open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ketunlieko

**Ketunlieko** eli **havuketunlieko** (*Huperzia selago*) on liekomaisiin kuuluva yhtäläisitiöinen sanikkainen.

## Ulkonäkö ja koko

Ketunlieon versosto on pysty. Pieninä kimppuina olevat tiheälehtiset varret kasvavat 5–20 cm korkeiksi. Pienet alle senttimetrin pituiset neulasmaiset, litteät ja talvehtivat lehdet ovat varressa lähes kierteisesti. Neulasmaiset itiölehdet ovat vuosiverson yläosassa, ja ne muistuttavat suuresti itiöpesäkkeettömiä lehtiä. Huomaamattomat kellertävät itiöpesäkkeet piilevät itiölehtien hangassa. Ketunlieon itiöt kypsyvät Suomessa kesä-syyskuussa. Alkeisvarsikko on maansisäinen, mukulamainen ja lehtivihreätön.

Suomessa ketunlieosta tavataan kahta alalajia: metsäketunlieko (ssp. *selago*) ja pohjanketunlieko (ssp. *appressa*). Metsäketunlieko on itusilmuton tai vain niukasti itusilmuinen, lehdet ovat tummanvihreitä ja sivulle tai yläviistoon harittavia. Pohjanketunlieolla on aina itusilmuja ja sen lendet ovat väriltään vaaleamman vihreitä ja ne ovat tiiviisti varren myötäisiä. Alalajien välimuodot ovat yleisiä.

Lähilajeista ketunlieon voi sekoittaa hieman samanlaiseen riidenliekoon (*Spinulum annotinum*).

## Levinneisyys
Ketunliekoa tavataan laajalla alueella pohjoisella pallonpuoliskolla. Euroopassa lajin päälevinneisyysalue ulottuu Britteinsaarilta Itä-Ranskaan ja Pohjois-Italiaan, ja edelleen Pohjois-Balkanilta Venäjälle ja Pohjoismaihin. Lajia tavataan myös laajalla alueella Siperiassa sekä Pohjois-Amerikan pohjois- ja itäosissa. Suomessa ketunliekoa tavataan koko maassa. Runsaimmillaan se on Pohjois-Lapissa. Alalajeista metsäketunlieko on yleisempi Etelä- ja Keski-Suomessa, pohjanketunlieko Pohjois-Suomessa.

## Elinympäristö
Ketunliekoa tavataan kosteissa ja yleensä rehevissä metsissä, kuten tuoreissa ja lehtomaisissa kangasmetsissä sekä kangas- ja lehtokorvissa. Sitä kasvaa myös lettosoilla, tihkupinnoilla, suo-ojien reunamilla, puronvarsilla, rannoilla, kosteissa kallionkoloissa ja -seinämillä.
 
## Käyttö
Ketunlieon keitinvettä on aikaisemmin käytetty syöpäläisten karkottamiseen kotieläimistä. Myrkyllistä kasvia on käytetty aikaisemmin myös voimakkaasti ulostuttavana ja oksennuttavana rohtona.

## Lähteet
* 
* *Oulun kasvit. Piimäperältä Pilpasuolle.* Toim. Kalleinen, Lassi & Ulvinen, Tauno & Vilpa, Erkki & Väre, Henry. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Norrlinia 11 / Oulun kaupunki, Oulun seudun ympäristövirasto, julkaisu 2/2005. Yliopistopaino, Helsinki 2005.
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Kasviatlas 2018: Havuketunlieon levinneisyys Suomessa
*Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Ketunlieko (''Huperzia selago'')
*Den virtuella floran: Ketunlieko (''Huperzia selago'')
Tesma

**Lehtotesma** eli **tesma** (*Milium effusum*) on voimakkaantuoksuinen, tuulipölytteinen heinäkasvi. Sitä on käytetty Pohjanmaalla liinavaatekaappien hajusteena. Lehtotesma tuoksuu etenkin kuivattuna kumariinille.

## Ulkonäkö ja koko
Lehtotesma kasvaa 50–150 senttimetriä korkeaksi. Se kasvaa monivuotisina tuppaina. Lehdet ovat puoli senttimetriä leveät. Lehtotesman kukinto on vaaleanvihreä, harvahko nuokkuva röyhy. Kukinta-aika on kesä-heinäkuu.

## Levinneisyys
Lehtotesmaa tavataan lähes koko Euroopassa Portugalia ja Kreikkaa lukuun ottamatta. Suomessa se on yleisin etelärannikolla ja Pohjanmaalla Oulua myöten.

## Elinympäristö
Lehtotesma kasvaa kosteilla, rehevillä paikoilla, kuten lehdoissa.

## Katso myös
*Tesmayrtti (*Adoxa moschatellina*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Lehtotesma (''Milium effusum'')
* ITIS taksonomia
Panchito Pistoles

**Panchito Pistoles** on Disneyn animaatio- ja sarjakuvahahmo. Panchito on meksikolainen kukko joka esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1944, elokuvassa *[[Kolme caballeroa]]*. Panchiton hevosen nimi on Señor Martinez.

Ehkä tunnetuimmat sarjakuvatarinat, joissa Panchito esiintyy, ovat Don Rosan *[[Kolmen caballeron paluu]]* ja *Seitsemän (miinus neljä) rohkeata caballeroa.*

## Lähteet
*http://www.perunamaa.net/donrosa
* Don Rosan piirtämät ja käsikirjoittamat tarinat "Kolmen caballeron paluu" ja "Seitsemän (miinus neljä) rohkeata caballeroa"
Heikki Lukinmaa

**Heikki Lukinmaa** on suomalainen toimittaja. Hän on työskennellyt muun muassa MTV3:n Huomenta Suomi -ohjelmassa.
Offenburg

**Offenburg** on Saksan kaupunki Baden-Württembergin osavaltion Ortenaun piirikunnassa. Se sijaitsee Schwarzwaldin metsäisen vuorijonon läntisellä reunalla, noin 20 kilometriä kaakkoon Ranskan Strasbourgista. Kaupungissa oli kesäkuun 2022 lopussa 61&nbsp;293 asukasta, ja sen pinta-ala on 78,4 neliökilometriä.

Ensimmäinen kirjallinen maininta Offenburgista sijoittuu vuoden 1148 tienoille. Vuonna 1689, niin kutsutun yhdeksänvuotisen sodan melskeissä, kaupunki tuhoutui lähes täysin menettäen suurimman osan keskiaikaisista ja renessanssin ajan arkkitehtonisista monumenteistaan. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin viralliset sivut
Kvikkjokk

**Kvikkjokk** () on kylä Jokimukan kunnassa Pohjois-Ruotsissa, 114 km Jokimukan taajamasta luoteeseen. Kvikkjokkin kautta kulkee useita vaellusreittejä: Kungsleden, Padjelantaleden ja Kalottireitti (Nordkalottleden). Se on suosittu lähtö- tai päätepiste Sarekin ja Padjelantan kansallispuistoihin suuntautuville retkille.

Kvikkjokkin alueelta on tehty löytöjä viikinkiajalta. Myös vanhoja saamelaisia uhripaikkoja on löydetty. Itse kylä sai alkunsa 1600-luvulla, kun alueelta löytyi hopeaa.

## Lähteet
Rödermark

**Rödermark** on kaupunki Hessenin osavaltiossa, Saksassa. Se sijaitsee Offenbachin piirikunnassa, etelään Frankfurt am Mainista ja pohjoiseen Darmstadtista. Sen asukasluku on 28&nbsp;068 (30. kesäkuuta 2006), ja se on pinta-alaltaan 29,9 neliökilometrin suuruinen. Asukastiheys kaupungissa on noin 938,7 as./km².

Kaupunkirautatie Reinin-Mainin S-Bahn kattaa myös Rödermarkin kaupungin. Sen ystävyyskaupunkeja ovat Saalfelden Itävallassa, Tramin Italiassa, sekä Bodajk Unkarissa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Rödermarkin kaupungin viralliset sivut
Far from the Sun

__NOTOC__
**Far from the Sun** on Amorphiksen kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 26. toukokuuta 2003. Albumi jäi laulaja Pasi Koskisen viimeiseksi yhtyeessä. Jan Rechberger vuorostaan korvasi rummuissa kolmella edellisellä albumilla soittaneen Pekka Kasarin. Soolokitaristi Esa Holopainen on myöhemmin kertonut, että hänen mielestään *Far from the Sun* on Amorphiksen heikoin albumi. Myös muut Amorphiksen jäsenet ovat ilmaisseet tyytymättömyytensä albumiin. Albumi myi Suomessa kultaa vuonna 2010.

## Kappaleet

## Kokoonpano

### Yhtye
* Niclas Etelävuori – basso
* Esa Holopainen – soolokitarat
* Santeri Kallio – kosketinsoittimet
* Tomi Koivusaari – rytmikitarat
* Pasi Koskinen – laulu
* Jan Rechberger – rummut

### Tuotanto
* Hannu Leidén – äänittäjä
* Juha Laakso – äänittäjä
* Santeri Kallio – äänittäjä
* Nikk Bingo – äänittäjä
* Hiili Hiilesmaa – miksaaja (Finnvox 1/2003)
* Thomas Eberger – masteroija (Cutting Room, Tukholma, 1/2003)

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Desibeli.net: 
* Imperiumi: 7½/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sanoitukset Amorphiksen kotisivuilla
* 
*
Super Cup

**Super Cup** voi tarkoittaa:
*Supercup, palloilulajien (yleensä jalkapallon) kilpailua
*Jalkapallon UEFA Super Cupia
*Jääkiekon Super Cupia, jota pelattiin vuosina 1997–2000
*Jääpallon Super Cupia
The Songs of Bob Dylan

**The Songs of Bob Dylan** on vuonna 1989 julkaistu tupla-albumi, jolla eri artistit esittävät Bob Dylanin kappaleita.

Kaikki kappaleet ovat Bob Dylanin paitsi erikseen mainitut.
## Kappaleet
*Side 1*
# Blowin' In the Wind (1964) - Sam Cooke
# A Hard Rain's A-Gonna Fall (1973) - Bryan Ferry
# Don't Think Twice, It's Alright (1965) - Bobby Bare
# Tomorrow Is a Long Time (1966) - Elvis Presley
# Dusty Old Fairgrounds (1973) - Blue Ash
# It Ain't Me Babe (1967) - Johnny Cash
# Mama You've Been on My Mind (1972) - Rod Stewart
# If You Gotta Go, Go Now (1972) - Flying Burrito Brothers

*Side 2*
# Mr. Tambourine Man (1965) - The Byrds
# Farewell Angelina (1975) - New Riders of the Purple Sage
# It's All Over Now, Baby Blue (1973) - Them
# It Takes a Lot to Laugh, It Takes a Train to Cry (1968) - Stills-Kooper-Bloomfield
# From a Buick 6 (1981) - Gary U.S. Bond
# Just Like Tom Thumb's Blues (1964) - Judy Collins
# Absolutely Sweet Marie (1984) - Jason and The Scorchers
# This Wheel's on Fire - Dylan/Danko - (1987) - Siouxsie and the Banshees

*Side 3*
# I Shall be Released (1977) - Tom Robinson Band
# I Pity the Poor Immigrant (1969) - Richie Havens
# All Along the Watchtower (1968) - Jimi Hendrix
# Lay Lady Lay (1976) - Hoyt Axton
# Tonight I'll Be Staying Here With You (1974) - Tina Turner
# Wanted Man (1982) - George Thorogood
# Champaign Illinois - Dylan/Perkins - (1969) - Carl Perkins
# When I Paint My Masterpiece (1971) - The Band

*Side 4*
# Watching the River Flow (1978) - Joe Cocker
# Knockin' on Heaven's Door (1975) - Eric Clapton
# Simple Twist of Fate (1975) - Joan Baez
# Rita Mae - Dylan/Levy - (1979) - Jerry Lee Lewis
# Abandoned Love (1985) - The Everly Brothers
# Seven Days (1979) - Ron Wood
# Need a Woman (1982) - Ry Cooder
# Let's Keep It Between Us (1982) - Bonnie Raitt

## Lähteet
LP-levy STDL 20 (Start Records, 1989)
*http://dylancoveralbums.com/various2.htm
Audi 50

**Audi 50** on Audin vuosina 1974–1978 valmistama pieni henkilöautomalli, joka oli Volkswagen Polon sisarmalli. Näistä kahdesta Polo oli pelkistetympi ja varustelultaan karumpi. Audi 50:tä myytiin vain Euroopassa, eikä se mennyt kovin hyvin kaupaksi. Vuonna 1975 Audi 50 maksoi Suomessa 28&nbsp;480 markkaa (vuoden 2005 rahassa 19&nbsp;450 euroa), joka oli lähes 10&nbsp;000 markkaa enemmän kuin sitä hieman suuremman Volkswagen Golfin hinta, 19&nbsp;980 markkaa (13&nbsp;650 euroa). Valmistuksen päättyessä Audi 50 -malleja oli valmistettu yhteensä 180&nbsp;000 kappaletta. Auton suunnittelusta vastasi Ludwig Kraus.

*Tekniikan Maailman* uutuusesittelyn mukaan Audi 50 ”tuntui yhtä mukavalta kuin kaksi kertaa isompi auto, ja silti sitä pystyi ajamaan tiukoissa kaarteissa kuin konsanaan pientä urheiluautoa”. Sitä pidettiin melko laadukkaan oloisena ja hauskanpirteänä ajettavana. Kun autoa alettiin tuoda Suomeen vuoden 1975 alussa, sen hinta oli korkeampi kuin sitä tilavamman Volkswagen Golfin. Niinpä Suomessa Audi 50 -autoja rekisteröitiin vain 150 kappaletta. 

Pienten autojen perinnettä Audilla jatkoi vuonna 1996 Audi A3, ja kolme vuotta myöhemmin myös Audi A2, jonka valmistus lopetettiin vuonna 2005. Vuodesta 2010 lähtien Audin pienin malli on ollut A1, joka perustuu Volkswagen Polon tekniikkaan ja jota pidetään Audi 50:n ”henkisenä seuraajana”.

## Moottorit
*0,9 (L)
*1,1 (LS)
*1,3 (GLS)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Mosina

**Mosina** () on kaupunki Ison-Puolan voivodikunnassa Puolan länsiosassa 20 kilometriä Poznańista etelään. Mosinan pinta-ala on 13,5 neliökilometriä, ja vuoden 2019 arvion mukaan siellä asui 14&nbsp;124 asukasta. Kaupungissa on vuonna 1876 perustettu synagoga.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
The Karelian Isthmus

**The Karelian Isthmus** on Amorphiksen vuonna 1992 julkaistu debyyttialbumi. Vuonna 2003 siitä julkaistiin uusintapainos Relapse Recordsin kautta; painoksessa on lisämateriaalina *[[Privilege of Evil]]* -minialbumi.

Albumi eroaa Amorphiksen myöhemmistä albumeista siinä, että kappaleet ovat raskaampia kuin yhtyeen muilla albumeilla ja niiden sanoitukset käsittelevät kelttiläisen mytologian näkökulmasta katsottua sotahistoriaa ja okkultismia.

## Kappaleet

## Kokoonpano
*Esa Holopainen &ndash; soolokitara
*Tomi Koivusaari &ndash; rytmikitara, laulu
*Olli-Pekka Laine &ndash; basso
*Jan Rechberger &ndash; rummut, kosketinsoittimet

## Aiheesta muualla
* Lyriikat Amorphiksen kotisivuilla
* 
*
Gustavo Kuerten

**Gustavo Kuerten** (s. 10. syyskuuta 1976 Florianópolis, Santa Catarina, Brasilia) on entinen brasilialainen tennispelaaja, joka voitti urallaan kolme kertaa Ranskan avoimen tennisturnauksen ja oli tenniksen maailmanlistan ykkösenä 43:n viikon ajan vuosien 2000 ja 2001 välillä.

Kuerten aloitti ammattilaisuransa vuonna 1995, ja häntä valmensi Larri Passos. Hän voitti urallaan 20 kaksinpeliturnausta ja 8 nelinpeliturnausta.

Kuerten valittiin vuonna 2012 International Tennis Hall of Fameen.

## Kaksinpelivoitot Grand Slam -turnauksissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Gustavo Kuertenin tiedot ATP:n virallisilla sivuilla 
*Virallinen sivu
MUME

**MUME**, **M**ulti **U**sers in **M**iddle **Earth**, on J. R. R. Tolkienin fantasiamaailmaan perustuva DikuMUD, jonka tapahtumat sijoittuvat Kolmannelle Ajalle ennen Sormuksen Sotaa. MUME muun muassa rohkaisee pelaajia roolipelaamiseen ja tarjoaa rajoitettua mahdollisuutta tappaa toisia pelaajahahmoja (eng. *player-killing*, *PK*). Pelin perusti sveitsiläinen Philippe Rochat ("Eru") vuonna 1991; mukaan liittyivät pian tämän jälkeen Claude Indermitte ("CryHavoc"), Pier Donini ("Manwë"), David Gay ("Owl") sekä joitakin muita.

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivu 
* MumeWiki
Tyhjyys

__NOTOC__
**Tyhjyys** on Ajattaran kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 13. lokakuuta 2004. Se ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 27.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Pasi Koskinen.

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Ruoja – laulu, kitara
* Samuel Lempo – kitara
* Atoni – basso
* Malakias III – rummut
* Irstas – koskettimet

### Tuottaja
* Tuomo Valtonen – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
* Mika Jussila – masteroija
* Niklas Sundin – kansikuva

## Arvostelut
* Imperiumi: 6½/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Tyhjyys discogs.com -sivustolla
Hamelnin pillipiipari

**Hamelnin pillipiipari** on saksalainen kansansatu salaperäisestä miehestä, joka karkotti rotat Hamelnin kaupungista vuonna 1284. Hän lumosi rotat soittamalla pilliä tai huilua ja johdatti ne ulos kaupungista lopulta hukkumaan läheiseen Weserjokeen. Kun kaupungin asukkaat eivät olleet halukkaita maksamaan sovittua summaa pillipiiparille, hän kosti lumoamalla huilullaan kaupungin lapset ja houkutteli heidät läheiseen vuoreen, jonka sisään he katosivat.

Sadun tekivät tunnetuksi 1800-luvun kuuluisat kielitieteilijä- ja sadunkerääjäveljekset Jacob ja Wilhelm Grimm, jotka sisällyttivät sen suureen satukokoelmaansa.

Sadusta kerrotaan useita muunnelmia. Yhden muunnelman mukaan lapset kiersivät vuoren ja päätyivät Romanian Transilvaniaan, minne he perustivat saksalaisasutuksen. Jotkin versiot tapahtuvat eri kaupungeissa, kuten Brandenburgissa tai Lorchissa, joskus piipari soittaa viulua, ja joskus vaivana ovatkin rottien sijaan muurahaiset.

Sadun uskotaan olevan pohjimmiltaan allegorinen kuvaus saksalaisten muuttoliikkeestä Itä-Eurooppaan. Toisten arvioiden mukaan se viittaa niin sanottuun lasten ristiretkeen vuonna 1212.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Raivo (EP)

**Raivo** on CMX:n vuonna 1989 julkaistu toinen EP-levy. Se on yleisilmeeltään aggressiivisempi, synkempi ja raskaampi, kuin edeltäjänsä, *[[Johannes Kastaja (EP)|Johannes Kastaja]]* -EP. Suoraviivaisen hardcore punkin lisäksi levyllä on kuultavissa jopa pienimuotoisia vaikutteita 1980-luvun thrash metalista. Levy julkaistiin alun perin vain vinyylinä, mutta levyn kappaleet julkaistiin CD:nä *[[Kolmikärki (albumi)|Kolmikärki]]*-albumin CD-julkaisun yhteydessä vuonna 1993. *Raivo*-EP on mukana myös vuonna 2002 *Kolmikärki*-albumin re-masteroidulla GOLD-versiolla, joka sisältää *Kolmikärki*-LP:n, sekä EP:t *Raivo* ja *[[Johannes Kastaja (EP)|Johannes Kastaja]]*. 

## EP:n teko

Vuonna 1988 Kari Heinonen otti Bad Vugumilta yhteyttä yhtyeeseen ja halusi alkaa tekemään yhteistyötä. Keikka Oulun Rauhalassa sai hänet riittävän vakuuttuneeksi. Yhtye kokoontui Torinioon harjoittelemaan ja äänitti Ahti Kortelaisen kanssa materiaalin Raivo-EP:lle Kemin Tico Tico Studiolla. Alunperin Raivosta piti tulla kokopitkä albumi, mutta siitä lopulta tehtiin EP, koska budjetti ei ollut riittävä, kun Bad Vugum ei saanut projektiin rahallista avustusta.

## Julkaisu ja vastaanotto

Raivo julkaistiin helmikuussa 1989 ja julkaisukeikat tehtiin yhdessä muiden Bad Vugumin artistien (Raff Bey, Radiopuhelimet) kanssa Oulussa. Yhtye esiintyi myös ensimmäisen kerran Helsingin Tavastialla.

## Kappaleet

Kappaleet säveltänyt, sovittanut ja sanoittanut - A. W. Yrjänä
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Kanniainen – rummut
* Yrjänä – laulu, bassokitara
* Suomalainen – kitara

Muuta:

* A. Kortelainen - äänitys
* P. Laakso - Kansitaide

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Sedlecin luukirkko

**Sedlecin luukirkko** eli **ossuaario** () on pieni katolinen kappeli Sedlecin hautausmaalla Kutná Horan kaupungissa Tšekissä. Kappelissa säilytetään noin 40&nbsp;000 ihmisen luita. 

## Historia
Kutná Horan kaupunkiin perustettiin vuonna 1142 sisterssiläisluostari, jonka munkkien yhtenä tehtävänä oli viljellä maata. Vuonna 1278 Böömin kuningas Ottokar II valtuutti apotti Henrikin Sedlicestä diplomaattisiin tehtäviin Pyhälle maalle. Sieltä palatessaan Henrikillä oli mukanaan kourallinen Golgatan multaa, jonka hän sirotteli luostarin hautausmaalle. Hautausmaa tuli tästä tunnetuksi pian koko Keski-Euroopassa. Monet rikkaat halusivat tulla haudatuiksi pyhään hautausmaahan.

Ruttoepidemian aikana vuonna 1318 sekä hussilaissodan aikana vuonna 1421 hautausmaata laajennettiin, ja 1500-luvun alussa sen kokonaispinta-ala oli noin 16 hehtaaria ja sinne oli haudattu noin 40&nbsp;000 vainajaa. Kutná Hora oli hussilaissodan aikana Prahan jälkeen huomattavin kaupunki. Siellä sijaitsivat sekä Böömin kuninkaan palatsi että rahapaja. Vahvasti linnoitetun kaupungin ympärillä käytiin useita verisiä taisteluita, ja kaatuneet haudattiin Sedlicen luostariin. Väkivaltaisen kuoleman merkit näkyvät useissa pääkalloissa etenkin ala-alttarin vieressä.

Vuonna 1511 alkoi eräs apoteista rakennuttaa keskelle hautausmaata goottilaistyylistä Kaikkien Pyhien Kappelia. Kappelin kuorin alle järjestettiin paikka haudoista kaivetuille luille (n. 10&nbsp;000 vainajaa).

Luukirkon restauroi vuosina 1703–1710 barokkilaismalliseksi kuuluisa italialainen arkkitehti Jan Santini Aichel, ja vuonna 1870 tšekkiläinen puunleikkaaja František Rint järjesteli luut nyt nähtävillä oleviin kasoihin. Rintin nimi on luista kirjoitettuna oikealla seinällä viimeisen penkin yläpuolella.

Mielenkiintoinen on myös kattokruunu, joka koostuu erilaisista ihmisen luista. Kummallakin puolen alttaria on kastemalja.

Vasemmalla puolella on Schwarzenbergin ruhtinassuvun vaakuna. Suku omisti 1800-luvulla sekä kappelin että siihen kuuluvat alueet. Sisätilan nurkissa olevat luut on aseteltu neljäksi pyramidiksi kellon muotoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Alueen verkkosivut
Janne Laakkonen

**Janne Laakkonen** (s. 15. huhtikuuta 1982 Kuopio) on suomalainen jääkiekkoilija, joka siirtyi tammikuussa 2013 Ruotsin kolmannen sarjatason IF Sundsvalliin. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä ja käyttää vasenkätistä mailaa. 

## Ura
Laakkonen on Kuopion KalPan kasvatteja josta Hämeenlinnan Pallokerho nosti hänet SM-liigaan. HPK:sta Laakkosen matka jatkui Ruotsin Elitserieniin Timrå IK:n riveihin. Ruotsissa hän pelasi kuusi ottelua ja palasi sieltä jälleen SM-liigaan HIFK:n joukkueeseen. Laakkonen on kunnostautunut etenkin syöttäjänä: 100 syöttöä meni rikki noin 200 ottelun tuntumassa. Laakkonen pelasi HIFK:ssa kaksi kautta, jonka jälkeen palasi Hämeenlinnan Pallokerhoon vuoteen 2010 asti kestävällä sopimuksella. HPK:ssa Laakkonen voitti kaudella  SM-liigassa hopeaa ja pudotuspelien pistepörssin. Laakkonen on voittanut SM-liigassa pronssia kausina ,  ja .

Kesällä 2010 KalPa ilmoitti tehneensä Laakkosen kanssa sopimuksen kauteen  asti. Keväällä 2011 KalPa purki sopimuksensa Laakkosen kanssa. Sen jälkeen Laakkonen teki yksivuotisen sopimuksen HPK:n kanssa ja palasi näin jälleen Hämeenlinnaan.

Kauden 2012–2013 Laakkonen aloitti Mestis-seura LeKissä. Hän pelasi siellä seitsemän ottelua ja sai marraskuun lopussa vuoden loppuun ulottuneen sopimuksen SM-liigan Ilveksen kanssa. Laakkonen jäi kuitenkin ilman jatkosopimusta ja siirtyi tammikuussa 2013 Ruotsin kolmannen sarjatason IF Sundsvalliin.

## Seurat
*2000–2001 Kalevan Pallo (Suomi-sarja)
*2001–2005 Hämeenlinnan Pallokerho (SM-liiga)
*2005–2006 Timrå IK (Elitserien) / HIFK (SM-liiga)
*2006–2008 HIFK (SM-liiga)
*2008–2010 HPK (SM-liiga)
*2010–2011 KalPa (SM-liiga)
*2011–2012 HPK (SM-liiga)
*2012–2013 LeKi (Mestis)/Ilves (SM-liiga)/IF Sundsvall (Division 1)

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Discworld MUD

**Discworld MUD** on Terry Pratchettin Kiekkomaailmaan perustuva laaja LPMud, joka pyrkii vaalimaan Pratchettin kirjojen humoristisuutta. MUDin perusti australialainen David Bennett ("Pinkfish") vuonna 1991, ja se avattiin julkisesti seuraavana vuonna.
Pelissä on yleensä paikalla noin 100&ndash;200 pelaajaa.
 
## Aiheesta muualla

* Virallinen sivu
Layla and Other Assorted Love Songs

**Layla and Other Assorted Love Songs** on Derek and the Dominosin vuonna 1970 julkaisema blues-rock-albumi. Julkaisuaikoinaan se ei saanut kovin paljon suosiota, mutta nykyään albumi mielletään merkkiteokseksi. 
Useissa kaikkien aikojen parhaimman albumin äänestyksissä albumi on hyvin korkealla ja varsinkin kappale Layla on tunnustettu rock-klassikoksi.

Albumia pidetään yleisesti Eric Claptonin uran kohokohtana ja parhaana albumina, Creamin albumin *[[Disraeli Gears]]* ohella.

## Kappalelista
# "I Looked Away" (Eric Clapton, Bobby Whitlock) – 3:05
# "Bell Bottom Blues" (Clapton) – 5:02
# "Keep On Growing" (Clapton, Whitlock) – 6:21
# "Nobody Knows You When You're Down And Out" (Jimmie Cox) – 4:57
# "I Am Yours" (Clapton, Nezami) – 3:34
# "Anyday" (Clapton, Whitlock) – 6:35
# "Key To The Highway" (Charles Segar, Willie Broonzy) – 9:40
# "Tell The Truth" (Clapton, Whitlock) – 6:39
# "Why Does Love Got To Be So Sad?" (Clapton, Whitlock) – 4:41
# "Have You Ever Loved A Woman" (Billy Myles) – 6:52
# "Little Wing" (Jimi Hendrix) – 5:33
# "It's Too Late" (Chuck Willis) – 3:47
# "Layla" (Clapton, Jim Gordon) – 7:04
# "Thorn Tree In The Garden" (Whitlock) – 2:53
Suur-Sarvilahden kartano

**Suur-Sarvilahden kartano** () on barokkivaikutteinen kartanolinna entisen Pernajan kunnan alueella Loviisassa, Itä-Uudellamaalla. Amiraali Lorentz Creutz aloitti sen kolmikerroksisen päärakennuksen rakentamisen vuonna 1672, ja se valmistui vuonna 1683. Creutzin suvun jälkeen kartanon omistajuus siirtyi von Bornin suvulle. 1950-luvulla kartano siirtyi Svenska Litteratursällskapetin omistukseen lapsettoman pariskunnan Alix ja Ernst von Bornin testamentin myötä.

Päärakennuksen suunnittelusta on vastannut rakennusmestari Acfatius Groneberg. Sitä korjailtiin ja uudistettiin 1700-luvulla sekä vuonna 1883, jolloin muutostöistä vastasi F. A. Sjöström. Rakennuksessa oli alun perin hollantilaistyylinen säterikatto, mutta rakennuksen muutosten yhteydessä se poistettiin, kunnes taas palautettiin takaisin vuonna 1934. Kartanon edustaa hallitsee barokkipiha, jota reunustaa kaksi yksikerroksista siipirakennusta. Läntisellä siipirakennuksella on yhtä pitkä historia kuin itse päärakennuksella, itäinen siipirakennus on puolestaan peräisin 1880-luvulta. Lisäksi kartanoalue käsittää muun muassa barokkityylisen puutarhan. Sille loihti nykyisen ilmeen P. Olsson 1930-luvulla.

Sarvilahden nimi esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1348 kuningas Maunu Eerikinpojan kirjeessä, jossa tilan omistajaksi mainittiin vapaasäätyinen Anders Munck.  

Kartano ympäristöineen kuuluu Museoviraston määrittelemiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin Suomessa.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Sirén, Olle: Sarvlaks : gårdshushållningen och gårdssamhället från 1600-talet till 1900-talet, 1980
* Blomberg, Marie-Louise: Sarvlax - Herrgårdshistoria under 600 år bokrecension. Hembygden : 25 (2010) : 5, s. 16.  
* Rask, Henry: Sarvlax : herrgårdshistoria under sex sekel. Historisk tidskrift för Finland / 95 (2010) : 4, s. [627]-632

## Aiheesta muualla
* Suur-Sarvilahden kartanon esittely Museoviraston sivuilla
* Kuvia ja tietoa kartanosta 
* Ylen Elävä arkisto: Suur-Sarvilahden kartanolinna
* Creutz nr 48
* Creutz nr 92
* von Born nr 2083
Halonit

**Halonit** ovat bromia sisältäviä CFC-yhdisteiden tapaisia yhdisteitä. Haloneista tunnetuimpia ovat bromidifluorikloorimetaani (CBrClF2) ja bromitrifluorimetaani (CBrF3). Haloneja on käytetty palonsammutusaineina automaattisissa sammutusjärjestelmissä ja käsisammuttimissa. Halonit ovat tehokkaita sammutusaineita, ne eivät vahingoita mitään materiaaleja, eivätkä jätä muutenkaan jälkiä käytöstä. Tämän takia ne ovat olleet yleisesti käytössä esimerkiksi tärkeissä tietokone- ja palvelinkeskuksissa sekä museoissa. Sammutusteho perustuu palamisen kemiallisen reaktion katkaisemiseen. Edellä mainitut halonit ovat hengitettynä käytännössä vaarattomia, kunhan altistus jää mahdollisimman vähäiseksi. Tulen kanssa reagoidessaan halonit muodostavat kuitenkin myrkyllisiä yhdisteitä.

Halonit tuhoavat otsonikerrosta paljon tehokkaammin kuin CFC-yhdisteet. Halonien käyttö ja niitä sisältävien tuotteiden myynti on siksi kielletty Suomessa joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta. Halonit ovat myös kasvihuonekaasuja. Halonien korvaamiseksi onkin kehitetty vastaavaan tehoon perustuvia sammutuskaasuja, joiden haittavaikutus otsonikerrokseen on vähäinen tai haittavaikutusta ei ole lainkaan. Haloneja on korvattu myös muun muassa argonilla, typellä ja hiilidioksidilla. Näiden teho perustuu tulen tukahduttamiseen ja ne ovat täysin vaarattomia ympäristölle, koska kaikkia näitä aineita on luonnollisesti muutenkin ilmakehässä, joskin hiilidioksidi on kasvihuonekaasu. Haittapuolena on kuitenkin vaarallisuus ihmiselle. Kaasut syrjäyttävät hapen ilmasta ja samassa tilassa olevat henkilöt ovat vaarassa tukehtua.

Haloneista käytetään usein koodinimiä, joiden numerosarjat ilmoittavat yhdisteen alkuainekoostumuksen. Esimerkiksi CBrClF2 on toiselta nimeltään haloni&nbsp;1211 ja CBrF3 on haloni&nbsp;1301. Ensimmäinen numero on molekyylin hiiliatomien lukumäärä, toinen numero kertoo fluorin, kolmas kloorin ja neljäs bromin määrän. Alkuaineet ilmoitetaan siis järjestysluvun mukaisessa järjestyksessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Halonin korviketta käyttävän automaattisammutusjärjestelmän laukeaminen (video)
Ajoneuvohallintokeskus

**Ajoneuvohallintokeskus** (AKE) oli Liikenne- ja viestintäministeriön alaisuudessa vuosina 1996–2009 toiminut virasto, joka hoiti Suomen tieliikenneasioita yhdessä Tiehallinnon kanssa. Sen tehtäviä olivat ajoneuvojen hyväksyminen, rekisteröinti ja vuotuinen verotus. Se myös valvoi katsastustoimintaa. AKEn toiminnan tarkoituksena oli edistää liikenneturvallisuutta ja liikenteen ympäristöystävällisyyttä. Työntekijöitä keskuksella oli noin 230.

## Historiaa
Ajoneuvohallintokeskus syntyi, kun liikelaitoksena toiminut Autorekisterikeskus (ARK) jaettiin kahtia vuoden 1996 alussa. Ajoneuvohallinnon ja rekisteröinti- sekä verotustoimet sai hoitaakseen uusi virasto, Ajoneuvohallintokeskus. Katsastustoimintaa varten perustettiin Suomen Autokatsastus Oy, joka myöhemmin myytiin yksityisille. Lyhenne AKE otettiin käyttöön vuonna 1998. Ennen sitä käytettiin lyhennettä ANHK.

1. tammikuuta 2010 alkaen Ajoneuvohallintokeskus, Ilmailuhallinto, Merenkulkulaitoksen turvallisuustoiminnot ja Rautatievirasto yhdistyivät uudeksi Liikenteen turvallisuusvirastoksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Liikenteen turvallisuusvirasto
*TraFi / Tieliikenne
*Liikenne- ja viestintäministeriön verkkopalvelu 
*Liikenne- ja viestintäministeriön hallinnonala
Liikastenmäki

**Liikastenmäki** on Porin kaupungin kaupunginosa, joka sijaitsee kaupungin keskustaajaman eteläisimmässä kärjessä, Turun valtatien eli valtatie 8:n länsipuolella.

Liikastenmäki on pinta-alaltaan pieni, ja kaupunginosa käsittää vain kyseisen mäen joka kohoaa hieman ympäristöään korkeammalle. Liikastenmäki on rakennettu pääasiassa 1990-luvulla varakkaiden omakotitaloalueeksi. Alueella sijaitsee myös joitain pienteollisuuskiinteistöjä.

Liikastenmäen lähimmät naapurikaupunginosat ovat Tiiliruukki pohjoisessa ja Isomäki koillisessa, sekä peltoaukeiden takana Paratiisinmäki ja Klasipruuki luoteessa ja Liinaharja pohjoisessa. Parin kilometrin päässä lännessä sijaitseva haja-asutusalue luetaan yleisesti kuuluvaksi Tuorsniemeen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Tuorsniemi

**Tuorsniemi** ( ) on Porin kaupungin 28. kaupunginosa. Tuorsniemen naapurikaupunginosat ovat Leppäkorpi, Pietniemi, Viikinäinen, Vähärauma, Paratiisinmäki ja Klasipruuki.

Tuorsniemen pientaloalue on alun perin rakennettu 1950-luvulla, jolloin alue oli vielä osa Porin maalaiskuntaa. Samaan aikaan alueella on aloittanut toimintansa alueen tärkein työllistäjä, Muovitehdas Niskanen Oy. 1990-luvun lopussa sekä 2000-luvun alussa Tuorsniemeä on laajennettu itään, Paratiisinmäen, Liinaharjan ja Liikastenmäen kaupunginosien suuntiin.

Tuorsniemen alueella on tehty lukuisia muinaislöytöjä, joista tunnetuimpana 1950-luvulla pellonkaivaustöiden yhteydessä löydetty Lähdepuron hyljeverkko, joka on saanut paikan Satakunnan Museon näyttelykokoelmassa. Tuorsniemelle asutettiin sotien jälkeen lukuisia karjalaissiirtolaisia ja uuden asutuksen tarpeisiin rakennettiin lahjoitusvaroin Pappilanahteen puolella sijaitseva Tuorsniemen peruskoulu, joka on yhä toiminnassa oleva alakoulu. Koululaiset kulkevat sinne muun muassa Liikastenmäen alueelta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Liiketaloustiede

**Liiketaloustiede** tarkastelee yritysten ja organisaatioiden päätöksentekoon sekä toiminnan ohjaamiseen liittyviä kysymyksiä. Se on ihmisten käyttäytymistä ja taloutta tutkiva tiede, jonka tavoitteena on selvittää, kuinka organisaatio saadaan toimimaan ja pysymään tuottavana, jonkin tavoitteen saavuttamiseksi.

Liiketaloustiedettä käytäntöön soveltavia aineita ovat ainakin liiketalousopinnot toisen asteen oppilaitoksissa, joista valmistuu nykyisin merkonomeja. Korkea-asteen oppilaitoksissa voidaan tehdä tutkimusta ja antaa korkeampaa soveltavaa koulutusta. Korkea-asteen oppilaitoksia ovat ammattikorkeakoulut, kauppakorkeakoulut ja yliopistojen kauppatieteelliset yksiköt, joista voi valmistua vastaavasti tradenomiksi (ammattikorkeakoulut) ja ekonomiksi (yliopistot).

Liiketaloustieteitä kutsutaan myös kauppatieteiksi. Yleistä taloustiedettä kutsutaan taloustieteeksi erotuksena liiketaloustieteestä.

Liiketaloustieteen eri aloja ovat:
* Johtaminen ja organisaatiot
* Kansainvälinen liiketoiminta
* Laskentatoimi
* Logistiikka
* Markkinointi
* Rahoitus
* Talousoikeus
* Tuotantotalous
* Yrittäjyys
* Tietojohtaminen

## Katso myös
* Liiketoiminta

## Aiheesta muualla
*
MediaMOO

**MediaMOO** on tekstipohjaista MOO-teknologiaa käyttävä virtuaaliyhteisö, joka on tarkoitettu yksinomaan media-alan tutkijoille ja ammattilaisille (jäsenyys on mahdollinen alalla aktiivista tutkimusta harrastaville). Se on foorumi, jossa luodaan kontakteja, "tavataan" vanhoja kollegoita sekä pidetään toisinaan myös erilaisia konferensseja. Projektin perusti Amy Bruckman Massachusetts Institute of Technologyn medialaboratoriassa vuonna 1993.

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivu
Luominen (oratorio)

**Luominen** () on Joseph Haydnin säveltämä oratorio. Teos on musiikillinen kuvaus luomiskertomuksesta, ja sitä pidetään usein Haydnin mestariteoksena.

Haydn sävelsi Luomisen vuosien 1796 ja 1798 välillä. Säveltäjä oli tehnyt ennen sitä matkoja Englantiin ja ollut hyvin vaikuttunut kuulemistaan esityksistä suurista oratorioista. Kuullessaan Händelin Messias-oratorion esityksessä Hallelujah-osuuden Haydn henkäisi ystävälleen "Hän on suurin säveltäjä". Siihen asti Haydn oli pitänyt ystäväänsä Mozartia mestarina. Haydn sai inspiraatiota Luomisen säveltämiseen, ja halusi säveltää jotain kestävää. Teos kantaesitettiin huhtikuussa 1798 Wienissä. Haydn oli tuolloin 66-vuotias.

Paroni van Swieten laati tekstin oratorioon ja käytti siihen kolmea lähdettä: Genesistä ja Psalmien kirjaa Raamatusta sekä John Miltonin eeposta *[[Kadotettu paratiisi]]*. Libretto käännettiin saman tien englanniksi, mutta ensimmäistä käännöstä ei pidetä kielellisesti erityisen hyvänä. Haydn kuitenkin tarkoitti teoksen esitettäväksi englanniksi silloin, kun ollaan englanninkielisessä maassa.

Luominen on sävelletty orkesterille, kuorolle ja laulusolisteille. Teoksessa käytetään paljon sävelmaalailua: esimerkiksi oratorion alkusoitossa, jonka otsikkona on ”Kaaoksen esittely”, Haydn käyttää dissonoivia sointuja ja ensimmäiset sävelet ovat enemmänkin fraasien fragmentteja kuin pidempiä melodioita. Myöhemmin teoksen aikana, erityisesti resitatiiveissa, orkesteri jäljittelee mitä erilaisimpien luonnonilmiöiden ja eläinten ääniä ja tunnelmia.

Normaalisti teos kestää vähän alle kaksi tuntia. Se on jaettu kolmeen osaan. Viimeisessä osassa basso ja sopraano ovat Aadam ja Eeva. Sitä aiemmin solistit on nimetty enkeleiden mukaan, jotka ikään kuin kertovat luomisen etenemisestä (Gabriel on sopraano, Uriel tenori ja Rafael basso). Teos on tarkoitettu kolmen solistin esitettäväksi, vaikka joskus Aadam ja Eeva saavat omat solistinsa.

## Levytyksiä

Teoksen tunnetuin levytys on Herbert von Karajanin 1960-luvun lopulla johtama levytys Deutsche Grammophon -yhtiölle, jossa solisteina piti alun perin olla Fritz Wunderlich, Gundula Janowitz ja Walter Berry. Wunderlich kuitenkin kuoli kesken levytysten, ja Werner Krenn hoiti hänen levyttämättä jääneet kolmen solistin osuudet ja resitatiivit, ja Dietrich Fischer-Dieskau otti Aadamin osiot esitettäväkseen.

Uudemmista levytyksistä John Eliot Gardinerin autenttisilla soittimilla tehty levytys on saanut hyvät arviot kriitikoilta. Gardinerin levytyksessä on käytetty resitatiivien säestäjänä fortepianoa siinä missä Karajanilla on teoksen valmistumisen aikoihin jo vanhentuneena pidetty cembalo.
Malmgårdin kartano

**Malmgårdin kartano** on kartano entisen Pernajan kunnan alueella Loviisassa Uudellamaalla. Se muodostettiin vuonna 1615 yhdistämällä eräitä Ernst Creutzille lahjoitettuja maatiloja ja sai säterivapauden vuonna 1622. Kartano on ollut Creutzien kreivisuvun omistuksessa siitä lähtien. Kartano on nykyisin erikoistunut luonnonmukaiseen viljelyyn. Kartanoalue käsittää yli 500 hehtaaria peltoalaa.

Kartanon linnamainen päärakennus on rakennettu vuosina 1882–1885, ja sen suunnitteli hollantilaiseen uusrenessanssityyliin arkkitehti Frans Sjöström kreivi Carl Magnus Creutzin pyynnöstä. Näyttävällä linnamaisella päärakennuksella ei juuri ole vastineita Suomessa. Rakennus korvasi huomattavasti vaatimattomamman, uusklassismia edustaneen alkuperäisen puisen päärakennuksen.

Vielä 1900-luvun alussa kartanon maat olivat 3&nbsp;200 hehtaarin laajuiset.

Nykyisin kartanon ohessa toimii Malmgårdin Panimo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Malmgårdin kotisivut
* Malmgård . Manor Houses. Runsaasti kuvia Malmgårdin kartanosta. Viitattu 17.7.2014.
* Kartanolinna Malmgård. Kreivi Johan Creutzin haastattelu. Yle Elävä Arkisto. Viitattu 17.7.2014.
* Olle Sirén: Malmgård : grevliga ätten Creutz' stamgods 1985
* Creutz nr 92
* Creutz nr 48
Bamperos

**Bamperos** oli oululainen ravintolaorkesteri, joka perustettiin 1970.

Yhtyeen tavaramerkiksi muodostui moniääninen lauluharmonia ja vauhdikkaat show’t. Bamperos keikkaili ympäri Suomea ja laivoilla ja esiintyi televisiossa ja radioasemilla. Yhtye teki jinglen Oulun ensimmäisen kaupallisen radioaseman, Radio Megan, avajaisiin vuonna 1988.

Petri Tuunainen väittää kirjassaan *500 iskelmätähteä*, että Bamperos oli yksi Suomen parhaista laulubändeistä, jota monet jälkipolven orkestereista ovat pitäneet musiikillisena esikuvanaan. Bamperos esiintyi Suomen suurimmissa ravintoloissa, ja niin Tuunaisen kuin Tony Latvankin mukaan se oli yksi kalleimmin palkatuista ravintolaorkestereista porilaisen Pureman kanssa 1970- ja 1980-luvuilla.

## Historia
Toimintansa ensimmäiset vuodet orkesteri soitti lähinnä viikonloppuisin Oulun ja lähiympäristön tanssipaikoilla. Ammattimainen kokoonpano muotoutui vuonna 1973, jolloin Bamperoksen muodostivat Seppo Jääskeläinen (kitara), Pekka Outinen (rummut), Mauno Moisanen (urut), Erkki Vehkaperä (laulu ja lyömäsoittimet) sekä Mauri Huotari (basso). Orkesterin kaikki jäsenet olivat omalta osaltaan myös laulusolisteja.

Bamperos pysyi lähes 20 vuotta samassa ydinkokoonpanossa, ainoastaan kosketinsoittajat vaihtuivat. Mauno Moisanen lopetti soittamisen ja lähti kaivamaan kultaa Lappiin vuonna 1979, jonka jälkeen kosketinsoittajan vakanssia hoitivat muun muassa Jari Laasanen, Esa Sihvola, Arto Mäläskä, Veli Tikkala ja viimeiset viisi vuotta Markku Suvinen.

Laulusolistina Vehkaperän lisäksi esiintyi sekä televisio- että lavakeikoilla Kari Värri. 

Bamperos lopetti toimintansa vuonna 1990.

## Julkaisut
Bamperos julkaisi urallaan viisi albumia, ja sen suosituimmaksi kappaleeksi kohosi "Tule kanssani kylpyyn", joka on edelleen karaokebaareissa suosittu. Bamperoksen 10-vuotisjuhlajulkaisu ilmestyi 1983. Muita Bamperos-kappaleita olivat muun muassa "Kimonota raotuta", "Kettunen keskiyön cowboy", "Näin on meininki" ja myös Paula Koivuniemen sittemmin levyttämä italoiskelmä "Lähdetään pois". Erkki Vehkaperä esitti "Kettusen" Lauantaitansseissa.

### Albumit
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Isengard

**Isengard** on norjalainen yhden miehen yhtye. Nimi *Isengard* on otettu J. R. R. Tolkienin *[[Taru sormusten herrasta]]* -kirjasta, ja se tarkoittaa Rautapihaa. Yhtyeen Thuringwethil-vampyyriä esittävä logo on muokattu Keski-Maa-roolipelin kuvituksesta. Yhtyeen ainoa jäsen, Fenriz, vaikuttaa myös muissa norjalaisissa kokoonpanoissa (muun muassa Darkthrone, Storm, Neptune Towers ja Dødheimsgard). Yhtyeen musiikkia on kuvattu "folk black metaliksi". Yhtye on julkaissut yhden albumin sekä yhden demokokoelman.

Isengardin kappale *Neslepaks* on mukana Moonfog Productionsin Crusade From The North -kokoelmalevyllä , joka julkaistiin vuonna 1996. 

## Diskografia
### Albumit
*  (Sisältää kaikki kolme demoa)
* 
* 
* 

### Demot
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Blake (yhtye)

**Blake** on helsinkiläinen vuonna 2000 perustettu heavy rock -yhtye.

Vuonna 2011 yhtye julkaisi coveralbumin *[[Shelter (Blaken albumi)|Shelter]]* juhlistaakseen kymmenvuotista taivaltaan. Yhtyeen uusin studioalbumi, *[[Taste of Voodoo]]*, ilmestyi vuonna 2013.

Vuonna 2015/16 yhtye juhli 15-vuotistaivaltaan. Juhlavuotensa kunniaksi Blake levytti cover-version Neil Youngin kappaleesta "Rockin' in the Free World" (1989), joka julkaistiin myös musiikkivideona. Yhtye valmistelee uuden kokoelman julkaisua. Kaikki kokoelmaan tulevista kappaleista on nauhoitettu uusina versioina.
Blake on alkanut työstämään myös uutta albumia, joka julkaistaneen 2018.

## Jäsenet
* Aaro Seppovaara – laulu, kitara

### Entiset jäsenet

* A.J Savolainen – basso
* Pate Vuorio – rummut
* Sami Hassinen – kitara
* Ile Laaksomaa – kitara (Shelter-soolokitara)
* Kimmo Aroluoma – basso
* Antero Aunesluoma – basso
* Sami Ojala – rummut
* Ville Siuruainen – rummut
* Kari Reini – rummut
* Lasse Rantanen – basso/sessio/keikka
* Euge Valovirta – kitara/sessio/keikka

## Diskografia
### Studioalbumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Cover-albumit
* 

### Singlet
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Blake-diskografia ja -levyarvosteluita AllMusic-sivustolla 
*  
*
Kari Värri

**Kari Värri** on suomalainen kosketinsoittaja. Värrin ura alkoi 1970-luvun alussa Oulussa. Kosketinsoitinten lisäksi Värri toimi mielellään myös laulusolistina. Värrin uran ensimmäiset oululaiset bändit olivat Remulus ja Cutler Fuzz, jotka saavuttivat lähinnä maakunnallista huomiota.

Kari Värri osallistui vuonna 1975 Rockmuusikoiden ja Jussi Raittisen organisoimaan Rock-laulun Sm-kilpailuun, josta saavutuksena oli 2. sija. Sen siivittämänä Värri uskaltautui ammattimuusikon uralle. Ensimmäinen ammattibändi oli Rocket, jossa soittivat Värrin lisäksi, mm. Arto Piispanen, Raimo Raappana ja Hannu Karjalainen.

Ammattimuusikon uralta löytyvät orkesterikiinnitykset muun muassa Jamppa Tuomisen Zamboo-yhtye, Satu Pitkäahon vuoden viihdyttäjä-orkesteri sekä Sunshine. Bamperos-yhtyeen kanssa Värri teki v. 1986 LP:n ja esiintyi satunnaisesti yhtyeen kanssa. Kari Värri kiinnitettiin oululaiseen Ässät-orkesteriin vuonna 2009. Hän on tehnyt mittavan uran yli sadan artistin säestäjänä. Vuodesta 2011 alkaen Värri on esiintynyt turistikohteissa Gran Canarialla  myös suomalaisten tähtiartistien kanssa. 

Kari Värri luennoi Oulun Yliopistossa,Ammattikorkeakoulussa ja useissa opistossa muusikon ammatissa. Suomen Muusikkojen Liitto ry: n hallituksen jäsen yhden toimikauden,Liittovaltuutettu ja Oulun Muusikot ry:n varapuheenjohtajana lähes 20 vuotta. 

## Lähteet
Vega (parkki)

**Vega** oli ruotsalainen parkki, joka oli alun perin rakennettu pyyntialukseksi. Se oli Adolf Erik Nordenskiöldin laiva tutkimusmatkalla, jolla hän ensimmäisenä purjehti läpi Koillisväylän 1878–1880. Kuljettuaan Koillisväylän alus purjehti koko Euraasian ympäri.
 
## Laiva
SS *Vega* oli kolmimastoinen puurakenteinen purjelaiva, jossa oli 70 hevosvoiman höyrymoottori apuvoimana. Aluksen pituus oli 46 metriä, ja sen kapasiteetti oli 357 tonnia. Se rakennettiin Bremerhavenissa vuonna 1872 valaanpyyntialukseksi.

## Arktinen tutkimus

Ruotsi hankki ja uudelleenrakensi aluksen arktiseen tutkimukseen Adolf Erik Nordenskiöldin tutkimusmatkaa varten. Hanketta rahoitti etenkin Ruotsin kuningas Oskar II. *Vegan* kapteenina historiallisella retkellä toimi Ruotsin laivaston luutnantti Louis Palander. *Vega* lähti Ruotsista 22. kesäkuuta 1878. Se jäin jäihin kiinni 28. syyskuuta 1878 vain 200 kilometrin päässä Beringinsalmesta. Laiva pääsi jäistä irti 18. heinäkuuta 1879. Kaksi päivää myöhemmin se ohitti Dežnevinniemen, jolloin se oli kulkenut Koillisväylän poikki. Se palasi Ruotsiin läntisen Tyynenmeren, Intian valtameren, Suezin kanavan ja Välimeren kautta.

## Laivan tuhoutuminen
Tutkimusmatkan jälkeen alus myytiin takaisin pyyntiyhtiölle, ja sen ilmoitettiin uponneen vuonna 1903 Melwille-lahteen Grönlannin luoteisrannikolla skotlantilaisen Ferguson-varustamon tehtävissä.

## Kuvia

Tiedosto:Return of the Vega to Stockholm 24. April 1880.jpg|*Vegan* paluu Tukholmaan 24. huhtikuuta 1880. Robert Haglundin kuva vuodelta 1880.
Tiedosto:The Explorer A.E. Nordenskiöld (Georg von Rosen) - Nationalmuseum - 18399.tif|Georg von Rosen, *Upptäcktsresanden A. E. Nordenskiöld*, 1886. Maalauksessa Nordenskiöld ja taustalla *Vega*.
Tiedosto:Vega monument Stockholm 2005-10-14.jpg|Ivar Johnsson, *Vega-monumentti*, 1930, Tukholma.


## Lähteet
Paavo Kortekangas

**Paavo Yrjö Antero Kortekangas ** (4. marraskuuta 1930 Lapinlahti – 21. heinäkuuta 2013 Tampere) oli suomalainen teologi, joka toimi piispana ensin Kuopion ja sitten Tampereen hiippakunnassa yli kahden vuosikymmenen ajan. Kortekangas aloitti Kuopion piispan virassa vuoden 1975 alussa. Vuonna 1981 hänet valittiin Tampereen hiippakunnan piispaksi, ja tässä virassa hän toimi eläkkeelle jäämiseensä, vuoteen 1996 asti.

Ennen valintaansa Kuopion piispaksi Kortekangas toimi Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa nykyaikaisen kirkkohistorian ja kirkkososiologian professorina vuosina 1970–1975. Kortekangas valmistui teologian kandidaatiksi vuonna 1952 ja filosofian kandidaatiksi 1955. Hän valmistui teologian lisensiaatiksi vuonna 1965 ja väitteli teologian tohtoriksi samana vuonna. Kortekangas oli ehdolla Tampereen piispaksi 35-vuotiaana vuonna 1966, jolloin hän hävisi virkaan nimitetyksi tulleelle Erkki Kansanaholle (äänin 166–184).

Kortekangas toimi seurakuntapappina Kurikassa, Seinäjoella ja Kauhajoella vuosina 1952–1955 sekä uskonnon, psykologian, filosofian ja historian lehtorina Suonenjoen yhteiskoulussa vuosina 1955–1956, Joensuun lyseossa vuosina 1956–1959, Itä-Suomen seminaarissa vuosina 1959–1960 ja Tampereen lyseossa vuosina 1960–1966. Vuodesta 1967 lähtien piispaksi tuloonsa asti hän toimi tutkijana ja opettajana Helsingin yliopistossa. Sen ohessa hän toimi Kirkon tutkimuskeskuksen tutkijana ja johtajana vuosina 1966–1970, Kirkon kasvatusasian keskuksen puheenjohtajana vuosina 1971–1973 sekä Kristillinen kasvatus -lehden päätoimittajana vuosina 1971–1974.

## Yksityiselämä
Hänen puolisonsa oli Ritva Helinä Kortekangas (1930–2015) Säveltäjä Olli Kortekangas on heidän poikansa.

## Teokset
* Kirkko ja uskonnollinen elämä teollistuvassa yhteiskunnassa. Tutkimus Tampereesta 1855–1905, WSOY 1965
* Kristinuskon kaksi vuosituhatta. Lukion kirkkohistoria, WSOY 1967
* Kaupunkilaiset ja kirkko. Tutkimus tamperelaisten ja hämeenlinnalaisten osallistumisesta kirkon toimintaan marraskuussa 1966, WSOY 1967
* Kirkko murroksen vuosina. Tutkimus Hämeen maaseudusta 1899–1917, WSOY 1967
* Tutkimus naisteologeista, Kirkon tutkimuslaitos 1970
* Pelastus ja yhteiskunta. Kaksi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piispainkokouksen toimeksiannosta laadittua mietintöä, Kirjapaja 1972
* Tee evankelistan työ, Kansan raamattuseuran säätiö 1973
* Seurakunta vaaliuurnilla. Tutkimus vuoden 1970 seurakuntavaaleista, Kirkon tutkimuslaitos 1974
* Paimenkirje, Kuopion tuomiokapituli 1977
* Uusi yhteisö Kristuksessa. Luterilaisen maailmanliiton VI yleiskokous Dar es Salaamissa 13.–26.6.1977, Suomen kirkon seurakuntatoiminnan keskusliitto 1978
* Terveydenhoidon etiikka 2, Kuopion korkeakoulu 1979
* Paimenkirjeitä, Tampereen hiippakunta 1982
* Aika hiljentää, Tampereen hiippakunta 1983
* Me, kaukana ja lähellä, Tampereen hiippakunta 1985
* Soi virteni, Tampereen hiippakunta 1986
* Minun Raamattuni, (toimittanut) Tampereen hiippakunta 1992
* Oppia ikä kaikki, Tampereen hiippakunta 1994
* Viimeinen kierros, Tampereen hiippakunta 1997

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Paavo Kortekankaan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Kansalaisvarmenne

**Kansalaisvarmenne** on Digi- ja väestötietoviraston myöntämä sähköinen varmenne, joka mahdollistaa henkilön tunnistamisen sekä sähköisen allekirjoituksen. Kansalaisvarmenteen muodostava kantajan salainen avain upotetaan mikrosiruun, joka liitetään henkilökorttiin tai terveydenhuollon toimikorttiin. Varmenne mahdollistaa henkilön luotettavan tunnistamisen verkossa.

Kansalaisvarmenteen käyttäjä yksilöidään mobiilivarmenteen tapaan henkilötunnuksen kaltaisella sähköisellä asiointitunnuksella (*satu*), joka koostuu numeroista sekä niiden tarkistusmerkinnästä ja jotka on kohdistettu väestörekisterikeskuksen rekisteriin Suomen kansalaisista sekä kotikuntalain mukaisista Suomessa vakinaisesti asuvista väestötietojärjestelmän merkityistä ulkomaalaisista. 

Kansalaisvarmenne on laatutasoltaan Euroopan unionin direktiivin  vaatimukset täyttävä laatuvarmenne.

## Käyttö
Kansalaisvarmenteen käyttö edellyttää henkilökorttia tai muuta Digi- ja väestötietoviraston myöntämää toimikorttia. Kansalaisvarmenne oli vuoteen 2008 saakka mahdollista saada myös Osuuspankin Visa Electron -sirumaksukorttiin ja vuodesta 2004 alkaen matkapuhelimen SIM-korttiin. Toimikortin käyttämiseen tarvitaan myös tietokoneeseen liitettävä kortinlukija. Useissa kunnankirjastoissa ja yhteispalvelupisteissä on kortinlukijoita yleisön tietokoneelta käytettäväksi.

Käytön yhteydessä tarvitaan toimikortin lisäksi käyttötarkoituksesta riippuen PIN1- tai PIN2-koodi. **PIN1-koodia** käytetään palveluihin kirjautumiseen ja **PIN2-koodia** palveluiden lomakkeiden ja pyyntöjen sähköiseen allekirjoittamiseen. PIN1-koodin pituus tulee olla 4–8 merkkiä ja PIN2-koodin pituus 6–8 merkkiä. Koodit voidaan vaihtaa esimerkiksi fineid.fi  sivuilta saatavalla ohjelmalla. PUK-koodia, jolla PIN koodit voidaan vapauttaa, saa kokeilla kymmenen kertaa, minkä jälkeen kortin siru lukkiutuu lopullisesti.

## Käyttäjämäärät

Elokuun 2010 loppuun mennessä kansalaisvarmenteita on myönnetty yhteensä 259&nbsp;000 henkilölle. Heillä oli voimassa olevia kansalaisvarmenteita 261&nbsp;800 kappaletta.

## Järjestelmän kustannukset

Valtio on käyttänyt sähköiseen henkilökorttiin kymmenen vuoden aikana noin 20 miljoonaa euroa. Vuonna 2006 HST-korttia hyödynnettiin verohallinnon ja Kelan palveluissa noin 500 kertaa eli promillessa tapahtumista. Kustannukset yhtä sähköistä allekirjoitus- tai tunnistustapahtumaa kohti olivat tällöin Tietoviikon laskelmien mukaan noin 4&nbsp;000 euroa.

## Katso myös
* Suomalainen henkilökortti

## Lähteet
*Kansaneläkelaitos: Kelan sähköiset asiointipalvelut 
*Poliisi: Henkilökortit
*Tietokone-lehti: Henkilötietoihin käsiksi mobiilivarmenteella 
*Väestörekisterikeskus: kansalaisvarmenne 

### Viitteet