open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
John A. Bennett

**John Arthur Bennett** (10. huhtikuuta 1935 – 13. huhtikuuta 1961) oli Yhdysvaltain armeijan korpraali, joka kuoli viimeisimpänä Yhdysvaltain armeijan teloittamana henkilönä. Hänet oli tuomittu raiskauksesta ja murhan yrityksestä.

Bennett syntyi Virginiassa ja liittyi epilepsiasta huolimatta armeijaan 18-vuotiaana. Joulukuussa 1954 hän poistui tukikohdasta Itävallassa juopuneena etsiäkseen bordellia. Hän päätyi sittenkin raiskaamaan 11-vuotiaan tytön, joka palasi tekemästä jouluostoksia. Raiskattuaan tytön Bennett yritti hukuttaa tämän. Hän sai kuolemantuomion tammikuussa 1955. Muiden muassa uhri ja tämän vanhemmat vaativat John F. Kennedyä säästämään Bennettin teloitukselta, mutta tämä ei auttanut, vaan tuomittu hirtettiin Kansasissa huhtikuussa 1961.

Bennettin äiti kertoi Bennettin kuulleen lapsena öisin ääniä, joiden lähdettä hän nousi vuoteestaan usein etsimään. Hänen yönsä olivat olleet muutenkin vaikeita. Hän oli kärsinyt yöllisistä kauhukohtauksista. Hän oli jättänyt koulun seitsemännellä luokalla ja alkanut käyttää alkoholia sekä aspiriinia. Ennen armeijaan lähtemistään hän oli saanut lapsen avioliiton ulkopuolella.

## Lähteet
Yrjö Kylmälä

**Yrjö Kylmälä** (20. syyskuuta 1911 Helsinki – 14. lokakuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija.

Laitahyökkääjänä pelannut Kylmälä edusti urallaan Helsingin Tovereita 1930–1941. Hän voitti Tovereissa kolme SM-pronssia. Kaikkiaan Kylmälä pelasi kahdeksan kauden aikana 98 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 46 maalia.

Kylmälä pelasi maajoukkueessa vuosina 1934–1939 seitsemän maaottelua, joissa hän teki viisi maalia.

## Lähteet
HMS Arethusa (1913)

**HMS Arethusa** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Arethusa-luokan risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 28. lokakuuta 1912. Alus laskettiin vesille 25. lokakuuta 1913 ja otettiin palvelukseen elokuussa 1914.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin vasta muodostettuun Harwichin osastoon hävittäjien lippulaivaksi. Alus osallistui 28. elokuuta 1914 Helgolandin taisteluun, jolloin se oli kommodori Reginald Thyrwhittin lippulaivana. Se vaurioitui pahoin Saksan keisarikunnan laivaston risteilijöiden *[[SMS Frauenlob]]in* ja *[[SMS Stettin]]in* osumista, minkä vuoksi alus jouduttiin hinaamaan takaisin satamaan. Alus osallistui 25. joulukuuta Cuxhaveniin suunnatun hyökkäysosaston suojaamiseen ja 24. tammikuuta 1915 Doggermatalikon taisteluun.

*[[HMS Landtrail]]* hinasi huhtikuussa aluksen takaisin Helgolandin matalalikolta sen törmättyä *[[HMS Undaunted (1914)|HMS Undauntedin]]* kanssa. Telakalla alukselle asennettiin lentokoneiden lähtöalusta, joka poistettiin elokuussa. Alus palasi kesäkuussa 1915 Harwichin osaston 5. risteilijäviirikköön, jonka mukana se suojasi heinäkuussa Borkumin tehtyä vesilentokoneiskua.

Alus osallistui 9. elokuuta Saksan laivaston miinalaivan *[[SMS Meteor]]in* upottamiseen. Alus määrättiin edelleen elokuussa viirikön lippulaivaksi. Se osallistui 30. syyskuuta kolmen saksalaisen troolarin valtaamiseen. Toiset kolme troolaria vallattiin 7. lokakuuta.

*Arethusa* osui miinaan 11. helmikuuta 1916 Felixstowen edustalla. Miinojen asettajaksi on sanottu Saksan laivaston sukellusvenettä *[[SM UC-7]]*. Saamiensa vaurioiden vuoksi alus kellui avuttomana, kunnes apu saapui. Aallokossa kuitenkin touvi katkesi, jolloin alus ajautui Cutlerin matalikolle. Matalikolla aluksen köli murtui, minkä jälkeen se upposi.

## Lähteet
*
*WW1 sivusto - HMS Arethusa

### Viitteet
Skyroksenponi

**Skyroksenponi** on lähtöisin Skýroksen saarelta Kreikasta ja muistuttaa enemmän hevosta kuin ponia. Sen säkäkorkeus on normaalisti 94–120 cm ja sitä käytetään usein ratsu-, vaunu- ja kuormaponina. Tätä luonteeltaan usein uteliasta ponia käytetään myös lastenratsuna pienen koon takia.Skyroksenponit ovat melko sirorakenteisia ja hyviä hyppäämään.
Olavi Köykkä

**Olavi Juhani Köykkä** (21. kesäkuuta 1943 Oulu – 13. huhtikuuta 1997 Oulu) oli suomalainen jalkapalloilija.

Hyökkääjänä pelannut Köykkä edusti urallaan Oulun Työväen Palloilijoita 1963–1967 ja  1970–1978 sekä ruotsalaista Halmstadia 1967, Upon Palloa 1968 ja Lahden Reipasta 1969. Kaikkiaan hän pelasi yhdeksän kauden aikana 171 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 60 maalia. Vuonna 1972 Köykkä oli nostamassa kymmenellä maalillaan OTP:ta kolmannen kerran pääsarjaan. Köykkä pelasi maajoukkueessa vuosina 1973–1975 kaksi maaottelua.

Köykkä valittiin vuonna 1970 TUK:n parhaaksi jalkapalloilijaksi. Köykän muita lajeja olivat jääpallo ja paini. Hän oli ammatiltaan palomies ja hänen kotikuntansa oli Oulu.

## Lähteet
David Belenguer

**David Belenguer Reverte** (s. 17. joulukuuta 1972 Barcelona, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edusti viimeksi Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa pelannutta Real Betisiä.

Aikaisemmin Belenguer on edustanut muun muassa Getafea, jonka kapteenina hän myös toimi. Hän on pelannut 18 kauden aikana yli 400 ottelussa Espanjan kahdella korkeimmalla sarjatasolla. Belenguer on pelannut myös epävirallisessa Katalonian maajoukkueessa. __notoc__

## Ura

Belenguer syntyi El Ravalin kaupunginosassa Barcelonassa, mutta muutti pian vanhempiensa kanssa läheiseen Vilassar de Mariin, jossa hän aloitti jalkapalloilun. Juniorina hän edusti muun muassa barcelonalaisseura UE Santsia. Hän oli nuoruudessaan lahjakas myös tenniksessä ja oli juniorivuosien lähestyessä loppua jättää jalkapalloilun kunnes sai tarjouksen siirtyä Real Madridiin. Kaudella 1992–1993 Belenguer pelasi Real Madridin C-joukkueessa, jonka kanssa hän nousi Segunda División B:hen, mutta ei koskaan esiintynyt seuran edustusjoukkueessa.

