open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Succès de scandale

**[[Succès de scandale]]** (ranskaa, suom. ”menestys skandaalista”) on nimitys taideteokselle tai muulle ilmiölle, josta tulee suosittu tai kuuluisa skandaalinkäryisen sisältönsä ansiosta. Tällainen teos ei saavuta kuuluisuutta ja menestystä taiteellisten ansioittensa vaan herättämänsä kohun ansiosta. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, etteikö teos voisi olla onnistunut sisältönsä puolesta. Esimerkki laajaa arvostusta nauttivasta *succès de scandalesta* on Vladimir Nabokovin pedofiliaa käsittelevä romaani *[[Lolita]]* (1956).

Ilmaisua käytettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1896. Pariisissa kukoistanut *[[Belle Époque]]* (”kaunis aika”, 1871–1914) tuli kuuluisaksi *succès de scandalen* maineen saaneista taiteilijoistaan ja teoksistaan. Aikakauden kohuteoksista mainittakoon Pierre Louÿsin eroottinen runokokoelma *[[Bilitisin laulut]]* (1894), Alfred Jarryn surrealistinen näytelmä *[[Kuningas Ubu]]* (1896), *[[Fauvismi|Les Fauves]]* (”villieläimet”) -taiteilijaryhmän näyttely Salon d'Automnessa (1905)  sekä Igor Stravinskyn primitivistinen baletti *[[Kevätuhri]]* (1913). *Succès de scandaleksi* on kuvailtu myös Richard Straussin oopperaa *[[Salome (ooppera)|Salomé]]* (1905), joka perustui Oscar Wilden ranskankieliseen näytelmään (1893) ja sai ensi-iltansa Dresdenissä.

Esimerkiksi *Kuningas Ubun* ja *Kevätuhrin* kantaesitysten kerrotaan johtaneen valtaviin mellakoihin, kun sovinnainen porvariyleisö suuttui esitysten kokeellisesta muodosta ja moraalittomana pidetystä sisällöstä. Jälkeenpäin on kuitenkin kyseenalaistettu, tapahtuiko tällaista todellisuudessa lainkaan. Kyseessä vaikuttaisi olevan näkyvyyden toivossa kehitelty legenda, joka on vuosien mittaan saanut yhä mielikuvituksellisempia muotoja. Yleisö saattoi todellisuudessakin olla järkyttynyt ja huudella kesken esityksen, mutta väkivaltaisesta käytöksestä ei ole todisteita. Myytti avantgarden kuohuttavuudesta on tästä huolimatta ollut keskeinen osa lajityypin itseymmärrystä.

*Succès de scandalen* kaltaista ajatusta heijastelee lausahdus ”kaikki julkisuus on hyvästä”, jonka väitetään olevan yhdysvaltalaisen liikemiehen P. T. Barnumin lanseeraama. Sitaatin alkuperästä ei kuitenkaan ole varmuutta. Käytännössä skandaalimainen julkisuus on nostanut Mae Westin ja Paris Hiltonin kaltaisia yksityishenkilöitä julkisuuteen, mutta toisaalta myös aiheuttanut suuria taloudellisia haittoja julkisuuskuvaansa varjeleville liikeyrityksille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* The Art and Popular Culture Encyclopedia: Succès de scandale
Sirkka Liukko

**Sirkka Liukko** (o.s. **Reingoldt**, 10. lokakuuta 1917 – 30. elokuuta 2013) oli suomalainen yleisurheilija. Hän edusti uransa aikana Tiutisen Pyrintöä ja Kotkan Kiriä.

Liukko voitti korkeushypyn Suomen-mestaruuden 1947 tuloksella 140 cm. Hän sai samana vuonna SM-pronssia 80 metrin aitajuoksussa. Seuraavana vuonna hän saavutti korkeudessa SM-pronssia.

Liukon ennätys 80 metrin aitajuoksussa on 13,4 (1947), korkeushypyssä 150 (1948) ja pituushypyssä 513 (1948).

## Lähteet
Salme Heinonen

**Salme Heinonen** (myöh. **Lehtinen**, s. 20. lokakuuta 1940) on suomalainen yleisurheilija, joka saavutti 1950-luvun lopulla SM-mitaleja pituushypyssä ja pikajuoksuissa. Hän edusti Suomea kahdessa maaottelussa vuonna 1958. Kotimaassa hän edusti Lahden Urheilijoita.

Heinonen saavutti pituushypyssä Kalevan kisoissa hopeaa vuonna 1958 ja pronssia vuonna 1959 sekä sijoittui kuudenneksi vuonna 1957. Vuoden 1958 Kalevan kisoissa hän saavutti 100 metrin juoksussa pronssia ja sijoittui seuraavana vuonna kuudenneksi. Vuonna 1959 hän saavutti Lahden Urheilijoiden joukkueessa SM-hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestijuoksussa.

Heinonen edusti Suomea pituushypyssä maaottelussa Viroa vastaan kesäkuussa 1958 ja Ruotsia vastaan heinäkuussa 1958.

Heinosen ennätys pituushypyssä oli Kalevan kisoissa 1959 tehty 550&nbsp;cm ja 100 metrillä 12,6&nbsp;s aiemmin samalta vuodelta.

## Lähteet
Tomas Fredrik Bruno Neovius

**Tomas Fredrik Bruno Neovius** (10. marraskuuta 1840 Sulkava – 1906) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraaliluutnantti.

Neoviuksen vanhemmat olivat rovasti Jakob Fredrik Neovius ja Anna Karolina Orraeus ja puoliso vuodesta 1876 Antonina Gregorjevna Strelakova. Neovius tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1852 ja määrättiin sieltä vuonna 1860 valmistuttuaan vänrikkinä palvelukseen 4. kenttätykistöprikaatiin. Hän suoritti 1861–1864 Mihailin tykistöakatemian kurssin Pietarissa. Kurssin aikana 1862 hänet ylennettiin aliluutnantiksi ja komennettiin Mihailovskin krenatööritykistöprikaatiin Kaukasiaan. Luutnantiksi Neovius ylennettiin 1863. Hän palasi tykistöakatemian jälkeen vuonna 1864 palvelukseen 4. kenttätykistöprikaatiin. Sieltä hänet komennettiin 1867 kouluttajaksi Moskovan 1. sotaopistoon, alikapteeniksi hän yleni samana vuonna. 

Vuonna 1870 Neovius siirrettiin 23. tykistöprikaatiin ja ylennettiin kapteeniksi. Hän oli 1871–1872 komennettuna mallipatteriin, komppanianpäälliköksi Viaporin linnoitustykistöön hänet siirrettiin 1873. Everstiluutnantiksi Neovius ylennettiin 1877 ja everstiksi 1879. Hänet määrättiin 1882 Bobruiskin linnoitustykistön päälliköksi Valko-Venäjälle ja 1887 Osovjetsin linnoitustykistön päälliköksi Puolaan. Kenraalimajuriksi 1893 ylennettynä hänet komennettiin lyhyeksi ajaksi Ivangorodin linnoitustykistön päälliköksi, mistä hän palasi takaisin Osovjetsiin.  Libaun linnoitustykistön päälliköksi Neovius tuli 1895, mitä tehtävää hän hoiti aina helmikuuhun 1901 asti. Hän sai tuolloin eron sotapalveluksesta kenraaliluutnanttina.

## Lähteet
Dmitri Kagarlitski

**Dmitri Kagarlitski** (s. 1. elokuuta 1989) on venäläinen jääkiekkoilija. Kagarlitski on pelipaikaltaan laitahyökkääjä ja kätisyydeltään right. Hänen entisiä seurojaan ovat Dinamo Moskova, Severstal Tserepovets, Metallurg Novokuznetsk, Donbass Donetsk ja Atlant Mytishi. Kagarlitski debytoi KHL:ssä kaudella 2008-2009. 10. huhtikuuta 2020 mennessä Kagarlitski on pelannut 454 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 116 maalia ja 206 syöttöä eli 322 tehopistettä. 25 pelaamassaan pudotuspeliottelussa Kagarlitski on tehnyt kahdeksan maalia ja seitsemän syöttöä eli 15 tehopistettä.

## Lähteet
* https://en.khl.ru/players/14840/
*
Ernest Kononov

**Ernest Fomitš Kononov** (, 20. maaliskuuta 1930 Paatene – 16. marraskuuta 1974) oli venäjän kielellä kirjoittanut karjalainen kirjailija.

Ernest Kononov oli sodan aikana evakossa Arkangelin alueella. Hän suoritti keskikoulun ja työskenteli eri ammateissa Suojärvellä.

Kononov oli kansallisuudeltaan karjalainen, mutta kirjoitti teoksensa venäjän kielellä. Hän kuvasi karjalaista maaseutua ja käytti venäjän murteita paikallisvärin luomiseksi. Kononovin ensimmäinen merkittävä teos *Vesnoi* (”Keväällä”) ilmestyi *[[Sever|Na rubeže]]* -lehdessä vuonna 1958. Erillisinä kirjoina ilmestyivät Venäjän sisällissodan tapahtumia kuvaava romaani *Borozda* (”Vako”, 1969), pienoisromaani *Dolgaja doroga domoi* (”Pitkä matka kotiin”, 1976) ja proosakokoelma *Ožidanije* (”Odotus”, 1978).

## Lähteet
Sirpa Niiranen

**Sirpa Anneli Niiranen** (myöh. **Hirvonen**, 21. lokakuuta 1944 Karstula – 27. tammikuuta 2026 Mäntsälä) oli suomalainen yleisurheilija. Hän edusti aktiiviurallaan Joensuun Katajaa.

Niiranen saavutti Kalevan kisoissa pituushypyssä kultaa 1966, hopeaa 1968, 1969 ja 1970 sekä pronssia 1964 ja 1971. Viisiottelussa hän sai SM-hopeaa 1964 ja 1968.

Niiranen voitti pituushypyn sisäratojen Suomen-mestaruuden 1964, 1965, 1967, 1968, 1969 ja  1970 sekä saavutti SM-hopeaa 1972.

Niiranen kilpaili maaotteluissa vuosina 1965–1970. Hän voitti maaottelun pituuskilpailun Kööpenhaminassa 1965 tuloksella 585 cm. Ennätys pituushypyssä oli 606 cm (vuodelta 1969) ja viisiottelussa 3323 pistettä (1964). 

Pohjois-Karjalan parhaaksi urheilijaksi hänet valittiin 1969. Hän pelasi SM-sarjatasolla lentopalloa, pesäpalloa ja koripalloa.

Niiranen toimi liikunnanopettajana ammatillisessa koulutuksessa Joensuussa, Hyvinkäällä ja Hämeenlinnassa. Mäntsälässä asunut Niiranen kuoli 81-vuotiaana sairaalassa Hyvinkäällä tammikuussa 2026.

## Lähteet
Pikkuneula

**Pikkuneula** (*Syngnathus rostellatus*) on merineulojen (Syngnathidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sen kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran ruotsalainen Sven Nilsson vuonna 1855.

## Koko ja ulkonäkö

Pikkuneula kasvaa yleensä noin 10–13 senttimetrin mittaiseksi. Suurimmat yksilöt voivat olla jopa 20 senttimetrin pituisia. Naaraat ovat koiraita kookkaampia. Pikkuneulan suu on ylöspäin suuntautunut. Laji on väriltään harmaanvihreä. Pikkuneula sekoitetaan usein särmäneulaan (*Syngnathus typhle*) tai isoneulaan (*Syngnathus acus*), mutta sen tunnistaa hyvin lyhyestä ja leveästä kuonostaan.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Pikkuneulaa tavataan yleisenä Atlantin valtameren koillisosissa. Se on levittäytynyt Ruotsin ja Norjan rannikoilta aina Espanjan eteläosiin saakka. Lajin elinympäristöt ovat kasvillisuusalueilla lähellä rantaa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut pikkuneulan elinvoimaiseksi lajiksi.

## Ravinto ja elintavat
Pikkuneula on pohjakala. Se viihtyy parhaiten noin 18 celsiusasteen lämpöisissä vesissä. Laji kutee kesällä ja alkusyksyllä. Ravinnokseen se käyttää pääasiassa pieniä planktonäyriäisiä, sekä joskus myös kalanpoikasia.

## Lähteet
Lesley Reddon

**Lesley Joanne Reddon** (s. 15. marraskuuta 1970 North York, Ontario, Kanada) on kanadalainen pääosin 1990-luvulla pelannut jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli maalivahti. Hän pelasi Kanadan naisten jääkiekkomaajoukkueessa lajin maailmanmestaruuskilpailut vuonna 1994, joissa Kanada saavutti kultaa. Reddon pelasi joukkueen toisena maalivahtina Manon Rhéaumen jälkeen, joka pelasi turnauksen kuudesta ottelusta neljä Reddonin pelaten näin kaksi. Reddon pelasi myös vuoden 1998 talviolympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa, jonka loppuottelussa Kanada hävisi Yhdysvaltain joukkueelle.

Reddon asuu Calgaryssa, Albertassa Kanadassa.

## Lähteet
Liisa Hirvijärvi

**Liisa Hirvijärvi** (s. 15. huhtikuuta 1935) on suomalainen yleisurheilija, joka saavutti 1950-luvun alussa SM-mitaleja pituushypyssä ja viestijuoksussa. Hän edusti Suomea yhdessä maaottelussa vuonna 1953. Kotimaassa hän edusti Seinäjoen Urheilijoita.

Hirvijärvi saavutti pituushypyssä SM-pronssia vuonna 1953 ja sijoittui neljänneksi vuonna 1952. Hän saavutti Seinäjoen Urheilijoiden joukkueessa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestijuoksussa SM-hopeaa vuosina 1951 ja 1952.

Hirvijärvi edusti Suomea 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestijuoksussa maaottelussa Ruotsia vastaan elokuussa 1953 Jyväskylässä.

Hirvijärven ennätys pituushypyssä oli 548&nbsp;cm ja 100 metrin juoksussa 13,0&nbsp;s, molemmat vuodelta 1953.

## Lähteet
Isosaaren leirikeskus

**Isosaaren leirikeskus** on Tampereen evankelis-luterilaisten seurakuntien leirikeskus, joka sijaitsee Kulkkilan Isosaaressa Teiskon Paarlahdessa. Siellä järjestettiin rippikoululeirejä 1950–2010-luvuilla. Nykyisin sitä voi vuokrata omatoimiseen käyttöön.

Seurakunnat hankki viiden hehtaarin kokoisen saaren omistukseensa vuonna 1935. Paikkaa käytettiin aluksi lähinnä poikatyöhön, ja sinne rakennettiin tällöin muun muassa vesikelkkamäki. Leiriläisiä varten saareen tehtiin myös pirttirakennus, joka valmistui talvisodan alla. 1950-luvulta alkaen saari otettiin vähitellen rippikoululaisten käyttöön, ja tätä uutta tarkoitusta varten alueelle tehtiin arkkitehti Pentti Turusen suunnittelemat majoitus-, ruokailu- ja opetustilat vuosina 1964–1965. Myöhemmin rakennuskantaa lisättiin ja uudistettiin tarpeen mukaan.

Seurakuntayhtymä päätti vuonna 2017 lopettaa rippikoulujen järjestämisen Isosaaressa. Leirikeskuksen rapistunut kunto nousi puheenaiheeksi kesällä 2018, kun *[[Aamulehti]]* ja *[[Iltalehti]]* julkaisivat valokuvia autioituneesta saaresta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Leirikeskuksen esittelyvideo (YouTube)
Iko Uwais

**Iko Uwais** (s. **Uwais Qorny**; 12. helmikuuta 1983 Jakarta) on indonesialainen näyttelijä, sijaisnäyttelijä, taistelukoreografi ja taistelulajien taitaja. Hänet tunnetaan rooleistaan toimintaelokuvissa *[[Merantau – Soturin nyrkit]]* (2009), *[[The Raid: Redemption]]* (2011), *[[The Raid 2]]* (2014), *[[Headshot (vuoden 2016 elokuva)|Headshot]]* (2016), *[[Mile 22]]* (2018), *[[The Night Comes for Us]]* (2018) ja *[[Kimppakyytikytät]]* (2019), sekä televisiosarjassa *[[Wu Assassins]]* (2019–).

25. kesäkuuta 2012 Uwais meni naimisiin laulaja Audy Itemin kanssa Hotel Gran Mahakamissa, Jakartassa. Heillä on kaksi tytärtä. Uwais on uskonnoltaan muslimi.

## Filmografia

## Katso myös
* Indonesialainen elokuva
* Taisteluelokuva

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
*
Yhdystie 6900

**Yhdystie 6900** on yhdystie joka kulkee Kauhajoelta Ilmajoen Koskenkorvalle. Tien pituus on noin 35 kilometriä.

Tien osoitenimenä on ensin *Topeeka* seututien 663 risteyksestä Topeekan risteykseen, *Puistotie* seuraavaan Topeekan risteykseen, uudestaan *Topeeka* Aronkylässä sijaitsevaan Keskustien risteykseen, *Kurikantie* Kurikan kuntarajalle, *Mietaantie* Säntintien risteykseen, *Jyllintaival* Mäkitien risteykseen, uudestaan *Kurikantie* Hirveläntien risteykseen, *Koivistonkyläntie* Ilmajoen kuntarajalle, ja *Koivistontie* koko loppumatkan eli eurooppatien 12 ja valtatien 3 risteykseen.

## Lähteet
Yhdystie 1830

**Yhdystie 1830** on tie joka kulkee Kemiönsaaren Dragsfjärdistä saman kunnan alueella sijaitsevaan Hiittisiin. Tien pituus ilman Kasnäsin ja Hiittisten välistä lauttayhteyttä on 21 kilometriä.

Tien osoitenimenä on ensin *Kirkonkyläntie* seututieltä 183 Ytterölmosintien risteykseen, *Söderlångvikintie* Bodbackenin pohjoispuolella sijaitsevaan risteykseen ja *Kasnäsintie*  Kasnäsin lauttasatamaan.

## Lähteet
Euroopan laajuinen liikenneverkko

**Euroopan laajuinen liikenneverkko** (lyh. **TEN-T**) on Euroopan unionin hanke, jossa luodaan Eurooppaan maantie-, rautatie-, meri - ja sisävesiliikenneväylien, satamien sekä ilmailun lentokenttien verkosto. TEN-T-asetus säätää liikenneverkon kehityksen suuntaviivat ja aikataulun. Tavoitteena on muodostaa liikennejärjestelmä, jossa matkustajat ja rahti liikkuvat saumattomasti ja turvallisesti. Hankkeessa asetetaan vaatimuksia esimerkiksi rautateiden sähköistykseen ja nopeuksiin.

**TEN-T jaetaan kahteen tasoon**: 

1) **Ydinverkkoon,** joilla yhdistetään jäsenmaiden liikenneverkot yhdeksi kokonaisuudeksi. Ydinverkot ovat   on suunniteltu rakennettavaksi vuoteen 2030 mennessä, 

2) **Kansalliset viiden liikennemuodon kattavat liikenneverkot** -alueellisen saavutettavuuden varmistamiseksi -   jäsenvaltioiden sisäiselle liikenteelle niin, että **ydinverkkojen avulla mahdollistetaan** **suora liikennöinti jokaisen jäsenvaltion omiin alueellisen saavutettavuuden kattaviin verkkoihin**, jotka on suunniteltu valmistuvan vuoteen 2050 mennessä. 

**Ydinverkko** muodostuu eri liikennemuotojen ydinverkkokäytävistä ja Suomen Sisävesiliikenteessä Itämeri-yhteyden kautta.

## Katso myös
*Euroopan laajuiset verkot

## Lähteet
Ekseptionalismi

**Ekseptionalismi** on uskomus jonkin ihmisryhmän tai kulttuurin ainutlaatuisuudesta ja usein paremmuudesta muihin nähden. Ekseptionalismia esiintyy osana monia kulttuureja. Sen tunnettuja muotoja ovat muiden muassa uskomus valitusta kansasta ja yhdysvaltalainen ekseptionalismi.

## Lähteet
Kaisa Nappa

**Airi Kaisa Aulikki Nappa** (16. joulukuuta 1940 Sääksmäki – 12. heinäkuuta 1988 Hämeenlinna) oli suomalainen yleisurheilija, joka saavutti SM-mitaleja 1950-luvun jälkipuoliskolla. Hän edusti Suomea myös maaotteluissa. Kotimaassa hän edusti Valkeakosken Hakaa.

Nappa voitti viisiottelussa Suomen-mestaruuden vuonna 1957. Hän saavutti SM-hopeaa 80 metrin aitajuoksussa vuosina 1956 ja 1957 sekä pituushypyssä vuonna 1957. Hän saavutti Valkeakosken Hakan joukkueessa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestijuoksussa SM-hopeaa vuonna 1957 ja SM-pronssia vuonna 1956.

Nappa edusti Suomea viisiottelun Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa Göteborgissa 1957 sekä 80 metrin aitajuoksussa kahdessa maaottelussa vuosina 1956–1957.

Nappa teki viisiottelussa Suomen-ennätyksen 3&nbsp;797&nbsp;pistettä silloisen taulukon mukaan. Hänen ennätyksiään olivat 100 metrin juoksussa 13,2&nbsp;s, 80 metrin aitauoksussa 12,5&nbsp;s, korkeushypyssä 150&nbsp;cm ja pituushypyssä 532&nbsp;cm.

## Lähteet
Nabari

**Nabari** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Mien prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin länsiosassa Uenon altaan eteläreunalla, Kizujoen sivujoen Nabarin varrella. Etelässä se nousee Murōn tulivuoriryhmän alueelle ja rajautuu Naran prefektuuriin. Nabarissa on 77&nbsp;898 asukasta (huhtikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 129,77 neliökilometriä.

Asutus Nabarin alueella on vanhaa, ja siellä on säilynyt esimerkiksi lukuisia *[[kofun]]*-hautakumpuja. Historiallisesti paikkakunta kehittyi Yamaton ja Isen toisiinsa liittäneen tiereitin varrelle. Meiji-kaudella se hetkellisesti taantui, mutta alkoi kasvaa jälleen Osakaan johtaneen rautatieyhteyden valmistumisen myötä 1930-luvulla. Voimakkainta lähiörakentaminen oli 1980- ja 1990-luvuilla. Kaupunkiin on sijoittunut tekstiili-, elektroniikka- ja metalliteollisuutta. Maaseutumaisilla alueilla viljellään muun muassa riisiä ja viinirypäleitä. Kaupunkioikeudet Nabari sai kuntaliitoksen yhteydessä vuonna 1954.

Nabarin nähtävyyksiin kuuluvat kauniit luonnonalueet, kuten Akamen 48 vesiputousta, Kaochin laakso ja Shōrenjijärvi. Kaupungin eteläosat kuuluvatkin Murō-Akame-Aoyaman puolikansallispuistoon. Kaupunki on myös japaninjättisalamanterin esiintymisaluetta. Nabaria palvelee Kintetsu-rautateiden Osaka-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Aerial photo of Nabari 10-Aug-2019.jpg|Nabari ilmaperspektiivistä
Tiedosto:Urushifune-jinja haiden.jpg|Urushifune-jinja
Tiedosto:Nabari Town Hall.JPG|Nabarin kaupungintalo
Tiedosto:Nabari city center area Aerial photograph.1974.jpg|Nabari vuoden 1974 ilmakuvassa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Amram Blau

**Amram Blau** (1894&ndash;1974) oli haredijuutalainen rabbi mandaatti-Palestiinassa ja Israelissa. Hän oli yksi sionismia vastustavan Neturei Karta -järjestön perustajista. 

## Elämäkerta
Blau syntyi Jerusalemissa kaupungin unkarilaiseen juutalaisyhteisöön. Hänen isänsä oli kotoisin Pressburgista (nyk. Bratislava) ja oli muuttanut Palestiinaan vuonna 1869. Hänen äitinsä oli syntynyt Jerusalemissa, jossa hänen sukunsa oli asunut jo 1700-luvun lopulla. Blau varttui Mea Shearimin naapurustossa. Veljensä Rabbi Moshe Blaun tavoin hän oli aktiivinen sionismia vastustaneessa Agudat Israel -liikkeessä ja toimi liikkeen sanomalehden *Kol Israelin* (Israelin ääni) toimittajana. Agudat-liikkeen sisällä syntyi kuitenkin ristiriitoja kun järjestön nuoremmat edustajat kokivat muiden tehneen myönnytyksiä sionistijohtajille. Rabbi Blau irtaantui liikkeestä ja perusti Neturei Kartan.

Blau oli naimisissa kahdesti ja hänellä oli kymmenen lasta.

## Antisionismi
Israelin valtion perustamisen jälkeen Neturei Karta jatkoi juutalaisvaltion perustamisen vastustamista. Liikkeen antisionistiset näkemykset olivat yhteneviä hasidijohtaja rabbi Joel Teitelbaumin kanssa, joka teoksessaan *Vayoel Moshe* perusteli teologisesti, miksi Israelin valtiota ei pitäisi tunnustaa. Ennen kuuden päivän sotaa Blau jopa ehdotti muuttoa tuolloin Jordanian hallitsemaan Itä-Jerusalemiin Israelin sekulaarien houkutusten välttämiseksi.

Blau vangittiin useita kertoja hänen osoittaessaan mieltä sapatin julkista rikkomista, uskovaisten naisten asepalvelusta ja muuta hallituksen politiikkaa vastaan. Yksi hänen protestin muodoistaan oli pukeutuminen julkisesti säkkikankaaseen mielenosoituksen merkiksi.
Yhdysvaltalainen ekseptionalismi

**Yhdysvaltalainen ekseptionalismi** eli **amerikkalainen ekseptionalismi** () on uskomus Yhdysvaltain ainutlaatuisuudesta muihin valtioihin nähden. Tähän ainutlaatuisuuteen usein liittyy ajatus Yhdysvaltain paremmuudesta ja muiden valtioiden yhteisten sääntöjen yläpuolella olemisesta. Yhdysvaltalaisella ekseptionalismilla on pitkät juuret yhdysvaltalaisessa kulttuurissa, ja se on tärkeä osa Yhdysvaltain kansalaisuskontoa.

## Katso myös
* Yhdysvaltalainen nationalismi
* City upon a Hill

## Lähteet
Alankomaiden ja Turkin suhteet

**Alankomaiden ja Turkin suhteet** alkoivat Turkin tasavallan ja Alankomaiden valtion välillä 1612. Alankomaiden suurlähetystö sijaitsee Ankarassa ja Turkin suurlähetystö Haagissa. Alankomaiden Ankaran-suurlähettiläänä toimii Marjanne De Kwaasteniet. Turkin Haagin-suurlähettiläänä toimii Şaban Dişli.
Azerbaidžanin ja Turkin suhteet

**Azerbaidžanin ja Turkin suhteet** alkoivat Turkin tasavallan ja Azerbaidžanin tasavallan välillä 9. marraskuuta 1991. Azerbaidžanin suurlähetystö sijaitsee Ankarassa ja Turkin suurlähetystö Bakun. Azerbaidžanin Ankaran-suurlähettiläänä toimii Khazar Ibrahim. Turkin Bakun-suurlähettiläänä toimii Erkan Özoral.
Suomi-Unkari Seura

**Suomi-Unkari Seura** on suomalainen ystävyysseura, joka tekee Unkaria tunnetuksi Suomessa ja kehittää suomalaisten ja unkarilaisten keskinäistä vuorovaikutusta. Seura järjestää muun muassa kielikursseja ja muita kursseja, ylläpitää unkarilaisen kulinarismin ja viinien harrastusta Suomessa, järjestää matkoja, myyjäisiä sekä koululais- ja opiskelijavaihtoa.

Vuosina 2023–2025 Suomi-Unkari Seuralla oli yli 2&nbsp;000 aktiivista jäsentä ja yli 30 paikallisyhdistystä, kun vuonna 2020 sillä oli noin 3&nbsp;000 jäsentä ja noin 40 paikallisyhdistystä. Seuran lehti on nimeltään *Suomi-Unkari*. Seuran puheenjohtajana on ollut vuodesta 2024 alkaen Kaisa Pietilä, ja hän korvasi tehtävässä Irmeli Kniivilän. Yhdistyksen toiminnanjohtaja on ollut vuoden 2021 syyskuusta alkaen Botond Vereb-Dér, joka korvasi tehtävässä Marjatta Manni-Hämäläisen. Seuran toimisto on ollut Helsingissä Unkarin kulttuuri- ja tiedekeskuksen tilojen yhteydessä osoitteessa Kaisaniemenkatu 10. Nykyinen osoite on Opastinsilta 6 A Helsingissä.

Suomi-Unkari Seura on perustettu Aleksis Kiven päivänä 10. lokakuuta 1950. Seura on vuodesta 1984 ollut neljän vuoden välein järjestettävän valtakunnallisen Koulujen Unkari-viikot -tapahtuman pääjärjestäjä. Seura on Ystävyysseurojen liiton jäsen.  

## Rahoitus

Opetus- ja kulttuuriministeriö myöntää valtakunnallisten ystävyysseurojen toimintaan yleisavustuksia eli vuotuiseen toimintaan tarkoitettuja toiminta-avustuksia. Ehtona on, että toiminta on vakiintunutta sekä yhteiskunnallisesti ja kulttuuripoliittisesti vaikuttavaa. Eduskunta päättää vuosittain, minkä enimmäissumman ministeriö käyttää avustuksiin. Vuosina 2012–2024 ministeriö myönsi Suomi-Unkari Seuralle yleisavustuksia valtakunnalliseen ystävyysseuratoimintaan seuraavasti:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kotisivut.
Lyle Campbell

**Lyle Richard Campbell** (s. 22. lokakuuta 1942) on yhdysvaltalainen tutkija ja kielitieteilijä, joka tunnetaan erityisesti Amerikan alkuperäiskieliin sekä yleisesti kielihistoriaan kohdistuneista tutkimuksistaan. Campbell on kielitieteen emeritusprofessori Havaijin Manoa-yliopistossa.

## Elämä ja ura
Lyle Campbell syntyi 22. lokakuuta 1942 ja kasvoi Oregonin maaseudulla. Hän vastaanotti arkeologian ja antropologian alemman korkeakoulututkinnon Brigham Youngin yliopistosta vuonna 1966; sittemmin hän valmistui kielitieteen maisteriksi Washingtonin yliopistosta vuonna 1967. Tohtorintutkinnon hän sai Los Angelesin Kalifornian yliopistosta vuonna 1971 julkaistulla väitöskirjalla *[[Quichén kieli|Quichean]] Linguistic Prehistory*.

Campbell on saanut useita nimityksiä Missourin yliopistosta (1971–1974), University at Albanysta (1974–1989), Louisianan osavaltionyliopistosta (1989–1994), Uuden-Seelannin Christchurchin Canterburyn yliopistosta (1994–2004), Utahin yliopistosta (2004–2010) sekä Havaijin Manoa-yliopistossa (nykyisin). Lisäksi hän on ollut vierailevana professorina Australian kansallisessa yliopistossa, Colegio de Méxicossa, Newfoundlandin muistoyliopistossa, Hampurin yliopistossa, Universidad Nacional Autónoma de México, Baskimaan yliopistossa, kolmessa brasilialaisessa yliopistossa sekä myös Suomessa Turun ja Helsingin yliopistoissa. Hänellä on ollut yhteistapaamisia kielitieteen, antropologian, käytöstutkimuksen, latinalaisen Amerikan ja espanjan aloilla.

Campbellin tutkimuksen ja opetuksen erikoisalaa ovat kielihistoria, intiaanikielet, uhanalaisten kielten dokumentointi ja elvyttäminen, kielitypologia, sosiolingvistiikka, lingvistinen antropologia ja uralilaiset kielet. Hän on kirjoittanut 21 kirjaa ja ainakin 200 artikkelia; kaksi hänen kirjoistaan (*American Indian languages: The historical linguistics of Native America* ja *Historical Syntax in Cross-Linguistic Perspectives*, kirjoitettu yhdessä Alice C. Harrisin kanssa) on saanut Linguistic Society of American palkinnon parhaasta viimeisten kahden vuoden aikana julkaistusta kirjasta, joka käsittelee kielitiedettä. Hän on myös Uhanalaisten kielten luettelon perustajajäsen ja kuuluu Uhanalaisten kielten hallintoneuvostoon.
Quiché (departementti)

**Quiché** on yksi Guatemalan 22 departementista. Maan luoteisosassa sijaitsevan departementin hallinnollinen keskus on Santa Cruz del Quichén kaupunki, pinta-ala 8&nbsp;378 neliökilometriä ja asukasluku 949&nbsp;261; asukkaista peräti 88,6 prosenttia on mayaintiaaneja.
Totonicapán (departementti)

**Totonicapán** on departementti Guatemalan lounaisosassa. Departementin pinta-ala on 1&nbsp;061 neliökilometriä ja asukasluku vajaat 553&nbsp;400; asukkaista peräti 97 prosenttia kuuluu alkuperäiskansoihin. Departementin hallinnollinen keskus on samanniminen Totonicapánin kaupunki.

Totonicapán rajoittuu pohjoisessa Huehuetenangon, idässä Quichén, etelässä Sololán ja lännessä Quatzeltenangon departementteihin.
Sololá (departementti)

**Sololá** on departementti Guatemalan lounaisosassa. Departementin pinta-ala on 1&nbsp;061 neliökilometriä ja asukasluku vajaat 505&nbsp;500; asukkaista peräti 96,5 prosenttia kuuluu alkuperäiskansoihin. Departementin hallinnollinen keskus on samanniminen Sololán kaupunki. Sololá muistuttaa huomattavasti pohjoispuolellaan sijaitsevaa Totonicapánia, jolla on tarkalleen sama pinta-ala ja jonka asukkaista on myös lähes 97 prosenttia alkuperäiskansoja.

Sololá rajoittuu koillisessa Quichén, idässä Chimaltenangon, etelässä Suchitepéquezin, lännessä Quetzaltenangon ja luoteessa Totonicapánin departementteihin.
Owase

**Owase** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Mien prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren Kumanonmeren rannikolla prefektuurin eteläosassa. Suurin osa kaupungin alueesta on metsän peittämää Kiivuoristoa, rannikkoalue vuorostaan rikkonaista riasrannikkoa suppilomaisine lahtineen, joiden pohjukoihin asutus on keskittynyt. Lännessä kaupunki rajautuu Naran prefektuuriin. Owasessa on 17&nbsp;421 asukasta (maaliskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 192,71 neliökilometriä.

Owase kehittyi vanhastaan suoja- ja kalastussatamana sekä puutavaran, erityisesti japaninsypressin, vientisatamana. Eteläisen ja pohjoisen hovin kaudelta lähtien se toimi Kuki-klaanin laivaston tukikohtana. Merkittävä elinkeino on edelleen kalastus, jonka saaliina on esimerkiksi boniittia, tonnikalaa ja *buri*-piikkimakrillia (*[[Seriola quinqueradiata]]*). Rannikolla harjoitetaan myös punahammasahvenen vesiviljelyä. Kaupungissa toimii suuri öljyvoimalaitos. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Owaselle myönnettiin kuntaliitoksen yhteydessä vuonna 1954. Sen jälkeen kaupungin liikenneyhteydet ovat parantuneet huomattavasti Kiin niemimaan kiertävän rautatielinjan ja uusien tieyhteyksien valmistumisen myötä.

Owasen nähtävyyksiin kuuluvat esimerkiksi erilaiset luonnonmuistomerkit. Kaupunki tunnetaan hyvin runsassateisena alueena, jossa kasvaa hyvälaatuisen japaninsypressin lisäksi myös subtrooppisia kasveja. Kumanoon johtava pyhiinvaellusreitti Kumano-kodō kulkee kaupungin alueella; se on hyväksytty Unescon maailmanperintöluetteloon osana kohdetta ”Kii-vuoriston pyhät paikat ja pyhiinvaellusreitit.” Osa kaupungin rannikkoalueesta kuuluu Yoshino-Kumanon kansallispuistoon. Owasea palvelee JR Tōkain Kisei-päälinja.

## Kuvia

Tiedosto:須賀利町-01.jpg|Sugarin kaupunginosaa
Tiedosto:Toga Island from Ikunoura (2015-03-24).JPG|Togan saari
Tiedosto:Owase-jinja s5.JPG|Owase-jinja
Tiedosto:Mie Prefecture Kumano Kodo Center.jpg|Kumano-kodō-keskus


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Kleopatra ja miehet

**Kleopatra ja miehet** (, ) on vuonna 1962 valmistunut italialais-ranskalainen elokuva. Tyylilajiltaan historia-aiheista peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Piero Pierotti. Sen päähenkilöä Kleopatraa esittää Pascale Petit.

## Juoni
Kleopatra ja hänen veljensä Ptolemaios kilpailevat Egyptin valtaistuimesta. Ptolemaios vangituttaa sisarensa, mutta tämä onnistuu pakenemaan häneen rakastuneen vanginvartija Akhilleuksen avulla. Kleopatra pyytää apua Pompeiukselta, joka auttaa häntä syrjäyttämään veljensä. Pian sen jälkeen Julius Caesar valloittaa Aleksandrian. Runoilija Apollodoruksen neuvosta Kleopatra antaa kierittää itsensä mattoon, joka vieritetään auki Caesarin jalkojen juuressa.

## Näyttelijät

## Tuotanto, teemat ja vastaanotto
*Kleopatra ja miehet* on yksi vuoden 1963 *[[Kleopatra (vuoden 1963 elokuva)|Kleopatraa]]* edeltäneistä egyptiläisaiheisista elokuvista. Se kuvaa kuningattaren elämää ennen Marcus Antoniusta ja Caesaria ja tarjoaa siten eräänlaisen johdannon Mankiewiczin elokuvaan. Pascale Petitin Kleopatra on totutusta poiketen pieni ja heiveröinen, lapsellisen leikkisä ja haavoittuvainen, mutta samalla voimakas. Peplum-elokuvien kehonrakentajatähdellä Gordon Scottilla on vain pieni osa elokuvan lopussa. Giorgio Ardissonin Akhilleus on kokonaan keksitty henkilöhahmo. Lopun taistelukohtaukset on lainattu elokuvista *[[Il conquistatore di Corinto]]* ja *[[Konstantinus Suuri (vuoden 1960 elokuva)|Konstantinus Suuri]]*, mikä selittää niissä näkyvät ”Egyptin tuuheat metsät”.

Elokuvayhtiö Twentieth Century Fox osti *Kleopatran ja miesten* levitysoikeudet Yhdysvalloissa suojellaakseen omaa kalliiksi tullutta tuotantoansa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Quetzaltenango (departementti)

**Quetzaltenango** on departementti Guatemalan lounaisosassa. Departementin pinta-ala on 1&nbsp;951 neliökilometriä ja asukasluku 882&nbsp;600; asukkaista 59,6 prosenttia kuuluu alkuperäiskansoihin. Departementin hallinnollinen keskus on samanniminen Quetzaltenangon kaupunki.

Quetzaltenango rajoittuu pohjoisessa Huehuetenangon, idässä Totonicapánin ja Sololán, etelässä Suchitepéquezin ja Retalhuleun sekä lännessä San Marcosin departementteihin.
Paras vuosi ikinä

**Paras vuosi ikinä** on suomalainen komediasarja, jonka pääosissa näyttelevät Lotta Kaihua ja Ella Lahdenmäki. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin C More -suoratoistopalvelussa ja esitettiin televisiossa MTV3-kanavalla vuonna 2020. Toinen kausi julkaistiin C Moressa keväällä 2021. Sarjan ovat käsikirjoittaneet Jenni Toivoniemi ja Kirsikka Saari. Saari on myös ohjannut sarjan ensimmäisen kauden yhdessä Selma Vilhusen kanssa. Toisella kaudella Jenni Toivoniemi korvasi Vilhusen sarjan toisena ohjaajana.

Sarja kertoo mainostomiston AD:sta Karlasta (Kaihua), joka sarjan alussa irtisanoutuu työstään, ja hänen ystävästään Miinasta (Lahdenmäki), joka puolestaan eroaa 17 vuoden avoliitosta. He päättävät alkaa elää ”parasta vuottaan ikinä”, johon kuuluu tehtävälista: perusta rokkibändi, sano suoraan mitä ajattelet, kokeile huumeita, älä rakastu, henkisty, paranna maailma ja pane. Toisella tuotantokaudella Karla ja Miina jatkavat parhaan vuotensa elämistä.

## Ensimmäinen tuotantokausi
Sarjan 10-osaisen ensimmäisen tuotantokauden julkaisu alkoi C More -suoratoistopalvelussa 26. maaliskuuta 2020. Sarjaa julkaistiin palveluun kaksi jaksoa viikossa 23. huhtikuuta 2020 asti. Televisiossa sarja esitettiin MTV3-kanavalla elo-syyskuussa 2020. Ensimmäisen kauden budjetti oli 827&nbsp;000 euroa, josta Suomen elokuvasäätiön osuus oli 80&nbsp;000 euroa.

### Jaksot

### Rooleissa

## Toinen tuotantokausi
Toisen kauden julkaisu alkoi C Moressa 22. huhtikuuta 2021. Sarjaa julkaistiin katsottavaksi kaksi jaksoa viikossa. Televisiossa kausi esitetään MTV3-kanavalla maaliskuusta 2022 alkaen.

### Jaksot

### Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Paras vuosi ikinä'' maksullisessa C More -palvelussa 
* Sarjan ensimmäisen kauden traileri YouTubessa
Alana Blahoski

**Alana Olga Blahoski** (s. 29. huhtikuuta 1974 Saint Paul, Minnesota) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän voitti olympiakultaa vuoden 1998 talviolympialaisissa Naganossa sekä neljä MM-hopeaa vuosina 1997, 1999, 2000 ja 2001.

## Lähteet
Kathy McCormack

**Katheryn Anne ”Kathy” McCormack ** (s. 16. helmikuuta 1974 New Brunswick, Kanada) on kanadalainen pääosin 1990- ja 2000-luvuilla pelannut jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli hyökkääjä. McCormack pelasi vuoden 1998 talviolympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa, jonka loppuottelussa Kanada hävisi Yhdysvaltain joukkueelle.

McCormack asuu Mississaugassa, Kanadassa. Hän on 175 senttimetriä pitkä ja painaa 77 kilogrammaa.

## Lähteet
David Reinhold Waldemar Nordmann

**David Reinhold Waldemar Nordmann** (19. kesäkuuta 1850 Hamina – 19. marraskuuta 1914 Varsova) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Nordmannin vanhemmat olivat luutnantti, kollegineuvos Peter Niklas Nordmann ja Maria Sofia Hoffrén ja puoliso vuodesta 1879 Agnes Wizunia Taulowski. Nordmann tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1862 ja määrättiin sieltä 1871 valmistuttuaan kornettina palvelukseen 6. Volynian ulaanirykmenttiin. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1873, aliratsumestariksi 1877 ja ratsumestariksi 1878. Nordmann suoritti upseerien ratsuväkikoulun kurssin Pietarissa 1888–1889. Everstiluutnantiksi hänet ylennettiin 1896 ja siirrettiin 18. rakuunarykmenttiin. Everstiksi ylennettynä Nordmann määrättiin 1. reserviratsuväkiprikaatin komentajaksi vuonna 1908, mistä tehtävästä ja samalla sotapalveluksesta hän sai eron kenraalimajurina vuonna 1910.

## Lähteet
Lucy Morton

**Lucy Morton** (23. helmikuuta 1898 Knutsford – 26. elokuuta 1980 Blackpool) oli brittiläinen uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti olympiakultaa 200 metrin rintauinnissa vuoden 1924 kesäolympialaisissa.

Morton oli naimisissa Harry Heatonin kanssa.

## Lähteet
Frans Edvard Nyberg

**Frans Edvard Nyberg** (7. helmikuuta 1843 Helsinki – 1. lokakuuta 1912 Porvoo) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri, insinööri ja liikemies.

Frans Edvard Nybergin vanhemmat olivat kamarineuvos Claes Henrik Nyberg ja Ottiliana Anna von Fieandt ja puoliso vuodesta 1869 Ida Emilia Aminoff, eversti Berndt Adolf Carl Gregori Aminoffin tytär.
Heidän pojistaan Wolmar Nyberg oli pankinjohtaja,  Frans Nyberg oli Porvoon kaupunginmuseon intendentti, graafikko ja kuvataiteilija ja Carl Nyberg oli lääkäri ja Helsingin yliopiston professori. Myös Frans Edvard Nybergin veljestä Robert Carl August Nybergistä tuli kenraalimajuri. Hänen kaksi muuta veljeään olivat professori, salaneuvos, ylijohtaja Alfred Reinhold Nyberg ja everstiluutnantti, maaherra Otto Gustaf Nyberg.

Frans Edvard Nyberg tuli oppilaaksi Paavalin kadettikouluun Pietariin vuonna 1854. Sieltä hänet siirrettiin junkkarina Konstantinin sotakouluun 1862. Seuraavana vuonna hänet ylennettiin aliluutnantiksi ja komennettiin palvelukseen Henkivartioväen Hatsinan jääkärirykmenttiin. Hän otti rykmentissään osaa tammikuun kansannousun kukistamiseen Puolassa 1863–1864. Luutnantiksi Nyberg ylennettiin 1866. Hän suoritti 1866–1869 Nikolain insinööriopiston kurssin ja yleni kurssin aikana vuonna 1867 alikapteeniksi. Opiston jälkeen Nyberg siirrettiin Venäjän armeijan sotilasinsinöörikuntaan kapteenina. Odessan sotilaspiirin insinöörikunnan palvelukseen hänet määrättiin 1869, mistä hänet siirrettiin luokantarkastajan apulaiseksi ja linnoitusopin opettajaksi Haminan kadettikouluun seuraavana vuonna.

Nyberg ylennettiin everstiluutnantiksi 1873 ja everstiksi 1876. Vuonna 1879 hänet komennettiin Tambovin kuvernementtiin, Borisoglebskin sotilasteknillisen opiston johtajaksi, missä tehtävässä hän toimi lokakuuhun 1881 asti. Hän sai tuolloin eron sotapalveluksesta kenraalimajurina ja siirtyi sitten hyvin pian Alfred Nobelin perustaman Nobel-yhtiön palvelukseen. Nyberg työskenteli yli kaksikymmentä vuotta yhtiön palveluksessa, johtaen öljykauppaa ja vastaten yhtiön teknisen ja kaupallisen toiminnan laajanemisesta. Vuonna 1903 hän perusti omissa nimissään kiinalaisen teen maahantuontiyhtiön. Häntä häntä voidaan pitää teen tuonnin ja kaupan uranuurtajana Suomessa.

## Lähteet
Alexander Leslie

**Alexander Leslie, Levenin ensimmäinen jaarli** (n. 1580 – 4. huhtikuuta 1661) oli skotlantilainen sotilas, joka palveli Ruotsin ja Skotlannin alaisuudessa. 

Alexander Leslie oli Grampianvuorilla sijaitsevan linnan kapteenin avioton poika. Hän kuului Leslien klaaniin, mutta hänet kasvatettiin Campbellien talossa. Kolmikymmenvuotisessa sodassa hän johti muun muassa Stralsundin puolustusta ja osallistui Lützenin taisteluun. Hänet nimitettiin Ruotsin sotamarsalkaksi vuonna 1636.

Skotlantiin palattuaan Leslie alkoi johtaa Covenantin armeijaa, joka oli Skotlannin historian ensimmäinen ammattiarmeija. Monet sen sotilaista olivat kolmikymmenvuotisen sodan veteraaneja, ja Ruotsi maksoi osan Leslielle maksamatta jääneestä palkasta aseina ja ammuksina. 

Skotit voittivat englantilaiset Newburnissa ja Marston Moorissa, ja Kaarle I antautui heidän vangikseen vuonna 1646. Leslie luovutti Kaarlen Englannin parlamentille, joka ei vielä tuolloin ollut kovan linjan puritaanien hallitsema. Myöhempään konfliktiin skottien ja Oliver Cromwellin joukkojen välillä Leslie suunnitteli puolustusstrategiaa mutta ei osallistunut varsinaiseen taistelutoimintaan. Cromwellin joukot vangitsivat hänet, mutta Ruotsin kuningatar Kristiina neuvotteli hänet vapaaksi.

## Lähteet
Dora d’Istria

**Elena Gjika**, **Helene** t. **Helena Ghika** t. **Ghica**, myöhemmin **Koltsova-Masalskaja**, kirjailijanimi **Dora d’Istria**, (22. tammikuuta 1828 Bukarest, Romania – 1888 Firenze, Italia) oli albanialaistaustainen romanialainen kirjailija. Hänen setänsä oli Valakian voivodi Grigore IV Ghica.

Ghika kiersi isänsä ruhtinas Mikael Ghikan kanssa Euroopassa ja oleskeli sinä aikana pitkiä aikoja Dresdenissä, Wienissä, Venetsiassa ja Berliinissä ja hankki laajan monien vanhojen ja uusien kielten perehtyneisyyden sekä kosmopoliittisen sivistyksen ja elämänkatsomuksen. Hän solmi 1849 venäläisen ruhtinaan Aleksandr Koltsov-Masalskin kanssa onnettomaksi osoittautuvan avioliiton, jonka ajan hän asui Venäjällä. Hän erosi 1855. Sittemmin hän asui enimmäkseen Firenzessä. Hän teki merkittävää työtä välittäessään yhteyttä Itä- ja Länsi-Euroopan välille, vaikka hänen moniaiheisia kirjoituksiaan, jotka käsittelivät muun muassa koulutusta ja naisten tasa-arvoa, saatettiin pitää harrastelijamaisina. Hän herätti Albaniassa sen kieltä ja kirjallisuutta käsittelevillä kirjoituksilla vilkkaan kansallisen ja kulttuurisen liikkeen Rilindjan. Hänen pääasiassa ranskaksi kirjoittamistaan teoksista ovat erityisesti merkittäviä *La vie monastique dans l’église orientale* (1855), *La Suisse allemande* (1856), *Les femmes en Orient* (1859), *Excursions en Roumélie et en Morée* (1863), *Des femmes par une femme* (1864), *Gli albanesi in Rumenia* (1873) ja *La poésie des Ottomans* (1877).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Robert Carl August Nyberg

**Robert Carl August Nyberg** (24. elokuuta 1827 Säkkijärvi – 11. elokuuta 1909 Helsinki) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Robert Carl August Nybergin vanhemmat olivat kamarineuvos Claes Henrik Nyberg ja Ottiliana Anna von Fieandt ja puoliso vuodesta 1857 Amanda Matilda Carolina Kuhlefelt. Myös Robert Carl August Nybergin veljestä Frans Edvard Nybergistä tuli kenraalimajuri. Hänen kaksi muuta veljeään olivat professori, salaneuvos, ylijohtaja Alfred Reinhold Nyberg ja everstiluutnantti, maaherra Otto Gustaf Nyberg.

Robert Carl August Nyberg tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1844. Vuonna 1848 hän sai siirron khorunzhin eli aliluutnantin arvossa Mozdokin kasakkarykmenttiin. Siellä hän osallistui 1848–1854 sotatoimiin vuoristoheimoja vastaan, vuodesta 1851 Kaukasian linjakasakkajoukoissa. Nyberg ylennettiin sotnikiksi eli luutnantiksi 1852. Hänet komennettiin päivystäväksi upseeriksi Paavalin kadettikouluun Pietariin 1854 ja ylennettiin jesauliksi eli kapteeniksi 1855. Samana vuonna hänet siirrettiin 13. Belozerskin jalkaväkirykmenttiin ja seuraavana vuonna H.M. Preussin kuninkaan krenatöörirykmenttiin.

Vuonna 1857 Nyberg tuli kertaajaksi 1. kadettikouluun Pietariin, tehtävään hänet vakinaistettiin 1858. Vuonna 1863 hänet määrättiin kasvattajaksi 2. sotaopistoon. Nyberg ylennettiin everstiluutnantiksi 1865 ja everstiksi 1870, jolloin hänet nimitettiin Permin valmistavan sotakoulun johtajaksi. Koulun lakkauttamisen takia hänet asetettiin lakkautuspalkalle 1872, mutta nimitettiin 1874 Omskin valmistavan sotakoulun johtajaksi. Kun sekin lakkautettiin, Nyberg siirrettiin armeijan varaväkeen kenraalimajurina 1883. Eron sotapalveluksesta hän sai heinäkuussa 1884. Reserviin siirryttyään Nyberg asettui asumaan ostamalleen Thorsin tilalle Kuusistoon, missä hän toimi muun muassa kuntakokousten puheenjohtajana 1885–1887. Myöhemmin hän muutti Helsinkiin, osallistuen vuonna 1908 perustetun Suomen Kadettiklubin toimintaan yhdistyksen vanhimpana jäsenenä.

## Lähteet
Fredrik Gabriel Nyberg

**Fredrik Gabriel Nyberg** (24. toukokuuta 1797 Pernaja – 22. huhtikuuta 1870 Porvoo) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Nybergin vanhemmat olivat Haapaniemen sotakoulun johtaja eversti Gustaf Gabriel Nyberg ja Ebba Regina von Schoultz. Nyberg opiskeli ensin kuukauden Haapaniemen sotakoulussa ja sitten heinäkuusta 1821 heinäkuuhun 1827 Haminan kadettikoulussa. Hän oli toiminut joulukuusta 1817 Haapaniemen sotakoulun alemman matematiikan opettajana aliluutnantin arvossa ja jatkoi opettajana Haminan kadettikoulussa  vuoteen 1827 asti. Hänet oli merkitty yleisesikunnan upseeriluetteloihin jo vuonna 1823, jonne hänet vakinaistettiin luutnantiksi ylennettynä vuonna 1827. Turkin sotaan 1828–1829 osallistunut Nyberg ylennettiin sodan aikana alikapteeniksi, kapteeniksi ja everstiluutnantiksi. Sodan jälkeen hän jatkoi palvelustaan Venäjän armeijan yleisesikunnassa. Vuonna 1833 hänet komennettiin everstinä 5. jalkaväkiarmeijakunnan ylimajoitusmestariksi, mistä tehtävästä ja samalla sotapalveluksesta hän sai eron kenraalimajurina vuonna 1835. Reserviin siirryttyään Nyberg hoiti Saksanniemen tilaa Porvoon pitäjässä, mutta myi tilan ja asui viimeiset vuotensa Porvoon kaupungissa.

## Lähteet
Ghica

**Ghica** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: 

* Ghica, romanialainen ruhtinassuku
* Helene Ghica (1828–1888), kirjailijanimi *Dora d’Istria*, romanialainen kirjailija
* Ion Ghica (1816–1897), romanialainen valtiomies, Romanian pääministeri
* Vladimir Ghika (1873–1954), romanialainen diplomaatti

; Moldavian ruhtinaita
* Gheorghe Ghica
* Grigore II Ghica
* Matei Ghica
* Scarlat Ghica
* Grigore III Ghica
* Grigore Alexandru Ghica

;Valakian hallitsijoita
* Gheorghe I Ghica
* Grigore I Ghica (1623–1675)
* Grigore II Ghica
* Grigore IV Ghica
* Alexandru II Ghica
Silja Seppälä

**Silja Sinikka Seppälä** (myöh. **Johansson**, 20. maaliskuuta 1933 Lahti – 11. elokuuta 2002) oli suomalainen yleisurheilija. Hän saavutti pituushypyssä SM-hopeaa vuonna 1951 ja sijoittui SM-kilpailuissa kuudenneksi vuonna 1952. Hän edusti Suomea naisten ensimmäisessä Suomi–Ruotsi-maaottelussa Göteborgissa syyskuussa 1951. Kotimaassa hän edusti Heinolan Iskua.

## Lähteet
Esteri Kallio

**Esteri Kallio** (o.s. **Kissala**, s. 7. syyskuuta 1932 Kemin maalaiskunta – 14. kesäkuuta 2020 Kemi) oli suomalainen yleisurheilija, joka saavutti kuulantyönnössä SM-mitaleja 1950-luvulla. Hän edusti Suomea myös maaotteluissa. Kotimaassa hän edusti aktiivivuosinaan Lautiosaaren Lujaa, Kemin Intoa, Karihaaran Karua ja Kemin Kuntoa.

Kallio voitti kuulantyönnössä Suomen-mestaruuden vuonna 1957, saavutti SM-pronssia vuonna 1954 sekä sijoittui neljänneksi vuosina 1951 ja 1964. Hän edusti Suomea maaotteluissa Ruotsia ja Viroa vastaan vuonna 1957.

Kallion kuulantyöntöennätys oli syyskuussa 1964 tehty 13,16&nbsp;m.

## Lähteet
Vuokko Valavaara

**Vuokko Marjatta Valavaara** (o.s. **Rainosalo**, s. 11. kesäkuuta 1933 Ilmajoki) on suomalainen yleisurheilija, joka saavutti pituushypyssä SM-mitaleja 1950-luvulla. Hän edusti Suomea myös maaotteluissa. Kotimaassa hän edusti vuoteen 1955 saakka Kokkolan Veikkoja ja sen jälkeen Rauman Lukkoa.

Valavaara saavutti pituushypyssä SM-hopeaa vuosina 1953, 1954 ja 1955 häviten joka kerta Maire Österdahlille 9–18 senttimetrin erolla sekä SM-pronssia vuonna 1958. Hän edusti Suomea maaotteluissa Ruotsia vastaan vuosina 1953, 1954, 1955 ja 1957.

Valavaaran pituushyppyennätys oli 554&nbsp;cm, jonka hän hyppäsi Mäntsälän SM-kilpailuissa 1955.

## Lähteet
Leena Vesala

**Leena Marita Vesala** (myöh. **Nikula**, 4. tammikuuta 1942 Helsinki – 24. huhtikuuta 1983) oli suomalainen yleisurheilija, joka saavutti useita SM-mitaleja vuosina 1956–1961. Hän edusti Suomea viisiottelun Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa 1959. Kotimaassa hän edusti menestysvuosinaan Kouvolan Urheilijoita.

Vesala voitti Suomen-mestaruuden Kouvolan Urheilijoiden joukkueessa 3&nbsp;×&nbsp;800 metrin viestijuoksussa vuonna 1957, 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestijuoksussa vuonna 1960 ja maastojuoksun joukkuekilpailussa vuonna 1958. Lisäksi hän saavutti viestijuoksuissa yhden SM-hopean ja kaksi SM-pronssia. Henkilökohtaisissa lajeissa hän saavutti neljä SM-pronssia: vuonna 1959 80 metrin aitajuoksussa ja viisiottelussa sekä vuonna 1960 pituushypyssä ja viisiottelussa.

Vesala avioitui seiväshyppääjä Pentti Nikulan kanssa. Heidän poikansa Kimmo Nikula kilpaili seiväshypyssä nuorten sarjoissa. Vesalan veli Harri Vesala saavutti SM-mitaleja 400 metrin aitajuoksussa.

## Henkilökohtaiset ennätykset

## Lähteet
Ruwenzorinsara

**Ruwenzorinsara** (*Carex runssoroensis*) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon, sarojen (*Carex*) sukuun kuuluva kasvilaji. Lajista voidaan erottaa kaksi muunnosta: *Carex runssoroensis* var. *runssoroensis* ja *Carex runssoroensis* var. *aberdarensis*. Ruwenzorinsara muistuttaa paljolti keniantähkäsaraa (*Carex monostachya*), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan varsituntomerkkien perusteella.

Ruwenzorinsara kasvaa mättäinä, jotka voivat kasvaa suuriksikin. Näin ollen ruwenzorinsara onkin tavallisesti kasvupaikkansa valtalaji. Ruwenzorinsaran varret ovat sinivihreitä ja sen kukintona on yksittäinen, varren päässä sijaitseva mustanruskea tähkä.

Ruwenzorinsara kasvaa tasaisilla sekä pysyvästi kosteilla paikoilla 2750–4300 metrin korkeudella merenpinnasta. Ruwenzorinsaraa tavataan Ugandassa, Ruandassa, Keniassa sekä Kongon demokraattisessa tasavallassa.

## Lähteet
* Gehrke, B., 2011: Synopsis of *Carex* (Cyperaceae) from sub-Saharan Africa and Madagascar — *Botanical Journal of the Linnean Society*, vol. 166, iss. 1, sivut 51–99 
* Linder, H. P. & Gehrke, B., 2006: Common plants of the Ruwenzori, particularly the upper zones, Systemaattisen kasvitieteen laitos, Zürichin yliopisto 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* JSTOR Global Plants: ''Carex runssoroensis'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Carex runssoroensis''
Varvourinjuopa

**Varvourinjuopa** () on Porissa virtaava Kokemäenjoen vesistöön kuuluva suuhaara. Se saa alkunsa Väinölän kaupunginosan itäpuolelta ja virtaa Kalaholman, Lukkarinsannan, Vanhakoiviston sekä Tupalan kaupunginosien alueella ennen päättymistään Aittaluotoon. Varvourinjuovan pituus on noin kolme kilometriä ja sen ylittää kolme liikenneväylää; Saarentie Väinölän ja Kalaholman rajalla, Haapamäki-Pori-radan suljettu osuus Vanhankoiviston kohdalla ja Koillisväylä Tupalan kohdalla. Sen etelärannalla sijaitsee Haapamäki-Pori-radan ja Koillisväylän siltojen välissä Tupalan ryhmäpuutarha. Varvourinjuopaa on käytetty ennen Seikun sahan tukinuittoväylänä.

## Lähteet
Pekudei

**Pekudei**, **Pekude**, **Pekudey**, **P'kude** tai **P'qude** (פְקוּדֵי) on Tooran järjestyksessään 23. paraša. Juutalaiset lukevat Pekudein vuoden 23. viikolla jumalanpalvelusten yhteydessä. 

Pekudei kertoo Ilmestysmajan rakentamisesta.

## Lähteet
Marie Bouzková

**Marie Bouzková** (s. 21. heinäkuuta 1998 Praha) on tšekkiläinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 47 maaliskuussa 2020 ja nelinpelissä sijalla 163 maaliskuussa 2020.

Bouzková voitti junioriurallaan Yhdysvaltain avointen tyttöjen kaksinpelin. Hän pelasi WTA-turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Acapulcossa 2015. Maaliskuussa 2020 hän eteni WTA-turnauksen loppuotteluun Monterreyssä, mutta hävisi Elina Svitolinalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*