open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dubno (järvi Pihkovan alueella)

**Dubno** () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Outovan piirissä.

## Maantietoa
Järvi on 0,7 kilometriä pitkä, 0,5 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 31 hehtaaria. Se on yksi yli kymmenen järven kokonaisuudesta, joka ympäröi Jammin () kirkonkylää. Se sijaitsee Želtšan pohjoispuolella järvien Jamskojen () ja Ostrotšenkon () välissä. Partizanskajan () kylän asutus ulottuu jo järven rantaan asti Ostrotšenkon puolelta. Asutuksen ja vesirajan väliin jää kuitenkin suoalue, joka on leveä kaikilla muilla rannoilla paitsi kaakkoisrannoilla, sillä siellä kasvaa metsä. Järven keskisyvyys on 1,9 metriä ja syvänteessä on 3,3 metriä syvää.

## Luontoarvoja
Järvessä elää ainakin hauki, särki, ahven, lahna, ruutana, kiiski, salakka, suutari, pasuri, sorva, made, säyne, törö, mutakala, rantanuoliainen ja allikkosalakka. Rapua ei ole tavattu vuoden 1969 jälkeen. Järvessä on mutapohja, mutta sen rannat ovat hiekkarantoja, jossa hiekan päälle on laskeutunut mutaa. Metsäalueen rantaan on kaatunut puiden runkoja ja suomaan rannoilla kasvaa hetteikköä ja vesikasvillisuutta. Järvellä saattaa kellua irronneita turvelauttoja.

## Vesistösuhteita
Dubno sijaitsee Želtšan valuma-alueella ja sen laskujoki Dubenka on Želtšan sivujoki. Želtša laskee Peipsijärveen, jonka alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven laskujoki Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. 

Järven valuma-alueen koko on 32,5 neliökilometriä (km² ), mikä johtuu Dudenkan 22 kilometrin pituudesta. Vähän ylempänä sijaitsee Vzgljadovon järvi, jonka valuma-alue on 27,3 km², mutta se sijaitsee Dubenkan suurimmassa sivuhaarassa, joka kiertää suuren Ljadinskij Mohin () suon vastakkaisella puolella. Dudenka tuo mukanaan paljon kiintoainetta, joka on muodostanut Dubnoon suuren suiston. Dubenka virtaa järven läpi ja yhtyy 900 metrin jälkeen Želtšaan pienen Jamokin () kulmakunnan reunalla.

## Huomautuksia

## Lähteet
Kirjallisuusvuosi 1807

**Kirjallisuusvuosi 1807** käsittelee vuoden 1807 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Kustantamo John Wiley & Sons perustettiin New Yorkissa.
* *[[Ossianin laulut|Ossianin laulujen]]* gaelinkielinen versio julkaistiin Lontoossa.
* Britannian pommittaessa Tanskaa tuhoutui osa Grevensvængen löytöä. Tapahtuma liittyi neljännen liittokunnan sotaan.

## Julkaisuja
* Ugo Foscolo &ndash; *Dei Sepolcri* (lyriikkaa)
* Gabriel Israel Hartman &ndash; *Kunskapsläran* (suomalainen filosofian alan teos)
* Georg Wilhelm Friedrich Hegel &ndash; *Phänomenologie des Geistes* (fenomenologian merkkiteos)
* Friedrich von Schelling &ndash; *Über das Verhältnis der bildenden Künste zur Natur* (taidehistoriaa)
* Madame de Staël &ndash;  *Corinne ou l'Italie* (omaelämäkerrallinen romaani)
* Nils Magnus Tolpo &ndash;  *Åbo stifts matrikel* (Suomen papiston matrikkeli)
* William Wordsworth &ndash;  *Poems, in Two Volumes*

## Palkintoja

## Lähteet
Juuan lukio

**Juuan lukio** on pohjoiskarjalalaisessa Juuan kunnassa toimiva pieni yleissivistävä lukio. Lukiokoulutusta tarjotaan hakijoille joko yleislinjalla tai kuvataide- ja muotoilulinjalla. 

Vuonna 2018 lukiossa opiskeli 45 lukiolaista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Juuan lukio, Lukio  (opintopolku.fi) 
*Juuan lukio, Lukion kuvataide ja muotoilulinja  (opintopolku.fi)
J. F. Suninen

**Johan Fabian Suninen** (26. elokuuta 1878 Joutseno – 18. helmikuuta 1930 Tammela) oli suomalainen Mustialan maamiesopiston lehtori ja tietokirjailija.

Sunisen vanhemmat olivat kanttori Juho Suninen ja Katarina Pöyhiä. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin lyseosta 1897 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1903 sekä agronomiksi Mustialasta 1905. Suninen toimi opettajana eri maatalousoppilaitoksissa, ja viimeksi hän oli Mustialan maamiesopiston lehtorina vuodesta 1909 alkaen.

Suninen oli naimisissa vuodesta 1911 Lydia Mathilda Nymanin kanssa.

## Julkaisuja
Nimellä *J. F. Suninen*:
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
Kärkkä (kylä)

**Kärkkä** () on rekisterikylä Salossa. Kylä sijaitsee kaupungin keskustaajaman etelälaidalla Halikonlahden rannalla.

Kärkän kyläalue ulottuu Kärkänmäeltä merenrantaa pitkin etelään Isoniittuun. Kyläalueen sisään jäävät Viitanmäki ja Tampaltanmäki, joiden päällä on kruunuiksi kutsutut suuret pronssikautiset hautaröykkiöt. Kylän alueella sijaitsee osin Kärkän, Viitannummen ja Viitanlaakson kaupunginosat.

Kärkän kylä on syntynyt Kärkänmäen juuressa olleen Kärkän rälssisäterin ympärille. Kärkkä lienee perustettu 1500-luvulta ja se on myöhemmin on päätynyt Joensuun kartanon omistukseen. Kärkkään liitettiin myöskin kartanon omistuksessa ollut Fulkkila vuonna 1921, jolloin maarekisterissä kylän nimeksi tuli Kärkkä-Fulkkila, joka palautettiin muotoon Kärkkä vuonna 1961. Fulkkila oli keskiaikaisen Fulkkilan kartanon ympärille syntynyt kylä, johon kului Hakamäen torpparialue. Meren rannalla Haminalahdessa on toiminut keskiajalta uudelle ajalle satamapaikka ja laivanveistämö.

Kärkän kylärakenne on rikkoutunut 1900-luvulla. Fulkkilan tila siirtyi Viitanmäen reunalta naapurikylään Breidilään. 1900-luvun puolivälissä kylään syntyi paljon uudisasutusta ja 2000-luvun alussa Salon kaupunki perusti Viitannummen ja Viitanlaakson kaupunginosat, jotka osin sijoittuvat Kärkän alueelle.

## Lähteet
Paraplotosus

**Paraplotosus** on korallimonnien (Plotosidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kolme lajia, joita tavataan Indopasifisella merialueella:

* *[[Paraplotosus albilabris]]* (Valenciennes, 1840) – Huulikorallimonni
* *[[Paraplotosus butleri]]* Allen, 1998
* *[[Paraplotosus muelleri]]* (Klunzinger, 1879)

## Lähteet
Anna Ala-Kauhaluoma

**Anna Ala-Kauhaluoma** (s. 9. syyskuuta 2002 Janakkala) on suomalainen pesäpalloilija. Ala-Kauhaluoma pelaa naisten Superpesistä Manse PP:ssä. Hänen kasvattajaseuransa on Janakkalan Jana. Ala-Kauhaluoma pelaa sisäpelissä vaihtajana tai kotiuttajana ja ulkokentällä polttolinjassa. Ala-Kauhaluoma debytoi Superpesiksessä kaudella 2018 ja saavutti heti SM-hopean. Hän pelasi Itä–Länsi-ottelussa Seinäjoella vuonna 2019, Tampereella vuonna 2022. Sotkamossa vuonna 2023 ja Jyväskylässä vuonna 2024. Vuoden 2022 ottelussa Ala-Kauhaluoma oli Itä–Länsi-ottelun paras pelaaja. Hänet palkittiin ottelun parhaana pelaajana myös vuoden 2024 ottelussa. Kaudella 2024 Ala-Kauhaluoma voitti Kultaisen mailan.

