open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kari-Petteri Kakko

**Kari-Petteri Kakko** (s. 1976 Tampere) on suomalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari. Hänen näkyvimpiin julkisiin teoksiin kuuluvat Turun uuden Myllysillan neljässä kulmassa sijaitseva veistosryhmä *[[Tähtiin tähyävät]]*, joka paljastettiin Turun päivänä syyskuussa 2013.

Tampereen Hervannan lähiössä kasvanut Kakko opiskeli Turun piirustuskoulussa. Helsingissä asuva Kakko tunnetaan esittävistä, usein sarjakuvamaisista veistoksistaan. Niiden vastapainona hän tekee abstrakteja maalauksia.

Vuodenvaihteessa 2013–2014 Kakko esitteli Myllysillan veistosten syntyprosessia näyttelyssä *Näin tähtiin tähysin*. *Tähtiin tähyäjät* -veistosryhmän synnystä tehtiin myös 28-minuuttinen dokumenttielokuva.

Kakon edellinen näyttely Auran Galleriassa, vuodenvaihteessa 2009–2010, oli nimeltään *Animania & Huuto yx kax*. Vuodenvaihteessa 2010–2011 Kakko oli mukana Jöötti ry:n kuvanveistäjien yhteisnäyttelyssä *Hehku* Aboa Vetus & Ars Nova -museossa Turussa. Huhtikuussa 2013 Kakon näyttely *KÄ-SIS-TÄ – taidetta tavaaville* oli esillä helsinkiläisessä Tila-galleriassa.

## Valokuvia julkisista teoksista

Kakko Sibelius.jpg|*Sibeliuksen muistomerkki*, Korppoo, Parainen, 2006.
TahtiinTahyavatEilen.JPG|*Eilen*, osa neliosaisesta veistossarjasta *[[Tähtiin tähyävät]]*, Turku, 2013.
Hetki sitten, Kari-Petteri Kakko 2013, Myllysilta, Turku.jpg|*Hetki sitten*, osa neliosaisesta veistossarjasta *[[Tähtiin tähyävät]]*, Turku, 2013.
Huomenna Kari-Petteri Kakko 2013.jpg|*Huomenna*, osa neliosaisesta veistossarjasta *[[Tähtiin tähyävät]]*, Turku, 2013.
TahtiinTahyavatTanaan.JPG|*Tänään*, osa neliosaisesta veistossarjasta *[[Tähtiin tähyävät]]*, Turku, 2013.
Tiedosto:Kari-Petteri Kakko Puut 2022.jpg|*Puut*, 2022, Vuores, Tampere.


## Lähteet
Ano Airisto

**Ano Juho Viktor Airisto** (synt. **Lindroos**, 5. marraskuuta 1894 Taivassalo – 15. marraskuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja pakinoitsija, joka käytti nimimerkkiä ”Muste-Maalari”.

## Elämä
Airiston vanhemmat olivat räätäli Johan Vilhelm Lindroos ja Elina Laakso. Hän työskenteli maalarina, mutta suoritti työnsä ohella keskikoulun ja kauppakoulun. Airisto oli Turun maalarien ammattiosaston jäsen vuodesta 1914 lähtien. Tammikuun 1918 alussa Airisto liittyi Turun punakaartiin. Sisällissodan aikana hän toimi Tampereen pääesikunnan agitaatiojaoston sotakuvaajana Satakunnan ja Hämeen rintamilla. Myöhemmin huhtikuussa hän osallistui myös Nauvon taisteluun. Airisto vangittiin toukokuun alussa Villähdessä ja toimitettiin Hennalan vankileirille. Elokuussa hän sai 3 vuoden kuritushuonerangaistuksen valtiopetoksesta, mutta vapautui jo 1919. Hieman myöhemmin Airisto vangittiin uudelleen poliittisista syistä ja hän pääsi Tammisaaren pakkotyölaitoksesta tammikuussa 1923.

Vapauduttuaan Airisto työskenteli vuodesta 1925 lähtien Turussa *[[Sosialisti (lehti)|Sosialistin]]* toimittajana. Vuonna 1928 hänestä tuli lehden toimitussihteeri ja 1934 päätoimittaja. Vuonna 1940 Airisto siirtyi Helsinkiin *[[Suomen Sosialidemokraatti|Suomen Sosialidemokraatin]]* toimittajaksi ja paikinoitsijaksi. Airistosta tuli tunnettu poliittinen pakinoitsija, joka toimi myös useissa sosialidemokraattisen puolueen luottamustehtävässä. Airisto tunnettiin myös kuvittajana ja taidemaalarina.

Sosialidemokraattisten lehtimiesten ja tiedotustyöntekijäin rahasto jakaa joka toinen vuosi hänen mukaansa nimetyn Mustemaalari-palkinnon viestinnän piirissä tehdystä elämäntyöstä tai muista erityisistä viestinnällisistä ansioista. 

## Yksityiselämä
Airiston puoliso vuodesta 1929 oli Zulu Mirjam Alida Grönroos.

## Teokset
*

## Lähteet
Matti Wäre

**Matti Aarre Uolevi Wäre** (23. marraskuuta 1908 Helsinki – 9. marraskuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen tekniikan tutkija. Hän oli Oulun yliopiston vesirakennuksen professori 1961–1966 ja maataloushallituksen insinööriosaston päällikkö 1966–1970. Hän tutki vesitaloutta ja vesihuoltoa.

Tekniikan tohtoriksi 1949 väitellyt Wäre oli jo vuosina 1942–1961 maataloushallituksessa vesiteknillisen tutkimustoimiston johtaja.

## Lähteet
Helsinkiitti

**Helsinkiitti** on harvinainen graniittinen unakiittimuunnos, jota esiintyy muun muassa Helsingin kallioperässä. Sen päämineraalit ovat valkoinen albiitti, hematiitin punaruskeaksi värjäämä epidootti ja kvartsi. Helsinkiitti-nimeä ei ole virallisesti hyväksytty kansainväliseen kivilajiluokitteluun, vaan se on paikallinen termi. Kiiltonsa ansiosta helsiinkiitti soveltuu hyvin muun muassa koruihin. Helsinkiitti on Helsingin nimikkokivi, ensimmäisen kerran sitä löydettiin 1900-luvun alussa sikäläisestä Kallion kaupunginosasta Alppikadun ja Ensi linjan risteyksestä.

Helsinkiitin kovuus Mohsin asteikolla on 6–7.

## Lähteet
* Nenonen, Katri, Toppari, Kirsi: *Herrasväen ja työläisten kaupunki – Helsingin vanhoja kortteleita 2*, Sanoma 1983, 
* Helsinkiitti Pikkutikka.fmnh.helsinki.fi 

### Viitteet
Ampumahiihdon maailmancup 2013–2014

**Ampumahiihdon maailmancup 2013–2014** alkoi 24. marraskuuta 2013 Ruotsin Östersundissa ja päättyi 23. maaliskuuta 2014 Norjan Oslossa.

## Kilpailukalenteri
Ampumahiihdon maailmancupiin kuului yhdeksän kilpailutapahtumaa. Yhteensä kilpailuja oli miehillä 26, joista 22 oli yksilökilpailuja ja neljä viestejä. Naisilla kilpailuja oli 25, joista 22 oli yksilökilpailuja ja kolme viestejä. Lisäksi ohjelmassa oli kaksi sekaviestiä, joista toinen oli aikataulumuutosten vuoksi Sotšin olympialaisten sekaviesti, muuten olympialaiset eivät kuuluneet kauden maailmancup-ohjelmaan. Lisäksi Holmenkollenilla kilpailtiin päätöspäivänä uudessa kokeiltavassa lajissa sprinttisekaviestissä, josta ei kuitenkaan jaettu maailmancup-pisteitä.

## Tulokset
### Miehet

#### Viestit

### Naiset

#### Viestit

### Sekaviestit

## Maailmancupin loppupisteet
### Miehet

#### Kokonaiskilpailu

#### Pikakilpailu


#### Takaa-ajo

#### Normaalimatka

#### Yhteislähtö

#### Viesti


#### Maat

### Naiset

#### Kokonaiskilpailu

#### Pikakilpailu

#### Takaa-ajo

#### Normaalimatka

#### Yhteislähtö

#### Viesti

#### Maat

#### Sekaviesti

## Lähteet
* Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU),  tietokanta 

### Viitteet
Pehr Johan Alopaeus

**Pehr Johan Alopaeus** (8. lokakuuta 1773 Porvoo – 23. elokuuta 1814 Porvoo) oli suomalainen opettaja, historioitsija ja pappi.

Alopaeuksen vanhemmat olivat Porvoon piispa Magnus Jacob Alopaeus ja Ulrika Jusléen. Historioitsija ja pappi Magnus Alopaeus oli hänen veljensä. Alopaeus tuli ylioppilaaksi Turussa 1789 ja hänet vihittiin primuksena maisteriksi 1792. Alopaeus, joka oli kiinnostunut sivistyshistoriasta, julkaisi jo opiskeluaikanaan Henrik Gabriel Porthanin kanssa kaksiosaisen tutkimuksen *Animadversiones de libris raris* sekä 1793-1795 kolmiosaisen teoksen *Specimen historiae litteraria Fennicae*. Hänet nimitettiin kirjallisuushistorian dosentiksi 1794, mutta seuraavana vuonna hän siirtyi Porvoon lukion opettajaksi. Historian lehtori hänestä tuli 1798. Hän toimi myös koulun rehtorina useaan otteeseen ja osallistui isänsä apuna koulun historian toimittamiseen. Alopaeus vihittiin papiksi 1806 ja 1811 hänestä tuli isänsä jälkeen Porvoon tuomiorovasti, mitä tehtävää hän kuitenkin ehti hoitaa vain kolme vuotta.

Alopaeuksen puoliso oli vuodesta 1805 Johanna Elisabet Solitander (k. 1862).

## Katso myös
*Alopaeus

## Lähteet
*  Sivu 27.

## Aiheesta muualla
*  Viitattu 15.12.2013.
* Specimen historiae litteraria Fennicae (Viitattu 15.12.1013)
Värriötunturit

**Värriötunturit** on monilakinen tunturiselänne Sallassa. Selänteen pituus on 15 kilometriä ja korkein laki 552 metriä. Värriötuntureilla on vuonna 1967 perustettu Helsingin yliopiston Värriön tutkimusasema.

## Lähteet
Gösta Kulvik

**Gustaf (Gösta) Mathias Kulvik** (13. syyskuuta 1879 Leppävirta – 30. maaliskuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.

Kulvikin vanhemmat olivat lääninrahastonhoitaja, hovineuvos Gustaf Henrik Alfred Kulvik (1849–1899) ja Aina Maria von Essen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1899 ja valmistui 1904 arkkitehdiksi Darmstadtissa Saksassa.

Kulvik toimi arkkitehtina Helsingissä. Vuonna 1910 Kulvik perusti mainosgraafikko Heino Aspelinin ja graafikko Oscar Furuhjelmin kanssa *Finska konstnärliga reklambyrån* -mainostoimiston, joka pysyi kuitenkin pystyssä vain vuoden.

## Suunnittelutöitä

* Pörssitalon koristesuunnittelu 1910, yhdessä Max Frelanderin kanssa
* Kultarannan sisustussuunnittelu 1913–1916
* Hirvensalmen sankarimuistomerkki 1921

## Lähteet
* 
* Geni.com : Gustaf "Gösta" Mathias Kulvik (1879 - 1941)
* Museoviraston kulttuuriympäristön rekisteriportaali : Kultaranta 
* Pörssitalon arkkitehtuuri
Mielihyvää

"**Mielihyvää**" on suomalaisartisti Jukka Pojan kappale hänen kolmannelta, Kylmästä lämpimään-studioalbumilta. Sen julkaisi Suomen Musiikki albumin ensimmäisenä singlenä 19. huhtikuuta 2010. "Mielihyvää" ei päässyt radiolistoille, mutta single- ja latauslistoilla se saavutti 10. sijan.

## Kappaleet
**Digitaalinen lataus**
#

## Listasijoitukset

## Lähteet
Värälä

**Värälä** on kylä ja Kouvolan Elimäen suuralueella, Korian kaupunginosassa. Värälässä sijaitsee myös samanniminen kartano. 

Kaarle IX lahjoitti Elimäen neljänneksen ja samalla Värälän kartanon vuonna 1608 ikuiseksi rälssiksi Henrik Wreden puolisolle Gertrud von Ungernille. Värälässä solmittiin Ruotsin ja Venäjän välinen Värälän rauha vuonna 1790. Sopimukseen kuului, että maiden välinen raja säilyi ennallaan. Paikalle on pystytetty muistokivi. Kartanon nykyinen päärakennus on valmistunut 1870-luvulla.

Värälän rauhankivi sijaitsee lähellä Sikomäkeä, jota on aikaisemmin kutsuttu Kuninkaanvuoreksi siksi, että Kustaan sodan aikana uskottiin Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n komentopaikan sijainneen siellä. Hän oli tullut johtamaan sotatoimia 9. kesäkuuta 1789. Värälään oli varustettu sotilaleiri, missä oli muun muassa valleja ja tykkipatteri. Värälän rauhankivessä on veistettynä tieto, että Värälän rauha olisi solmittu 19. elokuuta 1790 (sopimuksen ratifiointi Värälässä sopimusasiakirjan mukaan), mutta yleisissä historianteoksissa viitataan päivään 14. elokuuta 1790 (rauhan solmiminen). Ruotsin kuningaskuntaa Värälän rauhanneuvotteluissa edusti Gustav Mauritz Armfelt ja Venäjän keisarikuntaa Otto Ingerström. Joidenkin lähteiden mukaan rauhan sopimusasiakirjat vaihdettiin juhlallisesti 20. elokuuta 1790 Värälässä, Rauhan temppeliksi kutsutussa väliaikaisessa kahdeksanpylväisessä paviljongissa.

## Lähteet
Torsten Montell

**Torsten Montell** (7. elokuuta 1873 Geta – 21. lokakuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.

Montellin vanhemmat olivat luutnantti Frans Wilhelm Eugène Montell (1837–1892) ja Serena Victoria Ekblom. Hän pääsi ylioppilaaksi 1893 Turun ruotsalaisesta klassillisesta lyseosta ja valmistui 1899 arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta.

Montell toimi Yleisten rakennusten ylihallituksen arkkitehtina 1900–1937 ja taideteollisen keskuskoulun opettajana 1917–1937. Hän oli vuodesta 1917 Uudenmaan lääninrakennuskonttorin v.t. johtajana ja vuodesta 1920 v.t. ensimmäisenä arkkitehtinä. Kun yleisten rakennusten ylihallitus muodostettiin, Montell nimitettiin toimistoarkkitehdiksi, mutta hänen oli vähän sen jälkeen erottava sairauden takia virasta.

## Suunnittelutöitä
* Villa Luna, Laivasillankatu 10 - Muukalaiskatu 2, Helsinki 1910 (Gustaf Estlanderin kanssa)
* Asuinkerrostalo, Muukalaiskatu 1 - Laivasillankatu 12, Helsinki 1911 (Ricardo Björnbergin kanssa)
* Asuinkerrostalo, Vironkatu 4, Helsinki 1913
* Asuinkerrostalo, Rauhankatu 7, Helsinki 1913
* Kumlingen sairastupa
* Aavasaksan matkailijakatos, nykyinen kahvila, Ylitornio 1927 (Waldemar Wileniuksen kanssa)
* Maarianhaminan kaupunginsauna 1930, nykyinen Pub Bastun
* Ålands lyceumin lisärakennus, Maarianhamina 1930
* Turun pääposti, Humalistonkatu 1, Turku 1933 (Selim Savoniuksen kanssa)

## Lähteet
* 
* Korttelit.fi: Torsten Montell 

### Viitteet
Tvärminne

**Tvärminne** on kylä Hangon itäosassa. Se on ollut tunnettu luonnonsatama ainakin 800-luvulta asti. Paikassa on kahden laivalinjan risteys, joten se on ollut vilkas luotsisatama.

Tvärminnessä sijaitsee Helsingin yliopiston Tvärminnen eläintieteellinen asema.

Vuoden 1976 loppuun saakka kylä kuului Tammisaaren maalaiskuntaan. Kylän koulu on lakkautettu ja myyty yksityiselle vuonna 2008. Kylässä on toiminut aikaisemmin tiilitehdas, josta suunnitellaan nyt kulttuurikeskusta.

Suomen valtion öljy-yhtiö Neste kaavaili 1970-luvun alussa kolmannen öljynjalostamonsa sijaintipaikaksi ensin Tvärminneä ja sitten Pyhämaan Ketteliä. Kolmas jalostamo ei koskaan toteutunut.

## Lähteet
Pertti Palm

**Pertti Palm** on suomalainen laulaja joka, teki yhden pitkäsoiton Kiss-levymerkille. 

## Diskografia
* Verikihlat (1974) Polarvox

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kanelipuodit ja muita kertomuksia

**Kanelipuodit ja muita kertomuksia** on kokoelma, joka sisältää puolanjuutalaisen kirjailijan Bruno Schulzin tuotannon Tapani Kärkkäisen suomennoksena. Antologian on julkaissut Basam vuonna 2013. Teos on suomennettu Schulzin koottujen proosateosten tieteellisestä editiosta *Opowiadania: wybór esejów i listów*.

Teos sisältää Schulzin eläessä julkaistut kaksi novellikokoelmaa *[[Kanelipuodit]]* (Sklepy cynamonowe, 1934) ja *Kuolinilmoituksen sanatorio* (Sanatorium pod Klepsydrą, 1937). Mukaan on otettu lisäksi neljä novellia, jotka on julkaistu aiemmin vain ajan kirjallisuus- ja kulttuurilehdissä. Juri Nummelin luonnehtii teoksen julkaisua kulttuuriteoksi.

Uuden käännöksen ansiosta Schulzin tulkinta muuttuu merkittävällä tavalla. Aiemman kokoelman, antologian *[[Krokotiilikuja]]*, Aarno Peromies suomensi välikielen kautta, ja sitä leimaa saksan kautta tulleen koukeroisuuden vuoksi tunnelma, joka saa pitämää Schulzia kauhukirjailijana. Uuden käännöksen ansiosta Nummelin luonnehtii Schulzia ”metamorfoosien surrealistiseksi kronikoitsijaksi”.

Suomentaja Tapani Kärkkäinen sanoo, etteivät kertomukset ole novelleja eivätkä erillisiä tarinoita vaan toisiinsa liittyviä välähdyksiä samasta maailmasta.

Teoksessa on kertomusten lisäksi Virpi Hämeen-Anttilan artikkeli "Metaforien ja muodonmuutosten mestari" ja suomentajan jälkisanat.

## Novellit

* Toinen syksy
* Heinäkuun yö
* Eläkeläinen
* Traktaatti mallinukeista, jatkoa
* Kevät
* Koettelemus
* Nerouden aika
* Mallinuket
* Linnut
* Isän viimeinen pako
* Krokotiilikatu
* Pyrstötähti
* Unelmien tasavalta
* Kuollut kausi
* Vihuri
* Huippusesongin yö

* Traktaatti mallinukeista, viimeinen osa
* Nimrod
* Isänmaa
* Edzio
* Karol-eno
* Yksinäisyys
* Elokuu
* Torakat
* Pan
* Kanelipuodit
* Kirja
* Kuolinilmoituksen sanatorio
* Isäni liittyy palokuntaan
* Traktaatti mallinukeista eli Toinen Genesis
* Dodo
* Syksy

## Lähteet
F-liitin

**F-liitin** on RF-liitin, jota käytetään melko yleisesti eritoten TV-tekniikassa koaksiaalikaapelien liittämiseksi jaottimiin ym. laitteisiin. Se on kehitetty 1950-luvulla ja on mahdollisesti toiseksi vanhin vielä yleisessä käytössä oleva RF-liitin. Se on säilyttänyt suosionsa, koska se on edullinen ja varmatoiminen ja sillä on hyvät ominaisuudet useamman gigahertsin taajuuksiin asti. Sen kanssa käytetään massiivisella keskijohtimella varustettua kaapelia.

F-liitintä käytetään yleisemmin rakennuksen kiinteässä kaapeloinnissa ja IEC-antenniliitintä vastaanottimen liittämiseen asunnon antennirasiaan. Kuitenkin esimerkiksi satelliittivastaanottimeen antennikaapeli liitetään nykyään useimmiten F-liittimellä.

Uros-F-liitin on lähinnä metallinen kuori, joka koostuu kahdesta toisiinsa nähden vapaasti pyörivästä kierreosasta. Pitkä kierreosa toimii liittimen runkona ja vedonpoistimena, ja se pyöritetään kuorittuun kaapelin päähän niin, että se saa hyvän kontaktin vaippajohtimeen. Kaapelin keskijohdin jää pilkistämään liittimen läpi lyhyen kierreosan puolelta ja toimii liittimen keskikoskettimena. Lyhyt kierreosa toimii vaippakoskettimena ja lukitsee liittimen naarasliittimeen. Naarasliitin on yleensä laiterungossa ja saattaa olla samaa valua laiterungon kanssa. Naarasliittimessä vaippakoskettimena toimii sen ulkokierre, jolle urosliittimen lyhyt kierreosa pyöritetään. Keskikoskettimena naarasliittimessä on rakokosketin, jonka sisään kaapelin keskijohdin työnnetään. F-liittimen kiinnittämiseksi kaapeliin ja naarasliittimeen ei tarvita erikoistyökaluja (vertaa esimerkiksi BNC-liitin, jonka liittämiseksi kaapeliin tarvitaan tavallisesti erityinen puristustyökalu).

F-urosliittimestä on olemassa puristettava malli, jonka pitkässä osassa ei ole kierrettä vaan hampaat, jotka pureutuvat kaapelin kuoreen, kun liitin puristetaan. Helppoutensa vuoksi kierrettävä malli on kuitenkin yleisemmin käytetty ja tavallisimmin kuluttajille myyty. Kierrettävä liitin voidaan myös sen rikkouduttua helposti poistaa ja korvata uudella lyhentämättä kaapelia enempää kuin on tarpeen, että paljasta keskijohdinta saadaan tarpeeksi esille.

Myös pehmeällä keskijohtimella varustettuja kaapeleita varten on F-urosliittimiä. Tämän tyyppisessä liittimessä on kiinteä keskikosketin, johon keskijohdin yhdistetään puristamalla tai juottamalla. Liittimen runko kiinnitetään kaapeliin puristamalla ja sitä käytetään enimmäkseen teollisesti kootuissa valmiissa kaapeleissa.
Siideripissis

**Siideripissis** on suomalaisartisti Jukka Pojan kappale hänen soolouransa neljänneltä, Yhdestä puusta-studioalbumilta. Sen julkaisi Suomen Musiikki albumin kolmantena singlenä 21. toukokuuta 2012. Jukka Poika on sanonut kappaleen sanojen kertovan hänen seurustelukumppanistaan sekä siitä miten heidän suhteensa alkoi. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa samana päivänä singlen kanssa. Kappale ei päässyt lainkaan single- tai soittolistalle, mutta latauslistalla se saavutti 10. sijan.

## Kappaleet
**Digitaalinen lataus**
#

## Listasijoitukset

## Lähteet
Miss Valko-Venäjä

**Miss Valko-Venäjä** on valkovenäläinen kauneuskilpailu. Se on järjestetty vuodesta 1998 lähtien kerran kahdessa vuodessa. Sen ovat voittaneet Svetlana Kruk (1998), Anna Stytšinskaja (2000), Olga Nevdah (2002), Olga Antropova (2004), Jekaterina Litvinova (2006), Olga Hižinkova (2008), Ljudmila Jakimovitš (2010) ja Julia Skalkovitš (2012).

## Lähteet
Jitzhak Katzenelson

**Jitzhak (Jishaq, Isaac) Katzenelson** (1. heinäkuuta 1886 – 3. toukokuuta 1944) oli venäläissyntyinen hepreankielinen kirjailija ja runoilija, joka kirjoitti myös jiddišiksi. Hän asui pikkulapsesta alkaen Puolassa Łódźissa. Toisen maailmansodan aikaan hän päätyi Varsovan gettoon. 

Häntä pidetään nykyaikaisen hepreankielisen näytelmäkirjallisuuden perustajana, ja hänen näytelmänsä *Anu hajim umetim* oli ensimmäinen Moskovassa esitetty hepreankielinen näytelmä. Hän perusti Varsovaan hepreankielisen teatterin. Hänet tunnetaan myös runoelmastaan *Laulu murhatusta juutalaisesta kansasta* (*Dos lid fun ojsgehargeten jidišen folk*), jonka hän viimeisteli Auschwitzissa

Katzenelson kuoli monien vaiheiden jälkeen Auschwitzissä.

## Lähteet
Luettelo Suomen lauttausyhdistyksistä

Tämä on epätäydellinen luettelo suomalaisista uitto- ja lauttausyhdistyksistä. 

## Uitto ja lauttausyhdistys

## Lähteet
Edward Walter Maunder

**Edward Walter Maunder** (12. huhtikuuta 1851 Lontoo – 21. maaliskuuta 1928) oli englantilainen tähtitieteilijä, joka muistetaan tekemistään auringonpilkkututkimuksistaan.  

## Perhetausta ja opinnot
Maunder syntyi kuopukseksi pastorin perheeseen Lontoossa 1851. Hän opiskeli Lontoon King’s Collegessa, mutta ei koskaan valmistunut. Opiskelujensa aikana hän työskenteli pankissa rahoittaakseen opintonsa.

## Työura
Vuonna 1873 Maunder alkoi työskennellä apulaisena Greenwichin kuninkaallisessa observatoriossa. Hänen mukaansa on nimetty Maunderin minimi, vuosina 1645–1715 vallinnut kausi, jolloin auringonpilkut olivat hyvin harvinaisia.

## Kirjallinen tuotanto
* 
* Maunder, E. Walter (1900). ''The Royal Observatory, Greenwich'' —Original publication: London: The Religious Tract Society
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Carl Fredrik von Burghausen

**Carl Fredrik von Burghausen** (20. maaliskuuta 1811 Kirkkonummi – 17. helmikuuta 1844 Tukholma) oli suomalainen sanomalehtimies ja kirjailija.

Von Burghausenin vanhemmat olivat kapteeni Karl Gustaf von Burghausen (k. 1812) ja hänen toinen puolisonsa Fredrika Nordberg. Von Burghausen kävi Helsingin triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1832. Hän oli maanmittausoppilaana 1832.

Von Burghausen työskenteli Helsingfors Morgonblad-lehden toimituksessa. Hän julkaisi yhdessä H. G. Piponiuksen kanssa vuonna 1840 kirjallista lehteä *[[Vanadis (lehti)|Wanadis. Dikt och sanning]],* joka ilmestyi kuitenkin vain puolen vuoden ajan.

Von Burghausen muutti Ruotsiin 1841. Ruotsissa hän julkaisi salanimellä *Paavo Suomalainen* kaksi pamflettia, jotka käsittelivät Suomen asemaa Venäjän yhteydessä. Hän alkoi julkaista myös Tukholman kaupungin historiaa käsittelevää teossarjaa, josta ehti kuitenkin ilmestyä vain ensimmäinen osa ennen von Burghausenin kuolemaa.

## Teoksia
* *Ett och annat om Finland*. Stockholm 1842 (salanimellä *Paavo Suomalainen*)
* *Stockholm, dess historia och topografi samt beskrifning etc*. 1842
* *Ett och annat om Finland : tillökt med censuren, Sveriges ställning till Ryssland och thronföljarens besök*. Stockholm 1843 (salanimellä *Paavo Suomalainen*)
* *Bruno* : novell. 1853, kirjoitettu yhdessä A. G. Ingeliuksen kanssa.

## Lähteet
*  Luettu 15.12.2013.
* Svenskt Biografiskt Lexicon : Carl Fredrik von Burghausen
* Arno Forsius : Adolf Iwar Arwidsson – katsaus kansallisen herättäjän elämänvaiheisiin 

## Aiheesta muualla
* Von Burghausenin elämäkerta Kansallisbiografiassa
Helmers Pavasars

**Helmers Pavasars** (19. toukokuuta 1903 – 12. kesäkuuta 1998) oli latvialaissyntyinen säveltäjä. Hänen opettajiinsa kuuluivat Jāzeps Vītols ja Jānis Mediņš. Hän asui ja työskenteli vuodesta 1954 lähtien Lontoossa. Pavasars toimi paitsi säveltäjänä, myös urkurina, kapellimestarina, kuoronjohtajana, luennoitsijana ja viulunsoiton opettajana. Säveltäjänä hän painotti kamarimusiikkia, ja lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu kuoroteoksia sekä vähän kantaatteja ja musiikkia uruille.

Pavasars pakeni Latviasta vuonna 1944 ja työskenteli tämän jälkeen Saksassa ennen Lontooseen siirtymistään. Yhdistyneessä kuningaskunnassa Pavasars toimi Latvialaisten laulujuhlien pääkapellimestarina vuosina 1958, 1961 ja 1967. Lisäksi hän johti vastaavaa festivaalia Hampurissa vuonna 1964. Hänestä tehtiin Latvian musiikkiakatemian kunniaprofessori.

## Lähteet
Circuit bending

**Circuit bending** tarkoittaa valmiin, ääntä tuottavan laitteen kuten elektronisen soittimen, lelun tai muun vastaavan piirien muokkausta tavalla, joka muuttaa sen toimintaa ja tuottamaa ääntä. Circuit bendingiin kuuluu myös uusien kytkimien ja esimerkiksi potentiometrien lisääminen valmiisiin soittimiin. 

Circuit bendingissä puhtaimmillaan korostetaan sattuman merkitystä ja soitinta muokkaamaan lähdettäessä ei läheskään aina tiedetä millainen lopputulos tulee olemaan. Usein *bendauksen* tavoitteena on saada laite toimimaan "väärin".

Matalajännitteiset laitteet, kuten efektit, syntetisaattorit ja lelut ovat erityisen suosittuja *bendauksen* kohteita. Läheskään kaikki elektroniset soittimet, muista ääntä tuottavista laitteista puhumattakaan, eivät sovellu *bendaukseen*. 

*Bendaus* on pitkälti elektroniikassa kouluttamattomien kokeellisten muusikoiden kehittämä ja harjoittama laji. *Bendausta* tehdään kierrätyslaitteille tai halvoilla soittimilla ja leluilla. Laitteen tai soittimen tuhoamisen riski on yleensä läsnä. Laitteen sisuksia käsiteltäessä tai modifikoitua laitetta kokeiltaessa voi myös loukata itsensä, varsinkin jos ääntä tuotetaan ihmisen kosketuksen avulla. Juuri tästä syystä hyvin harvoin *bendataan* laitteita, jotka saavat virtansa AC-verkosta.  

Modifikaatioihin käytetään yleisiä elektroniikkatyökaluja, kuten juottimia, ruuvitalttoja, kaapeleita ja muita vastaavia. *Bendauksen* merkittävimpänä pioneerina pidetään 1960-luvulla toiminutta Reed Ghazalaa. Hänen pieni, lelumainen transistorivahvistimensa meni oikosulkuun joutuessaan kosketuksiin samassa laatikossa olleen metalliesineen kanssa. Oikosulku sai vahvistimeen päästämään outoja ja odottamattomia ääniä. Jalostettuaan prosessia toisinnettavaan suuntaan, Ghazala antoi sille *circuit bending* -nimen, vaikka ei ollut omien sanojensakaan mukaan ensimmäinen sitä harjoittanut. 

Suomessa tunnetuin *circuit bendingiä* laajalti tuotannossaan käyttävä ryhmä on Kokeellisen elektroniikan seura KOELSE.

## Lähteet
* Elektroniikkaromusta saa tuunattua vaikka soittimia, 21.11.2013. Yle.fi
* Kokeellisen elektroniikan seura. Facebook. 

## Aiheesta muualla
Kristian Rasinaho

**Kristian Rasinaho** (s. 11. huhtikuuta 1993 Tampere) on suomalainen koripalloilija, joka edustaa I-divisioona A:ssa pelaavaa Tampereen Pyrintö II:sta. Hän pelaa myös ajoittain seuran edustusjoukkueessa.

## Ura

Rasinaho on edustanut koko uransa kasvattajaseuraansa Pyrintöä. Hän nousi miesten reservijoukkueeseen kaudeksi 2011–2012 ja teki kaksivuotisen pelaajasopimuksen seuran edustusjoukkueen kanssa. Hän on kuulunut Pyrintö II:n vakipelaajiin. Miesten edustusjoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä helmikuussa 2012 Korihaita vastaan. Seuraavalla kaudella hän pelasi Korisliigassa kolmessa ottelussa, joista Namika Lahtea vastaan hän teki neljä pistettä. Kaudella 2013–2014 Rasinaho pelasi jälleen Korisliigassa ja myös Baltian liigassa, jossa hän myös onnistui korinteossa. Ensimmäisenä suomalaisjoukkueena Baltian liigassa pelannut Pyrintö sijoittui neljänneksi, ja Korisliigan runkosarjan se voitti uudella voittoennätyksellä. Kausi päättyi Pyrinnön historian kolmanteen ja Rasinahon ensimmäiseen Suomen mestaruuteen.

Rasinaho pelasi 19 B-nuorten ja 11 A-nuorten maaottelua.

## Saavutukset

* Suomen mestaruus 2014
* Baltian liigan neljäs sija 2014

## Tilastot
### Runkosarja

### Pudotuspelit

**O = ottelut, 2p % = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p % = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p % = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä*

## Lähteet
* Kristian Rasinaho  Suomen Koripalloliitto
* Maajoukkueprofiili  Suomen Koripalloliitto
* Kristian Rasinaho  Baltic Basketball League 
* Kristian Rasinaho basketball profile eurobasket.com 

### Viitteet
Kuolinilmoituksen sanatorio

**Kuolinilmoituksen sanatorio** () on vuonna 1936 ilmestynyt Bruno Schulzin toinen novellikokoelma. Kokoelman kertomukset on julkaistu suomeksi teoksessa *Kanelipuodit ja muita kertomuksia* (Basam Books, 2013) Tapani Kärkkäisen kääntäminä. 

## Sisältö

* *Kirja*
* *Nerouden aika*
* *Kevät*
* *Heinäkuun yö*
* *Isäni liittyy palokuntaan*
* *Toinen syksy*
* *Kuollut kausi*
* *Kuolinilmoituksen sanatorio*
* *Dodo*
* *Edzio*
* *Eläkeläinen*
* *Yksinäisyys*
* *Isän viimeinen pako*

## Suomennos

*Kanelipuodit ja muita kertomuksia* -teoksessa on julkaistu käännös myös Schulzin ensimmäisestä kertomuskokoelmasta *[[Kanelipuodit]]* (1933) sekä neljä erillistä novellia. Teos on kuvitettu Schulzin piirroksin ja siinä on Virpi Hämeen-Anttilan esipuhe sekä suomentajan jälkisanat ja viitteet. Käännös on tehty Schulzin koottujen proosateosten kriittisestä laitoksesta *Opowiadania: Wybór esejów i listów*. Osa *Kuolinilmoituksen sanatorion* ilmestyi vuonna 1965 valikoimassa *Krokotiilikuja* Aarno Peromiehen välikielen kautta saksasta kääntäminä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tapani Möttönen: Arkihämärän suulas mystikko. Voima 9/2013.
* Heikki Romppainen: Kanelipuotien Puolassa. Satakunnan kansa 11.12.2013.
Fredman Group

**Fredman Group** (aiemmin **Eskimo Finland Oy**) on vuonna 1997 perustettu suomalainen yritys, joka valmistaa kotikokeille ja ammattilaisille keittiötarvikkeita ja pakkausratkaisuja. Yritys vaihtoi nimensä vuonna 2016 Fredman Group Oy:ksi.

Yrityksen pääkonttori sijaitsee Espoossa ja tehdas Rauman Lapissa. Fredman Group työllistää Suomessa lähes 80 työntekijää. 

Fredmanin tuotemerkkejä ovat Fredman, Elmu®, Carita® ja Comple®. 

## Yhtiön johto

Konsernin toimitusjohtajana toimii 1. lokakuuta 2020 alkaen Per-Henrik Hagberg. 

## Tytäryhtiöt
Fredman Group -konserniin kuuluu kaksi tytäryhtiötä: 1. heinäkuuta 2016 aloittaneet Fredman Professional Kitchen Oy ja Fredman Operations Oy.  

## Historia
Fredman Groupin juuret ulottuvat vuoteen 1937, jolloin perustettiin Euran Paperi Oy. 1940-luvulla Euran Paperin jalostustehdas siirtyi osaksi A. Ahlström Osakeyhtiötä. Christian Fredman perusti vuonna 1981 paperi- ja kertakäyttötuotteita tarjoavan Certix Ky:n, jonka hän myi vuonna 1991 A. Ahlström Oy:lle. Vuonna 1997 Fredman osti A. Ahlströmiltä Ahlström Kuluttajatuotteet Oy:n, jonka nimi muuttui Euran Kuluttajatuoteet Oy:ksi.

Vuonna 2002 yrityksen nimi muuttui Euracon Oy:ksi, ja samana vuonna Fredmanin pojat Peter ja Clas Fredman tulivat mukaan yrityksen toimintaan. Vuonna 2008 yrityksessä tehtiin sukupolvenvaihdos, minkä yhteydessä Christian Fredman nimitettiin Euracon Oy:n hallituksen puheenjohtajaksi ja veljekset alkoivat johtaa yritystä. Yrityksen nimi muuttui vuonna 2013 Eskimo Finland Oy:ksi. Vuonna 2016 yritykselle annettiin nimeksi perheen sukunimi. Syntyi Fredman Group ja sen kaksi tytäryhtiötä, Fredman Professional Kitchen Oy ja Fredman Operations Oy. 

Maaliskuussa 2024 Fredman kertoi keskittyvänsä tuoteliiketoimintaan ja siirtävänsä Chefstein-palveluliiketoiminnan CGI:lle. Fredman Group Oy:lle tuli myös uusi pääomistaja Korona Invest.

## Tuotteet
Fredman Group Oy kehittää ja valmistaa koti- ja ammattikeittiötuotteita ruoan valmistamiseen, kuljetukseen ja säilytykseen sekä keittiön puhdistamiseen. Eskimo-tuotemerkki jäi historiaan alkuvuonna 2020. Siitä alkaen yritys on valmistanut tuotteita Fredman-brändillä kaikenlaisiin keittiöihin ja valikoiduille sopimusvalmistusasiakkaille. Yrityksen vastuullisuusvision mukaan tuotekehitys suunnataan uusiutuviin raaka-aineisiin ja kierrätettäviin loppumateriaaleihin.

## Tunnustukset
Suomen Yrittäjien aluejärjestö Satakunnan Yrittäjät valitsi vuonna 2013 Eskimo Finlandin Satakunnan Vuoden yrittäjäksi.

Fredman Food Tech -palvelukokonaisuus palkittiin Keskisuomalaisen järjestämässä suomalaisen ravintola-alan kilpailussa Innovaatio-sarjan voittajaksi vuonna 2019.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Fredman Groupin kotisivu
Ashtabulan siltaonnettomuus

**Ashtabulan siltaonnettomuus** on Yhdysvalloissa tapahtunut junaonnettomuus. Se tapahtui 29. joulukuuta 1876, jolloin Ashtabula-joen rautatiesilta romahti junan ylittäessä sitä. Edellisen päivän lumimyrskyn vuoksi kiskoilla oli paksut kinokset. Ohion edustajainhuoneen nimittämä tutkintalautakunta totesi raportissaan sillan olleen sortumiskunnossa viimeisten 11 vuoden ajan. Onnettomuuden jälkeen Ashtabulan kaupungin kasvu pysähtyi, kun taas Cleveland ja Lorain kasvoivat suurkaupungeiksi. Kuolleiden joukossa olivat laulaja Philip Bliss ja hänen vaimonsa.

Rautatieonnettomuudet olivat Yhdysvalloissa yleisiä 1800-luvulla, jolloin uusia rataosuuksia rakennettiin nopeasti ja halvalla.

## Seuraukset
Siltayhtiön insinööri Charles Collins löydettiin kuolleena sängystään revolveri kädessä. Hänen oletettiin järkyttyneen syvästi onnettomuudesta ja tunteneen itsensä syylliseksi. Tutkimusten perusteella poliisi piti kuolemaa kuitenkin murhana eikä itsemurhana.

Siltaturma vauhditti Ashtabulan sairaalan rakentamista. Kymmenisen vuotta onnettomuuden jälkeen Lake Shore and Michigan Southern Railway -yhtiö siirtyi käyttämään höyrylämmitystä matkustajavaunuissa vaarallisten puun ja hiilen sijasta.

## Lähteet
*

### Viitteet
Ville Louhela

**Ville Louhela** (s. 7. maaliskuuta 1991 Soini) on suomalainen lentopalloilija, joka edustaa kaudella 2015–2016 Mestaruusliigassa pelaavaa joensuulaista Pohjois-Karjalan Liiga-Rientoa. Pelipaikaltaan hän on hakkuri. Mestaruusliigan kaudet 2010–2013 Louhela pelasi Tampereen Isku-Volleyssa saavuttaen joukkueessa vuonna 2011 SM-pronssia ja Suomen Cupin voiton.

Louhelan kasvattajaseura on eteläpohjalainen Soinin Tiikerit. Juniorivuosinaan Louhela pelasi Tiikereiden lisäksi Nurmon Jymyssä, Seinäjoki-Lentiksessä ja Viialan A-Volleyssä. Louhela opiskeli Kuortaneen urheilulukiossa Suomen lentopalloliiton valmennuskeskuksessa ja pelasi muiden opiskelijoiden kanssa lentopallon 1-sarjaa. Hänelle on kertynyt myös noin sata nuorten maaottelua. Ensimmäisen pääsarjaottelunsa Louhela pelasi 10. lokakuuta 2010 Isku-Volleyssa Saimaa Volleya vastaan.

## Lähteet
Organoelohopeayhdisteet

**Organoelohopeayhdisteet** ovat organometalliyhdisteitä, jotka sisältävät rakenteessaan elohopean ja hiilen välisen kovalenttisen sidoksen. Organoelohopeayhdisteitä käytetään orgaanisessa synteesissä, mutta niiden käyttöä on pyritty vähentämään niiden suuren myrkyllisyyden vuoksi. Eräitä organoelohopeayhdisteitä, kuten tiomersaalia, merbromiinia eli elohopeakromia ja fenyylielohopea-asetaattia käytetään edelleen jonkin verran lääketieteessä.

## Rakenne, ominaisuudet ja valmistus

Organoelohopeayhdisteet ovat yksiä ensimmäisiä tunnettuja ja tutkituimpia organometalliyhdisteitä. Organoelohopeayhdisteet ovat tyypillisesti joko dialkyyli- tai diaryylielohopeayhdisteitä, joita voidaan kuvata yleisellä kaavalla R2Hg tai monoalkyyli- tai  aryylielohopeajohdannaisia, joita voidaan kuvata kaavalla RHgX, missä X on joko halogeeni tai epäorgaaninen tai orgaaninen happotähde. Dialkyyli- ja diaryylielohopeayhdisteet esiintyvät yleensä lineaarisina monomeereina.

Moniin muihin organometalliyhdisteisiin verrattuna organoelohopeayhdisteet ovat suhteellisen pysyviä ja vähemmän reaktiivisia ja käyttäytyvät usein organopiiyhdisteiden tavoin. Erityisesti dialkyyli- ja diaryylielohopeayhdisteet ovat stabiileja ilmassa ja vedessä. Osa organometalliyhdisteistä myös liukenee veteen, mutta suurin osa on veteen liukenemattomia. Dialkyylielohopeajohdannaiset ovat tyypillisesti kirkkaita nesteitä tai matalan sulamispisteen omaavia kiinteitä aineita. Monoalkyylielohopeajohdannaiset ovat huoneenlämpötilassa kiinteitä.

Tavanomaisin tapa valmistaa organoelohopeayhdisteitä on elohopea(II)kloridin ja Grignard-reagenssin välinen reaktio. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa muodostuu monoalkyyli- tai aryylielohopeajohdannainen, joka voi reagoida edelleen Grignard-reagenssin kanssa muodostaen dialkyyli- tai diaryylielohopeayhdisteitä.
:RMgCl + HgCl2 → RHgCl + MgCl2
:RHgCl + RMgCl → R2Hg + MgCl2

Diaryylielohopeayhdisteiden synteeseissä käytetty menetelmä on myös aromaattisten yhdisteiden reaktio elohopea-asetaatin kanssa. Muita organoelohopeayhdisteiden valmistusmenetelmiä ovat elohopeakloridin reaktio alkeenien, kanssa, jossa ei monista muista siirtymämetalleista poiketen muodostu metallin ja hiilen välistä π-sidosta vaan δ-sidos, alkyylihalogenidien ja elohopea-amalgaamin välinen reaktio ja sulfiinihappojen reaktiot elohopea(II)suolojen kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Heikki Kinnunen (kävelijä)

**Heikki Kinnunen** (s. 5. marraskuuta 1976) on suomalainen kilpakävelijä. Hän edustaa Raision Ryhtiä ja hänen valmentajanaan on vuodesta 2001 lähtien toiminut Juha Kinnunen. Kalevan kisoista Kinnunen on saavuttanut kaksi hopeaa 20 kilometrin kävelyssä sekä kultaa ja hopeaa 50 kilometrin kävelyssä. Ulkoradoilta hän on lisäksi voittanut kaksi kultaa 3 x 5 000 metrin kävelyviestissä. Sisäratojen SM-kilpailuissa Kinnunen on voittanut pronssia 5 000 metrin kävelyssä.

## Lähteet
Juha Kinnunen (kävelijä)

**Juha Kinnunen** (s. 4. maaliskuuta 1972) on suomalainen kilpakävelijä. Hän edusti urallaan Raision Ryhtiä ja hänen valmentajanaan toimi Seppo Immonen. SM-kilpailuissa Kinnunen saavutti kaksi hopeaa ja kolme pronssia 20 kilometrin kävelyssä sekä neljä pronssia 50 kilometrin kävelyssä. Ulkoradoilla hän oli lisäksi voittamassa kahta kultaa 3&nbsp;×&nbsp;5&nbsp;000 metrin kävelyviestissä. Sisäratojen SM-kilpailuista Kinnunen saavutti kolme pronssia 5&nbsp;000 metrin kävelyssä.

Urheilu-uran lisäksi Kinnunen on toiminut myös valmentajana. Hänen valmennettavanaan on ollut muun muassa Heikki Kinnunen vuodesta 2001 lähtien.

## Lähteet
Akka (tunturi)

**Akka** (saameksi Áhkká) on vuori Jällivaaran kunnassa Norrbottenin läänissä, Ruotsissa. Sen korkein huippu Stortoppen on 2&nbsp;015 metriä merenpinnan yläpuolella. Akka sijaitsee Stora Sjöfalletin kansallispuistossa ja on sen korkein vuori.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Veikkolan urheilukenttä

**Veikkolan urheilukenttä** on Kirkkonummen Veikkolassa sijaitseva yleisurheilukenttä. Kentän omistaja on Kirkkonummen kunta. Yleisurheilukentällä on suorituspaikat kuulantyönnölle, seiväshypylle, keihäänheitolle, kiekonheitolle, korkeushypylle, pituushypylle ja moukarinheitolle.

Kentän läheisyydessä on myös frisbeegolfrata, tekonurmikenttä ja liitäntäpysäköintialue. Vuorenmäen koulun vieressä sijaitseva tekonurmikenttä valmistui vuonna 2012 ja sen yhteyteen on suunnitteilla katsomo.

## Lähteet
* http://www.veve.net/
* http://www.veikkolanfutiskentta.fi/

### Viitteet
Sorority Row

**Sorority Row** on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut Stewart Hendlerin ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva. 

## Näyttelijät

## Vastaanotto
Elokuva oli ehdolla kahden Teen Choice -palkinnon saajaksi. Kritiikit elokuvaa kohtaan olivat pääasiassa negatiivisia, joskin joitakin näyttelijäsuorituksia kehuttiin. Rotten Tomatoes -sivuston arvio elokuvasta on 22&nbsp;%. 

Elokuva oli myös kaupallinen floppi, sen avausviikonloppu oli lipputuloiltaan kohtuullinen, mutta lopulliset lipputulot eivät yltäneet edes kaksinkertaisiksi ensi-iltaviikonloppuun verrattuna.

## Aiheesta muualla
* 
* 

## Lähteet
Guy Lombardo

**Gaetano Alberto ”Guy” Lombardo** (19. kesäkuuta 1902 London, Kanada – 5. marraskuuta 1977 Houston, Texas, Yhdysvallat) oli kanadalais-yhdysvaltalainen orkesterinjohtaja ja viulisti. Lombardo perusti vuonna 1924 **The Royal Canadians** -yhtyeen yhdessä veljiensä Carmenin, Lebertin ja Victorin sekä paikallisten muusikoiden kanssa. Lombardojen uskotaan myyneen 100–300 miljoonaa äänitettä elinaikanaan. Guy oli aluksi tanssiyhtyeen viulisti, mutta pian hänestä tuli sen johtaja ja kapellimestari. Saavutettuaan kohtalaista menestystä Kanadassa, yhtye siirtyi Yhdysvaltoihin Ohion Clevelandiin ja alkoi käyttää itsestään nimeä Guy Lombardo & His Royal Canadians. Clevelandin jälkeen yhtye siirtyi Chicagoon ja sitten New Yorkiin. 

New Yorkissa Royal Canadians esiintyi lukuisissa radio-ohjelmissa ja se levytti useita hittisävelmiä alkaen vuodesta 1927 aina vuoteen 1954. Guy Lombardosta tuli tunnettu julkisuuden henkilö 1930-luvun alussa sekä musiikkinsa että radio-ohjelmiensa kautta. Hänen vuosittainen uudenvuodenaaton radioshownsa teki ”Auld Lang Synesta” klassikon Yhdysvalloissa. Yhtyeuransa jälkeen Lombardo työskenteli New Yorkin Jones Beach Marine Theaterissa, jossa hän esiintyi kuolemaansa saakka.

Lombardo menestyi myös kilpaveneilijänä. Vuonna 1946 hän voitti APBA Gold Cupin Tempo VI -veneellään.
Vuosina 1946–1949 hän oli hallitseva Yhdysvaltain mestari. Vuonna 1959 hän oli yrittämässä absoluuttista vedessä liikkumisen maailmanennätystä suihkumoottorisella Tempo Alcoa -veneellä, kunnes se tuhoutui radio-ohjatussa testissä, jossa se kulki yli 250 mailin tuntivauhtia (400 km/h).

Lombardolla on Hollywoodin Walk of Famella kolme tähteä (Star of Television, Star of Recording ja Star of Radio), jotka kaikki paljastettiin 9. helmikuuta 1960. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The Guy Lombardo Societyn kotisivut
Akron-Cantonin lentoasema

**Akron-Cantonin lentoasema** (, FAA:n sijaintikoodi: **CAK**) on lentoasema Greenissä Summitin piirikunnassa, Ohiossa. Se sijaitsee noin 16 kilometriä kaakkoon Akronista ja 16 kilometriä luoteeseen Cantonista.

Rahoitus lentokentän rakennukseen myönnettiin toisen maailmansodan aikana, mutta rakennustyöt pysähtyivät kiistaan yksityisen rahoituksen soveliaisuudesta. Tämän seurauksena yksityinen rahoitus oli tärkeää lentokentän rakentamisen alkuaikoina ja erityisesti maan ostamisessa. Kenttä vihittiin käyttöön 13. lokakuuta 1946 nimellä **Akron-Canton-Massillonin lentoasema**. Matkustajalennot alkoivat vuonna 1948, kun American Airlines, United Airlines, Capital Airlines ja Eastern Air Lines siirsivät lentonsa Akronin kunnalliselta lentoasemalta. Pysyvä terminaali rakennettiin vuonna 1955 ja sitä laajennettiin vuonna 1962.

Lentoasemalla on kaksi kiitotietä: 2&nbsp;317 ja 2&nbsp;501 metrin pituiset. Molemmat ovat 46 metriä leveitä.

## Matkustajamäärän kasvu
Vuonna 2005 lentoasemaa käytti lähes 1.45 miljoonaa matkustajaa, kolminkertainen määrä vuoteen 1995 verrattuna. Akron-Canton on yksi Keskilännen nopeimmin kasvavista lentoasemista. Sen matkustajamäärä on kasvanut joka vuosi vuodesta 1995 (lukuun ottamatta vuotta 2001, jolloin syyskuun 11. päivän terroriteot hidastivat ilmailualan kasvua kaikkialla Yhdysvalloissa).

Lentokentän mainoslause on "A better way to go" ("Parempi tapa matkustaa"), korostaen matkustamisen helppoutta Cleveland-Hopkinsin kansainväliseen lentoasemaan verrattuna. Kentän liikenteestä 75% on yleisilmailua, jota Cleveland-Hopkinsissa ei ole lainkaan.

Kentän matkustajamäärä kaksinkertaistui vuosina 2000-2006. Uusia lentoyhtiöitä tänä aikana olivat AirTran Airways ja Frontier Airlines. Southwest Airlines aloitti lennot Akron-Cantoniin elokuussa 2012. Akronin kasvu on 20% koko Ohion lentoliikenteen kasvusta. Muita kentälle lentäviä yhtiöitä ovat Delta Connection, US Airways Express ja United Express.

Vuoden 2012 matkustajamäärä oli kentän historian suurin: yli 1,83 miljoonaa.

## Lentoyhtiöt ja kohteet

### Tärkeimmät kohteet
Matkustajamäärä syyskuusta 2012 elokuuhun 2013. 

### Rahtilennot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Reittikartta 
*FAA:n lentokenttädiagrammi  
*Lentokentän onnettomuushistoria Aviation Safety Networkissa 
*Lennonseurauspalvelu 
*Lentokentän myöhästymistilanne 
*
Mindanaonkäpinkäinen

**Mindanaonkäpinkäinen** (*Malindangia mcgregori*) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Mindanaonkäpinkäistä tavataan Mindanaolla Filippiineillä. Laji on yleinen levinneisyysalueellaan, mutta sitä tavataan vain pienellä alueella ja sen kanta on pienenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi.

## Lähteet
Panttivangit

**Panttivangit** () on yhdysvaltalainen rikosdraamasarja, jota esitettiin Yhdysvalloissa syyskuusta 2013 tammikuuhun 2014 saakka. Sarjan tekemisestä vastaavat Alon Aranya ja Jeffrey Nachmanoff. Se perustuu samannimiseen israelilaiseen sarjaan, jonka ovat luoneet Omri Givon ja Rotem Shamir. Sarjan pääosissa ovat tohtori Ellen Sanders (Toni Collette), joka saa leikattavakseen Yhdysvaltain presidentin ja FBI-erikoisagentti Duncan Carlisle (Dylan McDermott), joka kaappaa liittolaistensa kanssa Sandersin perheen, koska haluaa tämän murhaavan presidentin.

Suomessa sarjan esittäminen alkoi MTV3:lla joulukuussa 2013 ja viimeinen jakso esitettiin maaliskuussa 2014.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Hostages CBS:n kotisivuilla
*Panttivangit MTV3:n kotisivuilla
Kimppujuurekas

**Kimppujuurekas** (*Gymnopus acervatus*, syn. *Collybia acervata*) on juurekkaiden sukuun kuuluva laji. Se ei ole myrkyllinen, mutta ei myöskään hyvä ruokasieni. Se kasvaa tiiviissä ryppäissä.

## Ulkonäkö
Kimppujurekas muistuttaa tupasjuurekasta, mutta sen lakki on sileämpi, kuperampi ja pienempi. Väriltään kimppujuurekas on punaruskea. jalan tyvi on nukkainen.

## Elinympäristö
Kimppujuurekasta tavataan vanhoissa havumetsissä.

## Lähteet
Havuliuskahytykkä

**Havuliuskahytykkä** (*Phaeotremella foliacea*) on liuskahytyköiden sukuun kuuluva laji. Se ei ole myrkyllinen, mutta ei myöskään hyvä ruokasieni.

## Ulkonäkö
Havuliuskahytykkä muistuttaa mäntyhytykkää (*Exidia saccharina*). Se on väriltään suklaanruskea ja muodoltaan liuskoittunut.

## Elinympäristö
Havuliuskahytykkää esiintyy havupuulla. Lehtipuulla kasvavat liuskahytykät on erotettu omiksi lajeikseen: tummaliuskahytykkä (*Phaeotremella fimbriata*) ja isoliuskahytykkä (*Phaeotremella frondosa*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* UniProt, Taxonomy: Tremella foliacea 
* Natural Fungi in Finland: Liuskahytykkä (''Tremella foliacea'') 
* MushroomExpert: Tremella foliacea
Key Largo

**Key Largo** on Floridan rannikolla sijaitseva saari, joka kuuluu Florida Keysin saariryhmään. Key Largo on saarista ensimmäinen, kun ajetaan Floridan mantereelta saariryhmän läpi kulkevaa Overseas Highwaytä. Saari on suosittu sukelluspaikka. Sitä ympäröivät kirkkaat vedet ja monipuolinen vedenalainen luonto.

Key Largo on myös tapahtumapaikkana vuoden 1948 elokuvassa *[[Myrskyvaroitus]]* (*Key Largo*), jonka pääosassa esiintyi Humphrey Bogart.

## Lähteet
Kiinanlivertäjä

**Kiinanlivertäjä** (*Lalage melaschistos*) eli aiemmalta nimeltään **kiinankäpinkäinen** on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Kiinanlivertäjää tavataan Intiassa, Himalajan alueella, Kiinassa ja Kaakkois-Aasian pohjoisosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, eikä sen uskota olevan vaarassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Kiinanlivertäjän elinympäristöä ovat kosteat ainavihannat metsät. Lintu liikkuu yksi tai pareittain ja joskus sekaparvissa.

## Lähteet
Big Pine Key

**Big Pine Key** on saari Floridan rannikolla ja kuuluu Florida Keysin saariryhmään. Saarella on suojelualue, jolla elää saarten kotoperäinen kaurislaji Keys-saarten kauris.  

## Lähteet
Overseas Highway

**Overseas Highway** on eteläisin osa US 1 -tietä, joka kulkee pitkin Yhdysvaltojen itärannikkoa. Tie on noin 200 kilometriä pitkä, ja se yhdistää Florida Keysin saaret mantereeseen. Saarten läpi kulki ennen tien rakentamista rautatie Key Westiin. Vuonna 1935 hurrikaani tuhosi rautatien täydellisesti, eikä sitä rakennettu enää uudelleen. Sen sijaan rakennettiin maantie, joka hyödyntää osittain rautatien rakennelmia. Overseas Highway valmistui vuonna 1938. Tiellä on 44 siltaa, ja niistä suurin ja näyttävin on uusittu Seven Mile Bridge. Se rakennettiin vuonna 1982, ja sen pituus on 10&nbsp;930 metriä ja korkeus merenpinnasta 19,8 metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sundanlivertäjä

**Sundanlivertäjä** (*Lalage fimbriata*) eli aiemmalta nimeltään **sundanpikkukäpinkäinen** on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Sundanlivertäjää tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Singaporessa ja Thaimaassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Sundanlivertäjän elinympäristöä ovat metsät ja se liikkuu usein muiden lintulajien kanssa ryhminä.

## Lähteet
Mustapäälivertäjä

**Mustapäälivertäjä** (*Lalage melanoptera*) eli aiemmalta nimeltään **mustapääkäpinkäinen** on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Mustapäälivertäjä tavataan Bangladeshissa, Bhutanissa, Intiassa, Myanmarissa, Nepalissa ja Sri Lankassa. Lajin kannankehitys on vakaa, eikä sen uskota olevan vaarassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Mustapäälivertäjän elinympäristöä ovat metsät ja se liikkuu pieninä parvina usein muiden lintulajien kanssa.

## Lähteet
Minna Joki-Erkkilä

**Minna Marja Joki-Erkkilä** (s. 1963) on lääketieteen tohtori, naistentautien ja synnytysten erikoislääkäri Tampereen yliopistollisesta keskussairaalasta. Hänellä on myös nuorisolääketieteen erityispätevyys. Hän tekee usein yhteistyötä poliisin kanssa seksuaalirikosten esitutkinnassa.

Joki-Erkkilä on tehnyt väitöskirjan lasten seksuaalisen hyväksikäytön somaattisesta tutkimuksesta. Hän on mm. tutkinut ultraviolettivalon käyttöä seksuaalirikosten tutkinnassa. Ultraviolettivalolla voidaan nähdä paremmin gynekologisia eli naisen sukupuolielimiin liittyviä vammoja. Joki-Erkkilän mukaan UV-valolla voidaan havaita sellaisia vammoja, mustelmia ja ­arpia, jotka ­eivät erotu tavallisella valkoisella valolla. Mm. THL:n ja useiden muiden asiantuntijoiden mukaan UV-valosta ei kuitenkaan olisi hyötyä.

Vuonna 2019 Suomen Lastenlääkäriyhdistys myönsi Minna Joki-Erkkilälle "Lasten asialla" palkinnon tunnustukseksi aktiivisesta ja ansiokkaasta toiminnasta heikompien lasten asian hyväksi.

Joki-Erkkilä oli syyttäjän todistajana paljon mediahuomiota herättäneessä Anneli Aueria ja Jens Kukkaa koskevassa seksuaalirikostapauksessa, jonka esitutkinta alkoi elokuussa 2011. Turun hovioikeus tuomitsi (äänestyksen jälkeen 2–1) Auerin ja Kukan koviin vankeusrangaistuksiin. Myöhemmin Auerin lapset kertoivat valehdelleensa seksuaalirikoksia käsittelevät kertomuksensa. 

Minna Joki-Erkkilä on naimisissa korva-, nenä- ja kurkkutauteihin erikoistuneen lääkärin, lääketieteen tohtori Veli-Pekka Joki-Erkkilän (s. 1964) kanssa. Heidän tyttärensä surmattiin väkivaltaisesti tammikuussa 2011, jonka jälkeen pariskunta on kertonut tulleensa voimakkaaseen uskoon. Joki-Erkkilä on esiintynyt äärikristittyjen tilaisuuksissa sekä radiokanavalla, ja Radio Deissä hän on kertonut tuntevansa valtavaa vihaa tappajia ja murhaajia kohtaan. Pariskunnan poika on tuomittu törkeästä ampuma-aserikoksesta ja useista talousrikoksista.

## Lähteet