open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Missä olet, Sara?

**Missä olet, Sara?** on vuonna 2009 ilmestynyt Tuija Lehtisen nuortenromaani. Se on itsenäinen jatko-osa aiemmille Sarasta kertoville teoksille *[[Sara@crazymail.com]]* (1998), *[[Nottingham kesällä kello 6]]* (1999) ja *[[Sara ja levottomat jalat]]* (2001).

## Juoni

Kirjassa on kulunut kymmenen vuotta edellisestä Sara-kirjasta (*Sara ja levottomat jalat*) ja aiempien kirjojen päähenkilö Saran puolipikkusisko Pinja on nyt 15-vuotias. Kun Pinja saa sukujuhlissa sadannen kerran kuulla muistuttavansa kovasti kadonnutta puolisiskoaan, hän päättää selvittää, missä Sara on. Häntä auttavat tehtävässä hänen paras ystävänsä, Nessa, sekä Saran entinen ystävä, Mona Lisa. Myös vanhoja hahmoja menneisyydestä nousee esiin ja selviää, että Mona Lisa tietää Sarasta enemmän kuin kertookaan.

Etsinnöistä huolimatta Pinjan tutkimukset eivät tuota tulosta. Vaikka johtolankoja tulee esiin, kaikki johtavat kuitenkin samaan pisteeseen. Kukaan ei tiedä, missä Sara on. Vasta Nessan isoveli Nico, jonka kanssa Pinjalla on pientä säpinää, paljastaa vahingossa koko jutun. Nicon loikoillessa hänen sängyllään Pinja huomaa mangakirjan, jonka naishahmon turkooseista kovista silmistä ei voi erehtyä.

Pinja etsii mangan kotisivun ja saa selville, että sitä kirjoittava Poison-niminen mies asuu Japanissa koirien eläkeparatiisissa. Siellä on myös Sara ja heidän poikansa. Sivuilla on video huilua soittavasta Sarasta. Pinja lähettää Saralle kuvan itsestään roikottamassa Dianaa, Saran kissavihollista, ilmaisten näin, että on tullut siskoonsa enemmän kuin moni arvasikaan. Vastaisi Sara tai ei, hän pysyisi silti kaikkien mielessä aina. Pitelisi heistä kiinni käppyräkynsillään kasvot tatuoituna heidän muistiinsa.

## Henkilöt
***Pinja** – Kirjan päähenkilö ja sarjan aiempien kirjojen päähenkilön, Saran, puolisisko
***Nessa** – Pinjan paras ystävä
***Nico** – Nessan veli, joka on ihastunut Pinjaan
***Eila ja Olli** – Pinjan vanhemmat, joista Eila on Saran äiti
***Rauski** – Saran entinen poikaystävä
***Simone** – Saran entinen ystävä Nottinghamista
***Mona Lisa** – Saran entinen orjaksikin kutsuttu ystävä, nykyisin kuuluisa runoilija
***Poison** – Saran mangapiirtäjäystävä Nottinghamista

## Lähteet
Pertti Koskimies

**Pertti Koskimies** (s. 1956) on suomalainen biologi ja tietokirjailija.

Koskimies on koulutukseltaan filosofian lisensiaatti. Hän on erikoistunut lintuihin ja on toiminut BirdLife Suomen lintutieteellisen julkaisun *[[Linnut (lehti)|Lintumiehen]]* päätoimittajana. Hänen kaudellaan lehden nimeksi vaihdettiin *[[Linnut (lehti)|Linnut]].*

Koskimies on julkaissut useita kirjoja ja on myös ollut toimittamassa monia kirjoja. Hän on kirjoittanut ahkerasti lintuihin ja luonnonsuojeluun liittyvistä asioista ja pakinoinut myös radiossa sekä esiintynyt televisiossa. Koskimies kirjoittaa kirja-arvosteluja mm. seuraaviin lehtiin; *[[Luonnon Tutkija]], [[Opettaja (lehti)|Opettaja]], [[Tieteessä tapahtuu]], [[Hiidenkivi (lehti)|Hiidenkivi]], Linnut* ja *[[Suomen Luonto]]*.

Kirjoituksessaan ”On tilaa taivahalla” (teoksessa Linna, Ari 2003: *Rakkaudesta lintuihin, lintuharrastajien antologia*. Tammi. ) Koskimies tunnustautuu luontouskovaiseksi.

## Teokset
* Pertti Koskimies, Risto A. Väisänen, 1988: *Linnustonseurannan havainnointiohjeet.* Helsingin yliopiston eläinmuseo. 
* Pertti Koskimies, Risto A. Väisänen, 1991: *Monitoring bird populations.* Helsingin yliopisto. .
* Pertti Koskimies, 1993: *Lintuharrastajan opas.* WSOY.
* Benny Gensböl, Pertti Koskimies, 1995: *Suomen ja Euroopan päiväpetolinnut*. WSOY. .
* Pertti Koskimies, Juhani Lokki, 1996: *Kotimaan linnut*. WSOY. . (osa lajeista on myös vuonna 1994 ilmestyneessä, eri eliöitä käsittelevässä kokoelmassa *Kotimaan luonto-opas*)
* Pertti Koskimies, Esko Kuokkanen, Pirjo Muurinen ym. 1998: *Luonnonystävän niksikirja*. WSOY. .
* Risto A. Väisänen, Esa Lammi, Pertti Koskimies, 1998: *Muuttuva pesimälinnusto*. Otava. .
* Pertti Koskimies, 1999: *Porvoon Ruskiksen-Stensbölefjärdenin linnusto*. Helsinki : Uudenmaan ympäristökeskus : Edita, jakaja 
* Pertti Koskimies, 2000: *Linnut*. WSOY. 
* Pertti Koskimies, 2001: *Pihlajaveden linnusto. Suojelu ja seuranta*. Metsähallitus. Helsinki. 
* Pertti Koskimies ym. 2005: *Suomen ja Euroopan lintuopas*. Helsinki: Valitut Palat 
* Pertti Koskimies ym., 2005: *Peippo ja pulmunen. Suomen ja Pohjolan lintuja*. WSOY. 
* Pertti Koskimies, 2005: *Suomen lintuopas*. WSOY. .
* Rob Hume, Pertti Koskimies, 2006: *Linnut tutuiksi, koko perheen lintukirja*. WSOY. 
* Pertti Koskimies, Varesvuo, Markus 2008: *Selviytyjät, lumen ja jään linnut*. WSOY. 
* Pertti Koskimies ym., 2008: *Erinomaista! Kotitekoista!* Valitut Palat. 
* Antti Leinonen, Pertti Koskimies, 2009: *Kotkamailla.* Otava. 
* David Chandler, Pertti Koskimies, 2010: *Linnut : maailman mielenkiintoisimmat linnut.* Readme.fi. 
* Marcus Schneck ja Pertti Koskimies, *[[Lintuharrastuksen 101 kultaista sääntöä]]*, Readme.fi 2010 
* Pertti Koskimies ja Markus Varesvuo, *[[Tiesitkö tämän linnuista?]]*, Tammi 2012. 
* Pertti Koskimies, 2012: *Opas Suomen luontoon : Miten eläimet käyttäytyvät?* Valitut Palat. 
* 
* 
*  uud. p. 2024 

## Lähteet
Arto Sirviö

**Arto Tapani Ilmari Sirviö** (s. 6. tammikuuta 1962 Sotkamo) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi 413 SM-liigaottelua HIFK:ssa, Jokereissa, KalPassa ja Bluesissa ja teki niissä tehot tehot 150+111=261.

## Ura
Sirviö pelasi ensimmäiset SM-liigaottelunsa kaudella 1979–80 HIFK:ssa. Hän voitti alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 1981 ja MM-pronssia vuonna 1982. Kaudet 1982–83 ja 1983–84 Sirviö pelasi Jokereissa ja voitti keväällä 1983 SM-hopeaa, joka jäi hänen uransa ainoaksi SM-mitaliksi. 

Sirviö pelasi vuonna 1983 MM-kilpailuissa ja vuonna 1984 Sarajevon talviolympialaisissa.

Vuodet 1986–1991 Sirviö pelasi Ruotsissa. Hän edusti siellä ensin kaksi kautta I-divisioonassa pelannutta Mora IK:ta ja sen jälkeen Frölunda HC:ta, jota oli nostamassa Elitserieniin keväällä 1989.

Sirviö palasi vuonna 1992 SM-liigaan ja siirtyi KalPaan, jonka kapteenina hän toimi vuodet 1993–1995. Uransa viimeiset vuodet 1996–1998 Sirviö pelasi Saksan Oberligan EC Bad Nauheimissa ja Ruotsin II-divisioonan Gislaveds SK:ssa.
## Pelaajauran jälkeen
Sirviön lopetettua pelaajauransa hän on ollut toimitusjohtajana muun muassa KalPassa, KooKoossa ja Mora IK:ssa. Nykyään Sirviö toimii Suomen toiseksi korkeimman jääkiekkosarjan Mestiksen kehitysjohtajana.
## Lähteet
*

### Viitteet
Paul Hait

**Paul William Hait** (s. 25. toukokuuta 1940 Pasadena, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt uimari ja olympiavoittaja. Hait voitti Rooman kesäolympialaisissa 1960 kultaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestistä, yhdessä Frank McKinneyn, Lance Larsonin ja Jeff Farrellin kanssa. Heidän voittoaikansa 4.05,4 oli uusi maailmanennätys.

Hait osallistui samoissa kilpailuissa myös 200 metrin rintauintiin, jossa hän sijoittui kahdeksanneksi ajalla 2.14,4.

Hait on 194 senttimetriä pitkä ja painoi aktiiviurallaan 90 kilogrammaa. Hän edusti uintiurallaan seuratasolla Santa Clara Swim Clubia.

## Lähteet
Rich Sutter

**Richard G. Sutter** (s. 2. joulukuuta 1963 Viking, Alberta, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hänen veljensä Brian, Brent, Darryl, Duane ja Ron olivat myös jääkiekkoilijoita, jotka kaikki pelasivat urallaan NHL:ssä.

## Ura

Pittsburgh Penguins varasi Sutterin  ensimmäisellä kierroksella varausvuorolla 10. Samassa varaustilaisuudessa Richin kaksoisveli Ron Sutter varattiin neljännellä varausvuorolla Philadelphia Flyersiin.

Ennen NHL-uraansa Rich pelasi yhdessä Ronin kanssa WHL:n Lethbridge Broncosissa, jossa he voittivat Memorial Cupin vuonna 1983.

Rich Sutter pelasi vain yhdeksän NHL-ottelua Pittsburghissa kausina 1982–1984 ennen siirtymistään Philadelphiaan, jossa veljensä Ron jo pelasi.  

Sutter pelasi kolme kautta Philadelphiassa ennen siirtoa Vancouver Canucksiin kaudeksi 1986–1987. Neljän Vancouver-kauden jälkeen Sutter kaupattiin St. Louis Bluesiin, jossa hänen isoveljensä Brian Sutter valmensi. Neljän St. Louis-kauden jälkeen Sutter edusti NHL:ssä vielä Chicago Blackhawksia, Tampa Bay Lightningia ja Toronto Maple Leafsia ennen kuin lopetti uransa vuonna 1995. Chicagossa Rich oli jälleen veljensä valmennettavana, tällä kertaa Darrylin.

Rich Sutter toimii nykyään kykyjenetsijänä Calgary Flamesille yhdessä veljensä Ronin kanssa. 

## Tilastot

## Lähteet
*
*
Taistelu Apassisolassa

**Taistelu Apassisolassa** on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1952. Se kertoo vuoden 1862 taistelusta Apassisolassa, Arizonassa. 

Jeff Chandler esitti jälleen Cochise-nimistä apassipäällikköä, samoin kuin aiemmin elokuvassa Katkaistu nuoli, John Lund esitti ratsuväen majuri Coltonia. Elokuvaa pidettiin varsin tavanomaisena kuvauksena punanahkojen ja ratsuväen kohtaamisesta.

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
*
Katkaistu nuoli

**Katkaistu nuoli** on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1950. Se ei ollut ensimmäinen lännenelokuva, joka asettui intiaanien puolelle, mutta sillä oli suuri vaikutus yleiseen mielipiteeseen.

## Pääosissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
S/S Luna

**S/S Luna** oli vuonna 1905 Fredrikstadissa Norjassa rakennettu höyrylaiva. Sen omisti Stockholms Ångfartygs Rederi AB, ja kolme vuotta myöhemmin se myytiin Stockholms Rederi Svealle.

## Aluksen tuhoutuminen

Alus tuhoutui Rauman ja Mäntyluodon edustan merialueella 6. joulukuuta 1914 saksalaisen *[[Deutschland]]*-aluksen edellisenä yönä laskemaan miinasulkuun. Saksalaislaiva oli laskenut Mäntyluodon sataman ulkopuolelle 80 miinaa ja sen jälkeen lähtenyt alueelta pois.

*Luna* lähti Mäntyluodon satamasta 6. joulukuuta kohti Ruotsia Sundsvallin ja Tukholman kaupunkeja, rahtinaan 600 tonnia venäläisiä munia ja kappaletavaraa. Aluksen ajaessa avomerelle sitä vastaan tuli Tukholmasta saapuva S/S ''Everilda''. *Lunalla* kuultiin iso pamaus, ja laivalla käsitettiin nopeasti, että *Everilda* oli ajanut miinaan. *Luna* lähti täydellä höyryllä auttamaan *Everildan* meressä olevaa miehistöä, ja kun alus ehti paikalle, oli *Everilda* jo vajonnut pinnan alle. 

*Lunan* pelastusveneet laskettiin mereen, ja ne alkoivat poimia *Everildan* miehistöä aalloista. Vain kuusi henkilöä saatiin pelastettua, sillä suurin osa *Everildan* miehistöstä menehtyi kylmässä meressä nopeasti. Viisi pelastusveneisiin nostetuista vietiin laivan salonkiin lämpiämään. Kuudes pelastetuista näytti kuolleelta, ja hänet jätettiin pelastusveneeseen. Yhtäkkiä kuului kaksi valtaisaa räjähdystä: *Luna* oli osunut miinaan, ja se alkoi upota välittömästi. Pelastusveneet olivat edelleen valmiina, ja *Lunan* miehistö pääsi nopeasti niihin. Alus upposi niin nopeasti, ettei *Lunan* miehistöllä ollut aikaa pelastaa salongissa olevia *Everildan* miehistön jäseniä. Alus upposi alle kahdessa minuutissa *Everildan* viereen. Aikaisemmin *Everildalta* pelastusveneeseen poimittu, kuolleeksi luultu kuudes pelastettu olikin hengissä ja täten ainoa *Everildalta* selvinnyt. Paikalle saapui höyryhinaaja, joka hinasi pelastusveneissä olleet Mäntyluotoon.
 
Seuraavana päivänä vielä kolmaskin ruotsalaislaiva, S/S ''Norra Sverige'' ajoi samoihin miinoihin ja tuhoutui miehistöineen.

Rauman merimuseon pihalla on nähtävillä *Lunan* varapotkuri.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Nelson S. Bond

**Nelson Slade Bond** (23. marraskuuta 1908 Scranton, Pennsylvania &ndash; 4. marraskuuta 2006 Roanoke, Virginia) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija ja käsikirjoittaja. Bondin tuotanto koostui pääasiassa novelleista, joita julkaistiin lehdissä ja viihdelukemistoissa, mutta hän kirjoitti myös romaaneja ja lisäksi hänen novellejaan on julkaistu kokoelmina. Radiokäsikirjoituksia Bond kirjoitti noin 200 kappaletta.

## Bibliografia

### Romaanit
**Exiles of Time* (Prime Press, 1949)
**The Remarkable Exploits of Lancelot Biggs, Spaceman* (Doubleday, 1950)
**That Worlds May Live* (Wildside, 2003)

### Novellikokoelmat
**Mr. Mergenthwirker's Lobblies and Other Fantastic Tales* (Coward-McCann, 1946)
**The Thirty-First of February* (Gnome Press, 1949)
**No Time Like the Future* (Avon, 1954)
**Nightmares and Daydreams* (Arkham House, 1968)
**The Far Side of Nowhere* (Arkham House, 2002)
**Other Worlds Than Ours* (Arkham House, 2005)

### Tietokirjat
**The Postal Stationery of Canada* (Herman Herst, 1953)
**James Branch Cabell: A Complete Checklist* (1974)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Myrskyä Washingtonissa

**Myrskyä Washingtonissa** (*Advise and Consent*) on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1962. Se perustuu Allen Druryn Pulitzer-palkinnon voittaneeseen kirjaan ja kertoo kuvitteellista tarinaa, joka sijoittuu Washingtonin politiikan taustakuvioihin. Presidentti nimittää Robert Leffingwellin (Henry Fonda) ulkoministeriksi, mikä aiheuttaa tunnemyrskyn paikkaa kärkkyneissä senaattoreissa, jotka koettavat osoittaa, että Leffingwell on vaarallinen kommunisti.

*[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* Eeva Järvenpään mielestä *Myrskyä Washingtonissa* on Premingerin toista tärkeää elokuvaa *[[Erään murhan anatomia]]akin* merkittävämpi ja ”osoittaa selkeästi voimat, joilla asioita todellisuudessa hoidetaan: kiristyksen, lahjonnan, menneisyyden tapahtumia esiin manaavan pelin, jolla ihmisiä syöstään tuhoon tai nostetaan pinnalle”.

## Lähteet
Olavi Laakso

**Olavi Matias Laakso** (23. marraskuuta 1912 – 12. elokuuta 1964) oli suomalainen jalkapalloilija.

Välihyökkääjänä pelannut Laakso edusti koko uransa Vaasan Palloseuraa vuosina 1931–1946. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1945. Kaikkiaan Laakso pelasi 11 kauden aikana 107 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki seitsemän maalia. 

Laakso pelasi maajoukkueessa vuosina 1935–1938 kaksi A-maaottelua ja kolme B-maaottelua.

## Lähteet
Jean Pronovost

**Jean Joseph Denis Pronovost** (s. 18. joulukuuta 1945 Shawinigan Falls, Quebec, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Pronovost edusti NHL-urallaan Pittsburgh Penguinsia, Atlanta Flamesia ja Washington Capitalsia. Hän pelasi NHL:ssä kausina 1968–1982 998 ottelua, joissa teki tehopisteet 391+383=774. Pudotuspeleissä Pronovost teki 35:ssä ottelussa tehopisteet 11+9=20. 

Pronovost teki neljällä NHL-kaudella vähintään 40 maalia ja hän on Pittsburgh Penguinsin seurahistorian ensimmäinen pelaaja, joka teki runkosarjassa sata tehopistettä (kaudella 1975–1976). Pronovost pelasi NHL:n tähdistöottelussa neljästi vuosina 1975–1978. Kaudella 1979-80 Pronovost toimi Atlanta Flamesin kapteenina.

Jeanin veli Marcel on myös entinen jääkiekkoilija, joka voitti Stanley Cupin viisi kertaa. Toinen veli Claude pelasi muutaman NHL-ottelun maalivahtina Montreal Canadiensin ja Boston Bruinsin joukkueissa.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
Howard Koch

**Howard Koch** (12. joulukuuta 1902 New York, New York &ndash; 17. elokuuta 1995 Kingston, New York) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja. Hän oli yhtenä käsikirjoittajana vuonna 1943 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Casablanca, joka sai Parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon. Koch käsikirjoitti myös Orson Wellesin *[[Maailmojen sota (vuoden 1938 radiokuunnelma)|Maailmojen sota]]* radiokuunnelman.

Muita Kochin käsikirjoittamia elokuvia ovat muun muassa *[[Kersantti York]]*, *[[Kirje tuntemattomalta naiselta]]* ja *[[Sotahullu]]*. Koch joutui 1950-luvulla Hollywoodin mustalle listalle. Hän muutti Eurooppaan ja otti salanimekseen Peter Howard, jota hän käytti 1960-luvun alkupuolelle saakka.

Kochin *Casablancasta* saama Oscar-patsas myytiin Christie'sin järjestämässä huutokaupassa 1994, jossa siitä maksettiin 184&nbsp;000 Yhdysvaltain dollaria. *Maailmojen sodan* alkuperäiskäsikirjoituksesta oli vuonna 1988 maksettu huutokaupassa 143&nbsp;000 dollaria.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Nicholas Meyer

**Nicholas Meyer** (s. 24. joulukuuta 1945 New York, New York) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja, käsikirjoittaja ja kirjailija.

Meyer oli ehdolla parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saajaksi elokuvasta *[[Arvoitusten juna]]*, joka pohjautui hänen omaan romaaniinsa *Sherlock Holmes Wienissä*. Kirja kertoo Reichenbachin vesiputouksilla tapahtuneen Holmesin oletetun kuoleman jälkeisestä ajasta. Meyerin kirjassa Holmes on kokaiinivieroituksessa Wienissä Sigmund Freudin klinikalla.

Meyrin muihin elokuviin kuuluvat muun muassa hänen ohjaamansa *[[Star Trek II: Khanin viha]]* ja *[[Star trek IV: kotiinpaluu]]*, jota hän oli mukana käsikirjoittamassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Bob Graham

**Daniel Robert "Bob" Graham** (9. marraskuuta 1936 Coral Gables, Florida – 16. huhtikuuta 2024) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Floridan 38. kuvernöörinä vuosina 1979–1986 ja istui Yhdysvaltain senaatissa 1987–2005. Hän pyrki puolueensa presidenttiehdokkaaksi vuoden 2004 presidentinvaaleissa, mutta ei tullut valituksi.

## Yksityiselämä
Graham syntyi Floridassa. Hänen isänsä oli poliitikko Ernest R. Graham. Grahamin puoliso on Adele Khoury Graham, ja heillä on neljä tytärtä.

## Ura
Graham opiskeli Miami High Schoolin jälkeen politiikan tutkimusta Floridan yliopistossa ja oikeustiedettä Harvardissa. Hän aloitti poliittisen uransa vuonna 1966 tultuaan valituksi Floridan edustajainhuoneeseen. Hänet valittiin sinne jälleen vuonna 1968. Vuonna 1970 ja uudelleen vuonna 1974 hänet valittiin Floridan senaattiin.

Lokakuussa 2003 Graham ilmoitti, ettei pyri Yhdysvaltojen presidentiksi, ja marraskuussa, että ei pyri edes uudelle kaudelle senaattiin. Hän on Floridan yliopiston kunniatohtori. Hänen kirkkokuntansa on United Church of Christ.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Museum of Florida History: Florida Governors' Portraits - Daniel Robert Graham
Foxit Reader

**Foxit Reader** on Foxit Corporationin kehittämä PDF-tiedostojen lukuohjelma. Ensimmäinen versio julkaistiin vuonna 2004.

Foxit Reader on ilmainen, mutta siihen on saatavilla maksullisia lisäosia. Ohjelma on kevyt ja se toimii Windows 2000:ssa ja sitä uudemmissa Windows-käyttöjärjestelmissä, sekä monilla Linux-alustoilla. Ominaisuuksien vuoksi sitä verrataan usein Adobe Readeriin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Tuija Knihtilä

**Tuija Knihtilä** (s. 1968 Kemi) on suomalainen mezzosopraano.

Tuija Knihtilä suoritti Sibelius-Akatemiassa musiikin maisterin tutkinnon 1996. Hänen opettajiaan ovat olleet Raili Kostia, Päivi Heikinheimo ja Irina Gavrilovici. Hän aloitti laulajanuran Kansallisoopperan kuorossa ja oli vuosina 2004–2010 Suomen Kansallisoopperan solistikunnan vakituinen jäsen. Syksyllä 2010 hän ryhtyi freelanceriksi ja kansainväliselle uralle.. Hän on vieraillut Zürichin oopperassa, Savonlinnan Oopperajuhlilla, Suomalaisessa Kamarioopperassa ja Tampereen oopperassa.

Knihtilän esittämiä rooleja ovat muun muassa Cherubino (oopperasta Figaron häät), Dorabella (Così fan tutte), La Cenerentola ja Rosina (Sevillan parturi) ja Carmen. Hän on laulanut Einojuhani Rautavaaran Rasputin-oopperan kantaesityksessä.Kesällä 2012 Knihtilä lauloi Kimmo Hakolan La Fenice –oopperan kantaesityksessä Savonlinnassa.

Knihtilä on voittanut Lappeenrannan laulukilpailussa erikoispalkinnon vuonna 1999. Hän on esiintynyt myös liedlaulajana ja oratoriosolistina.

## Lähteet
Gustavo Gutiérrez

**Gustavo Gutiérrez Merino** (8. kesäkuuta 1928 Lima – 22. lokakuuta 2024) oli perulainen dominikaani, jota pidetään vapautuksen teologian isänä.

## Elämä
Gutiérrez sai pappisvihkimyksen vuonna 1959. Hän opiskeli teologian lisäksi filosofiaa, psykologiaa ja lääketiedettä. Lääketieteessä hän oli jo vuonna 1950 saanut oppiarvon Perun kansallisesta yliopistosta. Filosofiaa ja psykologiaa hän opiskeli Leuvenin katolisessa yliopistossa sekä teologiaa Lyonin katolisessa yliopistossa ja Gregoriaanisessa yliopistossa. Teologian tohtoriksi hän valmistui 1985.

Gutiérrez toimi uransa aikana Rímacin Kristus Vapahtajan seurakunnan pappina ja kirjoitti useita kirjoja. Hänen tunnetuin teoksensa lienee vuonna 1971 ilmestynyt *Teología de la liberación*, joka on vapautuksen teologian perusteoksia. Gutiérrez esittelee siinä uuden hengellisyydeen, joka pohjautuu solidaarisuuteen köyhiä kohtaan. Hän vaati kirkkoa myös edistämään yhteiskunnallisten ja taloudellisten toimijoiden kehittämistä kohti sosiaalisen oikeudenmukaisuuden arvoja.

Gutiérrezin ajatukset vaikuttivat moniin erityisesti Latinalaisessa Amerikassa, jossa ihmiset olivat vihaisia monien maiden 1960- ja 1970-lukujen diktatuureista. Vapautuksen teologia innosti muun muassa monia pappeja osallistumaan sandinistien vallankumoukseen Nicaraguassa. Sandinistit kaatoivat Anastasio Somoza Debaylen oikeistodiktatuurin.

Vatikaani suhtautui vapautuksen teologiaan kielteisesti sen marxilaisen sävyn takia, ja paavi Johannes Paavali II pyrki 1980-luvulla rajoittamaan sen vaikutusta. Huhujen mukaan uskonopin kongregaation johtaja Joseph Ratzinger eli tuleva paavi Benedictus XVI tutki Gutiérrezia. Kardinaali Ratzinger pelkäsi marxilaisten ideoiden aiheuttavan kapinaa ja hajaannusta sekä olevan perustavaa laatua oleva uhka kirkon uskolle. Vatikaanin ja Gutiérrezin välit paranivat Benedictuksen seuraajan, paavi Franciscuksen aikana, vaikka tämä oli vielä 1970-luvulla Argentiinan jesuiittojen johdossa vastustanut vapautuksen teologiaa.

Gutiérrez kirjoitti *Teología de la liberaciónin* lisäksi uransa aikana useita muitakin kirjoja, ja hän sai myös monia tunnustuksia. Vuonna 1993 hänet nimitettiin Ranskan Kunnialegioonaan, vuonna 1995 Perun kieliakatemiaan ja vuonna 2002 Yhdysvaltain taide- ja tiedeakatemiaan.

## Lähteet
Sorja

**Sorja** on suomalainen naisen etunimi. Nimi on saatu suomalaisesta ylätyylisestä sanasta *sorja*, joka merkitsee *solakkaa*, *sirorakenteista* tai *viehättävän kaunista*. Sorjaa ehdotettiin naisennimeksi jo 1870-luvulla. Alun perin muoto oli *Sorea*. Almanakkaan se otettiin vuonna 1950, ja nimipäivä on 30. syyskuuta. Myöhemmin rinnalle tuli Sirja. Sorja on käytössä myös sukunimenä.

Vuosina 1900–2019 etunimi Sorja on annettu Suomessa Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 114 naiselle ja ainakin yhdelle miehelle. Syyskuussa 2020 se oli sukunimenä 43 henkilöllä.

## Tunnettuja Sorja-nimisiä
* Kalle Sorja (s. 1983), jalkapalloilija

## Lähteet
Carl Gustaf Söderstrand

**Carl Gustaf Söderstrand**  (9. syyskuuta 1800 – 22. huhtikuuta 1862 Turku) oli suomalainen maalarimestari, taidemaalari ja Turun maalariammattikunnan oltermanni. Söderstrand opiskeli Tukholman taideakatemiassa jonkin aikaa.

Söderstrand perusti Turkuun vuonna 1830 maalariammattikunnan piirustuskoulun, joka myöhemmin tunnetaan Turun piirustuskouluna. Söderstrand toimi Turun piirustuskoulun ensimmäiset 15 vuotta koulun ainoana opettajana. Koulu toimi tuolloin hänen omistamassaan talossa. Söderstrand myös tuki koulua taloudellisesti. Hän oli suorittanut mestarinäytteensä vuonna 1829, ja aloittaessaan piirustuskoulun opettajana vuonna 1830 hänet oli juuri otettu Turun maalariammattikunnan jäseneksi.

Söderstrandin maalaus *Viimeinen tuomio* (1820) lahjoitettiin vuonna 1824 Keuruun vanhaan kirkkoon ja vuonna 1902 Kansallismuseoon. Keuruun vanhassa kirkossa on nykyään maalauksen kopio 1930-luvulta. Söderstrand maalasi myös koristemaalaukset Jämsän neljänteen kirkkoon, joka paloi vuonna 1927, sekä Kuoreveden kirkkoon kuoriseinän verhosommitelman.

Söderstrand myös esitti taideyhdistyksen perustamista Turkuun jo 1840-luvulla. Kun Helsingissä vuonna 1846 perustettiin Suomen taideyhdistys, Turussa tyydyttiin aluksi siihen, että Turun piirustuskoulu toimi helsinkiläisen taideyhdistyksen alaisena ja Turun oman taideyhdistyksen sijaan oltiin helsinkiläisen Suomen taideyhdistyksen alaosasto, jonka huomattavimpia jäseniä olivat Söderstrand ja R. W. Ekman.

Söderstrandin poika oli taidemaalari Ernst Söderstrand.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Margareta Willner-Rönnholm: *Taidekoulun arkea ja unelmia: Turun piirustuskoulu 1830–1981*. [Turku]: Turun maakuntamuseo & Turun taidemuseo, 1996.  (sid.)
Varvara Schantin

**Varvara Schantin** (1870–1941) oli venäläissyntyinen haminalainen, joka ryhtyi yrittäjäksi myymällä Aholaisen leipomotuotteita Reserviupseerikoulun upseerioppilaille sen kurssi numero 22:sta alkaen. Varvara Schantinille on pystytetty teräksinen veistos Haminan Kadettikoulunkadulle lähelle vallisarvea viestikomppanian ja sotilaskodin väliselle osuudelle. Veistoksen teettivät Veikko Haukkavaaralla Reserviupseerikoulun upseerioppilaskurssi 25:n entiset upseerioppilaat. Veistos paljastettiin 1972.

Teräksestä hitsatun veistoksen paljastamisen osallistui leipomosukuun kuuluva Lyyli Aholainen. Varvara Schantinista on tehty myös Haminan teatterissa monologiesitys. Laulaja Veikko Lavi levytti vuonna 1978 laulun nimeltä *Pullamummo Varvaara*.

Hänen mukaansa on nimetty myös Haminan Sotilaskodin käytössä oleva RUK:n oppilaskunnan kanssa yhteistyössä hankittu sotilaskotiauto Varvara.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
HMS Phaeton (1914)

**HMS Phaeton** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Arethusa-luokan risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin Vickers Limitediltä, missä köli laskettiin 12. maaliskuuta 1913. Alus laskettiin vesille 21. lokakuuta 1914 ja otettiin palvelukseen helmikuussa 1915.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Suuren laivaston () 4. risteilijäviirikköön, jonka mukana se siirrettiin maaliskuussa Dardanelleille. Alus oli syyskuuhun 1915 Dardanellien edustalla tukemassa liittoutuneiden maihinnousua Gallipolin niemimaalle. Alus liitettiin kotimaahansa paluun jälkeen Suuren laivaston 1. risteilijäviirikköön. Se ampui 4. toukokuuta 1916 alas yhdessä ''HMS Galatean'' kanssa Zeppelin L 7:n. Viirikkönsä mukana alus osallistui 31. toukokuuta - 1. kesäkuuta 1916 Skagerrakin taisteluun.

Alukselle asennettiin elokuussa 1917 miinakiskot 74 miinan kuljettamista varten. Alus teki viisi miinanlaskentamatkaa, joissa se laski yhteensä 358 miinaa. Näihin on laskettu mukaan Kattegattiin maaliskuussa 1918 lasketut miinat.

Maaliskuussa 1918 alus liitettiin 7. risteilijäviirikköön ja edelleen syyskuussa 1919 Harwichiin sijoitettuun 2. risteilijäviirikköön. Alus poistettiin palveluksesta helmikuussa 1920 kahdentoista kuukauden modernisointia varten. Palattuaan telakalta alus sijoitettiin Devonportin reserviin. Alus sijoitettiin poistolistalle toukokuussa 1922 ja myytiin romutettavaksi 16. tammikuuta 1923 Kingille Trooniin.

## Lähteet
*

### Viitteet
Markovilla

**Markovilla** on Viipurin Imatran kaupunginosassa sijaitseva opetusrakennus, jossa ovat vuosien varrella toimineet muun muassa Reserviupseerikoulu, Taistelukoulu ja jalkaväen aliupseerikoulu. Se on toiminut sotatoimen lisäksi myös opettaja-, diakoni- ja pappisopetuslaitoksena.

Rakennus perustettiin Suomen suuriruhtinaskunnan kenraalikuvernööri Franz Albert Seynin aloitteesta. Suomen itsenäistyttyä Markovillassa järjestettiin 1918-1920 Reserviupseerikoulun perustamiseen saakka upseerikokelaskursseja, joiden opetusohjelman pohjalta jatkoi reserviupseerikoulu Haminassa 1920.

Viipurin Markovillan Jalkaväen Aliupseerikoulu perustettiin 1.9.1921, kurssit 1.- 5. pidettiin 1.9.1921 - 30.9.1925. Markovillan Jalkaväen Aliupseerikoulun nimi muuttui Jalkaväen Kapitulanttikouluksi 25.5.1925. Jalkaväen Kapitulanttikoulun kurssit 6.- 9. pidettiin 1.11.1925-26.5.1928. Sen jälkeen Kapitulanttikoulun nimi muuttui ja se nimitettiin Markovillan tiloihin perustetun Taistelukoulun Kanta-aliupseeriosastoksi. 

Markovillan Taistelukoulussa Suomen armeijan upseereita ja kanta-aliupseereita koulutettiin saman katon alla talvi­sodan syttymiseen asti. Taistelukoulun Kanta-aliupseeriosaston jalkaväkikurssit 11.- 26. ja Kevyen linjan kurssit 1.- 4. pidettiin 10.9.1928-6.10.1939. Viimeinen jalkaväen kurssi n:o 26 jouduttiin keskeyttämään talvi­sodan takia. Arvostelukirjan mukaan Vuosina 1921-39 Markovillan aliupseerikurssin suoritti 2400 aliupseerioppilasta.   Kun Markovillan taistelukoulu perustettiin 1927, siihen syntyi kaksi osastoa, upseeri­osasto ja kanta-aliupseeri­osastoksi muutettu Kapitulanttikoulu. Ennen sotia taistelukoulu tarjosi opetusta 1207 upseerille ja 2400 aliupseerioppilasta suoritti kurssinsa kanta-aliupseerille. 

Viipurin Markovillan Taistelukoulun merkitys Suomen itsenäisyyden säilymisessä tulee esiin koulun historiassa. Talin-Ihantalan torjuntataistelujen maastot olivat Viipurin Markovillan Taistelukoulun harjoitusalueita. Sillä oli erittäin suuri merkitys torjuntataistelujen onnistumisen kannalta. Suomen armeijan kanta-aliupseerit olivat saaneet koulutuksensa Markovillassa. Puolet Suomen armeijan pataljoonan komentajista oli saanut koulutusta Markovillan Taistelukoulussa. Talvi- ja jatkosodan kokemuksia arvioitaessa on todettu, että sodankäynnin päävastuu lankesi pataljoonan komentajille. Kantakorttitietojen mukaan jatkosodan aikana monet Markovillan aliupseerit ylenivät upseereiksi ja heitä sijoitettiin mm joukkueenjohtajien, komppanianpäälliköiden, varastopäälliköiden ja varikkopäälliköiden tehtäviin.

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet

*5. Kansallisarkiston sotilaskantakortit

## Aiheesta muualla
* Markovillan taistelukoulu- ja kertauskurssit, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 19.07.1931, nro 29, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Liettuan suuriruhtinaskunta

**Liettuan suuriruhtinaskunta** (; ), ajan virallisen lakikokoelman mukaan täsmällisemmin **Liettuan, Rusin ja Samogitian suuriruhtinaskunta**, oli monikulttuurinen itäeurooppalainen valtio, joka eri muodoissaan oli olemassa 1200-luvun puolestavälistä vuoteen 1795 saakka.

## Historia
Liettuan suuriruhtinaskunnan perustajia olivat pakanauskoiset liettualaiset. Valtio laajeni vähitellen käsittämään suuria osia entisestä Kiovan Rusista ja muista slaavilaisalueista niin, että se kattoi nykyisen Liettuan, Valko-Venäjän ja Ukrainan sekä osia Puolasta, Latviasta, Venäjästä ja Moldovasta. Laajimmillaan 1400-luvun lopulla se oli Euroopan suurin valtio, joka ulottui Itämereltä Mustallemerelle. Se oli monikansallinen ja moniuskoinen maa, jota luonnehti kielten, uskontojen ja kulttuuritaustojen kirjo.

Liettualaismaiden yhdistyminen alkoi 1100-luvun lopulla; ne taistelivat katolisia kristittyjä, Baltiassa valtaansa laajentavia Saksalaista ritarikuntaa ja liiviläistä Kalparitaristoa vastaan. Mindaugas kruunattiin Liettuan ensimmäiseksi ja ainoaksi jääneeksi kuninkaaksi vuonna 1253. Monikansallinen ja moniuskontoinen valtio Liettuasta kehittyi Gediminasin valtakauden (1316–1341) lopulla, ja se laajeni hänen poikansa Algirdasin kaudella.

Algirdasia seurannut Jogaila (Vladislav II Jagello) solmi elokuussa 1385 Krevan sopimuksen eli unionin. Tähän liittyi kaste katolisuuteen ja naimakauppa Puolan lapsikuningatar Jadwigan kanssa. Lisäksi maan historiaan tuli kaksi perustavanlaatuista muutosta: ensiksi aateliston ja kansalaisten tuli kääntyä katolisuuteen, toiseksi Liettuan suuriruhtinaskunnan ja Puolan kuningaskunnan välille luotaisiin personaaliunioni.

Jogaila siirtyi Puolaan ja hallitsi Jagello-suvun ensimmäisenä kuninkaana. Liettuan suuriruhtinaana häntä seurasi Vytautas Suuri, jonka valtakauteen (1401–1430) liittyivät valtion suurimmat laajenemisvaiheet ja tärkeä voitto Saksalaisesta ritarikunnasta Tannenbergin taistelussa vuonna 1410, sekä toisaalta Liettuan aateliston aseman vahvistuminen. Vytautasin kauden jälkeen suhteet Puolaan heikkenivät. Liettuan aateliset, erityisesti Radvilat, yrittivät murtaa personaaliunionin. Moskovan suuriruhtinaskuntaa vastaan käytyjen epäonnisten sotien jälkeen liitto puolalaisten kanssa oli kuitenkin säilytettävä.

Lublinin sopimuksella vuonna 1569 luotiin uusi Puola-Liettuana tunnettu valtioliitto. Tässä valtiossa Liettuan suuriruhtinaskunta säilytti Puolan kuningaskunnan rinnalla poliittisen erillisaseman, jossa sillä oli oma hallitus, lait, armeija ja talous. Puola-Liettua menetti kuitenkin vähitellen alueitaan laajenevalle Moskovan Venäjälle. Tuhoisten sotien jälkeen kaikki Puola-Liettuan alueet lopulta jaettiin Venäjän, Itävallan ja Preussin kesken Puolan kolmannessa jaossa vuonna 1795. Käytännöllisesti katsoen kaikki Liettualle kuuluneet alueet joutuivat Venäjän keisarikunnan alaisuuteen. Aivan pieninä poikkeuksina joitain osia Volyniaa päätyi Itävallan arkkiherttuakunnalle ja joitain pohjoisia rajamaakuntien rippeitä Preussin kuningaskunnalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tuotesidonta

**Tuotesidonta** on kilpailunrajoitus, jossa myyjä myy tavaran tai palvelun ostajalle vain, jos ostaja hankkii toisenkin hyödykkeen samalta myyjältä. Tällöin myyjän kilpailijat eivät voi myydä hyödykkeitään tuotesidontaan turvautuvan yrityksen asiakkaille. Ensimmäistä hyödykettä kutsutaan *sidontatuotteeksi* ja toista *sidotuksi tuotteeksi.* Sidonta voi ilmetä esimerkiksi siten, että koneen valmistaja edellyttää ostajan hankkivan myös koneen käytössä tarvittavat raaka-aineet itseltään.

Myyjä voi sidonnan avulla säästää jakelukustannuksissa, hyödyntää asemaansa sidotun tuotteen hinnoittelussa ja turvata omaa mainettaan. Koneen valmistaja voi näin estää sopimattomien raaka-aineiden käytön ja siitä johtuvat konerikot, jotka rasittaisivat koneen mainetta. Sidontaa pidetään vahingollisena kilpailunrajoituksena vain, jos jokin seuraavista ehdoista täyttyy
* myyjä hallitsee sidontatuotteen markkinoita ja voi näin pakottaa ostamaan myös sidotun tuotteen
* sidontatuotteen ja sidotun tuotteen markkinat ovat eriytyneet toisistaan
* myyjä voi sidonnan avulla saada johtavan aseman myös sidotun tuotteen markkinoilla.
Sidonnan vahingollisuus ilmenee tavallisesti silloin, kun myyjällä on määräävä markkina-asema sidontatuotteen markkinoilla.

## Lähteet
Kokoomateos

**Kokoomateos** on kirjallinen tai taiteellinen teostyyppi, joka on aikaansaatu yhdistämällä teoksia tai teosten osia. Sellaisia ovat esimerkiksi runoantologiat, tietosanakirjat ja jotkin tietokannat. Yhdistämisen suorittaneella henkilöllä tai henkilöillä on tekijänoikeus kokoomateokseen. Tekijänoikeuden haltija on tavallisesti aineiston valinnut ja yhdistellyt toimittaja. Tekijänoikeussuojaa ei saa kokoomateos, joka on syntynyt sattumanvaraisen tai mekaanisen yhdistelemisen tuloksena, vaan kokonaisuuden tekijältä edellytetään luovuutta ja omaperäisyyttä. Teoskynnyksen ylittääkseen kokoomateoksen tulee olla omaperäinen aineiston järjestelyn ja  valinnan osalta. Mikäli aineiston suoja-aika on voimassa, edellytetään kokoomateoksen julkaisijalta sekä kokoomateoksen että siihen sisältyvien teosten oikeudenhaltijoiden lupaa. Jos aineiston suoja-aika on umpeutunut, tarvitaan julkaisemiseen vain kokoomateoksen oikeudenhaltijan lupa.

## Lähteet
Teoskynnys

**Teoskynnys** tarkoittaa, että teoksen on ylitettävä tietyt vaatimukset eli oltava riittävän itsenäinen ja omaperäinen saadakseen tekijänoikeudellisen suojan. Tekijänoikeuslaissa ei mainita sanaa teoskynnys. Teoskynnyksen ylittämiseen vaadittavat ominaisuudet riippuvat teostyypistä. On huomattava, että tällöin ei arvioida taiteellisuutta vaan omaperäisyyttä. Siksi taiteellisesti huonokin teos voi nauttia tekijänoikeussuojaa. Esimerkiksi kirjallinen teos ylittää helposti teoskynnyksen, ellei se ole lyhyt uutinen, vähäinen ilmoitus tai muu vähäpätöinen teos. Sen sijaan taideteolliselta tuotteelta vaaditaan huomattavaa omaperäisyyttä, jotta kynnys ylittyisi.

## Tapausesimerkki: Olympiatuli-valokuva
 Tekijänoikeusneuvoston lausunnon mukaan Paavo Nurmen olympiatulen sytyttämistä vuoden 1952 Helsingin olympialaisissa kuvaava valokuva on historiallisesta merkittävyydestään huolimatta tavanomainen, ajankohtaisesta tapahtumasta kertova valokuva. Se ei erityisesti ilmennä valokuvan ottaneen henkilön omaperäistä ja persoonallista panosta, eikä sitä siten voida pitää tekijänoikeuslain nojalla tekijänoikeussuojaa saavana valokuvataiteen teoksena. Kyseinen valokuva ei siis ylitä teoskynnystä ja jää näin laissa tarkoitetun tekijänoikeussuojan ulkopuolelle.

## Katso myös
*Lähioikeudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Korpela, Jukka: Mikä on teos?
* Operight-sivusto: Teoskynnys ja teostaso.
HMS Chester (1915)

**HMS Chester** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Town-luokan kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

Kreikan laivasto tilasi kaksi risteilijää 1914 Britanniasta. Tilaukset annettiin Cammell Lairdin telakalle Birkenheadiin, jossa rakennettava alus piti nimetä *Lambros Katsonikseksi*. Aluksen rakentaminen jatkui ensimmäisen maailmansodan puhkeamisesta huolimatta, kunnes Britannian hallitus osti kummatkin tilatut alukset 1915 liittäen ne Kuninkaalliseen laivastoon.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa *HMS Chesteriksi* nimetty alus liitettiin Suuren laivaston 3. risteilijäviirikköön, jonka mukana se otti osaa 31. toukokuuta – 1. kesäkuuta 1916 Skagerrakin taisteluun. 3. taisteluristeilijäviirikön komentaja lähetti aluksen selvittämään syyn lounaassa näkyviin suuliekkeihin. Tehtävää suorittaessaan alus kohtasi neljä Saksan keisarikunnan laivaston kevyttä risteilijää, joilla oli yhteensä kolmekymmentä 5,9 tuuman tykkiä sen kuutta 5,5 tuuman tykkiä vastaan. Taistelun kuluessa alukseen osui 17 kappaletta 150 millimetrin kranaattia, jotka surmasivat 29 ja haavoittivat 49 miehistönjäsentä. Monet haavoittuneista olivat menettäneet jalkansa alhaalta avointen tykkien suojakilpien vuoksi. Osumien seurauksena aluksen tulenjohto tuhoutui. *Chester* vetäytyi 3. taisteluristeilijäviirikön luokse, jolloin kolme sitä ahdistelleista risteilijöistä vaurioitui raskaiden alusten avatessa tulen.

Tykkimiehistöissä ollut ainoastaan kuusitoistavuotias John Travers Cornwell palkittiin Victorian ristillä tehtävänsä täyttämisestä vielä kuolettavasti haavoittuneenakin. Hän kuoli haavoihinsa 2. kesäkuuta sairaalassa Grimsbyssä.

Ensimmäisen maailmansodan päättyessä alus siirrettiin Noren reserviin. Alusta tarjottiin Kreikan hallitukselle, mutta tarjousta ei hyväksytty, jolloin se laitettiin poistolistalle toukokuussa 1920. Se myytiin romutettavaksi 26. lokakuuta 1921 Reesille Llanellyyn.

Aluksen tykkitorni, jossa John Cornwell suoritti tehtäväänsä, on esillä Lontoossa sotamuseossa. Samoin Mount Chester Kanadassa on nimetty aluksen mukaan.

## Lähteet

*
*

### Viitteet
Hipponaks

**Hipponaks** (, ; 500-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen jambirunoilija, joka oli kotoisin Efesoksesta. Efesoksen tyranni Athenagoras karkotti hänet vuonna 540 eaa., ja hän muutti Klazomenaihin, missä eli lopun ikänsä köyhyydessä.

Hipponaks oli kolmas klassisista jambirunoilijoista Arkhilokhoksen ja Semonideen jälkeen. Häntä on pidetty parodian kehittäjänä. Jambista hän kehitti oman muunnelmansa, jota on kutsuttu nimellä kholiambi (*khōliambos*), *skazōn* ja *Hipponaksin trimetri*. Siinä katkonaisuus luo koomisen vaikutelman. Hänen mukaansa on nimetty myös lyyrisen runouden hipponacteus-säe. Hipponaks kirjoitti runonsa joonialaisella murteella ja käytti paljon lyydialaisia lainasanoja.

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* Hipponaks: *Runot*. Teoksessa  Julkaistu myös seuraavissa teoksissa:   

## Aiheesta muualla

*
Wilf Paiement

**Wilf Paiement** (s. 16. lokakuuta 1955 Earlton, Ontario, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Paiement pelasi NHL:ssä vuosina 1974–1988 seitsemässä eri joukkueessa 946 ottelua.

## Ura

Kansas City Scouts varasi Paiementin  ensimmäisellä kierroksella, toisella varausvuorolla. Hän pelasi Kansas Cityssä kaksi kautta ennen kuin joukkue muutti Denveriin ja otti uudeksi nimekseen Colorado Rockies. 

Paiement hyökkäsi 25. lokakuuta 1978 Detroit Red Wingsin pelaajan Dennis Polonichin kimppuun jäällä. Polonich provosoi Paiementia verbaalisesti ottelussa ja Paiement iski Polonichia poikittaisella mailalla kasvoihin. Iskun seurauksena Polonich joutui leikkauttamaan nenänsä ja hän sai vakavan aivotärähdyksen. Ottelurangaistuksen lisäksi Paiementille langetettiin siihen aikaan NHL:n historian pisin pelikielto – 15 ottelua. Polonich vei asian vuonna 1982 oikeuteen ja hänelle määrättiin maksettavaksi 850 000 yhdysvaltojen dollaria. 

Paiement toimi Rockiesin kapteenina kaudet 1977-79.

29. joulukuuta 1979 Colorado Rockies myi Paiementin yhdessä Pat Hickeyn kanssa Toronto Maple Leafsiin, josta seura sai vaihdossa Lanny McDonaldiin ja Joel Quennevilleen. Paiement pelasi Torontossa seuraavat neljä kautta ennen kuin hänet myytiin Quebec Nordiquesiin vaihdossa Miroslav Fryčeriin ja seitsemännen kierroksen varausvuoroon . 

Viiden Quebecissä pelatun kauden jälkeen Paiement kaupattiin New York Rangersiin vaihdossa Steve Patrickiin. Paiement pelasi Rangersissa kuitenkin yhteensä vain kahdeksan ottelua. 6. lokakuuta Buffalo Sabres teki sopimuksen tuolloin ilman sopimusta olleen Paiementin kanssa. Hän pelasi yhden kauden Buffalossa ja kauden 1987-88 sekä Pittsburgh Penguinsissa että IHL:n Muskegon Lumberjacksissa ennen kuin lopetti uransa.

Paiement edusti Kanadan maajoukkuetta vuoden 1977 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa. Kanada palasi turnauksessa MM-tasolle seitsemän vuoden poissaolon jälkeen. 

## Muuta

* Paiement on Kansas City Scoutsin seurahistorian (nyk. New Jersey Devils) ensimmäinen varaus NHL:ään.
* Kun Paiement pelasi Toronto Maple Leafsissä, hän käytti pelinumeroa 99. Paiement on viimeinen, joka on käyttänyt kyseistä pelinumeroa ennen Wayne Gretzkyä.
* Uran päättymisen aikaan Paiement oli viimeinen aktiivipelaaja, joka oli pelannut Kansas City Scoutsissa. 
* Wilfin isoveli Rosaire Paiement on myös entinen NHL-pelaaja.

## Tilastot

## Aiheesta muualla
*
*
*Wilf Paiement Bio Hockey Draft Central.comissa
HMS Aurora (1913)

**HMS Aurora** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1914 palvelukseenotettu Arethusa-luokan risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin Devonportin telakalta ja sen köli laskettiin 24. lokakuuta 1912. Alus laskettiin vesille 30. syyskuuta 1913 ja se otettiin palvelukseen syyskuussa 1914.

## Palvelus
*HMS Aurora* liitettiin palvelukseen otettaessa Suuren laivaston Harwichiin sijoitetun 1. hävittäjälaivueen johtoalukseksi. Alus osallistui laivueineen Doggermatalikon taisteluun. Alus siirrettiin helmikuussa 1915 10. hävittäjälaivueen johtoalukseksi, missä tehtävässä se oli aina kesäkuuhun. Tänä aikana alukselle asennettiin lentoonlähtöalusta vesilentokoneille.

Kesäkuussa 1915 alus liitettiin 5. kevyt risteilijälaivueeseen, missä se palveli aina maaliskuuhun 1918 saakka. Alus osallistui elokuussa Saksan keisarikunnan laivaston  kaapparin *Meteorin* upottamiseen ja valtasi sekä syyskuussa että lokakuussa saksalaisen troolarin. Alus oli suojaamassa 24. maaliskuuta 1916 vesilentokoneiden emälaivojen tekemää iskua Hoyeriin. Alus varustettiin miinakiskoin toukokuussa 1917 ja se laski kolmella miinanlaskumatkalla kaikkiaan 212 miinaa. Maaliskuussa 1918 tehty matka suuntautui Skagerrakiin.

Alus siirrettiin maaliskuussa 1918 Suuren laivaston 7. kevyt risteilijälaivueeseen, jonka mukana se oli marraskuussa  vastaanottamassa antautuvaa Saksan laivastoa. Alus poistettiin palveluksesta maaliskuussa 1919 Devonportissa Amiraliteetin joutuessa sodan päätyttyä supistamaan menojaan. Aluksen miehistö supistettiin minimiin ja vapautunut henkilöstö siirrettiin muille aluksille. Alus palasi palvelukseen elokuussa 1920, kun sen siirto Kanadan laivastolle varmistui.

## HMCS Aurora
Kanadan laivasto otti aluksen vastaan 1. marraskuuta 1920 nimeten sen samalla *HMCS Auroraksi*. Se purjehti Halifaxiin, jonne se saapui 21. joulukuuta yhdessä kahden Kanadan laivastolle siirretyn hävittäjän kanssa. Saapuneet alukset siirrettiin telakalle pikaiseen huoltoon, minkä jälkeen ne aloittivat ensimmäisen koulutuspurjehduksen Karibian meren ja Panaman kautta Esquimaltiin Brittiläiseen Kolumbiaan. *Aurora* palasi 30. heinäkuuta 1921 samaa reittiä Halifaxiin.

Alus poistettiin elokuussa 1921 palveluksesta budjettileikkausten seurauksena. Alukselta poistettiin 1. heinäkuuta 1922 aseet ja ammukset, mitkä siirrettiin maihin varastoitavaksi ja muille aluksille. Sille ei jätetty minkäänlaista miehitystä ja sen varusteita siirrettiin tarpeen mukaan muille aluksille. *HMCS Aurora* oli ankkuroituna Halifaxissa, kunnes kaupungin viranomaiset vaativat 1927 aluksen siirtämistä. Alus sijoitettiin poistolistalle 1. heinäkuuta ja se myytiin tämän jälkeen romutettavaksi Sorelille Quebeciin.

### Päälliköt
Aluksen päällikköinä olivat:
*H. G. H. Adams 1. marraskuuta 1920 – 1. heinäkuuta 1922

## Lähteet
*
*

### Viitteet
HMS Birkenhead

**HMS Birkenhead** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Town-luokan risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

Kreikan laivasto tilasi 1914 Britanniasta kaksi risteilijää. Toisen tilaus annettiin Cammell Lairdin telakalle Birkenheadiin, jossa rakennettava alus piti nimetä *Antinauarkos Condouriotikseksi*. Aluksen rakentaminen jatkui ensimmäisen maailmansodan puhkeamisesta huolimatta, kunnes Britannian hallitus osti molemmat tilatut alukset 1915 ja liitti ne Kuninkaalliseen laivastoon.

## Palvelus
*Birkenheadiksi* nimetty alus liitettiin palvelukseen otettaessa Suuren laivaston 3. risteilijäviirikköön. Alus otti osaa 31. toukokuuta - 1. kesäkuuta 1916 Skagerrakin taisteluun.

Alus siirrettiin 1919 Portsmouthin reserviin. Alusta tarjottiin Kreikan hallitukselle, mutta kielteisen päätöksen jälkeen se laitettiin poistolistalle toukokuussa 1920. Alus myytiin romutettavaksi 26. lokakuuta 1921 Cashmorelle Newportiin.

## Lähteet
*

### Viitteet
Otto Julius Bierbaum

**Otto Julius Bierbaum** (28. kesäkuuta 1865 Zielona Góra – 1. helmikuuta 1910 Dresden) oli saksalainen toimittaja ja kirjailija, jonka monipuoliseen tuotantoon kuuluu muun muassa runoja. Hän käytti myös pseudonyymiä Martin Möbius ja E. Rhoidis. Hän opiskeli filosofiaa, oikeustiedettä, itämaisia kieliä ja historiaa.

## Lähteet
Paul Julius Möbius

**Paul Julius Möbius** (24. tammikuuta 1853 Leipzig – 8. tammikuuta 1907 Leipzig) oli saksalainen neurologi, jonka mukaan Möbiuksen oireyhtymä nimettiin. Hän syntyi ja työskenteli pääasiassa Leipzigissa. Hän opiskeli filosofiaa ja teologiaa ennen kuin siirtyi lääketieteeseen. Hän sai tohtorinarvot sekä filosofiasta että lääketieteestä.

Matemaatikko August Ferdinand Möbius oli Paul Julius Möbiuksen isoisä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Whonamedit.com: Paul Julius Möbius
Armoton meri

**Armoton meri** () on Jules Vernen romaani vuodelta 1875. Teos kertoo fregatti *Le Chancellorista*, joka lähtee vuonna 1869 Charlestonin satamasta puuvillalastissa Liverpooliin, mutta ei pääse perille vaan harhautuu kulkuväylältään ja haaksirikkoutuu kapteenin laiminlyönnin takia. Matkustajat ja miehistö joutuvat meren armoille. Suomeksi teos on ilmestynyt Tauno Karilaan lyhentämänä laitoksena.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
Kristallikallo

**Kristallikallo** on ihmisen pääkalloa esittävä veistos, joka on kaiverrettu läpinäkyvään, vaaleaan tai muunlaiseen kvartsiin.

Kristallikallot tulivat tunnetuiksi kertomusten ja uskomusten aiheiksi 1800-luvun länsimaissa. Niiden väitettiin olevan peräisin Väli-Amerikan korkeakulttuureilta, ajalta ennen Amerikan valloitusta. Niihin liitettiin ennustuksia, historiaa ja yliluonnollisia ilmiöitä. Yhdenkään kristallikallon ei ole kuitenkaan voitu osoittaa olevan peräisin väitetyltä ajanjaksolta tai alueelta.

Tutkittujen kallojen oletetaan olevan 1800-luvulta, ja eräiden vasta 1900-luvulta. 1800-luvun kallot on todennäköisesti tehty Euroopassa. Kallojen ikää pidettiin epäilyttävänä jo viimeistään 1930-luvulla mutta vasta 1990-luvulta alkaen on ollut riittävät menetelmät niiden ajoittamiseksi. British Museum ilmoittaa, että sillä oleva kallo on tehty koneellisesti eikä sen materiaalikaan ole Meksikosta, kuten on väitetty. *Mitchell-Hedges -kallona* tunnettua yksilöä puolestaan pidetään edellisen pohjalta tehtynä kopiona, joka myös on työstetty moderneilla välineillä. Sen arvioidaan valmistuneen 1930-luvulla. 

## Lähteet
Robinson-koulu

**Robinson-koulu** () on Jules Vernen vuonna 1882 ilmestynyt romaani. Teoksen päähenkilö, nuori Godfrey Morgan, on päättänyt toteuttaa unelmansa ja tehdä seikkailumatkan maapallon ympäri. Hänen enonsa, kalifornialainen miljonääri Kolderup, varustaa Godfreyn käyttöön höyrylaiva *Dreamin*, joka lähtee purjehtimaan kohti Uutta-Seelantia. Heti purjehduksen alussa puhkeaa kuitenkin myrsky ja laiva uppoaa. Vain Godfrey ja tanssinopettaja Tartelett pelastautuvat autiolle saarelle. 

## Lähteet

*