open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Isomeraasit

**Isomeraasit** ovat entsyymejä, jotka katalysoivat isomeroitumista eli substraattien muuttamista isomeereikseen. Kaikki isomeraasien katalysoimat isomeroitumisreaktiot ovat intramolekulaarisia eli tapahtuvat molekyylinsisäisesti. Isomeraaseja, jotka katalysoivat funktionaalisen ryhmän siirtymistä molekyylin sisällä paikasta toiseen kutsutaan mutaaseiksi. Kaikkien isomeraasien EC-numeron ensimmäinen numero on 5.

## Isomeraasien luokittelu
Isomeraasit jaetaan 6 alaluokkaan niiden katalysoimien isomeroitumisreaktioiden perusteella. Luokittelu perustuu kansainvälisen biokemian ja molekyylibiologian järjestön IUBMB:n luokittelujärjestelmään ja on seuraava:
*EC 5.1.x.x - Rasemaasit ja epimeraasit. Nämä entsyymit aikaansaavat rasemoitumisen tai epimeroitumisen kiraliakeskuksessa. Tämä ryhmä jaetaan alaluokkiin sen mukaan onko substraattina aminohappo, hiilihydraatti, hydroksikarboksyylihappo vai muu orgaaninen yhdiste.
*EC 5.2.x.x - Cis-trans-isomeraasit katalysoivat kaksoissidoksen geometrian muutosta ja muuntavat cis- ja trans-isomeereja toisikseen.
*EC 5.3.x.x  Intramolekulaariset oksidoreduktaasit. Entsyymit katalysoivat jonkin funktionaalisen ryhmän hapetusta samanaikasiesti samassa molekyylissä tapahtuvan toisen funktionaalisen ryhmän pelkistyksen kanssa.
*EC 5.4.x.x - Intramolekulaariset transferaasit eli mutaasit. Entsyymit katalysoivat funktionaalisen ryhmän siirtämistä molekyylin sisällä asemasta toiseen. Ryhmä jaetaan alaluokkiin siirtyvien ryhmien perusteella ja siirtyviä ryhmiä voivat olla moon muassa asyyli-, amino-, fosfo- tai hydroksyyliryhmät.
*EC 5.5.x.x - Intramolekulaariset lyaasit. Katalysoivat intramolekylaarista eliminaatiota, jonka tuloksena muodostuu kaksoissidos. Eliminoituva ryhmä pysyy kuitenkin kovalenttisesti sitoutuneena substraattiin
*EC 5.99.x.x - Muut isomeraasit käsittävät epäyhtenäisen joukon isomeraaseja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Keskinäinen Työeläkevakuutusyhtiö Elo

**Keskinäinen Työeläkevakuutusyhtiö Elo** aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2014, jolloin Eläke-Fennia ja LähiTapiola Eläkeyhtiö yhdistyivät uudeksi työeläkevakuutusyhtiöksi. Elon pääkonttori on Espoon Tapiolassa. Vuonna 2017 Elo oli liikevaihdolla mitattuna Suomen 14. suurin yritys.

Elo tarjoaa asiakkailleen lakisääteisiä TyEL- ja YEL-vakuutuksia sekä niihin liittyviä palveluita. Lisäksi Elo tarjoaa asiakkailleen työkykyä tukevia työeläkekuntoutus ja työhyvinvointipalveluita. Elo tekee tiivistä yhteistyötä Fennian, LähiTapiolan ja Turvan kanssa.

Elo vastaa yli 700 000 suomalaisen työeläketurvasta.  Elossa on vakuutettuna noin 400 000 työntekijää ja noin 85 000 yrittäjää.  Noin kolmen miljardin euron kokonaismaksutulolla Elon markkinaosuus on työeläkealalla noin 24 prosenttia. Elon markkinaosuus yrittäjien YEL-vakuutuksissa on noin 40 %, mikä tekee Elosta Suomen suurimman yrittäjien työeläkevakuuttajan. 

Elo on yhtiömuodoltaan keskinäinen yhtiö, jonka omistavat asiakkaat eli vakuutuksenottajat ja yhtiössä vakuutetut työntekijät. Elon henkilöstömäärä on noin 450.

## Historia
Joulukuussa 2020 Finanssivalvonta asetti asiamiehen valvomaan Elon toimintaa, koska se oli toiminut taitamattomasti ja varomattomasti.

Maaliskuussa 2021 Satu Huber irtisanoutui toimitusjohtajan tehtävästä. Saman vuoden huhtikuussa Carl Pettersson nimitettiin Elon toimitusjohtajaksi. Hän aloitti tehtävässään 7. lokakuuta 2021.

## Sijoitustoiminta
Elon sijoitusomaisuuden arvo on noin 21 miljardia euroa. Sijoitusomaisuus on kerätty nykyisten ja tulevien eläkkeiden turvaamiseen. Sijoituksista korkosijoituksia on 44 %, osakesijoituksia 31 %, kiinteistösijoituksia 13 % ja muita sijoituksia 13 %.  

Elo on sitoutunut YK:n vastuullisen sijoittamisen periaatteisiin (PRI, Principles for Responsible Investment). Elo on myös FINSIFin eli Suomen vastuullisen sijoittamisen yhdistyksen jäsen.

## Lähteet
Munakan pysäkki

**Munakan pysäkki** () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkon rataosalla .

Munakan laiturivaihde avattiin Kyrönjoen sillan pohjoispuolelle vuonna 1897. Kolme vuotta myöhemmin laiturivaihteelle rakennettiin Platformskjul I -tyyppinen asemarakennus, jonka suunnitteli Bruno Granholm. Rakennusta laajennettiin vuonna 1914 alkuperäistä rakennustapaa noudattaen. Miehitys Munakassa päättyi 1968 ja tavaraliikenne lakkautettiin vuonna 1976. Henkilöliikenne lakkautettiin 29. toukokuuta 1988, ja samalla koko liikennepaikka lakkautettiin. Asemarakennus rapistui ja lopulta purettiin 1990-luvun alussa.

Munakan sillalla tapahtui 30. lokakuuta 1923 onnettomuus kun tavaravaunuun lastattu suuri höyrykattila tarttui siltarakenteisiin rikkoen niitä ja siirtäen siltaa. Onnettomuudessa rikkoutui lisäksi useita rautatievaunuja ja rautatieliikenne keskeytyi pitkäksi aikaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kuvia Munakan laiturivaihteelta
Ondřej Kaše

**Ondřej Kaše** (s. 8. marraskuuta 1995 Kadaň) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän edustaa Extraliga-seura HC Litvínovia.

## Ura
Kaše solmi toukokuussa 2015 tulokassopimuksen NHL-seura Anaheim Ducksin kanssa.

Helmikuussa 2020 Kase siirtyi Boston Bruinsiin vaihdossa ensimmäisen kierroksen varausvuoroon, David Backesiin ja Axel Anderssoniin.

Heinäkuussa 2021 Kaše teki vapaana agenttina Toronto Maple Leafsin kanssa yksivuotisen ja 1,25 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.

Heinäkuussa 2022 Kaše teki vapaana agenttina Carolina Hurricanesin kanssa yksivuotisen ja 1,5 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.

## Lähteet
Hiipot

**Hiipot** (*Mycena*) on helttasienten lahkoon kuuluva suku. Se on suurimpia helttasienisukuja. Suomesta tunnetaan jo yli 70 hiippolajia, vaikka sukua ei ole vielä kunnolla tutkittu. Ne toimivat ekosysteemissä lahottajina. Osa suvun lajeista sisältää hieman muskariinia.

## Koko ja ulkonäkö
Hiipot ovat pieniä ja siroja. Lakki on muodoltaan kellomainen tai kupera ja sen värisävyjä ovat harmaa, ruskea, keltainen, sininen ja valkoinen. Vaaleat heltat ovat
harvassa. Jalka on pitkä ja kapea. Hiipot muistuttavat ruskopahkajuurekasta (*Collybia tuberosa*) sekä käpynahikkaita (*Strobilurus*). 

