open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Buyit

**Buyit** (myös *Puyit*, *Bouyeit* tai *Buyeit*; oma lausunta: **Buxqyaix**, IPA: [], tai *Puzhongit*, *Buraot*, *Pumanit*; kiinaksi: 布依族; Pinyin: Bùyīzú) on eteläisessä Kiinassa asuva virallisesti tunnustettu etninen ryhmä. Buyeja oli Kiinassa vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan yhteensä 2&nbsp;971&nbsp;460.

Suurin osa buyeista asuu Yunnanin-Guizhoun ylängöllä etenkin Guizhoun eteläosassa ja sen naapurialue Guangxin puolella. Buyien on kielitieteellisten seikkojen takia päätelty olevan hyvin läheistä sukua zhangeille. Buyin kieli ja zhuangin kieli ovat hyvin samankaltaisia ja etenkin zhuangin pohjoismurteet ovat lähes täysin ymmärrettäviä buyin puhujille. Buyeja pidetäänkin joskus pelkästään zhuangien alaryhmänä. Molemmat kansat ovat myös pitkälle kiinalaistuneet heidän käyttäessään han-kiinalaisia vaatteita, viljelytekniikoita, sekä yhä enemmin kiinaa.

Buyit asuttavat tavallisesti kyliä tasangoilla ja jokilaaksoissa. Tyypillisessä talossa on kaksi kerrosta, joista ylin on asuinkäytössä ja alin kotieläinten suojana. Tavallisia kotieläimiä ovat esimerkiksi lampaat, siat, kanat, naudat ja vesipuhvelit. Buyien asuttaman alueen maaperä on hedelmällistä ja sillä viljellään esimerkiksi puuvillaa, hamppua, silkkiä, riisiä, teetä ja sokeriruokoa. Osa buyeista harjoittaa myös metsänhoitoa kasvattamalla mäntyjä ja pihtoja vientikauppaan. Historiallisesti buyit olivat tunnettuja kauppiaina ja he toimivat paikallisten vähemmistökansojen ja han-kiinalaisten välisen kaupan välikäsinä.

Buyit harjoittavat useita eri uskontoja kuten kristinuskoa ja taolaisuutta, mutta suurin osa heistä harjoittaa perinteistä polyteististä uskontoaan, johon kuuluu esi-isien palvonta ja animismi.


Kuva:Shitoucun,Longtanzhen,Guizhou,China.jpg | Buyien kylä Shitou, Guizhousta länteen.
Kuva:Buyi man polished-cloth clothes - Yunnan Nationalities Museum - DSC04246.JPG | Buyimiesten vaatteet.
Kuva:Buyi woman polished-cloth clothes - Yunnan Nationalities Museum - DSC04248.JPG | Buyinaisten vaatteet.
Kuva:Manuscripts in the Yunnan Nationalities Museum - DSC03928.JPG | Buyin kielen käsikirjoituksia.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Radio86.fi: Buyi-kansa ja vesiputouksen lohikäärme
Kyröjoki tuluvii

**Kyröjoki tuluvii** on Rehupiiklesin vuonna 1996 julkaistu albumi.

* Malcolm McGraffeety (ent. Hakkoolan Juho)
* Randy Malonnie (ent. Hariujusluoman Keijo)
* Ozzy Leland (ent. Hautapakan Kalevi)
* Sutter Lund (ent. Koivikon Raimo)
* Steve Wonderful (ent. Kyrköösjärven Eino)
* Burton Windermeare (ent. Mettoomäjen Tapsu)
* David Warhole (ent. Piirto-Rajalan Tauno)
* Robert Ashley (ent. Sirvelim' Mauri)
* Neil Ashley (ent. Sirvelin Kaappoo)
* London B. Johnsson (ent. Välikohtaaser' Reino)

## Kappaleet

# Mua flikat ei saa - säv., san., sov. Joose Tammelin - 2'48 - Tauno
# Lopputili *(You Can't Hurry Love)* - Holland, Dozier, Holland, suom. san., sov. Joose Tammelin - 2'41 - Tapsa
# Kyröjoki tuluvii *(Green River)* - John Fogerty, suom. san., sov. Joose Tammelin - 6'30 - Tauno
# Rauhanlinna - säv., san., sov. Joose Tammelin - 4'38 - Kaapo ja Jussi-kuoro
# Jalasrakkautta *([[Desafinado]])* - A. C. Jobim, suom. san., sov. Joose Tammelin - 3'18 - Mauri
# Fräköötä *(Hang On To Your Life)* - Kurt Winter, Burton Cummings, suom. san., sov. Joose Tammelin - 3'30 - Tauno
# Saparaparapau *(You Are The One That I Want)* - John Farrar, suom. san., sov. Joose Tammelin - 2'58 - Eino
# Olovanansa olevinaan *(Owner Of A Lonely Heart)* - Rabin, Anderson, Squire, Horn, suom. san., sov. Joose Tammelin - 4'33 - Keijo
# Kaffeej'juonnin tairot *(Bote de cerveza)* - Trad., suom. san., sov. Joose Tammelin - 3'54 - Tauno
# Minen tykkää maksaloorasta *(Wicked Game)* - Chris Isaak, suom. san., sov. Joose Tammelin - 4'43 - Tapsa
# Kettu-Laimi - säv., san., sov. Joose Tammelin - 7'35 - Tapsa
# Harijun taloo *(Harjun talo)* - säv. Koivisto, san. Tammilehto, uud.san., sov. Joose Tammelin - 3'40 - Tauno
# Tauno Piirto-Rajala *(Charlie Brown)* - Benito di Paula, suom. san., sov. Joose Tammelin  - 6'43

* Tuotanto: Rehupiikles Oy
* Kappaleiden sanat ovat kansivihkossa.

## Lähteet
CD-levy AIVcd-4712 (Record Records, 1996)

### Viitteet
Starhawk

**Starhawk** (s. **Miriam Simos**, 17. kesäkuuta 1951 St. Paul, Minnesota) on yhdysvaltalainen kansalaisaktivisti. 

Starhawkin isä Jack Simos kuoli tytön ollessa viiden vanha. Äiti Bertha Simos oli professori Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa (UCLA). Molemmat vanhemmat olivat venäjänjuutalaisten maahanmuuttajien lapsia. Starhawk opiskeli viestintää UCLA:ssa. Hän meni naimisiin Edwin Rahsmanin kanssa vuonna 1977. Hänen nykyinen miehensä on David Miller.

Starhawk tunnetaan pakanallisuuden teoreetikkona ja ekofeminismin tunnetuimpiin edustajiin kuuluvana. Starhawkin teos *The Spiral Dance* (1979) on uuspakanallisen Jumalatar-liikkeen perusteos. Starhawk asuu San Franciscossa, jossa hän työskentelee Reclaiming-nimisessä pakananoitien yhteisössä, jota hän oli mukana perustamassa 1970-luvulla. Yhteisö tarjoaa kursseja, työpajoja, leirejä ja julkisia rituaaleja, joissa yhdistyvät kansalaisaktivismi ja luontokeskeinen henkinen elämä. Päämääränä on hengen ja politiikan yhdistäminen.

Starhawk tunnetaan kansainvälisellä tasolla väkivallattoman ja suoran toiminnan harjoittajana, joka toimi rauhanliikkeessä, naisliikkeessä, ympäristöliikkeessä sekä globalisaatiokriittisessä liikkeessä. Hän matkustaa ja opettaa laajalti Pohjois-Amerikassa, Euroopassa ja Lähi-idässä pitäen luentoja ja työpajoja.

Starhawk on kirjoittanut lukuisia kirjoja sekä internetissä levinneitä kirjoituksia.

## Teoksia

* 
* 
* *Truth or Dare* (1988)
* 
* *Webs of Power: Notes from the Global Uprising* (2003)
* *The Earth Path* (2004)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kotisivut
Valassaaret

**Valassaaret** () on Suomeen kuuluva saaristo Pohjanlahdella. Se sijaitsee Merenkurkun ulkosaaristossa noin 15 kilometrin päässä Björköstä, ja kuuluu Valassaarten–Björkögrundenin luonnonsuojelualueeseen. Saarilla sijaitsee myös vuonna 1886 valmistunut 36 metriä korkea Valassaarten majakka.

Valassaarten erikoinen nimi juontuu niiden ruotsinkielisestä nimestä Valsörarna, joka taas on tullut luultavasti saarten vallimaisista moreeniharjanteista. Jotkut myös uskovat, että nimi johtuu harjanteista, jotka näyttävät valaitten seliltä. On myös mahdollista, että saarille on joskus ajautunut oikea valaskin, joka olisi kuitenkin luultavasti ollut pyöriäinen.

Valassaarten suurimmat saaret, Ebbskär ja Storskär, ovat kasvaneet maankohoamisen myötä kiinni toisiinsa. Valassaarten majakka on Storskärillä ja merivartioasema puolestaan Ebbskärillä.

Suomen sodan aikana maaliskuussa 1809 Merenkurkun jäätä pitkin ylittänyt Mihail Barclay de Tollyn komentama venäläisarmeija yöpyi Valassaarilla, jossa lähes 200 heistä paleltui kuoliaaksi. Kuolleiden venäläisten jäänteet koottiin vuonna 1936 Ebbskärille, johon on pystytetty muistomerkki.

Valassaarten saaristo on kulttuurimaisemaa, jossa luonto vääjäämättä valtaa itselleen enemmän alaa. Aluetta on käytetty laitumena ja saarilta on korjattu heinää kotieläinten rehuksi.

Ruotsinkielisellä Pohjanmaalla toimivan luonnontieteellisen yhdistyksen Ostrobothnia Australiksen ylläpitämä Valassaarten biologinen asema sijaitsee Ebbskärin saarella.

## Ilmasto




## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ostrobothnia Australis r.f.: Valassaarten biologinen asema
Post- och Inrikes Tidningar

**Post- och Inrikes Tidningar** on entinen ruotsalainen sanomalehti ja nykyisin internetsivusto, joka julkaisee virallisia kuulutuksia arkipäivisin vuoden ympäri, paitsi joulu-, juhannus- ja uudenvuodenaattoina.

Valtakunnankansleri Axel Oxenstierna perusti lehden edeltäjän *Ordinari Post Tijdenderin* vuonna 1645. Hänen tavoitteenaan oli tuoda julki Ruotsin valtion virallisia näkemyksiä ja kuulumisia sekä käyttää lehteä sotapropagandassaan. Vuonna 1760 perustettiin toinen lehden edeltäjistä, *Inrikes Tidningar*, ja vuodesta 1791 molempia julkaisi Ruotsin akatemia. Vuonna 1821 ne yhdistettiin nykyisen nimen alle, joskin vuosina 1834–1844 lehti oli nimeltään *Sveriges Stats-Tidning*.

Post- och Inrikes Tidningarissa julkaistaan nykyisin muun muassa virallisia kuulutuksia konkursseista sekä julkisista huutokaupoista. Paperilehtenä sanomalehti lakkasi ilmestymästä vuoden 2007 tammikuussa, kun se muutettiin Internetissä julkaistavaksi verkkolehdeksi. Samalla Ruotsin akatemia myi julkaisuoikeudet Bolagsverketille (virasto, joka huolehtii yritysrekisteristä) vuotuista maksua vastaan, jota käytettiin SAOB-sanakirjan rahoittamiseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Julkaisun verkkosivut
Jan Ceulemans

**Jan Ceulemans** (s. 28. helmikuuta 1957 Lier) on belgialainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Hän on toiminut kesästä 2007 lähtien KVC Westerlon päävalmentajana.

## Peliura

Ceulemans kuului Belgian jalkapallomaajoukkueen avainpelaajiin sen menestysvuosina 1980-luvulla. Ceulemansin maajoukkueuran kohokohta oli EM-lopputurnaus Italiassa 1980, kun Belgia voitti hopeaa. MM-kisoissa 1986 Meksikossa Ceulemans toimi maajoukkueen kapteenina ja johdatti kolmella maalillaan Belgian neljänneksi. Hän lopetti maajoukkueuransa Italian MM-kisojen ensimmäiselle pudotuspelikierrokselle 1990. Ceulemans pelasi maajoukkueessa 96 ottelua, mikä oli Belgian maajoukkueen ennätys vuoteen 2017 saakka. Pelaamissaan otteluissa hän teki 23 maalia.

Seuratasolla Ceulemans menestyi Club Bruggessa. Hän edusti seuraa vuosina 1977–1992 ja voitti tuona aikana muun muassa neljä Belgian mestaruutta. Ceulemans lopetti pelaajauransa polvivamman vuoksi 35-vuotiaana 1992.

Jalkapallolegenda Pelé listasi Ceulemansin vuonna 2004 maailman 125 parhaan elossa olevan jalkapalloilijan joukkoon. Ceulemansin lisäksi belgialaisista listalle pääsivät vain Franky Van Der Elst ja Jean-Marie Pfaff.

**Seurat pelaajana**

*  1974–1978 Lierse SK
*  1978–1992 Club Brugge

*  1977–1990 Belgian jalkapallomaajoukkue

**Meriitit pelaajana**

* Belgian mestaruus (4): 1980, 1988, 1990, 1992
* Belgian Cupin voitto (2): 1986, 1991
* Belgian Super Cupin voitto (6): 1980, 1986, 1988, 1990, 1991, 1992
* EM-hopea: 1980

## Valmennusura

Ceulemans aloitti valmennusuransa 1992 KSC Eendracht Aalstin päävalmentajana. Ceulemans nosti seuran Belgian pääsarjatasolle 1994 ja aina UEFA Cupin karsintoihin saakka. 1998 hän siirtyi Aalstista KVC Westerloon, jonka hän valmensi UEFA Cupiin. 
Vuonna 2005 hän palasi Club Bruggeen tehden seuran kanssa kolmen vuoden sopimuksen päävalmentajan tehtävistä. Hänet kuitenkin erotettiin huhtikuussa 2006 kehnojen tulosten vuoksi.

Kesällä 2007 Ceulemans palasi päävalmentajaksi KVC Westerloon, jota oli luotsannut aiemmin seitsemän vuoden ajan.

**Seurat valmentajana**

*  1992–1998 KSC Eendracht Aalst
*  1998–2005 KVC Westerlo
*  2005–2006 Club Brugge
*  2007– KVC Westerlo

**Meriitit valmentajana**

* Belgian cup: 2001
**Hopeaa: 2011

## Lähteet
Jevgeni Onegin (ooppera)

**Jevgeni Onegin** () on Pjotr Tšaikovskin säveltämä kolminäytöksinen ooppera, joka perustuu Aleksandr Puškinin samannimiseen runoteokseen. Sitä pidetään säveltäjän merkittävimpänä oopperateoksena. Teoksen kantaesitys oli Moskovassa 1879.

Suomessa ooppera esitettiin ensimmäisen kerran Helsingissä vuonna 1906, suomeksi vuonna 1909.

## Päähenkilöt

**Larina*, leskeksi jäänyt rikas maatilanomistaja – sopraano
**Tatjana*, Larinan tytär – sopraano
**Olga*, Larinan tytär – altto tai mezzosopraano
**Njanja*, Larinan lastenhoitaja – altto
**Lenski*, runoilija, Olgan sulhanen – tenori
**Onegin*, maailmanmatkailija, Lenskin ystävä – baritoni
**Gremin*, ruhtinas – basso

## Synopsis
Tapahtumapaikka ja -aika Venäjä 1800-luvulla. Larina ja hänen tyttärensä Tatjana ja Olga elävät maaseutukartanossa. Tatjana lukee kirjoja ja haaveilee rakkaudesta, ja kun Olgan sulhanen Lenski tuo vierailulle maailmanmies Jevgeni Oneginin, Tatjana rakastuu. 

Tatjana kirjoittaa Oneginille kirjeen, mutta Onegin torjuu hänet. Tatjanan nimipäiväkutsuilla syntyy riita, jonka seurauksena Lenski haastaa Oneginin kaksintaisteluun. Lenskin kohtalona on kuolla. 

Vuosien kuluttua Onegin tapaa tanssiaisissa Tatjanan, joka nyt on ruhtinas Greminin vaimo. Onegin rakastuu ja lähettää Tatjanalle kirjeen, mutta nyt on Tatjanan vuoro torjua Onegin.

## Lähteet
Hornankoski

**Hornankoski** on suomalainen melodraamaelokuva vuodelta 1949. Sen ovat ohjanneet Teuvo Tulio ja Roland af Hällström. Af Hällströmin osuus oli tiettävästi työ apulaisohjaajana suomenkielisessä versiossa. Tulio teki elokuvasta samalla myös ruotsinkielisen version *Forsfararna*. 

## Juoni
Tarinassa Yli-Koskelan tilan pojat rakastuvat samaan naiseen. Hyväksi heistä paljastuu yllättäen tukkilainen ja korttihai Aarne (William Markus), joka luulee tappaneensa miehen. Toinen, Artturi (Åke Lindman), käyttää tätä luuloa hyväkseen kehottamalla veljeään lähtemään ennen kuin on liian myöhäistä. Oikeasti mies, jonka Aarne luuli tappaneensa, kuitenkin pelastui Artturin avulla, mutta jottei huijaus paljastuisi, tämä käskee miehen kadota ikiajoiksi.

## Huomautuksia
Elokuvatarkastamo leikkasi suomenkielisestä versiosta heinäkasakohtauksesta pois pari metriä. Ruotsinkielistä versiota ei tarkastettu eikä esitetty Suomessa, ja kohtaus on siinä kokonaisena. Ruotsinkielinen on kuitenkin muun leikkauksen vuoksi noin kymmenen minuuttia suomenkielistä lyhyempi.

Åke Lindmanilla on elokuvassa hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa, ja hän sai siitä pysyvän konnanleiman.

## Arviot
Jussi Talvi soveltaa käsikirjoituksessa Tulion tuotannon perusteemoja. Kritiikissä todetaan, että Kain ja Aabel -elokuva pursuaa intohimoa ja kavalaa petollisuutta.

Esko Töyri voitti elokuvan ansiosta 1949 parhaan kuvauksen Jussi-palkinnon. Palkinnon perusteluissa mainittiin myös Töyrin kuvaama *[[Vain kaksi tuntia]]* -elokuva.

## Näyttelijät

## Lähteet
Opri

**Opri** on Edvin Laineen ohjaama suomalainen mustavalkoelokuva vuodelta 1954. Se perustuu Kyllikki Mäntylän näytelmään *Opri* (1953) ja kertoo vanhainkodin asukkaista, joista nimihenkilö on vanhainkotiin joutunut hyväsydäminen karjalaisevakkomummo Opri, joka joutuu kohtaamaan ennakkoluuloja.

Elokuvan näyttelijät saivat vuonna 1955 yhteensä kolme Jussi-palkintoa. Rakel Laakso palkittiin parhaasta naispääosasta, Ossi Kostia parhaasta miessivuosasta ja Elsa Turakainen parhaasta naissivuosasta. 

## Juoni

Opri on karjalaisevakko, kunnalliskotiin joutuva iloinen mummo. Hän saa kohdata erityisesti äreän Akviliinan ennakkoluuloja mutta hän opettaa tälle, ettei vihanpito yli kuoleman ole hyväksi. Akviliina marisee, että hyvähän Oprin oli, jos oli niin hyvä mies, että puhui tälle kuoleman ylikin, kun hänellä oli ollut sellainen, että aina sai pelätä henkeään, kun mies tuli juovuksissa kotiin. Opri vastaa:

## Näyttelijät

## Arviot

Opri-mummo on Rakel Laakson parhaana pidetty tulkinta.

Aikalaisarviossa Juha Nevalainen (*[[Ilta-Sanomat]]*) totesi elokuvasta: ”... se ei ole tyhjä ja yhdentekevä katsottava, niin kuin elokuvamme useimmiten.” Edvin Laineen ohjaus sai monelta kiitosta, joskin Bengt Pihlström (*[[Nya Pressen (1921–1974)|Nya Pressen]]*) löysi siitä jatkuvuuden puutteen. Paula Talaskivi (*[[Helsingin Sanomat]]*) piti onnistuneena ratkaisua, että näyttelijät ovat samoja, jotka esittivät roolejaan jo teatterissa.

Henri Waltter Rehnströmin 2010-luvun arvion mukaan Laineen ohjauksesta puuttuu punainen lanka ja tarina ei siksi etene sujuvasti. Näyttelijät saavat kuitenkin kiitosta.

## Palkinnot
* Jussit 1955: 
** naispääosa: Rakel Laakso
** naissivuosa: Elsa Turakainen
** miessivuosa: Ossi Kostia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Opri, Elokuvauutiset 
* Opri-kuunnelma Yle Elävässä arkistossa.
Sukupolvi

**Sukupolvi** tarkoittaa yhtä tasoa vanhempien ja heidän jälkeläistensä  muodostamassa jatkumossa. Esimerkiksi isovanhemmat, vanhemmat ja lapset muodostavat kaikki omat sukupolvensa. 
Tässä merkityksessä käsitettä 'sukupolvi' käytetään mm. sukututkimusteksteissä. 

Toisessa Karl Mannheimin vuonna 1928 esittelemässä merkityksessä sukupolvi on suunnilleen samanikäisten ihmisten ryhmä, joita yhdistää 17–25-vuotiaana koettu avainkokemus. Tapauksesta riippuu, kuvastaako mannheimilainen sukupolvikäsite (kuten ”kadotettu sukupolvi” tai ”60-lukulaiset”) koko ikäluokkaa vai vain pientä ”eliittiä” siitä. Mannheimilaiset käyttävät *sukupolvi*-sanaa tässä merkityksessä ja edellistä kutsutaan *ikäpolveksi*.

Kuvaannollisessa mielessä sukupolvi voi tarkoittaa paljon muutakin, esimerkiksi jonkin ajankohdan teknisiä laitteita eli teknologiasukupolvea.

## Katso myös
* Suuret ikäluokat
* X-sukupolvi
* Y-sukupolvi eli millenniaalit
* Z-sukupolvi
* Alfa-sukupolvi
* Beeta-sukupolvi

## Lähteet
Sinamore

**Sinamore** oli suomalainen, Haminassa perustettu goottimetalliyhtye, joka oli toiminnassa vuodesta 1998 vuoteen 2009. 

## Jäsenet
* Mikko Heikkilä – laulu, kitara
* Sami Hauru – kitara
* Jarno Uski – basso
* Miika Hostikka – rummut

### Entiset jäsenet
* Tommi Muhli – kitara

## Diskografia
;Studioalbumit
* 
* 

;Singlet
* 

;Demot
* 

;Musiikkivideot
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Official website 
* Official MySpace.com
* Sinamore  at Napalm Records

### Videot
*"Darkness of Day"  (2006) at Napalm Records (WMV)
*"Fallen"  (2006) at Napalm Records (WMV)
Antiferromagnetismi

**Antiferromagneettisissa** aineissa magneettiset momentit järjestyvät säännölliseen hilaan siten, että vierekkäiset magneettiset momentit osoittavat vastakkaisiin suuntiin. Ulkoisesti aine vaikuttaa siis epämagneettiselta, sillä magneettiset momentit kumoavat toisensa.

Yleensä ottaen antiferromagneettisuus esiintyy aineissa vain tietyn lämpötilan alapuolella ja sen yläpuolella atomien magneettiset momentit ovat epäjärjestäytyneessä tilassa. Tätä lämpötilaa sanotaan Néelin lämpötilaksi. Néelin lämpötilan yläpuolella tällainen aine on yleensä paramagneettista.

Harvat aineet ovat antiferromagneettisia. Jotkin oksidit, esimerkiksi mangaanioksidi (MnO) ja ilmeniitti (FeTiO3), ovat kuitenkin sitä. Tämä johtuu siitä, että oksidien kiteissä happiatomit pitävät metalli-ionit kaukana toisistaan, jolloin vierekkäisten alkeisalueiden toisiaan suuntaava vaikutus on epäsuoraa ja tapahtuu hapen elektronipilven kautta.

Eräillä mineraaleilla, mm. hematiitilla α-Fe2O3, esiintyy antiferromagneettisuudesta huolimatta nollasta poikkeava nettomomentti. Tällaisten poikkeamien syynä voivat olla esimerkiksi kiteiden epäpuhtaudet tai vierekkäisten momenttien keskinäinen kallistuma (engl. *spin canting*).

## Kirjallisuutta
*
Lapinesikko

**Lapinesikko** (*Primula stricta*) on pohjoisen pallonpuoliskon arktisilla alueilla kasvava esikkolaji. Suomessa se on harvinainen Lapin kasvi.

## Ulkonäkö ja koko
Lapinesikko kasvaa 5–20 senttimetriä korkeaksi, hedelmäasteella pituus voi olla jopa 35 cm. Lehdet ovat ruusukkeena kasvin tyvellä. Lehtilapa on vastapuikea, suippotyvinen, tavallisesti kärjestä isonirhainen. Lehden ruoti on lyhyt ja siipipalteinen. Lehtien alapinta, vanan latva ja kukkaperät ovat jauheettomia tai niukkajauheisia, verhiö vain sisäpinnaltaan runsasjauheinen. Hennon, pystyn kukkavanan päässä on yleensä 3–5 sinipunaista kukkaa, jotka ovat keskeltä keltaisia. Lapinesikko kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa.

## Levinneisyys
Lapinesikkoa tavataan Skandinaviassa Skandien vuoristossa Keski-Ruotsin tasalta pohjoiseen, Kuolan niemimaalla ja sen eteläpuolella Vienan Karjalan pohjoisimmassa osassa. Levinneisyysalue jatkuu hajanaisena tundralla itään Uralin tienoille. Lapinesikkoa esiintyy myös Islannissa ja Grönlannissa. Pohjois-Amerikassa se on levinnyt Kanadan ja Alaskan arktisille rannikoille, Alaskassa myös sisämaan vuoristoihin.

Suomessa lapinesikko on harvinainen. Sitä on tavattu vain Kuusamon-Sallan seudulla, Keski-Lapissa erityisesti Kitisen jokilaaksossa ja laajemmalti Pohjois-Lapissa. Myös Enontekiöllä Kölivuoriston levinneisyysalue sivuaa Suomea. Laji on kuitenkin monin paikoin taantunut tai kadonnut.

## Elinympäristö
Suomessa lapinesikkoa tavataan pohjoisen rantaniityillä sekä rantakallioilla ja -kivikoissa. Laji on voimakkaasti harvinaistunut.

## Lähteet
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2022: Lapinesikon levinneisyys Suomessa.
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Primula stricta'' – lapinesikko
* ITIS: ''Primula stricta'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Primula stricta''
Comfortably Numb

**Comfortably Numb** on rock-yhtye Pink Floydin kappale vuodelta 1979. Se on yhtyeen *[[The Wall]]* -albumilla. Kappale tunnetaan etenkin David Gilmourin kitarasooloista.

Kappale julkaistiin vuonna 1980 singlenä Australiassa, Kanadassa, Japanissa, Uudessa-Seelannissa ja Yhdysvalloissa. Se saavutti vuonna 1988 Yhdysvalloissa sijan 24 Mainstream Rock -listalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Roger Waters + David Gilmour: Comfortably Numb, Live, O2 Arena 2011 YouTubessa
Etelä-Afrikan Grand Prix 1968

**Etelä-Afrikan Grand Prix 1968** oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 1. tammikuuta 1968 Kyalamin radalla. Kilpailu oli kauden ensimmäinen, ja sen voitti Jim Clark, jolle kilpailu oli viimeinen F1-kilpailu. Hän nimittäin kuoli ennen seuraavaa osakilpailua.

## Tulokset

## Muuta
*Nopein kierros: Jim Clark 1'23.700
*Jim Clarkista tuli eniten F1-kilpailuja voittanut kuljettaja vuoden 1973 Hollannin GP:n asti

## Lähteet
Belgian Grand Prix 1968

**Belgian Grand Prix 1968** oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 9. kesäkuuta 1968 Spa-Francorchamps'n radalla. Kilpailun voitti Bruce McLaren, jolle voitto oli kauden ensimmäinen ja ensimmäinen sitten Monacon GP:n 1962, mutta uran viimeinen. Kyseessä oli myös McLaren-tallin historian ensimmäinen voitto.

## Tulokset

## Muuta
*Nopein kierros: John Surtees 3'30.500

## Lähteet
Hollannin Grand Prix 1968

**Hollannin Grand Prix 1968** oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 23. kesäkuuta 1968 Zandvoortin radalla. Kilpailun voitti Jackie Stewart, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.

## Tulokset

## Muuta
*Nopein kierros: Jean-Pierre Beltoise 1'45.910
*Silvio Moserin ensimmäinen pistesija

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ranskan Grand Prix 1968

**Ranskan Grand Prix 1968** oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 7. heinäkuuta 1968 Rouen-Les-Essarts -radalla. Kilpailun voitti belgialainen Jacky Ickx, jolle voitto oli kauden ja koko F1-uran ensimmäinen. Ranskalainen Jo Schlesser kuoli kilpailussa. 

## Tulokset

## Muuta
*Nopein kierros: Pedro Rodriguez 2'11.500
*Jo Schlesser kuoli kilpailussa.
*Vic Elfordin ensimmäinen kilpailu ja pistesija.

## Lähteet
Britannian Grand Prix 1968

**Britannian Grand Prix 1968** oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 20. heinäkuuta 1968 Brands Hatchin radalla. Kilpailun voitti sveitsiläinen Jo Siffert, jolle voitto oli kauden ja uran ensimmäinen.

## Tulokset

## Muuta
*Nopein kierros: Jo Siffert 1'29.700

## Lähteet
Saksan Grand Prix 1968

**Saksan Grand Prix 1968** oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 4. elokuuta 1968 Nürburgringin radalla. Kilpailun voitti Jackie Stewart, jolle voitto oli kauden toinen.

## Tulokset

## Muuta
*Nopein kierros: Jackie Stewart 9'36.000

## Lähteet
Italian Grand Prix 1968

**Italian Grand Prix 1968** oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 8. syyskuuta 1968 Monzan radalla. Kilpailun voitti Denny Hulme, jolle voitto oli kauden ensimmäinen. Toiseksi ajoi Johnny Servoz-Gavin, joka jäi hänen ainoaksi palkintosijakseen.

## Tulokset

## Muuta
*Nopein kierros: Jackie Oliver 1'26.500

## Lähteet
Monacon Grand Prix 1968

**Monacon Grand Prix 1968** oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 26. toukokuuta 1968 Monacon katuradalla. Kilpailun voitti Graham Hill, jolle voitto oli kauden toinen.

## Tulokset

## Muuta
*Nopein kierros: Richard Attwood 1'28.100
*Lucien Bianchin ainoa palkintosija.
*Lotus julkisti uuden 49D-autonsa, jossa oli aerodynaamisemmat muodot sekä etusiipi.
*Naapurivaltio Ranskan poliittisen tilanteen vuoksi osakilpailun järjestäjät joutuivat varautumaan sähkönsiirtohäiriöihin lainaamalla generaattoreita paikalliselta elokuvastudiolta.

## Lähteet
Espanjan Grand Prix 1968

**Espanjan Grand Prix 1968** oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 12. toukokuuta 1968 Jaraman radalla. Kilpailun voitti Graham Hill, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.

## Tulokset

## Muuta
*Nopein kierros: Jean-Pierre Beltoise 1'28.300
*Jean-Pierre Beltoisen ensimmäinen nopein kierros

## Lähteet
Kanadan Grand Prix 1968

**Kanadan Grand Prix 1968** oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 22. syyskuuta 1968 Mont-Tremblant -radalla. Kilpailun voitti Denny Hulme, jolle voitto oli kauden toinen. 

## Tulokset

## Muuta
*Nopein kierros: Jo Siffert 1'35.100

## Lähteet
Yhdysvaltain Grand Prix 1968

**Yhdysvaltain Grand Prix 1968** oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 6. lokakuuta 1968 Watkins Glenin radalla. Kilpailun voitti Jackie Stewart, jolle voitto oli kauden kolmas.

## Tulokset

## Muuta
* Nopein kierros: Jackie Stewart - 1'05.220

## Lähteet
Meksikon Grand Prix 1968

**Meksikon Grand Prix 1968** oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 3. marraskuuta 1968 Autódromo Hermanos Rodríguez -radalla. Kilpailu oli kauden viimeinen, ja sen voitti Graham Hill, jolle voitto oli kauden kolmas. Hill voitti kuljettajien maailmanmestaruuden. 

## Tulokset

## Muuta
*Nopein kierros: Jo Siffert 1'44.230
*Jo Siffertin ensimmäinen paalupaikka
*Jo Bonnierin viimeinen pistesija

## Lähteet
Hyakinthos

**Hyakinthos** () oli sankarijumala ja Kleion ja Makedonian kuninkaan Pieroksen poika. Toisaalla hänen vanhemmikseen mainitaan Amyklas ja Diomede tai hänet nimetään Oibaloksen pojaksi. Häntä palveltiin jumalana Amyklaissa jo mykeneläisellä kaudella.

Amyklain ja Spartan merkittävimpiin juhliin kuului Hyakinthokselle omistettu Hyakinthia-juhla. Juhla kesti kolme päivää, joista yhtenä surtiin sankarijumalan kuolemaa ja kahtena muuna juhlittiin hänen uudestaan syntymistään. 

Tarinassa Hyakinthos oli kaunis nuorukainen, jota Apollon rakasti. Tarun mukaan he kilpailivat kiekonheitossa. He heittivät vuorotellen kunnes Apollon heitti kiekkoa kaikin voimin tehdäkseen rakastettuunsa vaikutuksen. Hyakinthos riensi ottamaan sitä kiinni tehdäkseen vuorostaan vaikutuksen Apolloniin, ja pudotessaan kiekko osui häneen ja hän kuoli.

Toisen tarinan mukaan Hyakinthoksen kuolemasta oli todellisuudessa vastuussa länsituulen jumala Zefyros. Pojan kauneus aiheutti riitaa Zefyroksen ja Apollonin välille, ja sitä pahensi se, että Hyakinthos suosi jousella ampuvaa Apollon-jumalaa. Mustasukkainen Zefyros puhalsi Apollonin kiekon sivuun niin että se osui Hyakinthokseen, joka kuoli. Kun Hyakinthos kuoli, Apollon ei päästänyt häntä Haadeen luokse vaan teki hänen vuotavasta verestään hyasintti-nimisen kukan. Ovidiuksen kertomuksen mukaan Apollonin kyyneleet jähmettyivät juuri syntyneen kukan terälehdille merkiksi hänen surustaan. Tarun hyasintiksi on kuitenkin tunnistettu hyasintin lisäksi joukko muitakin kasveja, muun muassa iris.

Vaikka tarujen Hyakinthos oli mies, nimi on nykyisin useissa kielissä naisen nimi ja viittaa kukkaan eikä taruhahmoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kalevi Saukkonen

**Kalevi Johannes Saukkonen** (4. kesäkuuta 1943 Turku – 24. helmikuuta 2025) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Hän pitää hallussaan juostujen maratonien lukumäärän Suomen ennätystä. 

Saukkonen aloitti maratonien juoksemisen 30-vuotiaana, vuonna 1973. Tuona vuonna hän juoksi vain yhden maratonin ja aikaa kului 4.15.03. Sen jälkeen kokonaan väliin jäi vain yksi vuosi ja 2000-luvulla maratoneja tuli joka vuosi useita kymmeniä. Saukkonen juoksi 1&nbsp;000. maratoninsa 26. helmikuuta 2005 Kaskisissa. 2&nbsp;000 maratonia Saukkoselle tuli täyteen Helsingin Paloheinässä 11. kesäkuuta 2016.

Saukkosen jälkeen toiseksi eniten maratoneja on suomalaisista elämänsä aikana juossut Hans Mannsten, jolla maratoneja on (8. syyskuuta 2019 mennessä) 1582.

Saukkonen edusti Varsinais-Suomen Veteraaniurheilijoita.

## Lähteet
* 
* Kalevi Saukkosen maratontilastot ikävuosittain 
* Lista yli 100 maratonia juosseista suomalaisista 
* Ylen uutinen Saukkosen 2000. maratonista 11.6.2016

### Viitteet
Aarni Kouta

**Aarni Kouta** (alk. **Arnold Elias Candolin**, 24. syyskuuta 1884 Vanaja – 27. helmikuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, suomentaja ja sanoittaja. Hän suomensi muun muassa Friedrich Nietzschen, August Strindbergin ja Henrik Ibsenin teoksia.

## Elämä
Koudan vanhemmat olivat kirkkoherra Kaarlo Adrian Candolin ja tämän ensimmäinen vaimo Dagmar Maria Andersin. Kouta oli naimisissa 1904–1907 Sally Eine Niklanderin kanssa. Avioeron jälkeen hän meni uusiin naimisiin Elisa Cecilia Maria Roschierin kanssa 1908.

Suomennosten lisäksi Aarni Kouta julkaisi puolisen tusinaa runokokoelmaa. Aikaisemmissa kokoelmissa Kouta edussti nietzscheläistä elämänkatsomusta ja yli-ihmisoppia mutta myöhemmät Koudan runot saivat aiheensa uskonnon, teosofian ja mystiikan piiristä. Runoihinsa Kouta hankki esikuvat ensi sijassa Eino Leinolta.

Suomen Kirjailjaliiton Aarni Koudalle hankkima hautakivi paljastettiin 17. joulukuuta 1939 Helsingin Uudella hautausmaalla.

## Teoksia
**Tulijoutsen*, runoja.  Yrjö Weilin 1905
* 
**Jäiset temppelit*, runoja.  Yrjö Weilin 1911
**Suomalaisia näyttelijöitä: lapsuuden ja nuoruuden muistoja*.  Karisto 1911
**Uhriliekki*, runoja.  Otava 1915
**Elämä ja kuolema*, novellikokoelma.  Otava 1917
**Valkea morsian*, runoja.  Ahjo 1919
**Rakkauden temppeli*, runoja.  Edistysseurojen kustannus 1920
**Maailman lyriikkaa, runosuomennoksia*.  Otava 1922
**Ristin tie*, runoja.  Otava 1922
* 
* 

## Lähteet
* Hirvonen, Maija (toim.) 1993: *Suomen kirjailijat 1809–1916*. SKS:n Toimituksia 570. SKS, Helsinki.
* Suomen kirjailijat -tietokanta .

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Vapaasti ladattavia Aarni Koudan e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
* Aarni Kouta. Aurinkohäät (1924) Juhlaan ja arkeen -sivuilla.
* 
* Irlantilaisen runoilijan W. B. Yeatsin runo ''Valkeat linnut'' Aarni Koudan suomentamana, Suomen Kuvalehti, 08.03.1924, nro 10, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Aarni Kouta : Imatra ennen, nyt ja tulevaisuudessa, Suomen Kuvalehti, 15.03.1924, nro 11, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Ghoti

**Ghoti** on tiettävästi irlantilaissyntyisen näytelmäkirjailija George Bernard Shaw’n luoma keinotekoinen esimerkkisana, jonka tarkoituksena on osoittaa, kuinka epäsäännöllinen englannin oikeinkirjoitus on. Sana lausutaan , aivan kuten kalaa tarkoittava sana *fish*.

Shaw’n esimerkki perustuu siihen, että englannin kielessä sama äänne voidaan kirjoittaa eri tavoin sanasta riippuen. *Ghotissa*  lausutaan  kuten sanassa *laugh*, ’nauraa’ (,  tai ),  lausutaan  kuten sanassa *women*, ’naiset’ ( tai ) ja  lausutaan  kuten sanassa *nation*, ’kansakunta’ ().

Shaw kannatti englannin kielen oikeinkirjoituksen uudistamista muun muassa Charles Darwinin ja Alfred Tennysonin tavoin. Vaikka Shaw käyttikin *ghotia* esimerkkinä tukeakseen uudistamispyrkimyksiä, hänen ei varmuudella voida sanoa keksineen sanaa.

## Lähteet
*
Pikkupunka

**Pikkupunka** (*Lysimachia minima*) on euraasialainen, hyvin pienikokoinen yksivuotinen kasvilaji. Suomessa se on harvinainen merenrantojen kasvi ja luokiteltu uhanalaiseksi.

## Ulkonäkö ja koko
Pikkupunka kasvaa vain 0,5–5 senttimetrin pituiseksi. Sen varret ovat hentoja, rentoja ja usein punertavia. Varsi haaroo tavallisesti tyvestä, haarat ovat kaarevasti kohenevia ja kapealti siipipaltaisia. Pienet lehdet ovat ehytlaitaisia, puikeita ja aivan lyhytruotisia. Alemmat lehdet ovat vastakkain, ylemmät ovat kierteisesti. Vaalean punertavat pienet kukat sijaitsevat ylemmissä lehtihangoissa. Kukan ratasmainen teriö on paljon verhiötä lyhempi. Pikkupunka kukkii Suomessa kesä-elokuussa.

## Levinneisyys
Pikkupunkaa tavataan Euroopassa Espanjasta itään aina Keski-Venäjälle saakka. Eteläisimmät havainnot ovat Keski-Italiasta ja Balkanin niemimaalta, pohjoisessa levinneisyysalue ulottuu Britteinsaarille, Etelä-Norjaan, -Ruotsiin ja -Suomeen sekä Baltiaan. Lisäksi lajia tavataan satunnaisesti Pohjois-Amerikassa. Suomessa pikkupungalla on kolme esiintymisaluetta: Kymenlaaksossa, Varsinais-Suomessa sekä Varsinais-Suomen ja Satakunnan rajamailla. Kaikki esiintymispaikat ovat merenrannoilla tai niiden välittömässä läheisyydessä.

## Elinympäristö
Suomessa pikkupunka kasvaa tyypillisesti avoimilla paikoilla hiekka- ja hiesupohjaisilla merenrantaniityillä. Etelämpänä se on myös sisämaan kasvi, jota tavataan monenlaisilla avoimilla ja kosteilla paikoilla, joissa maan pinta on särkynyt. Suomessa syy lajin harvinaistumiseen on rantaniittyjen umpeenkasvu karjan laidunnuksen lähes loputtua.

## Lähteet
* Laine, Unto: *Pikkupunka*. Teoksessa *Uhanalaiset kasvimme*. Toim. Ryttäri, Terhi & Kettunen, Taina. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 56.
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2022: Pikkupungan levinneisyys Suomessa.
Innes Ireland

**Robert McGregor ''Innes'' Ireland** (12. kesäkuuta 1930 – 22. lokakuuta 1993) oli skotlantilainen upseeri, insinööri ja kilpa-ajaja.

Ireland syntyi 12. kesäkuuta 1930 Mytholmroydissa, Yorkshiressa, Englannissa skotlantilaisen eläinkirurgin pojaksi. Hänen perheensä palasi Skotlantiin hänen ollessaan vielä nuori, jossa kouluttautui insinööriksi Rolls-Roycelle ensin Glasgow'ssa ja myöhemmin Lontoossa. Hän aloitti varsinaisen kilpa-ajamisen 27-vuotiaana ajamalla urheiluautoluokissa.

Formula 1 -sarjaan Ireland tuli ensimmäisen kerran vuonna 1959 urheiluautomenestyksensä myötä. Vuosina 1959-60 hän keräsi useita palkintokorokesijoituksia ja voitti vuoden 1961 Yhdysvaltojen osakilpailun.  Hän keräsi kaiken kaikkiaan 47 MM-pistettä. Hän osallistui myös sarjan ulkopuolisiin kilpailuihin.

Formula 1:sten lisäksi Ireland  ajoi Le Mansin 24 tunnin ajoja, joissa sijoittui parhaimmillaan kuudenneksi vuonna 1964, ja Lontoo-Sydney rallia.

Kilpa-ajamisen lisäksi Ireland toimi *Autocar*-lehden urheilutoimittajana sekä British Racing Drivers' Club -kerhon puheenjohtana. Hänen saavutuksistaan kirjoitettiin kirjoissa *Marathon in the Dust* sekä *All Arms and Elbows*. Irelandia pidettiin sanojensa mukaisena miehenä, jota kuvailtiin nopeaksi, lojaaliksi sekä herrasmiesmäiseksi seurapiiri-ihmiseksi. Hänen ajouransa oli täynnä erilaisia ylä- ja alamäkiä. Vuonna 1961 hän loukkaantui Monacon GP:n harjoituksissa ja kärsi kivuista myös saadessaan lääkkeenä morfiinia, jolle oli allerginen. Vaikka Ireland toi autonvalmistaja Lotukselle ensimmäisen Formula 1 -sarjan osakilpailuvoiton kauden lopussa, hänet erotettiin ja korvattiin Jim Clarkilla. Samana vuonna BRM-talli tarjosi Irelandille ajopaikkaa kaudeksi 1962, mutta hän kieltäytyi vedoten Stirling Mossin perheen tallille tekemäänsä sopimukseen. Graham Hill voitti BRM:n autolla vuoden 1962 mestaruuden Irelandin tyytyessä alisuoritteiseen autoon. Loput urastaan hän ajoi vaihtelevalla menestyksellä Lotuksen, BRP:n ja BRM:n autoilla. 

Ireland kuoli syöpään 22. lokakuuta 1993 Readingissa, Berkshiressa, Englannissa 63-vuotiaana.

## Formula 1 -tulokset

## Lähteet
Tauno Rautiainen

**Tauno Ukko Kullervo Rautiainen** (31. heinäkuuta 1912 – 29. marraskuuta 1962) oli suomalainen toimittaja, joka tuli tunnetuksi Yleisradion tietokilpailujen juontajana. 

Vuonna 1945 Rautiainen perusti *[[Viisasten kerho]]n*, jonka puheenjohtajana hän toimi kuolemaansa saakka. Toinen suosittu Rautiaisen kehittämä radion tietokilpailu oli 1950-luvun alussa alkanut *Ota tai jätä*. Hänen kuolemansa jälkeen visailu jatkui Timo T. Kaukosen juontamana 1970-luvun puoliväliin saakka. Televisiolähetysten aloittamisen jälkeen Rautiainen kehitti *Visailukisailu* -nimisen tietokilpailuohjelman vuonna 1958. *Visailukisailu* päättyi Rautiaisen kuollessa 1962. Rautiainen muistetaan myös jokaisen ohjelman päätössanoista ”Palaver on päättynyt”, josta tuli lentävä lause.

Jukka Virtasen mukaan Stadin slangia hampaat yhdessä puhunut Rautiainen oli Spede Pasasen kehittämän ja Leo Jokelan esittämän radiosketsihahmon G. Pula-ahon puhetyylin esikuva.

Tauno Rautiaisen puoliso oli Kirsti Rautiainen, joka tunnetaan *[[Tupla tai kuitti]]* -visailun juontajana.

## Teoksia
**Viisasten kerhon parhaat palaverit*, 1954.
**Viisasten kerhon verekset visailut*, Tammi, Helsinki, 1958.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ote Viisasten kerhon istunnosta Ylen elävä arkisto
*
Piero Drogo

**Piero Drogo** (8. elokuuta 1926 Vignale Monferrato, Alessandria – 28. huhtikuuta 1973 Bologna) oli italialainen Formula 1 -kuljettaja ja autokorirakentaja. Hän osallistui vain yhteen Grand Prix -kilpailuun saavuttamatta yhtään MM-pistettä. Drogo oli Italian GP:ssä aika-ajoissa 15. ja kilpailussa kahdeksas. Drogo kuoli auto-onnettomuudessa 46-vuotiaana.

## Formula 1 -tulokset

## Lähteet
Tofan kieli

**Tofan kieli** (aikaisempi nimitys *karagassi*; tofaksi *тоъфа дыл*, *tofa dıl*) on Venäjällä Irkutskin alueella asuvien tofalarien puhuma turkkilainen kieli.

## Levinneisyys ja puhujamäärä
Tofalarit asuvat Sajanvuoriston itäosassa Tuvan ja Krasnojarskin aluepiirin rajalla Irkutskin alueen Nižneudinskin piirissä. Tofalarien asuttamia taajamia ovat Alygdžer, Nerha ja Verhnjaja Gutara.

Vuonna 1989 Venäjällä laskettiin olevan 722 tofalaria ja 323 tofan kielen puhujaa. Kansallisuudeltaan tofalareista 42,8&nbsp;% ilmoitti äidinkielekseen tofan ja 55,5&nbsp;% venäjän. Vuoden 2002 väestölaskennassa rekisteröitiin 837 tofalaria ja 378 tofan puhujaa. Tarkempi tilasto osoittaa, että Irkutskin alueen 723 tofalarista kaikki osaavat venäjää, mutta vain 114 puhuu tofaa.

Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 93 tofan puhujaa.

## Historia ja murteet
Perinteisen luokittelun mukaan tofa kuuluu turkkilaisten kielten uiguurilais-oguusilaisen ryhmän uiguurilais-tukyilaiseen alaryhmään. Sen lähin sukukieli on tuva, jonka murteena sitä voidaan myös pitää. Uudemman näkemyksen mukaan tofa, tuva sekä Mongolian alueella puhuttavat uiguuri-urjanhai ja tsaatan muodostavat sajanilaisen alaryhmän.

Tofan kielessä on säilynyt paljon muinaisturkkilaisia ja muinaisuiguurilaisia piirteitä. Fonetiikassa on havaittavissa kettiläinen substraatti. Sanastossa on vaikutteita mongolista, burjaatista ja venäjästä. Murre-erot ovat vähäisiä.

Ensimmäinen tofan kielen tutkija oli suomalainen M. A. Castrén, jonka kielioppi ja sanasto julkaistiin vuonna 1857.

Aiemmin liikkuvan kansan perinnetieto on kulkenut tarinoissa ja saduissa, joita ei kirjoitettu, mutta niitä on merkitty muistiin 1900-luvun viimeiseinä vuosikymmeninä. Näissä korostuvat metsästys, eläimet, luonnon kauneus ja muun muassa Dag-Eezy -niminen vuorenhaltia.

## Kirjakieli
Vuonna 1989 laadittiin kyrilliseen kirjaimistoon perustuva, lisämerkein täydennetty tofan kirjaimisto. Sen jälkeen tofaksi on julkaistu muutamia äidinkielen oppikirjoja. Kieltä opetetaan aineena kolmessa koulussa.

*Tofan kirjaimisto*

## Nykytilanne
Elvyttämistoimista huolimatta tofan kieltä voidaan pitää kuolevana kielenä. Sitä käyttävät etupäässä vanhukset. Asiantuntija-arvion mukaan tofaa puhuu sujuvasti alle 2&nbsp;% tofalareista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Endangered Languages of Siberia: The Tofa Language 
* Ethnologue: Karagas
Hb

**Hb** tarkoittaa seuraavia:

* 
* HB, englannin ilmauksesta *hard-black*, kynän kovuusaste
* HB, suomalainen kristillinen metalliyhtye
* 
* Helsingfors Bågskyttar, HB, suomalainen urheiluseura
* hemoglobiini, Hb, happea ja hiilidioksidia kuljettava punasolujen väriaine
* halfback, HB, amerikkalaisen jalkapallon pelipaikka
* HB-Betoniteollisuus Oy, suomalainen betonia valmistava yritys
* HB, Sveitsin ja Liechtensteinin lentokoneiden kansallisuustunnus
* Havnar Bóltfelag (myös HB Torshavn), färsaarelainen jalkapalloseura
Hc

**Hc** tarkoittaa seuraavia:

* 
* 
* erikoispainos, H.C., ranskan ilmauksesta *hors commerce* ’kaupankäynnin ulkopuolella’, erityistarkoitusta varten teoksesta painettu erä
* hardcore, HC, perinteistä tyylilajia kovempi kulttuurisuuntaus
* 
* honoris causa, h.c., kunnian vuoksi
* hors catégorie, HC, pyöräilyssä, etenkin Ranskan ympäriajossa käytettävä merkintä kaikkein jyrkimmille nousuille.
* HC (high cube), korkea merikontti, käytetään lyhenteenä merirahtikirjoissa
* HC, jääkiekossa Hockey Club
## Lähteet
Gabriel García Moreno

**Gabriel García Moreno** (24. joulukuuta 1821 – 6. elokuuta 1875) oli Ecuadorin presidenttinä vuodet 1861–1865 ja 1868–1875. Presidenttikausiensa välisenä aikana hän toimi diplomaattina. Ensimmäisellä kaudellaan García Moreno lisäsi kirkon vaikutusvaltaa hallinnossa merkittävästi. Toisella kaudellaan hän laajensi presidentin oikeuksia ja mahdollisti loputtoman uudelleenvalinnan. García Moreno loi Ecuadoriin autoritaarisen teokratian, mutta hänen kaudellaan infrastruktuuri kehittyi ja korruptio väheni. Hän perusti Konservatiivipuolueen 1869. Diktatuuria vastustanut nuorisojoukko pieksi hänet kuoliaaksi vuonna 1875.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Meksikonkarvatonkoira

**Meksikonkarvatonkoira** () eli **Xolo** (, ) on meksikolainen alkukantainen koirarotu. Sitä pidetään harvinaisena, mutta se ei ole kuolemassa sukupuuttoon. Maailmassa arvioidaan olevan noin 5&nbsp;000 yksilöä, joista 4&nbsp;000 elää Meksikossa. 

Rotu eli pitkään ilman tavoitteellista jalostustyötä. Rotua risteytettiin mm. villakoirien, chihuahuoiden ja mäyräkoirien kanssa. 1950-luvulla rotu sai uuden alun eurooppalaisten etsintäjoukkojen avulla, sillä pääasiassa brittiläisistä diplomaateista koottu ryhmä matkusti ympäri Meksikon maaseutuja ja tutkimattomia kyliä etsien jalostuskelpoisia yksilöitä. Eräs tunnetuimmista rodun "pelastajista" oli kreivitär Lascie Premio Real. Yhdessä Lascie Premio Real ja englantilainen armeijan kenraali Norman P. Wright kirjoittivat ensimmäisen rotumääritelmän, joka sittemmin otettiin käyttöön Meksikon kennelliitossa.

## Ulkonäkö
Meksikonkarvatonkoira on virallisesti kaikkein karvattomin koirarotu. Meksikonkarvattomatkoirat jaetaan kokonsa puolesta kolmeen eri kokoluokkaan: pieni (25&ndash;35&nbsp;cm), keskikokoinen (36&ndash;45&nbsp;cm) ja suuri (46&ndash;60&nbsp;cm). Erittäin hienoille yksilöille sallitaan säkäkorkeus 62 cm:iin saakka. Runko on mittasuhteiltaan tasapainoinen, rinta leveä ja rintakehä tilava, raajat ja häntä ovat pitkät.

Rodun erityispiirre on karvapeitteen täydellinen puuttuminen rungosta. Kuitenkin otsassa ja niskassa kasvaa lyhyttä, karkeaa ja tiheää karvaa, joka voi olla minkä väristä tahansa. Tämä karva ei koskaan saa muodostaa pitkää, laadultaan pehmeää päätupsua. Karkeaa karvaa esiintyy usein käpälissä ja hännänpäässä, sen puuttuminen ei kuitenkaan ole virhe. Pitkäkarvaisuus on hylkäävä virhe. Joillain yksilöillä on kokonainen karvapeite.

Yksivärisyys ja tummat värisävyt ovat toivotuimmat. Väri vaihtelee mustasta mustanharmaaseen, liuskeenharmaaseen, tumman harmaaseen, punertavaan, maksanruskeaan, pronssinväriseen tai kullankeltaiseen. Väri voi olla kirjava, johon luetaan myös valkoiset läiskät.

## Luonne ja käyttäytyminen
Meksikonkarvattomatkoirat ovat uteliaita ja hellyydenkipeitä. Alkukantaisina koirina ne ovat usein vieraita ihmisiä kohtaan välinpitämättömiä ja varautuneita.

## Alkuperä
Meksikonkarvattomankoiran historia ulottuu yli 3&nbsp;000 vuoden taakse muinaiseen Meksikoon. Sitä pidettiin Xolotl-jumalan edustajana, mistä se sai toisen nimensä; itzuintli tarkoittaa puolestaan koiraa. Muinaiset intiaanit pitivätkin meksikonkarvattomia pyhinä koirina, jotka auttoivat omistajiensa sieluja matkalla tuonpuoleisessa.

## Katso myös
*Amerikankarvatonterrieri
*Boliviankarvatonkoira
*Ceyloninkarvatonkoira
*Ecuadorinkarvatonkoira
*Inkojenkarvatonkoira
*Intiankarvatonkoira
*Kiinanharjakoira
*Mantšuriankarvatonkoira
*Mayojenkarvatonkoira
*Perunkarvatonkoira
*Pila

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kennelliiton rotumääritelmä (pdf)
*  Suomen Karvattomat Rodut SuKaRo ry:n Rotumääritelmä ja muuta tietoa 
*  Itzcuintlan Xoloitzcuintlis, Mexico
Humalisto-Satama

**Humalisto-Satama** on Naantalin 12. kaupunginosa keskustan kaakkoispuolella. Kaupunginosaan kuuluu Naantalin satama ja sitä ympäröivä Humaliston teollisuusalue. Teollisuusalueella sijaitsee muun muassa Nesteen Naantalin jalostamo, Fortum Power and Heat Oy:n Naantalin voimalaitos, Mobil Oil Oy Ab:n Naantalin voiteluainetehdas, Suomen Viljavan Naantalin viljasiilot, Finnfeeds Finland (Danisco), Oy FinnLink Ab:n kotipaikka ja KWH-konsernin ahtausliike Stevena Oy. Naantalin satama, joka on perustettu 1940-luvun puolessavälissä, on Suomen kolmanneksi suurin kunnallinen satama.

Humalisto-Satama on Naantalin itäisin kaupunginosa, ja sen naapureita ovat kantakaupunki, Luolala ja Raision kaupunki. Alueen välittömässä läheisyydessä sijaitsee Luolalanjärvi.

## Aiheesta muualla
Marc Cherry

**Marc Cherry** (s. 23. maaliskuuta 1962) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten sarjan *[[Täydelliset naiset]]* luojana. Hän on ollut myös mukana kirjoittamassa sarjaa *[[Tyttökullat]]* sekä heikommin menestynyttä tilannekomediaa *The Crew*. Marc Cherry on julkisesti kertonut olevansa homoseksuaali.

Marc Cherry on kertonut saaneensa innoituksen sarjaan *Täydelliset naiset* omasta lapsuudestaan. Cherryn äiti luopui oopperalaulajan urastaan kasvattaakseen lapsia. Perhe asui Cherryn lapsuusvuosina Oklahomassa, josta muutti myöhemmin Kaliforniaan Orangen piirikuntaan, samantapaiseen ympäristöön kuin missä sarja tapahtuu.
Peltomaitikka

**Peltomaitikka** (*Melampyrum arvense*) on yksivuotinen, puoliloisena elävä kasvi. Suomessa laji on erittäin uhanalainen ja luonnonsuojeluasetuksella rauhoitettu.

## Ulkonäkö ja koko
Peltomaitikka kasvaa 15–40 cm korkeaksi ja sen varsi on yleensä haarainen. Lehdet ovat tasasoukan suikeita, ylimpien lehtien lavan tyvessä on liuskamaisia hampaita. Varren ja haarojen latvoissa olevat harsuhkot kukinnot ovat 5–10 cm pitkiä. Kukkien tukilehdet ovat kapeita, pitkähampaisia ja tummanpunaisia. Purppuranpunaiset kukat ovat suuria ja käyrätorvisia. Kukan alahuuli on usein keltainen. Muiden maitikkalajien tapaan peltomaitikan siemeniä levittävät muurahaiset. Peltomaitikka kukkii heinäkuusta elokuuhun. Suomessa tavattavista maitikkalajeista peltomaitikka muistuttaa lähinnä tähkämaitikkaa (*Melampyrum cristatum*).

Peltomaitikka on puoliloinen. Kookkaimmillaan kasvi on kun sen lähistöllä on pensaita tai muita monivuotisia kasveja. Se kuitenkin pystyy loisimaan myös yksi- ja kaksivuotisilla kasveilla.

## Levinneisyys
Peltomaitikkaa tavataan Keski- ja Länsi-Euroopassa sekä Keski- ja Etelä-Venäjällä aina Etelä-Uralille ja Kaukasiaan saakka. Pohjoismaissa laji on tavallinen Tanskassa ja Etelä-Ruotsissa. Pohjoismaissa peltomaitikka on ikivanha kulttuuritulokas, joka lienee levinnyt alueelle viljanviljelyn myötä erityisesti rukiin siemenen mukana. Suomessa peltomaitikka kasvaa levinneisyytensä pohjoisrajoilla. Vakiintuneita kasvupaikkoja sillä on vain lounaissaaristossa Nauvossa, jossa se tunnetaan noin kymmeneltä saarelta. Muualta Etelä-Suomesta laji on tavattu satunnaisena muutaman kerran.

## Elinympäristö
Peltomaitikka on tyypillinen aurinkoisten ja hiekkaisten rinneketojen kasvi. Nykyään lajia tavataan yleisimmin kylä- ja tienvarsikedoilla. Aikaisemmin sitä tavattiin myös viljelymailta, mutta viljelytapojen muuttuminen ilmeisesti hävitti lajin pelloilta. Perinteisten ketojen umpeenkasvu ja laidunnuksen loppuminen on johtanut lajin kasvupaikkojen umpeenkasvamiseen. Myös tierakennus on vakava uhka lajille.

## Lähteet
* Bonn, Thomas: *Peltomaitikka*. Teoksessa *Uhanalaiset kasvimme*. Toim. Terhi Ryttäri ja Taina Kettunen. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 186.
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2022: Peltomaitikan (''Melampyrum arvense'') levinneisyys Suomessa.
* Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Peltomaitikka (''Melampyrum arvense'')
* Luontoportti: Peltomaitikka (''Melampyrum arvense'')