open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antigonidien hallitsijasuku

**Antigonidien hallitsijasuku** () oli makedonialainen kuningassuku, jonka perusti Aleksanteri Suuren kenraali Antigonos Monofthalmos. Antigonos hallitsi aluksi Vähässä-Aasiassa, mutta muut niin kutsutut diadokit kukistivat hänet Ipsoksen taistelussa vuonna 301 eaa. Antigonoksen poika Demetrios I Poliorketes selvisi taistelusta elossa. Hän sai vallattua Makedonian muutamaa vuotta myöhemmin. Demetrios syöstiin kuitenkin vallasta ja hän kuoli vankilassa. Sekavahkon kauden jälkeen kuninkaaksi nousi Demetrioksen poika Antigonos II Gonatas. 

Hallitsijasuku sai loppunsa Pydnan taistelussa vuonna 168 eaa. jonka jälkeen roomalaiset jakoivat Makedonian neljään autonomiseen tasavaltaan.

## Antigonidien hallitsijasuvun jäsenet

* Antigonos I Monofthalmos
* Demetrios I Poliorketes (kuninkaana 294–287 eaa.)
* Antigonos II Gonatas (276–239 eaa.)
* Demetrios II (239–229 eaa.)
* Antigonos III Doson (229–221 eaa.)
* Filippos V (221–179 eaa.)
* Perseus (179–168 eaa.)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Akrobatia

**Akrobatia** on taituruus- ja sirkusvoimistelua.

Akrobatia voidaan luokitella esimerkiksi tasapaino-, voima-, notkeus-, pari- ja ryhmäakrobatiaan. Tasapainoakrobatiaa tehdään sekä jaloilla että käsillä, usein erilaisten välineiden päällä, esimerkiksi rola bolalla tai yksipyöräisellä. Yleensä on kyse käsinseisonnasta. Toisinaan tasapainoillaan joitakin esineitä, mikä on kuitenkin lähempänä jongleerausta.

Niin kutsuttu permantoakrobatia on samantapaista kuin telinevoimistelussa. Siihen kuuluu muun muassa kärrynpyöriä, puolivoltteja ja kokovoltteja. Joskus voltteja tehdään myös erilaisilta välineiltä, esimerkiksi vippilaudalta tai keinusta.

Ryhmäakrobatia sisältää erilaisia ihmispyramideja ja heittoakrobatiaa, jolloin osa ryhmästä heittää ilmaan yhtä (kuten monet cheerleaderit). Pariakrobatiassa kaksi ihmistä tekee yhdessä erilaisia temppuja. Akrobatian huiput ovat perinteisesti tulleet Kiinasta ja Venäjältä.

## Kirjallisuutta
*Markku Aulanko & Kari Nieminen: *Sirkustaitojen käsikirja*, Otava 1989.

## Aiheesta muualla
Aitolian liitto

**Aitolian liitto** oli liitto, johon kuului antiikin kreikkalaisia kaupunkeja etupäässä Aitoliasta ja muualta Korintinlahden pohjoispuolelta. Liitto otti haltuunsa Delfoin vuonna 290 eaa. ja puolusti sitä galleja vastaan vuonna 279 eaa. Liiton suurimpia vastustajia oli Akhaian liitto.

Aitolian liitto vastusti Makedonian kuningasta Filippos V:tä ja osallistui vuonna 197 eaa. Kynoskefalain taisteluun roomalaisten puolella. Aitolialaiset vastustivat kuitenkin Rooman laajenemisyrityksiä Kreikassa ja liittoutuivat Syyrian Antiokhos III:n kanssa. Liitto menetti merkityksensä sen jälkeen kun roomalaiset kukistivat Antiokhoksen vuonna 189 eaa.
Perseus (Makedonia)

**Perseus** (noin 212–166 eaa.) oli Makedonian kuningas vuosina 179–168 eaa. Hänen isänsä oli Filippos V ja hän kuului Antigonidien hallitsijasukuun. Perseuksesta tuli Makedonian viimeinen kuningas. Roomalaisten kukistettua hänet Makedonia jaettiin neljään autonomiseen tasavaltaan ja sittemmin siitä tehtiin Rooman provinssi.

Vuonna 179 eaa. Filippos V kuoli ja Perseuksesta tuli kuningas. Filippoksella oli ollut toinenkin poika, roomalaismielinen Demetrios. Demetrios oli kunnostautunut ollessaan lähettiläänä Roomassa. Mustasukkainen Perseus sai isänsä luulemaan, että Demetrios aikoi kaapata vallan, ja Filippos antoi myrkyttää poikansa. 

Noustuaan valtaistuimelle Perseus solmi uudestaan liiton Rooman kanssa. Roomassa hänen muut tekonsa aiheuttivat huolta. Perseus sekaantui Kreikan politiikkaan. Tämä sai Pergamonin kuninkaan Eumenes II:n lietsomaan Roomaa sotaan Makedoniaa vastaan.

Kolmas makedonialaissota (171 eaa. – 168 eaa.) alkoi lupaavasti makedonialaisten voitolla Kallinikoksen taistelussa. Sota kuitenkin jatkui kummankaan osapuolen saamatta voittoa. Lopulta Aemilius Paullus otti Rooman joukot johtoonsa ja murskasi makedonialaiset Pydnan taistelussa 22. kesäkuuta 168 eaa. Perseus vietiin vankina Roomaan jossa hän myöhemmin kuoli. Roomalaiset jakoivat aluksi Makedonian neljään "tasavaltaan".

Vuonna 150 eaa. alkoi Neljäs makedonialaissota siitä, kun eräs Andriskos väitti olevansa Perseuksen poika ja julistautui kuninkaaksi nimellä Filippos VI. Hänen kukistamisensa jälkeen Makedoniasta tehtiin Rooman provinssi.
Suomen vuoden jalkapalloilija

**Suomen vuoden jalkapalloilija** on ansioituneimmalle suomalaiselle jalkapalloilijalle jaettava tunnustus. 

Samannimisiä palkintoja on kaksi. Toista jakaa Urheilutoimittajain liitto ja toista Suomen Palloliitto. Urheilutoimittajain liitto on jakanut palkintoa vuodesta 1947 lähtien Vuoden urheilija -palkinnon yhteydessä. Suomen Palloliitto on jakanut omaa palkintoaan vuodesta 1953 lähtien. Palloliitto siirtyi palkinnossaan niin sanotusti eurooppalaiseen rytmiin vuonna 2016, mikä tarkoittaa, että palkinto jaetaan jo kesällä edeltävän syys–kevätkauden osalta.

Eniten tunnustuksia ovat saaneet Sami Hyypiä ja Jari Litmanen. Hyypiä valittiin vuoden jalkapalloilijaksi toimittajien ja Palloliiton kesken yhteensä 18 ja Litmanen 17 kertaa. Vuoden urheilijaksi on valittu neljä jalkapalloilijaa, Litmanen vuonna 1995, Hyypiä vuonna 2001, Teemu Pukki vuonna 2019 ja Lukas Hradecký vuonna 2020.

## Voittajat

### Eniten voittoja
#### Urheilutoimittajain liitto

#### Suomen Palloliitto

## Katso myös
* Vuoden naispelaaja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Palkinto RSSSF:n sivustolla
Okra

**Okra** eli **vihannesokra** (*Abelmoschus esculentus*) on malvakasvilaji, jolla on hieman palkohernettä tai palkopapua muistuttava vihreä kotahedelmä. Se on peräisin tropiikin alueelta, luultavasti Afrikasta tai Aasiasta. Okra levisi orjien mukana ensin uudelle mantereelle, jossa sillä on edelleen vankka jalansija sekä kreolilaisessa että cajun-keittiössä.

Okra kasvaa noin 1,8 metriä korkeaksi. Sen kukat ovat keltaisia, mutta keskusta on punainen. Okra vaatii pitkän ja kuuman kesän menestyäkseen, joten Suomessa sitä ei voi viljellä.

Okran hedelmässä on pieniä siemeniä ja tärkkelyspitoista kasvilimaa. Keitettäessä okralima saostaa pataruoat perunajauhojen tapaan.

Okra kuuluu magnesiumpitoisimpiin vihanneksiin.

## Lähteet
* Botanica. The illustrated A – Z of over 10,000 garden plants. 1999, Könemann, Cologne.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Okra (vihannesokra) – ''Abelmoschus esculentus''
* ITIS: ''Abelmoschus esculentus'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Abelmoschus esculentus'' 
* Flora of China: ''Abelmoschus esculentus'' 
* Protabase: ''Abelmoschus esculentus''  
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: ''Abelmoschus esculentus''
Boris III

**Boris III**, Bulgarian tsaari, (30. tammikuuta 1894 – 28. elokuuta 1943) nousi valtaistuimelle isänsä Ferdinand I:n eron jälkeen 1918 Bulgarian hävittyä ensimmäissä maailmansodassa.

## Alkuvaikeuksia
Bulgarian tappio ensimmäisessä maailmansodassa oli jo toinen viiden vuoden sisään, sillä myös toinen Balkanin sota päättyi Bulgarian häviöön. Maa joutui luovuttamaan alueita naapureilleen ja maksamaan sotakorvaukset, jotka uhkasivat taloutta ja poliittista vakautta. Syntyi kaksi liikettä, agraariliitto ja kommunistipuolue, jotka vaativat monarkian lopettamista.

Maan pääministeriksi nousi Boriksen kruunausvuonna agraariliiton Aleksandăr Stambolijski. Huolimatta maan maatalousvaltaisuudesta hän sai vastaansa keskiluokan ja armeijan vihan. Armeija teki vallankaappauksen 1923. Kreikka julisti Bulgarialle sodan 1925. Vaikka Kansainliitto välitti maiden välille rauhan, jatkui sekasorto vuoteen 1934 asti, jolloin Boris auttoi armeijaa perustamaan diktatuurin. Seuraavan vuonna hän otti itse vallan, ja hallitsi itsevaltiaana monarkkina.

## Avioliitto ja jälkeläiset
Boris nai Savoijin prinsessa Giovannan (1907–2000), Italian kuningas Viktor Emanuel III:n ja kuningatar Elenan tyttären lokakuussa 1930 Assisissa ja ortodoksisessa seremoniassa Sofiassa. 

Liitosta syntyi tytär Marie-Louise tammikuussa 1933 ja kruununperillinen, poika Simeon 16. kesäkuuta 1937.

## Saksalaismielisyys murenee
Toisen maailmansodan alussa mielipide oli saksalaismyönteinen, koska Saksa pakotti Romanian luovuttamaan Dobrudzhan maakunnan eteläosan takaisin Bulgarialle. Vuonna 1941 Boris liittoutui akselivaltojen kanssa ja liittyi sotaan Kreikkaa ja Jugoslaviaa vastaan saadakseen takaisin niille menetetyt alueet. Boris kieltäytyi kuitenkin yhteistyöstä kahdessa asiassa: alkuvuodesta 1943 saksalaiset pyysivät Bulgarian 50&nbsp;000 juutalaisen lähettämistä Puolaan. Bulgaria ei myöskään suostunut julistamaan sotaa Neuvostoliitolle, etenkin kun sota oli kääntymässä Saksaa vastaan.

Elokuussa 1943 Adolf Hitler kutsui Borisin tapaamiseen Berliiniin. Hän suostui symboliseen sodanjulistukseen Yhdistyneelle kuningaskunnalle ja Yhdysvalloille. Tämä kuitenkin kostautui, kun Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimat ja Yhdysvaltain ilmavoimat pommittivat Sofiaa raskaasti 1943–1944.

## Kuolema
Boris kuoli pian palattuaan Berliinistä sydänkohtaukseen retkeillessään Rilavuorella. Kuninkaaksi nousi kuusivuotias Simeon II. 

Boris haudattiin Rilan luostariin. Kun kommunistit nousivat valtaan 1944 ruumis kaivettiin haudasta ja haudattiin salaa Vranan palatsin pihamaalle. Kommunistivallan päättymisen jälkeisissä etsinnöissä löydettiin sydän, joka palautettiin Rilan luostariin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
FDDI

**FDDI** () on optisiin siirtoyhteyksiin perustuva verkko (siirtotienä valokuitu). FDDI-protokolla perustuu Token Bussiin, joka on kuin väylämainen Token Ring, ja sen perinteinen nopeus on 100 Mbit/s. FDDI on loogisesti kandennettu rengas, mutta fyysinen topologia on tähtimäinen.

FDDI:n etuina ovat suuri kaistanleveys, pieni vaimennus sekä suoja sähkömagneettisia häiriöitä vastaan.  Pääasiassa sitä käytetään runkoverkkoratkaisuna, mutta se suunniteltiin kytkettäväksi suoraan työasemiin.

Ensimmäiset julkiset FDDI-kaupunkiverkot rakennettiin Suomessa 1990-luvun alussa. FDDI-verkot nykyaikaistetaan yleensä vaihtamalla ne Gigabit Ethernet -verkoiksi.

## Katso myös
*CDDI
Matt Groening

**Matthew Abram "Matt" Groening** (s. 15. helmikuuta 1954 Portland, Oregon, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, käsikirjoittaja ja televisiotuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten *[[Simpsonit]]*-televisiosarjan isänä, sillä hän on luonut sarjan päähahmot, Simpsonin perheen. Ennen työtään *Simpsoneissa* Groening piirsi sarjakuvia *[[Elämä on helvettiä]]* ja *[[Akbar ja Jeff]]*. 

Groening valmistui Evergreen State Collegesta 1977 23-vuotiaana ja aloitti uransa kirjoittajana, minkä jälkeen siirtyi sarjakuvan pariin. Hän käsikirjoitti yksin vuosina 1987–1989 tuotetut ''Simpsonit''-lyhytfimit, joita esitettiin *[[Tracey Ullman Show]]* -sarjan yhteydessä, ja kehitteli niiden pohjalta nykyisen *Simpsonit*-sarjan yhdessä James L. Brooksin ja Sam Simonin kanssa. He toimivat yhdessä sarjan ensimmäisinä vastaavina tuottajina (*showrunner*) 1. ja 2. tuotantokaudella, minkä lisäksi Groening käsikirjoitti sarjaan muutaman varhaisen jakson. Hän on yhä mukana sarjan tuotannossa, mutta ei enää käsikirjoita siihen sisältöä. *Simpsonien* jälkeen Groening on kehittänyt televisioon animaatiosarjan *[[Futurama]]* ja Netflixiin sarjan *[[Disenchantment]]*.

Groening nimesi *Simpsonien* hahmot perheenjäsentensä mukaan. Hänen isänsä oli amerikansaksalainen  Homer Philip Groening (1919–1996) (s. Main Centre, Saskatchewan, Kanada, ja kasvatettu mennoniittaperheessä) ja hänen äitinsä oli amerikannorjalainen Margaret Ruth (o.s. Wiggum). Lisa ja Maggie ovat hänen sisarustensa nimiä. Bartin nimi sen sijaan on anagrammi sanasta *brat*, kakara.

Groening ja Deborah Caplan menivät naimisiin 1986. Heillä on kaksi poikaa, Homer ja Abe. Groening ja Deborah erosivat 13 vuoden naimisissa olon jälkeen vuonna 1999. Nykyisen vaimonsa Agustina Picasson kanssa Groeningilla on seitsemän lasta. 

## Palkinnot
Groening on ollut 26 kertaa ehdokkaana Emmy-palkinnon saajaksi ja saanut niitä yksitoista, joista kymmenen tuli *Simpsoneille*, yksi *Futuramalle*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Günter Verheugen

**Günter Verheugen** (s. 28. huhtikuuta 1944 Bad Kreuznach, Rheinland-Pfalz) on saksalainen Euroopan unionin komission entinen varapuheenjohtaja ja entinen komissaari, jonka vastuualueena oli ensin unionin laajentuminen ja myöhemmin yritys- ja teollisuustoiminta.

Hän on toiminut ennen yhteiskunnallista uraansa Neue Rhein-Neue Ruhr-Zeitung -lehdessä ja opiskellut Kölnin yliopistossa ja Bonnin yliopistoissa historiaa, sosiologiaa ja valtio-oppia.

Luotuaan uran liberaalina, vapaana demokraattina FDP:ssä liittyi hän sosiaalidemokraatteihin SPD:hen ja tuli valituksi 1983 liittopäiville, ulkoasiainvaliokuntaan. Vuosina 1987–1989 hän toimi Saksan sosiaalidemokraattien pää-äänenkannattajan, Vorwärtzin, päätoimittajana. Hän toimi ulkoministeriön Eurooppa-ministerinä syksystä 1998 syyskuuhun 1999.

Syyskuussa 1999 Verheugenista tuli Prodin komission jäsen vastuualueenaan laajentuminen. Hänen kaudellaan unioni sai kymmenen uutta jäsenmaata. Vuonna 2004 hänestä tuli Barroson komission yritys- ja teollisuustoiminnan komissaari, jona hän toimi vuoteen 2010.  

Verheugen on antanut Baltian asemaa Neuvostoliitossa käsitteleviä lausuntoja, mihin Venäjän ulkoasiainministeriö on reagoinut toteamalla, ettei Neuvostoliitolla ole anteeksipyydettävää Latvian, Liettuan ja Viron liittymisestä Neuvostoliittoon ja että Venäjä on jo pahoitellut aikaisemmin tapahtunutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen kotisivu 
*SPD - Sozialdemokratische Partei Deutschlands
Itä-Pakila

**Itä-Pakila** () on Pakilan kaupunginosan osa-alue Pohjois-Helsingissä. Omakoti- ja rivitalovaltaisella osa-alueella oli vuonna 2024 noin 3&nbsp;300 asukasta ja vuonna 2022 noin 700 työpaikkaa.

## Aluejako

**Itä-Pakilan osa-alue** (342) sijaitsee Tuusulanväylän ja Vantaanjoen välisellä alueella. Etelässä alue rajautuu Oulunkylään, pohjoisessa Tuomarinkartanoon. Osa-alueen halkaisee Suomen vilkasliikenteisin tie Kehä I, joka jakaa alueen kahteen suunnilleen yhtä suureen osaan.

**Itä-Pakilan peruspiiri** (405) kattaa Helsingin piirijakojärjestelmässä Itä-Pakilan osa-alueen lisäksi viereisen Tuomarinkartanon osa-alueen.

## Palvelut
Itä-Pakilassa on yksi päivittäistavarakauppa. Kouluja on kolme: Metsolan ala-asteen koulu, Solakallion koulu sekä Toivolan koulu, joka on erityiskoulu.

## Itä-Pakilan osa-alue

Vantaanjoen rannalla on kaksi siirtolapuutarhaa: vuonna 1946 perustettu *Pakilan siirtolapuutarha* ja sen viereen vuonna 1977 perustettu *Klaukkalanpuiston ryhmäpuutarha*. Siirtolapuutarha-alueiden läheisyydessä on myös viljelyspalstoja vuokrattavana. Vantaanjoen varressa on uimaranta.

Itä-Pakilassa on säilynyt 1700-luvulta peräisin oleva hirsinen maalaistalo, jota kutsutaan Pakin taloksi. Se on kunnostettu 1800-luvun asuun, ja sitä vuokrataan juhlapaikaksi.

Vuoden 2018 lopussa Itä-Pakilassa asui 3&nbsp;382 henkeä. Asukkaista 90,7 prosenttia oli suomenkielisiä, 3,7 prosenttia ruotsinkielisiä ja 5,6 prosenttia muunkielisiä. Alueen asukkaista 53,1 prosenttia oli syntynyt Helsingissä. Itä-Pakilan asunnoista pientaloja oli 88,9 prosenttia ja vuokra-asuntoja 12,6 prosenttia. Alueen työikäisestä väestöstä korkea-asteen tutkinto oli 62,1 prosentilla.

## Liikennemelu
Itä-Pakila on pääkaupunkiseudun meluisin postinumeroalue: siitä 97 prosenttia ylittää vuorokausimelulle asetetun 55 desibelin riskirajan. Melu aiheutuu tieliikenteestä. Taustamelu on pienhiukkasten jälkeen toiseksi tärkein ympäristön riski ihmisten terveydelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Geoffrey Dummer

**Geoffrey W. A. Dummer** (25. helmikuuta 1909 – 9. syyskuuta 2002) oli brittiläinen tiedemies, joka keksi mikropiirin käsitteen vuonna 1952. Dummer esitti tuolloin ajatuksen, että transistorien ja puolijohteiden myötä elektroninen laite voitaisiin rakentaa kiinteänä kappaleena ilman yhdistäviä johtoja.
Hän työskenteli Yhdistyneen kuningaskunnan puolustusministeriön kuninkaallisessa tutkainstituutissa (*Royal Radar Establishment of the British Ministry of Defense*) Worcestershiressa. Dummer yritti rakentaa mikropiiriä 1956, mutta epäonnistui ja idea jäi toteuttamatta.

Ensimmäiset mikropiirit sai toimimaan Jack Kilby Texas Instrumentsilta ja Robert Noyce Fairchild Semiconductorilta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* UK missed out on microchip (BBC)
Meilahti

**Meilahti** () on noin 5&nbsp;200 asukkaan kaupunginosa Helsingin läntisessä kantakaupungissa. Kaupungin peruspiirijaossa Meilahti on osa Reijolan peruspiiriä yhdessä Laakson ja Ruskeasuon kanssa. Alue rajoittuu lännessä mereen, etelässä Stenbäckinkatuun, idässä Mannerheimintiehen ja pohjoisessa Tilkanvierron jatkeena olevaan viherkaistaleeseen. Myös Seurasaari lukeutuu Meilahteen.

Meilahden pohjoisosa on kerrostaloaluetta, jonka asuintaloista suurin osa on rakennettu 1900-luvun puolivälin tienoilla. Siellä sijaitsee myös Meilahden kirkko ja katolinen Pyhän Marian kirkko. Alueen läntisin osa rakennettiin kuitenkin vasta 1990-luvulla ja muodostaa osan tuolloin rakennetusta Pikku Huopalahden alueesta.

Paciuksenkadun länsi- ja eteläpuolinen osa Meilahtea, *Vähä Meilahti*, on vanha huvila-alue, joka on alkujaan perustettu helsinkiläisten kesähuvila-alueeksi 1880-luvulla. Sen aikaisia huviloita on edelleen yksityisomistuksessa, nyt jo talviasuttuina, jotkut kolmannella sukupolvella. Niitä on myös kahviloina ja muun muassa Lastenklinikan potilaiden perheiden käytössä. Vähässä Meilahdessa ovat myös Urho Kekkosen museo Tamminiemi ja presidentin virka-asunto Mäntyniemi. Lisäksi alueella sijaitsee pääministerin virka-asunto Kesäranta. Seudulla toimi aiemmin myös Helsingin taidemuseo. Alueella sijaitsevassa Meilahden liikuntapuistossa on muun muassa koripallo- ja pesäpallokenttiä.

Meilahti on tunnettu myös suuresta sairaala-alueestaan, johon liittyy myös Helsingin yliopiston Meilahden kampus. Siellä sijaitsevat muun muassa Meilahden sairaala, useat HUS:in klinikat kuten Naistenklinikka, Helsingin yliopiston lääketieteellinen tiedekunta ja lääketieteen tutkimus- ja opetuskeskus Biomedicum. 

