open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gears of War 3

**Gears of War 3** (lyhyemmin **GoW3**) on Epic Gamesin kehittämä ja Microsoft Studiosin julkaisema *[[Gears of War]]* -pelisarjaan kuuluva kolmannen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin syyskuussa 2011 Xbox 360:lle.

## Aiheesta muualla
*
Hans Ferdinand Geisler

**Hans Ferdinand Geisler** (19. huhtikuuta 1891 – 25. kesäkuuta 1966) oli saksalainen kenraali.

Geisler palveli Saksan laivastossa ensimmäisen maailmansodan aikana. Vuonna 1933 hänet siirrettiin Luftwaffeen. Hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi huhtikuussa 1939. Vuosina 1939–1942 Geisler komensi Luftwaffen 10. armeijakuntaa, joka osallistui myös Norjan valtaukseen. Geisler jäi eläkkeelle lokakuussa 1942. Hän kuoli vuonna 1966 Freiburg im Breisgaussa.

## Lähteet
Nina Sorokina

**Nina Sorokina** (, 13. toukokuuta 1942 Moskova, Neuvostoliitto – 8. lokakuuta 2011) oli venäläinen balettitanssija, joka työskenteli Bolšoin baletissa. Hänen puolisonsa oli tanssija Juri Vladimirov, joka oli tanssijana samassa baletissa. Molemmat palkittiin vuonna 1987 Neuvostoliiton kansantaiteilijoina.

Sorokina valmistui Moskovan balettikoulusta 1961. Hän oli ensitanssija vuoteen 1988. Sorokina voitti kultamitalin kansainvälisessä balettikilpailussa Varnassa 1966 ja Moskovan ensimmäisessä balettikilpailussa 1969. Hän osallistui 1974 *[[Anna Karenina]]n* balettiversion filmaukseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*The Ballerina Gallery, *[http://www.ballerinagallery.com/sorokina.htm Nina Sorokina]*.
Poikkimessinkiyökkönen

**Poikkimessinkiyökkönen** (*Diachrysia tutti*) on yleinen, metallinhohtoinen yöperhonen.

## Koko ja ulkonäkö
Poikkimessinkiyökkönen on keskikokoinen, leveäsiipinen yökkönen. Etusiivet ovat pohjaväriltään ruskeat, ja siipisuonet erottuvat hyvin. Siiven tyviosassa ja kärkiosassa siiven poikki kulkee leveä, metallinhohtoisen vihreä ja kiiltäväpintainen vyö, jotka yhtyvät siiven keskiosassa ja muodostavat yhtenäisen H-kirjaimen muotoisen alueen. Munuaistäplä ja rengastäplä erottuvat reunoiltaan tummemman ruskeina siiven etuosaan jäävällä ruskealla laikulla. Siiven kärkiosa on hieman vaaleamman ruskea. Takasiivet ovat harmaat. Keskiruumiin päällä on korkea, tupsumainen karvakaulus. Pää on oranssi. Siipiväli on 32–38&nbsp;mm.

Samannäköinen laji on vyömessinkiyökkönen (*Diachrysia chrysitis*).

## Levinneisyys ja lentoaika
Poikkimessinkiyökkösen levinneisyysalue ulottuu Länsi-Euroopasta Aasian poikki Tyynenmeren rannikolle saakka. Levinneisyysalueen rajoja ei varsinkaan idässä tunneta kovin tarkoin samankaltaisten lähilajien vuoksi. Suomessa lajia tavataan etelärannikolta ainakin Etelä-Lappiin saakka. Perhoset lentävät kesäkuun loppupuoliskolta elokuun puoleen väliin. Joinakin vuosina lajilla on vähälukuisempi toinen sukupolvi syyskuussa.

## Elinympäristö ja elintavat
Lajia on pitkään pidetty vyömessinkiyökkösen värimuotona, ja vanhemmassa kirjallisuudessa lajeja on pidetty yhtenä. Siipien värityksen lisäksi lajeilla on pienehköt erot koirasgenitaaleissa ja naaraan takaruumiin kahdeksannen jaokkeen vatsakilven muodossa. Ekologiselta kannalta on näyttöä lajien lentoaikojen eroavaisuudesta sekä eroista elinympäristömieltymyksissä. Nykyisin lajien erillisyyttä tukee myös molekyylibiologinen tutkimus.

Poikkimessinkiyökkönen viihtyy kosteammilla ja lämpimämmillä elinpaikoilla kuin vyömessinkiyökkönen. Perhonen lentää öisin ja tulee valolle. Se myös vierailee mielellään imemässä mettä kukista, muttei tule syötille. Laji on yleinen, mutta ainakin Suomessa yksilömäärässä mitattuna vyömessinkiyökköstä vähälukuisempi. Toukka rakentaa kotelokopan kasvillisuuden joukkoon ja koteloituu sen sisään. Laji talvehtii keskenkasvuisena toukkana.

## Ravintokasvi
Toukka on erilaisia ruohovartisia kasveja syövä polyfagi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Perhoset: Poikkimessinkiyökkönen
* lepiforum.de (nimellä ''D. stenochrysis'') 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa
Suruyökkönen

**Suruyökkönen** (*Amphipyra perflua*) on eteläisen Suomen yleinen yöperhonen.

## Koko ja ulkonäkö
Suruyökkönen on melko kookas ja leveäsiipinen yöperhonen. Etusiivet ovat kiiltävät ja vaihtelevat pohjaväriltään kellanruskeasta lämpimän ruskeaan. Niiden poikki kulkee kaksi selvästi vaaleampaa, voimakkaasti aaltoilevaa poikkiviirua. Poikkiviirujen väliin jäävä osa siivestä on paljon muuta siipeä tummemman ruskea, joillakin yksilöillä lähes musta. Rengastäplä erottuu usein vaaleana renkaana siiven keskiosan tummalla pohjalla. Takasiivet ovat tasaisen vaaleanruskeat. Siipiväli on 46&ndash;55&nbsp;mm.

## Levinneisyys ja lentoaika
Suruyökkönen on Euroopassa vahvasti itäinen laji, jota ei tavata mantereen länsiosissa. Idässä levinneisyys ulottuu Kiinaan ja Koreaan. Suomessa levinneisyys painottuu etelään, pääasiassa Kokkola-Lieksa-linjan eteläpuolella. Perhoset lentävät heinäkuun loppupuolelta syyskuun alkuun huipun ollessa elokuun alkupuolella.

## Elinympäristö ja elintavat
Suruyökkönen elää avoimissa lehti- ja sekametsissä, puistoissa ja puutarhoissa. Perhoset lentävät öisin ja tulevat valolle, mutta erityisen hyvin syötille. Täysikasvuisena toukka laskeutuu maahan ja koteloituu rakentamansa kotelokopan sisään. Muna talvehtii.

## Ravintokasvi
Toukka elää monilla lehtipuilla ja pensailla, erityisesti tuomella (*Prunus padus*), haavalla (*Populus tremula*) sekä kuusamoilla (*Lonicera*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* lepiforum.de 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa
Eka kerta

**Eka kerta** on usein seksuaalivalistuksessa ja yleiskielessä käytetty nimitys ensimmäisestä yhdyntä- tai yleensä seksikokemuksesta.

Valistuksessa ensimmäistä seksikertaa usein suositellaan lykättäväksi, kunnes varmasti tuntee kumppaninsa, mukana on ihastumisen ja rakastumisen tunteita ja on oppinut hyväksymään itsensä.

Ensimmäiseen kertaan liittyy myös jännitystä ja jopa pelkoja. Tytöillä suurin huolenaihe ovat yleensä kivut. Immenkalvo on noin viidesosalla naisista niin tiukka, että yhdynnän yrittäminenkin on kivuliasta. Yleensä se kuitenkin löystyy murrosiässä huomaamattomaksi. Poikien huolenaiheista mainittavin on erektio-ongelmat; jännitys ja paineet voivatkin aiheuttaa erektiokyvyttömyyttä. Osaamattomuuden pelko on yleistä kummallakin sukupuolella.

## Lähteet
Ensimmäinen kerta

**Ensimmäinen kerta** on Ellen Datlow’n toimittama novelliantologia, johon on koottu sukupuolta ja seksuaalisuutta käsittelevää tieteiskirjallisuutta. Suomennoksen kannen alaotsikko on *Eroottisia scifi-novelleja* ja nimiösivun alaotsikko *Muukalaisseksiä*.

Johanna Sinisalo kirjoitti *[[Aikakone (lehti)|Aikakoneen]]* arviossa, että alaotsikko ”eroottisia scifi-novelleja” on harhaanjohtava. Kirjan novellit tosin käsittelevät seksiä, mutta vain yksi tai kaksi niistä on eroottisia sikäli, että tarkoitus olisi synnyttää seksuaalista mielihyvää. Suomennokset ovat kelvollisella tasolla, kannen typografia ”alapuolella kaiken arvostelun ja Jari Rasin kansikuva vähintäänkin tyhmä”. Novellit sinänsä ovat erinomaisia ja ”moni kirjoittaja onnistuu suorastaan räjäyttämään tajunnan, mikäli lukija on vain oikeassa vastaanottavaisuuden tilassa”.

## Novellit

* Leigh Kennedy: *Karvaiset kasvot* (Her Furry Face, 1983)
* Rick Wilber: *Sotamorsian* (War Bride, 1990)
* Harlan Ellison: *Onko Cissaldassa yöelämää?* (How’s the Night Life on Cissalda?, 1977)
* Scott Baker: *Jamesburgin inkubus* (The Jamesburg Incubus, 1990)
* Larry Niven: *Mies terästä, nainen paperia* (Man of Steel, Woman of Kleenex, 1971)
* K. W. Jeter: *Ensimmäinen kerta* (The First Time, 1990)
* Philip José Farmer: *Viidakkoruttoskidi sekoilee* (The Jungle Rot Kid on the Nod, 1968)
* Lisa Tuttle: *Aviomiehiä* (Husbands, 1990)
* Bruce McAllister: *Kun isät lähtevät* (When the Fathers Go, 1982)
* Edward Bryant: *Tanssivat kanat* (Dancing Chickens, 1984)
* Pat Cadigan: *Hädässä muukalainen tutaan* (Roadside Rescue, 1985)
* Geoff Ryman: *Omniseksuaalisuus* (Omnisexual, 1990)
* Connie Willis: *Kaikki rakkaat tyttäreni* (All My Darling Daughters, 1985)
* Richard Christian Matheson: *Herääminen* (Arousal, 1990)
* Lewis Shiner: *Suomut* (Scales, 1990)
* Roberta Lannes: *Miten maailma pelastettiin Uuden Kuun motellissa* (Saving the World at the New Moon Motel, 1990)
* James Tiptree, Jr.: *Kylmän kukkulan rinteellä* (And I Awoke and Found Me Here on the Cold Hill’s Side, 1971)
* Michaela Roessner: *Etualalla* (Picture Plases, 1990)
* Pat Murphy: *Selkärangattomien rakkaus ja seksi* (Love and Sex Among the Invertebrates, 1990)

## Lähteet
Bengalit

**Bengalit** ovat eteläaasialainen etninen ryhmä. Bengalit asuvat pääasiassa Bengalin alueella, joka on jaettu Bangladeshiksi (entinen Itä-Bengali) ja Intialle kuuluvaksi Länsi-Bengaliksi. Bengaliyhteisöjä asuu myös muissa Intian osavaltioissa. Bengaliemigranttien muodostamia yhteisöjä elää monissa maissa ympäri maailmaa, kuten Pakistanissa, Saudi-Arabiassa, Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa, Malesiassa, Kuwaitissa, Etelä-Koreassa, Bahrainissa, Omanissa, Nepalissa, Yhdysvalloissa, Kanadassa, Australiassa, Japanissa sekä osissa Eurooppaa.

Bengalien oma kieli on bengali, jolla on virallinen asema Bangladeshissa, Intiassa ja Sierra Leonessa. Bengaleja arvioidaan olevan maailmassa 300&nbsp;miljoonaa. Suurin osa bengaleista on muslimeja tai hinduja.

## Tunnettuja bengaleja
* Bipasha Basu
* Shreya Ghoshal
* Sufia Kamal
* Rani Mukerji
* Mujibur Rahman
* Satyajit Ray
* Amartya Sen
* Aparna Sen
* Sushmita Sen
* Ravi Shankar
* Rabindranath Tagore
* Sharmila Tagore
* Muhammad Yunus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karvakiviyrtti

**Karvakiviyrtti** (*Woodsia ilvensis*) on pienikokoinen, paahteisten kallioiden saniaislaji.

## Ulkonäkö ja koko
Karvakiviyrtin maavarsi on lyhyt ja pysty. 5–20 cm pitkät, kertaalleen parilehdykkäiset lehdet kasvavat kimppuina. Lehtiruoti ja keskiranka ovat tiheäsuomuisia ja -karvaisia. Lehtilapa on kapeanpuikea. Lehdykät ovat kapeanpuikeita, liuskaisia, alta tiheäsuomuisia ja -karvaisia. Itiöpesäkeryhmät ovat pyöreitä ja ne ovat pitkien katesuomukarvojen ympyröimiä. Karvakiviyrtin itiöt kypsyvät Suomessa heinä-elokuussa. Vanhat lehtiruotien tyviosat jäävät törröttämään moniksi vuosiksi kasvin juureen.

Karvakiviyrtti muistuttaa paljon tunturikiviyrttiä (*W. alpina*), jonka kanssa se myös voi risteytyä.

## Levinneisyys
Euroopassa karvakiviyrtin päälevinneisyysalue painottuu Norjaan, Ruotsiin, Suomeen ja Venäjän Karjalaan ja edelleen itään Uralille saakka. Muualla Euroopassa levinneisyysalue on laikuttaisempi. Sitä tavataan muun muassa Islannissa, Skotlannissa, Saksassa, Puolassa, Alpeilla ja Karpaateilla. Aasian puolella laji on levinnyt laajalle Siperiassa. Pohjois-Amerikassa sitä tavataan Alaskassa, Kanadassa ja Yhdysvaltain pohjoisosissa. Suomessa karvakiviyrttiä kasvaa koko maassa. Etelä- ja Itä-Suomessa laji on tavallinen, pohjoisempana se harvinaistuu ja puuttuu paikoitellen kokonaan.

## Elinympäristö
Karvakiviyrtti kasvaa kuivilla ja tavallisesti paisteisilla, karuilla kallioilla, louhikoissa ja isoilla metsäkivillä. Toisinaan se esiintyy myös varjoisilla paikoilla.

## Lähteet
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Kasviatlas 2022: Karvakiviyrtin (''Woodsia ilvensis'') levinneisyys Suomessa.
*Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Karvakiviyrtti (''Woodsia ilvensis'')
*Pohjolan kasvien pauloissa: ''Woodsia ilvensis'' - karvakiviyrtti
Hildebrando Mendes Costa

**Hildebrando Mendes Costa** (s. 16. kesäkuuta 1926) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. joulukuuta 1951 ja nimitettiin Aracajún arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Arindelan titulaaripiispaksi 15. maaliskuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Constantino José Lüers, jota avustivat Luciano José Cabral Duarte ja Miguel Fenelon Câmara Filho.

Mendes Costa sai 25. maaliskuuta 1986 nimityksen Estâncian hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 30. huhtikuuta 2003.

## Lähteet
The Barbara Stanwyck Show

**The Barbara Stanwyck Show** on yhdysvaltalainen erillisistä tarinoista koostuva draamasarja. Sarjaa ensiesitettiin NBC-televisiokanavalla 19. syyskuuta 1960 – 11. syyskuuta 1961. Barbara Stanwyck oli sarjan juontajana ja näytteli kaikissa puoli tuntia kestävissä jaksoissa eri rooleissa. Stanwyck voitti rooleistaan vuonna 1961 parhaasta naispääosasta Emmy-palkinnon.

Sarjan tuotti Desilu Studios ja ohjasi Stuart Rosenberg. Mustavalkoinen *The Barbara Stanwyck Show* kesti yhden tuotantokauden ja 37 jakson verran. Sarjaa esitettiin maanantai-iltaisin kymmeneltä.

E1 Entertainment, tunnettiin ennen nimellä Koch Vision ja The Archive of American Television julkaisi sarjan DVD:llä Yhdysvalloissa 13. lokakuuta vuonna 2009.

## 1. tuotantokausi

## Vierailevia tähtiä
*Dana Andrews
*Michael Ansara
*Lew Ayres
*Milton Berle
*James Best
*Charles Bickford
*Joan Blondell
*Joseph Cotten
*Walter Coy
*Yvonne Craig
*Robert Culp
*Dan Duryea
*Peter Falk
*Bruce Gordon
*Dennis Hopper
*Julie London
*Lee Marvin
*Gerald Mohr
*Vic Morrow
*Jack Nicholson
*Lloyd Nolan
*Marion Ross
*Anna May Wong

## Aiheesta muualla
*
*TV.com
José Maria Pires

**José Maria Pires** (15. maaliskuuta 1919 – 27. elokuuta 2017) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 20. joulukuuta 1941 ja nimitettiin Araçuaín hiippakunnan piispaksi 25. toukokuuta 1957. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jose Newton de Almeida Baptista, jota avustivat José André Coimbra ja João de Souza Lima.

Pires sai 2. joulukuuta 1965 nimityksen Paraíban arkkihiippakunnan arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 29. marraskuuta 1995. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

## Lähteet
Eye of the Beholder II: The Legend of Darkmoon

**Eye of the Beholder II: The Legend of Darkmoon** on Westwood Studiosin kehittämä roolipeli, jonka Strategic Simulations Inc on julkaissut vuonna . Peli kolmiosaisen *[[Eye of the Beholder (pelisarja)|Eye of the Beholder]]* -sarjan toinen osa. Tapahtumat esitetään edelleen hahmoperspektiivistä ja sen rakenne perustuu AD&D 2nd Edition -roolipeliin.

Ensimmäiseen osaan verrattuna NPC-kuvituksia ja välinäytöksiä on enemmän, mutta hiiritoiminen käyttöliittymä on lähes sama. Neljän hahmon tallennetun ryhmän voi tuoda ensimmäisestä osasta. 

## Juoni

Arkkivelho Khelben kutsuu Waterdeepin sankarit uuteen tehtävään. Waterdeepin lähistöllä tapahtuu omituisia asioita: ihmisiä katoaa ja matalista haudoista löytyy ihmisten jäänteitä. Khelben teleporttaa pelaajan seurueen metsään Darkmoon-temppelin lähelle jossa nämä saavat selvittää, mitä pahaa temppelin torneissa tapahtuu.

Sankarit tapaavat viimein temppelin johtajan, Dran Draggoren, joka onnistuu ensin pääsemään pakoon. Myöhemmin ryhmä kohtaa hänet taistelussa, ja Dran lyyhistyy maahan, mutta nousee taas, ja paljastaa salaisuutensa: hän on lohikäärme.

## Vastaanotto
Pelit-lehden Niko Nirvi antoi pelin MS-DOS-versiolle 95 pistettä sadasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Sammalsaniaiset

**Sammalsaniaiset** (*Hymenophyllum*) on saniaissuku sammalsaniaiskasvien (*Hymenophyllaceae*) heimossa.

Suvun lajit ovat pieniä ja niiden lehdissä on vain yksi solukerros. Sammalsaniaiset voivat kasvutavaltaan muistuttaa erehdyttävästi lehtisammalia. Lehtiensä rakenteelta ne ovat sopeutuneet kosteaan ilmastoon ja niiden päälevinneisyys on tropiikissa. Euroopassa kasvaa kaksi lajia: *Hymenophyllum wilsonii* ja *Hymenophyllum tunbrigense*. Ne ovat levinneisyydeltään hyvin läntisiä, atlanttisen kosteaa ilmastoa vaativia lajeja.

## Lajeja
* poimusammalsaniainen (*Hymenophyllum australe*)
* viuhkasammalsaniainen (*Hymenophyllum capillare*)
* madeiransammalsaniainen (*Hymenophyllum maderense*)
* kilpisammalsaniainen (*Hymenophyllum peltatum*)
* pihtisammalsaniainen (*Hymenophyllum sibthorpioides*)
* katvesammalsaniainen (*Hymenophyllum tunbrigense*)
* varjosammalsaniainen (*Hymenophyllum wilsonii*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Sammalsaniaiset – ''Hymenophyllum''
* ITIS: ''Hymenophyllum'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Hymenophyllum''
Andrés Fernández

**Andrés Eduardo Fernández Moreno** (s. 17. joulukuuta 1986 Murcia, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti.

## Seurajoukkueura
Andrés teki ensiesiintymisensä Osasunan edustusjoukkueessa kaudella 2007–2008 21. lokakuuta 2007 ottelussa Almeríaa vastaan. Hän toimi joukkueessa kolmosvahdin asemassa, eikä saanut ensiesiintymisensä jälkeen enempää vastuuta loppukauden aikana.

Peliaikaa Andrés sai Osasunan reservijoukkueessa, jossa hän toimi ykkösmaalivahtina kaudet 2007–2010. Kesällä 2010 hänet lainattiin yhden kauden sopimuksella Huescaan. Hän palasi joukkueeseen seuraavaksi kaudeksi 2011–2012 ja on toiminut ykkösvahtina Asier Riesgon loukkaannuttua Atlético Madridia vastaan pelatussa ottelussa 28. elokuuta 2011.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Andrés Fernándezin tilastot BDFutbol-sivustolla
Alveolaarinen tremulantti

**(Soinnillinen) alveolaarinen [[tremulantti]]** (*r*-äänne) on useissa kielissä käytettävä konsonanttiäänne. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa sen merkkinä on [r]. Se esiintyy myös suomen kielessä, jossa se kirjoitetaan kirjaimella *[[R]]*.

Eri kielitieteellisiä lähteitä luettaessa on huomattava, että foneettisen tarkekirjoituksen merkki [r] voi usein tarkoittaa myös useimmissa englannin murteissa esiintyvää soinnillista alveolaarista approksimanttia [ɹ].

## Ääntäminen
Alveolaarinen tremulantti tuotetaan päästämällä ilmaa suusta sellaisella voimakkuudella, että kielen kärki alkaa tehdä nopeaa edestakaisliikettä Bernoullin efektin seurauksena. Äänihuulet värähtelevät äänteen tuottamisen aikana.

Alveolaarisen tremulantin ominaisuuksia ovat:
* Artikulaatiopaikka on alveolaarinen eli kieli koskettaa hammasvallia.
* Artikulaatiotapa on soinnillinen eli äänihuulet värähtelevät äännettäessä.
* Se on tremulantti eli jokin osa ääntöväylästä tärisee ilmavirran voimasta.

## Kirjallisuutta
*
Yhden yön juttu

**Yhden yön juttu** on Olli Kortekankaan ja Michael Baranin ooppera. Se syntyi Sibelius-Akatemian tilauksesta ja kantaesitettiin Helsingin Musiikkitalossa lokakuussa 2011. Teos on urbaani vaellustarina, joka sisältää tekijöidensä mukaan "rakkaustarinan ja dekkarin aineksia, unen logiikkaa ja yhteiskunnallisia huomioita". Kantaesityksestä vastasivat Sibelius-Akatemian laulumusiikin opiskelijat ja oopperaorkesteri Markus Lehtisen johdolla.
## Aiheesta muualla
*Siba.fi: Kortekankaan uuden oopperan kantaesitys Musiikkitalossa lokakuussa
Vitório Pavanello

**Vitório Pavanello** (s. 20. tammikuuta 1936) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 31. heinäkuuta 1966 ja nimitettiin Corumbán hiippakunnan piispaksi 26. marraskuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. tammikuuta 1982. Pääkonsekraattorina toimi Antônio Barbosa, jota avustivat Ladislau Paz ja Constantino Amstalden.

26. marraskuuta 1984 Pavanello sai nimityksen Campo Granden koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 12. joulukuuta 1986 hänestä tuli sen arkkipiispa. Hän jäi eläkkeelle 4. toukokuuta 2011.

## Lähteet
Antônio Barbosa

**Antônio Barbosa** (10. toukokuuta 1911 – 3. toukokuuta 1993) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 6. joulukuuta 1936 ja nimitettiin Campo Granden hiippakunnan piispaksi 23. tammikuuta 1958. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Armando Lombardi, jota avustivat João Resende Costa ja Antônio Campelo de Aragão.

Barbosa osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. 27. marraskuuta 1978 Campo Grande korotettiin arkkihiippakunnaksi, ja Barbosasta tuli sen arkkipiispa. Hän jäi eläkkeelle 12. joulukuuta 1986.

## Lähteet
Härkylät

**Härkylät** (*Polystichum*) on saniaissuku alvejuurikasvien heimossa. Härkylälajien tunnusmerkkejä ovat lehtien lehdyköiden piikkihampaisuus ja itiöpesäkkeen kilpimäinen, keskeltä kiinnittynyt katesuomu.

## Lajeja
* jouluhärkylä (*Polystichum acrostichoides*)
* piikkihärkylä (*Polystichum aculeatum*)
* varjohärkylä (*Polystichum braunii*)
* suippohärkylä (*Polystichum lonchitis*)
* kilpihärkylä (*Polystichum setiferum*)
* pörröhärkylä (*Polystichum transvaalense*)
* idänhärkylä (*Polystichum tsus-simense*) 
* laakerihärkylä (*Polystichum drepanum*)
* sirppihärkylä (*Polystichum falcinellum*)

Pohjoismaissa kasvaa kolme luonnonvaraista härkylälajia. Niistä Suomessa vain suippohärkylä, jota tavataan hyvin harvinaisena Lapissa ja Etelä-Suomessa. Yksi piikkihärkylän yksilö on löydetty Pohjois-Savosta, mutta laji on hävinnyt Suomesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Polystichum''
* ITIS: ''Polystichum'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Polystichum''
Getúlio Teixeira Guimarães

**Getúlio Teixeira Guimarães** (17. lokakuuta 1937 – 1. elokuuta 2020) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Jumalan Sanan seuran papiksi 4. elokuuta 1966 ja nimitettiin Ponta Grossan hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tabboran titulaaripiispaksi 20. joulukuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. maaliskuuta 1981. Pääkonsekraattorina toimi Carmine Rocco, jota avustivat Geraldo Claudio Luiz Micheletto Pellanda ja Joel Ivo Catapan.

Teixeira Guimarães sai 26. maaliskuuta 1984 nimityksen Cornélio Procópion hiippakunnan piispaksi.

## Lähteet
Jagiellonia Białystok

**Jagiellonia Białystok** () on puolalainen jalkapalloseura Białystokin kaupungista. Se pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla Ekstraklasassa.

Jagiellonia perustettiin alun perin vuonna 1920.

## Saavutuksia
* Ekstraklasa: 2023/24 (1)
*Puolan cup: 2009/10 (1)
*Puolan supercup: 2010, 2024 (2)

## Entisiä pelaajia

* Jacek Bayer
* Daniel Bogusz
* Marcin Burkhardt
* Thiago Cionek
* Marek Citko
* Przemysław Frankowski
* Tomasz Frankowski
* Kamil Grosicki
* Radosław Kałużny
* Antoni Komendo-Borowski 
* Joel Perovuo
* Sebastian Rajalakso
* Grzegorz Rasiak
* Marco Reich
* Grzegorz Sandomierski 
* Andrius Skerla
* Euzebiusz Smolarek
* Radosław Sobolewski
* Grzegorz Szamotulski
* Tomasz Wałdoch
* Łukasz Załuska

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivu
* Jagiellonia Białystok (90minut.pl)
Antônio Campelo de Aragão

**Antônio Campelo de Aragão** (5. lokakuuta 1904 – 10. syyskuuta 1988) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 5. heinäkuuta 1936 ja nimitettiin Cuiabán arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Sestan titulaaripiispaksi 15. kesäkuuta 1950. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francisco de Aquino Correa, jota avustivat Luis do Amaral Mousinho ja Aureliano de Matos.

Campelo de Aragão sai 18. joulukuuta 1956 nimityksen Petrolinan hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 6. helmikuuta 1975. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

## Lähteet
Béla Síki

**Béla Síki** (21. helmikuuta 1923 – 29. lokakuuta 2020) oli unkarilainen pianisti. Hän opiskeli Budapestin Franz Liszt -musiikkiakatemiassa Leo Weinerin ja Ernő Dohnányin johdolla. Hän muutti vuonna 1945 Sveitsiin, jossa hän sai opetusta Dinu Lipattilta ja voitti Geneven kilpailun vuonna 1948. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1965 ja opetti Washingtonin yliopistossa Seattlessa, sitten vuosina 1980–1985 Cincinnatin yliopiston College-Conservatory of Musicissa. Palattuaan Seattleen 1985 hän opetti siellä, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2001.

Síki on luonut kansainvälisen soolouran ja esiintynyt myös merkittävien kapellimestarien ja orkesterien kanssa. Hän on tehnyt lukuisia levytyksiä, ja hän on saanut usein kutsuja tuomariksi kilpailuihin, joita on järjestetty esimerkiksi Leedsissä, Genevessä ja Bolzanossa. Hänen oppilaitaan ovat olleet Kathryn Selby ja Anton Nel.
Bonifácio Piccinini

**Bonifácio Piccinini** (13. toukokuuta 1929 – 28. marraskuuta 2020) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 11. helmikuuta 1960 ja nimitettiin Cuiabán arkkihiippakunnan koadjuuttoriarkkipiispaksi sekä Turres in Byzacenan titulaariarkkipiispaksi 27. kesäkuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carmine Rocco, jota avustivat Orlando Chaves ja Antônio Afonso de Miranda.

Piccininistä tuli Cuiabán arkkipiispa 15. elokuuta 1981. Hän jäi eläkkeelle 9. kesäkuuta 2004.

## Lähteet
José Foralosso

**Giuseppe "José" Foralosso** (15. maaliskuuta 1938 Cervarese Santa Croce – 22. elokuuta 2012) oli italialaissyntyinen Brasiliassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 22. joulukuuta 1966 ja nimitettiin Guiratingan hiippakunnan piispaksi 20. marraskuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. helmikuuta 1992. Pääkonsekraattorina toimi Bonifácio Piccinini, jota avustivat Camillo Faresin ja Osório Willibaldo Stoffel.

Foralosso sai 12. tammikuuta 2000 nimityksen Marabán piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 25. huhtikuuta 2012.

## Lähteet
Teke-Kukuyan kieli

**Teke-Kukuyan kieli** eli *Kikukuya* (IPA [kìkýkçȳā]), kirjoitettu myös joskus muodossa **Kukẅa** ja tunnettu myös mm. nimellä Etelä-Teke, on Teken murrejatkumoon kuuluva ja Kongon tasavallassa puhuttava kieli. Sitä puhutaan Plateaux'n provinssissa maan keskiosassa, Lekanan piirissä Lekitin joesta itään. Kieli tunnetaan siitä, että se on ainoa, jossa väitetään esiintyvän foneemina labiodentaalinen nasaali /ɱ/. Ko. äänne esiintyy yleensä vain m-äänteen allofonina eikä kumpikaan ikinä löydy toistensa ympäristössä, esim. suomessa *ka*'m**era'' [ˈkɑme̞rɑ] ''ka**m*'feri* [ˈkɑɱfe̞ri].

## Äännejärjestelmä

### Vokaalit

Kukuyan 5 vokaalia on /i e~ɛ a o~ɔ u/. Ne voivat olla joko lyhyitä tai pitkiä; muita vokaalisarjoja (ks. diftongeja) ei ole. /u/ äännetään [y] ympäristössä /ɲuni/ ([ɲyni]) ja myös ennen [j] -äännettä tai toista [y]:tä, kuten kielen nimessä kukuya [kýkçȳā].

### Konsonantit

Labiodentaalinen nasaali /ɱ/ tiedetään esiintyvän foneemina vain tässä kielessä. Se äännetään /a/ -vokaalin edessä labiaalistuneena [ɱʷ]; /i/ ja /e/ -vokaalien edessä taas [ɱ]. Tässä muutama minimipari, joissa näkyy, kuinka sanan merkitys voi muuttua riippuen siitä, onko sanassa /ɱ/:

:*ɱíì* silmät, *míì* virtsa, *pfìí* pieni aukko
:*kì-mààlà* suorittaa loput, *kì-ɱààlà* nauraa jlk
:*ɱé* he (luokka 4), *bvé* he (luokka 8), *fè* sipuli (kasvinosa), *mfê* kylmyys
:*kì-ɱànàmà* riemuita, *kì-bvànàmà* täristä pelosta
:*ɱáá* viilattujen etuhampaiden välissä oleva hammasrako, *mbváá* väli
:*ɱáanà* vauva, *mà-mbvàànì* tavata

## Lähteet
Níkos Kosténoglou

**Nikólaos ”Níkos” Kosténoglou** (, s. 3. lokakuuta 1970) on kreikkalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. 

## Ura pelaajana

Kosténoglou aloitti uransa Xanthissa puolustajana vuonna 1989. Hän edusti seuraa viiden kauden ajan Kreikan Superliigassa ja nousi liigan johtavien puolustajien joukkoon. Vuonna 1994 hän siirtyi suurseura AEK Ateenaan. Seura oli voittanut liigamestaruuden juuri edellisellä kaudella, mutta ei pystynyt uusimaan sitä Kosténogloun pitkän 11-vuotisen seurauran aikana. Kreikan cupissa puolustaja pääsi juhlimaan mestaruutta neljään otteeseen.  

Kreikan maajoukkueessa Kosténoglou esiintyi kerran vuonna 1996. 

### Meriitit pelaajana

* Kreikan cup (4): 1996, 1997, 2000, 2002

## Ura valmentajana

Valmennusuransa Kosténoglou aloitti AEK:n organisaatiossa juniorivalmentajana vuonna 2005. Kahden juniorikauden jälkeen hänestä tuli Llorenç Serra Ferrerin apulaisvalmentaja edustusjoukkueeseen. Espanjalaisvalmentajan saatua potkut helmikuussa 2008 nousi Kosténoglou AEK:n päävalmentajaksi.  Hänen johdollaan AEK sijoittui liigan ykköseksi, mutta hävisi mestaruuden luvattomiin pelaajiin liittyvien epäselvyyksien vuoksi. Kauden jälkeen Giorgos Donis korvasi Kosténogloun päävalmentajana. 

Marraskuussa 2008 Kosténoglou palasi valmentajaksi Asteras Tripolisissa.  Hän valmensi seuraa kauden loppuun saakka.

Tammikuussa 2011 Kosténoglousta tuli Kreikan liigassa hännille juuttuneen AEL Larissan päävalmentaja.  Hän ei kuitenkaan enää onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta liigasta.  Kosténoglou jätti paikkansa kauden jälkeen. 

Lokakuun alussa 2011 Kosténoglou palasi AEK Ateenan päävalmentajaksi.  Kosténogloun johdolla AEK jäi Kreikan liigassa viidenneksi. Seura ei uusinut hänen sopimustaan kauden jälkeen.

Syyskuun lopussa 2012 Kosténoglousta tuli Skoda Xanthin päävalmentaja.  Hän valmensi seuraa vain pari kuukautta, kunnes sai huonojen esitysen vuoksi joulukuun puolivälissä potkut.  

Helmikuussa 2014 Kostenoglousta tuli viidentenä Kyproksen liigassa majailleen Anorthosis Famagustan päävalmentaja.  Kosténogloun johdolla seura ei sijoitustaan onnistunut parantamaan, vaan oli liigan viides. Kauden jälkeen Kosténoglou siirtyi Apollon Smyrnin päävalmentajaksi. 

Helmikuussa 2015 Kosténoglousta tuli Kreikan jalkapallomaajoukkueen apulaisvalmentaja.  Heikosti sujuneiden EM2016-karsintojen vuoksi maan jalkapalloliitto erotti päävalmentaja Sergio Markariánin ja koko valmennusjohdon elokuussa 2015. 

Syyskuussa 2019 Kosténoglou palasi AEK Ateenan päävalmentajaksi. Heikot tulokset johtivat potkuihin jo joulukuussa 2019.Carrera to take AEK Athens job

Helmikuussa 2021 Kosténoglousta tuli Kyproksen jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja.Ομόφωνα ο Νίκος Κωστένογλου νέος προπονητής της Εθνικής Ανδρών Hän sai potkut tehtävistään kesäkuussa 2022.Temuri Ketsbaia takes new job in football management

## Lähteet
Viktor Hrjapa

**Viktor Vladimirovitš Hrjapа** (, s. 3. elokuuta 1982 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen koripalloilija.

## Ura
Hrjapa aloitti koripallon ukrainalaisen H’imik Južnyin juniorijoukkueissa, joista hän nousi edustusjoukkueeseen kaudeksi 1999–2000. Hän pelasi samalla pelejä venäläisessä BK Avtodor Saratovissa ja kaudesta 2000–2001 lähtien hän edusti ainoastaan Saratovia. Hrjapa edusti seuraa vuoteen 2002 asti, jolloin hän siirtyi TsSKA Moskovaan. Hän voitti seuran paidassa vuosien 2003 ja 2004 Venäjän-mestaruuden. Lisäksi hän pelasi ensimmäistä kertaa Euroliigassa. Vuonna 2004 Hrjapa siirtyi Portland Trail Blazersiin, jota hän edusti kaksi kautta. Kausi 2005–2006 oli tilastollisesti hänen parhaansa NBA:ssa, sillä hän teki 5,8 pistettä ottelua kohden. Kahden Portland-kauden jälkeen Hrjapa siirtyi Chicago Bullsiin. Hän pelasi joukkueessa myös kaudella 2007–2008, mutta siirtyi helmikuussa takaisin TsSKA Moskovaan vähäisen peliajan takia. Moskovan kanssa hän voitti Euroliiga-mestaruuden kaudella 2007–2008.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Euroliigan pelaajaprofiili 
* NBA:n pelaajaprofiili
Kaljukiviyrtti

**Kaljukiviyrtti** (*Woodsia glabella*) on pienikokoinen, lähinnä pohjoisten arktisten alueiden saniaislaji.

## Ulkonäkö ja koko
Kaljukiviyrtin maavarsi on lyhyt ja pysty. Maavarresta nousee kimppuina kasvavia, 4–10 cm pitkiä, kertaalleen parilehdykkäisiä lehtiä. Lehtiruoti, keskiranka ja lehdyköitten alapinta ovat jokseenkin kaljuja. Lehtilavan muoto vaihtelee tasasoukasta kapean vastapuikeaan. Lehdykät ovat liuskaisia, alemmat niistä ovat pyöreitä, ylemmät puikeita. Lehdyköitten alapinnalla sijaitsevat itiöpesäkeryhmät ovat pyöreitä ja pitkien katesuomukarvojen ympyröimiä. Kaljukiviyrtin itiöt kypsyvät Suomessa heinä-elokuussa. Lehtiruotien vanhat tyviosat jäävät moniksi vuosiksi törröttämään kasvin juureen.

Kaljukiviyrtti muistuttaa paljon pienikokoista tunturikiviyrttiä (*W. alpina*).

## Levinneisyys
Euroopassa kaljukiviyrttiä tavataan ainoastaan Norjan, Ruotsin, Suomen ja Venäjän pohjoisosissa sekä Kaukasuksen vuoristoissa. Aasian puolella sitä tavataan monin paikoin Siperiassa ja muutamin paikoin myös Kiinassa ja Japanissa. Pohjois-Amerikassa se on levinnyt suurimpaan osaa Alaskaa ja Kanadaa sekä edelleen koko Grönlannin rannikolle. Kaljukiviyrtti on Suomessa harvinainen, pohjoinen laji. Sen pääesiintymä on Koillismaalla Kuusamossa ja Sallassa. Lapissa lajia kasvaa Enontekiön suurtuntureilla, Inarin lounaisosassa ja Utsjoella. Muoniosta lajista on vanha havainto.

## Elinympäristö
Kaljukiviyrtti kasvaa kallionraoissa. Laji on kalkinsuosija.

## Lähteet
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Pohjolan kasvien pauloissa: ''Woodsia glabella'' - kaljukiviyrtti
*Kasviatlas 2020: Kaljukiviyrtin levinneisyys Suomessa.
*Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Kaljukiviyrtti (''Woodsia glabella'')
*ITIS: ''Woodsia glabella'' 
*United States Department of Agriculture (USDA): ''Woodsia glabella'' 
*Flora of North America: ''Woodsia glabella''
Adam Bałabuch

**Adam Bałabuch** (s. 13. huhtikuuta 1961) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki Wrocławin arkkihiippakuntaan diakoniksi Adam Dyczkowski 24. kesäkuuta 1985 ja papiksi Henryk Roman Gulbinowicz 24. toukokuuta 1986. Hänet inkardinoitiin 25. kesäkuuta 2004 Świdnican hiippakuntaan, jonka vihkipiispaksi hänet nimitettiin 19. maaliskuuta 2008. Samalla hän sai nimityksen Aurusulianan titulaaripiispaksi. 

Bałabuchin vihki piispaksi 8. toukokuuta 2008 Ignacy Dec, jota avustivat Marian Gołębiewski ja Stefan Regmunt.

## Lähteet
Leonhard Kaupisch

**Leonhard Kaupisch** (1. syyskuuta 1878 - 26. syyskuuta 1945) oli saksalainen kenraali. Hän toimi yliluutnanttina ensimmäisessä maailmansodassa ja yleni majuriksi. Vuonna 1932 hän yleni kenraaliluutnantiksi. Toisessa maailmansodassa Kaupisch johti saksalaisia Luftwaffen joukkoja Tanskan miehityksessä. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1942.

## Lähteet
Józef Pazdur

**Józef Pazdur** (22. marraskuuta 1924 Wola Skrzydlańska – 7. toukokuuta 2015) oli puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Wrocławin arkkihiippakuntaan Stefan Wyszyński 23. joulukuuta 1951. Hänet nimitettiin Wrocławin vihkipiispaksi ja Ulciniumin titulaaripiispaksi 18. joulukuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. tammikuuta 1985. Pääkonsekraattorina toimi Henryk Roman Gulbinowicz, jota avustivat Jerzy Karol Ablewicz ja Ignacy Ludwik Jeż.

Pazdur jäi eläkkeelle 16. marraskuuta 2000.

## Lähteet
Ignacy Dec

**Ignacy Dec** (s. 27. heinäkuuta 1944) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Wrocławin arkkihiippakuntaan Bolesław Kominek 21. kesäkuuta 1969, ja hänet nimitettiin Świdnican hiippakunnan piispaksi 24. helmikuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Henryk Roman Gulbinowicz, jota avustivat Tadeusz Rybak ja Józef Pazdur.

## Lähteet
Worapoj Petchkoom

**Worapoj Petchkoom** (; s. 18. toukokuuta 1981) on thaimaalainen nyrkkeilijä. Hän osallistui vuoden 2004 kesäolympialaisiin Ateenassa ja sai miesten kääpiösarjassa (54 kg) hopeamitalin. Hän osallistui myös vuoden 2008 kesäolympialaisiin Pekingissä, mutta ei päässyt mitaleille.

Petchkoom esiintyi heinäkuussa 2009 homolehti *Stagen* kannessa. Thaimaan amatöörinyrkkeilyliitto (ABAT) langetti hänelle tästä syystä kolmekuukautisen kilpailukiellon, joka esti häntä nyrkkeilemästä vuoden 2009 Kaakkois-Aasian kisoissa Laosissa. Petchkoom piti kuvia ennemmin urheilullisina kuin rivoina.

## Lähteet
William Anthony Hughes

**William Anthony Hughes** (23. syyskuuta 1921 – 7. helmikuuta 2013) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Youngstownin hiippakuntaan 6. huhtikuuta 1946 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Inis Cathaigin titulaaripiispaksi 23. heinäkuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi James William Malone, jota avustivat Joseph Louis Bernardin ja William Michael Cosgrove.

13. huhtikuuta 1979 Hughes sai nimityksen Covingtonin hiippakunnan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 8. toukokuuta. Hän jäi eläkkeelle 4. heinäkuuta 1995.

## Lähteet
Yhteiskehittäminen

**Yhteiskehittely** (myös *yhteiskehittäminen*) on suomen kielen vastine englannin ilmaisuille *co-creation* ja *co-development*. Kehittävän työntutkimuksen merkityksessä yhteiskehittely on tuotteen tai palvelun kehittämistä yhdessä sen mahdollisten tulevien käyttäjien eli potentiaalisten asiakkaiden kanssa.

Yhteiskehittely-käsitteen juuret löytyvät teorioista, joita käytetään muun muassa markkinoinnin ja liiketoiminnan tutkimuksessa, kun tutkitaan asiakkaiden kanssa tapahtuvaa innovointia tai kokemustaloutta. Käsitteellä ei ole selkeästi akateemisesti hyväksyttyä määritelmää, vaan määritelmät vaihtelevat tutkimusperinteiden mukaan. Termin teki tunnetuksi C. K. Prahalad. Yhteiskehittelyn alustana ovat sosiaalisen median työkalut. Viidennes suomalaisista yrityksistä hyödyntää sosiaalista mediaa tuotekehityksessä ja innovoinnissa. Innovaatiotoiminnassa sosiaalista mediaa on hyödynnetty ennen kaikkea joukkouttamisen ja ideoiden generoinnin välineenä.

Yhteiskehittelyä lähellä olevia käsitteitä ovat avoin innovaatio, talkoistaminen ja joukkojen viisaus.

## Katso myös
*Käyttäjätuotanto
*Avoin innovaatio

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 

* 

* 

* 

* 
*Huotari, Satu: Industryhack white paper - Yhteistyöstä yhteiskehittämiseen , 2019
Tadeusz Rybak

**Tadeusz Rybak** (7. marraskuuta 1929 – 7. maaliskuuta 2017) oli puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Wrocławin arkkihiippakuntaan Franciszek Sonik 2. elokuuta 1953. Hänet nimitettiin Wrocławin vihkipiispaksi ja Benepotan titulaaripiispaksi 28. huhtikuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Henryk Roman Gulbinowicz, jota avustivat Wladyslaw Miziolek ja Józef Marek.

Rybak sai 25. maaliskuuta 1992 nimityksen Legnican hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 19. maaliskuuta 2005.

## Lähteet
Nailonia syövä bakteeri

**Nailonia syövä bakteeri** on nailontehtaan jätevedestä vuonna 1975 löydetty bakteeri, joka kykenee syömään joitain nailonin valmistukseen liittyviä aineita. Näitä ovat esim. aminokaproiinihappo (6-aminoheksaolaatti). Nailonia syövä bakteeri on eräs flavobakteeri sp. K172:n kanta, jolla on nylonaaseiksi kutsuttuja entsyymejä.  

## Nailonia syövä bakteeri ja evoluutio

Nailon on synteettinen muovi, jonka valmistus alkoi 1935. Tämä loi uuden elinympäristön, jossa ei ollut kilpailua. Nailonia syövät bakteerit muodostuivat mutaation perusteella. Ne löysi geneetikko Susumu Ohno. Hänen mukaansa nailonaasientsyymin mutaatio koitui kombinaatiosta geenin monistumisesta ja DNAn lukukehyksen muuttumisesta (en: Frame shift). Nailonia syövät bakteerit ovat hyvä esimerkki evoluutiosta, jossa laji saavuttaa kilpailuedun mutaatioiden ansiosta ja luonnonvalinta suosii näitä ominaisuuksia.

### Bakteerin tuottamat entsyymit
Vuonna 1977 tehdyt tutkimukset paljastivat, että kolme entsyymiä, joita bakteerit käyttivät sivutuotteiden sulattamiseen, erosivat merkittävästi muista entsyymeistä, joita muut bakteerit tuottivat, eivätkä ne tehonneet mihinkään muuhun materiaaliin kuin keinotekoisiin nailonsivutuotteisiin.

* 6-aminoheksanoaattisyklinen dimeerihydrolaasi (EI, NylA, P13398)
* 6-aminoheksanoaattidimeerihydrolaasi (EII, NylB, P07061)
* 6-aminoheksanoaatti-oligomeeriendohydrolaasi (EIII, NylC, Q57326)

Kaikki kolme entsyymiä on koodattu plasmidilla pOAD2. Plasmidi voidaan siirtää E. coliin, kuten on esitetty vuoden 1983 julkaisussa.

## Lähteet

*
*
*
### Viitteet
István Hasznos

**István Hasznos** (8. joulukuuta 1924 Szolnok – 7. toukokuuta 1998 Szolnok) oli unkarilainen vesipalloilija. Hän osallistui vuoden 1952 kesäolympialaisiin Helsingissä ja kuului maansa kultaa voittaneeseen joukkueeseen. Hän pelasi kaksi ottelua ja teki seitsemän maalia.

## Lähteet
Józef Zawitkowski

**Józef Zawitkowski** (23. marraskuuta 1938 – 29. lokakuuta 2020) oli puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Varsovan arkkihiippakuntaan Stefan Wyszyński 20. toukokuuta 1962, ja hänet nimitettiin Varsovan vihkipiispaksi sekä Ausanan titulaaripiispaksi 26. toukokuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Józef Glemp, jota avustivat Damian Zimoń ja Wladyslaw Miziolek.

Zawitkowski sai 25. maaliskuuta 1992 nimityksen Łowiczin hiippakunnan vihkipiispaksi.

## Lähteet
Piotr Kałwa

**Piotr Kałwa** (18. lokakuuta 1893 – 17. heinäkuuta 1974) oli puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 1. kesäkuuta 1916 ja nimitettiin Lublinin hiippakunnan piispaksi 30. toukokuuta 1949. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Stefan Wyszyński.

Kałwa osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän toimi hiippakuntansa johdossa kuolemaansa saakka.

## Lähteet
Una cosa rara

**Una cosa rara, ossia Bellezza ed onestà** on Vicente Martín y Solerin säveltämä ooppera, kaksinäytöksinen *[[dramma giocoso]]*. Lorenzo da Ponten kirjoittama libretto perustuu Luis Vélez de Guevaran näytelmään *[[La luna de la sierra]]*. Oopperan menestyksekäs kantaesitys tapahtui Wienin Burgtheaterissa 17. marraskuuta 1786. Solisteina esiintyivät muiden muassa Luisa Laschi-Mombelli, Nancy Storace, Vincenzo Calvesi ja Michael Kelly.

Mozart lainaa *Una cosa raraa* *[[Don Giovanni]]ssa*.

Oopperassa tanssittiin vuonna 1787 ensi kerran valssia. Neljä oopperan henkilöä mustiin ja ruusunpunaisiin pukeutuneina tanssivat ensimmäisen valssin näyttämöllä. Ooppera oli suuri menestys, ja valssi siirtyi rampin yli yleisön puolelle. Alkuun sitä nimitettiin *cosa raraksi*, mutta myöhemmin nimi muutettiin valssiksi eli wienervalssiksi.

## Lähteet
Immilän mylly

**Immilän mylly** sijaitsee Ruuhijärvestä Sylvöjärveen laskevan Immilänjoen alajuoksulla Immilän kylällä, Lahden Nastolassa. 

## Historia
Immilän koskissa on jauhettu viljaa jo keskiajalla, mutta vanhin kirjallinen tieto myllyistä on vasta vuodelta 1548. Ensimmäinen saha rakennettiin koskeen 1760-luvulla, tähän aikaan mäellä oli jo asutusta sekä kievari. 1800-luvulla asutus alkoi lisääntyä ja Immilään muodostuikin monipuolinen käsityöläis- ja myllärikylä. Toisen maailmansodan jälkeen Immilän koskissa toimi kolme myllyä; kahden sahan lisäksi myös sähkölaitos oheislaitteineen (mm. pärehöylä). Viimeisenä myllyistä lopetti toimintansa Immilän piirin saha toukokuussa 1969. Myllyistä on säilynyt ainoastaan Immilän piirin 1901 rakennettu myllyrakennus.

## Toimintaa
Immilän mylly ja myllypiirin vanhat rakennukset kunnostettiin vuosina 1997–1999. Kunnostuksen jälkeen mylly on ollut aina kesäisin auki vierailijoille. Paikalla voi vierailla vanhalla myllyllä sekä joka kesä uudistuvaan näyttelyyn. Näyttelyt ovat käsitelleet mm. Nastolan vanhoja myllyjä, vanhoja karttoja, vanhoja postikortteja, myllytonttuja ja uskomustarinoita. Mylly on nykyään suosittu lähimatkailukohde, joka hyödyntää paikallishistoriaa ja -tuntemusta toiminnassaan. Myllyllä myös esiintyy vuosittain kesäteatteri ja lausujia. Myllyllä järjestetään myös yhteislauluiltoja, markkinoita, kesäjuhlia ja muita tapahtumia yhdessä läheisen Seuratalon kanssa. Myllyllä järjestetään myös opastettuja kiertokäyntejä kesäisin.

Myllyn lähellä myllärin mökissä pidetään kesäisin Immilän Myllykahvilaa, jota pitää kahvila-konditoria Kahvitar.

## Lähteet
* http://www.phmuseomatka.fi/main.php?id=79 
*
Oroottihappo

**Oroottihappo** (C5H4N2O4) on pyrimidiinirakenteen sisältävä karboksyylihappo. Oroottihappo esiintyy välituotteena pyrimidiiniemästen biosynteesissä. Aikaisemmin sitä kutsuttiin B13-vitamiiniksi, mutta sillä ei todistettavasti ole vitamiinin vaikutusta.

## Biokemia
Eliöissä oroottihapon biosynteesi tapahtuu seuraavasti. Karbamoyylifosfaatti reagoi aspartaamihapon kanssa muodostaen karbamoyyliaspartaamihappoa aspartaattikarbamoyylitransferaasin katalysoimana. Tämä muunnetaan dihydro-orotaasientsyymin avulla pyrimidiinirakenteen sisältäväksi dihydro-oroottihapoksi, josta muodostuu oroottihappoa. Oroottihappomolekyyliin liitetään riboosisokeri, jolloin muodostuu orotidiinimonofosfaattia, josta eliöt voivat tuottaa muut pyrimidiiniemäkset.

Oroottihapon kohonnut pitoisuus virtsassa on usein merkki erään ureakierron vaihetta katalysoivan entsyymin ornitiinitranskarbamylaasin puutostilasta.

Oroottihapon litiumsuolalla, litiumorotaatilla, saattaa olla Alzheimerin tautia ehkäiseviä vaikutuksia. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*DrugBank: Orotic Acid 
*Human Metabolome Database: Orotic acid 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Orotic acid 
*ChemBlink: Orotic acid
Don Garlits

**Donald Glenn "Don" Garlits** (s. 14. tammikuuta 1932 Tampa, Florida) on yhdysvaltalainen autourheilija, jota pidetään kiihdytyskisojen isänä. Fanit tuntevat hänet ympäri maailmaa nimellä "Big Daddy".

## Galleria

File:DonGarlitsSwampRatXXX.jpg|thumb|Don Garlits *Swamp Rat XXX* 1987.
Tiedosto:DonGarlitsApril1987.jpg|thumb|right|Garlits vuonna 1987.
ACE-estäjät

**ACE-estäjät** (angiotensiinikonvertaasin estäjät) ovat lääkkeitä, joita käytetään pääasiassa kohonneen verenpaineen ja sydämen vajaatoiminnan hoitoon. ACE-estäjät laajentavat ääreisverisuonia ja tällöin sydämeen kohdistuva rasitus pienenee.

ACE:n estäjiä ovat enalapriili, kaptopriili, kinapriili, lisinopriili, perindopriili ja ramipriili.

ACE-estäjien avulla estetään angiotensiinin muodostumista. Vaikutus perustuu veressä olevan entsyymin, angiotensiinikonvertaasin estoon. Angiotensiini supistaa valtimoverisuonia. Kun valtimoverisuonet supistuvat, verenpaine kohoaa. ACE-estäjät estävät myös bradykiniinin hajoamista. Bradykiniini laajentaa verisuonia. Bradykiniinin hajoamisen estämisestä on hyötyä sydämen vajaatoiminnan lihaksen tervehdyttämisessä. Kun ACE-estäjät estävät verisuonia supistavien aineiden vaikutuksen reniini-angiotensiinijärjestelmässä, verisuonet laajenevat. Tällöin verenpaine alenee ja sydämen kuormitus vähenee. Tämä estää sydänlihaksen kasvua ja auttaa sydämen vajaatoiminnassa. ACE-estäjät sopivat esim. diabeetikoille, munuaissairauksien yhteydessä ja metabolista oireyhtymää sairastaville, joilla on kohonnut verenpaine. Sivuvaikutuksina ACE-estäjillä voi esiintyä ärsytysyskää ja verenpaineen laskun aiheuttamaa huimausta. ACE-estäjien käytön yhteydessä seurataan verikokein munuaisten toimintaa ja suola-nestetasapainoa. Lääkkeen teho saattaa alentua tulehduskipulääkkeiden käytön yhteydessä.

Ryhmän lääkkeitä ei suositella raskaana oleville, sillä ne voivat lisätä sikiön munuaisvaurioiden, epämuodostumien ja jopa sikiökuoleman riskiä.

## Katso myös
* Angiotensiinireseptorin salpaajat (ATR-estäjät)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Rusketuslääkkeestä kenties apua sydän- ja verisuonisairauksien hoitoon . Turun yliopisto, lääketieteellinen tiedekunta.
Vytautas Butkus

**Vytautas Butkus** (s. 20. joulukuuta 1949 Kaunas, Liettua) on Neuvostoliittoa edustanut entinen soutaja, joka osallistui vuoden 1976 kesäolympialaisiin Montréalissa. Hän sai siellä hopeamitalin pariaironelikossa yhdessä Jevgeni Dulejevin, Juri Jakimovin ja Aivars Lazdenieksin kanssa.

## Lähteet
Ilmari Harki

**Ilmari Hartvig Harki** (vuoteen 1935 **Hultman**; 28. toukokuuta 1902 Turku – 19. marraskuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen teollisuusmies.

Harki toimi muun muassa puolustusministeriön alaisen lentokoneteollisuuden palveluksessa, sotakorvausteollisuuden valtuuskunnan varapuheenjohtajana 1944–1953 sekä Otanmäki Oy:n toimitusjohtajana 1950–1967. Teollisuusneuvoksen arvonimi hänelle myönnettiin vuonna 1968. Koulutukseltaan Harki oli diplomi-insinööri. Hän toimi vuosina 1946–1951 Teknillisen korkeakoulun ylioppilaskunnan puheenjohtajana ja myötävaikutti Otaniemen Teekkarikylän rakentamiseen. Harki kirjoitti eläkevuosinaan teokset *Sotakorvausten aika* (1971) ja *Otaniemi oli – teekkarikylä tehtiin* (1977). Hän oli myös kertojana Topo Leistelän ohjaamassa ja Kansan Elokuva Oy:n tuottamassa sotakorvauksia käsitelleessä elokuvassa *Suomi maksaa* (1951).
  
Harkin vanhemmat olivat kauppias Johan Gustav Hultman ja Elin Ingeborg Grönros. Harki oli naimisissa Airi Harkin kanssa ja heillä oli kaksi tytärtä. Vuodesta 1958 Harki oli naimisissa Maire Virkkunen-Harkin kanssa. Heillä oli poika.

## Lähteet
M/S Translandia

**M/S Translandia** () oli Eckerö Linen käytössä oleva laiva. *Translandia* rakennettiin Saksassa, Hampurissa vuonna 1976. Alus liikennöi Helsingin Vuosaaren ja Tallinnan D-terminaalin välillä.

SPA51786b.JPG|M/S *Translandia* vuonna 2007.

## Lähteet
* Eckerö Line
### Viitteet
Baseballin Viron mestaruussarja 2011

**Baseballin Viron mestaruudesta kaudella 2011** pelasi neljä joukkuetta. Kiilin Pantterit voitti mestaruuden. Pantterit pelasi kaudella myös Suomen liigassa.

## Runkosarja

Lisäottelu 2.sijasta: SOX Baseball - Tallinna Pesapalliklubi 11-9

## Pronssiottelut

## Loppuottelut

## Lähteet

* http://www.baseball.ee/uudised.html 
* http://www.kiilipantrid.ee  
* http://www.pesapall.com/
* http://pitbulls.pesapall.com/