open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mary Stewart

**Mary Florence Elinor Stewart** (o.s. Rainbow, 17. syyskuuta 1916 Sunderland – 9. toukokuuta 2014) oli monipuolinen brittiläinen romaanikirjailija. Stewart syntyi Sunderlandissa ja valmistui Durhamin yliopistosta. Hän meni vuonna 1945 naimisiin Sir Frederick Stewartin kanssa; mies kuoli vuonna 2001. Hän loi kirjailijantyönsä ohessa pitkän uran opettajana mutta oli pitkään eläkkeellä. Stewartin tuotannosta osa on nähty myös televisio- tai elokuvaversioina. Monet hänen romaaneistaan yhdistelevät vaikutteita rakkaus- ja jännityskirjallisuudesta. Hänelle myönnettiin vuonna 1996 erikois-Agatha. 

Stewart tunnetaan muun muassa *Merlin*-sarjastaan, jossa on vaikutteita historiallisesta ja fantasiakirjallisuudesta. Sarjan aloitti vuonna 1970 romaani *Kristalliluola*, joka sai vuoden 1971 Mythopoeic-palkinnon. Romaanille on jatko-osia, mutta niitä ei ole  suomennettu. Nämä teokset ovat *The Hollow Hills* ja *The Last Enchantment*. Stewart on kirjoittanut myös kaksi muuta aiheeseen sopivaa kirjaa: *The Wicked Day*, joka tavallaan jatkaa tarinaa *The Last Enchantmentin* jälkeen mutta ei suoranaisesti kuulu sarjaan, sekä *The Prince and the Pilgrim*, joka kertoo eräästä toisesta seikkailusta, joka löytyy myös Arthur-tarinaperinteestä. 

Stewartin tunnetuimpia töitä Merlin-sarjan ulkopuolella ovat *Ashleyn kissat* (*Touch Not the Cat*, 1976) ja *Kuunkehrääjät* (*The Moon-Spinners*, 1962). Stewartilta on myös suomennettu teos *Pikku noitaluuta* (Tammi 1972).

## Suomennetut teokset

Aikuisten romaanit:

* *Lähdettekö ajelulle, rouva?* (1956) (*Madam, Will You Talk?*, 1954)
* *Keskiyön tulet* (1956) (*Wildfire at Midnight*, 1956)
* *Ukkosta oikealla* (1957) (*Thunder on the Right*,1957)
* *Yhdeksät vaunut portilla* (1958) (*Nine Coaches Waiting*, 1958)
* *Veljeni Michael* (1959) (*My Brother Michael*, 1959)
* *Murattipuu* (1961) (*The Ivy Tree*, 1961)
* *Kuunkehrääjät* (1962) (*The Moon-Spinners*, 1962)
* *Tapaaminen Korfussa* (1964) (*This Rough Magic*, 1964)
* *Tyttö ja valkoinen hevonen* (1965) (*Airs Above the Ground*, 1965)
* *Gabrielin koirat* (1967) *(The Gabriel Hounds*, 1967)
* *Saarilta tuulee* (1968) (*The Wind Off the Small Isles*, 1968)
* *Ashleyn kissat* (1976) (*Touch Not the Cat*, 1976)
* *Ulappapääsky*, vain lyhennettynä *Valittujen Palojen* Kirjavaliot-sarjassa (1993) (*Stormy Petrel*, 1991)

Merlin-sarja:

* *Kristalliluola* (1970) (*The Crystal Cave*, 1970)

Lastenkirjat:

* *Ludo ja tähtihevonen* (1975) (*Ludo and the Star Horse*, 1974) 
* *Pikku noitaluuta* (1971) (*The Little Broomstick*, 1971)
* *Susimetsän salat* (1980) (*A Walk in Wolf Wood*, 1980)

## Suomentamattomat teokset

Merlin-sarja:

* *The Hollow Hills* (1973)
* *The Last Enchantment* (1979)
* *The Wicked Day* (1983)
* *The Prince and the Pilgrim* (1995)

Aikuisten romaanit:

* *Thornyhold* (1988)
* *Rose Cottage* (1997)

Runot:

* *Frost on the Window: And other Poems* (1990) (runokokoelma)

## Lähteet
Tähtisumua (vuoden 2007 elokuva)

**Tähtisumua** on Neil Gaimanin samannimiseen fantasiaromaaniin perustuva seikkailuelokuva vuodelta 2007.

## Juoni
Nuori kauppa-apulainen Tristan Thorne (Charlie Cox) lähtee uskaliaalle matkalle etsimään pudonnutta tähteä haltioiden maasta voittaakseen rakastamansa Victorian (Sienna Miller) sydämen. Kun Tristan löytää tähden, se osoittautuukin kauniiksi tytöksi nimeltä Yvaine (Claire Danes). Tristan ei kuitenkaan ole ainoa, joka etsii tähteä. Mukaan seikkailuun sotkeutuu myös Lamia-noita (Michelle Pfeiffer) ja muita ilkeitä noitia, valtakunnasta haaveileva Septimus-prinssi, lentäviä kapteeni Shakespeare (Robert De Niro) joka lentääilma-aluksella ja pyydystää salamoita.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Andrew Wyeth

**Andrew Newell Wyeth** (12. heinäkuuta 1917 Chadds Ford, Pennsylvania – 16. tammikuuta 2009) oli yhdysvaltalainen taidemaalari. Hän oli laajan yleisön keskuudessa aikansa suosituimpia; myös hänen isänsä N. C. Wyeth oli maineikas taiteilija. Hän oli maansa Taide- ja kirjallisuusakatemian jäsen vuodesta 1950 lähtien. 

Wyeth oli itseoppinut. Hänen ensimmäinen oma näyttelynsä pidettiin vuonna 1937. Wyeth piti uransa käännekohtana lokakuussa 1945 tapahtunutta onnettomuutta. Hänen isänsä ja kolmivuotias veljenpoikansa menehtyivät junan murskattua heidän tasoristeykseen juuttuneen autonsa. Wyeth purki surunsa maalaustaiteeseen, ja hänen henkilökohtainen tyylinsä vakiintui pian tämän jälkeen.

Wyethin realistinen tyyli pysyi pitkälti samana yli puolen vuosisadan ajan. Hänen työnsä kuvaavat häntä ympäröineitä todellisia ihmisiä ja maisemia. Hän vietti suurimman osan ajastaan synnyinseudullaan Pennsylvaniassa ja kesäasunnollaan Cushingissa, Mainessa.

Wyethin tunnetuin yksittäinen teos on juuri Cushingissa syntynyt *[[Christina’s World]]* (1948), joka kuuluu Museum of Modern Artin kokoelmiin New Yorkissa. Taiteilijalle myönnettiin 1988 Kongressin kultamitali. Hän kuoli 91-vuotiaana kotonaan Pennsylvaniassa.

## Lähteet
Loren Acton

**Loren Wilber Acton** (s. 7. maaliskuuta 1936) on yhdysvaltalainen tutkija ja astronautti. 

Acton syntyi Lewistown, Montanassa. Hän valmistui luonnontieteiden kandidaattina Montana State Universitysta vuonna 1959 ja sai vuonna 1965 filosofian tohtorin arvon Coloradon yliopistosta Boulderissa pääaineenaan aurinkofysiikka. Hän on nykyisin Montana State Universityn fysiikan tutkimusprofessori. 

NASA otti Actonin astronautikseen vuonna 1978. Hän osallistui STS-51-F-lennolle vuonna 1985.

## Yksityiselämä

Hän on naimisissa, ja hänellä on kaksi lasta. 

## Aiheesta muualla
*Loren Actonin elämäkerta NASAn sivuilla
Comoronlentäväkoira

**Comoronlentäväkoira** eli **comorosaartenlenkko** (*Pteropus livingstonii*) on ainoastaan Anjouanin ja Mohélin saarilla Komoreilla elävä erittäin uhanalainen lepakkolaji.

Comoronlentävätkoirat kasvavat noin 700-grammaisiksi ja niiden siipien kärkiväli on noin 1,4 metriä. Lepakot käyttävät ravintonaan hedelmiä.

Comoronlentävätkoirat elävät vuoristoisilla metsämailla 850&ndash;1&nbsp;100&nbsp;metrin korkeudessa. Suurin lepakoihin kohdistuva uhka on niiden asuinympäristön tuhoutuminen. Comoronlentäväkoiranaaras synnyttää yhden poikasen joka vuosi kuivan kauden aikana heinäkuusta syyskuuhun. Poikanen itsenäistyy 3&ndash;6 kuukauden ikäisenä . Vuosina 2011–2012 comoronlentäväkoirakannan kooksi arvioitiin noin 1&nbsp;300 lisääntymiskykyistä yksilöä.

## Lähteet
Lizabeth Scott

**Lizabeth Scott** () oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän menestyi varsinkin film noir -tyylilajin elokuvissa.

Tuleva tähti syntyi Scrantonissa, Pennsylvaniassa; hänen vanhempansa olivat katolilaisia siirtolaisia Slovakiasta. Hänen ristimänimensä oli **Emma Matzo**, mutta taiteilijanimi Lizabeth Scottista tehtiin virallinen Los Angelesissa 20. lokakuuta 1949.

Scottin varhaisia elokuvia olivat *[[Paholaisnainen]]* (1946) ja *[[Kuumat paikat]]* (1947). Useiden menestyksekkäiden rooliensa päätteeksi hän vetäytyi suuremmista rooleista vuonna 1957 tehtyään sitä ennen viimeisen esiintymisensä Elviksen elokuvassa *[[Kiihkeitä rytmejä]]*. Scottilla on tähti Hollywood Walk of Famella.

Scott esiintyi myös teatterinäyttämöllä ja televisiossa. Hän oli naimaton ja lapseton.

## Lähteet
Helen Suzman

**Helen Suzman**, o.s. **Gavronsky** (7. marraskuuta 1917 Germiston, Etelä-Afrikka – 1. tammikuuta 2009 Johannesburg, Etelä-Afrikka) oli eteläafrikkalainen poliitikko ja apartheidin vastainen aktivisti. Hän opiskeli talous- ja tilastotieteilijäksi Witwatersrandin yliopistossa. 

Suzman syntyi Germistonissa liettuanjuutalaisten siirtolaisvanhempien tyttärenä. Hän meni 20-vuotiaana naimisiin tri Moses Suzmanin kanssa. Hän päätti akateemisen uransa siirtyäkseen politiikan pariin, ja vuonna 1953 hän tuli valituksi parlamenttiin Yhdistyneen puolueen edustajana. Hän siirtyi vuonna 1959 liberaaliin Kehityspuolueeseen. 

Suzman tuli parlamenttiuransa aikana tunnetuksi vahvasta, avoimesta kritiikistään apartheid-politiikkaa kohtaan, mikä oli tuohon aikaan valkoisilta varsin epätavallista. Hänelle kertyi parlamenttivuosia kaikkiaan 36. 

Suzman oli Nelson Mandelan henkilökohtainen ystävä. Hän tapasi tämän useaan otteeseen vankilassa, ja hän oli läsnä Mandelan allekirjoittaessa uutta perustuslakia vuonna 1996. Suzman äänestettiin vuonna 2004 kaikkien aikojen "sadasta suurimmasta eteläafrikkalaisesta" 24. sijalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Helen Suzmanin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Tiedonlähde

**Tiedonlähde** tarkoittaa dokumenttia tai muuta informaation kantajaa. Tiedonlähde on semioottinen eli merkitystä sisältävä kohde. Merkitys on edellytys sille, että tiedonlähde voi palvella jotain tiedontarvetta. Tarkastelijan näkökulmasta ja tietokäsityksestä riippuu, edellyttääkö ajatus tiedonlähteestä sitä, että kyseistä lähdettä on käytetty, käytetään tai tullaan käyttämään jonkin tiedontarpeen tyydyttämiseen vai voiko kohde olla tiedonlähde myös ilman käyttöä ja/tai käyttäjää.

Jonkin kohteen määrittäminen tai valitseminen tiedonlähteeksi riippuu kohdetta tarkastelevasta tiedon tai toiminnan alasta. Tiedonlähteisiin liittyy kysymys asiaankuuluvuudesta eli relevanssista sekä luotettavuudesta joko tiedontarpeeseen nähden (validiteetti) tai tiedon synnyn ja luotettavuuden näkökulmasta (reliabiliteetti).

Tiedonlähde on
* *relevantti*, jos se liittyy (riittävän hyvin) tarkasteltavaan aiheeseen
* *validi*, jos se sisältää tiedontarpeen kannalta merkityksellistä ja tarkoituksenmukaista aiheen käsittelyä
* *reliaabeli*, jos sen sisältö on syntynyt luotettavalla (toistettavissa olevalla) tavalla.

## Katso myös
* Tiedonhankinta
* Lähdeviittaus
* Kirjallisuuden suomenkieliset tiedonlähteet
* Kuvataiteen suomenkieliset tiedonlähteet
* Lähdekritiikki
Long Gone Before Daylight

**Long Gone Before Daylight** on yhtyeen The Cardigans viides studioalbumi. Albumi julkaistiin yhtyeen pitkän tauon jälkeen, vuonna 2003 (edellinen albumi julkaistiin vuonna 1998). 

Ensimmäinen single albumilta oli ”For What It’s Worth”, joka julkaistiin 17. helmikuuta 2003. Toinen single ”You’re the Storm”, joka julkaistiin 2. kesäkuuta 2003. Kolmas ja viimeinen oli ”Live and Learn”, joka julkaistiin 3. joulukuuta 2003.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittaneet Nina Persson ja Peter Svensson, ellei toisin mainittu.

# "Communication" – 4:28
# "You’re the Storm" – 3:53
# "A Good Horse" – 3:17
# "And Then You Kissed Me" – 6:03
# "Couldn’t Care Less" – 5:32
# "Please Sister" – 4:37
# "For What It’s Worth" – 4:16
# "Lead Me into the Night" – 4:32
# "Live and Learn" – 4:16
# "Feathers and Down" – 4:30
# "No Sleep" – 3:45

### Japanin ja Kanadan versioiden bonusraidat
# "If There Is a Chance" – 4:14

### UK-version bonusraidat
# "Hold Me" – 0:33
# "If There Is a Chance" – 4:14

### Yhdysvaltojen version bonusraidat
# "Hold Me" – 0:33
# "If There Is a Chance" – 4:14
# "For the Boys" (Larson, Persson, Svensson) – 3:37

Tämä versio sisältää myös bonus DVD:n, *Up Before Dawn*, joka sisältää kappaleiden ”For What It’s Worth”, ”You’re the Storm” ja ”Live and Learn” musiikkivideot, kolmen kappaleen live-versiot ja yhtyeen 20 minuutin pituisen haastattelun.

## SACD
Levystä on myös julkaistu monikanavainen Super Audio CD (SACD), joka sisältää yllä mainitut 11 kappaletta.

## Listasijoitukset, sertifikaatiot ja palkinnot
### Albumi
*Ruotsin Top 100 albumit: #1
*UK Top 200 albumit: #47
*Ruotsin Grammis palkinto vuonna 2003: Vuoden albumi ja vuoden rock-yhtye.
*Sertifikaatio Ruotsissa: 2x Platina

### Singlet
*Ruotsin Top 100 singlet: "For What It's Worth"; #8, "You're the Storm"; #10
*UK Top 75 singlet: "For What It's Worth"; #31, "You're the Storm"; #74
*Ruotsin Grammis palkinto vuonna 2003: Paras musiikkivideo - "You're the Storm"

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ojala, Pertti: Long Gone Before Daylight. *Soundi* 4/2003.
* Virtanen, Mikko T.: Long Gone Before Daylight. *Desibeli.net* 26.3.2003.
Huppari

**Huppari** (huppupaita) on hupulla varustettu paksuhkoa materiaalia oleva paita. Huppareista on myös vetoketjulla varustettuja versioita, jolloin ne toimivat kuin hupullinen takki. Hupparien hupuissa on yleensä naru tai nyöri, jota kiristämällä hupun saa tiukemmin päänmyötäiseksi. Hupparin etupuolella voi olla yksi tai useampi tasku.

Tunnettuja hupparin käyttäjiä ovat muun muassa Rocky Balboa (Sylvester Stallonen esittämä roolihahmo) ja Kenneth "Kenny" McCormick (*[[South Park]]* -animaatiosarjan hahmo). Suomessa huppareita näkyy joskus käräjäoikeuksissa syytettyjen asuina rikosoikeuskäynneissä.

## Aiheesta muualla
John Barry

**John Barry Prendergast** OBE (3. marraskuuta 1933 York, Englanti – 30. tammikuuta 2011) oli brittiläinen säveltäjä, joka oli kansainvälisesti tunnetuimpia elokuvamusiikin säveltäjiä. Hän sai urallaan Golden Globen ja viisi Oscar-palkintoa sekä lisäksi muun muassa Baftan ja Grammyn. Hänet valittiin vuonna 1998 Songwriters Hall of Fameen.

## Elämä ja ura
Vuosina 1957–1962 Barry johti rock and roll -yhtye John Barry Seveniä soittaen itse trumpettia. Heidän kappalettaan ”Hit and Miss” käytettiin BBC:n *Juke Box Jury* -ohjelman tunnusmusiikkina.

Barryn elokuvamusiikkiura alkoi vuoden 1960 elokuvalla *Paha tyttö* (). Vuonna 1964 Shirley Bassey nauhoitti Barryn, Anthony Newleyn ja Leslie Bricussen sävellyksen ”Goldfinger” elokuvan *[[007 ja Kultasormi]]* tunnusmusiikiksi. Nauhoitusta myytiin yli miljoona kappaletta.

Barry on viisinkertainen Oscar-voittaja. Don Blackin sanoittama kappale ”Born Free” samannimisestä elokuvasta (suom. *[[Elsa – vapaana syntynyt]]*) voitti parhaan laulun palkinnon vuonna 1966, ja elokuva palkittiin myös parhaan musiikin Oscarilla. Vuonna 1968 hän voitti parhaan musiikin palkinnon elokuvasta *Leijona talvella* (). Neljännen Oscarin-palkintonsa Barry voitti elokuvan *[[Minun Afrikkani]]* (, 1985) musiikkiraidasta. Viimeisin Oscar-voitto hänelle tuli vuonna 1990 elokuvasta *[[Tanssii susien kanssa]]* ().

Barry on kirjoittanut musiikin yhteentoista James Bond -elokuvaan. Muita tunnettuja elokuvia, joihin hän on tehnyt musiikin, ovat muun muassa *[[Heinäsirkat (elokuva)|Heinäsirkat]]* (, 1974), *[[King Kong (vuoden 1976 elokuva)|King Kong]]* (1976), *[[Musta aukko (elokuva)|Musta aukko]]* (, 1979), *[[Peggy Sue meni naimisiin]]* (, 1986) ja *[[Vain yksi yö]]* (, 1993).

Barry syntyi Yorkissa ja asui kotimaassaan 1970-luvulle saakka. Hän vietti jonkin aikaa Espanjassa, mutta eli viimeiset vuosikymmenet Yhdysvalloissa. Hän koki vuonna 1988 ruokatorven puhkeaman. 

Barry oli naimisissa neljä kertaa. Hän kuoli sydänkohtaukseen tammikuussa 2011.

## Suomennettuja kappaleita
* ”Aamun toit mun maailmaan” (engl. ”We Have All the Time in the World”), san. Jukka Itkonen
* ”Ehkä kerran” (engl. ”Maybe Someday”), san. Vexi Salmi
* ”Ei aina käy niinkuin haaveillaan” (engl. ”You Only Live Twice”), san. Pertti Reponen
* ”Ilmaan noussut oon” (engl. ”All Time High”), san. Turkka Mali
* ”Kanssas lentää saan” (engl. ”All Time High”), san. Pertti Reponen
* ”Temppu – ja miten se tehdä” (engl. ”Knack”), san. Tuula Valkama
Lähde: Suomen äänilevystö ry.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla

* John Barryn muistokirjoitus Helsingin Sanomissa 
* 
*
Frida Hyvönen

**Frida Hyvönen** (s. 1977) on ruotsalainen laulaja-lauluntekijä. 

Hyvönen on kotoisin Robertsforsista, pieneltä paikkakunnalta Pohjois-Ruotsista, mutta asuu nykyisin Tukholmassa. Hänen isoisänsä oli suomalainen ja kotoisin Rovaniemeltä.

Hyvösen ensimmäinen albumi, *Until Death Comes*, nauhoitettiin Tukholman Atlantis-studiolla ja Hyvönen tuotti sen yhdessä The Bear Quartet -yhtyeen Jari Haapalaisen kanssa. Albumi julkaistiin Pohjoismaissa vuonna 2005 Licking Fingers -levy-yhtiön kautta. Muualla Euroopassa ja Yhdysvalloissa sen julkaisi vuonna 2006 Secretly Canadian ja Australiassa 2007 Chapter Music. 

Hyvönen sai debyyttialbumistaan ruotsalaisen *Nöjesguiden*-lehden vuoden 2005 *Stockholmspriset*'n (”Tukholma-palkinto”). Vuonna 2009 hän sai Dagens Nyheterin kulttuuripalkinnon levystään *Silence is wild*.

Hyvönen on kiertänyt Ruotsia pianonsa kanssa vuodesta 2004. Hän on lisäksi keikkaillut Helsingissä, Madridissa, Milanossa ja Shanghaissa. Keväällä 2006 hän kiersi Isoa-Britanniaa yhdessä José Gonzálezin kanssa, ja kesällä Yhdysvaltoja yhdessä Jens Lekmanin kanssa.

Syksyllä 2005 Hyvönen sävelsi musiikin *PUDEL*-tanssiesitykseen, jonka koreografian oli tehnyt Dorte Olesen. Hyvönen myös soitti itse musiikin näytöksissä. Soundtrackin julkaisi Licking Fingers vuonna 2007.

## Diskografia
* *[[Until Death Comes]]* (2005)
* *[[Frida Hyvönen Gives You: Music from the Dance Performance PUDEL]]* (2007)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut 
* 
*
Janis Paige

**Donna Mae Tjaden** eli **Janis Paige** (16. syyskuuta 1922 Tacoma – 2. kesäkuuta 2024) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä oli lukuisia osia sekä musikaaleissa, televisiossa että elokuvissa.

Paige muutti high schoolin jälkeen Los Angelesiin ja oli 1950-luvulta saakka Broadwayn huippunimiä. Hän esiintyi muun muassa *The Pajama Gamessa* vuonna 1954. Hän esiintyi vielä 1980–1990-luvuilla saippuasarjoissa, kuten *[[General Hospital|General Hospitalissa]]*, *Capitolissa* ja *[[Santa Barbara (televisiosarja)|Santa Barbarassa]]*. 

Paige oli kolmesti naimisissa. Hän oli lapseton ja säveltäjä Ray Gilbertin leski. Hänellä on oma tähtensä Hollywood Walk of Famella. 

## Lähteet
Melvin Laird

**Melvin Robert ”Bom” Laird** (1. syyskuuta 1922 Omaha, Nebraska – 16. marraskuuta 2016 Florida) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän toimi maansa puolustusministerinä Vietnamin sodan aikana vuosina 1969–1973. Alun perin hänen esittämänsä oli käsite ”vietnamisointi”, joka merkitsee pyrkimystä korvata Yhdysvaltojen joukot vähitellen Etelä-Vietnamin omilla joukoilla. Tuloksena oli, että Yhdysvallat alkoi vetäytyä alueelta vuonna 1973.

Laird valmistui Carleton Collegesta Minnesotassa vuonna 1942 ja palveli Yhdysvaltain laivastossa huhtikuuhun 1946. 

Lairdin isä Melvin Sr. oli Wisconsinin osavaltionsenaattori, ja hän itse pääsi Wisconsinin senaattiin jo 23-vuotiaana. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Wisconsinin seitsemännestä vaalipiiristä vuosina 1953–1969. 

## Kunnianosoitukset
* Presidential Medal of Freedom 1974
* palvelusta toisessa maailmansodassa purppurasydän

## Lähteet
Craig Goldy

**Craig Goldy** (s. 6. lokakuuta 1961) on muun muassa Diossa soittanut kitaristi. Hän tuli tunnetuksi Giuffria -nimisessä yhtyeessä 1980-luvun alkupuolella. Goldy on myös soittanut Rough Cutt -yhtyeessä.

## Diskografia
### Dio
* "Time To Burn" albumilla *[[Intermission (Dion albumi)|Intermission]]* (1986)
* *[[Dream Evil (albumi)|Dream Evil]] (1987)
* *Magica (2000)
* *[[Master of the Moon]]* (2004)
Dario Mangiarotti

**Dario Mangiarotti** (18. joulukuuta 1915 Milano, Italia – 9. huhtikuuta 2010 Lavagna, Italia) oli italialainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli kalpa.

Dario Mangiarotti voitti kalpamiekkailun joukkuekilpailussa hopeaa Lontoossa 1948 ja kultaa Helsingissä 1952. Helsingin olympialaisten henkilökohtaisessa kilpailussa hän sai hopeaa edellään vain pikkuveljensä Edoardo Mangiarotti.

Henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Dario Mangiarotti voitti Kairossa 1949.

Mangiarottin veljesten isä oli kuuluisa miekkailunopettaja Giuseppe Mangiarotti.

## Saavutuksia
* Olympiakultaa kalvan joukkuekilpailussa 1952
* Olympiahopeaa kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1952
* Olympiahopeaa kalvan joukkuekilpailussa 1948
* MM-kultaa kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1949
* MM-pronssia kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1950

## Lähteet
* 
* 
* 
* sports123.com: miekkailun arvokisatilastoja

## Viitteet
Penelope Lively

**Penelope Lively** (s. 17. maaliskuuta 1933 Kairo) on brittiläinen kirjailija. Hänet palkittiin vuonna 1973 Carnegie-mitalilla teoksesta *[[Vanhan talon kummitus]]* ja vuonna 1987 Booker-palkinnolla teoksesta *[[Kuutiikeri]]*.

Lively vietti varhaiset lapsuusvuotensa Egyptissä, mutta lähti 12-vuotiaana Englantiin opiskelemaan. Hän luki nykyhistoriaa Oxfordissa. Hänen esikoisteoksensa on vuodelta 1970, ja hän on julkaissut sekä aikuisille että lapsille. Lively on Royal Society of Literaturen jäsen. Hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan OBE vuonna 1989 ja CBE vuonna 2001.

## Suomennetut teokset
* *Vanhan talon kummitus* (*The ghost of Thomas Kempe*), suom. Jukka Kemppinen, Helsinki: Otava 1976 
* *Kutsumattomat kummitukset ja muita tarinoita* (*Uninvited ghosts and other stories*), suom. Kerttu Manninen, Helsinki: Otava 1985 
* *Kuutiikeri* (*Moon tiger*), suom. Harry Forsblom,  WSOY 1988 
* *Kultakutri ja kolme karhua* (*Goldilocks and the three bears*), suom. Sanna Jaatinen, Espoo: Weilin + Göös 1998 
* *Vaarin villit lemmikit* (*Dragon trouble*), suom. Terhi Leskinen, Karkkila: Kustannus-Mäkelä 2006 

## Lähteet
Elizabeth Catlett

**Elizabeth Catlett Mora** (15. huhtikuuta 1915 Washington DC, Yhdysvallat – 2. huhtikuuta 2012 Cuernavaca, Meksiko) oli yhdysvaltalainen kuvataiteilija. Hän oli tunnettu lukuisista teoksistaan, joissa usein keskeisessä osassa ovat afroamerikkalaiset.

Catlett syntyi Washington DC:ssä opettajavanhempiensa kolmesta lapsesta nuorimpana. Hän opiskeli taidetta useissa kotimaansa oppilaitoksissa ennen lähtemistään Meksikoon vuonna 1946. Hän opetti veistotaidetta Meksikon kansallisessa yliopistossa kuudentoista vuoden ajan. Hän meni vuonna 1947 naimisiin taiteilija Francisco Moran kanssa, ja hän sai Meksikon kansalaisuuden.

Catlett oli Amerikan huomattavimpia kuvanveistäjiä, ja tällä alalla eräs hänen töistään on *Mother and Child* (1939). Muuta kuvataidetta edustavat muiden muassa teokset *Malcolm X Speaks For Us* (1969) ja *Sharecropper* (1970). Hänen töitään on näytillä lukuisissa museoissa eri puolilla maailmaa, esimerkiksi New Yorkin Museum of Modern Artissa ja Prahan kansallismuseossa Tšekissä.

Catlettin lapsenlapsi Naima Mora on noussut julkisuuteen *[[Huippumalli haussa|Huippumallin haussa]]* neljännen tuotantokauden voittajana.

## Lähteet
Marjaleena Lembcke

**Marjaleena Lembcke-Heiskanen** (o.s. Heiskanen; 4. helmikuuta 1945 Kokkola – 6. heinäkuuta 2025) oli suomalaissyntyinen kirjailija. Hän kirjoitti teoksiaan saksaksi. Lembcke opiskeli teatteritieteitä Suomessa ja muutti Saksaan vuonna 1967. Vuosina 1972–1975 hän opiskeli kuvanveistoa Münsterin taideakatemiassa. Hänet palkittiin muun muassa kahdesti Itävallan lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinnolla.

Lembcke asui miehensä kanssa Grevenissä Nordrhein-Westfalenissa. Hänellä oli yksi tytär ja tyttärentytär.

## Teoksia
**Mein finnischer Großvater*, 1993
**Der Sommer, als alle verliebt waren*, 1997
**Als die Steine noch Vögel waren*, 1998
**Der Schatten des Schmetterlings*, 1998
**Finnische Tangos*, 1999
**Und dahinter das Meer*, 1999
**Abschied vom roten Haus*, 2000
**Die Nacht der sieben Wünsche*, 2000
**Das Eisschloß*, 2001
**Ein Schrank voller Geheimnisse*, 2001
**Polkabären, Apfelratten und andere Tiere*, 2001
**Schon vergessen*, 2001
**Die Geschichte von Tapani, vom Fernfahrer Frisch und der roten Ente*, 2002
**In Afrika war er nie*, 2003
**Weihnachten bei uns und anderswo*, 2003
**Weihnachten der anderen Art*, 2003
**Ein Märchen ist ein Märchen ist ein Märchen*, 2004
**Die Fremde im Garten*, 2005
**Liebeslinien*, 2006

## Palkinnot ja tunnustukset
*1993: Kinder- und Jugendbuchliste des Saarländischen Rundfunks (*Mein finnischer Großvate*)
*1996: Ehrenliste zum Österreichischen Kinder- und Jugendbuchpreis (*Die Zeit der Geheimnisse*)
*1996: Arbeitsstipendium des Landes NRW
*1998: Jugendbuch des Monats Juli der Deutschen Akademie für Kinder- und Jugendliteratur (*Als die Steine noch Vögel waren*)
*1999: Österreichischer Kinderbuchpreis, Nominierung für den Deutschen Jugendliteraturpreis, Auswahlliste zum Katholischen Kinderbuchpreis sowie Hörbuch des Jahres vom Hessischen Rundfunk (*Als die Steine noch Vögel waren*)
*2000: Ehrenliste zum Österreichischen Kinder- und Jugendbuchpreis (*Und dahinter das Meer*)
*2003: LesePeter der Arbeitsgemein-schaft Jugendliteratur und Medien GEW
*2003: Empfehlungsliste “Die Luchsjury”, Die Zeit (*In Afrika war er nie*)
*2004: Empfehlungsliste zum Evan-gelischen Buchpreis (*In Afrika war er nie*)  
*2005: Österreichischer Staatspreis für Kinder- und Jugendliteratur
*2007: Auswahlliste Deutscher Jugendliteraturpreis (*Liebeslinien*)
*2008: Esel des Monats, maaliskuu 2008

## Lähteet
Lauttakylän Luja

**Lauttakylän Luja** on urheiluseura, jonka kotikuntana toimii Huittinen. Seuran perustivat yleisurheilua harrastaneet nuoret vuonna 1923. Tarkoituksena oli alun perin ainoastaan päästä osallistumaan Satakunnan välisiin viestimestaruuskilpailuihin. Lauttakylän Lujaan kuuluu nykyisin noin 1&nbsp;000 jäsentä. Lujalla on oma lehti, Luja-lehti, joka ilmestyy kahdesti vuodessa kaikille jäsenille.

## Jääkiekko
Lujassa on pelattu jääkiekkoa vuodesta 1967 alkaen. Lujalla on joukkueet miesten tasolla sekä E- ja F-ikäisillä junioreilla. Lisäksi nuoremmille on tarjolla luistelu- sekä kiekkokoulua, ja Lujan alaisia harrastejoukkueita ovat Lujat Waarit ja Lätkä -97.

Lujat HT nousi ensimmäisen kerran Suomen kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Suomi-sarjaan kaudelle 2004–2005. Tämän jälkeen sarjataso on vaihdellut Suomi-sarjan ja II-divisioonan välillä. Joukkueen kotihallina toimii vuonna 1996 rakennettu Huittisten jäähalli. Kauden 2012–2013 Luja aloitti II-divisioonassa mutta nousi menestyksen myötä Suomi-sarjan karsintaan. Luja HT karsi Suomi-sarjaan kauden 2017–2018 päätteeksi, mutta jäi ilman paikkaa.

Joukkue voitti II-divisioonan mestaruuden kolmesti putkeen kausina 2014–2015, 2016–2017 ja 2017–2018. Luja HT osallistui myös kaudella 2017–2018 Suomen Cupiin, jossa eteni toiselle kierrokselle. Joukkue lähti kauteen 2017–2018 uusilla vahvistuksilla, sekä vaihtuneella valmennusjohdolla, jossa päävalmentajaksi tuli Erik Kranni ja apuvalmentajaksi Joni Immonen.

### Seurassa pelanneet ammattilaiskiekkoilijat

*  Timo Kulonen
*  Niko Peltola
*  Mikael Ruohomaa
*  Vitali Taskinen

## Jalkapallo
Luja osallistui jalkapallossa juniorisarjoihin ensimmäisen kerran vuonna 1990. Eri ikäryhmiä Lujassa on seuraavia: Miehet, KKI-40, P09, P10, P11, P12, P13, P14, P15-16 ja naisten puolella Naiset, T05-08, T09-10, T11-12, T13-14, T15-16. Lujan miehet pelaavat talvisarjaa sekä Satakunnan 4-divisioonaa.

## Yleisurheilu
Lujalle menestystä yleisurheilussa ovat tuoneet muiden muassa Jouko Uola, Kari-Pekka Lax, Seppo Haavisto, Seppo Peltola, Niina Ranta, Ringa Ropo, Antti Rintakoski ja nuorten sarjassa EM-hopeaa saavuttanut pituushyppääjä Petteri Lax. Yleisurheilua on Lujan logon alla harjoitettu seuran perustamisen alusta asti eli vuodesta 1923.

## Muut lajit
Lujalla on lisäksi jaostot suunnistuksessa, hiihdossa ja ringetessä. Hiihdossa menestystä on tuonut Jenni Höylänen SM-mitaleillaan. Oma jaostonsa on aikanaan ollut lisäksi ainakin voimailijoilla, keilaajilla, uimareilla, taitoluistelijoilla ja kuntourheilijoilla.

## Lähteet
* Lauttakylän Lujan kotisivu
* Luja HT:n kotisivu 
* Huittisten jäähallin kotisivu
### Viitteet
Wayne Thiebaud

**Wayne Thiebaud** (15. marraskuuta 1920 Mesa, Arizona – 25. joulukuuta 2021 Sacramento, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen taiteilija, jonka teokset yhdistetään usein (virheellisesti) pop-taideliikkeseen. Hän kuului pitkään yhdysvaltalaisen nykytaiteen kärkinimiin.

Thiebaud varttui mormoniperheessä Kaliforniassa. Hän opiskeli Long Beachissa ja Los Angelesissa ja työskenteli kesäharjoittelijana Walt Disneyn animaatio-osastolla. Vuosina 1939–1949 Thiebaud teki sekalaisia töitä, kuten piirsi sarjakuvia, maalasi kylttejä ja toimi kuvittajana. 1940-luvun lopulla hän luopui mainosalan töistä. Vuosina 1949–1950 hän opiskeli San Jose State Collegessa ja valmistui kandidaatiksi 1951 Caligornia State Collegesta Sacramentosta sekä maisteriksi 1953. Vuosina 1951–1960 Thiebaud opetti taidetta Sacramento Junior Collegessa ja 1960–1976 Kalifornian yliopistossa Davisin kampuksella.

Thiebaud sai ensimmäisen kerran kansallista huomiota vuonna 1962, jolloin hänellä oli näyttely Allan Stonen galleriassa New Yorkissa ja jolloin hän osallistui ”uuden realismin” näyttelyyn Sidney Janisin taidegalleriassa.

Thiebaudin taiteeseen vaikuttivat abstrakti ekspressionismi ja figuratiivinen taide. Hänen maalaustyyliään on verrattu esimerkiksi Willem de Kooningiin. Thiebaud maalasi arkipäivän asioita, kuten ruokia ja kosmetiikkaa. Myöhemmin hän maalasi myös maisemia.

Thiebaud oli Taiteiden ja kirjallisuuden akatemian jäsen vuodesta 1986, ja hänelle myönnettiin National Medal of Arts vuonna 1994.

## Teoksia
* *Pies, Pies, Pies* (1961)
* *Around the Cake* (1962)
* *Bakery Counter* (1962)
* *Cakes* (1963)
* *Girl with Ice Cream Cone* (1963)
* *Three Machines* (1963) 
* *Man Sitting – Back View* (1964)
* *Coloma Ridge* (1967–1968)
* *24th Street Intersection* (1977)
* *Hill Street (Day City)* (1981)
* *Sunset Streets* (1985)
* *Apartment View* (1993)
* *Farm Channel* (1996)
* *Flatland River* (1997) 
* *Reservoir* (1999)

## Lähteet
The Sims (videopeli)

**The Sims** on Edge of Realityn luoma *[[The Sims]]* -pelisarjan peli. Peli on julkaistu PlayStation 2:lle, Xboxille ja Nintendo GameCubelle.

## Peli
Peli alkaa Mamin kodista, jossa hahmon tulee tehtäviä ja pyytää rahaa Mamilta. Kun pelaaja on suorittanut kaikki vaadittavat tehtävät, hän voi siirtyä toiseen tasoon. Kun hahmo ylenee urallaan, hänen on luotava paljon uusia ihmissuhteita ja pidettävä tarpeet korkealla. Suorittamalla tehtäviä pelaaja pystyy hankkimaan uusia tavaroita ostokatalogiin. Tämän jälkeen pelaaja voi siirtyä pelitasoon, jossa hän voi luoda simejä tai rakentaa talon. Simeille voi sisustaa talon ja heille voi hankkia työn. Simeistä voi tulla ystäviä jos heidän suhteensa on tarpeeksi hyvä ja simit voivat myös rakastua, saada lapsen tai mennä naimisiin.
George Jones

**George Glenn Jones** (12. syyskuuta 1931 Saratoga, Texas – 26. huhtikuuta 2013 Nashville, Tennessee) oli yhdysvaltalainen countrymuusikko. Hän voitti urallaan kaksi Grammy-palkintoa, ja hänen äänityksistään ennätykselliset 143 päätyi Billboardin Hot Country Songs -listan 40 parhaan joukkoon.

Jonesin tunnetuimpien laulujen joukkoon lukeutuu vuonna 1980 singlenä julkaistu "He Stopped Loving Her Today". Hänen kolmas puolisonsa oli countrytähti Tammy Wynette, jonka kanssa hän oli naimisissa vuosina 1969–1975. 

Teksasissa syntynyt George Jones palkittiin vuonna 2002 National Medal of Artsilla. Hänet valittiin vuonna 1992 Country Music Hall of Fameen. Albumi *Grand Tour* (1974) valittiin vuonna 2005 hakuteokseen *[[1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* George Jonesin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Golden Palace

**Golden Palace** on vuonna 1992 tuotettu yhdysvaltalainen spin-off televisiosarja komediasarjasta *[[Tyttökullat]]*. Sarjan juoni ja huumori perustuu pitkälti Tyttökullat-sarjaan. Sarjan pääosassa ovat jo Tyttökullat-sarjasta tutuksi tulleet Betty White, Estelle Getty ja Rue McClanahan, mutta neljäs henkilö Beatrice Arthur ei näyttele sarjassa.

## Hahmot

## Jaksot
Jaksojen nimet ovat englanniksi.

#**Pilot**
#**Promotional Considerations**
#**Miles, We Hardly Knew Ye**
#**One Old Lady to Go**
#**Ebbtide for the Defense**
#**Can't Stand Losing You**
#**Seems Like Old Times (osa 1)**
#**Seems Like Old Times (osa 2)**
#**Just a Gigolo**
#**Marriage on the Rocks With a Twist**
#**Camp Town Races Aren't Nearly as Much Fun as They Used to Be**
#**It's Beginning to Look a Lot**
#**Rose and Fern**
#**Runaways**
#**Heartbreak Hotel**
#**Señor Stinky Learns Absolutely Nothing About Life**
#**Say Goodbye, Rose**
#**You've Lost That Livin' Feeling**
#**A New Leash on Life**
#**Pro and Concierge**
#**Tad**
#**One Angry Stan**
#**Sex, Lies and Tortillas**
#**The Chicken and the Egg**
Dorothea Tanning

**Dorothea Tanning** (25. elokuuta 1910 Galesburg, Illinois, Yhdysvallat – 31. tammikuuta 2012 New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen taidemaalari. 

Tanning oli alkuun kuvittaja mutta Museum of Modern Artin näyttely vuosina 1936–1937 käänsi hänen taiteensa suunnan, ja hän hakeutui Yhdysvaltoihin sotaa paenneiden surrealistien ja dadaistien pariin. Tanning tutustui saksalaiseen Max Ernstin 1942, ja hänestä tuli neljä vuotta myöhemmin tämän neljäs puoliso. He muuttivat 1957 Ranskaan. Tanningin tunnetuin teos on ironisesti nimetty tummanpuhuva *Eine&nbsp;kleine&nbsp;Nachtmusik* (1943). Tanningin muita teoksia on omakuva *Birthday* (1942). 

Tanningin alkuperäinen surrealistinen tyyli muuttui kuitenkin vuosien varrella huomattavasti abstraktiin suuntaan. Ernstin kuoleman jälkeen hän palasi 1979 New Yorkiin, jossa alkoi uusi aktiivinen kausi. Hänen teoksistaan on koottu näyttelyitä 2000-luvulla. Elämänsä loppupuolella Tanning keskittyi myös uuteen uraan kirjailijana. Hän kirjoitti kaksi elämäkertaa, romaanin ja kaksi runokokoelmaa.

## Lähteet
Volewijckers

**ASC de Volewijckers** oli vuonna 1920 perustettu Amsterdam-Noordista kotoisin oleva jalkapalloseura. Pohjoisamsterdamilaisseura voitti Eredivisien mestaruuden vuonna 1944. Se oli menestyksekkäimpiä hollantilaisia sodan jälkeisiä jalkapalloseuroja. Vuonna 1972 seura kuitenkin yhdistyi Blauw-Wit Amsterdamin ja DWS Amsterdamin kanssa, jolloin muodostui FC Amsterdam. Fuusion syynä oli se, että se halusi nousta yhtä suosituksi ja isoksi seuraksi kuin Ajax ja Feyenoord. De Volewijckers siirtyi kuitenkin pelaamaan amatöörisarjoihin.

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivu (Arkistoituna)
Tammy Wynette

**Tammy Wynette Pugh** () oli yhdysvaltalainen countrymusiikin laulaja ja lauluntekijä. Hänen tunnetuimpia laulujaan on ”Stand by Your Man” (1968), joka tunnetaan myös lukuisina coverversioina.

Wynetten isä kuoli aivokasvaimeen tyttären ollessa kahdeksan kuukauden ikäinen. Wynetten isovanhemmat kasvattivat hänet Mississippissä, kun hänen äitinsä muutti Alabaman Birminghamiin. Hän meni 17-vuotiaana naimisiin Euple Byrdin kanssa, ja he saivat lyhyessä ajassa kolme lasta. Kolmannen lapsen synnyttyä pari oli jo eronnut. Jäätyään yksinhuoltajaksi ja nuorimman lapsen sairastuttua hän alkoi hankkia lisätuloja laulamalla klubeissa. Wynetten haaveet muusikonurasta alkoivat toteutua 1960-luvulla, ja hän sai levytyssopimuksen Epic Recordsilta. Ensimmäinen single ”Apartment #9” julkaistiin vuonna 1966.

## Ura

Wynette sai Grammy-palkinnot parhaan naislaulajan country-esityksestä 1967 *I Don’t Want to Play House* ja 1969 *Stand by Your Man*.

Wynette hallitsi countrylistoja 1960–1970-luvuilla ja levytti kaikkiaan seitsemäntoista listaykköseksi noussutta kappaletta.

## Yksityiselämä

Wynette oli elämänsä aikana viidesti naimisissa. Yksi puolisoista oli countrytähti George Jones, jonka kanssa hän oli naimisissa vuosina 1969–1975. Pariskunta työskenteli yhdessä myös avioeron jälkeen. 1970-luvulla hänellä oli julkisuutta saanut suhde näyttelijä Burt Reynoldsin kanssa.

Wynettella oli neljä lasta. Ensimmäisen miehensä Euple Byrdin kanssa hän sai kolme tytärtä. George Jonesin kanssa Wynettellä on yksi tytär Tamala Georgette Jones (5. lokakuuta 1970), joka on myös kantrilaulaja.

Vuosikausia vakavista terveysongelmista kärsinyt ja useista leikkauksista toipunut laulaja kuoli sydämen rytmihäiriöön kotonaan Nashvillessä Tennesseessä 55-vuotiaana. Hän on kuulunut vuodesta 1998 Country Music Hall of Fameen.

## Diskografia

* 
* 
* 
* 
* &sup1;
* 
* 
* 
* 
* 

* &sup1;
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

&sup1; Original Soundtrack

## Lähteet
Matthäus Daniel Pöppelmann

**Matthäus Daniel Pöppelmann** (3. toukokuuta 1662 Herford – 17. tammikuuta 1736 Dresden) oli saksalainen barokin ja rokokoon kauden arkkitehti. Hän toimi Saksin vaaliruhtinaan ja Puolan kuninkaan August II Väkevän palveluksessa. Pöppelmannin tunnetuin työ on Dresdenissä sijaitseva Zwinger. Hänen muihin töihinsä lukeutuvat muun muassa Japanisches Palais (Dresden, 1715), Pillnitzin linna (1720–1723) ja Augustusbrücke (1727–1731). Hän myös suunnitteli Moritzburgin linnan uudistustyöt yhdessä Zacharias Longuelunen kanssa.
AFC DWS

**Door Wilskracht Sterk** () on vuonna 1909 perustettu, Amsterdamista kotoisin oleva jalkapalloseura, joka pelaa tällä hetkellä Sunnuntai-Hoofdklasse A:ssa. DWS:istä tuli ammattilaisseura vuonna 1954, jolloin sen kotikenttänä toimi Amsterdamin Olympiastadion. Door Wilskracht Sterk voitti Eredivisien vuonna 1964 ja selvisi seuraavalla kaudella Euroopan Cupin neljännesvälieriin. Vuonna 1972 seura kuitenkin yhdistyi Blauw-Wit Amsterdamin ja De Volewijckersin kanssa, muodostaen FC Amsterdamin. DWS jatkoi kuitenkin olemassaoloaan siirtymällä pelaamaan amatöörisarjoihin.

## Door Wilskracht Sterk Eredivisiessä

### DWS

### AFC DWS

### AFC

## Tunnettuja entisiä pelaajia
* Michael Dingsdag
* Frits Flinkevleugel
* Ruud Gullit
* Rinus Israel
* Jan Jongbloed
* Huub Lens
* Patrick Lokken
* John Metgod
* André Pijlman
* Rob Rensenbrink
* Frank Rijkaard
* Bennie Rode
* Daan Schrijvers
* Piet Spel
* Mosje Temming
* Jos Vonhof
* Henk Wery 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivu
Gottfried Semper

**Gottfried Semper** (29. marraskuuta 1803 Hampuri – 15. toukokuuta 1879 Rooma) oli saksalainen arkkitehti. Hän oli yksi merkittävimmistä saksalaisista 1800-luvun keskivaiheen arkkitehdeista. Hänen päätyönään pidetään Semperoper-oopperataloa Dresdenissä (1838–1841). 

Semper opiskeli Hampurin Johanneum-koulussa ennen kuin vuonna 1823 aloitti historian ja matematiikan opinnot Göttingenin yliopistossa. Vuonna 1825 hän opiskeli arkkitehtuuria Münchenin Ludwig-Maximilian-yliopistossa Friedrich von Gärtnerin ohjaamana. 

Semper toimi arkkitehtuurin professorina Dresdenissä 1834–1848. Hän suunnitteli Dresdeniin synagogan, oopperan ja taidemuseon. Vallankumousten leimaamana vuonna 1848 Semper pakeni Pariisiin ja siirtyi sieltä Lontooseen, missä hän osallistui muun muassa vuoden 1851 maailmannäyttelyyn sekä Victoria and Albert Museumin suunnitteluun. Vuosina 1855–1871 Semper opetti Zürichin polyteknillisessä korkeakoulussa ja suunnitteli sen uuden rakennuksen. Vuonna 1871 hän muutti Wieniin, jossa hän suunnitteli yhdessä Karl von Hasenauerin kanssa luonnontieteellisen ja taidehistoriallisen museon sekä Burgtheaterin ja Hofburgin Neue Burgin.

## Töitä
* Dresdenissä:
** Hoftheater (1838–1841, tuhoutui tulipalossa 1869)
** Villa Rosa (1839, tuhoutui toisessa maailmansodassa)
** Dresdenin vanha synagoga (1839–1840, tuhottiin kristalliyönä)
** Oppenheimin linna (1845–1848)
** Zwingerin Gemäldegalerie Alte Meister (1847–1855)
** Semperoper (1871–1878)
** Hofburgin Neue Burg

* Sveitsissä:
** Zürichin Polytechnikum, nyk. ETH Zürich (1858–1864)
** Winterthurin kaupungintalo (1865–1869)

* Wienissä:
** Burgtheater (1837–1888)
** Kunsthistorisches Museum (1872–1891)
** Naturhistorisches Museum (1872–1889)

## Kuvagalleria

Kuva: Winterthur Stadthaus.jpg| Winterthurin kaupungintalo (1865–1869)
Kuva: Sächsische Staatsoper.JPG| Semperoper (1841, rakennettu uudelleen 1871–1878)
Kuva: ETH Zurich from Polyterrace.jpg| Zürich Polytechnikum (1858–1864)
Kuva: Wien - Burgtheater, Hauptfassade.JPG| Burgtheater (1837–1888)


## Lähteet
*Jokinen, Teppo ja Honkala, Liisa: Arkkitehtuurin sanakirja. WSOY 2000. 
### Viitteet
Kokemäen Kova-Väki

**Kokemäen Kova-Väki** eli **KK-V** on Kokemäellä toimiva urheiluseura. Sen lajeihin kuuluvat nykyään jalkapallo, suunnistus, hiihto, yleisurheilu, tennis, voimailu, urheilusukellus, salibandy, pesäpallo, kaukalopallo sekä jääkiekko. KK-V:n jalkapallojaosto yhdistyi 1990-luvulla Teljän Nousun kanssa ja muodosti uuden seuran Kokemäen Pallon. Vuonna 2022 KoPa yhdistyi KK-V:hen ja KK-V sai jälleen jalkapallojaoston.

## Toiminta
Seuran pesäpallo- ja jääkiekkojoukkueet pelaavat kotiottelunsa Pitkäjärven vapaa-ajankeskuksessa, jossa sijaitsevat muun muassa pesäpallokenttä sekä jäähalli *Teljä Areena*. KK-V:n jääkiekkojoukkue fuusioitui porilaisen Karhu HT:n kanssa vuonna 2018 luopuen paikastaan II divisioonassa. KK-V:n edustusjoukkue pelaa nyt III-divisioonassa.  Naisten pesäpallojoukkue pelaa kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjan lounaislohkossa. KK-V:n jalkapallojaostolla ei ole joukkueita Palloliiton järjestämissä aikuisten sarjoissa. Juniorijoukkueita KK-V jalkapallolla on kuitenkin useita.

## Historia
Kokemäen Kova-Väki perustettiin vuonna 1921. Perustajiin kuului muun muassa seuran nimen keksinyt Hanne Potila. Tulkkilaan rakennettiin samoihin aikoihin paikkakunnan ensimmäinen urheilukenttä. 1980-luvulla valmistuivat Pitkäjärven pesäpallo- ja yleisurheilukentät.

KK-V:n naisten pesäpallojoukkue on pelannut korkeimmalla sarjatasolla Superpesiksessä kaksi kautta vuosina 1988 ja 1991.

Seuran lajeihin on kuulunut myös jääpallo, jossa KK-V on 1950-luvulla pelannut Maakuntasarjassa.

## Junioritoiminta

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* KK-V Kokemäen Kovan-Väen kotisivut
* KK-V jääurheilu 
* KK-V pesäpallo
Roger Ducret

**Roger Ducret** (2. huhtikuuta 1888 – 8. tammikuuta 1962) oli ranskalainen miekkailija ja olympiavoittaja.

Ducret voitti olympiamitaleja kaikilla kolmella miekalla: floretilla, kalvalla ja säilällä. Hänen menestyksekkäimmät kilpailunsa olivat Pariisin 1924 olympialaiset, joissa hän voitti viisi mitalia. Hän voitti kultaa floretin henkilökohtaisessa kilpailussa, josta italialaiset vetäytyivät kärsittyään mielestään tuomarien taholta vääryyttä joukkuekilpailussa. Alkukierroksilla Ducret voitti 13 ottelua ja kärsi kuusi tappiota mutta voitti finaalikierroksella kaikki vastustajansa, muun muassa siihen saakka voittamattomana otelleen maanmiehensä Philippe Cattiaun osumin 5–4. Ducret voitti kultaa myös floretin ja kalvan joukkuekilpailussa. Kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa hän sai hopeaa edellään vain Belgian Charles Delporte, ja säilän henkilökohtaisessa kilpailussa, jonka italialaiset myös jättivät tuomarityöskentelyn vuoksi kesken, häntä parempi oli vain Unkarin Sándor Pósta.

Antwerpenin 1920 olympialaisissa Ducret saavutti kaksi mitalia ja Amsterdamin 1928 olympialaisissa yhden.

## Saavutukset
* Olympiakultaa floretin henkilökohtaisessa kilpailussa 1924
* Olympiakultaa floretin joukkuekilpailussa 1924
* Olympiakultaa kalvan joukkuekilpailussa 1924
* Olympiahopeaa floretin joukkuekilpailussa 1920 ja 1928
* Olympiahopeaa kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1924
* Olympiahopeaa säilän henkilökohtaisessa kilpailussa 1924
* Olympiapronssia floretin henkilökohtaisessa kilpailussa 1920
* Olympiakisoissa kahdeksas säilän henkilökohtaisessa kilpailussa 1928
* EM-pronssia kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1923

## Lähteet
* 
* 
* sports123.com: miekkailun arvokisatilastoja
Heinrich Malz

**Heinrich Malz** (26. marraskuuta 1910 Chemnitz, Saksa – ?) oli saksalainen virkamies, SS-upseeri ja Ernst Kaltenbrunnerin henkilökohtainen neuvonantaja. 

Rautatievirkailijan perheeseen 1910 syntynyt Malz opiskeli lakia Hallessa ja Leipzigissa. Malz värväytyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen 1930. Hän työskenteli Sicherheitsdienstissä ja valmistui tohtoriksi 1935. Samana vuonna hän liittyi SS:ään.

Malz siirtyi työskentelemään natsi-Saksan pääturvallisuusvirastoon RSHA:n toukokuussa 1940. Vuonna 1944 hänestä tuli sen päällikön Ernst Kaltenbrunnerin henkilökohtainen neuvonantaja.

Sodan jälkeen Malz internoitiin liittoutuneiden vankileirille ja vapautettiin 1948. Vapauduttuaan hän toimi saksalaisten sotavankien, sotarikollisten ja natsien auttamiseksi perustetuissa järjestöissä kuten Stille Hilfe.
Lucien Gaudin

**Lucien Gaudin** (27. syyskuuta 1886 – 23. syyskuuta 1934) oli ranskalainen miekkailija ja olympiavoittaja.

Gaudin voitti urallaan floretilla ja kalvalla kuusi olympiamitalia, joista neljä oli kultaisia. Antwerpenin 1920 olympialaisissa hän sai floretin joukkuekilpailussa hopeaa. Pariisin 1924 olympialaisissa hän voitti kultaa floretin ja kalvan joukkuekilpailussa. Ensin mainitussa hän voitti kaikki 22 otteluaan ja sai 110 osumaa vastustajien osuessa yhteensä vain 21 kertaa. Näkyvimmät seuraukset oli hänen voitollaan Italian Aldo Bonista. Tuomarit tuomitsivat ratkaisevan viidennen osuman Gaudinille, mitä italialaiset eivät hyväksyneet. Protestoinnin seurauksena Italia tuomittiin hävinneeksi kaikki finaalikierroksen ottelunsa ja asiaa selviteltiin vielä verisellä kaksintaistelulla kisojen jälkeen.

Amsterdamin 1928 olympialaisissa Gaudin voitti kultaa sekä floretin että kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa. Lisäksi hän sai hopeaa floretin joukkuekilpailussa.

## Saavutukset
* Olympiakultaa floretin henkilökohtaisessa kilpailussa 1928
* Olympiakultaa kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1928
* Olympiakultaa floretin joukkuekilpailussa 1924
* Olympiakultaa kalvan joukkuekilpailussa 1924
* Olympiahopeaa floretin joukkuekilpailussa 1920 ja 1928
* EM-kultaa kalvalla 1921

## Lähteet
* 
* 
* sports123.com: miekkailun arvokisatilastoja
Israelin avaruusjärjestö

**Israelin avaruusjärjestö** () on vuonna 1983 perustettu virasto, joka koordinoi Israelin valtion avaruusohjelmaa kaupallisiin ja tieteellisiin tarkoituksiin. ISA:n johtaja on Jitzhak Ben Israel. Järjestön budjetti on vain miljoona Yhdysvaltain dollaria, koska kaupalliset sateelliitit rahoitetaan erillisistä budjeteista.

Israel laukaisi ensimmäisen tiedustelusatelliittinsa, Ofeqin maata kiertävälle radalle 1988. Lisäksi on laukaistu useita tutkimuskäyttöön suunnattuja sateelliitteja.

Ilan Ramon, Israelin ensimmäinen astronautti, sai surmansa avaruussukkula Columbian viimeisellä lennolla vuonna 2003.

## Katso myös
* Luettelo avaruusjärjestöistä

## Aiheesta muualla
*Viralliset sivut
Mauri Jaara

**Mauri Jaara** (s. 3. helmikuuta 1958) on suomalainen raviohjastaja. Hän asuu Oulussa. Jaaralla on A-ajolupa sekä A-lisenssi. Vuoden 2023 loppuun mennessä hän on ohjastanut 25&nbsp;979 lähtöä, joista hän on voittanut 3&nbsp;742 kertaa ja tienannut palkintorahoja 7&nbsp;620&nbsp;571 euroa.

Jaaran suurimpia voittoja ovat Lämminveristen Kriterium vuodelta 2000 Jet Garden -hevosella sekä Lämminveristen Suomenmestaruus vuodelta 1985 Streak T -hevosella. Muita suuria voittoja ovat mm. Kasvattajakruunu-voitot hevosilla Shorthanded Goal (2006), Weimar (2009), Minto’s Romeo (2009), Kuopio stakes hevosella Oliver Twist (2009), Shorthanded Goalin Elitloppet (2007) ja Oslo GP (2008) päivien voitot sekä Oulun Grand Prix -voitot hevosilla Einomies (2012), Breedlove (2014) ja Color August (2006).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Linna, Tommi 2008: Jaaran on helppo hymyillä. Hevosurheilu 7.3.2008, s. 5
* Ruukin maaseutuopisto - Pohjois-Suomen Hevosurheilukeskus
Friedrich von Gärtner

**Friedrich von Gärtner** (1792–1847 München) oli saksalainen arkkitehti. Yhdessä Leo von Klenzen kanssa häntä pidetään kuningas Ludvig I:n ajan Baijerin  merkittävämpänä arkkitehtina.

Gärtner opiskeli Münchenin taideakatemiassa vuonna 1809. Vuonna 1812 hän muutti Pariisin ja opiskeli siellä vuoteen 1814 asti. Hän vietti myös aikaa Roomassa, Napolissa ja Sisiliassa. Gärtneristä tuli 1819 Münchenin taideakatemian rakennustaiteen professori ja vuonna 1842 akatemian johtaja. Hänet aateloitiin vuonna 1840.

## Töitä
* Baijerin kirjastorakennus, nyk. Bayerische Staatsbibliothek (1831–1842)
* Münchenin yliopistorakennus, nyk. Münchenin Ludwig-Maximilian-yliopisto (1835–1840)
* Kreikan kuninkaallinen palatsi Ateena, nyk. Kreikan parlamenttitalo (1836–1843)
* Siegestor (München, 1840–1852)
* Feldherrnhalle (München, 1841–1844)
* Befreiungshalle (1842)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Thorvald Stoltenberg

**Thorvald Stoltenberg** (8. heinäkuuta 1931 – 13. heinäkuuta 2018) oli norjalainen diplomaatti ja sosiaalidemokraattisen Työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi vuosina 1979–1981 Norjan puolustus- sekä vuosina 1987–1989 ja 1990–1993 ulkoministerinä. 

Stoltenberg toimi vuosina 1989–1990 Norjan YK-suurlähettiläänä ja vuonna 1990 UNHCR:n pääsihteerinä. Vuonna 1993 hänestä tuli Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerin erikoisedustaja Jugoslaviaan.

Stoltenberg toimi 1999–2008 Norjan Punaisen Ristin johtajana. Hänen poikansa Jens on ollut Norjan pääministeri ja myöhemmin Naton pääsihteeri. 

## Lähteet
Ljubov Ljadova

**Ljubov Ljadova** (s. 17. marraskuuta 1952 Nolinsk) on Neuvostoliittoa edustanut entinen maastohiihtäjä, viestin MM-hopeamitalisti.

Ljadova hiihti avausosuuden 4 × 5 kilometrin MM-hopeaa voittaneessa Neuvostoliiton joukkueessa Oslon MM-kisoissa 1982. Joukkueen muut jäsenet olivat Ljubov Zabolotskaja, Raisa Smetanina ja Galina Kulakova. Samoissa kilpailuissa Ljadova sijoittui 20 kilometrillä neljänneksi ja 10 kilometrillä seitsemänneksi. 

Vuonna 1983 Ljadova voitti Holmenkollenin kisojen 10 kilometrin kilpailun. Sarajevon olympialaisissa 1984 hän sijoittui 20 kilometrillä seitsemänneksi ja 10 kilometrillä kahdenneksitoista. 

## Lähteet
*Ljubov Ljadova FIS:n tietokannassa  
*Holmenkollenin voittajat