open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Frantsilan Luomuyrttitila

**Frantsilan Luomuyrttitila Ky ** on hämeenkyröläinen yrttialan yritys. Yrityksen perustivat Virpi Raipala-Cormier ja Jim Cormier vuonna 1981. Se oli ensimmäinen suomalainen yksityistila, jossa viljeltiin yrttejä avomaalla. Nykyisin yritys on luomuyrttien viljelijä ja yrttivalmisteiden tuottaja. Tila palkittiin yrittäjäpalkinnolla vuonna 2004.

Yritys on aloittanut mintun, siankärsämön ja nokkosen peltoviljelyn sekä tuonut viljelyyn muun muassa auringonhatun ja kuisman. Nykyään tilan tuotteita on yli 200. Tilan omat pellot eivät riitä tuotantoon, joten apuna käytetään luomutuotantoon sitoutuneita sopimusviljelijöitä.

Yritys on laajentunut, ja siitä ovat matkan varrella eriytyneet koulutuskeskus **Frantsilan Hyvän Olon Keskus** ja kahvila-ravintola **Frantsilan Kehäkukka**. Hyvän Olon Keskus sijaitsee Frantsilan vanhan sukutilan rakennuksissa. Siellä tarjotaan kokous- ja ohjelmapalveluita, koulutusta sekä luontaishoitoja. Frantsilan Kehäkukka on vuonna 1875 rakennetussa koulurakennuksessa toimiva kahvila, talonpoikaistyyliin sisustettu kasvisravintola sekä Frantsilan luomuyrttittuotteiden myymälä. Kesäisin sen piha-aitoissa on käsityöläisten puoteja. Pihassa on myös yrttien näytetarha. Kehäkukasta vastaavat Tiina ja Olli Ahonen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tilan kotisivut 
*Frantsilan Hyvän olon keskus
*Frantsilan Kehäkukka
Murrejatkumo

**Murrejatkumo** on eräs dialektologian peruskäsite. Sillä tarkoitetaan saman kielen eri murteiden tai toisilleen lähisukuisten kielten muodostamaa ryhmää, jonka sisällä eri kielipiirteiden maantieteellisen levinneisyyden rajat eli isoglossit eivät vastaa toisiaan, minkä vuoksi ei ole jyrkkiä murrerajoja, vaan murteet muodostamat jatkumoja. Tällainen on tilanne myös monien erillisinä pidettyjen kielten välisten rajojen kohdalla. 

Murrejatkumoille tyypillistä on, että ihmiset ymmärtävät lähiseudun asukkaiden puhetta ilman muuta, koska murre-erot eivät ole kovin suuret, hieman kauempana asuvien puhetta jo työläämmin, kun taas  useissa tapauksissa saman murrejatkumon vastakkaisten äärilaitojen asukkaat eivät ymmärrä toistensa puhetta lainkaan, elleivät ole sitä varta vasten opetelleet. Missään kohdassa murrejatkumon sisällä ei kuitenkaan ole sellaista rajaa, jonka vastakkaisilla puolilla lähellä toisiaan asuvat eivät ymmärtäisi toisiaan.  

Murrejatkumot olivat yleisiä vanhan maatalousyhteiskunnan aikana, kun maaseudun asukkaat harvoin muuttivat kovin kauas synnyinpaikaltaan eikä valtiollisten yleiskielten vaikutus ollut niin voimakas, että se olisi sanottavasti tasoittanut paikallisia murre-eroja tai tehnyt valtioiden välisistä rajoista selviä kielirajoja. Murrejatkumoiden olemassaolo tekee monessa tapauksessa vaikeaksi ratkaista, mitkä ovat eri kieliä ja mitkä vain saman kielen eri murteita, varsinkin jos kyseisillä kielillä ei ole vakiintunutta kirjakieltä.

Keski-Euroopassa tyypillisen murrejatkuman muodostavat esimerkiksi hollannin ja saksan murteet Alankomaiden rannikolta Itävallan kaakkoisille rajaseuduille saakka. Hollanti ja saksa ovat selvästi eri kieliä, mutta niiden ydinalueiden välillä on katkeamaton ketju erilaisia siirtymämurteita, joissa on piirteitä molemmista kielistä. Suomen kieli ja muut itämerensuomalaiset kielet muodostavat myös murrejatkumon. Lisäksi mannerskandinaaviset kielet eli ruotsi, norja ja tanska muodostavat murrejatkumon.

## Lähteet
* Dialektologian peruskäsitteitä (Helsingin yliopisto)

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Vanha Maestro

**Vanha Maestro** oli Helsingissä, osoitteessa Fredrikinkatu 51–53, Rakennusmestarien talossa sijainnut tanssiravintola, jota on kutsuttu alallaan Helsingin legendaarisimmaksi, kansainvälisestikin tunnetuksi, tanssipaikaksi. Kaupunkislangissa ravintolaa kutsuttiin joskus myös nimellä *Fredan Valinta*, mikä viittasi sen maineeseen niin sanottuna iskupaikkana.

## Historia

Rakennusmestarien säätiön omistaman Rakennusmestarien talon juhlasalissa järjestettiin tanssitilaisuuksia vuodesta 1967 alkaen. Vanha Maestro -nimen paikka sai 1970-luvun alussa.

Maestron kanta-asiakkaiden perustama klubi julkaisi omakustanteisen kirjan ravintolan historiasta vuonna 2001. Vanhan Maestron toiminta perinteisenä tanssiravintolana lopetettiin 3. toukokuuta 2003 asiakasmäärien tasaisesti vähennyttyä sen historian viimeisen vuosikymmenen kuluessa. Huippuaikoina Vanhan Maestron naistentansseissa saattoi käydä 1&nbsp;500 asiakasta yhden illan aikana, kun taas loppuaikoina esimerkiksi vappuaatto houkutteli paikalle 700 asiakasta, tavallisten iltojen ollessa hiljaisempia.

Sedu Koskinen avasi Fredrikinkatu 51:ssä uuden Studio 51 -nimisen ravintolan vuonna 2004. Koskisen johdolla toimintaa jatkettiin vanhan Maestron tiloissa uudistettuna tanssiravintolana 1. lokakuuta 2008 alkaen nimellä Freda 51.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Partanen, Pirkko (2001): *Ravintola (Vanhan) Maestron kanta-asiakkaiden Klubin ja klubilaisten historiaa 1981–2001*. Omakustanne, .
Esko Salminen (täsmennyssivu)

**Esko Salminen** nimisiä henkilöitä ovat muun muassa:

* Esko Salminen, näyttelijä
* Esko Salminen, urheilija
* Esko Salminen, historioitsija
Nordisk Numismatisk Union

**Nordisk Numismatisk Union** on pohjoismainen numismatiikan alan järjestö, johon kuuluu alan järjestöjä eri pohjoismaista. Sen perustajajäseniin kuuluu Suomen Numismaattinen Yhdistys.

Liittoon kuuluu kahdeksan numismaattista yhdistystä ja neljä rahakokoelmaa. Sen julkaisuja ovat Nordisk Numismatisk Unions Medlemsblad (NNUM) ja Nordisk Numismatisk Årsskrift (NNÅ). Se järjestää joka kolmas vuosi alan kokouksen jossakin Pohjoismaassa. Vuonna 2010 kokouksen järjestää tanskalainen Dansk Numismatisk Forening.

## Lähteet
Salibandyn SM-sarja 1991–1992

**Kausi 1991–1992** oli salibandyliigan historian kuudes kausi. Sarjasta käytettiin tuolloin nimitystä SM-sarja.

Miesten mestaruuden voitti Joensuulainen Josba, joka voitti finaaleissa Helsinkiläisen SSV:n. Pronssia saavutti Happee Jyväskylästä. RuRu putosi suoraan I-divisioonaan. Sekä Liffe että SU säilyttivät paikkansa SM-sarjassa karsintojen jälkeen.

Naisten mestaruuden voitti sarjanousija Tapanilan Erä Helsingistä. Erän joukkue oli muodostunut fuusiossa, jossa oli yhdistynyt edelliskauden mestari S.C. Dalmac ja Synkkä Uhma. Joukkue oli runkosarjassa lopulta ylivoimainen ja menetti ainoastaan kaksi pistettä kahdessa tasapeliin päättyneessä ottelussa. Hopeaa saavutti jyväskyläläinen BET ja pronssia helsinkiläinen SAPA.

## Sarjajärjestelmä
Miesten runkosarja pelattiin kaksinkertaisena kuudessa osaturnauksessa järjestyksessä Jyväskylä, Joensuu, Hämeenlinna, Jyväskylä, Tampere ja Helsinki. Uudistuksena edelliskauteen verrattuna oli pudotuspelit, joihin pääsivät runkosarjan neljä parasta.

Naiset pelasivat ensi kertaa kaksinkertaisen sarjan. Runkosarja järjestettiin kuudessa osaturnauksessa järjestyksessä Jyväskylä, Joensuu, Helsinki, Tampere, Lohja ja Hämeenlinna. 
## Miehet

## Lähteet
Wecksell

**Wecksell** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Jesper Wecksell, *JW* (s  1995), ruotsalainen Counter Strike 2 -pelaaja
* Josef Julius Wecksell (1838–1907), suomalainen runoilija ja näytelmäkirjailija
* J. A. Wecksell (1879–1958), suomalainen tietosanakirjatoimittaja, suomentaja ja opettaja.
Sacile

**Sacile** on kaupunki Pordenonen maakunnassa Friuli-Venezia Giulian alueella Koillis-Italiassa. Kaupungissa on pari kymmentä tuhatta asukasta.

Sacilea on sanottu "*[[Serenissima]]n* puutarhaksi" (*La Serenissima* on Venetsian tasavallan lempinimi) siellä olevien palatsien mukaan, joita on rakennettu Livenzajoen rannalle Venetsian tasavallan ylhäisölle.

## Maantiede
Sacilen historiallinen keskusta sijaitsee Livenzajoen kahdessa saaressa. Saarista ei tiedetä, ovatko ne keinotekoisesti rakennettuja vai luonnon muodostamia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fusilli

**Fusilli** (äännetty italiaksi [fuˈzilli]) on viljasta valmistettavaa pastaa. Se on kierteistä spagettia. Kierremakaroni sitoo hyvin pastakastiketta itseensä, mutta se sopii myös salaatteihin, keittoihin ja paistoksiin. Suomessa aitoa fusillia myy mm. Barilla.

## Lähteet

## Katso myös
* Pasta#Pastan muotoja

## Aiheesta muualla
HMS Ariadne (M65)

**HMS Ariadne** (viirinumero M65) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Abdiel-luokan miinalaiva. Alus oli yksi harvoista Britannian Yhdysvaltain laivastolle lainaamista ja se palvelikin Yhdysvaltain 7. laivastossa Tyynellä valtamerellä 1944.

## Valmistus

Alus tilattiin 19. huhtikuuta 1941 osana sodan ajan laivastohankintoja Alexander Stephen and Sonsilta Glasgow'sta Skotlannista, missä köli laskettiin 15. marraskuuta 1941. Alus laskettiin vesille 16. helmikuuta 1943 ja valmistui vielä saman vuoden lopulla 9. lokakuuta.

## Palvelus
Syyskuussa 1943 alus oli valmistajan koeajoissa. Valmistuttuaan 9. lokakuuta alus siirrettiin laivastolle vastaanottotesteihin, joiden päätyttyä se varustettiin sekä siirrettiin Scapa Flow'hun Kotilaivastoon koulutettavaksi. Aluksen miehistön koulutus keskeytettiin joulukuussa, jolloin alus määrättiin partioimaan Atlantille. Alus siirrettiin Gibraltarille, josta se lähti *HMS Gambian*, *HMS Penelopen*, *HMS Glasgowin* ja *HMS Enterprisen* kanssa pysäyttämään rannikkolennoston havaitsemaa Saksan laivaston saarronmurtajaa *Alsterruferia* (operaatio Stonewall).

Aluksen ensimmäinen palvelustehtävä oli miinanlasku Norjan rannikolle.

Kotivesiltä alus poistui tammikuussa 1944, jolloin se liitettiin Yhdysvaltain 7. laivastoon Tyynelle valtamerelle. Alus laski kesäkuussa 1944 Uuden-Guinean pohjoisrannikolle 146 miinaa. Se laski taisteluiden aikana 1&nbsp;352 miinaa. Alus siirrettiin joukkojenkuljetustehtäviin marraskuussa.

Sodan jälkeen alus kuljetti entisiä sotavankeja takaisin Japanista kotimaihinsa ja pääsi itse palaamaan Englantiin vasta 1947. Paluun jälkeen alus sijoitettiin Sheernessiin reserviin. Alus ei palannut palvelukseen lukuun ottamatta lyhyttä huollon jälkeistä koeajojaksoa 1950.

*Ariadne* myytiin romutettavaksi W. H. Arnott Youngille ja se saapui helmikuussa 1965 Dalmuiriin, jossa se romutettiin kesäkuussa. 

## Lähteet
*

### Viitteet
Alatalo

**Alatalo** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Ahti Alatalo (1946–2025), oopperalaulaja, Oulun konservatorion rehtori 1990–2014
* Eelis Alatalo (s. 1897), korkeimman oikeuden jäsen
* Ilkka Alatalo (s. 1955), jääpalloilija ja jääkiekkoilija
* Kalle Alatalo (s. 1978), kitaristi
* Katri Alatalo (s. 1985), kirjailija
* Martti Alatalo (s. 1930), kenraaliluutnantti
* Matti Alatalo (s. 1958), jääkiekkovalmentaja
* Matti Alatalo (s. 1995), lentopallovalmentaja
* Mika Alatalo (s. 1971), jääkiekkoilija
* Mikko Alatalo (s. 1951), muusikko, kansanedustaja (Keskusta)
* Otto Alatalo (1906–1986), metsätyönjohtaja ja runoilija
* Rauno Alatalo (1952–2012), biologi ja lintutieteilijä
* Ronja Alatalo (s. 1999), näyttelijä
* Sanni Alatalo (s. 1997), maastohiihtäjä
* Santeri Alatalo (s. 1990), jääkiekkoilija
* Toimi Alatalo (1929–2014), kilpahiihtäjä ja olympiavoittaja
* Tomi Alatalo (1981–2025), näyttelijä ja basisti
* Tuomas Alatalo (1977–2021), fasilisoidusta kommunikaatiosta tunnetuksi tullut vaikeavammainen
* William Alatalo (s. 2002), autourheilija.

## Katso myös
* Alitalo
Pälkäneläisyys

**Pälkäneläisyys** oli Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen piirissä 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa esiintynyt sävyltään vasemmistoradikaalinen liike, jonka synnyn taustalla oli silloinen opiskelijaradikalismi. 

Pälkäneläisyys sai nimensä Pirkanmaalla Pälkäneellä, Suomen Kasvatusopillisen yhdistyksen omistamassa Mallasmäen kurssikeskuksessa syksyllä 1969 pidetyssä kokouksessa annetun julkilausuman mukaan, jossa määriteltiin liikkeen ohjelma. Liikkeen alkuunpaneva tapahtuma oli Karjaalla vuonna 1967 pidetty vasemmistonuorten yhteinen vappujuhla, joka oli järjestetty vastoin SDP:n puoluetoimiston nimenomaista kieltoa.  Sen syntyyn ratkaisevimmin vaikuttanut tekijä oli kehitysmaiden ongelmien ja Vietnamin sodan nostattama kansainvälisen solidaarisuuden vaatimus sekä pyrkimys vasemmiston laajempaan yhteistyöhön. Nämä vaatimukset kirjattiin Pälkäneellä pidetyssä kokouksessa annettuun julkilausumaan. Lausumassa arvosteltiin hallituksia, joissa SDP oli ollut mukana, "liian porvarillisen" politiikan toteuttamisesta. 

Pälkäneläisyyden keskeisiä hahmoja olivat SDP:n vasemmistoon lukeutuneet opiskelijapoliitikot Reijo Käkelä, Erik Schüller ja Hannu Vesa.  Kansanedustajista liikkeen taakse asettuivat Osmo Kaipainen, Tellervo M. Koivisto ja Erkki Tuomioja, jotka olivat olleet mukana Pälkäneellä pidetyssä kokouksessa ja allekirjoittaneet siellä annetun julkilausuman. 

Seuraavana kesänä, vuonna 1970, "pälkäneläiset" pitivät Karjaalla uuden kokouksen, jossa hyväksyttiin jyrkempi julkilausuma kuin edellisenä kesänä. Siinä tuomittiin − jälkikäteen − edellisenä vuonna kaatunut Nordek-hanke ja Suomen ja Euroopan talousyhteisön kaavailtu vapaakauppasopimus sekä hyväksyttiin Tšekkoslovakian miehitys. 

Tässä vaiheessa SDP:n johto − puheenjohtaja Rafael Paasio ja puoluesihteeri Kalevi Sorsa − tuomitsivat julkisesti pälkäneläisyyden. Paasio ja Sorsa syyttivät liikettä siitä, että se antoi SDP:n nimissä julkilausumia, jotka olivat jyrkässä ristiriidassa puolueen virallisen linjan kanssa. Myös pälkäneläisyyden taakse asettuneet kansanedustajat sanoutuivat puoluejohdon jyrkän kannanoton seurauksena irti liikkeestä. Näin pälkäneläisyys menetti vahvimman tukensa. 

Pälkäneläisyys hajosi lopulta sisäisiin kiistoihinsa ja sen toiminta hiipui vuoden 1971 aikana. Pääosa liikettä kannattaneista opiskelijoista palasi SDP:hen, kun taas pälkäneläisten vasemman laidan edustajat ajautuivat ulos puolueesta ja liittyivät SKP:n taistolaissiipeen. 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Pekka Pökälä

**Pekka Uolevi Pökälä** (s. 29. tammikuuta 1948 Asikkala) on suomalainen hiihtosuunnistaja. Seuratasolla hän edusti Asikkalan Raikasta ja Saarijärven Pullistusta.

Hyvinkäällä 1975 ensimmäisissä hiihtosuunnistuksen MM-kilpailuissa Pökälä voitti viestikultaa ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa viidenneksi. Viestissä hän hiihtosuunnisti aloitusosuuden Heimo Taskisen, Jorma Karvosen ja Olavi Svanbergin suunnistaessa muut osuudet. Kaksi vuotta myöhemmin Velingradissa hän voitti henkilökohtaisessa kilpailussa MM-hopeaa.

## Lähteet
Koapeippo

**Koapeippo** (*Rhodacanthis palmeri*) oli 1890-luvun lopulla sukupuuttoon kuollut Havaijilla esiintynyt peippoihin kuulunut varpuslintu. Viimeisin varmistettu havainto elävästä linnusta on vuodelta 1896.

## Koko ja ulkonäkö
Kooltaan koapeippo oli 21,5–23&nbsp;cm. Koiras oli päästään ja rinnastaan väritykseltään kirkkaan oranssi. Rinnan oranssi väri vaalenee vatsaa kohti, niin että vatsa on väriltään vaalean kellertävä. Siivet ja yläperä olivat väriltään oliivinruskeat oranssein yksityiskohdin. Naaraat olivat selästä, päästä ja rinnasta väriltään vaalean kellertävän vihreitä. Vatsastaan naaras oli vaalea. Nuoret koiraat muistuttivat ulkonäöltään naaraita, mutta rinnan ja vatsan höyhenissä on tumman harmaat kärjet, jotka antavat viiruisen tai pilkullisen ulkonäön. Nokka lajilla oli suurikokoinen, tukeva ja väriltään harmaa.

Lajista on säilynyt noin 65 näytettä maailman eri museoissa.

## Elinympäristö ja ravinto
Koapeipot elivät kosteissa metsissä, joissa *[[Acacia koa]]* -puu oli yleinen. Metsät sijaitsevat yli 1&nbsp;000 metrin korkeudella merenpinnasta. Laji söi erityisesti *Acacia koa* -lajin kovia siemeniä ja lisäksi myös perhosten toukkia ja Humala-akea-puun *(Dodonaea viscosa)* siemeniä. Koapeipot olivat hyvin yleisiä Havaijin pääsaarella vielä 1800-luvun alussa. Todennäköisimmät syyt lajin häviämiseen olivat elinympäristön häviäminen laajojen hakkuiden vuoksi ja mustarotan (*Rattus rattus*) leviäminen saarelle. Hyttysten levittämällä malarialla ei todennäköisesti ole ollut kovin suurta vaikutusta tämän lajin häviämiseen.

## Lähteet
HMS Aphis

**HMS Aphis** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Insect-luokan tykkivene. 

## Valmistus

Alus tilattiin Ailsa Shipbuilding Companyltä. Se laskettiin vesille 15. syyskuuta 1915 ja valmistui vielä saman vuoden marraskuussa.

## Palvelus
Alus tuki 1917 tykkitulella maavoimien operaatioita Tonavalla, jolloin sen tukikohtana oli Bukarest. Se oli Tonavalla aina vuoteen 1919, jolloin tykkivene siirrettiin Kiinan laivastoasemalle. Kiinassa alus liitettiin Jangtsen laivueeseen () esittelemään brittiläisen imperiumin läsnäoloa joella. Alus oli Kiinassa aina kesäkuuhun 1940, jolloin se siirrettiin Välimeren laivastoon.

Alus tuki 9. joulukuuta 1940 monitorin ''HMS Terror'' ja tykkiveneiden ''HMS Ladybird'' ja ''HMS Gnat'' kanssa brittiläisen 8. armeijan etenemistä tulittamalla Tobrukissa olevia Italian armeijan kohteita. Alukset toistivat Tobrukin sataman tulittamisen 12. joulukuuta.

Alus tulitti 21. helmikuuta yhdessä Australian laivaston hävittäjien ''HMAS Stuart'', ''HMAS Vampire'' ja ''HMAS Voyager'' kanssa Tobrukia. Se tuki 9. huhtikuuta 8. armeijan vetäytymistä tulittamalla Bombaa ja Gazalaa.

Huhtikuussa 1943 alus siirrettiin Maltalle. Alus tuki 31. toukokuuta hyökkäystä Pantellarialle (operaatio Corkscrew). Se vapautettiin 13. kesäkuuta operaatiosta, minkä jälkeen se palasi Maltalle valmistautumaan Sisilian maihinnousuun. Elokuussa alus määrättiin tukemaan Calabrian maihinnousua. Alus liitettiin 13. elokuuta tukiosastoksi yhdessä tykkivene *HMS Scarabin* sekä monitoreiden ''HMS Erebus'', ''HMS Roberts'' ja ''HMS Abercrombie'' kanssa tulittamaan rannikkoa Reggio Calabriasta Passaroon (operaatio Baytown). Tulitukiosasto ampui 2. syyskuuta tulivalmistelun brittiläisen XIII armeijakunnan maihinnousualueelle. Seuraavana päivänä osasto tuki varsinaista maihinnousua. Alus palasi toiminnan päätyttyä Maltalle.

*Aphis* määrättiin Yhdysvaltain laivaston alaisuuteen Etelä-Ranskaan tehtävään maihinnousuun (operaatio Dragoon). Alus vapautettiin 18. elokuuta operaatiosta, minkä jälkeen se oli vuoden lopun Adrianmerellä tukikohtanaan Ancona.
 
Kesäkuussa 1945 alus määrättiin Tyynelle valtamerelle. Se saapui elokuussa Manukseen, missä se liittyi brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon vasta Japanin antauduttua. Se lähetettiin Singaporeen, jossa alus poistettiin palveluksesta. Alus sijoitettiin 1946 poistolistalle ja myytiin romutettavaksi toukokuussa 1946 Singaporessa.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Jarmo Jääskeläinen

**Jarmo Jääskeläinen** (2. elokuuta 1937 Viipuri – 2. tammikuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, dokumenttielokuvien tuottaja ja ohjaaja. Hänet tunnettiin erityisesti Puola-aiheisista dokumenteistaan.

## Ura
Jääskeläinen aloitti toimittajanuransa Lontoossa BBC:n suomenkielisessä toimituksessa, mistä hän siirtyi opiskelemaan elokuvantekoa Łódźin elokuvakorkeakouluun Puolaan vuonna 1965. Hän toimi Yleisradion Puolan-kirjeenvaihtajana vuodesta 1967. Palattuaan Suomeen Jääskeläinen toimi dokumenttielokuvien tuottajana ja kouluttajana. Hän perusti YLE TV2:n Dokumenttiprojektin ja vastasi sen toiminnasta 1990–1997.

Jääskeläinen esitti Dokumenttiprojektissa paitsi suomalaisten myös ulkomaalaisten tekijöiden dokumentteja. Näin YLE:lle muodostui vankka maine dokumenttien esityspaikkana.

## Keskeisimmät työt
Jääskeläisen tuotannon ydintä ovat Puolassa tehdyt kriittiset dokumentit, kuten *Ylioppilaan kuolema* ja *Messu isänmaan puolesta*.

## Huomionosoituksia
Jääskeläinen sai valtion tiedonjulkistamispalkinnon vuonna 1979. DocPoint palkitsi hänet ensimmäisellä Apollo-palkinnolla elämäntyöstä vuonna 1996 ja Yleisradion Koulutusrahasto Koura Kriitikkopalkinnolla 1997. Kultainen Venla -elämäntyöpalkinnon hän sai vuonna 2011 ja professorin arvonimen vuonna 1998. Hän sai myös kunniamerkkejä Puolasta.

## Perhe
Jääskeläinen oli naimisissa Elzbieta Jääskeläisen kanssa. Dokumentaristi Kira Jääskeläinen on heidän tyttärensä.

## Dokumenttielokuvia
* *Siellä missä satakieli lauloi 1–2*. 1975
* *Antonius-maastamuuttaja*. 1976
* *Ylioppilaan kuolema*. 1977 (dokumentti 7. toukokuuta 1977 Krakovassa murhatusta puolalaisesta opiskelijasta Stanisław Pyjasista)
* *Kruunaus*. 1979
* *Maailman paras paikka*. 1979 (dokumentti kullankaivaja Heikki Pihlajamäestä)
* *Vankilan rajattu vapaus*. 1982 (dokumentti Puolan sotatilasta 1980-luvun alussa)
* *Nälkäsairaus*. 1983 (dokumentti Varsovan ghetosta 1940-luvun alussa)
* *[[Aulis Sallinen]] nylkee ahvenen*. 1984
* *Messu isänmaan puolesta*. 1985 (dokumentti lokakuussa 1984 murhatusta puolalaisesta papista, isä Jerzy Popiełuszkosta)
* *Eestiläinen juhla*. 1985
* *Onni sinua seuratkoon – kokemuksia eräästä rakennemuutoksesta*. 1987, 2003 (dokumentti Wärtsilä Meriteollisuuden lakkautetun Vuosaaren telakan viimeisistä toimintakuukausista 1987)
* *Lastauspaikka – Umschlagsplatz*. 1987 (dokumentti Varsovan gheton tyhjentämisestä 1942 kun saksalaiset kuljettivat gheton juutalaiset Treblinkan keskitysleirille)
* *Sankarit ja marttyyrit*. 1989 (dokumentti Etelä-Puolan pienestä kaupungista, Nowy Korczynista ja sen juutalaisista)
* *Pontikkapitäjä*. 2005 (dokumentti Kiteen pontikkapitäjästä)
* *Voittajat ja voitetut*. 2011 (dokumentti Gdańskin Lenin-telakan työläisistä 30 vuotta Solidaarisuus-ammattiliiton perustamisen jälkeen) 

## Palkintoja ja tunnustuksia
* Valtion tiedonjulkistamispalkinto 1979
* Prix Italia -palkinto dokumentista *Maailman paras paikka* 1980
* Kirkon tiedonvälityspalkinto 1981
* Puolan komentajaristi
* 1998 professorin arvonimi ansioista elokuvantekijänä.
* 2006 Apollo-palkinto
* Kultainen Venla elämäntyöstä 2011

## Lähteet
### Verkkosivut
* 

### Viitteet
Heimo Taskinen

**Heimo Allan Taskinen** (s. 25. helmikuuta 1947 Varpaisjärvi) on suomalainen hiihtosuunnistaja. Seuratasolla hän on edustanut Hankasalmen Hankaa ja Kangasniemen Kalsketta.

Hyvinkäällä 1975 ensimmäisissä hiihtosuunnistuksen MM-kilpailuissa Taskinen voitti viestikultaa ja henkilökohtaisessa kilpailussa pronssia. Viestissä hänen kanssaan hiihtosuunnistivat Pekka Pökälä, Jorma Karvonen ja Olavi Svanberg.

## Lähteet
Alda Merini

**Alda Merini** (21. maaliskuuta 1931 – 1. marraskuuta 2009) oli italialainen runoilija. Hän julkaisi ensimmäiset kirjansa 1950-luvulla ja oli ehdolla Nobel-palkinnon saajaksi vuosina 1996 ja 2001. Merini kuoli sairaalassa, jossa oli potenut luukasvainta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kotisivut.
Om Begrebet Ironi med stadigt Hensyn til Socrates

**Om Begrebet Ironi med stadigt Hensyn til Socrates** (”Ironian käsitteestä Sokratesta alituisesti silmällä pitäen”) on Søren Kierkegaardin maisterinväitös, joka valmistui Kööpenhaminan yliopistolle vuonna 1841. Teos on Kierkegaardin kolme vuotta kestäneen laajan Sokratesta koskeneen tutkimustyön tulos, ja siinä aihetta käsitellään sellaisena kuin se näyttäytyy Ksenofonin, Aristofaneen ja Platonin teoksissa.

Kierkegaardin opinnäyte käsittelee ironiaa ja erityisesti sokraattista ironiaa. Ensimmäisessä osassa Kierkegaard katsoo Aristofaneen kuvauksen Sokrateesta näytelmässään *[[Pilvet (Aristofanes)|Pilvet]]* olevan oikeellisin kuva tästä filosofista. Siinä missä Ksenofon ja Platon esittivät Sokrateen vakavamielisesti, Kierkegaard katsoi Aristofaneen ymmärtäneen parhaiten sokraattiseen ironiaan sisältyneen monisyisyyden. Lisäksi Kierkegaard käsittelee Sokrateen ajatusta omasta *[[demoni|daimonionistaan]]* sekä filosofin saamaa tuomiota.

Lyhemmässä toisessa osassa Kierkegaard vertaa sokraattista ironiaa oman aikansa ironiatulkintoihin. Hän analysoi 1800-luvun merkittävien kirjailijoiden ja filosofien teoksia, mukaan lukien J. G. Fichte, Friedrich Schlegel ja G. W. F. Hegel.

## Kirjallisuutta
* Harold Sarf, Reflections on Kierkegaard's Socrates, in: «Journal of the History of Ideas», volume number 44, issue number 2, April-June 1983, pages 255-276.

## Aiheesta muualla
* Kierkegaard, Søren: *[http://books.google.fi/books?id=D_YGAAAAcAAJ Om Begrebet Ironi med stadigt Hensyn til Socrates]*, 1861. Google-kirjat
HMS Abercrombie (F109)

**HMS Abercrombie** (viirinumero F109) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Roberts-luokan monitori toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin 4. huhtikuuta 1941 Vickers-Armstrongilta Walker-upon-Tynestä, missä köli laskettiin 26. huhtikuuta. Alus laskettiin vesille 31. maaliskuuta 1942 ja valmistui 22. huhtikuuta. Koeajojen päätyttyä alus otettiin palvelukseen 5. toukokuuta 1943.

Aluksen tykkitorni oli alun perin tarkoitettu ''HMS Furiousille'' ennen aluksen muuttamista lentotukialukseksi.

## Palvelus
*Abercrombie* määrättiin maaliskuussa 1943 liittymään Välimeren laivastoon. Se valmistui 22. huhtikuuta, minkä jälkeen se aloitti koeajot. Koeajojen päätyttyä toukokuussa alus varustettiin palvelukseen.

Kesäkuussa alus määrättiin Yhdysvaltain laivaston Task Force 85:een tukemaan Sisilian maihinnousua. Alus liittyi heinäkuussa hyökkäysosastoon. Alus aloitti purjehduksensa 8. heinäkuuta Tunisista ja se suojasi seuraavana päivänä Yhdysvaltain 45. jalkaväkidivisioonan maihinnousua Scoglittissa yhdessä risteilijä ''USS Philadelphian'' ja viidentoista hävittäjän kanssa.

Alus tulitti Porto Espedoclea yhdessä ''USS Birminghamin'' ja *USS Philadelphian* kanssa tukien Yhdysvaltain 7. armeijan taistelua. Se palasi elokuussa Kuninkaallisen laivaston valvontaan ja se määrättiin tukemaan Britannian maavoimien hyökkäystä Italian mannermaalle (operaatio Baytown).

Reggio Calabrian ja Pessaron välistä rannikkoa alus tulitti 2. syyskuuta yhdessä ''HMS Erebuksen'', ''HMS Robertsin'', ''HMS Valiantin'', ''HMS Warspiten'', ''HMS Orionin'' ja ''HMS Mauritiuksen'' kanssa. Alus tuki seuraavana päivänä Britannian XIII armeijakunnan maihinnousua lähellä Reggiota ja Villa San Giovannia, minkä jälkeen alus irrotettiin operaatiosta.

Alus palasi Yhdysvaltain laivaston valvontaan, kun se liitettiin eteläiseen hyökkäysosastoon () eli Task Force 81:een tukemaan Salernon maihinnousua. Alus lähti 7. syyskuuta Bizertasta liitettynä saattueeseen FSS2.

Alus tuki 9. syyskuuta Salernon maihinnousua tulittaen Paestumia yhdessä *Philadelphian*, ''USS Savannahin'', ''USS Brooklynin'', Alankomaiden laivaston Flores-luokan sluupin ''Floresin'' sekä seitsemäntoista Yhdysvaltain laivaston hävittäjän kanssa. Alus osui tulitoiminnan aikana miinaan vaurioituen pahoin.

Lokakuussa alus siirrettiin Tarantoon telakalle, mistä vapauduttuaan se palasi 15. elokuuta 1944 Maltalle. Aluksen ollessa koulutuksessa 21. elokuuta Maltan kaakkoispuolella, se osui kahteen miinaan vaurioituen jälleen pahoin.

Palvelukseen palattuaan alus siirrettiin Tyynelle valtamerelle, mutta sota Japania vastaan päättyi ennen aluksen perille pääsyä. Alus palasi marraskuussa 1945 Chathamiin, jossa se sijoitettiin tykistökoulutusalukseksi sekä majoituskäyttöön.

Alus poistettiin 1953 palveluksesta ja se hinattiin Portsmouthiin, jossa se ankkuroitiin Fareham Creekiin odottamaan poistamista. Alus sijoitettiin poistolistalle, minkä jälkeen se myytiin romutettavaksi BISCOlle. Alus saapui 24. joulukuuta 1954 T. W. Wardille Barrow-in-Furnessiin, jossa se lopulta romutettiin.

## Lähteet
*

### Viitteet
Devil’s Got a New Disguise: The Very Best of Aerosmith

**Devil’s Got a New Disguise: The Very Best of Aerosmith** on Aerosmithin kahdeksas kokoelmalevy, joka on julkaistu vuonna 2006.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#Falling in Love (is Hard on the Knees)
#Pink
#
#
#

## Kokoonpano
* Steven Tyler – laulu, huuliharppu, piano
* Tom Hamilton – basso
* Joey Kramer – rummut
* Joe Perry – laulu, taustalaulu, kitara, talk box
* Brad Whitford – rytmikitara, akustinen kitara

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Entertainment Weekly: C

## Lähteet
HMS Havant

**HMS Havant** (viirinumero H32) oli Britannian kuninkaallisen laivaston H-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Brasilian laivasto tilasi 8. joulukuuta 1937 *Javaryn* J. Samuel White and Companyltä, missä köli laskettiin 30. maaliskuuta 1938. Münchenin kriisin aikana syyskuussa 1938 Amiraliteetti esitti aluksen ja sen sisaralusten ostamista. Alukselle asennettiin tulenjohtojärjestelmät ja sen aseiden sijoitusta muutettiin, jotta se ei poikkeaisi liikaa muista Kuninkaallisen laivaston aluksista. Britannian hallitus osti lopulta 5. syyskuuta 1939 aluksen. Alus laskettiin vesille 17. heinäkuuta 1939 ja otettiin palvelukseen 19. joulukuuta.

## Palvelus
Vastaanottotestien päätyttyä alus siirrettiin 8. tammikuuta 1940 koulutukseen Portlandiin. Alus liitettiin 9. hävittäjälaivueeseen Plymouthiin suojaamaan Kanaalin saattueita. Aluksen ensimmäinen tehtävä oli 4.-9. helmikuuta 1940 ''HMS Ardentin'' ja *[[HMS Whitshed]]in* kanssa sukellusveneentorjuntapartio.

Maaliskuun loppuun alus oli Devonportin telakalla degaussianjärjestelmän korjaamiseksi. Vikojen epäiltiin johtuneen sabotaasista, mutta sitä ei kyetty osoittamaan todeksi. Palvelukseen palattuaan alus aloitti saattueiden suojaamisen. Alus suojasi 7. huhtikuuta saattueen Greenockista Gibraltarille, mutta siirtyessään Greenockiin se sai määräyksen liittyä Norjan operaatioihin. Se suojasi ''HMS Hesperuksen'' kanssa merijalkaväkeä kuljettanutta risteilijä ''HMS Suffolkia'' Färsaarille, jonne saavuttiin 13. huhtikuuta. Seuraavana päivänä alus palasi Scapa Flowhun, minkä jälkeen se suojasi saattueita Narvikiin 7. toukokuuta saakka.

Alus suojasi Norjan rannikolta palattuaan miehitysjoukkoja Islantiin kuljettaneita *[[RMS Franconia]]a* ja *[[RMS Lancastria]]a*. Se palasi 25. toukokuuta Greenockiin. Alus määrättiin evakuoimaan joukkoja Ranskasta (operaatio Dynamo) ja se saapui 29. toukokuuta Doveriin. Alus kuljetti parin seuraavan päivän aikana yhteensä yli 2&nbsp;300 miestä Ranskasta Doveriin.

Alus joutui 1. kesäkuuta ilmahyökkäykseen ollessaan paluumatkalla Dunkerquesta kannellaan lähes 500 maavoimien miestä. Alukseen osui kolme pommia, jotka tuhosivat aluksen konehuoneen. Hyökkäyksessä sai surmansa kahdeksan ja haavoittui 25 miehistönjäsentä lisäksi runsaasti aluksella olleita evakuoituja sotilaita sai surmansa. Miinanraivaaja *[[HMS Saltash]]* otti aluksen hinaukseen, mutta se osoittautui mahdottomaksi. Touvi irrotettiin ja *Saltash* upotti aluksen tykkitulella.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Kongonkahvi

**Kongonkahvi** (*Coffea canephora*, myös *Coffea robusta*) on 1800-luvun lopulla löydetty Kongosta peräisin oleva kahvipensaslaji. Se on maailman toiseksi viljellyin kahvilaji arabiankahvin (*Coffea arabica*) jälkeen.

Kongonkahvi on maultaan arabiankahvia voimakkaampaa, ja sitä käytetään usein kaupallisissa kahvisekoituksissa. Sen pavut myös sisältävät enemmän kofeiinia kuin perinteinen arabiankahvi. Robustan maulle on ominaista on arabiankahvia voimakkaampi kitkeryys.

Kongonkahvipensas on tuottoisa ja sopeutuu paremmin erilaisiin ilmasto-oloihin kuin arabiankahvi, mistä johtuen sen sadot ovat suurempia ja maailmanmarkkinahinnat arabicaa edullisempia.

## Kuvia

File:Coffea canephora 1 at Aanakkulam.jpg|Kukkia
File:Coffea canephora 2 at Aanakkulam.jpg|Marjoja


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ITIS: ''Coffea canephora'' 
* Flora of China: ''Coffea canephora'' 
* Food Component Database (FooDB): Robusta coffee (Coffea canephora) 
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Coffea canephora (robusta coffee)
Bysantin–arabien sodat

**Bysantin–arabien sodat** olivat sarja sotia, jotka käytiin islaminuskoisten arabikalifaattien ja Bysantin valtakunnan välillä. Sodat käytiin vuosien 634 ja 1180 välillä. Sodan tuloksena Levantti, Mesopotamia ja Pohjois-Afrikka siirtyivät arabeille osana arabien laajempaa ekspansiota.

* Bysantin–muslimien sota (634–646), arabit valloittavat Syyrian, Palestiinan, Mesopotamian ja Egyptin. Jarmukin taistelu vuonna 636. Vuodesta 644 eteenpäin arabit tekivät useita ryöstöretkiä Bysantin alueelle Vähässä-Aasiassa. 
* Vuosina 674–678 arabit saartoivat ja piirittivät vuosittain Konstantinopolia. Ensimmäinen kerta kun kreikkalaista tulta käytetään. 
* Vuosina 685–693 Bysantin ja kalifaatin välinen rauha. 
*Rauhan päätyttyä kalifi Abd al-Malikin veli Muhammad voitti Justiianus II:n armeijan ja ryösteli Anatoliaa. 
* Arabit valtasivat Karthagon vuonna 698.
* Konstantinos V teki useita hyökkäyksiä muslimien alueille 750-, 760- ja 770-luvuilla.
* Vuodesta 824 eteenpäin arabit valloittivat Sisilian ja Kreetan. Sisilia menetettiin lopullisesti vuoden 900 jälkeen.
* Vuonna 838 arabit hyökkäsivät Vähään-Aasiaan. Amorionin ryöstö.
* Vuonna 863 bysanttilaiset saavuttivat suuren voiton arabeista Posonin taistelussa Vähässä-Aasiassa. 
* Vuosina 923–944 Johannes Kourkouas valtasi takaisin alueita idässä.
* Vuosina 960–961 Nikeforos Fokas valtasi takaisin Kreetan.
* Vuodesta 963 eteenpäin Bysantti valtasi alueita idässä. Vuonna 965 keisari Nikeforos II Fokasin joukot valtasivat Tarsoksen ja Kyproksen. Vuonna 969 hän valtasi Aleppon ja Antiokian. Laajentuminen jatkui Johannes I Tzimiskesin ollessa keisarina vuosian 969–976.

## Lähteet
* 
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Erik Schüller

**Erik Runar Schüller** (5. joulukuuta 1944 Helsinki – 28. huhtikuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteen ylioppilas ja 1960-luvun lopun niin sanottujen yllytysoikeudenkäyntien avainhenkilö.

Aseistakieltäytyminen oli tuolloin sallittua, mutta siihen yllyttäminen ei. Schüller ilmoitti vuonna 1966 kieltäytyvänsä aseellisesta palveluksesta, mutta sai kieltäytymiseensä kielteisen päätöksen, mitä hän protestoi helmikuussa 1969 Vanhalla ylioppilastalolla pitämässään puheessa, jossa hän yllytti kaikkia vakaumuksentutkintalautakunnan hylkäämiä kieltäytymään aseista lautakunnan päätöksestä huolimatta. Suojelupoliisin pääjohtaja Armas Alhava teki hänestä rikosilmoituksen. Tapaus synnytti paljon lehtikirjoittelua, ja Schülleria puolustamaan nousi kansanliike.

Schüller tuomittiin toukokuussa 1969 yllyttämisestä 14 kuukauden vankeusrangaistukseen. Asian vesittämiseksi yli 1&nbsp;200 henkeä kirjoitti nimensä suojelupoliisille toimitettuun niin sanottuun Schüllerin listaan, jossa he vakuuttivat yllyttäneensä muita kieltäytymään aseista. Vuonna 1970 Schüller tuomittiin Korkeimmassa oikeudessa sataan päiväsakkoon. Saman vuoden helmikuussa hänet vietiin Dragsvikin varuskuntaan, jossa hän edelleen kieltäytyi pukemasta asepukua päälleen. Kahden viikon kuluttua hänen tapauksensa käsiteltiin uudelleen ja hänelle myönnettiin vapautus asepalveluksesta eettisen vakaumuksen perusteella.

Yllytysoikeudenkäynnit vaikuttivat siihen, että lakien ja käytännön muutoksilla helpotettiin siviilipalvelukseen hakeutumista poliittisen vakaumuksen perusteella, kun aiemmin ainoastaan uskonnollinen ja eettinen vakaumus oli kelpuutettu perusteiksi. Schüllerista itsestään tuli myöhemmin taistolaisuuden kannattaja, ja vuoden 1970 lopussa hän kehotti *[[Tiedonantaja]]ssa* vasemmistolaisesti ajattelevia käymään armeijan hankkiakseen hyödylliset aseenkäsittelytaidot tulevaa vallankumousta varten.

Schüller kuului Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan edustajistoon vuosina 1971–1972 ja toimi myöhemmin oikeusavustajana, vaikkei valmistunutkaan lakimieheksi. Hän kuoli dramaattisesti huhtikuussa 1984 ravintolaillan aikana tukehtumalla pihvinpalaseen.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Halonen, Ilpo & Mykkänen, Matti (toim.): *Tapaus Schüller.* Helsinki: Tammi, 1970
* Saaritsa & Kari Teräs (toim.): *Työväen verkostot.* Väki voimakas 16. Helsinki: Työväen historian ja perinteen seura, 96–132

## Aiheesta muualla
* Tapaus Schüller. Ylen Elävä arkisto.
A Day in the Life

**”A Day in the Life”** on vuonna 1967 julkaistun The Beatles -albumin *[[Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band]]* kolmastoista ja samalla viimeinen kappale. Laulu toimi eräänlaisena encorena noudattaen normaalin konsertin kaavaa, jossa aplodien jälkeen seuraa vielä loppufinaali. Kappale on saanut osakseen eniten huomiota albumilla ja musiikkikriitikot ovat viidellä vuosikymmenellä pitäneet sitä yhtenä Beatlesien parhaista lauluista. Muun muassa verkkosivusto ”Acclaimed Musicin” tilastoimilla listoilla ”A Day in the Life” on menestynyt erinomaisesti.

BBC asetti aikoinaan ”A Day in the Lifen” soittokieltoon, koska osaa sen lyriikasta epäiltiin yllyttävän kuuntelijoita huumeiden käyttöön.

## Tausta ja tuotanto

Laulun sanoitusaihe tuli John Lennonin lukemasta lehtiuutisesta, jossa kerrottiin Guinnessin olutpanimon rikkaan perijän Tara Brownen kuolemaan johtaneesta auto-onnettomuudesta. John Lennonin raakaversioon yhdistettiin Paul McCartneyn myös keskeneräinen laulu, sillä kaksikosta ne sopivat yhteen. McCartneyn säveltämä osuus alkaa herätyskellon äänellä ja sanoilla "Woke up, fell out the bed." Herätyskello oli alkujaan merkki, joka ilmoitti nauhoitukseen jätetyn kohdan päättymisen, jonka sekunnit yhtyeen avustaja Mal Evans laski nauhalle. McCartney hyödynsi kellon sanoituksessaan. 

Lisäksi Lennon ja McCartney laativat tuottaja George Martinin avulla pienen orkesterisovituksen. Siinä orkesterille kerrottiin aloitusnuotiksi kunkin instrumentin matalin ääni sekä lopetukseksi korkein ääni. Orkesterin jäsenet saivat ohjeeksi siirtyä annetun ajan kuluessa mielivaltaisesti, samalla lisäten soiton voimakkuutta, korkeimpaan nuottiin. Tulos lisättiin laskettuun nauhoituksen kohtaan.

Laulu tehtiin muista albumin kappaleista poiketen 8-raita-äänityksenä. Kappaleessa soittaa suuri, mutta hyvin yksinkertaisesti jaoteltu orkesteri. Kappaleen lopusta vastasivat McCartney, Lennon ja Ringo Starr ja Beatlesien roudari Mel Evans soittamalla kolmella pianolla samanaikaisesti E-duuria. Tämä rysähdys oli lopetus itse kappaleelle kuten myös *Sgt. Peppers Lonely Hearts Club Band* -albumille. Mukaan laitettiin Lennonin toivomuksesta niin korkea ääni, että sen kykenevät erottamaan vain koirat. Kappale ei ole erityisen monimutkainen sävellys, mutta äänitys oli monimutkainen ja siitä huolimatta äänitykseen meni vain viisi päivää.
Lennonin toivoman korkean äänen jälkeen on vielä puheäänistä koostettu äänisilmukka, joka alkuperäisessä muodossaan oli tarkoitettu toistumaan loputtomiin levysoittimissa, joissa ei ollut automaattista katkaisua ja äänirasian palautusta.


 
:Yleensä kriittiseltä John Lennonilta 
:harvinainen tunnustus.  


## Lähteet
Milan Lucic

**Milan Lucic** (s. 7. kesäkuuta 1988 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa EIHL-joukkue Fife Flyersissa. Hän on laitahyökkääjä ja Boston Bruinsin toisen kierroksen varaus vuodelta . Lucic on iso ja voimakas hyökkääjä, joka osaa viimeistellä ja pelata aggressiivisesti. Häntä on verrattu myös Bruins-legendoihin Cam Neelyyn ja Terry O'Reillyyn.

## Ura
Lucic pelasi kausina 2004–2007 WHL-joukkue Vancouver Giantsissa. Kaudesta 2004–2005 hän pelasi vain yhden runkosarja- ja kaksi playoffottelua, kun hän pelasi enimmäkseen BCHL:ssä. Seuraavalla kaudella hän voitti WHL:n mestaruuden ja sitä seuraavalla kaudella 2006–2007 Memorial Cupin. Hänet valittiin myös Memorial Cup -turnauksen parhaaksi pelaajaksi ja palkittiin Stafford Smythen muistopalkinnolla. Lucic nimettiin myös turnauksen tähdistökentälliseen.

Lucic teki NHL-sopimuksen elokuussa 2007 ja tällä hetkellä hänellä on kesään 2016 ulottuva yksisuuntainen sopimus ja hän saa 6,5 miljoonaa dollaria kaudessa. Lucic murtautui Bruinsin kokoonpanoon heti tulokaskaudellaan 2007–2008 ja teki läpimurtonsa kaudella 2008–2009 sekä nousi sensaatioksi. Lucic osaa myös tarvittaessa tapella. 

Lucic pelasi Boston Bruinsissa kahdeksan kautta ja oli voittamassa Stanley Cupia kaudella 2010–2011. 26. kesäkuuta 2015 hän siirtyi Los Angeles Kingsiin pelaajakaupassa, jossa Bruins sai vaihdossa ensimmäisen kierroksen 13. varausvuoron saman päivän  sekä maalivahti Martin Jonesin ja puolustaja Colin Millerin. 

Elokuussa 2025 Lucic teki vapaana pelaajana try out -sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa.

## Yksityiselämä
Lucicin vanhemmat ovat serbialaisia. Hänen enonsa Dan Kesa on entinen NHL:ssä pelannut jääkiekkoilija. Lucicin selkä on kyömyinen ja hänellä todettiin Scheuermannin tauti hänen ollessa 15-vuotias.

## Tilastot

## Lähteet
*
*CapGeek.com  
*
*Artikkeli ''Lucic endearing himself to fans from all over'' NHL.comissa
* 

## Aiheesta muualla

### Viitteet
Benedictus Granroth

**Benedictus Granroth** oli suomalainen pappi ja lintutieteilijä.

Granrothin syntymäaika ja -paikka eivät ole tiedossa, mutta todennäköisesti hänen isänsä oli räätäli Gustaf Jönsson ja äitinsä Anna Sigfridsdotter Bonelius, molemmat Pietarsaaresta.

Benedictus Granroth opiskeli Turun Akatemiassa 1699–1706. Hänen joutsenen laulua käsittelevä väitöksensä (*pro exercitio*) tarkastettiin 31. toukokuuta 1703 (*Exercitium academicum, De cantu cycnorum*) ja aatelisvaakuna-aiheinen väitöksensä (*pro gradu*) kesäkuussa 1706. Professori Torsten Rudeen toimi ohjaajana kummassakin väitöksessä. Filosofian maisteriksi hänet nimitettiin kesäkuussa 1707. 4. toukokuuta 1706 Granroth vihittiin papiksi, ja hän pääsi heti apulaispapiksi Uuteenkaarlepyyhyn. Sittemmin hän oli Oulun kappalainen vuosina 1710–1715.

Oulusta Granroth, hänen vaimonsa Margareta Forsman ja heidän poikansa Gustav pakenivat isovihan venäläisvalloittajia Ruotsin Piitimeen, missä sekä Benedictus että Margareta kuolivat 1715. Gustav oli silloin noin viisivuotias. Hänkin meni sittemmin opiskelemaan Turun Akatemiaan ja toimi kappalaisena Pietarsaaressa.

## Lähteet

* Lehikoinen, Esa ym.: *Suomen lintutieteen synty – Turun Akatemian aika*. Turku Faros 2009 
*Granroth eli Junes suku 
*Granroth
Robert Lamoureux

**Robert ”Bobby” Lamoureux** (s. 31. toukokuuta 1950 Longueuil, Québec, Kanada) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija.

Lamoreux pelasi juniorijääkiekkoa QMJHL:n Drummondville Rangersissä. Hän pelasi Suomessa vuosina 1971–1975 Turun Palloseurassa ja kaudella 1978–1979 Kiekko-67:ssa.

## Lähteet
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Äijämatkat: NHL-Jääkiekkomatka Montrealiin
Jaakko Perheentupa

**Jaakko Pentti Perheentupa** (s. 7. maaliskuuta 1934) on suomalainen pediatri ja suomalaisen tautiperinnön tutkija. 

Perheentuvan isä oli rovasti Antti Perheentupa ja äiti Suoma Augusta Wikström. Hänen veljensä oli kansanedustaja Antti-Veikko Perheentupa. Perheentupa kirjoitti ylioppilaaksi Porin suomalaisesta yhteislyseosta 1951 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1959. Hän on HYKSin Lasten- ja nuortensairaalan entinen ylilääkäri ja toimi Helsingin yliopiston professorina 1973–1999. Perheentupa on tutkinut Mulibrey-nanismia eli Perheentuvan oireyhtymää. 

Perheentupa keräsi laajan aineiston suomalaista APECED-tautia sairastavista potilaista. Tämä aineisto mahdollisti AIRE-geenin löytämisen. Nobel-komitea mainitsee Perheentupan ja Leena Peltonen-Palotien uraauurtavan työn myöntäessään vuoden 2025 Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon.

## Lähteet
Rico Suave

**Rico Suave** (Moises Arias) on kuvitteellinen hahmo Disney Channelin televisiosarjassa *[[Hannah Montana]]*. Hän omistaa pienen rantabaarin (*Rico's Surf Shop*), joka sijaitsee lähellä Stewartsien kotia. Rico on usein vuorovaikutuksessa Jacksonin kanssa hänen pomonaan huolimatta siitä, että Jackson on häntä monta vuotta vanhempi. Sarjan toisessa tuotantokaudessa Rico ilmestyy samaan kouluun kuin sarjan muut nuoret Miley Stewart, Lilly Truscott ja Oliver Oken. Rico on sarjan "arkkivihollinen".

Ricon ensimmäinen esiintyminen tapahtui ensimmäisen tuotantokauden viidennessä jaksossa "Bile-etiketti hakusessa" (*It's My Party and I'll Lie if I Want To*). Hän tekee yhteensä viisi esiintymistä ensimmäisellä tuotantokaudella. Hänen suosionsa kasvu johti siihen, että hänestä tehtiin yksi sarjan päähenkilöistä toisesta tuotantokaudesta alkaen. Yhteensä Rico on esiintynyt 58 jaksossa ja hän tekee myös lyhyen esiintymisen Hannah Montana -elokuvassa. 

## Tausta
Rico tulee varakkaasta latinolaisperheestä. Hänen miljonäärivanhempansa on mainittu sarjassa usein, mutta heitä ei ole koskaan nähty. Hänellä on sisko, veli nimeltä Mateo (Mateo Arias), serkku nimeltä Teresa ja australialainen/meksikolainen serkku lempinimeltään "Angus", jonka oikea nimi on **A**lejandro **N**uñez **G**onzales **U**berto **S**ifuentes (Moises Arias).

## Persoonallisuus

Rico on manipuloiva, ylimielinen ja hemmoteltu lapsi, jotkut sarjan henkilöt ovat kuvailleet häntä jopa "pahaksi". Hänen itsekeskeisyytensä johtaa hänet jatkuvasti etsimään keinoja, joilla voisi lisätä omia tulojaan vaikkakin muiden kustannuksella. Hänen iskulauseensa sisältää tervehdyksen, "Hey-O!", ja naurun ,"Mwah-ha-ha!", jonka hän tekee usein.

Rico on todella lahjakas akateemisesti. Hän hyppää pari luokkaa koulussa ja päätyy samalle luokalle kuin Miley, Lilly ja Oliver, vaikka hän on kaksi vuotta nuorempi. Opiskelu on hänelle helppoa, koska hänellä on valokuvamuisti. Hän on erityisen hyvä biologiassa ja matematiikassa.
Korruptio Britanniassa

**Korruptio Britanniassa** kertoo Britannian korruptiosta eli vallan väärinkäytöstä oman tai sidosryhmän edun tavoitteluun. Britannia oli sijalla 12 vuonna 2007 ja sijalla 17 vuonna 2009 Transparency Internationalin korruptiolistalla 180 maasta. 

## Lait
*The Fraud Act* 2006 (laki petoksista) voimaan vuoden 2007 alussa.

## Poliittinen korruptio
*Loans for peerages* -jupakka kyseenalaisti poliitikkojen lahjomattomuuden vuonna 2005. Lainoja merkittiin kaupalliseksi, vaikka ne olivat korottomia. Siten puolueet kiersivät varojen ilmoitusvelvoitteita vaalikomissiolle. Lainojen poliisitutkinta alkoi 3/2006. Tutkintaan sisältyi se, saivatko ehdokkaat tai puolueet vastapalvelukseksi poliittisia nimityksiä tai valintoja.

## Terveydenhoito
Britanniassa kansallisen terveydenhoitojärjestelmän, the National Health Servicen korruption vastainen yksikkö on estänyt korruptiotapauksia viimeisten kymmenen vuoden aikana noin 250 miljoonan euron arvosta. Toteutuessaan korruptio olisi aiheuttanut julkiselle terveydenhoitojärjestelmälle nelinkertaiseksi arvioidun haitan, eli miljardi euroa.

## Rakentaminen
Lontoolaista juristia Jeffrey Tesler syytettiin tammikuussa 2010 vuosikymmenen ajan jatkuneesta yhteensä 132 milj. $ maksetuista lahjuksista nigerialaisille poliitikoille vastineeksi 6 mrd. $ rakennusurakoista. Yhdysvaltalainen Halliburton maksoi 579 miljoonan $ sakon vuonna 2009 myönnettyään osuutensa maksuissa.

## Puolustuskaupat
BAE Systems (entinen British Aerospace  Space Systems) on suurin brittiläinen puolustusyritys. Toukokuussa 2004 Guardian lehti julkaisi  BAE Systems:n maksaneen 17 miljoonaa puntaa johtaville Saudipoliitikoille aseostojen vastineeksi Britanniasta. Lahjuksiin sisältyi luksusasuntoja Lontoossa. Rahan maksumaiden ketjuun Britanniasta sisältyi: Neitsytsaarten veroparatiisi, Sveitsi ja edelleen Tšekki, Romania, Qatar, Tansania, Etelä Afrikkaa ja Chile. Asian tutkinta paljasti lisää lahjontaa. Guardian lehden artikkelit yrityksen toiminnasta saivat brittiläisen Serious Fraud Office (SFO) tutkimaan BAE Systems toimintaa. Britanniassa Public Interest Disclosure Act 1998 suojelee julkisesti kiinnostavien tietojen paljastajaa. BAE Systems maksoi lahjuksia voittaakseen urakoita Saudi Arabian hallinnolta ja muiden maiden hallinnolta. Tony Blairin hallitus pysäytti SFO:n tutkimukset joulukuussa 2006. Joulukuun 2006 SFO-selvityksen mukaan Saudi-Arabian kanssa tehtiin puolustussopimus (al-Yamamah defence contract). Sopimuksessa nimeltä ‘al-Salam’ (‘rauha’), BAE Systems lupasi myydä 20 mrd. punnan arvoisen lentokoneen Saudi ilmavoimille. Lehdistön mukaan BAE Systems myi lentokoneen, aseita ja tarvikkeita 43 mrd. punnan arvosta Saudi-Arabiaan ja vuonna 2007 Britannian puolustusministeriön avustuksella Saudi viranomaisille oli maksettu salaa miljardi puntaa. BAE Systems on kieltänyt toistuvasti väärinkäytökset.

## Aiheesta muualla
* Global Corruption report 2009, country reports/Europe , Transparency International

## Lähteet