open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lesothon valtionkirjasto ja -arkisto

**Lesothon valtionkirjasto ja -arkisto** () on Lesothon pääkaupungissa Maserussa toimiva, vuonna 2006 perustettu valtionlaitos. Se hoitaa Lesoton kuningaskunnan kansalliskirjaston ja -arkiston tehtäviä. Hallinnollisestilaitos toimii maansa Turismi-, ympäristö- ja kulttuuriministeriön alaisuudessa. Lesothon valtionkirjaston ja -arkiston johtajana toimii Motlalepula Lethibelane. 

Lesoton kansallinen kirjastopalvelu () perustettiin vuonna 1976 Britannian kehitysavun tuella. Kirjastolle perustettiin sivutoimipisteitä useille alueille ja sen käytössä oli liikkuva kirjastoyksikkö. 1990-luvun lopulla kirjaston tilanne heikkeni merkittävästi kehitysapurahoituksen lakattua ja maan hallituksen organisoitua kirjastopalvelun maan kulttuurihallinnon alaisuteen. Kansalliskirjaston päärakennuksen kunto heikkeni niin, että rakennus päätettiin purkaa. Vuosina 2002-2006 kansalliskirjaston toiminta lakkasi; samaan aikaan kiinalaisten rahoittamana rakennettiin uutta kansalliskirjastorakennusta. Huhtikuussa 2006 uusi päärakennus vihittiin käyttöön. Samalla kansalliskirjaston asema kohotettiin itsenäisemmäksi maan kulttuurihallinnosta. Kansalliskirjastolle nimitettiin uusi johtaja ja laitokseen, saman katon alle yhdistettiin vuonna 1958 alkujaan nimellä *Basutoland Authorities* alkunsa saanut kuningaskunnan kansallisarkisto. Laitoksen kansalliskirjasto raportoi olevansa sivutoimipisteen välityksellä läsnä kahdeksassa maan kymmenestä alueesta. 

Aikuisten, yli 15-vuotiaiden lesotholaisten lukutaito oli YK:n kehitysohjelma UNEPin mukaan 79,4 prosenttia vuonna 2015.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*State Library and Archives   (tourism.gov.ls)
Rodolphe Mathieu

**Joseph Rodolphe Mathieu** (10. heinäkuuta 1890 Grondines – 29. kesäkuuta 1962 Montreal) oli kanadalainen säveltäjä ja pianisti. Hän muutti Montrealiin 16-vuotiaana ja opiskeli vuosina 1906–1908 pianonsoittoa Alphonse Martinin sekä laulua Céline Marierin johdolla. Hän omisti ensimmäisen merkittävän teoksensa (*Le poème de la mer* kuorolle, 1908) Marierille. Marier tutustutti Mathieun Alfred La Libertén, joka johdatti hänet Aleksandr Skrjabinin teosten pariin. Skrjabinin vaikutteet ovatkin nähtävillä muiden muassa Mathieun pianoteoksissa *Chevauchée* (1911) ja *Sonaatti* (1927).

Vuonna 1907 Mathieu sai nimityksen St-Jean-Berchmans-kirkon urkuriksi. Hän aloitti samoihin aikoihin pianonsoiton, solmisaation, harmonian ja kontrapunktin opettamisen. Useat hänen oppilaistaan voittivat Prix d'Europen; näihin lukeutuivat Jean Dansereau, Wilfrid Pelletier, Ruth Pryce ja Auguste Descarries. Alexis Contantin johdolla opiskelun myötä noin vuonna 1910 Mathieu suuntautui sävellykseen. Hänen laulunsa *Un peu d'ombre* (1913) esitti vuonna 1924 Marguerite Bériza Pariisissa ja myöhemmin Sarah Fischer Lontoossa. Pianisti Léo-Pol Morin otti ohjelmistoonsa Mathieun teokset *Chevauchée* ja *Kolme preludia*.

Mathieu lähti Pariisiin vuonna 1920. Albert Rousselin neuvosta hän meni opiskelemaan Schola Cantorumiin sävellystä Vincent d'Indyn ja orkestraatiota Louis Aubertin johdolla. Hän sai myös Collège de Francessa orkesterinjohdon opetusta Vladimir Golschmannilta ja psykologian opetusta Pierre Janetilta. Näihin aikoihin Mathieu sävelsi eräät huomattavimmista teoksistaan: jousikvarteton, trion, *Monologeja* viululle sekä *Dialogeja* viululle ja sellolle. Vuonna 1923 Mathieu sai ensimmäisenä säveltäjänä lahjoituksen Québecin hallitukselta ja kykeni siten pidentämään oleskeluaan ulkomailla.

Mathieu palasi Montrealiin vuonna 1927 ja työskenteli pedagogisissa tehtävissä. Hän perusti Kanadan musiikki-instituutin vuonna 1929. Hänen moniin oppilaisiinsa lukeutuivat Fleurette Beauchamp, Lydia Boucher, Pierre Brabant, Paul Lachapelle, Raymond Lévesque ja Cécile Préfontaine. Vuonna 1930 Mathieu ryhtyi järjestämään kuukausittaista Soirées Mathieu -konserttisarjaa, joka jatkui vuoteen 1952.

Vuoden 1934 jälkeen Mathieu omisti suurimman osan ajastaan opettamiselle ja poikansa André Mathieun uran edistämiselle.

## Lähteet
New Yorkin pormestari

**New York Cityn pormestari** () on New York Cityn hallituksen päämies. Pormestarin toimisto vastaa kaikista kaupungin palveluista, julkisista kiinteistöistä, poliisista, palontorjunnasta ja suurimmasta osasta julkisista virastoista. Hänen työnsä on myös vahvistaa kaikki kaupungin, osavaltion ja liittovaltio lait. Pormestarin toimisto sijaitsee New Yorkin kaupungintalolla ja virka-asuntona toimii Gracien kartano.

Kaupungin 111. ja nykyinen pormestari on Zohran Mamdani, joka aloitti virassa vuonna 2026.

Vuonna 2020 pormestarin palkka oli 258 852 dollaria vuodessa, mikä oli Yhdysvaltain kolmanneksi korkein Los Angelesin ja San Franciscon jälkeen. Pormestari Adams sai ensimmäisen palkkansa tammikuussa 2022 bitcoineissa.

Pormestaria puhutellaan virallisesti tittelillä *His Honor*, mistä on väännetty epävirallinen titteli *Hizzoner*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Giovanni Ferrari

**Giovanni Ferrari** (6. joulukuuta 1907 Alessandria – 2. joulukuuta 1982 Milano) oli italialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Ferrarin pelipaikka oli keskikenttä. Hän saavutti urallaan jalkapallon maailmanmestaruuden vuosina 1934 ja 1938. Hän pelasi maailmanmestaruuskilpailuissa yhteensä kahdeksan ottelua tehden niissä kolme maalia. Italian maajoukkueessa Ferrari pelasi 45 ottelua tehden niissä 14 maalia. Hän edusti seurajoukkueurallaan useita eri italialaisia seuroja, kuten Alessandriaa, Juventusta ja Internazionalea. Pelaajauran jälkeen Ferrari toimi kaksikymmentä vuotta valmentajana. Hän valmensi muun muassa Italian maajoukkuetta kahteen otteeseen, ensin vuosina 1958–1959 ja uudestaan 1960–1962. Hän oli Italian maajoukkueen toinen valmentaja Paolo Mazzan rinnalla vuoden 1962 MM-kilpailuissa. 

## Lähteet
Kate Spade

**Kate Spade**, oik. **Kate Valentine**, alk. **Katherine Noel Brosnahan** (24. joulukuuta 1962 Kansas City, Missouri, Yhdysvallat – 5. kesäkuuta 2018 New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen muotisuunnittelija. Hänen tunnetuimpia tuotteitaan ovat käsilaukut. Kate Spade -merkille suunniteltiin myös vaatteita, koruja ja tuoksuja. Spade myi miehensä Andy Spaden kanssa osuutensa yrityksestä 2000-luvulla.

Spade teki itsemurhan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Frances Valentine
Butyynidioli

**Butyynidioli** eli **1,4-butyynidioli** (C4H6O2) on tyydyttymättömiin dioleihin eli dialkoholeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä käytetään muiden orgaanisten yhdisteiden valmistukseen ja apuaineena metallurgiassa.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa butyynidioli on väritöntä tai kellertävää kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on ortorombinen. Butyynidioli liukenee erittäin hyvin veteen ja poolisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin. Poolittomiin orgaanisiin liuottimiin kuten dietyylieetteriin se ei juurikaan liukene. Butyynidioli reagoi tavanomaisten alkoholien ja alkyynien tavoin. Yhdiste muodostaa estereitä reagoidessaan karboksyylihappojen kanssa. Se voidaan hapettaa butyynidialdehydiksi tai butyynidikarboksyylihapoksi ja kolmoissidos voidaan pelkistää vedyttämällä kaksois- tai yksöissidokseksi. Butyynidioli muodostaa hitaasti polymeerejä. Yhdiste on ärsyttävää ja vaikuttaa ihoon, silmiin ja hengitysteihin. Yhdiste on lievästi myrkyllistä maksalle, munuaisille ja verelle..

## Valmistus ja käyttö
Butyynidiolia valmistetaan formaldehydin ja etyynin välisellä reaktiolla 90&ndash;100 °C:n lämpötilassa ja noin 5&ndash;6 ilmakehän paineessa. Katalyyttinä reaktiossa käytetään kupari(II)oksidin ja vismuttioksidin seosta, josta reaktio-olosuhteissa muodostuu varsinaisena katalyyttinä toimiva kupariasetylidi. Reaktiossa muodostuu sivutuotteena lisäksi propargyylialkoholia. Butyynidioli puhdistetaan tislaamalla alhaisessa paineessa.

Tuotetusta butyynidiolista suurin osa pelkistetään 1,4-butaanidioliksi tai buteenidioliksi. Siitä voidaan myös valmistaa rikkaruohomyrkkyjä ja palonestoaineita. Butyynidiolia käytetään teräksen valmistuksessa, apuaineena päällystettäessä metalleja elektrolyyttisesti nikkelillä tai kuparilla ja korroorionestoaineena.

## Lähteet
Ruiskattara

**Ruiskattara** (*Bromus secalinus*) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, töpökattaroiden (*Bromus*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on yksivuotinen ja melko suurikokoinen heinälaji, joka on erotettavissa muista kattaralajeista kaljujen lehtituppiensa sekä röyhynsä ja tähkylöidensä ulkonäön perusteella.

Ruiskattara voi kasvaa metrin korkuiseksi, ja sen varret ovat kasvutavaltaan pystyjä. Lehdet ovat noin senttimetrin levyisiä, vaaleanvihreitä sekä hieman karvaisia. Lehtitupet ovat useimmiten kaljuja. Ruiskattaran kukinto on melko suuri ja runsas röyhy, jonka haarat ovat pitkiä. Jokaisessa röyhyn haarassa on useimmiten vain yksi tähkylä. Tähkylät ovat leveitä ja 1–2 cm pitkiä. Ulkokaleissa on useita suonia, ja ulkohelpeet ovat muuten kaljuja, mutta niissä on lyhyt vihne. Ruiskattara kukkii kesä–heinäkuussa.

Ruiskattara on ollut aikoinaan yleinen rikkakasvi ruispelloilla, mutta maatalouden kehityksen seurauksena ruiskattara on harvinaistunut selvästi, ja nykyisin se onkin harvinainen. Ruiskattara on kasvanut etenkin syysruispelloilla. Suomessa ruiskattaraa on tavattu yleisesti etelässä aina Oulun korkeudelle asti sekä paikoitellen myös Lapissa, mutta uusimpia havaintoja ruiskattarasta on lähinnä Ahvenanmaalta ja Lounais-Suomesta. Ruotsissa ruiskattaraa tavataan nykyisin säännöllisesti vain Gotlannista ja Öölannista.

Ruiskattara ei muodosta maaperään siemenpankkia, vaan on riippuvainen kasvun ja lisääntymisen onnistumisesta vuosittain.

Aikoinaan on myös tutkittu ruiskattaran käyttömahdollisuuksia värikasvina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Ruiskattara (''Bromus secalinus'')
Ritva Loijas

**Ritva Dolores Loijas** (s. 7. elokuuta 1945 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Rauman Kaupunginteatterissa, jossa hän on näytellyt vuodesta 1981 lähtien. Vuosina 1967–1969 ja 1972–1981 Loijas näytteli Kouvolan Teatterissa.

Loijaksella on ollut rooli muun muassa elokuvassa *[[Ruuvit löysällä (elokuva)|Ruuvit löysällä]]* (1989). Televisiossa Loijas on näytellyt sarjoissa *[[Pekka ja Pätkä (televisiosarja)|Pekka ja Pätkä]]* (1986) ja *[[Salatut elämät]]* (2013, 2018).

## Filmografia
* *[[Pekka ja Pätkä (televisiosarja)|Pekka ja Pätkä]]* (televisiosarja, 1986)
* *[[Ruuvit löysällä (elokuva)|Ruuvit löysällä]]* (rouva Miinalainen – elokuva, 1989)
* *Unohtumattomia elämyksiä* (vanha nainen – lyhytelokuva, 2005)
* *[[Salatut elämät]]* (Hedda-mummo – televiosarja, 2013)
* *[[Salatut elämät]]* (Esteri – televiosarja, 2018)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ritva Loijas suomalaisen teatterin Ilona-tietopankissa
* Ritva Loijaksen profiili Näyttelijäliitossa
Kujasorsimo

**Kujasorsimo** (*Puccinellia distans*) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, suolasorsimoiden (*Puccinellia*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on tavallisesti matalakasvuinen ja mätästävä heinälaji, joka ei muodosta rönsyjä. Kujasorsimo muistuttaa paljolti luotosorsimoa (*Puccinellia capillaris*) ja lajeja on toisinaan vaikea erottaa toisistaan, mutta tavallisimmin ne ovat erotettavissa toisistaan ulkohelpeiden ulkonäön sekä heteiden ponsien pituuden perusteella. Kujasorsimo ja luotosorsimo voivat risteytyä keskenään ja niitä on myös pidetty joskus saman lajin eri alalajeina.

Kujasorsimo kasvaa tavallisesti 20–30 cm korkeaksi, mutta voi kasvaa selvästi korkeammaksikin. Lehdet ovat kapeita sekä harmaanvihreitä ja suonet näkyvät karkeina lehden alapinnalla. Kieleke on 1–2 mm pitkä. Kujasorsimon kukinto on kartiomainen ja runsashaarainen röyhy, jonka kussakin tähkylässä on neljästä seitsemään kukkaa. Tähkylöiden kaleet ovat pyöreäntylppäkärkisiä ja kalvolaitaisia. Ulkohelpeet ovat noin 2 mm pitkiä ja leveänpyöreäkärkisiä. Heteiden ponnet ovat melkein millimetrinpituisia. Kujasorsimo kukkii kesä–heinäkuussa.

Kujasorsimo kasvaa kosteilla ja suolapitoisilla kasvupaikoilla, kuten merenrannoilla, mutta myös lannoitepitoisista lammikoissa ja tienvarsilla. Suomessa kujasorsimoa tavataan yleisesti Etelä- ja Keski-Suomessa, Lapissa ei juuri lainkaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Kujasorsimo (''Puccinellia distans'')
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Puccinellia distans'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): 'Puccinellia distans'' 
* Flora of China: ''Puccinellia distans''
Merisorsimo

**Merisorsimo** (*Puccinellia maritima*) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, suolasorsimoiden (*Puccinellia*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ja tavallisesti matalakasvuinen heinälaji, joka voi risteytyä kujasorsimon (*Puccinellia distans*) tai luotosorsimon (*Puccinellia capillaris*) kanssa.

Merisorsimo kasvaa yleensä 20–30&nbsp;cm korkeaksi, mutta sen varret voivat olla jopa metrinpituisiakin, sillä ne ovat kasvutavaltaan usein enemmän tai vähemmän maanmyötäisiä. Lehdet ovat möyheitä ja suonet ovat hieman koholla lehden alapinnalla. Lehtitupet ovat punertavia. Merisorsimon kukinto on 10–20&nbsp;cm pitkä ja lähes yksipuoleinen röyhy, jonka haarat ovat melko karkeita. Kukinnan jälkeen röyhyn haarat ovat ylöspäin suuntautuneita. Tähkylät ovat melko pitkiä, ja niissä on viidestä kymmeneen kukkaa. Tähkylöiden kaleet ja ulkohelpeet ovat teräväkärkisiä. Heteiden ponsien pituus vaihtelee yhden ja kahden millimetrin väliltä. Merisorsimo kukkii kesä–heinäkuussa.

Merisorsimo kasvaa merenrannoilla ja muodostaa usein suuria kasvustoja lähelle vesirajaa.

Merisorsimoa ei ole tavattu Suomessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Merisorsimo (''Puccinellia maritima'')
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Puccinellia maritima'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Puccinellia maritima'' 
* Flora of North America: ''Puccinellia maritima''
On hetki

**On hetki** on Rauno Lehtisen säveltämä ja sanoittama musiikkikappale. Tekijänsä tunnetuimpiin kuuluva laulu alkaa sanoilla ”On hetki jolloin tuuli uinahtaa”. 

Lehtinen teki kappaleen Suomen euroviisukarsintaan vuonna 1968, jossa sen lauloi Aarno Raninen. Saman vuoden kesällä Iris Rautio sijoittui sillä kolmanneksi Rostockin Itämeren viikon laulukilpailussa. Kappaleesta on tullut suosittu myös kuorojen ohjelmistossa muun muassa sovituksena, jonka Ilkka Kuusisto teki Lehtisen pyynnöstä. Sen ovat levyttäneet muun muassa Eteläsuomalaisen Osakunnan Laulajat 1970 ja 1976 sekä Chorus Iuvenalis vuonna 1975. Instrumentaaliversioina sen ovat julkaisseet muun muassa Aarno Raninen (1978), Rauno Lehtinen (1988), Jörgen Petersen (1988) sekä Vantaan viihdeorkesteri johtajanaan Markku Johansson (1992). Ranisen ohella muita laulua tulkinneita solisteja ovat Georg Ots, Pentti Hietanen, Matti Salminen ja Margareta Haverinen.

Lehtinen kertoi 70-vuotishaastattelussaan vuonna 2002 itsekin pitävänsä omista töistään ehkä eniten juuri tästä sävelmästä:”Yleisö tuntuu ottaneen erityisesti sen omakseen. Itsellenikin laulu on merkityksellinen, koska myös teksti on oma. Tekstihän on eräänlainen aforismi elämästä, siitä, miten erilaisia hetkiä siihen mahtuu. On hetkiä ystävien kanssa ja rakkauden hetkiä; on pettymyksiä ja vastoinkäymisiä. Ja kun tulee vanhaksi, huomaa että kaikki on kuin unta, jälkikäteen katsottuna.”

## Syntyhistoriaa

Rauno Lehtinen kertoi saaneensa kappaleeseen idean istuessaan kahvilassa ja huomatessaan kaiken kokeneelta näyttävän vanhuksen. Teksti kuulemma syntyi autossa matkalla Tampereelle ja sävel paluumatkalla. Lehtinen pyysi euroviisuehdokkaansa solistiksi uransa alkuvaiheessa ollutta Aarno Ranista, joka tunnettiin paremmin muusikkona ja viihdekapellimestarina. Hän piti Ranista lupaavana laulajana ja ohjeisti pukeutumaan smokkiin ja tulkitsemaan laulun kuin Frank Sinatra. ”On hetki” pääsi euroviisujen esiraadin arvioinnista finaaliin noin 200 kilpailusävelmän joukosta. Tuona vuonna Suomen edustussävelmä valittiin ensi kertaa yleisön lähettämien postikorttiäänten perusteella, ja selväksi voittajaksi nousi Kristina Hautalan esittämä ”Kun kello käy” noin 160&nbsp;000 äänellä. ”On hetki” tuli kolmanneksi noin 60&nbsp;000 äänellä.

## Lähteet
Saint-Louisin alue

**Saint-Louisin alue** () on hallintoalue Senegalin pohjoisosassa. Sen keskus on Saint-Louisin kaupunki. Alueen pinta-ala on 19&nbsp;034 neliökilometriä. Vuoden 2023 väestönlaskennan mukaan siellä oli 1&nbsp;202&nbsp;438 asukasta.

Saint-Louisin alue käsittää kymmenen prosenttia Senegalin pinta-alasta. Se rajoittuu etelässä Lougan ja idässä Matamin alueisiin, pohjoisessa Mauritaniaan ja lännessä Atlantin valtamereen. Tärkeimmät vesistöt ovat Senegaljoki ja Guiersjärvi. Luonnonalueita ovat Walo joen varrella, Diéri sen eteläpuolella ja Niayes eli Gandiolais meren rannalla. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Alue jakautuu Daganan, Podorin ja Saint-Louisin departementteihin. Arrondissementteja on seitsemän, kaupunkikuntia 19 ja maalaiskuntia 18.

Alueella asuu 6,6 prosenttia Senegalin väestöstä. Kaupunkiväestön osuus on 46,8 prosenttia. Suurimmat kaupunkikunnat ovat Saint-Louis, Richard-Toll, Dagana, Rosso, Ndioum, Podor ja Ross Béthio. Asukkaista 54 % on tukuloreja, 39 % wolofeja, 4 % maureja, 1 % bambaroita ja 0,8 % sererejä.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeitä viljelykasveja ovat riisi, sokeriruoko, tomaatti ja sipuli. Lisäksi harjoitetaan kalastusta. Alueella on myös merkittävää elintarviketeollisuutta.

Saint-Louis on yksi Senegalin tärkeimmistä matkailukohteista. Sen keskustasaari siirtomaa-aikaisine rakennuksineen liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2000. Muita nähtävyyksiä ovat Djoudjin kansallinen lintujensuojelualue, kuvernööri Jacques-François Rogerin virka-asunto Richard-Tollissa, Faidherben linnoitus Podorissa ja Umar Tallin rakennuttamat moskeijat Podorin departementissa.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Sävelsilta

**Sävelsilta** oli suomalais-neuvostoliittolainen radion musiikkiohjelma, suuri viihdemusiikkikonsertti joka lähetettiin kahdesti vuodessa vuodesta 1966 alkaen aina 1980-luvun lopulle saakka. Kunakin vuonna radioitiin yksi konsertti Suomesta ja yksi Virosta Yleisradion ja Eesti Raadion yhteistyönä. Ensimmäiset konsertit lähetettiin Tallinnan Kadriorgin puistosta 19. kesäkuuta 1966 ja Helsingin Linnanmäeltä 11. elokuuta 1966. Jokaisessa konsertissa esiintyi puolen tusinaa artistia molemmista maista isäntämaan orkesterin (Suomessa Radion viihdeorkesterin) säestyksellä.

*Sävelsillan* juontajia olivat virolaiset Lembit Lauri ja Ivar Trikkel ja suomalaiset Seija Wallius-Kokkonen, Oke Jokinen ja Sauvo Puhtila. Konserttien suomalaiskapellimestarina toimi useimmiten Rauno Lehtinen, mutta ainakin vuonna 1981 Esko Linnavalli ja vuonna 1987 Jukka Linkola.

*Sävelsilta*-konsertteja radioitiin Virossa Tallinnan lisäksi ainakin Tartosta, Pärnusta ja Viljandista. Suomessakin konserttipaikka vaihteli. Virossa oli poikkeuksetta käytettävissä täysi 30-miehinen viihdeorkesteri, mutta Suomessa jouduttiin kustannussyistä tyytymään pienempiin kokoonpanoihin.

Kesäkuussa 1977 radioidussa *Sävelsillan* 10-vuotisjuhlakonsertissa esiintyivät Suomesta pasunisti Juhani Aalto, kapellimestari Olli Ahvenlahti sekä laulajat Kai Hyttinen, Jörgen Petersen, Inga Sulin ja Pirkkoliisa Tikka, Virosta puolestaan Heli Lääts, Taisto Noor, Priit Pedajas sekä kansanmusiikkiyhtye Kukerpillid.

## Katso myös
*Sävelsuora

## Lähteet
Guido Masetti

**Guido Masetti** (22. marraskuuta 1907 Verona – 26. marraskuuta 1993 Rooma) oli italialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Masetti pelasi maalivahtina. Hän saavutti urallaan jalkapallon maailmanmestaruuden vuosina 1934 ja 1938. Hän ei kuitenkaan pelannut yhtään ottelua maailmanmestaruuskilpailuissa. Italian maajoukkueessa Masetti pelasi kaksi ottelua tekemättä niissä maaliakaan. Hän edusti seurajoukkueurallaan Hellas Veronaa ja AS Romaa. Pelaajauransa jälkeen hän valmensi useita italialaisia seurajoukkueita 1940– ja 1950–luvulla.

## Lähteet
Ninja (striimaaja)

**Richard Tyler Blevins** (s. 5. kesäkuuta 1991), joka tunnetaan myös käyttäjänimellä **Ninja**, on yhdysvaltalainen striimaaja. Toukokuusta 2018 alkaen hän on ollut Twitchin suosituin striimaaja: hänellä on yli yksitoista miljoonaa seuraajaa ja keskimäärin yli 60&nbsp;000 katsojaa per striimi. Heinäkuussa 2018 Tylerillä oli yli 15 miljoonaa tilaajaa YouTubessa.

Elokuussa 2019 ilmoitettiin että Ninja jättää Amazonin omistaman Twitch.tv -palvelun ja siirtyy käyttämään Microsoftin omistamaa Mixer -striimaus-palvelua. Sopimuksen hintaa ei julkistettu.

## Ura
Blevins osallistui ensimmäiseen *[[Halo 3]]*-turnaukseensa vuonna 2009. Ammattilaiseksi hänen katsotaan nousseen vasta **:issa, jossa hän sijoittui jokaisessa turnauksessa vähintään 16 parhaan joukkoon. Ensimmäisen turnauksensa Blevins voitti kuitenkin vasta *[[Halo 4]]*:ssä. Noin 8 vuotta kestäneen Halo-uransa aikana hän pelasi useissa eri joukkueissa, mukaan lukien Cloud9:ssä, Renegadesissa, Team Liquidissa sekä viimeisimpänä Luminosity Gamingissa. Ninja tunnettiin Halo-uransa aikana aggressiivisesta pelityylistään.

Blevins aloitti striimaamisen vuonna 2011 ensin Justin.tvssä, joka sittemmin muuttui Twitchiksi. Ensimmäisinä vuosinaan Ninja striimasi lähinnä Haloa, mutta myöhemmin hän alkoi pelaamaan myös H1Z1:iä. Hän teki pelissä lukuisia tappoennätyksiä, joiden seurauksena hänen striimausuransa lähti nousuun. Blevins pelasi sekä H1Z1:ä että Haloa samaan aikaan ammattilaisena Luminosity Gamingin riveissä, ja myöhemmin lista kasvoi kolmeen peliin PUBG:n tultua markkinoille. Hän voitti PUBG Gamescom Invitationalin kolmannella henkilöiden luokalla. Vuonna 2017 hän ilmoitti pitävänsä määrittämättömän pituisen tauon Halosta . 

Blevins alkoi striimaamaan Fortnitea säännöllisesti ja hänen katsojamääränsä alkoi kasvaa, mikä nosti samanaikaisesti pelin suosion kasvua. Syyskuussa 2017 hänellä oli 500 000 seuraajaa, ja kuuden kuukauden kuluttua määrä kasvoi 250 prosenttia.

Blevins ansaitsee yli 500&nbsp;000 dollaria kuukaudessa striimaamalla Fortnitea. Tulonsa hän saa muun muassa maksavilta Twitch-tilaajilta sekä YouTube-kanavansa mainoksista.

Alkuvuodesta 2019 EA maksoi Ninjalle miljoona dollaria Apex Legends -pelin striimaamisesta.

## Hyväntekeväisyys
Helmikuussa 2018 Blevins striimasi hyväntekeväisyysstriimin. Blevins sai striimillä kerättyä yli 110 000 dollaria, jotka hän luovutti American Foundation for Suicide Preventionille. Ensimmäisen Fortnite Battle Royale Esports -tapahtuman aikana huhtikuussa 2018 Blevins luovutti 50 000 dollarin palkintorahaa, ja 2500 dollaria Alzheimer's Associationille. Myöhemmin huhtikuussa Ninja osallistui #Clips4Kids -tapahtumaan muiden kollegoidensa DrLupon ja Timthetatmanin kanssa. Hän auttoi keräämään yhteensä yli 340 000 dollaria.

## Muuta
Blevins on kristitty. Hän on välillä kertonut striimeissään uskostaan ja on julistanut evankeliumia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Twitch
* YouTube-kanava
Doganan rautatieasema

**Doganan rautatieasema** oli asema kapearaiteisen Rimini–San Marino-radan varrella Doganan *[[frazione|curaziassa]]* Serravallen kunnassa San Marinossa. Se oli käytössä vuosina 1932–1944.

Ratalinjan rakennustyöt alkoivat 3. joulukuuta 1928. Linjan avajaisjuhlallisuuksia vietettiin Doganan asemalla 12. kesäkuuta 1932, ja liikenne linjalla alkoi seuraavana päivänä.

Toisen maailmansodan liittoutuneet pommittivat 26. kesäkuuta 1944 San Marinoa niin, että rata ja sähköverkko kärsivät vaurioita. Liikenne osalla linjaa oli pakko lopettaa. Liikenne radalla jatkui kuitenkin 11. heinäkuuta asti Domagnanon ja Riminin välillä, minkä jälkeen rata suljettiin, Doganan asema sen mukana.

Vanha asemarakennus on edelleen paikoillaan ja toimii San Marinon katolilaisen ACEGS-partiojärjestön *Clan Alpha* -vartion kotipaikkana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Järvan kunta

**Järvan kunta** sijaitsee Keski-Virossa Järvamaan maakunnassa viitisenkymmentä kilometriä Tallinnasta kaakkoon.

## Sijainti
Järvan kunta rajoittuu etelässä Põltsamaan ja Põhja-Sakalan kuntiin, lännessä Türiin, Paideen ja Koseen, pohjoisessa Anijaan ja Tapaan sekä idässä Väike-Maarjaan.

## Hallinto
Järvan kunta muodostettiin vuoden 2017 kuntauudistuksessa yhdistämällä seitsemän kuntaa (Albu, Ambla, Imavere, Järva-Jaani, Kareda, Koeru ja Koigi). Järvassa on 9&nbsp;121 asukasta (1.1.2018).

Kunta muodostuu Järva-Jaanin kauppalasta (alev), Amblan, Araveten, Koerun, Käraveten ja Peetrin pienkauppaloista (alevik) sekä 100 kylästä (küla). Kunnan keskuspaikka on Järva-Jaanin kauppala.

## Liikenne
Valtatie 2 Tallinnasta Tarttoon  ja valtatie 5 Pärnusta Rakvereen kulkevat Järvan kautta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Türin kunta

**Türin kunta** sijaitsee Keski-Virossa Järvamaan maakunnassa 70 kilometriä Tallinnasta kaakkoon.

## Sijainti
Kunta rajoittuu etelässä Põhja-Sakalan kuntaan, lännessä Põhja-Pärnumaahan ja Kehtnaan, pohjoisessa Raplaan ja Koseen sekä idässä Paideen ja Järvaan.

## Hallinto
Türin kunta muodostettiin vuoden 2017 kuntauudistuksessa yhdistämällä kaksi Järvamaan kuntaa (vanha Türin kunta ja Väätsa) ja Kärun kunta Raplamaalta uudeksi Türin kunnaksi. Türissä on 11&nbsp;063 asukasta (1.1.2018).

Kunta muodostuu Türin epäitsenäisestä kaupungista (linn, asustusüksus), Kärun, Oisun, Säreveren ja Väätsan pienkauppaloista (alevik) sekä 53 kylästä (küla). Kunnan keskuspaikka on Türin kaupunki.

## Liikenne
Valtatie 5 Pärnusta Rakvereen ja rautatie Tallinnasta Viljandiin kulkevat Türin kautta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Euroopan syyttäjänvirasto

**Euroopan syyttäjänvirasto** (, lyh. **EPPO**) Euroopan unionin elin, joka toimii syyttäjäviranomaisena tiettyjen unionin taloudellisia etuja vahingoittavien rikosten osalta. EPPOlla on valtuus tutkia ja nostaa rikosyytteitä petoksista, rahanpesusta, korruptiosta ja vakavista arvonlisäveropetoksista silloin, kun ne vahingoittavat EU:n taloudellisia etuja. Syytteitä ajetaan jäsenvaltioiden omissa toimivaltaisissa tuomioistuimissa.

EPPOn tavoitteena on parantaa yhteistyötä EU:n ja jäsenvaltioiden lainvalvonnan välillä. Syyttäjäviraston johtajana eli Euroopan pääsyyttäjänä on toiminut Laura Codruța Kövesi loppuvuodesta 2019 lähtien.

## Oikeudellinen perusta

Euroopan syyttäjänvirasto on perustettu neuvoston asetuksella (EU) 2017/1939, joka perustuu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 86 artiklaan, jossa EU:lle annetaan toimivalta perustaa syyttäjänvirasto unionin taloudellisia etuja vahingoittavien rikosten torjumiseksi. Asetus on hyväksytty tiiviimmän yhteistyön puitteissa, eli syyttäjänviraston toimintaan osallistuu vain osa EU:n jäsenmaista. Kaksikymmentä EU:n jäsenvaltiota pääsi sopuun EPPO:n perustamisesta kesällä 2017, ja vuonna 2024 osallistuvien jäsenvaltioiden määrä nousi 24:ään, kun Puola ja Ruotsi liittyivät mukaan sen toimintaan. 

## Toiminta ja rakenne
Euroopan syyttäjänviraston keskustoimisto sijaitsee Luxemburgissa. Syyttäjänvirastoa johtaa Euroopan pääsyyttäjä, jossa virassa on toiminut Laura Codruța Kövesi vuodesta 2019 alkaen. Kustakin EPPOon osallistuvasta jäsenvaltiosta valitaan yksi *Euroopan syyttäjä*, jotka yhdessä pääsyyttäjän kanssa muodostavat EPPOn kollegion. EPPOn toimintaa tukevat jäsenvaltioihin sijoittuneet *Euroopan valtuutetut syyttäjät*, jotka työskentelevät tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioidensa viranomaisten kanssa. Lisäksi EPPO tekee yhteistyötä Eurojustin ja Euroopan petostentorjuntaviraston sekä muiden EU-elinten kanssa kanssa.

Suomen ensimmäinen Euroopan syyttäjä on Harri Tiesmaa, joka aloitti tehtävässään 1. heinäkuuta 2021.

## Katso myös
* Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Euroopan syyttäjänviraston kotisivut 
*The European Public Prosecutor’s Office – EPPO  (epthinktank.eu)
Jordanian kansalliskirjasto

**Jordanian kansalliskirjasto** (, ) on  Jordanian pääkaupungissa Ammanissa toimiva kansalliskirjasto.

Kirjaston historia alkaa vuodesta 1977, jolloin perustettiin *Kirjastojen ja kansallisdokumenttien direktoraatti* (). Tämän viraston nimi vaihtui vuonna 1990 (. Vuosina 1994 ja 1996 muotoutui nykyinen, Jordanian kulttuuriministeriön alainen *Kansalliskirjastolaitos* ().

## Lähteet
Oke Jokinen

**Oke Jokinen** (13. maaliskuuta 1918 Kotka – 12. maaliskuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen sivutoiminen radioselostaja ja radiotoimittaja. Hän oli päätoimeltaan rautakauppa Renlundin mainospäällikkö, mutta teki Yleisradiolle viitisensataa radio-ohjelmaa 1950-luvun vaihteesta aina 1990-luvun loppupuolelle. Sotien aikana Jokinen toimi Suomenlahden rannikkotykistön valistus- ja tiedotusupseerina.

Jokinen halusi pysyä kaikkia aiheita hallitsevana yleisselostajana, mutta hän oli erityisen kiinnostunut musiikista ja tunnettiin erityisesti hyvistä suhteistaan Viroon. Hän toimi muun muassa vuosittaisten suomalais-neuvostoliittolaisten *[[Sävelsilta]]*-radiokonserttien juontajana. Tallinnan laulujuhlat oli yksi hänen vakituisista radioselostustehtävistään; ensimmäisen kerran hän vieraili juhlilla jo 1938 Kotkan lyseon kuoropoikien mukana. Ensimmäisen radiotyömatkansa Jokinen teki Neuvosto-Viroon kesäkuussa 1958 ja ystävystyi tällöin sikäläisen toimittajan Lennart Meren kanssa, josta sittemmin tuli uudelleen itsenäistyneen Viron presidentti. Jokinen teki Meren kanssa paljon radio- ja televisioyhteistyötä muun muassa kansatieteellisten elokuvien parissa.

Pekka Gronow sanoo Oke Jokista uusia ilmaisumuotoja etsineeksi radiotoimittajaksi. Hän ottaa esiin vuonna 1956 valmistuneen puolitoistatuntisen ohjelman *Seinätön talo*. Sen ideana oli kuvata radioselostuksen ja haastattelujen keinoin yhtä kerrostaloa (Unioninkatu 45 Helsingissä) ja kurkistaa sisään asuntoihin ja tutustuttaa kuulijat niiden asukkaisiin, alivuokralaisiin ja kotiapulaisiin.

Oke Jokinen laati myös tietokirjoja muun muassa kaitafilmauksesta, askartelutöistä ja taikatempuista. Hän toimitti 1950-luvun keskivaiheilla suomenkieliset versiot sveitsiläisperäisistä pojille suunnatuista Kolumbus-vuosikirjoista.

Oke Jokinen teki radio-ohjelmia miltei kuolemaansa asti. Hän kuoli päivää ennen 80-vuotissyntymäpäiväänsä vuonna 1998.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Selostusnäytteitä ja lisätietoja Jokisesta, Yle Elävä arkisto
Matamin alue

**Matamin alue** () on hallintoalue Senegalin koillisosassa. Sen keskus on Matamin kaupunki. Alueen pinta-ala on 29&nbsp;616 neliökilometriä. Vuoden 2023 väestönlaskennan mukaan siellä oli 831&nbsp;632 asukasta.

Matamin alue rajoittuu kaakossa ja etelässä Tambacoundan, lounaassa Kaffrinen, lännessä Lougan ja luoteessa Saint-Lousin alueisiin sekä koillisessa Mauritaniaan. Koillisrajalla virtaa Senegaljoki. Luonnonalueita ovat jokilaakson Dandé Mayo, länsiosan Ferlo ja niiden väliin jäävä Diéri. Seutu kuuluu Sahelin ja etelässä Sudanin-Sahelin vyöhykkeisiin. Kasvillisuus on pensassavannia ja aroa.

Alue jakautuu Kanelin, Matamin ja Ranérou-Ferlon departementteihin. Arrondissementteja on viisi, kaupunkikuntia 12, maalaiskuntia 14 ja kyliä 424.

Alueella asuu 4,6 prosenttia Senegalin väestöstä. Kaupunkiväestön osuus on 31,5 prosenttia. Suurimmat kaupunkikunnat ovat Matam, Ourossogui, Sinthiou Bamambé-Banadji ja Kanel.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeitä viljelykasveja ovat riisi ja sipuli. Lisäksi hyödynnetään metsiä ja harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.

Alueen matkailupotentiaali perustuu sen kulttuuriperinteisiin ja luontoon. Nähtävyyksiä ovat vanhat moskeijat ja mausoleumit sekä siirtomaa-ajan rakennukset Matamissa. Matkailupalvelut ovat hyvin vähäisiä.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Fiumi di parole

**Fiumi di parole** on Jalissen esittämä kappale, jolla se edusti Italiaa vuoden 1997 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Dublinissa.

Kappale sijoittui Euroviisuissa neljänneksi 114 pisteellä. 

## Lähteet
Kolibri (kappale)

**Kolibri** on Rauno Lehtisen säveltämä instrumentaalikappale vuodelta 1961. Se oli ensimmäinen Lehtisen itse säveltämä kappale jonka hän pääsi levyttämään, vaikka hän oli aloittanut säveltämisen jo 1940-luvun lopulla. Lehtinen soittaa levytyksellä sähköistettyä mandoliinia monina päällekkäisäänityksinä, mikä antoi kappaleelle omintakeisen sointivärin vuotta ennen kuin sähkökitaralla tehty ”rautalankamusiikki” tuli suosioon. Lehtinen levytti ”Kolibrin” vuonna 1988 uudelleen alkuperäissovituksen pohjalta.

Rauno Lehtinen toimi 1960-luvun alussa muusikkona Ruotsissa, muun muassa viulistina sokean pianistin Reinhold Svenssonin yhtyeessä. Ruotsissa hän tutustui sähkömandoliiniin, jota soittaessa idea ”Kolibrista” syntyi. Lehtisellä oli Suomen ainoa sähkömandoliini, jolle riitti kysyntää muillakin levytyksillä.

Neljän päällekkäisäänitetyn sähkömandoliinistemman lisäksi ”Kolibrissa” ovat mukana rummut, basso ja kitara sekä Olavi Lehtosen soittama puhallusharmonikka lyhyine, terävine sointuineen ja B-osassa pidempine vastamelodioineen. Les Paulin tyylistä päällekkäisäänitystä varten levytykseen saatiin apuun ruotsalainen äänittäjä.

Singlejulkaisun kääntöpuolella julkaistiin dixieland-klassikko ”Muskrat Ramble”, jolla Lehtinen soittaa viulua Svend Asmussenin tyylisesti. ”Kolibri” sai paljon radiosoittoa Yleisradiossa ja julkaistiin jopa jossakin Etelä-Amerikan maassa. Siitä levytettiin versioita myös Tanskassa ja Saksassa. Suomessa Lasse Liemola teki ”Kolibrista” itse sanoittamansa lauletun version, jonka tarina sijoittuu Ambomaan kylään. Instrumentaalilevytyksiä kappaleesta ovat tehneet Soitinyhtye Liisa 1972 ja kitaristi Francis Goya 1979.

## Lähteet
Paiden kaupunki

**Paiden kaupunki** sijaitsee Keski-Virossa Järvamaan maakunnassa.

## Sijainti
Kaupunki rajoittuu lännessä Türiin ja Koseen sekä idässä Järvaan.

## Hallinto
Paiden kaupunki muodostettiin vuoden 2017 kuntauudistuksessa yhdistämällä vanha Paiden kaupunki, Paiden kunta ja Roosna-Allikun kunta uudeksi Paiden kaupungiksi. Paidessa on 10&nbsp;898 asukasta (1.1.2018).

Kaupunki koostuu Paiden epäitsenäisestä kaupungista (linn, asustusüksus), Roosna-Allikun pienkauppalasta (alevik) sekä 40 kylästä (küla). Kaupungin keskuspaikka on Paide.

## Liikenne
Valtatie 2 Tallinnasta Tarttoon  ja valtatie 5 Pärnusta Rakvereen kulkevat Paiden kautta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Paide (täsmennyssivu)

**Paide** tarkoittaa muun muassa seuraavaa:
* Paide, vanha kaupunki Virossa, vuodesta 2017 Paiden hallinnollisen kaupungin osa ja epäitsenäinen kaupunki
* Paiden kaupunki, hallinnollinen kaupunki, joka koostuu muun muassa Paiden vanhasta kaupungista (2017–)
* Paiden kunta, entinen kunta (–2017) Paiden vanhan kaupungin ympärillä, Paiden hallinnollisen kaupungin osa (2017–).
Enzo Sacchi

**Enzo Sacchi** (6. tammikuuta 1926 Firenze – 12. heinäkuuta 1988 Firenze) oli italialainen ratapyöräilijä, olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Sacchi saavutti eräajossa olympiakultaa Helsingissä 1952. Hän voitti myös useita MM-mitaleja.

## Lähteet
* Enzo Sacchi Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Muuttuvat laulut

**Muuttuvat laulut** on Rauno Lehtisen säveltämä ja Tuula Valkaman sanoittama musiikkikappale vuodelta 1970. Laulu tehtiin erityisesti virolaiselle Georg Otsille, josta oli 1950-luvun jälkipuoliskolla tullut Suomessa suosittu suomenkielisillä levytyksillään kuten ”Saarenmaan valssi” ja ”Kalastajan laulu”. ”Muuttuvien laulujen” muita levyttäjiä ovat Solistiyhtye Liisa (instrumentaaliversio, 1972), Tapani Kansa (1982), Jaakko Ryhänen (1992) ja Sakari Kuosmanen (1999).

Lehtinen ja Valkama kirjoittivat slaavilaisvaikutteisen laulun eräänä sunnuntaina Musiikki-Fazerin tiloissa vähän ennen kuin Georg Ots oli tulossa jälleen Suomeen levyttämään. He tekivät laulusta sanoitukseltaan valtavirrasta poikkeavan: kun 1960-luvun lopun poliittisessa ilmastossa laulut vaativat yleensä muutosta muilta ihmisiltä ja koko yhteiskunnalta, ”Muuttuvat laulut” katsoo asioita hieman yleisemmältä tasolta ja ehdottaa kaikille muutosta yhteisymmärryksen suuntaan. 

## Lähteet
Vesa Uusi-Kilponen

**Vesa Uusi-Kilponen** (s. 7. joulukuuta 1949 Rauma) on suomalainen liikemies, koulutukseltaan sähköasentaja. Hän perusti vuonna 1979 Uusi Rauma -ilmaisjakelulehden yhdessä toimittaja Kari Värjyn ja faktori Jouko Kallilan kanssa. Uusi Rauma myytiin vuonna 1984  Lehtimiehille. Kun Lehtimiehet myytiin  Yhtyneille Kuvalehdille, Uusi-Kilponen hankki lehden takaisin ja myi taas kilpailijalle, sanomalehti Länsi-Suomelle.

Juha Nummisen kirjoittama*Kova peli* (2002) kertoo Uusi-Kilposen elämästä. 
>

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* Juha Numminen : *Kova peli - Kaupunkilehti Uuden Rauman menestystarina*. Länsirannikon Viestintä Oy – Länsi-Suomi Yhtymä Oy, Rauma 2002
Marino Morettini

**Marino Morettini** (2. tammikuuta 1931 Vertova – 10. joulukuuta 1990 Milano) oli italialainen ratapyöräilijä, olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Morettini saavutti Helsingissä 1952 olympiakultaa joukkuetakaa-ajossa ja -hopeaa aika-ajossa. Hän voitti myös MM-mitaleja.

## Lähteet
* Marino Morettini Bio, Stats, and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Kevätkoivu

**Kevätkoivu** on Rauno Lehtisen säveltämä ja Kari Tuomisaaren sanoittama musiikkikappale, joka tehtiin Matti Kassilan elokuvaan *[[Vodkaa, komisario Palmu]]* näyttelijä Inga Sulinin laulettavaksi. Haikea, slaavilaisvaikutteinen hidas valssi julkaistiin myös äänilevynä Blue Master -levymerkillä vuonna 1969.

## Lähteet
Sole d'Europa

**Sole d'Europa** on Enrico Ruggerin esittämä kappale, jolla hän edusti Italiaa vuoden 1993 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Millstreetissä.

Kappale sijoittui Euroviisuissa kahdenneksitoista 45 pisteellä. 

## Lähteet
Loris Campana

**Loris Campana** (3. elokuuta 1926 Marcaria – 3. syyskuuta 2015 Mantova) oli italialainen ratapyöräilijä ja olympiavoittaja.

Campana saavutti joukkuetakaa-ajon olympiakultaa Helsingissä 1952. Hän voitti myös MM-mitaleja.

Campana kuoli Mantovassa 89-vuotiaana 3. syyskuuta 2015.

## Lähteet
* Loris Campana Bio, Stats, and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
L’essenziale

**L’essenziale** on Marco Mengonin esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 2013 Eurovision laulukilpailussa Ruotsin Malmössä.  

Koska Italia kuuluu kilpailun suuriin rahoittajamaihin, kappale pääsi suoraan finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 26. maan joukosta seitsemänneksi 126 pisteellä.

## Lähteet
Antonio Maspes

**Antonio Maspes** (14. tammikuuta 1932 Milano – 19. lokakuuta 2000 Milano) oli italialainen ratapyöräilijä, olympiamitalisti ja maailmanmestari.

Maspes voitti tandemissa olympiapronssia Helsingissä 1952. Vuosien 1955–1964 välillä hän voitti sprintissä yhdeksän MM-mitalia joista seitsemän kultaista.

## Lähteet
* Antonio Maspes Bio, Stats, and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Cesare Pinarello

**Cesare Pinarello** (5. lokakuuta 1932 Treviso – 2. elokuuta 2012 Treviso) oli italialainen ratapyöräilijä ja olympiamitalisti.

Pinarello voitti tandemissa olympiapronssia Helsingissä 1952 ja Melbournessa 1956. Hän voitti myös sprintin MM-mitaleja.

Pinarello kuoli Trevisossa 79-vuotiaana 2. elokuuta 2012.

## Lähteet
* Cesare Pinorello Bio, Stats, and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Rakkauden jälkeen

**Rakkauden jälkeen** on Carolan levyttämä musiikkikappale. Kappaleen ensimmäisen version hän levytti vuonna 1968. Kappale on Kari Tuomisaaren sanoittama ja Esko Linnavallin sovittama käännösversio itävaltalaisen Udo Jürgensin säveltämästä ja alun perin esittämästä kappaleesta ”Was ich dir sagen will”, jonka saksankieliset sanat on tehnyt Joachim Fuchsberger. Vuonna 1985 hän levytti kappaleesta uuden version Kassu Halosen sovittamana albumilleen *[[Sydämeen jäi soimaan blues]]*.

Jürgensin kappale on tehty suomen lisäksi myös japaniksi (*”Wakare no asa”*), turkiksi (*”Boş Sokak”*), espanjaksi (*”Alguien Canto”*) ja englanniksi (*”The Music Played”*). Carolan versio muistuttaa sekä sanoituksensa että sovituksensa osalta enemmän englanninkielistä Matt Monron versiota kuin Udo Jürgensin levytystä. Saksankielisessä alkuperäisversiossa mies laulaa, ettei osaa oikein puhua rakkaimmalleen kuin pianonsa välityksellä. Englannin- ja suomenkielisissä versiossa ollaan tanssiravintolassa, jossa laulun kertoja näkee entisen rakastettunsa viihtyvän uuden kumppanin kanssa toisessa seurueessa.

Carolan lisäksi kappaleen ovat Kari Tuomisaaren tekstillä levyttäneet ainakin Juhani Markola (1974), Berit (1980), Belaboris (1984), Harri Marstio (1988), Mari Rantasila (2000)  Kirsi Tarvainen (2014) ja Hanna Pakarinen (2016).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Johanna Iivanaisen tulkinta SuomiLove-ohjelmassa 2015, Yle Areena
Jukka Salonen

**Jukka Salonen** (s. 1963 Turku)on suomalainen keksijä. Salosella on 150 kansainvälistä patenttia ja patenttihakemusta, jotka liittyvät mobiiliviestintään, langattomaan maksamiseen, logistiikkaan ja matkailupalveluihin. Salosen perustaman Bookit Oy:n 2000-luvun alussa kehittämä digitaalinen vahva tunnistus matkapuhelimella perustuu Salosen keksintöihin.  

## Ura
Jukka Salonen opiskeli 1980-luvulla Teknillisessä korkeakoulussa ja perusti yhdessä kumppaneidensa kanssa Applen tietokoneita myyneen Macbite-yrityksen, joka myöhemmin myytiin amerikkalaiselle Micro Warehouselle. Salonen siirtyi kaupan myötä Yhdysvaltoihin kehittämään Apple Online -verkkokauppaa. Vuonna 1996 hän palasi Suomeen markkinointijohtajaksi Telecom Finlandiin, josta tuli pörssiyhtiö Sonera. Salonen perusti BookiIT:n vuonna 2000, kun hän palasi TKK:lle ja alkoi kehittää dynaamiseen dialogimatriisiin (DDM) perustuvaa teknologiaa. Pääomarahoitusta yhtiö sai Tekesiltä ja Innofinancelta.

Salosen läpimurto matkaviestinnässä oli vahvan tunnistuksen mahdollistaminen älytekstiviestillä. Siitä Salonen on kehittänyt pilvipohjaisen välittäjäteknologian, jonka päälle voidaan rakentaa erilaisia palvelusovelluksia. Salosen kehittämä teknologia on yhteensopiva televiestinnän infrastruktuurin ja mobiililaitteiden kanssa maailmanlaajuisesti. Teknologian avulla on mahdollista tuoda uusia palveluita joko samanaikaisesti kaikille käyttäjille tai vain tietyn verkon tai puhelinmallin käyttäjille.

Lentoyhtiö Finnair oli ensimmäisiä asiakkaita, joka otti Salosen tekstiviestikeksinnön käyttöön asiakaspalvelussa. SMS-viestien avulla asiakkaat pystyivät kirjautumaan vaivattomasti lennoille. Sittemmin pankit, luottokorttiyhtiöt ja operaattorit ovat laajasti käyttäneet Salosen keksintöjä vahvaa tunnistautumista vaativissa palveluissa. 

## Lähteet
Lougan alue

**Lougan alue** () on hallintoalue Senegalin pohjoisosassa. Sen keskus on Lougan kaupunki. Alueen pinta-ala on 24&nbsp;847 neliökilometriä. Vuoden 2023 väestönlaskennan mukaan siellä oli 1&nbsp;125&nbsp;910 asukasta.

Louga on pinta-alaltaan Senegalin kolmanneksi suurin alue. Se rajoittuu pohjoisessa Saint-Louisin, idässä Matamin ja etelässä Kaffrinen ja Diourbelin alueisiin sekä lännessä Thièsin alueeseen ja Atlantin valtamereen.

Alue jakautuu Kébémerin, Linguèren ja Lougan departementteihin. Arrondissementteja on 11, kaupunkikuntia seitsemän ja maalaiskuntia 48. Kaupungit ovat Dahra, Guéoul, Kébémer, Linguère, Louga, Mbeuleukhé ja Ndiagne.

Alueella asuu 6,2 prosenttia Senegalin väestöstä. Kaupunkiväestön osuus on 27,0 prosenttia. Asukkaista  65,5 % on wolofeja, 29,4 % fulbeja, 2,5 % sererejä ja 2,2 % maureja.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja transhumanssiin perustuva karjanhoito. Tärkein viljelykasvi on maapähkinä. Lisäksi harjoitetaan kalastusta ja kaupankäyntiä.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Jade to the Max

**Jade to the Max** on yhdysvaltalaisen R&B-yhtyeen Jaden platinaa myynyt esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1992. Albumilta julkaistiin singlet ”I Wanna Love You”, ”Don’t Walk Away”, ”One Woman” ja ”Looking for Mr. Do Right”. 

Albumi sijoittui Billboard 200 -albumilistan 56. sijalle, Top R&B/Hip-Hop Albums -albumilistan 19. sijalle ja Top Heatseekers -albumilistan 10. sijalle.

## Kappaleet

## Kokoonpano
### Jade
*Joi Marshall – laulu
*Tonya Kelly – laulu
*Di Reed – laulu

### Henkilöstö
*Vassal Benford – koskettimet, multi-instrumentit 
*Emzie Parker, Jr. – kitarat
*Gerald Albright – saksofoni
*Lanar Brantley – bassokitara
*Ronald Spearman – rumpujen ja koskettimien ohjelmointi
*Victor Flores – äänisuunnittelija, miksaus
*Conley Abrams – äänisuunnittelija, miksaus
*Cassandra Mills – johtava tuottaja
*Steve Hall – masterointi

## Lähteet
Akseli Herlevi

**Akseli Johannes Jormanpoika Hemuli Herlevi** (s. 1985 Lohtaja) on suomalainen televisiokokki, ravintoloitsija ja keittiömestari.

Hän nousi julkisuuteen voitettuaan *[[Top Chef Suomi]]* -televisio-ohjelman ensimmäisen tuotantokauden vuonna 2011. Hänet tunnetaan myös vuonna 2015 perustamastaan Naughty BRGR -ravintolaketjusta. Herlevi on ollut mukana *Top Chefin* jälkeen useissa mediatuotannoissa, mukaan lukien *[[MasterChef Suomi]]*, *[[Haasta Hans]]* ja vuonna 2018 Sub-kanavalla ensiesitetystä omasta ohjelmastaan *Burgerimies*. Vuonna 2022 Herlevi esiintyi *Burgerimiehet Pohjolassa* -sarjassa, vuonna 2023 *Burgerimiehet Pohjois-Amerikassa* -sarjassa ja vuonna 2024 sarjassa *Burgerimiehet Aasiassa*.

Herlevi syntyi Marinkaisissa, mutta vietti lapsuutensa Kokkolassa. Teini-ikäisenä hän muutti Etelä-Suomeen. Hän valmistui Ravintolakoulu Perhosta vuonna 2004 ja on työskennellyt muun muassa Savoyssa, NJK:lla ja Strindbergillä. Vuonna 2015 Herlevi perusti Naughty BRGR -ravintolaketjun Helsinkiin yhteistyökumppaninsa Tomi Ruuskasen kanssa, ja ketju laajentui sittemmin muun muassa Turkuun, Tampereelle ja Jyväskylään sekä Ouluun. Ruuskanen toimi ketjun toimitusjohtajana kevääseen 2018 asti, kunnes tehtävään siirtyi Mikko Mollberg. Vuoden 2025 alussa Naughty brgr Oy hakeutui konkurssiin.

Herlevi on valmistanut elintarvikkeita yhdessä muun muassa Vaasan-leipomoiden ja Keskon kanssa.

## Lähteet
Drill (musiikki)

**Drill** on hip hopin ja trapin tyylisuunta, joka syntyi 2010-luvulla Yhdysvalloissa. Drill-musiikin ominaisuudet ovat periaatteessa sopeutuneet trapmusiikkiin. Suosittuja trapartisteja on mm. Three 6 Mafia, Tommy Wright III, Gucci Mane, OJ Da Juiceman, Jeezy ja Waka Flocka Flame. Pacman on ensimmäinen räppäri, joka keksi drill-musiikin.

Tunnettuja drill-artisteja ovat muun muassa Chief Keef, SD, Lil Reese, Lil Durk, Lil Bibby, G Herbo ja King Von.

Alueellinen alaryhmä, **UK drill**, syntyi Lontoossa vuonna 2012, ja sen derivatiiveja ovat muun muassa Australian ja Irlannin drill.

Tunnettuja UK drill-artisteja ovat muun muassa Central Cee, ArrDee, Unknown T, Digga D ja Russ Millions.

## Tunnetuimpia drill rap -artisteja

**Chief Keef 
**Lil Durk
**Lil Reese
**Fredo Santana
**SD
**Capo
**Blood Money
**Young Chop
**Young Whisper
**Lil Bibby
**G Herbo
**Bo Deal
**L'A Capone
**OF
**RondoNumbaNine
**Edai
**King Louie
**Pop Smoke
** Digga D
** Fredo
** SL
** Headie One
** Russ Millions
** AJ Tracey
** Central Cee
** Dutchavelli
** Unknown T
**  Bandokay
** Double LZ
** ArrDee
**Cdai
**600 Breezy
**S.Dot
**Lil Jay
**FBG Duck
**Billionaire Black
**Young Pappy
**FBG Cashout
**Lil Jojo
**Lil Mister
**P.Rico
** M1llionz
** DigDat
** Morrisson
** Tion Wayne
** M24
** Kay Flock
Toinen LP

**Toinen LP** on Dannyn ja Armin vuonna 1979 julkaistu järjestyksessään toinen duettoalbumi. 

## Kappaleet
**A-puoli**
#
#
#
#
#
#
**B-puoli**
#
#
#
#
#
#

## Tuotanto
*Äänitys: Finnscandia-studiot
*Miksaus: Tom Vuori
*Tuottaja: Veikko Samuli
*Tuotanto: Scandia-Musiikki Oy 1979 Helsinki
*Etukannen kuva: Kuvasiskot Studio
*Layout: Seppo Järvinen

## Lähteet
Lil Reese

**Tavares Taylor**, taiteilijanimi **Lil Reese**, (s. 6. tammikuuta 1993) on yhdysvaltalainen rap-artisti.

## Diskografia
### Mixtapet
* Don't Like (2012)
* Supa Savage (2013)
* Supa Savage 2 (2015)
* 300 Degrezz (2016)
* Better Days (2017)
* Supa Vultures (ft. Lil Durk) (2017)
* GetBackGang (2018)

## Aiheesta muualla
* Lil Reese Genius lyrics   
* Chief Keef & Lil Reese vs  6ix9ine beef 
* Deezer 
* Lil Reese on Spotify
* Chicago hip hop  
* Lil Reese Supa Savage mixtape on Datpiff 
* Lil Reese Don't Like mixtape on Datpiff
Victor Braun

**Victor Conrad Braun** (4. elokuuta 1935 Windsor, Ontario – 6. tammikuuta 2001 Ulm, Saksa) oli kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan baritoni. Hän opiskeli alun perin geologiaa Länsi-Ontarion yliopistossa, mutta siirtyi lauluopintojen pariin Lillian Wilsonin, George Lambertin ja Weldon Kilburnin johdolla. Vietettyään vuoden Canadian Opera Companyn kuorossa hän teki soolodebyyttinsä vuonna 1957 Sciarronen roolissa Giacomo Puccinin oopperassa *[[Tosca]]*. Muihin rooleihin lukeutuivat Escamillo ja Monterone. Suurimman osan urastaan Braun loi Euroopassa.

Braun kuoli monisysteemiatrofiasta kärsittyään.

## Lähteet
Jānis Bojārs

**Jānis Bojārs** (12. toukokuuta 1956 – 5. kesäkuuta 2018) oli latvialainen kuulantyöntäjä, joka kilpaurallaan edusti Neuvostoliittoa. Bojārs saavutti EM-hopeaa Ateenassa 1982 tuloksella 20,81&nbsp;m.

## Lähteet