open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Haiti yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

**[[Haiti]]** on saavuttanut yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa yhden mitalin. Dudley Dorival sijoittui miesten 110 metrin aitajuoksussa pronssille Edmontonissa 2001. Muita MM-kilpailuissa pistesijoille yltäneitä urheilijoita maalla ei ole.

Berliinin MM-kilpailuissa 2009 Haitia edusti kaksi urheilijaa. Samyr Lainé karsiutui kolmiloikassa tuloksella 16,34. Moise Joseph selviytyi 800 metrin juoksun alkueristä jatkoon mutta karsiutui välierissä ajalla 1.45,87. Daegussa 2011 kilpailivat ilman menestystä Samyr Laine kolmiloikassa, Roudy Monrose 200 metrin juoksussa ja Moise Joseph 800 metrin juoksussa. Moskovassa 2013 ja Pekingissä 2015 Samyr Lainé oli Haitin ainoa urheilija. Moskovassa hän sijoittui kolmiloikan loppukilpailussa 11:nneksi ja Pekingissä karsiutui loppukilpailusta. Lontoossa 2017 pika-aitajuoksuissa kilpailleet Jeffrey Julmis ja Mulern Jean karsiutuivat alkuerissä. Dohassa 2019 pika-aiturit Jeffrey Julmis ja Vanessa Clerveaux karsiutuivat alkuerissä. Eugenessa 2022 pika-aitajuoksija Mulern Jean keskeytti alkuerässä. Budapestissä 2023 pika-aitajuoksija Yves Cherubin selviytyi välieriin.

## Lähteet

* *IAAF Statistics Handbook: Berlin 2009*, s. 36, 105, IAAF, viitattu 10.8.2009 (Osa 1 (PDF))
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
CA Paris-Charenton

**Cercle Athlétique de Paris Charenton** eli **CA Paris-Charenton** on jalkapalloseura Pariisin eteläpuolella sijaitsevista Maisons-Alfortin ja Charenton-le-Pontin esikaupungeista. Seura on voittanut kertaalleen Ranskan mestaruuden, 1927.

## Lähteet
Dominica yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

**[[Dominica]]** on saavuttanut yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa yhden mitalin. Jerome Romain sijoittui miesten kolmiloikassa pronssille Göteborgissa 1995. Kaksi vuotta myöhemmin Ateenan MM-kisoissa hän sijoittui kuudenneksi. Thea LaFond sijoittui naisten kolmiloikassa viidenneksi sekä Eugenessa 2022 että Budapestissä 2023. Muita MM-kilpailuissa pistesijoille eli kahdeksan parhaan joukkoon yltäneitä urheilijoita maalla ei ole.

## Lähteet
* 
* 
*
Hellmer Hermandsen

**Hellmer Hermandsen** (1. helmikuuta 1871 Løten – 19. maaliskuuta 1958 Brumunddal) oli norjalainen ampuja ja olympiamitalisti. Hän osallistui Pariisin olympialaisissa 1900 kaikkiin sotilaskiväärin kilpailuihin ja saavutti hopeaa joukkuekilpailussa. Hermandsenin paras henkilökohtainen sijoitus oli pystyasentokilpailussa, jossa hän oli yhdeksäs.

## Lähteet
Myyränsammalet

**Myyränsammalet** (*Atrichum*) ovat lehtisammalten suku, johon kuuluu kaksi Suomessa kasvavaa lajia.

## Suomessa kasvavat myyränsammallajit

* (*Atrichum tenellum*) - pikkumyyränsammal
* (*Atrichum undulatum*) - isomyyränsammal

## Lähteet
Puistotiainen

**Puistotiainen** (*Baeolophus bicolor*) on tiaisten heimoon kuuluva yleinen pohjoisamerikkalainen varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 15–17&nbsp;cm ja paino keskimäärin 21&nbsp;g. Se on päältä harmaanruskea ja vatsapuolelta vaalea, sillä on kapea töyhtö ja punertavat kupeet. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

## Esiintyminen
Puistotiaiset elävät Yhdysvaltain itäosassa ja Kanadan kaakkoisosassa noin kolmen miljoonan neliökilometrin alalla. Populaatio on kooltaan noin 12&nbsp;miljoonaa yksilöä. Laji on paikkalintu, joka on suuresti runsastunut 1940-luvulta lähtien ja levittäytynyt mantereen itärannikolle ja kohti pohjoista.

## Elinympäristö
Puistotiaiset asuvat lehti- ja sekametsissä, etenkin soistuneissa jokien ja soiden reunametsissä. Ne ovat yleisiä myös puistoissa, puutarhoissa ja pensaikoissa.

## Lisääntyminen
Pesä on puunkolossa, pöntössä tai lähes minkälaisessa kolossa tahansa 1–30&nbsp;metriä korkealla. Naaras munii 5–8, keskimäärin 6,5 munaa, joita se hautoo 13–17&nbsp;päivää. Poikaset kuoriutuvat samanaikaisesti ja jättävät pesän lentokykyisinä 17–18&nbsp;päivää vanhoina. Ne saattavat joskus auttaa vanhempiaan toisen pesyeen poikasten hoidossa myöhemmin kesällä.

## Ravinto
Puistotiaisen ruokavalio koostuu hyönteisistä, hämähäkeistä ja muista pienistä selkärangattomista sekä marjoista ja siemenistä.

## Lähteet
* ADW 

### Viitteet
Amerikan Samoa yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

**[[Amerikan Samoa]]** on saavuttanut yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa yhden mitalin. Lisa Misipeka sijoittui naisten moukarinheitossa pronssille Sevillassa 1999. Muita MM-kilpailuissa pistesijoille yltäneitä urheilijoita maalla ei ole. Edmontonin MM-kisoissa 2001 herätti huomiota 135-kiloinen Trevor Misipeka, joka sijoittui 100 metrin juoksun alkuerässään viimeiseksi ajalla 14,28 sekuntia; hän hävisi eränsä toiseksi viimeiselle yli kolme sekuntia. Hänen oli alun perin tarkoitus osallistua Edmontonissa kuulantyöntöön, mutta hän ei ollut tehnyt osallistumiseen vaadittavaa tulosta.

## Lähteet

* 
* 
* 
*
Alfred Grütter

**Alfred Grütter** (31. elokuuta 1860 – 30. tammikuuta 1937) oli sveitsiläinen ampuja ja olympiavoittaja. Hän osallistui Pariisin olympialaisiin 1900 ja Ateenan välikisoihin 1906. Grütter voitti Pariisissa kultaa 300 metrin sotilaskiväärin joukkuekilpailussa ja Ateenassa samanvärisen mitalin vapaakiväärin joukkuekilpailussa.

Ainoan henkilökohtaisen MM-mitalinsa Grütter saavutti 1901 oltuaan kolmas vapaakivärin polviasentokilpailussa. Lisäksi MM-tasolla on tullut joukkuemitaleja.

## Lähteet

* ISSF:n tietokanta
Olaf Frydenlund

**Olaf Emil Frydenlund** (16. kesäkuuta 1862 Tune &ndash; 8. huhtikuuta 1947) oli norjalainen ampuja ja olympiamitalisti. Hän osallistui Pariisin olympialaisiin 1900, joissa hän osallistui viiteen eri 300 metrin sotilaskiväärin kilpailuun. Frydenlund voitti niistä yhden mitalin, hopeaa joukkuekilpailusta.
USD Novese

**Unione Sportiva Dilettantistica Novese** eli **USD Novese** on jalkapalloseura Novi Liguren kaupungista. Seura on voittanut Italian mestaruuden kertaalleen 1922. Nykyään seura pelaa Italian viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla Serie D:ssä. 

## Lähteet
Kastesammalet

**Kastesammalet** (*Plagiochila*) on aitomaksasammaliin kuuluva suku. Siihen kuuluu kaksi Suomessa esiintyvää lajia.

## Kastesammallajeja
Suomessa esiintyvät kastesammallajit:
* *Plagiochila asplenioides* – isokastesammal
* *Plagiochila porelloides* – pikkukastesammal

## Lähteet
Luuraset

**Luuraset** (*Grallaricula*) on luurien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Luurasien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan 9 lajia. Aiemmin suku luettiin muurien heimoon.

