open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Marcel Lüske

**Marcel Lüske** (s. 1953) on alankomaalainen pokeriammattilainen. Hänet tunnetaan lempinimellä "The Flying Dutchman" (lentävä hollantilainen) ja pelipöydässä ylösalaisin olevista aurinkolaseistaan. 

Lüske oppi pokerin torikahviloissa. Hän lopetti virallisesti työnsä myyntiedustajana vuoden 2003 alussa keskittyäkseen pokeriin. Lüske oli mukana *[[Late Night Poker]]in* kahdella tuotantokaudella (jaksot 4.6 ja 6.2), mutta ei menestynyt erityisen hyvin.

Syyskuussa 2007 Lüsken pokeriuran turnausansiot ylittivät 3,3 miljoonaa dollaria.

## Turnausmenestys
### Yhdysvalloissa
Lüske sijoittui vuoden 2003 World Series of Pokerin (WSOP) pääturnauksessa neljänneksitoista ja kymmenenneksi vuonna 2004. Jälkimmäisessä turnauksessa Lüske voitti 373&nbsp;000 dollaria ja jäi yhden sijan päähän finaalipöydästä. Näiden lisäksi hänellä on lukuisia muita rahasijoja WSOP-turnauksista, hän oli muun muassa toinen vuonna 2004 $5,000 Seven-card stud -turnauksessa ja ansaitsi 120&nbsp;800 dollaria.

Huhtikuussa 2005 Lüske oli ykkönen Third Annual Five-Star World Poker Classic -turnauksessa ja voitti 212&nbsp;700 dollaria. Hän voitti saman turnauksen myös seuraavana vuonna (ykköspalkinto 315&nbsp;630 dollaria).   

### Euroopassa

Euroopan vuoden pelaajaksi (European Poker Awards Player of the Year) Lüske on valittu kahdesti: 2001 ja 2004. Vuonna 2003 hän voitti European Poker Classics 2003 -turnauksen Lontoossa. Kisan ykköspalkinto oli 70&nbsp;000 puntaa. Heinäkuussa 2005 Lüske oli ykkönen Hall Of Fame Poker Classic -turnauksessa Pariisissa voittaen 119&nbsp;000 euroa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut 
*
Titisee-Neustadt

**Titisee-Neustadt** on kaupunki Lounais-Saksassa Baden-Württembergin osavaltiossa Schwarzwaldin alueella. Kesäkuun 2022 lopussa kaupungissa oli 12&nbsp;316 asukasta.

Neustadtin kaupunki perustettiin vuonna 1250. Se tuli tunnetuksi 1700-luvulla erityisesti kelloteollisuudestaan. Vuonna 1971 Titiseen kunta liitettiin Neustadtin kaupunkiin. Neustadtiin rakennettiin hyppyrimäki vuonna 1932, josta tuli Saksan suurin luonnonmäki. Se nimettiin Hochfirst-vuoren mukaan ja siitä tuli Hochfirstschanze..

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin verkkosivut
Petrus Bjugg

**Petrus Bjugg** (1587&ndash;1656) oli Viipurin piispa. Hän oli kotoisin Söderköpingistä, opiskeli Uppsalassa ja Wittenbergissä. Petrus Bjugg oli rovasti ja Söderköpingin kirkkoherra vuodesta 1639. Hänet nimitettiin Viipurin piispaksi vuonna 1642, josta virasta hän ensin kieltäytyi, mutta jonka kuitenkin sittemmin vastaanotti. Piispa Bjugg painatti ortodoksien opetusta varten katekismuksen (nk. Selowin katekismus) kyrillisin kirjaimin vuonna 1644. Viipurin piispana Petrus Bjugg jatkoi piispa Olavi Elimaeuksen aloittamaa Käkisalmen ortodoksien luterilaisuuteen käännyttämistä. Hän yritti saada Käkisalmen ortodoksipappeja saarnaamaan suomeksi. Niissä Käkisalmen läänin pitäjissä, joissa molemmat kirkot olivat edustettuna, piti Bjuggen aikana muodostaa yhteinen kirkkoneuvosto. Käännyttämistyön ja ruptuurisodan seurauksena Käkisalmen läänissä syntyi joukkopako kun ortodoksit pakenivat Venäjälle syksyllä 1656.

## Lähteet
* Salminen Viktor 1923, Jaakkiman pitäjän historia.
* Fihlman Ensio, Uukuniemen pappi Jaakkima Terentinpoika s. 256.

### Viitteet
Penikkatauti (ihmisellä)

**Penikkatauti** eli säären **lihasaitio-oireyhtymä** on lihaskiinnitysten ja -kudosten tulehdus sääriluussa (*syndroma tibialis medialis*). Penikkataudille tyypillistä on kipu tai arkuus säären sisäosan puolella, yleensä puolivälissä, säärtä kosketettaessa tai painettaessa. Juostaessa kipu on pahimmillaan alussa mutta voi hävitä myöhemmin. Kipua saattaa myös esiintyä, kun paino asetetaan jalalle (käveleminen tai portaiden nouseminen).

Penikkatauti johtuu monesti kireistä pohjelihaksista ja akillesjänteistä, jotka aiheuttavat ylimääräistä rasitusta lihaskiinnityksille, sekä liiallisesta juoksemisesta kovilla alustoilla, kuten asfaltilla. Vääränlaiset tai kuluneet kengät sekä liika harjoittelu tai liian nopea harjoitusmäärän tai harjoitustehon lisäys saattavat myös aiheuttaa penikkatautia. Aloittelevat juoksijat kärsivät tästä vaivasta useimmin, koska heidän jalkansa eivät ole vielä tottuneet juoksemiseen. Myös jalan virheasennot altistavat penikkataudille.

## Hoitotapa ja lääkitys
Paras hoitotoimenpide on lepo. Lisäksi käytetään tavanomaisia tulehduskipulääkkeitä ja paikallista kylmähoitoa. Juoksua ja muita jalkoja rasittavaa liikuntaa pitäisi välttää, kunnes kipu hellittää eikä enää tule esiin liikkuessa. Ehkäisyssä tärkeää on juoksutekniikan kartoittaminen sekä jalkaterän lihasten ja pohkeiden voimaharjoittelu. Juoksemisen ohella erilaisilla hyppyharjoituksilla voidaan jalkoja totuttaa sietämään tärähtelyä paremmin. Leikkaushoito auttaa vain niillä, joilla oireilun taustalla on lihasaitio-oireyhtymä.

## Muualla raajoissa
Lihasaitio-oireyhtymää esiintyy myös reisissä ja käsivarsissa. Niissä tauti ilmenee harvemmin kuin säärissä mutta on silloinkin erittäin kivulias.

## Lähteet
*Mayo Clinic: Chronic exertional compartment syndrome
* Yeung  EW, Yeung  SS. Interventions for preventing lower limb soft-tissue injuries in runners.  Cochrane Database Syst Rev. 2005;(4):CD001256
* Carr K, Sevetson E, Aukerman D: Clinical inquiries. How can you help athletes prevent and treat shin splints?, J Fam Pract. 2008 Jun;57(6):406–8.
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Terveyskirjaston artikkeli aiheesta
Penikkatauti

Penikkatauti tarkoittaa ainakin seuraavia:

**Sairauksia:**
*Eläimillä nisäkkäiden monioireinen virustauti
*Ihmisillä säären sisäsivun kiputila

**Muuta:**
*Lempinimi Vladimir Leninin teokselle *[[Vasemmistolaisuus lastentautina kommunismissa]]*
Aléxandros Schinás

**Aléxandros Schinás** () (1870 Vólos – 6. toukokuuta 1913) oli kreikkalainen anarkisti, joka ampui Kreikan kuninkaan Yrjö I:n Salonikissa vuonna 1913.

## Elämä

Schinás oli asunut Yhdysvalloissa, jossa hän oli töissä 5th Avenue Hotelissa New York Cityssä. Tarjoilijat muistivat hänet uhmakkaana sosialistina, joka kirjoitti aiheesta kirjoja. Hän vietti vapaa-aikansa Manhattanilla, missä hän otti osaa moniin sosialistisiin keskusteluihin. Schinás vastusti monarkiaa ja aristokratiaa.  

Myöhemmin Schinás meni anarkistiseen kouluun Kreikkaan, missä hän vastusti hallitusta ja monarkiaa. Kaksi koulun johtajaa pidätettiin ja vangittiin, mutta Schináksen onnistui paeta. Viranomaiset löysivät monta anarkistista ja kuningasvastaista kirjaa. 

## Rikos

Schinás ampui aamukävelyllä ollutta Kreikan kuningasta Yrjö I:tä Salonikissa  klo 5:15 18. maaliskuuta (5. maaliskuuta, Kreikassa juliaaninen kalenteri) vuonna 1913. Luoti osui kuninkaan paksusuoleen ja mahalaukkuun. Kuningas vietiin sairaalaan, mutta hän oli jo kuollut matkalla. Poliisi vei Schináksen selliin. Schinás ei suostunut tunnustamaan murhaa. Erään virkamiehen sanottua, että hän on ”isänmaan loinen”, Schinás sanoi vastustavansa hallituksia, jotka tukevat monarkiaa. 

Schinás pysyi tyynenä oikeudenkäynnissä. Hän väitti pyytäneensä kuninkaalta rahaa ja, kun kuningas oli kieltäytynyt, ampunut tämän. Kreikan hallitus väitti, että Schinás oli alkoholisti. Schinás kuoli putoamalla Salonikissa poliisilaitoksen ikkunasta 6. toukokuuta 1913. Viranomaisten mukaan hän teki itsemurhan.

## Tulkinnat

Murhan motiivia ei ole selvitetty. Eräiden arvelujen mukaan Schináksen oli palkannut Bulgaria, joka oli katkeroitunut Kreikalle siitä, että tämä oli anastanut Bulgarialta alueita. Toinen vaihtoehto oli se, että Itävalta-Unkari oli palkannut Schináksen. Kolmas vaihtoehto oli, että Saksa olisi palkannut hänet, koska Saksan ja Kreikan kuningashuoneiden välillä saattoi olla kaunaa. Millekään näistä väitteistä ei kuitenkaan löytynyt näyttöä.

## Aiheesta muualla
* Kathimerini-lehden artikkeli Thessalonikissa tehdyistä murhista
Laulusirkku

**Laulusirkku** (*Melospiza melodia*) on pohjoisamerikkalainen sirkkulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 14 cm, vaihteluväli 12–17 cm, siipien kärkiväli 18–24 cm ja paino 12–53 g. Lajin normaalipaino on noin 16–20 g, äärimmäisen painavat yksilöt ovat muuttomatkaa varten itsensä rasvaa täyteen keränneitä suurimman alalajin koiraita, jotka ovat hieman naaraita suurempia. Lajista tunnetaan nykyisin 24 alalajia, joten ulkonäön vaihtelu voi olla suurta.

Puvultaan tyypillinen sirkku: Yläpuolelta punaruskean ja harmaan kirjava, vatsa valkoinen, rinta tummien pitkittäisjuovien kirjavoima, voimakas vaalea silmäkulmanjuova sekä tumma kurkkujuova ja vaalea poskijuova. Pyrstö on pitkähkö, pyöreäpäinen. Sukupuolet ovat saman väriset.

Laulusirkku on Amerikan yleisimpiä laululintuja, koiras laulaa lähes ympäri vuorokauden, toisinaan yölläkin. Laulu on melodista ja sama koiras voi laulaa usealla eri tavalla. Se oppii laulutapansa naapurustossa laulavilta koirailta. Laulun muoto vaihtelee esiintymisalueen eri osissa, ja eri populaatiot voidaan tunnistaa laulutyypistä. On havaittu, että naaraat suosivat sellaisia koiraita, jotka laulavat niille tutulla tavalla.

## Esiintyminen
Laulusirkku on levittäytynyt pääosaan Pohjois-Amerikkaa Etelä-Alaskasta ja Aleuteilta aina Meksikon rajoille saakka. Keskellä Meksikoa lajilla on erillinen esiintymä noin 1500 kilometriä päälevinneisyysalueen eteläreunasta. Pohjoiset populaatiot ovat muuttolintuja, eteläiset paikkalintuja. Pohjoiset muuttajat talvehtivat Yhdysvaltain eteläosissa ja Meksikossa, missä on myös oma paikallinen populaatio. Muuttomatkallaan laji toisinaan harhautuu Eurooppaan, erityisesti Britteinsaarille ja Norjaan. Suomessa lajia ei ole tavattu.

## Elinympäristö
Pensaikkoiset avomaat, puutarhat, pensasaidat, monenlaiset tiheiköt. Pesii mielellään lähellä vesistöä. Esiintyy sekä alavilla mailla että vuoristossa.

## Lisääntyminen
Koiras puolustaa tehokkaasti noin 0,4 hehtaarin suuruista reviiriään. Laji on sosiaalinen mutta yksiavioinen. Pesä voi olla joko maassa, pensaassa tai joskus jopa matalalla puussa. Munia on 3–6. Naaras hautoo 10–14 päivää. Molemmat emot hoitavat poikasia, jotka jättävät pesän 7–14 päivän ikäisinä.

## Ravinto
Pääravintona ovat erilaiset siemenet. Kesäaikaan syö pääasiassa hyönteisiä ja muita selkärangattomia. Siemenravinnon osuus kaikesta ravinnosta on 2/3.

## Lähteet
* Answers.com
* All about birds
* Perrins, Christopher M. (päätoim.) 1992: Otavan lintutieto - Maailman linnut. Otava. Italia. 

### Viitteet
Jyrki Liikka

**Jyrki Tapani Liikka** (s. 16. toukokuuta 1961 Muhos) on suomalainen humoristi, rumpali ja radiokoomikko, joka on tullut tunnetuksi huumoriryhmä Alivaltiosihteeristä.. Liikka on ollut mukana Alivaltiosihteerissä sen perustamisesta lähtien.

Liikka valmistui maisteriksi Tampereen yliopiston yleisen kirjallisuustieteen draamalinjalta 1994. Vuonna 2021 Liikka työskenteli päätoimisena vapaana toimittajana kirjoittaen juttuja lukuisiin sanoma-, ammatti- ja aikakauslehtiin.

Liikka on kirjoittanut olympiamitalisti Markku Uusipaavalniemen kanssa curlingista kertovan kirjan *M15 ja curlingin taito* (Otava). Hän on myös kääntänyt teoksia, kuten *Hevonpaskabingo* (2007).

## Toimituksia
* 

## Lähteet
Double Dragon

**Double Dragon** on Technos Japan Corporationin kehittämä beat 'em up -pelisarja. Nykyään sarjan omistaa Arc System Works, joka osti oikeudet Technosin pelisarjoihin vuonna 2015. Ensimmäisen Double Dragon -pelin suunnitteli Yoshihisa Kishimoto. Pelisarja yhdistelee elementtejä sekä Bruce Lee -tyyppisistä elokuvista että tulevaisuuskuvasta, jossa katujengit ovat vallassa. 

Pelisarjaa on pidetty henkisenä jatkona *[[Nekketsu kōha Kunio-kun]]* -pelisarjan ensimmäiselle osalle (tunnetaan länsimaissa nimellä *Renegade*), joka oli yksi historian ensimmäisistä katutappelupeleistä. Myös kyseisen pelin oli suunnitellut Yoshihisa Kishimoto.

Pelisarjan pääosissa ovat kaksoisveljet Billy ja Jimmy Lee, jotka ovat fiktiivisen itsepuolustuslaji sōsetsukenin taitajia. Sarjan suosion myötä tuotettiin myös televisioon piirrossarja sekä vuonna 1994 tehty elokuva.

## Pelisarjan pelit

* *[[Double Dragon (videopeli)|Double Dragon]]* (1987)
* *Double Dragon II: The Revenge*
* *Double Dragon 3: The Rosetta Stone*
* *Battletoads & Double Dragon* (kuuluu pikemminkin Battletoads -pelisarjaan)
* *Super Double Dragon*
* *Double Dragon V: The Shadow Falls* (epävirallinen)
* *Double Dragon (Neo Geo)*
* *Double Dragon Advance*
* *Double Dragon Neon*
* *Double Dragon IV*

## Pelisarja muussa mediassa
*Double Dragon -sarjakuva, jota Marvel Comics julkaisi kuuden albumin verran vuonna 1991.
*Double Dragon -animaatiosarja, jota tehtiin 26 puolen tunnin jaksoa vuosina 1993–1995.
*Double Dragon -elokuva (1994), ohjaajana James Yukich, pääosissa Marc Dacascos, Scott Wolf sekä Alyssa Milano (Sijoittuu futuristiseen New Angelesin kaupunkiin vuoteen 2007)
Yle Lahti

**Yle Lahti** tai **Yle Radio Suomi Lahti** (aiemmin ***Lahden Radio*** ) on yksi Yle Radio Suomen maakuntaradioista. Sen kuuluvuusalueena on Päijät-Häme toimituksen sijaitessa Lahdessa. Toimitus on kaupungin keskustassa torin laidalla, Aleksanterinkadun varrella. Lähetin sijaitsee Tiirismaan radio- ja tv-mastossa. Yle Radio Suomi Lahden taajuus on 97,9 MHz. 

Lahdessa on pitkät perinteet radiotoiminnasta. Lahden Radioharrastajat aloitti radiotoiminnan jo ennen Yleisradiota Lahdessa 1924; Radioharrastajien lähetin oli Lahden keskustassa. 1927 Lahteen perustettiin  pitkäaaltoasema Radiomäelle.

## Toimittajia

* Tapani Ripatti
* Hannu "Hanski" Kinnunen (k. 2024)
* Risto Lasila

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yle Uutiset Lahden kotisivut
Georg Späth

**Georg Späth** (s. 24. helmikuuta 1981 Oberstdorf) on saksalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancupissa vuosina 1998–2010 ja sen jälkeen vielä FIS Cupissa vuoteen 2013.

Späth saavutti yhdessä Saksan joukkueen kanssa hopeaa joukkuemäestä Oberstdorfin MM-kisoissa 2005 ja sijoittui samoissa kisoissa viidenneksi normaalimäen kisassa. Lentomäen maailmanmestaruuskisoissa vuonna 2006 hän oli mukana Saksan joukkueessa, joka saavutti pronssia.

## Maailmancupin palkintosijoitukset

## Lähteet
*Kotisivut
*
Alluusio

**Alluusio** tarkoittaa viittausta johonkin asiayhteyden ulkopuoliseen, tunnettuun asiaan. Alluusioita esiintyy puhekielessä, kaunokirjallisuudessa, musiikissa ja kuvataiteessa. Alluusioilla voidaan myös rajoittaa asian ymmärtävien joukkoa, kuten tapauksissa jossa on pyritty välttämään sensuuria ja tekstin todellinen merkitys on luettava "rivien välistä". Alluusioita käytetään myös komiikassa ja sarjakuvissa, joissa kuva ja teksti muodostavat alluusion.

T. S. Eliotin runojen on usein kuvattu sisältävän alluusioita johtuen hänelle tyypillisestä tavasta viitata nimiin, paikkoihin tai kuviin joiden merkitys saattaa kirkastua ainoastaan aikaisempaa tietämystä omaaville. Tämä kirjoitustekniikka saattaa tarjota mielenkiintoisia ja monitasoisia lukuelämyksiä valveutuneille, mutta näihin syvempiin asiayhteyksiin vihkiytymättömille sen sijaan T.S. Eliotin teksti saattaa näyttäytyä liian raskaana tai vaikeaselkoisena.

## Katso myös
*Intertekstuaalisuus
*Hermeneutiikka 
*Yksityisen kielen argumentti 
*Metafora 
*Allegoria 
*Metonymia 
*Pastissi
*Parodia
*Meemi
Alankomaiden guldeni

**Alankomaiden guldeni** oli Alankomaiden virallinen rahayksikkö 1200-luvulta aina vuoteen 2002, jolloin euro korvasi sen. Rahayksikön symboli oli vanhemmasta floriini-nimestä periytynyt ƒ tai fl, valuuttatunnus NLG. Guldeni jakaantui 100 senttiin (cent). Guldenin ja euron suhde on 1&nbsp;€ = 2,20371 guldenia.

Guldeniseteleissä ja -kolikoissa oli käytössä suhteellisen harvinainen neljännesjaottelu, eli käytössä oli 25-pohjaisia nimellisarvoja (katso alla oleva luettelo). Vastaavasta voidaan mainita esimerkkinä Yhdysvallat, jossa käytäntö kuitenkin rajoittuu neljännesdollarin kolikoihin. 

## Kolikot

(lempinimi suluissa)

* 5 senttiä (*stuiver*)
* 10 senttiä (*dubbeltje*) 
* 25 senttiä (*kwartje* eli *neljännes*)
* 1 guldeni (*gulden* tai *piek*)
* 2½ guldenia (*riks* tai *knaak*)
* 5 guldenia (*vijfje* eli *vitonen*)

## Setelit
Alankomaiden guldenisetelit olivat 1970-luvulta lähtien osin ja lopulta täysin abstrakteine aiheineen melko poikkeuksellisia muotoilultaan setelimaailmassa. 1980-luvun seteleissä ei käytetty enää lainkaan henkilökuvia, ja viimeiset, 1990-luvun setelit olivat käytännössä kokonaan abstrakteja aiheiltaan. 

Viimeksi käytössä olivat seuraavat setelit:

## Lähteet
Belgian frangi

**Belgian frangi**, valuuttatunnukseltaan BEF, oli Belgian rahayksikkö ennen euron käyttöönottoa. Se jakaantui 100 centimeen. 1&nbsp;€ = 40,3399 Belgian frangia.

Belgian ja Luxemburgin 1920-luvulla solmitun rahaliiton myötä Belgian frangi oli virallinen maksuväline myös Luxemburgissa, ja sen arvo oli sama kuin Luxemburgin frangin.

## Kolikot

* 50 centimeä (harvoin käytetty)
* 1 frangi
* 5 frangia
* 20 frangia
* 50 frangia

## Setelit

* 100 frangia
* 200 frangia
* 500 frangia
* 1&nbsp;000 frangia
* 2&nbsp;000 frangia
* 10&nbsp;000 frangia (harvoin käytetty)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Belgian frangi - historialliset seteleitä Belgia
Maatikka

**Maatikka** (*Geocolaptes olivaceus*) on tikkojen heimoon kuuluva afrikkalainen lintulaji.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 28 cm. Sen pää on harmaa, selkä oliivinruskea kuten myös siivet, joilla on kermanvalkoisia pieniä täpliä. Vatsapuoli on vaalean punertava ja yläperä punainen. Maatikka liikkuu enimmäkseen maassa tai kallioilla ja lentää harvoin. Se piiloutuu taitavasti maastoon petolinnuilta ja häiritsee kohdalle sattuneita maapetoja.

Ääniä on monia. Tavallisin reviiri- ja kutsuääni on viidesti peräkkäin huudettu "rii-zik". Pesällään se huutaa "tsi-iu-kii" ja varoittaa voimakkaalla "piir" äänellä.

## Esiintyminen
Maatikkaa esiintyy 1&nbsp;210&nbsp;000 neliökilometrin laajuisella alueella Etelä-Afrikassa, Lesothossa ja Swazimaassa. Sitä tavataan lähinnä Mpumalangan provinssissa ja Drakensbergen vuoristossa.

Maatikka ei ole uhanalainen, ja se on yleinen koko esiintymisalueellaan. Vuonna 2017 tehtyjen arvioiden mukaan lajin kanta on kuitenkin vähentynyt melko voimakkaasti 2000-luvulla, joten Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto määritteli sen silmälläpidettäväksi lajiksi.

## Elinympäristö
Maatikka elää vain puuttomassa ympäristössä, sekä vuoristossa että alavilla mailla.

## Lisääntyminen
Maatikan pesä on joentörmässä tai maantien reunaleikkauksessa. Koiras kaivaa vahvalla nokallaan ja jaloillaan pitkän tunnelin pystysuoran törmän seinään. Munia on neljä tai viisi. Pesästä lähdön jälkeen poikaset pysyttelevät emojen seurassa muutamia viikkoja.

## Ravinto
Laji syö maassa eläviä muurahaisia sekä niiden munia ja toukkia. Reviiriltä on löydyttävä raikasta vettä, sillä maatikka käy juomassa säännöllisesti.

## Lähteet
* Perrins, Christopher M. (päätoim.) 1992: Otavan lintutieto - Maailman linnut. Otava. Italia. 

### Viitteet
Otto Wallach

**Otto Wallach** (27. maaliskuuta 1847 Königsberg – 26. helmikuuta 1931 Göttingen) oli saksalainen kemisti, joka sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1910 työstään alisyklisten yhdisteiden parissa. Hän nimesi terpeenin ja pineenin. Wallach esitti, että terpeenejä voidaan pitää isopreenin oligomeereinä. Tätä on käytetty monien terpeenien rakenteiden selvittämiseen.

Wallach syntyi Königsbergissä. Vuonna 1867 hän meni Göttingeniin opiskelemaan kemiaa Wöhlerin, Fittigin ja Hübnerin johdolla, mutta muutti pian Berliiniin opiskelemaan lukukauden A.W. Hofmannin ja G. Magnuksen johdolla. Palattuaan Göttingeniin hän luki ahkerasti ja väitteli jo viiden lukukauden kuluttua vuonna 1869. Hänen väitöskirjansa käsitteli tolueenisarjan isomeerejä. Wallach työskenteli assistenttina Berliinissä ja Bonnissa, mutta 1870 hänen oli kuitenkin lähdettävä Bonnista asepalvelukseen Saksan–Ranskan sotaan.

Sodan jälkeen hän työskenteli lyhyesti yrityksessä ”Aktien-Gesellschaft für Anilin-Fabrikation” (myöhemmin ”Agfa”), ja vuonna 1872 hän palasi Bonniin, jossa hän työskenteli 19 vuotta. Hänestä tuli ensin assistentti orgaanisen kemian laboratoriossa, sitten dosentti, ja vuonna 1876 hänet nimitettiin ylimääräiseksi professoriksi. Kun farmakologian professorin virka vapautui vuonna 1879, hänen oli pakko ottaa se haltuunsa, mikä pakotti hänet erikoistumaan tähän suuntaan. Hän tutki C10H16-ryhmän eri jäsenten monimuotoisuudesta. Näitä yhdisteitä kutsuttiin tuolloin useilla eri nimillä terpeenistä kamfeeniin, sitreeniin, karveeniin, sineniin, kajuputeeniin, eukalyptiiniin, hesperidiiniin jne. Käyttämällä yleisiä reagensseja, kuten kloorivetyä ja bromidia, hän onnistui karakterisoimaan näiden yhdisteiden rakenteelliset erot. Vuotta myöhemmin hän pystyi osoittamaan, että monet niistä olivat todellakin identtisiä.

Wallachin monet tulokset kertovat hänen käytännön taidoistaan: hän luotti enemmän huolellisesti suoritettuihin kokeisiin kuin teoreettisiin pohdintoihin.

Vuonna 1889 hänet nimitettiin Victor Meyerin seuraajaksi Wöhlerin professoriksi, mikä teki hänestä samalla Göttingenin kemian instituutin johtajan. Hän jäi eläkkeelle näistä tehtävistä vuonna 1915, kun ensimmäisen maailmansodan alussa kuusi hänen avustajaansa kaatui taisteluissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Wallachin elämäkerta Nobel-säätiön sivuilla
Irlannin punta

**Irlannin punta** (, ) oli Irlannin rahayksikkö vuosina 1938–2002 ennen euron käyttöönottoa, lyhenteeltään **£** (myös **IR£**) (Ison-Britannian samannimisen valuutan tapaan, vaikkakaan ei sidoksissa tähän), valuuttatunnukseltaan IEP. Se jakaantui 100 pennyyn. Irlannin punnan arvo oli 1&nbsp;€ = 0,787564 puntaa.

## Kolikot

* 1 penny 
* 2 pennyä 
* 5 pennyä 
* 10 pennyä 
* 20 pennyä 
* 50 pennyä 
* £1 = 1 punta

## Setelit

* £5 = 5 puntaa 
* £10 = 10 puntaa 
* £20 = 20 puntaa
* £50 = 50 puntaa (harvoin käytetty)
* £100 = 100 puntaa (todella harvoin käytetty)

## Lähteet
Kreikan drakma

**Drakma** ( < , ”kourallinen”) oli Kreikan rahayksikkö ennen euron käyttöönottoa. Drakman laskennallinen suhde euroon on 1 € = 340,750 drakmaa, sen lyhenne oli Δρ ja valuuttatunnus GRD. Drakma jakautui 100 leptaan, mutta inflaation takia leptaa käytettiin korkeintaan kirjanpidollisesti.

Drakhma oli alun perin antiikin kreikkalainen painomitta ja rahayksikkö. Nykyisen Kreikan valtion itsenäistymisen jälkeen vuonna 1832 maan rahayksikkö nimettiin antiikin aikaisen yksikön mukaan. Nykyaikainen drakma uudistettiin vuosina 1944 ja 1954. Uudistukset tehtiin inflaation takia.

Kreikkalainen Euroopan unionin komission jäsen María Damanáki ilmoitti toukokuussa 2011 verkkosivuillaan, että Kreikka voisi velkakriisin takia palata drakman käyttöön eurosta. Näin voisi käydä, jos Kreikka ajautuu maksukyvyttömäksi. Kreikka pyrkii kuitenkin kansainvälisen luottokelpoisuutensa säilyttämisen takia pysymään eurossa.

## Käytössä olleet rahat

Ennen euron käyttöönottoa käytössä olleet kolikot:

* 1 drakma (harvoin käytetty) 
* 2 drakmaa (harvoin käytetty)
* 5 drakmaa
* 10 drakmaa
* 20 drakmaa
* 50 drakmaa
* 100 drakmaa
* 500 drakmaa

Ennen euron käyttöönottoa käytössä olleet setelit:

* 100 drakmaa 
* 200 drakmaa 
* 500 drakmaa 
* 1&nbsp;000 drakmaa 
* 5&nbsp;000 drakmaa 
* 10&nbsp;000 drakmaa

## Lähteet
Luxemburgin frangi

**Luxemburgin frangi**, valuuttatunnukseltaan LUF, oli Luxemburgin rahayksikkö ennen vuonna 2002 tapahtunutta euron käyttöönottoa. 

Luxemburg oli muodostanut 1920-luvulla valuuttaunionin Belgian kanssa, minkä vuoksi Luxemburgin frangin arvo oli yksi yhteen Belgian frangin kanssa. Valuuttaunionin ansiosta kummankin maan valuuttaa sai käyttää molemmissa maissa. Luxemburgin frangisetelit ja -kolikot olivat kuitenkin suhteellisen harvinaisia Belgian frangin rinnalla. 

Luxemburgin frangi jakaantui 100 centimeen. 1&nbsp;€ = 40,3399 Luxemburgin ja Belgian frangia.

## Kolikot

* 25 centimeä
* 1 frangi
* 20 frangia
* 50 frangia

## Setelit

* 100 frangia
* 1 000 frangia
* 5 000 frangia

## Lähteet
Opera Software

**Opera Limited** on norjalainen ohjelmistoyritys, joka on tullut tunnetuksi Opera-nimisestä verkkoselaimestaan.

## Historia
Alun perin Opera Software aloitti toimintansa tietoliikenneyritys Telenorin tutkimusprojektina vuonna 1994. Jon Stephenson von Tetzchner ja Geir Ivarsøy perustivat Opera Softwaren itsenäisenä yrityksenä 20. elokuuta 1995. Ensimmäinen julkinen versio Opera-selaimesta, 2.1, julkaistiin Windowsille vuonna 1997.

Opera Software laski osakkeensa liikkeelle helmikuussa 2004 ja listautui Oslon pörssiin 11. marraskuuta 2004.

Opera Mini esiteltiin elokuussa 2005 Java ME -pohjaisen www-selaimen matkapuhelimille. Sitä markkinoitiin mobiiliverkko-operaattoreille, joka mahdollisesti tarkoittaa sitä, että yritys on suuntautumassa liikevaihdonnalliseen liiketoimintaan. Tällöin Opera Software ei olisi niin riippuvainen mainospohjaisista ja ilmaiseksi jaeltavista internetohjelmista.

Opera Software tiedotti 20. syyskuuta 2005, että se poistaisi mainokset selaimestaan mutta jättäisi sen käytön yhä ilmaiseksi. Vaikka Operan lataus ja käyttö oli ollut aiemmin ilmaista, siinä oli mainospalkki niin kauan, kunnes käyttäjä hankki selaimelle lisenssin. Palkki poistettiin, jotta selain houkuttelisi enemmän käyttäjiä. Opera Software kuitenkin laskuttaa useissa matkapuhelimissa käytettävän Opera Mobilen käytöstä.

Opera ilmoitti 10. toukokuuta 2006, että se ryhtyy yhteistyöhön Nintendon kanssa kehittääkseen www-selaimen Nintendon pelikonsolille Wiille. Aikaisemmin helmikuussa Opera Software oli jo ilmoittanut tuovansa Nintendo DS:lle Operan selaimen, jolle sittemmin annettiin nimeksi Nintendo DS Browser. Wiin Opera-selaimen betaversio julkaistiin 22. joulukuuta 2006.

Helmikuussa 2016 kiinalainen sijoitusrahasto Golden Brick Silk Road osti Opera Softwaren 1,2 miljardilla dollarilla eli noin miljardilla eurolla. Kiinalaisyhtiön tarjous on 53 prosenttia korkeampi kuin Operan pörssikurssi helmikuun 4. päivänä.

Opera listautui Nasdaqiin heinäkuussa 2018 keräten listautumisannissa noin 115 miljoonaa dollaria.

## Lähteet
*Opera Software – Milestones 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Opera Software
Espanjan peseta

**Espanjan peseta**, valuuttatunnukseltaan ESP, oli Espanjan rahayksikkö ennen euron käyttöönottoa. Sen arvo oli 1&nbsp;€ = 166,386 pesetaa. Se oli käytössä (Ranskan frangin ohella) myös Andorrassa.

## Kolikot

* 1 peseta 
* 5 pesetaa
* 10 pesetaa (harvoin käytetty)
* 25 pesetaa 
* 50 pesetaa (harvoin käytetty)
* 100 pesetaa 
* 200 pesetaa (harvoin käytetty)
* 500 pesetaa

## Setelit

* 200 pesetaa (harvoin käytetty)
* 500 pesetaa (harvoin käytetty)
* 1&nbsp;000 pesetaa 
* 2&nbsp;000 pesetaa 
* 5&nbsp;000 pesetaa 
* 10&nbsp;000 pesetaa

## Lähteet
Esa Väliverronen

**Esa Tapani Väliverronen** (s. 3. toukokuuta 1957 Rautio) on suomalainen viestinnän professori Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa. Hänen alaansa ovat yhteiskuntatieteellinen mediatutkimus ja tieteentutkimus.  

Väliverronen väitteli yhteiskuntatieteiden tohtoriksi Tampereen yliopistossa vuonna 1996, ja hänen väitöskirjansa aiheena olivat Lapin metsätuhot ympäristöuhkana mediassa. Ennen tutkijan uraansa hän työskenteli toimittajana.

Väliverronen on palkittu tieteentekijä ja aktiivinen tiedepoliittinen vaikuttaja. Suomalainen Tiedeakatemia palkitsi hänet Pro Scientia -palkinnolla marraskuussa 2025 "pitkäjänteisestä, näkyvästä ja vaikuttavasta työstään tieteen puolestapuhujana. Hän on johdonmukaisesti ja rohkeasti edistänyt tieteen asemaa yhteiskunnassa niin tutkijana, julkisena keskustelijana, opettajana kuin tiedepoliittisena kommentoijana", palkintoperusteluissa todetaan. Väliverrosen ja Kai Ekholmin toimittama teos *Tieteen vapaus & tutkijan sananvapaus* (Vastapaino) sai Vuoden tiedekirja -palkinnon 2021.  Hän on johtanut tohtoriopiskelijoille Helsingin yliopistossa suunnattua  tiedeviestinnän koulutusta vuodesta 2003 lähtien.&nbsp;Koulutus sai Skepsis ry:n Sokrates -palkinnon tieteen edistämisestä vuonna 2013.  

Väliverronen on kirjoittanut useita kirjoja mediasta, journalismista sekä tieteen julkisuudesta ja johtanut monia tutkimushankkeita. Väliverrosen viimeisimpiä tutkimushankkeita ovat *Tutkijan sananvapaus ja julkinen asiantuntijuus* (Koneen säätiö, 2017–2019), *Mediating Expertise: public debates on health* (Suomen Akatemia, 2019–2022) ja *Koronakriisin julkinen dynamiikka* (Helsingin Sanomain säätiö, 2020–2022). 

Yhdessä Janne Seppäsen kanssa kirjoitettu Mediayhteiskunta: viestintä ja valta huomiotaloudessa (Vastapaino 2024) käsittelee median muutosta alustatalouden aikakaudella.

Väliverronen toimi Tiedonjulkistamisen neuvottelukunnan puheenjohtajana 2021-2024. Lisäksi hän on osallistunut Tieteen tiedotus ry:n teettämän Tiedebarometrin laatimiseen vuodesta 2019 lähtien. Tiedebarometri kartoittaa suomalaisten tiedettä koskevia asioita kahden vuoden välein. Vuodesta 2026 lähtien hän toiminut Tieteen tiedotus ry:n hallituksen puheenjohtajana. 

## Kirjoja
* Mediayhteiskunta: viestintä ja valta huomiotaloudessa. Vastapaino 2024. .
* Tieteen vapaus ja tutkijan sananvapaus (toim. Esa Väliverronen ja Kai Ekholm, Vastapaino: Tampere 2020. .
* Julkinen tiede, Vastapaino, Tampere 2016. . Verkkoversio
* Mediayhteiskunta (Janne Seppänen & Esa Väliverronen) Vastapaino, Tampere 2012. . Verkkoversio
* Journalismi murroksessa (toim. Esa Väliverronen) Gaudeamus, Helsinki 2009. .
* Geenipuheen lupaus. Biotekniikan tarinat mediassa. Helsingin yliopisto, viestinnän julkaisuja 13, 2007. .
* Media-analyysi. Tekstistä tulkintaan (toim. Anu Kantola, Inka Moring ja Esa Väliverronen) Helsingin yliopiston Lahden tutkimus- ja koulutuskeskus, 1999. .
* Ympäristöuhkan anatomia. Tiede, mediat ja metsän sairaskertomus, Tampere, Vastapaino 1996. .
*  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Esa Väliverrosen kotisivu
Slovenian tolar

**Slovenian tolar** oli Slovenian virallinen rahayksikkö aina Slovenian itsenäistymisestä vuonna 1991 vuoden 2007 alkuun asti, jolloin euro korvasi sen. Sana tolar on dollarin tavoin johdos sanasta taaleri. Tolar jakaantui 100 stotiniin. Tolarin arvo oli 1&nbsp;€ = 239,640 tolaria, valuuttatunnus SIT.

## Kolikot
* 10 stotinia 
* 20 stotinia 
* 50 stotinia
* 1 tolar 
* 2 tolaria
* 5 tolaria 
* 10 tolaria 
* 20 tolaria 
* 50 tolaria

## Setelit
* 10 tolaria 
* 20 tolaria 
* 50 tolaria 
* 100 tolaria 
* 200 tolaria 
* 500 tolaria 
* 1&nbsp;000 tolaria 
* 5&nbsp;000 tolaria 
* 10&nbsp;000 tolaria

## Lähteet
Mike Sexton

**Mike Sexton** (22. syyskuuta 1947 – 6. syyskuuta 2020) oli yhdysvaltalainen pokeriammattilainen, joka tunnettiin erityisesti World Poker Tourin televisiokommentaattorina.

## Varhaiset vuodet

Sexton oli nuoruudessaan telinevoimistelija ja hän valmistui Ohion osavaltion yliopistosta (Ohio State University) pääaineenaan julkiset virkistysalueet. Hän pelasi pokeria ahkerasti jo collegessa samoin kuin bridgeä, jota hän myös opetti kursseilla Pohjois-Carolinassa.

Sexton liittyi Yhdysvaltain maavoimien 82. maahanlaskudivisioonaan vuonna 1970. Divisioona oli kuitenkin juuri palannut Vietnamista ja näin Sexton ei osallistunut sotatoimiin. Sotilasuran jälkeen Sexton työskenteli myyntiedustajana ja tanssinopettajana, kunnes aloitti pokeriammattilaisuuden vuonna 1977. 

Vaikka Sexton pelasi usein turnauksia, hän ei koskaan pystynyt osallistumaan World Series of Pokerin tapahtumiin, sillä Sexton valmensi myös Little Leaguen baseballjoukkueita – näiden kahden aikataulut menivät päällekkäin. Vuonna 1985 Sexton muutti Nevadaan keskittyäkseen pokeriin täyspäiväisesti.

## Pokeriura

World Series of Pokerissa Sexton voitti uransa ainoan rannekkeen toukokuussa 1989 $1,500 Seven-Card Stud Split -turnauksessa. Sextonilla oli WSOP:sta lukuisia rahasijoja - 43 rahasijallaan hän jakaa vuoden 2007 WSOP:n jälkeen kaikkien aikojen tilastossa kahdeksatta tilaa. WSOP:n pääturnauksessa hän oli parhaimmillaan kahdestoista (vuonna 2000). 

Vuonna 2003 Sexton voitti Pariisissa Euroopan kaksinpelimestaruuden (European Heads Up Championships). Kisan ykköspalkinto oli 65&nbsp;000 euroa. Kesäkuussa 2006 Las Vegasissa hän otti miljoonan dollarin arvoisen voiton WSOP Tournament of Champions no limit texas hold 'em -turnauksessa. Kisan kakkonen oli Daniel Negreanu ja kolmas Mike Matusow.

Sexton tunnettiin kuitenkin parhaiten muusta työstään pokerin parissa; World Poker Tourin pääkommentaattorina ja PartyPoker.com:n, yhden maailman suurimmista nettipokerihuoneista, edustajana. Sexton oli myös yksi Tournament of Champions of Poker -turnauksen perustajista (Sextonin vuonna 2006 voittaman kisan edeltäjä). Hän myös kirjoitti artikkeleita *Card Player* ja *Gambling Times* -lehtiin. Sextonin uraa kunnioitettiin kun hänet valittiin Poker Hall of Fameen lokakuussa 2009

Syyskuussa 2020 Sextonin pokeriuran turnauspalkkiot ylittivät 6,7 miljoonaa dollaria.

Sexton kuoli 6. syyskuuta 2020 eturauhassyöpään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
* PokerPages.com:n profiili
Linnainmaa

**Linnainmaa** on noin 6&nbsp;000 asukkaan kaupunginosa Itä-Tampereella, noin kuuden kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Linnainmaan rakennuskanta koostuu lähinnä 1950–1960-luvuilla rakennetuista omakotitaloista sekä uudemmista omakoti-, kerros- ja rivitaloista.

## Historia
Linnainmaan nimen alkuperä tulee alueella vaikuttaneelta Linna suvulta, jolta Tampereen kaupunki pakkolunasti maat. Viimeinen maanomistaja oli Antti Linna. Heidän kartanonsa piha-alue on nykyään puistoalueena. Isonjaon pöytäkirjoissa vuodelta 1785 mainitaan *Linnama*-niminen pelto, joka oli usean Messukylän talon yhteisomistuksessa; nimi voi täten viitata Linnan kantatilaan. Toisaalta pellon nimi on voinut olla myös *Liinamaa* eli pelto, jolla on viljelty pellavaa. Länsimurteissa pellavasta on käytetty nimitystä *liina* (ruots. *lin*) ja seudulla on tiettävästi viljelty pellavaa jo 1700-luvulla, minkä pohjalta voi olettaa kirjoitusasun *Linnama* olleen suomen kieltä taitamattoman kirjurin virheellinen merkintä. Myös kaupunginosan nykyinen nimi on epätarkka, sillä vanhat paikkakuntalaiset ovat käyttäneet nimitystä *Jussilan alue* siellä sijainneen Jussilan tilan mukaan. Linnainmaan ensimmäinen asemakaava vahvistettiin vuonna 1955 ja alueelle on 1970-luvulta lähtien syntynyt omakoti-, rivi- ja kerrostaloasutusta. Kadunnimistössä Alanikkilänkatu, Hannulankatu, Jussilankatu, Kirviälänkatu ja Ylinikkilänkatu viittaavat vanhoihin kantataloihin; Kirviälä oli 1960-luvulla esillä yhtenä vaihtoehtona kaupunginosan nimeksi.

## Väestö
Linnainmaalla asuvien keski-ikä on 40,9 vuotta. Suurin ikäryhmä on 30-49-vuotiaat. Kaupunginosan asukkaista suurin osa on työssäkäyviä, toiseksi eniten on eläkeläisiä. 

### Äänestäminen
Taulukossa on lueteltu Linnainmaan äänestysalueen tulokset vuoden 2015 eduskuntavaaleissa.

## Palvelut
Linnainmaan koulu on luokat 1-9 käsittävä peruskoulu. Linnainmaan terveysasema palvelee alueen asukkaita.

Linnainmaan kaupalliset palvelut ovat keskittyneet 1990-luvulta lähtien lähelle Tampereen itäisen ohikulkutien ja Lahdentien risteysaluetta. Kaupunginosan uudesta keskustasta, Koilliskeskuksesta, kehitetään Tampereen kolmatta aluekeskusta, joka palvelee linnainmaalaisten lisäksi myös muiden itäisten kaupunginosien asukkaita. Linnainmaalla on ympäri vuorokauden avoin Prisma sekä K-Citymarket, joiden yhteydessä toimii niin kaupallisia kuin julkisia palveluita.

Linnainmaa kuuluu Messukylän seurakuntaan. Alueella sijaitsee seurakuntatalo.

Linnainmaalle aukesi uusi Lidl 9.9.2021

## Liikenne
Linnainmaata palvelee Tampereen joukkoliikenteen bussilinjat 6, 7, 17, 18, 28, 29, 37, 38 ja 90.

Tampereen itäinen ohikulkutie rajaa Linnainmaan lännessä, ja valtatie 12 pohjoispuolella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mount Erebus

**Mount Erebus** on maailman eteläisin toimiva tulivuori. 

Erebus luetaan rakenteellisesti kerrostulivuoriin. Vuoren korkeus on 3&nbsp;794 metriä merenpinnasta. Se sijaitsee Rossinsaarella kolmen inaktiivisen tulivuoren kanssa. Tulivuoren purkautuminen on ollut yhtäjaksoista ainakin vuodesta 1972, ja sen on sanottu muistuttavan siinä mielessä Strombolia. 

Etelämantereen tutkija James Clark Ross löysi tulivuoren vuonna 1841 ja huomasi myös sen toimivuuden. Vuori on nimetty Rossin laivan *[[HMS Erebus (1826)|Erebuksen]]* mukaan; nimi viittaa kreikkalaisen mytologian jumalaan Erebokseen.

Myös toinen Rossinsaaren tulivuori, Mount Terror, on saanut nimensä Rossin retkikunnan aluksen mukaan. 

Ensimmäisinä vuoren huipulle kiipesivät Sir Ernest Shackletonin retkikunnan jäsenet vuonna 1908.

## Katso myös
*Luettelo suurimmista prominensseista

## Lähteet
*
### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Erebuksen jäätiköistä englanniksi
Isänmaan toivot

**Isänmaan toivot** on suomalainen komediasarja, jota esitettiin televisiokanava Nelosella kolme kautta vuosina 1998–2002. Sarjan kirjoitti Timo Varpio ja ohjasi Aku Louhimies.

Sarjan tunnusmusiikkina oli Ultra Bran kappale "Älä soita tänne enää koskaan".

## Sarjan idea
*Isänmaan toivot* kertoi kämppisten Vellun, Antin, Henrikan ja Titan elämästä, työstä ja vapaa-ajasta. Sarjan yksittäisissä jaksoissa ovat esiintyneet myös muun muassa Tommi Rinne, Mikko Kouki, Jukka Rasila, Tapio Hämäläinen, Kristiina Elstelä ja Ville Myllyrinne.

## Päärooleissa

## Jaksot
### 1. tuotantokausi (1998)

### 2. tuotantokausi (1999–2000)

### 3. tuotantokausi (2002)

## Lähteet
Kangasjärvi (Kestilä)

**Kangasjärvi** on Kestilän luoteispuolella Siikalatvan kunnassa sijaitseva pieni järvi, jonka korkeus merenpinnasta on 101,4 metriä ja pinta-ala 12 hehtaaria. Se kuuluu Siikajoen päävesistöön. Järven rannalla sijaitsee kunnan ylläpitämä leirintäalue ja uimaranta.

Suomessa on 38 Kangasjärvi-nimistä järveä, joista suurin on Mikkelin Kangasjärvi.

## Lähteet
Veitsikala

**Veitsikala** (*Gymnotus carapo*) on n. 60 senttimetriä pitkä kala, joka elää sameavetisissä joissa Etelä-Amerikassa ja käyttää sähköelintään suunnistukseen. Veitsikala on sukua sähköankeriaalle (*Electrophorus electricus*), mutta ei pysty tuottamaan läheskään yhtä voimakasta sähkökenttää.

Veitsikala kasvaa noin 60&nbsp;cm pitkäksi. Sen vartalon etuosa on lieriömäinen, takaosa litteä. Nuoret yksilöt ovat pohjaväriltään keltaisia tai ihonvärisiä, ja niissä on muutamia leveitä pystyraitoja. Kalan ikääntyessä sen yleisväri tummenee ja raitojen määrä kasvaa.

Veitsikaloja pidetään joskus akvaarioissa. Se on luonnostaan yöaktiivinen, mutta jos valaistus on himmeä, se voi oppia liikkumaan päivisinkin. Veitsikala syö kaloja ja äyriäisiä ja nuorena pieniä selkärangattomia.

## Katso myös
*Mustaveitsikala (*Apteronotus albifrons*)
*Teräkala (*Xenomystus nigri*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Lohikäärme (Arda)

**Lohikäärmeet** ovat J. R. R. Tolkienin luomassa Keski-Maassa toistaiseksi suurin mahti maailmassa. 

Lohikäärmeet syntyivät Ensimmäisellä ajalla, kun Morgoth loi ne Angbandin syövereissä. Lohikäärmeitä oli kolmenlaisia. Oli niitä, jotka kiemurtelivat kuin käärmeet, jättimäisen liskon kaltaisia, jotka kulkivat jalan, ja lentävät lohikäärmeet, joilla oli suuret, lepakon kaltaiset siivet. Ja nämä kaikki jaoteltiin vielä kahteen alaryhmään, jotka olivat hyykäärmeet, jotka eivät syösseet tulta, ja tulikäärmeet (quenyaksi *urulóki*, yksikkö *urulókë*). Hyykäärmeet taistelivat kynsin ja hampain, kun taas tulikäärmeet kykenivät sylkemään tulta.

Siivekkäiden lohikäärmeiden siipien pauke saattoi synnyttää pyörremyrskyjä, niiden häntä oli kuin ruoska, kynnet kuin keihäät ja suomut kuin paksut kilvet. 
Tämän lisäksi niillä oli todella tarkka näkö, erittäin tarkka kuulo sekä vielä näitäkin tarkempi hajuaisti. Lohikäärmeet ovat myös erittäin älykkäitä ja niillä oli tapana esittää arvoituksia, sillä ne arvostivat toisia älykkäitä olentoja. 

Lohikäärmeet elivät luultavasti ikivanhoiksi, kääpiöitäkin ja kukaties haltioitakin vanhemmiksi ja niiden ikä toi niille nokkeluutta ja älyä, mutta ei koskaan viisautta. Lohikäärmeiden äly antoi periksi vihalle, ahneudelle, petokselle ja turhamaisuudelle. Lohikäärmeet inhosivat vettä ja ne pitivät enemmän pimeydestä kuin valosta. Niiden veri oli myrkyllistä ja ne hehkuivat jalokivien kaltaista valoa. Lohikäärmeiden silmät kipinöivät ja kun ne suuttuivat, niiden silmät leiskuivat punaisia vihan salamoita. Niiden katse saattoi myös lumota varomattoman uhrin, joka katsoisi niitä silmiin.

## Lohikäärmeiden lajeja ja nimityksiä
* Tulikäärmeet
* Siivekkäät lohikäärmeet
* Hirmukäärmeet
* Hyykäärmeet
* Merikäärmeet

## Nimeltä tunnetut lohikäärmeet
* Glaurung
* Ancalagon Musta
* Gostir
* Scatha
* Smaug

## Lähteet
Tiikerilapamonni

**Tiikerilapamonni** (*Pseudoplatystoma fasciatum*) on Amazonin jokialueella elävä runsaslajisen antennimonnien (*Pimelodidae*) heimon edustaja. Sen kuono on päältä litteä, ja suun ympärillä on viiksisäikeitä, joista kaksi on erityisen pitkiä. Hoikka ruumis on mustaraidallinen, mistä lajin nimikin on peräisin, ja kuono ja evät ovat täplikkäät. Tiikerilapamonni on kotiseuduillaan suosittu ruokakala. Sitä pidetään myös joskus todella suurissa akvaarioissa.

## Ravinto

Tiikerilapamonnin tiedetään olevan pohjakala, joka etsii viiksisäikeidensä avulla pohjasta selkärangattomia ja pikkukaloja. Syötyään kunnolla se sulattelee ruokaansa muutaman päivän ajan. Toisin kuin monet muut heimonsa lajit, se ei näytä syövän lainkaan kasviperäistä ravintoa, kuten puista putoavia siemeniä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Valmennuskurssi

**Valmennuskurssi** on kurssi, jonka tarkoituksena on auttaa ja tukea pääsykokeisiin tai ylioppilaskirjoituksiin lukemisessa ja valmistautumisessa. 
Valmennuskursseilla oppilaalle tarjotaan yleensä valmis opiskelumateriaali, joka esittelee pääsykokeeseen tarvittavan sisällön pedagogisesti jaotellussa muodossa sekä tehtäviä, jotka valmentavat pääsykoetta varten. Tämän lisäksi kurssille kuuluu lähiopetusta sekä mahdollisesti harjoitteita netissä tai muita kokeeseen valmistavia harjoitteita.

Kurssien hinnat vaihtelevat, mutta yleensä ne nousevat tuhansiin euroihin. Joissakin kursseissa on takuu, joka takaa, että osa hinnasta maksetaan takaisin, mikäli osallistuja ei pääse sisään oppilaitokseen. Opetusministeriö on ottanut kielteisen kannan yliopistojen henkilökunnan osallistumiseen valmennuskurssien toimintaan sekä tilojen käyttämiseen valmennuskurssitoimintaan. Opettajat kursseilla ovat usein opiskelijoita, mutta joillakin kursseilla opettajina toimivat myös tohtorit.

Tarjolla on myös ilmaisia pääsykoeoppaita, joiden tarkoitus on vähentää maksullisten ja usein suurissa kaupungeissa järjestettävien valmennuskurssien hakijoita maantieteellisesti ja taloudellisesti epätasa-arvoistavaa vaikutusta. 
Valmennuskursseja järjestävät sekä ainejärjestöjen yritykset että yksityiset tahot.

Valmennuskurssien kritiikkinä voi kyseenalaistaa opiskelijavalinnan rehellisyyden kun vertauksena käyttää työhaastattelua, johon toiset saavat rahallisesti hyötyvältä sisäiseltä taholta ennakkokoulutusta ja toiset eivät.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Valmennuskurssit pääsykokeisiin Suomen kattavin listaus valmennuskursseista.
Metsäorvokki

**Metsäorvokki** (*Viola riviniana*) on orvokkien (*Viola*) sukuun kuuluva monivuotinen ruohovartinen kasvi.

Metsäorvokki on 10–25 cm korkea, ja sen terälehdet ovat siniset, valkotyviset, joskus harvoin täysin valkoiset. Terälehtiä on 5, joista 2 osoittaa ylöspäin ja 3 alaspäin. Juurakko on pysty. Lehtiruusukkeesta kohoavat lehdet ovat 2–4 cm leveitä, herttamaisia, ja väriltään puhtaanvihreitä. Kasvin varsi ja lehtiruodit ovat tavallisesti kaljuja.

Metsäorvokki on hermafrodiitti eli kaksineuvoinen. Sen kukkia pölyttävät monet pistiäiset ja perhoset. Sen siemenet karisevat touko-kesäkuussa.

Metsäorvokki kasvaa yleisenä suurimmassa osassa Eurooppaa. Suomessa se kasvaa Etelä-Suomessa yleisenä tuoreissa metsissä, lehdoissa, reheväpohjaisilla niityillä ja tienvarsilla. Pohjanmaalla se on harvalukuinen ja puuttuu Lapista aivan eteläosia lukuun ottamatta. Metsäorvokki kukkii touko-kesäkuussa.

Lajinimensä *riviniana* metsäorvokki on saanut saksalaisen kasvitieteilijän August Quirinus Rivinuksen mukaan.

Metsäorvokki muistuttaa lehto-orvokkia (*Viola mirabilis*) ja aho-orvokkia (*Viola canina*). Etelä-Suomessa tavataan metsäorvokin ja hietaorvokin (*Viola rupestris*) risteymää (*Viola riviniana* × *rupestris*).

## Lähteet
* Retkeilykasvio. Suomen Luonnonsuojelun Tuki Oy. Helsinki 1986. .
* Den virtuella floran 
* Plants for a future

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2022: Metsäorvokin (''Viola riviniana'') levinneisyys Suomessa.
*Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Metsäorvokki (''Viola riviniana'')
*Luontoportti: Metsäorvokki (''Viola riviniana'')
*Pohjolan kasvien pauloissa: ''Viola riviniana'' – metsäorvokki
*Pohjolan kasvien pauloissa: ''Viola canina'' subsp. ''ruppii'' x ''riviniana'' – aho-orvokki subsp. isoaho-orvokki x metsäorvokki
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Viola reichenbachiana'' x ''riviniana'' – pyökkiorvokki x metsäorvokki
*Valokki – nettikasvio: Metsäorvokki (''Viola riviniana'')
Grunion

**Grunion** (*Leuresthes tenuis*) on noin 19 senttimetrin pituinen kala, joka kuuluu hopeakylkikalojen lahkoon (*Atheriniformes*). Se elää Tyynessämeressä Kalifornian rannikolla. Grunionin selkäevät ovat hyvin pienet, ja ne ovat lähellä pyrstöä.

## Lisääntyminen

Grunionien lisääntyminen on riippuvainen vuorovesirytmistä. Ne nousevat maalis-elokuussa hiekkarannalle tulvavuoksen ollessa korkeimmillaan, parittelevat ja jättävät munat hiekalle. Kahden viikon päästä seuraavan tulvavuoksen aikaan poikaset kuoriutuvat ja huuhtoutuvat aaltojen mukana mereen.

## Lähteet
Organogeneesi

**Organogeneesi** on alkionkehityksen vaihe, jonka aikana kudokset ja elimet erilaistuvat. Se alkaa gastrulaation jälkeen, ihmisalkiossa neljän viikon ikäisenä ja päättyy yhdeksänteen viikkoon. Lähekkäisten solujen vuorovaikutukset, induktiot, ohjaavat solut erilaistumaan tiettyyn suuntaan. 

## Vaiheet

Organogeneesi alkaa keskushermoston erilaistumisella, kun mesodermin solut indusoivat ektodermin soluja. Tämä primaari-induktio käynnistää mesenkyymin ja epiteelin välisen vuorovaikutuksen. Solujen välisen viestinnän seurauksena määräytyy asteittain solujen lopullinen erilaistumissuunta. 

Karkeasti jaoteltuna ektodermista kehittyy hermosto, iho ja sen johdannaiset sekä osin aistimet. Mesodermista sen sijaan kehittyvät lihaksisto, verenkiertojärjestelmä, tukikudos, sukurauhaset ja monet sisäelimet ja endodermista hengitystiehyet, ruoansulatuskanava ja ruoansulatusrauhaset. Monet elimet kuitenkin sisältävät soluja useammasta kuin yhdestä alkiokerroksesta.

## Solujen välinen viestintä

Soluilla on oltava kyky, kompetenssi, vastaanottaa signaali ja kehittää sille vaste. Viestinnälle on tyypillistä induktiokohtien poikittaiset yhteydet, cross talk, jolloin yksi kehityskohta voi saada useita signaaleja eri puolilta alkiota yhtä aikaa.

Induktiot ovat usein parakriinista kasvutekijöiden tai solun ulkoisen tilan välittämää, jukstakriinistä, viestintää. Tunnetuimpia kasvutekijöitä ovat FGF:t, Wnt:t, Hedgehogit, TGF-β ja Notch-molekyylit. Kasvutekijöillä on paljon erilaisia tehtäviä alkion eri kehitysvaiheissa. Homeobox-geenit vaikuttavat eri kudosten ja elinten keskinäiseen sijaintiin sekä muotoon. Solun vaste induktioon voi olla myös apoptoosi.

## Lähteet
*Sariola, Hannu (toim.) (2003): Kehitysbiologia – Solusta yksilöksi. Duodecim. .
*Gilbert, Scott, F. (2003): Developmental biology. Sinauer Associates. .
Friedrich August Stüler

**Friedrich August Stüler** (28. tammikuuta 1800 Mühlhausen – 18. maaliskuuta 1865 Berliini) oli preussilainen rakennusmestari ja aikansa arvovaltaisimpia berliiniläisiä arkkitehteja. Stülerin merkittävimpänä rakennuksena pidetään Berliinin Museumsinselilla sijaitsevaa Neues Museumia. Hän suunnitteli myös Berliner Stadtschlossin pääsisäänkäynnin yllä olevan kupolin.

Työskenneltyään aluksi Karl Friedrich Schinkelin johdolla ja yksityisarkkitehtinä Stüler yleni Fredrik Vilhelm IV:n aikana ja tämän suosiossa vähitellen korkeimpiin asemiin. Forum Fredericianumin täydennykseksi aiottua Berliinin tuomiokirkkoa varten Stüler valmisti kolme ehdotusta, jotka jäivät kuitenkin toteutumatta. Gotiikka ja renessanssi olivat Stülerin mielityylejä.

Stüler oli hyvin tuottelias. Hän suunnitteli muun muassa Heinrich Strackin 1876 loppuun saattaman Berliinin Kansallisgallerian, joka ei kuitenkaan rakenteeltaan täyttänyt silloisia museorakennuksen vaatimuksia. Lisäksi hän suunnitteli Berliiniin Matthäus-, Jakob-, Markus- ja Bartholomäus-kirkot ja Berliinin ulkopuolelle Frankfurt am Mainin Vanhan Pörssin, Georg Adolf Demmlerin 1844 aloittaman Schwerinin linnan päättämistyöt (Heinrich Strackin kanssa), Tukholman Kansallismuseon (1850–1865, venetsialaista renessanssia), Königsbergin yliopiston (1862), Budapestin akatemiapalatsin (1862–1864) sekä lukuisia linnoja (esim. Stolzenfelsin linna, Schinkelin pohjat) ja huviloita.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Stüler ArchInformin sivuilla