Acinetobacter baumannii

**Acinetobacter baumannii** on gramnegatiivinen aerobinen nonfermentatiivinen sauvabakteeri (kokkobasilli). Kooltaan se on 0,9–1,6 × 1,5–2,5 mikrometriä. Bakteeri on oksidaasinegatiivinen ja katalaasipositiivinen. Akinetobakteereilla ei ole flagelloita, mutta ne kykenevät liikkumaan värähdellen. Akinetobakteerit ovat pseudomonasten tapaan vaatimattomia kasvuolosuhteiden suhteen ja ne pystyvät elämään melko vaihtelevissa lämpötiloissa. *Acinetobacter baumannii* -bakteerilajin on todettu kasvavan +15–44 celsiusasteen lämpötiloissa, mutta lajin optimikasvulämpötila on +33–35 celsiusastetta. Kasvulämpötilan puolesta se viihtyy hyvin ihmisen iholla ja hengitysteissä. Akinetobakteereja tavataan laajalti ympäristössä, kuten maaperässä, vesistöissä ja jätevedessä.

Akinetobakteerit ovat opportunistisia taudinaiheuttajia. *Acinetobacter baumannii* -laji aiheuttaa harvoin sairauksia terveillä henkilöillä, mutta se voi aiheuttaa sairaalainfektioita erityisesti vaikeasti sairailla tehohoitopotilailla. Yleisimpiä hoitoon liittyviä infektioita ovat sairaalakeuhkokuume potilailla, joilla on keinoilmatie, sekä iho- ja pehmytkudosinfektiot trauma- ja palovammapotilailla. Bakteeri voi kolonisoida ihon ja limakalvojen lisäksi elimistössä olevia vierasesineitä, kuten keskuslaskimo- ja virtsakatetreja.

*Acinetobacter baumannii* kuuluu *Acinetobacter calcoaceticus–A. baumannii* eli ACB-kompleksiin, jonka muodostavat *A. baumannii* ja *Acinetobacter calcoaceticus* -lajit sekä *Acinetobacter pittii*, *Acinetobacter nosocomialis* ja *Acinetobacter seifertii.* Kompleksiin kuuluvat bakteerilajit muistuttavat omaisuuksiltaan pitkälti toisiaan ja yhteistä niille on samankaltaiset fenotyyppiset ominaisuudet sekä jonkinlainen taudinaiheuttamiskyky. *A. baumannii* luetaan myös ESKAPE -bakteerijoukkoon (*Enterococcus faecium*, *[[Streptokokit|Streptococcus aureus]]*, *[[Klebsiella|Klebsiella pneumoniae]]*, *A. baumannii*, *[[Pseudomonas aeruginosa]]*, *Enterobacter spp.*), jolla viitataan kuuteen, merkittävään sairaalabakteeriin. Yhteistä näille patogeeneille on taudinaiheuttamiskyvyn lisäksi kehittyneet resistenssiominaisuudet.

## Antimikrobiresistenssi

Akinetobakteerit ovat luonnostaan resistenttejä useille mikrobilääkkeille. Ne voivat myös kehittää lisää resistenssiä näitä lääkeaineita kohtaan. *A. baumannii* -bakteerilajin eri kannoilla on todettu useita erilaisia resistenssimekanismeja. Lajilla on todettu resistenssiä mm. karbapeneemi- ja kolistiiniantibiooteille. Vuonna 2017 ja 2024 Maailman terveysjärjestö on luokitellut karbapeneemiresistentit *A. baumannii* -kannat ihmisten terveyttä uhkaavien kriittisten patogeenien luokkaan. 

Akinetobakteereilla löytyy sekä luontaisia että hankittuja karbapenemaasigeenejä. *Acinetobacter baumannii* -bakteerilajin karbapeneemiresistenssiä tavataan maailmalla, mutta se ei ole kovin yleistä Suomessa. Bakteerilajin karbapeneemiresistenssi johtuu usein joko plasmidivälitteisistä D-luokan seriini-β-laktamaaseista (OXA-23, OXA-58) tai kromosomaalisen β-laktamaasin OXA-51 lisääntyneestä ilmentymisestä tai ylimääräisestä kromosomaalisesta OXA-40 β-laktamaasista. Plasmidivälitteisten metallo-β-laktamaasien kuten NDM:n on myös todettu aiheuttavan karbapeneemiresistenssiä.

Kolistiiniresistenssiä on tavattu *A. baumannii* -lajilla lisääntyneesti. Polymyksiineihin kuuluvaa kolistiinia käytetään ihmisillä lähinnä reserviantibioottina mm. vaikeiden, moniresistenttien bakteerien aiheuttamien infektioiden hoidossa. Lipopolysakkaridipuutos *A. baumannii* -bakteerin soluseinässä voi johtaa polymyksiini- ja kolistiiniresistenssiin. Mutaatio lipopolysakkaridin lipidi-A osan biosynteesireitin geeneissä *lpxA*, *lpxC* ja *lpxD* on todettu johtavan kolistiiniresistenssiin *A. baumannii* -bakteerissa.

## OmpA ja ''A. baumannii'' kanavaproteiinit
*A. baumannii* -lajin tärkeimpiin taudinaiheuttajiin kuuluu antibioottiresistenssin lisäksi sen solukalvon kanavaproteiinit, joista Outer membrane protein A (OmpA) on tutkituin *A. baumannii* ulomman solukalvon kanavaproteiini. Kanavaproteiineilla on keskeisiä tehtäviä bakteerin rakenteelle ja toiminnalle. Ne koostuvat rakenteellisesti tynnyrin muotoon asettuneista beta-laskoksista, joka on osana bakteerin ulompaa solukalvoa ja rakenteellisesti kytköksissä soluseinän peptidoglykaaniin. Kanavaproteiineilla on keskeisiä tehtäviä bakteerin fysiologiaan ja selviytymiseen. Ne osallistuvat bakteerin solukalvon läpäisevyyteen, sekä solunulkoisten stressien, kuten pH:n tai kemikaalien sietämiseen. 

OmpA osallistuu solukalvon läpi tapahtuvaan pienten molekyylien ja lipopolysakkaridin  kuljetukseen. Sen on tutkittu olevan yksi *A. baumannii* -bakteerin tärkeimmistä virulenssitekijöistä. OmpA:lla on rooli biofilmin muodostuksessa, bakteerin värähtelymäisessä liikkuvuudessa ja adheesiossa, jotka edistävät bakteerin kolonisaatiota ja selviytymistä isännässä. OmpA:n on havaittu vuorovaikuttavan ihmisen immuunijärjestelmän kanssa, ja ne voivat väistää ihmisen immuunijärjestelmän tunnistusta säätelemällä kanavaproteiinien ekspressiota solun pinnalla. Tämän vuorovaikutuksen ja useiden patogeneesiin liittyvien roolien takia OmpA:ta on tutkittu mahdollisena rokoteantigeeninä *A. baumannii* -infektioita vastaan. 

OmpA:n lisäksi *A. baumannii*  -lajilla on useita muita karakterisoituja kanavaproteiineja. Esimerkiksi CarO ja yiaD -kanavaproteiineilla on tutkittu olevan rooli karbapeneemiresistenssissä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Acinetobacter baumannii
*National Center for Biotechnology Information (NCBI): Acinetobacter baumannii, taxonomy 
*ITIS: Acinetobacter baumannii