open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Etäopetus koronaviruspandemian aikana Suomessa

**Etäopetus koronaviruspandemian aikana Suomessa** oli toimenpide, jolla pyrittiin hillitsemään koronaviruksen leviämistä Suomessa. Koulut suljettiin Suomessa noin kahdeksi kuukaudeksi maalis–toukokuussa 2020. Marinin hallitus avasi koulut toukokuussa 2020 pariksi viikoksi. Syksyllä-keväällä 2020–2021 kouluja oli etäopetuksessa alueittain, tautitilanteen niin vaatiessa.

Lähiopetukseen lasten ja nuorten perusopetuksessa palattiin täysimääräisesti 1. elokuuta 2022 alkaen.

## Koulujen sulkeminen 16. maaliskuuta
Suomen valtioneuvoston 16. maaliskuuta 2020 tekemän päätöksen mukaisesti kaikki Suomen peruskoulut sekä oppilaitokset suljettiin 18. maaliskuuta 2020 koronaviruspandemian vuoksi ja opiskelijat siirtyivät etäopetukseen. Poikkeuksena olivat ne peruskoulun 1.–3. luokkien oppilaat, joiden vanhemmat työskentelivät yhteiskunnan kannalta kriittisillä aloilla. Lisäksi kevään ylioppilastutkinnon viimeiset kokeet suoritettiin 18.–20. maaliskuuta.

## Koulujen avaaminen keväällä 2020
29. huhtikuuta 2020 valtioneuvosto teki päätöksen varhaiskasvatuksen ja peruskoulujen avaamisesta lähiopetukselle porrastetusti 14. toukokuuta 2020 alkaen, mutta toisen asteen koulutuksen ja korkeakoulujen osalta ei vielä tehty päätöstä. Kouluissa noudatettiin kuitenkin koronavirusepidemian vuoksi edelleen erityisjärjestelyjä. Opetus voitiin esimerkiksi järjestää vuoroissa niin, että osa oppilaista oli koulussa aamupäivällä, osa iltapäivällä, ja oppilaita oli samassa tilassa normaalia vähemmän. Perinteistä kevätjuhlaa ei järjestetty.

4. toukokuuta 2020 valtioneuvosto teki päätöksen toisen asteen oppilaitosten ja korkeakoulujen avaamisesta lähiopetukselle hallitusti ja porrastetusti 14. toukokuuta alkaen. Hallitus kuitenkin suositteli näissä oppilaitoksissa etäopetuksen jatkamista.

## Alueittaisia etäopetusjaksoja tautitilanteen mukaan

Syksyllä 2020 ja talvella 2021 eri alueilla koulut siirtyivät monesti viikoksi-kolmeksi etäopetukseen, jos koulussa todettiin koronavirustapauksia ja/tai tautitilanne oli paha.

3. joulukuuta 2020 Helsingin, Espoon ja Vantaan toisen asteen oppilaitokset siirtyivät etäopetukseen.

8.–28. maaliskuuta 2021 Suomen peruskoulujen yläluokat ja toisen asteen oppilaitokset olivat valtioneuvoston päätöksen nojalla etäopetuksessa pahentuneen koronavirustilanteen takia. Peruskoulujen yläluokkien ja toisen asteen oppilaitosten etäopetusta jatkettiin muun muassa Etelä-Karjalan, Helsingin ja Uudenmaan ja Päijät-Hämeen sekä Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirien alueilla 11. huhtikuuta asti.

## Katso myös
* Suomen toimenpiteet koronaviruspandemiaa vastaan

## Lähteet
Kaarlo Alarik Castrén

**Kaarlo Alarik Castrén** (18. lokakuuta 1855 Säräisniemi – 6. lokakuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen juristi ja kouluhallituksen lainoppinut kouluneuvos.

Castrénin vanhemmat olivat Säräisniemen nimismies Alarik Gabriel Castrén ja Vilhelmina Juntunen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1877 Oulun ruotsalaisesta lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1882 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1890.

Castrén oli aluksi opettajana Viipurin suomalaisessa lyseossa ja suomalaisessa tyttökoulussa. Hän oli sitten pankkialalla ja asianajajana Viipurissa ja Helsingissä vuoteen 1904 saakka jolloin hänet nimitettiin kouluhallituksen kansanopetusosaston sihteeriksi. Hän oli kouluhallituksen virkamiehenä  vuoteen 1926 saakka toimien viimeksi kansakouluosaston lainoppineena kouluneuvoksena 1918–1926. Hän toimitti nuoruusvuosinaan Viipurissa ilmestynyttä Ilmarinen-lehteä ja oli vuonna 1884 perustetun Viipurin Sanomat-lehden vastaavana toimittajana 1884–1885. Castrén oli Viipurin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1894–1897 ja Helsingin käsityö- ja tehdasyhdistyksen sihterinä vuodesta 1904 alkaen. 

Kaarlo Alarik Castrén oli naimisissa vuodesta 1881 Amanda Wilhelmina Valleniuksen kanssa. Heidän poikansa oli opetusministeriön hallitusneuvos Lauri Castrén.

## Julkaisuja
Nimellä *K. A. Castrén*:
* *Kertomus Helsingin käsityö- ja tehdasyhdistyksen toiminnasta vuosina 1901-1910*. Helsinki 1914

## Lähteet
Lauri Castrén

**Lauri Alarik Castrén** (6. maaliskuuta 1887 Janakkala – 17. tammikuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen juristi ja hallitusneuvos.

Lauri Castrénin vanhemmat olivat kouluneuvos Kaarlo Alarik Castrén ja Amanda Wilhelmiina Wallenius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1906, suoritti oikeustutkinnon 1914 ja sai varatuomarin arvon 1925. Castrén teki opintomatkat Norjaan 1938 ja Tanskaan 1939.

Castrén oli Jaalan ja Iitin pohjoisen piirin nimismiehenä 1914–1917, Lohjan piirin nimismiehenä 1917–1918, korkeimman hallinto-oikeuden notaarina 1918–1928, opetusministeriön nuorempana hallintosihteerinä 1928–1937, vanhempana hallintosihteerinä 1937–1948 sekä hallitusneuvoksena vuodesta 1948 alkaen. Hän toimi myös KTR 1:n sotatuomarina 1919–1939 ja sen jälkeen eri kenttä- ja sota-oikeuksien tuomarina ja viimeksi Helsingin II sotaoikeuden puheenjohtajana vuodesta 1947 alkaen. Castrén oli muun muassa eduskunnan sivistysvaliokunnan sihteerinä 1930–1947 ja raha-arpajaistoimikunnan puheenjohtajana vuodesta 1949 alkaen.

Lauri Castrén oli naimisissa vuodesta 1922 sairaanhoitaja Vera Tähtisen (entinen Gordejeff) kanssa. Heidän poikansa oli suurlähettiläs Klaus Castrén.

## Julkaisuja
Nimellä *L. A. Castrén*:
* *Kokoelma kansakoululakeja ja -asetuksia*. Kirjavälitys, Helsinki 1932
* *Kansakoululainsäädäntö*. Valistus, Helsinki 1935
* *Konkurssi- ja akordi-lainsäädäntö*. Porvoo 1935

## Lähteet
Alexander Sällinen

**Alexander Sällinen** (23. tammikuuta 1848 – 26. maaliskuuta 1911 Batum, Kutaisin kuvernementti, Venäjä) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Alexander Sällisen isä oli Karl Sällinen. Alexander Sällinen ylennettiin vuonna 1895 everstiluutnantiksi ja määrättiin pataljoonankomentajaksi 80. Kabardan, kenraalisotamarsalkka, ruhtinas Barjatinskin jalkaväkirykmenttiin Pohjois-Kaukasukselle. Everstiksi hänet ylennettiin 1899 ja siirrettiin vuoden 1900 viimeisenä päivänä Port Arthurin linnoitusjalkaväkirykmentin komentajaksi Guangdongin niemimaalle. Lokakuussa 1903 Sällinen määrättiin Itä-Siperian tarkk’ampujarykmentin komentajaksi, heinäkuussa 1904 hänet nimitettiin Malmyzin piirikunnan sotilaskäskynhaltijaksi Vjatkan kuvernementtiin Itä-Venäjälle. Vuonna 1905 Sällinen siirrettiin 36. Orjolin jalkaväkirykmentin komentajaksi. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi helmikuussa 1909 ja siirrettiin 30. jalkaväkidivisioonan 1. prikaatin komentajaksi, missä tehtävässä hän palveli kuolemaansa saakka.

## Lähteet
Joonas Neuvonen

**Joonas Neuvonen** (s. 1979) on suomalainen elokuvaohjaaja, joka on ohjannut dokumenttielokuvat *[[Reindeerspotting – pako Joulumaasta]]* (2010) sekä *[[Lost Boys (dokumenttielokuva)|Lost Boys]]* (2020).

Neuvonen kuvasi narkomaaneista kertovan *Reindeerspotting – pako Joulumaasta* -dokumenttielokuvan omasta kaveripiiristään kameralla, jonka sai lainaksi Rovaniemen kaupungilta. Kuvauksia aloittaessaan vuonna 2003 hän oli 24-vuotias työtön, rahaton ja käytti itsekin huumeita. Tammikuussa 2013 hänet tuomittiin 2 vuoden ja 6 kuukauden ehdottomaan vankeusrangaistukseen törkeästä huumausainerikoksesta.

## Lähteet
God Is a Woman

**God Is a Woman** on yhdysvaltalaislaulaja Ariana Granden musiikkikappale. Sen julkaisi Republic Records hänen neljännen, Sweetener-studioalbumin toisena singlenä 13. heinäkuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Grande, Max Martin, Savan Kotecha, Rickard Göransson ja sen tuottaja Ilya. Kappaleelle on toteutettu myös Dave Meyersin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin Granden YouTube-kanavalla singlen julkaisupäivänä. Video on kunnianosoitus Aatamin luomiselle, Romulukselle ja Remukselle, astronomialle, naisen sukupuolielimelle ja kreikkalaiselle mytologialle.

"God Is a Woman" oli kansainvälinen menestys, sen päästyä singlelistan kärkeen Islannissa, Israelissa ja Meksikossa sekä viiden parhaan joukkoon Australiassa, Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Kanadassa, Malesiassa, Portugalissa, Singaporessa, Unkarissa ja Uudessa-Seelannissa. Kappale on myynyt Kanadassa sekä Yhdysvalloissa kaksinkertaista platinaa ja Brasiliassa jopa kaksinkertaista timanttia. Grande esitti kappaleen ensimmäisen kerran livenä vuoden 2018 MTV Video Music Awardsissa. Lisäksi hän on esittänyt sen esimerkiksi Good Morning Americassa sekä hänen Sweetener World Tour-kiertueella.

## Lähteet
Breathin

**Breathin** on yhdysvaltalaislaulaja Ariana Granden musiikkikappale. Sen julkaisi Republic Records hänen neljännen, Sweetener-studioalbumin kolmantena ja viimeisenä singlenä 18. syyskuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Grande, Savan Kotecha, Peter Svensson ja sen tuottaja Ilya. Sanoiltaan kappale kertoo siitä miten hengittäminen voi auttaa ahdistukseen ja se pohjautuu Granden omaan kokemukseen. Kappaleelle on toteutettu myös Hannah Lux Davisin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin Granden YouTube-kanavalla 7. marraskuuta 2018.

"Breathin" oli kaupallisesti kansainvälinen menestys, sen päästyä singlelistan kärkeen Islannissa, Israelissa ja Meksikossa sekä kymmenen parhaan joukkoon Australiassa, Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Libanonissa, Portugalissa, Slovakiassa, Tšekissä ja Unkarissa. Lisäksi se on myynyt platinaa Australiassa ja Kanadassa. Grande esitti kappaleen ensimmäisen kerran livenä hänen The Sweetener Sessions-promokiertueella. Sen jälkeen hän on esittänyt sen livenä muun muassa The Ellen DeGeneres Showssa sekä hänen Sweetener World Tour-kiertueella.

## Lähteet
Fritz Bauer

**Fritz Bauer** (16. heinäkuuta 1903 Stuttgart, Württembergin kuningaskunta,  Saksan keisarikunta – 1. heinäkuuta 1968 Frankfurt, Länsi-Saksa) oli saksanjuutalainen juristi ja Hessenin osavaltion pääsyyttäjä. Hän saattoi tutkimuksillaan useita holokaustin jälkeen pakoon päässeitä natseja oikeuden eteen 1950- ja 1960-luvuilla. 

## Elämä ja ura
Fritz Bauer syntyi vuonna 1903 Stuttgartissa saksanjuutalaiseen perheeseen. Hän opiskeli juristiksi ja valmistui vuonna 1928 oikeustieteen tohtoriksi. 

Bauer liittyi vuonna 1920 Saksan sosiaalidemokraattiseen puolueeseen (SPD). Hän oli 1930-luvun alussa SPD:n johtohahmoja yhdessä Kurt Schumacherin kanssa. Vuonna 1933, Adolf Hitlerin johtamien natsien noustua valtaan, Bauer ja Schumacher vangittiin ja lähetettiin keskitysleirille. Nuori ja tuntematon Bauer vapautettiin vuonna 1935, ja hän pakeni Tanskaan. Kokeneempi Schumacher sen sijaan pysyi vangittuna keskitysleirillä aina toisen maailmansodan loppumiseen asti.

Bauer muutti vuonna 1943 Ruotsiin natsien miehitettyä Tanskan. Hän palasi Saksaan vuonna 1949, noin neljä vuotta Hitlerin kuoleman jälkeen. Bauer sai töitä Länsi-Saksan oikeuslaitoksesta.

Vuosina 1956–1968 Bauer oli Hessenin osavaltion pääsyyttäjä. Tuona aikana hänestä tuli "natsien metsästäjä" eli hän pyrki saamaan kiinni niitä natseja, jotka olivat toisen maailmansodan jälkeen jatkaneet normaalia elämää ilman minkäänlaista rangaistusta teoistaan.

Vuonna 1957 Bauer sai Argentiinassa asuvalta saksalaiselta vihjeen, että merkittävä natsiupseeri Adolf Eichmann asuisi salaa Argentiinassa. Länsi-Saksan liittovaltion poliisissa oli paljon natsitaustaisia henkilöitä, joten se ei ollut halukas ottamaan kiinni Eichmannia. Niinpä Bauer kertoi Eichmannin olinpaikan Israelin salaiselle poliisille, Mossadille. Mossad sieppasi Eichmannin vuonna 1960 Argentiinassa ja kuljetti tämän Israeliin. "Lopullisen ratkaisun" organisoija, Eichmann tuomittiin kuolemaan vuonna 1961 rikoksista ihmisyyttä vastaan.

Bauer aloitti laajamittaiset tutkimukset natsien saattamiseksi oikeuden eteen ja toimi taustavaikuttajana Frankfurtin Auschwitz-oikeudenkäynneissä (1963–1965), joissa lukuisia Auschwitzissa raakuuksia tehneitä natseja tuomittiin murhista.

Bauer pakotti saksalaiset kohtaamaan synkän menneisyytensä ja kehitti saksalaista oikeusjärjestelmää. Hän perusti vuonna 1968 ihmisoikeusjärjestö Humanist Unionin.

Bauer oli homoseksuaali, minkä hän kuitenkin salasi yhteiskunnallisen ilmapiirin takia.

Bauer kuoli epäselvissä olosuhteissa kylpyammeeseensa vuonna 1968.

## Populaarikulttuurissa
Bauerin hahmo esiintyy kahdessa 2010-luvulla julkaistussa elokuvassa. *Im Labyrinth des Schweigens* -elokuvassa (2014) häntä esittää Gert Voss ja *[[Valtio vastaan Fritz Bauer]]* -elokuvassa (2015) Burghart Klaußner.

## Lähteet
Christer Castrén

**Christer (Krister) Castrén** (noin 1728 Kajaani – 23. tammikuuta 1795 Paltamo) oli suomalainen tuomari ja Kajaanin pormestari.

Christer Castrénin vanhemmat olivat Kajaanin pormestari, luutnantti Matias Castrenius, myöhemmin Castreen ja hänen ensimmäinen puolisonsa Helena Albogius. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1746 ja oli Turun hovioikeudessa auskultanttina 1748.

Castrén oli isänsä sijaisena Kajaanin voutikunnan vt. kruununvoutina 1754 ja Kajaanin vt. pormestarina 1762. Hänestä tuli Kajaanin pormestari 1772 ja samalla hän oli Kemin ja Kajaanin kihlakuntien tuomarina vuodesta 1777 alkaen, Castrénista tuli sitten viranvaihdon kautta Kajaanin pataljoonan sotatuomari 1792 ja hän erosi tästä virasta 1794.

Christer Castrén oli naimisissa 1755–1793 Brita Kristina Forsströmin (k. 1793) ja vuodesta 1794 Maria Frosteruksen (k. 1831) kanssa. Hänen poikiaan ensimmäisestä avioliitosta olivat varatuomari Matias Alarik Castrén (1756–1791) ja Kajaanin sekä myöhemmin Kuhmon kappalainen Simon Johan Castrén (1765–1812). Christer Castrénin veli oli Kemin kirkkoherra Eric Castrén. 

## Lähteet
August Vilhelm Tawaststjerna

**August Vilhelm Tawaststjerna** (18. syyskuuta 1807 Kuopion pitäjä – 23. tammikuuta 1875 Voronež, Venäjä) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

August Vilhelm Tawaststjernan vanhemmat olivat majuri Henrik Conrad Tawaststjerna ja Maria Juliana Brusin ja puoliso vuodesta 1843  Maria Zamborski. Kenraalit Alexander Tawaststjerna, Jador Tawaststjerna ja Vladimir Tawaststjerna olivat heidän poikiaan. 

August Vilhelm Tawaststjerna tuli vuonna 1823 kersantiksi Suomen jääkärirykmentin Kuopion pataljoonan Kuopion komppaniaan, mistä hänet siirrettiin kersantiksi Kuopion pataljoonan Joroisten komppaniaan. Majoittajaksi Kuopion komppaniaan hänet määrättiin 1826, mutta siirrettiin samana vuonna takaisin kersantiksi Joroisten komppaniaan. Seuraavana vuonna Tawaststjerna ylennettiin ensin porte-épée-junkkariksi 3. Suomen tarkk’ampujaprikaatin 5. Kuopion tarkk’ampujapataljoonaan ja sitten vänrikiksi. Vuonna 1828 hänet siirrettiin 45. jääkärirykmenttiin, aliluutnantiksi hän yleni 1829. Vuonna 1831 Tawaststjerna määrättiin palvelukseen 1. merirykmenttiin. Hän osallistui marraskuun kansannousun kukistamiseen Puolassa 1831–1832.

Vuonna 1833 Tawaststjerna siirrettiin H.M. Preussin Prinssi Wilhelmin jalkaväkirykmenttiin. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1834, alikapteeniksi 1837, kapteeniksi 1841 ja majuriksi 1845. Tawaststjerna osallistui Unkarin vallankumouksen kukistamiseen 1848–1849. Vuonna 1854 hänet määrättiin ensin H.K.K. Preussin Prinssi Wilhelmin jalkaväkirykmentin 5. reservipataljoonan komentajaksi ja sitten rykmentin 7. reservipataljoonan komentajaksi, mutta vuoden lopulla hänet siirrettiin 4. Kuopion ruotujakoisen tarkk’ampujapataljoonan komentajaksi ja hänet myös ylennettiin everstiluutnantiksi. Everstiksi hän yleni 1855 ja vuonna 1863 hänet määrättiin Donin jalkaväkirykmentin komentajaksi. Lokakuussa 1869 Tawaststjerna  ylennettiin kenraalimajuriksi ja siirrettiin joulukuussa 4. jalkaväkidivisioonan komentajan apulaiseksi.  Eron sotapalveluksesta hän siirrettynä armeijan jalkaväen reserviin helmikuussa 1872.

## Lähteet
Perchta

**Perchta**, myös **Bercht** tai **Bertha**, oli alun perin keskitalven henki pakanallisen ajan Saksassa. Kristinuskon myötä Perchtasta tuli loppiaisen vastaisen yön henkilöitymä. Tuota yötä kutsuttiin vanhalla yläsaksalla nimellä *perahtun nahtin*. Perchta esiintyy monissa valeasuissa tai hahmoissa, *Butzenbercht*ina eli lahjojen antajana tai *Spinnstubenfrau*na eli kehruutuvan naisena, joka vierailee taloissa öisin. Hän saattoi myös esiintyä vatsanleikkaajana tai mörkönä. Alppiseuduilla on yhä tapana jättää Perchtalle ruokaa talojen katoille Perchtentagina eli loppiaisena.

## Katso myös
*Krampus

## Lähteet
*Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Bror Leonard Magnus Edvard Tawaststjerna

**Bror Leonard Magnus Edvard Tawaststjerna** (26. tammikuuta 1832 Helsinki – 1903 Bjeloje, Varsova, Veikselin kenraalikuvernementti, Venäjä) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Bror Leonard Magnus Edvard Tawaststjernan vanhemmat olivat everstiluutnantti Carl Gustaf Tawaststjerna (s. 1788) ja Sofia Vilhelmina Novitzky ja puoliso vuodesta 1857 Charlotta Vilhelmina Sofia Hising, senaattori Carl Gerhard Hisingin tytär.  Bror Leonard Magnus Edvard Tawaststjerna tuli oppilaaksi Pietarin merikadettikouluun 1843 ja ylennettiin gardemariniksi Venäjän laivastoon 1849. Vuonna 1851 hänet määrättiin midshipsmaniksi ylennettynä 26. meriekipaasiin. Tawaststjerna purjehti 1851–1854 Itämerellä aluksilla Brienne, Berezina, Ingermanlandia ja Ne Tron. Hänet ylennettiin luutnantiksi toukokuussa 1854 ja hän osallistui soutulaivasto-osastossa ja Prohor-aluksella Viaporin puolustustaisteluihin Krimin sodan aikana 1854–1855. 

Tawaststjerna siirrettiin 7. meriekipaasiin joulukuussa 1856 ja hän otti seuraavana vuonna osaa höyryfregatti Gromoboin Itämeren purjehdukseen. Vuonna 1859 hänet määrättiin kutteri Dymin päälliköksi Suomenlahdelle ja siirrettiin vuonna 1860 45. Kaspian meriekipaasiin. Hän palveli höyrykuunari Buharetsin päällikkönä Astrabadissa Kaspianmerellä Persiassa 1860–1865. Kapteeniluutnantiksi hänet ylennettiin 1865, mutta hän erosi samana vuonna sotapalveluksesta ja siirtyi Venäjän kauppalaivaston palvelukseen. Aktiivipalvelukseen Venäjän merivoimiin Tawaststjerna palasi tammikuussa 1873 2. luokan kapteenina ja hänet määrättiin Henkivartioväen meriekipaasiin Pietariin. Hänet ylennettiin 1. luokan kapteeniksi 1877 ja eron sotapalveluksesta hän sai Venäjän amiraliteetin kenraalimajurina huhtikuussa 1884.

## Lähteet
Alexander Tawaststjerna

**Alexander Tawaststjerna** (25. heinäkuuta 1863 Kuopio – 30. syyskuuta 1930 Tallinna) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Alexander Tawaststjernan vanhemmat olivat kenraalimajuri August Vilhelm Tawaststjerna ja Maria Zamborski ja puoliso vuodesta 1890 Eugenia Charlotta Blom. Kenraalit Jador Tawaststjerna ja Vladimir Tawaststjerna olivat hänen veljiään. 

Alexander Tawaststjerna valmistui Voronežin sotilaskymnaasista, mistä hänet siirrettiin junkkariksi Konstantinin sotakouluun Pietariin 1880. Sieltä vuonna 1882 valmistuttuaan hänet määrättiin vänrikkinä palvelukseen Putivlin jalkaväkirykmenttiin. Vuonna 1887 hänet siirrettiin luutnantiksi ylennettynä 1. Kaukasian, H.K.K. Suuriruhtinas Nikolai Nikolajevitš vanhemman sapööripataljoonaan. Vuonna 1892 Tawaststjerna siirrettiin Viaporin linnoituskomppaniaan. Hän suoritti opinnot Sotaoikeusakatemiassa Pietarissa ja hänet ylennettiin alikapteeniksi 1895, seuraavana vuonna hänet määrättiin apulaiseksi Varsovan sotilaspiirin aluetuomioistuimeen. Kapteeniksi Tawaststjerna ylennettiin 1897.

Vuonna 1898 Tawaststjerna siirrettiin yleisesikuntaupseeriksi erityistehtäviä varten Pietarin sotilaspiirin alueintendentuuriosastoon, asetettuna Venäjän tie- ja vesikulkulaitoksen insinöörijoukkoihin, ja saman vuoden heinäkuussa hänet nimitettiin Pietarin sotilaspiirin sotatuomioistuimen varajäseneksi. Vuonna 1900 Tawaststjerna määrättiin toimistopäälliköksi valtakunnan ylisotatuomioistuimeen, vuonna 1901 hänet ylennettiin everstiluutnantiksi. Hänet määrättiin Pietarin sotilaspiirin sotaprokuraattorin apulaiseksi tammikuussa 1902, ylennettiin everstiksi joulukuussa 1904 ja nimitettiin Pietarin sotilaspiirin sotaprokuraattoriksi kesäkuussa 1906. Vuonna 1912 hänet määrättiin Kiovan sotilaspiirin sotatuomariksi ja ylennettiin kenraalimajuriksi. Seuraavana vuonna hänet siirrettiin Pietarin sotilaspiirin sotatuomariksi. Ensimmäisen maailmansodan aikana 1915–1917 Tawaststjerna Pietarin sotilaspiirin sotaprokuraattorina, eron sotapalveluksesta hän sai 1917.

## Lähteet
Tokoname

**Tokoname** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Aichin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin etelä- ja Chitan niemimaan länsiosassa Isenlahden rannikolla. Kaupunkiin kuuluu myös tekosaarelle rakennettu, vuonna 2005 avattu Chūbu Centrairin kansainvälinen lentoasema. Tokonamessa on 59&nbsp;407 asukasta (maaliskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 55,90 neliökilometriä.

Heian-kauden loppupuolelta saakka Tokoname on ollut merkittävä keramiikan tuotantokeskus, yksi Japanin kuudesta vanhasta keramiikan tuotantoseudusta (*[[Nihon rokkoyō]]*). 1900-luvun alkupuolelta lähtien Tokoname-keramiikan tuotanto on monimuotoistunut ja nykyaikaistunut. Astioiden lisäksi kaupungissa tuotetaan esimerkiksi keraamisia putkia, leluja, kaakeleita ja rakennusosia. Keramiikan valmistus on edelleenkin tärkeä elinkeino, joka työllistää lukuisia pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Kaupunkiin on sijoittunut myös tekstiili-, metalli- ja alkoholiteollisuutta. Maaseutualueilla harjoitetaan hedelmien ja vihannesten viljelyä, rannikolla *[[nori]]*-merilevän vesiviljelyä. Nykyiseen kaupunkiin kuuluva Ōnon alue kehittyi Edo-kaudella yhtenä Japanin rannikoa seurailleen kauppareitin satamista osana Owarin daimiokuntaa. Nykyinen Tokonamen kaupunki perustettiin vuonna 1954 liittämällä yhteen aiempi Tokonamen maaseutukaupunki, kolme muuta maaseutukaupunkia ja yksi kyläkunta.

Tokonamessa toimii keramiikkamuseo ja sen yhteydessä keramiikan tutkimuskeskus. Kaupungin kulttuuriperintöön kuuluu esimerkiksi Sainen-jin temppeli, jossa säilytetään Japanin kansallisaarteeksi valittua Sesshūn tussimaalausta. Tokonamea palvelevat Nagoya-rautateiden Tokoname-linja ja lentoasemalinja.

## Kuvia

Tiedosto:Takita Family Residence main building ac.jpg|Takita-suvun talo
Tiedosto:Yakimonosanpomichi16.JPG|Yakimono-sanpomichi
Tiedosto:Ōno Matsuri3.JPG|Ōno-festivaalin vene
Tiedosto:Toeiyo04n4272.jpg|Tōei-uuni
Tiedosto:Scene in Chubu International Airport.jpg|Chūbu Centrairin kansainvälinen lentoasema


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Vedenjakajareitistö

**Vedenjakajareitistö** on Pieksämäellä Etelä-Savossa sijaitseva retkeilyalue, johon kuuluu 35 km patikointiin ja 40 km maastopyöräilyyn suunniteltuja reittejä, jotka on merkitty sinisillä viitoilla. Taukopaikkoja on yhteensä 20 erilaista ja matkalle osuu monenlaista luontoa: harjuja, kangasmetsää ja suoluontoa sekä erikoisia luonnon nähtävyyksiä. Reitistö avattiin käyttöön Luonnonpäivänä 26. elokuuta 2017. Reitistön kunnostuksesta ja ylläpidosta vastaa Pieksämäen kaupunki yhteistyökumppaniensa kanssa. PS Liikunta hoitaa käytännön kunnostustyöt.

Vedenjakajareitistö on helposti saavutettavissa monesta ilmansuunnasta myös julkisilla kulkuneuvoilla, koska reitistölle pääsee kahden kilometrin päästä Pieksämäen keskustasta. Omalla autolla liikkuessa parkkipaikkoja on käytettävissä eri puolilla reitistöä 18 kpl. Reittikartasta löytyvät kaikki P-paikat.

Reitistöltä löytyy myös laavuja, telttapaikkoja, varauskota ja kaluston vuokrausta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* vedenjakajareitistö.fi https://vedenjakajareitisto.fi/
* sport.pieksamaki.fi http://sport.pieksamaki.fi/vjr/
* retkipaikka.fi https://retkipaikka.fi/iso-parran-polulla-pieksamaen-vedenjakaja-reitistolla/
* rantapallo.fi https://www.rantapallo.fi/cillamaria/2020/02/17/vedenjakajareitisto-esteettomia-ja-monipuolisia-luontoreitteja-savon-sydamessa/
Vladimir Tawaststjerna

**Vladimir Tawaststjerna** (17. marraskuuta 1861 Kuopio – 3. lokakuuta 1915) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Vladimir Tawaststjernan vanhemmat olivat kenraalimajuri August Vilhelm Tawaststjerna ja Maria Zamborski ja puoliso vuodesta 1890 Maria Arkadjevna Gavrilovitsa. Kenraalit Alexander Tawaststjerna ja Jador Tawaststjerna olivat hänen veljiään. 

Vladimir Tawaststjerna valmistui Voronežin sotaopistosta ja hänet siirrettiin 1879 junkkariksi Konstantinin sotakouluun Pietariin. Sieltä vuonna 1881 valmistuttuaan hänet ylennettiin vänrikiksi ja määrättiin Ivangorodin linnoitustykistöön Inkerinmaalle. Aliluutnantiksi Tawaststjerna ylennettiin 1884 ja luutnantiksi 1885. Seuraavana vuonna hänet siirrettiin 3. reservin tykistöprikaatiin Pietarin sotilaspiirin tykistöpiirivaraston kevyeen tykistöosastoon. Alikapteeniksi hän yleni vuonna 1892, vuonna 1894 hänet siirrettiin 3. reservin tykistöprikaatin upseeriluetteloihin ja vuonna 1897 hänet ylennettiin kapteeniksi. Vuonna 1902 Tawaststjerna määrättiin palvelukseen tykistön keskushallintoon, vuonna 1904 hänet ylennettiin everstiluutnantiksi ja nimitettiin toimistopäälliköksi. Everstiksi hänet ylennettiin 1910, Ohtan räjähdysainetehtaan talousosaston päällikön apulaiseksi hänet määrättiin 1914 ja ylennettiin samana vuonna kenraalimajuriksi. Tawaststjerna kuoli tätä tehtävää hoitaessaan.

## Lähteet
Carl Johan Tawaststjerna

**Carl Johan Tawaststjerna** (17. joulukuuta 1812 Tukholma – 18. huhtikuuta 1874 Mikkelin maalaiskunta) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Carl Johan Tawaststjernan vanhemmat olivat Ruotsin armeijan insinöörijoukkojen majuri Jakob Johan Tawaststjerna ja Magdalena Christina Cairenius ja puolisot vuodesta 1846 Charlotta Wilhelmina Elisabet Hising, senaattori Carl Gerhard Hisingn tytär (k. 1857), vuodesta 1858 Catarina Fredrika Granfelt (k. 1868) ja sitten Maria Charlotta Schlüter. Kenraali Frithiof Alarik Tawaststjerna oli hänen veljensä. 

Carl Johan Tawaststjerna tuli 1835 nuoremmaksi aliupseeriksi Henkivartioväen Suomen tarkk’ampujapataljoonaan. Hänet ylennettiin porte-épée-vänrikiksi 1836, vänrikiksi 1839, aliluutnantiksi 1840, luutnantiksi 1841, alikapteeniksi 1846 ja kapteeniksi 1851. Everstiluutnantiksi ylennettynä hänet määrättiin heinäkuussa 1854 Henkivartioväen Suomen tarkk’ampujapataljoonan ja Suomen krenatööritarkk’ampujapataljoonan reservikomppanioiden päälliköksi, mistä tehtävästä hänet siirrettiin joulukuussa 5. Mikkelin ruotujakoisen tarkk’ampujapataljoonan päälliköksi. Tawaststjerna ylennettiin everstiksi 1863. Hän toimi aatelissäädyssä edustajana valtiopäivillä 1863–1864 ja 1867. Eron sotapalveluksesta hän sai kenraalimajurina kesäkuussa 1868.

## Lähteet
Frithiof Alarik Tawaststjerna

**Frithiof Alarik Tawaststjerna** (28. lokakuuta 1824 Tukholma – 7. toukokuuta 1896 Helsinki) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Frithiof Alarik Tawaststjernan vanhemmat olivat Ruotsin armeijan insinöörijoukkojen majuri Jakob Johan Tawaststjerna ja Magdalena Christina Cairenius ja puolisot vuodesta 1857 Selma Vilhelmina Lucander (k. 1867) ja vuodesta 1868 Josefina Maria Laurell, professori Axel Adolf Laurellin tytär. Kenraali Carl Johan Tawaststjerna oli hänen veljensä ja asianjaja, raatimies ja pankkiiri Viktor Tavaststjerna hänen poikansa toisesta avioliitosta. 

Frithiof Alarik Tawaststjerna opiskeli Helsingfors Lyceumissa 1835–1839. Vuonna 1843 hänet otettiin nuoremmaksi aliupseeriksi Henkivartioväen Suomen tarkk’ampujapataljoonan 3. komppaniaan. Saman pataljoonan 2. komppaniassa hänet ylennettiin vuonna 1845 alivänrikiksi ja  Suomen krenatööritarkk’ampujapataljoonan 2. komppaniassa vänrikiksi 1846 ja aliluutnantiksi 1849. Seuraavana vuonna Tawaststjerna siirrettiin adjutantiksi pataljoonan esikuntaan ja 1852 palvelukseen 4. komppaniaan. Vuonna 1854 hänet siirrettiin Henkivartioväen Suomen tarkk’ampujapataljoonan reservipuolipataljoonaan. Seuraavana vuonna Tawaststjerna ylennettiin luutnantiksi ja nimitettiin reservipuolipataljoonansa kasööriksi. Hänet ylennettiin alikapteeniksi saman vuoden lopulla ja siirrettiin pataljoonan 3. komppaniaan lokakuussa 1856.

Kapteeniksi ylennettynä Tawaststjerna määrättiin kesällä 1857 9. Viipurin ruotujakoiseen tarkk’ampujapataljoonaan, siirrettiin sieltä seuraavana talvena 5. Mikkelin ruotujakoisen tarkk’ampujapataljoonan 3. komppanian päälliköksi ja edelleen joulukuussa 4. Kuopion ruotujakoisen tarkk’ampujapataljoonan 2. Jyväskylän komppanian päälliköksi. Vuonna 1864 hänet määrättiin 3. Donin jalkaväkirykmenttiin, majuriksi hän yleni kesällä 1865. Vuonna 1866 Tawaststjerna nimitettiin Donin jalkaväkirykmentin tarkka-ampujien päälliköksi ja vuonna 1867 rykmentin 1. pataljoonan komentajaksi. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi marraskuussa 1867.

Vuonna 1869 Tawaststjerna määrättiin Kazanin sotasairaalan tarkastajaksi, vuonna 1872 hänet siirrettiin 4. Kaprion jalkaväkirykmenttiin ja sieltä seuraavana vuonna 3. Narvan, kenraalisotamarsalkka, ruhtinas Vorontsovin jalkaväkirykmenttiin. Syksyllä 1874 hänet nimitettiin Dmitrovskin sotilaspiirin päälliköksi, everstiksi hän yleni helmikuussa 1882.  Tawaststjerna määrättiin Helsingin sotasairaalan tarkastajaksi tammikuussa 1883, eron sotapalveluksesta hän sai kenraalimajurina toukokuussa 1887.

Tawaststjerna oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1888 ja 1894. 

## Lähteet
Suomen Uutisviikko

**Suomen Uutisviikko** on ruotsalainen suomenkielinen sanomalehti. Lehti ilmestyy kerran viikossa perjantaisin. Lehden päätoimittaja on Sannaliina Nikula. Lehden ensimmäinen numero julkaistiin 10. helmikuuta 2012. Lehdessä kerrotaan Suomen tapahtumista, mutta siinä on myös osio ruotsinsuomalaisille asioille. Lehteä ei myydä irtonumerona, vaan se on saatavissa ainoastaan tilaamalla. Lehdellä on noin 3&nbsp;000 tilaajaa.

## Lähteet
Thank U, Next (kappale)

**Thank U, Next** on yhdysvaltalaislaulaja Ariana Granden musiikkikappale. Sen julkaisi Republic Records hänen viidennen, kappaleen nimeä kantavan studioalbumin ensimmäisenä singlenä 3. marraskuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Grande, Tayla Parx, Victoria Monét, sekä sen tuottajat Tommy Brown, Charles Anderson ja Michael Foster. Sanoiltaan kappale kertoo Granden menneistä parisuhteista. Kappaleelle on toteutettu myös Hannah Lux Davisin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin Granden YouTube-kanavalla 30. marraskuuta 2018. Video sisältää viittauksia elokuvista Mean Girls, Anna palaa!, 13 ja risat ja Blondin kosto. Video oli ehdolla vuoden 2019 MTV Video Music Awardsissa kategoriassa "Vuoden video".

"Thank U, Next" sai positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta, jotka kehuivat sen koukuttavuutta ja positiivista sanomaa. Aikakauslehti Billboard listasi sen yhdeksi sadasta 2010-luvun parhaiten mieleentuovasta kappaleesta. Kappaleesta tuli kaupallisesti valtava menestys, sen päästyä jo ensimmäisellä listaviikolla Yhdysvaltain Billboard Hot 100-listan kärkeen joka teki siitä Granden uran ensimmäisen kyseisen listan kärkeen päässeen singlen. Muualla maailmassa se pääsi singlelistan kärkeen Alankomaissa, Australiassa, Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Kanadassa, Kreikassa, Libanonissa, Malesiassa, Meksikossa, Portugalissa, Singaporessa, Suomessa, Uudessa-Seelannissa ja Virossa. Lisäksi se pääsi singlelistan kymmenen parhaan joukkoon Belgiassa, Costa Ricassa, Guatemalassa, Islannissa, Itävallassa, Norjassa, Ruotsissa, Slovakiassa, Sveitsissä, Tanskassa, Tšekissä ja Unkarissa. Grande on esittänyt kappaleen livenä muun muassa The Ellen DeGeneres Showssa sekä vuoden 2020 Grammy-palkintogaalassa.

## Lähteet
Jador Tawaststjerna

**Jador Tawaststjerna** (19. marraskuuta 1855 Kuopio – 22. heinäkuuta 1917) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraaliluutnantti.

Jador Tawaststjernan vanhemmat olivat kenraalimajuri August Vilhelm Tawaststjerna ja Maria Zamborski ja puoliso vuodesta 1890 Olga Konstantinovna Frolova. Kenraalit Alexander Tawaststjerna ja  Vladimir Tawaststjerna olivat hänen veljiään. 

Jador Tawaststjerna valmistui Polotskin sotilaskymnaasista, vuonna 1874 hänet siirrettiin junkkariksi Nikolain insinööriopistoon Pietariin. Opiston jälkeen Tawaststjerna ylennettiin aliluutnantiksi ja määrättiin 1. Kaukasian, H.K.K. Suuriruhtinas Nikolai Nikolajevitš vanhemman sapööripataljoonaan 1877. Hän osallistui pataljoonan mukana Turkin sotaan 1877–1878, sodan jälkeen syyskuussa 1878 hänet ylennettiin luutnantiksi. Tawaststjerna ylennettiin alikapteeniksi 1884. Suoritettuaan Nikolain insinööriakatemian kurssin Pietarissa hänet siirrettiin Venäjän armeijan sotilasinsinööriosastoon kesällä 1885. Tawaststjerna ylennettiin kapteeniksi 1887, everstiluutnantiksi 1893 ja everstiksi 1897.

Huhtikuussa 1901 Tawaststjerna määrättiin 1. Privisljanskin insinöörialueen päälliköksi, joulukuussa 1908 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi ja siirrettiin Ivangorodin linnoituksen päällikköinsinööriksi. Sieltä hänet siirrettiin tammikuussa 1911 Novogeorgievskin linnoituksen päällikköinsinööriksi Puolan alueelle. Tammikuussa 1913 hänet nimitettiin Turkestanin sotilaspiirin insinöörikunnan tarkastajaksi, eron tarkastajan tehtävästä ja sotapalveluksesta hän sai kenraaliluutnanttina 1914.

## Lähteet
Idänharmaaturako

**Idänharmaaturako** (*Crinifer zonurus*) on turakoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Itä- ja Keski-Afrikassa.

## Koko ja ulkonäkö
Idänharmaaturako on suurikokoinen lintu ja voi kasvaa noin 50 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Idänharmaaturako on väritykseltään ruskehtavan harmaa. Lajin pää on muuta ruumista tummempi ja vatsa vaaleampi. Lennossa näkyy siipien valkoiset raidat. Idänharmaaturakon pyrstö on hyvin pitkä ja siinä on harmaa, valkoinen ja musta raita. Linnun nokka on tukeva ja koiraalla vihertävä ja naaraalla keltainen.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Idänharmaaturakon levinneisyysalue on laikuittainen. Sitä tavataan Tšadista ja Sudanista, Eritreasta ja Etiopiasta sekä Etelä-Sudanista Tansaniaan ulottuvalta alueelta. Lajin elinympäristöä ovat savannit ja pensaikot ja sitä tavataan myös puutarhoista. Idänharmaaturako liikkuu usein pareittain tai pieninä ryhminä. Linnun ravintoa ovat useat hedelmät.

## Lähteet
Tuoksulupiini

**Tuoksulupiini** (*Lupinus mutabilis*) on hernekasveihin kuuluva yksivuotinen ruohovartinen kasvi. Se on 50–250 cm korkea. Tuoksulupiini kasvaa luonnonvaraisena Andeilla. Sitä viljellään trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla syötävien siementensä tähden.

Tuoksulupiinin lehdet ovat sinivihreät, monisormiset ja koostuvat 7–9 lehdykästä. Kukinto on pystyasentoinen tähkä, jossa on pieniä kukkia. Kukka on hernekasveille tyypillisen muotoinen, ja sen eri osat ovat keltaisia, vaaleanvioletteja ja tummemman sinisiä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: ''Lupinus mutabilis''
Emsinvesi

**Emsinvesi** oli alkuaan saksalaisen Bad Emsin kylpyläkaupungin lähteistä saatavan kivennäisveden nimitys, mutta sittemmin sitä valmistettiin myös keinotekoisesti. Lämpimien lähteiden vesi oli suolapitoista ja emäksistä. Siinä oli noin 0,17&nbsp;% natriumkarbonaattia, 0,067&nbsp;% natriumkloridia, 0,017&nbsp;% kalsiumkloridia, 0,013&nbsp;% magnesiumkloridia, 0,009&nbsp;% natriumsilikaattia ja hyvin pieniä määriä bromi-, jodi-, litium-, magnesium-, mangaani-, rauta- ja rikkiyhdisteitä. Yleisimmin käytettyä oli keinotekoinen emsinvesi, jota valmistettiin lisäämällä tavalliseen veteen tärkeimpiä tarvittavista suoloista.

**Emsinsuola** eli emsersuola oli emsinvettä haihduttamalla aikaansaatu suolaseos, jota Bad Emsistä lähetettiin muualle käytettäväksi lääkkeen valmistamiseen. Emsinsuolaa käytettiin veteen liuotettuna lääkkeeksi yskään ja käheyteen. Keinotekoista emsinsuolaa valmistettiin sekoittamalla 220 osaa natriumbikarbonaattia, 90 osaa natriumkloridia, 4 osaa kaliumsulfaattia ja 2 osaa natriumsulfaattia.

## Lähteet
Käheys

**Käheys** on äänihuulten toimintahäiriöön ja kurkunpään tauteihin ja vioittumiin liittyvä oire, jossa tuotettu ääni on samea ja soinniton. Se on eräs äänihäiriö. Käheyttä aiheuttaa esimerkiksi liman kerääntyminen äänihuulten väliseen rakoon, äänihuulten liikarasitus, tulehdus tai sairaalloinen muutos, kurkunpään tulehdus tai kurkunpään kasvain. Usein käheyden syynä on liian voimakas äänenkäyttö.

Täyskäheys (äänenkato) eli afonia on ääntöelinten tila, jossa puhuja pystyy huulillaan, kielellään ym. muodostamaan erilaiset äänteet, mutta kurkunpäässä tapahtuva äänen muodostus ei onnistu.

## Lähteet
Lima (erite)

**Lima** () on liukasta ja melko sitkeää nestettä, jota erittyy selkärankaisten ja selkärangattomien eläinten limarauhasista ja yksittäisistä limasoluista, kuten pikarisoluista. Tätä kirkasta eritettä on esimerkiksi limakalvojen pinnalla ja monien eläinten iholla. Laajasti ymmärrettynä limaksi nimitetään kaikkia eliöiden tuottamia samankaltaisia eritteitä. Tällainen on esimerkiksi kasvien vaurioituneisiin siiviläputkiin saostuva P-proteiini, joka muuttuu limankaltaiseksi tulpaksi tukkien siiviläputken vuodon.

Lima suojaa osaltaan kudoksia kemiallisia ja mekaanisia vaurioita vastaan. Se koostuu vedestä, suuresta määrästä glykoproteiineja, muidenkin rauhassolujen kuin limarauhasten eritteistä, entsyymeistä, hapoista, emäksistä ja erilaisista myrkyistä. Ihmisen limassa on muun muassa vettä, runsashiilihydraattisia glykoproteiineja (musiinia), epiteelisoluja, valkosoluja ja suoloja.

## Katso myös
* Solulima
* Tumalima

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ville Liukku

**Ville Liukku** (s. 23. huhtikuuta 1991) on suomalainen pesäpalloilija. Liukku edustaa Superpesiksessä pelaavaa Kiteen Palloa. Hänen aiempi seuransa Superpesiksessä oli Imatran Pallo-Veikot. Liukku pelaa ulkopelissä lukkarina ja sisäpelissä kotiuttajana tai kotiuttajajokerina. 2011 alkaneella urallaan Superpesiksessä Liukku on ennen kauden 2020 alkua pelannut 130 runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt neljä kunnaria ja 122 tavallista juoksua, tuonut 38 juoksua ja kerännyt 415 kärkilyöntiä. Lisäksi Liukku on pelannut yhdeksän Superpesiksen pudotuspeliä. Näissä hän on lyönyt kolme tavallista juoksua, tuonut yhden juoksun ja kerännyt 23 kärkilyöntiä.

## Lähteet
* https://www.superpesis.fi/joukkueet/miehet/kiteen-pallo-90/ 
* http://kipa90.com/ville-liukku-palaa-kiteen-palloon/ 
* http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/component/tilastot/?pelaajaid=5277&view=pelaajakortti
Ukon kunnia

**Ukon kunnia** tai **Ukonkunniat** on metsäsuomalaisten keskuudessa säilynyt suomalainen maatalousyhteisön toimitus Ukko ylijumalalle sateen saamiseksi viljelyksille.

Ukon kunnia toimitettiin, jos sateet viipyivät alkukesästä. Rituaalissa emäntä valmisti tuohiropposen, johon pantiin ensin kaivon eteläpuolelta otettua turvetta, minkä jälkeen isäntä pani turpeeseen kolme jyvää kustakin viljeltävästä lajista sekä uhriksi hopeaa. Ropponen laitettiin keskipäivällä tuvan oven yläpuolella olevalle Ukon hyllylle, eli niin sanotulle Lykkylaudalle. Ropposta laitettaessa hyllylle isännän tuli olla kokonaan valkoisissa vaatteissa. Tämän jälkeen hopeaa vietiin myös ensiksi kuivumaan alkaneeseen pellon nurkkaan ja siihen kaadettiin tilkka olutta. Tuohiruopposta kasteltiin tämän jälkeen kahdesti päivässä siihen saakka, kun sadetta vihdoin saatiin.

Sateen tultua tuohiropponen otettiin Ukon hyllyltä ja vietiin siihen pellon reunaan johon hopea oli uhrattu. Siellä sitä säilytettiin sadonkorjuuseen asti, minkä jälkeen se vietiin lopuksi maan pitävän eli maanhaltijan pöydälle.

Ukon annettua sateet pidettiin koko kyläkunnan yhteiset pidot, Ukon keikkeet.

## Katso myös

* Helkajuhla
* Ukon keikkeet
* Vakkajuhlat

## Lähteet
Sick Boy

**Sick Boy** on yhdysvaltalaisen musiikkiduo The Chainsmokersin musiikkikappale. Sen julkaisivat Disruptor Records ja Columbia Records heidän toisen, kappaleen nimeä kantavan studioalbumin johdantosinglenä 17. tammikuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Chainsmokers, Tony Ann ja Emily Warren, joista ensimmäinen myös tuotti sen Shaun Frankin kanssa. Kappaleelle on toteutettu myös Brewerin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin singlen julkaisupäivänä. Videolla nähdään Chainsmokersin molemmat jäsenet ja Matt McGuire esiintymässä tyhjällä studiolla.

"Sick Boy" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan viiden parhaan joukkoon Itävallassa, Norjassa, Saksassa, Slovakiassa, Suomessa ja Tšekissä sekä kymmenen parhaan joukkoon Latviassa ja Ruotsissa. Kappale on myynyt platinaa Australiassa, Kanadassa ja Puolassa.

## Lähteet
Happier (Ed Sheeranin kappale)

**Happier** on brittiläisen laulaja-lauluntekijä Ed Sheeranin musiikkikappale vuodelta 2017. Kappale esiintyy Sheeranin studioalbumilla *[[÷|÷ (Divide)]]*, joka julkaistiin 3. maaliskuuta 2017. Kappaleen ovat sanoittaneet Sheeran, Ryan Tedder ja Benny Blanco, joista viimeisin myös tuotti sen.

Levy-yhtiöt Asylum Records ja Atlantic Records julkaisivat kappaleen albumin viidentenä ja viimeisenä singlenä 27. huhtikuuta 2018. Emil Navan ohjaama musiikkivideo julkaistiin Sheeranin YouTube-kanavalla samana päivänä.

”Happier” oli kaupallisesti kohtalainen menestys. Se pääsi singlelistojen viiden parhaan joukkoon Belgiassa ja Irlannissa sekä kymmenen parhaan joukkoon Britanniassa, Ruotsissa, Sloveniassa ja Tšekissä. Kappale on myynyt Australiassa ja Kanadassa kolminkertaista platinaa.

## Lähteet
Aimo Halonen

**Aimo Halonen** (8. marraskuuta 1898 Kontiolahti – 29. kesäkuuta 1960 Joensuu) oli suomalainen näyttelijä ja toimittaja. Hän työskenteli Karjalan Maassa ja Joensuun Teatterissa.

## Ura
Halosen vanhemmat olivat talonomistaja Juho Halonen ja Vilhemina Talsi. Hänen pääammattinsa oli sanomalehtimies: hän työskenteli vuodesta 1919 alkaen Karjalan Maan toimitussihteerinä. Edellisvuonna Halonen oli aloittanut Joensuun Teatterissa sivutoimisena näyttelijänä.

Halonen oli monipuolinen näyttämötaiteilija. Hän näytteli useita rooleja kansannäytelmässä *[[Pohjalaisia (näytelmä)|Pohjalaisia]]*, Joasin roolin Aleksis Kiven näytelmässä *[[Lea (näytelmä)|Lea]]* ja Arvid Stålarmin roolin näytelmässä *[[Daniel Hjort]]*. Halosen muita rooleja olivat esimerkiksi Jussi (*[[Papin perhe]]*), Teivas (*Kuningas Teivas*), Lutz (*Vanha Heidelberg*) ja Kristus (*Hannele*).

## Lähteet
*

### Viitteet
Happier (Marshmellon ja Bastillen kappale)

**Happier** on yhdysvaltalaisen DJ-tuottaja Marshmellon sekä brittiläisyhtye Bastillen musiikkikappale. Sen julkaisi Astralwerks digitaalisesti ladattavana singlenä 17. elokuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Marshmello, Dan Smith ja Steve Mac, joista ensimmäinen myös tuotti sen. Kappaleelle on toteutettu myös Mercedes Bryce Morganin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin Marshmellon YouTube-kanavalla 24. syyskuuta 2018. Sitä on katseltu marraskuussa 2021 yhteensä noin 886 miljoonaa kertaa.

"Happier" oli kaupallinen menestys, sen päästyä singlelistan kärkeen Libanonissa ja Singaporessa sekä viiden parhaan joukkoon Alankomaissa, Australiassa, Belgiassa (Vallonia), Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Itävallassa, Kanadassa, Malesiassa, Portugalissa, Ruotsissa, Skotlannissa, Sloveniassa, Tšekissä, Uudessa-Seelannissa ja Yhdysvalloissa. Kappale on myynyt julkaisunsa jälkeen parhaiten Australiassa ja Kanadassa, joissa se on myynyt kuusinkertaista platinaa. Kappale on voittanut vuoden 2019 International Dance Music Awardsissa palkinnon kategoriassa "Paras pop/elektroninen kappale".

## Lähteet
Moltšat Doma

**Moltšat Doma** (näkyy myös kirjoitusasussa **Molchat Doma**, venäjäksi Молчат Дома, suomeksi ”Talot ovat hiljaa”) on vuonna 2017 perustettu valkovenäläinen rock-yhtye Minskistä. Heidän tyylissään on elementtejä post-punkista, Darkwavesta ja synth-popista. Yhtyeen muodostavat laulaja Jegor Škutko, kitaristi, kosketinsoittaja ja rumpali Roman Komogortsev sekä basisti ja kosketinsoittaja Pavel Kozlov. Yhtye tekee musiikkia pääasiassa venäjän kielellä.

## Historia
Yhtye julkaisi debyyttialbuminsa *С крыш наших домов* (suom. *Kotiemme katoilta*) huhtikuussa 2017. Seuraavana vuonna yhtye julkaisi toisen albuminsa *Этажи* (suom. *Kerrokset*). Tammikuussa 2020 bändi allekirjoitti sopimuksen yhdysvaltalaisen levy-yhtiön Sacred Bones Recordsin kanssa. Yhtye tulee julkaisemaan ainakin kaksi albumia Pohjois-Amerikassa ja keikkailee yhdessä amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Chrysta Bellin kanssa. 

## Julkaisut

### Studio-albumit

## Lähteet
Ukon keikkeet

**Ukon keikkeet** olivat suomalaisissa maatalousyhteisöissä Ukon kunniaa seuranneet koko kyläkunnan yhteiset juhlat Ukolle hyvän sadon takaamiseksi.

Ukon Keikkeissä emännät tekivät niin vahvaa olutta kuin pystyivät. Oletuksena oli, että mitä enemmän ihmiset olivat juovuksissa, sitä enemmän tuli viljaa. Elleivät myös emännät olleet humalassa, niin Ukko ylijumala otti vuodentulosta puolet pois. Juominen ei koskenut vain aikuisia vaan myös lapsille ja kotieläimille annettiin ryypyt.

Toimituksen ajaksi kyläkunnasta valittiin yksi henkilö olemaan selvinpäin ja vastaamaan välttämättömistä toimista, kuten lehmien lypsämisestä.

## Katso myös

* Helkajuhla
* Ukon kunnia
* Vakkajuhlat

## Lähteet
Anna Byström

**Anna Byström-Sternvall** (21. tammikuuta 1854 Tukholma, Ruotsi – 1926 Porvoo) oli ruotsalaissyntyinen laulaja ja näyttelijä, joka viime vuotensa asui Porvoossa. Hänellä oli suomalaisia juuria, sillä hänen isoisänsä isä Anders Byström oli helsinkiläinen kauppias ja toimi myös kunnallisissa tehtävissä ja oli porvarien edustajana valtiopäivillä Tukholmassa.

Byström-Sternvallin vanhemmat olivat professori Oscar Byström ja Augusta Bäckström. Hän opiskeli 1871–1880 laulua Isidor Dannströmin ja Pietarissa Henriette Nissen Salomanin oppilaana; plastisuutta Signe Hebben oppilaana, lausuntaa Bertha Tammelinin oppilaana. Hän oli kiinnitettynä Dramatenissa 1878–1881, Stora teaternissa Göteborgissa 1881–1890; Svenska teaternissa Tukholmassa 1890–1891, Dramatenissa jälleen 1891–1899, August Ranftin teattereissa 1899–1909 ja Knut Lindrothin kiertueella 1909–1910. Lindrothin kiertueen jälkeen hän muutti Porvooseen, jossa hän kuoli 1926.

Byström esiintyi laulajana isänsä Oscar Byströmin kanssa Turussa huhtikuussa 1875 ja sai osin kriittiset mutta pääosin hienot arvostelut.

Byström-Sternvall oli vuosina 1883–1905 naimisissa näyttelijä Oscar Sternvallin kanssa.

## Lähteet
* Lennart Hedwall: Konsertlivet i Åbo under Oscar Byströms kapellmästartid 1872–1876 Acta Musica, Åbo akademi. Åbo 1989 

### Viitteet
Party for One

**Party for One** on kanadalaislaulaja Carly Rae Jepsenin musiikkikappale. Se julkaistiin hänen neljännen, Dedicated-studioalbumin johdantosinglenä 1. marraskuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Jepsen, Tavish Crowe, Julia Karlsson sekä Anton Rundberg ja sen tuotannosta vastasivat Captain Cuts sekä Hightower. Aikakauslehti Rolling Stone listasi "Party for Onen" sen vuoden 2018 50 parhaan kappaleen listaan. Kappaleelle on toteutettu myös Bardia Zeinalin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin singlen julkaisupäivänä.

"Party for One" sai positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta, jotka kehuivat kappaleen menevää melodiaa. Arvostelumenestyksestä huolimatta kappale ei kuitenkaan menestynyt kaupallisesti kovin hyvin, sen päästyä singlelistan viidenkymmenen parhaan joukkoon vain Japanissa ja Uudessa-Seelannissa. Jepsen esitti kappaleen ensimmäisen kerran livenä The Tonight Show Starring Jimmy Fallonissa 5. marraskuuta 2018.

## Lähteet
Maris Lauri

**Maris Lauri** (s. 1. tammikuuta 1966 Kiviõli, Viro) on virolainen taloustieteilijä ja poliitikko. Hän oli Viron oikeusministeri vuosina 2021–2022. Lauri on toiminut aiemmin maan valtiovarainministerinä sekä opetus- ja tiedeministerinä.

Kesäkuusta heinäkuuhun 2022 Lauri toimi myös Viron talous- ja rakenneministerinä, kun pääministeri Kaja Kallas erotti keskustapuolueen ministerit.

Maris Lauri 2021. aasta Arvamusfestivalil.jpg|Maris Lauri (2021)

## Lähteet
Voitoisten rautatieasema

**Voitoisten rautatieasema** () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Rauman radalla Säkylässä. Se avattiin liikenteelle 15. huhtikuuta 1887. Voitoinen perustettiin syrjäiselle alueelle, eikä sen ympärille kehittynyt paljon asutusta. Aseman tavaraliikenne ja miehitys lopetettiin vuonna 1968. Myös sivuraiteet purettiin samana vuonna. Henkilöliikenne lakkautettiin koko radalta 29. toukokuuta 1988 ja samalla Voitoisten liikennepaikka lakkautettiin. Voitoisten asemarakennus on purettu.

## Lähteet