open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dick Ebersol

**Duncan "Dick" Ebersol** (s. 1947 Torrington, Connecticut) on yhdysvaltalainen televisiotuottaja ja -johtaja. Hän aloitti televisiouransa ABC:llä, jolta siirtyi NBC:lle vuonna 1974. Ebersol oli muun muassa käynnistämässä *[[Saturday Night Live]]* -komediasarjaa, jonka tuottajaksi hän palasi 1980-luvun alussa. Vuonna 1989 Ebersol nimitettiin NBC Sportsin toimitusjohtajaksi ja NBC Newsin varatoimitusjohtajaksi. Ebersolin puoliso on näyttelijä Susan Saint James.

## Lähteet
Made in England (Elton Johnin albumi)

**Made in England** on Elton Johnin kahdeskymmenesviides studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Elton John ja Bernie Taupin.

## Kokoonpano
*Elton John – laulu, piano, koskettimet, harmoni, taustalaulu
*Guy Babylon – koskettimet, ohjelmointi, taustalaulu
*Bob Birch – bassokitara, taustalaulu
*Teddy Borowiecki – huuliharppu
*Paul Brennan – huilu
*Paul Buckmaster – orkesteri, sovitukset
*Paul Carrack – Hammond-urut
*Ray Cooper – lyömäsoittimet
*Dermont Crehan – viulu
*Davey Johnstone – kitara, mandoliini, banjo, taustalaulu
*Charlie Morgan – rummut

## Aiheesta muualla
*Elton Johnin virallinen sivusto 
*Elton Johnin diskografia
Wall Street: Money Never Sleeps

**Wall Street: Money Never Sleeps** on vuonna 2010 julkaistu yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka ohjasi Oliver Stone. Elokuva on jatko-osa vuoden 1987 elokuvalle *[[Wall Street – rahan ja vallan katu]]*. Michael Douglas näyttelee jälleen Gordon Gekkoa, jonka esittämisestä hänet palkittiin edellisellä kerralla parhaan miespääosan Oscar-palkinnolla. Muissa rooleissa esiintyvät muun muassa Shia LaBeouf, Josh Brolin, Carey Mulligan, ja Frank Langella; myös Charlie Sheen vierailee Bud Foxin roolissa.

Elokuvan ensi-ilta oli Cannesin elokuvajuhlilla toukokuussa 2010. Suomen ensi-ilta oli 1. lokakuuta 2010.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Matkusjoki (joki Vampulassa)

**Matkusjoki**  on 11 kilometriä pitkä joki Satakunnassa. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueeseen ja se on Loimijoen läntinen sivujoki. Matkusjoki yhtyy Loimijokeen 27 kilometriä ylävirtaan sen suistosta. Sen valuma-alueen pinta-ala on 66,56&nbsp;neliökilometriä  tai 64,63&nbsp;neliökilometriä  ja se ulottuu Säkylässä Köyliön ja Huittisissa Vampulan alueille. Joki virtaa lähinnä peltojen halki eikä siihen laske järviä.

## Valuma-alueen kuvailua
Matkusjoen suisto sijaitsee noin kaksi kilometriä pohjoiseen Vampulan kirkosta. Joki alajuoksulla meanderoiva, mutta sen latvoilla uomat ovat suoristettuja ja syvennettyjä. Joki on 4,8 kilometrin matkalla yli 5 metriä leveä, eikä sen alajuoksulla 7 kilometrin matkalla ole merkittäviä sivuojia ennen Haaranojaa ja Vähäjokea. Siellä joki haarautuu sivujokeen, joka kerää suuren Matkussuon turvetuotantoalueen sadevedet. Sen valuma-alueen pinta-ala on 20&nbsp;neliökilometriä. Toinen haara jatkaa pääuoman suuntaan ja sen valuma-alueen pinta-ala on 35&nbsp;neliökilometriä. Sen latvat sijaitsevat Vuorenmaalla, jossa jokeen virtaa pelto-ojien lisäksi Kakkurinsuon vedet.

Valuma-aluetta rajaavat etelässä Säkylänharju ja Virttaankangas, ja niistä on peräisin osa virtaaman vesistä. Pohjoisessa alue rajautuu Kakkurinsuohon ja Matkussuohon. Joki virtaa Haaranojalla Säkylän ja Huittisten välisen kuntanrajan yli. Kantatie 41 ylittää joen lähellä sen suuta ja yhdystie 2101 aivan sen suussa.

## Historia
Vuonna 1856 julkaistussa Kalmbergin kartastossa ei näkynyt valuma-alueella järviä, joita olisi voinut kuivattaa, ja alueen pellot on ilmeisesti raivattu alueen soista. Kartassa joen suuhun oli merkitty kylä ”Matkusjoki by, joka oli saanut nimensä joen mukaan.

## Lähteet
Jouni Grönroos

**Jouni Grönroos** (s. 11. helmikuuta 1967) on suomalainen koripallovalmentaja ja -vaikuttaja, joka toimii kesästä 2018 lähtien Korisliigassa pelaavan Korihaiden henkilöstö- ja talousjohtajana.

## Ura
Grönroos toimi Panttereiden organisaatiossa parikymmentä vuotta, kunnes siirtyi seuran edustusjoukkueen päävalmentajaksi kaudeksi 2000–2001. Seuraavan kauden hän toimi Torpan Poikien päävalmentajana ja valmensi seuran I-divisioonan kolmanneksi. Kaudet 2002–2005 Grönroos toimi Kouvojen päävalmentajana. Kaudella 2003–2004 hän johdatti seuran Suomen-mestaruuteen saakka. Vuonna 2005 hän siirtyi KTP:n päävalmentajaksi, mutta toimi päävalmentajana vain kymmenen ottelua, joista joukkue voitti yhden. Paluun valmentajaksi Grönroos teki kauden 2008–2009 aikana Porvoon Tarmossa. Grönroos valmensi eri pätkissä Tarmoa vuosina 2009–2014.

Grönroos siirtyi heinäkuussa 2016 forssalaisen FoKoPon päävalmentajaksi. Toukokuussa 2017 Grönroos teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen FoKoPon kanssa.

Elokuussa 2018 Grönroos nimitettiin Korisliigassa pelaavan uusikaupunkilaisen Korihaiden henkilöstö- ja talousjohtajaksi.

## Lähteet
Matkusjoki

**Matkusjoki** on usean joen nimi Suomessa, ja paikoin nimi on siirtynyt myös asutusnimeksi. Se voi viitata muiden muassa seuraaviin:

* Matkusjoki, Valtimonjoen sivujoki Valtimolla
* Matkusjoki, Loimijoen sivujoki Vampulassa Huittisissa
* Matkusjoki, kylä Vampulassa Huittisissa
Verkkoapila

**Verkkoapila** on suomalainen poliittinen verkkolehti, jota tuottaa Suomen Keskustan omistama yhtiö. Verkkoapilan päätoimittaja on Juha Määttä.

Verkkoapila perustettiin Suomenmaan rinnalle puoluetta, tai tarkemmin sen puoluetoimistoa lähellä olevaksi julkaisuksi. Verkkoapila ja Suomenmaa yhdistyivät vuonna 2010 yhteiseksi kokonaisuudeksi. Puoluesihteeri Jarmo Korhosen vaihduttua Timo Laaniseen on julkaisun asema tullut epävakaammaksi. 

Verkkoapilan päätoimittaja Tuomas Koivuniemi siirtyi elokuussa 2010 Kauhajoen Kunnallislehden päätoimittajaksi. Verkkoapilan toiminta päättyi silloisessa muodossaan saman vuoden lopussa. Suurimpana syynä taloudelliset ongelmat, sillä verottaja karhusi lehteä rahoittaneelta Apollon Verkkopalveluilta puolta miljoonaa euroa.

## Päätoimittajat
*Pentti Manninen
*Tuomas Koivuniemi
*Juha Määttä

## Katso myös
*Verkkouutiset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Verkkoapilan kotisivut
Ypäjoki

**Ypäjoki**  on 11 kilometriä pitkä joki Kanta-Hämeessä Ypäjällä ja Varsinais-Suomessa Loimaalla. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueeseen, ja se on Loimijoen pohjoinen sivujoki. Ypäjoki yhtyy Kokemäenjoen sivujokeen Loimijokeen 76 kilometriä tämän suun yläpuolella. Ypäjoen valuma-alueen pinta-ala on 59&nbsp;km² ja sen järvisyys on 0,03&nbsp;%. Luontaisia järviä on vain yksi: Äijälammi.

## Valuma-alueen kuvailu
Joen valuma-alueen vesistöjä ja sivuhaaroja on helpompi kuvailla lähtemällä liikkeelle joen suusta ja etenemällä sitten yläjuoksulle päin.

Joki saa alkunsa Ypäjän Ypäjänkylästä, jonka historiallinen kylätontti on joen rannalla, ja virtaa pääosin Ypäjänkylän alueella kunnes laskee Loimijokeen Loimaan Kauhanojalla. Ensimmäinen sivuhaara yhtyy Ypäjokeen nimettömän lammen tai joen laajentuman kohdalla 3,6 kilometriä Loimijoelta. Sivujoki on nimeltään Haaranoja, jonka valuma-alueen pinta-ala on 22&nbsp;km². Haaranoja on neljä kilometriä pitkä ja saa alkunsa Ypäjän taajaman pohjoispuolelta Kartanonkylästä, josta se virtaa Vaivaskoskenojan nimisenä. Haaranojan toinen haara on Rääsänoja. Haaranoja on voimakkaasti perattu ja oiottu, mutta alajuoksulla se meanderoi selvästi. Ylängöllä Äijälamminsuolla sijaitsee Jokioisten kunnan puolella sijaitsee Äijälammi, jonka sadevedet kulkeutuvat laskuojattomana Isorahkan läpi kohti etelää, missä Haaranoja ja sen sivuhaara Letkunoja kuljettavat ne Ypäjokeen.

Katinhännän tienoilla Ypäjoki haarautuu ensimmäisen kerran voimakkaasti. Vasemmalta yhtyy pääuomaan ensin Lautakatonoja ja oikealta yhtyy sitten Korvenoja. Ylempänä pääuoma kulkee Ypäjänkylän kautta puolen hehtaarin kokoisen lammen läpi. Lampeen laskee kaksi ojaa. Vasemmalta laskee oja Kolinsuon ja Jokioisten kunnan rajan suunnalta kaksi toisiinsa yhtyvää ojaa ja oikealta laskee Hauenkuononoja.

## Muuta
Yhdystie 2812 ylittää joen kahdesti.

## Lähteet
Aarne Rapp

__NOTOC__
**Aarne Aleksander Rapp** (13. toukokuuta 1897 Helsinki – 13. joulukuuta 1939 Forssa) oli suomalainen taidemaalari, piirtäjä ja kirjailija.

Rapp opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1913–1917 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1917–1919. Hän osallistui Suomen Taiteilijain vuosinäyttelyihin vuosien 1919 ja 1928 välillä. Hän työskenteli puolustuslaitoksen palveluksessa piirtäjänä.

Rappin vanhemmat olivat taidemaalari Alex Rapp ja Anette Ollila.
Rapp oli naimisissa Lilly Elisabeth Manseliuksen kanssa. Aarne Rappin veli Eino Rapp oli myös taidemaalari.

## Kirjallista tuotantoa
* *Kunnian kulkurit*.  Gummerus 1922
* *Ruhtinatar*.  Gummerus 1924
* *Ympyrä avautuu* : romaani.  Gummerus 1938 (nimellä *Aarne Rappi*)

## Lähteet
* 
* Aarne Rapp, Suomen kuvataiteilijat-verkkomatrikkeli

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Aarne Rapp : Satamatunnelmia, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 16.11.1930, nro 46, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Kuolleitten valtakunnassa. Suomen Kuvalehdelle kirj. ja valok. Aarne Rapp, Suomen Kuvalehti, 29.11.1930, nro 48, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Beyond Good and Evil

**Beyond Good and Evil** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* *[[Hyvän ja pahan tuolla puolen]]*, Friedrich Nietzschen filosofinen teos vuodelta 1886
* ''Beyond Good & Evil'' (videopeli), toimintaseikkailupeli vuodelta 2003
* *Beyond Good and Evil*, neliosainen jakso *X-Men*-piirrossarjassa
* ''Beyond Good and Evil'' (The Cultin albumi)
* "Beyond Good and Evil", kappale At the Gatesin levyltä *[[With Fear I Kiss the Burning Darkness]]*
* *[[Hyvän ja pahan tuolla puolen (elokuva)|Hyvän ja pahan tuolla puolen]]*, (*Beyond Good and Evil*) Liliana Cavanin elokuva vuodelta 1977
BGE

**BGE** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

*Battleground Europe, toiseen maailmansotaan pohjautuva MMOFPS
*Baltimore Gas and Electric
**Beyond Good & Evil*, Michel Ancelin luoma videopelisarja
**''Beyond Good & Evil'' (videopeli)
***[[Beyond Good & Evil 2]]*, julkaisematon jatko-osa
*Blender Game Engine, sisäänrakennettu pelimoottori Blenderissä
*Bord Gáis Éireann, 
*Bridge Airlines, jonka symboli on BGE
*Busch Gardens Europe, teemapuisto Williamsburgissa, Virginiassa
Brighton Hove & Sussex Sixth Form College

**Brighton Hove & Sussex Sixth Form College** (**BHASVIC**) on Brighton ja Hoven kaupungissa sijaitseva lukio 16-18-vuotiaille. Oppilaitos perustettiin vuonna 1975.

Brighton Hove & Sussex Sixth Form College koostuu kolmesta rakennuksesta, joista vanhin on päärakennus, missä on halli ja suuri kirjasto, Open Learning Centre (OLC). College House on erillinen rakennus, missä on luokkahuoneita, kielikeskus ja medianmuokkauskalusto. Uusin rakennus, Sports Centre, koostuu kahdesta luokkahuoneesta, liikuntahallista ja kahvilasta. Oppilaitokseen kuuluu myös joitakin pienempiä rakennuksia, kuten kanttiini ja ruokala, tilapäisiä luokkahuoneita sekä uusi Student Services Centre, mikä koostuu terveydenhuollon toimistosta ja oppilashuoltotiloista.

Vuonna 1914 rakennus määrättiin luovutettavaksi sotilassairaalaksi vähän oppikoulun avaamisen jälkeen. Ammattikorkeakoulussa on vielä nykyäänkin merkkejä sairaalasta.

## Opiskelu

Suurin osa koulun noin 1660 opiskelijasta suorittaa A-tason tutkintoa. Muut oppilaat ovat jakautuneet yksivuotisiin tutkintoihin, pääasiassa Vocational Intermediate level ja GCSE -ohjelmiin. Noin 60% opiskelijoista on Brighton & Hovesta ja yli 40 opiskelijaa Ison-Britannian ulkopuolelta. Vuonna 2008 noin 70% A-tason tutkinnon suorittaneista opiskelijoista jatkoi loppututkintoon yliopistossa tai aloitti erikoislinjan tutkinnon.

* Vuonna 2006 97.4% läpäisi A-tason tutkinnon, josta 53.5% sai A:n tai B:n.
* Vuonna 2008 98.9% läpäisi A-tason tutkinnon, josta 59.7% sai A:n tai B:n.

Brighton Hove & Sussex Sixth Form College sai johtotähti-aseman heinäkuussa 2008. Johtotähti on julkinen tunnustus jatkokoulutuspaikoille erinomaisuudesta ja innovaatiosta.

## Aiheesta muualla
*Brighton Hove & Sussex Sixth Form Collegen nettisivut
Varndean College

**Varndean College** on Brighton ja Hoven kaupungissa sijaitseva oppilaitos yli 16-vuotiaille opiskelijoille. Vuonna 1884 perustettu oppilaitos toimi alun perin secondary schoolina poikien kouluna ja muutti nykyiselle paikalleen vuonna 1932. Se sai myöhemmin grammar schoolin aseman. Vuodesta 1972 kouluun on otettu myös tyttöjä.

Varndean College sijaitsee samalla kampuksella Balfourin ala-asteen ja esikoulun, sekä Dorothy Stringer High School ja Varndean School -oppilaitosten kanssa.

## Tunnettuja opiskelijoita
* Bobby Barry, muusikko
* Tommy Fraser, jalkapalloilija
* Darren Freeman, jalkapalloilija
* Lucy Griffiths, näyttelijä
* Natasha Kaplinsky, televisiojuontaja
* Russell Martin, jalkapalloilija
* Lisa Francesca Nand, toimittaja
* Rebecca Stephens, muusikko

## Aiheesta muualla
*Varndean Collegen nettisivut
Ilajankosken harkkohytti

**Ilajankosken harkkohytti ja kankirautapaja** toimi Ilomantsissa 1836–1847. Ruukin rakennukset sijaitsivat Ilajanjärvestä Luovejärveen virtaavan Ilajanjoen Ilajankosken rannalla.

Ruukin paikalla sijaitsi alkuaan luutnantti Elias Dahlströmin ja hänen poikansa kersantti Elias Dahlströmin rakennuttama harkkohytti joka käytti lähiseudun järvistä kerättyä järvimalmia. Vuonna 1837 Ilajan ruukin osti Nils Ludvig Arppe joka teki siellä uudistuksia 1840-luvulla. Arppe lopetti ruukin toiminnan 1847 koska järvimalmin ja puuhiilen saannissa oli sinne hankalaa.

Ruukista on säilynyt voimakanavan jäänteitä sekä myllyn raunio kosken länsirannalla. Lisäksi kosken molemmilta rannoilta löytyy vanhoja kuona- ja slagikasoja. Ruukin paikka on noin 300 metrin päässä valtakunnanrajasta.

## Lähteet
* Muinaisjäännösrekisteri : Ilajankosken harkkohytti
Jimmy McCulloch

**James 'Jimmy' McCulloch** (4. kesäkuuta 1953 Glasgow – 27. syyskuuta 1979 Lontoo) oli skotlantilaissyntyinen kitaristi.

Hän liittyi 11-vuotiaana kotikaupungissaan soittaneeseen The Jaygars -yhtyeeseen. Vuonna 1966 yhtye muutti nimekseen One In a Million ja muutti Lontooseen. Yhtye teki CBS Recordsille singlen *Use Your Imagination/Hold on*, joka julkaistiin tammikuussa 1967. One In a Million sai runsaasti esiintymistilaisuuksia eri puolilla Lontoota, ja McCullochin raju kitarointi konserteissa sekä seuraavalla singlellä *Fredereek Hernando/Double Sight* herätti huomiota. Yhtye piti yksityisopettajaa McCullochia varten kun taas täysi-ikäisyyttä vaativat klubit katsoivat asian läpi sormien.

McCulloch soitti tähän aikaan monien uraansa aloittavien muusikoiden mm. tulevan Free-yhtyeen jäsenen Simon Kirken kanssa. One In a Millionin single *No Smokes* jäi julkaisematta mutta päätyi BBC:n lastenohjelmaan *[[Clangers]]* Yhtye esiintyi mm. The Whon konserttien avaajana.

Laajalle yleisölle McCulloch tuli tunnetuksi Thunderclap Newman -yhtyeessä. Se ei aluksi ollut oikea yhtye, vaan Pete Townshendin studioon kokoama ryhmä. Rumpali-laulaja John "Speedy" Keene oli säveltänyt laulun "Something in the Air" ja kärtti tilaisuutta levyttää se The Whon perustamalle Track-yhtiölle.
Singlestä tuli yllättävästi ykköshitti Isossa-Britanniassa heinäkuussa 1969 nousten listalle myös Yhdysvalloissa. Yhtyeeseen otettiin lisämuusikoita esiintymisiä varten, mutta yhtye ei onnistunut konserteissa. Hittiä ei myöskään osattu hyödyntää ja yhtye hajosi 1970 tehtyään albumin *Hollywood Dream.*

McCulloch muodosti oman yhtyeen Bent Frame, jonka jälkeen hän soitti John Mayallin Bluesbreakers - kokoonpanossa. Tämän jälkeen hän liittyi Stone the Crows -yhtyeeseen tapaturmassa menehtyneen Les Harveyn tilalle. Hän soittaa vuoden 1972 albumilla *'Ontinuous Performance*.

Yhtyeen hajottua 1973 McCulloch liittyi Paul McCartneyn Wings-yhtyeeseen jolle hän myös sävelsi kappaleita. Hän oli yhtyeessä vuoteen 1977. Erottuaan siitä hän kokosi lyhytaikaisia kokoonpanoja joiden kanssa hän teki useita levytyksiä.

McCulloch löydettiin 1979 kuolleena asunnostaan Lontoon Maida Valesta. Olosuhteet olivat epäselvät, mutta hänen tiedettiin käyttäneen heroiinia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kärkelän kuparisulatto

**Kärkelän kuparisulatto** toimi 1766–1882 entisten kuntien Kiskon, nykyään Salon kaupunkia, ja Karjalohjan, nykyään Lohjan kaupunkia, alueella Sikajärvestä Kurkelanjärveen laskevan Saukon- eli Kärkelänjoen varrella Kärkelänkosken rannalla. Kuntaraja kulki ja kulkee ruukin alueen lävitse. Sulaton perusti 1766 kauppaneuvos Robert Finlay käsittelemään noin viiden kilometrin päässä sijainneen Orijärven kaivoksen tuottamaa kuparimalmia. Sulaton työntekijät tulivat Ruotsista ja aluksi myös sulaton valmistama raakakupari vietiin Avestaan Ruotsiin. 

Sulaton toiminnan päätyttyä Kärkelä oli Fiskarsin ruukin ulkokartano jossa harjoitettiin maanviljelyä ja karjataloutta. Kärkelänkosken varrella oli jo vanhastaan toiminut saha ja vuonna 1911 koskeen valmistui voimalaitos joka tuotti sähköä 1907 uudelleen avatulle Orijärven kaivokselle.

Sulaton rakennuksista on säilynyt hirsirakenteinen 1800-luvun alussa rakennettu paja kosken pohjoisrannalla. Lähistöllä on myös kolmen pasutushuoneen perustukset sekä 1960-luvulla puretun myllyn kivijalka. Kosken rannalla olleen entisen kuparihytin kivijalan päälle rakennettiin myöhemmin kookas mylly- ja puimalarakennus joka sortui talvella 2009–2010. Alueelta löytyy myös vanhoja slagikasoja. Ruukin koillispuolella Sahakoskella on säilynyt muutamia työväenasuntoja sekä sahalaitoksen rauniot. Kärkelän ruukinkartano maatalousrakennuksineen on säilynyt.

Valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi arvioidun Kärkelän ruukkiyhdyskunnan rakennukset ulottuvat myös Karjalohjan Kärkelän kylän puolelle.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Maanviljelysneuvos

**Maanviljelysneuvos** () on suomalainen arvonimi, joka on ollut käytössä jo suuriruhtinaskunnan ajalla. Nykyään se on tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 2. ryhmään. Arvonimestä maksettava vero on joko .

Arvonimi myönnettiin Suomessa ensi kerran vuonna 1861 tilanomistaja Evert Rotkirchille. Autonomian aikana se ehdittiin myöntää 39 suomalaiselle. Itsenäisyyden aikana se on kevääseen 2014 mennessä myönnetty 244 henkilölle. Lisäksi vuonna 1918 myönnettiin yksi vastaava maatalousneuvoksen arvonimi agronomi Alexander Wasastjernalle.

## Merkittäviä maanviljelysneuvoksia

*Ernsti Alajoki
*Alexander Aminoff
*Edvard Björkenheim
*Kusti Eskola
*Wolmar af Heurlin
*Marja Kallio
*Viljami Kalliokoski

*Einari Karvetti
*Jacob Kavaleff
*Kauno Kleemola
*Juho Koivisto
*Alfred Kordelin
*Niilo Kosola
*Jalo Lahdensuo

*Heimo Linna
*Evert Malm
*Matti Mattila
*Sigurd Mattsson
*H. G. Paloheimo
*Klaus Pentti
*Heikki Perho

*Mauno Pohjonen
*Onni Rantasalo
*Toivo Saloranta
*Raimo Tammilehto
*Taisto Tähkämaa
*Taavi Vilhula
*Ilkka Yliluoma
*Lauri Äijö

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Robesonin kanaali

**Robesonin kanaali** (;  tai *Robersonkanalen*) on Grönlannin ja Kanadan pohjoisimman saaren Ellesmerensaaren välissä sijaitseva salmi. Se on Naresinsalmen pohjoisin osa. Kanaalin leveys on 18–29 kilometriä ja pituus pohjoissuunnassa noin 80 kilometriä.

Robesonin kanaali liittyy etelässä Hall Basiniin ja salmen muiden osien kautta Baffininlahteen, pohjoisessa taas suoraan Pohjoisen jäämeren Lincolninereen. Koska Naresinsalmi on Kansainvälisen hydrografisen järjestön (IHO) (1953) merialueiden rajalinjausten mukaan Baffininlahden pohjoisosan nimitys, voi Robesonin kanaalia tarkastella myös Baffininlahden merialueen pohjoisimpana osa-alueena.

Kanaali on kesäisin auki merenkululle lyhyen ajan. Tutkimusretkeilijä Charles F. Hall onnistui saavuttamaan aluksellaan sijainnin 82°11′ pohjoista leveyttä ja 61° läntistä pituutta suotuisten jääolojen vallitessa kesäkaudella 1871. Nänen jälkeensä monet muut retkikunnat ovat purjehtineet Robesonin kanavaa pitkin.

Salmi nimettiin vuonna 1879 Yhdysvaltain tutkimusmatkailijan, myöhemmän laivastoministerin George Robesonin mukaan. 

Salmen pohjoislinja sijaitsee Ellesmerensaaren koillisrannan Alertin, maailman pohjoisinta vakituisesti asutun paikan lähellä.   

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*''Opslag nr. 5. Geologiske kort 1:2 500 000, udsnit 5. Nares stræde. Kane Bassin. Ellesmere island'' eli Tanskan GEUSin geologinen kartta (1:2 500 000) Naresinsalmen alueesta, myös Robesonin kanaali merkitty <small>(De Nationale Geologiske Undergørelser for Danmark og Grønland -karttasarja)</small>   (geus.dk)
Naresinsalmi

**Naresinsalmi** (, ) on Grönlannin sekä Kanadan pohjoisimman saaren Ellesmerensaaren välissä sijaitseva salmi. Se yhdistää Baffininlahden Pohjoiseen jäämereen Lincolninmeren kautta. Naresinsalmi on Kansainvälisen hydrografisen järjestön (IHO) (1953) merialueiden rajalinjausten mukaan osa Baffininlahtea, tämän merialueen pohjoisosan nimitys. 

Salmi nimettiin vuonna 1964 brittiläisen meriupseerin George Strong Naresin (1831–1915) mukaan. Hän kulki laivallaan koko Naresinsalmen läpi vuosien 1875–1876 arktisella tutkimusmatkallaan, saavuttaen tuolloin retkikuntansa *HMS Alert* -aluksella eurooppalaisille laivoille ennätyksellisen leveyspiirin 82˚27′ pohjoista leveyttä (Floeberg Beach Ellesmerensaaren koillisrannalla), ennen kuin eteneminen laivalla estyi jäiden vuoksi. 
 
Naresinsalmi voidaan jakaa osa-alueisiin, jotka ovat etelästä luettuina Smithinsalmi, Kanen allas, Kennedyn kanaali, Hallin allas ja Robesonin kanaali.  

Salmen keskellä Kennedynsalmessa sijaitsevan Hansinsaari omistus on toistaiseksi epäselvä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*''Opslag nr. 5. Geologiske kort 1:2 500 000, udsnit 5. Nares stræde. Kane Bassin. Ellesmere island'' eli Tanskan GEUSin geologinen kartta (1:2 500 000) Naresinsalmen alueesta osa-alueiden nimityksineen <small>(De Nationale Geologiske Undergørelser for Danmark og Grønland -karttasarja)</small>   (geus.dk)
*
Wanhan Witosen melontareitti

**Wanhan Witosen melontareitti** (ent. Vanhan vitosen veneilyreitti) on 75 kilometriä pitkä melontareitti, joka alkaa Petäjävedeltä ja kulkee Jämsän kunnan läpi, Koskenpään ja Jämsänkosken kautta Jämsänjokeen ja päättyy Päijänteelle Arvajalle. Reitin varrella on useita matkailuyrityksiä, jotka tarjoavat majoitusta ja ruokailupalveluja, vuokraavat kalustoa ja järjestävät ohjattuja melontaretkiä.

Reitti muodostuu useista järvi, joki- ja koskiosuuksista. Suurimmat kosket on mahdollista ohittaa maitse. Jämsänkosken kohdalla paperitehtaat on kierrettävä maitse. Reitin helpot virtapaikat ja järvi- ja jokiosuudet soveltuvat myös ensikertalaisille melojille, jopa soutuveneille.

## Historiaa
Wanha Witonen on saanut nimensä vuonna 1909 käyttöönotetusta, arkkitehti Eliel Saarisen suunnittelemasta viiden markan setelistä. Setelin keskellä kuvattu järvimaisema on maalattu Rasuanniemestä.

Reitin pituus on vaihdellut vuosien aikana viitoitusten ja kunnostustöiden mukaan. Vuonna 1987 julkaistussa "Vanhan Vitosen Veneilyreitti" -oppaassa reitti on esitetty 50&nbsp;km:n pituiseksi. Vuonna 1995 Jämsän, Jämsänkosken ja Petäjäveden kaupunkien yhteisessä esitteessä reitin pituus on ollut 62&nbsp;km pitkä. Kunnostustöiden yhteydessä reittimerkintöjä jatkettiin Arvajalle, jolloin reitistä tuli 75&nbsp;km:n pituinen.

## Reitin pääpiirteet
* (5&nbsp;km:n osuus Jämsänvesi): Lähtöpaikka Petäjäveden kirkonkylän Kirveslahden venelaituri – Pirkonsaari (reitiltä poiketen Karikkoselkä).
* (14&nbsp;km:n osuus Jämsänvesi–Salosvesi): Majaniemi, Hankakoski, Piesasjärvi, Suolijoki, Ravunkoski, Lapinkoski, Kalliokoski, Salosvesi.
* (15&nbsp;km:n osuus Salosvesi–Luomen koulu): Kalmavesi, Siniänvirta, Survosenkoski, Iso Rautavesi, Luomenjoki.
* (17&nbsp;km:n osuus Luomen koulu–Jämsänkoski): Lahnajärvi, Runonvirta, Kankarisvesi, Oinaalan liikuntapuisto.
* (18&nbsp;km:n osuus Jämsänkoski–Arvajan kylä): Jämsänjoki, Hulkkionlahti, Päijänteen Tiirinselkä, Arvaja.

## Lähteet
* Keski-Suomen vesi- ja ympäristöpiiri 1987: Vanhan Vitosen Veneilyreitti, Kolmas, korjattu painos. Julk. Vesi- ja ympäristöhallitus, Helsinki 1987. 
* Wanhan Witosen Melontakartta 2006

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Wanhan Witosen Melontareitti . Jämsän matkailu.
* Kuvia Rasuanniemestä
Hyppyrinkosken harkkohytti

**Hyppyrinkosken harkkohytti** sijaitsi Nilsiän ja Juankosken rajamailla Puntinjoen Hyppyrinkosken rannalla ja se oli toiminnassa 1795–1802. Harkkohytin perusti ruotsalainen ruukinhoitaja Samuel Corneer. Hyttiin kuului harkkouuni sekä vesivoimalla toimivat kaksi paria palkeita ja pieni vasara.

Laitoksen toiminnasta kerrotaan Suomen tiedeseuran julkaisussa (1857) seuraavaa
:

Hyppyrinkosken harkkohytistä ei ole löydetty mitään säilyneitä jäänteitä.

## Lähteet
* 
* Muinaisjäännösrekisteri : Puntinjoki Hyppyrinkoski 
* 
### Viitteet
Stabilointikone

**Stabilointikone** on asfaltin tasaamiseen ja pehmentämiseen tarkoitettu työkone. Se sopii myös asfaltin jyrsimiseen ja päällystekerrosten sekoittamiseen sideaineiden, kuten bitumiemulsion tai vaahtobitumin, kanssa.

Maaperän stabiloimisessa eli kantavuuden vahvistamisessa käytetään myös stabilointikoneita. Näillä koneilla maaperään injektoidaan tai sekoitetaan yleensä sementtiin ja kalkkiin perustuvia erityisiä seoksia, jotka sekoittuvan maaperään ja kovettuvat. Näin pehmeän maaperän kantavuutta saadaan lisättyä ilman paalutusta tai massanvaihtoa.
J. G. Vuoriniemi

**Johan (Johannes) Gustaf Vuoriniemi** (sukunimi aik. *Hyrén*; 7. huhtikuuta 1891 Viipuri – 2. toukokuuta 1939 Tampere) oli suomalainen filosofian kandidaatti, opettaja ja runoilija.

Vuoriniemen vanhemmat olivat filosofian maisteri, varatuomari ja varalääninsihteeri Gustaf Adolf Hyrén (1837–1907) ja Eugenia Bojarinoff.
Vuoriniemi oli aluksi työssä pääasiassa Valtion rautateillä eri tehtävissä. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta lyseosta 1908 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1916. Vuoriniemi opiskeli sitten Venäjällä ja suoritti siellä kielitutkimuksia muun muassa Inkerin suomalaisten keskuudessa.

Vuoriniemi toimi 1917 Suomen elintarpeitten tuontikunnan konttoripäällikkönä Pietarissa, ja hän osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella. Vuoriniemi oli vuodesta 1920 alkaen Forssan yhteiskoulun yläluokkien suomen kielen ja historian opettajana ja vuodesta 1930 Tampereen klassillisen lyseon suomen kielen vanhempana lehtorina.

Vuoriniemi harrasti lausuntaa ja erikoistui Kalevalan runojen lausuntaan. Hän piti lausuntailtoja Helsingissä, Turussa ja Tampereella, johti Tampereen klassillisessa lyseossa toiminutta oppilaiden lausuntakerhoa ja opetti lausuntaa Tampereen työväenopistossa. Vuoriniemi suomensi myös runoja ja julkaisi kolme omaa runokokoelmaa. Forssassa asuessaan hän oli kauppalanvaltuuston jäsenenä ja Forssan työväenopiston johtajana.

Vuoriniemi kirjoitti Lounais-Hämeeseen sijoittuvia kotiseutuaiheisia runoja. Hänen kirjoittamiaan tilapäis- ja juhlarunoja julkaistiin myös Forssan Lehdessä.

Vuoriniemi oli naimisissa voimistelunopettaja Helmi Nummisen (1893–1983) kanssa. Heidän poikansa oli Kauppakorkeakoulun suomen kielen ja tyyliopin apulaisprofessori Jorma Kustavi Vuoriniemi (1924–1998).

## Teoksia
* *Murrosvuosilta*: runoja. Tekijä, Forssa 1922
* *Tammelan terhoja: kotiseuturunoja Lounais-Hämeestä 1*; kuvittanut N. Lahtinen. Lounais-Hämeen kotiseutu- ja museoyhdistys, Forssa 1927
* *Someron sointuja: kotiseuturunoja Lounais-Hämeestä 2*; kuvittanut N. Lahtinen. Lounais-Hämeen kotiseutu- ja museoyhdistys, Forssa 1928

## Suomennoksia
* Anton Tšehov : *Venäläisiä talonpoikia*. Fundament, Helsinki 1919

## Lähteet
* 
* Teokset Fennica-tietokanta

### Viitteet
Kimingin ruukki

**Kimingin ruukki** oli Karstulassa Kimingin kylässä vuosina 1839–1897 toiminut ruukki. Ruukin harkkohytti sijaitsi Kiminginjärvestä Pääjärveen laskevan Kiminginjoen Pitkäkosken rannalla. Ruukin perusti 1839 *Kimingi Blästerverks Bolag* -niminen yhtiö jossa oli osakkaina virkamiehiä ja vaasalaisia kauppiaita. Alkuaikojen merkittävimpiä omistajia olivat Gustaf Adolf Wasastjerna ja hänen sukunsa, jotka omistivat myös Seinäjoen Östermyran ruukin. Järvi- ja suomalmia käyttänyt harkkohytti valmistui 1844.

Jo ennen nälkävuosia ruukki valmisti enimmillään 175 000&nbsp;kg harkkorautaa sekä noin 30 000&nbsp;kg takkirautaa. Ruukki työllisti välittömästi kymmeniä ihmisiä, pääasiassa paikkakuntalaisia. Ammattimiehiä saatiin Kokkolasta ja sen lähiympäristöstä ja osa Ruotsista. Katovuosina rautaruukki oli pelastamassa seudun asukkaita kaikkein pahimmalta hädältä, sillä  ruukin toiminta oli vilkkaimmilaan 1860- ja 1870-luvulla. Tällöin ruukin kannattavuus oli myös parhainta.

Vuonna 1882 ruukin ostivat kauppiaat Johan Parviainen ja Albert Rosenlund jotka uudistivat ruukin laitokset kokonaan ja rakensivat myös tervauuneja ruukin yhteyteen. Raudanvalmistuksen päätyttyä 1897 ruukin entisessä vasarapajassa toimi luujauhotehdas ja myöhemmin entisen ruukin alueella toimi tiilitehdas, saha ja mylly. Teollinen toiminta päättyi viimeisen myllyn paloon 1966.

Entisen ruukin paikalla on säilynyt sillan osana ruukin padon hirsiarkkuja, sulkuluukkuja ja rantavallin tukimuuria. Harkkohyteistä ja kankivasarapajasta on jäljellä perustukset, ja hytin lähistöllä on jäljellä vanhoja kuonakasoja. Vanha voimakanava on myös säilynyt. Kosken itärannalta löytyy mylly- ja saharakennusten kivijalkoja. Kimingin ruukin vanha voima-akseli on sijoitettu Karstulan kotiseutumuseoon.

Ruukinkartanona toimineella *Kalmulehdon tilalla* on säilynyt vanhoja ruukin aikaisia talousrakennuksia, mutta tilan päärakennus on palanut jo 1933.

## Lähteet
* Kallio, Reino, Vanhan Saarijärven historia. Jyväskylä 1972, s. 417–420.
* Muinaisjäännösrekisteri : Kimingin harkkohytti 
*
Kiipunjärvi

**Kiipunjärvi** on Kanta-Hämeessä Humppilan ja Jokioisten rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella Kojonjoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 60,7 hehtaaria ja sen pituus on 2,1 kilometriä ja leveys 300 metriä. Järveen laskee useita pelto-ojia. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 8,5 kilometriä pitkä Rautaoja, jonka vesi pumpataan kuivatetun Rautajärven kohdalla Koenjokeen eli Kojonjokeen.

Järven rantaviiva on 5,3 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Pohjoisessa ja etelässä järvi rajatuu peltomaahan. Rannoille on rakennettu yli 30 loma-asuntoa ja asuinrakennusta. Järven vaikutuspiirissä on kolme tilaa. Järvelle johtaa tiet Humppilasta. Humppilan ja Jokioisten raja kulkee järven poikki siten, että Humppilan puolella on suurempi osa järveä.

## Luonto
Järven itärannalle on rakennettu kosteikkoja kuormitusta vähentämään. Kosteikkoihin toivotaan myös lintuja.

## Virkistys
Veden laatu ei ole hyvä, sillä joka kesä esiintyy leväkukintoja. Jokioisten kunnalla on uimaranta ja seurakunnalla leirikeskus.

## Lähteet
Lauri W. Pääkkönen

**Lauri Vilho Pääkkönen** (16. lokakuuta 1865 Hankasalmi – 6. syyskuuta 1939 Viipuri) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä *Lassi*, *L.V.P.* ja *L.W.P:nen*.

Pääkkönen valmistui kansakoulunopettajaksi Sortavalan seminaarista. Vuosina 1890–1899 Pääkkönen asui Heinolassa, jossa hänen vaimonsa toimi alakoulun opettajana. Heinolassa Pääkkönen oli myös Jyränkö-lehden päätoimittajana ja hän vaikutti merkittävästi siihen että Heinolaan perustettiin opettajaseminaari käymällä syksyllä 1899 henkilökohtaisesti asian vuoksi kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovin puheilla. Hän kierteli vuosina 1889–1904 Inkerissä, Tverin Karjalassa, Aunuksessa ja Vepsässä keräten kansa- ja muinaistieteellistä aineistoa. Pääkkönen keräsi muun muassa noin 6&nbsp;000 kivikauden esinettä Kansallismuseon kokoelmiin. Retkiensa ansiosta hänestä tuli Karjalan Sivistysseuran kunniajäsen. Kun Pääkkönen joutui viranomaisten epäluulojen kohteeksi näiden retkien vuoksi hän ryhtyi vuonna 1900 kansakoulunopettajaksi ensin Nurmijärvelle. Pääkkönen oli sitten opettajana myös Nastolassa, Kytäjällä, Karkkilassa ja viimeksi Pyhtäällä. Eläkkeelle jäätyään hän muutti Kuokkalaan Karjalan kannakselle.

Pääkkönen kävi 1890-luvulla opintomatkalla Venäjällä ja palattuaan kiersi Mikkelin läänin maanviljelysseuran palkkaamana opettamassa huopikkaiden tekoa eri puolilla Savoa ja Kajaanissa sekä Heinolassa.

Pääkkönen oli opettajana ja koulun johtajana Högforsin kansakoulussa Karkkilassa yhdessä vaimonsa Katri Pääkkösen kanssa 1903–1918.

## Teoksia
* *Tuonelasta käsin : tosi tapauksen mukaan kirj. Lassi*.    Warén, Pori 1896
* *Kesämatkoja Venäjän Karjalassa sekä hajanaisia kuvauksia Karjalan kansan nykyisyydestä ja entisyydestä*.    Suomen muinaismuisto-yhdistys, Helsinki 1898
* *Kalevalassa : keräilijän kokemuksia Venäjän Karjalasta ja Vienasta* : vuorokeskustelu, kirjoittanut L. W. P:nen. Suomen opettajain raittiusliiton vuorokeskusteluja n:o 17.    Helsinki 1936

## Lähteet
* 
* Museo24 Jämsän seudun huopateollisuus : Huopasia Venäjältä Suomeen
* Tuure Hasselman ja Kirsti Salmi-Nikander : Vuosisadan koulutarina – Haukkamäen koulu 1899–1999. Haukkamäen koulun vanhempainyhdistys ry, Karkkila 1999, s. 14 ja 23

### Viitteet
Anna Sahlstén (kirjailija)

**Anna Vilhelmiina Sahlstén** (26. tammikuuta 1875 Salo – 25. marraskuuta 1939 Mikkeli) oli suomalainen näytelmäkirjailija.

Sahlsténin tuotanto koostuu lähinnä lapsille ja nuorille tarkoitetuista näytelmistä.

## Teoksia
* *Joulutonttujen luona*. Lasten joulunäytelmiä 1.    WSOY 1910
* *Pikku Kertun joulu*. Lasten joulunäytelmiä 2.    WSOY 1910 
* *Nukkekaupassa*. Lasten joulunäytelmiä 3.    WSOY 1911
* *Joulutunnelma*. Lasten joulunäytelmiä 4.    WSOY 1911
* *Profeetan uni : Mikkelin Valkonauhan siveellisyyspäiviä varten*.   Mikkeli 1920 
* *Vehnäskestit* : yksinäytöksinen näytelmä. Nuorten näytelmiä 1.    Karisto 1926
* *Toini* : kaksinäytöksinen näytelmä. Nuorten näytelmiä 2.    Karisto 1926
* *Myllärin muorin oppilaat* : kolminäytöksinen näytelmä. Nuorten näytelmiä 3.    Karisto 1926
* *Paimen-Pertti ja prinsessa Priscilla* : kaksinäytöksinen näytelmä. Nuorten näytelmiä 4.    Karisto 1926
* *Kepponen* : kaksinäytöksinen näytelmä. Nuorten näytelmiä 5.    Karisto 1926
* *Lauri-Pojan seikkailut* : kaksinäytöksinen näytelmä. Nuorten näytelmiä 6.    Karisto 1926
* *Savikukko* : kaksinäytöksinen näytelmä. Nuorten näytelmiä 7.    Karisto 1926
* *Huhtikuun ensimmäinen päivä* : kaksinäytöksinen näytelmä. Nuorten näytelmiä 8.    Karisto 1926
* *Isänmaallisia lausuntakuvaelmia*. Huviohjelmain avuksi 55.   Karisto 1926
* *Kansan ystävä* : kaksinäytöksinen näytelmä. Seuranäytelmiä 252.    Karisto 1926 
* *Neljätoista kuvaelmaa*. Huviohjelmien avuksi 58.   Karisto 1926
* *Kymmenen joulunäytelmää*. Huviohjelmien avuksi 59.   Karisto 1926
* *Väärillä keinoilla* : kaksinäytöksinen kansannäytelmä. Seuranäytelmiä 278.    Karisto 1926
* *Serkku* : kolminäytöksinen huvinäytelmä. Seuranäytelmiä 284.    Karisto 1926, 2. painos 1949
* *Haltiattaren holhokki* : kaksinäytöksinen näytelmä. Nuorten näytelmiä 9.    Karisto 1927
* *Elävät kuvat* : yksinäytöksinen näytelmä. Nuorten näytelmiä 10.    Karisto 1927
* *Tuulantei : kolmen neitosen romaani*.   Karisto 1927
* *Syntymäpäiväkirja : säkeitä ja mietelauseita*.    Karisto 1928, 2. painos 1941, 4. painos 1944, 7. painos 1947, 8. painos 1954
* *Kouluajan muistojen kirja* : päiväkirjalehtiö.   Karisto 1932
* *Nyt on meilläkin "Miss"* : kaksinäytöksinen kansannäytelmä. Seuranäytelmiä 410.    Karisto 1935, 2. painos 1947 

## Lähteet
*  (Arkistossa)
* Teokset Fennica-tietokanta
Nykyaikainen viisiottelu kesäolympialaisissa 1912

**[[Kesäolympialaiset 1912|Tukholman kesäolympialaisissa 1912]]** kilpailtiin nykyaikaisessa viisiottelussa yhdessä lajissa, miesten yksilökilpailussa. Se järjestettiin 9. heinäkuuta – 12. heinäkuuta Tukholmassa. Ruotsalaiset valtasivat itselleen kaikki mitalisijat. Nuorin osanottaja oli Carl Paaske (21 vuotta ja 343 päivää) Norjasta ja vanhin Carl Pauen (53 vuotta ja 91 päivää) Saksasta.

## Osallistujat
Yhteensä 32 urheilijaa kymmenen eri maan yhdestätoista joukkueesta kilpaili Tukholman olympialaisten nykyaikaisessa viisiottelussa. Maan edustajien lukumäärä on sulkeissa.
* (1)
* (3)
* Itävalta (1)
* (2)
* (2)
* (12)
* (1)
* (4)
* (1)
** Suomi (4)
* (1)

## Tulokset

## Mitalitaulukko

## Lähteet
*Olympiamitalistitietokanta olympics.org
Eleasar

**Eleasar** on suosittu henkilönimi Vanhassa testamentissa. Se on hepreaa ja tarkoittaa "Jumala on auttanut". 

Tärkein nimeä kantanut henkilö oli Aaronin kolmas poika, josta tuli Israelissa vaikuttaneen heimon, leeviläisten, päämies. Isänsä kuoltua Eleasarista tuli ylipappi ja Mooseksen apulainen. Raamatussa Eleasarista kerrotaan, että hän oli Aaronin ja Eliseban poika, jonka veljiä olivat Naadab, Abihu ja Iitamar Hänelle puettiin Aaronin pappispuku jo ennen Aaronin kuolemaa ja Eleasarista tuli Mooseksen lähin työtoveri. Myöhemmin Eleasar avusti Joosuaa Kanaaninmaan jakamisessa. Eleasar haudattiin Gibeaan Efraimin vuoristoon, ja hänen poikansa Pinehas seurasi häntä ylipapin virassa.

Muita nimen kantajia olivat
* Abinadabin poika ()
* Dodon poika ( ja )
* Mahlin poika ( ja )
* Pinehasin poika ()
* eräs pappi ()
* Elihudin poika ()

## Lähteet
Kansainvälisen jalkapalloliiton Kultainen pallo

**Kansainvälisen jalkapalloliiton Kultainen pallo** () oli Fifan ja ranskalaislehti *[[France Football]]in* vuosittain myöntämä palkinto maailman parhaalle miespuoliselle jalkapalloilijalle. Palkinnon saajasta äänestivät maajoukkueiden valmentajat sekä kapteenit.

Palkinto perustettiin vuonna 2010 yhdistämällä *[[France Football]]in* Kultainen pallo -palkinto ja Kansainvälisen jalkapalloliiton vuoden pelaaja -palkinto. Ensimmäinen palkitsemistilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2010 paras pelaaja, järjestettiin 10. tammikuuta 2011 Sveitsin Zürichissä.

Kultaisen pallon gaalassa palkittiin myös vuoden naispelaaja, vuoden valmentajat, Fifan tähdistökentällinen ja luovutetaan Puskás-palkinto, FIFAn Reilun pelin palkinto ja Fifan presidentin palkinto.

## Voittajat

## Ballon d’Or Prix d’Honneur
Vuonna 2014 Pelélle myönnettiin erikoispalkinto FIFA Ballon d’Or Prix d’Honneur. Hän ei voinut koskaan voittaa vuonna 1956 ensimmäisen kerran jaettua Kultainen pallo -palkintoa, sillä hän ei pelannut Euroopassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jyrkänparras

**Jyrkänparras** eli juumanreuna on vedenalainen, tasaisen rantakentän ja syvempään veteen viettävän jyrkän rinteen taitekohta. Aallot ovat irrottaneet tällaisen rantamuodostuman ainekset rantatörmästä ja kasanneet ne rannan lähelle jyrkänteeksi. Veden kuljettamien maa-ainesten kasaantumista nimitetään akkumulaatioksi.

## Lähteet
Ratsastus kesäolympialaisissa 1968

**[[Kesäolympialaiset 1968|Vuoden 1968 kesäolympialaisten]] [[ratsastus]]** järjestettiin 18. &ndash; 21. lokakuuta 1968 Méxicossa, Meksikossa. Tämä oli 13. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 125 osanottajaa 18 eri maasta. Tapahtumia oli kuusi.

## Mitalistit

## Mitalitaulukko

## Lähteet
*Equestrianism at the 1968 Ciudad de México Summer Games
Koston aika

**Koston aika** (*Straightheads* tai *Closure*) on brittiläinen rikos-/draamaelokuva, jonka ohjasi Dan Reed. Sen ensi-ilta oli vuonna 2007. Pääosissa nähdään Gillian Anderson ja Danny Dyer.
Narmada

**Narmada** (devanagari नर्मदा, ) on Intian keskiosassa virtaava joki. Se on 1&nbsp;312 kilometriä pitkä ja Intian niemimaan viidenneksi suurin. Joki saa alkunsa Madhya Pradeshin osavaltiosta ja laskee länsisuuntaan Maharashtran ja Gujaratin osavaltioiden läpi Khambatinlahteen Arabianmereen. Narmada on Gangesin, Yamunan, Godavarin ja Kaverin ohella yksi hindujen pyhistä joista.

Narmada-jokea on kutsuttu myös Narbada-joeksi.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla
Kjell Dahlin

**Kjell Dahlin** (s. 2. maaliskuuta 1963 Timrå, Ruotsi) on uransa lopettanut ruotsalainen jääkiekkoilija. Uransa jälkeen Dahlin on toiminut Winnipeg Jetsin pelaajatarkkailijana.

## Ura
Dahlin oli Timrå IK:n kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset miesten pelinsä I-divisioonassa kaudella 1978–1979, jolloin Dahlin oli vain 15-vuotias. Hän murtautui joukkueeseen 17-vuotiaana kaudella 1980–1981 ja teki 25 ottelussa tehot 7+12=19. Dahlin oli nostamassa Timråta Elitserieniin keväällä 1981. Kauden päätteeksi hänet valittiin Ruotsin vuoden junioripelaajaksi ja Montréal Canadiens varasi Dahlinin numerolla 82 . Elitserien-nousun jälkeen hän pelasi Timråssa kauden 1981–1982. Dahlin teki runkosarjassa tehot 16+7=23, mutta ne riittivät joukkueen sisäisen maalipörssin voittoon. Sisäisessä pistepörssissä hän oli toinen edellään vain Bo Berggren.

Kaudeksi 1982–1983 Dahlin vaihtoi Timråsta Färjestads BK:hon. Hän voitti joukkueessa Elitserienin hopeaa keväällä 1983. Kaudella 1983–1984 Dahlin oli Färjestadin paras maalintekijä 19 osumallaan, mutta hän teki kaudella 1984–1985 läpimurtonsa Elitserienissä tehoilla 21+25=46. Dahlin oli Färjestadin paras pistemies ja Elitserienin pistepörssin kuudes. Tuon kauden jälkeen hän siirtyi kaudeksi 1985–1986 Montréal Canadiensiin. Tulokaskausi toi Dahlinille 77 runkosarjaottelussa hyvät tehot 32+39=71, ja hän oli joukkueensa neljänneksi paras pistemies. Dahlin teki samalla Canadiensin joukkuekohtaisen tulokkaiden piste-ennätyksen, kun hänen silloinen joukkuetoverinsa, maanmies Mats Näslund oli saanut kaudella 1982–1983 tehot 26+45=71. Dahlin oli ehdolla vuoden tulokkaalle annettavan Calder Memorial Trophyn saajaksi, mutta palkinnon voitti Calgary Flamesin puolustaja Gary Suter. Dahlin valittiin kuitenkin tulokkaiden tähdistökentälliseen ja hän voitti keväällä 1986 Stanley Cupin.

Hienon tulokaskautensa jälkeen Dahlinin tehot NHL:ssä hiipuivat. Kaudet 1986–1987 ja 1987–1988 jäivät alle 50 ottelun mittaisiksi loukkaantumisten takia. Ne toivat Dahlinille vain 21 ja 25 pistettä. Hän palasi kaudeksi 1988–1989 Färjestadiin ja oli tehoilla 23+20=43 Elitserienin pistepörssin kolmas sekä maalipörssin toinen. Kaudella 1989–1990 Dahlin oli tehoilla 26+12=38 Färjestadin paras maalintekijä sekä liigan maalipörssin toinen. Hän voitti keväällä 1990 Elitserienin hopeaa, jota tuli myös keväällä 1991. Dahlin lopetti uransa kevääseen 1994.

## Maajoukkue
Dahlin ei ole pelannut miesten arvokisoissa. Hän on edustanut Ruotsin A-maajoukkuetta yhteensä 11 ottelun verran. 

Dahlin pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 1982 ja 1983. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuosina 1980 ja 1981 voittaen molemmista turnauksista pronssia. Vuoden 1981 turnauksessa Dahlin jakoi Ruotsin sisäisen pistepörssin voiton Peter Madachin kanssa molempien tehdessä tehot 4+5=9.
## Muuta
Dahlinin isoveli Anders edusti Elitserien-urallaan Timrå IK:ta ja Brynäs IF:ää. Andersin poika Tim Dahlin pelaa I-divisioonajoukkue Östersund Hockeyssä.
## Tilastot

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet
Bochner-integraali

**Bochner-integraali** eli **Bochnerin integraali** on sama kuin Lebesguen integraali paitsi että funktion arvot saavat olla missä tahansa Banach-avaruudessa sen sijaan, että niiden pitäisi olla kompleksisia tai välillä [0,+\infty].

Useimmat Lebesguen integraalia koskevat tulokset ovat tosia myös Bochnerin integraalille.

Salomon Bochner määritteli Bochnerin integraalin vuonna 1933.
Katie Piper

**Kate ”Katie” Piper** (s. 12. lokakuuta 1983 Andover, Hampshire) on englantilainen televisio­juontaja, malli ja kirjailija. Hän joutui miesys­tävänsä järjestämän happoiskun kohteeksi maalis­kuussa 2008.

## Pahoinpitely, raiskaus ja happohyökkäys

Piperin 33-vuotias ihailija, Daniel Lynch, kamppailu­lajien harrastaja, sai hänet kiinnostumaan itsestään Facebookin kautta ja heille kehittyi suhde. Kaksi viikkoa seurustelun alkamisesta Lynch raiskasi Piperin väki­valtaisesti hotelli­huoneessa. Kolme päivää myöhemmin Lynch sai anteeksi­pyynnöillään houkuteltua naisen tapaamiseen inter­net­kahvilaan. Piperin mennessä paikalle, Lynchin värväämä mies Stefan Sylvestre heitti Piperin kasvoille rikkihappoa.

Lynch ja Sylvestre tuomittiin teoistaan elin­kautisiin vankeus­rangaistuksiin.

## Toipuminen ja työ

Piperin koko kasvojen iho leikattiin yli 250:ssä operaatiossa. Hän astui vammoistaan huolimatta julkisuuteen. Hän esiintyi televisio­dokumentissa ja kirjoitti kirjan. Piper perusti vastaavista vammoista kärsivien ihmisten tukemiseksi hyvän­tekeväisyys­säätiön The Katie Piper Foundationin. Hän toimii myös Suomessa esitettävän televisio-ohjelma­sarjan *Pilasin ulko­näköni* juontajana (*My Beautiful Friends*, 2011).

## Yksityiselämä

Piper avioitui vuonna 2015 Richard Suttonin kanssa. Heillä on vuosina 2014 ja 2017 syntyneet kaksi tytärtä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* The Katie Piper Foundation 
*
6666 Frö

**6666 Frö** on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi, joka löydettiin UESAC-ohjelmalla (*The Uppsala-ESO Survey of Asteroids and Comets*) vuonna 1993. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella **1993 FG20**.

Asteroidi kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään  astronomisen yksikön ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin .

Asteroidi on nimetty skandinaavisen mytologian hedelmällisyyden Frö-jumalan mukaan.

## Lähteet
*(6666) Frö = 1993 FG<sub>20</sub>  
*The Uppsala-ESO Survey of Asteroids and Comets (UESAC)  
*ABSOLUTE MAGNITUDE (H) 

### Viitteet
(66666) 1999 TL9

**(66666) 1999 TL<sub>9</sub>** (kirjoitetaan myös **(66666) 1999 TL9**) on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysivät K. Korlevic ja M. Juric vuonna 1999. Kohteen absoluuttinen magnitudi (H) on . Kiertoradan eksentrisyys on  ja inklinaatio on . Kiertoaika Auringon ympäri on noin .

## Lähteet
*JPL Small-Body Database Browser: 66666 (1999 TL9) 
*Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (65001)-(70000): Minor Planet Center 
*ABSOLUTE MAGNITUDE (H) 

### Viitteet
Chapter 27

**Chapter 27** on yhdysvaltalainen elokuva John Lennonin murhaajasta, Mark David Chapmanista. Elokuvan pääroolissa Chapmania esittää Jared Leto. J. P. Schaeferin kirjoittama ja ohjaama elokuva tuli ensi-iltaan Sundance Film Festivalissa Tammikuussa 2007 Yhdysvalloissa ja Berlin Film Festivalissa helmikuussa.

Aluksi *Chapter 27*:n tuonti Yhdysvaltain teattereihin epäonnistui. Elokuva vuoti internetiin 23. maaliskuuta 2007. Elokuvateattereihin se tuli maaliskuussa 2008.

Elokuva näyttää Chapmanin elämää kolme päivää ennen Lennonin murhaa 8. joulukuuta 1980. Sen tarkoitus on selittää Mark Chapmanin mieltä ja ajatuksia tuolta ajalta. Elokuvan juoni perustuu Jack Jonesin kirjoittamaan Mark David Chapmanin elämäkertaan, *Let Me Take You Down*.

Elokuvan nimi *Chapter 27* vihjaa jatkoa J. D. Salingerin romaaniin *[[Sieppari ruispellossa]]*, jossa on 26 kappaletta. Chapman kantoi kirjaa kädessään ampuessaan John Lennonin. Chapmanilla oli pakkomielle kirjaan, ja hän yritti elää kuten kirjan päähenkilö Holden Caulfield.

Jared Leto lihotti itseään yli 30 kiloa Chapmanin rooliin juomalla sulatettua jäätelöä, johon oli sekoitettu soijakastiketta ja oliiviöljyä. Nopean painonnousun aiheuttamista vaikutuksista keholleen Leto joutui käyttämään pyörätuolia.

## Rooleissa

## Vastaanotto
Elokuva sai jakautuneen vastaanoton kriitkoilta. Leton roolisuoritusta kehuttiin kuitenkin. *Chapter 27* sai enemmän huomiota kuin samaa teemaa käsittelevä brittiläinen elokuva *[[The Killing of John Lennon]]* (2006), joka kertoo enemmän yksityiskohtia Chapmanin aikaisemmasta elämästä.
5236 Yoko

**5236 Yoko** on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi, jonka löysivät Y. Mizuno ja T. Furuta vuonna 1990. Pikkuplaneetta sai nimensä Yoko Furutan mukaan, joka on löytäjistä jälkimmäisenä mainitun vaimo. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella **1990 TG3**. Yokon läpimitta on 8,98 kilometriä ja pyörähdysaika noin 2,77 tuntia.  

## Lähteet
*JPL Small-Body Database Browser: 5236 Yoko (1990 TG3) 
* 
*Numbered minor planets
Mr. Nobody (elokuva)

**Mr. Nobody** on vuonna 2010 teatteriensi-iltansa saanut tieteiselokuva, jonka on ohjannut Jaco Van Dormael. Sen pääosissa esiintyvät Jared Leto, Diane Kruger, Linh Dan Pham, Sarah Polley, Natasha Little, Rhys Ifans ja Daniel Mays.

*Mr. Nobodyn* maailmanensi-ilta oli Venetsian elokuvajuhlilla syyskuussa 2009.

## Näyttelijät

## Tuotanto
Elokuvan budjetti oli 37 miljoonaa euroa, mikä teki elokuvasta kaikkien aikojen kalleimman belgialaisen elokuvan. Elokuvan kuvaukset alkoivat vuonna 2007 ja kestivät 120 päivää. Sitä kuvattiin Belgiassa, Saksassa ja Kanadassa. Päähenkilön kokemat kolme elämää erotettiin toisistaan värikoodeilla ja musiikilla.

## Aiheesta muualla
*