineikkaan *Tactical Response (TR)* -tiimin jäsenien elämää. Sarjan fiktiivinen tiimi perustuu oikeaan Victorian poliisin Critical Incident Response Team -ryhmään, joka on erittäin liikkuva yksikkö ja täyttää operatiivisen aukon yleisvelvollisuuksia hoitavan poliisin sekä SWAT:in kaltaisen Victoria Police Special Operations Group -ryhmän välillä. Sarjan tiimi nähdään vastaamassa väkivaltaisiin tapauksiin, kuten autovarkauksiin, itsemurhiin ja aseellisiin hyökkäyksiin. Rush keskittyy TR-tiimin jäseniin, heidän tiedustelu-upseeriinsa Leon Brozniciin sekä ylitarkastaja Kerry Vincentiin. Sarjassa tutustutaan tiimin työ- ja yksityiselämään.

Suurin osa jaksoista sisältää ainakin yhden pääjuonen sekä yhden tai kaksi sivujuonta joka jakson läpi. Joissakin tapauksissa keskitytään yhteen pääjuoneen ja jäsenten yksityiselämät muodostavat pienempiä sivujuonia, jotka ulottuvat useampaan jaksoon. Yleensä tiimi jaetaan kahdeksi: Yksi tiimi tapausta kohden ja sivujuonessa oleva tiimi tapaa pääjuonessa olevan tiimin jossain vaiheessa jaksoa. Tavallisesti kuuden hengen tiimi jaetaan kahteen ajoneuvoon, jotka tunnetaan nimillä TR01 ja TR02.

Neljännellä tuotantokaudella juonen rakennetta uudistettiin niin, että vain yksi, laajamittainen juoni kulki kaikkien 13 jakson läpi poiketen edellisistä tuotantokausista.

## Tuotanto
Sarjan pilotti, alkuperäiseltä nimeltään *Rapid Response* kuvattiin vuonna 2004 ja se perustui aiempaan *Police Rescue* -sarjan käsikirjoitukseen. Pilotissa esiintyi useita hahmoja ja näyttelijöitä, jotka eivät tulleet takaisin sarjaa varten. Sarja hylättiin alun perin, mutta vuosia myöhemmin otettiin tuotantoon, koska käsikirjoittajien lakko 2007–2008 Yhdysvalloissa vaikutti Ten-kanavan maahantuontisarjoihin.

Josef Berin näyttelemä ylikonstaapeli Dominic "Dom" Wales oli alun perin käsikirjoitettu kuolemaan ensimmäisellä tuotantokaudella, mutta kesken tuotannon Van der Boom pyysi vapautusta roolistaan. Hänen Yhdysvaltojen työviisuminsa oli hyväksytty, mikä vaati muuttamista Yhdysvaltoihin. Tämän johdosta Van der Boomin hahmo kuoli Berin hahmon sijasta. Jolene Anderson liittyi mukaan 16. heinäkuuta 2009 alkaneelle toiselle tuotantokaudelle.

Sarja on kuvattu Australian Victoriassa sekä harvaan asutuilla että suurkaupunkialueilla.

Kolmas kausi alkoi Australiassa 22. heinäkuuta 2010.

Channel Ten -kanavan Rick Maier vahvisti 13-jaksoisen neljännen kauden 12. marraskuuta 2010. Neljännen kauden kuvaukset alkoivat 6. toukokuuta 2011. 

## Näyttelijät ja hahmot

### Erikoisvierailijat

### Vierailevat hahmot

## Katso myös
* Virallinen sivusto 
* 
* YLE:n juttu sarjasta  
*  Rush Yle Areenassa.

## Lähteet
Sallan taistelut (talvisota)

**Sallan taistelut** olivat osa Suomen ja Neuvostoliiton välistä talvisotaa. Puna-armeija oli saanut käskyn edetä Sallan läpi Kemijärvelle ja Sodankylään ja sieltä Rovaniemelle parissa viikossa. Rovaniemeltä hyökkäystä oli tarkoitus jatkaa Tornioon ja katkaista tällä tavalla Suomi kahtia. Suomalaisjoukot onnistuivat kuitenkin pysäyttämään hyökkäyksen Kemijärven itäpuolella.

## Taistelun alkaminen
### Suomi
Sallassa oli vain muutamia suomalaisosastoja neuvostojoukkojen hyökätessä. Erillinen pataljoona 17. (*Er.P 17*), ns. ”Sallan pataljoona” oli mukana luomassa edellytyksiä sissitoiminnalle Sallan suunnalla perustamalla maastoon muona- ja ampumatarvikekätköjä. Pääosa sotatarvikkeista saatiin Suomen rajavartiolaitokselta. Suomalaisjoukot olivat osa Lapin Ryhmää, jota johti kenraalimajuri Kurt Martti Wallenius.

