open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Simo Syrjävaara

**Simo Syrjävaara** (s. 14. kesäkuuta 1943 Rauma) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja -vaikuttaja sekä entinen pelaaja.

Pelaajaurallaan Syrjävaara edusti Rauman Palloa, Åbo IFK:ta, Upon Palloa, Lahden Reipasta ja Kuusysiä. ÅIFK:ssa pelatessaan hän voitti Suomen cupin 1965. Maajoukkueessa Syrjävaara pelasi 26 A-maaottelua vuosina 1960–1968.

Peliuran päätyttyä Syrjävaara ryhtyi valmentajaksi. Palloliiton organisaatioon hän liittyi vuonna 1973 liiton ensimmäisenä päätoimisena valmentajana. Aluksi hän valmensi alle 23-vuotiaiden maajoukkuetta. Vuosina 1976–1978 Syrjävaara oli A-maajoukkueen valmentajana päävalmentaja Aulis Rytkösen kanssa. Miesten maajoukkueesta Syrjävaara siirtyi väliaikaiseksi päävalmentajaksi naisten maajoukkueeseen 1978 ja vuosina 1979–1990 hän valmensi poikien maajoukkueita. 1990-luvun hän toimi Palloliiton nuorisopäällikkönä. Vuoden 1999 lopussa Syrjävaara valittiin valmentajaksi Suomen futsalmaajoukkueeseen, jossa hän jatkoi eläkkeelle jäämiseensä asti vuoden 2004 lopussa.

Syrjävaara on palkittu urastaan useilla Palloliiton tunnustuksilla, kuten esimerkiksi Erik von Frenckell -mitalilla. Hänet on myös valittu vuoden valmentajaksi 1981, ja harrastejalkapallon SM-turnaus on nimetty hänen mukaansa Simo Syrjävaara Cupiksi. Vuonna 2008 Syrjävaara sai Captain’s Ball -palkinnon tunnustuksena pitkästä työstään jalkapallon hyväksi.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Meimad

**Meimad** (, lyhenne sanoista *Medina Yehudit, Medina Demokratit* (), *Juutalainen valtio, Demokraattinen valtio*) on vasemmistolainen uskonnollissionistinen puolue Israelissa. Se on perustettu vuonna 1999, ja sen ideologia pohjautuu rabbi Jehuda Amitalin vuonna 1988 perustamaan Meimad-liikkeeseen. Perustettaessa se oli ollut liitossa Työväenpuolueen kanssa ja sai kymmenennen paikan vaaleissa Työväenpuolueen ehdokaslistalta. (Israelissa on käytössä listavaalijärjestelmä, jossa äänestetään ehdokkaan sijasta puoluetta.) Työväenpuolue osallistui vaaleihin nimellä "Työväenpuolue-Meimad". Järjestely takasi Meimadin edustajapaikan knessetissä, koska yleensä Työväenpuolue sai vaaleissa parikymmentä edustajaa läpi. Vuodesta 1999 lähtien Meimadin edustajana knessetissä on toiminut koulutus- ja kulttuurivaliokunnan puheenjohtaja Michael Melchior.

## Puolueen ideologia

Puolueen aatteet ovat yhteneväisiä muiden sosiaalidemokraattisten puolueiden kanssa muuten paitsi uskonnollisten asioiden suhteen. Työväenpuolueen tavoin Meimadilla on Israelin ja palestiinalaisten konfliktiin yhteneväiset näkemykset keskusta-oikeiston kanssa. Se kuitenkin kannattaa uskonnollista opetusta Israelin julkisissa kouluissa. Samoin se rohkaisee käyttämään rabbiinisia tuomioistuimia siviilioikeuksien sijaan. Näitä asioita erityisesti Jehuda Amital aikoinaan ajoi.

Melchiorin puoluejohtajuuden aikana puolue on siirtyi ulko- ja erityisesti sisäpolitiikassa entistä enemmän vasemmalle. Puolue menestyi vuoden 2003 kunnallisvaaleissa, jolloin se sai avainpaikkoja Tel Avivissa. Haifassa se sai yhdessä sosiaalidemokraattisen Meretz-puolueen edustajapaikan, joka tietyin väliajoin kierrätetään Meretziltä Meimadille. Shlomo Yaakov Rapaport on toiminut Haifan kaupunginvaltuustossa Meimadin edustajana sekä toimii juutalaisten paluumuutosta vastaavan Alija-valiokunnan puheenjohtajana sekä alkoholin- ja huumeiden vastaisen kunnallisen valiokunnan puheenjohtajana.
Jóannes Eidesgaard

**Jóannes Dan Eidesgaard** (s. 19. huhtikuuta 1951 Tvøroyri, Färsaaret) on färsaarelainen poliitikko, joka toimi saarten pääministerinä (fääriksi *løgman*) helmikuusta 2004 syyskuuhun 2008, jonka jälkeen hän toimi valtiovarainministerinä vuoteen 2011.

Eidesgaard syntyi Tvøroyrissa, Suðuroyn saarella, jossa hän toimi ensin opettajana. Hänet valittiin ensimmäisen kerran Løgtingiin, Färsaarten parlamenttiin, vuonna 1990. Vuonna 1996 hänestä tuli Färsaarten sosiaalidemokraattisen puolueen puoluejohtaja. 1998−2001 hän toimi myös delegaattina Tanskan parlamentissa.

Vuonna 2004 Eidesgaard valittiin pääministeriksi, jolloin hänestä tuli myös hallituksen päämies. Eidesgaardin seuraajana pääministerinä aloitti Kaj Leo Johannesen 26. syyskuuta 2008.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lips

**Lips** on iNiS:n kehittämä ja Microsoft Game Studiosin julkaisema musiikki- ja rytmipeli. Peli julkaistiin Xbox 360:lle marraskuussa 2008. Pelin käyttäjät voivat kytkeytyä muihin musiikkilaitteisiin, esimerkiksi iPodiin, ja laulaa niihin tallennettujen kappaleiden mukaan. 

*Lipsissä* voi tienata myös rytmipisteitä käyttämällä normaalia Xbox 360 -ohjainta eri rytmisoittimien soittoon. Mikrofonia ravistamalla saa aikaan taputuksia. 

*Lipsissä* on useita erilaisia pelimuotoja, kuten esimerkiksi pommi, jonka sytytyslanka täytyy aina välillä sammuttaa vedellä, joka kertyy vesilasiin, kun laulu menee hyvin. 

## Lähteet
Välimeren unioni

**Välimeren unioni** **(UfM**; ransk. *Union pour la Méditerranée*, arab. الإتحاد من أجل المتوسط *Al-Ittiḥād min ajl al-Mutawasseṭ* ) on Euroopan unionin sekä Pohjois-Afrikan ja Lähi-idän maiden muodostama järjestö. Unioni keskittyy jäsenmaidensa ympäristö-, talous ja liikenneyhteistyöhön. Järjestön päämaja sijaitsee Barcelonassa.

Välimeren unioni perustettiin 13. heinäkuuta 2008 Pariisissa Ranskan presidentti Nicolas Sarkozyn aloitteesta. Järjestö on jatkoa Barcelonan prosessille. Alun perin tarkoituksena oli, että vain Välimeren ympärillä olevat maat muodostaisivat unionin, mutta muiden EU-maiden, erityisesti Saksan, vastustuksen vuoksi kaikki EU-maat otettiin mukaan.

## Jäsenvaltiot

### Tarkkailijavaltiot

## Huomautukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
José Ángel Crespo

**José Ángel Crespo Rincón** (s. 9. helmikuuta 1987 Sevilla, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan laitapuolustaja.

## Ura
Crespo teki debyyttinsä Sevillan ykkösjoukkueessa pääsarjaottelussa Getafea vastaan 21. joulukuuta 2005. Hän kuitenkin palasi vielä Sevillan reservijoukkueeseen loppukaudeksi.

Kaudella 2007–2008 Crespo nostettiin uudelleen edustusjoukkueeseen, kun samaa paikkaa pelannut Antonio Puerta menehtyi yllättäen.

Vuoden 2008 joulukuussa Aston Villa ilmoitti olevansa kiinnostunut Cresposta, mutta hän kuitenkin jäi Sevillaan. Kaudeksi 2009–2010 hänet lainattiin samassa sarjassa pelaanneeseen Racing Santanderiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tilastot LFP:n sivuilla
Roger Moens

**Roger Moens** (s. 26. huhtikuuta 1930 Erembodegem, Belgia) on entinen belgialainen juoksija, 800&nbsp;metrin olympiamitalisti ja maailmanennätysmies.

Moens edusti Belgiaa Helsingin olympialaisissa 1952 400&nbsp;metrin ja 4 × 400 metrin juoksuissa pudoten kummassakin lajissa alkuerissä jatkosta. Seuraavana vuonna hän juoksi 800&nbsp;metrillä ennätyksensä 1.48,8, jota kohensi vuoden 1954 Belgian mestaruuskilpailuissa lukemiin 1.47,5. Tulos nosti hänet Bernin EM-kilpailujen ennakkosuosikiksi, mutta hän joutui tyytymään hyvätasoisessa kilpailussa viidenteen sijaan ajalla 1.47,8.

Moens rikkoi 3. elokuuta 1955 Oslon Bislettillä 16 vuotta voimassa olleen Rudolf Harbigin 800&nbsp;metrin maailmanennätyksen juostuaan ajan 1.45,7. Seuraavana vuonna hän oli alkukaudesta hyvässä kunnossa, mutta kärsi pahasta jalkavammasta ennen Melbournen olympialaisia, eikä voinut osallistua loppukilpailuun. Vuoden 1957 Bislettin kisoissa hän kukisti kaikki Melbournen mitalistit ajallaan 1.46,0. 

Moens ei osallistunut Tukholman EM-kilpailuihin 1958 riitauduttuaan seuransa kanssa. Viimeisissä suurkisoissaan, Rooman olympialaisissa 1960, hän saavutti ainoan arvokisamitalinsa, hopean. Moens oli puolimatkassa toisena Christian Wäglin jälkeen. Loppusuoralla Moens johti kilpailua ja hellitti hieman huomattuaan toisena olleen George Kerrin putoavan vauhdistaan. Muutama metri ennen maalia Peter Snell, joka oli tuolloin vielä melko tuntematon, yllätti kuitenkin Moensin sisäkautta. Snell voitti kultaa uudella olympiaennätyksellä 1.46,3, Moens jäi kaksi kymmenystä.  Samoissa kilpailuissa hän kuului myös Belgian pitkän viestin joukkueeseen, joka putosi alkuerissä jatkosta.

## Lähteet
*Esittely sporting-heroes.net -sivustolla 
*Esittely sports-reference.com -sivustolla  

### Viitteet
Vaalimonarkia

**Vaalimonarkia** on monarkia, jota hallitsee vaaleilla valittu monarkki; yleisesti niin sanottu **vaalikuningas**, joka on valittu vaaleilla eliniäksi asemaansa. Vaalikuninkaita oli keskiajalla Ruotsissa (vuoteen 1544) ja Tanskassa (vuoteen 1669). Myös Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarit valittiin vaaleilla. Vaaliin oikeutettuja olivat yleensä vain korkeimpien aatelissukujen edustajat, esimerkiksi Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin vaaliin oli oikeutettu seitsemästä yhdeksään korkeaa aatelismiestä, joita kutsuttiin vaaliruhtinaiksi. Kuningasehdokkaat yleensä myös lahjoivat itselleen äänensä vaaliruhtinaiden keskuudesta.

Nykyään vaalimonarkia on käytössä Malesian kuninkaan, Kambodžan kuninkaan sekä paavin valinnassa.

## Lähteet
Tết

**Tết**, oikeammin **Tết Nguyên Đán**, on vietnamilainen uudenvuoden juhla. Se perustuu Kiinalainen kalenteriin Sen takia se osuu 21. tammikuuta – 21. helmikuuta väliselle ajalle ja on yleensä samaan aikaan kiinalaisen uudenvuoden kanssa. 

Tết-juhla jakautuu kolmeen osaan, jotka ovat *Tất Niên* (juhlan valmistautumisen aika), *Giao Thừa* (uudenvuodenaatto) sekä itse juhlapäivä *Tân Niên*.

Tết-päivänä vietnamilaiset kunnioittavat esi-isiään ja juhlivat vuoden alkua perheensä kanssa. Agraariyhteiskunnassa oli harvinainen tilaisuus viettää useita vapaapäiviä sadonkorjuun ja uuden sadon kylvämisen välillä.

Tết on tärkeä päivä vietnamilaisten uskonnossa ja uskomuksissa, ja sitä varten siivotaan ja kunnostetaan kotia, hankitaan uudet vaatteet ja maksetaan vanhat velat pois mahdollisuuksien mukaan.

Suosittu juhlaruoka vietnamilaisena uutenavuotena on bánh tét -riisikakku.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fucking Disco

**Fucking Disco** on suomalaisen punkyhtyeen Rattuksen vuonna 1981 omakustanteena julkaistu EP-levy, josta otettiin yhteensä 300 kappaleen painos kahdessa erässä. Osa levyistä toimitettiin myytäväksi Englantiin. Vuonna 2008 saksalainen Höhnie Records puolestaan julkaisi EP:n 500 kappaleen uusintapainoksena.

Rattuksen jäsenet esiintyvät kansiteksteissä taiteilijanimillä Goljat (Jake), Hindi (Tomppa) ja Bongo (Vellu). Levyn etukannessa on yhtyeen kirjoittama arvostelu EP:stä, joka myöhemmin julkaistiin sellaisenaan *[[Soundi]]*-lehdessä ja takakannessa Johanna-levy-yhtiön Rattukselle lähettämä kielteinen palaute. Musiikillisesti levy on monipuolisempi kuin yhtyeen vuotta aikaisemmin julkaistu ensisingle. *Fucking Disco* sisältää perinteisen punkin lisäksi myös vaikutteita ska- ja diskomusiikista. 

## Muusikot
*Jake – laulu, kitara
*Tomppa – basso
*Vellu – rummut

## Kappaleet
;A-puoli
# 
# 
# 
;B-puoli
# 
# 
# 

## Lähteet
*RATTUS: FUCKING DISCO Finnmusic.

### Viitteet
Divine Heresy

**Divine Heresy** on yhdysvaltalainen metallimusiikkia soittava yhtye, jonka perusti Fear Factoryn kitaristi Dino Cazares. Vaikka yhtyeen juuret juontuvat vuodelle 2002, aloitti se virallisesti toimintansa vuonna 2006. Kitaristi Cazaresin lisäksi yhtyeeseen ovat kuuluneet entinen Vital Remains-ja nykyinen World Under Blood-rumpali Tim Yeung, entinen Nile-basisti Joe Payne ja laulaja Travis Neal. Entinen laulaja Tommy "Wext" Cummings erotettiin Divine Heresystä keikan aikana sattuneen tappelun takia 26. huhtikuuta 2008. Uutta laulajaa varten pidettyjen koe-esiintymisten jälkeen ilmoitettiin 14. päivä elokuuta, että uudeksi laulajaksi tulisi The Bereaved-laulaja Travis Neal. 

Yhtyeen ensimmäinen albumi *Bleed the Fifth* julkaistiin 28. päivä elokuuta 2007 ja se myi ensimmäisellä viikolla 2700 kappaletta. Saaden yleisesti hyviä arvioita, Eduardo Rivaria Allmusicista kommentoi albumin "lyövän lähes täydelliseen tasapainoon varmuuden ja innovaation välille". 

28. päivänä heinäkuuta 2009 Divine Heresy julkaisi toisen albuminsa *Bringer of Plagues*. Se on yhtyeen ensimmäinen levy Travis Nealin, uuden laulajan, kanssa. Dino Cazares toimi albumin tuottajana yhdessä Dirty Icon-tuottajatiimin (Lodan Mader ja Lucas Baker) kanssa. Ennen julkaisua yhtyeen Myspace-sivulle laitettiin kuunneltavaksi kaksi uutta kappaletta, "Undivine Prophecies" ja "Bringer of Plagues".

27. heinäkuuta 2015 haastattelussa MetalSucksin kanssa Cazares sanoi Divine Heresyn olevan tauolla Fear Factoryn takia, ja hän on yhtyeen ainoa jäljellä oleva jäsen. 

1. elokuuta 2022 Cazares kertoi Once Humanin Lauren Hartin olevan Divine Heresyn uusi laulaja.
## Jäsenet
* Dino Cazares – kitara
* Lauren Heart – laulu
;Entiset jäsenet
* Tommy "Wext" Cummings – laulu
* Travis Neal – laulu
* Joe Payne – basso
* Tim Yeung – rummut

## Diskografia
* 
* 

## Lähteet
Napsut

**Napsut** (*Myiarchus*) on tyrannien heimoon kuuluva lintusuku.

## Napsuihin (''Myiarchus'') kuuluvia lajeja
* Andiennapsu (*Myiarchus cephalotes*)
* Antilliennapsu (*Myiarchus oberi*)
* Galapagosinnapsu (*Myiarchus magnirostris*)
* Grenadannapsu (*Myiarchus nugator*)
* Harmaanapsu (*Myiarchus swainsoni*)
* Isotöyhtönapsu (*Myiarchus crinitus*)
* Jamaikannapsu (*Myiarchus validus*)
* Jamaikanpikkunapsu (*Myiarchus barbirostris*)
* Jukataninnapsu (*Myiarchus yucatanensis*)
* Kolumbiannapsu (*Myiarchus apicalis*)
* Kuubannapsu (*Myiarchus sagrae*)
* Mangrovenapsu (*Myiarchus stolidus*)
* Nokitöyhtönapsu (*Myiarchus phaeocephalus*)
* Panamannapsu (*Myiarchus panamensis*)
* Perunnapsu (*Myiarchus semirufus*)
* Pikkunapsu (*Myiarchus tuberculifer*)
* Puertoriconnapsu (*Myiarchus antillarum*)
* Ruskotöyhtönapsu (*Myiarchus tyrannulus*)
* Trillinapsu (*Myiarchus cinerascens*)
* Tummasiipinapsu (*Myiarchus ferox*)
* Venezuelannapsu (*Myiarchus venezuelensis*)
* Viheltäjänapsu (*Myiarchus nuttingi*)

## Aiheesta muualla
*BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) 
*ITIS: Myiarchus
Papyrus 26

**Papyrus 26** on varhainen Egyptistä löytynyt kreikankielinen kopio Uudesta testamentista. Se on papyruskäsikirjoitus Roomalaiskirjeestä, sisältäen kirjan 1. luvun jakeet 1-16. Käsikirjoitus on paleografisesti ajoitettu 500-600-luvuille.

Sitä säilytetään nykyään Southern Methodist University:ssä Dallasissa, Teksasissa.

## Aiheesta muualla
Lybia tesselata

***Lybia tesselata***  on taskurapu, jota joskus pidetään riutta-akvaarioissa, varsinkin pienissä nanoriutta-tyyppisissä altaissa.

Se elää symbioosissa kahden pienikokoisen *[[Bunodeopsis]]*-sukuun kuuluvan merivuokon kanssa. Vuokot tarttuvat ravun kahteen raajaan. Kun rapu vaihtaa kuorta, vuokkojen on siirryttävä sen uuteen kuoreen. Sitä kutsutaan englanniksi nyrkkeilijätaskuravuksi (*boxer crab*) tai pom-pom-ravuksi, koska vuokot muistuttavat nyrkkeilijänhanskoja tai cheerleading-tyttöjen käyttämiä viuhkoja.

*Lybia tesselata* jää melko pienikokoiseksi, alle kaksisenttiseksi. Sen vartalo on litteä ja raajat suhteessa pitkät. Kuoren pohjaväri on beige, ja sitä kirjovat kapeat mustat viirut ja leveämmät valkeat ja suklaanruskeat kuviot. Naaraan erottaa leveämmästä pyrstöstään.

*Lybia tesselata* on kotoisin trooppisilta merialueilta: sitä on tavattu Afrikasta, Indopasifiselta merialueelta ja Marshallin saarilta.

## Lähteet
Game Genie

**Game Genie** on pelikonsoleille tarkoitettu lisävaruste. Se on niin sanottu huijausmoduuli eli muuttaa pelien toimintaa pelaajan määräämällä tavalla. Pelaaja voi saada peleissä esimerkiksi lisää elämiä ja paremmat aseet.

Game Genie on saatavilla seuraaville pelikonsoleille:
* Nintendo Entertainment System
* Super Nintendo Entertainment System
* Game Boy
* Sega Mega Drive
* Sega Game Gear

## Käyttö
Game Genie -laitteeseen kiinnitetään pelimoduuli, minkä jälkeen laite asetetaan pelikonsoliin. Konsoli käynnistetään, jolloin Game Genie -ruutu tulee näkyviin. Pelaaja syöttää yhden tai useamman koodin. Lopuksi pelaaja käynnistää pelin, ja Game Genie vaikuttaa sen toimintaan koodien mukaisesti.

Jokaiselle pelille on eri koodit. Niitä löytyy muun muassa Game Genien ohjekirjasta ja internetistä. On myös mahdollista muutella olemassaolevia koodeja ja keksiä itse uusia.

## Kuvia

Kuva:Game Genies 2.jpg|Game Genien Sega Genesis -versio
Kuva:Game Genie Game Boy.JPG|Game Genien Game Boy -versio
Kuva:Game genie nes front.png|Game Genien NES-versio
Kuva:Game-Genie-SNES.jpg|Game Genien SNES-versio
Kuva:NESin Game Genien koodiruutu.png|Game Genien NES-version koodiruutu


## Aiheesta muualla
*Game Genie Gameberry.net -sivustolla 
*Koodeja GameGenie.comissa 
*Koodeja GSHI:ssä
Michel Jazy

**Michel Jazy** (13. kesäkuuta 1936 Oignies, Ranska – 1. helmikuuta 2024) oli ranskalainen juoksija. Hän oli olympiamitalisti, kaksinkertainen Euroopan mestari ja viestit mukaan lukien yhdeksänkertainen maailmanennätysmies.

Jazy sijoittui kymmenenneksi Tukholman 1958 EM-kilpailujen 1&nbsp;500&nbsp;metrillä. Rooman olympialaisissa 1960 hän saavutti samalla matkalla hopeaa ajalla 3.38,4 Herb Elliottin voittaessa kilpailun uudella maailmanennätystuloksella 3.35,6. 

Jazy teki ensimmäisen kaikkiaan seitsemästä henkilökohtaisesta maailmanennätyksestään juostessaan 14. kesäkuuta 1962 Pariisissa 2&nbsp;000&nbsp;metrillä ajan 5.01,6. Vain kolmetoista päivää myöhemmin hän paransi St. Maur'ssa 3&nbsp;000&nbsp;metrin ME:n lukemiin 7.49,2. Saman vuoden syyskuussa hän voitti Belgradin EM-kilpailuissa kultaa 1&nbsp;500&nbsp;metrillä ajalla 3.40,9 – hopeamitalisti Witold Baran hävisi yli sekunnin. Kesäkuussa 1963 hän teki Pariisissa kahden mailin maailmanennätyksen 8.29,6. Saman vuoden heinäkuussa hän juoksi 1&nbsp;500 metrillä Euroopan ennätyksen 3.37,8.

Tokion olympialaisissa 1964 Jazy lähti 5&nbsp;000&nbsp;metrin kilpailussa irtiottoon viimeisen kierroksen alkaessa. Takasuoralla hän kasvatti eron seuraaviin jo kymmeneen metriin ja johti kilpailua vielä 50&nbsp;metriä ennen maalia, mutta putosi lopulta neljänneksi vain kaksi kymmenystä hopeasta jääneenä. 

Kesäkuussa 1965 Jazy rikkoi neljä maailmanennätystä. Hän juoksi 9. kesäkuuta Rennesissä mailin maailmanennätyksen 3.53,6. Kaksi viikkoa myöhemmin hän paransi Melunissa kahden mailin ME:n lukemiin 8.22,6 ja rikkoi samalla omissa nimissään olleen 3&nbsp;000&nbsp;metrin maailmanennätyksen ajalla 7.49,0. Kaksi päivää myöhemmin hän teki parhaan osuusajan Ranskan 4 × 1&nbsp;500 metrin viestijoukkueen juostessa uuden maailmanennätyksen 14.49,0. 

Kesäkuussa 1966 Jazy paransi 1&nbsp;500 metrin Euroopan ennätyksen aikaan 3.36,4 ja kymmenen päivää myöhemmin aikaan 3.36,3. Hän voitti Budapestin EM-kilpailuissa 1966 kultaa 5&nbsp;000&nbsp;metrillä kukistaen Harald Norpothin yli sekunnilla – Jazyn aika oli 13.42,8. 1&nbsp;500&nbsp;metrillä hän saavutti Bodo Tümmlerin jälkeen hopeaa ajalla 3.42,2. Jazy teki viimeisen henkilökohtaisen maailmanennätyksensä 12. lokakuuta 1966 St. Maur'ssa juostessaan 2&nbsp;000&nbsp;metriä ajassa 4.56,2.

Jazy voitti Ranskan mestaruuden 800 metrillä vuosina 1961 ja 1962, 1&nbsp;500 metrillä vuosina 1956, 1957, 1958, 1960, 1963 ja 1964, 5&nbsp;000 metrillä vuonna 1966 sekä maastojuoksussa vuosina 1965 ja 1966. ME- ja EE-lajiensa lisäksi hän juoksi Ranskan ennätyksiä muun muassa 800 metrillä (parhaimmillaan 1.47,1 vuonna 1962), 880 jaardilla (1.48,0 vuonna 1962) ja 1&nbsp;000 metrillä (parhaimmillaan 2.19,1 vuonna 1963).

## Lähteet
*Michel Jazyn esittely www.sporting-heroes.net -sivustolla 
*World Record progression in men's running events 
* 

### Viitteet
Skinny

**Skinny** (suomessa myös "naku") on lähes karvaton marsurotu. Skinny-rotuiset marsut ovat enimmäkseen kaljuja, mutta niillä on yleensä karvaa kuonossa, tassuissa ja koivissa. Joillain yksilöillä on pörröistä karvaa myös selässä. Terveen skinny-marsun iho on enimmäkseen pehmeää ja siinä on poimuja koipien ja niskan ympärillä; vartalo on pyöreä eivätkä selkäranka tai kylkiluut erotu. 

Nykyinen skinny-rotu sai alkunsa karvaisten marsujen ja karvattoman laboratoriokannan risteytyksestä. Skinnyyn vaikuttanut laboratoriokanta polveutui luultavasti Montreal's Institute Armand Frappierissa, Hartleyn laboratorion marsuyhteisöstä, jossa vuonna 1978 havaittiin spontaani geenimutaatio. Eläimet lähetettiin vuonna 1982 Charles Rivers -laboratoriolle laboratoriomarsujalostukseen ja niiden jälkeläiset ovat nykyään yleisiä koe-eläimiä ihoon liittyvissä tutkimuksissa. Kyseessä on kanta, jota jalostetaan ristiin muiden rotujen kanssa ja jolla on normaali kateenkorva ja immuunisysteemi.
 
## Tyypilliset piirteet
Karvattomien marsujen fysiologia ei eroa karvapeitteisten marsujen fysiologiasta millään merkittävällä tavalla. Ne tosin saattavat syödä hieman enemmän säilyttääkseen ruumiinlämpönsä. Optimilämpötila karvattoman marsun pitoon on 24—26 °C eli pari astetta enemmän kuin karvapeitteisille marsuille.

Karvattomien marsujen iho muistuttaa suuresti ihmisen ihoa, mutta sen tarpeet ovat samat kuin muillakin marsuilla. Paljas nahka rikkoutuu herkästi ja siihen tarttuu helposti sieni-infektioita. Jopa sellaisille karvattomille marsuille, jotka eivät koskaan ole olleet auringonvalossa, voi kehittyä melanooma , mutta tämä on erittäin harvinaista.

## Hoito ja kasvatus
Skinny-marsuja pidetään sisätiloissa ja niiden häkeissä pidetään usein huopia tai kangaspusseja, joihin ne voivat piiloutua lämmittelemään. Rodun jalostusprotokolla edellyttää ulkosiitosta karvaisten karvattomuusgeenin kantajien kanssa joka toinen sukupolvi. Tämä on tärkeä vaihe jalostusta, ja siksi skinny on huono rotuvalinta harjaantumattomalle kasvattajalle.

Skinny-marsut syntyvät miltei karvattomina ja saavat kasvaessaan karvoitusta, joten niiden karvoituksen määrä vaihtelee eri-ikäisinä. Karvaiset karvattomuusgeenin kantajat ovat karvaisia läpi elämänsä, mutta kantavat karvattomuusgeeniä ja voivat saada karvattomia jälkeläisiä.

Skinny on varsin uusi rotu lemmikkinä, mutta sen suosio kasvaa Kanadassa, Euroopassa, Skandinaviassa, Venäjällä ja Yhdysvalloissa, minne se tuotiin vasta 1990-luvun lopulla.

## Katso myös
* Baldwin-marsu
* Kaljurotta

## Lähteet
* http://www.jle.com/en/revues/medecine/ejd/e-docs/00/01/8A/21/article.md
* http://www.criver.com/en-US/AboutUs/History/Pages/home.aspx
* http://netvet.wustl.edu/species/guinea/guinpig.txt
* http://www.hillary.net/school/lab_animal/labanimal.lec.11.03.98 

### Viitteet
Power electronics

**Power electronics** on rytmistä ja aggressiivista noisea. Siinä esiintyy usein myös laulamista, ja sanoitusten aiheet ovat monesti rajuja. Yksi ensimmäisistä ja tunnetuimmista power electronics -yhtyeistä on Whitehouse.

## Katso myös
*Power noise
*Industrial
Monhiitat

**Monhiitat** (*Xolmis*) on tyrannien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu 8 lajia.

## Monhiittoihin (''Xolmis'') kuuluvia lajeja
* Harmaaselkämonhiitta (*Xolmis cinereus*)
* Mustahilkkamonhiitta (*Xolmis coronatus*)
* Pampamonhiitta (*Xolmis dominicanus*)
* Pulmusmonhiitta (*Xolmis irupero*)
* Ruosteselkämonhiitta (*Xolmis rubetra*)
* Suolakkomonhiitta (*Xolmis salinarum*)
* Tulisilmämonhiitta (*Xolmis pyrope*)
* Valkoperämonhiitta (*Xolmis velatus*)

Ruskoperämonhiitta (*Neoxolmis rufiventris*) ei kuulu monhiittojen sukuun.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Xolmis
Yrjö Saarnion Polkkayhtye

**Yrjö Saarnion Polkkayhtye** on albumi, joka sisältää suomalaisen Yrjö Saarnion radioon vuonna 1955 soittamia levytyksiä, joissa ovat mukana 
Olavi Virta, Georg Malmsten ja Henry Theel. Näitä kappaleita ei ole ennen julkaistu millään äänitteellä, joten siinä mielessä levy on täynnä historiallista aineistoa. Laadultaan nauhoitukset ovat korkeatasoisia.

Levyn kappaleet on lähetty Radiossa kolmessa jaksossa 19. helmikuuta 1955, 25. kesäkuuta 1955 ja 1. tammikuuta 1956.

## Kappaleet
# Yrjö Saarnion polkkayhtye: 
# Georg Malmsten: 
# Yrjö Saarnion polkkayhtye: 
# Georg Malmsten: 
# Georg Malmsten: 
# Yrjö Saarnion polkkayhtye: 
# Yrjö Saarnion polkkayhtye: 
# Georg Malmsten: 
# Yrjö Saarnion polkkayhtye: 
# Henry Theel: 
# Yrjö Saarnion polkkayhtye: 
# Yrjö Saarnion polkkayhtye: 
# Henry Theel: 
# Yrjö Saarnion polkkayhtye: 
# Henry Theel: 
# Henry Theel: 
# Yrjö Saarnion polkkayhtye: 
# Yrjö Saarnion polkkayhtye: 
# Olavi Virta: 
# Yrjö Saarnion polkkayhtye: 
# Olavi Virta: 
# Yrjö Saarnion polkkayhtye: 
# Yrjö Saarnion polkkayhtye: 
# Olavi Virta: 
# Olavi Virta: 
# Yrjö Saarnion polkkayhtye: 
# Olavi Virta: 
# Yrjö Saarnion polkkayhtye: 
# Yrjö Saarnion polkkayhtye:
Rosvoväijyt

**Rosvoväijyt** (*Conopias*) on tyrannien heimoon kuuluva lintusuku, johon kuuluu neljä lajia.

## Rosvoväijyihin (''Conopias'') kuuluvia lajeja
* Keltakulmaväijy (*Conopias cinchoneti*)
* Keltakurkkuväijy (*Conopias parvus*)
* Rosvoväijy (*Conopias trivirgatus*)
* Valkokulmaväijy (*Conopias albovittatus*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Rosvoväijyt (''Conopias'')
*iNaturalist: Rosvoväijyt (''Conopias'')
*ITIS: Conopias 
*UniProt: Taxonomy -  Conopias 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Conopias
Bionic Commando

**Bionic Commando** (Japanissa nimellä **Top Secret**) on Capcomin vuonna 1987 julkaisema kolikkopeli. Brittiläinen Software Creations käänsi ja Go! julkaisi sen myöhemmin myös useille kotitietokoneille (Amiga, Amstrad CPC, Atari ST, Commodore 64, ZX Spectrum). 

*Bionic Commandon* päähahmo on pelin nimenkin mukaisesti kommando, jolla on varusteenaan bioninen käsivarsi, josta se voi singota heittokoukun ja sen avulla heijata itseään eteenpäin pelialueella. Vaikka kyseessä onkin tasohyppelypeli, pelaaja ei kykene hyppäämään, vaan kuilujen ja esteiden ylittämisessä on käytettävä apunaan bionista käsivartta.

8-bittisen Nintendon käännös pelistä tehtiin kokonaan uudestaan, ja siihen sisältyy uutena piirteenä esimerkiksi karttanäyttö, josta valitaan alue. Capcom mainostikin peliä Yhdysvalloissa ''Commando''-pelin jatko-osana ja vertasi pelin päähahmoa *Commandon* Super Joe -nimiseen päähahmoon. Myöhemmin Super Joe lisättiin Bionic Commandon NES-version vaihtoehtoiseksi pelihahmoksi.

Pelin NES-versiosta tuli varsin suosittu. Niko Nirvi arvioi myös suoraan kolikkopeliin perustuneet tietokonekäännökset varsin hyviksi MikroBitti-lehden vuoden 1988 syyskuun numerossa. Tietokonekäännökset eivät kuitenkaan saaneet lehdistössä varauksettomia kehuja. Commodore 64:lle pelistä ilmestyi kaksi versiota. Toinen niistä on erikseen Yhdysvaltoihin lisensoitu versio, ja tätä versiota on pidetty ala-arvoisena.

Tim Follin sovitti kolikkopelin soundtrackin tietokonekäännöksiin. Etenkin Amigan ja Commodore 64:n versioiden musiikit ovat jääneet elämään harrastajien piirissä. NES-versiossa on kokonaan uudet musiikit ja niistäkin on tehty remiksauksia 2000-luvulla. 

## Pelin kulku
Pelissä seurattavan päähahmon on tarkoituksena ujuttautua vihollisen tukikohtaan ja estää tämän aikeet laukaista ohjuksia. Onnistuakseen tässä pelaajan on läpäistävä viisi seuraavaa tasoa.

## Pelisarja
* *Bionic Commando (NES)*, 1988 NES:lle julkaistu jatko-osa kolikkopelille
** *Bionic Commando (Game Boy)*, Game Boy sovitus NES-versiosta, julkaistu 1992
** *Bionic Commando: Rearmed*, laajennettu uusversio NES-pelistä, julkaistu 2008 Xbox Live Arcadessa, PlayStation Networkissa ja Windows-alustoille
* *Bionic Commando: Elite Forces*, uusi pelisarjan peli julkaistu vuonna 1999 Game Boy Colorille
* *Bionic Commando (2009)*, täysin uudenlainen peliasetelma tulossa 2009 Xbox 360:lle, PlayStation 3:lle sekä Microsoft Windowsille

## Aiheesta muualla
*
Virityspaja

**Virityspaja** (englanniksi *Chop Shop*) on Discovery Channelin tuottama tv-ohjelma. Ohjelmassa romuautoja korjataan hienoiksi ja rekisteröidään tieliikenteen sopiviksi. Ohjelman tapahtumat noudattavat tarkkaa käsikirjoitusta, joten se ei varsinaisesti ole tosi-tv ohjelma. Suomessa ohjelmaa esittää tv-kanava Jim. Ohjelman päähenkilöt ovat autosuunnittelija Leepu Anwlia ja mekaanikko Bernie Fineman.
Abraham Arbelalainen

**Abraham Arbelalainen** (? – noin 348) (tunnetaan myös nimellä **Abramius**) oli Arbelan piispa Assyriassa.

Hän joutui kidutetuksi ja teloitetuksi Šapur II:n hallitessa hänen kieltäydyttyään palvomasta aurinkoa Telmanissa.

Hänen muistopäivänsä on 4. helmikuuta.

## Lähteet
*Holweck, F. G. *A Biographical Dictionary of the Saints*. St. Louis, MO: B. Herder Book Co. 1924.
Hunfrid Prümilainen

**Hunfrid Prümilainen** (k. 871) oli Prümin benediktiiniläisluostarin munkki, jonka paavi Nikolaus I asetti Thérouannen piispan virkaan.

Pyhimyksenä hänen muistopäivänsä on 8. maaliskuuta.
Oliivisiepparit

**Oliivisiepparit** (*Aphanotriccus*) on tyrannien heimoon kuuluva lintusuku.

## Oliivisieppareihin (''Aphanotriccus'') kuuluvia lajeja
* Oliivisieppari (*Aphanotriccus audax*)
* Ruosterintasieppari (*Aphanotriccus capitalis*)

## Aiheesta muualla
*BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) 
*ITIS: Aphanotriccus
Kevin Gallacher

**Kevin Gallacher** (s. 23. marraskuuta 1966) on skotlantilainen entinen jalkapalloilija, nykyinen jalkapalloasiantuntija ja -selostaja.

Gallacher aloitti pelaajauransa Dundee Unitedin riveissä 1983. Hänen pelipaikkansa oli hyökkääjä. Dundeen riveissä hän pelasi UEFA Cupin finaalissa 1987, voitti Skotlannin cupin ja teki Dundeen ainoan maalin vuonna 1988 Skotlannin cupin finaalissa, jonka Celtic vei numeroin 2–1. Vuonna 1990 Gallacher siirtyi Coventryyn, vuodet 1993–1999 hän pelasi Blackburn Roversissa ja vuodet 1999–2001 Newcastlessa. 

Vuosina 1988–2001 Gallacher pelasi 53 maaottelua ja teki Skotlannille yhdeksän maalia. 

## Lähteet
Sidelista

**Sidelista** on huonekaluteollisuudessa yleisesti käytetty rungon komponentti. Yleisintä sidelistojen käyttö on keittiörunkojen valmistajilla. Sidelistan tarkoituksena on pitää runkoa jäykkänä. Jos runko on kasattu tehtaalla, niin sidelista voi toimia myös tilapäisenä tukena vähentäessä kuljetusvaurioita. Suomessa on tapana kiinnittää keittiörungot seinään ruuveilla sidelistan läpi.

## Sidelista rungon osana

Tavallisesti sidelista yhdistää rungon molemmat sivut, mutta erikoisrungoissa voi olla muitakin ratkaisuja. Yksinkertainen runko muodostuu kahdesta sivusta, alapohjasta, yläpohjasta, taustasta ja sidelistasta. Sidelistan pituus riippuu rungon leveydestä. Tavallisessa rungossa on yhdestä kolmeen sidelistaan.

## Sidelista komponenttina

Sidelistan tavanomaisin materiaali on koivuvaneri, joka ensin sahataan pitkiksi soiroiksi. Sidelistat kalvoitetaan ja tapitetaan. Yleensä sidelistan päädyssä on kaksi liimattua puutappia. Sidelista voi olla joko kokonaan ympärikalvoitettu tai vain osittain niin, että yksi puoli on peitetty osittain. Riippuen keittiökalusteiden valmistajasta sidelista voi olla kalvoltaan aina yksivärinen tai vaihdella rungon värin mukana. Sidelistoja voi kalvoittaa myös erilaisilla puukuviokalvoilla, joiden materiaalina on yleensä PP tai PVC.

Suomessa toimii sidelistojen valmistukseen erikoistuneita pajoja.
Aki Wahlman

**Aki Wahlman** (s. 1964 Laitila) on suomalainen keittiömestari, opettaja ja yrittäjä. Hän on tullut tunnetuksi muun muassa *[[Kokkisota]]-*, *[[Liemessä]]-* ja *[[Mitä tänään syötäisiin?]]* -televisio-ohjelmien kautta.

Aki Wahlman opiskeli ensin Uudessakaupungissa ravintola-alan perusopintoja, työskenteli kotipaikakunnallaan Laitilassa vientiyrityksen henkilöstöravintolassa ja suoritti kokkilinjan Turun hotelli- ja ravintolakoulussa. Hän teki varusmiespalveluksensa laivastossa talousaliupseerina, kunnes vuonna 1985 pestautui turkulaiseen Brahen Kellariin ja suoritti työn ohessa vielä keittiömestarin opinnot Lahdessa. Vuonna 1988 Wahlman siirtyi turkulaiseen Suomalainen Pohja -ravintolaan. Hän voitti vuoden 1989 lopulla Chaîne des Rôtisseurs -ravintoloiden nuorille kokeille tarkoitetun Suomen-karsinnan ja pääsi edustamaan maataan Norjan Stavangeriin, jossa sijoittui neljänneksi ja parhaaksi pohjoismaalaiseksi. Vuonna 1993 Wahlman aloitti ammattikoulun ruokatuotannon opettajana Raision ammattioppilaitoksessa. Hän on myöhemmin toiminut restonomikoulutuksen opettajana Turun ammattikorkeakoulussa.

Wahlman on perustanut viestintä- ja ruokatoimistoksi kutsumansa yrityksen nimeltä Foody Allen, joka konsultoi ravintola-alan toimijoita. 2010-luvun lopulla hän oli keskeisesti mukana rakentamassa Eat My Turku -ruokasivustoa.

## Tunnustuksia
*Wahlman voitti Vuoden kokki -kilpailun vuonna 1996. 
*Hän edusti Suomea kansainvälisessä Bocuse d’Or -kilpailussa vuonna 1997. 

## Luottamustehtäviä
*Wahlman kuuluu Elo-säätiön hallitukseen.

## Julkaisuja
Vuonna 2006 Wahlman julkaisi kirjan *Kokki ja kokkioppilaat*.

## Yksityiselämä
Wahlman on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*HK:n Sinistä? Katso mihin huippukokin rahat riittävät (31.1.2011)(taloussanomat.fi)
Australiankuningaskaija

**Australiankuningaskaija** (*Alisterus scapularis*) on Itä-Australiassa elävä kaijalaji. 

Sitä on kutsuttu myös kuningaspapukaijaksi, vaikka sukuun kuuluu muitakin lajeja.

## Koko ja ulkonäkö

Australiankuningaskaija kasvaa yli 40 cm pitkäksi. Koiraalla on kirkkaanpunainen pää, rinta ja vatsa. Pyrstö ja siivet ovat vihreät, selässä on sininen laikku. Naaras on muuten samannäköinen, mutta sillä myös pää ja rinta ovat vihreät, punaista on ainoastaan vatsapuolella. Nuoret linnut muistuttavat ulkonäöltään aikuista naarasta. Nuoret koiraat voivat olla hyvinkin puna-viher-laikukkaita, kun niiden sulkapuku alkaa sulkasatojen myötä vähitellen muuttua aikuisen koiraan punaiseen sulkapukuun.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Australiankuningaskaija elää pitkällä, Pohjois-Queenslandista Victorian eteläosiin ulottuvalla rannikkokaistaleella. Se suosii kosteita metsäalueita. Australiankuningaskaijoja on myös jonkun verran lemmikkeinä.

## Lemmikkinä
Australiankuningaskaija on Suomessa harvinainen lemmikki, mutta sitä tavataan ajoittain.

Lajin hoito ei eroa juuri lemmikkilintujen perushoidosta. Voidakseen hyvin se tarvitsee omanlajisen tai vähintään samaa sukua olevan lintutoverin, runsaasti tilaa, lajityypillisiä tarpeita tyydyttävän ruokavalion, riittävästi virikkeitä, lintulähtöiset käsittely- ja koulutustavat sekä päivittäistä vapaanaoloa häkistä turvalliseksi tehdyssä sisätilassa.

Laji kuuluu CITES II/B -liitteeseen, jolloin sillä tulee vankeudessa olla yksilöön yhdistettävissä oleva alkuperätodistus. Ilman alkuperätodistusta tai siihen verrattavia papereita linnun myyminen, pesittäminen ja kaupallinen esilläpito esim. kotieläinpihalla on kiellettyä.

Australiankuningaskaijasta on jalostettu muutamia värimutaatioita, mutta niitä ei tiettävästi tavata Suomessa.

## Lähteet
Merineulat

**Merineulat** (Syngnathidae) on putkisuukalojen lahkoon kuuluva heimo, johon luokitellaan esimerkiksi merihevoset. Heimoon kuuluu noin 290 lajia, jotka jaetaan yli 50 sukuun. 

Merineuloja tavataan lähinnä merivedessä, joskus murto- ja makeassa vedessä. Niitä elää Atlantissa, Tyynessämeressä ja  Intian valtameressä lämpimillä ja trooppisilla alueilla.

Tämän heimon kaloilla on erikoinen lisääntymistapa: koiras kerää naaraan laskemat mätimunat ja pitää niistä huolta kuoriutumiseen asti. Merihevoskoirailla on tätä varten tasku vatsapuolellaan, eräät muut lajit käyttävät pyrstöään. Suomessa elää kaksi merineulojen heimoon kuuluvaa lajia, särmäneula ja siloneula.

## Lähteet
Pieni moskeija preerialla

**Pieni moskeija preerialla** () on kanadalainen televisiosarja, jota tehtiin kuusi tuotantokautta vuosina 2007–2012. Sarjaa kuvattiin Torontossa ja Reginassa. Sarjan käsikirjoittaja on pakistanilaistaustainen, Englannissa syntynyt ja Torontossa kasvanut muslimi Zarqa Nawaz.

Sarja sijoittuu kuvitteelliseen Mercyn pikkukaupunkiin Saskatchewanissa ja erityisesti sen muslimiyhteisöön, jonka keskus on Mercyn moskeija. Moskeijaan tulee uudeksi imaamiksi torontolainen asianajaja Amaar Rasheed, joka pyrkii yhdistämään parhaat puolet muslimien ja kantaväestön kulttuurista. Kanadassa sarjaa esittää CBC Television.

## Jaksot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* YLE Teema: Pieni moskeija preerialla 
* Sarjan viralliset sivut
Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus

**Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukset** (lyhyemmin **ELY-keskukset**, ) olivat aluehallinnollisia viranomaisia, jotka hoitivat valtionhallinnon alueellisia toimeenpano- ja kehittämistehtäviä Suomessa. ELY-keskukset kehittivät ja tukevat taloudellista, sosiaalista ja ekologisesti kestävää hyvinvointia. ELY-keskukset olivat merkittäviä alueiden kehittäjiä ja EU-rahoituksen myöntäjiä. Yhteistyö oli tiivistä maakunnan liittojen ja muiden tahojen kanssa. ELY-keskusten tehtävänä oli myös ohjata työ- ja elinkeinotoimistoja.

Vuoden 2026 alusta elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukset lakkautettiin ja niiden toiminta siirrettiin kymmenelle uudelle elinvoimakeskukselle sekä lupa-, ohjaus- ja valvontatehtävien osalta uuteen valtakunnalliseen Lupa- ja valvontavirastoon.

## Tehtävät
Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukset perustettiin vuonna 2010. Ne korvasivat aiemmat työ- ja elinkeinokeskukset, Tiehallinnon tiepiirit, alueelliset ympäristökeskukset ja niihin siirrettiin eräitä lääninhallitusten koulutus- ja liikennelupatehtäviä.

ELY-keskusten tehtäviin kuului
* yritysten rahoitus- ja kehittämispalvelut, työllisyysperusteiset tuet ja työvoimakoulutus, maatila- ja kalatalousasiat, maahanmuuttoasiat ja EU:n rakennerahastohankkeet;
* keksintöjen valtakunnalliset kehittämis- ja edistämispalvelut;
* ammatillinen koulutus, osaaminen ja luova talous;
* maanteiden kunnossapito, tiehankkeet, liikenteen lupa-asiat, liikenneturvallisuus, joukkoliikenne ja saaristoliikenne;
* ympäristönsuojelu, alueiden käytön ja rakentamisen ohjaus, luonnonsuojelu, ympäristön tilan seuranta, vesivarojen käyttö ja hoito; sekä
* siviilipalveluksen toimeenpano työ- ja elinkeinoministeriön ohjeiden ja siviilipalveluslain mukaisesti.

## Vastuualueet

ELY-keskuksia oli viisitoista, vastuualueita kolme. Yhdeksän ELY-keskusta ylläpiti kaikkia kolmea vastuualuetta, neljä kahta ja kaksi yhtä vastuualuetta.

ELY-keskusten vastuualueet olivat seuraavat: 
* elinkeinot, työvoima ja osaaminen (työ- ja elinkeinoministeriö)
* liikenne ja infrastruktuuri (liikenne- ja viestintäministeriö)
* ympäristö ja luonnonvarat (ympäristöministeriö)

**Kolmen vastuualueen ELY-keskukset:**
* Lappi
* Pohjois-Pohjanmaa
* Etelä-Pohjanmaa
* Keski-Suomi
* Pirkanmaa
* Varsinais-Suomi
* Uusimaa
* Pohjois-Savo
* Kaakkois-Suomi

**Kahden vastuualueen ELY-keskukset:**
* Häme
* Kainuu
* Pohjois-Karjala
* Etelä-Savo

**Yhden vastuualueen ELY-keskukset:**
* Pohjanmaa
* Satakunta

## Katso myös
* ELY-keskusten ja TE-toimistojen kehittämis- ja hallintokeskus (KEHA)
* Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen ylijohtaja

## Huomautukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen sivut
Lentopommi

**Lentopommi** on lentokoneesta, ilmalaivasta tai helikopterista pudotettava räjähde, joka laukeaa yleensä osuttuaan maahan tai
pienellä viivellä sen jälkeen. Lentopommi on pääasiassa ensimmäisen maailmansodan aikana kehitetty räjähde, jonka tarkoituksena on vaikuttaa vastustajaan maan päällä.

Erilaisia lentopommeja ovat muun muassa sirpalepommi, rypälepommi, painepommi, panssaripommi, tunkeutumispommi, palopommi ja syvyyspommi. Yhdysvaltojen kehittämä 13,6 tonnin bunkkeripommi läpäisee arvioiden mukaan jopa 60 metriä teräsbetonia.

## Historia
### Ensimmäinen maailmansota ja edeltävä aika
Ensimmäinen tunnettu ilmapommitus tapahtui 1. marraskuuta 1911, kun italialainen luutnantti Giulio Gavotti pudotti neljä Cipelli-tyyppistä käsikranaattia Etrich Taubensa ohjaamosta Osmanien valtakunnan joukkojen sotilasleiriin Ain Zarassa, Libyassa.

Ensimmäisessä maailmansodassa lentopommitus oli hyvin vähäistä ja pommikoneet olivat alkeellisia. Pommituksessa käytettiin lähinnä tykistöä, kuten järeitä haupitseja. Ensimmäisessä maailmansodassa saksalaiset käyttivät ilmalaivoja pommittaessa muun muassa Yhdistyneen kuningaskunnan kaupunkeja. Pommitukset olivat kuitenkin epätarkkoja, ja niihin kuoli hieman yli tuhat henkeä. Ensimmäiset lentokoneet olivat tiedustelulentokoneita, joiden lentäjät olivat aseistautuneita pistoolein. Vähitellen lentokoneisiin kiinnitettiin konekiväärejä ja ohjaamosta pudotettujen räjähteiden tilalle tuli rungon alle tai siipiin kiinnitettäviä lentopommeja. Lopulta alettiin valmistaa erityisiä pommituslentokoneita. 

### Toinen maailmansota
Toisessa maailmansodassa ilmapommitusten määrä lisääntyi ja kehitettiin uusia pommikoneita kuten Heinkel He 111, B-17 ja Junkers Ju 88. Asutuskeskuksiin kohdistuvaa pommitustekniikkaa testattiin Espanjan sisällissodassa, jossa tunnetuksi tuli erityisesti Luftwaffen vuonna 1937 suorittama Guernican pommitus. Toisen maailmansodan aikana suurimpien lentopommien massa oli tuhansia kilogrammoja ja niiden tarkoituksena oli tuhota kokonaisia asutuskeskuksia. Niitä kutsuttiin myös korttelipommeiksi niiden hävittäessä käytännössä koko korttelin kerrallaan.

Nykyään vaikuttavimpia lentopommeja ovat bunkkeripommit, joiden tarkoituksena on tuhota maahan kaivettu betoninen suoja-, varasto- tai laboratoriobunkkeri. Toisen maailmansodan aikana vastaavaan tarkoitukseen käytettiin järeitä haupitseja ja järeitä kanuunoita rautatietykkeinä esimerkiksi Sevastopolissa. Suunnitelmana oli käyttää niitä Maginot-linjaa vastaan.

Suomi käytti ilmapommitusta niin talvisodassa kuin jatkosodassakin. Talvisodassa Suomella oli hyvin vähän lentokoneita, mutta jatkosodassa Suomi käytti laajalti pommikoneita esimerkiksi Talin–Ihantalan taistelussa.

## Katso myös
* Strateginen ilmapommitus 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mamadou Niang

**Mamadou Hamidou Niang** (s. 13. lokakuuta 1979 Matam, Senegal) on senegalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Qatarin pääsarjassa pelaavaa Al-Saddia.

## Ura
Mamadou Niang siirtyi 18-vuotiaana Le Havren nuorisojoukkueesta Troyesiin. Vuonna 2003 Niang lainattiin loppukaudeksi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneeseen Metziin. Siellä hän teki 12 ottelussa 5 maalia ja auttoi Metziä palaamaan takaisin pääsarjaan kaudeksi 2003–2004. Silloinen Metz-valmentaja Jean Fernandez olisi halunnut tehdä lainasopimuksesta pysyvän siirron, mutta se kuitenkin epäonnistui ja Niang siirtyi Troyesista Strasbourgiin.

Kaudella 2004–2005 Mickaël Pagis siirtyi Strasbourgiin Niangin seuratoveriksi, jossa he myöhemmin muodostivat tehokkaan kärkiparin. He tekivät yhdessä yhteensä 27 maalia liigakauden aikana. Strasbourg selvisi Ranskan liigacupin finaalin Caenia vastaan. Strasbourg voitti ottelun, ja näin varmisti historiansa toisen liigacup-pokaalin.

Vuonna 2005 Niang siirtyi Marseilleen 7 miljoonan euron siirtosummalla. Kauden 2007–2008 päätyttyä Niang oli liigan toiseksi paras maalintekijä 18 osumallaan.

Elokuussa 2010 Niang siirtyi Marseillesta turkkilaiseen Fenerbahçeen 8 miljoonan euron siirtosummalla. Hän vietti seurassa yhden kauden tehden 29 ottelussa 15 maalia.

Syyskuussa 2011 Niang siirtyi qatarilaiseen Al-Saddiin 7.5 miljoonan euron siirtosummalla.

### Maajoukkue
Niang on edustanut Senegalia kolmesti Afrikan-mestaruuskilpailuissa, vuosina 2004, 2006 ja 2008.

## Saavutukset
*Ranskan mestaruus: 2010
*Ranskan liigacup: 2005, 2010
*Ranskan cupin hopeaa: 2006, 2007
*Ranskan pääsarjan paras maalintekijä (18 maalia) kaudella 2009-2010

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Mamadou Niangin Ranskan liigan tilastot
Barbed wire match

**Barbed wire match** oli ECW:n järjestämä showpainin ottelumuoto. Otteluissa käytettävien aseiden ympärillä oli piikkilankaa ja ottelukehän köydet oli korvattu piikkilangalla. Ottelut voitettiin selätyksellä tai luovutuksella. Barbed wire match -otteluita ei enää järjestetä, koska ottelutapa johti liian usein oikeisiin loukkaantumisiin. Tunnetuimpia ottelijoita olivat Cactus Jack eli Mick Foley ja Sandman eli James Fullington.
Ragenfrid

**Ragenfrid** (k. 731) oli Neustrian ja Burgundin major domus eli käskynhaltija vuosina 715–717. Hänet tunnettiin myös nimillä **Ragamfred**, **Raginfred** ja **Ramfrid**. Alun perin frankkien kuningas Dagobert III nimitti Ragenfridin virkaansa Pipin Heristalilaisen pojanpojan, major domus Teudoaldin kilpailijaksi.

Vuonna 716 Ragenfrid ja Dagobertin seuraaja Kilperik II hyökkäsivät Arnulfingien käskynhaltijasuvun sydänmaille ja onnistuivat lyömään uhkaajansa Kaarle Martelin Kölnin lähellä. Martel oli saartanut kaupunkiin Pipin Heristalilaisen vaikutusvaltaisen lesken, Plektrudiksen. Kilperik pakotti Plektrudiksen luovuttamaan suuren osan Austrasian rahavaroista ja tunnustamaan Kilperikin aseman kuninkaana.

Kaarle Martel vastasi kuitenkin tähän nimittämällä Austrasian kuninkaaksi Klotar IV:n. Ragenfrid ja Kilperik liittoutuivat Akvitanian herttuan Odon kanssa Kaarlea vastaan, mutta hävisivät vuonna 717 Vincyssä ja 718 Soissonsissa Kaarlelle. Ragenfrid joutui pakenemaan ja yritti jonkin aikaa vastustaa Kaarlea, mutta luopui taistelusta, kun Kaarle ja Kilperik pääsivät vuonna 719 sopimukseen. Ragenfrid antautui ja menetti asemansa, mutta sai pitää joitain maa-alueita Anjoussa. Vuonna 724 Ragenfrid johti kapinaa Neustriassa, joka kuitenkin tukahdutettiin helposti. Ragenfrid joutui antamaan poikansa panttivangeiksi pitääkseen maansa.

## Lähteet
World Press Photo

**World Press Photo** on riippumaton järjestö, joka sijaitsee Amsterdamissa Alankomaissa. Vuonna 1955 perustettu WPP järjestää vuosittain maailman suurimman ja arvostetuimman lehtikuvakilpailun.

Palkintoseremonia järjestetään Oude Kerkissä Amsterdamissa. Kilpailun päätyttyä voittaneet valokuvat kootaan kiertäväksi näyttelyksi, jota käy katsomassa runsaat miljoona ihmistä 40 maassa. Vuosittain ilmestyy kuudella kielellä vuosikirja, jossa esitellään voittaneet kuvat.

Vuoden lehtikuvan lisäksi kilpailussa valitaan voittajat kymmenessä sarjassa:
* Tuoreet uutiset
* Yleiset uutiset
* Ihmiset uutisissa 
* Urheilutapahtumat
* Urheilun henkilöjutut
* Ajankohtaiset tapahtumat
* Arkielämä
* Muotokuvat
* Taide ja viihde
* Luonto

Järjestö tukee ammattimaista lehtikuvausta kansainvälisesti hyvin laajasti edistääkseen valokuvajournalismin kehitystä, kannustaakseen tiedon levittämistä, auttaakseen kehittämään valokuvajournalismiin korkeat ammatilliset vaatimukset ja tukeakseen vapaata ja rajoittamatonta tiedonlevitystä. Se järjestää ympäri maailmaa koulutushankkeita, kuten seminaareja, työpajoja ja vuosittain Joop Swart -mestariluokan.

## World Press Photo -kilpailu
Vuonna 1955 kilpailuun jätti 42 valokuvaajaa 11 maasta yhteensä 301 valokuvaa. Vuonna 2011 valokuvaajia oli mukana 5&nbsp;691. He tulivat 125 maasta, ja valokuvien määrä oli yhteensä 108&nbsp;059.

Vuoden 2011 kuvassa on hunnutettu jemeniläisnainen pitelemässä haavoittunutta sukulaista sylissään. Vuoden 2010 kuvassa on kasvoista silvottu afgaaninainen Bibi Aishasta.

Vuoden 2015 kilpailussa jouduttiin hylkäämään runsaasti kuvia väärennettyinä. Ongelmallisin on urheilusarja, jossa ei voitu jakaa kolmatta palkintoa, koska kahta lukuun ottamatta kaikista löytyi sääntöjen vastaista kuvan käsittelyä. Kaikista toiseksi viimeiselle kierrokselle päässeistä kuvista joutuu kuvaaja esittämään negatiivin ja digikuvista suoraan kamerasta tulleen tiedoston. Tällä kierroksella kuvista hylättiin manipuloinnin vuoksi parikymmentä prosenttia.

### World Press Photo of the Year -voittajia

http://www.hs.fi/kulttuuri/a1305927283309 
Kilpailua ei järjestetty vuosina 1959, 1961 ja 1970.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* World Press Photo 
* World Press Photo of the Year, Archive, winners since 1955 
* World Press Photo Winners 2012 
* World Press Photo Winners 2007 
* World Press Photo Winners 2006 
* World Press Photo Winners 2005
* World Press Photo Winners 2004