## Luurasiin kuuluvia lajeja
* Cumanacoanluuranen (*Grallaricula cumanensis*)
* Huppuluuranen (*Grallaricula cucullata*)
* Keltaotsaluuranen (*Grallaricula ochraceifrons*)
* Kurlaajaluuranen (*Grallaricula flavirostris*)
* Liuskelakkiluuranen (*Grallaricula nana*)
* Perunluuranen (*Grallaricula peruviana*)
* Raitanaamaluuranen (*Grallaricula lineifrons*)
* Ruosterintaluuranen (*Grallaricula ferrugineipectus*)
* Suomuluuranen (*Grallaricula loricata*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Grallaricula
Peter Winquist

**Jan Peter Winquist** (s. 13. marraskuuta 1941 Tenhola) on Eckerössä Ahvenanmaalla asuva keramiikkataiteilija.

Winquist opiskeli keramiikkaa Göteborgin taideteollisuuskoulussa vuosina 1963–67. Hän toimi suunnittelijana Arabian tehtaalla vuosina 1967–74 sekä Pentikillä muotoilijana ja taiteellisena johtajana vuosina 1974–1983. Hän suunnitteli Pentikille muun muassa Halla-astiaston ja toimi Posiolla keramiikkakoulun rehtorina 1980-luvulla. Winquist on toiminut myös alan konsulttina ja neuvonantajana Libanonissa ja Ahmedabissa. Hän voitti Faenza (EH) -astiastolla kultamitalin vuonna 1971 Italiassa Faenzan keramiikkabiennaalissa. Hän sai myös valtion taideteollisuuspalkinnon vuonna 1976 ja Ahvenanmaan kulttuuripalkinnon 1994.

Vuodesta 1998 lähtien Winquistillä on ollut oma keramiikkastudio ja hän on toiminut Eckerön posti- ja tullitalon toiminnanjohtajana ja osa-aikaisena projektijohtajana historiallisessa postitien hankkeessa.

Winquist oli naimisissa muotoilija Anja Winquistin kanssa.

## Julkiset teokset
**Alfa Beta*, keramiikka-betoniteos, Maarianhaminan kaupunginkirjasto 1989

## Lähteet
Wasa Royals

**Wasa Royals** on amerikkalaisen jalkapallon joukkue Vaasasta. Royals pelaa Vaahteraliigassa. Joukkue on osa West Coast Vikings -seuraa, johon kuuluu myös cheerleading-toimintaa.

Seuran edustusjoukkue pelasi nimellä Vaasa Vikings vuoteen 2012 saakka, jolloin edustusjoukkue uusittiin ja sen nimeksi tuli Vaasa Royals. Vaasa Vikings jatkaa seuran kakkosjoukkueena III-divisioonassa.

## Historia
Vaasa Vikings perustettiin vuonna 1994. Sitä ennen Vaasassa oli ollut 1980-luvulla joukkue nimeltään Vaasa Warriors. Viidessä kaudessa Vikings nousi II-divisioonasta ylimmälle tasolle Vaahteraliigaan. Kolmen liigakauden jälkeen Vikings pudottautui taloudellisista syistä II-divisioonaan vuonna 2004.

Vikings oli II-divisioonan kestomenestyjä 2000-luvulla. Seura pelasi kahdesti I-divisioonassa 2005 ja 2009, pudoten nopeasti takaisin II-divisioonaan. Vuonna 2013 Seppo Evwaraye astui seuran johtoon ja uusi edustusjoukkueen. Vikingsista tuli seuran kakkosjoukkue kun uudeksi edustusjoukkueeksi lanseerattiin Royals.

Royals voitti II-divisioonan 2013 ja nousi seuraavaksi vuodeksi I. divisioonaan. Royals nousi Vaahteraliigaan kaudelle 2016, kunnes tippui takaisin I. divisioonaan kaudeksi 2022. Kaudeksi 2023 Royals nousi takaisin Vaahteraliigaan.

### Vaasa Vikings 1994-2012

Vaasa Vikings muistetaan parhaiten 2000-luvun alusta, jolloin se pelasi kolme kautta Suomen pääsarjatasolla Vaahteraliigassa. Joukkueen parhaimmat saavutukset olivat runkosarjan kuudennet sijat vuosilta 2002 ja 2002. Myös Vikingsin naiset pelasivat kaudet 2001-2003 pääsarjassa sijoittuen joka vuosi kuudenneksi. 

Vaasa Vikings voitti II. divisioonan finaalissa, Rautamaljassa, 69ersin luvuin 26-7 ja nousi I. divisioonaan kaudelle 2009. Vikings joutui kuitenkin jättämään kauden kesken pelaajapulan vuoksi ja luopui sarjasta. Joukkue hävisi kaikki pelaamansa seitsemän otteluaan maalierolla 34-256. 

## Tilastot ja luettelot
### Tilastot kausittain

**Vaasa Vikings**

**Wasa Royals**

#### Selitteet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seuran kotisivut
Seija Pöntinen

**Seija Tuulikki Inkinen** (o.s. **Pöntinen**, 30. maaliskuuta 1934 Mäntsälä – 2. kesäkuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa olivat korkeushyppy, 80 metrin aitajuoksu ja viisiottelu.

Seija Pöntinen sijoittui Helsingin 1952 olympialaisissa korkeushypyssä 15:nneksi ja karsiutui 80 metrin aitajuoksun alkuerissä. Hän edusti Suomea viidessä maaottelussa vuosina 1953–1956 ja saavutti kaksi lajivoittoa.

Seuratasolla Pöntinen edusti Mäntsälän Urheilijoita ja Helsingin Yliopiston Urheiluseuraa. Hän voitti Suomen mestaruuden 80 metrin aitajuoksussa vuosina 1952, 1953, 1954 ja 1955, viisiottelussa vuosina 1952 ja 1954 sekä korkeushypyssä vuonna 1952. Hän paransi Suomen ennätystä 80 metrin aitajuoksussa kolmasti, korkeushypyssä kolmasti sekä viisiottelussa kerran. Vuonna 1951 hän paransi korkeushypyn Suomen-ennätystä lukemiin 151.

Pöntinen esiintyi voimistelijana Hilma Jalkasen ryhmässä Pohjois-Amerikan kiertueella 1956 ja Brysselin maailmannäyttelyssä 1958. Hän toimi myöhemmin muun muassa Suomen Naisvoimistelun Tuki ry:n puheenjohtajana. Hänen tyttärensä Tiina Inkinen (s. 1966) saavutti juoksulajeissa juniorien SM-mitaleja 1980-luvulla.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
NBA-kausi 1997–1998

**NBA-kausi 1997–1998** oli NBA-liigan 52. kausi. Runkosarja käynnistyi 31. lokakuuta 1997 ja päättyi 19. huhtikuuta 1998 jonka jälkeen käynnistyivät pudotuspelit. 14. kesäkuuta 1998 mestariksi kruunattiin kolmannen kerran peräkkäin Chicago Bulls, joka Michael Jordanin johdattamana kaatoi Utah Jazzin otteluvoitoin 4–2.

Kautta pidetään yleisesti erään aikakauden loppuna, sillä Jordanin lopetettua uransa myös Chicagon dynastia päättyi.

## Tapahtumia

*  pelattiin Madison Square Gardenissa New Yorkissa. Idän joukkue voitti lukemin 135–114 ja ottelun parhaana pelaajana palkittiin Chicago Bullsin Michael Jordan.
* Washington Bullets vaihtoi nimensä Washington Wizardsiksi ja muutti joulukuussa uuteen kotiareenaansa MCI Centeriin (nykyisin Verizon Center).
* Vanhan kotiareenansa The Omnin purkamisen ja uuden Philips Arenan rakennustöiden takia Atlanta Hawks pelasi kotiottelunsa Georgia Techin Alexander Coliseumissa ja Georgia Domessa.
* Michael Jordan ohitti Kareem Abdul-Jabbarin pudotuspelien kaikkien aikojen pistetilastossa.
* Utah Jazzilla ja Chicago Bullsilla oli runkosarjan paras voittosuhde (62–20). Nämä kaksi joukkuetta kohtasivat toisensa myös finaaleissa.
* Finaalien kolmannessa ottelussa tehtiin kaksi finaaliennätystä: suurin voittomarginaali (42 pistettä) ja vähiten pisteitä (Utahin 54).
* Valmentaja Phil Jacksonin lähdön vuoksi Chicago Bullsin Michael Jordan päätti kauden jälkeen lopettaa uransa. Scottie Pippen siirrettiin Houston Rocketsiin ja Dennis Rodmanin sopimusta ei jatkettu, ja näin Bulls-dynastia tuli päätökseensä.

## Runkosarja

V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja

### Pelaajatilastot

## Pudotuspelit

## Palkitut pelaajat

* **Arvokkain pelaaja (MVP):** Michael Jordan, Chicago Bulls
* **Vuoden tulokas:** Tim Duncan, San Antonio Spurs
* **Vuoden puolustuspelaaja:** Dikembe Mutombo, Atlanta Hawks
* **Paras kuudes pelaaja:** Danny Manning, Phoenix Suns
* **Kehittynein pelaaja:** Alan Henderson, Atlanta Hawks
* **Vuoden valmentaja:** Larry Bird, Indiana Pacers
* **Finaalien MVP:** Michael Jordan, Chicago Bulls

## Aiheesta muualla
Sisko Heikkilä

**Sisko Sinikka Heikkilä** (23. joulukuuta 1921 Iitti – 24. tammikuuta 1997 Iitti) oli suomalainen korkeushyppääjä.

Heikkilä sijoittui Helsingin 1952 olympialaisten korkeushypyssä 16:nneksi. Hän edusti Suomea kolmessa maaottelussa.

Seuratasolla Heikkilä edusti Iitin Kisaajia. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1948, 1950, 1951, 1953 ja 1954 sekä saavutti SM-pronssia 1952 ja 1956. Hän hyppäsi vuonna 1952 Suomen ennätyksen 152 senttimetriä.

## Lähteet
Svengijengi vauhdissa jälleen

**Svengijengi vauhdissa jälleen** () on vuonna 1982 julkaistu Barry Levinsonin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva. Se on samalla myös hänen debyyttiohjauksensa. Elokuva sijoittuu Baltimoreen vuonna 1959. Tarina kertoo viidestä nuoresta miehestä, jotka viettävät ystävänsä viimeisiä poikamiespäiviä ennen häitä. Pääosissa ovat Steve Guttenberg, Daniel Stern, Mickey Rourke, Kevin Bacon, Tim Daly, Ellen Barkin ja Paul Reiser. Keskeinen tapahtumapaikka on diner-ravintola, johon myös elokuvan englanninikielinen nimi viittaa.

*Svengijengi vauhdissa jälleen* sai inspiraationsa George Lucasin vuonna 1973 ohjaamasta elokuvasta *[[Svengijengi ’62]]*. Suomenkielisestä nimestään huolimatta kyseessä ei ole jatko-osa, vaan Barry Levinsonin oma näkemys Lucasin svengijengistä. Pääosanäyttelijöistä Guttenberg, Stern, Rourke, Bacon ja Daly olivat elokuvan valmistumisen aikoihin vielä liki tuntemattomia.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Dinerin* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Lähteet
Vuorimunkki

**Vuorimunkki** (*Jasione montana*) on kellokasvien (Campanulaceae) heimoon ja munkkien sukuun kuuluva ruohovartinen, yksi- tai kaksivuotinen kasvi.

## Ulkonäkö ja koko

Vuorimunkin varret ovat pystyjä tai kohenevia ja kasvavat 10–50 senttimetrin korkuisiksi. Varret ovat yksittäisiä, haarattomia tai tyviosastaan haarovia ja yläosastaan lehdettömiä. Kasvi on karvainen. Lehdet ovat tasasoukan suikeita tai kapean vastapuikeita, aaltolaitaisia, ehytlaitaisia tai harvaan matalahampaisia. Varsilehdet ovat kooltaan 10–40&nbsp;mm pitkiä ja 2–5&nbsp;mm leveitä. Ruusukelehdet lakastuvat varhain. Pallomainen kukinto on tiheä, 1–2,5&nbsp;cm leveä mykerömäinen sarja, jonka tyvellä on suomumaisia ylälehtiä. Verhiönliuskat ovat äimämäisiä. Teriö on 6–15&nbsp;mm pitkä ja väriltään yleensä vaaleansininen, joskus valkoinen tai vaaleanpunainen. Teriönliuskat ovat aluksi yhdessä, tyvestä alkaen eriytyviä. Verhiön ja teriön torvi on suora, ja kukkien luotit pistävät piikkeinä esiin torvista. Laji suosii ristipölytystä, ja sen kukissa vierailee runsaasti hyönteisiä.

Suomessa vuorimunkki kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on kahdella kärkiraolla avautuva kota. Kookas kasvi voi hyvänä vuonna tuottaa tuhansia siemeniä, jotka voivat säilyttää itävyytensä maaperässä yli vuosikymmenen. Vuorimunkki voi muodostaa tiheitä kasvustoja, mutta kasvin runsaus ja koko vaihtelee suuresti vuosittain.

## Levinneisyys
Vuorimunkkia tavataan Euroopassa Portugalista Romaniaan ja Ukrainan ja Venäjän länsiosiin. Etelässä levinneisyysalue rajoittuu Espanjan keskiosiin, Keski-Italiaan ja Kreikan pohjoisosiin, pohjoisessa Britteinsaarille ja Fennoskandian eteläosiin, jossa lajia esiintyy Tanskassa sekä Suomen, Ruotsin ja Norjan eteläosissa. Laji on levinnyt myös Turkin länsiosiin ja Pohjois-Afrikkaan Marokkoon ja Algerian pohjoisosiin. Vieraslajina vuorimunkkia kasvaa myös muutamin paikoin Yhdysvaltain itä- ja länsirannikolla sekä Uudessa-Seelannissa.

Suomessa vuorimunkki on alkuperäislaji. Sitä tavataan harvakseltaan Etelä- ja Itä-Suomessa. Levinneisyysalueen pohjoisraja kulkee Satakunnasta Pohjois-Karjalan eteläosiin. Pohjois-Karjalan Pärnävaarassa on lajin pohjoisin tunnettu esiintymispaikka.

## Elinympäristö
Vuorimunkin kasvupaikkoja ovat kalliot, kuivat hietikot ja soramaat, sorakuopat, dyynit, nummet ja mäenrinteet. Suomessa kasvupaikkoja tunnetaan noin sata. Laji on harvinaistunut lähinnä kasvupaikkojen umpeenkasvun vuoksi, ja laji onkin Suomessa luokiteltu erittäin uhanalaiseksi. Vuorimunkki on taantunut monin paikoin myös Keski- ja Länsi-Euroopassa.

## Lähteet
* 
* 
* Syrjänen, Kimmo: *Vuorimunkki*. Teoksessa *Suomen uhanalaiset kasvit*. Toim. Ryttäri, Terhi & Kalliovirta, Mika & Lampinen, Taina. Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 2012, s. 210–212. .

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2018: Vuorimunkin levinneisyys Suomessa
* Pohjolan kasvien pauloissa: Jasione montana - vuorimunkki
Korallisammalet

**Korallisammalet** (*Ptilidium*) on aitomaksasammaliin kuuluva suku. Siihen kuuluu kaksi Suomessa esiintyvää lajia, jotka ovat molemmat yleisiä.

## Suomessa esiintyvät korallisammallajit
* isokorallisammal (*Ptilidium ciliare*)
* sirokorallisammal (*Ptilidium pulcherrimum*)

## Lähteet
Malagassin luterilainen kirkko

**Malagassin luterilainen kirkko** () on kristillinen luterilainen kirkko. Se toimii Madagaskarissa ja Ranskassa. Kirkko on perustettu vuonna 1950, jolloin siihen liittyi 1800 luterilaista seurakuntaa Keski- ja Etelä-Madagaskarissa. Vanhin kirkon seurakunnista on perustettu 1800-luvun alkupuolella. 

Kirkolla on lähes kolme miljoonaa jäsentä, mikä tekee siitä Madagaskarin kolmanneksi suurimman kirkon. Se oli vuonna 2008 maailman kahdeksanneksi suurin luterilainen kirkko. Sen menestys riippuu osittain sen kiinteästä yhteydestä Madagaskarin Fifohazana-kansallisuusliikkeeseen, joka on toiminut kirkon kautta 1900-luvulla. Useimmat kirkon tämänhetkisistä johtohenkilöistä toimivat myös Fifohazana-liikkeessä.

FLM:llä on laaja terveydenhoitojärjestelmä, johon kuuluu yhdeksän sairaalaa, SALFA-terveysasemaa. Kirkon SALFA-ohjelmassa kiinnitetään huomioita lapsikuolleisuuden alentamiseen, perhesuunnitteluun ja AIDSin vastaiseen työhön.

Kirkon jäsenet tekevät lähetystyötä Kamerunissa ja Papua-Uudessa-Guineassa. 

## Organisaatio
Malagassin luterilainen kirkko on jaettu 20 synodiin, joita johtaa paikallisten seurakuntaneuvostolaisten valitsema presidentti. Kansallinen synodi on korkein päättävä elin, joka kokoontuu joka neljäs vuosi. Sen päätösvaltaan kuuluvat Jumalanpalvelusta, hengellistä elämää ja kirkon hallintoa ja organisaatiota koskevat asiat. Kirkon johtoryhmään (kirkkohallitus) kuuluu päätoiminen puheenjohtaja (presidentti) ja pääsihteeri, heidän varahenkilönsä sekä kirkon taloudenhoitaja.

## Historia
Malagassin luterilainen kirkko sai alkunsa norjalaisten lähetyssaarnaajien työstä. Norjan lähetysseura aloitti työn Etelä-Madagaskarissa vuonna 1866. Amerikan luterilainen kirkko aloitti lähetystyön Koillis-Madagaskarissa parikymmentä vuotta myöhemmin vuonna 1888. Kirkko muodostettiin vuonna 1950. Perustamishetkellä kirkolla oli 18000 jäsentä, mutta kirkko alkoi nopeasti kasvaa. 

Kirkko liittyi ensimmäisen lähetysmaiden kirkkona Luterilaiseen maailmanliittoon. Malagassin luterilainen kirkko liittyi vuonna 1966 myös Kirkkojen maailmanneuvostoon. Lisäksi se on yleisafrikkalaisen kirkkojen konferenssin (), Malagassin kristillisten kirkkojen neuvoston, Malagassin protestanttikirkkojen neuvoston jäsen. 

## Lähteet
*Kirkon jäsentiedot Kirkkojen maailmanneuvoston sivulla 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen kotisivu (malagassiksi)
Kääpiöhaukat

**Kääpiöhaukat** (*Polihierax*) on jalohaukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintusuku. Kääpiöhaukkojen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.

## Kääpiöhaukkoihin kuuluvia lajeja
* Aasiankääpiöhaukka (*Polihierax insignis*)
* Afrikankääpiöhaukka (*Polihierax semitorquatus*)

## Aiheesta muualla
*BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) 
*ITIS: Polihierax
Diner

**Diner** tarkoittaa seuraavia asioita:
* diner, yhdysvaltalainen ravintolatyyppi 
* ''Svengijengi vauhdissa jälleen'' (engl. *Diner*), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1982
Patrikin Muisto

**Patrikin Muisto** (s. 1998) on suomenhevonen ja vuoden 2009 ravikuningas. Sen isä on Patrik ja emä Päivän Rusko. Oriin valmentajana toimi aiemmin Hannu Kamppuri ja vuodesta 2006 lähtien Jouko Tarvainen.

Patrikin Muisto joutui pitämään vuoden 2007 kilpailutaukoa hankosidevamman vuoksi. Vuoden kuluttua se teki läpimurtonsa ja sijoittui 19 kertaa kolmen parhaan joukkoon kauden 22 kilpailussa. Patrikin Muisto osallistui ensimmäisen kerran kuninkuusraveihin vuonna 2009. Valmentajansa ja osaomistajansa Jouko Tarvaisen ohjastamana se voitti 2&nbsp;100 metrin ja mailin matkat. Päätösmatkalla, 3&nbsp;100 metrillä ori sijoittui toiseksi ja voitti ravikuninkuuden yhteisajalla 9.39,5. Kuninkuusraveista se keräsi palkintorahoina 55&nbsp;000 euroa.

## Lähteet
Robert Arkins

**Robert Arkins** on irlantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt Alan Parkerin ohjaamassa elokuvassa *[[The Commitments]]* (1991)  nuorta Jimmy Rabbittea, joka ryhtyy kokoamansa soul-yhtyeen manageriksi.

## Aiheesta muualla
*
Patrik (ravihevonen)

**Patrik** (14. toukokuuta 1981 – 13. elokuuta 1999) oli suomenhevonen ja nelinkertainen ravikuningas. Sen isä oli V.T. Ajatus, emä Puhelu, isänisä viisinkertainen ravikuningas Vieteri ja emänisä vuoden 1965 ravikuningas Puhemies. Patrik voitti ravikuninkuuden vuosina 1988, 1989, 1990 ja 1991 sekä suurmestaruuden vuosina 1987, 1989 ja 1990. Sen ohjastajana toimi tuolloin Risto Lanki ja hevosta valmensivat Seppo Suuronen sekä Juha Kortekallio.

Patrikin jälkeläisiä ovat muun muassa vuoden 1995 ravikuningas Rikhart, vuoden 1998 ravikuningatar Uja sekä vuoden 2009 ravikuningas Patrikin Muisto.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Angeline Ball

**Angeline Ball** (s. 28. kesäkuuta 1969 Dublin, Irlanti) on palkittu irlantilainen näyttelijä, joka asuu nykyisin Lontoossa. Hänen läpimurtoroolinsa oli vuonna 1991 Alan Parkerin ohjaamassa elokuvassa *[[The Commitments]]*, jossa hän näytteli taustalaulaja Imelda Quirkea. Hän on myös esiintynyt draamasarjassa *[[EastEnders]]*, jossa hän näytteli Maggie Townsendiä.

## Ura elokuvissa
Ball on näytellyt myös irlantilaiselokuvissa *[[Trojan Eddie]]*, *[[Alamaailman kenraali]]* ja *[[The Tiger's Tale]]*. Hän keräsi suurta suosiota Sean Walshin elokuvassa *[[Bloom (elokuva)|Bloom]]* (2003), jossa hän näytteli Molly Bloomia. Hänet palkittiin roolistaan Irlannin elokuva- ja televisiogaalassa.

## Ura televisiosarjoissa
Ball on näytellyt myös lukuisissa televisiosarjoissa ja -elokuvissa, kuten *[[Brothers In Trouble]]*, *[[Pohjoiset ystävämme]]*, *[[Doc Martin]]*, *[[Suhteita, sotkuja ja ystävyyttä]]*, ja *[[What We Did On Our Holiday]]*. Vuonna 2007 hän näytteli maalaista alkoholistia Annie Littleä televisiosarjassa *[[Trouble in Paradise (televisiosarja)|Trouble in Paradise]]*. 

Ball on myös kokenut laulaja, joka on esittänyt muun muassa televisiosarjojen tunnuskappaleita.

## Lähteet
Kirsti Otsamo

**Kirsti Angela Otsamo** (16. elokuuta 1953 Oulu – 7. huhtikuuta 2009 Oulu) oli suomalainen näyttelijä. Hän työskenteli eri tehtävissä Oulun kaupunginteatterissa yli kaksi vuosikymmentä. Vuonna 1983 hänellä oli nimiosa elokuvassa *[[Iso vaalee]]*.

## Ura
Otsamo aloitti uransa Oulun kaupunginteatterissa vastavalmistuneen teatteritalon  neitsytnäytöksessä *Kalevala* vuonna 1972. Hän työskenteli kyseisessä teatterissa näyttelijäharjoittelijana, näyttelijänä sekä tarpeistonhoitajana ja kuiskaajana 1990-luvun puoliväliin asti. Otsamon näyttämötöitä olivat muun muassa Saara (kappaleessa *[[Solveigin laulu (televisioelokuva)|Solveigin laulu]]*), Elmire (*Tartuffe*), Agnes (*Brand*) ja Ratched (*[[Yksi lensi yli käenpesän (näytelmä)|Yksi lensi yli käenpesän]]*). Anton Tšehovin klassikossa *[[Kolme sisarta]]* Otsamo näytteli sisäkköä vuonna 1975 ja Natašaa 1985.

Vuonna 1983 Otsamo sai valtakunnallista julkisuutta pääroolistaan Veikko Kerttulan Veijo Meri-filmatisoinnissa *Iso vaalee*. Hän tulkitsi sivuosia neljässä muussa elokuvatuotannossa 1983–1986 ja toimi murreasiantuntijana Ilkka Järvi-Laturin elokuvassa *Kotia päin* 1989.

### Filmografia
* Iso vaalee (1983)
* Huhtikuu on kuukausista julmin (1983)
* Apinan vuosi (1983)
* Päivää, herra Kivi (1984)
* Ursula (1986)
* Annan ja Vasilin rakkaus (1988) (televisiotuotanto)

## Perhe
Kirsti Otsamo syntyi lehtori Yrjö Otsamon ja virolaisen Beatrice Otsamon (omaa sukuaan Rüüt) perheeseen. Otsamo avioitui 1980-luvun lopussa turkkilaisen Hüsnü Inallin kanssa ja heillä on yksi poika, Mert (s. 1990). Mert Otsamo on ammatiltaan vaatesuunnittelija ja oli mukana *[[Muodin huipulle]]* -sarjan finaalissa. Kirstin veli oli näyttelijä Kimmo Otsamo.

## Lähteet
* Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993, Kustannusosakeyhtiö Tammi, 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Feromonipyydys

**Feromonipyydys** on hyönteisten pyydystämiseen kehitetty ansa. Sen toiminta perustuu hyönteisnaaraiden erittämien, koiraita houkuttelevien aineiden eli feromonien vaikutukseen. Saaliin perusteella arvioidaan torjunnan tarve ja torjunnan ajankohta. Pyydyksiä voidaan käyttää myös suoraan torjuntaan, olosuhteista riippuen feromonipyydysten käytöllä on myös tuholaiskantaa pienentävä vaikutus. Feromonipyydysten avulla saadaan selville tuholaislajin esiintyminen viljelyksellä jo ennen vioitusten syntymistä, helpotetaan torjunnan tarpeen arviointia ja tarkennetaan torjunnan ajoitusta sekä vähennetään tuholaisten määrää.

## Feromonit

Feromoneiksi kutsutaan kemikaaleja, jotka yksilön erittäminä vaikuttavat toisen saman lajin yksilön fysiologiaan tai käyttäytymiseen.  Feromonit ovat siis hyönteisten eri tarkoituksia varten erittämiä hajuaineita. Vaaratilanteessa hyönteinen erittää hälytysferomonia varoittaakseen lajikumppaneitaan. Paritteluaikaan hyönteisnaaraat erittävät sukupuoliferomonia houkutellakseen koiraita luokseen ja juuri tätä hyödynnetään feromonipyydyksissä. 

Aikuisen koiraan tärkein tehtävä on etsiä parittelukumppani lisääntymistä varten. Kriittisin tapahtuma lisääntymisessä on juuri tämä kumppanin löytyminen  ja siksi muun muassa perhosille on kehittynyt tähän tarkoitukseen oma sukupuolinen kieli, joka perustuu feromoneihin.  Naaras erittää ilmaan sukupuoliferomonia houkutellakseen luokseen koiraita. Eri hyönteislajeilla on omanlaisensa eli spesifinen feromonikoostumus, joskin sama yhdiste voi toimia signaalina useammalle lajille. Hyönteiskoiraat pystyvät tunnistamaan oman lajinsa feromonin jopa satojen metrien päästä. Koiraat lentävät vasten tuulta tuoksuvanan perässä naaraan luokse.

## Tarkkailupyydykset
Perusvälineet feromonipohjaiseen tarkkailuun ovat houkutusaine, pyydys ja paikka mihin pyydys laitetaan sekä riittävät tiedot tarkkailtavan hyönteisen biologiasta. Tarkkailupyydyksillä on neljä tarkoitusta: lennon alun määrittäminen, aikuisten esiintymisajan mittaaminen, levinneisyyden kartoittaminen sekä runsauden vaihtelun arvioiminen.

Tarkkailupyydysten malli vaihtelee suuresti, joka vaihtelee eri hyönteisten ominaisuuksien mukaan. Malli vaihtelee telttatyypeistä erilaisiin suppilo- tai purkkityyppeihin. 

Pyydyksen sijainnilla voi olla merkittävä vaikutus saaliin edustavuuden kannalta. Sopivasti sijoitettu pyydys voi antaa riittävän kuvan tuholaisen esiintymisestä alueella.

Feromonipyydyksiä käytetään hedelmäpuiden, marjapensaiden ja vihannesten tuholaisten tarkkailuun, esim. omenakääriäinen, herukkakoi ja hernekääriäinen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Forestum
*Biotus
Rock ’n’ Roll (kappale)

**Rock ’n’ Roll** on ruotsalaisen dance-punkyhtye The Soundsin single albumilta *[[Living in America]]* (2002). 

Kappaleen on kirjoittanut yhtyeen laulaja-keulahahmo Maja Ivarsson.

## Kappaleet
#
#

## Aiheesta muualla
* Rock ’n’ Roll discogs.com -sivustolla
Aasianhaukkaset

**Aasianhaukkaset** (*Microhierax*) on jalohaukkojen heimoon kuuluva lintusuku. Aasianhaukkasten sukuun kuuluu BirdLifen mukaan viisi lajia.

## Aasianhaukkasiin kuuluvia lajeja
* Borneonhaukkanen (*Microhierax latifrons*)
* Filippiinienhaukkanen (*Microhierax erythrogenys*)
* Himalajanhaukkanen (*Microhierax caerulescens*)
* Kantoninhaukkanen (*Microhierax melanoleucos*)
* Sundanhaukkanen (*Microhierax fringillarius*)

## Aiheesta muualla
*BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 3., uudistettu painos (2018)
*ITIS: Microhierax
Milloinkaan en löydä samanlaista

**Milloinkaan en löydä samanlaista** on suomenkielinen versio kappaleesta Quando m'innamoro, jonka Robert Livraghi ja Daniele Pace sävelsivät. Kaikkein tunnetuimman version kappaleesta teki englantilainen Engelbert Humperdinck nimellä "A Man Without Love".  Juha "Watt" Vainio teki kappaleeseen suomenkieliset sanat vuonna 1968. Suomenkielisen version alkuperäinen levyttäjä on Fredi, mutta sen ovat myöhemmin levyttäneet muun muassa Kari Tapio ja Jamppa Tuominen.
## Lähteet
*
Kimmo Tuppurainen

**Kimmo Tuppurainen** (s. 23. maaliskuuta 1959 Kemi) on suomalainen näyttelijä. Hän on työskennellyt Kemin kaupunginteatterissa vuodesta 1986.

Tuppurainen opiskeli Teatterikorkeakoulussa vuosina 1979–1982. Hän aloitti ammattilaisuransa Tampereen Työväen Teatterissa, jossa hän työskenteli 1983–1986. Vuodesta 1986 Tuppurainen on ollut kiinnitettynä Kemin kaupunginteatteriin. Hänen roolitehtäviään on ollut muun muassa Veini Sirkku Peltolan komediassa *Mummun saappaassa*.

Vuonna 1982 Tuppuraisella oli osa lyhyessä fiktioelokuvassa *Piikki*. Seuraavana vuonna hän näytteli Illua Veikko Kerttulan Veijo Meri -filmatisoinnissa *[[Iso vaalee]]*. Hänet palkittiin tulkinnastaan Jussi-kunniakirjalla. Vuonna 2007 hänellä oli sivuosa Yle TV2:n sarjassa *[[Taivaan tulet (televisiosarja)|Taivaan tulet]]*.

## Lähteet
* *Teatterit ja teatterintekijät 2005*, 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Saskatchewanin lippu

**Saskatchewanin lippu** on Kanadan Saskatchewanin provinssin tunnus. Se hyväksyttiin 1969. Sen vihreä yläosa symboloi provinssin pohjoisosan metsiä ja keltainen alaosa provinssin vehnän viljelya. Oikealla oleva kukka on provinssin tunnuskukka, metsälilja (). Vasemmalla on provinssin vaakuna, jonka punainen leijona keltaisella pohjalla symboloi Englantia ja kolme viljalyhdettä vihreällä pohjalla provinssin maanviljelyä.
Kinnerhiertymä

**Kinnerhiertymä** on eläimen kinnernivelen ihon alla oleva nestetäytteinen pussi, joka johtuu pääasiassa hiertyminen kovalla, karkealla tai likaisella makuualustalla. Kinnerhiertymän syntymistä edistää eläimen suuri elopaino ja runsas makailu, mistä syystä etenkin märehtijät kuten nauta ovat sille erityisen alttiita. Pääasiallinen ehkäisykeino on varmistaa eläimelle puhdas ja riittävän pehmeä makuupaikka, mikä yleensä tarkoittaa hyvälaatuisen kuivikkeen riittävää käyttöä ja puhdistusta. Pihatoissa makuupaikkoja on oltava ylimääräisiä eläinlukuun nähden, jotta hierarkian alemmat yksilöt eivät joudu makaamaan esimerkiksi käytävillä väistääkseen laumatovereitaan.

Kuivikepaksuuden ylläpitämisen haasteellisuuden vuoksi kinnerhiertymä on matto- tai petipohjaisissa parsissa tavanomainen vaiva.

## Lähteet
Chef Wotkins

**Lihatukku Veijo Votkin Oy** on helsinkiläinen vuonna 1978 perustettu lihatukkukauppaa, lihanleikkaustoimintaa sekä lihavalmisteiden valmistusta harjoittava yritys. Yritys toimi vuoteen 1995 Helsingin Kaupunginteurastamon lihatukkuhallissa, jonka jälkeen yritys osti Pouttu Oy:n terminaalitilat samalta Helsingin tukkutorialueelta ja sai näin omat tilat. Vuosina 2000, 2003 ja 2006 tapahtuneet tuotantotilojen laajennukset nostivat kokonaispinta-alan 2&nbsp;450 neliömetriin.

Yrityksen asiakkaana ovat Suur-Helsingin alueen ravintolat, suurkeittiöt sekä yksityiset kuluttajat.

Yrityksen perustaja Veijo Votkin kuoli pitkäaikaisten sairauksien uuvuttamana 19. lokakuuta 2021.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Chef Wotkin's
Pitsimissikilpailu

**Pitsimissikilpailu** on Raumalla heinäkuussa Rauman Pitsiviikolla järjestettävä kauneuskilpailu. Kilpailu on järjestetty vuodesta 1978 alkaen. Aluksi kilpailun järjesti Suomen Punainen Risti, sen jälkeen useamman vuoden Cassiopeia Collection, nykyään sitä luotsaa Dentelle Rauma / Riikka ja Hans Lehtinen. Kilpailu on tunnettu ja suosittu Raumalla, ja finaalia seuraamassa on poikkeuksetta tuhansia ihmisiä.

Pitsiaiheisesta nimestään huolimatta kyseessä on nykyaikainen kauneuskilpailu, jossa etsitään kaunista ja esiintymiskykyistä nuorta naista. Kilpailussa valitaan Pitsimissi, kaksi perintöprinsessaa ja yleisöäänestyksen voittaja. Ehdokkaiden kuvat julkaistaan etukäteen paikallisessa lehdessä sekä Pitsimissin  kotisivuilla. Yleisö voi äänestää suosikkiaan näiden kuvien perusteella. 

Hallitseva, vuoden 2025 Pitsimissi on porilainen Emma Nurminen.

## Lähteet
*http://www.pitsimissi.fi/

## Aiheesta muualla
*Cassiopeia Collection
Šar tip

**Šar tip** on pohjoismakedonialainen koirarotu.

## Ulkomuoto
Šar tip muistuttaa kovasti sarplaninacia, mutta on tätä kookkaampi ja voimakkaampi. Sen silmät ovat mantelinmuotoiset ja tummat ja korvat riippuvat ja pienet. Sapelimainen häntä on keskipitkä. Noin 10 cm pitkä karvapeite voi olla väriltään joko ruskea tai raudanharmaa. Uroksen säkäkorkeus on 68–80 cm ja nartun 65–75 cm. Vähimmäispaino on 50 kg.

## Luonne ja käyttäytyminen
Rotu on vakavaluonteinen ja karjaa puolustaessaan rohkea. Se on omistajaansa kohtaan uskollinen ja tottelevainen, mutta vieraita kohtaan varautunut.

## Alkuperä
Šar tip on sarplaninacin lähisukulainen. Sitä käytetään nykyään rajavartio- ja laviinikoirana eikä se sovi pelkäksi seurakoiraksi.

## Katso myös
*Karstinpaimenkoira
*Sarplaninac

## Lähteet
*Gondrexon, A. & Browne, Ives: Maailman koiraopas
*Zoo-Reschke 
### Viitteet
Vaasan kaupunginorkesteri

**Vaasan kaupunginorkesteri** on Vaasan kaupungin ylläpitämä kunnallinen sinfoniaorkesteri, jossa soittaa 31 muusikkoa. Orkesterin ylikapellimestarina on toiminut vuodesta 2016 lähtien James Lowe. Vaasan kaupunginorkesterin intendentti on Mia Huhta.

## Vaasan kaupunginorkesteri
Vaasan kaupunginorkesteri aloitti toimintansa alun perin jo vuonna 1930 Orkesteriyhdistyksen perustamana. Orkesterin ensimmäisiä kapellimestareita olivat Alfred Holm, Ernst Franz Hase ja Eino Haipus.

Vuonna 1974 orkesteri kunnallistettiin ja se sai nimekseen Vaasan kaupunginorkesteri. Nykyään Vaasan kaupunginorkesterissa soittaa 31 muusikkoa. Orkesterin kapellimestareita ovat olleet muun muassa Pertti Pekkanen, Hannu Norjanen, Hannu Koivulan sekä Jin Wang. Tammikuusta 2016 lähtien orkesterin ylikapellimestarina on toiminut James Lowe. Orkesterin työ- ja konserttipaikka on Vaasan kaupungintalo, joka sijaitsee Vaasan keskustassa.

Sinfoniakonserttien lisäksi orkesteri tekee muun muassa viihde- ja koululaiskonsertteja sekä eri musiikinlajeja yhdisteleviä konsertteja. Yhteiskonsertit muiden lähiseudun orkesterien kanssa kaupunginorkesterin toimintaan. Omien konserttiensa lisäksi Vaasan kaupunginorkesteri on antanut yhteiskonsertteja Seinäjoen kaupunginorkesterin, Umeå Symfoniorkesterin, Pori Sinfonietan ja Keski-Pohjanmaan Kamariorkesterin kanssa. Ulkomailla orkesteri on konsertoinut muun muassa Pohjoismaissa, Italiassa, Kyproksella ja Yhdysvalloissa.

Kesäisin orkesteri konsertoi musiikkijuhlilla ja festivaaleilla. Vaasan kaupunginorkesteri esiintyy Ilmajoen Musiikkijuhlilla, Korsholman Musiikkijuhlilla sekä Lohtajan kirkkomusiikkijuhlilla. Kesästä 2018 lähtien orkesteri on myös esiintynyt Vaasa Festivalilla kansainvälisten artistien kanssa.

Vaasan kaupunginorkesteri tekee oopperayhteistyötä Vaasan Oopperasäätiön ja Vaasan kaupunginteatterin kanssa.

Vuodesta 2012 kaupunginorkesteri on ollut mukana Viljo ja Maire Vuorion säätiön järjestämässä Kansainvälisessä Jorma Panula Kapellimestarikilpailussa, joka pidetään joka kolmas vuosi. Vaasan kaupunginorkesteri toimii myös Jorma Panulan kapellimestarikurssin orkesterina. Orkesterin nimikkosäveltäjä on Markus Fagerudd.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* Orkesterin verkkosivut
* Orkesterin historia (Referoitu Ilmari Laukkosen kirjoittaman historiikin pohjalta)
Languedocinpaimenkoira

**Languedocinpaimenkoira** () on ranskalainen koirarotu.

## Ulkomuoto
Languedocinpaimenkoira on suurisilmäinen, teräväkuonoinen ja pitkäpäinen. Sillä on vähäinen otsapenger, eloisa ilme, tummankeltaiset silmät ja syvä rintakehä. Kannukset ovat pakolliset, ja toisinaan esiintyy myös kaksoiskannuksia. Normaalisti häntä ja korvat typistetään. Säänkestävän karvapeitteen pituus on useimmiten lyhyt, mutta se voi olla myös puolipitkä. Jälkimmäisellä vaihtoehdolla se on laadultaan karhean "takkuinen" ja myös tämän muunnoksen pään ja kasvojen alueella karva on lyhyttä – ilmiasu on toisin sanoen samanlainen kuin pitkäkarvaisella pyreneittenpaimenkoiralla. Sallitut värit ovat punainen mustin merkein, musta keltaisin merkein (black & tan) sekä punainen ja kellanruskea (fawn).

Jotkin lähteet väittävät rodun olevan kaikista ranskalaisista paimenkoirista voimakkain ja kookkain, vaikka rotumääritelmän mukaan uroksen säkäkorkeus on vain 40–56 cm ja nartun 38–50 cm. Myös Bonnie Wilcox ja Chris Walkowicz kuvaavat sitä teoksessaan *The Atlas of Dog Breeds of the World* (1995) "pienemmäksi ja suippokuonoisemmaksi kuin pohjoisranskalaiset lammaskoirat", joita sen todetaan kylläkin muilta osin muistuttavan paljon. "Pohjoisranskalaisilla lammaskoirilla" viitataan mitä todennäköisimmin beaucen-, brien- ja picardienpaimenkoiraan.

## Luonne ja käyttäytyminen
Languedocinpaimenkoira on valpas ja voimakasluonteinen. Paimentamisen lisäksi sitä käytetään laumanvartiointiin ja suojeluun susia vastaan.

## Alkuperä
Rotu jalostettiin Etelä-Ranskassa Languedoc-Roussillonin alueella, jonka kukkuloilla ja vuoristoissa sitä käytettiin lammaskoirana. Se paimensi yksin ja jokaisen yksittäisen koiran vastuulla oli 450 lammasta.

Alun perin tunnettiin peräti 5 eri paikallismuunnosta:
* Camarguenpaimenkoira
* Carriguesinpaimenkoira
* Farounpaimenkoira
* Graunpaimenkoira
* Larzacinpaimenkoira

Vielä 1800-luvulla languedocinpaimenkoira oli kotiseudullaan erittäin yleinen, mutta toinen maailmansota vaikutti erittäin tuhoisasti sen kantaan eikä jäljelle jääneille yksilöille maanviljelyn modernisoituessa ollut enää käyttöä. FCI oli alun perin tunnustanut sen viralliseksi roduksi mutta poisti sen listoiltaan 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa rekisteröintimäärien hiivuttua.

## Lähteet
### Viitteet
Pyyrman

**Pyyrman** oli ennen sanomalehtien aikakautta Rauman kaupungin tiedottaja, joka välitti tietoa rummuttamalla. Viimeinen kaupungin palkkaama virallinen rummuttaja oli Isak Pyrman.

Pyyrman rummutti kaupunkilaisille tietoa huutokaupoista, työtalkoista, kokouksista, kirkollisista juhlista ja kuvernöörin vastaanotoista. Hän kulki kaupungilla pysähtyen antamaan tiedotuksia kadunkulmiin. Tiedotukset alkoivat ja päättyivät rummutuksella.

Nortamo-Seor on ylläpitänyt rummuttajaperinnettä senkin jälkeen, ja nykyisin Pyyrmanin virkana on rummuttaa erinäisissa kulttuuritapahtumissa ja juhlapäivinä, esimerkiksi Hj. Nortamon syntymäpäivänä sekä Rauman Pitsiviikon avajaisissa. Virkaa toimittaa Aki Peippo.

## Lähteet
*
Kuivilla susta

**Kuivilla susta** on Kristiina Braskin syyskuussa 2009 julkaistu toinen studioalbumi. Albumi sijoittui Suomen viralliselle albumilistalle neljäksi viikoksi, parhaimmillaan 11:nneksi. Albumilla on yhteensä seitsemän tuottajaa, Asko Kallosen toimiessa vastaavana tuottajana.

Albumin kansikuva, jossa Brask esiintyy yläosattomissa, herätti mediassa jonkin verran huomiota.

## Kappaleet

## Arvostelut
* Savon Sanomat: *suopea*

## Lähteet
Barb

**Barb** on australialainen koirarotu.

## Ulkomuoto
Barb muistuttaa australiankelpietä, paitsi että se on aina musta, se on raskasrakenteisempi ja sen säkäkorkeus on enimillään 61 senttimetriä eli se on 10 senttiä kelpietä kookkaampi. Toiset pitävät sen maksimipainona 20 ja toiset 25 kilogrammaa.

## Alkuperä
Rotu on saanut nimensä Melbournen kisat vuonna 1869 voittaneesta ravihevosesta. Sen lähin sukulainen on australiankelpie. Vaikka ne muistuttavat paljon toisiaan, Clifford Hubbard, yksi maailman suurimmista koira-asiantuntijoista, väitti että näillä kahdella on eri kantaisä ja että barbin takana on mahdollisesti myös australianvinttikoiraa.

## Lähteet
*Gondrexon, A. & Browne, Ives: *Maailman koiraopas*. Weilin+Göös, 1974.
*Morris, Desmond: *Dogs –* *The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*. Ebury Press, 2001.
Barcelonan metron linja 3

**Barcelonan metron linja 3** on Transports Metropolitans de Barcelonan liikennöimä 18,4 kilometriä pitkä metrolinja Barcelonan kaupungissa Espanjan Kataloniassa. Se alkaa kaupungin länsiosista yhdeltä Barcelonan yliopiston kampusalueista, tekee v-kirjaimen muotoisen lenkin kaupungin keskustan kautta ja päätyy lopulta pohjoiseen Nou Barrisin alueelle. Linjaa merkitään metrokartoissa vihreällä värillä.

Linja on Barcelonan metrojärjestelmän vanhin. Se avattiin vuonna 1924 nimellä Gran Metro de Barcelona. Alun perin se kulki Plaça de Catalunyan ja Lessepsin välillä. Nykyään linjan varella onkin useita metrojärjestelmän vanhimmista, 1920-luvun puolivälin tienoilla rakennetuista asemista. Linja 3 sai nykyisen muotonsa 1980-luvulla, kun se yhdistettiin L3B-linjaan. Viimeisin lisäys on vuonna 2008 valmistunut linjan jatko Trinitat Novan asemalle. Tämä avasi yhteyden linjalta 3 metrojärjestelmän uusimmalle linjalle 11. Zona Universitàrian ja Lessepsin asemia aiotaan myös käyttää tällä hetkellä rakennusvaiheessa olevien linjojen 9 ja 10 asemina.

## Asemat
Asemien yhteydessä näkyvät vaihtomahdollisuudet muihin metrolinjoihin, Trambaix-pikaraitiotiehen ja Renfen juniin. Myös rakennusvaiheessa olevat metrolinjat 9 ja 10 on merkitty.
*Zona Universitària     
*Palau Reial   
*Maria Cristina   
*Les Corts
*Plaça del Centre
*Sants Estació  
*Tarragona
*Espanya  
*Poble Sec
*Paral·lel  
*Drassanes
*Liceu
*Catalunya   
*Passeig de Gràcia   
*Diagonal   
*Fontana
*Lesseps  
*Vallcarca
*Penitents
*Vall d'Hebron 
*Montbau
*Mundet
*Valldaura
*Canyelles
*Roquetes
*Trinitat Nova   

## Aiheesta muualla

*Linja 3 Trens de Catalunya -sivustolla
Paul Biedermann

**Paul Biedermann** (s. 7. elokuuta 1986 Halle, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen uimari, kaksinkertainen vapaauinnin maailmanmestari.

Biedermann saavutti junioreiden EM-kilpailuissa kultaa 200, 400 ja 1&nbsp;500&nbsp;metrin vapaauinnissa Lissabonissa 2004. Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa hän sai Triesten lyhyiden ratojen EM-kilpailuissa 2005 oltuaan 400&nbsp;metrin vapaauinnissa kolmas. Melbournen MM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui 200&nbsp;metrin vapaauinnissa seitsemänneksi. Debrecenin lyhyiden ratojen EM-kilpailuissa 2007 hän sai hopeaa 200 ja 400&nbsp;metrin vapaauinneissa.

Biedermann voitti 200 metrin vapaauinnin Euroopan-mestaruuden Eindhovenissa 2008 ajalla 1.46,59. Pekingin olympialaisissa hän sijoittui samassa lajissa viidenneksi. Rijekan lyhyiden ratojen EM-kilpailuissa 2008 hän voitti kultaa 400&nbsp;metrin vapaauinnissa ajalla 3.37,73. Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän voitti kaksi maailmanmestaruutta, molemmat maailmanennätysajoilla: 200&nbsp;metrin vapaauinnin ajalla 1.42,00 ja 400&nbsp;metrin vapaauinnin ajalla 3.40,07. Lisäksi hän ui ankkuriosuuden hopeaa saavuttaneessa Saksan 4×100 metrin sekauintiviestijoukkueessa. 

Biedermann voitti Istanbulin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2009 kultaa 200 ja 400&nbsp;metrin vapaauinnissa. Budapestin pitkän radan EM-kilpailuissa 2010 hän voitti kultaa 200 metrin vapaauinnissa sekä sai hopeaa 400 metrin vapaauinnissa ja 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestissä. Saman vuoden Eindhovenin lyhyen radan EM-kilpailuissa hän voitti mestaruuden 400 metrin vapaauinnissa ja sai hopeaa 200 metrillä. Kolme viikkoa myöhemmin hän voitti Dubain lyhyen radan MM-kilpailuissa kultaa 400 metrin vapaauinnissa ajalla 3.37.06. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 hän oli kolmas 200 ja 400 metrin vapaauinnissa sekä 4×100 metrin sekauintiviestissä. Saman vuoden Szczecinin lyhyen radan EM-kilpailuissa hän voitti 200 ja 400 metrin vapaauinnin.

Biedermann voitti Debrecenin pitkän radan EM-kilpailuissa 2012 kultaa 200 metrin vapaauinnissa ajalla 1.46,27, 400 metrin vapaauinnissa ajalla 3.47,84 ja 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestissä. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui 200 metrin vapaauinnissa viidenneksi. Saman vuoden Istanbulin lyhyen radan MM-kilpailuissa hän sai kultaa 400 metrin vapaauinnissa ajalla 3.39.15, hopeaa 200 metrin vapaauinnissa ja pronssia 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestissä. Berliinin pitkän radan EM-kilpailuissa 2014 hän saavutti kultaa 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestissä ja hopeaa 200 metrin vapaauinnissa. Kazanin MM-kilpailuissa 2015 hän oli kolmas 200 metrin vapaauinnissa. Saman vuoden Netanyan lyhyen radan EM-kilpailuissa hän voitti 200 metrin vapaauinnin ja sai hopeaa 400 metrin vapaauinnissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Virallinen sivusto  
*Tulokset ja ennätykset swimrankings.net -sivustolla
Roberto Locatelli

**Roberto Locatelli** (s. 5. heinäkuuta 1974 Bergamo) on italialainen ratamoottoripyöräilijä. Hän voitti 125cc-luokan maailmanmestaruuden vuonna 2000. Locatelli ajaa kaudella 2009 250cc-luokassa Gileralla.

Locatelli aloitti kilpauransa enduron puolella ja siirtyi sitten ratapyöräilyyn sopeutuen yllättävänkin hyvin asfalttikilpailuihin. Ajettuaan Italian ja Euroopan 125cc-sarjoissa, Locatelli pääsi vuonna 1994 villillä kortilla ajamaan MM-sarjan Italian GP:ssä 125cc-luokassa. Seuraavana kautena Locatelli kiersi MM-sarjaa jo vakituisena kuskina Aprilialla, mutta 250cc-luokassa. Tavanomaisesti kuljettajat aloittavat *piikkiluokassa* ja nousevat kilpaluokissa ylöspäin.

Kahden vaisun kauden jälkeen Roberto Locatelli siirtyi luokkaa alaspäin Hondalle. Locatellin suoritukset paranivat ja kaudella 1998 hän saavutti uransa ensimmäisen palkintopallisijan. Läpimurto tapahtui seuraavalla kaudella, kun hän siirtyi takaisin Aprilialle pysyen 125cc-luokassa. Kaudella 1999 Locatelli saavutti ensimmäisen MM-voiton ja seuraavana kautena tuli maailmanmestaruus. Mestaruuskauden jälkeen Locatelli siirtyi 250 kuutioisiin, mutta jälleen ilman suurta menestystä. Hän oli parhaimmillaan MM-sarjan kahdeksas ja saavutti kolme palkintopallisijaa.

Locatelli kilpaili jälleen 125 kuutioisissa kausina 2003 ja 2004, joista jälkimmäinen on ollut Locatellin uran toiseksi paras, kun hän oli MM-sarjan kolmas. Kaudesta 2005 lähtien Locatelli on kilpaillut 250cc-luokassa. Kausi 2006 on ollut Locatellin paras kyseisessä luokassa, kun hän oli MM-sarjan viides ja sarjan paras yksityistallin kuski. Suorituksen ansiosta Locatelli pääsi Gileran tehdaskuljettajaksi.

Roberto Locatelli ajoi rajusti ulos kaudella 2007 Jerezin osakilpailun harjoitusjaksolla saaden hengenvaarallisia vammoja. Locatelli toipui kuitenkin hämmästyttävän nopeasti ja häneltä jäi vain kolme osakilpailua väliin. Ulosajon jälkeen Locatelli on pystynyt vain kerran ajamaan palkintopallille ollen kolmas kaudella 2009 Ranskan osakilpailussa.

Locatelli oli kaudella 2008 maailmanmestaruuden voittaneen Marco Simoncellin tallikaveri.

## Saavutukset
### 125cc-luokka
*Maailmanmestaruus 2000
*MM-sarjan kolmas 2004
*Italian mestaruus 1993
*9 osakilpailuvoittoa, 5 kakkossijaa, 5 kolmossijaa

### 250cc-luokka
*2 kakkossijaa MM-osakilpailuissa, 4 kolmossijaa

## Lähteet