open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Metsänokiperhonen

**Metsänokiperhonen** (*Erebia ligea*) on täpläperhosten (*Nymphalidae*) heimoon kuuluva keskikokoinen päiväperhonen.

## Koko ja ulkonäkö
Metsänokiperhosen siipien yläpinnan pääväri on ruskeanmusta. Siivissä on punaiset juovat, jossa etusiivissä 3–4 silmätäplää ja takasiivissä 3 silmätäplää. Siipiripset ovat voimakkaan mustan ja valkoisen kirjavat. Takasiipien alapinnalla on valkoinen viiru. Naaraan takasiiven alapuoli on yleensä vaaleampi kuin koiraalla. Siipien kärkiväli on 36–54&nbsp;mm. Toukka on väriltään ruskeankellertävä.

(MHNT) Erebia ligea ligea - Saint-Cergue Suisse - female dorsal.jpg|*Erebia ligea ligea* ♀  
(MHNT) Erebia ligea ligea - Saint-Cergue Suisse - female ventral.jpg|*Erebia ligea ligea*  ♀ △


## Levinneisyys ja lentoaika
Metsänokiperhosta tavataan Euroopasta Aasian kautta Japaniin saakka. Euroopassa on kaksi erillistä esiintymisaluetta, toinen on Keski- ja Etelä-Euroopan vuoristoissa ja toinen Pohjois-Euroopassa. Laji puuttuu muun muassa Pyreneiden niemimaalta, Etelä-Balkanilta, Britteinsaarilta ja Keski-Euroopan pohjoisosista. Suomessa Pohjois-Lapista ja Ahvenanmaalta on vain satunnaisia havaintoja, muuten laji esiintyy koko maassa. Lentoaika on heinä–elokuu.

## Elinympäristö ja elintavat
Metsänokiperhonen on Keski- ja Etelä-Euroopassa yleensä vuoristolaji, jota tavataan 1&nbsp;700 metrin korkeuteen. Fennoskandiasta itään Venäjälle se on alankolaji. Se elää tuoreissa metsissä ja metsänreunoilla. Toukan kehitys vie aikaa kaksi vuotta. Esiintymisen runsaudessa on havaittu jaksoittaisuutta, jossa samalla alueella se on yleinen joka toinen vuosi.

## Ravintokasvi
Toukan ravintokasveja ovat heinälajit, kuten tesmat (*Milium*) ja lauhat (*Deschampsia*).

## Lähteet
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* LuontoPortti: Metsänokiperhonen (''Erebia ligea'')
* Suomen Perhoset: Metsänokiperhonen
* 
* Iltalehti: Metsänokiperhonen (''Erebia ligea'') 
* UniProt, Taxonomy: Erebia ligea
Pinotage

**Pinotage** on eteläafrikkalainen viinirypälelajike, joka on Pinot Noirin ja Cinsaut'n risteytys. Tämä punaviinirypäle kehitettiin vuonna 1925, mutta siitä tuli suosittu vasta 1950-luvun lopulla. Pinotage'ia kasvatetaan laajasti Etelä-Afrikassa ja vähäisemmissä määrin Yhdysvaltojen Kaliforniassa sekä Uudessa-Seelannissa.

Rypäleet ovat keskikokoa pienempiä, vähäaromisia ja sokeripitoisia. Pinotage kypsyy varhain ja on runsassatoinen, joskus satomääriä onkin rajoitettava voimakkaasti. Uusilla trimmausmenetelmillä satojen määrää on saatu pienennettyä ja makua muutettua runsasaromisemmaksi.
Pinotagesta tehdystä viinistä saattaa löytyä hillan, balsamiviinietikan, pihkan, tervan ja paahdettujen hedelmien aromeita. 

## Katso myös
* Viinintuotanto Etelä-Afrikassa
## Lähteet
Aegviidu

**Aegviidu** () on kauppala (alev) ja entinen kunta Harjumaan maakunnassa, Virossa. Sen asukasluku oli 717 (2014), pinta-ala 11,97 neliökilometriä ja asukastiheys 71,5 asukasta neliökilometrillä. Aegviidu mainitaan ensimmäistä kertaa vuoden 1796 kartassa nimellä *Aegwid*. 

Joidenkin lähteiden mukaan nimi Aegviidu esiintyi ensimmäistä kertaa 1700-luvulla kun Piibe-tietä rakennettiin paikallisten soitten läpi, tai 1800-luvulla kun Tallinna–Narva-rataa rakennettin, missä kesti kauan aikaa (*aeg* on viroksi "aika" ja *viidu* on "kulua, kestää"). Maininta Aegviidusta 1500-luvulla osoittaa nämä teoriat virheellisiksi.

Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Aegviidu menetti itsenäisen asemansa, kun siitä tuli Anijan kunnan osa.

## Väestö
Vuonna 2011 Aegviidun kunnassa (ja samalla Aegviidun kauppalassa, *alev*) oli 761 asukasta, joista 678 (89,1 %) oli virolaisia, 42 (5,5 %) venäläisiä ja 39 (5,1 %) muita kansallisuuksia.

## Kuvia

Aegviidu jaama peahoone3.jpg| Rautatieasemalta on junayhteys Tallinnaan, Narvaan ja Tarttoon.
File:Aegviiduperroon.jpg| Asemalaituri.
File:Aegviidu vana kalmistu.jpg| Aegviidun luterilainen kirkko.
File:Jägala–Käravete maantee Aegviidus.jpg| Kantatie 13 Aegviidussa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
The Yellow Kid

**The Yellow Kid** ( tai *Kulmalan poika*) eli **Mickey Dugan** oli päähahmo Yhdysvaltojen ensimmäisessä yhtäjaksoisesti ilmestyneessä sarjakuvassa, *Hogan’s Alleyssä*. The Yellow Kid oli kalju, irvinaamainen ja huonohampainen lapsi, joka seikkaili keltaisessa yöpaidassaan muiden yhtä outojen hahmojen kansoittamalla kadulla. *The&nbsp;Yellow Kid* -sarjakuvissa käytettiin hahmojen dialogia sisältäviä puhekuplia, joskin kakara itse kommunikoi paitaan putkahtaneilla tekstatuilla ilmauksilla. Yellow Kid puhui harvoin, ja hänen puheensa oli rikkonaista ja omalaatuista gettoslangia.

Sarjakuvan piirtäjä oli Richard F. Outcault. Se ilmestyi aluksi joitakin kertoja *Truth*-lehdessä 1894–1895 mustavalkoisena, mutta saavutti suunnatonta suosiota  New Yorkissa esiintyessään ensimmäisen kerran Joseph Pulitzerin *[[New York World]]* -sanomalehdessä  17. helmikuuta 1895 ja myöhemmin värillisenä 5. toukokuuta 1895. The Yellow Kid ilmestyi yleensä ruutuina ja vain harvoin strippeinä. 

Vuonna 1897 Outcault siirtyi piirtämään Yellow Kidiä William Randolph Hearstin *[[New York Journal]]iin*. Siksi Pulitzer palkkasi George Luksin tekemään sarjasta toista versiota *Worldiin*. Yellow Kid esiintyi näin ollen yhtaikaa kahdessa kilpailevassa lehdessä. Molemmat versiot lopetettiin 1898. Kahden edellä mainitun ”keltaisen lehden” harjoittama sensaatiojournalismi johti käsitteen *[[keltainen lehdistö]]* syntymään.

1940-luvulla Milton Caniffin piirtämässä ja käsikirjoittamassa *Terry and the Pirates* -sarjakuvassa esiintyi hahmo nimeltä Big Stoop, jonka visuaalinen ilmiasu parodioi The Yellow Kidiä. Toisaalta kuuluisa yhdysvaltalainen huijari Joseph Weil (1877–1975) tunnettiin nimellä ”Yellow Kid Weil”.