## Elinympäristö
Hiippoja esiintyy metsissä ja puistoissa, joskus nurmikoillakin.

## Lajeja
* Ammoniakkihiippo (*M. leptocephala*)
* Heinähiippo (*M. olivaceomarginata*)
* hiirenhiippo (*M. sepia*)
* Hurmehiippo (*M. haematopus*)
* Keltajalkahiippo eli tahmahiippo (*M. epipterygia*)
* Kermahiippo (*M. flavoalba*)
* Kiiltohiippo (*M. filopes*)
* Kyyhkyhiippo (*M. megaspora*)
* Lipeähiippo (*M. alcalina*)
* Maitohiippo (*M. galopus*)
* Nokimaitohiippo (*M. galopus var. nigra*)
* Poimuhiippo (*M. galericulata*)
* Retikkahiippo (*M. flavescens*)
* Risuhiippo (*M. spreirea*)
* Sinipunahiippo (*M. pura*)
* Tammihiippo (*M. inclinata*)
* Tulihiippo (*M. aciculata*)
* Täplähiippo (*M. maculata*)
* Verihiippo (*M. sanguinolenta*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Funet: Hiipot (''Mycena'')
Tiina Tiikeri

**Tiina Tiikeri** (oik. **Kristiina Helander**, s. 1961) on suomalainen laulaja, joka tuli tunnetuksi 1980-luvun alkupuolella Sleepy Sleepersin jäsenenä. Viisivuotisen Sleepy Sleepers -uran jälkeen Tiina Tiikeri julkaisi soololevyn *Etsin* vuonna 1985. Yhtä lukuun ottamatta albumin tekstit olivat Tiina Tiikerin omia. Taustalla soitti Dave Lindholmin kokoama yhtye. Soolouraa kesti vuoden verran, jonka jälkeen hän vetäytyi musiikkialalta.

Tiina Tiikerin äiti Irmeli Perilä oli tanssiorkestereiden solisti, joka oli mukana myös Dave Lindholmin *[[Kuutamolla (albumi)|Kuutamolla]]*-albumilla ja Sleepy Sleepersin The Hevoset -sivuprojektissa. 1980-luvulla Tiina Tiikeri oli avoliitossa lentopalloilija Mauri Leppäsen kanssa. Heidän poikansa on muusikko Johannes Leppänen, joka tunnetaan yhtyeistä French Films ja Teksti-TV 666.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Arja Aho, Anne Taskinen: *Rockin korkeat korot*, WSOY, 2003.
Raskasta joulua (vuoden 2013 albumi)

**Raskasta joulua** on 1. marraskuuta 2013 Spinefarm Recordsin julkaisemana ilmestynyt Raskasta joulua -projektin albumi, jolla suomalaiset rock- ja metallimuusikot esittävät uudelleensovitettuja versioita joululauluista. Se on projektin kolmas albumi. Albumin tuotti projektin perustaja ja kitaristi Erkka Korhonen. __NOTOC__

Levyä on myyty joulukuuhun 2016 mennessä yli 42 000 kappaletta, mikä oikeuttaa tuplaplatinaan. Suomen albumilistalla se sijoittui parhaimmillaan viidenneksi. Albumin julkaisua seurasi Suomen-kiertue, joka järjestettiin yhdeksättä kertaa peräkkäin.

Pekka Simojoen säveltämästä ja sanoittamasta ”Tulkoon joulu” -kappaleesta, jolla esiintyvät kaikki levyn laulajat, kuvattiin musiikkivideo.

Vuonna 2023 albumi julkaistiin uudelleenmiksattuna.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Raskasta joulua -projektin sivusto
* Raskasta joulua -projekti Spinefarm Recordsin sivustolla
* ”Tulkoon joulu” -musiikkivideo YouTube-sivustolla 
* 
*
Schwab’s Pharmacy

**Schwab’s Pharmacy** (usein myös **Schwab’s Drug Store**) oli osoitteessa 8024 Sunset Boulevard Hollywoodissa, Los Angelesissa sijainnut apteekki. Se oli näyttelijöiden ja elokuvateollisuuden muiden työntekijöiden suosima oleskelupaikka vuonna 1983 tapahtuneeseen purkamiseensa asti. Kuten monet apteekit Yhdysvalloissa, se myi lääkkeiden lisäksi muun muassa jäätelöä ja kevyitä aterioita.

Schwab’s suljettiin lokakuussa 1983. Liikkeen viimeinen omistaja oli tuolloin 72-vuotias Leon Schwab.

## Schwab's populaarikulttuurissa

Hollywoodin juorutoimittaja, muun muassa *[[New York Daily News]]iin* kirjoittanut Sidney Skolsky teki Schwab’s Pharmacysta tunnetun 1930-luvulla. Hän käytti apteekkia toimistonaan ja hänen kolumninsa *[[Photoplay]]*-lehdessä oli nimeltään  ”From A Stool At Schwab’s” (suom. ”Schwabsin jakkaralta”). Tunnetun Hollywood-legendan mukaan ohjaaja Mervyn LeRoy löysi näyttelijä Lana Turnerin Schwab’sin kahvilan tiskiltä. 16-vuotias Turner löydettiin kylläkin kahvilasta, mutta paikka ei ollut Schwab’s vaan niin ikään Sunset Boulevardilla sijainnut Top Hat Cafe, ja löytäjä oli *[[The Hollywood Reporter]]in* julkaisija William Wilkerson.

Schwab’s Pharmacy on mukana elokuvassa *[[Auringonlaskun katu]]* kohtauksessa, jossa päähenkilö, käsikirjoittaja Joe Gillis tapaa elokuvateollisuudessa työskenteleviä ystäviään. Elokuvaa varten ohjaaja Billy Wilder rakennutti kopion Schwab’s Pharmacyn sisätiloista Paramount Picturesin studioille. 

*[[I Love Lucy]]* -sarjan jaksossa, jossa Lucy vierailee Kaliforniassa, hän ilmoittaa menevänsä Schwab’s Drug Storeen löydettäväksi.

*[[Hetki hetkeltä]]* -elokuvan (pääosissa Lily Tomlin ja John Travolta) avauskohtaus tapahtuu Schwab’s Pharmacyssa, jossa päähenkilöt tapaavat.

Tom Waitsin kappaleessa ”Invitation to the Blues” (vuoden 1976 albumilla *[[Small Change]]*) viitataan Schwab’siin: ”And you feel just like Cagney, she looks like Rita Hayworth / At the counter of the Schwab’s drug store”.

Universalin studiolla Orlandossa, Hollywood-osastolla, on jäätelöbaari nimeltä Schwab’s Pharmacy.

## Lähteet
Valkoinen nationalismi

**Valkoinen nationalismi** on etnonationalismin muoto, joka kannattaa kansallisen identiteetin määrittelemistä valkoisen rodun mukaan. Se pyrkii säilyttämään valkoisten enemmistön ja valta-aseman länsimaisten kansakuntien kulttuurissa ja julkisessa elämässä.

Aatteeseen kuuluu muiden kuin valkoisten rotusyrjintä mutta ei välttämättä ajatusta valkoisten paremmuudesta kuten valkoisen ylivallan aatteessa.

Yhdysvalloissa valkoinen nationalismi on voimistunut 2000-luvulla kun ennen selkeän enemmistön muodostaneiden valkoisten osuus väestöstä on laskenut ja kun kansalaisoikeusliike ja monikulttuurisuus ovat voimistuneet. Aatteen kannattajien mukaan Yhdysvaltain tulisi suojella valkoista enemmistöään rajoittamalla maahanmuuttoa ja ehkä jopa määräämällä ei-valkoisia poistumaan maasta. Valkoisia nationalisteja on paljon esimerkiksi alt-right-liikkeessä. Tunnetuimpia heistä on Richard B. Spencer, joka pitää ihanteenaan valkoisten etnovaltiota, joka saavutettaisiin "rauhanomaisella etnisellä puhdistuksella". Valkoisen nationalismin nousun on arveltu vaikuttaneen Donald Trumpin valintaan Yhdysvaltain presidentiksi sekä maahanmuuton vastustukseen Euroopassa.

Valkoiset nationalistit toimivat lähinnä löyhissä verkostoissa internetin keskustelusivuilla ja propagandasivustoilla.

## Katso myös
*Musta nationalismi
*Etninen ryhmä

## Lähteet
Fonioleski

**Fonioleski** (*Vidua camerunensis*) on leskien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Fonioleskeä tavataan Senegalissa, Kamerunissa, Ghanassa, Nigeriassa, Sierra Leonessa, Etelä-Sudanissa ja Togossa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Dominikaanileski

**Dominikaanileski** (*Vidua macroura*) on leskien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Dominikaanileskeä tavataan luonnonvaraisena suuressa osassa Saharan eteläpuolista Afrikkaa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Gert

**Gert** on miehen etunimi, Gerhard-nimen lyhentynyt muoto.

Suomessa nimi Gert on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2025 loppuun mennessä noin 480 miespuoliselle henkilölle. Gertin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan, samoin kuin Gerhardinkin, 2. tammikuuta.

## Tunnettuja Gertejä
* Gert Bastian (1923–1992), saksalainen kenraali ja poliitikko
* Gert Bjerendal (s. 1955), ruotsalainen jousiampuja
* Gert Blomé (1934–2021), ruotsalainen jääkiekkoilija, olympiamitalisti ja maailmanmestari
* Gert Frank (1956–2019), tanskalainen rata- ja maantiepyöräilijä
* Gert Fredriksson (1919–2006), ruotsalainen meloja ja olympiavoittaja
* Gert Fröbe (1913–1988), saksalainen näyttelijä
* Gert Heidler (s. 1948), saksalainen jalkapalloilija
* Gert Hofmann (1931–1993), saksalainen kirjailija
* Gert Jonke (1946–2009), itävaltalainen kirjailija
* Gert Kaasik, *Mäkki*, virolais-suomalainen rap-artisti ja DJ
* Gert Kams (s. 1985), virolainen jalkapalloilija
* Gert-Dietmar Klause (s. 1945), saksalainen maastohiihtäjä
* Gert Maritz (1797–1838), eteläafrikkalainen Suuren vaelluksen voortrekker-johtaja
* Gert Metz (1942–2021), saksalainen pikajuoksija
* Gert Steegmans (s. 1980), belgialainen maantiepyöräilijä
* Gert Fritz Unger (1921–2005), saksalainen kirjailija
* Gert Verheyen (s. 1970), belgialainen jalkapalloilija ja valmentaja
* Gert Weil (s. 1960), chileläinen kuulantyöntäjä
* Gert Wingårdh (s. 1951), ruotsalainen arkkitehti

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kiiltoleski

**Kiiltoleski** (*Vidua hypocherina*) on leskien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Kiiltoleskeä tavataan Etiopiassa, Keniassa, Somaliassa, Sudanissa, Tansaniassa ja Ugandassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Uuraisten kirkko

**Uuraisten kirkko** on Keski-Suomessa sijaitsevan Uuraisten seurakunnan ristikirkkomuotoinen puukirkko. Kirkko valmistui seurakunnan ensimmäisen kirkon paikalle vuonna 1905. Sen suunnittelija on rakennusmestari J. Wigren ja rakennusvaiheessa oli mukana myös arkkitehti Yrjö Blomstedt. 

Kirkko on kirkonkylän pohjoispuolella näkyvällä paikalla metsäisellä mäellä. Aikaisempi kirkko oli valmistunut 1803 ja se oli saman muotoinen kuin nykyinenkin. Kirkossa on aumakatto ja ristikeskuksessa kahdeksankulmainen lanterniini. Kellotapuli on erillinen, sen suunnittelija on arkkitehti Alfred Cavén ja rakentaja kirkonrakentaja Juho Jaakko Kuorikoski.

Arkkitehti Blomstedtin käsialaa ovat muun muassa rakennuksen kansallisromanttiset yksityiskohdat ja ornamentit. Kirkossa on laskettu olevan yli tuhat sydämenmuotoista puuleikkausta, josta syystä kirkkoa kutsutaankin ”Avointen sydänten kirkoksi”. Kirkon viimeisimmän kunnostuksen suunnitteli arkkitehti Tuija Ilves.

## Lähteet

## Aiheesta muualla


Tiedosto:Uuraisten kirkon tapuli.jpg| Uuraisten kirkon tapuli
Tiedosto:Uurainen sh 2012.JPG| Uuraisten kirkon sankarihaudat kesällä 2012
Nazcan laatta

**Nazcan laatta** eli **Nazca-laatta** on tektoninen laatta, joka sijaitsee itäisellä Tyynellämerellä. Laatta on muinaisen Farallonin laatan palanen. Se työntyy jatkuvasti kohti Etelä-Amerikan laattaa aiheuttaen alueelle alityöntö- eli subduktiovyöhykkeen. Tämän työntymisen aiheuttamana on syntynyt Andien vuoristo. Alityöntöalueelle tyypilliseen tapaan myös Nazcan laatan alueella esiintyy paljon vulkaanista toimintaa ja maanjäristyksiä, joista tunnetuimpia ovat Valdivian maanjäristys vuonna 1960 ja Chilen maanjäristys 2010.

## Lähteet
Milaneesi

**Milaneesi** on kreppimäistä viskoosikangasta. Se tarkoittaa myös kaksinkertaista loimineuloslaatua, jossa silmukkarivit näennäisesti muodostavat neuloksen pintaan diagonaaliviivoja.

## Lähteet
Kaikkien pyhien kirkko (Martock)

**Kaikkien pyhien kirkko** () on 1200-luvulla rakennettu Martockissa Englannissa sijaitseva kirkkorakennus, joka on rakennussuojeluluokassa Grade I. Benjamin Ferrey ja Ewan Christian remontoivat kirkkoa 1860- ja 1880-luvuilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Glen Riddersholm

**Glen Riddersholm** (s. 24. huhtikuuta 1972) on tanskalainen jalkapallovalmentaja.  
## Ura

Riddersholm aloitti jalkapallovalmentajan uransa juniorivalmentajana Ikast fS:ssä vuonna 1995. Seuran yhdistyttyä vuonna 1999 Herning Fremadin kanssa uudeksi FC Midtjylland-seuraksi jatkoi Riddersholm uraansa uudessa organisaatiossa juniorivalmentajana. Vuonna 2004 Midtjylland perusti ensimmäisenä tanskalaisseurana oman junioriakatemian. 

Riddersholm jätti Midtjyllandin vuonna 2006 ja siirtyi Tanskan jalkapalloliiton palvelukseen alle 17-vuotiaiden maajoukkuevalmentajaksi.  Hän ei onnistunut luotsaamaan nuoria ikäluokan EM-kisoihin ja palasi vuonna 2008 Midtjyllandiin. 

Huhtikuussa 2011 Allan Kuhn jätti tehtävänsä Midtjyllandin päävalmentajana ja seurassa pitkään valmentanut Riddersholm nousi seuran päävalmentajaksi.  Debyyttikaudellaan 2011/12 Riddersholm luotsasi Midtjyllandin Tanskan liigassa kolmanneksi. Sijoitus oli seuran liigahistorian paras. Riddersholmin johdolla Midtjylland jatkoi taistelua Tanskan liigan kärkipaikoista, vaikka kausi 2012/13 toi notkahduksen kuudennelle sijalle. Seuraavalla kaudella joukkue oli jälleen kolmas ja täysosuman vuoro tuli kaudella 2014/15. Riddersholmin luotsaama Midtjylland taisteli tiiviisti mestaruudesta FC Kööpenhaminan kanssa ja piti pintansa. Viimeisen kierroksen voitto SønderjyskEsta takasi seuralle sen historian ensimmäisen liigamestaruuden.  Mestaruuskauden jälkeen Riddersholm ilmoitti yllättäen eroavansa seuran palveluksesta.  AGF säilytti Riddersholmin johdolla sarjapaikkansa sijoittuen liigassa kymmenenneksi. Tanskan cupissa Riddersholm luotsasi AGF:n loppuotteluun ensimmäistä kertaa 20 vuoteen. Mestaruus jäi kuitenkin ottamatta, kun FC Kööpenhamina voitti ottelun 2–1. Tanskan liigassa AGF sijoittui Riddersholmin johdolla alempaan keskikastiin ollen 10:s ja 11:s. Cupissa joukkue eteni myös kaudella 2016/17 pitkälle pudoten puolivälierissä. Riddersholm sai potkut seurasta syyskuun alussa 2017.

Lokakuussa 2018 Riddersholm siirtyi Vendsysselin urheilutoimenjohtajana. Joulukuussa 2018 vahvistettiin, että Riddersholm siirtyy helmikuussa 2019 Riddersholm Tanskan Superliigan SønderjyskEn päävalmentajaksi. Hän luotsasi seuraa kaksi ja puoli vuotta. Kaudella 2019/20 hän luotsasi seuran Tanskan cupin mestariksi ensimmäistä kertaa seuran historiassa. Kaudella 2020/21 seura eteni toistamiseen loppuotteluun, mutta hävisi sen 4–0 Randersille. Hän jätti seuran kauden jälkeen.

Marraskuussa 2021 Riddersholmista tuli belgialaisen KRC Genkin apuvalmentaja. Riddersholm jätti seuran kauden jälkeen. Elokuun alussa 2022 hänestä tuli Allsvenskanissa pelaavan IFK Norrköpingin päävalmentaja.

## Meriitit

* Tanskan mestaruus: 2015
* Tanskan cup: 2020
**Hopeaa: 2016, 2021

## Lähteet
Nummijärven kirkko

**Nummijärven kirkko** on Kauhajoella, Nummijärven kylässä sijaitseva puukirkko. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1929 valtioneuvoston myönnettyä kyläläisille maa-alueen ja rakennustarpeita hautausmaan ja rukoushuoneen rakentamiseksi. Kirkon suunnittelusta vastasi arkkitehti Matti Visanti ja kirkko valmistui lopulta vuonna 1934.

Nummijärven kirkko voidaan jakaa kahteen eri osaan. Kirkkosali on suorakaiteen muotoinen ja siitä erottuu tätä tilaa matalampi siipirakennus. Siipirakennuksessa sijaitsevat sakasti sekä seurakuntasali, joka on mahdollista ovia avaamalla yhdistää osaksi kirkkosalia.

Kirkossa tehtiin korjauksia vuoden 1984 aikana. Tuolloin tehtyjen parannusten suunnittelusta vastasi alkuperäisen arkkitehdin poika, Markus Visanti yhdessä vaimonsa Irmelin kanssa.

## Kauhajoen muut kirkot
Kauhajoella sijaitsee kaksi muuta kirkkoa:

* Kauhajoen kirkko
* Kauhajärven kirkko

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kirkko Kauhajoen seurakunnan sivuilla 
* Kirkko kyläyhdistyksen sivuilla
Antti Heikkinen (toimittaja)

**Antti Juhani Heikkinen**  (s. 29. huhtikuuta 1985 Nilsiä) on suomalainen toimittaja ja kirjailija.

Heikkisen esikoisromaani *Pihkatappi* ilmestyi vuonna 2013 ja sai Savonia-palkinnon vuonna 2014. Teos sai myös Kalevi Jäntin palkinnon ja oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Savonia-palkinnon jakaneen raadin mukaan ”Esikoiskirjailija Heikkinen osoittaa suomalaisen maaseudun olevan vielä voimissaan. Hänen kuvaamansa hahmot ovat tuttuja jo ensi virkkeestä. Lähihistoria ja suuri yhteiskunnallinen murros Kekkosen ajasta EU-Suomeen kuvautuvat elävällä tavalla pienen kylän kautta. Jatkumon katkeaminen sukutilan pidossa on kipeä asia molemmille osallisille sukupolville. Heikkinen on tuonut savon murteen kaunokirjallisuuteen uskottavasti. Hän kirjoittaa murteen omalla tavallaan uusiksi yltäkylläisesti ja ymmärrettävästi.”

Syksyllä 2014 ilmestyi Heikkisen kirjoittama Juice Leskisen elämäkerta *Risainen elämä*. Sen pohjalta on tekeillä myös Antti Heikki Pesosen käsikirjoittama ja Teppo Airaksisen ohjaama elokuva. Syksyllä 2015 ilmestyi Heikkisen kirjoittama kirjailija Heikki Turusen elämäkerta *Turjailija*. Syksyllä 2020 ilmestyi Heikkisen kirjoittama elämänkerta metsäkoneyhtiö Ponssen perustajasta Einari Vidgrénistä. Syksyllä 2016 ilmestyi Heikkisen kirjoittama Jaakko Tepon elämäkerta. Myös Heikkisen toinen romaani, *Matkamies maan*, ilmestyi syksyllä 2016. Se valittiin Savonia-palkintoehdokkaaksi.

Heikkinen työskenteli toimittajana *[[Pitäjäläinen]]*-paikallislehdessä, kunnes irtisanoutui ja jättäytyi vapaaksi taiteilijaksi vuoden 2017 alussa. Kirjoittamisen lisäksi Heikkinen näyttelee, ohjaa, laulaa ja tekee stand up -komiikkaa. Hän näytteli Kuopion kaupunginteatterin *Pihkatappi*-näytelmässä syksyllä 2015. Heikkinen on toiminut aktiivisesti Nilsiän Harrastajateatterissa kirjoittaen, näytellen ja ohjaten, samoin Joensuussa Utran Uudessa Teatterissa. Hän asuu ja työskentelee Nilsiässä.

## Teokset
### Romaanit
* 
* 
*  
* 
* 

### Elämäkerrat
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Näytelmät

* *Täällä rillumarein alla*, Nilsiän Harrastajateatteri 2012

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Antti Heikkinen Prosak-proosaklubilla, Kirjastokaista-video 13.5.2014.
* Antti Heikkinen Siltalan sivuilla
* Antti Heikkinen Kirjasampo.fi:ssä
*
Viiripyrstöleski

**Viiripyrstöleski** (*Vidua regia*) on leskien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Olkipyrstöleskeä tavataan Angolassa, Botswanassa, Mosambikissa, Namibiassa, Etelä-Afrikassa, Sambiassa ja Zimbabwessa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Karl Oskar Elfving nuorempi

**Karl Oskar Elfving** (27. toukokuuta 1872 Vaasa – 1. kesäkuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen metsätalousasiantuntija ja -vaikuttaja.

Elfvingin vanhemmat olivat Vaasan pormestari Karl Oskar Elfving vanhempi ja Jenny Sofia Nyman ja puoliso vuodesta 1905 Gerda Anna Ottilia Grotenfelt (k. 1943). Elfvingin veli oli maatalouspoliitikko Östen Elfving (1874-1936) ja sisaria presidentti K. J. Ståhlbergin toinen puoliso vuodesta 1920, opettaja ja kirjailija Ester Ståhlberg (1870-1950) sekä puutarhaviljelyn edistäjä Jenny Elfving. Elfving opiskeli yliopistossa luonnontieteitä vuodesta 1892 alkaen ja valmistui metsänhoitajaksi Evon metsäopistosta 1898. Hän toimi Kurkijoen maanviljelyskoulun metsänhoitajana 1905-1908, Sipoon metsänvartijakoulun johtajana 1908-1918, Tammisaaren metsäkoulun johtajana 1918-1929 sekä keskusmetsäseura *Föreningen för Skogskultur* toimitusjohtajana 1929-1938. Seuran hallintoneuvoston puheenjohtaja hän oli vuoteen 1942 asti ja aikakauskirjan *Skogsbruket* päätoimittajana vuodesta 1930. Elfving vaikutti mainituissa tehtävissään merkittävästi Suomen ruotsinkielisten seutujen metsätalouteen. Hän julkaisi joukon tutkielmia sekä metsänhoidon että hyönteistieteen aloilta. Metsäneuvoksen arvo Elfvingille myönnettiin 1939.

## Lähteet
Julien Green

**Julien Green**, alkujaan *Julian Hartridge Green*, (6. syyskuuta 1900 Pariisi, Ranska – 13. elokuuta 1998 Pariisi, Ranska) oli ranskalais-yhdysvaltalainen kirjailija ja esseisti. Hän oli kaksikielinen (englanti, ranska), mutta kirjoitti pääasiassa ranskaksi. Hän oli vuodesta 1971 Ranskan akatemian jäsen.

Greenin vanhemmat olivat yhdysvaltalaisia, taustaltaan irlantilais-skotlantilaisia. Green syntyi Pariisissa, jossa hänen isänsä Edward Moon Green työskenteli Amerikkalaisen kauppakamarin palveluksessa. Seitsenlapsisesta perheestä Green oli nuorin ja ainoa joka puhui ranskaa pääkielenään, kun muut puhuivat englantia. Äiti kasvatti lapsensa protestantiksi, mutta hänen kuoltuaan 1914 Green kääntyi katoliseksi. Hän meni ensimmäisessä maailmansodassa armeijan palvelukseen vapaaehtoisena ja ajoi ambulanssia Italian rintamalla. Sen jälkeen hän palveli Ranskan tykistössä.

Hän opiskeli Pariisissa ja sitten Yhdysvalloissa Virginian yliopistossa. Yhdysvaltoihin hän ei kuitenkaan kotiutunut vaan sanoi vuosiaan siellä elämänsä surullisimmiksi. Hän keskeytti opinnot ja palasi Ranskaan, jossa ilmestyi hänen esikoisromaaninsa *Mont-Cinère* (1926). Kustantajansa vaatimuksesta hän muutti nimensä Julian Julieniksi.

Greenin teosten keskeisiä aiheita ovat itsetuho, uskonto ja seksuaalisuus, ja niiden tapahtumaympäristö on ranskalainen maaseutukaupunki, jossa asuvan neuroottisen hahmon elämää hän kuvaa. Hän kirjoitti myös näytelmiä, joista useimmat hän kirjoitti 1950-luvun ensi puoliskolla. Ne käsittelivät itsensä löytämistä.

Greenin laajasta tuotannosta on suomennettu kolme teosta.

## Suomennetut teokset
* *Moira* (*Moïra*, 1950), suom. Airi Partio. WSOY, 1952. 
* *Tohtorin huvila* (*Adrienne Mesurat*, 1927), suom. Katri Ingman. WSOY, 1953. 
* *Lähtö ennen päivänkoittoa* (*Partit avant le jour*, 1963), suom. Marketta Enegrén. WSOY, 1966 

## Lähteet
Karl Enckell

**Karl Enckell** (1. kesäkuuta 1853 Elimäki – 6. heinäkuuta 1937 Joroinen) oli suomalainen maatalouden ja erityisesti maanviljelystalouden asiantuntija.

Enckellin vanhemmat olivat kirkkoherra Robert Toussaint Enckell ja Beata Sofia Schwartz. Hän tuli filosofian kandidaatiksi 1881 ja agronomiksi 1882. Apulaislääninagronomina Vaasassa Enckell toimi 1881–1891, Harjun maanviljelyskoulun johtajana 1891–1897, Kurkijoen maamiesopiston johtajana 1897–1902 ja Mustialan maanviljelys- ja meijeriopiston vt. johtajana 1902–1907. Filosofian lisensiaatiksi (tohtoriksi) Enckell valmistui 1908, ja hänen väitöskirjansa aiheena oli *Om arbetsintensiteten å Mustiala egendoms åkercirkulationer åren 1899–1906 I*; kirjan toinen osa ilmestyi samana vuonna. Hän toimi Helsingin yliopistossa maanviljelystalouden opettajana vuodesta 1907 ja Teknillisen korkeakoulun agronomian opettajana 1909–1926. Yliopiston maanviljelystalouden professorina Enckellin oppituoli 1910–1926 oli ensimmäinen Pohjoismaissa. Väitöskirjan ohella Enckellin huomattavimpia julkaistuja tutkimuksia olivat *Maatilan hoito-oppi* (1909), *Lantbruksekonomi I, Lantbrukets driftslärä* (1918, J. E. Sunilan kanssa) sekä *Grunderna för värdering och beräkning i landshushållning* (1919). Hän kirjoitti lisäksi omalta alaltaan ahkerasti sanoma- ja aikakauslehtiin ja toimi sekä perustamansa aikakauskirjan *Tidskrift för Finlands svenska lantmän* päätoimittajana 1919–1927 että *Odalmannen*-lehden päätoimittajana 1920–1927. Enckell kuului useisiin valtionkomiteoihin, ja hän oli Maataloustieteellisen seuran perustajia 1909.

Enckellin ensimmäinen puoliso vuodesta 1887 oli Elin Augusta Calonius (1865–1894) ja toinen vuodesta 1896 Vesta Charlotta Edgren (1871–1947). Enckellin lapsia toisesta avioliitosta olivat kirjailija ja kirjallisuudentutkija Olof Enckell (1900–1989), taidemaalari Torger Enckell (1901–1991) sekä kirjailija ja runoilija Rabbe Enckell (1903–1974).

## Lähteet
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Enckellin väitöskirja digitoituna. Bayerische Staatsbibliothek. (Viitattu 2.1.2014.)
*
Trikooliina

**Trikooliina** on joustavasta neuloskankaasta ommeltu, yleensä noin viisi metriä pitkiä kantoliina.

Trikooliina on aloittelijaystävällinen kantoliina, koska se sidotaan ensin tulevan kantajan päälle, minkä jälkeen lapsi pujotetaan valmiiksi sidottuun liinaan. Trikooliinalla käytetään kietaisuristi-2-sidontaa. Koska trikoo joustaa paljon, tulee trikooliinalla lapsen päälle tulla aina kolme kerrosta kangasta, jotta sidonta on tarpeeksi tukeva. Trikooliinalla on turvallista kantaa lasta vain kantajan etupuolella, kasvot kantajaan päin.

## Lähteet
David Morrissey

**David Mark Morrissey** (s. 21. kesäkuuta 1964 Liverpool, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Morrissey on ohjannut muutamia elokuvia sekä näytellyt lukuisissa televisiosarjoissa kuten *[[The Walking Dead]]*, *[[Extant]]* ja *[[Viisi päivää]]* sekä elokuvissa kuten *[[Kuningattaren sisar]]*, *[[Nowhere Boy]]* ja *[[Centurion (elokuva)|Centurion]]*.

## Yksityiselämä
Morrissey vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Kensingtonissa ja Knotty Ashissa. Hän ryhtyi opiskelemaan näyttelijäksi liityttyään 16-vuotiaana Everyman Youth -teatteriin. Hän on ollut naimisissa kirjailija Esther Freudin kanssa vuodesta 2006 lähtien, ja heillä on kolme lasta. 

Morrissey kannattaa Liverpool FC -jalkapallojoukkuetta.

## Valikoitu filmografia
### Elokuva

### Televisio

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* British Film Institute / Screenonline
Michael Myllyniemi

**Michael Myllyniemi** (s. 3. huhtikuuta 1994) on suomalainen koripalloilija.

Myllyniemi on Vaasan Salaman kasvatti. B-juniori-ikäisenä hän edusti Korikobria ja A-junioreissa Tampereen Pyrintöä. Pyrinnön kehitysjoukkueeseen Myllyniemi nousi kaudella 2011–2012, ja hän pelasi joukkueessa kolmen kauden ajan. Kesällä 2012 Myllyniemi teki Pyrinnön edustusjoukkueen kanssa kaksivuotisen pelaajasopimuksen. Hän teki ensiesiintymisensä Korisliigassa seuraavalla kaudella, 23. lokakuuta 2013 Kouvoja vastaan heittäen viisi pistettä ja ottaen yhden levypallon ja riiston. A-nuorten maaotteluita Myllyniemi pelasi kaksi.

Syksyllä 2014 Myllyniemi siirtyi I-divisioona A:ssa pelanneeseen BC Nokiaan.

## Lähteet
* Michael Myllyniemi  baskethotel.com
* Michael Myllyniemi basketball profile eurobasket.com 

### Viitteet
Haapamäen kirkko

**Haapamäen kirkko** on Haapamäellä sijaitseva Keuruun seurakunnan kirkko. 1953 valmistunut kirkko oli ensimmäisiä monitoimikirkkoja. Kirkkosalin yhteydessä on seurakuntasali ja kerhotiloja.

## Historia
Haapamäen kehityttyä merkittäväksi rautateiden risteysasemaksi 1800-luvun lopulla katsottiin tarpeelliseksi rukoushuoneen ja hautausmaan hankkiminen. Kuitenkin rakentamaan alettiin vasta 1930-luvulla, kun ratamestari Heikki Heinonen Emma-vaimoineen lahjoitti kirkolle tontin ratapihan takaa. Aluksi tontille valmistui vaatimaton siunauskappeli 1932. Kirkon perustukset tehtiin 1939 Heikki Tiitolan piirustusten mukaan. Sota kuitenkin katkaisi rukoushuoneen rakentamisen ja sodan jälkeen perustukset olivat pusikoituneet. 

Myöhemmin toimeen ryhdyttiin uudelleen. Tällä kertaa piirustukset teki Haapamäellä koulunsa käynyt arkkitehti Mikael Nordenswan. Jyrkkäkattoinen tiilinen pitkäkirkko valmistui 1953. Sen ulkopinta on rapattu ja sitä elävöittävät liuskekivet.

## Lähteet
Keuruun kirkko

**Keuruun kirkko** on Keuruun seurakunnan pääkirkko. Se on etelätornillinen tiilikirkko. Se on seurakunnan neljäs kirkko ja sijaitsee Kippavuorella, aivan vanhan kirkon lähellä. Kirkon suunnitteli arkkitehti Theodor Granstedt ja rakensi Odert Laine 1889–1892. Aliurakoitsijana toimi muurarimestari Brynolf Collin ja rakennustoimikuntaa johti tehtailija G. A. Serlachius.

Keuruun seurakunta teki päätöksen kirkon rakentamisesta vuonna 1876. Suurin osa seurakuntalaisista halusi, että kirkko rakennettaisiin puusta, mutta tiilikirkolla tai harmaakivikirkolla oli kannattajansa. Lääninarkkitehti Theodor Granstedtin antoi luvan kivikirkon rakentamiselle tarkastettuaan suunnitellun rakennuspaikan Kippavuoren laella. Kymmenen vuoden pohdinnan jälkeen päädyttiin kuitenkin rakentamaan tiilikirkko harmaakivinurkin. Punatiilen käyttäminen vaikutti kirkon tyylisuunnan (uusgotiikan) valintaan.

Kirkko on avara, valoisa ja katedraalimainen. Kirkon alttaritaulut on maalannut Eero Järnefelt. Kaksiosainen alttaritaulu vuodelta 1892 esittää Kristusta ristillä ja enkelin ilmestymistä Getsemanessa. Kirkon urut ovat vuodelta 1902 ja ne on uudistettu 1992. Sivuilla sijaitsevat pienet kylkiäiset antavat kirkkosalille ristin muotoa. Kolmilaivaisen kirkkosalin pohjoispäässä on holvikattoinen kuorisyvennys, jossa on uusgoottilainen alttarilaite. Kirkossa on 1&nbsp;100 istumapaikkaa.

Uusgoottilainen tiilikirkko on muodoltaan länsitornillinen pitkäkirkko. Runkohuoneeseen liittyy kapea poikkilaiva ja alttaripäädyssä on kuoriapsidi. Kirkkosalissa on lautarakenteinen taitekatto, ja kimppupilarit kannattavat sivulehtereitä. Kirkon korjauksen vuonna 1956 suunnitteli arkkitehti Elsi Borg ja urakoitsijana toimi rakennusmestari Eino Leppänen Leivonmäeltä. Kirkon urut tilattiin vuonna 1901 saksalaiselta E. F. Walckerin urkurakentamolta. Myös urkujen kaunis julkisivu on suunniteltu Saksassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lord of War (yhtye)

**Lord of War** on yhdysvaltalainen deathcoreyhtye, joka perustettiin vuonna 2008 San Diegossa, Kaliforniassa. 

Lord of War julkaisi esikoisalbuminsa *[[Celestial Pestilence]]n* syyskuussa 2011, minkä jälkeen yhtye kiinnitettiin Unique Leader Recordsille. Levy-yhtiö julkaisi albumin uudelleen tammikuussa 2012.

## Jäsenet
* Michael Hoskins – bassokitara
* Tony Bourne – rummut
* Alexx Walshaw – kitara
* Dan Richardson – kitara

### Entiset jäsenet
* Brent Silletto – rummut
* John Olgeirsson – laulu

## Diskografia
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Lord of War Unique Leader Recordsin sivulla
Hiittisten kirkko

**Hiittisten kirkko** (ruots. *Hitis kyrka*) on Kemiönsaaren Hiittisissä sijaitseva tasavartinen puinen ristikirkko. Ristikeskuksesta kohoaa massiivinen torni, jossa on piikkiin päättyvä telttakatto. Ristivarsissa on matalat aumakatot. Kuorisakaran vieressä on matala sakaristo. Vuoden 1746 remontissa eteläisen ja läntisen sakaran päihin rakennettiin eteishuoneet. Kirkon rakensi Josef Svensson Brun vuosina 1685–86. Se nimettiin Andreaksen kirkoksi silloisen Kemiön kirkkopitäjän kirkkoherran Andreas Prytzin mukaan. Se on toiseksi vanhin Suomessa säilyneistä ristikirkoista. Kirkon kellotapuli on vuodelta 1752.
Kirkon muotoratkaisujen esikuvat ovat kotoisin Tukholmasta, jossa mestari Josef Brun oli aiemmin työskennellyt.

Kirkkoa on remontoitu useasti, muun muassa 1746, 1863, 1871, 1882, 1899, 1914, 1923, 1958. Se restauroitiin perusteellisesti v. 1968–69.

Kirkossa on Kangasalan urkutehtaan rakentamat 13-äänikertaiset urut vuodelta 1943. Alttaritaulu on A.F. Ahlstedtin vuonna 1866 maalaama *Ristiinnaulittu Kristus*. Lisäksi kirkossa on Ilmari Launiksen ja G.Forsströmin tekemät lasimaalaukset vuosilta 1923 ja 1936. Kiinteä sisustus on peräisin 1700-luvulta.

Kirkon sankarihautojen muistomerkin suunnitteli arkkitehti Carl-Johan Slotte ja se paljastettiin 16. elokuuta 1964.

## Lähteet
Darrell Waters

**Darrell Waters** (s. 4. marraskuuta 1975) on yhdysvaltalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.

Texas A&M -yliopistoa edustanut Waters pelasi urallaan muun muassa Ranskassa ja Yhdysvaltain pienissä ammattilaissarjoissa. Suomessa hän edusti pääsarjatasolla Pyrbasketia, Team Componentaa ja kolmen ottelun ajan KTP-Basketia. Pyrbasketissa hän saavutti SM-hopeaa ja cup-hopeaa kaudella 2000–2001. Hänet valittiin pääsarjan kuukauden pelaajaksi maaliskuussa 2001.

Kaudella 2001–2002 Pyrbasket osallistui myös Pohjois-Euroopan liigan haastesarja NEBL Challenge Cupiin, jossa se selviytyi ainoana suomalaisjoukkueena jatkoon alkulohkovaiheesta. Sarjan parhaisiin pisteidentekijöihin lukeutunut Waters palkittiin sarjan parhaana pelaajana. Pyrbasket sijoittui NEBL Challenge Cupissa lopulta kolmanneksi.

## Lähteet
* Darrell Waters  Suomen Koripalloliitto
* Profiili australiabasket.com 

### Viitteet
Magnus Wilhelm Armfelt

**Magnus Wilhelm Armfelt** (25. heinäkuuta 1725 Halikko – 14. toukokuuta 1795 Halikko) oli suomalainen vapaaherra ja kenraalimajuri. Hän oli diplomaatti ja jalkaväenkenraali Gustaf Mauritz Armfeltin isä.

## Elämä
Armfelt aloitti sotilasuransa 12-vuotiaana Karjalan rakuunarykmentin lipunkantajana. Kersantiksi hänet ylennettiin 1741, jonka jälkeen Armfelt palveli henkivartiokaartin drabanttina sekä myöhemmin 1740-luvulla kapteenina Ranskan armeijaan kuuluneessa Royal Suédois -rykmentissä. Ruotsiin palattuaan Armfelt toimi upseerina sekä armeijassa että Kuninkaallisessa henkirakuunarykmentissä, josta hän siirtyi Turun ja Porin läänin maaherran tehtäviin joulukuussa 1781. Kenraalimajuriksi Armfelt ylennettiin 1782. Hän toimi myös muun muassa Turun Soitannollisen Seuran puheenjohtajana vuodesta 1790 lähtien. 

Armfelt omisti Suomessa useita kartanoita. Vuosina 1754–1782 hän asui Tarvasjoella sijaitsevassa Juvan kartanossa, joka toimi Kuninkaallisen henkirakuunarykmentin Maskun komppanian päällikön virkatalona. Se on myös Gustaf Mauritz Armfeltin syntymäkoti ja toimii nykyään museona. Juvan virkatalon jälkeen Armfelt asettui Halikossa sijaitsevaan Joensuun eli Åminnen kartanoon, jonka hän hankki omistukseensa vuonna 1786 saatuaan sitä varten 10 000 riikintaaleria kuningas Kustaa III:lta. Vuotta myöhemmin Armfelt osti samasta pitäjästä Wiurilan kartanon. Lisäksi hänen omistuksiinsa kuului niin ikään Halikossa sijaitseva Vuorentaan kartano ja lyhytaikaisesti myös Saaren kartano Mietoisissa. Armfeltin kuoleman jälkeen Joensuu päätyi Gustaf Mauritz Armfeltin haltuun sekä Wiuriala ja Vuorentaka puolestaan hänen nuoremmalle pojalleen August Filipille. 

Magnus Wilhelm Armfeltin puoliso oli vuodesta 1756 lähtien Götan hovioikeuden presidentin Carl Gustaf Wennerstedtin tytär Maria Catharina, joka tunnettiin huomattavana hyväntekijänä. Heidät on haudattu Halikon kirkkoon Armfeltien sukuhautaan.

## Katso myös
*Armfelt

## Lähteet
*Friherrliga ätten ARMFELT nr 213 / TAB 4 Adelsvapen

### Viitteet
Mikko Kytölä

**Mikko Kytölä** (s. 20. heinäkuuta 1984 Suonenjoki) on suomalainen futsalpelaaja. Suomessa pelatessaan hän on aina edustanut Futsal-liigaa pelaavaa Kampuksen Dynamoa. Kytölä on voittanut Kampuksen Dynamon kanssa Suomen mestaruuden viisi kertaa, kausilla 2017-2018, 2018-19 , 2020-21, 2021-22 ja 2022-23 .  Tämän lisäksi hän on saavuttanut 4 SM-hopeaa (2011, 2012, 2015 ja 2017) sekä SM-pronssin vuonna 2013. Kauden 2018-2019 päätteeksi Kytölä valittiin myös liigan parhaaksi pelaajaksi.

Kytölä on pelannut Suomen futsalmaajoukkueessa 104 ottelua ja tehnyt niissä 41 maalia. Hän on myös toiminut useasti maajoukkueen kapteenina. Hänen veljensä Jukka pelaa myös maajoukkueessa. Kytölä on pelannut myös jalkapalloa Kakkosessa ja Kolmosessa, edustaen Suonenjoen Palloa, FC Vaajakoskea ja Warkaus JK:ta.

## Aiemmat kaudet
Kaudella 2012–2013 KaDy:n kapteenina toimiessaan hän voitti runkosarjan maalipörssin, syöttöpörssin ja näin ollen myös koko pistepörssin ylivoimaisesti tehden 21 ottelussa tehot 27+22. Kaudella 2013–2014 Kytölän seura oli ASD Futsal Tridentina Italiassa, joka pelaa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Serie A2:sessa. Hän oli joukkueensa kapteeni. Olkapäävamman pilatessa osan kaudesta Kytölä esiintyi vain yhdeksässä ottelussa, tehden yhteensä 10 maalia. Kaudelle 2014–2015 hän siirtyi toiseen italialaisseuraan, Tridentinan kanssa samassa sarjassa pelanneeseen ASD Gruppo Fassina Calcio a 5:een. Kytölä palasi kuitenkin Kampuksen Dynamon paitaan helmikuussa 2015 ja oli voittamassa joukkueen mukana SM-hopeaa sekä kesällä Pohjoismaiden mestaruuden.

Kesällä 2015 Kytölä solmi sopimuksen kaudelle 2015–2016 italialaisen *Menegatti Metalli C5:n* kanssa. Joukkue pelaa Italian toiseksi ylimmällä sarjatasolla.. 

Mikko Kytölä jatkoi Italiassa kevätkaudella 2016 sisilialaisen Real Cefalún paidassa, mutta allekirjoitti vuoden pestin elokuussa Kampuksen Dynamon kanssa ja toimi joukkueen pelaaja-valmentajana kauden 2016–17 ajan, jolloin joukkue saavutti SM-hopeaa. Kytölä jatkoi uraansa KaDy:ssa kaudella 2017–18 saavuttaen Suomen mestaruuden. Kaudella 2018–19 hän voitti Suomen mestaruuden toistamiseen KaDy:n kapteenina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.palloliitto.fi/futsal/maajoukkue/pelaajat/mikko-kytola
Drabantti

**Drabantti** () oli myöhäiskeskiajalta lähtien kuninkaallisten, aatelisten ja korkea-arvoisten upseerien henkivartiokaartin jäsenistä käytetty nimitys. Sitä käytettiin Keski-Euroopassa sekä muun muassa Ruotsissa aina 1700-luvulle saakka. Drabantit kulkivat yleensä jalkaisin ratsailla olleen vartioitavansa ympärillä. 

Ruotsissa Kustaa Vaasa organisoi itselleen drabanttikaartin kuninkaaksi valintansa jälkeen vuonna 1523. Myöhemmin sen toimintaa kehitti muun muassa Kustaa II Adolf 1600-luvun alussa, jolloin kaartista alettiin käyttää nimitystä *Kuninkaalliset drabantit (Kunglig Majestäts Drabanter)*. Se lakkautettiin vuonna 1821. Nykyään Ruotsissa toimii seremoniallinen kaarti *Drabantvakt*, jota käytetään muun muassa valtiovierailuiden ja muiden erityisten tilaisuuksien yhteydessä.  

## Lähde
*Nordisk familjebok
Juvan kartano

**Juvan kartano** on Varsinais-Suomessa Tarvasjoella sijaitseva kartano. Se on Gustaf Mauritz Armfeltin syntymäkoti, joka on toiminut  museona.

## Historia
Asiakirjoissa Juvan kartano mainitaan ensimmäisen kerran 1464. Vuonna 1556 kartano siirtyi maanvaihtokaupalla kuningas Kustaa Vaasan haltuun, joka teki siitä kuninkaankartanon. Kuningas itse vieraili paikalla kesällä 1558. Kymmenen vuotta myöhemmin hallitsijaksi noussut Juhana III antoi kartanon Fleming-sukuun kuuluneelle Hans Eriksonille, joka oli muutamaa vuotta aikaisemmin rakennuttanut Brinkhallin kartanon ja omisti myös Turussa sijaitsevan Brinkkalan talon. 

Eriksonin lapsille periytynyt kartano myytiin vuonna 1639 kenraalikuvernööri Pietari Brahelle, jonka hallussa se oli hänen kuolemaansa vuoteen 1680 saakka. Ison reduktion yhteydessä 1683 Juvan kartano otettiin valtion haltuun, joka teki siitä kahta vuotta myöhemmin Turun ja Porin läänin ratsuväkirykmentin Maskun komppanian ratsumestarin virkatalon eli puustellin. Kartanosta muodostui tärkeä sotilasvirkatalo, jossa asui yleensä Kuninkaallisen Henkirakuunarykmentin Maskun komppanian päällikkö. Sen haltijoina olivat ratsumestarit Henrik Johan Schauman 1685–1703, Fredrik Armfelt 1703–1719 ja Mårten Thessleff 1719–1720, jonka jälkeen kartano muutettiin saman komppanian kapteenin virkataloksi. 

Ruotsin vallan loppuun mennessä Juvan kartanolla oli 12 eri haltijaa, muun muassa majuri Magnus Wilhelm Armfelt vuodesta 1754 lähtien. Nykyinen päärakennus on Armfeltin rakennuttama vuonna 1756. Hänen jälkeensä taloon muutti kolmen vuoden ajaksi kapteeni Reinhold Johan Rehbinder vuonna 1782. Ruotsin vallan loputtua Juvan kartano oli vuokrattuna eri henkilöille vuoteen 1934 saakka, jolloin se myytiin yksityisomistukseen.

## Lähteet
*Juvan kartano Punainen Turku
Österhaningen kirkko

**Österhaningen kirkko** () on Ruotsissa Haningen kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Nykyinen kivikirkko on osittain peräisin 1320-luvulta ja Saksalaisen ritarikunnan uskotaan rakennuttaneen sen. Aikaisemmin paikalla oli luultavasti lähde ja puukirkko. Kirkon vino torni on rakennettu vuonna 1587. Kirjailija Fredrika Bremer on haudattu kirkon hautausmaalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ljusnarsbergin kirkko

**Ljusnarsbergin kirkko** () on Ruotsissa Ljusnarsbergin kunnan Kopparbergissä sijaitseva kirkkorakennus. Se on paanuilla päällystetty punainen hirsikirkko. Alueelle muutti kaivostyöläisiä ja metsäsuomalaisia uudisasukkaita, jotka tarvitsivat kirkon, ja siksi kuparikaivoksen lähelle rakennettiin kappeli vuosina 1635–1637. Väkimäärän kasvu jatkui, ja kappeli laajennettiin vuosina 1691–1696 nykyiseksi ristikirkoksi. Kattoja ja seiniä koristivat allegoriset maalaukset, jotka korvattiin 1760-luvulla sinivihreillä marmorin tyylisillä kuvioilla. Nykyinen ulkonäkö tehtiin vuosien 1891–1892 aikana tehdyssä laajassa remontissa. 1800-luvun lopussa tyylihistoriallisesti suuntautuneet restauroinnit olivat muodissa, joten kuluneelle kirkolle tehtiin uusi ja moderni ulkoasu, joka sai inspiraationsa muinaispohjoismaisesta tyylistä. Muutoksia tehtiin esimerkiksi kuoriin, ikkunoihin ja holveihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Bebyggelseregistret 
* Ljusnarsbergs församling: Ljusnarsbergs kyrka
Uurtovinokas

**Uurtovinokas** (*Pleurotus cornucopiae*) on *[[Pleurotus]]*-sukuun ja Pleurotaceae-heimoon kuuluva sienilaji.

## Ulkonäkö
Uurtovinokkaan lakki on kupera ja väriltään vaalea tai vaaleanruskea. Helttojen johteet ovat pitkät. Jalka on joko keskinen tai epäkeskinen. Malto on valkoista ja pehmeää.

## Elinympäristö
Uurtovinokas kasvaa suurissa ryhmissä pyökin tai jalavan kannolla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Uurtovinokas (''Pleurotus cornucopiae'')
* UniProt: Taxonomy - ''Pleurotus cornucopiae'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Pleurotus cornucopiae'' 
* FungiAtlas: Branched Oyster Mushroom (''Pleurotus cornucopiae'')
Ähtävän kirkko

**Ähtävän kirkko** () on Ähtävällä nykyisessä Pedersören kunnassa sijaitseva puurakenteinen tasavartinen ristikirkko vuodelta 1770. Kirkko vihittiin käyttöön kynttilänpäivänä 1771. Se nimettiin kuningas Kustaa III:n puolison, kuningatar Sofia Magdalenan ja kuninkaan sisaren, prinsessa Sophia Albertinan mukaan *Magdalena Sofian kirkoksi*. Nimi painui unhoon, mutta löydettiin vuonna 2012. Kellotapuli on erillinen, kirkon katolla ristikeskuksessa on pieni torni.

Kirkon sisustusta pidetään poikkeuksellisen hienona. Ristikirkon alttari on alkuperäisellä paikalla kahden ristisakaran kulmauksessa ja saarnastuoli on sitä vastapäätä. Alttaripöytä, alttarikaide, alttarilaite ja saarnastuoli ovat sekoitus myöhäisbarokkia, rokokoota ja uusklassismia. Ne on tehty 1810-luvulla ja koristeltu  yltäkylläisin puuleikkauksin ja kultauksin. Suunnittelijoina ja tekijöinä olivat paikkakunnan puusepät *Berklars-snickarn* ja *Jofs-snickarn*. Virsitaulu on rokokootyyliä, hyvin koristeellinen ja kullattu. Alttaritaulu on Gustaf Erik Hedmanin maalaama. Yläosa kuvaa *Ristiinnaulittua* ja alaosa *Pyhää ehtoollista*. Taulu on kopio Margareta Capsian maalaamasta alttaritaulusta. Länsisakaran ikkunan lasimaalauksen teki vuonna 1940 Lennart Segerstråle. Kirkon alkuperäisväri oli punamulta, ja ikkunaremontissa vuonna 2023 todettiin, että ikkunoiden alkuperäisväri oli sininen.

Kirkon urut rakensi Kangasalan urkutehdas vuonna 1970. Ruotsalainen Åkerman & Lundin urkurakentamo laajensi ne 18-äänikertaisiksi vuonna 1997.

Pohjalaistyyppisen kellotapulin rakentajana pidetään Antti Hakolaa, tapuli valmistui 1779. Hirsinen lainamakasiini on vuodelta 1857. Tapulissa on kolme kelloa, seurakunnan vanhin kello on vuodelta 1731.

Kellotapulin ulkopuolella seisova vaivaisukko on valmistunut vuoden 1860 tienoilla ja puettu Suomen sodan ajan ruotsalaissotilaaksi.

Kirkon sijainti on erikoinen, sillä kylässä on ”Kyrkbacka” eli kirkonmäki, joka on parin kilometrin päässä kirkolta. Perimätiedon mukaan kirkon paikasta oli erimielisyyksiä. Nykyisen kirkon tienoilla sanotaan olleen pakanallisen uhrilähteen, joka saattaa selittää kirkon sijainnin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Grythyttanin kirkko

**Grythyttanin kirkko** () on Ruotsissa Hälleforsin kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Se on Grythyttanin taajaman vanhin rakennus. Ulkonäöltään se on tyypillinen Bergslagenin alueen kirkko: hirsistä rakennettu ristikirkko, joka on päällystetty punaisilla paanuilla. 

Kirkko rakennettiin vuonna 1632, mutta jäi pian pieneksi ja tuskin 50 vuoden päästä se laajennettiin ristikirkoksi. Myös katto on ollut aikaisemmin paanukatto, mutta siihen laitettiin 1900-luvun alussa paikallista liuskekiveä. Sisällä vaihdettiin 1900-luvun ensimmäisinä vuosikymmeninä suljetut penkkirivit avoimiksi ja penkkien ovet käytettiin uudestaan seinäpaneeleina. Vanhat kattomaalaukset peitettiin 1953 nykyisellä lautakatolla, johon on maalattu valkoisia pilvimuodostelmia ja lisäksi myös seinissä on luultavasti ollut aikaisemmin maalauksia, joista voi nähdä jälkiä pohjoisessa kuorin seinässä. Läheistä hautausmaata ei käytetä enää, mutta siellä on edelleenkin säilyneitä 1700- ja 1800-lukujen hautoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Värmland.se