Claude Chabrol

**Claude Chabrol** [klod šabrol] (24. kesäkuuta 1930 Pariisi – 12. syyskuuta 2010 Pariisi) oli ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja sekä satunnaisesti näyttelijä. Hän kuuluu la nouvelle vaguen eli uuden aallon edustajiin.

## Ura
### Ensimmäisten elokuvien suosio
Chabrol sai jo varhaisella elokuvallaan *[[Ystävykset (vuoden 1958 elokuva)|Ystävykset]]* (*Le Beau Serge*, 1958) Jean Vigo -palkinnon vuonna 1959. *Ystävyksiä* pidetään ensimmäisenä ranskalaisen uuden aallon elokuvana. Chabrol sai seuraavalla elokuvallaan *[[Rohkea nuoruus]]* (1959) Berliinin elokuvajuhlien Kultaisen karhun.

*Ystävyksien* tuoton ansiosta Chabrol pystyi kuvaamaan *Rohkean nuoruuden*. Hän auttoi myös muita elokuvaohjaajia, esimerkiksi rahoitti Éric Rohmerin elokuvan *[[Leijonan merkki]]* (1959), Philippe de Brocan elokuvat *[[Lemmenleikit (elokuva)|Lemmenleikit]]* (*Les Jeux de l'amour*, 1960) ja *[[Leiki ja lemmi!]]* (*Le Farceur*, 1960) sekä Jacques Rivetten elokuvan *[[Pariisi kuuluu meille]]* (1960). Chabrol oli teknisenä neuvonantajana Jean-Luc Godardin ensimmäisessä elokuvassa *[[Viimeiseen hengenvetoon]]*.

### Hiipuminen ja paluu
Ensimmäisten elokuvien jälkeen Chabrolin suosio hiipui. Monet hänen 1960-luvun alun ja puolivälin elokuvistaan eivät juurikaan saaneet kehuja kriitikoilta eivätkä yleisöltä. Tuona aikana hän ohjasi muun muassa taide-elokuvat *[[Lukittu ovi]]* ja *[[Kuumat suhteet]]*. Chabrol teki myös kaksikielisiä tuotantoja, joiden pääosissa oli Hollywood-tähtiä. Elokuvassa *[[Shamppanjamurhat]]* oli pääosissa Anthony Perkins ja elokuvassa *[[Tehtävä ilman armoa]]* Jean Seberg.

Vuonna 1968 Chabrol tapasi tuottaja André Génovèsin, joka antoi hänelle vapaat kädet uuden elokuvan tekemiseen. Samana vuonna ensi-iltaan tullut *[[Naarashirvet]]* (*Les biches*, 1968) palautti Chabrolin arvostuksen. *Naarashirvet* on psykologinen elokuva, joka käsittelee seksuaalista alistamista, ja sen pääosissa on hänen toinen vaimonsa Stéphane Audran. Vuosina 1967–1973 Chabrol tuotti useita suosittuja draamaelokuvia, joissa Audran näyttelee. Näihin kuuluvat *[[Mies, nainen, rakastaja]]*, *[[Tämän miehen on kuoltava]]* ja *[[Isku sydämeen]]*. Chabrolin arvostetuin työ tuolta ajalta on kuitenkin *[[Teurastaja (vuoden 1970 elokuva)|Teurastaja]]* (1970), jossa opettaja rakastuu pienen kylän teurastajaan, jolla on intohimo nuorten naisten tappamiseen.

### Viimeiset vuosikymmenet
Myöhempinä vuosinaan Chabrol ei saavuttanut enää huippuvuosiensa tasaisuutta. Onnistuneisiin elokuviin lasketaan kuitenkin *[[Mustapukuisen naisen arvoitus]]* (1978) ja *[[L'enfer]]* (1994), joka perustuu 30 vuotta vanhaan käsikirjoitukseen, jonka Henri-Georges Clouzot oli hylännyt sydänkohtauksensa jälkeen 1964. Chabrol jatkoi aktiivisena kuolemaansa saakka. Hän teki yhteensä noin 60 elokuvaa. Hänen viimeinen työnsä oli *[[Bellamy (elokuva)|Bellamy]]*, jonka pääosassa näyttelee Gérard Depardieu.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Bagh, Peter von: ”Monitoimimies” – Claude Chabrolin haastattelu, *Filmihullu* 4/1992.
* Helander, Sakari: ”Chabrol, Delannoy, Truffaut: suhteiden tarkastelua”, *Filmihullu* 3/2010.
* Chabrol-teemakokonaisuus, *Filmihullu* 3/2014.

## Aiheesta muualla

* Ylen Elävä arkisto: Claude Chabrol kylässä 1966