### Neuvostoliitto
Neuvostoliiton hyökkäyksen suoritti 122. divisioona. Myös 88. divisioonaa suunniteltiin käytettävän, mutta se ei loppujen lopuksi osallistunut sotatoimiin sotatarvikkeiden puutteen vuoksi.

## Taistelu
Neuvostoliiton joukkojen hyökkäys pakotti suomalaisjoukot perääntymään aina Kemijoelle asti. Eteneminen joen yli ei kuitenkaan onnistunut suomalaisten sitkeän puolustuksen vuoksi. 13. tammikuuta 1940 Neuvostoliiton 9. armeija käski 122. divisioonan vetäytyä Märkäjärven kylään. Tämän jälkeen ei käyty enää suurempia taisteluita, vaan tilanne muuttui asemasodaksi.
Tunturipoimulehti

**Tunturipoimulehti** (*Alchemilla alpina*) on ruusukasvien heimoon kuuluva tunturikasvi.

## Ulkonäkö ja koko
Tunturipoimulehti kasvaa 10–25 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on koheneva ja silkkikarvainen. Lehtilapa on jakaantunut 5–7 sormeen ja on päältä kalju, alta tiheään karvainen. Tunturipoimulehti eroaa lehden muodossa useista muista poimulehdistä, joiden lehtilapa on enintään piparkakkumaisen matalaliuskainen. Tunturipoimulehden kukinto on tiheä viuhko, pienet kukat ovat mykerömäisinä ryhminä.

## Tunturipoimulehti Suomessa
Suomessa kasvia tavataan yleisenä vain Enontekiön pohjoisosassa, harvinaisena paikoin muualla Pohjois-Lapissa, satunnaisena se on tavattu Kainuussa. Tunturipoimulehden kasvupaikkoja ovat tuntureiden tuoreet niityt, tunturikankaat ynnä muut.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Tunturipoimulehti (''Alchemilla alpina'')
* ITIS: ''Alchemilla alpina'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Alchemilla alpina''
Rämevenhokas

**Rämevenhokas** (*Nola aerugula*) on yleinen soiden perhoslaji. Vanhassa kirjallisuudessa se tunnetaan valkeakyhmyisenä allaskehrääjänä.

## Koko ja ulkonäkö
Rämevenhokkaan ulkonäkö vaihtelee, ja sen tunnistaminen voi olla hankalaa. Etusiivet ovat leveyteensä nähden lyhyet. Siipien pohjaväri on kirkkaan valkoinen, mutta suurelta osin ruskealla varjostunut, ja etusiiven poikki kulkee kaksi tummaa ja leveää poikkijuovaa. Poikkijuovien ulkopuolella siipi on vaaleimmillaan. Siiven kärki on tummempi, ja siinä erottuu heikosti vaalea aaltoviiru. Siiven päällä olevat suomutupsut ovat mustat, mutta sivuiltaan valkoiset. Takasiivet ovat vaaleat tai vaaleanharmaat ja tummuvat ulospäin ja etureunaa kohti. Osa yksilöistä on hyvin vaaleita, ja niiden kuviointia voi olla vaikea erottaa. Siipiväli on 15&ndash;18&nbsp;mm.

## Levinneisyys ja lentoaika
Lajin levinneisyys ulottuu Pohjois-Espanjasta ja Britteinsaarilta suureen osaan Keski- ja Pohjois-Eurooppaa. Etelämpää se puuttuu suurilta alueilta. Idässä lajia tavataan Venäjän kaukoitään ja Japaniin asti. Suomessa rämevenhokasta tavataan yleisenä, joskin harvalukuisena koko maan etelä ja keskiosissa pohjoisimpien havaintojen ollessa Kokkola-Kajaani-linjalta. Se lentää yhtenä sukupolvena heinäkuun alusta elokuulle. Lennon huippu on heinäkuun puolivälissä.

## Elinympäristö ja elintavat
Nimensä mukaisesti rämevenhokas elää ennen kaikkea soilla, mutta etenkin Etelä-Ruotsissa ja Tanskassa populaatioita löytyy hiekkaisilta, matalakasvustoisilta merenrannoilta. Suomessa lajin tiedetään elävän myös kosteissa koivikoissa. Päivisin perhoset piilottelevat kasvillisuuden joukossa ja aloittavat lentonsa heti auringon laskettua. Koiraat lentävät etsimässä naaraita matalalla kasvillisuuden joukossa, ja naaraan ympärille voi kertyä useiden koiraiden muodostama parvi. Molemmat sukupuolet tulevat valolle.