Ala-Kauhaluoma on ennen kauden 2020 alkua pelannut urallaan 34 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin ja 36 tavallista juoksua, tuonut 24 juoksua ja kerännyt 95 kärkilyöntiä. Ala-Kauhaluoma on pelannut yhdeksän Superpesiksen pudotuspeliottelua. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin ja seitsemän tavallista juoksua, tuonut kolme juoksua ja kerännyt 27 kärkilyöntiä.

## Lähteet
Tajimi

**Tajimi** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Gifun prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Tokijoen varrella. Etelässä se rajautuu Aichin prefektuuriin. Tajimissa on 109&nbsp;900 asukasta (toukokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 91,25 neliökilometriä.

Tajimi tunnetaan vanhastaan Mino-keramiikan tuotantoalueena. Erityisen tunnetuiksi Tajimissa valmistetut astiat nousivat Azuchi-Momoyama-kaudella 1500-luvun lopulla. Kaupungin kautta kulkevan rautatieyhteyden valmistumisen myötä 1900-luvun vaihteessa Tajimista kehittyi myös merkittävä keramiikan kaupan keskus. Nykyisin kaupungissa tuotetaan keraamisia laattoja ja monenlaisia erityyppisiä astioita sakekupeista länsimaistyylisiin astiastoihin. Kaupunkioikeudet Tajimi sai vuonna 1940, minkä jälkeen se on kasvanut myös yhtenä läheisen Nagoyan suurkaupunkialueen esikaupungeista. Vuonna 2006 Tajimiin liitettiin Kasaharan maaseutukaupunki.

Tajimin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Eihō-jin buddhalainen temppeli, jonka Kaisan-dō- ja Kannon-dō-hallit on valittu kansallisaarteiksi. Kaupungissa toimii muun muassa Gifun prefektuurin modernin keramiikan museo. Kokokein alue tunnetaan kauniista maisemistaan. Tajimia palvelevat JR Tōkain Chūō-päälinja ja Taita-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Kokeizan-kannondo4.jpg|Eihō-jin temppelin Kannon-halli
Tiedosto:市之倉川の桜 - panoramio.jpg|Kirsikankukkia Ichinokurajoella
Tiedosto:Tazimi station basunoribe.JPG|Tajimin rautatieaseman edustaa
Tiedosto:Tajimi city center area Aerial photograph.1987.jpg|Tajimin kantakaupunki vuoden 1987 ilmakuvassa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Itä-Suomen suomalais-venäläisen koulun lukio

**Itä-Suomen suomalais-venäläisen koulun lukio** eli **Itä-Suomen koulun lukio** on suomalainen, venäjän kieltä ja kulttuuria painottava yleissivistävä lukio. Se on Lappeenrannan, Imatran ja Joensuun kaupunkien perustaman yksityisen säätiön ylläpitämä toisen asteen oppilaitos, ja tarjoaa opetusta saman säätiön ylläpitämän ja suomalaista opetussuunnitelmaa seuraavan yhtenäiskoulun Itä-Suomen koulun tavoin. Lukio toimii samoissa kaupungeissa yhteistyölukioiden rakennuksissa eli Lyseon lukion, Imatran yhteislukion ja Joensuun normaalikoulun lukion tiloissa.

Vuonna 2020 näissä kolmessa kaupungissa opiskeli yhteensä noin 140 lukiolaista.
Itä-Suomen suomalais-venäläisen koulun lukiolla on Opetus- ja kulttuuriministeriön hyväksymä erityistehtävä suomen ja venäjän kieliin ja kulttuureihin sekä niihin liittyvään yrittäjyyteen painottuvan opetuksen antamisesta.

## Lähteet
Horadandia

**Horadandia** on seeprakaloihin (Danionidae) kuuluva yksinomaan Aasiasta tavattava kalasuku, johon luetaan seuraavat kaksi lajia:

* *[[Horadandia atukorali]]* Deraniyagala, 1943 – hohtolasibarbi
* *[[Horadandia brittani]]* Rema Devi & Menon, 1992

## Lähteet
* Taksonomian lähde alaheimon sukuun asti: 
### Viitteet
Barilius naseeri

**Barilius naseeri** on seeprakalojen (Danionidae) heimoon kuuluva makean veden kalalaji. Sitä tavataan endeemisenä eli kotoperäisenä Pakistanista.

## Lähteet
Saimaa (täsmennyssivu)

**Saimaa** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Saimaa eli Suur-Saimaa, Suomen suurin järvi
** Etelä-Saimaa eli Saimaa, Suur-Saimaan eteläinen osa
** Varsinainen Saimaa, Saimaan eteläistä osaa on vanhastaan kutsuttu Saimaaksi
* S/S Saimaa, höyrylaiva
* Saimaa, suomalainen yhtye
* 1533 Saimaa, asteroidi
* *[[Mikkelin Sanomat|Saimaa]]*, sanomalehti.
Polvijärven lukio

**Polvijärven lukio** on pohjoiskarjalalaisessa Polvijärven kunnassa toimiva pieni yleissivistävä lukio. Lukiossa työskentelee 13 opettajaa. Lukio tekee kurssiyhteistyötä Outokummun ja Juuan lukioitten kanssa. Lukiolaiset voivat sisällyttää opintoihinsa myös Karelia AMK:n ja avoimen yliopiston kursseja. 

Vuonna 2018 lukiossa opiskeli 51 lukiolaista. Polvijärven lukio on pärjännyt kohtuullisen hyvin Pohjois-Karjalan lukioiden ryhmässä esimerkiksi STT:n lukiovertailuissa (2018), joissa vertailussa tutkitaan opiskelijoiden osaamisen kehitystä lukioaikana yläkoulun päättötodistukseen nähden. 

Lukion kanssa samassa Polvijärven koulukeskuksen kiinteistössä toimivat Kirkonkylän koulu (alakoulu, A-rakennus) ja Polvijärven yläkoulu, jälkimmäinen lukion kanssa B-rakennuksessa. Naapuristosta löytyy Polvijärven kirjasto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Polvijärven lukio, Lukio  (opintopolku.fi)
Outokummun lukio

**Outokummun lukio** on pohjoiskarjalaisessa Outokummun kaupungissa toimiva yleissivistävä lukio. 

Vuonna 2018 lukiossa opiskeli 84 lukiolaista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Outokummun lukio, Lukio  (opintopolku.fi)
Maija Koskenniemi

**Anna Maria (Maija) Koskenniemi**, sukunimi aik. *Forsnäs* (30. huhtikuuta 1887 Oulu – 11. elokuuta 1972 Loimaa) oli suomalainen rehtori, kirjakauppias ja suomentaja.

Maija Koskenniemen vanhemmat olivat Oulun suomalaisen yksityislyseon lehtori Anders Forsnäs (1833–1888) ja Aina Maria Hällberg (1860–1938). Hänen vanhempi veljensä oli runoilija ja akateemikko Veikko Antero Koskenniemi. Maija Koskenniemi pääsi ylioppilaaksi Oulun jatko-opistosta 1905 ja hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1913 ja filosofian maisteriksi 1914.

Maija Koskenniemi oli vuonna 1909 perustetun Loimaan yhteiskoulun ranskan, saksan ja ruotsin kielen opettajana 1914–1956, hän toimi koulun rehtorina 1951–1953 ja oli viimeksi koulun vararehtorina. Maija Koskenniemi piti myös kirjakauppaa Loimaalla yhdessä sisarensa, opettaja Inga Koskenniemen (s. 1880) kanssa. 

