open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Erkki Setälä

**Erkki Vilhelm Setälä** (4. huhtikuuta 1917 Helsinki – 27. toukokuuta 2013) oli suomalainen kenraaliluutnantti.

Setälä valmistui kadettikoulusta 1939 ja Sotakorkeakoulusta 1956. Talvisodassa hän toimi komppanianpäällikkönä Erill. Pataljoona 12:ssa. Välirauhan aikana hän toimi rajavartiostossa nuorempana upseerina. Jatkosodan alettua hän oli komppanianpäällikkönä JR 52:ssa. 1941–1944 hän komensi Rajajääkäripataljoona 6:tta ja jatkoi Rajavartiostossa sodan jälkeenkin. Rajajääkärikoulun johtajana Setälä toimi 1949–1953 ja työskenteli toimistoupseerina rajavartiostojen esikunnassa 1953–1955. Vuonna 1957 hän työskenteli Lapin rajavartioston komentajan apulaisena siirtyen vuosiksi 1958–1960 pääesikuntaan toimistopäälliköksi. Karjalan Jääkäripataljoonaa Setälä komensi 1960–1962. Pääesikunnassa osastopäällikkönä hän toimi 1962–1965. Vuosina 1965–1968 hän johti Reserviupseerikoulua. Porin prikaatia hän komensi 1968–1970. Jalkaväen tarkastajana Setälä työskenteli 1970–1971. Uransa lopuksi hän toimi Kaakkois-Suomen sotilasläänin komentajana 1971–1977.

## Lähteet
Raaseporin jäähalli

**Raaseporin jäähalli** (sponsorinimeltään **Aktia Ishall – Jäähalli**) sijaitsee Raaseporissa, Karjaan urheilupuistossa. Halli on moderni harjoitushalli, joka valmistui syksyllä 2012. Hallissa on kansainväliset mitat täyttävä turvakaukalo, runsaan 500 katsojan katsomo, neljä joukkuepukuhuonetta ja kahvilatilat. Halli toimii kotiareenana Ice Team Raaseporin eri ikäluokkien joukkueille.

Halli vihittiin virallisesti käyttöön marraskuussa 2012, jolloin siellä pelattiin juniorimaaottelu U-19 Suomi–Tšekki.

Hallin toteutuminen varmistui keväällä 2011, jolloin valtio myönsi hankkeelle merkittävän avustuksen. Lisäksi ratkaisevina tahoina hankkeen toteutumisen takana olivat Raaseporin kaupunki sekä Karjaan-Pohjan Säästöpankkisäätiö. Myös useat muut toimijat ja yksityiset mahdollistivat toiminnallaan ja tuellaan hankkeen toteutumisen. Hallin rakentaminen aloitettiin myönteisen ja erittäin nopean rakennuslupakäsittelyn jälkeen syys-lokakuussa 2011 ja harjannostajaisia vietettiin jo 19.6.2012. Rakentamisessa mukana olivat:
*Arkkitehti: Timo Ruohola, Ark-Bau
*Pääurakoitsija: Rakennus- ja louhintaliike Toivo Ajalin 
*LVIAS-urakoitsija: Hangon sähkö
*Projektijohto: Tero Nissinen, Procofin

Hallin toiminnasta vastaa Raseborgs Ishall Ab Oy.

## Lähteet
*Länsi-Uusimaa
*Salon Seudun Sanomat
*Perniönseudun Lehti

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Aktia Ishall - Jäähalli viralliset kotisivut
*Leijonat.fi seurasi halliprojektia 
*Ice Team Raaseporin kotisivut
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1932

Suomen vuoden 1932 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Tampereella 23.-24.tammikuuta. Ohjelmassa oli vain miesten kilpailu. Ensimmäisen kerran yleismestaruuden ohessa ratkaistiin myös viralliset matkamestaruudet.

### Miesten yleismestaruus







## Lähteet
* Tuloksia Oulun Tarmon sivuilta
Valkoinen zombi

**Valkoinen zombi** (*White Zombie*) on Victor Halperinin ohjaama kauhuelokuva vuodelta 1932. Se oli ensimmäinen, tai ainakin yksi ensimmäisistä elokuvista, jossa esiintyy zombeja.

## Juoni

Madeleine Short (Madge Bellamy) ja Neil Parker (John Harron) ovat tulleet Haitille varakkaan maanomistajan Charles Beaumontin (Robert Frazer) kutsusta mennäkseen naimisiin tämän kartanossa. Todellisuudessa Beaumont on ihastunut Madeleineen ja haluaa tämän itselleen. Hän pyytää apua voodoopappi Murder Legendreltä (Bela Lugosi), joka käyttää zombeja orjina sokeritehtaallaan.

Hääiltana Beaumont antaa Madeleinelle zombijauheella käsitellyn kukan, joka vaivuttaa tämän kuolemankaltaiseen uneen vihkiseremonian aikana. Madeleine haudataan, mutta hautajaisten jälkeisenä yönä Legendre herättää hänet kuolleista – nyt tahdottomaksi zombiksi muuttuneena. Kun totuus paljastuu Neilille, hän rientää pelastamaan morsiantaan Legendren linnasta apunaan tohtori Bruner, pariskunnan vihkinyt lähetyssaarnaaja.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
Elokuva ei menestynyt julkaisuvuotenaan, mutta se on kohonnut kulttimaineeseen myöhemmin.

## Lähteet
Väinö Salmela

**Väinö Salmela** (25. syyskuuta 1915 Sortavala – 14. tammikuuta 2004 Espoo) oli suomalainen kenraalimajuri.

Salmela pääsi ylioppilaaksi 1936 Sortavalan lyseosta. Hän valmistui Kadettikoulusta 1939 ja kävi Sotakorkeakoulun sodan jälkeen 1950 (ye-upseeri 1951). Talvisodassa hän toimi JR 34:ssa komppanianpäällikkönä 1939-1940 Kollaan rintamalla. Välirauhan aikana hän oli komppanianpäällikkönä 9. prikaatissa, josta jatkosodan alettua tuli JR 9 Salmelan jatkaessa komppanian päällikkönä 1942 asti. Vuosina 1942-1944 hän toimi esikuntatehtävissä, mm. 1943-1944 15. prikaatin esikunnan toimistopäällikkönä. Vuoden 1944 aikana hän toimi myös pataljoonankomentajana. Rauhan tultua hän palasi komppanianpäälliköksi JR 3:een vuosiksi 1945-1949. Toimistotehtäviä hän hoiti 1950-1951 Kajaanin sotilaspiirissä ja 1951-1952 pääesikunnassa sekä 1952-1955 Helsingin sotilaspiirissä. 1955-1958 Salmela opetti taktiikkaa Taistelukoulussa. Pataljoonankomentajana Pohjan prikaatissa hän oli 1958-1959, minkä jälkeen hän toimi toimistopäällikkönä pääesikunnassa 1959-1963. Porin prikaatia Salmela komensi 1963-1966. Etelä-Suomen sotilasläänin esikuntapäällikkönä hän toimi 1967-1970 ja uransa päätteeksi pääesikunnan komentopäällikkönä 1970-1975. Eläkkeelle jäätyään hän toimi vielä 10 vuoden ajan sydäntutkimussäätiön asiamiehenä.

Ylennykset: Vänrikki 1937, luutnantti 1940, kapteeni 1941, majuri 1951, everstiluutnantti 1957, eversti 1963, kenraalimajuri 1970.

## Lähteet
Lari Joutsenlahti

**Lari Joutsenlahti** (s. 4. huhtikuuta 1984) on suomalainen alamäkiluistelija. Hänet valittiin maajoukkueeseen vuonna 2008. Hänen parhaat saavutuksensa ovat vuodelta 2009, jolloin hän sijoittui Quebecissä järjestetyssä Red Bull Crashed Ice -kilpailussa toiseksi ja kolmanneksi saman sarjan tapahtumassa Lausannessa. Hän oli maailmanrankingissä sijalla viisi vuonna 2010 ja sijalla kahdeksan vuonna 2011.

Joutsenlahti on ammatiltaan jääkiekkovalmentaja ja hän on erikoistunut luisteluvalmennukseen. Hän on toiminut Teemu Pulkkisen valmentajana kesällä 2012. Joutsenlahti on kouluttautunut  liikuntaneuvojaksi, ja hän on lisäksi suorittanut Bachelor Degree in Sports and Management -tutkinnon Suomen urheiluopistossa Vierumäellä.

Joutsenlahti toimii HIFK:n luisteluvalmentajana kaudella 2014–2015

## Lähteet
* Red Bull Crashed Ice Shuttles Athletes

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Lari Joutsenlahden viralliset kotisivut
Paavo Junttila

**Paavo Johannes Junttila** (24. kesäkuuta 1918 Vuoksela – 20. toukokuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen korkeissa esikuntatehtävissä toiminut kenraaliluutnantti.

Junttila valmistui upseeriksi Kadettikoulusta 1941. Sodan jälkeen hän oli komppanianpäällikkönä Jalkavakirykmentti 9:ssä ja opetusupseerina Maasotakoulussa. Junttila suoritti Sotakorkeakoulun yleisesikuntaupseerikurssin vuosina 1951–1952. Vuosina 1953–1955 hän toimi toimistoupseerina Pääesikunnassa ja yleisen taktiikan ja sitten vuosina 1955–1960 sotahistorian opettajana Sotakorkeakoulussa. Pääesikunnan koulutusosaston päällikkönä hän työskenteli 1960–1963. Seuraavaksi Junttila komensi Pohjanmaan jääkäripataljoonaa 1963–65. Vuodet 1965–1966 hän palveli Pääesikunnan Operatiivisen toimiston päällikkönä. Sotakorkeakoulussa hän oli uudelleen 1967–1969, nyt sen  yleisesikuntaupseerikoulutuksen johtajana. Uransa viimeisinä ja korkeimpina tehtävinään hän toimi Pääesikunnassa päämajamestarina 1969–1971, yleisesikunnan päällikkönä 1971–1974 sekä Pääesikunnan päällikkönä 1974–1978. Junttila oli myös Puolustusneuvoston pääsihteeri 1971–1974.

Paavo Junttila osallistui talvisotaan varusmiesryhmänjohtajana Sissipataljoona 2:ssa Tolvajärven ja Aittojoen suunnalla. Jatkosodassa Junttila toimi komppanianpäällikkönä ja toimistoupseerina 10. Divisioonan esikunnassa  Karjalankannaksella.  
Ylennyksiä: majuri 1955, everstiluutnantti 1960, eversti 1966, kenraalimajuri 1969, kenraaliluutnantti 1972.

## Lähteet
Fallbacka

**Fallbackan tila** oli Tuusulassa pääradan varressa sijainnut tila. Se sijaitsi nykyisten Vantaan, Keravan ja Tuusulan alueilla Korson ja Savion asemien välissä. Tila syntyi maapalstalle, joka oli syntynyt Alikeravan kylän Isojaossa 1700-luvun loppupuolella, kun Hyrylän kylän Gästgifvarsin ja Postbondasin talojen Alikeravan kylän puolella sijainneet sarka-alueet koottiin yhdeksi kokonaisuudeksi Hyrylän rajan viereen, Nissinojan varteen, Vallinojan (Fallbäcken) yhtymiskohdassa. Taloa asutti -maanviljelijäsuku ainakin jo 1700-luvulta asti.

Fallbackan talossa toimi alueen ensimmäinen koulu, josta toiminta myöhemmin siirtyi uuteen nykyisinkin Leppäkorven koulun vieressä sijaitsevaan puurakennukseen. On mahdollista, että päärakennusta jouduttiin siirtämään pääradan alta, sillä 1862 vuoden kartan (ks. kartta sivussa) ja 1850 vuoden karttojen mukaan päärata rakennettiin Fallbackan tilan poikki.   

Tilan päärakennus, joka sijaitsi alueen korkeimmalla kohdalla, purettiin 1960-luvulla. Nykyisin tilan alueella sijaitsee muun muassa Vantaan Seudun Rudolf Steiner -koulu ja omakotitaloja.   

Alueen halki, itä-länsisuunnassa, kulkee Vantaan puolella Anttilantie, joka jatkuu Tuusulan puolella Fallbackan tienä. Pohjois–etelä-suunnassa alueen halkaisee Vallinoja (*Fallbäcken*), joka vuosien saatossa on kutistunut tulvivasta purosta ojaksi. Alueelle on rakennettu 1990-luvulta asti runsaasti uudisrakennuksia, jolloin koko alueen luoteista osaa on alettu kutsua Vallinojaksi. Koko Vantaan puolella sijaitseva osa tilasta kuuluu nykyään Korson suuralueeseen, josta suuri osa on luonnonsuojelualuetta. Tilan pohjoinen osa kuuluu Alikeravaan/Koivikkoon, luoteinen osa Tuusulaan ja itäinen osa Leppäkorpeen pääradan itäisellä puolella. Tilaan eteläinen osa jatkui nykyiseen Korsoon asti.   


Tiedosto:Fallbacka house, Aksel Fallström with mother and siblings.jpg|pienoiskuva|Hautajaisväkeä kokoontuneena Fallbackan tupaan vuonna 1926. Vanhaisäntä Fredrik Viktor Fallström on äskettäin kuollut. Kuvassa talon nuori isäntä Akseli Fallström vaimoineen, sisaruksineen ja naapureineen. Esiliinaan on pukeutunut Akselin sisar Ester, joka hoiti taloutta. Kahdeksanvuotias Margareta istuu äitinsä Hilman sylissä oikealla, pöydän päässä.
Tiedosto:Syskonen Fallström, Fallbacka, Tuusula.jpg|pienoiskuva|Fallströmin sisarukset ja naapurin lapsia vuonna 1914 Fallbackan tilalla. Oikealta Edit, Amanda, Ester, Aksel. Takana seisoo Teodor. Vasemmalla Hilma jonka edessä loikoilee Lennart.
Tiedosto:Margatan äiti sisaruksineen Fallbackassa 1914.jpg|pienoiskuva|Fallbackan tilan pihalla vuonna 1914. Kuva otettiin perheen isän 60-vuotispäivillä. Istumassa syntymäpäiväsankari itse, Fredrik Viktor Fallström ja hänen vaimonsa Ida Lovisa. Seisomassa perheen kaikki lapset paitsi Frans Vilhelm. Vasemmalta Aksel, Teodor, Ester, Hilma, Amanda, Lennart ja Edit Fallström.


## Lähteet
Työpaikkaomavaraisuus

**Työpaikkaomavaraisuus** on jollakin alueella (esimerkiksi kunnassa) työssäkäyvien ja siellä asuvan työllisen työvoiman suhde. Jos alueella on enemmän työpaikkoja kuin työntekijöitä, niin alueen työpaikkaomavaraisuus on yli 100 prosenttia. Jos taas työntekijöitä on enemmän kuin työpaikkoja, niin työpaikkaomavaraisuus on alle 100 prosenttia.

Vuonna 2009 Suomessa oli 68 kuntaa, joiden työpaikkaomavaraisuus oli yli 100 prosenttia. Suurin työpaikkaomavaraisuus oli Maarianhaminassa (181 prosenttia) ja pienin Lemlandissa (32 prosenttia).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Työpaikkaomavaraisuus kuntien tunnuslukuna, Tilastokeskus
Matts Larsson Kruus

**Matts Larsson Kruus af Harfvila** (k. 1606) oli Suomessa vaikuttanut ruotsalainen sotilas, linnanpäällikkö ja valtaneuvos. Hän tuli Suomeen vuonna 1575 osallistuakseen Venäjän sotaan. Hän avioitui Lepaan ja Harvialan kartanoiden perijän Anna Björnintytär Lejonin kanssa, jolloin hän kuului Suomen aateliin. Hän oli Viipurin linnanpäällikkö 1583–1599 ja puolusti linnaa venäläisiä vastaan. Hän oli rajankäyntikomissiossa Täyssinän rauhan jälkeen. Kun Sigismundin ja Kaarle-herttuan välille syntyi erimielisyys, hän suuntautui Kaarlen kannattajaksi, jolloin Sigismund erotti hänet Viipurin linnan päällikkyydestä. Hän sai Kaarlelta luottamustehtäviä ja oli muun muassa Pohjois-Suomen ja Pohjanmaan laamanni ja jäsen lakikomissiossa. Hämeen linnanpäällikkö hän oli 1604–1605. Hänet nimitettiin vuonna 1602 valtaneuvokseksi.

## Lapset
* Jesper Mattson Cruus af Edeby och Harfvila (1577–1622)
* Axel Mattson Cruus af Harvila (1584–1630)
* Brita Mattsdotter Cruus af Harvila (k. 1618), haudattu Turun tuomiokirkkoon

## Lähteet
EFnet

**EFnet** on vanhin IRC-verkoista. EFnet on alkuperäisen IRC-verkon suora perillinen.

## Historia

EFnet syntyi elokuussa 1990, kun muiden IRC-palvelinten ylläpito oli kyllästynyt palvelimesta *eris.berkeley.edu* aiheutuneisiin ongelmiin tuolloin ainoassa IRC-verkossa. Kun eris saatiin poistettua verkosta, verkko nimettiin *Eris Free Networkiksi* (EFnet). Eris-tapauksen jälkeen EFnet oli muutaman vuoden ajan ainoa IRC-verkko.

EFnet toimi tärkeimpänä IRC-verkkona vuoteen 1996, jolloin operaattorien valtuuksien ja nickname-törmäysten käsittelystä alkanut riita johti siihen, että yhdysvaltalaiset ja eurooppalaiset palvelimet irtosivat kahteen verkkoon. Tätä tapahtumaa kutsutaan nimellä *The Great Split*. Yhdysvaltoihin jääneet muodostivat yhä EFnetin ja eurooppalaisista palvelimista muodostui IRCnet.

EFnet oli The Great Splitin jälkeen suurin IRC-verkko useiden vuosien ajan, mutta myöhemmin muut verkot ovat ohittaneet EFnetin käyttäjien määrässä. Verkossa oli enimmillään noin 130&nbsp;000 yhtäaikaista käyttäjää vuoden 2003 seutuvilla. Tuosta asti käyttäjämäärä on laskenut jatkuvasti.

## Nykytila ja verkon luonne

EFnetissä on vuonna 2019 keskimäärin 15&nbsp;000 samanaikaista käyttäjää ja noin 20 palvelinta. Verkko on yhtäaikaisten käyttäjien määrässä kolmannella sijalla.

EFnet vanhana verkkona on perinteinen ja siitä puuttuvat monet uudempien verkkojen tarjoamista palveluista. Verkko on myös vähäisen valvonnan verkko, jossa IRC-operaattorit eivät juurikaan puutu kanavien toimintaan. 

Nykyään palvelimista melkein puolet on Euroopassa, joka on merkittävä muutos vuoden 1996 jakautumisen jälkeiseen tilanteeseen. EFnet on kärsinyt palvelinten ja käyttäjien vähenemisestä enemmän kuin muut suuret IRC-verkot.

## Katso myös

* IRCnet
* Quakenet
* freenode

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* EFnet.org
Talotyyppi

**Talotyyppi** on rakennustekniikassa ja etenkin tilastoinnissa käytetty taloihin liittyvä käsite. Luokittelu vaihtelee eri käyttöyhteyksissä.

## Asuinrakennukset
Asuinrakennusten talotyyppejä ovat:
*Kerrostalo
**Asuinkerrostalo
**Pienkerrostalo
*Pientalo
** Kytketty pientalo
*** Ketjutalo
*** Rivitalo
*** Paritalo
** Erillispientalo
*** Erillistalo
*** Omakotitalo
*Asuntolarakennus
*Erityisryhmien asuinrakennukset

Kerrospientalo on kerrostalon ja pientalon välimuoto.

## Käyttötarkoitus
Taloja luokitellaan myös käyttötarkoituksen mukaan esim. seuraavasti:
*asuintalo
*toimisto- ja liikerakennus 
*teollisuus- ja varastorakennus

## Aiheesta muualla
*Talotyyppi, Tilastokeskus

## Lähteet
Călin Peter Netzer

**Călin Peter Netzer** (s. 1. toukokuuta 1975 Petroșani, Romania) on palkittu romanialainen elokuvaohjaaja.

Netzer muutti vanhempiensa kanssa kahdeksanvuotiaana Saksaan Stuttgartiin, jossa kävi oppivelvollisuuskoulun. Vuonna 1994 hän palasi Bukarestiin, jossa aloitti opinnot Ion Luca Caragialen teatteri- ja elokuva-akatemiassa. Hän ohjasi puolenkymmentä lyhytelokuvaa. Ensimmäinen pitkä elokuva *[[Maria (vuoden 2003 elokuva)|Maria]]* valmistui 2003, ja se osallistui Locarnon filmifestivaaleille. Elokuva on ranskalais-saksalais-romanialaista yhteistyötä. Toisen täysimittaisen elokuvansa *[[Medalia de onoare]]* ('Kunniamitali') Netzer ohjasi 2009. Kolmas elokuva *[[Poziția copilului]]* ('Lapsen poseeraus'), jonka Netzer ohjasi vuonna 2013 ja joka on myös hänen käsikirjoittamansa, sai Berliinin Kultainen karhu -palkinnon.   

## Lähteet
Yrjö Hanste

**Yrjö Johannes Hanste** (vuoteen 1935 Hanstén) (15. marraskuuta 1897 Jyväskylä – 16. huhtikuuta 1962) oli suomalainen kenraalimajuri. 

Hanste kirjoitti ylioppilaaksi Porvoon yhteiskoulusta 1917 ja opiskeli sitten Haminan Kadettikoulun 1. kadettikurssilla vuosina 1919–1920 sekä Sotakorkeakoulussa 1938–1939 (ye-upseeri 1942). Hän toimi joukkueenjohtajana ja komppanianpäällikkönä Käkisalmen läänin rykmentissä 1920–1921. Vuosina 1921–1930 hän palveli Savon jääkärirykmentissä eri tehtävissä ja komppanianpäällikkönä. Savon prikaatin aliupseerikoulua hän johti 1930–1933. Savon jääkäripataljoonaa Hanste komensi 1933–1934 sekä Savon jääkärirykmentin II pataljoonaa 1934–1936. Hän toimi 2. divisioonan esikunnassa 1. ye-upseerina 1936–1938. Karjalan Kaartin rykmentin II pataljoonaa Hanste komensi 1938–1939. Talvisodan sytyttyä hän komensi JR 4:n III pataljoonaa 1939–1940. I armeijakunnan esikuntapäällikkönä hän toimi 1940–1941. II armeijakunnan operatiivisen osaston päällikkönä hän palveli 1941–1942. Jalkaväkirykmentti 101:tä Hanste komensi 1942–1944 ja Jalkaväkirykmentti 12:ta 1944. Sodan jälkeen Hanste toimi muun muassa Kokkolan sotilaspiirin komentajana sekä Kokkolan kaupunginvaltuuston jäsenenä.

Vuosina 1946–1947 Hanste oli pidätettynä 22 kuukautta niin sanotun asekätkentäjutun yhteydessä.

## Ylennykset
*Reservin vänrikki 1918
*Vänrikki 1920
*Luutnantti 1920
*Kapteeni 1924
*Majuri 1930
*Everstiluutnantti 1940
*Eversti 1942
*Kenraalimajuri 1955

## Kunniamerkit
* 1.lk Vapaudenristi sotilaallisista ansioista rauhan aikana
* Suomen Leijonan komentajamerkki
* 2.lk Vapaudenristi tammenlehvien kera
* 2.lk Vapaudenristi miekkojen kera
* Suomen Valkoisen Ruusun ritarimerkki
* 2.lk Vapauden mitali
* Talvisodan muistomitali
* Jatkosodan muistomitali
* Vapaussodan muistomitali soljen kera
* Tampereen taistelujen muistomitali
* 2.lk Rautaristi

## Lähteet
Olavi Ehrnrooth

**Erkki Olavi Ehrnrooth** (4. heinäkuuta 1907 Oulu – 27. maaliskuuta 1943 Utti) oli suomalainen sotilaslentäjä ja toisen maailmansodan aikainen hävittäjä-ässä. Ehrnrooth saavutti noin 80 taistelulennolla viisi ilmavoittoa. 

## Sotilasura
Kadettikouluun 1. lokakuuta 1928 hyväksytty Ehrnrooth palveli valmistuttuaan luutnanttina lentoasema 6:ssa sekä Ilmailukoulussa. Kapteeniksi 6. joulukuuta 1936 ylennetty Ehrnrooth nimitettiin marraskuussa 1937 Tampereelle sijoitetun koelentueen päälliköksi. Talvisodan sytyttyä lentueen koneet osallistuivat koelentotoiminnan ohessa Tampereen ilmapuolustukseen. Näillä lennoilla Ehrnrooth ampui alas yhden SB ja kaksi DB-3 -pommikonetta.

Ehrnrooth nimitettiin välirauhan aikana, 25. heinäkuuta 1940, lentolaivue 34:n komentajaksi. Majuriksi 11. helmikuuta 1941 ylennetty Ehrnrooth määrättiin jatkosodan alettua lentolaivue 32:n komentajaksi. Ehrnrooth osallistui jatkosodan aikana Curtiss Hawk -koneita lentäen taistelutoimintaan ampuen alas yhteensä kaksi I-153 -hävittäjää. Ehrnrooth nimitettiin 19. tammikuuta 1943 Messerschmitt Bf 109 -kalustolla varustettavan lentolaivue 34:n komentajaksi.

Ehrnrooth sai surmansa lento-onnettomuudessa Utissa 27. maaliskuuta 1943, kun hänen ohjaamansa VL Pyry -harjoitushävittäjä syöksyi maahan matalalla tehdyn vaakakierteen jälkeen. 

## Ehrnroothin saavuttamat ilmavoitot

(Konetyyppien lyhenteet: FA = Fiat G.50, FR = Fokker D.XXI, CU = Curtiss Hawk, SB = Tupolev SB-2, DB-3 = DB-3, I-153 = Polikarpov I-153)

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Sidi Mogdoul

**Sidi Mogdoul** (myös *Sidi Megdoul*) oli keskiajalla elänyt muslimipyhimys (*[[marabout]]*). Sidi Mogdoulin kerrotaan kuuluneen suufilaiseen regragaveljeskuntaan ja tehneen 20 pyhiinvaellusta islamin pyhiin paikkoihin. Sidi Mogdoul taisteli tarinoiden mukaan 40 vuoden ajan vääräuskoisia vastaan ja kuoli vasta 140-vuotiaana. Hänet on haudattu läntisessä Marokossa sijaitsevaan Essaouiran kaupunkiin.

Sidi Mogdoulin nimestä on yleisen hyväksynnän mukaan muotoutunut Essaouiran kaupungin entinen nimi *Mogador*. Erään väitteen mukaan Sidi Mogdoul olisikin ollut skotlantilainen merenkulkija nimeltään MacDougal, joka haaksirikkoutui Essaouiran rannikolle vuosisatoja sitten. Väitteen mukaan MacDougal olisi hankkinut muslimipyhimyksen arvon sekä nimensä erilaisen ääntämysasun.

Sidi Mogdoulin mukaan on nimetty hautapaikasta lounaaseen sijaitseva 17 metriä korkea majakka.

## Lähteet
Toivo Haaki

**Toivo William Haaki** (1. toukokuuta 1896 Hollola – 25. helmikuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen eri esikuntatehtävissä toiminut kenraalimajuri. 

Toivo Haakin vanhemmat olivat maanviljelijä Willehard Haaki ja Aura Salila ja puoliso vuodesta 1935 Signe Aune Stenfeldt. Haaki kävi kahdeksan luokkaa lyseota ja kauppaopiston vuonna 1917. 

Hän osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten joukossa vääpelinä. Haaki kävi ilmatorjunnan opintoja mm. Englannissa ja Ranskassa 1920-luvulla ja kävi Sotakorkeakoulun 1931. Hän toimi 1918–1919 Tampereen rykmentissä joukkueenjohtajana ja Rannikkotykistörykmentti 3:ssa patterin päällikkönä 1920. Jääkäritykistörykmentissä hän toimi patterin päällikkönä ja patteriston komentajana 1921–1931 välisenä aikana. Vuosina 1932–1936 hän toimi aluejärjestössä esikuntapäällikkönä sekä yleisesikunnassa toimistopäällikkönä 1937–1938. Sotakorkeakoulussa hän työskenteli opettajana 1939–1940. Jatkosodan aikana hän toimi Päämajassa osasto- ja toimistopäällikkönä. Sodan jälkeen hänellä oli sotilaspiirin ja sotilasläänin komentajuuksia 1945–1946. Puolustusvoimien pääintendenttinä Haaki toimi 1947–1950, minkä jälkeen hän siirtyi liikealalle. 

*Sotateknillisen aikakauslehden* vastaava toimittaja Haaki oli 1924–1925. Everstiksi Haaki ylennettiin 22.12.1941 ja kenraalimajuriksi 1947.

## Lähteet
Niall Roberts

**Niall Roberts** (s. 22. huhtikuuta 1991 Georgetown) on guyanalainen uimari. Hän jäi kesäolympialaisissa 2008 Pekingissä 69. sijalle miesten 50 metrin vapaauinnissa ja kesäolympialaisissa 2012 Lontoossa 48. sijalle 100 metrin vapaauinnissa. Pekingin kisoissa Roberts myös toimi maansa lipunkantajana.

## Lähteet
Etienne Goyémidé

**Etienne Goyémidé** (1942 Ippy – 17. maaliskuuta 1997) oli keskiafrikkalainen kirjailija ja poliitikko. Hän opiskeli kasvatustieteitä ja englantia. Hän toimi muun muassa Troupe Nationale de Centrafriquen johdossa ja vuosina 1991–1992 maansa opetus- ja tutkimusministerinä.

Goyémidé julkaisi sekä proosa- että näytelmäteoksia. Didier Ouenangarén ja Bassek Ba Kobhion elokuva *[[Le silence de la forêt]]* (2003) perustuu hänen samannimiseen romaaniinsa vuodelta 1984.

## Lähteet
Lahden vanha ravirata

**Lahden vanha ravirata** sijaitsee kaupungin keskustan länsipuolella Salpausselän harjuun kuuluvalla Kärpäsenmäellä Lahden urheilukeskuksen tuntumassa. Vuonna 1908 valmistuneella radalla oli ravitoimintaa aina vuoteen 1981 saakka, jolloin otettiin käyttöön uusi Jokimaan ravikeskus.

Myös Lahden Montuksi kutsutun raviradan kavioura on vielä nykyäänkin maastossa, mutta kaikki siihen liittyvät rakenteet, mukaan lukien vuoden 1974 Kuninkuusraveihin valmistunut katsomorakennus, on purettu. Nykyään alueella on muun muassa BMX-pyöräilyyn tarkoitettu rata.

Lahden vanha ravirata toimi Kuninkuusravien näyttämönä kaikkiaan kymmenen kertaa. Seitsemät ensimmäiset kilpailut järjestettiin Lahdessa vuosina 1924–1930, ennen kuin tapahtuma lähti kiertämään eri raviradoille. Kuninkuusravit pidettiin Lahden vanhalla Montulla lisäksi vuosina 1946, 1958 ja 1974. Vuonna 1975 järjestettiin ensimmäisen kerran lämminverisille tarkoitettu suurkilpailu Suur-Hollola-ajo, joka on nykyään yksi Suomen merkittävimmistä ravitapahtumista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kuninkuusravit Lahdessa 1974 – YLE Elävä arkisto
Ndong

**Ndong** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* François Ndong (1906–1989), gabonilainen katolinen piispa
* Jean Eyeghe Ndong (s. 1946), Gabonin pääministeri 2006–2009
* Reginaldo Ndong (s. 1986), päiväntasaajanguinealainen pikajuoksija
* Steeve Nguema Ndong (1971–2009), gabonilainen judoka
* Patrick Nguema Ndong (1957–2021), ranskalais-gabonilainen toimittaja
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1915

Suomen vuoden 1915 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Helsingissä 6.-7. maaliskuuta. Ohjelmassa oli vain miesten kilpailu. Mestaruus ratkesi sijalukupistein. Loppupisteisiin on laskettu vain kaikki matkat luistelleiden sijoitukset.

### Miesten yleismestaruus







### SVUL:n mestaruuskilpailut

SVUL:n mestaruuskilpailun järjesti Tampereen Pyrintö. Osanottajia oli 15.







## Lähteet
* Tuloksia Oulun Tarmon sivuilta 
* Suomen Urheilulehti 25. helmikuuta 1915, sivu 366
Kevätyö (maalaus)

**Kevätyö** on suomalaisen taiteilijan Ellen Thesleffin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1894. Maalaus on kooltaan 38×46,5 cm. Ateneumin taidemuseon kokoelmiin kuuluva maalaus kuvaa Muroleen rannan kevätyötä. Vesi heijastaa keskellä sijaitsevan niemen kuvaa kaukaisen vastarannan häämöttäessä tummempana taustalla.

*Kevätyö*-maalauksen Thesleff maalasi palattuaan Suomeen Euroopan matkaltaan. Hän oli saanut lopputodistuksen Académie Colarossista Pariisissa alkuvuodesta ja matkustanut sen jälkeen Italiaan, Firenzeen. Muroleen ranta tuli toistumaan hänen mielenmaisemanaan koko hänen uransa ajan. *Kevätyö*-maalauksen väriharmonian niukkuus antaa aavistaa Thesleffin myöhempien maisemamaalausten tärkeät elementit: valon ja värin.

*Kevätyö* voitti Pariisin maailmannäyttelyssä pronssimitalin. Suomessa se oli esillä vuoden 1894 Suomen Taiteilijain vuosinäyttelyssä, joka oli läpimurtonäyttely suomalaisille symbolisteille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kevätyö Suomen Kansallisgallerian sivuilla
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1916

Suomen vuoden 1916 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Turussa 29.-30. maaliskuuta. Ohjelmassa oli vain miesten kilpailu. Mestaruus ratkesi sijalukupistein, joskin kolme matkavoittoa takasi mestaruuden pisteistä riippumatta. Turun rata oli vain 330 metriä pitkä.

### Miesten yleismestaruus



## Lähteet
* Tuloksia Oulun Tarmon sivuilta
Pikaluistelun matkakohtaiset Suomen-mestaruuskilpailut 1969

**Pikaluistelun matkakohtaiset Suomen-mestaruuskilpailut 1969** järjestettiin Lauritsalassa 1.-2. maaliskuuta. Ainoastaan miehet kilpailivat. Naisten matkamestaruudet jaettiin yleisluistelijoiden SM-kilpailujen yhteydessä.

### Miehet

#### 500 metriä






#### 1 500 metriä






#### 5 000 metriä






#### 10 000 metriä






## Lähteet
* Voitto Raatikainen: Talviurheilun sankarit
* MMM 1970
Kaislikkoranta

**Kaislikkoranta** on suomalaisen taiteilijan Eero Järnefeltin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1905. Maalaus on kooltaan 95,5 × 75,5 cm ja kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin.

*Kaislikkoranta* on maalattu taiteilijan kotiseudulla Tuusulanjärven rannalla. Maalauksessa syksyinen pilvipoutainen hetki näkyy meditatiivisena kuvana, jossa niukat maisemaelementit luovat rikkaan kudelman. Maa, vesi, ilma - kiinteitä, muodottomia, kylmiä, lämpimiä, osin sulautuvat toisiinsa, osin rinnastuvat selvärajaisesti. 1890-luvun symbolistisen taiteen tyyli, eli pelkistys ja syntetismi, on jättänyt Järnefeltin maalaukseen voimakkaan jäljen.

Järnefeltillä oli ilmeinen taipumus kuvata maisematunnelmia nimenomaan väritunnelmina. Joskus tämä peittyi, koska hän maalasi paljon kesän ja syksyn luontoaiheita niiden ollessa Suomessa väreiltään värikkäitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Kaislikkoranta. http://kokoelmat.fng.fi/app?action=page&lang=fi&si=http%3A%2F%2Fwww.muusa.net%2FTeos_6ACD3713-41AF-48FF-8F04-E1A1A14881F1
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1969

Suomen yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Helsingissä 11.-12. tammikuuta (miehet) ja Pieksämäellä 25.-26. tammikuuta (naiset) 1969. Naiset ratkaisivat yleiskilpailun ohessa myös matkamestaruudet.

### Miehet







### Naiset







## Lähteet
* Voitto Raatikainen: Talviurheilun sankarit
* MMM 1970
* [Tuloksia SpeedSkatingNews .info (miehet)]
* [Tuloksia SpeedSkatingNews .info (naiset)]
Riksarkivet

**Riksarkivet** voi tarkoittaa seuraavia:

* Riksarkivet, Ruotsin kansallisarkisto
* Riksarkivet, Norjan valtionarkisto

## Katso myös

* Rigsarkivet, Tanskan valtionarkisto
Arvydas

**Arvydas** on liettualainen miehen etunimi. Tunnettuja Arvydas-nimisiä henkilöitä ovat:

*Arvydas Čepulionis (s. 1962), jousiampuja 
*Arvydas Macijauskas (s. 1980), koripalloilija
*Arvydas Sabonis (s. 1964), koripalloilija
Kevätilta jäänlähdön aikaan

**Kevätilta jäänlähdön aikaan** on suomalaisen taiteilijan Hugo Simbergin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1897. Kooltaan maalaus on 27×37 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin.

Hugo Simberg maalasi teoksen Ruovedellä keväällä 1897. Teoksessa keväinen järven jää on muuttunut tummaksi ja vetiseksi ollen maalauksen keskeisiä elementtejä. Maalauksen etualalle luo puutiheikköinen saari linnamaisen silhuetin, samoin yksittäinen puu korostaa rannan autiutta. Simberg maalasi koko maalauksen kirkkaan keltaisella sekä mustalla; ne luovat näkymään lämpöä ja pimeyttä rinnakkain. Auringon lasku peilautuu jään pinnan lammikoista ja taempana olevan metsävaaran takaa vieden katsojan ajatukset kaukaisuuteen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Kevätilta jäänlähdön aikaan. http://kokoelmat.fng.fi/app?action=page&lang=fi&si=http%3A%2F%2Fwww.muusa.net%2FTeos_A8233CF9-459C-400F-B9BD-677DBAC9D9B9
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1968

Suomen miesten yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Kajaanissa 9.-10. maaliskuuta 1968. Naiset, jotka kilpailivat Helsingissä 14.-15. tammikuuta, ratkaisivat yleiskilpailun ohessa myös matkamestaruudet. Miehille järjestettiin erilliset matkamestaruuskilpailut.

### Miehet







### Naiset







## Lähteet
* Voitto Raatikainen: Talviurheilun sankarit
* Tuloksia Oulun Tarmon sivuilta 
* [Tuloksia SpeedSkatingNews .info (miehet)]
* [Tuloksia SpeedSkatingNews .info (naiset)]
Pikaluistelun matkakohtaiset Suomen-mestaruuskilpailut 1967

**Pikaluistelun matkakohtaiset Suomen-mestaruuskilpailut 1967** olivat ensimmäiset erilliset matkakohtaiset SM-kilpailut pikaluistelussa. Kilpailut käytiin Oulussa 4.-5. maaliskuuta. Vain miehet kilpailivat; naisten matkamestaruudet ratkaistiin yleisluistelijoiden Suomen-mestaruuskilpailujen yhteydessä.

### Miehet

#### 500 metriä






#### 1 500 metriä






#### 5 000 metriä






#### 10 000 metriä






## Lähteet
* Tuloksia Oulun Tarmon sivuilta
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1967

Suomen yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Pieksämäellä 4.-5. helmikuuta (miehet) ja Karstulassa 14.-15. tammikuuta (naiset) 1967. Naiset ratkaisivat yleiskilpailun ohessa myös matkamestaruudet. Kaikkiaan kilpailuun osallistui 14 mies- ja 12 naisluistelijaa. Miehille järjestettiin erilliset matkakohtaiset SM-kilpailut.

### Miehet







### Naiset







## Lähteet
* Voitto Raatikainen: Talviurheilun sankarit
* Tuloksia Oulun Tarmon sivuilta (miehet) 
* Tuloksia Oulun Tarmon sivuilta (naiset)
Arvo Tuomainen

**Arvo Aadolf Tuomainen** (7. kesäkuuta 1889 Tampere – 15. heinäkuuta 1955 Tampere) oli suomalainen pikaluistelija.

Tuomainen saavutti ensimmäisen matkavoittonsa SM-kilpailuissa 1911 ollen Aksel Lihrin kanssa nopein 500 metrillä ajalla 47,6. Virallisia matkamestaruuksia ei tuolloin vielä jaettu. Vuosina 1912 ja 1913 hän sijoittui yleisluistelijoiden SM-kilpailuissa kolmanneksi ja vuoden 1913 MM-kisoissa Helsingissä kymmenenneksi. Vuosina 1914–1916 Tuomainen voitti SVUL:n mestaruuden ja oli myös 1915 yleisluistelun Suomen-mestari. Hän otti kisoissa vain yhden matkavoiton (5&nbsp;000 metriä ajalla 9.00,1), mutta yhteispisteet riittivät SM-kultaan.

Vuonna 1919 Tuomainen voitti toisen Suomen-mestaruutensa yleisluistelussa ollen nopein kaikilla matkoilla. Matkavoitot tulivat 500 metrillä ajalla 46,3, 1&nbsp;500 metrillä ajalla 2.30,6, 5&nbsp;000 metrillä ajalla 9.04,8 ja 10&nbsp;000 metrillä ajalla 18.43,1. Samana vuonna hän osallistui Pohjoismaiden mestaruuskilpailuihin, joissa voitti mestaruuden oltuaan ykkönen 5&nbsp;000 metrillä ajalla 8.24,9 ja kakkonen muilla matkoilla. Vuonna 1921 Tuomainen jälleen voitti kaikki matkat SM-kilpailuissa ja saavutti toisen Pohjoismaiden mestaruutensa. Hän jakoi kisoissa 500 metrin matkavoiton Roald Larsenin kanssa ajalla 46,4 ja oli 1&nbsp;500 metrillä nopein voittoajalla 2.26,1. Vuosina 1914–1921 ei MM- ja EM-kilpailuja järjestetty, mutta PM-kilpailut vastasivat tasoltaan niitä jotakuinkin täydellisesti. Vuonna 1922 Tuomainen ylsi SM-kisoissa yhteen matkavoittoon, kun hän oli 5&nbsp;000 metrillä nopein ajalla 9.00,4. Viimeisen kerran SM-kilpailuihin Tuomainen osallistui 1923, jolloin voitti neljännen mestaruutensa. Hän oli nopein 1&nbsp;500 metrillä (aika 2.30,3) sekä 10&nbsp;000 metrillä (18.20,6). Lisäksi hän jakoi 500 metrin matkavoiton Asser Walleniuksen ja Lauri Helanterän kanssa. Kolmikko luisteli matkalla ajan 46,8. Tuomainen edusti Tampereen Pyrintöä ja toimi useita vuosia seuran nuorten valmentajana.

Tuomainen teki vuonna 1915 kolme Suomen-ennätystä ja sivusi yhtä SE-tulosta. Hän luisteli 500 metrillä kotimaan ratojen Suomen-ennätyksen 45,8, joka paransi Walter Tverinin edellistä ennätystä 0,2 sekunnilla. Ennätys pysyi voimassa vuoteen 1922, jolloin Clas Thunberg rikkoi sen. 10&nbsp;000 metrillä hän paransi Julius Skutnabbin kotimaan ratojen Suomen-ennätystä kolmella sekunnilla lukemiin 18.22,2, jonka kuitenkin Waldemar Bergström rikkoi jo samana vuonna. Tuomainen rikkoi myös Skutnabbin ja Bergströmin nimissä olleen 5&nbsp;000 metrin kansainvälisten ratojen ennätyksen ajalla 8.42,9, joka paransi edellistä ennätystä 3,1 sekunnilla. Tämänkin ennätyksen rikkoi lopulta Thunberg vuonna 1922. Lisäksi Tuomainen sivusi Wäinö Wickströmin 1&nbsp;500 metrin kotimaan ratojen ennätystä 2.27,3. Thunberg rikkoi ennätyksen seuraavana vuonna.

Tuomainen työskenteli työnjohtajana Salmisen nahkatehtaalla Tampereella, välillä Hämeenlinnassa ja vuodesta 1933 Epilän nahkatehtaalla Tampereella.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Pieni, mutta pippurinen. Luistelijamestari Arvo Tuomainen, Seura, 08.01.1936, nro 2, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Vilhonvuori

**Vilhonvuori** () on Helsingin Sörnäisten kaupungin­osaan kuuluva osa-alue. Se käsittää suurimman osan Hämeentien ja Sörnäisten rantatien välisistä kortteleista sekä Sörnäisten ranta­tien itä­puolella, meren rannalla sijaitsevan Meri­haan. Erilliseksi osa-alueeksi Vilhon­vuori muodostettiin vuoden 2013 alussa.  Alue on suurelta osin ollut vanhastaan teollisuus­aluetta, mutta viime vuosikymmeninä se on vähitellen muuttunut asunto- ja toimistoalueeksi. Asukkaita Vilhonvuoressa on 6&nbsp;930 (31.12.2024) ja työpaikkoja noin 9&nbsp;544 (31.12.2022).

## Historiaa
Alueella sijaitsi 1800-luvulla puuhuviloita, joiden omistajat rakennuttivat alueelle myös vuokrakäyttöön tarkoitettuja puutaloja. Vilhonvuoren nimi johtuu siellä sijainneesta Wilhelms­berg-nimisestä huvilasta, jonka Wilhelm Andstén rakennutti 1800-luvulla alueella sijainneen fajanssi- ja kaakelitehtaansa (Wilh. Andsténin Tehdas Oy:n) vierelle. Sen mukaan sai jo vuonna 1901 nimensä alueella kulkeva Vilhelms­perin­katu (), jonka suomen­kielinen nimi vuonna 1928 muutettiin muotoon Vilhonvuorenkatu. Vilhon­vuoreksi tai myös Marjatan­mäeksi on vanhastaan kutsuttu nykyisen osa-alueen pohjois­osassa sijaitsevaa kukkulaa, jolla sijaitseva puisto sai vuonna 1953 nimen Katri Valan puisto. Pääsky-aiheiset nimet juontavat juurensa huvilaan nimeltä Svalboet (”Pääskynpesä”). Pääskylänrinne oli vuoteen 1928 asti Sibyllankatu, jonka nimi juontui ehkä seudulla toimineesta ennustajanaisesta.

Huvilat ja puutalot alkoivat 1900-luvulla korvautua kivitaloilla niin, että monet Vilhonvuoren korttelit on rakennettu jo ainakin kahteen kertaan. Sibyllankatu 4–6:ssa oli neljän puutalon ryhmä, Työväen Asunto-Oy Turva. Puutalot korvautuivat 1930-luvun lopulla kivitaloilla Pääskylänrinne 4 ja 6, joiden rungon keskellä on sisäpihojen sijasta kapeat valokuilut. Pääskylänrinne 8:aan valmistui 1949 teollisuus- ja toimistotalo, jossa toimi muun muassa vaatetehdas Vaaksa ja myöhemmin oikeusministeriön vankeinhoito-osasto, vaateyritys Seppälä ja Suomen Brown Boveri Oy. Alueen vanhimpia kivitaloja on vuonna 1901 valmistunut mutta 1960-luvun alussa julkisivuiltaan uudistettu Suvilahdenkatu 7, teollisuusrakennus jossa toimi vuoteen 1950 asti silkkinauhoja kutonut Helsingin Silkkikutomo Oy. Myöhemmin rakennuksessa on toiminut monia valokuvaamoja, muun muassa Studio Klikki 1980-luvun alkupuolen ajan. Pääskylänrinteen ja Pääskylänkadun kulmaan valmistui 1912 kulmatornilla varustettu As Oy Pääsky.

Vilhonvuoren osa-alueeseen kuuluvat myös Sörnäisten rantatien itäpuolelle 1970- ja 1980-luvulla rakennettu Merihaka sekä 1980- ja 1990- ja sitten luvulla entiselle Wärtsilän tehdasalueelle rakennettu Näkinpuisto, molemmat kerrostaloalueita. Vilhonvuorta ovat myös Elannon kortteli sekä Taideyliopiston Teatterikorkeakoululle ja Kuvataideakatemialle kunnostetut vanhat tehdastilat Haapaniemenkadun ja Kaikukadun välissä. Niiden ja Väinö Tannerin kentän välissä ollut 1970-luvun virastokolossi, ns. elinkeinohallituksen talo, purettiin 2010-luvulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bamboo Engineering

**Bamboo Engineering** on brittiläinen autourheilutalli, joka perustettiin vuonna 2009. Vuonna 2009 talli osallistui BTCC -sarjaan. Vuonna 2010 talli osallistui WTCC-sarjaan, jossa se sijoittui Yokohama Trophy -luokassa toiseksi. Vuonna 2011 talli jäi pisteissä viidenneksi ja vuonna 2012 neljänneksi.

Vuonna 2013 talli osallistui GP3-sarjaan korvaten Atech CRS GP -tallin. Talli saavutti kauden aikana yhden voiton ja  75 pistettä sijoittuen tallipisteissä kuudenneksi. Kauden jälkeen tallin korvasi saksalainen Hilmer Motorsport -talli.

Talli kilpailee myös Intercontinental GT Challenge -sarjassa.

## GP3-tulokset
Esteröinti

**Esteröinti** on kemiallinen reaktio, jossa tuotteena muodostuu esteri. Tyypillisiä esteröintireaktioita ovat muun muassa Fischer-esteröinti, vaihtoesteröinti ja karboksyylihappojen alkylointi.

## Karboksyylihappojen, happoanhydridien ja happokloridien esteröinti
Yksi yleisimpiä esteröintireaktioita on niin kutsuttu Fischer-esteröinti, joka kuuluu kondensaatioreaktioihin. Siinä karboksyylihappo reagoi alkoholin tai fenolin kanssa muodostaen esterin. Katalyyttinä käytetään usein happoja, kuten rikkihappoa, p-tolueenisulfonihappoa, happamia ioninvaihtohartseja tai Lewis-happoja. Katalyytteinä voidaan käyttää myös dehydraavia yhdisteitä, kuten disykloheksyylikarbodi-imidiä. Reaktion reaktiomekanismin ensimmäisessä vaiheessa happokatalyytti protonoi karboksyyliryhmän karbonyylihapen, mikä tekee siitä elektrofiilisemman. Nukleofiilinen alkoholi reagoi karbonyyliryhmän kanssa nukleofiilisella additiolla ja muodostuu tetraedrimäinen välivaihe. Tämä välivaihe muuntuu molekyylinsisäisten protoninsiirtojen seurauksena toiseksi tetraedrimäiseksivälivaiheeksi, jonka hydroksyyliryhmä vastaanottaa protonin. Tällöin hydroksyyliryhmästä tulee parempi lähtevä ryhmä ja se irtoaa vetenä ja muodostuu esteri. Fischer-esteröinnin ongelmana on se, että se on tasapainoreaktio, minkä vuoksi hyvien saantojen saavuttamiseksi tulee käyttää toista lähtöainetta ylimäärin tai poistaa tuotteena muodostuvaa esteriä tislaamalla tai poistaa vettä atseotrooppisella tislauksella. Veden poistoon voidaan käyttää myös molekyyliseuloja. Fischer-esteröinti on usein hidas reaktio, jota voidaan nopeuttaa käyttämällä mikroaaltosäteilytystä lämmitysmenetelmänä.
:

Alkoholit reagoivat myös happoanhydridien ja happokloridien kanssa muodostaen estereitä. Anhydridit ja happokloridit ovat karboksyylihappoja reaktiivisempia ja tällöin reaktio on usein nopeampi verrattuna Fischer-esteröintiin. Happokloridit ja happoanhydridit ovat tärkeitä erityisesti, jos karboksyylihappo on muuten liian vaikeasti reagoiva, ja niitä käytetään erityisesti steroidien esteröinnissä. Näissä reaktioissa käytetään nukleofiilisena katalyyttinä usein joko pyridiiniä tai 4-dimetyyliaminopyridiiniä eli DMAP:ia.

## Vaihtoesteröinti
Vaihtoesteröinnissä eli transesteröinnissä esterit reagoivat kuumennettaessa alkoholien kanssa muodostaen uuden esterin ja alkoholin. Tätä reaktiota katalysoivat niin hapot, emäkset kuin siirtymämetallitkin. Käytettyjä katalyyttejä ovat muun muassa rikkihappo, ioninvaihtohartsit ja DBU eli 1,8-diatsabisyklo[5.4.0]undek-7-eeni. Mekanismiltaan vaihtoesteröinti muistuttaa esterihydrolyysin mekanismia.
:

## Karboksyylihappojen alkylointi
Kolmas tapa valmistaa esteröinti on karboksyylihappojen alkylointi käyttäen alkyylihalogenidia tai jotain muuta alkyloivaa yhdistettä, kuten dimetyylikarbonaattia. Reaktio vaatii emäskatalyytin ja usein katalyyttinä käytetään DBU:ta tai natriumvetykarbonaattia tetra-alkyyliammoniumsuolan läsnä ollessa. Tetra-ammoniumsuola toimii tässä tapauksessa faasinsiirtokatalyyttinä.

## Katso myös

* Rasvahappometyyliesteri

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ilmapumpun kääpiögalaksi

**Ilmapumpun kääpiögalaksi** on Ilmapumpun tähdistön suunnassa sijaitseva kääpiösferoidigalaksi, joka kuuluu Paikalliseen ryhmään. Galaksi sijaitsee noin 1,32 Megaparsekin päässä Maasta, ja etääntyy siitä nopeudella 362 km/s.

## Lähteet
*

### Viitteet
Ace Attorney

**Ace Attorney** () on Capcomin kehittämä videopelisarja. Sarjan peleissä ratkotaan rikoksia puolustusasianajajien tai syyttäjän näkökulmasta.

Sarjan ensimmäiset kolme peliä julkaistiin ensin Japanissa Game Boy Advancelle vuodesta 2001 alkaen. Näitä pelejä ei julkaistu Japanin ulkopuolella, mutta myöhemmin ne käännettiin Nintendo DS:lle ja julkaistiin myös muualla maailmassa. Sarjan neljäs osa kehitettiin alusta pitäen Nintendo DS:lle ja viides pääpeli on Nintendo 3DS:lle.

*Dai Gyakuten Saiban* spin-off-sarja sijoittaa pelit meiji-kaudelle.

## Hahmot

Sarjan kolmessa ensimmäisessä pelissä päähahmona on puolustusasianajaja Ryūichi Naruhodo (Phoenix Wright länsijulkaisuissa). Neljännessä pääpelissä pääosassa on uusi hahmo Apollo Justice. Viidennessä osassa Wright palaa päähahmon rooliin. Sarjaan kuuluvassa *Investigations*-sarjassa päähahmona on syyttäjä Miles Edgeworth. 

## Pelit

### Pääsarja

### Investigations-sarja

### Muut pelit

### Uusintajulkaisut

## Muu media
Takarazuka Revue on tehnyt musikaalin sarjasta. Musikaali esiintyi loppuunmyydyille näytöksille kuukauden pituisen esityskautensa aikana ja on julkaistu myös DVD:llä.

*Gyakuten no Spotlight* on teatterinäytelmäsovitus vuodelta 2013.

Mie Takasen kirjoittama kirja nimeltä *Gyakuten Saiban - Gyakuten Idol* (*Ace Attorney - Turnabout Idol*) on julkaistu Japanissa vuonna 2016.

Peleistä on tehty myös elokuva *[[Ace Attorney (elokuva)|Ace Attorney]]*, anime-sarja *[[Ace Attorney (anime)|Ace Attorney]]*, manga-sarjakuva, Draama CD, ääniraita-albumi ja oheismateriaalia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Työeläkeasioiden muutoksenhakulautakunta

**Työeläkeasioiden muutoksenhakulautakunta** (**TELK**)  on tuomioistuinta muistuttava lainkäyttöelin Suomessa. Se toimii ensimmäisenä muutoksenhakuasteena työeläketurvaan liittyvissä asioissa. Lautakunta käsittelee seuraaviin työeläkelakeihin liittyviä muutoksenhakuasioita:
* työntekijän eläkelaki (395/2006)
* merimieseläkelaki (1290/2006)
* yrittäjän eläkelaki (1272/2006)
* maatalousyrittäjän eläkelaki (1280/2006)
* kunnallinen eläkelaki (549/2003)
* kunnallisen eläkelain voimaanpanolaki (550/2003)
* valtion eläkelaki (1295/2006)
* laki valtion eläkelain voimaanpanosta (1296/2006)
* evankelis-luterilaisen kirkon eläkelaki (261/2008)
* ortodoksisesta kirkosta annettu laki (985/2006)
* Kansaneläkelaitoksesta annettu laki (731/2001)
* Suomen pankista annetun lain (214/1998) nojalla annettu eläkesääntö ja perhe-eläkesääntö (11 §)
* eräiden valtakunnassa voimassa olevien valtion eläkkeitä koskevien säännösten soveltamisesta Ahvenanmaan maakunnassa annettu maakuntalaki (Ålands författningssamling ÅFS 54/2007).

Muutoksenhakulautakunnan toiminnan rahoittavat mainittujen työeläkelakien mukaisesta eläketurvasta vastaavat työeläkelaitokset maksamalla lautakunnalle vuosittain oikeushallintomaksun. Muutoksenhakulautakunnassa on päätoiminen puheenjohtaja, vähintään neljä sivutoimista varapuheenjohtajaa ja vähintään 22 sivutoimista jäsentä. Oikeustieteen ylemmän korkeakoulututkinnon suorittanut puheenjohtaja johtaa lautakuntaa, vastaa sen toiminnasta ja hallinnosta sekä valvoo lautakunnan ratkaisuihin sisältyvien laintulkintojen yhdenmukaisuutta. Jäseninä on oltava vähintään:
* viisi lääkärijäsentä
* viisi työeläkeasioihin perehtynyttä jäsentä, joilla on oikeustieteen ylempi korkeakoulututkinto
* kymmenen työelämän ja työmarkkinoiden oloja tuntevaa jäsentä
* yksi yrittäjätoimintaan perehtynyt jäsen
* yksi maatalousyrittäjien oloja tunteva jäsen.

Muutoksenhakulautakunta ratkaisee asiat joko yhden tuomarin kokoonpanossa tai 4&ndash;6 jäsenisenä jaostona, jossa puhetta johtaa lautakunnan puheenjohtaja tai varapuheenjohtaja. Jaoston jäsenet osallistuvat päätöksentekoon vuorojärjestyksessä, jonka määrää muutoksenhakulautakunnan hallintojaosto. Jaosto on päätösvaltainen, kun läsnä on puheenjohtaja, työeläkeasioihin perehtynyt oikeustieteilijä, lääkärijäsen sekä kaksi työelämän ja työmarkkinoiden oloja tuntevaa jäsentä. Lisäksi tarvitaan yrittäjyyteen tai maatalouteen perehtynyt jäsen, jos käsitellään heidän alaansa liittyvää muutoksenhakua.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Työeläkeasioiden muutoksenhakulautakunta
Pienen karhun kääpiögalaksi

**Pienen karhun kääpiögalaksi** on Pienen karhun tähdistön suunnassa sijaitseva kääpiöellipsigalaksi, joka kuuluu Paikalliseen ryhmään. Galaksi sijaitsee noin 60&nbsp;000 parsekin päässä Maasta, ja lähestyy sitä nopeudella 247 km/s. Galaksi on Linnunradan satelliittigalaksi.

## Katso myös
*Ison karhun I kääpiögalaksi
*Ison karhun II kääpiögalaksi

## Lähteet
*

### Viitteet
Jousimiehen kääpiöellipsigalaksi

**Jousimiehen kääpiöellipsigalaksi** on Jousimiehen tähdistön suunnassa sijaitseva kääpiöellipsigalaksi, joka kuuluu Paikalliseen ryhmään. Galaksi sijaitsee noin 20&nbsp;000 parsekin päässä Maasta ja lähestyy sitä nopeudella 307 km/s. Galaksi on Linnunradan satelliittigalaksi.

Joidenkin teorioiden mukaan Linnunradalle ominainen spiraalirakenne on nimenomaan Jousimiehen kääpiöellipsigalaksin kirron aiheuttama.

## Katso myös
*Jousimiehen epäsäännöllinen kääpiögalaksi

## Lähteet
*

### Viitteet
VEF

**VEF** (*Valsts Elektrotehniskā Fabrika*) on latvialainen elektroniikka-alan valmistaja. VEF perustettiin vuonna 1919. VEF valmisti vuonna 1936 Minox-kameran, jonka suunnitteli Walter Zapp. Kamera oli aikansa pienin.

## Aiheesta muualla

* VEF webbisivu 
* VEF-Minox kamera
Nagato-luokka

**Nagato-luokka** oli keisarillisen Japanin laivaston kahden taistelulaivan muodostama alusluokka, jonka alukset olivat ensimmäiset kahdeksan taistelulaivaa ja kahdeksan taisteluristeilijää sisältäneen 8-8-suunnitelman alukset ja samalla ensimmäiset täysin Japanissa suunnitellut keisarillisen Japanin laivaston taistelulaivat (suunnitelma A-102). Alusten pääaseina olivat ensimmäiset taistelulaivaluokkaan asennetut 41 senttimetrin (16 tuuman) tykit.

## Suunnittelu
Luokan pituus oli noin kahdeksan metriä suurempi kuin edeltänyt *[[Hyūga (1917)|Hyūga]]*. Leveyttä oli lisätty kolmisenkymmentä senttimetriä. Uppouma kasvoi 2&nbsp;000 tonnilla. Alusten konehuoneiden ja ammusvarastojen suojana oli osittain vedenalainen 12 tuuman paksuinen panssarivyö, joka etu- ja takaosastaan oheni ensin kahdeksaan ja sitten neljään tuumaan. Vyön yläosassa oli kahdeksan tuuman ja alaosassa kuuden tuuman panssarointi. Kuuden tuuman panssarin alareunasta alkoi alas sisäänpäin kaartuva panssarilaipio. Etukansi oli suojattu tuuman vahvuisella teräslevyllä, joka paksuni puolitoista tuumaiseksi keskilaivan kohdalla. Yläkansi oli katettu kolminkertaisella levytyksellä (1″, 1″ ja 3/4″), joka kattoi koko aluksen leveyden kiinnittyen kylkipanssariin. Alempi panssarikansi oli kaksituumainen. Suoja muodosti kaikkiaan noin 31,7 prosenttia kokonaisuppoumasta.

Tykkitornien jalustat olivat 12 tuumaa ja tulenjohtotorni 14,5 tuumaa paksut. Pääaseiden tykkitornien etukilvet olivat 18 tuumaa paksut, sivut 11- ja takaseinä 7,5-tuumaiset. Katon maksimipaksuus oli yhdeksän tuumaa. Torneihin oli asennettu kuhunkin kaksi 16 tuuman 45 pituuskaliiperin vuoden 3 (1914) -tykkiä, joilla kyettiin ampumaan 2&nbsp;249 naulan panssarikranaatti 42&nbsp;000 jaardiin. Tornit olivat hydraulisesti suunnattuja ja ne painoivat kukin 1&nbsp;004 tonnia. Tornien elevaatio oli 30 astetta. Apuaseiden kasemattien seinät olivat tuuman paksut. Apuaseina oli 20 kappaletta 5,5 tuuman 50 pituuskaliiperin vuoden 3 -tykkiä, joista kummallekin kyljelle oli asennettu kahdeksan. Tykeistä oli muodostettu kaksi patteria, kuusi eteen ja taakse kaksi tykkiä. Loput neljä tykkiä oli asennettu keskilaivaan savuhormin rinnalle. Ilmasuojana oli neljä 3,1 tuuman ilmatorjuntatykkiä. Aseistuksen täydensi neljä vesirajan alapuolelle ja neljä yläpuolelle sijoitettua 21 tuuman torpedoputkea.

## Alukset

## Lähteet
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla