open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Heittäminen

**Heittäminen** on kappaleen saattamista vauhtiin pitämällä sitä kädessä, heilauttamalla kättä ja päästämällä irti. Tämän jälkeen kappale liikkuu enää vain painovoiman alaisena, ja sitä hidastaa väliaineen vastus.

Ihmisen varhaishistoriassa metsästäjät heittivät esimerkiksi kiveä ja keihästä. Vipukeihäs on muinainen väline, jonka avulla heitettäviin nuoliin saatiin lisää lähtönopeutta. Heittotaitoa tarvittiin ennen muinoin myös sodassa, jossa heitettiin tai lingottiin kiviä, keihäitä, nuijia, veitsiä ja kirveitä.

Ajanvietteenä harrastettua heittämistä ovat esimerkiksi tikanheitto, kyykänheitto ja frisbeen heitto. Heittäminen kuuluu moneen urheilulajiin. Yleisurheilun heittolajeja ovat keihäänheitto, kiekonheitto, moukarinheitto ja kuulantyöntö, joista jokaisessa on omanlaisensa heittoväline ja heittotekniikka. Kilpaurheilussa heiton tavoitteena voi olla suuri nopeus (esimerkiksi pesäpallo), pituus (yleisurheilun heittolajit) tai tarkkuus (amerikkalainen jalkapallo). Myös tenniksen ja lentopallon syöttö muistuttavat heittoliikettä.

Heittoliikkeitä on kahta erilaista tyyppiä, pystysuoraa ja vinoa. Pystysuoraa heittoa käytetään esimerkiksi pesäpallon syötössä. Eteenpäin suuntautuvat heitot edustavat vinoa heittoliikettä.

Heittoliikkeen tehokkuus riippuu käden liikkeen nopeudesta, vartalon kiertoliikkeen tehokkuudesta ja käden kytkemisestä osaksi vartalon liike-energiaa. Kappaleen lentopituuteen vaikuttavat myös kappaleen lähtökulma ja kappaleen liito-ominaisuudet.

Pitkät ja kovat heitot suoritetaan yliolanheittona, joka tapahtuu hartian tason yläpuolelta. Siinä keho muodostaa jousen tai lingon, ja lihaskalvojärjestelmä vedetään valmistavassa vaiheessa kireälle kuin vieteri. Heittoon osallistuvat myös keskivartalo ja jalat. Vauhdinotolla heittoon saadaan lisää nopeutta. Heittoliikkeessä käsivarsi ja käsi heilahtavat äkillisesti kiihtyen. Lantion kiertoliikkeellä ja alustalle lyötävällä tukijalalla on erityisen suuri merkitys, kun liike-energia siirretään vartalon kautta heittokäteen.

Yliolanheitto kuormittaa etenkin olkaniveltä. Vetovaiheen aikana olkavarsi kiertyy huomattavan suureen ulkokiertoon, jopa 180 astetta, mikä vaatii kudoksilta suurta joustavuutta. Heiton loppuvaiheessa olkavarren luun pää saattaa venyttyä 2,5 senttimetriä irti lapaluussa olevasta nivelkuopastaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
SS. Cosma e Damianon kirkko

**SS. Cosma e Damianon kirkko** on Forum Romanumilla sijaitseva kirkko, joka on rakennettu osaksi antiikin roomalaisia rakennuksia käyttäen ja osaksi rakentamalla uusia rakennelmia. Kirkko on tunnettu varhaiskristillisestä taiteestaan, erityisesti mosaiikeistaan. Se on avattu vuonna 527. Kirkko on omistettu arabitaustaisille pyhimyksille Cosmasille ja Damianolle. He olivat ammatiltaan lääkäreitä.

## Historiaa
Osa kirkosta, sen nykyään käytöstä poistettu sisäänkäynti Forumilla, on ollut aikoinaan roomalainen temppeli. Temppeli oli omistettu keisari Maxentiuksen jumalaksi korotetulle pojalle Valerius Romulukselle. Itse basilika taas on osa keisari Vespasianuksen rakennuttamaa Rauhan temppeliä, luultavimmin sen kirjasto. Sen seinällä oli aikoinaan suuri Rooman kartta, Forma Urbis Romae.

Forumilla oli tulipalo vuonna 306 ja Maxentiuksen määräyksestä aloitettiin jälleenrakennusohjelma. Onko osa kirkosta Valerius Romuluksen temppeli, perustuu väljään tulkintaan, paikalta löydettyyn vuonna 307 lyötyyn rahaan, joka kuvaa rakennusta. Rakennuksen on spekuloitu olevan Juppiter Statorin temppeli, jonka Maxentius olisi jälleenrakentanut. Kirkoksi rakennus muutettiin ostrogoottien kuninkaan Teoderik Suuren määräyksestä vuonna 527. Kuningatar Amalasuntha määräsi kirkkoon liitettäväksi myös Rauhan temppelin kirjastorakennuksen.

Paavi Felix IV käynnistytti rakennustyöt, jotka yhdistivät kaksi rakennusta, joista tuli nyt basilika. Se omistettiin lääkäripyhimyksille Cosmalle ja Damianolle, jotka olivat veljeksiä. Kirkko toimi näin vastapainona Castorille ja Polluxille eli dioskuureille, joiden temppeli oli lähettyvillä. Kirkon sisätilat koristeltiin mosaiikeilla.

Paavi Urbanus VIII määräsi kirkossa tehtäväksi korjaustöitä. Tehtävän johtoon asetettiin arkkitehti Orazio Torriani vuonna 1632. Kirkon lattiatasoa nostettiin seitsemän metriä Forumin, jota kutsuttiin tuolloin Campo Vaccionoksi, tasolle. Näin vältettiin veden valuminen kirkkoon. Lisäksi sen yhteyteen rakennettiin luostari.

Uusia korjaustöitä tehtiin vuonna 1947. Tuolloin kirkko sai nykyisen sisäänkäyntinsä ja Romuluksen temppeliä palautettiin alkuperäiseen asuunsa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* http://www.cosmadamiano.com/
* http://www.archive.is/20130102152712/http://www.franciscanfriarstor.com/archive/theorder/Basilica/index.htm
Eino Ahtiainen

**Eino Matti Olavi Ahtiainen** (7. huhtikuuta 1920 Kaukola – 14. elokuuta 1958 Imatra) oli suomalainen junankuljettaja ja surmatyön tekijä, joka surmasi neljä ihmistä ampumalla Linnankoskella Imatralla 14. elokuuta 1958. Välikohtauksessa haavoittui kaksi ihmistä. Teon jälkeen Ahtiainen surmasi itsensä. Teon motiivina oli mustasukkaisuus. 

## Lähteet
Tiikeritetra

**Tiikeritetra** (*Hydrocynus forskahlii*) on tetrakalojen (Characiformes) lahkoon ja alestien (Alestidae) heimoon kuuluva makean veden kalalaji, jota tavataan laajalta alueelta Pohjois- ja Länsi-Afrikasta. Sen kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Georges Cuvier vuonna 1819.

Tiikeritetra on hyvin suurikokoinen kala; se voi kasvaa jopa 78 senttimetrin mittaiseksi ja se painaa täysikasvuisena noin 2–10 kilogrammaa. Suurin tavattu yksilö painoi 15,5 kilogrammaa. Tiikeritetra muistuttaa suuresti linjatiikeritetraa (*Hydrocynus vittatus*). Tiikeritetran kyljet ovat hopeiset ja evät ovat harmaat. Pyrstön yläosa on hopeanharmaa ja alaosa kirkkaanpunainen.

Tiikeritetraa tavataan Pohjois- ja Länsi-Afrikasta. Lajia on tavattu vähintään kerran 28 Afrikan maasta. Yleisimmillään tiikeritetra on Turkanajärvellä, Kongojoessa, Niilissä ja Omojoessa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut tiikeritetran elinvoimaiseksi lajiksi.

Tiikeritetra on petokala ja se käyttää ravinnokseen muita kaloja sekä hyönteisiä ja selkärangattomia. Joskus se saattaa syödä muita tiikeritetroja. Tiikeritetra elää yleensä matalissa vesissä ja lähellä veden pintaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Valenciennea muralis

**Valenciennea muralis** on *[[Valenciennea]]*-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva tokkokalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Valenciennes vuonna 1837.

## Levinneisyysalue
Sitä on tavataan laajalti itäisellä Intian valtamerellä ja läntisellä Tyynellä valtamerellä.

## Elinympäristö
Se elää 1-15 metrin syvyydessä lähinnä riutoilla tai niiden lähistöllä. Se viihtyy trooppisissa vesissä.

## Lähteet
Valenciennea parva

**Valenciennea parva** on *[[Valenciennea]]*-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva tokkokalalaji. Sen kuvasivat ensimmäisinä Hoese ja Larson vuonna 1994. Laji on noin 10 senttimetrin mittainen.

## Levinneisyysalue
Sitä on tavattu muun muassa Ashmore-riutalla ja Malediiveilla. Pohjoisimmillaan sitä tavataan Riukiusaarilla ja eteläisimmillään Isolla valliriutalla.

## Elinympäristö
Se elää 1-20 metrin syvyydessä lähinnä riutoilla tai niiden lähistöllä. Se viihtyy trooppisissa vesissä.

## Lähteet
Ketsuppisimppu

**Ketsuppisimppu** (*Hexagrammos lagocephalus*) on vihersimppujen (Hexagrammidae) heimoon kuuluva lauhkean vyöhykkeen merivesissä elävä kalalaji.

Ketsuppisimpun maksimipituus on 61 senttimetriä ja suurin tavattu paino 830 grammaa. Sen selkäevässä on piikkejä 20–21 kappaletta. Ketsuppisimppu on väriltään punaruskea ja siinä on tummempia täpliä. Kyljissä on usein kirkkaanpunaisia laikkuja. Ketsuppisimppu muistuttaa kelppisimppua (*Hexagrammos decagrammus*).

Ketsuppisimppua tavataan Tyynenmeren itäosissa Beringinmereltä ja Kuriileilta Point Conception-niemelle Kaliforniaan, Ohotanmereltä sekä Japaninmeren pohjoisosasta Hokkaidosta. Ketsuppisimppua esiintyy yleensä kivipohjaisissa matalissa vesistöissä erityisesti avoimilla rannikoilla. Se elää tyypillisesti 10–15 metrin syvyydessä vedenpinnasta, mutta kaikkiaan sitä on havaittu 0–596 metrin syvyysalueelta.

Ketsuppisimppu saavuttaa sukukypsyyden keskimäärin 35,5 senttimetrin mittaisena. Koiraiden on havaittu voivan elää 8-vuotiaaksi ja naaraiden 11-vuotiaaksi.

## Lähteet
Parijuovatokko

**Parijuovatokko** (*Valenciennea helsdingenii*) on *[[Valenciennea]]*-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva tokkokalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Bleeker vuonna 1858.

## Levinneisyysalue
Sitä on tavattu eteläisellä Punaisella merellä, alueella Itä-Afrikasta Indonesiaan sekä Japanissa.

## Elinympäristö
Se elää 1-45 metrin, tai yleisemmin 1-30 metrin, syvyydessä lähinnä riutoilla tai niiden lähistöllä. Se viihtyy trooppisissa, 22°C-27°C lämpöisissä, vesissä.

## Lähteet
Rubiinijuovatokko

**Rubiinijuovatokko** (*Valenciennea immaculata*) on *[[Valenciennea]]*-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva tokkokalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Ni vuonna 1981.

## Levinneisyysalue
Sitä on tavattu eteläisellä Taiwanissa, Macaossa, Hongkongissa, Filippiineillä sekä alueella läntisestä Australiasta Sydneyyn.

## Elinympäristö
Se elää 1-30 metrin, tai yleisemmin 2-30 metrin, syvyydessä lähinnä riutoilla tai niiden lähistöllä. Se viihtyy trooppisissa, 22°C-27°C lämpöisissä, vesissä.

## Lähteet
Täpläposkitokko

**Täpläposkitokko** (*Valenciennea sexguttata*) on *[[Valenciennea]]*-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva tokkokalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Valenciennes vuonna 1837.

## Levinneisyysalue
Sitä on tavattu muun muassa Punaisella merellä sekä Persianlahdelta ja Itä-Afrikasta Samoalle yltävällä alueella. Pohjoisimmillaan sitä tavataan Riukiusaarilla ja eteläisimmillään Queenslandissa Australiassa.

## Elinympäristö
Se elää 3-25 metrin syvyydessä lähinnä riutoilla tai niiden lähistöllä. Se viihtyy trooppisissa, 22°C-28°C lämpöisissä, vesissä.

## Lähteet
Henk Badings

**Henk Badings** (17. tammikuuta 1907 Bandung, Jaava – 26. heinäkuuta 1987 Vijlen, Alankomaat) oli alankomaalainen säveltäjä.

Badings syntyi Alankomaiden hallinnassa olleella Jaavalla ja oli aikuisena kiinnostunut mikrotonaalisuudesta lapsena kuulemansa indonesialaisen musiikin ansiosta. Hän valmistui vuonna 1931 Delftin teknologian yliopistosta ja aloitti uran insinöörin töiden sekä geologian parissa, mutta omistautui sitten kuitenkin säveltämiselle. Hän oli opiskellut sävellystä yksityisesti Willem Pijperin johdolla ja saanut ensimmäisen sinfoniansa kantaesitetyksi jo vuonna 1930. Badingsin vastaanottamien tilausten määrä nousi 1930-luvulla ja 1940-luvun alkupuolella, ja vuodesta 1935 hän myös opetti. Vuonna 1942 hän korvasi Haagin kuninkaallisessa konservatoriossa johtajan, jonka natsimiehittäjät olivat poistaneet juutalaisena virastaan. Tämän johdosta Badingsin toimintaa tutkittiin ja hän oli sensuurin kohteena, kunnes sai vuonna 1947 luvan jatkaa julkista toimintaansa säveltäjänä sekä opettajana. Toisen maailmansodan jälkeen huomattavaa suosiota Euroopassa saavutti Badingsin kolmas sinfonia (1943).

Badings perusti elektronisen musiikin studion Eindhovenissa vuonna 1956. Hän oli kiinnostunut myös radio-oopperasta; vuosina 1954–1960 hän tekikin kuusi oopperaa, joista kolme radioon. Näistä *Oreste* (1954) toi säveltäjälle Prix Italian ja tuli BBC:n lähettämäksi. Vuoteen 1960 mennessä Badings oli saavuttanut kansainvälisesti johtavan alankomaalaissäveltäjän maineen. Hän teki esimerkiksi töitä tilauksiin Isosta-Britanniasta ja Yhdysvalloista. Jälkimmäisessä maassa hänellä oli pitkäaikaisena yhteistyökumppaninaan Robert Austin Boudreaun johtama American Wind Orchestra. Hän sai myös työpaikan Stuttgartin musiikkiyliopistosta.

1960-luvun lopussa Badingsin natsikytkökset alkoivat herättää uutta mielenkiintoa, ja hänen esitettiin olleen laajemmin tekemisissä miehityshallinnon kanssa kuin oli aikoinaan myöntänyt. Kotimaassa tämä haittasi Badingsin uraa merkittävästi ja pysyvästi, sillä hänen musiikkiaan ei esitetty maan radiossa ja se katosi myös konserttisalien ohjelmista. Hän sai kaikesta huolimatta jatkaa opettamista; hänen johdollaan opiskeli esimerkiksi Ton de Leeuw. Alankomaissa Badings on jäänyt vähälle huomiolle; syntymän satavuotisjuhlavuosi (2007) ei saanut merkittävää näkyvyyttä.

Badingsin tuotantoon kuuluu oopperoiden ja sinfonioiden ohella esimerkiksi *Capriccio* sooloviululle ja kahdelle ääninauhalle (1959), josta tuli merkittävä elektroakustisen musiikin alalla. Badings myös kehitti oman 31-nuottisen mikrotonaalisen systeeminsä.

## Lähteet
Hashimoto (Wakayama)

**Hashimoto** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Wakayaman prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin koilliskulmassa Kijoen keskijuoksulla. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Osakan, idässä Naran prefektuuriin. Hashimotossa on 62&nbsp;376 asukasta (joulukuussa 2019) ja sen pinta-ala on 130,55 neliökilometriä.

Hashimoto sijaitsee historiallisten Ise-kaidō- ja Kōya-kaidō-tiereittien ja Kijoen jokiliikenteen risteyskohdassa. Kaupungin nimi on peräisin 1500-luvun lopulta, kun paikalle perustettiin Toyotomi Hideyoshin luvalla suolatori ja rakennettiin joen ylittävä silta (*hashi* tarkoittaa siltaa). Paikannimi jäi käyttöön, vaikka silta sortui vain kolme vuotta myöhemmin. Edo-kaudella Hashimoto oli yksi Kiin daimiokunnan paikallisista keskuksista. Kaupunkioikeudet Hashimotolle myönnettiin vuonna 1954, kun silloiseen Hashimoton maaseutukaupunkiin liitettiin viisi ympäristön kyläkuntaa. Kaupunki laajeni vuonna 2006, kun siihen yhdistettiin Kōyaguchin maaseutukaupunki. Kaupungin pohjoisosat ovat kehittyneet Osakan lähiönä. Merkittäviä elinkeinoja ovat puutarhaviljely, siipikarjan kasvatus, onkivapojen ja muiden bambutuotteiden valmistus sekä tekstiiliteollisuus. 

Hashimoton kulttuuriperintöön kuuluu muun muassa Suda Hachiman-jinjan pyhäkkö, jossa säilytetään kansallisaarteeksi valittua Suda Hachiman-jinjan pronssipeiliä. Siinä on maan vanhimpana pidetty metalliin kaiverrettu teksti. Muita vanhoja temppeleitä ovat Ōgo-ji ja Rishō Gokoku-ji, jonka päähalli on yksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista. Kaupungin pohjoisosat kuuluvat Kongōn–Ikoman–Kisenin puolikansallispuistoon. Hashimotoa palvelevat JR Nishi-Nihonin Wakayama-linja ja Nankai-rautateiden Kōya-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Wakayama Pref. Road 107.jpg|Hashimoton keskustaa
Tiedosto:葛城館全景01.jpg|Majatalo Katsuragi-kan
Tiedosto:Jizoji (Hashimoto, Wakayama) hondo3.jpg|Jizō-ji
Tiedosto:SAKURA 2017 Sugimura park Hashimoto.jpg|Kirsikoita Sugimuran puistossa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Sulam

**Sulam** (, ) eli historiallinen **Sunem** on pääasiassa arabien asuttama pieni kylä Israelin Pohjoisella hallintoalueella. Sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 2&nbsp;567.

## Maantiede

Sulam sijaitsee Israelin pohjoisosassa Jisreelin tasangolla Moren kukkulan juurella Afulan kaupungin kaakkoispuolella.

## Historia

Muinainen Sulam tunnettiin nimellä Sunem. Paikka mainitaan historiallisissa lähteissä ensimmäisen kerran Egyptin faarao Thutmosis III:n valtaamien paikkojen luettelossa 1400-luvulla ennen ajanlaskun alkua. Sittemmin paikka mainitaan Amarna-kirjeissä, joiden mukaan Sikemin viimeinen kuningas Labaia tuhosi Sunemin ja sen maita viljeli Megiddon kuningas. Vanhassa testamentissa paikka mainitaan Joosuan kirjassa ja ensimmäisessä kuninkaiden kirjassa mainitaan Daavidin ottaneen vaimokseen sunemilaisen Abisagin. Sittemmin paikan mainitaan tulleen faarao Siisakin valtaamaksi.

Historioitsija Eusebioksen mukaan Sunem sijaitsi noin kahdeksan kilometriä Taborinvuoresta etelään. Ristiretkien aikana paikka kuului läänityksenä Taborinvuoren luostarille. 

## Talous
Nykyisen Sulamin asukkaat viljelevät viljaa ja kasvattavat hedelmiä puutarhoisaan.

## Väestö
Sulamin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 2&nbsp;567. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 2&nbsp;240 ja vuonna 1967 725. Kylän asukkaat ovat islaminuskoisia arabeja.

## Lähteet
Ancherythroculter

**Ancherythroculter** on aasiankarppien heimoon (Xenocyprididae) kuuluva itäaasialainen, makeissa vesissä elävä särkikalojen suku.

## Lajit
Sukuun kuuluu seuraavat viisi lajia:
* *[[Ancherythroculter daovantieni]]* (Bănărescu, 1967)
* *[[Ancherythroculter kurematsui]]* (Kimura, 1934)
* *[[Ancherythroculter lini]]* Luo, 1994
* *[[Ancherythroculter nigrocauda]]* Yih & Wu, 1964
* *[[Ancherythroculter wangi]]* (Tchang, 1932)

## Lähteet
Perunpiikkimakrilli

**Perunpiikkimakrilli** (*Trachurus murphyi*) on piikkimakrillien (Carangidae) heimoon kuuluva subtrooppisissa merivesissä elävä kalalaji.
## Ulkonäkö ja koko
Perunpiikkimakrillin ruumis on pitkänomainen ja litistetyn muotoinen. Sen pää on suuri, samoin yläleuka, joka on leveä ja sen takaosa yltää samaan kohtaan silmän kanssa. Pienikokoiset sieraimet sijaitsevat lähekkäin. Kiduskannen takareunassa on selkeä lovi. Kylkiviivalla on 38–50 suomua. Selkäevässä on yhdeksän piikkiä ja vatsaevässä kolme. Tavallisesti perunpiikkimakrilli on 45 senttimetrin mittainen, ja maksimissaan sillä on mittaa 70 senttimetriä.
## Levinneisyys ja elinympäristö
Perunpiikkimakrillia tavataan Tyynenmeren itäosissa, missä sen levinneisyyalue ulottuu Ecuadorin eteläosista Peruun. Lajia esiintyy myös Uudessa-Seelannissa, Malpelosaarella ja Galápagossaarilla. Sitä tavataan pelagisilla valtamerillä rannikolla ja avovesillä 10–300 metrin syvyydessä pintavedestä. Perunpiikkimakrillia esiintyy kumpuamisalueilla.
## Ravinto ja elintavat
Perunpiikkimakrillin ravintoa ovat kalojen poikaset ja pienet äyriäiset. Ne ovat vaelluskaloja ja muodostavat parvia. Sukukypsyyden laji saavuttaa 39–42 senttimetrin mittaisena. Pisin tunnettu elinikä on 16 vuotta.
## Kalastus, käyttö ja uhat
Perunmakrilleja pyydetään kaupallista tarkoitusta varten nuotilla, trooleilla ja katiskoilla. Vuoden 1900 kokonaissaalis oli 3 852 928 tonnia. Vuoden 1999 kokonaissaalis oli 1 423 447 tonnia. Perunpiikkimakrillia myydään tuoreena, säilykkeenä ja kalajauhona. Perunpiikkimakrilli on harvalukuistumassa runsaan kalastuksen vuoksi, ja sen kannat vähenivät pelkästään vuosien 2006–2011 aikana 63 prosentilla.

## Lähteet
Dodekanaali

**Dodekanaali** eli **n-dodekanaali** eli **lauryylialdehydi** eli **dodekyylialdehydi** on orgaaninen yhdiste (aldehydi), joka on huoneenlämmössä (20&nbsp;°C) olomuodoltaan kirkasta tai vaaleankeltaista nestettä. Sen kemiallinen kaava on C12H24O ja rakennekaava CH3(CH2)10CHO.

Dodekanaalin moolimassa on 184,32 g/mol, sulamispiste 12&nbsp;°C, kiehumispiste 237–239&nbsp;°C, tiheys 0,831 g/cm3, leimahduspiste 101&nbsp;°C, taitekerroin 1,433–1,44 ja CAS-numero 112-54-9. Osa dodekanaalin fysikaalisista arvoista vaihtelevat eri lähteissä.  

Dodekanaali on erittäin hydrofobinen yhdiste, käytännössä veteen liukenematon. Monet sitrushedelmät sisältävät dodekanaalia.

Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Dodecanal 
*GuideChem: Dodecyl aldehyde 
*Human Metabolome Database (HMDB): Lauric aldehyde 
*Food Component Database (FooDB): Lauric aldehyde 
*ChemBlink: Dodecyl aldehyde 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Dodecylaldehyde 
*Pherobase: Floral Compound - 12Ald 
*Pherobase: Semiochemical - 12Ald
Ancherythroculter daovantieni

**Ancherythroculter daovantieni** on aasiankarppien heimoon (Xenocyprididae) kuuluva Vietnamin makeissa vesissä elävä särkikalalaji.

## Lähteet
Robert Abela

**Robert Abela** (s. 7. joulukuuta 1977 Sliema) on maltalainen poliitikko, joka on toiminut tammikuusta 2020 lähtien Maltan pääministerinä ja Maltan työväenpuolueen johtajana.

Hän on Maltan entisen presidentin George Abelan poika ja koulutukseltaan lakimies. Robert Abelan edeltäjä Maltan pääministerinä ja työväenpuolueen johtajana oli Joseph Muscat, joka joutui eroamaan tehtävistä journalistin murhasta nousseen kriisin takia. Maltan korruptiota tutkinut toimittaja Daphne Caruana Galizia murhattiin autopommilla vuonna 2017 ja pääministeri Muscatin suhtautuminen tapauksen tutkintaan herätti raivoa. Hänen syytettiin suojelevan murhan taustavoimia, minkä Muscat itse kiisti ehdottomasti.

## Lähteet
Mazkeret Batya

**Mazkeret Batya** () on kaupunki Israelin Keski-Israelin hallintoalueella. Kaupunki on perustettu vuonna 1883 ja sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 14&nbsp;680.

## Maantiede

Mazkeret Batya sijaitsee Israelin rannikkotasangolla Rehovotin kaupungista kaakkoon.

## Historia

Mazkeret Batya perustettiin vuonna 1883. Aloitteen perustamisesta teki Edmond de Rothschild. Paikka tunnettiin 1900-luvun alkupuolelle saakka nimellä Ekron raamatullisen paikannimen mukaan, mutta sittemmin se sai uuden nimen Edmond de Rothschildin äidin mukaan. Paikan ensimmäiset juutalaiset siirtolaiset saapuivat Venäjältä ja he harjoittivat maanviljelyä. Vesivarantojen vähyyden takia paikkakunnan kehitys oli kuitenkin hidasta. 1940-luvulla päästiin kuitenkin hyödyntämään suuria pohjaveden esiintymiä, mikä johti etenkin sitrushedelmien kasvatuksen kasvuun. Israelin itsenäistyttyä vuonna 1948 paikalle alkoi saapua suurempia määriä uusia siirtolaisia.

## Väestö
Mazkeret Batyan asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 14&nbsp;680. Vuonna 2002 vastaava luku oli 7&nbsp;300 ja vuonna 1969 845.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Prakash Karat

**Prakash Karat** (s. 7. helmikuuta 1948) on intialainen poliitikko, joka toimi marxilaisen kommunistisen puolueen pääsihteerinä vuosina 2005–2015.

Karat syntyi Rangoonissa, Burmassa vuonna 1948. Hänen isänsä työskenteli rautatieyhtiölle. Kuusi kuukautta vanhana hän muutti äitinsä kanssa Intian Keralaan. Hän muutti yhdeksänvuotiaana Madrasiin, jossa hän opiskeli kristillisessä koulussa. Hänen isänsä kuoli hänen ollessa 13-vuotias. Hän valmistui Madras Christian Collegesta, jonka jälkeen hän siirtyi opettajansa Duncan Foresterin suosituksesta opiskelemaan Edinburghin yliopistoon. Edinburghissa hän kiinnostui kommunismista historioitsija Victor Kiernanin vaikutuksesta.

Vuonna 1970 hän palasi takaisin Intiaan ja liittyi marxilaiseen puolueeseen. Samana vuonna hän siirtyi lommunistijohtaja A. K. Gopalanin pyynnöstä Jawaharlal Nehrun yliopistoon muodostamaan puolueelle opiskelijajärjestöä. Viisi vuotta myöhemmin pääministeri Indira Gandhin julistettua kansallisen hätätilan hän piiloutui maan alle. Hätätilan aikana hän tapasi vaimonsa Brinda Karatin.

Vuonna 2005 hänet valittiin ensimmäiselle kaudelleen puolueen pääsihteeriksi. Hänet valittiin toiselle kaudelle vuonna 2012. Vuonna 2013 hän ilmoitti toivovansa Intiaan hallitusta, jota johtaisi kansanpuolueen ja kongressipuolueen liittoumien ulkopuoliset puolueet. Hän kertoi haluavansa Mulayam Singh Yadavista seuraavan pääministerin. Hän luopui asemastaan puolueensa pääsihteerinä vuonna 2015, koska hänen mukaansa perustuslaki ei sallisi hänelle uutta kautta. Vuonna 2017 hän kertoi The Hindu -lehden haastattelussa, että hänen mielestään marxilaisen puolueen ja kongressin yhteinen liittouma olisi mahdoton johtuen puolueiden erilaisista talouspoliittisista näkemyksistä. Hän ajautui asiasta kiistaan seuraajansa Sitaram Yechuryn kanssa, koska Yechury suhtautui suopeammin laajaan kansanpuoluetta vastustavaan liittoumaan. Puoluekokous äänesti vuonna 2018 nurin Yechuryn yrityksen perustaa sekulaarien puolueiden suurliittouma äänin 55–31.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Baltic Sea Science Center

**Baltic Sea Science Center** (lyh. BSSC) on Tukholmassa sijaitseva Itämeren tutkimukseen erikoistunut tutkimuslaitos ja akvaario. Se on osa Skansenin ulkoilmamuseota. Sen johtaja on Anna Björn. Keskus avattiin 11. huhtikuuta 2019 ja virallisesti sen avasi Ruotsin kruununprinsessa Victoria.

Akvaariossa on Itämeressä tavattavia kalalajeja kuten lohia, silakoita ja ahvenia sekä Itämeressä tavattavia korvameduusoja. Tämän lisäksi pienemmissä akvaarioissa esitellään Itämeren erilaisia elinympäristöjä, kasveja ja leviä. Suurin osa kaloista on peräisin jo lakkautetusta Djurgårdenin akvaariosta. Akvaarion taustalla toimivat Skansenin lisäksi Baltic Sea 2020 -säätiö, Tukholman yliopisto ja Ruotsin maatalousyliopisto.  

## Lähteet
Minami Hamabe

**Minami Hamabe** (, 29. elokuuta 2000 Ishikawa, Japani) on japanilainen näyttelijä, joka on esiintynyt useissa draamasarjoissa. Hän on tullut laajalti tunnetuksi elokuvasta *[[Let Me Eat Your Pancreas]]*.

Elokuvien ja televisiosarjojen lisäksi hän on esiintynyt myös musiikkivideoilla.

Hän on voittanut useita parhaan tulokkaan ja parhaan uuden artistin palkintoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Machher Jhol

**Machher jhol** (bengaliksi মাছের ঝোল) on suosittu bengalilaiseen keittiöön kuuluva mausteinen pataruoka, joka tarjoillaan yleensä riisin kanssa. Se tunnetaan myös Odishassa nimellä **machha jhola** (ମାଛ ଝୋଳ).

Machher jholin pääraaka-aine on kala, joka on yleensä jättilabeo (*Labeo rohita*), mutta myös muut kalat käyvät. Muita ainesosia ovat sipuli, tomaatti, inkivääri ja valkosipuli.

## Lähteet
Jättilabeo

**Jättilabeo** (*Labeo rohita*) on karppien heimon kalalaji, joka elää Etelä-Aasiassa.

Jättilabeo on elinvoimainen laji. Se  on arvostettu ruokakala, ja sitä kasvatetaan ja kalastetaan suurissa määrin.

## Koko ja ulkonäkö
Jo vuoden ikäisenä jättilabeo on keskimäärin 35–45 senttiä pitkä ja painaa 700–800 grammaa. Suurimmat yksilöt painavat jopa 45 kiloa ja ovat parimetrisiä. Väriltään se on sinertävä ja vaalea. Yksi kalan tunnusomaisista piirteistä ovat sen paksuhkot huulet.

## Kasvatus
Jättilabeon kasvatus lähti nousuun 1970-luvulla. Miljoonan tonnin tuotantoraja meni rikki 2004, jolloin kalaa tuotettiin 1,38 milj. kiloa. Selkeästi suurin tuottaja on Intia, mutta kasvattajia on myös Bangladeshissa, Myanmarissa ja Laosissa. Kaloja myydään mieluiten elävänä, jolloin niistä saa korkeamman hinnan, mutta jäissä pidettyä kalaa kuljetaan jopa 3000 km päähän kasvattamosta.. 

Kalan myydään keskimäärin kilon suuruisina tai siitä ylöspäin.

## Ruokana
Jättilabeo on suosittu ruokakala Intiassa ja käytännössä kaikki viljellyt yksilöt päätyvät paikallisille toreille myyntiin. Kaloja ei juurikaan prosessoida, vaan ne myydään jäisinä tai elävinä sellaisenaan.

Ravintoarvoiltaan jättilabeo muistuttaa siikaa: rohun lihassa on (100 g kohden) 15,98 g proteiinia, 2,7 g rasvaa ja energiaa 88,49 kcal. 

Ruokia, joissa jättilabeota käytetään, ovat muun muassa machher jhol. 

## Lähteet
Jorma Laitinen

**Jorma Laitinen** (20. joulukuuta 1918 – 24. elokuuta 1999) oli suomalainen sotilas, joka palveli vapaaehtoisena toisen maailmansodan aikana Saksan SS-joukkojen Wiking-divisioonassa, tiedusteluosasto 5:n neljännen komppanian kuorma-autonkuljettajana. Sotilasarvoltaan hän oli SS-Rottenführer eli korpraali. Laitinen oli kotoisin Kemijärveltä ja hänen isänsä oli kunnanlääkäri.

Laitinen haavoittui 12. lokakuuta 1942 kranaattitulessa jalkaan. Hän palasi sotainvalidina takaisin Suomeen muiden SS-vapaaehtoisten mukana 1. kesäkuuta 1943. Sodan jälkeen hän työskenteli VR:n Puutavaratoimistossa ja taksiyrittäjänä. Hän avioitui ja sai kaksi lasta.

Laitisen päiväkirjamerkintöjen pohjalta suurlähettiläs Jari Vilén ja professori Markku Jokisipilä julkaisivat vuonna 2020 teoksen *Kiitoskortti Hitleriltä* (Minerva Kustannus).

## Lähteet
Kazimir Barantsevitš

**Kazimir Stanislavovitš Barantsevitš** (; 3. kesäkuuta (j. 22. toukokuuta) 1851 Pietari – 26. heinäkuuta 1927) oli venäläinen novellisti, puolalaista sukujuurta. Hän on novelleissaan esittänyt tarkkanäköisiä havaintoja köyhien ja kärsivien elämästä, jonka tuntee omasta kokemuksestaan.

Barantsevitšin isä oli puolalainen ja äiti ranskalainen. Hänen oli elannon hankkimiseksi otettava työpaikka konttorissa. Hän meni 1873 naimisiin talonpoikaisnaisen kanssa ja otti työpaikan raitiovaunuyhtiöstä. 

Barantsevitš sai vuonna 1873 Aleksandrinski-teatteriin esitettäväksi näytelmänsä *Opritšina*, joka on runomuotoinen versio A. K. Tolstoin historiallisesta romaanista *Ruhtinas Serebrjani*. Hänen kertomuksiaan ja hahmotelmiaan julkaistiin ensin lehdissä, ja ensimmäinen kokoelma ilmestyi 1883, toinen 1885 ja lisäksi vielä kolme nidettä sekä romaani *Raba* (1888). Barantsevitšin kirjailijuutta voi lähinnä luonnehtia melankoliseksi romantiikaksi. Mieluiten hän kuvaa ihmisiä, jotka kärsivät kurjissa oloissa: köyhtyneitä aatelismiehiä, köyhiä virkamiehiä ja pikkuporvareita. Novelli Tšužak ('Vieras') käsittelee älykkään sivistysintoilijan kaupunkilaista suhdetta maalaisväestöön, ja *Bortsy* ('Painijat') ihannoi maalaiselämää verrattuna kaupunkielämään.

## Lähteet
George Vella

**George William Vella** (s. 24. huhtikuuta 1942) on maltalainen poliitikko, joka valittiin huhtikuussa 2019 Maltan uudeksi presidentiksi. Hänen edeltäjänsä Marie Louise Coleiro Preca oli yksi Europaan harvoista naispresidenteistä. Vella on aikaisemmin toiminut Maltan ulkoministerinä ja ammatiltaan hän on lääkäri, joka on tunnettu abortin vastustajana.

76-vuotiaana virkaan valittu Vella on Maltan historian vanhin presidentti. Vaikka presidentin virka Maltalla on lähinnä seremoniallinen ja poliittinen valta on vähäistä, presidentti on maassa hyvin arvostettu ja vaikutusvaltainen henkilö. Vella on Maltan tasavallan kymmenes presidentti.

Maltan liityttyä Euroopan unioniin Vella oli Euroopan parlamentin jäsen Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmässä touko–heinäkuussa 2004. Tätä ennen hän oli toiminut vuoden ajan tarkkailijajäsenenä parlamentissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Kaspiantäplätokko

**Kaspiantäplätokko** (*Neogobius caspius*) on täplätokkojen sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva tokkokalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Karl Eichwald vuonna 1831.

## Levinneisyysalue
Sitä tavataan Kaspianmerellä.

## Lähteet
Volgantäplätokko

**Volgantäplätokko** (*Neogobius pallasi*) on täplätokkojen sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva tokkokalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Lev Berg vuonna 1916.

## Levinneisyysalue
Sitä tavataan Kaspianmerellä ja Volgassa Moskovaan asti.

## Lähteet
Nokihietatokko

**Nokihietatokko** (*Pomatoschistus bathi*) on *[[Pomatoschistus]]*-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva tokkokalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Miller vuonna 1982.

## Levinneisyysalue
Sitä tavataan Välimeren läntisellä puolella sekä sen keski- ja itäosan Adrian- ja Marmaranmeressä.

## Elinympäristö
Se elää 7-14 metrin syvyydessä.

## Lähteet
Kuultohietatokko

**Kuultohietatokko** (*Pomatoschistus lozanoi*) on *[[Pomatoschistus]]*-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva tokkokalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä de Buen vuonna 1923.

## Levinneisyysalue
Sitä tavataan Pohjanmereltä Luoteis-Espanjaan yltävällä alueella. Vastikään myös Portugalista on saatu havainto siitä.

## Elinympäristö
Se elää 70-80 metrin syvyydessä.

## Lähteet
Koruhietatokko

**Koruhietatokko** (*Pomatoschistus quagga*) on *[[Pomatoschistus]]*-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva tokkokalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Heckel vuonna 1837.

## Levinneisyysalue
Sitä tavataan Välimeren läntisellä puolella sekä Adrianmeressä.

## Lähteet
Kirjohietatokko

**Kirjohietatokko** (*Pomatoschistus tortonesei*) on *[[Pomatoschistus]]*-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva tokkokalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Miller vuonna 1969.

## Levinneisyysalue
Sitä tavataan Marsalassa, Sisiliassa ja Indonesiaan sekä Farwah-laguunissa, läntisessä Libyassa.

## Lähteet
Marmorihietatokko

**Marmorihietatokko** (*Pomatoschistus marmoratus*) eli aiemmin **kuultohietatokko**  on *[[Pomatoschistus]]*-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva tokkokalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Antoine Risso  vuonna 1810.

## Elinympäristö
Se elää 20–70 metrin syvyydessä. Se viihtyy 20–28 °C lämpöisissä merivesissä.

## Levinneisyysalue
Sitä tavataan ainakin Välimeressä, Mustassameressä ja itäisellä Atlantilla suurin piirtein Välimeren korkeudella.

## Lähteet
Kirkkojärvi (Myrskylä)

**Kirkkojärvi** () on järvi Myrskylässä. Myrskylän kirkonkylä sijaitsee järven länsirannalla. Järven ainoa saari on pieni Nuottakallio-niminen luoto. Kirkkojärven veden suojelemiseksi perustetaan 3. marraskuuta 2022 Myrskylän peruskoululla Kirkkojärven vesiensuojeluyhdistys. Marjaana Koskinen on tehnyt Hämeen ammattikorkeakoulussa tutkielman Kirkkojärven tunnettavuudesta 2021.

## Lähteet
Norjanhietatokko

**Norjanhietatokko** (*Pomatoschistus norvegicus*) tai **norjantokko** on *[[Pomatoschistus]]*-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva tokkokalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Collett vuonna 1902.

## Lähteet
Kivikkotokko

**Kivikkotokko** (*Pomatoschistus pictus*) on *[[Pomatoschistus]]*-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva tokkokalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Malm vuonna 1865.

## Levinneisyysalue
Sitä tavataan Trondheiminvuonolta aina Kanariansaarille asti. Tämän lisäksi sitä saatetaan tavata Välimerellä.

## Elinympäristö
Se elää 1-55 metrin, tai yleisemmin 2-50 metrin, syvyydessä.

## Lähteet
Antoine Alexandre Barbier

**Antoine Alexandre Barbier** (1765–1825) oli ranskalainen kirjastonhoitaja ja bibliografi. Hän julkaisi tärkeän bibliografisen teoksen *Dictionnaire des ouvrages anonymes et pseudonymes*.

Barbier oli ensin pappi, mutta luopui virasta 1793. Hän oli vuodesta 1794 taiteiden ja tieteiden komission jäsen ja pelasti joukon kirjallisia dokumentteja ja teoksia tuhoutumasta Ranskan vallankumouksen aikana. Hänestä tuli kirjastonhoitaja direktorion aikana ja sen jälkeen Napoleonin ja Ludvig XVIII:n, ja hän laati merkittäviä luetteloita, kuten luettelon anonyymeinä ja pseudonyymeillä julkaistuista teoksista *Dictionnaire des ouvrages anonymes et pseudonymes*, publiés en français (1806–1808, 3. p. 1872).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kirjallisuusvuosi 1831

**Kirjallisuusvuosi 1831** käsittelee vuoden 1831 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Suomalaisen Kirjallisuuden Seura perustettiin.
* Kirjailijat Johan Ludvig Runeberg ja Fredrika Tengström avioituivat.

## Julkaisuja
* Victor Hugo &ndash; *[[Pariisin Notre-Dame]]* (ransk. *Notre-Dame de Paris*, suom. 1915)
* Alexander Pushkin &ndash; *[[Boris Godunov]]* (oopperan libretto)
* Mary Shelley &ndash; *[[Frankenstein]]* (uudistettu painos)

## Palkintoja

## Lähteet
IÉSEG School of Management

**IÉSEG School of Management** eli lyhyemmin **IÉSEG** on eurooppalainen kauppakorkeakoulu, joka toimii Lillessä ja Pariisin La Défensen kaupunginosassa. Koulu perustettiin Ranskassa vuonna 1964. IÉSEGillä on kansainvälinen kolmoisakkreditointi (AMBA, EQUIS ja AACSB). 

Vuonna 2019 IÉSEG sijoittui Financial Timesin Euroopan kauppakorkeakoulujen rankinglistalla sijalle 33. 

## Kuuluisa valmistunut
* Alexandra Maquet, ranskalainen laulaja ja lauluntekijä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen kotisivu
Barbier

**Barbier** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Antoine Alexandre Barbier (1765–1825), ranskalainen kirjastonhoitaja ja bibliografi
* Auguste Barbier (1805–1882), vallankumouksen innoittama ranskalainen kirjailija
* Guy Barbier (1921–2011), ranskalais-suomalainen katolinen pappi
* Hubert Marie Pierre Dominique Barbier (s. 1932), ranskalainen katolinen pappi
* Jean Barbier d’Aucour (1641–1694), ranskalainen juristi ja Pariisin parlamentin asianajaja
* Leonid Barbier, oik. *Leonid Barbijer* (1937–2023), venäläinen uimari ja Euroopan-mestari
* Jules Barbier (1825–1901), ranskalainen kirjailija.

## Katso myös
* Barbier-reaktio
Nuolinoitamonni

**Nuolinoitamonni** (*Rineloricaria lanceolata*) on noitamonnien (*Rineloricaria*) sukuun ja imumonnien (Loricariidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sitä tavataan Brasiliassa Amazonin altaassa jokien rantavesien kivikoissa. Laji viihtyy 25–28-asteisessa vedessä. Nuolinoitamonni kasvaa noin 12 senttimetriä pitkäksi.

## Lähteet
Pini

**Pini** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Richard Pini (s. 1950), yhdysvaltalainen sarjakuvakäsikirjoittaja
* Rodolfo Pini (1926–2000), uruguaylainen jalkapalloilija
* Ryan Pini (s. 1981), papuauusiguinealainen uimari
* Wendy Pini (s. 1951), yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä.
Auguste Barbier

**Auguste Barbier** (1805–1882) oli vallankumouksen innoittama ranskalainen kirjailija. Barbier julkaisi heti heinäkuun vallankumouksen jälkeen *Iambes*, joissa hän värikkäästi ja kuvallisen kaunopuheisesti ruoski aikansa siveellistä rappiotilaa. Vaikka hänen myöhemmät runokokoelmansa olivat muodoltaan taidokkaampia, ne eivät enää kohonneet esikoiskokoelman rinnalle. Niitä olivat *Il Pianto* ja *Lazare*, joista edellinen käsittelee Italian oloja, jälkimmäinen Englannin.

## Suomennettu runo
*"Michelangelo", suom. V. A. Koskenniemi. "Ranskalaista lyriikkaa", Aika 1908: 18, s. 653–654 (digitoidut sivut 36–37) Aika, Digitaalinen lehtiarkisto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jules Barbier

**Paul Jules Barbier** (1825–1901) oli ranskalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut, enimmäkseen yhteistyössä Michel Carrén ynnä muiden kanssa, näytelmiä, komedioja, laulukappaleita, kuten *Les marionnettes du docteur*, *La loterie du mariage*, *Les noces de Jeannette* ('Jeannetten häät'), useita oopperalibrettoja, kuten Gounod’n *Faustiin* ja *Romeoon ja Juliaan*. Yksin hän on kirjoittanut draaman *Jeanne d’Arc*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Miikka Kinnunen

**Miikka Kinnunen** (s. 21. kesäkuuta 1991) on suomalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Pohti SkiTeamia.

Kinnunen voitti pronssia Pohti SkiTeamin viestijoukkueessa hiihdon Suomen-mestaruuskilpailussa 2018.

## Lähteet
Oksitetrasykliini

**Oksitetrasykliini** (C22H24N2O9) eli **terramysiini** on tetrasykliineihin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä antibioottina. 

## Ominaisuudet ja käyttö
Huoneenlämpötilassa oksitetrasykliini on keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja etanoliin. Se on optisesti aktiivinen yhdiste. Oksitetrasykliinistä tunnetaan myös kidevedellinen dihydraatti. Oksitetrasykliinin antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se sitoutuu bakteerien ribosomien 30S-alayksikköön ja estää proteiinisynteesin. Lääkeaine on laajakirjoinen antibiootti ja tehoaa moniin grampositiivisiin ja gramnegatiivisiin bakteereihin sekä mykoplasmoihin. Myös eräät alkueliöt ovat sille alttiita. Monet enterobakteerit kuten kolibakteeri kehittävät sille helposti vastustuskyvyn. Ihmisillä oksitetrasykliiniä käytetään lähinnä iho- tai silmätulehdusten hoitamiseen, eikä sillä ole suuria etuja verrattuna muihin tetrasykliineihin. Eläinlääkinnässä yhdistettä käytetään laajemmin esimerkiksi nautojen hengitystiesairauksien, sikojen leptospiroosin, kalojen bakteeritautien ja siipikarjan bakteeritautien hoitamiseen. 

Oksitetrasykliini eristettiin ensimmäisen kerran vuonna 1950 *Streptomyces rimosus*-altinobakteerin kasvatusliemestä. Tätä bakteeria käytetään edelleen yhdisteen tuotantoon. Oksitetrasykliinistä voidaan valmistaa myös muita tetrasykliiniantibiootteja kuten doksisykliiniä.

## Haittavaikutukset
Tyypillisimmät oksitetrasykliinin haittavaikutukset ovat ruuansulatuskanavan oireet. Muita mahdollisia haittavaikutuksia ovat ihottuma, trombosytopeeninen purppura ja lupus erythematosus.

## Lähteet
Dávid Barczafalvi Szabó

**Dávid Barczafalvi Szabó** (1753 t. 1755 − 1828) oli unkarilainen kirjailija ja innokkaimpia kielenuudistajia.

Barczafalvi pyrki muiden kielenuudistajien rinnalla muun muassa uusia, "aitounkarilaisia" sanoja sepittämällä ja niitä kirjoituksissaan käyttämällä puhdistamaan unkarin kielen vieraista, varsinkin saksalaisista ja latinalaisista aineksista ja siten luoda uudelleen unkarin kirjakielen. Barczafalvi loi runsaasti mielivaltaisesti muodostettuja sanoja. Monet niistä ovat jääneet unkarin kieleen pysyvästi. Barczafalvin vuodesta 1786 toimittama aikakauskirja *[[Magyar Hírmondó]]* sekä hänen kääntämänsä saksalaisen kirjailijan Johann Martin Millerin romaani *Siegwart* sisältävät runsaasti hänen muodosteitaan.

## Lähteet
Cristopher Cellarius

**Christoph (Keller) Cellarius** (22. marraskuuta 1638 – 4. kesäkuuta 1707) oli saksalainen klassinen tutkija Schmalkaldenista, jolla oli tehtäviä Weimarissa ja Hallessa. Vaikka italialaiset renessanssin tutkijat Leonardo Bruni ja Flavio Biondo käyttivät aikaisemmin antiikin, keskiaikaisen ja modernin historianjakoa, Cellariusin maailmanhistoria jaettiin muinaiseen, keskiaikaiseen ja uuteen kauteen. Hänen jälkeensä tämä kolmijako tuli vakioksi.

Schmalkaldenin ammattikorkeakoulun kirjastossa on hänen nimensä, nimeltään "Cellarius Bibliothek", Cellariusin kunniaksi.
Kirjallisuusvuosi 1829

**Kirjallisuusvuosi 1829** käsittelee vuoden 1829 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Sensuuriasetus (*Armollinen Asetus 2/14 päivältä Lokakuuta 1829 sensuurista ja kirjakaupasta Suomessa*) säädettiin.
* Jaakko Juteinin kirja *Anteckningar af Tankar uti Varianta Ämnen* poltettiin Viipurissa kirjaroviolla. Kirjaa pidettiin vääräoppisena, ja takavarikoinnin jälkeen painos poltettiin oikeuden päätöksellä. Teos oli painettu kahta vuotta aiemmin Viipurissa. Kirkollisten tahojen painostuksesta ja kenraalikuvernööri Arseni Zakrevskin määräyksestä siitä tehtiin virallinen ilmianto, joka johti syytteeseen. Perusteet: “teos sisältää paitsi moraalisaiheisia tutkielmia ja joitakin huomautuksia suomenkielestä ja muista joutavista asioista, pääasiassa mietiskelyä uskonasioista, jotka ovat täydellisesti ristiriidassa kristillisen opin kanssa ja suoraan suunnatut Raamattua vastaan”. Viipurin kämnerinoikeudessa Juteini tuomittiin 300 hopeatalarin sakkoon evankelisen opin vastaisten mielipiteiden esittämisestä. Myös kirjanpainaja tuomittiin. Koko painos määrättiin takavarikoitavaksi ja hävitettäväksi. Pitkällisen prosessin jälkeen senaatin oikeusosasto vapautti Juteinin rangaistuksesta, mutta prosessi oli vaientanut kirjailijan käytännössä lopullisesti. Hän ei julkaissut kuuteentoista vuoteen ainoatakaan kirjaa. 
* Yhdysvalloissa käyttöön otettu typographer oli ensimmäinen kirjoituskone. Näppäimistön sijasta siinä oli pyöreä kirjainten valitsin.

## Julkaisuja
* H. C. Andersen &ndash; *Fodrejse fra Holmens Kanal yil Østpynten af Amager i aarena 1828 och 1829* (esikoisteos)
* Gustaf Anton Brakel &ndash; *Wäinämöinen : lyriskt försök i tre akter* (näytelmä)
* Johann Wolfgang von Goethe &ndash; Faust. Eine Tragödie (näytelmän ensiesitys)
* Prosper Mérimée &ndash; *Chronique du règne de Charles IX* (historiallinen romaani)

## Lähteet
Kahenlampi

**Kahenlampi** on Savonlinnan Haukiniemen Upatossa sijaitseva lampi, jonka pinta-ala on noin 3.2 hehtaaria. Kahenlammen laskujoki on Haukiveden Tevanlahteen laskeva Kylmäjoki. Mutapohjainen Kahenlampi on kyläläisten keskuudessa kuuluisa kalapaikka. Lammella pesii kanadanmajava.
Särvin

Sana **särvin** tarkoittaa leivän, perunan tai vastaavan höysteenä nautittavaa ruokaa tai juomaa 

Erisnimenä **Särvin** viittaa suomalaisen Särkifoodin kehittämään kalasta tehtyyn jauhelihaan, jonka pääraaka-aine on lahna. Särvintä on saatavana maustamattomana (original) sekä texmexmakuisena, ja ne myydään 400 gramman pakkauksissa. Tuotetta on tarkoitus käyttää perinteisen jauhelihan tavoin. Kalajauhelihan idean kehitti Aalto-yliopistossa opiskellut Paavo Vallas, joka etsi tapoja hyödyntää särkikaloja entistä enemmän. Särpimen valmistukseen käytetään kotimaista kalaa, jota pyydetään Pohjanlahdelta ja Saaristomereltä.

Särvin sai julkisuutta loppuvuodesta 2019, kun se oli yksi S-ryhmän Menestysresepti-kilpailun finalisteista. Särpimelle myönnettiin tuolloin 15&nbsp;000 euroa tuotekehittelyyn.. 

Särvintä myyvät S-ryhmän kaupat.  

## Lähteet
Bar-Hebraeus

**Bar-Hebræus** (myös: *Abu-faradž*), (1226−1286) oli syyrialais-arabialainen kirjailija, kotoisin Malatiasta. Vuodesta 1264 kuolemaansa saakka hän vaikutti jakobiittisen kirkon mafrjanina eli alipiispana. Hänen lukuisista kirjoituksistaan kieliopin, eksegetiikan ja historian alalla on syyriankielinen kronikka tärkeä lähdeteos.

## Lähteet
Upatto

**Upatto** on metsäalue Savonlinnan Haukiniemessä. Sen pinta-ala on noin 21 hehtaaria. Alueen nimen ovat keksineet paikalliset asukkaat. Upatossa sijaitsee sekä luonnontilaista metsää että talousmetsää. Alueella sijaitsee useita vapaa-ajan asuntoja sekä Kahenlampi-niminen lampi.
Aittosaari

**Aittosaari**, puhekielessä myös **Aitssaari** tai **Aitsaari**, on noin 3,2 hehtaarin kokoinen saari Pihlajaveden Kuivinselällä Savonlinnassa. Saarella kasvaa metsää, ja se on 300 metriä pitkä ja 160 metriä leveä. Sen kaakkoispuolella on kaksi luotoa, joista isompi on mäntyjä kasvava ja pienempi on puuton. Aittosaaren ja Pellossalon erottaa noin 100 metriä leveä salmi.

## Lähteet
Suomi–Ruotsi-maaottelu 1961

Vuoden **1961 Suomi–Ruotsi-maaottelu** käytiin Tukholmassa Tukholman olympiastadionilla 9. ja 10. syyskuuta.

## Tulokset

## Lisätietoa
* lajeissa pisteet: 7,5,4,3,2,1; viestissä pisteet 5,2
* maksaneita katsojia oli yhteensä n. 40 000
* Pitkässä viestissä juostiin uudet Suomen ja Ruotsin ennätykset. Suomen vietijoukkueen voittotulos oli myös uusi Pohjoismaiden ennätys. Jussi Rintamäki juoksi ankkuriosuuden lentävällä lähdöllä aikaan 46,4 s.
* Ankion voittotulos seiväshypyssä oli uusi Pohjoismaiden ennätys
* pituushypyssä Valkaman toiseksi paras hyppy oli 757 cm ja Asialan 752 cm vastaavasti
* korkeushypyssä Hellen ylitti voittotuloksen ensimmäisellään  ja Pettersson toisellaan
* kenttälajien suorituspaikoilla reaaliaikainen maajoukkueiden edustajien kilpailutilanne ilmaistiin palloilla – suomalaisella sininen ja ruotsalaisella keltainen
* Yleisurheilumaaottelun päättäjäistilaisuudessa presidentti Kekkosen lahjoittamat ”Taistelijan Maljat” annettiin Rintamäelle ja Trollsåsille. Ruotsin joukkueen parhaana palkittiin Kabom-pokaalilla Uddebom. Radio Nordin lahjoittamat transistoriradiot annettiin Peltoniemelle ja Jonssonille.
* Ruotsin Dan Waern ei saanut osallistua maaotteluun, koska hänet oli julistettu ammattilaiseksi alkukesästä 1961
* maaottelun täytelajina Ruotsin naiset juoksivat 200 m, jonka voitti Ulla-Britt Wieslander uudella Ruotsin ennätyksellä 24,5 s

## Lähteet
* Helsingin Sanomat 10.9. ja 11.9. v. 1961
Fokker Eindecker

**Fokker Eindecker** oli sarja Saksan ensimmäisessä maailmansodassa käyttämiä yksipaikkaisia yksitasoisia hävittäjälentokoneita, jotka kehitti hollantilainen insinööri Anthony Fokker.  Huhtikuussa 1915 kehitetty ensimmäinen Eindecker oli ensimmäinen tarkoitukseen rakennettu saksalainen hävittäjälentokone ja ensimmäinen ilma-alus, joka oli varustettu synkronointilaitteella, joka antoi ohjaajalle mahdollisuuden laukaista konekivääri potkurin kaaren läpi osumatta lapoihin.

## Lähteet
Naisten Suomi–Ruotsi-yleisurheilumaaottelu 1961

Vuoden **1961 naisten Suomi–Ruotsi-maaottelu käytiin ** Kouvolassa  3. syyskuuta.

## Tulokset

## Lisätietoa
* taulukon yksiköt: s (juoksut alle 800 m), min s (800 m), cm (korkeus, pituus), m (muut kenttälajit)
* 80 m:n aitajuoksussa Suomen Norrlund kaatui
* kuulantyönnössä Suomea edustanut Lehtonen oli os. Talvitie
* Yleisurheilumaaottelun parhaimpina palkittiin Talvensaari ja Wieslander, yllättävimmistä suorituksista palkittiin Kivistö ja Flink.
* maksaneita katsojia oli 764

## Lähteet
* Helsingin Sanomat 4.9.1961, s. 16
Kuivinselkä

**Kuivinselkä** on Savonlinnassa sijaitseva, Pihlajaveteen kuuluva 1,4 neliökilometrin kokoinen järvenselkä Pellossalon saaren ja Nikaniemen välissä. Selän syvin kohta sijaitsee Saparosaaren kärjessä ja on reilut 9 metriä syvää.

## Luonto

Kuivinselän luonto on hyvin tyypillistä suomalaista järviluontoa. Selän ja rantojen mataluuden vuoksi monet lahdet ovat ruovikkoisia. Alueella pesii muun muassa härkälintuja, isokoskeloita ja telkkiä. Alueella on tavattu usein saimaannorppia, mutta pesinnöistä ei ole varmoja havaintoja viime vuosilta.

## Saaria

Kuivinselän suurimmat saaret ovat Paakonsaari, Aittosaari, Iso-Kuivinsaari, Saparosaari, Punnonsaari ja Sairalansaari.
Ferdinánd Barna

**Ferdinánd Barna** (1825−1895) oli unkarilainen kielentutkija ja etnografi ja Unkarin kansallismuseon virkamies vuodesta 1860. Hän käsitteli useissa tutkielmissa suomalais-ugrilaisten kansojen kieliä, lähinnä unkaria sekä esihistoriaa, pakanallista uskontoa ja runoutta koskevia kysymyksiä.

Erityistä huomiota Barna ansaitsee sen vuoksi, että hän käänsi ensimmäisenä *[[Kalevala]]n* kokonaisuudessaan unkariksi. Käännös *Kalevala: a finnek nemzeti eposza* ilmestyi 1871 Pestissä. Barnan muita julkaisuja ovat (ei suomennettu): Suomalainen kansanrunous muinais-unkarilaiseen runouteen verrattuna (1873), Unkarin kielen korosta (1875), Eräs unkarilaisen ja suomalaisen kirjallisuuden välinen yhtymäkohta (1878), Muinaisuskontomme pääjumalat (1881), Muinaisuskontomme pienemmät jumaluusolennot sekä uhrimenot (1881).

Barna myös osallistui aikansa polttaviin kielikysymyksiin, kielenuudistusriitaan ja unkarilaisten alkuperää koskevaan väittelyyn. Hän asettui edellisessä periaatteellisesti varsin järkevälle ja maltilliselle kannalle, jälkimäisessä hän taas pääasiassa vastusti Ármin Vámbéryn turkkilaisteoriaa. Barna tutustutti unkarilaisia useissa selonteoissaan Suomessa ja Venäjällä ilmestyneisiin mordvalaisia ja votjakkeja koskeviin kansatieteellisiin ja historiallisiin teoksiin.

Useimmat Barnan tutkielmista ja selostuksista ilmestyivät Unkarin tiedeakatemian julkaisusarjassa *[[Értekezések]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla