open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mikroskooppi

**Mikroskooppi** (kreikasta: *mikrós* = pieni ja *skopeîn* = nähdä) on optinen laite, jonka avulla ihmissilmin näkymätön eli *mikroskooppisen* pieni hiukkanen, kuten solu tai bakteeri voidaan nähdä suurennettuna. Mikrobiologian kehitys on ollut riippuvainen mikroskooppien teknisestä kehityksestä, erityisesti erotuskyvyn eli resoluution lisäyksestä.

Erotuskyvyksi nimitetään pienintä etäisyyttä, joka kahdella pisteellä voi olla, jotta ne havaittaisiin erillisinä. Ihmissilmän erotuskyky rajoittuu kohteisiin, joiden läpimitta on yli 0,01&nbsp;mm eli 10&nbsp;µm. Tätä pienempien kohteiden tarkasteluun on käytettävä mikroskooppia. Yksinkertaisin optinen mikroskooppi on telineeseen kiinnitetty suurennuslasi eli kupera linssi, jonka polttopisteessä on peili, jonka päälle tutkittava näyte kiinnitetään.

Varsinaisissa mikroskoopeissa on vähintään kaksi linssiä. Objektiivi eli lähinnä tutkittavaa näytettä oleva linssi muodostaa varsinaisen kuvan tarkasteltavasta kohteesta. Okulaari, jota vasten silmä asetetaan auttaa tarkentamaan objektiivin heijastaman kuvan. Näyte kiinnitetään objektiivin polttopisteeseen, ja silmä painetaan okulaaria vasten. Liikuttamalla linssiä ja okulaaria lähemmäs toisiaan mikroskooppi tarkennetaan haluttuun kohteeseen. Moderneissa mikroskoopeissa on vielä enemmän linssejä, joilla kompensoidaan aberraatiota. Peilin sijasta näytteen valaisuun käytetään lamppua.

Tärkein valomikroskoopin erotuskykyä rajoittava tekijä on valon aallonpituus. Optinen mikroskooppi suurentaa enintään 2&nbsp;000-kertaiseksi.

## Mikroskoopin historia
Mikroskooppien käyttö tieteessä lisääntyi 1600-luvun loppupuolella, kun Robert Hooke julkaisi ohjeet leikkeiden valmistamisesta. Kun biologisesta kohteesta leikataan läpikuultavan ohut leike, sen tarkastelu mikroskoopilla auttaa kertomaan sen rakenteesta. Kiinteitä aineita, kuten kiviä, tutkitaan mikroskoopissa ohuthieinä: kivi sahataan ja hiotaan niin ohueksi, että tietyt mineraalit muuttuvat läpikuultaviksi.

Stereomikroskoopissa kummallekin silmälle on oma okulaarinsa, mikä yhdessä silmien syvyysnäön kanssa mahdollistaa kohteen tarkastelun kolmiulotteisena. Elektronimikroskooppi käyttää näkyvän valon sijasta elektronisuihkua ja sillä nähdään jo molekyylitason yksityiskohtia tutkittavasta kohteesta.

## Mikroskoopin mekaaniset osat

File:Korasztal.jpg|
File:Revolver02.jpg|
File:Tubustarto.jpg|
File:MikTub.jpg|
File:Talpazat.jpg|
File:Rekesz.jpg|
File:Kondenzor01.jpg|
File:Kondenzor.jpg|
File:Foglec.jpg|
File:Elesseg.jpg|
File:Asztal.jpg|


## Katso myös
* Kaukoputki
* Tunnelointimikroskooppi
* Atomivoimamikroskooppi
* Antoni van Leeuwenhoek

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
* Mikroskooppifotogrammetria
Josefa Iloilo

Ratu **Josefa Iloilo Uluivuda** (29. joulukuuta 1920 – 6. helmikuuta 2011) oli fidžiläinen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä kahteen kertaan: 13. heinäkuuta 2000 – 5. joulukuuta 2006 ja 4. tammikuuta 2007 – 30. heinäkuuta 2009.

Iloilo syntyi Viti Levulla. Ennen poliittisella urallaan menestymistä hän työskenteli opettajana. Hänestä tuli alun perin varapresidentti 18. tammikuuta 1999; Kamisese Maran viraltapanon jälkeen hän nousi presidentiksi 13. heinäkuuta 2000.

Korkeasta iästään huolimatta Iloilo aloitti uuden kauden maaliskuussa 2006. Saman vuoden joulukuussa Fidži ajautui pahemman luokan poliittiseen kaaokseen, ja amiraali Frank Bainimarama kaappasi Iloilon vallan. Hän kuitenkin antoi Iloilolle tämän valtionpäämiehen arvon takaisin 4. tammikuuta 2007 ja on itse toiminut siitä lähtien maan pääministerinä.

Iloilo vietti 85-vuotispäiväänsä Lautokalla joulukuussa 2005. Hän sairasti Parkinsonin tautia. Iloilo jäi eläkkeelle elokuussa 2009. Hän kuoli helmikuussa 2011.

## Lähteet
Suomumatelijat

**Suomumatelijat** (Squamata) on matelijoihin kuuluva lahko. Se on suurin matelijoiden lahko, sisältäen liskot, käärmeet ja matoliskot. Suomumatelijat erottaa muista matelijoista niiden suomumaisen ihon perustella. Ne pystyvät myös liikuttamaan yläleuan äärimmäisen ylös, minkä näkee erityisen hyvin käärmeillä niiden syödessä suurta saalista. Suomumatelijoiden koiraat ovat ainoita selkärankaisia, joilla on hemipenis. Suomumatelijat on myös ainut matelijoiden lahko, johon kuuluu sekä ovovivipaarisia, vivipaarisia ja tyypillisiä ovipaarisia lajeja, eli toiset lajit munivat ja toiset synnyttävät eläviä poikasia.

## Luokittelu
Perinteisesti lahko on jettu kolmeen alalahkoon:

* Lacertilia, liskot
* Serpentes, käärmeet
* Amphisbaenia, matoliskot.
Liskot muodostavat kuitenkin parafyleettisen ryhmän, minkä takia liskoista taksonomisena ryhmänä on luovuttu joissakin uudemmissa luokitteluissa. Tässä eräs uusi luokittelu (ilman sukupuuttoon kuolleita taksoneita):

* Lahko: **Suomumatelijat** (Squamata)
** Alalahko: Dibamia
** Kladi: Bifurcata
*** Alalahko: Gekkomaiset (Gekkota)
*** Kladi: Unidentata
**** Alalahko: Scinciformata
***** Osalahko: Cordylomorpha
***** Osalahko: Skinkkimäiset (Scincomorpha)
**** Kladi: Episquamata
***** Kladi: Laterata
****** Alalahko: Teiformata
****** Kladi: Lacertibaenia
******* Alalahko: Matoliskot (Amphisbaenia)
******* Alalahko: Lacertiformata
***** Kladi: Toxicofera
****** Alalahko: Vaskitsamaiset (Anguimorpha)
****** Alalahko: Leguaanimaiset (Iguania)
****** Kladi: Ophidia
******* Alalahko: Käärmeet (Serpentes)
******** Osalahko: Alethinophidia
******** Osalahko: Sokkokäärmeet (Scolecophidia)

## Lähteet
Frank Pappa Show

**Frank Pappa Show** on Kolmoskanavalla ja myöhemmin MTV3-kanavalla vuosina 1991–1994 lähetetty talk show- ja uutisparodiaohjelma. Heimo ”Holle” Holopaisen luoma uutisankkurihahmo Frank Pappa esiintyi aluksi Broadcasters Oy:n tuottamassa, nuorisolle suunnatussa musiikki- ja ajankohtaisohjelmassa *[[NoTV]]*, jota esitettiin Kolmoskanavalla 1990–1991. Ohjelma lakkautettiin keväällä 1991, mutta jo syksyllä Frank Pappa palasi ruutuun oman spin-off-nimikkoshow’nsa isäntänä. Myös sen tuotti Broadcasters. Ohjelmaa käsikirjoittivat Heimo Holopaisen lisäksi muun muassa Roope Lehtinen ja Saku Tuominen.