Meilahti, joka oli ollut Helsingin maalaiskuntaan kuulunut alue, liitettiin Helsinkiin 1906. Viralliseksi kaupunginosan nimeksi Meilahti tuli vuonna 1959.

## Meilahden nimestä
Meilahden ruotsinkielinen nimi esiintyy asiakirjoissa 1600-luvulta lähtien muodoissa *Mäjlans* (1670), *Meilantz* (1681) ja *Meilans* (1765). Alueella on ollut tämän niminen maatila. Professori Heikki Ojansuun mukaan nimen alkumuoto voisi olla *Maijala*, mutta taustalla voi olla myös saksalaisperäinen henkilönnimi *Mejle*. Aikaisemmin Meilahden paikalla on ollut Hindersnäs-niminen kylä, joka mainittiin viimeisen kerran 1560-luvulla; nimi juontuu miehennimestä Hindrik.

File:Meilahden tornisairaala.jpg|Meilahden sairaala
Tiedosto:Meilahti.jpg|Näkymä Meilahteen sairaalan ylimmän kerroksen ikkunasta
Tiedosto:Meilahden ja Laakson kerrostaloja Mannerheimintien varrella.jpg|Meilahden ja Laakson kerrostaloja Mannerheimintien varrella
Tiedosto:Mejlans gård1.JPG|Meilahden kartano
Tiedosto:Aerial_image_of_the_Meilahti_Hospital_area.jpg|Ilmakuva Meilahden sairaala-alueesta


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Meilahden Kartta (helsinginkartta.fi) 
*Helsinki alueittain (2005). Reijolan peruspiiri (pdf)
Paloheinä

**Paloheinä** () on Helsingin 35. kaupunginosan eli Tuomarinkylän pientalovaltainen osa-alue Pohjois-Helsingissä.

Paloheinä rajautuu etelässä Länsi-Pakilaan, lännessä ja pohjoisessa viheralueista koostuvaan Haltialan osa-alueeseen, joka on samalla osa Keskuspuistoa. Koillisessa naapurina on Torpparinmäki. Alueen itärajan muodostaa Tuusulanväylä, jonka takana sijaitsevat Tuomarinkartano kartanonmaineen ja ratsastustalleineen sekä Itä-Pakila.

Paloheinässä asui vuonna 2024 noin 5&nbsp;800 asukasta. Työpaikkoja alue tarjosi noin 600 hengelle vuonna 2022. Paloheinän postinumeroalue 00670 on Suomen kahdeksanneksi suurituloisin: sen täysi-ikäisistä asukkaista 51,8 prosenttia kuului vuonna 2021 maan hyvätuloisimpaan viidennekseen.

## Historiaa
Paloheinä on muun Uudenmaan tavoin hämäläisten vanhaa aluetta. Paikannimestä *Paloheinä* johdettiin myöhemmin alueen ruotsinkieliset muodot *Palohejnemåsan* ja *Svedängen* ruotsalaisten siirtolaisten tultua alueelle keskiajalla. 

Paloheinä liitettiin osaksi Helsinkiä 1946 suuren alueliitoksen yhteydessä. Alueelle osoitettiin rintamamiestontteja, joille 1950-luvulla nousi hartiapankilla tyyppitaloja omenapuineen ja pihamökkeineen. 1980-luvulta alkaen rintamamiestalojen tilalle on noussut rivi-, pari- ja omakotitaloja. Aluetta on myös täydennysrakennettu.

## Palveluja

Paloheinässä sijaitsee useita päiväkoteja, ruokakauppa, koulu (Paloheinän ala-aste), terveysasema ja kirjasto. 

Paloheinän alueella oli ennen myös oma kirkko.

Paloheinän ulkoilumahdollisuudet pohjautuvat ennen kaikkea Keskuspuiston tarjoamiin, aina Vantaanjoelle saakka ulottuviin ulkoilureitteihin. Paloheinä on myös tunnettu talvisin hyvistä hiihtomahdollisuuksistaan. Nämä ovat pääosin Kuusmiehentien pohjoispuolisen Haltialan osa-alueen sisällä. Siellä on Helsingin kaupungin ylläpitämä *[[Paloheinän ulkoilumaja]]* kahviloineen, pukutiloineen ja saunoineen. Lisäksi Suomen Latu järjestää hiihto-, sauvakävely- ja lumikenkäilyopetusta omasta rakennuksestaan lähtien sekä huoltaa suksia. Alueella on lyhyt luontopolku. Täyttömaasta koottu *Paloheinän huippu* tuo mäenlaskumahdollisuuksia talvella ja maastopyöräilymahdollisuuksia kesällä. Paloheinän pohjoispuolella voi myös golfata.

## Liikenneyhteydet
Paloheinään kulkevat bussit 63, 66, 66K, 67, 67N ja runkolinja 560. Bussit 66, 66K ja 560 ajavat Paloheinän majalle.

### Liikennemelu
Helsingin kaupungin meluselvityksen mukaan valtaosa Paloheinää on yli 55 dB:n melualueella. Paloheinässä tieliikenteen melua aiheuttaa Tuusulanväylä, jonka liikennemäärä on keskimäärin 85 000 ajoneuvoa vuorokaudessa. Se on toiseksi liikennöidyin Helsingin kaupungin säteittäinen sisääntuloväylä Lahdenväylän jälkeen.

## Lähteet
* Viikon nimi - Tuomarinkylä. Kaupunkisuunnitteluvirasto - Nimistönsuunnittelu
* Helsingin seudun aluesarjat  Pääkaupunkiseutu alueittain

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Paloheinä Golf Oy:n sivut
Raparperi

**Raparperi** eli **tarharaparperi** (*Rheum rhabarbarum*) on tatarkasveihin kuuluva erittäin hapan vihannes, jonka meheviä varsia käytetään ravinnoksi, lehdet ovat myrkyllisiä ravintona. Raparperia voidaan käyttää esimerkiksi piirakoissa, kiisselissä ja hilloissa.

Raparperi on kotoisin Kiinasta, missä sen juurta on käytetty tuhansia vuosia ulostus- ja mahalääkkeenä. Euroopassa raparperi tunnettiin luultavasti jo keskiajalla, mutta sitä ei käytetty elintarvikkeena, vaan se luokiteltiin pikemminkin myrkylliseksi tai syötäväksi kelpaamattomaksi kasviksi. Euroopassa julkaistiin vuonna 1612 raparperin lääkinnällisistä ominaisuuksista teos *De Rhapontico*. Vielä 1700-luvulla kasvia pidettiin puhtaasti lääketieteellisenä yrttinä.

Raparperin nimelle on useita selityksiä. Isidorus Sevillalaisen mukaan **rheu* on 'juurta' tarkoittava barbaarien sana. Ammianuksen mukaan alun *Rha* barbaarien nimi nykyiselle Volgalle.
Tämän tarinan mukaan raparperia kasvoi Uralin rinteillä, ja sitä kuljetettiin Välimeren maihin pitkin Volgaa, barbaarien jokea - *Rha barbarum*.

## Ulkonäkö ja kasvutapa
Raparperin suurikokoiset lehdet kasvavat maavarresta pitkän lehtiruodin päähän. Luonnonvaraisella kasvilla lehtiruodin halkaisija on noin 2,5&nbsp;cm, pituus 60&nbsp;cm ja lehden halkaisija 60&nbsp;cm. Lehdet nousevat varhain keväällä, myöhemmin kesällä kehittyy kukkavarsi, johon tulee vihertävänvalkoisten kukkien muodostama kukinto.

Raparperilla tapaa toisinaan punaisenkirjavia hierakanjärviruokoruosteen helmi-itiöpesäkkeitä, jotka ovat vähintään esteettinen haitta.

## Ravintona
Sadassa grammassa raparperia on 5,5 grammaa hiilihydraatteja sekä 0,7 grammaa liukoista ja 0,7 gramma liukenematonta ravintokuitua. Raparperissa ei ole juuri lainkaan rasvaa tai proteiinia. C-vitamiinia on 5&nbsp;mg, A-vitamiinia 5,1&nbsp;µg.

Raparperin vihreät lehdet sisältävät runsaasti myrkyllistä oksaalihappoa. Oksaalihappomyrkytys voi syntyä, jos syödään raparperin lehtiä. Oksaalihappoa jää kasvussa hieman myös lehtiruotiin, jonka happamuus johtuu kuitenkin runsaasta omenahaposta. Oksaalihappo sitoo elimistön kalsiumia lähes liukenemattomaksi kalsiumoksalaatiksi, josta voi muodostua virtsa- ja munuaistiehyitä tukkivia kiviä. Oksaalihappo voi pahentaa kihtipotilaan tai niveltulehdusta potevan vaivoja. Oksaalihapon pitoisuus syötävissä raparperin lehtiruodissa on pienehkö, mutta munuais- ja sappikiviongelmaisten on oltava varovaisia. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Eliaksen yrittitarha (Internet Archive)
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Tarharaparperi (''Rheum'' x ''hybridum'')
*Ravintosisältö  fineli.fi
*ITIS: ''Rheum rhabarbarum'' 
*United States Department of Agriculture (USDA): ''Rheum rhabarbarum'' 
*Flora of China: ''Rheum rhabarbarum''
Intiaaniriisi

**Intiaaniriisi** eli **töyhtöintiaaniriisi** (*Zizania aquatica*) on intiaaniriisien sukuun kuuluva heinäkasvi. Se on peräisin Pohjois-Amerikasta. Ravinnoksi sopivista intiaaniriisin mustanruskeista jyvistä käytetään yleensä kauppanimeä **villiriisi**. Pohjois-Amerikan intiaanit ovat korjanneet intiaaniriisisatoa kanooteista käsin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Töyhtöintiaaniriisi (''Zizania aquatica'')
* Kasviatlas: Töyhtöintiaaniriisi (''Zizania aquatica'')
* ITIS: ''Zizania aquatica'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Zizania aquatica'' 
* Voisimmeko tuottaa villiriisiä Suomessa? Koetoiminta ja käytäntö, 15.8.2000.
* Uusi viljalaji Suomeen, Kansan kuvalehti, 17.06.1932, nro 25, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Henri (Luxemburg)

**Henri**, Luxemburgin suurherttua (*Henri Albért Gabriel Félix Marie Guillaume*, s. 16. huhtikuuta 1955 Betzdorf), oli Luxemburgin hallitsija 7. lokakuuta 2000 – 3. lokakuuta 2025. Henristä tuli suurherttua hänen isänsä, suurherttua Jeanin, luovuttua kruunusta. Hän luopui itse kruunusta vuonna 2025. Hän kuuluu Bourbon-sukuun.

## Tausta ja perhe
Henri on suurherttua Jeanin ja Belgian prinsessa Joséphine-Charlotte Ingeborg Elisabeth Marie-José Marguerite Astridin vanhin poika. Hän puhuu luxemburgin lisäksi sujuvasti ranskaa, englantia ja saksaa. Henri osaa myös jonkin verran espanjaa.

Henri avioitui 14. helmikuuta 1981 kuubalaissyntyisen María Teresa Mestre y Batistan (s. 1956) kanssa. Heillä on viisi lasta, perintösuurherttua Guillaume (s. 1981), Félix (s. 1984), Louis (s. 1986), Alexandra (s. 1991) ja Sébastien (s. 1992).

Luxemburgin lisäksi Henri on opiskellut Ranskassa, missä hän suoritti kandidaatin tutkinnon vuonna 1974. Henri opiskeli myöhemmin taloustiedettä ja valtio-oppia Geneven yliopistossa, mistä hän valmistui vuonna 1980. Sotilaskoulutusta Henri on saanut Sandhurstin kuninkaallisessa sotakorkeakoulussa.

## Suurherttuana
Suurherttua Henri kieltäytyi joulukuussa 2008 allekirjoittamasta parlamentin hyväksymää lakia, joka laillisti eutanasian. Pääministeri Jean-Claude Juncker ilmoitti pian tämän jälkeen perustuslain muutoksesta, joka veisi suurherttualta hänen valtansa lainsäädännössä.

Kesäkuussa 2024 kerrottiin, että Henri alkaa valmistautua kruunusta luopumiseen. Suurherttuan vastuita on tarkoitus alkaa siirtää hänen pojalleen Guillaumelle lokakuusta 2024 lähtien. Joulupuheessaan 2024 Henri ilmoitti, että hän astuu syrjään virallisesti 3. lokakuuta 2025.

Vallasta luovuttuaan Henri ilmoitti lähtevänsä "hetkeksi" ulkomaille.

## Kunnianosoituksia

### Luxemburgilaiset
Suurherttuana Henri on seuraavien luxemburgilaisten ritarikuntien suurmestari:
*  Nassaun perheen kultaisen leijonan ritarikunta
*  Aadolf Nassaulaisen ritarikunta
*  Tammikruunun ritarikunta
*  Luxemburgin ansioritarikunta

### Ulkomaalaiset

*  Valkoisen ruusun ritarikunta ketjulla (Suomi, 2008)
*  Elefanttiritarikunnan ritari (Tanska, 2003)
*  Pyhän Olavin ritarikunta ketjulla (Norja, 2011)
*  Marianmaan ristin ritarikunnan 1. luokka (Viro, 2003)
*  Kristuksen ritarikunta ketjulla (Portugali, 2022)
*  Vapauden ritarikunta ketjulla (Portugali, 2017)
*  Pyhän Jaakon miekan sotilaallinen ritarikunta ketjulla (Portugali, 2010)
*  Henrik Purjehtijan ritarikunta ketjulla (Portugali, 2005)
*  Kultaisen taljan ritarikunnan ritari (Espanja, 2007)
*  Vapahtajan ritarikunnan suurristi (Kreikka, 2001)
*  Amílcar Cabralin ritarikunnan 1. luokka (Kap Verde, 2015)
*  Kaarle III:n ritarikunta ketjulla (Espanja, 2001)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto 
* Suurherttua Henrin virallinen CV
Jõgevamaa

**Jõgevamaa** on Viron maakunta. Sen pinta-ala on 2&nbsp;545 km² ja asukasluku vajaat 30&nbsp;000. Maakunnan keskus on Jõgeva.

## Maantiede
Jõgevamaa rajoittuu idässä Peipsijärveen, etelässä Tartumaahan, lounaassa Viljandimaahan, luoteessa Järvamaahan, pohjoisessa Länsi-Virumaahan ja koillisessa Itä-Virumaahan.

Jõgevamaassa on koko Itä-Euroopan huomattavimmat moreeniselänteet, etenkin Voorenmaan alueella. Voorenmaalla (Tarton pohjoispuolella) on selvästi nähtävissä jääkauden jälkeinen mannerjään vetäytyminen kaakosta luoteeseen samansuuntaisten harjujen ja niiden välissä olevien järvien täplittäessä maisemaa.

## Kaupungit ja kunnat
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Jõgevamaan kahdeksasta kunnasta ja kolmesta kaupungista sekä kahdesta Itä-Virumaan kunnasta (Avinurme, Lohesuu) muodostettiin kolme kuntaa. Palan ja Tabiveren kuntien alueet siirrettiin Tartumaalle. Jõgevamaan kunnat väkilukuineen (1.1.2018) ovat:

## Väestö
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Jõgevamaalla oli 31 376 asukasta, joista 28 624 (91,2 %) oli virolaisia, 2 190 (7,0 %) venäläisiä ja 543 (1,7 %) muita kansallisuuksia.

## Talous
Maakunnan teollisuudenaloja ovat elintarvike- ja puutuoteteollisuus.

## Kuvia

Kuremaa mõisa peahoone.jpg|Kuremaan kartano.
Kuremaa mõisa tuuleveski.jpg|Kuremaan kartanon tuulimylly.
Torma kirik1.jpg|Torman kirkko.
Kaiu järv 26-05-2012.JPG|Kaiu järv.
Laiuse linnuse varemed1.jpg|Laiusen linnanrauniot.
Palamuse kihelkonnakooli hoone.jpg|Vanha koulurakennus Palamusessa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Jõgevamaan matkailusivut
John Pemberton

**John Stith Pemberton** (8. heinäkuuta 1831 Knoxville, Georgia – 16. elokuuta 1888 Atlanta, Georgia) oli yhdysvaltalainen farmaseutti, joka keksi Coca-Colan.

Pembertonin ensimmäinen esiaste Coca-Colasta oli ”Pemberton’s French Wine Coca” - ”kokaviini”, joka sisälsi muun muassa viiniä, kokaa ja kolapähkinää. Kun Pemberton vuonna 1886 korvasi viinin alkoholittomalla siirapilla, syntyi Coca-Colan ensimmäinen versio.

## Katso myös

* Caleb Bradham, PepsiCon perustaja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Chelsea

**Chelsea** voi tarkoittaa muun muassa seuraavia.

## Paikannimi
;Britannia
* Chelsea, kaupunginosa Lontoossa
* Kensington and Chelsea, Lontoon kaupunkipiiri
* Metropolitan Borough of Chelsea, entinen Lontoon kaupunkipiiri
* Chelsea Physic Garden, kasvitieteellinen puutarha Lontoon Chelseassa
;Kanada
* Chelsea, kunta Québecissä
;Yhdysvallat
* Chelsea, kaupunki Alabamassa
* Chelsea, kaupunginosa Manhattanilla New Yorkin kaupungissa
* Chelsea, kaupunki Massachusettsissa
* Chelsea, kaupunki Michiganissa

## Muita merkityksiä
* Chelsea College of Art and Design, taidekoulu Lontoossa
* Chelsea FC, englantilainen jalkapalloseura
* Chelsea LFC, englantilainen jalkapalloseura
* Chelsea, brittiläinen punkyhtye
* Chelsea, yhdysvaltalainen rockyhtye
* Hotel Chelsea, hotelli New Yorkin kaupungissa
* Chelsea Flower Show, Lontoossa vuosittain järjestettävä puutarhanäyttely
* ”Chelsea Morning”, Joni Mitchellin kappale 
* ”Chelsea Hotel # 2”, Leonard Cohenin kappale albumilta *[[New Skin for the Old Ceremony]]*
* HMS Chelsea, Britannian kuninkaallisen laivaston Town-luokan hävittäjä

## Etunimi
* Chelsea Brummet (s. 1987), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
* Chelsea Charms (s. 1976), yhdysvaltalainen malli ja strippari
* Chelsea Clinton (s. 1980), Bill ja Hillary Clintonin tytär
* Chelsea Green (s. 1991), kanadalainen showpainija
* Chelsea Hammond (s. 1983), jamaikalainen pituushyppääjä
* Chelsea Handler (s. 1975), yhdysvaltalainen koomikko
* Chelsea Hobbs (s. 1985), kanadalainen näyttelijä
* Chelsea Holmes (s. 1987), yhdysvaltalainen maastohiihtäjä
* Chelsea Johnson (s. 1983), yhdysvaltalainen seiväshyppääjä
* Chelsea Kane (s. 1988), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Chelsea Manning (s. 1987), yhdysvaltalainen maavoimien entinen tiedusteluanalyytikko
* Chelsea Marshall (s. 1986), yhdysvaltalainen alppihiihtäjä
* Chelsea Quinn Yarbro (1942–2025), yhdysvaltalainen kirjailija
* Chelsea Stewart (s. 1990), kanadalainen jalkapalloilija
* Chelsea Tavares (s. 1991), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Chelsea Zhang (s. 1996), yhdysvaltalainen näyttelijä

### Kuvitteellisia henkilöitä

* Chelsea Brady, ent. *Chelsea Benson*, televisiosarjassa *[[Päivien viemää]]*.
Metrodoros Lampsakoslainen (nuorempi)

**Metrodoros Lampsakoslainen** (; 331–277 eaa.) oli antiikin kreikkalainen epikurolaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli yksi antiikin neljästä merkittävimmästä epikurolaisesta. Silti hänen töistään on säilynyt ainoastaan lyhyitä katkelmia. Epikuros sanoi, ettei hänen ajattelunsa ollut järin omaperäistä.

## Elämä

Metrodoros oli kotoisin Lampsakoksesta, Hellespontoksen rannalta. Hänen isänsä nimi oli Athenaios tai Timokrates ja hänen äitinsä nimi Sande. Metrodoros liittyi Epikuroksen heidän kotikaupunkiinsa perustamaan kouluun yhdessä veljensä Timokrateen kanssa. Timokrates kuitenkin riitautui pian veljensä ja Epikuroksen kanssa ja omisti lopun elämästään heidän panettelemiseensa.

Metrodoroksesta sen sijaan tuli yksi Epikuroksen merkittävimpiä oppilaita. Hän eli yhdessä Epikuroksen kanssa ja seurasi tätä Ateenaan, eikä jättänyt tätä kuin kerran käydessään puolen vuoden matkalla kotipaikkakunnallaan. Metrodoros kuoli 53-vuotiaana seitsemän vuotta ennen Epikurosta. Epikuros olisi nimittänyt Metrodoroksen seuraajakseen, jos tämä olisi elänyt häntä pidempään.

Metrodoroksen vaimona tai rakastajattarena mainitaan Leontion. Metrodoroksella oli poika, nimeltään Epikuros, sekä tytär. Epikuros jätti heidät testamentissaan Amynomakhoksen ja Timokrates Potamoslaisen holhoukseen sekä heidän ja Hermarkhoksen yhdessä kasvatettavaksi. Toisaalta kuolinvuoteellaan kirjoittamassaan kirjeessä Epikuros määräsi lapset Metrodoroksen sisaren Batiksen kanssa naimisiin menneen Idomeneuksen hoitoon. Epikuroksen oppilaat viettivät joka kuukauden kahdettakymmenettä päivää Epikuroksen ja Metrodoroksen muistopäivänä.

## Filosofia

Metrodoroksen filosofia vaikuttaa olleen aistillisempaa kuin Epikuroksen. Ciceron kuvauksen mukaan Metrodoros katsoi, että täydellinen onnellisuus koostui siitä, että ihmisellä oli hyvin muodostunut ruumis ja tieto siitä, että se tulee pysymään sellaisena. Hän moitti veljeään siitä, ettei tämä ollut myöntänyt vatsan olevan kaikkien onnelliseen elämään liittyvien asioiden mitta.

Diogenes Laertioksen mukaan Metrodoros kirjoitti seuraavat teokset:
* *Lääkäreitä vastaan* () (3 osaa)
* *Aistimuksista* ()
* *Timokratesta vastaan* ()
* *Suurisieluisuudesta* ()
* *Epikuroksen heikosta terveydestä* ()
* *Dialektikkoja vastaan* ()
* *Sofisteja vastaan* () (9 osaa)
* *Viisauteen johtavasta tiestä* ()
* *Muutoksesta* ()
* *Rikkaudesta* ()
* *Demokritosta vastaan* ()
* *Ylhäisestä syntyperästä* ()

Pieniä katkelmia Metrodoroksen teoksesta *Rikkaudesta* löydettiin Papyrusten huvilasta Herculaneumista. Filodemos hyödynsi tätä kirjoitusta omissa teoksissaan nimeltä *Rikkaudesta* ja *Kotitaloudenhoidosta*. Filodemos lainaa Metrodorosta sen näkemyksen alullepanijana, että kyynikoille ominainen köyhyys tuli hylätä ja korvata vauraammalla elämällä, vaikkakaan rikkaudella ei ollut mitään osaa onnellisuudessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Andriskos

**Andriskos** (k. 146 eaa.) oli makedonialainen mies, joka väitti olevansa Makedonian viimeisen kuninkaan Perseuksen poika. Hän kutsui itseään nimellä **Filippos VI**. Hän ei aluksi saanut kannatusta Makedoniassa ja joutui hakemaan apua Syyrian Demetrios I:ltä. Demetrios luovutti hänet kuitenkin roomalaisille.

Andriskoksen onnistui kuitenkin paeta ja hän palasi Makedoniaan mukanaan suuri joukko traakialaisia kannattajiansa. Lyötyään preettori Publius Juventiuksen vuonna 149 eaa. Andriskos julistautui kuninkaaksi. Hän valtasi Thessalian ja liittoutui Karthagon kanssa. Tästä alkoi neljäs makedonialaissota. Quintus Caecilius Metelluksen johtama armeija kukisti Andriskoksen vuonna 148 eaa. ja tämä joutui pakenemaan Traakiaan. Paikallinen hallitsija luovutti kuitenkin Andriskoksen roomalaisille.

Andriskosta esiteltiin roomalaisille Metelluksen triumfissa vuonna 146 eaa. ja tämä saikin voittonsa kunniaksi lisänimen *Macedonicus*. Andriskos taas surmattiin triumfin jälkeen. Tämän jälkeen Makedoniasta tuli lopullisesti Rooman provinssi.
AY-3-8910

General Instrumentsin **AY-3-8910**, **AY-3-8912**, **AY-3-8913** ja Yamahan lisenssillä valmistama lähes identtinen **YM2149** ovat suosituimpia äänipiirejä 1980-luvun mikrotietokoneissa, kolikkopeleissä ja pelikonsoleissa. Näitä piirejä on käytetty sellaisissa laitteissa kuin MSX, Atari ST, Intellivision, Vectrex, Amstrad CPC ja ZX Spectrumin 128-kilotavuiset mallit.

AY/YM:ssä on kolme äänikanavaa kuten SIDissä, mutta se on ominaisuuksiltaan vaatimattomampi. Ainoat varsinaiset aaltomuodot ovat kohina ja kiinteä kanttiaalto, eikä piireissä ole suodattimia tai kanavienvälistä modulaatiota. ADSR-vaipat ovat kuitenkin osittain monipuolisemmat kuin SIDissä, ja etenkin AY/YM:ää käyttävälle demomusiikille ovat tunnusomaisia soitinäänet, joissa vaippageneraattori on asetettu jatkuvaan silmukkaan. Lisäksi AY/YM:ssä on oma ulostulo jokaiselle kanavalle, mikä mahdollistaa stereomusiikin. Stereoääni on käytössä Amstrad CPC -tietokoneessa, mutta muuten sitä on hyödynnetty lähinnä klooneissa tai muuten muokatuissa tietokoneissa.

Kuten muistakin äänipiireistä, voi myös AY-3-8912 toistaa digitoituja PCM-sampleja ohjelmallisin keinoin, vaikkei se PCM-ääntä varsinaisesti tue. Tämä voidaan tehdä esimerkiksi kanttiaaltoa sopivasti modifioimalla. Ohjelmallisesti toteutettu PCM kuluttaa kuitenkin prosessoriaikaa, joten sampleja on käytetty varsin rajoitetusti (vähän enemmän Atari ST:ssä, jonka prosessori on nopeampi).

Texas Instrumentsin äänipiiri SN76489, jota käytettiin Sega Master Systemissä ja BBC Microssa, on hyvin samantyyppinen, kuin AY-3-8910, sekä kuultuna, että teknisiltä ominaisuuksiltaan.

Yamahan lisenssillä valmistamaa YM2149 -piiriä käytetään Atari ST ja MSX2 -tietokoneissa. MSX-koneisiin AY-3-8913 ja YM2149 valittiin niiden helpon saatavuuden takia ja Atari ST -koneisiin niiden halpuuden sekä koneen kiireisen julkaisuaikataulun vuoksi.

## Aiheesta muualla
*Project AY – kokoelma ZX Spectrumin ja Amstrad CPC:n musiikkia sekä kappaleiden soittamiseen sopivia ohjelmia.
*General Instruments - AY-3-8910, AY-3-8912, AY-3-8913 Programmable Sound Generator  – teknistä tietoa (PDF)
*AY Riders
*YM Rockerz
* General Instruments - AY-3-8910, AY-3-8912, AY-3-8913 Programmable Sound Generator
Polyainos Lampsakoslainen

**Polyainos Lampsakoslainen** (kuoli 278 eaa.) oli antiikin kreikkalainen epikurolaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Makedoniasta. Hän oli koulutukseltaan reetori. Hän palveli komentajana Rooman armeijassa. Myöhemmin hän siirtyi poliittiseen elämään ja toimi merkittävänä epikurolaisuuden edustajana. Tämä oli poikkeuksellista, sillä yleensä epikurolaiset pidättäytyivät politiikasta.
Chaparral

**Chaparral** voi tarkoittaa seuraavia asioita:
*Chaparral, kasvillisuustyyppi
*Chaparral on yksi kreosoottipensaan nimistä
*Chaparral, automerkki
*MIM-72 Chaparral, yhdysvaltalainen ilmatorjuntaohjusjärjestelmä
*Chaparral, Calgaryn kaupunginosa
*Chaparral, kylä New Mexicossa
*Chaparral, kunta Kolumbiassa
Espanjan Grand Prix

**Espanjan Grand Prix** (, ) on Espanjassa järjestettävä Formula 1 -sarjan osakilpailu.

Vuodesta 1991 alkaen se on ajettu Circuit de Barcelona-Catalunyan moottoriradalla Barcelonan maakunnassa Kataloniassa Espanjassa, aiemmin se on ajettu myös Pedralbesin, Jaraman, Montjuïcin ja Jerezin radoilla.

F1-uransa ensimmäisen osakilpailuvoiton kilpailussa ovat ajaneet Niki Lauda (1974), Jochen Mass (1975), Pastor Maldonado (2012) ja Max Verstappen (2016).

Suomalaisista Mika Häkkinen on voittanut kilpailun kolme kertaa, Kimi Räikkönen kaksi kertaa sekä Nico Rosberg kerran.

## Voittajat
*Punataustaiset kilpailut eivät kuuluneet Formula 1:n MM-sarjaan.*

## Sponsorit
*1981: Gran Premio Talbot de España
*1986–1992: Gran Premio Tío Pepe de España
*1993–2005: Gran Premio Marlboro de España
*2006–2010: Gran Premio de España Telefónica
*2011–2013: Gran Premio de España Santander
*2014–2017: Gran Premio de España Pirelli
*2018: Gran Premio de España Emirates
*2019: Emirates Gran Premio de España
*2020–2021, 2024-2025: Aramco Gran Premio de España
*2022: Pirelli Gran Premio de España
*2023: AWS Gran Premio de España

## Lähteet
* Spain Formula1.com 
* MTV3.fi

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Circuit de Catalunya
* Circuito de Jerez
Rogue

**Rogue** on Michael Toyn ja Glenn Wichmanin kehittämä vuoropohjainen tietokoneroolipeli, jonka alkuperäinen versio kehitettiin UNIX-käyttöjärjestelmälle vuonna . Pelistä tuli myöhemmin kokonaisen roguelikeiksi tai "dungeon crawlingiksi" kutsutun pelityypin kantaisä. *Rogue* oli erittäin suosittu peli 1980-luvun puolivälissä.

## Pelin idea
Roguen pelaaja johtaa hahmoaan jättimäisessä maanalaisessa luolastossa tavoitteenaan päästä alimmalle tasolle, ottaa mukaansa sinne kätketty *Amulet of Yendor* ja palata sen kanssa takaisin maan pinnalle. Matkalla pelaaja taistelee hirviöitä vastaan, kerää uusia varusteita ja kehittyy ominaisuuksiltaan paremmaksi. Sama perusjuoni on pohjalla myös Hack- ja NetHack-peleissä.

## Pelin ulkonäkö
Aikaisemmista jäsenninpohjaisista tekstiseikkailupeleistä poiketen Rogue on tarkoitettu pelattavaksi näyttöpäätteellä, ja se käyttää tapahtumien ja ympäristöjen kuvaamiseen ASCII-grafiikkaa; hirviöt on merkitty suurilla kirjaimilla ja joka kirjaimelle on vain yksi hirviö, yhteensä 26 kpl.
Pelin ensimmäisessä versiossa jokaisessa luolassa oli 3 huonetta tai umpikujaa ja yksi portti ylös ja toinen portti alaspäin. Myöhemmissä versioissa huoneiden ja sokkeloisuuden määrä nousi.

## Kehitys
Toy ja Wichman olivat koulutovereita Berkeleyn kampuksella.

Ken Arnoldin kehittämä curses-kirjasto inspiroi tekemään ylhäältä alaspäin kuvatun "graafisen" luolaston.

Tuon ajan tekstiseikkailupelit kuten *[[Zork]]* kärsivät uudelleenpelattavuuden puutteesta: pulmien ratkaisun jälkeen ei ollut syytä jatkaa pelaamista. Tästä johtuen Toy ja Wichman halusivat pelin, joka olisi uusi joka kerralla eikä koskaan olisi täysin samanlainen.

## Levitys ja toimintaympäristö
Rogue sisällytettiin 4.2BSD-ohjelmistojakeluun, jonka mukana se levisi moniin UNIX-koneita käyttäviin laitoksiin, etenkin yliopistoihin. 

Alkuperäiset tekijät luovuttivat Roguen myyntioikeudet Epyx-peliyhtiölle, joka julkaisi pelistä myös Commodore 64-, Amiga- ja Atari ST-versiot. Rogue on myös käännetty nykyaikaisille käyttöjärjestelmille kuten Microsoft Windowsille, macOSille, Palm OSille, Linuxille, BSD Unixille ja iOSille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Windows Media Player

**Windows Media Player** (WMP) on Microsoftin kehittämä digitaalinen mediasoitin- ja medianhallintaohjelmisto. Sitä voidaan käyttää toistamaan ääntä, videota ja valokuvia Windows-käyttöjärjestelmällä. WMP on saatavilla myös Pocket PC ja Windows Mobile -pohjaisiin laitteisiin. Microsoft on myös julkaissut Mac OS -, Mac OS X - ja Solaris-kohtaiset versiot, joita ei enää päivitetä.

Windows Media Playerilla voidaan kopioida ääni-CD kiintolevylle suljettuun Windows Media Audio -formaattiin *(WMA)* tai MPEG-1 Audio Layer 3 -muotoon *(MP3)*. Musiikin siirtäminen ja synkronointi ulkoiseen medialaitteeseen on mahdollista joidenkin rajoitteiden puitteissa. Uusimmat versiot toimivat myös digitaalisen musiikin verkkokauppojen päätteenä. WMP mahdollistaa myös elokuvien digitaalisen vuokraamisen kuluttajalle.

Windows Media Player on korvaaja aikaisemmin käytössä olleelle yksinkertaiselle *Media Player* -ohjelmalle (suomenkieliseltä nimeltään Mediasoitin), jonka ensimmäinen versio on vuodelta 1991, ja toimitettiin Windows 3.0 with Multimedia Extensionsin mukana. WMP lisää Media Player -sovellukseen muun muassa videon ja äänen toistoon liittyviä lisäominaisuuksia.

Oletusarvoisesti Windows Media Player käyttää ja toistaa *Windows Media Audio* (WMA), *Windows Media Video* (WMV), *Advanced Streaming Format* (ASF), sekä Microsoftin omaa XML-pohjaista toistolistaformaattia *Windows Playlist* (WPL).

Soitin käyttää myös *Windows Media DRM* -muotoa DRM-tekniikasta.

## Lakikiista
Ohjelmiston on todettu rikkovan monopolisäädäntöä, josta johtuen Microsoft määrättiin sakkoihin ja toimittamaan Windows-versio ilman Media Playeria.

## Katso myös
* Luettelo mediasoittimista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Microsoftin Windows Media -sivu
Ypäjän rautatieasema

**Ypäjän rautatieasema** () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Ypäjänkylässä Ypäjällä Lounais-Hämeessä rataosalla .

Ypäjän pysäkki avattiin liikenteelle vuonna 1887. Se perustettiin syrjäiselle paikalle noin 10 kilometriä Ypäjän kirkonkylältä luoteeseen. Pysäkkirakennuksen suunnitteli Knut Nylander, ja se valmistui 1888. Vuonna 1890 Ypäjä kohotettiin asemaksi.

Aseman ympärille ei kehittynyt suurta asutuskeskusta. Vuonna 1963 Ypäjä alennettiin takaisin pysäkiksi ja vuonna 1966 laiturivaihteeksi. Miehitys lopetettiin 26. toukokuuta 1968, ja Ypäjästä tuli seisakevaihde. Tavaraliikenne lakkautettiin 1. lokakuuta 1976 ja henkilöliikenne 29. toukokuuta 1983. Liikennepaikka lakkautettiin kokonaan 3. kesäkuuta 1984.

Ypäjän asemarakennus siirrettiin Kuhmoisiin yksityiskäyttöön vuonna 2000.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vaunut.org: Kuvia Ypäjän rautatieasemalta
Mayojen numerot

**[[Mayat|Mayojen]] numerot** muodostuvat kolmesta peruselementistä: pisteestä (1), viivasta (5) ja simpukasta (0). Lukujärjestelmä on vigesimaalinen eli 20-kantainen paikkalukujärjestelmä, jossa tyhjät paikat merkitään nollaa vastaavalla symbolilla.

Numerot 1–19 koostetaan kuvan mukaisesti pisteistä ja viivoista, ja luku 20 merkitään yhdistämällä numero 1 nollamerkkiin (1×20 + 0). Luku 21 esitetään kahtena päällekkäisenä pisteenä (1×20 + 1).

Sekoittumisvaaran välttämiseksi peruselementtien välille jätetään hieman ylimääräistä tilaa, jos elementit kuuluvat eri positioihin: esimerkiksi kaksi päällekkäistä viivaa tarkoittaa normaalisti numeroa 5+5 = 10, mutta suuremmalla välillä erotettuna viivat tarkoittavatkin lukua 5×20 + 5 = 105.

Yksinkertaisten pisteiden ja viivojen sijaan saatettiin joskus käyttää myös koristeellisempia peruselementtien piirtotapoja. Lisäksi oli käytössä hieroglyfisempi lukujen merkintätapa, jossa numeroina käytettiin numeroita edustavien jumalten symboleja.

Mayakalenteriin kuuluvassa *pitkälaskussa* käytetään puhtaan vigesimaalijärjestelmän muunnosta, jossa toiseksi vähiten merkitsevässä paikassa lasketaan vain 18:aan asti 20:n sijaan. Näin saadaan käyttöön *tun*-vuosi eli 360-päiväinen approksimaatio aurinkovuodesta.

Unicode-merkistöstandardissa mayojen numeroiden merkkikoodit ovat U+1D2E0…U+1D2F3 (kymmenjärjestelmässä 119&nbsp;520–119&nbsp;539).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* André Cauty & Jean-Michel Hoppan: Les Écritures mayas du Nombre
* Red Latinoamericana de Etnomatemática: Les deux zéros mayas