open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ğ

**Ğ** (**ğ**) on turkkilaisissa kielissä, kuten turkissa, azerissa, kazakissa ja tataarissa käytettävä kirjain. Kielestä ja murteesta riippuen, se äännetään soinnillisena frikatiivina [ɣ ~  ʁ], tai ei ollenkaan. Arabialaisella kirjaimistolla sen vastine on غ ja kyrillisesti г tai ғ.

## Turkissa
Turkin kirjain ğ ja sen vastine osmaninturkin kirjaimistossa (غ) lausuttiin alun perin soinnillisena frikatiivina [ɣ ~  ʁ], mutta se on sittemmin käynyt läpi äänimuutoksen, jonka seurauksena konsonantti katosi kokonaan ja edeltävän vokaalin kompensoiva pidentyminen tapahtui, mistä johtuu sen nykyinen funktio. Joissain turkin murteissa sen perinteistä ääntämistä kuitenkin ilmenee edelleen.

Nykyturkissa ğ tunnetaan nimellä ’pehmeä g’ (tr. *yumuşak ge*) ja se on aakkosten yhdeksäs kirjain. Kirjaimella ei ole omaa ääntämystä, vaan se osoittaa edellisen vokaalin pidentymisen, jota ei yleensä esiinny ilman ğ-kirjainta. Esimerkiksi sana *dağ* (’vuori’) äännetään /daa/. Kirjain esiintyy aina vokaalin jälkeen, eikä sitä näin ollen käytetä koskaan sanan alkukirjaimena. Vokaalien /e/, /i/, /ö/ ja /ü/ jälkeen se lausutaan konsonanttina /j/, kuten myös toisinaan silloin, kun se esiintyy kahden vokaalin välissä.

## Azerissa ja krimintataarissa
Azerissa ja krimintataarissa ğ on konsonanttiäänne soinnillinen velaarinen frikatiivi . Azerissa kirjainta ei ikinä käytetä sanan alussa.

## Tataarissa
Tataarissa kirjain ğ (г) on soinnillinen uvulaarinen frikatiivi [ʁ]. Se tulee arabialaisesta kirjaimesta ghain (غ). Tataarit korvaavat sillä arabialaisissa nimissä ja lainasanoissa alun perin ilmenevän äänteen ain (ع). Esimerkkinä arabialainen nimi Abdullah (عبد الله, *ʻAbd Allāh, ’Abdullah;* tat. **Ğ**abdulla, **Г**абдулла; vanhalla kirjaimistolla غابدوللا  /**ʁ**abdulla/).

Mišääritataarin murteella ğ-kirjainta ei lausuta. Suomen mišääritataarit käyttävät sen tilalla joko normaalia g:tä, tai jättävät pois kokonaan (туган / tuğan, *tugan*; "sukulainen, omainen" jne., сәнгать / sänğat, *sänat; "*taide").

## Kazakissa
Nykyinen kazakin latinalaisia ​​aakkosia koskeva ehdotus, joka on viimeksi päivitetty maaliskuussa 2021 ja jonka presidentti Tokajev on hyväksyttänyt, korvaa kyrillisen kirjaimen ғ kirjaimella ğ. Sen äännearvo on /ʁ/.

## Lähteet
Barrett M82

**Barrett M82** on yhdysvaltalaisen Barrett Firearms Manufacturingin vuodesta 1982 valmistama .50 BMG (12,7 × 99 mm) -kaliiperinen lyhyellä piippurekyyliperiaatteella toimiva, lipassyöttöinen, itselataava tarkkuuskivääri. 

Kivääriä valmistettiin alkujaan siviilikäyttöön, mutta 1990-luvulta lähtien sitä on myyty pääasiallisesti eri maiden puolustusvoimille, suurin yksittäinen asiakas on Yhdysvaltain asevoimat. Kiväärejä on myyty yli 40 maahan, myös Suomen puolustusvoimille, jossa sen nimike on 12.7 raskas tarkkuuskivääri 2000 Barrett (12.7 RSTKIV 2000).

Vaikkakin kivääriä voi käyttää myös henkilömaaleja vastaan, sen tärkein käyttötarkoitus on materiaalin, esimerkiksi ajoneuvojen tai ase- ja johtamisjärjestelmien tuhoaminen. 

M82:ta valmistetaan M82A1- ja A3-versiona, jonkin aikaa tuotannossa oli myös bullpup-mallinen M82A2.

## Tekniset tiedot
* Toimintatapa: Itselataava kertatuli
* Kaliiperi: .50 BMG (12,7 × 99 mm)
* Pituus: 1&nbsp;448 mm
* Piipun pituus: 737 mm
* Paino: 13,6 kg ilman lipasta, ladattu lipas 2,8 kg 
* Lipaskapasiteetti: 10 patruunaa

## Barrett-mallit
### M82A1/A3
* Kaliiperi: .50 Browning (12,7 × 99 mm) 
* Toimintatapa: itselataava kertatuli
* Pituus: 1&nbsp;150 tai 1&nbsp;220 mm
* Piipun pituus: 508 tai (737 mm M82A1)
* Lipas: 10 patruunan irrotettava lipas
* Tähtäin: 10×-kiikaritähtäin
* Paino: 19,9 kg 
* Luodin lähtönopeus: n. 850 m/s 
* Suurin tehokas ampumaetäisyys: 1&nbsp;800 m 
* Suurin ampumaetäisyys: 2,5 km

### M82A2
* Kaliiperi: .50 BMG (12,7 × 99 mm)
* Pituus: 1&nbsp;409 mm
* Piipun pituus: 737 mm
* Paino: 14,75 kg tyhjänä
* Suurin ampumaetäisyys ajoneuvon kokoisiin kohteisiin: 2&nbsp;100 m
* Luodin lähtönopeus: 900 m/s
* Lipaskapasiteetti: 10 patruunaa
* Prototyyppi ei enää tuotannossa.

### M95
* Kaliiperi: 12,7 × 99 mm, .50 BMG
* Aseen pituus: 1&nbsp;143 mm
* Piipun pituus: 737 mm
* Paino tyhjänä: 10,7 kg (ilman kiikaritähtäintä)
* Lipas: Vaihtolipas, paino lipastettuna 1,1 kg, 5 laukausta
* Ammuksen lähtönopeus 854 m/s
* Teoreettinen kantama: 2&nbsp;000 m

### M99
* Kaliiperi: .416 Barrett, tai .50 BMG
* Aseen pituus: 119 cm (.416) tai 127 cm (.50)
* Piipun pituus: 73 cm (.416) tai 81 cm (.50)
* Paino tyhjänä: 10,4 kg (.416) tai 11,4 kg (.50)
* Toimintatapa: Pulttilukko

### M107
* Kaliiperi: 12,7 mm
* Paino tyhjänä: 12,9 kg
* Lipaskapasiteetti: 10 patruunaa
* Lippaan paino: 1,87 kg
* Pituus: 1&nbsp;448 mm
* Piipun pituus: 737 mm
* Luodin lähtönopeus: 853 m/s
* Suurin ampumaetäisyys: 6&nbsp;812 m
* Suurin tehokas ampumaetäisyys: 1&nbsp;829 m

### XM500
* Kaliiperi: .50 BMG (12,7 × 99 mm)
* Pituus: 1&nbsp;168 mm (46")
* Toimintatapa: itselataava kertatuli
* Paino: 11,8 kg
* Lipas: 10 laukausta

### 98B
* Kaliiperi: .338 Lapua Magnum
* Paino: 6,12 kg
* Pituus: 126,36 cm
* Piipun pituus: 68,58 cm
* Toimintatapa: Pulttilukko

## Katso myös
*Barrett M95

## Lähteet
* McNab, Chris: *Suuri asekirja.* Helsinki: Gummerus 2008. 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Barrett Rifles - kotisivu
*Barrett M82 Review 
*Barrett "Light Fifty" M82A1 M82A2 M82A3
*Puolustusvoimat kalustoesittely: 12.7 TKIV 2000
Karjalahti

**Karjalahti** on yksi Kemin kaupunginosista. Lännessä kaupunginosa rajautuu kaupungin keskustaan, idässä rajana on Perämerentie ja pohjoisessa Sauvonväylä. Karjalahti on pääosin pienteollisuusaluetta. Siellä sijaitsee myös Liikekeskus Corona.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Karjalahden historiaa
Kataklysmi

**Kataklysmi** tarkoittaa laajaa mullistusta. Sana juontuu kreikan kielen sanasta *κατακλυσμός* (*kataklysmós,* 'tulva'), jolla kuvattiin Raamatun vedenpaisumusta, mutta sen merkitys on laajentunut tarkoittamaan yleisemmin laajaa luonnonmullistusta ja myös yhteiskunnallisia, valtiollisia ja muita mullistuksia.
## Lähteet
Dejene Birhanu

**Dejene Birhanu** (12. joulukuuta 1980 – 29. elokuuta 2010) oli etiopialainen kestävyys- ja maastojuoksija.

Vuonna 2000 Birhanu sijoittui toiseksi Afrikan-mestaruuskilpailuissa 10&nbsp;000 metrin juoksussa ajalla 28.41,11. Vuonna 2002 hän sijoittui Afrikan-mestaruuskilpailuissa 10&nbsp;000 metrillä viidenneksi ajalla 28.46,21. Seuraavana vuonna hän sijoittui Lausannen maastojuoksun MM-kisoissa pitkällä matkalla kahdenneksikymmenenneksi ja kauden lopussa  5 000 metrin juoksussa kuudenneksi. Brysselin maastojuoksun MM-kisoissa 2004 hän oli lyhyellä matkalla yhdestoista ja samalla mukana Etiopian joukkuemestaruuden voittaneessa joukkueessa. Ateenan olympialaisissa hän oli 5&nbsp;000 metrillä viides ja  samalla matkalla toinen ajalla 13.07,91.

Birhanu sijoittui maastojuoksun MM-kisoissa 2005 lyhyellä matkalla seitsemänneksi ja pitkällä matkalla kuudenneksi. Etiopia voitti molemmilla matkoilla joukkuemestaruuden. Helsingin MM-kisoissa Birhanu oli 5&nbsp;000 metrillä kahdeksas. Osakan MM-kilpailuissa 2007 Birhanu sijoittui maratonjuoksussa sijalle 31.

Birhanu kuoli elokuussa 2010 29-vuotiaana.

## Henkilökohtaiset ennätykset
* 3 000 metrin juoksu: 8.06,56 (2002)
* 5 000 metrin juoksu: 12.54,15 (2004)
* 5 kilometrin maantiejuoksu: 13.41 (2002)
* 10 000 metrin juoksu: 27.12,22 (2005)
* 25 kilometrin maantiejuoksu: 1.15.12 (2006)
* 30 kilometrin maantiejuoksu: 1.30.03 (2006)
* Maraton: 2.08.46 (2006)

## Lähteet
* 

### Viitteet
Amanda Bearse

**Amanda Bearse** (s. 9. elokuuta 1958 Winter Park, Florida) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja komedienne. Parhaiten hänet tunnetaan roolistaan Marcy Rhoades D’Arcyna komediasarjassa *[[Pulmuset (televisiosarja)|Pulmuset]]*. Marcya hän esitti vielä yhden jakson verran sarjassa *[[Nikki (televisiosarja)|Nikki]]* vuonna 2001. Ennen läpimurtoaan Pulmusissa hän näytteli muun muassa televisiosarjassa *[[All My Children]]* vuosina 1982–1984.

Bearse on esiintynyt pääroolissa useissa elokuvissa kuten *[[Menikö taas pieleen?]]*, *[[Kauhun yö]]*, *[[Naisten mies]]* ja *[[The Doom Generation – Tuomion sukupolvi]]*.

Hän toimi emäntänä stand up -show’ssa nimeltään *Out There 2* vuonna 1994. Ohjelmassa esiintyi koomikoita, jotka olivat homo- ja biseksuaaleja. Bearse itse on ollut avoimesti lesbo vuodesta 1993. Hän asuu yhdessä pitkäaikaisen elämänkumppaninsa kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Peurasaari

**Peurasaari** on yksi Kemin kaupunginosista: ensimmäinen etelään kaupungin keskustasta. Lännessä ja etelässä aluetta rajaa meri, idässä Syväkankaan kaupunginosa. Peurasaari on pääosin pientalovaltaista asuinaluetta.

Peurasaaren kaupunginosassa sijaitsee Peurasaaren hautausmaa eli Kemin eteläinen hautausmaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Peurasaaren historiaa
Metallica: Some Kind of Monster

**Metallica: Some Kind of Monster** on dokumenttielokuva metalliyhtye Metallican *St. Anger* -albumin teosta. 

Joe Berlingerin ja Bruce Sinofskyn tekemässä dokumentissa käydään läpi yhtyeen kriisitilanteita tarkasti, muun muassa vokalisti/kitaristi James Hetfield menee vieroitushoitoon alkoholiriippuvuutensa takia ja pitkäaikainen basisti Jason Newsted eroaa yhtyeestä. Metallica palkkasi itselleen avuksi psykiatri Phil Towlen, joka veloitti 40 000 dollaria kuukaudessa.

Dokumentti selittää myös raskaan uurastuksen tuottaman albumin rosoisuutta, soolottomuuta ja ennen kaikkea vihaisuutta. Dokumentin aikana mukaan astuu myös bändin uusi basisti Robert Trujillo (ex- Suicidal Tendencies, ex- Ozzy Osbourne, ex- Black Label Society). Dokumentissa nähdään myös Jason Newstedin ja Dave Mustainen (Metallicassa 1982–1983, nykyään Megadethissä) haastattelut.

## Aiheesta muualla
*
Julmust

**Julmust** on virvoitusjuoma, jota myydään pääasiassa Ruotsissa. Juomaa myydään joulun alla nimellä julmust ja pääsiäisenä nimellä *påskmust*, erona niillä on etiketin väri joka pääsiäisenä muuttuu keltaiseksi. Sen maku muistuttaa makeaa kotikaljaa tai omenalimonadia. Julmust sisältää humalan ja maltaan lisäksi 30 muuta ainesosaa.

## Kulutus
Julmust on Ruotsissa saanut samanlaisen aseman kun glögillä on Suomessa. Sen kulutus on ajoittunut joulun tietämiin ja pääsiäisen aikaan. Joulun aikana ruotsalaiset juovat keskimäärin viisi litraa henkilöä kohti mikä on yhteensä noin 40 miljoonaa litraa. Julmust on Ruotsissa niin suosittua, että Coca-Colan myynti laskee joulun aikoihin noin viisikymmentä prosenttia. The Coca-Cola Company yritti saada Coca-Colan myyntiä nousemaan mainoskampanjoilla tuloksetta. Vuosituhannen vaihteessa yhtiö osti julmust-lisenssin jolla se yritti saada menetettyä myyntiä takaisin. Lopulta se luovutti parin vuoden kuluttua.

## Valmistus
Ruotsissa on yhdeksän julmustin valmistajaa, joiden valmistamat tuotteet eroavat toisistaan maultaan. Ruotsin ulkopuolella juomaa myytiin pitkän aikaa vain Ikean myymälöissä. Nykyisin sitä myydään Suomessa myös ruokakaupoissa, etenkin länsirannikolla kaupat ovat myyneet sitä joulun aikoihin. Suomessa se kuuluu enemmänkin suomenruotsalaisten perinteiseen jouluun kuin suomenkielisten.

Julmustia voi tehdä myös itse ja netistä löytyy monia erilaisia reseptejä. Kotona tehdyssä julmustissa käytetään raaka-aineina punajuuria, näkkileipää, sokeria, vettä, sitruunaa ja kaljamallaspakkausta. Ruskea väri saadaan paahdetusta sokerista, mistä sokerikulööriakin tehdään. Sitä käytetään kotona päivistä kuukausiin.

## Historia
Julmustin historia alkaa siitä, kun Harry Roberts, joka oli virvoitusjuomatehtailija Robert Robertsin poika, lähti Saksaan opiskelemaan kemiaa. Sieltä hän löysi saksalaisen reseptin, jonka pohjalta hän alkoi kehittelemään omaa reseptiään. Palattuaan Saksasta Ruotsiin vuonna 1910 hän ryhtyi kehittämään reseptiä isänsä kanssa. Raittiusmiehinä he halusivat saada alkoholittoman joululimonadin vaihtoehdoksi oluelle. Se sisältää humalan ja maltaan lisäksi 30 muuta ainesosaa. Alkuperäistä reseptiä pidetään lukittuna kassakaapissa ja väitetään, että vain yksi henkilö tuntee reseptin kokonaisuudessaan, mutta toisen tiedon mukaan tietäjiä olisi kolme. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Mano Negra

**Mano Negra** oli ranskalainen yhtye, joka toimi 1980- ja 1990-luvuilla. Yhtyeen keulahahmo oli Manu Chao. Mano Negra tuli tunnetuksi etenkin kappaleista *Mala Vida* ja *Señor Matanza*. Mano Negran tyyli oli sekoitus rockia, punkia, ranskalaista chansonia, afrikkalaista musiikkia, flamencoa, skata, salsaa ja reggaeta. Yksi yhtyeen esikuvista oli brittiläinen The Clash. 1990-luvun puolivälissä Mano Negra teki kiertueen sisällissodan repimään Kolumbiaan ja pian tämän jälkeen yhtye hajosi. Hajoamisen jälkeen Manu Chao on tehnyt menestyksekkään soolouran ja muista jäsenistä Pierre Gauthé on perustanut P18-nimisen yhtyeen.

## Nimi

*La Mano Negra* (suom. Musta käsi) oli anarkistinen järjestö Espanjassa. Espanjan poliisi syytti suurimman osan espanjalaisista anarkisteista kuuluneen järjestöön. 

## Kokoonpano

* Manu Chao - laulu ja kitara
* Antoine Chao "Toño del Borneo" - trumpetti
* Santiago Casariego - rummut
* Philippe Teboul - lyömäsoittimet
* Daniel Jamet - kitara
* Joseph Dahan - bassokitara
* Thomas Darnal - koskettimet
* Pierre Gauthé - pasuuna

## Diskografia
### Studioalbumit
* 
* 
* 
* 

### Livealbumit
* 

### Kokoelma-albumit
* 
* 
*
Martin Keino

**Martin Keino** (s. 20. kesäkuuta 1972) on kenialainen keskimatkojen juoksija, joka viime vuosina on pääasiassa toiminut kansainvälisissa huippukilpailuissa ns. jäniksenä eli vetojuhtana.

Martin Keinon isä on Kipchoge Keino, kaksinkertainen olympiavoittaja. Vuonna 1995 Keino voitti 5 000 metrillä Yhdysvaltain yliopistomestaruuden. 2000-luvun alusta saakka hän on ollut luottojänis Kultaisessa liigassa ja muissa GP-kilpailuissa, joissa tavoitellaan huippuaikoja. Keino muun muassa toimi jäniksenä, kun Kenenisa Bekele rikkoi 10 000 metrin maailmanennätyksen Brysselissä 26. elokuuta vuonna 2005.

## Henkilökohtaiset ennätykset
* 800 m: 1.47,9 Lontoo 14. kesäkuuta 1998
* 1 500 m: 3.33,00 Rieti 1. syyskuuta 1996
* maili: 3.52,33 Oslo 5. heinäkuuta 1996
* 2 000 m: 4.53,84 Nizza 10. heinäkuuta 1996
* 3 000 m: 7.35,97 Monaco 16. elokuuta 1997
* 2 mailia (halli): 8.29,13 Birmingham 21. helmikuuta 2003
* 5 000 m: 13.21,40 Tukholma 16. heinäkuuta 2002
* 3 000 m ej.: 8.39,14, New Orleans 4. kesäkuuta 1993

## Lähteet
* http://web.ics.purdue.edu/~bpence/Bekele/Races/MKeino.html
Scooby-Doo (elokuva)

**Scooby-Doo** (, televisioesityksissä myös nimellä *Scooby-Doo ja salaperäinen saari*) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen *[[Scooby-Doo]]*-animaatiosarjaan perustuva fantasiaseikkailu. Kyseessä on ensimmäinen Scooby-Doo-elokuva, jota ei toteutettu animaationa.

## Juoni
Tarinan alussa Mysteeripoppoo hajoaa. Kahden vuoden päästä he kaikki saavat kutsun salaperäiselle saarelle, jossa on huvipuisto. Siellä he tapaavat saaren johtajan, joka ilmaisee huolensa: saarelle saapuu juhlivia opiskelijoita, mutta kun he palaavat saarelta, he eivät tunne läheisiään. Mysteeripoppoon pitää toimia yhteistyössä saadakseen selville, kuka on kaiken takana.

## Näyttelijät
EZLN

**Ejército Zapatista de Liberación Nacional (EZLN)** eli *Zapatistinen kansallisen vapautuksen armeija* on meksikolainen sissiliike, joka toimii pääosin etelässä, etenkin Oaxacan, Campechen, Veracruzin, Tabascon ja Chiapasin osavaltioissa, sekä Guatemalassa ja Belizessä. Zapatistit puolustavat alueen alkuperäisväestöä sekä ylläpitävät antikapitalistista ideologiaa. Järjestön nimi tulee Meksikon vallankumouksen kapinallisjohtaja Emiliano Zapatalta. EZLN:n keulakuva on Subcomandante Marcos, jonka asemaa liikkeen johdossa ei tunneta. Varsinaiset päätökset tekee liikkeen ajaman käytännön demokratian mukaisesti EZLN:n hallitseman alueen intiaaniyhteisöt.

## Historiaa

Vaikka EZLN:n alkujuuret ajoittuvat vuoteen 1983 asti, aloitti se aktiivisen toiminnan vasta 1. tammikuuta 1994 Meksikon liityttyä Pohjois-Amerikan vapaakauppa-alueeseen NAFTA:an. Järjestö valloitti San Cristobal de las Casasin ja muita Chiapasin kaupunkeja. Aluksi se julisti marssivansa Meksikon pääkaupunkiin, mutta vetäytyi pian takaisin tukialueilleen Lacandónin viidakkoon. Taistelut kestivät 12 päivää ja niissä kuoli noin 150 ihmistä. Aselevon jälkeen EZLN:sta on tullut poliittinen liike, joka on kerännyt paljon kansainvälistä suosiota ja julkisuutta. Mm. Punk-yhtye Anti-Flag ja Rock-yhtye Rage Against The Machine ovat ilmaisseet suurta tukea EZLN:n kampanjaa kohtaan.

EZLN on hallinnut alueita Chiapasissa soveltaen suoran demokratian ihanteitaan. Järjestön ideologiassa anarkismi ja vasemmistolibertarismi kietoutuvat yhteen mayojen perinteiden kanssa. Sittemmin järjestö on siirtynyt rauhanomaisten vaikuttamiskeinojen tielle. Kesäkuussa 2005 zapatistit antoivat *Kuudennen julistuksen Lacandónin viidakosta*, jossa rauhanomaiset periaatteet sinetöitiin. Tavoitteena on uudistaa Meksikon politiikka liittoutumalla opiskelijoiden, työläisten ja maanviljelijöiden kanssa. Vuoden 2006 presidentinvaalien alla zapatistit pitivät oman kampanjansa (*La otra campaña*) ja protestoivat suuria puolueita vastaan, koska he eivät uskoneet niiden tuovan muutosta maan köyhien tilanteeseen.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla

* Globalization and the Political: in the Borderlands with the Zapatista Movement
* Jouni Pirttijärvi: Zapatistit - uudenlainen kapinaliike?
* Katja Ahlfors & Annastiina Salonen: Zapatisteilla vaihtoehtokampanja ennen heinäkuun vaaleja
* Sixth Declaration of the Selva Lacandona Anarkismo.net
* Zapatistas celebrate anniversary Al Jazeera
Roman Virastjuk

**Roman Virastjuk** (, , 20. huhtikuuta 1968 Ivano-Frankivsk – 27. heinäkuuta 2019) oli ukrainalainen kuulantyöntäjä.

Vuosituhannen vaihteen molemmin puolin Virastjuk oli vakiokävijä arvokilpailujen finaaleissa, saavuttaen 1994 Helsingin EM-kisoissa pronssimitalin tuloksella 19,59. Ennen huippuvuosiaan hän oli kärsinyt 1990-luvun alussa kahden vuoden kilpailukiellon doping-rikkomuksen takia. 1995 Göteborgin MM-kisoissa Virastjuk oli seitsemäs tuloksella 19,66 ja vuotta myöhemmin 1996 Atlantan olympialaisissa kuudes (20,45) samoin kuin 1997 Ateenan MM-kisoissa (20,12). 1999 Sevillan MM-kisoissa hänen kilpailunsa päättyivät jo karsintaan samoin kuin vuotta myöhemmin Sydneyn olympialaisissa. 

2001 Lissabonin MM-hallikisoissa Virastjuk selviytyi loppukilpailuun, missä hän kuitenkin jäi 12:nnelle sijalle tuloksella 19,55. 2002 Münchenin EM-kisoissa hän oli yhdeksäs tuloksella 19,52 samoin kuin 2003 Pariisin MM-kisoissa tuloksella 19,61. Virastjukin viimeisiksi kansainvälisiksi arvokisoiksi jäivät 2004 Ateenan olympialaiset, missä hän jäi karsintoihin parhaan työnnön kannettua 18,52 metriin. Maansa mestaruuden Virastjuk on voittanut kuulantyönnössä kolmesti, vuosina 2000 (20,55), 2002 (19,95) ja 2004 (19,73). 

Kilpailuissa Virastjukille ominaista oli, että ennen työntöä hän touhusi magnesiumin kanssa samaan aikaan puhuen itsekseen. Atlantan olympialaisten kuulafinaalissa yksinpuhelu jatkui kuudetta työntöä ennen niin pitkään, että toimitsija joutui lopulta nostamaan punaisen lipun hylkäyksen merkiksi. Aktiiviaikoinaan Virastjukin mitat olivat 189 senttimetriä ja 135 kilogrammaa. Hänen veljensä Vasyl Virastjuk on entinen kuulantyöntäjä (ennätys 19,68), joka sittemmin on menestynyt voimamieskilpailuissa (Maailman vahvin mies 2004).

Roman Virastjuk kuoli vatsa-aortan aneurysman leikkauksen jälkitilaan.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Tengen

**Tengen** voi tarkoittaa ainakin:
*Tengen, japanilaisen lautapelin Gon pelilaudan keskipiste, myös nimitys Go-turnaukselle Japanissa.
*Tengen, kaupunki Baden-Württembergissä Saksassa.
*Tengen, entinen videopelijulkaisija ja -kehittäjä. 
*Tengen, japanilainen termi vuosille 978&ndash;983.
*N. E. Tengén (1817–1878), suomalainen kirkkoherra ja kirjailija
*Rosina Tengén (1861–1943), suomalainen laulaja ja laulunopettaja
Veikkausliigan kausi 2002

**Veikkausliigan kaudella 2002** Helsingin Jalkapalloklubi voitti mestaruuden. Edellisen kerran HJK oli voittanut mestaruuden kaudella 1997. Kausi pelattiin viimeistä kertaa 12 joukkueella ennen kautta 2011. Kaudeksi 2003 Veikkausliigan joukkuemäärää kasvatettiin neljääntoista.

## Runkosarja
Runkosarjassa pelattiin kahdentoista joukkueen kesken kaksiosainen sarja.

## Loppusarja
Loppusarjassa pelasivat runkosarjan kahdeksan parasta joukkuetta. Kukin joukkue pelasi loppusarjassa seitsemän ottelua, joiden tulokset lisättiin runkosarjan tuloksiin. Loppusarjassa määritettiin sijoitukset 1–8.

## Ottelut
Ottelut runko- ja loppusarjassa.

## Yleisömäärät

## Karsintasarja
Karsintasarjassa pelasivat runkosarjan neljä viimeistä joukkuetta, sekä Ykkösen neljä parasta joukkuetta (kaksi pohjoislohkosta ja kaksi etelälohkosta). Runkosarjan tuloksilla ei ollut varsinaisesti merkitystä, joskin osalle joukkueista annettiin lähtöpisteitä seuraavan logiikan mukaan:
* Veikkausliigan 9. (KuPS) - *3 pistettä*
* Veikkausliigan 10. (FC Hämeenlinna) - *2 pistettä*
* Veikkausliigan 11. (VPS) - *1 piste*
* Ykkösen etelälohkon voittaja (FC KooTeePee) - *1 piste*
* Ykkösen pohjoislohkon voittaja (TPS) - *1 piste*

Veikkausliiga laajeni kaudella 2003 14 joukkueen suuruiseksi. Tämän vuoksi karsintasarjasta otettiin seuraavan kauden liigarinkiin peräti kuusi parasta joukkuetta. Näin ollen VPS oli kauden ainoa putoaja, kun taas nousijoita oli peräti kolme: TPS, FC Jokerit sekä FC KooTeePee.

## Menestys eurokentillä
*Mestarien liiga:*
* Tampere United hävisi ensimmäisellä karsintakierroksella armenialaiselle Pyunik Jerevanille.
*UEFA Cup:*
* MyPa hävisi ensimmäisellä karsintakierroksella tanskalaiselle Odense BK:lle.
* HJK hävisi ensimmäisellä karsintakierroksella valkovenäläiselle FC Gomelille.
*Intertoto Cup:*
* FC Haka pudotti ensimmäisellä karsintakierroksella jugoslavialaisen FK Obilićin, mutta toisella kierroksella se hävisi englantilaiselle Fulham FC:lle.

## Parhaat maalintekijät

## Valmentajat
* HJK: Keith Armstrong
* MyPa: Juha Malinen
* FC Haka: Olli Huttunen
* AC Allianssi: Ari Tiittanen
* FC Inter: Pertti Lundell
* Tampere Utd: Ari Hjelm
* FC Lahti: Harri Kampman
* FF Jaro: Sixten Boström
* KuPS: Jari Pyykölä
* FC Hämeenlinna: Hannu Touru
* VPS: Keijo Paananen
* FC Jazz: Risto Virtanen

## Palkinnot
* Vuoden liigapelaaja: Valeri Popovitš, FC Haka
* Vuoden liigatulokas: Pekka Lagerblom, FC Lahti
* Vuoden liigamaalivahti: Andras Vilnrotter, HJK
* Vuoden liigapuolustaja: Tero Penttilä, HJK
* Vuoden liigakeskikenttäpelaaja: Antti Okkonen, MyPa
* Vuoden liigahyökkääjä: Valeri Popovitš, FC Haka
* Vuoden liigavalmentaja: Keith Armstrong, HJK
* Ilta-Sanomien tähtipelaaja: Jari Niemi, Tampere Utd

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* RSSSF:n tilastot
Scooby-Doo 2: Monsterit vapaalla

**Scooby-Doo 2: Monsterit vapaalla** () on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut fantasiaseikkailu.

## Juoni

Kaikki alkaa Coolsvillen kriminologisen museon avajaisjuhlasta, jossa säilytetään Mysteeri Oy:n jo voittamien roistojen pukuja. Lentoliskohirviö ja Mustaritarihaamu keskeyttävät avajaiset hyökkäyksellään ja kuten tavallista, Shaggy (Nuhru) ja Scooby aiheuttavat taas tuhoa. Hyökkäyksen yhteydessä museosta varastettiin kaksi pukua: Musta ritarihaamun ja Lentoliskohirviön puvut. Liskon suomusta käy ilmi, että lisko onkin oikea, eikä mikään lateksipukuun sonnustautunut huijari, joten nyt heitä vastassa ovat oikeat hirviöt.

Myöhemmin Shaggy ja Scooby päättävät todistaa etsivän taitonsa menemällä Valekummitus-nimiseen kerhoon, jossa Mysteeri Oy:tä suorastaan vihataan. Samaan aikaan Daphne alkaa miettiä, mikä hänen roolinsa on Mysteeri Oy:ssä: Velma on älykäs, Fred on komea keulakuva, mikä hän on? 

## Näyttelijät

### Suomalaiset ääninäyttelijät

## Aiheesta muualla
*Helsingin Sanomien Nyt-liitteen arvostelu elokuvasta *[http://www.nyt.fi/elokuva/artikkeli/1076153548512  Scooby-Doo 2: Monsterit vapaalla]*
Ş

**Ş** (**ş**) eli s ja sedilji on turkissa, azerissa, tataarissa, kurdissa, krimintataarissa ja turkmeenissa käytettävä kirjain, joka lausutaan kuten suomen š .

Joskus ş-kirjaimella korvataan romanian kirjain Ș (ș) eli s ja alapuolinen pilkku, jonka kirjoittaminen ja esittäminen voi olla teknisistä syistä hankalaa tai suorastaan mahdotonta. Joissakin kielissä ş-kirjainta käytetään myös arabian-, persian- tai paštunkielistä tekstiä latinisoitaessa.

Turkin kirjaimistossa ş-kirjainta pidetään erillisenä kirjaimena eikä s-kirjaimen muunnelmana.

## Tietotekniikassa
Otto Dix

**Otto Dix** (2. joulukuuta 1891 Untermhaus – 25. heinäkuuta 1969 Singen) oli saksalainen taidemaalari, joka on tunnettu varsinkin sodan kauhujen kuvaajana.

Dix lähti vapaaehtoisena rintamalle heti ensimmäisen maailmansodan alussa vuonna 1914. Sodan aikana hän teki yli 300 piirrosta rintamaolosuhteista. Ne olivat pohjana hänen 1920-luvulla tekemilleen maalauksille ja grafiikkatöille, jotka kuvasivat sodan kauhuja hätkähdyttävän groteskilla tavalla. Vuodesta 1927 Dix toimi opettajana Dresdenin taideakatemiassa, mutta hän menetti työnsä Adolf Hitlerin valtaannousun jälkeen vuonna 1933 uusien vallanpitäjien leimattua hänet ”rappiotaiteilijaksi”.

Sotaan liittyvien aiheiden lisäksi Dix kuvasi sodanjälkeisen Saksan sosiaalisia ongelmia: sotainvalideja, kerjäläisiä, rikollisia ja prostituoituja. Hän ei ollut poliittisesti aktiivinen, vaan piti itseään puolueettomana vallitsevien olosuhteiden kuvaajana. Tyylillisesti Dix aloitti ekspressionistina ja dadaistina, mutta kehittyi myöhemmin saksalaisen taidesuuntauksen uusasiallisuuden tyypilliseksi edustajaksi.

Dixin järkyttävät sotakuvaukset olivat jyrkässä ristiriidassa Hitlerin militaristisen arvomaailman kanssa. Hitlerin valtaannousun jälkeen Dixin sallittiin maalata vain harmittomia maisemakuvia. Osa Dixin sodanvastaisista maalauksista määrättiin tuhottavaksi.

Toisen maailmansodan jälkeen Dix sai tunnustusta sekä Länsi- että Itä-Saksassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Otto Dix -säätiö
Vuoden 1983 videopelilama

**Vuoden 1983 videopelilama** oli Pohjois-Amerikassa vuosien 1983–1984 vaihteessa tapahtunut äkillinen videopeliteollisuuden lama sekä lukuisten videopeli ja -konsolituottajien konkurssi. Se toi lopun toisen sukupolven videopelikonsoleille.

Lamaa seurasi kolmen vuoden ajanjakso, jonka aikana videopelimarkkinat olivat Pohjois-Amerikassa paljon aikaisempaa pienemmät, eikä videopelikonsolien saralla tapahtunut merkittävää kehitystä. Ajanjakso loppui Nintendo Entertainment Systemin ja sen tunnetuimman pelin, *[[Super Mario Bros.|Super Mario Brosin]]* menestyksen myötä. Nintendon uusi konsoli esiteltiin ensi kerran Japanissa 1983 nimellä Famicom. Yhdysvalloissa laite esiteltiin 1985, ja suosioon se pääsi jo 1987.

Ajanjaksoon viitataan joskus *vuoden 1984 videopelilamana*, sillä juuri sinä vuonna laman seuraukset selvisivät kuluttajille todellisessa mittakaavassaan. Kehitteillä oli satoja pelejä julkaistavaksi vuonna 1983, ja niistä suurin osa joutui kaatopaikalle, esimerkiksi Atari hautasi New Mexicoon yli 700 000 pelimoduulia. Vuonna 1983 kehitettiin vain muutamia pelejä julkaistavaksi seuraavana vuonna, ja tämä näkyi pitkäaikaisena vähyytenä uusien videopelien määrässä.

## Syyt
Videopelilama johtui monista syistä:
* Kotitietokoneiden hintasota laski mikrotietokoneiden hintoja merkittävästi. Esimerkkinä Commodore 64, jonka iskulauseena toimi "Miksi ostaa lapsellesi videopeli ja häiritä hänen koulunkäyntiään, kun voitte ostaa hänelle kotitietokoneen, joka valmistaa häntä collegeen?". Markkinointitutkimus rekisteröi muutoksen, kun miljoonat asiakkaat vaihtoivat videopelikonsolin ostoaikeensa samanhintaiseen kotitietokoneeseen.
* Tulva surkeita pelejä harkitsemattomasti rahoitetuilta uusilta yrityksiltä yhdistettynä heikkoihin Atari 2600:n peleihin *[[E.T. the Extra-Terrestrial (Atari 2600)|E.T.]]*, *[[Pac-Man (Atari 2600)|Pac-Man]]* ja *[[Custer's Revenge]]*.
* Uutiset sensatisoivat sekä vuoden 1980 noususuhdannetta että vuosien 1982&ndash;1983 ongelmia. Tarina Atarista hautaamassa tuhansia *E.T.*-moduuleita New Mexicon kaatopaikalle muutti monien julkaisukanavien kuvaa videopelimarkkinoista.
* Johtopäätös tärkeimmiltä lelujälleenmyyjiltä (esimerkiksi Cabbage Patch Kids ja Beanie Babies) vuonna 1983 oli, että videopelit olivat ohimenevä muoti-ilmiö, ja että arvokas hyllytila pitäisi jättää uusille tuotteille.
* Kolikkopelimarkkinoiden täyttyminen: uudet pelit eivät myyneet, koska vanhat eivät olleet poistuneet markkinoilta.

## Seuraukset
Mattel teki 300 miljoonan dollarin tappiot Intellivision-konsolillaan, minkä sanottiin johtuneen lamasta.

Mikrotietokoneet ja tietokonepelit nousivat suosioon, osin halvempien koneiden saatavuuden vuoksi, osin pelikonsolien suosion laskun myötä.

## Lähteet
* Artikkeli The Dot Eaters -sivustolla . 
* Classic Gaming Expo -sivusto. Biografioita ja historiaa aikakaudelta 
* 
* C64-kronologia tapahtumia ja julkaistuja pelejä vuosilta 1982–1990. Viitattu 2.5.2014. 

### Viitteet
Baker Lake

**Baker Lake**  (, ) on noin 1&nbsp;900 asukkaan kylä Kanadassa Kivalliqin alueella Nunavutin territoriossa. Se sijaitsee 320 kilometrin päässä Hudsoninlahden länsirannalta, Thelonjoen suulla Baker Lake -järven rannalla.

Baker Laken kylästä kotoisin ovat kansainvälisestikin tunnetut taiteilijat Simon Tookoome, Jessie Oonark ja Luke Anguhadluq.

## Historia
Turkiskauppaa harjoittanut Hudson's Bay Company perusti Baker Laken kylään kauppa-aseman vuonna 1916. Kylään perustettiin anglikaanisen kirkon lähetysasema vuonna 1927. Kanadan ratsupoliisin paikallinen tukikohta perustettiin 1930, mutta kaupungissa oli ollut ratsupoliisin edustaja jo vuodesta 1915 lähtien. Vuonna 1957 kylään rakennettiin pieni sairaala, ja alueellinen koulu avattiin 1958.

## Liikenne
Alueella ei ole maanteitä eikä rautatietä. Baker Laken lentoasemalta on lentoyhteyksiä Rankin Inletiin ja muualle Kanadaan.

## Lähteet
* Hamlet site 
* Encylopedia Canada: "Inuit Printmaking: Baker Lake" 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Baker Lake official website 
* [Baker Lake art at Spirit Wrestler Gallery](http://www.spiritwrestler.com/catalog/index.php?main_page=advanced_search_result&include_sold_items=true&source=explore&keyword=Qamanittuaq+(Baker+Lake)&keyword_id=5)
* Historical photos of Baker Lake
Baker Lake (järvi)

**Baker Lake** (, ) on järvi Nunavutin territoriossa, lähellä Kanadan maantieteellistä keskikohtaa. Järven pinta-ala on noin 1&nbsp;887 neliökilometriä ja sen pinta on vain kaksi metriä merenpintaa korkeammalla. Siihen laskevat lännestä Thelonjoki sekä etelästä Kazanjoki. Järven vedet virtaavat Chesterfieldinlahteen ja sitä kautta Hudsoninlahteen.

Järven luoteisrannalla Thelonjoen laskukohdassa sijaitsee pääasiassa inuitien asuttama Baker Laken kylä, joka syntyi vuonna 1916 perustetun Hudson's Bay Companyn kauppa-aseman ympärille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Hamlet of Baker Lake 
*Atlas of Canada, Lakes of Nunavut
Chesterfield Inlet

**Chesterfield Inlet** () on noin 300 asukkaan kylä Hudsoninlahden länsirannalla Kivalliqin alueella Nunavutissa, Kanadassa. Kylä sijaitsee tiettömällä alueella, ja ainoat liikenneyhteydet ovat vuosittaisen meriproomuyhteyden lisäksi lentokoneet. Kylässä sijaitsee Chesterfield Inletin lentoasema.

Ensimmäiset eurooppalaiset saapuivat alueelle 1700-luvulla etsiessään Luoteisväylää. Alueelle saapui 1800-luvulla eurooppalaisia valaanpyyntäjiä, jotka havaitsivat myös seudun runsaan porokannan. Paikkakunnalle perustettiin 1911 myös turkiskauppaa harjoittaneen Hudson's Bay Companyn kauppa-asema, ja katolinen kirkko perusti paikkakunnalle kirkon, sairaalan ja koulun vuonna 1912. Lähetysaseman sairaala on maisemaa hallitseva suuri rakennus, jonka vuoksi paikalliset kutsuvat Chesterfield Inletiä *pohjoisen Vatikaaniksi*. Ensimmäinen julkinen koulu perustettiin 1951, ja sitä ylläpitivät lähetysaseman nunnat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Thelon

**Thelon** on 904 kilometrin pituinen joki pohjoisessa Kanadassa. Se alkaa Luoteisterritorioiden alueelta Lynx Lake -järvestä ja virtaa itään laskien Baker Lake -järveen Nunavutin territoriossa. Sieltä joki virtaa edelleen Hudsoninlahteen keskivirtaamalla 840 m3/s.

Joen valuma-alueen pinta-ala on 142&nbsp;400 neliökilometriä, ja se on suurimmaksi osaksi asumatonta ja koskematonta erämaata. Joen alajuoksulla sen leveys on jopa kilometrin verran, ja alajuoksulla noin sata kilometriä ennen Baker Lakea se muodostaa kolme pienempää järviallasta: Beverly-, Aberdeen- ja Schultz-järvet.

Joen varrella laiduntaa noin sata hirveä sekä noin tuhat myskihärkää. Joka kevät ja syksy joen ylittää noin 300&nbsp;000 karibua.

## Tutkimusmatkat
Inuitit ovat pitkään asuneet jokea ympäröivissä laajoissa erämaissa, ja alueella on runsaasti historiallista esineistöä.

Vuosina 1770–1771 englantilainen tutkimusmatkailija Samuel Hearne ylitti joen tutkiessaan Kanadan pohjoisosan sisämaita.

Jokea tutkivat myös Joseph Tyrell yhdessä veljensä vuosina 1893–1894.

Talven 1926–1927 aikana kanadalainen John Hornby ja hänen kaksi seuralaistaan menehtyivät nälkään Thelonille suuntautuneella metsästysmatkallaan. He olivat suunnitelleet metsästävänsä muuttomatkalla olevia karibuja, mutta eivät olleet onnistuneet löytämään laumaa. Tämän ja Hornbyn aiemman tutkimusmatkan ansiosta alueelle perustettiin vuonna 1927 laajuudeltaan 38 850 neliökilometrin suuruinen Thelonin riistansuojelualue (Thelon Game Sanctuary) erityisesti myskihärän suojelemiseksi.

Vuonna 1990 joki (545 kilometriä joen alajuoksua) lisättiin osaksi Kanadan perinnejokia. Vaikka alueella ei ole autoteitä, useita retkeilijöitä ja melojia vierailee alueella vuosittain.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Canadian Heritage Rivers System — The Thelon River  
* Thelonjoen kartta
Naujaat

**Naujaat** (tavumerkeillä: **ᓇᐅᔮᑦ**, entinen **Repulse Bay**) on kylä (*hamlet*) Kanadan Nunavutissa Repulse Bayn lahden rannikolla. Entinen nimi Repulse Bay muuttui virallisesti inuktitutinkieliseen Naujaatiin vuonna 2015. Vuonna 2021 paikalla oli 1&nbsp;225 asukasta ja heidän valtaosansa inuiteja.

## Maantiede
Naujaat eli Repulse Bay sijaitsee Kanadan Nunavutin territoriossa Repulse Bayn lahden pohjoisrannikolla Raen niemimaan etelärannalla Pohjoisen napapiirillä. Naujaatin lounaispuolella sijaitsee Ukkusiksalikin kansallispuisto. Kylän pinta-ala on 406,19&nbsp;km².

Noin 1 kilometrin päässä kylästä pohjoiseen sijaitsee Naujaatin lentoasema.

## Historia
Naujaat on aivilingmiutti-inuitien kotiseutua. Ensimmäiset eurooppalaiset saapuivat alueelle vuonna 1741. Tutkimusmatkailija Christopher Middleton purjehti Repulse Bayn lahdella 1741–1742 ja havaitsi ensimmäisenä, että lahti ei olekkaan salmi pois Hudsoninlahdelta. Turhautuneena hän antoi lahdelle nimen "Bay of Repulse". 

Ensimmäisten eurooppalaisten matkailijoiden jälkeen seudulle kehittyi 1800-luvun aikana valaanpyyntiä. Alueella pyydettiin etenkin grönlanninvalasta. Kun valaskannat romahtivat ylipyynnin seurauksena taloudellinen toiminta keskittyi turkismetsästykseen. Hudson's Bay Companyn John Raen johtama ryhmä oli tutkinut alueen rannikkoa vuonna 1846. Yhtiö rakennutti iinteän aseman vuonna 1916 ja heitä seurasivat kilpaileva yhtiö Révillon frères vuonna 1924. Katolinen lähetysasema aloitti toimintansa vuonna 1932. 1960-luvun alussa paikalle rakennettiin julkisia asuntoja, jolloin nykyinen asutuskeskus sai alkunsa. Valtion toimistoja rakennettiin vuonna 1968. Paikasta tuli hallinnollisesti kylä (*hamlet*) vuonna 1978.

Kylän nimi oli Repulse Bay, kunnes nimi vaihdettiin virallisesti inuktitutinkieliseen nimeen Naujaat vuonna 2015. Nimi viittaa lokkien pesimäpaikkaan.

## Talous
Paikalliset harjoittavat pääasiassa perinteisiä elinkeinoja, kuten metsästystä, kalastusta ja käsityöläisyyttä. Paikalliset metsästävät edelleen sarvivalasta. Alueelle suuntautuu myös matkailua. Eri kaivosyhtiöt ovat tehneet seudulla malminetsintää.

## Väestö
Naujaatin asukasluku oli Kanadan vuoden 2021 väestönlaskennan mukaan 1&nbsp;225. Vuonna 2016 vastaava lukema oli 1&nbsp;082. Väestöntiheys vuonna 2021 oli 3 as./km². Vuonna 2021 asukkaista 780 puhui äidinkielenään inuktitutia ja 1&nbsp;190 ilmoitti etniseksi taustakseen inuitin.

## Lähteet
Gusuku

**Gusuku** on okinawan kielen linnaa tai linnoitusta tarkoittava sana. Sana kirjoitetaan linnaa merkitsevällä kanjilla 城, joka japanin kielessä luetaan *shiro*. Monet gusukut ja niihin liittyvät Ryūkyū-saarten kulttuuriset muistomerkit on otettu Unescon maailmanperintöluetteloon. Unescon mukaan gusukut kertovat 1100–1600-lukujen ainutlaatuisesta ryūkyūlaisesta kulttuurista, alueen sosiaalisesta rakenteesta ja kansainvälisistä yhteyksistä, ja kohteeseen kuuluvat pyhät paikat saarten nykyaikaan asti säilyneestä uskonnosta. 

Saarilla on sanottu säilyneen yli 200 gusukua, joista maailmanperintöluetteloon on otettu historiallisesti merkittävimmät. Tärkeimpiä gusukuja ovat: 

*Nakijin gusuku 
*Zakimi gusuku
*Katsuren gusuku 
*Nakagusukun linna 
*Shurin linna 

## Lähteet
Whale Cove

**Whale Cove** () on noin 407 asukkaan kylä Rankin Inletin kylän eteläpuolella Kivalliqin alueella Nunavutin territoriossa, Kanadassa. Kylä sijaitsee Hudsoninlahden länsirannalla. Nimensä kylä on saanut alueen rannikkovesien runsaslukuisesta maitovalaskannasta. Alkuperäisasukkaat pyytävät maitovalaita syksyisin niiden lihan ja valaanrasvasta saatavan öljyn vuoksi. Kylä on perinteinen inuitien kylä, sillä sen asukkaat pukeutuvat edelleen turkisvaatteisiin, syövät raakaa lihaa ja kalaa, sekä käyttävät koiravaljakoita ennemmin kuin moottorikelkkoja.

Kylä sijaitsee kaukana erämaarannikolla Hudsoninlahteen työntyvällä niemellä, eikä sinne johda maantietä. Ainoat kulkuyhteydet ovat veneet tai lentokoneet.

## Aiheesta muualla

* Territorial Government of Nunavut
* Whale Cove Hotel: Issatik Inn 
* 2001 Aboriginal Population Profile
* The Atlas of Canada: Whale Cove 

## Lähteet
Suomi kesäolympialaisissa

Suomi on osallistunut kolmia ensimmäisiä lukuun ottamatta kaikkiin kesäolympialaisiin ja on mitalisijoitusten mukaan neljänneksitoista menestynein maa kesäkisojen 2008 jälkeen. Parhaiten Suomi menestyi itsenäisyytensä ensivuosina 1920-luvulla, erityisesti 1924 saavuttaen 37 mitalia, sijoituskin kisoissa oli peräti toinen. Kesäolympialaisissa 2004 Suomi jäi ensimmäistä kertaa ilman kultamitalia ja saldona oli vain kaksi hopeamitalia. Vielä heikompaa menestys oli kesäolympialaisissa 2016, jolloin Suomi sai vain yhden pronssimitalin.

Suomen menestyslajeja ovat olleet kestävyysjuoksu, keihäänheitto ja paini. Menestynein suomalainen urheilija on ollut Paavo Nurmi, joka voitti kolmissa olympialaisissa eri kestävyysjuoksulajeissa yhdeksän kultamitalia ja kolme hopeaa. Ensimmäinen suomalaisvoitto virallisissa olympiakisoissa tuli 1908 Verner Weckmanin painikultamitalin myötä. Vuoden 1906 välikisoja, joihin Suomi myös osallistui, ei katsota virallisiksi kesäolympialaisiksi.

## Suomen mitalit kesäolympialaisissa

## Suomen kesäolympiamitalit urheilumuodoittain

## Katso myös

* Luettelo Suomen joukkueen lipunkantajista kesäolympiakisojen avajaisissa
* Suomi talviolympialaisissa

## Lähteet
Maunulan ulkoilumaja

**Maunulan ulkoilumaja** on ulkoilumaja Maunulanpuistossa Helsingissä. Sitä pitää yllä Helsingin Latu, joka on Suomen Ladun paikallisyhdistys. Rakennuksen omistaa Helsingin kaupunki. Majan ympäristössä on kesäisin ulkoilureittejä ja talvisin latuja.

Vuonna 1914 rakennettu maja on alun perin ollut ampumaseuran rakennus. Vieressä sijaitsi aiemmin ampumarata, joka toimi vuosina 1914–1962. Vanhan ampumaradan paikalla kasvaa nykyisin koivikkoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Helsingin Ladun kotisivut
Sanikiluaq

**Sanikiluaq** () on pieni, 744 asukkaan (2006) pikkukylä Hudsoninlahdella sijaitsevassa Belchersaarten saaristossa Nunavutin territoriossa Kanadassa. Kylä kuuluu hallinnollisesti Qikiqtaalukin alueeseen. Kylä on Nunavutin territorion eteläisin paikkakunta, ja sen pormestari on Davidee Kowcharlie.

Kylässä sijaitsevalta Sanikiluaqin lentoasemalta on kolmesti viikossa lentoyhteys mannermaalle. Kentän ainoat käyttäjät ovat Air Inuit ja Kivalliq Air. Kylässä on myös 300 oppilaan koulu, *Nuiyak School*, joka työllistää 23 henkeä. 

## Historia

Saarta on tutkimusten mukaan asuttanut Dorsetin kulttuurin asukkaat 500-luku eaa. – 1000-luku välisenä aikana. Heidän kulttuurinsa kadottua, alueella asuivat Thulen kulttuurin edustajat 1200-luvulta 1400-luvulle. Inuiitit ovat asuneet saarille kevät ja kesäkausina liikkuessaan riistaeläinten perässä. Ensimmäisenä eurooppalaisena Sanikiluaqin löysi vuonna 1610 tutkimusmatkailija Henry Hudson. Vuonna 1928 Hudson's Bay Company perusti alueelle kauppa-aseman, joka toimi satunnaisesti 1950-luvulle saakka. 1960-luvulla saarella sijaitsi kaksi eri yhdyskuntaa, kunnes vuonna 1971 Kanadan valtio keskitti alueen palvelut, siirsi rakennukset ja asukkaat nykyiselle paikalle.

## Lähteet
Vantaan viihdeorkesteri

**Vantaan viihdeorkesteri** ( *Orchestra*) on ammattimuusikoista koostuva Vantaalla toimiva sinfoniakokoonpano, joka ainoana Suomessa on keskittynyt viihdemusiikkiin. Orkesterin ylikapellimestarina toimii Nick Davies ja taiteellisena johtajana Lauri Porra.

## Historia
Vantaan viihdeorkesterin sai alkunsa vuonna 1948, jolloin Helsingin autokoritehtaan henkilökunta perusti Tikkurilaan voittoa tavoittelemattoman yhdistyksen, *Vantaan orkesteri ry*:n. Pian orkesteri täydentyi muiden paikallisten yritysten henkilökunnalla ja vuonna 1950 orkesterin taustayhteisöksi perustettiin *Tikkurilan Orkesteriyhdistys ry*. Tämä sai hieman taloudellista tukea kotikunnaltaan (Helsingin maalaiskunta).

Sittemmin vuonna 1987 Martinlaaksoon valmistuneesta konserttitalo Martinuksesta tuli orkesterin kotisali. Merkityksellistä oli myös, että orkesterille myönnettiin tuolloin sen toiminnan turvaava toiminta-avustus. 

Vuonna 1998 orkesteri sai tunnustuksena Vantaan kulttuuripalkinnon.

Jousikvartetista 65 muusikon täysikokoiseen sinfoniaorkesteriin taipuvan orkesterin ylikapellimestari vuoden 2011 alusta lähtien on walesilaissyntyinen Nick Davies. Taiteellisena johtajana toimii vuodesta 2021 säveltäjä-muusikko Lauri Porra. Vuosina 1988–2009 orkesterin taiteellisena johtajana toiminut Markku Johansson loi perustan orkesterin suuntautumiselle viihdemusiikkiin.

Orkesterin kapellimestareina ovat vierailleet muun muassa Atso Almila, Jari Puhakka ja Riku Niemi.

## Levytyksiä
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Blenheimin palatsi

**Blenheimin palatsi** () on monumentaalinen kartano Woodstockissa, lähellä Oxfordia Englannissa. Se tunnetaan Winston Churchillin synnyinpaikkana ja lapsuudenkotina. Kartano edustaa harvinaista englantilaista barokkia.

Kartanon rakentaminen alkoi vuonna 1705 ja päättyi noin 1722. Sen piti alun perin olla kiitollisen kansakunnan lahja John Churchillille, ensimmäiselle Marlboroughin herttualle, voittoisan Ranskan-sotaretken jälkeen. Rakentamisaikana nousi kuitenkin poliittinen debatti, joka ajoi herttuan maanpakoon ja luopumaan arvonimestään sekä johti kartanon suunnitelleen arkkitehdin sir John Vanbrughin maineen menetykseen. Parlamentin rahoitus loppui vuonna 1712. Churchillit palasivat maanpaosta 1714 kuningattaren kuoltua, ja rakennustyöt jatkuivat heidän omilla rahoillaan pääasiassa herttuattaren ohjeiden mukaan. Vanbrugh suunnitteli kartanon ennen kaikkea kaukaa katsottavaksi; läheltä sen runsaat koristelut voivat näyttää melko mahtipontisilta. Capability Brown, aikansa tunnetuin maisema-arkkitehti, suunnitteli puiston.

Blenheimin palatsi luokiteltiin vuonna 1957 Grade I -luokan suojelukohteeksi. Kartano liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon 1987.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Belcherinsaaret

**Belcherinsaaret** (, , ) on saaristo Hudsoninlahdella Kanadan aluevesillä. Hallinnollisesti maapinta-alaltaan noin 13&nbsp;000 neliökilometriä kattava saaristo kuuluu Nunavutin territorioon ja Qikiqtaalukin alueeseen. 

Saaristo käsittää kaikkiaan yli 1&nbsp;500 saarta, joista suurimmat ovat Flaherty Island, Kugong Island, Moore Island, Tukarak Island, Innetallong Island, Wiegand Island, Split Island, Snape Island ja Mavor Island. 

Saarten ainoa ja samalla Nunavutin eteläisin asutuskeskus Sanikiluaq sijaitsee Flaherty Islandilla.

## Lähteet
Blaenavon

**Blaenavon** () on kaupunki Kaakkois-Walesissa. Sen ympärillä on Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluva Blaenavonin teollisuusmaisema, joka on kokonaisuutena parhaiten säilyneitä hiili- ja harkkorautateollisuuden keskittymistä 1700- ja 1800-luvuilta. Blaenavonin kaupunki sijaitsee korkealla vuoren rinteellä. Asukkaita kaupungissa 2016 oli . Täällä on vanhimpien todisteiden mukaan ollut asutusta ja valmistettu piikivestä työkaluja jo mesoliittisellä ja neoliittisillä kausilla.

## Nähtävyyksiä
Blaenavonin nähtävyyksistä merkittävimpiä ovat kaivosmuseo (*Big Pit National Coal Museum*) sekä Blaenavonin rautaruukki (*Blaenavon Ironworks*). Opastuskeskus (*Blaenavon World Heritage Centre*) joka esittelee maailmanperintölistalle päässeen teollisuuskaupungin historiaa.

## Historia
Blaenavonin kaupunki syntyi rautaruukin ympärille 1788 kun Thomas Hill, Thomas Hopkins ja Benjamin Pratt perustivat ruukin Blaenavoniin. Se oli jo vuonna 1789 toiseksi suurin rautaruukki Walesissä ja yksi maailman suurimmista. Yhtiöllä oli omissa mineraalivarannoissaan hallussa rautamalmia, savea, kivihiiltä ja kalkkikiveä. Jotka ovat perusraakaineet mitä masuuniraudan valmistamisessa tarvitaan.

Vuonna 1796 uunit tuottivat  tonnia rautaa vuodessa. Nopesti oli luotu infrastruktuuri jossa rautamalmi kaivokset, hiilikaivokset, kalkkikivi louhokset, rautatakomot, tiilitehtaat, rautatiet, vesistöissä kanaalit ja työntekijöiden talot olivat kaikki *Blaenavon iron companyn* hallinnassa.

Vuonna 1878 keksittiin Bessemerin prosessi jolla voitiin vähentää jolla voitiin vähentää fosforin määrää raudassa ja tällä tavalla saada lujempaa terästä. Sen seurauksena rautaa vietiin entistä suurempia määriä ympäri maailman ja alue kehittyi entisestään. Vuonna 1891 alueen asukasluku oli , mihin se oli kasvanut suunnilleen tyhjästä.

Nousujohteinen kehitys oli vallalla koko Etelä-Walesissa aina vuoteen 1913, jolloin hiilen louhinta työllisti suoraan  henkilöä Walesissa, taikka yhden neljästä aikuisesta miehestä. Kaupungin väkiluku oli suurimmillaan jopa yli  asukasta. Teräksen tuotanto päättyi vuonna 1938, ja Big Pit, viimeinen merkittävä hiilikaivos suljettiin vuonna 1980. Osa ruukkialueesta on nykyisin museona.

## Muuta
Blaenavonissa on kuvattu Brittiläistä draamasarjaa *[[Tohtori Intiasta]]*, joka sijoittuu 1960-luvulle. 

Kaupungin ystävyyskaupunki on:
*  Coutras, Ranska

## Kuvia

Tiedosto:Broad Street, Blaenavon - geograph.org.uk - 358082.jpg|Broad Street, Blaenavon
Tiedosto:St Peter's Parish Church, Blaenavon - geograph.org.uk - 2897554.jpg|Pietarinkirkko
Tiedosto:Blaenafon Ironworks-24May2008.jpg|Unescon maailmanperintökohde Blaenafon Ironworks.
Tiedosto:Blacksmith's shop, Big Pit, Blaenavon - geograph.org.uk - 860889.jpg|Sepän paja
Tiedosto:Wales blaenavon bigpit.jpg|Big Pit -hiilikaivosmuseo
Tiedosto:Steam hammer, Blaenavon.jpg|Höyryvasara


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Welsh History Month: Blaenavon Ironworks
*Blaenavon Ironworks
Alfredo Marceneiro

**Alfredo Duarte Marceneiro** (25. helmikuuta 1891 – 26. kesäkuuta 1982) oli portugalilainen fadolaulaja.

Marceneiro oli cadavalilaisten vanhempiensa ensimmäinen poika. Hän voitti vuonna 1924 kultamitalin Lissabonissa järjestetyssä fadokilpailussa laululla "O remorso". Hän osallistui myöhemmällä urallaan useisiin muihin kilpailuihin, ja vuonna 1940 hän lauloi António Lopes Ribeiron elokuvassa *Feitiço do Império*.
  
Marceneiro asui suurimman osan elämästään Santa Isabelissa, Lissabonissa. Hän oli naimisissa Judite de Sousa Figueiredon kanssa ja hänellä oli viisi lasta. Marceneiro kuoli vuonna 1982. Kaksi vuotta myöhemmin presidentti António Ramalho Eanes myönsi hänelle postuumisti Henrik Purjehtijan ritarikunnan upseeriluokan () kunniamerkin. Marceneiro levytti vain vähän, sillä hän omien sanojensa mukaan vastusti fadon kaupallistamista. 

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut ,