open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hitit (Muska)

**Hitit** on suomalaisen rock-laulaja Muskan toinen kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2002. Kokoelma sisältää uusia versioita Muskan vanhoista hiteistä. Levyn esittelytekstin *Krokotiilirokki soi aina vaan...* on laatinut Olli Pekkola.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet sovittanut J. Varpama & The House Band

# Kirjoita postikorttiin - Send Me A Postcard (R. van Leeuwen, P. Reponen) 2:54
# Tää se päivä on - That'll Be The Day (J. Allison, N. Petty, B. Holly, Hector) 2:33
# Sininen tarina (Isokynä Lindholm) 2:46
# Rock'n roll kiertää - Rock And Roll Gypsies (R. Tillison, Gobseck) 5:56
# Krokotiili rock - Crocodile Rock (E. John, B. Taupin, J. Raittinen) 3:58
# Häämuistojen valssi - Donauwellen (I. Ivanovici, A. Ora) 3:51
# Pidä kii (K. Halonen, K. Jernström, V. Salmi) 3:18
# Johnny B. Goode (C. Berry, J. Laine) 3:11
# Jytä Urpo - Coming Into Los Angeles (A. Guthrie, J. Leskinen) 4:21
# Kalifornian aurinkoon - California Sun (H. Glover, M. Levy, P. Miljoona) 3:03
# Vähän ennen kyyneleitä - El Angel De La Guarda (A. Alguero, A. Kaps, K. Tuomisaari) 3:29
# Paha tyttö - Bad Bad Boy (W. McGafferty, M. Charlton, P. Agnew, A. Sweet, Gobseck) 3:55
# Jambalaya (On The Bayou) (H. Williams, Saukki) 3:06
# Valentino (K. Millet, Hector) 2:23
# Koko viime yön - Can You Do It (A.V. Malcolm, Gobseck) 3:27
# Tennessee-valssi - Tennessee Waltz (R. Stewart, Pee Wee King, M.A. Numminen/Muska) 3:11

## Kokoonpano
* Kepa Kettunen – rummut
* Hannu Rantanen – bassokitara
* Jari "Heinä" Nieminen – kitara
* Jarmo Nikku – kitara
* Pekka Virtanen – kitara
* Jartza Karvonen – lyömäsoittimet
* Jasse Varpama – kosketinsoittimet
* Antti Snellman – saksofoni
* Pemo Ojala – trumpetti
* Juki Välipakka – taustalaulu
* Anna Babitzin – taustalaulu

### Tuotanto
* Jasse Varpama – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
* Bjarki Kaikumo – äänittäjä
* Petri Kokko – miksaaja (kappaleet 1, 2, 3, 5, 7, 10, 15)
* Tomppa Järvinen – masteroija (Z-Trading)
* Erik Uddström – kannen kuvat
* Tomi Kerminen – kannen suunnittelu
* Tanja Savolainen – meikkaaja
Fabio Maj

**Fabio Maj** (s. 16. kesäkuuta 1970) on entinen italialainen maastohiihtäjä, joka kilpaili vuosina 1992&ndash;2004. Hän voitti olympiahopeaa 4x10&nbsp;km viestissä vuoden 1998 talviolympialaisissa Naganossa ja vuoden 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä. Henkilökohtaisilla matkoilla hänen paras sijoituksensa olympialaisissa on 13. 10&nbsp;km + 15&nbsp;km takaa-ajossa Naganosta ja samoin 13. 30&nbsp;km:n matkalla Salt Lake Cityssä. 

Maj voitti myös kaksi pronssimitalia maailmanmestaruuskilpailuissa. Vuoden 1995 maailmanmestaruuskilpailuissa Thunder Bayssä ja vuonna 1997 Trondheimissä hän sijoittui kolmanneksi 4x10&nbsp;km viestissä.

## Lähteet
* http://data.fis-ski.com/dynamic/athlete-biography.html?sector=CC&competitorid=37073&type=result
Sandy Dennis

**Sandra Dale ”Sandy” Dennis** (27. huhtikuuta 1937 Hastings, Nebraska – 2. maaliskuuta 1992 Westport, Connecticut) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.

Dennis syntyi ja kasvoi Nebraskassa, kunnes muutti 19-vuotiaana New Yorkiin. Hän teki ensiesiintymisensä televisiossa vuonna 1956 ja elokuvassa 1961. Hän voitti kahden perättäisen Tony-palkintonsa lisäksi vuonna 1967 parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon roolistaan elokuvassa *[[Kuka pelkää Virginia Woolfia?]]*.

Dennis oli kaksinkertainen ehdokas Golden Globen saajaksi, ja hänen viimeisiin huomattaviin elokuviinsa lukeutuu *Tule takaisin, Jimmy Dean* (1982). Hän asui vuoteen 1976 jazzmuusikko Gerry Mulliganin kanssa ja vuosina 1980–1985 näyttelijä Eric Robertsin kanssa.

Dennis kuoli munasarjasyöpään Connecticutissa vain 54-vuotiaana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
*
Homburg

**Homburg** on yleinen saksankielinen nimi.

## Paikkakuntia
* Hombourg (), Ranska, Alsace
* Hombourg-Haut (), Ranska, Lorraine
* Homburg, Saksa, Saarland
* Bad Homburg vor der Höhe, Saksa, Hessen
* Homburg, Sveitsi, Thurgau

## Sukunimi
* Ansgar von Homburg, saksalainen historioitsija
* Christian Homburg, saksalainen professori
* Daniel Brendel von Homburg, saksalainen arkkipiispa ja vaaliruhtinas
* Ernst Christoph Homburg (1605–1681), saksalainen runoilija
* Stefan Homburg, saksalainen professori

## Muita
* Homburg-hattu, myös Eden-hattu
Krokotiilirock

**20 suosikkia – Krokotiilirock** on suomalaisen rock-laulaja Muskan ensimmäinen kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 1997. Levy on osa *[[20 suosikkia]]* -kokoelmasarjaa.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#  (Muska & George)
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#  (Muska & Kirka)
# 
# 

## Lähteet
Gig Young

**Byron Elsworth Barr** eli **Gig Young** (4. marraskuuta 1913 – 19. lokakuuta 1978) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Minnesotassa ja voitti vuonna 1969 parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon roolistaan elokuvassa *[[Ammutaanhan hevosiakin (elokuva)|Ammutaanhan hevosiakin]]*.

Young oli myöhempinä vuosinaan alkoholisti ja kärsi delirium tremensistä, "juoppohulluudesta". Hän oli viidesti naimisissa, kolmannen kerran näyttelijätär Elizabeth Montgomeryn kanssa vuosina 1956–1963. Avioliitto päättyi eroon.

Youngin kuolema lokakuussa 1978 herätti laajaa hämmennystä: hän teki itsemurhan surmattuaan New Yorkissa viidennen vaimonsa, 31-vuotiaan saksalaisen taidegallerian työntekijä Kim Schmidtin, jonka kanssa hän oli ollut naimisissa vasta vajaan kuukauden. Youngilla on tähti Hollywood Walk of Famella.
Untaš-Napiriša

**Untaš-Napiriša** oli Elamin, nykyisen Iranin alueella sijainneen valtion, kuningas noin vuosina 1275–1240 eaa. Hän oli edellisen kuninkaan Humban-Umenan poika. Untaš-Napirišan alkuperäinen nimi oli Untaš-Humban, mutta vaihtoi nimensä Napirišaniksi, joka tarkoitti elamiksi "mahtava jumala".

Untaš-Napiriša tunnetaan nykyään parhaiten Tšogha Zanbilin rakentajana. Hänen kuolemansa jälkeen rakennustyöt keskeytyivät, mutta Tchogha Zanbilia käytettiin silti monen sadan vuoden ajan, kunnes assyrikuningas Assurbanipal tuhosi sen 640 eaa. Epäillään, että Untaš-Napirišan tavoitteena oli luoda Susaa korvaamaan uusi uskonnollinen keskus, joka yhdistäisi Elamin vuoristoseudun ja alamaiden jumalat. Tätä osoittaisivat suuri määrä temppeleitä ja pienempiä pyhäkköjä Tchogha Zanbilissa.
Krokotiilirockista Kaipuuseen

__NOTOC__
**Krokotiilirockista kaipuuseen – 32 pientä ja suurta hittiä 1971–2007** on suomalaisen rock-laulaja Muskan kolmas ja tähän mennessä kattavin kokoelma-albumi. Se julkaistiin 18. huhtikuuta 2007.

## Kappaleet

### CD 1
# Kaipuu (uusi kappale)
# Kirjoita postikorttiin
# Krokotiili rock
# Johnny B. Goode
# Jambalaya
# Häämuistojen valssi
# Ota kyytiin
# Tää se päivä on
# Vähän ennen kyyneleitä
# Jytä urpo
# Jussi P.
# Kalifornian aurinkoon
# Yöllinen vieras
# Rokkikengät
# Sieluni soi
# Katsomme tähtiä (Kirka & Muska)

### CD 2
# Pidä kii
# Jari ja Mari
# Mä olen ajatellut sua
# Anteeks
# Yön enkeli
# Pienet suuret pojat
# Laulan pimeää pois
# Ensimmäinen
# Haava
# Entä huomenna
# Sydän paikallaan
# Anna mulle aikaa
# Liian kauan
# Etelän juna
# Murheinen kuu
# Jää (uusi kappale)

## Arvostelut
* Pop-lehti: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Krokotiilirockista kaipuuseen'' discogs.com -sivustolla
Wolfmother (albumi)

**Wolfmother** on australialaisen Wolfmother-rockyhtyeen vuonna 2005 julkaistu esikoisalbumi.

Albumin kansikuvana on fantasiataiteilija Frank Frazettan maalaus *The Sea Witch*. Frazettan muita töitä on albumin toisilla versioilla. Wal-Marteissa albumia myytiin toisenlaisella kannella, jossa oli vain Wolfmotherin logo mustan taustan päällä.

Vuonna 2005 *Wolfmother* voitti J Award -palkintogaalassa kategoriassa ”kuuntelijoiden vuoden albumi”.

Helmikuuhun 2007 mennessä albumia oli myyty Yhdysvalloissa 265&nbsp;000 kappaletta. Se myi Kanadassa kultaa ja sai sertifikaationsa helmikuussa 2007.

Kappale ”Woman” on musiikkina useissa videopeleissä kuten *[[Guitar Hero II]]*, *[[Tony Hawk's Project 8]]*, *[[MotorStorm]]*,  *[[Madden NFL 07]]* ja *[[Major League Baseball 2K7]]*. Kappaleet ”Dimension” ja ”Pyramid” soivat puolestaan videopelissä *[[FlatOut 2]]*. Vuonna 2007 ”Woman” voitti Grammy-palkinnon parhaasta hard rock -esiintymisestä.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittaneet Andrew Stockdale, Chris Ross ja Myles Heskett.

### Australian versio
# "Colossal" – 5:02
# "Woman" – 2:55
# "White Unicorn" – 5:01
# "Pyramid" – 4:28
# "Mind's Eye" – 4:53
# "Joker & the Thief" – 4:39
# "Dimension" – 4:25
# "Where Eagles Have Been" – 5:33
# "Apple Tree" – 3:28
# "Tales from the Forest of Gnomes" – 3:36
# "Witchcraft" – 3:25
# "Vagabond" – 3:52

### Maailmanlaajuinen versio
# "Dimension" – 4:21
# "White Unicorn" – 5:04
# "Woman" – 2:56
# "Where Eagles Have Been" – 5:33
# "Apple Tree" – 3:30
# "Joker & the Thief" – 4:40
# "Colossal" – 5:04
# "Mind's Eye" – 4:54
# "Pyramid" – 4:28
# "Witchcraft" – 3:25
# "Tales" – 3:39
# "Love Train" – 3:03
# "Vagabond" – 3:50

### B-puolet
* "The Earth's Rotation Around the Sun" (julkaistu *[[Dimension (Wolfmother)|Dimension]]* EP:llä) – 2:45

## Kokoonpano
* Andrew Stockdale – kitara, laulu
* Chris Ross – basso, koskettimet, urut, syntetisaattori
* Myles Heskett – rummut, lyömäsoittimet

## Sertifikaatiot

## Listasijoitukset
### Albumi

### Singlet

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Imperiumi: 9/10
* Soundi: 

## Lähteet
Nokia 6300

**Nokia 6300** on Nokian marraskuussa 2006 julkistettu matkapuhelinmalli. Siinä on Series 40 -käyttöjärjestelmä ja kahden megapikselin digitaalikamera. Puhelimen kuoret ovat suureksi osaksi ruostumatonta terästä. Lisäksi siinä on korkeintaan kahden gigatavun muistikortteja tukeva microSD-korttipaikka, joten puhelinta voi käyttää myös musiikkisoittimena.

## Katso myös
* Luettelo Nokian tuotteista

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Käyttöohjeet
* Nokia 6300 - Tuki
Suuri magnetoresistanssi

**Suuri magnetoresistanssi** (*GMR*) on ilmiö, joka perustuu eri suuntiin magnetoitujen ferromagneettisten metallien ja ei-ferromagneettisten metallien kerrosten vuorotteluun. Ilmiössä hyödynnetään elektronien spin-ominaisuutta.

Spiniltään magneettisen johtimen magneettikentän kanssa yhdensuuntaiset elektronit siroavat eri tavalla kuin elektronit, joiden spin on vastakkainen. Kumman tyyppiset elektronit siroavat enemmän, riippuu johteen materiaalista. Suuressa magnetoresistanssissa hyödynnetään ohuita eri suuntaan magnetoituja ferromagneettisia kerroksia, joiden väleissä on ei-ferromagneettisia metallikerroksia. Rakenne on yksinkertaisimmillaan kaksi vastakkaisiin suuntiin magnetoitua ferromagneettista kerrosta (1,3), joiden välissä on ei-ferromagneettinen kerros (2). Rakenteen ainutlaatuisuus perustuu siihen, että spiniltään tietyn tyyppiset elektronit siroavat ensimmäisessä (1) ja toisen tyyppiset kolmannessa (3) kerroksessa. Näin ollen resistanssi kasvaa hyvin suureksi. Tämän ilmiön Albert Fert huomasi työryhmänsä kanssa 1988. Saman ilmiön havaitsi Peter Grünberg oman työryhmänsä kanssa samoihin aikoihin Fertin työryhmästä riippumatta. Kummatkin käyttivät ferromagneettisena metallina (1,3) rautaa ja ei-ferromagneettisena metallina (2) kromia. Albert Fertin työryhmän havaitsema rakenteen tuottama resistanssin kasvu oli voimakkaampi (n. 50&nbsp;%), sillä he käyttivät useampia kerroksia kuin Peter Grünbergin työryhmä (n. 10&nbsp;%). Molempien töiden fysikaalinen perusta oli kuitenkin sama. Sekä Fert että Grünberg saivat tutkimuksistaan Nobelin fysiikanpalkinnon 2007.

Suuri magnetoresistanssi on mahdollistanut muun muassa kiintolevyjen fyysisen koon pienentämisen. Ilmiötä hyödynnetään kovalevyjen lukupäissä: Osa ferromagneettisista kerroksista on pysyvästi tietynsuuntaisesti magnetoituja. Joidenkin kerrosten magnetoitumissuuntaa kovalevyn magneettisuus kuitenkin muuttaa ja silloin myös lukupään läpi kulkevan sähkövirran resistanssi muuttuu. Informaatio luetaan siis resistanssin vaihtelun perusteella.

## Lähteet
*
Patty Duke

**Anna Marie ”Patty” Duke** (14. joulukuuta 1946 Elmhurst, New York – 29. maaliskuuta 2016 Coeur d’Alene, Idaho) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi New Yorkissa irlantilais-amerikkalaiselle isälle ja irlantilais-saksalaiselle äidille.

## Ura
Duken poikkeukselliset lahjat huomattiin jo varhaisessa vaiheessa, ja hän tuli 1950-luvun loppua kohden tunnetuksi televisiosta. Hän esiintyi sekä Helen Kelleristä kertovassa näytelmässä *Ihmeidentekijä* että siitä tehdyssä samannimisessä elokuvassa; kyseisellä roolillaan Patty Duke voitti vuonna 1962 parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon. Muihin tunnettuihin elokuviin kuuluu *[[Natalie (elokuva)|Natalie]]* (1969), joka toi näyttelijälle Golden Globen. Hän voitti lisäksi muun muassa kolme Emmy-palkintoa.

Duke toimi vuosina 1985–1988 Screen Actors Guildin puheenjohtajana. Idahossa asunut näyttelijä jatkoi uraansa viimeisiin elinvuosiinsa asti. 

Dukella on ollut vuodesta 2004 oma tähti Hollywood Walk of Famella, ja hän loi 1960-luvulla myös menestyksekkään uran laulajana.

## Palkinnot
* Hollywood Walk of Fame -tähti
* TV Land Award (2004)
* Lifetime Achievement Award (2002)
* People’s Choice Award (1983)
* Emmy (1970, 1977, 1980)
* Golden Globe (1963, 1970)
* Bronze Wrangler (1968)
* Oscar Paras naissivuosa (1963)
* Golden Laurel (1963)

## Ehdokkuudet
* TV Land Award (2003)
* Emmy (1964, 1978, 1981, 1984, 1999)
* Daytime Emmy (1984)
* Genie (1983)
* Golden Laurel (1966, 1970)
* Golden Globe (1963)

## Yksityiselämä
Duken ohjaaja Harry Falkin kanssa 18-vuotiaana solmima ensimmäinen avioliitto päättyi eroon neljässä vuodessa. Näyttelijätär oli kaikkiaan neljästi aviossa; vuonna 1986 solmittu liitto Michael Pearcen kanssa kesti Duken kuolemaan saakka. Hänellä oli kolme lasta: kaksi John Astinin ja yksi Michael Pearcen kanssa.

Hän selviytyi 2000-luvun puolella sydänleikkauksesta.

Duken äiti Frances sairasti masennusta, ja hän itse kärsi lähes koko ikänsä kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä, minkä takia hän alkoi pitää yleisölle suunnattuja mielenterveysaiheisia esitelmiä.

Duke menehtyi 69-vuotiaana sisäelimen repeämän aiheuttamaan verenmyrkytykseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Teenage Mutant Ninja Turtles 2: Battle Nexus

**Teenage Mutant Ninja Turtles 2: Battle Nexus** on Konamin kehittämä ja julkaisema toimintapeli. Peli on julkaistu vuonna  useille alustoille.

Peli on jatko-osa *[[Teenage Mutant Ninja Turtles (vuoden 2003 videopeli)|Teenage Mutant Ninja Turtles]]* -pelille

## Pelaaminen

### Game Boy Advance
Game Boy Advancella on kolme eri peliä.

;Story mode
Peli etenee tarinan mukaisesti, jossa kullakin kentällä on omat tehtävät. Pelissä on kolme tasoa, joissa kahdessa viimeisessä on kuusi eri kenttää. Siinä voi myös pelata aina haluamallaan Turtlesilla.

;Race mode
Nimensä mukaan ajetaan kilpaa moottoroidulla rullalaudalla useiden kenttien ajan, jossa tarkoituksena on olla nopein kaikista kilpailijoista.

;Battle mode
Edellisen moodin tapaan useita kenttiä, mutta tarkoituksena on kerätä tietty määrä kristalleja, tietyn aikamäärän mennessä.

## Äänirooleissa

## Aiheesta muualla
*
Moldovalaiset

**Moldovalaiset** () tai **moldovanromanialaiset** () ovat lähinnä Moldovan alueella eli itäisessä Moldovan valtiossa ja läntisessä Romanian Moldovassa asuvat etniset romanialaiset, jotka puhuvat romanian kieltä. Moldovalaisia on noin 3,4 miljoonaa.

Uskonnoltaan moldovanromanialaiset ovat valtaosin ortodokseja. Suurin osa heistä on Moskovan ja koko Venäjän patriarkaattiin kuuluvan autonomisen Moldovan ortodoksisen kirkon jäseniä, mutta pieni osa kuuluu Romanian patriarkaatin Bessarabian hiippakuntaan.
Susannah York

**Susannah Yolande York** (9. tammikuuta 1939 – 15. tammikuuta 2011) oli brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Lontoossa ja opiskeli siellä Royal Academy of Dramatic Artsissa. 

Yorkin muutamia elokuvia ovat *[[Tom Jones – hulivilihurmuri|Tom Jones]]* (1963), *Sisar Georgen surma* (1969), *[[Taistelu Englannista (elokuva)|Taistelu Englannista]]* (1970) ja *[[Mio, poikani Mio (elokuva)|Mio, poikani Mio]]* (1987). Hän esitti lisäksi Lara-äitiä *[[Teräsmies (vuoden 1978 elokuva)|Teräsmiehessä]]* ja sen jatko-osissa. Hän oli ehdolla Parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon saajaksi roolillaan elokuvassa *[[Ammutaanhan hevosiakin (elokuva)|Ammutaanhan hevosiakin]]* (1969).

York oli vuonna 1972 Cannesin elokuvajuhlien paras naisnäyttelijä roolillaan elokuvassa *Sairaat mielikuvat*. Hänen ääntään kuullaan power metal -yhtye Rhapsody of Firen albumilla *[[Triumph or Agony]]* (2006). Billy Bragg viittaa häneen laulussaan ”The Short Answer”.

York eli vuosina 1960–1976 avioliitossa Michael Wellsin kanssa ja sai kaksi lasta. Hänestä tuli isoäiti ensimmäistä kertaa vuonna 2007. York kuoli luuydinsyöpään 15. tammikuuta 2011.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Susannah Yorkin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
* Susannah York IMDB-sivustolla
Freddie Young

**Frederick A. "Freddie" Young** (9. lokakuuta 1902 – 1. joulukuuta 1998) oli brittiläinen elokuvaaja. Lontoossa syntyneen Youngin aktiivinen ura kesti yli puoli vuosisataa.

## Tunnustuksia
*Young sai Parhaan kuvauksen Oscar-palkinnot kolmesta David Leanin ohjaamasta elokuvasta: 
***[[Arabian Lawrence]]* (1962)
***[[Tohtori Živago (elokuva)|Tohtori Živago]]* (1965) ja 
***Ryanin tytär* (1970)
*Vuonna 1970 Brittiläisen imperiumin ritarikunta myönsi hänelle arvonimen OBE, Officer of the Order of the British Empire.

## Yksityiselämä
Young oli vuosina 1927–1963 naimisissa Marjorie Gaffneyn ja vuosina 1964–1998 Joan Morduchin kanssa. Hän kasvatti kolme lasta. Hän kuoli Lontoossa 96 vuoden ikäisenä.
Annie-gaala 1995

**Annie-gaala 1995** oli 23. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa Yhdysvaltain ASIFA-Hollywood jakoi vuotuiset Annie-palkinnot vuoden 1995 parhaille animaatioille. Gaala järjestettiin 11. marraskuuta ATAS Plaza-teatterissa Los Angelesissa, Kaliforniassa.

## Ehdokkaat ja voittajat
Pääluokkien ehdokkaat ja voittajat (lihavoituna):

### Parhaan animaatioelokuvan Annie-palkinto
***[[Pocahontas (elokuva)|Pocahontas]]**
*Hopon poppoo
*Joutsenprinsessa

### Parhaan suoraan videolle julkaistun elokuvan Annie-palkinto
***Gates of the Mind’s Eye**
*Opera Imagineria
*Maa aikojen alussa 2
*Macross Plus, Volume 1
*Macross Plus, Volume 2

### Parhaan videopelin Annie-palkinto
***Cadillacs and Dinosaurs**
*Crayon Factory
*Full Throttle
*The Adventures of Hyperman
*KIA Interactive

### Parhaan animaation promootio Annie-palkinto
*John Dough
***Wile E. Coyote – Helicopter**
*Canary Boom
*Chicago Blues
*Unforgettable Classics

### Parhaan lyhytanimaation Annie-palkinto
***[[Dexterin laboratorio]]**
*Driving Mr. Pink
*George and Junior’s Christmas Spectacular!
*Interview with Tallulah, Queen of the Universe
*Johnny Bravo

### Parhaan animaatiosarjan Annie-palkinto
*Batman
*Animaaniset
*The Maxx
***[[Simpsonit]]**
*The Tick

### Parhaan luovanjohdon Annie-palkinto
***[[Ben Edlund]] – [[The Tick]]**
*John Eng – Duckman
*Al Jean – The Critic
*Frank Paur – Gargoyles
*Greg Vanzo – The Maxx

### Parhaan animaation tuotantosuunnittelun Annie-palkinto
*Rasoul Azadani – Pocahontas
***Michael Giaimo – [[Pocahontas (elokuva)|Pocahontas]]**
*Adrian Penn – The Origin of Energy
*Kazuyoshi Takeuchi – Gargoyles
*Fred Warter – Hopon poppoo

### Parhaan animaatiosarjan kuvasuunnitelman Annie-palkinto
*Warwick Gilbert – Aladdin
*Denise Koyama – Aladdin
*Brian Pimental – Hopon poppoo
*Genndy Tartakovsky – Dexterin laboratorio
***Kazuo Terada – [[Gargoyles]]**

### Parhaan ääninäyttelyn Annie-palkinto
*Jeff Bennett – Johnny Bravo
***[[Nancy Cartwright]] – [[Simpsonit]]**
*Jim Cummings – Bump in the Night
*Tress MacNeille – Animaaniset
*Rob Paulsen – Animaaniset

### Parhaan animaatiomusiikin Annie-palkinto
*Phillip Appleby – Daisy-Head Mayzie
*Partick DeRemer – Hopon poppoo
***[[Alan Menken]] – [[Pocahontas (elokuva)|Pocahontas]]**
*Richard Stone – Animaaniset
*Shirley Walker – Batman

### Parhaan henkilökohtaisen saavutuksen Annie-palkinto
*Chris Buck – Pocahontas
*Dominique Monfrey – Hopon poppoo
*David Pruiksma – Pocahontas
***Nik Ranieri – [[Pocahontas (elokuva)|Pocahontas]]**
*Cynthia Wells – Wueen of the Universe

### Parhaan animaation käsikirjoituksen Annie-palkinto
***[[Ben Edlund]] – [[The Tick]]**
*Peter Gaffney, Paul Germain, Jon Greenberg, Rachael Lipman – Ipanat
*Doug Langdale – Aladdin
*Michael Reaves – Gargoyles
*John Stemper – Hämähäkkimies

## Juried palkinnot

### Winsor McCay -palkinto
***[[Jules Engel]]**
***[[Vance Gerry]]**
***[[Dan McLaughlin]]**

### June Foray -palkinto
***[[June Foray]]**

### Sertifikaatti ansio
***[[King Features]]**
***[[Sarah Baisley]]**
***[[Dave Brain]]**
***[[Gary Lah]]**
***[[Amanda Haas]]**
***[[Ginny Swift]]**
Sateenkaaripaita

**Sateenkaaripaita** on pyöräilyn hallitsevan maailmanmestarin tunnus. Paidan pääväri on valkoinen ja siinä on rinnan kohdalla viisi vaakasuuntaista raitaa kansainvälisen pyöräilyliiton UCI:n väreissä. Värit ovat alhaalta lukien: vihreä, keltainen, musta, punainen ja sininen. Värit ovat samat kuin olympialipussa ja -renkaissa. Paitaa käytetään kaikissa pyöräilyn lajeissa mukaan lukien maantiepyöräily, ratapyöräily, cyclocross, BMX ja maastopyöräily. Sateenkaaripaitaa on käytetty hallitsevan maailmanmestarin tunnuksena vuodesta 1927 asti.

Maailmanmestarin on pidettävä paitaa kilpaillessaan samassa lajissa kuin missä mestaruus on voitettu. Erityisesti maantieajon mestarin on pidettävä paitaa kilpaillessaan monipäiväisissä etappikilpailuissa ja yhden päivän kisoissa, mutta hänellä ei ole oikeutta pitää sateenkaaripaitaa aika-ajoetapeilla. Vastaavasti ratapyöräilyssä henkilökohtaisen takaa-ajon mestari saa pitää paitaa vain kilpaillessaan henkilökohtaisilla matkoilla.

Joukkuekilpailuissa, kuten joukkuetakaa-ajossa, jokaisen jäsenen on pidettävä sateenkaaripaitaa, mutta he eivät saa pitää sitä kilpaillessaan henkilökohtaisilla matkoilla.

Sateenkaaripaita helpottaa hallitsevan maailmanmestarin löytämistä niin yleisölle kuin myös muille ajajille. Tästä voi olla paidan haltijalle haittaa, koska hän ei voi ryhtyä huomaamatta hyökkäykseen. Paidassa ei myöskään ole yhtä paljon tilaa sponsorien mainoksille kuin normaaleissa ajopaidoissa, mutta maailmanmestarin saama medianäkyvyys luultavasti kompensoi pienemmän mainospinta-alan.

Mikäli ajaja ei pidä sateenkaaripaitaa on sääntörikkomuksesta rangaistuksena 2&nbsp;500&ndash;5&nbsp;000 Sveitsin frangin sakko.

Ajajan mestaruusvuoden päättyessä, saa hän oikeuden pitää ajopaitansa kauluksessa ja hihansuissa sateenkaarirenkaita. Tämä oikeus säilyy ajajan uran loppuun asti ja kuten sateenkaaripaitaa tunnusta saa käyttää vain siinä lajissa, jossa mestaruus on voitettu.

Mikäli sateenkaaripaidan haltijasta tulee monipäiväisen etappikilpailun (esimerkiksi Ranskan ympäriajo) johtajan paidan haltija, käyttää hän kilpailun paitaa sateenkaaripaidan sijasta. Vastaavasti UCI:n maailmancupin johtajan paita ohittaa sateenkaaripaidan.

## Aiheesta muualla
Norman Finkelstein

**Norman Gary Finkelstein** (s. 8. joulukuuta 1953) on amerikanjuutalainen politiikantutkija ja kirjailija. Hän on erikoistunut juutalaisuuteen liittyviin aiheisiin ja erityisesti Israelin ja Palestiinan väliseen konfliktiin. Hän on kirjoittanut Lähi-idän konfliktista kuusi teosta. Finkelsteinin *The Holocaust Industry* -kirja aiheutti suuren kohun, mikä nosti hänet julkisuuteen.

Finkelsteinin molemmat vanhemmat selvisivät holokaustista, äiti Majdanekista, isä Auschwitzista.

Finkelsteinin perehtyminen Lähi-idän tapahtumiin alkoi 1982, jolloin hän vastusti Israelin hyökkäystä Libanoniin. Myöhemmin hän oli osoittamassa mieltään Sabran ja Shatilan verilöylyjä vastaan.

## Akateeminen ura
Finkelstein suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon New Yorkin Binghamtonin yliopistosta vuonna 1974. Hän jatkoi opintojaan Ranskassa Pariisin yliopiston École pratique des hautes étudesissa, jonka jälkeen hän siirtyi Princetonin yliopistoon vuonna 1980. Siellä hän suoritti Master of Arts -tutkinnon valtiotieteistä ja myöhemmin tohtorinväitöksensä sionismista vuonna 1984. 

Finkelstein teki tohtorinväitöksensä analysoimalla Joan Petersin kirjaa *From Time Immemorial* (1984), jossa väitettiin suuremman osan Palestiinan arabeja olleen muualta sinne muuttaneita sen jälkeen, kun sionistit "saivat aavikon kukoistamaan." Finkelstein analysoi väitettä väestödemografian pohjalta, ja suurin osa kirjan väitteistä osoittautui sionistien propagandalehdyköistä kerätyksi. Amerikkalaisista tutkijoista, joille Finkelstein lähetti alustavat tuloksensa, ainoastaan Noam Chomsky vastasi ja varoitti Finkelsteinia, että tuloksista ei pidettäisi.

Myöhemmin Finkelstein arvosteli Harvardin lakiprofessori Alan Dershowitzin kirjaa *The Case for Israel* (2003), joka sisältää yleisiä väitteitä Israelista ja niiden vastauksia, plagiaatiksi ja vääristelyksi. Yhteishaastattelussa Dershowitz ei tuntenut oman kirjansa sisältöä, ja Finkelstein arveli ettei Dershowitz ollut itse kirjoittanut tai edes lukenut sitä. Dershowitzista tuli Finkelsteinin vihamies, joka yritti myöhemmin vaikeuttaa hänen uraansa.

Ehkä tunnetuimmassa kirjassaan *[[The Holocaust Industry]]* (2000) hän esittää näkemyksen, että holokaustin muistoa hyödynnetään teollisissa mitoissa Israelin hyväksi.

Finkelstein kävi Helsingin vuoden 2009 Lens Politica elokuvan ja taiteen festivaaleilla juhlistamassa hänestä kertovan *American Radical* -elokuvan ensi-iltaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Norman Finkelsteinin kotisivu
Moskiittokala

**Moskiittokala** (*Gambusia affinis*) on suolattomassa vedessä elävä hammaskarppi. Niitä pidetään akvaariokaloina ja istutetaan tuhoamaan moskiiton eli hyttysen toukkia.

## Koko ja ulkonäkö
Moskiittokala muistuttaa paljon miljoonakalanaarasta, josta sen erottaa siniharmaammasta värisävystään ja mustasta läikästä vatsaevän edessä. Kala voi kasvaa neljä senttiä pitkäksi.

## Alkuperä
Moskiittokala elää luonnossa Meksikonlahteen laskevissa vesistöissä. Kestävyytensä takia sitä on istutettu ympäri maailmaa malarian vaivaamille alueille pienentämään hyttysten määrää. Australiassa ja Afrikassa se on paikoin syrjäyttänyt paikallisia kalalajeja, kuten jordanianimubarbin. Sitä pidetäänkin yhtenä sadasta haitallisimmasta vieraslajista.

## Vesiolot ja ravinto
Moskiittokalat syövät nimensä mukaisesti hyttysentoukkia. Ne pärjäävät huomattavan lämpimässä ja vähähappisessa vedessä, kestävät lyhytaikaisesti lähes 42&nbsp;°C:n lämpötiloja.

## Lähteet
Buck the World

__NOTOC__
**Buck the World** on Young Buckin toinen sooloalbumi, joka julkaistiin 27. maaliskuuta 2007.

Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan kolmannelle sijalle, ja sitä myytiin ensimmäisellä viikollaan 141 083 kappaletta.

## Kappaleet

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Entertainment Weekly: B+
* Pitchfork: 6.1/10

## Lähteet
Kotilokuku

**Kotilokuku** (*Coua delalandei*) on Madagaskarin saaristossa elänyt, sukupuuttoon kuollut käkilintulaji. 

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus oli 50–55&nbsp;cm. Se oli yläpuolelta tummansininen, rinnasta valkoinen ja vatsasta oranssi. Jalat olivat pitkähköt, nokka vahva ja sininen pyrstö oli pitkä.

## Esiintyminen
Kotiolokukusta on ainoastaan 13 havaintoa luonnosta pyydystetyistä yksilöistä, joista 11 pyydystettiin vuosien 1827 ja 1834 välillä. Pariisin luonnonhistorialliseen museoon tallennetut kaksi yksilöä ovat molemmat Chevalier J.A. Bernierin ampumia. Lajin alun perin vuonna 1827 kuvannut Coenraad Jacob Temminck tutki nimenomaan vuonna 1827 Pariisiin saatua yksilöä. Valtaosa yksilöistä, mahdollisesti kaikki, on pyydystetty Nosy Borahan (Ile de Sainte-Marie) saarelta, joka sijaitsee Madagaskarin itärannikon edustalla. Epävarmoja havaintoja on myös Madagaskarin pääsaarelta. Viimeinen varma havainto eli pyydystetty yksilö on vuodelta 1834. Pariisin lisäksi museoyksilöitä on Leidenissa, Englannin Tringissä, New Yorkissa, Philadelphiassa, Harvardissa ja Madagaskarin Tananarivessa . Laji katsotaan sukupuuttoon kuolleeksi, koska sitä ei etsinnöistä huolimatta ole enää tavattu.

Sukupuuton syitä lienevät joko Nosy Borahan kokonaan uudelleen metsittäminen 1800-luvulla tai mustarotan invaasio saarelle. Mustarottia tosin lienee saarelle tullut merirosvojen mukana jo 1600-luvulla. Myös paikallisten asukkaiden suorittama metsästys, sekä näyttävän höyhenpuvun että ravinnon takia, on saattanut heikentää kantaa. Kissat alkoivat lisääntyä vasta 1800-luvun kuluessa.

## Elinympäristö
Nosy Borahan alkuperäinen sademetsä.

## Lisääntyminen
Kotilokuku ei ollut pesäloinen kuten useimmat muut käkilinnut, vaan pesi ilmeisesti itse rakentamaansa pesään.

## Ravinto
Kotilot, mistä laji on saanut nimensä useilla kielillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Naturalis (sisältää kolmiulotteisen valokuvan täytetystä yksilöstä
Antisionismi

**Antisionismi** tarkoittaa sionismin vastustamista. Antisionistit kiistävät juutalaisten itsemääräämisoikeuden ja juutalaisvaltion perustamisen oikeutuksen juutalaisten esi-isien maille Lähi-itään.

Antisionismi voi ilmetä pyrkimyksinä tuhota Israelin valtio tai lakkauttaa sen juutalainen luonne, pahantahtoisina väitteinä juutalaisvaltion ja sen asukkaiden luonteesta tai aikomuksista, tai sellaisena Israeliin kohdistuvana kritiikkinä, jollaista ei kohdisteta vastaavalla tavalla muihin maihin. Jotkut antisionistit kuitenkin uskovat israelilaisten ja palestiinalaisten rauhanomaiseen rinnakkaiseloon samassa valtiossa.

Antisionismia esiintyy arabien ja muslimien, kuten palestiinalaisten, keskuudessa, sekä vasemmistossa. Se on esimerkiksi osa palestinismiksi kutsuttua palestiinalaista liikettä ja oppia. Progressiiviset vasemmistolaiset ovat kutsuneet Israelia rasistiseksi ja kolonialistiseksi valtioksi, jossa sionistit suorittavat etnistä puhdistusta, karkotuksia, varkautta, apartheidia ja kansanmurhaa palestiinalaisia vastaan. Neuvostoliitto kääntyi Israelia vastaan 1960-luvulla. Myös jotkut juutalaiset, etenkin ultraortodoksit ja heidän Neturei Karta -järjestönsä, ovat vastustaneet sionismia ja juutalaisvaltion perustamista useasta eri syystä.

Jotkut rinnastavat antisionismin antisemitismiin eli juutalaisvastaisuuteen silloin, kun antisionistit uhkailevat juutalaisten henkeä tai hyökkäilevät juutalaisten ihmisten, instituutioiden tai uskonnollisten paikkojen kimppuun protestoidakseen Israelin valtion toimia, tai kun Israelin arvosteluun yhdistyy väitteitä juutalaisten vallasta tai ahneudesta, tai kun israelilaiset rinnastetaan natseihin. Antisemitismiksi on kutsuttu myös sellaista antisionismia, jossa vaaditaan itsenäistä palestiinalaisvaltiota ja juutalaisvaltion tuhoa. Maailman juutalaiskongressin mukaan väitteet, joiden mukaan maailman ainoa juutalaisvaltio harjoittaisi apartheidia tai natsi-Saksan suorittaman holokaustin tapaista kansanmurhaa palestiinalaisia kohtaan, vaikka palestiinalaisväestö todellisuudessa kasvaa jatkuvasti, on tarkoitettu oikeuttamaan väkivalta israelilaisia ja Israelin ulkopuolella asuvia juutalaisia kohtaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* "Yalkut Heshbati Etchem" rabbi Aviad Neigerin luoma antisionistinen juutalaisten uskonnollisten resurssien verkkosivusto.
M/S Houston Express

**M/S Houston Express** () on HL-2855 SCM-CHARTERin omistuksessa oleva konttialus. Nykyään saksalainen Hapag-Lloyd-laivayhtiö liikennöi aluksella. Alus on rakennettu vuonna 2005. Kuollutta painoa sillä on 107&nbsp;000 tonnia. Houston Express on rekisteröity Saksan lipun alle ja sen kotisatama on Hampuri. 

Houston Expressin sisaralus on M/S Savannah Express.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Houston Expressistä Hapag-Lloydin sivuilla  
*Aluksen sijainti
Kirsti Pajari

**Kirsti Kyllikki Pajari** (ent. *Rautiainen*, o.s. *Mikkola*, 27. marraskuuta 1921 Helsinki – 9. marraskuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen televisiojuontaja. Hän tuli tunnetuksi MTV:n tietokilpailuohjelman *[[Tupla tai kuitti]]* juontajana vuosina 1958–1988. Hänen ensimmäinen miehensä oli Yleisradion *[[Viisasten kerho]]n* perustaja Tauno Rautiainen. Jäätyään leskeksi Kirsti Rautiainen avioitui 1969 pääkonsuli Pentti Pajarin kanssa.

Kirsti Mikkola vietti lapsuutensa Lahdessa, jossa hän kirjoitti ylioppilaaksi Lahden tyttölyseosta. Sota-aikana hän toimi lottana. Hän avioitui Tauno Rautiaisen kanssa 1943, ja he asuivat vuoden New Yorkissa vauraan perheen hovimestarina ja kokkina.

Tauno Rautiaisen kuoltua 1962 Kirsti Rautiainen jatkoi miehensä tietovisailutyötä. Tv-ohjelma *[[Tupla tai kuitti]]* alkoi TES-tv:ssä (myöhemmin Tesvisio) 2. tammikuuta 1958 ja jatkui Mainos-tv:ssä vuodesta 1965 lähtien, yhteensä miltei 30 vuotta. Sen ohella Kirsti Rautiainen juonsi muun muassa suomalais-virolaista *[[Naapurivisa]]a* ja toimi päivätyönään muun muassa Colombia Oy:n osastopäällikkönä.

## Teokset
* Kirsti Rautiainen, *Mikä on Kuka?*, 1966
* Kirsti Pajari, Kauko Saarentaus, Helge Nygren, *10 000 kysymystä*, 1988

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Hilja – maitotyttö

**Hilja – maitotyttö** on Toivo Särkän ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1953. Sen myös tuotti Toivo Särkkä. Käsikirjoitus perustuu Johannes Linnankosken novelliin ”Hilja, maitotyttö” vuodelta 1913. 

Pääosissa näyttelevät Anneli Sauli ja Tauno Palo. Palo esittää maatalon isäntää, joka himoitsee nuorta karjapiikaa Hiljaa (Sauli). Saulo Haarlan esittämä nuori ylioppilas Yrjö yrittää myös saada Hiljan rakkauden, mutta talon isäntää se ei miellytä. Elokuvassa keskeisessä roolissa ovat myös taiteellisen Yrjön Hiljasta piirtämät muotokuvat, joista muodostuvien takaumien kautta tarinaa kerrotaan. 

Suomenkielisessä rinnakkaisnimessä käytettiin väliviivatonta kirjoitusasua. Ensi-iltaan tullessaan *Hilja maitotyttö* aiheutti kohua eroottisten kohtaustensa takia. Erityisesti Anneli Saulin alastonuinti oli ajalle rohkeaa kuvastoa. Eroottinen sisältö takasi kuitenkin elokuvan myynnin kymmenkuntaan muuhun maahan. Elokuvan DVD-taltioinnissa on yhä K15-merkintä.

## Juoni

Hilja ja maalle kesänviettoon tullut Yrjö tapaavat alkukesällä Hiljan ollessa viemässä tilalta maitoa asemalle. Nuorten välille kehittyy nopeasti romanssi, jota tilan isäntärenki Kalevi ei hyväksy. Isäntärenkikin on näet halukas saamaan Hiljan itselleen, ja juhannusyönä hän raiskaa tytön. Myöhemmin nuorten romanssi jatkuu, mutta onnea varjostavat paitsi sosiaaliset erot myös mustasukkainen Kalevi.

## Näyttelijät

## Tuotanto

Elokuvan ensi-ilta oli Helsingissä Rexissä ja Tuulensuussa. 

## Vastaanotto

*[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* Arto Pajukallion mukaan Särkkä on onnistunut lataamaan kankeanrunolliseen ohjaukseensa hellyttävää ilmaisuvoimaa. Kriitikko pitää elokuvaa myös mainettaan tärkeämpänä seksuaalisen väkivallan kuvauksena. Kalle Peronkosken kuvaus saa Pajukalliolta erikoismaininnan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Mustonen, Jari: Hilja maitotyttö -arvostelu. Elitisti, 17.2.2014.
Robert Faurisson

**Robert Faurisson** (25. tammikuuta 1929 – 21. lokakuuta 2018) oli ranskalainen kirjallisuudentutkija, joka on tullut kansainvälisesti tunnetuksi holokaustin kieltämisellään ja kyseenalaistamalla kaasukammioiden olemassaolon Natsi-Saksassa. Hän on perustellut yleisen historiankuvan kanssa ristiriidassa olevia näkemyksiään lukuisissa kirjoissa ja artikkeleissa usean vuosikymmenen ajan.  

Faurisson syntyi Sheppertonissa, Englannissa, ranskalaiselle isälle ja skotlantilaiselle äidille. Opiskeltuaan Pariisin yliopistossa hän opetti vuosina 1974–1979 kirjallisuutta Lyonin yliopistossa. 

Faurisson teki oman teoriansa holokaustin sepitteellisyydestä suurelle yleisölle tutuksi 1970-luvun lopussa. Hänen julkaisunsa herättivät huomattavaa kiistaa, ja Faurisson joutui jopa pahoinpidellyksi; vuonna 1989 hän sai vakavia vammoja, mutta kuntoutui leikkaushoidolla.

Vuonna 1991 Faurisson julkaisi yhteistyössä Siegfried Verbeken kanssa hollanninkielisen teoksen *Het "Dagboek" van Anne Frank – een kritische benadering*, jossa hän julistaa Anne Frankin päiväkirjan väärennökseksi. 

Faurisson joutui useasti ongelmiin oikeuden kanssa varsinkin sen jälkeen, kun holokaustin kieltämisen kriminalisoiva Gayssot'n laki astui voimaan Ranskassa vuonna 1990. 

## Lähteet
Broadcast (albumi)

**Broadcast** on suomalaisen pop-yhtye Broadcastin debyyttialbumi vuodelta 1981. Albumin kappaleita ovat mm. ”Pacific” ja ”Pasadena Sungodown”, joista kummatkin julkaistiin singleinä. Ensiksi mainittu oli parhaimmillaan Suomen neljänneksi myydyin single.

Albumi ylsi parhaimmillaan Suomen musiikkilistojen seitsemänneksi.

Albumi julkaistiin Scandia-Musiikin Hi-Hat -levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina.  Vuonna 2001 albumi julkaistiin ensimmäistä kertaa CD-levynä remasteroituna painoksena Warner Music Finlandin toimesta.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Esa Kaartamo, ellei toisin mainita.

### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
#  

## Kokoonpano
### Broadcast
* Esa Kaartamo – kitara, kosketinsoittimet, laulu (4), kitarasoolot (8)
* Kim Lönnholm – laulu (1-3, 5-7, 9-11)
* Erkka Kettunen – lyömäsoittimet, laulu (8)
* Martti Rechardt – kitara, taustalaulu, kitarasoolot (1-7, 9-11)
* Seppo Allinen – bassokitara
* Kari Miettinen – rummut 

### Muut muusikot
* Kassu Halonen – sähköurut (2, 7)
* Pentti Lahti – alttosaksofoni (3, 5) 

### Tuotanto
* Tommi Liuhala – tuotanto, kansitaide
* Kassu Halonen – tuotanto
* Dan ”Datsun” Tigerstedt – äänitys ja miksaus (Takomo-äänitysstudiot, Helsinki, Suomi, marraskuu 1980)
* Cutting Room, Tukholma, Ruotsi – masterointi
* Henrik Schütt – valokuvat
* Tapsa Rantanen – kansitaide
* Esa Kaartamo – kansitaide
* Mika Jussila – CD-painoksen 24-bittinen digitaalinen remasterointi (Finnvox-studiot) 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Albumin CD-painos Suomen äänitetietokannassa
Steven Runciman

**James Cochran Stevenson Runciman**, Sir, (7. heinäkuuta 1903 – 1. marraskuuta 2000) oli tunnetuimpiin keskiaikatutkijoihin kuulunut brittiläinen historioitsija. 

Runciman syntyi Northumberlandissa. Hän oli J. B. Buryn oppilas ja toimi 1940-luvulla professorina Istanbulin yliopistossa. Hänen tunnetuin teoksensa on ristiretkiä käsittelevä kolmiosainen kirjasarja, jonka osat ilmestyivät vuosina 1951, 1952 ja 1954.

Runcimanin muuhun tuotantoon kuuluu muun muassa Sarawakin historiasta kertova *The White Rajahs* (1960). Hän oli polyglotti ja voitti uransa aikana lukuisia huomattavia palkintoja. Hän oli henkisesti vireä lähes loppuun saakka ja teki vielä 97-vuotiaana (2000) matkan Athosvuorelle. Hän kuoli muutamaa kuukautta myöhemmin Radwayn kylässä Warwickshiressa. 

## Lähteet
Davit Orbeliani

**Davit Orbeliani** (, 11. tammikuuta 1739 &ndash; 29. toukokuuta 1796), joka tunnettiin yleisesti nimellä Davit "Kenraali" () oli georgialainen sotilashenkilö, poliitikko, kääntäjä ja runoilija. 

Orbeliani kuului merkittävään georgialaiseen aristokraattisukuun, jolla oli monisukupolviset yhteydet kuninkaalliseen Bagrationi-dynastiaan. Hän oli Sabaratianon lääninherra ja ruhtinas, Somkhitin feodaalinen käskynhaltija ja korkea-arvoinen sotilaskomentaja kuningas Erekle II:n alaisuudessa. Ereklen tytär Tamar batonishvili (1749&ndash;1786) meni Orbelianin kanssa naimisiin Tbilisissä vuonna 1762.

Hän teki useita diplomaattimatkoja Iraniin, josta hän osti persialaisen ritariromanttisen seikkailukertomuksen *Qahraman-e qatelin* käsikirjoituksia. Orbeliani käänsi tarinan georgiaksi nimelle *Qaramaniani* (), joka seuraa persiankielistä alkuperäisteosta erittäin tarkasti paikallisesta georgialaisväristä huolimatta. Teos tuli Georgiassa huomattavan suosituksi. Hänet esitettiin myös sankarina aikalaisrunoilija Besikin (1750&ndash;1791) teoksissa, mihin hän vastasi kirjoittamalla rakkausrunoutta pitkälti Besikin hengessä.   

Hän kuoli Tbilisissä vuonna 1796, ja hänet haudattiin Sionin katedraaliin.

## Lähteet
Who’s Got the Ball

**Who’s Got the Ball** on suomalaisen poprock-yhtye Broadcastin kolmas studioalbumi vuodelta 1983. 

Albumi nosti yhtyeen kuuluisuuteen erityisesti haikealla balladilla ”You Break My Heart”, joka yksi yhtyeen suurimmista hittikappaleista. Kappaletta on usein luultu jonkin ulkomaisen, menestysyhtyeen tekemäksi. Kappale oli parhaimmillaan jukeboxien viidenneksi soitetuin single, vaikkakin levyn nimikkokappale ”Who’s Got the Ball” oli samoihin aikoihin jukeboxien kolmanneksi soitetuin.

Levy menestyi hyvin ja kohosi parhaimmillaan Suomen musiikkilistojen kolmanneksi pysyen listoilla 28 viikon ajan. Albumi saavutti kultalevyrajan seuraavana vuonna ja albumia on myyty vuoteen 2013 noin 27 000 kappaletta.

Albumi julkaistiin Musiikki-Fazerin ja Finnlevyn Dig It -levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina. Vuonna 2002 albumi julkaistiin ensimmäistä kertaa CD-levynä remasteroituna painoksena Warner Music Finlandin toimesta.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt E. Kaartamo, ellei toisin mainita.

### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
#  

## Kokoonpano
### Broadcast
* Kari Miettinen – rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu (1, 7)
* Esa Kaartamo – laulu (4, 9), kitarat; soolokitara (1, 6), urut (2), kosketinsoittimet, taustalaulu (6-7)
* Kim Lönnholm – laulu (1-2, 4-8, 10), taustalaulu (1, 3, 6-7)
* Edu Kettunen – laulu (3), kitarat, rummut (2), lyömäsoittimet, tom tom -fillit (10), taustalaulu (1, 7)
* Matti ”Masa” Maijanen – bassokitara; nauhaton basso (8)
* Jarmo Nikku – kitarat; slide-kitara (1, 3), soolokitarat (2-4, 9-10) 

### Muut muusikot
* Otis – taustalaulu (7) 

### Tuotanto
* Otis Kuusela – tuotanto (1-8, 10)
* Jari Laasanen – äänitys ja miksaus (RM-studiot; 1-8, 10)
* Kassu Halonen – tuotanto (9)
* Dan Tigerstedt – äänitys ja miksaus (Takomo-äänitysstudiot; 9)
* Timo Lindström – vastaava tuottaja
* Markus Heikkerö – taide ja valokuvan retusointi
* Hannu Bask – valokuvat (Studico) 

## Lähteet
Heartbeat Paradise

**Heartbeat Paradise** on suomalaisen pop-yhtye Broadcastin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1982.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Esa Kaartamo, ellei toisin mainittu.

;A-puoli
#
#
#
#

;B-puoli
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Esa Kaartamo – laulu, kitara, kosketinsoitin
* Erkka Kettunen – laulu, kitara, lyömäsoittimet
* Kim Lönnholm – laulu
* Jyrki Saarinen – kitara
* Seppo Allinen – basso
*Kari Miettinen – rummut
* Esa Kotilainen – syntetisaattori
* Juhani Aaltonen – alttosaksofoni

### Muut tekijät
* Kassu Halonen – tuottaja
* Dan Tigerstedt – äänittäjä
* Pentti Hohtio – masteroija
* Tommi Liuhala – masteroija
Soon (albumi)

**Soon** on suomalaisen poprock-yhtye Broadcastin neljäs studioalbumi vuodelta 1984.  Yhtyeen hyvin menestyneeseen edelliseen albumiin verrattuna tämä ei menestynyt kovin hyvin. Albumi ei noussut Suomen viralliselle musiikkilistoille ja albumilta singlenä julkaistu ”Cool Kid” oli parhaimmillaan Suomen 30. myydyin single. Yhtye osallistui levyn ”Candy Moon”-kappaleella Hittimittari-tv-ohjelmaan lokakuussa 1984 sijoittuen jaetulle viidennelle sijalle Dion ”The Last in Line”-kappaleen kanssa.

Albumi julkaistiin Finnlevyn Dig It -levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina eikä sitä ole toistaiseksi julkaistu CD-levynä.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Esa Kaartamo, sanoittanut Erkka Kettunen ja sovittaneet Esa Kaartamo ja Peter O. Ekberg, ellei toisin mainita.

### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
#  

## Kokoonpano
### Muusikot
#### Broadcast
* Kim Lönnholm - laulu
* Esa Kaartamo – laulu, kitarat, kosketinsoittimet
* Erkka Kettunen – laulu, kitarat
* Jarmo Nikku – kitarat
* Masa Maijanen – bassokitara
* Miri Miettinen – rummut

#### Vierailevat muusikot
* Mats Englund – bassokitara
* Inga-Lill Päivärinta – taustalaulut
* Nils Landgren – pasuuna
* Peter Ljung – kosketinsoittimet
* Sussie Päivärinta – taustalaulut
* Stefan Nilsson – kosketinsoittimet
* Anders Neglin – kosketinsoittimet
* Peter O. Ekberg – kitara, taustaaulut
* Kim Wilson – huuliharppu (6, 9) 

### Tuotanto
* Gogh/Riipinen – kansi
* Peter O. Ekberg – tuotanto
* Jan Ugand – äänitys (Takomo-studiot, Helsinki ja Atlantis Studio, Tukholma 1984) 

## Lähteet
Step On It

**Step On It** on suomalaisen poprock-yhtye Broadcastin viides studioalbumi vuodelta 1987. 

Edellisen *[[Soon (albumi)|Soon]]*-albumin jälkeen yhtye jäi tauolle ja palasi äänitysstudioille vuonna 1986. Hyvin pian albumin julkaisun jälkeen yhtye hajosi ja suurin osa yhtyeestä lähti soolourilleen. Yhtye kuitenkin palasi yhdeksän vuoden tauon jälkeen vuonna 1996 ja julkaisi toistaiseksi viimeisen albuminsa *[[Handcrafted]]*.

Helmikuussa 1987 yhtye osallistui levyn ”Love is Blind”-kappaleella Hittimittari-tv-ohjelmaan sijoittuen jaetulle ensimmäiselle sijalle Tuomari Nurmion ”Ramona”-kappaleen kanssa.

Albumi julkaistiin Flamingo-levymerkillä LP- ja CD-levyinä sekä C-kasettina. Vuonna 1998 albumi julkaistiin uudelleen CD-levynä. CD-levy poikkeaa hieman LP-levyn ja C-kasetin painoksista, sillä kappaleet ovat sillä eri järjestyksessä ja levy sisältää päätösraitana bonuskappaleen ”Don’t Come After Me”, jota ei ole LP-levyllä tai C-kasetilla.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet sovittanut Broadcast.

### LP-levyn ja C-kasetin kappaleet
### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
#  

### CD-levyn kappalelista
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#  

## Kokoonpano
Kappaleiden tarkemmat muusikkotiedot ovat LP-levyn ja C-kasetin kappalejärjestyksen mukaan lukuunottamatta bonuskappaletta (11).

### Muusikot
#### Broadcast
* Jarmo Nikku – kitarat; kitarasoolot (1, 8), slide-kitara (4, 10), soolokitara (9)
* Masa Maijanen – bassokitara ja taustalaulu
* Miri Miettinen – rummut ja taustalaulu
* Edu Kettunen – rummut, lyömäsoittimet, akustinen kitara ja laulu (5, 10)
* Esa Kaartamo – kitarat; kitarasoolot (2, 6), soolokitara (3), piano ja taustalaulu
* Kim Lönnholm – laulu (1-3, 5-9, 11) ja taustalaulu 

#### Vierailevat muusikot
* Kassu Halonen – sähköurut ja taustalaulu 

### Tuotanto
* Kassu Halonen – tuotanto
* Broadcast – tuotanto
* Jari Laasanen – äänitys (MTV-studiot 1986)
* Peter Iversen – äänitys (Puk-Recording Studios, Tanska 1986)
* Jussi Aalto – valokuva
* Tapsa Rantanen / Private eye – kansitaide 

## Lähteet
George A. Olah

**George Andrew Olah** (; 22. toukokuuta 1927 Budapest – 8. maaliskuuta 2017 Beverly Hills, Kalifornia, Yhdysvallat) oli unkarilaissyntyinen kemisti. Hän ennätti opiskella ja myös opettaa Budapestissa ennen Unkarin kansannousua (1956), joka sai hänet muuttamaan lyhyeksi aikaa Englantiin.

Lähdettyään Englannista Kanadaan Olah aloitti työskentelyn Dow Chemicalille Ontariossa. Hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1961 ja loi pitkän uran Etelä-Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa. Hänet palkittiin vuonna 1994 Nobelin kemianpalkinnolla ja vuonna 2005 Priestley-mitalilla. Nobelin perusteena oli työ karbokationikemian alalla. Olah tutki myös metanolitalouden mahdollisuutta ja esitti metanolin käyttöä ehtyvien fossiilisten polttoaineiden korvaajana tulevaisuudessa.

Olah oli Royal Societyn ulkomaalaisjäsen, ja hän kuului Yhdysvaltain Kansalliseen tiedeakatemiaan jo vuodesta 1976.

## Lähteet
Länsiaustraliankäärmeenkaulakilpikonna

**Länsiaustraliankäärmeenkaulakilpikonna** (*Pseudemydura umbrina*) on äärimmäisen uhanalainen kilpikonna, joka elää Australian länsiosissa. Se on Australian uhanalaisin matelijalaji. Länsiaustraliankäärmeenkaulakilpikonnan kuori on melko litteä, ja vaihtelee väriltään kellanruskeasta lähes mustaan elinalueen mukaan.

Länsiaustraliankäärmeenkaulakilpikonnalla on pieni (alle 15 cm), litteä, suorakaiteen muotoinen kuori, jossa on sileä takareuna.  Kilven väri vaihtelee vaaleanruskeasta mustaan. Rintapanssari eli plastron on hyvin suuri ja peittää lähes koko kilven aukon. Siinä on takana oleva lovi.  Pää on leveä ja litteä, siinä on lyhyt, hieman ulkoneva kuono. Kaikissa varpaissa on räpylät. Pää, kaula ja raajat ovat ruskeat, ja leukapinnat ovat kellertävät.

## Lähteet
Best of Broadcast

**Best of Broadcast** on suomalaisen Broadcast-popyhtyeen ensimmäinen kokoelmalevy. Se julkaistiin sekä LP- että CD-versiona vuonna 1989. Vuonna 2001 albumista julkaistiin remasteroitu painos, jonka masteroi Mika Jussila.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#