open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Adam Driver

**Adam Driver** (s. 19. marraskuuta 1983 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Adam Sacklerin roolistaan televisiosarjassa *[[Girls]]* (2012–2017). Hän sai roolistaan Emmy-ehdokkuuden parhaasta sivuosasta komediasarjassa vuosina 2013, 2014 ja 2015. Hänet tunnetaan myös Kylo Renin roolista *[[Tähtien sota|Tähtien sodan]]* jatko-osatrilogiassa (2015–2019).

Driver näytteli isä Francisco Garupea Martin Scorsesen elokuvassa *[[Silence (elokuva)|Silence]]* (2016). Hän oli pääosassa Jim Jarmuschin elokuvassa *[[Paterson (elokuva)|Paterson]]* (2016). Vuonna 2018 Driver näytteli etsivä Flip Zimmermania Spike Leen elokuvassa *[[BlacKkKlansman]]*, josta hän sai parhaan miessivuosan Oscar-ehdokkuuden. Vuonna 2019 Driver näytteli draamaelokuvassa *[[Marriage Story]]*, josta hän sai parhaan miespääosan Oscar-ehdokkuuden.

## Elämä
Driver kasvoi Indianan osavaltiossa. World Trade Centerin pommi-iskun jälkeen hän värväytyi merijalkaväkeen. Ennen kuin häntä ehdittiin lähettää Irakiin, hänen rintalastansa murtui ja sotilasura päättyi siihen.
Driver yritti päästä opiskelemaan New Yorkin kuuluisaan Juilliard Schooliin, mutta hänet hylättiin. Myöhemmin Driver yritti kuitenkin uudestaan päästä Juilliardiin, ja tällä kertaa onnistui. 

Driver meni naimisiin Joanne Tuckerin kanssa kesäkuussa 2013. Heillä on yksi lapsi.
## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Oscar Isaac

**Oscar Isaac**, oikealta nimeltään **Óscar Isaac Hernández Estrada** (s. 9. maaliskuuta 1979 Guatemala) on guatemalalais-yhdysvaltalainen näyttelijä.

## Nuoruus
Isaac syntyi Guatemalassa guatemalalaisen äidin ja kuubalaisen isän perheeseen. Perhe muutti isän työn vuoksi Yhdysvaltoihin viisi kuukautta myöhemmin. He asuivat ensin Baltimoressa ja New Orleansissa, ja asettuivat Miamiin.

Isaac alkoi näytellä yläasteella. High schoolissa hän soitti kitaraa ja lauloi punk- ja skayhtyeissä, ja harkitsi uraa muusikkona. Esiintyessään teatterissa New Yorkissa vuonna 2001 hän päätti hetken mielijohteesta osallistua Juilliard School -taideopiston pääsykokeisiin. Hänet otettiin kouluun, josta hän valmistui vuonna 2005.

## Ura
Isaac esiintyi aluksi pienissä rooleissa elokuvissa ja televisiossa, kunnes hän sai Joosefin roolin raamatullisessa elokuvassa *[[Matkalla Beetlehemiin]]* (2006). Neljä vuotta myöhemmin hän esitti Juhana-prinssiä Ridley Scottin elokuvassa *[[Robin Hood (vuoden 2010 elokuva)|Robin Hood]]*. Sitä seurasivat muun muassa entisen vangin rooli toimintadraamassa *[[Drive (elokuva)|Drive]]* (2011) ja CIA-agentin rooli toimintatrillerissä *[[Medusan perintö]]* (2012).

Isaacin läpimurtorooli oli nimirooli folklaulajana Coenin veljesten elokuvassa *[[Inside Llewyn Davis]]* (2013). Hän sai pääosasuorituksestaan Golden Globe -ehdokkuuden. Seuraavina vuosina Isaac näytteli elokuvissa *[[Väkivallan vuosi (vuoden 2014 elokuva)|Väkivallan vuosi]]* ja *[[Ex Machina]]*.

Vuodesta 2015 alkaen Isaac on esittänyt hävittäjälentäjä Poe Dameronia *[[Tähtien sota|Star Wars]]* -elokuvissa. Vuonna 2016 hän esitti superroistoa elokuvassa *[[X-Men: Apocalypse]]*.

Vuonna 2016 Isaac palkittiin parhaan miespääosan Golden Globella minisarjasta *[[Show Me a Hero]]*.

Isaacin 2020-luvun elokuvia ovat olleet muun muassa *The Card Counter* (2021) ja *[[Dyyni (vuoden 2021 elokuva)|Dyyni]]* (2021). Hän on esiintynyt 2020-luvulla myös television minisarjoissa *Scenes from a Marriage* ja *Moon Knight*.

Elokuvanäyttelemisen lisäksi Isaac on tuottanut elokuvia sekä näytellyt teatterin lavalla.

## Yksityiselämä

Isaac on naimisissa kirjailija ja elokuvantekijä Elvira Lindin kanssa.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Forever 21

**Forever 21**, muotoiltuna **FOREVER 21** on yhdysvaltalainen kansainvälisesti toimiva pikamuoti-ketju. Ensimmäinen ketjun liike avattiin vuonna 1984 Highland Parkiin Los Angelesiin ja oli nimeltään FASHION 21, mutta ketju muutti nimensä myöhemmin, tosin alkuperäinen liike on edelleen alkuperäisellä nimellä.

Alun perin ketju myi vain naistenvaatteita, mutta nykyään se myy esimerkiksi lastenvaatteita, miestenvaatteita, meikkejä, kodin sisustusta sekä Plus-mallistoa josta löytyy suurempia kokoja.

FOREVER 21 -liikkeitä löytyy ympäri maailmaa esimerkiksi Yhdysvalloista, Kanadasta, Japanista, Kiinasta, Intiasta, Saksasta, Espanjasta, sekä Venäjältä.
Lentävä Siemen

**Lentävä Siemen** on suomalainen yhtye joka on tehnyt yhden pitkäsoiton Amigo-levymerkille.

## Kokoonpano

* Vesa Anttila (kitara) 
* Anna-Mari Kähärä (piano, harmonikka) 
* Tapani Laastola (rummut) 
* Jussi Liski (kosketinsoittimet) 
* Anssi Nykänen (rummut) 
* Kari Peltonen (bassokitara)

## Diskografia
* Lentävä siemen, (1991)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Honkanummen kappelit

**Honkanummen kappelit** ovat Helsingin seurakuntayhtymän Honkanummen hautausmaan siunauskappelit Vantaalla. Erik Bryggmanin suunnittelema rakennus on valmistunut vuonna 1955 ja se on vihitty käyttöön seuraavana vuonna. Bryggman voitti kappelin rakentamiseksi järjestetyn suunnittelukilpailun. Kappelien yhteydessä oleva krematorio rakennettiin vuonna 1991.

Rakennuksessa on kaksi erillistä kappelitilaa, joista pienessä kappelissa on 60 istumapaikkaa ja isossa kappelissa 120. Rakennuksessa on myös muun muassa uurnan luovutustila, krematorio ja vainajien säilytystilat. Kappelirakennus on suojeltu.

Ison ja pienen kappelin yhteydessä oleva krematorio on Helsingin ja Vantaan seurakuntayhtymien yhteisessä omistuksessa. Siinä on kaksi tuhkausuunia. Rakennuksen on suunnitellut Arkkitehtitoimisto Pirkko ja Pekka Piirta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kappelit Helsingin seurakuntayhtymän sivulla
HMCS Alberni

**HMCS Alberni** (viirinumero K103) oli Kanadan kuninkaallisen laivaston Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa. Alus otettiin palvelukseen 4. helmikuuta 1941 ja suojasi Atlantilla saattueita. Se tuhoutui 21. elokuuta 1944 Saksan laivaston sukellusveneen *[[U-480]]* torpedoimana.

## Valmistus

Alus tilattiin 14. helmikuuta 1940 Yarrow Limitediltä Esquimaltista Kanadasta, missä köli laskettiin 29. huhtikuuta. Alus laskettiin vesille 22. elokuuta ja otettiin palvelukseen 4. helmikuuta 1941.

## Palvelus
Huhtikuussa 1941 alus liitettiin Halifaxissa Kanadan Atlantin laivastoon. Se liitettiin toukokuussa vasta muodostettuun Newfoundlandin saattajaosastoon, jonka mukana se suojasi toukokuuhun 1942 Pohjois-Atlantin saattueita matkan läntisellä osalla. Alus osallistui saattueen SC42 suojaamiseen syyskuussa 1941.

Alus pelasti *[[HMCS Assiniboine]]n* kanssa 3. toukokuuta 1942 Saksan laivaston sukellusveneen *[[U-455]]* torpedoiman brittiläisen tankkerin *British Workmanin* 47 eloonjäänyttä. Satamaan palattuaan *Alberni* siirrettiin kattiloiden vaihtoon telakalle, josta se palasi vasta kesäkuussa.

Lokakuusta 1942 helmikuuhun 1943 alus suojasi Pohjois-Afrikan maihinnousun saattueita Gibraltarin ja Britteinsaarten välillä. Alus pelasti 27. lokakuuta 1942 12 eloonjäänyttä amerikkalaiselta tankkerilta *Gurney E. Newliniltä*, jonka Saksan laivaston sukellusvene *[[U-436]]* oli torpedoinut. Tankkerin upotti vuorokautta myöhemmin *[[U-606]]*. Samana päivänä *Alberni* pelasti *[[HMCS Ville de Quebec]]in* kanssa 81 eloonjäänyttä *U-436:n* upottamalta brittiläiseltä valaanpyyntialukselta *Sourabayalta*.

Alus palasi operaatio Torchiin maaliskuussa 1943 kuuluen hetken aikaa läntiseen saattajaosastoon ennen liittymistään Quebecin osastoon. Seuranneet viisi kuukautta alus suojasi Quebecin ja Labradorin välisiä saattueita. Oltuaan huollon jälkeen Bermudalla koulutettavana alus liittyi Britannian kuninkaalliseen laivastoon saattajaryhmä 4:n johtoaluksena. Huhtikuussa 1944 alus liitettiin läntisen reitin alaisuuteen Normandian maihinnousuun.

Alus suojasi 21. elokuuta 1944 saattuetta noin 25 merimailia kaakkoon Isle of Wightin St. Cetherinen niemestä, kun kello 11:45 Hans-Joachim Försterin komentama sukellusvene *U-480* torpedoi *Albernin* Englannin kanaalissa. Aluksen upotessa menetti henkensä 59 miehistönjäsentä. Moottoritorpedoveneet pelastivat 31 eloonjäänyttä.

## Päälliköt
Aluksenpäällikköinä olivat:
*Baugh, Gerald Ormsby 6. tammikuuta 1941 - 4. huhtikuuta 1942
*Ford, Aubrey Winston 5. huhtikuuta - 12. lokakuuta 1942
*Bell, Ian Hunter 12. lokakuuta 1942 - 21. elokuuta 1944

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet
Daisy Ridley

**Daisy Jazz Isobel Ridley** (s. 10. huhtikuuta 1992 Westminster, Lontoo, Englanti) on brittiläinen näyttelijä, joka näyttelee Reytä *[[Tähtien sota|Tähtien sodan]]* jatko-osatrilogiassa.

Ridley on aiemmin näytellyt muun muassa televisiosarjoissa *[[Hiljainen todistaja]]*, *[[Mr Selfridge]]* ja *[[Sairaalaelämää]]*.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

### Ääninäyttely videopeleissä

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Juicen kirjasto

**Juicen kirjasto** on Tampereella toimiva kirjasto ja kulttuurikeskus. Se perustettiin vuonna 2011. Kirjasto sijaitsee Tampellan kaupunginosassa Pellavantorin laidalla. Kirjastossa on  Juice Leskisen  kotikirjasto, kaikkiaan noin 2&nbsp;300 teosta. Reino & Aino Kotikenkä Oy osti Leskisen kirjaston perikunnalta ja lahjoitti sen vuonna 2009 taiteilijan toiveen mukaisesti Viola-kotiyhdistys ry:lle. 

Kirjastossa järjestetään kuukausittain kulttuuritilaisuuksia, joiden tarkoituksena on paitsi tehdä taiteilijan kirjallista työtä tunnetuksi, myös edistää yleisesti suomen kieltä ja kirjallisuutta. Kirjastoa voi myös vuokrata kokouksiin ja yksityistilaisuuksiin. Kirjastossa toimii sen aukioloaikoina myös kahvila anniskeluoikeuksin.

Viola-kodin yhteydessä Tampereella toimivan Juicen kirjaston tueksi on perustettu yhdistys, Juicen Kirjaston Tuki ry., joka tukee, kehittää ja tekee tunnetuksi kirjaston toimintaa.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Juicen kirjasto Viola-kotiyhdistyksen sivuilla
* Juicen kirjasto Facebookissa
Major League Baseball -kausi 1936

**Major League Baseball -kauden 1936** päätteeksi pelatussa World Series -ottelusarjassa kohtasivat New York Yankees ja New York Giants. Neljäs MLB:n All-Star -ottelu pelattiin Braves Fieldilla, Bostonissa, Massachusettsissa 7. heinäkuuta 1936. NL voitti juoksuin 4–3. Voitto oli National Leaguelle ensimmäinen.

## Runkosarjan sarjataulukot

 

## Aiheesta muualla

* Baseball almanakka - American League 1936 
* Baseball almanakka - National League 1936 
* Baseball almanakka - World Series 1936 
* Baseball almanakka - All-Star Game 1936
Ridley

**Ridley** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Arnold Ridley (1896–1984), brittiläinen näyttelijä ja näytelmäkirjailija
* Calvin Ridley (s. 1994), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
* Daisy Ridley (s. 1992), brittiläinen näyttelijä
* Matt Ridley (s. 1958), brittiläinen tiedekirjoittaja
* Mike Ridley (s. 1963), kanadalainen jääkiekkoilija
* Nicholas Ridley (n. 1500–1555), englantilainen teologi, uskonpuhdistaja, Lontoon piispa ja protestanttinen marttyyri
* Philip Ridley (s. 1960), brittiläinen taiteilija, kirjailija, valokuvaaja ja elokuvaohjaaja.

## Etunimenä
* Ridley Scott (s. 1937), englantilainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja

## Kuvitteellisia henkilöitä
* Ridley, konnahahmo Nintendon Metroid-sarjassa

## Muita merkityksiä
* 4025 Ridley, päävyöhykkeen asteroidi'
Catacombs of the Black Vatican

**Catacombs of the Black Vatican** on heavy metal -yhtye Black Label Societyn yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin 8. huhtikuuta 2014 levymerkillä E1 Music.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 12.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Euroopan bonuskappaleet
#
#

## Kokoonpano
* Zakk Wylde – laulu, soolokitara, akustinen kitara, piano
* Dario Lorina – kitara
* John DeServio – basso, taustalaulu
* Chad Szeliga – rummut

### Vierailevat muusikot
* Derek Sherinian – piano
* Greg Locascio – muu laulu

## Arvostelut
* About.com: 
* Allmusic: 
* Blabbermouth: 8.5/10
* Desibeli.net: 
* Imperiumi.net: 7-/10
* Kaaoszine.fi: 5.5/10

## Aiheesta muualla
* 
* 

## Lähteet
Eelis Karinen

**Eelis Karinen** (s. 27. syyskuuta 1993) on suomalainen lentopalloilija, joka edusti Lentopallon Mestaruusliigassa pelaavaa Vammalan Lentopalloa, johon hän siirtyi kaudeksi 2013–2014 Oulun Ettasta. Karinen voitti kauden 2014 päätteeksi Suomen-mestaruuden Valepan joukkueessa.  Kaudeksi 2014–2015 Karinen teki sopimuksen kuopiolaisen LEKA Volleyn kanssa. Karinen on pelipaikaltaan yleispelaaja ja hänen pituutensa on 185 senttimetriä.

## Lähteet
* http://www.mestaruusliiga.fi/miehet/joukkueet/valepa-13-14/eelis-karinen/ 

### Viitteet
Eeva Puukka

**Eeva Puukka (nykyisin Buser)**  (s. 13. elokuuta 1989) on suomalainen lentopalloilija. Puukka on saavuttanut kolme SM-hopeaa, kolme SM-pronssia sekä kaksi Suomen Cupin hopeaa. Hänet on valittu Mestaruusliigan kuukauden tähdistöön kahdeksan kertaa. Kaudella 2016–2017 Puukka voitti Mestaruusliigan torjuntatilaston 73 torjunnalla. Hän toimi joukkueensa kapteenina vuosina 2013-2018.

Mestaruusliigassa Puukka on pelannut yhteensä 342 ottelua. Hän on pelipaikaltaan keskitorjuja, ja hänen pituutensa on 183 senttimetriä.

Eeva Puukka edusti Suomen naisten lentopallomaajoukkuetta vuosina 2012–2015. Otteluita maajoukkueessa kertyi 27. Puukka oli edustamassa Suomea lentopallon MM- ja EM-karsinnoissa Turkissa, Valko-Venäjällä ja Azerbaidžanissa sekä Etelä-Korean Universiadeissa.  

Puukka pelasi Euroopan CEV-cupia ja Challenge Cupia Oriveden Ponnistuksen paidassa. Lisäksi hän pelasi kaksi Euroopan Mestareiden liigan ottelua LP Salon joukkueessa.  

Eeva Puukka valmistui vuonna 2015 maisteriksi Jyväskylän yliopistosta. Hän on naimisissa valmentaja Nikolas Buserin kanssa. 

## Lähteet
* Eeva Puukka mestaruusliiga.fi 
* Lentopallon Mestaruusliiga 2016-2017 Kausiopas

### Viitteet
Royal Tramps

**Royal Tramps** oli vuonna 1988 perustettu rockyhtye, joka keikkaili 1980- ja 1990-luvulla sekä Suomessa että Suomen rajojen ulkopuolella. Yhtye esiintyi muun muassa Deep Purplen, Neil Youngin ja Pearl Jamin lämmittelijänä.

Royal Tramps ehti julkaista neljä pitkäsoittoa. Ensimmäinen levy *First Move* ilmestyi 1989 ja viimeiseksi jäänyt *Dreams/Reality*-levy 1995. Yhtye hajosi vuonna 2005. 

Myös tuottajana tunnettu kitaristi Olli Kykkänen perusti 2005 yhtyeen Los Bastardos Finlandeses.

## Jäsenet
* Jaakko "Jacko" Vitikainen – laulu
* Olli "Ollie" Kykkänen – kitara
* Sakari "Zakke" Kiiski – kitara
* Vesa "Welle" Hautala – bassokitara
* Veijo "Veka" Salminen – rummut

## Diskografia
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://archive.is/20140430121332/www.kolumbus.fi/~kj4425/losbastardos/royaltramps/index.html|Kotisivu
*
Kaisa Kymäläinen

**Kaisa Emilia Kymäläinen** (s. 11. lokakuuta 1994) on suomalainen lentopalloilija ja kuulantyöntäjä. 

Lentopallon Mestaruusliigassa hän on edustanut Oriveden Ponnistusta ja saavuttanut kaksi hopeaa ja yhden pronssin. Hän on pelipaikaltaan yleispelaaja ja hänen pituutensa on 183 senttimetriä.

Kuulantyönnössä Kymäläinen on edustanut Oriveden Ponnistusta vuoteen 2021 asti ja sen jälkeen Hirsilän Pyrkivää. Häntä valmensi aiemmin Jaakko Hassi ja vuodesta 2021 Teijo Kööpikkä. Hän on saavuttanut Kalevan kisoissa kultaa 2017 ja 2023, hopeaa 2018 sekä pronssia Kalevan kisoissa 2016, 2021 ja 2022. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän voitti kultaa 2017 ja 2019, hopeaa 2018 sekä pronssia 2015 ja 2021. Hän on voittanut lajin Suomen-mestaruuden 15-vuotiaissa (vuonna 2009), 17-vuotiaissa (2011) ja 22-vuotiaissa (2014, hallissa 2015 ja 2016). Hänen ennätyksensä 4 kilogramman kuulalla on ulkoradoilla 16,94 m ja sisäradoilla 16,50 m.

## Lähteet
* Kaisa Kymäläinen Lentopallon mestaruusliiga 2013–2014 (archive.org)

### Viitteet
Salamakannel

**Salamakannel** oli 1990-luvun taitteessa toiminut suomalainen kansanmusiikkiyhtye. Yhtye on julkaissut uusimman albuminsa IV 2024.

*Helsingin Sanomien* Pirkko Kotirinta kuvaili yhtyeen esikoisalbumin arvostelussaan sen tyyliä afrovaikutteiseksi ja rockpohjaiseksi maailmanmusiikiksi, johon kanteleet ja viulu tuovat oman itäisen vivahteensa hieman ruotsalaisen Filarfolket-yhtyeen tapaan.

## Kokoonpano
* Jussi Ala-Kuha, (kitara) 1983-1994
* Arto Järvelä, (viulu, mandoliini, kantele)
* Kimmo Känsälä, (bassokitara)
* Hannu Saha, (kantele, huuliharppu, tinapilli)
* Antti Kettunen, (kitara) 2017-

## Diskografia
* Salamakannel, (1989, Olarin Musiikki)
* Väinön paluu, (1990, Kansanmusiikki-instituutti)
* Koivunrunkorakkautta, (1992, Amigo)
* IV, (2024, Bafe´s Factory)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Karila

**Karila** voi tarkoittaa:

; Suomalaisena sukunimenä
* Arto Karila (s. 1957), tietoliikenteen ja tietoturvan tutkija
* Juhani Karila (s. 1985), kirjailija ja toimittaja
* Lauri Karila, kääntäjä ja elokuvatuottaja
* Maire Karila (ent. *Ropponen*, myöh. *Hyvönen*, 1919–2003), näyttelijä ja näytelmäkirjailija
* Matti-Juhani Karila (s. 1940), kirjailija, käsikirjoittaja ja dramaturgi
* Olli Karila (oik. *Niilo Pärnänen*, 1897–1936), toimittaja ja kirjailija
* Tauno Karila (1908–1986), musiikin tutkija ja musiikkiarvostelija
* Tuomo Karila (s. 1968), lääkäri ja painija.

; Paikkoina
* Karila, Mikkelin kaupunginosa
* Karila, kylä Närpiössä.
Kreetan kirkko

**Kreetan kirkko** () on Kreetalla toimiva osa maailmanlaajuista ortodoksista kirkkoa. Kirkolla on puoliautonominen asema Konstantinopolin ekumeenisen patriarkaatin alaisuudessa. Kirkko ei siis ole osa Kreikan kirkkoa.

## Historia

Kreetan kirkko ja arkkihiippakunta pitää ensimmäisenä piispanaan apostoli Titusta. Kirkko on ollut itsehallinnollinen osmanivallan ajan loppupuolelta. Kreikan valtio kirjasi kirkon aseman lakiin vuonna 1961, noin 50 vuotta sen jälkeen kun Kreeta oli liittynyt Kreikkaan. Vuonna 1962 patriarkaatti antoi kaikille saaren piispoille metropoliitan aseman. Vuonna 1967 Kreetan metropoliitta sai arkkipiispan aseman.

## Hallinto

Kreetan kirkkoon kuuluu arkkihiippakunnan lisäksi 8 hiippakuntaa. Kreetan arkkipiispa on vuodesta 2006 Eirenaios (Eirinaíos). Kreetan arkkipiispan istuin on Iraklionissa sijaitseva Kreetan arkkihiippakunnan katedraali Pyhän Menaksen katedraali.

Kreetan kirkon hiippakunnat ovat:

## Katso myös

* Kreetan ortodoksinen akatemia
* Ortodoksinen kirkko Kreikassa

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ιερά Αρχιεπισκοπή Κρήτης . Kreetan arkkihiippakunnan verkkosivut. 
* Ορθόδοξη Κρήτη – Orthodox Crete. Religious routes and ecclesiastical monuments in Crete.
Thomas Piketty

**Thomas Piketty** (s. 7. toukokuuta 1971 Clichy, Ranska) on ranskalainen ekonomisti, joka on École d’Économie de Paris'n ja École des Hautes Études en Sciences Sociales’n professori. Pikettyn vuonna 2013 ilmestynyttä teosta *[[Pääoma 2000-luvulla]]* on pidetty tärkeimpänä taloustieteellisenä teoksena vuosiin, ehkä vuosikymmeniin ja se on herättänyt runsaasti keskustelua, saaden osakseen sekä kehuja että kritiikkiä.

## Ura
Piketty palkittiin Yrjö Jahnssonin säätiön taloustieteen palkinnolla vuonna 2013.

Piketty kieltäytyi joulukuussa 2014 hänelle tarjotusta Ranskan Kunnialegioonan kunniamerkistä ja sanoi syyksi sen, ettei ole hallituksen asia päättää, kuka on ”kunnianarvoisa”.

Perintöveron suuruudeksi Piketty ja Emmanuel Saez ovat suosittaneet 50–60 prosentin, suurimpien osalta 80 prosentin veroa. Veroparatiiseja vastaan pitäisi toimia, jotta ansiotuloveroja voisi laskea, sillä monikansalliset yritykset eivät välttämättä nykyisin maksa veroa ollenkaan.

## Yksityiselämä
Thomas Pikettyn puoliso, sosialistipoliitikko Aurélie Filippetti nosti vuonna 2009 syytteen Pikettyä vastaan perheväkivallasta. Sosialistipuolue välitti sopimuksen, jolla Piketty pyysi tekojaan anteeksi ja Filipetti perui syytteen. Anteeksipyynnössään Piketty myönsi harjoittaneensa väkivaltaa Filipettiä kohtaan monesti heidän suhteensa aikana. Vuonna 2019 Piketty puolustautui kysyttäessä, että Filipettin asenne olisi ollut "hyvin aggressiivinen" Filipettiä itseään ja Pikettyn lapsia kohtaan. Filipettin mukaan Piketty mustamaalasi uhria tyypilliseen tapaan. Vuonna 2022 Piketty tuomittiin syylliseksi kunnianloukkaukseen Filipettiä kohtaan näiden väitteiden vuoksi. Filipettistä tuli Ranskan kulttuuriministeri. Hän päätti kaksivuotisen suhteen paettuaan heidän kodistaan poliisiasemalle helmikuussa 2009.

## Teokset

* *Pääoma 2000-luvulla*. Alkuteos: *Le Capital au XXIe siècle*. Suomentanut Marja Ollila ja Maarit Tillman-Leino.  Into, 2016.  .    

* 
* Piketty, Thomas: *Pääoma ja ideologia*. Alkuteos *Capital et idéologie*, suomentaneet Saana Rusi ja Maarit Tillman-Leino. [Helsinki]: Into, 2024. 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
*Pikettyn kotisivu.  
*Tuntuuko, että vauraus kasautuu liian harvoille? Ranskalainen tähtiekonomisti Thomas Piketty on samaa mieltä Yle Uutiset, 9.4.2024
Quosego

**Quosego – Tidskrift för en ny generation** oli suomenruotsalainen kulttuurijulkaisu, josta ilmestyi 1928–1929 neljä numeroa. Lehden päähuomio kohdistui Suomen modernismiin.

Aiemmin lyhyen aikaa ilmestyneen Ultran monet kirjoittajat siirtyivät 1928 perustettuun Quosegoon, jossa Elmer Diktonius oli jälleen vahva voima. Lehden toinen perustaja ja toimittaja oli Hagar Olsson. Mukaan tulivat merkittävällä panoksella myös Rabbe Enckell ja Gunnar Björling. Lehti poikkesi kuitenkin Ultrasta sikäli, että siltä puuttui kansainvälinen tavoite ja se oli yksinomaan ruotsinkielinen. Päähuomio kohdistui kotimaisiin tapahtumiin. Sisältö oli johtavien kotimaisten kirjoittajien runoa ja proosaa ja niiden rinnalla esseitä, jotka käsittelivät modernismin estetiikkaa.

Lehdestä ilmestyi neljä numeroa, yhteensä 208 sivua. Ulkoasultaan se ei, kuten ei Ultrakaan, edustanut modernismia. Alaotsikko oli ”Tidskrift för en ny generation”, ja päätoimittaja oli ensin kääntäjä ja yliopiston opettaja Cid Erik Tallqvist, sitten Rabbe Enckell ja lopuksi Kurt Reuter. Lehti oli kytköksissä kustannustalo Söderströmsiin, joka tiettävästi rahoitti lehden numerot 2 ja 4. Päätoimittaja ja kirjoittajat vastasivat numeroiden 1 ja 3 kustannuksista. Lehden ensimmäisen numeron painoksen suuruus oli 900. Ahkerimpia kirjoittajia olivat Enckell ja Björling. Lehti muodosti sillan suomenruotsalaisen avantgarden ja Ruotsissa nousemassa olevan modernismin välille.

Quosego oli vähemmän radikaali kuin Ultra. Se tarjosi foorumin individualistisemmalle ja kokeellisemmalle modernismille. Sillä ei myöskään ollut selvää radikaalia ohjelmanjulistusta. Erik Kihlman määritteli Nya Arguksessa sen kiukkuisen uuden sukupolven äänitorveksi, jolla oli käytössään myös Hufvudstadsbladet ja Svenska Pressen. Rolf Lagerborg katsoi, että lehti otti itsensä liian vakavasti. Ruotsalainen kriitikko Göran von Rettig piti lehteä surullisenkuuluisana lehtenä, jota siteerattiin kaikilla ruotsalaisilla pilapalstoilla.

## Lähteet
* Agneta Rahikainen, *[[Edith – Runoilijan elämä ja myytti]]*, suom. Jaana Nikula, Schildts & Söderströms, 2014 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* Olof Enckell, Vägen till Quosego, teoksessa *Quosego*, Söderström & Co, 1970.

## Aiheesta muualla
*Cid Erik Tallqvist talar om Quosego och modernism; 26.2.1954, Yle Arkivet
Alvar Kolanen

**Ernst Alvar Kolanen** (8. joulukuuta 1921 Kälviä – 9. joulukuuta 2007) oli suomalainen mainosvalokuvaaja, joka tunnetaan musiikki-, viihde- ja muotimaailman suomalaistähdistä ottamistaan PR- ja levynkansikuvistaan.

Kolanen astui vapaaehtoisena sotapalvelukseen vuonna 1940 ja palveli linnoitustöissä sekä sittemmin lentomekaanikkona Aunuksen kannaksella. Valokuvaajana hän oli itseoppinut. Kolasen kuvauskohteina olivat miltei kaikki Suomen tunnetuimmat iskelmälaulajat 1950-luvulta 1970-luvun alkuvuosiin, jolloin hänen oli terveyssyistä lopetettava työt. Kolanen työskenteli levy-yhtiöissä 1930-luvulta lähtien mutta löi itsensä läpi valokuvaajana 1950-luvun puolivälissä työskennellessään Scandia-levy-yhtiössä. Hänestä tuli monen julkisuuden henkilön luottokuvaaja, ja hän pääsi hyvien suhteidensa ansiosta studiotyön ohella kuvaamaan tähtiä esiintymistilaisuuksissa, televisiotyössä ja myös kulissien takana. Kolasen usein kuvaamia artisteja olivat muiden muassa Irwin, Danny, Kirka, Tapio Rautavaara, Lenita Airisto ja Pirkko Mannola.

Alvar Kolasen puoliso oli Terttu o.s. Arhio vuodesta 1947. Kolasen perilliset ovat koonneet isänsä töistä kaksi valokuvakirjaa ja valokuvanäyttelyitä. 

Kolanen on haudattu Helsingin pitäjän kirkon hautausmaalle Vantaalle.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Kolanen, Jari – Kolanen Risto – Tilles, Hannele: *Tähdet tuikkivat*. Elastic House 2010. .
* Kolanen, Jari – Tilles, Hannele: *Tuikkivien tähtien varjosta*. Like 2013. .

## Aiheesta muualla
* Alvar Kolasen valokuvasto Facebookissa
Markus Hätinen

**Markus Hätinen** (s.6. tammikuuta 1974 Jyväskylä) on suomalais-saksalainen entinen jääkiekkomaalivahti.
Hätinen pelasi SM-liigassa ainoastaan JYPin paidassa kuusi kautta vuosina 1991–2000. Hätinen oli aktiivivuosinaan 178 cm pitkä ja painoi 77 kg. Hätinen edusti Suomea sekä vuoden 1992 alle 18-vuotiaiden EM-turnauksessa että 1992–1993 vuodenvaihteessa Nuorten MM-turnauksessa. Aikuisten maajoukkueesa Hätinen ei päässyt koskaan pelaamaan.
Kaudella 1991-92 Hätinen pääsi haistelemaan liigatunnelmia JYP:n joukkueen varamaalivahtina, mutta vielä tuolloin hän ei varsinaisesti päässyt pelaamaan otteluissa. Seuraavalla kaudella pelattuja otteluita kertyi yksi ja kaudella 1993-94 tarjolla oli vain luukkuvahdin rooli Ari-Pekka Siekkisen ja Marko Leinosen jakaessa torjuntavastuun.
Kaudella 1994-95 Hätinen pääsi pelaamaan kuudessa ottelussa.
Kauden 1995-96 Hätinen pelasi I divisioonaa Forssan Palloseurassa. Vastuuta divarissa kertyi 37 ottelua ja päästettyjen maalien keskiarvo oli 2.73.
Seuraavaksi kaudeksi Hätinen palasi takaisin Jyväskylään ja pääsi pelaamaan Marko Leinosen  varamiehenä 15 ottelussa.
Kauden jälkeen Hätinen suuntasi kahdeksi vuodeksi Saksan kakkostasolle Ingostadtin joukkueeseen. Hätinen palasi vielä kerran takaisin Jyväskylään kaudelle 1999–00 mutta ei nytkään kyennyt valtaamaan joukkueen ykkösmaalivahdin tonttia. Tommi Satosaaren varamiehenä otteluita kertyi 18. Kauden jälkeen tie vei jälleen ulkomaille, tällä kertaa Ranskaan. Kahden Ranskan liigan Reimsissä pelatun kauden jälkeen Hätinen palasi pelaamaan Saksaan toiselle ja kolmannelle sarjatasolle. Ranskasta oli tuomisina jälkimmäisellä kaudella voitettu Ranskan mestaruus.
Kauden 2007–2008 päätteeksi Hätinen päätti lopettaa uransa.

## Aiheesta muualla
* 

## Lähteet
Keisarin uudet vaatteet

**Keisarin uudet vaatteet** on yksi tanskalaisen Hans Christian Andersenin kirjoittamista satuklassikoista.

## Juoni
Kaupunkiin tulee kaksi kulkijaa, jotka ovat vaattureita. Keisari, joka pitää suuresti uusista vaatteista, palkkaa heidät räätälöimään keisarille uudet vaatteet. Vaatturit väittävät vaatteiden näkyvän vain älymystölle ja tyhmät ja virkaansa pätemättömät eivät näkisi vaatteita ollenkaan. Näin ollen keisari ajattelee tämän olevan hieno sijoitus, kun hän saisi tämän avulla selville, ketkä hänen virkamiehistään olisivat kykenemättömiä tehtäväänsä. 

Vaatturit pyytävät vaatteiden materiaalikustannuksiin ja palkkioksi paljon kalleinta kultaa ja hienointa silkkiä.

Todellisuudessa vaatturit eivät tee ollenkaan vaatteita ja siksi keisari saa huomata, ettei itsekään näe vaatteita, mutta päättää olla puhumatta asiasta, koska pelkää muiden toteavan hänet kyvyttömäksi tehtäväänsä. Kangaspuita käy katsomassa myös useampi keisarin virkamies ja hekin päättävät vaieta kyvyttömyydestään nähdä kankaita ja kuvioita.

Lopulta keisari sovittaa peilin edessä vaatteitaan ja hienoa laahusta. Laahuksen kantajatkin ovat tarttuvinaan kankaaseen, mitä he eivät oikeasti löydä. Kaikki kuitenkin ihailevat kovaan ääneen kauniita kankaita ja niiden kuvioita. Sitten joukko lähtee kulkueeseen kaupungin keskustaan, missä ihailu jatkuu kunnes pieni lapsi huutaa, ettei keisarilla ole ollenkaan vaatteita. Kulkueen seuraajat alkavat tämän jälkeen supista keskenään lopulta yltyen huutamaan, ettei keisarilla ole vaatteita. Keisari suoristaa selkänsä ja näyttää entistä ryhdikkäämmältä, vaikka hänestäkin tuntuu että kansa on oikeassa. Hän ajattelee, että hänen täytyy kestää näytös loppuun asti. Ja kamariherrat jatkavat laahuksen kantamista aivan kuin keisarilla olisi oikeasti vaatteet laahuksineen.

## Lähteet
*Satu keisarin vaatteista. Web Archive (Kotiposti.net)

## Aiheesta muualla
Anders Fabian Orrhjelm

**Anders Fabian Orrhjelm (Orraeus)** (30. marraskuuta 1762 Porvoo – 2. joulukuuta 1816 Turku) oli Porvoon pormestari, valtiopäivimies, valtioneuvos ja prokuraattori.

Orrhjelmin vanhemmat olivat lehtori Gustaf Orraeus (1723–1782) ja Ulrika Helena Gudseus (1740–1813). Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1784, työskenteli Turun hovioikeudessa ja siirtyi Porvoon pormestariksi 1792. Kymin laamannikunnan vt. hoitajana Orrhjelm toimi 1795–1807, laamannin arvo hänelle myönnettiin 1806. Georg Magnus Sprengtporten kutsui Orrhjelmin tammikuussa 1809 kenraalikuvenmenttinsa kanslian päälliköksi ja Porvoon valtiopäivillä hän toimi talonpoikaissäädyn sihteerinä. Häntä esitettiin hallituskonseljin (Senaatin) jäseneksi, mutta hän sai vain oikeusosaston esittelijäsihteerin toimen vuosien 1809–1812. Orrhjelm aateloitiin 1809, Vaasan läänin varamaaherrana hän toimi 1812–1816. Viimeksi mainittuna vuonna hän sai valtioneuvoksen arvon ja hänet nimitettiin prokuraattoriksi Matthias Caloniuksen jälkeen, mutta hän ehti hoitaa virkaa vain lyhyen ajan. 54-vuotiaana Orrhjelm kuoli naimattomana ja ilman perillisiä.

## Orrhjelmin talo
Adreas Orrhjelmin talo on keskiaikainen kaksikerroksinen puusta rakennettu asunrakennus Porvoon keskustassa, Orrhjelm talo toimi Porvoon valtiopäivillä talonpoikaissäädyn kokous- ja majoituspaikkana.

## Tunnustukset ja arvonimet

* Anders Fabian Orraeus aateloitu nimellä: ***Orrhjelm*** *[[18. heinäkuuta]] [[1809]]*.

## Lähteet
Luopa

**Luopa** on noin 550 talouden muodostama kylä Kurikassa Etelä-Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee valtatie 3:n varrella kunnan keskustasta Jalasjärven suuntaan mentäessä. Luopa mainitaan kylänä muun muassa Zachris Topeliuksen romaanissa *[[Välskärin kertomuksia]]*. Jalasjoki virtaa Luovan halki päätyen Kyrönjokeen lähellä Kurikan keskustaa.

## Lähteet
Eljas Vainio

**Eljas Pertteli Vainio**, sukunimi aik. *Nopola* (15. elokuuta 1901 Karinainen – 10. tammikuuta 1985 Loimaa) oli suomalainen maanviljelijä, pakinoitsija ja paikallishistorian harrastaja.

Vainio kirjoitti pakinoita Kunnalliseen Viikkolehteen.

Vainio kävi kansakoulun ja palopäällystön koulun 1939–1940. Hän oli maanviljelijänä vuodet 1925–1936, sen jälkeen esimiehenä ja palopäällikkönä Oulu oy:ssa 1937–1944, kuljetuspäällikkönä ja palopäällikkönä Puukemia oy:ssa 1944–1952 sekä piiritarkastajana Aura ja Salama yhtiöissä 1952–1955. Sittemmin Vainio toimi yksityisyrittäjänä ja freelance-toimittajana Kunnalliselle Viikkolehdelle.

Vainion vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Nopola-Vainio ja Anna Liisa (o.s. Nummila). Vainion puoliso oli Signe Susanna (o.s. Manni) vuodesta 1923.

## Teoksia
* *Pakinoita*. Kunnallinen viikkolehti, Kyrö 1969
* *Historiikki Karinaisten maamiesseuran 70-vuotistaipaleesta : Karinaisten maamiesseura 1902-1972*. Karinaisten maamiesseura, Karinainen 1972
* *Linnankosken aika Karinaisissa*. Kunnallinen viikkolehti, Kyrö 1974
* *Lisäyksenä vanhaa ja uutta Karinaisten historiaa* ; koonnut Eljas Vainio. Kunnallinen viikkolehti, Kyrö 1976

## Lähteet
* 
* Pekka Eskolan Kyrön Vahansuon vaiheilta-blogi 4.1.2014 : Kulttuuri 

### Viitteet
Mirja Vesanen

**Impi Mirja (Mirjam) Vesanen** (9. marraskuuta 1901 Merikarvia – 29. tammikuuta 1983) oli suomalainen nuortenkirjailija ja filosofian maisteri. Elämäntyönsä hän teki kansakoulunopettajana Helsingissä.

Vesanen tuli ylioppilaaksi Porin tyttölyseosta vuonna 1923. Kansakoulunopettajaksi hän pätevöityi Jyväskylän seminaarista vuonna 1924. Helsingin yliopistosta Vesanen valmistui filosofian kandidaatiksi 1932. Kansakoulunopettajana hän toimi Porissa, Siikaisissa, Laviassa ja Helsingissä. Vesanen oli ruotsin kielen tuntiopettajana Helsingin työväenopistossa vuosina 1946–1949 ja 1961–1971.

Vesasen vanhemmat olivat nahkuriliikkeen omistaja Kustaa Eevert Vesanen ja Maria Josefina (o.s. Strömbäck).

## Teoksia
* *Mustekala*: tyttöromaani. Otava 1954
* *Urhea tyttö*: tyttöromaani. Otava 1957
* *Kansalaiskoulun yhteiskuntaoppi*; tekijä Aarre Kailanpää, kirjan suunnittelussa ovat avustaneet Kalevi Kajava, Mirja Vesanen, Väinö Nissinen. Otava 1966, 7. tark. painos 1974

## Lähteet
*  (Arkistolinkki)

### Viitteet
Vahojärvi (rautatieliikennepaikka)

**Vahojärvi** () on rautatieliikennepaikka rataosalla . Liikennepaikka sijaitsee Parkanon kaupungin Vahojärven kylän läheisyydessä, noin 58 kilometrin päässä Tampereelta ja noin 18 kilometrin päässä Parkanosta. Vahojärvellä on pääraiteen lisäksi yksi sivuraide junakohtauksia varten.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vaunut.org: Kuvia Vahojärveltä
Ykkösluokka

**Ykkösluokka** () on joukkoliikennevälineissä, kuten junissa ja lentokoneissa, oleva ylellisin ja kallein matkustusluokka. Hintaan sisältyy yleensä enemmän omaa tilaa ja parempi istuin yksityiskohtineen. Esimerkiksi Emiratesin Airbus A380-koneissa on sviitti väliseinineen ja minibaareineen. Myös hienompi tarjoilu juomineen kuuluu hintaan ja omat odotusosastot asemilla, kuten *lounget* lentokentillä. Ykkösluokan matkustajille on tarjolla myös omia palveluita. Lentoyhtiöt ovat alkaneet poistaa ykkösluokkia koneistaan tehden täten business-luokasta korkeimman matkustusluokan. Suomalaisella Finnairilla ei ole ykkösluokkaa. Palveluluokkaa ei myöskään ole VR:n junissa.

## Katso myös
* Turistiluokka

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eeva Niinivaara

**Eeva Niinivaara**, o. s. *Pedriks* (20. joulukuuta 1901 Siimust, Viro – 29. lokakuuta 2000 Helsinki) oli virolaissyntyinen Helsingin yliopiston viron kielen ja kirjallisuuden lehtori.

Eeva Niinivaaran vanhemmat olivat maanviljelijä Karl Eduard Pedriks (1873–1951) ja Anna Päll (1869–1945). 

Niinivaara kävi Tartossa tyttökoulun, opiskeli sitten Tarton yliopistossa taidehistoriaa, viron kieltä ja filosofiaa, ja toimi vuodesta 1928 Võrun seminaarissa viron ja suomen kielen opettajana. Vuonna 1930 hän meni naimisiin suomalaisen kielentutkijan Martti Niinivaaran (1905–1935) kanssa ja muutti asumaan Helsinkiin. 

Suomessa Niinivaara opiskeli ensin kansakoulunopettajaksi ja vuonna 1947 hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa. Niinivaara toimi Helsingin yliopiston viron kielen lehtorina 1945–1971 ja hän opetti viron kieltä myös Jyväskylän kesäyliopistossa ja Kalliolan vapaaopistossa.

Niinivaara julkaisi viron- ja suomenkielisten runojen kokoelman nimeltä *Unarsõnad*, kirjoitti esseitä sekä muistelmateoksen *Yhä paistaa sama aurinko*. 

## Teoksia
* *Eesti lugemik: näytteitä kirjallisuudesta*; tekijät Leeni Vesterinen, Helmer Winter; avustajina Eeva Niinivaara ja Henno Jänes. 2. uusittu painos Otava 1960
* *Unarsõnad*. Helsingin yliopisto, Helsinki 1979
* *Kasvumaa: Eeva Niinivaaran kirjoituksia vuosilta 1923-1981*; toim. Henni Ilomäki ym. Castrenianumin toimitteita 23. Helsingin yliopisto, Helsinki 1981
* *Yhä paistaa sama aurinko: elämää nuoruuteni Eestissä ja Suomessa*; toim. Hannu-Pekka Lappalainen. Otava 1988

## Lähteet
*  (Arkistoitu sivu)
* Eeva Niinivaaran muistokirjoitus Helsingin Sanomissa vuonna 2000

## Aiheesta muualla
* Kalle Kurg. *Vihmavari* (*Sateenvarjo*. Runo on omistettu Eeva Niinivaaralle, 1982.) Runokokoelma *Pimeduse värvid* 1960-1990 (*Pimeyden värit* 1960-1990), kustantamo Virgela, Tallinna 1999, s. 106.   
* Eeva Niinivaaran elämäkerta Kansallisbiografiassa (maksullinen)
Turistiluokka

**Turistiluokka** (myös Toinen luokka,  tai *Economy class*) on yleisin ja yleensä halvin kollektiivisissa kulkuvälineissä kuten junissa, lentokoneissa, linja-autoissa ja joissain laivoissa esiintyvä matkustusluokka. Hinta sisältää yleensä istumapaikan kohtuullisella jalkatilalla. Lentokoneissa pidemmillä lennoilla hintaan sisältyy yleensä myös ateria. Erillisiä lisäpalveluita on mahdollista yleensä saada pientä maksua vastaan.

## Katso myös

*Business-luokka
*Ykkösluokka

## Lähteet
Kari Walden

**Kari Risto Walden** (s. 1941 Kemi) on suomalainen Los Angelesissa ja Hangossa asuva taidemaalari. Hän herätti huomiota 1980-luvun puolivälissä jättämällä yritysjohtajauransa ja kouluttautumalla yli 40-vuotiaana kuvataiteilijan ammattiin.

Kari Waldenin isoisä oli jalkaväenkenraali, sotaministeri ja Yhtyneiden Paperitehtaiden perustaja Rudolf Walden ja setä vuorineuvos Juuso Walden. Hänen äitinsä oli englantilainen, ja poika kävi Suomessa englantilaisen koulun. Kari Walden valmistui kauppatieteiden maisteriksi Helsingin kauppakorkeakoulusta ja toimi opintojensa ohella 1960-luvun puolivälissä Suomen ylioppilaskuntien liiton kansainvälisten asioiden sihteerinä. Hän toimi 1980-luvun alussa ydinvoimayhtiö Teollisuuden Voiman talousjohtajana.

Walden opiskeli Vapaassa taidekoulussa 1981–1983, Taideteollisessa korkeakoulussa 1983–1984 ja valmistui Kuvataideakatemiasta 1988. Yhdysvalloissa hän on opiskellut 1980-luvun loppupuolella kuvataidetta San Francisco Art Institute- ja New Yorkin School of Visual Arts -oppilaitoksissa ja elokuvaa 1990-luvulla New Yorkin Film Academyssä ja Kalifornian yliopiston elokuvaosastolla Los Angelesissa.

Yhdysvalloissa Walden harjoitti 1990-luvun alussa kiinteistösijoittamista New Yorkissa pyrkien saneeraamaan erään SoHon vanhan tekstiilitehtaan ”The Walden House” -toimistohotelliksi ja toisen kiinteistön konferenssi- ja kulttuurikeskukseksi. Hän kuitenkin joutui vaikeuksiin laman ja paikallisen mafian kourissa ja joutui kertomansa mukaan tappouhkausta paetakseen muuttamaan Los Angelesiin. 1990-luvun puolenvälin paikkeilla Walden asui ja työskenteli pari vuotta Pariisissa, kunnes palasi Los Angelesiin. Siellä hän on maalaamisen ohella tehnyt elokuvakäsikirjoituksia ja voittanut kunniamaininnan UCLA:n ja Dreamworks-yhtiön kilpailussa. Hän on myös suunnitellut taidelasia muun muassa Muurlan Lasille vuosina 2007–2011. 1990-luvun loppupuolella hän teki muutamia tv-ohjelmia Yleisradiolle.

Kari Walden asuu osan vuodesta Hangossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kari Waldenin verkkosivusto
*Waldenin tv-ohjelma lasten mielenterveydestä (1997) Ylen Elävässä arkistossa
Jan Långbacka

**Jan Långbacka** (s. 12. huhtikuuta 1968 Espoo) on suomalainen (suomenruotsalainen) entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan sentteri. Långbackan virallinen kasvattajaseura oli EJK.

## Ura
Jan Långbacka aloitti aikuisten sarjoissa silloisen Kiekko-Espoon divarijoukkueessa kaudella 1988-1989. Långbacka pelasi kaudella kaikki 44 ottelua ja teki niissä 19 maalia ja 62 tehopistettä, mitkä oikeuttivat joukkueen sisäisessä pistepörssissä toiseen sijaan Petro Koivusen jälkeen. Tämän lisäksi hän pelasi A-junioreiden SM-sarjassa viisi ottelua Kiekko-Espoon riveissä ja toiset viisi ottelua Puolustusvoimien Urheilukoulun joukkueessa. Långbacka pelasi myös A-junioreiden play-offseissa neljä ottelua Kiekko-Espoon joukkueessa.

Seuraavalle kaudelle Långbacka siirtyi Helsingin Jokereiden liiga joukkueeseen kahden vuoden sopimuksella. Ensimmäisellä kaudella Långbacka saalisti 41 pelaamassaan ottelussa 13 maalia ja 21 pistettä. Jälkimmäisellä kaudella rooli oli selkeästi pienempi ja kauden saldoksi jäi vain kaksi maalia ja yhdeksän pistettä. Tämän jälkeen oli aika palata takaisin kasvattaja seuraan pelaamaan I divisioonaa.

Kaudella 1991-1992 Långbacka pelasi Kiekko-Espoon riveissä 39 ottelua ja saalisti niissä 17 maalia ja 50 tehopistettä, mikä riitti sisäisessä pörssissä sijalle 4 Tero Lehterän, Riku Kuusiston  ja Mikko Lempiäisen jälkeen. Runkosarjan jälkeen kausi jatkui liigakarsintojen merkeissä, joista joukkue selvitti tiensä SM-liigaan.

Kaudella 1992-1993 Kiekko-Espoo pelasi ensimmäisen kautensa SM-liigassa ja Långbacka toimi joukkueen kapteenina. Hän itse keräsi 46 ottelussa 12 maalia ja 32 pistettä ja istui 24 jäähyminuuttia. Kausi jäi Långbackan liiga uran parhaaksi.

Seuraavalla kaudella Långbacka kykeni loukkaantumisten vuoksi pelaamaan vain 15 ottelussa, joissa tosin kantoi edelleen joukkueen kapteenin C-kirjainta paidassaan. Tehopisteiden muodossa tynkäkausi oli luonnollisesti heikko - vain kahdeksan maalia ja 14 pistettä.

Seuraavalla kaudella Långbacka pelasi kutakuinkin täyden kauden mutta luovutti kauden alla kapteeniuden kokeneelle Hannu Järvenpäälle. Kauden 48 ottelussa Långbacka saalisti 9 maalia ja 24 pistettä ja istui 18 jäähyminuuttia. Kausi jäi Långbackan uran viimeiseksi. Seuraavan kauden alussa hän oli vielä Kiekko-Espoon kokoonpanossa kauden kolmessa ensimmäisessä ottelussa, kunnes päätti lopettaa uransa ja keskittyä muihin aktiviteetteihin.

## Lähteet
*
*
Business-luokka

**Business-luokka** () on monissa junissa ja lennoilla tarjottava tasokkaampi matkustusluokka. Hintaan yleensä sisältyy yleensä mukavampi istuin, enemmän jalkatilaa, laadukkaampi ruokatarjoilu sekä parempi mahdollisuus työskennellä matkan aikana muun muassa tietokoneella.

Finnairilla on ulkomaan reittilennoilla yleensä business-luokka. VR:n Pendolino ja Intercity -kaukojunissa löytyy Ekstra-luokaksi kutsuttu business-matkustusluokka. Aiemmin matkustusluokan nimi oli Business-luokka, mutta nimi vaihdettiin vuonna 2011.

## Katso myös
*Ykkösluokka

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Club Disco

**Club Disco** on australialaisen laulajan Dannii Minoguen viides studioalbumi, jonka All Around the World julkaisi 5. marraskuuta 2007 Britanniassa ja 27. toukokuuta 2008 Australiassa.

## Kappaleet

"Do You Believe Me Now?" ei sisälly Australian versiossa ja "Touch Me Like That" on ensimmäinen kappale.

## Australialainen bonus-CD
# "Touch Me Like That" with Jason Nevins (Stonebridge Club Mix)
# "He's the Greatest Dancer" (Shapeshifters Remix)
# "Perfection" with Soul Seekerz (Seamus Haji & Paul Emmanuel Remix)
# "So Under Pressure" (Soul Seekerz Extended)
# "You Won't Forget About Me" with Flower Power (Discode Club Mix)
# "I Can't Sleep at Night" (Kenny Hayes Sunshine Funk Mix)
# "Touch Me Like That" with Jason Nevins (Space Cowboy Remix)
# "He's the Greatest Dancer" (Riffs & Rays Remix)
# "Perfection" with Soul Seekerz (Koishii & Hush Remix)
# "So Under Pressure" (Steve Pitron Remix)

## Bonusmateriaali
# "So Under Pressure" (Music Video)
# "I Can't Sleep at Night" (Music Video)
# "Perfection" (Music Video)
# "You Won't Forget About Me" (Music Video)

## Aiheesta muualla
*Dannii Minoguen virallinen sivusto
Magnus von Orraeus

**Magnus von Orraeus** (n. 1742 Taipalsaari - 19. maaliskuuta 1819 Viipuri) oli Vanhan Suomen laamanni, Viipurin kaupungin siviilikuvernööri ja todellinen valtioneuvos.

Orraeuksen vanhemmat olivat kirkkoherra Magnus Orraeus vanhempi ja Ebba Katarina Mollerus. Lääketieteen tohtori, Venäjän lääkintöneuvoston jäsen Gustaf Orraeus (1738–1811) oli hänen veljensä. Venäläiseen virka-aateliin kuuluvana Orraeus käytti nimeä von Orraeus. Hän tuli ylioppilaaksi Turussa 1756 ja toimi Viipurin maistraatin vt. sihteerinä 1757 ja sitten oikeuskollegion kanslistina ja kirjaajana Pietarissa noin 1764–1766, samoin kuin Venäjän hallitsevan senaatin sihteerinä. Vanhan Suomen laamanni von Orraeuksesta tuli 1775, Viipurin siviilitribunaalin presidentti 1784, Viipurin varakuvernööri 1798 ja siviilikuvernööri 1799. Tästä tehtävästä hän erosi 1804. Valtioneuvos von Orraeuksesta tuli 1793 ja todellinen valtioneuvos 1799. Vuonna 1801 von Orraeus sai läänityksen Lappeen pitäjästä, joka säilyi hänen jälkeläisillään aina vuoteen 1839 saakka.

Von Orraeuksen puoliso oli Elisabeth Lovisa von Daehn. Heidän lapsistaan yksi, Fredrik Magnus Orraeus (1784 - 1866), kohosi Venäjällä kenraaliluutnantiksi ja toinen valtionvarainministeriön apulaispäälliköksi.

## Lähteet
*  Sivu 563.
*  Viitattu 30.4.2014.
K. E. Palmén

**K. E. (Karl Evert) Palmén** (28. tammikuuta 1857 Helsinki – 6. kesäkuuta 1940 Helsinki) oli suomalainen kutomateollisuuden yritysjohtaja ja moninkertainen valtiopäivämies, joka sai vuorineuvoksen ja kunniatohtorin arvot.

Palménin vanhemmat olivat vapaaherra, prokuraattori, professori Johan Philip Palmén ja Adolfina Fredrika Emilia Sallmén. Hänen sisaruksiaan olivat yhteiskunnallinen vaikuttaja Fanny Palmén, eläintieteilijä J. A. Palmén ja historiantutkija, poliitikko E. G. Palmén. Palménin puoliso vuodesta 1883 oli Hilda Octavia Embleton-Samson (k. 1942). Kemisti, professori John Palmén (1884–1952) oli heidän poikansa. K. E. Palmén valmistui koneinsinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1879 ja filosofian kandidaatiksi 1881. Hän opiskeli 1881–1883 ulkomailla matematiikkaa ja mekaniikkaa ja tuli viimeksi mainittuna vuonna geometrian opettajaksi Polyteknilliseen opistoon. Opiston vararehtorina hän toimi 1890-1896, minkä jälkeen hän siirtyi teollisuushallituksen teollisuusintendentiksi. 1899 Palménista tuli Forssa-yhtiön isännöitsijä, mitä tehtävää hän hoiti 20 vuotta, 1919 saakka. 1903 Palmén oli perustamassa Puuvillatehtaiden yhtymää ja toimi sen puheenjohtajana 1903–1909 sekä 1921–1932. Jokioisten-Forssan rautatieyhtiön hallituksen puheenjohtaja hän oli 1911–1923. Palmén kuului myös muun muassa Kutomateollisuuden työnantajaliiton, Suomen teollisuusliiton ja Pohjoismaiden Yhdyspankin johtoelimiin ja työskenteli useissa eri opetusta ja liikennettä käsitelleissä komiteoissa. 1886–1895 hän oli *Tekniska Föreningen in Finland* -järjestön sihteeri ja aikakauskirjan toimittaja. Vuorineuvoksen arvo Palménille myönnettiin 1920 ja tekniikan kunniatohtorin arvo 1934.

Palmén oli sukunsa edustaja aatelissäädyssä valtiopäivillä 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.

## Lähteet
Liège–Bastogne–Liège 2014

**Liège–Bastogne–Liège 2014** oli järjestyksessään sadas maantiepyöräilyn Liège–Bastogne–Liège-klassikko. Se käytiin 263 kilometrin reitillä Liègestä Bastognen kautta Ansiin 27. huhtikuuta 2014.

Simon Gerrans voitti kilpailun noustuaan loppuhetkillä voittoon ennen Alejandro Valverdea, Michał Kwiatkowskia ja Giampaolo Carusoa. Edellisvuoden voittaja Daniel Martin menetti mahdollisuutensa kaaduttuaan viimeisessä mutkassa.

## Tulokset
Lähteet: Cyclingnews, UCI

## Osallistuneet joukkueet
Kilpailussa olivat mukana seuraavat 25 joukkuetta:
*UCI Pro -joukkueet: Ag2r-La Mondiale, Astana Team, Belkin Pro Cycling Team, BMC Racing Team, Cannondale Pro Cycling Team, Team Europcar, FDJ.fr, Garmin-Sharp, Giant-Shimano, Katjuša, Lampre-Merida, Lotto-Belisol, Movistar Team, Omega Pharma-Quick Step, Orica-Greenedge,  Team Tinkoff-Saxo, Team Sky, Trek Factory Racing
*UCI Continental Circuits -joukkueet: Cofidis, Colombia, IAM Cycling, MTN-Qhubeka, Team Net App-Endura, Topsport Vlaanderen - Baloise, Wanty - Groupe Gobert

## Lähteet
Tuija Lindström

**Tuija Lydia Elisabeth Lindström** (5. toukokuuta 1950 Kotka – 26. joulukuuta 2017 Tukholma) oli suomalaissyntyinen valokuvaaja, joka asui ja työskenteli Ruotsissa vuodesta 1975. Hän oli Göteborgin yliopiston valokuvakoulun ensimmäinen naispuolinen professori vuosina 1992–2002.

Lindström valmistui valokuvaajaksi Tukholman Konstfack-taideteollisesta korkeakoulusta 1984. Jo opiskeluaikanaan 1982 Lindström sai Moderna Museetin Nuoren lupaavan valokuvaajan palkinnon. Hän teki läpimurtonsa mustavalkoisella valokuvasarjalla *Kvinnorna vid Tjursjön* (1991), jossa tummassa vedessä kelluvat vaaleat naiskehot rinnastuvat kuviin pystyssä seisovista silitysraudoista. Kuvasarja herätti Ruotsissa uudenlaista feminististä keskustelua. Myös Lindströmin nimitys Göteborgiin ensimmäiseksi naisprofessoriksi herätti kohua. Hänen virkakautensa aikana yliopiston valokuvakoulutusta muutettiin käytännön ammatillisesta enemmän tutkimusta painottavaksi uusine maisteriohjelmineen.

1990-luvun puolivälissä Helsingin kaupunki tilasi Lindströmiltä pääkaupunkia esittelevän kuvasarjan, joka pääsi mukaan vuonna 1995 painettuun Helsinkiä esittelevään kirjaan. Teos vedettiin kaupunginvaltuuston päätöksellä kuitenkin melkein heti pois myynnistä ja painos tuhottiin, koska Lindströmin tummien katukuvien sanottiin antavan Helsingistä liian synkän mielikuvan.

Lindström piti lukuisia yksityis- ja ryhmänäyttelyitä ympäri maailmaa. Alkuvuodesta 2014 Suomen valokuvataiteen museo järjesti Tuija Lindströmin töistä laajan takautuvan näyttelyn. Sen yhteydessä julkaistiin valokuvateos *In The Beginning There Was Everything* (Tukholma: Art and Theory Publishing 2014).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*