open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
K-Rauta

**K-Rauta** (aiemmin *K-rauta*) on suomalaisen Keskon kansainvälinen rautakauppaketju ja osa K-ryhmää. K-Rauta toimii Suomen lisäksi Ruotsissa, Virossa ja Latviassa nimellä K Senukai. Osana K-Rauta-ketjun uudistusta Rautiat yhdistyivät osaksi K-Rauta-ketjua keväällä 2017, ja uudella ketjulla on Suomessa noin 140 kauppaa. Uudistukseen kuului myös uusi logo, joka on yhdenmukainen koko Keskon uuden ilmeen kanssa.

Ruotsissa K-Raudalla on noin 10 kauppaa. Kesko ilmoitti vuoden 2023 lopussa keskittävänsä rautakaupan liiketoimintonsa Ruotsissa K-Bygg-ketjuun. K-Rauta-myymälät Ruotsissa tullaan joko muuttamaan K-Bygg-myymälöiksi tai sulkemaan. Virossa ja Latviassa kummassakin on kahdeksan kauppaa.

Suomessa K-Raudat toimivat kauppiasliiketoimintamallilla, eli jokaista kauppaa vetää K-kauppiasyrittäjä. Muissa toimintamaissa toiminnasta vastaa Kesko.

Vuoteen 2017 asti Suomessa oli myös K-Rauta Express-myymälöitä, jotka olivat K-Marketin kokoisia rautakauppoja.

Kesko ilmoitti myyvänsä Venäjällä toimivat K-Raudat keväällä 2018.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen kotisivu
Hallituksen politiikkaohjelma

**Hallituksen politiikkaohjelma** on Matti Vanhasen I hallituksen käyttöön ottama uusi  ohjelmajohtamisen toimintamalli, joka perustui Paavo Lipposen II hallituksen käynnistämään valtion keskushallinnon uudistushankkeeseen. Politiikkaohjelmalla tarkoitetaan hallitusohjelmaan sisältyvien laajojen useampia ministeriöitä koskevien tehtäväkokonaisuuksien valmistelua. Politiikkaohjelmien käyttöönottoa ja alkuvaiheen kokemuksia selostetaan yksityiskohtaisesti Valtioneuvoston kanslian julkaisussa "Verkostojohtamisen mahdollisuudet valtioneuvostossa"

Matti Vanhasen I hallituksella (2003-2007) oli neljä politiikkaohjelmaa

*tietoyhteiskuntaohjelma (johtajanaan pääministeri)
*työllisyysohjelma (työministeri)
*yrittäjyyden politiikkaohjelma (kauppa- ja teollisuusministeri)
*kansalaisvaikuttamisen politiikkaohjelma (oikeusministeri)

Tietoyhteiskuntaohjelman ohjelmajohtaja oli Katrina Harjuhahto-Madetoja, työllisyysohjelman Harri Skog ja hänen jälkeensä Maire Mäki, yrittäjyysohjelman Raimo Luoma ja hänen jälkeensä Markus Sovala sekä kansalaisvaikuttamisen politiikkaohjelman ohjelmajohtajana toimi ensin Kaija Majoinen ja hänen jälkeensä Seppo Niemelä. 

Vanhasen II hallitus (2007-2010) käynnisti kolme ohjelmaa:

*työn, yrittämisen ja työelämän politiikkaohjelma (työministeri)
*terveyden edistämisen politiikkaohjelma (peruspalveluministeri)
*lasten, nuorten ja perheiden hyvinvoinnin politiikkaohjelma (kulttuuriministeri)

Kaikille politiikkaohjelmille nimitettiin ohjelmajohtajat. Työn, yrittämisen ja työelämän politiikkaohjelman johtajaksi valittiin Rauno Vanhanen, terveyden edistämisen politiikkaohjelman johtajaksi Maija Perho ja lasten, nuorten ja perheiden politiikkaohjelman johtajaksi Georg Henrik Wrede. 

Politiikkaohjelmien tarkemmat sisällöt ja toteutusaikataulut vahvistetaan hallituksen ensimmäisessä strategia-asiakirjassa syksyllä 2007. 

## Lähteet
*
*
*
*
*
André Niklaus

**André Niklaus** (s. 30. elokuuta 1981, Berliini) on saksalainen kymmenottelija.

Niklaus sijoittui 1999 Riian nuorten EM-kisoissa kymmenottelussa neljänneksi tuloksella 7339. Seuraavana vuonna hän voitti pronssia Santiago de Chilen nuorten MM-kisoissa tuloksella 7712. Hän voitti 2001 Amsterdamin alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa kultaa pistein 8042. Kaksi vuotta myöhemmin hän sijoittui Pariisin MM-kisoissa kahdeksanneksi. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän oli neljäs tuloksella 8316. Seuraavana vuonna Moskovan sisäratojen MM-kisoissa hän voitti MM-kultaa tuloksella 6192. Niklaus sijoittui Osakan MM-kisoissa 2007 viidenneksi pistein 8371. Pekingin olympialaisissa 2008 hän oli kahdeksas pistein 8220 ja Torinon sisäratojen EM-kisoissa 2009 viides pistein 5981.

## Ennätykset
* 100 metrin juoksu: 10,92 (2001)
* 400 metrin juoksu: 48,55 (2000)
* 1 500 metrin juoksu: 4.23,86 (2001)
* 110 metrin aitajuoksu: 14,28 (2006)
* Korkeushyppy: 208 (2008)
* Seiväshyppy: 530 (2005)
* Pituushyppy: 749 (2007)
* Kuulantyöntö: 14,28 (2006)
* Kiekonheitto: 46,13 (2005)
* Keihäänheitto: 63,28 (2007)
* Kymmenottelu: 8371 (2007)

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* http://www.andre-niklaus.com/ 
* Niklauksen profiili decathlon2000.eessä
CBERS

**CBERS** eli China Brazil Earth Resources Satellite eli Zi Yuan (ZY) satelliitit ovat kiinalais-brasilialaisia kaukokartoitussatelliitteja, joiden mittalaitteet toimiva näkyvän valon aallonpituuksilla. Niitä käytetään globaalin ympäristötiedon keräämiseen. Ohjelma aloitettiin vuonna 1998.

## Mittalaitteet
Tämän sarjan satelliittien mittalaitteisiin kuuluvat
* Wide Field Imager (WFI) eli laajan kuvakulman kamera. Sen kuvausalan kaistanleveys on 890&nbsp;km. Sen spatiaalinen resoluutio on 260 metriä. Se mittaa koko maapallon 5 vuorokaudessa kahdella taajuudella (0,66&nbsp;mm eli vihreä ja 0,83&nbsp;mm eli lähi-infrapuna). 
* High Resolution CCD Camera eli suuren tarkkuuden CCD-kamera. Sen kaistanleveys on 113&nbsp;km ja tarkkuus 20 metriä. Se ottaa kuvaa ±32 kulmalla nadiriin verrattuna, jonka ansioista voidaan ottaa nk. stereokuvia (3D-vaikutelma). CCD-kameran 5 taajuuskaistaa ovat 0,51 - 0,73&nbsp;mm välillä. Kamera kuvaa koko maapallon 26 vuorokaudessa.  
* Infrared Multispectral Scanner (IR-MSS) (jollaisia on vain sarjan satelliiteissa CBERS 1 ja 2) eli infrapunakeilain. Se toimii 4 taajuuskaistalla. Sen kaista on 120&nbsp;km ja resoluutio 80–160 m. Se kuvaa koko maapallon 26 vuorokaudessa. 
* High-Resolution Panchromatic Camera (HRC) (vain sarjan satelliitissa CBERS 2B) eli suuren tarkkuuden pankromaattinen kamera.

## CBERS-1
Satelliitti kuluttaa 1100 W sähköä ja sen massa on 1450&nbsp;kg Sen aurinkosynkronisen naparadan korkeus on 778&nbsp;km. Se tekee 14 kierrosta Maan ympäri vuorokaudessa. Se ylittää ekvaattorin aina klo 10:30 paikallista (aurinko)aikaa. Satelliitin nominaalinen toiminta-aika on kaksi vuotta.

CBERS-1 laukaistiin vuonna 1999 ja se toimi neljän vuoden ajan elokuuhun 2003.

## CBERS-2 ja CBERS-2B
CBERS-2 laukaistiin vuonna 2003 ja toimii edelleen kuudentena vuonnaan avaruudessa.

CBERS-2B laukaistiin avaruuteen 19. syyskuuta 2007.

## CBERS-3 ja CBERS-4
Brasilian INPE-avaruustutkimusinstituutti testaa vuosina 2010 ja 2013 laukaistavat CBERS-3 ja CBERS-4 satelliitit. Vuonna 2011 uskotaan, että CBERS-3 laukaistaan marraskuussa 2012.

## Käyttö
CBERS on noussut optisten siviilisatelliittien kärkeen, jossa on NASAn Landsat, Ranskan SPOT ja Intian IRS. Brasilia luovuttaa CBERS-satelliittien kuva-aineistoa ilmaiseksi Etelä-Amerikan ja Afrikan maille. Kiina on aloittanut ensi kertaa kaukokartoitusdatan viennin alkamalla yhdessä Brasilian kanssa antaa Afrikan maille ilmaista kaukokartoitusdataa.

## Lähteet
Tyyne Salomaa

**Tyyne Siviä Salomaa** (synt. **Eriksson**, vuodesta 1913 **Eloranta**, , 4. huhtikuuta 1891 Orivesi – 26. helmikuuta 1938 Petroskoi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuonna 1917. Sisällissodan jälkeen Salomaa pakeni Neuvosto-Venäjälle, ja hänet teloitettiin myöhemmin Stalinin vainojen aikana.

## Elämä
### Varhaiset vuodet
Juupajoen Hulippaan kylässä syntyneen Salomaan vanhemmat olivat Asikkalasta kotoisin ollut itsellinen Heikki Erkinpoika Eloranta (s. 1853) ja Kuorevedellä syntynyt Amanda Matintytär Ala-Pihlajajärvi (s. 1865). Lylyssä ompelijana työskennellyt Salomaa liittyi SDP:n jäseneksi 1906, ja kolme vuotta myöhemmin hänet valittiin paikallisen työväenyhdistyksen johtokuntaan. Salomaa vaikutti myös Sosialidemokraattisessa Naisliitossa ja toimi 1910-luvun alussa *[[Työläisnainen]]*-lehden avustajana. Vuonna 1913 hän oli lyhyen aikaa puolueen agitaattorina Ensossa. 

Salomaa valittiin kansanedustajaksi heinäkuussa 1916 pidetyissä eduskuntavaaleissa. Vasta huhtikuussa 1917 kokoontunut uusi eduskunta hajotettiin jo seuraavana syksynä, ja lokakuun vaaleissa Salomaa jäi Emil Saarisen varaedustajaksi.

### Neuvostoliitossa
Salomaan toiminnasta Suomen sisällissodan aikana ei ole tietoa, mutta sodan loppuvaiheessa hän pakeni puolisoineen Neuvosto-Venäjälle. Salomaa liittyi NKP:n jäseneksi jo 1918 ja sai myöhemmin myös Neuvostoliiton kansalaisuuden. Salomaa toimi aluksi suomalaisen pakolaiskodin taloudenhoitajana Pietarissa, ja myöhemmin hän työskenteli vuonna 1920 Petroskoin suomenkielisen puoluekoulun johtajana, 1921 agitaatiokurssien vetäjänä, 1922 NKP:n Karjalan aluekomitean naisasiain osaston toimitsijana, 1923–1929 lastenkodin johtajana Petroskoissa sekä 1930–1936 Kansanperinnekeskuksen kulttuurijaoston johtajana.

### Kuolema
Huhtikuussa 1937 Salomaa määrättiin Petroskoin pioneeripalatsin suomalaisosaston kirjastonhoitajaksi, mutta lokakuussa hänet erotettiin puolueesta syytettynä kansalliskiihkoisesta käyttäytymisestä sekä kansanvihollisena vangitun miehensä suojelemisesta. Salomaa vangittiin 17. tammikuuta 1938, minkä jälkeen hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin ampumalla 26. helmikuuta 1938 Petroskoin lähistöllä. Salomaan maine palautettiin 1957.

## Perhe
Salomaan puoliso oli Jeremias Salomaa (1891–1937), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1916. Pariskunnalla oli kaksi lasta. Jeremias Salomaa työskenteli Neuvostoliitossa Karelgranitin Kivimännistö-nimisen louhoksen johtajana. Hänet vangittiin vastavallankumouksellisen kansalliskiihkoisen järjestön jäsenyydestä syytettynä ja ammuttiin 28. joulukuuta 1937 Sandarmohissa. Myös Jeremias Salomaan maine palautettiin 1957.

## Lähteet
Aino Forsten

**Aina ”Aino” Aleksandra Forsten** (o.s. **Rainio**, 2. huhtikuuta 1885 Maaria – 27. marraskuuta 1937 Petroskoi) oli suomalainen kansanvalistaja ja opettaja, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1917–1918. Suomen sisällissodan jälkeen hän pakeni Neuvosto-Venäjälle, jossa hänet teloitettiin Stalinin vainojen yhteydessä vuonna 1937. Suomessa hänet tunnettiin erityisesti toiminnastaan vähävaraisten naisten ja lasten hyväksi.

## Elämä
### Varhaiset vuodet
Maariassa syntyneen Forstenin vanhemmat olivat itsellinen Reinhold Rainio ja Augusta Serafia Liisantytär. Kansakoulun käytyään hän liittyi sosialidemokraattiseen puolueeseen Turussa vuonna 1904 ja muutti pari vuotta myöhemmin Poriin, missä Forstenin veli Jussi Rainio oli *[[Sosialidemokraatti (lehti)|Sosialidemokraatti]]*-lehden toimittajana. Hänen toinen veljensä oli toimittaja Toivo Rainio. Forsten työskenteli kaupungissa aluksi myyjänä ja myöhemmin SDP:n puhujana sekä vuodesta 1909 lähtien puolueen nuorisojärjestön sihteerinä. Lisäksi hän oli Porin sosialidemokraattisen paikallisyhdistyksen johtokunnan jäsen 1907–1918. Porissa Aino myös tutustui puoluetoiminnassa mukana olleeseen postinkantajaan Kaarlo Verner Forsteniin, ja pariskunta solmi avioliiton vuonna 1909. 

Porissa Forsten toimi aktiivisesti SDP:n paikallisosaston naisjaostossa. Hän oli erityisen kiinnostunut työläisnaisten ja heidän lapsiensa aseman parantamisesta. Forsten kuului muun muassa yhdistyksen kesäsiirtolatoimikuntaan, joka järjesti heille lomanviettomahdollisuuksia, virkistäytymistä ja valistusta. Hän oli myös mukana valtakunnallisen Työläisnaisten liiton toiminnassa. Eduskuntaan Forsten valittiin vuoden 1917 vaaleissa.

### Sisällissota ja aika Neuvostoliitossa
Suomen sisällissodan aikana Forsten valittiin punaisen Suomen parlamentaarisen elimen Työväen pääneuvoston jäseneksi. Hänen puolisonsa Verner Forsten puolestaan oli Porin punakaartin johtohahmoja. Sodan jälkeen he pakenivat Neuvosto-Venäjälle, jossa pariskunta heinäkuussa 1918 asettui Pietariin. 

Forsten työskenteli aluksi Moskovassa perustetun SKP:n keskuskomitean kirjanpitäjänä. Kesällä 1920 Forsten sai puolisonsa kanssa työmääräyksen Neuvosto-Karjalaan, jossa hän toimi vuoteen 1923 saakka Petroskoin kansanvalistusosastossa, 1923–1930 Uhtuan piirin kulutusosuuskunnan johtajana sekä 1930–1936 Petroskoin suomalaisen tyttökoulun johtajana. Forstenin viimeiseksi työpaikaksi jäi valistusministeriön tilastotietojen käsittelijän tehtävä. Verner Forsten puolestaan toimi muun muassa Neuvosto-Karjalan talousministerin sijaisena sekä Uhtuan piiritoimikunnan puheenjohtajana. 

Aino ja Verner Forsten vangittiin heinäkuussa 1937 syytettynä vastavallankumouksellisesta kansalliskiihkoisesta toiminnasta. Verner tuomittiin kahdeksaksi vuodeksi työleirille Siperiaan, mutta Aino sai marraskuun lopulla kuolemantuomion ja hänet teloitettiin välittömästi. Pariskunta rehabilitoitiin Stalinin kuoleman jälkeen heinäkuussa 1955.

## Lähteet
Kissat (alaheimo)

**Kissat** (Felinae) on kissaeläinten (Felidae) heimon alaheimo. Useimmat alaheimoon kuuluvista lajeista ovat pieniä tai keskikokoisia kissaeläimiä, mutta lajeissa on myös suurempia kuten puuma ja gepardi.

## Suvut ja lajit

**Acinonyx* – gepardit
***Acinonyx jubatus* – gepardi
**Caracal* – karakalit
***Caracal caracal* – aavikkoilves eli karakali
**Catopuma* – kultakissat (aasiankissat)
***Catopuma temminckii* – aasiankultakissa
***Catopuma badia* – borneonkissa
**Felis* – kissat
***Felis bieti* – kiinanaavikkokissa
***Felis chaus* – viidakkokissa (suoilves, ruoikkokissa, kaislikkokissa)
***Felis manul* – arokissa eli manuli, joka toisinaan luetaan omaan sukuun *Otocolobus*
***Felis margarita* – hietakissa
***Felis nigripes* – mustajalkakissa
***Felis silvestris* – villikissa eli metsäkissa
****Felis silvestris lybica* (joskus *Felis lybica*) – afrikanvillikissa
****Felis silvestris catus* (joskus *Felis catus*) – kesykissa
**[[Leopardus]]* – oselotit
***Leopardus braccatus* – pantanalinkissa
***Leopardus colocolo* – pampakissa
***Leopardus geoffroyi* – vuorikissa
***Leopardus guigna* – yökissa eli kodkod
***Leopardus jacobitus* – andienkissa
***Leopardus pajeros* – pampasinkissa
***Leopardus pardalis* – oselotti
***Leopardus tigrinus* – tiikerikissa eli onsilla
***Leopardus wiedii* – pitkähäntäkissa eli puuoselotti
**Leptailurus* – servaalit
***Leptailurus serval* – servaali
**Lynx* – ilvekset
***Lynx canadensis* – kanadanilves
***Lynx lynx* – ilves
***Lynx pardinus* – espanjanilves
***Lynx rufus* – punailves
**Pardofelis* – marmorikissat
***Pardofelis marmorata* – marmorikissa
**Prionailurus* – aasianmetsäkissat
***Prionailurus bengalensis* – leopardikissa
***Prionailurus iriomotensis* – iriomotenkissa
***Prionailurus planiceps* – litteäpääkissa eli malesiankissa
***Prionailurus rubiginosus* – ruostetäpläkissa
***Prionailurus viverrinus* – kalastajakissa
**Profelis* – afrikankultakissat
***Profelis aurata* – afrikankultakissa
**Puma* – puumat
***Puma concolor* – puuma
***Puma yagouaroundi* – jaguarundi

## Lähteet
Wang Liping

**Wang Liping** (, s. 8. heinäkuuta 1976 Fengcheng, Liaoning, Kiina) on kiinalainen kävelijä.

Wang sijoittui 1997 kävelyn maailmancupissa silloisella naisten virallisella arvokisamatkalla 10 kilometriä kymmenenneksi.
Hän voitti olympiakultaa vuoden 2000 Sydneyn olympialaisten 20 kilometriltä. Vuonna 2004 kävelyn maailmancupissa hänen sijoituksensa oli kymmenes 20 kilometrillä ja samana vuonna Ateenan olympialaisissa hän sijoittui vastaavalla matkalla kahdeksanneksi. 

Wang Liping painaa 46 kilogrammaa ja on 164 senttimetriä pitkä.

## Ennätykset
* 10&nbsp;kilometrin kävely: 42:53 (1997)
* 20 kilometrin kävely: 1.19.36 (2001)

## Lähteet
*
Tammerkosken sillalla (festivaali)

**Tammerkosken sillalla** oli Tampereella vuosina 1995–2018 järjestetty festivaali ja yhteislaulutapahtuma, jossa yleisön laulattajana toimi Mikko Alatalo. Tapahtuma pidettiin vuosittain kesä-heinäkuun vaihteessa. Päätapahtumat olivat Keskustorilla, jossa oli juhlateltta ja paljon ilmaista ohjelmaa. 

## Lähteet
Gösta Björkenheim

**Gustaf Adolf Alfons (Gösta) Björkenheim** (26. heinäkuuta 1866 Tuusula – 28. huhtikuuta 1918 Koria) oli suomalainen aatelissukuun kuuluva kauppaneuvos (1907) ja teollisuusmies, joka toimi 1900-luvun alussa kahden metsäteollisuusyhtiön, Kaukas Oy:n ja Kymin Oy:n, johdossa.

Björkenheim pääsi ylioppilaaksi 16-vuotiaana ja oli pari vuotta viipurilaisen kauppahuone Hackman & Co:n palveluksessa. Hän oleskeli jonkin aikaa ulkomailla Saksassa, Ranskassa ja Englannissa ja palasi sitten Suomeen Vientiyhdistyksen palvelukseen Helsinkiin. Vuosina 1893–1911 Björkenheim toimi Kaukas Oy:n toimitusjohtajana. Yhtiön oli perustanut hänen isänsä Robert Björkenheim, mutta Björkenheimin suku oli myynyt omistuksensa yhtiöstä jo 1880-luvulla, ja Gösta Björkenheimin johtajakaudella yhtiön pääomistajana oli Hugo Standertskjöld.

Vuonna 1908 Björkenheimista tuli pahoin velkaantuneen Kymin Oy:n hallituksen puheenjohtaja, ja yhtiön toimitusjohtajaksi hänet nimitettiin 1913 Gösta Serlachiuksen jälkeen. Kymin Oy:stä tuli Björkenheimin kaudella Suomen suurin paperinvalmistaja, ja yhtiö hankki myös merkittävät metsäomistukset. Erityisesti paperin vienti Venäjälle kasvoi nopeasti, ja vuonna 1916 Kymin Oy toimitti 100&nbsp;000 tonnia paperia 300 venäläiselle sanomalehdelle. Venäjän omien paperitehtaiden tuotanto oli romahtanut ensimmäisen maailmansodan puhjettua, ja myöhemminkin kaikki huomio siellä keskittyi sotateollisuuden tuotantoon, eikä oma paperintuotanto päässyt elpymään.

Björkenheim osallistui myös monien teollisuus- ja työnantajajärjestöjen toimintaan ja oli mukana perustamassa työnantajien keskusjärjestöä Yleistä Työnantajaliittoa. Vuonna 1912 Kymin Oy:ssä oli lakko, jonka seurauksena yhtiössä muun muassa siirryttiin 1914 edelläkävijänä kahdeksantuntiseen työpäivään ja kehitettiin sosiaalista toimintaa, kuten ammattikoulutusta, sairaanhoitoa ja asuntojen rakentamista. 

Björkenheim oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.

Suomen sisällissodan alkaessa Björkenheim jäi johtamaan yhtiön tehtaita Kuusankoskelle. Punaiset asettivat hänet arestiin tammikuussa 1918, ja huhtikuun lopulla 1918 punaiset ampuivat Björkenheimin ja muita Kymin Oy:n johtajia ja virkailijoita Korialla. 

Työväen asialle ymmärtämystä osoittaneen johtajan surmaaminen herätti laajalti paheksuntaa myös punaisten keskuudessa. Eräät punaisten johtohenkilöistä tuomitsivat Björkenheimin 28.4. Korialla tapahtuneen teloituksen.

Diakonissa Hia Björkenheim on Gösta Björkenheimin sisar.

Gösta Björkenheim oli naimisissa kaksi kertaa. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Tyra Krogius (1869-1916) ja toinen myöhemmin Lotta Svärd-liikkeessä aktiivisti toiminut Märta Björkenheim. Ensimmäisestä aviolitosta Gösta Björkenheimilla oli kuusi lasta (kolme poikaa ja kolme tyttöä) ja toisesta yksi poika.

