open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Toyota Corolla (1987)

**Toyota Corolla E90** on Toyota Corollan kuudennen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1987–1992. Se korvasi edeltäneen E80-mallin ja seuraajaksi tuli E100. Japanissa osaa malleista myytiin nimellä **Toyota Sprinter**, Etelä-Afrikassa puolestaan käytettiin nimiä **Toyota Conquest** ja **Toyota Tazz**. Lisäksi Yhdysvalloissa valmistettiin Corollaan perustuvaa Geo Prizmiä, Australiassa puolestaan Holden Novaa. Molemmat mallit olivat seurausta General Motorsin ja Toyotan välisestä yhteistyöhankkeesta.

## Toyota Corolla E90 (1987–1992)

Kuudennen sukupolven Corolla esiteltiin keväällä 1987. Tekniset muutokset edeltäjään verrattuna eivät olleet merkittäviä, mutta alustarakenteita oli jonkin verran uudistettu paremman jousitusmukavuuden takaamiseksi. Täytenä uutuutena Corolla-mallistossa saataville tuli nelivetoinen malliversio. Korimalleina olivat kolmi- ja viisioviset hatchbackit, neliovinen sedan, viisiovinen liftback ja farmari. Farmarimallin muuttuminen takavetoisesta etuvetoiseksi tapahtui vasta E90-mallisukupolvessa, sillä takavetoisen E70-sukupolven farmariversio oli säilynyt mallistossa vuoteen 1987 saakka. Nelivetoinen farmarimalli erosi etuvetoisesta etenkin peräosansa muotoilun osalta, ja sitä myytiin Japanissa nimellä **Toyota Sprinter Carib**.

 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pihkanjalostustuotteet

**Pihkanjalostustuotteet** tai **mäntyuutetuotteet** () ovat männystä ja muista havupuista saatavia kemikaaleja, joihin lukeutuvat muun muassa piki, tärpätti, mäntyöljy, resiini ja terpeenit. Kemikaaliryhmän englanninkielinen nimi *naval stores* viittaa niiden erilaisiin käyttökohteisiin puulaivojen rakentamisessa ja huollossa. Suurimmat pihkanjalostajat olivat Yhdysvallat ja Ranska, mutta teollisuudenala oli suuri myös Kreikassa, Espanjassa, Portugalissa ja Meksikossa.

## Lähteet
Pyhäselän lukio

**Pyhäselän lukio** on Joensuun kaupungin Pyhäselän pitäjän keskustaajamassa Hammaslahdessa toimiva yleislukio.

Vuonna 2018 lukiossa opiskeli 75 lukiolaista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Pyhäselän lukio, Lukio  (opintopolku.fi)
Rantabaari (2. tuotantokausi)

Suomalaisen ***[[Rantabaari]]***-draamasarjan **toinen tuotantokausi** julkaistiin keväällä 2020 C More -suoratoistopalvelussa. Jaksoja julkaistiin maanantaisin kuusi kappaletta (paitsi viimeisellä julkaisuviikolla seitsemän jaksoa). Toisen tuotantokauden jaksot esitettiin televisiossa Sub-kanavalla ja julkaistiin mtv-suoratoistopalvelussa maanantaista keskiviikkoon elokuusta-joulukuuhun 2020.

## Rooleissa
### Päärooleissa

### Sivurooleissa

## Jaksot

## Tekijät
* **Ohjaajat:** Jaakko Härkönen, Jonni Kullas, Kimmo Mäkinen ja Miika Peräkangas
* **Pääkäsikirjoittaja:** Teemu Salonen
* **Tarinakäsikirjoittajat:** Tanja Juslin, Aki Ryynänen ja Sanna Sarajärvi
* **Dialogikäsikirjoittajat:**Nina Eskelinen, Tarja Huhtala, Janne Hyvönen, Outi Ikonen, Janika Jalkanen, Tanja Juslin, Hanna-Mari Lahtinen, Tuula-Elina Ojanen, Hanna Pihko, Aki Ryynänen, Sanna Sarajärvi ja Kaisa Viitamäki
* **Story editor:** Samuli Ojanperä
* **Senior script editor:** Anni Kangas
* **Alkuperäisidea:** Jani Hartikainen & Marko Äijö
* **Kuvaajat:** Lassi Karhulahti, Ville Sarvola, Taksu Takkunen ja Antti Halkoaho
* **Vastaava leikkaaja:** Tommi Sipilä
* **Lavastajat:** Pirjo Rossi & Nanna Hirvonen
* **Tuottajat:** Sanni Halttunen, Nina Laanterä ja Jasmi Kuusisto (MTV)
* **Vastaavat tuottajat:** Laura Rislakki, Marko Äijö ja Jani Hartikainen (MTV)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* ''Rantabaari''-sarjan jaksot MTV Katsomossa
Tahto Areena

**Tahto Areena** on Huittisissa sijaitseva liikuntahalli, joka on valmistunut vuonna 2019. Se rakennettiin liikuntahalli Huhkolinnan tilalle. Liikuntasali on kokonaisalaltaan 1383 m² ja se jaetaan neljään eri lohkoon. Yhtä aikaa voi pelata esimerkiksi lentopalloa, koripalloa ja sählyä. Liikuntahallissa on myös kahvila,  60 metrin juoksurata ja voimailutila.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tahto Areena MyHuittisissa
Ambikapur

**Ambikapur** on Intian Chhattisgarhin osavaltiossa sijaitseva noin 112&nbsp;000 asukkaan kaupunki, joka toimii Surgujan piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Kaupungin entinen nimi on Surguja, jonka lisäksi se tunnetaan toisinaan nimellä Bisrampur. Ambikapur on aiemmin toiminut Surgujan ruhtinaskunnan pääkaupunkina. Ambikapur nousi vuonna 2019 Intian toiseksi puhtaimmaksi kaupungiksi ja sinne perustettiin maan ensimmäinen roskakahvila. Roskakahvilan perusideana on, että ihminen joka tuo kilogramman verran muoviroskaa saa ilmaisen aterian. 

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Ambikapurin väestöstä 79 prosenttia tunnustautuu hindulaisiksi. Toiseksi suurin uskonto on islam, jonka seuraajia kaupungissa asuu noin 11 prosenttia. Muslimien jälkeen seuraavaksi suurin uskonnollinen ryhmä ovat kristityt kahdeksalla prosentilla. Lukutaitoisten osuus asukkaista on noin 88 prosenttia. Slummeissa asui 19&nbsp;151 henkeä eli melkein 16 prosenttia väestöstä.

Ambikapurissa sijaitsee vuonna 2008 perustettu Sargujan yliopisto. 

## Lähteet
Kontiolahden lukio

**Kontiolahden lukio** on pohjoiskarjalalaisessa Kontiolahden kunnassa toimiva yleislukio. Vuonna 2018 lukiossa opiskeli 213 lukiolaista.

Kontiolahden lukio on aiemmin houkutellut lukiolaisia opiskelemaan useita kieliä esimerkiksi ulkomaille suuntautuvien opintomatkojen avulla. Nyttemmin lukio (kunta) antaa lukion alussa kullekin lukiolaiselle kannettavan tietokoneen käyttöönsä.

Kontiolahden lukio on pärjännyt useassa lukiovertailuissa hyvin. Koulu sijoittui esimerkiksi STT:n vuoden 2019 lukiovertailussa Pohjois-Karjalan kolmanneksi parhaaksi lukioksi. STT:n lukiovertailu kuvastaa osaltaan lukio-opetuksen hyvää tasoa. Tässä lukiovertailussa mitataan osaamisen kehittymistä tarkastelemalla oppilaiden ylioppilaskirjoitusten arvosanoja verrattuna lukion sisäänpääsykeskiarvoihin kolme vuotta aiemmin.

Saman Kontiolahden kirkonkylän koulukeskuksen tontilla toimivat myös Kontiolahden koulu (kunnan ainoa yläkoulu) ja syksystä 2021 lähtien Kirkonkylän koulu (alakoulu). 
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kontiolahden lukio, Lukio  (opintopolku.fi)
Tohmajärven lukio

**Tohmajärven lukio** on pohjoiskarjalalaisessa Tohmajärven kunnassa toimiva pieni yleislukio. Lukio perustettiin vuonna 1966. Se toimii Tohmajärven koulukeskuksessa yhdessä Tietäväisen koulun kanssa. 

Vuonna 2018 lukiossa opiskeli 48 lukiolaista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tohmajärven lukio, Lukio  (opintopolku.fi) 
*
Uuskäärmeet

**Uuskäärmeet** (Caenophidia) on käärmeiden kladi, joka sisältää suurimman osan nykyisistä käärmeistä. Ryhmä sisältää pisimmälle kehittyneet käärmeet, eikä sen jäsenillä ole lainkaan merkkejä primitiivisinä piirteinä pidetyistä lantionluista tai leuan *coronoideus*-luusta. Vain oikea keuhko on toimiva. Uuskäärmeitä voidaan pitää hyvin tyypillisinä käärmeinä: niillä on päässä tyypillinen levykuvio, niiden luuranko on kevyt, vartalonlihakset pitkät ja ruumis on solakka ja liikkuva. Suurin osa uuskäärmeistä on nopeita myrkkykäärmeitä.

## Luokittelu
Uuskäärmeiden luokittelu:

* Kladi: **Uuskäärmeet** (Caenophidia)
** Yläheimo: Acrochordoidea
*** Heimo: Käsnäkäärmeet (Acrochordidae)
** Kladi: Colubroides
*** Heimo: Xenodermidae
*** Kladi: Colubriformes
**** Heimo: Pareidae
**** Kladi: Endoglyptodonta
***** Yläheimo: Colubroidea
****** Heimo: Tarhakäärmeet (Colubridae)
***** Yläheimo: Elapoidea
****** Heimo: Myyräkyyt (Atractaspididae)
****** Heimo: Cyclocoridae
****** Heimo: Myrkkytarhakäärmeet (Elapidae)
****** Heimo: Lamprophiidae
****** Heimo: Prosymnidae
****** Heimo: Psammophiidae
****** Heimo: Pseudaspididae
****** Heimo: Pseudoxyrhophiidae
****** Suku: *[[Buhoma]]*
***** Heimo: Vesivaletarhakäärmeet (Homalopsidae)
***** Heimo: Kyykäärmeet (Viperidae)

Sukupuuttoon kuolleet uuskäärmeheimot (Anomalophiidae, Nigerophiidae, Palaeophiidae ja Russellophiidae) puuttuvat luokittelusta, sillä niiden sukulaissuhteet ovat epäselvät.

## Lähteet
Koenigsegg Regera

**Koenigsegg Regera** on Koenigseggin vuodesta 2015 lähtien valmistama superauto, joka korvasi Koenigsegg Ageran. Auto on hybridi eli sen voimanlähteenä on polttomoottorin ohella myös sähkömoottori. Totutusta poiketen autossa ei ole lainkaan vaihteistoa, vaan voima välittyy moottorista suoraan vetäville takapyörille. Auton ilmoitettu valmistusmäärä on vain 80 yksilöä, joista kaikki myytiin ennakkoon. Auton myyntihinta Britanniassa on 1&nbsp;350&nbsp;000 puntaa.

Auton suorituskyvyksi luvataan 410 km/h huippunopeus ja 2,8 sekunnin kiihtyvyys 0–100 km/h nopeuteen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kaikkien sankari

**Kaikkien sankari** (*Everyone’s Hero*) on vuonna 2006 julkaistu yhdysvaltalainen-kanadalainen animaatioelokuva, jonka ohjasi Christopher Reeve.

## Ääninäyttelijät
Örjan Kihlström

**Ivar Örjan Kihlström** (s. 13. toukokuuta 1962 Bollnäs) on ruotsalainen raviohjastaja ja entinen ravivalmentaja. Hän on yksi maailman menestyneimmistä raviohjastajista, joka vuonna 1980 käynnistyneellä urallaan on ajanut yli 7 000 voittoa. Kihlströn lopetti oman valmennustoimintansa 1990-luvun puolivälissä, jonka jälkeen hän on työskennellyt lainaohjastajana.

Kihlström on voittanut muun muassa maailman arvostetuimpiin ravikilpailuihin kuuluvat Elitloppetin neljästi vuosina 2003, 2015, 2016, 2020 ja Prix d'Amériquen vuonna 2014. Muita hänen kansainvälisiä suurkilpailuvoittojaan ovat muun muassa Prix de Paris (2011, 2016), Prix de France (2004, 2005), UET Grand Prix (2003, 2009), Copenhagen Cup (2009), Oslo Grand Prix (2016), UET Trotting Masters (2016, 2018, 2019), Åby Stora Pris (2006, 2014, 2018, 2019) ja Hugo Åbergs Memorial (2013, 2016, 2017, 2018). Suomessa Kihlström on voittanut muun muassa St. Michelin (2005, 2016), Finlandia-ajon (2016) ja Prix d'Etain Royalin (2018). Ruotsin vuoden raviohjastajaksi Kihlström on valittu yhdeksän kertaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kirjallisuusvuosi 1806

**Kirjallisuusvuosi 1806** käsittelee vuoden 1806 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Kuningas Kustaa IV Aadolf lakkautti Ruotsin kuninkaallisen oopperan toiminnan kolmeksi vuodeksi. Luultavasti häntä ärsytti, että hänen isänsä Kustaa III:n murhapaikalla esitettiin viihdettä.
* Noah Webster julkaisi ensimmäisen englannin kielen sanakirjansa, *A Compendious Dictionary of the English Language*.
* Kymnaasin yliopettaja A. W. Tappen perusti lukuseuran Viipuriin.
* Törnävän kartanon päärakennus valmistui.
* Vatikaanin museoihin kuuluva Museo Chiaramonti avattiin yleisölle.
* Benedictus Gotthelf Teubne aloitti Leipzigissa kirjapainon, josta kehittyi kirjankustantamo B. G. Teubner. Se kustansi tieteellisen julkaisusarjan Bibliotheca Teubneriana.

## Julkaisuja
* Achim von Arnim & Clemens Brentano &ndash; *Des Knaben Wunderhorn* (kansanlaulukokoelma)
* Leandro Fernández de Moratín &ndash; *El sí de las niñas* (espanjankielinen näytelmä)
* Johann Gottlieb Fichte &ndash; *Die Grundzüge des gegenwärtigen Zeitalters* (filosofiaa, ”Aikakautemme peruspiirteet”)
* Ugo Foscolo &ndash; *Les Tombeaux* (lyriikkaa)
* Johann Friedrich Herbart &ndash; *Allgemeine Pädagogik*
* Maria Rundell &ndash;  *A New System of Domestic Cookery*

## Palkintoja

## Lähteet
Johannes Jørgensen

**Jens Johannes Jørgensen** (6. marraskuuta 1866 Svendborg – 29. toukokuuta 1956) oli tanskalainen kirjailija. Hän valmistui ylioppilaaksi 1884 ja opiskeli alkuun kasvitieteitä, mutta keskittyi sitten yksinomaan kirjoittamiseen. Esikoisteos, runovihko *Vers*, ilmestyi 1887. Sitä seurasivat kertomukset *Foraarssagn* (1888), *En fremmed* (1890), *Sommer* (1892), *Livets træ* (1893) sekä kokoelma *Stemninger* (1892), joka sisältää runoa ja proosaa. Hänen kaunis ja kuvallinen kielensä viittaa J. P. Jacobsenilta saatuihin vaikutteisiin.

Tanskalaisen uusromanttisen koulukunnan ohjelman muotoili aikakauskirja *[[Taarnet]]*, jonka aihepiirinä olivat kuvataide ja kirjallisuus. Lehti ilmestyi kerran kuukaudessa 1893–1894, ja sitä toimittivat Jørgensenin kanssa Viggo Stuckenberg ja Sophus Claussen. 

Kertomuksessa *Hjemve* (1894) sekä runokokoelmassa *Bekendelse* (1895) pääsevät uskonnolliset tunnelmat yhä enemmän voitolle, ja teoksessa *Rejsebogen* (1895) Jørgensen kuvaa kääntymystään materialistista katolilaiseksi. Kirjassa *Livslogn og livssandhed* (1896; ) Jørgensen ahdistaa entisiä ystäviään ja hengenheimolaisiaan. Jørgensenin kääntymyksensä jälkeen kirjoittamat teokset ovat melkein yksinomaan aiheiltaan uskonnollisia. Niissä ilmenee kypsyyttä, syvää sielunelämää ja hienoa runoutta.

## Suomennetut teokset
* 
* 

Jørgensenin runo Rukous on julkaistu suomeksi antologioissa:
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Painoton maa

**Painoton maa** on Pienten Miesten toinen levy joka äänitettiin Pitäjänmäellä Soundtrack-studiossa. Kuten ensimmäisen levyn äänittäjänä toimi myös tälläkin pääosin Tipi Tuovinen, lisäksi myös Seppo Myllyrinne, Matti Hukkanen ja Pekka Hakala. 

Äänityksiä tehtiin useaan otteeseen vuoden 1990 aikana ja joistain kappaleista tehtiin useita versioita ennen kuin päädyttiin lopulliseen. Toisaalta joitakin uusia kappaleita tallennettiin tuoretta intoa täynnä, koska rakenne ja sovitus syntyi itse äänitystilanteessa. 

Levyn miksasi ja tuotti Tipi Tuovinen. Ensimmäiseltä levyltä pois jätetty *Matkaa vaan* tehtiin nyt uudelleen. Sessioissa äänitettiin myös keikoilla vakiintunut Neil Youngin *Cinnamon Girl*:n suomenkielinen versio *Kanelipuu*, mutta koska sille ei saatu julkaisulupaa, siitä painettiin 50 kpl:n erä yksipuolista singleä yksityiskäyttöön.

## Kappaleet
# Mäen päällä *(säv. Järnefelt - Paatelainen, san. Järnefelt)*
# Tulva *(säv. & san. Järnefelt)*
# Terassille tuulee *(säv. Huhtanen - Paatelainen, san. Järnefelt)*
# Pian unohdan *(säv. & san. Järnefelt)*
# Rauhan kartta *(säv. Huhtanen, san. Järnefelt)*
# Vaarallinen räme *(säv. & san. Huhtanen - Saarela  - Järnefelt)*
# Satamalaulu *(säv. Huhtanen, san. Järnefelt)*
# Musta päivä *(säv. Huhtanen, san. Järnefelt)*
# Matkaa vaan *(säv. Huhtanen, san. Järnefelt)*
# Kuningas *(säv. Huhtanen, san. Järnefelt)*
# Kun levy loppuu *(säv. Huhtanen - Järnefelt, san. Järnefelt)*
*Kaikki sovitukset: Pienet Miehet*

### Levyn artistit
* Jäky Järnefelt: laulu, akustinen kitara
* Juha Huhtanen: kitara,laulu
* Yrjö Vähäkallio: kitara
* Miikka Paatelainen: kitara, laulu, basso (5, 6), sitar (4), sormipiano, puhelin (6)
* Tom Nyman: basso
* Tapio Järnefelt: rummut

### Vieraililevat artistit
* Pekka Gröhn: koskettimet (1, 2, 3, 4, 10, 11)
* J. Karjalainen: huuliharppu (9, 11)
* Janne Haavisto: congat (7)
* Petri Saarela: taustalaulu (6)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
13 nuolta

**13 nuolta** on Pienet Miehet -yhtyeen vuonna 2007 julkaistu albumi.

Ajatus kolmannesta levystä alkoi syntyä joskus vuoden 2001 tienoilla, kun bändin ”lopettamisesta” oli kulunut noin kymmenen vuotta. Jäkyn ja Juhan pöytälaatikoista alkoi löytyä kappaleita jotka piti saada työstää vanhan bändin kanssa. Suurin osa itse äänityksistä tehtiin kesällä 2004 Hauholla Vuolijoen kylässä vanhassa tallissa. Kappaleet ”Odotellessa” ja ”Toinen nappi” äänitettiin myöhemmin syksyllä Hitsvillessa Helsingissä ja ”Lintujen tietä” sekä ”Kaiken sen jälkeen” Hawaiji-studiolla Helsingissä. Äänittäjänä toimi pohjissa Mikael Tiittanen, ja päälleäänitykset ja täydennykset äänitti Miikka Paatelainen ”siellä ja täällä”. Levyn miksasi Janne Haavisto, lukuun ottamatta Miikka Paatelaisen miksaamaa ”Hernán”-kappaletta. 

## Kappaleet

#  *(säv. J. Huhtanen)*
#  *(säv. J. Järnefelt)*
#  *(säv. J. Huhtanen)*
#  *(säv. Y. Vähäkallio - J. Huhtanen)*
#  *(säv. M. Paatelainen)*
#  *(säv. J. Järnefelt)*
#  *(säv. Y. Vähäkallio - J. Huhtanen)*
#  *(säv. J. Huhtanen)*
#  *(säv. J. Järnefelt)*
#  *(säv. J. Huhtanen - J. Järnefelt)*
#  *(säv. J. Järnefelt)*
#  *(säv. J. Järnefelt)*
#  *(säv. J. Huhtanen)*

Sanoitukset J. Järnefelt ja sovitukset Pienet Miehet.

## Levyllä soittava kokoonpano
* Jäky Järnefelt: laulu, kitara
* Juha Huhtanen: kitara, taustalaulu
* Yrjö Vähäkallio: kitara, mandoliini, viulu
* Tapio Järnefelt: rummut, taustalaulu
* Miikka Paatelainen: kitara, taustalaulu, pedal steel, lap steel, basso (6, 10), dobro, theremin, kontrabassojouset, kellopeli, melodica, mellotron, samplet, vihellys
* Miku Pekkala: basso (1, 3, 11)
* Tom Nyman: basso (2, 4, 7, 8, 12), kontrabasso (5)
* Valtteri Bruun: sähköpiano, mandoliini, flyygeli

### Vierailijat
* J-P Virtanen: sähköpiano (3, 10, 11) urut (11)
* Jonna Tervomaa: laulu (5, 11)
* Eero Mieho: flyygeli (1, 11)
* Janne Viksten: banjo (4)
* Pekka Gröhn: urut (8)
* Tiina Siikasaari: taustalaulu (1)

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Pienet Miehet (albumi)

'''Pienten Miesten''' ensimmäinen levy äänitettiin vuonna 1988 Soundtrack-studiolla Helsingin Pitäjänmäellä. Äänittäjänä toimi pääasiassa Tipi Tuovinen. Levylle tavoiteltiin autenttista ja yksikertaista saundia jota bändin kesken kutsuttiin latosaundiksi. Kappaleet olivat bändille tuttuja ja keikoilla hioutuneita eikä studiossa käytetty juuri aikaa asioiden hieromiseen. Sessioissa äänitettiin myös kappale *Matkaa vaan* joka jäi lopulta pois levyltä.

## Kappaleet
**A-puoli:**
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

**B-puoli:**
#
# 
# 
# 
# 
# 

## kokoonpano
* Jäky Järnefelt: Rummut, laulu
* Juha Huhtanen: kitara, laulu
* Yrjö Vähäkallio: kitara
* Tom Nyman: basso
* Vesa Alex Aitokari: koskettimet
* Miikka Paatelainen: kitara, laulu

### Vierailijat
* Janne Viksten: banjo, viulu (A2, A6)
* Mongo Aaltonen: lyömäsoittimet (A3, B4)

## Lähteet
Zsigmond Justh

**Zsigmond Justh** (1863–1894) oli unkarilainen kirjailija, jonka ensimmäisissä teoksissa, esimerkiksi romaanissa *Művész szerelem* (’Taiteilijarakkautta’, 1888), on huomattavissa ranskalaisten naturalistien vaikutus. Myöhemmin hän kääntyi käsittelemään kotoista Alföldin kansaa, esimerkiksi  teoksissaan *A puszta könyve* (’Kirja pustasta’, 1891) ja *Gányó Julcsa* (1893), joissa hän varsin omaperäisellä herkkätuntoisuudella erittelee maalaiskansan sielunelämää. Ne lienevätkin Justhin parhaimmat teokset. Hänen muista teoksistaan ovat huomattavia *Pénz legendája* (’Rahan legenda’, 1893), jossa kuvaillaan unkarilaista aristokratiaa, sekä *Fuimus* (1894).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Håkan Södergren

**Håkan Södergren** (s. 14. kesäkuuta 1959 Rosersberg) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta kaksissa olympialaisissa, Kanada-cupissa 1987 ja viisissä MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti kaksi olympiapronssia, yhden maailmanmestaruuden ja yhden MM-hopean. Ruotsin voittaessa maailmanmestaruuden Wienissä 1987 Södergren oli joukkueensa parhaita pistemiehiä kolmella maalilla ja kuudella maalisyötöllä.

Södergren edusti kotimaassaan Djurgårdens IF:ää kausina 1977–1991 ja voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1983, 1989, 1990 ja 1991. Södergren päätti pelaajauransa Huddinge IK:n joukkueessa kaudella 1991–1992.

Södergren palkittiin Ruotsin parhaana pelaajana Guldpuckenilla vuonna 1987. Djurgårdens IF on jäädyttänyt Södergrenin pelinumeron 22. Hän on pelaajauransa jälkeen toiminut muun muassa norjalaisseura Vålerengan ja Djurgårdens IF:n johtotehtävissä sekä tv-kommentaattorina.

## Lähteet
Michael Hjälm

**Michael Hjälm** (s. 23. maaliskuuta 1963) on ruotsalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta kaksissa olympialaisissa ja kaksissa MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti kaksi olympiapronssia ja yhden MM-hopean. Hän edusti kotimaassaan MoDo AIK:ta kausina 1981–1984 ja uudelleen 1987–1991, IF Björklöveniä kausina 1984–1987 ja Rögle BK:ta kausina 1991–1996. Björklövenissä hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuonna 1987.

NHL-seura Philadelphia Flyers varasi Hjälmin vuoden 1982  neljännellä kierroksella 77. varausvuorolla, mutta Hjälm ei koskaan pelannut NHL:ssä.

Viimeiset sarjaottelunsa Hjälm pelasi Rögle BK:ssa kaudella 1995–1996. Pelaajauransa lopettamisen jälkeen Hjälm toimi Rögle BK:n juniorijoukkueiden valmennustehtävissä vuosina 2008–2013.

## Lähteet
Saksansuomalaiset

**Saksansuomalaiset** ovat äidinkielenään suomen kieltä puhuvia Saksan asukkaita, jotka etnisesti ovat suomalaisia. Heitä oli vuonna 2017 yhteensä 17&nbsp;465. 

Yhteydet Suomesta Saksaan ovat olleet kiinteät jo ainakin keskiajalta alkaen. Tuolta ajalta ei tiedetä, kuinka paljon suomalaisia suuntasi Saksaan, mutta oletettavasti  määrät ovat olleet hyvin vähäisiä. Muutamat suomalaiset lienevät liikkuneet jo tuolloin saksalaisalueella, lähinnä Pohjois-Saksan hansakaupungeissa. 1500-luvulla saksalaisten ja suomalaisten suhteet kiinteytyivät entisestään, kun luterilaisuus vakiinnutti asemansa Pohjoismaissa. Tunnetuin 1500-luvun väliaikaisesti Saksassa asuneista suomalaisista lienee Mikael Agricola, joka opiskeli noin kolme vuotta Wittenbergissä. Tämä ensimmäistä Saksaan muuttaneiden suomalaisten aaltoa voidaan kutsua individualistisen muuton ajaksi, ja se kesti aina 1960-luvulle saakka.

Toista jaksoa on nimitetty naisvaltaisen muuton ajaksi, kolmatta vakiintumisen ajaksi ja neljättä Euroopan unionin ajaksi. Toisessa vaiheessa 1960–1970-luvuilla muuttajat olivat etupäässä hyvin koulutettuja naisia, joilla ei ollut alun perin tarkoituksena jäädä maahan, mutta monet heistä jäivät avioliiton solmittuaan. Tänä aikana saksansuomalaisten määrä kasvoi tasaisesti. Toisen vaiheen aikana alkoi myös suomalainen yhdistystoiminta. Suomalaisuuden vaalimiseksi perustettiin suomalaisia seurakuntia ja Suomi-kouluja. Kolmas vaihe (vuodet 1980–1995) oli vakiintumisen aikaa. Saksansuomalaisten määrä pysytteli noin 9&nbsp;000–10&nbsp;000 siirtolaisen välillä. Luvuissa ovat mukana vain Saksan Liittotasavallassa asuneet Suomen kansalaiset, sillä Saksan Demokraattisesta Tasavallasta ei ole saatavana tilastoja. Itä-Saksassa lienee ollut vain muutamia kymmeniä suomalaissiirtolaisia. Euroopan unionin aikana saksansuomalaisten määrä on jonkin verran noussut. Vuonna 1995 saksansuomalaisia oli tilastojen mukaan 11&nbsp;156 ja kymmenen vuotta myöhemmin 12&nbsp;901. Uutena piirteenä Euroopan unionin aikana on ollut, että siirtolaisissa on enemmän perheitä, jotka tulevat maahan työkomennukselle. Tilastojen mukaan huippuvuosi oli 2017, jolloin Suomen kansalaisia oli rekisteröityinä Saksassa 17&nbsp;465. Yksittäisistä kaupungeista suomalaisia asuu eniten pääkaupungissa Berliinissä, jossa Suomen kansalaisia asui vuoden 2018 lopussa noin 2&nbsp;750.

## Lähteet

## Katso myös
* Suomen saksalaiset
* Suomen ja Saksan suhteet
* Samuel Soramies
Kiipijämuura

**Kiipijämuura** (*Myrmoborus leucophrys*) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
 
Kiipijämuuraa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Ranskan Guianassa, Guyanassa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 7&nbsp;440&nbsp;000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Sen arvellaan kuitenkin olevan vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi.

## Lähteet
Sebennytos

**Sebennytos** (, myös ; ) eli **Tjeb-netjer** (; ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Sebennyteen nomokseen, jonka pääkaupunki se oli. Nykyisin paikalla sijaitsee Samannudin kaupunki.

Sebennytos sijaitsi Niilin Sebennytikos-suuhaaran varrella joen ja Sebennytoksenjärven () välisellä niemellä itään Saisista. Nykyisin kaupungin paikka on Damiettan suuhaaran länsipuolella.

Sebennytos oli Ala-Egyptin ja Memfiin välisiä kauppapaikkoja. Sieltä oli kotoisin historioitsija Manetho. Tämä mainitsee kaupungin olleen paikka, josta faarao Nektanebo I aloitti hyökkäyksensä persialaisia maahantunkeutujia vastaan. Kaupungin asukkaista käytettiin etnonyymiä *Sebennytēs* (.

Sebennytoksessa oli Nektanebo I:n aloittama temppeli, joka oli omistettu Onuris-Shulle eli Anhurille, jonka kreikkalaiset yhdistivät sodanjumala Areeseen. Temppelin rakentamista jatkettiin Nektanebo II:n aikana sekä edelleen ptolemaiosten aikana hellenistisellä kaudella. Sen jäänteet olivat pystyssä vielä 1400-luvulla. Nykyaikaan kaupungista on säilynyt vain vähän jäänteitä, sillä kiviä on käytetty uudelleen muualla, ja paljon on tuhoutunut Niilin tulvien vuoksi kanavien hoidon taannuttua.

Kaupungin paikkaa on tutkittu 1800-luvun lopulta saakka. 1900-luvun lopulla on tutkittu ennen kaikkea sen epigrafeja.

## Lähteet
Klemens Junoza

**Klemens Junosza**, oikea nimi **Szaniawski**, (1849–1898) oli puolalainen kirjailija. Oltuaan jonkun aikaa virkamiehenä hän eli maanviljelijänä kotikylässään ja vuodesta 1877 Varsovassa toimittajana. Hän on kuvannut puolalaisen maaseudun oloja asiantuntevasti. Hänen monista kertomus ja kansannäytelmäkokoelmistaan mainittavia ovat *Z mazurskiej ziemi* (’Masurilaisseuduilta’, 1884), *Nasi žydzi w miasteczkachi na wsiach* (’Juutalaisemme kauppaloissa ja kylissä’, 1889), *Syzyf* (1891), kertomukset *Na zgliszczach* (’Palavilla raunioilla’), *Icek pod’wójny* ('Kaksinkertainen Icek') ynnä muuta, kansannäytelmä *Chlopski mecenas* ('Talonpoikaismesenaatti', 1880).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mr. Do!

**Mr. Do!** on Universalin kehittämä ja Taito Corporationin vuonna 1982 julkaisema videopeli. Peli muistuttaa Namcon kehittämiä Dig Dugia ja Pac-Mania. Pelistä tehtiin myös porttauksia kotikonsoleille, kuten ColecoVision ja Atari 2600. Universal kehitti myöhemmin myös jatko-osia pelistä, kuten Do! Run Run ja Mr. Do's Wild Ride, jotka julkaistiin 1984. Vuonna 1996 julkaistiin Neo Mr. Do!, joka oli Neo-Geolle julkaistu versio. 

## Pelaaminen
Pelissä pelaajan täytyy kaivaa tunneleita ja kerätä samalla kirsikoita. Pelaajan täytyy väistellä pieniä dinosauruksia muistuttavia vihollisia. Taso on suoritettu, kun kirsikat on kerätty, viholliset tuhottu, ylhäällä lukee "EXTRA" tai timantti on löydetty. Viholliset voi tuhota ampumalla pallolla tai pudottamalla omenoita niiden päälle, omena ei saa kuitenkaan pudota pelaajan päälle. Pelaaja tai viholliset voivat siirtää omenoita. Viholliset voivat myös voimistua, jolloin ne pystyvät kaivamaan maan läpi. Kun pisteitä tulee 5 000 niin tulee Alphamonster, jonka pelaaja voi tuhota samalla tavalla, kuin tavalliset viholliset.

## Lähteet

* https://www.arcadeclassics.net/80s-game-videos/mr-do 
* https://archive.org/details/arcade_mrdo
* https://strategywiki.org/wiki/Mr._Do!
Thom Eklund

**Thom Eklund** (s. 28. lokakuuta 1958 Enköping) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta kaksissa olympialaisissa, Kanada-cupissa 1987 ja kolmissa MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti kaksi olympiapronssia, yhden maailmanmestaruuden ja yhden MM-hopean. Ruotsin voittaessa maailmanmestaruuden Wienissä 1987 Eklund teki neljä maalia ja sai kolme syöttöpistettä.

Eklund edusti kotimaassaan Enköpings IS:ää kausina 1973–1976, Västerås IK:ta kausina 1976–1981, IF Björklöveniä kausina 1981–1984 ja Södertälje SK:ta kausina 1984–1992. Södertäljessä hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuonna 1985. Eklund päätti pelaajauransa italialaisseura Fassassa, jota hän myös valmensi yhden kauden. Hän on toiminut myös muun muassa Almtuna IS:n ja Enköpings SK:n päävalmentajana.

## Lähteet
H. V. Kaalund

**Hans Vilhelm (H. V.) Kaalund** (kesäkuu 1818 Kööpenhamina – 27. huhtikuuta 1885) oli tanskalainen runoilija. Hänellä oli tarkka muoto- ja väriaisti, ja hän tutki aikaisemmin kuvanveistoa ja maalausta, mikä ilmenee varsinkin hänen lyriikkansa värikkäissä luonnonkuvissa. Hänen tuotannostaan mainittavia ovat muun muassa runokokoelma *Et foraar* (1858) ja lyyrinen draama *Fulvia* (1875).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ruusukekonokka

**Ruusukekonokka** (*Sinosuthora webbiana*) eli aiemmalta nimeltään **ruusutimali** on kerttuihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Itä-Aasiasta.

## Koko ja ulkonäkö
Ruusukekonokka on melko pienikokoinen lintu ja voi kasvaa 12–13 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Ruusukekonokka on yleisväritykseltään vaaleanpunertavan ruskea. Lajin päälaki ja siivet ovat tummemman kastanjanruskeat. Ruusukekonokan vatsa on väriltään kellertävän ruskea. Linnun nokka on lyhyehkö, tukeva ja väriltään harmaa. Pyrstö on pitkä ja harmaa.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Ruusukekonokan levinneisyysalue ulottuu Vietnamin pohjoisosasta Kiinan keski- ja itäosien läpi Taiwaniin, Pohjois- ja Etelä-Koreaan sekä Venäjän kaakkoisimpaan osaan. Lajin elinympäristöä ovat pensaikot ja ruovikot, mutta sitä tavataan myös bambumetsistä, teeviljelyksiltä ja pihoista. Se liikkuu usein parvissa. Ruusukekonokan ravintoa ovat siemenet.

## Lähteet
Punto Fijo

**Punto Fijo** on kaupunki pohjoisessa Falcónin osavaltiossa, Luoteis-Venezuelassa. Punto Fijo sijaitsee Venezuelanlahden rannalla. 

## Historia
Punto Fijo syntyi 1960-luvulla niemimaan suurimmaksi kaupunkikeskukseksi. Punto Fijosta kasvoi nopeasti teollisuusalue, sillä Punto Fijolla sijaitsi öljykenttiä, suuria öljynjalostamoita, Punta Cardónin ja Amuayn pienet satamat ja Las Piedrasin lentokenttä. Satamien johdosta, säiliöaluksien oli helppo tulla öljynjalostamoihin. Kaupunki on myös suosittu ostosalue, tullittoman alueen johdosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kaasmarkun verkatehdas

**Kaasmarkun verkatehdas**, omistaja **Karlsmarks Fabriks A. B.**, sijaitsi Ulvilan pitäjässä, Kokemäenjoen oikeanpuoleisessa sivujoessa, Harjunpäänjoessa olevan Kaasmarkunkosken varrella. Tehdas perustettiin 1863. Se harjoitti ensin yksinomaan villankehruuta, mutta sitä laajennettiin 1875 kutomolla ja värjäyslaitoksella. Tuotteiden (kankaita, huopapeitteitä ja lankaa) valmistusarvo vuonna 1909 oli 450&nbsp;000&nbsp;markkaa. Työntekijöitä vuonna 1909 oli 116. Sosiaalietuina oli sairasrahasto (12&nbsp;500&nbsp;markkaa) sekä pieni kirjasto. Yrityksen pääoma oli 1910-luvun alussa 245&nbsp;000&nbsp;markkaa.

Tehtaan perustaja oli Ulvilan seurakunnan lukkari Johan Fredrik Nyström, joka 1860 sai senaatilta luvan perustaa villafalkin ja lumppurepimön Kaasmarkkuun Mäkelän talon maille. Nyström luovutti tehtaan 1875 Kaasmarkun tehtaan Osakeyhtiölle, ja tällöin siitä muodostettiin verkatehdas ja osa Kaasmarkun tehdasosakeyhtiötä. Tehdasrakennuksessa oli kaksi kerrosta: ensimmäisessä oli kehruusalit, värjäämö, kuivaamo ja kattila sekä konehuoneet, toisessa oli kutomo. Tehtaan energia tuli 170 hevosvoiman vesiturbiinista, jonka lisäksi veden ollessa alhaalla energiaa saatiin 60-hevosvoimaisella höyrykoneella.

Tehtaassa valmistettiin verkaa vuoteen 1926, etenkin vihreää verkaa Venäjän sotaväen vaatetukseen.

Tehdas paloi 1928.

## Lähteet
Trooppinen house

**Trooppinen house** on deep housen alalaji, jossa on elementtejä myös dancehallista sekä baleaarisesta musiikista. Kyseisen lajityypin esittäjiä on nähty usein lukuisilla kesäfestivaaleilla kuten Tomorrowlandissä. Artisteihin jotka ovat tehneet lajityyppiä tunnetuksi, lukeutuvat Thomas Jack, Kygo, Matoma, Lost Frequencies, Seeb ja Klingande.

Trooppisen housen tarina alkaa 2000-luvun lopulta, kun Bob Sinclar sekä Yves Larock toteuttivat kansainvälisiä hittikappaleita, joissa oli lukuisia trooppisen housen elementtejä. He olivat saaneet inspiraatiota tekemäänsä musiikkiin 1980-luvun Hi-NRG -musiikista sekä muista sen ajan elektronisen musiikin alalajeista. Vuonna 2012 Unicorn Kid loi tropical raven, vauhdikkaamman muodon lajityypistä joka tultaisiin tuntemaan trooppisena housena. Lajityyppi nousi kuitenkin suureksi trendiksi vasta vuonna 2013 kun Klangkarussell julkaisi kappaleen "Sun Don't Shine", jota seurasivat perässä muun muassa Kygo ja Robin Schulz heidän tuotannollaan.

## Lähteet
Toomas

**Toomas** on miehen etunimi. Se on Tuomas-nimen virolainen vastine ja yksi Viron yleisimmistä etunimistä.

Toomas-nimeä käytetään myös Suomessa. Digi- ja väestötietoviraston mukaan se on elokuuhun 2023 mennessä ollut etunimenä noin 1&nbsp;330–1&nbsp;340 miehellä. Nimi ei sisälly suomalaiseen almanakkaan.

## Tunnettuja Toomaksia
* Toomas Edur (s. 1954), kanadanvirolainen jääkiekkoilija
* Toomas Frey (1937–2020), virolainen ekologi, kasvimaantieteilijä, metsätieteilijä, poliitikko ja Viron ympäristöministeri 1990–1991
* Toomas Heikkinen (s. 1991), suomalainen moottoriurheilija
* Toomas Hendrik Ilves (s. 1953), Viron presidentti 2006–2016
* Toomas Kallaste (s. 1971), virolainen jalkapalloilija
* Toomas Kotkas (s. 1970), suomalainen julkisoikeuden professori
* Toomas Liiv (1946–2009), virolainen kirjailija ja kirjallisuudentutkija
* Toomas Pitkänen, suomalainen taikuri
* Toomas Savi (s. 1942), Viron parlamentin puhemies 1995–2003
* Toomas Trass (s. 1966), virolainen säveltäjä ja urkuri
* Toomas Turb (s. 1957), Neuvostoliittoa edustanut virolainen kestävyysjuoksija
* Toomas Tõniste (s. 1967), virolainen poliitikko
* Toomas Vavilov (s. 1969), virolainen klarinetisti, kapellimestari ja kuoronjohtaja
* Toomas Vint (s. 1944), virolainen kirjailija ja taidemaalari

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Etunimien taivutus: Toomas (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Trooppinen musiikki

**Trooppinen musiikki** on musiikkilajityyppi, jota käytetään musiikkiteollisuudessa erottamaan latinalainen musiikki karibialaisesta. Se käsittää espanjankielisiltä saarilta sekä Karibian rannikoilta lähtöisin olevaa musiikkia kuten salsaa.

"Trooppinen musiikki" sai alkunsa 1940- ja 1950-luvuilla, kun samanniminen termi luotiin kattamaan aivan kaikki musiikki hispanolilaisesta Karibiasta peräisin oleva musiikki kuubalaista musiikkia lukuun ottamatta, jolla oli oma kategoriansa ja markkinarakonsa amerikkalaisilla (sekä pienissä määrin eurooppalaisilla) musiikkimarkkinoilla. Myöhemmin 1900-luvulla tapahtuneen Kuuban vallankumouksen jälkeen trooppinen musiikki sai laajemman merkityksen ja alkoi korvaamaan lukuisia karibialaisia lajityyppejä kuten cumbiaa ja sonia sisämaan lajityypeistä kuten tejanosta ja norteñosta.

"Trooppinen musiikki" sisältää sekä eurooppalaisia (tres, piano, trumpetti ja timbaalit) että afrikkalaisia soittimia (congarummut, bongorummut ja marimba). Myöhemmin musiikkiin on liitetty mukaan myös nykyaikaisia soittimia kuten syntetisaattoria ja rumpukoneita.

## Lähteet
Alavuden nuorisoseurantalo

**Alavuden nuorisoseurantalo** oli Alavudella Kuortaneentiellä sijainnut nuorisoseurantalo. Talo tuhoutui tulipalossa 31. toukokuuta 2020. Talo oli kesästä 2019 Riihon Käyttökone Oy:n omistuksessa, joka hankki sen pakkohuutokaupasta. Talo oli tarkoitus kunnostaa ja myydä varastokäyttöön. Talo oli kylmillään, eikä siinä ollut sähköjä.

Talossa järjestettiin aiemmin kansanmusiikki- ja pop-tapahtumia sekä monenlaisia juhlia, kuten Lakeuden kutsu -kansanmusiikkikonsertit. 

Talolla esiintyneitä artisteja ovat muun muassa Juice Leskinen Slam, Kirka, Pepe & Paradise, Raptor, 2Unlimited, Samuli Edelmann, Neljä Ruusua, HIM, Dingo, Yö, Hurriganes, Danny, Vieno Kekkonen.

## Lähteet
Kuhmon yhteislukio

**Kuhmon yhteislukio** on Kuhmon keskustaajamassa toimiva lukio. Lukiolainen voi valita yleislinjan vaihtoehtona vähintään 12 kurssia musiikkia sisältävän musiikkilinjan. Vuonna 2018 lukiota kävi 108 oppilasta. 

Lukiolla on ollut oma blogi 2010-luvun alkupuolelta lähtien.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kuhmon yhteislukion blogi <small>(Huom. Toteutusalustasta johtuen: Googlen käyttäjätiedonkeruu)</small> (blogspot.com)
Dancerock

**Dancerock** on post-discon alalaji, jolla on yhteyksiä myös poprockiin ja post-punkiin. Lisäksi siihen on otettu vaikutteita myös rhythm and bluesista. Lajityyppi sai alkunsa 1970- ja 1980-luvun vaihteessa punkin sekä diskomusiikin suosion hiipuessa. Dancerockin alkuaikojen merkittäviin kappaleisiin lukeutuvat muun muassa Gina X:n "No G.D.M.", Russ Ballardin "On The Rebound". Artisteista tunnetuimpia ovat muun muassa Dinosaur L, Liquid Liquid sekä Polyrock.

"Dancerock" on luonut myös alun kahdelle uudelle musiikkilajityypille, vaihtoehtotanssille ja grebolle.

## Lähteet
Future bass

**Future bass** on sateenvarjotermi bassmusiikille, jolle ominaisia piirteitä ovat heikommat dropit, sykkivät synteettiset soinut, eksoottiset lyömäsoittimet sekä joissakin tapauksissa vaskipuhaltimen äänet. Lajityypin pioneerasivat muun muassa tuottajat Flume, Lido ja Cashmere Cat. Lajityypin suosiota nostattivat merkittävästi 2010-luvun puolivälissä muun muassa Louis the Child, Marshmello ja Mura Masa. Vuotta 2016 on pidetty lajityypin läpimurtovuotena.

## Lähteet
Ny Dag

**Ny Dag** oli vuosina 1930–1990 ilmestynyt ruotsalainen sanomalehti, joka oli Ruotsin kommunistisen puolueen (vuodesta 1967 Vasemmistopuolue kommunistit) puoluelehti.

## Historia
Hugo Sillénin johtama Ruotsin kommunistisen puolueen stalinistinen oppositio perusti *Ny Dagin* puolueen hajotessa vuonna 1930, jolloin sen lehti *[[Folkets Dagblad Politiken]]* jäi Sosialistisen puolueen muodostaneen enemmistön haltuun. 

Vuosina 1940–1943 *Ny Dagin* jakelu oli kielletty, jolloin sitä levitettiin laittomasti. Vuosina 1974–1982 *Ny Dag* tunnettiin nimellä *Arbetartidningen Ny Dag* sen yhdistyttyä Göteborgissa ilmestyneen *[[Arbetartidningen]]in* kanssa.

*Ny Dag* oli päivälehti vuoteen 1965 saakka, jolloin se muuttui kahdesti viikossa ilmestyväksi. Lehti ajautui konkurssiin ja lakkautettiin vuonna 1990.

## Päätoimittajat
*Hugo Sillén (1929–1934)
*Gustav Johansson (1934–1959)
*C.-H. Hermansson (1959–1964)
*Per Francke (1964–1973)
*Ingemar Andersson (1973–1988)
*Peter Pettersson (1988–1990)

## Lähteet
Da 5 Bloods

**Da 5 Bloods** on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen sotadraamaelokuva, jonka on ohjannut Spike Lee. Sen pääosissa ovat Delroy Lindo, Jonathan Majors, Clarke Peters, Norm Lewis, Isiah Whitlock Jr., Mélanie Thierry, Paul Walter Hauser, Jasper Pääkkönen, Jean Reno ja Chadwick Boseman. Elokuva kertoo neljästä afroamerikkalaisesta Vietnamin sodan veteraanista, jotka palaavat Vietnamiin vuosikymmenten jälkeen.

*Da 5 Bloods* sai ensi-iltansa 12. kesäkuuta 2020 tilausvideopalvelu Netflixissä.
__NOTOC__
## Rooleissa

## Arvosteluja

## Lähteet
WiderScreen

**WiderScreen** on vuodesta 1998 ilmestynyt akateeminen verkkolehti, joka keskittyy multimediaalisesti ja monitieteellisesti audiovisuaalisen ja digitaalisen kulttuurin tutkimuksen julkaisemiseen. Lehdessä käsitellään esimerkiksi elokuvan, television, pelien, sosiaalisen median ja uuden tekniikan alueita ja niiden välisiä rajojen ylityksiä. WiderScreen on yksi Suomen vanhimpia yhä toiminnassa olevia verkkojulkaisuja. 

Vuonna 2012 WiderScreen muuttui kokonaan vertaisarviointiin perustavaksi akateemiseksi julkaisuksi. Julkaisu päätettiin samassa yhteydessä muuttaa kaksikieliseksi (englanti/suomi). Toimituskunnan jäsenet, kirjoittajat ja arvioitsijat edustavat elokuva- ja mediatutkimuksen, historiantutkimuksen, viestintätutkimuksen, pelitutkimuksen, visuaalisen kulttuurin sekä digitaalisen kulttuurin oppialoja. Tällä hetkellä lehden toimituskunnan jäsenet edustavat kuutta kotimaista korkeakoulua ja kahta kansainvälistä korkeakoulua. Tieteellisten seurain valtuuskunta myönsi 23.1.2015 WiderScreenille oikeuden käyttää virallista TSV-tunnusta. 

Verkkolehden keskeistä sisältöä ovat vertaisarvioidut tieteelliset artikkelit. Lisäksi WiderScreen julkaisee katsauksia, haastatteluja ja kolumneja, joiden tehtävänä on avata monipuolista tutkimuskenttää laajalle yleisölle ja alasta kiinnostuneille. Keskeisenä osana lehden toimintaa toimivat myös arvostelut, joissa kriittisesti avataan alan tuoreinta kirjallisuutta sekä mahdollisuuksien mukaan erilaisia mediatuotantoja. 

WiderScreenin julkaisijataho on Filmiverkko ry, joka on voittoa tavoittelematon suomalainen elokuva-alan verkkojulkaisija. Yhdistys ylläpitää myös elokuvajulkaisu Film-O-Holicia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*WiderScreen
*Film-O-Holic.com
Pielukset

**Pielukset** (*Lobularia*) on ristikukkaiskasvien (Brassicaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu noin viitisen lajia.

Pielukset ovat yksivuotisia ja harmahtavakarvaisia ruohovartisia kasveja. Niiden varsi on yleensä haarova ja kasvutapa vaihtelee maanmyötäisestä kohenevaan. Lehdet ovat ehyitä ja hammaslaitaisia. Kukkien terälehdet ovat valkoisia tai punertavia. Hedelminä olevat lidut ovat soikeita tai päärynänmuotoisia.

Pielusten sukuun kuuluu koristekasvina viljeltävä tuoksupielus eli valkopielus (*Lobularia maritima*).

## Lajeja
* *[[kanarianpielus|Lobularia canariensis]]* – kanarianpielus
** ''Lobularia canariensis'' ssp. ''canariensis'' – teneriffanpielus
** ''Lobularia canariensis'' ssp. ''intermedia'' – gomeranpielus
** ''Lobularia canariensis'' ssp. ''marginata'' – lanzarotenpielus
** ''Lobularia canariensis'' ssp. ''microsperma'' – grancanarianpielus
** ''Lobularia canariensis'' ssp. ''palmensis'' – palmanpielus
** ''Lobularia canariensis'' ssp. ''rosula-venti'' – salvajesinpielus
* *[[libyanpielus|Lobularia libyca]]* – libyanpielus
* *[[tuoksupielus|Lobularia maritima]]* – tuoksupielus eli valkopielus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Lobularia''
* Suomen Lajitietokeskus: Pielukset – ''Lobularia''
Barnstablen piirikunta

**Barnstablen piirikunta** () on Yhdysvaltojen Massachusettsin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 212&nbsp;990 vuonna 2019. 

Piirikunnan muodostaa Cape Codin niemimaa läheisine pikkusaarineen. Niemimaan eteläpuoliset isot saaret kuten Martha’s Vineyard ja Nantucket kuuluvat kuitenkin omiin piirikuntiinsa.

Piirikunnan hallintokeskus on Barnstablen kaupunki niemimaan etelärannalla. Piirikunta perustettiin vuonna 1685.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Franklinin piirikunta (Massachusetts)

**Franklinin piirikunta** () on Yhdysvaltojen Massachusettsin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 70&nbsp;180 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Greenfieldin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1811 ja sai nimensä Benjamin Franklinilta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Divina Proportione (veistos)

**Divina Proportione** on Ai Weiwein veistos keskuskirjasto Oodissa. Kierrätetystä, harvinaisesta huanghuali-puusta tehty veistos sijaitsee rakennuksen kolmannessa kerroksessa. 

## Vaiheet
Ai Weiwei on teettänyt teemasta useita versioita. Hän sai idean teokseensa kissojen muovilelusta. Myös jalkapallosta tuttu muoto on typistetty ikosaedri. Siinä on 12 viisikulmiota ja 20 kuusikulmiota, 90 särmää ja 60 kärkeä. 

Perinteisin puuliitosmenetelmin toteutetun veistoksen tekeminen kesti Ain puuseppätiimiltä kaksi vuotta. Aikaa kului myös teoksen osien, rakenteen, muodon ja materiaalin ihanteelliseen esteettisesti toisiinsa miellyttävimmän suhteen tutkimiseen. 

Teoksen nimi viittaa renessanssimatemaatikko Luca Paciolin kirjaan *[[De Divina Proportione]]* (1509). Siinä sovellettiin geometriaan, taiteisiin ja arkkitehtuuriin kultaista leikkausta ja matematiikan mittasuhteita.

Teos oli esillä Ai Weiwein näyttelyssä Helsingissä vuonna 2015, josta se hankittiin Helsingin taidemuseon kokoelmaan. Teos asennettiin esille Oodiin 1. kesäkuuta 2020 alkaen.

## Versiot
Teoksen versioita on esillä pysyvänä julkisena teoksena Kuala Lumpurissa. Teoksen versiota on myyty eri puolilla maailmaa. Marraskuussa 2017 Ai Weiwein teos nimeltä *Divina Proportione* vuodelta 2006 myytiin hintaan 1 875 000 HKS (217 723,25 €).  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Alitalian lento 404

**Alitalian lento 404** oli Alitalian reittilento Milanon Linaten lentoasemalta Zürichin lentoasemalle. Lennolla 14. marraskuuta 1990 käytetty Douglas DC-9-32 törmäsi maastoon Stadlerberg-vuorella lähestyessään Zürichin lentoasemaa. Lennolla oli 40 matkustajaa ja kuusi miehistön jäsentä, jotka kaikki kuolivat onnettomuudessa.

Lento 404 nousi Linaten lentoasemalta kello 18.36. Lento sujui normaalisti, kunnes lennonjohto antoi miehistölle luvan laskeutua 4&nbsp;000 jalan korkeudelle ja tehdä ILS-lähestymisen Zürichin kiitotielle 14. Kone jatkoi laskeutumista 4&nbsp;000 jalan alapuolelle 11,5 merimailin päässä kiitotiestä, kun niin olisi ollut turvallista tehdä vasta kahdeksan mailin etäisyydellä. Se laskeutui 1&nbsp;400 jalkaa liukupolun alapuolelle, kunnes osui puihin 5,2 mailin päässä kiitotiestä ja syöksyi maahan Stadlerberg-vuorella.

Onnettomuuden syyksi todettiin navigointijärjestelmän vika, jonka vuoksi kone ajautui väärälle lentopolulle ilman, että miehistö huomasi. Onnettomuuden syntyyn vaikutti myös se, että kapteeni todennäköisesti tulkitsi korkeusmittaria väärin, sekä se, ettei koneen maan läheisyyden varoitusjärjestelmä hälyttänyt. Lisäksi lähestymislennonjohtaja ei huomannut koneen alkaneen laskeutua liian aikaisin, ja kapteeni keskeytti perämiehen ennen törmäystä aloittaman ylösvedon.

## Lähteet
Vzgljadovo (järvi Pihkovan alueella)

**Vzgljadovo** () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Outovan piirissä.

## Maantietoa
Järvi on 850 metriä pitkä, 520 metriä leveä ja sen pinta-ala on 23 hehtaaria. Sen pyöreän muodon rikkoo etelärannasta esiin työntyvä pyöräpäinen niemi. Sen keskisyvyys on 3,8 metriä ja syvin kohta on 7,5 metriä syvä. Järven itärannat ovat suoaluetta, eteläranna peltomaata ja pohjoispuolella sijaitsee asuinalue, joka on Partizanskajan () kylän itäosia. Kylästä lähtee tie Jammin () kirkonkylälle viereisen järven Ostrotšenkon () välisen kannaksen yli.

## Luontoarvoja
Järvessä elää ainakin hauki, särki, ahven, lahna, kiiski, salakka, pasuri, sorva, ruutana, suutari, made, säyne, mutakala ja rantanuoliainen, sekä jokirapua, jota esiintyy niukasti. Järvellä on mutapohja, mutta eräät sen rannoista ovat hiekkarantoja.

## Vesistösuhteita
Vzgljadovo sijaitsee Dubenkan valuma-alueella ja Dubenka on Želtšan sivujoki. Želtša laskee Peipsijärveen, jonka alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven laskujoki Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

Dubenkan sivujokia tulee eri suunnilta ja järven laskujoki on niistä yksi. Kun Dubenka tulee kylälle pohjoissuunnasta, tulee sivujoki Vzgljadovon kautta idästä. Sivujoki alkaa kuitenkin pohjoisesta Ljadinskij Mohin () itäpuolelta. Järven valuma-alue, joka muodostuu pääasiassa tämän sivujoen valuma-alueesta, on pinta-alaltaan 27,3 neliökilometriä . Sivujoki jatkaa järven läpi ja yhtyy Dubenkaan Partizanskajan kylän keskellä.

## Huomautuksia

## Lähteet
Kairo-trilogia

**Kairo-trilogia** () on egyptiläisen kirjailijan Naguib Mahfouzin teossarja, jonka osat ovat *Palatsikatu* (, *Intohimon palatsi* () ja *Sokerikuja* (. Alkuperäisteokset ilmestyivät 1956 ja 1957, Pekka Sunin suomennokset 1990-luvulla Tammen kustantamana. 

Aloitusteos *Palatsikatu* kertoo Sayyid Ahmad Abd al-Jawadista ja hänen perheestään. Kauppias Sayyid on menestyvä, varakas kaksinaamainen perheenpää, jolta vaimo ja lapset saavat osakseen ankaran kohtelun. Sayyid on kuitenkin kotinsa ulkopuolella hurmaava seuramies, joka ottaa vapauden pitää rakastajattaria ja joka on seurueen keskipiste ystävien tapaamissa. Sayyidin vaimo Amina on miehensä edessä nöyrä ja kohtelee poikiaan pehmeästi. Kodin seinien sisään suljetut naiset näkevät ulkomaailmaa vain ikkunasta kurkkien. 

J. P. Pulkkinen sanoo Ylen sivulla kirjoituksessaan, että hänet yllätti Mahfouzin kerronnallisten keinojen tuttuus, vaikka hän ennakkoon oli varautunut joutuvansa kamppailemaan ymmärtääkseen orienttia ja islamia: 

## Lähteet
Fabio Lombini

**Fabio Lombini** (30. maaliskuuta 1998 – 31. toukokuuta 2020) oli italialainen uimari. Hän sijoittui lyhyen radan EM-kilpailuissa 2017 Kööpenhaminassa 200 metrin vapaauinnissa kahdeksanneksi. Saman vuoden universiadeissa Taipeissa hän sijoittui 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestissä neljänneksi.

Lombini kuoli lentokoneonnettomuudessa 31. toukokuuta 2020.

## Lähteet