open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dagur Kári

**Dagur Kári** (s. 12. marraskuuta 1973 Pariisi) on islantilainen elokuvaohjaaja. 

Pariisissa islantilaisille vanhemmille (isä kirjailija Pétur Gunnarsson) syntynyt Kári muutti kotimaahansa kolmivuotiaana. Hän opiskeli elokuvaa Tanskan kansallisessa elokuvakoulussa, josta valmistui 1999. Hänen päättötyönään tekemä lyhytelokuva *Lost Weekend* (1999) keräsi lukuisia palkintoja Euroopan eri elokuvafestivaaleilla. 

Dagur Kárin tunnetuin elokuva Suomessa, kuten muuallakin maailmassa, on hänen esikoispitkänsä *[[Nói Albiino – kylmyyden vanki|Nói albínói]]* (2003), joka on musta komedia levottomasta nuoresta miehestä Noista. Noi vetelehtii omassa pienessä kotikylässään, ei tee juuri mitään, ei jaksa käydä edes kunnolla koulua. Mutta hänen suurena haaveenaan on karata talvella lumen ja jään ympäröimästä kotikylästään johonkin lämpimään. Elokuva on esitetty useilla elokuvafestivaaleilla, joilla se on kerännyt runsaasti palkintoja.

Dagur Kárin seuraava elokuva oli Tanskassa ja tanskan kielellä kuvattu *Voksne mennesker* (2005). Tämän jälkeen hän on ohjannut englanninkielisen elokuvan *The Good Heart* (2009), jossa pääosaa näyttelee skotlantilainen Brian Cox. 

## Kirjallisuutta
* Kylmälä, Otto & Malmi, Timo: ”Islannissa missään ei ole järkeä mutta kaikki on mahdollista”, Dagur Kárin haastattelu. *Filmihullu* 4/2016.
* Kylmälä, Otto: ”Dagur Kárin kaunis maailma”. *Filmihullu* 4/2016.

## Aiheesta muualla
*
Leena Mutka

**Leena Irmeli Mutka** (o.s. **Silvennoinen**, ent. **Saarivaara**) (s. 7. maaliskuuta 1958 Kajaani) on suomalainen suunnistuksen maailmanmestari.

Silvennoisen menestyksekkäimmät hetket suunnistuksen parissa osuivat viestikilpailuihin. Jo vuonna 1974 hän oli Leena Salmenkylän ja Outi Borgenströmin kanssa voittamassa tyttöjen pohjoismaista mestaruutta. Henkilökohtaisessa kisassa hän ylsi tyttöjen PM-pronssille 1978.

Kesällä 1979 Silvennoinen nostettiin Tampereen MM-kilpailuissa varanaisen paikalta viestin aloittajaksi, kun henkilökohtaisen maailmanmestaruuden juuri voittanut Borgenström loukkasi jalkansa kisatansseissa. Silvennoinen saapui osuudeltaan vaihtoon viidentenä, mutta vain 14 sekuntia lopulta hopealle sijoittuneen Norjan takana ja minuuttikaupalla edellä pahoin epäonnistunutta Ruotsia. Leena Salmenkylä ja Liisa Veijalainen nostivat seuraavilla osuuksilla Suomen maailmanmestariksi.

Kalevan Rastia edustanut Silvennoinen oli voittamassa Venlojen viestiä 1979. Myös hänen kaksossisarensa Jaana ja pikkuveli Juha (Jussi) ovat suunnistajia, ja jälkimmäinen oli vuonna 1983 mukana joukkueessa, joka vasta kolmantena suomalaisena ylsi Tiomila-viestin voittoon.

## Lähteet
Eugen Bleuler

**Paul Eugen Bleuler** (30. huhtikuuta 1857 Zollikon – 15. heinäkuuta 1939 Zollikon) oli sveitsiläinen psykiatri. Hänen ansiokseen lasketaan skitsofrenian nykyinen nimi; hän alkoi käyttää sitä *dementia praecoxin* ("ennenaikainen dementia") sijasta, koska havaitsi, että kyseessä ei ole dementia ja että sitä ei esiinny aina pelkästään nuorilla ihmisillä. Bleuler keksi myös sanan *[[autismi]]*, jota hän käytti vuonna 1916 kuvaamaan joissain potilaissaan havaitsemaansa kontaktikyvyttömyyttä, omiin maailmoihin uppoutumista sekä ulkomaailmaa kohtaan tunnettua välinpitämättömyyttä.

Bleuler syntyi Zollikonissa ja opiskeli lääketiedettä Zürichissä, Pariisissa, Lontoossa ja Münchenissä ja palasi työskentelemään Zürichiin. Vuonna 1886 hän nousi Rheinaussa sijainneen psykiatrisen klinikan johtoon. Bleulerin tiedetään vastanneen balettitanssija Vatslav Nižinskin hoidosta tämän romahdettua henkisesti pian ensimmäisen maailmansodan jälkeen. 

Eräiden lähteiden mukaan Bleuler antoi nimen myös ambivalenssille. Hän kuoli Sveitsissä 82 vuoden ikäisenä.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Hell, Daniel  – Scharfetter, Christian  – Möller, Arnulf (toim.): *Eugen Bleuler: Leben und Werk.* Verlag Hans Huber, Bern 2001.
Carl Benedicks

**Carl Benedicks** (27. toukokuuta 1875 Tukholma, Ruotsi – 1958 Tukholma) oli ruotsalainen fyysikko, kemisti ja ufo-skeptikko.

Benedicks aloitti 1893 opiskelut Uppsalan yliopistossa. Filosofian kandidaatiksi hän valmistui 1896 ja lisensiaatiksi 1902. Tohtorin arvon hän sai 1904. Samana vuonna hän aloitti fysikaalisen kemian dosenttina. Kemian professoriksi hänet valittiin 1908 ja Tukholman yliopiston fysiikan professoriksi 1910. Benedicksin tutkimustyö oli laaja-alaista, ja hänen tutkimuksensa käsittelivät geologiaa, mineralogiaa, tähtitiedettä ja matematiikkaa. Hänen merkittävimmät tutkimuksensa koskivat erityisesti metallografiaa.

Benedicks julkaisi myös 1951 tutkielman, jossa hän selitti ufojen aiheutuvan pallosalamista. Teorian mukaan helminauhasalamista syntyy pallosalamia, joissa on vesihöyryn sisältämää vetyä ja happea. Tästä syntyy Benedicksin mukaan pintajännityskupla, jolla on monia lentävien lautasien ominaisuuksia.

## Lähteet
Erkki Aro

**Erkki Juhani Aro** (11. maaliskuuta 1916 Helsinki – 17. tammikuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen suunnistaja.

Aron huippuvuodet osuivat aikaan, jolloin suunnistuksessa ei käyty vielä arvokilpailuja. Yli kolmekymppisenä hän pääsi osoittamaan kykynsä pohjoismaitten suurissa suunnistusviesteissä. Helsingin Suunnistajia edustaen hän voitti Jukolan viestin seitsemän kertaa, mitä saavutusta on sittemmin onnistunut sivuamaan vain Juhani Salmenkylä. Lisäksi hän suunnisti kahdeksannen osuuden vuoden 1954 Tiomila-viestissä, joka päättyi ensimmäistä kertaa suomalaisvoittoon. Suomen mestariksi henkilökohtaisella matkalla Aro ylsi 1949 ja 1953, ja viestimestaruuksia hän voitti neljä.

Vuosina 1963–1969 Aro toimi Suomen Suunnistusliiton puheenjohtajana ja päävalmentajana. Nuoruusvuosien saavutuksiin kuuluu viestihiihdon akateeminen maailmanmestaruus 1939.

## Saavutukset
### Suunnistuksessa
* Jukolan viestin voitto 1949–1950, 1952–1953, 1956–1957 ja 1960 (Helsingin Suunnistajat)
* Tiomila-viestin voitto 1954 (Helsingin Suunnistajat)
* SM-kultaa henkilökohtaisella matkalla 1949 ja 1953 
* SM-kultaa viestissä 1954–1956 ja 1959 

### Hiihdossa
* Akateeminen MM-kulta viestissä 1939 

## Lähteet
Tulipyrstö

**Tulipyrstö** (*Epalzeorhynchos bicolor*) on särkikaloihin kuuluva kala, jota pidetään myös akvaariokalana.

## Koko ja ulkonäkö

Tulipyrstön vartalo on sametinmusta, pyrstö punainen. Se voi kasvaa jopa 15&nbsp;cm pitkäksi. Akvaariossa koko jää noin 12 senttiin.

## Sukupuolierot

Sukupuolia on lähes mahdotonta erottaa toisistaan aikuisenakaan, eikä nuorten kalojen sukupuolia voi lainkaan erottaa. Aikuinen naaras on hieman pulleampi. Koiras on syvemmän musta ja isoeväisempi, ja sen pyrstö on kirkkaammanpunainen.

## Alkuperä

Tulipystö on kotoisin Thaimaasta. Sen luultiin jo hävinneen luonnosta, mutta laji löydettiin uudestaan Chao Phraya -joesta.

## Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Tulipyrstö on reviiritietoinen kala, joka ajaa pois tai tappaa toiset saman lajin yksilöt ja vainoaa usein myös muita sukulaisiaan, esimerkiksi leväbarbia. Myös saman näköiset kalat ärsyttävät sitä varsinkin pienessä akvaariossa. Kotiakvaariossa voi yleensä olla vain yksi aikuinen yksilö, muuten reviiritaistelu päättyy heikomman kuolemaan.

## Vesiolot ja ravinto

Tulipyrstö syö sekaruokaa: hiutaleita ja pakasteruokaa ja myös roskakotiloita. Sille sopiva pH on 6,5–8,0, lämpötila 22–26&nbsp;°C, kovuus mieluiten pehmeä tai keskikova. Se ei ole kovin tarkka veden kemiasta, kunhan vesi on tarpeeksi happipitoista ja virtaavaa. Laji vaatii vähintään 250 litran altaan, mieluitenkin kuitenkin yli 300 litran, jos sinne haluaa myös muita kaloja. Akvaariossa saa mielellään olla hiekkapohja, jossa on juurakoita. Myös kivikkoa ja kasveja suositellaan. Tulipyrstö syö jonkun verran leviä, mutta ei ole varsinainen levänsyöjä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Makevaario  (harrastajan sivu)
David Purley

**David Purley** (26. tammikuuta 1945 – 2. heinäkuuta 1985) oli brittiläinen kilpa-autoilija. 

Purley aloitti Roger Williamsonin kanssa Formula 1 -luokassa vuonna 1973, kunnes Hollannin Zandvoortin radalla tapahtui Williamsonin huima ulosajo. Auto ajautui ulosajon alkupaikasta peräti 275 metriä kauemmas, päätyi väärin päin ja syttyi tuleen. Purley keskeytti epäitsekkäästi kilpailunsa ja riensi välittömästi auttamaan kilpakumppaniaan, mutta ei voinut tulelle mitään. Ratavalvojat eivät keskeyttäneet kilpailua eivätkä muut kilpailijat pysähtyneet. Williamson tukehtui palokaasujen aiheuttamaan asfyksiaan autossaan 29. heinäkuuta 1973. Purleylle myönnettiin myöhemmin George-mitali hänen rohkeasta yrityksestään pelastaa kanssakilpailijan henki. 

Purley vetäytyi Formula 1:stä vuonna 1974, mutta palasi vuonna 1977. Hän oli itse menettää henkensä törmätessään seinään jarrujen mentyä epäkuntoon Britannian Grand Prix'n karsinnoissa. Törmäyksen aiheuttama voima vastasi 179,8 G:tä. Normaali Formula 1 -auton jarrutus vastaa noin 5 G:tä ja Robert Kubican törmäys vuoden 2007 Kanadan Grand Prix'ssa vastasi noin 75 G:tä. Purley sai useita murtumia jalkoihin, lantioon ja kylkiluihin. Hän kuitenkin palasi kilpa-auton rattiin alemmissa kilpasarjoissa. 

Lopetettuaan kilpa-autoilun Purley aloitti taitolentoharrastuksen, joka myöhemmin koitui hänen kohtalokseen. Purley kuoli lento-onnettomuudessa 40 vuoden iässä 2. heinäkuuta 1985 hänen ohjaamansa kaksitasoisen taitolentokoneen pudottua mereen Bognor Regisin lähistöllä.

## Lähteet
Albertina Walker

**Albertina Walker** (29. elokuuta 1929 Chicago, Illinois – 8. lokakuuta 2010 Chicago) oli yhdysvaltalainen gospel-laulaja.

Walker tuli jo 1950-luvun alussa tunnetuksi yhtyeestä The Caravans. Hän jätti yhtyeensä 1960-luvun lopussa aloittaakseen soolouran. Walker sai uransa aikana muun muassa parhaan perinteisen gospellevyn Grammy-palkinnon (1995) ja useita muita Grammy-ehdokkuuksia sekä kolme GMA Dove -palkintoa.

Albertina Walker kelpuutettiin vuonna 2001 Gospel Music Hall of Fameen. Malaco Records julkaisi 5. syyskuuta 2006 albumin *Paved the Way*, jonka Walker oli levyttänyt yhdessä The Caravansin kanssa. Walkerin lisäksi levyllä esiintyivät Dorothy Norwood, Inez Andrews ja Delores Washington.

Walkerille on myönnetty *National Heritage Fellowship*.

## Lähteet
Annariitta Kottonen

**Annariitta Kottonen** (o.s. **Lonka**, s. 27. heinäkuuta 1958 Joensuu) on suomalainen suunnistuksen MM-mitalisti, hammaslääkäri ja päätoimittaja.

Kalevan Rastia ja myöhemmin Liedon Parmaa edustanut Annariitta Lonka nousi isosiskonsa Hennariikan jäljissä Suomen suunnistushuipulle 1980-luvun alussa. Jo ensimmäisissä MM-kisoissaan Unkarissa 1983 rouva Kottonen ylsi henkilökohtaisessa kilvassa pronssille, mikä jäikin Suomen ainoaksi mitaliksi koko kisoista. Australiassa 1985 Kottonen oli jälleen Suomen MM-joukkueen paras naissuunnistaja, mutta sijoitus oli vasta yhdestoista. Ranskassa 1987 hänen oli tyytyminen neljänteen sijaan, ja sama sijoitus tuli viestistä. PM-kisoissa uran parhaaksi henkilökohtaiseksi sijoitukseksi jäi vuoden 1986 kuudes tila.

Turun Urheilutoimittajien Kerho valitsi Annariitta Kottosen Varsinais-Suomen parhaaksi naisurheilijaksi 1983, 1985 ja 1987.

Annariitan aviomies Hannu Kottonen on viestisuunnistuksen kaksinkertainen MM-mitalisti.

Kottonen väitteli vuonna 2009 hammaslääketieteen tohtoriksi ja on toiminut vuodesta 2010 Suomen Hammaslääkärilehden päätoimittajana.

## Saavutukset
* MM-kisoissa 1983 pronssia henkilökohtaisella matkalla ja kahdeksas viestissä
* MM-kisoissa 1985 yhdestoista henkilökohtaisella matkalla ja kuudes viestissä
* MM-kisoissa 1987 neljäs henkilökohtaisella matkalla ja viestissä
* PM-kisoissa 1982 seitsemäs henkilökohtaisella matkalla ja kuudes viestissä
* PM-kisoissa 1984 yhdestoista henkilökohtaisella matkalla ja neljäs viestissä
* PM-kisoissa 1986 kuudes henkilökohtaisella matkalla ja neljäs viestissä
* SM-kultaa normaalimatkalla 1982 ja 1986
* SM-kultaa pitkällä matkalla 1983 ja 1985
* SM-kultaa yösuunnistuksessa 1982

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Annariitta Kottonen Suunnistusliiton Irma-tulospalvelussa
Mitrastemon

***Mitrastemon*** on kaksi kasvilajia sisältävä loiskasvisuku ja Mitrastemonaceae-heimon ainoa suku. Molemmat lajit ovat pyökkikasvien (Fagaceae) endoparasiittisia juuriloisia, joilla ei ole lainkaan vartta tai lehtiä.

*Mitrastemon*-lajeja on kaksi, ja ne ovat maantieteellisesti täysin eriytyneitä. *[[Mitrastemon matudae]]* esiintyy Meksikossa Chiapasin osavaltiossa ja *[[Mitrastemon yamamotoi]]* Kaakkois-Aasiassa, Taiwanilla sekä Japanissa.

*Mitrastemon*-lajit elävät rihmamaisena kudoksena isäntäkasvin juurien sisällä. Ne kasvavat juuressa nilan ja jällen välissä kasvattaen poikittaisia rihmoja puuainekseen. Koko kasvista ainoastaan kukinnot kasvavat isännän ulkopuolelle. Kukinta-aikaan maan alta työntyvät kukat muodostavat maanpintaan usein isäntäkasvia ympäröiviä renkaita eräiden sienten (ks. sienikehä) tapaan. Kukkavarressa on muutamia kalpeita ja suomumaisia lehtiä, jotka suuntautuvat jyrkästi ylöspäin. Kukat tuottavat runsaasti mettä, jota kertyy myös kukkavarressa olevien lehtien hankoihin lisäten näin kasvin suosiota pölyttäjien keskuudessa. Kukinto on enimmäkseen hyönteispölytteinen, mutta Uudessa-Guineassa myös mettä syövien lintujen on raportoitu käyvän *Mitrastemon*-lajin kukilla ja jopa puolustavan ravinnonlähdettään. Hedelmä on marjamainen kapseli.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mitrastemon matudae (kuva)
* Mitrastemon yamamotoi (kuva)
Day Eleven

**Day Eleven** on suomalainen rock-yhtye, jonka musiikissa on kuultavissa vaikutteita metallista, grungesta, punkista ja popista. Yhtyeeltä on julkaistu kolme pitkäsoittoa: *[[Almost Over Everything]]* (2005), *[[Sleepwalkers]]* (2007) ja *[[Matador (Day Elevenin albumi)|Matador]]* (2010).

## Historia
Day Elevenin esiaste kasattiin vuonna 1994 Lappeenrannassa, jossa Olli, Janne ja Kimmo alkoivat soittaa yhdessä ja esiintyä **Larha**-nimellä. Rumpali Luca liittyi yhtyeeseen vuonna 1996. Larha-nimisenä yhtye soitti vuosina 1996–2001 kuutisenkymmentä keikkaa ympäri Suomea ja julkaisi useita demoja omakustanteina. Olli jätti yhtyeen vuonna 2001, minkä jälkeen kolmimiehiseksi kutistunut yhtye päätti jatkaa nimellä **The Lost Soul Movement** (myöhemmin yhtye käytti nimestään lyhennemuotoa **The LSM**). The LSM julkaisi 2002 omakustannesinglen *[[7 Days]]*, jonka 500 kappaleen painos on myyty loppuun. Matti liittyi yhtyeeseen alun perin keikkakitaristin roolissa vuonna 2003, ja oli mukana virallisena jäsenenä yhtyeen solmittua levysopimuksen tamperelaisen GBfam Recordsin kanssa vuonna 2004. Yhtye otti levysopimuksen solmimisen aikoihin käyttöön nykyisen nimensä, ja ensimmäinen virallinen Day Eleven -julkaisu, single *[[Lost My Love]]*, ilmestyi 10. marraskuuta 2004. Olli liittyi takaisin yhtyeeseen debyyttialbumin *[[Almost Over Everything]]in* julkaisun jälkeen toimimalla aluksi keikkakitaristina ja myöhemmin virallisena jäsenenä.

## Julkaisut
### Albumit
* 
* 
* 

### Singlet
* "Lost My Love" (2004)
* "Year One" (2005)
* "Almost Over Everything" (2005)
* "Whenever You Say You Love Me" (2007)

### Musiikkivideot
* "Almost Over Everything" (2005)
* "Whenever You Say You Love Me" (2007)
* "River Deep" (2010)

## Aiheesta muualla
*
Music of Mass Destruction

__NOTOC__
**Music of Mass Destruction** on thrash metal -yhtye Anthraxin toinen livealbumi. Albumi nauhoitettiin Chicagossa 5.–6. joulukuuta 2003.

## Kappaleet

### DVD
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### CD
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* John Bush – laulu
* Rob Caggiano – kitara
* Scott Ian – kitara, taustalaulu
* Frank Bello – basso, taustalaulu
* Charlie Benante – rummut

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Imperiumi: 8/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Piraattiradiotoiminta Venäjällä

**Piraattiradiotoiminta Venäjällä** oli erityisen merkityksellistä 1990-luvun alussa, kun Venäjällä oli vielä voimassa Neuvostoliiton lainsäädäntö. 

Esimerkiksi Pietarissa ja sitä ympäröivällä Leningradin alueella on runsaasti ilman toimilupaa toimivia radioita, jotka toimivat harrastepohjalta ja lähettävät ohjelmaa arkisin pari tuntia ohjelmaa, viikonloppuisin jopa viisi tuntia päivässä. Pienempien asemien lähetysaika on ehkä vain tunnin kaksi viikossa. 

Itse Pietarissa on runsaat kaksikymmentä lähetysluvan hankkinutta julkista ja kaupallista virallista radioasemaa, minkä lisäksi kaupungissa on ollut ja on kymmeniä toimiluvattomia radioasemia. 

FM:n eli ULA-taajuusalueen 87,5–108 MHz lisäksi Venäjällä käytetään Neuvostoliiton aikaisia FM-OIRT-taajuuksia 65–74 MHz, joista Venäjällä käytetään nimitystä UKV ( ’ultralyhyet aallot’) erotukseksi Euroopan yleisradiounionin FM:stä.

Piraattiasemilla on myös omia verkkosivuja.

## Toimiluvattomat asemat ja kansalaisvapaudet

Toimiluvattomat asemat kutsuvat itseään joko itsenäisiksi tai vapaiksi radioasemiksi. Ensimmäiset piraattiasemat syntyivät Neuvostoliiton purkauduttua ja samalla valtiomonopolismin päätyttyä. Median yksityistyminen koettiin Jeltsinin aikana demokratian itsepuolustukseksi, minkä vuoksi toimiluvattomiin asemiin ei ole suhdauduttu niin kriittisesti, että niitä olisi aktiivisesti pyritty poistamaan ja yleensä nuoret toimijat tuomitsemaan ankarasti. Venäjällä 1990-luvun alussa perustettiin myös 2 000 liikepankkia luvattomasti, koska pankkitoiminta oli valtion monopoli. 

Venäjällä piraattiradiotoiminnalla ei ole ollut pelkästään viihteellistä arvoa, vaan sitä on ymmärretty tapana turvata sananvapauden kautta myös muita kansalaisoikeuksia maan epävakaassa tilanteessa.

## Tekninen taso vaihtelee

Toimiluvattomat asemat pyrkivät välttämään toimiluvallisten kaupallisten asemien taajuuksien häiritsemistä ja välttävät toistensa lähetystaajuuksia sekä toimivat toistensa kanssa yhteistyössä lähetystekniikan osalta. Joillain asemista lähetystehot ovat vaatimattomia, vain 0,2 W ja kuuluvuus kerrostalojen 5.–9. kerroksista 2–3 kilometriä. Joillain on lähetystehoa enemmän, esimerkiksi 15 W ja kuuluvuutta 15 kilometriä, stereofonisuus sekä RDS-signaali.

## Katso myös
* DX-kuuntelu
* Piraattiradio

## Lähteet
*Puškin i okrestnosti
*Real-Radio
*Spbradio
*Free Radio
*FM-Pirat 

### Viitteet
Santalan seisake

**Santalan seisake** (, , ratakm 196+908) on rautatieliikennepaikka Hangossa Santalan kylässä, Hangon radalla noin 197 kilometriä Helsingin rautatieasemasta. Seisakkeella pysähtyvät Karjaan ja Hangon väliset lähijunat.

Tammisaaresta Hankoniemelle johtaneen vanhan maantien varrella sijainneessa Santalan kartanossa toimi 1870-luvulle saakka kestikievari. Hangon rata linjattiin kartanon kohdalla noin kilometrin maantietä etelämmäksi. Kartanon merkitys korostui, kun sen päärakennuksessa aloitti vuonna 1909 toimintansa kristillinen kansanopisto. Hangon aseman alainen Santalan laituri avattiin vuonna 1898 ja sen länsipuolella otettiin samaan aikaan käyttöön puutavaran kuormausraide. Talvisodan jälkeen maaliskuussa 1940 Santalan laiturivaihde joutui Hangon vuokra-alueelle.

Santalaan rakennettiin ilmeisesti 1900-luvun alussa Bruno Granholmin tekemien tyyppipiirustusten mukainen Platformskjul I -laiturirakennus. Se kuitenkin paloi Hangon vuokra-alueen takaisinvaltauksen yhteydessä syksyllä 1941. Liikennepaikka muutettiin seisakkeeksi seuraavana vuonna.

Santalan seisake oli tarkoitus lakkauttaa vuonna 1989, mutta junat pysähtyivät seisakkeella tarvittaessa, vaikka aikataulumerkintää ei ollutkaan. Seisake oli lakkautettuna noin vuoden ajan 1998–1999, mutta palautettiin sen jälkeen aikatauluihinkin kansanopiston opiskelijoiden matkustustarpeen vuoksi. Vuonna 1999 seisakkeelle rakennettiin uusi laituri.

Seisakkeen yhteyteen on tehty pysäköintialue ja punainen rakennus on purettu. Seisakkeen vieressä on Santala seisake -niminen tasoristeys.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kuva seisakkeesta
Musta-aavetetra

**Musta-aavetetra** (*Hyphessobrycon megalopterus*, syn. *Megalamphodus megalopterus*) on amerikantetrojen heimoon kuuluva kala.

## Koko ja ulkonäkö
Musta-aavetetra on noin 4,5&nbsp;cm pitkä. Vartalon yleisväri on harmahtava, kyljessä on musta läikkä, jota reunustaa hohtava raita. Evät ovat isot ja kaarevat, koiraalla mustat, naaraalla punertavat.

## Alkuperä
Musta-aavetetra on kotoisin Etelä-Amerikasta.

## Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Musta-aavetetra on vilkas parvikala, joka viihtyy akvaariossa, jossa on paljon kasveja. Koiraat mahtailevat toisilleen levittämällä evänsä täyteen komeuteensa. Koiraat muodostavat pieniä minireviirejä lähelle pohjaa. Vaihtoehto puna-aavetetralle hiukan lämpimämpään veteen. Akvaarion minimi koko 60 litraa. Parven ei tarvitse olla tälle kalalle kovinkaan suuri reviirikäyttäytymisensä vuoksi, mutta naaraita olisi hyvä olla enemmän kuin koiraita.

## Vesiolot
Musta-aavetetralle sopiva lämpötila on 24–25&nbsp;°C.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Laura Holopainen
War (U2:n albumi)

**War** on irlantilaisen rock-yhtye U2:n kolmas studioalbumi. Albumin on tuottanut yhtyeen kahden edellisen albumin tavoin Steve Lillywhite, ja sen julkaisi Island Records 28. helmikuuta 1983. Albumia on pidetty U2:n ensimmäisenä avoimesti poliittisena albumina esimerkiksi sen singlejen ”Sunday Bloody Sunday” ja ”New Year’s Day” sanoitusten sekä nimensä johdosta. Yhtye oli esittänyt *Warin* kappaleita konserteissaan jo ennen albumin julkaisua, ja ne ovat rock- ja post-punk -tyylistään huolimatta yhtyeen aiempaan tuotantoon verrattuna aggressiivisempia.

Albumi äänitettiin vuoden 1982 syksyllä Dublinissa Windmill Lane -studiolla, jossa yhtye on levyttänyt myös valtaosan muusta tuotannostaan. U2:n kaksi edellistä studioalbumia, *[[Boy]]* ja *[[October]]*, liittyivät keskeisesti nuoruusiän ja hengellisyyden teemoihin, mutta *Warilla* yhtye käsitteli kappaleissaan sodan eri näkökulmia ja sen vaikutuksia. 

*War* nousi suoraan Britannian albumilistan ykköseksi. Yhdysvalloissa sen korkein sijoitus Billboard 200 -listalla oli 12, ja siitä tuli yhtyeen uran ensimmäinen kultalevy Yhdysvalloissa. Julkaisunsa aikaan albumi sai arvosteluissa negatiivisen vastaanoton, mutta myöhemmin sitä on pidetty yhtenä U2:n parhaista tuotoksista. Vuonna 2012 albumi oli *[[Rolling Stone]]n* 500 Greatest Albums of All Time -listan sijalla 223. Albumin julkaisua seuranneella, menestyksekkäällä War Tour -kiertueella U2 taltioi myös ensimmäisen livealbuminsa ja konserttielokuvansa *[[Under a Blood Red Sky]]*. *War* julkaistiin digitaalisesti uudelleenmasteroituna vuonna 2008.

## Kappalelista

## Listasijoitukset

## Kokoonpano
*Bono – laulu, kitara
*The Edge – kitara, piano, taustalaulu, laulu kappaleessa "Seconds," basso kappaleessa "40"
*Adam Clayton – basso, kitara kappaleessa "40"
*Larry Mullen Jr. – rummut

### Vierailija
*Kenny Fradley – trumpetti
*Steve Wickham – viulu kappaleissa "Sunday Bloody Sunday" ja "Drowning Man"
*Cheryl Poirier, Adriana Kaegi, Taryn Hagey, Jessica Felton – taustalaulu kappaleissa "Red Light" ja "Surrender"

**Singlet**

## Lähteet
Lollandin kunta

**Lolland** on Sjællandin alueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2020 huhtikuussa kunnassa oli 40 966 asukasta, ja sen pinta-ala oli 886,2 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on nimeltään Maribo.

Lollandin kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2007 Tanskan kuntauudistuksessa yhdistämällä seuraavat kunnat:
*Holebyn kunta
*Højrebyn kunta
*Maribon kunta
*Rødbyn kunta
*Nakskovin kunta
*Rudbjergin kunta
*Ravnsborgin kunta

## Seurakunnat
Seuraavassa on esitetty luettelo kunnan alueella sijaitsevista seurakunnista (). Luettelon numerot viittaavat oheisen kartan numeroihin.

* 1: Købelev Sogn
* 2: Vindeby Sogn
* 3: Utterslev Sogn
* 4: Horslunde Sogn
* 5: Fejø Sogn
* 6: Femø Sogn
* 7: Sandby Sogn
* 8: Herredskirke Sogn
* 9: Løjtofte Sogn
* 10: Vesterborg Sogn
* 11: Birket Sogn
* 12: Askø Sogn
* 13: Branderslev Sogn
* 14: Stormarks Sogn
* 15: Nordlunde Sogn
* 16: Halsted Sogn
* 17: Stokkemarke Sogn
* 18: Bandholm Sogn
* 19: Sankt Nikolai Sogn
* 20: Avnede Sogn
* 21: Gurreby Sogn
* 22: Skovlænge Sogn
* 23: Søllested Sogn
* 24: Østofte Sogn
* 25: Hunseby Sogn
* 26: Kappel Sogn
* 27: Vestenskov Sogn
* 28: Arninge Sogn
* 29: Græshave Sogn
* 30: Landet Sogn
* 31: Ryde Sogn
* 32: Vejleby Sogn
* 33: Skørringe Sogn
* 34: Hillested Sogn
* 35: Maribo Domsogn Sogn
* 36: Bursø Sogn
* 37: Krønge Sogn
* 38: Tillitse Sogn
* 39: Dannemare Sogn
* 40: Gloslunde Sogn
* 41: Tirsted Sogn
* 42: Nebbelunde Sogn
* 43: Sædinge Sogn
* 44: Holeby Sogn
* 45: Fuglse Sogn
* 46: Rødby Sogn
* 47: Ringsebølle Sogn
* 48: Tågerup Sogn
* 49: Torslunde Sogn
* 51: Olstrup Sogn
* 51: Rødbyhavn Sogn
* 52: Errindlev Sogn
* 53: Langø Sogn
* 54: Nøbbet Sogn

## Katso myös
*Lolland (saari)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lollandin kunnan kotisivut
Ota tai jätä

**Ota tai jätä** voi tarkoittaa seuraavia:

* *[[Ota tai jätä (visailuohjelma)|Ota tai jätä]]*, Nelosen tietokilpailutyylinen viihdeohjelma vuodelta 2007
* *[[Ota tai jätä!]]*, yhdysvaltalainen parinhakuohjelma, jota on Suomessa esitetty Sub-kanavalla
* *Ota tai jätä*, Tauno Rautiaisen ja myöhemmin Timo T. Kaukosen juontama radion tietokilpailuohjelma 1950-luvulta 1970-luvulle
* ”Ota tai jätä”, Rauno Lehtisen kappale vuodelta 1965, jonka ovat levyttäneet Tamara Lund ja Carola
* *[[Ota tai jätä (albumi)|Ota tai jätä]]*, Carolan kokoelma-albumi vuodelta 2000.
Jaime Pressly

**Jaime Elizabeth Pressly** (s. 30. heinäkuuta 1977 Kinston, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä. 

## Ura
Presslyn tunnetuimpia rooleja ovat olleet muiden muassa Tina Armstrong elokuvassa *[[Dead or Alive (vuoden 2006 elokuva)|Dead or Alive]]* (2006) sekä Priscilla komediassa *[[Not Another Teen Movie]]* (2001). 

Pressly on ollut ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi. Hänellä oli rooli sarjassa *[[Kovan onnen kundi]]*.

## Tausta
Pressly syntyi Pohjois-Carolinassa James Liston Presslylle ja Brenda Sue Smithille. Hänellä on kaksi sisarusta, Jessie ja Jim Pressly. Pressly harrasti jo nuorena liikuntaa ja tanssia. Hän opiskeli Costa Mesa High Schoolissa Kaliforniassa ja menestyi teini-ikäisenä mallintöissä useammassa maassa. Presslyn vanhemmat erosivat, ja tyttö itse sai laillisen emansipaation vanhemmistaan 15 vuoden ikäisenä. 

Pressly sai toukokuussa 2007 poikaystävänsä DJ Eric Calvon kanssa ensimmäisen lapsensa. Ennen lapsen syntymää televisiossa antamassaan haastattelussa Pressly ilmoitti haluavansa lapsestaan  kaksikielisen korostaakseen tämän kuubalaisia sukujuuria. Pressly ja Calvo erosivat marraskuussa 2008. Syyskuussa 2009 Pressly avioitui lakimies Simran Singhin kanssa. 

Presslystä on ollut kuvia *[[Playboy]]ssa*. Hän oli vuonna 2002 kahdeksannella sijalla *[[Stuff]]*-lehden "102 seksikkäimmän naisen listalla", ja myös *[[Maxim (lehti)|Maxim]]*-lehden lista on huomioinut hänet. Hän poseerasi toukokuussa 2006 alastomana *Allurelle*.

Pressly ilmoitti vuonna 2006 *[[Esquire (lehti)|Esquire]]*-lehden haastattelussa, että oli ostamaisillaan lippua yhdelle lennoista, joilla kaappaajat iskivät 11. syyskuuta 2001 New Yorkin World Trade Centeriin. Hän päätti kuitenkin jättää lennon sikseen sen varhaisen lähtöajan vuoksi.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

### Ääninäyttely videopeleissä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Eero Tapio

**Eero Johannes Tapio** (3. maaliskuuta 1941 Muhos – 17. joulukuuta 2022 Oulu) oli suomalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painin maailman- ja euroopanmestari ja 1960-luvun lopun menestynein suomalaispainija.

Tapion uran kohokohta osui Bukarestin MM-kisoihin 1967, joissa hän voitti maailmanmestaruuden. Kaikkiaan Tapio saavutti vuosina 1965–1969 neljä MM-mitalia. Lisää arvokisamitaleja tuli EM-kisoista, kirkkaimpana kultaa 1969 Modenan kisoista, joita itäblokin maat boikotoivat, kun järjestäjät eivät suostuneet vetämään Itä-Saksan lippua salkoon. Kolmissa olympiakisoissaan Tapio joutui tyytymään parhaimmillaankin pistesijoihin. Hän oli kuitenkin Tokion kisoissa 1964 kuudennella ja Méxicon kisoissa 1968 viidennellä sijallaan parhaiten sijoittunut suomalaispainija. Kotimaassaan hän edusti Haukiputaan Heittoa ja voitti urallaan neljä Suomen mestaruutta. Tapio valittiin Vuoden urheilijaksi vuonna 1967. Lisäksi hänet valittiin neljä kertaa eli vuosina 1965, 1966, 1967 ja 1969 .

## Saavutuksia

* Olympiakisoissa kuudes 1964, viides 1968 (sarja 70 kg)
* Olympiakisoissa yhdeksäs 1972 (sarja 74 kg)
* MM-kultaa 1967 (sarja 70 kg)
* MM-hopeaa 1969 (sarja 74 kg)
* MM-pronssia 1965 ja 1966 (sarja 70 kg)
* EM-kultaa 1969 (sarja 74 kg)
* EM-hopeaa 1967 (sarja 70 kg)
* Suomen mestari 1964, 1968, 1971 ja 1972
*  1965, 1966, 1967 ja 1969.

## Lähteet
* 
* Tapio, Eero (FIN) International Wrestling Database 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Maailmanmestari Eero Tapio – Haukiputaan Heitto
*Eero Tapion muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Achilles Last Stand

**Achilles Last Stand** on Led Zeppelinin tunnettu kappale vuonna 1976 ilmestyneeltä albumilta *[[Presence]]*. 

## Kappaleen kuvaus

Kappale alkaa kovenevalla Jimmy Pagen kitarasoololla. Hetken kuluttua rummut ja basso tulevat mukaan. Kappale on nopeatempoinen. Kitarariffi soi nopeaa vauhtia rumpukomppien välillä. Kappaleen kesto on 10.22 minuuttia. *Presence*-albumin kappaleita oli vaikea äänittää, sillä Robert Plant oli pyörätuolissa autokolarin takia levyn äänitysten aikana.
Matti Simanainen

**Matti Simanainen** (11. lokakuuta 1920 Joutseno – 20. marraskuuta 2010 Toronto, Kanada) oli suomalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painin maailmanmestari. Hän saavutti mestaruutensa 73 kilon sarjassa Tukholmassa 1950. Kotimaassa hän edusti Helsingin Atleettiklubia ja joutsenolaista Korven Honkaa ja saavutti kaksi Suomen mestaruutta.

## Saavutuksia

* MM-kultaa 1950 (sarja 73 kg)
* Suomen mestari 1947 ja 1949 (sarja 73 kg) 

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Niilo Turkkila

**Niilo Ensio Turkkila** (22. maaliskuuta 1921 Kymi – 25. elokuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen painija, joka ylsi vapaapainin MM-hopealle Helsingissä 1951. Helsingin Tarmoa edustanut Turkkila voitti kaksi Suomen mestaruutta sekä vapaalla että kreikkalais-roomalaisella tyylillä.

## Saavutuksia

* MM-hopeaa vapaapainissa 1951 (sarja 57 kg)
* Suomen mestari vapaapainissa 1950 ja 1951 (sarja 57 kg)
* Suomen mestari kreikkalais-roomalaisessa painissa 1949 ja 1950 (sarja 57 kg)

## Lähteet

* 
* 
* 

### Viitteet
Ilmari Ruikka

**Frans Ilmari Ruikka** (16. tammikuuta 1925 Alatornio – 31. heinäkuuta 2013) oli suomalainen painija, joka ylsi vapaapainin MM-hopealle Helsingissä 1951. Helsingin Jyryä edustanut Ruikka voitti samana vuonna uransa ainoan Suomen mestaruuden. Ammatiltaan Ruikka oli raitiovaununkuljettaja. Hän oli naimisissa, ja hänellä oli vuonna 1952 syntynyt poika.

## Saavutuksia
* MM-hopeaa vapaapainissa 1951 (sarja 62 kg)
* Suomen mestari vapaapainissa 1951 (sarja 62 kg)

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Pauli Riihimäki

**Pauli Toivo Johannes Riihimäki** (24. marraskuuta 1916 Aura – 26. marraskuuta 1979) oli suomalainen painija, joka ylsi vapaapainin raskaan sarjan MM-hopealle Helsingissä 1951. EM-pronssia hän paini vuonna 1947 kreikkalais-roomalaisella tyylillä. Helsingin Paini-Miehiä edustanut Riihimäki voitti urallaan kuusi Suomen mestaruutta.

## Saavutuksia

* MM-hopeaa vapaapainissa 1951 (sarja yli 87 kg)
* EM-pronssia kreikkalais-roomalaisessa painissa 1947 (sarja yli 87 kg)
* Suomen mestari vapaapainissa 1948 (sarja 87 kg) sekä 1945, 1950, 1951 ja 1952 (sarja yli 87 kg)
* Suomen mestari kreikkalais-roomalaisessa painissa 1944 (sarja yli 87 kg) 

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
August Boman

**August Boman** (18. kesäkuuta 1826 Porvoo &ndash; 17. kesäkuuta 1883 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.

Bomanilla ei ollut arkkitehdin työhönsä muodollista koulutusta vaan hän pätevöityi arkkitehdiksi lähinnä intendentinkonttorin oppilaana. Hänet otettiin oppilaaksi vuonna 1845. Myöhemmin vuosina 1857&ndash;1858 Boman teki opintomatkoja Saksaan ja Englantiin. Boman toimi eri tehtävissä Yleisten rakennusten ylihallituksessa, joksi intendentinkonttorin nimi oli muutettu 1865. Hän erosi palveluksesta vuonna 1882.

Boman tunnetaan erityisesti suunnittelemistaan kasarmirakennuksista. 

## Bomanin työt

* Lohjan pappila, nykyinen Lohjan museo, Lohja &ndash; 1860
* Savonrannan kirkko, Savonranta &ndash; 1863
* Satamakatu 9, Helsinki &ndash; 1869
* Aleksanterinkatu 15 A, Helsinki 1874 (sittemmin muutettu ja korotettu)
*Jaalan kirkko, Jaala 1878
* Petäjäveden kirkko, Petäjävesi &ndash; 1879
* Provianttimakasiini, Siltavuorenranta 16, Helsinki &ndash; 1886
* Oulun kasarmi, Oulu &ndash; 1881 (rakennettu Bomanin vuonna 1879 laatimien tyyppipiirustusten mukaan)
* Mikkelin kasarmi, Mikkeli &ndash; 1879–1882 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Alphaville (elokuva)

**Alphaville** (alun perin suomeksi **Lemmy Caution – piru mieheksi**, ) on Jean-Luc Godardin elokuva vuodelta 1965. Elokuva on mustavalkoinen. 

Elokuva kertoo siitä, kuinka amerikkalainen yksityisetsivä Lemmy Caution (Eddie Constantine) saapuu Alphaville-nimiseen tulevaisuuden totalitaariseen kaupunkiin, toiselle planeetalle.

Lemmyn valkoinen takki muodostaa erikoisen vastakohdan mustalle yleisilmeelle; elokuvan tunnelma on painajaismainen, mitä korostavat valokirjaimin heijastuvat Einsteinin kaavat.

Lemmyn ja Natashan (Anna Karina) romanssia häiritsee ihmismäinen tietokone Alpha 60.

Elokuva kuvattiin kokonaisuudessaan tammikuisen Pariisin autioilla, sateisilla öisillä kaduilla. 

## Näyttelijät

Lähde: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Tauno Jaskari

**Tauno Jaskari** (s. 1. kesäkuuta 1934 Nurmo) on suomalainen kilpauransa päättänyt painija, joka saavutti kolme mitalia vapaapainin MM-kisoissa ja osallistui neljiin olympiakisoihin. Rooman olympiakisoissa 1960 Jaskari voitti pisteillä yhdysvaltalaisen Terrence McCannin, joka kuitenkin eteni lopulta olympiavoittoon Jaskarin joutuessa tyytymään viidenteen sijaan. SM-kisoissa Nurmon Jymyn mies oli 15 vuotta lyömätön omassa vapaapainisarjassaan ja nappasi siinä sivussa viisi Suomen mestaruutta kreikkalais-roomalaisella tyylillä.

## Saavutuksia

* Olympiakisoissa viides vapaapainissa 1960 (sarja 57 kg) 
* Olympiaedustaja vapaapainissa myös 1952 (sarja 57 kg), 1956 (sarja 57 kg) ja 1964 (sarja 63 kg) 
* MM-hopeaa vapaapainissa 1957 ja 1959 (sarja 57 kg)
* MM-pronssia vapaapainissa 1954 (sarja 57 kg)
* Suomen mestari vapaapainissa 1953–1955 (sarja 57 kg), 1956–1961 (sarja 62 kg), 1962–1967 (sarja 63 kg)
* Suomen mestari kreikkalais-roomalaisessa painissa 1957–1958 (sarja 57 kg), 1961 (sarja 62 kg) ja 1964–1965 (sarja 63 kg)

## Lähteet

* 
* 
* 
* 
* Jaskari, Tauno (FIN) International Wrestling Database 

### Viitteet
Mantšukuon lippu

**Mantšukuon lippu** oli käytössä Mantšukuossa, joka oli japanilaisten nukkevaltio vuosina 1932–1945. Lippu oli käytössä koko tämän ajan. Lipussa oli keltainen tausta ja ylhäällä punainen, sininen, valkoinen ja musta raita. Keltainen väri kuvasi lipussa mantšujen yhtenäisyyttä, punainen urheutta, sininen oikeudenmukaisuutta, valkoinen puhtautta ja musta päättäväisyyttä.

## Katso myös
* Kiinan lippu

## Aiheesta muualla
* Flag of Manchuria
Arvo Niemelä

**Arvo Niemelä** (17. tammikuuta 1909 Loppi − 17. elokuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hänen painiuransa huippuhetki osui Heimolan talossa Helsingissä pidettyihin EM-kisoihin 1933, joissa hän ylsi hopealle raskaassa sarjassa. Niemelä hävisi selätyksellä Saksan Kurt Hornfischerille mutta voitti pisteillä Ruotsin kolminkertaisen olympiavoittajan, "Spartan leijona" Carl Westergrenin. Viimeisessä ottelussa Westergren voitti Hornfischerin mutta saksalainen voitti silti mestaruuden.

Kotimaassa Niemelä edusti Helsingin Atleettiklubia ja saavutti neljä Suomen mestaruutta. Hänen myöhemmistä vaiheistaan ei ole tietoa, mutta väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan Niemelä kuoli 75-vuotiaana vuonna 1984 Helsingissä.

## Saavutuksia

* EM-hopeaa 1933 (sarja yli 87 kg)
* Suomen mestari 1932–1934 ja 1938 

## Lähteet
Hoikka-albatrossi

**Hoikka-albatrossi** (*Thalassarche chlororhynchos*) on Etelä-Atlantilla pesivä pienehkö albatrossi. Lajin nimesi Johann Friedrich Gmelin 1789.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 74–86&nbsp;cm, paino noin 2,5&nbsp;kg ja siipien kärkiväli noin 2&nbsp;m. Selkäpuoli, pyrstön yläpuoli ja siipien yläpinta ovat mustanharmaat, alapuoli ja päälaki valkoiset ja pää muuten vaaleanharmaa. Siipien alapinta on valkoinen lukuun ottamatta kapeita tummia reunuksia. Tumman nokan yläharja on keltainen ja nokan kärki vaaleanpunainen. Sukupuolet ovat saman näköisiä. Nuori lintu muistuttaa aikuista mutta pyrstö on musta ja pää kokonaan valkoinen.

Laji on jaettu (splitattu) vuonna 2004 kahteen lajiin: *T. chlororhynchos* ja *T. carteri*.

## Esiintyminen
Hoikka-albatrossi pesii eteläisellä Atlantilla Tristan da Cunhalla, Gough Islandilla ja Saint Helenalla. Pesivän kannan koko on noin 30&nbsp;000–40&nbsp;000 paria. Parimäärä on ollut laskemassa ja laji on uhanalainen. Kokonaispopulaatio on 50&nbsp;000–100&nbsp;000 yksilöä. Pesimäajan ulkopuolella se vaeltelee eteläisellä Atlantilla Etelä-Amerikkaa ja Afrikan lounaisrannikkoa myöten.

Suurin uhka lajille on kalastus. Vuosittain arvioidaan Brasilian edustalla kuolevan noin 900 hoikka-albatrossia pitkäsiimakalastuksessa.

## Elinympäristö
Pesimäsaaret ovat kallioisia, osin saniaisten peittämiä. Pesimäajan ulkopuolella vaeltelee avomerellä.

## Lisääntyminen
Pesii vuosittain. Pesä on rakennettu mudasta maahan, usein saniaisten suojaan. Munia on vain yksi.

## Ravinto
Syö kalaa, mustekaloja ja äyriäisiä.

## Lähteet
Arvi Pikkusaari

**Arvi Pikkusaari** (4. huhtikuuta 1909 Lapua – 27. kesäkuuta 1989) oli suomalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän ylsi EM-pronssille vuoden 1939 kisoissa. Kotimaassa tämä Lapuan Virkiän mies hallitsi 79 kilon sarjaa vuosikausia siitä lähtien, kun hän 1934 onnistui voittamaan maineikkaat kilpailijansa Mikko Nordlingin ja Kyösti Luukon.

## Saavutuksia

* EM-pronssia 1939 (sarja 79 kg) 
* Suomen mestari 1934–1939 
* Etelä-Pohjanmaan vuoden urheilija 1937, palkintona Vaasa-lehden kultamitali

## Lähteet

## Kirjallisuutta

*
Veikko Lahti

**Veikko Olavi Lahti** (7. joulukuuta 1926 Janakkala – 28. heinäkuuta 2014 Kotka) oli suomalainen painija. Hän saavutti kreikkalais-roomalaisella tyylillä MM-hopeaa Karlsruhessa 1955, jossa vain Neuvostoliiton Valentin Nikolajev voitti hänet tuomariäänin 3–0. Lahti edusti Suomea kaksissa olympiakisoissa myös vapaapainijana, mutta ylsi parhaimpaansa kreikkalais-roomalaisella tyylillä saavuttaen viidennen sijan Melbournessa 1956. Kotkan Paini-Miehiä edustanut painija voitti urallaan kuusi Suomen mestaruutta.

## Saavutuksia

* Olympiakisoissa viides kreikkalais-roomalaisessa painissa Melbournessa 1956 (sarja 87 kg)
* Olympiaedustaja vapaapainissa Helsingissä 1952 (sarja 79 kg) ja Melbournessa 1956 (sarja 87 kg)
* MM-hopeaa kreikkalais-roomalaisessa painissa 1955 (sarja 87 kg) 
* Suomen mestari vapaapainissa 1954–1958 
* Suomen mestari kreikkalais-roomalaisessa painissa 1956 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kirsikkatetra

**Kirsikkatetra** (*Hyphessobrycon erythrostigma*) on amerikantetrojen heimoon kuuluva kalalaji.

## Koko ja ulkonäkö
Kirsikkatetra on akvaariossa pidetyistä tetroista suurikokoisimpia, ja voi kasvaa kymmenen senttiä pitkäksi. Sen yleisväri on vaaleanharmaan punertava, kyljessä on punainen alue. Koiraan selkäevä on tumma ja banaaninmuotoinen, naaraan selkäevä on lyhyempi. Kirsikkatetra on vaikea erottaa pikkukirsikkatetrasta (*Hyphessobrycon socolofi*).

## Alkuperä
Kirsikkatetra on peräisin Amazonin vesistöstä Rio Negron alueelta.

## Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Kirsikkatetra viihtyy pohjan tuntumassa. Se ei kuulu kaikkein vilkkaimpiin tetralajeihin, mutta pysyy kuitenkin melko hyvin ryhmässä. Ryhmän minimikoko 7–10 kalaa, mutta vasta yli kymmenen yksilön ryhmät ovat näyttäviä. Akvaarioksi minimiparvelle riittää jo 150–200-litrainen allas. Kirsikkatetrat ovat mainio tetravalinta lehtikalojen tai muiden hieman isosuisempien kalojen seuraan.

Kirsikkatetra kutee ryhmissä kasvitiheikköihin. Uros ja naaras syöksyvät kudun aikana kasvitiheikköön, jossa ne parissa sekunnissa kutevat ja palaavat sen jälkeen parvensa sekaan. Vanhemmat jättävät kudun oman onnensa nojaan ja saattavat myös syödä omaa kutuaan. Kuteminen seura-akvaariossa ei ole kuitenkaan kovin yleistä, ja kudettaminen onnistuukin parhaiten omassa pienessä akvaariossa, jossa on muutama kasvipuska, ihanteelliset vesiolot ja hämärä valaistus. Kutuun valitaan innokas koiras ja pulska naaras. Kuteminen tapahtuu tavallisesti aamun koitteessa.

## Vesiolot ja ravinto
Kirsikkatetralle sopiva lämpötila-alue on 24–28&nbsp;°C ja pH 6–7. Se syö lihapitoista sekaruokaa: vaihteleva ruokavalio ja äyriäisten kuten *[[Artemia]]n* syöttäminen pitää kalan värit kirkkaina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Faunatar
Niigatan lentoasema

**Niigatan lentoasema** on lentoasema Niigatassa, Japanissa.

## Lentoyhtiöt

*All Nippon Airways
*China Eastern Airlines
*China Southern Airlines
*Continental Airlines
*Dalavia
*Japan Airlines
*Korean Air
*Vladivostok Air

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karoliina Lundahl

**Satu Karoliina Lundahl** (o.s. **Leppäluoto**, s. 30. kesäkuuta 1968 Helsinki) on suomalainen painonnostaja ja kuulantyöntäjä.

Lundahl on painonnoston maailmanmestari vuosilta 1994 ja 1998. Hän voitti painonnoston EM-pronssia vuonna 2001. Hänellä on MM- ja EM-kisoista yhteensä 31 mitalia ja 15 peräkkäistä Suomen mestaruutta. Hän oli kuulantyönnössä 19:s Atlantan olympiakisoissa vuonna 1996. EM-kisoissa hänen paras sijoituksensa kuulantyönnössä oli 12:s (Budapestissa 1998).

Lundahlin ennätykset painonnostossa ovat 107,0&nbsp;kg tempauksessa (sarjassa yli 75&nbsp;kg) ja 127,0&nbsp;kg työnnössä (sarjassa alle 75&nbsp;kg). Paras yhteistulos on 232,0&nbsp;kg (sarjassa yli 75&nbsp;kg). Hänen kuulantyöntöennätyksensä on 18,28 m, jolla hän sijoittuu vielä vuonna 2021 Suomen kaikkien aikojen tilastossa kolmanneksi.

Lundahl jäi pois Varsovan painonnoston MM-kisoista vuonna 2002 vedoten henkilökohtaisiin syihin, minkä jälkeen hänellä ei ole ollut arvokisasijoituksia.

Karoliina Lundahl on Oulun Pyrinnön urheiluseuran jäsen. Aktiiviurheilija-aikanaan hän harjoitteli muun muassa Dallasissa. Lundahl on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Hän asuu perheineen Ruotsissa, jossa työskentelee opettajana. Aiemmin Lundahl on työskennellyt Painonnostoliitossa sekä toiminut kansainvälisessä painonnostoliitossa ja Pohjoismaiden painonnostoliitossa. Hän on opiskellut Tampereen yliopistossa kieliä.

## Lähteet
* Helsingin Sanomat 27.4.2001. Urheilu.
* 

### Viitteet
Elis Wecksten

**Elis Johannes Weckstén** (13. heinäkuuta 1910 Kirkkonummi – 4. tammikuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen painija. Hän ylsi vapaapainin EM-hopealle vuoden 1934 kisoissa. Kotimaassa hän edusti Helsingin Atleettiklubia ja Helsingin Poliisivoimailijoita. Hänen isoveljensä Emil Weckstén oli painin olympiaedustaja.

Weckstén oli ammatiltaan poliisikonstaapeli ja ulosottomies.

## Saavutuksia
* EM-hopeaa 1934 (vapaapaini, sarja 79 kg)
* Suomen mestari vapaapainissa 1934–35
* Suomen mestari kreikkalais-roomalaisessa painissa 1933

## Lähteet
Yhdystie 1130

**Yhdystie 1130** on Espoon Kivenlahdesta Lohjan Virkkalaan johtava Suomen tieverkon osuus.

Tie levennetään lähivuosina nelikaistaiseksi, kaksiajorataiseksi tieksi Kehä III:n ja Länsiväylän välillä noin kahdeksan kilometrin matkalla. Tämä osuus on nimeltään Kauklahdenväylä. Kehä III:lta eteenpäin tie on ensin nimeltään Lapinkyläntie ja sitten Evitskogintie. Siuntion kirkonkylältä Virkkalaan tieosuus on nimeltään Lappersintie, jonka varrella sijaitsee Lappersin kylä.

Porkkalan vuokraamisen takia kantatie 51 linjattiin kulkemaan vuokra-alueen pohjoispuolitse Kivenlahdesta Kauklahden, Lapinkylän ja Siuntion kirkonkylän kautta Virkkalaan. Nykyisin tie on yhdystietä 1130.
Nepalinalppiruusu

**Nepalinalppiruusu** (*Rhododendron campanulatum*) on alppiruusujen sukuun kuuluva ainavihanta pensasmainen kanervakasvi, jota tavataan Himalajan alueella.

## Ulkonäkö ja koko
Nepalinalppiruusu on 4,5 metrin korkuiseksi kasvava pensaskasvi ja alalaji *aeruginosum* matalampi, runsaan metrin korkuinen. Ainavihannan kasvin lehdet ovat nahkamaiset ja ovat pituudeltaan jopa metrisiä. Lehdet ovat päältä vihreitä ja kiiltäviä, mutta alapuolelta nukkaisia ja vaihtelevan värisiä (valkoisesta hopeaan ja kaneliin). *Aeruginosum*-alalajin lehdet ovat paljon pienempiä ja niissä on sinimetallinen sävy päällä ja alapuolella aikuisten yksilöiden lehdet ovat kellertävänruskeita.

Lajin kukat kasvavat suurissa rykelmissä, jotka voivat olla jopa 25-senttimetrisiä halkaisijaltaan. Kukat ovat pienten kellojen muotoisia ja ovat halkaisijaltaan noin kolmen senttimetrin mittaisia. Nepalinalppiruusu kukkii keväällä ja varhaiskesällä. Kukat voivat olla vaihtelevan värisiä.

## Levinneisyys
Nepalinalppiruusu kasvaa Intian niemimaan pohjoisosissa alueella, joka ulottuu Kashmirista ja Bhutaniin. Sen kasvualueet Himalajalla ovat 2&nbsp;700 – 4&nbsp;400 metrin korkeudessa.

## Elinympäristö
Nepalinalppiruusun elinympäristönä ovat metsäiset Himalajan rinteet. Se viihtyy sekä puoli- että täysvarjoisessa paikassa. Laji pitää hiekkaisesta tai savisesta maaperästä, jonka pitää olla kosteaa. Maaperän pitää olla hapanta ja laji pystyy kasvamaan jopa todella happamissa ympäristöissä.

## Lähteet
* Rhododendron Campanulatum 
* Plants for the Future Database
Alberto Santos-Dumont

**Alberto Santos-Dumont** (20. heinäkuuta 1873 Canbangu, Minas Gerais, Brasilia – 23. heinäkuuta 1932 São Paulo Brasilia) oli ilmailun pioneeri. Santos-Dumont syntyi ja asui nuoruutensa Brasiliassa. Hän muutti Ranskaan vuonna 1891. Hän oli kiinnostunut lentämisestä ja alkoi suunnitella ja rakentaa ilmalaivoja. Aluksi ne muistuttivat lähinnä ilmapalloja, mutta moottorin lisäämisen jälkeen ne olivat ohjattavia.

Santos-Dumont nousi maineeseen vuonna 1901, kun hän voitti Pariisissa järjestetyn lentokilpailun rakentamallaan ilmalaivalla *Santos-Dumont No 6:lla*. 

Onnistuneiden ilmalaivakokeiluiden jälkeen Santos-Dumont kiinnostui ilmaa raskaamman lentolaitteen rakentamisesta. Hän onnistui siinä, ja vuonna 1906 hän lensi ensimmäisen kerran lentokoneellaan, joka sai nimen *[[14bis]]*. Euroopassa Santos-Dumontia pidettiin ilmailun isänä, sillä vaikka Wrightin veljekset olivat lentäneet jo kolme vuotta aiemmin, he eivät patentointisyistä kuitenkaan tulleet julkisuuteen. Siksi muun muassa brasilialaiset pitävät Santos-Dumontia lentokoneen keksijänä.

Santos-Dumont suunnitteli muitakin lentokoneita, mutta parhaaksi osoittautui yksitasoinen *[[La Demoiselle]]*. Sen piirustukset julkaistiin, ja niitä myytiin paljon. Demoiselle jäi viimeiseksi Santos-Dumontin suunnittelemaksi koneeksi.

Wrightin veljesten tullessa Eurooppaan esittäytymään 1908 Santos-Dumont alkoi menettää asemaansa. Hänen koneensa olivat paljon jäljessä Wrightin veljesten koneista, mikä näkyi ilmailun edelläkävijän aseman menettämisenä Wrighteille.

Viimeisen lentonsa Alberto Santos-Dumont teki Demoisellella vuonna 1910. Lento päättyi onnettomuuteen, josta Santos-Dumont selvisi lähes vammoitta. Parin kuukauden kuluttua hän sairastui. Jälkikäteen on epäilty MS-tautia tai onnettomuudesta johtuvaa päävammaa. Sairauden takia hän sulki verstaansa. Vuonna 1911 hän muutti pois Pariisista rannikolle ja 1928 kokonaan pois Ranskasta, takaisin synnyinmaahansa Brasiliaan.

Santos-Dumont vaipui myöhemmin syvään masennukseen. Sitä pahensi lentokoneen käyttö sotatarkoituksiin, mitä hän ei voinut hyväksyä. Hän hirttäytyi 1932. Hänet on haudattu Rio de Janeiroon.

Santos-Dumont sai lentokoneillaan useita palkintoja, esimerkiksi 1902 Deutsch-palkinnon ja 1906 ranskalaisen ilmalaivaklubin palkinnon.


Demoiselle Tampereella.jpg|Demoiselle Tampereella 1911 tai 1913
Explaining His Air Ship to the Hon. C.S. Rolls, Acervo do Museu Paulista da USP.webm|Alberto Santos Dumont paljasti vuonna 1901 ilmailun uranuurtajiin kuuluvalle Charles Rollsille lentokoneensa suunnitelmat (kokoelma USP:n Museu Paulista).
Santos-Dumont flight around the Eiffel Tower.jpg|Santos-Dumont No 6 kiertämässä vuonna 1906 Eiffel-tornia.]]


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pro Hockey

**Pro Hockey** oli Egmont Kustannuksen julkaisema jääkiekkoaiheinen aikakauslehti, joka ilmestyi kymmenen kertaa vuodessa. Lehti perustettiin Ruotsissa vuonna 1992, mutta sitä julkaistiin myös muissa Euroopan maissa, Suomi mukaan lukien. Lehti oli koko Euroopan laajin NHL-aiheinen lehti. Suomen Pro Hockey lopetettiin 2017 vuoden lopussa.

## Aiheesta muualla
*Lehden kotisivut
Himalajankoivu

**Himalajankoivu** (*Betula utilis*) on koivukasveihin kuuluva puumainen kasvi, jota tavataan Himalajan vuoristoalueella Afganistanista Kiinan lounaisosaan.

Himalajankoivu on 20 metriä korkeaksi kasvava puu, joka kukkii huhtikuussa ja tekee siemeniä lokakuussa. Sitä kasvaa aivan puurajan yläosassa 4500 metrissä. Himalajankoivua kasvaa hiekkaisissa ja savisissa maastoissa maan happamuudesta piittaamatta. Kasvi tarvitsee kuitenkin kostean kasvupaikan ja se voi kasvaa varjottomassa tai puolivarjoisessa paikassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Plants for a Future Database 
*Flora of China: ''Betula utilis'' 
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Betula utilis