Alastalon salissa

**Alastalon salissa** on Volter Kilven pääteoksena pidetty 1933 julkaistu romaani. Tätä tajunnanvirtatekniikkaa soveltavaa romaania pidetään yhtenä suomalaisen kirjallisuuden vaikeimmista mutta myös merkittävimmistä teoksista. Kilven modernistista romaania verrataan muun muassa Marcel Proustin ja James Joycen klassikkoteoksiin, joihin hän itsekin sitä vertasi. Thomas Warburtonin ruotsinkielinen käännös teoksesta julkaistiin vuonna 1997 ja Stefan Mosterin saksankielinen käännös vuonna 2021. Syksyllä 2025 teoksen kolmas luku, jossa Härkäniemi valitsee itselleen piippua, julkaistiin puolaksi *Literatura na Świecie* -kirjallisuuslehdessä. Käännöksen teki Sebastian Musielak, joka on puolantanut muutakin suomalaista kirjallisuutta.

Syyskuussa 2020 Yle julkaisi teoksen kuunneltavaksi äänikirjana Areena-suoratoistopalvelussaan, lukijana Esko Salervo.

## Kirjan kuvaus
*Alastalon salissa* kertoo kuudesta tunnista, joiden aikana kustavilaiset kylänmiehet neuvottelevat Alastalon Herman Mattssonin parkkilaivaan sijoittamisesta. Kaikkiaan noin yhdeksänsataa sivua vaativan kokouksen kuvailun tunnetuimpia jaksoja on piipunvalinta, jossa Härkäniemen isäntä kävelee salin perällä olevalle piippuhyllylle ja valitsee sieltä itselleen soveliaimman piipun. Tämän harkinnan sekä siihen liittyvien ja liittymättömien ajatuskulkujen kuvailuun teoksessa tarvitaan noin seitsemänkymmenen sivun verran tekstiä (3. luku).

Teoksen hidassoutuisuus on kuitenkin tarkkaan harkittua ja itsetietoista. Esimerkiksi teoksen kuudes luku on nimetty luvuksi ”jonka mukavasti voi jättää lukemattakin, koska siinä ei tapahdu enempää kuin muissakaan”. Kirjan kantaviin voimiin kuuluukin hienovarainen huumori, joka tulee erityisesti esille henkilöiden ja heidän välistensä suhteiden kuvailussa. Huumori pilkahtaa antiikin traditioihin viitaten esimerkiksi kapteeni Malakias Afrodite Härkäniemen etunimen valinnassa. 

Kokonaisuudessaan kirjan sisältö koostuu lähinnä henkilöhahmojen sisäisestä monologista ja tajunnanvirrasta sekä täsmällisestä miljöökuvauksesta. Tekstiin on myös upotettu sisäkertomuksia, henkilöiden kertomia tai sisäisenä pohdintana läpikäymiä itsenäisiä tarinoita, samaan tapaan kuin Veijo Meren ''Manillaköydessä''. Tällainen tarina kerrotaan esimerkiksi varustajaltaan seitsemän vuotta tietymättömissä seilanneesta ja lopulta käskyn mukaisessa kahvilastissa palaavasta fregatista Albatrossista (13. luku). Kirjan kerronta tuo kaiken muun ohessa esiin myös värikkäitä kuvauksia saaristolaisten elämästä, tavoista, ajatuksista, maailmankatsomuksesta ja ympäröivästä luonnosta.

Tajunnanvirtatekniikkaan kuuluvana piirteenä teoksen kerronta seuraa kirjan henkilöiden erilaisia ajattelutapoja ja -malleja. Näin esimerkiksi yksinkertaisen ja kiihkeän Pukkilan ajatusten virtaa seurattaessa asioita toistetaan jatkuvasti ja ajatukset kiertävät jokseenkin pientä kehää. Esimerkki:

Alastalon omat ajatukset taas ovat analyyttisempia ja täsmällisempiä. Teoksen erityisinä ansioina on pidetty kirjallisen kerronnan yksityiskohtaista kuvailevuutta ja kielellistä taituruutta. Tämän hintana ja tehokeinona ovat toisinaan pitkät ja monimutkaiset virkkeet. Esimerkki:

### Kirjan henkilöhahmot
Luettelossa on kirjan henkilöt, joiden rooli on keskeinen. 
* Herman Mattsson Alastalo, talonpoikaislaivuri, jonka esikuvana on pidetty kirjailijan isän isäpuolta, laivanvarustaja David Janssonia
* Petter Filemon Pihlman Pukkila, talonpoikaislaivuri 
* Efram Eframsson Langholma, suurtalollinen
* Malakias Afrodite Härkäniemi, talonpoikaislaivuri
* Taavetti Taavetinpoika Lahdenperä, lautamies
* Eenokki Karjamaa, talollinen
* Mikkel Mikkelson Krookla, talollinen
* Eevastiina, Alastalon vaimo
* Siviä, Alastalon tytär
* Evald, Pukkilan poika
* Janne Pihlman, Jata-Fiinan (Pukkilan entinen piika) poika, Alastalon laivan perämies

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* Alastalon salissa: kuvaus saaristosta. ensimmäinen nide, toinen nide. Digitoitu julkaisu. Kansalliskirjasto.
* 
* Alastalon salissa - Yle Areena