## Lähteet
* Gösta Björkenheim   Uppslagsverket Finland 
* 
* Björkenheimin teloitus 1918

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* Seppo Aalto, *Kapina Tehtailla. Kuusankoski 1918*. Siltala 2018
Maurizio Damilano

**Maurizio Damilano** (s. 6. huhtikuuta 1957 Scarnafigi, Italia) on italialainen entinen kävelijä, jonka matkana oli pääasiassa 20&nbsp;kilometriä.

Damilano on olympiavoittaja vuodelta 1980 ja kaksinkertainen maailmanmestari vuosilta 1987 ja 1991. Lisäksi hänellä on kaksi olympiapronssia vuosilta 1984 ja 1988, MM-hallikilpailujen hopea 5&nbsp;000 metriltä vuonna 1985, hopea EM-kilpailuista vuodelta 1986 sekä kulta ja hopea EM-hallikilpailujen 5&nbsp;000 metrillä vuosilta 1982 ja 1981.

Damilano on maailmanennätyksen haltija 30&nbsp;000 metrin ratakävelyssä (ei ole arvokisamatka); ennätyksen hän käveli Cuneossa 1992. Italian mestaruuden hän voitti 10&nbsp;kilometrillä vuosina 1979 ja 1981–1985, edellä mainitun korvanneella 15&nbsp;kilometrillä vuonna 1987, 20&nbsp;kilometrillä vuosina 1978–1986, 1988 ja 1992 sekä 50&nbsp;kilometrillä vuosina 1985–1986 ja 1990. Hän on 183 senttimetriä pitkä ja painoi kilpavuosinaan 70 kilogrammaa.

## Ennätykset
* 20 kilometrin kävely: 1.18.54 (1992)
* 2 tunnin kävely: 29&nbsp;572 m (1992)
* 30 000 metrin kävely: 2.01.44,1 (1992)

## Lähteet
* 
*
Jan Jongbloed

**Jan Jongbloed** (25. marraskuuta 1940 Amsterdam, Alankomaat – 2023) oli alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän saavutti MM-hopeaa vuosina 1974 ja 1978.

Jongbloed oli Alankomaiden maajoukkueen ykkösmaalivahtina MM-kisoissa vuosina 1974 ja 1978, joissa molemmissa joukkue saavutti hopeaa. Ennen vuoden 1974 MM-kisoja Jongbloed oli pelannut vain yhdessä maaottelussa viiden minuutin ajan. Hänen pelinumeronsa maajoukkueessa oli 8.

Jongbloedin seuroja olivat DWS, FC Amsterdam, Roda JC ja Go Ahead Eagles.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hartwig Gauder

**Hartwig Gauder** (10. marraskuuta 1954 Vaihingen, Länsi-Saksa – 22. huhtikuuta 2020) oli saksalainen 50 kilometrin kävelijä.

Gauder voitti olympiakultaa Moskovassa 1980. Vuonna 1986 hän voitti euroopanmestaruuden Stuttgartissa. Seuraavana vuonna hän saavutti maailmanmestaruuden Rooman MM-kilpailuissa. Vuonna 1988 Gauder saavutti olympiapronssia Soulin Olympialaisissa. 1990 hän saavutti EM-kilpailuissa Splitissä pronssia ja seuraavana vuonna oli vuorossa MM-pronssia Tokion maailmanmestaruuskilpailuissa.

## Lähteet
*Hartwig Gauder Sporting Heroes -sivustolla

### Viitteet
Arne Tiselius

**Arne Wilhelm Kaurin Tiselius** (10. elokuuta 1902 Tukholma – 29. lokakuuta 1971 Uppsala) oli ruotsalainen biokemisti. Tiselius sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1948 elektroforeesin ja adsorptioanalyysin käyttämisessä molekyylimassaltaan suurien aineiden ja erityisesti monimutkaisten veriseerumiproteiinien tutkimuksesta.

Tiselius syntyi Tukholmassa. Kun hänen isänsä kuoli, perhe muutti Göteborgiin. Myöhemmin Tiselius opiskeli Tukholman yliopistossa erikoistuen kemiaan. Vuonna 1925 hänestä tuli avustava tutkija Theodor Svedbergin laboratorioon. Vuonna 1930 hän saavutti tohtorin arvon kehiteltyään uraauurtavan toimintatavan proteiinien elektroforeesin tutkimiseen. Vuoteen 1935 Tiselius julkaisi useita tutkimuksia zeoliittien diffuusiosta ja adsorptiosta. Nämä tutkimukset jatkuivat vuoden, jonka hän vietti Princetonissa Hugh Stott Taylorin laboratoriossa. Palattuaan Uppsalaan hän jatkoi proteiinien tutkimista ja biokemiallisten ongelmien fysikaalisten ratkaisutapojen kehittelemistä. Tutkimukset johtivat huomattavasti kehittyneempään toimintatapaan elektroforeesitutkimuksissa myöhempinä vuosina.

Tiselius toimi aktiivisesti tieteellisen tutkimuksen uudelleenjärjestämisessä Ruotsissa toisen maailmansodan jälkeen. Hän myös toimi IUPACin presidenttinä vuosina 1951–1955.

Tiselius oli naimisissa ja sai kaksi poikaa. Hän kuoli sydänkohtaukseen 29. lokakuuta 1971 Uppsalassa.

## Aiheesta muualla
*Tiseliuksen elämäkerta Nobel-säätiön sivuilla
Milton Campbell

**Milton Campbell** (s. 15. toukokuuta 1976) on yhdysvaltalainen 400 metrin juoksija.

Campbell voitti Maebashin sisäratojen MM-kisoissa 1999 MM-hopeaa 400 metrillä ajalla 45,99. Hän oli samoissa kisoissa mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti MM-kultaa 4 x 400 metrin viestijuoksussa uudella maailmanennätysajalla 3.02,83. Kaksi vuotta myöhemmin Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa hän voitti hopeaa 400 metrin henkilökohtaisessa kilpailussa. Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 2003 hän oli mukana kultaa alun perin voittaneessa viestijoukkueessa, mutta IAAF hylkäsi Yhdysvaltain joukkueen voiton myöhemmin Jerome Youngin tunnustettua käyttäneensä dopingia urallaan.

Campbell voitti vuonna 2004 Yhdysvaltain sisäratojen mestaruuden 400 metrillä ja sijoittui samana vuonna Budapestin sisäratojen MM-kisoissa matkan viidenneksi. Kaksi vuotta myöhemmin hän voitti maansa sisäratojen mestaruuden ja juoksi Moskovan sisäratojen MM-kisoissa 400 metrillä viidenneksi. Hän oli samoissa kisoissa Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti viestissä MM-kultaa.

## Ennätykset
* 200 metrin juoksu: 20,47 (2002)
* 300 metrin juoksu: 32,82 (2001)
* 400 metrin juoksu: 44,67 (1997)
* 600 metrin juoksu: 1.15,83 (1999)
* 800 metrin juoksu: 1.50,96 (2004)

## Lähteet
Torsten Malinen

**Torsten Henrik Malinen** (synt. **Malin**, 14. marraskuuta 1877 Pirkkala &ndash; 12. helmikuuta 1951 Jämsä) oli suomalainen juristi, joka toimi oikeusministerinä vuosina 1927–1928.

Malisen vanhemmat olivat Pirkkalan kirkkoherra, rovasti Henrik Malin (1824–1898) ja Sofia Eleonora von Platen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 Tampereen lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa yleisen oikeustutkinnon 1902. Malinen sai varatuomarin arvon 1905.

Malinen oli aluksi Tampereella rahatoimikamarin notaarina, vuodesta 1908 raastuvanoikeuden rikosasiain notaarina ja vuodesta 1914 maistraatin oikeusneuvosmiehenä. Hän oli 1915–1919 Porin pormestarina ja sen jälkeen Turun hovioikeudessa kanslistina, notaarina, viskaalina ja viimeksi asessorina 1927–1932. Hän oli kihlakunnantuomarina Jämsässä 1932–1943 ja Ilmajoella 1943–1947 ja lainvalmistelukunnan jäsenenä 1924–1933. Malinen toimi eri aikoina Huopalahden kunnanvaltuuston puheenjohtajana, Haagan kauppalanvaltuuston jäsenenä ja puheenjohtajana sekä Haagan kauppalanjohtajana. Hän oli Kaupunkiliiton hallituksen jäsenenä ja varapuheenjohtajana. Malinen julkaisi kirjoituksia kunnallisista kysymyksistä ja hän toimi muun muassa selvitysmiehenä Tampereen läntisten esikaupunkien liitoskysymyksessä. Malinen toimi myös Jämsän kauppalanjohtajana. 
. Oikeusministerinä hän oli Sunilan I hallituksessa 1927–1928. Malinen toimi hallituksessa ammattiministerinä. Hän sai laamannin arvonimen vuonna 1939.

Torsten Malinen oli naimisissa vuodesta 1910 Hilma Dagmar Kentän (entinen Avenius) kanssa.

## Julkaisuja
* *Tampereen kaupungin kunnallinen asetuskokoelma: sisältää 1917 vuoden syyskuuhun annetut kunnalliset asetukset*; toim. Torsten Malinen. Tampereen kaupunki, Tampere 1917
* *Katukysymys kaupungeissa ja kauppaloissa* teoksessa *Lainsäädäntö kaupunkien asemakaava- ja rakennusoloista*. Tampere 1923

## Lähteet
* Valtionneuvoston ministerikortisto 

### Viitteet
Minna (Nigeria)

**Minna** on kaupunki Keski-Nigeriassa. Se on Nigerin osavaltion pääkaupunki, jossa vuonna 2015 arvioitiin olevan 335&nbsp;000 asukasta.

## Maantiede
Tiet yhdistävät Minnan naapurikaupunkeihin. Nigerian pääkaupunki Abuja on vain 150 kilometrin päässä. Rautatie yhdistää Minnan pohjoisessa olevaan Kanoon ja etelässä oleviin Ibadaniin ja Lagosiin. Minnan kaupungissa on myös lentokenttä.

## Talous
Puuvilla, durra ja inkivääri ovat kaupungin pääasialliset maataloustuotteet. Taloudellisesti tärkeitä ovat myös karjakauppa, oluenpano, voipuun pähkinöiden (*Butyrospermum parkii*) käsittely ja kultakaivostoiminta. Perinteisiä teollisuus- ja käsityöaloja Minnassa ovat nahkatyöt, metallityöt ja kankaiden kutominen.

## Historia
Arkeologiset todisteet antavat viitteitä asutuksesta noin 47&nbsp;000–37&nbsp;000 vuotta sitten. Muslimikulttuuri tuli Minnaan Saharan muinaisten kauppareittien mukana ja kaupungissa onkin monta moskeijaa ja muslimijärjestöä. Minna on entisen presidentin, kenraali Ibrahim B. Babangidan ja entisen valtionpäämiehen, kenraali Abdulsalami Abubakarin kotikaupunki.

## Lähteet
Daniel Plaza

**Daniel Plaza Montero** (s. 3. heinäkuuta 1966 Barcelona, Katalonia, Espanja) on espanjalainen 20 kilometrin kävelijä.

Plaza saavutti hopeaa vuonna 1990 Splitin Euroopan-mestaruuskisoissa. Vuonna 1992 hän voitti olympiakultaa Barcelonassa ja seuraavana vuonna saavutti Stuttgartin MM-kilpailuista pronssimitalin.

## Lähteet
* Daniel Plaza Sporting-heroes sivustolla
Wirbelwind

**Flakpanzer IV** (*Sd.Kfz. 161/4*) eli **Wirbelwind** () oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen ilmatorjuntapanssarivaunu. Ne rakennettiin Panzerkampfwagen IV:n alustalle. Pääase oli nelipiippuinen 2 cm Flakvierling 38 L/65-ilmatorjuntakanuuna. Tykki ei kuitenkaan ollut riittävän tehokas ja vaunut korvattiin vähitellen Ostwindilla, jossa oli tehokkaampi 37 millimetrin Flak 43 L/89 -tykki.

Vaunun torni on päältä avoin, koska neljän tykin tuottaman ruutisavun määrän takia suljettu torni olisi ollut mahdoton. Panssarointi ja neljä tykkiä olivat kuitenkin tehokkaita jalkaväkeä vastaan.

## Lähteet
Botswana Railways

**Botswana Railways** (BR) on Botswanan kansallinen rautatieyhtiö, joka syntyi 1987, kun Botswanan hallitus osti Botswanan puoleisen osan Zimbabwen rautatiestä (National Railways of Zimbabwe, NRZ). Botswanan itsenäistyttyä 1966 rautatien käyttö oli NRZ:n hoidossa. BR:n johdon neuvonantajana toimii intialainen RITES-yhtiö.

BR ylläpitää 888&nbsp;km ja 1&nbsp;067&nbsp;mm:n raideleveydellä olevaa kapearaiteista rataa, joka alkaa Zimbabwesta ja kulkee Botswanassa Francistownin ja Gaboronen kautta Etelä-Afrikan rajalle. Lisäksi on olemassa kaksi sivurataa.

Zimbabwen Beitbridgestä Bulawayoon kulkevan radan avaaminen vuonna 1999 aikaansai merkittävän vähenemisen rahdin määrässä ja samalla tuloissa. Vastatoimena BR on miettinyt rakentavansa Sambiaan suoran radan, joka ohittaisi Zimbabwen, saadakseen näin takaisin transitoliikenteestä tulevia tuloja.

## Tärkeimmät asemat

* (Plumtree, Zimbabwe)
* Ramokgwebana
* Francistown
** Sowa
* Serule
** Selebi-Pikwe
* Palapye
* Gaborone
* Lobatse
* Ramatlhabama
* (Mafeking, Etelä-Afrikka)

## Aiheesta muualla
* Botswana railways  Kotisivu
Abelard

**Abelard** viittaa muun muassa seuraaviin:

*Pierre Abélard (1079–1142), ranskalainen teologi, skolastinen filosofi ja säveltäjä
*HMS Abelard, Amphion-luokkaan suunniteltu sukellusvene
*Gesner Abelard (s. 1922), haitilainen kuvataiteilija

## Katso myös
*Abelardo
Daniel García

**Daniel García** (s. 28. lokakuuta 1971 Córdova, Meksiko) on meksikolainen kävelijä.

Garcia voitti vuonna 1993 kotikilpailuissaan kävelyn maailmancupin 20 kilometrillä. Samana vuonna MM-kilpailuissa hänet hylättiin ollessaan vielä kiinni mitalisijoissa. Sama kohtalo toistui myös 1995 Göteborgin MM-kilpailuissa. Vuonna 1996 hän sijoittui Atlantan olympialaisissa yhdeksänneksitoista 20 kilometrillä ja yhdeksänneksi 50 kilometrillä.

Vuonna 1997 Garcia saavutti hopeaa kävelyn maailmancupissa 20 kilometrillä ja voitti maailmanmestaruuden Ateenassa 20 kilometrillä. Vuonna 1999 hän sijoittui viidenneksi kävelyn maailmancupissa 20 kilometrillä ja saavutti pronssimitalin Sevillan MM-kilpailuissa niin ikään 20 kilometrillä. Seuraavana vuonna Sydneyn olympialaisissa hän sijoittui kahdenneksitoista 20 kilometrillä.

Vuonna 2006 kävelyn maailmancupissa Garcia sijoittui 20 kilometrin kävelyssä kymmenenneksi.

Daniel García on 168 senttimetriä pitkä ja painaa 56 kilogrammaa.

## Ennätykset
* 5&nbsp;000 metrin kävely: 19:14.2 (1997)
* 10&nbsp;000 metrin kävely: 38:26.4 (1997)
* 20 kilometrin kävely: 1:18:27 (1997)
* 50 000 metrin kävely: 3:54:45.6 (1995)
* 50 kilometrin kävely: 3:50:05 (1996)

## Lähteet
*
Divina Galica

**Divina Galica** (s. 13. elokuuta 1944) on brittiläinen entinen alppihiihtäjä ja moottoriurheilija. 

## Ura
### Talviurheilulajit
Galica osallistui vuoden 1964 talviolympialaisiin kilpaillen syöksylaskussa ja pujottelussa. Hän osallistui myös vuosien 1968, 1972 sekä 1992 talviolympialaisiin. Hän teki myös Britannian naisten syöksylaskun nopeusennätyksen 125 mailin tuntinopeudella.

### Formula 1
Naispuolinen Galica yritti Formula 1 -osakilpailuun kolmasti. Kauden 1976 Britannian kilpailusta hän karsiutui Surtees-Fordilla. Mike Wilds ja Lella Lombardi viipyivät Brands Hatchin kierroksella Galicaa kauemmin, mutta koko kolmikko oli parin sekunnin erolla hitaampi kuin kilpailuun päässeet. Parin vuoden tauon jälkeen hän yritti Hesketh-tallissa Argentiinan ja Brasilian kilpailuissa. Hän oli molemmissa koko joukon hitain.

## Muuta
Galica on Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen.

## Lähteet
Walter Davis

**Walter Davis** on seuraavien henkilöiden nimi:

* Walter Francis Davis (1931–2020), yhdysvaltalainen korkeushypyn olympiavoittaja ja koripalloilija
* Walter Davis (s. 1954), yhdysvaltalainen koripallon olympiavoittaja
* Walter Davis (s. 1979), yhdysvaltalainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä
Azarakhsh

**Azarakhsh** on Iranin ensimmäinen kotimaisvalmistettu suihkumoottoreilla toimiva hävittäjälentokone. Sen suunnittelusta ja valmistamisesta ilmoitettiin vuonna 1997.

## Kehittely

Huhtikuussa 1997 prikaatikenraali Naser Arasteh, Iranin ilmavoimien kenraaliesikunnan varakomentaja, ilmoitti että Iran on menestyksekkäästi suunnitellut, rakentanut ja testannut ensimmäisen hävittäjänsä.
Vuoden 1997 lopussa Iran aloitti koneen joukkotuotannon ja vuonna 2000 tuotannon ilmoitettiin olevan noin kymmenen hävittäjää vuodessa.

Hävittäjän uskotaan suureksi osaksi perustuvan Yhdysvaltalaisiin hävittäjiin, esimerkiksi F-5 Freedom Fighter, F-14 Tomcat ja F-4 Phantom II.

## Lähteet
El Bulli

**El Bulli** eli **elBulli** oli kolmen Michelin-tähden ravintola Rosesin kunnassa Espanjan Kataloniassa. Costa Bravalla Rosesinlahden rannalla sijaitsevan pienehkön ravintolan omisti sen johtaja ja pääkokki Ferran Adrià. Brittiläinen *[[Restaurant]]*-lehti valitsi El Bullin maailman parhaaksi ravintolaksi ennätykselliset viisi kertaa: vuosina 2002 ja 2006–2009. El Bulli sulki lopullisesti ovensa asiakkailta lauantaina 30. heinäkuuta 2011.

## Toiminta

Ravintola oli auki vain 15. kesäkuuta – 20. joulukuuta ja siellä kävi vuosittain 8 000 aterioitsijaa. Tulokkaita olisi ollut kaksi miljoonaa. Aterian keskihinta oli 250 euroa. Ravintola operoi laajentamisen ja kehittämisen vuoksi tappiollisena vuodesta 2000 lähtien. Tulos tehtiin El Bulli-ruokakirjallisuudella ja Ferran Adriàn luennoilla sekä konsultoinnilla.  Huhtikuussa 2008 ravintolassa työskenteli 42 kokkia.

Ferran Adrià kertoi sulkevansa El Bullin vuonna 2011 aikoen korvata sen kulinaariakatemialla. Myöhemmin hän kuitenkin perui lausunnon, ja vahvisti, että El Bulli suljettaisiin pysyvästi heinäkuun 2011 jälkeen.

## Historia
El Bullin perustivat vuonna 1961 saksalainen Hans Schilling ja hänen tšekkiläinen puolisonsa Marketta. Nimi El Bulli tuli perheen ranskanbulldogin mukaan.  Ravintola avattiin vuonna 1964. Ravintola oli aluksi turistien rantaravintola, mutta ranskalaisen kokin Jean-Louis Neichel johdolla ravintola sai vuonna 1976 ensimmäisen Michelin-tähden. Ferran Adrià tuli ravintolaan töihin vuonna 1984 ja nousi pääkokiksi vuonna 1987. Vuonna 1990 ravintola sai toisen Michelin-tähden ja kolmannen vuonna 1997.

El Bulli alkoi julkaista keittokirjoja vuonna 1993.. Ferran Adrià, Juli Soler ja Albert Adrià julkaisivat kirjan *A Day at elBulli* vuonna 2008.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* elBulli

## Julkaisuja
* *El Bulli 1983-1993* (with Juli Soler and Albert Adrià), 2004. w/CD-ROM.
* *El Bulli: el sabor del Mediterráneo* (with Juli Soler), 1993. 
* *Los secretos de El Bulli* 1997. Altaya. 
* *El Bulli 1994-1997* (with Juli Soler and Albert Adrià), 2003. w/CD-ROM. Rba Libros, 2005. 
* *Cocinar en 10 minutos con Ferran Adrià* (with Josep M. Pinto), 1998.  
* *Celebrar el milenio con Arzak y Adrià* (with Juan Mari Arzak), 1999. 
* *El Bulli 1998-2002* (with Juli Soler and Albert Adrià), Conran Octopus, 2003. w/CD-ROM. ; Ecco, 2005. 
* *El Bulli 2003-2004* (with Juli Soler and Albert Adrià), Ecco, 2006. 
* *El Bulli 2005* (with Juli Soler and Albert Adrià), 2006. w/CD-ROM. Rba Libros. 
* *A Day At El Bulli 2007* (with Juli Soler and Albert Adrià), 2008. 
* *FOOD for thought THOUGHT for food* (El Bulli y Ferran Adrià), 2009 Actar Editorial. 
* *Modern Gastronomy A to Z: A Scientific and Gastronomic Lexicon* (Alicia Foundation, elBullitaller), 2010. CRC Press.
Peer Günt (albumi)

**Peer Günt** on suomalaisen hard rock -yhtye Peer Güntin debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1985.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
**Peer Günt**
* Timo Nikki – kitara, laulu
* Teijo Kettula – basso, taustalaulu
* Teijo Erkinharju – rummut

**Muut**
* Timo Kipahti – taustalaulu
* T.T. Oksala – taustalaulu
Stuttgartin päärautatieasema

**Stuttgartin päärautatieasema** on rautatieasema Stuttgartin keskustassa Saksassa.

## Historia
Rahojen keruu uutta asemaa varten alkoi vuonna 1914. Alkuperäisessä suunnitelmassa ollut lasinen laiturikatos jäi rakentamatta ensimmäisestä maailmansodasta johtuneista myöhästymisistä. Asema avattiin virallisesti 21. lokakuuta 1922 joskin työt valmistuivat vasta joulukuussa 1927. Arkkitehti oli Paul Bonatz. Kaikki 17 raidetta sähköistettiin vuonna 1933. Asema kärsi toisessa maailmansodassa mittavia vahinkoja liittoutuneiden pommitettua sitä.

## Stuttgart 21
Stuttgartin asema on suunniteltu muutettavaksi pääteasemasta maan alla sijaitsevaksi läpikulkuasemaksi. Tarkoituksena on lyhentää matka-aikoja ja vapauttaa keskustassa rakentajille uutta tonttialaa. Asema on nykyisellään läpiajettava vain S-Bahnin osalta, kaukoliikenteelle se on pääteasema. Suunnitelmia rakentaa asemasta kokonaan läpiajettava on tehty vuosia. Maan hallitus, osavaltio ja Deutsche Bahn ilmoittivat suunnitelmien hyväksymisestä 19. heinäkuuta 2007. Hinta-arvio oli vuonna 2007 noin 2,8 miljardia miljardia euroa. Marraskuussa 2009 hinta-arvio oli noussut 4,5 miljardiin euroon.

Rakentaminen alkoi keväällä 2010. Alkuperäinen valmistumisaika vuodelle 2019 on siirtynyt joulukuuhun 2026. 
## Muuta
Aseman lähellä on myös ICE- sekä IC -varikko. RegionalExpress ja RegionalBahn -junat käyttävät myös sitä. Heinäkuussa 2007 uusi TGV -juna aloitti liikennöinnin Stuttgartin ja Pariisin välillä neljä kertaa päivässä. Matka kestää 3 tuntia ja 40 minuuttia huippunopeuden ollessa 320&nbsp;km/h.

Asema on tunnettu 12-kerroksisesta tornistaan, jonka huipulla on suuri pyörivä Mercedes-Benzin logo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luettelo gallialaisista heimoista

Tämä on **luettelo [[gallialaiset|gallialaisista]] heimoista**

## Katso myös
*Luettelo kelttiläisistä heimoista
Pornostara

**Pornostara** oli MoonTV:n erotiikka-aiheinen ohjelma, joka sisälsi haastatteluja ja pornoelokuvien arvosteluja. Ohjelman juontajana oli Sami Hernesaho. Ohjelmaan sisältyi kanavan loppuvaiheissa Rakel Liekin ja Louis Cypherin juontama sekä käsikirjoittama opetusohjelma *Rakelin ja Lassin panokoulu*, viihteellinen valistusosio, jossa käsiteltiin parisuhdeseksin harjoittamista käytännössä. Lindqvist ja Liekki myös toteuttivat osiossa opetustaan käytännössä eli harrastivat seksiä. Tätä ennen ohjelma sisälsi osion, jossa Rakel Liekki "koeajoi" erilaisia dildoja.

Ohjelmaa tehtiin ainakin 50 jaksoa. Ohjelma loppui, kun MoonTV:n tärkein jakelija, HTV kielsi maksuttoman pornon lähettämisen kaapeliverkossaan vuodenvaihteesta 2003 alkaen. Ilmoitetut perustelut olivat lastensuojelullisia, mutta tiedossa oli myös se, että maksulliset pornokanavat ovat varsin tuottavaa liiketoimintaa. MoonTV ajautui konkurssiin puoli vuotta ohjelman päättymisen jälkeen. Vuodenvaihteeseen saakka sitä oli pidetty talouslehdistössä varsin kannattavana ja lupaavana liikeyrityksenä.

## Lähteet
Siegfried Lenz

**Siegfried Lenz** (17. maaliskuuta 1926 Lyck, Itä-Preussi – 7. lokakuuta 2014 Hampuri, Saksa) oli saksalainen kirjailija. Hän julkaisi romaaniensa ohella muun muassa novelleja, esseitä, näytelmiä ja kuunnelmia. Hän on toisen maailmansodan jälkeisen ajan merkittävimpiä ja luetuimpia saksankielisiä kirjailijoita.

Lenz kutsuttiin 1943 Kriegsmarinen palvelukseen, mutta hän loikkasi Tanskaan ja jäi 1945 lyhyeksi ajaksi sotavangiksi Schleswig-Holsteiniin. Hän opiskeli filosofiaa, englantia ja kirjallisuudenhistoriaa Hampurin yliopistossa ja työskenteli opintojen ohessa toimittajana Die Weltissä. Hän jättäytyi 1951 päätoimiseksi kirjailijaksi.

Lenz on myöhemmin paljastanut olleensa innokas Hitler-Junge ja tajunneensa vasta sodan aikana, mistä oli kysymys. Hän piti kirjoittamista moraalisena velvollisuutenaan, mutta hänet sai kirjoittamaan myös syyllisyys siitä, että juuri hän jäi henkiin. Monikerroksissa tarinoissa on usein keskeisenä totuuden hetki, jolloin päähenkilön elämä muuttuu tai hän näkee olemassaolon dilemman.

Lenz sai Saksan kirjakauppiaiden rauhanpalkinnon 1988 ja Frankfurtin kaupungin Goethe-palkinnon 1999.

## Suomennetut teokset
* *Saksantunti* (*Deutschstunde*), suom. Oili Suominen. Gummerus, 1973. 951-20-0348-1 
* *Esikuva* (*Das Vorbild*), suom. Oili Suominen. Gummerus, 1975. 
* *Majakkalaiva* (*Das Feuerschiff*), suom. Oili Suominen. Gummerus, 1977. 
* *Sirkus saapuu ja muita kertomuksia Suloisten kylästä* (*So war das mit dem Zirkus*), kuv. Klaus Warwas, suom. Kaarina Helakisa. W+G, 1979 
* *Kotiseutumuseo* (*Heimatmuseum*), suom. ja jälkisanat kirj. Oili Suominen. Gummerus, 1980. 
* *Hiljaisuus* (*Der Verlust*), suom. Oili Suominen. Gummerus, 1983. 
* *Erään sodan loppu* (*Ein Kriegsende*), suom. Oili Suominen. Gummerus, 1985 
* *Harjoituskenttä* (*Exerzierplatz*), suom. Oili Suominen. Gummerus, 1986 
* *Sointikoe* (*Die Klangprobe*), suom. Leena Vallisaari. Gummerus, 1997. 
* *Kiusattu* (*Arnes Nachlass*), suom. Oili Suominen. Gummerus, 2001. 
* 
;Novelli
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Good Girls Don’t...

**Good Girls Don’t...** on suomalaisen hard rock -yhtye Peer Güntin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1987. Se nousi Suomen listaykköseksi myyden kultaa edellisen levyn *[[Backseat]]in* tavoin ja voitti julkaisuvuonnaan myös Soundi-lehden vuoden albumi -palkinnon. Levyn tunnetuin kappale on singlenäkin julkaistu ”Bartender”. Albumi on julkaistu vinyyliformaatin lisäksi C-kasettina sekä deluxe-painoksena, jossa on mukana bonuskappale ”Boogie Man Keeps Coming”, ”Bartender”-singlen pidennetty ja uudelleenmiksattu versio sekä neljä Tavastia-klubilla äänitettyä livekappaletta.

## Kappaleet

# ”Midnight Train” – 3:23
# ”Bartender” – 3:08
# ”Having A Party” – 3:10
# ”Big Brother” – 3:14
# ”Girls Are Gonna Play The Game” – 3:06
# ”Let The Boys Run The Business” – 1:31
# ”Years On The Road” – 4:13
# ”Trouble In Deep South” – 3:34
# ”Good Girls Don’t Drink Whiskey” – 3:07
# ”I’m Gonna Leave It...” – 3:12
# ”Boys Get The Rhythm” – 2:33

## Kokoonpano
**Peer Günt**
* Timo Nikki – kitara, laulu
* Teijo ”Twist Twist” Erkinharju – rummut
* Teijo ”Tsöötz” Kettula – basso, taustalaulu

**Muut**
* Timo Kipahti (krediiteissä nimellä Hooli) – taustalaulu
* T. T. Oksala – urut

## Lähteet
Safmarine

**Safmarine** (Safmarine Container Lines N.V.) on kansainvälinen laivanvarustamo, joka tarjoaa konttien ja irtolastien kuljetusta maailmanlaajuisesti. Yhtiön perustivat 1946 amerikkalaiset laivanvarustajat ja eteläafrikkalaiset teollisuusmiehet, ja yhtiö on nykyisin tunnettu Afrikan liikenteen asiantuntija. Safmarinella on edustaja yli 130 maassa ympäri maailmaa ja sillä on toimistoissaan yli 1&nbsp;200 työntekijää huolehtimassa asiakkaiden yksilöllisistä kuljetustarpeista. Yhtiön pääkonttori on ollut Antwerpenissa Belgiassa vuodesta 1996 eli siitä asti kun se sai valmiiksi Belgian Line CMBT -yhtiön haltuunoton. Vuonna 1999 A.P. Møller-Mærsk Gruppen osti Safmarinen ja he ovat pitäneet yhtiön omana tuotemerkkinä, eivätkä ole yhdistäneet sitä kokonaan Maersk Sealand -yhtiöön. Vuonna 2002 Safmarine hankki Torm Lines -yhtiön.

Ennen Safmarinen ostoa yhtiön konteissa käytettiin tunnusta SAMU, ja oston jälkeen uusissa konteissa on ollut emoyhtiön tunnus MSKU. Maersk säilytti Safmarinen vanhat tunnukset, mutta yhdisti ne uudella tavalla kontteihin. Ennen ostoa kontit olivat sinisiä ja niiden molemmissa kyljissä oli Safmarinen lipputunnus ja takaovessa oli teksti "Safmarine". Vanhoissa jäähdytetyissä konteissa oli suuri Safmarine-teksti kyljissä. Uudet kontit ovat tummemman sinisiä ja jäähdytetyt kontit ovat valkoisia, ja niiden kyljissä on jättikokoinen teksti ja lippu.
Fire Wire

**Fire Wire** on suomalaisen hard rock -yhtye Peer Güntin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1988.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Timo Nikki ja Peer Günt, paitsi ”Rock Me Baby” Big Bill Broonzy.

# ”Fat Girls” - 3:29
# ”Moses On The Mountain” - 3:45
# ”Homebound Train” - 2.50
# ”Who's Gonna Be Elected” - 3.22
# ”Rock Me Baby” - 3:46
# ”Wake Me Up” - 3:20
# ”Young Man's Dream” - 2:36
# ”T-Bone Steak And A Bottle Of Beer” - 3:09
# ”Handful Of Sand” - 4.11
# ”Ridin' Shotgun” - 2:54
# ”Red Cadillac” - 2:38

**Deluxe-version bonuskappale:**

12. ”Lay Your Money Down” - 3.09

## Kokoonpano levyllä
* T. Nikki - laulu, kitara
* Tsöötz Kettula - basso
* Twist Twist Erkinharju - rummut

* Timo Kipahti (krediiteissä nimellä Hooli) - taustalaulu
* Jore - taustalaulu
* Royal Tramps - taustalaulu
* T.T. Oksala - urut, taustalaulu

### Muut
* Juha Metso – valokuvat
Tadeusz Konwicki

**Tadeusz Konwicki** (22. kesäkuuta 1926 Nowa Wilejka – 7. tammikuuta 2015 Varsova) oli puolalainen kirjailija, elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.

Konwicki syntyi Vilnan lähellä Nowa Wilejkassa (liett. Naujoji Vilnia), silloisessa Puolassa, nykyisessä Liettuassa. Muutettuaan sodan päätyttyä vuonna 1945 Krakovaan hän aloitti opintonsa Jagellon yliopistossa. Hän työskenteli toimittajana Odrodzenie-lehdelle ja muutti vuonna 1947 Varsovaan. Vuonna 1948 valmistui hänen Kotiarmeijan (Armia Krajowa) partisaanivuosiaan muisteleva romaani *Rojsty*, joka kuitenkin julkaistiin vasta vuonna 1956, jolloin ns. suojasään myötä tuli mahdolliseksi käsitellä ei-kommunistisen Kotiarmeijan vaiheita.

Konwickin romaaneista Keltaisessa kirjastossa on julkaistu suomenkielisinä käännöksinä *Pieni ilmestyskirja* vuonna 1983 ja *Isoäitini tarina* 1997. Aiemmin on suomennettu hänen kansainvälinen läpimurtoteoksensa *Puolalainen unikirja* 1963. Kirjailija asui Varsovassa, jossa hän jatkoi työtään esseiden ja lehtiartikkeleiden laatijana.

Konwickin tunnetuimpia elokuvia ovat *Kesän viimeinen päivä* (1958) ja *Taru rakkaudesta* (1961).

Konwicki kuoli kotonaan 88-vuotiaana 7. tammikuuta 2015.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tadeusz Konwickin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Backseat

**Backseat** on suomalaisen hard rock -yhtye Peer Güntin toinen studioalbumi vuodelta 1986. Se sijoittui julkaisuajankohtanaan Suomen virallisen albumilistan ykkössijalle ja myi myöhemmin kultaa. Levyn kokonaismyyntimäärä Suomessa on noin 25&nbsp;000 kappaletta. Albumin nimikkokappale ”Backseat” sekä toinen singlekappale ”Bad Boys Are Here” ovat yhtyeen uran tunnetuimpia hittejä, ja ensiksi mainittu on valittu yhtyeen parhaaksi kappaleeksi Radio Rockin Suurimmat yhtyeet -äänestyksessä.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

**Vuoden 1987 CD-painoksen bonusraidat**
# 
# 

## Kokoonpano
**Peer Günt**
* Timo Nikki – kitara, laulu
* Teijo Erkinharju – rummut
* Teijo Kettula – basso, taustalaulu

**Muut**
* Timo Kipahti (krediiteissä nimellä Hooli) – taustalaulu
* T. T. Oksala – urut

## Lähteet
Don’t Mess with the Countryboys

**Don’t Mess with the Countryboys** on suomalaisen hard rock -yhtye Peer Güntin viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1990. Levy äänitettiin PeeGee-studiolla Kouvolassa ja Finnvox-studiolla Helsingissä. Levynkannen kuvat ovat valokuvataiteilija Juha Metson kuvaamia. 

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Deluxe-versio
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* T. Nikki – laulu, kitara
* Tsöötz Kettula – basso
* Twist Twist Erkinharju – rummut ja lyömäsoittimet

### Muut
* T.T. Oksala – kitara
* Timo Kipahti (krediiteissä nimellä Hooli) – taustalaulu
* Jore – taustalaulu
* Juha Metso – valokuvat
Vanhan kirjallisuuden päivät

**Vanhan kirjallisuuden päivät** on Vammalassa, nykyisessä Sastamalan kaupungissa Pirkanmaalla vuosittain järjestettävä kulttuuritapahtuma. Tapahtuma järjestetään kesä-heinäkuun vaihteessa kaksipäiväisenä. Ensimmäisen kerran se järjestettiin vuonna 1985. Tapahtumalla on vuosittain erityinen kirjallisuuteen liittyvä teema. Tapahtumassa arvioidaan käyvän vuosittain noin 15&nbsp;000 henkeä. Sisäänkäynti tapahtumaan on ilmainen.

Tapahtuman ohjelma koostuu muun muassa seminaareista, näyttelyistä, kirjamyynnistä ja kirjahuutokaupasta. Paikalla on kirjanmyyjiä ja esittelypisteitä. Myös lapsille on omaa ohjelmaa. Vanhan kirjallisuuden päivillä luovutetaan vuosittain Suomen tietokirjailijat ry:n Warelius-palkinto ja julkistetaan antikvaaristen kirjakauppiaiden valitsema Vuoden kirjatoukka.

Tapahtuman järjestäjä on vuonna 1986 perustettu Suomen vanhan kirjallisuuden päivät ry. Yhdistyksen hallituksen puheenjohtajina ovat toimineet suurlähettiläs Paul Gustafsson, Suomen Pankin johtaja ja entinen pääministeri Kalevi Sorsa, professori Juhani Lokki ja professori ja entinen pääjohtaja Jukka Sarjala. Sarjalan kuoltua puheenjohtajaksi valittiin kustannusjohtaja Leena Majander-Reenpää. Vuodesta 2024 puheenjohtajana toimii toimittaja ja kirjailija Matti Rönkä. 

## Tapahtuman teemat vuosittain
* 1989 Luontokirjallisuus
* 1990 Lyriikka, dekkarit ja kirjasensuuri
* 1991 Kirjan jäljillä
* 1992 Valamon luostarin kirjat
* 1993 Suomalainen aapinen, Aaro Hellaakoski ja Pertti Virtaranta
* 1994 Konsti kauwan elää
* 1995 Suomi-kuva
* 1996 Kirja kielillä
* 1997 Suomalaisen kirja
* 1998 Satu ja fantasia
* 1999 Venäjä hyvässä ja pahassa
* 2000 Helsinki
* 2001 Tulenkantajat
* 2002 Lappi, Kaarlo Sarkia ja Lasse Heikkilä
* 2003 Huomentuulet − Eino Leino ja Itämeren piiri
* 2004 Isänmaa
* 2005 Kohti modernia
* 2006 Impivaara.fi
* 2007 Nauru
* 2008 Mika Waltari
* 2009 Sota ja rakkaus
* 2010 Lyriikka lentoon
* 2011 Rikos
* 2012 Raha
* 2013 Moraali
* 2014 Kirjan ja kirjallisuuden puolesta (30 v. juhlavuosi)
* 2015 Intohimo
* 2016 Lukkarin penkiltä Tylypahkaan
* 2017 Itsepäinen Suomi
* 2018 Naisen paikka
* 2019 Oikeus ja kohtuus
* 2020 välivuosi (ei järjestetty koronan vuoksi)
* 2021 Vale
* 2022 Ääni 
* 2023 Jalo kilpa (Väistötiloissa ammattikoululla ja Vexve -areenalla)
* 2024 Kirjan juhlaa (Vanhan kirjallisuuden päivien 40-vuotisjuhla)

Lähde  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset verkkosivut