open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Peter Kauzer

**Peter Kauzer** (s. 8. syyskuuta 1983 Trbovlje) on slovenialainen koskimeloja, joka kilpailee kajakkiyksikössä.

Kauzer saavutti olympiahopaa Rio de Janeirossa 2016. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui 13:nneksi, Lontoossa 2012 kuudenneksi ja vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa 12:nneksi. Hän toimi Slovenian lipunkantajana Lontoon olympialaisten avajaisissa.

Kauzer on voittanut kajakkiyksikön maailmanmestaruuden La Seu d'Urgellissa 2009 ja Bratislavassa 2011 sekä saanut MM-pronssia Paussa 2017. Kajakkiyksikön joukkuekilpailussa hän kuului Slovenian MM-pronssijoukkueeseen Penrithissa 2005, Paussa 2017 ja Bratislavassa 2021.

Kajakkiyksikön Euroopan-mestaruuden Kauzer voitti Bratislavassa 2010 ja Prahassa 2018. Hopeaa hän on saanut Tacenissa 2005, Liptovský Mikulášissa 2007 ja Prahassa 2020 sekä pronssia Ivreassa 2021. Kajakkiyksikön joukkuekilpailussa hän on saanut EM-kultaa Tacenissa 2005, L'Argentière-la-Besséessa 2006, Liptovský Mikulášissa 2007 ja La Seu d'Urgellissa 2011, hopeaa Paussa 2019 sekä EM-pronssia Bratislavassa 2010 ja Prahassa 2018.

## Lähteet
Norbert Darabos

**Norbert Darabos** (s. 31. toukokuuta 1964 Wien) on itävaltalainen poliitikko, joka toimi Itävallan puolustus- ja urheiluministerinä vuosina 2007–2013. Darabos on Itävallan sosiaalidemokraattisen puolueen (SPÖ) jäsen. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.

## Koulutus
Darabos on valmistunut Wienin yliopistosta, jossa hän opiskeli historiaa ja valtio-oppia vuosina 1982–1988. Hän suoritti siviilipalveluksen () vuonna 1987.

## Poliittinen ura
Poliittisen uransa Darabos aloitti Burgenlandin osavaltiossa sijaitsevan kotikaupunkinsa Nikitschin valtuutettuna vuonna 1987. Valmistumisensa jälkeen Darabos työskenteli vuosina 1988–1991 johtajana sosiaalidemokraattisen ajatushautomon Dr.-Karl-Renner-Instituutin palveluksessa. Vuodesta 1998 hän on toiminut Burgenlandin sosiaalidemokraattien johtajana ja vuodesta 2000 puolueensa hallituksen jäsenenä. Itävallan parlamentin jäsenenä hän on toiminut 16. kesäkuuta 2004 alkaen.

Sosiaalidemokraattien noustua parlamentin suurimmaksi puolueeksi vuoden 2006 vaaleissa Darabos valittiin mukaan neuvottelemaan Itävallan kansanpuolueen (ÖVP) kanssa muodostettavasta hallituksesta. Hänet nimitettiin puolustusministeriksi sosiaalidemokraattien ja kansanpuolueen muodostamaan Alfred Gusenbauerin hallitukseen, joka aloitti 11. tammikuuta 2007. Darabos jatkoi ministerinä myös 2. joulukuuta 2008 aloittaneessa Werner Faymannin hallituksessa, jolloin hänen vastuulleen tulivat myös urheiluasiat.

Puolustusministerinä Darabos on linjannut tulevaisuuden haasteiksi tietoverkkojen turvallisuuden ja terrorismin uhkan. Tiukan taloustilanteen alla puolustusministeriö määrättiin säästämään 600 miljoonaa euroa vuoteen 2016 mennessä. Darabosin esittelemiin säästöihin kuuluivat muun muassa asevoimien työntekijöiden vähentäminen ja luopuminen suurimmasta osasta panssarivaunuista. Darabos torjui sosiaalidemokraattien piiristä nousseen ehdotuksen ilmavoimien hävittäjien myymiseksi ja ilmapuolustuksen hoitamisen ostopalveluna.

Säästösuunnitelmien lisäksi Darabos on esittänyt Itävallan luopuvan asevelvollisuudesta ja siirtyvän ammattiarmeijaan. Suurin osa itävaltalaisista vastustaa asevelvollisuutta, ja asiasta on aikomus järjestää kansanäänestys. Vuoden 2012 alussa Darabos ilmoitti, että ammattiarmeijaa testataan ensin luopumalla asevelvollisten käytöstä tietyissä joukkoyksiköissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Puolustus- ja urheiluministerin esittely asevoimien sivustolla 
* Darabos parlamentin sivuilla
Joel Mero

**Joel Mero** (s. 7. helmikuuta 1995 Lahti) on suomalainen entinen jalkapalloilija, joka edusti urallaan Veikkausliigassa FC Lahtea, KTP:tä, SJK:ta ja HIFK:ta. Hänen pelipaikkansa oli keskuspuolustaja.

Mero lopetti ammattilaisuransa jalkapalloilijana vain 26-vuotiaana alkuvuodesta 2021.

Mero edusti Suomea useiden eri ikäluokkien nuorisomaajoukkueissa.

## Lähteet
Enrico Bartoletti

**Enrico Bartoletti** (7. lokakuuta 1916 Calenzano – 5. maaliskuuta 1976) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 27. heinäkuuta 1939 ja nimitettiin Luccan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Mynduksen titulaaripiispaksi 19. kesäkuuta 1958. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ermenegildo Florit, jota avustivat Antonio Bagnoli ja Francesco Niccoli.

Bartoletti sai 2. tammikuuta 1971 nimityksen Luccan koadjuuttoriarkkipiispaksi ja Mynduksen titulaariarkkipiispaksi. 20. tammikuuta 1973 hänestä tuli Luccan arkkipiispa, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 31. maaliskuuta 1973. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

## Lähteet
Antonio Bagnoli

**Antonio Bagnoli** (25. helmikuuta 1902 Cortenuova – 24. joulukuuta 1997) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 25. heinäkuuta 1925 ja nimitettiin Volterran hiippakunnan johtoon 17. elokuuta 1943. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Elia Dalla Costa, jota avustivat Ugo Giubbi ja Francesco Niccoli. 

Bagnoli sai 8. huhtikuuta 1954 nimityksen Fiesolen hiippakunnan piispaksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 1. elokuuta 1977.

## Lähteet
Outokvarkki

**Outokvarkki** (engl. *strange-quark*) eli **s-kvarkki** on alkeishiukkanen ja yksi kuudesta kvarkkityypistä. Vastaava antihiukkanen on *outo-antikvarkki*.

Kaikkien muiden kvarkkien tapaan outokvarkin spin on 1/2 ja baryoniluku 1/3. Omana piirteenään sen isospin *I<sub>3</sub>* on 0 ja sähkövaraus –1/3e. Lisäksi outokvarkkiin kuuluu erikoinen kvanttiluku outous, jonka arvoksi on määritelty –1. Outokvarkki kuuluu samaan kvarkkiduplettiin lumokvarkin kanssa. Outokvarkin massa on kolmanneksi pienin kaikista kvarkeista (80–155 MeV).

Outokvarkki kuuluu yhdessä ylös- ja alaskvarkin kanssa kolmen alkuperäisen, vuonna 1964 ennustetun kvarkin ryhmään. Tämä kolmikko tarvittiin selittämään silloin tunnettujen hadronien rakenne. Outokvarkki esiintyy monien hadronien rakenneosana, mutta toisin kuin ylös- ja alas-kvarkin tapauksessa, mikään sen sisältävä hiukkanen ei ole stabiili. Se kuitenkin tarvittiin kantamaan outoutena tunnettua ominaisuutta, jonka Kazuhiko Nishijima ja Murray Gell-Mann kehittivät 1950-luvulla selittämään, miksi eräitä hiukkasia kuten kaoneja ja hyperoneja syntyy helposti, mutta niiden hajoaminen vie suhteellisen paljon aikaa.

Outokvarkin elinikä on 1,24 · 10-8 sekuntia ja se hajoaa ylöskvarkiksi sekä virtuaalisen W<sup>-</sup>-bosonin kautta elektroniksi ja elektronin antineutriinoksi.

Outokvarkkeja sisältävän hiukkasen outous määritellään kaavalla *S* = -[(outokvarkkien lukumäärä) - (outo-antikvarkkien lukumäärä)].

## Lähteet
* 

### Viitteet
Ugo Giubbi

**Ugo Giubbi** (11. helmikuuta 1886 Pracchia – 23. syyskuuta 1946) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 6. syyskuuta 1908 ja nimitettiin San Miniaton hiippakunnan johtoon 13. heinäkuuta 1928. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alfonso Maria Mistrangelo.

Giubbi kuoli 60-vuotiaana virassa.

## Lähteet
Tim Gunn

**Timothy M. ”Tim” Gunn** (s. 29. heinäkuuta 1953 Washington, DC) on yhdysvaltalainen muotikonsultti ja televisioesiintyjä. Hänet tunnetaan erityisesti *[[Muodin huipulle]]* -tositelevisiosarjasta, jossa hän toimi kilpailijoiden neuvonantajana vuosina 2004–2018. Hän on toiminut myös ohjelman *Tim Gunn's Guide to Style* juontajana.

Gunn syntyi ja kasvoi Washingtonissa. Hänen isänsä George oli FBI:n agentti. Gunn oli lapsena ujo ja onneton, eikä vastannut isänsä odotuksia, koska hän leikki mieluummin tyttöjen leikkejä kuin urheili. Gunn vaihtoi koulua useasti sosiaalisten ongelmiensa vuoksi.

Lukion jälkeen Gunn opiskeli *Corcoran College of Art and Design* -collegessa muun muassa suunnittelua ja kuvanveistoa. Hän valmistui koulusta vuonna 1976, minkä jälkeen hän perusti oman kuvanveistoateljeen. Hän alkoi myös opettaa Corcoranissa suunnittelua ja toimia opiskelijahakutehtävissä. Vuonna 1983 Gunn palkattiin newyorkilaiseen *Parsons School for Designiin* opiskelijahaun apulaisjohtajaksi. Myöhemmin hänestä tuli koulun apulaisdekaani. Vuonna 2000 Gunnista tuli Parsonsin muotiosaston johtaja seitsemäksi vuodeksi, ja hän nosti Parsonsin arvostetuksi muotikouluksi.

Vuonna 2004 Gunn palkattiin uuden *Muodin huipulle* -tositelevisiosarjan neuvonantajaksi, vaikka hän olikin aluksi epäileväinen ohjelman tarpeellisuudesta. Sarjasta tuli menestys ja Gunnista sen myötä tunnettu televisiokasvo. Vuosina 2007–2009 Gunn juonsi omaa *Tim Gunn’s Guide to Style* -sarjaa. Vuonna 2007 hän jätti Parsonsin ja siirtyi töihin Liz Claiborne -muotitaloon.

Gunn asuu nykyisin New Yorkissa. Hän on kirjoittanut kirjan *Tim Gunn: A Guide to Quality, Taste and Style*. Gunn on avoimesti homoseksuaali ja on sanonut haluavansa elää kokonaan ilman suhdetta.

## Lähteet
Molossia

**Molossia** () eli **Molossis** () oli antiikin aikainen alue Epeiroksen maakunnassa luoteisessa Kreikassa. Se oli saanut nimensä aluetta asuttaneesta molossien heimosta.

## Maantiede

Molossia käsitti alueen Epeiroksen keskiosissa Pindos-vuoriston länsipuolella, Pambotis-järven ympäristössä. Rannikolla sijaitsivat luoteispuolella Khaonia, länsipuolella Thesprotia ja lounaispuolella Kassopia. Itäpuolella sijaitsi Tymfaia ja kaakkoispuolella Athamania.

Molossien pääkaupunki oli Passaron, joka oli alun perin myös alueen ainoa polis eli kaupunkivaltio. Viimeistään 300-luvulla eaa. molossien valtaan liitettiin Eurymenai ja Horraon sekä oraakkelinpaikkana tunnettu Dodona, joka kuului alun perin Thesprotiaan, ja lopulta suuri osa Epeirosta.

## Historia

Molossiaa asutti molossien (*Molossoi*, ) heimo, joka oli yksi Epeiroksen kolmesta tärkeimmästä heimosta khaonien ja thesprotien ohella. Molossien kaupungit muodostivat Molossian liiton. Heimo kokoontui pääkaupunkinaan pitämässä Passaronissa. Molossien uskonnollisena keskuksena toimi puolestaan ainakin myöhemmin Dodona. Molosseilla oli kansankokous (*ek(k)lesia*). Virkamiesten nimityksistä tunnetaan *basileus*, *prostates*, *grammateus*, *damiurgoi*, *synarkhontes* ja *hieromnemones*.

Molossit nousivat 300-luvulta lähtien alueen merkittävimmiksi heimoksi, ja molossikuninkaat yhdistivät Epeiroksen yhdeksi kuningaskunnaksi ja Epeiroksen liitoksi. Molossien maineikkain kuningas Pyrrhos siirrätti koko Epeiroksen pääkaupungin Passaronista Ambrakiaan 200-luvun eaa. alkupuolella.

## Lähteet
Giovanni Bianchi

**Giovanni Bianchi** (8. huhtikuuta 1918 Firenze – 21. syyskuuta 2003) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Firenzen arkkihiippakuntaan 6. heinäkuuta 1941 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Seleucianan titulaaripiispaksi 22. kesäkuuta 1964. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ermenegildo Florit, jota avustivat Antonio Bagnoli ja Enrico Bartoletti. Bianchi osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

Bianchi sai 27. kesäkuuta 1977 nimityksen Pescian hiippakunnan johtoon. Hän toimi sen piispana, kunnes jäi eläkkeelle 18. joulukuuta 1993.

## Lähteet
Jong-Il Byun

**Jong-Il Byun** (s. 16. marraskuuta 1968 Soul, Korean tasavalta) on eteläkorealainen nyrkkeilijä. Byun voitti WBC-liiton kääpiösarjan mestaruuden vuonna 1993.

Soulin olympialaisissa 1988 Byun hävisi pistein 1–4 alkusarjan ottelunsa Aleksandăr Hristovia vastaan erotuomarina toimineelta uusiseelantilaiselta Keith Walkerilta saamiensa kahden varoituksen vuoksi. Ottelun aikana molemmat nyrkkeilijät olivat toistuvasti käyttäneet kyseenalaisia otteita. Byunille annetut varoitukset tulivat päällä puskemisesta. Lopputuloksen selvittyä ryhmä paikallisia kannattajia sekä Byunin valmentaja ja avustaja menettivät malttinsa ja ryntäsivät kehään käydäkseen tuomari Walkerin kimppuun. Kärhämässä oli mukana myös paikallinen turvallisuuspäällikkö, joka löi Walkeria nyrkillä. Muut tuomarit kiipesivät kehään  suojellakseen Walkeria, ja lopulta hänen avukseen saapuivat poliisit.

Jo ottelun toisen erän aikana korealainen valmentaja Kim Sung Eun oli kiivennyt kehään haukkumaan Walkeria, mikä olisi riittänyt syyksi Byunin hylkäämiseen. Walker antoi kuitenkin kamppailun jatkua lähetettyään Kimin takaisin omalle paikalleen. Kun ottelun jälkeinen käsirysy oli rauhoittunut, Byun protestoi tuomaripäätöstä jäämällä kehään istumaan 67 minuutiksi. Lopulta virkailijat sammuttivat hallin valot. Tätä ennen epävirallinen kisaprotestoinnin olympiaennätys oli kuulunut eteläkorealaiselle Choh Dong-Kihille, joka Tokion olympialaisissa 1964 viipyi kehässä 51 minuuttia hylkäämisensä jälkeen.

Osasyynä korealaisten raivostumiseen oli se, että he sekoittivat Keith Walkerin kreikkalaiseen Theodoras Vidalikseen. Vidalis oli edellisenä päivänä tuominnut nyrkkeilyottelun, jossa yhdysvaltalainen Michael Carbajal voitti kiistanalaisesti pistein 3–2 eteläkorealaisen Oh Kwang-Soon. Byunin ja Hristovin välisen ottelun yhteydessä sattuneen välikohtauksen seurauksena Kansainvälinen nyrkkeilyliitto AIBA asetti Byunin ottelukieltoon ja määräsi viisi muuta korealaista toimitsijakieltoon. AIBA myös hylkäsi korealaisten jättämän protestin, joka koski ottelun tuomaripäätöstä. Lisäksi Etelä-Korean olympiakomitean puheenjohtaja Kim Chong-Ha erosi tehtävästään. Maan nyrkkeilyliiton johtaja Oh Soo In piti välikohtausta häpeällisenä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yle Elävä arkisto: Olympialaisten huonot häviäjät
Ubaldo Ramón Santana Sequera

**Ubaldo Ramón Santana Sequera** FMI (16. toukokuuta 1941 –22. toukokuuta 2021) oli venezuelalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 12. lokakuuta 1968 ja nimitettiin Caracas, Santiago de Venezuelan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Caecirin titulaaripiispaksi 4. huhtikuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Alí Lebrún Moratinos, jota avustivat Domingo Roa Pérez ja Miguel Antonio Salas Salas.

Santana Sequera sai 2. toukokuuta 1991 nimityksen Ciudad Guayanan piispaksi ja 11. marraskuuta 2000 Maracaibon arkkipiispaksi.

## Lähteet
Koripallon naisten SM-sarjakausi 2001–2002

**Koripallon naisten SM-sarjakaudella 2001–2002** Pantterit Helsingistä voitti seuran historian kolmannen mestaruuden. Hopeaa voitti Äänekosken Huima ja pronssia Forssan Alku. Pantterit vei kolmannen perättäisen mestaruutensa nimiinsä voitoin 3–2 Äänekosken Huimasta.

Runkosarja pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Kuusi parasta joukkuetta jatkoivat ylemmässä jatkosarjassa ja neljä viimeistä alemmassa jatkosarjassa, jotka myös pelattiin kaksinkertaisina sarjoina. Joukkueiden tulokset runkosarjasta otettiin mukaan jatkosarjan sarjataulukkoon. Ylemmän jatkosarjan neljä parasta selviytyivät pudotuspeleihin. 

Välierissä kohtasivat ylemmän jatkosarjan voittanut Pantterit ja sarjan neljäs Forssan Alku sekä sarjan sijoille 2 ja 3 sijoittuneet Tapiolan Honka ja Äänekosken Huima. Sekä välierät että loppuottelut pelattiin paras viidestä -järjestelmällä. Pronssimitalit jaettiin pelaamalla kaksi ottelua, joiden yhteistulos ratkaisi voittajan.

Kauden päätteeksi Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat Jyväskylästä sekä Componenta Girls Karkkilasta putosivat I-divisioonaan. SM-sarjaan nousi vain yksi joukkue, Salon Palloilijat, joten seuraava naisten SM-sarjakausi pelattiin yhdeksän joukkueen laajuisena. Tampereen Pyrintö sijoittui noususarjan toiseksi, mutta luopui SM-sarjapaikastaan. Myöskään Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat ei ottanut vapautunutta SM-sarjapaikkaa vastaan.
## Runkosarja
### Alkusarja

#### Ylempi jatkosarja

#### Alempi jatkosarja

## Pudotuspelit

## Lähteet
*Koris.net - tulos- & tilastoarkisto
Fernando José Castro Aguayo

**Fernando José Castro Aguayo** (s. 29. heinäkuuta 1951 Caracas) on venezuelalainen roomalaiskatolinen piispa. 

Hänet vihki Opus Dein papiksi paavi Johannes Paavali II 31. toukokuuta 1984. Hänet nimitettiin Caracas, Santiago de Venezuelan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Amporan titulaaripiispaksi 27. kesäkuuta 2009. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jorge Liberato Urosa Savino, jota avustivat Ubaldo Ramón Santana Sequera ja Baltazar Enrique Porras Cardozo.

## Lähteet
Reittitaksi

**Reittitaksi** on joukkoliikenneväline, usein pienoisbussi tai sellaiseksi kalustettu pakettiauto. 

Reittitaksilla on yleensä vakioreittiosuus, mutta riippuen maasta, se voi myös jakaa matkustajat heidän ilmoittamiinsa osoitteisiin. Reittitaksi kerää matkustajia lähtöpisteessään, esimerkiksi lentokentällä, ja lähtee, kun vaunu täyttyy. Joissain tapauksissa matkaan lähtöä voi nopeuttaa maksamalla "tyhjät paikat". Monin paikoin on myös erityisiä reittitaksiterminaaleja. Hintana on käteismaksu, jonka suuruus asettuu joukkoliikenteen kertamaksun ja taksimaksun välille. Reittitaksilla voi myös olla aikataulu ja vakioreitti, jolloin se muistuttaa liikennemuotona linja-autoa.

Suomessa reittitakseja on käytössä lentokentillä ja rautatieasemilla, mutta niillä ei välttämättä ole lainkaan vakioreittiä, vaan ne keräävät samaan suuntaan menossa olevia matkustajia kunnes vaunu on riittävän täynnä. Tällainen reittitaksi puolestaan on liikennemuotona varsin lähellä tavallista taksia, ja sitä saatetaankin kutsua joksikin muuksi, esimerkiksi *lentokenttätaksiksi*.

Venäjällä reittitaksiliikenne on kehittymässä järjestäytyneeksi liikennemuodoksi, sillä pieni matkustajamäärä ja työvoimakustannusten nousu tekee järjestelmästä kannattamattoman.. Siellä ja laajemminkin koko entisessä Neuvostoliitossa niistä käytetään nimitystä *maršrutka* joka on diminutiivinen lyhenne venäjänkielisestä reittitaksia tarkoittavasta ilmauksesta *maršrutnoje taksi* .

## Katso myös
* matatu

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Giacinto Berloco

**Giacinto Berloco** (s. 31. elokuuta 1941 Altamura) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka on luonut uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihittiin papiksi 19. maaliskuuta 1966 ja nimitettiin Fidenaen titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi pro-nuntiukseksi Zimbabween ja apostoliseksi delegaatiksi Mosambikiin 15. maaliskuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Justin Francis Rigali.

Berloco sai 17. heinäkuuta 1993 nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Costa Ricaan. 5. toukokuuta 1998 hän sai siirron nuntiukseksi El Salvadoriin ja Belizeen. 24. helmikuuta 2005 hänet nimitettiin nuntiukseksi Venezuelaan. 18. kesäkuuta 2009 hän sai siirtona nimityksen nuntiukseksi Belgiaan; 24. heinäkuuta 2009 hänet nimitettiin tämän lisäksi nuntiukseksi Luxemburgiin.

## Lähteet
Lumokvarkki

**Lumokvarkki** (engl. charm-quark) eli **c-kvarkki** on alkeishiukkanen ja yksi kuudesta kvarkkityypistä. Vastaava antihiukkanen on *lumo-antikvarkki*.

Muiden kvarkkien tapaan lumokvarkin spin on 1/2 ja baryoniluku 1/3. Lumo-kvarkin isospin *I<sub>3</sub>* on 0 ja sähkövaraus +2/3e. Lisäksi lumokvarkkiin liittyy oma kvanttilukunsa, jota kutsutaan lumoksi ja jonka arvoksi kvarkille on määritelty +1. Lumokvarkki kuuluu samaan kvarkkiduplettiin outokvarkin kanssa. Lumokvarkin massa on 1&nbsp;000–1&nbsp;400 MeV. Se on kvarkeista neljänneksi kevein, mutta jo selvästi raskaampi kuin kolme kevyempää kvarkkia.

Lumokvarkki ei kuulu alkuperäisen kvarkkimallin ennustamiin hiukkasiin. Sen olemassaololla oli spekuloitu jo aikaisemmin, mutta kvarkin ominaisuudet ennustettiin teoreettisesti vasta vuonna 1970, kun hiukkaskiihdytinten teho oli kasvanut niin paljon, ettei kaikkia niissä havaittuja hiukkasia voitu enää selittää kolmen alkuperäisen kvarkin avulla. Mikään Lumo-kvarkin sisältävä hiukkanen ei ole stabiili ja ensimmäisenä sellaisen, nykyisin J/ψ-mesonina tunnetun hiukkasen, löysivät toisistaan riippumatta SLAC:ssa Burt Richterin ja BNL:ssa Samuel Tingin johtamat tutkimusryhmät vuonna 1974. Richter ja Ting saivat löydöstä Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1976.

Lumokvarkin elinikä on 1,1 · 10-12 sekuntia ja se hajoaa 95&nbsp;% todennäköisyydellä outo-kvarkiksi tai 5&nbsp;% todennäköisyydellä alaskvarkiksi. Lisäksi virtuaalisen W<sup>+</sup>-bosonin kautta muodostuu positroni ja elektronin neutriino.

Lumokvarkkeja sisältävän hiukkasen lumo määritellään kaavalla *C* = [(lumokvarkkien lukumäärä) – (lumo-antikvarkkien lukumäärä)].

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Particle Data Group: Summary of Quarks
Karl-Josef Rauber

**Karl-Josef Rauber** (11. huhtikuuta 1934 Nürnberg – 26. maaliskuuta 2023 Rottenburg) oli saksalainen katolinen arkkipiispa, jonka elämänura oli kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihki papiksi Mainzin hiippakuntaan Albert Stohr 28. helmikuuta 1959. Hänet nimitettiin Iubaltianan titulaariarkkipiispaksi ja apostoliseksi pro-nuntiukseksi Ugandaan 18. joulukuuta 1982. Piispaksi konsekroinnin suoritti 6. tammikuuta 1983 paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Eduardo Martínez Somalo ja Duraisamy Simon Lourdusamy.

22. tammikuuta 1990 Rauber nimitettiin Paavillisen kirkkoakatemian johtoon, ja hän toimi näissä tehtävissä, kunnes sai 16. maaliskuuta 1993 nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Sveitsiin ja Liechtensteiniin. 25. huhtikuuta 1997 hänet nimitettiin nuntiukseksi Unkariin ja Moldovaan, sitten 22. helmikuuta 2003 Belgiaan ja Luxemburgiin. Hän jäi eläkkeelle 75-vuotiaana; hän toimi nuntiuksena Belgiaan 18. kesäkuuta 2009 saakka ja Luxemburgiin 24. heinäkuuta 2009 saakka.

## Lähteet
LauncherOne

**LauncherOne** on Virgin Galacticin esittelemä kaksivaiheinen kantoraketti. Se on suunniteltu halvemmaksi tavaksi lähettää pieniä alle 225 kilogramman satelliitteja matalalle maan kiertoradalle. 2012 Virgin Galactic arvio yhden laukaisun hinnaksi tulevan alle 10 miljoonaa dollaria. Kaksivaiheisen raketin lennot alkaisivat emäkoneen kyydistä, ja alkuvaiheessa emäkoneeksi suunniteltiin WhiteKnightTwo-lentokonetta kuten miehitetylle SpaceShipTwo-avaruuslentokoneellekin. Raketti irrotettaisiin emokoneesta noin 15 000 metrin (50 000 jalan) korkeudessa, ja noin neljän sekunnin vapaapudotuksen jälkeen se käynnistäisi ensimmäisen vaiheensa ja aloittaisi nousun kiertoradalle. Emokoneeksi vaihdettiin sittemmin Boeing 747. LauncerOne-hankkeet eriytettiin vuonna 2017 emoyhtiöstä erilliseen Virgin Orbit -yhtiöön.

Tammikuussa 2014 Virgin Galactic ilmoitti, että se on onnistuneesti suorittanut LauncherOnen molempien vaiheiden moottorien koekäytön. Ensimmäisen vaiheen moottoria (tuolloin nimellä *NewtonTwo*) on yhtiön mukaan kokeiltu vain lyhyillä paloajoilla, mutta moottoria oli tarkoitus koekäyttää tulevina kuukausina enemmän ja pidemmillä paloajoilla. Toisen vaiheen moottori (tuolloin *NewtonOne*) selvisi täydestä viiden minuutin koeajosta, joka vastaa sen normaalia toiminta-aikaa tehtävässä. Raketin ensimmäiset laukaisut on ajateltu tehtävän aikaisintaan 2016.

Tammikuun 17. päivänä 2021 raportoitiin, että Virgin Galacticin hankkima ja nimen *Cosmic Girl* saanut Boeing 747-lentokone oli noussut Kalifornan Mojaven lento- ja avaruusasemalta kyydissään LauncherOne. Tuntia myöhemmin tämä kantoraketti irroitettiin. Raketti käytti ensimmäisen vaiheen päämoottoriaan (NewtonThree) kolme minuuttia, jonka jälkeen vaihe irroitettiin. Tätä seurasi toisen vaiheen päämoottorin (NewtonFour) poltto lähes kuuden minuutin ajan. 46 minuutin matkateon jälkeen kakkosvaiheen moottori käynnistettiin uudelleen viideksi sekunniksi, jonka jälkeen NASAn tilaaman testilennon hyötykuorma (kymmenen yliopistojen ja yksi NASAn cubesat-pienoissatelliittia) päästettiin avaruuteen noin 500 kilometrin korkeudella.

## Katso myös
*WhiteKnightTwo
*SpaceShipTwo
*SpaceShipOne

## Lähteet
Cástor Oswaldo Azuaje Pérez

**Cástor Oswaldo Azuaje Pérez** (19. lokakuuta 1951 Maracaibo – 8. tammikuuta 2021) oli venezuelalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli paljasjalkainen karmeliitta 31. elokuuta 1974, ja hän sai pappisvihkimyksensä 25. joulukuuta 1975. Hänet nimitettiin Maracaibon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Vertaran titulaaripiispaksi 30. kesäkuuta 2007. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ubaldo Ramón Santana Sequera, jota avustivat Baltazar Enrique Porras Cardozo ja Giacinto Berloco. 

Azuaje Pérez sai 3. huhtikuuta 2012 nimityksen Trujillon piispaksi.

Viimeisinä elinvuosinaan Azuaje Pérez otti kantaa Venezuelan yhteiskunnan kaoottiseen tilanteeseen kommentoimalla adressissaan seuraavasti:

”Yhdenkään lapsen ei tulisi itkeä nälän vuoksi, sairaan kärsiä lääkkeiden puutteen vuoksi, ihmisen kuolla lääkinnällisen huomion puutteen vuoksi, synnillisen kadota ilman anteeksi antamista, viattoman kärsiä vankeudesta, perheenjäsenten tulla erotetuksi toisistaan; koska Luoja syntyi ja tulee syntymään tarjotakseen meille mahdollisuuden tulla paremmiksi ihmisiksi ... tulkoon rauha ja oikeus Venezuelaan.”

Azuaje Pérez kuoli COVID-19-tautiin.

## Lähteet
Jorge Anibal Quintero Chacón

**Jorge Anibal Quintero Chacón** (s. 24. heinäkuuta 1956 Queniquea) on venezuelalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi San Cristóbal de Venezuelan hiippakuntaan 27. kesäkuuta 1981 ja nimitettiin Margaritan hiippakunnan johtoon 19. joulukuuta 2008. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. maaliskuuta 2009. Pääkonsekraattorina toimi Mario del Valle Moronta Rodríguez, jota avustivat Giacinto Berloco ja José Hernán Sánchez Porras. Quintero Chacón asetettiin virkaansa 14. maaliskuuta.

## Lähteet
Jesús González de Zárate Salas

**Jesús González de Zárate Salas** (s. 27. joulukuuta 1960 Caracas) on venezuelalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Caracas, Santiago de Venezuelan arkkihiippakuntaan José Alí Lebrún Moratinos 11. tammikuuta 1986. Hänet nimitettiin Caracas, Santiago de Venezuelan vihkipiispaksi ja Suavan titulaaripiispaksi 15. lokakuuta 2007. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. tammikuuta 2008. Pääkonsekraattorina toimi Jorge Liberato Urosa Savino, jota avustivat Baltazar Enrique Porras Cardozo ja Ubaldo Ramón Santana Sequera.

## Lähteet
Mario del Valle Moronta Rodríguez

**Mario del Valle Moronta Rodríguez** (10. helmikuuta 1949 Caracas – 4. elokuuta 2025) oli venezuelalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Caracas, Santiago de Venezuelan arkkihiippakuntaan 19. huhtikuuta 1975 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Novan titulaaripiispaksi 4. huhtikuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Alí Lebrún Moratinos, jota avustivat Domingo Roa Pérez ja Miguel Antonio Salas Salas.

Moronta Rodríguez sai 2. joulukuuta 1995 nimityksen Los Tequesin ja 14. huhtikuuta 1999 San Cristóbal de Venezuelan piispaksi.

## Lähteet
José Hernán Sánchez Porras

**José Hernán Sánchez Porras** (31. maaliskuuta 1944 Palmira – 13. lokakuuta 2014) oli venezuelalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi San Cristóbal de Venezuelan hiippakuntaan 25. kesäkuuta 1967 ja nimitettiin Venezuelan sotilaspiispaksi 19. joulukuuta 2000. Piispaksi konsekroinnin suoritti 16. helmikuuta 2001. Pääkonsekraattorina toimi Tulio Manuel Chirivella Varela, jota avustivat Baltazar Enrique Porras Cardozo ja Mario del Valle Moronta Rodríguez.

## Lähteet
Marcial Augusto Ramírez Ponce

**Marcial Augusto Ramírez Ponce** (25. tammikuuta 1925 – 8. syyskuuta 2001) oli venezuelalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 16. joulukuuta 1951 ja nimitettiin Barquisimeton arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Columnatan titulaaripiispaksi 31. maaliskuuta 1967. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Humberto Quintero Parra, jota avustivat Críspulo Benítez Fontúrvel ja Crisanto Darío Mata Cova.

Ramírez Ponce sai 15. huhtikuuta 1970 nimityksen La Guairan hiippakunnan piispaksi. 5. joulukuuta 1972 hänet nimitettiin Caracas, Santiago de Venezuelan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Carianan titulaaripiispaksi. 11. helmikuuta 1996 hän sai nimityksen Venezuelan sotilaspiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 19. joulukuuta 2000. Carianan titulaaripiispan arvosta hän oli eronnut jo 7. maaliskuuta 1998.

## Lähteet
Tindouf

**Tindouf** () on kaupunki ja Tindoufin maakunnan hallinnollinen keskus Algeriassa lähellä Marokon ja Mauritanian rajaa. Kaupungissa on 46&nbsp;000 asukasta (vuonna 2008).

Tajakant-heimoon kuuluvat berberit perustivat Tindoufin Saharan keitaalle vuonna 1852. Reguibatin sahrawiheimo karkotti tajakantit vuonna 1895. Sen jälkeen paikka oli autiona, kunnes ranskalaiset joukot saapuivat alueelle vuonna 1932. Strategisesti tärkeällä rajaseudulla sijaitseva kaupunki on rakennettu Algerian itsenäistymisen jälkeen. 

Tindoufin alueella on useita Algerian armeijan varuskuntia. Se toimii myös Länsi-Saharan itsenäisyyttä ajavan Polisarion tukikohtana. Kaupungissa on lentokenttä. Sen lähellä sijaitsee vuosina 1975–1976 perustettuja länsisaharalaisten pakolaisleirejä.

## Lähteet
Koripallon naisten SM-sarjakausi 2000–2001

**Koripallon naisten SM-sarjakaudella 2000–2001** Pantterit Helsingistä voitti seuran toisen perättäisen Suomen mestaruuden. Hopeaa voitti Tapiolan Honka Espoosta. Kovaa espoolaiskautta täydensi vielä Espoo Basket Team viemällä pronssimitalit Espooseen. Pantterit kaatoi Hongan loppuottelusarjassa voitoin 3&ndash;1.

Runkosarja pelattiin yhdeksän joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Runkosarjassa oli mukana myös Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat Jyväskylästä, mutta joukkue voitti ainoastaan kaksi syksyn 16:sta ottelustaan, eikä selvinnyt kevään jatkosarjaan. Jatkosarjan neljä parasta selviytyivät pudotuspeleihin.

Välierissä kohtasivat jatkosarjan voittaja Tapiolan Honka ja sarjan neljäs Peli-Karhut sekä sarjan sijoille 2 ja 3 sijoittuneet Pantterit ja Espoo Basket Team. Sekä välierät että loppuottelut pelattiin paras viidestä -järjestelmällä. Pronssimitalit jaettiin pelaamalla kaksi ottelua, joiden yhteistulos ratkaisi voittajan.

Sarjasta ei kauden jälkeen pudonnut yksikään joukkue. Tulevalle kaudelle sarjaa laajennettiin kymmenen joukkueen laajuiseksi. Syyskaudella runkosarjaa pelannut Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat piti paikkansa pääsarjassa. Uutena joukkueena SM-sarjaan nousi nimellä Componenta Girls pelannut Karkkilan Urheilijat.
## Runkosarja

#### Jatkosarja

## Pudotuspelit

## Lähteet
*Koris.net - tulos- & tilastoarkisto
Malmö Arena

**Malmö Arena** on monitoimiareena, joka sijaitsee Malmössä Ruotsissa. Se on SHL-jääkiekkoseura Malmö Redhawksin kotiareena. Areenalla on pidetty muun muassa konsertteja ja erilaisia urheilutapahtumia. Urheilukäytössä katsojakapasiteetti on 13&nbsp;000 ja konserttikäytössä enintään 15&nbsp;500 henkilöä, tilaisuudesta riippuen.

Areenalla järjestettiin Eurovision laulukilpailu vuosina  ja .

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen kotisivu
Superstomp

**Superstomp** on Yhdysvalloissa valmistettava pit-bike eli nelitahtinen motocrosspyörä. Sitä valmistetaan kahta iskutilavuutta: 140 cm³ ja 125 cm³.
Críspulo Benítez Fontúrvel

**Críspulo Benítez Fontúrvel** (25. huhtikuuta 1905 – 1. toukokuuta 1991) oli venezuelalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 14. heinäkuuta 1929 ja nimitettiin Barquisimeton piispaksi 21. lokakuuta 1949. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Lucas Guillermo Castillo Hernández, jota avustivat Rafael Ignacio Arias Blanco ja Antonio Ignacio Camargo.

Benítez Fontúrvel sai 30. huhtikuuta 1966 nimityksen Barquisimeton arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 18. lokakuuta 1982. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

## Lähteet
Giuseppe Molinari

**Giuseppe Molinari** (s. 11. tammikuuta 1938 Scoppito) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi L'Aquilan arkkihiippakuntaan 29. kesäkuuta 1962 ja nimitettiin Rietin (-S. Salvatore Maggiore) hiippakunnan johtoon 30. syyskuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mario Peressin, jota avustivat Francesco Amadio ja Cleto Bellucci.

Molinari sai 16. maaliskuuta 1996 nimityksen L'Aquilan koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 6. kesäkuuta 1998 hänestä tuli sen arkkipiispa.

## Lähteet
Mario Peressin

**Mario Peressin** (17. toukokuuta 1923 Azzano Decimo – 11. lokakuuta 1999) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 30. kesäkuuta 1946 ja nimitettiin L'Aquilan koadjuuttoriarkkipiispaksi 7. huhtikuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Sebastiano Baggio, jota avustivat Carlo Martini ja Abramo Freschi. 

Peressinistä tuli 31. joulukuuta 1983 L'Aquilan arkkipiispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 6. kesäkuuta 1998.

## Lähteet
Luis Armando Tineo Rivera

**Luis Armando Tineo Rivera** (s. 10. toukokuuta 1948 Caracas) on venezuelalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Caracas, Santiago de Venezuelan arkkihiippakuntaan José Alí Lebrún Moratinos 26. heinäkuuta 1980. Hänet nimitettiin Caracas, Santiago de Venezuelan vihkipiispaksi ja Horrea Coelian titulaaripiispaksi 9. helmikuuta 2007. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jorge Liberato Urosa Savino, jota avustivat Giacinto Berloco ja Ubaldo Ramón Santana Sequera.

Tineo Rivera sai 23. heinäkuuta 2013 uuden nimityksen Caroran piispaksi.

## Lähteet
Orlando Antonini

**Orlando Antonini** (s. 15. lokakuuta 1944 Villa Sant'Angelo) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka on luonut uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihki papiksi L'Aquilan arkkihiippakuntaan Costantino Stella 29. kesäkuuta 1968. Hänet nimitettiin Formiaen titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Sambiaan ja Malawiin 24. heinäkuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Sodano, jota avustivat Giuseppe Molinari ja Charles Asa Schleck. 

Antonini nimitettiin 16. marraskuuta 2005 nuntiukseksi Paraguayyn ja 8. elokuuta 2009 Serbiaan.

## Lähteet
Vincent Malone

**Vincent Malone** (11. syyskuuta 1931 Liverpool, Englanti – 18. toukokuuta 2020) oli brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Liverpoolin arkkihiippakuntaan 18. syyskuuta 1955 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Aboran titulaaripiispaksi 13. toukokuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Derek John Worlock, jota avustivat Kevin O'Connor ja John Rawsthorne.

Malone jäi eläkkeelle 26. lokakuuta 2006.

## Lähteet
Joseph Edward Troy

**Joseph Edward Troy** (3. syyskuuta 1931 Miramichi – 12. maaliskuuta 2023) oli kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Bathurstin hiippakuntaan 28. toukokuuta 1959 ja nimitettiin Saint John, New Brunswickin koadjuuttoripiispaksi 1. maaliskuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Arthur Joseph Gilbert, jota avustivat Francis John Spence ja Edgar Godin.

Troysta tuli 2. huhtikuuta 1986 Saint John, New Brunswickin piispa, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään hiippakunnan johdossa 24. syyskuuta 1997.

## Lähteet
Vincent Michael Rizzotto

**Vincent Michael Rizzotto** (9. syyskuuta 1931 Houston – 17. tammikuuta 2021 Houston) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Galvestoniin 26. toukokuuta 1956 ja nimitettiin uudelleennimetyn Galveston-Houstonin vihkipiispaksi sekä Lamasban titulaaripiispaksi 22. kesäkuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Anthony Fiorenza, jota avustivat Patrick Fernández Flores ja John Edward McCarthy.

Rizzotto toimi Galveston-Houstonin vihkipiispana, kunnes jäi eläkkeelle 6. marraskuuta 2006.

## Lähteet
Koripallon naisten SM-sarjakausi 1999–2000

**Koripallon naisten SM-sarjakaudella 1999–2000** Pantterit Helsingistä voitti seuran ensimmäisen Suomen mestaruuden. Hopeaa voitti Tapiolan Honka Espoosta ja pronssia Peli-Karhut Kotkasta. Pantterit kaatoi Hongan loppuottelusarjassa voitoin 3-1.

Runkosarja pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Syyskaudella runkosarjaa pelasivat myös Helsingin NMKY sekä SB-Girls Lahdesta. SB-Girls hävisi jokaisen syyskauden 18:sta ottelustaan, HNMKY voitti otteluistaan neljä, eivätkä joukkueet selvinneet kevään jatkosarjaan. Jatkosarjan neljä parasta selviytyivät pudotuspeleihin.

Välierissä kohtasivat jatkosarjan voittaja Pantterit ja sarjan neljäs Espoo Basket Team sekä sarjan sijoille 2 ja 3 sijoittuneet Tapiolan Honka ja Peli-Karhut. Sekä välierät että loppuottelut pelattiin paras viidestä -järjestelmällä. Pronssimitalit jaettiin pelaamalla kaksi ottelua, joiden yhteistulos ratkaisi voittajan.

SM-sarjasta ei kauden jälkeen pudonnut suoraan yksikään joukkue. Karsintasarjassa pelasivat Helsingin NMKY, Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat Jyväskylästä, Pinja Espoosta, SB-Girls Lahdesta, Tampereen Pyrintö sekä Torpan Pojat Helsingistä. Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat selvitti tiensä SM-sarjaan seuraavaksi kaudeksi.
## Runkosarja

#### Jatkosarja

## Pudotuspelit

## Lähteet
*Koris.net - tulos- & tilastoarkisto
Derek John Worlock

**Derek John Worlock** CH (4. helmikuuta 1920 Lontoo – 8. helmikuuta 1996) oli brittiläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 3. kesäkuuta 1944 ja nimitettiin Portsmouthin hiippakunnan johtoon 18. lokakuuta 1965. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Carmel Heenan, jota avustivat Edward Ellis ja William Edward Power. Worlock osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

Worlock sai 7. helmikuuta 1976 nimityksen Liverpoolin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 76-vuotiaana virassa.

## Lähteet
Horros (yhtye)

**Horros** on vuoden 2008 loppupuolelta asti toiminut suomalainen crust punk -yhtye. Yhtye käyttää tyylilajistaan nimitystä *Morbid Crust*. Yhtye on perustettu Hämeenlinnassa thrash metal -bändinä, mutta sittemmin musiikkityyli siirtyi hardcore punkin sekä crustin puolelle.. Suuria vaikuttajia bändille ovat olleet Morbid Angel, Nuclear Death Terror, Amebix sekä Unkind.

Horroksen neljän kappaleen debyytti, 7-tuumainen vinyyli julkaistiin syyskuussa 2011. Levynjulkaisuun osallistui levy-yhtiö Face Your Gods sekä useita muita pieniä epävirallisia toimijoita.

Yhtye on julkaisemassa uutta 7-tuumaista vinyyli-EP:tä vuoden 2012 aikana. EP sisältää kolme kappaletta, kaksi lyhyempää A-puolella sekä yhden pidemmän B-puolella. EP on äänitetty sekä miksattu yhtyeen omin voimin ja sen julkaisee Face Your Gods.

Horroksen jäsenistä Elias, Lassi sekä Joonas soittavat myös hämeenlinnalaisessa hardcore-yhtyeessä Left Coldissa.

## Kokoonpano

*Elias – laulu & kitara
*Joonas – laulu & basso
*Jere – rummut

### Entiset Jäsenet

*Miska H. Kojootti – kitara
*Urho – laulu & kitara
* Lassi – rummut

## Diskografia

* *Horros* (CD/C-Kasetti, 2009, Omakustanne)
* *Morbid Crust* EP C-Kasetti, 2011, Omakustanne)
* *Horros* (7" EP, 2011, Armoton/RMR/DR/FMCR)
* *Iron Birds* (7" EP, 2013, FYG/K.Tuotanto)
**Maailman palkka* (2014, Digital) 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Bandcamp-sivut
*Haastattelu
John Anthony Rawsthorne

**John Anthony Rawsthorne** (s. 12. marraskuuta 1936 Crosby) on brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Liverpoolin arkkihiippakuntaan 16. kesäkuuta 1962 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Rotdonin titulaaripiispaksi 9. marraskuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Derek John Worlock, jota avustivat Kevin O'Connor ja Anthony Hitchen.

Rawsthorne sai 4. kesäkuuta 1997 nimityksen Hallamin piispaksi.

## Lähteet
Augustine Harris

**Augustine Harris** (27. lokakuuta 1917 Liverpool – 30. elokuuta 2007) oli brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Liverpoolin arkkihiippakuntaan Richard Downey 30. toukokuuta 1942. Hänet nimitettiin Liverpoolin vihkipiispaksi ja Socian titulaaripiispaksi 23. joulukuuta 1965, ja hänet vihittiin piispaksi 11. helmikuuta 1966. Pääkonsekraattorina toimi George Andrew Beck, jota avustivat John Aloysius Murphy ja Thomas Holland.

Harris sai 10. marraskuuta 1978 nimityksen Middlesbroughin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 3. marraskuuta 1992.

## Lähteet
Carlo Martini

**Carlo Martini** (1. lokakuuta 1913 – 16. heinäkuuta 1986) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka loi uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihki papiksi Piacenzan hiippakuntaan Ersilio Menzani 4. lokakuuta 1936. Hänet nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Paraguayhyn 25. maaliskuuta 1958. Hän sai 5. lokakuuta 1961 nimityksen Abarin titulaariarkkipiispaksi, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 29. lokakuuta Antonio Samorè, jota avustivat Antonio Bergamaschi ja Artemio Prati.

Martini  nimitettiin 29. marraskuuta 1963 apostoliseksi nuntiukseksi Filippiineille ja 5. elokuuta 1967 Chileen. 6. heinäkuuta 1970 hän sai nimityksen apostoliseksi delegaatiksi Meksikoon, ja 2. kesäkuuta 1973 hänet nimitettiin L'Aquilan arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 31. joulukuuta 1983. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

## Lähteet
Richmal Crompton

**Richmal Crompton** (oikeasti **Richmal Crompton Lamburn**) (15. marraskuuta 1890 Bury, Lancashire, Englanti - 11. tammikuuta 1969 Chislehurst, Lontoo, Englanti) oli englantilainen kirjailija, joka tunnetaan yli neljäkymmentä osaa käsittävästä *Villi Ami* (*Just William*) -poikakirjasarjastaan. Kirjat koostuvat lyhyistä kertomuksista, joiden päähenkilö on 11-vuotias Ami. Tarinat kehittyvät Amin ja hänen kavereidensa kolttosten ympärille. Suomessa Villi Ami -kirjoja on kustantanut 1970-luvulla Kustannus Oy Taikajousi, joka on koostanut erilliset kokoelmat Don Engströmin suomentamista alkuperäisteoksista.

## Suomennetut teokset

* Villi Ami (*Just William*, luvut 1-6, 1922)

* Villi Ami yllättää

* Villi Ami vauhdissa (*More William*, luvut 1-7, 1922)

* Villi Ami kostaa (*More William*, luvut 8-14, 1922)

* Villi Ami toimii (*William Again*, luvut 1-7, 1923)

* Villi Ami iskee

* Villi Ami jälleen (*William the fourth*, luvut 1-7, 1924)

* Villi Ami huvittelee (William the fourth, luvut 8-14, 1924)

* Villi Ami pulassa

* Villi Ami kapinoi
Koripallon naisten SM-sarjakausi 1998–1999

**Koripallon naisten SM-sarjakaudella 1998–1999** Forssan Alku voitti seuran seitsemännen perättäisen Suomen mestaruuden. Mestaruus oli seuran historian kahdeksas, millä se sivuaa ennätystä eniten koripallon naisten Suomen mestaruuksia voittaneena seurana. Alun lisäksi kahdeksaan mestaruuteen ovat yltäneet Nokian Urheilijat 1981, Tampereen Pyrintö 1986, sekä Lahden Sampo 1988. Hopeaa voitti Tapiolan Honka Espoosta ja pronssia Pussihukat Vantaalta. Alku voitti loppuottelusarjan Tapiolan Honkaa vastaan voitoin 3-2.

Runkosarja pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Syyskaudella sarjassa olivat mukana myös Tampereen Pyrintö sekä Torpan Pojat Helsingistä. Torpan Pojat hävisi kaikki syyskauden pelinsä ja Tampereen Pyrintö voitti ainoastaan kaksi peliään ToPoa vastaan, eivätkä joukkueet selvinneet kevään jatkosarjaan. Jatkosarjan neljä parasta selviytyivät pudotuspeleihin.

Välierissä kohtasivat jatkosarjan voittaja Forssan Alku ja sarjan neljäs Peli-Karhut sekä sarjan sijoille 2 ja 3 sijoittuneet Tapiolan Honka ja Pussihukat. Sekä välierät että loppuottelut pelattiin paras viidestä -järjestelmällä. Pronssimitalit jaettiin pelaamalla kaksi ottelua, joiden yhteistulos ratkaisi voittajan.

SM-sarjasta putosivat Tampereen Pyrintö, sekä Torpan Pojat. Uusina joukkueina seuraavan kauden sarjaan nousivat BC Nokia sekä Helsingin NMKY.
## Runkosarja

#### Jatkosarja

## Pudotuspelit

## Lähteet
*Koris.net - tulos- & tilastoarkisto
José de Jesús Madera Uribe

**José de Jesús Madera Uribe** M.Sp.S. (27. marraskuuta 1927 San Francisco – 21. tammikuuta 2017) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 15. kesäkuuta 1957.

Madera Uribe sai 18. joulukuuta 1979 nimityksen Fresnon koadjuuttoripiispaksi, ja hänet konsekroi 4. maaliskuuta 1980 Hugh Aloysius Donohoe, jota avustivat Roger Michael Mahony ja Juan Alfredo Arzube.

Madera Uribesta tuli 1. heinäkuuta 1980 Fresnon piispa. 28. toukokuuta 1991 hänet nimitettiin Yhdysvaltain sotilasordinariaatin vihkipiispaksi ja Hortanumin titulaaripiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 15. syyskuuta 2004.

## Lähteet
Thomas Holland

**Thomas Holland** (11. kesäkuuta 1908 Southport – 30. syyskuuta 1999) oli brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 18. kesäkuuta 1933 ja nimitettiin Portsmouthin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi sekä Etennan titulaaripiispaksi 31. lokakuuta 1960. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Henry King, jota avustivat George Patrick Dwyer ja John Farmer Healy.

Holland sai 28. elokuuta 1964 nimityksen Salfordin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 22. kesäkuuta 1983. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

## Lähteet
Thomas Anthony Williams

**Thomas Anthony Williams** (s. 10. helmikuuta 1948 Liverpool) on brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Liverpoolin arkkihiippakuntaan 27. toukokuuta 1972 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Mageón titulaaripiispaksi 15. huhtikuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Patrick Altham Kelly, jota avustivat Vincent Malone ja Augustine Harris.

## Lähteet
Albert Stohr

**Albert Stohr** (13. marraskuuta 1890 Friedberg – 4. kesäkuuta 1961) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Mainzin hiippakuntaan 19. lokakuuta 1913 ja valittiin sen johtoon 10. kesäkuuta 1935. Valinta vahvistettiin 17. heinäkuuta, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 24. elokuuta Conrad Grüber. Stohr kuoli 70-vuotiaana virassa.

## Lähteet
Crisanto Darío Mata Cova

**Crisanto Darío Mata Cova** (25. lokakuuta 1915 – 9. tammikuuta 1998) oli venezuelalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 8. huhtikuuta 1939 ja nimitettiin Cumanán hiippakunnan johtoon 21. lokakuuta 1949. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Lucas Guillermo Castillo Hernández, jota avustivat Rafael Ignacio Arias Blanco ja Antonio Ignacio Camargo.

Mata Cova sai 30. huhtikuuta 1966 nimityksen Ciudad Bolívarin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 26. toukokuuta 1986. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

## Lähteet
Caudebec-en-Caux

**Caudebec-en-Caux** on kunta Seine-Maritimen departementissa Ylä-Normandian hallintoalueella Ranskassa. Kunta sijaitsee Seinejoen rannalla Pays de Caux’n alueella, ja se on suosittu lomanviettopaikka.

Caudebec-en-Caux’n kirkko hallitsee näkymällään kuntaa. Kirkko on myöhäisgoottinen ja se valmistui vuonna 1539. Sitä rakennettiin sata vuotta ja valmistuttuaan kuningas Henrik IV sanoi sen olevan valtakuntansa kaunein kirkko. Kunnan keskusta tuhoutui pahoin tulipalossa vuonna 1940, mutta kirkko ja muutamat muut talot kirkon lähellä pelastuivat.

*Maison des Templiers* on rakennus, jossa sijaitsee kotiseutumuseo *Musée Biochet-Bréchot*. Museossa kerrotaan kunnan historiasta, kuten sitä aikoinaan koetelleista tuhoisista vuoksiaalloista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Stanislaus Fernandes

**Stanislaus Fernandes** (s. 8. lokakuuta 1939 Ahmedabad) on intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Ahmedabadin hiippakuntaan 23. maaliskuuta 1968. Hänestä tuli jesuiitta 15. elokuuta 1973, ja hänet nimitettiin Ahmedabadin hiippakunnan johtoon 21. toukokuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Simon Ignatius Pimenta, jota avustivat Charles Gomes ja Francis Leo Braganza.

Fernandes sai 11. marraskuuta 2002 nimityksen Gandhinagarin arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 22. joulukuuta.

## Lähteet
Charles Gomes

**Charles Gomes** (5. syyskuuta 1910 Karachi – 15. syyskuuta 2002) oli intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin jesuiittain papiksi 21. marraskuuta 1936 ja nimitettiin 1. heinäkuuta 1974 Ahmedabadin piispaksi. Piispaksi konsekroinnin suoritti 6. lokakuuta Eugene Louis D'Souza, jota avustivat William Zephyrine Gomes ja Ignatius Salvador D'Souza.

Gomes jäi eläkkeelle 21. toukokuuta 1990.

## Lähteet
David Eugene Fellhauer

**David Eugene Fellhauer** (19. elokuuta 1939 Kansas City, Missouri – 3. maaliskuuta 2026 Victoria, Texas) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Dallas-Fort Worthin hiippakuntaan 29. toukokuuta 1965 ja nimitettiin Victoria in Texasin hiippakunnan johtoon 7. huhtikuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Patrick Fernández Flores, jota avustivat Thomas Ambrose Tschoepe ja Charles Victor Grahmann.

## Lähteet