open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pohjois-Afrikan keittiö

**Pohjoisafrikkalainen keittiö** on väljä käsite, jolla tarkoitetaan usein Marokon, Algerian ja Tunisian (ns. Maghrebin alueen) ruokakulttuureita. Egyptiläinen keittiö eroaa enemmän muista pohjoisafrikkalaisista, ja se yhdistetäänkin usein Lähi-idän ruokakulttuureihin.

Pohjois-Afrikan keittiöt ovat saaneet vuosituhansien aikana vaikutteita sekä Lähi-idän että muiden Välimeren alueen keittiöiltä. Monet ruoat, kuten kuskus, pohjautuvat myös alueen alkuperäisväestön, berberien, ruokaperinteeseen.

Alueen ruoanlaitossa on käytetty perinteisesti muun muassa lampaanlihaa, palkokasveja, viljatuotteita, sitrushedelmiä, monenlaisia vihanneksia ja hedelmiä sekä rannikolla kalaa ja muita mereneläviä. Oliivit, taatelit, mantelit, ja viinirypäleet ovat myös tärkeässä roolissa. Mausteina käytetään muun muassa roomankuminaa, kanelia, muskottia, sahramia, anista sekä tuoreina yrtteinä minttua, korianteria ja persiljaa.

Kuten muissakin Välimeren maissa, on leipä tärkeä osa ateriaa. Joillakin alueilla syödään perinteistä litteää leipää. Esimerkiksi Tunisiassa leipä sen sijaan on usein italialaistyyppistä valkoista vehnäleipää.

## Joitakin tyypillisiä ruokalajeja

### Pääruokia ja alkupaloja
***[[Kuskus]]** on perinteinen juhlaruoka Marokossa, Algeriassa ja Tunisiassa.
***Tajine** on saviruukussa kypsennetty patamainen vihannes-, liha- tai kalaruoka.
***Chermoula** on tuore maustetahna, jota käytetään yleensä kalan, toisinaan lihan, marinoimiseen
***Brik**, ohuessa taikinakuoressa uppopaistettua kananmunaa ja jauhelihaa tai tonnikalaa.
***Harira**, perinteinen marokkolainen keitto.
***Pastilla** on Espanjasta lähtöisin oleva kyyhkyspiiras.
***[[Merguez]]**, voimakkaasti maustettu lampaan- tai naudanlihamakkara.

### Jälkiruokia
***[[Baklava]]**, filotaikinasta, siirapista ja pähkinöistä tai kuivatuista hedelmistä valmistettu leivonnainen.
***Makroud**, Tunisiasta lähtöisin oleva leivonnainen.

### Juomia

*Ruoan kanssa juodaan yleensä vettä, hedelmämehuja tai virvoitusjuomia.
***Minttutee** on yleinen juoma kaikissa alueen maissa. 
***Boukha**, viikunoista valmistettu viina.
***Legmi**, palmunmahlasta tehty juoma.

## Ruoka-aineita

***[[Harissa]]**, erittäin voimakas chilitahna, joka maustetaan usein kevyesti valkosipulilla, korianterilla ja roomankuminalla. 
***Ras el hanout**, marokkolainen maustesekoitus, jonka runsas koostumus vaihtelee hyvin paljon.

## Katso myös
* Arabialainen keittiö
Länsi-Afrikan keittiö

Tavallinen **länsiafrikkalainen ateria** on tärkkelyspitoinen, vähälihainen ja runsasrasvainen. Kalaa, kanaa ja kananmunia käytetään runsaasti – naudan ja lampaanlihan käyttö ei ole yleistä. Toinen tyypillinen piirre ovat tuliset mausteet, kuten pippurit ja chilit. 

Itse viljeltyjä kasviksia käytetään runsaasti, esimerkiksi kaalia, bataattia, perunaa, porkkanoita, lanttua, kurpitsaa, tomaatteja ja papuja. Ruoka valmistetaan usein ulkokeittiöissä, ja monet länsiafrikkalaiset syövät pelkin käsin. Hyvin yleisesti käytetään palmuöljyä, joka värjää ruoan punaiseksi. Yleisemmin käytettyjä mausteita ovat punapippuri, sipuli ja valkosipuli.

Arabien kanssa käydyssä vaihdossa Länsi-Afrikkaan tuli mausteita, kuten minttu, neilikka ja kaneli. Vuosisatoja myöhemmin vaikutteita tuli myös siirtomaaisänniltä Englannista, Portugalista ja Ranskasta.

Länsiafrikkalainen risotto valmistetaan broilerin rintafileestä, jasmiiniriisistä, sipuleista, katkaravuista ja jollof-riisistä, joka haudutetaan palmuöljyssä.

## Lähteet
*
Keski-Afrikan keittiö

Keski-Afrikka oli aina 1800-luvun lopun saakka vapaa muun maailman vaikutteista, paitsi 1500-luvulla orjakaupan mukana saapuneista ruoka-aineista (kassava, chilipippuri ja pähkinät). Näillä ruoka-aineilla on suuri merkitys ruokakulttuurin. Keski-Afrikan ruoanvalmistusmenetelmät ovat säilyneet kuitenkin kaikkein perinteisimpinä. 

Tavallisia aineksia ovat banaanit ja maniokit eli kassavat. Paikallisia aineksia käytetään ruokien valmistamiseen, tästä esimerkkinä pinaattimuhennos, joka keitetään tomaattien, pippureiden, chilien, sipuleiden ja pähkinävoin kanssa.

Toinen suosikki on bambarariisistä, pähkinävoista ja sokerista valmistettu puuro. Naudanliha ja kana ovat suosituimpia raaka-aineita liharuokiin, mutta myös krokotiileja, apinoita, antilooppeja ja pahkasikoja syödään satunnaisesti.

Fufu on tyypillistä ruokaa Länsi- ja Keski-Afrikan alueella. Se on tärkkelyspitoinen juureksista, kuten jamssista tai maniokista, ja keittobanaanista valmistettu jauhopallo. Myös riisistä valmistetaan fufuja. Niitä tarjoillaan grillatun lihan ja kastikkeiden tai keittojen kera. Fufua syödään repimällä jauhopallosta irti palasia, joita dipataan sitten kastikkeeseen tai keittoon.

## Lähteet
Reginald Johnston

**Reginald Fleming Johnston** (13. lokakuuta 1874– 6. lokakuuta 1938) oli skotlantilainen akateemikko, diplomaatti, pedagogi ja Kiinan viimeisen keisarin Pu Yin henkilökohtainen opettaja ja Britannian hallitseman Weihaiweinin territorion komissaari.

## Elämäkerta

Johnston syntyi Edinburghissa ja opiskeli  Edinburghin ja Oxfordin yliopistoissa. Vuonna 1898 hän meni siirtomaahallinnon palvelukseen Hongkongiin ja myöhemmin Weihaiweihin territorioon vuonna 1906.

Vuonna 1919 Kiinan uusi hallitus palkkasi hänet opettajaksi 13-vuotiaalle keisari Pu Yille, joka tuolloin asui vailla valtaa olevana monarkkina Kielletyssä kaupungissa. Johnstonia arvostettiin suuresti ja hän asui Kielletyssä kaupungissa ensimmäisenä ulkomaalaissyntyisenä  ihmisenä sitten Marco Polon ja koko Qing-dynastian aikana Kesäpalatsissa.

Lokakuussa 1924 sotaherra Feng Yuxiang saapui joukkoineen Pekingiin ja järjesti vallankaappauksen syrjäyttäen presidentti Cao Kunin. 4. marraskuuta Feng Yuxiangin hallitus uudisti hyväntahtoisen asiakirjan ja riisti Pu Yilta hänen keisarillisen tittelinsä tehden hänestä Kiinan tasavallan tavallisen kansalaisen. Seuraavana päivänä armeija piiritti Kielletyn kaupungin yksityistilat ja pakotti Pu Yin allekirjoittamaan sopimuksen. Samana päivänä hänet karkotettiin Kielletystä kaupungista.

Johnstonin pesti loppui ja hän sai töitä Britannia–Kiina-yhteistyökomiteasta. Vuonna 1927 Johnstonista tuli brittiläisen Weihaiwein territorion komisaari. Tämä Englannin hallussa oleva maa-alue palautettiin Kiinan tasavallalle 1. lokakuuta 1930. Tämän jälkeen Johnston palasi Englantiin.

Johnstonista tuli Lontoon yliopiston kiinan kielen professori vuonna 1931, vaikka hän ei ollut opettajatyyppiä ja inhosi yliopiston hallintoa. Johnston ja Pu Yi pitivät edelleen yhteyttä, mikä kävi kiusalliseksi sen jälkeen kun entisestä keisarista tuli Japanin nukkevaltion Mantšukuon hallitsija.

Johnston jäi eläkkeelle vuonna 1937. Hän oli hankkinut Loch Craignishista Skotlannista pienen Eilean Righ -nimisen saaren, jonne perusti oman kiinalaisen puutarhan. Hän kuoli Edinburghissa ja on haudattu Eilean Righin saarelle. Hän ei ollut koskaan naimisissa mutta oli kihloissa historioitsija Eileen Powerin kanssa ja seurusteli läheisesti kirjailija Stella Bensonin kanssa. Rouva Elizabeth Sparshott, jonka kanssa hän ilmeisesti oli kihloissa kuolemansa aikaan, tuhosi Johnstonin toivomuksen mukaisesti kaikki hänen jälkeenjääneet paperinsa.

Johnston kirjoitti kirjan *Iltahämärä Kielletyn kaupungin yllä* (1934), joka kertoo hänen elämästään keisarin opettajana Pekingissä. Bernardo Bertolucci käytti kirjaa lähteenä elokuvassaan *[[Viimeinen keisari]]* (1987), joka sai yhdeksän Oscar-palkintoa. Johnstonin roolia näytteli brittiläissyntyinen näyttelijä Peter O'Toole.
Eilean Rìgh

**Eilean Rìgh** on saari Sisä-Hebrideillä Skotlannin länsirannikolla. Saari sijaitsee Loch Craignishissä noin 300 metriä Argyllin rannikkoalueesta. Eilean Rìgh on gaelin kieltä ja tarkoittaa Kuninkaiden saarta.

1930-luvulla saarella asui skottilainen diplomaatti sir Reginald Johnston, joka oli Kiinan viimeisen keisarin Pu Yin henkilökohtainen opettaja. Johnston rakennutti saarelle pienen buddhalaisen temppelin ja veti lipputankoon Mantšurian lipun ja perusti sinne kiinalaisen puutarhan.

Nykyään saaren omistaa lontoolainen sijoittaja Christian Siva-Jothy.

## Lähteet
S/S Yhtiö

**S/S Yhtiö** on sisävesihöyrylaiva. Laiva on vanhin Suomessa rakennettu yhä höyrykäyttöisenä toimiva hinaaja. Perinnelaivarekisterin mukaan laiva on rakennettu Varkaudessa 1877. Aluksen piirustukset on päivätty 28.helmikuuta 1878 ja alus on ollut samanniminen koko historiansa ajan. Laiva toimi ammattiliikenteessä hinaajana 1960-luvulle saakka. 

## Tekniset tiedot
* **Rakennuspaikka:** Paul Wahl & Co., Varkaus
* **Polttoaine:** Halko

Alus kuuluu Museoviraston perinnelaivarekisteriin ja se on Suomen Höyrypursiseuran alusrekisterissä.

## Aluksen uppoaminen
Laiva upposi Väinölän telakkarantaan aamulla 6. maaliskuuta 2010. Siitä näkyy pinnalle vain savupiipun yläkulma. Laiva oli kiinnitetty laituriin keulasta ja perästä poijulla. Ilmeisesti jään alle painunut peräpoiju ja kylkeen jäätyneet jäät upottivat aluksen, kun Päijänteen jäät painuivat voimakkaasti uppoamisvuorokauden aikana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*S/S Yhtiö Suomen höyrypursiseuran sivuilla 
* Museoviraston perinnelaivarekisteri
Metsolan koulu (Kotka)

**Metsolan koulu** on entinen peruskoulu Kotkan Metsolan kaupunginosassa Allintien varrella. Koulussa toimi luokka-asteet 1–5.

Metsolan ja Korelan alueiden väkiluku kasvoi voimakkaasti 1920- ja 1930-luvulla, jolloin oman koulurakennuksen rakentaminen tuli ajankohtaiseksi. Metsolan koulu valmistui syksyllä 1939 ja sen suunnittelijana oli G. A. Wigström. Koulurakennus edustaa tyyliltään funktionalismia. Toisen maailmansodan aikana koulu toimi sairaalana.

Metsolan koulussa oli sulkemishetkellä noin 170 oppilasta ja eri tehtävissä 25 aikuista. Metsolan koulun oppilaat ja opettajat siirtyivät 2019 syksyllä uuteen Langinkosken kouluun.

## Lähteet
Dritëro Agolli

**Dritëro Agolli** (13. lokakuuta 1931 Devollin piirikunta – 3. helmikuuta 2017 Tirana) oli albanialainen runoilija.

Agolli syntyi Devollin piirikunnassa ja opiskeli Gjirokastërissa. Hän jatkoi opintojaan Pietarissa ja asettui Albaniaan palattuaan Tiranaan.

Agolli kirjoitti äidinkielellään albanialla. Hänen teoksiaan ovat muun muassa *Mesditë* (1969), *Nënë Shqipëri* (1976) ja *Vjen njeriu i çuditshëm* (1996). Vaikka Agolli tunnetaan ensisijaisesti runoudestaan, hän työsti myös muita kirjallisuuden lajeja.

## Lähteet
Rosa Rein

**Rosa Rein** (24. maaliskuuta 1897 – 14. helmikuuta 2010) oli ennen kuolemaansa Sveitsin vanhin elossa ollut ihminen.
 
Rein syntyi Saksassa. Hänen äitinsä kuoli keskitysleirillä, minkä jälkeen Rosa pakeni maasta. 

Rosa Rein oli kahdesti naimisissa, mutta hänellä ei ollut lapsia. Hänet siirrettiin vuonna 2001 vanhainkotiin Luganoon, jossa hän vietti 110-vuotispäiväänsä maaliskuussa 2007.

## Lähteet
Anna Ringier

**Anna Ringier-Kieser** (12. huhtikuuta 1896 – 3. syyskuuta 2006) oli vanhin elossa ollut sveitsiläinen lokakuusta 2004 kuolemaansa.

Ringier kasvoi maatilalla nuorimpana neljästä lapsesta. Hän aloitti koulunkäyntinsä vuonna 1903. Ringier meni naimisiin vuonna 1920 ja sai kaksi lasta. Aviomies kuoli Aaraussa vuonna 1930, eikä Ringier mennyt koskaan uusiin naimisiin. 

*[[Neue Zürcher Zeitung]]in* vuonna 2005 tehdyn artikkelin aikaan Ringier pääsi portaat itsenäisesti ylös ja sijasi itse vuoteensa. Hän asui silloin Zofingenissa 80-vuotiaan poikansa ja tämän perheen kanssa.

Anna Ringier kuoli syyskuussa 2006, jolloin hän oli 110-vuotias. Hänen jälkeensä Sveitsin vanhimmaksi eläväksi ihmiseksi nousi Rosa Rein.

## Lähteet
Sirkjärvi

**Sirkjärvi** on kylä Lappeenrannan kaupungissa. Aiemmin Sirkjärvi kuului Säkkijärveen ja vuoden 2009 loppuun saakka Ylämaahan. Se sijaitsee Ylämaan kirkonkylältä pohjoiseen noin 10 kilometriä Pulsantietä Lappeenrantaan päin. Sirkjärven vieressä Pulsantien varrella sijaitsee *Lyijysen* kylä.

