open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Elim

**Elim** voi viitata seuraaviin paikkoihin:

* Elim, *Vanhassa testamentissa* mainittu paikka Siinailla Egyptissä, myöhemmin Rhaitho, nykyinen El Tor
* Elim, kaupunki Alaskassa Yhdysvalloissa
* Elim, kylä Namibiassa
* Kirkkonummen Elim-seurakunta, Kirkkonummella toimiva helluntaiseurakunta.
Filotera

**Filotera** (; ) voi viitata seuraaviin:

* Filotera, Ptolemaiosten hallitsijasukuun kuulunut prinsessa, Ptolemaios I:n ja Berenike I:n tytär
* Filotera, kaupunki Egyptissä Punaisenmeren rannalla
* Filotera eli Filoteria, kaupunki Palestiinassa
Filotera (Egypti)

**Filotera** (, myös , ; ) oli antiikin aikainen kaupunki Egyptissä. Se sijaitsi Punaisenmeren rannalla lähellä Myos Hormosta. Sen tarkkaa sijaintipaikkaa ei tunneta, mutta se saattoi sijaita nykyisen Safagan paikalla.

Filoteran perusti Satyros, jonka kuningas Ptolemaios II lähetti tutkimaan Troglodytiksen aluetta. Kaupunki sai nimensä kuninkaan sisaresta Filoterasta. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä *Filōteritēs* ().

## Lähteet
Filotera (Palestiina)

**Filotera** (, myös ; ) oli antiikin aikainen kaupunki Galileassa Palestiinassa nykyisen Israelin alueella. Sen arkeologinen kohde tunnetaan nimellä *Beth Yerah* (; myös *Beit Yerah*, *Tel Bet Yeraẖ*), arabiaksi *Khirbet al-Karak* ().

## Maantiede

Filotera sijaitsi Gennesaretinjärven lounaisrannalla lähellä järven eteläpäätä. Se oli rakennettu pienelle saarelle Jordanvirran ja järven yhtymäkohtaan. Joskus kaupungin mainitaan kuuluneen Koile-Syyriaan, mutta tämä ei vastaa sen sijaintia.

Filoteran lähellä sijaitsi Sennabris, jonka Josephus mainitsee Jordanin laakson pohjoisimpana kohtana; kyseessä saattoi myös olla sama paikka kuin Filotera.

## Historia

Kaupungin paikka on ollut asutettuna jo varhaisella pronssikaudella 3100–2300 eaa. Filoteran kaupungin perusti Egyptin kuningas Ptolemaios II hellenistisellä kaudella. Välissä paikka oli ollut asumattomana useita vuosisatoja. Kaupunki sai nimensä Ptolemaioksen sisaresta Filoterasta. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä *Filōterios* (). Paikka säilyi asuttuna arabikaudelle 1100-luvulle saakka.

## Rakennukset ja löydökset

Kaupunki on ollut ympäröity muurilla, jonka pituus on ollut noin 1,6 kilometriä ja jossa oli neliskulmaisia ja pyöreitä torneja. Sen rakentamisessa hyödynnettiin varhaisemman pronssikautisen muurin rakenteita. Muurista on löydetty joitakin osia. Beth Yerahin muihin arkeologisiin löydöksiin lukeutuu muun muassa taloja, katu, roomalaisaikainen linnoitus ja kylpylä, synagoga sekä varhaiskristillinen basilikakirkko, joka rakennettiin 400-luvulla ja tuhoutui 600-luvulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vasil Garvanliev

**Vasil Garvanliev** (; s. 2. marraskuuta 1984 Strumica, Makedonian ST, Jugoslavia), tunnettu myös taiteilijanimellään **Vasil**, on pohjoismakedonialainen ihmelapsitähti, kuorosolisti, klassinen oopperalaulaja ja poplaulaja. Hänen oli tarkoitus edustaa Pohjois-Makedoniaa kappaleella ”You” vuoden 2020 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa. Ne kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi, ja  Vasil valittiin sen sijaan Pohjois-Makedonian edustajaksi vuoden 2021 kilpailuun. Hänen vuoden 2021 edustuskappaleensa on nimeltään ”Here I Stand”. Hän kilpaili ensimmäisessä semifinaalissa, jossa hän sijoittui kuudenneksitoista ja täten karsiutui finaalista.

Vasil on toiminut myös taustalaulajana Pohjois-Makedonian esityksessä vuoden 2019 Euroviisuissa. Tuolloin Pohjois-Makedoniaa edusti Tamara Todevska kappaleella ”Proud”.

## Biografia
Garvanliev syntyi 2. marraskuuta 1984 Strumicassa Makedonian sosialistisessa tasavallassa Jugoslaviassa. Hän aloitti musiikkiuransa jo 7-vuotiaana ja esiintyi joillakin suosituimmilla silloisen Makedonian lastenfestivaaleilla. 12-vuotiaana Garvanlievin perhe muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän jatkoi uraansa solistina Chicagon lastenkuorossa. Garvanliev on opiskellut joissain maailman arvostetuimmista musiikkikouluista, kuten Academia Liricia Italiana -koulussa Milanossa, Toronton yliopiston oopperakoulussa ja Toronton kuninkaallisessa musiikkikonservatoriossa nimeltä *Glenn Gould*, mikä johdatteli häntä esiintymään joillakin maailman arvostetuimmista festivaaleista. Palatessaan Pohjois-Makedoniaan vuonna 2018, Garvanliev on esiintynyt monissa konserteissa ja julkaissut useita menestyksekkäita pop-kappaleita.

## Diskografia
### Singlet
*1994: ”Marionka” (Марионка)
*2007: ”Pomogni Mi” (Помогни Ми)
*2018: ”Gerdan” https://www.youtube.com/watch?v=okZTxXbwFIU (Ѓердан)
*2019: ”Patuvam” https://www.youtube.com/watch?v=NZ7_Tp3NWM8 (Патувам}
*2020: ”You” https://www.youtube.com/watch?v=xPZumQQExQc
*2020: ”Mojata Ulica” (feat. Davor) (Мојата Улица)
*2020: ”PriKazna” (ПриКазна)
*2021: ”SudBina” https://www.youtube.com/watch?v=wEn0j4GWwj8 (СудБина)
*2021: ”Here I Stand” https://www.youtube.com/watch?v=nd4YfjVWrro

## Lähteet
Kerkasoros

**Kerkasoros** (, myös , ; ; ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa, ja kuului Letopoliteen nomokseen. Kaupungin paikka on nykyisen Kairon metropolialueen pohjoisosaa.

Kerkasoros sijaitsi noin 15 kilometriä etelään Memfiistä kohdassa, jossa Niili jakautui lukuisiksi suuhaaroikseen. Samalla joki lakkasi kulkemasta kapeassa laaksossa, ja maisema avautui itään ja länteen suistoalueen alkaessa laskeutua pohjoiseen kohti Välimeren rannikkoa. Nykyisin Niilin päähaaran ja ainoan toisen jäljellä olevan suuhaaran eli Damiettan suuhaaran erkaantumiskohta on yli kymmenen kilometriä pohjoisempana.

Sijaintinsa ansiosta kaupunki oli Ala- ja Ylä-Egyptin solmukohta, vaikkakin Ala-Egyptin eteläisimmän ja Ylä-Egyptin pohjoisimpien nomosten raja kulkikin etelämpänä. Paikka oli merkittävä sekä kaupankäynnin että sotilaalliselta kannalta.

## Lähteet
Matti Retula

**Matti (Matts) Retula (Kartano)** (5. huhtikuuta 1817 Sääksmäki – 29. tammikuuta 1869 Tyrväntö) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Retula oli ratsutilallinen ja maanviljelijä Tyrvännöstä. Hän oli Tammikuun valiokunnan jäsen, mukana keisaria Hämeenlinnaan tervehtimään tulleessa lähetystössä 1863 ja  talonpoikaissäädyn edustaja valtiopäivillä 1863–1864, missä hän edusti Janakkalan tuomiokuntaa. Valtiopäivillä Retula teki anomuksen majoitusvelvollisuuksien rasitusten tasaamisesta. Hän oli myös valitsijamies, toimitusvaliokunnan jäsen ja puhemiesneuvoston varajäsen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ylikartanon historiaa
Miesten Ykköspesis-kausi 2021

**Ykköspesis-kausi 2021** oli Suomen pesäpallon toiseksi korkeimman sarjatason Ykköspesiksen 41. kausi. Kauteen osallistui 12 joukkuetta. Sarjan oli tarkoitus tämän kauden ajan olla poikkeuksellisesti 13 joukkueen sarja, sillä yksikään joukkue ei pudonnut koronaviruspandemian vuoksi edellisellä kaudella sarjasta. Sotkamon Jymyn kakkosjoukkue Jaguars kuitenkin luopui sarjapaikastaan, joten sarjan koko säilyi entisellään. Alun perin sarjan oli tarkoitus alkaa 13. toukokuuta, mutta kauden alkua jouduttiin siirtämään koronaviruspandemian vuoksi. Kausi alkoi lopulta 2. kesäkuuta.

Sarjan voitti Oulun Lippo. Sen lisäksi nousukarsintoihin pääsi edellisellä kaudella Ykköspesikseen Suomensarjasta noussut Jyväskylän Lohi. Kaikki edellisen kauden väliin jättäneet joukkueet – Laukaan Urheilijat, Ulvilan Pesä-Veikot ja Vähänkyrön Viesti – putosivat Suomensarjaan. Niiden tilalle Ykköspesikseen nousivat seuraavaksi kaudeksi Haapajärven Pesä-Kiilat ja Kouvolan Pallonlyöjien kakkosjoukkue. Yksikään joukkue ei onnistunut nousemaan Superpesikseen.

## Joukkueet








## Sarjajärjestelmä
Runkosarja pelattiin kaksinkertaisena sarjana. Sen neljä parasta joukkuetta pääsivät välierävaiheeseen. Välierissä runkosarjan voittaja kohtasi neljänneksi sijoittuneen joukkueen ja toiseksi sijoittunut kolmanneksi sijoittuneen joukkueen. Välierät pelattiin paras kolmesta -järjestelmällä, ja niiden voittajat etenivät superpesiskarsintaan Superpesiksen toiseksi ja kolmanneksi heikoimpia joukkueita vastaan. Superpesiskarsinta pelataan ottelupareina, joiden voittajat pelaavat Superpesiksessä kaudella 2022.

Ykköspesiksen runkosarjan kaksi heikointa joukkuetta taas putosivat suoraan Suomensarjaan seuraavaksi kaudeksi. Lisäksi, jotta joukkuemäärä pysyisi 12:ssa yhden ylimääräisen joukkueen pudotessa Superpesiksestä, runkosarjan yhdeksänneksi ja kymmenenneksi sijoittuneet pelasivat paras kolmesta -järjestelmällä sarjassa säilymisestä.

Sarjajärjestelmä muuttui sarjan alun siirtämisen yhteydessä. Alun perin Superpesiskarsinta oli tarkoitus pelata kahdeksan joukkueen yksinkertaisena sarjana, jonka kolme parasta olisivat saaneet paikat Superpesiksessä kaudella 2022.

## Runkosarja

## Välierät
Välierissä runkosarjan voittaja kohtasi runkosarjan neljänneksi sijoittuneen joukkueen ja runkosarjan toiseksi paras joukkue kolmanneksi parhaan joukkueen. Ottelusarjat pelattiin paras kolmesta -menetelmällä ja niiden voittajat etenivät Superpesiskarsintaan. Kotietu oli runkosarjassa paremmin sijoittuneella joukkueella.

## Putoamiskarsinta
Putoamiskarsintaan joutuivat runkosarjan yhdeksänneksi ja kymmenenneksi sijoittuneet joukkueet. Ottelusarja pelattiin paras kolmesta -menetelmällä. Häviäjä putosi Suomensarjaan kaudeksi 2022. Voittaja säilytti paikkansa Ykköspesiksessä. Kotietu oli runkosarjassa paremmin sijoittuneella joukkueella.

## Lopulliset sijoitukset

## Lähteet
Niilo Kosonen

**Niilo Kosonen** (1827 Kerimäki – 1888) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Kosonen kävi Savonlinnassa kaksiluokkaisen koulun, toimi sitten kauppa-apulaisena ja vei voita kaupaksi Pietariin. Hän oli talonpoikaissäädyssä Tammikuun valiokunnan jäsen 1862 ja  valtiopäivämies 1877–1878, edustaen Kiteen tuomiokuntaa. Valtiopäivillä hän kuului valtiovarainvaliokuntaan ja osallistui anomukseen Mikkelin lyseon opetuskielen muuttamisesta suomeksi.

## Lähteet
Amanda Gorman

**Amanda Gorman** (s.  7. maaliskuuta 1998 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen runoilija ja aktivisti. Hän käsittelee teksteissään muun muassa sorron, feminismin, rodun ja syrjäytymisen kysymyksiä sekä afrikkalaista diasporaa.

Gorman sai vuonna 2014 Los Angelesin ensimmäisen *[[poeta laureatus|Youth Poet Laureaten]]* arvonimen ja vuonna 2017 ensimmäisen Yhdysvaltain kansallisen *Youth Poet Laureaten* arvonimen. Hän julkaisi vuonna 2015 runokokoelman *The One for Whom Food Is Not Enough*. 20. tammikuuta 2021 Gorman lausui runonsa "The Hill We Climb" presidentti Joe Bidenin virkaanastujaisissa. Hän esiintyi myös Barack Obaman isännöimässä Valkoisessa talossa. 

Gorman opiskeli vuodesta 2016 sosiologiaa Harvardin yliopistossa. Hän valmistui vuonna 2020.

## Suomennetut teokset
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Amanda Gormanin verkkosivut
Jen Psaki

**Jennifer Rene ”Jen” Psaki** (; s. 1. joulukuuta 1978) on yhdysvaltalainen poliittinen neuvonantaja, joka toimi Valkoisen talon lehdistösihteerinä tammikuun 2021 ja toukokuun 2022 välisenä aikana.

Marraskuussa 2020 Yhdysvaltain presidentiksi valittu Joe Biden ilmoitti valinneensa Jen Psakin Valkoisen talon lehdistösihteeriksi.

## Varhainen elämä
Jen Psaki syntyi Stamfordissa, Connecticutissa, James R. Psakinille ja Eileen D. Medveylle. Hänen isänsä on eläkkeellä oleva kiinteistökehittäjä ja hänen äitinsä psykoterapeutti. Hän valmistui Greenwichin lukiosta vuonna 1996. Vuonna 2000 hän valmistui William & Maryn yliopistosta englanninkielen tutkinnolla. Hän on Chi Omega -seuran jäsen.

## Ura
Marraskuussa 2020 Psaki erosi työstään CNN-kanavalta ja liittyi Joe Bidenin presidenttikampanjaan. Myöhemmin samassa kuussa Psaki nimettiin Bidenin hallituksen Valkoisen talon lehdistösihteeriksi. Tätä ennen hän on toiminut CNN-kanavan poliittisena kommentaattorina.

## Yksityiselämä
Vuonna 2010 Psaki meni naimisiin Gregory Mecherin, demokraattisen kongressin kampanjakomitean varajohtajan kanssa. Heillä on yhdessä kaksi lasta.

## Lähteet
Trivimi Velliste

**Trivimi Velliste** (s. 4. toukokuuta 1947 Tartto) on virolainen poliitikko. Hän toimi uudelleen itsenäisyystyneen Viron alkuvuosina ulkoministerinä Mart Laarin hallituksessa. Poliittisesti hän kuuluu alun perin Isänmaan ja Res Publican liittoon, jonka perustajajäseniä hän oli. Puolue muutti nimensä 2018 Isänmaaliitoksi.

Valmistuttuaan Tarton lukiosta 1965 Velliste opiskeli saksaa ja romaanista filologiaa Tarton yliopistossa ja valmistui vuonna 1970. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli päätoimittajana Valgus-kustantamossa. Vuosina 1971–1976 hän työskenteli Neuvosto-Viron valtion julkaisukomitean varajohtajana. Sen jälkeen vuosina 1976–1987 hän työskenteli toimittajana Sirp ja Vasar -lehdessä.

Kun Virossa tapahtui 1980-luvun loppupuolella yhteiskunnan avautuminen, maassa perustettiin virolaisen kulttuuriperinnön säilyttämiseksi Viron Muinaismuistoyhdistys, jonka puheenjohtajana Velliste toimi vuosina 1987–1991. Ajankohtaan sijoittuu Laulavan vallankumouksen ajanjakso, joka johti Neuvostoliiton hajotessa Viron uudelleenitsenäistymiseen elokuussa 1991. Tunnustuksena aktiivisesta toiminnasta hänelle myönnettiin vuonna 1988 Thorolf Rafton muistopalkinto, jonka tavoitteena on antaa tunnustusta ihmisoikeuksiin keskittyneille henkilöille.

Aivan neuvostovallan loppuvaiheessa vuosina 1990–1992 Virossa toimi aktiivisti ensimmäisen itsenäisyyden ajan kansalaisista ja heidän jälkeläisistään muodostettu Viron kongressi, joka nähtiin vallassa olleen Neuvosto-Viron korkeimman neuvoston rinnakkaisena elimenä. Velliste toimi aktiivisti yli 500-jäsenisessä Viron kongressissa. Viron itsenäistyttyä elokuussa 1991 Vellistestä tuli Viron ulkoministeriön neuvonantaja, varaulkoministeri ja lokakuussa 1992 ulkoministeri Mart Laarin hallitukseen. Hän oli tehtävässä runsaan vuoden ajan eli tammikuun alkuun 1994. Velliste valittiin lokakuussa 1992 vuosiksi 1992–1994 uudelleen itsenäisyystyneen Viron ensimmäiseen riigikoguun.

Velliste siirtyi 1994 ulkoministerikauden jälkeen New Yorkiin Viron pysyväksi YK-edustajaksi. Hän oli tehtävässä vuoteen 1998, jolloin hän palasi Tallinnaan, jossa hän toimi vuosina 1998–1999 puolustusministerin neuvonantajana. Velliste valittiin vuosina 1999, 2003 ja 2007 Isänmaaliiton edustajana parlamenttiin eli riigikoguun. Parlamentaarikon ura päättyi vuonna 2011, jolloin hänestä tuli Pro Patria -instituutin puheenjohtaja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Yoga (taulutietokone)

**Yoga** on Lenovon valmistama taulutietokoneiden mallisto. Ensimmäiset Yogat julkistettiin lokakuussa 2012, ja tuotelinjan ensimmäiset mallit olivat Lenovo IdeaPad Yoga 11 ja 13. 

Yoga-mallistossa on myös 2-in-1-kannettavia.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lenovo – Yoga
Saitijoki (Rånejoki)

**Saitijoki** () on Ruotsissa Norrbottenin läänissä Jällivaarassa virtaava 12 kilometriä pitkä Rånejoen sivujoki.

## Joen kulku
Sen lähteet sijaitsevat Mievresáhpen aapasuolla Meurisvaaran ja Atjekjauren välisellä alavalla seudulla. Suon keskeltä alkaa kaakkoon päin virtaava puro, joka alittaa pian Nattavaaran ja Jokimukkan välisen maantien. Pian alittamisen jälkeen joki kääntyy kohti itää, jossa siihen yhtyy ennen Koutojänkkää pieni Kenttäjärven laskupuro. Uoma virtaa Koutojänkän kautta ja kaartaa samalla kohti koillista. Siihen yhtyy silloin Palosaarenvuoman kaakkoisreunalla sijaitsevien järvien laskupuro. Yhtymäkohdan kaakkoispuolelle jää Saitikielinen (*Sájttegielas*) ja sen koillispuolella aukeaa pieni järvialue, joka jää Nattavaaran eteläpuolelle. Joki virtaa niiden ohitse käymättä yhdessäkään järvessä. Sitten joki kääntyy pohjoiseen ja se virtaa Nattavaaran asemakylän länsipuolella asutuksen vierestä. Se yhtyy Rånejokeen Lietakkan suvannossa. Alueen asutus on keskittynyt Nattavaaran asemakylään.

## Valuma-alue
Saitijoen valuma-alueen pinta-ala on 22&nbsp;km², jonka pääuomana joki on. Se yhtyy ensin Rånejokeen, joka laskee Perämereen Råneåssa Luulajassa.

## Lähteet
### Viitteet
Pekka Ahokas

**Pekka Ahokas** (19. joulukuuta 1864 Uukuniemi – 28. kesäkuuta 1902 Sortavala) oli suomalainen kauppias ja valtiopäivämies.

Uukuniemellä talonpoikaissukuun syntynyt Ahokas kävi kansakoulun 1883 ja toimi sitten kauppa-apulaisena Parikkalassa, Jaakkimassa ja Pitkärannassa. Oman kaupan pitäjä Pitkärannassa hän oli 1891–1899 ja perusti sen jälkeen tukkukaupan Sortavalaan liikekumppaninsa kanssa, hoitaen sitä kuolemaansa saakka.  Ahokas osallistui aktiivisesti Impilahden kunnalliselämään  ja  tuli valituksi talonpoikaissäädyssä valtiopäiville 1897 edustamaan Salmin tuomiokuntaa. Valtiopäivillä hän osallistui useisiin yhteisiin anomuksiin ja otti esille muun muassa Itä-Karjalan lahjoitusmaa-asian.

## Lähteet
Antti Ahvenainen

**Antti Ahvenainen** (1813 – 21. marraskuuta 1903 Mäntyharju) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Ahvenainen toimi sekä lautamiehenä että herastuomarina. Hän edusti Mäntyharjun tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1867. Siellä hän otti esille kirkollisia asioita, vastusti kotitarveviinan polttoa, anoi komitean perustamista virkamiesten toimien lakkauttamiseksi ja palkkojen alentamiseksi sekä esitti rajoituksia maakauppaan.

## Lähteet
Maen Roch

**Maen Roch** on kunta läntisessä Ranskassa Ille-et-Vilainen departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee noin 16 kilometriä Fougèresin kaupungista luoteeseen.

Kunta perustettiin 1.1.2017 jolloin kaksi kuntaa Saint-Brice-en-Coglès (bretoniksi *Sant-Brizh-Gougleiz*) ja Saint-Étienne-en-Coglès (bretoniksi *Sant-Stefan-Gougleiz*) yhdistyivät. Kunnan hallintopaikka on Saint-Brice-en-Coglès.

Kunnan nähtävyyksiä on 1600-luvulla rakennettu linna *Château Le Rocher Portail*. Linna puutarhoineen on ollut vuodesta 2017 lähtien avoinna vierailijoille. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kunnan kotisivut
Kaskela (Vantaa)

**Kaskela** () on Vantaalla Hakunilan kaupunginosan läntisessä osassa sijaitseva asuinalue. Se rajautuu lännessä Lahdenväylään, etelässä Kehä III:een ja pohjoisessa Itä-Hakkilaan. Aluetta halkoo leveyssuunnassa Kyytitie, ja alueen itäreunassa kulkee Lahdentie. Vain vähän matkan päässä Itä-Hakkilan puolella on Vantaan vankila. Toukokuussa 2021 Kaskelassa asui 1&nbsp;200 ihmistä.

Kaskela oli pitkään tunnettu pientaloalueena, jonka halkoo keskeltä Kyytitie, ja jonka keskellä sijaitsi suuri linja-autovarikko. Alueen pohjois- ja eteläosat säilyvät pientaloalueina, mutta keskiosaan Kyytitien molemmin puolin on kaavoitettu kerrostalokortteleita. Ensimmäiset kerrostalot Kyytitien pohjoispuolelle valmistuivat vuonna 2018. 

## Kehittämissuunnitelma

Kaskelan on tarkoitus yhdistyä selkeämmin Hakunilaan, ja ”Hakunilan keskustan laajennus 2” -kaavamuutoksen mukaisesti alueelle rakentuu paljon taloja ja palveluita. Puretun bussivarikon tilalle on suunniteltu paljon asuntoja, liiketoimintatiloja, päiväkoteja ja puistoalueita. Asuntoja rakennetaan myös Lahdentien toiselle puolelle Laukkarinteen ja Liinakkokujan alueille.

Kaavamuutos tiivistää kaupunkirakennetta suunnitellun Vantaan pikaraitiotien ympäristössä. Raitiotien reitti kulkee Kaskelan läpi Kyytitietä pitkin. Itä-Vantaan aluearkkitehdin mukaan Kaskelan laajentamisen entisen bussivarikon tontille on sanottu riippuvan raitiotien rakentamispäätöksestä. Rakentamispäätös tehtiin lopulta vuonna 2023.

Nykyisellään Kyytitie ylittää Lahdentie-seututien sillalla, mutta Kaskelan laajennussuunnitelmaan kuuluu Lahdentien muuttaminen kaduksi ja linjaaminen uudelleen Kyytitien tasoon.

## Liikenne ja palvelut
Alueella on runsaat joukkoliikenneyhteydet. Vantaan poikittaisliikenteen runkolinja 570 Mellunmäestä lentoasemalle kulkee Hakunilan ja Kaskelan läpi. Suoria poikittaisyhteyksiä on myös muun muassa Leppävaaraan ja Myyrmäkeen. Viereisellä Lahdentiellä kulkee busseja Kalasatamaan ja Rautatientorille sekä pohjoisen suuntaan muun muassa Nikinmäkeen, Keravalle, Nikkilään ja Pornaisiin. 

Kaskelan asuinalueella nykyisessä asussaan ei ole palveluita, mutta alueelta on matkaa Hakunilan keskukseen vain noin puoli kilometriä. Myös Porttipuiston ostospuisto Kuninkaalan puolella on noin puolen kilometrin päässä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Acer Aspire

**Acer Aspire** on taiwanilaisen Acer Incorporated-yhtiön kannettavien tietokoneiden ja pöytätietokoneiden mallisto.

## Katso myös
* Acer Aspire One

## Aiheesta muualla
* Acer - Kannettavat
* Acer - Pöytäkoneet
Jāsk

**Jāsk** tai **Jāšk** on rannikkokaupunki Iranin Hormozgānin provinsissa. Sen asukasluku oli vuonna 2016 16&nbsp;860. 

## Maantiede
Jāsk sijaitsee Iranissa Persianlahden rannikolla historiallisen Makranin alueella. Se on osa Jāskin piirikuntaa Hormozgānin provinsissa.

## Historia
Nykyinen Jāsk on joskus yhdistetty paikannimeen *Badis*, joka esiintyy Arrianoksen kertomuksessa Nearkhosin merimatkasta. Muita Jāskiin joskus liitettyjä historiallisia paikannimiä ovat Klaudios Ptolemaioksen *Dagasira* ja *[[Periplus Maris Erythraei]]n* *Omana*. Myöhemmät islamilaiset maantieteilijät Yaqut ja Qazwini mainitsevat Jāsak-nimisen saaren, jolla tosin todennäköisesti vviitattiin Jāskin sijaan nykyiseen Larakin saareen.

Edward Connockin komentama englantilainen laiva *James* purjehti Jāskiin joulukuussa 1616 mukanaan kauppatavaraa Intian Suratista. Tästä sai alkunsa Englannin ja Persian välinen kaupankäynti. Safavidihallitsija Abbas solmi englantilaisten kanssa kauppasopimuksen heinäkuussa 1617, jonka mukaan englantilaiset siavat esimerkiksi tuoda tavaraa tullitta Persiaan Jāskin kautta. Connockin seuraaja Thomas Barker ei kuitenkaan saanut pyynnöstään huolimatta perustaa paikalle englantilaista linnoitusta. Vuonna 1620 englantilaiset laivat ottivat yhteen portugalilaisten laivojen kanssa Jāskin taistelussa. Englantilaiset menettivät komentajansa, mutta portugalilaiset voitettiin.

Vuonna 1809 Jāskista tuli Masqatin imaamin eli nykyisen Omanin alainen. Vuonna 1869 sen kautta rakennettiin lennätinlinja Euroopasta Intiaan. Vuonna 1886 Jāsk liitettiin qajarien hallitsemaan Persiaan.

## Talous
Iranissa on kaavailtu Jāskin sataman kehittämistä merkittäväksi öljysatamaksi. Tarkoituksena on vähentää maan riippuvuutta Hormuzinsalmen läpi kulkevista öljytankkereista. Tarkoitusta varten vuonna 2020 rakennettiin öljyputkea Länsi-Iranista kohti Jāskia.

## Väestö
väkiluku oli vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan 16&nbsp;860. Paikalliset ovat balucheja.

## Lähteet
Helenanrattaat

**Helenanrattaat** (*Trochetiopsis*) malvakasveihin kuuluva kasvisuku, joka esiintyy endeemisenä Saint Helenan saarella. Suvussa on ollut alun perin kolme lajia pieniä puita tai pensaita. Niistä yksi *[[Trochetiopsis melanoxylon]]* hävisi kokonaan sukupuuttoon ja kaksi muuta ovat joutuneet aivan sukupuuton partaalle sen jälkeen, kun eurooppalaiset toivat laiduntavat kotieläimet Saint Helenalle saaren löytämisen jälkeen.

## Lajit
* *[[Trochetiopsis ebenus]]* (CR, äärimmäisen uhanalainen laji)
* *[[Trochetiopsis erythroxylon]]* (EW, luonnosta hävinnyt laji)
* †*[[Trochetiopsis melanoxylon]]* (EX, sukupuutto)
* ''Trochetiopsis'' × ''benjaminii'' – vereshelenanratas (lajien *T. ebenus* ja *T. erythroxylon* välinen risteymä)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Helenanrattaat – ''Trochetiopsis''
The Waterboys

**The Waterboys** on skotlantilainen yhtye Edinburghista Isosta-Britanniasta. Yhtyeen kokoonpano on vaihdellut. Muun muassa saksofonisti Anthony Thistlethwaite (1982–1991), viulisti Steve Wickham (1985–1990, 2000–), kosketinsoittaja Karl Wallinger (1983–1985) ja kosketinsoittaja ja huilisti Richard Naiff (1999–2008) ovat olleet mukana yhtyeessä.

Opiskeltuaan collegessa englantia ja filosofiaa Mike Scott, joka oli entinen Another Pretty Face -yhtyeen jäsen, perusti yhtyeen yhdessä multi-instrumentalisti Anthony Thistlethwaiten ja rumpali Kevin Wilkinsonin kanssa vuonna 1983.

Yhtyeen ja Mike Scottin musiikissa on ollut erilaisia suuntauksia, kuten alkuaikojen ”Big Music”, *Fisherman’s Blues* -albumin new folk ja kelttiläismusiikki, *Dream Harder* -albumin elektroninen hard rock ja *Out of All This Blue* -albumin country-, R&B- ja hip hop -vaikutteet.

## Diskografia (valikoima)
### Albumit
* *The Waterboys* (1983)
* *A Pagan Place* (1984)
* *This Is the Sea* (1985)
* *Fisherman's Blues* (1988)
* *Room to Roam* (1990)
* *Dream Harder* (1993)
* *A Rock in the Weary Land* (2000)
* *Too Close to Heaven* (2002)
* *Universal Hall* (2003)
* *Karma to Burn* (2005)
* *Book of Lightning* (2007)
* *An Appointment with Mr. Yeats* (2011)
* *Modern Blues* (2015)
* *Out of All This Blue* (2017)
* *Where the Action Is* (2019)
* *Good Luck, Seeker* (2020)
* *All Souls Hill* (2022)

### Kokoelma-albumit
* *The Best of the Waterboys: 1981-1990* (1991)
* *Live Adventures of the Waterboys* (1998)
* *The Whole of the Moon: The Music of Mike Scott & the Waterboys* (1998)
* *The Essential* (2003)
* *In a Special Place (The Piano Demos for This Is The Sea)* (2011)
* *This Is the Sea/Fisherman's Blues*  (2011)
* *Fisherman's Box: The Complete Fisherman's Blues Sessions 1986-1988* (2013)

## Lähteet
* Discogs

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Waterboysin viralliset kotisivut
Tennessee Jet

**Tennessee Jet** on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä.

Oklahomassa kasvaneen Tennessee Jetin vanhemmat olivat rodeoesiintyjiä. Dwight Yoakam, The White Stripes ja Kurt Cobain ovat hänen musikaalisia esikuviaan. Tennessee Jet on ollut mukana eri yhtyeissä ja niiden jälkeen esiintynyt yhden miehen yhtyeenä.

Esikoisalbumi *Tennessee Jet* (2015) on lähes kokonaan soolotuotantoa laulujen kirjoittamisesta, laulamisesta ja instrumenteista tuotantoon, äänittämiseen ja miksaukseen. *The Country* (2020) on levytetty yhdessä Dwight Yoakamin kiertueyhtyeen kanssa.

## Diskografia
### Albumit
* *Tennessee Jet* (2015)
* *Reata* (2016)
* *The Country* (2020)
**South Dakota* (2024)

### Singlet
*"Driftin'" (2013)
*"Waymore's Blues" (2018)

## Lähteet
* Discogs

### Viitteet
Lārak

**Lārak** on saari Iranin rannikolla Hormuzinsalmessa. Vieressä sijaitsevat Hormuzin ja Qešmin saaret. Saarella sijaitsee Iranin vallankumouskaartin laivaston tukikohta.

## Maantiede
Lārak sijaitsee Iranin rannikolla Hormuzinsalmessa Hormuzin saaren eteläpuolella 18 kilometriä Qešmin saaresta itään ja noin 45 kilometriä Bandar Abbasin kaupungista kaakkoon.

## Historia
Lārak on joskus yhdistetty useisiin eri historiallisiin paikannimiin, joskin niidenyhteys nykyiseen saareen ei ole aina selvä. Joskus se on yhdistetty esimerkiksi antiikin aikaisene paikannimeen *Organa*, jota kuitenkin useimmiten pidetään nykyisenä Hormuzina Lārakin lähellä. Sen sijaan uskottavampana pidetään yhteyttä Markianos Herakleialaisen mainitsemaan paikkaan *Agedana*. Agedanaa kuvaillaan saareksi, jolla tuotetaan "punaista lyijyä". Tällä saatetaan viitata saarelta löytyvään hematiittiin.

Hormuzia Afonso de Albuquerquen johdolla 1500-luvun alussa piirittäneet portugalilaiset keräsivät Lārakilta juomavettä. Lārak oli yksi harvoista alueen juomakelpoisen veden lähteistä, sillä Qešmillä olleet kaivot oli pilattu mädällä kalalla. Portugalilaisissa lähteissä saari esiintyy nimillä *Laraque*, *Larequa*, *Lareca* ja *Careca*. Saari esiintyy portugalilaisessa kartoissa ensi kertaa vuonna 1510. Portugalilaiset rakennuttivat Lārakin pohjoisosaan pienen linnoituksen, joka valmistui mahdollisesti 1550-luvun lopussa. Myöhemmin joissain lähteissä linnoitukseen viitattiin virhellisesti hollantilaisena linnoituksena.

Portugalilaisella kaudella saarelle tuli siirtolaisia Omanista, joihin viitataan portugalilaisissa lähteissä nimellä *niquelus*. He olivat paenneet alkuperäisiltä alueiltaan Omanin sisämaasta ilmeisesti jonkin konfliktin takia. Portugalilaiset antoivat heille oikeuden aettua tuolloin asumattomalle Lārakille vastineeksi Makranin rannikon merirosvoja vastaan toimimisesta. Safavidit valtasivat Lārakin Hormuzin ja Qešmin ohella 1600-luvun alkupuolella. Tukea he saivat hollantilaisilta, jotka auttoivat jälleenvaltaamaan saaren toistamiseen vuonna 1708 intialaisilta merirosvoilta.

1800-luvun alussa brittiläiset lähteet kuvailivat Lārakin asukkaiden elävän kalastuksella ja taatelien kasvatuksella. Saarella kuvaillaan olleen myös runsaasti gaselleja. 11. tammikuuta 1897 saarelle iski useita ihmishenkiä vaatinut maanjäristys ja vuonna 1908 sen asukasluvuksi mainitaan noin 200. Persian valta saarella oli tuolloin lähinnä muodollinen ja paikalliset olivat uskollisia vain paikalliselle šeikille. Sittemmin paikalle rakennettiin öljysatama, joka tuhoutui Irakin ilmavoimien iskussa Irakin–Iranin sodan aikana toukokuussa 1987. Nykyisin saarella on Iranin vallankumouskaartin laivaston tukikohta.

## Väestö
Saaren asukkaat puhuvat kumzarin kieltä. Larakin ohella kieltä puhutaan lähinnä Omanissa. Lārakilla puhuttu kumzari muodostaa oman murteensa. Kumzarin ohella useimmat saarelaiset osaavat persiaa, arabiaa tai bandaria.

## Lähteet
Alex Padilla

**Alejandro ”Alex” Padilla** (s. 22. maaliskuuta 1973 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen poliitikko, joka on toiminut Yhdysvaltain senaattorina Kaliforniasta tammikuusta 2021 lähtien. Kuvernööri Gavin Newsom nimitti hänet tehtään Kamala Harrisin erottua tehtävästä ennen varapresidentiksi tulemista. Ennen senaattiin nimitystä Padilla toimi Kalifornian valtiosihteerinä vuosina 2015–2021. Hän on demokraattisen puolueen jäsen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Padillan viralliset kotisivut
Lehtiniitty

**Lehtiniitty** on rekisterikylä Halikossa, nykyisessä Salon kaupungissa. Lehtiniitty sijaitsee Angelniemellä, Angelniemen kirkon eteläpuolella. Lehtiniityssä ei ole vakituista asutusta.

Lehtiniitty tai Lehtiniittu mainitaan ensimmäisen kerran ulkoveromaana 1600-luvulla. Sillä on ollut myös rinnakkaisnimi Lehtiniemi tai Löfnäs. Lehtiniitty on kuulunut Angelan ja Päärnäspään kanssa samaan jakokuntaan. Ulkoveromaalle päätettiin rakentaa Angelniemen kirkko kappeliseurakunnan perustamisen jälkeen. 1800-luvulla Lehtiniitty on päätynyt Teijon kartanon omistukseen. Myöhemmin Lehtiniitty on siirtynyt Sapalahden kartanolle ja valtaosa rekisterikylästä on liitetty Sapalahden ja Ahtmaan kyliin. Lehtiniitystä on jäänyt maarekisteriin jäljelle vain Piekslahti-niminen niittyalue.

## Lähteet
Yoga pyrops

**Yoga pyrops** on kalalaji, jonka Gilbert Percy Whitley on kuvannut 1954. *Yoga pyrops* kuuluu sukuun *[[Yoga (suku)|Yoga]]* ja  heimoon tokot. Alalajeja ei Catalogue of Lifen mukaan ole tiedossa.

## Lähteet
Yōga (Tokio)

**Yōga** () on Tokion kaupunginosa Setagayan erillisalueella. Se sijaitsee sisämaassa Tamajoen lähistöllä erillisalueen eteläosassa. Kaupunginosa on rakentunut Tōkyū-rautateiden Den’entoshi-linjan Yōgan rautatieaseman ympärille. Sen läpi kulkee myös Tokion kaupunkimoottoritien reitti 3 (Shibuya-linja). 

Yōga jakautuu neljään osa-alueeseen, jotka ovat Yōga 1-chōme, Yōga 2-chōme, Yōga 3-chōme ja Yōga 4-chōme. Niissä on yhteensä 15&nbsp;376 asukasta (tammikuussa 2021). Kaupunginosan pinta-ala on 0,91 kilometriä ja väestötiheys lähes 17&nbsp;000 asukasta neliökilometrillä.

## Historia
Kaupunginosan nimen arvellaan olevan peräisin sanskritin sanasta *yuga*, sillä sinne perustettiin Kamakura-kauden alkuvaiheilla joogan harjoittelupaikka (*[[dōjō]]*). Myöhemmin paikalle rakennettiin Shinpuku-jin buddhalainen temppeli. Meiji-kaudelta 1800-luvun lopulta lähtien alue kuului Tamagawan kyläkuntaan, ennen kuin se liitettiin Tokion kaupunkiin vuonna 1932.

## Kaupunkikuva ja rakennukset
Yōga sijaitsee Setagayan eteläosassa Tamajoen pohjoispuolella. Naapurikaupunginosia ovat lännessä ja pohjoisessa Kami-Yōga, idässä Sakura-Shinmachi ja Fukasawa sekä etelässä Nakamachi, Kami-Noge, Seta ja Tamagawadai.

Yōga on lähinnä asuinaluetta, ja siellä on myös päivittäistavarakauppoja ja muita liikkeitä. Lähistöllä sijaitsee Kinutan puisto, jossa on museo ja kuntoilumahdollisuuksia.


Tiedosto:用賀神社鳥居.JPG|Yōga-jinjan šintolainen pyhäkkö
Tiedosto:用賀.jpg|Yōgan katukuvaa
Tiedosto:Shinpukuji temple yoga setagaya 2015-2.jpg|Shinpuku-jin temppelin edustaa
Tiedosto:Yogastation-outside2018-10-3.jpg|Yōgan rautatieaseman sisäänkäynti


## Liikenne
Yōgaa palvelee Tōkyū-rautateiden Den’entoshi-linja, joka pysähtyy Yōgan rautatieasemalla. Linja kulkee maan alla. Se liittää Yōgan Tokion keskustan suunnassa Shibuyaan.

Yōgan läpi kulkee Tokion pääkaupunkimoottoritien linja nro. 3 eli Shibuya-linja. Sen alla on samansuuntainen valtakatu Tamagawa-dōri eli Japanin valtatie 246.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lasten Eurovision laulukilpailu 2021

**Lasten Eurovision laulukilpailu 2021** oli järjestyksessään 19. Lasten Eurovision laulukilpailu. Kilpailu järjestettiin 19. joulukuuta 2021 Pariisissa, Ranskassa. Maa isännöi Lasten Euroviisuja ensimmäistä kertaa.

EBU tiedotti 2. syyskuuta 2021 19 maan osallistuvan kilpailuun. Bulgaria palasi kilpailuun neljän vuoden tauon jälkeen. Azerbaidžan palasi kilpailuun kahden vuoden tauon jälkeen. Albania, Armenia, Irlanti, Italia, Pohjois-Makedonia ja Portugali palasivat kilpailuun vuoden tauon jälkeen. Valko-Venäjä puolestaan vetäytyi kilpailusta.

Kilpailun voitti Armenian Maléna kappaleella "Qami Qami".

## Tapahtumapaikka

Valentinan voiton jälkeen vuonna 2020, vuoden 2021 kilpailu järjestettiin Ranskassa. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun Ranska isännöi Lasten Euroviisuja.

9. joulukuuta 2020  EBU vahvisti, että Ranska tulisi isännöimään vuoden 2021 Lasten Eurovision laulukilpailun. Myös Espanja oli ilmaissut kiinnostuksensa järjestää kilpailun, jos maa olisi voittanut edellisenä vuonna.

20. toukokuuta 2021 France Télévisionsin ja EBU:n pitämässä lehdistötilaisuudessa vahvistettiin, että kilpailu järjestetään Pariisissa. Kilpailu järjestettiin toista kertaa peräkkäin isäntämaan pääkaupungissa. Tapahtumapaikkana toimi konserttisali La Seine Musicale.

## Formaatti
### Graafinen ilme
Kilpailun tunnuslause "*Imagine*" () julkistettiin 20. toukokuuta 2021 vuoden 2021 Eurovision laulukilpailun lehdistötilaisuudessa. Tunnuslause viittaa edellisen vuoden voittokappaleeseen "J'imagine", jonka esitti ranskalainen Valentina. Tunnuslause kannustaa lapsia ja nuoria olemaan luovia ja seuraamaan unelmiaan. Kilpailun logo on saanut inspiraationsa kolmesta teemasta: mielikuvituksesta, joulusta ja Pariisin kaupungista.

## Palaavat artistit
*  – Tanja Mežentseva (tunnettu myös nimellä Tatjana Mežentseva) edusti Venäjää aiemmin vuonna 2019 Gliwicessä yhdessä Denberel Ooržakin kanssa. Heidän kilpailukappaleensa oli nimeltään ”A Time for Us”.

## Osallistujamaat
19 maata osallistui vuoden 2021 kilpailuun.

## Muut maat
*  - 28. toukokuuta 2021 Euroopan yleisradiounioni EBU keskeytti Valko-Venäjän yleisradio BTRC:n jäsenyyden, mikä tarkoitti sitä, että maan osallistuminen vuoden 2021 kilpailuun oli epätodennäköistä. Yhtiölle annettiin kaksi viikkoa aikaa vastata ennen eron voimaantuloa, mutta se ei tehnyt niin ainakaan julkisesti. BTRC erotettiin virallisesti 1. heinäkuuta 2021, jolloin maa menetti oikeudet osallistua kilpailuun. Valko-Venäjä ei siis osallistu vuonna 2021.

Seuraavat maat olivat osallistuneet ennen, mutta eivät osallistuneet vuonna 2021:

*
*
*
**
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*

## Lähteet
Petter Akola

**Petter Aaprami Akola** (1810 – 1. joulukuuta 1881 Ii) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Akola edusti Kemin tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1863–1864 ja 1867. Hän oli kummallakin kerralla valitsijamies ja valitusvaliokunnan jäsen, edellisillä myös laki- ja talousvaliokunnan jäsen ja jälkimmäisillä kirkkolakivaliokunnan jäsen. Akola ei kannattanut kansakoulujen perustamista, mutta toisaalta vastusti säätynsä tekemää maanviljelyskoulujen lakkautusanomusta. Vahvasti Akola kannatti myös Viipurin läänin lahjoitusmaiden lunastamista valtion varoilla. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Iin historiaa: Talonpojasta herraksi –valtiopäivämies Petter Akola (maksullinen artikkeli)
Juhana Heikki Ala-Hanho

**Juhana Heikki Ala-Hanho (Alahanho)** (24. tammikuuta 1843 Ruovesi – 3. lokakuuta 1933 Ruovesi) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Ala-Hanho osallistui aktiivisesti Ruoveden kunnalliselämään. Hän edusti Ruoveden tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1877–1878 ja 1891. Ensin mainituilla hän oli lisätyn valtiovarainvaliokunnan ja jälkimmäisillä säädyn valitusvaliokunnan jäsen. Ala-Hanho oli säädyssään suomenmielinen. Valtiopäivillä 1877–1878 hän osallistui anomukseen kruununtorpparien aseman parantamisesta ja 1891 muun muassa valtion metsänhoidon parantamista ja tienteon järjestämistä koskeviin esityksiin. 

Ala-Hanhon poika oli filosofian tohtori ja tilastovirkamies Juho Teofilus Hanho.

## Lähteet
Turun seudun linja-autoliikenne

**Turun seudun linja-autoliikenne** on Turun seudun joukkoliikenteen eli Fölin linja-autoilla liikennöitävää paikallisliikennettä. Bussiliikenne kattaa Turun, Kaarinan, Raision, Naantalin, Liedon, Paimion ja Ruskon sisäisen liikenteen sekä näiden kuntien rajat ylittävän seutuliikenteen.

Bussiliikenteen suunnittelusta ja aikatauluttamisesta vastaa Turun joukkoliikennetoimisto.

Ensimmäiset täyssähköbussit tulivat Föli-liikenteeseen vuonna 2016 linjalle 1 (Satama–Lentoasema). Heinäkuun alussa 2021 sähköbussien määrä nousi 61:een, minkä myötä noin kolmasosa liikenteestä hoidettiin sähköllä. Vuoden 2023 aikana sähköbussien määrä nousi 83:een ja ajokilometreistä noin puolet ajettiin sähköllä.

Heinäkuun 2025 linjastouudistuksessa Föli otti käyttöön kymmenen runkolinjaa, jotka muodostavat tiheästi liikennöidyn runkolinjaston. Uudistuksen tavoitteena oli yksinkertaistaa linjastoa sekä lisätä joukkoliikenteen matkustajamääriä ja saavutettavuutta. Runkolinjauudistuksen yhteydessä Fölin liikennöimien kilometrien määrä nousi noin 20 prosentilla.

## Linjat
Suurin osa Fölin runkolinjoista, seutulinjoista ja Turun sisäisistä linjoista kulkee Turun keskustan kautta, jossa ne pysähtyvät joko Kauppatorilla, Puutorilla tai linja-autoasemalla. Alla olevissa linjataulukoissa ”Turun keskustalla” tarkoitetaan Kauppatoria, ellei erikseen ole muuta täsmennetty.

### Runkolinjat
Runkolinjat muodostavat Fölin linjaston ytimen. Kaikki runkolinjat pysähtyvät Turun keskustasssa Kauppatorilla, paitsi linjat 10 ja 10A, jotka ovat keskustan ulkopuolella kiertäviä kehälinjoja. Suurin osa runkolinjoista on Turun sisäisiä, mutta osa niistä jatkaa Kaarinaan, Raisioon, Naantaliin tai Lietoon.

### Seutulinjat
Fölin seutulinjat ovat kuntarajat ylittäviä bussilinjoja. Osa runkolinjoista on myös seutulinjoja, mutta niitä ei luetella alla olevassa taulukossa.

### Turun sisäiset linjat

#### Turun asiointilinjat

#### Turun koululaislinjat

### Kaarinan sisäiset linjat

### Raision sisäiset linjat

### Naantalin sisäiset linjat

### Liedon sisäiset linjat

### Paimion sisäiset linjat

### Ruskon sisäiset linjat

## Liikennöitsijät
Föli-alueella liikennöivät seuraavat yhtiöt:
* LS-Liikennelinjat
* Nobina
* Turun Kaupunkiliikenne
* V-S Bussipalvelut
* Länsilinjat
* Vistabussit / Seleinka
* Koiviston Auto Länsi
* Vesman Liikenne

## Huomautukset

## Lähteet
Karl Schranz (laskettelurinne)

**Karl Schranz** on laskettelurinne Sankt Anton am Arlbergissä Itävallassa.

Laskettelurinne on nimetty paikallisen alppihiihdon olympiamitalistin ja kolminkertaisen maailmanmestarin Karl Schranzin mukaan.

Siinä järjestettiin vuoden 2001 alppihiihdon MM-kilpailut lukuun ottamatta naisten vauhtilajikilpailuja, jotka laskettiin viereisessä Gertrud Gabl -rinteessä. Vuodesta 2007 alkaen siinä on järjestetty satunnaisesti alppihiihdon maailmancupin naisten vauhtilajiosakilpailuja. Aikojen saatossa Sankt Anton am Arlbergissä on kilpailtu myös Arlberg-Kandahar-kilpailuja, johon myös 2000-luvulla järjestetyt naisten vauhtilajikilpailut ovat kuuluneet.

## Reitti
Karl Schranz -rinteen yläasema sijaitsee 2&nbsp;328 metriä merenpinnan yläpuolella Kapall-vuoren huipulla. Miesten syöksylaskun lähtö sijaitsee 2&nbsp;310 metriä ja naisten syöksylaskun lähtö 2&nbsp;027 metriä merenpinnan yläpuolella. Rinteen ylin osuus on *Kandahar-Kapall* -niminen, joka päättyy *Himmeleck*-kohtaan. Naisten super-g-lähdön jälkeen tulee *Gampen*. Sitä seuraa *Waldschneise*, jossa rinne kääntyy ensin vasemmalle, joka jatkuu edelleen kapenevaan ja vasemmalle jyrkkenevään käännökseen.

Rinteen keskipaikkeilla Waldschneisen jälkeen sijaitsee koko rinteen jyrkin kohta *Eisfall* (Jääputous), jonne käännytään jyrkästi oikealle. Se on kapea jyrkänne, jossa rinteen jyrkkyys on enimmillään 78&nbsp;%. Eisfallin jälkeen alkaa rinteen alaosuus *Fang*.

Syöksylaskun maali sijaitsee 1&nbsp;350 metriä merenpinnan yläpuolella Karl-Schranz-Zielstadionilla lähellä St. Antonin keskustaa.

## Lähteet
*Ski Arlberg skiarlberg.at 
*Lifts & Pistes stantonamarlberg.com 
*Ski map – Ski Arlberg winter.intermaps.com 
*Audi FIS Ski World Cup Women – Arlberg Kandahar Rennen stantonamarlberg.com 
*Arlberg Kandahar Race in St. Anton worldcup-stanton.com 
*Karl Schranz Racecourse worldcup-stanton.com 
*World Cup Atmosphere in St. Anton am Arlberg arlberg.com 
*The history of St Anton am Arlberg stantonamarlberg.com 
*Results – St. Anton fis-ski.com
Yoga (vuorenhuippu)

**Yoga** on vuorenhuippu Burundissa Ngozissa. Se on 1&nbsp;881 metriä korkea. Sen sijaintialue on kostea trooppinen savanni.

## Lähteet
Pikkurusonapsija

**Pikkurusonapsija** (*Euscarthmus meloryphus*) on tyranneihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta.

## Koko ja ulkonäkö
Pikkurusonapsija on pienikokoinen lintu ja voi kasvaa 10&ndash;11 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Pikkurusonapsijan päälaki on harmahtavan ruskea ja päälaella on punaruskehtava laikku. Naama on väriltään oranssinruskea. Linnun selkä, siivet ja pyrstö ovat väriltään harmahtavan ruskeat ja siivissä on myös oranssinruskeita raitoja. Pikkurusonapsijan kurkku on valkoinen, rinta vaalean ruskea ja vatsa kellertävä.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Pikkurusonapsijalla on kaksi erillistä levinneisyysaluetta. Sitä tavataan Etelä-Amerikan pohjoisosassa Venezuelassa ja Kolumbiassa ja Brasiliasta Boliviaan ja Argentiinaan ulottuvalta alueelta.  Lajin elinympäristöä ovat kuivat pensaikot ja tiheikköisen metsien reunamaat. Pikkurusonapsija liikkuu yleensä yksittäin ja sen ravintoa ovat hyönteiset. Lintu rakentaa kuppimaisen pesänsä pensaaseen.

## Lähteet
Vesipaju

**Vesipaju** (*Salix* 'Aquatica Gigantea', syn. *Salix burjatica* var. *aquatica*) on pajujen (*Salix*) sukuun kuuluva kasvi, joka on hyvin nopeakasvuinen. Nopeakasvuisuutensa vuoksi sen käyttöä energiametsätaloudessa on tutkittu paljon monissa eri maissa, muun muassa Suomessa, Ruotsissa, Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Kanadassa, Yhdysvalloissa sekä Uudessa-Seelannissa. Vesipaju sopii hyvin myös korien punontaan tai muihin vastaaviin pajutöihin. Länsi-Euroopassa pajutöihin käytetään yleensä vannepajua (*Salix* × *dasyclados*), jota on tutkittu myös energiakäyttöön.

Vesipaju muistuttaa ulkonäöltään paljolti vannepajua. Vesipajun, kuten myös vannepajun, taksonominen asema on kuitenkin epäselvä. Vesipaju sekä vannepaju kuuluvat kumpikin mahdollisesti samaan siperialaiseen *[[Salix burjatica]]* -lajiin, jolloin vesipaju olisi sen muunnos *Salix burjatica* var. *aquatica*. Vesipajun toi markkinoille tanskalainen pajututkija Jensen 1940-luvun lopulla. 1950-luvun alussa vesipaju sai lajikenimen *Salix* 'Aquatica Gigantea' № 56. Vesipajusta on sittemmin kehitetty erilaisia kloonaamalla lisättyjä kantoja. Alkuperäinen vesipaju numero 56 on hedekasvi.

## Vesipajun historia Suomessa
Suomeen vesipajun toi Eeva Tapio (o.s. Relander) vierailtuaan vuonna 1948 vesipajuviljelmillä Tanskassa. Vesipajua istutettiin kymmenelle erilliselle Maatalouden tutkimuskeskuksen koealueelle, ja pajuja tutkittiin useissa tutkimuksissa vuosina 1950–1953. Vuonna 1953 Suomeen haettiin Tanskasta lisää vesipajuja, ja niitä istutettiin eri puolille Suomea Metsäntutkimuslaitoksen erilaisia kenttätutkimuksia varten. 1960-luvulla Suomeen tuotiin vesipajun emiyksilö Unkarista. Sen jälkeen vesipajua on tutkittu Suomessa monissa erilaisissa tutkimuksissa seuraavien vuosikymmenten aikana.

## Lähteet
* Pohjonen, V., 1987: *Salix* 'Aquatica Gigantea' and *Salix* x *dasyclados* Wimm. in biomass willow research – Vesipaju ja vannepaju energiapajututkimuksissa — *Silva Fennica* 21 (2):109–122: https://helda.helsinki.fi/bitstream/handle/10138/15466/21-No%202_Pohjonen.pdf?sequence=1&isAllowed=y 

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Vesipaju – ''Salix dasyclados'' 'Aquatica'
Vannepaju

**Vannepaju** (*Salix* × *dasyclados*, syn. *Salix dasyclados*) on pajujen (*Salix*) sukuun kuuluva kasvi, joka on alun perin koripajun (*Salix viminalis*) ja tuhkapajun (*Salix cinerea*) välinen risteymä. Vannepajusta on sittemmin kehitetty monia kloonaamalla lisättyjä kantoja. Alkuperäinen vannepaju on emiyksilö. Vannepaju muistuttaa paljolti lähisukuista vesipajua, ja mahdollisesti osa vannepajukannoista kuuluukin vesipajun tavoin siperialaiseen *[[Salix burjatica]]* -lajiin.

## Käyttö
Vannepaju on yksi Länsi-Euroopan tunnetuimmista punontatöihin käytetyistä pajuista. Vannepajua on vesipajun tavoin tutkittu myös energiakasvikäyttöön. Suomessa on kuitenkin tutkittu lähinnä vain vesipajua ja vannepajua on tutkittu vain vähän.

## Lähteet
* Pohjonen, V., 1987: *Salix* 'Aquatica Gigantea' and *Salix* x *dasyclados* Wimm. in biomass willow research – Vesipaju ja vannepaju energiapajututkimuksissa — *Silva Fennica* 21 (2): 109–122. pdf 

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Vannepaju (''Salix dasyclados'')
* Kasviatlas 2022: Vannepajun (''Salix dasyclados'') levinneisyys Suomessa
Elmalı

**Elmalı** on piirikunta Turkin Antalyan maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Elmalın väkiluku oli 38&nbsp;972.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Metsämarssi

**Metsämarssi 1950** oli valtakunnallinen tapahtuma, joka järjestettiin 15.–20. kesäkuuta 1950. Sen tavoitteena oli yksityismetsien puuntuotannon lisääminen metsänhoidollisin toimenpitein ja kansalaisten innostaminen ja kannustaminen metsänhoitotöihin. Marssi koostui erilaisista metsätöistä ja niiden toteutukseen osallistumisesta. Metsätyöksi katsottiin hakkuualan raivaus ja laikutus, istutustaimistojen vapauttaminen ja mahdollisesti muu taimiston hoito, metsäojien perkaus, karsiminen, pätevän ammattimiehen johdolla suoritettu kulotus sekä istutus ja kylvö.

Metsämarssi 1950 -tapahtuman ensimmäiseen marssipäivän metsätöihin – metsäpuiden siemenien kylvöön – osallistui Tuusulan Järvenpäässä maan korkeinta johtoa muun muassa presidentti presidentti Paasikivi, hallitus ja muita julkisuuden henkilöitä osoittaen tukensa marssin tavoitteelle. 

Metsämarssi-laatalla palkittiin voittoisa maakunta, pitäjä tai asutuskeskus, joka Metsämarssin aikana sai alueen metsälöiden kokonaismäärään verrattuna eniten henkilöitä vähintään yhden päivän ajaksi osallistumaan metsätyöhön. 

Maakuntien välisen kilpailun voitti Itä-Savon metsänhoitolautakunta. Maakuntien välisessä kilpailussa palkittiin lisäksi Pohjois-Savo, Pohjois-Häme, Kainuu, Keski-Pohjanmaa ja Lappi.

Pitäjien välisessä kilpailussa reliefilaatan kunniakirjoineen saivat Siilinjärvi, Paimio, Vesanto, Rautavaara, Suonenjoki, Tervo, Kuru, Karttula, Kuopion mlk, Rantasalmi, Jämsänkoski, Karjala Tl (Mynämäki), Metsämaa, Honkilahti, Vahto, Uukuniemi, Sauvo ja Rusko. Lisäksi Kainuussa arvottiin yksi palkinto pitäjien kesken.

Asutuskeskusten välisessä kilpailussa reliefipalkintoja jaettiin Varkaudelle, Tampereelle, Lahdelle, Äänekoskelle, Kajaanille, Raahelle, Hangolle ja Joensuulle.

Metsämarssin järjestivät Keskusmetsäseura Tapio ja metsänhoitolautakunnat. Tapahtumaan osallistui yli 480 000 henkeä, ja metsänhoitotöitä tehtiin yli 60 000 hehtaarin alalla.

## Metsämarssi 2023
Valtakunnallisen Metsämarssi:n järjestäjinä olivat Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliitto (MTK), Metsänhoitoyhdistykset ja Svenska Lantbruksproducenternas Centralförbund r.f. (SLC). 

Metsämarssi toteutettiin eri puolilla Suomea 11.– 17. syyskuuta 2023. Viikon aikana tuotiin esille erityisesti metsänhoidon metsien monipuolisen käytön roolia suomalaisessa yhteiskunnassa. 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Alkaline Trion diskografia

Tämä on yhdysvaltalaisen punk rock-yhtye **[[Alkaline Trio]]** diskografia.
## Studioalbumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Kokoelmalevyt
* 
* 
* 
* 

## Split-albumit
* 
* 

## EP:t
* 
* 
* 
* 

## Videoalbumit
* 
* 

## Singlet
* Sundials (1997)
* Alkaline Trio / Blue Meanies (2000)
* Stupid Kid (2001)
* Private Eye (2001)
* Hell Yes (2001)
* Halloween (2002)
* We've Had Enough (2003)
* All on Black (2003)
* Time to Waste (2005)
* Mercy Me (2005)
* Burn (2006)
* Alkaline Trio / Smoking Popes (2007)
* Help Me (2008)
* Over and Out (2008)
* This Addiction (2010)
* The American Scream (2010)
* I Wanna Be A Warhol (2013)
* Blackbird (2018)
* Blood, Hair, And Eyeballs (2024)

## Musiikkivideot