open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Osmo Ikola

**Osmo Kalervo Ikola** (6. helmikuuta 1918 Joensuu – 27. huhtikuuta 2016 Turku) oli suomalainen kielitieteilijä. Hän toimi Turun yliopistossa suomen kielen professorina 1951–1981 ja Turun yliopiston rehtorina 1975–1981.

Tutkimuksissaan Ikola käsitteli muun muassa suomen yleiskieltä ja murteita sekä vanhaa kirjasuomea. Hän toimi Nykysuomen laitoksen kielilautakunnan jäsenenä ja sen seuraajan Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen suomen kielen lautakunnan jäsenenä (puheenjohtaja 1980–1988) ja julkaisi teoksia kielenhuollosta; hänen toimittamastaan *Nykysuomen käsikirjasta* (1971, ensimmäinen laitos *Suomen kielen käsikirja* 1968) on otettu useita painoksia, ja se kuuluu suomen kielen tunnetuimpiin oppaisiin.
__NOTOC__
## Elämä
Osmo Ikola syntyi Joensuussa kansleri Niilo Ikolan ja Salli Ikolan (o.s. Paloheimo) perheeseen. Hän tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta klassillisesta lyseosta vuonna 1936. Ikola aloitti opintonsa Turun yliopistossa vuonna 1936 pääaineenaan suomen kieli ja sen sukukielet. Hän valmistui vuonna 1940 filosofian kandidaatiksi ja vuonna 1949 filosofian tohtoriksi. Hänen väitöskirjansa käsitteli tempusten ja modusten käyttöä ensimmäisessä suomalaisessa Raamatussa.

Ikola työskenteli myös ulkomailla: hän toimi Uppsalan yliopistossa suomen kielen lehtorina vuodet 1947–1951 sekä vierailevana professorina New Yorkin Columbian yliopistossa 1963 ja Göttingenin yliopistossa 1971. Suomessa Ikola palveli Turun yliopistossa suomen kielen ja sen sukukielten professorina 1951–1962 ja suomen kielen professorina 1962–1981 sekä Turun kauppakorkeakoulun virkaatekevänä suomen kielen professorina 1954–1960. Turun yliopistossa hän toimi humanistisen tiedekunnan dekaanina 1954–1957 ja 1965–1966, vararehtorina 1970–1975 ja rehtorina 1975–1981.

Osmo Ikola toimi sekä Porthan-Seuran että Suomen Kielen Seuran esimiehenä. Hän kuului vuoden 1992 kirkkoraamatun laatineeseen raamatunkäännöskomiteaan.

Ikola oli Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1965.

## Lähteet
* Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit 1640–2007*, s. 219–220. Professoriliitto, Helsinki 2008. 
*

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
*
Edward Mills Purcell

**Edward Mills Purcell** (30. elokuuta 1912 – 7. maaliskuuta 1997) oli yhdysvaltalainen fyysikko. Hän sai Nobelin fysiikanpalkinnon yhdessä Felix Blochin kanssa ydinmagneettisen resonanssin (NMR) analyysimenetelmän löytämisestä.

Purcell kasvoi Illinoisissa ja opiskeli sähkötekniikkaa indianassa Purduen yliopistossa. Hän kiinnostui fysiikasta jo siellä, lähti Saksan Karlsruheen vaihto-opiskelijaksi ja jatkoi kotimaahan palattuaan Harvardin yliopistossa missä väitteli vuonna 1938.

Toisen maailmansodan aikana Purcell työskenteli  MIT:ssä tutkaongelmien parissa. Vuonna 1946 hän kehitti uuden menetelmän jolla voitiin havaita ydinmagneettista resonanssia paljon tarkemmin kuin Isidor Isaac Rabin aikaisemmalla menetelmällä.

Purcell oli naimisissa ja hänellä oli kaksi poikaa.

NMR-menetelmää käytetään nykyisin yleisesti  molekyylien ja yhdisteiden rakenteen tutkimiseen.

## Lähteet
Osmo Järvi

**Osmo Henrik Järvi** (1. tammikuuta 1911 Helsinki – 21. maaliskuuta 2000 Turku) oli suomalainen patologian tutkija, professori ja Turun yliopiston rehtori. 

Järven vanhemmat olivat kalabiologi ja professori Toivo Järvi sekä Helfrid Helena Suitiala (ent. Söderman). Järvi tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta vuonna 1929 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1937, jolloin hän myös sai tohtorin arvon väiteltyään jo vuonna 1935. Hänen saksankielinen väitöskirjansa (1935) oli otsikoitu *Über den Bau der Trachea- und Larynxdrüsen und der Drüsenzellen bei einigen Säugetieren : Beitrag zur Frage von der Bedeutung des Golgi-Apparats und anderer Zellkomponenten für den Sekretionsprozess : Beobachtungen in Betreff der Adenomerentheorie*. Järvi oli Helsingin yliopiston mikroskooppisen anatomian dosentti vuosina 1940–1945.

Työurallaan Järvi toimi Helsingin yliopiston anatomian laitoksen amanuenssina (1932-1937) ja patologisen anatomian laitoksen amananuenssina (1939–44). Sotavuosina hän oli kenttä- ja sotasairaalan lääkärinä sekä puolustusvoimien patologina. Järvi toimi Turun yliopiston patologisen anatomian professorina vuosina 1944–1977, vastaperustetun lääketieteellisen tiedekunnan dekaanina 1945–1954 ja yliopiston rehtorina 1954–1960. Järven dekaanikaudella rakennettiin lääketieteellisen tiedekunnan laitosrakennukset ja hänen rehtorikaudellaan perustettiin yliopiston oikeustieteellinen tiedekunta. Rehtorikauden jälkeen Järvi palasi hoitamaan professorin virkaan vuodesta 1960 eläkkeelle jäämiseensä saakka (1978).

Hön teki tutkimusta muun muassa sylkirauhasten, haiman ja suonipunosten mikroskooppisesta rakenteesta ja eritteen muodostumisesta niiden soluissa, nenä- ja mahakasvaimista sekä munuaispatologiasta. Tutkijana hän kuvasi ensimmäisenä maailmassa elastofibrooman ja membranoottisen osteodysplasian.

Järvi toimi Suomen edustajana Kansainvälisessä syöväntorjuntajärjestössä. Lisäksi hän oli valtion lääketieteellisen toimikunnan puheenjohtaja, Turun Suomalaisen Yliopistoseuran neuvottelukunnan puheenjohtaja 1976–1983 ja V. A. Koskenniemen seuran puheenjohtaja 1987–1991. Hän oli myös Matti Virkkusen valitsijamies vuoden 1968 presidentinvaalissa. Hänet vihittiin Helsingin, Turun ja Oulun yliopistojen sekä Åbo Akademin kunniatohtoriksi.

Järven puoliso oli vuodesta 1937 lääketieteen lisensiaatti Enne-Maija Kinnunen. Matematiikan professori Timo Järvi on heidän poikansa. Turun yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan rakennuksessa Medisiinassa oleva luentosali on nimetty hänen mukaansa Osmo Järvi -saliksi.

## Lähteet
Pöljän keramiikka

**Pöljän keramiikka** on lähinnä Itä-Suomessa ja eteläisessä Pohjois-Suomessa myöhäisellä kivikaudella esiintynyttä ohutseinäistä, taitavasti tehtyä asbestisekoitteista kivikauden keramiikkaa, joka ajoitetaan 3500–2500 eaa.. Pöljän keramiikka pohjautunee alun perin kampakeramiikkaan ja Kierikin keramiikkaan. Pöljän keramiikka on saanut nimensä Siilinjärven Pöljän kylässä vuonna 1927 tehdyn löydön mukaan.

## Kuvaus

Pöljän keramiikka oli asbestin ja muun seosaineen sekaista keramiikkaa, jossa oli harvakseltaan kampakoristelua. Astioiden reunat oli taitettu sisään laskokseksi. Koska Pöljän keramiikassa käytettiin asbestia, saatiin tehtyä suuria ohutseinäisiä astioita. Näin ollen Pöljän keramiikka oli teknisesti korkeatasoista. Pöljän keramiikka oli runsasta Suomen itäisellä järvialueella Pohjois-Karjalassa, Pohjois-Savossa, Kainuussa ja myös Perämeren rannikolla Pohjanmaalla. Pöljän keramiikan levinneisyys ulottui myös Etelä-Savoon, Kymenlaaksoon, Keski-Suomeen ja Etelä-Lappiin. Pöljän keramiikka oli pääosin itä- ja pohjoissuomalainen, ja sitä esiintyi joskus rannikollakin.

Lännempänä tehtiin Pyheensillan keramiikkaa, joka muistutti Pöljän keramiikkaa.

## Katso myös
* Asbestikeramiikka
* Kampakeramiikka
* Kierikin keramiikka
* Pyheensillan keramiikka
* Jätinkirkko

## Lähteet
Colin Towns

**Colin Towns** (s. 13. toukokuuta 1948 Lontoo, Englanti) on englantilainen kosketinsoittaja, säveltäjä ja sovittaja. 

## Diskografia

**Ian Gillan Band*
** Clear Air Turbulence
** Scarabus
**Live at Budokan Vol 1
**Live at Budokan Vol 2

**Gillan*
**Gillan(1978)
**Mr Universe(1979)
**Glory Road(1980)
**Future Schock(1981)
**Double Trouble(1981) 
**Magic(1982)

**Colin Towns Mask Orchestra*
**The Orpheus Suite
**Another Think Coming
**Bolt From the Blue
**Nowhere & Heaven
**Still Life
**Dreaming Man with Blue Suede Shoes

**HR Big Band*
**Meeting of the Spirits (In+Out records)

**NDR Big Band*
**Frank Zappa's Hot Licks (and Funny Smells)
**It's Later than You Think (With Norma Winstone)
**The Theatre of Kurt Weill

**Gerardo Nunez, Chano Dominguez, Michael Brecker*
**Jazzpana 2

## Musiikkia filmeihin
Esimerkkejä:

*1977 *Full Circle*
*1979 *The Dumb Waiter*
*1981 *Live at Oxford Polytechnic (TV)*
*1983 *The Rocking Horse Winner*
*1983 *Slayground*
*1983 *Shadey*
*1989 *Fifteen Streets*
*1989–90 *Capital City*
*1990 *Hands of a Murderer*
*1990 *Daughter of Darkness*
*1991 *Smack and Thistle*
*1992 *Truckers*
*1993 *City Boy (TV)*
*1994 *Puppet Master*
*1995 *Body Language*
*1996 *The Crow Road*
*1997 *Ivanhoe (TV)*
*1998 *Vig*
*1999 *Tilly Trotter (TV)*
*2000 *The Secret*
*2001 *Nicholas Nickleby*
*2002 *Goodbye Mr.Chips*
*2003 *Sons and Lovers*
*2004 *Not Only but Always*
*2005 *Red Mercury*
*2006 *A Good Murder (TV)*
*2006 *Ghostboat (TV)*

## Aiheesta muualla
*Colin Townsin virallinen kotisivu
*Colin Townsin levy-yhtiö Provocateur Records
*
Elonet

**Elonet** on Kansallisen audiovisuaalisen instituutin ylläpitämä internetsivusto, joka sisältää kattavat tiedot suomalaisista elokuvista ja tietoja niiden tekemiseen liittyneistä henkilöistä ja yrityksistä. Sivusto sisältää myös laajalti tietoa ulkomaisista Suomessa esitetyistä elokuvista. Sivuston sisältö tuotetaan Kansallisen audiovisuaalisen instituutin filmografisesta tietokannasta poimimalla.

Elokuvatietokanta avattiin internetissä vuonna 2006.  Elonetin aineistot liitettiin Finna-tiedonhakupalveluun vuonna 2017.  Elonet-tietokanta uudistui joulukuussa 2019 liittyen samalla Finna-pohjaiseksi. Uudistuksen yhteydessä palvelussa julkaistiin yli 200 pitkää suomalaista elokuvaa joiden oikeudet KAVI omistaa, osa elokuvista julkaistiin Ultra HD -tarkkuudella.  Arkistoyhdistys palkitsi vuonna 2020 uudistetun Elonetin vuoden arkistoteoksi. 

## Katso myös
* Luettelo suomalaisista elokuvalehdistä ja -verkkojulkaisuista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* elonet.finna.fi
Mahdollisuuksien tori

**Mahdollisuuksien torit** ovat ilmaisia yleisötapahtumia, joiden tavoitteena on lisätä tietoisuutta globaaleista kysymyksistä. Mahdollisuuksien toreilla kansalaisjärjestöt esittelevät toimintaansa ja tarjoavat kävijöille osallistumis- ja vaikuttamiskeinoja.

Mahdollisuuksien toreja järjestetään vuosittain noin 20 paikkakunnalla ympäri Suomea. Paikkakunnat muodostavat Mahdollisuuksien tori -verkoston, jota koordinoi Fingo ry. Tapahtumiin osallistuu vuosittain noin 600 järjestöä ja noin 30 000 kävijää.

Vuodesta 2005 lähtien Helsingin Mahdollisuuksien tori on järjestetty Maailma kylässä -festivaaliin yhteydessä. Mahdollisuuksien toreilla on vuosittain teema, jolla halutaan nostaa esiin jokin globaaleihin kehityskysymyksiin ja yhteisvastuuseen liittyvää aihe. Teemoina on ollut esimerkiksi lasten oikeudet, oikeudenmukainen kauppa ja ilmastonmuutos.

## Teemat
* 2012: Muuttoliikkeet ja pakolaisuus
* 2013: Ihmisoikeudet
* 2014: Nuoret ja työ
* 2015: Yhteisöllisyys

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mahdollisuuksien torin verkkosivut
T. E. Olin

**Toivo Edvard Olin** (27. kesäkuuta 1885 Kitee &ndash; 7. kesäkuuta 1970) oli Turun yliopiston iho- ja sukupuolitautiopin professori ja Turun yliopiston kansleri. 

Olinin vanhemmat olivat opettaja Edvard Olin ja opettaja Aleksandra Maria Walldén Kiteellä. Edvard ja Alexandra Olin olivat merkittäviä henkilöitä Kiteen yhteiskunnallisessa kehittämisessä. Toivo Olin tuli ylioppilaaksi Viipurin klassillisesta lyseosta 1903 ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1907,  lääketieteen lisensiaatiksi 1912 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1932. Heti valmistumisen jälkeen Olin joi karonkkakahvit tuoreen morsiamensa, Impi Elin Kestilän (avioliitto v 1913), kanssa ja vei hakupaperit Alavuden kunnanlääkärin virkaan. Olin oli kunnanlääkärinä Alavudella, Kuortaneella, Töysässä ja Koivistolla vuosina 1913-1924. Olin hoiti eri vaiheissa myös koleralääkärin, rautatielääkärin, keuhkotautiparantolan ja piirilääkärin virkoja ja oli Koiviston lentoaseman lääkärinä 1919-1921. Hän toimi ansiokkaasti ja rohkeasti Suomen sisällissodan aikana 1917-1918, pelastaen ihmishenkiä sekä valkoisten että punaisten puolelta, toimiessaan Koiviston kunnanlääkärinä 1914-1923. Olin oli Helsingin yleisen sairaalan ihotautiosaston apulaislääkärinä 1924-1926, Kumpulan sairaalan alilääkärinä vuodesta 1925 sekä Kumpulan sairaalan v.t. ylilääkärinä eri aikoina vuosien 1926 ja 1934 välillä sekä vuodesta 1934 alkaen. Iho- ja sukupuolitautien erikoislääkärin pätevyyden Olin sai 1925, oppiaineen dosentti Helsingin yliopistossa hän oli vuodesta 1925 vuoteen 1935. Tohtoriksi Olin väitteli 1932. Olinin väitöskirja ja osa muustakin tuotannosta käsitteli syfilistä.  Hän toimi asiantuntijana laadittaessa vuosien 1939 ja 1952 sukupuolitautien torjuntaa koskevia lakeja. Sota-aikana hän toimi SotaS 1:n sotasairaalaosaston ja siviilisairaalan ylilääkärinä.   Lääkintäkapteenin arvo hän sai vuonna 1943. Kunniamerkit: Vapaudenristi 3 prk, Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan komentajamerkki (K SVR), Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan komentajamerkki 1 luokan komentajamerkki (K SVR 1), Suomen Leijonan Ritarikunnan (SL) suurristi. Dermatologiyhdistyksen jäsen, Dansk Dermat Selskap, Unkarin ja Ranskan dermatyhd. kirjeenvaihtajajäsen. Turun yliopiston Savo-Karjala-Osakunnan jäsen. Ennen Turun yliopiston uraansa Olin työskenteli lääkärinä, piirilääkärinä useilla eri paikkakunnilla, samoin kuin rautatielääkärinä, ilmailuaseman lääkärinä. Helsingin yliopiston iho- ja sukupuolitautien dosenttina 1935–1945. Olin teki opintomatkoja Itävaltaan, Saksaan ja Tanskaan. Turun yliopisto kutsui Olinin rakentamaan Turkuun Dermatologian tiedekunnan, tiedekunnan ensimmäisenä professorina, jossa sitten toimi iho- ja sukupuolitautien professorina 1944–1945. Hän oli Turun yliopiston vararehtori 1945–1948, rehtori 1948–1954 ja kansleri vuodesta 1955, vuoteen 1965 asti. 

## Lähteet
Viipurin Klassillinen Lyseo 1879–1940, toim. Jorma Väänänen, Helsinki 1958 Yhteiskirjapaino Osakeyhtiö. Julkaistu koulun entisten oppilaiden kustantamana, s. 108,128,259.

## Aiheesta muualla
*Toivo E. Olin, rehtorina 1948–1954  (Viitattu 23.9.2017)
Chen Ning Yang

**Chen-Ning Franklin Yang** (, 22. syyskuuta 1922 Hefei, Kiina – 18. lokakuuta 2025 Peking, Kiina) oli yhdysvaltalaiskiinalainen fyysikko, joka työskenteli statistisen fysiikan ja symmetriaperiaatteiden parissa. Vuonna 1957 hän sai yhdessä Tsung-Dao Leen kanssa Nobelin fysiikanpalkinnon teoriasta, jonka mukaan alkeishiukkasten heikossa vuorovaikutuksessa ei ole pariteetti­symmetriaa. Teorian todensi kokeellisesti Chien-Shiung Wu.

Yang tunnetaan yhteistyöstään Robert Millsin kanssa. Yangin–Millsin teoriat ovat mittateorioita (), jotka ovat osa hiukkasfysiikan standardimallia. 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Tsung-Dao Lee

**Tsung-Dao Lee** (**T. D. Lee**, ; 24. marraskuuta 1926 – 4. elokuuta 2024 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) oli amerikankiinalainen fyysikko. 1957 hän sai yhdessä Chen Ning Yangin kanssa Nobelin fysiikanpalkinnon teoriasta, jonka mukaan alkeishiukkasten heikossa vuorovaikutuksessa ei ole pariteettisymmetriaa. Chien-Shiung Wu on kokeellisesti vahvistanut tämän teorian.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Elämäkerta Nobel-säätiön sivuilla
Hans Pflügler

**Johannes Christian "Hansi" Pflügler** (s. 27. maaliskuuta 1960 Freising, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija. Hän voitti maailmanmestaruuden vuoden 1990 MM-kisoissa. Pflügler pelasi puolustajana ja puolustavana keskikenttäpelaajana.

Hans Pflügler pelasi koko uransa Bayern Münchenissä. Hän aloitti vuonna 1981 ja pelasi vuoteen 1995 asti. Tosin viimeisellä kaudella hän pelasi vain yhden Bundesliga-ottelun. Pflügler voitti Bayern Münchenissä viisi kertaa Saksan mestaruuden ja kolmesti Saksan cupin. Hän oli kahdesti Euroopan Cupin loppuottelussa, mutta molemmilla kerroilla tuli tappio. Pflügler kokeili vielä paluuta kentille ja pelasi kaudella 2001–2002 Saksan eteläisessä aluesarjassa Bayern Münchenin reservijoukkueessa 32 ottelua.

Saksan jalkapallomaajoukkueessa Pflügler pelasi 11 maaottelua vuosina 1987–1990 ja oli voittamassa maailmanmestaruutta vuonna 1990.

## Seurat
* 1981–1995 FC Bayern München
* (2001–2002 Bayern Münchenin reservijoukkue)

## Saavutukset
* Maailmanmestaruus 1990
* Euroopan Cupin hopea 1982 ja 1987
* Saksan mestaruus 1985, 1986, 1987, 1989 ja 1990
* Saksan Cup 1982, 1984 ja 1986

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Fussballdaten
Perussuunnikas

Olkoon \Lambda \subset \mathbb{C} lattiisi. Tällöin \Lambda:n **perussuunnikkaaksi** kutsutaan joukkoja, jotka ovat muotoa
:D=\{a+t_1\omega_1+t_2\omega_2:+\leq t_1,t_2
missä a on kompleksiluku ja \omega_1,\omega_2 muodostavat \Lambda:n kannan. Perussuunnikasta käytetään elliptisten funktioiden teoriassa.

## Lähteet
* Silverman, The Arithmetic of Elliptic Curves
Kolme rohkeaa miestä

**Kolme rohkeaa miestä** on Sanoma Magazinesin julkaiseman Ankalliskirjasto-kirjasarjan seitsemäs osa. Se keskittyy pääosin ankanpoikiin, Tupuun, Hupuun ja Lupuun. Kaikki sarjakuvat ovat Carl Barksin käsialaa. Kirjassa on 168 sivua.

## Kirjan tarinat

*Vanhan linnan salaisuus (*The Old Castle’s Secret*) (1948)
*Silmät niskassa (1945)
*Nappuladekkarit (1945)
*Kullanilmaisin (1946)
*Taikoja kotitarpeisiin (1947)
*Nuorna vitsa väännettävä (1948)
*Aku Ankka koulusalapoliisina (1949)
*Aku Ankka ja Zombi (*Voodoo Hoodoo*) (1949)
*Huutovuoren kaiku (1949)
*Prinssi Ruususen uni (1950)
*Sankariteko (1950)
*Koulupinnarit (1951)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kirjan esittely
Ivíronin luostari

**Ivíronin luostari** (, ”Iberialaisten luostari”; ; myös *Iveronin luostari*) on ortodoksinen luostari Athoksen autonomisessa luostaritasavallassa Kreikassa. Se on pyhitetty Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen muistolle. Athoksen kahdenkymmenen luostarin välisessä hierarkiassa Ivíron on kolmannella sijalla.

## Historia

Ivíronin luostari on perustettu 900-luvun loppupuolella. Sen perusti iberialainen eli georgialainen munkki Johannes Iberialainen (Johannes Tornikipos) poikansa Euthymioksen kanssa. Johannes oli Athanasios Athoslaisen oppilas ja luostari perustettiin pian Suuren lavran ja Vatopédin perustamisen jälkeen. Pian tämän jälkeen luostariin tuli lisää iberialaisia. Näiden mukaan luostarikin sai nimen Ivíron. Bysantin keisari Basileios II teki luostarille suuria lahjoituksia, jotka edistivät sen kasvua. 1300-luvulla luostariin hyökkäsivät katalonialaiset merirosvot aiheuttaen luostarille suurta tuhoa. Korjauksiin se sai kuitenkin runsaasti apua Serbian ja Georgian kuninkaallisilta. Myöhemmin myös Konstantinopolin patriarkat tukivat luostaria monin tavoin, esimerkiksi kasvattamalla luostarin kirjastoa arvokkailla käsikirjoituksilla.

Ivíron kukoisti erityisesti 1500-luvulla. Luostarissa oli vakavat tulipalot vuosina 1740 ja 1845 sekä vuonna 1865, joka oli vakavin ja tuhosi koko luostarin. Ivíronilla oli pitkän aikaa 1900-luvulla suurta pulaa tulijoista, minkä vuoksi siellä jouduttiin siirtymään idiorytmiseen kilvoitustapaan. Luostarin viimeinen georgialainen munkki kuoli vuonna 1955. Sittemmin luostari on elpynyt kreikkalaisten munkkien voimin. Luostari on noudattanut kinobioottista elämäntapaa vuodesta 1990. Vuonna 2011 luostarissa oli 32 asukasta.

## Rakennus

Luostari sijaitsee Athoksen niemimaan itärannikon keskivaiheilla. Luostarin pääkirkko (*[[katholikon]]*) rakennettiin alun perin 900-luvulla. Sitä laajennettiin 1000-luvulla ja se rakennettiin uudelleen vuonna 1513. Kirkon seinämaalaukset on tehty 1500- ja 1800-lukujen välisenä aikana. Puukaiverrettu ikonostaasi on 1700-luvulta. Luostarin alaisuuteen kuuluu Johannes Kastajan skiitta. Siihen kuuluu myös 16 kappelia luostarin sisäpuolella ja 10 sen ulkopuolella, 26 keljaa sekä lukuisia muita asuntoja.

Ivíronissa säilytetään Athoksen suojelijatarikonia, Ivíronin Jumalanäidin ikonia eli Portaḯtissan Neitsyt Marian ikonia (*Panagía Portaḯtissa*), joka esitetään perinteessä evankelista Luukkaan maalaamaksi. Luostarissa on pyhäinjäännöksiä ainakin 150 pyhään liittyen. Luostarin kirjastossa on yli 2&nbsp;000 käsikirjoitusta ja yli 20&nbsp;000 painettua kirjaa, mukaan lukien merkittäviä inkunaabeleita.

Ivíronin pohjoispuolella sijaitsee Stavronikítaksen luostari, länsipuolella Koutloumoúsin luostari ja eteläpuolella Filótheoksen luostari.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ivironin luostari. Kaikkien Athosvuoren Pyhien Perintösäätiö.
* Ivironin luostari. Ortodoksi.net.
Finnish Business & Society

Vuonna 2000 perustettu FIBS eli **Finnish Business & Society** on suomalainen yritysvastuuasioihin keskittyvä yhdistys, jonka jäseninä on mm. yrityksiä, oppilaitoksia, edunvalvonta- ja kansalaisjärjestöjä ja yhdistyksiä. 

FIBSin tavoitteena on saada yhä useammat suomalaisyritykset kehittämään tuottavia ratkaisuja paikallisiin ja maailmanlaajuisiin ongelmiin yhteistyössä muiden yritysten ja organisaatioiden kanssa ja nousemaan näin kestävän liiketoiminnan huipulle. 

FIBS on nostanut yritysten agendalle vastuullisuusteemoja monimuotoisuuden johtamisesta luontopääomaan, ihmisoikeuksista YK:n kestävän kehityksen tavoitteisiin. FIBS on myös tehnyt yhteistyötä alan kansainvälisten toimijoiden kanssa, näiden joukossa mm. CSR Europe sekä World Business Council for Sustainable Development (WBCSD).

FIBS tarjoaa räätälöityä palvelua eri jäsenryhmilleen ja järjestää vuosittain vastuullisuusteemoja käsitteleviä tilaisuuksia webinaareista työpajoihin. FIBSin palveluihin sisältyvät myös mm. tutkimukset ja uutiskirjeet.

FiBSin jäseneksi voivat liittyä kaikki yritykset ja yhteisöt, jotka pyrkivät edistämään kestävää ja vastuullista liiketoimintaa. FIBSillä on yli 350 jäsentä (elokuu 2020), joista valtaosa on yrityksiä. Yritysten lisäksi verkostossa on mukana myös mm. kansalaisjärjestöjä, yliopistoja sekä julkisen sektorin toimijoita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* FIBSin kotisivut
Aasian tiikerit

**Aasian tiikerit**, eli **Aasian neljä tiikeriä** tai **Aasian lohikäärmeet**, on yhteisnimitys Hongkongille, Singaporelle, Etelä-Korealle ja Taiwanille, joiden 1960-luvulla alkanut talouskehitys nosti ne nopeasti maailman edistyneimpien talouksien ja rikkaimpien maiden joukkoon. Hongkong ja Singapore ovat nykyisin maailman suurimpia finanssikeskuksia, ja Etelä-Korea ja Taiwan ovat tärkeitä autojen, elektroniikan ja tietotekniikan valmistajia. Maiden rakettimaisen nousun syinä ovat olleet niiden voimakas panostus vientiin, nopea teollistuminen, väestön korkea koulutustaso sekä korkea säästämisaste. Vuosien 1997 ja 2008 talouskriisitkään eivät olleet niille kohtalokkaita.
## Talousluvut

 

## Lähteet
Kelttiläinen tiikeri

”**Kelttiläinen tiikeri**” on termi, jolla on kuvattu Irlannin nopeaa taloudellista nousua 2000-luvun alussa. Itse termi on väännös ilmaisusta ”Aasian tiikerit”.

Vielä 1990-luvun alussa Irlanti oli yksi Euroopan unionin köyhimmistä maista. Onnistuneen talouspolitiikan avulla saavutettiin kuitenkin länsimaiden kovin talouskasvu, ja 2000-luvulle tultaessa Irlanti oli noussut yhdeksi Euroopan varakkaimmista maista. Irlannin politiikasta tuli esikuva monelle itäblokin maalle. Vuonna 2008 alkaneen maailmanlaajuisen talouskriisin yhteydessä Irlannin talous romahti.

Nopean kasvun aikana Irlanti sai huomattavasti suoria ulkomaisia sijoutuksia varsinkin Yhdysvalloilta ja varsinkin IDA Ireland oli yksi organisaatio, joka houkutteli sijoittajia.  

## Lähteet
Disney-murrealbumit

**Disney-murrealbumit** ovat Disneyn ankkamaailmaan sijoittuvia sarjakuva-albumeita, jota on käännetty suomen murteille. Kaikki sarjakuvat ovat Carl Barksin piirtämiä. Osa albumeista on myös julkaistu erikseen suomeksi.

## Luettelo Disney-murrealbumeista
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Katso myös

* Murrealbumi

## Aiheesta muualla
* STT: Murresarjakuvien menestystarina saa jatkoa. MTV3.fi 24.2.2000.
Toinen korvauslaki

**Toinen korvauslaki** oli Suomessa 5. toukokuuta 1945 säädetty laki, jonka perusteella korvattiin sodassa tuhoutunutta ja luovutetuille alueille jäänyttä omaisuutta. Laki oli oleellisesti samanlainen kuin vuoden 1940 korvauslaki.
United States Holocaust Memorial Museum

**United States Holocaust Memorial Museum** on vuonna 1993 perustettu yhdysvaltalainen holokaustin muistoksi perustettu museo. Museo sijaitsee Yhdysvaltain pääkaupungissa Washingtonissa. Kävijöiden määrä on vuosittain 25&nbsp;000&nbsp;000 vierailukäyntiä, joista lasten osuus on 8&nbsp;000&nbsp;000. Siellä on vieraillut myös 85 valtionpäämiestä. Museon verkkosivuilla käydään päivittäin keskimäärin sadan eri maan palvelimilta.

Museo on ryhtynyt käsittelemään kansanmurhia laajemmalti. Se toteutti Google Earthin kanssa hankkeen, missä esitellään verkkosivuilla Sudanin Darfurin väkivaltaisuuksien tuhoja satelliittikuvista.

## Aiheesta muualla

* United States Holocaust Memorial Museumin sivusto
Abdus Salam

**Abdus Salam** (, 29. tammikuuta 1926 Punjab – 21. marraskuuta 1996 Oxford, Englanti) oli pakistanilainen teoreettinen fyysikko, joka sai Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1979 teoriasta, joka yhdisti alkeishiukkasten välisen heikon ja vahvan sähkömagneettisen ydinvoiman.

Sähköheikko vuorovaikutus on sähkömagneettisen ja heikon vuorovaikutuksen matemaattinen ja käsitteellinen yhdistelmä ja askel kohti kaiken teoriaa. Salam jakoi Nobel-palkinnon Steven Weinbergin ja Sheldon Lee Glashow’n kanssa. Kaikki kolme keksivät teorian toisistaan riippumatta.

Abdus Salam toimi Lahoren yliopiston matematiikan professorina vuodesta 1951 vuoteen 1954 ja sen jälkeen luennoi Cambridgessa matematiikasta 1954–1956. Hän johti Italiaan pystytettyä teoreettisen fysiikan laitosta vuodesta 1964. Abdus perusti myös Kolmannen maailman tiedelaitoksen ja toimi tärkeässä roolissa Pakistanin ydin- ja avaruusohjelman perustusvaiheessa. Hän oli Lontoon yliopiston professori 1957–1993. Salam kuoli pitkäaikaiseen sairauteensa Oxfordissa vuonna 1996. Hänet haudattiin Rabwahiin, Pakistaniin.

Abdus Salam oli harras uskovainen ja kuului rauhantahtoiseen Ahmadiyya-suuntaukseen.

Salam vihittiin molekyylibiologi Louise Johnsonin kanssa vuonna 1968. Heille syntyi kaksi lasta vuosina 1974 ja 1982.

## Teoksia
* 
* 

## Lähteet
Syötekylä

**Syötekylä** on Pudasjärven kaupungissa sijaitseva kylä. Se sijaitsee Syötteellä noin 55 kilometriä keskustaajamasta Kurenalta koilliseen. 

Kylässä sijaitsee muun muassa Suomen eteläisin tunturi Iso-Syöte sekä Pikku-Syöte laskettelukeskuksineen ja palveluineen. 

## Katso myös
* Pudasjärven ufot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Facebook: Syötteen kyläyhdistys
Leonid Bashmakov

**Leonid Bashmakov** (1. huhtikuuta 1927 Terijoki – 4. joulukuuta 2016 Tampere) oli suomalainen säveltäjä. 

Bashmakov syntyi luovutettuihin alueisiin kuuluvalla Terijoella. Hän siirtyi Helsinkiin ja opiskeli 1947–54 Sibelius-Akatemiassa sävellystä mm. Aarre Merikannon johdolla. Bashmakov toimi Kotkan seudun musiikkiopiston opettajana 1955–59 ja Tampereen musiikkiopiston, sittemmin Tampereen konservatorion opettajana ja lehtorina 1959–79. Bashmakov oli Tampereen konservatorion rehtori 1979–90.

Bashmakov toimi Kotkan kaupunginteatterin kapellimestarina 1955–59 ja Tampereen Työväen Teatterin kapellimestarina 1969–84.

Bashmakovin monipuoliseen tuotantoon kuuluu mm. seitsemän sinfoniaa, useita soitinkonserttoja, Requiem Lassi Nummen tekstiin, ortodoksista kirkkomusiikkia, baletti-, näyttämö- ja elokuvamusiikkia.  Lisäksi hän sävelsi musiikin mm. televisiosarjoihin *[[Pertsa ja Kilu]]* ja *[[Sodan ja rauhan miehet]]*.

Helsingin metropoliitta Ambrosius myönsi vuonna 2009 director musices -arvonimen Leonid Bashmakoville. Arvonimi myönnettiin tunnustuksena Bashmakovin ansioista kirkkomuusikkona ja hänen vuosia jatkuneesta ahkerasta kirkkomusiikin sävellystyöstään.

#### Teoksia

* Requiem (1988)
* Tumma (baletti) (1976)
* Sinfonia nro 1 (1963)
* Sinfonia nro 2 (1965)
* Sinfonia nro 3 (1971)
* Sinfonia nro 4 (1977)
* Sinfonia nro 5 (1979)
* Sinfonia nro 6 (1982)
* Sinfonia nro 7 (1998)
* Sinfonietta (1971)
* Konsertto orkesterille (1969)
* Trumpettikonsertto nro 2 (2002)
* Kontrabassokonsertto (1995)
* Fagottikonsertto (1993)
* Konsertto käyrätorvelle, lyömäsoittimille ja jousille (1993)
* Konsertto trumpetille ja jousille (1992)
* Konsertto cembalolle, kahdelle jousikvartetille ja lyömäsoittimelle (1991)
* Klarinettikonsertto (1990)
* Viulukonsertto nro 2 (1983)
* Urkukonsertto (1975)
* Huilukonsertto (1974)
* Sellokonsertto (1972)
* Viulukonsertto nro 1 (1966)

## Lähteet
Kaveh Pahlavan

**Kaveh Pahlavan** on yhdysvaltalainen tietoliikennetekniikan professori. Hän on toiminut vuodesta 1990 professorina Worcester Polytechnic Institutessa Yhdysvalloissa ja johtanut samalla omaa tutkimusryhmäänsä. Hän on kansainvälisesti tunnettu tietoliikennetekniikan tutkija, joka on julkaissut kymmeniä artikkeleita alan kansainvälisissä tieteellisissä lehdissä. Pahlavan on myös perustanut julkaisusarjan The International Journal of Wireless Information Networks, jonka päätoimittajana hän toimii.

## Ura

* Kaveh Pahlavan suoritti perusopintonsa Teheranin yliopistossa Iranissa ja siirtyi 1970-luvun puolivälissä jatko-opintoihin Yhdysvaltoihin, missä väitteli tohtoriksi vuonna 1979 ja toimi sen jälkeen apulaisprofessorina.

* Pahlavan on kirjoittanut merkittäviä osia 15:een alansa oppikirjaan. Hän kirjoitti suuren osan vuonna 1995 ilmestyneestä teoksesta Wireless Information Network (toisena kirjoittajana Allen Levesque), joka on ensimmäinen, perustava oppikirja moderneista langattomista informaatiojärjestelmistä.

* Pahlavanin tutkimuksen erikoisalue ovat langattomat laajakaistaiset paikallisverkot ja niihin liittyvät tekniset kysymykset.

* Professori Kaveh Pahlavan työskentelee Oulun yliopistossa osa-aikaisena tietoliikennetekniikan professorina, jonka alaksi on täsmennetty langattomat laajakaistaiset paikallisverkot.

* Viimeisten kymmenen vuoden aikana professori Pahlavan on tehnyt tutkimusyhteistyötä useiden eri maista olevien tietoliikennealan teollisuusyritysten kanssa. Suomalaisia yhteistyökumppaneita ovat olleet muiden muassa Nokia, LK-Products ja Elektrobit.

## Oppikirjat

* Wireless Information Networks &ndash; 2nd Edition, K. Pahlavan and Allen H. Levesque,Wiley &ndash; Interscience, 2005, , kovakantinen, 722 sivua, syyskuu 2005.
* Principles of Wireless Networks &ndash; A Unified Approach, K. Pahlavan and P. Krishnamurthy, Prentice Hall, 2002, , kovakantinen, 584 sivua, 2002.
* Wireless Information Networks, K. Pahlavan and A. Levesque, John Wiley and Sons, 1995, .

## Aiheesta muualla
* Kaveh Pahlavanin kotisivu
Mark Morton

**Mark Duane Morton** (s. 25. marraskuuta 1972) on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Lamb of Godin toinen kitaristi. Morton toimii yhtyeen soolokitaristina, vaikka yhtyeen uusinta levyä, vuoden 2006 *[[Sacrament]]ia* ennen soolo-osuudet studiossa usein hoitikin vieraileva kitaristi, kuten entinen Megadeth-kitaristi Chris Poland. Morton on hoitanut yhtyeen live-esiintymisissä vierailevien kitaristien soolo-osuudet. Lisäksi *Sacramentin* myötä yhtyeen kappaleet alkoivat sisältää enemmän kitarasooloja ja -melodioita, jotka ovat antaneet Mortonin soolokitaristitittelille enemmän arvoa.

## Ura

Morton oli mukana perustamassa Lamb of Godin kantamuotoyhtyettä Burn the Priestiä Lamb of Godissa soittavien basisti John Campbellin ja rumpali Chris Adlerin kanssa. Vuonna 1999 yhtye muotoutui nykyiseen Lamb of God -muotoonsa, jolloin siihen liittyi myös yhtyeessä nykyään soittava Mortonin kitaristipari Willie Adler.

Ensimmäisellä albumillaan Lamb of Godin kanssa Morton on nimetty albumin kansilehteen toisella nimellään **Duane**. Morton on soittanut jokaisella yhtyeen albumilla. Morton on kirjoittanut useita Lamb of Godin arvostettuja kappaleita, kuten *Sacrament*-albumin kolmannen kappaleen *Redneckin*, josta on tehty myös musiikkivideo.

## Diskografia
### Burn the Priest

* *[[Burn the Priest (albumi)|Burn the Priest]]* (1998)

### Lamb of God

* *[[New American Gospel]]* (2000)
* *[[As the Palaces Burn]]* (2003)
* *[[Ashes of the Wake]]* (2004)
* *[[Sacrament]]* (2006)
* *[[Wrath]]* (2009)
* *Resolution* (2012)
* *VII: Sturm und Drang* (2015)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Lamb of Godin virallinen kotisivu
Siilikaktukset

**Siilikaktukset** (*Echinocactus*) on kaktuskasveihin kuuluva kasvisuku, johon kuuluu kuusi lajia. Muodoltaan ne ovat pyöreähköjä ja sylinterinmuotoisia. Korkeus on usein yli kolme metriä ja ympärysmitta yli metrin. Siilikaktusten alkuperä on Meksikossa ja Yhdysvaltojen kuumissa ja kuivissa osavaltioissa, kuten Kaliforniassa ja Arizonassa.

Tieteellisen nimen alkuosa tulee kreikankielisestä sanasta *e’chinos*, joka tarkoittaa siiliä.

## Tuntomerkit

Siilikaktukset ovat pyöreitä ja päältä litistyneitä, pallomaisia tai tynnyrimäisiä, yksi- tai monivartisia. Varsi on syväuurteinen ja sen kärki on tiheän kellertävän huopakarvoituksen peittämä. Kääpiöversot (areolit) ovat kookkaita, tavallisesti pitkänomaisia, joskus yhteen kasvaneita ja piikikkäitä. Piikit ovat tukevia ja tavallisesti erilaistuneet keski- ja sädepiikeiksi. Kukat sijaitsevat varren kärjessä ja ovat muodoltaan lyhyen suppilomaisia tai kellomaisia, väriltään tavallisesti keltaisia. Emin vartalon tyvellä ja kukan tyvellä on runsaasti kapeita, teräväkärkisiä tai piikkikärkisiä suomuja ja tiheäkarvaisia areoleja. Hedelmä on pyöreä tai vähän pitkänomainen, kypsänä mehevä tai kuiva, avautuva tai avautumaton sekä suomujen ja tiheän villakarvan peittämä. Siemenet ovat soikeita tai melkein pyöreitä, ruskeita tai ruskeanmustia, kiiltäviä tai himmeitä sekä sileitä tai nystermäisiä.

## Levinneisyys

Siilikaktukset kasvavat kuivilla paikoilla Pohjois-Amerikassa Kaliforniasta Teksasiin ulottuvalla alueella sekä Pohjois- ja Keski-Meksikossa.

## Lajit

Siilikaktusten suvusta on aikojen kuluessa nimetty yli 1000 lajia, mutta myöhempien tutkimusten valossa lajimäärä on kutistunut kuuteen.

**Echinocactus grusonii* – kultasiilikaktus (eli anopinjakkara)
**Echinocactus horizonthalonius*
**Echinocactus parryi*
**Echinocactus platyacanthus* – jättisiilikaktus
**Echinocactus polycephalus*
**Echinocactus texensis*

## Käyttö

Siilikaktuslajeista kultasiilikaktus ("anopinjakkara") (*Echinocactus grusonii*) on tunnettu huonekasvi. 

## Lähteet
* Anderson, E. F.: The Cactus Family. – Timber Press. Portland, Oregon. 2001. .
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Echinocactus''.

### Viitteet
Pavel Tšerenkov

**Pavel Aleksejevitš Tšerenkov** (, 28. heinäkuuta 1904 – 6. tammikuuta 1990) oli neuvostoliittolainen fyysikko. Hän sai työstään vuonna 1958 Nobelin fysiikanpalkinnon yhdessä Ilja Frankin ja Igor Tammin kanssa.

## Elämä
Tšerenkov syntyi pienessä kylässä Voronežin alueella Venäjällä.

Tšerenkov valmistui vuonna 1928 Voronežin yliopistosta. Kaksi vuotta myöhemmin hän pääsi töihin Lebedevin fysiikkainstituuttiin. Samana vuonna hän avioitui Marija Putintsevan kanssa. Heille syntyi kaksi lasta, Aleksei ja Jelena. Tšerenkovista tuli Venäjän tiedeakatemian jäsen vuonna 1970.

Tšerenkov kuoli Moskovassa vuonna 1990, ja hänet haudattiin Novodevitšin hautausmaalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Pavel A. Cherenkov – The Nobel Prize in Physics 1958 Elämäkerta vuodelta 1958.
Ashes of the Wake

**Ashes of the Wake** on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Lamb of Godin kolmas studioalbumi, vuodelta 2004. Albumi kasvatti yhtyeen mainetta edellisvuotena julkaistuun *[[As the Palaces Burn]]iin* nähden. Albumin ensimmäisestä kappaleesta *Laid to Rest*istä julkaistiin myös musiikkivideo. Albumilla soittaa yhtyeen lisäksi myös vierailevina soolokitaristeina ex-Megadeth-kitaristi Chris Poland sekä Testamentin kitaristi Alex Skolnick. Kumpikin heistä soittaa soolo-osuuden albumin instrumentaalikappaleessa *Ashes of the Wake*.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

**Japanin version bonuskappale**
#

## Jäsenet
*Randy Blythe – laulu
*Mark Morton – kitara
*Willie Adler – kitara
*John Campbell – basso
*Chris Adler – rummut

### Muut
*Alex Skolnick (Testament) - kitarasoolo "Ashes of the Wake" -kappaleessa
*Chris Poland (ex-Megadeth) - kitarasoolo "Ashes of the Wake" -kappaleessa

## Triviaa
Kappale *Laid to Rest* on edustettuna PlayStation 2:en pelissä *[[Guitar Hero II]]* sekä Xboxin pelissä *Backyard Wrestling 2: There Goes the Neighborhood*. Kappale löytyy myös *Metal: A Headbangers Journey* -DVD:n soundtrackilta sekä on sen alkutekstien taustaraita.

## Aiheesta muualla
* 
*
Jouko Linjama

**Jouko Sakari Linjama** (4. helmikuuta 1934 Kirvu – 12. tammikuuta 2022 Hyvinkää) oli suomalainen säveltäjä. Hänen isänsä oli Jaakko Linjama.

Linjama toimi Tuusulan seurakunnan kanttori-urkurina vuosina 1964–1997, ja hän on säveltänyt soittimelleen muun muassa konserton (1971). Hänen tuotantoonsa kuuluu myös kuoromusiikkia, kuten *Missa de Angelis* (1969) ja *Suomalainen requiem* (1998).

Linjaman 70-vuotissyntymäpäivän aikoihin vuonna 2004 sai kantaesityksensä hänen lastenoopperansa *Suomalainen Tapiiri*.

## Elämä ja ura
Jouko Linjama opiskeli Sibelius-Akatemiassa kirkkomusiikkiaineiden lisäksi sävellystä Aarre Merikannon ja Joonas Kokkosen johdolla. Helsingin yliopistossa hän opiskeli samoihin aikoihin musiikkitiedettä ja kirjallisuutta. Sävellysopintojaan hän jatkoi 1962–1964 Kölnin musiikkikorkeakoulussa opettajinaan Bernd Alois Zimmermann ja Gottfried Michael Koenig. Syksyllä 1963 hän osallistui Karlheinz Stockhausenin sävellysseminaariin Kölner Kurse für Neue Musik. 

Jouko Linjama toimi vt. kanttorina Nummi-Pusulassa 1960–1961, naapurikunnassa Nummella 1961–1962 ja ulkomaanopintojen jälkeen yli kolme vuosikymmentä Tuusulan seurakunnan kanttorina.

## Musiikki
Jouko Linjaman teokset ovat syntyneet usein sävellyskilpailujen innoittamina. Hän on voittanut ensimmäisen palkinnon seitsemässä Suomen ja Pohjoismaiden sävellyskilpailussa. Linjaman kirkkomusiikkituotanto on palkittu Suomen kirkon sävellyspalkinnolla. 

Kölnissä Linjama vieraantui vallitsevasta sarjallisuudesta ja löysi Anton Webernin musiikin yhteydet renessanssin polyfoniaan. Toimiessaan opiskeluaikana Helsingin katolisen kirkon urkurina Linjama kiinnostui gregoriaanisesta koraalista. Gregoriaanisia vaikutteita on kuultavissa esimerkiksi kuoromessussa *Missa de Angelis* ja urkumessussa *Missa Cum jubilo*.

Urkuteosten lisäksi Linjama on säveltänyt oratoriomaisia teoksia, kuten Suomen Kansallisoopperan tilaama kamariooppera *Suomalainen Tapiiri*. Linjaman tuotantoon kuuluu myös kuoro- ja yksinlaulusarjoja sekä kaksi jousikvartettoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Jouko Linjaman muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Luxair

**Luxair** (*Luxair Société Luxembourgeise de Navigation Aérienne SA*) on Luxemburgin kansallinen lentoyhtiö.

## Historia
Vuonna 1948 perustettu Luxembourg Airline Company otti vuonna 1961 käyttöön nykyisen nimensä Luxair ja aloitti vuonna 1962 lennot Luxemburgin ja Pariisin välillä Fokker F27 Friendship -koneella. Vuonna 1967 Luxairin laivasto koostui kolmesta Fokker Friendshipista ja yhdestä Vickers Viscountista. Vuonna 1970 laivastoon liitettiin ensimmäiset suihkukoneet, Caravellet, jotka rakennettiin Sud Aviationilla Toulousessa.

Luxair hankki ensimmäiset Boeing 737-200 -koneensa vuonna 1977. Vuosien mittaan laivastoon hankittiin Boeing 737-400 ja Boeing 737-500 -koneita ja Fokker 50 -potkuriturbiinikoneita ja Embraer-suihkukoneita.

Vuonna 2003 Luxairin laivastoon liittyi kaksi Boeing 737-700 -konetta. Nykyisessä laivastossa näitä on neljä kappaletta, joiden lisäksi on 11 Bombardier Dash 8 Q400 -konetta.

## Kohteet

Luxair lentää seuraaviin kohteisiin keskuspaikkanaan Luxemburgin Findelin kansainvälinen lentoasema:

### Eurooppa

:
:: Burgas – *kausittainen*
:: Varna – *kausittainen*
:
:: Alicante – *kausittainen*
:: Barcelona
:: Fuerteventura – *kausittainen*
:: Gran Canaria – *kausittainen*
:: Ibiza – *kausittainen*
:: Jerez de la Frontera – *kausittainen*
:: Lanzarote – *kausittainen*
:: Madrid
:: Málaga – *kausittainen*
:: Palma de Mallorca – *kausittainen*
:
:: Bari – *kausittainen*
:: Cagliari – *kausittainen*
:: Catania – *kausittainen*
:: Milano-Malpensa
:: Napoli – *kausittainen*
:: Rimini – *kausittainen*
:: Rooma-Fiumicino
:: Torino
:
:: Wien
:
:: Dublin
:
:: Korfu – *kausittainen*
:: Kos – *kausittainen*
:: Rodos – *kausittainen
:: [[Iraklion]] – *kausittainen*
:
:: [[Malta]] – *kausittainen*
:
:: [[Ajaccio]] – *kausittainen*
:: [[Bastia]] – *kausittainen*
:: [[Nizza]]
:: [[Pariisi]]-Charles de Gaulle
:
:: [[Berliini]]-Tegel
:: [[Frankfurt am Main|Frankfurt]]
:: [[München]]
:: [[Saarbrücken]]
:
:: [[Geneve]]
:
:: [[Antalya]] – *kausittainen*
:
:: [[Madeira]] – *kausittainen*
:: [[Porto]] – *kausittainen*
:
:: [[Lontoo]]-City/Heathrow
:: [[Manchester]]

===Afrikka===
:
:: [[Hurghada]] – *kausittainen*
:: [[Sharm el Sheik]] – *kausittainen*
:
:: [[Agadir]] – *kausittainen*
:: [[Marrakech]] – *kausittainen*
:
:: [[Djerba]] – *kausittainen*
:: [[Monastir]] – *kausittainen''

## Laivasto

Laivaston keski-ikä kesäkuussa 2023 on 11,4 vuotta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Luxair
Irena Sendler

**Irena Stanisława Sendler** (15. helmikuuta 1910 Varsova – 12. toukokuuta 2008) oli puolalainen sosiaalityöntekijä. Hän tuli tunnetuksi toisen maailmansodan aikaan toiminnassaan vastarintaverkostossa, jossa pelastettiin juutalaisia lapsia Varsovan ghetosta. Sendler oli yksi toiminnan organisoijista. Muut aktivistit, jotka auttoivat ja toisinaan itse kuljettivat lapsia ghetosta ulos, olivat Sendlerin tavoin vasemmistolaisesti suuntautuneita tai katolilaisia sosiaalityöntekijöitä. 

Pelastettujen lasten määrää on vaikea arvioida, sillä heidän henkilöytensä tavallisesti häivytettiin, mutta arviot vaihtelevat muutamasta sadasta yli kahteentuhanteen. Toimittaja Anna Bikontin, joka on kirjoittanut kirjan Sendleristä (Sedlerowa w ukryciu, 2017), mukaan lapsia oli todennäköisimmin muutama sata. Koko Puolassa arvioidaan holokaustista selvinneiden juutalaislasten määrän olleen noin viisituhatta. Lapset sijoitettiin katolisiin puolalaisperheisiin, kasvatuslaitoksiin tai luostarien ylläpitämiin orpokoteihin. Sendlerin rooli organisaatiossa oli etsiä ghetosta ulos salakuljetetuille lapsille sopivia sijoituspaikkoja ja toimittaa Żegota-liikkeen hankkimia varoja maksuksi ylläpidosta.  

Gestapo pidätti Sendlerin vuonna 1943. Häntä kidutettiin ja hänet aiottiin teloittaa, mutta vastarintaliikkeen onnistui pelastaa hänet. 

Sendler jatkoi sodan jälkeen työtään sosiaalityöntekijänä. Hän liittyi Puolan yhtyneeseen työväenpuolueeseen PZPR:ään. Vuosituhannen vaihteen jälkeen hänet "löydettiin" ja hän alkoi saada tunnustusta ansioistaan. Israelissa hänet julistettiin ”Vanhurskaaksi kansakuntien joukossa”. 10. lokakuuta 2003 hänestä tehtiin Valkoisen Kotkan ritarikunnan jäsen.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
*

## Aiheesta muualla
Luis Nicolao

**Luis Alberto Nicolao** (s. 28. kesäkuuta 1944, Buenos Aires) on entinen argentiinalainen uimari, joka rikkoi vuonna 1962 kaksi kertaa 100 metrin perhosuinnin maailmanennätyksen, ensiksi 24. huhtikuuta, Rio de Janeirossa, ajalla 58,4, ja kolme päivää myöhemmin samassa paikassa, nyt ajalla 57,0. Nicolaon ennätys kesti viisi vuotta, jolloin sen rikkoi Yhdysvaltojen Mark Spitz.

Nicolao osallistui olympialaisiin kolme kertaa, alkaen vuodesta 1960, jolloin hän oli vasta 14-vuotias, ja oli jo tuolloin Etelä-Amerikan mestari 100 metrin perhosuinnissa. Nicolao muutti myöhemmin opiskelemaan Yhdysvaltoihin.

## Lähteet
*Red Argentina - profiili (kestää latautua)
Sara Pérez

**Sara Pérez Sala** (s. 12. tammikuuta 1988, Barcelona) on espanjalainen uimari, joka edusti kotimaataan kesäolympialaisissa 2004. Siellä hän osallistui 4x100 metrin sekauintiviestiin Espanjan joukkueessa, joka sijoittui finaalissa seitsemänneksi. Pérez on 172 senttimetriä pitkä, ja painaa 67 kiloa. Hän on erikoistunut rintauintiin.

Pérez on voittanut junioreiden Euroopan mestaruuden 200 metrin rintauinnissa, ja lisäksi hän on nelinkertainen Espanjan mestari. Hänellä on hallussaan kaksi Espanjan ennätystä.

## Lähteet
*El Mundo - kesäolympialaiset 2004 Luettu 12.4.2007 
*Jocsolympics - profiili  Luettu 12.4.2007
Helmut Eder

**Helmut Eder** (26. joulukuuta 1916 – 8. helmikuuta 2005) oli itävaltalainen säveltäjä.

Eder syntyi Linzissä. Hän oli toisen maailmansodan aikana sotavankina, ja opiskeli vapauduttuaan Bruckner-konservatoriossa musiikin teoriaa ja orkesterin johtamista. Valmistuttuaan hän jatkoi opintojaan vuosina 1953-1954 opiskellen säveltämistä Carl Orffin johdolla. Hän sai vaikutteita mm. Alban Bergiltä, Johann Nepomuk Davidilta ja György Ligetiltä. Ederin tuotanto käsittää monenlaista taidemusiikkia kamarimusiikista oopperoihin. 

Ederille myönnettiin uransa aikana Itävallan valtionpalkinto ja Anton Bruckner -palkinto. Hän kuoli Salzburgissa 88-vuotiaana.

## Lähteet
Francis Jackson

**Francis Alan Jackson** (2. lokakuuta 1917 – 10. tammikuuta 2022) oli brittiläinen urkuri ja säveltäjä. 

Jackson syntyi Maltonissa, Yorkshiressä. Hän toimi York Minsterin urkurina 1946–1982. Hän on lisäksi pitänyt resitaaleja eri puolilla maailmaa ja julkaissut useita levytyksiä. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu muun muassa urkumusiikkia, hengellistä musiikkia, sinfonia ja soololauluja. 

Jackson on julkaissut urkuri-säveltäjä Edward Bairstow'n elämäkertateoksen. Hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen vuonna 1978.

## Lähteet
Eva Piñera

**Eva Piñera** (1. heinäkuuta 1974 Gijón, Asturia) on espanjalainen entinen uimari, joka osallistui kotimaansa riveissä kesäolympialaisiin 1996. Siellä hän oli kahdeskymmenes 100 metrin rintauinnissa, sekä 15. 4x100 metrin sekauintiviestissä.

## Lähteet
*Espanjan olympiakomitea Luettu 12.4.2007
Zuoz

**Zuoz** on kunta Sveitsissä, joka sijaitsee Graubündenin kantonissa.

Kunnan asukkaat puhuvat retoromaania ja sveitsinsaksaa. Kunnan pinta-ala on noin 66 neliökilometriä ja siellä on noin 1&nbsp;200 asukasta.

## Maantiede
Zuoz sijaitsee Innjoen varrella, Engadinin laaksossa. Kylän pohjoispuolella kohoavat Albulan Alpit, joiden korkein vuori, Piz Kesch (3&nbsp;418 m), sijaitsee Zuozissa. Eteläpuolella sijaitsevat Livignon Alpit, jotka nekin ovat yli kolmekilometriset.

## Liikenne
Rhätische Bahnin rautatie Scuolista St. Moritziin ja Pontresinaan sekä päätie numero 27 kulkevat pitkin Engadinin laaksoa ja Zuozin kautta.

## Lyseo

Zuozissa on toiminut yli 100 vuoden ajan noin 300 oppilaan kansainvälinen lyseo, Lyceum Alpinum Zuoz. Sisäoppilaitoksena toimivassa lukiossa voi nykyään suorittaa kansainvälisen IB-tutkinnon sekä sveitsiläisen tai saksalaisen ylioppilastutkinnon.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Henna

**Henna** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

* Henna, väriaine
* Henna, naisen nimi
* Henna, kylä Orimattilassa
* Henna, antiikin aikainen kaupunki Sisiliassa
* *[[Henna (elokuva)|Henna]]*, Bollywood-elokuva vuodelta 1991
* Hennapensas (*Lawsonia inermis*).
USS Macon

**USS Macon** (ZRS-5), oli viimeinen Yhdysvaltain laivaston neljästä jäykkärunkoisesta ilmalaivasta. Se rakennettiin Akronissa, Ohiossa ja teki ensilentonsa 21. huhtikuuta 1933, vain muutama viikko sisaraluksensa USS Akronin (ZRS-4) tuhoutumisen jälkeen. Lentotestien jälkeen se otettiin palveluskäyttöön 23. kesäkuuta 1933. Sitä käytettiin jäykkärunkoisten ilmalaivojen teknisen ja operationaalisen laivastokäytön tutkimiseen. 

Ollessaan 12. helmikuuta 1935 palaamassa meriharjoituksista tukikohtaansa Moffett Fieldiin, Kaliforniaan, USS Macon joutui Point Surin edustalla myrskyyn, jonka aiheuttamien vaurioiden seurauksena se vaipui mereen. Onnettomuudessa menehtyi kaksi miehistön jäsentä ja ilmalaiva upposi mereen, päättäen samalla Yhdysvaltain laivaston kokeilut jäykkärunkoisilla ilmalaivoilla.

## Tuho 12. helmikuuta 1935

**klo 16.00**

Kova tuulenpuuska osui Maconiin. Ulkokuoreen tuli repeämiä ja suojaus
rikkoutui kahdessa aluksen kahdestatoista heliumsäiliöstä.

**klo 17.03**

Tuuli käänsi aluksen vinoon, perä alaspäin. Miehiä kaatui ja kaksi heliumsäiliötä puhkesi.
Sivuvakain irtosi.

**klo 17.25**

Miehistö näki kuinka kaksi rungon muotoa ylläpitävistä renkaista painui kasaan.
Sitten alus alkoi pudota.

**Klo 17.40**

Macon osui merenpintaan ja alkoi vajota. Miehistö kahta lukuun ottamatta pelastui
veneillä.

**Klo 18.20**

Macon upposi pohjaan. Miehistö pelastettiin pian.

## Tekniset tiedot

*moottorit: 8 kpl 560 hv:n Maybacheja

*huippunopeus: 140 km/h

*varustus: 5 Curtiss F9C Sparrowhawk hävittäjää

*miehistö: 83 miestä

*omapaino 108 tonnia

*pituus: 239 metriä

*läpimitta: 40,5 metriä

*tilavuus: 184 000 kuutiometriä

## Lähteet
Naval Historical Center: USS Macon (ZRS-5), Airship 1933-1935 

Tieteen kuvalehti
Aluke (molekyylibiologia)

**Aluke** () on lyhyt RNA- tai DNA-juoste (yleensä noin 20 emäsparia), joka toimii DNA:n replikaation aloituskohtana. Sitä tarvitaan DNA:n replikaatioon koska prosessia katalysoivat entsyymit (DNA-polymeraasit) voivat lisätä nukleotideja ainoastaan jo olemassa olevaan DNA-juosteeseen. Polymeraasi aloittaa replikaation alukkeen 3'-päästä ja kopioi vastakkaista juostetta.

DNA:n synteesiin ja replikaatioon tarvittava aluke on usein lyhyt RNA-juoste.

Monet biokemiassa ja molekyylibiologiassa käytettävät DNA-polymeraasia käyttävät laboratoriotekniikat kuten  ja polymeraasiketjureaktio (PCR) tarvitsevat DNA-alukkeita. Nämä alukkeet ovat yleensä lyhyitä kemiallisesti syntetisoituja oligonukleotideja, jotka ovat noin 20 emäksen pituisia. Ne hybridisoidaan kohteena olevaan DNA:han, jonka polymeraasi tämän jälkeen kopioi.

## Lähteet