open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kanerva Cederström

**Eva Kanerva Cederström** (s. 22. huhtikuuta 1949 Helsinki) on suomalainen elokuvaohjaaja, joka on tehnyt erityisesti dokumenttielokuvia. Vuonna 2001 hänet palkittiin elokuvataiteen valtionpalkinnolla.

Cederström toimi Helsingin Taideteollisessa Korkeakoulussa dokumenttielokuvan professorina vuosina 2003–2010. Hänen äitinsä oli taidemaalari Eva Cederström.

## Ohjauksia
Vuonna 1988 Cederström ohjasi dokumenttielokuvan *[[Lenin-setä asuu Venäjällä (elokuva)|Lenin-setä asuu Venäjällä]]*, joka palkittiin Tampereen elokuvajuhlilla kotimaisen kilpailun pääpalkinnolla. Vuonna 1989 ilmestyi Laila Kinnusesta kertova tv-dokumentti *[[Laila (elokuva)|Laila]]*, jonka Cederström käsikirjoitti ja ohjasi yhdessä Riikka Tannerin kanssa. Vuonna 1991 Cederström palkittiin jälleen Tampereen elokuvajuhlilla parhaasta kotimaisesta elokuvasta *[[Kaksi enoa]]*.

Cederströmin muita ohjauksia ovat muun muassa Tove Janssonin ja Tuulikki Pietilän maailmanympärimatkasta kertova Pietilän kuvaamaan kaitafilmimateriaaliin perustuva *Matkalla Toven kanssa* (1993). Vuonna 1998 valmistui Cederströmin ja Riikka Tannerin dokumenttielokuva *Haru – yksinäisten saari*, joka perustui Janssonin ja Pietilän vuosina 1970–1991 kuvaamaan kaitafilmimateriaaliin. Cederström palasi Janssonin ja Pietilän matkoihin jälleen vuonna 2004 elokuvaesseellä *Tove ja Tooti Euroopassa*.

Vuonna 1994 ilmestyi Cederströmin ohjaus *[[Työttömän pöytäkirja]]*, joka oli työttömän naisen päiväkirjaan pohjautuva dokumenttielokuva. Se palkittiin ilmestymisvuonna Suomen elokuvakontaktin Kettu-palkinnolla.

Siperian vankileireistä kertova *[[Trans-Siberia - Merkintöjä vankileireiltä]]* ilmestyi vuonna 1999.

Cederströmin viimeisin ohjaus *Erikoisia tapauksia* on vuodelta 2008.

## Palkinnot ja tunnustukset
*elokuvataiteen valtionpalkinto 2001
*DocPoint-festivaalin Aho & Soldan -elämäntyöpalkinto 2014
*taiteilijaeläke 2015

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*Kanerva Cederström (twitter.com)
Tarmo Kink

**Tarmo Kink** (s. 6. lokakuuta 1985 Tallinna, Viron SNT, Neuvostoliitto) on virolainen jalkapalloilija, joka on pelannut muun muassa englantilaisessa Middlesbroughin joukkueessa hyökkääjänä.   

Ennen siirtymistään Englantiin kaudeksi 2010 Kink pelasi FC Levadiassa, Győri ETO FC:ssa, FC Viimsissa, SC Real Tallinnassa, JK Narva Transissa ja kaksi vuotta venäläisessä huippuseurassa FK Spartak Moskovassa.

Viron maajoukkueessa Kink pelasi 82 maaottelua ja teki niissä kuusi maalia vuosina 2004–2014.

## Lähteet
* Uutinen Tarmo Kinkin siirosta Middlesbroughiin

### Viitteet
Rakel Laakso

**Rakel Regina Emilia Laakso** (o.s. Kivekäs, myös **Raakel Laakso**, 2. huhtikuuta 1904 Helsinki – 9. maaliskuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli elokuvissa varsinkin 1950-luvulla. Hän teki merkittävän teatteriuran 1923–1970 muun muassa Tampereen Työväen Teatterissa. Hän näytteli kesäisin Pyynikin kesäteatterissa. 

Laakso opiskeli Suomen Näyttämöopistossa ja työskenteli Oulun työväenteatterissa kauden 1923–1924. Seuraavalla kaudella 1924–1925 hän toimi Turun Työväen Teatterissa, kausina 1925–1928 Viipurissa, kausina 1928–1930 Helsingin kansanteatterissa ja kaudella 1931–1932 Kotkassa. Vuonna 1927 hän avioitui Uuno Laakson kanssa ja sai Risto-nimisen pojan. Aviomies toivoi vaimonsa jäävän kotiäidiksi, joten hän jätti näyttämöt 29-vuotiaana. Myöhemmin perhe muutti aviomiehen kotiseudulle Hollolan Paimelaan. 

Rakel Laakso palasi 1940-luvun puolimaissa teatteriin ja toimi vakituisena näyttelijänä Suomen työväenteatterissa 1947–1953 ja Tampereen Työväen Teatterissa 1953–1969. Kansannaisten tulkitsijana hän esitti vuosina 1943–1962 kolmisenkymmentä filmiroolia, joista tunnetuin on Oprin (1954) nimiosa. Elokuvauran jälkeen Laakso näytteli vuosina 1962–1970 Kaijan äitiä televisiosarjassa Heikki ja Kaija. Laaksolle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1958. Hän sai kaikkiaan viisi Jussi-palkintoa, 1950 elokuvan *[[Maija löytää sävelen]]* naissivuosasta, 1953 elokuvan *[[Kolmiapila]]* naispääosasta, 1955 elokuvan *[[Opri]]* naispääosasta, 1959 parhaasta naissivuosasta elokuvassa ''Punainen viiva'' ja 1962 elokuvan *[[Kun tuomi kukkii]]* naispääosasta.

Laakson hauta on Malmin hautausmaalla Helsingissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Polydektes

**Polydektes** () oli kreikkalaisessa mytologiassa Serifoksen kuningas, Magneen ja nimettömäksi jääneen najadin poika.

Polydektes rakastui Danaeen, jonka hänen veljensä Diktys oli pelastanut luokseen, mutta ei voinut saada tätä tämän pojan Perseuksen vartuttua aikuiseksi. Niin hän kokosi ystävänsä, ja teeskennellen keräävänsä myötäjäisiä Hippodameiaa varten, vaati näitä tuomaan hänelle hevosia häälahjaksi. Perseuksella, joka eli kalastajan suojissa, ei hevosia ollut, joten hän ilmestyi hoviin tyhjin käsin. Sen sijaan hän lupasi tuoda kuninkaalle mitä tahansa tämä haluaisi. Polydektes lähetti Perseuksen tällöin noutamaan Medusan päätä, jonka Perseus oli itse maininnut aiemmin olevan mahdollista toivoen pääsevänsä tästä eroon. Samalla hän painotti, ettei Perseus voisi tulla takaisin ilman päätä.

Kun Perseus lopulta palasi Serifokseen gorgon pää mukanaan, hän joutui huomaamaan, että hänen poissa ollessaan hänen äitinsä ja Diktys olivat joutuneet pakenemaan temppeliin Polydekteen väkivaltaisuuden vuoksi. Raivoissaan tästä hän syöksyi palatsiin, jossa Polydektes, yllättyneenä edes näkevänsä Perseusta enää koskaan, ei uskonut, että hän todellakin olisi surmannut Medusan. Tällöin Perseus otti säkistään gorgon pään esiin kehottaen heitä katsomaan todistetta, jolloin sekä kuningas että tämän avustajat kivettyivät niille sijoilleen.

## Lähteet
Thoughts of a Predicate Felon

**Thoughts of a Predicate Felon** on Tony Yayon ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2005.

## Kappaleet
#"Intro"
#"Homicide"  
#"It Is What It Is" (featuring Spider Loc)
#"Tattle Teller" 
#"So Seductive" (featuring 50 Cent)  
#"Eastside Westside" 
#"Drama Setter" (featuring Eminem & Obie Trice)  
#"We Don't Give a Fuck" (featuring 50 Cent, Lloyd Banks, & Olivia)   
#"Pimpin"  
#"Curious" (featuring Joe)  
#"I'm So High" (featuring Kokane, 50 Cent)
#"Love My Style"  
#"Project Princess" (featuring Jagged Edge)  
#"G-Shit" 
#"I Know You Don't Love Me" (featuring G-Unit) 
#"Dear Suzie" 
#"Live by the Gun"

## Singlet
* "So Seductive" (7. kesäkuuta 2005)
* "Curious" (2005)
* "I Know You Don't Love Me" (2005)
Pensselisika

**Pensselisika** eli **punapensselisika** (*Potamochoerus porcus*) on sorkkaeläin, jonka pituus on 100–150&nbsp;cm, hännän pituus 30–40&nbsp;cm ja säkäkorkeus 58–96&nbsp;cm. Pensselisika painaa 60–80&nbsp;kg. Sen korvat ovat teräväkärkiset, ja niissä on pitkiä harjaskarvoja. Suomen Lajitietokeskus suosittelee käytettäväksi nimeä punapensselisika.

## Levinneisyys

Pensselisikaa tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Laji on suhteellisen laajalle levinnyt ja yleinen.

## Elinympäristö

Pensselisika asustaa tiheissä metsissä, alangoilla ja vuorilla sekä jokivarsien metsissä ja pensaistossa.

## Laumaeläin

Pensselisika elää yleensä 4–20 yksilön laumoissa, mutta joskus yhdessä saattaa elää jopa sata eläintä.

## Ravinto

Pensselisian pääravintoa ovat mukulat, sipulit ja muut maanalaiset kasvinosat sekä lisäksi erilaiset siemenet, ruohot, hyönteiset ja niiden toukat, linnunmunat, matelijat ja haaskat.

## Lisääntyminen

Kantoaika on noin neljä kuukautta. Emakko synnyttää vuodessa 1–2 pahnuetta, joissa kussakin 3–6 porsasta.

## Lähteet
* Suuri eläinkirja. WSOY 1998. 

### Viitteet
Torgny Lindgren

**Gustav Torgny Lindgren** (16. kesäkuuta 1938 Raggsjö, Norsjö, Västerbotten – 16. maaliskuuta 2017 Kinda, Itä-Götanmaa) oli ruotsalainen kirjailija.

Lindgrenin vanhemmat olivat Andreas Lindgren ja Helga o.s. Björk. Hän opiskeli Uumajassa opettajaksi ja oli pitkään myös aktiivinen paikallispoliitikko Ruotsin sosiaalidemokraattisessa työväenpuolueessa. Hän kääntyi aikuisiällään katolilaiseksi.

Lindgren aloitti uransa runoilijana vuonna 1965, mutta läpimurto tapahtui vasta vuonna 1982 romaanilla *Ormens väg på hälleberget*, josta Bo Widerberg ohjasi elokuvasovituksen. Hän kuului Ruotsin kirjallisuuden kärkinimiin. Hän oli Ruotsin akatemian jäsen vuodesta 1991.

## Suomennettuja teoksia
* *Seitsemän tammen kukkulan taistelu: Kuunnelma.* Dramaturgi Ari Koskinen. Yleisradiolle suomentanut Jarmo Lavila. 1983.
* *Bat Seba.* Suomentanut Liisa Ryömä. Tammi, 1985.
* *Legendoja.* Suomentanut Liisa Ryömä. Tammi, 1988.
* *Totuuden ylistykseksi: Kehystäjä Theodor Marklundin oma selonteko.* Suomentanut Liisa Ryömä. Tammi, 1994.
* *Kimalaisen mettä.* Suomentanut Rauno Ekholm. Tammi, 1996.
* *Oikea maisema.* Suomentanut Liisa Ryömä. Tammi, 2001. (Alkuteos: I Brokiga Blads vatten.)
* *Pylssy.* Suomentanut Liisa Ryömä. Tammi, 2003 (Alkuteos: Pölsan.)
* *Dorén raamattu.* Suomentanut Liisa Ryömä. Tammi, 2006.
* 
* 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* Ahola, Suvi: Torgny Lindgren miettii, mitä tulee ihmisistä, joiden yhteisö on televisio. *Helsingin Sanomat* 5.3.2009.
Eye of the Tiger (kappale)

**Eye of the Tiger** on Survivor-yhtyeen rock-kappale, joka tehtiin *[[Tiikerinsilmä – Rocky III]]* -nyrkkeilyelokuvaa varten Sylvester Stallonen pyynnöstä.

Kappaletta soitetaan usein urheilutapahtumien käynnistysmusiikkina ja pelitaukojen täytesävelenä. Tunnettuutensa takia sitä on myös usein parodioitu (esimerkiksi ”Weird Al” Yankovicin *Theme from Rocky XIII: Rye of the Kaiser*).

Kappaletta on kuunneltu yli miljardi kertaa Spotifyssä.

## Lähteet
Yann Martel

**Yann Martel** (s. 25. kesäkuuta 1963) on kanadalainen kirjailija. Romaani *[[Piin elämä]]* toi kirjoittajalleen Booker-palkinnon vuonna 2002.

Martel syntyi Salamancassa Espanjassa ja asui sen jälkeen lapsena Costa Ricassa, Ranskassa ja Meksikossa. opiskeli filosofiaa Trentin yliopistossa Kanadan Ontariossa. Hän on matkustellut laajalti ja asui aiemmin Iranissa, Turkissa ja Intiassa. Hänen julkaisu-uransa alkoi vuonna 1993 teoksella *Seven Stories*. 

Martelin tuotantoon kuuluu romaaneja ja novelleja. *Piin elämän* suomennos on julkaistu Keltaisessa kirjastossa vuonna 2003. Saskatoonissa asuvan Martelin muuhun tuotantoon kuuluu muun muassa novellikokoelma *Totuus Helsingin Roccamatioista* (The Facts Behind the Helsinki Roccamatios, suom. 2008), johon kohdistunut yleinen mielenkiinto alkoi kasvaa *Piin elämän* julkaisun jälkeen 2000-luvun alussa.

## Suomennokset
* 
* *Totuus Helsingin Roccamatioista*, suomentanut Helene Bützow. Tammi, 2008
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Asia News Network: ‘Life of Pi’ author Yann Martel says fiction yields deeper understanding of society 
* Guardian: Yann Martel: ‘My children aren’t impressed that I won the Booker or that I wrote Life of Pi’ 
* The Booker Prizes: Yann Martel on writing Life of Pi: 'You want a sense that it was written in one breath'
Miniatur Wunderland

**Miniatur Wunderland** (lyhenne *MiWuLa*) on maailman suurin pienoisrautatie, joka sijaitsee Saksan Hampurissa vanhankaupungin eteläpuolella HafenCityn kaupunginosassa, Speicherstadtin alueella. Se on yksi Hampurin suosituimmista matkailukohteista. Sen pinta-ala on 1&nbsp;200 m². Rata on rakennettu H0-mittakaavaan eli 1:87.

Radassa käytetään Märklinin, Rocon, Pecon ja Fleischmannin kiskoja ja vetureita.

Rautatieaiheiden lisäksi Miniatur Wunderlandissa on muun muassa liikkuvia autoja sekä vedessä liikkuvia laivoja. Vesialtaaseen on mallinnettu jopa vuorovesivaihtelu. Kävijöillä on tilaisuus aktivoida mallissa erilaisia pieniä toimintoja painamalla käynnistyskytkimiä. Laivaliikennettä lukuun ottamatta muu liikenne on ohjattavissa täysin automatisoidusti, jolloin henkilökunnan tarve on melko vähäinen. Laivaliikenteen automatisointikokeilut ovat epäonnistuneet toistaiseksi. Nykyisin henkilökunta ohjaa laivaliikennettä radio-ohjaimilla.

Liikkuvat autot on toteutettu Fallerin kehittämällä menetelmällä, jossa sähkömoottorilla ja akuilla toimiva auto seuraa tien pinnan alle sijoitetun teräslangan magneettikenttää. Lanka ohjaa vipumekanismin avulla etupyöriä kääntymään oikeaan suuntaan, jotta auto pysyy reitillänsä.

## Alueet
Näyttely on jaettu maantieteellisiin teema-alueisiin:
* Amerikka 100 m²
* Hampuri 200 m²
* Harz 120 m²
* Alpit/Itävalta 60 m²
* Knuffingen 120 m²
* lentoasema 150 m²
* Skandinavia 300 m² (Suomesta näytetään tulliasema ja Sibelius-monumentti Kiirunan kohdalla)
* Sveitsi 250 m² (Graubündenin, Valais’n ja Ticinon kantonit).

Vuonna 2010 MiWuLassa oli:
* noin 930 veturia
* noin 14&nbsp;450 vaunua
* rataa noin 13&nbsp;000 metriä
* opastimia noin 1&nbsp;270
* vaihteita ja kytkimiä noin 3&nbsp;050
* tietokoneita 46 
* valoja noin 335 000
* rakennuksia ja siltoja noin 3&nbsp;660
* figuureja 215&nbsp;000
* autoja 8&nbsp;850
* puita 228&nbsp;000
* henkilökuntaa 230 henkeä.

Näyttelyn rakennuskustannukset ovat olleet 12 miljoonaa euroa ja työtunteja on tarvittu 500&nbsp;000. Pisin juna on ollut 14,51 metriä. Koko näyttelyn arvellaan valmistuvan vuonna 2020.

Hampurin alueessa on pienoismalli Volksparkstadionista. Stadionin mittakaava on sen suuresta koosta johtuen 1:150.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Miniatur-Wunderland.de
* Viikottaiset raportit MiWuLa
John Aston, Sr.

**John Aston** (s. 3. syyskuuta 1921 - 31. heinäkuuta 2003) oli englantilainen jalkapalloilija.

Poikansa John Aston Jr.:in tavoin Aston Sr. nousi Manchester Unitedin nuorisojoukkueesta aina edustusjoukkueeseen asti. Ammattilaisuransa hän aloitti joulukuussa 1939. Debyyttinsä Unitedissa hän teki melkein 7 vuotta myöhemmin kun hän pelasi 18. syyskuuta 1946 ottelussa Chelseaa vastaan. Aston tunnettiin voimakkaana ja kovasti taklaavana puolustaja. Vuosien 1948 ja 1950 välillä 17 ottelua Englannin maajoukkueessa pelannut Aston edusti maataan vuoden 1950 MM-kisoissa. Aston edusti ManUa aina vuoteen 1954 saakka, missä ajassa hän oli tehnyt 30 maalia.
Johnny Carey

**John Joseph Carey** (23. helmikuuta 1919 Dublin, Irlanti – 23. elokuuta 1995) oli irlantilainen jalkapalloilija ja valmentaja. Pelaajaurallaan Carey edusti suurimmaksi osaksi Manchester Unitedia, jonka kapteenina toimi vuosien 1946 ja 1953 välillä. ManUssa Carey pelasi yhteensä 344 ottelua, joissa hän teki 18 maalia. Hän myös johdatti Unitedin FA Cupin voittoon vuonna 1948 ja Englannin liigamestaruuteen kaudella 1951/52. 

17-vuotiaana ManUssa ensi kertaa esiintynyt Carey oli monipuolinen jalkapalloilija, pystyen pelaamaan oikeastaan mitä pelipaikkaa tahansa. Urallaan hän pelasi yhdeksällä eri paikalla. 

Carey edusti maajoukkuetasolla Irlantia 27 ottelussa ja Pohjois-Irlantia yhdeksässä ottelussa.

Valmennusurallaan Carey toimi muun muassa Blackburn Roversin, Irlannin, Evertonin ja Nottingham Forestin valmentajana.

## Aiheesta muualla
*Profiili Manchester Unitedin sivuilla
Roger Myerson

**Roger Bruce Myerson** (s. 29. maaliskuuta 1951 Boston) on yhdysvaltalainen ekonomisti. Myerson tunnetaan erityisesti mekanismin suunnitteluun liittyvästä tutkimustyöstään, josta hänelle myönnettiin yhdessä Leonid Hurwiczin ja Eric Maskinin kanssa vuoden 2007 taloustieteen Nobel-palkinto.

Chicagon yliopistossa taloustieteen professorina vuodesta 2001 toiminut Myerson suoritti tohtorintutkintonsa sovelletussa matematiikassa Harvardin yliopistossa vuonna 1976. Ennen siirtymistään Myerson toimi professorina Nortwesternin yliopistossa.

## Teoksia
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Roger Myersonin verkkosivut 
*
Nicolas Born

**Nicolas Born** (31. joulukuuta 1937 Duisburg, Saksa – 7. joulukuuta 1979 Hampuri, Länsi-Saksa) oli saksalainen kirjailija.

Born kuuluu sukupolvensa johtaviin saksankielisiin kirjailijoihin. Alkuun hänen runotuotantonsa oli realismin leimaamaa, tapahtumia rekisteröivää, mutta myöhemmin keskeisiä aiheita olivat epäonnistuminen ja etsiminen, myös proosassa, kuten romaanissa *Väärennös* (*Die Fälschung*, 1979), joka on käännetty lukuisille kielille. Hänen uransa kuitenkin katkesi lyhyeen, sillä hänellä todettiin maaliskuussa 1979 keuhkosyöpä, johon hän kuoli saman vuoden joulukuussa 41-vuotiaana.

## Suomennettu tuotanto
* *Väärennös: romaani* (*Die Fälschung*), suom. Oili Suominen. Espoo: Weilin+Göös 1981 Sarja: Weilin + Göösin kirjasto 
;Runoja
;Lähde
*Antologiassa *Puiden lohtu*: saksankielistä runoutta 1946–2000, Toimittaja: Stefan Moster, Helsinki: WSOY 2005  . Bornin runot on suomentanut Juha Vakkuri.
** Historia (Gesichte)
** Isän talo (Vaterhaus)
** Kolme toivomusta (Drei Wünsche)
** Tämä talo (Dies Haus)
* Rakkausruno, suom. Rauni Paalanen, julkaisussa *Kulttuurivihkot* 1982: nro 5

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jussi Nikkilä

**Jussi Nikkilä** (s. 28. kesäkuuta 1982 Lahti) on suomalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hän valmistui teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2008. Suuri yleisö muistaa hänet ehkä parhaiten elokuvista *[[Hulluna Saraan]]* ja *[[Ganes]]*, jossa hän esittää Albert Järvistä. Nikkilä on myös näytellyt Q-teatterissa, KOM-teatterissa, KokoTeatterissa ja Kansallisteatterissa. Nikkilä on ohjannut Q-teatteriin yhdessä Elena Leeven ja Pihla Penttisen kanssa kirjoittamansa näytelmän *Täydellinen päivä* ja Juha Itkosen kirjoittaman näytelmän *Hämeenlinna*. Keväällä 2014 hän toimi *Teatteri & Tanssi* -lehden kolumnistina. Vuonna 2013 Nikkilä opiskeli Shakespearea Lontoossa London Academy of Music and Dramatic Art -oppilaitoksessa. Nikkilä on Kuninkaiden Laakson laulaja-kitaristi.  Syksyllä 2019 ilmestyi hänen esikoisromaaninsa *[[Näyttelijä]]* Tammen kustantamana.

## Yksityiselämä
Nikkilä oli parisuhteessa ja myöhemmin naimisissa näyttelijä Elena Leeven kanssa lähes 20 vuotta vuoteen 2020 saakka.

Ulkomaantoimittaja ja dokumentaristi Reijo Nikkilä on Jussi Nikkilän isä.

## Valikoitu filmografia
* *[[Juulian totuudet]]* (2002) – Myllylä
* *[[Menolippu Mombasaan]]* (2002) – Cover Boys -basisti
* *[[Hymypoika (elokuva)|Hymypoika]]* (2003) – Taavi
* *[[Tyttö sinä olet tähti]]* (2005) – Mikko
* *[[Rakastuin mä luuseriin]]* (2005) – nuori mies
* *[[Ganes]]* (2007) – Albert Järvinen
* *[[Tali-Ihantala 1944]]* (2007) – sotamies Talissa
* *[[Suojelijat]]* (2008) – Tuomo
* *[[Morsian (televisiosarja)|Morsian]]* (2008) – Niko
* *[[Kukkulan kuningas (vuoden 2009 elokuva)|Kukkulan kuningas]]* (2009) – Samu
* *[[Pussikaljaelokuva]]* (2011) – Marsalkka
* *[[Big Finn Hall]]* (2011)
* *[[Under the Red Star]]* (2011) – A. T. Hill
* *[[Hulluna Saraan]]* (2012) – Ville
* *[[Elämää suurempaa]]* (2012) – Anssi Mäki
* *[[Mieletön elokuu]]* (2013) – nuori johtaja
* *[[Koukussa (televisiosarja)|Koukussa]]* (2015) – Julius Ahlberg
* *[[Jättiläinen (vuoden 2016 elokuva)|Jättiläinen]]* (2016) – Kalle
* *[[Onnela (televisiosarja)|Onnela]]* (2017) – Tommi
* *[[Linnan juhlat (elokuva)|Linnan juhlat]]* (2017) – Sami
* *[[Viulisti (elokuva)|Viulisti]]* (2018) – taidesäätiön mies
* *[[Suomen hauskin mies]]* (2018) – Aulis
* *[[Maria Kallio (televisiosarja)|Maria Kallio]]* (2021) – Toffe Sulonen
* *[[Estonia (televisiosarja)|Estonia]]* (2023) – Henri Peltonen
* *[[Parantaja (televisiosarja)|Parantaja]]* (2025) – Johannes Arvola

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Cyprian Ekwensi

**Cyprian Odiatu Duaka Ekwensi** (26. syyskuuta 1921 Minna – 4. marraskuuta 2007) oli nigerialainen novellikirjailija.

Ekwensi opiskeli Ibadanin Government Collegessa. Ekwensi kirjoitti englannin kielellä, ja häntä pidettiin taidokkaana afrikkalaisen elämänmenon kuvaajana. Hän oli ennen kirjailijanurallaan menestymistä muun muassa metsätöissä ja opettajana. 

Ekwensin tunnetuimpien teostensa joukkoon lukeutuu *People of the City* (1954). Hänellä oli vaimonsa Eunice Anyiwon kanssa viisi lasta.

Ekwensi kuoli Enugussa 86 vuoden ikäisenä.

## Suomennettu tuotanto
* "Kaupunkilaisia", antologiassa *Afrikka kertoo*, toim. Per Wästberg. Helsinki: Tammi 1962

## Lähteet
James W. Black

**James Whyte Black** (14. kesäkuuta 1924 – 21. maaliskuuta 2010) oli skotlantilainen farmakologi. Hän voitti vuonna 1988 Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä Gertrude B. Elionin ja George H. Hitchingsin kanssa.

Black kehitti 1950-luvulla propranololin. Hänelle myönnettiin Nobelin lisäksi Albert Lasker -palkinto kliinisestä lääketieteellisestä tutkimustyöstä vuonna 1976 ja Wolfin palkinto vuonna 1982. Hän toimi vuosina 1992–2006 Dundeen yliopiston rehtorina.

Blackista tehtiin *Knight Bachelor* vuonna 1981, ja vuonna 2000 hän sai Order of Meritin. Hän oli Royal Societyn jäsen.

## Lähteet
James Black

**James Black** on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi:

* James Black (s. 1969), kanadalainen jääkiekkoilija
* James A. Black (1793–1848), yhdysvaltalainen poliitikko, Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen 1843–1848  
* James C. C. Black (1842–1928), yhdysvaltalainen poliitikko, Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen 1893–1895 ja 1895–1897
* James D. Black (1849–1938), yhdysvaltalainen poliitikko, Kentuckyn varakuvernööri 1915–1919 ja kuvernööri 1919
* James R. Black (s. 1962), yhdysvaltalainen näyttelijä ja amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
* James Wallace Black (1825–1896), yhdysvaltalainen valokuvaaja
* James Whyte Black (1924–2010), skotlantilainen farmakologi, Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saaja
Anthony Dowell

**Anthony James Dowell** (s. 16. helmikuuta 1943) on brittiläinen tanssija ja baletinjohtaja.

Dowell syntyi Lontoossa ja aloitti uransa Royal Balletissa vuonna 1961. Hänestä tuli vuonna 1966 sen ensitanssija, ja vuosina 1986–2001 hän toimi Royal Balletin taiteellisena johtajana.

## Lähteet
War of the Dead

**War of the Dead – Stone’s War** on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut toimintakauhuelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Marko Mäkilaakso.  Elokuva on Mäkilaakson ensimmäinen täyspitkä elokuvaohjaus, ja sen pääosassa ovat Andrew Tiernan, Mikko Leppilampi, Samuli Vauramo, Andreas Wilson ja Jouko Ahola.

Elokuva kuvattiin Liettuassa kesällä 2007, ja sen piti valmistua vuonna 2008. Rahoitusongelmien takia lähes valmiin elokuvan julkaisu kuitenkin lykkääntyi vuosilla. Elokuvan ensi-ilta oli viimein Toronto After Dark -filmifestivaalilla vuonna 2011 ja teatterilevitykseen elokuva pääsi vuonna 2012. Suomessa elokuvan teatteriensi-ilta oli 4. toukokuuta 2012.

## Juoni
Toisessa maailmansodassa suomalaisista ja yhdysvaltalaisista sotilaista koostuvalle valiojoukolle annetaan tehtävä, tuhota natsien salainen bunkkeri. Tehtävä menee pahasti pieleen sotilaiden huomatessa, että natsit olivat tehneet bunkkerissa kokeita kuolemattomuudella eivätkä heidät tappamansa natsi- ja neuvostosotilaat pysy kuolleina.

## Rooleissa

## Lähteet

; Haastatteluja
* 
* 
*
British Movement

**The British Movement** (BM) on entisen brittiläisen uusnatsismia edustavan puolueen nimi. Sitä käyttää edelleen pieni oikeistolainen ääriryhmä.

Alkuperäisen BM:n perusti vuonna 1962 Colin Jordan nimellä National Socialist Movement. Nimenmuutos British Movementiksi oli vuorossa 1968. Jordanin johtama puolue käytti kampanjoidessaan avoimen kansallissosialistisia tunnuksia, kuten hakaristiä ja Adolf Hitlerin kuvia.

British Movement osallistui vaaleihin 1970 ja 1974 mutta ei saanut juuri kannatusta avoimen natsisminsa ja National Front -puolueen äärioikeiston parissa nauttiman korkeamman kannatuksen takia.
Kattilakivi

**Kattilakivi** on höyrykattiloissa syntyvää kivettymää. Se syntyy kattilavedessä olevista kivennäisaineista. Kattilan korkeissa lämpötiloissa ne kiteytyvät ja muodostavat kerrostumia kulma- ja liitoskohtiin. 

Kattilakiven syntymistä pyritään nykyään ehkäisemään lisäämällä kattilaveteen erityisiä suojakemikaaleja. Ennen kemikaalien kehittymistä kattilakivi poistettiin määräajoin hakkaamalla se irti erityisillä kattilavasaroilla. 

## Lähteet
* Mikko Ivalo: Höyryveturit ja niiden hoito
Gertrude B. Elion

**Gertrude Belle Elion** (23. tammikuuta 1918 – 21. helmikuuta 1999) oli yhdysvaltalainen biokemisti ja farmakologi. Hän voitti vuonna 1988 Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä James W. Blackin ja George H. Hitchingsin kanssa.

Elion syntyi New Yorkissa juutalaisille vanhemmille. Hän valmistui Hunter Collegesta vuonna 1937 ja New Yorkin yliopistosta 1941, mutta hänen etenemistään jatko-opinnoissa haittasi Yhdysvalloissa yhä tuohon aikaan vallinnut seksismi.

Elion oli alun perin Hitchingsin avustaja, mutta tuli myöhemmin tunnetuksi myös omilla saavutuksillaan; hän kehitti itsenäisestikin useita yhä yleisessä käytössä olevia lääkeaineita. Hänelle myönnettiin Nobelin lisäksi vuonna 1991 National Medal of Science. Hän eli naimattomana ja kuoli Pohjois-Carolinassa 81-vuotiaana. 

Elion valittiin vuonna 1991 National Inventors Hall of Fameen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://www.nobelprize.org/prizes/medicine/1988/elion/biographical/
Jukka Toijala

**Jukka Mikael Toijala** (s. 9. toukokuuta 1972 Kouvola) on suomalainen koripallovalmentaja ja aktiiviuransa lopettanut  koripalloilija. Hän on toiminut muun muassa Kouvojen ja Joensuun Katajan päävalmentajana, Suomen miesten maajoukkueen apuvalmentajana sekä Viron miesten koripallojoukkueen päävalmentajana.

## Pelaajaura

Toijalan kasvattajaseura on Kouvot. Hän pelasi pääsarjassa Kouvojen ja Joensuun Katajan joukkueissa yhteensä 343 runkosarjaottelua ja 87 playoffs-ottelua. Toijalalla on hallussaan kaikkien aikojen toiseksi pisin putki Korisliigassa onnistuneiden kolmosten perättäisissä otteluissa. Hän keräsi uransa aikana 1&nbsp;082 koriin johtanutta syöttöä, jolla sijoitutaan Korisliigan kaikkien aikojen tilastossa kärkipäähän. Toijala pelasi urallaan 11 miesten ja 28 nuorten maaottelua. Hän pelasi myös Belgian mestaruussarjassa.

## Valmentajaura

Toijala lopetti pelaajauransa Kouvojen paidassa vaikean lonkkavaivan takia kaudella 2005–2006. Myöhemmin samalla kaudella hän siirtyi Kouvojen apuvalmentajaksi Risto Piiparin toimittua päävalmentajana. Seuraavaksi kaudeksi 2006–2007 Toijala siirtyi Kouvojen päävalmentajaksi. 

Kaudella 2007–2008 Suomen Koripalloliitto valitsi Toijalan Korisliigan vuoden valmentajaksi, kun Kouvot voitti SM-hopeaa. Vuonna 2010 hän siirtyi Joensuun Katajan päävalmentajaksi.

Kahdeksan vuotta päävalmentajan toimessa uuvutti Toijalan, ja tämä piti välivuoden valmentamisesta kaudella 2014–2015, jolloin Katajan päävalmentajana toimi Pekka Salminen. Toijala kierteli välivuotenaan Euroopan huippuseuroissa ja Yhdysvalloissa. Kauden päätyttyä Toijala palasi Katajan päävalmentajaksi kaksivuotisella sopimuksella.

Kaudella 2015–2016 Toijalan valmentama Kataja voitti vahvalla esityksellä Korisliigan runkosarjan ja pelasi hyvin europeleissä. Korisliigan pudotuspeleissä joukkue putosi kuitenkin katastrofaalisesti jo puolivälierissä. Toukokuussa 2016 Toijala erotettiin päävalmentajan tehtävästään.

Kesällä 2016 Toijala nimettiin Suomen Koripalloliiton valmennuksen johtajaksi kaksivuotisella sopimuksella. Hänen tehtäviinsä kuului muun muassa yläkouluikäisten koripalloleirien integroiminen osaksi Koripalloliiton maajoukkuepolkujärjestelmää.

Toijala valmensi helmikuusta 2017 kevääseen 2018 Romanian pääsarjassa pelannutta CSA Steaua Bukarestia, jonka hän johdatti kummallakin valmentajakaudellaan hopealle.

Toijala on toiminut Viron koripallomaajoukkueen päävalmentajana vuodesta 2019-2024.

Toijala on allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen, joka vie hänet Japanin B.Leaguessa pelaavan Yokohama B-Corsairsin valmennusjohtoon Lassi Tuovin kollegaksi.

## Saavutuksia
### Joukkuesaavutukset
* Suomen mestaruus 1995, 1999 ja 2004
* Suomen cup-mestaruus 1998 ja 2002
**Valmennus uralla**
* Romanian pääsarjan hopeaa 2017 ja 2018
* SM-pronssia 2010
* Suomen cup-mestaruus 2011 ja 2012

### Henkilökohtaiset saavutukset
* SM-sarjan vuoden pelaaja 2002
* Vuoden I-divisioonapelaaja 1992 ja 1993
* Korisliigan vuoden valmentaja 2008

## Katso myös
* Luettelo 500 syöttöä tehneistä Korisliiga-pelaajista

## Lähteet
* Jukka Toijala Suomen Koripalloliitto
* Maajoukkuetilastot  Suomen Koripalloliitto

### Viitteet
LampLiteLtd

**LampLiteLtd** on keväällä 2005 perustettu helsinkiläinen levy-yhtiö ja kirjankustantamo. Sen johtajana ja muunakin yleismiehenä toimii mm. musiikkikirjailijana tunnettu Lamppu Laamanen. Yhtiön artisteja ovat olleet ainakin Tumppi Varonen, Ari Taskinen, Mother Goose ja T. Tuomanen + Bombay Boys.

## Julkaisut
### Kirjat
* Atik Ismail: *Klubin kundit – 20 vuotta koukussa* (2006)
* Paavo Einiö: *Jammaten!* (2006)
* Lamppu Laamanen: *Paljain jaloin – Mazhar Albekoglun ihmeellinen elämä* (2007)
* Tumppi Tiusanen: *Kaveri pitää vahtia* (2007) (piirroksia)
* Tuomas Tiusanen: *In Amo* (2007)
* Jukka Itkonen: *Miljoonan markan pakarat* (2007) (laulutekstejä)
* Atik Ismail: *[[Cisse – pieni kunnianosoitus]]* (15.3.2008) (novelleja Cisse Häkkisestä)
* Jukka Itkonen: *Onhan täällä muitakin – Elämän runoja vuosilta 1988–2008* (1.1.2009)
* Pentti Olavi Syrjälä: *Hiljaisuuden tankoja* (1.4.2009)
* Tumppi Varonen: *[[Sottopassaggio]]* (8.10.2009) (romaani)
* T C Boyle: *Hatka City* (22.10.2009) (romaani)

### Musiikkialbumit
* Grumps: *Queen* (EP) (LampEP 001, 2005)
* Pelle Miljoona & N.U.S. & Jasmine: *[[Tää on kapinaa!]]* (LampCD 001, 2005) (aiemmin julkaisemattomia kellaribiisejä vuosilta 1976–1978)
* Mother Goose: *Obvious Works* (LampCD 002, 2005)
* Tumppi Varonen: *[[100%]]* (LampCD 003, 2005)
* Ari Taskinen: *Aavamaa – electro-acoustic music from Finland* (LampCD 004, 2005) (Taskisen Ylen Kokeilustudiolla tekemät elektro-akustiset konsertti- ja kantanauhat vuosilta 1985–2005)
* Tumppi & Problems?: *[[Ajan hermo]]* (CD/DVD) (LampCD 005/LampDVD 001, 2006)
* Eri esittäjiä: *Revolution Rock – Joe Strummer Memorial Night at Klubi, Tampere Finland* (LampCD 006, 2006)
* T. Tuomanen + Bombay Boys: *Kapeesti High Leveesti Low* (LampCD 007, 2006)

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
British National Front

**British National Front**, yleensä tunnettu muodossa **National Front**, on brittiläinen äärioikeistolainen puolue, jonka aktiivisinta aikaa olivat 1970- ja 1980-luvut. Sen ideologia on valkoinen nationalismi.

## Historia
Puolue perustettiin vuonna 1967, jolloin kolme äärioikeistolaista ryhmää liittyi yhteen. Se kasvatti jäsenmääräänsä 1970-luvulla maahanmuuttovastaisella politiikalla. Vuonna 1972 jäseniä oli 17 500. National Frontin kannattajien marssi Lontoon Lewishamissa elokuussa vuonna 1977 johti väkivaltaisiin yhteenottoihin antifasististen vastamielenosoittajien kanssa ja poliisin väliintuloon. Marssijoita oli noin 500 ja marssin vastustajia noin 4000, mikä osoitti National Frontin kannatuksen rajallisuuden suhteessa sen vastustajien lukumäärään alueella, jota puolue oli pitänyt kannatusalueenaan. Lewishamin tapahtumien jälkeen National Frontin kannatus kääntyi laskuun.

## Katso myös
* British Movement

## Aiheesta muualla
* National Frontin verkkosivut

## Lähteet
Johanna Debreczeni

**Johanna Debreczeni** (s. 28. huhtikuuta 1980 Tampere) on suomalainen iskelmälaulaja. Hänet kruunattiin tangokuningattareksi Seinäjoen Tangomarkkinoilla vuonna 2004. Vuoden 1998 tangokuningas Jouni Keronen on Debreczenin serkku. Debreczenin isä oli unkarilainen muusikko Gabriel Debreczeni.

Debreczeni esiintyi vuonna 1998 *[[Grease (musikaali)|Grease]]*-musikaalissa. Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Tampereen lyseon lukiosta vuonna 1999 hän teki töitä ravintoalalle. Hän oli myös ala-asteen koulunkäyntiavustajana. Hän harrastaa teatteria ja on hakenut Teatterikouluun.

## Yksityiselämä

Debreczeni kertoi vuonna 2015 menevänsä naimisiin.

## Diskografia

* 
* 
*  (lastenlevy)

### Kappaleet

* ”Parempaa” (2004)
* ”Ikävä jää” (2004)
* ”En kuole kyyneliin” (2006)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
*
Tiikerililja

**Tiikerililja** (*Lilium lancifolium*) on liljalaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Kiinassa, Koreassa ja Japanissa. Se kasvaa noin 60–120 senttimetrin pituisiksi. Kasvin varren lehdet ovat kierteisesti asettuneita ja muodoltaan lähes suikeita. Varren yläosassa on itusilmuja. Tiikerililjan kaarevaperäisissä kukissa on oranssinpunaiset, tummalaikkuiset kehälehdet, jotka ovat enintään 10 cm pitkiä. 

Tiikerililja on helppohoitoinen puutarhakasvi, joka menestyy auringossa tai puolivarjossa. Tiikerililjan erottaa esimerkiksi ruskoliljasta siitä, että tiikerililjan kukat roikkuvat alaspäin, keisarinkruunun eli ruskoliljan kukat aukeavat ylöspäin.

## Lähteet
Hölmöläisten laiva

**Hölmöläisten laiva** on Dingon demo vuodelta 1983. Demo sisälsi muun muassa hitit ”Nimeni on Dingo” ja "Lakatut varpaankynnet". 

Yhtye lähetti demon useisiin levy-yhtiöihin, muttei saanut kaikilta positiivista vastaanottoa. CBS lähetti demonauhan yhtyeelle takaisin todeten, ettei Neumannin kappaleissa ole kaupallista potentiaalia. Poko Rekordsilta demo ei koskaan palautunut takaisin ja myöhemmin ilmeni Epe Heleniuksen heittäneen sen roskakoriin tyytymättömänä kuulemaansa.

Hylkäysten jälkeen Dingo teki demosta uuden version. Lopulta Finnlevy kiinnostui yhtyeestä demon kuultuaan ja solmi levytyssopimuksen Dingon kanssa. Seuraavana vuonna julkaistiin yhtyeen ensimmäinen studioalbumi, *[[Nimeni on Dingo]]*. Levytyssopimukseen johtaneella demolla oli viisi kappaletta.

## Sisältö

Ensimmäiset viisi kappaletta nauhoitti Dingon alkuperäinen trio-kokoonpano Annankatu 6:ssa vuonna 1982. Mukana soittamassa oli saksofonisti Juha Unkila, mutta hänen soittamansa osuudet jätettiin pois yhtyeen päästyä myöhemmin levyttämään. Loput demosta äänitettiin ulvilalaisessa Lapan studiossa Jarkko Even ja Tuomo Vähä-Pesolan liityttyä vuonna 1983.
 
Levytyssopimukseen johtaneelta demolta ainoastaan kappale ”Aino” päätyi yhtyeen debyyttialbumille. Aiemman demon kappaleista ”Lakatut varpaankynnet” ja ”Sinä ja minä” päätyivät myös albumille. Dingo ei koskaan levyttänyt kappaletta ”Hölmöläisten laiva”, vaikka se oli yhtyeen keikoilla avauskappaleena vuoteen 1985 asti. Neumann levytti kappaleen vuonna 1992 soololevylleen *[[Tähti ja meripoika]]*. ”Radio Rodadero” levytettiin vuonna 1994 nimellä ”Inshallah Rock”. Kappaleita ”Kuumat kuninkaat” ja ”Tiikeri” ei levytetty koskaan. Vuonna 2006 osa demojen sisällöstä julkaistiin Dingon kokoelmalla *[[Kunnian päivät 1983–1986]]*.

Osa demojen kappaleista poikkesi levytetyistä versioista. Esimerkiksi ”Levoton Tuhkimo”, ”Nimeni on Dingo” ja ”Aino” olivat hitaampia sekä ”Nahkatakkinen tyttö” oli alun perin reggae. Viimeksi mainittu oli tehty jo Neumannin aiemmalle MAC -yhtyeelle vuonna 1981.

Demolle äänitetyt kappaleet ovat ainoat, joilla soittaa Dingon alkuperäinen kokoonpano, sillä ennen ensimmäisen studioalbumin äänittämistä kosketinsoittaja Tuomo Vähä-Pesola erotettiin yhtyeestä ja hänen tilalleen liittyi Pete Nuotio.

## Kappaleet
#Hölmöläisten laiva 
#Nimeni on Dingo 
#Kuumat kuninkaat 
#Tiikeri 
#Aino 
#Radio Rodadero
#Lakatut varpaankynnet
#Sinä ja minä
#Nahkatakkinen tyttö
#Levoton Tuhkimo

## Kokoonpano
* Pertti Neumann (laulu, lisäksi basso raidoilla 1–5)
* Jonttu Virta (kitara)
* Jarkko Eve (basso, taustalaulu raidoilla 6–10)
* Tumppi Vähä-Pesola (koskettimet raidoilla 6–10)
* Juha "Quuppa" Seittonen (rummut)
* Juha Unkila (saksofoni raidoilla 1–5)

## Lähteet
* 
* 
* 
* 

### Viitteet
Nordman (yhtye)

**Nordman** on ruotsalainen yhtye, joka yhdistelee tuotannossaan kansanmusiikkia, rockia ja popia. Sen muodostavat laulaja Håkan Hemlin sekä avainviulua soittava Mats Wester, hän on myös yhtyeen lauluntekijä. Nordmanin hittejä ovat olleet muun muassa kappaleet "Förlist", "Be mig", "Det sista du ser" ja "Vandraren". Yhtye hajosi vuonna 1998 yhtyeen keulahahmon Hemlinin huumeongelman vuoksi, mutta teki uuden tulemisen vuonna 2004 Hemlinin läpikäytyä huumevieroituksen ja palattua töihin.

Nordman on osallistunut Melodifestivalen-kilpailuun (Ruotsin Euroviisukarsintaa vastaava kilpailu) kolmesti: vuonna 2005 kappaleella "Ödet var min väg", sijoitus loppukilpailussa oli 9. sija. Vuonna 2008 yhtye osallistui Karlskronan esikarsinnassa 1. maaliskuuta 2008 kappaleella "I lågornas sken" ja pääsi Kiirunassa 8. maaliskuuta 2008 pidettyyn toiseen osakilpailuun ja selviytyi edelleen Globenissa 15. maaliskuuta 2008 järjestettyyn finaaliin, sijoittuen kuudenneksi. Vuonna 2023 se osallistui Melodifestivalenille kappaleella "Släpp alla sorger".

## Diskografia

### Albumit

* 1994 - *Nordman*
* 1995 - *Ingenmansland*
* 1997 - *Här och nu*
* 2001 - *Nordmans bästa - I vandrarens spår* (kokoelma)
* 2004 - *Bästa* (kokoelma)
* 2005 - *Anno 2005*
* 2008 - *Djävul Eller Gud*
* 2010 - *Korsväg*
* 2014 - *Patina*
* 2019 - *Tänk om*

### Singlet
* 1994 - Förlist
* 1994 - Vandraren
* 1994 - Laglöst land
* 1995 - Ännu glöder solen
* 1995 - Be mig
* 1996 - På mossen
* 1996 - Det sista du ser
* 1996 - Live-singel
* 1997 - Se dig själv
* 1998 - Hjälp mig att leva
* 2005 - Ödet var min väg
* 2005 - Allt eller ingenting
* 2007 - Du behöver
* 2008 - I lågornas sken
* 2009 - Om gud var jag
* 2013 - Dance To The Loop
* 2016 - Vår igen
* 2016 - Tiden har talat
* 2016 - Hallelujah
* 2017 - Dag och natt
* 2019 - Glöm det som var
* 2019 - Trasiga själar (radio edit)

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen kotisivut
HowStuffWorks

**HowStuffWorks.com** on englanninkielinen tieteeseen ja tekniikkaan keskittynyt verkkosivusto, joka selittää erilaisten asioiden toimimista.

Sivuston perusti entinen Pohjois-Carolinan osavaltionyliopiston opettaja Marshall Brain vuonna 1998 harrastuksenaan. Seuraavana vuonna hän haki riskipääomaa ja perusti HowStuffWorks, Inc:in kehittämään sivustoa. Maaliskuussa 2002 se myytiin atlantalaiselle Convex Groupille, jolloin yhtiön päämaja siirtyi Carysta Pohjois-Carolinasta Atlantaan.

Sivusto laajentui alkuperäiseltä alaltaan käsittämään muitakin aiheita kuten biologiaa ja selittämään yliluonnollisia ilmiöitä. Tavaramerkillä on julkaistu myös neljä kirjaa: *HowStuffWorks* ja *More HowStuffWorks*, *How Much Does the Earth Weigh?* ja *What If?*.

Lokakuussa 2007 Discovery-tiedekanavaa pyörittävä Discovery Communications osti sivuston 250 miljoonalla dollarilla, mutta se myytiin toisille omistajille vuonna 2014. Sivusto on sittemmin laajentanut toimintaansa tuottamalla asiaohjelmapodcasteja kuten suosittu Stuff You Should Know. Vuonna 2016 HowStuffWorks myytiin OpenMail-markkinointiyritykselle. System1:ksi nimensä vaihtanut OpenMail siirsi sivuston podcast-toiminnan Stuff Media-toiminimen alle, jonka se myi 2018 IHeartMedialle 55 miljoonan hintaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*HowStuffWorks.com
Little Fish

**Little Fish** on australialainen elokuva vuodelta 2005. Sen ohjasi Rowan Woods.

## Juoni
Little Fish kertoo Tracy Heartista (Cate Blanchett), entisestä heroiiniaddiktista, joka pyrkii pakenemaan menneisyyttään.

## Rooleissa
Jaakko Uhlbäck

**Jaakko Uhlbäck** (s. 31. elokuuta 1978 Kuopio) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, jonka kasvattajaseura on KalPa. 

## Ura

KalPassa Uhlbäck pelasi 103 SM-liiga-ottelua, mukaan lukien viisi ottelua liigakarsinnoissa, jossa Uhlbäck ei saanut tilastomerkintöjä. Karsintojen jälkeen Uhlbäck pelasi vielä kaksi kautta Kuopiossa, kunnes hän siirtyi Tampereelle Tapparan paitaan. Uhlbäck pelasi viisi kautta saalistaen 48 tehopistettä eli 9,6 pistettä per kausi.

Tapparassa tehty uusi pisteennätys oli kaudella 2000–2001 tehty 19 pistettä, 9+10. Uhlbäck siirtyi kaudeksi 2003–2004 JYPiin, jossa pelasi kaksi kautta. Uusi pisteennätys oli 10 pistettä suurempi kuin Tapparassa saavutettu, 29 pistettä. Uhlbäck iski 13 maalia ja 16 syöttöä kaudella 2004–2005. Tämän kauden jälkeen Uhlbäck siirtyi Espooseen Bluesin paitaan, jossa mies pelasi kaikkiaan viisi kautta.
## Tilastoja

Ennätyspisteiden kasvu:

## Lähteet
* 
* http://www.blues.fi/team_playerCard.php?id=231
Birgitta Dahl

**Rut Birgitta Dahl** (20. syyskuuta 1937 – 26. marraskuuta  2024) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikko. Hän istui Ruotsin valtiopäivillä vuosina 1969–2002.

Dahl oli valtiopäivien puhemies vuosina 1994–2002. Hän oli aiemmin toiminut vuosina 1982–1990 maansa energia- ja vuosina 1986–1991 ympäristöministerinä.

Dahlin puolisona oli vuodesta 1986 poliitikko Enn Kokk. Myös hänen tyttärensä Anna Berger Kettner (s. 1961) on poliittinen vaikuttaja.

Dahl on todennut Ruotsin radiossa, että suurin osa siitä, mitä sanottiin Kambodžan vallankumouksesta, oli valetta ja spekulointia.

## Lähteet
Jaettu Berliini

**Jaettu Berliini** on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2006. Sen ohjasi Steven Soderbergh. Elokuva perustuu Joseph Kanonin romaaniin. Elokuva sijoittuu Berliiniin, heti toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan.

Elokuva pyrkii imitoimaan 1940-luvun film noir -elokuvaa ja on siksi mustavalkoinen. Toisaalta se sisältää seksikohtauksia, joita 1940-luvulla ei olisi suvaittu.

## Rooleissa

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Öhringen

**Öhringen** on kaupunki Hohenlohekreisin piirikunnassa Baden-Württembergin osavaltiossa Saksassa. Kaupungissa oli kesäkuun 2022 lopussa 25&nbsp;343 asukasta, ja se on siten piirikuntansa suurin kaupunki. Öhringenin pinta-ala on 67,8 neliökilometriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin verkkosivut
Émile Picard

**Émile Picard** (24. heinäkuuta 1856 Pariisi – 11. joulukuuta 1941 Pariisi) oli ranskalainen matemaatikko ja tieteen historioitsija. Picard oli sekä Ranskan tiedeakatemian että Ranskan akatemian jäsen.

## Elämäkerta
Silkkitehtaanjohtajaisänsä kuolemasta ja Pariisin vuoden 1870 piirityksestä huolimatta Picard saattoi jatkaa opintojaan Napoléon-lyseossa. Hän pääsi toisena maineikkaaseen École polytechniqueen ja ensimmäisenä École normale supérieureen, ja opiskelupaikakseen hän valitsi jälkimmäisen. Sieltä hän valmistui 1877. Hän toimi assistenttina Pariisissa ja sitten Toulousessa ja pääsi yliopistonlehtoriksi vuonna 1881. Samana vuonna hän avioitui professorinsa Charles Hermiten tyttären Marien kanssa. He menettivät kolme viidestä lapsestaan ensimmäisen maailmansodan aikana.

Émile Picard sai pian mainetta matemaatikkojen keskuudessa ratkaisemalla vaikeiksi tunnustettuja teoreemoja. Näiden töittensä tähden hänet haluttiin valita Ranskan tiedeakatemian jäseneksi, mutta valintaa lykättiin vuoteen 1889, koska Picardia pidettiin liian nuorena.

Vuonna 1885 hänet valittiin Pariisin yliopiston luonnontieteellisen tiedekunnan professoriksi, ja hänestä tuli Joseph-Alfred Serret'n seuraaja differentiaalilaskennan professorina. Myöhemmin hänen oppituolikseen tuli analyysi ja algebra. Hän toimi vuosina 1894–1937 myös Pariisin École centrale des arts et manufacturen professorina, ja tässä tehtävässä hän toimi yli 10&nbsp;000 insinöörin opettajana.

## Arvomerkit ja kunniavirat
* Ranskan kunnialegioonan suurristi
* Mittag-Leffler-mitali 1937
* Kansainvälisen matemaatikkokongressin presidentti
* Ranskan tiedeakatemian matemaattisten aineiden pääsihteeri vuodesta 1917
* Ranskan akatemian jäsen vuodesta 1924

## Matemaattiset teokset
* *Traité d'analyse* (3 osaa), Éditions Jacques Gabay, Sceaux, 1991
* *Théorie des fonctions algébriques de deux variables indépendantes* (Georges Simartin kanssa). Korjattu uudisettu painos uhtenä nidoksen aiemien vuosina 1897 ja 106 ilmestyneiden kahden niteen sijasta. Chelsea Publishing Co., Bronx, N.Y., 1971.
* *Leçons sur quelques équations fonctionnelles avec des applications à divers problèmes d'analyse et de physique mathématique*, Gauthier-Villars, Paris, 1950
* *Leçons sur quelques types simples d'équations aux dérivées partielles avec des applications à la physique mathématique*, Gauthier-Villars, Paris, 1950

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ranskan akatemian elämäkertatietojen sivut 
* Ranskan tiedeakatemian elämäkertatietojen sivut
Rance Howard

**Harold Rance Howard**, alun perin **Beckenholdt** (17. marraskuuta 1928 – 25. marraskuuta 2017) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Oklahomassa ja oli vuoden 1982 Emmy-ehdokas.

Howard tunnettiin televisiosta mm. 1960-luvun *Gentle Ben* - ja 1990-luvun *[[Babylon 5]]* -sarjoista. Lisäksi hän vieraili esimerkiksi *[[Seinfeld]]issä* ja *[[Andy Griffith|The Andy Griffith Show’ssa]]*. Elokuvarooleja Howardilla oli esimerkiksi *[[Musiikkimies|Musiikkimiehessä]]* (1962), *[[Lannistumaton Luke|Lannistumattomassa Lukessa]]* (1967) ja *[[Suuri autopuhallus|Suuressa autopuhalluksessa]]* (1977).

Howard oli naimisissa näyttelijä Jean Speegle Howardin kanssa vuodesta 1949, kunnes tämä kuoli 2. syyskuuta 2000. Parin avioliitosta syntyivät lapset Ron ja Clint Howard, molemmat tunnettuja elokuva-/televisioalan vaikuttajia. Näyttelijä Bryce Dallas Howard (s. 1981) on Rance Howardin lapsenlapsi.

Howard meni uusiin naimisiin 29. kesäkuuta 2001, ja hänestä tuli isoisoisä 16. helmikuuta 2007 Bryce Dallas Howardin synnytettyä poikavauvan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
The New Pornographers

**The New Pornographers** on kanadalainen indie rock -yhtye, joka aloitti vuonna 1997.

## Diskografia
### Albumit
**[[Mass Romantic]]* (2000)
**[[Electric Version]]* (2003)
**[[Twin Cinema]]* (2005)
**[[Challengers (album)|Challengers]]* (2007)
**[[Together]]* (2010)
**[[Bill Bruisers]]* (2014)
**[[Whiteout Conditions]]* (2017)
**[[In the Morse Code of Brake Lights]]* (2019)

### Livealbumit
* *[[LIVE! (The New Pornographers album)|LIVE!]]* (2006)

## Kuvia

File:Dan Bejar in Montreal.jpg|Dan Bejar
File:Neko case wiki cropped.jpg|Neko Case
File:Kathryn Calder cropped.jpg|Kathryn Calder


File:The New Pornographers, bellyup3.jpg|Kurt Dahle
File:A.C. Newman - The New Pornographers (edit).jpg|A.C. Newman
File:Neko Case at All Points West (edit).jpg|Neko Case 2009


## Aiheesta muualla

*The New Pornographers
*Matador Records
*The New Pornographers MySpace
Ella ja seitsemän törppöä

**Ella ja seitsemän törppöä** on Timo Parvelan kirjoittama Ella-sarjan kahdestoista kirja. Se julkaistiin vuonna 2007.

## Juoni
Ellan luokalle on tullut uusi oppilas, Paavo, jonka Ella tunsi jo ennestään. Paavo on kova kilpailemaan ja väittää, että hänellä on enemmän isiä kuin kenelläkään muulla oppilaalla. Tuukka ei usko Paavon höpinöitä ja lyö Paavon kanssa vetoa: he matkustavat kaupunkiin Paavon isää tapaamaan. Vedonlyönnin häviäjä ei enää jatkossa pääse heidän lempikivelleen. 

Kaupungissa luokka kilpailee lapsikuoro Pampuloiden kanssa kuumailmapallokyydistä (luokka haluaa tähystellä Paavon isää). Ellan luokka laulaa vain *[[Lentävä kalakukko (kappale)|Lentävää kalakukkoa]],* mutta kuoro vaihtaa kappaletta, kunnes kuumailmapallo karkaa kuoro kyydissään. Samalla myös Paavo on kadonnut, ja oppilaat lähtevät seuraamaan hänen bussiaan taksilla. Muotinäytöksessä Pate ja Samppa esiintyvät kuuluttajan vastustuksesta huolimatta. Oppilaat myös kohtaavat opettajan, joka on vaimonsa kanssa viikonloppuostoksilla. Paavo on tehnyt edellisenä päivänä isänpäiväkortteja, joita oppilaat löytävät sieltä täältä. Tuukka tunnustaa huijanneensa Paavon bussiin, koska halusi voittaa vetonsa.

Luokka näkee Paavon televisiossa, ja he epäilevät tämän olevan ohjelmassa esiintyvien seitsemän törpön vankina. He lähtevät jäähallille kuuluttaakseen Paavoa, mutta laulavatkin lapsikuoro Pampuloina Suomen ja Ruotsin kansallislauluna *Lentävän kalakukon* ja saavat seurakseen jäähallin pysäköintialueelta koiran. Musta auto, jota ajava mies halajaa koiraa, pelästyttää luokan karkuun pimeälle varastoalueelle, missä he tapaavat seitsemän törppöä. 

Televisioaseman ulkopuolella luokka näkee Paavon, ja he pääsevät lähetykseen. Opettaja yrittää kotonaan katsoa vaimonsa kanssa televisiota, mutta siellä näkyy oppilaita kuten kaupungillakin. Televisiossa Paavo tapaa isänsä, ja he ovat jälleen yhdessä. Oppilaat kuulevat runsaasti selityksiä ja ymmärtävät kaiken. Seuraavana päivänä, joka on isänpäivä, Paavo kertoo muulle luokalle muuttavansa pois. Tuukka siis saa istua kivellä edelleen. Lopuksi oppilaat antavat Paten isänpäivälahjaksi opettajalle.

## Käännöksiä
*Norja: 
*Saksa: