open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Captain Phillips

**Captain Phillips** on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elämäkerrallinen jännityselokuva. Tositapahtumiin perustuva elokuva kertoo kapteeni Richard Phillipsistä, joka joutui panttivangiksi vuonna 2009. Elokuvan on ohjannut Paul Greengrass ja käsikirjoittanut Billy Ray. Phillipsiä elokuvassa näyttelee Oscar-palkittu Tom Hanks ja Abduwali Musea näyttelee Barkhad Abdi.

Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 11. lokakuuta 2013 ja Suomessa 18. lokakuuta 2013.

Elokuva sai kuusi Oscar-ehdokkuutta muun muassa kategorioissa paras elokuva, miessivuosa (Barkhad Abdi) ja sovitettu käsikirjoitus. Elokuva sai myös neljä Golden Globe -ehdokkuutta kategorioissa: paras draamaelokuva, ohjaus, miespääosa draamaelokuvassa (Tom Hanks) ja miessivuosa (Barkhad Abdi). Elokuva sai yhdeksän BAFTA-ehdokkuutta ja voittaen parhaasta miessivuosasta (Barkhad Abdi).

## Näyttelijät

## Vastaanotto
### Arvostelut
*Captain Phillips* sai ensi-iltansa vuoden 2013 New Yorkin elokuvajuhlilla. Elokuva sai yleisesti positiivisen vastaanoton ja erityisesti kehuttiin elokuvan ohjausta, käsikirjoitusta, kuvausta ja Tom Hanksin ja Barkhad Abdin näyttelijätyötä. Monet kriitikot kutsuivat elokuvaa Hanksin todelliseksi paluuksi ja hänen parhaaksi elokuvakseen sitten elokuvan *[[Cast Away – tuuliajolla]]* (2000). Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kriitikoiden arvosteluista 95% oli positiivisia perustuen 220 arvosteluun.

### Palkinnot ja ehdokkuudet

## Katso myös
*Maersk Alabaman kaappaus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto  
* 
* ''Captain Phillips'' Box Office Mojossa 
* ''Captain Phillips'' Rotten Tomatoesissa 
* ''Captain Phillips'' Metacriticissä
Amagi-luokka

**Amagi-luokka** oli keisarillisen Japanin laivaston neljän aluksen muodostama taisteluristeilijäluokka. Alusten rakennustyöt keskeytettiin, ja lopulta kolme keskeneräistä alusta romutettiin *[[Akagi]]n* valmistuessa vuonna 1927 lentotukialuksena. Alusluokka oli pidennetty versio taistelulaiva *[[Tosa (1921)|Tosasta]]*, mutta samalla alusten panssarointia kevennettiin ohentamalla panssarivyötä ja -kantta. Alusten apuaseet oli myös sijoitettu uudelleen.

## Alukset

## Lähteet
*

### Viitteet
Gerald V. Kuss

**Gerald V. Kuss** (1920 Navan, Irlanti – 8. kesäkuuta 1969) oli irlantilainen matkailija ja pakinoitsija. Hänen huumorinsa tyyli oli ajalleen tyypillistä, mutta suomalaiseen sieluun hänen kirjansa sattuivat lempeän satiirin kera.

Kuss oli kertomansa mukaan ollut Suomessa talvisodan aikana ja hän oli jopa joutunut pakenemaan Liinahamariin asti väistellessään sotilasosastoja. Hän kertoo tavanneensa elämänsä ensimmäisen suomalaisen vuonna 1939 ja siitä lähtien heidän elämäntavalleen hyväntahtoisesti nauraneensa. Kuss matkusteli myös muun muassa Espanjan Kataloniassa ja Pohjoismaissa. Hän osasi käyttää sekä ruotsia että suomen kieltä, mistä oli hänelle paljon iloa matkoillaan. Häntä on kutsuttu myös suomineuvokseksi ja Dublinin hulluksi.

## Suomennettu tuotanto

* *[[Nauru Suomelle]]* (1962) suom. Erkki Ihanainen, kuv. Jussi Aarnio, kustantaja Lehmus
* *[[Näin minä näin Suomen]]* (1964) suom. Erkki Ihanainen, kuv. Heikki Paaer, Kirjayhtymä
* *[[Me kalahullut]]* (1965) suom. Raimo Seppälä, kuv. Heikki Paaer, Kirjayhtymä
* *[[Seikkailijana Suomessa]]* (1966) suom. Erkki Ihanainen ja Raimo Seppälä, kuv. Heikki Paaer, Kirjayhtymä
* *[[Anna Antti ahvenia]]* (1967) suom. Raimo Seppälä, kuv. Heikki Paaer, Kirjayhtymä
* *[[Matka miesten maahan]]* (1968), kertoo Grönlannista, suom. Raimo Seppälä, Kirjayhtymä

## Lähteet
Nordmalingin kirkko

**Nordmalingin kirkko** () on Ruotsissa Nordmalingin kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Se on yksi Luulajan hiippakunnan viidestä vanhimmasta keskiaikaisesta kirkosta. Nordmalingissa on ollut kirkko jo vuonna 1480, mutta silloin se oli katolinen. Ensimmäinen luterilainen pappi saapui Kustaa Vaasan käskystä vuonna 1533.

Kirkko on muodoltaan yksilaivainen ja sen harmaakivestä tehdyt slammatut seinät ovat 1,7 metriä paksut. Asehuone ja sakaristo on rakennettu jälkikäteen. Kirkon katto paloi vuonna 1658 ja venäläiset polttivat pappilan 1721, jolloin kirkko säästyi, mutta oli käytössä hevostallina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Bebyggelseregistret
Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista

Tämä on **luettelo [[Yhdysvaltain presidentti]]en ulkomaanmatkoista**. Luetteloon sisältyvät sekä yksityis- ja lomamatkat että viralliset valtiovierailut. Luettelossa ovat vain ulkomaanmatkat, jotka presidentit ovat tehneet virkakautensa aikana. 

Luettelossa ei ole mahdollisen Yhdysvaltain varapresidenttinä olon aikaisia, eikä presidenttikauden jälkeisiä matkoja. 

Luettelo on jaettu neljään eri artikkeliin, jotka ovat osa tätä pääartikkelia. Jotkut presidentit lopettivat toimikautensa seuraavan vuosikymmenen puolella, mikäli vaalivuosi osui juuri sille vuodelle. Heidät mainitaan sivujen alussa mikäli he ovat kyseisessä luettelossa. 

Ensimmäinen Yhdysvaltain presidentti joka teki ulkomaanmatkan oli Theodore Roosevelt, hän vieraili Panaman kanavan rakennustyömaalla vuonna 1909. Yhdysvaltain presidenttien vierailut ovat suuntautunet alkuvuosina pääasiassa vain Keski- ja Etelä-Amerikan valtioihin sekä Karibian saarille. Woodrow Wilson oli ensimmäinen presidentti joka vieraili Euroopassa. Franklin D. Roosevelt oli  ensimmäinen Aasiassa vierailut presidentti. Jimmy Carter oli ensimmäinen presidentti, joka teki valtiovierailun Saharan eteläpuoliseen Afrkkaan. 

Suomen matkoista on oma artikkeli, joka on myös alla olevassa luettelossa. Ensimmäinen Suomessa virkakautensa aikana vierailut presidentti oli Gerald Ford joka kävi Helsingissä Etykin kokouksen aikana.
 
## Luettelot Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista
*Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista (1900–1920-luvut)
*Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista (1930–1940-luvut)
*Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista (1970–1980-luvut)
*Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista (1990–2000-luvut)
*Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista (2010–nykyaika)
* Luettelo Yhdysvaltain presidenttien vierailuista Suomessa

## Katso myös
* Luettelo valtioiden ja hallitusten päämiesten vierailuista Yhdysvaltoihin
Chikuma (1911)

**Chikuma** () oli keisarillisen Japanin laivaston toukokuussa 1911 valmistunut Chikuma-luokan panssarikansiristeilijä.

## Valmistus

Alus tilattiin Sasebon laivastontelakalta osana vuoden 1907 hankintoja. Sen köli laskettiin 1. huhtikuuta 1909, ja alus laskettiin vesille 1. huhtikuuta 1911. Se valmistui 17. toukokuuta 1912.

## Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1931. Hylky nimettiin *Hai Kan No. 3*:ksi

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Eino Nieminen (kielitieteilijä)

**Eino Vilho Kalervo Nieminen** (23. toukokuuta 1891 Helsinki – 24. toukokuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä ja professori. Hän oli Helsingin yliopistossa puolalaisen ja balttilaisen filologian ylimääräinen professori 1939–1952 ja slaavilaisen filologian professori 1952–1961.

## Lähteet
Tone

**Tone** voi tarkoittaa seuraavia:

* Tonejoki, joki Kantōssa, Japanissa
* Tone, sotalaivoja:
** Tone-luokka, Keisarillisen Japanin laivaston risteilijäluokka
** Tone (1937), Keisarillisen Japanin laivaston Tone-luokan risteilijä
** Tone (1907), Keisarillisen Japanin laivaston panssarikansiristeilijä
* Tone, etunimenä:
** Tone Hulbækmo (s. 1957), norjalainen muusikko
** Tone W. Trøen (s. 1966), norjalainen poliitikko
* Tone, sukunimenä:
** Franchot Tone (1905–1968), yhdysvaltalainen näyttelijä
** Juris Tone (s. 1961), latvialainen rattikelkkailija
** Wolfe Tone (1763–1798), irlantilainen vallankumouksellinen
* 1266 Tone, päävyöhykkeen asteroidi
Nigritia

**Nigritia**, **Nigrita** tai **Negroland** (”mustien maa”) on eurooppalaisissa lähteissä käytetty merkitsemään Saharan eteläpuolista Afrikkaa. Antiikin maantieteilijä Strabon käytti sanaa teoksissaan viittaamaan erääseen Länsi-Saharan berberiheimoon. Arabikirjailija Leo Africanus (n. 1494 – n. 1554) taas alkoi käyttää Nigritia-nimitystä keskiaikaisesta Sudanista.

## Lähteet
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 1981

**Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut** järjestettiin vuonna **1981** Heinolassa Vierumäellä 7.-8. helmikuuta. Kilpailut olivat avoimet eli myös ulkomaiset urheilijat saivat osallistua. Moniotteluiden mestaruuksista kilpailtiin Turussa 31. tammikuuta-1. helmikuuta.

Sisäratojen SE-tuloksiin ylsivät Tapani Haapakoski seiväshypyssä, Helena Heikkinen 1&nbsp;500 metrin juoksussa ja Tuula Kivi kuulantyönnössä.

## Tulokset
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
*
Sissipuutarhurit

**Sissipuutarhurit** on Ylen tv-ohjelma. *Sissipuutarhureissa* talkooväki yhdessä agitaattori Minna Kivelän kanssa kohentaa yhteistä ympäristöä. Puistojen ja pihojen häpeäpilkut saavat kyytiä ja pihamaat vallataan yhteiseen käyttöön. Sissipuutarhurit esitettiin Yle TV2:ssa ensimmäisen kerran kesäkaudella 2012. Kesäkaudella 2013 nähtiin sarjan toinen tuotantokausi.

## Aiheesta muualla
* Yle Olotila: Sissipuutarhurit
Risto Niini

**Risto Ilmari Niini** (vuoteen 1926 **Lind**; 16. tammikuuta 1907 Pori – 20. huhtikuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen fyysikko ja professori sekä Akavan puheenjohtaja. Hän oli 1945–1950 Helsingin Teknillisen Oppilaitoksen matemaattisten aineiden yliopettaja ja vuodesta 1950 Helsingin yliopiston teoreettisen fysiikan ylimääräinen professori. Vuosina 1950–1956 hän oli Akavan hallituksen puheenjohtaja ja vuodesta 1957 Akavan puheenjohtaja.

Jatkosodan aikana Niini tutki ydinasetta. Hänen tiedetään selostaneen ydinpommin periaatetta opiskelijoilleen ja tutkineen atomiräjähdyksen kriittistä massaa jo vuonna 1939.

Risto Niinin veljiä olivat Ammattikasvatushallituksen pääjohtaja Aarno Niini ja Teknillisen korkeakoulun teollisuustalouden professori Eino Niini.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Onni Savola

**Onni Felix Jatko Mathias Savola** (14. tammikuuta 1876 Piikkiö – 11. syyskuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen lausuntataiteilija, opettaja, näyttelijä ja teatterinjohtaja.

Savolan vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Gustaf Savola ja Serafia Selander. Hän kävi viisi luokkaa Turun suomalaista lyseota ja valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän seminaarista 1898 minkä jälkeen hän ryhtyi Helsingissä harjoittamaan lausunta- ja näyttämöopintoja. Hän opiskeli muun muassa Kaarola Avellanin johdolla kaunolukua ja näyttämötulkintaa täydentäen opintojaan Tukholman dramaattisen teatterin oppilaskoulun johtajan Frans Enwallin johdolla ja Berliinissä parin opettajan johdolla. Lisäksi hän teki lukuisia muita opintomatkoja ulkomaille. 

Savola toimi Kansallisteatterin näyttelijänä 1898–1899 ja kansakoulunopettajana Vesannolla ja Ilmajoella 1899–1901, Turussa 1901–1918 ja Helsingissä 1918–1943. Hän toimi lausunnan opettajana vuodesta 1906 alkaen muun muassa Turun kaupungin työväenopistossa 1914–1918, Helsingin kaupungin työväenopistossa 1920–1926, Työväen akatemiassa 1924–1925, Jyväskylän kesäyliopistossa 1912, 1914 ja 1916 sekä metodistien pappisseminaarissa 1921–1927.

Savola oli perustamansa Turun näyttämön johtaja ja näyttelijä 1907–1910, Kiertue Onni Savola piti teatterinäytäntöjä eri näyttämöillä vuosina 1916–1917 sekä 1923–1925. Savola piti lausuntailtoja useilla kiertueilla Suomessa vuodesta 1903 alkaen, Saksassa 1910 ja Virossa 1931. Hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuului kaunoluvun oppikirja, lausuntaohjelmistoa ja näytelmäsuomennoksia.

## Teoksia
* *Lausunto-ohjelmaa* ; kaunoluvun opetusta ja esitystä varten koonnut Onni Savola. WSOY 1920
* *Lausunta-ohjelmistoa : kaunoluvunopetusta ja esitystä varten. 2 sarja* ; koonnut Onni Savola. Valistus 1926
* *Kaunoluvun opetuksen ohjeita opettajille*. Valistus 1927
* *Kaunoluvun harjoitusvihko : puhu ja lue äidinkieltäsi soinnukkaasti ja ilmeikkäästi!*. Valistus 1927
* *Runovalikoima kansakouluille*. Valistus 1927, 1929

## Suomennoksia
* Johan Bojer : *"Äiti"* : 1-näytöksinen näytelmä ; norjan kielestä suomentanut Onni S. Näytelmäkirjallisuutta n:o 100. U. W. Telén & C:o, Kuopio 1908

## Lähteet
* 
* Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961
* Kuka kukin on 1954 (Projekt Runeberg)

## Viitteet
Eino Niini

**Eino Markus Niini** (vuoteen 1925 **Lind**; 2. elokuuta 1902 Pori – 26. joulukuuta 1987) oli suomalainen teollisuudentutkija ja professori. 

## Henkilöhistoria
Eino Niinen vanhemmat olivat Johan Kustaa Lind ja Sofia Amanda Naski ja puoliso vuodesta 1933 Aune Mirjam Kyöstilä.  Niinen poika oli taloudellisen geologian professori Heikki Niini, hänen veljiään olivat ylijohtaja Aarno Niini ja teoreettisen fysiikan professori, Akavan puheenjohtaja Risto Niini. Ylioppilaaksi Niini tuli Porin lyseosta 1925 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1931. Stuttgartin teknillisessä korkeakoulussa hän opiskeli 1931–1932. Niini väitteli tekniikan tohtoriksi vuonna 1945 ja toimi vuosina 1945–1969 opinahjonsa Teknillisen korkeakoulun teollisuustalouden professorina. Hän työskenteli 1930–1940-luvulla myös Valtion lentokonetehtaan sekä SOK:n palveluksessa. Hän kuului Työterveyslaitoksen johtokuntaan vuodesta 1949 alkaen ja toimi sen puheenjohtajana 1966–1970.

## Julkaisuja
* *Toleranssimittauksen tarkoitus ja kehitys*, 1936
* *Työntutkimukset teollisuuden rationalisoinnissa*, 1943
* *Toimihenkilöiden asema tehtaan henkilöorganisaatiossa: akateeminen tutkimus*, 1945, väitöskirja
* *Teollisuustalouden peruskurssi*, 1947, Eino M. Niinimäki, Yrjänä Vuori
* *Työntutkimuskurssi kirjeopetusta varten*, 1948
* *Maan insinööritarpeen selvityskomitean mietintö*, 1951
* *[[Bernhard Wuolle]] 75-vuotias*, 1951, toim. Eino M. Niini, K. Meriläinen
* *Tellisuustalous*, 1952, Eino M. Niini, A. E. Helle, ym.
* *Investointilaskelmat*, 1953, Eino M. Niini, Henrik Virkkunen
* *Bernhard Wuolle: juhlajulkaisu kahdeksankymmenvuotispäivän kunniaksi 20.4.1956*, 1956

## Lähteet
Tarqeq

**Tarqeq** on yksi Saturnuksen lukuisista kuista. Se on yksi viidestä inuitiryhmään kuuluvista kuista ja sen löysivät 16. tammikuuta 2007 Scott S. Sheppard, David C. Jewitt ja Jan T. Kleyna Subaru-teleskoopilla Mauna Keassa, Havaijiilla.

Tarqeqia kutsuttiin aluksi nimellä S/2007 S1. Kuun nimi tulee inuititen mytologiasta, jossa Tarqeq oli Maan Kuun henki. Hengen sanottiin olevan mahtava metsästäjä, joka vahti ihmiskuntaan. Alaskan inuitiittien keskuudessa Tarqeq hallitsi myös eläimiä.

## Lähteet
One Night in Carcosa

**One Night in Carcosa** on suomalaisen black/dark metal -yhtyeen Dawn of Relicin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 1999 levymerkillä Earache Records.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Dawn of Relic ja Jukka Juntunen sekä sanoittanut Juntunen.

#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Mika Tönning – laulu
* Rauli Roininen – kitara
* Pekka Mustonen – bassokitara, kitara
* Zann Path – rummut, kosketinsoitin
* Pekka Malo – kosketinsoitin

### Muut tekijät
* Daniel Vala – kansitaide, design & layout
* Anssi Kippo – tuottaja

## Arvostelut
* Metal Observer: 9/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* One Night in Carcosa discogs.com -sivustolla
Mundilfari

**Mundilfari** on yksi Saturnuksen lukuisista kuista. Se kuuluu viikinkiryhmään, jotka kiertävät Saturnusta retrogradisesti eli planeetan pyörimissuuntaan nähden vastakkaiseen suuntaan. Kuun löytämisestä kunnian saivat  Brett J. Gladman, John J. Kavelaars, Jean-Marc Petit, Hans Scholl, Matthew J. Holman, Brian G. Marsden, Phillip D. Nicholson ja Joseph A. Burns. He käyttivät kanadalais-ranskalais-havaijilaista tähtikaukoputkea Mauna Keassa, Havaijiilla. He löysivät samalla myös seitsemän muuta Saturnuksen kuuta: Tarvosin, Ijiraqin, Thrymrin, Skathin, Siarnaqin, Erriapon ja Suttungrin.

Mundilfaria kutsuttiin aluksi nimellä S/2000 S9. Kuun nimi tulee skandinaavien mytologiasta, jossa Mundilfari on kahden kauniin lapsen isä. Pojan nimeksi tuli "Kuu" ja tytön nimeksi "Aurinko". Muut jumalat kuitenkin lähettivät lapset taivaalle. 

## Lähteet
Nykyaikainen Pompadour

**Nykyaikainen Pompadour** (myös **Nykyajan Pompadour**; ) on Clarence Brownin ohjaama ja tuottama yhdysvaltalainen historiallinen draamaelokuva vuodelta 1936. Draaman pääosissa ovat Joan Crawford, Robert Taylor, Lionel Barrymore ja Franchot Tone. Elokuva sijoittuu vuoden 1823 Washingtoniin, missä Yhdysvaltain presidentti Andrew Jacksonin ystävyys majatalon isännän tyttären kanssa tuo hankaluuksia heille molemmille.

*Nykyaikainen Pompadour* -elokuvan käsikirjoituksen olivat laatineet Stephen Morehouse Avery ja Ainsworth Morgan Samuel Hopkins Adamsin romaanin pohjalta. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana. Ohjaaja Brown ja Joseph L. Mankiewicz toimivat elokuvan tuottajina.

## Näyttelijät

## Tuotanto
Margaret "Peggy" O’Neal Eatonin rooliin alun perin kaavailtiin Jean Harlowta. Vuonna 1934 Katharine Hepburnia harkittiin myös elokuvan pääosaan, kun elokuvan tekemistä suunniteltiin RKO Radio Picturesilla. MGM kuitenkin osti elokuvan oikeudet itselleen vuonna 1935. Margaret "Peggy" O’Neal Eatonin rooli meni loppujen lopuksi Joan Crawfordille.

*Nykyaikaisen Pompadourin* tuotanto alkoi 27. huhtikuuta 1936 ja päättyi kesäkuussa. *Nykyaikainen Pompadour* kuvattiin MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä 1 119 000 dollarin budjetilla.

Elokuva on ensimmäinen, jonka Joan Crawford ja Franchot Tone tekivät yhdessä avioliittonsa aikana. He olivat menneet naimisiin vuonna 1935.

## Julkaisu ja vastaanotto
*Nykyaikainen Pompadour* sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 28. elokuuta vuonna 1936. Suomessa elokuva tuli ensi-iltaan 31. tammikuuta vuonna 1937.

*Nykyaikainen Pompadour* oli yksi Crawfordin taloudellisesti menestyneimmistä elokuvista MGM:llä. Elokuva oli myös Crawfordin kallein. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa 1 458 000 dollaria ja ulkomailla 651 000 dollaria. Yhteensä *Nykyaikainen Pompadour* tuotti 2 019 000 dollaria. Elokuva sai lisäksi hyvän vastaanoton kriitikoilta.

Vuonna 1937 Beulah Bondi sai roolisuorituksestaan Oscar-ehdokkuuden parhaasta naissivuosasta ja George J. Folsey sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta kuvauksesta.

*Nykyaikainen Pompadour* julkaistiin DVD:lle 15. kesäkuuta vuonna 2010.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* ''Nykyaikainen Pompadour'' TCM Movie Databasessa
Lovecraftian Dark

**Lovecraftian Dark** on suomalaisen black/dark metal -yhtyeen Dawn of Relicin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2003 levymerkillä Season of Mist.

Albumi on jaettu kolmeen lukuu, **Throes Matrix** (1-7), **Themes of Stifled Screams** (8-11) ja **The Story of Rose Haven** (12-14). Kolmas osa on yhtyeen ennen julkaisematon demo vuodelta 2001.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Mika Tönning – laulu
* Jukka Juntunen – rummut, kitara, syntetisaattori
* Rauli Roininen – kitara
* Teemu Luukinen – kitara
* Pekka Mustonen – bassokitara
* Pekka Malo – syntetisaattori

### Muut tekijät
* Ahti Kortelainen – äänittäjä, miksaaja
* Jarno Juntunen – äänittäjä, taustalaulu (kappaleet 2, 4 & 6)
* Anssi Kippo – masteroija (kappaleet 12–14)
* Mika Jussila – masteroija, remasteroija (kappaleet 12–14)
* Niklas Sundin – kansitaide

## Arvostelut
* Imperiumi.net: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Lovecraftian Dark discogs.com -sivustolla
Maurice Couve de Murville

**Maurice Couve de Murville** (24. tammikuuta 1907 – 24. joulukuuta 1999) oli ranskalainen diplomaatti ja poliitikko. Hän kuului Union pour la défense de la République -puolueeseen. Couve de Murville toimi Ranskan ulkoministerinä Charles de Gaullen aikana 1958–1968 ja pääministerinä 1968–1969. Hän toimi 1950-luvulla Ranskan suurlähettiläänä Kairossa, Washingtonissa, Natossa ja Bonnissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Night on Earth (Dawn of Relicin albumi)

**Night on Earth** on suomalaisen black/dark metal -yhtyeen Dawn of Relicin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2005 levymerkillä Season of Mist.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Zann Path – rummut
* Teemu Luukinen – kitara
* Rauli Roininen – kitara

### Vierailevat muusikot
* Ilkka Lassila – taustalaulu
* Jarno Juntunen – taustalaulu
* Toni Laine – bassokitara
* Jukka Juntunen – rummut
* Kai Jaakola – laulu
* Sampo Heikkinen – syntetisaattori

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Imperiumi.net: 7–

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kai Jaakkola

**Kai Jaakkola** on suomalainen metallimusiikin laulaja, joka on vuodesta 2007 toiminut deathrash -yhtyeen Deathchainin laulajana.

Ennen liittymistään Deathchainiin Jaakkola oli ollut perustamassa death metal -yhtye Deathboundia vuonna 2000. Hän toimi myös ruotsalaisen The Duskfallin laulajana.

Jaakkola liittyi Deathchainiin yhtyeen erotettua edellisen laulajansa, Rottenin, alkuvuonna 2007. Jaakkola oli ollut ennestään yhtyeen fani sen perustamisesta alkaen sekä toiminut sen promoottorina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kai Jaakkola metal-archives.com -sivustolla
Blue Jasmine

**Blue Jasmine** on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Woody Allenin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen draamakomedia. Se kertoo newyorkilaisesta seurapiirinaisesta, joka yrittää aloittaa alusta menetettyään kaiken rikkaan miehensä jäätyä kiinni petoksista. Elokuvan pääosaa näyttelee Cate Blanchett.

Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 26. heinäkuuta 2013 ja Suomessa se oli 30. elokuuta 2013. 

Cate Blanchett palkittiin roolistaan parhaan naispääosan Oscarilla, Golden Globella, BAFTAlla ja SAG-palkinnolla.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
### Arvostelut
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kriitikoiden arvosteluista 91&nbsp;% oli positiivisia perustuen 193 arvosteluun.

### Palkinnot ja ehdokkuudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Asmir Kolašinac

**Asmir Kolašinac** (, s. 15. lokakuuta 1984 Skopje, Makedonia) on serbialainen kuulantyöntäjä.

Kolašinac sijoittui kuudenneksi Bangkokin universiadeissa 2007. Hän karsiutui loppukilpailusta Pekingin olympialaisissa 2008, Berliinin MM-kilpailuissa 2009 ja Dohan MM-hallikisoissa 2010. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän oli yhdeksäs. Vuonna 2011 hän karsiutui loppukilpailusta sisäratojen EM-kilpailuissa Pariisissa ja oli 11:s Daegun MM-kilpailuissa.

Kolašinac karsiutui loppukilpailusta Istanbulin MM-hallikilpailuissa 2012. Myöhemmin samana vuonna hän sai pronssia Helsingin EM-kilpailuissa tuloksella 20,36. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 20,71. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Göteborgissa 2013 tuloksella 20,62. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän oli kymmenes. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hän karsiutui loppukilpailusta. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 20,55. Sisäratojen EM-kilpailuissa Prahassa 2015 hän sijoittui toiseksi tuloksella 20,90. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän oli seitsemäs.

Kolašinac sijoittui viidenneksi Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016. Hän karsiutui loppukilpailusta Rio de Janeiron olympialaisissa 2016, Belgradin sisäratojen EM-kilpailuissa 2017, Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018, Berliinin EM-kilpailuissa 2018, sisäratojen EM-kilpailuissa Glasgow'ssa 2019, Dohan MM-kilpailuissa 2019 ja vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa.  Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hän oli yhdestoista. Hän saavutti samana vuonna hopeaa Välimeren kisoissa ja oli kahdeksas Münchenin EM-kilpailuissa. Hän karsiutui loppukilpailusta Budapestin MM-kilpailuissa 2023.

Kolašinac on voittanut Serbian-mestaruuden ulkoradoilla 2008, 2010, 2012, 2013, 2014, 2015, 2018 ja 2019 sekä sisäradoilla 2013, 2014, 2017, 2018, 2019 ja 2022. Euroopan talviheittocupissa hän sijoittui toiseksi 2010 ja 2012. Hän työnsi ulkoratojen ennätyksensä 21,58 Belgradissa 27. heinäkuuta 2015. Hallissa hän on työntänyt Serbian ennätyksen 21,06 Belgradissa 28. joulukuuta 2019.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
The Wolf of Wall Street

**The Wolf of Wall Street** on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elämäkerrallinen musta komediaelokuva, jonka on ohjannut Martin Scorsese. Se perustuu Jordan Belfortin samannimisiin muistelmiin, jotka on sovittanut käsikirjoitukseksi Terence Winter. Elokuva kertoo Belfortin korruption ja petoksen sävyttämästä urasta pörssimeklarina Wall Streetilla. Leonardo DiCaprio (joka oli myös yksi tuottajista) esittää Belfortia, Jonah Hill näyttelee hänen yhtiökumppaniaan ja ystävää Donnie Azoffia, Margot Robbie hänen vaimoaan Naomi Lapagliaa ja Kyle Chandler FBI-agentti Patrick Denhamia, joka yrittää tuoda hänet oikeuden eteen. Matthew McConaughey, Rob Reiner, Jon Favreau, Joanna Lumley ja Jean Dujardin esittävät muita pääosia. Elokuva on ohjaaja Scorsesen viides yhteistyö DiCaprion kanssa *[[Gangs of New York]]in* (2002), *[[Lentäjä (elokuva)|Lentäjän]]* (2004), *[[The Departed]]in* (2006) ja *[[Suljettu saari|Suljetun saaren]]* (2010) jälkeen, sekä hänen toinen yhteistyönsä Winterin kanssa televisiosarja *[[Boardwalk Empire]]n* (2010–2014) jälkeen.

*The Wolf of Wall Street* sai maailmanensi-iltansa New Yorkissa 17. joulukuuta 2013, ja 25. joulukuuta 2013 se saapui teatterilevitykseen Yhdysvalloissa. Se oli ensimmäinen täysin digitaalisesti levitetty elokuva. Elokuva oli suuri lipputulomenestys tuottaen 392 miljoonaa dollaria maailmanlaajuisesti, jolloin siitä tuli Scorsesen kaikkein eniten tuottanut elokuva. Elokuva oli kiistelty sen moraalisesti moniselitteisten tapahtumien kuvauksesta, seksuaalisesta sisällöstä, räävittömästä kielenkäytöstä, kovien huumeidenkäytön kuvauksesta ja eläinten käytöstä tuotannossa.

Elokuva sai suurelta osin hyviä arvosteluja kriitikoilta, jotka kehuivat Scorsesen ohjausta, DiCaprion komediallista suoritusta ja elokuvan nopeatempoista ja yhtenäistä huumoria. Elokuva sai viisi Oscar-ehdokkuutta parhaasta elokuvasta, ohjauksesta, miespääosasta (DiCaprio), miessivuosasta (Hill) ja sovitetusta käsikirjoituksesta. Elokuva ei voittanut yhdessäkään kategoriassa, tosin DiCaprio palkittiin parhaan miespääosan musikaali- tai komediaelokuvan Golden Globella elokuvan oltua ehdolla myös parhaasta musikaali- tai komediaelokuvasta. Elokuva sai myös neljä Bafta-ehdokkuutta.

”Fuck” ja siitä johdettuja muita kirosanoja mainitaan elokuvassa 569 kertaa, mikä on enemmän kuin missään muussa ei-dokumenttielokuvassa.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
### Tuotto
Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti yli 392 miljoonaa dollaria koko teatterilevityksensä aikana.

### Arvostelut
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kriitikoiden arvosteluista 75% oli positiivisia perustuen 204 arvosteluun. Vuonna 2016 *The Wolf of Wall Street* äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 100 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa. 

### Palkinnot ja ehdokkuudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto 
* Virallinen traileri
* 
* ''The Wolf of Wall Street'' Box Office Mojossa. 
* ''The Wolf of Wall Street'' Rotten Tomatoesissa. 
* ''The Wolf of Wall Street'' Metacriticissä.
Ritual Death Metal

__NOTOC__
**Ritual Death Metal** on Deathchainin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 5. huhtikuuta 2013 levymerkillä Svart Records.

Albumin musiikki on tyyliltään runsaasti melodisempaa, sekä sisältää black metal -musiikin vivahteita. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 12.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* K.J. Khaos – laulu
* Cult – kitara
* Corpse – kitara
* Kuolio – basso
* Kassara – rummut
* C. Void – laulu

+

* L-G Petrov – laulu kappaleessa 6

### Tuotanto
* Tore Stjerna – äänittäjä
* Babalon Graphics – kansitaide
* Costin Chioreanu – muu grafiikka

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Imperiumi.net: 
* Inferno: 
* Kaaoszine.fi: 5/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Hirado (1911)

**Hirado** () oli keisarillisen Japanin laivaston toukokuussa 1911 valmistunut Chikuma-luokan panssarikansiristeilijä. Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1940, ja se romutettiin vuonna 1947.

## Valmistus

*Hirado* tilattiin Kawasakin telakalta Kōbesta osana vuoden 1907 hankintoja. Kölinlasku tapahtui 10. elokuuta 1910. Alus laskettiin vesille 29. kesäkuuta 1911, ja valmistui 17. kesäkuuta 1912.

## Palvelus
*Hirado* lähti 1. lokakuuta 1914 kontra-amiraali Tsuchiyaman johtaman 2. japanilaisen etelämeren laivueen mukana Sasebosta kohti Rabaulia. Laivueen lippulaivana oli taistelulaiva *[[Satsuma (1906)|Satsuma]]* ja siihen kuului *Hiradon* lisäksi *[[Yahagi (1911)|Yahagi]]*. Laivueen tehtävänä oli suojata Australian rannikkoa Tyynellämerellä olevalta amiraali Graf Speen johtamalta Saksan Itä-Aasian laivueelta.

Alus poistettiin virallisesti alusluettelosta 1. huhtikuuta 1940 ja se nimettiin *Hai Kan No. 11*:ksi.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Karnevaali (elokuva)

**Karnevaali** () on vuonna 1939 julkaistu Reinhold Schünzelin ohjaama yhdysvaltalainen musikaalidraamaelokuva, jonka pääosissa ovat Joan Crawford, James Stewart, Lew Ayres ja Lewis Stone. Crawford näyttelee Marya, näyttelijätärtä, joka menee vihille luistelijan kanssa ja kohtaa ongelmia sekä uransa että parisuhteensa osalta.

*Karnevaali* perustuu Leonard Praskinsin tarinaan, jonka pohjalta itse Praskins, Florence Ryerson ja Edgar Allan Woolf laativat käsikirjoituksen. Harry Rapf toimi elokuvan tuottajana ja Franz Waxman sävelsi elokuvaan musiikin. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana.

*Karnevaali* kuvattiin MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä 1,1 miljoonan dollarin budjetilla. Elokuva on sekä mustavalkoinen että värillinen. Elokuvan lyhytkestoinen värillisyys saatiin Technicolor-menetelmällä. Elokuva leikattiin raskaasti; Crawfordin esittämät kaikki kolme kappaletta leikattiin pois elokuvasta.

*Karnevaali* sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 10. maaliskuuta vuonna 1939. Suomessa elokuva julkaistiin 21. tammikuuta vuonna 1940. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti 1 213 000 dollaria. Pelkästään Yhdysvalloissa elokuva tuotti 725 000 dollaria. *Karnevaali* julkaistiin DVD:llä 23. maaliskuuta vuonna 2009.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Kaunis Sadie

**Kaunis Sadie** () on vuonna 1934 ensi-iltansa saanut Clarence Brownin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Joan Crawford nimiroolissa, Gene Raymond, Franchot Tone ja Edward Arnold. *Kaunis Sadie* kertoo nuoresta naisesta Sadie McKeestä (Crawford), joka tulee työväenluokasta. Sadie kärsii kolmen parisuhteen ajan matkallaan kohti menestystä.

*Kaunis Sadie* perustuu Viña Delmarin tarinaan *Pretty Sadie McKee*, jonka pohjalta John Meehan sovitti käsikirjoituksen. Lawrence Weingarten toimi elokuvan tuottajana. Tuotantoyhtiönä ja jakelijana toimi Metro-Goldwyn-Mayer.

## Näyttelijät

## Tuotanto
*Kauniin Sadien* kuvaukset alkoivat 12. helmikuuta 1934. Elokuvaa kuvattiin MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä 612 000 dollarin budjetilla. Kuvaukset päättyivät 7. huhtikuuta 1934. *Kaunis Sadie* oli siihen aikaan poikkeuksellisen kallis MGM-tuotanto.

*Kaunis Sadie* on Leo G. Carrollin ensimmäinen elokuva. *Kaunis Sadie* on yksi ensimmäisistä elokuvista, joka käsittelee alkoholismia vakavana ongelmana eikä koomisena lisäkkeenä.

Laulu "All I Do Is Dream of You" kirjoitettiin elokuvaa varten Gene Raymondin laulettavaksi. Myöhemmin kappaletta käytettiin Debbie Reynoldsille *[[Laulavat sadepisarat]]* -elokuvaan (1952).

## Julkaisu ja vastaanotto
*Kaunis Sadie* sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 9. toukokuuta vuonna 1934 ja Suomessa 11. marraskuuta 1934. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa 838 000 dollaria ja ulkomailla 464 000 dollaria; yhteensä elokuva tuotti 1 302 000 dollaria. Elokuva menestyi näin ollen kohtuullisesti muihin Crawfordin sen ajan elokuviin verrattuna. *[[The Hollywood Reporter]]* kehui Crawfordin roolisuoritusta.

## Populaarikulttuurissa
Elokuvaa käytettiin jännityselokuvassa *[[Mitä tapahtuikaan Baby Janelle?]]* (1962), jossa Blanche Hudson (Joan Crawford) katselee vanhaa klassikkoelokuvaansa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* ''Kaunis Sadie'' TCM Movie Databasessa
Condon

**Condon** voi tarkoittaa seuraavia:

## Sukunimi
* Bill Condon (s. 1955), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja
* Edward Condon (1902–1974), yhdysvaltalainen fyysikko
* Kerry Condon (s. 1983), irlantilainen näyttelijä
* John Condon, (1889–1919), brittiläinen nyrkkeilijä
* Mike Condon (s. 1990), yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti

## Kunta
*Andert-et-Condon, kunta Ranskassa

## Tutkimus
* Condonin raportti, UFO-raportti
Night on Earth

**Night on Earth** tarkoittaa seuraavia asioita:

* *[[Night on Earth (elokuva)|Night on Earth]]*, Jim Jarmuschin elokuva
* *[[Night on Earth (Tom Waitsin albumi)|Night on Earth]]*, Tom Waitsin soundtrackalbumi Jarmuschin elokuvasta
* *[[Night on Earth (Dawn of Relicin albumi)|Night on Earth]]*, Dawn of Relicin albumi.
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1967

**Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1967** käsittelee Suomen joukkuetta epävirallisissa yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Prahassa 1967.

Suomen joukkue koostui kolmesta miesurheilijasta, joista parhaiten sijoittui Altti Alarotu, joka oli seiväshyppykilpailussa neljäs.

## Joukkue

## Lähteet
*
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1969

**Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1969** käsittelee Suomen joukkuetta epävirallisissa yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Belgradissa 1969.

Suomen joukkue koostui kahdesta miesurheilijasta, joista paremmin sijoittui Mauri Myllymäki, joka oli pituushyppykilpailussa kuudes.

## Joukkue

## Lähteet
*
Simon J. Berger

**Simon Jönsson Berger** (s. 1. kesäkuuta 1979 Tukholma) on ruotsalainen näyttelijä. 

Vuonna 2007 Bergerillä oli yksi pääosista minisarjassa *[[Aatteen asialla]]*. Bergerin ensimmäiset roolit pitkissä elokuvissa olivat pienet roolit elokuvissa *[[Sovinto (elokuva)|Sovinto]]* ja *[[Wallander – Perintö]]* vuonna 2010.

Berger esiintyi Paulin roolissa minisarjassa *[[Älä koskaan pyyhi kyyneleitä paljain käsin]]* ja elokuvassa *[[Call Girl]]* hänellä oli yksi pääosista. Teatterinäyttämöllä hän on esiintynyt muun muassa Dramatenissa. Berger oli pääosassa televisiosarjassa Exit.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Simon J. Berger Elonetissa
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1971

**Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1971** käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Sofiassa 1971.

Suomen joukkue koostui viidestä miesurheilijasta, joista parhaiten sijoittui Antti Kalliomäki, joka oli seiväshyppykilpailussa viides. Tuleva olympiavoittaja Pekka Vasala jäi 1&nbsp;500 metrillä alkueriin.

## Joukkue

## Lähteet
*
From Beyond

**From Beyond** on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Massacren esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1991.

Rick Rozz sävelsi kappaleen ”Corpsegrinder” ollessaan Death-yhtyeessä, mutta levytti sen Massacren kanssa.

## Sisältö
* Kaikki kappaleet sanoittanut ja säveltänyt Kam Lee ja Rick Rozz, ellei toisin mainita.
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Kam Lee &ndash; laulu
* Rick Rozz &ndash; kitara
* Terry Butler &ndash; bassokitara
* Bill Andrews &ndash; rummut
* Walter Trachsler &ndash; rytmikitara (ei merkitty)

## Lähteet
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1972

**Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1972** käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Grenoblessa 1972.

Suomen joukkue koostui kuudesta miesurheilijasta ja yhdestä naisurheilijasta. Nämä olivat ensimmäiset sisäratojen EM-kisat, joihin osallistui suomalainen naisurheilija. Suomen joukkue saavutti yhden pronssimitalin.

## Mitalistit

## Joukkue
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
*
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1973

**Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1973** käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Rotterdamissa 1973.

Suomen kahdeksasta miehestä ja kahdesta naisesta koostunut joukkue saavutti kaksi pronssimitalia.

## Mitalistit

## Joukkue
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
*
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1974

**Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1974** käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Göteborgissa 1974.

Suomen joukkue koostui kolmesta miehestä ja kolmesta naisesta. Parhaiten sijoittui seiväshypyssä toiseksi yltänyt Antti Kalliomäki. Myös Mona-Lisa Pursiainen oli lähellä mitalia oltuaan neljäs 60 metrin kilpailussa. Myöhemmin samana vuonna ulkoratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa voittoon yltänyt Riitta Salin jäi hallikisoissa alkueriin.

## Mitalistit

## Joukkue
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
*
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1975

**Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1975** käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Katowicessa 1975.

Suomen joukkue koostui kahdeksasta miehestä ja yhdestä naisesta. Suomi saavutti kautta aikojen ensimmäisen sisäratojen Euroopan-mestaruuden, kun Antti Kalliomäki voitti seiväshypyn. Aikaisemmista EM-hallikisoista hänellä oli jo hopeaa ja pronssia. Joukkue saavutti myös toisen mitalin, kun Pekka Päivärinta sijoittui hopealle 3&nbsp;000 metrin kilpailussa.

## Mitalistit

## Joukkue
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
*
Jarnsaxa

**Jarnsaxa** on yksi Saturnuksen lukuisista kuista. Se kuuluu viikinkiryhmään, jotka kiertävät Saturnusta retrogradisesti eli planeetan pyörimissuuntaan nähden vastakkaiseen suuntaan. Sen löysivät Scott S. Sheppard, David C. Jewitt ja Jan T. Kleyna Subaru-teleskoopilla Mauna Keassa, Havaijilla 6. maaliskuuta 2006.

Jarnsaxaa kutsuttiin alun perin nimellä S/2006 S6. Kuun nimi tulee skandinaavien mytologiasta, jossa Jarnsaxa on yksi yhdeksästä jättiläisestä, jotka synnyttivät Heimdallin.

## Lähteet
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1970

**Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1970** käsittelee Suomen joukkuetta ensimmäisissä virallisissa yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Wienissä 1970.

Suomen neljästä miesurheilijasta koostunut joukkue saavutti yhden pronssimitalin.

## Mitalistit

## Joukkue

## Lähteet
*
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1976

**Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1976** käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Münchenissä 1976.

Suomen joukkue oli pieni ja koostui vain neljästä miehestä ja yhdestä naisesta. Joukkueesta parhaiten sijoittui seiväshyppääjä Antti Kalliomäki, joka saavutti jo uransa neljännen sisäratojen EM-mitalin.

## Mitalistit

## Joukkue
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
*
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1978

**Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1978** käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Milanossa 1978.

Suomen kymmenhenkisen joukkueen menestys oli historian paras, kun suomalaiset saavuttivat peräti kolme kultamitalia. Mestaruudet tulivat sisäratojen SE-tuloksilla ja vieläpä varmistuivat vajaan puolen tunnin aikavälillä. Yllättävimpänä mestarina pidettiin Markku Taskista, kun taas Reijo Ståhlbergin kultaa osattiin jopa odottaa. EM-hallikisojen kestomenestyjä Antti Loikkanen saavutti kultaa heti ensimmäisellä osallistumiskerrallaan. Arto Bryggare kaatui aitajuoksun finaalissa ja jäi viimeiseksi.

## Mitalistit

## Joukkue
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
* 

### Viitteet
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1977

**Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1977** käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa San Sebastianissa 1977.

Suomen seitsemästä miehestä ja kahdesta naisesta koostuva joukkue saavutti kolme mitalia. Mitalisteista Arto Bryggare oli ensimmäistä kertaa palkintokorokkeella, kun taas Pekka Päivärinnalle EM-hallimitali oli jo kolmas ja  Antti Kalliomäelle peräti viides. Tuleva EM-hallimenestyjä Reijo Ståhlberg oli ensimmäisissä sisäratojen EM-kisoissaan neljäs.

## Mitalistit

## Joukkue
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
*
Aarne Niinivirta

**Aarne Niinivirta** (26. joulukuuta 1906 Vehmaa – 20. marraskuuta 1942) oli suomalainen taidemaalari ja hän edusti symbolismia. Hänen päätyönsä ovat vuosina 1940–1942 tehdyt Turun Ylösnousemuskappelin alttaritaulun luonnokset, joiden suunnitelmilla hän sai ensimmäisen palkinnon alttariseinän maalauskilpailussa 1940. Niinivirran kuoltua tuberkuloosiin kappelin arkkitehti Erik Bryggman päätti korvata alttaritauluksi suunnitellun freskon muratti-istutuksilla, mutta Niinivirran luonnokset ovat nähtävissä kappelin sakastin seinällä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Ei naisia enää!

**Ei naisia enää!** (myös **Ei enää naisia**; ) on Edward H. Griffithin ohjaama ja tuottama yhdysvaltalainen romanttinen komedia, joka sai ensi-iltansa vuonna 1935. Elokuvan pääosissa ovat Joan Crawford, Robert Montgomery, Charlie Ruggles, Franchot Tone ja Vivienne Osborne.

*Ei naisia enää!* perustuu A. E. Thomasin näytelmään *No More Ladies*, jonka pohjalta Donald Ogden Stewart ja Horace Jackson laativat käsikirjoituksen. Rachel Crothers mukautti alkuperäisen käsikirjoituksen elokuvaa varten, mutta studion muutoksien takia Crothers ei halunnut nimeään elokuvan teksteihin; Crothers oli katkeroitunut studioille siitä, että tämä muutti hänen käsikirjoitustaan. Muut mainitsemattomat elokuvan kirjoittajat ovat Edith Fitzgerald ja George Oppenheimer. Griffithin sairastelu esti häntä viimeistelemästä elokuvaa, joten George Cukor korvasi hänet ja vei elokuvan päätökseen. Häntä ei kuitenkaan mainita elokuvan teksteissä, koska hän oli kieltäytynyt siitä.

Alkuperäinen näytelmä avattiin New Yorkissa 23. tammikuuta vuonna 1934 ja sitä esitettiin 176:n näytöksen ajan. Näytelmän pääosissa olivat Melvyn Douglas ja Lucile Watson. Ohjaaja Griffith ja Irving Thalberg tuottivat elokuvan. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana.

*Ei naisia enää!* -elokuvan tuotanto alkoi 12. maaliskuuta 1935 ja päättyi huhtikuussa. *Ei naisia enää!* on Joan Fontainen elokuvadebyytti. *Ei naisia enää!* sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 14. kesäkuuta 1935 ja Suomessa 29. joulukuuta 1935. *Ei naisia enää!* menestyi hyvin taloudellisesti; se tuotti yhteensä 1 623 000 dollaria maailmanlaajuisesti. Yhdysvalloissa elokuva tuotti 1 117 000 dollaria ja ulkomailla 506 000 dollaria. Elokuva julkaistiin DVD:lle 6. huhtikuuta vuonna 2010.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Vilho Niitemaa

**Teodor Vilhelm (Vilho) Niitemaa**, vuoteen 1942 *Nyman* (16. maaliskuuta 1917 Helsinki – 15. kesäkuuta 1991) oli suomalainen historiantutkija. Hän oli Turun yliopiston yleisen historian professori vuodesta 1955.

Niitemaan väitöskirja vuodelta 1949 käsittelee Baltian keskiaikaista historiaa. Niitemaan yhdessä Kalervo Hovin kanssa kirjoittama *Baltian historia* (1959) oli alan populaari perusteos ja kurssikirja vuosikymmenten ajan. Niitemaa aloitti Turun yliopistossa siirtolaisuuteen liittyvän tutkimuksen. Projektin tuloksia oli Siirtolaisuusinstituutin perustaminen.

## Teoksia
*Suomen sota 1941-1945. Asevoimien sotilasoperaatiot. // Puolustusvoimien esikunnan sotilashistorian toimiston toimet 8 (1948) (ruotsiksi 1949).
*Der Binnenhandel der Politik der Livländischen Städte im Mittelalter. Helsinki, 1952. (Annales Academiae Scientiarum Fennicae B 76).
*Das Strandrecht Nordeuropa im Mittelalter. Helsinki, 1955 (Annales Academiae Scientiarum Fennicae B 94).
*Baltian historia. Helsinki 1959, 21991 (toinen tekijä Kalervo Hovi).
*Der Kaiser und die Nordische Union bis zu den den Burgunderkriegen. Helsinki, 1960. (Annales Academiae Scientiarum Fennicae B 116)
*Die Nordosteuropäischen Staaten. // Weltgeschichte der Gegenwart, I: Die Staaten. Bern 1962.
*Suomenlahden nimen synty. // Turun Historiallinen Arkisto 16 (1963).
*Die Zeit der Stadtgründungen im Ostseeraum. // Acta Visbyensia I. Uppsala, 1965.
*Untersuchungen über die Siedlungsgeschichte Hämes im Mittelalter. // Studia historica in honorem Hans Kruus. Tallinna, 1971.
*Rannikkolaki varhaiskeskiaikaisten oikeudellisten käsitteiden heijastajana Pohjois-Euroopassa. // Vieraiden luennoitsijoiden esitelmät 2. Oulun yliopisto, 1976.
*Suomen ratsuväen historia, I. 1917–1939. Mikkeli, 1979. (Sotatieteiden laitoksen julkaisut, 19).
*Das Mittelalterliche Handwerk im Ostseeraum. // Der Ostseeraum - Historische Elemente einer Wirtschaftlichen Gemeinschaft. Lyypekki, 1980.

## Lähteet
Nikander

**Nikander** tai **Nicander** on seuraavien henkilöiden sukunimi:
## Nikander suomalaisena sukunimenä
* Aku Nikander (s. 1990), maastohiihtäjä
* Armas Nikander (1883–1947), insinööri, vuorineuvos ja Lokomon toimitusjohtaja
* Arthur E. Nikander (1881–1953), rakennuttaja ja tiilitehtailija, kilpapurjehtija
* Carl-Johan Nikander (1915–2005), insinööri, yrittäjä, järjestö- ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
* Gabriel Nikander (1884–1959), sivistyshistorian ja kansanelämän tutkimuksen professori ja vararehtori
* Hannamaija Nikander (s. 1982), näyttelijä
* Hannu Nikander (s. 1949), taidemaalari
* Harry Nikander (1957–2004), jääkiekkoilija
* Ilmari Nikander (1901–1931), seiväshyppääjä
* James Nikander (*Musta Barbaari*, s. 1990), rap-artisti ja kehonrakentaja
* Juho Kustaa Nikander (1855–1919), amerikansuomalainen pappi
* Pasi Nikander (*Panda*, s. 1962), basisti, yrittäjä ja ELMU:n aktiivi
* Saara Nikander (s. 1994), kestävyysjuoksija ja hiihtäjä
* Toini Nikander (o.s. *Putkonen*, *Antonietta Toini*, 1901–1990), oopperalaulaja
* Vieno Nikander (1905–1969), jalkapalloilija
* Maj-Britt Wikström-Nikander (s. 1949), kirjailija ja sarjakuvataiteilija

## Nicander
* Karl August Nicander (1799–1893), ruotsalainen kirjailija

## Katso myös
* Mikander
* Nikandros (), antiikin henkilöitä
* Niklander
Milnenlahti

**Milnenlahti** (eng. Milne Bay) on suuri 35 kilometriä pitkä ja 15 kilometriä leveä lahti Milne Bayn provinssissa Papua-Uuden-Guinean kaakkoisosassa. Lahti on suojainen metsän peittämä syvävesisatama, jonka pohjoisosassa kapealla rantaviivalla sijaitsee mangrovesoita. Lahti on saanut nimensä Sir Alexander Milnen mukaan. Lahdelle rantautuivat ensimmäisinä eurooppalaisina Luis Vaez de Torres heinäkuussa 1606 ja kapteeni Owen Stanley vuonna 1850. Toisessa maailmansodassa japanilaiset tekivät maihinnousun lahdelle, mutta kokivat ensimmäisen virallisen tappionsa Tyynenmeren sodassa Milnenlahden taistelussa.

## Lähteet
Gabriel Nikander

**Johan Gabriel Nikander** (21. toukokuuta 1884 Perniö – 31. joulukuuta 1959 Turku) suomalainen sivisyshistorian ja kansanelämän tutkimuksen professori ja Åbo Akademin vararehtori. Hän oli Helsingin yliopistossa dosentti 1917–1921 ja sen jälkeen Åbo Akademin pohjoismaisen sivistyshistorian ja kansanelämän tutkimuksen professori 1921–1952. Vararehtori hänestä tuli 1931.

## Lähteet
Alwar Niklander

**Karl Alwar Niklander** (29. lokakuuta 1875 Mäntsälä – 11. kesäkuuta 1969) oli suomalainen liikemies. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1921 ja kauppatieteiden kunniatohtorin arvon 1955. Hän oli Rake Oy:n toimitusjohtaja 1906–1947. Hän oli myös säveltäjä. Hänen sävellyksiään ovat esimerkiksi sinfonia *Caduceus* ja *Simeonin pako*. Alwar Niklanderin pojanpoika on kirjailija Hannu Niklander.

Niklander kävi Helsingin suomalaista normaalilyseota ja suoritti 1893 Helsingin kauppaopiston päästötutkinnon. Hän oli sitten työssä eri puutavara- ym. liikkeissä  vuoteen 1906 saakka, jolloin hänestä tuli Helsingin Rakennusainekauppa Oy:n, myöhemmin Rake Oy, toimitusjohtaja. Niklander oli myös Koskensaaren naulatehtaan johtajana vuodesta 1910 lähtien.

Niklander oli Unkarin konsulina 1921–1929. Hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä, rautatiehallituksen neuvottelukunnan jäsenenä ja puolustusministeriön hankinta-asioitten neuvottelukunnan puheenjohtajana. Niklander kuului Kansallis-Osake-Pankin ja Vakuutusyhtiö Pohjolan hallintoneuvostoihin ja Pohjoismaiden Rautakauppiasjärjestöjen pysyvään komiteaan. Hän oli Suomen Rauta- ja Koneliikkeiden yhdistyksen varapuheenjohtaja sekä Rautakonttori Oy:n hallintoneuvoston ja Rautakauppojen Osakeyhtiön johtokunnan jäsen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pikapiirtoja autoilun aikakaudelta virtaviivaiseen Buickiin. Kauppaneuvos Alvar Niklanderia haastattelemassa, Automme ja me : autolle ja autoilulle omistettu aikakauslehti, 01.01.1938, nro 4, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot