open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lahden Reipas (jääkiekko)

**[[Lahden Reipas|Lahden Reippaalla]]** on jääkiekon puolella pitkä ja värikäs historia. Seuran nimi on vaihtunut tiheään erinäisten syiden takia.

## Historia

### Viipurin Reipas (–1964)

Viipurin Reipas on vuonna 1891 perustettu urheiluseura. Se voitti jääkiekon ensimmäisen Suomen mestaruuden vuonna 1928, joka jäi jääkiekossa seuran ainoaksi.

### Lahden Reipas (1964–1975)
Lahden Reippaan jääkiekkoilijoiden suurin saavutus oli Suomen Cupin voitto vuonna 1966.

### Kiekkoreipas (1975–1989)
Jalkapallo- ja jääkiekkotoiminnan erottua 1975 seura jatkoi nimellä Kiekkoreipas. Jääkiekon 1. divisioonan seura voitti kaudella 1975–1976 ja nousi SM-liigaan säilyen siellä vuoteen 1985 asti. Joukkueen paras sijoitus oli kauden 1978–1979 viides sija.  Seura vastasi lahtelaisesta edustuskiekkoilusta vuoteen 1989 asti. Kiekkoreippaasta NHL:ään varattiin Raimo Summanen (1982), Harri Laurila (1983) ja Jarkko Piiparinen (1984).

### Hockey-Reipas (1989–1992)
1989 edustusjoukkue erotettiin omaksi organisaatiokseen, joka sai nimen Hockey-Reipas. Hockey Reipas Oy ajautui konkurssiin 5,7 miljoonan markan velkojen seurauksena vuonna 1992. Seuran paras sijoitus oli seitsemäs sija kaudelta 1990–1991, jolloin pudotuspelipaikka jäi vain pisteen päähän. Hockey-Reippaan riveistä NHL:ään varattiin vuonna 1991 Janne Laukkanen ja Marko Jantunen.

### Reipas Lahti (1992–1996)
Konkurssin raunioille perustettiin saman tien uusi seura, Reipas Lahti. Seura selvisi ensimmäisistä liigakarsinnoistaan kaudella 1992–1993, mutta seuraavan kauden jälkeen 1. divisioona kutsui liigakarsintojen jumbosijan myötä. Ensimmäisellä 1. divisioonakaudellaan seura sijoittui kahdeksanneksi ja viimeiseksi jääneellä toisella kaudellaan kuudenneksi. Reipas Lahden riveistä NHL-varauksen saivat Jonni Vauhkonen vuonna 1993 ja kolme vuotta myöhemmin Toni Lydman.

### Pelicans (1996–)
Kauden 1995–1996 jälkeen  päätettiin Reipas-nimi imago- ja markkinointisyistä siirtää historiaan ja seuran nimeksi vaihdettiin Pelicans. 1. divisioonassa. Tällöin pahin vastustaja oli Jyväskylän JYP. Pelicans menestyi kausi kaudelta paremmin ollen ensin viides, sitten kolmas ja viimeisellä kaudellaan toinen. Kolmen 1. divisioonakauden jälkeen Pelicans nousi SM-liigaan kauden 1998–1999 voitokkaiden liigakarsintojen myötä, jolloin tilaa liigassa teki kuopiolainen Kalevan Pallo.

## Juniorityö

Junioritoiminta on edelleen Kiekkoreippaan vastuulla B-junioreista nuorempiin junioreihin ja seura on maan suurimpia jääkiekon junioriseuroja. 

Kiekkoreippaan juniorikoulun tunnetuimpia kasvatteja ovat Kari Eloranta, Erkki Laine ja Hannu Koskinen, joista kaksi ensimmäistä olivat voittamassa Suomen kiekkohistorian ensimmäistä arvokisamitalia Calgaryssa 1988. Myöhemmin tunnetuiksi NHL-pelaajiksi nousivat Toni Lydman ja Pasi Nurminen.

## Aiheesta muualla
* Pelicansin kotisivut
Tuuli Matinsalo

**Tuuli Matinsalo** (s. 20. tammikuuta 1970 Tornio) on suomalainen aerobic-urheilija ja valmentaja. Hän voitti kaksi maailmanmestaruutta ja neljä Euroopan-mestaruutta.

Matinsalo kirjoitti ylioppilaaksi Mäkelänrinteen urheilulukiosta vuonna 1990 ja alkoi seuraavana vuonna opiskella Jyväskylän yliopistossa liikunnan aineenopettajaksi. Hän oli tätä ennen harrastanut rytmistä voimistelua ja joukkuevoimistelua.

Ensimmäisissä SM-kisoissaan Matinsalo voitti kultaa syksyllä 1993. Seuraavana vuonna hän osallistui aerobicin EM- ja MM-kilpailuihin mutta ei menestynyt niissä. Vuonna 1995 hän voitti Euroopan-mestaruuden Bulgarian Sofiassa ja sijoittui MM-kilpailuissa viidenneksi. Vuonna 1996 hän voitti FISAF-liiton MM-kultaa Genovassa ja EM-kultaa Helsingissä. Vuonna 1997 hän sijoittui MM-kilpailuissa neljänneksi. Vuonna 1998 hän voitti Euroopan-mestaruuden ja saavutti MM-hopeaa. Vuonna 1999 Matinsalo voitti neljännen Euroopan-mestaruutensa Ranskan Ville de Tours'issa ja toisen maailmanmestaruutensa Helsingissä.

Tuuli Matinsalo valittiin Suomessa vuoden naisurheilijaksi 1999.

Urheilu-uransa jälkeen Matinsalo on toiminut aerobic-valmentajana ja opettajana. Vuonna 2007 hän aloitti työt Jyväskylässä Kuokkalan yläkoulussa liikunnan- ja terveystieteiden opettajana.

Hän on naimisissa painivalmentaja Pasi Sarkkisen kanssa. Parilla on kolme lasta. He asuvat Jyväskylässä.

Matinsalo kilpaili vuoden 2008 Tanssii Tähtien Kanssa -ohjelmassa.

Vapaa-ajallaan Matinsalo harrastaa lenkkeilyä ja hiihtoa. Hän on lisäksi kirjoittanut kirjan *Elixiriä elämään: Keho kuntoon kotikonstein* ja esiintyy aika-ajoin *[[Elixir]]*-televisiosarjassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tuuli Matinsalon esittely tuuli.net-sivustolla.
Karjalan evankelis-luterilainen kirkko

**Karjalan kirkko** eli **Karjalan evankelis-luterilainen kirkko** on Laatokan Karjalassa toimiva evankelis-luterilainen kirkko. Kirkon arkkipiispana toimii Aleksander Kutznetsov. Helsinkiläisen arkkitehti Yrjö A. Waskisen huhtikuussa 1939 suunnittelema Sortavalan kaupunkiseurakunnan siunauskappeli on Karjalan kirkon tuomiokirkkona. Kirkkorakennus hankittiin kirkon omistukseen vuonna 1997.

## Historia ja yhteydet
Karjalan kirkko syntyi vuonna 1997, kun joukko venäjänkielisiä Inkerin kirkon jäseniä koki kirkon suosivan suomenkielisiä. He perustivat Karjalan evankelisluterilaisen kirkon ja kutsuivat tähän Inkerin kirkon pappeja mukaan. Ensimmäisissä piispanvaaleissa valittiin piispaksi Raimo Jaatinen. Kirkon toisissa piispanvaaleissa 2014 valituksi tuli Venäjän kansalainen Aleksander Kutznetsov. Yhdessä suomalaisten teologien kanssa kirkko on kouluttanut useita diakoniatyöntekijöitä kirkon virkatehtäviin.

## Katso myös
*Inkerin kirkko

## Lähteet
Diana Back

**Diana Back** (s. 23. elokuuta 1971 Helsingin mlk) on suomalainen kiekonheittäjä. Back saavutti ulkoradoilla kaksi Suomen mestaruutta. Hänen ennätystuloksensa 56,82 metriä on vuodelta 1997. Seuratasolla hän edusti IF Helsinge-Atlasta.

## Saavutukset
*Kiekonheitto
**Suomen mestari: 1990, 1995
**SM-hopea: 1994, 1996
**SM-pronssi: 1989, 1991, 1992, 1993

## Lähteet
* 
*
Tamron

**Tamron** () on vuonna 1950 perustettu japanilainen optiikkatuotteiden ja valokuvaustarvikkeiden valmistamiseen erikoistunut yritys.

## Tuotteet
Tamron tunnetaan parhaiten järjestelmäkameroiden objektiiveistaan. Niiden lisäksi yhtiö valmistaa erilaisia linssejä muun muassa matkapuhelimiin sekä video- ja valvontakameroihin.

### Objektiivit
Suurin osa objektiiveista on saatavilla Nikonin, Canonin, Minoltan/Sonyn ja Pentaxin objektiivikiinnityksillä. Luettelossa mainittujen objektiivien lisäksi Tamron valmistaa useita erilaisia adaptereita ja polttovälin muuttajia. Tamronin AF18–250mm -objektiivi on maailman ensimmäinen 13.9x zoomauksen tarjoava objektiivi digitaalijärjestelmäkameroille.

#### Lyhenteiden selitykset
* **Di** – "Digitally Integrated", objektiivissa pienikennoisille digitaalijärjestelmäkameroille optimoitu pinnoite, käyttökelpoinen myös täysikokoisen kennon kameroissa
* **Di II** – sopii ainoastaan pienikennoisille digitaalijärjestelmäkameroille
* **SP** – "Superior Performance", ammattilaisobjektiivi
* **IF** – "Internal Focus", sisäinen tarkennus
* **LD** – "Low Dispersion", objektiivissa dispersiota vähentäviä elementtejä
* **XR** – Extra Refractive Index glass
* **VC** – "Vibration Compensation", kuvanvakain
* **USD** – "Ultrasonic Silent Drive", Ultraäänitarkennusmoottori



#### Di-objektiivit
* SP AF17–35mm 2.8–4 Di LD Aspherical (IF)
* SP AF28–75mm 2.8 XR Di LD Aspherical (IF)
* AF28–200mm 3.8–5.6 XR Di Aspherical (IF) Macro
* AF28–300mm 3.5–6.3 XR Di VC LD Aspherical (IF)
* AF70–300mm 4–5.6 Di LD Macro 1:2
* SP AF200–500mm 5–6.3 Di LD (IF)
* SP AF90mm 2.8 Di 1:1 Macro
* SP AF180mm 3.5 Di LD (IF) 1:1 Macro
* SP AF70–200mm 2.8 Di LD MACRO (IF)
* SP AF70-300mm 4-5.6 Di VC USD (IF)

#### SP-objektiivit
* SP AF24–135mm 3.5–5.6 AD Aspherical (IF)
* SP AF14mm 2.8 Aspherical (IF) Rectilinear
* SP AF300mm 2.8 LD (IF)


#### Perusobjektiivit
* AF28–80mm 3.5–5.6 Aspherical
* AF75–300mm 4–5.6 LD Macro

#### Di II -objektiivit
* SP AF11–18mm 4.5–5.6 Di II LD Aspherical (IF)
* SP AF17–50mm 2.8 XR Di II LD Aspherical (IF) 
* AF18–200mm 3.5–6.3 XR Di II LD Aspherical (IF)
* AF18–250mm 3.5–6.3 AF Di–II LD Aspherical (IF) 
* AF55–200mm 4–5.6 Di II LD


## Aiheesta muualla

* tamron.co.jp – Yhtiön virallinen sivusto , 
* tamroneurope.com – Tamronin Euroopan sivusto , , ,
Sistrum

**Sistrum** (, ) on idiofoni, jota soitetaan ravistamalla. Sistrumissa on silmukan tai lyyran muotoinen metallinen tai puinen runko, jonka poikkipuihin on asetettu esimerkiksi metallirenkaita tai kotilonkuoria. Runko on kiinni pitkähkön varren nokassa. Soitinta ravistettaessa se helisee.

## Historia
Sistrumia on käytetty temppelimusiikissa erilaisten kulttien soittimena. Ensimmäisenä sitä tiedetään käytetyn Egyptissä noin 2300 eaa. Soitinta käytettiin erityisesti Isis-jumalattaren palvontamenoissa. Isis-jumalattaren palvonnan leviäminen myös Rooman valtakuntaan teki soittimen tunnetuksi myös siellä. Soitin on ollut käytössä myös antiikin Kreikassa ja Nuubiassa. Sitä käytetään edelleen muun muassa Etiopian koptilaisessa kirkossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Talven valoa

**Talven valoa** (*Nattvardsgästerna*) on Ingmar Bergmanin elokuva vuodelta 1963. Se on toinen osa Bergmanin Jumalan olemassaoloa käsittelevään trilogiaan, jonka kaksi muuta osaa ovat *[[Kuin kuvastimessa]]* ja *[[Hiljaisuus (Ingmar Bergmanin elokuva)|Hiljaisuus]]*.

## Juoni
On sunnuntai. Kourallinen läsnäolijoita kuuntelee pastori Tomas Ericssonin jumalanpalvelusta Mittsundan keskiaikaisessa kirkossa. Ehtoolliseen osallistuu opettajatar Märta, joka seuraa Tomasta uskollisesti kaikkialle. Paikalla on myös Pärssonin pariskunta – Karin, jonka jalat ovat tukevasti maassa, sekä itsemurhan partaalla oleva Jonas. Viimeisenä yrityksenään löytää lohtua ja opastusta Jonas pyytää neuvoa Tomakselta, mutta epätietoisuuden tuskassa kamppailevan papin oma usko Jumalaan on horjunut hänen rakkaan vaimonsa poismenon vuoksi. Jonas lähtee kirkosta hämillään ja ampuu itsensä. Tomas kuulee tapauksesta ja käy auttamassa ruumiin kuljettamisessa. Hän ja Märta selvittävät välinsä; Tomas ei pysty rakastamaan Märtaa. Tomas kertoo Karinille suru-uutiset. Tomas aloittaa päivän toisen jumalanpalveluksen tyhjässä kirkossa.

## Rooleissa
Venäjän–Persian sota

**Venäjän–Persian sota** voi viitata useaan erilliseen Venäjän ja Persian väliseen sotaan:

* Venäjän–Persian sota (1722–1723)
* Venäjän–Persian sota (1796)
* Venäjän–Persian sota (1804–1813)
* Venäjän–Persian sota (1826–1828)
* Venäjän–Persian sota (1911)
Temppeliblokki

**Temppeliblokki** eli **pääkallot** () on idiofoninen lyömäsoitin. Se koostuu tavallisesti 4–7 erikokoisesta puupallosta, joihin on uurrettu lovi. Soitinta soitetaan nuijilla, jotka on päällystetty puulla tai huovalla. Soitin tuottaa ksylofonin kaltaisen äänen.

Englanninkielisestä nimestään huolimatta soitin on Bakerin musiikkitietosanakirjan mukaan lähtöisin Karibialta. Se oli suosittu perkussio, jota käytettiin eritoten jazzmusiikissa 1900-luvun alkupuolella. Puupallot voidaan järjestää myös äänenkorkeusjärjestykseen, joka voidaan saada muistuttamaan lähes sävelasteikkoa.

## Lähteet
Luxor (bordelli)

**Luxor** oli Hampurin vanhin bordelli. Luxor perustettiin Sankt Paulin Große Freiheit -kadulle jo vuonna 1948. Luxorin emäntänä toimi sen viimeiset 21 vuotta rouva Waltraud Mehrer. Luxorin kulta-aikaa oli 1970-luku, jolloin talossa työskenteli samanaikaisesti jopa kaksitoista seksialan ammattilaista. Maaliskuussa 2008 rouva Mehrer ilmoitti sulkevansa pitkään toiminneen ilotalonsa bisneksen kannattamattomuuden vuoksi.

## Lähteet
Itämeren biotooppiakvaario

**Itämeren biotooppiakvaario** on akvaario, joka jäljittelee olosuhteita Itämeressä tai sen lahdissa, kuten Suomenlahdessa. Vesi on vähäsuolaista murtovettä (suolapitoisuus viidestä seitsemään promillea), ja lämpötila selvästi alhaisempi kuin trooppisten kalojen akvaarioissa.

Itämeriakvaarion vesi täytyy pitää kylmänä. Tyypillinen vuosikierto on talvella 5 °C, kesällä lähempänä 20 astetta. Liian lämpimässä vedessä ei ole tarpeeksi happea, kalat ovat vaihtolämpöisinä eläiminä kuin ”kuumeessa” ja niiden suolistobakteerit voivat huonosti.

Valaistus pidetään usein vähäisempänä kuin trooppisten kalojen ja kasvien akvaariossa. Liian suuri valon määrä johtaa helposti hallitsemattomaan levien kasvuun.

## Eliöstö
Itämeren omat kasvit kuihtuvat talveksi. Jotkut harrastajat pitävät muita kylmään murtoveteen sopeutuvia lajeja, kuten miekkakasveja ja vesitähdikkejä.

### Kaloja
* härkäsimppu *Triglopsis quadricornis*
* kiiski
* kivinilkka
* ahven
* kolmipiikki
* kymmenpiikki
* mustatokko
* mutu
* siloneula
* särmäneula
* törö

## Kuvagalleria

Kuva:Gymnocephalus cernuus.jpg|Kiiski
Kuva:Gasterosteus aculeatus.jpg|Kolmipiikki
Kuva:Pungitius pungitius.jpg|Kymmenpiikki
Kuva:Gobius_paganellus_by_Line1.jpg|Mustatokko
Kuva:Rhinichthys cobitis.jpg|Mutu
Kuva:Riviergrondel.jpg|Törö


## Katso myös
*Maretarium

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Aqua-Web - suomalainen foorumi
* Sea Life  Helsinki
* Maretarium  Kotka
*Pohjanmerikeskus  Tanskan Hirtshalsissa
Svenska Basketligan

**Svenska Basketligan** tai **Basketligan** on Ruotsin koripallon miesten pääsarja, jonka voittaja on Ruotsin mestari. Sarjaa on pelattu kaudesta 1992–1993 lähtien. Joukkueita Basketliganissa on ainoastaan yhdeksän kaudesta 2016–2017 lähtien.

## Joukkueet kaudella 2025–2026

## Historia
Ruotsin koripalloliitto Svenska Basketbollförbundet päätti ylimääräisessä vuosikokouksessa 1990 käynnistää uuden pääsarjan, Basketligan, kaudesta 1992–1993. Basketligan korvaisi aikaisemman pääsarjan, Elitserienin. Samana vuonna urheilun kattojärjestö Riksidrottsförbundet hyväksyi sarjamuutoksen. Kaudella 1992–1993 Basketligan korvasi Elitserienin. Sarjan nimi oli Basketligan vielä kaudella 2005–2006, mutta lokakuussa 2006 sveitsiläinen investointiyhtiö Obol Investment kirjoitti sopimuksen liiton (SBBF) kanssa ja sarjan nimeksi tuli *Obol Basketball League*. Sveriges Radion P1-kanavan ohjelma Kaliber esitti 3. joulukuuta 2006 ohjelman jossa tutkittiin yhtiön taustaa. Ohjelman seurauksena liitto päätti tammikuussa 2007 vaihtaa sarjan nimeä. Loppukauden sarjasta käytettiin nimeä *Ligan*. Kaudesta 2007–2008 lähtien sarjan nimi on ollut *Svenska Basketligan*.

### Mestarit

## Aiheesta muualla
* Svenska Basketligan
Heikki Laitinen

**Heikki Jaakko Laitinen** (s. 8. marraskuuta 1943 Ylivieska) on suomalainen musiikintutkija, Sibelius-Akatemian kansanmusiikin emeritusprofessori sekä kansanmusiikin esittäjä, säveltäjä ja kouluttaja. Hän on esiintynyt yhtä lailla pelimannina, vanhojen virsien laulajana kuin performanssitaiteilijanakin esimerkiksi Suomussalmiryhmän, tanssitaiteilija Reijo Kelan ja haitarinsoittaja Kimmo Pohjosen kanssa. Hänen esityksiinsä kuuluu usein tilanteeseen liittyvää improvisaatiota.

Laitinen opiskeli Helsingin yliopistossa ensin teologiaa ja sitten musiikkitiedettä ja folkloristiikkaa sekä Sibelius-Akatemiassa pianonsoittoa ja sävellystä. Laitisen tohtorinväitöskirja *Matkoja musiikkiin 1800-luvun Suomessa* hyväksyttiin Tampereen yliopistossa vuonna 2003 arvosanalla *laudatur*. Väitöskirja käsitteli 1800-luvun suomalaista musiikinhistoriaa kansanmusiikintutkijan näkökulmasta.

Laitinen oli Sibelius-Akatemian kansanmusiikin osaston ensimmäinen johtaja sekä lehtori 1983–1995 ja professori 2001–2008. Taiteilijaprofessorina hän toimi 1995–2000 ja kansanmusiikin ja populaarimusiikin tutkijakoulun johtajana 2003–2006. Vuonna 2008 hän sai säveltaiteen säveltaiteen valtionpalkinnon tunnustuksena laaja-alaisesta työstä kansanmusiikin hyväksi. Vuonna 2009 tiedonjulkistamisen valtionpalkinto myönnettiin Reijo Kelalle ja hänen juhlakirjansa toimittajaryhmälle, johon Laitinen kuului. Kalevalaseuran palkinto Laitiselle myönnettiin 2011.

1970-luvun alussa Laitinen esitti *Sataset-trion* kanssa yhteiskunnallissävytteistä hengellistä musiikkia. Sataset-trioa ja Heikki Laitista pidetään hengellisen nuorisomusiikin uranuurtajina Suomessa. Se oli folk-vaikutteinen kokoonpano, joka esiintyi muun muassa Kaustisen kansanmusiikkifestivaalilla. Hän on säveltänyt näytelmämusiikkia muun muassa Artturi Järviluoman *[[Pohjalaisia (näytelmä)|Pohjalaisiin]]* (1995) ja Peter Shafferin näytelmään *Equus* (1997). Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu myös kamarimusiikkia sekä noin 400 laulelmaa.

Heikki Laitisen puoliso on professori Lea Laitinen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Kuusi kuvaa muusikko Heikki Laitisen elämästä. Yle Areena 30.3.2018.
*
Lina Kačiušytė

**Lina Kačiušytė** (1. tammikuuta 1963 Vilna) on liettualainen entinen uimari ja olympiavoittaja, joka edusti urallaan Neuvostoliittoa. Hän voitti 200 metrin rintauinnin olympiakultaa Moskovan kesäolympialaisista vuonna 1980. Hänen voittoaikansa 2.29,54 oli uusi olympiaennätys.

## Ura
Kačiušytė aloitti uinnin harrastamisen 10-vuotiaana vuonna 1973. Kačiušytėn ensimmäisenä valmentajana toimi vuoteen 1977 saakka Arvydas Gražiūnas, joka näki hänessä paljon potentiaalia ja kehitti sitä oikeaan suuntaan. Vuonna 1976 13-vuotias Kačiušytė kutsuttiin harjoittelemaan Neuvostoliiton nuorten maajoukkueeseen, ja jo vuotta myöhemmin hän siirtyi aikuisten puolelle. Vuonna 1978 hän oli jo valmis osallistumaan pitkän radan MM-kilpailuihin, jotka järjestettiin Länsi-Saksan Berliinissä.

Berliinissä 15-vuotias Kačiušytė hämmästytti kaikki jo 200 metrin rintauinnin alkuerissä rikkomalla joukkuetoverinsa Julija Bogdanovan maailmanennätysajan 0,3:lla sekunnilla. Matkan finaalissa Lina-näytös jatkui: hän otti ylivoimaiseen tapaan maailmanmestaruuden parantaen 1,7 sekuntia edellistä maailmanennätystään lukemiin 2.31,42. Hän kuitenkin menetti ennätyksensä seuraavan vuoden maaliskuussa, kun hänen maannaisensa Svetlana Varganova kohenteli sitä lukemiin 2.31,09.

Varganova ei kuitenkaan saanut pitää ennätystä kuin viikon, sillä 6. huhtikuuta 1979 Potsdamissa järjestetyissä Itä-Saksa-Neuvostoliitto -uintimaaottelussa Kačiušytė räväytti uusiksi ME-lukemiksi huimat 2.28,36; ensimmäisenä naisena alle kahden ja puolen minuutin. Ennätys säilyi voimassa yli kuusi vuotta; itäsaksalainen Silke Hörner rikkoi sen Leipzigissa kesäkuussa 1985.

Uransa tärkeimmän voiton Kačiušytė saavutti heinäkuussa 1980 Moskovassa voittamalla 200 metrin rintauinnin olympiakullan olympiaennätysajalla. Neuvostoliittolaiset ottivat kolmoisvoiton; Varganova sijoittui toiseksi vain seitsemän sadasosaa hävinneenä ja Bogdanova oli kolmas kolme sekuntia hävinneenä. Lina itse ja hänen valmentajansa Boris Zenov eivät pitäneet olympiakultaa hienoinpana mahdollisena, sillä Yhdysvaltojen järjestämän olympiaboikotin monia potentiaalisia mitaliehdokkaita kyseiselle matkalle oli joutunut jäämään kotiin.

Nykyisin Kačiušytė toimii kääntäjänä. Hän puhuu sujuvasti liettuaa, venäjää, englantia ja espanjaa. Vapaa-ajallaan hän toimii uintivalmentajana. Hänet valittiin vuonna 1998 *International Swimming Hall of Famen* jäseneksi.

## Lähteet
Kalevan kisat 1989

**[[Kalevan kisat]]** järjestettiin vuonna 1989 Turussa 28.–30. heinäkuuta. Kalevan maljan voitti Helsingin Kisa-Veikot. 

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
* 
### Viitteet
Kalevan kisat 1990

**[[Kalevan kisat]]** järjestettiin vuonna 1990 Oulussa 3.–5. elokuuta. Kilpailupaikka oli Raatin kenttä. Naisten ohjelmassa oli epävirallisena näytöslajina ensimmäistä kertaa kolmiloikka. Kalevan maljan voitti Oulun Pyrintö. 

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
* 

### Viitteet
S-II

**S-II** oli North American Aviationin rakentama Saturn V -kantoraketin toinen vaihe. Viittä J-2-rakettimoottoria käyttäen se kiihdytti Saturn V:tä läpi ylemmän ilmakehän 5&nbsp;MN työntövoimalla.

## Historia

S-II:n kehittäminen sai alkunsa joulukuussa 1959, kun komitea suositteli suurityöntövoimaista nestemäistä vetyä polttavan rakettimoottorin valmistamista. Sopimuksen sai Rocketdyne ja sitä alettiin myöhemmin kutsua nimellä J-2. 
Samaan aikaan itse S-II -vaihe alkoi muotoutua. Aluksi siinä oli tarkoitus olla neljä J-2-moottoria ja sen pituuden olla 22,5 metriä ja halkaisijan 6,5 metriä.

Vuonna 1961 Marshall Space Flight Center alkoi etsiä vaiheelle rakentajaa. Kokoukseen jossa alustavat suunnitelmat esitettiin kutsuttiin 30 alan yritystä, näistä vain 7 toimitti kuukauden päästä ehdotelman. Kolme näistä hylättiin tarkastelun jälkeen. Sitten koko raketti todettiin liian pieneksi ja vaihetta jouduttiin suurentamaan. Vielä mukana oleville neljälle yritykselle tuotti vaikeuksia se, ettei NASA ollut vielä päättänyt monesta ratkaisevasta kohdasta, kuten raketin koosta ja seuraavien vaiheiden ominaisuuksista.

Lopulta  sopimus myönnettiin North American Aviationille, joka tuli valmistamaan myös Apollon komentomoduulin. Hallitus rakensi tuotantolaitoksen Seal Beachiin Kaliforniaan.

## Rakentaminen

Vaiheen laukaisumassa oli 500&nbsp;Mkg, josta peräti 97 prosenttia oli nestemäistä vetyä ja happea. Vaiheen pohjassa oli moottorikoneikko, joka kantoi viisi J-2-moottoria. Keskimmäinen moottori oli kiinnitetty suuntaansa, mutta ulkokehän neljä moottoria olivat käännettävissä raketin ohjaamiseksi. "Välitankin" (tyhjä tila säiliöiden välissä) sijaan S-II:ssä  käytettiin yhteistä väliseinää, jossa oli LOX-säilön yläosa ja LH2-säiliön alaosa. Väliseinä muodostui kahdesta alumiinilevystä, joiden välissä oli hunajakennon muotoinen fenoli-eriste. Se eristi säiliöiden välistä 70&nbsp;°C:n lämpötilaeroa. Väliseinän käyttö säästi 3,6 tonnia massaa.

LOX-säiliö oli ellipsoidin-muotoinen ja 10 metriä halkaisijaltaan ja 6,7 metriä pitkä. Se muodostettiin hitsaamalla 12 kiilanmuotoista levyä rungoksi ja molempiin päihin pyöreät levyt. Kiilanmuotoiset levyt muotoiltiin 211&nbsp;000 litran vesisäiliössä kolmella huolellisesti asetetulla vedealaisella räjäytyksellä. LH2-säilö rakennettiin kuudesta sylinteristä, viidestä 2,4 metriä korkeasta ja yhdhdestä 0,69 metriä korkeasta. Suurin haaste oli eristäminen, sillä vedyn tuli nestemäisenä pysyäkseen olla alle 20&nbsp;K:n lämpötilassa. Aluksi ongelmina olivat eristyksen pysyminen ja ilmakuplat. Lopullisessa menetelmässä eriste sumutettiin käsin ja liika leikattiin pois.

S-II valmistettiin pystyasennossa hitsaamisen helpottamiseksi ja oikean muodon säilyttämiseksi.

## Rakennetut vaiheet

## Lähteet
* Stages to Saturn 
* Apollo Saturn Reference Page
Kalevan kisat 1994

**[[Kalevan kisat]]** järjestettiin vuonna 1994 Tuusulassa 8.–10. heinäkuuta. Järjestävä paikkakunta oli toisen kerran Kalevan kisojen historiassa maalaiskunta. Kilpailupaikka oli Hyrylän kenttä. Naisten ohjelmassa oli ensimmäistä kertaa seiväshyppy ja moukarinheitto. Kalevan maljan voitti Turun Urheiluliitto. 

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
* 
### Viitteet
Päiviö Kangas

**Päiviö Kangas** (sukunimi vuoteen 1941 **Pölkky**; s. 2. marraskuuta 1927 Kauhava) on suomalainen opettaja, säveltäjä, kuoronjohtaja ja eräkirjailija.

Kangas kävi seitsemän luokkaa oppikoulua Kauhavan keskikoulussa ja lukiossa. Hän valmistui kansakoulun opettajaksi Raahen seminaarista 1958. Kangas on työskennellyt kansakoulun opettajana Jalasjärvellä 1950–1953, Ilmajoella 1957–1958, Toijalassa 1958–1973 sekä peruskoulun luokanopettajana Porissa. Tasavallan presidentti myönsi Kankaalle arvonimen director musices vuonna 1982. Hän on asunut Turussa vuodesta 2001.

Kangas aloitti kirjoittamisen voitettuaan palkinnon opettajainvalmistuslaitoksessa järjestetyssä kirjoituskilpailussa. Hänen artikkeleitaan ja novelleitaan on julkaistu Metsästys ja Kalastus -lehdessä sekä Eränkävijä-lehdessä vuodesta 1958 alkaen. Kangas on kirjoittanut myös kolumneja Satakunnan Kansaan, Aamulehteen ja Kaarina-lehteen.

## Teoksia
* *Virroilta ja karikiviltä : kalatarinoita*.   Gummerus 1975
* *Tuiskumetsot : erätarinoita korpimailta*.   Gummerus 1977
* *Kalassa koko vuosi*, novelleja.   Gummerus 1980
* *Jäiden vangit : kolme erällistä novellia*.   Otava 1992
* *Kalastusta ja kuvia mereltä : dokumentteja ammattikalastajan työstä sekä novelleja*, tekijän ottamat valokuvat.   Karisto 1997
* *Matkalla matkain päähän* : runoja ja aforiimejä.   Omakustanne 1999
* *Haltiahalli*, radiokuunnelma.  2004
* *Kahden kylän kauppias*, romaani.   Karisto 2005
* *Inkeriläinen*, radiokuunnelma.  2005
* *Kalavetten vietävänä*.  Otava, 28 novellia 2012
* *Tapiolan vainiolla*.  Otava, 22 novellia 2015

## Lähteet
* Kirjailijoita Satakunnassa: Päiviö Kangas (luettu 17.3.2008)
* ArsNet: Päiviö Kangas (alun perin luettu 17.3.2008; linkki päivitetty 1.8.2016)
* Kuoronjohtaja Päiviö Kangas (luettu 27.6.2009)
* Sulasol-lehti 1/2010: 60 vuotta kuoronjohtajana - Päiviö Kangas juhlii pitkää uraansa (luettu 28.11.2016; linkki mädännyt, korjattu Archive.orgin tallentamaan versioon 6.9.2017

## Aiheesta muualla
* Päiviö Kangas Kirjasampo.fi:ssä
Penelope Heyns

**Penelope (”Penny”) Heyns ** (8. marraskuuta 1974 Springs, Gauteng) on eteläafrikkalainen entinen uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti 100 ja 200 metrin rintauintien olympiakultaa Atlantan kesäolympialaisista vuonna 1996. Hän on ainoa nainen joka on pystynyt voittamaan kummatkin matkat samoissa olympialaisissa, miehistäkin vain Domenico Fioravanti (2000) sekä Kōsuke Kitajima (2004 ja 2008) ovat pystyneet samaan. Heyns oli myös Etelä-Afrikan ensimmäinen olympiavoittaja sen olympiapaluun 1992 jälkeen.  Hän voitti myös Sydneyn kesäolympialaisista vuonna 2000 pronssia 100 metrin rintauinnista. Hän rikkoi 17.-18. kesäkuuta 1999 Los Angelesissä alle 48 tunnin aikana yhteensä neljä maailmanennätystä.

Heyns voitti kolme MM-hopeaa lyhyellä radalla Hongkongista 1999. Hän rikkoi uransa aikana yhteensä neljätoista maailmanennätystä. Hänet myös valittiin *Swimming World Magazine* -lehden äänestyksessä maailman vuoden naisuimariksi vuosina 1996 ja 1999. Vuonna 2007 hänet valittiin *International Swimming Hall of Famen* jäseneksi, ja vuonna 2004 hänet äänestettiin 52:neksi suurimmaksi eteläafrikkalaiseksi.

Heyns lopetti uintiuransa vuonna 2001, jonka jälkeen hän toiminut FINAn urheilijatoimikunnan jäsenenä. Hän pyörittää nykyisin menestyvää puhujayritystään. Lisäksi hänet tunnetaan televisiojuontajana, ja myös oman elämäkertansa kirjoittajana.

## Lähteet
Ville-Pertti Lind

**Ville-Pertti Lind** (s. 23. marraskuuta 1980) on suomalainen pääsarjauransa lopettanut koripalloilija. Hän oli pelipaikaltaan laitahyökkääjä. 

## Ura
Lindin kasvattajaseura on Säynätsalon Riento, jonka pääsarjajoukkueessa hän debytoi kaudella 2000–2001. Seuraavat kaksi kautta hän pelasi BC Jyväskylässä, josta hän siirtyi kaudeksi 2003–2004 Äänekosken Huimaan. Kyseinen kausi oli tilastollisesti hänen parhaansa, sillä hän teki uransa kausikohtaiset ennätykset pisteissä (10,5) levypalloissa (5,1) syötöissä (0,9) sekä riistoissa (1,2).

Yhden Huimassa vietetyn kauden jälkeen Lind siirtyi Porvoon Tarmoon, jossa hänet valittiin kaudella 2004–2005 SM-sarjan vuoden parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi. Hän pelasi Tarmossa viiden kauden ajan ja siirtyi kaudeksi 2009–2010 KTP:n joukkueeseen. Lind pelasi seurassa kahden kauden ajan ja päätti pääsarjauransa SM-pronssiin kauden 2010–2011 päätteeksi. Hän pelasi tämän jälkeen vielä I-divisioonassa viisi ottelua Tarmon paidassa kaudella 2011–2012.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Korisliigan pelaajaprofiili
Sami Pekkola

**Sami Pekkola** (s. 16. joulukuuta 1983) on suomalainen koripalloilija, joka edusti kaudella 2010–2011 Korisliigassa pelaavaa Lappeenrannan NMKY:tä. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä ja pituutta hänellä on 200 cm. Hänet valittiin kaudella 2003–2004 SM-sarjan vuoden parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi. Ennen paluutaan Korisliigaan maaliskuussa 2008 Pekkola pelasi neljä kautta koripalloa Yhdysvalloissa St. Francisin yliopistossa.

Pekkolan veljet Pasi ja Ville ovat myös pääsarjatason koripalloilijoita. Pekkoloiden veljessarja on historian ainoa pääsarjaottelussa (huhtikuu 2009 vs Kataja) samassa joukkueessa sekä yhtä aikaa kentällä ollut että samassa ottelussa pisteitä tehnyt veljeskolmikko.

## Saavutukset
* Suomen mestaruus 2009
** SM-hopeaa 2002 ja 2004
* Korisliigan paras kuudes pelaaja 2004

## Lähteet
Victor Hémery

**Victor Hémery** (18. marraskuuta 1876 Sillé-le-Guillaume, Ranska – 9. syyskuuta 1950 Le Mans, Ranska) oli ranskalainen kilpa-autoilija ja yksi varhaisimmista ralliautoilun uranuurtajista, joka voitti Grand Prix -moottorikilpailut 1911 Ranskassa Fiatilla.

Hémery liittyi Darracq S.A -autotehtaan päätestiajajaksi 1904. Hän jätti myöhemmin Opel-Darracq-autotehtaan ja liittyi Benz&Cie-autotehtaan ajajaksi ja voitti 1907 ja 1908 Pietarissa ja Moskovassa. Hän sijoittui toiseksi Ranskan Grand Prix -ajoissa 1908. Hémery saavutti ensimmäisen maanopeusennätyksensä 176,47&nbsp;km/h 1905 ja paransi myöhemmin maanopeuden maailmanennätykseksi 202,691&nbsp;km/h Karl Benzin suunnittelemalla Blitchen Benz -kilpa-autolla 9. marraskuuta 1909. 

Hémery oli lahjakas kilpa-autoilija, jonka erityislaatuinen persoona aiheutti ajoittain hankaluuksia, koska hän ei kunnioittanut sääntöjä ja ajautui vaikeuksiin lehdistön kanssa. Kilpauransa jälkeen hän perusti oman autokorjaamon, mutta ajautui rahavaikeuksiin ja teki itsemurhan vuonna 1950. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jussi Kumpulainen

**Jussi Terho Kumpulainen** (s. 9. huhtikuuta 1976 Jyväskylä) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Kankaantaan Kisan 204-senttinen kasvatti Kumpulainen voitti urallaan LrNMKY:ssä kaksi kertaa koripallon Suomen mestaruuden sekä kerran koripallon Suomen cup-mestaruuden. Vuoden I-divisioonapelaajaksi Kumpulainen valittiin kaudella 1993–94. Hän pelasi myös Suomen miesten maajoukkueessa ja usean vuoden ajan Euroopan koripallosarjoissa.

## Pelaajaura

Ennen pääsarjauransa alkua Kumpulainen valittiin kaudella 1993–94 I-divisioonan vuoden pelaajaksi pelatessaan kasvattajaseurassaan Kankaantaan Kisassa. Hän pelasi junioripelejä 1980-luvun lopulla myös Pirkkalan Virissä. KanKi voitti miesten divisioonamestaruuden vuosina 1994 ja 1995: vuonna 1994 Koripalloliitto esti seuran nousun pääsarjaan tasonmittauksen perusteella, mutta vuotta myöhemmin seuran sarjanousu hyväksyttiin. Ensiesiintymisen SM-sarjassa Kumpulainen teki Kisan joukkueessa 14. lokakuuta 1995 Tampereen Pyrintöä vastaan. Hänen pistekeskiarvonsa debyyttikaudellaan oli 7,5. Kaudeksi 1996–97 Kumpulainen siirtyi SM-sarjaa pelaavan UU-Korihaiden joukkueeseen, jossa hän pelasi myös seuraavan kauden. Korihaissa Kumpulaisen pistekeskiarvot olivat 6,6 ja 11,8.

Eurooppaan Kumpulainen siirtyi kaudeksi 1998–1999. Kuusi kautta kestäneellä Euroopan kiertuella hän pelasi muun muassa Belgian, Itävallan ja Saksan pääsarjoissa. Kaudella 2002–2003 Kumpulainen edusti Saksan pääsarjassa pelannutta Gießeniä, joka aloitti kauden huonosti mutta paransi otteitaan Brian Lynchin liityttyä joukkueeseen ja jäi lopulta yhden voiton päähän pudotuspeleistä. Saksan cupissa Gießen putosi välierissä aikakauden maan ykkösjoukkue Alba Berliniä vastaan mutta voitti cupin pronssiottelun. Kumpulainen oli saanut ennen pronssiottelua tiedon isoäitinsä kuolemasta mutta pelasi sen jälkeen omasta mielestään parhaan ottelunsa Gießenissä.

Paluun Suomeen Kumpulainen teki kaudeksi 2004–05 Lappeenrannan NMKY:n riveihin, jossa hän pelasi myös kauden 2005–06. Kahden Lappeenrannassa vietetyn kauden aikana Kumpulainen oli joukkueensa mukana voittamassa Suomen Cupia sekä kahta Suomen mestaruutta. Kauden 2006–07 Kumpulainen pelasi Torpan Pojissa, josta hän siirtyi seuraavaksi kaudeksi jälleen UU-Korihaiden joukkueeseen. Keväällä 2008 Kumpulainen solmi Korihaiden kanssa kahden vuoden jatkosopimuksen, joten hän pelasi Korihaiden joukkueessa myös kaudet 2008–09 ja 2009–10. Kauden 2010–2011 päätteeksi hän lopetti pääsarjauransa.

### Saavutuksia

* Suomen mestaruus 2005 ja 2006
* Suomen cup-mestaruus 2005
* Vuoden I-divisioonapelaaja 1994

## Katso myös
* Luettelo 2 000 levypalloa saavuttaneista Korisliiga-pelaajista

## Lähteet
* Jussi Kumpulainen Suomen Koripalloliitto
* Maajoukkuetilastot Suomen Koripalloliitto

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Bundesliigan pelaajaprofiili
Pekka Lähdetniemi

**Pekka Lähdetniemi** (s. 11. elokuuta 1964 Kauhajoki) on suomalainen entinen koripalloilija. Hän on pituudeltaan 207 cm ja hän pelasi sentterin pelipaikkaa. Lähdetniemen kasvattajaseura on Kauhajoen Pesukarhut. Hän pelasi 12 kautta pääsarjassa ja voitti kolme Suomen mestaruutta Helsingin NMKY:n riveissä. Miesten maaotteluita hänelle kertyi 82.

## Tilastot
### Runkosarja (kansalliset pääsarjat)

### Pudotuspelit (kansalliset pääsarjat)

* *O = ottelut, 2p% = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p% = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p% = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä*

## Lähteet
*Suomen Koripalloliiton tilastopalvelu
Jukka Hemdahl

**Jukka Hemdahl** (s. 23. toukokuuta 1979) on suomalainen koripalloilija, joka edusti pääsarjaurallaan Suomessa Tapiolan ja Espoon Honkaa kausina 1997–2004 ja 2005–2006 sekä Torpan Poikia kausina 2006–2008. Hän pelasi ToPo:ssa toisella sarjatasolla kaudella 2004–2005 ja kuului ToPo:n liigamiehistöön vielä kaudella 2008–2009 mutta oli tuolloin loukkaantuneena sivussa. Hän oli pelipaikaltaan laitahyökkääjä, ja pituutta hänellä on 195 senttimetriä. Hemdahlin kasvattajaseura on Tapiolan Honka.

Hemdahl valittiin kaudella 1998–1999 SM-sarjan parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi. Hän voitti kolme kertaa koripallon Suomen mestaruuden Espoon Hongan pelaajana, vuosina 2001, 2002 ja 2003. Suomen cupin hän voitti kaudella 2001–2002.

Myös Jukka Hemdahlin veli Markus Hemdahl pelasi Korisliigaa.

## Lähteet
Heikki Kytölä (kirjailija)

**Heikki Kytölä** (s. 5. maaliskuuta 1938 Merikarvia) on suomalainen eräkirjailija.

## Teoksia
*  *Turistimetsästäjiä ja lintumiehiä*.  Otava 1980
*  *Neromanski ja muita jahtikavereita*.  Otava 1983
*  *Maa jänkien takana : erätarinoita*.  Otava 1988

## Lähteet
* Suomen kirjailijat tietokanta
Fabian Collan

**Fabian Collan** (18. joulukuuta 1817 Iisalmi – 17. helmikuuta 1851 Helsinki) oli suomalainen historiantutkija, toimittaja ja kirjailija. 

## Henkilöhistoria
Collanin vanhemmat olivat rovasti ja teologian tohtori Pehr Johan Collan ja Christina Elisabet Crohns. Hän opiskeli Porvoon lukiossa 1830–1833 ja valmistui ylioppilaaksi Helsingissä 17. toukokuuta 1834. Filosofian kandidaatiksi Collan valmistui vuonna 1839, maisteriksi 1840 ja lisensiaatiksi 1849. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1850.

Vuosina 1840–1844 Collan oli Savo-Karjalaisen osakunnan kuraattori. Hän toimi Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran sihteerinä ja Helsingfors Morgonbladin päätoimittajana 1841–1844. Collan nimitettiin Helsingin yliopiston historian dosentiksi 1843. Hän työskenteli historian lehtorina ja rehtorina Kuopion lukiossa 1844–1850. Vuodesta 1850 kuolemaansa saakka Collan toimi filosofian apulaisena Helsingin yliopistossa ja Finlands Allmänna Tidning -lehden kotimaisen osaston päätoimittajana ja toimittajana.

Collan oli lapsena sairastanut riisitaudin ja kärsi heikosta terveydestä. Hän sairastui alkuvuonna 1851 ja kuoli helmikuussa 33-vuotiaana.

Fabian Collanin veljiä olivat kirjailija, säveltäjä Karl Collan ja sotarovasti, valtiopäivämies  Clas Collan sekä lääkäri, valtiopäivämies Alexander von Collan.

## Teokset

#### Suomeksi
* *Kekriaatto : tapaus Pohja-Savon korvessa*, kertomus.  Wilen, Turku 1864

#### Muilla kielillä
* *De reformationis in Fennia initiis* , väitöskirja.   Helsinki 1843
* *Finsk språklära : förra delen : formlära* .   Helsinki 1847
* *De notione necessitatis Hegelianae* , väitöskirja.   Helsinki 1850.
* *De Socrate philosopho et cive, supplicio capitis affecto* .   Helsinki 1850
* *Lärobok i gamla tidens historia : fragment : afbrutet genom författarens död* .   Helsinki 1850-1851
* *Valda skrifter* , toimittanut V. Vasenius.  Edlund, Helsinki 1872 (sisälsi elämäkerran)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia - Fabian Collan 
*Vapaasti ladattavia Fabian Collanin e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta.
TuusKiekko

**TuusKiekko** on 1985 perustettu tuusulalainen jääkiekkoseura, joka pelaa Suomen neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla II-divisioonassa. Joukkue pelaa kotiottelunsa Tuusulan jäähallissa Hyrylässä.

Junioritoiminnan hoitaa TuusKiekon yhteistyöseura, vuonna 1998 perustettu *Tuusulan Juniorikiekko*. Molemmat seurat käyttävät yhteistä TuusKi-nimeä.  TuusKiekolla on yhteistyösopimus Mestiksessä pelaavan Kiekko-Vantaan kanssa .

Kaudella 2017–2018 TuusKi perustettiin uudelleen ja aloitti toimintansa III-divisioonassa.

## Nykyinen joukkue
*(Tilanne [[15. huhtikuuta]] [[2018]])*

### Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja:** Jan Nylund 
* **Apulaisvalmentaja:** Jan Lehti 
* **Joukkueenjohtaja:** Raimo Rissanen 
* **MV-valmentaja:** Ari Leppänen 
* **Huoltaja:** Tommi Puotila 
* **Huoltaja:** Jaana Puotila 

## Katso myös
* Bewe TuusKi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* TuusKin sivut
Pembroke College (Oxford)

**Pembroke College** on yksi englantilaisen Oxfordin yliopiston collegeista. Se sijaitsee Pembroke Squarella. Vuonna 2007 Pembroken on arvioitu saaneen rahalahjoituksia 45,5 miljoonaa puntaa.

Collegessa on 408 perusopiskelijaa ja 119 jatko-opiskelijaa.

## Maineikkaita entisiä opiskelijoita
* Abdullah II, Jordanian hallitsija
* Thomas Browne, 1600-luvun kirjailija
* J. William Fulbright, yhdysvaltalainen demokraattinen senaattori
* Michael Heseltine, entinen konservatiivinen apulaispääministeri ja kustantaja
* Richard G. Lugar, yhdysvaltalainen republikaanisenaattori
* Viktor Orbán, Unkarin pääministeri 1998–2002
* Radek Sikorski, puolalainen poliitikko
* James Smithson, mineralogi, jonka testamenttaamilla lahjoitusvaroilla Smithsonian-instituutti perustettiin

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Farnakes I

**Farnakes I** (, ; noin 189 eaa. – noin 159 eaa.) oli Pontoksen kuningas. 

Farnakes laajensi valtakuntaansa paljon edeltäjiänsä tarmokkaammin. Noin vuonna 182 eaa. hän valtasi Mustanmeren rannalla sijainneen Sinopen kreikkalaiskaupungin. Farnakes soti Pergamonin Eumenes II:n ja Kappadokian Ariarathesta vastaan. Farnakes valtasi osia Galatiasta ja Paflagoniasta, mutta joutui luopumaan niistä. Roomalaisista senaattoreista koostuva lähetystö neuvotteli rauhansopimuksen kuninkaiden välille. Roomalaiset halusivat estää Pontoksen vallan kasvamisen läntisessä Vähässä-Aasiassa. Farnakes laajensi kuitenkin valtaansa idässä. Hän valtasi muun muassa Sinopen entiset koloniat Kotyoran ja Kerasuksen. Farnakes sai myös Vähä-Armenian valtansa alle.

Farnakes solmi liiton seleukidien kanssa ja otti vaimokseen Antiokhos III:n tyttären (tai lapsenlapsen) Nysan. Farnakeen kuollessa noin vuonna 159 eaa. Pontos oli Vähän-Aasian merkittävimpiä valtioita. Farnakesta seurasi vuosina 170–150 eaa. Mithridates IV Filopator Filadelfos, joka oli ehkä Farnakeen veli ja vuosina 150–121 eaa. Mithridates V, joka oli ehkä Farnakeen poika.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Yliopiston farmasiakunta

**Yliopiston farmasiakunta - Universitetets farmaciekår ry** eli **YFK** on Helsingin yliopiston toiseksi vanhin yhä toiminnassa oleva ainejärjestö Teologian ylioppilaiden tiedekuntayhdistyksen jälkeen. YFK aloitti toimintansa syyslukukauden alussa 1888 Enqvistin kahvilassa, jolloin yhdistyksen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin C. G. Toppelius. Vuosipäiväänsä ainejärjestö kuitenkin viettää maaliskuun 26. päivänä, jona päivänä vuonna 1640 annettiin Turun Akatemian perustamiskirja.

## MDS - farmasiakunnan lehti
YFK julkaisi ensimmäisen ainejärjestölehtensä, MDS-lehden, jouluksi 1901. Esikoisalbumi on Hugo Simbergin kuvittama. Ensimmäiset numerot olivat pääasiassa ruotsinkielisiä, mutta vähitellen suomenkielisten kirjoitusten osuus kasvoi lehdessä. Vuosina 1917–1919 lehden julkaisussa oli tauko.

## Yhdistyksen symbolit ja tunnustukset
### Proviisorisormus
Proviisorien tunnukseksi esitettiin *muistosormusta* maisterisormusten tapaan jo 1890. 1911 teetettiin mallikappaleita, jotka katosivat salaperäisesti. 1914 saatiin malli, jossa oli kuvattu Asklepioksen sauva. Vuonna 1973 sormusta muutettiin siten, että Asklepioksen sauva vaihdettiin Merkuriuksen sauvaa *[[Caduceus]]* muistuttavaksi sauvaksi, jossa kuitenkin siivekäs sanansaattajan sauva on korvattu maljalla.

### YFK:n tunnuksia
* YFK:n lyyra
* YFK:n rintamerkki
* YFK:n virkailijoiden merkki
* YFK:n ansiomerkki
* YFK:n kunniajäsenen merkki
* YFK:n malja

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Yliopiston farmasiakunnan kotisivut
Eva González

**Eva María González Fernández** (s. 5. marraskuuta 1980 Mairena del Alcor, Sevillan maakunta, Espanja) on espanjalainen missi, malli ja televisiojuontaja.

González valittiin Miss Espanjaksi vuonna 2003 kotimaakuntansa Sevillan edustajana. Myöhemmin samana vuonna hän otti osaa Panamassa järjestettyyn Miss Universe -kilpailuun, mutta ei sijoittunut 15 parhaan joukkoon. Kilpailun kansallispukuosiossa hän käytti Andalusialle perinteistä flamencomekkoa.

Missinuransa jälkeen González työskenteli mallina Madridin, Barcelonan ja Sevillan muotiviikoilla sekä Viceroyn, Tampaxin, Airen ja Reebokin mainoksissa. Televisiotyöt hän aloitti toimittajana Antena 3:n ohjelmassa *Uhf* vuonna 2004 ja sittemmin hän on juontanut muun muassa La Sextan keskusteluohjelmia *Dímelo al oído* ja *Fenómenos*. Hän on myös esiintynyt *[[Maxim (lehti)|Maximin]]* kansikuvatyttönä ja vieraillut suositussa *[[Serranon perhe]]* -draamasarjassa.

González seurusteli Espanjan jalkapallomaajoukkueen ja Real Madridin maalivahdin Iker Casillasin kanssa. Saksalainen *[[Die Welt]]* -lehti nimesi hänet kauneimmaksi jalkapallon vuoden 2006 maailmanmestaruuskilpailuihin osaa ottaneen pelaajan puolisoksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Galina Prozumenštšikova

**Galina Nikolajevna Prozumenštšikova** (, myöh. **Stepanova** (Степанова) ja **Ivannikova** (Иванникова), 26. marraskuuta 1948 Sevastopol – 19. heinäkuuta 2015) oli venäläinen uimari ja olympiavoittaja, joka edusti urallaan Neuvostoliittoa.

Prozumenštšikova voitti 200 metrin rintauinnin olympiakultaa Tokion kesäolympialaisista vuonna 1964. Hän voitti myöhemmällä urallaan vielä kaksi olympiahopeaa ja -pronssia, ensiksi Méxicosta 1968 hopean 100 metrin rintauinnista ja pronssin 200 metrin rintauinnista. Neljä vuotta myöhemmin Münchenistä kolmivuotiaan tytön äiti nappasi samat mitalit samoilta matkoilta. Prozumenštšikova rikkoi uransa aikana yhteensä viisi maailmanennätystä.

Prozumenštšikova kahmi myös Euroopan-mestaruuskilpailuista menestystä. Hän voitti Utrechtissä 1966 kullan 200 metrin rintauinnista ja hopean 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;m sekauintiviestistä. Neljä vuotta myöhemmin Barcelonassa hän voitti samat mitalit ja otti vielä niiden lisäksi voiton 100 metrin rintauinnissa. Hän lopetti uransa vuoden 1972 jälkeen.

Prozumenštšikova oli naimisissa Juri Ivannikovin kanssa, jonka kanssa hänellä oli poika Grigori. Hänellä oli aikaisemmasta suhteestaan tytär Irina Stepanova. Prozumenštšikova valittiin vuonna 1977 *International Swimming Hall of Famen* jäseneksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Halyna Prozumenshchykova-Stepanova Bio, Stats, and Results  Olympics at Sports-Reference.com
Pentti Rummakko

**Pentti Juhani Rummakko** (12. lokakuuta 1943 Saarijärvi – 9. joulukuuta 2008 Jyväskylä) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Hänen päämatkansa oli maraton.

Rummakko edusti Suomea kolmien arvokisojen maratonjuoksussa. Méxicon olympialaisissa 1968 ja Ateenan EM-kisoissa 1969 hän keskeytti. Helsingin EM-kisoissa 1971 hän sijoittui parhaana suomalaisena kuudenneksi. Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti vuosina 1968 ja 1969 ja oli PM-kilpailun ulkopuolisena nopein myös vuonna 1970. Bostonin maratonilla hän sijoittui neljänneksi vuonna 1969.

Seuratasolla Rummakko edusti Äänekosken Urheilijoita ja Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Hän voitti maratonjuoksun Suomen mestaruuden vuosina 1968, 1969 ja 1971. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän sijoittui pronssille henkilökohtaisessa kilpailussa vuonna 1969 ja joukkuekilpailussa vuonna 1970. Vuonna 1970 hän voitti Seura-lehden suurmaratonin, jossa juostiin 110 kilometriä kolmen päivän aikana.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 10&nbsp;000 metriä: 29.40,0
* 25&nbsp;000 metriä: 1.17.24 (Suomen ennätys 1973)
* Maraton: 2.14.59

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Osorkon III

**Osorkon III** oli muinaisen Egyptin faarao ja Amonin ylipappi, jonka koko hallitsijanimi oli Usermaatre Setepenamun, Osorkon Si-Ese Meryamun, Netjer-Heqa-waset. Hänen tarkkaa hallintoaikaansa ei tunneta, mutta hänen on arvioitu nousseen hallitsijaksi 790-luvulla eaa. Hän hallitsi viisi viimeistä vuottaan yhdessä poikansa Takelot III:n kanssa.
F 7 Såtenäs

**F 7 Såtenäs** eli **Skaraborgs flygflottilj** on Ruotsin ilmavoimien toinen laivue. Sen tukikohta on Såtenäsin kartanossa Tunissa ja se on Lidköpingin kunnan suurin työnantaja.

Skaraborgin laivue perustettiin vuonna 1940. Såtenäs tuli valituksi, koska sen lähistöllä voitiin suorittaa pommituskokeita.   

## Historia
Vuoden 1930 puolustuskomission vuonna 1935 luovuttaman puolustusselonteon pohjalta valmisteltu vuoden 1936 puolustuspäätös määritti neljän olemassa olleen lento-osaston laajentamisen seitsemäksi lennostoksi.

Puolustuspäätös osoittautui nopeasti maailmapoliittisen tilanteen muuttuessa riittämättömäksi ja jo 8. kesäkuuta 1938 valtiopäivät päätti 20 miljoonan lisärahoituksesta puolustusmenoihin. Samassa yhteydessä tehtiin päätös lennoston perustamisesta Såtenäsiin. Valtio päätti lunastaa Såtenäsin kartanon alueen 685&nbsp;000 kruunulla ja jo 22. syyskuuta allekirjoitettiin kauppakirjat.

## Kalusto
Sen ensimmäiset lentokoneet olivat italialaisia B 16 Caproni-koneita, joiden käytössä oli talvisin vaikeuksia. Vuonna 1956 laivue siirtyi suihkukauteen A 32A Lansen -kalustolla.

Maaliskuussa 1965 laivue sai TP 84 Hercules -kuljetuskoneen, toisen vuonna 1969 ja kolmannen vuonna 1975. Viisi konetta hankittiin vuosina 1981–82. 

Vuonna 1973 tuli F 7-laivueesa ensimmäinen Viggen-kaluston käyttäjä (AJ-versio).
Vuonna 1993 yksikkö sai JAS 39 Gripenit. 

Kalusto kautta aikojen:
* Rynnäkkökoneet: A 21A, A 21R, Saab 29 Tunnan, A 32, AJ 37, JAS 39
* Pommikoneet: B 3, B 5, B 16, Saab 17, Saab 18,
* Hävittäjät: Saab 21R, AJ 37, JAS 39 Gripen
* Tiedustelukoneet: JAS 39
* Kuljetuskoneet: Tp 9, Tp 55, Tp 79, Tp 83, TP 84, TP 101
* Muut koneet: G 101, Se 102, Se 103, Se 104, Sk 11, Sk 12, Sk 16, Sk 50, SK 60, Hkp 2

## Tukikohta nyt
Såtenäs toteuttaa koko Ruotsin ilmavoimien Gripen-koulutuksen. Se kouluttaa myös tšekkiläiset ja unkarilaiset Gripen-lentäjät. Tukikohdassa ei 2000-luvulla koulutettu eikä palvellut lainkaan varusmiehiä.

## Päälliköt
*Folke Ramström (1940-45)
*Ingvar Berg (1945-50)
*Stig Norén (1950-57)
*Åke Sundén (1957-58)
*Folke Barkman (1958-68)
*Bengt Lehander (1968-72)
*Karl-Erik Fernander (1972-78)
*Björn Amelin (1978-85)
*Stig Abrahamsson (1985-93)
*Christer Backryd (1993-98)
*Jan Andersson (1998-01)
*Fredrik Hedén (2001-06)
*Ingemar Adolfson (2006-)

## Aiheesta muualla

*F 7 Såtenäsin kotisivu 

## Lähteet
Flygtekniska försöksanstalten

**Flygtekniska försöksanstalten** eli *FFA* oli 1940 perustettu Ruotsin puolustusministeriön alainen ilmailutekniikan tutkimuslaitos, joka yhdistyi 2000 Försvarets forskningsanstaltin eli FOAn kanssa muodostaen  Totalförsvarets forskningsinstitut eli FOI:n.

## Aiheesta muualla
* Laitoksen sivusto
Eino Valle

**Eino Olavi Valle** (18. helmikuuta 1932 Ruokolahti – 21. kesäkuuta 1990 Lappeenranta) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Hänen päämatkansa oli maraton.

Valle sijoittui Tokion 1964 olympialaisten maratonjuoksussa 28:nneksi. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia vuonna 1963 ja sijoittui viidenneksi vuonna 1967. Maratonin Suomen mestaruuden hän voitti vuonna 1964 ja SM-hopealle hän sijoittui vuonna 1963.

Seuratasolla Valle edusti Lauritsalan Kisaa, Ruokolahden Rajua ja Lappeenrannan Hiihtäjiä. Hän asui vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa Lappeenrannassa. Valle oli ammatiltaan poliisi ja toimi Lauritsalan poliisissa.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 25&nbsp;000 metriä: 1.19.19,4 (vuonna 1963)
* Maraton: 2.19.55,8 (vuonna 1964)

## Lähteet

* 
*