open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Axel Engelbrekt Norrman

**Axel Engelbrekt Norrman** (23. kesäkuuta 1885 – 12. huhtikuuta 1970) oli 1900-luvun alussa vaikuttanut loimaalainen tekstiili-insinööri ja keksijä. Useiden Euroopan maiden lisäksi insinööri Norrman työskenteli Yhdysvalloissa ja Japanissa, jossa hän teki Suomea tunnetuksi jo ennen kuin ensimmäinen virallinen suurlähettiläskään oli nimitetty. 

Suomen itsenäistyessä Axel Norrman oli Japanissa. Sodan aikana hän ei päässyt palaamaan Suomeen, vaan joutui jäämään Japaniin odottamaan rauhaa. Norrman ei kuitenkaan jäänyt lepäämään laakereillaan, vaan käytti aikansa Japanissa erittäin tehokkaasti työskennellen Tokiossa Horne Co Ltd:n pääkonttorissa, vieraillen teknillisissä kouluissa sekä kutomoissa ja kirjoittaen artikkeleita mm. Japan Advertiseriin. Vuonna 1919 hän pääsi vihdoin matkustamaan Lontoon kautta Suomeen. 

Lapsena Norrman seurasi isänsä, Gottfrid Norrmanin, työtä Loimaan apteekissa ja tuli siihen lopputulokseen, että lääkkeet eivät ole oikea tie terveeseen elämään. Hän uskoi urheilun voimaan, opiskeli innokkaasti Tahko Pihkalan, tanskalaisen J. P. Müllerin sekä yhdysvaltalaisen Bernarr MacFaddenin oppeja ja kehitti oman ”kotivoimistelujärjestelmänsä”, joka terveellisen ruoan ohella oli hänen nuorekkuutensa ja terveytensä salaisuus.

Axel Norrman suunnitteli elämäntyönään kangaspuita sekä kudontavälineitä käsinkudontaan. Hän kehitteli vuosikaudet automaattista sukkulanheittäjää kutomakoneelle mm. Helsingin Teknillisen korkeakoulun tekstiililaboratoriossa toimiessaan tekstiiliaineiden professorin viransijaisena. Sittemmin Axel Norrman päätyi kuitenkin luomaan uransa käsinkudonnan markkinoilla ja perusti Loimaalle yrityksensä Normalon, joka myi ja markkinoi hänen kehittämiään tuotteita, joista merkittävimpiä oli kangaspuiden säästönyöritys. Normalo toimii Loimaalla saman suvun omistuksessa yhä tänäkin päivänä.
Vastamiina

**Vastamiina** on varsinkin ensimmäisen maailmansodan asemasodassa käytetty räjähdyspanoksen sisältävä taisteluväline. Se oli vasta-ase silloisille maamiinoiksi kutsutuille taisteluvälineille. Silloin maamiinoiksi nimitettiin omista asemista vihollisen varustuksen alle kaivettuihin maanalaisiin käytäviin sijoitettuja räjähdyspanoksia. Maamiinojen sijoittamista pyrittiin havaitsemaan kuuntelulaitteilla. Niiden havaintojen perusteella kaivettiin käytävän lähelle vastamiina, jolla miinakäytävä pyrittiin tuhoamaan ennen vihollisen suorittamaa räjäytystä. Maamiinoihin perustuvaa miinasotaa kehitti 1700-luvulla erityisesti Sébastien Le Prestre de Vauban.

## Lähteet
Leninin patsas (Kotka)

Kotkassa sijaitseva **Leninin patsas** on Vladimir Leninin muistomerkki, jonka on veistänyt virolainen kuvanveistäjä Matti Varik. Patsas paljastettiin 26. elokuuta 1979 ja se oli lahja Tallinnan ystävyyskaupungilta. Patsas on rintakuva ja korkeudeltaan yli kaksi metriä. Materiaaleina on käytetty pronssia ja graniittia. Patsas sijaitsi Kotkan keskustassa Kotkansaarella sen länsiosassa pienessä Pohjoispuistokadun puistikossa. Leninin uskotaan yöpyneen puiston varrella olleessa puutalossa 1900-luvun alussa. Kotkan kaupunki päätti siirtää patsaan maakuntamuseoon vuonna 2022. Kunnalle tehdyissä aloitteissa esitettiin, että patsas tulisi siirtää, koska se loukkaa Neuvostoliiton sotarikoksien uhreina menehtyneiden ihmisten muistoa.

## Historia
Patsashanke sai alkunsa Neuvostoliiton poliittisen johdon luvattua patsaan Kotkaan, tämän jälkeen Kotkan ystävyyskaupunki Tallinna määrättiin lahjoittamaan se. Patsaan paljastajana toimi Neuvostoliiton suurlähettiläs Vladimir Sobolev, joka piti myös puheen, jossa kehuttiin Suomen ja Neuvostoliiton hyviä suhteita. Kotkan kaupungin puolelta patsaan vastaanotti kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Arvi Forss. Luovutuspuheen piti Neuvosto-Viron kommunistisen puolueen ensimmäinen sihteeri Karl Vaino. Tilaisuuteen oli kutsuttu vieraiksi muun muassa Puolan, Itä-Saksan ja Tšekkoslovakian suurlähettiläät sekä Kymen läänin maaherra Erkki Huurtamo. Patsas on joutunut 1980-luvulla vandalismin kohteeksi, jolloin sitä on värjätty punaisella maalilla.

Suomessa oli Leninin patsaita julkisissa ulkotiloissa Kotkan lisäksi Turussa. Näiden lisäksi Tampereella patsaita on kaksi sisätiloissa Lenin-museossa. 

## Leninin puuttuva käsivarsi

Vuonna 1995 osana *Port of Kotka* -taidenäyttelyä patsaan lähelle paljastettiin puolalaisen kuvanveistäjä Krzysztof Bednarskin veistos *Leninin puuttuva käsivarsi*. Veistoksen käsivarsi näytti tietystä kulmasta katsoen yhdistyvän Leninin patsaaseen. Materiaaleina on käytetty pronssia ja graniittia. Myös tämä teos poistettiin paikalta lokakuussa 2022.

## Katso myös
* V. I. Leninin patsaat ja muistomerkit Suomessa
* Leninin patsas (Turku)

## Lähteet
Japanin parlamenttivaalit 2009

**Japanin parlamenttivaalit 2009** pidettiin 30. elokuuta 2009. Niissä valittiin 480 edustajaa alahuoneeseen, joka nimittää myös pääministerin.

Vaalit olivat historialliset, sillä oppositiossa ollut demokraattinen puolue sai enemmistön alahuoneeseen. Liberaalidemokraattinen puolue oli ollut lähes katkeamatta Japanin valtapuolueena yli 50 vuotta. Edellisen kerran Japanin liberaalidemokraattinen puolue oli oppositiossa 9.8.1993–28.4.1994 Morihiro Hosokawan, 28.4.1994–30.6.1994 Tsutomu Hatan ja 30.6.1994–11.1.1996 Tomiichi Murayaman hallitusten aikana. Hallituksesta muodostui silloin kahdeksan puolueen koalitio. Murayaman hallituksen jälkeen Japanissa on ollut yksitoista liberaalidemokraattisen puolueen pohjalle muodostuvaa hallitusta.

Demokraattinen puolue sai alahuoneen 480 paikasta 308, kun  taas liberaalidemokraattinen puolue jäi 119 paikkaan. Ennen vaaleja liberaalidemokraateilla oli 303 paikkaa alahuoneessa. Liberaalidemokraattien johtaja ja Japanin edellinen pääministeri Tarō Asō ilmoitti eroavansa puoluejohtajan paikalta vaalitappion takia.

Demokraattisen puolueen johtaja Yukio Hatoyamasta aloitti vaalien jälkeen tunnustelun uuden hallituksen rakentamiseksi. Hatoyamasta tuli Japanin uusi pääministeri, ja hallituksen nousivat Demokraattisen puolueen lisäksi Sosiaalidemokraattinen puolue ja Uusi kansanpuolue.

## Tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Matti Sanaksenaho

**Matti Sanaksenaho** (s. 24. helmikuuta 1966 Helsinki) on suomalainen arkkitehti. Hän on ollut Oulun yliopiston arkkitehtuurin tiedekunnan nykyaikaisen arkkitehtuurin professori tammikuusta 2011 alkaen.

Sanaksenahon suunnittelutöistä tunnetuimpia ovat Pyhän Henrikin ekumeeninen taidekappeli Turussa (2005) sekä Suomen maailmannäyttelypaviljonki ”Helvetinkolu” Sevillassa (1992) yhdessä Juha Jääskeläisen, Juha Kaakon, Petri Rouhiaisen ja Jari Tirkkosen kanssa. Muita suunnittelutöitä ovat muun muassa yhdessä arkkitehti Pirjo Sanaksenahon kanssa suunnitellut Vaasan opiskelija-asuntola (1997) ja Talo Tammimäki (2001). Vuonna 2010 valmistui Helsingin Ylioppilaiden terveydenhoitosäätiön laajennus ja vuonna 2013 huvila Kiinan Nanjingiin.

Sanaksenahon töitä on julkaistu laajasti kansainvälisissä arkkitehtuurilehdissä ja hän on osallistunut useisiin arkkitehtuurinäyttelyihin, muun muassa Venetsian arkkitehtuuribiennaleen vuonna 2004. Vuonna 1992 hän sai rakennustaiteen valtionpalkinnon Monark-ryhmässä, vuonna 2000 nuoren arkkitehdin Reima Pietilä -palkinnon ja vuonna 2007 italialaisen Barabara Cappochin International Grand Prix -palkinnon.

## Lähteet
Ryōei Saitō

**Ryōei Saitō** (; 17. huhtikuuta 1916 – 30. maaliskuuta 1996) oli japanilainen liikemies ja taiteen keräilijä. 

Saitō osti Vincent van Goghin vuonna 1890 maalaaman *[[Tohtori Gachet’n muotokuva]]n* vuonna 1990 newyorkilaisessa huutokaupassa 82,5 miljoonalla dollarilla. Se oli siihen asti maailman korkein maalauksesta maksettu hinta. Vain pari päivää myöhemmin hän osti yhden Auguste Renoirin kolmesta muunnelmasta aiheesta *[[Tanssiaiset Moulin de la Galettessa]]* 78,1 miljoonalla dollarilla.

Ryoei Saitō opiskeli liiketalous- ja oikeustieteitä yliopistossa ja palveli toisessa maailmansodassa Japanin armeijassa Kiinassa. Sodan jälkeen hän meni isänsä vuonna 1938 perustaman Daishowan paperitehtaan palvelukseen ja nousi sen pääjohtajaksi 1961.

1960-luvulla paperibisnes nousi Japanin muun talouselämän mukana, ja Saitō laajensi Daishowa-yhtiötä Kanadaan, Yhdysvaltoihin ja Australiaan. Perhe kasvatti valtaansa myös politiikassa: Saitōn veljestä tuli Shizuokan prefektuurin kuvernööri ja pojasta parlamenttiedustaja. Saitōa itseään pidettiin diktaattorimaisena johtajana mutta raha-asioissa leväperäisenä. Hän alkoi kasvattaa taidekokoelmaansa 1960-luvulla. Vuonna 1982 Sumitomo-keiretsun pankki vaati häntä myymään kokoelmansa paperiyhtiön velkojen hoitamiseksi ja asetti Saitōn veljen yhtiön johtoon. Saitō sai päätösvallan takaisin itselleen vuonna 1986, mutta yritys alkoi taas velkaantua nopeasti ylimitoitettujen investointien vuoksi. Samoihin aikoihin Saitō teki ennätyskalliita taidehankintojaan ja herätti kohua sanomalla, että hänen omistamansa van Gogh ja Renoir pitää polttaa hänen ruumiinsa mukana hänen kuoltuaan.

Saitō kuoli 1996, minkä jälkeen* Tohtori Gachet’n muotokuvan* sijainnista ei ole ollut varmuutta. Vuonna 2001 Daishowa fuusioitui Nippon Paper Industries -yhtiön kanssa noin 13&nbsp;000 työntekijän suuryhtiöksi. Suomessa Nippon Paper omistaa Kauttualla toimivan Jujo Thermal -paperitehtaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The Wall Street Journal: Shogun of Shizuoka: Japanese Tycoon Who Dazzled Art World Hits a Rough Patch (maksullinen)
Roope Sirén

**Roope Sirén** (s. 30. huhtikuuta 1970) on suomalainen kitaristi. Hän oli rock-yhtye Suburban Triben soolokitaristi ja yksi kolmesta alkuperäisjäsenestä. 

Sirén aloitti soittouransa helsinkiläisen Airdashin rytmikitaristina vuonna 1986. Airdashin hajoamisen jälkeen hän perusti Sub-Urban Triben Janne Joutsenniemen ja Alec Hirst-Geen kanssa vuonna 1994.

Sirén on soittanut paljon ESP:n kitaroilla.

## Lähteet
Yukio Hatoyama

**Yukio Hatoyama** (, s. 11. helmikuuta 1947) oli Japanin pääministeri syyskuusta 2009 kesäkuuhun 2010. Hänen johtamansa Demokraattinen puolue voitti Japanin parlamenttivaalit elokuussa 2009.

Hatoyama kuuluu tunnettuun vaikuttajasukuun. Hänen isänsä Iichirō Hatoyama toimi aikanaan Japanin ulkoministerinä ja hänen veljensä Kunio Hatoyama oli Tarō Asōn hallituksen ministeri. Hänen isänisänsä oli pääministerinä vuosina 1954–1956 toiminut Ichirō Hatoyama ja äidinisä Bridgestone-rengasvalmistajayhtiön perustaja Ishibashi Shōjirō. Hatoyaman isoisoisä Kazuo Hatoyama oli merkittävä poliitikko 1800-luvun lopussa.

Japanin parlamentti vahvisti Hatoyaman valinnan maan pääministeriksi 16. syyskuuta 2009. Hatoyaman johtama hallitus halusi uudistaa välejä Yhdysvaltoihin, ja se vaati tasa-arvoisempaa suhdetta maiden välillä, sekä uudistaa sopimuksen Yhdysvaltain joukkojen sijoituksesta Japaniin.

Toukokuussa 2010 Hatoyama joutui perumaan lupauksensa Okinawan saarella sijaitsevan yhdysvaltalaisen tukikohdan sulkemista, minkä takia hänen jo ennestään talousvaikeuksien takia alhaalla ollut suosio laski edelleen.
Päätöksen jälkeen Hatoyama erotti hallituksesta tukikohtaa vastustaneen sosiaalidemokraattisen puolueen johtajan Mizuho Fukushiman, jolloin puolue jätti hallituksen. Tekijäksi päätöksessä hän ilmoitti korvetti Cheonanin uppoamisesta Korean niemimaalla kasvaneet jännitteet.

Hatoyama ilmoitti 2. kesäkuuta 2010 omasta ja puoluesihteeri Ichirō Ozawan erosta.
Näin hänestä tuli neljäs eronnut Japanin pääministeri neljän vuoden sisään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Viralliset kotisivut
Helmi Pekkola

**Helmi Dagmar Pekkola** (13. joulukuuta 1886 Pornainen – 8. lokakuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja kirjailija.

Helmi Pekkolan vanhemmat olivat kansakoulunopettajat Henrik Johan Pekkola ja Anna Maria Sparvin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 Porvoon yhteiskoulusta ja valmistui 1907 kansakoulunopettajaksi Jyväskylän opettajaseminaarista. Hän oli pari vuotta sijaisopettajana Pornaisissa ja Tampereella ja tuli Porvoon kaupungin suomalaiseen kansakouluun opettajaksi 1909. Porvoossa hän toimi opettajana vuoeen 1922, jolloin hän erosi toimestaan aikoen siirtyä lähetystyön pariin. Hän joutui luopumaan lähetystyöstä heikentyneen terveyden vuoksi ja keskittyi sitten kirjallisiin töihin. Pekkola suomensi myös uskonnollista kirjallisuutta. Hän kuoli 47-vuotiaana lokakuussa 1934. Hänen veljiään olivat jääkäri Sulo-Weikko Pekkola, kalterijääkäri, opettaja Jalmari Pekkola sekä luonnontutkija ja Turun yliopiston preparaattori Väinö Pekkola. 

## Teoksia
* *Nyplättyjä pitsejä*, koonnut ja selityksillä varustanut Helmi Pekkola.   WSOY 1925
* *Aino Kotilan tarina*.  Gummerus 1929
* *Hauska kesä*.   Gummerus 1929
* *Kolmanteen ja neljänteen polveen*.  Gummerus 1930
* *Kiva kouluvuosi*.  Gummeruksen nuorten kirjasto n:o 43.   Gummerus 1931
* *Voittojen tiellä* : romaani lähetystyöstä.   Gummerus 1932
* *Kilvoittelija ja todistaja : rouva de la Mothe Guyon*, Thomas C. Upham'in kirjoittaman elämäkerran mukaan kertonut Helmi Pekkola.   Suomen lähetysseura, Helsinki 1933
* *Satuja*.  WSOY 1933
* *Jumalan poluilla Islamin erämaassa*, toimittanut Helmi Pekkola.    WSOY 1934

## Lähteet
* 

## Viitteet
Malagassit

**Malagassit** ovat malaijilais-polynesialaista malagassin kieltä puhuva kansa, joka muodostaa valtaosan Madagaskarin väestöstä. Heitä arvioidaan olevan noin 20 miljoonaa henkeä.

Malagassit ovat alkuperältään aasialais-afrikkalaista sekakansaa. Maan keskiosassa yleisimpiä ovat etelämongolidiset rotupiirteet, lännessä negridiset, paikoittain tavataan myös oseaanisia piirteitä. Kansa jakautuu lukuisiin etnisiin ryhmiin, jotka poikkeavat toisistaan alkuperänsä, elinkeinojensa ja kulttuurinsa perusteella. Suurimman ja historiallisesti vaikutusvaltaisimman ryhmän muodostavat merinat, joiden perinteisiä elinkeinoja ovat keinokasteluun perustuva maanviljely sekä karjanhoito. Betsimisarakat harjoittavat trooppista maanviljelyä, saaren eteläosan antanosyt ja antadroyt karjanhoitoa. Muita perinteisiä elinkeinoja ovat kalastus ja käsityöammatit.

Suurin osa kansasta harjoittaa perinteisiä uskontoja. Osa merinoista, betsileioista, bezanozanoista, betsimisarakoista ja antadroyeista on protestantteja tai katolisia. Islam on levinnyt sakalavojen, antankaranojen ja tsimihetyjen keskuuteen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sigma (baryoni)

**Sigma**-baryonit (Σ) ovat baryoneja, joiden kolmesta kvarkista kaksi on ylös- (u) tai alas-kvarkkeja (d) mutta kolmas jokin muu, tavallisimmin outo kvarkki (s), mutta saattaa olla myös lumokvarkki (c) tai pohja-kvarkki (b). Teoreettisesti on ennustettu myös sigma-baryoneja, joissa kolmantena kvarkkina on huippukvarkki (t).

Sigma-hiukkasten spin on tavallisimmin 1/2, mutta niistä on olemassa myös viritettyjä muotoja, joiden spin on 3/2. Jälkimmäisten symbolien yhteydessä käytetään tähtimerkkiä (*). Spin on 3/2, jos kaikkien kolmen kvarkin spinit ovat samansuuntaisia, ja 1/2, jos niistä yhden spin on suunnaltaan päinvastainen kuin muut.

Kaikki sigma-baryonit ovat epävakaita. Useimmat niistä hajoavat heikolla vuorovaikutuksella, neutraali spin-1/2-sigma kuitenkin sähkömagneettisella vuorovaikutuksella.

## Taulukko

Näissä taulukoissa ei mainita baryonien antihiukkasia.  Niissä jokaisen kvarkin tilalla on vastaava antikvarkki, ja varaus on vastakkaismerkkinen. 

Luetteloon on merkitty myös sellaiset sigma-baryonit, joita ei toistaiseksi ole löydetty mutta jotka hiukkasfysiikan standardimallin perusteella on ennustettavissa.

### Sigma-baryonit, joiden spin on 1/2

### Sigma-baryonit, joiden spin on 3/2

## Katso myös
* Hyperoni
* Nukleoni
* Delta (baryoni)
* Lambda (baryoni)
* Ksii (baryoni)
* Omega (baryoni)
* Mesoni

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Seppo Leinonen

**Seppo Leinonen** (s. 1957 Kajaani) on suomalainen luonto- ja ympäristöaiheisiin erikoistunut kuvittaja ja pilapiirtäjä. Leinosen piirroksia on julkaistu muun muassa Suomen luonnonsuojeluliiton ja Luonto-Liiton julkaisuissa kuten ''Suomen Luonto'', *[[Luonnonsuojelija]]*, ''Nuorten Luonto'' ja ''Sieppo''. Hän on tehnyt kuvituksia myös muun muassa kirjoihin, oppaisiin ja esitteisiin.

## Julkaisuja
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
HMS Havock (H43)

ç

**HMS Havock** (viirinumero H43) oli Britannian kuninkaallisen laivaston H-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin Dumbartonista William Denny, Brothers and Companyltä, missä köli laskettiin 15. toukokuuta 1935. Alus laskettiin vesille 7. heinäkuuta 1936 ja otettiin palvelukseen 18. tammikuuta.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin H-luokasta muodostettuun Välimeren laivaston 2. hävittäjälaivueeseen, jossa se oli edelleen toisen maailmansodan alkaessa.

Sodan alussa laivue määrättiin Etelä-Atlantille, mistä ne palasivat vuoden 1940 alussa takaisin Norjan operaatioihin. Kesällä 1940 alus palasi laivueen mukana Välimeren laivastoon, jonka mukana se osallistui Spadan taisteluun 19. heinäkuuta ja operaatio MB6:n saattueiden suojaamiseen 8. lokakuuta.

Alus liitettiin osaksi Force K:ta, jonka mukana se lähti 19. joulukuuta 1941 tuhoamaan Italian laivaston saattuetta Pohjois-Afrikkaan. Osasto joutui miinakenttään, jossa risteilijät vaurioituivat osuttuaan miinoihin. *Havock* ajoi karille 6. huhtikuuta 1942 Kelibian edustalla Tunisiassa matkalla Maltalta Gibraltarille. Miehistö upotti tuhoutuneen aluksen. Myöhemmin alukseen osui vielä Italian laivaston sukellusveneen *[[R. Smg. Aradam]]in* laukaisema torpedo.

## Päälliköt
Aluksen päälliköinä olivat:
*Rafe Edward Courage DSO, DSC 15. kesäkuuta 1937 – helmikuu 1941
*Geoffrey Robert Gordon Watkins DSC helmikuu 1941 – 6. huhtikuuta 1942

## Lähteet
*
*
*
*
*

### Viitteet
Kivikkotapakulo

**Kivikkotapakulo** (*Scytalopus zimmeri*) on Bolivian kotoperäinen varpuslintu, joka luokiteltiin vuonna 2005, jolloin andientapakulo splitattiin yhdeksitoista lajiksi. Laji on nimetty John Todd Zimmerin mukaan.

## Esiintyminen
Kivikkotapakulot elävät Bolivian Andien rinteillä Chuquisacassa ja Tarijassa noin 50&nbsp;000&nbsp;neliökilometrin laajuisella alueella.

## Elinympäristö
Laji elää vuoristometsien alikasvoksessa.

## Lähteet
Valkokulmatapakulo

**Valkokulmatapakulo** (*Scytalopus superciliaris*) on eteläamerikkalainen pienikokoinen varpuslintu.

## Esiintyminen
Valkokulmatapakulot elävät Luoteis-Argentiinassa Andien rinteillä noin 53&nbsp;000&nbsp;neliökilometrin laajuisella alueella. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, *superciliaris* ja *santabarbarae*.

## Elinympäristö
Laji elää vuoristometsien ja -rotkojen alikasvoksessa.

## Lähteet
Liusketapakulo

**Liusketapakulo** (*Scytalopus canus*) on eteläamerikkalainen pienikokoinen varpuslintu, joka luokiteltiin vuonna 2005, jolloin andientapakulo jaettiin yhdeksitoista lajiksi.

## Esiintyminen
Liusketapakulot elävät Kolumbian Antioquiassa (nimialalaji *canus*), Ecuadorissa ja Perun pohjoiskolkassa (alalaji *opacus*) Andien länsirinteillä noin 33&nbsp;00&nbsp;neliökilometrin laajuisella alueella.

## Elinympäristö
Laji elää vuoristometsien alikasvoksessa.

## Lähteet
BluffBot

**BluffBot** on Suomesta Kaliforniaan muuttaneen Teppo Salosen ohjelmoima tekoälyä soveltava pokerinpelaajaohjelma. BluffBot 4.0, ohjelman viimeisin versio, saavutti vuoden 2009 AAIN:n vuosittaisessa tietokonepokerikilpailussa kolmannen sijan, häviten ainoastaan Albertan yliopiston ohjelman kahdelle versiolle. Kilpailua pidetään epävirallisena pokeriohjelmien maailmanmestaruuskilpailuna.

BluffBotin aiemmat versiot ovat samassa kilpailussa sijoittuneet vuonna 2006 toiseksi (voittajana Albertan yliopiston ohjelma), 2007 voittaja ilman häviöitä, 2008 toinen häviten jälleen Albertan yliopiston ohjelmalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Association for the Advancement of Artificial Intelligence (AAAI)
Valko-otsatapakulo

**Valko-otsatapakulo** (*Scytalopus schulenbergi*) on eteläamerikkalainen varpuslintu, joka kuvailtiin uutena lajina vuonna 1994 ja nimettiin Thomas Schulenbergin kunniaksi.

## Esiintyminen
Valko-otsatapakulot elävät Andien rinteillä Perun Cuzcosta Bolivian keskiosiin Cochabambaan noin 37&nbsp;000&nbsp;neliökilometrin laajuisella alueella.

## Elinympäristö
Laji elää vuoristometsien alikasvoksessa.

## Lähteet
Dave Laut

**Dave Laut** (21. joulukuuta 1956 Findlay, Ohio – 27. elokuuta 2009 Oxnard, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä. Laut voitti vuoden 1984 kesäolympialaisissa pronssia kuulantyönnössä ja kultaa vuoden 1979 Pan-Amerikan kisoissa. Hän työnsi ennätyksensä 22,02 elokuussa 1982 Koblenzissa.

Laut kuoli vaimonsa ampumana  heidän kotipihallaan Kalifornian Oxnardissa 27. elokuuta 2009 ja vaimo tuomittiin murhasta keväällä 2016.

## Lähteet
* Dave Laut Sports-Reference.comin tietokannassa  
* 

### Viitteet
Gatšiani

**Gatšiani** () oli historiallinen kaupunki ja alue Ala-Iberiassa eli Kvemo Kartlissa nykyisen Georgian kaakkoisosassa. Sen tarkkaa sijaintia ja rajoja ei edelleenkään tunneta. Leonti Mrovelin ylöskirjaaman keskiaikaisen perinteen mukaan Gatšianin perusti myyttinen hallitsija Gatšios, Kartlosin poika. 900-luvun armenialainen historioitsija Ukhtanes Sebastialainen sijoittaa Gatšianin (*Gadženaget*) Georgialaisten tasangoksi kutsumalleen alueelle (*Vrats dašt*) ja pitää sitä entisen Tsurtavin kaupungin myöhempänä nimenä. 1700-luvun georgialainen oppinut prinssi Vakhušti sijoittaa Gatšianin vuorostaan Ktsia-joen oikealle rannalle.

Gatšiani oli yksi muinaisen Iberian (Georgian) ja Armenian välisistä suomaista ja vaihtoi isäntää useita kertoja historiansa aikana. Se kuului iberialaiseen Samšvilden herttuakuntaan 300–200-luvuilla eaa., mutta sen lounaisosa liitettiin armenialais-georgialaiseen Gogarenen ruhtinaskuntaan 300-luvulla. Myöhemmin se siirtyi lyhyeksi aikaa armenialaisen bagratididynastian haltuun vuosina 888 ja 914/918. Alueen myöhempi historia on käytännössä sama kuin Samšvilden ja Tbilisin lounaispuolisen alueen yleensä. Nykyisin Gatšiani on pääosin azerien asuttaman kylänä nimi Gardabanin piirikunnassa.      

## Lähteet
Chilentapakulo

**Chilentapakulo** (*Scytalopus fuscus*) on tapakulojen sukuun kuuluva varpuslintu, joka elää kotoperäisenä Chilessä. Laji luokiteltiin vuonna 2005, jolloin andientapakulo jaettiin yhdeksitoista lajiksi.

## Koko ja ulkonäkö
Chilentapakulon pituus on noin 11&nbsp;cm. Sen höyhenpuku on kauttaaltaan tummanharmaa, koivet ovat vaaleanpunertavat ja pyrstöä se pitää peukaloismaisesti pystyssä. Lajin siivet ovat lyhyet ja pyöreäkärkiset, ja se onkin huono lentäjä, joka liikkuu enimmäkseen jalkaisin.

## Esiintyminen
Chilentapakulot elävät Chilen keskiosissa Atacaman eteläosista Biobíoon noin 120&nbsp;000&nbsp;neliökilometrin laajuisella alueella.

## Elinympäristö
Laji elää laaksojen ja rotkojen alikasvoksessa merenpinnan tasosta 800&nbsp;metriin.

## Lisääntyminen
Pesintä tapahtuu pääasiassa loka-marraskuussa. Pyöreän pesän, jossa on kulkuaukko sivulla, se rakentaa sammalista, juurikuiduista ja eläinten karvoista puolisen metriä pitkän tunnelin päähän, yleensä puron tai joen rantapenkkaan. Naaras munii kaksi tai kolme munaa.

## Ravinto
Ruokavalio koostuu hyönteisistä ja muista pienistä selkärangattomista.

## Lähteet
* Dusky tapaculo (Scytalopus fuscus)  Wildscreen Arkive. 

### Viitteet
Nils Wikberg (taidemaalari)

**Nils Gustaf Waldemar Wikberg** (5. lokakuuta 1907 Viipuri – 20. toukokuuta 1971) oli suomalainen taidemaalari.

Wikberg opiskeli Akseli Gallen-Kallelan johdolla 1927–1931 sekä Pariisissa Académie Colarossissa 1928–1929. Hän avusti Gallen-Kallelaa 1927–1928 Kansallismuseon freskojen esitöissä. Wikberg toimi Viipurin taiteenystäväin piirustuskoulun opettajana 1931.

Wikberg jäi talvisodan aikana helmikuussa 1940 venäläisten sotavangiksi ja pääsi palaamaan Suomeen saman vuoden huhtikuussa. Hän kirjoitti kokemuksistaan kirjan nimeltä *Jag var krigsfånge* (*Olin sotavankina*). Wikberg kertoi kirjassaan venäläisten pahoinpidelleen häntä kuulusteluissa niin että hän menetti hampaitaan. Venäläiset yrittivät lopulta värvätä häntä vakoilijaksikin.

Wikbergin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Einar Gustaf Wikberg ja Eva Lydia Sofia o.s. Walldén. 

## Maalauksia
* *Koli*, öljy, 1941
* *Maaliskuun aurinkoa*, guassi  1959
* *Talvipäivä*, guassi  1959
* *Talvimaisema*, vesiväri 1966

## Kirjallista tuotantoa
* *Jag var krigsfånge*, med teckningar av författaren.  Söderström 1971 (suomeksi nimellä *Olin sotavankina*, Otava 1941)

## Lähteet
* Suomen kuvataiteilijat-verkkomatrikkeli
* Heinrich Pesch: A Dog Trained to Bite: Finnish War Culture and its Image of the Enemy (Wikbergin kirjasta)
Alfhild (prinsessa)

**Alfhild** on Saxo Grammaticuksen teoksessa *Gesta Danorum* kuninkaantytär, jota kuningas Alf kosiskelee. Viktor Rydbergin mukaan tarina heijastelee muinaispohjoismaista tarua Heimdall-jumalasta. 

Johanne Hildebrandt on kirjoittanut kaunokirjallisen trilogian *[[Sagan om Valhalla]]*, jossa Alfhild on Alfheimin kuningatar ja naimisissa Sigvard Vittfarnen kanssa.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Anu Lahtinen, Pohjolan prinsessat. 2009
Iago Falque

**Iago Falque Silva** (s. 4. huhtikuuta 1990 Vigo, Pontevedran maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:n Genoaa lainalla Torinosta. Pelipaikaltaan Falque on hyökkäävä keskikenttäpelaaja.

Falquen äiti on poliitikko Carmela Silva.

## Seuraura

Falque on Barcelonan kasvatti ja debytoi seuran B-joukkueessa kaudella 2007–2008, jolloin joukkuetta valmensi Josep Guardiola. Kesällä 2008 hän siirtyi italialaiseen Juventukseen ilmaisella siirrolla Barcelona B:n uuden valmentajan Luis Enriquen ilmoitettua, että tuolloin edelleen juniori-ikäinen Falque ei kuuluisi seuraavalla kaudella hänen suunnitelmiinsa. Juventuksessa hän pääsi harjoittelemaan edustusjoukkueen kanssa ja sai vastuuta muutamissa edustusjoukkueen harjoitusotteluissa, mutta pelasi kauden 2008–2009 seuran alle 20-vuotiaiden joukkueen (Primavera) kanssa.

Kauden 2009–2010 ensimmäiseksi puoliskoksi Falque lainattiin sarjanousija Bariin ja kaudeksi 2010–2011 espanjalaisen Villarrealin B-joukkueeseen. Villarreal B:n kanssa hän pelasi 36 ottelua ja teki 11 maalia Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa.

Elokuussa 2011 Falque lainattiin koko kauden mittaisella sopimuksella Valioliigan Tottenhamiin. Hän debytoi Tottenhamin riveissä 15. syyskuuta 2011 Eurooppa-liigan ottelussa PAOKia vastaan. Siirrosta tehtiin pysyvä tammikuussa 2012, minkä jälkeen hänet lainattiin sarjatasoa alemmas Southamptoniin. Falque palasi Tottenhamiin kaudeksi 2012–2013 ja teki Valioliiga-debyyttinsä 9. joulukuuta 2012 Evertonia vastaan.

Tammikuussa 2013 Falque lainattiin Espanjan Segunda Divisiónissa pelanneeseen Almeríaan, jota hän oli nostamassa Primera Divisióniin kauden päätteeksi. Hän pelasi 18 sarjaottelussa ja neljässä nousukarsintaottelussa ja teki kaksi maalia. Kaudeksi 2013–2014 Falque lainattiin jälleen kotimaahansa, Primera Divisiónin Rayo Vallecanoon.

Vuodesta 2014 lähtien Falque on pelannut Italiassa.

## Maajoukkueura

Falque on pelannut useita otteluita Espanjan juniorimaajoukkueissa ja oli voittamassa alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta vuonna 2007. Hän oli mukana myös vuoden 2007 alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa, jossa Espanja sai hopeaa, vuoden 2009 alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa ja vuoden 2009 alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Iago Falque Transfermarkt-sivustolla 
* Iago Falque BDFutbol-sivustolla
Kein Schöner Land In Dieser Zeit

**Kein Schöner Land In Dieser Zeit** on saksalaisen laulajan Heinon studio-albumi vuodelta 1967.

## Kappaleet
#   
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
* Heinon virallinen diskografia
Mikroevoluutio

**Mikroevoluutio** on evoluutiobiologian termi, jolla tarkoitetaan lajitasoa alempaa evolutiivista muutosta. Se ei ole makroevoluution eli uusien lajien syntyyn johtavan evoluution vastakohta, koska sillä tarkoitetaan aivan samoja eliöiden geneettisiä muutoksia tarkasteltuna lajirajojen yli.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Microevolution. University of California, Berkeley.
Kanta-Hämeen vuoden kylä

**Kanta-Hämeen vuoden kylä** on kunnianimitys, jonka Hämeen kylät ry ja Hämeen liitto myöntävät vuosittain yhdelle Kanta-Hämeen maakunnan kylälle.

## Palkitut
Kanta-Hämeen vuoden kyliksi ovat tulleet valituiksi seuraavat kylät:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Matsya

**Matsya** (; ) on hindulaisuudessa Vishnun ensimmäinen ruumiillistuma. Se oli nimensä mukaisesti kala, joka hindujen vedenpaisumuskertomuksessa näyttäytyi auringonjumalan pojalle, kuningas Vaivasvata Manulle ja kehotti tätä ottamaan kaiken elollisen laivaan turvaan vedenpaisumukselta ja sitä seuranneilta katastrofeilta. Matsya myös haki meren syvyyksistä sinne jääneet Vedat.

Matsyan tarina kerrotaan Matsya Puranassa. Hänet kuvataan hahmona, jossa yhdistyvät kala ja ihminen.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kaukalopikaluistelu talviolympialaisissa 1994

**[[Talviolympialaiset 1994|Vuoden 1994 talviolympialaisissa]]** kilpailtiin **kaukalopikaluistelussa** kuudessa eri lajissa, joita olivat miesten sekä naisten 500 m, 1000 m, miesten 5000 m (4 × 1250 m) viesti ja naisten 3000 m (4 × 750 m) viesti. Eniten mitaleita sai Etelä-Korea neljällä kullalla, yhdellä hopealla ja yhdellä pronssillaan.

## Miehet
### 500 metriä

### 1000 metriä

### 5000 metrin (4 × 1250 m) viesti

## Naiset
### 500 metriä

### 1000 metriä

### 3000 metrin (4 × 750 m) viesti

## Mitalitaulukko
Taikatyttögenre

**Taikatyttögenre** (魔法少女, mahō shōjo, "maagiset tytöt", "noitatytöt") on mangan ja animen tyylisuunta, jonka tärkein elementti on taikavoimat nuorilla tytöillä.

Teoksen päähenkilöllä on tyypillisesti kaksoishenkilöllisyys. Arkielämässä hän esimerkiksi on tavallinen koululainen, mutta tilanteen vaatiessa hän muuntautuu toiseksi minäkseen, jolla on poikkeuksellisia kykyjä. Erityisvoimiensa avulla hän selvittää ongelma- tai vaaratilanteen palatakseen sitten takaisin arkiseen olemukseensa.

Kyseessä voi olla myös ryhmä, jonka jäsenillä on kullakin jokin erikoiskyky. Muuntautuminen tapahtuu jonkin taianomaisen keinon avulla, joka voi olla esimerkiksi yhteenkokoontuminen, esine tai erityinen sana tai loitsu. Hahmon kyvyt voivat olla perittyjä tai keino löydetään sattumalta, mutta sattuma voi osoittautua lopulta näennäiseksi. Päähenkilöllä tai -henkilöillä on tavallisesti neuvonantaja, joka niin ikään esiintyy toisessa hahmossa tai saapuu pyynnöstä.

Kaksoishenkilöllisyyden salaaminen, taikatytön tehtävän luonne sekä hänen alkuperänsä ovat usein keskeisiä elementtejä tarinankuljetuksessa mahdollisine ristiriitoineen arjessa ja ihmissuhteissa. Varsinaisen juonen ohella tarinassa on tavallisesti syvyyttä tuovia piirteitä. Tällaisia ovat esimerkiksi tehtävien ja vastuun mukanaan tuoma henkinen kasvaminen sekä suhde ystäviin ja itsensä hyväksyminen. Jos tarinassa on pääosassa ryhmä, teemoina voivat olla yhteistyön ja solidaarisuuden merkitys tai kielteisesti itsekkyyden ja omanedun tavoittelu. Näiden elementtien painotus vaihtelee tarinan juonen ja luonteen mukaisesti.

## Teoksia

* Cardcaptor Sakura
* Corrector Yui
* Kamikaze Kaitou Jeanne
* Pretty Cure
* Puella Magi Madoka Magica
* Sailor Moon
* Shugo Chara
* Sugar Sugar Rune
* Time Stranger Kyoko
* Tokyo Mew Mew
* WIXOSS
Bowmore

**Bowmore** () on skotlantilainen viskitislaamo, joka sijaitsee Islayn saarella Loch Indaalin kaakkoisrannalla. Bowmore on yksi vanhimmista toiminnassa olevista viskinvalmistajista; sen kerrotaan aloittaneen vuonna 1779. Tislaamon omistaa holdingyhtiö Morrison Bowmore Distillers Ltd, jonka omistaja on vuodesta 1994 ollut japanilainen juoma-alan yritys Suntory. Morrison Bowmore omistaa myös Auchentoshanin ja Glen Gariochin tislaamot ja tuottaa McClelland’s Single Malt -mallasviskisarjaa.

Bowmoren viskeissä käytetään Lagganjoen vettä ja tislaamo käyttää osittain edelleen perinteistä lattiamallastamoa,  Bowmoren käyttämästä ohrasta mallastetaan itse. Loput tuotetaan Port Ellenin mallastamolla. Bowmoren mallasviskituotemerkkejä ikämerkittyjen tuotteiden lisäksi ovat muun muassa  Enigma, Legend,  Surf ja Darkest. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Bowmoren kotisivut
* Morrison Bowmore Ltd:n kotisivut
Autokansi

**Autokannet** ovat autolautoilla olevia kansia, joilla kuljetetaan ajoneuvoja ja muutakin rahtia. Ne sijaitsevat yleensä laivan alemmilla kansilla. Autokansilta pääsee portaikkoja tai hissejä käyttäen ylempien kansien matkustustiloihin. Autolautalla on laivan keulassa ja perässä portit, joista ajoneuvot ajetaan sisään tai ulos laivan ollessa satamassa. Tällaista alusta kutsutaan ro-ro-alukseksi. Joillain aluksilla voidaan kuljettaa autojen lisäksi myös rautatiekalustoa autokannella olevien kiskojen ansiosta. Tämäntyyppisiä aluksia kutsutaan junalautoiksi.

Turvallisuuden vuoksi Suomessa autokannella oleskelu on matkan aikana kielletty. Käsijarru on pidettävä päällä, ja asuntoautojen sekä -vaunujen kaasupullojen päänventtiilien on oltava suljettuina.

Autokansilla olevan avoimen tilan vuoksi autolautat ovat herkempiä vuodoille. Veden tulviminen autokannelle on aiheuttanut muun muassa M/S ''Herald of Free Enterprisen'' ja M/S ''Estonian'' uppoamiset. M/S ''Jan Heweliuszin'' uppoamisen syynä oli myrskyssä autokannella irralleen päässyt lasti, minkä vuoksi alus sai kallistuman, kaatui ja lopulta upposi. ''Estonian'' onnettomuuden jälkeen asetettiin lastilauttojen vuotovakavuudelle, keulaporttien ja avattavien ramppien lukituksille sekä lukitusten valvonnalle tiukemmat vaatimukset.

## Aiheesta muualla

## Lähteet
Bret M. Whitney

**Bret M. Whitney** (s. 27. marraskuuta 1955 on yhdysvaltalainen lintutieteilijä ja luonto-opas.

Whitney on tutkinut neotrooppisen alueen linnustoa pitkään ja on julkaissut useita tieteellisiä artikkeleita, kuten uuden tapakulolajin *A new Scytalopus tapaculo (Rhinocryptidae) from Bolivia, with notes on…* ja uuden sääskikerttulajin (*Polioptilidae*) esittelyt *A new species of gnatcatcher from white-sand forests of northern Amazonian…*. Hän on ollut myös toimittamassa äänikirjoja *Voices of New World Parrots*, *Voices of Costa Rican Birds: Caribbean Slope* ja *Sounds of Neotropical Rainforest Mammals*.

Whitney kuvaili valko-otsatapakulon (*Scytalopus schulenbergi*) vuonna 1994.

## Lähteet
Niko Aaltonen

**Niko Aaltonen** (s. 1974, Turku) on turkulainen poliitikko. Koulutukseltaan Aaltonen on tradenomi.

## Politiikka
Aaltonen aloitti toiminnan Turun kunnallispolitiikassa Puolalanmäen Kokoomusnuorissa 1990-luvulla. Tuosta hetkestä lähtien Aaltonen on toiminut erilaisissa luottamustehtävissä.

Aaltonen toimii Turun kunnallispolitiikassa esimerkiksi kaupunginhallituksen jäsenenä, kaupunginvaltuutettuna, Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirin valtuuston puheenjohtajana sekä Turun kokoomuksen varapuheenjohtajana. Keväästä 2015 alkaen hän on myös toiminut Turun ammattikorkeakoulun hallituksen puheenjohtajana.

## Entisiä ja nykyisiä luottamustehtäviä
* Kaupunkisuunnittelu- ympäristölautakunnan puheenjohtaja
*Kokoomuksen Turun valtuustoryhmän varapuheenjohtaja
*Akavan hallituksen jäsen
*Tradenomiliitto TRAL ry:n hallituksen puheenjohtaja
*Turun ylioppilaskyläsäätiön valtuuskunnan varapuheenjohtaja
* Turun ammattikorkeakoulun opiskelijakunnan puheenjohtaja
* Turun koneteknologiakeskuksen hallituksen jäsen
* Turun reserviupseerien hallituksen varapuheenjohtaja
* Hirvensalo-seuran hallituksen puheenjohtaja
* Varsinais-Suomen liiton maakuntavaltuuston jäsen
* Turun ammattikorkeakoulun valtuuskunnan puheenjohtaja
* Turun seudun tradenomien puheenjohtaja
* Kokoomuksen Nuorten Liiton hallituksen jäsen
* Kokoomuksen puoluevaltuuston jäsen
* Kiinteistö Oy Lehtolaakson hallituksen jäsen
* Kokoomuksen Turun aluejärjestön hallituksen varapuheenjohtaja
* Turun nuorisolautakunnan jäsen
* Turun joukkoliikennelautakunnan varapuheenjohtaja
* Turun opetuslautakunnan jäsen
* Varsinais-Suomen Kokoomuksen piirihallituksen jäsen

## Huomionosoitukset
* Suomen Leijonan Ritarikunnan Ritarimerkki
*Akavan hopeinen ansiomerkki
* Tradenomiliitto TRAL ry:n pronssinen ansiomerkki
* Reserviupseeriliiton hopeinen ansiomitali
* Varsinais-Suomen Reserviupseeri- ja reserviläispiirin kultainen ansiomitali
* Turun ammattikorkeakoulun opiskelijakunnan ansiomerkki
* Kokoomuksen Nuorten Liiton hopeinen ansiomerkki
* Opiskelijayhdistys Trade ry:n kunniajäsen

## Lähteet
* 

### Viitteet
Hans Christian Andersen -palkinto

**Hans Christian Andersen -palkinto** on kansainvälinen kirjallisuuspalkinto, jota IBBY (*International Board on Books for Young People*) jakaa kahden vuoden välein ansioista lastenkirjallisuudessa. Palkintoa jaetaan kahdessa kategoriassa: kirjailijat ja kuvittajat. Palkinto on nimetty tanskalaisen, saduistaan tunnetun Hans Christian Andersenin mukaan, ja voittajat saavat kultaisen mitalin Tanskan kuningattarelta.

## Kirjailijat
Hans Christian Andersen -palkintoa on jaettu kirjailijoille vuodesta 1956 lähtien.

## Kuvittajat
Hans Christian Andersen -palkintoa on jaettu kuvittajille vuodesta 1966 lähtien.

## Katso myös
* Astrid Lindgrenin muistopalkinto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IBBY Finland palkinnot ja ehdokkuudet
Thunderbolt (sarjakuvahahmo)

**Thunderbolt** oikealta nimeltään **Peter Cannon** on sarjakuvahahmo, jonka seikkailuja julkaisi alun perin Charlton Comics -yhtiö alkaen vuodesta 1966. Hahmon ensimmäinen esiintyminen nähtiin *Peter Cannon... Thunderbolt* -lehden ensimmäisessä numerossa vuonna tammikuussa 1966, osana Charltonin toimittaja Dick Giordanon ideoimaa *Action Heroes* -supersankarisarjaa. Yhtiö myi hahmon monien muiden mukana kuitenkin DC Comicsille vuonna 1983. 

Thunderbolt oli ensimmäisiä supersankareita, jonka toimintaan yhdistettiin itämaista mystiikkaa. Thunderbolt toimi Vartijat-sarjakuvaromaanin *Ozymandias*-hahmon esikuvana.

## Hahmo
Peter Cannon oli orpolapsi, jonka Himalajalla asuvat munkit kasvattivat luostarissa. Hänen vanhempansa olivat tätä ennen joutuneet *Black Plague* -nimisen superroiston uhreiksi ja kuolleet. Kun Thunderbolt oli saavuttanut fyysisen ja henkisen täydellisyyden tason, munkit opettivat hänelle vanhoista kirjoituksista unohdettuja taitoja. Ne opittuaan hän matkasi Amerikkaan uskollisen ystävänsä Tabun kanssa ja aloitti uransa Thunderboltina.

Hahmon oikeuksien siirryttyä DC:lle, hän esiintyi kaksi vuotta *The Crisis Of Infinite Earth* -sarjassa vuosina 1985–1986, ennen kuin sai oman lehtensä vuonna 1992. Se ei kuitenkaan menestynyt odotetusti ja lopetettiin 12 osan jälkeen. Hahmo ei kuitenkaan kadonnut täysin, sillä hän esiintyi toisinaan Oikeuden Puolustajat -ryhmän jäsenenä. Hahmo kuoli yhdessä Kapteeni Atomin kanssa myöhemmin.

Thunderbolt on nimitys myös viidennestä ulottovuudesta kotoisin olevalle Yz nimiselle hengelle, joka toimi yhdessä Johnny Thunderin kanssa Justice Society of American jäsenenä.

## Lähteet
Salomoninkakadu

**Salomoninkakadu** (*Cacatua ducorpsii*) on keskikokoinen oseanialainen papukaija. Lajin nimi oli aiemmin **salomonsaartenkakadu**, nimi vaihtui nykyiseen vuonna 2006.

## Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 31&nbsp;cm ja paino 290–415&nbsp;g. Sen höyhenpuku on kokonaan valkoinen, pään ja rinnan höyhenet toisinaan lohenpunertavat ja siipien ja pyrstön alapinta kellanvalkoiset. Paljas rengas silmän ympärillä on sininen, nokka vaaleanharmaa, koivet harmaat ja iiris koiraalla tummanruskea, naaraalla punertava. Päälaen töyhtö nousee pystyyn, kun lintu on kiihtynyt.

## Esiintyminen
Salomoninkakadut elävät Salomonsaarilla Oseaniassa. Niiden elinympäristön ala on 20&nbsp;000–50&nbsp;000&nbsp;neliökilometriä ja populaation koko on noin 100&nbsp;000&nbsp;yksilöä.

## Elinympäristö
Laji on yleinen monenlaisissa metsissä ja puutarhoissa, etenkin alavilla mailla, ja sitä tavataan 1&nbsp;700&nbsp;m:n korkeudelle merenpinnasta.

## Lisääntyminen
Pesä on puunkolossa. Munamäärä on kaksi, joskus kolme. Haudonta-aika on 25&nbsp;päivää ja poikaset jättävät pesän 62&nbsp;päivää vanhoina.

## Ravinto
Ruokavalio on monipuolinen ja koostuu siemenistä, pähkinöistä, hedelmistä, marjoista, kukista, silmuista sekä hyönteisistä ja niiden toukista.

## Lemmikkinä
Salomoninkakadua tavataan lemmikkinä myös Suomessa, ja Suomen lemmikkiharrastuksessa sen määrät ovat olleet nousussa. 

Lajin hoito ei eroa juuri lemmikkilintujen perushoidosta. Voidakseen hyvin se tarvitsee omanlajisen tai vähintään samaa sukua olevan lintutoverin, runsaasti tilaa, lajityypillisiä tarpeita tyydyttävän ruokavalion, riittävästi virikkeitä, lintulähtöiset käsittely- ja koulutustavat sekä päivittäistä vapaanaoloa häkistä turvalliseksi tehdyssä sisätilassa.

Isojen ja keskikokoisten kakadujen ominaispiirteitä lemmikkinä ovat niiden kova ääni, aktiivisuus, älykkyys ja loputon tuhovimma. Linnut tarvitsevat paljon aktiviteettaja, sallittua tuhottavaa (kuten puuleluja ja oksia) sekä omistajan, joka on valmis sietämään niiden kaikki lintumaiset puolet. Kakadut eivät ole tunnettuja puhuja- tai matkijalajeja. Salomoninkakadun vahvistettu ikäennätys on 30 vuotta.

Laji kuuluu CITES II/B -liitteeseen, jolloin sillä tulee vankeudessa olla yksilöön yhdistettävissä oleva alkuperätodistus. Ilman alkuperätodistusta tai siihen verrattavia papereita linnun myyminen, pesittäminen ja kaupallinen esilläpito esim. kotieläinpihalla on kiellettyä.

## Lähteet
* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. 
* Lemmikkilinnut Kaijuli ry: Kakadut-lajiesittely

### Viitteet
Sinisilmäkakadu

**Sinisilmäkakadu** (*Cacatua ophthalmica*) on uhanalainen oseanialainen kakadu.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 50&nbsp;cm ja paino 500–570&nbsp;g. Sen höyhenpuku on melkein kokovalkoinen, paitsi päässä ja niskapuolella olevassa töyhdössä on keltaisia höyheniä. Suuri töyhtö on kuperasti taittuva, joten se suljettuna lepää linnun päälakea ja niskaa vasten, liki näkymättömissä. Siipien ja pyrstön alapinnat ovat kellertävät. Paljas alue silmän ympärillä on sininen, nokka tummanharmaa, koivet harmaat ja iiris koiraalla tummanruskea, naaraalla punertava.

## Levinneisyys, uhanalaisuus ja elinympäristö

Sinisilmäkakadut elävät Bismarckinsaarilla Papua-Uusi-Guineassa. Sitä tavataan sekä aarniometsissä että valikoidusti hakatuissa metsissä ja harvakseltaan myös talousmetsissä. Se näyttää kuitenkin pesivän vain koskemattomissa metsissä, joissa on suuria puita. Sitä on tavattu merenpinnan korkeudelta noin 1&nbsp;600 metriin asti.

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on arvioinut sinisilmäkakadun vuodesta 2008 alkaen vaarantuneeksi lajiksi.  Populaation koko on noin  131&nbsp;000 - 568&nbsp;000 yksilöä, mutta väheneenopeasti. Laji on vaarantunut elinympäristön tuhoutumisen takia, sillä suuret alat sademetsiä on raivattu ja istutettu öljypalmulle viimeisten 30 vuoden aikana.

## Lisääntyminen
Pesä on puunkolossa. Munamäärä on kaksi, joskus kolme.

## Ravinto
Ruokavalio on monipuolinen ja koostuu siemenistä, pähkinöistä, hedelmistä, marjoista sekä luultavasti myös hyönteisistä ja niiden toukista.

## Lähteet
* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. 

### Viitteet
Valkokakadu

**Valkokakadu** (*Cacatua alba*) on Indonesiassa elävä kakadu.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 46&nbsp;cm ja paino noin 550&nbsp;g. Sen höyhenpuku on kokonaan valkoinen, lukuun ottamatta hentoa keltaista sävyä siipien alapinnoilla. Paljas alue silmän ympärillä on hieman sinertävä, nokka tummanharmaa, koivet harmaat ja iiris koiraalla tummanruskea, naaraalla punertava. Taaksepäin kaartuva komea töyhtö on myös valkoinen.

Se muistuttaa ulkonäöltään muita valkoisia kakaduja, mutta on silti niistä kaikista helposti erotettavissa nokan ja töyhdön väristä: salomoninkakadulla ja tanimbarinkakadulla on vaalea nokka, kultatöyhtö-, sinisilmä-, celebesin- ja molukkienkakadulla taas ei ole kokovalkoista töyhtöä.

## Esiintyminen
Valkokakadut elävät Indonesian itäosassa Molukkien saariryhmässä Halmaheran, Bacanin, Ternaten, Tidoren, Kasirutan ja Mandiolen saarilla. Populaation koko on noin 43&nbsp;000–&nbsp;183&nbsp;000&nbsp;yksilöä. Laji on vaarantunut pääasiassa lemmikkieläinkaupan takia, sillä esimerkiksi vuonna 1991 pyydystettiin noin 6&nbsp;600&nbsp;yksilöä kaupallisiin tarkoituksiin, mutta myös elinympäristön tuhoutumisen takia, sillä suuret alat sademetsiä on raivattu ja muokattu viljelysmaiksi sekä asutettu.

## Elinympäristö
Elää alavien maiden metsissä 900&nbsp;metrin korkeudelle merenpinnasta.

## Lisääntyminen
Pesä on puunkolossa. Vankeudessa naaras munii kaksi munaa, joita molemmat puolisot hautovat yhteensä noin neljä viikkoa. Myös poikasia emot hoitavat yhdessä, ja ne lähtevät pesästä noin kolmen kuukauden ikäisinä.

## Ravinto
Ruokavalio on monipuolinen ja koostuu siemenistä, pähkinöistä, hedelmistä, marjoista sekä luultavasti myös hyönteisistä ja niiden toukista.

## Lemmikkinä

Valkokakadu on yksi yleisimmissä suurista kakaduista lemmikkinä niin Suomessa kuin muuallakin länsimaissa.

Lajin hoito ei eroa juuri lemmikkilintujen perushoidosta. Voidakseen hyvin se tarvitsee omanlajisen tai vähintään samaa sukua olevan lintutoverin, runsaasti tilaa, lajityypillisiä tarpeita tyydyttävän ruokavalion, riittävästi virikkeitä, lintulähtöiset käsittely- ja koulutustavat sekä päivittäistä vapaanaoloa häkistä turvalliseksi tehdyssä sisätilassa. Kakaduille tyypilliseen tapaan laji on lemmikkinä äänekäs, muttei kovinkaan lahjakas puhuja, älykäs ja erittäin innokas jyrsimään.

Laji kuuluu CITES II/B -liitteeseen, jolloin sillä tulee vankeudessa olla yksilöön yhdistettävissä oleva alkuperätodistus. Ilman alkuperätodistusta tai siihen verrattavia papereita linnun myyminen, pesittäminen ja kaupallinen esilläpito esim. kotieläinpihalla on kiellettyä.

## Lähteet

* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. 
* World Parrot Trust
João Rodrigues

**João Rodrigues** voi viitata seuraaviin henkilöihin.

* João Rodrigues (1558–1633), Japanissa toiminut portugalilainen jesuiitta.
* João Rodrigues (s. 1971), portugalilainen kilpapurjehtija.
Confession

__NOTOC__
**Confession** on Ill Niñon toinen studioalbumi joka julkaistiin vuonna 2003. Albumi vieraili sijalla #37 Billboard 200 -listalla myyden 27&nbsp;863 kopiota ilmestymisviikollaan. Confession on yhtyeen parhaiten menestynyt albumi tähän päivään mennessä, myytyään kokonaisuudessaan lähes 500&nbsp;000 kopiota joka ylsi kultalevyrajaan Yhdysvalloissa.

Levyn kappale "How Can I Live" on julkaistu myös *[[Freddy vs. Jason]]* -elokuvan soundtrackilla.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Ranskan painos
# 
# 
# 

### Japanin painos
# 

## Arvostelut
* Imperiumi: 5½/10
* Soundi: 

## Lähteet
Inka Grings

**Inka Grings** (s. 31. lokakuuta 1978 Düsseldorf) on saksalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän pelasi hyökkääjänä ja siirtyi valmennustehtäviin vuonna 2014.

Grings edusti vuodesta 1995 alkaen pitkään Bundesliiga-joukkue FCR 2001 Duisburgia. Aiemmin hän pelasi Garather SV:ssa ja TSV Eller 04:ssa. Grings voitti Duisburgissa Saksan mestaruuden 2000, Saksan cupin 1998, 2009 ja 2010 sekä naisten UEFA Cupin 2009. Hän oli kuudesti Bundesliigan paras maalintekijä ja teki vuoden 2011 alussa jo uransa 350. Bundesliiga-maalin.  Kesällä 2012 Grings siirtyi sveitsiläiseen FC Zürichiin. Myöhemmin hän edusti vielä yhdysvaltalaista Chicago Red Starsia sekä 1. FC Kölniä.

Grings debytoi Saksan maajoukkueessa 1996 ja pelasi 96 maaottelua, joissa hän teki 64 maalia. Grings on voittanut maajoukkueessa Euroopan-mestaruuden vuosina 2005 ja 2009. Hän oli molempien kisojen paras maalintekijä ja 2009 Grings valittiin myös turnauksen parhaaksi pelaajaksi. Hän teki turnauksessa kuusi maalia, joista kaksi loppuottelussa. Grings on saavuttanut myös olympiapronssia vuonna 2000.

Grings valittiin Saksan parhaaksi naispelaajaksi kausina 1998–1999, 2008–2009, 2009–2010. Hän voitti Bundesliigan maalikuninkuuden kausina 1998–1999 (25 maalia), 1999–2000 (38 maalia), 2002–2003 (20 maalia), 2007–2008 (26 maalia), 2008–2009 (28 maalia) ja 2009–2010 (25 maalia).

Grings on valmentanut saksalaisten MSV Duisburgin ja SV 19 Straelenin joukkueita, ja Sveitsissä hän valmensi FC Zürichiä. Hän aloitti tammikuussa 2023 Sveitsin naisten maajoukkueen päävalmentajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lumilautailu talviolympialaisissa 2002

**[[Talviolympialaiset 2002|XIX talviolympialaisten]] [[lumilautailu]]ssa** vuonna 2002 järjestettiin neljä kilpailutapahtumaa, miesten sekä naisten lumikouru ja parisuurpujottelu. Yhdysvallat otti kolmoisvoiton miesten lumikourussa. Yhdysvallat menestyi lumilautailussa parhaiten ottaen kaksi kultaa, yhden hopean ja kaksi pronssia.

## Miehet
### Lumikouru

### Parisuurpujottelu

## Naiset
### Lumikouru

### Parisuurpujottelu

## Mitalitaulukko