open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eamonn Coghlan

**Eamonn Coghlan** (s. 24. marraskuuta 1952 Drimnagh, Irlanti) on irlantilainen entinen kestävyys- ja keskimatkojen juoksija.

Coghlan aloitti juoksuharrastuksen nuoruudessaan ja voitti Leinsterin college-mestaruuden vuonna 1970. Seuraavana vuonna hän voitti Irlannin opiskelijamestaruuden 1&nbsp;500 ja 5 000 metrin juoksussa ja sai stipendin Villanovan yliopistoon, jossa häntä alkoi valmentaa Jumbo Elliott. Coghlan juoksi ensimmäisen kerran mailin alle neljässä minuutissa vuonna 1975 tehden uuden Irlannin ennätyksen ajalla 3.53,2.

Coghlan oli tunnettu siitä, että hän menestyi erityisen hyvin sisäradoilla. Hän voitti Wanamaker Mile -juoksukilpailun New York Cityn Madison Square Gardenissa seitsemän kertaa. Ulkoradoilla hän sijoittui neljänneksi 1&nbsp;500 metrillä Montrealin olympialaisissa 1976, voitti EM-hopeaa 1&nbsp;500 metrilä Prahan EM-kisoissa 1978 ja lopulta maailmanmestaruuden Helsingin MM-kisoissa 1983 5&nbsp;000 metrillä.

Coghlan paransi moneen otteeseen mailin juoksun sisäratojen maailmanennätystä. Vuonna 1979 hän juoksi ajat 3.55 ja 3.52,6. 20. helmikuuta 1981 hän juoksi San Diegossa ajan 3.50,6. 27. helmikuuta 1983 hän juoksi New Jerseyssä ensimmäisenä miehenä hallissa alle 3.50 saavuttaen ajan 3.49,78, joka säilyi maailmanennätyksenä aina vuoteen 1997 saakka, kunnes Hicham el-Guerrouj voitti sen juoksemalla 3.48,45. Coghlanin aika on edelleen maailmantilaston toisena ja se on nopein Yhdysvalloissa juostu maili (tilanne heinäkuu 2006). 1987 Coghlan juoksi uuden 2&nbsp;000 metrin juoksun sisäratojen maailmanennätyksen ajalla 4.54,07, joka säilyi ennätyksenä vuoteen 1998, jolloin Haile Gebrselassie paransi sitä aikaan 4.52,86. Coghlan jatkoi juoksu-uraansa pitkään ja juoksi 1994 ensimmäisenä yli 40-vuotiaana mailin alle neljässä minuutissa. Nykyisin hän työskentelee varainkeräyksen johtajana Our Lady's Hospital -sairaalassa. Hän on ajoittain valmentanut irlantilaisia juoksijoita.
Zagrebin filharmoninen orkesteri

**Zagrebin filharmoninen orkesteri** () on Kroatian pääkaupungissa Zagrebissa toimiva sinfoniaorkesteri. Se perustettiin nykyisellä nimellään vuonna 1920. 

Zagrebin filharmonisen orkesterin nykyinen ylikapellimestari ja taiteellinen johtaja on Pavel Dešpalj, joka valittiin virkaansa 1980. 

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Zend Technologies

**Zend Technologies** Ltd on kansainvälinen, www-palveluihin keskittynyt yritys. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Cupertinossa Kaliforniassa, ja sivukonttorit Israelissa ja Saksassa. Lisäksi yritystä edustaa japanissa Turbolinuxin omistama *Zend Open Source Systems Japan*.

Zend Technologies Ltd:n perustivat vuonna 1999 Doron Gerstel, Andi Gutmans ja Zeev Suraski. Nimi *Zend* tuli yhdistämällä Zeevin ja Andin (**Ze**ev ja A**nd**i) nimet. Vuotta aikaisemmin Gutmans ja Suraski olivat julkaisseet yritykselle tulevan päätuotteen, Zend Enginen, joka oli avoimen lähdekoodin ydin tarkoitettu etenkin PHP-ohjelmointikielelle. Suomessa yhtiötä edustaa Brain Alliance.

## Sijoittajat
* Azure Capital Partners
* Index Ventures
* Intel Capital
* Platinum Venture Capital
* SAP Ventures
* Walden Israel Venture Capital

## Tuotteet ja palvelut
### Zend Core
PHP-ydin, joka nitoo yhteen ytimen kanssa kolmansien osapuolten ajurit, kirjastot ja toiminnot.

### Zend Platform
PHP-tuotantoympäristö PHP-sivustojen ylläpitoon.

### [[Zend Studio]]
Ohjelmointiympäristö (IDE) PHP:lle.

### Zend Guard
PHP:n lähdekoodin suojaukseen erikoistunut ohjelmisto.

### Zend for i5/OS
IBM:n kanssa yhteistyössä i5/OS ympäristöön kehitetty yhdistelmä Zend Coresta ja Zend Studiosta.
 
### Julkaisut
*Zend Online Training - Learn PHP*, online-ympäristö PHP:n harjoitteluun.

### Sertifikaatit
*Zend Certified Engineer (ZCE)*, sertifiointipalvelu PHP-ohjelmointikielelle.

### Palvelut
Ohjelmistoarkkitehtuurin suorituskyky, ohjelmistosuunnittelu, koodin tarkastus, migraatiopalvelut PHP 4:stä PHP 5:n siirtyville, kustomoidut PHP-laajennukset ja yrityskoulutuksen ratkaisut.

## Katso myös
* PEAR
* PECL

## Aiheesta muualla
* http://www.zend.com
*Zend Framework esimerkkejä (ZfEx)
* Brain Alliance Oy kotisivut
Grace Murray Hopper -palkinto

**Grace Murray Hopper -palkinto** on vuosittain jaettava palkinto, joka myönnetään tietotekniikkaa edistäneelle nuorelle (korkeintaan 35-vuotiaalle) henkilölle. Palkinto myönnetään yksittäisestä työstä.

Palkintoa on jaettu vuodesta 1971. Sen myöntää kansainvälinen Association for Computing Machinery -yhdistys.

Palkinto on nimetty tietojenkäsittelyn tutkija Grace Hopperin mukaan.

## Palkinnon saajat

* 1971 Donald Knuth
* 1972 Paul Dirksen
* 1972 Paul Cress
* 1973 Lawrence Breed
* 1973 Richard Lathwell
* 1973 Roger Moore
* 1974 George Baird
* 1975 Allen Scherr
* 1976 Edward Shortliffe
* 1978 Ray Kurzweil
* 1979 Steve Wozniak
* 1980 Robert Metcalfe
* 1981 Daniel Bricklin
* 1982 Brian Reid
* 1984 Daniel Henry Holmes Ingalls, Jr.
* 1985 Cordell Green
* 1986 Bill Joy
* 1987 John Ousterhout
* 1988 Guy Steele
* 1989 Daniel Hillis
* 1990 Richard Stallman 
* 1991 Feng-hsiung Hsu
* 1993 Bjarne Stroustrup
* 1996 Shafrira Goldwasser
* 1999 Wen-mei Hwu
* 2000 Lydia Kavraki
* 2001 George Necula
* 2002 Ramakrishnan Srikant
* 2003 Stephen Keckler
* 2004 Jennifer Rexford
* 2005 Omer Reingold
* 2006 Daniel Klein
* 2007 Vern Paxson
* 2008 Dawson Engler
* 2009 Tim Roughgarden
* 2010 Craig Gentry
* 2011 Luis von Ahn
* 2012 Martin Casado and Dina Katabi
* 2013 Pedro Felipe Felzenszwalb
* 2014 Sylvia Ratnasamy
* 2015 Brent Waters
* 2016 Jeffrey Heer
* 2017 Amanda Randles
* 2018 Michael J. Freedman ja Constantinos Daskalakis
* 2019 Maria-Florina Balcan
* 2020 Shyamnath Gollakota
* 2021 Raluca Ada Popa

Palkintoa ei jaettu vuosina 1977, 1983, 1992, 1994, 1995, 1997 eikä 1998.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Association for Computing Machinery -yhdistyksen palkintoa käsittelevä verkkosivu
Tractus

**Tractus** on katolisen kirkon messun osa, joka korvaa Halleluja-osan paastojen aikana ja muun muassa requiem-messussa, jossa Halleluja-osan riemukkuutta pidetään sopimattomana. Tractus koostuu perinteisesti psalmin jakeiden laulamisesta toisella tai kahdeksannella kirkkosävellajilla.
Krešimir Baranović

**Krešimir Baranović** (25. kesäkuuta 1894, Šibenik, Itävalta-Unkari – 17. marraskuuta 1975, Belgrad, Serbian sosialistinen tasavalta, Jugoslavia) oli kroatialainen säveltäjä ja kapellimestari. 

Baranović syntyi Kroatiassa ja opiskeli Bečun ja maan pääkaupungin Zagrebin lisäksi Wienissä. Hän toimi myös Zagrebin oopperan johtajana. 

Baranović sävelsi muun muassa oopperoita ja sinfonista musiikkia.
Juha Rantanen

**Juha Ilari Rantanen** (s. 25. tammikuuta 1952 Helsinki) on suomalainen vuorineuvos. Hän on valmistunut kauppatieteiden maisteriksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1977 ja suorittanut MBA-tutkinnon Geneven International Management Institutessa 1979. Rantanen on hallitusammattilainen.

Rantanen aloitti uransa Nesteen talousjohtajana ja eri liiketoiminta-alueiden johtajana mm. Chemicals ja Gas vuosina 1986–1993. Toimittuaan Borealis-yhtiön toimitusjohtajana (1994–1997) Rantanen siirtyi A. Ahlström Osakeyhtiön (sittemmin Ahlstrom Oyj) toimitusjohtajaksi vuonna 1998. Syksyllä 2004 hän siirtyi Outokumpu Oyj:n palvelukseen ja toimi yhtiön toimitusjohtajana vuoden 2005 alusta maaliskuuhun 2011.

## Hallitustyöskentely
Rantanen on toiminut energiayhtiö Gasumin (ent. hallintoneuvosto) hallituksen puheenjohtajana 2014–2020, Hän on toiminut myös Martti Ahtisaaren Crisis Management Initiativen, The Ahtisaari Center, nykyisin CMI hallituksen jäsenenä vuosina 2011–2019. Rantanen on toiminut myös Stalatuben hallituksessa vuonna 2012–2019. Hän on myös toiminut Onvestin hallituksen jäsenenä vuosina 2012–2019. Suomen Messut, hallituksen jäsen 2012–2019.

* Stora Enso Oyj, hallituksen jäsen 2008-2010, varapuheenjohtaja 2010–2016
* Fennovoima Oy, hallituksen puheenjohtaja 2007–2012
* Yara A/S, Norja, hallituksen jäsen 2012–2014
* EK:n varapuheenjohtajana vuosina 2000–2003 ja puheenjohtajana vuosina 2003–2004. 
* Teollisuus ja työnantajat (TT) hallituksen puheenjohtaja 2003–2004
* Moventaksen varapuheenjohtajana vuosina 2007–2011

Teknikum Oy, hallituksen jäsen 2014–2017, hallituksen puheenjohtaja 2017–. Juha Rantanen on Directors' Institute Finlandin hallituksen jäsen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Seututie 921

**Seututie 921** on Suomen tieverkon osuus Keminmaan ja Tornion alueella Lapin läänissä. Tie alkaa Lautiosaaren kylän tuntumasta, jossa se erkanee seututiestä 926. Tie ylittää Isohaaran vesivoimalaitospadon kulkien sen harjalla, ja kulkee Keminmaan keskustaajaman lävitse. Keminmaan ja Tornion välillä se kulkee Valtatien 29 rinnalla, ja päättyy Tornion keskustaan. Tien nopeusrajoitus vaihtelee välillä 50–80&nbsp;km/h ja sen laatu on hyvä. Keminmaan kohdalla on ollut ennen liikennevalot Rovaniementien risteyksessä, mutta ne poistettiin vähäisten liikennemäärien vuoksi. Huhtikuussa 2014 uutisoitiin kuitenkin siitä, että samalle paikalle asennetaan uudet liikennevalot saman vuoden kesällä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Stanfordin yliopisto

**Stanfordin yliopisto** (viralliselta nimeltään **Leland Stanford Junior University**; myös **Stanford**) on yksityinen yliopisto Stanfordin kaupungissa Kaliforniassa, lähellä San Franciscoa. Stanfordin yliopisto perustettiin vuonna 1891 Kalifornian kuvernööri ja rautatiepohatta Leland Stanfordin lahjoituksen avulla. Piilaakson toiminta alkoi yliopiston mailla, ja myös monilla yliopiston ihmisillä on ollut merkittävä rooli Piilaakson historiassa.

Stanfordissa oli syksyllä 2012 yhteensä 15&nbsp;870 opiskelijaa, joista jatko-opiskelijoita 8&nbsp;871. Henkilökuntaa yliopistossa on 1&nbsp;995.

Vuonna 2006 Stanfordin sisäänpääsyprosentti oli noin 10,8 prosenttia. Oikeustieteelliseen tiedekuntaan pääsi hakijoista 7,7 prosenttia, lääketieteelliseen 3,3 prosenttia ja kauppatieteelliseen 10 prosenttia.

Stanfordissa työskenteli vuoden 2012 syksyllä 19 Nobel-palkittua tutkijaa. Vuonna 2012 Stanfordin yliopisto arvioitiin kahdessa arvostetuimmassa yliopistorankingissa maailman toiseksi parhaaksi yliopistoksi.

## Tiedekunnat
* Geotieteellinen
* Humanistinen-Luonnontieteellinen
* Kasvatustieteellinen
* Kauppatieteellinen
* Lääketieteellinen
* Oikeustieteellinen
* Teknillinen

## Rehtorit
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Stanfordin yliopiston rehtoreina:
* 1891–1913: David Starr Jordan
* 1913–1915: John Casper Branner
* 1916–1943: Ray Lyman Wilbur
** 1929–1933: Robert Eccles Swain
* 1943–1948: Donald Bertrand Tresidder
** 1948: Alvin C. Eurich
** 1949: Clarence H. Faust
* 1949–1968: J. E. Wallace Sterling
** 1968: Robert J. Glaser
* 1968–1970: Kenneth Sanborn Pitzer
* 1970–1980: Richard Wall Lyman
* 1980–1992: Donald Kennedy
* 1992–2000: Gerhard Casper
* 2000–2016: John L. Hennessy
** 2012: John Etchemendy
* 2016–2023: Marc Tessier-Lavigne
* 2023– Richard Saller

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Yliopiston kotisivut
Iso-Kraaseli

**Iso-Kraaseli** on saari Raahen edustalla Perämerellä. Kooltaan saari on toiseksi suurin Raahen edustan merialueen saarista. Saari on saanut nimensä jo 1500-luvulla, jolloin harmaahylkeet () olivat tärkeä saaliseläin.

Saarella on makeavetinen järvi sekä suurikokoinen mänty. Saarella sijaitsevat vanha kalastajan asunto, vuonna 1909 rakennettu kaksikerroksinen luotsitupa sekä vuonna 1852 rakennettu puinen tunnusmajakka.

## Luotsiasema ja tunnusmajakka
Iso-Kraaselin pohjoispäässä on jo ennen nykyistä pookia ollut tunnusmajakka sekä luotsitupa, jotka Luotsilaitos lunasti itselleen vuonna 1848. Molemmat rakennettiin uudelleen vuonna 1852. Tunnusmajakan rakentamiskustannukset olivat 433 hopearuplaa, ja se rakennettiin Albin Stjerncreutzin suunnitelmien pohjalta samanlaiseksi kuin Oulun edustalla Hailuodon pohjoispuolella sijaitsevaan Laitakariin edellisenä vuonna rakennettu tunnusmajakka. Tunnusmajakan kahdeksankulmaisen yläosan merenpuoliset sivut maalattiin valkeiksi ja maanpuoleiset sivut punaisiksi. Pookin yläosa seisoo keskuspilarin ja 36 viistoparrun varassa, ja sen huippu on 18 metrin korkeudella maanpinnasta, ja 25 metrin korkeudella merenpinnasta. Tunnusmajakka on ollut vuodesta 1983 Raahen kaupungin hallinnassa. 

Luotsiasemalla päivysti aluksi luotsivanhin sekä kolme luotsia. Nykyisin luotsituvassa toimii kesäkahvila. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Räntätty raaheksi
Pelitalo

**Pelitalo** on videopelejä kehittävä tai julkaiseva, videopeliteollisuudessa toimiva yritys. Pelikonsoleita kehittävät ja valmistavat yritykset (esimerkiksi Sony) eivät ole pelitaloja, elleivät ne itse julkaise tai kehitä pelejä. Pelitalot voivat olla joko osia suuremmista emoyhtiöistä, jotka myös julkaisevat pelejä, tai ne voivat olla itsenäisiä ryhmiä, jotka käyttävät ulkopuolisia julkaisijoita. Osa pelitaloista levittää pelejään ilmaiseksi.

Peliala on nykyään suurta liiketoimintaa ja joistain pelitaloista on kasvanut suuria yrityksiä, joista yksi merkittävimmistä on Electronic Arts. Pelitalo on ostanut useita pienempiä pelialan yrityksiä ja on nyt yksi hallitsevista yrityksistä pelimaailmassa.

Joskus pelitalot erikoistuvat valmistamaan tietyntyyppisiä pelejä. Esimerkiksi Square Enix yhdistetään usein roolipeleihin ja Valve Corporation ensimmäisen persoonan ammuntapeleihin.

Jotkut pienemmät pelikehittäjät tekevät pelejä ilman julkaisijan rahallista tukea, tässä tapauksessa ne ovat niin sanottuja independent- tai indie-pelitaloja.

## Pelitaloja
Pelitalot jaoteltu niiden kotipaikan mukaisesti:
### Eurooppa
* Bugbear Entertainment
* Criterion Games
* Crytek
* Digital Illusions CE
* Facepunch Studios
* Grand Cru
* Guerrilla Games
* IO Interactive
* MachineGames
* Media Molecule
* Mojang
*Paradox Interactive
* Rare
* Remedy Entertainment
* Rovio Entertainment
* Supercell
* Synetic
* Team 17
* Travian Games
* Ubisoft

### Japani ja muu Aasia
* Atlus
* Capcom
* From Software
* Game Freak
* HAL Laboratory
* Hudson Soft
* Inti Creates
* Konami
* Namco / Namco Bandai Games
* Nintendo
* Nippon Ichi Software
* SCE Japan Studio
* Sega
* SNK Playmore
* Sony Computer Entertainment
* Square Enix
* Taito

### Pohjois-Amerikka
* Activision
* Atari
* BioWare
* Blizzard Entertainment
* Bungie Studios
* Electronic Arts
* Epic Games
* Gearbox Software
* Id Software
* Infinity Ward
* LucasArts
* Microsoft Game Studios
* Midway Games
* Motive Studios
* Naughty Dog
* Neversoft
* Raven Software
* Rockstar Games
* Sucker Punch Productions
* Take-Two Interactive
** 2K Games
** Rockstar Games
* Telltale Games
* Treyarch
* Valve Corporation

## Toimintansa lopettaneita pelitaloja
* The 3DO Company
* Bullfrog
* Delphine Software International
* GT Interactive
* Technos Japan Corporation
* Tengen
* Westwood Studios

## Aiheesta muualla

* GDC - pelinkehittäjien vuosittainen konferenssi
Refaktorointi

**Refaktorointi** tarkoittaa prosessia, jossa tietokoneohjelman lähdekoodia muutetaan siten, että sen toiminnallisuus säilyy, mutta sen sisäinen rakenne muuttuu. Muutokset voivat koskea esimerkiksi luettavuutta tai ohjelmakomponenttien työnjaon selkeyttämistä. Uusia ominaisuuksia ei pyritä lisäämään tai ohjelmointivirheitä korjaamaan refaktoroinnin yhteydessä.

## Tyypillisiä refaktorointeja
Yleisimmät refaktoroinnin menetelmät ovat rename ja extract method, joista rename tarkoittaa muuttujan, metodin tai luokan uudelleennimeämistä paremmin merkitystään kuvaavaksi, kun taas extract methodissa pitkä metodi pilkotaan pienempiin osiin.

## Perustelut
Refaktoroinnin hyödyllisyyttä perustellaan sen koodin laatua parantavalla vaikutuksella. Koodista tulee myös luettavampaa, ja sitä kautta helpommin ylläpidettävää. Kustannussäästöt tulevat siis sitä kautta.

Refaktorointia tarvitaan, kun ohjelmaa pitää laajentaa sellaisiin tapauksiin, joita ei ole huomioitu alkuperäisessä suunnittelussa. Joissakin ohjelmistotuotantomenetelmissä (esimerkiksi Extreme Programming) refaktorointi on oleellisessa osassa kokonaisprosessia.

Oikeaoppiseen refaktorointiin kuuluu vain pienten muutosten tekeminen kerrallaan ja niiden välitön testaaminen. Testivetoinen kehitys edellyttää, että refaktoroitavalla koodilla on olemassa yksikkötestit joiden avulla voidaan varmistaa, että refaktorointi ei muuta sovelluksen toimintaa.

## Kirjallisuutta
* Fowler, Martin (1999). Refactoring. Improving the Design of Existing Code. Addison-Wesley. .

## Aiheesta muualla
*http://www.refactoring.com/catalog/index.html
Jānis Čoke

**Jānis Čoke** (tunnettu Suomessa nimillä **Jan Tšokke**, **Tshokke** tai **Tschokke**; 24. syyskuuta 1878 Idus, Liivinmaan kuvernementti – 9. kesäkuuta 1910 Turku) oli latvialainen bolševikki, joka on Suomessa tunnettu vuonna 1906 tehdystä Venäjän valtionpankin Helsingin konttorin ryöstöstä.

Teollisuustyöläisenä Riiassa työskennellyt Čoke liittyi vuonna 1902 Latvian sosialidemokraattiseen työväenpuolueeseen, jonka militanttiin siipeen hän kuului. Venäjän vuoden 1905 vallankumouksen aikana hän perusti vallankumouksellisen *Brašie*-järjestön yhdessä kolmen veljensä kanssa. Vuosien 1905–1906 aikana ryhmä oli Riiassa osallisena muun muassa vankilakapinoissa ja iskuissa poliisia vastaan. 

Helmikuussa 1906 latvialainen vallankumouksellinen Jānis Luters kokosi 15 vallankumouksellisen ryhmän ja lähetti sen Čoken johdolla Suomeen, tarkoituksena ryöstää Venäjän valtionpankin konttori Helsingissä. 26. helmikuuta tapahtuneen ryöstön ja sitä seuranneen pakomatkan aikana kuoli yhteensä viisi henkeä, joista Čoke surmasi kolme. Hän pakeni itse Tampereelle, jossa luovutti osa ryöstösaaliista venäläiselle vallankumoukselliselle Nikolai Bureninille. Čoke pidätettiin paikallisesta matkustajakodista, mutta poliisiasemalla hän onnistui vielä surmaamaan kaksi poliisia ja miehen, joka osallistui asemalle linnoittautuneen Čoken pidättämiseen.

Heinäkuussa 1906 Tampereen raastuvanoikeus tuomitsi Čoken murhista kolmeen elinkautiseen. Hän kuoli epäselvissä olosuhteissa Kakolan vankilassa vuonna 1910. Kuolinsyyksi ilmoitettiin keuhkotauti.  

## Lähteet
Rönnskärin majakka

**Rönnskärin majakka** on Rönnskärissä Kirkkonummella, Porkkalanniemen eteläpuolella sijaitseva majakka, joka on valmistunut vuonna 1800. Se on Suomen toiseksi vanhin. Rönnskärin majakkasaarella asui enimmillään parikymmentä asukasta ympäri vuoden. Majakka jäi pois käytöstä Porkkalan majakan valmistuttua Kallbådan luodolle ulommas merelle 1928. Huipulla sijainneen lyhtykojun paikalle tehtiin vuonna 1928 nykyinen huone pienine ikkunoineen. Majakan huipulla on myös puolustusvoimien merivalvontatutkan antenni, merivartijoiden ja VTS-keskuksen käytössä oleva kääntyvä kamera, sekä VTS-järjestelmän tutka-antenni.

Majakassa kuvattiin vuonna 1927 Erkki Karun ohjaama mykkäelokuva *[[Nuori luotsi]]*, jonka pääosassa näytteli Joel Rinne. Majakka oli vielä silloin alkuperäisessä asussaan.

Rönsskärilä on osallistuttu kansainväliseen majakka- ja majakkalaivaviikonloppuun 2004 puolustusvoimien Viestikoulun OI3W -amatööriradioasemalla ja osallistutaan 19. elokuuta 2017 merivoimien  Upinniemen sotilasradioamatöörit OI2HJ-amatööriradiosemalla.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Merenkulkulaitos. Rönnskär, pooki  Rönnskärin majakan historiaa
Nikolaus III

**Nikolaus III**, syntymänimeltään** Giovanni Gaetano Orsini**, (n. 1216 – 22. elokuuta 1280) oli paavina 25. marraskuuta 1277 – 22. elokuuta 1280. Hän vahvisti paavin asemaa Italiassa ja korjautti Rooman Lateraanipalatsin.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Silvio Fauner

**Silvio Fauner** (s. 1. marraskuuta 1968 Pieve di Cadoressa)  on italialainen entinen maastohiihtäjä.  

Faunerin uran parhaat saavutukset ovat ajoittuneet 1990-luvulle. Hänen ensimmäiset arvokilpailunsa olivat Talviolympialaiset 1992 Ranskan Albertvillessä, missä hän saavutti hopeamitalin Italian viestijoukkueessa. Vuotta myöhemmin 1993 Falunin MM-hiihdoissa hän sai jälleen viestihopeaa ja hiihti pronssille takaa-ajossa. 1994 Lillehammerin olympialaisissa hän saavutti pronssia takaa-ajossa ja hiihti Italian viestijoukkueessa, joka voitti olympiakultaa norjalaisten isäntien nenän edestä. 

1995 Thunder Bayn MM-hiihdoissa Fauner voitti 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kultaa, takaa-ajosta hopeaa ja viestistä pronssia. Lisäksi hän oli 10 kilometrillä neljäs ja 30 kilometrillä viides. 1997 MM-hiihdoissa Trondheimissa hän oli mukana Italian pronssiviestijoukkueessa ja 1998 Naganon talviolympialaisissa hän toimi joukkueen ankkurina häviten monon mitalla kultamitalista käydyn loppukirikamppailun Norjan Thomas Alsgaardille. Samoissa kisoissa hän hiihti 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa pronssille. Faunerin viimeisin arvokisamitali on viestipronssi 1999 Ramsaun MM-kisoista. Vuosituhannen vaihteen jälkeen Fauner keskittyi muutaman vuoden ajan pääasiassa sprinttimatkoille ja kilpaili 2001 Lahden MM-kisoissa ja 2002 Salt Lake Cityn olympialaisissa kuitenkin saavuttamatta entisaikojensa menestystä. Vuodesta 2003 hän keskittyi ns. maratonmatkoille ja kiersi Marathon Cupin kisoja.

Maailmancupissa Fauner on saavuttanut kolme osakilpailuvoittoa ja kaikkiaan 18 palkintopallisijoitusta. Cupin loppupisteissä hän on ollut parhaimmillaan kolmas, vuonna 1995. Silvio Fauner lopetti hiihtouransa vuonna 2006.

Seuratasolla Fauner edusti C.S. Carabinieri -hiihtoseuraa. Siviiliammatiltaan hän on poliisi. Hän asuu Sappadassa ja harrastaa musiikkia ja kotona olemista. Hänellä on vaimo ja kaksi lasta.

## Lähteet
*
Aurajoen lukio

**Aurajoen lukio** on lakkautettu lukio, joka sijaitsi Turussa Papinkatu 4:ssä. Aurajoen yhteiskoulusta alkunsa saaneessa lukiossa opiskeli noin 300 oppilasta, ja se oli yksi Suomen kahdestatoista urheilulukiosta. Lukio lakkautettiin vuonna 2013, kun se yhdistettiin Kupittaan lukion kanssa Kerttulin lukioksi. Lukiosta on tullut useita urheilulahjakkuuksia, kuten Saku ja Mikko Koivu, Teemu Rannikko, Antero Niittymäki sekä Jarkko Nieminen.

Aurajoen lukion lakkauttamisen jälkeen samassa rakennuksessa on toiminut Nummenpakan koulun Aurajoen yksikkö.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kerttulin lukion kotisivu
**Varrella virran : Aurajoen yhteiskoulu : Aurajoen koulu ja lukio*. Aurajoen koulun historiatyöryhmä, 2017. .
Pistokas

**Pistokas** on kasvista irrotettu osa, josta yritetään juurruttaa uutta kasvia.  

Pistokkaita käytetään yleisesti monien lajien lisäämiseen. Esimerkiksi paju on varsin innokas juurtumaan oksapistokkaasta. Kasvien juurtumista voidaan tehostaa juurrutushormonilla, mutta sen saatavuus on Suomessa heikkoa.

Pistokkaita on olemassa monenlaisia. Niistä ehkä yleisimpiä ovat:
* oksapistokas
* lehtipistokas
* versopistokas
* varsipistokas
* juurakkopistokas
* rönsypistokas

## Pistokkaan ottaminen
Kun pistokas on irrotettu, sen yhteys juuriin katkeaa. Pistokas kuivuu usein hengiltä siksi, että sillä ei enää ole juuria, jotka ovat aiemmin hankkineet pistokkaan – entisen kasvin osan – tarvitseman veden. Tästä syystä kasvi kastellaan usein huolellisesti ennen pistokkaan ottamista. Pistokas otetaan samasta syystä usein aamulla, jolloin kasvin nestepitoisuus on korkeimmillaan. Jos kyseessä on oksapistokas, oksasta otetaan pari alinta lehteä pois. Pistokas istutetaan multaan siten, että kasvi on lehtiä myöten mullassa. Multa kastellaan erittäin hyvin ja asetetaan lämpimään ja valoisaan tilaan (n. +24 °C).

Pistokasta voidaan yrittää juurruttaa myös vesiastiassa.

## Katso myös
*Juurrutushormoni
*Ilmajuurrutus
*Varttaminen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pernon lukio

**Pernon lukio** sijaitsi Turussa Pernon kaupunginosassa. Lukiossa oli teknologia- ja teollisuuslinja.

## Lakkautus
Pernon lukio lakkautettiin 1. elokuuta 2007. Pernon lukion oppilaat sijoitettiin heidän haluamiinsa Turun lukioihin. Vaikka Pernon lukio todettiin MTV3:n tekemässä vertailussa ylioppilasarvosanojen määrien mukaan huonoimmaksi lukioksi Suomessa, oli vertailussa muitakin seikkoja, joita ei vertailujen tulosten mukana julkaistu. Joitakin pienten paikkakuntien pieniä lukioita oli yhdistetty, eikä myöskään neljälle vuodelle opiskelua hajauttavien määrää huomioitu.

Pernon lukioon ei enää vuonna 2006 otettu uusia opiskelijoita lakkauttamisen vuoksi. Vaikka Turun opetuslautakunta antoikin Pernon lukiolle aikaa 1. elokuuta 2008 asti, rehtori Kai Heino päätti anoa lukion lakkauttamisen aikastamista vuodella, sillä muuten viimeisenä vuonna oppilaitoksessa olisi ollut noin 50 opiskelijaa, eikä kurssivalintojakaan olisi ollut paljoa. 

## Lähteet
Bernemann

**Bernemann** (**Bernd Kost**) on saksalainen muusikko. Hän on ollut thrash metal -yhtye Sodomin kitaristina. Ennen Sodomia hän soitti yhtyeessä Crows.

Bernemann soitti kitaraa yhtyeessä Crows vuosina 1988-1991. Hän teki yhtyeen kanssa yhden albumin, The Dying Race vuonna 1991. Hän liittyi Tom Angelripperin johtamaan Sodomiin vuonna 1996 ja oli yhtyeessä aina vuoteen 2018 saakka.

Sodomista lähdön jälkeen Brenemann perusti rumpali Markus "Makka" Freiwaldin kanssa Bonded-yhtyeen.

## Diskografia
### Sodomin kanssa
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
Worldloppet

**Worldloppet Ski Federation** on kansainvälinen maastohiihtojärjestö, joka keskittyy ns. ylipitkille hiihtomatkoille. Se perustettiin vuonna 1978 Ruotsin Uppsalassa.

## Kilpailut
Nykyään Worldloppet-sarjaan kuuluu 20 eri puolilla maailmaa järjestettävää kilpailu tapahtumaa. Kukin kilpailu tapahtuma on omanlaisensa ja kullakin on tavallisesti takanaan pitkät perinteet. Joka vuosi Worldloppet-kilpailuihin osallistuu 80 000 ihmistä huippuammattilaisista harrastelijoihin. Kaudella 2017/2018 Worldloppet-sarja koostuu 34 *Wordloppet Gold Master*  -kilpailusta ja 38 *Wordloppet Silver Master* -kilpailusta.

## Worldloppet Master
Hiihtäjä, joka hiihtää vähintään kymmenen pitkää Worldloppet-kilpailua, joista vähintään yhden vieraassa maanosassa, saa *Wordloppet Gold Master* -arvonimen. Samasta määrästä lyhyitä kilpailuita saa *Wordloppet Silver Master* -arvonimen.

## FIS Worldloppet Cup
Worldloppet-organisaatio järjestää vuosittain kansainvälisen hiihtoliiton FIS:n FIS Worldloppet Cupin, joka kaudella 2017/2018 koostuu seitsemästä kilpailusta.

### FIS Worldloppet Cup kokonaiskilpailun voittajat

## Katso myös

* Ski Classics

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.worldloppet.com/
Spartacus (elokuva)

**Spartacus** on Stanley Kubrickin ohjaama elokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1960. Elokuva kertoo historiallisesta traakialaisesta gladiaattorista nimeltään Spartacus, joka johti orjakapinaa roomalaisia vastaan ensimmäisellä vuosisadalla eaa. *Spartacus* on ensimmäinen Kubrickin ohjaama värielokuva.

Elokuvan käsikirjoituksen teki Howard Fastin romaanin pohjalta Dalton Trumbo. Musiikin sävelsi Alex North. Noin 12 miljoonan dollarin budjetillaan *Spartacus* oli aikansa kallein elokuvatuotanto.

## Rooleissa

## Vastaanotto
*Spartacus* tuotti neljä Oscar-palkintoa: miessivuosasta Peter Ustinoville, kuvauksesta Russell Mettylle sekä lavastuksesta ja puvustuksesta niiden työryhmille. Se voitti myös parhaan draamaelokuvan Golden Globe -palkinnon.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Spartacuksen* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta. American Film Instituten kymmenen parhaan eeppisen elokuvan (Top 10 Epic) listalla *Spartacus* tuli sijalle viisi vuonna 2016. *[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Asko Alanen antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
München (elokuva)

**München** (*Munich*) on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Steven Spielbergin ohjaama elokuva, jonka pääosaa esittää Eric Bana. Elokuva kertoo Israelin palkkaamasta iskuryhmästä, jonka tehtävä on löytää ja tappaa vuoden 1972 olympialaisissa järjestetyn Münchenin verilöylyn suunnittelijat. Spielberg on kutsunut elokuvaansa ”historialliseksi fiktioksi”, jossa käsitellään todella tapahtuneita asioita fiktiivisten hahmojen kautta. Tarinan taustana oli Mossadin todellinen Jumalan kosto -nimellä tunnettu operaatio.

*München* sai Oscar-ehdokkuudet ohjauksesta, sovitetusta käsikirjoituksesta, musiikista ja leikkauksesta sekä parhaan elokuvan kategoriassa, muttei voittanut yhtäkään.

Vuonna 2017 *[[The New York Times]]in* kriitikot arvioivat *Münchenin* vuosisadan 25 parhaan elokuvan joukkoon.

## Lähteet
Rabbelugnin kartano

**Rabbelugnin kartano** on Wrede-suvulle kuuluva kartano Kouvolassa. Se sijaitsee Kymijoen varrella sen länsirannalla Ummeljoen taajaman pohjoispuolella. Wrede-suvulle ovat kuuluneet myös entisen Anjalankosken alueella sijaitsevat Anjalan kartano ja Wredeby. Rabbelugn on erotettu Anjalan kartanosta 1805. Kartano nimettiin suvun ensimmäisen suomalaisen esi-isän Rabbe Gottlieb Wreden mukaan. Kaksikerroksinen puinen päärakennus valmistui Otto Rabbe Wreden aikana vuonna 1820. Kartanoon kuuluu lisäksi muun muassa vuonna 1923 rakennettu sivurakennus, tiilirakenteinen talli (1937), ratsastusmaneesi (1935) sekä kaksi viljamakasiinia. Kartanoon johtaa 1,5 km pitkä koivukuja.

Suomenkielisessä Anjalassa kartanon nimi oli **Takamaa**, mutta ruotsinkielisinä Wredet ovat kutsuneet sitä aina Rabbelugn-nimellä. Suuri osa Rabbelugnin maista luovutettiin sotien jälkeen karjalaisille siirtolaisille. 

Lähes koko 1900-luvun kartanossa asuivat Helena ja Eva Wrede. Heidän isänsä kuoli vuonna 1912 ja kartano jäi naisten haltuun. He kasvattivat hevosia ja koiria lähes 60 vuoden ajan. Helena kuoli 1976 ja Eva asui kartanossa vielä muutaman vuoden lähes yksin, apunaan vain talonmies. 

## Lähteet
Heimo (nimi)

**Heimo** on suomalainen miehen etunimi. Heimon nimipäivä on 15. joulukuuta.

Nimi tuli käyttöön kansallisromanttisena kautena 1800-luvulla, jolloin kansan eri heimot ja sukulaisuudet olivat vilkkaan harrastuksen kohteena. Tiettävästi ensimmäinen Heimo-niminen oli kansallisten harrastusten keskuspaikkoihin kuuluneessa Jyväskylässä vuonna 1878 syntynyt Heimo Helminen.

Suomessa on joulukuuhun 2025 loppuun mennessä ollut kirjoilla 8&nbsp;213 Heimo-nimistä miestä ja alle kymmenen samannimistä naista. Heistä suurin osa on 1900-luvun alkupuolella syntyneitä.

## Tunnettuja Heimoja
* Heimo Aaltonen (s. 1952), pesäpalloilija
* Heimo J. Aho (s. 1949), yritysjohtaja ja kauppaneuvos
* Heimo Anttiroiko (1927–2008), lauluntekijä ja kuoronjohtaja
* Heimo Haitto (1925–1999), viulutaiteilija
* Heimo Happonen (1944–1993), näyttelijä
* Heimo Helminen (1878–1947), oikeustieteen lisensiaatti, vakuutusasiantuntija, Edistyspuolueen poliitikko ja ministeri
* Heimo Hiirsalmi (1932–2026), kasvitieteilijä ja professori
* Heimo Holopainen, "Holle" (s. 1948), muusikko, televisio- ja radioesiintyjä
* Heimo Hukki (1909–1959), eversti ja yleisesikuntaupseeri
* Heimo Huotari (1913–1990), päätoimittaja
* Heimo Iivonen (1935–2024), kontra-amiraali
* Heimo Kaitila (1919–2000), osuustoiminnallisten yritysten johtaja ja kauppaneuvos
* Heimo Keränen (s. 1959), Hyrynsalmen kunnanjohtaja
* Heimo Laaksonen (1941–2013), jalkapallovaikuttaja
* Heimo Lampi (1920–1998), Kouvolan hovioikeuden ensimmäinen presidentti
* Heimo Langinvainio (s. 1944), lääkäri ja stressiasiantuntija
* Heimo Lappalainen (1944–1994),  kulttuuriantropologi, dokumenttielokuvien tekijä, šamanismin ja uusšamanismin tutkija
* Heimo Lepistö (1908–1975), näyttelijä ja ohjaaja
* Heimo Linna (1925–2022), keskustalainen poliitikko ja ministeri
* Heimo Mäntynen, muusikko ja sovittaja
* Heimo Palander (1928–2011), elokuvaaja, tv-ohjaaja ja filmituotantopäällikkö
* Heimo Pihlajamaa (s. 1936), kirjailija ja kääntäjä
* Heimo Pohjalainen (1930–2012), kirjailija, koulunjohtaja ja kotiseutuneuvos
* Heimo Rautava (1911–2000), eräkirjailija
* Heimo Rekonen (1920–1997), kunnallisneuvos ja SKDL:n kansanedustaja
* Heimo Riihimäki (1907–1962), arkkitehti ja taidemaalari
* Heimo Saarilahti (1907–1966), jalkapalloilija
* Heimo Saarinen (1911–2001), laivuri, yritysjohtaja ja merenkulkuneuvos 
* Heimo Salonen (1911–1944), jännityskirjailija
* Heimo Suntio (s. 1955), kuvanveistäjä
* Heimo Susi (1930–2007), kirjailija
* Heimo Taskinen (s. 1947), hiihtosuunnistaja
* Heimo Tauriainen (1927–1989), television uutistoimittaja
* Heimo Turunen (1916–1990), yritysjohtaja ja teollisuusneuvos
* Heimo Ylihärsilä (1913–1968), Lapuan kunnan- ja kauppalanjohtaja 1954–1968

## Kuvitteellisia Heimoja
* Heimo Hohto, Hullujussi-yhtyeen vieraileva tähti, Heimo Holopaisen esittämä hahmo
* Heimo Huima, sarjakuvahahmo (Ankronikka)
* Heimo Paila, hahmo Mankeli -tv-sarjassa
* Heimo Pohjonen, hahmo sarjakuvassa Korkeajännitys
* Heimo Vesa, hahmo sarjakuvassa Fingerpori
* Heimo Suominen, hahmo sarjakuvassa Mämmilä

## Lähteet
Sture Sivertsen

**Sture Sivertsen** (s. 16. huhtikuuta 1966 Levanger, Norja) on norjalainen maastohiihtäjä.

Sivertsen aloitti hiihtämisen jo pikkupoikana. Maastohiihdon maailmancupissa hän debytoi kaudella 1989–1990 ja saavutti ensimmäisen palkintosijansa vuonna 1991 Holmenkollenin 50 kilometrillä oltuaan kolmas. Ensimmäisissä arvokisoissaan 1991 Val di Fiemmessä hän oli 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa seitsemäs. Seuraavissa MM-kisoissa 1993 Falunissa hän voitti kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun ja hiihti lisäksi Norjan kultaa saavuttaneessa viestijoukkueessa.

1994 Lillehammern olympialaisissa Sivertsen saavutti 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa pronssia ja viestistä hopeaa. 1995 Thunder Bayssa hän voitti jälleen Norjan joukkueessa MM-kultaa viestissä kuten myös kaksi vuotta myöhemmin Trondheimin MM-kisoissa. 1998 Naganon olympialaisissa Sivertsen oli Norjan viestijoukkueen aloittaja, mutta väsähti matkalla ja toi joukkueen vaihtoon vasta kymmenentenä, mutta lopulta Norja ylsi tälläkin kertaa viestikultaan. Sivertsen lopetti hiihtouransa vuonna 1999.

Seuratasolla Sivertsen edusti Leirodal IF:ää. Siviiliammatiltaan hän on maanviljelijä. Hän harrastaa metsästystä ja kalastusta. Hänellä on vaimo ja yksi poika.

## Lähteet
*
Picatinny-kisko

**Picatinny-kisko** on kiinnikejärjestelmä, jota käytetään erityisesti pitkäpiippuisissa kivääreissä, karbiineissa, rynnäkkökivääreissä ja konepistooleissa lisävarusteiden kiinnittämiseen (esimerkiksi kiikaritähtäimet, taktiset valaisimet ja laserosoittimet). Standardikiinnitykseen perustuvan kiskon kehitti Picatinny Arsenal ja sen virallinen standardi on **MIL-STD-1913**.

Kisko kiinnitetään useimmiten aseen rungon päälle takatähtäinten kohdalle. Poikkileikkaukseltaan kisko on T:n muotoinen. Esimerkiksi kiikaritähtäimen kiinnitys kiskoon tapahtuu joko liu'uttamalla tähtäin kiskon alkupäästä halutulle kohdalle tai asettamalla tähtäin suoraan kiskon ympärille. Tähtäin kiristetään tukevasti paikoilleen joko pulttien, kierteisten puristimien tai ruuvien avulla. 

Picatinny-kisko kehitettiin eri valmistajien kiikaritähtäinten kiinnitysten yhtenäistämiseksi. Kiskoa käytettiin aluksi enimmäkseen vain suurikaliiperisissa kivääreissä, mutta pimeänäkölaitteiden ja yötähtäinten käytön yleistyttyä kiskoja alettiin asentaa myös rynnäkkökivääreihin. Kisko ja siihen kiinnitettävä kiikaritähtäin ovat erityisesti armeijoiden erikoisyksiköiden käytössä.

Kun Picatinny-kisko yleistyi, sille löytyi myös uusia käyttötarkoituksia. Picatinny-kiskoon voidaan nykyään kiinnittää taskulamppuja, ylimääräisä kahvoja ja kädensijoja, etujalkoja, pistimiä, laserosoittimia ja punapistetähtäimiä. Kiskoja alettiin valmistaa eri mittaisina, jotta ne sopisivat mahdollisimman monelle asetyypille ja eri puolille aseen runkoa, kuten sivuille tai piipun alle. Lyhyitä Picatinny-kiskoja on tehty haulikoille ja pistooleille. 

## Katso myös
*Weaver-kisko

## Aiheesta muualla

*Picatinny-kiskon tekniset tiedot ja poikkileikkauskuvat
Latusuunnistus

**Latusuunnistus** on talvella hiihtämällä tapahtuvaa suunnistusta, jossa kilpailijan karttaan on merkitty vain lähtö ja maali. Kilpailija hiihtää maastoon tehtyä uraa pitkin ja havaitessaan rastin merkitsee sen arvioimaansa paikkaan kartalle. Tulokset määräytyvät hiihtoajan ja virheiden perusteella. Millimetrin virheestä tulee minuutti lisäaikaa, maksimivirhe on 1 cm / rasti. Normaalisti kartan mittakaava on 1:10 000.
Weaver-kisko

**Weaver-kisko** on kiinnityskisko, jota käytetään lisävarusteiden (kuten kiikaritähtäin tai valaisin) kiinnittämiseen aseisiin, kuten kivääreihin, rynnäkkökivääreihin, konepistooleihin ja pistooleihin. Weaver-kisko oli ensimmäinen universaali lisävarusteiden kiinnitysjärjestelmä. Sitä ennen varusteet täytyi kiinnittää jokainen omilla keinoillaan aseeseen, kun taas kiskon omaavaan aseeseen on helppo kiinnittää varusteita, jotka kaikki ovat yhteensopivia. Weaver-kisko on yhä suosittu järjestelmä ja sillä on useita samankaltaisuuksia vuonna 1995 esitellyn Picatinny-kiskon kanssa.

Weaver-kiskon päällä olevat kiinnitystä parantavat kohoumat ovat 3,8 millimetrin välein, kun Picatinny-kiskossa välitys on viisi millimetriä. Siten Picatinny- ja Weaver-kiskoille sopivat lisälaitteet eivät ole täysin keskenään yhteensopivia. Weaver-kiskolle sopiva laite voidaan kiinnittää tukevasti Picatinny-kiskoon vain, jos kiinnitettävän laitteen alapinta on tasainen ja kiinnitys voidaan tehdä esimerkiksi ruuveilla.

## Lähteet
Stjepan Šulek

**Stjepan Šulek** (5. elokuuta 1914 – 16. tammikuuta 1986) oli kroatialainen säveltäjä, kapellimestari, viulisti ja pianisti. Hän sävelsi muun muassa kahdeksan sinfoniaa, kaksi oopperaa ja kamarimusiikkia ja oli useiden kroatialaisten säveltäjien ja muusikkojen opettaja ja professori.

Šulek syntyi Zagrebissa ja opiskeli nuorena siellä pianon- ja viulunsoittoa sekä sävellystä musiikkiakatemiassa ja valmistui sieltä vuonna 1936. Valmistumisensa jälkeen vuonna 1939 hän liittyi Zagrebin jousikvartettoon, joka on perustettu vuonna 1919 ja Kroatian vanhin kamarimusiikkiorkesteri. Hän aloitti myös Zagrebin konservatoriossa viulunsoitton opettamisen ja aloitti omien sävellysten tekemisen. Melko pian hän alkoi myös opettamaan sävellystä  ja orkestrointia ja oli myöhemmin arvostettu musiikinprofessori. Hänellä oli oppilainaan joukko tunnettuja kroatialaisia säveltäjiä muun muassa: Milko Kelemen, Stanko Horvat, Krešimir Šipuš, Sandro Zaninović, Pavle Dešpalj, Dubravko Detoni ja Igor Kuljerić. Hän perusti myös Zagrebin radion kamariorkesterin.

Šulek sävelsi vuosina 1944–1981 ensimmäisen kahdeksan sifoniaa ja ensimmäisen sifonian jälkeen hän julkaisi toisen sinfonian vuonna 1946, kolmannen 1948. Neljäs sinfonia valmistui vuonna 1954 ja hän aloitti viidennen samana vuonna ja julkaisi sen vuonna 1963. Hän julkaisi kuudennen sinfonian vuonna 1966. Seitsemäs sinfonia valmistui vuonna 1979 ja kahdeksas vuonna 1981. Niiden lisäksi hän sävelsi ja julkaisi paljon erilaista musiikkia muun muassa kaksi oopperaa, kamarimusiikkia, konserttoja, sonaatteja ja erilaisia kappaleita.

## Lähteet
Goodison Park

**Goodison Park** on Everton LFC:n kotistadion Liverpoolissa. Evertonin miesten edustusjoukkue pelasi stadionilla vuoteen 2025 asti, kunnes se muutti Hill Dickinson Stadiumille.

Stadion rakennettiin vuonna 1892. Alun perin Everton pelasi muun muassa nykyisin Liverpool FC:n kotikenttänä tunnetulla Anfieldillä, mutta riitautui kenttää hallinnoineen John Houldingin kanssa ja muutti Stanley Parkin toiselle puolelle.

Goodison Parkissa on nykyään 40&nbsp;569 istumapaikkaa. Yleisöennätys on 18. syyskuuta 1948 saavutettu 78&nbsp;299 katsojaa. Tuolloisen 1. divisioonan ottelussa Everton kohtasi paikallisvastustaja Liverpoolin.

Pelikentän mitat ovat 100 × 65 metriä.

## Lähteet
Kohtalokas suudelma

**Kohtalokas suudelma**, DVD:nä suomeksi nimellä **Tappava suudelma**, (*Killer's Kiss*) on Stanley Kubrickin toinen pitkä elokuva. Elokuva kertoo Davey Gordonista (Jamie Smith), 29-vuotiaasta nyrkkeilijästä, ja hänen suhteestaan tanssijaan (Irene Kane) sekä tanssijan väkivaltaisesta työnantajasta (Frank Silvera).

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Peli on menetetty

**Peli on menetetty** (DVD:nä suomeksi nimellä **Tappo**; ) on Stanley Kubrickin ohjaama vuonna 1956 ensi-iltansa saanut film noir -tyylinen ryöstöelokuva. Se perustuu Lionel Whiten romaaniin *[[Yksi tuhannesta]]*. Elokuva kertoo Johnny Clayn (Sterling Hayden) ja tämän kokoaman joukon ryöstöyrityksestä, jonka kohteena on laukkarata.

## Esityshistoria Suomessa
Valtion elokuvatarkastamo asetti elokuvalle ennakkotarkastuksessa heti tuoreeltaan marraskuussa 1956 ikärajan KK (Kokonaan kielletty), joten elokuvaa ei saanut Suomessa laillisesti esittää eikä levittää. Valituskierrosten jälkeen korkein hallinto-oikeus päätti kuitenkin, että elokuvan saa esittää, ja elokuva saikin ensi-iltansa 1961. Elokuva esitettiin uudestaan 18.4.2003, jolloin sen kävi katsomassa vajaat 2&nbsp;500 katsojaa. Sitä ennen elokuvaa oli esitetty televisiossa kaksi kertaa. Yle Teema on esittänyt elokuvaa 2000-luvulla useita kertoja.

## Vaikutus
Elokuvaa pidetään Kubrickin ensimmäisenä mestariteoksena, ja yhtenä film noir -tyylin parhaimmista esimerkeistä. Elokuvaohjaaja Quentin Tarantino on sanonut elokuvaa yhdeksi suurimmista inspiraatioista hänen esikoisohjaukseensa *[[Reservoir Dogs|Reservoir Dogsiin]]*, joista näkyvin omaksuttu elementti on elokuvan epälineaarinen tarinankerronta.

## Lähteet
Fear and Desire

**Fear and Desire** on Stanley Kubrickin ensimmäinen pitkä elokuva vuodelta 1953. Se kertoo joukosta sotilaita vihollislinjan takana kuvitteellisessa sodassa.

## Juoni
Tarinan tapahtumapaikkana on kahden nimettömän osapuolen välinen sota. Sotilaslentokone putoaa metsään vihollislinjojen takana, mutta neljän hengen miehistö säilyy vahingoittumattomana. Miehet vaeltavat läheiselle joelle ja rakentavat lautan, lähtevät sillä matkaan mutta joutuvat pian piiloutumaan saavuttuaan lähelle vihollisen lentotukikohtaa. He alkavat valmistella hyökkäystä tukikohtaan samalla kun yksi heistä alkaa nopeasti menettää mielenterveytensä.

## Rooleissa

## Muuta
Elokuva on Yhdysvaltojen tekijänoikeuslakiin liittyvän laiminlyönnin takia niin sanotussa public domain -tilassa, jolloin siitä voi vapaasti julkaista kopioita. Kubrick itse yritti päinvastoin estää esikoiselokuvansa esittämisen kokonaan elokuvan huonon menestyksen takia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Nina Gavriljuk

**Nina Gavriljuk** (s. 13. huhtikuuta 1965 Leningrad) on maastohiihtäjä, joka edusti urallaan sekä Neuvostoliittoa että Venäjää.

## Ura

Gavriljuk aloitti hiihtämisen vuonna 1976. Hänen ensimmäiset arvokilpailunsa olivat vuoden 1987 MM-hiihdot Oberstdorfissa, missä hän hiihti kultaa voittaneessa Neuvostoliiton viestijoukkueessa. Viestikultaa hän voitti myös 1988 Calgaryn olympialaisissa. 1989 Lahden MM-hiihdoissa hän ei hiihtänyt viestissä ja oli kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa viides. Kolmannen arvokisaviestikultansa hän voitti 1993 Falunissa Venäjän joukkueessa. Samoissa kisoissa hän oli viidellä kilometrillä 15:s, takaa-ajossa seitsemäs ja 30 kilometrillä kahdeksas. 1994 Lillehammerin olympialaisissa hän voitti jälleen viestikultaa, saavutti lisäksi pronssia 15 kilometrillä, 5. sijan takaa-ajossa ja 11. sijan viidellä kilometrillä. 

1995 MM-kisoissa Thunder Bayssä Gavriljuk voitti jälleen viestimaailmanmestaruuden ja saavutti lisäksi hopeaa takaa-ajosta ja 5 kilometriltä. Lisäksi hän oli 15 ja 30 kilometrin kilpailuissa kuudes. Kaksi vuotta myöhemmin 1997 MM-hiihdoissa Trondheimissa hän voitti Venäjän joukkueessa jälleen viestin, ja saavutti pronssia takaa-ajosta, neljännen sijan 5 kilometriltä, viidennen sijan 15 kilometriltä ja 13. sijan 30 kilometriltä. 1998 Naganon olympialaisissa hän voitti jälleen viestistä kultaa, oli 5 kilometrillä neljäs ja takaa-ajossa seitsemäs. 1999 MM-kisoista Ramsausta hän voitti viestikultaa, tällä kertaa ankkurin roolissa, ja takaa-ajon hopeaa ja oli viidellä kilometrillä viides ja 15 kilometrillä seitsemäs. 2001 Lahden MM-kisoissa hän toi jälleen ankkurina Venäjän joukkueen viestivoittoon, oli sprintissä viides ja takaa-ajossa kahdeksas. 2002 Salt Lake Cityn olympialaisissa hän oli takaa-ajossa viides ja sprintissä 20:s, mutta muiden venäläishiihtäjien liian korkeiden hemoglobiiniarvojen vuoksi Venäjä ei päässyt osallistumaan viestiin. Viimeisimmiksi jääneissä arvokisoissaan 2003 Val di Fiemmen MM-hiihdoissa hän toi Venäjän joukkueen ankkurina viestipronssille ja saavutti lisäksi 30 kilometriltä kahdeksannen sijan ja oli takaa-ajossa 12:s. Kaikkiaan hänelle kertyi viesteistä arvokisavoittoja yhdeksän.

Maastohiihdon maailmancupissa Gavriljuk saavutti viisi osakilpailuvoittoa ja kaikkiaan 35 palkintopallisijoitusta. Parhaimmillaan hän oli maailmancupin loppupisteissä toinen, kaudella 1994–1995. Seuratasolla hän edusti Pietarin Dynamoa.

## Lähteet
Day of the Fight

**Day of the Fight** on Stanley Kubrickin ensimmäinen ohjaustyö. Se on 16 minuuttia kestävä mustavalkodokumentti. Elokuva perustuu Kubrickin tekemään valokuvadokumenttiin, jonka hän oli tehnyt irlantilaisesta nyrkkeilijästä Walter Cartieristä.

## Aiheesta muualla
*
Sydän- ja rintaelinkirurgia

**Sydän- ja rintaelinkirurgia** on rintakehän alueen kirurgisten sairauksien erikoisala. Erikoisalana tämä sisältää sydämen, keuhkojen, ruokatorven, välikarsinan ja rintakehän alueen verisuonten sairauksien kirurgisen hoidon.

## Historia

Sydän- ja rintaelinkirurgia on kohtalaisen nuori kirurgian ala. Esteenä kehitykselle olivat leikkauksenaikaiset ja -jälkeiset komplikaatiot, jotka johtivat käytännössä aina potilaan menehtymiseen. Ensimmäiset onnistuneet leikkaukset suoritettiin 1800-luvulla, ja niihin lukeutuivat sydänpussin korjaus ja keuhkon osapoistot. Rintakehän murskavamman vuoksi ensimmäisen keuhkonpoiston suoritti Rudolph Nissen vuonna 1931. Vastaavasti syövänhoidoksi samantyyppisen leikkauksen suorittivat Evarts Graham ja Singer vuonna 1933.

Sydänkirurgia alkoi kehittyä vasta 1940-luvulla, kun 1944 Alfred Blalock ja Helen Taussig suorittivat Blalock–Taussig-shuntin Fallot’n tetralogiaa sairastavalle lapselle. Ensimmäisen varsinaisen avosydänkirurgisen toimenpiteen hypotermiassa suorittivat Walton Lillhei ja John Lewis syyskuussa 1952 synnynnäisen sydänvian vuoksi. Leikkausryhmä aloitti 1954 leikkaukset, joissa potilaan toinen vanhempi toimi ulkopuolisena sydän-keuhkokoneena. Näitä leikkauksia suoritettiin yhteensä 44 kappaletta.

Ensimmäisen sydän-keuhkokoneen kehitti John Gibbons 1953, mutta huonojen hoitotulosten takia projekti keskeytettiin. John W. Kirklin kehitti sydän-keuhkokonetta ja 1954 lopulla suoritettiin ensimmäiset avosydänkirurgiset toimenpiteet sydän-keuhkokoneen avulla. Vasta tämän jälkeen maailmanlaajuinen mielenkiinto kehittyi sydänkirurgiaan.

Argentiinalainen René Favaloro suoritti 1967 ensimmäisenä lääketieteellisissä julkaisuissa raportoidun sydämen ohitusleikkauksen käyttäen alaraajan iso safeena&nbsp;-laskimoa Clevelandissa, Yhdysvalloissa.

Ensimmäisen sydämensiirron suoritti Christiaan Barnard työryhmineen 1967.

## Sydänleikkaukset, sydämensiirrot ja rintakehän alueen elinsiirrot Suomessa

Suomen ensimmäisen onnistuneen avosydänleikkauksen sydän-keuhkokoneen avulla teki Sauli Viikarin johtama ryhmä Turussa 28. huhtikuuta 1960. Suomen ensimmäisen sydämensiirron suoritti 1985 Severi Mattila työryhmineen. Ari Harjula työryhmineen suoritti Suomen ensimmäisen sydämen ja keuhkojen yhteissiirron 1988 ja keuhkonsiirron 1990.

## Sydän- ja rintaelinkirurgia Suomessa

Suomessa toimii nykyään kuusi julkista sydänkirurgista yksikköä: Helsingin Meilahdessa, Turun yliopistollisessa keskussairaalassa, Tampereen yliopistollisen sairaalan sydänkeskuksessa, Oulun yliopistollisessa sairaalassa ja Kuopion yliopistollisessa sairaalassa. Lasten sydänkirurgia on keskitetty Uuteen lastensairaalaan ja elinsiirrot Meilahden sairaalaan Helsingissä. Aiemmin sydänkirurgiaa tehtiin myös Vaasan keskussairaalassa ja yksityisessä Mehiläisen sairaalassa Helsingin Töölössä.

Muuhun rintaelin- ja verisuonikirurgiaan koulutettuja lääkäreitä toimii yliopistosairaaloiden lisäksi kaikissa Suomen keskussairaaloissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla