open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Porkkalan majakka

**Porkkalan majakka** eli **Kallbådan majakka** on entinen merimajakka, joka sijaitsee Suomenlahdella Kallbådanin matalalla kallioluodolla noin yhdeksän kilometriä Porkkalanniemen kärjestä etelään. Majakka valmistui vuonna 1920 ja sen valon korkeus oli 21,4 metriä. Se on Suomen viimeinen miehitetyksi tehty merimajakka.

Majakkarakennus on noin 19,5 metriä korkea ja se käsittää majakkatornin sekä siihen kiinteästi liittyvän asuinsiiven. Samankaltaista perusratkaisua on käytetty muun muassa Bengtskärin majakassa ja Ahvenanmaan Märketin majakassa. Itse majakkatorni on Kallbådanissa vain hieman muuta rakennusta korkeampi, ja se on sijoitettu rakennuksen eteläkulmaan. Koko rakennus on perustettu massiiviselle betonisokkelille, jonka sisällä on varastotiloja. Sokkelin päälle rakennetun yläosan sisärunko on muurattu tiilestä ja ulkorunko on valettu rautabetonista. 

Majakan yhteydessä oli asuintilat majakkamestarille ja majakanvartijalle, konehuone, sauna, keittiö ja makean veden säiliö. Majakkaan kuului alun perin myös sumumerkinantoasema. 

## Historia
Kallbådanin majakka rakennettiin korvaamaan Rönnskärin majakka joka sijaitsi liikaa sisäsaaristossa. Muutama vuosi Kallbådan majakan valmistumisen jälkeen Rönnskärin majakan valo sammutettiinkin tarpeettomana vuonna 1928. Kallbådanilla oli 1920–1939 majakkamestari ja kaksi majakanvartijaa. Enimmillään Kallbådanilla oli kaksikymmentä ihmistä, myös majakkamestarin ja majakanvartijoiden perheenjäseniä. Talvisodan aikana majakan yli lensi kaksi Helsinkiin matkalla olevaa neuvostoliittolaista pommituslentokonetta ja Kallbådan evakuoitiin.

Lokakuussa 1932 Kallbådan majakalla paljastettiin miinanpurkutöissä vuosina 1920 ja 1924 menehtyneiden neljän miinaraivaajan muistotaulu.

Majakka kuului vuosina 1944–1955 Porkkalan vuokra-alueeseen ja se oli alueen palauttamisen jälkeen niin huonossa kunnossa ettei sinne enää asetettu miehitystä vaan majakanvartijat toimivat Rönnskäriltä käsin. Myöhemmin majakka oli automatisoitu ja sen kauko-ohjaus tapahtui Harmajan majakalta käsin. 

Majakka sammutettiin vuonna 2015 ja sen viereen perustettiin uusi sektoriloisto. Majakan yhteydessä on laskeutumisalusta helikopterille.

## Nykytila
Kallbådanin luoto kuuluu hylkeidensuojelualueeseen, ja sille rantautuminen ilman lupaa on kielletty.

Vuorikiipeilijä Veikka Gustafsson ylläpitää matkailuyritystä Kallbådanilla. 

Majakalle on tehty valtion rahoittama, 2,5 vuotta kestänyt ja 800 000 euroa maksanut peruskorjaus, joka valmistui vuonna 2024. Peruskorjauksessa uusittiin mm. majakan ja majakkatornin betoniset julkisivupinnat, sokkeli, ikkunat, valokojun rakenteet sekä parvekelaatat.

## Lähteet

*Kallbådan ja Rönnskärin majakat. Museovirasto
*Kulttuuriympäristön rekisteriportaali: Kohde id:202340 Kallbådan. Museovirasto
* Veneily.fi: Porkkala

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Vastavalo.fi: Kuva Porkkalan majakasta
* Yle Arkivet: Porkala Kallbådan 
* 
*
Džurtšenit

**Džurtšenit** ovat nykyisen Koillis-Kiinan ja Venäjän Primorjen alueella asunut, tunguusilaista džurtšenin kieltä puhunut muinainen kansa.

Džurtšenit olivat 900-luvulle saakka riippumattomia, mutta joutuivat sitten kitaanien alaisiksi. Vuonna 1114 he nousivat kapinaan Agudan johdolla ja perustivat Pohjois-Kiinaa vuosina 1115–1234 hallineen Jin-dynastian valtakunnan, jonka mongolivalloittajat sittemmin hävittivät. Myöhemmin džurtšenit jakautuivat eri heimoiksi, jotka Nurhaci vuosina 1583–1625 yhdisti mantšujen valtakunnaksi.

## Lähteet
Forza Motorsport 3

**Forza Motorsport 3** on Turn 10 Studiosin kehittämä ajopeli, jonka Microsoft Game Studios julkaisi Xbox 360 -konsolille lokakuussa 2009. Peli on seuraaja *[[Forza Motorsport 2]]:lle*.

Forza Motorsport 3:ssa on yli 470 tarkoin mallinnettua autoa yli 50 valmistajalta. Kaikki autot on mallinnettu sisältä ja ulkoa vastamaan täysin esikuviaan. Pelissä on myös yli 100 erilaista rataa. Ajostaan voi tehdä videon ja lähettää sen forzamotorsport.net -sivustolle muiden nähtäville. Pelissä on edeltäjäänsä enemmän tuunaus- ja viritysmahdollisuuksia. Ajaessa on myös mahdollisuus vaihtaa sisäkuvakulmaan ajaessa. Pelin seuraaja Forza Motorsport 4 julkaistiin Xbox 360 -konsolille 14. lokakuuta 2011.
Flötjan

**Flötjanin majakka** sijaitsee Flötjanin pienellä kallioluodolla Ahvenanmerellä lähellä Lågskärin majakkaa Maarianhaminaan johtavalla väylällä. Betoninen majakkatorni rakennettiin vuonna 1953, ja sen valo on 26,0 metrin korkeudessa.

## Historia

Luodolla oli vuodesta 1901 ensimmäinen pysyvämpi merimerkki. Vuonna 1907 kummelia täydennettiin rakentamalla sen päälle matala loistokoju ja sähkökäyttöinen vilkkulyhty. Heikkotehoinen laitteisto korvattiin jo vuonna 1908 aurinkoventtiilillä varustetulla asetyleenilaitteistolla. Tämä loisto vaurioitui pahoin ensimmäisen maailmansodan aikana miinaräjähdyksissä ja luodon yli vyöryneiden jäiden puserruksessa. Loistoa korotettiin vuonna 1918, mutta se oli edelleen altis jäävaurioille ja niinpä loisto korvattiin majakalla.

## Lähteet
* Veneily.fi: Flötjan

### Viitteet
Rostislav Aleksandrovitš Romanov

**Rostislav Aleksandrovitš Romanov** (2. marraskuuta 1902 Ai-Todorin palatsi, Krim, Venäjän keisarikunta – 31. heinäkuuta 1978 Cannes, Ranska) oli venäläissyntyinen ruhtinas. 

## Suku
Hän oli suuriruhtinatar Ksenia Aleksandrovna Romanovan ja suuriruhtinas Aleksandr Mihailovitš Romanovin poika. Rostislavilla oli vanhempi sisar Irina sekä neljä vanhempaa veljeä Andrei, Fjodor, Nikita, Dmitri ja nuorempi veli Vasili. Rostislavin äidinisä oli keisari Aleksanteri III, ja isän puolelta hän oli keisari Nikolai I:n pojan Mihailin pojanpoika, koska vanhemmat olivat pikkuserkkuja. Hänen arvonimensä oli Aleksanteri III:n vuonna 1885 antaman säädöksen mukaan Keisarillisen veren ruhtinas eikä suuriruhtinas. 

Rostislavin isovanhemmat olivat Venäjän keisari Aleksanteri  III ja keisarinna  Maria Fjodorovna. Hänen setänsä oli Venäjän viimeinen keisari Nikolai II. 

Perhe vietti paljon aikaa Etelä-Ranskassa ja Biarritzissa vuoden 1906 jälkeen, koska Rostislavin isä Aleksandr Mihailovitš oli riidoissa Nikolai II:n kanssa tämän poliittisten päätösten takia.

## Maanpako
Venäjän vallankumouksen aikana vuonna 1917 Rostislav vangittiin vanhempiensa, sisarustensa, isoäitinsä ja eräiden muiden Romanov-suvun jäsenten kanssa suuriruhtinas Pjotr Nikolajevitšin Dulberin palatsiin Jaltalle. 

Rostislav pakeni äitinsä ja sisarustensa sekä muun 50 Romanov-suvun jäsenen kuten leskikeisarinna Maria Fjodorovnan, suuriruhtinaat Nikolai Nikolajevitš ja Pjotr Nikolajevitš puolisoineen ja lapsineen, Feliks Jusupov ja sisar Irina Jusupova perheineen sekä heidän seuralaistensa 11. huhtikuuta 1919 Venäjältä Maria Fjodorovnan sisaren, kuningatar Alexandran puolison kuningas Yrjö V:n lähettämällä brittiläisellä sotalaiva *[[HMS Marlborough (1912)|HMS Marlborough]]*’lla Jaltalta Mustanmeren yli Maltalle, jossa he viettivät yhdeksän kuukautta ja sieltä edelleen Englantiin ennen kuin he asettuivat asumaan Cannesiin.

Ruhtinas Rostislav Aleksandrovitš Romanov kuoli 78-vuotiaana heinäkuussa 1978 Cannesissa, Ranskassa. Hänet haudattiin Caucaden venäläiselle hautausmaalle Nizzassa. Hänen kolmas puolisonsa ruhtinatar Hedwig kuoli 9. tammikuuta 1997 ja haudattiin aviomiehensä viereen. 

## Avioliitot
Ruhtinas Rostislav avioitui kolmesti: 

# ruhtinatar Aleksandra Pavlovna Galitzina (1905–2006), he avioituivat 1928 Chicagossa, jossa heidän poikansa syntyi, avioero 1944
Yksi lapsi:
* ruhtinas Rostislav Rostislavovitš Romanov (1938–1999), avioliitto 1) Stephena Verdel Cookin kanssa, jonka kanssa hänellä oli tytär, ruhtinatar Stephena (s. 1963). Avioliitto 2) Christia Ipsenin kanssa, heille syntyi kolme lasta: ruhtinatar Alexandra (s. 1983), ruhtinas Rostislav Rostislavovitš (s. 1985) ja ruhtinas Nikita (s. 1987).

2. Alice Baker Eilken (1923–1996), avioliitto Chicagossa 1945, heidän poikansa syntyi Chicagossa, avioero 1951

Yksi lapsi:
* ruhtinas Nikolai Rostislavovitš Romanov (1945–2000)

3. Hedwig Maria Gertrud Eva von Chappuise (1905–1997), avioliitto 1954–, ei jälkeläisiä

## Lähteet
Peter Aufschnaiter

**Peter Aufschnaiter** (2. marraskuuta 1899 – 12. lokakuuta 1973) oli itävaltalainen vuorikiipeilijä, agronomi, kartografi ja maantieteilijä.

## Elämä
Aufschnaiter syntyi Kitzbühelissa Itävallassa ja kävi lukiota Kufsteinissa. Lukion aikana syttyi ensimmäinen maailmansota ja Aufschnaiter joutui kutsuntoihin vuonna 1917. Lukion jälkeen vuonna 1919 Aufschnaiter muutti Müncheniin, Saksaan, jossa hän opiskeli maataloutta. 

Aufschnaiter harrasti vuorikiipeilyä ja tutustui Münchenissä moniin saksalaisiin vuorikiipeilijöihin. Vuosina 1929–1931 hän osallistui retkikuntaan, joka oli matkalla Kangchenjungaan, joka on Intian korkein kohta. Vuonna 1939 Aufschnaiter osallistui saksalaisen retkikunnan kanssa matkalle Himalajalle tarkoituksena kiivetä Nanga Parbat -vuorelle, joka on maailman yhdeksänneksi korkein vuori. Vuori sijaitsi tuolloin Brittiläisen Intian ja Tiibetin rajalla. Oli toisen maailmansodan syttymisajankohta ja Britannian siirtomaaviranomaiset pidättivät Aufschnaiterin vihollismaan kansalaisena. Hänet vietiin Dehradunin vankileirille 1&nbsp;000 muun vihollismaan kansalaisen kanssa.

Aufschnaiter yritti paeta vankileiriltä monta kertaa ennen kuin onnistui 10. toukokuuta 1944 yhdessä itävaltalaisen Heinrich Harrerin sekä kahden saksalaisen, Hans Koppin ja Bruno Treipelin, kanssa. He yrittivät aluksi matkustaa Goaan, joka oli tuolloin Portugalin siirtomaa ja puolueeton territorio. Se oli kuitenkin liian kaukana, joten he päättivät matkustaa Tsang Chok-la -solan kautta Tiibetiin. 

Tiibetin vuosinaan Aufschnaiter toimi Tiibetin hallituksen kartografina ja maantieteilijänä ja piirsi monia karttoja Tiibetistä. Hän auttoi rakentamaan Lhasaan pienen vesivoimalan ja monia kanavia. 

Yhdessä Heinrich Harrerin kanssa Aufschnaiter kirjoitti kirjan elämästään Tiibetissä. Harrerin kirjan nimi oli *Seitsemän vuotta Tiibetissä*, koska hän vietti siellä seitsemän vuotta. Aufschnaiterin kirja taas on nimeltään *Peter Aufschnaiter: Kahdeksan vuotta Tiibetissä*. 

Lähdettyään Tiibetistä Aufschnaiter saapui vuonna 1951 Nepaliin ja toimi siellä kartografina ja myöhemmin New Delhissä Intian armeijan palveluksessa kartografina. Aufschnaiter sai Nepalin passin, joka salli hänen matkustaa muuten kielletyille alueille, joista Aufschnaiter löysi arvokkaita buddhalaisia freskoja. Aufschnaiter asui monta vuotta Nepalissa ja työskenteli maatalousasiantuntijana sveitsiläisessä avustusjärjestössä. Vuonna 1956 Aufschnaiter nimitettiin maatalousasiantuntijaksi Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestöön. Joka kolmas vuosi hän kävi lomalla Euroopassa tapaamassa ystäväänsä Heinrich Harreria, jonka kanssa hän kiipeili Alpeilla. Aufschnaiter palasi Itävaltaan ja kuoli Innsbruckissa 73-vuotiaana vuonna 1973. Hänet on haudattu Kitzbüheler Bergfriedhofin hautausmaalle Kitzbüheliin Tiroliin.

## Lähteet
Porin majakka

**Porin majakka** sijaitsee Selkämerellä Tahkoluodon satamaan johtavan väylän suulla. Vuonna 1985 valmistunut majakka on matalikolle teräspaalun varaan perustettu pohjamajakka. Majakan rungossa on joustonivel, joka vaimentaa sen yläosaan kohdistuvaa ahtojäiden aiheuttamaa värähtelyä. Majakan valon korkeus on 18,8 metriä.

## Lähteet
Kökarsören

**Kökarsörenin majakka** sijaitsee Ahvenanmaalla Saaristomeren eteläosassa. Ensimmäinen kolmikulmainen majakka paikalle rakennettiin 1906, mutta se purettiin 1983 huonokuntoisena pois. Nykyinen majakka on peräisin vuodelta 1983, ja sen valon korkeus on 23,7 metriä.

## Lähteet
* Veneily.fi: Kökarsörenin majakka
* Visitaland.com: Jälleen ahvenanmaalaiset majakat postimerkeissä
New Young Pony Club

**New Young Pony Club** on brittiläinen viisijäseninen rockyhtye.

## Diskografia
### Albumit
**Fantastic Playroom* (2007) UK #54
**The Optimist* (2010)
**NYPC* (2013)

### Singlet
* "Get Lucky" 7" (2006, Modular Recordings)
* "Ice Cream" (2006, Modular Recordings) 
* "The Bomb" (2007, Modular Recordings) UK #47
* "Ice Cream" (re-release) (2007, Modular Recordings) UK #40
* "Get Lucky" (re-release) (2007, Modular Recordings)
* "Chaos" (2010)
* "We Want To" (2010)
* "You Used to Be a Man" (2012)
* "Hard Knocks" (2013)
Konstruktiivinen empirismi

**Konstruktiivinen empirismi** on eräs empirismin muoto. Sen merkittävin kehittäjä on Bas C. van Fraassen erityisesti teoksessaan *[[The Scientific Image]]* (1980).

Konstruktiivisessa empirismissä tieteelliset teoriat tulkitaan semanttisesti kirjaimellisesti, ne pyrkivät olemaan empiirisesti riittäviä, ja niiden hyväksymiseen riittää uskomus siihen, että ne ovat empiirisesti riittäviä. Teoria on semanttisesti kirjaimellinen jos ja vain jos teorian käyttämä kieli tulkitaan niin, että teorian esittämät väitteet ovat joko tosia tai epätosia (päinvastoin kuin instrumentalistisessa tulkinnassa). Teoria on empiirisesti riittävä jos ja vain jos kaikki mitä se sanoo havaittavissa olevista entiteeteistä on totta, toisin sanoen teorioilta vaaditaan vain, että ne kuvaavat oikein todellisuuden havaittavissa olevia osia.

Konstruktiivinen empirismi on näin normatiivinen, semanttinen ja tietoteoreettinen teesi. Ajatus siitä, että tiede pyrkii olemaan empiirisesti riittävää, muodostaa normatiivisen osan; että teoriat ovat semanttisesti kirjaimellisia, muodostaa semanttisen osan; ja että teorioiden hyväksymiseen riittää uskomus empiirisestä riittävyydestä muodostaa tietoteoreettisen osan.

Konstruktiivinen empirismi asettuu tieteellistä realismia, loogista empirismiä ja instrumentalismia vastaan. Konstruktiivinen empirismi ja tieteellinen realismi ovat yhtä mieltä siitä, että teoriat ovat semanttisesti kirjaimellisia, minkä looginen empirismi ja instrumentalismi kieltävät. Konstruktiivinen empirismi, looginen empirismi ja instrumentalismi ovat yhtä mieltä siitä, etteivät teoriat pyri totuuteen havaitsemattomissa olevien entiteettien suhteen, minkä tieteellinen realismi kieltää.

## Katso myös

* Konstruktivistinen tietoteoria

## Kirjallisuutta

* 
* 
* 

## Aiheesta muualla

* Maung, Hane Htut: In Defense of van Fraassen  *Symposia* - The Online Philosophy Journal 
*
Kumileimasin (politiikka)

**Kumileimasin** tarkoittaa politiikassa lainsäädäntö- tai toimeenpanovallan omaavaa henkilöä tai instituutiota, joka hyväksyy muodollisesti valtaapitävän tahon puoltamat lait tai säädökset. Yleisimmin se tarkoittaa yksipuoluejärjestelmässä olevia parlamentteja, joiden rooli lakien hyväksymisessä on pelkkä muodollisuus. Yleensä ”kumileimasimella” on muodollisesti (*[[de jure]]*) mahdollisuus hylätä lakiehdotus, mutta tosiasiassa (*[[de facto]]*) näin ei ikinä tapahdu.

Kumileimasinparlamenttina pidetään esimerkiksi Kiinan kansankongressia, jonka päätökset sovitaan jo ennen äänestystä valtaa pitävän kommunistisen puolueen sisällä. Myös Neuvostoliiton korkein neuvosto oli kumileimasinparlamentti.
Amir El-Falaki

**Amir El-Falaki** (s. 12. elokuuta 1973 Kööpenhamina) on tanskalainen laulaja. Hän on jäsenenä yhtyeessä nimeltä Toy-Box. Amirilla on marokkolaista syntyperää ja puhuu tanskaa, englantia, arabiaa ja ranskaa.

Amir halusi olla lääkäri, mutta hänestä sen sijaan tuli tanssin opettaja. Hän tapasi Aneela Mirzan uuden vuoden juhlissa. He päättivät perustaa yhtyeen nimeltä Toy-Box.
Frans Hannula

**Frans Willehard Hannula** (4. maaliskuuta 1855 Nakkila – 1. huhtikuuta 1914 Turku) oli suomalainen herätyssaarnaaja ja Ambomaalla Saksan Lounais-Afrikassa toiminut lähetyssaarnaaja.

## Elämäkerta
Hannulan vanhemmat olivat talollinen Johan Tuomas Hannula ja Karoliina Vilhelmiina Seppä. Hän kävi Hämeenlinnan normaalilyseota vuodesta 1876, mutta vaihtoi sitten 1880 Suomen Lähetysseuran lähetyskouluun, josta hänet vihittiin lähetyssaarnaajaksi 1886. Lähetyskoulussa hänen suurimpana innoittajanaan oli Pietari Kurvinen, jonka kanssa hän kiersi kesän 1884 kestäneillä puhujamatkoilla koko Lounais-Suomen.

Hannula toimi Oniipan lähetysaseman johtajana Ambomaalla 1886–1894 ja Suomen Lähetysseuran matkapuhujana kotimaassa 1894–1914. Suomeen palattuaan Hannula asui aluksi Kiikassa ja vuodesta 1897 Tyrväällä, jolloin hän vaikutti lähinnä Satakunnassa ja Hämeessä.

Opiskellessaan Suomen Lähetysseuran lähetyskoulussa Hannula oli tutustunut Johannes Bäckiin, josta myöhemmin tuli evankelisen liikkeen johtohahmo. Hannulasta ja Bäckistä tuli toistensa hyvät ystävät. Hannulan ollessa Afrikassa evankelisessa liikkeessä puhkesi sisäinen välienselvittely, joka kärjistyi hänen palattuaan Suomeen. Kiistassa Hannula ja Tyrvään silloisena kirkkoherrana toiminut Bäck ajautuivat eri leireihin. 

Vuodesta 1901 Turussa asunut Hannula toimi herätyssaarnaajana varsinkin Lounais-Suomessa (*[[Hannulan herätys]]*). Hänen ansioistaan Turkuun rakennettiin 1906 Frithiof Strandellin suunnittelema jugendtyylinen Betel-kirkko. Siellä Hannulan aikana järjestettyihin nuoriso- ja lähetysjuhliin saattoi kokoontua kerralla parituhattakin osanottajaa Turun seudulta. Hannula osallistui 1900-luvun alussa myös Vesilahdella pidettyihin lähetysjuhliin, jotka nekin saattoivat kerätä jopa tuhat osanottajaa.

Frans Hannula oli naimisissa vuodesta 1886 Huittisista kotoisin olleen Emma Matilda Kennin (k. 1939) kanssa.

## Teoksia
* *Ondongan Malakias*.  Suomen Lähetysseura 1898 
* *Jumalan rakkauden ylistys*.   Suomen Lähetysseura 1913
* *Uskollinen kuolemaan asti*.  Suomen Lähetysseura 1914
* *Herra vie perille*.  Suomen Lähetysseura 1955 (kirjoitukset koottu Elämän kevät, Kirkollisia sanomia ja Herättäjä-lehdistä sekä Frans Hannulan kirjasista "*Jumalan rakkauden ylistys*" ja    "*Uskollinen kuolemaan asti*")
* *Armosta olette autuaat*, valittuja kirjoituksia Hannulan Afrikan-vuosilta ja myöhemmältä ajalta, toimittanut Timo Junkkaala. Kirjaneliö, Helsinki 1981

## Lähteet
* Hannu Pietilä: *Hannulan aika: kuvaus vuosisadan alun herätyksestä.* Helsinki: Kuva ja Sana, 1953.
* Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961
*  Sivu 273. 
* 
* Betel-kirkon historiaa 
* Vesilahden kirkko ja seurakunta 1900-luvulla uso
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Hannu Pietilä: *Hannulan aika: kuvaus vuosisadan alun herätyksestä* (3.painos). Omakustanne, 1985. .
Ruotsin valtiopäivävaalit 1998

**Ruotsin valtiopäivävaalit 1998** järjestettiin 20. syyskuuta 1998. Vaalien suurin voittaja oli Kristillisdemokraatit, joka nosti paikkamäärää 27:llä.

## Vaalitulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ruotsin valtiopäivävaalit 1994

**Ruotsin valtiopäivävaalit** järjestettiin maassa 18. syyskuuta 1994. Sosiaalidemokraattinen työväenpuolue säilytti asemansa valtiopäivien suurimpana puolueena, ja se muodostikin vaalien jälkeen vähemmistöhallituksen. Ympäristöpuolue vihreät palasi valtiopäiville ylitettyään neljän prosentin äänikynnyksen. Valtiopäiville vuoden 1991 vaaleissa noussut populistinen Uusi demokratia menetti suurimman osan kannatuksestaan ja samalla kaikki edustajanpaikkansa.

## Vaalitulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Levytyssopimus

**Levytyssopimus** on artistin ja levy-yhtiön välinen sopimus, jolla määritellään artistin tekemän musiikin tuotanto, jakelu sekä markkinointi. Sen ensisijainen tarkoitus on määrittää levymyyntituottojen jakoprosentti eli rojalti sekä linjata levy-yhtiön sekä artistin oikeudet ja velvollisuudet levyjen tuottamisen sekä muiden seikkojen osalta.

Levytyssopimuksen tekevät kaksi osapuolta, yhtiö ja artisti.

Levytyssopimuksessa yhtiö saa oikeuden julkaista tietyn määrän artistin tuotantoa. "Tietty määrä" voidaan määritellä joko vuosina tai levyjen lukumääränä. Vastaavasti yhtiö lupaa julkaista levyn tietyn kohtuullisen ajan (esim. 12 tai 18 kuukauden) kuluessa. Julkaisemistaan levyistä yhtiö maksaa artistille rojaltia, jonka suuruus määritellään sopimuksessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Analysis of a Recording Contract  Starpolish
Baktrian kieli

**Baktrian kieli** on muinaisessa Baktriassa puhuttu iranilainen kieli.

Baktriaa puhuttiin Amudarjan yläjuoksulla Hisorvuorten ja Hindukušin välillä. Ajanlaskun ensimmäisinä vuosisatoina se oli yksi kušanien ja hefthaliittien valtakuntien virallisista kielistä. Kirjoittamiseen käytettiin aramealaista ja 100-luvulta lähtien kreikkalaista kirjaimistoa. Myöhäisimmät kirjalliset muistomerkit ovat 800-luvulta. Baktrian kieli sulautui persiaan ilmeisesti 1000–1100-luvulle mennessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Encyclopaedia Iranica: Bactrian Language
Lasse Lucidor

**Lasse Lucidor**, oikea nimi *Lars Johansson*, (6. lokakuuta 1638 Tukholma, Ruotsi – 12. elokuuta 1674 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen runoilija.

Lasse Lucidor oli monta vuotta ulkomailla ja taitoi monta kieltä. Hänen lyriikkansa, jonka pääaiheita ovat juominen, naiset ja kuolema, on allegorista tai humoristista. Pohjimmaisena siitä kuitenkin tapaa raskasta mietiskelyä ja unelmointia, ja saatanan pelosta ja sieluhädästä puhuva uskonnollinen runous. Hänen tuotannostaan tunnetaan parhaiten juomalaulut ja virret. Molemmissa on rajuutta ja värikylläisyyttä. Niissä saavat ilmaisunsa sekä kuuma, kiihkeä elämänhuuma että raskas, uskonnollinen vakavuus, jotka ovat ominaisia Ruotsin suurvalta-ajalle.

Lucidor kirjoitti myös vakavia virsiä, joista nykyisessä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on virsi 615 "Oi suruton, niin varma menossasi" (O syndig man, som säker är och trygger). Ruotsin kirkon suomenkielisessä virsikirjassa on myös yksi hänen virtensä "Herre Gud, för tig iag klagar", virsi 620 "Herra, vaivun maahan saakka". Virren on Anna-Maija Raittila suomentanut vuonna 2000.

Opiskeltuaan ja matkusteltuaan ulkomailla, luultavasti Carl Gustaf Wrangelin avustamana, Lucidor asettui noin 1669 Tukholmaan. Hän kirjoitti maksusta runoja kaikenlaisiin tilaisuuksiin, kuten häihin ja hautajaisiin. Runot olivat usein sävyltään rohkeita ja huolettomia. Niinpä eräs hääruno, "Gilliarekvaal*"*, tuotti hänelle tutkintovankeutta ja käräjänkäyntiä. Vallaton humoristi oli kuitenkin pohjaltaan raskasmielinen haaveksija, mitä jo hänen käyttämänsä runoilijanimetkin ilmaisevat: *Lasse den olycklige* ('onneton'), *Lasse den sorgbundne* ('surullinen'), *Thanatophilander* ('kuolemanrakastaja'). Onnistuneimpia ovat hänen juomalaulunsa ja virtensä. Lucidoria pidetään Ruotsin ensimmäisenä varsinaisena  lyyrikkona, monessa suhteessa Bellmanin edeltäjänä. Vuonna 1689 ilmestynyt kokoelma Lucidorin runoja *Helicons blomster* (julkaistu Hansellin kokoelman 10. osassa 1869) on puutteellinen. Kootut runot 1–2 julkaistiin 1914–1930.

Hän sai surmansa kapakkatappelussa Fimmelstången-nimisessä krouvissa Tukholman Kindstugatanilla.

## Suomennettuja runoja
;Lähde
* Juomalaulu, suom. Lauri Viljanen, teoksessa: *[[Maailmankirjallisuuden kultainen kirja|Skandinavian kirjallisuuden kultainen kirja]]*, WSOY 1930
* Kuoleman ja itsetietoisen ihmisen välinen keskustelu, suom. Aarni Kouta, teoksissa: * Maailman lyriikkaa: runosuomennoksia*, Helsinki: Otava, 1922 ja  *Skandinavian kirjallisuuden kultainen kirja*
* Olisin narri, jos viitsisin surra, suom. Aale Tynni, teoksissa: *Maailman runosydän* toim. Hannu Tarmio ja Janne Tarmio, WSOY Helsinki 1998  ja *Tuhat laulujen vuotta: valikoima länsimaista lyriikkaa*, toim. Aale Tynni, WSOY 1957, 1974 , 2004 

;Virsiä
* Virsi 615 "Oi suruton, niin varma menossasi", suom. Niilo Rauhala, Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa
* Virsi 620 "Oi, Herra, vaivun maahan saakka", suom. Anna-Maija Raittila, Ruotsin kirkon suomenkielisessä virsikirjassa

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lasse Lucidor, Svenska Falmilj-journalen 1872
Javad Kazemian

**Javad Kazemian** (s. 23. huhtikuuta 1981 Kashan, Iran) on iranilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.

Kazemian on pelannut seuratasolla muun muassa Ajman Clubissa Arabiemiraateissa. Iranin jalkapallomaajoukkueessa hän on tehnyt yhden maalin pelaamissaan 36 ottelussa. Hän kuului Iranin joukkueeseen Saksan MM-kisoissa 2006 mutta ei päässyt siellä pelaamaan.

Javad Kazemianin veli kuoli vuonna 2004. Tehdessään maalin Kazemian ottaa paitansa pois ja näyttää T-paidassaan olevan veljensä kuvan. Kazemian on todennut: "Minä en koskaan jätä hänen muistojaan pois".

## Lähteet
Parthian kieli

**Parthian kieli** oli muinaisessa Parthiassa puhuttu iranilainen kieli.

Parthiaa puhuttiin alun perin Kaspianmeren kaakkoispuolella sijainneessa Parthian maakunnassa. Arsakidien dynastian aikana 200-luvulta eaa. 200-luvulle jaa. se oli kreikan ja aramean ohella yksi valtakunnan virallisista kielistä. Tänä aikana se levisi Iranin ja Armenian alueelle, osaan nykyistä Irakia ja Keski-Aasiaan. 200–500-luvuilla parthian käyttöä jatkettiin Sassanidien valtakunnassa, jonka viralliseksi kieleksi tuli persia. Kirjoitusjärjestelmä perustui aramealaiseen kirjaimistoon. Varhaisimmat kirjalliset muistomerkit sisältävät ideogrammeja, manikealaiset tekstit 200-luvulta lähtien ovat kirjoitukseltaan foneettisia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Daishō

**Daishō** () oli  japanilaisten samuraiden kantama miekkapari, joka koostui  pitkästä katanasta ja lyhyestä wakizashista tai lyhyestä tantō-tikarista. Näiden kahden miekan kantaminen yhdessä oli Edo-kaudella laissa sallittu ainoastaan samuraille ja joillekin sumopainijoille. Usein daishō-miekat valmistettiin alkujaankin pariksi.

## Lähteet
Sauropus androgynus

***Sauropus androgynus***, tunnetaan myös muun muassa nimellä **katuk**, englanniksi **sweet leaf** on pensas, joka kasvaa trooppisilla alueilla, muun muassa Kaakkois-Aasiassa, erityisesti Malesiassa ja Borneolla, sekä Australiassa ja jonkin verran viljeltynä myös Pohjois-Amerikassa. Kiinassa se tunnetaan nimellä *mani cai* (马尼菜), Malaijiksi se on *cekur manis* tai *sayur manis* sekä Vietnamiksi *rau ngót*.

Katukin monihaaraiset pystysuorat varret voivat kasvaa parin metrin korkuisiksi. Sen soikeat, tummanvihreät lehdet ovat noin 5–6 cm:n mittaiset. Se on eteläisessä Aasiassa hyvin suosittu lehtivihannes siksi, että se on erittäin satoisa, ravinteikas sekä maukas nautittuna. Katukista käytetään ravinnoksi nuoria versoja, mutta myös vanhempia lehtiä voi syödä jopa sellaisenaan salaateissa. Yleensä niitä kuitenkin käytetään joko keitoissa tai paistettuna tai vokattuna muiden vihannesten seassa. Maultaan katukin on sanottu muistuttavan tuoretta makeaa hernettä. 

## Ravintoarvo
Katukin lehdet sisältävät jopa 49&nbsp;% proteiineja. Kuitua niissa on 14–19&nbsp;%. Niissä on myös A- B- ja C-vitamiineja sekä K-vitamiinia, jota on vain harvoissa kasvikunnan tuotteissa. Katuk sisältää kalsiumia 2,8&nbsp;%, lisäksi kaliumia, fosforia, magnesiumia ja rautaa. Lehdet ovat tummanvihreitä eli ne sisältävät runsaasti lehtivihreää.

Katuk sisältää papaveriinia, alkaloidia, jota esiintyy myös oopiumunikossa. Tämän vuoksi suurien määrien käyttö voi aiheuttaa sivuvaikutuksia, muun muassa sileiden lihasten lamautumista, joka näkyy erityisesti hengitysvaikeuksina. Katukia on myös käytetty kansanlääkinnässä muun muassa vatsavaivojen, kuorsauksen, yöllisen hampaiden  narskutuksen ja erektiohäiriöiden hoidossa. Siitä tehtyä uutetta on myös kokeiltu laihdutusvalmisteena muun muassa Taiwanissa, mutta sen käytöstä luovuttiin, koska korkean papaveriinipitoisuuden havaittiin aiheuttavan vakavia keuhkovaurioita.

## Lähteet
* ''Sweet Leaf''

### Viitteet
Blood on the Dance Floor: HIStory in the Mix

**Blood on the Dance Floor: HIStory in the Mix** (usein lyhennettynä **Blood on the Dance Floor**) on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin kolmas remix-albumi. Se julkaistiin vuonna 1997. Albumia on myyty maailmanlaajuisesti yli kuusi miljoonaa kappaletta, mikä tekee siitä maailman myydyimmän remix-albumin. Albumi sisältää kahdeksan remix-versiota Jacksonin vuoden 1995 studioalbumin  kappaleista sekä viisi kokonaan uutta kappaletta. Jackson omisti albumin Elton Johnille, joka auttoi häntä pääsemään pois lääkeriippuvuudesta 1990-luvun alkupuolella.

Albumilta julkaistiin kolme singleä: ”Blood on the Dance Floor”, ”HIStory/Ghosts” ja ”Is It Scary”. Kappale ”Morphine” on joissakin albumin versioissa nimeltään ”Just Say No”. Kappaleet ”Is It Scary” ja ”Ghosts” ovat samankaltaiset sanoituksiltaan. Albumin LP-versiossa kappaleet ”This Time Around” (D.M. Radio Mix) ja ”You Are Not Alone” (Classic Club Mix) on korvattu kappaleilla ”This Time Around” (D.M. Mad Club Mix) ja ”You Are Not Alone” (Classic Club Edit).

## Kappaleet
Hohtolamppu

**Hohtolamppu** (tunnetaan myös nimellä glim- tai glimm-lamppu) on kaasupurkauslamppuihin kuuluva lampputyyppi, jota käytetään merkkivalona. 

## Rakenne

Hohtolampussa on lasikuori, johon menee kaksi metallilankaa. Lasikammiossa on neon-kaasua, joka hohtaa kun virta kulkee sen läpi. Hohtolamppu loistaa hyvin myös pienellä virralla, koska kuumennettavaa hehkulankaa ei ole. 

Hohtolamppu tarvitsee syttyäkseen n.100 volttia jännitettä, josta tulee 120 voltin alarajajännite. Hohtolampun käyttöikä on lähes sama kuin LED:eillä. Hohtolamppu ei myöskään mene rikki jännitepiikeistä tai lämpötilan vaihtelusta.

## Käyttö
Hohtolamppua käytetään merkkivalona ja joissain tapauksissa ylijännitesuojana. Vanhemmassa elektroniikassa hohtolamppua on käytetty tasaamaan pienivirtaisten piirien jännitettä. 

Hohtolampulla voidaan myös selvittää sähköisesti varautuneen kappaleen varauksen laji (positiivinen tai negatiivinen varaus) koskettamalla kappaletta hohtolampulla. Kappaleen varauksen ollessa negatiivinen, lampussa välähtää valo kappaleen puoleisessa kohtiossa. Jos taas kappaleen varaus on positiivinen välähtää valo kappaleeseen nähden vastakkaisessa kohtiossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
The Doobie Brothers (albumi)

**The Doobie Brothers** on The Doobie Brothersin vuonna 1971 ilmestynyt esikoisalbumi. Sen ovat tuottaneet Lenny Waronker ja Ted Templeman.

## Kappaleet
# Nobody  
# Slippery St. Paul  
# Greenwood Creek  
# It Won’t Be Right  
# Travelin’ Man 
# Feelin’ Down Farther  
# The Master 
# Growin’ a Little Each Day 
# Beehive State  
# Closer Every Day 
# Chicago

## Arviot
* Allmusic: 

## Lähteet
Vampire Weekend

**Vampire Weekend** on yhdysvaltalainen vuonna 2006 perustettu indie rock -yhtye. 

## Taustaa
Vampire Weekendin nimi juontaa laulaja Ezra Koenigin samannimisestä harrastelijafilmistä. Yhtye on saanut vaikutteita sekä afrikkalaisesta pop-musiikista että länsimaisesta klassisesta musiikista, ja he ovat käyttäneet tyylistään nimitystä "Upper West Side Soweto". Yhtyeen kappaleista esimerkiksi "Cape Cod Kwassa Kwassa" ja "Oxford Comma" viittaavat kongolaiseen soukous-musiikkiin.

Yhtyeen jäsenet tapasivat opiskellessaan Columbian yliopistossa. Valmistuttuaan he julkaisivat itse tuottaman albuminsa, kun kävivät vielä kokopäivätyössä. Laulaja Ezra Koenig ja rumpali Chris Tomson tekivät yhteistyötä ensimmäisen kerran komedia-rap-yhtyeessä "L'Homme Run". Yhtyeen managerina toimii Ian Montone, joka toimi myös The White Stripesin managerina. Yhtyeellä on sopimus XL Recordingsin kanssa, jonka yhtye halusi levy-yhtiökseen jo ennen kuin yksikään levy-yhtiö oli ottanut heihin yhteyttä.

Yhtye sai paljon huomiota monissa blogeissa kuten Stereogumissa. Vuonna 2007 *[[Rolling Stone]]* listasi Vampire Weekendin "Cape Cod Kwassa Kwassa" -kappaleen vuoden 67. parhaaksi. Marraskuussa 2007 yhtye kiersi Isossa-Britanniassa The Shinsin kanssa. *[[Spin (aikakauslehti)|Spin]]*-lehti nimesi yhtyeen "Vuoden parhaaksi uudeksi bändiksi" maaliskuussa 2008.

Vampire Weekendin nimeä kantava debyyttialbumi ilmestyi 29. tammikuuta 2008. Yhtyeen toinen albumi "Contra" ilmestyy Englannissa 11. tammikuuta ja USA:ssa 12. tammikuuta.

## Tuotanto
### Albumit
**[[Vampire Weekend (albumi)|Vampire Weekend]]* (2008)
**[[Contra (albumi)|Contra]]* (2010)
**[[Modern Vampires of the City]]* (2013)
**[[Father of the Bride (albumi)|Father of the Bride]]* (2019)
**[[Only God Was Above Us]]* (2024)

### EP:t
**Vampire Weekend* (2007)
**The Kids Don't Stand A Chance* (2008)
**The MySpace Transmissions* (digi-EP) (2008)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Virallinen sivusto 
*
Ierápetra

**Ierápetra** () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ιεράπετρας, *Dímos Ierápetras*), joka sijaitsee Lasíthin alueyksikössä Kreetan alueella. Koko kunnan pinta-ala on 551,0 neliökilometriä ja väkiluku 27&nbsp;602. Varsinaisen Ierápetran kaupungin väkiluku on 12&nbsp;355 (vuonna 2011).

## Maantiede

Ierápetran kaupunki sijaitsee Kreetan etelärannikolla Välimereen kuuluvan Libyanmeren rannalla. Ierápetran kunta käsittää alueen rannikolla saaren kaakkoisosassa. Se muodostuu Ierápetran kaupungista, monista pienistä kylistä sekä Chrysín saaresta. Siihen kuuluvat myös pienet saaret Agriómandra, Fotiá, Konída ja Mikronísi. Ierápetran kaupunki on Kreetan neljänneksi suurin taajama ja Euroopan eteläisin kaupunki. Kaupungissa sataa vähiten koko Kreikassa ja siellä on eniten aurinkotunteja.

## Historia
### Antiikki

Antiikin aikana nykyisen Ierápetran paikalla sijaitsi Hierapytnan kaupunki. Paikalla sijaitsi todennäköisesti satama jo minolaisella kaudella. Kaupunki perustettiin doorilaisten Kreetan-valloituksen jälkeen, ja se hallitsi laajimmillaan suuria alueita saaren itäosassa. Kreetan jouduttua Rooman valtakunnan osaksi taisteli Hierapytna kauan roomalaisia vastaan, mutta lopulta siitä tuli Rooman valtakunnan eteläisin etuvartioasema. Roomalainen kausi oli Hierapytnan kukoistuskautta, ja siitä kehittyi tärkeä Kreikan, Italian, Lähi-idän ja Afrikan välisen kaupankäynnin keskus. Kaupunkiin rakennettiin suuri määrä muun muassa teattereita ja temppeleitä. Antiikin ajan kaupungista on kuitenkin säilynyt vain vähän jäänteitä.

### Myöhempi historia

Varhaisella bysanttilaisella kaudella Hierapytna oli piispanistuin, mikä näkyy edelleen Kreetan kirkon Ierápytnan ja Siteían hiippakunnan nimessä. Saraseenit tuhosivat kaupungin vuonna 824 jaa. Myöhemmin paikalle syntyi uusi asutus. Nykyisin se tunnetaan nimimuodossa Ierápetra. Kesäkuussa 1798 Napoleon I yöpyi Ierápetrassa ollessaan matkalla Egyptiin ja rakennus, jossa hän historioitsijoiden mukaan yöpyi, on nykyisin restauroitu.

Nykyinen Ierápetran kunta muodostui, kun Ierápetra ja Makrý Gialós yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

## Nähtävyydet

Ierápetran nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Ierápetran arkeologinen museo, venetsialaisten rakentama Ierápetran linna (*Kástro Kalés*) sekä Napoleonin talo. Merkittävin kirkko on Pyhän Georgioksen katedraali, joka on Ierápytnan ja Siteían hiippakunnan katedraali. Muita merkittäviä kirkkoja ovat muun muassa Panagítsa- ja Aféntis Christós -kirkot. Kaupungissa on myös vanha turkkilaiskortteli, jossa sijaitsee Tzamí-nimellä tunnettu moskeija.

## Koulutus

Ierápetrassa toimii osa Kreikan Välimeren yliopistosta.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Ierápetran kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Ιεράπετρας. Ierápetran kunnan verkkosivut.
Helavalkeat

**Helavalkeat** eli **toukovalkeat** ovat aikaisemmin Suomessa pelloille ja muille avoimille paikoille sytytettyjä kokkoja *helajuhlan* eli *toukojuhlan* aikana. Muinaissuomalaiset polttivat helavalkeita pahojen henkien pois ajamiseksi. Juhlissa juotiin simaa ja tanssittiin. Karja on usein päästetty ensi kerran laitumelle ja ajettu tulien läpi sairauksien ehkäisemiseksi. Tapa tunnetaan Hämeestä, Satakunnasta ja Uudeltamaalta. Nykyisin tapaa on pidetty yllä esimerkiksi Kuusjoella, Kurussa, Nummi-Pusulassa ja muualla, usein kyläyhdistysten voimin.

## Katso myös

* Beltane
* Helkajuhla
* Helatorstai
* Juhannuskokko
* Pääsiäiskokko
* Vakkajuhlat
* Vappu

## Lähteet
Horezmin kieli

**Horezmin kieli** (muita nimityksiä *horesmi*, *hvarezmi*) on kuollut iranilainen kieli, jota puhuttiin muinaisessa Horezmissa.

Horezmi kuuluu iranilaisten kielten itäiseen ryhmään. Sitä puhuttiin keski-iranilaisella kaudella Horezmin keidasalueella Amudarjan alajuoksulla. 100-luvulta eaa. aina 700-luvulle saakka se oli muinaisen Horezmin valtakunnan virallinen kieli. Varhaisimmat kirjalliset muistomerkit ovat 200–100-luvulta eaa. 800-luvulle saakka käytettiin aramealaista kirjaimistoa. 900-luvulla siirryttiin lisämerkein täydennettyyn arabialaiseen kirjaimistoon. Suurin osa kielenmuistomerkeistä (lähinnä sanastoja ja yksittäisiä sanoja arabialaisissa käsikirjoituksissa) on 1100–1300-luvuilta. 1400–1500-luvulla horezmin kielen syrjäyttivät turkkilaiset kielet (ks. horezminturkki).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Encyclopaedia Iranica: The Chorasmian language
Herms Niel

**Herms Niel** (Suomessa joskus virheellisesti ”von Niel”), syntyjään Ferdinand Friedrich Hermann Nielebock (17. huhtikuuta 1882 – 1954) oli saksalainen marssilaulujen säveltäjä ja kapellimestari, joka oli erityisen suosittu natsi-Saksan aikana.

Sotilasmuusikon uransa hän aloitti Saksan keisarikunnan aikana vuonna 1906. Ensimmäisessä maailmansodassa hän toimi 423. jalkaväkirykmentin musiikkijoukkojen johtajana. Sodan jälkeen hän ansaitsi elantonsa verovirkailijana ja oli vuonna 1927 perustamassa Potsdamissa *Ritterschaftsorkester*-nimistä kokoonpanoa.

Kansallissosialistien valtaannousun jälkeen Niel liittyi puolueen jäseneksi 1. toukokuuta 1933, minkä jälkeen hän kohosi Saksan musiikkielämässä huomattavaan asemaan. Hän toimi muun muassa kolmannen valtakunnan työjoukkojen (*[[Deutsche Arbeitsfront|Reichsarbeitsdienst]]* eli RAD) musiikillisena johtajana ja johti Nürnbergin puoluepäivillä RAD:n suuria musiikkiparaateja.

Niel sävelsi suuren joukon suosittuja marssilauluja, joista osa jäi elämään vielä natsi-Saksan kukistumisen jälkeenkin. Suomessa Nielin tunnetuin teos lienee marssilaulu ”Erika” vuodelta 1939, sota-ajan menestyssävelmä, jonka Reino Palmroth eli Palle suomensi nimellä ”Kaarina”. Myös muita Nielin sävellyksiä suomennettiin ja levytettiin sota-aikana.
Ilmastus

**Ilmastus** on prosessi, jossa ilmaa johdetaan nesteen läpi. 

## Veden ilmastus
Tyypillisesti ilmastuksen tarkoituksena on hapettaa vettä. Ilmastuksessa vesimassan alaosiin syötetään ilmapumpulla ilmaa, jonka kuplista liukenee happea veteen. Sitä käytetään esimerkiksi radonin poistamisessa talousvedestä. Ilmastus voidaan myös tehdä tyypillisesti järven happikadon ehkäisemiseksi. Ilmastusta käytetään myös jätevedenpuhdistuksessa mahdollistamaan biologisia hajotusprosesseja. Joskus myös viininmaistelun yhteydessä puhutaan viinin ilmastuksesta tai hengittämisestä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Talousveden radon ja ilmastus
* Radonin poisto kaivovedestä
Lehikoinen

**Lehikoinen** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä.

* Aimo Lehikoinen (1923–2011), nuortenkirjailija
* Aleksi Lehikoinen (s. 1978), lintutieteilijä
*Aleksi Lehikoinen (s. 1993), rap-artisti Gettomasa
* Anita Lehikoinen (s. 1959), opetus- ja kulttuuriministeriön kansliapäällikkö
* Anssi Lehikoinen, professori ja yritysjohtaja
* Antti Lehikoinen (1886–1953), kansanedustaja (SDP)
* Eero Lehikoinen (1903–1965), taidemaalari
* Esa Lehikoinen (s. 1948), ornitologi ja lintukirjailija
* Esa Lehikoinen (s. 1986), jääkiekkoilija
* Heikki Lehikoinen (s. 1961), kirjailija
* Jari Lehikoinen, sarjakuvantekijä
* Joni Lehikoinen (s. 1999), pesäpalloilija
* Kasper Lehikoinen (s. 1992), sulkapalloilija
* Marjo Partio (o.s. Lehikoinen), MTV3:n uutistenlukija
* Matti Lehikoinen (s. 1984), alamäkiajaja
* Pertti Lehikoinen (s. 1952), kirjeshakin maailmanmestari
* Saku Lehikoinen (s. 1990), keskimatkan juoksija
* Tapani Lehikoinen (s. 1946), laulaja
* Tero Lehikoinen (s. 1963), jääkiekkoilija
* Tiina Lehikoinen (s. 1982), kirjailija ja sanataideohjaaja
* Uolevi Lehikoinen (1924–1985), yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
* Viivi Lehikoinen (s. 1999), aitajuoksija.
Sählyn Suomen-mestaruuskilpailut

**Sählyn Suomen-mestaruuskilpailut** eli **Sählyn SM** on vuosittain järjestettävä sählyturnaus. Se järjestettiin ensimmäisen kerran Helsingissä 6. kesäkuuta 2009. Joukkueita ilmoittautui mukaan 263 kappaletta.

IBK Reino on voittanut miesten sarjan neljä kertaa (2009-2012) ja VKTP on voittanut sekä miesten, että naisten sarjoissa kolmesti (2009, 2011, 2013).

Joukkueet jakautuivat vuonna 2009 seuraavasti sarjojen kesken:
*Miehet (156 joukkuetta)
*Naiset (12 joukkuetta)
*Yritykset (18 joukkuetta)
*Miehet M35 (10 joukkuetta)
*Seka (23 joukkuetta)
*Tytöt 6 (joukkuetta)
*Pojat 93 (20 joukkuetta)
*Pojat 97 (18 joukkuetta)

## Säännöt
Joukkueessa saa olla enintään kuusi kenttäpelaajaa. Kentällä on samanaikaisesti kummaltakin joukkueelta kolme pelaajaa. Maalit tehdään pieniin maaleihin, joissa ei ole maalivahteja. Peliaika on 1x12 minuuttia. Mikäli pelaajaa rikkoo vastustajaa, tulee tästä joko vapaalyönti tai rangaistuslaukaus. Rangaistuslaukaukset suoritetaan puolestäkentästä tyhjään maaliin (ei saattaen).
Górtyna

**Górtyna** () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

* Górtyna, kunta Kreetan alueella
** Gortyn, Gortyna tai Gortys, antiikin aikainen kaupunki Kreetalla
* Górtyna, Megalópolin kunnan kunnallisyksikkö ja entinen kunta Arkadian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella
** Gortys, antiikin aikainen kaupunki Arkadiassa
Final Four

**Final Four** on urheilussa käytettävä termi neljälle pudotuspelien tai runkosarjan kautta selvinneelle joukkueelle, jotka siis ovat vielä jäljellä turnauksessa tai sarjassa. Termiä käytettiin ensikertaa NCAA:ssa. Yleensä Final Fourissa pelataan välierät, joiden voittajat etenevät sarjan finaaliin ja häviäjät joutuvat pronssipeliin. Yleensä varsinkin suuremmissa turnauksissa välierien ja mitalipelien välissä on kahden päivän tauko. 

## Käyttö
### Eurooppa
Koripallo:
*Euroliiga
*ULEB Eurocup
*EuroChallenge
Lentopallo:
*Lentopallon Mestareiden liiga
Käsipallo:
*Copa ASOBAL
Vesipallo:
*Vesipallon Euroliiga

### Yhdysvallat
Koripallo:
*NCAA
Jääkiekko:
*NCAA
Leonid Kanevskyi

**Leonid Semenovitš Kanevskyi** (, , s. 2. toukokuuta 1939 Kiova, Ukraina) on ukrainalais-venäläinen näyttelijä.

## Lähteitä

## Aiheesta muualla
Pohjois-Kazakstanin aro ja järvet

**Pohjois-Kazakstanin aro ja järvet** on Unescon maailmanperintöluettelon kohde Kazakstanissa. Se on noin 4&nbsp;500 neliökilometrin mittainen alue, johon kuuluu Nawırzımin ja Qorğaljinin luonnonpuisto.

Luonnonpuistoissa kaksi järvialuetta, joissa on sekä makeita järviä että suolajärviä. Ne sijaitsevat vedenjakajalla, joka erottaa Pohjoiseen jäämereen laskevat joet Araljärven altaasta. Ilmastoltaan alue on mantereinen: kesät ovat kuumat sekä kuivat ja talvet kylmät sekä suhteellisen vähälumiset.

Alueen vesistöt ovat merkittäviä lintuvesiä, sillä ne sijaitsevat lintujen muuttoreiteillä. Qorğaljinin luonnonpuistossa ruokailee parhaimmillaan 15–16 miljoonaa lintua, ja puistoissa pesii yhteensä 850&nbsp;000 vesilintua. Tengizjärvellä on flamingon pohjoisin pesimäpaikka, jossa pesii parhaimmillaan 10&nbsp;000 paria.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Pohjois-Kazakstanin aro ja järvet Unescon sivuilla
Teijo (Perniö)

**Teijo** () on kylä ja kylässä sijaitsevien Teijon kartanon ja Teijon rautaruukin ympärille syntynyt ruukkiyhdyskunta ja taajama Perniössä Salon kaupungissa Varsinais-Suomessa. Kylän asukasluku on noin 700. Kylässä on Teijon kirkko, ja kylän palveluihin kuuluvat kauppa, jonka yhteydessä toimii asiamiesposti, sekä peruskoulun ala-aste, jonka edeltäjänä toiminut Teijon kansakoulu perustettiin vuonna 1869. Teijon kyläkeskuksen vaikutusalueeseen kuuluvat Teijon, Matildedalin, Kirjakkalan ja Mutaisten kylät.

Teijon tienoo on vanhaa teollisuusaluetta. Alueella sijaitsee kolme vanhaa rautaruukkia: Teijon ruukki, joka on perustettu 1686, etelämpänä Matildedalissa sijaitseva Mathildedalin ruukki, joka on perustettu 1852 (ruukin alueella oli ruukkitoimintaa jo vuodesta 1686) ja pohjoisempana Kirjakkalassa sijaitseva Kirjakkalan ruukki joka on perustettu 1686. Vielä nykyäänkin alueella toimii teollisuutta; muun muassa Antti Wihurin 1960-luvulla alueelle perustama telakka, joka jatkaa toimintaansa useiden omistajavaihdosten jälkeen. Museovirasto on määritellyt sekä Teijon että Mathildedalin ruukkialueet valtakunnallisesti merkittäviksi rakennetuiksi kulttuuriympäristöiksi.

Teijolla sijaitsee Meri-Teijon vapaa-ajankeskus, jossa on muun muassa laskettelurinne ja rinneautoilurata. Teijolla on myös Meri-Teijo Golfin omistama golfkenttä. Seudulta löytyy paljon matkailupalveluja, ja vapaa-ajan asuntoja on runsaasti.

Teijon alueen tärkeä toimija on alueen asukkaiden perustama Teijon Alueen Kyläyhdistys, joka julkaisee Kyläkuulumisia-lehteä neljä kertaa vuodessa.

Vuonna 2010 Teijo valittiin Varsinais-Suomen vuoden kyläksi.

## Lähteet
* Teijon Alueen Kylähdistyksen internet-sivusto, viitattu 2.6.2009

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* Rossi, Leena (toim.): *Ihmisiä ja elämää Kirjakkalan, Mathildedalin ja Teijon vanhoissa ruukkikylissä.* Turun yliopisto, kulttuurihistoria, 2003. 295 sivua. .
Anis Ben Chouikha

**Anis Ben Chouikha** (, s. 17. syyskuuta 1975) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa tällä hetkellä Ligue Professionnelle 1:ssä pelaavaa CS Hammam-Lifia.

## Ura
Ben Chouikha aloitti ammattilaisuransa ES Zarzisin joukkueessa, josta hän siirtyi yhden kauden jälkeen CS Hammam-Lifiin vuonna 1996. Sittemmin Ben Chouikha on ollut joukkueensa kantavia voimia. Hän teki muun muassa ratkaisevan maalin vuoden 2001 Tunisian cupin loppuottelussa ES Sahelia vastaan. Ben Chouikha on myös tehnyt parhaimmillaan kuusi maalia kaudella 2005–2006.

## Saavutukset
* Tunisian cup: 2001

## Lähteet
*Kawarji.com 
*Weltfussball.de
Pekka Lehtinen

**Pekka Lehtinen** on suomalainen toimittaja. Hän työskentelee nykyisin MTV Uutisten rikostoimittajana. Lehtinen on työskennellyt myös nyt jo lopetetussa MTV3:n 45 minuuttia -ajankohtaisohjelmassa. Lehtinen oli aikaisemmin Yleisradion palveluksessa uutistoimittajana 1993–2005 ja Nelosen tv-uutisten rikostoimittajana ja uutisankkurina 2006–2011. 

Lehtinen tunnetaan tutkivana journalistina, joka on muun muassa väittänyt suomalaisen maastohiihdon käyttäneen järjestelmällisesti dopingia vuosia ennen Lahden MM-hiihtojen dopingskandaalia 2001. Huhtikuussa 2008 Lehtinen väitti epo-hormonipullon löytyneen vuonna 1988 silloisen maajoukkuehiihtäjän Marjo Matikaisen hotellihuoneen pöydältä. Marjo Matikainen-Kallström kiisti dopingsyytökset.

Keväällä 2013 Jim-televisiokanava on esittänyt Kari Uotin juontamaa Rekonstruktio-nimistä rikossarjaa, jossa Pekka Lehtinen toimii asiantuntijana.

Lehtinen työskentelee nykyään MTV Uutisten tutkivana rikostoimittajana. MTV:llä Lehtinen on toiminut myös Jääkiekon MM-kisojen studio-isäntänä vuosina 2012–2014.

Lehtinen teki 2010-luvulla kolmea ohjelmaa rikostoimittaja Jarkko Sipilän (1964–2022) kanssa. Vuosina 2014–2016 he juonsivat MTV:n nettiin *[[Vinkkimiehet]]*-ohjelmaa. Helmikuussa 2017 MTV3-kanavalla alkoi Lehtisen ja Sipilän rikos- ja oikeusalan ajankohtaisohjelma *[[Rikospaikka (ajankohtaisohjelma)|Rikospaikka]]*, joka oli jatkoa *Vinkkimiehet*-sarjalle. Vuodesta 2018 he tekivät Radioplay-palveluun *Rikospaikkaradio*-podcastia.

Lehtisen toimittama kirja *Wanted: Suomen etsityimmän rikollisen tarina* Cannonball MC -rikollisjärjestön ex-johtajasta Janne ”Nacci” Tranbergista julkaistiin toukokuussa 2019.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pekka Lehtinen Twitterissä
Kitaanin kieli

**Kitaanin kieli** on Mongoliassa ja Koillis-Kiinassa 300–1100-luvuilla asuneiden kitaanien puhuma kuollut mongolikieli.

Kitaanien johtama paimentolaisheimojen liittoutuma valtasi Koillis-Kiinan 900-luvun alussa ja perusti vuonna 916 Liao-dynastian valtakunnan, jonka džurtšenit hävittivät vuonna 1125. Tappion jälkeen osa kitaaneista siirtyi Keski-Aasiaan. Siellä he perustivat Karakitain valtakunnan, jonka mongolit valtasivat vuonna 1218.

Kitaanit käyttivät kahta kirjoitusjärjestelmää. Vuonna 920 luotiin ”suuri kirjoitus”, jonka uskotaan koostuneen useista tuhansista sanamerkeistä. Vuonna 925 laadittiin muutamia satoja merkkejä käsittävä ”pieni kirjoitus”, jota on käytetty kaikissa säilyneissä kielenmuistomerkeissä. Merkit on lainattu kiinasta, mutta yksittäisten sanojen asemasta ne ilmaisevat tavuja ja muodostavat kokonaisia sanamuotoja ilmaisevia ryhmiä. Ainoastaan osa kitaanin kirjoitusmerkeistä on onnistuttu tulkitsemaan. Niiden analyysi on kuitenkin paljastanut, että kyse on mongolinsukuisesta kielestä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Je.A. Kuzmenkov: Kidanski jazyk