Naaras tuottaa vain vähän munia, luultavasti ei enempää kuin 50. Toukka viettää aikansa lähinnä lehtien alapinnoilla ja kasvaa hyvin hitaasti ennen siirtymistään talvilevolle. Se on täysikasvuinen seuraavan vuoden kesäkuussa ja koteloituu karikkeen joukkoon, heimolle tyypillisen, kovan, pientä venettä muistuttavan kotelokopan sisään.

## Ravintokasvi
Ravintokasvitiedot perustuvat pääasiassa kasvatettuihin toukkiin. Niiden tiedetään syövän ainakin koivuja, lakkaa ja mustikkaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa
Konsilienssi (kirja)

**Konsilienssi** (, suomalainen kansialanimeke: *Tiedon yhtenäisyys*) on vuonna 1998 ilmestynyt Edward O. Wilsonin kirja konsilienssi-sanalla kuvatusta käsityksestä tiedon ykseydestä. Teoksen on suomentanut Kimmo Pietiläinen ja julkaissut suomeksi Terra Cognita vuonna 2001.

## Aiheesta muualla
* All for one, one for all: A conversation with Edward O. Wilson. *The Atlantic* Monthely 18.3.1998. 
* Charles Gillispie: A Noble, Unifying Vision, Grandly Expressed. American Scientist May-June 1998. 
* Jerry Fodor: Look! *London Review of Books* 29.10.1998. 
* Michael Ruse: Review of E.O. Wilson's ”Consilience”. *Metanexus* 16.3.1999. 
* Daniel J. Kevles: The New Enlightenment. *The New York Times* 26.5.1998. 
* Laura Wells: Consilience Revisited. *Electronic Book Review* 30.12.1999. 
* Kenan Malik: Consilience. Independent on Sunday 30.8.1998. 
* Timo Tammi: Taloustiede – silta luonnontieteiden ja yhteiskuntatieteiden välillä? *Tieteessä tapahtuu* 4/2001.
* Osmo Tammisalo: Unelma tiedon ykseydestä. *Helsingin Sanomat* 15.12.2001. (Internet Archive)
* Osmo Tammisalo: Kaikki tieteet yhtykää! *Yliopisto* 3/2002.
* Anto Leikola: Matkalla yhtenäiseen tietoon? *Tieteessä tapahtuu* 3/2002.
* Maria Korteila: Poikkitieteellisyyden piplia. *Tekniikka & Talous* 15.1.2003.
Yhdystie 3023

**Yhdystie 3023** on noin yhden kilometrin pituinen tie Lempäälässä. Se kulkee seututieltä 190 valtateiden 3 ja 9 eritasoliittymään. Tie koostuu pääosin Helsinki–Tampere-moottoritien rampin jatkeesta, joka on seututien 190 kanssa osa vanhaa valtatien 9 linjausta.
## Lähteet
Leppävenhokas

**Leppävenhokas** (*Nola confusalis*) on kevään pieni ja harvinaisehko yöperhoslaji.

## Koko ja ulkonäkö
Leppävenhokas on pieni ja harmaa perhonen. Etusiivet ovat vaaleanharmaat, ja niiden poikki kulkee kaksi voimakkaasti kaartuvaa, tummaa poikkiviirua. Näistä ulompi on siiven keskiosan puolelta voimakkaasti mutkitteleva. Siiven kärkiosa on tummemman harmaa, ja siinä on vaalea aaltoviiru. Etureunassa on kolme selvää, mustansävyistä täplää. Takasiivet ovat tasaisen vaaleanharmaat. Siipiväli on 18&ndash;20&nbsp;mm.

Samannäköinen laji on etenkin tammivenhokas (*Meganola strigula*), mutta myös muutamat sammalkoisalajit.

## Levinneisyys ja lentoaika
Leppävenhokas on levinnyt laajalle, ja sitä tavataan Länsi-Euroopasta Keski- ja Etelä-Euroopan poikki Etelä-Skandinaviaan, Baltiaan ja Venäjän poikki Japaniin. Suomessa sitä tavataan etelä- ja keskiosissa suunnilleen Pori–Kuopio-linjalle. Perhonen lentää toukokuun alkupuolelta kesäkuulle.

## Elinympäristö ja elintavat
Leppävenhokas on lehtimetsälaji, joka viihtyy erityisesti jalopuumetsissä, mutta myös metsänreunoilla, hakamailla ja puistoissa. Sitä tavataan harvoin varsinaisen elinympäristön ulkopuolella. Päivisin perhoset lepäävät puiden rungoilla, joilta ne on suhteellisen helppoa havaita. Lento aikaa illan hämärtyessä ja kestää muutaman tunnin. Koiraat tulevat helposti valojen luokse, naaraat harvemmin.

Naaras tuottaa korkeintaan 50 munaa, jotka se asettaa enimmäkseen puiden latvustoihin, yksitellen lehtien alapinnoille lehtiruodin viereen. Toukat kuoriutuvat kolmisen viikkoa myöhemmin ja elävät yksinään. Ne ovat täysikasvuisia elokuussa ja koteloituvat kovan, veneenmuotoisen ja kasviroskilla naamioidun kotelokopan sisään. Leppävenhokas on Pohjoismaiden ainoa kotelovaiheessa talvehtiva venhokaslaji.

## Ravintokasvi
Toukka elää lehtipuilla, erityisesti tammella (*Quercus*) ja lepillä (*Alnus*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Leppävenhokas (''Nola confusalis'')
*Suomen perhostutkijain seura: Leppävenhokas (''Nola confusalis'') 
*toukka 
*Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
*Pherobase: Semiochemicals of Nola confusalis
Black Friday (mixtape)

**Black Friday** on hip-hop artisti Lil’ Kimin kolmas mixtape. Se julkaistiin 14. helmikuuta 2011. Mixtapella dissataan Nicki Minajia.

## Arvostelut
Vibe-lehti antoi mixtapelle vain 1/2 tähteä. Slant Magazine antoi sille 0 tähteä.
Nicki Minajin dissaamista pidettiin järjettömänä.

## Kappaleet
# Intro
# Pissin’ on ’Em
# Champagne Poppin’
# Hustle Hard
# M.O.E.
# Killin’ ’Em
# 6 Foot Tall
# Clap, Clap (feat. I.R.S.)
# Kimmy Girl
# Gimme Brain
# Cheating
# Exclusive Radio Interview
# Grindin’ Makin’ Money (feat. Birdman & Nicki Minaj)
# Racks
# Pussy Callin’ (feat. Lil Boosie)
# Black Friday
# Faded
# IRS Freeestyle
# Lights, Camera, Action
# Buy U Music

## Lähteet
Rick Tabaracci

**Richard Stephen ”Rick” Tabaracci** (s. 2. tammikuuta 1969 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkomaalivahti.

Tabaracci varattiin vuoden  26. pelaajana. Varaajana oli Pittsburgh Penguins. Tabaracci pelasi myös Winnipeg Jetsissä, Washington Capitalsissa, Calgary Flamesissa, Tampa Bay Lightningissa, Atlanta Thrashersissa ja Colorado Avalanchessa. Tabaracci pelasi 286 ottelua NHL:ssä vuosien 1989 ja 1999 välillä. Vuonna 2000, kun Columbus Blue Jackets ja Minnesota Wild liittyivät NHL:ään, ne saivat  pelaajia muista joukkueista. Tabaracci oli koko tilaisuuden ensimmäinen varattu pelaaja, mutta hän ei kuitenkaan pelannut enää yhtään NHL-ottelua, vaan siirtyi IHL-joukkue Utah Grizzliesiin, jossa lopetti uransa.

Tabaracci edusti Kanadaa kolmessa arvoturnauksessa.

## Lähteet
Airlink

**Airlink** on suomalainen virtuaalilentoyhtiö.

Airlink on markkinoinut lentoja Savonlinnan lentoaseman ja Helsinki-Vantaan lentoaseman välillä vuodesta 2015 alkaen. Reittiä on operoinut unkarilainen Budapest Aircraft Service.

Vuosina 2011–2012 Airlink vastasi Tampereen ja Oulun lentoaseman välisten lentojen markkinoinnista. Reittiä operoi virolainen Avies.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Airlink
Georg Nordblad

**Georg Julius Wilhelm "Oje" Nordblad** (24. elokuuta 1894 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta – 15. elokuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen ampuja.

Nordblad kuului Suomen haulikkoammunnan olympiapronssia Pariisissa 1924 voittaneeseen kuusihenkiseen joukkueeseen. Nordblad ei sijoittunut neljän parhaan suomalaisen joukkoon tuossa kilpailussa, joten hänen tulostaan ei laskettu mukaan Suomen joukkueen tulokseen. Lähteestä riippuen Nordbald on joko luettu mitalistiksi tai ei. Haulikon yksilökilpailussa Nordblad sijoittui Pariisissa jaetulle 24. tilalle.

## Lähteet
* Georg Nordblad Biography and Olympic Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Sysipensasyökkönen

**Sysipensasyökkönen** (*Amphipyra livida*) on melko kookas, euraasialainen yöperhoslaji.

## Koko ja ulkonäkö
Sysipensasyökkönen on varsin helposti tunnistettava, kookas, hyvin tumma yöperhoslaji. Etusiivet ovat tasaväriset, kuviottomat ja vaihtelevat väriltään mustanruskeasta mustaan. Siiven pinnassa on sinimusta kiilto. Takasiivet ovat voimakkaan kuparinruskeat, vain etureunastaan ja ulkosyrjästä hieman tummentuneet. Siipiväli on 38–48 millimetriä.

## Levinneisyys ja lentoaika
Levinneisyysalue ulottuu Keski-Euroopasta Keski-Aasian poikki Kiinaan, Koreaan ja Japaniin. Sysipensasyökkönen on Suomessa erittäin harvinainen harhailija, jonka yksilöitä on tavattu vain muutama. Ensimmäisen kerran se tavattiin Suomessa Kotkasta vuonna 1991.

## Elinympäristö ja elintavat
Laji elää valoisissa lehtimetsissä sekä puistoissa. Perhoset lentävät hämärän laskeuduttua ja tulevat hyvin sekä valolle että syötille. Toukka koteloituu maahan, kotelokopan sisään. Muna talvehtii.

## Ravintokasvi
Toukka syö muun muassa voikukkia (*Taraxacum*) ja ukonkeltanoita (*Hieracium*).

## Lähteet
Apinasta ihmiseksi

**Apinasta ihmiseksi** on Juha Valsteen vuonna 2004 ilmestynyt kirja ihmisen evoluutiosta. Teoksen kustansi WSOY.

## Katso myös
**[[Ihmislajin synty]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Anto Leikola: Yhtä suurta perhettä. Helsingin Sanomat 19.10.2004.
* Osmo Tammisalo: Hieno päivitys fossiililöydöistä . Tieteessä tapahtuu 8/2004. (PDF)
Puolikuupoimulehti

**Puolikuupoimulehti** (*Alchemilla semilunaris*) on ruusukasvien heimoon kuuluva monivuotinen, itäeurooppalainen ruohokasvi.

## Ulkonäkö ja koko
Puolikuupoimulehti kasvaa noin 30 senttimetriä korkeaksi. Ulkonäöltään se muistuttaa paljon hakamaapoimulehteä (*Alchemilla subcrenata*), suppilopoimulehteä (*Alchemilla cymatophylla*) ja seitsenkulmapoimulehteä (*Alchemilla heptagona*). Eroja löytyy karvatuntomerkeistä ja lehtilavan muodosta. Puolikuupoimulehden lehden liuskat ovat puolipyöreitä.

## Puolikuupoimulehti Suomessa
Suomessa kasvia tavataan harvinaisena sotatulokkaana lähes ainoastaan itärajalla. Puolikuupoimulehden löytöpaikkoja on Suomussalmella, Kuhmossa, Ilomantsissa, Kotkassa ja Helsingissä. Sen kasvupaikkoja ovat niityt ja tienpientareet.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Puolikuupoimulehti – ''Alchemilla semilunaris''
Kim Il-sungin patsas (Pjongjang)

**Kim Il-sungin patsas** on Pohjois-Korean  "Suuren johtajan" Kim Il-sungin kunniaksi pystytetty pronssinen näköispatsas maan pääkaupungin Pjongjangin keskustassa. Aivan sen vieressä sijaitsee myöhemmin lisätty Kim Jong-ilin patsas.

Kim Il-sungin patsas valmistui vuonna 1972 ja se on 20 metriä korkea. Massiivisen pronssiveistoksen oikealla ja vasemmalla puolella on lippua heiluttavia sotilaita esittävät veistokset. Lippujen pituus on 50 metriä ja korkeus enintään 22,80 metriä. Kim Il-sungin ja Kim Jong-ilin patsaiden taustalla on Korean vallankumouksen museo, joka avattiin myös vuonna 1972. Sen julkisivu on 70 metriä pitkä ja rakennuksen seinään on tehty 12,85 metriä korkea mosaiikki.

13. huhtikuuta 2012 paljastettiin Kim Jong-iliä kuvaava patsas, joka on rakennettu Kim Il-sungin patsaan viereen. Kim Jong-ilin patsas on massiivinen pronssinen veistos, joka on melkein samankokoinen kuin Kim Il-sungin patsas. Veistos on rakennettu Kim Jong-ilin muistolle.

## Lähteet