open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Baseballin maailmanmestaruuskilpailut 1974

**Baseballin maailmanmestaruuskilpailut 1974** olivat kaiken kaikkiaan 23. maailmanmestaruuskilpailut ja toiset, jotka järjesti vuonna 1973 FIBA:n kilpailijaksi perustettu *Federación Mundial de Béisbol Amateur (FEMBA)*. Turnaus pelattiin 13.- 23. marraskuuta 1974 Yhdysvalloissa. Kyseessä oli ensimmäinen amatöörien maailmanmestaruusturnaus, jossa kaikki tuomarit olivat ammattilaisia. Turnaus jäi FEMBA:n järjestämistä viimeiseksi, sen liityttyä FIBA:n kanssa uuteen kattojärjestään loppuvuodesta 1975.

Yhdysvallat ja Nicaragua päätyivät tasatilanteeseen sarjan kärjessä, ja niiden keskinäinenkin ottelu jouduttiin lopettamaan tasatilanteeseen pimeyden takia. Turnauksen päätteeksi nämä joukkueet kohtasivat paras kolmesta -systeemillä pelatussa loppuottelusarjassa. Nicaragua voitti ensimmäisen ottelun 3-1, mutta Yhdysvallat vei kaksi seuraavaa ja mestaruuden juoksuin 4-3 ja 9-2. 

## Turnauksen sarjataulukko

## Lähteet
* projectcobb
Paulus Lempelius

**Paulus Andreae Lempelius** eli *Lempelensis*  (1592 – 28. syyskuuta 1665) oli suomalainen Virossa vaikuttanut pappi. Hän on tullut tunnetuksi kirjailija Aino Kallaksen romaanin *Reigin pappi* päähenkilönä.

Lempeliuksen isä Andreas Petri (k. 1609) toimi Lempäälän kirkkoherrana vuodesta 1584 alkaen, nimi Lempelius on luultavasti latinankielinen johdos Lempäälän nimestä. Kirkkoherra Andreas Petri saattoi olla sama henkilö kuin Naantalin luostarin viimeisenä pappismunkkina vuoteen 1569 toiminut Andreas Petri joka oli myös kirjailija Kyösti Wilkunan historiallisen romaanin *Viimeiset luostariasukkaat* (1912) päähenkilönä.

Paulus Lempelius opiskeli Turussa ja Tallinnassa. Lempelius toimi Tallinnan katedraalikoulun kollegana vuodesta 1622 ja koulun rehtorina 1624–1625. Jouduttuaan erotetuksi rehtorin virasta Lempelius valittiin 1625 Hiidenmaalla sijainneen Reigin seurakunnan kirkkoherraksi ja hän astui virkaansa 1627.

Lempeliuksen puoliso karkasi yhdessä Reigin apulaispapin Jonas Kempen kanssa Suomeen 1647. He joutuivat kiinni ja heidät mestattiin aviorikoksen vuoksi Tallinnassa 1649. Kirjailija Aino Kallas kirjoitti tästä tapauksesta asiakirjalähteisiin perustuneen romaaninsa *Reigin pappi*. Romaanin mukaan Lempeliuksen vaimo olisi ollut Turun kaupunginvouti Erik Wyckenin tytär Catharina Wycken ja heillä olisi ollut ainoastaan pienenä kuolleet lapset Hebla ja Anders. Toisten lähteiden mukaan Paulus Lempeliuksen puolison nimi oli Catharina Wijck jonka isä oli haapsalulainen kauppias Hans Wijck ja Lempeliuksella oli kolme täysi-ikäisiksi elänyttä poikaa Johannes, Paulus ja Jürgen. Pojista Johannes ja Paulus pääsivät ylioppilaaksi Turussa 1642 ja Jürgen oli Inkerinmaalla sijainnen Orlinan hovin vuokrannut tilanvuokraaja joka lienee kuollut 1691.

## Lähteet
* Yrjö Blomstedt : Lampelius - Lampeel, Genos 21(1950), s. 80–84 
* Yrjö Blomstedt : Lempelius - Scraderus, Genos 27(1956), s. 106–108 
* SukuForum 16.11.2011: Tiedonjyvänen Lempelius - suvun alkujuurista
* SKS Biografiakeskus : Turun hiippakunnan paimenmuisto : Andreas Petri (k 1609)
*  Luettu 1.6.2014.
*  Luettu 1.6.2014.

## Aiheesta muualla
* Paulus Lempeliuksen elämäkerta Kansallsibiografiassa
Fantomas – sadan naamion mies

**Fantomas – sadan naamion mies** (*Fantômas*) on André Hunebellen ohjaama ranskalais-italialainen elokuva vuodelta 1964 ja kolmiosaisen Fantomas-elokuvasarjan ensimmäinen osa. Kaksi muuta ovat *[[Fantomas nauraa kuolemalle]]* ja *[[Fantomas uhkaa maailmaa]]*. Elokuvat perustuvat Marcel Allainin ja Pierre Souvestren vuonna 1911 alkaneeseen jatkokertomukseen Fantomasista. Elokuva on alkuperäisiä tarinoita kepeämpi, ja komisario Juve on esikuvaansa koomisempi.

## Juoni

Fantomas (jota esittää Jean Marais) on monen hahmon mies. Hänen aseensa on *maquillage*. Naamioidensa avulla hän voi esiintyä kenenä tahansa ja ulkonäköään muuttamalla aiheuttaa loputtomasti sekaannuksia. Tässä ensimmäisessä Fantomas-elokuvassa hän on tyytymätön Fandoriin (jota myös esittää Jean Marais), joka on kirjoittanut hänestä kuvitellun haastattelun. Hän kostaa sieppaamalla Fandorin ja uhkaamalla tappaa tämän. Naamioitumalla Fandoriksi hän tekee näyttävän rikoksen. Kun komisario Juve liittyy takaa-ajoon, kameleonttimainen Fantomas tekee heti rikoksen naamioituneena Juveksi. Lopulta Fandor, Juve ja Fandorin tyttöystävä Hélène ajavat yhdessä takaa suurrikollista, mutta turhaan, sillä sadan naamion miehen onnistuu paeta.

## Näyttelijät

## Arviot
Amerikkalaisarvioissa Hunebellen ohjausta pidetään velttona, mutta Jean Marais pelastaa paljon. Michel Magnen musiikki saa erikoismaininnan.

## Fantomas-trilogia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* *[http://www.unifrance.org/film/2061/fantomas Fantômas]* Unifrancessa.
Baseballin maailmanmestaruuskilpailut 1973

**Baseballin maailmanmestaruuskilpailut 1973** olivat kaiken kaikkiaan 22. maailmanmestaruuskilpailut ja ensimmäiset, jotka järjesti syksyllä 1973 FIBA:n kilpailijaksi perustettu *Federación Mundial de Béisbol Amateur (FEMBA)*. Turnaus pelattiin 22. marraskuuta - 5. joulukuuta 1973 Nicaraguassa, jonka lisäksi Costa Rica ja Honduras pelasivat omat ottelunsa kotimaissaan, pois lukien keskinäinen ottelu, joka pelattiin kisojen avausotteluna Granadassa. Turnauksen kanssa lähestulkoon samanaikaisesti pelattiin FIBA:n 21. Amateur World Series.

Yhdysvallat voitti maailmanmestaruuden voitettuaan kaikki ottelunsa.

## Turnauksen sarjataulukko

## Lähteet
* projectcobb
Amateur World Series 1973

**Amateur World Series 1973** oli kaiken kaikkiaan 21. FIBA:n järjestämä baseballin maailmanmestaruusturnaus. Turnaus pelattiin Kuubassa 25. marraskuuta - 9. joulukuuta 1973. Ajallisesti se sijoittuu muutamaa päivää myöhemmäksi kuin sen kanssa suurimmaksi osaksi päällekkäin pelattu FEMBA:n turnaus Nicarguassa, vaikkakin turnaukselle on annettu pienempi järjestysnumero.
Kuuba voitti maailmanmestaruuden voitettuaan kaikki ottelunsa, joukkue teki 119 juoksua ja antoi vain 5 neljässätoista ottelussa. Puerto Rico otti hopeaa hävittyään Kuuballe 2-3 ja 0-10. Puerto Rico ja Meksiko olivat maat, jotka osallistuivat sekä FIBA:n että FEMBA:n turnauksiin.

## Turnauksen sarjataulukko

## Lähteet
* projectcobb
* Baseball-reference:1973 Amateur World Series (FIBA)
Emma Coburn

**Emma Coburn** (s. 19. lokakuuta 1990) on yhdysvaltalainen 3&nbsp;000 metrin estejuoksija. 

Lontoon olympialaisissa 2012 Coburn sijoittui 3&nbsp;000 metrin estejuoksussa yhdeksänneksi. Rion olympialaisissa 2016 hän juoksi pronssille Pohjois-Amerikan ennätysajalla 9.07,63. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hänet hylättiin loppukilpailussa. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui samalla matkalla kahdenneksitoista ja Pekingin MM-kilpailuissa 2015 viidenneksi. Hän voitti maailmanmestaruuden Lontoossa 2017 Pohjois-Amerikan ennätysajalla 9.02,58. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti hopeaa ennätyksellään 9.02,35. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän oli kahdeksas. Hän voitti estejuoksun maanosien cupissa 2014.

Glasgow’n Timanttiliigan osakilpailussa heinäkuussa 2014 hän juoksi ajan 9.11,42, joka alitti Jennifer Simpsonin nimissä olleen virallisen Yhdysvaltain ennätyksen, mutta Yhdysvaltain yleisurheiluliitto ei ratifioinut Coburnin aikaa maan ennätykseksi tekemättä jääneiden dopingtestien vuoksi. Coburnin ennätys 1&nbsp;500 metrillä on 4.03,82.

## Lähteet
* 
* http://www.usatf.org/Athlete-Bios/Emma-Coburn.aspx  
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Femitex

**Femitex Oy** oli turkulainen vaatetustehdas, joka teki naistenvaatteita Turun vanhassa verkatehtaassa vuodesta 1967 alkaen. Sen perusti 1964 ekonomi Raino Köpsi vaimonsa Railin kanssa heidän ostamansa Oy Hasan Ab:n pohjalle, joka puolestaan oli alun perin 1941 perustettu Hämeenkulman Kutomo ja Neulomo. 1970-luvun keskivaiheilla Femitex oli Kruunu-Pukineen sisaryhtiö.

Naisten takkeja, kävelypukuja ja vapaa-ajan vaatteita tehnyt yritys työllisti 1960-luvun lopussa noin 95 henkeä ja 1970-luvun loppupuolella noin 150 henkeä. Tuotannosta kaksi kolmasosaa meni vientiin, lähinnä muihin Pohjoismaihin ja bilateraalikauppana Neuvostoliittoon.

Femitexin suunnittelijoita ovat olleet muun muassa Sylvia Henttu, Irmeli Jussila, Maritta Lindqvist ja Matti Seppänen.

Femitex Oy teki konkurssin 1990. Sittemmin Femitex on ollut vuonna 2011 lopettaneen Turun Raisa-Tuote Oy:n aputoiminimi, ja Matti Seppänen on jatkanut tuotemerkin suunnittelijana.

## Lähteet
Eemeli Kouki

**Eemeli Kouki** (s. 26. lokakuuta 1991) on suomalainen entinen lentopalloilija nykyinen frisbeegolfin ammattilainen. Kouki pelasi uransa ensimmäisen pääsarjaottelun Suomen Mestaruusliigassa lokakuussa 2008. Tämän jälkeen hän esiintyi lentopalloliigassa Raision Loimun, Perungan Poikien, Hurrikaani-Loimaan ja TUTO Volleyn  riveissä ennen paluutaan Loimuun. Kouki on voittanut urallaan kahdesti SM-hopeaa (2015, 2017), kolmesti SM-pronssia (2010, 2012, 2016) ja kahdesti Suomen Cupin hopeaa (2011 ja 2015). Kouki toimi kaudella 2015–2016 Hurrikaani Loimaan kapteenina. Kaudella 2017-18 Koukin työnantaja on Romanian pääsarjassa pelaava monilajiseura Steaua Bucuresti. Sopimus on vuoden mittainen. 

Kouki nousi miesten maajoukkueryhmään toukokuussa 2014. Hän pelasi uransa ensimmäisen A-maaottelun kesäkuun 1. päivä 2014 Kanadaa vastaan. Kouki on pelannut sekä yleispelaajan että liberon roolia niin maajoukkueessa kuin seurajoukkueissa. Maaotteluita hän on pelannut 36 kappaletta . Hän oli viimeinen pelaaja, joka pudotettiin ulos lopullisesta kisakokoonpanosta MM-kisoista 2014 ja EM-kisoista 2015.

Kouki on opiskellut Lapin yliopistossa luokanopettajakoulutuksessa. 

Kouki palasi lokakuussa 2024 liigaan Raision Loimuun paikkaamaan loukkantumisesta kärsivää veljeään Aapeli Koukia.

## Lähteet
Conwyn linna

**Conwyn linna**, **Conwy Castle** () on keskiaikainen linnoitus Conwyssa Walesin pohjoisrannikolla. Conwyn linnan rakennutti Walesin valloituksen jälkeen vuosina 1283–1289 kuningas Edvard I lujittaakseen valtaansa Walesissa. Linna rakennettiin suuremman projektin yhteydessä osaksi Conwyn kaupunginmuureja. Seuraavina vuosisatoina linnalla oli suuri merkitys monissa sodissa. Se kesti Madog ap Llywelynin piirityksen talvella 1294–95, ja se oli Rikhard II:n turvapaikka 1399, ja vuonna 1401 sitä pitivät vallassaan Owain Glyndŵrille uskolliset joukot. 

Edward keksi nimittää Conwyssä syntynyttä poikaansa Walesin prinssiksi, joka on nykypäivään asti säilynyt kruununperijän arvonimi.

Linnasta vastaa Cadw. Vuonna 2010 linnassa kävi matkailijoita 186&nbsp;897.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
John Mecklin

**John Martin Mecklin** (1918–1971) oli yhdysvaltalainen toimittaja ja diplomaatti. Hän kirjoitti artikkeleita *[[The New York Times]]-, [[Time]]-* ja *[[Fortune (lehti)|Fortune]]*-lehtiin. Hän toimi myös Yhdysvaltojen tiedotustoimiston neuvonantajana OECD-lähetystössä Pariisissa vuosina 1961–1962. Hän oli vuosina 1962–1964 Yhdysvaltojen Saigonin-lähetystön tiedottaja.

Mecklin ja Jim Lucas olivat yhdessä valokuvaaja Robert Capan kanssa Time-Life-yhtiön toimittajina Indokiinan sodan aikana Etelä-Vietnamissa ja lähtivät ranskalaisen rykmentin kanssa kulkemaan vaarallisen alueen halki. Capa astui miinaan. Hän oli vielä elossa, kun Mecklin ja Lucas löysivät hänet, mutta hän kuoli matkalla sairaalaan.

## Teokset
**Mission in Torment*

## Lähteet
*Rauner Special Collections Library, Dartmouthin yliopisto 

### Viitteet
Rubižne

**Rubižne** () on kaupunki Luhanskin alueen keskiosissa Itä-Ukrainassa, linnuntietä noin 85 kilometriä Luhanskista luoteeseen. Kaupungin kautta kulkee rautatie ja kaupungin lounaispuolitse virtaa Donetsjoki.

Vuonna 2013 siellä asui mukaan runsas 60&nbsp;300 asukasta.

Ainakin toukokuun 2014 lopulla seudulla oli Ukrainan hallitusvaltaa vastustavia separatisteja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Matti Seppänen

**Matti Seppänen** (s. 1944) on suomalainen muotitaiteilija ja pukusuunnittelija. Hänet tunnetaan erityisesti miestenvaatteiden suunnittelijana ja niiden suunnittelun opettajana.

Seppänen opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa ja valmistui muotitaiteilijaksi 1969. Hän työskenteli Tiklaksessa vuoteen 1973 ja sitten Kestilän Pukimossa vuoteen 1989 asti. Kestilässä hän suunnitteli ensin naisten takkeja ja vapaa-ajan mallistoja, sitten miesten mallistoja ja naisten nahkavaatteita. Lisäksi hän toimi yrityksen trendikoordinaattorina, kuvausten valvojana ja suhdetoimintahenkilönä. 1980-luvulla hän suunnitteli miesten pukuja Oratopille ja naisten takkeja Femitexille.

Myöhemmin Seppänen tuli tunnetuksi Marimekolle vuosina 1999–2008 suunnittelemistaan miesten Matti-mallistoista. Hän on tehnyt lisäksi naisten takkeja Raisa-Tuotteelle siirtyneelle Femitex-merkille.

Seppänen on vuodesta 1989 asti opettanut miestenvaatteiden suunnittelua Taideteollisessa korkeakoulussa ja tehnyt monia teatteripuvustuksia Turun kaupunginteatterille ja Åbo Svenska Teaterille. Vuonna 2001 hänet nimitettiin taiteilijaprofessoriksi.

Matti Seppäselle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2015. Maaliskuussa 2019 Avain-kustannusyhtiö julkaisi Pirkko Vekkelin toimittaman elämäkerran *Matti Seppänen – Elämäntyönä muotitaide*.

## Lähteet
La rivolta dei pretoriani

**La rivolta dei pretoriani** (”Pretoriaanien kapina”) on vuonna 1964 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan historia-aiheista peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Alfonso Brescia. Sen pääosaa esittää yhdysvaltalainen Richard Harrison.

## Juoni
Eletään vuotta 96 aaj. Rooman valtakuntaa hallitsee tyrannimainen keisari Domitianus, joka tukeutuu Soteruksen johtamiin gladiaattoreihin sekä rakastajaansa Isiksen papittareen Artamneen. Domitianusta vastustamaan nousee Punaiseksi Sudeksi naamioitunut pretoriaanikaartin komentaja Valerius Rufus, johon liittyy konsuli Nerva ja joukko muita kansalaisia. Valerius ja hänen kihlattunsa Lucilla joutuvat Domitianuksen vangeiksi, mutta salaliittolaisten hyökätessä palatsiin pretoriaanit puuttuvat tapahtumiin ja keisari saa surmansa kaksintaistelussa.

## Näyttelijät

## Tuotanto
*La rivolta dei pretoriani* on kuvattu Techniscope-laajakangastekniikalla Technicolor-väreissä Elioksen studiolla Roomassa. Se on Alfonso Brescian ensimmäinen ohjaustyö.

Elokuva on yksinkertainen mutta viihdyttävä toimintaseikkailu, jossa on paljon hauskoja ja jännittäviä yksityiskohtia. Sen suhde historiaan on hyvin löyhä. Richard Harrison on energinen toimintasankari, mutta hänen tyttöystävänsä Paola Piretti alias Paola Pitti jää pahasti Moira Orfein peruukkikokoelman varjoon. Salvatore Furnarin esittämä ovela kääpiö on yksi elokuvan sankareista. Tarinan mukaan Harrison luopui pretoriaaniroolinsa takia pääosasta Sergio Leonen spagettiwesternissä *[[Kourallinen dollareita]]*, joka olisi voinut tehdä hänestä oikean tähden.

## DVD-julkaisut
Elokuva on saatavilla laadultaan erinomaisena ranskalaisena DVD-julkaisuna, joka sisältää myös italiankielisen ääniraidan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
7digital

**7digital** on yksityisomisteinen verkkomusiikkikauppa, jonka valikoimaan kuuluu yli 24 miljoonaa musiikkikappaletta. Yhtiö myy digitaalisen musiikin palveluita kuluttajille, tuottajille, sekä muille yhteistyökumppaneille, jotka ovat pääasiassa viihde-elektroniikan, autoteollisuuden, mobiilioperoinnin sekä vähittäismyynnin sektoreilta.

The 7digital API:n (Application Programming Interface) avulla tuottajat ja yhteistyökumppanit voivat lisensoida 7digitalin teknologiaa ja musiikkikatalogia musiikkiverkkosivuilleen ja sovelluksiin, tai integroida musiikkia olemassa oleviin palveluihin. 

## Lähteet
Brenno, il nemico di Roma

**Brenno, il nemico di Roma** (”Brennus, Rooman vihollinen”) on vuonna 1963 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan historia-aiheista peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Giacomo Gentilomo. Sen päähenkilöä Brennusta esittää yhdysvaltalainen Gordon Mitchell. Muissa pääosissa ovat Pier Anna Quaglia alias Ursula Davis, Massimo Serato ja Luciano Stella alias Tony Kendall.

## Juoni
Eletään vuotta 391 eaa. Brennuksen johtamat gallialaiset uhkaavat Roomaa ja valloittavat Clusiumin kaupungin. Sillä aikaa senaatin kavalluksesta syyttämä sotapäällikkö Furius Camillus luopuu tehtävästään ja vetäytyy maanpakoon Ardeaan. Minervan papitar Nissia lupautuu Brennuksen vaimoksi pelastaakseen kaupungin, mutta hänen kihlattunsa Quintus Fabius sieppaa tytön. Raivostunut Brennus lyö roomalaiset Allia-joen luona ja marssii Roomaan, jonka asukkaat ovat vetäytyneet turvaan Capitoliumin kukkulalle. Gallialaiset yrittävät vallata Capitoliumin, mutta pyhät hanhet paljastavat ääntelyllään hyökkäyksen. Roomalaiset suostuvat maksamaan Brennukselle lunnaat, mutta juuri silloin apuun ryntää Quintus Fabiuksen kutsuma Furius Camillus joukkoineen. Lopuksi Quintus Fabius surmaa Brennuksen kaksintaistelussa.

## Näyttelijät

## Tuotanto ja vastaanotto
*Brenno, il nemico di Roma* on kuvattu Totalscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Olimpian studiolla Roomassa. Sen taistelukohtaukset ja Carlo Francin musiikki on lainattu muista elokuvista.

Giacomo Gentilomon ohjaustyö on vaatimattomasti toteutettu, mutta sujuvasti etenevä toimintaseikkailu, joka on varsin uskollinen historialliselle taustalleen. Näyttelijäsuorituksista erottuu kirveellä veistetyn Gordon Mitchellin mielipuolinen Brennus, joka roomalaisten kultaa punnittaessa heittää vaa’alle miekkansa ja lausuu kuuluisat sanat ”Voi voitettuja”. Massimo Serato esittää poikkeuksellisesti positiivista henkilöhahmoa. 

Pienellä budjetilla tehty elokuva sai hyvän yleisömenestyksen tuottaen Italissa yli 367 miljoonan liiran kassatulot.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Mustalaikku

**Mustalaikku** (*Diplocarpon rosae*) on erityisesti ruusujen lehdillä elävä sieni, joka tekee lehdet mustalaikkuisiksi. Läikkien muoto on lajille tyypillinen, niissä on säteittäisiä sakaroita. Mustalaikku leviää etenkin kosteassa ilmassa. Sitä torjutaan  poistamalla saastuneet lehdet ja järjestämällä ruusuistutuksiin hyvä ilman kierto. 

## Lähteet
Brjanka

**Brjanka** () on kaupunki Luhanskin alueen keskiosissa Itä-Ukrainassa, linnuntietä noin 50 kilometriä Luhanskista länteen. 

Vuoden 2013 väestöarvion mukaan kaupunkipiirissä asui yhteensä 53&nbsp;635 henkeä, joista Brjankan kaupungin asukkaita oli 47&nbsp;512 ja loput asuivat viidessä kaupunkipiiriin kuuluvassa kaupunkimaisessa taajamassa.

Toukokuun 2014 lopulla seudulla oli Ukrainan hallitusvaltaa vastustavia aseistettuja separatisteja (terroristeja), joita maan turvallisuusviranomaiset pyrkivät riisumaan aseista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Raviohjastaja

**Raviohjastaja** on henkilö, joka ohjastaa hevosta ravikilpailuissa. Ohjastaja voi olla myös hevosen omistaja ja/tai valmentaja, mutta monet voitokkaimmista ohjastajista ovat niin sanottuja lainaohjastajia, joiden pääasiallinen toimenkuva on vain ohjastaminen. Heitä ovat muun muassa Jorma Kontio, Ari Moilanen ja Mika Forss.

## Suomen kymmenen voitokkainta ohjastajaa
* Jorma Kontio
* Antti Teivainen
* Ari Moilanen
* Tapio Perttunen
* Pekka Korpi
* Esa Holopainen
* Harri Koivunen
* Veijo Heiskanen
* Mauri Jaara
* Mika Forss

*Tilanne 31.12 2017 mennessä*
Lähde: 

## Muunmaalaisia tunnettuja raviohjastajia
* Stig H. Johansson, Ruotsi
* Örjan Kihlström, Ruotsi
* Erik Adielsson, Ruotsi
* Björn Goop, Ruotsi
* Jean-Michel Bazire, Ranska
* Jos Verbeeck, Belgia

## Katso myös
* Tuhannen voiton klubi, artikkeli tuhat ravivoittoa saavuttaneista suomalaisohjastajista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tietoa ohjastuslisensseistä Suomen Hippoksen sivuilla
Dancing on My Own

**Dancing on My Own** on Robynin kappale vuonna 2010 julkaistulta albumilta *[[Body Talk Pt. 1]]*. Se oli vuonna 2010 Sverigetopplistanin kärjessä kahden viikon ajan.

## Lähteet
Gualtieri

**Gualtieri** on kunta Pohjois-Italiassa olevassa Reggio Emilian maakunnassa Emilia-Romagnan alueella. 

Kunnan nähtävyyksiä on *Palazzo Bentivoglio*. Palatsi on rakennettu vuosien 1594 ja 1600 välillä. Nykyään palatsissa on museoita. Juppiterin salissa (*Sala di Giove*) on *Museo Documentario e Centro Studi Antonio Ligabue*. Siellä on nähtävillä muun muassa kaupungissa asuneen naivistin Antonio Ligabuen omakuva. Ikarosin salissa (*Sala di Icaro*) on näyttely *Donazione Umberto Tirelli*. Siellä on näytteillä Gualtierissa vuonna 1928 syntyneen räätälin Umberto Tirellin lahjoittamia taideteoksia.

## Ilmasto
Gualtierissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 13&nbsp;°C ja keskimääräinen sademäärä 820 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 24&nbsp;°C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 2&nbsp;°C. Sateisin kuukausi on marraskuu, jolloin sataa keskimäärin noin 90 millimetriä. Heinäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 49 millimetriä.

## Lähteet
Pervomaisk (Luhanskin alue)

**Pervomaisk** (, ) on kaupunki Luhanjoen varrella, Luhanskin alueen keskiosissa Itä-Ukrainassa, 76 kilometriä Luhanskista länteen. 

Paikkakunnan asutus mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1765 nimellä **Aleksandrivka** (), sittemmin keskuskylä tunnettiin nimellä **Petromarjivka** (Петромар'ївка, Петро-Мар'ївка). Paikkakunnan hiilivarojen hyödyntämiseksi perustettiin kaivos vuonna 1872. Seutu kasvoi ja vuonna 1912 siellä oli jo 10 kaivosta ja muuta teollisuustuotantoa. Vuonna 1920 keskuskylän uudeksi nimeksi annettiin Pervomaisk. Kaupungin asema asutukselle myönnettiin vuonna 1938.

Väestön enemmistön muodostavat ukrainalaiset; venäläisiä asukkaista on noin kolmannes. Lisäksi paikkakunnalla asuu etniseltä taustaltaan noin 20 muuta väestöryhmää. Vuoden 2013 väestöarvion mukaan Pervomaiskin kaupunkipiirissä asui yhteensä 70&nbsp;045 henkeä, joista varsinaisen Pervomaiskin kaupungin asukkaita oli 38&nbsp;435. Tämän lisäksi kaupunkipiiriin kuului kaksi pienempää kaupunkia – Hirske (Гірське, 10&nbsp;131 as.) ja Zolote (Золоте, 14&nbsp;572 as.) – sekä kaksi kaupunkityyppistä taajamaa.

Toukokuun 2014 lopulla seudulla oli Ukrainan hallitusvaltaa vastustavia aseistettuja venäläisseparatisteja (terroristeja), joita maan turvallisuusviranomaiset pyrkivät riisumaan aseista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupunkipiiriin keskittynyt portaali  (pervomaysk.in.ua)
The Return of the Living Dead

**The Return of the Living Dead** (televisioesityksissä 2000-luvulla Suomessa käytetty nimi: *Elävien kuolleiden paluu*) on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut Dan O’Bannonin ohjaama yhdysvaltalainen zombi-aiheinen kauhukomediaelokuva. Elokuva on saanut neljä jatko-osaa.

## Juoni

Freddy on saanut työpaikan varastosta, jota  Frank esittelee hänelle. Myöhemmin Frank kertoo Freddylle kauhuklassikko *[[Night of the Living Dead (vuoden 1968 elokuva)|Night of the Living Deadin]]* perustuvan tositapahtumiin, jossa kaikki sai alkunsa eräästä kemikaalista, joka herätti kuolleet eloon. Hän myös kertoo, että ruumiit vietiin varastoon, jossa he ovat töissä. He lähtevät katsomaan niitä, mutta siellä oleva kemikaali alkaa vuotaa ja he menettävät tajuntansa.

Samaan aikaan joukko Freddyn ystäviä ovat hakemassa häntä töistä. He päättävät mennä läheiselle hautausmaalle juhlimaan. Frank ja Freddy heräävät ja tajuavat yhden ruumiin heränneen eloon. He kutsuvat paikalle johtajansa Burtin ja yhdessä he kolme onnistuvat viemään ruumiin tuhkattavaksi Burtin parhaan ystävän, Ernien luo. Tuhkauksessa kuitenkin vapautuu kemikaalia ilmaan, josta se leviää sadepilveen. Alkaa sataa, ja sen seurauksena kaikki hautausmaalla olevat ruumiit heräävät eloon. Ruumiit alkavat jahdata Freddyn ystäviä ja muita.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 90 prosentin ”tuore”-arvosana. Elokuva on saanut neljä Saturn-ehdokkuutta, paras kauhuelokuva, paras ohjaaja, paras maskeeraus ja paras päyttelijä (James Karen).

## Kohtelu Suomessa
Valtion elokuvatarkastamo määräsi elokuvalle ennakkotarkastuksessa 28.8.1985 ikärajan KK (kokonaan kielletty), joten elokuvaa ei saanut laillisesti Suomessa esittää eikä levittää. Valituskierroksen jälkeenkin samana syksynä täyskielto jäi voimaan. Elokuva vapautui laillisesti esitettäväksi ja levitettäväksi aikuissensuurin poistuttua Suomesta lakimuutoksessa vuoden 2001 alussa.

20.8.1994 MTV3:n piti esittää *Return of the Living Dead* puolen yön jälkeen. Elokuvien ja videoiden ennakkotarkastus ei koskenut televisioesityksiä, mutta kanavat usein oma-aloitteisesti noudattivat elokuvatarkastamon päätöksiä, joskin saattoivat poiketa niistä mikäli aikaa oli kulunut riittävän kauan. Muutamaa päivää ennen esitystä elokuva vedettiin pois ohjelmistosta. MTV3:n mukaan elokuva jätettiin esittämättä "liikenneministeri Ole Norrbackin henkilökohtaisesta toivomuksesta".

## Jatko-osat
Elokuvalle on tullut neljä jatko-osaa:

* *[[Return of the Living Dead Part II]]* (1988)
* *[[Return of the Living Dead 3]]* (1993)
* *[[Return of the Living Dead: Necropolis]]* (2005)
* *[[Return of the Living Dead: Rave to the Grave]]* (2005)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Elokuva Box Office Mojossa 
*
Kiltinänsaamelaiset

**Kiltinänsaamelaiset** eli kildininsaamelaiset ovat Venäjällä elävä saamelaisten alkuperäiskansaan kuuluva etninen ryhmä, jonka määräksi arvioitiin noin 1&nbsp;000 henkilöä vuonna 1995. Kiltinänsaamelaisista, akkalansaamelaisista ja turjansaamelaisista käytetään yhteisnimeä Kuolan saamelaiset. Kiltinänsaamen kieltä puhuu noin 650 henkilöä.

Kiltinänsaamelaista kulttuuria elvytetään erilaisin keinoin; eräs kiltinänsaamelainen kulttuurivaikuttaja on räppäri Yarsem Galkin.

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* 
* 
* 
* Krauss, M. E. 1997. The indigenous languages of the North: A report on their present state. In H. Shoji and J. Janhunen (eds.), Northern minority languages: Problems of survival, pp. 1–34. Osaka and Fairbanks: National Museum of Ethnology and Alaska Native Language Center, University of Alaska Fairbanks.
Turjansaamelaiset

**Turjansaamelaiset** ovat saamelaisten alkuperäiskansaan kuuluva etninen ryhmä Venäjällä. Turjansaamelaisista, kiltinänsaamelaisista ja akkalansaamelaisista käytetään yhteisnimeä Kuolan saamelaiset. Turjansaamelaisten määräksi vuonna 2010 arvioitiin sata henkilöä. Turjansaamen kieli on lähes hävinnyt. Sitä puhui vuonna 2010 vain kaksi henkilöä.

Turjansaamelaisten perinteinen asuinalue on Terinranta eli Turjanranta, jolla tarkoitetaan lähinnä Kuolan niemimaan Vienanmeren puoleista rannikkoa suunnilleen Ponoin ja Umban välissä Svjatoi Nos -niemestä Varzugajokeen. Tällä alueella on pitkään asunut myös venäjänkielisiä pomoreja sekä karjalaisia. Alue ei ole pääosin tundraa vaan metsää. Alueelle on idästä tullut myös komeja. Turjansaamelaisten pääelinkeinoja olivat vuotuisen poronhoitoon liittyvän kierron lisäksi kalastus ja metsästys.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 
* 
* Krauss, M. E. 1997. The indigenous languages of the North: A report on their present state. In H. Shoji and J. Janhunen (eds.), Northern minority languages: Problems of survival, pp. 1–34. Osaka and Fairbanks: National Museum of Ethnology and Alaska Native Language Center, University of Alaska Fairbanks.
Joli Garçon

**Joli Garçon** () on saksalaisartisti Lolita Jolien kappale. Sen julkaisi Airplay Records artistin ensimmäisenä singlenä 20. heinäkuuta 2010. Kappaleen ovat sanoittaneet Danny Suko, Kent Base ja Shaun Bate. Se kertoo artistin halusta ja rakkaudesta poikaa kohtaan, joka ei tunnista tätä.Vaikka kappale on laulettu ranskan kielellä, artisti itse on saksalainen.

Kappaleesta on tehty myös kaksikymmentä remixversiota sisältävä kappalelista, joka julkaistiin digitaalisesti ladattavana 12. huhtikuuta 2011. Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa 27. heinäkuuta 2010. Kappale pääsi listoille neljässä eri valtiossa, ja ylsi korkeimmillaan sijalle 20 Ranskassa ja Belgian Valloniassa.

## Kappalelista

**CD Single**

# "Joli Garçon" (Video Edit) - 3:16
# "Joli Garçon" (Rob & Chris Remix) - 5:04
# "Joli Garçon" (Ron Bon Beat Project Remix) - 6:13

## Listasijoitukset

## Lähteet
Kati Hurme

**Kati Hurme** (s. 1968) on suomalainen entinen esteratsastaja ja estevalmentaja ja nykyinen urheilutoimittaja ja urheiluselostaja.

Hurme aloitti ratsastuksen jo alle kouluikäisenä ja kävi ratsastustunneilla Husön, Tuomarinkylän, Eriksnäsin ja Karlvikin ratsastuskouluissa. 14-vuotiaana vuonna 1982 hänelle ostettiin ensimmäinen oma hevonen Satin, jolla hän alkoi vuonna 1983 kilpailla esteratsastuksessa Veikko Heikkilän valmentamana ja oli jo samana vuonna mukana juniorien PM-joukkueessa. Hän voitti juniori- ja nuorten ratsastajien tasolla kymmenen SM- ja PM-mitalia, joista viisi oli kultamitaleja. Vuonna 1984 hän sai käyttöönsä hollantilaisruuna Metropolitanin (kilpailunimi Pohjola Metropolitan), jolla hän voitti vuonna 1988 nuorten ratsastajien Euroopan mestaruuden Chaudfontainessa, Belgiassa. Vastaavantasoiseen suomalaissaavutukseen ylsi uudelleen vasta 25 vuotta myöhemmin Elmo Jankari, joka voitti kenttäratsastuksessa nuorten ratsastajien EM-kultaa vuonna 2013.

Hurmeen isä Veikko toimi hänen urheilumanagerinaan ja hänellä oli jo junioriaikoina sponsorisopimukset Volvo-Auton ja Pohjolan kanssa. Mirri Kynsilehdon tavoin hän kuului junioriaikoinaan myös vuonna 1985 perustettuun Enso-Gutzeitin sponsoroimaan Enso-Teamiin, joka tuki lahjakkaita nuoria ratsastajia.

Hurme muutti ulkomaille Englantiin valmentautumaan ja kilpailemaan vuonna 1986 ylioppilaskirjoitustensa jälkeen ja siirtyi 1989 Hollantiin, 1992 Saksaan ja 1993 Belgiaan. Vuonna 1988 Metropolitanin loukkaannuttua hänen tärkeimmäksi kilparatsukseen tuli Vancouver (kilpailunimi Pohjola Vancouver). Ratsukko osallistui noin neljäänkymmeneen Grand Prix-, maailmancup- ja Nations Cup -luokkaan keräten sijoituksia, maailmancup-luokissa seitsemän kertaa. Suomen Nations Cup -joukkueessa ratsukko kilpaili vuosina 1991–1993, ja Hurme ja Vancouver edustivat Suomea myös seniorien EM-kilpailuissa vuonna 1991. Helsinki International Horse Show'ssa Hurme keräsi vuosien varrella kolme luokkavoittoa, muiden muassa kansainvälisen kaksintaisteluratsastusluokan voiton Metropolitanilla vuonna 1986 ollessaan vasta juniori.

Vancouver-ratsu loukkaantui vuonna 1994, ja 1990-luvun alun lama sai Hurmeen sponsorit vetäytymään. Hän lopetti kansainvälisen kilpailu-uransa ja palasi Suomeen, ryhtyi valmentajaksi, perusti perheen ja opiskeli ensin tradenomiksi, sitten urheilujournalistiksi. Hän on muun muassa toiminut kansainvälisten ratsastuskilpailujen selostajana Yleisradiolle ja Eurosportille ja esimerkiksi Helsinki International Horse Shown lehdistöpalvelussa sekä kirjoittanut lehtijuttuja.

Hurme edusti koko kilpailu-uransa ajan Suomen Kenttäratsastusseuraa. Hän toimi Suomen Ratsastajainliiton (SRL) Lounais-Suomen aluevalmentajana esteratsastuksessa vuosina 2000–2007. Hänet on nimitetty SRL:n Huippuvalmentajaksi ja hän toimii edelleen estevalmentajana. Lisäksi hän kasvattaa estehevosia.

Hurme on kolmen lapsen äiti.

## Kirjallisuutta
*

## Lähteet
Bulmer Hobson

**Bulmer Hobson** (14. tammikuuta 1883 – 8. elokuuta 1969) oli irlantilainen vallankumouksellinen nationalisti ja eräs Irlannin tasavaltalaisveljeskunnan (IRB) johtajista vuoden 1916 pääsiäiskapinaa edeltäneinä vuosina. Maltillista suuntausta lähentynyt Hobson syrjäytettiin IRB:n johdosta, ja hän vastusti kapinaan ryhtymistä.

Hobson oli lähtöisin kveekariperheestä Holywoodista Downin kreivikunnasta, mutta syntyi Belfastissa. Hän työskenteli kirjanpainajana ja liittyi nuorena kansallismielisiin Gaelic League- ja Gaelic Athletic Association -järjestöihin. Hobsonilla oli keskeinen rooli nationalistisen tasavaltalaisuuden uudessa tulemisessa protestanttisessa Ulsterissa 1900-luvun alussa. Hän perusti vuonna 1903 kansallismielisen partiolaisjärjestön Fianna Éireannin, joka nimettiin muinaisen tarusankari Fiannan mukaan. Se ei aluksi saavuttanut menestystä, mutta Hobsonin käynnistettyä sen toiminnan uudestaan vuonna 1909 yhdessä Constance Markieviczin kanssa siitä tuli merkittävä osa tasavaltalaisliikettä. Vuonna 1904 Hobson liittyi maanalaisen IRB:n valajäseneksi Denis McCulloughin aloitteesta. Myöhemmin heillä molemmilla oli tärkeä rooli Thomas J. Clarken johtamassa IRB:n uudelleenjärjestelyssä. Hobson osallistui myös Irlannin vapaaehtoisjoukkojen (*Irish Volunteers*) perustamiseen, mutta hän menetti muiden vallankumouksellisten tuen annettuaan maltillisen poliitikon John Redmondin kannattajien ottaa vapaaehtoisjärjestön johdon haltuunsa.

Hobson syrjäytettiin kokonaan pääsiäiskapinan suunnittelusta. Pääsiäistorstaina 1916 hän varoitti Irlannin vapaaehtoisjoukkojen komentajaa Eoin MacNeillia arvellessaan kapinan olevan suunnitteilla. Jotta Hobson ei pilaisi kapinasuunnitelmaa, IRB:n sotilasneuvosto vangitsi hänet välittömästi ja vapautti hänet vasta pääsiäismaanantaina, kapinan jo alettua. Hän ei liittynyt tukemaan kapinaa. Myöhemmin Hobson toimi Irlannin vapaavaltion postimerkkiviraston johtajana.

## Lähteet
Jim Leavins

**James T. Leavins** (s. 28. heinäkuuta 1960 Dinsmore, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan NHL:ssä yhteensä 41 runkosarjaottelua tehopistein 2+12=14 ja keräten 30 jäähyminuuttia. Hän pelasi urallaan myös Euroopassa Suomen, Ruotsin ja Italian pääsarjoissa.

## Ura
Leavins aloitti WHL-joukkue Regina Patsissa kaudella 1978–1979, mutta hän jätti CHL:n päästäkseen pelaamaan Yhdysvaltain yliopistosarjoihin ja Leavins pelasi junioriuransa näin ollen loppuun SJHL-joukkue Swift Current Broncosissa. Vuodet 1980–1984 hän kävi Denverin yliopistoa. Leavins oli jokaisella yliopistokaudellaan joukkueensa tehokkain puolustaja. Viimeisen yliopistokautensa 1983–1984 päätteeksi hänet valittiin WCHA:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen.

Leavinsia ei koskaan . Hän aloitti ammattilaisuransa kaudella 1984–1985 IHL-joukkue Fort Wayne Kometsissa, jossa tulokaskausi toi 76 runkosarjaottelussa tehot 5+50=55, joilla Leavins sijoittui IHL:n puolustajien pistepörssissä yhdeksänneksi. Kauden 1985–1986 hän aloitti AHL-joukkue Adirondack Red Wingsissa. Marraskuussa 1985 Leavins teki NHL-sopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa. Hän pelasi kauden aikana kaikkiaan 37 NHL-ottelua tehopistein 2+11=13. 

Heinäkuussa 1986 Red Wings kauppasi Leavinsin, Kelly Kision, Lane Lambertin ja vuoden  viidennen kierroksen varausvuoron New York Rangersiin vaihdossa Glen Hanloniin sekä vuosien  ja 1988 kolmannen kierroksen varausvuoroihin. Kauden 1986–1987 hän pelasi suurimmaksi osaksi AHL-joukkue New Haven Nighthawksissa ja sai kauden aikana tililleen neljä NHL-ottelua Rangersissa. Kauden 1987–1988 Leavins pelasi kokonaan farmisarjoissa, suurimmaksi osaksi IHL-liigan Salt Lake Golden Eaglesissa, jonka tehokkain puolustaja hän oli tehoilla 12+45=57. Leavins sijoittui IHL:n puolustajien pistepörssissä viidenneksi. Hän voitti kauden päätteeksi Turner Cupin ja valittiin liigan toiseen tähdistökentälliseen.

Kaudeksi 1988–1989 Leavins siirtyi Eurooppaan ja SM-liigajoukkue KooKoon riveihin. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 12+11=23, kuten myös kaudella 1989–1990 tehoilla 7+24=31, joilla Leavins sijoittui SM-liigan puolustajien pistepörssissä neljänneksi. Hän voitti myös KooKoon sisäisen tehotilaston lukemalla +6, joka oli myös joukkueen vakiokokoonpanon ainoa plussalla. Leavins voitti kevään 1990 liigakarsintojen syöttöpörssin ja oli pistepörssin toinen Jokereiden Teemu Selänteen jälkeen tehoilla 2+5=7. Hänen tehokkuudestaan huolimatta KooKoo putosi kauden päätteeksi I-divisioonaan. Hän vahvisti molempien KooKoo-kausiensa päätteeksi myös IHL:n Salt Lake Golden Eaglesia. Keväällä 1990 Leavins edusti vielä Kanadaa Izvestija Cupissa.

Kauden 1990–1991 Leavins vietti Ruotsissa Elitserien-joukkue Färjestads BK:n joukkueessa. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 9+8=17 ja voitti kauden päätteeksi Elitserien-hopeaa. Kauden 1992–1993 Leavins vietti italialaisseura HC Varesessa pelaten Italian pääsarja Serie A:ta sekä kansainvälistä Alpenligaa. Kaudella 1994–1995 hän esiintyi vielä Pohjois-Amerikassa PSHL-joukkue Los Angeles Banditsin paidassa.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet
Ponte sul Taro

**Ponte sul Taro** on silta Pohjois-Italiassa olevassa Ponte Taron kylässä Parman maakunnassa Emilia-Romagnan alueella. Silta ylittää Pojoen sivujoen Taron. Silta on osa roomalaista tietä Via Emiliaa. Sillan rakennutti määräyksellään Parman ruhtinatar Marie Louise vuosina 1816-1821. Silta on 565,5 metriä pitkä ja valmistuessaan se oli aikansa pisimpiä Euroopassa. Silta rakennettiin muutenkin näyttäväksi. Sen molemmissa päissä on kaksi marmoripatsasta. 

## Lähteet
Salsomaggiore Terme

**Salsomaggiore Terme** on kunta Pohjois-Italiassa olevassa Parman maakunnassa Emilia-Romagnan alueella. Nimensä mukaisesti Salsomaggiore Terme on kylpyläkaupunki. Se on ollut tunnettu suolaisesta vedestään jo roomalaisten aikana. Varsinaisen alun kylpylätoiminta sai vuonna 1839, jolloin lääkäri Lorenzo Berzieri keksi veden parantavan vaikutuksen. Jugendtyylinen kylpylärakennus on kaupungin keskipiste, jonka ympärille kaupunki on kasvanut. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Liisi Karttunen : Salsomaggiore Italian kuuluisa kylpypaikka, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 24.11.1929, nro 47, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Terinit

**Oy Terinit Ab** oli suomalainen vuosina 1949–2013 toiminut urheiluvaatteita sekä kuluttajille että kilpaurheilijoille valmistanut yritys.

Terinit sai alkunsa 1949 Teerijärven Kehräämöstä, joka kehräsi aluksi asiakkaiden materiaaleista mattolankoja. Vuonna 1952 se hankki trikookoneen tekemään käsineiden vuorikangasta. 1960-luvun alussa kehräämöön hankittiin jacquardkone leninkeihin tarkoitetun jerseykankaan valmistukseen. Ensin tehtiin villajerseytä, mutta pian siirryttiin suosioon nousseeseen rypistymättömään crimpleneen ensimmäisenä Suomessa.

Langan kehruu lopetettiin 1964 ja keskityttiin kankaiden ja vaatteiden valmistukseen. 1970-luvun alussa perustettiin toinen tehdas Lappajärvelle valmistamaan verryttelypukuja ja muita urheiluasuja, vuosikymmenen lopulla kolmas tehdas Simoon. Kristina Kainbergin suunnittelemat kisa-asut vuoden 1976 Innsbruckin talviolympialaisiin avasivat Terinitille vientikanavia. Muita Terinitin käyttämiä suunnittelijoita olivat Carita Lemponen, Nils Hästbacka ja Anja Korhonen.

1980-luvun alussa Terinit työllisti lähes 300 henkeä. Teerijärven tehtaan käsinevuorista ja muista neuloksista puolet vietiin Neuvostoliittoon, Lappajärven ja Simon tehtaiden urheiluvaatteista taas puolet vietiin etupäässä Länsi-Eurooppaan. Vuonna 1987 tapahtuneen omistajanvaihdoksen myötä Terinit keskittyi korkealuokkaisiin urheiluasuihin ja yhteistyöhön lajiliittojen kuten Hiihtoliiton kanssa. Terinit solmi yhteistyösopimuksia myös urheiluvälinemerkkien kuten Salomonin ja Atomicin kanssa. Tärkeimmiksi vientimaiksi muodostuivat Pohjoismaat, Keski-Euroopan maat ja Japani, ja näin Terinit vältti äkillisen idänkaupan loppumisen vaikutukset vaihtamalla strategiaansa jo ennakolta.

1970-luvun puolivälistä alkaen Terinit huolehti Suomen ja Ruotsin hiihtomaajoukkueiden edustusasuista. Vuosina 1992 ja 1994 Suomen olympiajoukkueet käyttivät Terinitin vaatteita. Muun muassa Matti Nykäselle hyppyhaalareita 1980-luvulla tehnyt Terinit palasi vuonna 2010 mäkihyppyasujen markkinoille valmentajien toivomuksesta. Yrityksellä oli urheiluasujen kehitysprojekteja viime vuosina myös pika- ja taitoluistelun sekä yleisurheilun lajiliittojen sekä Suomen olympiakomitean kanssa. Terinit valmisti myös yritysten työ- ja vapaa-ajan asuja Gore-Tex-materiaalista.

Oy Terinit Ab ajautui konkurssiin elokuussa 2013. Terinit-tuotemerkki siirtyi 23.1.2014 Agentur Arne & Mirja Holmberg Oy:n omistukseen. Kansainvälisiä kilpailuja voittanut suunnittelija Rolf Ekroth lanseerasi oman Terinit-mallistonsa Firenzen Pitti Uomossa tammikuussa 2019.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Viuluviikarit musiikkimaassa

**Viuluviikarit musiikkimaassa** oli Yleisradion tuottama ja esittämä lasten musiikki- ja taidekasvatusohjelma, jota esitettiin helmikuusta 1979 alkaen 38 jaksoa ja 16 uutta jaksoa vuonna 1986, nyt teemalla musiikin historia. Ohjelmaa vetivät unkarilaiset veljekset Géza ja Csaba Szilvay. Ohjelmassa esiintyneistä lapsista moni on sittemmin soittanut Szilvayden perustamassa Helsingin Juniorijouset -orkesterissa. 

Ryhmästä tunnetuiksi muusikoiksi nousivat ainakin Pekka ja Jaakko Kuusisto, Linda Lampenius, Réka Szilvay, Sennu Laine, Sakari Oramo ja Jan Söderblom. Szilvayt hyödynsivät opetuksessa kehittämäänsä Colourstrings-metodia ja ovat tehneet sitä tunnetuksi ympäri maailman juuri tämän ohjelman ja perustamansa orkesterin esiintymisten kautta.

Vuonna 2002 aiheesta tehtiin TV-dokumentti otsikolla *Viuluviikarit nyt!*, jossa selviteltiin missä entiset Viuluviikarit ja heidän opettajansa ovat nyt, liki neljännesvuosisata myöhemmin.

## Lähteet
Classic (kappale)

**Classic** on yhdysvaltalaisen popduo MKTO:n kappale, joka julkaistiin yhtyeen nimeä kantavan albumin toisena singlenä 20. kesäkuuta 2013. Kappaleen ovat sanoittaneet ja säveltäneet  Evan Bogart, Andrew Goldstein, Emanuel Kiriakou ja Lindy Robbins. Single saavutti suurimman suosionsa Oseaniassa, yltäen Australian singlelistan yhdeksännelle sijalle, ja Uudessa-Seelannissa kahdeksanneksi.

Josh Forbesin ohjaama retro-vaikutteinen musiikkivideo julkaistiin singlen julkaisupäivänä.

## Kappaleet

## Listasijoitukset

### Sertifiointi

## Lähteet
Edwarda O’Bara

** Edwarda O’Bara** (27. maaliskuuta 1953 – 21. marraskuuta 2012) oli yhdysvaltalainen nainen, joka on maailman pitkäaikaisin koomapotilas. Edwarda sairastui diabeteksen aiheuttamaan koomaan vuonna 1970 ollessaan 16-vuotias, ja vietti siinä 42 vuotta. Aiemmin pitkäaikaisimman koomapotilaan titteliä piti hallussaan myöskin yhdysvaltalainen Elaine Esposito joka oli koomassa 37 vuotta ja 111 päivää vaivuttuaan siihen 6-vuotiaana. Edwarda haaveili lastenlääkärin urasta, joka ei kuitenkaan koskaan toteutunut Edwardan vaipuessa koomaan 1970. Juuri ennen kuin hän menetti tajuntansa, hän pyysi äidiltään ettei tämä koskaan jättäisi häntä. Äiti lupasi ja piti sanansa.

## Elämä koomassa
Edwardasta huolehti tämän äidin lisäksi hänen siskonsa Colleen. Edwardaa ruokittiin letkua pitkin, ja hänet käännettiin kahden tunnin välein. Hänelle myös luettiin ja soitettiin musiikkia eikä häntä jätetty hetkeksikään yksin - hänen vieressään oli aina joku. Edwardan kohtalo on koskettanut monia ja sen takia hänellä oli ystäviä eri puolilta maailmaa. Edwardan äiti kuoli vuonna 2008 ja Colleen jätti työnsä hevosten kouluttajana, jotta voisi kuluttaa kaiken aikansa siskonsa hoitamiseen. 

## Kuolema
Tiistai-iltana 20. marraskuuta 2012 Colleen epäili siskonsa sairastuneen flunssaan huomatessaan tämän olevan hieman huonovointinen, mutta aamulla hänen tilansa oli jo terveempi. 
Kun Colleen aamiaisen ja kylvyn jälkeen meni kertomaan Edwardalle menevänsä hakemaan kahvia, hän huomasi kuinka Edwarda hymyili leveästi ja sitten hän nukahti. Kun Colleen palasi, hän yritti herättää siskoaan, muttei tämä enää herännyt.
Petri Munck (albumi)

**Petri Munck** on laulaja-lauluntekijä Petri Munckin esikoisalbumi. Sony Music julkaisi albumin 19. syyskuuta 2003. Albumi vietti Suomen virallisella albumilistalla yhteensä 14 viikkoa, parhaimmillaan se oli listan 14:s (7/2004). Vuonna 2004 albumi ylitti yli 15&nbsp;000 kappaleen myynnillään kultalevyrajan.

Albumin ovat tuottaneet Ako Kiiski, Jesse Vainio, Kalle Torniainen, Petri Munck ja Tarmo Keränen.

## Kappaleet

## Singlet
Albumin ensimmäinen single ”Levoton prinssi” nousi kesällä 2003 18 viikoksi Suomen viralliselle singlelistalle, jossa sen paras sijoitus oli kolmas (38–39/2003). Kappale nousi myös toiseksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi. Kappale soi vuoden 2003 aikana radioissa yli 7000 kertaa.

Marraskuussa 2003 julkaistu toinen single, ”Pystytkö lupaamaan” oli suomenkielinen versio Patrik Isakssonin vuonna 2001 levyttämästä ”Hur kan du lova mig” -kappaleesta. Munckin versio toimi julkaisuvuonnaan Yleisradion Ylen hyvä-kampanjan tunnusmusiikkina. Vaikka single ei noussut singlelistalle, se oli kuitenkin parhaimmillaan toiseksi soitetuin radiokappale.

Alkuvuodesta 2004 albumilta julkaistiin vielä singlenä kappale ”Pieni palanen”.

## Lähteet
Profeetta Muhammed (kirja)

**Profeetta Muhammed** (*The Prophet Muhammad. A Biography*) on matkakirjailija Barnaby Rogersonin vuonna 2003 ilmestynyt kirja islamin perustajahahmo Muhammadista. Teos ilmestyi suomeksi vuonna 2006 Ajatus-kirjojen kustantamana. 

## Arviointeja
Professori Heikki Räisäsen mukaan Rogerson esittää Muhammedin elämänkaaren vainotusta saarnaajasta vaikutusvaltaiseksi johtajaksi suunnilleen sellaisena kuin se islamin maissa tunnetaan. Rogerson ei juurikaan yritä käsitellä lähteitä kriittisen historioitsijan tapaan vaan kirjoittaa lähes uskovan muslimin tapaan. 

Karen Armstrong kirjoittaa, että Rogerson on matkakirjailija, mutta hänen kuvauksensa neljästä oikeaan johdetusta kalifista on historiallisesti terve, ymmärrettävä ja korjaa monia läntisiä väärinkäsityksiä tästä ratkaisevasta ajankohdasta. 

## Katso myös

* Muhammad. The Prophet for Our Time
* Muhammedin historiallisuus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Heyno, Jouko: Epähistoriaa Englannista. *Agricolan kirja-arvostelut* 28.12.2006.
* Laine, Risto: Mitä profeetta tarkoitti. *Turun sanomat* 13.10.2006.
* Räisänen, Heikki: Matkaopas kertoo totta ja tarua islamin profeetasta. *Helsingin sanomat* 4.8.2006.
It Happens All the Time

**It Happens All the Time** on yhdysvaltalaisen näyttelijä-laulaja Megan Hiltyn 12. maaliskuuta 2013 julkaistu ensimmäinen studioalbumi. Albumilla on alkuperäisten kappaleiden lisäksi coverkappaleita.

Albumilta julkaistiin singlenä kappale ”No Cure”.

## Kappaleet

## Lähteet
Levoton prinssi

"**Levoton prinssi**" on Petri Munckin ensimmäinen soolosingle. Sony Music julkaisi sen radioissa touko-kesäkuussa 2003 ja virallisesti 21. heinäkuuta 2003.

Kappale nousi julkaisuvuonnaan suureen suosioon. Se nousi toiseksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi ja se soi vuoden 2003 radioissa yli 7000 kertaa. ”Levoton prinssi” nousi kesällä 2003 myös 18 viikoksi Suomen viralliselle singlelistalle, jossa sen paras sijoitus oli kolmas (38–39/2003).

## Kappaleet

## Listasijoitukset

## Lähteet
Goldrushed

**Goldrushed** on ruotsalaisen alternative rock -yhtye The Royal Conceptin ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin Ruotsissa 11. syyskuuta 2013.

## Kappaleet

## Lähteet
Toinen (albumi)

**Toinen** on laulaja-lauluntekijä Petri Munckin toinen studiosalbumi. SonyBMG julkaisi albumin 1. kesäkuuta 2005. Albumi ei menestynyt artistin esikoisalbumin mukaisesti; *Toinen* nousi Suomen viralliselle albumilistalle vain yhdeksi viikoksi sijalle 40.

Albumi oli alun perin tarkoitus julkaista alkuvuodesta 2005 nimellä *02:00*, mutta julkaisuaikataulun myöhästyttyä ja Munckin ollessa tyytymätön lopputulokseen, päätettiin albumin nauhoituksia jatkaa. Alkuperäinen albumi *02:00* julkaistiin kuitenkin digitaalisesti vuoden 2005 lopussa nimellä *Klo 02.00*.

Albumilta julkaistiin neljä singleä: ”Totta vai harhaa”, ”Aina toinen”, ”Niin se menee” sekä ”Tivoli”. Singleistä ainoastaan ”Aina toinen” saavutti mainittavaa menestystä nousten neljänneksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi.

## Kappaleet

## Lähteet
Poika varjoiselta kujalta

**Poika varjoiselta kujalta** () on alun perin italialainen, erittäin suosittu iskelmä, jonka on säveltänyt Giuseppe Fanciulli ja alkuperäiset sanat on tehnyt Nicola Salerno. Suomenkielisen tekstin siihen teki Sauvo Puhtila.

Kappaleen levyttivät ensimmäisenä suomeksi Seija Lampila ja Olavi Virta vuonna 1957. Samana vuonna se ilmestyi myös Metrotyttöjen, Sing Song Sistersin ja Maynie Sirénin laulamina versioina.
Sittemmin kappaleen ovat suomeksi levyttäneet mm. Paula Koivuniemi, Tapani Kansa, Kivikasvot, Erkki Junkkarinen ja useat muut.

## Lähteet
Country Sisters

**Country Sisters** on 1970-luvulla perustettu tšekkiläinen yhtye, jonka tyylilaji on countrypop. Ensimmäiset kymmenen vuottaan yhtye toimi täysin amatööripohjalta nimellä *Jizerská protěž*. Yhtye on ensimmäinen eurooppalainen country-yhtye, jonka kaikki jäsenet ovat naisia. Nykyisessä kokoonpanossaan yhtye on esiintynyt vuodesta 2004. Ensimmäisen levynsä yhtye julkaisi vasta vuonna 1989. Kaukaisimmat kiertueensa yhtye on tehnyt Australiassa ja Kanadassa. Kaikkiaan yhtye on esiintynyt 16 maassa, lähinnä manner-Euroopassa.

## Levytykset
* White Line - 1989
* All the Gold in California - 1991
* Live in Zürich - 1993
* Heart of The Matter - 1995
* One More Time - 1997
* Country Sisters Live - 1999
* You Can Make Me Happy - 2002
* The Best of - 2004
* Canada Tour - 2006
* Dare to Go Bare - 2007
* Hot Ride - 2010

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen kotisivut