*The Yellow Kid* oli yksi kahdestakymmenestä sarjakuvasta, jotka otettiin mukaan Yhdysvaltain postilaitoksen julkaisemaan Comic Strip Classics -postimerkkisarjaan 1991. 

*Yellow Kidiä* pidettiin pitkään historian ensimmäisenä sarjakuvana, mutta todellisuudessa sellaisen löytäminen on osoittautunut luultua vaikeammaksi. Sveitsiläisen Rodolphe Töpfferin *[[Herra Koipeliini]]* -sarjakuva sai esimerkiksi alkunsa vuonna 1830 eli jo kauan ennen Keltaista kakaraa.

*Yellow Kidiä* julkaistiin myös suomalaisissa lehdissä. Jossain lehdessä nimenä on ollut *Kulmalan poika* tai *Kulmalan kakara*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*The R. F. Outcault Societyn Yellow Kid -sivusto 
*Yellow Kidin historiaa, suosiota ja sisältöä valottava artikkeli
Bromatsepaami

**Bromatsepaami** on bentsodiatsepiineihin kuuluva lääkeaine. Sen molekyylirakenne koostuu diatsepiinirenkaaseen kiinnittyneestä bentseeni- ja pyridiinirenkaasta. Bentseenirenkaassa on lisäksi kiinni bromiatomi. Kuten muitakin bentsodiatsepiineja, bromatsepaamia voidaan käyttää esimerkiksi ahdistuneisuuden ja unettomuuden hoitoon. Bromatsepaami ei ole Suomessa kaupan.

## Lähteet

## Katso myös
* Luettelo YK:n yleissopimusten mukaisista huumausaineista
Herra Koipeliini

**Herra Koipeliini** (*Monsieur Cryptogame*) oli vuonna 1830 alkunsa saanut sarjakuva, jonka kehitti yhtenä sarjakuvan kantaisistä pidetty sveitsiläinen Rodolphe Töpffer. Sen 1845 julkaistu kirjaversio levisi käännöksenä moniin Euroopan maihin. Suomessa osa siitä ilmestyi jatkosarjana *[[Sanomia Turusta]]* -lehdessä 1857. Sen mukaan on saanut nimensä suomalainen, käännössarjakuville myönnettävä Herra Koipeliini -palkinto.

Aikuiselle väestölle suunnatussa *Herra Koipeliinissa* ei käytetty puhekuplia, ja tyyliltään se oli absurdia komediaa. Sarjakuvan päähenkilö oli nuori herra Koipeliini, jota kiinnostivat luonnontieteet ja perhosten keräily. 

Töpffer teki alkuperäiset piirroksensa litografioina. Taiteilija Cham valmisti niistä puupiirrosversiot vuonna 1845.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Koipeliinin linnustus. Sanomia Turusta -lehdestä kootut jaksot.
Anna-Maria Jurvelin

**Anna-Maria Jurvelin** (s. 1971 Oulu) on suomalainen sopraano ja oopperalaulaja.

Jurvelin valmistui Oulun konservatoriosta  Suomen evankelis-luterilaisen kirkon alimman asteen kanttoriksi 1993 ja jatkoi kirkkomusiikkiopintojaan Sibelius-Akatemiassa. Esittävän säveltaiteen osastolle hän siirtyi 1994 isänsä, tenori Esko Jurvelinin oppilaaksi. Vuonna 2001 hän suoritti Sibelius-Akatemian laulun diplomitutkinnon ja valmistui musiikin maisteriksi. Ensikonsertti Sibelius-Akatemiassa oli 2003.

Jurvelin sijoittui toiseksi vuoden 1995 Timo Mustakallio -laulukilpailussa ja 1996 toiseksi Lappeenrannan kansallisissa laulukilpailuissa.

Vuonna 1997 Jurvelin esiintyi Mozartin oopperoiden solistitehtävissä Savonlinnan oopperajuhlilla sekä Suomen Kansallisoopperassa. Vuosina 1998–99 hän opiskeli Zürichin oopperan studiossa Sveitsissä, ja oli kiinnitettynä Pforzheimin kaupunginteatteriin 1999–2000. Sittemmin hän on laulanut mm. Ruotsissa Dalhallan oopperajuhlilla, Vaasan Oopperassa ja Oulun Oopperassa.

## Lähteet
Sulttaaniperhonen

**Sulttaaniperhonen** (*Charaxes jasius*) on täpläperhosten (*Nymphalidae*) heimoon kuuluva suurikokoinen päiväperhonen.

## Koko ja ulkonäkö

Sulttaaniperhosen siipien kärkiväli on noin 9&nbsp;cm, naaras on koirasta kookkaampi. Siipien yläpinnan pääväri on tummanruskea ja siivissä on kellanruskea reunajuova. Siipien alapinnan tyviosa on ruskeiden valkoreunaisten juovien ja täplien kirjavoima.

Charaxes jasius MHNT CUT 2013 3 12 male Roquebrun 34 Dorsal.jpg|♂
Charaxes jasius MHNT CUT 2013 3 12 male Roquebrun 34 Ventral.jpg|♂ △


## Levinneisyys ja lentoaika
Sulttaaniperhosen levinneisyys rajoittuu Välimeren alueelle Kreikasta länteen. Italiassa se on yleinen länsirannikolla, mutta puuttuu Adrianmeren rannikolta. Adrianmeren itäpuolella se sen sijaan on yleinen. Esimerkiksi Kroatian Splitissä lomailija voi helposti löytää niitä Marjanin luonnonpuistosta. Ranskassa se esiintyy harvinaisena Provence-Alpit-Rivieralta Itä-Pyreneille ja Espanjassa ja Portugalissa sitä on paikallisena ja niukkana rannikoilla ja sisämaassa. Pohjois-Afrikassa se esiintyy Marokon, Algerian ja Tunisian rannikoilla. Sulttaaniperhonen lentää kahtena sukupolvena, ensimmäinen maaliskuusta kesäkuuhun ja toinen heinäkuusta lokakuuhun.

## Elinympäristö ja elintavat

Sulttaaniperhosta tavataan merenpinnan tasolta noin 500 metrin korkeudelle.

## Ravintokasvi

Toukan ravintokasvi on mansikkapuu (*Arbutus unedo*).

## Lähteet
Nopsa

**Nopsa** on nykyään Intersportin omistama Suomessa markkinoitava polkupyörämerkki. Ensimmäiset Nopsa-pyörät tulivat myyntiin 1951. Nopsa-pyöriä valmisti Pyörätehdas Haapala Oy Turussa. Se fuusioitiin 1995 Tunturipyörä Oy:öön. 

Nopsa-malleja ovat muun muassa Fiore, Original, Picnic ja Sport.

## Aiheesta muualla
* Nopsa: Nopsa polkupyörät
Jadel Gregório

**Jadel Gregório** (s. 16. syyskuuta 1980 Jandaia do Sul, Brasilia) on brasilialainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä.

200-senttinen ja satakiloinen Gregório hyppäsi toukokuussa 2007 kolmiloikan ennätyksekseen 17,90 jolla hän rikkoi 32 vuotta vanhan João Carlos de Oliveiran nimissä olleen Etelä-Amerikan ja Brasilian ennätyksen yhdellä senttimetrillä.

## Saavutuksia kolmiloikassa
* Kesäolympialaiset
** Ateena 2004 – viides
** Peking 2008 – kuudes
* Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut
** Pariisi 2003 – viides
** Helsinki 2005 – kuudes
** Osaka 2007 – hopeaa
** Berliini 2009 – kahdeksas
* Yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailut
**Birmingham 2003 – kuudes
**Budapest 2004 – hopeaa
**Moskova 2006 – hopeaa
**Doha 2010 – kuudes
* Pan-Amerikan kisat
** 2003 – hopeaa
** 2007 – kultaa 
* Muita saavutuksia
**Universiadit 2001 – pronssia
** – neljäs
** – neljäs
** – neljäs
** – toinen
** – toinen
** Yleisurheilun maailmancup 2006 – toinen
** – toinen

## Henkilökohtaiset ennätykset
*Pituushyppy – 822 (2004)
*Kolmiloikka – 17,90 m (2007)

## Lähteet
*

### Viitteet
Papillon (elokuva)

**Papillon** on Franklin J. Schaffnerin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva, joka pohjautuu ranskalaisen Henri Charrièren omaelämäkerralliseen teokseen *[[Vanki nimeltä Papillon]]* (1970).