## Suomennoksia
* Gustave Flaubert : *Pyhän Julianuksen legenda*. WSOY 1911, näköispainos  Kirja kerrallaan, Helsinki 2010 (alkuteos *La légende de Saint Julien l'Hospitalier*)
* Edmond ja Jules de Goncourt : *Nuoren tytön tarina*. Kustannus Oy Kirja, Helsinki 1915 (alkuteos *Renée Mauperin*)
* Henry Bordeaux : *Villahame*. WSOY 1920, 2. painos 1921 (alkuteos *La robe de laine*)

## Lähteet
Maurice Kottelat

**Maurice Kottelat** (s. 1957 Delémont, Sveitsi) on sveitsiläinen Euraasian makean veden kaloihin erikoistunut iktyologi.

Kottelat suoritti vuonna 1987 luonnontieteiden kandidaatin tutkinnon Neuchâtelin yliopistossa ja vuonna 1989 tohtorintutkinnon Amsterdamin yliopistossa. Vuonna 1980 hän  hän aloitti Thaimaassa kenttätutkimuksensa Itä-Aasian ja Indonesian makean veden kaloista. Vuonna 1997 hän laati tärkeän katsauksen siikojen suvusta (*[[Coregonus]]*). Yhdessä Tan Heok Huin kanssa hän työskenteli Sumatrassa, missä he mm. löysivät yhtenä maailman pienimmistä kalalajeista pidetyn *[[Paedocypris progenetica]]* -lajin. Vuonna 2007 Kottelat julkaisi Euroopan sisävesikalaston kattavan *Handbook of European Freshwater Fishes* -teoksen yhdessä Jörg Freyhofin kanssa. Kottelat oli jo vuoteen 2006 mennessä kuvaillut yli 440 tieteelle uutta kalalajia.

Vuonna 2006 Kottelat sai Neuchâtelin yliopiston kunniatohtorin arvon. Kottelat on ollut European Ichthyological Societyn presidentti  (1997–2007, 2012-) ja International Commission on Zoological Nomenclaturen komissaari (2006-). Kottelatilla ei ole enimmällä osalla urastaan ollut akateemista virkaa, vaan hän on työskennellyt freelance-taksonomina.

## Julkaisuja

*1990 Maurice Kottelat: *Indochinese Nemacheilines, a revision of nemacheiline loaches (Pisces: Cypriniformes) of Thailand, Burma, Laos, Cambodia and southern Viet Nam.* 180 text-figures. 8vo, pp.&nbsp;262
*1996 Maurice Kottelat & Tony Whitten: *Freshwater Biodiversity in Asia: With Special Reference to Fish*
*1997 Maurice Kottelat: *European Freshwater fishes. An heuristic checklist of the freshwater fishes of Europe (exclusive of former USSR), with an introduction for non-systematists and comments on nomenclature and conservation*. Biologia (Bratislava) Sect. Zool., 52 (Suppl.):1-271.
*1997 Maurice Kottelat: *Freshwater Fishes of Western Indonesia and Sulawesi*
*1998 Maurice Kottelat: *Fishes of Brazil - An Aid to the Study of Spix and Agassiz's (1829-31) Selecta Genera et Species Piscium Brasiliensium*
*2001 Maurice Kottelat : *Fishes of Laos*
*2001 Maurice Kottelat: *Freshwater fishes of Northern Vietnam: A preliminary check-list of the fishes known or expected to occur in Northern Vietnam : with comments on systematics and nomenclature*
*2007 Maurice Kottelat & Jörg Freyhof: *Handbook of European Freshwater Fishes*. Tekijöiden julkaisema.
*2012 Maurice Kottelat: ''Conspectus cobitidum: an inventory of the loaches of the world (Teleostei: Cypriniformes: Cobitoidei)''  *Raffles Bulletin of Zoology*, Supplement 26: 1–199.
*2013 Maurice Kottelat: ''The fishes of inland waters of Southeast Asia: a catalogue and core bibliography of the fishes known to occur in freshwaters, mangroves and estuaries.'' *Raffles Bulletin of Zoology*, Supplement 27: 1-663.

## Lähteet
Costeen diskografia

Tämä artikkeli on suomalaisen laulaja-lauluntekijä **[[Costee]]n diskografiasta**. Hän on julkaissut kolme albumia vuosina 2019–2022. Molemmilta albumeilta on julkaistu useita singlejä, joiden lisäksi hän on julkaissut EP:n Tipan kanssa.

## Studioalbumit

## EP:t

## Singlet

## Musiikkivideot
* *Pakoon pahaa oloo* (2018)
* *Päivänsäde* (2019)
* *Normaaleita* (2020)
* *Nuori Edelmann* (2021)
* *Sekaisin* (2025)
Lyriikkavideo

* *Yli susta (Lyriikkavideo) 2018*
* *Luurangot (Lyriikkavideo) 2018*
* *Toivon (Lyriikkavideo) 2018*
* *Eka tääl (Lyriikkavideo) 2019*
* *Satuta mua kunnolla (Lyriikkavideo) 2019*
* *Kunnes kuollaan (Lyriikkavideo) 2019*
* *Taas sun kaa (Lyriikkavideo) 2020*
* *Kukaan ei henkiin herätä (Lyriikkavideo) 2020*
* *Ne voi liittyy (Lyriikkavideo) 2021*
* *Älä pyydä mua takas enää (Lyriikkavideo) 2022*
* *Elämä on hetken ihanaa (Lyriikkavideo) 2021*

## Vierailijana

## Katso myös
* Luettelo Costeen kappaleista

## Lähteet
Mouhouksen diskografia

Suomalaisen rap-yhtye **[[Mouhous (yhtye)|Mouhouksen]]** diskografia.

## Albumit

## EP:t

## Singlet

## Vierailijana

## Musiikkivideot

* *Hellafly* (2017)
* *5AM in Lavushka* (2017)
* *Teke ei mieti* (2017)
* *Hiljasexxx* (2018)
* *Leposyke 300* (2019)
* *Frendi* (2019)
* *Likaset Vansit* (2019)
* *Poikien vessa* (2019)
* *Aikuinen* (2021)
* *Huppu pääs* (2025)
* *Paras virhe* (2025)
* *Räppii, seksii & huumeita* (2025)
* *Sori rakas* (2025)
* *I'm That Bitch* (2025)

## Lähteet

* https://open.spotify.com/artist/4uXWoMQ5N4kmQdBW3nFW4i
* https://ifpi.fi/lista/artistit/mouhous/
* https://www.discogs.com/artist/5859733-Mouhous?srsltid=AfmBOoqPN7fPZENRuDS6MRH8zv0oc8iq-6LwccxWA_v9ZNXOX10Xxxeo
Olli Antonion diskografia

Rap-artisti Olli Antonion diskografia. 

## Albumit

## Singlet:

## Negatiiviset Nuoret

### Albumit:

### Singlet:

## Musiikkivideot
**Olli Antonio**

* *Pinkkei Elefanttei (2018)*
* *Sori Jos Oon Myöhäs (2018)*
* *Fiktioo (2019)* 
* *Moneyshot (2020)*

**Negatiiviset Nuoret**

* *Mä Oon Niin Ruma (2016)*
* *Mutsi (2016)*
* *Rakkaus On Pelkkää Painetta Palleissa (2016)*
* *Roskaruokaa Ja Paskahuumorii (2021)*

## Vierailijana

* *Erakossa - Tää On Nähty (2017)* 
* *Nikke Ankara - Luotiliivit (2018)*
* *Tomi Amor - FILMI (2019)*
* *Mactopias - Isot Takit (2021)*
* *Musta Hanhi - Katse (2021)*
* *Lucas - Eri Planeetal (2021)*
* *Kalle Kinos - 200 Vuoden Päästä (2021)*
* *Rekami - Vanha Ja Fly (2021)*
Francis Day

**Francis Day** (2. maaliskuuta 1829 – 10. heinäkuuta 1889) oli brittiläinen luonnontieteilijä. Hän kuvasi tieteelle lukuisia kalalajeja. *[[Laudakia dayana]]*-liskolaji on nimetty hänen mukaansa.

## Lähteet
Viksvidja

**Viksvidja** on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Kemiön saaren itälaidalla Rekun ja Gammelbyn välissä.

Viksvidja sijaitsee Rekujoen alajuoksulla, sen pohjoispuolella. Viksvidjan kyläalue ulottuu Rekujoelta pohjoiseen Nyängsbergenille asti. Kylän halki kulkee Rekusta Gammelbyhyn Perniöntie, jonka varrella kylän asutus sijaitsee. Kyläalueen eteläosa Rekujoen varrella on peltomaata. Pohjoisosa on metsää.

Viksvidja eli Wiksvedja on ollut neljästä talosta muodostuva kylä 1500-luvulla. Isojaon aikaan 1787 kylässä on ollut vain kruunun ratsutila ja tämän aputila. Ratsutila jaettiin kolmeen osaan 1800-luvulla ja 1900-luvun kehitys toi kylään runsaasti pientiloja. Kylässä on ollut vesimylly ja kaksi tuulimyllyä vielä 1900-luvulle tultaessa.

## Lähteet
Sanna Kannisto

**Sanna Kannisto** (s. 1974 Hämeenlinna) on suomalainen valokuvataiteilija, joka asuu ja työskentelee Helsingissä. Kanniston teokset kuvaavat luonnon lajien monimuotoisuutta: eläin-, kasvi- ja maisema-aiheita. Kannisto on kiinnostunut ihmisen halusta hallita luontoa sekä tutkia ja kerätä tietoa. Hän näkee myös itsensä eräänlaisena keräilijänä, joka liittää lajin toisensa jälkeen omaan kokoelmaansa. Ekologiset kysymykset, kuten lintujen ja hyönteisten määrän väheneminen, ovat taiteilijalle tärkeitä aiheita.

Taiteilijan kehittämä kuvausmenetelmä, luontoon pystytettävä kenttästudio, toimii usein näyttämönä hänen omaleimaisille kuvilleen. Kuvissa yhdistyvät lavastetun kuvan traditio, tieteellisen visualisoinnin keinot sekä asetelmien pitkät perinteet kuvataiteessa.

__TOC__

Kannisto on työskennellyt yli 20 vuotta kestäneen uransa aikana lukuisilla Etelä-Amerikan sademetsien tutkimusasemilla, Venäjän Baikalilla, Italiassa Ponzan saarella sekä viime vuosina Hangossa, Helsingin lintutieteellisen yhdistyksen ylläpitämällä lintuasemalla. Kannisto työskentelee tiiviissä yhteistyössä luonnontutkijoiden kanssa.

Kannisto on pitänyt vuodesta 1997 lähtien lukuisia yksityis- ja ryhmänäyttelyitä Euroopassa, Pohjois- ja Etelä-Amerikassa sekä Aasiassa. Vuonna 2015 Sanna Kannisto sai Valokuvataiteen valtionpalkinnon ja vuonna 2017 viisivuotisen valokuvataiteen taiteilija-apurahan.

## Koulutus
* 1998–2002 Taiteen maisteri, Valokuvaus, Taiteiden ja suunnittelun korkeakoulu, Aalto-yliopisto, Helsinki.
* 1994–1997 Valokuvauksen ammattikorkeakoulututkinto, Turun ammattikorkeakoulu nykyisin Turun taideakatemia, Turku.

## Julkaisut
* *State of The Art Photography*, Feymedia and NRW-Forum Düsseldorf, Germany 2012
* *Fieldwork*, monograph, Aperture Foundation, New York, 2011
* *The Helsinki School*, Vol. 4, A Female View, Hatje Cantz, Germany 2011
* *Northwawe, Overview of video art in the Nordic Countries*, Guerini, Milan 2009
* *Photo Art: The New World of Photography*, Thames and Hudson, 2008
* *Photo Art: Photography in the 21st Century*, Aperture, 2008
* *REAL*, From the collecton of DZ-BanK, Städel Museum and Hatje Cantz, Frankfurt am Main, Germany
* *Research and Invention*, catalogue, Fotomuseum Winterthur, Switzerland 2007
* *Photo Art: Fotografie im 21*. Jahrhundert, DuMont Literatur und Kunst Verlag, Germany 2007
* *Garden Eden*, DuMont Literatur und Kunst Verlag, Germany 2007
* *The Helsinki School*, Hatje Cantz, Germany 2007
* *Selbstauslöser* –catalogue, Kunsthalle Fridericianum 2005
* *Helsinki Photography Festival 2005*, catalogue, Gallery Hippolyte, 2005
* *The Helsinki School*, Hatje Cantz, Germany 2005
* *Private Collection*, catalogue, Sanna Kannisto and Galerie La Ferronnerie, Helsinki, 2004

## Palkinnot ja tunnustukset
* 2017 Suomen Taideyhdistys, William Thuring -palkinto
* 2016 Taiteen edistämiskeskus, 5-vuotinen työskentelyapuraha
* 2015 Valokuvataiteen valtionpalkinto
* 2015 Ehdokkuus Suomen Taideakatemian palkinnon saajaksi
* 2012 Suomen kulttuurirahaston palkinto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* 
* 
*
Hopeahohtotetra

**Hopeahohtotetra** (*Tetragonopterus argenteus*) on tetrojen (Characidae) heimoon kuuluva makeissa ja trooppisissa vesissä elävä kalalaji, jota pidetään myös akvaariossa.

Hopeahohtotetra kasvaa yleensä noin 7–8 senttimetrin mittaiseksi ja korkeintaan 11,2 senttimetrin mittaiseksi. Väriltään hopeahohtotetra on hopeanharmaa. Rinta- ja peräevä ovat kirkkaanpunaiset. Pyrstössä on musta täplä.

Hopeahohtotetraa tavataan Amazon-joen altaalta Argentiinasta, Brasiliasta, Paraguaysta, Perusta ja Uruguaysta. Se on lihansyöjä. Laji elää 22–27 asteen lämpöisissä vesissä.

## Lähteet
Nurmeksen lukio

**Nurmeksen lukio** on Pohjois-Karjalassa, Nurmeksen kaupungissa toimiva, sekä nuorille että aikuisopiskelijoille opetusta antava yleissivistävä lukio. 

Se tarjoaa lukiolaisille myös avoimen yliopiston kursseja yhteistyössä Pohjois-Karjalan koulutuskuntayhtymän ylläpitämän Riveria-oppilaitoksen kanssa.

Vuonna 2018 Nurmeksen lukiossa opiskeli 114 lukiolaista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Nurmeksen lukio, Lukio  (opintopolku.fi)
Ford Escort (1974)

**Ford Escort II** on Ford Escortin toinen sukupolvi, jota valmistettiin vuosina 1974–1980. Toisen sukupolven autojen valmistus loppui Englannissa elokuussa 1980 ja Saksassa hieman myöhemmin. Australiassa mallin korvasi Ford Laser.

## Ford Escort II (1974–1980)

Edeltäjäänsä hieman tilavampi toisen sukupolven Escort esiteltiin alkuvuonna 1975. Mallisarjan ensimmäiset yksilöt valmistuivat tehtaan liukuhihnalta edellisen vuoden marraskuussa. Tekniset muutokset olivat vähäisiä, sillä auto perustui samalle perusrakenteelle kuin edeltäjänsä, ja siksi myös akseliväli oli pysynyt samanpituisena. Toisin kuin ensimmäisen sukupolven autot, toinen sukupolvi oli saksalais-englantilainen yhteishanke. Fordin ajatuksena Escortin markkinoinnissa oli tarjota pohjimmiltaan samaa autoa eri asiakaskohderyhmille. Perusmallit L ja GL suunnattiin tavanomaisille asiakkaille, kun taas Sport-, Mexico- ja RS2000-mallit oli tarkoitettu urheilullista, mutta silti edullista autoa hakeville asiakkaille. Ensi kertaa oli tarjolla myös selkeästi paremmin varusteltu Ghia-malli, jossa oli muun muassa musta vinyylikatto sekä erikoisvanteet. Kaupallisen sektorin tarpeisiin oli jo ensimmäisestä sukupolvesta tuttu kaksipaikkainen umpipakettiauto Van.

Mexico-mallia myytiin nyt vain Englannin sisämarkkinoilla, ja se oli saanut keulalleen ensimmäisen sukupolven RS2000-mallista tutun *Pinto*-moottorin, kutistettuna 1,6-litraiseksi. Muualla Euroopassa sen sijaan myytiin perinteisellä *Kent*-moottorilla varustettua mallia nimellä 1600 Sport. Ensimmäisen sukupolven RS1600-mallin BDA-moottorin kokoa oli hieman kasvatettu ja se tunnettiin nyt nimellä RS1800. Tämä malli oli erityisesti suunnattu kilpakäyttöön, ja vain harvoja yksilöitä on säilynyt tieliikenteessä. Niistäkin harvoista yksilöistä lähes kaikki ovat nykyisin keräilijöiden tallettamia harvinaisuuksia. FIA:n sääntöjen mukaan Fordin olisi pitänyt valmistaa 400 samanlaista yksilöä luokitustarkoituksiin, mutta harrastajien keskuudessa on jo pitkään vallinnut yleinen yhteisymmärrys siitä, että autoja olisi alun perin valmistettu huomattavasti vähemmän. Osaltaan hämmennys saattaa selittyä sillä, että monikaan RS1800 ei koskaan tullut siviililiikenteeseen, vaan ne varustettiin kilpa-autoiksi joko ralliin tai radalle jo uudesta pitäen. Toisen sukupolven mallistosta RS2000 erottuu muista muovisen viistetyn etusäleikkönsä ja nelivalojärjestelmänsä ansiosta. Kaikissa muissa malleissa oli joko yksi pyöreä tai neliskulmainen ajovalo kummallakin puolella. Neliovinen RS2000 oli saatavana ainoastaan Australiassa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ford Escort (1980)

**Ford Escort III** on Ford Escortin kolmas sukupolvi, jota valmistettiin vuosina 1980–1985.

## Ford Escort III (1980–1985)

Kolmannen sukupolven Escort esiteltiin syyskuussa 1980. Tässä vaiheessa myös Euroopan ja Pohjois-Amerikan markkinoille tarkoitetut Escortit erotettiin toisistaan omiksi malleikseen. Escort valittiin Vuoden autoksi Euroopassa 1981.

Uuden Escortin oli tarkoitus olla kustannustehokas ja myös jossain määrin *hi-tech*-malli, joka voittaisi pääkilpailijansa Volkswagen Golfin saaman suosion. Kolmas sukupolvi oli varsin suuri uudistus edeltäjiinsä nähden. Huomattavimmat muutokset olivat auton muuttuminen sedanista monikäyttöiseksi hatchback-koriksi sekä vetotavaltaan etuvetoiseksi. Sedania alettiin valmistaa vuonna 1983 Ford Orion -nimisenä. Tarjolle tuli vuonna 1984 myös ensimmäistä kertaa avomalli. 

Myös moottoritekniikka oli täysin poikkeavaa edeltävistä kahdesta sukupolvesta. Vaihtoehtoina olivat 1,3- ja 1,6-litraiset kannen yläpuolisella nokka-akselilla varustetut CVH-moottorit sekä Ford Fiestasta lainattu niin sanottu *Valencia*-tyyppinen 1,1-litrainen moottori. Ensi kertaa saatavana oli myös 1,6-litrainen dieselmoottori.

Golfin GTI-mallia vastaamaan Ford esitteli 1,6-litraisesta CVH-moottorista piristetyn XR3-version. Vuonna 1983 se varustettiin polttoaineen suihkutusjärjestelmällä ja mallimerkintä muuttui muotoon XR3i (i = *injection*, ’ruiskutus’). Viimeinen uudistus tapahtui vuonna 1984, jolloin malliston huipulle saatiin turboahdetulla moottorilla varustettu RS Turbo.

Suomeen ja muutamiin muihin maihin tuotiin vuosina 1983–1985 Brasiliassa valmistettua Escort LX -mallia, jossa oli parempi varustelu, löysempi jousitus ja vanhanaikaiset Renault-sukuiset moottorit. Brasilialaismallit olivat kuitenkin laadultaan heikompia ja varaosien saatavuus oli ongelmallista. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ford Escort (1986)

**Ford Escort IV** on Ford Escortin neljäs sukupolvi, jota valmistettiin vuosina 1986–1992.

## Ford Escort IV (1986–1992)

Escort sai pienen kasvojenkohotuksen mallivuodelle 1986. Monissa yhteyksissä auto tunnetaan Mk IV -nimellä, vaikka virallisesti se luetaan edelleen kolmannen sukupolven Escortiksi. Tärkeimmät uudistukset olivat lisävarusteena saatava mekaaninen ABS-jarrujärjestelmä (Turbo-mallissa vakiovaruste) sekä lämmitettävä tuulilasi. Fiestan alitehoiseksi osoittautunut 1,1-litrainen jätettiin pois moottorivalikoimasta ja 1,3 litran CVH-moottori kasvoi 1,4-litraiseksi.

 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lemmitty

**Lemmitty** on vanha suomalainen etunimi. Se on esihistorialliselta ajalta peräisin oleva muinaissuomalainen nimi, joka otettiin uudelleen käyttöön 1800-luvulla. Samaa perua on myös nimi Lempi. 

Lemmitty-nimi mainittiin Kansanvalistusseuran kalenterissa vuonna 1883. Suomalaisessa almanakassa se oli mukana vuosina 1908–1949, jolloin Lemmityn nimipäivää vietettiin 18. elokuuta. Aikaisemmin kyseinen päivä oli ollut kreikkalaistaustaisen *Agapeetuksen* nimipäivä. Kumpikin nimi tarkoittaa ’rakastettua’. 

Digi- ja väestötietoviraston tilastoista selviää, että Lemmitty-nimeä on annettu sekä naisille että miehille. Edellisillä se on kuitenkin ollut paljon yleisempi: vuoteen 2020 mennessä tämän etunimen on saanut 1&nbsp;982 naista ja noin 50–60 miestä. Lemmityksi on nimetty varsinkin 1910- ja 1920-luvuilla syntyneitä; 1950-luvun jälkeen uusia Lemmittyjä on syntynyt enää harvakseltaan. Kustaa Vilkunan kirjassa *[[Etunimet (kirja)|Etunimet]]* (2007) todetaan, että nimi on ”ehkä liian tunnepitoinen kelvatakseen yleisempään käyttöön”.

## Tunnettuja Lemmittyjä
* Sakari Lemmitty Pälsi (1882–1965), arkeologi, kansatieteilijä ja kirjailija 
* Ingeborg (Inke) Mikkola (oik. Aina Lemmitty Maattola) (1910–1992), näyttelijä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Etunimien taivutus: Lemmitty (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Kuopion vankileiri

**Kuopion vankileiri** oli Suomen sisällissodan aikana vuonna 1918 toiminut vankileiri, jossa oli enimmillään noin 2600 punavankia. 

Sotaa edeltävänä aikana pyrittiin saamaan sopu aikaan osapuolien kesken, jopa juuri ennen sodan syttymistä, sopua haettiin Kuopion Puistokoululla järjestetyssä kokouksessa. Vankileirillä henkensä menetti lähes 500 vankia, nälkään ja tauteihin. Kuopion vankileiri ei poikennut muista leireistä erityisesti, ravintoa oli liian vähän ja vankeja liikaa yhdellä pienellä alueella. Myös hygienia oli huonoa ja tämän johdosta sairastuneisuus erilaisiin tauteihin kasvoi.

Kuopion vankileirillä olivat vangittuina muun muassa Yrjö Hyvärinen, Ville Vainio, Antti Mäkelin, Roope Tuhti, Taavi Tainio, Edvard Halonen, Pekka Aakula, Antti Lastu, Tahvo Hiekkaranta ja Juho Tila. Vankileirin toiminta lakkasi syyskuun lopulla vuonna 1918.

## Lähteet
Emilia Vesa

**Emilia Vesa** (s. 3. tammikuuta 2001 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Svenska damhockeyliganissa pelaavaa Frölundaa. Hän laukoo oikealta.

## Ura
### Seuraura
Vesa on Helsingin Jääkiekkoklubin kasvatti. Hän siirtyi kaudeksi 2016–2017 silloisessa naisten SM-sarjassa pelaavan Team Kuortaneen riveihin. Tulokaskaudella Vesa jakoi joukkueensa sisäisen pistepörssin viidennen sijan Kiia Nousiaisen kanssa tehopistein 6+11=17. Seuraavalla kaudella hän oli joukkueen pistepörssissä seitsemäs tehopistein 5+13=18. Kuortane saavutti tuolla kaudella pronssia.

Kaudella 2018–2019 Vesa valittiin joukkueensa varakapteeniksi. Hän sijoittui joukkueen sisäisen pistepörssin kuudenneksi tehopistein 6+15=21. Hänet valittiin Naisten Liigan kuukauden pelaajaksi joulukuussa 2018.

Vesa valittiin kaudeksi 2019–2020 Team Kuortaneen kapteeniksi ja hän sijoittui joukkueen sisäisen pistepörssin kolmanneksi pistein 9+23=32 ja jakoi syöttöpörssin toisen sijan Sanni Rantalan kanssa.

Vesa siirtyi kaudeksi 2020–2021 Kiekko-Espoon riveihin. Hän oli runkosarjassa joukkueensa kolmanneksi paras pistenainen tehopistein 15+14=29, ja voitti sarjan plus/miinus-tilaston. Hänet valittiin myös helmikuun kuukauden pelaajaksi. Pudotuspeleissä hän teki neljä ja syötti viisi maalia Kiekko-Espoon voittaessa mestaruuden. Seuraavalla kaudella hän teki runkosarjassa 15 ottelussa 11 maalia ja antoi 11 maalisyöttöä. Pudotuspelien 12 ottelussa hänen tehopisteensä olivat 3+7=10 Kiekko-Espoon voittaessa mestaruuden.

Vesa pelasi kauden 2022–2023 HIFK:ssa. Hän teki 28 runkosarjaottelussa 22 maalia ja antoi 31 maalisyöttöä. Yhdeksässä pudotuspeliottelussa hän viimeisteli seitsemän ja syötti 12 maalia. Hän teki eniten ylivoimamaaleja sekä runkosarjassa että pudotuspeleissä. Hän voitti Suomen-mestaruuden kolmannella peräkkäisellä kaudella.

Vesa on edustanut kaudesta 2023–2024 lähtien Svenska damhockeyliganissa pelaavaa Frölundaa. Tulokaskaudellaan hän teki 32 runkosarjaottelussa kuusi maalia ja antoi 17 maalisyöttöä. Pudotuspelien kahdeksassa ottelussa hän syötti yhden maalin.

### Maajoukkueura
Vesa on pelannut 48 tyttöjen maaottelua. Hänellä on alle 18-vuotiaiden MM-pronssi vuodelta 2019, ja hän pelasi ikäluokan MM-kilpailuissa myös 2017 ja 2018. Ensimmäisen naisten maaottelunsa hän pelasi kaudella 2018–2019. Hän pelasi kuusi ottelua Suomen pronssijoukkueessa MM-kilpailuissa 2021 sekä seitsemän ottelua Suomen saadessa pronssia Pekingin olympialaisissa 2022, MM-kilpailuissa 2024 ja MM-kilpailuissa 2025. Näissä kisoissa hän ei ole tehnyt maaleja, ja vain vuoden 2025 turnauksessa hän sai yhden syöttöpisteen. Hän pelasi MM-kilpailuissa myös 2022 (ilman tehopisteitä) ja  2023 (viisi maalia ja yksi syöttö). Kaikkiaan hän on pelannut 102 naisten maaottelua tehopistein 19+6=25 (tilanne 25.4.2024).

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Perfect Illusion

**Perfect Illusion** on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Lady Gagan musiikkikappale. Sen julkaisi Interscope Records hänen viidennen, Joanne-studioalbuminsa johtosinglenä 9. syyskuuta 2016. Kappaleen ovat sekä sanoittaneet että tuottaneet Gaga, Kevin Parker, Mark Ronson ja BloodPop. "Perfect Illusion" on lajityypiltään pop, dancerock ja poprock-kappale, jonka sanat kertovat artistin "parhaimmista kohokohdista ja huonoimmista heikkouksista" parisuhteessa. Kappaleen musiikkivideon ohjasivat Ruth Hogben sekä Andrea Gelardin ja sen ensiesitys oli Foxilla *[[Scream Queens]]in* toisen tuotantokauden avausjaksossa 20. syyskuuta 2016.

"Perfect Illusion" sai musiikkikriitikoiden keskuudessa vaihtelevia vastaanottoja ristiriitaisista positiivisiin, joidenkin kiinnitettyä huomiota samanlaisuuksiin yhdysvaltalaismuusikko Bruce Springsteenin kappaleiden kanssa. Kaupallisesti kappale oli kansainvälinen menestys, sen päästyä singlelistan kärkeen Kreikassa ja Ranskassa sekä kymmenen parhaan joukkoon Italiassa, Skotlannissa, Slovakiassa, Tšekissä ja Unkarissa. Lisäksi se pääsi singlelistan kahdenkymmenen parhaan joukkoon Australiassa, Isossa-Britanniassa, Kanadassa, Libanonissa, Portugalissa, Sveitsissä ja Yhdysvalloissa. Kappale on myynyt julkaisunsa jälkeen Brasiliassa platinaa.

Gaga esitti kappaleen ensimmäisen kerran livenä Moth Clubilla Lontoossa 10. syyskuuta 2016. Sen jälkeen hän on esittänyt sen muun muassa kolme päivää kestäneellä Dive Bar Tour -kiertueella sekä The Late Late Show with James Cordenissa. "Perfect Illusion" on ollut myös mukana yhdysvaltalaisen American Horror Story: Roanoke -kauhuohjelman trailerissa.

## Lähteet
Million Reasons

**Million Reasons** on yhdysvaltalaisen laulajan-lauluntekijän Lady Gagan musiikkikappale. Sen julkaisi Interscope Records hänen viidennen, Joanne-studioalbumin toisena singlenä 8. marraskuuta 2016. Kappale oli julkaistu jo ennen tätä promosinglenä 5. lokakuuta 2016. Kappaleen ovat sanoittaneet Gaga, Hillary Lindsey ja Mark Ronson, joista Gaga ja Ronson myös tuottivat sen BloodPopin kanssa.

"Million Reasons" on lajityypiltään pop ja country kappale, jonka sanat kertovat parisuhteen aikaisista "sydänsurusta ja toivosta". Kappale sai pääosin positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta, jotka kehuivat sen yksinkertaista tuotantoa ja sanoituksia. Kaupallisesti kappale oli kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kymmenen parhaan joukkoon Slovakiassa, Sveitsissä, Unkarissa, Yhdysvalloissa ja Venezuelassa. Lisäksi kappale on myynyt Australiassa yksinkertaista ja Italiassa sekä Yhdysvalloissa kolminkertaista platinaa. Kappale oli ehdolla Grammylle vuoden 2018 Grammy-palkintogaalassa kategoriassa "Paras pop soolo esitys".

Kappaleen musiikkivideon ohjasivat Ruth Hogben sekä Andrea Gelardin ja sen juoni on jatkumoa edeltäjäsingle Perfect Illusionin musiikkivideolle. Video julkaistiin 14. joulukuuta 2016. Gaga on esittänyt "Million Reasonsin" ensimmäisen kerran livenä Dive Bar Tour-kiertueella 5. lokakuuta 2016.

## Lähteet
Bejan Daruwalla

**Bejan Daruwalla** (11. heinäkuuta 1931 – 29. toukokuuta 2020) oli intialainen astrologi. Hän hyödynsi astrologisessa tulkinnassaan useita eri menetelmiä kuten palmistriaa, numerologiaa, tarokkikortteja, Yijingiä, heprealaista mytologiaa sekä vedalaista ja länsimaista astrologiaa. Uskonnolta ja taustaltaan hän on zarathustralainen, mutta hänet tunnetaan Ganeshan palvojana.

Daruwallan astrologinen ura alkoi, hänen omien sanojensa mukaan, 19-vuotiaana opiskelijana. Hänen ystävänsä isä, joka työskenteli astrologina, kertoi hänelle, että hänestä tulee kuuluisa astrologi. Astrologian ohella hän työskenteli useita vuosia Ahmedabadin yliopistossa englannin kielen professorina. Hän osallistui vuodesta 2003 Intian suurimman astrologisen verkkosivuston GaneshaSpeaksin toimintaan.

Hän kertoi vuonna 2000 pitävänsä BJP:tä tulevaisuuden puolueena ja uskovansa Atal Bihari Vajpayeen olevan suurin intialainen Gandhin jälkeen. Vuonna 2014 hän ilmoitti uskovansa Narendra Modin voittavan parlamenttivaalit ja pääsevän pääministeriksi. Kaksi vuotta aikaisemmin Gujaratin pääministerinä toiminut Modi oli pitänyt puheen Daruwallan *2012: End of the World?* -kirjan julkistustilaisuudessa. Vuonna 2015 Modin hyökättyä Biharin pääministeri Nitish Kumaria vastaan siitä, että Kumar oli kysellyt neuvoja okkultisteilta, Daruwalla ilmoitti medialle, että Modi oli itse luettanut tulevaisuutensa hänellä. Hän kertoi myös vuonna 2019, että Modi jatkaisi maansa pääministerinä. Hänen epäonnistuneisiin ennustuksiinsa lukeutuvat muun muassa väitteet siitä, että koronaviruspandemia päättyisi toukokuussa 2020. Aikaisemmin hän oli virheellisesti ennustanut, että Kashmirin ongelmat päättyisivät vuonna 2001 ja Yhdysvalloilla olisi ensimmäinen naispresidentti vuonna 2010.

## Lähteet
Bergö (Hiittinen)

**Bergö** on useasta saaresta muodostuva kylä Hiittisissä, nykyisessä Kemiönsaaren kunnassa.

Bergö sijaitsee Hiittisten pohjoisrajalla. Kylän suurimmat saaret ovat Gyltholmen, Långholmen, Stora Bergön ja Bockholmen. Näistä ainoastaan Stora Bergön on ympärivuotisesti asuttu. Lisäksi kylässä on lukuisia pienempiä saaria. Monet saarista on kesämökkikäytössä.

Bergön varhaisista vaiheista ei ole tietoa. Kylä on muodostunut Bergön yksinäistilan maista, joka on ainakin 1800-luvusta lähtien sijainnut Gyltholmenilla. Yksinäistilasta jaettiin 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa kolme uutta tilaa. Stora Bergön myytiin Granit-yhtiölle ja Bockholmen Taalintehtaan Osuuskaupalle. Stora Bergönillä toimi vuosina 1890–1941 kivilouhimo ja enimmillään saarella asui sata työmiestä perheineen. Saarella toimi hetken aikaa jopa kauppa, leipomo ja yksityinen alakansakoulu. Bockholmenille syntyi työväenasutusta, joka kulki Stora Bergönille ja Taalintehtaalle.

Stora Bergönin kivilouhimo lopetti toimintansa jatkosodan alussa. Saari evakoitiin ja tilalle tuotiin sotilaita, eivätkä kaikki asukkaat palanneet sodan jälkeen. 1960-luvusta lähtien Granit alkoi myydä saarta pois kesätontteina. Sittemmin vakituinen asutus on hävinnyt kylän saarilta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ilomantsin lukio

**Ilomantsin lukio** on pohjoiskarjalalaisessa Ilomantsin kunnassa toimiva pieni yleissivistävä yleislukio. Vuonna 2018 lukiossa opiskeli 27 lukiolaista.

Ilomantsin lukio on pärjännyt useassa lukiovertailuissa hyvin. Koulu sijoittui esimerkiksi STT:n vuoden 2019 lukiovertailussa Pohjois-Karjalan parhaaksi lukioksi. STT:n lukiovertailu kuvastaa osaltaan lukio-opetuksen hyvää tasoa. Tässä lukiovertailussa mitataan osaamisen kehittymistä tarkastelemalla oppilaiden ylioppilaskirjoitusten arvosanoja verrattuna lukion sisäänpääsykeskiarvoihin kolme vuotta aiemmin.
 
Ilomantsin lukion kanssa samalla kiinteistöllä opiskelevat Ilomantsin yhtenäiskoulun eli Pogostan koulu esi- ja alakoulun oppilaat. Kunta sulki kaikki viimeisetkin kyläkoulunsa kevätlukukauden 2020 jälkeen ja keskitti perusopetuksen Pogostan kouluun.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ilomantsin lukio, Lukio  (opintopolku.fi) 
*Riikka Heikkilä (4.12.2012, päivitetty 18.2.2015) Kultakaivosyhtiö tarjoaa muhkeaa stipendiä lukiolaisille (yle.fi)
Böle (Hiittinen)

**Böle** on kylä Kemiönsaaren kunnan Hiittisissä. Kylä sijaitsee Rosalan saaren eteläreunalla.

Rosalan kylästä Hiittisten kylään johtava tie kulkee Bölen halki. Kylän rakennuskanta sijaitsee tien varrella pääosin meren rannalla. Vuonna 2016 kylässä asui 25 ihmistä.

Varhaisin maininta Bölestä on 1500-luvulta. Vuoden 1571 maakirjan mukaan kylässä oli seitsemän taloa. Kylä on ollut tyypillinen saariston kalastajakylä, jossa on ollut pienimuotoista maanviljelyä. Maantie kylän halki on tehty 1920-luvulla. Kylänraitti on alkanut hiljetyä ja osa kylän rakennuksista on nykyään vapaa-ajan asuntoina.

## Lähteet
Painonnoston maailmanmestaruuskilpailut 1981

**Vuoden 1981 [[painonnoston maailmanmestaruuskilpailut]]** järjestettiin 12.–20. syyskuuta 1981 Lillessä, Ranskassa. Kilpailuihin osallistui 194 nostajaa 35 maasta. Miehet kilpailivat kymmenessä painoluokassa. Neuvostoliitto voitti viisi yhteistulosmestaruutta, Bulgaria neljä ja Itä-Saksa yhden. Kilpailut toimivat samalla Euroopan-mestaruuskilpailuina.

Uuden yhteistuloksen maailmanennätyksen teki Bulgarian Beloslav Manolov alle 60-kiloisten sarjassa tuloksellaan 302,5&nbsp;kg. Yhteistuloksen maailmanennätystä sivusivat Neuvostoliiton Kanybek Osmonalijev alle 52-kiloisten sarjassa tuloksellaan 247,5&nbsp;kg, Bulgarian Janko Rusev alle 75-kiloisten sarjassa tuloksellaan 360&nbsp;kg ja Bulgarian Blagoi Blagojev alle 90-kiloisten sarjassa tuloksellaan 405&nbsp;kg.

## Lähteet
Painonnoston maailmanmestaruuskilpailut 1982

**Vuoden 1982 [[painonnoston maailmanmestaruuskilpailut]]** järjestettiin 9.–19. syyskuuta 1982 Ljubljanassa, Jugoslaviassa. Kilpailuihin osallistui 205 nostajaa 38 maasta. Miehet kilpailivat kymmenessä painoluokassa. Neuvostoliitto ja Bulgaria voittivat kumpikin neljä yhteistulosmestaruutta sekä Puola kaksi. Kilpailut toimivat samalla Euroopan-mestaruuskilpailuina.

Uuden yhteistuloksen maailmanennätyksen tekivät Bulgarian Anton Kodjabašev alle 56-kiloisten sarjassa tuloksellaan 280&nbsp;kg ja saman maan Janko Rusev alle 75-kiloisten sarjassa tuloksellaan 365&nbsp;kg. Yhteistuloksen maailmanennätystä sivusivat Bulgarian Asen Zlatev alle 82,5-kiloisten sarjassa tuloksellaan 400&nbsp;kg ja Bulgarian Blagoi Blagojev alle 90-kiloisten sarjassa tuloksellaan 415&nbsp;kg.

## Lähteet
Painonnoston maailmanmestaruuskilpailut 1983

**Vuoden 1983 [[painonnoston maailmanmestaruuskilpailut]]** järjestettiin 22.–30. lokakuuta 1983 Moskovassa, Neuvostoliitossa. Kilpailuihin osallistui 187 nostajaa 32 maasta. Miehet kilpailivat kymmenessä painoluokassa. Neuvostoliitto voitti kuusi yhteistulosmestaruutta, Bulgaria kolme ja Itä-Saksa yhden. Kilpailut toimivat samalla Euroopan-mestaruuskilpailuina.

Uuden yhteistuloksen maailmanennätyksen tekivät Bulgarian Neno Terzijiski alle 52-kiloisten sarjassa tuloksellaan 260&nbsp;kg, Neuvostoliiton Oksen Mirzojan alle 56-kiloisten sarjassa tuloksellaan 292,5&nbsp;kg, Neuvostoliiton Jurik Sarkisjan alle 60-kiloisten sarjassa tuloksellaan 312,5&nbsp;kg ja Bulgarian Aleksander Varbanov alle 75-kiloisten sarjassa tuloksellaan 370&nbsp;kg.

## Lähteet
Painonnoston maailmanmestaruuskilpailut 1985

**Vuoden 1985 [[painonnoston maailmanmestaruuskilpailut]]** järjestettiin 23.–31. elokuuta 1985 Södertäljessä, Ruotsissa. Kilpailuihin osallistui 195 nostajaa 38 maasta. Miehet kilpailivat kymmenessä painoluokassa. Bulgaria voitti kuusi yhteistulosmestaruutta, Neuvostoliitto neljä ja Unkari yhden. Alle 90-kiloisten sarjassa mestaruus jaettiin tasatuloksella kahden neuvostoliittolaisnostajan kesken.

Kisoissa ei tehty uusia yhteistuloksen maailmanennätyksiä.

## Lähteet
Painonnoston maailmanmestaruuskilpailut 1986

**Vuoden 1986 [[painonnoston maailmanmestaruuskilpailut]]** järjestettiin 8.–16. marraskuuta 1986 Sofiassa, Bulgariassa. Kilpailuihin osallistui 193 nostajaa 41 maasta. Miehet kilpailivat kymmenessä painoluokassa. Bulgaria voitti seitsemän yhteistulosmestaruutta, Neuvostoliitto kaksi ja Romania yhden.

Uuden yhteistuloksen maailmanennätyksen tekivät Bulgarian Naum Šalamanov alle 60-kiloisten sarjassa tuloksellaan 355&nbsp;kg ja Neuvostoliiton Juri Zaharevitš alle 110-kiloisten sarjassa tuloksellaan 447,5&nbsp;kg. Yhteistuloksen maailmanennätystä sivusi Bulgarian Asen Zlatev alle 82,5-kiloisten sarjassa tuloksellaan 405&nbsp;kg.

## Lähteet
Audi 90

**Audi 90** on Audin vuosina 1984–1991 valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka oli Audi 80:n ylellisempi ja suuremmalla moottorilla varustettu sisarmalli. 90-mallinimen käytöstä luovuttiin vuonna 1991 Audi 80 (B4) -mallin esittelyn yhteydessä.

## Audi 90 B2 (1984–1987)

Vuonna 1984 Audi 80 (B2) -mallin kasvojenkohotuksen yhteydessä sen viisisylinterisellä moottorilla varustetut mallit eriytettiin Audi 90 -mallinimen alle. Bensiinimoottorivalikoiman muodostivat 2,0-litrainen (115&nbsp;hv) ja 2,2-litrainen (136&nbsp;hv). Lisäksi saatavana oli myös nelisylinterinen 1,6-litrainen (70&nbsp;hv) dieselmoottori. 

## Audi 90 B3 (1987–1991)

Audi 80 (B3) -malliin perustuva Audi 90 esiteltiin vuoden 1987 alkupuolella. Bensiinimoottorivalikoiman muodostivat viisisylinteriset 2,0- (115/160&nbsp;hv) ja 2,3-litraiset (136/170&nbsp;hv), dieselmoottorina oli nelisylinterinen 1,6-litrainen (80&nbsp;hv). 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Painonnoston maailmanmestaruuskilpailut 1987

**Vuoden 1987 [[painonnoston maailmanmestaruuskilpailut]]** järjestettiin miehille 6.–13. syyskuuta Ostravassa, Tšekkoslovakiassa ja naisille 30. lokakuuta – 1. marraskuuta Daytona Beachissä, Yhdysvalloissa. Naiset kilpailivat maailmanmestaruuksista ensimmäisen kerran, ja mukana oli 100 nostajaa 22 maasta. Miesten MM-kilpailuihin osallistui 168 nostajaa 29 maasta.

Miehet kilpailivat kymmenessä painoluokassa. Bulgaria voitti viisi yhteistulosmestaruutta, Neuvostoliitto neljä ja Unkari yhden. Naisten yhdeksästä painoluokasta Kiina voitti kahdeksan ja Yhdysvallat yhden.

Miesten MM-kilpailuissa uuden yhteistuloksen maailmanennätyksen teki Neuvostoliiton Aleksandr Kurlovitš yli 110-kiloisten sarjassa tuloksellaan 472,5&nbsp;kg. Yhteistuloksen maailmanennätystä sivusi Bulgarian Sevdalin Marinov alle 52-kiloisten sarjassa tuloksellaan 262,5&nbsp;kg.

## Lähteet
Painonnoston maailmanmestaruuskilpailut 1989

**Vuoden 1989 [[painonnoston maailmanmestaruuskilpailut]]** järjestettiin miehille 16.–23. syyskuuta Ateenassa, Kreikassa ja naisille 24.–26. marraskuuta Manchesterissa, Isossa-Britanniassa. Miesten MM-kilpailuihin osallistui 220 nostajaa 37 maasta ja naisten MM-kilpailuihin 133 nostajaa 25 maasta. Kilpailut toimivat samalla Euroopan-mestaruuskilpailuina.

Miehet kilpailivat kymmenessä painoluokassa. Neuvostoliitto voitti viisi yhteistulosmestaruutta, Bulgaria neljä ja Turkki yhden. Naisten yhdeksästä painoluokasta Kiina voitti kahdeksan ja Bulgaria yhden.

Miesten MM-kilpailuissa uuden yhteistuloksen maailmanennätyksen teki Bulgarian Ivan Ivanov alle 52-kiloisten sarjassa tuloksellaan 272,5&nbsp;kg.

## Lähteet
Toyota Corolla (1983)

**Toyota Corolla E80** on Toyota Corollan viidennen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1983–1987. Se korvasi edeltäneen E70-mallin ja seuraajaksi tuli E90. Pohjois-Amerikassa myytiin Corollaan perustuvaa Chevrolet Novaa.

## Toyota Corolla E80 (1983–1987)

Viidennen sukupolven Corolla esiteltiin vuonna 1983 neliovisena sedanina ja viisiovisena liftbackina. Merkittävä uudistus edellismalliin verrattuna oli vetotavan muuttuminen takavetoisesta etuvetoiseksi. Etuvetoista farmarimallia ei kuitenkaan tullut, vaan takavetoisen E70-sukupolven farmaria myytiin edelleen E80:n rinnalla. Lisäksi Corolla-mallistoon kuuluneet coupé-koriset versiot (AE85 ja AE86) olivat takavetoisia. Kolme- tai viisiovinen pystyperäinen hatchback-malli esiteltiin syksyllä 1984.

Vuonna 1985 Corolla sai muun muassa aiempaa leveämmät ajovalot.

 

## Lähteet

## Aiheesta muualla