open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gabriel Geitlin

**Gabriel Geitlin** (3. tammikuuta 1804 Naantali – 12. heinäkuuta 1871 Espoo) oli suomalainen kielitieteilijä, Helsingin yliopiston professori, kirkkoherra ja valtiopäivämies.  

## Henkilöhistoria
Geitlinin vanhemmat olivat raatimies Anders Geitlin ja Anna Maria Aspholm. Hän pääsi ylioppilaaksi 1821 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1826 ja maisteriksi 1827. Geitlin vihittiin papiksi 1849 ja hän väitteli teologian tohtoriksi 1857. Hän opiskeli myös Venäjällä muun muassa Pietarin orientaalisessa instituutissa.

Geitlin toimi yliopiston venäjän kielen opettajana 1826–1835, itämaiden kirjallisuuden professorina 1835–1849 ja Raamatun eksegetiikan professorina 1849–1864. Hän oli Länsisuomalaisen osakunnan inspehtorina 1846–1852, historiallis-kielitieteellisen osaston dekaanina 1840–1841 ja 1848–1849 sekä yliopiston raha- ja mitalikabinetin johtajana 1849–1863. Vuonna 1846 hänet kutsuttiin Suomen Tiedeseuran jäseneksi. Itämaisen kirjallisuuden professorina toimiessaan Geitlin laati uuspersian kieliopin ja oli muun muassa G. A. Wallinin persian ja arabian kielten opettajana.

Geitlin oli Espoon kirkkoherra 1850–1871 ja pappissäädyn edustaja säätyvaltiopäivillä 1863 ja 1867. Hän oli raamatunkäännöskomitean puheenjohtaja 1861 ja oli jäsenenä useissa muissa kirkollisissa komiteoissa. Espoon kirkkoherrana ollessaan Geitlin rakennutti 1853 uuden empiretyylisen pappilarakennuksen jonka hän suunnitteli yhdessä arkkitehti Jean Wikin kanssa. Vuonna 1865 Geitlin osti Espoon Suvisaaristosta seitsemän hehtaarin laajuisen Tallholmin saaren ja rakennutti sinne kartanomaisen, talviasuttavan Villa Tallholmen -nimisen huvilan jonka Wik myös suunnitteli. 

Gabriel Geitlin oli naimisissa vuodesta 1829 Anna Lovisa Laguksen kanssa jonka isä oli Turun akatemian teologian professori Anders Johan Lagus. Heillä oli viisi lasta joista tunnetuimpia olivat valtiokonttorin johtajana 1891–1903 toiminut Wilhelm Gabriel Geitlin (1838–1906) sekä Helsingin normaalilyseon rehtorina toiminut Johan Gabriel Geitlin (1836–1890).

## Teoksia
* *Observationes circa linguam russicam nonnullae*, väitöskirja.   Turku 1826
* *Principia grammatices neo-persicae*.    1839-1846
* *Puhe kristin-uskon vuonna 1157 Suomeen saattamisen muistoksi : lausuttu vuonna 1857 Toukokuun 27:na päivänä Suomen yli-opiston puolesta*.     Helsinki 1857
* *Jobin kirja : hebrean alkukielestä uusi käännös, jossa vanhaa Pyhän Raamatun suomennosta on mahdollisimmasti noudatettu*, toim. Gabr. Geitlin.    Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1863
* *Salomon Sananlaskut ja Saarnaaja : hebrean alkukielestä uusi käännös*, toim. Gabriel Geitlin.   Helsinki 1865

## Lähteet
* Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesmatrikkeli 1640-1917, osa A-G
* Fred Karlsson : Yleinen kielitiede Suomessa kautta aikojen.  Department of General Linguistics, University of Helsinki publications no. 28/2001  s. 48 
* Jukka Tujulan sivusto : Kuvia ja historiaa Keski-Espoosta : Pappila 
* Huvilaelämää Espoossa : Tallholmen 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Geitlinin elämäkerta Kansallisbiografiassa
Kalaharin hiekkaa

**Kalaharin hiekkaa** (alkuteos *Sand*) on Ulla-Lena Lundbergin kirjoittama romaani. Se on kertomus eteläafrikkalaisen sotilaan Tom Careyn, ruotsalaisen antropologi Klara Granrothin ja hänen amerikkalaisen miesystävänsä Charlie Wildermanin matkasta autolla Botswanan arolla. Psykologissävyinen trilleri heijastaa alueen 1980-luvun politiikkaa, mutta romaani on pohjimmiltaan ihmisten välisten suhteiden kuvaus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Teos sivulla Kirjasampo.fi
Yushun maanjäristys 2010

**Yushun maanjäristys 2010** oli 6,9 momenttimagnitudin maanjäristys, joka tapahtui 13. huhtikuuta 2010 kello 23:49:37 (UTC) Yushun piirikunnassa Yushun tiibetiläisten autonomisessa prefektuurissa Qinghain maakunnassa Luoteis-Kiinassa. Järistyksessä on vahvistettu kuolleen 2&nbsp;064 ja loukkaantuneen yli 11&nbsp;000 ihmistä. Järistysalue sijaitsee noin 4&nbsp;000 metrin korkeudessa ja on harvaan asuttua. Valtion tiedotusvälineet kertoivat, että romahtaneista rakennuksista onnistuttiin pelastamaan elävänä yli 900 ihmistä.


Kuva:Gyegu_Gruschke.jpg|Gyêgun suurkunta vuonna 2005.
Kuva:Yushuquake-Gruschke3.jpg|Rauniot noin kuukauden maanjäristyksen jälkeen.
Kuva:Yushuquake-Gruschke1.jpg|Talorauniot maanjäristyksen jälkeen.


## Lähteet
Tyler Perry

**Tyler Perry** (s. 13. syyskuuta 1969 New Orleans, Louisiana) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja, näytelmäkirjailija, käsikirjoittaja, tuottaja ja kirjailija. Vuonna 2009 Forbes listasi Perryn Hollywoodin kuudenneksi kovapalkkaisimmaksi mieheksi. Perryn elokuvat ovat tuottaneet 400 miljoonaa maailmanlaajuisesti. Koska Tyler Perryn elokuvat on yleensä kohdistettu afroamerikkalaiselle yleisölle, hän ei ole menestyksestään huolimatta erityisen tunnettu Yhdysvaltojen ulkopuolella. Hänen elokuviaan onkin kritisoitu siitä, että ne luovat stereotyyppisen kuvan afroamerikkalaisista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Their Very Best – Back To Back

**Their Very Best - Back To Back** on Diana Rossin, Gladys Knightin, Michael Jacksonin ja Stevie Wonderin yhteinen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1986. 

## Kappaleet
#**Diana Ross** – Reach Out & Touch  
#**Diana Ross** – Touch Me In The Morning 		
#**Diana Ross** – Ain't No Mountain High Enough 		
#**Diana Ross** – I'm Still Waiting 
#**Diana Ross** – Upside Down 		
#**Diana Ross** – Theme From Mahogany (Do You Know Where You're Going To) 		
#**Michael Jackson** – Billie Jean  	 	
#**Michael Jackson** – Thriller 		
#**Michael Jackson** – Beat It 		
#**Michael Jackson** – She's Out Of My Life 		
#**Michael Jackson** – Farewell My Summer Love 		
#**Michael Jackson** – One Day In Your Life
#**Stevie Wonder** – For Once In My Love  	 	
#**Stevie Wonder** – My Cherie Amour 		
#**Stevie Wonder** – Yester-Me, Yester-You, Yesterday 		
#**Stevie Wonder** – Signed, Sealed, Delivered, I'm Yours 		
#**Stevie Wonder** – If You Really Love Me 		
#**Stevie Wonder** – I Was Made To Love Her 
#**Gladys Knights & The Pips** – Midnight Train To Georgia  	 	
#**Gladys Knights & The Pips** – Help Me Make It Through The Night 		
#**Gladys Knights & The Pips** – Try To Remember / The Way We Were 		
#**Gladys Knights & The Pips** – Come Back & Finish What You Started 		
#**Gladys Knights & The Pips** – Baby Don't Change Your Mind 		
#**Gladys Knights & The Pips** – Best Thing That Ever Happened To Me
Unto Elo

**Unto Kalevi Elo** (s. 29. marraskuuta 1944 Helsinki) on suomalainen rata- ja maratonmeloja.

Elo edusti Suomea Montréalin 1976 olympialaisissa. Hän karsiutui keräilyerissä kajakkinelosten 1&nbsp;000 metrillä, jossa hänen kanssaan meloivat Ilkka Nummisto, Eero Hynninen ja Heikki Mäkelä. MM-kilpailuissa Elo sijoittui kajakkinelosten 10&nbsp;000 metrillä seitsemänneksi vuonna 1975.

Seuratasolla 175-senttinen ”Unski” Elo edustaa Merimelojia, minkä lisäksi hän on aikaisemmin edustanut Canoaa ja Marjaniemen Melojia. Elo voitti yhteensä 34 Suomen-mestaruutta vuosina 1969–1988. Hän on menestynyt myös ikämiessarjoissa ja voitti 55-vuotiaiden maratonmelonnan maailmanmestaruuden vuonna 1999.

## Lähteet
*
Eero Hynninen

**Eero Gunnar Antero Hynninen** (s. 19. huhtikuuta 1953 Pieksämäki) on suomalainen meloja.

Hynninen edusti Suomea Montréalin 1976 olympialaisissa. Hän karsiutui keräilyerissä kajakkinelosten 1&nbsp;000 metrillä, jossa hänen kanssaan meloivat Ilkka Nummisto, Unto Elo ja Heikki Mäkelä. MM-kilpailuissa hän karsiutui keräilyerissä nelosten 1&nbsp;000 metrillä vuonna 1973.

Seuratasolla 190-senttinen ”Epo” Hynninen edusti Mikkelin Melojia, jonka puheenjohtajanakin hän myöhemmin toimi. Hän voitti yhteensä 15 Suomen mestaruutta eri luokissa.

Eero Hynninen on ammatiltaan liikunnanopettaja. Hänen veljensä Esko Hynninen on pelannut jalkapalloa SM-sarjassa.

## Lähteet
*
Altaidyŋ tšolmony

**Altaidyŋ tšolmony** (Алтайдыҥ чолмоны, ”Altain tähti”) on Venäjällä  Altain tasavallan pääkaupungissa Gorno-Altaiskissa ilmestyvä altainkielinen sanomalehti.

Ensimmäiset altainkieliset sanomalehdet ilmestyivät vuosina 1922–1923 venäjänkielisen *[[Zvezda Altaja|Oirotski krain]]* liitteinä nimillä *Kyzyl solun tabyš* (”Punaiset uutiset”) ja *Oirot jeri* (”Oirotian seutu”). Vuonna 1925 alkoi ilmestyä säännöllisesti *Kyzyl Oirot* (”Punainen Oirotia”). Lehti alkoi siirtyä vuonna 1929 kyrillisestä latinalaiseen ns. uuteen kirjaimistoon ja palasi kyrillisiin aakkosiin vuonna 1938. Vuonna 1948 se sai nimen *Altaidyŋ tšolmony*.

*Altaidyŋ tšolmony* oli neuvostoaikana NKP:n Vuoristo-Altain aluekomitean ja alueneuvoston äänenkannattaja. Viidesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 1970-luvun puolivälissä 5&nbsp;000 kappaletta. Sen rinnalla ilmestyi venäjänkielinen *[[Zvezda Altaja]]* 15&nbsp;000 kappaleen painoksena.

Lehti on nykyään Altain tasavallan hallituksen ja parlamentin julkaisu. Se ilmestyy kahdesti viikossa A3-kokoisena noin 3&nbsp;000 kappaleen painoksena. Lehti julkaisee lastensivua, kuukausittain ilmestyvää nuortenliitettä ja venäjänkielistä viikkoliitettä. Sen Internet-sivusto avattiin vuonna 2017.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden sivusto
HMS Scimitar (P284)

**HMS Scimitar** (viirinumero P284) on Britannian Kuninkaallisen laivaston Scimitar-luokan partiovene.

## Valmistus

Alus tilattiin Halmatic Limitediltä Portsmouthista Hampshirestä. Se laskettiin vesille joulukuussa 1992.

## Palvelus
Alus oli torjumassa terrorismia Lough Neaghille Pohjois-Irlantiissa. Aluksella ei ollut nimeä ennen palveluksesta poistoa 2002, vaan  se tunnettiin ainoastaan viirinumerollaan P284.

Kuninkaallinen laivasto siirsi aluksen syyskuussa 2002 Gibraltarille, jossa se liitettiin Gibraltarin partiovenelaivueeseen nimettynä *MV Greyfoxiksi*. Koeajojen päätyttyä alus otettiin 31. tammikuuta 2003 sisaraluksensa *[[HMS Sabre (P285)|HMS Sabren]]* kanssa palvelukseen, jolloin alus sai nimen *HMS Scimitar*. Alukset korvasivat Gibraltarille aiemmin sijoitetut P2000-luokan partioveneet *[[HMS Trumpeter (P294)|HMS Trumpeterin]]* ja *[[HMS Ranger (P293)|HMS Rangerin]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Aluksen viralliset sivut
Kalevi Piha

**Kallis Kalevi Piha** (8. joulukuuta 1919 Punkalaidun – 10. syyskuuta 2007 Turku) oli Turun ja Vaasan kauppakorkeakoulujen liiketaloustieteen sekä taloussosiologian professori. Hänen akateemisen uransa pääpaino oli Turun kauppakorkeakoulussa, jonka liiketaloustieteen professorin virkaa hän hoiti vuosina 1973–1986. Kalevi Pihan panos yliopiston johtajakoulutusohjelman kehittämisessä oli erittäin suuri, ja esimerkiksi Turun kauppakorkeakoulun johtamisen ja organisoinnin laitos perustettiin hänen aloitteestaan.

Kalevi Piha tuli ylioppilaaksi Tyrvään yhteiskoulusta vuonna 1939 ja valmistui Helsingin yliopistosta ekonomiksi vuonna 1947 sekä Turun yliopistosta filosofian kandidaatiksi vuonna 1958, lisensiaatiksi vuonna 1959 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1962. Toimittuaan aluksi myynti- ja mainosalalla Piha työskenteli Turun yliopistossa assistenttina vuosina 1960−1964, dosenttina vuonna 1964 sekä vt. professorina 1964−1965. Tämän jälkeen hän toimi Vaasan kauppakorkeakoulussa vt. apulaisprofessorina vuosina 1965−1967 ja vt. professorina 1967−1971.

Oulun yliopiston vararehtori Sakari Piha, metsähallituksen pääjohtaja Antero Piha sekä säveltäjät Martti Piha ja Helmeri Piha olivat Kalevi Pihan veljiä. Piha oli naimisissa ekonomi Katarina Pihan (o.s. Nurmi) kanssa, ja hänellä on neljä lasta, joista Juhana Piha on dosentti, kliininen seksologi ja seksuaalilääketieteen erikoisasiantuntija, Jorma Piha on lastenpsykiatrian professori, Kristina Kunttu (o.s. Piha) on dosentti ja yhteisöterveyden ylilääkäri ja Tapani Piha on erikoislääkäri ja Euroopan komission yksikönpäällikkö.

## Julkaisuja
* Asiakirjaopas (1956, K. Tynin kanssa)
* Televisio ja mainonta (1958)
* Asunto-olot ja viihtyvyys (1959)
* Asuntoyhteisö, sen muodostuminen ja rakenne (1962, väitöskirja)
* Ihmisiä tornitalossa (1962, K. Korhosen kanssa)
* Suurperhe karjalaisessa työyhteisössä (1965)
* Mainonnan vaikutusprosessi (1965)
* Uskonnollinen kommunikaatio ja seurakunta (1966)
* Sanomalehden kaupallinen kommunikaatio (1966)
* Turun matkailu (1966, P. Tuomisen kanssa)
* Taloudellisen käyttäytymisen motivaatio (1967)
* Yhteiskuntatieteellisen toimikunnan tutkimuspolitiikka vuosina 1971−1973 (1974, J. Korppi-Tommolan ja J. Vuorisen kanssa)
* kirjoituksia ja artikkeleita sanoma- ja aikakauslehdissä

## Lähteet
Believe

**Believe** voi tarkoittaa:

## Musiikki
### Albumit
* *[[Believe (Cherin albumi)]]*, 1998
* *[[Believe (Crematoryn albumi)]]*, 2000
* *[[Believe (Disturbedin albumi)]]*, 2002
* *[[Believe (Justin Bieberin albumi)]]*, 2012
* *[[Believe (Katherine Jenkinsin albumi)]]*, 2009
* *[[Believe (Natalie Grantin albumi)]]*, 2005
* *[[Believe (Orianthin albumi)]]*, 2009
* *[[Believe (Yolanda Adamsin albumi)]]*, 2001

### Kappaleet
* ”Believe” (The Chemical Brothersin kappale), 2005
* ”Believe” (Cherin kappale), 1998
* ”Believe” (Dima Bilanin kappale), Eurovision laulukilpailun 2008 voittokappale
* ”Believe” (Elton Johnin kappale), 1994
* ”Believe” (Staindin kappale), 2008

## Elokuva ja televisio
* *[[Believe (elokuva)]]*, David Scheinmannin ohjaama elokuva vuodelta 2013
* *[[Believe (vuoden 2016 elokuva)]]*, draamaelokuva
* *[[Believe (televisiosarja)]]*, vuonna 2014 esitetty televisiosarja
Katajanokan Haukat

**Katajanokan Haukat** on helsinkiläinen urheiluseura. Seura perustettiin vuonna 1929. Seuran lajeina alkuvaiheessa oli pesäpallo ja yleisurheilu. 

## Pesäpallo
Seura voitti vuonna 1937 pesäpallon valtakunnansarjan nousten vuoden 1938 Suursarjaan pudoten kuitenkin siitä. Seuran toiminta käynnistyi uudelleen sotien jälkeen. Huipennus oli pesäpallon miesten SM-hopea vuodelta 1945. Seuran miesten pesäpallojoukkue pelasi Suomen pääsarjassa kaikkiaan 11 kautta, viimeksi vuonna 1958. Lisäksi joukkue pelasi yhdeksän kautta toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.
Seura esiintyi viimeisen kerran pesäpallon 2. korkeimmalla tasolla kaudella 1962. 

Seuran naisjaosto perustettiin vuonna 1932, jonka jälkeen käynnistyi naisten pesäpalloilu seurassa. Naisissa joukkueella oli sitäkin parempaa menestystä. Himmeämpien mitalien lisäksi joukkue juhli Suomen mestaruutta vuosina 1938, 1939, 1940 ja 1946. 

## Käsipallo

Lisäksi Haukoilla on ollut ainakin käsipallotoimintaa vielä 2000-luvullakin. Käsipallossa seura on myös saavuttanut useita aikuisten SM-mitaleita. Tällä hetkellä Haukat pelaa käsipalloa miesten III divisioonassa. 

## Baseball

Haukat voitti myös baseballin ensimmäisen Suomen mestaruuden 1981 nimellä Hawks. 

## Junioritoiminta

## Palkinnot ja huomionosoitukset
### Palkitut
**Lyöjäkuningas:**
* Olavi Kuismanen (1954)
### [[Itä-Länsi-ottelu|Miesten Itä-Länsi-valinnat]]

* Birger Antin (1945)
* Esa Mantere (1945)
* Sakari Saressalo (1946)
* Ismail Neuman (1948, 1950)
* Yrjö Launonen (1950, 1952, 1953)

* Edvin Katainen (1951)
* Olavi Kuismanen (1953, 1954)
* Nils Nikander (1953)
* Väinö Liukkonen (1954)
* Uuri Ståhlhammar (1957, 1958)

### [[Liitto–Lehdistö-ottelu|Miesten Liitto-Lehdistö-valinnat]]
* Vilho Jäderholm (1945)
* Esa Mantere (1945, 1946)
* Sakari Saressalo (1945)
* Birger Antin (1946)
* Nils Nikander (1956)
* Uuri Ståhlhammar (1957, 1958)

## Lähteet
Danny Hoesen

**Danny Hoesen** (s. 15. tammikuuta 1991 Heerlen) on alankomaalainen jalkapallohyökkääjä, joka edustaa Eredivisiessä pelaavaa Ajaxia.

Hoesen on Fortuna Sittardin kasvatti ja hän pelasi sen junioriakatemiassa. Hän pelasi joukkueessa yhdessä ottelussa Go Ahead Eaglesia vastaan Jupiter Leaguessa. Tämän jälkeen Hoesen siirtyi Fulhamiin elokuussa 2008 koesopimuksen jälkeen. Hoesen pelasi Fulhamin reserveissä eikä saanut peliaikaa Valioliigassa. Hän teki paljon maaleja Fulhamin nuorisojoukkueissa, mutta virallisissa reserviotteluissa hän jäi maaleitta. Tämän jälkeen Hoesen siirtyi hakemaan peliaikaa suomalaiseen Veikkausliigaan hallitsevan mestarin HJK:n paitaan vuonna 2010. Laina alkoi 9. huhtikuuta ja loppui 30. elokuuta.

HJK:n jälkeen Hoesen lainattiin Fortuna Sittardiin kaudeksi 2011–2012. Elokuussa 2012 hän siirtyi Ajaxiin.

Hoesen on edustanut Alankomaiden nuorisomaajoukkueita.

## Lähteet
Heikki Mäkelä

**Heikki Kalervo Mäkelä** (19. helmikuuta 1946 Lahti – 29. syyskuuta 2024) oli suomalainen meloja.

Mäkelä edusti Suomea kolmissa olympialaisissa, lajina kajakkinelosten 1&nbsp;000 metriä. Méxicossa 1968 hän sijoittui viidenneksi ja Münchenissä 1972 seitsemänneksi. Montréalissa 1976 hän karsiutui keräilyerissä. Kaikilla kolmella kerralla venekuntaan kuului myös Ilkka Nummisto ja kahdella ensimmäisellä kerralla Jorma Lehtosalo mutta muutoin melojat vaihtuivat. MM-kilpailuissa Mäkelä sijoittui nelosten 10&nbsp;000 metrillä viidenneksi vuosina 1971 ja 1973 sekä vuonna 1970 kuudenneksi 10&nbsp;000 metrillä ja kahdeksanneksi 1&nbsp;000 metrillä. EM-kilpailuissa hän sijoittui parhaimmillaan seitsemänneksi ja Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti kolme pronssia vuosina 1967–1969.

Seuratasolla 179-senttinen Mäkelä edusti Vesisamoilijoita. Hän voitti yhteensä 10 Suomen-mestaruutta vuosina 1965–1970.

Mäkelä pelasi vuosina 1963–1964 vesipallon SM-sarjassa edustaen Lahden Uimaseuraa.

## Lähteet
* 

### Viitteet
M-Kresoli

**m-Kresoli** eli **meta-kresoli** (C7H8O) on fenoleihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa liuottimena sekä orgaanisessa synteesissä. Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. m-Kresoli on o- ja p-kresolien isomeeri.

## Valmistus
Teollisesti m-kresolia ja sen isomeereja valmistetaan perinteisesti kivihiiltä tislaamalla. Fraktioivalla tislauksella saadaan erilleen o-kresoli, jolla on riittävästi erilainen kiehumispiste, mutta p- ja m-kresolit pitää erottaa derivatisoimalla ne. m-Kresoli muodostaa additiotuotteen urean kanssa ja p-kresoli additiotuotteen oksaalihapon kanssa. Nämä yhdisteet voidaan erottaa toisistaan helpommin. m-Kresolia voidaan tuottaa myös 3-metyyli-isopropyylibentseenin hydroperoksidaatiolla tai dealkyloimalla 5-metyyli-2,4-di-tert-butyylifenolia.

## Käyttö
m-kresolia käytetään liuottimena, desinfiointiin, puhdistusaineissa, valmistettaessa synteettisiä lääkeaineita, väriaineita, muoveja, kasvinsuojeluaineita ja muita kemikaaleja. Yhdistettä voidaan käyttää myös parantamaan polyaniliinipolymeerien sähkönjohtokykyä.

## Myrkyllisyys
Pieninä määrinä m-kresoli ei ole haitallista, mutta on suurempina pitoisuuksina hyvinkin myrkyllistä. Yhdisteelle altistumisesta seuraavia oireita voivat olla huonovointisuus, johon liittyy oksentamista, hengityksen vaikeutuminen ja yskä ja pahimmillaan tajuttomuus. Iholle joutuessaan m-kresoli voi aiheuttaa ihovaurioita. Yhdiste voi myös vahingoittaa keuhkoja, maksaa tai munuaisia, jos sille altistuu toistuvasti tai pitemmän aikaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Human Metabolome Database (HMDB): m-Cresol 
*Food Component Database (FooDB): 3-Methylphenol 
*DrugBank: M-Cresol 
*Toxin and Toxin Target Database (T3DB): m-Cresol 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): 3-Cresol 
*ChemBlink: m-Cresol 
*Pherobase: Floral Compound - m-cresol 
*Pherobase: Semiochemical - m-cresol 
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: m-Cresol
Kresoli

**Kresoli** eli metyylifenoli voi viitata johonkin seuraavista orgaanisesta yhdisteestä
*m-Kresoli eli meta-kresoli eli 3-metyylifenoli
*o-Kresoli eli orto-kresoli eli 2-metyylifenoli
*p-Kresoli eli parakresoli eli 4-metyylifenoli
Isabeau

**Isabeau** on Pietro Mascagnin kolminäytöksinen ooppera (*leggenda drammatica*) vuodelta 1911. Sen libretto on Luigi Illican käsialaa. Teksti perustuu löyhästi Lady Godivan legendaan, vaikka Illican mukaan kyseessä oli kokonaan uusi tarina. Illica lähestyi Mascagnia aiheen tiimoilta toukokuussa 1908. Puccini oli hylännyt idean, eikä libretto tyydyttänyt Franchettiakaan. Mascagnin teos kantaesitettiin säveltäjän itsensä johdolla Buenos Airesin Teatro Coliseossa 2. kesäkuuta 1911.

## Lähteet
Harri Rouhiainen

**Harri Asser Rouhiainen** (s. 14. heinäkuuta 1960 Kokemäki) on entinen suomalainen pika-aitajuoksija. Hän edusti Porin Tarmoa ja häntä valmensivat Mikko Toivonen, Rauno Harju sekä Matti Vyyryläinen.

Rouhiainen voitti 60 metrin aitojen kultaa sisäratojen SM-kisoissa vuonna 1989. Kalevan kisoissa hänen paras sijoituksensa oli neljäs vuonna 1984, minkä lisäksi hän oli viides vuosina 1985 ja 1988, kuudes vuonna 1986 sekä seitsemäs vuonna 1983.

Rouhiainen edusti Suomea sisäratojen EM- ja MM-kisoissa vuonna 1989 jääden kummallakin kerralla alkueriin. Hänen ennätyksiään ovat 60 metrin aitojen 7,88&nbsp;s vuodelta 1989 ja 110 metrin aitojen 14,25&nbsp;s vuodelta 1988.

## Lähteet
Nokia 5230

**Nokia 5230** on erityisesti nuorisolle suunnattu Nokian matkapuhelin, joka tuli markkinoille vuonna 2009. Pakkauksen mukana tulee useita värikuoria. Etukanteen on valittavina musta tai valkoinen ja takakanteen tulee puhelimen mukana punainen, vaaleanpunainen, sininen, tumma hopea, musta ja keltainen vaihtokuori.

## Ominaisuudet
Puhelimen ominaisuuksiin kuuluvat 3,2 tuuman resistiivinen kosketusnäyttö (resoluutio 640 × 360), 2 megapikselin kamera (ei salamaa ja Wi-Fiä kuten Nokia 5800 -mallissa), 3G-yhteydet HSDPA:lla, Bluetooth, microSD-muistikorttipaikka 16 gigatavuun saakka, 3,5&nbsp;mm kuulokeliitin sekä A-GPS. Puhelin toimii Symbianin S60 5th edition ohjelmistolla, jossa on muun muassa pikapalkki yhteystiedoille. Puhelin tukee Nokian mukaan Facebook-, MySpace- ja YouTube-sovelluksia sekä Nokian omia Ovi-palveluita.

Nokia ilmoittaa puhelimelle 7 tuntia puheaikaa, 19 päivää valmiusaikaa, 33 tuntia musiikin toistoa ja 4,6 tuntia videon toistoa.

Puhelimen mitat ovat 111 × 51,7 × 14,5/15,5&nbsp;mm ja se painaa noin 115 grammaa. Laitteessa on valmiina *[[Dj]] Mix Tour* ja *Rollercoaster Revolution (99 rataa)* -pelit. Uutena ominaisuutena on mm. podcast.

5230-mallia on myyty noin 150 miljoonaa kappaletta, millä määrällä se sijoittui neljänneksi The Telegraph -lehden syksyn 2013 katsauksessa kaikkien aikojen myydyimmistä matkapuhelimista.
## Katso myös
* Luettelo Nokian tuotteista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Käyttöohjeet
Nerone (Mascagnin ooppera)

**Nerone** on kolminäytöksinen ooppera, jonka Pietro Mascagni sävelsi Giovanni Targioni-Tozzettin librettoon. Teos kantaesitettiin Mascagnin itsensä johdolla Milanon Teatro alla Scalassa 16. tammikuuta 1935.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Allmusic.com: Nerone, opera in 3 acts
Nerone

**Nerone** on:

* *[[Nerone (Boiton ooppera)|Nerone]]*, Arrigo Boiton ooppera
* *[[Nerone (Dunin ooppera)|Nerone]]*, Egidio Romualdo Dunin ooppera
* *[[Nerone (Mascagnin ooppera)|Nerone]]*, Pietro Mascagnin ooppera.
Matti Malin

**Matti Henrik Malin** (5. tammikuuta 1922 Pori – 25. heinäkuuta 2008) oli suomalainen pikajuoksija. Hän edusti Porin Pyrintöä.

Malin saavutti 200 metrin SM-hopeaa Helsingissä 1946 ja pronssia Turussa 1945. Hänen ennätyksiään ovat 11,0&nbsp;s 100 metrillä vuodelta 1946 ja 22,6&nbsp;s 200 metrillä vuodelta 1945. Kummatkin ennätykset ovat käsiaikoja.

## Lähteet
Vesitykki

**Vesitykki** on palontorjunnan väline, jota joissakin maissa on käytetty myös mellakantorjuntaan.

## Rakenne
Yksinkertaisimmillaan vesitykki on käännettävään telineeseen asennettu suihkutussuutin, johon liittyy vesisuihkun säätö- ja ohjailumahdollisuus. Useimmissa vesitykeissä on kiinteä liitäntä palopumppuun tai esimerkiksi teollisuuslaitoksissa myös vesijohtoverkkoon.

Esimerkiksi suurilla lautatarhoilla on erityisiä sammutustorneja, joihin on asennettu vesitykit. Niillä voidaan tehokkaasti kastella kuivia lautatapuleita mikä ehkäisee alkaneen tulipalon leviämistä, varsinaisen palon sammuttamisesta puhumattakaan.

Nostolavalla varustetuissa paloautoissa vesitykkiä syöttää erillinen auton pumpusta, vesisäiliöautosta tai joskus suoraan vesijohtoverkostosta vedetty paloletku.

## Käyttötavat
### Palontorjunta

Vesitykkiä käytetään palontorjunnassa useimmiten silloin kun tarvitaan suuri määrä vettä joko suorana suihkuna tai vesisumuna jäähdyttämään palavaa kohdetta. Myös hankalasti lähelle päästävän kohteen sammuttaminen on helpompaa vesitykillä. Esimerkiksi autolautta M/S ''Finnhansan'' palaessa Hietalahden telakan laiturissa sammutustyön teki mahdolliseksi vain palovene *HELSINKI 22:n* ja pelastusristeilijä ''Harmajan'' vesitykkien suuri teho, joka jäähdytti palavaa alusta niin paljon että palomiehet pääsivät alukseen sammuttamaan palopesäkkeet.

### Mellakantorjunta

Vesitykkejä on ulkomailla käytetty myös mellakoiden hajottamiseen. Ensimmäiset vesitykein varustetut kuorma-autot rakennettiin 1930-luvun aikana Saksassa.

Menetelmä vaatii ammattitaitoa ja on riskialtis. Sitä on kuitenkin käytetty muun muassa Yhdysvalloissa runsaasti, koska sitä pidetään vähemmän riskialttiina kuin kyynelkaasua tai kumiluoteja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lasse Malin

**Lasse Juhani Malin** (s. 8. lokakuuta 1952 Pori) on entinen suomalainen pikajuoksija. Hän edusti Porin Pyrintöä, Oulun Pyrintöä ja Turun Tovereita.

Malin saavutti 100 metrin SM-pronssia Jyväskylässä 1974. Hän edusti Suomea Rooman EM-kisoissa 1974 jääden sekä 100 metrillä että 4 × 100 metrin viestissä alkueriin.

Malinin 100 metrin ennätys on käsiaika 10,3 vuodelta 1974. Sähköisellä ajanotolla hänen paras aikansa on 10,85 samalta vuodelta. 200 metrillä hänen ennätyksensä ovat käsiajalla 21,6 ja sähköajalla 21,67 niin ikään vuodelta 1974. Lisäksi hän on juossut 400 metriä käsiaikaan 50,0 vuonna 1972 sekä hallissa 60 metriä käsiaikaan 6,6 ja sähköaikaan 6,90 vuonna 1978.

## Lähteet
Sakke Aalto

**Sakari Petteri ”Sakke” Aalto** on helsinkiläinen musiikkituottaja, säveltäjä, sanoittaja ja laulaja. Hän on tuottanut kappaleita lukuisille suomalaisille artisteille. Hänen tuotantoaan ovat muun muassa Cheekin ”Sokka irti”, Fintelligensin ”Mikä boogie” sekä JVG:n ”Häissä” ja ”Kran Turismo”. Aalto on tuottanut myös yhdysvaltalaisen rap-artisti Snoop Doggin *[[More Malice|More Malice]]* -albumin kappaleen ”You’re Gonna Luv Me”.

Aalto julkaisee musiikkia taiteilijanimellä **Keko Salata**, joka on anagrammi nimestä Sakke Aalto. Aluksi hän salasi henkilöllisyytensä piiloutuen maskeihin mutta paljasti sen toisen studioalbuminsa julkaisun myötä. Keko Salata on vieraillut oman soolotuotantonsa lisäksi muutaman artistin (kuten Auroran) kappaleilla. Ensialbumi *Neuroottinen, dramaattinen, charmikas* julkaistiin SAHH-levymerkillä vuonna 2017 ja toinen studioalbumi *Laulajan näköinen mies* vuonna 2019. Sitä seurasi vinyylinä poikkeuksellisesti julkaistu single ”Varo vaaraa”, jonka B-puolelta löytyi myös ennenjulkaisematon  kappale ”Ophélie”.  Kolmas albumi *Asioilla on tapana järjestyä* julkaistiin maaliskuussa 2021. Vuonna 2025 Keko Salata julkaisi instrumentaalisen Comfort Zone EP:n.

Helmikuussa 2020 Aallosta tuli Sony Music Finlandin A&R-konsultti.

## Diskografia
### Keko Salata
#### Albumit
* Neuroottinen, dramaattinen, charmikas (2017)
* Laulajan näköinen mies (2019)
* Asioilla on tapana järjestyä (2021)
* Comfort Zone EP

#### Singlet

* Vapaa (2015)
* Melkein kuollut (2015)
* Päätepysäkin tää (2017)
* Elämä on biisi (2017)
* Boombidibyebye (mukana Ivone Cerdan, 2017)
* Älä sano (2018)
* Vaahtokarkkii (2018)
* Äiti & isä (2018)
* Tavallinen (2018)
* Love Story (2019)
* Vanha (mukana Behm, 2019)
* Koska mä pelkään (2019)
* Lumilinna (2020)
* 100% (mukana Bess & Sexmane, 2020)
* Varo vaaraa (2020)
* Todennäköisyys (2021)
* Valeartisti (mukana Job Roggeveen, 2021)
* Suomipopin painajainen (mukana Amoc, 2021)
* Suosittu kuin BEHM (2021)
* Ei tää voi olla elämää (mukana Pehmoaino, 2021)
* Supervoimii (mukana Mercedes, 2021)
* Holmenkollen (mukana Saara Hakkarainen, 2021)
* Kahville (mukana Etta, 2021)
* Sä oot ruma (2021)
* Totta, kai? (2021)
* Minä ja mun ajatukset (2021)
* Kaipaan sua (mukana Boyat & Samuli Heimo, 2021)
* Kaveri (2021)
* Kaikki Ok (2023)
* Minne vaan (feat. Jore & Zpoppa) (2024)
* Muuttolintu (Janna Hurmerinta feat. Keko Salata) (2024)
* Nössöö elämää (2024)
* Sydämel on kiire (2025)
* Ikuinen Elämä (2025)
* Outoja Unia (feat. Kumma José, 2025)
* Joulu yksin (2025)
* Minä olin täällä (2026)

## Tuotanto

## Lähteet
Töpökerttunen

**Töpökerttunen** (*Urosphena squameiceps*) on itäaasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Venäjän kaukoidän ja Siperian kaakkoisosan sekä Korean niemimaan, Koillis-Kiinan, Japanin, Kuriilit ja Riukiusaaret. Robert Swinhoe kuvaili lajin holotyypin Kantonista Kiinasta1863.

## Lähteet
Basrankerttunen

**Basrankerttunen** (*Acrocephalus griseldis*) on Irakin kotoperäinen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Tigrisin ja Eufratin alajuoksut ja se talvehtii Itä-Afrikassa. Gustav Hartlaub kuvaili lajin holotyypin Tansanian Ngurusta 1891.

## Lähteet
A Giacomo Leopardi

***A Giacomo Leopardi*** on Pietro Mascagnin kantaatti vuodelta 1898. Se on sävelletty sopraanolle ja orkesterille Giacomo Leopardin syntymän 100-vuotisjuhlan kunniaksi. Teos julkaistiin uudelleen vuonna 1977 ja esitettiin Recanatissa kymmenen vuoden kuluttua, kun Leopardin kuolemasta tuli kuluneeksi 150 vuotta.

## Lähteet
Afrikanruokokerttunen

**Afrikanruokokerttunen** (*Acrocephalus gracilirostris*) on afrikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Saharan eteläpuolista itäistä ja eteläistä Afrikkaa Tšadista ja Sudanista Etelä-Afrikkaan saakka. Lajista tunnetaan kahdeksan alalajia. Gustav Hartlaub kuvaili lajin holotyypin Liesbeekjoelta Etelä-Afrikasta 1864.

## Lähteet
Itä-Hakkilan Kilpa

**Itä-Hakkilan Kilpa** (I-HK) on vuonna 1956 perustettu vantaalainen urheilun yleisseura. I-HK:n kotipaikka on Itä-Hakkila ja toiminta-alue koko Itä-Vantaa. TUL:ään kuuluvassa seurassa on noin 800 jäsentä. Seuran kotikenttänä toimii Itä-Hakkilan kenttä, joka muutettiin hiekkakentästä tekonurmikentäksi vuonna 2011.

Itä-Hakkilan Kilvan lajivalikoimaan kuuluvat jalkapallo, lentopallo, yleisurheilu, sähly, jumpat, lajimix ja kuntoliikunta. Kilpailutoimintaa on jalkapallossa ja kehitysvammaisten salibandyssä. I-HK:lla on ollut aikaisemmin aktiivista toimintaa myös painin, hiihdon ja kaukalopallon parissa.

"Harry Seidler" -kunniamerkki myönnetään pitkään seurassa työtä tehneiden kunnioitukseksi.

## Lähteet
*http://www.ita-hakkilankilpa.fi/
*http://www.vantaalla.info/sivu/index.php?option=com_sobi2&sobi2Task=sobi2Details&catid=5&sobi2Id=35&Itemid=7
Tapio (viina)

**Tapio**-viina, "Tapsa", on Pernod Ricard Finlandin valmistama viina. Se on nimetty metsänjumala Tapion mukaan. Se valmistetaan ulkomaisesta etanolista, toisin kuin aiempi vastaava tuote Pöytäviina, joka tehtiin suomalaisesta ohraetanolista.

Vuonna 2015 Tapiota myytiin Alkossa runsaat miljoona litraa, ja se oli Alkon seitsemänneksi myydyin tuotemerkki.

## Lähteet
Ruskorastaskerttunen

**Ruskorastaskerttunen** (*Acrocephalus rufescens*) on afrikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Saharan eteläpuolista Afrikkaa Senegalista ja Tšadista etelään Namibiaan ja Pohjois-Botswanaan saakka. Siitä tunnetaan neljä alalajia. Richard Bowdler Sharpe ja Aimé Bouvier kuvailivat lajin holotyypin Landanasta, Angolan Cabindasta 1876.

## Lähteet
DVS Shoe Company

**DVS Shoe Company** on yhdysvaltalainen vuonna 1995 perustettu jalkinevalmistaja. Yhtiö aloitti rullalautailukenkien valmistajana, mutta on laajentanut sittemmin mallistoaan muihinkin jalkineisiin. Yhtiön kotipaikka on Kalifornian Torrancessa. 

## Aiheesta muualla
* Yhtiön omat sivut
Meisner-tekniikka

**Meisner-tekniikka** on näyttelemisen tekniikka, jonka on kehittänyt näyttelijä ja näyttelijätyön opettaja Sanford Meisner.

Meisner kehitti tekniikan työskenneltyään Lee Strasbergin ja Stella Adlerin kanssa Group Theatressa New Yorkissa ja kaupungin Neighborhood Playhousen näyttelemisen johtajana, ja hän kehitti sitä viisikymmentä vuotta . Nykyisin tekniikkaa kuuluu opetusohjelmaan Neighborhood Playhousessa sekä Sanford Meisner Studio -koulussa, jolle hänen perikuntansa on antanut oikeuden käyttää hänen nimeään.

Menetelmän juuret ovat Konstantin Stanislavskin työssä, mutta Meisner ei hyväksynyt tunnemuistin käyttöä, vaan perusti tekniikkansa mielikuvitukseen ja uskoon, joiden avulla näyttelijä löytää roolihahmonsa tunteet ja ajatukset. Meisner luonnehtii menetelmäänsä: ”Näytteleminen on kyky elää totuudellisesti kuvitteellisessa tilanteessa”.

Meisner-menetelmiin kuuluu toisiinsa perustuvia itsenäisiä harjoituksia. Se on läntisen teatterin  systemaattisimpia ja täydellisimpiä näyttelijätekniikkoja. Meisnerin oppilaita ovat olleet muun muassa näyttelijät Robert Duvall, Diane Keaton, Gregory Peck ja Sidney Pollack, ohjaaja Sidney Lumet sekä käsikirjoittajat Arthur Miller ja David Mamet.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Longwell, Dennis and Sanford Meisner. *Sanford Meisner on Acting*. New York: Random House, 1987

## Aiheesta muualla
*

*The Sanford Meisner Studio 
*Sanford Meisner technique
Mozarteum

**Mozarteum**, koko nimeltään *Dommusikverein und Mozarteum* (tuomiomusiikkiyhdistys ja mozarteum), on Salzburgiin 22. huhtikuuta 1841 perustettu musiikki-instituutio, joka oli alun perin musiikkikoulu ja Mozart-aiheinen arkisto. Nykyään Mozarteum on jakautunut kolmeen itsenäiseen osaan:

*Universität Mozarteum
Yliopistossa voi opiskella muun muassa musiikkia, taidetta, esittävää taidetta ja musiikkipedagogiikkaa. Mozarteumin Rainerstraßella sijaitseva päärakennus remontoitiin perusteellisesti ja laajennettiin vuonna 2006. Yliopistoon kuuluu myös musiikkitieteellinen tutkimusinstituutti.

*Internationale Stiftung Mozarteum
Vuonna 1880 perustettiin *Internationale Stiftung* (Kansainvälinen Mozarteum-säätiö) edistämään taloudellisesti musiikkilahjojen kehittämistä.

*Mozarteumorchester Salzburg
Mozarteum-orkesteri oli alun perin oppilaiden orkesteri, mutta vuonna 1939 se erottautui akatemiasta ja on nykyään itsenäinen instituutio.

## Tunnettuja oppilaita
* Thomas Bernhard
* Heino Ferch
* Udo Jürgens
* Herbert von Karajan

## Aiheesta muualla
* Universität Mozarteum Salzburg 
* Internationale Stiftung Mozarteum 
* Mozarteum Orchester Salzburg
Hina

**Hina** eli **niittyhina** (*Danthonia decumbens*) on monivuotinen, melko pienikokoinen, mätästävä heinälaji. Kaikkiaan hinojen (*Danthonia*) suvussa on noin 25 lajia, joista vain hinaa tavataan Pohjois-Euroopassa ja Suomessa.

## Ulkonäkö ja koko
Hina kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi ja mätästävästi. Lehdet ovat kapeat, 2 millimetriä leveitä ja usein harvakarvaisia. Tähkät ovat ominaisen näköisiä, 4–10 tähkylästä muodostuvia röyhyjä. Yhdessä tähkylässä on 2–5 kukkaa.

## Elinympäristö
Hina kasvaa karuilla laidunniityillä, metsänreunoissa, kanervanummilla sekä kallio- ja merenrantaniityillä.

## Levinneisyys Suomessa
Hina on Suomessa yleinen Ahvenanmaalla ja lounaisimmassa saaristossa. Manner-Suomen etelärannikolla hina kasvaa melko yleisenä. Paikoin sitä tavataan harvinaisena sisämaassakin. Rannikoiden lähellä hina kasvaa alkuperäisenä, sisämaassa muinais- tai uustulokkaana.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Hina (niittyhina) – ''Danthonia decumbens''
* Kasviatlas 2022: Hinan (''Danthonia decumbens'') levinneisyys Suomessa.
Etsijät

**Etsijät** voi tarkoittaa seuraavia:

**[[Etsijät (elokuva)|Etsijät]]*, John Fordin elokuva vuodelta 1956
**[[Etsijät (albumi)|Etsijät]]*, Kauko Röyhkän albumi vuodelta 2002
*Etsijät, Erin Hunterin kirjasarja 2010-luvulta
**[[Etsijät (televisiosarja)|Etsijät]]*, suomalainen televisiosarja 2020-luvulta
Lihaskäämi

**Lihaskäämit** ovat lihaksen sisällä olevia venytysreseptoreita, jotka mittaavat lihaksen pituutta ja sen muuttumista. Käämisolutkin ovat lihasoluja, mutta ainoastaan niiden päät ovat supistumiskykyisiä. Lihaskäämi koostuu 2–14 lihassolusta, intrafusaalisolusta, joita ympäröi sidekudoskalvo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lihaskäämi artikkeli www.solunetti.fi sivulla
Käherämittari

**Käherämittari** (*Lycia hirtaria*) on yleinen, keväällä lentävä mittariperhoslaji.

## Koko ja ulkonäkö
Yleisilmeeltään vaaleanharmaa perhonen, jonka pohjaväriltään hyvin vaaleissa siivissä on selviä poikkijuovia ja tasainen tumma pistekuviointi. Mittariksi laji on keskikokoinen ja siipiväli vaihtelee 30&ndash;50&nbsp;mm. Koirailla on sulkamaiset tuntosarvet.

## Levinneisyys ja lentoaika
Lajia tavataan koko Suomessa, tuntureita lukuun ottamatta, ja se lentää huhtikuun puolivälistä toukokuun lopulle.

## Elinympäristö ja elintavat
Käherämittari on varsin yleinen perhonen ja se viihtyy puistoissa ja puutarhoissa. Lajin naaraita voi etsiä päiväsaikaan esimerkiksi koivujen rungoilta, valolle ne eivät tule juuri koskaan. Koiraita sen sijaan saa helposti valon avulla yöaikaan. Lennosta tavatut perhoset ovat kaikki koiraita, sillä naaras ei siivistään huolimatta lähde lentoon, vaan pysyttelee maastossa koteloitumispaikkansa lähistöllä ja houkuttelee koiraita luokseen tuottamiensa feromonien avulla. On arveltu, että naaraiden lentokyky saattaa olla häviämässä. Käherämittari talvehtii kotelona.

## Ravintokasvi
Toukka elää monilla lehtipuilla

## Lähteet
Huoneyökkönen

**Huoneyökkönen** (*Paradrina clavipalpis*) on yökkösiin kuuluva perhonen, joka elää myös sisätiloissa. Huoneyökkösen toukka pystyy elämään pelkillä leivänmuruilla ja käyttää ravinnokseen jopa sahanpurua, joskin nuorena se tarvitsee kasviravintoa.

## Koko ja ulkonäkö
Huoneyökkösen etusiipien tummuus ja kuvioinnin jyrkkyys vaihtelevat jonkin verran yksilöittäin. Etusiipien pohjaväri vaihtelee harmaan ja ruskean sävyissä. Siiven etureunassa on rivi tummia täpliä, ja poikkiviivat erottuvat yleensä jotenkuten. Rengas- ja munuaistäplä ovat ruskeita ja erityisesti munuaistäplän tuntumassa saattaa näkyä valkoisia pilkkuja. Takasiivet ovat valkoiset. Siipien kärkiväli noin 3&nbsp;cm.

Huoneyökköstä voi olla vaikea erottaa hyvin samannäköisestä harmonurmiyökkösestä (*Paradrina selini*).

## Elinympäristö ja elintavat
Aikuiset perhoset lentävät yöllä ja tulevat valon luo. Huoneyökkönen talvehtii ulkona toukkana. Huoneyökkönen voi lentää vuoden ympäri, mutta ulkona ainoastaan kesäisin. Toukat elävät muun muassa voikukilla ja vaikkapa leivänmuruilla. Suomessa lajia tavataan Etelä- ja Keski-Suomessa.

## Lähteet
Mäkikenttämittari

**Mäkikenttämittari** (*Xanthorhoe montanata*) on mittareihin kuuluva perhonen ja yksi kesän runsaslukuisimmista perhosista.

## Koko ja ulkonäkö
Helposti tunnistettava, mutta ulkonäöltään hieman vaihteleva perhoslaji. Siipien pohjaväri on valkoinen, joskus rusehtavalla sävyllä. Etusiivessä sisemmän ja ulomman poikkiviirun välinen alue on ruskea ja siiven etureunassa ruskea vyö jakaantuu kahtia, jolloin mustan diskaalitäplän ympärille muodostuu vaalea alue. Siipikuvioinnin sävy ja yksityiskohdat vaihtelevat yksilöittäin ja joskus siiven poikki kulkeva vyö saattaa katketa tai erottua koko matkalta huonosti. Etusiiven ulkosyrjä on harmahtava. Takasiivet ovat valkoiset heikommin erottuvilla poikkiviiruilla ja pienemmällä keskitäplällä. Ruumis on valkoinen ja takaruumiin selkäpuolella on pareittain mustia pisteitä. Pohjoisimmassa Lapissa elävät yksilöt ovat kooltaan pienempiä ja niiden kuviointi on vaaleampaa. Siipiväli 30&ndash;33&nbsp;mm.

## Levinneisyys ja lentoaika
Mäkikenttämittari on Euroopassa laajalle levinnyt ja elää Suomessakin koko maassa muutamia Pohjois-Lapin alueita ja laajoja yhtenäisiä havumetsäalueita lukuun ottamatta. Laji lentelee keskikesällä, kesäkuun alusta heinäkuun lopulle. Lentoajan alku on myöhäisempi pohjoisempana, mutta lento päättyy samoihin aikoihin koko Suomessa. Toinen sukupolvi elo-syyskuussa on hyvin harvinainen.

## Elinympäristö ja elintavat
Perhoset lentävät hämärän aikaan niityillä, pelloilla ja puutarhoissa sekä lehtimetsissä ja niiden laitamilla sekä muissa kosteapohjaisissa maastoissa. Vaikka laji on enimmäkseen aktiivinen hämärän aikaan ja lentää valolle, se lähtee matalassa kasvillisuudessa häirittynä helposti lentoon päivälläkin. Talvehtii toukkana.

## Ravintokasvi
Toukka on polyfagi, jonka ravintokasveja ovat erityisesti kullero (*Trollius europaeus*), pystykiurunkannus (*Corydalis solida*), keltamatara (*Galium verum*) sekä etelänpaimenmatara (*Galium mollugo*).

## Lähteet
Mini Viva

**Mini Viva** on brittiläinen popduo, jonka Britannian Xenomania perusti vuonna 2008. Managerina toimii Simon Fuller ja levy-yhtiö on Geffen Records. Yhtyeen jäsenet ovat Francesca Rose Conolly ja Britt Love.

## Musiikkiura
Yhtye julkaisi debyyttisinglensä "Left My Heart in Tokyo" 6. syyskuuta 2009. Kappaleen "Left My Heart in Tokyo" tuotti poplauluja kirjoittava tiimi Xenomania, joka on aikaisemmin ollut yhteistyössä Girls Aloudin, Sugababesin, Sophie Ellis-Bextorin, Cherin, Gabriella Cilmin ja Kylie Minoguen kanssa. *The Guardian* esitti Mini Vivan "päivän uutuusbändinä" 17. heinäkuuta 2009, ja musiikkilehti *[[NME]]* kutsui debyyttisingleä "Tarttuvimmaksi 2009 vuoden singleksi".

Mini Viva julkisti singlensä "I Wish" joulukuussa 2009. Kappale pääsi Britannian singlelistalla pettymyksen tuottaneelle sijalle 73. ja pysyi sadan parhaan joukossa vain viikon.

Tytöt ovat myös ilmoittaneet julkaisevansa uuden studioalbumin *Colloquial Obsession* vuoden 2010 loppupuolella saman nimisen singlen jälkeen.

## Diskografia
### Studioalbumit
* Colloquial Obsession (2010)

### EP:t
* Engine Room Session (2009)

### Singlet

### Kappaleet
Xenomania on vahvistanut yhdeksän kappaletta äänitetyiksi.
*"Bedroom Viber"
*"Breakfast Club"
*"Emotions of Love"
*"I'm Hooked"
*"What You Feel"
*"Colloquial Obsession"
*"I Wish"
*"Left My Heart in Tokyo"
*"One Touch"

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yhtyeen verkkosivusto
Vadelmavillaselkä

**Vadelmavillaselkä** (*Thyatira batis*) on sirppisiipimäisiin kuuluva, helposti tunnistettava yöperhonen.

## Koko ja ulkonäkö

Vadelmavillaselän siipien kärkiväli on noin 34&ndash;40&nbsp;mm. Pohjaväriltään tummanharmaissa etusiivissä on viisi isoa, vaaleanpunaista täplää, jotka vaalenevat reunoja kohti. Takasiivet ovat vaaleanharmaat.

Noin 40&nbsp;mm pitkä toukka elää vadelman lehtien yläpinnoilla loppuvuodesta.


Thyatira batis MHNT.CUT.2012.0.356. Female Gières.jpg| ♀ 
(MHNT) Thyatira batis - Kunstat Czech Republic - male dorsal.jpg|♂  
(MHNT) Thyatira batis - Kunstat Czech Republic - male ventral.jpg|♂   △ 
Thyatira batis 080806.jpg| 
Thyatira batis 06 (HS).jpg| 


## Levinneisyys ja lentoaika
Laajalti levinnyt laji, jota tavataan suurimmassa osassa Eurooppaa ja Aasiassa Japaniin ja Himalajalle saakka. Suomessa laji on melko yleinen ja se on levinnyt Etelä-Lapin korkeudelle asti. Vadelmavillaselkä lentää toukokuusta elokuuhun lehtimetsissä ja vesakoissa. Elokuun yksilöt ovat toista sukupolvea.

## Elinympäristö ja elintavat
Vadelmavillaselkä elää metsiköissä, puistoissa, puutarhoissa ja muissa vadelmaa kasvavissa paikoissa. Perhonen aloittaa lentonsa illalla hämärän laskeuduttua ja tulee valolle, mutta sitä voi myös tehokkaasti houkutella perhosbaarilla. Lajia tavataan tavallisesti yksitellen. Talvehtii kotelona yhteensidottujen lehtien välissä.

Laji on helppo kasvattaa toukasta.

## Ravintokasvi
Toukka elää vadelma (*Rubus idaeus*), mutta myös erilaisilla koristevatukoilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Perhoset: Vadelmavillaselkä
*kuva toukasta 
* Pertti Pakkanen: ''Thyatira batis''
Piirtoyökkönen

**Piirtoyökkönen** (*Callistege mi* syn. *Euclidia mi*) on yökkösten heimoon kuuluva perhonen. Sen siivissä on mustavalkoinen kuviointi. Lajin siipien kärkiväli 3&nbsp;cm. Lajin lentoaika on kesällä ja se talvehtii kotelona. Piirtoyökkösen toukat elävät pikkukasveilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Funet: Piirtoyökkönen (''Euclidia mi'') 
*Piirtoyökkönen (Callistege mi)
Mesimaayökkönen

**Mesimaayökkönen** (*Chersotis cuprea*) on yleinen yökköslaji. Laji on yöaktiivinen, mutta lentää usein myös päivällä käyden kukilla ruokailemassa. UV-valo vetää hyvin lajia puoleensa. Suomessa se elää lähinnä Keski-Suomessa ja myös jonkin verran pohjoisemmassa, jonkin verran myös Oulun korkeudella. Mesimaayökkösen siipiväli on noin 3,5&nbsp;cm. Se lentää heinäkuun lopusta elokuuhun. Toukat elävät lähinnä ruohovartisilla kasveilla. Talvehtii toukkana.

## Lähteet
Harmosuolaheinämittari

**Harmosuolaheinämittari** (*Timandra griseata*) on lehtimittareihin kuuluva perhonen. Lajista käytettiin aikaisemmin **suolaheinämittari**-nimeä, mutta nimi vaihtui, kun keltasuolaheinämittari erotettiin omaksi lajikseen.

## Koko ja ulkonäkö

Harmosuolaheinämittarin siipien kärkiväli on keskimäärin 25–30 millimetriä. Perhosen siipien väri on ruskeankellertävä ja siipien poikki kulkee selvä, punertava raita, joka päättyy etusiipien kärkeen. Lajin siipien ripset ja reunaosat ovat myös väriltään punertavia. Koiraan tuntosarvet ovat kampamaiset.

Keltasuolaheinämittari, joka on pohjaväriltään keltainen, kuvattiin 1930-luvulla silloisen suolaheinämittarin alalajiksi *Timandra griseata comai*. Keltasuolaheinämittari kuitenkin eroaa harmosuolaheinämittarista paitsi väriltään, myös naarasyksilöiden genitaalien, lentoajan sekä esiintymisalueen suhteen, ja siksi se on erotettu omaksi lajikseen.

## Levinneisyys ja lentoaika

Harmosuolaheinämittari on levinnyt laajalle alueelle. Sen elinalue ulottuu Marokosta, Portugalista ja Irlannista yli koko Euroopan aina Kiinaan, Japaniin ja Kazakhstaniin asti. Suomessa lajin levinneisyysalue ulottuu lännessä Oulun korkeudelle, idässä pohjoisraja jää Joensuun pohjoispuolelle.

Lajilla on kaksi sukupolvea vuodessa. Ensimmäinen sukupolvi lentää pääosin kesäkuussa ja toinen elokuussa. Harmosuolaheinämittarit ovat lennossa iltahämärissä ja yöllä, mutta jotkut yksilöt saattavat lennellä myös päivällä.

## Elinympäristö ja elintavat

Lajia tavataan muun muassa lämpimillä rinneniityillä sekä kedoilla, ahoilla ja kalliomaastossa. Lajia voidaan tavata myös kosteammissa ympäristöissä, kuten rantaniityillä. Pihoilla lajia ei juurikaan esiinny. Harmosuolaheinämittarin ensimmäinen sukupolvi talvehtii toukkana, mutta toisen sukupolven yksilöt kehittyvät samanvuotisista toukista.

## Ravintokasvi

Toukat elävät niittysuolaheinällä sekä muilla hierakkojen sukuun kuuluvilla kasveilla. Toukkien ravintokasveja ovat myös erilaiset tattaret.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Hukkasiilikäs

**Hukkasiilikäs** (*Diaphora mendica*) on melko yleinen, siilikkäisiin kuuluva yöperhonen.

## Koko ja ulkonäkö

Ulkonäöltään hukkasiilikäs on selvästi sukupuolidimorfinen perhoslaji.

Naaraat ovat väriltään lähes puhtaan valkoisia. Etusiipien valkeuden rikkoo vain joukko hajalleen sijoittautuneita mustia täpliä, joiden määrä ja näkyvyys vaihtelee yksilöittäin. Jotkin yksilöt ovat käytännössä puhtaanvalkoisia. Etusiiven kärkiosan keskellä on usein siipisuonten väliin sijoittunut yksittäinen musta täplä. Takasiivet ovat niin ikään valkoiset. Naaraiden ruumiin karvoitus on valkoinen, joskin takaruumiin yläpinnalla on mustia täpliä. Naaraat muistuttavat hyvin paljon yleistä tiikerisiilikästä, mutta erovat niistä pienemmän kokonsa ansiosta. Lisäksi hukkasiilikkään takaruumiista puuttuu keltainen väri.

Naaraasta poiketen koiras on pohjaväriltään harmaa tai harmaanruskea. Naaraan tapaan harvojen mustien täplien muodostamalta kuvioinniltaan se muistuttaa naarasta, mutta harmaa pohjaväri riittää erottamaan hukkasiilikäskoiraat paitsi oman lajinsa naaraista, myös muista siilikäslajeista. Takasiivet ovat mustanharmaat. Koirasperhosen ruumis on tasaisen harmaanruskea.

Aikuisen perhosen siipiväli on 28&ndash;38&nbsp;mm. Naaraat ovat hieman koiraita kookkaampia.

## Levinneisyys ja lentoaika
Suomessa lajia esiintyy maan etelä- ja keskiosissa. Se on melko yleinen.

## Elinympäristö ja elintavat
Hukkasiilikäs on tyypillisesti kulttuuriympäristöjen laji. Se viihtyy sekä metsiköissä että niityillä, mutta myös metsien aukkopaikoilla kuten voimalinjojen alustoilla sekä puutarhoissa. Laji on esiintymiseltään hieman paikoittainen, mutta esiintyessään yleensä runsas. Erikoisena piirteenä naaraita näyttää olevan selvästi koiraita vähemmän.

Ulkonäön lisäksi myös sukupuolten elintavat eroavat, sillä koiras on yöaktiivinen ja lentää valolle. Päivisin ne lepäävät lehtien alapinnoilla. Naaraat puolestaan liikkuvat vain päivällä. Ne tulevat valolle hyvin harvoin ja silloinkin varhain alkuillasta. Hukkasiilikäs lentää yleensä jonkin verran kasvillisuuden yläpuolella ja tekee ajoittain nopeita pudottautumisia kasvillisuuden joukkoon.

Naaras munii noin 250 munaa, 10&ndash;100 munaa kerrallaan ja kuolee heti saatuaan viimeiset munat munittua. Toukat elävät ryhminä piilotellen lehtien alapinnoilla tai käärittyjen lehtien sisällä. Toukat ovat täysikasvuisia elokuussa ja koteloituvat karikkeen joukkoon tai heinämättäisiin.

## Ravintokasvi
Toukat elävät monilla kasveilla, esimerkiksi nokkosella (*Urtica dioica*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Hukkasiilikäs (Diaphora mendica)