Ohjelmasta muistetaan muun muassa kehonrakentajasäämies Toni, Kalevankadun laulava talonmies Sepi Kumpulainen sekä Frank Papan lentävät lauseet ”Kosketelkaa toisianne!”, ”Armotonta menoa!” ja ”Bailatkaa ankarasti!”. Frank Papan ohella show’n vakiohahmoja olivat muun muassa insinööri ja isä Raimo H. Jussila (Yrjö Fonselius), topakka mediavaikuttaja Laura Kent (Nina Jääskeläinen) ja Frank Papan seksikäs assistentti Dada (Sara Hirvelä). Ohjelman lopuksi Frank Pappa istuutui pallotuoliinsa ja kääntyi lavasteiden taakse. Samalla studioääni ilmoitti että ”Frank Pappa on poistunut studiolta”. Ohjelman studioyleisönä olivat Jokereiden jääkiekkojoukkueen fanit.

Kevätkaudella 1993 ohjelmaa esitettiin MTV3:n perjantai-illan myöhäisohjelmistossa nimellä *Frank Pappa Late Show*. Keväällä 1994 se siirtyi MTV3:n lauantai-illan prime time -ohjelmistoon, jossa sarja pyöri vielä toukokuulle saakka. Heimo Holopainen siirtyi seuraavaksi muun muassa Yle TV1 -kanavan *[[Iltalypsy]]*- ja *[[Hohtohetki]]*-ajankohtaisviihdeohjelmien käsikirjoittajaksi ja sittemmin Yle TV2 -kanavan *[[Kodin kääntöpiiri]]* -ohjelman juontajaksi.

Frank Pappa Show edusti Kolmoskanavaa Montreux’n Kultainen ruusu -kilpailussa keväällä 1992. Edellisenä syksynä Frank Papalta ilmestyi single ”Bailataan ankarasti” ja keväällä 1994 presidentinvaalien kynnyksellä toinen single ”Mara-Walk”.

## Muuta

1970-luvun puolivälin Hullujussi-yhtyeen, jossa Heimo Holopainen toimi basistina, keulahahmo oli Eeki Mantereen esittämä Viktor Kalborek. Viktor Kalborekin hahmon nimi oli aluksi Frank Krappa.

## Lähteet
Guantánamo

**Guantánamo** on kaupunki ja kunta Kuuban itäosassa. Se on  Guantánamon provinssin hallinnollinen keskus. Guantánamon kunnan asukasluku vuonna 2022 oli 222&nbsp;781.

## Maantiede

Guantánamo sijaitsee Kuuban itäosassa Guantánamon provinssissa Guasojoen varrella noin 34 kilometrin päässä pohjoiseen Karibianmeren Guantánamonlahdesta kohti sisämaan vuoria. Guantánamonlahdella sijaitsee Yhdysvaltojen hallitsema Guantanamo Bayn laivastotukikohta.

Guantánamo sijaitsee hurrikaanien usein uhkaamalla alueella.

## Historia

Guantánamon nykyinen nimi on johdettu tainonkielisestä jokimaata tarkoittavasta sanasta. Espanjalaiset kutsuivat kuitenkin paikkaa ensin nimellä Saltadero, sekä myöhemmin nimillä Santa Catalina de Saltadero, Santa Catalina de Guaso ja Santa Catalina de Guantánamo. Paikalla on ollut asutusta pitkään, vaikka paikkakuntana se perustettiinkin vasta vuonna 1797. Vuonna 1870 se sai edelleen kaupunginoikeudet. Monet varhaisista siirtolaisista olivat katalaaneja.

Amiraali Edward Vernonin johtamat brittijoukot miehittivät paikkakuntaa muutaman kuukauden ajan vuonna 1740 ja britit kaavailivat jopa Cumberland-nimisen siirtokunnan perustamista paikalle. Paikallisten vastarinta pakotti kuitenkin britit vetäytymään. Haitin vallankumous toi sewudulle ranskalaisia pakolaisia, joilla oli huomattava vaikutus paikalliseen kulttuuriin ja arkkitehtuuriin. Yhdysvallat miehitti alueen Guantánamonlahdella lähellä kaupunkia Espanjan–Yhdysvaltain sodan aikana vuonna 1898. Alue on nykyisin edelleen Yhdysvaltojen hallitsema Guantanamo Bayn laivastotukikohta. Kaupunki itsessään oli pitkään hyvin eristäytynyt muusta maasta. Se sai enemmän merkitystä vuonna 1976, jolloin siitä tuli kaupungin mukaan nimetyn Guantánamon provinssin hallinnollinen keskus historiallisesti merkittävämmän Baracoan sijaan. Kaupungin kehitystä on kuitenkin hidastanut sen sijainti yhdellä Kuuban köyhimmistä alueista.

## Väestö
Guantánamon kunnan (*municipio*) asukasluku vuonna 2022 oli Kuuban tilastokeskuksen mukaan 222&nbsp;781. Vuonna 2006 vastaava lukema oli 243&nbsp;808.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sytosiini

**Sytosiini** (C) on toinen DNA:n ja RNA:n pyrimidiiniemäksistä. Se muodostaa kolmen vetysidoksen avulla emäsparin DNA:ssa guaniinin (G) kanssa. DNA:n toinen pyrimidiiniemäs on tymiini (T), jota vastaa RNA:ssa urasiili (U). Sytosiini voi sekä DNA:ssa että RNA:ssa mutatoitua urasiiliksi spontaanin deaminaation seurauksena.
Sytosiini muodostaa nukleosidin riboosisokerin kanssa, jota kutsutaan sytidiiniksi. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Terveysportti: Sytosiini
*PubChem: Cytosine 
*Human Metabolome Database: Cytosine 
*KEGG: Cytosine 
*ChemBlink: Cytosine
Jaksollinen järjestelmä (hapetusluvut)

Tässä taulukossa on alkuaineiden tavallisimpia **[[hapetusluku]]ja**. Joidenkin alkuaineiden (kuten vedyn +1 ja hapen &minus;2) selvästi yleisimmät hapetusluvut on lihavoitu. Viiva merkitsee, että hapetuslukuja ei tiedetä. Jalokaasujen hapetusluvuiksi ilmoitetaan usein 0, koska ne eivät reagoi helposti, mutta etenkin raskaammat jalokaasut voivat muodostaa myös yhdisteitä. Keinotekoisten raskaiden alkuaineiden (transuraanien) järjestysluku on merkitty sulkeilla.
Orchestral Manoeuvres in the Dark

**Orchestral Manoeuvres in the Dark** eli **OMD** on brittiläinen syntikkapop-yhtye. Yhtyeen perustivat 1970-luvun lopulla Andy McCluskey ja Paul Humphreys, jotka muodostivat OMD:n rungon vuoteen 1989 asti, jolloin yhtyeen ensimmäisillä levyillä soittanut kokoonpano hajosi. McCluskey jatkoi myöhemmin OMD:n nimellä uuden kokoonpanon kanssa. OMD:n menestynein kappale on ollut "Enola Gay" vuodelta 1980.

Toistaiseksi viimeinen OMD-levy ilmestyi vuonna 2017. 1. tammikuuta 2006 Andy McCluskey ilmoitti suunnitelmista koota OMD uudelleen vanhalla 1980-luvun OMD-kokoonpanolla McCluskey, Humphreys, Malcolm Holmes ja Martin Cooper. Yhtyeen tarkoituksena oli lähteä kiertueelle soittaen materiaalia *Architecture & Morality*-levyltä sekä muuta ennen 1983 julkaistua tuotantoa.

## Diskografia
* *Orchestral Manoeuvres in the Dark* (1980) 
* *Organisation* (1980)
* *Architecture & Morality* (1981)
* *Dazzle Ships* (1983)
* *[[Junk Culture]]* (1984) 
* *Crush* (1985) 
* *The Pacific Age* (1986) 
* *Sugar Tax* (1991) 
* *Liberator* (1993) 
* *Universal* (1996)
* *OMD Live: Architecture & Morality & More* (2007) livetaltiointi 19.5.2007
* *History of Modern* (2010)
* *English Electric* (2013)
* *The Punishment of Luxury* (2017)
* *Souvenir* (2019) kokoelma
* *Architecture & Morality Singles* (2021) kokoelma
* *Bauhaus Staircase* (2023)

## Aiheesta muualla

* Virallinen kotisivu
Sulkasato (lehti)

**Sulkasato** on suomalainen vappulehti, jota julkaisee Pohjois-Karjalan Journalistiyhdistys, aiemmalta nimeltään Pohjois-Karjalan Sanomalehtimiesyhdistys. Yhdistys on perustettu vuonna 1921, ja lehteä on julkaistu vuodesta 1948. Vuonna 2015 lehti ilmestyi ensimmäistä kertaa ainoastaan sähköisenä julkaisuna. Lehden päätoimittaja on Anna Sievälä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yle: Vappulehdessä paljasta pintaa ja pikkutuhmia vitsejä (30.4.2013)
* Sulkasato Pohjois-Karjalan journalistiyhdistyksen verkkosivulla
Reaktiomoottori

**Reaktiomoottori** on voiman ja vastavoiman laista tai tarkemmin liikemäärän säilymiseen perustuva moottorityyppi. Yleisimpiä reaktiomoottoreita ovat erilaiset suihkumoottorit tai rakettimoottorit, mutta käsitteen alle kuuluvat myös esimerkiksi ionimoottorit. Tyypillisimmässä kemiallisessa reaktiorakettimoottorissa palavan ajoaineen kuumat pakokaasut purkautuvat moottorin suuttimesta ja työntävät laitetta eteenpäin.

## Historia

Reaktiomoottoreita kehitellään eteenpäin. Nykyisin ilmaa hengittävien moottoreiden kehityksen kärkeä edustavat ylisoonisilla (äänen nopeutta nopeammilla) nopeuksilla toimiva SCRAMJET
, joka ei käytä turboahdinta ja polttaa vetyä.

Sotilaslentokoneissa suihkumoottori on kehittynyt s.e. ylisooninen lentonopeus voidaan ylläpitää vaakalennossa ilman jälkipoltinta.

Ilmaliikenteessä koneiden suihkumoottoreiden ohivirtaus on kasvanut 1970-luvulta lähtien ja moottorit ovat tulleet hiljaisemmiksi ja vähemmän polttoainetta kuluttaviksi.

Potkuriturbiini, jossa suihkumoottori (kaasuturbiini) tuottaa pääosan työntövoimasta on käytössä lyhyemmän matkan matkustajakoneissa ja helikoptereissa.

Rakettimoottori on ollut käytössä Messerschmitt 163 Komet -hävittäjässä toisen maailmansodan aikana ja koekoneissa 1940-60-luvulla. Sittemmin sen käyttö on rajoittunut vain ohjuksiin, kantoraketteihin ja avaruussukkuloihin.

Sysäysputkimoottori (engl. pulse jet), jollainen oli esimerkiksi V1-ohjuksessa, on eräs reaktiomoottori. 

## Lähteet
* 
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Scramjet

**SCRAMJET** (*Supersonic Air Combustion Ramjet*) eli **yliäänipatoputkimoottori** on 
pitkälle kehittynyt suihkumoottorityyppi, joka polttaa nestemäistä vetyä tai muuta helposti höyrystyvää polttoainetta yliääninopeudella moottorin läpi liikkuvassa ilmavirrassa.

Moottorin perusrakenne on hyvin yksinkertainen putki, jonka toisesta päästä ilma virtaa sisään. Putki on muotoiltu niin, että ilma puristuu pieneen tilaan, jossa siihen suihkutetaan polttoainetta. Polttoaine syttyy ja ilma laajenee voimakkaasti jolloin sen virtausnopeus kasvaa. Lopuksi ilmavirta ohjataan ulos moottorin takaa. Ilmavirta ei missään vaiheessa hidastu alle äänennopeuden, minkä vuoksi scramjet-moottoroidulla koneella on merkittävästi pienempi ilmanvastus kuin vastaavalla patoputki- tai suihkumoottorikoneella. 

Scramjet-moottorissa ei patoputkimoottorin tapaan ole lainkaan pyöriviä osia. Laitteen rakenne on mekaanisesti yksinkertainen ja aerodynaamisesti tarkka. Jotta polttoaine ehtisi palaa moottorin sisällä ilman virtauksen scramjet-moottoriin on pysyttävä mahdollisimman muuttumattomana. Käytännössä tämä tarkoittaa lentämistä valitulla korkeudella aina tietyllä nopeudella.

Scramjet on vielä hyvin pitkälle kehitteillä oleva moottorityyppi. Sitä ei ole käytetty kaupallisiin tarkoituksiin mutta ohjusten moottorina kyllä. Scramjetin käyttöä moottorina hankaloittaa se, että se toimii ainoastaan yliäänennopeuksilla. Tätä rajoitetta voidaan kuitenkin kiertää käyttämällä tavallista patoputkimoottoria, joka on suunniteltu niin, että se muuttuu scramjetiksi kun äänennopeus ylitetään. Ei tiedetä, kuinka suuriin nopeuksiin scramjetillä on mahdollista päästä, mutta rajan arvellaan olevan lähellä 15 Machin nopeutta.

## Lähteet
*
Luettelo ilma-alusten maatunnuksista

Tämä on **luettelo siviili-ilma-alusten kansallisuustunnuksista** ICAO:n mukaan. Nykyinen tunnusjärjestelmä on otettu käyttöön alkaen vuodesta 1928.

## Lähteet
*Current ICAO Aircraft Registration Prefixes
Monimos

**Monimos** (, ; 300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen kyynikoiden koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Syrakusasta.

Monimos oli kyynikko Diogeneen oppilas. Diogenes Laertios kertoo, että hän esitti hullua päästäkseen tämän oppilaaksi. Hän kertoo Monimoksen kirjoittaneen kaksi kirjaa, *Pyrkimyksistä* ja *Kehotus*, sekä satiireja Krateen ja Menippoksen tyyliin.

## Lähteet

* 

## Aiheesta muualla

* Diogenes Laertios: Monimoksen elämäkerta  
* Diogenes Laertios: Monimoksen elämäkerta
Hiilihappo

**Hiilihappo** on veden ja hiilidioksidin muodostama yhdiste. Se on heikko happo, jonka kemiallinen kaava on H2CO3. Hiilihappo ei ole sama asia kuin hiilidioksidi, vaikkakin hiilidioksidia on aiemmin kutsuttu myös hiilihapoksi.

Kuplittamalla hiilidioksidia veteen tai virvoitusjuomaan syntyy tasapainotila, jossa veteen on liuennut hiilidioksidia ja hiilihappoa. Heikkona happona se protolysoituu osittain vetykarbonaatiksi ja vetyioneiksi ja edelleen osittain karbonaatiksi. Hiilihappo tunnettiin pitkään vain vesiliuoksena, jossa se on melko pysymätön yhdiste ja hajoaa veden katalysoimalla dekarboksylaatiolla hiilidioksidiksi ja vedeksi. Lämpö nopeuttaa hajoamista. Uudempien tutkimusten mukaan hiilihappo puhtaana on kuitenkin melko vakaa yhdiste ja on teoreettisesti laskettu, että vedettömänä se säilyy jopa 180&nbsp;000 vuotta, mutta jo yksikin vesimolekyyli riittää käynnistämään hajoamisen. Liuoksessa on tasapainotilassa hiilihappoa vain 0,003 prosenttia hiilidioksidin määrästä. 

Vaikka hiilihappo on heikko happo, se on happamampi kuin esimerkiksi muurahaishappo tai etikkahappo. Koska yhdiste kuitenkin esiintyy vain tasapainokonsentraatiossa hiilidioksidin vesiliuoksessa, sitä ei saa niin väkeväksi kuin muita karboksyylihappoja, joten käytännössä hiilihappoliuokset eivät ole kovin happamia. Hiilihapolla on kahdenlaisia suoloja, vetykarbonaatteja ja karbonaatteja. Vetykarbonaatit ovat lievästi happamia, karbonaatit emäksisiä.

Ilmakehän lisääntyneistä hiilidioksidipitoisuuksista seuraa, että meriveteen imeytyy yhä enemmän hiilidioksidia. Hiilidioksidin ja veden reagoidessa syntyvä hiilihappo muodostaa edelleen bikarbonaatti- (HCO3&minus;) ja karbonaatti-ioneja (CO32&minus;) vapauttaen happamoittavia vetyioneja, mistä aiheutuu merien happamoitumista.

Virvoitusjuomien sisältämistä hapoista hiilihappo ei aiheuta haittavaikutuksia hampaistolle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Terveysportti, metatesaurus: Hiilihappo (linkki rikki 3.10.2012)
*PubChem: Carbonic Acid 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Carbonic acid 
*Human Metabolome Database: Carbonic acid 
* The Comparative Toxicogenomics Database (CTD): Carbonic Acid 
* Kemiallinen joulukalenteri 10/24: Hiilihapollista sihijuomaa  - Tiedetuubi.fi
Aino Kallio

**Aino Kallio** tarkoittaa muun muassa seuraavia:

* Moskovan Tiltu, oik. Aino Kallio (s. 1903), suomalaissyntyinen neuvostoliittolainen radiokuuluttaja
* Aino Kallio-Ericsson (1917–2018), suomalainen arkkitehti
Pippurilimopuu

**Pippurilimopuu** eli **pippuriruutapuu** (*Zanthoxylum piperitum*) on Itä-Aasiasta kotoisin oleva ruutakasvien heimoon kuuluva puu.

Kiinassa ja Itä-Aasiassa kasvava piikikäs pippurilimopuu tekee ruosteenpunaisia pieniä marjoja, joiden sisällä on pieni musta siemen. Siemeniä ei yleensä käytetä, joten ne poistetaan myytävistä marjoista. Mausteen maku on sitruunainen, sen polte on melko terävä ja se aiheuttaa kielessä lievää tunnottomuutta. Paahtamalla maku pyöristyy huomattavasti. Mauste on suosittu muun muassa Sichuanin, Bhutanin, Tiibetin, Nepalin ja Japanin keittiöissä. Pippurilimopuun marjoja myydään muun muassa nimillä *anispippuri*, *kiinanpippuri*, *japaninpippuri*, *sichuaninpippuri* ja *fagara*.

Myös puun lehtiä käytetään mausteena ja koristeena, erityisesti japanilaisessa keittiössä.

Nimestään huolimatta puu ei ole läheistä sukua pippurille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Suomen Lajitietokeskus: Pippurilimopuu – ''Zanthoxylum piperitum''
* Huiskula: Pippuriruutapuu (''Zanthoxylum piperitum'')
* UniProt: Taxonomy - ''Zanthoxylum piperitum'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Zanthoxylum piperitum''
Comptonin ilmiö

**Comptonin ilmiö** eli **Comptonin sironta** on korkeataajuuksisen sähkömagneettisen säteilyn epäelastista siroamista väliaineen elektronista. Ilmiössä sähkömagneettisen säteilyn aallonpituus kasvaa, kun fotoni luovuttaa törmäyksessä osan energiastaan elektronille. Ilmiö osoittaa että valolla on hiukkasluonne: klassisen teorian mukaan aallonpituuden ei pitäisi muuttua vuorovaikutuksessa. Ilmiön havaitsi Arthur H. Compton vuonna 1922. Hänelle myönnettiin ilmiön löytämisestä Nobelin palkinto viisi vuotta myöhemmin 1927.

Fotonin aallonpituuden muutos Comptonin ilmiössä on
: \Delta\lambda = \frac{h}{mc}(1-\cos{\theta}), 
missä h on Planckin vakio, c  valon nopeus tyhjiössä, m elektronin lepomassa, ja \theta   sirontakulma eli säteen suunnan muutos.

**Käänteinen Comptonin sironta** tarkoittaa tilannetta, jossa energiaa siirtyy nopeasti liikkuvalta elektronilta pienienergiaiselle fotonille. Ilmiö on havaittu galaksijoukkojen kuumassa kaasussa, joka vähentää kosmisen mikroaaltotaustan kirkkautta: kuuman kaasun nopeat elektronit nostavat mikroaallon energiaa niin, että tavallisesti tarkasteltavalla aallonpituuskaistalla kirkkaus vähenee. Tämä tunnetaan myös nimellä Sunyaevin-Zeldovichin -ilmiö.

## Katso myös
*Röntgendiffraktio (elastinen sironta)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Annatto

**Annatto** eli **väriannatto** (*Bixa orellana*) on Karibianmeren saarilta kotoisin oleva pensas, jonka piikikäs hedelmä on sydämenmuotoinen. Hedelmän sisällä on noin 50 kartiomaista tiilenpunaista siementä. Mayaintiaanit ovat käyttäneet annatton siemeniä värjäykseen jo varhain, ja etenkin sotamaalaus tehtiin usein juuri tällä ”tulen värillä”. Siemenet maistuvat hieman pippurilta, joskin jälkimaussa on muskottimainen aromi.

Espanjalaiset veivät mausteen Filippiineille, missä sitä käytetään runsaasti erilaisissa paikallisissa ruoissa. Annattopensaan hedelmän kuoresta tehdään oranssia väriä, jota käytetään erilaisten juustojen värjäämiseen. Esimerkiksi Munster, punainen Leicester ja punainen Cheshire on värjätty annaton kuoresta saadulla värillä. Siementen punainen väri tarttuu öljyyn tai veteen helposti, kun annattoa haudutetaan jonkin aikaa nesteessä. Pigmentin tartuttua öljyyn tai veteen siemenet siivilöidään pois. Väriä voidaan käyttää monien eri ruokien värjäämiseen. Esimerkiksi osa riisistä voidaan valmistaa niin, että se keitetään värjätyssä vedessä. Sekoittamalla valkoinen ja punainen riisi keskenään saadaan näyttävä ”juhlariisi”.

Annatto on myös annattopensaan siementen päällysteessä olevan pigmentin nimi. Annatto koostuu pääasiassa karotenoideihin kuuluvasta rasvaliukoisesta biksiinista (C25H30O4) ja vesiliukoisesta norbiksiinistä (C24H28O4).
Annaton elintarvikkeissa käytettävä E-koodi on E160b ja sen hyväksyttävä päivittäinen enimmäissaanti (ADI) on 0,065 mg/kg/vrk.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Väriannatto (''Bixa orellana'')
* iNaturalist: Bixa orellana
* E160b - Annatto, biksiini, norbiksiini. Ruokavirasto. 
* UniProt: Taxonomy - Bixa orellana 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Bixa orellana 
* Virtual Herbarium: Bixa orellana 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Bixa orellana'' 
* Flora of China: ''Bixa orellana'' 
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Bixa orellana  
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Bixa orellana (annatto) 
* Gernot Katzer's spice pages: Annatto (''Bixa orellana'') 
* Science direct: Annatto
Gustave Flaubert

**Gustave Flaubert** (12. joulukuuta 1821 Rouen – 8. toukokuuta 1880 Croisset) oli ranskalainen realistisen suunnan kirjailija. Hänet tunnetaan erityisesti vuonna 1857 ilmestyneestä romaanista *Madame Bovary* (suom. *[[Rouva Bovary]]*, 1994).

## Henkilöhistoria
Flaubert syntyi lääkäriperheeseen. Hän aloitti lakiopinnot Pariisissa vuonna 1841, mutta jätti opinnot epilepsiaksi epäiltyjen terveysongelmien vuoksi ja keskittyi kirjoittamiseen.

Kirjoittajana Flaubert oli hidas ja pikkutarkka. Vuonna 1856 hän julkaisi viisi vuotta työstämänsä pääteoksensa *Rouva Bovary*. Romaanista tuli nopeasti tunnettu. Se poiki siveettömyydestä oikeusjutun, jonka Flaubert kuitenkin voitti, ja teoksen painaminen sallittiin.

1860-luvulta alkaen Flaubert oli tunnettu kirjoittaja ja intellektuelli. Hänen lähipiiriinsä kuuluivat useat realismin ja naturalismin suuret nimet, kuten Émile Zola, George Sand ja venäläinen Ivan Turgenev, joka ajoittain asui Flaubertin luona. 1870-luvulla hän edesauttoi Guy de Maupassantin uraa. Flaubert oli perusluonteeltaan melankolinen, ja hänen taipumuksensa perfektionismiin kirjoittamisessa teki elämästä entistä vaikeampaa.

## Tuotannosta
Flaubertin tuotanto on realistista, todellisuuden viileään havainnointiin perustuvaa, romantisointia ja kantaaottavuutta kaihtavaa. Hänen tunnetuin teoksensa *Rouva Bovary* luetaan maailmankirjallisuuden klassikoihin. Se kertoo Emma Bovarysta, jonka romanttinen kirjallisuus on saanut pauloihinsa. Hän päätyy naimisiin tavanomaisen, porvarillisen lääkärin kanssa, eikä elämä vastaa romanttisia haavekuvia. Emma päätyy pettämään miestään seikkailijan kanssa, ja ajautuu yhä uusiin pettymyksiin. Kirja kuvaa ranskalaista maaseutumiljöötä erittäin pikkutarkasti.

*Rouva Bovary* syntyi tavoitteesta kirjoittaa mahdollisimman tyhjänpäiväisestä aiheesta ja henkilöstä. Se on usein nähty romanttisen haihattelun satiirina. Kirjan valmistuttua Flaubert kuitenkin totesi: ”minä itse olen rouva Bovary”, mikä viittaa aiheen yleismaailmallisuuteen: ihmisen ylisuuret haaveet on tuomittu raukeamaan.

## Teoksia
* *Madame Bovary* (1857) (*[[Rouva Bovary]]*)
* *Salammbô* (1862) (*Salambo*)
* *L’Education sentimentale* (1869) (*Sydämen oppivuodet*)
* *La Tentation de Saint Antoine* (1874) (*[[Pyhän Antoniuksen kiusaus]]*)
* *Trois contes* (1877) (*Kolme kertomusta*)
* *Bouvard et Pécuchet* (1881) (*Bouvard ja Pécuchet*), julkaistu postuumina
* *Dictionnaire des idées reçues* (1911), julkaistu postuumina

### Suomennoksia
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Kirjallisuutta
* Julian Barnes: *Flaubertin papukaija*. (1984, WSOY 1987).
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Vapaasti ladattavia Gustave Flaubertin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
* Biografia (ranska)
* Gustave Flaubert's works: text, concordances and frequency list
Maakuntakäräjät

**Maakuntakäräjät** olivat muinoin Ruotsissa pidettyjä kokouksia, joissa päätettiin maakunnan yhteisistä asioista. Maakuntakäräjät järjestettiin laamannin johdolla vapaiden talonpoikien kanssa kerran vuodessa tai tarvittaessa useamminkin. Maakuntakäräjillä laamanni ja lautakunnat harjoittivat lainkäyttöä tuomiten riita- ja rikosasioissa.
Metamorfoosi (geologia)

**Metamorfoosilla** käsitetään pääosin kiinteässä tilassa tapahtuvaa kiven mineraalien, rakenteen tai molempien muutosta vastaamaan uusia fysikaalisia ja kemiallisia olosuhteita, kuitenkin niin, että ne poikkeavat kiven synty- tai kerrostumisajankohtana vallinneista olosuhteista.

## Metamorfoosin lajit ja prosessit
Geologisen ympäristön ja prosessin esiintymisalueen laajuuden mukaan voidaan puhua *paikallisesta metamorfoosista* ja alueellisesta eli *aluemetamorfoosista*.

* Paikallisen metamorfoosin lajeja ovat:
** *kontaktimetamorfoosi*, joka on usein *lämpömetamorfoosia*
** *kataklastinen*, kiven murtumiseen ja muovautumiseen liittyvä metamorfoosi jota esiintyy mm. siirroksissa
** *šokki- tai impaktimetamorfoosi*, joka liittyy meteoriittitörmäyskraattereihin
* *Aluemetamorfoosi* liittyy laajimmillaan *[[orogenia]]vyöhykkeisiin* eli litosfäärin laattojen törmäyksiin, merellisen laatan *[[subduktio]]on* ja mantereisten laattojen työntymiseen päällekkäin tai limittäin

## Metamorfisia kivilajeja
* Eklogiitti
* Gneissi
* Granuliitti
* Kvartsiitti
* Liuskeet (saviliuske, fylliitti, kiilleliuske, ym.)
* Marmori
* Serpentiniitti
* Vihreäkivi
* Vuolukivi

## Katso myös
* Metamorfinen kivilaji

## Lähteet
* ''Metamorphism and Metamorphic Rocks'' University of Alabama 

## Aiheesta muualla

*Metamorfoosin luokittelu
Konrad Lorenz

**Konrad Zacharias Lorenz** (7. marraskuuta 1903 − 27. helmikuuta 1989) oli itävaltalainen lääkäri ja biologi, etologian uranuurtaja ja nobelisti; hän keksi muun muassa leimautumisilmiön. Hän sai tunnustukseksi työstään yhdessä Karl von Frischin ja Nikolaas Tinbergenin kanssa 1973 Nobelin lääketieteen palkinnon yksilöiden järjestäytymistä ja esille tuloa sekä eläinten sosiaalisen käyttäytymisen malleja koskevista tutkimuksistaan. Lorenz kirjoitti eläinten käyttäytymisestä myös useita kansantajuisia kirjoja.

Adolf Hitlerin liitettyä Itävallan Saksaan vuonna 1938 Lorenz liittyi välittömästi natsipuolueen jäseneksi - asia, jonka hän myönsi julkisesti vasta vuosia myöhemmin, kun jäsenhakemus tuli tietoon. Hän työskenteli toisen maailmansodan aikana vuonna 1942 miehitetyssä Puolassa Poznanissa (Posen) Rudolph Hippiuksen tutkimuksen tutkimuspsykologina nimikkeellä Ehrenametlicher Mitarbeiter tutkimassa "saksalais-puolalaisten hybridien" rodullista lisääntymiskelpoisuutta, ja niiden perusteella pääteltiin että hybridit menettivät kummankin "rodun" parhaat puolet. Lorenzin osallistumisen laajuutta tutkimuksessa ei ole tullut tietoon. Tutkimuksen perusteella rodullisesti alempiarvoisiksi tai psykologisesti asosiaalisiksi luokitellut kuljetettiin keskitysleireille Sodan loppuvaiheessa Lorenz siirrettiin rintamalle, ja hän joutui neljäksi vuodeksi sotavankeuteen Neuvostoliittoon.

Natsismi-kytkösten takia Lorenzin Nobelia vastustettiin, mutta palkinto kuitenkin myönnettiin. Salzburgin yliopisto peruutti kunniatohtoruuden natsikytkösten takia Lorenzin kuoleman jälkeen.

## Suomennetut teokset
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Nobel-komitean lehdistötiedote 
* Biography The Nobel Foundation. 
* Wissenschaft aus der Vogel-Perspektive
Ariston Khioslainen

**Ariston** (, n. 320–250 eaa.) oli antiikin kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Khioksesta.

Ariston oli Zenonin oppilas. Hän kuitenkin kehitti filosofiaansa hyvin erilaiseen suuntaan. Hän oli kiinnostunut pelkästään etiikasta, ja hylkäsi fysiikan ja logiikan tutkimuksen täysin.

Ariston sai Zenonilta kyynisiä vaikutteita ja opetti myös itse kyynikoiden koulussa Kynosargeessa. Tällä tavoin hänessä kiteytyy stoalaisuuden kyyninen pohjavire. Hän oli skeptikoiden ja erityisesti Akatemialaista skeptisyyttä edustaneen Arkesilaoksen vastustaja.

Stoalaisesta hyvekysymyksestä hän oli sitä mieltä, että hyveitä on vain yksi hyve täydellisessä ykseydessä, päinvastoin kuin Zenon, joka oli sitä mieltä, että hyveitä on monta, ja megaralaiset, joiden mielestä hyveitä oli kyllä yksi, mutta sillä oli monta nimeä. Asiat jotka eivät olleet hyveitä olivat yhdentekeviä eikä niissä ollut mitään kartettavaa tai tavoiteltavaa.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Diogenes Laertios: *Merkittävien filosofien elämät ja opit*:
** Aristonin elämäkerta  
** Aristonin elämäkerta
Laamanni

**Laamanni** on käräjäoikeudessa viraston päällikkötuomarin virkanimike. Laamannin virkaan nimitettävän on oltava oikeustieteen kandidaatin tai maisterin tutkinnon suorittanut henkilö, jolla on tehtävän hoitamiseen tarvittava taito ja kokemusta tuomarin tehtävän hoitamisesta.

## Historia
Aikoinaan laamanni-nimitystä on käytetty suurvalta-ajan Ruotsissa toimineesta korkeasta virkamiehestä, joka toimi maakunnan luottamusmiehenä. Sana *laamanni* tulee muinaisruotsin sanasta *laghman*, joka tarkoitti kirjaimellisesti lakimiestä. Laamannin tehtävänä oli esittää, selittää ja kehittää lakia sekä toimia maakuntakäräjien puheenjohtajana. Myöhemmin laamanni oli vain virkapiirinsä tuomari. 

Suomessa laamannin toiminnasta ensimmäinen merkintä on vuodelta 1324. Vuonna 1435 Suomen laamannikunta jaettiin kahteen pienempään laamannikuntaan, Etelä- ja Pohja-Suomeen. Laamannikuntien raja kulki Aurajokea pitkin. Laamanninvirkoja hoitivat usein käytännössä alilaamannit.

Laamannien toimet ja laamanninoikeudet lakkautettiin vuonna 1868. Tämän jälkeen nimitys oli käytössä ainoastaan ansioituneelle lakimiehelle anomuksesta myönnettynä laamannin arvonimenä.

Vuoden 1993 alioikeusuudistuksessa laamanni tuli jälleen käyttöön myös virkanimikkeenä. Laamanni korvasi alioikeuden päällikkötuomarin virkanimekkeenä vanhojen kihlakunnanoikeuksien kihlakunnantuomarit sekä raastuvanoikeuksien pormestarit. 

Hovioikeudenlaamanni oli hovioikeuden osaston johtajana toimineen tuomarin virkanimike vuodesta 1994 vuoteen 2019. 

## Karjalan laamanni
Vaikka maa jaettiin 1435 kahteen laamannikuntaan, Karjalaan syntyi lisäksi oma, ja laamannikunnan laamannin asetti todennäköisesti Viipurin linnanpäällikkö. Laamannin valta ei ollut rinnastettavissa kahteen muuhun laamanniin, sillä hänellä ei ollut tuomiovaltaa Turun maanoikeudessa. Ensimmäinen Karjalan laamannin tuomio on vuodelta 1447. Ensimmäinen laamanni Viipurissa oli linnanvouti Martti Djekn, toinen Pietari Djekn. Myöhemmin mainitaan Dufva-sukuinen Niilo Pentinpoika ja Mikael Pentinpoika, joka on saattanut olla tehtävässä tilapäisesti tai olla sama kuin Niilo. Vuodelta 1508 on maininta Klaus Åkenpojasta laamannina. Keskiajan viimeiset  laamannit Viipurissa olivat Arvid Eerikinpoika Stålarm (vanhempi) ja Olavi Eerikinpoika Stålarm. 

Karjalan laamannien virkakaudet 1500-luvulta vuoteen 1680:

*Olavi Eerikinpoika Stålarm 1509–1520
*Klaus Åkenpoika Tott 1578–1590
*Martti (Mårten) Boije 1590–1596. 
*Aksel Kurki (Kurck) 1596–1599
*Arvid Eerikinpoika Stålarm (nuorempi) 1602–1605 (päättymisvuosi epävarma)
*Arvid Tönnenpoika Wildeman 1607–1617 
*Axel Oxenstierna 1618 (tarkka vuosi epävarma)
*Klaus Horn 1624–1634
*Karl Bonde 1634 
*Aksel Lillie 1652–1662
*Seved Bååt 1662
*Bengt Horn 1674
*Krister Horn 1669
*Gustav Oxenstierna 1678–1680

## Katso myös
* Laamannikunta
* Laamannikunta Suomessa
* laamannin arvonimi Suomessa

## Lähteet
* Käräjäoikeuslaki 581/1993 1&nbsp;§
* Pieni tietosanakirja

### Viitteet
Glasiaali-isostasia

**Glasiaali-isostasia** tarkoittaa jäätikön alla aiheutuneita maankuoren liikuntoja.
Tähän lukeutuu muun muassa Suomessa maankohoaminen, sillä jääkaudella jää painoi Suomen maaperän lommolle, joka sitten alkoi kohota jäästä vapauduttuaan.
Mikserivahvistin

**Mikserivahvistin** on miksauslaite, joka sisältää myös vahvistimen. Käytettäessä mikserivahvistinta ei tarvita erillisiä päätevahvistimia, vaan kaiuttimet voidaan liittää suoraan mikserivahvistimeen. 

Mikserivahvistimia käytetään vain joissakin pienissä äänentoistolaitteistoissa. Etuja ovat kuitenkin helpompi siirtely ja vähäisempi tarve laitteiden välisiin johdotuksiin.

Jos mikseri ja päätevahvistin ovat erillisiä, on mahdollista valita mikseri miksaustarpeen ja päätevahvistimet laitteiston tehon tarpeen mukaan. Toisaalta suuria vahvistimia olisi käytännössä mahdotonta sisällyttää miksereihin mm. painon vuoksi.

## Katso myös
*Aktiivikaiutin
AGM-65 Maverick

**AGM-65 Maverick** on taktinen, lyhyen kantaman, ilmasta maahan ammuttava ohjus. Se soveltuu taktisten maa- ja merikohteiden, esimerkiksi panssarivaunujen tai merimaalina, kevyiden partioveneiden tuhoamiseen. Ohjusta valmistaa yhdysvaltalainen Raytheon. Niitä on valmistettu yli 70 000 kappaletta vuodesta 1972 lähtien. Maverick on laajassa käytössä ympäri maailman, arviolta 30 eri valtiolla. Yhdysvaltain ja Nato-maiden lisäksi käyttäjiin kuuluvat muun muassa Israel, Oman, Ruotsi, Uusi-Seelanti ja Yhdistyneet arabiemiirikunnat.

AGM-65 Maverick korvataan Yhdysvalloissa AGM-179 JAGM -ohjuksella, joka pääsi täysimääräiseen sarjatuotantoon vuonna 2022.

## Historia
Maverickin ensimmäinen kehitysversio AGM-65A hyväksyttiin Yhdysvaltain ilmavoimien käyttöön elokuussa 1972. AGM-65A käytti kohteeseen hakeutumiseen optista, valo-kontrastista tekniikkaa. Seuraava huomattava kehitysaskel oli infrapunatekniikan käyttäminen AGM-65D-mallissa, joka mahdollisti toiminnan myös huonommissa sääolosuhteissa sekä hämärässä ja otettiin käyttöön 1983. AGM-65F on merimaalien ampumiseen suunniteltu malli. AGM-65G puolestaan käyttää raskaampaa taistelukärkeä, joka läpäisee kohteen puolustusta massansa avulla ennen räjähdystä. Maverick-ohjuksia on modernisoitu käyttämällä CCD-sensoreita maaliin hakeutumisen parantamiseksi, tämä malli tunnetaan merkinnällä AGM-65K.

### Mahdollinen käyttö Suomessa

Maverick-ohjus on ajoittain noussut esille keskusteluissa Suomen ilmavoimien Hornet-hävittäjien maataistelu-aseistuksen mahdollisesta hankinnasta. Yhdysvallat kuitenkin suostui vuonna 2008 myymään Suomelle niiden sijaan AGM-154 JSOW -liitopommeja. Myöhemmin tuli myös myyntilupa kehittyneille JASSM-risteilyohjuksille.

## Tekniikka
Maverick-ohjus painaa mallista riippuen 208–302&nbsp;kg. Ohjus on modulaarinen ja siinä voidaan käyttää kahta erilaista taistelukärkeä, joiden osuus painosta on 56 tai 135&nbsp;kg. Kantama on parhaimmillaan 27 kilometriä, joka saavutetaan laukaisemalla ohjus korkealta. Maverick-ohjuksia voidaan yleensä kantaa useampia kappaleita. 

Ohjus käyttää mallista riippuen maaliin hakeutumiseen erilaisia ohjautumistapoja, mutta se ei pysty lukitsemaan kohdettaan itse, vaan tarvitsee siihen lentäjän lukituksen.

### Laukaisualustat

Maverick voidaan laukaista yli 25:stä hävittäjä- ja helikopterityypistä, kuten:
*F-16 Fighting Falcon
*F/A-18 Hornet
*A-10 Thunderbolt II 
*JAS 39 Gripen
*AH-64 Apache

## Teknisiä tietoja
*Pituus: 2,49 m
*Halkaisija: 300&nbsp;mm
*Kärkiväli: 710&nbsp;mm
*Paino: 208–302 kg
*Moottori: kaksivaiheinen kiinteän polttoaineen rakettimoottori
*Nopeus: 0,93 mach
*Kantama max. 27 km

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pornokratia

**Pornokratia** eli ”Porttovalta” () on 900-luvun Kirkkovaltiolle 1500-luvulla niin sanotun vastauskonpuhdistuksen aikana annettu ivallinen nimitys.

Huonomaineisten ylimystönaisten väitetään 900-luvulla saaneen suuren vaikutusvallan Kirkkovaltiossa, paavien hallinnossa. Kertomusten historiallinen paikkansapitävyys voidaan kyseenalaistaa, joskin useissa lähteissä ne esitetään varauksettomasti. Suurin osa kertomuksista perustuu luotettavuudeltaan kyseenalaisen Liutprand Cremonalaisen laatimaan historiankirjoitukseen.

Halveksivaksi tarkoitettu ilmaisu pornokratia tulee kreikankielisestä ilmauksesta, joka tarkoittaa prostituoitujen valtaa. Aikakauden paavit olivat varsin vähämerkityksisiä ja kuuluivat roomalaiseen ylimystöön. Kauden aloitti paavi Sergius III. Hän toimi paavina vuosina 904–911, jolloin hänen rakastajattarenaan ollut Marusia sekä tämän äiti Theodora junailivat paavien aviottomille pojille kirkon merkittävimpiä virkoja. Theodora myös teki omasta rakastajastaan paavin (Johannes X, 914–928). Marusia ei pitänyt tästä paavista, vaan tappoi hänet.

Johannes X:n jälkeiset paavit olivat Marusian virkaan asettamia. Näihin kuuluivat Leo VI (928), Stefanus VII (929–931) ja Johannes XI (931–936), joka oli Marusian poika. Sitä seuraavat neljä paavia vuosina 936–955 (Leo VII, Stefanus VIII Marinus II ja Agapetus I) olivat Marusian toisen pojan Alberik II:n valtaan asettamia. Näiden jälkeen paaviksi nousi Marusian pojanpoika, Johannes XII (955–963), jonka kerrotaan raiskanneen monia neitoja ja leskiä. Saksalaisten kuningas, Otto I Suuri (936–973), antoi tukensa Johannes XII:lle, ja tämän yhteistyön pohjalta perustettiin Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta.
Sethian

**Sethian** on vuonna 1998 perustettu suomalainen metalliyhtye.

## Historia

Yhtyeen perustivat hajonneen Nattvindens Gråtin laulaja Tapio Wilska ja kitaristi Jussi Koponen vuonna 1998. Ensimmäiset vuodet yhtye vietti hiljaiseloa, kun kaksikko sävelsi materiaalia ja etsi sopivia jäseniä täydentämään kokoonpanoa. Ensimmäisen demonsa yhtye äänitti Nightwishin kosketinsoittajan Tuomas Holopaisen ja myöhemmin Discossa rumpuja soittaneen Sami Karttusen avustuksella. Kappale ”Altered States” julkaistiin italialaisen Black Widow Recordsin *Not of This Earth* -kokoelmalla.

Wilska ja Koponen soittivat 1990-luvun lopussa myös kahdella Wizzardin albumilla sekä yhtyeen kiertueilla, joiden jälkeen kaksikolla oli taas aikaa keskittyä Sethianiin. Yhtyeen kokoonpano oli kasvanut basisti Juuso Jalasmäellä ja kitaristi Marco Kautosella, mutta vakinaista rumpalia yhtyeellä ei vielä ollut. Vuoden 2001 lopussa yhtye äänitti promolevyn *Dream Domain* jälleen Holopaisen ja Karttusen avustuksella. Yhtyeen verkkosivustolla MP3-muodossa julkaistu levy herätti kiinnostusta ympäri maailman ja toi yhtyeelle myös levytyssopimuksen suomalaisen Spinefarm Recordsin kanssa. Ennen debyyttialbumin äänitystä Nightwishin rumpalia Jukka Nevalaista pyydettiin liittymään yhtyeeseen ja tämä suostui mieluusti. 

Sethianin debyyttialbumi *[[Into the Silence]]* ilmestyi 28. huhtikuuta 2003. Sen äänitti Tuomo Valtonen Savonlinnan Sundi Coop -studiolla syys–lokakuussa 2002 ja miksasi Mikko Karmila Helsingin Finnvox-studiolla tammi–helmikuussa 2003. Suurimman osan sävellyksista albumille tekivät Koponen ja Jalasmäki, ja sanoituksista vastasi Wilska. Holopainen toimi jälleen vierailevana kosketinsoittajana. Ennen albumin julkaisua yhtye totesi tarvitsevansa kolmannen kitaristin live-esiintymisiä varten, joten Jalasmäki siirtyi kitaran varteen ja basistiksi värvättiin Sam Silvennoinen. Sethianin live-esiintymisissä koskettimia on soittanut paremmin Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen basistina tunnettu Nils Ursin.

Yhtye on parhaillaan kestoltaan määrittelemättömän pituisella ”luovalla tauolla”.

## Jäsenet
* Juuso Jalasmäki – kitara
* Marco Kautonen – kitara, laulu
* Jussi Koponen – kitara, laulu
* Jukka Nevalainen – rummut
* Sam Silvennoinen – basso
* Tapio Wilska – laulu

## Diskografia
* 

## Lähteet
* Sethian biography 2003  Sethian. 2003.

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Sethianin virallinen sivusto  
* Sethian levy-yhtiö Spinefarmin sivustolla  
* Laulaja Tapio Wilskan haastattelu Imperiumi.netissä (11/2003)
Sukusolu

**Sukusolu** eli **gameetti** on suvullisesti lisääntyvien eliöiden suvunjatkamiseen erikoistunut solu. Sukusolut syntyvät sukurauhasissa sijaitsevista ituradan soluista meioottisten solunjakautumisten kautta, ja läpikäyvät meioosin yhteydessä lisääntymiseen tarvittavan erilaistumisprosessin.

Naaraalla ituradan solut käyvät kehittyessään läpi oogeneesin ja meioosin ja lopputuloksena on haploidi munasolu. Oogeneesissa munasoluun varastoituu suuri määrä vararavintoa alkion alkukehityksen turvaamiseksi. Meioosin tuottamista haploideista tumista vain yksi kehittyy munasolun tumaksi, muut kolme tumaa surkastuvat.

Koiraalla ituradan solut käyvät kehittyessään läpi meioosin ja spermatogeneesin ja lopputuloksena ovat haploidit siittiöt. Meioosin jälkeen haploidit meioosituotteet läpikäyvät voimakkaan rakenteellisen muuntumisen. Tuma tiivistyy hyvin tiukaksi paketiksi ja siittiön siima ja sille energiaa tuottavat elimet kehittyvät.

Hedelmöityksessä vain siittiön haploidi tuma tunkeutuu munasoluun ja hedelmöittää haploidin munasolun (n + n → 2n). Syntyy diploidi tsygootti, josta uusi yksilö saa alkunsa.

Kasveilla naaraspuoliset sukusolut kehittyvät alkiorakon emosolusta (), läpikäyvät meioosin ja sen jälkeen muutaman mitoosin. Monitumaisessa alkiorakossa yksi tuma on haploidi munasolun tuma, muut ovat avustavia tumia.

Kasveilla koiraspuoliset sukusolut kehittyvät siitepölyhiukkasen emosolusta (), läpikäyvät meioosin ja sen jälkeen pari mitoosia. Siitepölyhiukkanen sisältää kolme haploidia tumaa.

Koppisiemenisillä kasveilla hedelmöityksessä siitepölyhiukkasen tumista yksi kasvattaa siiteputken, yksi hedelmöittää munasolun (n+n → 2n) ja yksi hedelmöittää kaksitumaisen keskustuman (n+n+n → 3n). Hedelmöitetystä munasolusta kehittyy diploidi yksilö (alkio), hedelmöitetystä keskustumasta syntyy siemenen triploidi ravintosolukko.

## Katso myös
* Raskaus
* Kuukautiset

## Lähteet
Munasolu

**Munasolu** () on naaraan sukusolu. Se on ihmisen suurimpia soluja.

Munasolu on läpimitaltaan noin 0,1 millimetriä. Sitä ympäröi suojaava munasolun kettokerros zona pellucida. Ympärillään munasolulla on granuloosasolujen eli follikulaarisolujen muodostama solurykelmä korona radiata.

Munasolu syntyy meioosissa. Toisin kuin siittiöiden muodostumisessa, yhdestä kantasolusta tulee vain yksi munasolu ja muut kolme surkastuvat pois.

Munasolut kypsyvät munasarjan munarakkuloissa. Ne alkavat kypsyä jo sikiökaudella. Sen jälkeen kypsyminen pysähtyy vuosiksi tai vuosikymmeniksi, ja lopullisesti munasolu kypsyy ovulaation yhteydessä.

Tytön munasarjoissa on syntymän hetkellä yhdestä kahteen miljoonaa alkumunarakkulaa. Ne alkavat vähentyä solukuoleman kautta, ja murrosiän alkaessa niitä on jäljellä vielä noin 400&nbsp;000. Sen jälkeen joka kuukausi niistä tuhoutuu aina pieni osa.

Munasolu poistuu kuukautisten yhteydessä elimistöstä, ellei siittiö ehdi hedelmöittää sitä. Hedelmöityneestä munasolusta tulee tsygootti.

Munasoluja muodostuu myös syntymän jälkeen, sillä munasarjoissa on kantasoluja, jotka voivat kehittyä munasoluiksi. Kantasoluja odotetaan voitavan tulevaisuudessa käyttää hedelmättömyyshoidoissa.

Lintujen ja muiden eläinten munimat munat ovat munasoluja. Esimerkiksi kanan munasolu kehittyy valmiiksi munaksi noin yhdessä vuorokaudessa.

## Lähteet
Aroniat

**Aroniat** (*Aronia*) on ruusukasvisuku, johon kuuluu kaksi Pohjois-Amerikan itäosissa luonnonvaraisena kasvavaa pensasta. Kumpikaan ei ole ollut kiinnostava hyötykasvina, koska marjat ovat luonnonvaraisessa kasvissa varsin pienet. Toisen maailmansodan jälkeen aronian siemeniä kulkeutui Saksasta Venäjälle, jossa venäläiset kasvitieteilijät jalostivat hyötykasvilajikkeen, jonka marjat ovat isoja ja mehukkaita. Myös koristekasvikäyttöön on jalostettu useita lajikkeita. Aroniat ovat levinneet Venäjälle ja Eurooppaan sekä Intiaan.

Marjoja käytetään mausteena ja raaka-aineena marjaviineissä, ja niistä valmistetaan hilloja ja hyytelöitä. Marjat ovat halkaisijaltaan noin 1,5 senttimetriä ja väriltään tumman sinivioletteja. Maku on yleensä karvas ja pensaasta riippuen joko makea tai hapan.

Aroniat ovat terveitä ja helppohoitoisia koriste- tai marjapensaita, joiden koristearvo perustuu toisaalta valkeaan kukintaan, kauniisiin ja syksyllä kauan säilyviin hedelmiin ja toisaalta kiiltävään, tummanvihreään lehdistöön, joka saa loistavanpunaisen syysvärin.

Leikkausvuonna aroniat eivät kuki eivätkä tuota marjoja.

Aroniat - sekä lajit että lajikkeet - ovat hyvin talvenkestäviä. Suomessa aronioitten menestymisvyöhyke pohjoisessa ulottuu vyöhykkeelle VI eli Rovaniemelle.

## Lajeja ja lajikkeita
* puna-aronia (*Aronia arbutifolia*)
* musta-aronia (*Aronia melanocarpa*)
* koristearonia (*Aronia* × *prunifolia* eli *Aronia arbutifolia* × *melanocarpa*)
* marja-aronia (*Aronia mitschurinii*), eri lajikkeita 'Aron’, ’Elata’, ’Hugin’, ’Karhumäki’, ’Nero’, ’Rubina’, ’Viking’

Marja-aronian uusi nimi on marjapihlonia (×*Sorbaronia mitschurinii*), sillä uusimman taksonomian mukaan se on siirretty aronioista hybridisukuun pihloniat (×*Sorbaronia*), johon on risteytetty aronian lisäksi pihlajia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Aroniat (''Aronia'')
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Aronia'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Aronia'' 
* Flora of North America: ''Aronia''
Somaattinen solu

**Somaattinen solu** (kreikaksi *soma* = ruumis) tarkoittaa kaikkia muita soluja, jotka eivät ole ituradan solulinjassa eli eivät ole sukusoluja tai sukusolun kantasoluja. Somaattiset solut ovat diploidisia, eli niissä on kaksi homologista kopiota kustakin vastinkromosomista.
Hämeen Media

**Hämeen Media Oy** (tammikuuhun 2022 **Mediatalo Esa Oy**) oli Hämeessä toiminut mediayhtiö, joka erikoistui painettujen ja digitaalisten sisältöjen sekä mediapalvelujen tuottamiseen. Se fuusioitui uudeksi Päijänne Media Oy:ksi vuonna 2025, joka fuusioitui edelleen Keskisuomalainen Media Oy:ksi vuonna 2026.

## Historia
Syyskuussa 2016 Keskisuomalainen osti Mediatalo ESA:n, joka siihen asti omisti Hämeen Median.

Hämeen Sanomat Oy fuusioitui syyskuussa 2022 Hämeen Media Osakeyhtiöön, mikä tekee Hämeen Mediasta koko Hämettä palvelevan mediayhtiön. Fuusion jälkeen Hämeen Median päätoimipaikka sijaitsi Ilmarisentiellä Lahdessa.

Hämeen Media yhdistyi 1. huhtikuuta 2025 Keski-Suomen Median kanssa Päijänne Mediaksi. Uuteen yhtiöön liitettiin myös osa Kaakon Viestinnän toiminnoista. 

### Mediat
Vuonna 2025 Hämeen Median lehtiä olivat:
* Etelä-Suomen Sanomat
* Forssan Lehti
* Hämeen Sanomat
* Hämeenlinnan Kaupunkiuutiset
* Itä-Häme
* Keski-Häme
* Seutuneloset
* Uusi Lahti

## Lähteet