Piha (runokokoelma)

**Piha** on suomenruotsalaisen kirjailijan Bo Carpelanin sarjamuotoinen runokokoelma vuodelta 1984. Teoksen on julkaissut Otava. Kokoelma perustuu suurimmaksi osaksi Carpelanin ruotsinkieliseen alkuperäisteokseen *[[Gården]]* vuodelta 1969. Suomennokseen sisältyy koko alkuteos lukuun ottamatta kuutta runoa, joiden tilalla on yhdeksän runoa kokoelmista *[[Källan]]* (1973), *[[I de mörka rummen, i de ljusa]]* (1976) ja *[[Dagen vänder]]* (1983) ja lisäksi yksi käsikirjoituksesta suomennettu runo. Runot on suomentanut Tuomas Anhava. Teoksen on kuvittanut taiteilija Hannu Taina. 

Teos sai kirjallisuuden valtionpalkinnon vuonna 1970.

## Kuvitetut runot
* Oli toivotonta pitää ikkunaa takapihalle puhtaana
* Talviyössä minä rakensin itselleni laivan
* Takapihalla kasvoi puu
* Hitaasti talo avartui pimeään uusin huonein
* Tuskin oli ketään joka ei salannut jotain
* Juuri kukaan ei lukenut. Äiti luki
* Joku on lähtenyt huoneesta
* - minä en muista sitä
* Lankesimme julmiin väijytyksiin, nousimme pystyyn taas
* Ei saanut astua laattojen saumoille, piti sylkeä kissojen perään
* Meidän omaa kattoa minä en nähnyt koskaan
* Siinä, sementtiseinän juuressa

## Sisällys
* Ruskea liina riippui pitkälle pöydän reunan yli 5 
* Oli toivotonta pitää ikkunaa takapihalle puhtaana 6
* Hänellä oli tapana sanoa: kämmenenleveys hiljemmin 8
* Jokainen sana kajahti kuin sävel, minulta unohtuva 9
* Kuulokkeitten sisäpinta oli ihan kuuma 10
* Vaikka vaatteet tekivät tiukkaa oli ruoka aina hyvää 11
* Talviyössä minä rakensin itselleni laivan 12 
* Muuttokuormat keräsivät lapsia ympärilleen kuin ambulanssit 14
* Kevät oli enimmäkseen purevaa tuulta 15
* Vesipää poika kulki vinossa, koko ruumis vinossa 16
* Meillä ei ollut mitään tekemistä sinä sunnuntaina 17
* Takapihalla kasvoi puu 18 
* Äiti puhui hänestä vain jonkun kerran 20
* Sunnuntai on seisahtunut peltitynnyrien väliin 21
* Auto lennätti ilmaan pölyä ja liukui 22
* Syksymmällä tuli hyvä lämmittävä pimeä 23
* Hitaasti talo avartui pimeään uusin huonein 24 
* Koulun käytävissä happanee lauhan sateen, maan tuoksu 26
* Toisinaan ottaa jokin, jota kaipaan, itse hahmon 27 
* - Miten hän tulee toimeen sillä mitä hänellä on? 28
* Vanhahko mies jolla on huone ja keittokomero 29
* Puutarhurin mökki ohdakkeitten keskessä 30 
* Kun kuljin yli vetistyneen pellon 31 
* Kukaan ei oikein tiennyt että he olivat niin köyhiä 32
* Kaikki tähdet ovat niillä kohdin taivasta 33 
* Tuskin oli ketään joka ei salannut jotain 34
* Marraskuun pimeässä ei vesi enää ole vettä 36
* Yhtäkään kameraa ei tarkennettu 37 
* Ne jotka olivat hulluina kukkiin saivat luvan odottaa 38
* Kun joku aikuinen tulee portaita alas 39 
* Mistä lautapino oli tullut pihaan, sitä en muista 40 Tulevaisuudesta puhuttiin harvoin 41
* Juuri kukaan ei lukenut. Äiti luki 42 
* Pää painuneena rukoukseen he seisoivat vainiollaan 44
* Ei ollut paljon mitä antaa sorsille 45 
* Kun vielä nukuin samassa huoneessa kuin isä ja äiti 46
* Niin kuin ratapihan tienoolle tullessa 47 
* Elämä annettiin minulle lumimyrskyisenä aamuna 48
* Siellä on sisällä porttikäytävässä / irrallisia kuvia 49
* Joku on lähtenyt huoneesta 50
* Usein näin ikkunasta kuinka vastapäätä kolmannessa kerroksessa mies 52
* Luteet jotka täytyi savustaa 53 
* - minä en muista sitä 54
* Vain ohut noro, joka juoksi toisesta sieraimesta 56
* Heräsin siihen että joku huusi pihalla 57
* Ylimmässä ikkunarivissä säkenöi 58 
* Viisi katua, oikealle, vasemmalle, neljä kulmaa 59
* Tyttöjen kintut ja palmikot lensivät 60 
* Yhtenä kesänä olin kesäsiirtolassa 61 
* Lankesimme julmiin väijytyksiin, nousimme pystyyn taas 62
* Syyskuun ensimmäisenä saatoimme jakaa lapset 64 
* Mikä on isoissa päissä 65 
* Kiveyksestä, asfaltista kohoaa sumu 66
* Kouluiho kiristyi sukkien päälle ja kasvoille 67 
* Ei saanut astua laattojen saumoille, piti sylkeä kissojen perään 68
* Väsyneet silmät 70 
* Pimeä on mutta yritän saada silmiini 71 
* Ne jotka on häädetty asunnostaan, huonekalut / häpeissään 72
* Sen vuoksi että jokin vaati sitä 73 
* Käy sisään. Ei sinun tarvitse yhtään pelätä 74
* Sairastaminen oli turvallista ja yksinäistä 75
* Meidän omaa kattoa minä en nähnyt koskaan 76
* Välimatka häneen oli kuin iltahämärä 78 
* Kylpyammeeseen kumartuneena hän vilkaisi olkansa yli 79
* Parhaita päiviä olivat pilviset tyynet päivät 80 
* Sen puolesta, ei ollut epäilystäkään siitä 81 
* - Kumma kun ne eivät pidä sitä hoitolassa 82
* Kuin häpeässä, houkuttavassa 83 
* Siihen taloon hämärä laskeutui kuin huopa 84
* Miten pieni lienen ollut 85 
* Jos olisi tallella kuva, se olisi ruskea 86
* Päivällisen jälkeen oli aivan äänetöntä tunnin 87
* Siinä, sementtiseinän juuressa 88 
* Moni putosi, kasvoton, suu auki 90 
* Hän oli varmaan ajatellut: nyt tämä saa riittää 91
* Hiljaisuus, hiljaisuus niitten jäljiltä 92 
* Silmin, päähäni liian isoin, minä näen 93 
* Lapset on niin pieniä että niiden yli voi ajaa 94
* Puolihämärästä tulee joku 95 
* Hetkeksi he nousevat ilmoille 96 
* Kadut on vedetty eri suuntiin 97 
* Kuin istuisi hotellin lämpiössä maaseutukaupungissa 98

## Lähteet