open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
OBX-indeksi

**OBX-indeksi** (*OBX*, Oslo Børs Index) on norjalaisen Oslon pörssin vuonna 1986 käyttöön otettu osakeindeksi. Siihen kuuluu 25 pörssin eniten vaihdetuinta osaketta.  Osakelista tarkistetaan kahdesti vuodessa edeltävän kuuden kuukauden kaupankäynnin pohjalta. Enimmäisosuutta rajoitetaan kuitenkin UCITS III -säädösten mukaisesti ja Euroopan talousalueen ulkopuolisten yritysten osakkeiden osuus voi OBX-indeksissä olla enintään 10 prosenttia.  Muutokset astuvat voimaan joulukuun kolmannen torstain jälkeisenä perjantaina.

## Luettelo indeksin yhtiöistä
Indeksin yhtiöt: 5. tammikuuta 2024:
* Aker BP 
* Borr Drilling
* DNB
* Equinor 
* Frontline
* Gjensidige Forsikring
* Golden Ocean Group 
* Hafnia
* Höegh Autoliners
* Kongsberg Group
* Mowi 
* NEL
* Nordic Semiconductor
* Norsk Hydro 
* Norwegian Air Shuttle 
* Orkla 
* Petroleum Geo-Services
* SalMar 
* Storebrand 
* Subsea 7 
* Telenor 
* TGS
* Tomra Systems
* Vår Energi
* Yara

## Katso myös
* Luettelo Oslon pörssissä noteeratuista yhtiöistä

## Lähteet
Matti Tausti

**Matti Ilmari Kustaa Tausti** (ent. Helminen) (15. elokuuta 1924 Tampere – 1. helmikuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Tausti toimi muun muassa Kotkan kauppalanarkkitehtina ja suunnitteli Rauhalan koulun (1956, vihittiin käyttöön 1958).

Tausti tunnettiin ennakkoluulottomien ideoiden ja valitusten tehtailijana. Hän oli työryhmässä, joka ideoi 1970-luvulla liikekeskuksen rakentamista Helsinkiin Töölönlahden alle ja hahmotteli suunnitelman paperille. Vuonna 1970 hän hahmotteli Suomeen 4–5 superlääniä, joista Länsi-Suomen läänin asukasmäärä olisi ollut 1,3 miljoonaa ja Tampere sen pääkaupunki. Vuonna 1975 hän vastusti metroa, koska se tekee hänen mukaansa ihmisestä koneen, kun taas henkilöauto takaa vapaan liikkumisen.

## Julkaisut
* Lassi Iharvaara, Matti Tausti, *Uusimaa 2010*, Oy Tilgmann, 1967

## Aiheesta muualla
* Matti Taustin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

## Lähteet
Silvano Fashion Group

**Silvano Fashion Group AS** on virolainen vaatealan, erityisesti naisten alusasujen ja uimapukujen suunnitteluun, valmistukseen ja myyntiin keskittynyt konserni. Silvanon hallituksen puheenjohtajana on Toomas Tool ja konsernin johtoryhmän ainoa jäsen on Jarek Särgava.

## Historia
Silvano Fashion Group on muodostettu kolmen keskeisen taustayrityksen pohjalta. Nämä ovat valkovenäläinen *[[Milavitsa]]* (toiminut vuodesta 1908), virolainen *Klementi* (vuodesta 1944) ja latvialainen *[[Lauma (yritys)|Lauma]]* (vuodesta 1960). Yrityksen perustamisvuodeksi esitetään 1944, joka oli virolaisen taustayhtiön perustamisajankohta.  Vuonna 1994 Klementi yksityistettiin, ja 80 prosenttia yrityksen omistuksesta siirtyi työntekijöille. Klementi listautui Tallinnan pörssiin vuonna 1997, ja vuonna 2002 Alta Holding hankki enemmistön yhtiöstä.

Alta Holding perusti Silvano Fashion Groupin vuonna 2005, jolloin siitä tuli Klementin holding-yhtiö. Seuraavana vuonna Silvano osti 60&nbsp;% enemmistöosuuden Milavitsasta ja 100&nbsp;% osuuden Lauma Lingerie -yhtiöstä. Ennen vuoden 2006 loppua omistukset yhdistettiin Silvano Fashon Groupiksi. Vuonna 2007 Silvano Fashon Group listautui Varsovan pörssiin ja hankki omistukseensa *Amadea Line* -vähittäismyymäläketjun Liettuasta.

Yrityksellä on viisi tytäryhtiötä, jotka sijaitsevat Virossa, Valko-Venäjällä, Latviassa, Ranskassa ja Venäjällä.

## Tuotemerkit, tehtaat ja myynti
Silvano Fashion Group hallinnoi useita tuotemerkkejä, joista tunnetuimmat ovat Milavitsa, Alisee, Hidalgo, Lauma Lingerie ja Laumelle. Alusvaatteet ja uimapuvut valmistetaan Milavisan tehtailla Minskissä ja Lauman tehtailla Liepājassa. Tuotteet myydään tukkumyynnin, franchisemyymälöiden ja omien myymälöiden kautta. Vuoden 2014 lopussa konsernilla oli yhteensä 682 Milavitsan ja Lauman brändimyymälää. Myyntiä on ainakin 25 eri maassa, erityisesti nykyisissä tai entisissä esimerkiksi IVY-maissa, mutta myös Belgiassa, Saksassa, Italiassa, Arabiemiraateissa, Iranissa, Saudi-Arabiassa ja Ugandassa.

## Osake
Silvano Fashion Groupin osake noteerataan Tallinnan ja Varsovan pörsseissä. Joulukuussa 2017 yhtiön osake kuului OMX Baltic 10 -indeksiin, joka on Nasdaqin osakeindeksi kymmenen keskeisen Baltian maissa kotipaikkansa pitävän pörssiyrityksen osakkeelle.

## Lähteet
José Benito de Churriguera

**José Benito de Churriguera** (1665 – 1725) oli espanjalainen barokin ajan arkkitehti ja kuvanveistäjä.

Churriguera oli espanjalainen arkkitehti ja kuvanveistäjä. Hän oli kuninkaallisten palatsien arkkitehti. Hän suunnitteli kuningatar Maria Louisan hautakatafalkin, rakensi Madridissa S. Gayetano -luostarin kirkon fasadin ja Juan de Goyenechen palatsin Palacio de Goyeneche, syntymäkaupungissaan Salamancassa tuomiokirkon tornin ja sakastin sekä raatihuoneen Plaza Mayorin varrella. Hän valmisti Valladolidissa Juan de Herreran aloittaman yliopistorakennuksen ja suunnitteli lisäksi useita kirkkojen ja hengellisten konventtien alttarilaitteita. Churrigueran edustama raskas ja ylenpalttisen dekoratiivinen, italialaisia barokki- ja espanjalaisia myöhäisgootti!aisia plateresk-aiheita yhdistelevä tyyli ("Churrigueran tyyli") jatkui 1700-luvun puoliväliin saakka, jolloin Espanjassa vakiintui akateemisempi suunta. Espanjankielisessä Lainalaisessa Amerikassa, etenkin Meksikossa, Churrigueran tyyli oli hyvin suosittu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Olli-Pekka Vehviläinen

**Olli-Pekka Vehviläinen** (4. kesäkuuta 1933 Helsinki – 13. tammikuuta 2024 Tampere) oli suomalainen historiantutkija ja professori. Hän oli vuodesta 1973 Tampereen yliopiston yleisen historian professori ja 1967–1998 Helsingin yliopiston yleinen historian dosentti. Hän tutki Saksan 1930–1940-luvun ulko- ja sisäpolitiikkaa. 

Vehviläinen oli Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1994. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon Helsinkiin.

## Teokset
* *Rajamäen tehtaat 1888–1963: (Nurmijärvi)*, Rajamäen tehtaat, 1963.
* *Kansallissosialistinen Saksa ja Neuvostoliitto 1933–1934: Hitlerin valtaantulosta Baltian pöytäkirjaa koskevien neuvottelujen raukeamiseen*, WSOY, 1966 (väitöskirja)
* *Hiivan tarina: Suomen leivinhiivateollisuuden vaiheet 1885–1970*. Suomen hiivatehtaitten myyntiyhdistys, 1970
* *Eine Front wider Hitler?: Das Dritte Reich und die Entstehung des französisch-sowjetischen Beistandsabkommens 1934–1935*, 1971. (Tampereen yliopisto: Historian laitos 2).
* *Savonlinnan kaupungin historia 3, Savonlinnan kaupunki 1876–1976*, Savonlinnan kaupunki, 1978
* *Jatkosodan kujanjuoksu*. WSOY, 1982 
* *Oy Lahden polttimo ab 1883–1983*. Olli Vehviläinen. Lahden polttimo, 1983  (sid.),  (nid.).
* *Työväen historiaa ja perinnettä. 1, Työväen historiaa ja perinnettä*, toim. Jouko Jaakkola ja Olli Vehviläinen . Työväen historian ja perinteen tutkimusseura, 1985 (Väki voimakas 1, ISSN 0782-2332). .
* *Näkökulmia työväen ammatilliseen ja paikalliseen historiaan*, toim. Markku Hyrkkänen, Olli Vehviläinen ja Juha Hannikainen . Työväen historian ja perinteen tutkimuksen seura, 1987 (Väki voimakas 3, ISSN 0782-2332). .
* *Yksi sota, monta näkemystä: suomalais-neuvostoliittolainen talvisotasymposium Tampereella 18.–19.11.1989*, Jarmo Peltola ja Olli Vehviläinen (toim.). Tampereen yliopisto, 1990. (Tampereen yliopiston Historiatieteen laitoksen julkaisuja 15, ISSN 0358-9498;). .
* *Hungary 1956*, Paula Hihnala & Olli Vehviläinen (toim.). Tampereen yliopisto, 1995. (Tampereen yliopiston Historiatieteen laitoksen julkaisuja 19, ISSN 0358-9498). .
* *Hungary and Finland in the 20th century*, Olli Vehviläinen and Attila Pók (toim.). Finnish Literature Society, 2002 (Studia historica 68, ISSN 0081-6493). .
* *Finland in the Second World War: between Germany and Russia*, Hampshire: Palgrave, 2002. .
**Unkari: maa, kansa, historia*, toim. Juhani Huotari ja Olli Vehviläinen. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004 (Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 871, ISSN 0355-1768). .

## Lähteet
Helene Weigel

**Helene Weigel** (12. toukokuuta 1900 Wien – 6. toukokuuta 1971 Itä-Berliini) oli itävaltalais-saksalainen näyttelijä. Hän oli Bertolt Brechtin puoliso ja näytteli monissa Brechtin näytelmissä pääosaa. Hän oli älykäs ja dynaaminen näyttelijä, aikanaan paras Brechtin näyttelijäilmaisuja käsittelevien teorioiden tulkitsija, esimerkkiinä nimiosatulkinta näytelmässä *Mutter Courage und ihre Kinder* (*[[Barbara Peloton]]*). Weigel ja Brecht olivat vuosina 1933–1948 yhdessä maanpaossa. He perustivat 1949 yhdessä teatterin Berliner Ensemble, jonka johtaja hän oli vuodesta 1956.

## Lähteet
Sähköinen Rouva Maa

**Sähköinen Rouva Maa** on Miljoonasateen 13. studioalbumi, joka julkaistiin 19. helmikuuta 2016. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 14, ja tippui seuraavalla viikolla sijalle 25.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* *[[Keskisuomalainen]]*: 
* *[[Soundi]]*: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sähköinen Rouva Maa Discogsissa
Ransford Osei

**Ransford Osei** (s. 5. joulukuuta 1990 Kumasi) on ghanalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Rovaniemen Palloseuraa. Pelipaikaltaan molempijalkainen Osei on hyökkääjä. Hän on pelannut myös Ghanan jalkapallomaajoukkueessa.

Osei aloitti uransa Ghanan valioliigan Kessbenissä, jota hän edusti vuodet 2005–2008, jossa hän pelasi 30 ottelua tehden kolme maalia. Vuodet 2008–2011 Osei edusti Israelin Ligat ha'Alin Maccabi Haifaa, josta hän kävi lainalla kotimaassaan Berekum Chelseassa, alankomaalaisessa Twentessä ja Granada CF:n kakkosjoukkueessa. Maccabin kanssa Osei voitti kerran Ligat ha'Alin. Tammikuussa 2012 Osei siirtyi eteläafrikkalaiseen Bloemfontein Celticiin, jossa hän pelasi vain puolisen vuotta, ennen kuin elokuussa 2012 palasi takaisin kotimaahansa ja Asante Kotokon riveihin. Joulukuussa 2013 Osei purki sopimuksensa seuran kanssa, voitettuaan kerran liigamestaruuden ja kerran supercupin. Tammikuussa 2015 hän siirtyi eteläafrikkalaiseen Polokwane Cityyn, jossa hän pelasi vain saman vuoden heinäkuuhun. Helmikuussa 2016 Osei siirtyi testijakson jälkeen Suomen Veikkausliigan Rovaniemen Palloseuraan kaksivuotisella sopimuksella.

Osei on edustanut Ghanaa nuorten maajoukkueissa. Vuoden 2007 alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa Osei oli kilpailuiden toiseksi paras maalintekijä. Vuonna 2009 Osei voitti alle 20-vuotiaiden kanssa ikäluokan MM- ja Afrikan-mestaruuskilpailut, joista jälkimmäisissä hän oli myös paras maalintekijä. Ghanan jalkapallomaajoukkueessa Osei debytoi tammikuussa 2010 ystävyysottelussa Malawia vastaan.

## Saavutukset
**Seurajoukkuetasolla**
* Ligat ha'Al: 2008–2009
* Ghanan valioliiga: 2012–2013
* Ghanan supercup: 2012–2013

**Maajoukkuetasolla**
* Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailut: kultaa (2009)
* Alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskilpailut: kultaa (2009)

**Henkilökohtainen**
* Alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuiden toiseksi parhaan maalintekijän Silver Boot: 2007
* Alle 17-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskilpailuiden paras maalintekijä: 2007
* Alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskilpailuiden paras maalintekijä: 2009

## Lähteet
Apranga

**Apranga APB** on liettualainen yrityskonserni, joka käy vaatteiden, kenkien ja nahkatavaroiden vähittäiskauppaa usean eri brändin alla toimivien myymälöiden kautta. Yhtiö on tehnyt monia edustus-, franchise- tai yhteistyösopimuksia Baltian markkinoiden osalta lukuisten tunnettujen vaatemerkkien kanssa. Yrityskonsernilla on yhteensä yli 170 myymälälää Latviassa, Liettuassa ja Virossa. Konserniyhtiö Aptanga APB:n lisäksi yritysryppääseen kuuluu 18 muuta yhtiötä.

Esimerkkeinä konserniyrityksen edustamista noin 200 tuotemerkeistä tai myymäläketjuista ovat AJ (Armani Jeans), Aldo, Bershka, Burberry, Dolce & Gabbana, DSquared2, Ermenegildo Zegna, Emporio Armani (Giorgio Armani S.p.A), Gucci, Lanvin, Mados Linija, Mango, Marina Rinaldi, Massimo Dutti, Max Mara, Pull & Bear Ralph Lauren, Stradivarius, Weekend ja Zara (Inditex).

Yhtiön osake on vuodesta 1997 lähtien noteerattu Vilnan pörssissä. Helmikuussa 2016 yhtiön osake kuului OMX Baltic 10 -indeksiin, joka on NASDAQ Inc. -pörssiyhtiön osakeindeksi kymmenen keskeisen Baltian maissa kotipaikkansa pitävän pörssiyrityksen osakkeelle.

## Lähteet
Antonio Fernández Alba

**Antonio Fernández Alba** (17. joulukuuta 1927 Salamanca, Espanja – 7. toukokuuta 2024 Madrid) oli espanjalainen arkkitehti. Hän opiskeli Madridissa ja oli ensimmäisiä modernistiseen liikkeeseen kriittisesti suhtautuneita arkkitehteja 1900-luvun jälkipuoliskolla. Hänen ensimmäisessä työssään, Santa Marían koulussa Madridissa (1959–1960), näkyivät jo merkit Alvar Aalto -vaikutteisesta kriittisestä regionalismista. Hän oli Espanjan kuninkaallisen akatemian jäsen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
José Manuel Aizpurúa

**José Manuel Aizpurúa** (1902 San Sebastián – 6. syyskuuta 1936 San Sebastián) oli espanjalainen arkkitehti.

Aizpurúa oli GATEPAC-ryhmän tärkeimpiä jäseniä yhdessä Fernando García Mercadalin, Josep Lluís Sertin ja Josep Torres Clavén kanssa.

## Lähteet
Hôtel de Soubise

**Hôtel de Soubise** on barokkityylinen kaupunkipalatsi Pariisin keskustassa Le Maraisin alueella 3. arrondissementissa, Rue des Francs-Bourgeois -kadun varrella. Hôtel de Soubisen omistaa nykyään Ranskan kansallisarkisto, jonka päätoimipiste on jaettu Hôtel de Soubisen ja läheisen Hôtel de Rohanin kesken. Hôtel de Soubisessa toimii lisäksi Ranskan historian museo.

Hôtel de Soubisen rakennutti vuosina 1705–1709 Soubisen ruhtinas François de Rohan. Ranskan kuningas Ludvig XIV lahjoitti hänelle varat tontin ostamiseen. Talon suunnitteli arkkitehti Pierre-Alexis Delamair. Paikalta purettiin Clissonin suvulle 1300-luvulla rakennettu kaupunkitalo, josta jäi jäljelle tornilla varustettu kulmaus. Hôtel de Soubisen on sanottu edustavan tyylillisesti Pariisin yksityistalorakentamisen huippua. Kokonaisuuteen kuuluu sisäpiha, jota kiertää pylväsrivistön koristama kaareva muuri. Talon loistokkaat sisätilat suunnitteli arkkitehti Germain Boffrand vuosien 1735–1740 tienoilla. Makuuhuoneen seinillä on François Boucherin tekemiä koristemaalauksia. Muita sisätilojen koristeluun osallistuneita taidemaalareita olivat muun muassa Carle Van Loo, Jean Restout ja Charles-Josep Natoire.

Hôtel de Soubise siirtyi Ranskan valtion omaisuudeksi keisarillisella määräyksellä vuonna 1808 ja Napoleon sijoitti sinne keisarillisen arkistonsa. Ranskan historian museon rakennukseen perusti Napoleon III vuonna 1867.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Les hôtels de Soubise et de Rohan   Ranskan kansallisarkisto
Elisenda de Montcada

**Elisenda de Montcada** (noin 1292 – 1364) oli Aragonian kuningatar, kuningas Jaakko II:n neljäs ja viimeinen vaimo.

Elisenda kuului yhteen Katalonian vaikutusvaltaisimmista perheistä keskiajalla. Heidät vihittiin Tarragonassa vuonna 1322. Kuningaspari perusti yhdessä luostarin Pedralbesiin. Kun kuningas kuoli vuonna 1327, Elisenda muutti luostarin yhteydessä olevaan palatsiin jossa hän asui elämänsä jäljellä olevat 37 vuotta. Hän ei ottanut nunnan vihkimystä mutta osallistui aktiivisesti luostarin toimintaan.

Elisendan sarkofagi on kaiverrettu marmorista ja sijoitettu luostarikirkon alttarin taakse. Sitä koristaa kaksi patsasta: kirkkosaliin päin näkyy Elisenda kuningattarena viittaan ja kruunuun pukeutuneena. Sakastiin päin näkyy Elisenda leskenä noviisin asussa. Arkkua kannattelee kolme leijonaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Elina Warsta

**Elina Warsta** (s. 1979) on suomalainen kuvittaja ja graafinen suunnittelija.

## Elämä ja ura
Warstan äiti Taruliisa Warsta (1947–2012) oli serigraafikko ja kirjailija. Warsta valmistui Lahden Muotoiluinstituutista graafiseksi suunnittelijaksi vuonna 2005. Hän on työskennellyt freelance-graafikkona ja toimi 2004–2008 graafisena suunnittelijana WSOY:llä. Warstan kirjagrafiikkaa on palkittu Vuoden kaunein kirja -kilpailussa. Warstalla on puolisonsa, muotoilija ja sisustusarkkitehti Kasper Tammelan kanssa Solmu-niminen designyritys.

### Tunnustuksia
Vuonna 2013 Warsta voitti Pauligin järjestämän Juhla Mokka -kahvirasian kuvituskilpailun, johon tuli lähes kuusisataa ehdotusta. Warstan kuvittama ja Heli Laaksosen kirjoittama *Aapine* oli Finlandia Junior -palkintoehdokas vuonna 2013. Warstan kuvittama ja Tomi Kontion kirjoittama teos *Koira nimeltään Kissa* oli ehdolla vuoden 2016 Pohjoismaiden neuvoston lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinnon saajaksi. Warstan kuvitus valittiin Suomen edustajaksi IBBY:n kunnialistalle 2016. Teoksen jatko-osa, *Koira nimeltään Kissa tapaa kissan* oli lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-palkintoehdokas 2019. Warsta sai vuonna 2016 lastenkulttuurin valtionpalkinnon.

## Tuotantoa
Warsta on suunnitellut kirjojen ulkoasuja ja kansia useille kustantajille. Hän on kuvittanut muun muassa seuraavat teokset:
* *Punainen pallo*, kirjoittanut Taruliisa Warsta, Tammi, 2005
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

;Päiväkoti Heippakamu -sarja
* 
* 
* 
* 
* 

Warsta on tehnyt vuodesta 2009 kansikuvat kaikkiin Kari Hotakaisen kirjoihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yle 19.11.2012, Etätyöläisen keittiössä on monta rautaa tulessa (Viitattu 21.2.2016)
Afrobolivialaiset

**Afrobolivialaiset** ovat pääasiassa Saharan eteläpuolisesta Afrikasta espanjalaisten tuomista orjista polveutuvia bolivialaisia. Terminä afrobolivialainen on suhteellisen uusi ja afrobolivialaisista käytetään usein espanjankielistä nimeä *negro*.

## Määrä ja asuinalue
Arviot afrobolivialaisten määrästä vaihtelevat 6&nbsp;000:n ja 158&nbsp;000:n välillä. CIA:n julkaisema The World Factbook arvioi afrobolivialaisten muodostavan 1&nbsp;% koko Bolivian väestöstä. Suuret heitot arvioiden välillä johtuvat siitä, että Bolivian väestönlaskennat eivät huomioi eri rotuja. Suurimmat keskittymät afrobolivialaisia on La Pazin departementissa Nor Yungasin ja Sud Yungasin maakunnissa. Pienempiä afrobolivialaisyhteisöjä löytyy lähes jokaisesta Bolivian kaupungista.

## Historia
Afrobolivialaisten historia ulottuu Etelä-Amerikan siirtomaa-ajalle. Espanjalaiset toivat afrikkalaisia orjia perun varakuningaskunnan hopeakaivoksille ja 1600-luvun vaihteessa heitä oli alueella jo satoja tuhansia. Vuonna 1611 Ylä-Perun eli nykyisen Bolivian Potosín hopeakaivoksilla työskenteli arviolta 6&nbsp;000 afrikkalaista tai mulattiorjaa. Afrikkalaisia tuotiin hopeakaivosten lisäksi paikallisille kokaplantaaseille. Orjuus lakkautettiin Bolivian perustuslaissa 19. joulukuuta 1827, mutta poliittisten syiden takia se pantiin käytäntöön vasta vuonna 1851. Termi "afrobolivialainen" syntyi vasta 1990-luvulla ja useammin käytettyjä termejä ovat *negro* (musta) ja *moreno* (ruskea).

## Kulttuuri
Afrobolivialaiset puhuvat enimmäkseen espanjan kieltä. Maaseudulla asuvat afrobolivialaiset puhuvat sitä omalla murteellaan, johon on sekoittunut afrikkalaistaustaisia sanoja. Etenkin Sud Yungasin alueella afrobolivialaiset puhuvat usein myös aimaran kieltä.

Nor Yungasin ja Sud Yungasin alueiden afrobolivialaisista suurin osa työskentelee maatalouden parissa kasvattaen esimerkiksi kokaa, kahvia, sitrushedelmiä, kaakaota ja muita rahakasveja. Kokapensaiden lehdet ovat tärkein viljelytuote. Kasvien viljelyn ohella kasvatetaan myös kanoja ja harjoitetaan metsästystä. Afrobolivialaiset ovat pääasiassa kristittyjä muiden bolivialaisten tapaan.

## Lähteet
CB Gran Canaria

**Club Baloncesto Gran Canaria – Claret, S.A.D.**, lyhyemmin **CB Gran Canaria**, on espanjalainen koripalloseura Kanariansaarten Las Palmasista. Se pelaa kotiottelunsa Gran Canaria Arenalla.

Gran Canaria hävisi ULEB Eurocupin loppuottelun vuonna 2015. Keväällä 2013 se ylsi Liga ACB:n välieriin. Vuonna 2016 Gran Canaria pelasi Espanjan cupin loppuottelussa.

## Seurassa pelanneita
*  Sasu Salin
*  Walter Tavares
*  Kirk Penney
* / Marcus Norris
*  Pablo Aguilar

## Lähteet
* Seuran esittely  acb.com 
* Seuran esittely eurocupbasketball.com 
* Seura eurobasket.com-sivustolla 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Seuran verkkosivut
Weizsäcker

**Weizsäcker** on saksankielinen sukunimi seuraavilla henkilöillä:

* Carl Friedrich von Weizsäcker (1912–2007), fyysikko, filosofi
* Ernst von Weizsäcker (1882–1951), diplomaatti 
* Richard von Weizsäcker (1920–2015), liittopresidentti
* Viktor von Weizsäcker (1886–1957), neurologi ja psykiatri
Miesten Superpesiksen kausi 2016

**[[Superpesis|Superpesiksen]] kausi 2016** oli Suomen pesäpallon pääsarjan Superpesiksen 27. kausi. Kauteen osallistuu 14 joukkuetta, ja runkosarjassa joukkueet pelaavat 28 ottelua. Uusina joukkueina Superpesikseen kauteen nousevat Oulun Lippo ja Kempeleen Kiri. 

## Joukkueet

## Sarjajärjestelmä
Runkosarja pelataan kaksinkertaisena sarjana, jonka lisäksi pelataan kaksi paikallisottelua seuraavin otteluparein: Alajärvi–Vimpeli, Hyvinkää–Kouvola, Joensuu–Kitee, Jyväskylä–Kankaanpää, Kempele–Oulu, Seinäjoki–Koskenkorva, Sotkamo–Pattijoki. Yhteensä joukkueet pelaavat runkosarjassa 28 ottelua.

Runkosarjassa 2–0-voitosta saa kolme pistettä ja 1–0-voitosta kaksi. Jos ottelu on kahden jakson jälkeen tasan, molemmat joukkueet saavat yhden pisteen ja ottelun voittaja ja toisen sarjapisteen saava joukkue ratkaistaan supervuorossa tai tämän jälkeen kotiutuslyöntikilpailussa. Runkosarjassa kuitenkin yksi ottelu päättyi poikkeuksellisesti tasapeliin. 

Runkosarjassa tasapisteissä olevien joukkueiden keskinäisen paremmuuden ratkaisee kolmen pisteen voittojen määrä tai niiden ollessa tasan kaikkien voittojen määrä. Jos edelleen ollaan tasatilanteessa, ratkaisee tehtyjen ja annettujen juoksujen ero, sitten keskinäisten ottelujen voitot, keskinäisten ottelujen pisteet tai keskinäisten ottelujen jaksoero.

Runkosarjan päätyttyä kuusi parasta joukkuetta pääsevät suoraan puolivälieriin, ja sijoille 7–10 sijottuneet pelaavat minipudotuspelit (paras kolmesta -järjestelmällä) pääsystä puolivälieriin. Puolivälierät, välierät ja loppuottelut pelataan paras viidestä ja pronssiottelut paras kolmesta. Joka kierroksella runkosarjassa parhaiten sijoittunut joukkue kohtaa heikoimmin sijoittuneen, ja kotietu on paremmin sijoittuneella.

Runkosarjassa 11:nneksi sijoittuneen joukkueen kausi päättyy runkosarjaan. Sarjan viimeiseksi jäänyt putoaa suoraan Ykköspesikseen. Sijoille 12–13 sijoittuneet pelaavat kauden päätteeksi karsintaottelut paras viidestä -järjestelmällä Ykköspesiksen toiseksi ja kolmanneksi sijoittuneiden kanssa otteluparein SP12–YP3 ja YP2–SP13.

## Sarjataulukko

## Karsintasarja

## Pudotuspelit
### Puolivälieräkarsinnat

### Puolivälierät

### Välierät

### Pronssiottelut

### Loppuottelut

## Lopulliset sijoitukset

Jyväskylän Kiri jää ilman sarjalisenssiä taloudellisten ongelmien takia ja Alajärven Ankkurit säilyttää sarjapaikkansa. 

## Televisiointi
Kauden televisioinnista vastasivat maksulliset Nelonen Pro 1 ja Nelonen Pro 2 -kanavat, sekä Nelosen Ruutu+-palvelu. Muutamia otteluita esitettiin myös ilmaisena Nelonen kanavalla. 

## Katso myös
* Itä–Länsi-ottelu 2016
* Ykköspesis-kausi 2016

## Lähteet
* Pesis.fi − Miesten Superpesiksen tulokset 2016
Atlantic Petroleum

**Atlantic Petroleum** on färsaarelainen energiateollisuuden yhtiö. Se on erikoistunut öljyn ja maakaasun löytämiseen Pohjoisella-Atlantilla. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Tórshavnissa, mutta sillä on kaksi tutkimuskeskusta, joista toinen on Lontoossa ja toinen Bergenissä. Vuoden 2014 päätteeksi sen liikevaihto oli 343 miljoonaa Tanskan kruunua ja tilikauden tappio oli 218 miljoonaa kruunua. Henkilökuntaa yhtiöllä oli samana vuonna noin 27.

Yhtiön osake noteerataan Kööpenhaminan pörssissä.

## Katso myös
* Luettelo Kööpenhaminan pörssissä noteeratuista yhtiöistä

## Lähteet
Benjamin Savšek

**Benjamin Savšek** (s. 24. maaliskuuta 1987 Ljubljana) on slovenialainen koskimelonnan kanadalaisyksikön (C-1) maailman- ja Euroopan-mestari sekä olympiavoittaja.

Savšek sijoittui kymmenenneksi Nottinghamin EM-kilpailuissa 2009. Seuraavana vuonna hän oli Čunovon EM-kilpailuissa kuudes ja Tacenin MM-kilpailuissa seitsemäs. Vuonna 2012 hän saavutti pronssia Augsburgin EM-kilpailuissa, oli kahdeksas Lontoon olympialaisissa ja voitti maailmancupkilpailun Prahassa.

Savšek saavutti 2013 kanadalaisyksikössä henkilökohtaisen MM-pronssin Prahassa ja joukkuekilpailun EM-pronssia Krakovassa. Hän voitti maailmancupin joukkuekilpailut Augsburgissa, La Seu d'Urgellissa ja Tacenissa. Seuraavana vuonna hän voitti joukkuekilpailun Euroopan-mestaruuden Wienissä ja oli henkilökohtaisessa kilpailussa kuudes. Deep Creekin MM-kilpailuissa hän saavutti henkilökohtaisessa kilpailussa hopeaa ja joukkuekilpailussa pronssia. Hän voitti maailmancupin kilpailun Ljubljanassa.

Savšek voitti kanadalaisyksikön Euroopan-mestaruuden Markkleebergissä 2015. Saman vuoden MM-kilpailuissa Lontoossa hän sai henkilökohtaisessa kilpailussa hopeaa ja joukkuekilpailussa pronssia. Hän sijoittui kuudenneksi Rio de Janeiron olympialaisissa 2016.

Savšek saavutti Tacenin EM-kilpailuissa 2017 hopeaa joukkuekilpailussa ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa neljänneksi. Hän voitti maailmancupin kilpailun La Seu d'Urgellissa. Hän voitti samana vuonna henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Paussa vajaan puolentoista sekunnin erolla slovakialaiseen Alexander Slafkovskýyn. 

Savšek saavutti Rio de Janeiron MM-kilpailuissa 2018 hopeaa joukkuekilpailussa ja oli henkilökohtaisessa kilpailussa seitsemäs. EM-kilpailuissa Paussa 2019 ja Prahassa 2020 hän voitti kultaa kanadalaisyksikön henkilökohtaisessa ja joukkuekilpailussa. Vuoden 2021 EM-kilpailuissa Ivreassa hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa kuudes ja sai joukkuepronssia.  Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Savšek voitti kultaa kanadalaisyksikössä. Saman vuoden MM-kilpailuissa hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa yhdeksäs ja joukkuekilpailussa viides.

Savšek voitti kanadalaisyksikön Euroopan-mestaruuden Liptovský Mikulášissa 2022. Hän voitti samana vuonna joukkuekilpailun maailmanmestaruuden Augsburgissa ja oli henkilökohtaisessa kilpailussa neljäs. Krakovan Euroopan kisoissa 2023 hän sijoittui kuudenneksi. Hän voitti samana vuonna henkilökohtaisen kilpailun maailmanmestaruuden Lee Valleyssa sekä Prahan maailmancupkilpailun. Tacenin EM-kilpailuissa 2024 hän saavutti joukkuekilpailussa kultaa ja henkilökohtaisessa kanadalaisyksikössä pronssia. Pariisin olympialaisissa 2024 hän sijoittui kanadalaisyksikössä 11:nneksi ja kajakkicrossissa 12:nneksi. Hän voitti samana vuonna Ivrean maailmancup-kilpailun. Vuonna 2025 hän saavutti EM-kilpailuissa joukkuehopeaa. MM-kilpailuissa hän oli kanadalaisyksikön henkilökohtaisessa kilpailussa yhdeksäs ja joukkuekilpailussa pronssilla.

## Lähteet
Silmä ja henki

**Silmä ja henki** () on ranskalaisen fenomenologisen filosofin Maurice Merleau-Pontyn vuonna 1960 ilmestynyt essee, joka ilmestyi kirjana 1964. Essee on viimeinen Merleau-Pontyn elinaikana julkaistu teksti.

Teoksen on suomentanut Kimmo Pasanen nimellä *Silmä ja mieli* ja sen on julkaissut Kustannus Oy Taide vuonna 1993. Teoksessa on suomentajan jälkisanat. Toinen, uusittu painos ilmestyi 2006. Esseestä julkaistiin uusi suomennos nimellä *Silmä ja henki* vuonna 2012 Merleau-Pontyn suomennosvalikoimassa *[[Filosofisia kirjoituksia]]*.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
*
OMX Iceland 8

**OMX Iceland 8** tai **OMXI8** on Islannin pörssin osakeindeksi. Se on markkina-arvopainotettu indeksi, joka koostuu Islannin pörssin kahdeksasta vaihdetuimmasta osakkeesta. Se korvasi vanhan OMX Iceland 15-indeksin Islannin vuoden 2008 talousromahduksen jälkeen.

Indeksi päivitettiin laajemmaksi OMX Iceland 10 -indeksiksi heinäkuussa 2019.

## Koostumus
Tilanne 21. helmikuuta 2016

## Lähteet
Filosofisia kirjoituksia

**Filosofisia kirjoituksia** on vuonna 2012 ilmestynyt suomennoskokoelma ranskalaisen fenomenologisen filosofin Maurice Merleau-Pontyn esseitä 1940-luvun puolivälistä vuoteen 1961. Kirjoitukset ovat suomentaneet filosofi Miika Luoto ja kääntäjä Tarja Roinila. Suomennoksen on kustantanut Nemo. Tekstit kokoavat läpileikkauksen Merleau-Pontyn keskeisistä teemoista. Valikoima sisältää muun muassa esseen *[[Silmä ja henki]]*, jonka aikaisempi käännös on ilmestynyt nimellä *Silmä ja mieli*.

Harri Mäcklinin arvion (*[[Helsingin Sanomat]]*) mukaan teos käy erityisen hyvin sellaiselle, jolle fenomenologinen ajattelu ei ole tuttu. Hän kiitti myös suomennosta, sillä vaikka Merleau-Pontyn ilmaisu on selkeää, kääntäminen ei ole helppoa, sillä hänen käsittelemänsä asiat eivät ole helposti sanoin ilmaistavissa.

Suomentajat Miika Luoto ja Tarja Roinila saivat teoksesta vuoden 2013 J. A. Hollon palkinnon.

## Lähteet
Brim

**Brim hf.** (vuoteen 2019 **HB Grandi**) on islantilainen kalastusalan yritys. Sen pääkonttori on Reykjavíkissa ja se työllistää noin 950 henkeä. Vuonna 2014 sen liikevaihto oli 215 miljoonaa euroa, josta liikevoittoa 36,5 miljoonaa euroa. Sen osake noteerataan Islannin pörssissä.

## Lähteet
Ramón Muntaner

**Ramon Muntaner** (n. 1265 – 1336)  oli katalonialainen sotilas, joka kirjoitti kronikan seikkailuistaan palkkasotilasjoukon komentajana. Se on tärkeimpiä keskiaikaisia katalaaninkielisiä tekstejä, ja kertoo Aragonian  kuningaskunnan kultakaudesta.

Muntaner syntyi Peraladassa. Hän ei palannut sinne vuoden 1285 jälkeen, voi olla että hänen lapusuudenkotinsa tuhoutui ranskalaisten hyökkäyksessä. Hänen tiedetään olleen Valenciassa ja Montpellier’ssa, mahdollisesti Mallorcan Jaakko II:n palveluksessa. Hän osallistui Menorcan valtaukseen 1286-1287 ja Messinan puolustukseen, kun Sisiliaa piiritettiin vuonna 1300.

Sisiliassa hän liittyi kenraali Roger de Florin joukkoihin Katalonian komppaniassa ja kunnostautui Gallipolin puolustuksessa vuonna 1306. Hn erosi komppaniasta liittyäkseen Mallorcan prinssi Ferranin seurueeseen, ja taisteli Thásoksella, Almyrósissa ja Skópelosilla ennen kuin joutui venetsialaisten vangiksi. Hän palasi hetkeksi Kataloniaan, mutta lähti uudelleen Sisiliaan 1309. Siellä hän osallistui Djerban ja Kerkenna-saarten hallintoon.

Muntaner kirjoitti kronikkaansa kolme vuotta alkaen vuonna 1325. Vuonna 1332 hän muutti perheineen Mallorcalle kuningas Jaakko III:n hoviin, ja kuoli seuraavana vuonna. Häneltä jäi kaksi poikaa ja tytär.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Muntanerin kronikka
Valium Kiharat / Seksihullut

**Valium Kiharat / Seksihullut** on saman nimisten punkyhtyeiden split-albumi, joka julkaistiin heinäkuussa 2009.

## Kappaleet
;Valium Kiharat
#Tapa
#Iskujoukot
#Taisteluun yhdistyneinä

;Seksihullut
#Kiimaiset poliisit
#12-lasta
#Sukupuolitauti
#Seksihullu
#Leena

## Kokoonpano
;Valium Kiharat
* Mikko – laulu
* Eero – kitara
* Jere – bassokitara
* Olli – rummut

;Seksihullut
* Sirpa – laulu
* Jyrki – laulu, kitara
* Jarkko – kitara
* Tuuli – bassokitara
* Vilu – rummut

## Aiheesta muualla
* valiumkiharat.bandcamp.com
* discogs.com
* finnmusic.net
Tampereen Reserviupseerit

**Tampereen Reserviupseerit ry** (TamRU) on vuonna 1930 perustettu reserviupseeriyhdistys. TamRU on Suomen Reserviupseeriliiton ja Pirkanmaan Reserviupseeripiirin jäsenyhdistys. Lähes tuhannesta jäsenestä kolmannes on alle 30-vuotiaita nuoria upseereita, kolmannes vanhempia asevelvollisia reserviupseereita ja vanhin kolmannes yli 60-vuotiaita täysinpalvelleita senioreja.

Yhdistyksen tehtävänä on ylläpitää reserviupseerien sotilaallisia tietoja ja taitoja, johtajakykyä ja valmiuksia, sekä toimia jäsentensä yhdyssiteenä Reserviupseeriliittoon, Maanpuolustuskoulutusyhdistykseen, Puolustusvoimiin ja muihin maanpuolustuksellisiin yhdistyksiin ja kiltoihin. Toiminnan päämääränä on Suomen kokonaisturvallisuuden edistäminen.

## Historia
Tampereen Reserviupseerikerhon perustava kokous pidettiin Tampereella Ratinanlinnassa 27.3.1930. Läsnä oli 22 reserviupseeria. Kerhon ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin S. R. Öhrnberg (Örmälä). Toimiluvan kerho sai 11.4.1930. 11.11.1997 yhdistys vaihtoi nimekseen Tampereen Reserviupseerit.

## TamRU:n puheenjohtajat
* S. R. Örmälä 1930–1936
* Albert Peltonen 1937–1939
* Reino Reiska 1940–1941, 1945–1954
* Ville Solja 1942–1944
* Jarl Berg 1955–1958
* Martti Siukosaari 1959–1967
* Olavi Harala 1968–1972
* Jorma Kotisaari 1973–1977
* Timo Mitrunen 1978–1980
* Erkki Molander 1981–1984
* Veijo Kantee 1985–1988
* Matti Arvela 1989–1993
* Timo Lepistö 1994–1996
* Sakari Haukka 1997–2000
* Matti Hokkanen 2001–2005
* Jarmo Talasrinne 2006–2007
* Antti Saarelma 2008
* Jorma Suonio 2009–2012
* Mikko Hörkkö 2013–2017
* Jyrki Keto-Tokoi 2018–2021
* Anu Heikkilä 2022–

## Katso myös
* Suomen Reserviupseeriliitto
* Reserviupseeri

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Tampereen Reserviupseerit ry
* Tampereen Reserviupseerit ry (Facebook)
* Pirkanmaan Reserviupseeripiiri ry
Seksihullut (EP)

**Seksihullut** on saman nimisen punkyhtyeen EP-levy, joka julkaistiin kesällä 2009.

## Kappaleet
;A-puoli
#Papukaija	 
#Panttivankitilanne	 
#Papukaija 2	 

;B-puoli
#Apua! Mä kuolen	 
#Synttärit	 
#Seksihullut tulee

## Kokoonpano
* Sirpa – laulu
* Jyrki – laulu, kitara
* Jarkko – kitara
* Tuuli – bassokitara
* Vilu – rummut

## Aiheesta muualla
* ''Seksihullut EP'' finnmusic.net -sivustolla
* ''Seksihullut EP'' discogs.com -sivustolla
Metka Sparavec

**Metka Sparavec-Fain** (o.s. **Sparavec**, s. 9. joulukuuta 1978 Maribor) on slovenialainen uimari, joka edusti aktiiviurallaan seuroja PK Branik ja PK Ilirija.

Sparavec saavutti Istanbulin pitkän radan EM-kilpailuissa 1999 pronssia 50 metrin selkäuinnissa ajalla 29,25. Samojen kisojen 100 metrin selkäuinnissa hän sijoittui neljänneksi. Sevillan pitkän radan EM-kilpailuissa 1997 hän oli kuudes 50 metrin vapaauinnissa. Rostockin lyhyen radan EM-kilpailuissa 1996 hän sijoittui neljänneksi 50 metrin selkäuinnissa, kuudenneksi 50 metrin vapaauinnissa ja seitsemänneksi 50 metrin perhosuinnissa.

Sparavec sijoittui 1996 Atlantan olympialaisissa 50 metrin vapaauinnissa 25:nneksi ja 100 metrin vapaauinnissa 28:nneksi. Perthin MM-kilpailuissa 1998 hän oli 100 metrin vapaauinnissa kahdestoista. Hongkongin lyhyen radan MM-kilpailuissa 1999 hän sijoittui 50 metrin selkäuinnissa kahdeksanneksi. Hän sai Välimeren kilpailuissa 1997 pronssia 50 metrin vapaauinnissa.

## Lähteet
Olli Kestilä

**Olli Heikki Kestilä** (5. elokuuta 1920 Naantali – 3. huhtikuuta 2013 Turku) oli suomalainen arkkitehti, joka suunnitteli paljon merkittäviä kohteita erityisesti kotikaupunkiinsa Turkuun.

Olli Kestilä aloitti arkkitehtuuriopinnot Teknillisessä korkeakoulussa syksyllä 1939, mutta talvisota keskeytti pian opinnot ja toi kutsun Turun ilmatorjuntapatteristoon. Kestilä valmistui 1947 ja sai Ranskan valtion vuoden mittaisen stipendin Pariisiin, jossa hän jatkoi opintojaan ja pääsi työskentelemään Le Corbusierin toimistossa. Tuon jälkeen hänet palkattiin Erik Bryggmanin toimistoon, kunnes tämän kuolema 1955 lakkautti sen ja Kestilää pyydettiin viimeistelemään oman toimistonsa nimissä muun muassa Bryggmanilta kesken jääneet Turun linnan restaurointisuunnitelmat.

Olli Kestilän isä oli Kestilän Pukimon omistaja, kauppaneuvos Heikki Kestilä. Olli Kestilä suunnitteli perheyritykselle tehtaan Turun Brahenkadulle sekä nykyisin Kestilänkulmana tunnetun pääkonttorin ja -myymälän Yliopiston- ja Humalistonkadun kulmaan.

## Suunnittelutöitä
* Linnankatu 5, Turku, asuinkerrostalo, 1957
* Puistokatu 3, Turku, asuinkerrostalo, 1955
* Kestilän toimitalo ”Kestilänkulma”, yhdessä Knut von Troilin kanssa, 1955
* Kestilän tehtaat, Brahenkatu, Turku, 1956
* Ristikankaan kappeli, Lappeenranta, 1957, suunnitelman viimeistely Erik Bryggmanin kuoltua 1955
* Mynämäen kirkon restaurointi, 1959–1960
* Naantalin kirkon kirkkosalin restaurointi, 1963–1965
* Loimaan maalaiskunnan, Taivassalon, Maskun, Huittisten ja Sauvon kirkkojen restaurointi 1950–1960-lukujen vaihteessa.
*Kauttuan Seurakuntakoti, 1967

## Lähteet
Musée Carnavalet

**Musée Carnavalet** on Pariisin keskustassa toimiva museo, joka esittelee kaupungin historiaa. Museo toimii **Hôtel Carnavalet** -nimisessä historiallisessa kaupunkipalatsissa Le Marais’n kaupunginosassa 3. arrondissementin alueella, Rue de Sévignén varrella.

Hôtel Carnavalet’n ohella museon käytössä on läheinen **Hôtel Le Peletier de Saint-Fargeau**. Museon näyttelyyn kuuluu muun muassa Pariisin historiaan liittyviä taideteoksia ja kokonaisina rekonstruoituja historiallisia interiöörejä. Näyttely on pääosin jaettu kronologisesti siten, että vallankumousta edeltävä historia käsitellään Hôtel Carnavalet’ssa ja vuoden 1789 jälkeinen historia Hôtel Le Peletierissa.

Museon kokoelmissa on noin 475&nbsp;000 piirrosta ja julistetta, 150&nbsp;000 valokuvaa, noin 50&nbsp;000 kolikkoa, yli 3&nbsp;600 veistosta, 2&nbsp;600 maalausta, noin 10&nbsp;000 muuta taide-esinettä ja yli sata pienoismallia historiallisista pariisilaisrakennuksista.

## Rakennuksen ja museon historia
Hôtel Carnavalet rakennettiin vuosina 1547–1560 Pariisin parlamentin puheenjohtajan Jacques de Ligneris’n asunnoksi ja sen suunnitteli arkkitehti Nicolas Dupuis. Rakennus edustaa italialaista renessanssiarkkitehtuuria. Julkisivun reliefit tehtiin kuvanveistäjä Jean Goujonin työpajalla. Talon osti vuonna 1578 bretagnelaissyntyinen leski de Kernevenoy, jonka sukunimen ranskankielisestä väännöksestä talo sai nykyisen nimensä Hôtel Carnavalet. Rakennusta laajennettiin myöhemmin useasti. Arkkitehti François Mansart suunnitteli 1600-luvulla oikean siipirakennuksen ja nykyisen Rue de Sévignén puoleisen julkisivun, johon alkuperäinen portaali liitettiin. Talossa asui vuosina 1677–1696 kirjeenvaihdostaan tunnettu markiisitar Madame de Sévigné. Ranskan vallankumouksen jälkeen rakennus oli eri oppilaitosten käytössä.

Suuren osan Pariisin historiallisesta keskustasta purattanut prefekti paroni Haussmann määräsi vuonna 1866 ostamaan Hôtel Carnavalet’n kaupungin historiaa esittelevän museon perustamiseksi. Museoon suunnitellut alkuperäiset kokoelmat tuhoutuivat tulipalossa Pariisin kommuunin kukistamisen yhteydessä vuonna 1871. Museo avattiin lopulta vuonna 1880. Pihalle rakennettiin kirjastoa varten uudet siipirakennukset, joihin liitettiin osia useista purkutuomion saaneista historiallisista pariisilaistaloista. Museota on laajennettu lisärakennuksilla vielä 1900-luvullakin useaan kertaan. Hôtel Carnavalet on nykyään yksi harvoista Pariisissa säilyneistä renessanssityylisistä rakennuksista. Museon sisäpihalla on nykyään Ludvig XIV:n patsas, joka sijaitsi alun perin Pariisin raatihuoneen edustalla.

Vuonna 1688 valmistunut Hôtel Le Peletier de Saint-Fargeau liitettiin osaksi museota vuonna 1989. Talon on alkujaan suunnitellut arkkitehti Pierre Bullet valtioneuvos Michel Le Peletier de Souzylle. Myöhemmistä asukkaista tunnetuin on vallankumouksen aikana rojalistin salamurhaamaksi joutunut poliitikko Louis-Michel Le Peletier de Saint-Fargeau.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Museon kotisivu
The Plains

__NOTOC__
**The Plains** on suomalais-yhdysvaltalaisen kokeellisen musiikin artistin Vukin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 28. huhtikuuta 2009 levymerkillä Johanna Kustannus.

## Vastaanotto
Albumi sai positiivisen vastaanoton. Soundin Asko Kauppinen antoi albumille neljä tähteä viidestä, kehuen musiikkia oivaltavaksi ja täysin uudenlaiseksi. Desibelin Antti Hurskainen pitää albumia hajanaisuudestaan huolimatta vahvana näyttönä artistin taidoista. Myös Rumban toimittaja myöntää Plainsissa olevan sulateltavaa vaikka albumi onkin kokonaisuutena ehjä.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Rumba: *positiivinen*
* Soundi: 

## Aiheesta muualla
* ''The Plains'' discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Gjensidige Forsikring

**Gjensidige Forsikring** on norjalainen yleisiä vakuutuspalveluja tarjoava konserniyritys. Vakuutuksia myydään yksityisille ja yritysasiakkaille paitsi Norjassa, myös Ruotsissa, Tanskassa, Virossa, Latviassa ja Liettuassa. Näissä maissa toimii emokonserniin kuuluva paikallinen tytäryhtiö.

Yrityksen henkilökuntaan kuului (2014) Norjassa 2&nbsp;284, Tanskassa 651, Baltian maissa 383 ja Ruotsissa 207 henkeä.
 
Yrityshistoria kattaa jo 200 vuotta, sillä Gjensidige Forsikring katsoo toimintansa alkaneen vuonna 1816 perustetuista norjalaisista keskinäisistä kassoista tulipalojen varalle. Neljäkymmentä vuotta myöhemmin Ole Jacob Broch perusti henkivakuutusyhteisö Gjensidigen (livforsikringsselskapet Gjensidige).

Oman ilmoituksensa mukaan Gjensidige olisi markkinaosuudella mitaten noussut vuosina 2013–2015 Norjan suurimmaksi yleisvakuutusyhtiöksi ohi If-vahinkovakuutusyhtiön. Näitä kahta huomattavasti pienempi yleisvakuuttaja Norjan markkinoilla oli Tryg.

Yrityksen osake noteerataan Oslon pörssissä.  Yhtiön osake kuului OBX-indeksiin keväällä 2016; tämä osakeindeksi seuraa Oslon pörssin 25 vaihdetuimman osakkeen kurssikehitystä.

## Lähteet
Andrés Nocioni

**Andrés Marcelo Nocioni** (s. 30. marraskuuta 1979 Santa Fe) on argentiinalainen, myös Italian kansalaisuuden omaava, koripalloilija, olympiavoittaja ja Amerikan mestari.

Nocioni on voittanut urallaan muun muassa Euroliigan mestaruuden, Intercontinental Cupin mestaruuden, Espanjan mestaruuden ja useasti Espanjan cup-mestaruuden. Vuosina 2004–2012 hän pelasi NBA:ssa kolmessa eri joukkueessa, pisimpään Chicago Bullsissa.

Argentiinan miesten maajoukkueessa Nocioni kuului maansa menestyneeseen sukupolveen, jonka kirkkain saavutus oli olympiakulta Ateenassa 2004. Pekingin kesäolympialaisissa 2008 Nocionin edustama Argentiina ylsi pronssille ja Lontoon kesäolympialaisissa 2012 neljänneksi. Yhdysvaltain MM-kilpailuissa 2002 Argentiina saavutti hopeaa ja vuoden 2006 MM-kilpailuissa se sijoittui neljänneksi. Lisäksi Nocioni voitti maajoukkueessa mitaleja Amerikan-mestaruuskilpailuista. Nocioni päätti maajoukkueuransa Rio de Janeiron kesäolympialaisiin 2016.

## Lähteet
* Andrés Nocioni Bio, Stats, and Results  Olympics at Sports-Reference.com 
* Andrés Nocioni NBA Stats  Basketball-Reference.com 
* Andrés Nocioni Europe Stats Basketball-Reference.com 
* Profiili euroleague.net 
* Profiili  Liga ACB 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Andrés Nocioni FIBA Archive
Andreja Koblar

**Andreja Koblar** (o.s. **Grašič**, s. 2. syyskuuta 1971 Kranj) on slovenialainen ampumahiihtäjä. Hän edusti aktiiviurallaan SC Tržič -seuraa. Hänen puolisonsa on alppihiihtäjä Jernej Koblar.

Koblar osallistui olympialaisiin 1994–2002 ja MM-kilpailuihin 1995–2005. Naganon olympialaisissa 1998 hän sijoittui normaalimatkalla (15 km) viidenneksi ja pikakilpailussa (7,5 km) 12:nneksi. Salt Lake Cityssä 2002 hän oli pikakilpailussa kymmenes, takaa-ajokilpailussa (10 km) kahdeksas ja 4&nbsp;×&nbsp;7,5&nbsp;kilometrin viestissä kuudes.

Koblar sijoittui MM-kilpailuissa Antholzissa 1995 pikakilpailussa kuudenneksi, Ruhpoldingissa 1996 normaalimatkalla 11:nneksi ja Brezno-Osrbliessa 1997 takaa-ajossa 15:nneksi. Vuoden  1999 MM-kilpailuissa hän oli Kontiolahdella pikakilpailussa ja takaa-ajossa yhdeksäs sekä Oslossa yhteislähtökilpailussa neljäs ja normaalimatkalla yhdestoista. Oslon MM-kilpailuissa 2000 hän sijoittui pikakilpailussa 11:nneksi, Pokljukassa 2001 normaalimatkalla seitsemänneksi ja pikakilpailussa 12:nneksi.

Koblar sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa neljänneksi kaudella 1995–1996, kuudenneksi 1997–1998 ja kahdeksanneksi 1994–1995. Hän voitti maailmancupin osakilpailun normaalimatkalla Brezno-Osrbliessa kaudella 1995–1996, Naganossa 1996–1997 ja Östersundissa 1997–1998. Hän sijoittui maailmancupin osakilpailuissa lisäksi neljä kertaa toiseksi ja kaksi kertaa kolmanneksi.

## Lähteet
Yinchuan

**Yinchuan** (, pinyin: Yínchuān Shì) on Ningxian hui-kansan autonomisen alueen pääkaupunki Kiinassa. Se on prefektuuritason kaupunki. Kaupungin pinta-ala on 9&nbsp;555 neliökilometriä ja väkiluku noin 2 miljoonaa (vuonna 2010). *Yínchuān* on suomeksi *hopeinen joki*.

## Historia
Vuonna 119 eaa. Yinchuan tunnettiin Lian-nimisenä piirikuntana. 500-luvulla jaa. sen nimi muutettiin muotoon Huaiyuan. Tang-dynastian romahtaessa vuonna 907 Yinchuanin alueen valloittivat tanguttien paimentolaiskansa, jotka perustivat läntisen Xia-dynastian (1038-1227). Yinchuan toimi valtakunnan pääkaupunkina. Läntinen Xia-dynastia kukistui puolestaan mongoleille vuonna 1227 ja mongolien Yuan-dynastiaa seurasivat Ming-dynastia (1368-1644) ja sittemmin Qing-dynastia (1644-1911). Näiden dynastioiden aikana Yinchuanista tuli Ningxia-nimisen prefektuurin pääkaupunki. Ningxian maakunta muodostettiin osista Gansun maakuntaa ja Sisä-Mongoliaa vuonna 1929. Maakunta lakkautettiin vuonna 1954, mutta vuonna 1958 perustettiin Ningxian hui-kiinalaisten autonominen alue, jonka pääkaupungiksi Yinchuan päätyi. Vielä 1950-luvulla kaupungissa ei ollut nykyaikaista teollista toimintaa, mutta joitakin tehtaita alettiin siirtää maan rannikolta Yinchuaniin ja teollinen kehittyminen johti kaupungin huomattavaan kasvuun.

## Hallinnollinen jako

Piirikuntatasolla kaupunki jaetaan kolmeen kaupunkipiiriin, yhteen piirikuntatason kaupunkiin ja kahteen piirikuntaan:

; Kaupunkipiirit (3)
* 1. Xingqing (兴庆区)
* 2. Jinfeng (金凤区)
* 3. Xixia (西夏区)
; Piirikuntatason kaupunki (1)
* 4. Lingwu (灵武市)
; Piirikunnat (2)
* 5. Yongning (永宁县)
* 6. Helan (贺兰县)

## Talous
Yinchuanin teollisuus on keskittynyt koneteollisuuteen ja rakennusmateriaalien valmistukseen. Shizuishanista noin 100 kilometriä kaupungista pohjoiseen tehdyt huomattavat kivihiililöydöt ovat johtaneet myös kemianteollisuuden kasvuun. Yinchuanin ympäröivillä alueilla harjoitetaan maataloutta ja alue on tunnettu tuottoisuudestaan. Yinchuan on alueen pääasiallinen maataloustuotteiden kauppapaikka. Paikallisiin maataloustuotteiden erikoisuuksiin kuuluvat esimerkiksi susimarjat ja *[[Nostoc flagelliforme]]* -levä, jota käytetään kiinalaisessa keittiössä etenkin uutenavuotena.

## Liikenne
Aina 1950-luvulle saakka kaupungin pääasiallinen liikenneväylä oli Keltainenjoki. Sittemmin on rakennettu maanteitä Baotouhun, Lanzhouhun, Wuweihin ja Xi’aniin. Vuodesta 1958 kaupunki on ollut osa myös Lanzhoun ja Baotoun välistä rautatietä. Yinchuanin lentokenttä avattiin 1990-luvulla ja se sijaitsee kaupungin kaakkoispuolella.

## Väestö
Yinchuanin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 1&nbsp;993&nbsp;088. Noin kolmannes kaupungin asukkaista on islamia harjoittavia hui-kiinalaisia ja kaupungilla on tästä syystä kulttuurillisia ja taloudellisia yhteyksiä muihin muslimimaihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* China Western Film Studios   (www.chinawfs.com)
Gunnar Albrecht

**Gunnar Ernst Fredrik Albrecht** (27. joulukuuta 1874 Vihti – 31. tammikuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen varatuomari, joka toimi Postihallituksen pääjohtajana vuodesta 1919 lähtien ja edelleen 1927 perustetun Posti- ja lennätinlaitoksen ensimmäisenä pääjohtajana vuoteen 1943 saakka.

Albrechtin vanhemmat olivat henkikirjoittaja, kruununvouti ja tilanomistaja Ernst Kuno Fredrik Albrecht (1844–1885) ja Kristina Sofia Alexandra Krumhorn. Hän pääsi ylioppilaaksi 1893 (Läroverket för gossar och flickor) ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1897 ja ylemmän hallintotutkinnon 1907. Albrecht sai varatuomarin arvon vuonna 1900.

Albrecht toimi Suomen senaatin kanslistina 1904–1910 ja protokollasihteerinä 1910–1918. Hän oli viimeksi senaatin kulkulaitostoimituskunnan esittelijäsihteerinä 1918–1919. Postilaitoksen pääjohtajana hän oli 1919–1927 ja posti- ja lennätinhallituksen pääjohtajana 1927–1943.

Albrecht edusti Suomea useissa kansainvälisessä kongressissa ja solmi Suomen puolesta kymmeniä kansainvälisiä sopimuksia posti-, lennätin-, puhelin-, radio- ja ilmailulainsäädännön alalla. Hänet tunnettiin Suomen ilmailuolojen kehittäjänä, ja hän oli Suomen Aeroklubin kunniajäsen vuodesta 1920. Albrecht toimi myös pankkialalla Uudenmaan Osakepankin ja Käsityöläis-osakepankin julkisena asiamiehenä, ja oli vuodesta 1919 alkaen Postisäästöpankin hallituksen puheenjohtajana. Hän teki useita opintomatkoja eri Euroopan maihin.

Albrecht oli naimisissa vuodesta 1902 Eugenie Garoffin kanssa.

## Lähteet
Love (yhdysvaltalainen televisiosarja)

**Love** on yhdysvaltalainen romanttinen komediasarja, jonka ovat luoneet Judd Apatow, Paul Rust ja Lesley Artin. Sen pääosia esittävät Gillian Jacobs ja Rust. *Loven* ensimmäinen, 10&nbsp;jakson mittainen kausi julkaistiin Netflixissä 19. helmikuuta 2016. Viimeinen kausi julkaistiin vuonna 2018.

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*