Lähdettyään Madridista Belenguer pelasi useissa joukkueissa Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Ensiesiintymisensä korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa hän teki lopulta 25-vuotiaana Extremaduran riveissä 30. elokuuta 1998 ottelussa Real Valladolidia vastaan. Belenguer sai debyyttikaudellaan 1998–1999 runsaasti peliaikaa, mutta joukkue putosi sarjasta ja hän päätyi jälleen toiseksi korkeimmalle sarjatasolle. 2000-luvun alussa Belenguer oli nostamassa Real Betisiä takaisin Primeraan. Nousukaudella 2000–2001 hän oli yksi Betisin runkopelaajista, mutta korkeimmalla sarjatasolla vastuu väheni. Kaudella 2002–2003 hän pelasi vain kolmessa sarjaottelussa ja kaudella 2003–2004 ei yhdessäkään.

Tammikuussa 2004 Belenguer siirtyi Getafeen, jonka kanssa hän nousi Primeraan kauden päätteeksi ja vakiinnutti pitkän kiertämisen jälkeen paikkansa korkeimman sarjatason pelaajana. Kausina 2006–2008 Belenguer ylsi Getafen kanssa kahdesti peräkkäin Espanjan cupin Copa del Reyn loppuotteluun ja jälkimmäisellä kaudella myös UEFA-cupin puolivälieriin. Hänen sopimuksensa seuran kanssa päättyi kauteen 2009–2010.

Heinäkuussa 2010 Belenguer palasi entiseen seuraansa Real Betisiin, jonka kanssa hän teki yksivuotisen sopimuksen. Hän pelasi noin puolet otteluista kaudella 2010–2011, kun Betis voitti Segunda Divisiónin mestaruuden ja nousi takaisin Primera Divisióniin kahden kauden tauon jälkeen.

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Kaksoisolento (albumi)

**Kaksoisolento** on Don Huonojen albumi vuodelta 1995. Levyn julkaisi Pyramid. Levyn teemana on mustavalkoisuus ja yhtyeen jäsenet ovat kuvissa maalattu mustavalkoisiksi ihomaalilla. Albumi on julkaistu myös kahden levyn versiona, joka on rajoitettu painos.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#'''

## Lähteet
* Albumin kansilehti
Verta, pornoa ja propagandaa

**Verta, Pornoa ja Propagandaa** on Don Huonojen albumi vuodelta 1994. Levyn julkaisi Pyramid.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
*Levyn kansilehti
HMS Galatea (1914)

**HMS Galatea** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Arethusa-luokan risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin William Beardmore and Companyltä, missä köli laskettiin 9. tammikuuta 1913. Alus laskettiin vesille 14. toukokuuta 1914 ja otettiin palvelukseen joulukuussa 1914.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin laivueenjohtajaksi Harwichiin sijoitettuun 2. hävittäjälaivueeseen, jonka tehtävänä oli valvoa Kanaalin itäpään meriliikennettä. Alus siirrettiin helmikuussa 1915 Rosythiin 1. hävittäjälaivueen laivueenjohtajaksi, missä tehtävässä se oli aina syyskuuhun 1918.

*Galatea* ampui 4. toukokuuta 1916 alas yhdessä ''HMS Phaetonin'' kanssa saksalaisen ilmalaivan Zeppelin L 7:n. Alus osallistui Skagerrakin taisteluun 1. risteilijäviirikön komentajan kommodori E. S. Alexander Sinclairin lippulaivana. Alukselta havaittiin ensimmäisenä lähestyvät Saksan keisarikunnan laivaston alukset. Alus oli myös ensimmäinen, joka sai osuman, kun Saksan laivaston risteilijän *[[SMS Elbing]]in* tuli osui, mutta kranaatit eivät onneksi räjähtäneet. Alus joutui 12. heinäkuuta 1916 sukellusveneen maaliksi, mutta onneksi torpedot eivät osuneet. Alus muutettiin marraskuussa 1917 nopeaksi miinanlaskijaksi asentamalla sen kannelle 74 miinan kuljettamisen mahdollistavat kiskot. Se suoritti kolme miinanlaskumatkaa, joiden tuloksena se laski kaikkiaan 220 miinaa.

Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä alus lähetettiin Mustalle merelle. Alkumatkasta se törmäsi 10. joulukuuta 1918 Northumberlandin rannikolla *SS Maloon*, joka upposi. Alus palveli Mustalla merellä viirikön mukana palaten huhtikuussa 1919 Britteinsaarille, missä se liitettiin 2. risteilijäviirikköön. *Galatea* poistettiin palveluksesta maaliskuussa 1920 ja se liitettiin Portsmouthin reserviyksiköihin. Alus myytiin romutettavaksi 25. lokakuuta 1921.

## Lähteet
*

### Viitteet
Yhteiskunnallinen realismi

**Yhteiskunnallinen realismi** tai **sosiaalinen realismi** eli **kriittinen realismi** viittaa maalauksiin tai muihin teoksiin, jotka kuvaavat arjen elämää ja sisältävät selvästi erotettavan yhteiskunnallisen kommentin tai viestin. Yhteiskunnallinen realismi yleistyi länsimaisessa taiteessa ainakin 1700-luvulta alkaen. Yhteiskunnallinen realismi vetoaa katsojan sosiaaliseen omaantuntoon. 

Yhteiskunnalista realismia ei saa sekoittaa sosialistiseen realismiin, jolla tarkoitetaan pääasiassa sosialistisissa yhteiskunnissa vuosina 1934-1991 tehtyä taidetta. Sosialististen yhteiskuntien taiteilijat eivät saaneet arvostella sosialismin heikkouksia ja heidän täytyi kuvata kapitalististen yhteiskuntien epäkohtia.

## Yhteiskunnallista realismia

Tiedosto:William Hogarth 028.jpg|William Hogarth, *Vaaliviihdettä*, 1755.
Tiedosto:Gustave Courbet 018.jpg|Gustave Courbet, *Kivenhakkaajat*, 1849. 
Tiedosto:Ilya Repin - Fisher girl.jpg|Ilja Repin, *Kerjääjä*, (Kalastajatyttö), 1874.
Tiedosto:Riischildren.jpg|Jacob Riis, *Mulberry Streetillä nukkuvia lapsia*, 1890.
Tiedosto:Lange-MigrantMother02.jpg|Dorothea Lange, *Siirtolaisäiti*, 1928.
Tiedosto:Arvo Parkkilan muistomerkki.jpg|Oskars Mikans, *Ihminen nousee roskalaatikosta*, Arvo Parkkilan muistomerkki, 2001.
Tiedosto:Carceleros guatanamo.jpg|José Antonio Elvira, *Guantanamon vanginvartijat*, 2006.
Tiedosto:HK Times Square Sui Jianguo Art Works Exhibition 2008 衣鉢.JPG|Sui Jianguo, 2008.


## Lähteet
Adolf von Beckerin yksityiskoulu

**Adolf von Beckerin yksityiskoulu** oli vuonna 1872 perustettu yksityinen taidekoulu Helsingissä, joka antoi aineksia monelle kultakauden taiteilijalle. Opiskelijoiden joukossa olivat muun muassa Helene Schjerfbeck, Maria Wiik, Gunnar Berndtson, Akseli Gallen-Kallela ja Elin Danielson-Gambogi. Oman koulun ohella von Becker opetti Helsingin yliopistossa.

Von Becker kouluineen oli merkittävä taideopetuksen uudistaja. Hän rohkaisi opiskelemaan Pariisissa ja toi maahan opettajansa Gustave Courbetin oppeja ja ranskalaista maalaustaidetta. Adolf von Becker itse oli opiskellut Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulun ohella Kööpenhaminan taideakatemiassa, sekä Düsseldorfissa ja Pariisissa. Suomalaisista taiteilijoista hän oli ensimmäinen Pariisissa opiskellut.

Oppilaat piirsivät aluksi, ja maalausta harjoiteltiin asetelmien ja yleensä havainnon pohjalta. Varsinaista elävän mallin piirustusta ei koulussa ehditty toteuttaa. Koulun toimintaa haittasi toisinaan von Beckerin runsas matkustelu. 

## Kirjallisuutta
* Penttilä Tiina (toim.) Adolf von Becker - Pariisin tien viitoittaja -vägen till Paris. Museovirasto 2002. 

## Lähteet
ABC-piirustuskoulu

**ABC-piirustuskoulu** oli vuonna 1937 perustettu kirjeopisto, joka toimi Helsingistä käsin. Kirjekoulun johtajaopettajana vuosina 1946–1966 oli kuvataiteilija Unto Pusa. Kirjekurssi oli varsin suosittu, ja monet myöhemmin taiteilijoina tunnetuksi tulleet hankkivat ensimmäiset oppinsa sen avulla. Kurssia ovat käyneet muun muassa Kauko Lehtinen, Rafael Wardi ja Simo Hannula. ABC-piirustuskoulu ja Linguaphone-kielikoulu olivat mainostoimisto Erva-Latvalan perustamia ja sen omistuksessa vuosina 1941–1970.

ABC-piirustuskoulun opetus perustui pariisilaisen kirjekurssin nimeltä *École A.B.C. de dessin* menetelmiin. Kurssi oli kolmen vuoden pituinen. Siihen sisältyi 12 kirjettä tehtävineen, jotka lähetettiin kouluun palautetta varten. Pyrkimyksenä oli opastaa oppilaita taiteen ymmärtämisessä ja piirtämisen tekniikassa. Taitojen soveltamista käyttötaiteeseen rohkaistiin ja mukana oli muun muassa mainospiirtämiseen liittyviä tehtäviä. Muun hyödyn ohella toivottiin, että piirtämisestä tulisi hauska ja terveellinen harrastus, joka  opettaa näkemään luonnon uudella tavalla. 

Tehtävät johdattelivat usein havainnosta piirtämiseen. Oppilaita kehotettiin toistuvasti piirtämään suoraan luonnosta niin muotokuvia, maisemia kuin eläimiä ja muuta ympärillä näkyvää, ja kehotettiin välttämään kirjeiden kuvituksen kopioimista, oli se sitten tietoista tai tiedostamatonta. Näkemisen taitoa harjoitettiin muun muassa piirtämällä aihe ensin tarkoin havainnon mukaan ja sen jälkeen muistista. Kurssiin liittyi vihkosia ja kirja, joihin oli koostettu monipuolisesti tietoa taiteesta, taiteen tekemisen filosofiasta, sommittelusta, tekniikoista ja eri taiteilijoista. Oppilaita kehotettiin myös käymään taidenäyttelyissä ja tutustumaan taidehistoriaan, sekä perustamaan taideyhdistyksiä eri puolille maata. Mukana oli valmis ehdotus yhdistyksen säännöiksi. 

## Kirjallisuutta
* W. K. Latvala (koonnut): *Piirtäjän käsikirja*. Helsinki: ABC piirustuskoulu, 1944.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ABC-piirustuskoulun lehti-ilmoitus, Suomen Kuvalehti, 23.10.1937, nro 43, s. 33, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Grandes Jorasses

**Grandes Jorasses** on Grajisilla Alpeilla Italian ja Ranskan rajalla sijaitseva vuori. Se on osa Mont Blancin massiivia.

Vuori käsittää useita huippuja:
* *Pointe Croz* (4&nbsp;110 m)
* *Pointe Elena* (4&nbsp;045 m)
* *Pointe Margherita* (4&nbsp;065 m)
* *Pointe Walker* (4&nbsp;208 m)
* *Pointe Whymper* (4&nbsp;184 m)
* *Pointe Young* (3&nbsp;996 m)

## Aiheesta muualla
* Kuvia ja tietoa, SummitPost
HMS Royalist (1915)

**HMS Royalist** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Arethusa-luokan risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

## Valmistus
Alus tilattiin William Beardmore and Compnyltä, missä köli laskettiin 3. kesäkuuta 1913. Alus laskettiin vesille 14. tammikuuta 1915 ja otettiin palvelukseen maaliskuussa.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Suuren laivaston () 4. risteilijäviirikköön, jonka mukana alus osallistui 31. toukokuuta − 1. kesäkuuta 1916 Skagerrakin taisteluun. Alus selvisi taistelusta vaurioitta. Alus muutettiin helmikuussa 1917 nopeaksi miinalaivaksi, jolloin sille asennettiin kiskot 74 miinan laskemiseksi. Muutostyön jälkeen se liitettiin 1. risteilijäviirikköön. Se teki kuusitoista miinanlaskumatkaa, joiden aikana laskettiin kaikkiaan 1&nbsp;883 miinaa.

Tammikuussa 1919 ensimmäisen maailmansodan päätyttyä alus siirrettiin Itämerelle, josta se palasi Britteinsaarille liitettäväksi Harwichin sijoitettuun 2. risteilijäviirikköön. Tammikuussa 1920 alus siirrettiin reserviin Portsmouthiin, missä se sijoitettiin poistolistalle toukokuussa 1922. Alus myytiin romutettavaksi 24. elokuuta 1922 Cashmorelle Newportiin.

## Lähteet
*

### Viitteet
Metsäjärvi (Naantali)

**Metsäjärvi** (tunnetaan myös nimellä **Kultarannanjärvi**) on pieni 2,3 hehtaarin järvi Luonnonmaalla Naantalissa.

Metsäjärvi sijaitsee alle kilometri etelään Suomen tasavallan presidentin kesäasunto Kultarannasta, ja se on kokonaan Kultarannan tilan omistuksessa.

Järvessä on pieni noin 15 m² saari ja järven rannalla on luhtaa. Järven eteläranta on soistunut. Järven läheisyydessä luoteispuolella sijaitsee muutamia puutarhaviljelmiä, sekä runsaasti omakotitaloja. Järven rannat ovat metsäistä ja sen rannalla on yksi talo, vuonna 1999 valmistunut Kultarannan turvamiesten asuntola.

Metsäjärven läheltä kulkee Seututie 189, jonka toisella puolella sijaitsee Viialanjärvi, joka laskee vetensä ojan kautta Metsäjärveen. Metsäjärvi laskee edelleen vetensä mereen.

## Lähteet
Alf Krohn

**Alf Abraham Krohn** (13. joulukuuta 1913 Helsinki – 24. toukokuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja taidekriitikko. Hänet tunnetaan parhaiten Taide-lehden päätoimittajana. Hän oli myös Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan kirjaston hoitaja vuosina 1957–1959.

Alf Krohn oli hovineuvos Leopold Krohnin pojanpoika ja hänen veljiään olivat professorit Eino Krohn ja Sven Krohn sekä taidemaalari Ernst Krohn. Alf Krohnin tyttäriä avioliitosta Elisabeth (Liisa) Cederströmin (1911–1992) kanssa ovat kirjailija Leena Krohn ja kuvataiteilija Inari Krohn.

## Lähteet
Simo Lehmusvirta

**Simo Juhani Lehmusvirta** (8. maaliskuuta 1931 Tampere – 16. maaliskuuta 2020 Tampere) oli suomalainen jalkapalloilija.

Välihyökkääjänä pelannut Lehmusvirta edusti urallaan Tampereen Kisatovereita 1951–1953, Tampereen Ilves-Kissoja 1954–1956 ja Tampereen Pallo-Veikkoja 1958–1960 sekä 1965. Hän pelasi valtaosan kausista 1. divisioonassa. Ainoastaan kaudella 1956 Ilves-Kissat oli mestaruussarjassa. Kaikkiaan Lehmusvirta pelasi 17 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 7 maalia. Divisioonassa hän teki 81 maalia yhdeksän kauden aikana.

Lehmusvirta pelasi maajoukkueessa vuonna 1955 kolme maaottelua, joissa hän teki yhden maalin.

## Lähteet
Jurot nuorisojulkkikset

**Jurot nuorisojulkkikset – koko tuotanto, koko tarina 1980–1982** on suomalaisen Hassisen kone -yhtyeen kuuden CD:n levykokoelma, joka julkaistiin vuonna 2009. Kokoelma sisältää 110 raitaa, mukana kaikki yhtyeen levytykset sekä demoja ja live-taltiointeja.

Boksi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 32.

## Kappaleet
### CD 1
**Täältä tullaan Venäjä (1980)**
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

**Single- ja kokoelmabiisit (1980)**
# 
# 
# 
# 

### CD 2
**Rumat sävelet (1981)**
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

**Single- ja kokoelmabiisit (1980–1981)**
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### CD 3
**Harsoinen teräs (1982)**
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

# 
# 

**Single- ja kokoelmabiisit (1982)**
# 
# 
# 
# 

### CD 4
**Demo (1980)**
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

**High Tension Wire (1982)**
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### CD 5
**Keikka: Vanha Ylioppilastalo, Helsinki, 16.8.1980**
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

**Keikka: Kulttuuritalo, Helsinki, 23.12.1980**
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### CD 6
**Keikka: Provinssirock, Seinäjoki, 7.6.1980**
# 
# 
# 
# 

**Keikka: Kaivopuisto, Helsinki, 1.8.1982**
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Rytmi: 
* Soundi: 

## Lähteet
* Levykauppa Äx

### Viitteet
Kielletty kohde

**Kielletty kohde** on J. Lee Thompsonin ohjaama ja Charles Bronsonin tähdittämä toimintaelokuva, jonka ensi-ilta oli vuonna 1989. Elokuva oli Thompsonin ja Bronsonin viimeinen yhteistyö ja samalla Thompsonin viimeinen elokuva.

## Juoni

Kovaotteinen komisario Crowe jahtaa lapsiseksirinkiä pyörittävää Duke-nimistä hyväksikäyttäjää Los Angelesissa. Samoihin aikoihin japanilainen, nuorista tytöistä fantasioiva yrittäjä Hiroshi Hada muuttaa perheineen Yhdysvaltoihin samaan kaupunkiin. Ollessaan eräänä iltana humalassa kaupungilla, hän päättää kokeilla frotterismia nuoreen tyttöön linja-autossa tietämättä, että Yhdysvalloissa naiset eivät salli sellaista, toisin kuin Japanissa. Tämä aiheuttaakin kaaoksen bussissa ja tyttö sattuu vieläpä olemaan Crowen tytär, mutta Hada jää pois bussista ja pääsee livohkaan. Kuultuaan tästä, Crowe käynnistää raivokkaan etsinnän mutta ei pysty löytämään Hadaa. Kohtalon oikusta Hadan ja Crowen tiet kuitenkin kohtaavat, kun Duke kidnappaa Hadan tyttären. Tämä saa myös aikaan Hadan halujen kääntymisen häntä itseään vastaan. Hän joutuu turvautumaan aasialaisista vastenmielisesti ajattelevan Crowen apuun, joka aikoo löytää Hadan tyttären ja lopettaa Duken likaisen ja sairaan liiketoiminnan.

## Rooleissa

## Vastaanotto
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Kari Salminen totesi, ettei rasistisia, homofobisia ja seksistisiä ennakkoluuloja voisi juuri tätä elokuvaa ponnekkaammin julistaa. Tähtien sijasta hän antoi elokuvalle pommin, mikä vastaa sanallista arviota ”täysin epäonnistunut tekele”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Claudio Nizzi

**Claudio Nizzi** (s. 9. syyskuuta 1938) on italialainen sarjakuvakirjoittaja. Hän on kirjoittanut tarinoita muun muassa kirjoihin Mister No, Tex Willer sekä Nick Raider.

Nizzi aloitti käsikirjoittajan uransa vuonna 1963 *[[Il Vittorioso]]* -lehdessä.

## Lähteet
Promakhos

**Promakhos** (, ”esitaistelija”) viittaa kreikkalaisessa mytologiassa useaan eri hahmoon.

* Promakhos, Aisonin ja Alkimedeen poika, joka Pelias tappoi yhdessä tämän isän kanssa sillä aikaa, kun tämän veli Iason oli etsimässä kultaista taljaa.
* Promakhos, Parthenopaioksen poika ja yksi epigoneista, jotka hyökkäsivät Thebaa vastaan kostaakseen isiensä kohtalon samassa yrityksessä. Promakhos sai surmansa hyökkäyksessä, ja hänet haudattiin lähelle Teumessosta.
* Promakhos, kreikkalainen soturi Troijan sodassa, jonka Akamas surmasi.
* Promakhos, Athenen lisänimi Ateenan suojelusjumalattaren ominaisuudessa.

## Lähteet
Semjon Babajevski

**Semjon Petrovitš Babajevski** (; 6. kesäkuuta (J: 24. toukokuuta) 1909 Harkovan läänin Kunjen kylä – 28. maaliskuuta 2000 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Semjon Babajevski kasvoi Kubanille muuttaneessa talonpoikaisperheessä. Hän työskenteli paikallislehden toimittajana, valmistui etäopiskelijana Gorkille nimetystä kirjallisuusinstituutista ja liittyi NKP(b):hen vuonna 1939. Toisen maailmansodan aikana hän toimi sotakirjeenvaihtajana.

Babajevskin ensimmäinen kertomuskokoelma ilmestyi Pjatigorskissa vuonna 1936. Hän tuli tunnetuksi sodanjälkeistä maaseudun jälleenrakentamista kuvaavista romaaneista ”Kultaisen tähden ritari” (*Kavaler Zolotoi Zvezdy*, 1947–1948) ja *Svet nad zemljoi* (”Valo maan yllä”, 1949–1950). Ensimmäisestä romaanista kirjailija sai Stalin-palkinnon vuonna 1949 ja sen jatko-osista vuosina 1950 ja 1951. Juli Raizman ohjasi ”Kultaisen tähden ritarin” pohjalta samannimisen elokuvan, joka sai Stalin-palkinnon vuonna 1952.

Stalinin kuoltua Babajevskin romaaneja pidettiin malliesimerkkeinä sodanjälkeiselle neuvostokirjallisuudelle ominaisesta todellisuuden kaunistelusta (ks. ristiriidattomuuden teoria). Myöhemmin kirjailija julkaisi useita matkakirjoja sekä Kubanin maaseutua kuvaavia romaaneja ja kertomuksia. Wolfgang Kasackin mukaan Babajevski ”pysyi uskollisena triviaalille kirjailijanmaneerilleen, jossa hän puoluekantaisen propagandan nimissä luopui todenmukaisuudesta ja psykologisesta uskottavuudesta”.

## Suomennettuja teoksia
* *Kultaisen tähden ritari*. Romaani. Suom. L. Grönlund ja V. Levänen. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1955.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Entsiklopedija ”Krugosvet”: Semjon Babajevski 
* Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Semjon Babajevski
Rooman Grand Prix

**Rooman Grand Prix** on autourheilukilpailu, joka järjestettiin Roomassa, Italiassa kaikkiaan 40 kertaa vuosina 1925–1991. Rooman Grand Prix’n nimellä on järjestetty lukuisten eri sarjojen osakilpailuja useilla eri radoilla. Suurin osa kisoista on ollut Formula 2 -kisoja Vallelungan radalla.

## Kilpailut ja voittajat
Disko ja ydinsota

**Disko ja ydinsota** () on virolainen dokumenttielokuva vuodelta 2009. Elokuva käsittelee Suomen televisiolähetysten vaikutusta Neuvosto-Viroon.

## Juoni
Ensimmäiset tiedot siitä, että Pohjois-Virossa katsotaan Suomen televisiota ovat 1960-luvun lopulta. Espooseen pystytettiin vuonna 1971 uusi tv-aseman lähetysmasto, joka mahdollisti Suomen televisiokanavien lähes häiriöttömän katselun myös Tallinnassa ja muualla Pohjois-Virossa. Elokuvassa pohditaan, sijoitettiinko masto tarkoituksella Espooseen, jotta Suomen tv-kanavia olisi mahdollista katsoa myös Neuvosto-Virossa. Yleisradion insinöörien mukaan sijoituspaikka valittiin tosiasiassa tekniikan johdolla. Näkyvyydestä Virossa oltiin kyllä tietoisia ja vuonna 1973 saatujen japanilaisten NEC-lähettimien teho "saattoi jäädä tappiin".

Virolaisiin televisioihin piti tehdä muutoksia, koska koko silloisessa Neuvostoliitossa oli käytössä SECAM-järjestelmä ja Suomessa PAL-järjestelmä. Mutta Jaak Kilmin mukaan *"Joka perheessä tunnettiin joku, joka osasi sen tehdä."* Lisäksi vastaanottoon tarvittavat antennit tehtiin tarvittaessa vaikka elohopeamittarista.

Dokumentissa on lavastettuja kohtauksia, joissa kahdeksanvuotias Jaak lupaa kertoa etelävirolaiselle serkulleen Urvelle televisiosarja *[[Dallas (televisiosarja)|Dallasin]]* tapahtumista. Urve taas kiertää kotikylässään kertomassa muille televisiosarjojen juonenkäänteistä.

Toisaalla *[[Ritari Ässä (vuoden 1982 televisiosarja)|Ritari Ässä]]ä* seuranneet tallinnalaiset pikkupojat etsivät niitä kaupungin harvoja ulkomaisia autoja. Jaak seuraa kotinsa ikkunasta, miten eräs poika puhuu rannekellonsa kautta autolle. Kesäkuussa 1987 huhutaan, että Suomen televisiossa esitetään *[[Emmanuelle (vuoden 1974 elokuva)|Emmanuelle]]*. Tämän seurauksena sadat autot muualta maasta suuntaavat kohti Tallinnaa.

*Disko ja ydinsota* väittää, että Suomen televisio vaikutti osaltaan Neuvostoliiton romahtamiseen 1991.

## Vastaanotto
*Disko ja ydinsota* huomioitiin laajalti virolaisessa mediassa. *[[Eesti Päevaleht]]* haastatteli Suomen Viron suurlähettilästä Jaakko Kalelaa dokumenttiin liittyen. *[[Postimees]]*-lehden toimittaja Alo Lõhmus ihmetteli, miksi Suomen television merkitystä ei ollut aikaisemmin tutkittu vakavasti. Lõhmus kuvaili Suomen televisiota "henkiseksi ydinpommiksi", joka hajotti hölmön järjestelmän. Etelä-Virossa dokumenttia arvosteltiin Tallinna-keskeisyydestä.

Elokuva esitettiin Yle TV1:n Ykkösdokumentti-ohjelmapaikalla 11. lokakuuta 2009.

## Katso myös
* Espoon radio- ja televisioasema

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Harjunpää (Ulvila)

**Harjunpää** ()  on 1&nbsp;500 asukkaan kylä Ulvilassa, Satakunnassa. Harjunpää sijaitsee Porin kaupungin kyljessä. Kylän asutus on pääosin kallioiden päällä ja kupeessa. Harjunpään kylän kallioilta näkyy Harjunpäänjoen ja Kokemäenjoen rantapelloille. Aikanaan Harjunpään kalliot muodostivat luonnonsataman, josta merkkejä voi havaita vieläkin. Sittemmin meri on vetäytynyt ja antanut tilaa Harjupään ja Sunniemen pelloille.

Harjunpään tärkeimpiä rakennuksia ovat kyläkoulu (noin 120 oppilasta, mukaan lukien esiopetus) sekä kylän lähikauppa, neuvola, kirjasto ja seurakuntakoti. Kylä tarjoaa myös monenlaisia urheiluharrastuksia, sillä sieltä löytyvät jalkapallokenttä, jääkiekkokaukalo, kuntosali, pururata ja haasteelliset mäet pyöräilyharrastukseen. Harjunpään kallioon on louhittu 1960-luvulla osin työllisyystöinä luolasto puolustusvoimille. Nykyisin luolastossa toimii tietotekniikkayritys, joka tarjoaa konehallipalveluja. Harjunpään kylään kuuluu myös Puhju, joka sijaitsee kylän keskustasta noin neljä kilometriä pohjoiseen. Sieltä on löydetty kivikautisia asumuksia, ja sen perusteella on suojeltu eräs mäki.

Harjunpään koulu on perustettu vuonna 1893. Nykyinen kivikoulu on rakennettu 1950–1960-lukujen vaihteessa ja peruskorjattu vuonna 2015 (arkkitehti Esa Säkkinen).

## Historiaa
Harjunpäässä tiedetään 1500-luvulla olleen yhdeksän maatilaa, mutta Porin kuninkaankartanoa perustettaessa kylästä erotettiin niin sanottu Härpsannan saari ja liitettiin kuninkaankartanoon. Yksi tiloista oli vuodesta 1456 Naantalin luostarin omistuksessa, kunnes joutui kruunulle 1556. Maanomistajana Harjunpäässä oli ainakin vanha rälssisuku Sluk, joka vuonna 1542 myi Lampolana tunnetun tilansa Sunniemen kartanon omistajalle Kustaa Finckelle. Tiloja jaettiin vuosisatojen kuluessa niin, että 1920-luvulla Harjunpäässä oli kirkonkirjojen mukaan 18 tilaa: Ali-Tuori, Yli-Tuori, Iso-Tuomola, Vähä-Tuomola, Vähä-Anttila, Väinölä, Mattila, Iso-Anttila, Uusitalo, Vanhatalo, Sippola, Iso-Kreula, Uusi-Kreula, Nedbacka, Nissilä, Perttula-Holmi, Anton Perttula ja Kalle Perttula.

Vuonna 1920 kylässä syttyi suuri tulipalo, joka tuhosi lähes kaikki kylän silloiset rakennukset.

## Lähteet
Simon Baker

**Simon Baker** (tunnetaan myös nimillä **Simon Denny** tai **Simon Baker-Denny**; s. 30. heinäkuuta 1969 Launceston, Tasmania, Australia) on australialainen näyttelijä. Hän näytteli vuodesta 2008 vuoteen 2015 *[[Mentalist]]*-televisiosarjassa. Baker on näytellyt myös tv-sarjassa *[[Oikeuden puolesta]]*, jossa hän näytteli pääosaa. Hänen roolihenkilönsä nimi on Nick Fallin. Hän on ollut myös ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi roolistaan sarjassa *Mentalist* ja Golden Globe -voittajaksi sarjasta *[[Oikeuden puolesta]]*.

## Yksityiselämä

Simon Baker oli naimisissa toisen australialaisen näyttelijän, Rebecca Riggin kanssa.  He kumminkin julkistivat eronsa vuonna 2020. Heillä on kolme lasta; Stella Breeze (s. 1993), Claude Blue (s. 1998) ja Harry Friday (s. 2001). Näyttelijä Nicole Kidman on Harryn kummitäti, ja Naomi Watts puolestaan on Clauden kummitäti. Perhe asui ennen Malibussa, Kaliforniassa, mutta muutti sittemmin takaisin Sydneyyn, Australiaan. Nykyisin he asuvat Los Angelesissa. 

## Valikoitu filmografia
### Elokuvat
* *[[L.A. Confidential]]* (1997)
* *[[Most Wanted (elokuva)|Most Wanted]]* (1997)
* *[[Restaurant]]* (1998)
* *[[Judas Kiss]]* (1998)
* *[[Love from Ground Zero]]* (1998)
* *[[Paholaisen satulassa]]* (1999)
* *[[Sunset Strip]]* (2000)
* *[[Punainen planeetta (elokuva)|Punainen planeetta]]* (2000)
* *[[Kohtalokas kaulakoru]]* (2001)
* *[[Book of Love]]* (2004)
* *[[Ring 2]]* (2005)
* *[[Kuolleiden valtakunta]]* (2005)
* *[[Something New]]* (2006)
* *[[Paholainen pukeutuu Pradaan]]* (2006)
* *[[101 naista]]* (2007)
* *[[The Key to Reserva]]* (2007) (lyhytelokuva)
* *[[The Lodger]]* (2009)
* *[[Women in trouble]]* (2009)
* *[[The Killer Inside Me]]* (2010)
* *[[Not Forgotten]]* (2010)
* *[[Margin Call (elokuva)|Margin Call]]* (2011)
* *[[I Give It A year]]* (2013)

### Televisiosarjat
* *[[E Street]]* (1992–1993)
* *[[Heartbreak High]]* (1995–1996)
* *[[Secret Men's Business]]* (1999)
* *[[Oikeuden puolesta]]* (2001–2004)
* *[[Smith (televisiosarja)|Smith]]* (2006–2007)
* *[[Mentalist]]* (2008–2015)
* *Poika nielaisee maailmankaikkeuden* (2024)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Suomen sodan muistomerkit

**Suomen sodan muistomerkit** ovat vuosina 1808–1809 käydylle Suomen sodalle omistettuja muistomerkkejä. Niitä on runsaasti eri puolilla Suomea, muun muassa Heinolassa, Kauhajoen Harjankylässä, Kustavissa ja Vaasassa. 

## Lähteet
Terry Gross

**Terry Gross** (s. 14. helmikuuta 1951 Brooklyn, New York, New York) on yhdysvaltalainen radiotoimittaja. Nykyään hän juontaa ja tuottaa *Fresh Air with Terry Gross* -keskusteluohjelmaa, jota National Public Radio on esittänyt päivittäin vuodesta 1987 alkaen. Gross on saanut Peabody-palkinnon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Terry Gross NRP:n sivustolla
Clock Tower

**Clock Tower** on Human Entertainmentin aloittama ja Sunsoftin jatkama selviytymiskauhupelisarja. Sarjan pelit etenevät kauhuelokuvien tapaisesti. Toisin kuin muut selviytymiskauhupelit, pelisarjan peleissä ei keskitytä olioiden tappamiseen tai väkivallan käyttöön, vaan enemmänkin ympäristössä piiloutumiseen ja pakenemiseen, arvoituksien ratkomiseen sekä monimutkaisen juonen seuraamiseen. Pelien päähahmo on yleensä melko avuton vihollisiin verrattuna, minkä vuoksi vihollisilta pyritään piiloutumaan ja pakenemaan.

Pelisarjalle on ollut kehitteillä samanniminen elokuva, jonka oli tarkoitus ilmestyä vuonna 2012. 

## Pelisarja
* *[[Clock Tower: The First Fear|Clock Tower]]* (myös nimellä *Clock Tower: The First Fear*; 1995) – Super Nintendo Entertainment System, PlayStation, Windows 95, WonderSwan
* *[[Clock Tower (PlayStation)|Clock Tower 2]]* (useimmissa länsimaissa nimellä *Clock Tower*; 1996) – PlayStation
* *[[Clock Tower II: The Struggle Within|Clock Tower: Ghost Head]]* (useimmissa länsimaissa nimellä *Clock Tower II: The Struggle Within*; 1998) – PlayStation
* *[[Clock Tower 3]]* (2003) – PlayStation 2 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pelisarja MobyGamesissä
Sydänääniä

**Sydänääniä** on suomalaisen Kolmas Nainen -rockyhtyeen kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin lokakuussa 2009 15 vuoden levynjulkaisutauon jälkeen. Levyn on tuottanut Sakari Pesola. Sävellykset ovat Pauli Hanhiniemen, Sakari Pesolan, Timo Kivikankaan ja Raimo Valkaman yhteistuotantoa.  Albumin kaikki sanoitukset on tehnyt Pauli Hanhiniemi.

Albumia on myyty 16 937 kappaletta. Se myi ilmestymisvuotenaan kultaa.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Pauli Hanhiniemi  – laulu, kitara
* Sakari Pesola  – kitara, laulu
* Timo Kivikangas  – kitara
* Raimo Valkama  – bassokitara, kitara
* Pasi Kallioniemi  – rummut, laulu
* Timo Löyvä  – kitara, flyygeli, laulu

### Tuotanto
* Sakari Pesola – tuottaja
* Arto Tuunela – äänittäjä
* Juha Heininen – äänittäjä
* Marko Ketola – äänittäjä
* Mikko Karmila – miksaaja
* Mika Jussila – masteroija
* AJ Savolainen – valokuvat
* Tero Jämsä – kansikuva
* Hannu Sormunen – A&R

## Lähteet
* Kolmas Nainen & Sydänääniä
* Discogs

### Viitteet
Eden Fire

__NOTOC__
**Eden Fire** on ruotsalaisen Sonic Syndicaten esikoisalbumi. Albumilta julkaistiin single "Jailbreak". Albumi menestyi huonosti.

## Kappaleet
;Helix Reign – Chronicles of a Broken Covenant
#
#
#

;Extinction – A Sinwar Quadrilogy
#
#
#
#

;Black Lotus – The Shadow Flora
#
#
#

## Kokoonpano
* Richard Sjunnesson – laulu
* Roger Sjunnesson – kitara
* Robin Sjunnesson – kitara
* Karin Axelsson – bassokitara, laulu (kappaleet 2 ja 9)
* Kristoffer Bäcklund – rummut
* Andreas Mårtensson – kosketinsoitin

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Blabbermouth: 
* Imperiumi: 9-/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Eden Fire discogs.com -sivustolla
*
Miten valmiiksi tullaan

**Miten valmiiksi tullaan** on Irinan 14. lokakuuta 2009 julkaistu neljäs studioalbumi. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 2.

Levyn ensimmäisenä singlenä julkaistiin Irinan ensimmäinen kokonaan itse säveltämä ja sanoittama ”Et huomaa”, joka lähetettiin radioille heinäkuun lopussa 2009 ja se nousi nopeasti yhdeksi eniten Suomen radioissa soivaksi kappaleeksi. Levyn toisena singlenä julkaistiin ”Näe minut tässä”, johon Tuukka Temonen ohjasi videon. Kolmas single oli ”Jälki”, joka julkaistiin albumin kolmantena singlenä helmikuun alussa 2010. Heltechin opiskelijat tekevät Kappaleeseen musiikkivideon helmikuun aikana.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet sovittaneet Jyrki Tuovinen, Janne Kasurinen, Miika Colliander, Antti Pitkäjärvi, Jussi Saxlin sekä J Salonen, ellei toisin mainittu.

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
Only Inhuman

__NOTOC__
**Only Inhuman** on ruotsalaisen Sonic Syndicaten toinen studioalbumi. Albumilta julkaistiin singlet "Enclave" ja "Denied". Single "Enclave" poikkeaa muista kappaleista, koska siinä ei ole örinää ollenkaan taas kun muissa kappaleissa on. Albumi on Sonic Syndicaten suosituin ja myydyin.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#My Soul in Black (Japanin bonuskappale)

## Kokoonpano
* Richard Sjunnesson – örinälaulu
* Roland Johansson – laulu
* Roger Sjunnesson – kitara, elektroniikka
* Robin Sjunnesson – kitara
* Karin Axelsson – bassokitara
* John Bengtsson – rummut, lyömäsoittimet

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Blabbermouth: 
* Imperiumi.net: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Rubin (satelliitti)

**Rubin** on eri satelliiteille suunniteltuja merenkulun AIS-järjestelmän laitteita. AIS on merenkulun raskaampien alusten pakollinen paikkatiedon lähetys- ja seurantajärjestelmä.

## Rubin 9
Rubin 9-AIS (Automatic Identification System) koostuu kahdesta laitteesta, Rubin-9.1 ja Rubin-9.2, jotka painavat kumpikin 8 kg, intialaisen 23. syyskuuta 2009 laukaistun PSLV-kantoraketin elektroniikkaosastossa. Ne seuraavat laivojen AIS-lähetteitä.

Rubin-9.1-laitteen kehitti Luxspace. Laite tutkii AIS-lähetteitä lähettävien laivojen paikallistamista merialueilla, joilla on vilkas meriliikenne.

Rubin-9.2-laitteen kehitti ruotsalainen Ångström-yhtiö, ja se testaa nanoteknologioita avaruudessa. Senkin tavoite on AIS-järjestelmän vastaanottimien kehittäminen, jota on tehty aiemmin Rubin-7- ja Rubin-8-missioilla. Rubin-8 launkaistiin PSLV-C9-kantoraketilla huhtikuussa 2008.

Rubin-järjestelmän kokonaisuuden tekemistä johti saksalainen OHB-System-yhtiö.  

## Rubin 8
Rubin 8-AISin (Automatic Identification System) teki OHB Systems -yritys testaamaan sen signaalin välittämistä Orbcomm- ja Iridium-tietoliikennesatelliittien välityksellä maahan. Laite on kiinnitetty intialaisen PSLV-kantoraketin ylimpään osaan, ja se tuottaa tarvitsemansa sähkön aurinkopaneelilla. Seitsemänkiloinen Rubin-8-AIS laukaistiin 28. huhtikuuta 2008 PSLV-CA-raketin mukana.

## Rubin 7
Rubin 7-AIS (Automatic Identification System) oli merenkulun AIS-järjestelmän satelliittikomponentin testi, joka liittyi Orbcomm-satelliittien toiseen sukupolveen. Kolme samanlaista laitetta oli kiinnitetty Kosmos-3M-kantorakettiin. Laitteilla on aurinkopaneeleja.

## Rubin 6
AGILE (Astro-rivelatore Gamma a Immagini LEggero) on italialainen gamma-astrofysiikan satelliitti, jonka kyydissä on myös Rubin 6 -tietoliikennehyötykuorma, jonka kehitti saksalainen OHB-System. Se lähettää dataa Orbcomm-satelliittien kautta. Se laukaistiin intialaisella PSLV-kantoraketilla.

## Rubin 5
Rubin-5-Asolant oli saksalaisen OHB-System-yrityksen tietoliikennekoe, joka lensi Kosmos-3M-kantoraketin kyydissä. Laitteita oli kaksi 37 kg ja 45 kg, ja niistä toinen on amatööritransponderi AATiS SAFIR-S ja toinen ESA Asolant aurinkopaneeli GPS-laite.

## Rubin 3 ja Rubin 4
Rubin-3-DSI (DSI = dopolnitel'naya sistema izmereniya) oli Kosmos-3M kantorakettiin liitetty tietoliikennekoe. Se välittää tietoja maahan Orbcomm-satelliittien kautta. Tämä koe välitti muun muassa raketin värähtelyitä. Laitteita oli kaksi, toinen painoi 37 kg ja toinen 45 kg. 

## Rubin 2
Rubin 2 on piensatelliitti, jonka kehittivät Fuchs Group (OHB System ja Carlo Gavazzi Space). Rubin 2 laukaistiin 20. joulukuuta 2002. Se lentää 650 km korkealla radalla. Satelliitissa on GPS-mittalaite satelliitin tarkan radan määritykseen. Yksi sen kokeista on tietoliikennekoe, joka liittyy Orbcomm-satelliitteihin.

## Rubin 1
Bird-Rubin eli Rubin 1 oli saksalainen mikrosatellitti, jossa oli Orbcomm-satelliitteihin liittyvä tietoliikennekoe. Se laukastiin 15. heinäkuuta 2000 Kosmos-3M kantoraketilla.

## Lähteet
* Gunter's Space Page, Chronology, 2009, Rubin
Halsuan kirkko

**Halsuan kirkko** on Jaakko Kuorikosken, isänsä Heikin suunnitelmien mukaan vuosina 1825–1826 rakennuttama kirkko Halsualla. Kirkko sijaitsee Kauppisen harjulla keskellä pitäjää, Halsuanjärven läheisyydessä. Kirkko on puinen, pohjaltaan tasavartinen ristikirkko.

Halsuan kirkkotie ja kirkonseutu kuuluu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Museoviraston perustelujen mukaan se on edustava esimerkki Kuorikosken kirkonrakentajasuvun vaatimattomasta ja pienmittakaavaisesta rakennustyylistä. Kirkon ja tapulin lisäksi kirkonseutuun kuuluu lainamakasiini, hautausmaa sekä harjua pitkin kulkeva kirkkotie.

## Historiaa

Kirkon rakentaminen tuli ajankohtaiseksi Kokkolan seurakuntaan kuuluneen Halsuan rukoushuonekunnan perustamisen jälkeen vuonna 1824. Kirkonkello oli aluksi kirkontornissa, mutta vuonna 1882 rakennettiin kellotapuli Juho Jaakko Kuorikosken johdolla. 

Vuonna 1906 hankittiin kirkkoon kaksiäänikertaiset ”Himanderin” eli Lahden Urkutehtaan urut, jotka sijoitettiin niitä varten rakennetulle parvelle. Uudet urut Halsualle hankittiin 1959. Ne ovat saksalaisen Jehmlichin urkutehtaan tekemät 11-äänikertaiset ja edustavat tuon aikaista neobarokki-tyyliä.

Kirkkoa on peruskorjattu vuosina 1968–1969, jolloin korjauksen suunnitteli paikallinen arkkitehti Sulo Kalliokoski sekä 2001, jolloin korjauksesta vastasi oululainen arkkitehtitoimisto Jorma Teppo Oy.

## Lähteet
* Halsuan seurakunta osana Kokkolan seurakuntayhtymää
*
* 

## Aiheesta muualla
* Halsua oli pieni kappeli, jossa pappi ja lukkari tappeli, Suomen Kuvalehti, 07.04.1934, nro 15, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Markku Larkio

**Markku Tapio Larkio** (s. 4. syyskuuta 1972 Riihimäki) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.

## Ura
Larkio aloitti koripallon pelaamisen Hyvinkään Tahkossa. Koska samassa joukkueessa oli neljä muuta yli kaksimetristä pelaajaa, pantiin Larkio takamieheksi. Vuonna 1991 Larkio siirtyi pelaamaan Namika Lahteen, jossa hän pelasi kahden kauden ajan. Suomesta hän lähti Yhdysvaltoihin opiskelemaan Illinois'n yliopistoon. Valinta kuitenkin epäonnistui, sillä jo yhden kauden jälkeen Larkio palasi Suomeen ja Lahteen.

Kun Bosman-sääntö tehtiin 1990-luvulla, sai Larkio mahdollisuuden siirtyä Eurooppaan. Hän siirtyikin TTL Bambergiin, jossa pelit sujuivat hyvin puolitoista kautta. Toisen kauden lopulla Larkio kärsi vakavan akillesjänteen loukkaantumisen, joka piti hänet pois kentiltä puoli vuotta. Tämän takia hän siirtyi takaisin Suomeen kuntoutumaan ja samalla pelaamaan Lahden paitaan. Kaudeksi 1999–2000 Larkio palasi Saksaan, mutta tällä kertaa Bayer Leverkusenin paitaan. Hän pelasi seurassa kaksi kautta ennen siirtymistään Braunschweigiin. Larkion uran viimeiset kaudet olivat kuitenkin vaikeat, sillä hänellä oli pieniä loukkaantumisia jatkuvasti. Keväällä 2004 Larkio lopetti ammattilaisuransa.

## Maajoukkue
Larkio oli mukana myös Suomen koripallomaajoukkueessa vuoden 1995 EM-kisoissa. Hän pelasi maajoukkueessa aina vuoteen 2003 saakka, mutta ei ollut tyytyväinen maajoukkuetoimintaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*BBL:n pelaajaprofiili 
*FIBA Europen pelaajaprofiili 

|-
Kaustisen kirkko

**Kaustisen kirkko** on Kaustisen keskustassa sijaitseva puinen, sisäviisteinen ristikirkko. Kirkon runkona on Kaustisen vuonna 1777 valmistunut ensimmäinen kirkko, joka uudistettiin perinpohjaisesti vuonna 1859. Kirkko ja erillinen kellotapuli ovat kaustislaisen Kuorikosken kirkonrakentajasuvun töitä. Kirkossa ja kellotapulissa on paanukatot.

## Kirkko
Kaustisen ensimmäisen kirkon ja erillisen kellotornin suunnitteli ja rakensi Matti Kuorikoski. Kirkko valmistui 1777, tapuli vuotta myöhemmin. Kirkko oli tornillinen ristikirkko, mitään kunnollista kuvaa sen ulkomuodosta ei ole jäänyt. Kirkko rakennettiin käytännössä uudestaan vuonna 1859 Jaakko Heikinpoika Kuorikosken suunnitelmin ja johdolla. Vanha kirkko purettiin perustuksiaan myöten ja rakennettiin uudelleen pohjamittoja muuttamatta, mutta kirkon seinät korotettiin. Kirkkoon tehtiin kahdeksankulmainen attika ja keskuskupoli, jonka lappeet kaartuvat voimakkaasti sisäänpäin. Kupolin päällä on torni.

Kirkon kolmiosaisen alttaritaulun on maalannut vaasalainen taiteilija Immanuel Alm vuonna 1794. 21-äänikertaiset urut ovat vuodelta 1971.

Kaustisen kirkossa pidetään pääsääntöisesti joka sunnuntai jumalanpalvelus, minkä lisäksi kirkossa suoritetaan avioliittoon vihkimisiä, kastetilaisuuksia ja hautaan siunaamisia sekä järjestetään muita hengellisiä tilaisuuksia ja konsertteja.

## Kellotapuli

Kaustisen kirkon kellotapulin rakensi Matti Kuorikoski vuonna 1778. Tapuli on säilynyt kutakuinkin alkuperäisessä asussaan, ainoastaan paanukaton tervauksia ja ulkoseinien maalauksia on ajan saatossa tehty. Tapulin seinustalla on vaivaisukko, jonka pitelemässä tekstissä lukee ”Iloista antaja Jumala rakasta”. Tornin kolme kelloa on hankittu Tukholmasta.

## Peruskorjaukset
Juho Jaakko Kuorikoski peruskorjasi kirkon vuonna 1910. Sitä korjattiin 1954 kaustislaissyntyisen taiteilija Ilmari Wirkkalan suunnitelmin ja 1969–1970, jolloin suunnittelijana oli Veikko Larkas. Viimeisin peruskorjaus tehtiin 2006 arkkitehti Hanna Lyytisen johdolla. Kirkon ja tapulin paanukatot uusittiin vuonna 2014.

## Muistomerkki
Kuorikosken kirkonrakentajasuvun muistomerkki ja sankaripatsas kirkkopihassa ovat Ilmari Wirkkalan käsialaa. Kaustislainen Jouni Virkkala on toteuttanut kirkkopihaan *Läheisten muistolle* -kiven. Kirkonrakentajamuistomerkki on vuodelta 1939.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tove Åman

**Tove Kristiina Linnea Åman** (s. 16. syyskuuta 1970 Kokkola) on suomalainen laulaja (sopraano).

Tove Åman valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemiasta 2003, opettajanaan Anita Välkki, ja piti ensikonserttinsa 2005. Hän voitti 1993 Kangasniemen laulukilpailun ja 1999 Lappeenrannan laulukilpailun. Åman on ollut vuodesta 1999 Suomen Kansallisoopperan solistikunnan vakituinen jäsen. Hän on myös vieraillut Brysselin Théâtre Royal de la Monnaiessa.

Åmanin esittämiä rooleja ovat muun muassa Pamina (oopperasta *[[Taikahuilu]]*), Fiordiligi (*[[Così fan tutte]]*), Kreivitär (*[[Figaron häät]]*), Micaëla (*[[Carmen]]*), Mimì (*[[La Bohème]]*), Rusalka ja Leonora (*[[Kaarle-kuninkaan metsästys]]*).

## Lähteet
Akira Suzuki

**Akira Suzuki** (, s. 12. syyskuuta 1930 Mukawa) on japanilainen kemisti, joka palkittiin lokakuussa 2010 Richard F. Heckin ja Ei-ichi Negishin kanssa Nobelin kemianpalkinnolla palladiumin käyttöä ristikytkentäreaktioiden katalyyttinä koskevista tutkimuksista. Suzuki-reaktio on nimetty hänen mukaansa. Suzuki on Hokkaidōn yliopiston emeritusprofessori

## Lähteet
Kokkolan kirkko

**Kokkolan kirkko** on arkkitehti Aarne Nuortilan suunnittelema tiilirakenteinen kirkko Kokkolan keskustassa. Kirkolle on annettu nimi *De profundis – Syvyydestä* psalmin 130 alun mukaan. Se on Kokkolan suomalaisen seurakunnan pääkirkko. Kirkossa on noin 1&nbsp;200 istumapaikkaa, kirkkosalin lisäksi kirkossa on muun muassa Iastenhuone ja morsiushuone.

Kirkossa on ruotsalaisen Åkerman & Lundin urkurakentamon 50-äänikertaiset urut, jotka valmistuivat vuonna 2002. Kuorin kalastaja-aiheinen lasimaalaus *Minä olen teidän kanssanne joka päivä* on taiteilija Urpo Wainion.

## Aikaisemmat kirkot
Kokkolan ensimmäinen kirkko oli pieni 300 hengen ristikirkko, joka valmistui 1655 ja purettiin 1876.

Toinen kirkko oli Theodor Granstedtin suunnittelema vuonna 1877 valmistunut puinen ristikirkko, johon mahtui noin 1&nbsp;000 henkeä. Kirkko paloi loppiaisyönä 1958. Palossa tuhoutui myös paljon arvokasta kirkkotarpeistoa, kuten saksalaisen Walckerin urkutehtaan uudet 42-äänikertaiset urut, kynttiläkruunut, lampetit ja kirkonkellot. Messukasukat onnistuttiin pelastamaan sakastista

## Lähteet