open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ext4

**Ext4** on Linux-ytimen tiedostojärjestelmä, joka on kehitetty parannuksena aiemmista ext3- ja ext2-tiedostojärjestelmistä. Tiedostojärjestelmä on kehitetty taaksepäin- ja eteenpäinyhteensopivana.

## Kehitys
Tiedostojärjestelmä kehitettiin parannuksena aiempaan ext3:een nähden: suorituskykyä, luotettavuutta ja kapasiteettia on parannettu.
Ext4 tukee journalointia kuten aiempi ext3:kin, sekä tukee useampaa journalointimoodia.
Ext4 lisää tarkistussummat metatiedolle ja journalille, aikaleimojen tarkkuutta on nostettu ja vuoden 2038 käsittely on korjattu vuoteen 2446 asti.
Tiedon varaus on muutettu kiinteäkokoisista lohkoista ”extent”-lohkoiksi, joka mahdollistaa hyvin pitkien yhtenäisenä jatkuvien tiedostojen varaamisen.
Extent-lohkoja on käytetty aiemmin JFS-tiedostojärjestelmässä ja viivästetty varaus on ollut XFS- ja ZFS-tiedostojärjestelmissä.

Tiedostojärjestelmä tukee suuria taltioita ja tiedostokokoja: tiedostojärjestelmä käyttää 48-bittisiä lohkonumeroita, joka (oletuksena olevalla) 4 kilotavun lohkolla mahdollista 1 eksatavun (1024 petatavun) tiedostojärjestelmän. Kehityksen aikana todettiin että laajentaminen 64-bittisiin numeroihin ei ole ongelma tulevaisuudessa, mutta sille ei ole vielä tarvetta. Ext4:ssä lohko on ryhmä sektoreita, jonka koko voi olla 1 kilotavusta 64 kilotavuun.
Tiedoston maksimikoko on 16 teratavua.

Tiedostojärjestelmä on suunniteltu vähentämään fragmentaatiota. Tiedostojärjestelmä tukee ”online-eheyttämistä” ja eheyden tarkistaminen (fsck) vaatii vähemmän aikaa.

Ext4 käyttää B-puun muunnosta H-puuta, joka mahdollistaa paljon suuremmat alihakemistot. Ext4:ssä alihakemistojen koko on lähes rajoittamaton.

Tiedostojärjestelmään on integroitu tuki salaukselle.

Ytimen kehittäjät tyrmäsivät ehdotukseen, että uusia ominaisuuksia olisi lisätty ext3:een. Ext4 on tämän vuoksi forkattu ext3:sta jotta sen käyttäjille ei koidu häiriötä.
Vanhoja ext2- ja ext3-tiedostojärjestelmiä voi käyttää ext4:n kautta, mutta silloin ei voida käyttää sen parannuksia hyödyksi. Ext4:n kautta aiempaa tiedostojärjestelmää voi käyttää yhteensopivana, jolloin vain uudet tiedostot käyttävät uudempaa tallennustapaa ja vanhat pysyvät vanhalla tallennuksella.

## Julkaisu
Tiedostojärjestelmä merkittiin vakaaksi versioksi lokakuussa 2008. Tiedostojärjestelmä oli mukana ytimessä versiosta 2.6.19 lähtien mutta oli merkittynä kokeelliseksi versioon 2.6.27 saakka: versiosta 2.6.28 lähtien tiedostojärjestelmä on merkitty vakaaksi.

Google ilmoitti joulukuussa 2010 Androidin siirtyvän versiossa 2.3 YAFFS-tiedostojärjestelmästä ext4:ään. Ext4 on ollut oletuksena Fedoran versiosta 14 lähtien. Fedora 33:ssa oletukseksi muuttui Btrfs.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ext4 Data Structures and Algorithms 
* Ext4 block and inode allocator improvements (PDF)
Delmarvankettuorava

**Delmarvankettuorava** (*Sciurus niger cinereus*) on yksi oravien (Sciuridae) heimoon ja varsinaisten oravien (Sciurinae) alaheimoon kuuluvan kettuoravan (*Sciurus niger*) kymmenestä alalajista.

## Koko ja ulkonäkö

Delmarvankettuoravan ruumiin pituus on 25–36 senttimetriä ja hännän pituus 20–33 senttimetriä. Se painaa 0,5–1,3 kilogrammaa. Turkki on muista Yhdysvaltain itä- ja keskiosissa elävistä, värityksestään ruskeista kettuoravan alalajeista poiketen teräksenharmaa. Vatsapuoli on valkoinen. Käpälät ja korvat ovat myös lähes valkoiset, vaikka vivahtavatkin hieman keltaiseen. Häntä on väriltään harmaa ja sen alapinnassa sijaitsee kapea musta juova.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Delmarvankettuoravaa tavataan Yhdysvalloissa, missä se elää nykyisin kaikissa Marylandin itärannikon piirikunnissa ja joissakin Delawaren, Pennsylvanian ja Virginian paikoissa. Delmarvankettuoravaa tavattiin 1800-luvulla Pennsylvanian kaakkoisosissa, New Jerseyn eteläosan keskiosassa, itäisessä Marylandissa, Delawaressa ja Virginiassa Delmarvan niemimaalla. Vuosisadan lopussa se hävisi New Jerseystä ja 1930-luvulla Delawaresta. Sitä kuitenkin istutettiin takaisin Delawareen vuonna 1968 ja 1984. Sitä istutettiin 1980-luvulla myös Pennsylvaniaan ja Virginiaan. Se elää vanhoissa mäntymetsissä, joiden yleisin puulaji on loblollymänty (*Pinus taeda*). Alalajia metsästettiin vielä 1960-luvulla voimakkaasti sen kauniin turkin vuoksi, mutta sen pyydystys kiellettiin vuonna 1971 Marylandin osavaltiossa, milloin jäljellä oli enää 500 yksilöä. Nykyisin alalajia uhkaavat enimmäkseen sen luonnollisten elinympäristöjen tuhoutuminen.

## Ravinto ja elintavat
Delmarvankettuoravan ravintoa ovat pähkinät, hedelmät, puiden silmut ja hyönteiset. Se elää valoisissa metsiköissä ja niiden reunoilla. Yhden yksilön reviiri kattaa tavallisesti 4–16 hehtaaria, mutta se liikkuu harvoin koko alueella. Delmarvankettuoravan kantoaika on 45 vuorokautta ja poikasia syntyy tavallisesti kaksi. Alalajin elinikä on yleensä kymmenisen vuotta.

## Lähteet
Satakuntaliitto

**Satakuntaliitto** on yksi Suomen kahdeksastatoista maakunnan liitosta. Hallinnollisesti se on lakisääteinen, maakunnan kuntien muodostama kuntayhtymä, joka aluekehitysviranomaisena vastaa Satakunnan yleisestä kehittämisestä ja maakuntakaavoituksesta. 

Satakuntaliiton toiminnasta ja taloudesta päättää jäsenkuntien valitsema Satakunnan maakuntavaltuusto. Liiton operatiivista toimintaa johti maakuntajohtaja Asko Aro-Heinilä, jonka jäätyä eläkkeellä Satakunnan uusi maakuntajohtaja on ollut Kristiina Salonen vuodesta 2023 lähtien. Maakuntaliiton virasto sijaitsee Porissa Kokemäenjoen äärellä (Pohjoisranta 11 D).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Satakunnassa on 17 kuntaa  (satakuntaliitto.fi)
* Satakunta lukuina - Perustietoa Satakunnasta  (satakuntaliitto.fi)
* Satakunnan maakuntatunnukset  (satakuntaliitto.fi)
Sushil Gupta

**Sushil Kumar Gupta** (s. 1. toukokuuta 1961) on intialainen liikemies ja poliitikko, joka on toiminut parlamentaarikkona Rajya Sabhassa vuodesta 2018 alkaen.

Gupta aloitti poliittisen uransa National Students’ Union of India -opiskelijajärjestön riveistä ja edusti Intian kongressipuoluetta vuoteen 2017 asti, jonka jälkeen hän siirtyi Aam Aadmi Partyyn (AAP). Hänen liiketoimintaansa sisältyy lukuisia yksityisiä kouluja ja sairaaloita. Vuonna 2013 hän oli kongressipuolueen ehdokkaana Delhin paikallisvaaleissa. Hänen valintansa AAP:n edustajaksi Rajya Sabhaan on herättänyt kritiikkiä puolueen sisällä. Yksi puolueen perustajista Prashant Bhushan moitti valintaa avoimesti sanomalla, että puolue jättää vapaaehtoistyöntekijänsä huomioimatta päätöksellään. Kritiikkiin yhtyivät myös puolueen perustamiseen osallistuneet Yogendra Yadav ja Kumar Vishwas. Yadav ilmoitti Guptan valinnan jälkeen häpeävänsä, että on ollut koskaan tekemisissä puheenjohtaja Arvind Kejriwalin ja AAP:n kanssa. Vishwas vertasi Kejriwalia diktaattoriin. 

Kongressipuolueen Delhin yksikön puheenjohtaja Ajay Maken väitti Guptan eronneen kongressipuolueesta AAP:n luvattua hänelle paikan Rajya Sabhaan. Delhin varapääministeri Manish Sisodia puolusti Guptan valintaa kertomalla, että hän on tehnyt valtavia panostuksia koulutukseen ja terveydenhuoltoon Delhissä ja Haryanassa. Sisodian mukaan Gupta on tarjonnut ilmaisen koulutuksen 15&nbsp;000 lapselle. 

## Lähteet
SMB

**SMB** tarkoittaa seuraavia:

* Server Message Block, levyjärjestelmä
* *[[Super Mario Bros. (täsmennyssivu)|Super Mario Bros.]]*, Nintendon videopeli
* *[[Super Meat Boy]]*, indie-videopeli
Portugalin parlamenttivaalit 2019

**[[Portugali|Portugalin]] vuoden 2019 parlamenttivaalit** järjestettiin 6. lokakuuta ja niissä valittiin 230 Tasavallan kokouksen jäsentä seuraavalle nelivuotsikaudelle.

Äänestysprosentti (48,6 %) on Portugalin modernin historian alhaisin: peräti 51,4 % jätti äänestämättä.

Mielipidemittausten mukaan Costan johtamien sosialistien odotettiin voittavan vaalit. Taustalla olivat mm. Portugalin kasvava talous ja parantunut työllisyystilanne.

Kaikkien pääpuolueiden kesken pidettiin kaksi vaaliväittelyä: 18. syyskuuta pidetyn radioväittelyn (järjestäjinä *Rádio Renacença*, *[[Rádio e Televisão de Portugal]]* ja *Radiotelefonia*) ja 23. syyskuuta pidetty RTP:n televisioväittely.   

## Poliittinen järjestelmä
Portugalin ja sen autonomisien alueiden (Azorit ja Madeira) lisäksi ulkomailla asuville kansalaisille on varattu edustus: Euroopassa asuville kaksi paikkaa samoin kuin Euroopan ulkopuolella asuville portugalilaisille. 

## Äänestäminen
Äänestäjäksi rekisteröityminen tapahtuu automaattisesti. Äänioikeus on kaikilla vähintään 18 vuotta täyttäneillä. 

Ennakkoäänestys on mahdollista mm. sairaalassa oleville potilaille ja ulkomailla asuville. 

Portugalissa on käytössä listavaalit. Äänestyslipukkeessa on listattu kaikki ehdolla olevat puolueet, joista äänestäjä merkitsee rastilla sen, jolle antaa äänensä.

## Tulokset

Uusina puolueina parlamenttiin nousivat Chega, Liberaali aloite ja LIVRE. Näistä vain LIVRE oli osallistunut aikaisempiin vaaleihin, muttei saanut niissä ehdokkaita läpi.. 

## Hallitusneuvottelut
Costa aloitti odotetusti hallitusneuvottelut, mutta koska ei saanut yksin enemmistöä, hän turvautui vasemmistoblokin ja kommunistien tukeen muodostaakseen hallituksen, jotka olivat tukeneet Costan hallitusta jo edellisellä kaudella. Tästä sosialistien vasemmiston ja kommunistien tuella rakennetusta hallituksesta käytetään nimitystä *geringonça* ("hilavitkutin").. 



## Lähteet
Peng Xiuwen

**Peng Xiuwen** (; 1931 Wuhan – 18. joulukuuta 1996 Peking) oli kiinalainen säveltäjä ja kapellimestari.

Peng aloitti erhunsoiton opettelun 7-vuotiaana. Vuonna 1956 hänestä tuli pekingiläisen Keskusradiokansanorkesterin kapellimestari. Kyse oli perinteisiä ja perinteisten pohjalta modernisoituja kiinalaisia soittimia yhteen koonneesta kansanorkesterista. 1980–1990-luvuilla Peng johti usein Hongkongin kiinalaista orkesteria. 1980-luvun alussa Peng pääsi johtamaan Kiinan radion taideseurueen kansanseuruetta.

Peng oli perustamassa kiinalaista orkesterimusiikkigenreä. Omien alkuperäisten teosten säveltämisen lisäksi hän sovitti länsimaisen taidemusiikin teoksia esimerkiksi Ludwig van Beethovenilta ja Claude Debussylta kiinalaisille soittimille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* AllMusic: Peng Xiuwen
Justin Holl

**Justin Holl** (s. 31. tammikuuta 1992 Tonka Bay, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa St. Louis Bluesissa. Ennen Bluesiin siirtymistä Holl edusti Toronto Maple Leafsia ja Detroit Red Wingsiä. Holl on pelipaikaltaan puolustaja.

Maaliskuussa 2026 Red Wings kauppasi Hollin, Dmitri Butšelnikovin ja vuoden 2026 ensimmäisen ja kolmannen kierroksen varausvuorot St. Louis Bluesiin vaihdossa Justin Faulkiin.

## Lähteet
Uinti kesäolympialaisissa 2020 – miesten 4 × 100 metrin vapaauintiviesti

**Miesten 4 × 100 metrin vapaauintiviesti** kilpaillaan 25.–26. heinäkuuta 2021 Tokyo Aquatics Centressä. Viestiin osallistuu 16 joukkuetta.

## Karsinnat

Olympialaisiin pääsee 16 joukkuetta. Näistä 12 valitaan MM-kilpailujen 2019 perusteella. Loput neljä paikkaa jaetaan FINAn rankingin perusteella.

### Paikan varmistaneet maat

## Aikataulu
Ajat ovat Japanin aikaa (UTC+9).

## Lähteet
Otto Borchsenius

**Otto Frederik Christian Borchsenius** (1844−1925) oli tanskalainen kirjailija, alkuaan Georg Brandesin vaikutuksen alainen, mutta sittemmin hänen kiihkeä vastustajansa *Morgenbladet* ja *Dannebrog* lehdissä. Borchsenius on julkaissut Tanskan 1800-luvun kirjallisuushistoriaa valaisevia teoksia, kuten *Fra fyrrerne* (2 nid. 1878−1880), *Hjemlige interiörer* (1894) ja *To digtere* (1886).

Borchsenius on tutustuttanut tanskalaisia myös ruotsalaiseen kirjallisuuteen kääntämällä tanskaksi Viktor Rydbergin, August Strindbergin ja Anne Charlotte Edgrenin teoksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Poul Borchsenius

**Poul Borchsenius** (7. heinäkuuta 1897 Odense, Tanska − 6. maaliskuuta 1983 Randers, Tanska) oli tanskalainen pappi ja kirjailija. Hän opiskeli ensin historiaa mutta siirtyi sitten opiskelemaan teologiaa ja suoritti virkatutkinnon 1921. Hänen opiskeluaikansa oli liberaalin teologian aikaa, mikä jätti leimansa häneen. Näkemystensä vuoksi hän joutui Kööpenhaminassa erimielisyyksiin kirkon johdon kanssa ja siirtyi Randersiin.

Borchsenius oli toisen maailmansodan aikana mukana evakuoimassa Tanskan juutalaisia Ruotsiin. Hän sai siksi briteiltä kehotuksen lähteä maasta, ja hän asui siksi Ruotsissa 1943−1945. Hän toimi Ruotsissa Tanskan prikaatin sotilaspastorina ja työskenteli yhteistyössä brittien tiedustelupalvelun kanssa. Sodan jälkeen hän kirjoitti juutalaisten historiasta useita kirjoja, joista kaksi on suomennettu.

## Suomennetut teokset
* *Ihmeiden Israel* (*Sol stat stille*), Yrjö A. Nummi, Kirjapaja 1953
* *Pitkä vaellus* 1 (*Den lange vandring*), suom. Toivo Koilo, Ristin voitto 1976, 
* *Pitkä vaellus* 2 (*Den lange vandring*), suom. Toivo Koilo, Ristin voitto 1977 

## Lähteet
Matti Helin

**Matti Helin** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Matti Helin (1897–1919), suomalainen jääkärivänrikki
* Matti Helin (1947–2020), suomalainen huilisti
* Matti Helin (1949–2020), suomalainen jalkapalloilija ja valmentaja
* Matti Helin (s. 1968), suomalainen diakoniajohtaja
Geertruida Bosboom-Toussaint

**Anna Louisa Geertruida Bosboom-Toussaint**, myös: *A. L. G. Bosboom-Toussaint* (1812−1886) oli alankomaalainen kirjailija. Hänen hieman laveista mutta sielunkuvauksensa vuoksi merkittävistä historiallisista romaaneistaan ovat mainittavia *Het Huis Lauernesse*, *De Graaf van Devonshire* ja *De Delftsche Wonderdokter*. Myöhemmin hän on kirjoittanut myös menestyneitä luonnekuvaromaaneja, kuten *Majoor Frans*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Patrick Sensburg

**Patrick Sensburg** (s. 17. lokakuuta 1971 Paderborn) on saksalainen CDU:n poliitikko.

Sensburg opiskeli lakia Trier, Luxemburg ja Speyer Hän väitteli oikeustiede tohtoriksi vuonna 2003.

CDU:n jäsen Sensburg on ollut vuodesta 1989. Liittopäiville hänet valittiin ensimmäisen kerran vuonna 2009.

## Aiheesta muualla
* Patrick Sensburg verkkosivut

## Lähteet
Greenock Morton FC

**Greenock Morton Football Club** on skotlantilainen ammattilaisjalkapalloseura, joka pelaa Skotlannin mestaruussarjassa. Seura perustettiin Morton-jalkapalloseuraksi vuonna 1874, jolloin se oli yksi vanhimmista skotlantilaisista seuroista. Morton nimettiin uudelleen Greenock Mortoniksi vuonna 1994 kotikaupunkinsa Greenockin mukaan.
Latha Walpola

**Latha Walpola** (; alun perin *Rita Jenevi Fernando*, 11. marraskuuta 1934 Colombo – 27. joulukuuta 2025) oli srilankalainen laulaja. Hänet tunnetaan työstään playbacklaulajana sinhalinkielisissä elokuvissa, minkä lisäksi hän muun muassa dubbasi lauluja Sri Lankalla suosiota saavuttaneisiin alun perin hindin- ja tamilinkielisiin elokuviin. Hänestä on käytetty nimitystä *Sri Lankan satakieli*.

Walpola syntyi seitsemänhenkiseen perheeseen; isä oli Cargillsin työntekijä Joseph Leenus Fernando ja äiti opettaja Elizabeth Muriel. 12-vuotiaana tyttö pääsi esiintymään Radio Ceyloniin. Hänen lahjansa huomasi Vincent de Alwis, joka tutustutti Walpolan Susil Premaratneen ja C. T. Fernandoon. Huomattavaan suosioon Walpola nousi vuonna 1948 levyttämällään kappaleella "Namo mariyani". Vuoteen 1950 mennessä hänestä oli tullut kansallisesti hyvin suosittu, ja hänen kanssaan yhteistyösuhteet olivat aloittaneet muiden muassa Mohammed Gauss, P. L. A. Somapala ja B. S. Perera.

Walpola teki playbacklaulajana debyyttinsä elokuvassa *[[Eda Rae]]* (1953). Hänet tunnettiin vain nimellä Latha, kunnes hän vuonna 1959 meni naimisiin duoparinsa Dharmadasa Walpolan kanssa. Pariskunta sai kolme poikaa ja tyttären. Musiikillinen yhteistyö tulevien puolisoiden välillä oli alkanut elokuvasta *[[Prema Tharangaya]]*, joka oli musiikkijohtaja R. Muttusamyn ensimmäinen elokuva. 80-vuotispäiväänsä (2014) mennessä Walpola oli laulanut lähes 600:ssa elokuvassa ja toiminut playbacklaulajana keskeisimmille Sri Lankan elokuvateollisuuden näyttelijättärille lukuun ottamatta Rukmani Deviä, joka lauloi itse rooleissaan. Kaikkiaan Walpolan ohjelmistoon kuului vuosikymmenten saatossa tuhansittain lauluja. Vuonna 1978 hän aloitti yhteistyön H. R. Jothipalan kanssa laululla "Sihina vile nilupuli" elokuvassa *[[Anupama (vuoden 1978 elokuva)|Anupama]]*.

Walpola oli nelinkertainen Sarasavi-palkittu ja monen muun palkinnon, kuten Sri Lankan hallituksen myöntämän Kala Surin saaja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* National Film Corporation of Sri Lanka: Latha Walpola 
*
Eugen Hoffers

**Carl Eugen Hoffers** (1832 Jēkabpils, Kuurinmaa – 1893 Pietari) oli suomalainen valokuvaaja. Hän oli yksi aikakautensa merkittävimmistä valokuvaajista Suomessa.

Hoffers perusti 1860-luvun alussa valokuvaamon Helsingin keskustaan. Hän saavutti runsaasti mainetta ympäri Suomen dokumentti- ja maisemakuvistaan. Hän kuvasi muun muassa keisari Aleksanteri II:n Helsingin-vierailun valmisteluja vuonna 1863, ja vuodesta 1868 eteenpäin hän käytti keisarin suostumuksella hovikuvaajan titteliä. Vuonna 1873 hän muutti valokuvaamonsa Pietariin, missä hän myös saavutti työllään suurta suosiota.

Hoffers kuvasi panoraamakuvan Nikolainkirkon (myöh. Helsingin tuomiokirkon) tornista vuonna 1866. Se on vanhin panoraama Helsingistä ja ylipäänsä yksi vanhimpia Helsinki-aiheisia valokuvia.

Useita kymmeniä Hoffersin valokuvia on säilynyt Helsingin kaupunginmuseon arkistoissa.

## Lähteet
Halldorofoni

**Halldorofoni** on islantilaisen Halldór Úlfarssonin kehittämä selloa muistuttava elektroakustinen kielisoitin. Halldór opiskeli Suomessa Taideteollisessa korkeakoulussa, josta hän valmistui taiteen maisteriksi vuonna 2008 ja suunnitteli halldorofonin opinnäytetyönään.
 
Halldorofonin kaula on saman mittainen kuin sellon. Otelaudan yläpuolella on yleensä neljä kieltä ja alapuolella 2–4 kieltä. Soittimen kielet on mikitetty jokainen erikseen, ja äänen kiertoon perustuva sointi syntyy takaosassa olevan kaiuttimen avulla. Yhden instrumentin valmistuminen kestää 4–5 kuukautta. Valmiita soittimia, jotka ovat kaikki hieman erilaisia, oli helmikuussa 2020 valmiina viisi kappaletta. 

Halldórin pitkäaikainen yhteistyökumppani, sellisti-säveltäjä Hildur Guðnadóttir käytti Joker-elokuvaan (2019) säveltämässään musiikissa halldorofonia. Elokuvan musiikki voitti parhaan alkuperäismusiikin Oscar-palkinnon.

## Lähteet
Suomi-sarjan kausi 2019–2020

**Kausi 2019–2020** oli jääkiekon Suomi-sarjan 21. kausi. Edelliskauden mestari Hokki nousi Mestikseen ja uutta joukkuetta ei tullut tilalle, joten sarjaan osallistui 16 joukkuetta.

Runkosarjan voitti Kiekko-Espoo. Pudotuspelit keskeytettiin kahden välieräottelun jälkeen ja putoamiskarsintojen toinen vaihe peruttiin koronaviruksen vuoksi 12. maaliskuuta 2020.

## Joukkueet

## Alkusarja
Runkosarjassa pelataan ensin kaksinkertainen 16 joukkueen alkusarja eli 30 ottelua. Kahdeksan parasta jatkavat ylempään loppusarjaan ja pelaavat yksinkertaisen sarjan. Loput kahdeksan joukkuetta pelaavat yksinkertaisen alemman loppusarjan. Näin ollen joukkueet pelaavat runkosarjassa 37 ottelua. Ylemmän loppusarjan kuusi parasta joukkuetta etenevät suoraan puolivälieriin ja loput kaksi joukkuetta kohtaavat alemman loppusarjan kaksi parasta villi kortti -kierroksella, jonka voittajat etenevät puolivälieriin. Alemman loppusarjan neljä viimeistä joukkuetta jatkavat putoamiskarsintoihin.

### Sarjataulukko

### Pistepörssi

Lähde:

### Maalivahtien torjuntapörssi
Vähintään 1/3 otteluista

Lähde:

## Ylempi loppusarja
### Sarjataulukko

## Alempi loppusarja
### Sarjataulukko

## Pudotuspelit

Lähde:

### Villi kortti -kierros

### Puolivälierät

### Välierät

### Pistepörssi

Lähde:

### Maalivahtien torjuntapörssi
Vähintään 1/3 otteluista

Lähde:

## Putoamiskarsinnat
### Vaihe 1

Lähde:

## Lähteet
Albin Ridefelt

**Albin Ridefelt** (s. 1991 Uppsala) on ruotsalainen suunnistaja. Sarpsborgin MM-kilpailussa 2019 Ridefelt sijoittui pitkällä matkalla kahdeksanneksi ja Strömstadin MM-kilpailuissa 2016 keskimatkalla kahdenneksitoista. Doksyn MM-kilpailuissa 2021 Ridefelt voitti viestin maailmanmestaruuden. Flims Flaaxin MM-kilpailuissa 2023 Ridefelt saavutti pronssia Ruotsin viestijoukkueessa. Suunnistuksen EM-kilpailuissa Unkarissa 2024 Ridefelt oli keskimatkalla kolmas ja suunnisti myös Ruotsin toiseksi tulleessa viestijoukkueessa.  

Juniorien MM-kilpailuista Ridefeltillä on viestistä yksi kulta ja yksi hopea. Suunnistuksen maailmancupin osakilpailuissa Ridefelt on sijoittunut kerran toiseksi ja kerran kolmanneksi. 

Ridefelt edustaa seuratasolla OK Linnéä, jonka joukkueessa sijoittui neljänneksi Jukolan Viestissä vuonna 2019. Vuoden 2022 Tiomilassa Ridefelt oli voittaneessa OK Linnén joukkueessa.

## Lähteet
* http://runners.worldofo.com/albinridefelt.html
* https://results.jukola.com/tulokset/fi/j2019_ju/ju/lopputulokset/

### Viitteet
Bretwalda

**Bretwalda**, myös **Brytenwalda**, **Bretenanwealda** tai **Brytenweald**, oli nimitys, jota käytettiin useista anglosaksikuninkaista, joilla oli oman kuningaskuntansa lisäksi yliherruus myös muissa kuningaskunnissa. Nimitys on peräisin Anglosaksien kronikasta, ja se merkinnee suunnilleen ”brittien hallitsija” tai ”Britannian hallitsija”. Anglosaksien kronikassa nimitystä käytetään vuonna 839 kuolleesta Wessexin kuningas Egbertistä, joka oli kronikan mukaan kahdeksas kuningas, joka oli samalla Bretwalda. Kronikka mainitsee myös aikajärjestyksessä seitsemän aiempaa Bretwaldaa. He ovat:
* Sussexin Ælle
* Wessexin Ceawlin
* Kentin Ethelbert Kentiläinen
* Itä-Anglian Raedwald
* Northumbrian Edwin
* Northumbrian Oswald
* Northumbrian Oswiu

Nämä nimet on kopioitu Beda Venerabiliksen *Historia Ecclesiastica*sta. Oletetaan, että nämä seitsemän kuningasta olisivat kukin vuorollaan hallinneet valtaosaa Englannista. Heidän valtansa ei kuitenkaan liene ollut ehdoton eikä pysyvä. Toisen teorian mukaan nimitys bretwalda olisi tarkoittanut sotapäällikkyyttä tai ylivaltaa Humberin eteläpuolisessa Englannissa, eikä sillä ollut mitään tekemistä brittien tai Britannian kanssa. 

## Lähteet
Sähkö & Tele

**Sähkö & Tele** on suomalainen sähkö- ja tietoliikennealan kahdeksan kertaa vuodessa ilmestyvä ammattilehti, jota julkaisee Sähköinsinöörit – SIL ry. Lehti käsittelee sähköalan ilmiöitä ja julkaisee alan ammattilaisten kolumneja. Lehden päätoimittaja on Riittamaija Ståhle. Lehti ilmestyy paperilehtenä ja on luettavissa avoimesti verkossa myös näköislehtenä. 

## Historia

Lehti aloitti ilmestymisensä vuonna 1928 nimellä Voima ja valo. Vuosina 1965–1990 lehti ilmestyi nimellä Sähkö ja vuodesta 1990 alkaen Sähkö–Tele.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sähkö & Tele -lehti
* Maksuton arkisto
Johan Granqvist

**Johan Granqvist** (alun perin **Juho Juhonpoika**; 29. elokuuta 1829 Iitti, Suomen suuriruhtinaskunta – 15. helmikuuta 1882 Iitti, Suomen suuriruhtinaskunta) oli suomalainen nimismies, kunnankirjuri, itseoppinut kynäilijä ja lauluntekijä.

Granqvist on tullut lähinnä tunnetuksi laulun *En voi sua unhottaa poies* (*Kaipaus*) tekijänä.

## Elämä
Granqvist oli syntyisin Iitistä, torpparin poika, jonka seurakunnan lukkari Johan Engberg otti palvelukseensa. Alkuoppinsa hän sai lukkarin perheessä, jossa oppi myös ruotsin kielen ja pääsi lopulta lukkarinkokelaaksi. Granqvist ryhtyi kirjoittamaan pitäjänuutisia eri lehtiin, varsinkin ''Suomettareen''. Hän kirjoitti myös runoja, soitti viulua ja esitti laatimiaan arkkivirsiä hautajaisissa. Kokemuksensa onnettomasta rakkaussuhteesta esimiehensä lukkarin tyttäreen hän puki sanoiksi ja säveliksi *Kaipaus-*laulussa. Lyhyen aikaa siltavoutina toimittuaan Granqvist muutti sittemmin ensin Tammelaan ja sitten Mikkeliin. Toimittuaan lääninhallituksen kanslistina hänet nimitettiin nimismieheksi Mikkelin pitäjään. Kuitenkin jo muutaman vuoden kuluttua vuonna 1866 hän joutui talous- ja virkaepäselvyyksien vuoksi eroamaan tehtävästään. Loppuelämänsä hän toimi kotipaikallaan Iitissä asioitsijana ja Iitin ensimmäisenä kunnansihteerinä. 

## Kaipaus-laulu
Kaipaus-laulu julkaistiin ensimmäisen kerran koulunopettaja F. V. Illbergin vuonna 1867 kokoomassa suomalaisten kansanlaulujen ja -tanssien kokoelmassa. Kaipaus on siinä ensimmäisenä. Se esitellään Juvan ja Mikkelin pitäjistä olevana kansanlauluna. Tällä oli ratkaiseva merkitys myös laulun myöhempien julkaisujen kannalta. Kansanlaululla ymmärrettiin tuolloin kansan keskuudessa suosittuja lauluja, jolloin niiden alkuperäiseen tekijään ei huomiota kiinnitetty. Seuraavana vuonna Illbergin kirjan ilmestymisestä haluttiin kuitenkin oikaista Kaipaus-laulun alkuperä: kyse oli entisen nimismies Granqvistin laulu- ja nuottikirjasta peräisin olevasta sävellyksestä. Tämän korjauksen Granqvist itse vahvisti omassa vastineessaan. Laulun sanat ja sävel ovat hänen vuonna 1855 Iitissä tekemät, joskin alun perin vain yksityiseen käyttöön tarkoitetut. 

## Säilyneet kirjoitelmat
* 15 runoa (runokatkelmaa) 
* viisi virsimukaelmaa (käännöstä) 
* vajaa 20 sanomalehtikirjoitusta 
* kaksi kirjettä

## Lähteet

## Kirjallisuus
* Esa Palletvuori 2008. Erään kansanlaulun tarina. Teoksessa *Kansanestetiikka*. Kalevalaseuran vuosikirja 87. Toimittaneet Seppo Knuuttila ja Ulla Piela. SKS,  Helsinki.
Sähköinsinöörit – SIL

**Sähköinsinöörit – SIL** (vuoteen 2019 asti Sähköinsinööriliitto ry) on suomalainen sähköalan ammattilaisten ja asiantuntijoiden yhteistyöjärjestö. Järjestö julkaisee kahdeksan kertaa vuodessa ilmestyvää Sähkö & Tele -lehteä.

## Aiheesta muualla
* Sähköinsinöörit – SIL ry:n kotisivut
Otto Brahm

**Otto Brahm**, alun perin *Abrahamson*, (1856−1912) oli saksalainen kirjallisuushistorioitsija, kriitikko ja teatterinjohtaja.

Vaikutettuaan teatteriarvostelijana Henrik Ibsenin ja Gerhart Hauptmannin hyväksi Saksassa Brahm oli 1889 mukana perustamassa Freie Bühneä, jonka johtajana hän alkoi toteuttaa näyttämöllisiä aatteitaan. Vuodesta 1892 hän oli Deutsches Theaterin johtaja ja kohotti sen taiteellisesti korkeatasoiseksi näyttämöksi. Lessing-teatterin johtajana Brahm oli vuodesta 1897. Hänen teoksistaan ovat merkittäviä: *Heinrich v. Kleist*, *Schiller*, *Henrik Ibsen*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Škoda Enyaq

**Škoda Enyaq** on Škoda Auton vuodesta 2020 lähtien valmistama crossover-tyyppinen sähköautomalli. Sen konseptimalli Vision iV esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2019. Tuotantoversio esiteltiin Prahassa syyskuussa 2020.

Vuoden 2021 Euro NCAP -kolaritestistä Enyaq sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

Enyaq perustuu samalle Volkswagen Groupin modulaariselle MEB-pohjalevylle kuin Volkswagen ID.3. Se on valmistajansa ensimmäinen täyssähköauto, joka ei perustu polttomoottorikäyttöiseen malliin, kuten aiemmin markkinoille tullut Citigo iV.

Perusmallina on Enyaq 50 iV, jossa on 150 hevosvoiman tehoinen sähkömoottori ja 55 kilowattitunnin akku. Suurin toimintamatka on 340 kilometriä. Seuraava malli on Enyaq 60 iV 177-hevosvoimaisella moottorilla ja 62 kilowattitunnin akulla. Suurin toimintamatka on 390 kilometriä. Näiden yläpuolella on Enyaq 80 iV 205-hevosvoimaisena ja 82 kilowattitunnin akulla, jonka toimintamatka on malliston pisin, 510 kilometriä. Malli on saatavana myös nelivetoisena 80x iV -versiona, jossa teho on nostettu 265 hevosvoimaan ja suurin toimintamatka on 460 kilometriä. Malliston huipulla on Enyaq RS iV, jonka teho on 305 hevosvoimaa ja suurin toimintamatka 460 kilometriä.

Škoda Enyaq valittiin vuoden autoksi Suomessa 2022.

Tammikuussa 2022 esiteltiin Enyaq Coupé, jonka peräosa on muotoiltu perusmallia viistommaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ceawlin

**Ceawlin** (k. 593) oli Wessexin kuningas 560–592. Hän ajoi kelttiläiset britit pois suurimmasta osasta eteläistä Englantia ja lujitti Wessexin anglosaksisen kuningaskunnan asemaa. Beda Venerabilis laski Ceawlinin yhdeksi seitsemästä Humber-joen eteläpuolen Englannin yliherroista (bretwalda). 

Anglosaksien kronikan mukaan Ceawlin auttoi isäänsä kuningas Cynriciä kukistamaan britit Beranburhin (Barbury) taistelussa vuonna 552. Oltuaan isänsä jälkeen kahdeksan vuotta kuninkaana Ceawlin ja hänen veljensä Cutha löivät Kentin kuninkaan Ethelbert Kentiläisen perusteellisesti taistelussa vuonna 568. Ceawlin voitti britit Dyrhamissa vuonna 577 ja onnistui sen seurauksena valloittamaan Gloucesterin, Cirencesterin ja Bathin. Tämän jälkeen Severnin jokilaakso oli avoin saksilaisvalloittajille, ja Walesin britit joutuivat eroon maanmiehistään Englannin lounaisosissa. 

Tästä huolimatta Ceawlinin sukulainen Ceol onnistui valloittamaan ainakin osan Ceawlinin maa-alueista vuonna 591. Ceawlin karkotettiin hänen kärsittyään tappion Ceolia vastaan Woddesbeorgissa vuonna 592. Ceawlin kuoli seuraavana vuonna maanpaossa.

## Lähteet
Sid Haig

**Sidney Eddie Mosesian** (14. heinäkuuta 1939 – 21. syyskuuta 2019), tunnetaan paremmin nimellä **Sid Haig**, oli yhdysvaltalainen näyttelijä, elokuvatuottaja ja muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten useista rooleistaan Jack Hillin blaxploitaatioelokuvissa, sekä rooleistaan kauhuelokuvissa, joista mainittavin lienee kapteeni Spaulding Rob Zombien elokuvissa *[[House of 1000 Corpses]]* (2003), *[[The Devil’s Rejects]]* (2005) ja *[[3 from Hell]]* (2019). Haigin kapteeni Spauldingia sekä Haigia itseään ollaan pidetty yhtenä kauhugenren ikoneista.

Haig on myös esiintynyt monissa televisiosarjoissa, joihin lukeutuu *[[Lahjomattomat (vuoden 1959 televisiosarja)|Lahjomattomat]]* (1962), *[[Batman (televisiosarja)|Batman]]* (1966), *[[Gunsmoke]]* (1966–1969), *[[Vaarallinen tehtävä (televisiosarja)|Vaarallinen tehtävä]]* (1966–1970), *[[Star Trek (alkuperäinen sarja)|Star Trek]]* (1967), *[[Salainen agentti 86]]* (1967–1970), *[[Charlien enkelit]]* (1978), *[[A-Team]]* (1983) ja *[[Ihmemies MacGyver]]* (1985–1986). Hän on myös esiintynyt Quentin Tarantinon elokuvissa *[[Jackie Brown]]* (1997) ja *[[Kill Bill: Volume 2]]* (2004) sekä James Bond -elokuvassa *[[Timantit ovat ikuisia]]* (1971).

Myöhemmin hän on näytellyt muun muassa elokuvissa *[[Halloween (vuoden 2007 elokuva)|Halloween]]* (2007), *[[Hatchet III]]* (2013) ja *[[Bone Tomahawk]]* (2015). Hänen viimeisiksi töikseen jäivät roolit elokuvissa *Hanukkah* (2020) ja *[[Abruptio]]* (2022), kunnes hän kuoli kehkoahtaumataudin aiheuttamiin komplikaatioihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut  
* 
* 
*
Maija Pokela

**Maija Maaret Pokela** (s. 1990) on suomalainen, Espoon Kilosta kotoisin oleva kanteleensoittaja ja laulaja. Hän soittaa pääasiassa 15- ja 38-kielisiä kanteleita. Pokela on konsertoinut eri kokoonpanojen kanssa ympäri maailmaa ja vaikuttanut useissa kansanmusiikkiyhtyeissä, joista aktiivisimmat ovat Kardemimmit, Enkel ja Folk'Avant. Kardemimmit-yhtyeen kolmas albumi *Autio huvila* (2012) ja Enkel-yhtyeen kaksi ensimmäistä albumia *Pappilan hääyö* (2016) ja *We Are Enkel* (2018) valittiin julkaisuvuosinaan Vuoden kansanmusiikkilevyiksi. *We Are Enkel* oli myös vuoden 2018 Etno-Emma-ehdokas. Vuonna 2025 Pokela julkaisi sooloalbumin *Lohdun sanoja*.

Pokela aloitti kanteleensoiton vuonna 1995 Espoossa kaustislaisen Sanna Huntuksen oppilaana, ja pääsi soittamaan lapsena myös veteliläisen mestaripelimanni Toivo Alaspään kanssa. Hän tuli kolmanneksi Valtakunnallisen Konsta Jylhä -kilpailun perinteisessä sarjassa vuonna 2013. Pokela aloitti opinnot Taideyliopiston kansanmusiikin aineryhmän nuorisokoulutuksessa vuonna 2007 ja opiskeli varsinaisella osastolla vuodesta 2010 lähtien. Hän valmistui musiikin maisteriksi vuonna 2017.

Muusikon työn ohella Pokela on toiminut kansanmusiikin opettajana muun muassa Kaustisen kansanmusiikkilinjalla, Taideyliopiston Sibelius-Akatemian kansanmusiikin aineryhmässä
, Centria-ammattikorkeakoulussa ja Keski-Pohjanmaan konservatoriossa.

## Diskografia
* Maija Pokela – *Lohdun sanoja* (2025)
* Enkel – *We Are Enkel* (2018)
* Kardemimmit – *Kesäyön valo* (2018)
* Enkel – *Pappilan hääyö* (2016)
* Unaja (2015)
* Kardemimmit – *Onni* (2015)
* Kansanmusiikkia kouluihin (2014)
* New Better Spring Band (2014)
* Sibelius Academy Folk Big Band (2014)
* Kardemimmit – *Autio huvila* (2012)
* Kardemimmit – *Kaisla* (2009)
* Eno – *Entisten Nuorten Orkesteri* (2009)
* Kardemimmit – *Viira* (2006)

## Vieraililjana albumeilla ja kokoelmalevyillä

* Muji Finland BGM Compilation album (2019)
* Maksetut Viulut – *Kolmas* (2019)
* Orivesi All Stars – *Kaikenmoisia tansseja* (2019)
* Jutta Rahmel – *Varjot kulkevat mukanani* (2018)
* Johanna Juhola – *Diivan jäljet* (2017)
* JPP & Pentti Rasinkangas – *On maailma hiljaa* (2017)
* Maksetut Viulut – *Joululevy* (2016)
* Esko Järvelä Epic Male Band (2013)
* Pirulainen – *Hurja hehku* (2013)
* Frigg – *Polka V* (2012)
* Jimmy Träskelin – *Tuulisen kylän poika* (2011)
* Baltic Crossing – *Firetour* (2010)
* Kings of Polka – *Everyman's polka* (2008)
* Frigg – *Economy Class* (2008)

## Lähteet
Amforeus

**Amforeus** (, ) voi viitata seuraaviin:

* amfora, antiikin aikainen vaasien tyyppi
* amforeus eli (amforeus) metretes, antiikin kreikkalainen mittayksikkö, amforallinen
Samsung Galaxy S20 Ultra

**Samsung Galaxy S20 Ultra** on Samsungin 11. helmikuuta 2020 julkaisema älypuhelin. Sen ennakkomyynti alkoi julkaisupäivänä ja toimitukset alkoivat 13. maaliskuuta 2020. Puhelin on suurempi versio Samsung Galaxy S20:sta ja Samsung Galaxy S20+:sta.

Samsung Galaxy S20 Ultrassa on kahdeksanydinprosessori ja 6,9 tuuman näyttö 120 hertsin virkistystaajuudella. Tallennustilaa on 128 gigatavua ja se on laajennettavissa muistikortilla. Keskusmuistia on 12 gigatavua. Laite tukee 5G-verkkoja. Puhelimessa on neljä takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 108, telekameran 48, laajakulmakameran 12 ja syvyyskameran 12 megapikseliä. Telekamerassa on viisinkertainen optinen zoom, kymmenkertainen häviötön zoom ja satakertainen digitaalinen zoom. Etukameran tarkkuus on 40 megapikseliä. Akun kapasiteetti on 5 000 milliampeerituntia ja se tukee 45 watin latausta. Laite tukee myös langatonta latausta. Puhelimessa on kasvojentunnistus ja näytönalainen sormenjälkitunnistin. Laitteen IP-luokitus on 68, ja se on pölyn- ja vedenkestävä. Puhelimen käyttöjärjestelmä on Android 10.

## Lähteet
Amforiskos

**Amforiskos** (, ; dem., ’pieni amfora’) on pieni antiikin aikainen hajustepullo. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.

Amforiskoksia käytettiin hajusteöljyjen säilyttämiseen. Muodoltaan amforiskos muistuttaa nimensä mukaisesti pientä amforaa, yleensä kaula-amforaa tai kuljetusamforaa. Siinä on samanlainen kaula ja alaspäin suippeneva vartalo ja yleensä kaksi kädensijaa. Vaasien korkeus on tyypillisesti noin 10 cm. Amforiskoksia tehtiin paitsi savesta eli keraamisena myös muun muassa lasista.

 
Tiedosto:Amphoriskos.gif|Amforiskoksen muoto ulkoa ja sisältä.
Tiedosto:Amphoriskos MET DP281083.jpg|Kyproslaisia terrakotta-amforiskoksia, n. 850–750 eaa.
Tiedosto:Terracotta amphoriskos (oil flask) MET DP119942.jpg|Terrakottainen amforiskos, n. 575–500 eaa.
Tiedosto:Glass amphoriskos (perfume bottle) MET DP151243.jpg|Lasinen amforiskos, 500–400-luku eaa.
Tiedosto:Terracotta amphoriskos (oil flask) MET DP114232.jpg|Terrakottainen amforiskos, 300-luku eaa.
Tiedosto:Glass amphoriskos MET DP106005.jpg|Lasinen amforiskos, 1. vuosisata jaa.
Tiedosto:Glass amphoriskoi BM MME1887.01-08.3 4.jpg|Lasisia amforiskoksia, 1. vuosisata/100-luku jaa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Amis (keramiikka)

**Amis** () on antiikin aikainen keraaminen yöastia. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.

Amiksia oli mahdollisesti useita tyyppejä. Eräs muistutti hieman suurta munaa, ja siinä oli yläosassa suuri reikä, johon miehet saattoivat virtsata, sekä ämpärin kahvaa muistuttava kädensija. Yöastia voitiin ripustaa naulaan seinälle.

Athenaioksen mukaan amiksia käytettiin paitsi makuuhuoneissa myös miesten juomingeissa, alun perin Sybariissa. Alkibiadeen sanotaan tuoneen tällaisen käytön Ateenaan.

Muita antiikin kreikkalaisia nimityksiä yöastioille ja potille ovat muun muassa *ūranē* () ja *enūrēthra* (), jotka kummatkin palautuvat sanaan *ūron* (), ’virtsa’. Naisten pientä venettä muistuttanut yöastia tunnettiin tähän perustuneella nimellä *skafion* (, ).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eksaleiptron

**Eksaleiptron** () on antiikin aikainen keraaminen hajuvoideastia. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta. 

Eksaleiptronin suhde plemokhoeen ja kothoniin on epäselvä. Usein eksaleiptron käsiteään kothonin synonyymiksi, mutta termi kothon voi viitata myös muihin astioihin. Toisaalta eksaleiptron on käsitetty myös plemokhoen synonyymiksi.

## Historia ja käyttö

Eksaleiptroneita käytettiin astiana hajuvoiteille ja hajustetuille vesille, joita käytettiin sekä yksityisessä käytössä, uskonnollisissa toimituksissa että haudoilla. Niitä valmistettiin arkaaiselta kaudelta 500-luvun eaa. alkupuolelta klassiselle kaudelle 400-luvun eaa. lopulle saakka. Vaasin nimi perustuu sanaan *eksaleifō* (), ’pestä’, ’voidella’.

## Muoto ja tyypit

Eksaleiptron on muodoltaan yleensä pieni, kannellinen ja korvaton astia, jossa on pyöreäseinäinen matala vartalo. Vaasien leveys on yleensä noin 15 cm ja korkeus noin 15–18,5 cm.

**Tyyppi A**

Tyypissä A on lyhyt ja leveä jalka.

 
 

**Tyyppi B**

Tyypissä B on pidemmällä varrella varustettu jalka, joka päättyy jalkalevyyn. Erityisesti tämä tyyppi yhdistetään plemokhoeen.

 
Tiedosto:Exaleiptron.gif|Eksaleiptron-plemokhoen muoto ulkoa ja sisältä.
Tiedosto:Black-glaze plemochoe Louvre CA3131.jpg|Eksaleiptron-plemokhoe, 550–535 eaa.
Tiedosto:Attisches Exaleiptron in Hannover.jpg|Eksaleiptron-plemokhoe, 550–525 eaa.


**Tripodi-eksaleiptron**

Tripodi-eksaleiptronissa eli kolmijalka-eksaleiptronissa on sen nimen mukaisesti kolme jalkaa.

 
Tiedosto:Tripod-Exaleiptra.gif|Tripodi-eksaleiptronin muoto ulkoa ja sisältä.
Tiedosto:Ancient Collection MfA Boston 0469.JPG|Attikalainen tripodi-eksaleiptron, n. 580–570 eaa.
Tiedosto:Exaleiptron birth Athena Louvre CA616.jpg|Attikalainen tripodi-eksaleiptron, n. 570–560 eaa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Epikhysis

**Epikhysis** (, ) on antiikin aikainen keraaminen kannu. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.

Epikhysis-muoto kehitettiin eteläitalialaisessa keramiikassa, ja se oli suosittu erityisesti Apuliassa klassisen ja hellenistisen kauden taitteessa noin vuosina 340–300 eaa. Vaasin nimi on peräisin kreikan sanasta *epikheō* (), ’kaataa päälle’.

Epikhysiksessä on sylinterimäinen alaosa, joka muistuttaa pyksistä. Sen päältä lähtee pitkä ja kapea kaatonokka, jonka päästä kaareutuu kädensija. Yläosa muistuttaa hieman lekythosta. Nokka on joissakin tapauksissa kourumainen ja sopiva erityisesti pienten nestemäärien annosteluun. Nokan ja kädensijan yhtymäkohdassa on usein silmämäiset koristeaiheet. Epikhysikset koristeltiin yleensä punakuviotekniikalla tai Gnathia-tyylillä.

 
Tiedosto:Umzeichnung - Epichysis.gif|Epikhysiksen muoto.
Tiedosto:Epichysis palmette MBA Lyon X482-80.jpg|Apulialainen epikhysis, n. 330 eaa.
Tiedosto:0143 - Museo archeologico di Milano - Rennes painter, Epichys apula, 325-300 a.C - Foto Giovanni Dall'Orto, 13 Mar 2012.jpg|Apulialainen epikhysis, n. 325–300 eaa.
Tiedosto:Epichysis Louvre ED859.jpg|Apulialainen epikhysis, Gnathia-tyyli, n. 325–300 eaa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Epinetron

**Epinetron** () on antiikin aikainen keraaminen reisisuoja. Se tunnetaan erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta. 

Epinetron ei ole varsinainen vaasi, vaan keramiikasta tehty suoja, jonka päällä pesty tai kehrättävä villa vanutettiin kuontaloiksi. Sen nimi tulee kreikan sanoista *epi* (), ’päällä’ ja *neō* (), ’käsitellä villaa’, ’kehrätä’.

Epinetron on pitkittäin halkaistun sylinterin muotoinen. Koristeltu on usein tehty mustakuviotekniikalla ja myöhemmin punakuviotekniikalla.

 
Tiedosto:Epinetron.gif|Epinetronin muoto ulkoa ja sisältä.
Tiedosto:NAMA Epinetron Bellérophon.jpg|Attikalainen epinetron, n. 425–420 eaa.
Tiedosto:Gynaeceum scene Louvre MNC624.jpg|Naisia gynaikeionissa. Yksityiskohta attikalaisen epinetronin koristelusta, n. 500 eaa.
Tiedosto:UsoEpinetron.jpg|Esimerkki epinetronin käytöstä. Piirretty edellisen kuvan päälle.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eskhara

**Eskhara** (, , ’tulisija’; ) voi viitata seuraaviin asioihin antiikin Kreikassa:

* kotiliesi tai -alttari eli *[[hestia]]*, tai ainakin sen yläosa, jossa pidettiin hiiliä
* polttouhrialttari, erityisesti:
** Eskhara, alttari Eleusiissa
* eskhara eli hiilipannu, vaasityyppi keramiikassa

## Lähteet
Haapasalmi

**Haapasalmi** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

*Eero Haapasalmi (s. 1959), hiihtosuunnistaja
*Hannu Haapasalmi (s. 1960), nyrkkeilijä
*Kalle Haapasalmi (1926–2006), painija
*Markku Haapasalmi (1953–2012), pesäpalloilija.
Eskhara (keramiikka)

**Eskhara** (, , ’tulisija’; ) on antiikin aikainen keraaminen hiilipannu. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.

Eskharaa käytettiin ruoanlaitossa, ja se oli siirrettävissä. Samaa *[[eskhara]]*-sanaa käytettiin myös muun muassa koti- ja polttouhrialttareista. Muita termejä vastaavanlaisille hiilipannuille tai jalustoille olivat muun muassa *baunos* (), *khytropūs* (), *lasana* () ja *pyraunos* ().

 
Tiedosto:Eschara - ancient Greek cookware.gif|Eräs eskharan muoto.
Tiedosto:Rhodian Eschara Antikensammlung Berlin 1.jpg|Eskhara, n. 720 eaa.
Shallow rectangular brazier (eschara) with cover - AGMA.jpg|Katettu eskhara, n. 500–300 eaa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eternity (Catharina Zühlken kappale)

**Eternity** on Catharina Zühlken esittämä musiikkikappale, joka sijoittui vuoden 2020 Uuden Musiikin Kilpailussa viidenneksi. Kappale kertoo rakkauden voimasta. Sen ovat kirjoittaneet Henrik Tala, Marcia Sondeijker, Roel Rats, Catharina Zühlke ja Josefin Myrberg.

## Kappaleen synty ja aihe
Kappaleen kirjoittaneet suomalainen Henrik Tala sekä hollantilaiset Marcia Sondeijker ja Roel Rats tapasivat vuoden 2019 Euroviisuissa Tel Avivissa, ja syntyi idea musiikin tekemisestä yhdessä. He järjestivät tapaamisen Tukholmaan, jossa kirjoitettiin ”Eternity”. Kappaletta tehtäessä kolmikon mielessä oli heidän lähipiiriin kuulunut henkilö ja tämän vaikea elämäntilanne. Kappaleen aiheen pohja-ajatuksena oli se, ”kuinka elämä voi yhdessä illassa kääntyä täysin päälaelleen”, ja ainoa asia joka säilyy on rakkaus.

Toisena sävellyspäivänä ryhmään liittyi mukaan ruotsalainen Josefin Myrberg. ”Eternity” valmistui, kun sanoitukseen osallistunut Catharina Zühlke tuli mukaan. Kappaleen tuotti Henrik Tala.

Zühlke on kertonut, että kappale on hänelle hyvin henkilökohtainen ja että se on hänelle kunnianosoitus ja tapaa muistaa kuolleita ihmisiä. ”Eternity” on tyyliltään balladi. 

## Julkaisu ja vastaanotto
”Eternity” julkaistiin vuoden 2020 Uuden Musiikin Kilpailun kappaleista viimeisenä, 31. tammikuuta 2020. 

*[[Iltalehti|Iltalehden]]* Mari Pudas kirjoitti, että kappale oli niin laadukas, että sitä kuunnellessa ”loksahtaa suorastaan leuat”. Pudas vertasi ”Eternitya” ruotsalaislaulaja Loreenin ”Euphoriaan” ja Venäjän Euroviisu-edustuskappaleisiin. Pudaksen mukaan kappaleen oli helppo kuvitella pärjäävän Euroviisuissa, etenkin jos visuaalisuus on onnistunut. Arvostelussaan Pudas antoi kappaleelle täydet kolme leijonaa.

Ylen Anton Vanha-Majamaa uskoi ”Eternityn” voittavan Uuden Musiikin Kilpailun ja siten pääsevän edustamaan Suomea Eurovision laulukilpailuun. Hänen mukaansa ”jos voitto (Euroviisuissa) kiinnostaa, raati lähettää Rotterdamiin Catharina Zühlken”.

Uuden Musiikin Kilpailussa 7. maaliskuuta 2020 ”Eternity” keräsi 66 pistettä ja sijoittui viidenneksi. Se sai 42 pistettä kansainvälisiltä raadeilta ja 24 pistettä yleisöltä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*YouTube: Kappaleen video
*YouTube: Live-esitys UMK:ssa
*Yle Areena: Catharina Zühlke – biisin tarina
Formiskos

**Formiskos** (, ) on antiikin aikainen keraaminen öljypullo. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.

Formiskoksia käytettiin oletettavasti öljyn pirskottelemiseen uskonnollisissa rituaaleissa. Niitä on löydetty muun muassa haudoista. Vaasityypin nimi on deminutiivi sanasta *formos* (), ’kori’.

Formiskos on muodoltaan päärynän tai säkin muotoinen pullo, jossa on kapea kaula ja pieni suu. Usein muoto jäljitteli samannimistä nahkaista pussia, jossa kannettiin astragaloksia eli pelinoppia. Formiskosten korkeus oli tyypillisesti noin 20 cm. 

 
Tiedosto:Phormiskos.gif|Formiskoksen muoto.
Tiedosto:Phormiskos Louvre CA943.jpg|Formiskos, hellenistinen.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Guttus

**Guttus** (lat.,  
Tiedosto:Guttus -a.png|Tyypin A guttuksen muoto ulkoa ja sisältä.
Tiedosto:Guttus -b.jpg|Tyypin B guttuksen muoto.
Tiedosto:Guttus -c.jpg|Tyypin C guttuksen muoto ulkoa ja sisältä.
Tiedosto:Arqueologia do Mediterrâneo MN03.jpg|Erityyppisiä guttuksia.
Tiedosto:Apulia, guttus a forma di ranocchia, 400-300 ac ca.jpg|Sammakonmuotoinen guttus, n. 400–300 eaa.
Tiedosto:Guttus a forma di papera, da teano (CE), 310-290 ac ca..JPG|Linnunmuotoinen guttus, n. 310–290 eaa.
Tiedosto:Kampanischer Guttos, Hetjens-Museum Düsseldorf (DerHexer).JPG|Campanialainen guttus, 300–200-luku eaa.
Tiedosto:Guttus (suction bottle?), Roman Age glass, Prague Kinsky, NM-H10 1811, 142168.jpg|Roomalainen lasinen guttus.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Holmos

**Holmos** () on antiikin aikainen keraaminen jalusta. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.

Holmos on muodoltaan korkea ja voimakkaasti profiloitu jalusta, jonka päälle asetettiin juhla-aterioilla käytettyjä suuria astioita, kuten dinos. Holmoksessa oli joskus koristeellisia aukkoja. On arveltu, että jalustan päällä ollut astia voitiin lämmittää holmoksen kautta.

 
Tiedosto:Terracotta holmos (stand) MET DP243846.jpg|Etruskilainen holmos, 700–600-luku eaa.
Tiedosto:Produzione falisca, holmos red on white, da capena, 650-600 ac ca.jpg|Faliskilainen holmos, n. 650–600 eaa.
Tiedosto:Terracotta dinos (deep round-bottomed bowl) and holmos (stand) MET DP112021.jpg|Faliskilainen holmos, n. 630–600 eaa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Afrikangepardi

**Afrikangepardi** (*Acinonyx jubatus jubatus*) on yksi kissaeläinten (Felidae) heimoon ja kissojen (Felinae) alaheimoon kuuluvan gepardin (*Acinonyx jubatus*) kuudesta alalajista.

## Koko ja ulkonäkö

Afrikangepardin ruumiin pituus on 140–150 cm ja hännän pituus 60–90 cm. Sen säkäkorkeus vaihtelee 70 ja 95 senttimetrin välillä ja paino 40 ja 60 kilogramman välillä. Afrikangepardilla on hoikka vartalo, pienikokoinen pää ja huomattavan pitkät raajat. Korvat ovat lyhyet ja niiden kärki on pyöristynyt. Turkki on kauttaaltaan pienten, tasaisesti tummien ja lähekkäin sijaitsevien täplien peitossa, jotka muuttuvat hännän kärkiosassa rengasmaisiksi juoviksi. Sen pohjaväri on tavallisesti ruskeankellertävän ja vaaleanruskean välillä. Vatsapuoli voi olla vaaleampi. Häntä on suhteellisen pitkä ja sen pää on valkoinen. Harja ulottuu niskasta selän etuosaan. Se on lyhyt ja erottuu uroksilla naaraita selvemmin. Alle kolme kuukautta vanhoilla pennuilla on tumma ja mustatäpläinen turkki, ja niiden niskassa on pitkäkarvainen siniharmaa harja.

## Levinneisyys
Afrikangepardia tavataan Afrikassa, missä se on levinnyt lähinnä mantereen etelä- ja itäosiin. Niiden lukumäärän arvioitiin 1990-luvulla olevan 1&nbsp;500 – 3&nbsp;000, mikä oli puolet vähemmän kuin 1960-luvulla. Historiallisesti afrikangepardia on elänyt koko Afrikan alueella, ja vielä 1800-luvulla sillä oli vahvoja kantoja Saharan pohjoispuolella.

## Ravinto ja elintavat
Afrikangepardin ravintoa ovat pienehköt sorkkaeläimet, kuten gasellit ja impalat, gnuiden vasat, pahkasiat ja jäniseläimet. Serengetissä on havaittu naaraiden reviirin koon olevan 800 neliökilometriä ja urosten 30 neliökilometriä. Jotkin urokset vaeltavat. Afrikangepardi saavuttaa sukukypsyyden noin puolitoistavuotiaana. Se lisääntyy ympäri vuoden. Kantoaika on noin kolme kuukautta. Poikasia syntyy neljästä viiteen kappaletta, ja naaras hoitaa ne yksin. Vastasyntyneenä afrikangepardi painaa 250–300 grammaa.

## Lähteet
Garry Valk

**Garry Valk** (s. 27. marraskuuta 1967 Edmonton, Alberta) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan 777 NHL-runkosarjaottelua Vancouver Canucksissa, Anaheim Mighty Ducksissa, Pittsburgh Penguinsissa, Toronto Maple Leafsissa ja Chicago Blackhawksissa.

Valk teki NHL-urallaan yhteensä 100 maalia, 156 syöttöpistettä ja 256 tehopistettä. Rangaistusminuutteja hän keräsi yhteensä 747. Valk pelasi urallaan myös 29 AHL-ottelua ja teki niissä 20 tehopistettä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Adriano Bar

**Adriano Bar** oli Adriano Vinciguerran ja Raimo Kietäväisen pitämä ravintola Lappeenrannassa. Adriano Bar perustettiin vuonna 1964. Se oli ensimmäisiä pizzaa tarjonneita ravintoloita Suomessa.

## Lähteet
Pazin

**Pazin** on kaupunki Istrian piirikunnassa Kroatiassa. Se on ollut Istrian piirikunnan hallintokeskus vuodesta 1945 lähtien. Kaupungin väkiluku oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 8&nbsp;638. Asukkaista 78,6 prosenttia oli kroaatteja. Ensimmäinen maininta Pazinista on vuodelta 983.

## Lähteet

## Aiheesta muualla