open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Suomen Palloliiton Joensuun piiri

**Suomen Palloliiton Joensuun piiri** syntyi joulukuun 18. päivänä 1938 kun Karjalan piiri jakautui kahteen osaan. Jäljelle jäänyt piiri vaihtoi nimensä Sortavalan piiriksi. Ensimmäiset vuotensa piiri toimi neljän seuran voimin, kunnes jäsenmäärä hiljalleen läksi nousuun. 1950-luvulla seuroja oli parhaimmillaan 20, mutta vuosikymmenen lopulla määrä kääntyi laskuun. 

Piirin toiminta lakkasi vuoden 1995 alussa ja sen seurat liittyivät Itä-Suomen piiriin (vuoteen 1994 saakka Savon piiri).

**Joensuun piirin jäsenseurat** (vuosina 1938–1975 + nykyisin toimivat ennen piirin lakkautusta liittyneet seurat ym. hajatietoja)

## Lähteet
* Suomen Palloliiton toimintakertomus 1938 
* Toivo Ahjopalo: Me urheilimme Laatokan-Karjalassa ja Sortavalassa. Yhteiskirjapaino Oy Helsinki 1966
* Itä-Suomen piirin esittely 

### Viitteet
Oleksi Fedorov

**Oleksi Fedorovytš Fedorov** (, ; 30. maaliskuuta 1901 – 9. syyskuuta 1989) oli yksi neuvostopartisaanien johtajista toisessa maailmansodassa.

Fedorov syntyi Dnepropetrovskissa ukrainalaiseen talonpoikaisperheeseen vuonna 1901. Hän liittyi Puna-armeijaan vuonna 1920 ja osallistui Venäjän sisällissotaan.

Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon Fedorov alkoi organisoida maanalaista vastarintaa miehitetyssä Ukrainassa. Sodan jatkuessa Fjodorovin yksiköt laajensivat sissitoimintaa Ukrainan ulkopuolelle.

Sodan jälkeen Fedorov toimi puoluevirkailijana eri puolilla Ukrainaa ja Neuvostoliiton korkeimman neuvoston jäsenenä vuoteen 1979.

Fedorov kuoli Kiovassa vuonna 1989. Hänen synnyinkaupunkiinsa Dnepropetrovskiin on pystytetty hänelle muistopatsas.

## Aiheesta muualla
* Oleksi Fedorovin tiedot warheroes.ru-tietokannassa 
* «О присвоении звания Героя Советского Союза т. т. Ковпаку С. А., Копенкину И. И., Сабурову А. Н., Фёдорову А. Ф., особо отличившимся в партизанской борьбе в тылу против немецких захватчиков» от 18 мая 1942 года // Ведомости Верховного Совета Союза Советских Социалистических Республик : газета. — 1942. — 5 июня (№ 20 (179)). — С. 1.
* Указ Президиума Верховного Совета СССР «О награждении Героев Советского Союза Ковпака Сидора Артемьевича и Фёдорова Алексея Фёдоровича второй медалью «Золотая звезда»» от 4 января 1944 года // Ведомости Верховного Совета Союза Советских Социалистических Республик : газета. — 1944. — 13 января (№ 2 (262)). — С. 1
Kekkosen lastenkutsut

**Kekkosen lastenkutsut** olivat presidentti Urho Kekkosen 1960-luvulla virka-asunnossaan Tamminiemessä järjestämiä illanviettoja, joihin kutsuttiin vieraiksi senaikaisen nuoren älymystön edustajia, joihin Kekkonen halusi tutustua lähemmin. Vieraisiin kuului kulttuurin ja tieteen edustajia sekä muun muassa nuoria nousevia poliitikkoja. Tamminiemen illanviettoon kutsu oli aikanaan jopa kadehdittu statussymboli.

Lastenkutsujen vieraat valitsivat Yleisradion pääjohtaja Eino S. Repo, presidentti Kekkosen poika Matti Kekkonen ja Tielaitoksen pääjohtaja Jouko Loikkanen. Myös presidentin puoliso Sylvi Kekkonen kutsui mukaan nuoria kirjailijakollegoitaan.

Illanvietto alkoi Kekkosen pitämällä humoristisella tervetuliaispuheella. Tilaisuuteen kuului jonkin verran ohjelmaa, mutta pääasiassa harrastettiin vapaata keskustelua ajankohtaisista teemoista, kuten esimerkiksi huumeista. Vieraat istuivat 6–8 hengen ryhmissä pöytien ääressä, ja Kekkonen kulki illan aikana ryhmästä toiseen keskustelemassa.

Jouko Loikkasen mukaan kutsuilla ei ollut mitään vaikutusta Suomeen poliittiseen elämään, vaan ne olivat "hilpeää yhdessäoloa". Kutsujen järjestäminen lopetettiin, kun vieraiden alkoholinkäyttö alkoi muodostua häiritseväksi.

Lastenkutsujen vieraslistat on julkaistu Kirsti-Maria Kaskikarin pro gradu -tutkielmassa *Kekkonen ja ylioppilaskunta 1956–68* (Helsingin yliopisto 1996).

## Vieraita

* Yrjö Ahmavaara
* Claes Andersson
* Seppo Ahti
* Mauri Auvinen
* Peter von Bagh
* Timo Bergholm
* Ilkka-Christian Björklund
* Kaj Chydenius
* Henrik Otto Donner
* Kristiina Halkola
* Elisabeth Helander
* Pekka Herlin
* Pentti Holappa
* Kalle Holmberg
* Päivi Istala
* Antero Jyränki
* Mauri Kekkonen
* Taneli Kekkonen
* Kaisa Korhonen
* Keijo Korhonen
* Jaakko Lassila
* Erkki Liikanen
* Paavo Lipponen
* Matti Louekoski
* Mikko Niemi
* Kaarle Nordenstreng
* Aulikki Oksanen
* Erno Paasilinna
* Reino Paasilinna
* Pekka Peltola
* Laila Pullinen
* Pekka Puska
* Max Rand
* Pasi Rutanen
* Pentti Saaritsa
* Arja Saijonmaa
* Hannu Salama
* Johannes Salminen
* Arvo Salo
* Elina Salo
* Asko Sarkola
* Kalevi Sorsa
* Yrsa Stenius
* Ulf Sundqvist
* Kaarina Suonio
* Hannu Taanila
* Ilkka Taipale
* Tarja-Tuulikki Tarsala
* Seppo Toiviainen
* Paula Tuomikoski
* Erkki Tuomioja
* Jouko Turkka
* Jouko Tyyri
* Paavo Väyrynen

## Lähteet
* Kekkonen sai "lastenkutsuilla" tietoa huumeista, Studio55.fi 3.4.2012
* Rellestys lopetti Kekkosen kuulut "lastenkutsut", Risto Uimosen kolumni Kalevassa 27.1.2008
* Kekkosen lastenkutsujen vieraslista 1960-1969 (Punatähdet.com)

### Viitteet
Sphenacodontia

**Sphenacodontia** on synapsidien kladi. Siihen on määritelty kuuluvaksi *[[Haptodus baylei]]*, *[[Haptodus garnettensis]]*, *[[Sphenacodon ferox]]* ja kaikki taksonit jotka ovat läheisempää sukua niille kuin *[[Edaphosaurus pogonias]]*ille. Täten ryhmään kuuluvat esim. Sphenacodontidae-heimo sekä terapsidit kuten nisäkkäät ja Gorgonopsia-alalahko. Ryhmän ominaisuuksiin kuuluu yläleukaluun (*maxilla*) sisäpinnalla oleva paksuuntunut kohta kulmahampaiden lähellä. Lisäksi (*premaxilla*)-luuhun kiinnittyvät hampaat ovat syvällä pitimissään.
  
## Luokittelu

*Kladi: Synapsida (Synapsidit) 
**Kladi: Caseasauria
***Heimo: Caseidae
***Heimo: Eothyrididae
**Kladi: Eupelycosauria
***Heimo: Varanopidae
***Heimo: Ophiacodontidae
***Heimo: Edaphosauridae
***Kladi: Sphenacodontia
****Suku: *[[Cutleria]]*
****Suku: *[[Haptodus]]*
****Suku: *[[Palaeohatteria]]*
****Suku: *[[Pantelosaurus]]*
****Suku: *[[Ianthodon]]*
****Kladi: Sphenacodontoidea
*****Lahko: Therapsida (terapsidit)
******Luokka: Mammalia (nisäkkäät)
*****Heimo: Sphenacodontidae
******Suku: *[[Bathygnathus]]*
******Suku: *[[Ctenorhachis]]*
******Suku: *[[Macromerion]]*
******Suku: *[[Neosaurus]]*
******Suku: *[[Secodontosaurus]]*
******Suku: *[[Steppesaurus]]*
******Alaheimo: Sphenacodontinae
*******Suku: *[[Cryptovenator]]* 
*******Suku: *[[Ctenospondylus]]* 
*******Suku: *[[Dimetrodon]]*
*******Suku: *[[Sphenacodon]]*
  

### Fylogenia
Fröbisch, J., Schoch, R.R., Müller, J., Schindler, T., & Schweiss, D. 2011 (Muut paitsi Caseasauria tutkimuksen kladogrammista, Caseasauria tekstiosasta):

## Lähteet
Lehtosen Liikenne

**Lehtosen Liikenne Oy** oli joensuulainen linja-autoyhtiö. Se oli tärkein Joensuun paikallisliikenteen liikennöitsijä vuoteen 2014.

Yhtiön perustaja, Viipurista kotoisin ollut Eino Lehtonen (1904–1986) aloitti työuransa asentajaoppilaana autokorjaamossa. Suoritettuaan asevelvollisuutensa hän ryhtyi taksiautoilijaksi toimien sen ohella myös autoliikkeen myyjänä. Muutettuaan Simpeleelle vuonna 1929 hän perusti autokorjaamon ja työskenteli samalla kuorma-autoilijana hoitaen Yhtyneiden Paperitehtaiden kuljetuksia. Välirauhan aikana hän osallistui Petsamon ja Rovaniemen väliseen tavaraliikenteeseen Liinahamarin reitillä.

Linja-autoliikenne alkoi Lehtosen muutettua Joensuuhun vuonna 1950 linjalla Joensuun tori-Utra. Yrityksestä tuli osakeyhtiö vuonna 1957. Vuonna 1961 Lehtosen Liikenne osti Torvisen Liikenne Oy:n, minkä jälkeen koko Joensuun kaupunkiliikenne oli yhden yrityksen hoidossa. Vuonna 1962 Lehtosen Liikenteelle siirtyivät Antti Toivasen perikunnalta linjat Joensuusta Liperiin ja Rääkkylään. Eino Lehtonen sai talousneuvoksen arvonimen vuonna 1967. Hänen poikansa, toimitusjohtajana isänsä jälkeen toiminut Kyösti Lehtonen (s. 1934) aloitti yhtiössä 1963. Yrityksen toinen omistaja on hänen poikansa Mika Lehtonen. Yrityksessä oli vuonna 2013 40 työntekijää. Toimipaikka halleineen sijaitsi Teollisuuskadulla. Kyösti Lehtonen sai liikenneneuvoksen arvonimen vuonna 2002.

Yhtiö lopetti toimintansa vuonna 2014. Yhtiön mukaan paikallisliikenteen kannattavuus on heikentynyt eikä yhtiö osallistunut enää EU-säädösten mukaiseen hankintakilpailuun Joensuun paikallisliikenteestä.

## Lähteet
Täpläkehrääjä (lintu)

**Täpläkehrääjä** (*Nyctiphrynus ocellatus*) on kehrääjien heimoon kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Keski- ja Etelä-Amerikasta.

## Koko ja ulkonäkö
Kooltaan täpläkehrääjä voi kasvaa 20&ndash;22 cm pitkäksi. Koiras on yleisväritykseltään harmahtavan oliivinruskea. Kurkussa on valkoinen juova ja rinnassa on valkoisia pisteitä. Täpläkehrääjäkoiraan harmaanruskeissa siivissä on mustia täpliä. Naaras muistuttaa ulkonäöltään koirasta, mutta on väritykseltään harmaanruskean sijasta punaruskea. Myös täpläkehrääjänaaraalla on kurkussa valkoinen juova, rinnassa valkoisia ja siivissä mustia täpliä. 

## Levinneisyys ja elintavat
Täpläkehrääjällä on 2 alalajia. Niistä nimialalajia *N. o. ocellatus* tavataan Kolumbiasta Argentiinan pohjoisosiin ulottuvalta alueelta ja alalajia *N. o. lautus*  Nicaraguasta, Hondurasista ja Costa Ricasta. Täpläkehrääjän elinympäristöä ovat kosteat metsät ja metsien reunamaat. Lajia tavataan niin alankomaiden metsistä kuin vuoristojen rinteiltä aina 1&nbsp;350 metrin korkeuteen saakka. Täpläkehrääjä on yöaktiivinen ja sen ravintoa ovat perhoset, kovakuoriaiset ja torakat. Lajin pesimäkausi on maalis-huhtikuussa. Pesä sijaitsee maassa ja naaras munii 1 tai 2 vaaleanpunertavaa punapilkullista munaa.

## Lähteet
Ilola

**Ilola** voi tarkoittaa seuraavia:

;paikkoja:

* Ilola (), Vantaan kaupunginosa
* Ilola (), kylä ja taajama Porvoossa
* Ilola, kylä Muurlassa
* Ilola (), kylä Raivolassa, Karjalankannaksella
* Ilola, puisto Helsingin Kalliossa
* Kojon työväentalo Ilola, entinen työväentalo Forssan Kojossa (ent. Koijärven kirkonkylässä)

;suomalaisia henkilöitä:

* Anselmi Ilola (s. 1995), mäkihyppääjä
* Jari Ilola (s. 1978), jalkapalloilija, Jarmo Ilolan poika
* Jarmo Ilola (s. 1956), jalkapalloilija
* Kyllikki Ilola (1917–2011), runoilija
* Kössi Ilola, *Pentti Notko* (1900–1938), kommunisti, toimittaja ja kirjailija
* Olli Ilola (1909–1974), virkamies, lähetystöneuvos
* Pasi Ilola (s. 1975), yritysjohtaja ja verkkopalveluiden kehittäjä
* Toivo Ilola (1928–2023), pesäpalloilija

;kuvitteellisia henkilöitä:
* Emma Ilola, tv-sarjassa Salatut elämät.
Gorgodon

**Gorgodon** on sukupuuttoon kuollut synapsidisuku. Sukuun luetaan yksi laji *Gorgodon minutus*. 

Se eli permikaudella noin 270 miljoonaa vuotta sitten. *Gorgodon* tunnetaan vain huonosti säilyneestä noin 6 cm:n pituisesta kallosta, joka on löytynyt Pohjois Amerikasta, Yhdysvalloista. Se luokiteltiin aikaisemmin terapsidiksi, mutta se saattaakin oikeasti kuulua heimoon Sphenacodontidae.

## Lähteet
World Without End

**World Without End** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* *[[Maailma vailla loppua]]* (engl. *World Without End*), Ken Follettin historiallinen romaani vuodelta 2007
* *[[Maailma vailla loppua (minisarja)|Maailma vailla loppua]]* (engl. *World Without End*), Follettin romaaniin perustuva minisarja vuodelta 2012
* *[[World Without End (elokuva)|World Without End]]*, tieteiselokuva vuodelta 1956.
Eyvind Rafn

**Eyvind Gerhard Rafn** (17. syyskuuta 1931 Kööpenhamina – 28. syyskuuta 2024) oli tanskalainen huilisti. Hän opiskeli Holger Gilbert-Jespersenin johdolla Tanskan kuninkaallisessa musiikkikonservatoriossa, Severino Gazzellonin johdolla Roomassa ja Julius Bakerin johdolla New Yorkissa. Rafn liittyi vuonna 1955 Tanskan kuninkaalliseen orkesteriin. Hän esiintyi myös solistina kotimaassaan ja kansainvälisesti. Hän levytti muun muassa Friedrich Kuhlaun teoksia Naxos-levymerkillä.

## Lähteet
Elinor Remick Warren

**Elinor Remick Warren** (23. helmikuuta 1900 Los Angeles, Kalifornia – 27. huhtikuuta 1991 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hänen tuotantoonsa kuuluu yli 200 orkesteri- ja vokaalimusiikkiteosta. Hän syntyi Los Angelesissa, kävi Mills Collegea ja opiskeli myös New Yorkissa ja Pariisissa. Warrenin ensimmäinen teos kuorolle ja orkesterille oli *The Harp Weaver*, jonka kantaesitettiin Carnegie Hallissa vuonna 1936. Hänen muihin teoksiinsa lukeutuu *Legend of King Arthur*, jonka kantaesittivät Los Angelesin filharmonikot vuonna 1940. Teosten joukossa on myös piano- ja kamarimusiikkia.

Warren oli naimisissa elokuvatuottaja Z. Wayne Griffinin kanssa. Mies kuoli vuonna 1981. Warrenilla oli tytär ja kaksi poikaa.

Musiikintutkija Christine Ammer luonnehti Warrenia ainoaksi naiseksi huomattavien amerikkalaisten uusromantikkojen joukossa, johon kuuluivat myös Howard Hanson, Samuel Barber ja Gian Carlo Menotti. Warrenin merkittäviä teoksia kuullaan Cambria Musicin CD-levyillä. Hänen nuottejaan ovat julkaisseet monet kustantajat, kuten Carl Fischer Music ja LudwigMasters. Säveltäjän musiikillisen perinnön jatkamiseksi perustettiin vuonna 1996 Elinor Remick Warren Society.

## Lähteet
Iso Haapasaari (Jyväskylä)

**Iso Haapasaari** , joka kirjoitetaan myös **Iso-Haapasaari** , on Päijänteen saari Keski-Suomessa Jyväskylässä ja joka sijaitsee Vaajakosken Haapaniemen länsipuolella Haapalahdessa.

## Maantietoa
Saari on 1,3 kilometriä pitkä, 480 metriä leveä ja sen pinta-ala on 34,6 hehtaaria . Se on viereisen Haapaniemen ja myös Haapalahden suuntainen saari, jonka muodostavat kaksi peräkkäin sijaitsevaa mäkeä. Saaren huippu, joka sijaitsee saaren eteläpuoliskossa, on noin 105 metriä merenpinnan yläpuolella eli se kohoaa 27 metrin korkeuteen Päijänteen vedenpinnasta, joka on 78,3 metriä mpy. Pohjoisosan mäki kohoaa noin 19 metrin korkeuteen.

Saari sijaitsee Haapalahden suulla lähes Haapaniemessä kiinni. Sen itäpuolella oleva salmi on 10–190 metriä leveä ja länsipuolen salmi 150–400 metriä leveä. Lännessä matereen rannasta kohoaa Jyskänvuori yli 60 metrin korkeuteen ja idässä Ristonmäki 50 metrin korkeuteen. Haapalahdessa sijaitsee myös Pikku Haapasaari, jossa on laavu ja nuotiopaikka, ja lisäksi pieni luoto. Ison Haapasaaren lounaisrannassa on matalikko, jossa esiintyy kivikkoa ja kaksi luotoa.

Saaren eteläkärjessä on tieyhteys Haapaniemeen, jonne pääsee valtatieltä 4 haarautuvalta yhdystieltä 16631, joka kulkee Varaslahden kautta. Tie haarautuu saaressa ja alempi tie on loppumatkastaan suljettu. Ison Haapasaaren eteläpäässä on tunnettu perinnematkailukohde Savutuvan apaja ja sen lähellä myös matkailukohteena tunnettu kivilatomus Opinsaunan kiuas .

## Luontoarvoja
Saarella on luonnonsuojelualue, joka perustettiin syksyllä 2014 osanan Metso-ohjelmaa. Suojelun perusteina oli saaren lehtometsät, jossa kasvaa koivua, haapaa ja pihlajaa. Kalliomaastossa on valtapuuna mänty. Saaren sisäosat ovat kuivaa kangasmetsää ja rannat lehtomaista kangasmetsää. Keskellä saarta on myös pieni avoin niitty. Saaren pohjoisosaan rakennettiin vuonna 2006 luontopolkureitistö, jonka suurin pituus on 2,7 kilometriä ja jossa on 12 rastitaulua. Saaren länsirannassa on nuotiopaikka, jonka puut tulee kantaa itse paikalle.

## Historiaa
Isossa Haapasaaressa oli Jyväskylän maalaiskunnan aikana leirintäalue.

## Huomautukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Iso-Haapasaaren luontopolku (kartta)
* Jalkaisin: Haapasaaressa, blogi retkeilystä
* Tervastulia: Iso-Haapasaaren luontopolku, Vaajakoski
* ELY-keskus: Jyväskylän kaupunki vastaa luonnonsuojeluhaasteeseen, 18.10.2013, päivitetty 21.5.2013
Jordi Masó

**Jordi Masó** on katalonialainen pianisti. Hän syntyi Granollersissa. Opintonsa hän suoritti kotimaassaan ja Lontoon Kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa. Hänen opettajiaan olivat Josep M. Roger, Albert Attenelle, Christopher Elton ja Nelly Akopian. Hän on voittanut monia kansallisia ja kansainvälisiä palkintoja sekä esiintynyt useimmissa Euroopan maissa pianoresitaaleissa ja kamarimusiikkikonserteissa. Hän saa myös säännöllisesti kutsuja esiintymään keskeisimpien espanjalaisten orkesterien kanssa. Masólla on laaja ja kaikille aikakausille ulottuva ohjelmisto, mutta erityisesti hän on keskittynyt 1900-luvun musiikkiin. Hän on myös kantaesittänyt monia hänelle sävellettyjä teoksia.

Masón kymmeniin levytyksiin kuuluu tulkintoja Roberto Gerhardin, Federico Mompoun, Padre Donostian, Xavier Montsalvatgen, Joaquim Homsin, Josep Solerin, Mario Castelnuovo-Tedescon, Benet Casablancasin, Joaquín Turinan ja Déodat de Sévéracin teoksista. Masó on Granollersin konservatorion ja Esmucin (Katalonian musiikkikorkeakoulu) professori. Vuonna 1996 hän liittyi nykymusiikkiryhmä Barcelona 216:n jäseneksi. Vuonna 2008 hänelle myönnettiin ARAM-arvo (*Associate of the Royal Academy of Music*).

Masó on julkaissut monia kirjoituksia ja kirjan *Els reptes de Vladimir*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut , ,
Micropterus

**Micropterus** on aurinkoahvenien heimoon (Centrarchidae) kuuluva kalasuku.

## Lajit
Sukuun kuuluu yhdeksän lajia.
**[[Micropterus cataractae]]* Williams & Burgess, 1999
**[[Micropterus coosae]]* Hubbs & Bailey, 1940
**[[Micropterus dolomieu]]* Lacépède, 1802 - Pikkubassi
**[[Micropterus floridanus]]* (Lesueur, 1822)
**[[Micropterus henshalli]]* Hubbs & Bailey, 1940
**[[Micropterus notius]]* Bailey & Hubbs, 1949
**[[Micropterus punctulatus]]* (Rafinesque, 1819)
**[[Micropterus salmoides]]* (Lacépède, 1802) - Isobassi
**[[Micropterus treculii]]* (Vaillant & Bocourt, 1874)

## Lähteet
Lausuntopalvelu

**Lausuntopalvelu.fi** on Suomen julkishallinnon verkkopalvelu, jonka kautta voidaan pyytää ja antaa lausuntoja. Palvelussa julkaistut pyynnöt ovat julkisesti kaikkien saatavilla, ja niihin voivat antaa lausuntonsa kaikki kiinnostuneet. Pyyntöjä voivat julkaista julkishallinnon toimijat, joilta edellytetään vahvaa tunnistautumista ja rekisteröitymistä palveluun. Myös lausunnonantajien on tunnistauduttava ja rekisteröidyttävä palveluun.  

Lausuntopalvelu.fi kuuluu oikeusministeriön ylläpitämiin sähköisiin demokratiapalveluihin, jotka löytyvät osoiteen www.demokratia.fi kautta.

## Lähteet
* 
* Demokratia.fi
* Lausuntopalvelu
Kurt Nikkanen

**Kurt Nikkanen** on yhdysvaltalainen viulisti. Hän syntyi Hartfordissa, Connecticutissa, ja aloitti viulunsoiton opintonsa kolmevuotiaana. Myöhemmin hänen opettajiaan olivat Roman Totenberg, Jens Ellerman ja Juilliard Schoolissa Dorothy DeLay. 12-vuotiaana Nikkanen debytoi Carnegie Hallissa New Yorkin sinfoniaorkesterin kanssa. Kaksi vuotta myöhemmin Zubin Mehta kutsui Nikkasen esittämään Niccolò Paganinin ensimmäisen viulukonserton.

Nikkanen on esiintynyt johtavien orkesterien ja kapellimestarien kanssa Yhdysvalloissa, Euroopassa ja Kaukoidässä. Hän on esittänyt paljon nykymusiikkia, kuten toistuvasti John Adamsin viulukonserton. Lisäksi hänen ohjelmistoonsa kuuluu muun muassa Aaron Jay Kernisin, HK Gruberin, John Zornin ja Steven R. Gerberin teoksia. Nikkanen kantaesitti Mikko Heiniön *Alla Madre* -konserton Petri Sakarin johtaman Turun filharmonisen orkesterin kanssa ja myös levytti sen (2010). Hän kantaesitti Thomas Adèsin konserton New York City Balletin orkesterin kanssa 2010. Perinteisempään ohjelmistoon kuuluu Antonín Dvořákin viulukonsertto. William Waltonin viulukonserton livetaltiointi Nikkasen ja New Havenin sinfoniaorkesterin tulkintana (Nimbus Alliance, 2010) tuli valituksi Gramophone Magazinen kriitikoiden suosikiksi.

Kurt Nikkasen isä syntyi Suomessa, mutta muutti seitsemänvuotiaana perheensä mukana Yhdysvaltoihin. Äitinsä puolelta Kurt Nikkanen on kreikkalaista sukua. Hän asuu New Yorkissa pianistivaimonsa Maria Asteriadoun kanssa.

## Lähteet
One of These Nights

**One of These Nights** on yhdysvaltalaisen rockyhtye Eaglesin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1975. Albumi on Eaglesin viimeinen albumi, jossa mukana on Bernie Leadon. Leadon jätti yhtyeen One Of These Nights-kiertueen jälkeen. Seitsemäs kappale, "Visions", on Eaglesin ainoa kappale, jossa laulajana toimi Don Felder. Albumista tuli yhtyeen läpimurtoalbumi, joka seurauksena yhtyeen jäsenistä tuli kansainvälisiä tähtiä ja Pohjois-Amerikan ykkösbändi. Eagles lähti maailmankieruteelle edistääkseen levyn myyntiä ja lämmittelijä yhtyeenä tuohon aikaan toimi Fleetwood Mac.

Albumin nimikkokappaleesta tuli yhtyeen toinen Billboard Hot 100 -listan kärkeen noussut single. Kokonaisuudessaan albumilla oli kolme Top 10 -singleä: "One of These Nights", "Lyin' Eyes" ja "Take It To The Limit". Albumista tuli yhtyeen ensimmäinen, joka pääsi listakärkeen. Albumi myi yli 4 miljoonaa kappaletta, ja toi yhtyeelle ensimmäisen Grammyn kappaleella "Lyin' Eyes". "Take It To The Limit" kappaleesta tuli yhtyeen ensimmäimen kultaa myynyt single.

## Kappaleet

## Kokoonpano
*Glenn Frey - laulu, kitara, koskettimet, harmoni
*Don Henley - laulu, rummut, perkussiot, tablat
*Randy Meisner - laulu, bassokitara, kitara
*Bernie Leadon - laulu, kitara, banjo, mandoliini, steel-kitara
*Don Felder - laulu, kitara, slide-kitara, urut
Nitrome

**Nitrome** on indiepelejä valmistava yritys, jonka päämaja on Lontoossa. Nitromen perustajat ovat Mat Annal ja Hether Stancliffe. Nitrome on tehnyt paljon tunnettuja Flash-pelejä, kuten Rubble Troublen, Hot Airin ja Cheese Dreamsin. Nitrome tekee vuodessa paljon pelejä. Nitromen pelit ovat esillä heidän sivuillaan, ja ne ovat lisensoituna muilla sivuilla kuten Miniclipissä. Marraskuussa 2011 nitromella oli 100 peliä. Nitromella on ollut 5 erilaista versiota: nitrome 1.0, nitrome 1.2, nitrome 1.5, nitrome 2.0 ja nitrome 2.5. Nitrome aloitti toimintansa 2005. 

## Aiheesta muualla
* 
* Kotisivut: Nitrome
Y-Säätiö

**Y-Säätiö** on yleishyödyllinen ja poliittisesti sitoutumaton suomalainen säätiö, jonka tehtävänä on vähentää asunnottomuutta tarjoamalla laadukkaita ja kohtuuhintaisia vuokra-asuntoja. Y-Säätiö on Suomen neljänneksi suurin vuokranantaja.  ARA-vuokra-asuntotoimija M2-Kodit on osa Y-Säätiö-konsernia.  

Y-Säätiön perustivat vuonna 1985 Helsingin, Espoon, Vantaan, Tampereen ja Turun kaupungit, Suomen Kaupunkiliitto (nykyisin Suomen Kuntaliitto), Kirkkohallitus, Suomen Punainen Risti, Rakennusteollisuus RT, Rakennusliitto, Alko sekä Suomen Mielenterveysseura (nykyisin MIELI Suomen Mielenterveys ry).

Y-Säätiö on SOSTEn jäsenjärjestö.

## Y-Säätiön toiminta
Y-Säätiön toiminta pohjaa asunto ensin -periaatteeseen. Periaatteen taustalla on ajatus, että oma asunto on jokaiselle kuuluva ihmisoikeus, eikä sitä tarvitse erikseen ansaita. 

Y-Säätiö hankkii yksittäisiä vuokra-asuntoja ja rakennuttaa kokonaisia taloja, jotta suomalaisissa kaupungeissa olisi tarjolla kohtuuhintaisia vuokra-asuntoja pienituloisille. 

Lisäksi Y-Säätiö pyrkii vaikuttamaan yhteiskuntaan siten, että asunnottomuuteen liittyvät kysymykset olisivat tuttuja päättäjille ja esillä julkisessa keskustelussa.

## Asunnot
Y-Säätiö-konserni omistaa yhteensä 18 000 vuokra-asuntoa 57 paikkakunnalla. Konsernin vuokra-asunnot jakaantuvat Y-Säätiön lähinnä erityisryhmille tarkoitettuihin ja M2-Kotien ARA-vuokra-asuntoihin. 

Pääosa Y-Säätiön erityisryhmien asunnoista sijaitsee hajautetusti olemassa olevassa asuntokannassa eli asunto-osakeyhtiöissä. Asuntojen hajasijoitus perustuu muun muassa asunto ensin -periaatteeseen. Suurin osa erityisryhmien asunnoista on jälleenvuokrattu yhteistyökumppaneille, kuten kaupungeille ja järjestöille. 

Säätiön asuntojen hankintaa tukee avustuksin Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus (STEA). Uusien vuokratalojen ja erityisryhmien asumisyksiköiden rakentaminen rahoitetaan Asumisen rahoitus- ja kehittämiskeskuksen (ARA) investointiavustuksilla ja korkotukilainoilla sekä säätiön omalla rahoituksella. 

## Kansainvälinen toiminta
Y-Säätiö on jäsenenä eurooppalaisessa FEANTSA-kattojärjestössä (the European Federation of National Organisations working with the Homeless), joka ajaa asunnottomien asiaa laajasti Euroopassa. Muut suomalaisjäsenet ovat Helsingin Diakonissalaitos, Vailla vakinaista asuntoa ry, Asukasliitto ja Nuorisoasuntoliitto.

Y-Säätiö ja FEANTSA koordinoivat yhdessä Housing First Europe Hub -oppimisalustaa. Sen tavoitteena on tukea asunto ensin -työn kehittämistä eri maissa.

## Katso myös
* Asunnottomuus
* Asunto ensin

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Y-Säätiön verkkosivut 
* Asunto ensin -periaate 
* FEANTSA
Yukta Mookhey

**Yukta Mookhey** (s. 7. lokakuuta 1977 Bangalore, Karnataka) on intialainen malli ja näyttelijä. Sijoituttuaan toiseksi Miss Intia -kilpailussa hän voitti Miss Maailma -kilpailun Lontoossa vuonna 1999. Myöhemmin hän on esiintynyt muutamissa intialaisissa elokuvissa.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Haminan kauppahalli

**Haminan kauppahalli** sijaitsi Haminan kauppatorin laidalla. Rakennus oli arkkitehti Juhani Viisteen suunnittelema ja valmistunut vuonna 1931. Kauppahalli purettiin vuonna 1975. Tätä kauppahallia paikalla edelsi vuonna 1890 valmistunut kauppahalli. Vuonna 1976 paikalle rakennettiin liiketilaa. Kauppahallin purkaminen ja paikalle rakennettu betonielementtirakennus sisältyi professori Olli Kivisen vuonna 1963 suunnittelemaan uuteen asemakaavaan. Tuossa asemakaavassa ei suojeltu itse rakennuksia, ainoastaan linnoituksen asemakaavarakenne.

## Lähteet
Osuuskauppa Teho

**Osuuskauppa Teho** (aiemmin *Osuusliike Teho*) oli Hyvinkäällä, Tuusulan Jokelassa ja Nurmijärvellä vuosina 1919–1984 toiminut SOK:n (S-ryhmän) osuuskauppa. Teho sulautui helsinkiläiseen Helsingin Osuuskauppaan vuonna 1984.

Osuuskauppa Teholla oli vuonna 1953 yhteensä 22 myymälää ja 112 työntekijää. Se kävi laajaa mataloustuotteiden ja alan tarvikkeiden kauppaa. Vuoden 1953 liikevaihto oli yli 448 miljoonaa markkaa, josta maataloustavarakauppa 151 miljoonaa markkaa. Jäseniä oli 2&nbsp;136 ja säästökassatalletuksia yli 26 miljoonaa markkaa. Yrityksen liiketalo oli Hyvinkäällä osoitteessa Hyvinkäänkatu 10. Sillä oli myös osake-enemmistö liiketalosta Siltakatu 9, jossa toimi kangas- ja pukinemyymälä ja ravintola. Vuonna 1972 Tehoon yhdistettiin nurmijärveläinen Osuuskauppa Kivi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tehon pääkonttori Hyvinkäänkatu 10:ssa. Kuva Hyvinkään kaupungin historiasivuilla.
Samuli Ponsimaa

**Samuli "Skrymer" Ponsimaa** (s. 26. elokuuta 1977) on suomalainen metallimusiikin kitaristi, joka on toiminut folk metal -yhtye Finntrollin kitaristina vuodesta 1998. Skrymer on myös toteuttanut Finntrollin graafisia elementtejä, kuten kansikuvat ja kansilehtiset, sekä suunnitellut esiintymislavasteita, tuotteita ja asusteita. Hän on myös toteuttanut kansikuvat Glittertindin albumeille ''Evige Asatro sekä Til Dovre Faller

Vuonna 2009 Skrymer ja Mathias Lillmåns perustivat death metal -yhtye Decomposterin, jossa hän soittaa kitaraa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Skrymerin tumblr.com -sivut
* Skrymer metal-archives.com -sivustolla
Ruskoselkäkukastaja

**Ruskoselkäkukastaja** (*Dicaeum everetti*) on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Ruskoselkäkukastajaa tavataan Bruneissa, Indonesiassa ja Malesiassa. Se on vähentynyt elinympäristöjen tuhoutumisen takia ja on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

## Elinympäristö
Ruskoselkäkukastaja elää metsissä, kahviplantaaseilla ja puutarhoissa alle 1&nbsp;100 metrin korkeudella merenpinnasta.

## Lähteet
Mayovuorenkukastaja

**Mayovuorenkukastaja** (*Dicaeum proprium*) on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Mayovuorenkukastajaa tavataan kotoperäisenä Mindanaolla, Filippiineillä. Lajia pidettiin harvinaisempana, mutta 2010-luvulla tehtyjen tutkimusten perusteella sitä on melko yleisenä erityisesti Mount Kitanglad- ja Mount Apo -vuorten rinteillä. Sen kannankehitys on laskeva, mutta laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Viirukukastaja

**Viirukukastaja** (*Dicaeum chrysorrheum*) on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Viirukukastajaa tavataan laajalla alueella Kaakkois-Aasiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Australian Blue Asbestos

**Australian Blue Asbestos Pty. Ltd.** (ABA) yhtiön perusti Lang Hancock, ja se toimi vuosina 1938–1966. ABA louhi, pakkasi ja jälleenlähetti krokidoliittia eli *sinistä asbestia* Länsi-Australiassa sijaitsevassa Wittenoomin kaupungissa. Kaivosyhtiön osti vuonna 1943 kaivosalalla toimiva CSR Limited -yhtiö joka jatkoi louhintaa vuoteen 1966 asti. Kaivos määrättiin suljettavaksi syytettynä vakavasta piittaamattomuudesta asbestipölyn aiheuttamasta terveysuhasta työntekijöille ja läheisen Wittenoomin kaupungin asukkaille.

## Aiheesta muualla
* Wittenoom - Kaupunki, joka tappoi asukkaansa
Srilankankukastaja

**Srilankankukastaja** (*Dicaeum vincens*) on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Srilankankukastajaa tavataan kotoperäisenä Sri Lankassa. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sitä tavataan pienellä alueella, jossa elinympäristöt ovat jatkuvasti heikentymässä. Srilankankukastaja on kuitenkin edelleen yleinen alle 900 metrin korkeudella.

## Elinympäristö
Srilankankukastaja elää pääasiassa alankojen ja esivuoristojen kosteissa ja korkeissa metsissä 2&nbsp;300 metrin korkeudelle asti.

## Lähteet
Oliivilakkikukastaja

**Oliivilakkikukastaja** (*Dicaeum nigrilore*) on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Oliivilakkikukastajaa tavataan Filippiineillä. Lajin kannankehitys on vakaa, eikä sen uskota olevan vaarassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Ulrich Eisenlohr

**Ulrich Eisenlohr** on saksalainen pianisti. Hän opiskeli pianonsoittoa Rolf Hartmannin johdolla ja liedejä Konrad Richterin johdolla. Hän on erikoistunut laulujen säestämiseen ja kamarimusiikkiin. Hän toimi muun muassa Franz Schubertin laulujen levytyssarjan taiteellisena johtajana Naxos-levymerkillä. Hän on julkaissut levytyksiä myös muiden levy-yhtiöiden kautta ja saanut niistä useita palkintoja. Eisenlohr on esiintynyt Euroopassa, Amerikassa ja Japanissa. Hän on lauluprojekteissaan tehnyt yhteistyötä muiden muassa Christian Elsnerin, Matthias Görnen, Dietrich Henschelin, Wolfgang Holzmairin, Hanno Müller-Brachmannin, Christoph Pregardienin, Detlef Rothin, Sibylla Rubensin, Roman Trekelin, Rainer Trostin, Iris Vermillionin, Michael Volle ja Ruth Ziesak.

Eisenlohr on luennoinut konservatorioissa Frankfurtissa sekä Karlsruhessa ja johtanut liedluokkaa Mannheimin musiikkikorkeakoulussa. Hän on johtanut mestarikursseja Euroopassa ja Japanissa. Niissä hän on tehnyt myös yhteistyötä laulajien, kuten Ruth Ziesakin, Jard van Nesin ja Rudolf Piernayn kanssa.

## Lähteet
Glauberiitti

**Glauberiitti** on glaubersuolan valmistukseen käytetty mineraali. Tätä suolaa käytetään tekstiiliteollisuudessa väriaineiden pureuttamiseen ja lääketeollisuudessa. Kemiallinen kaava on Na2Ca(SO4)2.

## Esiintyminen
Glauberiittia esiintyy sedimenttikivilajeissa ja suolajärvissä. Sitä on usein samoissa paikoissa kuin kipsiä ja kalsiittia. Sitä on Löydetty Venäjältä, Itävallasta, Ranskasta, Espanjasta ja Yhdysvalloista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Webmineral: Glauberite Mineral Data 
* Mindat: Glauberite 
* Handbook of Mineralogy: Glauberite (pdf)
Saimi Puusniekka

**Saimi Lahja Puusniekka** (11. toukokuuta 1919 Pyhäjärvi Vpl. – 1. kesäkuuta 1998 Tampere) oli suomalainen runoilija.

## Teoksia
* *Savilintu* : runokokoelma, kuvittanut Terttu Hauhia. Uusi tie, Helsinki 1980

## Lähteet
* 
* Kirjasampo.fi : Saimi Puusniekka
Gaylussiitti

**Gaylussiitti** eli natrokalsiitti on mineraali, joka on nimetty ranskalaisen luonnontieteilijän Joseph Louis Gay-Lussacin mukaan. Kemiallinen kaava on
Na2Ca(CO3)2•5H2O. Jos mineraalista poistetaan vesi, siitä tulee kalsiumkarbonaattia.

## Esiintyminen
Gaylussiittia esiintyy Namibiassa, Keniassa, Tansaniassa, Yhdysvalloissa, Mongoliassa ja Etelämantereella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Webmineral: Gaylussite Mineral Data 
* Mindat: Gaylussite 
* Handbook of Mineralogy: Gaylussite  (pdf)
Friedrich Ratzel

**Friedrich Ratzel** (30. elokuuta 1844 Karlsruhe, Baden – 9. elokuuta 1904 Ammerland) oli saksalainen maantieteilijä ja etnografi, joka muistetaan parhaiten käsitteen *[[lebensraum]]* (”elintila”) käyttöönotosta. Käsitteestä muodostui myöhemmin keskeinen osa kansallissosialistien terminologiaa.

Ratzel opiskeli alkujaan eläintiedettä. Hän julkaisi vuonna 1869 selostuksen Charles Darwinin opeista ja kiinnostui eläinlajien muuttoa koskevista teorioista. Ratzel matkusteli lehtien kirjeenvaihtajana eri puolilla Eurooppaa ja osallistui vapaaehtoisena Ranskan–Saksan sotaan 1870–1871. Merkittävästi hänen ajatteluunsa vaikutti vuosina 1874–1875 Pohjois- ja Keski-Amerikkaan tehty kiertomatka, jonka aikana hän toimi *[[Kölnische Zeitung]]* -lehden kirjeenvaihtajana. Palattuaan Saksaan Ratzel toimi professorina Münchenin teknillisessä korkeakoulussa 1875–1886 ja vuodesta 1886 kuolemaansa asti Leipzigin yliopistossa.

Ratzelin keskeisiä kiinnostuksenkohteita olivat ihmisten muuttoliikkeet sekä fyysisen ympäristön vaikutus ihmisiin. Vuosina 1882 ja 1891 ilmestyneessä kaksiosaisessa teoksessa *Anthropogeographie* hän pohti muuttoliikkeiden ja ympäristön vaikutusta väestön jakautumiseen sekä ympäristön vaikutusta yksilöihin ja yhteiskuntiin. Hänen keskeisin etnografinen tutkimuksensa on vuosina 1885–1888 ilmestynyt kolmiosainen *Völkerkunde*. Ratzel sai vaikutteita Darwinin evoluutioteoriasta sekä saksalaisen eläintieteilijä Ernst Haeckelin teorioista, mutta kyseenalaisti myöhemmin heidän ajattelutapansa liian mekanistisena. Myöhemmällä urallaan Ratzel etsi selityksiä pikemmin filosofisista teorioista kuin biologiasta.

Vuonna 1901 Ratzel julkaisi eliömaantieteellisen esseen *Lebensraum*, joka on usein mainittu geopolitiikan lähtölaukaukseksi. Hän käytti ”elintilaa” käsitteenä, joka liitti ihmisryhmät niiden luomiin alueellisiin yksiköihin. Ratzel nosti esiin valtioiden taipumuksen laajentaa tai supistaa aluettaan kykyjensä mukaan, mutta elintilan käsitteeseen ei hänen ajattelussaan liittynyt samanlaisia poliittisia aspekteja kuin myöhemmin natsien teorioissa. Ruotsalaisen Rudolf Kjellénin Ratzelin käsitteestä tekemän tulkinnan on katsottu vaikuttaneen natsiteorioihin.

Ratzelin muita merkittäviä töitä olivat *Politische Geographie* (1897) ja *Die Erde und das Leben: Eine vergleichende Erdkunde* (1901–1902). Hän kirjoitti myös useita poliittis-maantieteellisiä tutkimuksia Yhdysvalloista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Popa (vuori)

**Popa** on tulivuori Myanmarissa. Sen rinteellä olevan laavamuodostelman päälle on rakennettu buddhalaistemppeli. Temppeli on 37 Nat-hengen koti ja sinne päästäkseen on noustava 777 porrasta ilman kenkiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Barry Sheene

**Barry Sheene** (11. syyskuuta 1950 – 10. maaliskuuta 2003) oli brittiläinen ratamoottoripyöräilyn kaksinkertainen maailmanmestari. Hän voitti maailmanmestaruuden 500-kuutioisten MM-sarjassa vuosina 1976 ja 1977. Hän sijoittui MM-sarjassa toiseksi 125-kuutioisissa vuonna 1971 ja 500-kuutioisissa vuonna 1978 sekä kolmanneksi 500-kuutioisissa vuonna 1979. Menestysvuosinaan hän ajoi Suzukilla.

Barry Sheene kuoli 52-vuotiaana syöpään.

## Lähteet
Tapan Kaikki

**Tapan Kaikki** on ammuntapelisarja, jonka kehittäjä on suomalainen Error Free -tiimi. Pelisarjan nimi valittiin herättämään huomiota, mutta toisaalta se myös kuvaa peli-ideaa: pelaajan tavoitteena on eliminoida kaikki vihollishahmot. Pelien kuvakulma toimintaan on lintuperspektiivistä. 

*Tapan Kaikki* -pelit kehitettiin harrastustoimintana, ja niitä jaeltiin ilmaiseksi ladattavina versioina. Innoitusta pelisarjan kehittämiseen kehittäjät ovat kertoneet saaneensa erityisesti *[[Cyber Dogs]]* -toimintapelistä. 

Pelisarjan kolmas osa *The Ultimate Tapan Kaikki* sisälsi kenttäeditorin ja mahdollisuuden pelata lähiverkossa enimmällään kahdeksan pelaajan kesken.

## Pelit
* *Tapan Kaikki*
* *Tapan Kaikki 2*
* *The Ultimate Tapan Kaikki* (1999)
* *Tapan Kaikki 4: Bloodshed* (2004)

## Lähteet
Erkki Hatakka

**Erkki Tapani Hatakka** (3. marraskuuta 1937 Jääski – 15. toukokuuta 2011 Espoo) oli suomalainen toimittaja ja valtiotieteen maisteri. Hatakka oli Yleisradion palveluksessa yli 30 vuotta ulkomaantoimittajana, toimituspäällikkönä ja ohjelmapäällikkönä.

Hatakka aloitti toimittajan uransa *[[Etelä-Saimaa]]*-lehden kesätoimittajana 1958. Hän tuli Yleisradion palvelukseen 1961 kesätoimittajaksi ja vuonna 1962 hänestä tuli radion ajankohtaisohjelmien ulkomaantoimittaja ja myöhemmin radion uutistoimituksen toimituspäällikkö. Hän aloitti tällöin viikoittain radiossa lähetettävän *[[Maailmanpolitiikan arkipäivää]]* -ohjelman. Vuonna 1968 Hatakka oli perustamassa radioon *[[Aamun peili]]* -ohjelmaa. 1980-luvun alussa ohjelmapäällikkönä toiminut Hatakka valmisteli ja hoiti Ylen Teksti-tv:n käynnistämisen. Hatakka toimi viimeksi TV1:n opetusohjelmien ohjelmapäällikkönä.

Pitkän reportaasimatkan Etelä-Afrikkaan ja Lounais-Afrikkaan vuonna 1965 tehnyt Hatakka oli matkan jälkeen perustamassa Suomeen Etelä-Afrikka-seuraa ja toimi sen puheenjohtajana. Vuonna 1994 hän oli perustamassa Karjala-klubia ja samoihin aikoihin myös Tverinkarjalaisten ystävät-nimistä seuraa. Hatakka kuului sosialidemokraatteihin ja hän oli muun muassa Espoon kaupunginhallituksen jäsenenä.

## Teoksia
* *Hatakan suku Liikolassa*. Hatakan sukuseura 1989

## Lähteet
* Heikki Palteisto : Erkki Hatakan muistokirjoitus, Helsingin Sanomat Muistot 
* Erkki Hatakka : YLE-idyllistä Reporadioon ja mediailmiöihin, Suomen Wanhat Toverit ry 

## Aiheesta muualla
* Ylen Elävä arkisto : Erkk Hatakan radio-ohjelma Etelä-Afrikasta : Raportti poliisivaltiosta, esitetty 5.6.1965
Nat (henki)

**Nat-henki** on ollut aikoinaan korkea-arvoinen henkilö, joka on kärsinyt väkivaltaisen ja epäreilun kuoleman. Näitä Myanmarissa palvottavia Nat-henkiä on 37. Henkiä varten on rakennettu temppeleitä ja pyhäköitä, joihin jätetään uhrilahjoja, kuten ruokaa ja juomia. Nat-henkien palvonta liittyy Myanmarissa buddhalaisuuteen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tero Virjonen

**Tero Virjonen** (s. 7. huhtikuuta 1978) on aktiiviuransa jo lopettanut suomalainen pikajuoksija. Uransa ajan hän edusti Turun Urheiluliittoa ja huolehti itse omasta valmennuksestaan vuodesta 2000 lähtien. Kalevan kisoista Virjonen saavutti 200 metrin juoksussa hopeaa 1997 ja pronssia 1998. Lisäksi hän oli viestijuoksun SM-kisoissa voittamassa kolme kultaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa (1998, 1999 ja 2001) sekä pronssia 4 × 400 metrin viestijuoksussa (1999). Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2004 jälkeen.

Tero Virjosen puoliso on pikajuoksun maaotteluedustaja Petra Virjonen (o.s. Larm). Heidän tyttärensä Enni Virjonen on pikajuoksija ja moniottelija.

## Lähteet
Markku Kallio (taloustieteilijä)

**Markku Juhani Kallio** (s. 2. marraskuuta 1945 Raisio) on suomalainen taloustieteilijä. Hän on ollut vuodesta 1978 Helsingin kauppakorkeakoulun liiketaloustieteen professori, sitä ennen 1976–1978 apulaisprofessori ja oli vararehtori 1981–1982. Hänen tutkimusalaansa ovat monimutkaisten etenkin taloudellisten ongelmien mallintaminen ja mallien ratkaiseminen.

Kallio kirjoitti ylioppilaaksi Naantalin yhteiskoulusta 1964 ja valmistui teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1968, Helsingin kauppakorkeakoulusta ekonomiksi 1971 ja yhdysvaltalaisesta Stanfordin yliopistosta Doctor of Philosophyksi 1975. 

## Julkaisuja

* *Strateginen suunnittelu: tavoitteet ja menetelmät,* (yhdessä Veikko Jääskeläisen kanssa) Weilin+Göös 1977
* *Puupörssi,* (yhdessä Seppo Salon kanssa) Helsingin kauppakorkeakoulu 1992
* *Johdatus kvantitatiiviseen analyysiin taloustieteissä,* (yhdessä Seppo Salon ja Pekka Korhosen kanssa) omakustanne 1999 (uusi painos 2003)

## Lähteet
Ranskalainen poskisuudelma

**Ranskalainen poskisuudelma** (, suom. antaa poskisuudelma) on yhdestä neljään poskisuudelmasta koostuva tervehdystapa. Ensimmäinen poskisuudelma kohdentuu yleensä oikealle poskelle, toinen vasemmalle. Poskisuudelmien määrä vaihtelee alueittain. Esimerkiksi Pariisissa poskisuudelmia annetaan tavallisesti neljä.

Vuoden 2009 sikainfluenssaepidemian aikana moni ranskalainen vähensi tämän ranskalaiseen kulttuuriin oleellisesti kuuluvan tervehdystavan noudattamista.

## Katso myös
* Suudelma

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Suomen partiolaisten ryhmäharjoituksia: Tarpojat:Tervehdykset (partio.fi)
Inle

**Inle** on Myanmarin toiseksi suurin järvi. Se on tullut suosituksi nähtävyydeksi järvellä asuvasta Intha-kansasta, joiden tomaatti- ja kukkaviljelmät kelluvat järvessä. Asuntonsa he ovat rakentaneet järven päälle paalujen varaan. Heillä on myös omintakeinen tapa soutaa seisten, toinen jalka kietoutuneena melan ympäri.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luettelo Paradox Interactiven peleistä

Tämä on luettelo Paradox Interactiven valmistamista, kehittämistä ja jakamista videopeleistä ja niiden lisäosista. 

## Lähteet
Katariina Kettunen

**Katariina Frondelius** (aikaisemmin **Kettunen**; 10. elokuuta 1914 Juva – 18. huhtikuuta 1995 Kauniainen) oli suomalainen kirjailija.

Katariina Kettunen kirjoitti teoksensa 1961 kertomistaan kokemuksista toisen maailmansodan ajalta ja sen jälkiselvittelyissä. Kettunen (kirjassa henkilönimellä Sofia Katharina Lautonen) vietti vuodet 1944–1946 keskitysleirissä Saksassa ja Itä-Euroopan maissa. Suomeen hän pääsi palaamaan Turkuun 9.1.1946. Kettunen oli saanut päävamman kovasta kohtelusta leiritysajan aikana. Hän vietti vanhuusajan Kaunialan sotavammasairaalassa ensimmäisenä tähän sairaalaan otettuna naisena. Kertomansa mukaan hänet valittiin Uudenmaan kauneimmaksi naiseksi vuonna 1934. Kettunen meni kahdesti naimisiin.

## Teoksia
* *Piikkilankakaruselli : kokemuksia sodan runtelemassa Euroopassa*. Tammi 1961

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Vellamo Vehkakoski, Keskitysleirin kautta sotavammasairaalaan, Helsingin Sanomat, sivu A4, julkaistu 4.7.1993
* Piikkilankakaruselli – Katariina Kettunen o.s. Lautonen selvisi Gestapon leiristä, Eeva, nr 10, 1961, Kustannusosakeyhtiö Eeva
Kalliokosken voimalaitos (Pyhäjärvi)

**Kalliokosken voimalaitos** on Pyhäjoessa Pyhäjärvellä sijaitseva Koskienergia Oy:n omistama voimalaitos. Sen rakennutti Revon Sähkö Oy ja se on valmistunut 1977. Sen teho on 0,7 MW.

## Lähteet
Saamelaistaiteen tuki

**Saamelaistaiteen tukiyhdistys ry** (**Sámedáidaga doarjjasearvi rs**) on saamelaiskulttuuria edistävä suomalainen yhdistys. Se on mukana järjestämässä muun muassa Skábmagovat-elokuvajuhlaa ja ylläpitää Sámi Film -tietokantaa saamelaisista elokuvista.

Yhdistys sai 15&nbsp;000 euron suuruisen taiteen valtionpalkinnon vuonna 2012.

## Sámi Film -tietokanta
Sámi Film -tietokantaan kerätään tietoja saamelaisista elokuvista. Saamelaistaiteen tukiyhdistyksen yhteistyökumppanina tietokannan toteutuksessa on Oulun yliopiston Giellagas-instituutti.

Skábmagovat-elokuvajuhlan myötä Saamelaistaiteen Tuki ry:lle on kertynyt iso kokoelma saamelaista elokuvaa, joide tiedot on koottu Sámi Film -tietokantaan. Suomen-, saamen- ja englanninkielinen tietokanta kattaa normaalit elokuvan tekijä- ja sisältötiedot, asiasanoihin perustuvan luokittelun sekä vapaan sanahaun. Verkossa toimivaa tietokantaa aiotaan kehittää myös sellaiseksi, että elokuvia voisi katsoa tietokannan kautta.

## Lähteet
Rihards Dubra

**Rihards Dubra** (s. 28. helmikuuta 1964 Riika) on latvialainen säveltäjä. Hän aloitti pianonsoiton opintonsa Jūrmalassa 7-vuotiaana. Vuodesta 1978 lähtien hän opiskeli musiikin teoriaa Riian Emils Darzins -erikoismusiikkikoulussa. Vuosina 1982–9 ja 1994–6 hän opiskeli Latvian musiikkiakatemiassa säveltämistä. Häntä opetti Adolfs Skulte. Dubra asuu Jūrmalassa ja on opettanut siellä musiikin teoriaa ja sävellystä.

Dubra säveltää enimmäkseen hengellistä musiikkia, jota edustavat muiden muassa *Messu* kuorolle ja orkesterille sekä *Missa Sinceritatis* tenorille, oboelle, kuorolle, lyömäsoittimille ja uruille. Dubran tuotantoon kuuluu myös kymmenittäin motetteja, *Symphonia* orkesterille, *Neljä pientä sinfoniaa* pienelle orkesterille, pieniä kantaatteja, satubaletti lapsille sekä pianokappaleita. Hyperion Records on levyttänyt Dubran kuoromusiikkia.

## Lähteet
Tauno Kallio

**Tauno Urpo Tapio Kallio** (8. kesäkuuta 1923 Kauvatsa – 31. joulukuuta 2011) oli suomalainen metsätieteilijä ja oli Metsäntutkimuslaitoksen metsänsuojelun tutkimusosaston metsäpatologian professori vuodesta 1975. Helsingin yliopiston dosentti hän oli 1972–1985

Tauno Kallion vanhemmat olivat metsäteknikko Jooseppi Sefanias Kallio ja Olga Elina Nuto. Hänen puolisonsa vuodesta 1950 oli lääketieteen ja kirurgian tohtori Hanna Kallio (o. s. Juhe). Kallio valmistui ylioppilaaksi Tyrvään yhteiskoulusta vuonna 1945 ja metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta vuonna 1951 sekä väitteli maatalous- ja metsätieteen tohtoriksi vuonna 1970. Hän toimi metsätalouden ja luonnontieteiden lehtorina Pienviljelysneuvojaopistossa Hyvinkäällä vuosina 1958–1966, assistenttina Helsingin yliopiston kasvipatologian laitoksella vuosina 1967–1973 ja Suomen Akatemian nuorempana tutkijana vuosina 1973–1974. Kallion väitöskirja käsitteli juurikääpien esiintymistä Suomessa.

## Julkaisuja
* *Maatilan metsäoppi* (Jaakko Lehdon kanssa), 1963, Kirjayhtymä.
* *Aerial distribution of root fungus* (väitöskirja), 1970.

## Lähteet
Skierri – vaivaiskoivujen maa

**Skierri – vaivaiskoivujen maa** on ohjaaja Markku Lehmuskallion vuonna 1982 ensi-iltansa saanut suomalais-ruotsalainen elokuva, joka kertoo saamelaisen ja suomalaisen kulttuurin ja kahden erilaisen maailmankatsomuksen yhteentörmäyksestä Käsivarren Lapissa. *Skierri* oli ensimmäinen suomalainen näytelmäelokuva, jossa saamelaiset puhuvat saamea.

## Tuotanto
Elokuvan käsikirjoittivat Jouni S. Labba ja Juhani Lihtonen. Labba toimi myös elokuvan tuottajana ja näytteli pääosaa. Elokuvan tuotti Giron Films Oy.

Kaikki näyttelijät Eeva-Maija Haukista lukuun ottamatta ovat amatöörejä, ja kaikki kohtaukset on kuvattu aidoissa ympäristöissä lähes ilman lavastusta. *Skierri* on ensimmäisiä suomalaisia stereoäänitettyjä elokuvia.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
*Skierri* sai elokuvatuotannon laatutukipalkinnon 1982. Vuoden 1983 Jussi-gaalassa elokuvan äänestä vastanneet Antero Honkanen, Veikko Partanen ja Sulo Aikio palkittiin parhaasta äänisuunnittelusta. Elokuva sai Ruotsin television Kultainen Antenni -palkinnon vuoden 1984 parhaasta freelance-työstä. Markku Lehmuskallio sai elokuvasta tunnustuspalkinnon arktisia alueita koskevien elokuvien ensimmäisillä kansainvälisillä festivaaleilla Dieppessä 1983.

Suomen elokuvateattereissa *Skierri* sai 7&nbsp;388 katsojaa. Helena Ylänen kirjoitti *Helsingin Sanomissa*, että *Skierri* säilyy jukuripäisen poromiehen tavoin salaperäisenä, vain pieninä murusina tietojaan paljastavana: ”Se kiusoittelee etelän asukasta laulavalla salakielisellä puheellaan, ylpeydensekaisella halulla olla selittelemättä mitään. Lantalainen ymmärtää mitä ymmärtää.” Ylänen kiitteli ohjaaja Lehmuskalliota, joka ensi-illan aikaan julkisuudessa laveasti selitti elokuvansa maailmaa ja tarkoitusperiä, jotka muuten jäisivät etelän ihmisille hämäriksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Harto Hännisen esittely elokuvasta, Yle Teema -sivusto
Luettelo Yhdysvaltojen piirikunnista

Tämä artikkeli on **luettelo [[Yhdysvallat|Yhdysvaltojen]] piirikunnista** ja piirikuntia vastaavista alueista. Piirikunnat ovat luettelossa osavaltioittain. Eri osavaltioissa voi olla samannimisiä piirikuntia; tällöin piirikunnan artikkelin nimessä on lopussa suluissa osavaltion nimi. Luettelossa on mukana myös District of Columbia, vaikka se ei muodosta osavaltiota.
Santa Cruzin piirikunta

**Santa Cruzin piirikunta** seuraavien paikkojen nimi:

* Santa Cruzin piirikunta, Arizona
* Santa Cruzin piirikunta, Kalifornia.
Polkin piirikunta

**Polkin piirikunta** (*Polk County*) on kahdentoista piirikunnan nimi Yhdysvalloissa:

* Polkin piirikunta, Arkansas
* Polkin piirikunta, Florida
* Polkin piirikunta, Georgia
* Polkin piirikunta, Iowa
* Polkin piirikunta, Minnesota
* Polkin piirikunta, Missouri
* Polkin piirikunta, Nebraska
* Polkin piirikunta, Pohjois-Carolina
* Polkin piirikunta, Oregon
* Polkin piirikunta, Tennessee
* Polkin piirikunta, Texas
* Polkin piirikunta, Wisconsin
Cassin piirikunta

**Cassin piirikunta** () on yhdeksän piirikunnan nimi Yhdysvalloissa:
*Cassin piirikunta, Illinois
*Cassin piirikunta, Indiana
*Cassin piirikunta, Iowa
*Cassin piirikunta, Michigan
*Cassin piirikunta, Minnesota
*Cassin piirikunta, Missouri
*Cassin piirikunta, Nebraska
*Cassin piirikunta, Pohjois-Dakota
*Cassin piirikunta, Texas
Chippewan piirikunta

**Chippewan piirikuntia** (Chippewa County) on kolmessa Yhdysvaltain osavaltiossa:

* Chippewan piirikunta (Michigan)
* Chippewan piirikunta (Minnesota)
* Chippewan piirikunta (Wisconsin)
Essexin piirikunta

**Essexin piirikunta** (**Essex County**) voi tarkoittaa seuraavia piirikuntia:

* Essexin piirikunta, Ontariossa Kanadassa
* Essexin piirikunta, Massachusettsissa Yhdysvalloissa
* Essexin piirikunta, New Jerseyssä Yhdysvalloissa
* Essexin piirikunta, New Yorkissa Yhdysvalloissa
* Essexin piirikunta, Vermontissa Yhdysvalloissa
* Essexin piirikunta, Virginiassa Yhdysvalloissa.

## Katso myös
* Essex, kreivikunta (*county*) Englannissa