Pääosissa näyttelevät Steve McQueen ja Dustin Hoffman. Elokuva nimettiin Oscar-ehdokkaaksi parhaasta musiikista. Steve McQueen nimettiin Golden Globe -palkinnon saajaehdokkaaksi. Saksassa elokuva sai Goldene Leinwand -palkinnon.

## Rooleissa

## Vastaanotto
*Papillon* on yksi Suomen kaikkien aikojen eniten teatterikatsojia saaneista ulkomaisista elokuvista. Vuoteen 1981 mennessä sen oli teattereissa nähnyt lähes 641&nbsp;000 suomalaista.

''Video-oppaassa'' vuodelta 1995 Bello Romano piti *Papillonia* pituudessaan ja synkkyydessään hieman puuduttavana, mutta päättäväisyydessään kiinnostavana tutkielmana ihmistahdosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Papillon.  Elokuvauutiset.fi.
Nelson Évora

**Nelson Évora** (s. 20. huhtikuuta 1984) on syntyjään kapverdeläinen ja nykyään Portugalia edustava kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä. Évora syntyi Norsunluurannikolla jonne hänen vanhempansa olivat muuttaneet Kap Verdestä. Évoran ollessa viisivuotias perhe muutti Portugaliin. Portugalin kansalaisuuden hän sai kesäkuussa 2002. Tätä ennen hänellä oli Kap Verden kansalaisuus. Évora pitää edelleen hallussaan Kap Verden ennätyksiä pituushypyssä ja kolmiloikassa.

Osakan MM-kisoissa 2007 Évora voitti kolmiloikan maailmanmestaruuden uudella henkilökohtaisella ja Portugalin ennätyksellä 17,74&nbsp;m. Évoran kulta oli ensimmäinen portugalilaisen miehen voittama yleisurheilun maailmanmestaruus. Vuoden 2008 sisäratojen MM-kilpailuissa Valenciassa Évora saavutti pronssia tuloksella 17,27&nbsp;m, joka jäi kuusi senttiä hänen samana talvena hyppäämästä halliennätyksestään.

Évora voitti vuonna 2008 maailmanmestaruuden jatkoksi olympiakultaa Pekingistä. Évoran neljännen kierroksen tulos 17,67&nbsp;m oli kauden kärkitulos maailmalla ja riitti viiden senttimetrin voittoon ennen brittiläistä Phillips Idowua.

Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui toiseksi tuloksella 17,55&nbsp;m. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Prahassa 2015 tuloksella 17,21&nbsp;m. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui kolmanneksi tuloksella 17,52&nbsp;m. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Belgradissa 2017 tuloksella 17,20. Saman vuoden Lontoon MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia tuloksella 17,19. Hän sai Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 pronssia Portugalin ennätystuloksella 17,40. Hän voitti samana vuonna Euroopan-mestaruuden Berliinissä tuloksella 17,10. Hän sai sisäratojen EM-hopeaa Glasgow'ssa 2019 tuloksella 17,11.

## Ennätykset

* Voimassa olevat Kap Verden ennätykset
** pituushyppy 757
** kolmiloikka 16,15

* Voimassa olevat Portugalin ennätykset
** kolmiloikka (ulkona) 17,74 (2007)
** kolmiloikka (hallissa) 17,40 (2018)

### Henkilökohtaiset ennätykset
* pituushyppy 810 (2007)
* kolmiloikka 17,74 (2007)

## Saavutuksia
### Pituushyppy
* Nuorten EM-kilpailut 2003 – kultaa
* EM-kilpailut 2006 – kuudes

### Kolmiloikka
* Nuorten MM-kilpailut 2002 – kuudes
* Nuorten EM-kilpailut 2003 – kultaa
* Alle 23-v. EM-kilpailut 2005 – pronssia
* Sisäratojen MM-kilpailut 2006 – kuudes
* EM-kilpailut 2006 – neljäs
* Sisäratojen EM-kilpailut 2007 – viides
* MM-kilpailut 2007 – kultaa
* Sisäratojen MM-kilpailut 2008 – pronssia
* Kesäolympialaiset 2008 – kultaa
* Kesäuniversiadit 2009 – kultaa
* MM-kilpailut 2009 – hopeaa
* Kesäuniversiadit 2011 – kultaa
* MM-kilpailut 2011 – viides
* EM-kilpailut 2014 – kuudes
* Sisäratojen EM-kilpailut 2015 – kultaa 
* MM-kilpailut 2015 – pronssia
* Sisäratojen MM-kilpailut 2016 – neljäs
* Kesäolympialaiset 2016 – kuudes
* Sisäratojen EM-kilpailut 2017 – kultaa 
* MM-kilpailut 2017 – pronssia
* Sisäratojen MM-kilpailut 2018 – pronssia
* EM-kilpailut 2018 – kultaa
* Sisäratojen EM-kilpailut 2019 – hopeaa 

## Lähteet
* 
* Tilastopajan profiili 

### Viitteet
Monarkkiperhonen

**Monarkkiperhonen** (*Danaus plexippus*) on täpläperhosten (*Nymphalidae*) heimoon kuuluva suurikokoinen päiväperhonen. Monarkkiperhosen alalaji *Danaus plexippus plexippus* vaeltaa Pohjois-Amerikassa vuosittain pitkiä matkoja Suurten järvien ja Meksikon välillä, alalaji *Danaus plexippus megalippe* ei vaella ja se esiintyy Yhdysvaltain Georgiasta ja Floridasta Länsi-Intian saarille ja sieltä Keski-Amerikan kautta Amazonasin alueelle.

## Koko ja ulkonäkö
Monarkkiperhosen siipien kärkiväli on noin 8,5–12,5&nbsp;cm. Koiraan siipien yläpuolen pääväri on kastanjanruskea. Siipien suonien kohdat ja reunat ovat mustat. Reunassa on kaksi riviä valkeita täpliä. Koiraalla on takasiipien yläpinnalla koirastäplä, joka tuottaa feromoneja. Siipien alapinnan pääväri on vaaleampi kuin yläpinnan. Naaraan siipien pääväri on vaaleampi kuin koiraalla ja siipisuonet tummempia.

Danaus plexippus MHNT.jpg| ♂ 
Danaus plexippus MHNT femelle.jpg|♀


## Levinneisyys ja lentoaika
Monarkkiperhosen alkuperäiseen levinneisyysalueeseen kuuluu Amerikassa alue Kanadan eteläosista Amazonasin alueelle. Laji on levinnyt 1800-luvulla uusille alueille sopeuduttuaan uusiin ravintokasveihin. Sitä tavataan myös Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Atlantin itäpuolella sen esiintymisalueeseen kuuluvat Kanariansaaret Lanzarotea lukuun ottamatta, Azorit ja Madeira. Monarkkiperhonen puuttuu Aasian, Afrikan ja Euroopan mantereilta, mutta on satunnaisena vaeltajana tavattu monissa Atlantin rannikon maissa Euroopassa. Lentoaika on ympäri vuoden useina sukupolvina, ensimmäinen sukupolvi huhtikuusta alkaen.

## Elinympäristö ja elintavat
Monarkkiperhonen elää monenlaisissa ympäristöissä. Se muuttaa Pohjois-Amerikassa sankoin joukoin etelään elokuusta alkaen. Itäinen kanta muuttaa Meksikon keskiosiin, läntinen talvehtii Kalifornian rannikon keskiosissa. Talvehtinut kanta alkaa yleensä lisääntyä vasta sen jälkeen, kun se jättää talvehtimispaikkansa helmi-maaliskuussa. Itäinen kanta muuttaa keväällä suunnilleen Yhdysvaltojen Teksasiin ja Oklahomaan. Vasta seuraavat sukupolvet muuttavat pohjoisemmaksi Yhdysvalloissa ja Kanadaan.

## Ravintokasvi
Toukan ravintokasveja ovat alkuperäisillä esiintymisalueilla monet *Asclepias*-suvun lajit, Kanariansaarilla *Gossypium arboreum* ja *Euphorbia mauretanica*.

## Lähteet
*
Intersport

**Intersport** eli **IIC** – **Intersport International Corporation** on kansainvälinen urheilutarvikekaupan kauppaketju, joka on perustettu 1968. Sen pääkonttori sijaitsee Bernissä, Sveitsissä. Intersport-kauppoja on yli viisi tuhatta 42 eri maassa. Suomessa on 50 Intersport-kauppaa. Ne kuuluvat K-ryhmään, mutta niissä toimivat itsenäiset kauppiaat. Intersport Finland toimii Suomessa myös **Budget Sport** -konseptilla. Pienemmillä paikkakunnilla toimii Kesport-urheilukaupat.

## Intersportin tuotemerkkejä Suomessa
*McKinley
*8848
*Brooks
*Canadien
*Crazy Creek
*Jamis
*Etirel
*Nopsa
*FireFly
*Pro Touch

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tietoja Intersportista
* Intersportin englanninkieliset kotisivut
Sovetski sport

**Sovetski sport** () on venäläinen (aiemmin neuvostoliittolainen) päivittäin ilmestyvä urheiluaiheinen sanomalehti. Vuosina 1924–1946 sen nimi oli *Krasnyi sport* () eli ”Punainen urheilu”. Lehteä ei painettu vuosien 1928  ja 1932 välillä. 

Moskovassa 20. heinäkuuta 1924 perustettu lehti oli Neuvostoliiton ensimmäinen urheiluaiheihen sanomalehti ja Fyysisen kulttuurin ja urheilun komitean sekä ammattiliittojen VTsSPS:n () virallinen elin. *Sovetski sport* oli yksi Neuvostoliiton päälehdistä, ja vuonna 1975 sitä jaettiin 104 maahan levikin ollessa noin 3&nbsp;900&nbsp;000. Vuonna 1988 levikki oli kohonnut jo yli viiteen miljoonaan. Lehti maksoi vain kolme kopeekkaa, joten se oli jokaisen asukkaan saatavissa.

*Sovetski sport* tarjosi reportaaseja merkittävistä kilpailuista Neuvostoliitossa ja ulkomailla sekä selostuksia kansallisten ja kansainvälisten urheiluliittojen toiminnasta. Se myös julkaisi urheilijoiden ja valmentajien haastatteluja ja pyrki edistämään terveellistä elämäntapaa. Lisäksi lehti järjesti esimerkiksi jääkiekko-, yleisurheilu-, lentopallo-, uinti- ja hiihtokilpailuita. Sanomalehti palkittiin Työn punaisen lipun kunniamerkillä 1974. 

Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen lehden levikki laski noin 123&nbsp;000:een (2006). Yksi tärkeimmistä syistä tähän oli päivittäislehti *[[Sport-Ekspress]]in* perustaminen 1991. Senkään levikki – 650&nbsp;000 – ei tosin ole yhtä suuri kuin *Sovetski sportin* aiemmin. 

Nykyisin *Sovetski sportin* julkaisijoina toimivat Venäjän olympiakomitea ja Sovetski sport -kustantamo. Vuodesta 2001 lähtien lehteä on painettu värillisenä.

## Aiheesta muualla
*''Sovetski sportin'' verkkosivut
Virnaperhonen

**Virnaperhonen** (*Leptidea sinapis*) on keskikokoinen kaaliperhosten (*Pieridae*) heimoon kuuluva hento päiväperhonen.

## Koko ja ulkonäkö

Virnaperhosen etusiiven pituus on yleensä 18–24&nbsp;mm. Suomessa on mitattu siipien kärkiväliksi 32–42,5&nbsp;mm. Siivet ovat pitkänomaiset, pyöreäpäiset ja niiden pääväri on valkoinen. Koiraalla on etusiiven yläpinnalla kärkitäplä, jonka väri vaihtelee vaalean harmaasta tumman harmaaseen, naaraalla kärkitäplän paikalla on harmaata varjostusta suonissa. Takasiiven alapinta on kellertävä ja siinä on epäselviä harmaita varjostuksia. Tuntosarven nuija on musta, kärki kastanruskea ja kärjen alapuolella valkoinen täplä. Toukka on väriltään vihertävänkellertävä.

Maastossa laji on helppo tunnistaa hitaasta, hennosta ja poukkoilevasta lentotavasta.


(MHNT)_Leptidea_sinapis_-_Foret_de_Bouconne,_France_-_male dorsal.jpg|*Leptidea sinapis* ♂ 	
(MHNT)_Leptidea_sinapis_-_Foret_de_Bouconne,_France_-_male ventral.jpg|*Leptidea sinapis* ♂   △
(MHNT) Leptidea sinapis - Foret de Bouconne, France - female dorsal.jpg|*Leptidea sinapis*   ♀  
(MHNT) Leptidea sinapis - Foret de Bouconne, France - female ventral.jpg|*Leptidea sinapis*   ♀ △


## Levinneisyys ja lentoaika

Virnaperhonen esiintyy koko Euroopassa lukuun ottamatta pohjoisimpia alueita, Keski-Euroopan luoteisosia ja Britteinsaarien pohjoisosia. Kaakossa esiintymisalue ulottuu Syyriaan ja Kaukasukselle asti. Suomessa virnaperhonen esiintyy koko maassa, mutta Lapissa vain satunnaisesti. Suomen eteläosissa laji on yleinen, mutta useimmiten yksilöitä tavataan yksitellen.

Lentoaika on huhti–toukokuusta alkaen, kaksi sukupolvea kesässä. Suomessa runsaslukuisempi ensimmäinen sukupolvi on lennossa pääosin toukokuun lopulta alkaen, satunnainen ja harvalukuinen toinen sukupolvi lentää heinä–elokuussa.

## Elinympäristö ja elintavat

Virnaperhonen elää niityillä, teiden ja polkujen varsilla sekä puutarhoissa. Perhosta tavataan myös valoisilla metsäisillä alueilla, kuten lehti- ja sekametsien avoimilla paikoilla. Laji talvehtii kotelona.

## Ravintokasvi

Toukan ravintokasveja ovat hernekasvit, etenkin virnat (*Vicia*) ja nätkelmät (*Lathyrus*).

## Lähteet

*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
*LuontoPortti: Virnaperhonen (''Leptidea sinapis'')
*Suomen Perhoset: Virnaperhonen
*Perhosopas: Virnaperhonen (''Leptidea sinapis'') 
*Keskisuomalainen: Virnaperhonen
*Iltalehti: Virnaperhonen (''Leptidea sinapis'') 
*UniProt, Taxonomy: Leptidea sinapis
Antifates (laistrygoni)

**Antifates** () oli kreikkalaisessa mytologiassa laistrygonien, ihmissyöntiä harrastavan jättiläisten kansan kuningas.

Jätettyään taakseen Aioloksen saaren Odysseus rantautui seitsemän päivää myöhemmin Telepyloksen kaupungin läheisyyteen. Hän lähetti kolme miestään tiedustelemaan. Nämä tapasivat matkallaan Antifateksen tyttären, joka vei heidät isänsä palatsiin. Siellä Antifates söi välittömästi yhden miehistä. Odysseus onnistui pakenemaan muutamien kumppaneidensa kanssa alukselleen, joka ainoana oli ankkuroitu sataman ulkopuolelle. Laistrygonit tuhosivat kaikki satamassa olevat alukset miehistöineen heittämällä niitä kallioilta valtavilla kivenjärkäleillä.

## Lähteet
Kaaliperhoset

__NOTOC__
**Kaaliperhoset** (Pieridae) on runsaslajinen heimo päiväperhosten yläheimossa (Papilionoidea). Maailmanlaajuisesti kaaliperhoslajeja tunnetaan yli 1&nbsp;000 ja sukuja noin 76. Euroopasta kaaliperhosia on tavattu yli 40 lajia ja Suomestakin 16 lajia.

## Kuvaus

Kaaliperhosten siipien pohjaväri on yleensä valkoinen tai keltainen ja niissä on usein mustaa kuviointia. Väri aiheutuu siipisuomuihin kotelovaiheen aikana aineenvaihdunnan sivutuotteena kertyneistä pteridiinipigmenteistä. Pteridiinien varastoituminen siipiin on juuri kaaliperhosten heimolle ominainen piirre. Sukupuolet ovat lähes aina keskenään erinäköisiä erojen liittyessä yleensä siipien tumman kuvioinnin määrään. Kaaliperhosten värityksellä on suuri merkitys perhosyksilöiden välisessä kommunikoinnissa, etenkin koiraiden kesken. Monet lajit joko heijastavat tai absorboivat ultraviolettisäteilyä ja joillakin lajeilla siipien väritys ultraviolettialueella riippuu sukupuolesta.

Kaikilla heimon lajeilla on kolme paria täysimittaisia jalkoja. Heimon yhdistävinä tuntomerkkeinä aikuisen perhosen keskiruumiin *pronotumin* levyt eivät yhdisty keskikohdastaan. Lisäksi eturaajojen kynnet ovat kaksihaaraiset.

## Elintavat

Kaaliperhoslajeilla on usein voimakas vaellustaipumus, jonka vuoksi niitä saatetaan tavata kaukanakin lajin vakituisen elinalueen ulkopuolella. Joidenkin lajien toukat ovat huomattavia maatalouden tuholaisia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
* Suomessa tavattuja kaaliperhosia
* Laji.fi: Kaaliperhoset – Pieridae
* UniProt: Taxonomy - Pieridae 
* Animal Diversity Web (ADW): Pieridae 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Pieridae
Tikkipokeri

**Tikkipokeri** eli **tikkipokka** on 2–4 hengen korttipeli. Nimen mukaisesti tikkipokassa yhdistyy kaksi korttipeliä, tikki ja pokeri.

## Pelin kulku

Jokaiselle pelaajalle jaetaan 10 korttia. Näistä korteista kukin pelaaja valitsee itselleen kaksi viiden kortin kättä, toisen tikkiin ja toisen pokeriin. Jos pelaajalla ei ole kädessään yhtäkään ässää tai kuvakorttia, saa hän ottaa uudet 10 korttia. Pokerikäsi asetetaan sivuun ja ensiksi pelataan tikki. Tikki pelataan perinteisillä tikin säännöillä, eli noudatetaan maapakkoa ja viimeisen tikin voittaja ansaitsee pisteen. Tämän jälkeen katsotaan pokerikädet ja pokerin voittaja saa myös yhden pisteen. Mikäli sama pelaaja voittaa kierroksen molemmat pelit, saa hän lisäpisteen. Pelin voittaa pelaaja, joka saa ensimmäisenä tasan 12 pistettä. Kuitenkin jos pelaaja menee yli 12 pisteen, putoaa hän seitsemään pisteeseen.

On olemassa myös toinen pelitapa tikkipokkaan. Pelaajille jaetaan 5 korttia käteen. Ensimmäisenä kortin lyö pöytään se joka on jakajaa ennen. Sen jälkeen peli on kuin normaalia tikkiä mutta se joka voittaa tikin saa 2 pistettä. Tikin jälkeen katsotaan kortit samanlailla kun pokerissa. alle 10 pareista saa 1 pisteen, kolmosista 2 ja nelosista voittaa pelin. peli pelataan 15. Yli 10 ja 10 pareista saa 2 pistettä ja kolmosista 3. Väristä saa 5, suorasta 8, täyskädestä 5, värisuorasta 10. Pokeri tyyliset pisteet saa se pelaaja jolla on parhaat kortit. Mutta jos tikki menee tasan? Silloin 2 pistettä jaetaan tasan mutta jos voittajia on kolme niin jokainen saa 1 pisteen. Pelissä silti voi huijata eli voitte vaihtaa kaverin kanssa kortteja pimeästi mutta jos tämä huomataan teidät poistetaan pelistä.

## Lisä- ja miinuspisteet

Tietyillä käsillä pelaaja voi saada lisä- tai miinuspisteitä.

**Kakkoslopetus**: Mikäli pelaaja voittaa tikin lyömällä viimeisenä korttinaan kakkosen, saa hän siitä yhden lisäpisteen.

**Kolmoslopetus**: Lisäpisteen voi myös ansaita ottamalla kiinni tikissä toisen pelaajan kakkoslopetusyrityksen saman maan kolmosella ja voittamalla kyseisen kierroksen.

**Janarisuora**: Janarisuora on suora, jonka korkein kortti on 10 tai pienempi. Voittamalla pokerin janarisuoralla, pelaaja ansaitsee lisäpisteen. Jos janarisuoralla ei kuitenkaan voita pokeria, sakotetaan pelaajaa tästä yhdellä miinuspisteellä.

**U-10-bonus**: Jos pelaaja voittaa sekä tikin että pokerin kädellä, joka ei sisällä yhtään ässää tai kuvakorttia, hän saavuttaa vielä yhden lisäpisteen. (Kuten tästä huomaamme, aina ei kannata vaihtaa kortteja, vaikka se olisi mahdollista)

Yhdellä kierroksella pelaaja voi siis saavuttaa yhteensä peräti kuusi pistettä. Tämä onnistuu esimerkiksi yhdistelmällä "kakkoslopetus - janarisuora - U-10-bonus".
Ari Huusela

**Ari Huusela** (s. 28. lokakuuta 1962) on suomalainen yksinpurjehtija. Hän osallistui Vendée Globe -kilpailuun (2020–21), jossa hän purjehti pysähtymättä maailman ympäri. Ammatiltaan Huusela on liikennelentäjä.

## Lentäjä
Nuorena Huusela haaveili pääsystä Ilmasotakouluun, mutta karsiutui täpärästi. Armeijassa hän meni ilmavoimien tekniseen kouluun, jonka jälkeen hän toimi Finnaviationin asentajana. Huusela pääsi myös lentäjäksi rahtilennoille. Niistä hommista hän palasi lentomekaanikon töihin Karairille. Hän pääsi Finnaviationin perämieskurssille, josta hän päätyi Saab 340 -koneen perämieheksi. Vuonna 1995 Finnair osti Finnaviationin, ja Finnaviationin lentäjistä tuli Finnairin lentäjiä. Vuonna 1997 Huuselasta tuli DC9:n perämies.

## Purjehtija

Valtameriyksinpurjehtijana tunnettu Huusela on purjehtinut kilpaa yli 30 vuotta, vuodesta 1986 lähtien. Avomeripurjehduksen Suomen mestaruutta Huusela oli voittamassa vuonna 1997. Vuonna 1999 Huusela osallistui ensimmäistä kertaa Atlantin ylittävään Mini Transat -kilpailuun 6,5-metrisellä *Pomi*-veneellä. Huusela oli paras pohjoismaalainen sijoituttuaan kolmanneksitoista. Syksyllä 2007 hän osallistui kisaan toistamiseen ja pääsi maaliin. Transat 6,50 purjehdittiin vuonna 2007 La Rochellesta Ranskasta Madeiran kautta Salvador da Bahiaan Brasiliaan. Vain kaksi suomalaista on onnistunut pääsemään mukaan 6,50-luokan Transat-kilpailuun, Reima Alander vuonna 1997 ja Ari Huusela 1999 sekä 2007.

Vuonna 2014 Huusela pääsi ensimmäisenä pohjoismaalaisena maaliin Route du Rhum -yksinpurjehduskilpailussa Ranskan Saint-Malosta Guadeloupeen 40-jalkaisella Neste Oil -veneellään (Pogo40). Hän kilpaili RHUM-luokassa.

Vuonna 2017 Huusela hankki Avivana tunnetun IMOCA-veneen (Owen Clarke Design 2007). Vuonna 2018 hänestä tuli Pohjoismaiden ensimmäinen Imoca Globe Series -kilpailuun osallistunut ja maaliin päässyt kippari. Kisa oli Route du Rhum 2018.

Keväällä 2019 Huusela pääsi maaliin Imoca Globe Seriesin Bermudes 1000 Race -osakilpailussa (2000 NM). Syksyllä 2019 Huusela teki jälleen pohjoismaista purjehdushistoriaa kipparoidessaan IMOCA Ariel2:nsa kuuluisan kaksin purjehdittavan kahvikisan, Transat Jacques Vabren maaliin. Co-skipperinä kisassa toimi irlantilainen Mikey Ferguson.

Vuonna 2020 Huusela osallistui ensimmäisenä pohjoismaalaisena Vendée Globe -maailmanympäripurjehduskilpailuun. Kilpailu alkoi 8. marraskuuta 2020 Les Sables-d’Olonnen satamakaupungista Ranskasta ja Huuselan osalta se päättyi samaan paikkaan 116 päivän ja 18 tunnin jälkeen 5.3.2021. Kilpailu purjehdittiin ilman pysähdyksiä ja ulkopuolista huoltoa. Huuselasta tuli neljäs suomalainen, joka on purjehtinut yksin maapallon ympäri. Hän sijoittui sijalle 25 ja oli maaliin asti selvinneistä viimeinen. 

## Soolopurjehdukset yli Atlantin

a Huom.: Kahden hengen kilpailu, toisena kipparina Mikey Ferguson (Irlanti).

## Vendée Globessa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ari Huuselan kotisivut
*Vendée Globe -kisan kotisivut
Antifates (Argos)

**Antifates** () oli kreikkalaisessa mytologiassa näkijä Melampuksen ja joko Ifianassan tai Ifianeiran poika ja Argoksen kuningas. Vaimonsa Zeuksippen, Hippokoonin tyttären, kanssa hän sai kaksi poikaa: Oikles ja Amfalkes, joista ensin mainittu seurasi häntä valtaistuimelle hänen kuolemansa jälkeen.

## Lähteet
Leslie Djhone

**Leslie Djhone** (s. 18. maaliskuuta 1981 Abidjan, Norsunluurannikko) on ranskalainen pikajuoksija.

Djhone kilpaili 1998 Annecyn nuorten MM-kisoissa, joissa karsiutui pituushypyssä tuloksella 746. Vuonna 1999 hän voitti alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa kultaa sekä pituushypyssä että Ranskan 4 × 100 metrin viestijoukkueessa. Vuonna 2001 hän sijoittui alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa neljänneksi sekä pituushypyssä että pikaviestissä.

Vuonna 2002 hän karsiutui sisäratojen EM-kisoissa 200 metrin juoksun välierissä ajalla 21,14. Myöhemmin samana vuonna Münchenin EM-kisoissa hän oli mukana Ranskan joukkueessa, joka voitti EM-pronssia 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Seuraavana vuonna Djhone karsiutui Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 200 metrin välierissä ajalla 21,09. Samana vuonna hän juoksi Euroopan cupissa 200 metrillä viidenneksi ajalla 20,68. Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa hän sijoittui 400 metrin juoksussa viidenneksi ajalla 44,83. Samoissa kisoissa hän oli mukana Ranskan pitkän viestin joukkueessa. Joukkue sijoittui alun perin toiseksi, mutta Yhdysvaltain joukkueen hylkäyksen jälkeen mitali kirkastui kullaksi. Kesän 2003 alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän voitti 400 metrin juoksun ja juoksi pikaviestissä toiseksi.

Djhone juoksi 2004 Euroopan cupin kolmanneksi 400 metrillä. Myöhemmin samana vuonna hän oli Ateenan olympialaisissa samalla matkalla seitsemäs ja  neljäs. Seuraavana vuonna hän voitti Ranskan sisäratojen mestaruuden 400 metrillä ja karsiutui Helsingin MM-kisojen alkuerissä. Helsingin MM-kisojen pitkässä viestissä hän sijoittui kuudenneksi. Göteborgin EM-kisoissa 2006 hän voitti henkilökohtaisella matkalla EM-pronssia sekä oli mukana voittamassa pitkässä viestissä EM-kultaa. Vuonna 2007 Djhone voitti 400 metrillä Ranskan mestaruuden. Osakan MM-kilpailuissa 2007 ja Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui 400 metrillä viidenneksi. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui 400 metrillä kahdeksanneksi. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui kuudenneksi. Pariisin EM-hallikilpailuissa 2011 hän voitti 400 metrin juoksun Ranskan ennätysajalla 45,54 s. Lisäksi hän kuului Ranskan kultajoukkueeseen 4&nbsp;×400&nbsp;metrin viestissä.

## Henkilökohtaiset ennätykset
:*Lähde: IAAF*
;Ulkoradat
* 100 metrin juoksu: 10,55 (2003)
* 150 metrin juoksu: 15,52 (2004)
* 200 metrin juoksu: 20,67 (2004)
* 300 metrin juoksu: 32,18 (2003)
* 400 metrin juoksu: 44,46 (2007)
* Pituushyppy: 792 (1999)
;Sisäradat
* 200 m: 20,51 (2003)
* 300 m: 32,47 (2010)
* 400 m: 45,54 (2011)
* pituushyppy: 773 (2000)

## Lähteet
Aleksandra Marinina

**Aleksandra Marinina** (), oikealta nimeltään **Marina Anatoljevna Aleksejeva** (, s. 16. heinäkuuta 1957 Lviv, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen rikoskirjailija. Hän on julkaissut 25 romaania, joita on käännetty 20 kielelle.

Marininan isä oli etsivä ja äiti oikeustieteen tohtori. Marinina itse väitteli oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1986. Ennen kirjailijanuraansa hän työskenteli pitkään Neuvostoliiton ja Venäjän sisäministeriössä. Vuonna 1998 hän siirtyi vapaaksi kirjailijaksi miliisin everstiluutnantin arvosta, jaostopäällikön paikalta Moskovan oikeustieteellisessä instituutissa.

Marininan rikoskirjojen päähenkilö on rikostutkija *Anastasia Kamenskaja*. Suomessa Marininan kirjoja julkaisee Otava, sekä Loisto.

## Suomennetut Kamenskaja-dekkarit

* *Irina tietää liikaa*, 2002
* *Murhaaja vastoin tahtoaan*, 2003
* *Kuolema ja vähän rakkautta*, 2004
* *Kaikesta täytyy maksaa*, 2005
* *Kaksoiselämää*, 2006
* *Seitsemäs uhri*, 2007
* *Kuoleman käsikirjoitus*, 2008
* *Varastettu uni*, 2010

## Aiheesta muualla

* Aleksandra Marininan sivusto  
* Aleksandra Marinina Otavan sivustolla
KaNgwane

**KaNgwane** oli yksi Etelä-Afrikan alueelle apartheid-järjestelmän aikana perustetuista mustien "kotimaista" eli bantustaneista ja se oli tarkoitettu swazi-heimon kotimaaksi. KaNgwane liitettiin takaisin Etelä-Afrikkaan vuonna 1994 ja on nykyisin osa Mpumalangan provinssia.

Toisin kuin muilla bantustaneilla, KaNgwanella ei ollut omaa lippua.

## Lähteet
Human Touch

**Human Touch** on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin 9. studioalbumi. Se julkaistiin 31. maaliskuuta 1992, samana päivänä kuin sen "sisarlevy" *[[Lucky Town]]*.

## Kappaleet

Kaikki kappaleet ovat Springsteenin käsialaa, jollei toisin mainita.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Kokoonpano
* [Bruce Springsteen]] – laulu, kitarat, bassokitara kappaleessa "57 Channels (And Nothin' On)"
**Studiomuusikot**
* Randy Jackson – bassokitara
* Jeff Porcaro – rummut, lyömäsoittimet
* Roy Bittan – koskettimet
* Sam Moore – stemmalaulu kappaleissa "Soul Driver", "Real World" ja "Man's Job"
* Patti Scialfa – stemmalaulu kappaleissa "Human Touch" ja "Pony Boy"
* David Sancious – Hammond-urut kappaleissa "Soul Driver" ja "Real Man"
* Bobby King – taustalaulu kappaleissa "Roll of the Dice" ja "Man's Job"
* Tim Pierce – kitara kappaleissa "Soul Driver" ja "Roll of the Dice"
* Michael Fisher – lyömäsoittimet kappaleessa "Soul Driver"
* Bobby Hatfield – stemmalaulu kappaleessa "I Wish I Were Blind"
* Mark Isham – trumpetti kappaleessa "With Every Wish"
* Douglas Lunn – nauhaton bassokitara kappaleessa "With Every Wish"
*Kurt Wortman – rummut kappaleessa "With Every Wish"

## Lähteet
Joensuu Gospel

**Joensuu Gospel** (aikaisemmin nimeltään **Joensuun Gospel-festivaalit**) on kristillinen gospelmusiikkitapahtuma, joka on järjestetty vuodesta 1996 alkaen. Vuonna 2023 festivaali järjestettiin 13. elokuuta ja 15.–17. syyskuuta. Tapahtuman ajankohta oli alkuvuosina heinä-elokuussa. 2000-luvulla festivaalin kävijämäärä on ollut yli 10&nbsp;000 henkeä.

Festivaalin järjestämisestä vastaa Suomen Gospel ry. Yhteistyökumppaneita ovat olleet Joensuun alueen seurakunnat, Joensuun kaupunki ja opetusministeriö.

Tapahtuma vaihtoi nimekseen Joensuu Gospel vuonna 2024.

## Golden Gospel -palkinto
Festivaalin yhteydessä on valittu vuodesta 1997 Golden Gospel -palkinnon saaja. Palkintona luovutettiin vuoteen 2015 saakka kuvanveistäjä Veikko Myllerin pronssinen uniikkiversio kitaraa soittavasta enkelistä.

Golden Gospel -palkinnon on saanut muun muassa Jaakko Löytty (1997), Jaakko Ryhänen, Jukka Leppilampi, Pekka Simojoki, Tiina Korhonen ja Harri Helenius (2006), Tapani Nuutinen (2007), Kirsi Rostamo (2008), Sakari Kukko (2009), Jakaranda-yhtye (2010), Pro Fide (2011), Juhani Aaltonen (2012) ja Chariots (2013).

## Festivaalit aiempina vuosina


### Festivaalit 2015
Vuoden 2015 festivaali järjestettiin 6.–9. elokuuta. Esiintyjänä on mm. Harlem Gospel Choir (USA).

### Festivaalit 2014
Vuoden 2014 Joensuun Gospel-festivaalit pidettiin 7.–10. elokuuta. Esiintyjiä olivat Joel Hallikainen, Antero "Mooses" Laukkanen, trubaduuri Pasi Tolvanen, Dominantti, Hillel Tokazier, Anneliina Koskinen, Narrow way, oopperalaulaja Matti Turunen, Juuan Missiokuoro, Kari Peitsamo, Johanna Iivanainen, Mikko Iivanainen, Jukka Leppilampi, IDA BOIS & Band, Heikki Sarmanto, Pekka Sarmanto, Juhani "Junnu" Aaltonen, Reiska Laine ja Maija Hapuoja, Rene ja ystävät.

### Festivaalit 2013
Vuoden 2013 Joensuun Gospel-festivaalit pidettiin 8.–11. elokuuta. Tapahtuma oli rakennettu kokonaan kotimaisten esiintyjien voimin. Esiintyjiä olivat Hanna Ekola, SARKA-yhtye, tanssiryhmä Shofar Shalom, oopperalaulaja Matti Turunen, TERA, Wonderful Land, Duo Pasi Tolvanen & Harri Kettunen, Chariots, Pekka Simojoki & EtCetera ja Rene Laulajainen.

### Festivaalit 2009
Vuoden 2009 Joensuun Gospel-festivaalit pidettiin 13.–16. elokuuta. Esiintyjinä olivat muun muassa Baby Boy Varhama & The Miikka Kallio Trio, Korsuorkesteri, Sakari Kukko, Jukka Leppilampi, Daniel Ripoll & Estrato 7 (Kolumbia). Yhteislaulutapahtumassa Joensuun torilla esiintyi Lasse Heikkilä orkestereineen.

### Festivaalit 2007
Vuonna 2007 esiintyjiä olivat Pekka Simojoki, Fredi, Iro Haarla ja Art Ensemble of Health,  Yuri Urtono, Bolivia, Lasse Heikkilä & Saila Seurujärvi trio, Jukka Perko, Severi Pyysalo, Teemu Viinikainen, Sakari Kukko, Nardus ja Rene Laulajainen.

## Konserttipaikkoja
*Joensuun kirkko
*Laululava
* Carelia-sali
*Pielisensuun kirkko
* Urheilutalo
* Joensuun tori
* Joensuun konservatorio

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Joensuun Gospel-festivaalin kotisivu
Vihtori Mäkelä

**Viktor (Vihtori) Mäkelä** (16. lokakuuta 1869 Iitti – 3. toukokuuta 1953 Kouvola) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1908, 1911–1917 ja 1919.

## Elämä
Iitin Kausansaaressa syntyneen Mäkelän vanhemmat olivat talonpoika Jeremias Davidinpoika Mäkelä (s. 1839) ja Katariina Juhontytär (s. 1837). Hän oli lapsesta lähtien maatöissä ja puotipuksuna kotiseudullaan, kunnes 1889 pääsi ratatöihin Karjalan radalle. Vuodesta 1891 lähtien Mäkelä oli Valtionrautateiden palveluksessa muun muassa ratavartijana. Vuonna 1904 Mäkelä valmistui teollisuuskoulun kulkulaitososastolta, jonka jälkeen hän työskenteli rataesimiehenä Ruokolahdella 1904–1914 ja Tammisuolla 1915 sekä ratamestarina Kurkijoella, Hankasalmella, Kulennoisissa, Kallislahdessa ja Kerisalossa 1915−1933. Lisäksi Mäkelä toimi Punkaharjun rakennusvalvojana.

Mäkelä lähti työväenliikkeeseen vuosisadan vaihteessa. Vuonna 1907 hänet valittiin kansanedustajaksi Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa. Mäkelä oli kansanedustajana myös vuosina 1911−1917. Tammikuussa 1919 hän nousi vielä pariksi kuukaudeksi eduskuntaan sisällissodan aikana teloitetun Juho Rikkosen tilalle.

## Perhe
Mäkelän puoliso oli Valkealassa syntynyt Maria Peltola (1867−1937), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1893. Pariskunnalla oli kuusi lasta.

## Lähteet
Gazankulu

**Gazankulu** oli yksi Etelä-Afrikan alueelle apartheid-järjestelmän aikana perustetuista mustien "kotimaista" eli bantustaneista ja se oli tarkoitettu tsonga-heimon kotimaaksi. Sen koostui neljästä irrallisesta alueesta lowveldillä. Gazankulun pääkaupunkina toimi Giyani. Gazankulu liitettiin takaisin Etelä-Afrikkaan vuonna 1994 ja on nykyisin osa Limpopon provinssia.

## Lähteet
Lucky Town

**Lucky Town** on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin 10. studioalbumi. Se julkaistiin 31. maaliskuuta 1992, samana päivänä kuin sen "sisarlevy" *[[Human Touch]]*.

## Kappaleet

Kaikki kappaleet ovat Springsteenin käsialaa.

# *Better Days* - (4:08)
# *Lucky Town* - (3:27)
# *Local Hero* - (4:04)
# *If I Should Fall Behind* - (2:57)
# *Leap of Faith* - (3:27)
# *The Big Muddy* - (4:05)
# *Living Proof* - (4:49)
# *Book of Dreams* - (4:24)
# *Souls of the Departed* - (4:17)
# *My Beautiful Reward* - (3:55)

### Kokoonpano
* Bruce Springsteen – laulu, kitara, koskettimet, bassokitara, huuliharppu, lyömäsoittimet 
* Gary Mallaber – rummut
* Roy Bittan – Koskettimet kappaleissa "Leap of Faith", "The Big Muddy" ja "Living Proof"
* Patti Scialfa – taustalaulu kappaleissa "Better Days", "Local Hero" ja "Leap of Faith"
* Soozie Tyrell – taustalaulu kappaleissa "Better Days", "Local Hero" ja "Leap of Faith"
* Lisa Lowell – taustalaulu kappaleissa "Better Days", "Local Hero" ja "Leap of Faith"
* Randy Jackson – bassokitara kappaleessa "Better Days"
* Ian McLagan – Hammond-urut kappaleissa "My Beautiful Reward"

## Lähteet
The Ghost of Tom Joad

**The Ghost of Tom Joad** on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin 11. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1995. Se nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 11.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Bruce Springsteen. Sanoitukset kertovat maahanmuuttajista ja taloudellisen eriarvoisuuden ja Yhdysvaltojen perusteollisuuden lakkauttamisen vaikutuksista.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Entertainment Weekly: B–
* Rolling Stone: 

## Lähteet
Lee Marvin

**Lee Marvin** (19. helmikuuta 1924 New York, New York, Yhdysvallat – 29. elokuuta 1987 Tucson, Arizona, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.

## Elämä ja ura
Marvin syntyi vuonna 1924 New Yorkissa. Jätettyään high schoolin kesken hän liittyi merijalkaväkeen ja haavoittui Tyynenmeren sodassa. Toivuttuaan vammoistaan hän palasi Yhdysvaltoihin ja työskenteli putkimiehen oppipoikana.

Marvin kiinnostui näyttelemisestä tuurattuaan kesäteatterin näyttelijää. Hän opiskeli newyorkilaisessa teatterikoulussa ja ryhtyi esiintymään kesäteatterissa, televisiossa ja Off Broadwaylla. Vuonna 1951 Marvin teki ensiesiintymisensä sekä Broadwaylla että valkokankaalla, Henry Hathawayn ohjaamassa elokuvassa *[[Laivaston nerot]]*. Hänen ensimmäinen pääroolinsa oli seuraavana vuonna Stanley Kramerin sotadraamassa *[[Eight Iron Men]]*. Sitä seurasi rooli Fritz Langin film noir -klassikossa *[[Gangsterikuningas]]* (1953). Marvinista tuli ykkösrivin elokuvakonna elokuvien *[[Hurjapäät (vuoden 1953 elokuva)|Hurjapäät]]* (1953) ja *[[Mies astui junasta]]* (1955) myötä.

Vuonna 1957 Marvin kyllästyi roistojen rooleihin ja siirtyi näyttelemään sankaripoliisia televisiosarjassa *M Squad*. Hän palasi elokuviin 1960-luvulla ja näytteli muun muassa elokuvissa *[[Comancheros]]*, *[[Mies joka ampui Liberty Valancen]]* ja *[[Etelämeren seikkailijat]]*. Marvinin viimeinen roiston rooli oli elokuvassa *[[Tappajat]]* (1964).

Marvin sai parhaan miespääosan Oscarin roolistaan western-parodiassa *[[Paukkurauta-Kati]]* (1965). Miesjoukon johtajan rooli elokuvassa *[[Likainen tusina]]* (1967) teki Marvinista tähden. Sitä seurasi sarja uusia menestyselokuvia 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa.

Kun Marvinin elokuvat eivät menestyneet entiseen tapaan 1970-luvun puolivälissä, hän harvensi elokuvaesiintymisiään. Hänen viimeinen elokuvansa oli vuoden 1986 toimintaelokuva *[[Delta Force (elokuva)|Delta Force]]*.

Marvin kuoli sydänkohtaukseen elokuussa 1987. Hänet haudattiin Arlingtonin sotilashautausmaalle.

## Katso myös
* Lee Marvinin filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
John Charles Fields

**John Charles Fields** (14. toukokuuta 1863 Hamilton, Ontario, Kanada – 9. elokuuta 1932) oli kanadalainen matemaatikko. Hänen aloitteestaan perustettiin vuonna 1936 Fieldsin mitali. Palkinto myönnetään merkittävistä saavutuksista matematiikan alalla.

Fieldsin väitöskirja *Symbolic Finite Solutions and Solutions by Definite Integrals of the Equation d<sup>n</sup>y/dx<sup>n</sup> = x<sup>m</sup>y* ilmestyi *[[American Journal of Mathematics]]issa* vuonna 1886.

## Lähteet
Kirjat Gat

**Kirjat Gat** () on kaupunki Israelissa eteläisellä hallintoalueella. Sen väkiluku oli vuoden 2018 lopussa 54&nbsp;973.

## Maantiede

Kirjat Gat sijaitsee Israelin rannikkotasangon eteläosassa.

## Historia
Ennen nykyisen kaupungin perustamista läheisellä rauniokumulla eli tellillä oli filistealaiseen Gathin kaupunkiin liitettyjä raunioita. Hieman nykyisestä kaupungista länteen oli myös Faluja-niminen arabien asuttama kylä. Kylän asukkaat pakenivat Israelin itsenäisyyssodan yhteydessä vuonna 1948, jolloin alueella käytiin taisteluja egyptiläisten ja israelilaisten joukkojen välillä. 

Varsinainen Kirjat Gat perustettiin vuonna 1955. Nykyisen kaupungin lähiseutua eli niin sanottua Lakisin aluetta oli tarkoitus kehittää ja alueelle haluttiin luoda oma taloudellinen keskuksensa. Huomattava osa sen varhaisista juutalaisista siirtolaisista saapui Välimeren maista ja etenkin Pohjois-Afrikasta. Palveluiden ja työntarjonnan kehittyessä rakennutettiin myös uusia asuntoja.

## Väestö
Kirjat Gatin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 54&nbsp;973. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 48&nbsp;200, vuonna 1969 17&nbsp;000 ja vuonna 1958 4&nbsp;400. 

Vuonna 2012 kaupungin asukkaista 93,8 prosenttia oli juutalaisia. Varhaisina vuosina kaupungin asukkaat olivat pääosin sefardi- ja mizrahijuutalaisia. Mittavan juutalaisten Neuvostoliitosta tulleen muuttoliikkeen myötä, noin kolmasosa kaupungin asukkaista on nykyisin peräisin edesmenneen Neuvostoliiton alueilta.

## Talous
Polgatin tekstiilitehdas oli suurin työnantaja kaupungissa ennen sulkemistaan 1990-luvulla. 

Kirjat Gatissa on vuonna 1999 avattu Fab 18 -niminen Intelin prosessoreita ja Flash-muisteja tuottava tehdas. Intel sai Israelin valtiolta 525 miljoonan dollarin apurahan tehtaan avaamiseen. Helmikuussa 2006 muurattiin toisen Intelin Fab 28 -nimisen tehtaan peruskivi. Tästä huolimatta Kirjat Gatin työttömyysluvut ovat Israelin korkeimpien joukossa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla