open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Trimūrti

**Trimūrti** (, ”kolme muotoa”) tarkoittaa hindulaisuudessa kolmiyhteistä jumalaa, jonka muotoja ovat Brahmā, Vishnu ja Shiva. Jokainen jumala vastaa yhdestä luomisprosessin vaiheesta: Brahmā on luojajumala, Vishnu säilyttäjä ja Shiva tuhoaja. Vishnu ja Shiva ovat jumalista tärkeimmät, eikä Brahmāta juuri palvota, koska maailman luomisen jälkeen hänen ei uskota enää puuttuneen sen tapahtumiin.

Ajatus kolminaisuudesta lienee ollut alun perin yritys sovittaa jumaluuksien eri puolia toisiinsa ja perimmäisen totuuden käsitteeseen (*[[brahman]]*). Trimūrti-käsite voidaan esittää taiteessa yhtenä jumalhahmona, jolla on kolmet kasvot. Käsite esiintyy jo Kālidāsan kirjoittamassa eeppisessä *[[Kumārasambhava]]*-runossa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karen Percy

**Karen Lynne Percy-Lowe** (s. 10. lokakuuta 1966 Edmonton) on kanadalainen alppihiihtäjä, olympia- ja MM-mitalisti. Hän kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1985–1990.

Percy sijoittui Bormion MM-kilpailuissa 1985 alppiyhdistetyssä 11:nneksi ja syöksylaskussa 13:nneksi. Crans-Montanan MM-rinteillä 1987 hän oli yhdistetyssä seitsemäs ja syöksylaskussa kymmenes.

Percy sai Calgaryn olympialaisissa 1988 kaksi pronssimitalia: syöksylaskussa hän hävisi hopeaa saaneelle Brigitte Oertlille yhden sadasosasekunnin, supersuurpujottelussa hän kukisti neljänneksi tulleen Regine Mösenlechnerin neljällä sadasosalla. Alppiyhdistetyssä hän sijoittui neljänneksi. Vailin MM-kilpailuissa 1989 hän saavutti hopeaa syöksylaskussa, vain sadasosan Karin Dedleriä nopeampana. Supersuurpujottelussa hän oli kymmenes.

Percy sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa yhdeksänneksi kaudella 1988–1989. Alppiyhdistetyn cupissa hän oli kolmas kaudella 1987–1988, neljäs kaudella 1988–1989 ja viides kaudella 1986–1987 sekä syöksylaskucupissa neljäs kaudella 1987–1988. Maailmancupin osakilpailuissa hän sijoittui kaksi kertaa toiseksi ja kolme kertaa kolmanneksi.

Karen Percy on naimisissa entisen jääkiekkoilijan Kevin Lowen kanssa.

## Lähteet
Parliament Act

**Parliament Act** tarkoittaa kahta Yhdistyneessä kuningaskunnassa säädettyä lakia, jotka yhdessä määrittelevät  parlamentin ylähuoneen valtaoikeudet ja muodostavat siten osan maan valtiosääntöä. Ensimmäisellä lailla ylähuoneelta poistettiin absoluuttinen veto-oikeus lähes kaikkeen lainsäädäntöön ja jälkimmäisellä sen lykkäävääkin veto-oikeutta supistettiin.

*Parliament Act 1911 poisti ylähuoneelta ehdottoman veto-oikeuden ja jätti jäljelle kahden vuoden lykkäävän veto-oikeuden
*Parliament Act 1949 lyhensi lykkäävää veto-oikeutta kahdesta yhteen vuoteen

Parliament Act -lakien mukaan ylähuoneen hylkäämät lait voivat tulla voimaan, mikäli alahuone hyväksyy ne uudelleen vuoden kuluttua ensimmäisestä käsittelystä. Budjettiasioita koskevat päätökset kuitenkin siirtyvät hallitsijan vahvistettaviksi automaattisesti jo kuukauden kuluttua alahuoneen hyväksynnästä, vaikka ylähuone ei olisi hyväksynyt niitä. Parliament Actin piiriin eivät kuulu ylähuoneessa tehdyt lakialoitteet, vain yksityisiä koskevat säädökset (*private bill*), parlamentin toimikauden pidentämistä koskevat esitykset eivätkä sellaiset lakiesitykset, jotka on annettu ylähuoneen käsiteltäviksi alle kuukautta ennen vaalikauden loppua. Ne vaativat edelleen molempien kamarien hyväksynnän tullakseen voimaan.

Lakien suomaa mahdollisuutta ohittaa ylähuone on käytetty seitsemän kertaa: kolme kertaa vuosina 1911–1949 ja neljästi sen jälkeen, viimeksi vuonna 2004 kettujahdin kieltämisen yhteydessä. Lisäksi kolmessa tapauksessa lakia aiottiin soveltaa, mutta ylähuone hyväksyikin aiemmin vastustamansa esityksen toisessa käsittelyssä.

## Lähteet
Jakob Ahlsman

**Jakob Ahlsman** (9. kesäkuuta 1798 Pöytyä – 29. marraskuuta 1872 Olkkala, Vihti) oli suomalainen koulumestari ja sanakirjan tekijä.

Ahlsman syntyi piika Maria Jöransdotterin aviottomana lapsena. Hän kasvoi isoäitinsä luona ja joutui ajoittain turvautumaan kerjäämiseenkin. Jakob sai kuitenkin kodin erään Marttilassa asuneen leskiemännän luota ja hän sai mahdollisuuden myös opiskeluun. Vuonna 1815 16-vuotias Jakob Ahlsman ryhtyi kiertäväksi lastenopettajaksi ensin Marttilassa ja sitten muuallakin Turun lähimpäristössä. Hän tutustui kesällä 1826 Turussa toimineeseen Bell-Lancaster–kouluun jossa pidemmälle edistyneet oppilaat ohjasivat hitaammin eteneviä tovereitaan. Ahlsman alkoi soveltaa näitä periaatteita myös omassa opetuksessaan.

Ahlsman siirtyi 1838 opettajaksi Vihtiin ja vuonna 1840 hänestä tuli Vihdin kiertävä koulumestari. Hän oli tässä toimessa aina kuolemaansa saakka.

Ahlsman avusti Turussa ja Helsingissä ilmestyneitä sanomalehtiä muun muassa Suometarta. Hän julkaisi 1858 *Jesuksen Kristuksen sotamies* nimisen uskonnollisen kirjasen jota otettiin useita painoksia. Ahlsman teki myös 1826–1835 käsikirjoituksen 302-sivuiseen ruotsalais-suomalaiseen sanakirjaan jota ei kuitenkaan painettu. Vuonna 1868 Ahlsman vieraili Elias Lönnrotin luona Sammatissa ja ryhtyi avustamaan Lönnrotia uuden virsikirjan valmistelussa. Tämä työ oli kuitenkin velä kesken Ahlsmanin kuollessa.

Ahlsman on haudattu Vihdin kirkon läheisyyteen. Hänen haudalleen pystytettiin 1906 jugendtyylinen harmaakivinen hautapaasi.

## Lähteet
* Vihdin henkilögalleria : Ahlsman Jakob 
* Arno Forsius: Vihdin kirkon hautausmaa 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Doria Kansalliskirjasto : Ahlsmanin ruotsalais-suomalaisen sanakirjan käsikirjoitus vuodelta 1835 pdf-tiedostona
Sarcolytic

**Sarcolytic** on yhdysvaltalainen death metal -yhtye, jonka perustivat Images of Violencen jäsenet sekä Disgorgen Ricky Myers. Yhtye oli alun perin sivuprojekti, mutta toiminta vakiintui vuonna 2006 Myersin muutettua Teksasiin.

Vuonna 2009 yhtye solmi levytyssopimuksen Unique Leader Recordsin kanssa. Yhtyeen esikoisalbumi *[[Thee Arcane Progeny]]* julkaistiin tammikuussa 2010.

## Jäsenet
* Jon Zig – laulu
* Steven Watkins – kitara
* Mark Denton – bassokitara
* Ricky Myers – rummut

## Diskografia
*  	 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen kotisivu 
* 
*
Ben Steinberg

**Benjamin "Ben" Steinberg** (22. tammikuuta 1930 Winnipeg – 10. helmikuuta 2023) oli kanadalainen säveltäjä, kuoronjohtaja, urkuri ja pedagogi. Hänen opinahjojaan olivat Toronton The Royal Conservatory of Music ja Toronton yliopisto. Hän opiskeli sävellystä John Weinzweigin, pianonsoittoa Samuel Dolinin ja laulua Weldon Kilburnin johdolla. Steinberg oli juutalainen, ja hänen tuotantoonsa kuului uskonnollista musiikkia. Lisäksi hän sävelsi muun muassa israelilaisiin kansanlauluihin perustuvan jousitrion. Hänen kantaattinsa *Echoes of Children* (1979) toi hänelle kansainvälisen Gabriel-palkinnon. Jerusalemin kaupunki kutsui Steinbergin residenssitaiteilijakseen vuosina 1978 ja 1980.

American Harp Society palkitsi Steinbergin tämän sarjasta huilulle, alttoviululle ja harpulle (1981). Sävellys syntyi Suzanne Shulmanin tilauksesta. Cantors Assembly myönsi Steinbergille Kavod-palkinnon vuonna 1983. Säveltäjältä ovat tilanneet teoksia myös Paul Brodie, Chamber Players of Toronto ja Lawrence Cherney. Steinberg julkaisi oman metodinsa nuorisokuoroille (*Together Do They Sing*, 1961).

## Lähteet
Armenialaisten kansalliskongressi (1917)

**Armenialaisten kansalliskongressi** tai **Itä-armenialaisten kongressi** oli poliittinen kongressi joka pidettiin Tbilisin taiteellisessa teatterissa lokakuussa 1917. Se aloitti työnsä 11. lokakuuta ja lopetti kokoontumisensa 26. lokakuuta 1917. 

Venäjän armenialaiset päättivät pitää vuonna 1917 kokouksen, jossa pohdittaisiin maaliskuun vallankumouksen jälkeistä poliittista tilannetta ja sen avaamia mahdollisuuksia kansallisille pyrkimyksille. Kokoukseen osallistui kaikkiaan 244 edustajaa kaikista muista puolueista paitsi bolševikeista. Edustajista seitsemän oli poliittisesti sitoutumattomia. Bolševikit eivät osallistuneet kongressiin, koska eivät hyväksyneet sen poliittisia päämääriä.

Kongressi päätti tukea Venäjää sen sotaponnisteluissa. Se vaati provinssien muodostamista kansalliselle pohjalle, koulutuksen haluttiin olevan maallista ja lukiokoulutus tuli muuttaa armenialaiseksi. Lisäksi päätettiin tukea sotapakolaisia taloudellisesti.
Veli-Sakari Kukkonen

**(Veli-)Sakari Kukkonen** (pseudonyymi Alan Paine) (s. 1960 Kuusamo) on suomalainen rumpali, perkussionisti, säveltäjä, tuottaja.

Kukkonen on soittanut ainakin kokoonpanoissa Zero Nine (Kuusamo), Ramblers (Oulu), Nights of Iguana (Helsinki), U-Bayou. (Helsinki)

## Diskografia
* Ramblers: *Talkin´´bout Ramblers* 1982 LP 
* The Nights of Iguana *The Gift* 1986 LP
* The Nights of Iguana *Grapefruit Tree* 1987 LP 
* Clifters: *Kuningatar* 1988 LP 
* Kouluvirret: "Herra mun elämäni" 1989 
* Kelpo Pojat "Taivas vuotaa lätäköt laulaa" 1990 LP (myös äänitys ja tuotanto) 

* The Nights of Iguana: *She Must Be In The Air* 1990 EP 
* U-Bayou: *Tuu steppaamaan* 1991 LP 
* U-Bayou: *Juupa juu tuu* 1993 LP 
* Ismo Alanko: *Taiteilijaelämää* 1995 
* *The Story of The Nights of Iguana* 2002

## Sävellykset
Kukkonen on säveltänyt seuraavat levytetyt kappaleet:
* ”Down the line”
* ”Hustler”
* ”Suzanne”
* ”You can't hurt me now”

## Lähteet
Lecherous Nocturne

**Lecherous Nocturne** on yhdysvaltalainen teknisen ja brutaalin death metalin yhtye. Se perustettiin Etelä-Carolinan Greenvillessä vuonna 1997.

Lokakuussa 2013 yhtye solmi levytyssopimuksen Willowtip Recordsin kanssa.

## Jäsenet
* Kreishloff – kitara (1997–)
* Chris Lollis – kitara, taustalaulu (1999–2009), laulu (2012–)
* Ethan Lane – kitara (2009–)
* Alex Lancia – rummut (2009–)
* James O’Neal – bassokitara

### Entiset jäsenet
* Fernando Ortega – bassokitara
* Dirk Trujillo – bassokitara
* Dave Messer – rummut
* Chad Walls – rummut
* Brett Bentley – laulu
* Clay Lytle – rummut (1997–2003)
* Jason Hohenstein – laulu (1997–2011)
* Chad Bradley – bassokitara (2002–2003)
* Joe Payne – bassokitara (2004–2005)
* Dallas Toler-Wade – rummut (2004–2006)
* Mike Poggione – bassokitara (2006–?)
* Jeremy Nissenbaum – rummut (2007–2009)

## Diskografia
### Studioalbumit
* 
* 
* 

### EP:t
* 

### Demot
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen kotisivu 
*
Armando Santiago

**Armando Santiago** (18. kesäkuuta 1932 Lissabon – 9. syyskuuta 2025) oli portugalilaissyntyinen säveltäjä, kapellimestari ja pedagogi, joka sai Kanadan kansalaisuuden vuonna 1972.

Santiago voitti Lissabonin konservatoriossa ensimmäisen palkinnon musiikin historiassa (1954) ja sävellyksessä (1960). Hänelle opettivat orkesterinjohtoa Hans Münch Lissabonissa ja Franco Ferrara Sienassa. Vuonna 1960 Santiago matkusti Pariisiin opiskelemaan musique concrèten tekniikoita Pierre Schaefferin johdolla. Portugalilaisilla ja italialaisilla apurahoilla hän opiskeli myös yksityisesti Boris Porenan johdolla Roomassa 1962–1964 sekä Goffredo Petrassin johdolla Accademia Nazionale di Santa Ceciliassa. Myöhemmin Santiagosta itsestään tuli teorian sekä sävellyksen opettaja ja orkesteriluokkien vetäjä Lissabonissa.

Vuonna 1968 Santiago saapui Quebeciin, jossa hän toimi Conservatoire de musique du Québec à Trois-Rivières’n johdossa (1974–1978). Hän johti useita orkestereita Kanadassa, Portugalissa ja Länsi-Saksassa. Hän toimi myös Conservatoire de musique du Québec à Québecin johtajana vuoteen 1985. Hän opetti muiden muassa Pierre-Michel Bédardia ja Gilles Bellemarea.

## Teoksia
* Sarja fagotille ja pianolle (1960)
* *Soneto de Camões* baritonille ja jousiorkesterille (1966)
* *Requies* mieskuorolle ja 25 soittimelle (1979–1983)
* *Undecassônia* (1975)
* *Trame* (1985–1989)
* *Sinfonia* (1966)
* *Sonata* (1968)
* *Simetrias* (1970)
* *Prismes* (1970)
* *Heterogenis-Movimento per 32 solisti* (1971)
* *Musique pour quatre* (1988)

Santiago on myös säveltänyt elokuvamusiikin Ernesto de Sousan *[[Dom Roberto]]on* (1962).

## Lähteet
Brian Barley

**Brian Holgate Barley** (10. joulukuuta 1942 Sarnia, Ontario – 8. kesäkuuta 1971 Toronto) oli kanadalainen jazzmuusikko. Hän aloitti klarinetinsoiton 11-vuotiaana jazzmuusikko Lee Konitzin innoittamana ja alkoi myös soittaa saksofonia 13 vuoden iässä. Hän opiskeli Toronton yliopistossa ja Clevelandin konservatoriossa. Barley toimi klarinetistina muun muassa Clevelandin orkesterissa ja Vancouverin sinfoniaorkesterissa.

Asetuttuaan Montrealiin Barley omistautui pelkästään jazzille. Hän soitti muitti muiden muassa Pierre Leducin, Ron Probyn, Herb Spanierin ja Vic Vogelin johtamissa kokoonpanoissa. Vuonna 1968 hän perusti Aquarius Rising -trion, jossa soittivat myös rumpali Claude Ranger ja kontrabasisti Michel Donato, jonka korvasi bassokitaristi Daniel Lessard. Barleyn instrumentit tässä kokoonpanossa olivat tenori- ja sopraanosaksofonit sekä bassoklarinetti. Barley joutui auto-onnettomuuteen vuonna 1966 ja kuoli vuosia myöhemmin tästä aiheutuneisiin neurologisiin komplikaatioihin.

## Lähteet
Parliament Act (1949)

**Parliament Act** on Isossa-Britanniassa vuonna 1949 säädetty laki, joka määrittelee parlamentin ylähuoneen valtaoikeudet. Se täydentää vuoden 1911 Parliament Actia, joka poisti ylähuoneelta veto-oikeuden lähes kaikissa asioissa jättäen jäljelle pelkän lykkäysmahdollisuuden. Vuoden 1949 Parliament Act lyhensi lykkäyksen enimmäisajan kahdesta yhteen vuoteen.

Lain sääti Clement Attleen johtama työväenpuolueen hallitus, joka pelkäsi konservatiivien hallitseman ylähuoneen käyttävän lykkäävää veto-oikeuttaan estääkseen rauta- ja terästeollisuuden kansallistamisen. Alahuone hyväksyi uuden Parliament Actin toisessa käsittelyssä marraskuussa 1947. Maltillisen sisältönsä vuoksi esitys ei kohdannut samanlaista jyrkkää vastarintaa kuin vuoden 1911 laki aikanaan, mutta ylähuone hylkäsi sen silti kahdesti vuoden 1948 aikana. Niinpä laki annettiin heinäkuussa 1949 kuninkaan vahvistettavaksi käyttäen vuoden 1911 Parliament Actin tarjoamaa mahdollisuutta ylähuoneen ohittamiseen. Kyseessä oli kolmas kerta, kun tätä menettelyä sovellettiin. Sen sijaan sitä ei lopulta tarvittu rauta- ja teräslain hyväksymiseen.

Vuoden 1949 Parliament Actin mukaan kaikki ylähuoneen hylkäämät lakiesitykset voidaan vahvistaa, mikäli alahuone on hyväksynyt ne kahdessa käsittelyssä, joiden välissä on kulunut vähintään vuosi. Poikkeuksen muodostavat esitykset parlamentin toimikauden pidentämisestä. Lain suomaa mahdollisuutta ylähuoneen sivuuttamiseen on käytetty neljä kertaa. Sen avulla hyväksytyt lait olivat vuoden 1991 *War Crimes Act*, vuoden 1999 *European Parliament Elections Act* (laki suhteellisesta vaalitavasta Euroopan parlamentin vaaleissa), vuoden 2000 *Sexual Offences (Amendment) Act* sekä vuoden 2004 *Hunting Act* (kettujahdin kielto).

## Lähteet
Willowtip Records

**Willowtip Records** on yhdysvaltalainen itsenäinen levy-yhtiö, joka keskittää toimintansa metallimusiikin julkaisuihin. Sen päämaja sijaitsee Zelienoplessa Pennsylvaniassa.

Tammikuussa 2006 Decibel Magazine valitsi Willowtipin vuoden 2005 levy-yhtiöiden nousukkaaksi. Kesällä 2007 yhtiö solmi Eurooppaa koskevan yksinomaisen jakelu- ja lisensiointisopimuksen brittiläisen Candlelight Recordsin kanssa. Samaan aikaan Willowtip teki sopimuksen alankomaalaisen Neurotic Recordsin kanssa yhtiön tuotannon julkaisemisesta Yhdysvalloissa Willowtipin alamerkillä Willowtip/Neurotic.

## Yhtyeet

* Abhorrent
* Abysmal Torment
* Afgrund
* Alarum
* Aodon
* Baring Teeth
* Behold The Arctopus
* Beyond Terror Beyond Grace
* Blood Freak
* Brutus
* Bufihimat
* Ceremony Of Silence
* Circle Of Dead Children
* Contrarian
* Crotchduster
* Daemusinem
* Defeated Sanity
* Desecravity
* Devangelic
* Dim Mak

* Disavowed
* Dismember
* Extreme Noise Terror
* Gigan
* Gloria Morti
* Gomorrah
* Hath
* Illogicist
* Impaled
* Infanticide
* Ingurgitating Oblivion
* Lecherous Nocturne
* Looking For An Answer
* Macabre
* Malignancy
* Mephistopheles
* Mithras
* Nausea
* No One Knows What The Dead Think
* Odious Mortem

* Phobia
* Plague Widow
* Prostitute Disfigurement
* Putridity
* Pyrrhon
* Relics Of Humanity
* Saprogenic
* Sarpanitum
* Schizogen
* Severed Savior
* Sludge
* Sophicide
* Terminal Function
* Unfathomable Ruination
* Unmerciful
* Vale Of Pnath
* Vile
* Vimana
* Visceral Bleeding

### Entiset yhtyeet

* Arsis
* As Eden Burns
* Capharnaum
* Cephalic Carnage
* Commit Suicide
* Corpus Mortale
* Creation Is Crucifixion
* Crowpath
* Defeatist
* Electro Quarterstaff
* Fate Of Icarus
* Fleshgod Apocalypse
* Goatsblood
* Gorod
* Grief
* Harakiri
* Kalibas
* Kill The Client
* Leng Tch'e

* Magrudergrind
* Maruta
* Misery Index
* Necrophagist
* Neuraxis
* Noisear
* Psycroptic
* Rotten Sound
* Severe Torture
* Sickening Horror
* Spawn Of Possession
* Squash Bowels
* Sulaco
* The Dying Light
* The Year Of Our Lord
* Ulcerate
* Vulgar Pigeons
* Watchmaker
* Wormed

## Katso myös
Willowtip Recordsin diskografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Willowtip Records
Brian Current

**Brian Current** (s. 4. toukokuuta 1972 London, Ontario) on kanadalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän valmistui Montrealin McGill-yliopistosta ja Kalifornian yliopistosta, Berkeleystä. Jälkimmäisestä hän sai filosofian tohtorin arvon vuonna 2002. Hän on saanut lukuisia palkintoja ja tunnustuksia, joihin kuuluu kaksi Barlow-palkintoa (2003, 2009), Guggenheim-stipendi (2005) ja Italian Premio Fedora (2011). Hän on saanut residenssit New Yorkissa 2003, Italiassa 2004, New Hampshiressa 2005 ja Kiotossa 2008.

Current varttui Ottawassa ja aloitti pianonsoiton 5-vuotiaana.

Currentin tuotantoon kuuluu suurimuotoisia orkesteriteoksia, konserttoja, soolosoitinsävellyksiä, kamari- ja kuoromusiikkia sekä kamarioopperoita. Hänen teoksilleen luonteenomaista on energinen, humoristinen tyyli, johon kuuluu alati vaihteleva tekstuuri ja väri. Aaltoileva tempo on Currentin musiikissa tyypillistä, mikä näkyy esimerkiksi teoksissa *For the Time Being* (1999) ja *Symphonies in Slanted Time* (2005). Kanadalaisten orkesterien lisäksi Currentin teoksia ovat esittäneet muun muassa ulkomaalaiset orkesterit Yhdysvalloista, Puolasta, Koreasta ja Taiwanista.

Current on pyrkinyt parantamaan nykymusiikin saavutettavuutta yleisön näkökulmasta ja herättämään pienissä lapsissa kiinnostusta taidemusiikkiin; eräs hänen teoksistaan on *A Young Person's Guide to New Music for Symphony Orchestra* (2006–2008).

Vuosina 2006–2007 Current oli vierailevana sävellyksen professorina Toronton yliopistossa, ja vuonna 2006 hänestä myös tuli The Royal Conservatory of Musicin Glenn Gould Schoolin New Music Ensemblen taiteellinen johtaja. Hän on muun työnsä ohessa toiminut kapellimestarina. Hänen ohjelmistoonsa on kuulunut Luciano Berion, Witold Lutoslawskin, Toru Takemitsun, Edgar Varèsen, Arnold Schönbergin, George Benjaminin ja Magnus Lindbergin sekä useiden kanadalaisten säveltäjien, kuten Claude Vivierin, Michel Oesterlen, James Rolfen, Ana Sokolovićin ja R. Murray Schaferin teoksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Anne Eggleston

**Anne Elizabeth Eggleston** (6. syyskuuta 1934 – 27. marraskuuta 1994) oli kanadalainen säveltäjä ja pedagogi. Hän opiskeli Ottawassa, The Royal Conservatory of Musicissa ja Eastman School of Musicissa. Hänen opettajiensa joukossa olivat Robert Fleming, Pierre Souvairan, Oskar Morawetz, Godfrey Ridout ja John Weinzweig. Eggleston itse aloitti vuonna 1958 työskentelyn pianonsoiton ja sävellyksen yksityisenä opettajana Ottawassa. Hänen jousikvartettonsa voitti parhaan teoksen palkinnon ensimmäisessä CBC Radio Ottawa Original Music Competitionissa (1964).

Egglestonilta tilasivat teoksia CAMMAC, Charlottetown Festival, Canadian Music Centre ja Western Board of Music. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa ooppera *The Woodcarver's Wife* (1961), orkesteriteoksia ja pianokvartetto. Eggleston teki useista teoksistaan versiot pianolle tai pianolle ja lauluäänelle. Usein tämän taustalla oli pedagoginen tarkoitus. Eggleston luopui ammatillisesta toiminnastaan terveytensä heikennyttyä. Hän kärsi vuonna 1984 aivokuumeesta ja aivokalvontulehduksesta, ja vuonna 1988 hän sai aivoverenkiertohäiriön. Kuoleman jälkeen hänen pedagogisten ansioidensa tunnustus on hiipunut, mutta hänen maineensa säveltäjänä jäi elämään.

## Lähteet
Allan Gilliland

**Allan Gilliland** (s. 10. toukokuuta 1965 Darvel, Skotlanti) on säveltäjä, sovittaja ja trumpetisti. Hän muutti perheineen Kanadaan vuonna 1972 ja sai jazzopinnoistaan kunniadiplomin Humber Collegesta 1985. Häntä opetti siellä Don Johnson. Hän opiskeli myös sävellystä Violet Archerin, Malcolm Forsythin ja Howard Bashawin johdolla Albertan yliopistosta, josta hän sai musiikin kandidaatin (1989) ja maisterin (1996) arvot.

Gilliland nousi maineeseen voittamalla Edmontonin sinfoniaorkesterin kilpailun trumpettikonsertollaan vuonna 1994. Hän sävelsi tämän teoksen high school -aikaiselle ystävälleen, trumpetisti Jens Lindemannille. Vuosina 1999–2004 Gilliland oli Edmontonin sinfoniaorkesterin nimikkosäveltäjä. Hän sävelsi tämän kauden aikana muiden muassa orkesteriteokset *Above the Fold* (2004), *Loch na Beiste* (2001), *We Stood Beside Each Other* (kuoron kanssa, 2000) ja *A Wild Symphonic Ride* (mukana tanssia, 2002). Gilliland sävelsi konsertot viululle (2002, uudistettu 2003), kahdelle harpulle (2002) ja klarinetille (2003). Viimeksi mainittu jazzvaikutteinen klarinettikonsertto (nimeltään *Dreaming of the Masters I*) oli James Campbellin kantaesittämä; Campbell tilasi Gillilandilta myös jazzsarjan klarinetille ja jousikvartetille vuonna 2005.

Gilliland on säveltänyt monille erilaisille kokoonpanoille, ja hänen tuotantoonsa kuuluu myös elokuvamusiikkia. Hänen teoksiaan ovat kantaesittäneet muiden muassa Vancouverin sinfoniaorkesteri, Canadian Brass, Winnipegin sinfoniaorkesteri, New York Pops, Missoulan sinfoniaorkesteri ja New Yorkin filharmonikkojen vaskisektio. Gilliland teki Andy Northrupin ja Marty Chanin kanssa yhteistyötä musikaaleissa *The 7th Circle* (2001) ja *Dead Beat: A Zombie Musical* (2003). Calgary Opera Company tilasi häneltä vuonna 2006 yksinäytöksisen oopperan nuorille; *The Hannaraptorin* libretistinä toimi Val Brandt.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Herisau

**Herisau** on kaupunki Koillis-Sveitsissä. Se on Appenzell Ausserrhodenin kantonin hallinnollinen pääpaikka, vaikka kantonilla ei olekaan virallista pääkaupunkia. Kaupungissa on vajaat 16&nbsp;000 asukasta.

## Sijainti
Herisau sijaitsee kumpuilevalla Mittellandin tasankoalueella, Sankt Gallenin lounaispuolella. Glattjoki halkoo alueen.

## Liikenne
Schweizerische Südostbahnin Sankt Gallen – Wattwil -rautatie sekä Appenzeller Bahnenin Gossau–Appenzell-rata kulkevat Herisaun kautta. Valtatie 8 kulkee Herisaun kautta ja moottoritie A7 ohittaa kaupungin pohjoispuolelta.

## Tunnettuja herisaulaisia
* Beat Hefti, kelkkailija
* Timo Meier, jääkiekkoilija
* Hans-Rudolf Merz, poliitikko
* Robert Walser, kirjailija.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
 
*
Keltamarjakotinga

**Keltamarjakotinga** (*Carpornis cucullata*) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Keltamarjakotingaa tavataan Kaakkois-Brasiliassa. Sitä on kuvattu harvinaiseksi, ja se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Vihermarjakotinga

**Vihermarjakotinga** (*Carpornis melanocephala*) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Vihermarjakotingaa tavataan Brasilian itäosissa. Sen kannaksi arvioidaan 3&nbsp;500–15&nbsp;000 yksilöä. Laji on vähenemässä nopeasti elinympäristöjen tuhoutumisen takia, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

## Elintavat
Vihermarjakotinga elää luonnontilaisissa alnkometsissä. Se käyttää ravinnokseen pääasiassa marjoja.

## Lähteet
Oranssiharjakotinga

**Oranssiharjakotinga** (*Rupicola rupicola*) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu. Koiraiden höyhenpuku on kirkkaan oranssi ja päätä koristaa puolikuunmuotoinen töyhtö. Naaraat ovat väritykseltään ruskehtavia ja ovat paljon vaatimattomamman värisiä. Se on toinen harjakotingojen suvun kahdesta lajista, toinen on tuliharjakotinga. Oranssiharjakotinga elää metsäisillä seuduilla etelä-Amerikan koillisosissa. Ruokavalio koostuu pääosin hedelmistä, ajoittain lisänä on pieniä käärmeitä ja liskoja.

## Levinneisyys
Oranssiharjakotingaa tavataan Etelä-Amerikan pohjoisosissa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi ja laikuttaisesti esiintyväksi, mutta sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Kiovan taistelu (1943)

**Kiovan taistelu** oli toisessa maailmansodassa Saksan ja Neuvostoliiton joukkojen välinen taistelu Kiovan kaupungin hallinnasta. Kaupunkia puolustivat Saksan 4. panssariarmeijan joukot hyökkääviä Neuvostoliiton 1. Ukrainan rintaman ja Tšekkoslovakian Itsenäisyysprikaatin joukkoja vastaan. Puna-armeija aloitti hyökkäyksensä kaupunkiin 3. marraskuuta 1943. Saksalaiset käynnistivät vastahyökkäyksensä 13. marraskuuta, mutta joutuivat vetäytymään kaupungista 22. joulukuuta mennessä, jolloin puna-armeija sai vallattua kaupungin takaisin.
Smolenskin taistelu (1943)

**Smolenskin taistelu** oli toisessa maailmansodassa toinen Saksan ja Neuvostoliiton joukkojen välinen taistelu Smolenskin kaupungin hallinnasta. Taistelu alkoi 7. elokuuta ja päättyi Neuvostoliiton voittoon 2. lokakuuta 1943 mennessä, jolloin puna-armeija sai vallattua kaupungin takaisin. Taistelun seurauksena noin 50–80&nbsp;% kaupungista ja lähialueista tuhoutuivat täysin.
Liestal

**Liestal** on kaupunki Pohjois-Sveitsissä. Se on Basel-Landschaftin kantonin pääkaupunki. Kaupungissa on noin 14&nbsp;000 asukasta. 

## Sijainti
Liestal sijaitsee Reiniin laskevan Ergolzjoen laaksossa, Baselin kaupungin kaakkoispuolella.

## Liikenne
SBB:n päärata Basel–Olten kulkee Liestalin kautta. Lisäksi Liestalissa haarautuu rautatie läheiseen Oberdorfiin. Moottoritie A2 ohittaa kaupungin itäpuolelta.

## Lähteet
*
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Luettelo pikkuplaneetoista: 373001–374000

Tämä on **luettelo** Aurinkokunnan numeroiduista **[[pikkuplaneetta|pikkuplaneetoista]]** numerojärjestyksessä alkaen
373001:stä ja päättyen 374000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.

## 373001-373100

## 373101-373200

## 373201-373300

## 373301-373400

## 373401-373500

## 373501-373600

## 373601-373700

## 373701-373800

## 373801-373900

## 373901-374000

## Lähteet
*Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*JPL Small-Body Database Browser 
*Lists and Plots: Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*
Luettelo pikkuplaneetoista: 374001–375000

Tämä on **luettelo** Aurinkokunnan numeroiduista **[[pikkuplaneetta|pikkuplaneetoista]]** numerojärjestyksessä alkaen
374001:stä ja päättyen 375000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.

## 374001-374100

## 374101-374200

## 374201-374300

## 374301-374400

## 374401-374500

## 374501-374600

## 374601-374700

## 374701-374800

## 374801-374900

## 374901-375000

## Lähteet
*Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*JPL Small-Body Database Browser 
*Lists and Plots: Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*
Englannin 1. divisioonan kausi 1899–1900

**Englannin 1. divisioonan kausi 1899-1900** oli kahdestoista kausi, jolloin ratkottiin The Football Leaguen mestaruus. Mukana 1.divisioonassa oli 18 joukkuetta. Sarjan voittaja oli liigan mestari, ja kaksi viimeistä putosivat suoraan 2. divisioonaan. Uusina joukkueina sarjassa pelasivat Glossop North End ja Manchester City.

Liigan mestaruuden voitti Aston Villa. Mestaruus oli seuran viides.

## Sarjataulukko

Kaksi viimeistä joukkuetta putosivat 2.divisioonan. Tilalle nousivat Sheffield Wednesday ja Bolton Wanderers.

## Ottelut

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

## Lähteet
Hän tuli yöllä

**Hän tuli yöllä** (*The Talk of the Town*) on George Stevensin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1942. Elokuva perustuu Hollywood-tuottaja ja -käsikirjoittaja Sidney Harmonin kertomukseen.

## Juoni
Poliittisesti aktiivinen sahatyöläinen Leopold Dilg (Cary Grant) saa syytteen sahan tuhopoltosta ja työnjohtajan kuolemasta palon uhrina. Oikeudenkäynnin aikana Dilg karkaa vankilasta ja etsiytyy turvaan entisen koulukaverinsa, nykyisin opettajana työskentelevän Nora Shelleyn (Jean Arthur) omistamaan taloon. He ovat aikoinaan seurustelleet. Talon on kesäksi vuokrannut oikeustieteen professori Michael Lightcap (Ronald Colman), jolla on suunnitelmissa kirjan kirjoittaminen. Miehet saapuvat taloon melkein yhtä aikaa. 

Shelley esittelee Dilgin puutarhurikseen. Miehet käyvät lakiaiheista keskustelua, jossa professori Lightcap esittää näkemyksiä tieteelliseltä kannalta, Dilg puolestaan käytännöllisempiä. He ystävystyvät mutta samalla heistä tulee kilpakosijoita, kun myös Lightcap rakastuu Shelleyyn. 

Lightcap tulee Dilgin asianajajan ja Shelley puheista epäluuloiseksi ja ryhtyy tutkimaan asiaa. Hän alkaa seurustella oletetun murhan uhrin tyttöystävän kanssa ja saa selville, että sahan työnjohtaja on elossa ja piileskelee Bostonissa. työnjohtaja "taivutellaan" palaamaan kaupunkiin ja myöntämään oma ja sahan omistajan syyllisyys.

Lightcap saa Dilgin uskomaan lain noudattamisen tärkeyden ja ilmoittautumaan viranomaisille, ja niin tämä vapautetaan. Pian Lightcapista tulee korkeimman oikeuden tuomari, ja hän kosii Shelleytä, jonka tunteet kuitenkin suuntautuvat Dilgiin päin.

## Näyttelijät

## Tuotanto
Elokuvan nimeksi oli suunniteltu *Mr. Twilight*, mutta Grantin vaatimuksesta nimi muutettiin, koska hänen näkemyksensä mukaan nimi olisi viitannut siihen, että elokuva kertoo yhdestä miehestä ja Colman vie kaiken huomion. Yhtiö joutui tekemään vaihtokaupan Universalin kanssa saadakseen elokuvalle nimen *The Talk of the Town*. Elokuva on noussut klassikoksi. Kuvausten alkaminen lykkääntyi, kun Carole Lombardin kuolema tuli julki.

Elokuvan tekoaikaan oli poikkeuksellista, että merkittävissä roolissa oli kaksi miestä, ja kumpikin näyttelijä oli aiemmin ollut yksin pääosanäyttelijöitä. Tilanne näkyy myös juonessa siten, että katsoja pysyy loppuun asti tietämättömänä siitä, kumman miehen Shelley valitsee. Molemmat vaihtoehdot kuvattiin, ja valinta tehtiin vasta koenäytöksen jälkeen.

Elokuva oli Oscar-ehdokkaana useissa sarjoissa, mutta jäi kuitenkin palkinnotta. 
## Kritiikki
Komediaksi luonnehdittua elokuvaa kiitettiin yhdysvaltalaisessa Varietyn arvioissa eskapistiseksi komediaksi.

Elokuvassa on nähty vaikutteita niin Frank Capran elokuvien ihmisläheisyydestä kuin käsikirjoittaja Sidney Buchmanin maailmankatsomuksesta. Buchman joutui 1950-luvulla kommunistivainojen kohteeksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''The Talk of the Town'', Lux Radio Theater 17.5.1943
Martin Page

**Martin Page** (s. 1975) on ranskalainen kirjailija.

Martin Page on tunnettu esikoiskirjastaan *Comment je suis devenu stupide* (2001), joka suomennettiin vuonna 2003 nimellä *Miten minusta tuli tyhmä* (Like). Kirja voitti Euregio Schüler -kirjallisuuspalkinnon vuonna 2004.

## Lähteet
Talk of the Town

**Talk of the Town** tarkoittaa seuraavia:

*Talk of the Town, Pretenders-yhtyeen kappale
**[[Hän tuli yöllä]]*, alkuperäinen nimi *The Talk of the Town*, George Stevensin ohjaama elokuva
Cady Groves

**Cady Groves** (30. heinäkuuta 1989 – 2. toukokuuta 2020) oli yhdysvaltalainen poplaulaja. Hän teki levytyssopimuksen RCA Recordsin kanssa vuonna 2010, ja julkaisi vuonna 2011 ensimmäisen singlensä, ”This Little Girl”. Vuonna 2012 hän julkaisi *This Little Girl* -EP:n.

## Diskografia
### Singlet
*”This Little Girl” (2011)
*”Love Actually” (2012)
*”Forget You” (2013)
*”Crying Game” (2015)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Cady Grovesin kotisivut
Norman Sherman

**Norman (Morris) Sherman** (25. helmikuuta 1924 Boston – 30. huhtikuuta 2015 London) oli yhdysvaltalais-kanadalainen fagotisti, säveltäjä ja opettaja. Hän osallistui Olivier Messiaenin kursseille. Hän on soittanut fagottia Israelin filharmonikoissa (1953–1954), Winnipegin sinfoniaorkesterissa ja Winnipegin CBC-orkesterissa (ensifagotistina molemmissa, 1957–61), Residentie-orkesterissa (1., 1961–69), National Arts Centre Orchestrassa (1., 1969-72) ja Orchestra London Canadassa (1., 1972–4). Sherman on esittävän uransa aikana soittanut muiden muassa sellaisten kapellimestareiden kuin Pierre Boulez'n, Jean Martinonin, Karl Böhmin, Carl Schurichtin, Bruno Madernan, Carlo Maria Giulinin, Eugene Ormandyn ja Charles Munchin johdolla. Sherman on myös ollut Canadian Wind Quintetin ja Trianonin jäsenenä. Jälkimmäinen on barokkitrio, jonka muut jäsenet olivat Normanin vaimo, cembalisti Riquette Sherman ja viulisti Alanna Deptuch Vághy.

Sherman on opettanut sävellystä ja orkestrointia Queen's Universityssa. Hänen omien sävellystensä joukossa ovat *Sinfonia concertante* fagotille ja jousille (1950), *Through the Rainbow and/or Across the Valley* (1967), *Thesis for Orchestra* (1975), *Quadron* (1976), *Quintessant* (1977) ja *The Events of November 10, 1812* (1978).

## Lähteet
Tähtiin tähyävät

***Tähtiin tähyävät*** on Turun uudelleen rakennetun Myllysillan juurella syyskuussa 2013 paljastettu neljän pronssiveistoksen kokonaisuus, jonka on tehnyt kuvanveistäjä Kari-Petteri Kakko.

Kukin veistoksista kuvaa yhtä ihmisen ikäkautta ja on sijoitettu istuskeluportaikkoon yhteen sillan neljästä kulmasta. Teoksessa *Huomenna* pieni tyttö konttaa ja osoittaa taivaalle. *Tänään* kuvaa kuulokkeet päässä lootusasennossa istuvaa teini-ikäistä. *Hetki sitten* on keski-ikäinen mieshahmo, joka lepää sillan portailla salkkuunsa nojaten. *Eilen*-veistoksen hymyilevä vanha nainen istuu ja katselee taivasta papiljotit päässään.

Veistokset paljastettiin Turun päivänä 15.9.2013.

## Lähteet
Luettelo pikkuplaneetoista: 375001–376000

Tämä on **luettelo** Aurinkokunnan numeroiduista **[[pikkuplaneetta|pikkuplaneetoista]]** numerojärjestyksessä alkaen
375001:stä ja päättyen 376000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.

## 375001-375100

## 375101-375200

## 375201-375300

## 375301-375400

## 375401-375500

## 375501-375600

## 375601-375700

## 375701-375800

## 375801-375900

## 375901-376000

## Lähteet
*Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*JPL Small-Body Database Browser 
*Lists and Plots: Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*
Mauri Kurppa

**Mauri Kurppa** s. (6. huhtikuuta 1993) on suomalainen lentopalloilija, joka edustaa kaudella 2020-2021 Saksan 2. Bundesligassa pelaavaa FT 1844 Freiburgia. Kurppa on voittanut urallaan kahdesti Suomen mestaruuden, ensin vuonna 2013 Kokkolan Tiikereissä ja sitten vuonna 2014 Vammalan Lentopallossa. SM-pronssia hän on juhlinut kahdesti peräkkäin vuosina 2015 ja 2016.

184-senttinen Kurppa on Loimaan Jankon kasvatti ja Loimaa on myös hänen synnyin- ja asuinkaupunkinsa. 

## Juniorivuodet
Kurppa toimi ikäluokkansa maajoukkuekapteenina ja esiintyi kaksissa EM-kisoissa. Hän toimi alle 19-vuotiaiden maajoukkuekapteenina, joka selvitti tiensä EM-kisoihin 14 vuoden tauon jälkeen vuonna 2011. Hän suoritti Lentopalloliiton alaisessa Kuortaneen valmennuskeskuksessa lukio-opinnot ja kirjoitti ylioppilaaksi. Kausien 2009-2011 aikana Kurppa pelasi lentopallon 1-sarjassa Kuortaneen riveissä.

## Lentopalloliiga
Kurppa pelasi uransa ensimmäisen pääsarjaottelun 18-vuotiaana Korson Vedon riveissä lokakuussa 2011. KoVen riveistä hän siirtyi kaudeksi 2012-2013 Kokkolan Tiikerien riveihin, jossa hän voitti SM-kultaa Tiikerien kakkospassarina. Kesällä 2013 Kurppa solmi yksivuotisen sopimuksen Vammalan Lentopallon kanssa. Antti Eskon varjossa VaLePan kakkospassarina toiminut Kurppa voitti heti toisen Suomen mestaruuden putkeen vuonna 2014, kun VaLePa kukisti Tiikerit SM-finaalisarjassa. Vuonna 2015 VaLePa sai pronssia. 

Kaudeksi 2015-2016 Kurppa solmi sopimuksen Hurrikaani Loimaan kanssa. Joulukuussa 2015 Kurppa valittiin uransa ensimmäistä kertaa Suomen miesten A-maajoukkueryhmään. Uransa toisen SM-pronssin Kurppa voitti Hurrikaanissa kauden 2015-2016 päätteeksi. Kurppa valittiin keväällä 2016 toisen kerran urallaan miesten A-maajoukkueryhmään. Ensimmäisellä kerralla hän ei lunastanut paikkaansa Suomen lopullisessa, Berliinin olympiakarsinnoissa tammikuussa 2016 pelanneessa joukkueessa. Toisella kerralla, eli kevään 2016 valinnassa, hänet valittiin kesän Maailmanliigassa pelanneeseen maajoukkueeseen. 

## Joukkueet
* 2009–2011 Kuortane (1-sarja)
* 2011–2012 KoVe
* 2012–2013 Tiikerit
* 2013–2015 VaLePa
* 2015–2017 Hurrikaani
* 2017–2018 Isku-Volley
* 2018–2019 Tuto Volley (1-sarja) / VC Gotha (Saksa)
* 2019–2020 Linköping VC (Ruotsi)
* 2020–2021 FT 1844 Freiburg (Saksa)

## Saavutukset
* SM-kulta 2013, 2014
* SM-pronssi 2015, 2016
* Suomen Cupin hopea 2013, 2015

## Lähteet
* 

### Viitteet
Antsiferovo

**Antsiferovo** () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Hvoinajan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 30 kilometriä Hvoinajasta luoteeseen. Kylässä on 900 ja kunnassa 1&nbsp;200 asukasta (vuonna 2010).

## Maantiede ja asutus
Antsiferovon kunnan pinta-ala on 272 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Hvoinajan piirin Ostahnovon, idässä Pesin ja kaakossa Migološtšin kuntiin, etelässä Borovitšin piirin Kontšanskoje-Suvorovskojen kuntaan sekä lännessä Ljubytinon piirin Ljubytinon ja Neboltšin kuntiin.

Kunta sijaitsee Valdain ylängön koillisosassa. Sen alueella on paljon järviä, joista suurimmat ovat Somino, Sosnitsa ja Naloi. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka, sora, savi ja turve. Seudulla on karstijärvien rauhoitusalue. Ympäristön kokonaistila on hyvä.

Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu Gornyin asutus ja Kiprijan rautatieasema sekä 17 kylää: toinen Antsiferovo, Brod, Dolbenki, Glezdovo, Gulobuiha, Gorodok, Iljitšino, Jerosiha, Jerzovka, Nazarjino, Novinka, Nožkino, Striževo, Udovištše, Vnuto, Voroniha ja Zamostje. Brodin kunta liitettiin Antsiferovoon vuonna 2010.

## Liikenne, talous ja palvelut
Kunnan läpi kulkee Ljubytinon ja Hvoinajan välinen maantie sekä Pietarin ja Moskovan välinen ohitusrata, jolla on Antsiferovo-Mologskojen ja Kiprijan asemat. Asemilla pysähtyy joukko kaukojunia sekä Hvoinajan ja Budogoštšin väliset paikallisjunat. Gornyista, Brodista ja Antsiferovosta on linja-autoyhteys Hvoinajaan. Kunnan kautta kulkee myös Jaroslavlin ja Kirišin välinen öljyjohto.

Antsiferovossa toimii puunhankintaa ja -jalostusta harjoittava yritys Adok. Maataloutta edustavat asukkaiden palstaviljelmät, joilla tuotetaan lähinnä maitoa, lihaa ja perunaa.

Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, kirjasto, joukko kauppoja ja baari. Eräitä palveluja on myös Gornyissa ja Brodissa.

## Nähtävyydet
Seudulta on löydetty useita muinaisia hautapaikkoja. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Vnuton kirkko ja Udovištšen kartano. Kiprijan asemalla on toisessa maailmansodassa kaatuneiden neuvostosotilaiden hautapaikka.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Antsiferovon kunnan sivusto
Alan Crofoot

**Alan Paul Crofoot** (2. kesäkuuta 1929 Toronto – 5. maaliskuuta 1979 Dayton, Ohio) oli kanadalainen tenori ja näyttelijä. 

Crofoot sai ensinnäkin Toronton yliopistosta maisterinarvon psykologiassa. Oopperadebyyttinsä hän teki 1957 Canadian Opera Companyn *[[Tosca]]*-ooppreassa. Hän jatkoi opintojaan Münchenissä Lorenz Fehenbergerin johdolla. Oopperan lisäksi Crofoot esiintyi näyttämömusikaaleissa muun muassa Lontoossa ja New Orleansissa sekä Mr. Bumblena musikaalin *[[Oliver!]]* Broadway-tuotannossa 1964. Hän oli CBC:n *[[Mr. Piper]]in* -lastenshown tähti vuosina 1963–1964.

Crofoot esiintyi oopperarooleissa muun muassa Honolulussa, Denverissä, Bostonissa ja San Franciscossa sekä festivaaleilla Stratfordissa (Ontario) ja Glyndebournessa.
Vuonna 1978 hän teki sopimuksen New Yorkin Metropolitan-oopperan kanssa. Häntä kuullaan *[[Man of La Mancha]]n* ja *Orfeuksen Manalassa* levytyksillä.

Crofoot on ollut naimisissa sopraano Dodi Proteron kanssa. Vuonna 1979 Crofoord teki itsemurhan Ohion Daytonissa 49 vuoden ikäisenä hyppäämällä hotellihuoneesta viidennestä kerroksesta.

## Lähteet
Berjozovik

**Berjozovik** () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Okulovkan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Zaozerjejärven rannalla viisi kilometriä Okulovkasta länteen. Kylässä on 338 ja kunnassa 811 asukasta (vuonna 2012).

## Maantiede ja asutus
Berjozovikin kunnan pinta-ala on 447,81 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Okulovkan piirin Borovjonkan, koillisessa Kulotinon, idässä Okulovkan ja kaakossa Turbinnojen kuntiin sekä etelässä Kresttsyn piirin Novoje Rahinon ja lännessä Rutšjin kuntiin. Pinta-alasta 83,1 % on metsää, 10,9 % maatalousmaata ja 3,9 % vesistöjä.

Seutu kuuluu Valdain ylänköön. Tärkeimmät joet ovat Horinka, Peretna, Nertsa, Kolpino ja Borovna. Suurimmat järvet ovat Zaozerje, Peretno ja Zavidetšje. Suojeltuja luonnonmuistomerkkejä ovat Zaozerjen harju, Horinkajoen laakso sekä Zelenihan muurahaispesien suojelualue.

Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu Zaozerjen rautatieasema ja 28 kylää: toinen Berjozovik, Borok, Dorištši, Družnaja Gorka, Fedorkovo, Fedoskovo, Hiriki, Ivniki, Jurjevo, Korytnitsa, Lapustino, Ljadtšino, Maloje Zaozerje, Malyi Borok, Manuilovo, Mošnikovo, Noviki, Novoselitsy, Peretno, Podol, Snarajevo, Stari, Talyženka, Vasilkovo, Zabrodje, Zaozerje ja Zavod. Toiseksi suurin asutuskeskus on vajaan sadan asukkaan Zavod. Viidessä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.

## Liikenne, talous ja palvelut
Kunnan läpi kulkee Okulovkan ja Kresttsyn välinen maantie sekä Moskovan ja Pietarin välinen päärata, jolla on Zaozerjen asema. Berjozovikista on linja-autoyhteydet Okulovkaan ja Novgorodiin.

Paikallisia elinkeinoja ovat julkiset palvelut, kauppa sekä maa- ja metsätalous. Kunnassa toimii muutamia puunjalostuslaitoksia ja karjatiloja. 94 % työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella.

Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäsema, posti ja pari kauppaa. Eräitä palveluja on myös Zavodissa ja muissa kylissä.

## Nähtävyydet
Seudulta on löydetty useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja sekä uhrikiviä. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Berjozovikin, Borokin ja Peretnon kartanoalueet sekä Peretnon kirkko. Zaozerjen asemalla on toisessa maailmansodassa kaatuneiden neuvostosotilaiden hautapaikka.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Berjozovikin kunnan sivusto
Korkki ja Lipponen

**Korkki ja Lipponen** on vuosina 1983-84 Ere Kokkosen ohjaama ja Pertti Reposen kirjoittama televisioelokuva. 

Ensiesitykset oli 1983 syyskaudella jaksosarjana 6 minuutin jaksoina Markus Similän juontamassa tv-ohjelmassa Voihan perjantai. Myöhemmin koostettiin n. tunnin mittaiseksi tv-elokuvaksi, jota esitettiin 20.8.1984 MTV1:ssä. 

Elokuvan hahmot Kalle Kustaa Lipponen ja Pekka Korkki ovat kirjailija Outsiderin luomien hahmojen Kalle-Kustaa Korkki ja Pekka Lipponen pojat, jotka isät ovat nimenneet kaverinsa mukaan. 

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Tuliaiset Moskovasta

**Tuliaiset Moskovasta** on Matti Röngän kirjoittama vuonna 2009 julkaistu dekkari, jonka on kustantanut Gummerus. Kirjan pohjalta on vuonna 2016 valmistunut elokuva *[[Tappajan näköinen mies (elokuva)|Tappajan näköinen mies]]*.

## Juoni
Yhtä aikaa puna-armeijan erikoiskoulutuksessa Viktor Kärpän kanssa ollut Vronski sotkee Kärpän hämäriin bisneksiinsä, ja pelastuakseen Kärppä tarvitsee apua niin ylikonstaapeli Teppo Korhoselta ja suojelupoliisin etsivältä Marko Varikselta. Samaan aikaan Kärpälle paljastuu, että hänen naisystävällään Marjalla on toinen mies. Kärppä toimittaa myös doping-aineita suomalaiselle hiihtäjälle.

## Lähteet
* Matti Rönkä: Tuliaiset Moskovasta Savon Sanomat (Archive.org)
* Dekkaripäivät 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Apomorfiini

**Apomorfiini** (Suomessa mm. kauppanimillä Apogo, Apomorphine Olinka ja Dacepton) on morfiinista johdettu ei-narkoottinen dopamiiniagonisti, joka vaikuttaa samalla tavoin kuin dopamiini. Suun kautta nautittuna se voi vaurioittaa maksaa, siksi se annostellaan tavallisimmin ihonalaisesti.
Sen kolme tärkeintä käyttöaluetta ovat:
* Parkinsonin taudin hoidossa
* impotenssin hoidossa
* oksennusaineena

Apomorfiinin on myös todettu auttavan syvässä koomassa olevien herättämisessä annosteltuna tipan kautta pitkän ajan kuluessa.

Apomorfiinia valmistetaan kuumentamalla morfiinia 150&nbsp;°C suljetussa astiassa vahvan suolahapon kera. Tuloksena on valkeaa jauhetta, joka liukenee alkoholiin. Vesiliuoksessa seos on aluksi väritöntä, mutta voi ilman ja valon vaikutuksesta muuttua vihreäksi; tuotetta ei saa tällöin käyttää.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Apomorphine 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Apomorphine
Kuroko's Basketball

***Kuroko's Basketball***, tunnetaan myös nimellä ***Kuroko no Basuke*** (黒子のバスケ) Japanissa, on japanilainen mangasarja, jonka on kuvittanut ja kirjoittanut Tadatoshi Fujimaki. Sarja kertoo lukion koripallojoukkueesta, joka pyrkii kansainväliseen turnaukseen. Production I.G aloitti animeversion lähetykset 7. toukokuuta 2012, ja se päättyi 22. syyskuuta 2012.. Toisen tuotantokauden lähettäminen aloitettiin lokakuun 6. päivänä vuonna 2013.

## Lähteet
Železkovo

**Železkovo** () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Borovitšin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Valdain ylängöllä 14 kilometriä Borovitšista etelään. Kylässä on 266 ja kunnassa 2&nbsp;800 asukasta (vuonna 2009).

## Maantiede ja asutus
Železkovon kunnan pinta-ala on 302,06 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Borovitšin piirin Travkovon, pohjoisessa Borovitšin sekä idässä Joglan ja Opetšenski Posadin kuntiin ja etelässä Tverin alueeseen. Pinta-alasta 54,8 % on metsää, 36,8 % maatalousmaata, 5,2 % vesistöjä ja 2,6 % asuinaluetta.

Kunnan itärajalla virtaa Mstajoki. Muista joista tärkein on Mstahan laskeva Kruppa. Järvistä suurimmat ovat Piros, Saminskoje ja Lonev. Suojeltuja luonnonmuistomerkkejä ovat Bobrovskije gory, Pirosjärvi ja Kruppaan laskeva Vjun-puro. Mstajoen koskiseudulle suunnitellaan Gornaja Mstan luonnonpuistoa.

Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 44 kylää: Anufrijevo, Barzaniha, Bobrovik, Bolšije Novoselitsy, Buregi, Davydovo, Dymovo, Faustovo, Fjodorkovo, Gorka, Hlamovo, Jelekovo, Knjaža, Knjazevo, Kommunarka, Kruppa, Kuzovo, Ludilovo, Luka, Markovo, Mihalino, Molodjonovo, Nikirišino, Ostrov, Pavlovka, Piruss, Plavkovo, Proškovo, Pukirjovo, Retška, Rovnoje, Šadomets, Šapkino, Sidorkovo, Šipino, Skrepljova Goruška, Tšernozem, Uzmen, Vašnevo, Višma, Vystavka, Zadorje, Znamenka ja Zolotovo. Asutuskeskuksista suurin on reilun 700 asukkaan Proškovo. Plavkovon ja Retškan kunnat liitettiin Železkovoon vuonna 2010.

## Liikenne, talous ja palvelut
Kunnan läpi kulkee Borovitšin ja Valdain välinen maantie. Kylistä on linja-autoyhteydet Borovitšiin.

Seudun pääelinkeino on maatalous. Kunnassa toimii kolme maatalousyritystä. Muita työnantajia ovat julkiset palvelut.

Keskuskylän palveluihin kuuluvat keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema, posti ja pari kauppaa. Palveluja on myös Plavkovossa, Proškovossa, Retškassa ja muissa kylissä. Železkovossa toimii vanhainkoti ja Proškovossa mielisairaala.

## Nähtävyydet
Seudulta on löydetty useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Proškovon ja Rovnojen kirkot sekä Železkovon, Pirosin, Proškovon ja Rovnojen kartanot.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Železkovon kunnan sivusto
Piži

** Piži** () on kylä Karjalan tasavallan Aunuksen piirin Mäkriän kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Laatokkaan laskevan Pižinjoen (*Obžanka*) varrella 17 kilometriä Mäkriästä lounaaseen. Kylässä on 36 asukasta (vuonna 2012).

Seudun kylät muodostivat 1900-luvun alussa Nekkulan volostiin kuuluneen Pižin kyläkunnan. 1920-luvulla perustettiin Aunuksen piirin kuulunut Pižin kyläneuvosto. Vuonna 1933 siinä oli yli tuhat asukasta, joista valtaosa oli karjalaisia. Alagja eli Alapää (ven. *Nižni Konets*), Bajari (*Bojarski Konets*), Kukkila (*Kukkeila*), Suurihieru (*Fenistovo*), Syjöinen (*Suježa*) ja Tarala (*Tarasovo*) yhdistettiin Pižiin virallisesti vuonna 1957.

Pižistä on maantieyhteys Mäkriään. Palveluihin kuuluu kauppa-auto. Kylässä on 1800-luvun loppupuolelta peräisin oleva tsasouna, joka tarinan mukaan on pystytetty Ondrusovan luostarin perustajan Adrian Ondrusovalaisen surmapaikalle. Lähistöllä sijaitsee Aunuksen rauhoitusalue.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kuvia Pižin tsasounasta