Nimensä Sirkjärven kylä on saanut kylän alueella eteläsuunnassa sijaitsevasta samannimisestä Sirkjärvestä. Sirkjärven lisäksi kylän lähellä pohjoissuunnassa ovat Myllyjärvi ja Pöllöslampi. Sirkjärvestä laskee puro Myllyjärveen ja siitä edelleen Ylämaan kirkonkylän kautta Vilajokeen ja siitä edelleen Itämereen.
 
Sirkjärven kylässä on vakituisia asukkaita noin 130 henkeä, mutta kesäisin asukasmäärä kolminkertaistuu. Sirkjärvellä toimii kylätoimikunta ja metsästysseura.

1960-luvulla Sirkjärven kylässä on toiminut saha.

## Aiheesta muualla
* Lukuisten järvien Sirkjärvi
HoBao

**HoBao** (*HoBao Enterpricing CO. LTD*) on taiwanilainen polttomoottorikäyttöisiä radio-ohjattavia pienoisautoja (RC) valmistava yritys. Tehdas valmistaa RC-autoja ja moottoreita eri kokoluokkiin. Valmistuksessa käytettävät pääraaka-aineet ovat muovikomposiitit ja alumiini. HoBao on perustettu 1988 ja pääkonttori sekä tehdas sijaitsevat Taiwanin pääkaupungissa Taipeissa.

## Mallinimet
Esim. Hobao Hyper 8-nimessä Hyper on mallinimi ja numero merkitsee sitä, kuinka vanha  malli on (mitä suurempi numero, sitä uudempi malli). Malleja ovat olleet ainakin:
* Hyper7
* Hyper8
* Hyper9

## Aiheesta muualla
* HoBao Enterprising: HoBao Cars
European Poker Tour

**European Poker Tour** (**EPT**) on Euroopassa vuodesta 2004 järjestetty pokeriturnausten sarja, jonka esikuvana on World Poker Tour (WPT). EPT:n perustaja on englantilainen pokerinpelaaja ja televisiotuottaja John Duthie.

EPT-turnausten sisäänostosummat (*buy-in*) ovat pienempiä kuin WPT:llä ja näin ollen myös ulos maksettavat palkintosummat. Tosin EPT:n suosion kasvun johdosta neljännelle kaudelle turnausmaksuja nostettiin. Erona on myös, että EPT:n finaalipöydässä pelaa kahdeksan pelaajaa WPT:n kuuden sijaan. 

EPT:n pääsponsori on PokerStars-nettipokerihuone. PokerStars korvasi EPT:n maailmanlaajuisella PokerStars Championshipillä vuonna 2017, mutta EPT pelattiin jälleen 2018. EPT:n televisiolähetysten emäntinä toimivat Caroline Flack ja Natalie Pinkham sekä kommentaattorina Duthien ohella Colin Murray.

## Tulokset

### Ensimmäinen kausi

### Toinen kausi

### Kolmas kausi

### Neljäs kausi

## Lähde

## Aiheesta muualla

* Viralliset kotisivut
Matkatili

**Matkatili** tai *matkapalvelutili* on laskutusratkaisu yrityksen matkatoimisto-ostoille. Se soveltuu yrityksen koko henkilöstön matkustamiseen ja selkeyttää yrityksen liikematkustamiseen liittyvien ostojen käsittelyä. Oman henkilöstön lisäksi matkatilin kautta voidaan laskuttaa myös ryhmä- tai vierasmatkat.

Matkatilin kautta laskutettaessa yrityksen työntekijöiden ei tarvitse antaa luottokorttinumeroitaan yrityksen sopimusmatkatoimistolle, ja lisäksi muistaa päivittää näitä tietoja, esimerkiksi voimassaoloajan muuttuessa tai korttinumeron vaihtuessa, mikäli kortti on esimerkiksi kadonnut tai varastettu.

## Matkatilin laskutus

Matkatilin koontilaskutus selkeyttää matkalaskutusta ja pienentää huomattavasti käsiteltävien laskujen määrää. 

Matkatoimisto laskuttaa yleensä kunkin matkan erikseen, mutta matkatilin laskun tullessa vain esimerkiksi kerran kuussa yritys saa maksuaikaa keskimäärin 30 päivää matkatoimisto-ostoilleen.

Matkatilitapahtumat voidaan yrityksen tarpeiden mukaan laskuttaa joko erikseen omana kokonaisuutenaan tai yhdessä korttiostojen kanssa. Kun matkatili- ja korttitapahtumat ovat matkustajan laskulla yhdessä, laskun tarkistaminen nopeutuu.

Tapahtumissa on mukana ns. rikastettua tietoa: muun muassa matkatoimiston saatenumero, kohdepaikka ja matkustuspäivä sekä ALV, joita tavallisessa luottokorttitapahtumassa ei ole.

Matkatilin rinnalle palveluun kuuluu myös yritysluottokortti.

## Matkatilitapahtumat ja [[Matkalaskujärjestelmä]]

Tapahtumien yhteydessä voidaan välittää yrityksen käyttämän matkalaskujärjestelmän mukainen matkustajan henkilönumero, jolloin tapahtumien kohdistus matkustajille on joustavaa. Kohdistustekijänä voidaan käyttää myös matkustajan nimeä, projektinumeroa tai vaikkapa osastoa/kustannuspaikkaa. Myös matkalaskujärjestelmään välitettävät tapahtumat sisältävät rikastetut tiedot.

## Katso myös
* American Express
* Diners Club
* Eurocard
* First Card

## Aiheesta muualla
* American Express
* Diners Club
* Eurocard
* First Card
Roman Totenberg

**Roman Totenberg** (1. tammikuuta 1911 Łódź – 8. toukokuuta 2012 Newton, Massachusetts) oli puolalais-yhdysvaltalainen viulisti.

Totenberg opiskeli Varsovassa ja teki debyyttinsä jo 11-vuotiaana esiintymällä solistina Varsovan filharmonisen orkesterin kanssa. Hän sai kansainvälisen Mendelssohn-palkinnon 1932 ja esiintyi vuonna 1935 ensimmäistä kertaa sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa.

Totenberg kiersi myös Etelä-Amerikassa. Hänen laajaan ohjelmistoonsa kuului mm. Beethovenin, Bachin, Milhaudin, Schumanin, Pendereckin, Hindemithin, Barberin, Martinůn ja Honeggerin tuotantoa. 

Totenberg levytti muun muassa Deutsche Grammophonille. Hän esiintyi lukuisien arvostettujen yhdysvaltalaisten ja eurooppalaisten orkesterien solistina, ja vuonna 1988 Puolan hallitus myönsi hänelle ansiomitalin elinikäisistä saavutuksista.

Totenberg kuoli kotonaan Yhdysvalloissa 101-vuotiaana toukokuussa 2012. Hänen kuolinsyynsä oli munuaisten vajaatoiminta.

## Lähteet
Ruby Muhammad

**Ruby Muhammad** (20. maaliskuuta 1897 tai 1907 – 2. maaliskuuta 2011) oli afroamerikkalainen hengellinen johtaja, jonka Louis Farrakhan nimitti ”Nation of Islamin äidiksi” vuonna 1986.

Muhammad syntyi Sandersvillessä, Georgian osavaltiossa, ja liittyi Nation of Islamiin vuonna 1946. 

Ruby Muhammad väitti itse syntyneensä vuonna 1897, mutta tutkimusten mukaan hän syntyi todennäköisesti vuonna 1907. Hänen mukaansa pitkäikäisyydelle ei ole mitään erityistä salaisuutta. Hän ei sanojensa mukaan käyttänyt koskaan alkoholia eikä tupakoinut.

## Lähteet
Edward Upward

**Edward Falaise Upward** (9. syyskuuta 1903 Romford, Englanti – 13. helmikuuta 2009 Pontefract, Englanti) oli brittiläinen kirjailija. Upward opiskeli Repton Schoolissa, jossa hän tutustui Christopher Isherwoodiin. Hogarth Press julkaisi hänen ensimmäisen romaaninsa *Journey to the Borderin* vuonna 1938. Upward vietti 100-vuotissyntymäpäiväänsä syyskuussa 2003, ja vuonna 2005 Royal Society of Literature myönsi hänelle Benson-mitalin. Kirjailija eli 105-vuotiaaksi.

## Teoksia

Kirjoja:
**Journey to the Border* (1938, muokattu 1994)
**In the Thirties - vol. 1 of The Spiral Ascent* (1962)
**The Rotten Elements - vol. 2 of The Spiral Ascent* (1969)
**No Home but the Struggle - vol. 3 of The Spiral Ascent* (1977)

Novellikokoelmia:
**The Railway Accident and Other Stories* (1969)
**The Night Walk and Other Stories* (1987)
**The Mortmere Stories* (1994, yhdessä Christopher Isherwoodin kanssa)
**An Unmentionable Man* (1994)
**The Scenic Railway* (1997)
**The Coming Day and Other Stories* (2000)
**A Renegade in Springtime* (2003)
Johannes Heesters

**Johan Marius Nicolaas ”Johannes” Heesters** (5. joulukuuta 1903 Amersfoort, Alankomaat – 24. joulukuuta 2011 Starnberg, Saksa) oli alankomaalainen näyttelijä, laulaja ja viihdetaiteilija. Hän loi yli 90-vuotisen uran etupäässä saksankielisissä maissa.

## Elämä ja ura

Heesters syntyi Amersfoortissa liikemiehen neljäntenä lapsena. Varhaisella urallaan hän erikoistui operettiin, ja vuonna 1934 hän esiintyi Karl Millöckerin teoksessa *Der Bettelstudent*. Heesters debytoi Wienin Volksoperassa ja aloitti uransa Saksassa vuonna 1935. Hän esiintyi Saksassa muun muassa Komische Operissa ja Admiralspalastissa. 

Saksassa Heesters esiintyi useissa näytelmissä, elokuvissa ja musikaaleissa. Parhaiten hänet tunnetaan Franz Lehárin operetista *[[Iloinen leski]]*, jonka kreivi Danilon roolin hän esitti yli 1&nbsp;600 kertaa. Heesters oli kansallissosialistien suosikkiesiintyjiä ja esiintyi kohottamassa sotilaiden mielialaa toisen maailmansodan aikana. Hän konsertoi myös todennäköisesti SS-sotilaille Dachaun keskitysleirillä.

Heestersiä ei syytetty sodan jälkeen mistään, ja häntä pidettiin vain yhtenä artistina, joka oli valmis esiintymään myös natseille. Kotimaassaan Alankomaissa, joka oli toisen maailmansodan aikana Saksan valloittamana, Heesters sai ristiriitaisen maineen. Vuonna 1964 hänet buuattiin lavalta Amsterdamissa, kun hän näytteli *[[Sound of Music (musikaali)|Sound of Musicissa]]* natseja vihaavaa kapteeni Von Trappia. Seuraavan kerran hän esiintyi Alankomaissa kotikaupungissaan Amersfoortissa 2008. Esitys sai aikaan protesteja, mutta Heesters palkittiin suosionosoituksilla.

Heesters vietti 105-vuotissyntymäpäiväänsä joulukuussa 2008 ja oli tuolloin tiettävästi maailman vanhin esiintyvä taiteilija. Hän kuoli 108-vuotiaana joulukuussa 2011 Starnbergin kaupungissa, missä hän oli ollut hoidettavana useita päiviä kriittisessä tilassa. Hän lopetti tupakoinnin 106-vuotiaana terveyssyistä kertoen haluavansa elää vaimonsa kanssa mahdollisimman pitkään.

## Yksityiselämä
Heesters meni vuonna 1930 naimisiin Louisa Ghijsin kanssa ja sai kaksi tytärtä. Ghijs kuoli vuonna 1985, ja Heesters meni uusiin naimisiin Simone Rethelin kanssa 1992. 

## Elokuvat
* *Bühne frei für Marika 1958	 
* *Opernball* (*Oopperanaamiaiset*), 1956	 
* *Die Geschiedene Frau* (*Revyykuningatar*), 1953	 
* *Im weissen Rössl 1952	 
* *Die Czardasfürstin* (*[[Csardasruhtinatar]]*), 1951	 
* *Tanz ins Glück* (*[[Rakkauden valssi]]*), 1951	 
* *Hochzeitsnacht im Paradies* (*[[Hääyö paratiisissa]]*), 1950	 
* *Die Fledermaus* (*[[Lepakko (elokuva)|Lepakko]]*), 1945	 
* *Es fing so harmlos an 1944	 
* *Karneval der Liebe* (*Rakkauden karnevaalit*), 1943	 
* *Illusion* (*Toiveunelma*), 1941	 
* *Liebesschule* (*Lemmenkoulu*), 1940	 
* *Rosen in Tirol* (*Lintukauppias*), 1940	 
* *Hallo, Janine!* (*Hallo Janine*), 1939	 
* *Der Bettelstudent* (*Kerjäläisylioppilas*), 1936	 
* *Das Hofkonzert* (*Hovikonsertti''), 1936

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut
Matkalaskujärjestelmä

**Matkalaskujärjestelmä** tai *matkahallintajärjestelmä* on tietokoneohjelmisto, jolla yritykset hallinnoivat matkalaskuja.

Järjestelmään talletetaan mm. verottajan hyväksymät päivärahat sekä tuodaan sähköisesti matkatili- ja yritysluottokorttitapahtumat. Järjestelmät laskevat valuuttakursseja ja ALV:n automaattisesti sekä ehdottavat oikeita tiliöintejä. Näin matkalaskun teko nopeutuu ja tiedot ovat oikeellisempia.

Matkalaskujärjestelmän avulla matkalaskun kierrätys- ja hyväksymisprosessi voidaan hoitaa sähköisesti, mikä edelleen tehostaa yrityksen toimintoja.

Usein matkalaskujärjestelmässä on mahdollista tehdä myös matkan suunnittelu ja ennakkohyväksyminen.

Matkalaskujärjestelmää voidaan mainiosti käyttää myös kululaskujen eli ns. pienhankintojen käsittelyyn. Käyttämällä yritysluottokorttia pienhankintoihin ja tuomalla automaattisesti tiliöintiehdotuksella varustetut korttitapahtumat matkalaskujärjestelmään yritys välttyy pienlaskutuslisiltä sekä toimittajarekisterien ylläpidosta.

Yrityksen etuna prosessien nopeutumisen tuoman säästön lisäksi on myös kattava raportointi matkustus- ja edustuskuluista sekä pienhankinnoista.

Matkalaskujärjestelmä voidaan ostaa yrityksen omaan käyttöön tai se voidaan myös hankkia ulkoisena palveluna. Jotkut matkalaskujärjestelmät toimivat selainpohjaisena, jolloin matkalaskun teko mistä päin maailmaa tahansa on vaivatonta.

## Matkalaskujärjestelmiä

Matkalaskujärjestelmiä ovat esimerkiksi:

* CGI HR matkat (osana CGI HR-kokonaisratkaisua), CGI 
* Visma M2, Visma 
* Visma.net Expense, Visma 
* eTasku, eTasku Solutions Oy 

## Lähteet
Wade Mainer

**Wade Mainer** (21. huhtikuuta 1907 Weaverville, Pohjois-Carolina – 12. syyskuuta 2011 Flint, Michigan) on yhdysvaltalainen laulaja ja banjisti. Hän teki pitkän uran ja levytti 1930-luvulta 1990-luvulle. Hänet tunnetaan yleisesti ”bluegrassin isoisänä”.

## Elämä
Mainer syntyi Weavervillessä, Pohjois-Carolinan osavaltiossa, ja kasvoi paikallisella maatilalla. Hän muutti jo nuorena Concordiin työskentelemään puuvillatehtaassa. Pian tämän jälkeen hän liittyi veljensä J. E. Mainerin yhtyeeseen, The Mountaineersiin, ja alkoi esiintyä radiossa. Mainer lähti yhtyeestä 1936, kun hän perusti toisen jäsenen Zeke Morrisin kanssa duon, joka kuitenkin hajosi pian, kun Morris perusti veljensä Wileyn kanssa Morris Brothersin.

Vuonna 1937 Mainer meni naimisiin laulaja-kitaristi Julia Brownin kanssa. Samana vuonna hän perusti oman yhtyeensä, The Sons of the Mountaineersin. Yhtye levytti vuoteen 1941 Bluebird Recordsille, jonka alaisuudessa yhtye julkaisi vuonna 1939 tunnetuimman kappaleensa ”Sparkling Blue Eyesin”. Toisen maailmansodan aikana yhtyeen toiminta hiipui, koska Mainerilla ei ollut varaa hankkia polttoainetta. Hän vetäytyikin sodan ajaksi maatilalle. Mainer pääsi kuitenkin kertaalleen esiintymään Valkoiseen taloon presidentti Franklin Rooseveltin kutsusta.

Sodan jälkeen Mainer organisoi yhtyeensä uudelleen, ja se alkoi esiintyä jälleen Pohjois-Carolinan radioasemilla. Seuraavien vuosien aikana yhtye levytti kuitenkin enää harvakseltaan, sillä old-timemusiikin suosio oli laskenut. Mainer vetäytyi musiikkimaailmasta tultuaan uskoon vuonna 1953 ja muutti vaimonsa kanssa Michiganin Flintiin, missä hän työskenteli General Motorsin tehtailla. Mainer lauloi vain uskonnollisissa tilaisuuksia, kunnes laulaja Molly O’Day vakuutti hänet siitä, että banjo on hyväksytty soitin myös gospelmusiikissa. Mainer palasikin levytysstudioon vaimonsa kanssa vuonna 1961, kun he alkoivat levyttämään King Recordsille. Hän levytti epäsännöllisesti 1960-luvulla, mutta jäätyään eläkkeelle 1973 hän alkoi levyttää jälleen enemmän.

Mainer julkaisi Old Homesteadin kautta muutamia albumeita 1970-luvulta 1990-luvun alkupuolelle ja soitti useilla Michiganin alueen bluegrass- ja folkmusiikkifestivaaleilla. Vuonna 1987 presidentti Ronald Reagan tunnusti Mainerin saavutukset Yhdysvaltain musiikille myöntämällä tälle National Heritage Fellowshipin. Mainer soitti vaimonsa kanssa vielä vuonna 2004 Ashevillen Mountain Dance and Folk Festivalilla. Samana vuonna hän soitti radiossa Grammy-palkinto ehdokkaana olleen banjistin George Bucknerin kanssa. Mainer kuoli kotonaan Flintissä syyskuussa 2011, 104-vuotiaana.

## Diskografia
### Albumit
* 1961: *Soulful Sacred Songs*
* 1971: *Sacred Songs of Mother and Home*
* 1973: *The Songs of Wade Mainer*
* 1976: *From the Maple to the Hill*
* 1980: *Old Time Songs*
* 1984: *Old Time Banjo Tunes*
* 1987: *In the Land of Melody*
* 1989: *How Sweet to Walk*
* 1990: *String Band Music*
* 1993: *Old Time Gospel Favorites*
* 1993: *Carolina Mule*

### Kokoelmat
* 1979: *Early Radio*
* 1983: *Early and Great, Volume 1*
* ????: *Early and Great, Volume 2*
* 1993: *Early and Great, Volume 3*

## Lähteet
Wendigo (sarjakuvahahmo)

**Wendigo** on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä hirviö. Wendigon hahmo perustuu samannimiseen myyttiseen hahmoon. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran amerikkalaisen *Incredible Hulk* -lehden numerossa 162 (1973). Wendigon loivat Steve Englehart ja Herb Trimpe. 

Suomessa Wendigo esiintyi ensimmäisen kerran *Hulk-albumin* toisessa numerossa (1983). 

## Historia

Wendigo on mystinen kirous, joka lankeaa kaikkien Kanadan erämaissa kannibalismia harrastaneiden niskaan. Ihmisen lihan syönti johtaa kannibaalin muutokseen valtavaksi valkeakarvaiseksi hirviöksi, joka on valtavan voimakas ja kestävä. 

Wendigon kirous on kuolematon. Marvel-universumin historian aikana lukuisat eri miehet ovat joutuneet kantamaan kirousta yllään, Paul Cartier, Georges Baptiste, Francois Lartigue, Lorenzo ja äskettäin velho nimeltään Mauvais. Huolimatta siitä, että tähän mennessä kaikki tunnetut Wendigot ovat olleet miehiä, on luonnollista olettaa, että myös nainen voisi joutua kantamaan kirousta.

## Voimat ja varusteet

Wendigo omaa mystisen kirouksen vuoksi monenlaisia mystisiä ominaisuuksia. Wendigolla on valtavat fyysiset voimat, joiden yläraja on tuntematon. Wendigo on kuitenkin taistellut yhdessä Hulkin kanssa vailla sen suurempaa näkyvää rasitusta. Wendigo on myös yliluonnollisen kestävä ja omaa yliluonnollisen kestävyyden. Olento kykenee regeneroimaan itseään, vaikka joskus henkinen rasitus ja kiväärinluoti mahassa voi olla liian paljon jopa Wendigolle. 

Huolimatta suuresta koostaan Wendigo on hyvin nopea ja voi pelkällä nopeudellaan juosta kiinni huippuunsa asti treenatun atleetin.

Wendigon voi voittaa vain iskemällä taisteluun kaikin voimin; äärimmäinen, pitelemätön voimankäyttö on ainoa tapa tyrmätä hänet. Ensimmäisenä tähän pystyi Hulk; seuraavassa yhteenotossa Wolverine ja Lumilintu onnistuivat tainnuttamaan pedon ja Shamaani palautti hänet ihmiseksi (Georges Baptiste) tämän jälkeen. Alfa-lentueen johtaja Vartija pidätti ihmisyyteen palanneen ja tämä joutui oikeuteen murhista jotka oli tehnyt Wendigona. Kolmannen kerran Hulk ja Sasquatch tyrmäsivät uuden Wendigon (Francois Lartique) yhteisvoimin; Sasquatch kutsui paikalle taas Shamaanin palauttamaan olion ihmiseksi.

## Lähteet
Daddy Yankee

**Daddy Yankee** (oik. **Ramón Luís Ayala Rodríguez**, s. 3. helmikuuta 1976 Rio Piedras, San Juan, Puerto Rico) on puertoricolainen reggaeton-artisti.

Daddy Yankeen tunnetuin kappale on *Gasolina*, joka julkaistiin *[[Barrio Fino]]* -nimisellä albumilla vuonna 2004. Hän on myös levyttänyt useiden tunnettujen artistien, kuten Ricky Martinin, Pharrell Williamsin, Hector El Fatherin, Paul Wallin, Lil Jon & The East Side Boyzin, Pitbullin ja Fergien kanssa.

## Diskografia
### Albumit
* 1995: *[[No Mercy (Daddy Yankeen albumi)|No Mercy]]*
* 1998: *[[El Cartel]]*
* 2001: *[[El Cartel 2]]*
* 2002: *[[El Cangri.com]]*
* 2003: *[[Los Homerun-es]]*
* 2004: *[[Barrio Fino]]*
* 2005: *[[Ahora le Toca al Cangri! Live]]*
* 2005: *[[Barrio Fino En Directo]]*
* 2007: *[[El Cartel: The Big Boss]]*
* 2008: *[[Talento de Barrio (soundtrack)|Talento de Barrio]]*
* 2010: *[[Daddy Yankee Mundial]]*
* 2012: *[[Prestige (Daddy Yankeen albumi)|Prestige]]*
* 2013: *[[King Daddy]]*
* 2015: *[[King Daddy 2]]*
* 2019: *[[Con Calma & Mis Grandes Exitos]]*
* 2020: *[[2K20]]* 
* 2020: *[[El disco duro]]*
* 2022: *[[Legendaddy]]*

### Singlet
2018: Dura

## Filmografia

## Lähteet
Voltio

**Voltio** (oik. **Julio Irving Ramos Filomeno**, s. 11. kesäkuuta 1977, Santurce, Puerto Rico) on puertoricolainen reggaeton-artisti.

Kaksi albumia julkaissut Voltio lukeutuu maailman tunnetuimpiin reggaeton-artisteihin. Hän on levyttänyt muun muassa yhdessä Ricky Martinin kanssa.

Vuonna 2014 Voltio kertoi kääntyneensä kristinuskoon nähtyään videon, jossa hän rukoilee silmät kiinni ja kädet ylhäällä. Radiohaastattelussa Voltio sanoi vieneensä ystävänsä pastori Alfonso Oteron jumalanpalvelukseen San Juanissa, missä Voltio koki kääntymyksen.

## Diskografia
* *[[Voltage/AC]]* (2004)
* *[[Voltio (albumi)|Voltio]]* (2005)
* *[[En lo Claro]]* (2007)

## Lähteet
Tytyrin kaivos

**Tytyrin kaivos** on Nordkalk Oy Ab:n omistama kalsiittikaivos, joka sijaitsee Lohjan Pappilan kaupunginosassa, lähellä Lohjan keskustaa. Kaivoksen vieressä toimii vuosina 1948–1951 rakennettu kalkkitehdas.

Toiminta alkoi vuonna 1897, ensin Törmän ja Solhemin avolouhoksilla. Maan alle siirryttiin osittain vuonna 1947, jolloin valmistui kivenmurskaamo 80 metriä maan pinnan alapuolelle. Vuonna 1956 avolouhostoiminta loppui, ja toiminta siirtyi kokonaan maan alle. Louhintamäärältään Tytyri on Suomen kolmanneksi suurin kalkkikivikaivos. Vuoteen 2001 mennessä Tytyristä oli kaivettu 34&nbsp;113&nbsp;431 tonnia kalsiittilouhetta.

Tytyrissä työskentelee noin 70 henkilöä, näistä noin 60 tuotannossa. Kaivoksen louhintasyvyys on 200–350 metriä. Vuotuinen louhintamäärä on 250&nbsp;000 tonnia, ja kalkkikiviesiintymän arvioidaan riittävän noin 100 vuodeksi.

## Elämyskaivos
Kaivoksen yhteydessä sijaitsee **Tytyrin elämyskaivos**. Se sijaitsee 110-tasolla, käytännössä 80 metrin syvyydessä Lohjan alla. Sinne kuljetaan Kone-yhtiön valmistamalla Suomen nopeimmalla yleisön käytössä olevalla henkilöhissillä. Kone-yhtiö käyttää myös kaivoksen ensimmäistä pystysuoraa kuilua testilaboratoriona, jossa testataan moderneja pilvenpiirtäjähissejä.

Elämyskaivoksessa on kaivosmuseo, jonka pysyvä näyttely esittelee kaivostyön historiaa. Geologian tutkimuskeskuksen näyttely esittelee Suomen kallioperää. Lisäksi elämyskaivoksessa järjestetään tapahtumia, vaihtuvia taidenäyttelyitä sekä valoesityksiä. Ekku Peltomäen valoesitykset "Valkoinen fantasia" (1995), "Valon juhlaa" (1996) ja "Myrsky oratorio" (2006) ovat kuuluneet Tytyrin elämyskaivoksen näyttelyihin.

Elämyskaivoksessa on Tytyri-sali, jossa järjestetään erilaisia tapahtumia ja jota voidaan vuokrata yksityistilaisuuksiin. Yhdysvaltalaisen ja Suomessakin tunnetun *[[Amazing Race]]* -televisiosarjan kilpailijat saivat vuonna 2006 kuvatussa ja vuonna 2009 Suomessa näytetyssä jaksossa tehtäväkseen etsiä Tytyrin kaivoksen uumenista uutta vihjettä. Tytyri-salissa on kuvattu myös Juha Wuolijoen Joulutarina-elokuvaa. 

Kuva:Tytyrin kalkkikaivos.jpg|Tytyrin laitokset Pappilan peltojen yli kuvattuna.
File:Lohja, Tytyri, Nordkalk, konttori.jpg|Tytyrin kaivoksen konttorirakennus


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tytyrin kaivos Nordkalkin sivuilla 
* Suomen karbonaattikaivokset Geologian tutkimuskeskuksen sivuilla 
* Tytyrin elämyskaivoksen kotisivut
* Lohjan Matkailupalvelukeskuksen kotisivut
Max Planck -mitali

**Max Planck -mitali** on palkinto, joka myönnetään huomattavia saavutuksia teoreettisessa fysiikassa saaneille fyysikoille. Mitalin jakaa vuosittain Deutsche Physikalische Gesellschaft (). 

## Palkinnon saajat

## Lähteet
Millvina Dean

**Elizabeth Gladys ”Millvina” Dean** (2. helmikuuta 1912 Lontoo, Englanti – 31. toukokuuta 2009 Hampshire, Englanti) oli viimeinen elossa ollut RMS Titanicin haaksirikosta pelastunut. Hän oli Titanicin upotessa kahden kuukauden ikäinen ja aluksen nuorin matkustaja.

Deanin perhe matkusti kolmannessa luokassa tarkoituksenaan muuttaa Wichitaan, Kansasiin. Millvina pelastui äitinsä Georgetten ja vanhemman veljensä Bertramin kanssa. Isä kuitenkin kuoli. Jäljellä ollut perhe ei muuttanut Yhdysvaltoihin, vaan palasi välittömästi Englantiin. 

Dean kävi Greggsin koulun Southamptonissa. Hän sai tietää selviytyneensä Titanicin onnettomuudesta vasta 8-vuotiaana. Dean ei ollut naimisissa eikä hänellä ollut lapsia.

Toisen maailmansodan aikana hän työskenteli hallituksen palveluksessa. Myöhemmin hän työskenteli muun muassa kartanpiirtäjänä, sihteerinä ja tupakkakauppiaan apulaisena.

Huutokaupassa joulukuussa 2008 myytiin haaksirikosta selviytyneen Deanin muistoesineitä, koska hänellä ei olisi ollut muuten varaa asua palvelutalossa. Dean oli toivonut saavansa tavaroistaan noin 4 000 euroa, mutta summa nousi lopulta lähes 40 000 euroon. Tarjolla oli muun muassa matkalaukku, jossa oli newyorkilaisten lahjoittamia vaatteita. Kiinnostusta herättivät myös korvauskirjeet ja muut Titanic-asiakirjat. Lisäksi ''Titanic''-elokuvan tähdet Kate Winslet, Leonardo DiCaprio sekä elokuvan ohjaaja James Cameron lahjoittivat yhteensä 30 000 dollaria Deanille.

97-vuotias Millvina Dean menehtyi brittiläisessä hoitokodissa Hampshiressa 31. toukokuuta 2009. Titanic oli laskettu vesille samana päivänä vuonna 1911.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Millvina Deanin radiohaastattelu äänitiedostona *KYKY-FM*, St. Louis, Missouri, 1997.
Barbara West

**Barbara Joyce West Dainton** (24. toukokuuta 1911 Bournemouth, Englanti – 16. lokakuuta 2007 Camborne, Englanti ) oli toiseksi viimeinen elossa ollut ''Titanicilta'' pelastunut henkilö. Viimeisen elossa olleen Millvina Deanin tavoin West oli britti. 

Dainton syntyi Bournemouthissa, Dorsetissa, Englannissa. Hän oli vajaan 11 kuukauden ikäinen *Titanicin* onnettomuuden aikaan. Hänen perheensä oli matkalla Southamptonista Gainesvilleen, Floridaan. Hän pelastui yhdessä raskaana olleen äitinsä ja vanhemman siskonsa Constancen kanssa, mutta isä kuoli. 

Westin perheeseen syntyi katastrofin jälkeen kolmas lapsi, joka nykytietojen mukaan menehtyi nuorena syöpään. 

Barbara West meni naimisiin vuonna 1952. Hän pidättäytyi julkisuudesta ja toiveensa mukaan hänen kuolemastaan ilmoitettiin vasta hautajaisten jälkeen. West haudattiin Truron katedraaliin 5. marraskuuta 2007.

## Lähteet
Karlovo

**Karlovo** () on kaupunki Keski-Bulgariassa. Karlovo sijaitsee Strjamajoen varrella Balkanvuorten eteläpuolella ja kuuluu Plovdivin alueeseen. Karlovon asukasluku noin 22 931 (2011) ja sen pormestarina toimii Emil Kabaivanov. Kaupunki on kuuluisa harvinaisesta ruusuöljystään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Karlovon kotisivut
José Joaquín Trejos Fernández

**José Joaquín Trejos Fernández** (18. huhtikuuta 1916 San José – 10. helmikuuta 2010 San Pedro de Montes de Oca) oli costaricalainen poliitikko, joka toimi Costa Rican presidenttinä vuosina 1966–1970. Häntä edelsi maan presidenttinä Francisco Orlich Bolmarcich ja seurasi José Figueres Ferrer.

Trejos syntyi Costa Rican pääkaupungissa. Hänen vanhempansa olivat Juan Trejos Quirós ja Emilia Fernández Aguilar. Trejos opiskeli taloustieteitä Chicagon yliopistossa ja nousi taloustieteiden professoriksi Costa Rican yliopistossa. Hän meni vuonna 1936 naimisiin Clara Fonseca Guardian kanssa, ja avioliitosta syntyivät lapset Diego, Juan José, Humberto, Alonso ja Álvaro Trejos Fonseca. 

## Lähteet
WeeGee-talo

**WeeGee-talo** on entinen Weilin+Göösin painotalo Ahertajantiellä Espoon Tapiolassa. Vuonna 1964 valmistuneen rakennuksen ja sen 1967 valmistuneen toisen vaiheen suunnitteli arkkitehti Aarno Ruusuvuori. Vuonna 1974 valmistuneen laajennusosan suunnitteli Bertel Ekengren. Nykyään suojeltu rakennus toimii Suomen suurimpana näyttelykeskuksena. Näyttelykeskus avattiin kokonaisuudessaan yleisölle lokakuussa 2006.

WeeGee-talossa toimii Näyttelykeskus WeeGee, johon kuuluvat museot Espoon modernin taiteen museo EMMA ja KAMU Espoon kaupunginmuseo sekä Mauri Kunnas -näyttelykokonaisuus, joka on pysyvästi esillä Weegeellä. WeeGeen naapurissa sijaitsevat Museo Leikki ja Suomen kello- ja korumuseo Kruunu 

WeeGeen pihalla on arkkitehti Matti Suurosen suunnittelema Futuro-talo, joka on avoinna yleisölle aina toukokuusta syyskuuhun WeeGeen aukioloaikoina. Kyseinen talo on historian ensimmäinen sarjavalmisteinen Futuro (nro 001), ja se kuului aikoinaan Matti Kuuslalle.

Näyttelykeskuksessa toimii kahvila Zoceria WeeGee sekä museokauppa EMMA Shop. Vuonna 2019 näyttelykeskuksessa vieraili noin 400&nbsp;000 kävijää. Vuonna 2022 WeeGee oli kolmanneksi suosituin museokorttikohde  Rakennuksen toisessa päässä on Etelä-Tapiolan lukio.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Näyttelykeskus WeeGeen kotisivut
Elviira Suulasvuo

**Elviira Suulasvuo**  on Serpin luoma karikatyyrinen naishahmo. Serpiltä tilattiin kesällä 1939 koominen naishahmo radiota varten maailmantilanteen synkistämää ohjelmistoa keventämään. Jo alkuvaiheessa Serp kaavaili Elviira Suulasvuota esittämään näyttelijä Eine Laineen. Serp ja Laine kehittivät hahmoa yhteistyössä, Elviiran ensiesiintyminen tapahtui 24. elokuuta 1939 Eine Laineen tulkitsemana.

Elviira Suulasvuo, *entinen Pratström*, oli nuorehko neiti-ihminen, muotiliikkeen omistaja. Hänellä oli tapana ylpeillä "hienoilla tuttavuuksillaan", mutta samalla hän oli kuitenkin "kaikkien kaveri". Miehistä hän piti hyvin paljon, muttei luottanut heihin. Hän oli ajan tasalla ja teki huomioita ympärillä olevasta yhteiskunnasta ilmiöineen ja ihmisineen, mutta karttoi poliittisia aiheita. Elviiralla oli pessimismiin taipuivainen ystävä, Saimi, jolla ei ollut tulkitsijaa. Saimin luonne oli kuitenkin tarkkaan hahmoteltu, hänet oli sijoitettu Elviiran ajatuksiin ja kuvitelmiin. 

Elviira Suulasvuon suosion kasvaessa Eine Laine ryhtyi esittämään häntä myös lavoilla yleisön edessä. Toisen maailmansodan aikana Laine esitti Elviiraa rintamakiertueilla, hahmo oli erittäin suosittu sotilaiden keskuudessa. Laineella oli aluksi yksinoikeus Elviiran esittämiseen. Kun monologeja alkoi ilmestyä kirjana, muutkin henkilöt alkoivat tulkita tyypiteltyä naishahmoa.

Elviira Suulasvuon mielilause oli: *"Yksin on olla niin ylevää, vaikk' se on joskus vähän viileää."*

## Lähteet
*Laine, Eine: *Pitkä päivä paistetta ja pilviä*, s. 184–186, Tammi 1967
Edirnen maakunta

**Edirnen maakunta** on maakunta läntisessä Turkissa Kreikan rajalla.
Maakunnan pääkaupunki Edirne. 

Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 402&nbsp;437.

## Piirikunnat
Edirnen maakunta jakaantuu 9 piirikuntaan (pääkaupunki lihavoitu).
***[[Edirne]]**
*Enez
*Havsa
*İpsala
*Keşan
*Lalapaşa
*Meriç
*Süloğlu
*Uzunköprü

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kuvia Edirnestä
Albert Rosellini

**Albert Dean Rosellini** (21. tammikuuta 1910 Tacoma – 10. lokakuuta 2011) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän kuului maansa demokraattiseen puolueeseen. Hän työskenteli Washingtonin lainsäädäntäelimessä ennen nousemistaan osavaltion kuvernööriksi.

Rosellini toimi Washingtonin osavaltion kuvernöörinä vuosina 1957–1965. Häntä edelsi Arthur Langlie ja seurasi Dan Evans.

Kuvernööriytensä jälkeen Rosellini toimi mm. liikealalla. Hänestä tuli vanhin elossa ollut Yhdysvaltain osavaltion entinen kuvernööri Elmer L. Andersenin kuoltua 2004. Rosellini kuoli 101-vuotiaana lokakuussa 2011 keuhkokuumeen jälkioireisiin.

## Lähteet
Rauta(III)kloridi

**Rauta(III)kloridi** eli **ferrikloridi** (FeCl3) on rauta- ja kloridi-ionien muodostama ioniyhdiste. Aine on kuivana kellertävää kidemäistä jauhetta tai kokkareita ja imee helposti ilmasta vettä muodostaen kidevedellistä heksahydraattia FeCl3·6H2O. Yhdiste liukenee veteen, alkoholiin, eetteriin ja asetoniin. Ferrikloridi on melko tahraavaa. Yhdisteestä käytetään myös nimiä *rautakloridi* ja *rautatrikloridi*. Ferrikloridissa rauta on hapetusluvulla +III. 

Rauta(III)kloridia valmistetaan romuraudan ja kloorikaasun välisellä reaktiolla tai liuottamalla raudan oksideja tai karbonaatteja suolahappoon. Valmistuksessa voidaan myös hyödyntää esim. terästeollisuuden sivuvirtoja. Hapetuksessa kolmiarvoiseksi on kloorin sijaan mahdollista käyttää esimerkiksi happea tai vetyperoksidia.

Ferrikloridia käytetään yleisesti vedenpuhdistuksessa ja jätevedenpuhdistuksessa saostuskemikaalina sekä viemäriverkostojen hajunpoistoon, kuten myös useissa reaktioissa, esim. klooraus-, Friedel–Crafts-alkylointi- ja Friedel–Crafts-asylointireaktioissa sekä piirilevyjen syövytykseen.

Suomessa ferrikloridia valmistaa Voda Nordic Oy Raahessa. Ruotsissa sekä muualla Euroopassa ferrikloridia valmistaa mm. Kemira. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kemiran tuotesivu  
*
Hurghadan kansainvälinen lentoasema

**Hurghadan kansainvälinen lentoasema** on lentoasema Hurghadassa, Egyptissä. Vuonna 2011 lentoaseman kautta kulki 5&nbsp;975&nbsp;423 matkustajaa.
*IATA *HRG*
*ICAO *HEGN*

## Lentoyhtiöt ja kohteet

*AirBaltic (Riika)
*Astraeus (Leeds/Bradford, Lontoo-Gatwick)
*Atlant-Soyuz Airlines (Moskova)
*Austrian Airways (Wien)
*Condor Airlines (Düsseldorf, München)
*Edelweiss Air (Geneve, Zürich)
*Egyptair (Kairo, Düsseldorf, Frankfurt, Geneve, Rooma)
*Excel Airways (Lontoo-Gatwick, Manchester)
*Finnair (Helsinki)
*GB Airways (Lontoo-Gatwick) 
*Hifly (Lissabon)
*Luxair (Luxembourg)
*MyTravel Airways (Manchester)
*S7 Airlines (Moskova-Domodedovo)
*Star Airlines (Pariisi)
*Thomas Cook Airlines (Glasgow, Lontoo-Gatwick, Manchester)
*Thomsonfly (Lontoo-Gatwick, Manchester)
*TUIfly (Frankfurt, München, Stuttgart, Hannover)
*TUIfly Nordic (tilauslentoyhtiö, lentää Helsinkiin)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Provisio

**Provisio** on välikäden saama, tulokseen perustuva palkkio työstä tai toiminnasta. Yleensä välikäsi ja myyjä ovat sopimussuhteessa, poikkeuksena *[[tippi]]* ja *löytäjän palkkio*, jotka voidaan maksaa jälkikäteen, palkinnoksi tai olla yleinen tapa. Tyypillistä provision saajalle on toimiminen agentuurin tavoin, sitomatta pääomaa itse tuotteeseen.

Yleensä provisio on prosentuaalinen. Joissakin tilanteissa se voi olla myös kiinteä tai näiden yhdistelmä.

## Nettimainonta
Useiden ilmaisten palvelujen taustalla (suurimpana google) on oheismainoksista perittävä palkkio, provisio, palvelun käyttäjien tekemien valintojen mukaan. Käyttäjän klikatessa *mainosbanneria* mainostaja maksaa sovitun palkkion palvelun tuottajalle.

## Palkka
Provisiopalkkauksessa, esimerkiksi myyntityössä, palkka lasketaan myyntituloksen perusteella, eikä se ole kiinteä tai perustu ajalliseen suoritteeseen, kuten tunti- tai kuukausipalkka. Yleisiä esimerkkejä ovat myyntimiehet ja puhelinmyyjät. Provisiopalkkauksessa työntekijä tekee työnsä *yrittäjäriskillä*, välikätenä.

## Luottokortit

Luottokorttiyhtiöt ja pankit perivät korttitapahtumista provision kauppiaalta. Pankkikorttitilityksissä provisio on ollut kiinteästi hinnoiteltu. Luottokorttiyhtiöt käyttävät kuitenkin yleisesti prosentuaalista provisiohinnoittelua. Maksukorttien ja luottokorttien toimintatavat eroavat kuitenkin toisistaan, maksukorteissa osa provisiosta otetaan maksuaikana myyjältä, luottokorteissa taas asiakasta rahoitetaan ja osa provisiosta otetaan kuukausimaksussa, luoton tavoin.

Visa ja Mastercard käyttävät edullisempia provisioita kuin American Express tai Diners Club. Tästä syystä edellä mainittujen korttien hyväksyttävyys kauppaliikkeissä on huomattavasti suurempi kuin jälkimmäisten. Kauppaketjujen omista luottokorteista kauppias ei joudu maksamaan provisiota, sillä kortit ovat heidän omiaan.

## Katso myös
* Luottokortti
Pak Ou

**Pak Ou -luolat** sijaitsevat Laosissa Mekong-joen varrella noin 25 kilometriä Luang Prabangin kaupungista ylävirtaan. Ne ovat tärkeä osa kaupungin historiaa. Pak Ou -luolia on kaksi: alempi Tham Ting- ja ylempi Tham Phum. Luolat olivat lähiseudun kyläläisten tärkeitä palvontapaikkoja jo ennen buddhalaisuuden omaksumista valtauskonnoksi. Myöhemmin kuninkaalliset ottivat luolatemppelit suojelukseensa. Uudenvuoden aikaan kuningas seuranaan joukko Luang Prabangin silmäätekeviä teki luolille pyhiinvaellusmatkan. 

Pak Ou -luolissa on yhteensä yli 4000 buddhapatsasta, joista suurin osa seisoo "sadetta kutsumassa" -asennossa kädet alas ojennettuna. Tämä on erityisesti Laosissa yleinen tapa kuvata Buddha, muualla se on harvinaisempi.

## Kuvagalleria

Laos-Pak Ou-Hoehle-04-gje.jpg
Laos-Pak Ou-Hoehle-08-Boote-gje.jpg
Laos-Pak Ou-Hoehle-18-untere Hoehle-Buddhas-gje.jpg
Laos-Pak Ou-Hoehle-14-untere Hoehle-Buddhas-gje.jpg
Laos-Pak Ou-Hoehle-34-obere Hoehle-Ausgang-gje.jpg
Laos-Pak Ou-Hoehle-24-obere Hoehle-Buddhas-gje.jpg
Laos-Pak Ou-Hoehle-28-obere Hoehle-Schlange-gje.jpg
Laos-Pak Ou-Hoehle-30-obere Hoehle-Schlange-gje.jpg


## Aiheesta muualla
Horace Ashenfelter

**Horace Ashenfelter III** (23. tammikuuta 1923 Collegeville, Pennsylvania – 6. tammikuuta 2018) oli yhdysvaltalainen estejuoksija ja olympiavoittaja.

Ashenfelterin ennätys 3 000 metrin esteissä ennen Helsingin olympiakisoja 1952 oli vaatimaton 9.06,4. Hän voitti alkueränsä uudella ennätyksellään 8.51,0. Loppukilpailussa neuvostoliittolaiset Mihail Saltikov ja Vladimir Kazantsev vetivät alusta lähtien kaikkien aikojen kovinta vauhtia. Viimeisessä kaarteessa Ashenfelter ohitti ennakkosuosikki Kazantsevin tekemällä nopean riuhtaisun. Loppuaika oli nopein estejuoksussa koskaan saavutettu, 8.45,4. Tulos jäi hänen uransa parhaaksi. Virallista maailmanennätystä siitä ei tullut, koska IAAF alkoi hyväksyä estejuoksun maailmanennätyksiä vasta kaksi vuotta myöhemmin.

Ashenfelter oli jälleen mukana olympialaisissa Melbournessa 1956, mutta hän karsiutui alkuerissä.

Vuosina 1949–1959 Ashenfelter oli FBI:n agentti, ja sen jälkeen hän toimi myyntimiehenä jalometalliteollisuudessa. Harjoituksensa hän pääsi tekemään kotinsa lähellä olleessa puistossa yleensä vasta iltamyöhällä töiden jälkeen. Olympiavoiton jälkeen vitsailtiin, että hän on ainoa amerikkalainen vakooja, jota on kehuttu siitä, että hän antoi venäläisen ajaa itseään takaa.

Ashenfelter vietti eläkepäiviään New Jerseyssä. Pennsylvanian osavaltionyliopiston sisäratahalli on nimetty hänen mukaansa. Vuonna 2012 hänet lisättiin Philadelphia Sports Hall of Fame -kunniajäseneksi.

## Lähteet
* 
*
* Horace Ashenfelter Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla