Ruotsalaiset amerikkalaisessa elokuvateollisuudessa

2000-luvun alussa media alkoi puhua ruotsalaisten Hollywood-invaasiosta. Ruotsalaiset ovat kuitenkin vaikuttaneet englantilaisiin ja amerikkalaisiin elokuviin jo varhain 1900-luvulla, ja vaikutus on jatkunut nykypäivään asti. Lisäksi monet ruotsalaiset elokuvat ovat menestyneet hyvin Yhdysvalloissa, ja joistakin ruotsalaisista elokuvista on kuvattu amerikkalaisia versioita. Useat ruotsalaiset elokuva-alan työntekijät ovat olleet esikuvia amerikkalaisessa elokuvamaailmassa. Yhdysvalloissa on tehty jopa useita elokuvia ruotsalaisten kirjojen pohjalta. Viimeisimmät tällaiset elokuvat on tehty, kun elokuvan ruotsalainen versio on menestynyt Yhdysvalloissa.

Keskeisimpiä ruotsalaisia Hollywood-näyttelijöitä ovat muun muassa Ingrid Bergman ja Greta Garbo. Molemmat näyttelijät kuuluvat niiden neljän ruotsalaisen joukkoon, joilla on oma tähti Hollywoodin Walk of Famella.

## Historiaa
### 1905−1949
Anna Q. Nilssonia nimitetään jopa Ruotsin ensimmäiseksi filmitähdeksi, ja hän loi uransa pääasiallisesti Yhdysvalloissa. Hän muutti Yhdysvaltoihin vain 17-vuotiaana vuonna 1905 työskennelläkseen maassa lapsenvahtina. Hän päätyi kuitenkin elokuva-alalle ja osallistui yli kahdensadan elokuvan tekoon. Hänet nimettiin myös Amerikan kauneimmaksi naiseksi, ja hänellä on tähti Hollywoodin Walk of Famella.

1920-luvun puolivälissä ohjaaja Mauritz Stiller matkusti Yhdysvaltoihin tuoreen tähden, Greta Gustafssonin, kanssa. Gustafsson tunnetaan paremmin nimellä Greta Garbo. Stiller ja Garbo oli kutsuttu Yhdysvaltoihin tekemään elokuvaa. Stillerin oleskelu Yhdysvalloissa osoittautui hankalaksi hänen huonon englannin kielen taitonsa takia, mutta Garbo pärjäsi paremmin. Kun Stiller palasi Tukholmaan, Garbo loi itselleen uraa Yhdysvalloissa. Viiden vuoden Yhdysvalloissa oleskelun jälkeen Garbo seurusteli näyttelijä John Gilbertin kanssa ja hänet oli nimetty kaksi kertaa Oscar-ehdokkaaksi vuonna 1930 näyttelijänsuorituksistaan elokuvissa *Anna Christie* ja *Romantiikkaa*. Hän näytteli ja oli muuten mukana useissa amerikkalaisissa elokuvissa kunnes lopetti näyttelemisen vuonna 1941. Vuonna 1951 hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen. American Film Institute on nimennyt hänet Yhdysvaltain viidenneksi parhaaksi naisnäyttelijäksi.

Victor Sjöström muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1923 ja menestyi paremmin kuin kollegansa Mauritz Stiller. Hän kuitenkin viipyi Hollywoodissa vain muutaman vuoden. Yksikään hänen elokuvistaan ei ole jäänyt elämään muistettuna klassikkona. Hänen viimeinen ohjaamansa elokuva oli hänen kymmenes englanninkielinen elokuvansa, nimeltään *Kardinaalin asialla*.

Vuonna 1936 ruotsalainen Ingrid Bergman näytteli Gustaf Molanderin ohjaamassa elokuvassa *Intermezzo*. Kolme vuotta myöhemmin hän näytteli saman roolin samannimisessä elokuvassa, jossa oli sama juoni, mutta tällä kertaa elokuvan tuotti amerikkalainen elokuvayhtiö. Tästä elokuvasta alkoi Bergmanin ura Yhdysvalloissa. Vuonna 1942 hänestä tuli kansainvälinen tähti, kun hän esitti norjalaista Ilsa Lundia menestyselokuvassa *[[Casablanca (elokuva)|Casablanca]]*, vaikkakin hän sekä hänen vastanäyttelijänsä Humphrey Bogart katuivat jälkeenpäin elokuvaan osallistumista. American Film Institute on nimennyt Bergmanin Amerikan neljänneksi parhaaksi näyttelijäksi Katharine Hepburnin, Bette Davisin ja Audrey Hepburnin jälkeen.

Vuonna 1949 ensimmäinen ruotsalainen elokuva palkittiin Oscarilla. Palkinnon parhaasta dokumenttielokuvasta voitti Arne Sucksdorffin *Människor i stad*.

### 1950−1984

Ingmar Bergman tuli tunnetuksi 1960-luvulla. Elokuvillaan *[[Neidonlähde]]* ja *[[Kuin kuvastimessa]]* hän voitti ensimmäisenä pohjoismaalaisena ohjaajana parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon. Hän voitti palkinnot peräkkäisinä vuosina 1961 ja 1962, ja kyseiseen suoritukseen on hänen lisäkseen kyennyt vain yksi ohjaaja, Federico Fellini. *Neidonlähteessä* elokuvan perheen isää esittää Max von Sydow. Elokuva sekä von Sydowin näyttelijänsuoritus kiinnittivät amerikkalaisten elokuvantekijöiden huomion, ja kun von Sydowin tähdittämä *Kuin kuvastimessa* voitti Oscarin vuonna 1962, von Sydow valittiin James Bond -elokuvaan *[[007 ja lupa tappaa]]* esittämään päävihollista, Spectre-jäsentä nimeltä tohtori Julius No. Hän kuitenkin kieltäytyi, ja roolin sai kanadalainen näyttelijä Joseph Wiseman. Näyteltyään pientä roolia lännenelokuvassa von Sydow sai merkittävän roolin Jeesuksena George Stevensin elokuvassa *Mies Nasaretista*. Elokuva sai viisi Oscar-ehdokkuutta ja vauhditti von Sydowin uraa Yhdysvalloissa. Vuotta myöhemmin hänet nimitettiin Golden Globe -ehdokkaaksi, ja myöhempinä vuosina hän on työskennellyt arvostettujen ohjaajien kuten Sydney Pollackin, Ridley Scottin, Martin Scorsesen ja Marcello Mastroiannin kanssa.

1960-luvun Hollywoodin ruotsalaisiin tähtiin kuuluu myös Ann-Margret Olsson, joka tunnettiin Ann-Margretina. Hän syntyi Jämtlandissa mutta muutti jo lapsena Yhdysvaltoihin. Hän aloitti uransa laulajana, mutta koomikko George Burns huomasi hänen kykynsä, ja jo kahden vuoden näyttelijänuran jälkeen Ann-Margret löi itsensä läpi vain 22-vuotiaana elokuvassa *Kaikkien tyttöjen sankari*. Elokuvassa näytteli myös Dick Van Dyke. Seuraavan roolinsa Ann-Margret sai elokuvasta *[[Viva Las Vegas!]]* Elviksen rinnalla. Vuonna 1971 Ann-Margret esitti Bobbieta palkitussa elokuvassa *Miehuusvuodet* ja sai roolistaan Golden Globe -palkinnon. Neljä vuotta myöhemmin hän esiintyi musikaalielokuvassa *Tommy*.

Jan Troell, joka on yksi arvostetuimmista ohjaajista Ruotsin elokuvahistoriassa, kutsuttiin kuvaamaan elokuvia Yhdysvaltoihin sen jälkeen, kun hänen elokuvistaan *Maastamuuttajat* ja *[[Raivaajat (elokuva)|Raivaajat]]* oli tullut menestyselokuvia. Hän kuvasi kaksi amerikkalaista elokuvaa, *Kohtaaminen erämaassa* sekä *Hurrikaani*, joiden parissa hän työskenteli ruotsalaisten Max von Sydowin ja kuvaaja Sven Nykvistin kanssa. Troellille tarjottiin kymmenen elokuvan sopimusta Yhdysvalloissa, mutta hän kieltäytyi koska ei halunnut muuttaa Yhdysvaltoihin ja koska hän pelkäsi menettävänsä vapauden, joka hänellä oli ollut ruotsalaisia elokuvia kuvatessaan. Lisäksi Troellia houkutteleva ruotsalainen *Kotkan lento* -elokuva oli jo suunnitteilla.

Britt Ekland oli yksi merkittävimmistä ruotsalaisista näyttelijöistä Yhdysvalloissa 60- ja 70-luvuilla. Hän tuli tunnetuksi muun muassa lyhyestä avioliitostaan koomikko Peter Sellersin kanssa. Eklandilla oli pieni rooli elokuvassa *Takaa-ajettuna*, joka sijoittuu suurelta osin Ruotsiin. Hän esiintyi ensimmäistä kertaa aviomiehensä kanssa elokuvassa *Carol for Another Christmas*, jossa hän esittää elokuvan perheen äitiä. Nykyään hän on luultavasti parhaiten tunnettu roolistaan Bond-tyttönä elokuvassa *[[007 ja kultainen ase]]*. Hän ei kuitenkaan ollut ainoa ruotsalainen näyttelijä elokuvassa: Maud Adams esittää elokuvassa James Bondin vihollisen rakastajatarta, joka myös lankeaa Bondin pauloihin. Adams esiintyi myös toisessa Bond-elokuvassa vuonna 1983: elokuvassa *[[Octopussy – mustekala]]* Adams esittää elokuvan nimiroolin, joka on myös Bond-tytön rooli. Adams on ainoa näyttelijä, joka on esittänyt kahta Bond-tyttöä.

Maud Adams ja Britt Ekland eivät ole ainoat Bond-elokuvissa esiintyneet ruotsalaiset näyttelijät. Dolph Lundgren vilahtaa elokuvassa *[[007 ja kuoleman katse]]* vihollisen kätyrinä. Myös Maud Adams vieraili elokuvan kuvauksissa ja esiintyy elokuvassa statistina. Monet ovat yrittäneet löytää hänet elokuvasta, mutta kukaan ei ole onnistunut täysin varmasti. Elokuvassa *Octopussy – mustekala* Adamsin hahmon alamaista Magdaa näyttelee Kristina Wayborn. Myös Mary Stävin esiintyy Bond-tytön roolissa elokuvassa *007 ja kuoleman katse*. Jo mainittu Max von Sydow esittää James Bondin arkkivihollista ja Spectren johtajaa, Ernst Stavro Blofeldia elokuvassa *[[Älä kieltäydy kahdesti]]*.

### 1985−2004

Kuvaaja Sven Nykvistin ura Yhdysvalloissa sai nostetta 1980-luvulla, kun Bergmanin *[[Fanny ja Alexander]]* -elokuva menestyi hyvin. Nykvist oli ollut mukana useissa amerikkalaisissa elokuvissa jo 1970-luvun alussa, mutta 1980-luvulla hän tuli kunnolla tunnetuksi. Hän sai työskennellä kuuluisien ohjaajien, kuten Woody Allenin, Martin Scorsesen ja Philip Kaufmanin, kanssa. Hän toimi kuvaajana muun muassa elämäkerrallisessa suurelokuvassa *[[Chaplin (elokuva)|Chaplin]]*, jossa näyttelevät Robert Downey Jr. ja Anthony Hopkins. Elokuvan on ohjannut Oscar-palkittu Richard Attenborough.

Vuonna 1985 ensi-iltaan tuli Lasse Hallströmin elokuva *[[Elämäni koirana]]*. Elokuva oli yksi Ruotsissa parhaiten menestyneistä elokuvista, ja se hurmasi katsojat elokuvafestivaaleilla. Kaksi vuotta myöhemmin Hallström ohjasi viimeisen ruotsalaisen elokuvansa 25 vuoteen; loput hänen elokuvistaan ovat amerikkalaisia. Vuonna 1994 Hallström meni naimisiin ruotsalaisen näyttelijän Lena Olinin kanssa, joka on myös näytellyt Yhdysvalloissa ja on erityisen tunnettu roolistaan elokuvassa *[[Olemisen sietämätön keveys (elokuva)|Olemisen sietämätön keveys]]*. Hallström on ohjannut myös menestyselokuvan *[[Gilbert Grape]]*, jolla hän löi itsensä läpi Yhdysvalloissa, sekä elokuvat *[[Oman elämänsä sankari]]* ja *[[Pieni suklaapuoti (elokuva)|Pieni suklaapuoti]]*. Olinista tuli suosittu 2000-luvun alussa esiintyessään televisiosarjassa *[[Alias (televisiosarja)|Alias]]*.

Esiinnyttyään useissa ruotsalaisissa elokuvissa Peter Stormare sai ensimmäisen roolinsa Yhdysvalloissa elokuvassa *[[Heräämisiä]]*, jossa näyttelee myös Robert De Niro. Hän nousi pinnalle roolistaan Coenin veljesten elokuvasta *[[Fargo (elokuva)|Fargo]]*, jossa hän esittää armotonta murhaajaa. Stormare sai erinomaisia arvioita suorituksestaan, ja seuraavan roolinsa hän sai lurjusmaisena dinosauruksenmetsästäjänä Steven Spielbergin elokuvasta *[[Kadonnut maailma – Jurassic Park]]*. Dinosaurusten hyökkäyksen jälkeen Stormare käytti tilaisuuden hyväksi ja kiroili elokuvassa ruotsiksi. Steven Spielberg on ottanut tavaksi liittää Stormaren ruotsinkielisen kiroilun elokuviinsa. Spielbergin elokuvassa *[[Minority Report]]* Stormare esittää hullua ruotsalaista silmälääkäriä ja huutaa ruotsiksi assistentilleen (jota näyttelee Caroline Lagerfelt). Vuotta myöhemmin hän näytteli natsi Ernst Röhmiä TV-elokuvassa *Hitler – pahuuden nousu*.

Stormaren ystävä, näyttelijä Stellan Skarsgård on myös menestynyt Hollywoodissa. Von Sydowin tavoin hän aloitti Yhdysvaltain uransa lännenelokuvassa. Skarsgård oli ehdolla näyttelemään Oscar Schindleriä Spielbergin elokuvassa *[[Schindlerin lista]]*, ja hän väittää, että ihmiset ovat luulleet häntä Liam Neesoniksi, joka lopulta sai roolin Schindlerinä. Skarsgårdin mukaan hän on ulkomaalaisista näyttelijöistä joutunut kilpailemaan eniten juuri Neesonin kanssa, sillä Neeson on *Schidlerin listan* lisäksi saanut kaksi roolia, joihin Skarsgård on ollut ehdolla. Skarsgård oli nimittäin ehdolla näyttelemään Neesonin hahmoa *[[Tähtien sota]]* -elokuvissa. Skarsgård pääsi kuitenkin myöhemmin Spielbergin elokuvaan *[[Amistad (elokuva)|Amistad]]* (1997). Suurelokuvassa *[[Kuningas Arthur (elokuva)|Kuningas Arthur]]* (2004) Skarsgård näyttelee saksilaisten päällikköä Cedriciä.

Ruotsalaisia näyttelijöitä ei juuri nähty Bond-elokuvissa 90-luvulla, mutta elokuvassa *[[007 ja kultainen silmä]]*, jossa Pierce Brosnan esittää James Bondia, puolalaissyntyinen ruotsalaisnäyttelijä Izabella Scorupco näyttelee kaunista venäläisnaista Natalya Simonovaa, elokuvan Bond-tyttöä.

Reine Brynolfsson on ruotsalainen näyttelijä, joka on työskennellyt osittain Yhdysvalloissa. Hän esittää ainoan amerikkalaisen roolinsa elokuvassa *[[Kurjat (vuoden 1998 elokuva)|Kurjat]]*, joka perustuu kuuluisan ranskalaisen kirjailijan Victor Hugon romaaniin.

Vuonna 1999 jälleen uusi ruotsalainen näyttelijä nousi pinnalle amerikkalaisesta elokuvasta: Pernilla August sai roolin Anakin Skywalkerin äitinä Shmi Skywalkerina neljännessä *Tähtien sota* -elokuvassa *[[Star Wars: Episodi I – Pimeä uhka]]*. Hän palasi rooliinsa elokuvan jatko-osassa *[[Star Wars: Episodi II – Kloonien hyökkäys]]*.

Ohjaaja Mikael Håfström tuli tunnetuksi Yhdysvalloissa, kun hänen elokuvansa *[[Pahuus (elokuva)|Pahuus]]* nimettiin Oscar-ehdokkaaksi. Hänen ensimmäinen elokuvansa *Leva livet* voitti Ruotsissa Guldbagge-palkintoja. *Pahuus* myytiin 130 eri maahan, ja se oli hyvin suosittu Yhdysvalloissa. Suosion myötä Håfströmille alkoi vyöryä tarjouksia. Hänen amerikkalaiset elokuvansa ovat tosin saaneet huonoja arvioita kriitikoilta mutta ovat *[[Shanghai (elokuva)|Shanghaita]]* lukuun ottamatta tuottaneet paljon.

Vuonna 2004 ilmestyi elämäkerrallinen elokuva The Life and Death of Peter Sellers. Näyttelijöiden tai työryhmän joukossa ei ollut ruotsalaisia, mutta Charlize Theron näytteli Sellersin toista vaimoa, edellä mainittua Britt Eklandia. Ekland kritisoi elokuvaa paljon ja yritti jopa estää elokuvan teon, koska hänestä heidän avioliittonsa oli kuvattu virheellisesti. Hän arvosteli ohjaaja Stephen Hopkinsia Sellersin kuvaamisesta liian kilttinä hahmona, ja lisäksi parin kohtaaminen ja ero oli kuvattu virheellisesti. Elokuvassa Sellers myös lyö vaimoaan, mutta Eklandin mukaan Sellersin väkivalta oli vain verbaalista. Kaikesta huolimatta Ekland saapui elokuvan ensi-iltaan Lontooseen käsi kädessä näyttelijä Charlize Theronin kanssa.

### 2005−nykypäivä

Vuonna 2006 julkaistiin elokuva *Storm*. Elokuvan olivat ohjanneet Måns Mårlind ja Björn Stein, ja elokuva vei heidät Hollywoodiin. Vuotta myöhemmin ohjaajat tulivat maailman tietoisuuteen Hollywood-debyytillään *Shelter*, jonka pääosia näyttelevät Julianne Moore ja Jonathan Rhys Meyers. Kuitenkin vasta viiden vuoden kuluttua ohjaajat tekivät todellisen läpimurtonsa Yhdysvalloissa elokuvallaan *Underworld: Awakening*. Elokuvan budjetti oli 70 miljoonaa dollaria, mutta jo saman vuoden huhtikuussa elokuva oli tuottanut 160 miljoonaa dollaria ja saavuttanut Yhdysvaltain katsotuimpien elokuvien listan ykköspaikan. Elokuva nousi katsotuimmaksi myös parissakymmenessä muussa maassa.

Ruotsalaisvaikutteisia musikaalielokuvia ei juuri ole tehty Yhdysvalloissa, mutta merkittävin niistä on yleisömenestys *[[Mamma Mia! (elokuva)|Mamma Mia!]]*, johon ruotsalainen pop-yhtye Abba on säveltänyt laulut ja musiikin. Stellan Skarsgård näyttelee elokuvassa ruotsalaista seikkailijaa ja yhtä elokuvan isäehdokkaista.

Vuonna 2006 Stellan Skarsgård tuli entistä tunnetummaksi, kun hän näytteli Saappaanraksi Bill Turneria elokuvassa *[[Pirates of the Caribbean: Kuolleen miehen kirstu]]*. Rooli teki häntä tunnetuksi nuoren yleisön keskuudessa.
 
Vuonna 2009 monet ruotsalaiset menestyivät Hollywoodissa. Millennium-elokuvien myötä monet ruotsalaiset pääsivät Hollywoodiin, ja huomattavin heistä on Noomi Rapace. Millennium-elokuvat tuottivat yli sata miljoonaa dollaria, ja Rapacea kehuttiin hänen roolisuorituksestaan nuorena, mystisenä ja kovia kokeneena hakkerina Lisbeth Salanderina. Vuonna 2010 hän saa roolin elokuvasta *[[Sherlock Holmes: A Game of Shadows]]*. Rapace sai vuonna 2011 roolin Elizabeth Shaw'na Ridley Scottin elokuvasta *[[Prometheus (elokuva)|Prometheus]]*. Samoihin aikoihin Rapace oli Bafta-ehdokkna roolistaan ensimmäisessä Millennium-elokuvassa *[[Miehet jotka vihaavat naisia (elokuva)|Miehet jotka vihaavat naisia]]*. Elokuvan tuotantoyhtiö järjesti kampanjan, jotta hän saisi myös Oscar-ehdokkuuden. Rapacen vastanäyttelijä elokuvassa *Miehet jotka vihaavat naisia* ollut Mikael Nyqvist menestyi myös elokuvan myötä. Näyteltyään amerikkalaisessa elokuvassa *Siepattu* lurjusmaisena kätyrinä hän sai pääpahiksen roolin **, jossa hänen roolihahmonsa oli lisäksi ruotsalainen.

Samoihin aikoihin itsensä löi läpi ruotsalais-kanadalainen näyttelijä Malin Åkerman supersankarielokuvasta *[[Watchmen (elokuva)|Watchmen]]*. Hän oli näytellyt jo aiemmin muun muassa romanttisissa komedioissa *[[27 Dresses - hääkuumetta|27 Dresses – hääkuumetta]]* ja *[[Sekaisin suhteessa]]* sekä televisiosarjassa *[[The Comeback]]*, mutta nyt hän sai elokuvapalkintoraatienkin huomion seksikkäänä toimintasankarina. Åkermanista tuli suosittu, ja *Watchmenin* jälkeen hän on ollut mukana joka vuosi ainakin kahdessa elokuvassa, ja siksi häntä pidetään yhtenä ansiokkaimmista ruotsalaisista Hollywoodissa. *Maxim*-lehti nimesi Åkermanin maailman sadan seksikkäimmän naisen listan sijalle 59.

Ruotsalainen näyttelijä Gustav Hammarsten sai suuren roolin Lutzina elokuvassa *[[Brüno (elokuva)|Brüno]]* nimiroolihahmon agenttina. Hammarstenista tuli kysytty amerikkalaisten elokuvantekijöiden keskuudessa, mutta hän kieltäytyi rooleista, koska halusi palata perheensä luokse Ruotsiin.

*Miehet jotka vihaavat naisia* -elokuvan lisäksi Euroopan elokuvafestivaalien pääasialliseksi ruotsalaiseksi ehdokkaaksi nousi *[[Ystävät hämärän jälkeen (vuoden 2008 elokuva)|Ystävät hämärän jälkeen]]*. Ohjaaja Tomas Alfredson sai jopa 30 henkilökohtaista ehdokkuutta elokuvagaalojen eri kategorioissa, ja elokuva teki hänet tunnetuksi kansainvälisesti. Alfredsonille tarjottiin ohjaustyötä Yhdysvalloissa elokuvan *[[The Danish Girl]]* parissa. Elokuva kertoo tanskalaisesta Einar Mogens Wegeneristä, jolle tehtiin ensimmäinen täydellinen sukupuolenkorjausleikkaus. Elokuvan pääosaan suunniteltiin Nicole Kidmania. Alfredson kuitenkin kieltäytyi, ja ohjaustyö siirtyi Lasse Hallströmille, ja myöhemmin Tom Hooperille. Kesällä 2010 vahvistui, että Alfredson ohjaa elokuvaversion John le Carrén vakoojaromaanista *[[Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja]]*. Elokuvassa nähdään joitain ruotsalaisia vaikutteita: esimerkiksi aivan ensimmäisessä kohtauksessa kuullaan oopperalaulaja Jussi Björlingin laulavan kappaletta *Land, du välsignade*. *[[Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja (elokuva)|Pappi lukkari talonpoika vakooja]]* sai hyvän vastaanoton kriitikoilta, ja ruotsalaisten kriitikoiden elokuvalle antamat arvosanat muodostavat keskiarvon 4,2. Elokuvan parissa Alfredson sai työskennellä kuuluisien näyttelijöiden, kuten Gary Oldmanin, Colin Firthin ja John Hurtin kanssa.

*Miehet jotka vihaavat naisia* -elokuvasta Yhdysvaltoihin pääsi myös David Dencik, joka oli vuonna 2011 jopa kolmessa kansainvälisessä elokuvaproduktiossa. Hän oli mukana Tomas Alfredsonin elokuvassa *Pappi lukkari talonpoika vakooja*, jossa hän esitti korkea-arvoista Toby Esterhasea eli "Poormania", ja hän sai roolisuorituksestaan hyviä arvosteluita. Hän näytteli saksalaista leiriupseeria Steven Spielbergin draamallisessa sotaelokuvassa *[[Sotahevonen (elokuva)|Sotahevonen]]*. Pian ilmestyi myös *The Girl with the Dragon Tattoo*, joka on amerikkalainen versio elokuvasta *Miehet jotka vihaavat naisia*. Elokuva kuvattiin Ruotsissa, ja sen ohjasi David Fincher. Elokuvassa näyttelevät muun muassa Daniel Craig, Rooney Mara ja Joely Richardson. Näyttelijöiden joukossa on myös monia ruotsalaisia, kuten Stellan Skarsgård, Per Myrberg, Ulf Friberg, Joel Kinnaman ja Gustaf Hammarsten. Max von Sydowin oli tarkoitus saada tärkeä rooli Henrik Vangerina, mutta rooli menikin Christopher Plummerille. Dencik näyttelee elokuvassa nuorta Gustav Morellia. Elokuvassa ei käytetty ruotsin kieltä, mutta ruotsalaiset näyttelijät käyttivät hahmojen nimien ruotsalaista äänneasua.

Skarsgårdin perheen muitakin jäseniä on siirtynyt Hollywoodiin näyttelemään. Stellan Skarsgårdin vanhin poika Alexander Skarsgård tuli tunnetuksi Yhdysvalloissa televisiosarjasta *[[True Blood]]*, jossa hän näytteli vampyyri Ericiä. Hän sai roolisuorituksestaan kiitosta, ja roolista oli hänelle apua myöhemmin hänen urallaan. Hänen suurimpiin rooleihinsa kuuluu rooli science fiction -elokuvassa *[[Battleship]]*, jossa esiintyvät myös muun muassa poplaulaja Rihanna sekä Liam Neeson.

Kolme vuotta aiemmin Alexander Skarsgård oli esiintynyt Lady Gagan paljon puhutulla *[[Paparazzi (Lady Gagan kappale)|Paparazzi]]*-kappaleen musiikkivideolla. Videon alussa Skarsgård ja Lady Gaga makaavat sängyllä ja puhuvat toisilleen hellästi ruotsiksi. Videon ohjasi Jonas Åkerlund, joka ohjasi myös Lady Gagan seuraavan musiikkivideon kappaleeseen *[[Telephone (kappale)|Telephone]]*.

Vuonna 2010 Ruotsissa ilmestyi elokuvaversio Jens Lapidusin kirjasta *Rahalla saa*. Elokuvan ohjaaja Daniel Espinosa ja pääosatähti Joel Kinnaman pääsivät tekemään uraa Yhdysvaltoihin. Kinnaman, joka esitti JW:tä elokuvassa, sai huomiota Yhdysvalloissa ja pääsi näyttelemään tv-sarjaan *[[Jälkiä jättämättä]]*. Hän sai myös roolin elokuvasta *[[The Girl with the Dragon Tattoo]]* journalisti Christer Malmina (roolia esitti ruotsalaisessa versiossa Jacob Ericksson). Kinnaman oli jopa lähellä saada pääroolin elokuvassa *[[Thor (elokuva)|Thor]]*. Kinnaman ja Espinosa työskentelivät jälleen yhdessä elokuvassa *Turvatalo*, joka oli Espinosan ensimmäinen amerikkalainen elokuva.

Helena Mattsson syntyi Tukholmassa mutta muutti nuorena Englantiin näytelläkseen teatterissa. Vuonna 2007 hän sai pienen roolin elokuvassa *Americanazing Shelley*, jossa hän esitti näyttelijää. Hänen uransa Yhdysvalloissa jatkui, mutta nykyään hän on Ruotsissa parhaiten tunnettu roolistaan Rebeccana suurelokuvassa *[[Iron Man 2]]*. Hän asuu nykyään puoliksi Yhdysvalloissa ja puoliksi Ruotsissa, mutta hänen näyttelijänuransa sijoittuu lähinnä Yhdysvaltoihin.

Tuva Novotny huomattiin Yhdysvalloissa hänen esiinnyttyään elokuvassa *[[Hääkuvaaja]]* ja häntä pyydettiin näyttelemään amerikkalaiseen elokuvaan. Hän tuli kansainvälisesti tunnetuksi näytellessään Julia Robertsin hahmon ruotsalaista ystävää elokuvassa *[[Eat Pray Love – omaa tietä etsimässä]]*.

Kun Max von Sydow asetettiin vuonna 2011 ehdolle parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon voittajaksi roolistaan elokuvassa *[[Äärimmäisen lujaa ja uskomattoman läheltä]]*, tuli hänestä toiseksi vanhin kyseisessä kategoriassa ehdolle päässyt näyttelijä. Ennätystä pitää hallussaan Hal Holbrook, ja ehdokkuuden saamisen hetkellä Holbrook oli von Sydowia vain 50 päivää vanhempi.

Elokuussa 2012 Ruotsissa tuli ensi-iltaan *[[The Expendables 2]]*, jossa Amanda Ooms esittää sala-ampuja Pilaria. Ooms on kuvaillut hahmonsa olevan bulgarialaisen kylän naisjengin johtaja, joka puhuu kummallista englantia.

Lokakuussa 2012 James Bond palasi valkokankaalle elokuvassa *[[007 Skyfall]]*, joka on 23. Bond-elokuva. Päävihollista esittää Javier Bardem, mutta myös ruotsalainen Ola Rapace (Noomi Rapacen entinen aviomies) sai elokuvasta roolin. Nähtyään Rapacen elokuvassa *[[Kimpassa]]* *007 Skyfallin* ohjaaja Sam Mendes tarjosi tälle roolia vihollisen kätyrinä, ranskalaisena, tunteettomana ja väkivallasta nauttivana Patricena. Myös ruotsalainen Jens Hultén sai kätyrinroolin.

### Tulevaisuus

Tulevat vuodet Hollywoodissa näyttävät hyvältä ruotsalaisten kannalta. Esiinnyttyään elokuvassa *Se mikä on kaunista* (*Till det som är vackert*) Alicia Vikander on saanut monia kansainvälisiä rooleja. Hän sai yhden vuoden 2011 Shooting Stars -palkinnoista. Vikander sai roolin Kittyna elokuvaversiossa Leo Tolstoin *[[Anna Karenina]]sta* Keira Knightleyn rinnalla, kun Saoirse Ronan luopui roolista. Hän esiintyy myös tulevassa fantasiaelokuvassa *[[Seventh Son]]* Alicen roolissa. Vikander oli myös ehdolla Lumikin rooliin Rupert Sandersin elokuvassa *Lumikki ja metsästäjä*, ja vuoden 2012 lopulla hänestä tuli yksi kolmesta ehdokkaasta Tuhkimon näyttelijäksi Mark Romanekin uudessa Disney-filmatisoinnissa. Rooliin ovat ehdolla myös Saoirse Ronan sekä Gabriella Wilde, ja pahaa äitipuolta elokuvassa näyttelee Cate Blanchett.

Mikael Persbrandt sai paljon julkisuutta ruotsalaisessa mediassa kun selvisi, että hän oli saanut roolin ensimmäisestä kansainvälisestä suurelokuvasta. Hollywood oli löytänyt jälleen yhden ruotsalaisen, sillä Persbrandtin kerrottiin näyttelevän muodonmuuttaja Beornia Peter Jacksonin elokuvassa *[[Hobitti – Odottamaton matka]]*. Persbrandtin kerrottiin myös tehneen sopimuksen kahdesta muusta *Hobitti*-trilogian elokuvasta. Kävi kuitenkin ilmi, että Persbrandtin rooli on leikattu kokonaan pois ensimmäisestä *Hobitti*-elokuvasta, joten yleisön täytyy odottaa jatko-osia nähdäkseen Persbrandt Peter Jacksonin suurelokuvassa.

Kun elokuva *[[Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja (elokuva)|Pappi lukkari talonpoika vakooja]]* menestyi, alettiin puhua elokuvan jatko-osasta, joka tehtäisiin le Carrén kirjan *Värisuora* pohjalta. Gary Oldman on ilmaissut kiinnostuksena projektia kohtaan, mutta hänellä on yksi vaatimus: Tomas Alfredsonin on istuttava ohjaajantuolissa. Mikäli kirjasta tehdään elokuvaversio, on todennäköistä, että David Dencik palaa rooliinsa Toby Esterhasena. Alfredson on myös ilmaissut halukkuutensa jatkaa ohjaajana. *Värisuora* on niin sanotun Karla-trilogian kolmas osa. Syy siihen, miksi trilogian toisen kirjan, *Sota ilman sankareita*, yli on hypätty, on kirjan sijoittuminen pääasiassa Hongkongiin. Lisäksi George Smileyn hahmolla, jota Gary Oldman esittää, ei ole suurta roolia kirjassa. Tulevassa elokuvassa saattaa kuitenkin olla materiaalia trilogian toisestakin kirjasta.

Skarsgårdin sukua nähdään yhä enemmän amerikkalaisissa elokuvissa. Esiinnyttyään elokuvissa *Simon och ekarna* sekä *[[I rymden finns inga känslor]]* Bill Skarsgårdille tarjottiin amerikkalaista sopimusta. Hänen ensimmäinen näytelmäelokuvaroolinsa oli kapteeni Machoutenina elokuvassa *[[Anna Karenina (vuoden 2012 elokuva)|Anna Karenina]]*. Stellan Skarsgård palaa 2013 rooliinsa tohtori Erik Selviginä *Thor*-elokuvan jatko-osassa. Hän on aiemmin esittänyt samaa roolia elokuvissa *[[Thor (elokuva)|Thor]]* ja *[[The Avengers (vuoden 2012 elokuva)|The Avengers]]*. *Thor: The Dark World* tulee näillä näkymin ensi-iltaan marraskuussa 2013. Myös Stellanin poika Gustaf Skarsgård on nähty kansainvälisissä elokuvissa, muun muassa elokuvassa *The Way Back*.

Marraskuussa 2012 tuli ilmi, että kuuluisa ohjaaja David Yates ohjaa uuden elokuvaversion Edgar Rice Burroughsin kirjallisuushahmosta Tarzanista. Yates joutui kamppailemaan ohjaajantuolista Craig Brewerin ja Gary Rossin kanssa. Yatesin ensisijainen valinta viidakon kuninkaan rooliin olisi ruotsalainen Alexander Skarsgård, mutta näyttelijä ei vielä ole ilmoittanut ottavansa roolia vastaan.

Jo ennen kuin *The Girl with the Dragon Tattoo* tuli ensi-iltaan, suunnitteilla oli tehdä Hollywood-produktiona myös jatko-osat *The Girl Who Played with Fire* sekä *The Girl Who Kicked the Hornet's Nest*. Daniel Craig ja Rooney Mara ovat tehneet sopimukset jatko-osista, ja käsikirjoittaja Steve Zallian on valmis kirjoittamaan jatko-osan käsikirjoituksen, mutta vielä on epäselvää, suostuuko David Fincher ohjaajaksi. Trilogian toinen osa tulee ensi-iltaan aikaisintaan vuonna 2014.

## Katso myös
* Elokuva Ruotsissa

## Aiheesta muualla
*