open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kritioksen efebi

**Kritioksen efebi** tai *Kritioksen nuorukainen* on efebiä eli nuorta miestä esittävä antiikin kreikkalainen veistos. Se on veistetty varhaisella klassisella kaudella noin vuonna 480 eaa. ja sen veistäjä on todennäköisesti Kritios tai Nesiotes. Veistos sijaitsi Ateenan Akropolis-kukkulalla ja on nykyisin sijoitettu Akropolis-museoon.

Veistos esittää alastonta nuorta miestä, mahdollisesti urheiluvoittajaa. Patsas edustaa kuros-tyypin myöhempää kehitysvaihetta ja siirtymävaihetta myöhäisen arkaaisen kauden ja varhaisen klassisen kauden kuvanveiston välillä. Nuorukainen seisoo paino vasemmalla jalalla ja oikea jalka hieman eteen ojennettuna. Asento heijastuu anatomisesti oikein myös muun ruumiin asentoon, kuten selkärangan muotoon. Vartalon esitys on muutoinkin realistinen ja samoin kasvoilla niin kutsuttu arkaainen hymy on korvattu luonnollisemmalla kasvojen ilmeellä.

Veistos löytyi Akropoliin arkeologisten kaivausten yhteydessä 1800-luvulla. Torso löytyi vuonna 1865 vanhan Akropolis-museon paikan kaivauksissa ja pää vuonna 1888 museon ja Akropoliin etelämuurin väliltä. Erään tulkinnan mukaan pää ei kuitenkaan välttämättä kuulu tähän veistokseen. Veistos on säilynyt lähes kokonaisena jalkojen alaosia lukuun ottamatta. Sen korkeus on 1,17 metriä ja korkeus alun perin noin 1,24 metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Moskhoforos

**Moskhoforos** (, ”Vasikankantaja”) on vasikkaa kantavaa miestä esittävä antiikin kreikkalainen veistos. Se on tehty arkaaisella kaudella noin vuonna 570–560 eaa. Veistos sijaitsi Ateenan Akropolis-kukkulalla ja on nykyisin sijoitettu Akropolis-museoon.

Veistos edustaa puhtaasti arkaaista tyyliä ja esittää kevyesti puettua parrakasta miestä, joka kantaa olkapäillään uhrattavaksi tuomaansa sonnivasikkaa. Piirtokirjoituksessa miehen nimeksi mainitaan Rhonbos, ja kyseessä on ilmeisesti veistoksen pystyttäjä itse. Veistoksesta puuttuvat vain sen jalat polvista alaspäin. Veistos on tehty Hymettosvuoren marmorista ja sen korkeus on restauroituna 1,65 metriä. Veistos löytyi Akropoliin arkeologisten kaivausten yhteydessä vanhan Akropolis-museon alueelta vuonna 1864.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Knossoksen seinämaalaukset

**Knossoksen seinämaalaukset** eli *Knossoksen freskot* on nimitys, jota käytetään Knossoksen palatsikeskuksesta Kreetan saarelta löydetyistä minolaisaikaisista seinämaalauksista.

Seinämaalaukset on maalattu niin kutsutulla uudella palatsikaudella noin ajalla 1600–1450 eaa. Freskot koristivat Knossoksen palatsin sisäseiniä. Osa maalauksista on tehty aidolla freskotekniikalla niin, että maalaus on tehty tuoreelle, kostealle laastipinnalle; osa puolestaan on maalattu kuivalle seinälle. Osa peittää kokonaisia seiniä, kun taas osa on pienempiä. Maalaukset esittävät minolaista elämää, uskonnollisia toimituksia sekä ihmisiä, eläimiä ja kasveja. Tunnetuimpiin kuuluu härkähyppyä esittävä fresko. Maalaukset muistuttavat jossain määrin egyptiläistä taidetta, mutta ovat sitä sekä muuta saman aikakauden taidetta naturalistisempia. Seinämaalaukset on maalattu pääosin punaisen, oranssin, ruskean, keltaisen ja sinisen sävyillä sekä valkoisella ja mustalla. Miehille on maalattu tummempi ja naisille vaaleampi iho, mikä oli aikakauden konventio.

Seinämaalaukset ovat nykyisin Iraklionin arkeologisessa museossa. Niiden paikalla Knossoksen arkeologisella alueella on kopiot. Monet maalauksista ovat säilyneet vain vähäisiltä osiltaan, ja niiden restauroinneissa on osana paljon tutkijoiden tulkintaa. Myös maalauksille annetut nimet ovat nykyaikaisia.

## Merkittävimmät seinämaalaukset

## Katso myös

* Akrotírin seinämaalaukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Marathonin efebi

**Marathonin efebi** tai *Marathonin nuorukainen* on nuorta miestä eli efebiä esittävä antiikin kreikkalainen pronssiveistos. Se on mahdollisesti Praksiteleen koulukunnan tuotantoa ja veistetty noin vuonna 340–330 eaa. Veistos on saanut nimensä siitä, että se löydettiin merestä Marathonin edustalta vuonna 1925. Veistos on sijoitettu Kansalliseen arkeologiseen museoon (sali 28) Ateenassa.

Veistos esittää alastonta poikaa, jonka oikea jalka on koukistettu, vasen käsi ojennettuna vyötärön korkeudella ja oikea käsi kohotettuna ikään kuin kaatamaan juomauhria tms. Kummassakin kädessä on ollut joku esine, mutta kumpikin on kadonnut. Muutoin veistos on säilynyt kokonaisena. Poika on usein tulkittu urheiluvoittajaksi. Toisen tulkinnan mukaan kyseessä olisi Hermes, jolloin tämän vasemmassa kädessä olisikin voinut olla esimerkiksi kerykeion. Veistoksen korkeus on noin 1,3 metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Doryforos

**Doryforos** (, ”Keihäänkantaja”) oli Polykleitoksen veistämä antiikin kreikkalainen veistos. Alkuperäinen veistos, joka on kadonnut, tehtiin klassisella kaudella noin vuonna 450–440 eaa. Tyypistä on säilynyt useita myöhempiä esimerkkejä, kuten roomalaisaikaisia kopioita.

Veistos esittää alastonta urheilijanuorukaista, jonka vasemmassa kädessä on ollut keihäs. Monissa kopioissa keihäs on kadonnut. Urheilijan asento on taitavasti tasapainossa astumisen ja suorassa seisomisen välillä eli liikkeen ja levon välillä. Alkuperäinen veistos tehtiin pronssista. Polykleitos kirjoitti teokseen liittyen myös tutkielman nimeltä *Kaanon*, jossa hän esitti ihmisvartalon ihannemittasuhteet. Siksi myös *Doryforos* tunnetaan joskus tällä nimellä.

Doryforos oli antiikin kuvanveistossa hyvin vaikutusvaltainen teos ja myös yksi kopioiduimpia kreikkalaisia veistoksia roomalaisessa maailmassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Naksoslaisten sfinksi

**Naksoslaisten sfinksi** on sfinksiä esittävä antiikin kreikkalainen marmoriveistos Delfoin pyhäkköalueelta. Sen pystyttivät naksoslaiset ja se on veistetty arkaaisella kaudella noin vuonna 570–560 eaa. Nykyisin veistos on sijoitettu Delfoin arkeologiseen museoon.

Veistos edustaa puhdasta arkaaista tyyliä ja esittää istuvaa sfinksiä eli olentoa, jolla on naisen pää, linnun rinta ja siivet, ja muutoin leijonan vartalo. Varsinaisen veistoksen korkeus on 2,22 metriä ja se on tehty naksoslaisesta marmorista. Se oli sijoitettu noin 10–12 metriä korkean joonialaista tyyliä edustaneen pylvään päähän heti Apollonin temppelin itäpuolelle, missä se toimi Delfoin pyhäkköalueen vartijana ja samalla edusti naksoslaisten valtaa ja voimaa.

Sfinksi löydettiin Delfoin arkeologisten kaivausten yhteydessä. Ensimmäiset osat löytyivät vuonna 1861, mutta peittyivät vuoden 1870 maanjäristyksessä ja löydettiin uudelleen vuonna 1893. Veistoksen pää löydettiin tällä välillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dervénin krateeri

**Dervénin krateeri** on antiikin kreikkalainen pronssinen krateeri, joka on löydetty haudasta Dervénistä Kreikasta. Se on ajoitettu varhaiselle hellenistiselle kaudelle noin vuoteen 330–320 eaa. Nykyisin krateeri on esillä Thessalonikin arkeologisessa museossa.

Krateeri löydettiin Dervénin haudasta numero 2. Sitä oli käytetty hautaan haudatun vainajan tuhkauurnana. Alun perin sitä käytettiin viinin ja veden sekoittamiseen. Krateeri on merkittävin Dervénin haudoista löydetty esine. Astian korkeus on noin 91 senttimetriä. Se on kullan värinen, mutta siinä ei ole kultaa; väri on saatu aikaan pronssin ja tinan sekoituksella. Krateerin uskotaan olevan makedonialaista käsityötä.

Krateeri on rikkaasti koristeltu. Koristelun pääaihe esittää Dionysoksen ja Ariadnen häitä. Hääpari istuu kivellä pantteri vierellään. Heidän ympärillään ovat mainadit, joista osa tanssii ja osa istuu. Koristelussa on myös muun muassa eläimiä ja viiniköynnöksiä.

Krateerin suulla on piirtokirjoitus  (*Astiūneios Anaksagoraioi es Larisas*), joka nimeää omistajaksi Astionin, Anaksagoraan pojan, Larissasta. Ei kuitenkaan tiedetä, oliko kyseessä sama henkilö kuin hautaan haudattu vainaja.

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* 
* 

## Aiheesta muualla
Pireuksen Apollon

**Pireuksen Apollon** on Apollon-jumalaa esittävä antiikin kreikkalainen pronssiveistos, joka on löydetty Pireuksesta. Se on veistetty arkaaisella kaudella noin vuonna 530–520 eaa. Nykyisin veistos on sijoitettu Pireuksen arkeologiseen museoon.

Veistos esittää Apollonin kuros-tyyppisenä alastomana nuorena miehenä, joka seisoo kädet ojennettuna eteenpäin. Veistoksen korkeus on noin 1,92 metriä. Se on säilynyt kokonaisena lukuun ottamatta käsissä olleita esineitä. Hahmo on tunnistettu Apolloniksi, koska käsissä olleet esineet voidaan jäänteistä tunnistaa jouseksi sekä maljaksi, joka oli mahdollisesti kultainen. Muista kuroksista ja arkaaisista veistoksista Pireuksen Apollon eroaa muun muassa niin, että siinä eteen on ojennettu oikea jalka normaalin vasemman sijasta, sen pää on hiukan käännetty sivuun ja sen hiukset on esitetty luonnollisemmin.

Pireuksen Apollon on mahdollisesti peräisin Deloksesta. Sen arvellaan olevan veistetty koillisella Peloponnesoksella. Veistos löydettiin Pireuksesta vuonna 1959 yhdessä niin kutsutun Pireuksen Athenen sekä kahden niin kutsutun Pireuksen Artemiin kanssa. Veistokset oli kätketty vuonna 86 eaa. Sullan johtaman roomalaisten hyökkäyksen yhteydessä. Pireuksen Apollon on yksi harvoja säilyneitä suurikokoisia arkaaisen ajan veistoksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pireuksen Artemis

**Pireuksen Artemis** viittaa kahteen Artemis-jumalatarta esittävään antiikin kreikkalaiseen pronssiveistokseen, jotka on löydetty Pireuksesta. Suurempi Artemis on veistetty myöhäisellä klassisella kaudella noin vuonna 340–330 eaa. ja pienempi hellenistisellä kaudella noin vuonna 200 eaa. Nykyisin veistokset on sijoitettu Pireuksen arkeologiseen museoon.

Kumpikin veistos esittää seisovaa Artemista, jonka oikea käsi on ojennettu. Jumalatar on pukeutunut peplokseen tyypillisen khitonin sijaan. Rinnan yli kulkee poikittain metsästäjättärelle tyypilliset hihnat nuoliviiniä varten. Artemiin toisessa kädessä on ollut jousi ja toisessa juomauhriastia. Esineet ovat kadonneet. Suuremman veistoksen korkeus on noin 1,95 metriä ja pienemmän veistoksen korkeus noin 1,55 metriä.

Veistokset ovat mahdollisesti peräisin Delokselta. Ne löydettiin Pireuksesta vuonna 1959 yhdessä niin kutsutun Pireuksen Apollonin sekä Pireuksen Athenen kanssa. Veistokset oli kätketty vuonna 86 eaa. Sullan johtaman roomalaisten hyökkäyksen yhteydessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pitsán taulut

**Pitsán taulut** () on joukko Pitsán kylän läheltä Korinthiasta Kreikasta löydettyjä antiikin aikaisia maalattuja puulevyjä. Ne on ajoitettu arkaaiselle kaudelle noin vuoteen 540 eaa. Taulut ovat varhaisimpia säilyneitä esimerkkejä kreikkalaisista puulle tehdyistä maalauksista.

Pítsan tauluja on yhteensä neljä. Taulut löydettiin Saftoulíksen luolasta (*Spiliá Saftoulí*) nykyisin Xylókastro-Evrostínan kuntaan kuuluvan Pitsán kylän läheltä vuonna 1934. Alue on ollut antiikin aikana Sikyonin kaupungin alaisuudessa, ja luola on toiminut nymfeille omistettuna pyhäkkönä. Taulut ovat olleet luolaan jätettyjä votiivilahjoja ja esittävät uskonnollisia menoja. Ne on maalattu temperaväreillä, pääosin sinisellä ja punaisella, valkoiselle taustalle sypressipuusta tehdyille pienille paneeleille. Paneelien paksuus on noin 0,5 senttimetriä ja kahden suurimman koko noin 30 × 15 senttimetriä.

Merkittävimmässä puupaneelissa esitetään uskonnollinen kulkue, jossa kolme naista, kolme lasta ja yksi mies lähestyvät alttaria. Ensimmäinen naisista kantaa uhriaineita korissa päänsä päällä ja kaataa kädellään juomauhria alttarille. Yksi lapsista kuljettaa uhrattavaa lammasta, kun taas toiset lapset soittavat huilua ja lyyraa. Muut henkilöt pitävät käsissään lehviä. Taulussa on arkaaisella korinttilaisella aakkostolla tehty piirtokirjoitus, jossa maalaus omistetaan nymfeille. Lisäksi kirjoitus nimeää kaksi naisista, jotka ovat Euthydika ja Eukholis, sekä maalarin, jonka nimestä on säilynyt vain loppuosa *...Korinthios* (”...Korinttilainen”). Toisessa hyvin säilyneessä paneelissa on naisia, jotka ovat mahdollisesti nymfejä.

Taulut ovat esillä Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa (artikkeli 16464).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Artemisionin jumala

**Artemisionin jumala** () eli *Artemisionin pronssipatsas*, myös *Artemisionin Poseidon/Zeus*, on miespuolista jumalaa, todennäköisesti Poseidonia tai Zeusta, esittävä antiikin kreikkalainen pronssiveistos. Se on ajoitettu klassiselle kaudelle noin vuoteen 460–450 eaa. Veistos on saanut nimensä siitä, että se löydettiin roomalaisaikaisesta hylystä Artemísion eli Artemisionin niemen edustalta. Nykyisin veistos on sijoitettu Kansalliseen arkeologiseen museoon (sali 15) Ateenassa.

Artemisionin jumalpatsaan veistäjäksi on esitetty muun muassa Kalamista. Veistoksen toinen käsi löydettiin vuonna 1926 ja loput veistoksesta vuonna 1928. Veistosta on todennäköisesti oltu kuljettamassa laivalla Kreikasta Roomaan. Veistos on yksi parhaiten säilyneitä ja siksi merkittävimpiä antiikin kreikkalaisia pronssipatsaita.

Veistos esittää alastonta, parrakasta miestä, joka seisoo vasen jalka ja käsi ojennettuna eteen ja oikea käsi ojennettuna taakse heittämään jotakin esinettä, joka on kadonnut. Myös veistoksen lasista tai puolijalokivistä tehdyt silmät puuttuvat. Veistoksen korkeus on 2,09 metriä. Veistoksen on yleensä oletettu esittävän joko Poseidonia tai Zeusta. Tästä riippuen jumalalla on ollut kädessään todennäköisesti joko kolmikärki tai salama. Joidenkin tutkijoiden mukaan voi olla mahdotonta tietää koskaan varmuudella, kummasta jumalasta on ollut kyse. On esitetty myös, että kyseessä olisi jumalan sijasta ollut keihästä heittävä urheilija.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Artemisionin ratsastaja

**Artemisionin ratsastaja** on antiikin kreikkalainen pronssiveistos, joka esittää hevosella ratsastavaa poikaa. Se on ajoitettu hellenistiselle kaudelle noin vuoteen 300–100 eaa. Veistos on saanut nimensä siitä, että se löydettiin roomalaisaikaisesta hylystä Artemísion eli Artemisionin niemen edustalta. Nykyisin veistos on sijoitettu Kansalliseen arkeologiseen museoon (sali 21) Ateenassa. 

Veistoksen tekijää ei tunneta. Viimeaikaisissa tutkimuksissa työ ajoitetaan yleisimmin noin vuosille 150–140 eaa. Se on todennäköisesti ollut omistettu jollekin merkittävälle pyhäkölle. Erään teorian mukaan veistos olisi osa Mummiuksen sotasaalista Korintista vuodelta 146 eaa. ja ollut Attalos II:n omistuksessa matkalla Pergamoniin. Veistoksen ensimmäiset osat löydettiin merenpohjasta vuonna 1928 ja loput vuonna 1937. Tämän jälkeen teos on kunnostettu.

Veistos esittää täyttä vauhtia laukkaavalla kilpahevosella ratsastavaa hyvin nuorta afrikkalaista poikaa. Pojalla on yllään lyhyt khiton ja sandaalit. Toisessa kädessään hänellä ovat suitset ja toisessa piiska. Kokonaisuus on kuvattu hyvin elävästi ja realistisesti. Koko veistoksen korkeus on noin 2,1 metriä ja pituus noin 2,9 metriä. Ratsastajapojan korkeus on noin 0,84 metriä. Tutkijoiden mukaan on mahdollista, että poika on veistetty eri aikaan kuin hevonen. Teos on säilynyt nykyaikaan lähes kokonaisena, ja se on yksi parhaiten säilyneistä ja samalla merkittävimmistä antiikin kreikkalaisista pronssiveistoksista.

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* 

## Aiheesta muualla
Frasikleia-kore

**Frasikleia-kore** on Frasikleia-nimistä neitoa esittävä antiikin kreikkalainen kore-veistos. Se on veistetty arkaaisella kaudella noin vuonna 550–540 eaa. Nykyisin veistos on sijoitettu Kansalliseen arkeologiseen museoon (sali 11) Ateenassa.

Kore on nuoren Frasikleian hautaveistos ja esittää oletettavasti neitoa itseään puettuna täysipituiseen hihalliseen khitoniin sekä kukkaseppeleeseen. Neidon vasemmassa kädessä on lootuksen kukan nuppu. Veistos on tehty paroslaisesta marmorista ja se on ollut alun perin maalattu, mutta värit ovat haalistuneet lähes kokonaan. Khiton on ollut maalattu punaiseksi. Varsinaisen veistoksen korkeus on 1,79 metriä ja korkeus jalustalla 2,12 metriä. Jalustassa on piirtokirjoitus, joka kertoo neidon kuolleen nuorena ennen kuin sai astua avioon:

Lisäksi piirtokirjoitus mainitsee veistoksen tekijän, Aristion Paroslaisen. Kore on löydetty Attikasta antiikin aikaisen Myrrhinuksen demoksen alueelta 1970-luvulla yhdessä samantyylisen kuros-patsaan, Myrrhinuksen kuroksen, kanssa. Piirtokirjoitus löytyi jo vuonna 1729, ja osattiin yhdistää veistokseen heti sen löytymisen jälkeen. Veistos on yksi parhaiten säilyneitä ja tunnetuimpia kore-veistoksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Paionioksen Nike

**Paionioksen Nike** on Paionioksen veistämä voitonjumalatar Nikeä esittävä antiikin kreikkalainen veistos. Se on tehty klassisella kaudella noin vuonna 425–420 eaa. Veistos sijaitsi Olympian pyhäkköalueella ja on nykyisin sijoitettu Olympian arkeologiseen museoon.

Veistoksen jalustassa olevan piirtokirjoituksen mukaan se on tehty juhlistamaan messenialaisten ja naupaktoslaisten voittoa sodassa. Kyseessä on joko voitto  spartalaisista Olpain taistelussa tai Pyloksen ja Sfakterian vapauttaminen spartalaisten vallasta, mitkä kummatkin tapahtuivat ateenalaisten avustuksella 426–425 eaa. Pausaniaan mukaan piirtokirjoituksessa ei kuitenkaan mainita voiton kohdetta siksi, että messenialaiset pelkäsivät spartalaisia eivätkä halunneet kehuskella voittaneensa nämä.

Veistos esittää siivekästä voitonjumalatarta, jonka peplos liehuu tuulessa. Teos on kuitenkin pahoin vaurioitunut, ja muun muassa sen kasvot, kaula, siivet ja osa käsistä puuttuvat. Veistos on tehty paroslaisesta marmorista ja sen korkeus on noin 1,98 metriä. Se on alun perin ollut sijoitettu Olympian suuren Zeuksen temppelin kaakkoiskulman edustalle noin 6 metriä korkean kolmikulmaisen pylvään päähään. Veistos löytyi saksalaisten suorittamissa Olympian arkeologisissa kaivauksissa 1875–1876. Se on entistetty useasta osasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Knidoksen Afrodite

**Knidoksen Afrodite** oli Praksiteleen noin vuonna 360–330&nbsp;eaa. veistämä antiikin kreikkalainen Afroditea esittänyt veistos. Se oli sijoitettu Afrodite Euploian temppeliin Knidoksessa. Veistos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta se tunnetaan siitä tehtyjen kopioiden kautta.

Veistos esittää rakkaudenjumalattaren juuri riisuuntuneena ja astumassa kylpyyn. Jumalatar peittää häpynsä oikealla kädellään. Vaate on hänen vasemmassa kädessään (tai joissakin kopioissa ripustettuna vasemmalle puolelle esimerkiksi suurikokoisen ruukun päälle). Plinius vanhemman mukaan Praksiteles teki samaan aikaan kaksi Afrodite-veistosta, joista puettu myytiin Kosiin ja riisuttu Knidokseen. Knidoksen Afroditesta tuli kuuluisampi. Veistos on ensimmäisiä, jossa jumalatar tai kunniallinen nainen yleensä esitetään täysin alastomana, mikä oli aiemmin ollut tyypillistä miehiä esittäville veistoksille, kuten kuros-patsaille. Praksiteleen kerrotaan käyttäneen mallinaan Fryne-nimistä hetairaa. Alkuperäinen veistos oli tehty marmorista.

Knidoksen Afroditea ylistettiin antiikin kirjallisuudessa usein, ja siitä tehtiin useita kopioita erityisesti roomalaisella ajalla. Kyseistä Afrodite-tyyppiä kutsutaan nimellä *Venus pudica*, ”siveellinen Venus”. Parhaiten säilynyt kopio on Vatikaanin museossa. Tyyppiä edustavat myös muun muassa Medicin Venus ja Capitoliumin Venus. Nykyisinkin Knidoksen Afrodite on Praksiteleen veistoksista tunnetuin ja ehkä jopa koko antiikin Kreikan tunnetuin veistos Milon Venuksen ohella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Praksiteleen Hermes

**Praksiteleen Hermes** eli *Dionysos-lasta kantava Hermes* on Praksiteleen veistämä antiikin kreikkalainen veistos, joka esittää nimensä mukaisesti Hermestä ja Dionysos-lasta. Se on veistetty klassisen kauden lopulla noin vuonna 340 eaa. Veistos sijaitsi Olympian pyhäkköalueella Heran temppelissä ja on nykyisin sijoitettu Olympian arkeologiseen museoon.

Veistos esittää Hermestä, joka pitää toisessa kädessään vielä vauvaikäistä Dionysosta ja toisessa kädessään viinirypäleterttua, jota kohti lapsi kurottaa. Kohtaus liittyy kreikkalaisen mytologian kertomukseen, jossa Zeus antoi vastasyntyneen Dionysoksen Hermeelle vietäväksi vuorinymfien hoiviin turvaan Heran vihalta.

Pausanias kertoo nähneensä veistoksen Heran temppelissä noin vuonna 174 jaa. Veistos löytyi saksalaisten suorittamissa Olympian arkeologisissa kaivauksissa vuonna 1877.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kykladiset paistinpannut

**Kykladisilla ”paistinpannuilla”** viitataan kykladisen kulttuurin aikaisiin pronssikautisiin esineisiin, jotka muistuttavat ulkonäöltään paistinpannua. Tällaisia esineitä on löydetty lukuisia eri puolilta Egeanmeren aluetta. Niiden todellista käyttätarkoitusta ei kuitenkaan tunneta.

Niin kutsutut ”paistinpannut” ovat suhteellisen pyöreitä ja litteitä. Niissä on yleensä jonkinlainen kahva, joiden tyypit vaihtelevat. Esineet on yleensä tehty terrakotasta, mutta myös kivestä ja pronssista tehtyjä esineitä tunnetaan. Monet esineet on koristeltu erilaisilla kuvituksilla. Paistinpannuja on löydetty muun muassa Kykladeilta, Euboialta, itäiseltä Kreetalta, Manner-Kreikasta ja Anatoliasta. Ensimmäiset löydettiin 1800-luvun lopulla. Kykladiset paistinpannut ovat kulttuurin toinen omaperäinen esinetyyppi niin kutsuttujen kykladisten idolien ohella.

Esineet eivät todennäköisesti ole olleet todellisuudessa paistinpannuja, koska niissä ei ole merkkejä paistamisesta. Esineiden on ehdotettu olleen muun muassa lautasia; peilejä; koristeita; hautalahjoja; idoleita; rituaali- tai kulttiesineitä, kuten juomauhriastioita; rumpuja; tai jonkinlaisia navigointivälineitä. Koska kaikissa ei ole koristelua ja niitä löytyy usein kotiympäristöstä, ne ovat todennäköisesti olleet jonkinlaisia käyttöesineitä. Niitä löytyy usein haudoista, mutta ne eivät välttämättä ole olleet puhtaasti hautalahjoja tai kultti- tai rituaaliesineitä. Lautasteoriaa tukee se, että joissakin esineissä on merkkejä siitä, että niissä olisi voinut olla korkeammat reunat. Myös haudoissa ne ovat voineet olla ruoka-astioina. Peileinä esineet olisivat voineet toimia niin, että ne olisi täytetty vedellä tai öljyllä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pireuksen Athene

**Pireuksen Athene** on Athene-jumalatarta esittävä antiikin kreikkalainen pronssiveistos, joka on löydetty Pireuksesta. Se on veistetty myöhäisellä klassisella kaudella noin vuonna 360–340 eaa. Nykyisin veistos on sijoitettu Pireuksen arkeologiseen museoon.

Veistos esittää seisovaa Athenea, joka on pukeutunut peplokseen ja jolla on kypärä päässään. Athenen Medusan päällä koristeltu aigis on vyömäinen ja kulkee poikittain rinnan päältä ennemmin Athenen tunnusmerkkinä kuin varsinaisena suojavarustuksena. Veistoksen korkeus on noin 2,35 metriä.

Pireuksen Athene on mahdollisesti peräisin Deloksesta. Sen tekijäksi on ehdotettu Eufranoria. Toisaalta jotkut tutkijat ovat arvelleet säilynyttä veistosta hellenistisen ajan kopioksi alkuperäisestä 300-luvun eaa. veistoksesta. Veistos löydettiin Pireuksesta vuonna 1959 yhdessä niin kutsutun Pireuksen Apollonin sekä kahden niin kutsutun Pireuksen Artemiin kanssa. Veistokset oli kätketty vuonna 86 eaa. Sullan johtaman roomalaisten hyökkäyksen yhteydessä. Pireuksen Athenesta tunnetaan myös yksi antiikin aikainen kopio, *[[Athena Mattei]]*, joka on Louvressa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Delfoin ajomies

**Delfoin ajomies** tai *Delfoin vaununajaja* () on hevosvaljakon ohjastajaa esittävä antiikin kreikkalainen pronssiveistos. Se on ajoitettu varhaiselle klassiselle kaudelle noin vuodelle 478–470 eaa. Veistos löydettiin Delfoin alueen arkeologisten kaivausten yhteydessä ja se on sijoitettu Delfoin arkeologiseen museoon.

Veistoksen jalustan piirtokirjoituksen mukaan sen pystytti Gelan tyranni Polyzalos. Veistos pystytettiin Delfoin pyhäkköalueelle kiitokseksi Apollonille Polyzaloksen voitosta Python kisojen valjakkoajoissa, ja samalla luonnollisesti kunnioittamaan itse voittoa. Toisen piirtokirjoituksen mukaan kuvanveistäjä oli Sotades. Veistoksen löysivät Delfoin kaivauksia suorittaneet ranskalaiset arkeologit vuonna 1896.

Veistos on yksi parhaiten säilyneitä ja tunnettuja antiikin kreikkalaisia pronssiveistoksia. Se edustaa varhaisen klassisen kuvanveiston niin kutsuttua ankaraa tyylikautta. Vaununajaja on kuvattu voittonsa hetkellä, kun hän ohjastaa hevosvaljakkonsa uudelleen yleisön ohi voittonsa kunniaksi. Voitosta huolimatta vaununajajan ilme on tyyni osoituksena tunteiden hallinnasta. Veistoksen lasiset silmät ovat säilyneet poikkeuksellisen hyvin. Silmäripset ja huulet on tehty kuparista ja otsanauha hopeasta. Veistoksen korkeus on noin 1,8 metriä ja se on säilynyt kolmessa osassa: torson yläosa ja pää, torson alaosa sekä oikea käsi. Ohjastajasta itsestään on kadonnut vain vasen käsi. Koko veistosryhmään on alun perin kuulunut myös neljä hevosta sekä vaunut, jotka ovat kaikki kadonneet muutamia pieniä osia lukuun ottamatta.

Delfoin arkeologisessa museossa veistokselle on varattu kokonaan oma sali, johon useimmat vieraat astuvat viimeisenä, museon kohokohtana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tanagralaiset pienoispatsaat

**Tanagralaiset pienoispatsaat** eli *tanagralaiset figuriinit* olivat antiikin kreikkalaisia terrakotasta tehtyjä pieniä patsaita, joita valmistettiin hellenistisellä kaudella 300-luvulta eaa. lähtien erityisesti Tanagran kaupungissa Boiotiassa. Niitä on kuitenkin valmistettu myös muualla. Nimensä ne ovat saaneet juuri Tanagrasta, josta tehtiin ensimmäiset löydöt.

Tanagralaisten pienoispatsaiden huippukautta olivat noin vuodet 330–200 eaa. Niiden alkuperä saattaa olla Ateenassa, jossa vastaavia pienoispatsaita myytiin uskonnollisiin käyttötarkoituksiin sekä eräänlaisina muistoina teatterikäynnistä. Patsaat esittävät yleensä naisia, mutta joskus myös miehiä tai lapsia. Osa on kulttikuvia, mutta suuri osa esittää tavallisia ihmisiä arkipäiväisissä vaatteissa ja askareissa. Osa hahmoista vaikuttaa perustuvan Menandroksen luoman niin kutsutun uuden komedian hahmoihin. Toisaalta osa hahmoista on hienosti puettuja ja ne esittävät mahdollisesti uskonnollisiin juhliin osallistuvia naisia. Yleisiä vaatteita ovat peplos, khiton ja himation sekä erilaiset aurinkohatut.

Patsaat valmistettiin muoteilla, jonka jälkeen muotoiltu savi poltettiin ja maalattiin. Patsaita on löydetty suuria määriä niin yksityisasunnoista, pyhäköistä kuin haudoistakin.


Papposilenus Dionysophoros Louvre CA463.jpg|Sileeni ja Dionysos-lapsi, n. 350–300 eaa.
Terracotta da tanagra, afrodite che accudisce eros, 300-275 ac..JPG|Afrodite ja Eros, n. 300–275 eaa.
Arte greca, statuetta di ragazza con mantello alla sofocle, forse da tanagra, 310-200 ac. ca..JPG|Tyttö, n. 310–200 eaa.
Woman Tanagra, small terracotta, late 4th–3rd c BC, Prague NM-H10 1913, 151102.jpg|Nainen khitonissa ja himationissa, 300–200-luku eaa.
Greek - Tanagra Figurine - Walters 23281.jpg|Nainen, 300–100-luku eaa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Destiny’s Child (albumi)

**Destiny’s Child** on samannimisen yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin 17. helmikuuta 1998. Levy myi maailmanlaajuisesti 3 miljoonaa kappaletta.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Allmusic: 
* The Rolling Stone Album Guide: 

## Lähteet
Henri Louste

**Henri Louste** (s. 2. joulukuuta 1992) on suomalainen jalkapalloilija ja futsalpelaaja. Jalkapallossa hän on pelipaikaltaan hän on vasen laitapuolustaja. Louste edustaa Veikkausliigassa pelaavaa PS Kemiä. Futsalin puolella Louste pelaa kaudella 2019-2020 futsal-liigaa hallitsevan mestarin Kampuksen Dynamon riveissä. Louste on pelannut aiemmin liigafutsalia myös FC Kemin riveissä. 

Louste pelasi vuosina 2010–2011 PS Kemissä 26 Ykkösen ottelua. Kauden 2012 hän pelasi Kolmosessa FC-88:ssa. Vuodet 2013–2015 Louste pelasi Kakkosessa, jossa hän edusti TP-47:ää 38 ottelussa ja syyskuusta 2014 alkaen TPV:tä 27 ottelussa.

Kaudeksi 2016 Louste palasi Veikkausliigaan nousseeseen PS Kemiin. Hän pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa 28. toukokuuta, kun PS Kemi voitti Interin vieraissa 2–0.

## Lähteet
Hiltulanlahden koulu

**Hiltulanlahden koulu** on Kuopion eteläosassa, Hiltulanlahden kaupunginosassa toimiva, suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Koulun rehtorina toimii Harri Korteniemi. 

Koulu muutti valtatien läheiseen, äänekkääseen ympäristöön nousseeseen uudisrakennukseen lukuvuoden 2019-2020 alussa. Samassa rakennuksessa toimii päiväkoti. Uusi koulu on ensimmäinen rakennusvaihe Kuopion eteläiselle taajama-alueelle suunnitellusta yli 500 oppilaan alakoulusta. Koulun rakensi Lemminkäinen elinkaarimalliin pohjautuvalla sopimuksella. Ensimmäinen rakennusvaihe käsitti 300 oppilaan ja 72 esikoululaisen alakoulun sekä 122 lapsen päiväkodin. Liikunta-, ruokailu-, ja piha-alueet on mitoitettu riittämään myös mahdollisen toisen rakennusvaiheen - 150 oppilaan alakoulun lisärakennuksen - tuomat käyttäjätarpeet. 

Aiempi koulurakennus oli vuodelta 1926; sen viereen oli pystytetty laajennukseksi viipalekoulu vuonna 2003 ja lisätiloja oli haalittu myös yksityisestä päiväkodista. Koulua käy noin 170 oppilasta (2017).


Hiltulanlahden koulu 1 - Hiltulanlahti - Kuopio - m.jpg|Hiltulanlahden aiemman koulurakennuksen keltainen päärakennus oli vuodelta 1926. 
Hiltulanlahden koulu2 - Hiltulanlahti - Kuopio - m.jpg|Hiltulanlahden aiempi koulu ja sen viereen vuonna 2003 pystytetty viipalekoululaajennus.

## Lähteet
Hirvilahden koulu

**Hirvilahden koulu** oli Kallaveden länsirannalla sijaitsevassa Kuopion Hirvilahden kylässä toiminut suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Kahden opettajan kyläkoulua kävi 25 oppilasta (2016–2017). Pihapiirissä toimi myös päiväkoti. Vuonna 2021 koulu yhdistettiin Kaislastenlahden ja Rytkyn koulun kanssa Von Wrightin kouluksi.

## Lähteet
Muistoja alikehityksen ajoilta

**Muistoja alikehityksen ajoilta** (*Memorias del subdesarrollo*) on Tomás Gutiérrez Alean ohjaama kuubalainen elokuva vuodelta 1968. Ohjaajansa pääteoksena pidetty elokuva perustuu Edmundo Desnoesin romaaniin ja kertoo eurooppalaismielisestä intellektuellista Kuuban vallankumouksen aikana.

Elokuvan päähenkilö on kirjailija Sergio Carmona, jolla ei ole mitään kirjoitettavaa. Hänen perheensä paettua vallankumousta Floridaan hän elää porvarillisena talonomistajana, sivullisena, joka vastustaa vallankumousta eikä kykene osallistumaan yhteisönsä elämään. Elokuvassa kuvataan Kuuban ohjuskriisin aikaa lokakuussa 1962, jolloin kaikkialla maassa järjestetään kiireellä puolustusta mahdollisen hyökkäyksen varalta.

## Näyttelijät

## Myöhempi arvostus
*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Mustasatulamörsky

**Mustasatulamörsky** (*Helvella atra*) on mörskyihin luettava kotelosienilaji. Se on usein huomattavan tummalakkinen, tuhkanharmaa ja sekoitettavissa mustamörskyyn (*Helvella lacunosa*). Mustasatulamörsky on lakiltaan sileähkö, satulamainen. Sen jalka on sileä toisin kuin mustamörskyllä. Laji kasvaa suhteellisen harvinaisena kosteikoissa ja tuoreissa metsissä. Laji ei ole ruokasieni.

Mustasatulamörskyn koko vaihtelee suuresti. Lakin halkaisija on 3-8 cm ja koko sieni voi olla 10 cm korkea.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Mustasatulamörsky (''Helvella atra'')
Kemppaanmäen koulu

**Kemppaanmäen koulu** oli Kuopion länsiosassa, Karttulan Syvänniemen kylällä toiminut suomenkielinen alkuopetuksen kyläkoulu (luokka-asteet 0–2). Koulua kävi noin 30 oppilasta. Hallinnollisesti se oli kytketty opetusysiköksi Karttulan keskustaajamaan rakennettavaan Kissakuusen kouluun (yhtenäiskoulu). 

Sittemmin Kemppaanmäen koulun opetus on jaettu muualle: osaksi Kissakuusen kouluun Karttulan kirkonkylälle ja Pihkainmäen kouluun Pihkainmäelle. 

## Lähteet
Pirtin koulu

**Pirtin koulu** on Kuopion Pirtin kaupunginosassa toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Koulun päärakennus valmistui vuonna 1998 ja oli tarkoitettu 420 oppilaalle. Oppilasmäärien kasvaessa tilat kävivät ahtaaksi; lisätilaa on saatu neljästä viipalekoulusta. Lukuvuonna 2021–2022 koulussa oli yhteensä 695 oppilasta.

## Lähteet
Aurinkorinteen koulu

**Aurinkorinteen  koulu** on Kuopion Pirtin kaupunginosassa toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Koulua käy noin 500 oppilasta.

## Lähteet
Jynkän koulu

**Jynkän koulu** on Kuopion Jynkässä toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Koulua käy noin 400 oppilasta (2025). Koululla on tilat 540 oppilaalle. Koulun yhteydessä toimivat lisäksi Jynkän lähikirjasto sekä Jynkän nuorisotila Jynäri. 

Jynkän nykyinen koulurakennus otettiin käyttöön kesällä 2017. Jynkän aiempi vuonna 1980 valmistunut koulurakennus kärsi vakavista sisäilmaongelmista, ja se purettiin. Uuden koulun kustannusarvio oli 13,6 miljoonaa euroa. Myöhemmin uutta koulurakennusta laajennettiin lisäten esiopetus- ja nuorisotiloja, ja laajennuksen arvioitu kustannus oli 3,3 miljoonaa euroa.  Laajennustilat valmistuivat keväällä 2024.

## Lähteet
Jynkänlahden koulu

**Jynkänlahden koulu** on Kuopion Jynkän kaupunginosassa toimiva, alkujaan vuonna 1968 (jolloin Jynkkä oli vielä osa Kuopion maalaiskuntaa, vuotta ennen liitosta kaupunkiin) rakennettu suomenkielinen yläkoulu (luokka-asteet 7–9). Koulurakennus peruskorjattiin vuosina 2004-2006. Koulussa oli syksyllä 2020 yhteensä 438 oppilasta.

## Lähteet
Riistaveden koulu

**Riistaveden yhtenäiskoulu**, aiempi **Riistaveden koulu** on Kuopion Riistaveden keskustaajamassa Melalahdessa toimiva suomenkielinen yhtenäiskoulu (aiemmin luokka-asteiden 7-9 yläkoulu). Se kuuluu hallinnollisesti yhteen ja muodostaa yhtenäiskoulun Vehkalammen alakoulun kanssa. Näin muodostettua yhtenäiskoulua käy noin 290 oppilasta (2016). Riistaveden Nuorisotila Kormu sijaitsee koulurakennuksen yhteydessä.

Riistaveden yhtenäiskoululle valmisui uudisrakennus Riistaveden koulun tontille; tämä Riistaveden monitoimijatalo otettiin käyttöön elokuussa 2023. Rakennukseen muuttuvat myös Riistaveden kirjasto ja nuorisotoimi

## Lähteet
Hatsalan klassillinen koulu

**Hatsalan klassillinen koulu** eli **Hatsalan koulu** on Kuopion Hatsalassa, valtatie 5:n (E63) ja Savon radan välisellä maa-alueella sijaitseva suomenkielinen yläkoulu (luokka-asteet 7–9). Koulua käy noin 700 oppilasta (2023-2024).

Koulussa on yleis- ja kaksikielistä (suomi-englanti), sekä painotettua (kuvataide ja urheilu) opetusta.

## Lähteet
Kalevalan koulu

**Kalevalan koulu** on Kuopion Linnanpellon kaupunginosassa toimiva luokka-asteiden 1-6 alakoulu. Samalla nimellä toimi heinäkuuhun 2016 saakka suomenkielinen, yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9), joista Pohjantien yksikkö (Pohjantie 2) jatkoi nimellä Kalevan koulu ja aiempi Kalevalan yksikkö (Linnanpellonkatu 25, ) lakkautettiin.

Lakkautuspäätöksen jälkeen alakoululaiset (luokka-asteet 1–6) jatkoivat uudelleennimetyssä Pohjantien koulussa, ja yläkoulun oppilaat siirtyivät Hatsalan klassilliseen kouluun.

## Lähteet
Kissakuusen koulu

**Kissakuusen koulu** on Kuopion Karttulan kirkonkylässä ja Syvänniemen kylällä toimiva suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9). Nimellä voidaan jossain yhteydessä viitata pelkästään Kissakuusen yläkouluun (luokka-asteet 7–9).

Yhtenäiskoulu muodostuu toistaiseksi (2016) kolmesta opetusyksiköstä:
* Kemppaanmäen yksikkö (luokat 0–2; Syvänniemellä),
* Karttulanlahden yksikkö (luokat 0–6) ja
* Kissakuusen yksikkö (luokat 7–9). 
Koulussa on runsas 270 oppilasta (2016).

Kissakuusen yksikön (koulukeskuksen) viressä toimii Karttulan kirjasto. Kissakuusen koululle rakennetaan uusi koulurakennus Kissakuusentie 20:n tontille. Tätä ennen eli vuosina 2016–2018 Kissakuusen yksikkö toimii osin Karttulan koulukeskuksessa ja osin väistötiloissa entisellä valtion virastotalolla eli V-talolla.

## Lähteet
Pitkälahden koulu

**Pyörön koulun Pitkälahden yksikkö** (ent. Pitkälahden koulu) on Kuopion Pitkälahdessa toimiva, vuonna 1932 perustettu suomenkielinen alaluokkien 1-2 ja esikoulun opetuspiste.

## Lähteet
Minna Canthin koulu

**Minna Canthin koulu** on Kuopion Niiralassa toimiva, alkujaan vuonna 1960 perustettu suomenkielinen yläkoulu, jossa on luokka-asteet 7.–10. Koulua käy noin 800 oppilasta.Koulussa työskentelee noin 70 eri aineiden-opettajaa. Koulussa on myös mahdollisuus opiskella saksan kieltä.

## Aiemmin myös lukio
Aiemmin Minna Canthin yläasteen yhteydessä oli Minna Canthin lukio, jossa toimi myös  ilmaisutaidon linja. Elokuussa 2015 tämä runsaan 300 oppilaan lukio yhdistettiinKuopion yhteiskoulun musiikkilukion kanssa uudeksi Kuopion taidelukio Lumitiksi. Kuopion taidelukion sijoituspaikaksi tuli musiikkilukion käytössä ollut kiinteistö Minna Canthin kadulla.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
**Minari 40*. Minna Canthin yläaste ja lukio. 2000.
Alainen Särkilampi

**Alainen Särkilampi**  (myös **Alanen Särkilampi** ) on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sisätön Juhtimäellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Alainen Särkilampi on osa Liesijoen aluetta.

## Maantietoa
Lammen pituus on 550 metriä, leveys 350 metriä ja pinta-ala 13 hehtaaria. Se sijaitsee Seitsemisen kansallispuiston eteläpuolella ja Solastensuon Kaulinnevan lounaispuolella olevassa kangasmaastossa. Liesijoki virtaa järven läpi pohjoisesta etelään. Noin 350 metriä yläjuoksulla sijaitsee Ylinen Särkilampi ja 1,6 kilometriä alajuoksulle päin sijaitsee Särkijärvi. Alaiseen Särkilampeen laskee pari lyhyttä pelto-ojaa ja itärantaan tulee luontainen oja, joka tuo lampeen Jaulinnevan tiheästi ojitetun eteläosan kuivatusvedet. Rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja rannat ovat metsämaata. Länsirannalle ja kaakkoisrannalle ulottuvat kahden maatilan pellot, ja lammella on niiden lisäksi seitsemän vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Juhtimäeltä pohjoiseen kulkevalta tieltä. Tie sivuaa lammen itärantoja.

## Virkistys
Alaisen Särkilammen läpi virtaava Liesijoki on Liesijärveltä Kyrösjärvelle ulottuvan melontareitin osa. Järven rannalla on vuokrattavana mökkejä ja majatalo.

## Lähteet
Luettelo televisiosarjan Mr. Robot jaksoista

*[[Mr. Robot]]* on yhdysvaltalainen jännitysdraamasarja, jonka on luonut Sam Esmail. Sarjan päähenkilö on Elliot Alderson (Rami Malek), hakkeri ja kyberturvallisuusteknikko, joka kärsii sosiaalisesta fobiasta ja masennuksesta. Hänet värvää anarkisti nimeltä ”Mr. Robot” (Christian Slater), joka johtaa haktivistiryhmää fsociety. Ryhmän tavoitteena on poistaa kaikki velka iskemällä suuryhtiö E Corpia vastaan.

Sarjan ensimmäinen jakso tuli saataville useissa internet- ja VOD-palveluissa 27. toukokuuta 2015, ja sarjasta tilattiin toinen tuotantokausi, ennen kuin ensimmäistä jaksoa oli ehditty näyttää USA Networkillä 24. kesäkuuta 2015. Kaksitoista jaksoa sisältävä toinen tuotantokausi alkoi 13. heinäkuuta 2016. USA Network tilasi sarjasta kolmannen tuotantokauden 16. elokuuta 2016, ja se esitettiin vuonna 2017. Neljäs tuotantokausi tilattiin 13. joulukuuta 2017.

 Sarja on julkaistu myös DVD- ja Blu-ray-tallenteina.

## Yleiskatsaus


## Jaksot
### Ensimmäinen tuotantokausi (2015)

|}

### Toinen tuotantokausi (2016)

|}

### Kolmas tuotantokausi (2017)

|}

### Neljäs tuotantokausi (2019)

|}

## DVD- ja Blu-ray-julkaisut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto 
* ''Mr. Robot'' Yle Areenassa
*
Haapaniemen koulu

**Haapaniemen koulu** on Kuopion Haapaniemen kaupunginosan Mölymäellä, lähellä Kuopion keskuskenttää toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Koulua käy noin 340 oppilasta.

Arkkitehtuuriltaan koulurakennus edustaa tyypillistä 1950-luvun koulua, jonka massoittelu ja aukotus ilmaisevat käyttötarkoituksen. Vuonna 1955 valmistuneen rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Seppo Ruotsalainen, joka työskenteli Kuopion kaupunginarkkitehtina.

## Lähteet
Where’s My Perry?

**Where’s My Perry?** oli Finias ja Ferb-teemainen spin-off-videopeli suositusta Disney Interactive Studiosin Where’s My Water?-videopelistä, päähenkilönään Nokkaeläin Perry. Se oli pulmapeli jonka kehitti Creature Feep ja julkaisi Disney Interactive Studiosin tytäryhtiö Disney Mobile. Peli julkaistiin iOS-alustoille 28. kesäkuuta 2012, Android-alustoille 18. heinäkuuta 2012 ja 10. joulukuuta 2013 Windows Phone-alustoille. Peli oli saatavilla myös BlackBerry 10-alustoille.

## Katso myös

*Where’s My Water?
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2016 – miesten kaksinpeli

Novak Đoković oli turnauksen puolustava mestari, mutta hän hävisi tänä vuonna loppuottelussa Stanislas Wawrinkalle.

## Sijoitetut pelaajat

# Novak Đoković *(loppuottelu)*
# Andy Murray *(puolivälierät)*
# **[[Stanislas Wawrinka]] (mestari)**
# Rafael Nadal *(4. kierros)*
# Milos Raonic *(2. kierros)*
# Kei Nishikori *(välierät)*
# Marin Čilić *(3. kierros)*
# Dominic Thiem *(4. kierros, luovutti)*
# Jo-Wilfried Tsonga *(puolivälierät, luovutti)*
# Gaël Monfils *(välierät)*
# David Ferrer *(3. kierros)*
# David Goffin *(1. kierros)*
# Richard Gasquet *(1. kierros)*
# Nick Kyrgios *(3. kierros, luovutti)*
# Roberto Bautista Agut *(3. kierros)*
# Feliciano López *(2. kierros)*
# Bernard Tomic *(1. kierros)*
# Pablo Cuevas *(2. kierros)*
# Steve Johnson *(2. kierros)*
# John Isner *(3. kierros)*
# Ivo Karlović *(4. kierros)*
# Grigor Dimitrov *(4. kierros)*
# Kevin Anderson *(3. kierros)
# [[Lucas Pouille]] *(puolivälierät)*
# [[Philipp Kohlschreiber]] *(1. kierros, luovutti)*
# [[Jack Sock]] *(4. kierros)*
# [[Alexander Zverev]] *(2. kierros)*
# [[Martin Kližan]] *(1. kierros)*
# [[Sam Querrey]] *(1. kierros)*
# [[Gilles Simon]] *(2. kierros)*
# [[Albert Ramos-Viñolas]] *(2. kierros)*
# [[Benoît Paire]] *(2. kierros)''

## Kaavio

### Loppukierrokset

### Kaavion yläosa

#### Lohko 1

#### Lohko 2

#### Lohko 3

#### Lohko 4

### Kaavion alaosa

#### Lohko 5

#### Lohko 6

#### Lohko 7

#### Lohko 8

## Lähteet
* Main Draw
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2016 – naisten kaksinpeli

Flavia Pennetta voitti turnauksen vuonna 2015, mutta ei puolusta mestaruuttaan lopetettuaan uransa vuoden 2015 päätteeksi.

Angelique Kerber voitti mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Karolína Plíškován.

## Sijoitetut pelaajat

# Serena Williams *(välierät)*
# **[[Angelique Kerber]] (mestari)**
# Garbiñe Muguruza *(2. kierros)*
# Agnieszka Radwańska *(4. kierros)*
# Simona Halep *(puolivälierät)*
# Venus Williams *(4. kierros)*
# Roberta Vinci *(puolivälierät)*
# Madison Keys *(4. kierros)*
# Svetlana Kuznetsova *(2. kierros)*
# Karolína Plíšková *(loppuottelu)*
# Carla Suárez Navarro *(4. kierros)*
# Dominika Cibulková *(3. kierros)*
# Johanna Konta *(4. kierros)*
# Petra Kvitová *(4. kierros)*
# Timea Bacsinszky *(2. kierros)*
# Samantha Stosur *(2. kierros)*
# Anastasija Pavljutšenkova *(3. kierros)*
# Barbora Strýcová *(1. kierros)*
# Jelena Vesnina *(3. kierros)*
# Kiki Bertens *(1. kierros)*
# Irina-Camelia Begu *(1. kierros)*
# Elina Svitolina *(3. kierros)*
# Darja Kasatkina *(1. kierros)*
# Belinda Bencic *(3. kierros)*
# Caroline Garcia *(3. kierros)*
# Laura Siegemund *(3. kierros)*
# Sara Errani *(1. kierros)*
# Coco Vandeweghe *(1. kierros)*
# Ana Ivanović *(1. kierros)*
# Misaki Doi *(1. kierros)*
# Tímea Babos *(3. kierros)*
# Mónica Puig *(1. kierros)*

## Kaavio

### Loppukierrokset

### Kaavion yläosa

#### Lohko 1

#### Lohko 2

#### Lohko 3

#### Lohko 4

### Kaavion alaosa

#### Lohko 5

#### Lohko 6

#### Lohko 7

#### Lohko 8

## Lähteet
* Main Draw
Ylinen Särkilampi

**Ylinen Särkilampi**  on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sisätön Juhtimäellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Ylinen Särkilampi on osa Liesijoen aluetta.

## Maantietoa
Lammen pituus on 350 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 3 hehtaaria. Se sijaitsee Seitsemisen kanasallispuiston eteläpuolella heti Alaisen Särkilammen yläpuolella. Ympäristössä on ojitettuja soita, mutta lammen lähiympäristö on kangasmaastoa soistunutta itärantaa lukuun ottamatta. Liesijoki virtaa lammen läpi ja siihen laskee neljä suo-ojaa. Alajuoksulla on heti Alainen Särkilampi ja neljä kilometriä yläjuoksulle yhtyy Seitsemisjoki Liesijokeen. Sieltä 750 metriä yläjuoksulle sijaitsee Kettulammi. Rantaviivan pituus on 800 metriä. Itärannalla sijaitsee vapaa-ajan asunto, jolle johtaa tie Juhtimäeltä pohjoiseen kulkevalta tieltä.

## Virkistys
Lammen läpi virtaava Liesijoki on Liesijärveltä Kyrösjärvelle ulottuvan melontareitin osa.

## Lähteet
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2016 – naisten nelinpeli

Martina Hingis ja Sania Mirza voittivat turnauksen vuonna 2015, mutta he eivät pelanneet tänä vuonna yhdessä. Mirza pelasi Barbora Strýcován kanssa, mutta he hävisivät puolivälierissä. Hingis pelasi Coco Vandeweghen kanssa, ja he hävisivät välierissä. Molemmat parit hävisivät Caroline Garciaa ja Kristina Mladenovicia vastaan.

Bethanie Mattek-Sands ja Lucie Šafářová voittivat mestaruuden päihittämällä loppuottelussa Garcian ja Mladenovicin.

## Sijoitetut pelaajat

# Caroline Garcia /  Kristina Mladenovic *(loppuottelu)*
# Chan Hao-ching /  Chan Yung-jan *(2. kierros)
# [[Tímea Babos]] /  [[Jaroslava Švedova]] *(3. kierros)
# Andrea Hlaváčková /  Lucie Hradecká *(3. kierros)
# [[Jekaterina Makarova]] /  [[Jelena Vesnina]] *(Välierät)
# Martina Hingis /  Coco Vandeweghe *(välierät)
# [[Sania Mirza]] /  [[Barbora Strýcová]] *(puolivälierät)
# Julia Görges /  Karolína Plíšková *(3. kierros)
# [[Raquel Atawo]] /  [[Abigail Spears]] *(1. kierros)
# Vania King /  Monica Niculescu *(3. kierros)
# [[Xu Yifan]] /  [[Zheng Saisai]] *(3. kierros)
#** [[Bethanie Mattek-Sands]] /  [[Lucie Šafářová]] (mestarit)**
# Andreja Klepač /  Katarina Srebotnik *(puolivälierät)
# [[Darija Jurak]] /  [[Anastasia Rodionova]] *(2. kierros)
# Kiki Bertens /  Johanna Larsson *(2. kierros)
# [[Barbora Krejčíková]] /  [[Kateřina Siniaková]] *(puolivälierät)

## Kaavio

### Loppukierrokset

### Kaavion yläosa

#### Lohko 1

#### Lohko 2

### Kaavion alaosa

#### Lohko 3

#### Lohko 4

## Lähteet
* Main Draw
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2016 – miesten nelinpeli

Pierre-Hugues Herbert ja Nicolas Mahut olivat puolustava mestaripari, mutta he hävisivät välierissä parille Jamie Murray ja Bruno Soares. Murray ja Soares voittivat lopulta turnauksen.

## Sijoitetut pelaajat

# Pierre-Hugues Herbert /  Nicolas Mahut *(välierät)
# [[Ivan Dodig]] /  [[Marcelo Melo]] *(1. kierros)
# Bob Bryan /  Mike Bryan *(puolivälierät)
#*' Jamie Murray /  Bruno Soares (mestarit)*'
# [[Jean-Julien Rojer]] /  [[Horia Tecău]] *(3. kierros)
# Daniel Nestor /  Vasek Pospisil *(1. kierros, luovuttivat)
# [[Raven Klaasen]] /  [[Rajeev Ram]] *(2. kierros)
# Feliciano López /  Marc López *(välierät)
# [[Treat Huey]] /  [[Maks Mirny]] *(1. kierros)
# Henri Kontinen /  John Peers *(2. kierros)
# [[Julien Benneteau]] /  [[Édouard Roger-Vasselin]] *(1. kierros)
# Łukasz Kubot /  Alexander Peya *(puolivälierät)
# [[Juan Sebastián Cabal]] /  [[Robert Farah Maksoud|Robert Farah]] *(1. kierros)
# Pablo Cuevas /  Marcel Granollers *(1. kierros)
# [[Oliver Marach]] /  [[Fabrice Martin]] *(2. kierros)
# Radek Štěpánek /  Nenad Zimonjić ''(1. kierros)

## Kaavio

### Loppukierrokset

### Kaavion yläosa

#### Lohko 1

#### Lohko 2

### Kaavion alaosa

#### Lohko 3

#### Lohko 4

## Lähteet
* Main Draw
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2016 – sekanelinpeli

Martina Hingis ja Leander Paes olivat puolustava mestaripari, mutta he hävisivät toisella kierroksella Coco Vandeweghelle ja Rajeev Ramille.

Laura Siegemund ja Mate Pavić voittivat turnauksen.

## Sijoitetut pelaajat
#  Sania Mirza /  Ivan Dodig *(2. kierros)*
#  Jaroslava Švedova /  Bruno Soares *(puolivälierät)*
#  Bethanie Mattek-Sands /  Horia Tecău *(vetäytyivät)*
#  Raquel Atawo /  Jean-Julien Rojer *(1. kierros)*
#  Chan Hao-ching /  Maks Mirny *(2. kierros)*
#  Andrea Hlaváčková /  Łukasz Kubot *(2. kierros)*
#  Coco Vandeweghe /  Rajeev Ram *(loppuottelu)*
#  Lucie Hradecká /  Marcin Matkowski *(1. kierros)*

## Kaavio

### Loppukierrokset

### Kaavion yläosa

### Kaavion alaosa

## Lähteet
* Main Draw
Ameraucana

**Ameraucana** on kanarotu, joka kehitettiin Yhdysvalloissa 1970-luvulla. Se on jalostettu chileläisestä araucana-rodusta. Ameraucana on yksi harvoista kanaroduista, joka tuottaa sinisiä munia.

Se on tunnustettu Yhdysvalloissa erillisenä rotuna, mutta joissakin muissa maissa, kuten Australiassa ja Britanniassa, araucana ja ameraraucana lasketaan saman rodun eri muodoiksi. Yhdysvalloissa rodusta tunnetaan kahdeksan eri värimuotoa.

Ameraucana sopii hyvin lattiakanaloihin tai ulkotiloihin. Se ei tuota kovin monia munia.

## Lähteet