open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Elsa Puolanne

**Elsa Mirjam Kaarina Puolanne** (synt. Spolander, 1906 Orimattila – 1996) oli suomalainen tanssitaiteilija ja voimistelunopettaja.

Puolanne syntyi apteekkari Johan Spolanderin ja hänen vaimonsa Maria Spolanderin kahdeksanlapsisen perheen kuopuksena. Suomen itsenäistyttyä suurin osa perheestä muutti sukunimekseen Puolanteen. Perheen isän kuoltua keuhkokuumeeseen vuonna 1917 äiti muutti nuorimpien lasten kanssa Helsinkiin. Elsa opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui notaariksi. 

Vuonna 1926 Puolanne aloitti voimistelu- ja tanssiopinnot yksityisessä koulussa. Puolanne esiintyi ensi kerran koulun kevätnäytöksessä vuonna 1929. Samana vuonna hän aloitti voimistelunopettajan opinnot ja valmistui vuonna 1932. Opintojen ohella hän työskenteli opettajana ja ohjaajana eri puolilla ja jatkoi tehtävissä myös valmistumisensa jälkeen. Puolanne oli myös Suomen Naisten Liikuntakasvatusliiton joukkueen jäsen. Lisäksi hän toimi ''Kisakenttä''-lehden avustajana. Vuonna 1933 Puolanne esitti ensimmäisen sooloesityksensä *Loitsu*.

Puolanne teki 1930-luvulla useita opintoretkiä Saksaan ja Itävaltaan. Hän olikin mukana tuomassa Suomeen uutta saksalaisperäistä naisvoimistelua, joka oli lähellä tanssia. Hän toimi mm. vuoden 1936 Berliinin olympialaisissa suomalaisnaisvoimistelujoukkueen johtajistossa yhdessä Hilma Jalkasen ja Esteri Pesolan kanssa. Vuonna 1944 hän perusti Mirri Karpion kanssa oman tanssikoulun. Puolanne ja Karpio olivat keskeisiä vaikuttajia suomalaisessa Krisnamurti-liikkeessä.

## Lähteet
Per Se

**Per Se** on ravintola New Yorkissa Yhdysvalloissa. Ravintolan omistaa Thomas Keller, ja se sijaitsee Time Warner Centerin neljännessä kerroksessa. *[[The New York Times]]* on kehunut ravintolaa New Yorkin parhaimmaksi, ja *[[Restaurant]]*-lehden järjestämässä Maailman 50 parasta ravintolaa -äänestyksessä se sijoittui kuudenneksi vuonna 2012. Ravintolalla on täydet kolme Michelin-tähteä.

Per Se avattiin helmikuussa 2004. Sen omistajana ja pääkokkina toimii Thomas Keller.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Jenny Spennert

**Jenny Juliana Spennert**,  oli suomalainen oopperalaulaja. Hän aloitti varieteelaulajana ja teki sittemmin kansainvälisen uran oopperalaulajana.

Jenny Spennert syntyi porvarisperheeseen. Hän sai jo nuorena opetusta pianonsoitossa, tanssissa ja laulussa. Laulunopettajana Jennyllä oli Abraham Ojanperä ja tanssinopettajana Elise Littson. Jenny kiinnitettiin 17-vuotiaana esiintyjäksi Svenska Teaterniin, jossa hän jatkoi avioitumiseensa vuoteen 1898 asti. Avioliitto liikemies William Göhlen kanssa päättyi eroon vuonna 1903. Ainoa lapsi kuoli jo sylivauvana.

Avioeronsa jälkeen Spennert debytoi varieteelaulajana Helsingin Seurahuoneella 2. toukokuuta 1903. Hän oli ensimmäisiä suomalaisia varietee-esiintyjiä. Spennert menestyi ja esiintyi seuraavien parin vuoden aikana eri puolilla Eurooppaa. Spennert opiskeli lauluaan ja kehitti ääntään edelleen. Muutaman vuoden sisällä hän siirtyikin menestyksekkäästi oopperalavoille. Vuosina 1913–1914 Spennert levytti joukon suomen- ja ruotsinkielisiä sävellyksiä Gramophone- ja levymerkeille.

Aktiivinen esiintymisura päättyi 1910-luvulla. Spennert yritti paluuta esiintymislavoille vuosina 1918 ja 1925, mutta vastaanotto oli nihkeää. Julkaistuaan vuonna 1945 elämäkertansa, jonka käsikirjoitti teatterikriitikko Raoul af Hällström, Spennert järjesti vielä muutamia konsertteja vuosina 1947 ja 1949.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Aloysius Paul D’Souza

**Aloysius Paul D’Souza** (s. 21. kesäkuuta 1941) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Mangaloren hiippakuntaan 3. joulukuuta 1966 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Duran titulaaripiispaksi 11. tammikuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Basil Salvadore D’Souza, jota avustivat Alphonsus Mathias ja Patrick Paul D’Souza.

D’Souza sai 8. marraskuuta 1996 nimityksen Mangaloren piispaksi.

## Lähteet
Patrick Paul D’Souza

**Patrick Paul D’Souza** (28. huhtikuuta 1928 Bendur – 16. lokakuuta 2014) oli intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 20. joulukuuta 1953 ja nimitettiin Banarasin hiippakunnan johtoon 5. kesäkuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Valerian Gracias, jota avustivat Angelo Innocent Fernandes ja Leo D’Mello. Hiippakunnan nimi vaihdettiin 14. toukokuuta 1971 Varanasiksi.

D’Souza jäi eläkkeelle 24. helmikuuta 2007.

## Lähteet
Alejo Zavala Castro

**Alejo Zavala Castro** (31. joulukuuta 1941 – 2. marraskuuta 2025) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Morelian arkkihiippakuntaan 17. joulukuuta 1966 ja nimitettiin Tlapan piispaksi 4. tammikuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Prigione, jota avustivat Rafael Bello Ruiz ja Efrén Ramos Salazar.

Zavala Castro sai 19. marraskuuta 2005 nimityksen Chilpancingo-Chilapan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 14. helmikuuta 2006. Hän erosi virastaan vuonna 2015.

## Lähteet
Wallander: Sellisti

**Sellisti** on Wallander-elokuvasarjan toisen tuotantokauden viides elokuva. Tunnettu venäläinen sellisti on todistajansuojelussa, koska hän on silminnäkijä murhassa, jonka venäläinen mafia on järjestänyt. Sellisti konsertoi Ystadissa, ja Wallander tutustuu häneen sekä käymällä kuulijana hänen konsertissaan että poliisina.

## Roolit

## Aiheesta muualla
*
Pablo Cedano Cedano

**Pablo Cedano Cedano** (25. tammikuuta 1936 – 19. marraskuuta 2018) oli dominikaanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. heinäkuuta 1967 ja nimitettiin Santo Domingon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Vitan titulaaripiispaksi 31. toukokuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Nicolás de Jesús López Rodríguez, jota avustivat Juan Félix Pepén y Soliman ja François Robert Bacqué.

## Lähteet
Luis Gleisner Wobbe

**Luis Gleisner Wobbe** (s. 22. helmikuuta 1936 Iquique) on chileläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Opus Dein papiksi 11. elokuuta 1963 ja nimitettiin Rancaguan hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Mididin titulaaripiispaksi 3. heinäkuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jorge Arturo Augustin Medina Estévez, jota avustivat Adolfo Rodríguez Vidal ja Eladio Vicuña Aránguiz.

Gleisner Wobbe sai 10. heinäkuuta 2001 nimityksen La Serenan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi.

## Lähteet
Francisco José Arnáiz Zarandona

**Francisco José Arnáiz Zarandona** (9. maaliskuuta 1925 Bilbao – 14. helmikuuta 2014) oli espanjalaissyntyinen, Dominikaanisessa tasavallassa toiminut  roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli jesuiitta 30. toukokuuta 1941, ja hän sai pappisvihkimyksensä 15. heinäkuuta 1955. Hänet nimitettiin Santo Domingon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Legeksen titulaaripiispaksi 2. joulukuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1989. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Edward Idris Cassidy ja José Tomás Sánchez.

Arnáiz Zarandona jäi eläkkeelle 31. heinäkuuta 2002.

## Lähteet
Madeline Zima

**Madeline Rose Zima** (s. 16. syyskuuta 1985 New Haven, Connecticut) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan erityisesti televisiosarjasta *[[Nanny]]*, jossa hän esitti Grace Sheffieldiä. Hän on myös näytellyt sarjoissa *[[Californication (televisiosarja)|Californication]]* ja *[[Heroes (televisiosarja)|Heroes]]*.

Elokuvassa *[[Käsi, joka kehtoa keinuttaa]]* (1992) hän esitti perheen pientä tytärtä, Emmaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ready to Fall

__NOTOC__
**Ready to Fall** on yhdysvaltalaisen punk-yhtye Rise Againstin ensimmäinen single heidän neljänneltä studioalbumiltaan *[[The Sufferer & The Witness]]*. Single sijoittui parhaimmillaan sijalle 13 Billboardin Modern Rock Tracks -listalla. Kappaleelle tehtiin myös ilmastonmuutoksesta ja eläinten oikeuksista kertova musiikkivideo, joka kuvattiin vuonna 2006 Brandywine Falls Provincial Parkissa Kanadassa.

## Aiheesta muualla
* Ready To Fall -musiikkivideo Youtube (VEVO)
Joseph Lafontant

**Joseph Lafontant** (s. 17. joulukuuta 1937 Jacmel) on haitilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Port-au-Princen arkkihiippakuntaan François-Marie-Joseph Poirier 29. kesäkuuta 1963. Hänet nimitettiin Port-au-Princen vihkipiispaksi ja Gilban titulaaripiispaksi 25. marraskuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. tammikuuta 1987. Pääkonsekraattorina toimi Bernardin Gantin, jota avustivat François-Wolff Ligondé ja Léonard Pétion Laroche.

Lafontant jäi eläkkeelle 27. heinäkuuta 2013.

## Lähteet
Tadeusz Rakoczy

**Tadeusz Rakoczy** (s. 30. maaliskuuta 1938) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Krakovan arkkihiippakuntaan Karol Józef Wojtyła (tuleva paavi Johannes Paavali II) 23. kesäkuuta 1963. Hänet nimitettiin 25. maaliskuuta 1992 Bielsko-Żywiecin hiippakunnan johtoon, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 26. huhtikuuta Johannes Paavali II, jota avustivat Franciszek Macharski ja Angelo Sodano.

## Lähteet
YleXPop

**YleXPop** (aiemmin **Kaisaniemi Pop** ja **YleX Pop**) on YleX-radiokanavan ilmaiskonsertti. Ensimmäinen konsertti oli YleX:n edeltäjän Radiomafian 10-vuotiskonsertti 10. kesäkuuta 2000 Kaisaniemen puistossa.

Konsertin pitopaikkoina ovat olleet muun muassa Kaisaniemen puisto ja Lasipalatsin aukio Helsingissä. Konsertin ajankohta on ollut yleensä kesäkuun ensimmäinen viikolla. Vuosina 2012 ja 2013 konsertti järjestettiin Tampereen Keskustorilla ja vuosina 2014 ja 2015 Oulun Kauppatorilla.  

Tapahtumassa lanseerataan perinteisesti Kesäkumi-kampanjan tunnusbiisi. Vuoden 2024 YleXPop-tapahtuma keskeytettiin rajun ukonilman ja runsaiden sateiden takia, jonka jälkeen kenttä oli täyttynyt vedestä, ja yleisöä ei voitu ottaa turvallisesti paikalle. Tapahtumassa ehti esiintyä kokonaan Bee. Pehmoainon esitys keskeytyi. Pehmoaino esitti kappaleensa "Päivänvaloo" Lauri Haavin kanssa.

## Konserttien esiintyjät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Uutinen vuoden 2012 YleXPopin esiintyjistä YleX:n sivuilla
* PMMP esiintymässä YleXPop-konsertissa Kaisaniemessä vuonna 2005
To the Struggle Against World Terrorism

**To the Struggle Against World Terrorism** (Suom. Kamppailu maailman laajuista terrorismia vastaan) tunnetaan myös nimillä **Tear of Grief** ja **the Tear Drop Memorial** on Venäjän valtion lahjottama muistomerkki syyskuun 11. päivän iskussa kuolleiden muistolle. Muistomerkki sijaitsee Bayonnen kaupungissa Hudsonin piirikunnassa New Jerseyn osavaltiossa Amerikan Yhdysvalloissa. Muistomerkki paljastettiin 11. syyskuuta 2006 ja muistomerkin paljastivat Yhdysvaltain entinen presidentti Bill Clinton ja Venäjän silloinen pääministeri Vladimir Putin.

Muistomerkki on 30 metriä korkea ja se on valmistettu pronssista ja muistomerkin keskellä kyyneltä esittävä osa on valmistettu ruostumattomasta teräksestä joka on 12 metriä korkea. Muistomerkki maksoi noin 12 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.

Vuonna 2010 Foreign Policy -lehti listasi maailman rumimmat veistokset ja *To the Struggle Against World Terrorism* -muistomerkki oli yksi niistä.

## Lähteet
Janusz Edmund Zimniak

**Janusz Edmund Zimniak** (6. syyskuuta 1933 – 24. toukokuuta 2024) oli puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Katowicen hiippakuntaan Franciszek Sonik 9. syyskuuta 1956. Hänet nimitettiin Katowicen vihkipiispaksi ja Polinianumin titulaaripiispaksi 25. syyskuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Herbert Bednorz, jota avustivat Józef Benedykt Kurpas ja Czeslaw Domin.

Zimniak sai 25. maaliskuuta 1992 nimityksen Bielsko-Żywiecin vihkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 16. tammikuuta 2010.

## Lähteet
Victor Emilio Masalles Pere

**Victor Emilio Masalles Pere** (s. 29. kesäkuuta 1961 Barcelona) on espanjalaissyntyinen, Dominikaanisessa tasavallassa uransa luonut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Santo Domingon arkkihiippakuntaan Nicolás de Jesús López Rodríguez 7. heinäkuuta 1991. Hänet nimitettiin Santo Domingon vihkipiispaksi ja Girban titulaaripiispaksi 8. toukokuuta 2010. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi López Rodríguez, jota avustivat Józef Wesołowski ja Jesús María de Jesús Moya.

## Lähteet
Joonas Granberg

**Joonas Granberg** (s. 30. joulukuuta 1986 Turku) on suomalainen golf-ammattilainen. Granberg pelaa parhaillaan Aasian ammattilaiskiertueella, jossa hänen paras saavutuksensa on Worldwide Holding Sealong Masters -turnauksen voitto vuonna 2011. Vuosina 2008 ja 2009 Granberg pelasi Euroopan haastajakiertueella.

## Aiheesta muualla
* http://golfpiste.com/kilpagolf/?p=uutiset&newsid=82887&cid=11
Bourg-en-Bressen arrondissementti

**Bourg-en-Bresse** on arrondissementti itäisessä Ranskassa Ainin departementissa. Bourg-en-Bressen hallintokeskus on Bourg-en-Bresse. Arrondissementti jakautuu 24 kantoniin ja 219 kuntaan. Vuonna 2008 arrondissementin asukasluku oli 332&nbsp;313.

## Lähteet
Édouard Dermit

**Édouard Dermit** tai *Dermithe*, syntyisin *Antoine Dermit* (18. tammikuuta 1925 Pazin, Italia (nykyinen Kroatia) – 15. toukokuuta 1995 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen näyttelijä ja kuvataiteilija.

Édouard Dermit oli monitaiteilija Jean Cocteaun adoptiopoika ja hänen satunnainen rakastajansakin. Samoin hän oli Cocteaun ainoa perillinen.

Dermit’n ehkä merkittävin näyttelijäsuoritus oli Jean Cocteaun kirjoittaman romaanin mukaan tehdyssä ja Jean-Pierre Melvillen ohjaamassa elokuvassa *[[Kauheat lapset]]* (*Les enfants terribles*).

Édouard Dermit tunnetaan myös taidemaalarina. Hänen kykynsä alalla oivalsi Cocteau, joka antoi hänelle myös henkilökohtaista opetusta taidemaalauksessa. Vuonna 1963 kuolleen Cocteaun aloittaman Ranskassa sijaitsevan Fréjusin Jerusalemin Notre Damen kappelin freskojen maalamisen loppuun saattaminen oli hänen merkittävin työnsä.

Dermit osoitti kaupalliset kykynsä huolehtimalla Cocteaun hänelle antamasta perinnostä, jolle hän omistautui koko lopun elämänsä ajan. Hän myös käytti lempinimeään ”Doudou” koko elämänsä. Dermit’n poika Stephen myi Milly-la-Forêt’ssa sijaitsevan Cocteaun viimeisen asunnon Pierre Bergelle, joka oli Cocteaun kummipoika. Rakennus avattiin 23. kesäkuuta 2010 yleisölle ja sai nimekseen La Maison Cocteau.

## Filmografia
*1948 : *[[Kaksoiskotka]]* (*L’Aigle à deux têtes*, ohjaus Jean Cocteau )
*1950 : *[[Kauheat lapset]]* (*Les Enfants terribles*, ohjaus Jean-Pierre Melville : Paul)
*1950 : *[[Orfeus (elokuva)|Orfeus]]* (*Orphée*, ohjaus Jean Cocteau : Cégeste)
*1960 : *[[Orfeuksen testamentti]]* (*Le Testament d’Orphée*, ohjaus Jean Cocteau: Cégeste)
*1965 : *[[Thomas petkuttaja]]* (*Thomas l’imposteur*, ohjaus Georges Franju : kapteeni Roy)

## Lähteet
Harp

**Harp** () on Priuralskin piirin länsiosissa sijaitseva kaupunkityyppinen taajama Jamalin Nenetsian autonomisen piirikunnan länsiosissa Luoteis-Siperiassa, aivan Ural-vuoriston itäpuolella, hieman Labytnangin kaupungista luoteeseen. Taajamassa on Labytnangista Komin Vorkutaan vievän radan rautatieasema. Harp sijaitsee noin sadan kilometrin päässä Vorkutan kaivoskaupungista.
 

Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Harpin teollisuustaajamassa asui 6 413 henkeä ja se oli koko 14 995 asukkaan kunnallispiirin suurin taajama. 

Harpissa sijaitsee IK-18 *”Poljarnaja sova”* (tunturipöllö) -niminen vankila elinkautisvangeille.

Harpissa sijaitsee myös vankileiri numero 3, joka tunnetaan nimellä Napasusi. Rangaistussiirtola IK-3 on venäläisellä vankila-asteikolla ankarin eli ”erityisen kurin siirtola”. IK-3:ssa ovat viruneet mm. ukrainalainen elokuvaohjaaja Oleh Sentsov, öljy-yhtiö Jukosin perustajiin kuulunut Platon Lebedev ja aktivisti Aleksei Navalnyi, joka kuoli siellä kahden kuukauden vankeuden jälkeen. ”Napapiirin susi” perustettiin osaksi gulag-järjestelmää 1960-luvulla. Siellä voidaan säilyttää kerralla 1 050:tä vankia. Vankisiirtola 3:n entiset vangit ovat kertoneet kidutuksesta. ”Napapiirin susi” on Venäjän pohjoisin rangaistussiirtola.
[
{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q1067697",
  "properties": {"fill": "#ff0000", "stroke": "#ff0000", "stroke-width": 2}
} 
]


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Harpin taajamaan keskittynyt sivusto
George Elokobi

**George Nganyuo Elokobi** (s. 31. tammikuuta 1986, Mamfe, Kamerun) on kamerunilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen puolustaja. Hän pelaa tällä hetkellä Englannin Valioliigan Wolverhampton Wanderersissa.

## Ura
Elokobi muutti synnyinmaastaan Kamerunista Englantiin 16-vuotiaana, vuonna 2000. Hän aloitti pelaamaan alemmilla sarjatasoilla pelanneessa Dulwich Hamlet FC:ssä, josta siirtyi vuonna 2004 Colchester Unitediin. Sieltä matka jatkui vuonna 2008 Wolverhampton Wanderersiin, jossa Elokobi pääsi pelaamaan ensimmäistä kertaa urallaan Englannin korkeimmalla sarjatasolla, Valioliigassa.

Wolverhampton lainasi Elokobin helmikuussa 2012 Nottingham Forestiin, loppukauden mittaisella sopimuksella.
Juha Rosma

**Juha Erkki Rosma** (s. 30. huhtikuuta 1948 Helsinki) on suomalainen elokuvaohjaaja. Hän on ohjannut elokuvat *[[Huomenna (elokuva)|Huomenna]]* (1986), *[[Harmagedon (elokuva)|Harmagedon]]* (1986) ja *[[Kuka on Joe Louis?]]* (1992), televisioelokuvat *Rondaus* (1994) ja *Levoton rauha* (2009) sekä useita jaksoja eri televisiosarjoihin, kuten *[[Isänmaan kaikuja]]* (1990), *[[Kvartetti (televisiosarja)|Kvartetti]]* (1991), *[[Onnellisia ihmisiä]]* (1995), *[[Vaarallinen kevät]]* (1999), *[[Mahtihäät]]* (2000), *[[Sitoutumisen alkeet]]* (2007), *[[Stalkkeri (televisiosarja)|Stalkkeri]]* (2012), *[[Tehdas (televisiosarja)|Tehdas]]* (2013), *[[Tie Eedeniin]]* (2003–2005), *[[Kotikatu]]* (1995–2012) ja *[[Uusi päivä (televisiosarja)|Uusi päivä]]* (2010–2018).

Hän on ohjannut myös Tampereen Teatteriin, Tampereen Työväen Teatteriin, Kemin kaupunginteatteriin ja Hämeenlinnan kaupunginteatteriin sekä useita kuunnelmia.

## Ura

Rosma tuli ylioppilaaksi Tapiolan lukiosta (1967). Hän suoritti valtiotieteen kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa) (1972) ja sai stipendin opiskelemaan elokuvaa Puolassa. Hän työskenteli Mainos-TV:n filmitoimittajana 1970–1975 ja Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen laitoksen lehtorina, yliopettajana ja apulaisprofessorina vuosina 1975–1990. TV2:n teatteripäällikön tehtävässä Rosma aloitti vuonna 1997 ja Yleisradion draamapäällikkönä 2002-2007.

Ennen ensimmäistä pitkää näytelmäelokuvaansa Rosma oli ohjannut kahdeksan lyhytelokuvaa ja pitkän tv-elokuvan *Tähdenlento* (1985). Elokuvan *Huomenna* tarina syntyi yhteistyössä Jukka Vienon kanssa. *Harmagedon – erään maailman loppu* perustui Jussi Parviaisen *Jumalan rakastaja* -näytelmän roolihahmoon Juska Paarma, jota Parviainen itse näytteli oman käsikirjoituksensa pohjalta. Nyrkkeilyaiheisen suomalais-puolalaisen yhteistuotantoelokuvan *Kuka on Joe Louis?* käsikirjoitus syntyi yhdessä puolalaisen Cezary Harasimowiczin kanssa.

Rosma on ollut Suomen elokuvaohjaajaliiton puheenjohtaja 1986–1996), Pohjoismaisen elokuvaohjaajaliiton puheenjohtaja 1996–1998, Suomen elokuvasäätiön hallituksen puheenjohtaja 1996–1997) sekä valtion elokuvataidetoimikunnan puheenjohtaja 1997–2003.

Elokuvataiteen valtionpalkinnon Rosma on saanut kolmesti ja kahdesti hänet on palkittu Venlalla. Vuoden 2008 Venla-gaalassa Juha Rosma sai parhaan ohjaajan palkinnon TV2:lle tekemästään *[[Sitoutumisen alkeet]]* -sarjasta sekä vuonna 2000 sarjasta Vaarallinen kevät.

Rosma on Ringside Club ry:n sekä Suomen Nyrkkeilysäätiön puheenjohtaja.  

## Julkaisuja
* *Elokuvadramaturgian salaisuudet* 1984. Helsinki: Suomen elokuvasäätiö. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Juha Rosma Internet Movie Databasessa
V-S Bussipalvelut

**V-S Bussipalvelut Oy** on vuonna 1998 perustettu turkulainen liikennöitsijä.

Turussa yhtiö ajaa Fölin liikenteessä linjoja ja Fölin myös Paimion sisäisen liikenteen linjoja. Yhtiö on myös menestynyt HSL-alueen kilpailutuksissa voittaen pienkalustoliikennettä Espoosta ja Helsingistä. Lisäksi yhtiö voitti vuonna 2021 Imatran paikallisliikenteen linjojen 21-25 kilpailutuksen. Yhtiö liikennöi myös seutulinjoja 112 ja 121.

## Linjat
**Turun seudun joukkoliikenne (FÖLI)**: 10, 10A, 98, 700, 701, 702, 703, 704, 705, 706, 707, 708, 709, P1, P2, P4 ja P5.

**Helsingin seudun liikenne (HSL):** 26, 116, 117, 119, 137, 138, 148, 149, 166, 167, 168, 169, 207, 229, 232, 241 ja 242.

**Lappeenrannan seudun joukkoliikenne (Jouko)** : 21, 22, 23, 24, 25, 112 ja 121.

## Lähteet
Christophe Berra

**Christophe Didier Berra** (s. 31. tammikuuta 1985 Edinburgh, Skotlanti) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut skotlantilaisseura Heartsia sekä englantilaisseuroja Wolverhampton Wanderers ja Ipswich Town.

## Ura
Berra aloitti ammattilaisuransa kasvattajaseurassaan Heartsissa, josta hän siirtyi vuonna 2009 Wolverhamptonin riveihin. Siirtosumman arvioidaan olleen noin 2,5 miljoonaa puntaa.

Skotlannin maajoukkueessa Berra on pelannut toistaiseksi 41 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt neljä maalia. Halutessaan Berra olisi myös voinut edustaa isänsä synnyinmaata Ranskaa, jonka joukkueeseen pääsemisessä hänellä olisi tosin ollut kova, lähes ylitsepääsemätön urakka.

## Lähteet
Linda Creed

**Linda Epstein**, o.s. **Creed** (6. joulukuuta 1948 Philadelphia, Yhdysvallat – 10. huhtikuuta 1986 Ambler, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä.

Creed muutti 1960-luvun puolivälissä New Yorkiin ja työskenteli musiikkikustantamossa sihteerinä. Hän ei kuitenkaan löytänyt etsimäänsä työtä sanoittajana ja muutti pian takaisin Philadelphiaan. Lauluntekijän uransa hän aloitti vuonna 1971 Dusty Springfieldille tekemällään kappaleella ”Free Girl”. Samana vuonna hän kirjoitti Thom Bellin kanssa kappaleen ”Stop, Look, Listen (To Your Heart)”, jonka nauhoitti The Stylistics. Creed ja Bell jatkoivat yhteistyötä ja tekivät musiikkia Philadelphia International Records -yhtiön artisteille. The Spinners nauhoitti useita heidän kappaleitaan, mukaan lukien ”The Rubberband Man” (1976). Creed teki musiikkia myös muun muassa Johnny Mathisille, Teddy Pendergrassille ja Dionne Warwickille.

Vuonna 1972 Creed meni naimisiin Stephen Lee Epsteinin kanssa ja sai tämän kanssa Roni-tyttären 1970-luvun puolivälissä. Vuonna 1976 perhe muutti Kaliforniaan. Vuonna 1977 Creedin ja Michael Masserin kappale ”The Greatest Love of All” otettiin Muhammad Alista kertovan *[[Suurin]]*-elokuvan musiikkiraidalle. Kappaleesta tuli kymmenen vuotta myöhemmin yksi Whitney Houstonin siihenastisen uran suurimmista hiteistä.

Creedillä todettiin 26-vuotiaana rintasyöpä, joka lopulta johti hänen kuolemaansa huhtikuussa 1986 vain 36-vuotiaana. Hänen kuolemaansa seuraavana vuonna perustettiin rintasyöpäsäätiö Linda Creed Breast Cancer Foundation.

Creedin kappaleista ovat myöhemmin tehneet menestyneitä cover-versioita muun muassa Roberta Flack, Michael Jackson, Smokey Robinson ja Rod Stewart. Hänet valittiin vuonna 1992 postuumisti Songwriters Hall of Fameen.

## Lähteet
Diskreetti avaruus

**Diskreetti avaruus** on topologinen avaruus, jossa perusjoukon kaikki osajoukot ovat avoimia. Tällainen *diskreetti topologia* voidaan siis määritellä missä joukossa X tahansa valitsemalla topologiaksi X:n potenssijoukko \mathcal{P}(X). 

Jokainen diskreetti avaruus on metristyvä. Jos metriikka muodostetaan siten, että kahden pisteen etäisyys *d(x,y) = 1*, jos *x ≠ y*, ja *d(x,x) = 0*, tämän nk. diskreetin metriikan määräämä topologia on diskreetti topologia.

## Ominaisuuksia
Mikä tahansa kuvaus diskreetiltä avaruudelta mille tahansa toiselle topologiselle avaruudelle on jatkuva (koska mikään alkukuva ei voi olla ei-avoin).

## Lähteet
Bob Crewe

**Stanley Robert ”Bob” Crewe** (12. marraskuuta 1931 Newark, New Jersey – 11. syyskuuta 2014 Scarborough, Maine) oli yhdysvaltalainen laulaja ja äänitetuottaja. Hän aloitti uransa vuonna 1953 laulajana yhdessä Frank Slayn kanssa ja ryhtyi vuonna 1956 tuottajaksi The Rays -yhtyeelle. Slay ja Crewe muuttivat Philadelphiaan tuottajiksi ja laulunkirjoittajiksi Swan Records -yhtiölle. Heidän yhteistyönsä jatkui vuoteen 1959 asti.

1960-luvun alussa Crewe toimi tuottajana ja laulunkirjoittajana (yhdessä Bob Gaudion kanssa) Frankie Vallin The Four Seasons -yhtyeelle. 1960-luvun puolivälissä hän työskenteli Mitch Ryder and the Detroit Wheels -yhtyeen kanssa tuottaen näille menestyskappaleet ”Devil with a Blues Dress”, ”Sock It to Me Baby” ja ”Shake a Tail Feather”. Vuonna 1969 Crewe perusti oman levy-yhtiönsä Crewe Recordsin. Myöhemmin hän työskenteli tuottajana Motown-yhtiössä.

Esiintyjänä Crewen suurin hitti oli instrumentaali ”Music to Watch Girls By” vuonna 1966. Vuonna 1977 hän nauhoitti sooloalbumin *Motivation*.

## Lähteet

### Viitteet
Topologinen sulkeuma

**Topologinen sulkeuma** on topologisen avaruuden osajoukon kosketuspisteiden joukko.  Yhtäpitävästi se voidaan määritellä myös pienimmäksi suljetuksi joukoksi, joka sisältää annetun joukon.

Olkoon (X,T) topologinen avaruus. Joukon A\subset X sulkeuma sisältää kaikki ne pisteet x\in X, joiden jokainen ympäristö kohtaa A:n. Joukon A sulkeumaa merkitään \bar{A}=cl(A)= \{x\in X \ | \ x\text{:n jokainen ymparisto } U\in T \ \text{kohtaa } A\text{:n}\}.

Joukko on suljettu, jos ja vain jos sen sulkeuma on sama kuin joukko itse. Esimerkiksi reaalilukujen joukossa suljetun välin sulkeuma on väli itse. avoimen välin sulkeuma on vastaava suljettu väli, jolla on samat päätepisteet. 

## Lähteet
Sokea (maalaus)

**Sokea** on taiteilija Juho Rissasen vuonna 1899 vesivärein ja lyijykynällä maalaama teos, 120,5×81,5 cm. Ateneumin taidemuseo osti sen kokoelmiinsa vuonna 1916 (Hovingin kokoelma).

*Sokea* on Juho Rissasen nuoruusvuosien mestariteoksia. Hän kuvaa tässä työssä sokeaa kansannaista arvokkaasti ja kypsästi. Maalauksessa keppinsä kanssa eteenpäin kulkeva vanha nainen kulkee maalaispihapiirissä keskittynein ilmein. Hänen tulee luottaa muihin aisteihinsa. Maalauksessa varsinkin kädet ja kuunteleva ilme tulevat esille. Vapaana olevassa kädessään naisella on pieni puinen kiulu, kuppi.

Juho Rissasta pidetään vahvana ihmisten kuvaajana. Hän maalasi kansanihmisiä, joista etenkin savolaiset olivat hänen mieliaiheitaan. Hän oli itsekin kotoisin vaatimattomista oloista Kuopion maalaiskunnasta. Mallina *Sokea*-työssä Rissasella oli 94-vuotias Heta Kauppinen Käärmelahdesta. Rissasen mukaan tärkeintä *Sokea*- maalauksessa oli sosiaalisen myötätunnon herättäminen onnetonta ihmistä kohtaan, taiteellinen kiinnostavuus oli hänestä toissijaista.

Seuraavana vuonna, vuonna 1900, Rissanen sai pronssimitalin Pariisin maailmannäyttelyssä kahdeksan muun suomalaistaiteilijan kanssa. Rissanen sai sen nimenomaan teostensa *Sokea* ja *[[Povarissa]]* ansiosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Teos Suomen Kansallisgallerian sivuilla: Kokoelmat: Sokea. http://kokoelmat.fng.fi/app?action=page&si=http%3A%2F%2Fwww.muusa.net%2FE42_Object_Identifier%2FA_II_1126
Tehokas otoskoko

**Tehokas otoskoko** on tunnusluku otanta-aineistojen analyysissä. Se ilmaisee sellaisen yksinkertaisella satunnaisotannalla toteutetun otannan otoskoon, jolla saadaan sama estimointitarkkuus (eli keskivirhe) kuin jollakin käytetyllä ryväsotanta-asetelman mukaisella, havaintotason otoskoolla.

Tehokas otoskoko voidaan laskea seuraavasti:

n_{eff} = \frac{n}{deff(\hat{t})},

missä n on todellinen otoskoko ja deff(\hat{t}) on totaaliestimaatin asetelmakerroin.

Mikäli rypäiden sisäkorrelaatio on voimakas, tehokas otoskoko on tällöin pieni.
Povarissa

**Povarissa** on taiteilija Juho Rissasen vesiväri- ja lyijykynämaalaus, 100×112 cm, vuodelta 1899. Ateneumin taidemuseo osti sen kokoelmiinsa vuonna 1901 (Hovingin kokoelma).

*Povarissa* on iloinen ja pirteä kuvaus suomalaisten kansannaisten elämästä. He ovat kokoontuneet kädestäennustajan ympärille ruudullisissa ja raidallisissa mekoissaan. He ovat tilanteessa, joka ei kuitenkaan ollut tavallinen heidän elämässään – kädestäennustamista ei uskonnollisista syistä pidetty arvostettavana asiana. Mallit Juho Rissanen sai lähellä Kuopiota sijaitsevan Antikkalan talon väestä ja aiheen maailmantaiteen laatukuvista.

Maalauksessa korostuvat erilaiset naisten huvittuneet, mietiskelevät ja epäröivät ilmeet sekä kädet. Siinä on paljon käsiä, vaikka henkilöt muutoin eivät näy kokonaisuudessaan. Maalauksessa on myös yksi poika. Tämäkin työ, kuten myös Rissasen *[[Sokea (maalaus)|Sokea]]*-vesivärityö, oli esillä Pariisin maailmannäyttelyssä vuonna 1900. Molemmat kuuluvat Rissasen töiden huippuihin.

## Lähteet

Leena Ahtola-Moorhouse: Juho Rissanen: Povarissa. Teoksessa Ateneum-opas. Toim. Timo Huusko, 2007, s.65. 

## Aiheesta muualla
* Teos Suomen Kansallisgallerian sivuilla: Kokoelmat: Povarissa. http://kokoelmat.fng.fi/app?action=page&si=http%3A%2F%2Fwww.muusa.net%2FE42_Object_Identifier%2FA_II_913
Tanssiva Natalia Nordmann

**Tanssiva Natalia Nordmann** on ukrainalaissyntyisen taiteilijan Ilja Repinin punaliitutyö paperille 1900-luvun alusta. Kooltaan se on 37×26,5 cm. Ateneumin taidemuseo osti työn kokoelmiinsa vuonna 1930 eli Repinin kuolinvuonna.

Natalia Nordmann oli Ilja Repinin rakastettu ja elämänkumppani 1800-luvun loppupuolelta alkaen. He asuivat Venäjällä ja ostivat huvilan Kuokkalan Terijoelta, joka Venäjän vallankumouksen jälkeen jäi Suomen puolelle. Huvilan he nimesivät Penatyksi roomalaisten kotijumalien mukaan. He soittivat ja tanssivat siellä gramofonin säestyksellä. Heidän seuraelämänsä oli vilkasta ja tervehenkistä, sanotaan. Piirustuksen tilanne liittyy näihin tanssihetkiin.

Natalia Nordmann menehtyi tuberkuloosiin Locarnossa vuonna 1914. Repin itse jäi Venäjän vallankumouksen jälkeen Suomen puolelle. Ateneumin Repin-valikoimaan kuuluu nykyään yli 110 teosta.

## Lähteet
* Timo Huusko: Ilja Repin: Tanssiva Natalia Nordmann. Teoksessa Ateneum-opas. Toim. Timo Huusko, 2007, s.62.
* Елена Травина, 2014: Комарово и Репино. Келломяки и Куоккала. Дачная жизнь сто лет назад. СПб: «Центр Сохранение Культурного Наследие», s. 64-68.

## Aiheesta muualla
* Teos Suomen Kansallisgallerian sivuilla: Kokoelmat: Tanssiva Natalia Nordmann.
Acorn

**Acorn** () voi tarkoittaa seuraavia:

* Acorn Computers, brittiläinen tietokonevalmistaja
* Acorn, suomalainen popyhtye
;Britannian kuninkaallinen laivasto
* Acorn-luokka Britannian kuninkaallisen laivaston torpedovenehävittäjäluokka.
* HMS Acorn (1649), 22-tykkinen alus
* HMS Acorn (1807), 18-tykkinen Cormorant-luokan sluuppi
* HMS Acorn (1826), 18-tykkinen Satellite-luokan sluuppi
* HMS Acorn (1838), 12-tykkinen Acorn-luokan priki
* HMS Acorn (1884), Mariner-luokan potkurisluuppi
* HMS Acorn (1910), Acorn-luokan hävittäjä
Haapatyttö

**Haapatyttö** on suomalaisen puukuvanveiston pioneerin kuvanveistäjä Eemil Halosen 167&nbsp;cm korkuinen puuveistos vuodelta 1908. Ateneumin taidemuseo osti sen kokoelmiinsa vuonna 1909.

Eemil Halonen perehtyi puukuvanveistoon saatuaan tilauksen honkapuisista kohokuvista vuoden 1900 Pariisin maailmannäyttelyn Suomen paviljonkiin. Puuta voidaan pitää suomalaiskansallisena muotoilumateriaalina. Samoihin aikoihin muun muassa arts and crafts&nbsp;-liike pyrki vahvistamaan aitojen materiaalien ja käsityön kunnioitusta. Halonen veisti veistoksen yksinkertaiseen ja suljettuun ilmiasuun, mikä viittaa aikakauden tyyli-ihanteiden ohella myös Suomen keskiaikaiseen kirkolliseen puukuvanveistoon.

## Lähteet

Timo Huusko: Emil Halonen: Haapatyttö. Teoksessa Ateneum-opas. Toim. Timo Huusko, 2007, s.69.

## Aiheesta muualla
* Teos Suomen Kansallisgallerian sivustoilla: Kokoelmat: Tyttö. http://kokoelmat.fng.fi/app?si=http%3A%2F%2Fwww.muusa.net%2FE42_Object_Identifier%2FB_I_224
Owen John Dolan

**Owen John Dolan** (30. syyskuuta 1928 – 28. huhtikuuta 2025) oli uusiseelantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Wellingtonin arkkihiippakuntaan Peter Thomas McKeefry 21. heinäkuuta 1954, ja hänet nimitettiin Palmerston Northin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 2. marraskuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Peter James Cullinane, jota avustivat Thomas Stafford Williams ja Denis George Browne.

Dolan jäi eläkkeelle 76-vuotispäivänään 30. syyskuuta 2004.

## Lähteet
Jesús María de Jesús Moya

**Jesús María de Jesús Moya** (s. 28. marraskuuta 1934) on dominikaanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 18. maaliskuuta 1961. Hänet nimitettiin Santiago de los Caballerosin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Maxitan titulaaripiispaksi 13. huhtikuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Octavio Antonio Beras Rojas, jota avustivat Roque Antonio Adames Rodríguez ja Hugo Eduardo Polanco Brito.

De Jesús Moya sai 20. huhtikuuta 1984 nimityksen San Francisco de Macorísin piispaksi.

## Lähteet
Musica (veistos)

**Musica**, tunnetaan myös nimellä **Viulunsoittaja**, on suomalaisen kuvanveistäjän Wäinö Aaltosen kullattu puuveistos vuodelta 1926. Tyyliltään se on kubistissävyinen.

Veistos liittyy Tampereen Aleksis Kiven muistomerkkikilpailuun ja yhteen Aaltosen kolmesta palkitusta ehdotuksesta nimeltä *Futuri*. *Musica* on loppuun asti hiottu versio aiheesta. Veistoksessa runoilija nojaa päätään katkaistuun viuluun pää kuuntelevasti kallellaan. Vasemmassa silmässään hänellä on helmiäissiru. Huomioitavaa teoksessa on myös sen korkea jalusta, joka on yli kolme kertaa itse veistosta korkeampi. Itse veistos on 52 cm korkea, jalustan korkeus on 174 cm. Ateneumin taidemuseo osti veistoksen vuonna 2000.

Ensimmäisissä versioissa veistoksessa oli viulun paikalla lyyra. Aaltonen oli tehnyt ulkomaanmatkoja Saksaan ja Italiaan vuonna 1923 sekä Ranskaan ja Englantiin vuonna 1925. Nämä matkat innostivat häntä pelkistettyihin teoksiin, mitä hän toteutti *Musicassa*. Veistoksen valmistuessa Aaltonen oli jo Suomessa suuri nimi Paavo Nurmen juoksijapatsaan tekijänä (1924).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
John Quinn Weitzel

**John Quinn Weitzel** (10. toukokuuta 1928 Chicago, Illinois – 30. joulukuuta 2022) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Catholic Foreign Mission Society of American papiksi 11. kesäkuuta 1955 ja nimitettiin Samoa-Pago Pagon hiippakunnan johtoon 9. kesäkuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pio Taofinu'u, jota avustivat Joseph Anthony Ferrario ja Patrick Vincent Hurley.

Weitzel jäi eläkkeelle 31. toukokuuta 2013.

## Lähteet
Januário Torgal Mendes Ferreira

**Januário Torgal Mendes Ferreira** (s. 26. helmikuuta 1938 Porto) on portugalilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 15. lokakuuta 1960 ja nimitettiin Portugalin sotilasordinariaatin vihkipiispaksi sekä Gaudiaban titulaaripiispaksi 22. huhtikuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi António Ribeiro, jota avustivat Júlio Tavares Rebimbas ja Eurico Dias Nogueira.

3. toukokuuta 2001 Torgal Mendes Ferreira sai nimityksen Portugalin sotilaspiispaksi.

## Lähteet
Kreetan maanjäristys 365

**Kreetan maanjäristys 365** oli merenalainen maanjäristys, joka tapahtui Välimerellä auringonnousun aikoihin 21. heinäkuuta 365. Sen keskus oli ilmeisesti Kreetan ja Peloponnesoksen niemimaan välillä. Maanjäristyksen magnitudi oli noin 8, joissakin arvioissa yli M<sub>w</sub> 8,5, ja intensiteetti XI.

Maanjäristys aiheutti laajaa tuhoa Kreikassa, Libyassa, Egyptissä, Kyproksella ja Sisiliassa. Järistys aiheutti tuhoja vielä Nikomedeiassa saakka ja tunnettiin Pohjois-Italiassa muun muassa Veronassa ja Bergamossa asti. Kreetalla maanjäristys tuhosi muun muassa sen merkittävimmät kaupungit Knossoksen ja Gortynin.

Maanjäristystä seurasi tsunami, joka tuhosi Välimeren etelä- ja itärantoja etenkin Libyassa, Aleksandriassa ja Niilin suistossa. Se surmasi tuhansia ihmisiä ja heitti laivoja jopa kolme kilometriä sisämaahan. Pelkästään Kreikassa kuoli arviolta noin  henkeä.

Maanjäristys järkytti syvästi myöhäisantiikin ajan ihmisiä, ja monet noihin aikoihin eläneet kirjailijat kuvaavat sitä teoksissaan.  Esimerkiksi roomalainen historiankirjoittaja Ammianus Marcellinus kuvaa yksityiskohtaisesti tsunamia, joka iski Aleksandriaan ja muihin paikkoihin. Hänen kirjoituksensa erottaa selvästi tapahtumien kolme päävaihetta: maanjäristyksen, merenpinnan äkillisen laskun ja sitä seuraavan jättimäisen, sisämaahan vyöryvän aallon.

Nykyisin arvioidaan, että maanjäristys koostui todennäköisesti usean voimakkaan järistyksen sarjasta. Vuosien 350–550 arvellaan olleen alueen aktiivisinta maanjäristysaikaa viimeisen  vuoden aikana. Maanjäristyssarja nosti Kreetan länsipäätä useita metrejä, mikä siirsi rantaviivaa huomattavasti. Vaikutus on näkyvissä muun muassa Falasarnan arkeologisella alueella.

## Lähteet
João Alves (piispa)

**João Alves** (13. joulukuuta 1925 – 28. kesäkuuta 2013) oli portugalilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1951 ja nimitettiin Coimbran hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Scalan titulaaripiispaksi 5. syyskuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi António Ribeiro, jota avustivat João Antonio da Silva Saraiva ja Manuel Franco da Costa de Oliveira Falcão.

Alves sai 8. syyskuuta 1976 nimityksen Coimbran piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 24. maaliskuuta 2001.

## Lähteet
Manual Pelino Domingues

**Manual Pelino Domingues** (s. 7. lokakuuta 1941) on portugalilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 15. elokuuta 1965 ja nimitettiin Porton hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Lemellefan titulaaripiispaksi 19. joulukuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. maaliskuuta 1988. Pääkonsekraattorina toimi João Alves, jota avustivat Júlio Tavares Rebimbas ja Horácio Coelho Cristino.

Pelino Domingues sai 27. tammikuuta 1998 nimityksen Santarémin piispaksi.

## Lähteet
Robert Guédiguian

**Robert Guédiguian** (3. joulukuuta 1953 Marseille, Ranska) on ranskalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.

Guédiguianin esikoisohjaus on *[[Dernier été]]* vuodelta 1980. Hän käsikirjoittaa elokuvansa itse. Niiden tapahtumapaikkana on usein hänen kotikaupunkinsa Marseille. Guédiguianin elokuvat ovat realistisia työväenluokan kuvauksia. Hän itse pitää niitä lähes dokumentinomaisina.

Guédiguiania on verrattu Ken Loachiin ja Aki Kaurismäkeen, mutta hän sanoo eroavansa Kaurismäestä tyylinsä erilaisuudella. Kriitikko Harri Römpötin mukaan Kaurismäki tekee työväenluokkaelokuvistaan nostalgisen kiiltokuvamaisia, Guédiguianin elokuvat taas ovat ajankohtaisia. Ne ovat yleensä hyvin synkkiä, mutta *Kilimanjaron lumissa* (2011) on valoisampia sävyjä.

Guédiguianin isä on syntyjään armenialainen.

## Filmografia
* *[[Dernier été]]* 1980
* *[[Ki lo sa?]]* 1985
* *[[Rouge midi]]* 1985
* *[[Dieu vomit les tièdes]]* 1991
* *[[L'argent fait le bonheur]]* 1993
* *[[À la vie, à la mort!]]* 1995 
* *[[Marius ja Jeannette]]* (*Marius et Jeannette*) 1997 ohjaus, käsikirjoitus
* *[[À la place du coeur]]* 1998 ohjaus
* *[[À l'attaque!]]* 2000 
* *[[La ville est tranquille]]* 2000 ohjaus, käsikirjoitus, tuottaja
* *[[Marie Jon kaksi rakastajaa]]* (*Marie-Jo et ses 2 amours*) 2002 ohjaus, käsikirjoitus, tuottaja
* *[[Mon père est ingénieur]]* 2004 ohjaus, käsikirjoitus, tuottaja
* *[[Le promeneur du champ de Mars]]* 2005 ohjaus, tuottaja
* *[[Le voyage en Arménie]]* 2006 
* *[[Lady Jane]]* 2008 Ohjaus
* *[[L'armée du crime]]* 2009 ohjaus
* *[[Kilimanjaron lumet (vuoden 2011 elokuva)|Kilimanjaron lumet]]* (*Les Neiges du Kilimandjaro*) 2011 ohjaus, käsikirjoitus
* *[[Twist à Bamako]]* 2021

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Bagh, Peter von: ”Meri on kuin valkokangas”, Robert Guédiguianin haastattelu, *Filmihullu* 4/2009.
*Laurinen, Sampsa: ”Robert Guédiguian – vastarinnan väreissä”, *Filmihullu* 4/2009.
*Mai, Joseph: *Robert Guédiguian.* Manchester University Press, 2017. .
Matias Turkkila

**Matias Turkkila** (s. 1973 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja poliittinen toimija. Turkkila on valtiovarainministeri Riikka Purran erityisavustaja elokuusta 2025. Aiemmin hän toimi perussuomalaisten pää-äänenkannattajan *[[Perussuomalainen|Perussuomalaisen]]* sekä ''Suomen Uutiset'' -verkkolehden päätoimittajana. Hän on myös maahanmuuttokriittisten keskustelijoiden Hommaforumin perustajajäsen ja entinen vetäjä. Hommaforum sai alkunsa Jussi Halla-ahon *Scripta*-blogin vieraskirjasta. 

Turkkila pääsi Timo Soinin puheenjohtajakaudella *Perussuomalainen*-lehden päätoimittajaksi toukokuussa 2012, ja kun *Suomen Uutiset* perustettiin vuonna 2014 ja julkaisu alkoi joulukuussa 2014, Turkkilasta tuli myös sen päätoimittaja. Turkkila on ollut myös ehdokkaana useissa kuntavaaleissa (2012, 2017, 2021) ja eduskuntavaaleissa (2019, 2023) perussuomalaisten listalta Helsingissä.

## Elämä

Turkkila on koulutukseltaan diplomi-insinööri. Hän liittyi perussuomalaisiin vuoden 2006 lopulla ja on toiminut Jussi Halla-ahon kampanjapäällikkönä. Turkkila on Hommaforumin perustajajäsen ja entinen vetäjä. Hän on toiminut Suomen Sisun varapuheenjohtajana mutta erosi yhdistyksestä alkuvuonna 2012. Hommaforumiin yhdistyi pian pieni Suomen Sisun oma keskustelupalsta joka lakkasi olemasta. 

Turkkila aloitti *Perussuomalaisen* päätoimittajana Timo Soinin puheenjohtajakaudella toukokuussa 2012. Vuonna 2014 lehden verkkoversion korvasi *Suomen Uutiset* -verkkolehti, jonka päätoimittaja Turkkila on myös. *Suomen Uutiset* oli aluksi *Perussuomalainen*-lehden verkkoversio, mutta pian se muotoutui lukijakunnaltaan laajemmaksi uutisverkkosivustoksi, joka heijastelee puolueen näkemyksiä ajankohtaisiin tapahtumiin.

Entisen puoluejohtajan Soinin mukaan Turkkila oli primus motor siinä, että Jussi Halla-aho onnistui päihittämään Sampo Terhon vuoden 2017 puheenjohtajavaalissa.

## Poliittinen ura

Turkkila sai vuoden 2012 kunnallisvaaleissa 276 ääntä ja toimii kaudella 2013–2017 Helsingin maahanmuutto- ja kotouttamisasioista vastaavan neuvottelukunnan puheenjohtajana. Hän oli ehdolla myös vuoden 2017 kuntavaaleissa ja vuoden 2019 eduskuntavaaleissa. Kuntavaaleissa 2021 Turkkila sai Helsingissä 250 ääntä. Eduskuntavaaleissa 2023 Turkkila sai 472 ääntä Helsingin vaalipiirissä. Turkkila nimettiin elokuussa 2025 valtiovarainministeri Riikka Purran erityisavustajaksi.

## Näkemyksiä

Turkkila on arvostellut mediaa siitä, että se maalaa maahanmuuttajista siloiteltua kuvaa. Hänen mielestään median tehtäviin ei pitäisi kuulua monikulttuurisuuden edistämistä, vaan sen tulisi pitäytyä tiedonvälityksessä.

## Yksityiselämä
Turkkila on naimisissa toimittaja Sanna Ukkolan kanssa. Turkkilalla on kaksi lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Matias Turkkilan verkkosivut
* Matias Turkkila on mystifioitu perus­suomalainen Yle. 23.8.2025
Horácio Coelho Cristino

**Horácio Coelho Cristino** (8. kesäkuuta 1941 – 8. toukokuuta 2005) oli portugalilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 15. elokuuta 1965 ja nimitettiin Lissabonin patriarkaatin vihkipiispaksi sekä Drusilianan titulaaripiispaksi 20. elokuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi António Ribeiro, jota avustivat Alberto Cosme do Amaral ja Américo Henriques.

Coelho Cristino kuoli 53-vuotiaana virassa.

## Lähteet
Juha Karlsson

**Juha Karlsson** (s. 1961) on kotkalainen kitaristi. Hän soitti kitaraa punkyhtye Dynamossa, jonka ensimmäisen singlen *Hamina on kaupunki* Poko Rekords julkaisi vuonna 1981. Karlsson luopui muusikon urasta ja vetäytyi perhe-elämään, mutta musiikin harrastaminen on jatkunut mm. äänilevyjen keräilyn muodossa.
We’ll Meet Again (elokuva)

**We'll Meet Again** on vuonna 1943 valmistunut musikaalielokuva. Elokuva on nimetty pääosaa esittävän laulaja Vera Lynnin laulun ”We'll Meet Again” mukaan. Elokuvan on ohjannut Philip Brandon.

## Rooleissa

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
*
Aasiankääpiösorsa

**Aasiankääpiösorsa** (*Nettapus coromandelianus*) on pieni aasialainen sorsalaji, joka pesii Pakistanissa, Intiassa, Bangladeshissa, Kaakkois-Aasiassa ja Australiassa. Aasiankääpiösorsia arvioidaan Wetlands International-järjestön mukaan olevan maailmassa kaikkiaan 130 000 – 1 100 000 yksilöä. Lajin populaation kehitys on vaihtelevaa. Osa pesäkunnista on erittäin vakiintuneita, mutta esimerkiksi Kiinan alueella pesivistä aasiankääpiösorsista on vaikeaa kerätä täsmällisiä tietoja suuren vaihtelun vuoksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Nettapus coromandelianus 
*BirdLife: Cotton Pygmy-goose Nettapus coromandelianus
Antoni Pacyfik Dydycz

**Antoni Pacyfik Dydycz** (24. elokuuta 1938 – 14. syyskuuta 2025) oli puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki kapusiinien papiksi Czesław Falkowski 29. kesäkuuta 1963, ja hänet nimitettiin Drohiczynin hiippakunnan johtoon 20. kesäkuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Józef Kowalczyk, jota avustivat Stanisław Szymecki ja Francesco Gioia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Arthur Pic

**Arthur Pic** (s. 5. lokakuuta 1991 Montélimar, Ranska) on ranskalainen moottoriurheilija. Hänen vanhempi veljensä Charles Pic ajoi Formula 1 -sarjassa kausilla 2012–2013.

## Ura
Pic aloitti uransa Kartingissa vuonna 2004 sijoittuen 16:nneksi Ranskan Junior Mestaruussarjassa. Seuraavana vuonna hän sijoittui sarjan neljänneksi. Vuonna 2007 Pic aloitti kilpa-uransa ja siirtyi Belgian Formula Renault 1.6 -sarjaan, jossa hän ajoi vain neljä kilpailua. Vuonna 2008 Pic ajoi Formul'Academy Euro Series -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Vuonna 2009 Pic kilpaili Eurocup Formula Renault -sarjassa sijoittuen loppupisteissä 10:nneksi. Vuonna 2010 Pic jatkoi sarjassa ja sijoittui lopulta sarjan kolmanneksi.

Vuonna 2011 Pic ajoi Formula Renault 3.5 -sarjassa Tech 1 Racingin tallissa. Hän keräsi 12 pistettä ja sijoittui loppupisteissä vasta 23:nneksi. Vuonna 2012 Pic jatkoi FR 3.5 -sarjassa siirtyen DAMS-talliin. Hän sijoittui sarjan kahdeksanneksi voittaen yhden kilpailun. Vuonna 2013 Pic jatkoi sarjassa ja siirtyi uuteen AV Formula -talliin. Hän saavutti kauden aikana yhden kolmossijan ja 74 pistettä sijoittuen sarjan kahdeksanneksi.

Vuonna 2014 Pic siirtyi GP2-sarjaan Campos Racing-talliin. Hän otti yhden voiton Unkarin pitkästä kilpailusta, saavutti yhden kakkossijan Monzasta ja kolmossijan Abu Dhabista sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Vuonna 2015 Pic jatkoi GP2-sarjassa saavuttaen kaksi kakkossijaa ja 60 pistettä sijoittuen sarjan 11:nneksi. Vuonna 2016 Pic jatkoi kolmannen kauden GP2:ssa siirtyen Rapax -talliin.

## GP2-tulokset

## Lähteet
Tumenjoki

**Tumenjoki** (, , *Túmenjiāng*) on rajajoki osin Kiinan ja Pohjois-Korean sekä alajuoksullaan 17 kilometrin matkalla Venäjän ja Pohjois-Korean välissä. Joen kokonaispituus on 525 kilometriä, toisen lähteen mukaan 521 kilometriä. Valuma-alueen koko on vain 4&nbsp;059 neliökilometriä.

Joki saa alkunsa Changbaivuoren korkeimmalta, 2&nbsp;750 metriä korkealta Baekduvuorelta (*Paektu*, kiin. *Batou*), Kiinan Jilinin maakunnasta. Joki virtaa kapeita jokiuomia pitkin Hoeryŏngiin ja laskee edelleen kaakkoon Japaninmereen.

Joen vedenlaatu on huono; joki on pahoin teollisuuden ja kaupunkiasutuksen jätevesien pilaama. Jilinin maakunnan ympäristön tilaa selvitellyt raportti (2006) osoitti, että Tumenin vesistöalueesta 75 prosentissa oli heikko vedenlaatu. Vesi on epäkelpo niin luonnonvesivarastoksi, juomavedeksi kuin kotitalouksien, teollisuuden tai maatalouden käyttöönkin. Luonnonvarojen hyödyntäminen on aiheuttanut metsäkatoa, maaperän eroosiota, ja muuta luonnon köyhtymistä, jotka edistävät vesistön pilaantumista. Saastuminen uhkaa Venäjän alajuoksun suojeltuja kosteikkoalueita, heikentää väestön elinoloja ja nostaa alueen teollisuuden kustannuksia.

Tumenjoki on pohjoiskorealaisten loikkareiden suosiossa, joista suurin osa pyrkii Kiinan puolelle. Kiinan ja Pohjois-Korean välinen raja on pidempi, eikä niin tarkasti valvottu kuin Pohjois-Korean ja Venäjän, mikä tekee rajan ylittämisestä helpompaa.

## Galleria

Tumen River Bridge in 2018.jpg|Tumenjoen silta, joka rakennettiin 1941. Pohjois-Korea joen vastakkaisella puolella.
Aerial view of Tumen River at Namyang.jpg|Tumenjoki Namyangin kohdalla.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Alppikäenminttu

**Alppikäenminttu** (*Clinopodium alpinum*, synonyymit *Acinos alpinus*, *Calamintha alpina*, *Satureja alpina*) on huulikukkaiskasvien (Lamiaceae) heimoon kuuluva monivuotinen puutarhakasvi eli perenna.

## Ulkonäkö ja koko
Alppikäenminttu kasvaa 20 cm korkeaksi. Sillä on punavioletit kukat.
Kasvi kukkii kesäkuusta syyskuulle asti. Lehdet ovat tummanvihreät ja muodostavat tiiviin mättään.

## Levinneisyys
Alppikäenminttua tavataan Keski- ja Etelä-Euroopassa.

## Lähteet
* Räty, E. ja Alanko P. 2004: Viljelykasvien nimistö. - Puutarhaliiton julkaisuja, Helsinki.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* UniProt, Taxonomy: Clinopodium alpinum (Alpine calamint)  (Acinos alpinus) 
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Acinos alpinus