open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dario Franchitti

**George Dario Marino Franchitti** (s. 19. toukokuuta 1973 Bathgate) on skotlantilainen kilpa-autoilija. Hän on kilpaillut pääasiassa Pohjois-Amerikan ovaaliradoilla.

Mikroautoilla uransa aloittanut Franchitti voitti vuonna 1984 Skotlannin juniorimestaruuden, vuosina 1985–1986 Britannian juniorimestaruuden ja 1988 yleisen Skotlannin mestaruuden. Kilpailtuaan kaksi vuotta Formula Vauxhall -sarjassa hän siirtyi 1994 Britannian Formula 3 -sarjaan, missä ajoi niin ikään kahden vuoden ajan. Vuonna 1996 hän kilpaili AMG Mercedeksellä Saksan vakioautojen mestaruussarjassa DTM:ssä (sittemmin ITC).

Vuosina 1997–2003 Franchitti ajoi CART-sarjaa, missä hänen parhaimmaksi saavutuksekseen jäi kakkossija Green Racing -tallin autolla kaudella 1999 tasapisteillä mestari Juan Pablo Montoyan kanssa. Vuotta aikaisemmin hän oli sijoittunut sarjassa kolmanneksi. CART-sarjasta hän saavutti kaikkiaan kymmenen osakilpailuvoittoa.

Vuonna 2003 Franchitti siirtyi Indy-sarjaan, missä hän jatkoi kilpailemista sittemmin Andretti Greeniksi nimensä muuttaneessa tallissa. Hänen ensimmäinen kokonainen kautensa oli 2004, jolloin hän saavutti myös ensimmäisen osakilpailuvoittonsa Milwaukeen ovaalilla. Vuonna 2007 Franchitti voitti sekä Indianapolisin 500 mailin ajon että sarjan kokonaiskilpailun mestaruuden. Kaikkiaan hän on urallaan saavuttanut IRL:ssä 20 osakilpailuvoittoa. 

Franchitti on kilpaillut Green-tallin kalustolla myös American Le Mans -sarjassa yhdessä veljensä Marinon sekä Bryan Hertan kanssa. Hän on ajanut myös yksittäisiä NASCAR-kilpailuja eri luokissa. Vuonna 2008 Franchitti voitti yhdessä Montoyan, Scott Pruettin ja Memo Rojasin kanssa Daytonan 24 tunnin ajon.

Franchitti voitti myös Indy mestaruuden 2011, juhlallisuudet kuitenkin peruttiin Dan Wheldonin kuoltua päätöskilpailussa Las Vegasissa.

Vuonna 2010 Franchitti uusi Indianapolis 500 -voittonsa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivu 
* IndyCar-profiili
Arthur Indola

**Arthur Anders Indola** (käytti Saksassa peitenimeä **Andersson**), (3. kesäkuuta 1895 Lappajärvi – 17. joulukuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat liikemies Anders Indola ja Hilma Sofia Weber. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna  1919 Maria Jakolewna Podjapolskin kanssa.

## Opinnot
Indola kävi kolme luokkaa Vaasan ruotsalaista lyseota ja Vaasan ruotsalaisen kauppakoulun vuosina 1911–1913.

## Jääkärikausi

Indola toimi liikemiehenä Vaasassa ennen kuin liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 18. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin myöhemmin pataljoonan ratsuosastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hän haavoittui lievästi Missellä 25. heinäkuuta 1916. Hän suoritti myös Schaulenissa vuonna 1917 järjestetyn autokurssin.

## Suomen sisällissota
:*Katso myös: [[Suomen sisällissota]]*
Indola saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) kornetiksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin adjutantiksi Karjalan ratsujääkärirykmenttiin, minkä riveissä hän otti osaa taisteluihin Karjalankannaksella.

## Sisällissodan jälkeinen aika
Indola palveli sisällissodan jälkeen Hämeen ratsurykmentissä ase-, viesti- ja lähettiupseerina sekä eskadroonanpäällikkönä, josta hänet siirrettiin 24. heinäkuuta 1919 Hyökkäysvaunurykmenttiin, missä hän toimi ensin adjutanttina ja 14. syyskuuta 1920 alkaen 1. patterin päällikkönä ja 1. toukokuuta 1921 lähtien talouspäällikkönä. Armeijasta hän erosi 12. syyskuuta 1923 ja siirtyi Helsinkiin mainosalalle. Hänet haudattiin Vaasaan.

## Lähteet
*Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
*Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 .

### Viitteet
Jussi Fahler

**Juho ”Jussi” Arvid Fahler** (18. syyskuuta 1896 Kankaanpää – 17. syyskuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1927–1929.

## Elämä ja ura
Fahler syntyi Kankaanpäässä mäkitupalainen Kaarle Kustaa Fahlerin ja Maria Fahlerin perheeseen. Kansakoulun jälkeen hän työskenteli sahatyömiehenä Porin maalaiskunnassa, ja opiskeli Pohjois-Satakunnan kansanopistossa. Fahler liittyi sosialidemokraattiseen puolueeseen jo 14-vuotiaana. Keväästä 1917 lähtien hän toimi Sosialidemokraattisen nuorisoliiton Turun läänin pohjoisen vaalipiirin puhujana. Fahler oli myös Kankaanpään työväenyhdistyksen puheenjohtaja.

Sisällissodan alettua Fahler vangittiin Kankaanpäässä 28. tammikuuta 1918. Fahleria pidettiin myöhemmin Seinäjoen ja Närpiön vankileireillä, kunnes hänet siirrettiin sodan päätyttyä Tammisaaren vankileirille. Fahler sai valtiorikosoikeudelta 8 vuoden tuomion valtiopetoksesta, vaikkei ehtinyt osallistumaan punaisten toimintaan. Fahleria vastaan todistaneiden talollisten mukaan Fahler oli yrittänyt koota paikkakunnalle punakaartia ja oli myös ampunut suojeluskuntalaisia kohti näiden saapuessa kirkonkylään. Todistajien joukossa oli muun muassa 1930-luvulla kansanedustajana toiminut Kalle Joukanen. Valtiorikosylioikeudelle toimitettiin paikallisten suojeluskuntalaisten puoltavia lausuntoja, joiden mukaan Fahler oli sodan alla vastustanut aseellista toimintaa ja lisäksi hänen kiistettiin hänen syyllistyneen ampumiseen. Tuomiota ei kuitenkaan kumottu, mutta lopulta Fahler armahdettiin syyskesällä 1919. 

Vapauduttuaan Fahler toimi SDP:n Satakunnan piirin järjestäjänä vuosina 1919–1921. Hänen tehtäviinsä kuului muun muassa puoletoiminnan uudelleenorganisointi Satakunnan pohjoisosissa. Vuodesta 1921 lähtien Fahler oli Osuusliike Kansan palveluksessa Huittisissa, Merikarvialla, Keikyässä ja Porin maalaiskunnassa. Vuonna 1925 Fahler oli presidentin valitsijamiehenä ja 1927 hänet valittiin kansanedustajaksi. Fahler istui eduskunnassa ainoastaan yhden kauden, jonka jälkeen hän työskenteli Helsingissä asioitsijana 1929–1935 ja virastoapulaisena Helsingin yliopiston metsätieteen laitoksella 1935–1955.

## Perhe
Fahlerin puoliso oli Thyra Margit Nordvall (1900–2000), jonka kanssa hän avioitui 1922. Pariskunnalle syntyi kaksi lasta.

## Lähteet
Lipasto

**Lipasto** tai **piironki** on auki vedettäviä vetolaatikoita sisältävä säilytyskaluste. Lipastot kehittyivät kirstuista, jotka yleistyivät Euroopan aateliston keskuudessa keskiajalla. Saksankielisiltä alueilta tunnetaan pelkistä vetolaatikoista koostuvia kalusteita vuoden 1500 paikkeilta, ja erilaiset kolmilaatikkoiset lipastot yleistyivät Keski-Euroopassa 1600-luvulla puuseppien taidonnäytteinä ja erityisesti vaatteiden säilytyksessä. 1700–1800-lukujen suomalaisissa säätyläiskodeissa yleistyivät rokokootyyliset kuperakylkiset *mahalipastot* tai suorakulmaiset kustavilaistyyliset lipastot eli piirongit. 1800-luvun puolivälistä alkaen lipastot alkoivat yleistyä kaikenlaisissa kodeissa niin, että 1900-luvun alussa ne olivat tavallisia hyvinvoivien torpparien ja kaupunkien käsityöläisten keskuudessa.

Lipastot ovat tavallisesti matalia, vyötärön tai enintään olkapäiden tasolle ulottuvia, sillä piirongin kasvaessa kaapin korkuiseksi tulee silmien tason yläpuolelle sijoittuvista vetolaatikoista epäkäytännöllisiä. Yksittäisen vetolaatikon suurimmaksi korkeudeksi suositellaan 15 senttimetriä.

Lipastot valmistettiin aiemmin aina pääosin massiivipuusta, nykyisin lastulevystä, vanerista, MDF-levystä tai muista puupohjaisista kalustelevyistä. Muita mahdollisia materiaaleja ovat toimiston arkistolaatikostojen tapaan pelti tai muovi. Vetolaatikoiden liukumista helpottavat edullisemmissa lipastoissa muoviset liukupinnat, kalliimmissa erilaiset pyörä- ja kiskorakenteet.

## Erilaisia lipastoja ja piironkeja
Muita Suomessa käytettyjä erityylisiä ja -kokoisia lipastoja ja piironkeja ovat:
**sekretääri* eli *vinolipasto*, vinokantinen kirjoituslipasto, jonka kansi aukeaa vaakasuoraksi työtasoksi
* sekretääristä kehittynyt *klaffipiironki*, jonka työtasoksi avautuva kansi on suljettuna pystysuora
**peilipiironki*, peilin ja lipaston yhdistelmä, joka voi olla matala kampauspöytä, korkeampi eteiskaluste tai korkea piironki, jossa peili on lähinnä yläosan koristeena
**piironkikaappi*, korkea kaluste jossa alaosan lipaston päällä kaksi kaapinovea,  ja 
**[[senkki]]*, matala tarjoilutasolla varustettu astiakaappi, jossa voi olla myös vetolaatikoita.

Myös nimityksiä *pulpetti* ja *komotti* tai *komuutti* käytetään, vaikka sanojen päämerkitys on muu: pulpetti on koulukaluste tai seisten käytettävä korkea kirjoitustaso, komuutti pesuvadin ja vesikannun sisältävä pesukaappi ajalta ennen vesijohtoja ja kylpyhuoneita.

Nykyajan huonekaluista lipastoksi saatetaan kutsua myös vetolaatikoin varustettua tv-tasoa, kirjahyllyn alaosaa, yöpöytää tai pientä, usein pyörillä varustettua työpöydän aluslaatikostoa..

## Kuvia

File:Commode in the Jardins d’Alfàbia.jpg|Koristeellinen ”mahalipasto”
File:Commode-3.jpg|Moderni levyrakenteinen lipasto tai senkki
File:Writing Desk (8257336503).jpg|Sekretääri eli vinolipasto


## Katso myös
* Pöytäkaappi

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Sammallahti, Leena & Lehto, Marja-Liisa: *Kalusteita kamareihin: Suomalaisten keinutuolien ja piironkien historiaa*. SKS, 2010. .
Pyhä Nino

**Pyhä Nino**, myös **Nina** (), oli pyhimys, joka toi kristinuskon Georgiaan 300-luvun alussa. Hänen elämänsä vaiheista on säilynyt hyvin ristiriitaista tietoa.

Ninon uskotaan syntyneen noin vuonna 280. Hänen vanhempansa olivat hurskaita kristittyjä ja arvostettuja: Ninon isä Zabulon toimi kenraalina keisari Maximilianin alaisuudessa ja äiti Susanna taas oli Jerusalemin patriarkan sisar. Ninon ollessa 12-vuotias perhe kuitenkin myi koko omaisuutensa ja muutti Jerusalemiin. Isä antoi munkinlupauksen ja jätti perheensä. Äiti puolestaan vihittiin diakoniksi ja Nino annettiin paikallisen vanhan Sara-nimisen naisen kasvatettavaksi, joka vahvisti tytön uskoa. Myöhemmin hän sai kuulla georgialaisista pakanoista ja rukoili siunausta Georgian matkalleen. Kertoman mukaan Neitsyt Maria ilmestyi Ninolle ja antoi tälle tehtäväksi käännyttää georgialaiset. Maria antoi Ninolle viiniköynnösristin suojatakseen tätä kaikilta vaaroilta.

Pyhä Nino käännytti kristinuskoon kuningatar Nanan ja tämän puolison, kuningas Mirian III:n, joka teki kristinuskosta virallisen valtionuskonnon. Kuningatar Nanan kerrotaan kärsineen taudista, jota yksikään lääkäri ei kyennyt parantamaan, mutta Nino kuitenkin onnistui tässä.

Viiniköynnösristi eli Pyhän Ninan risti on edelleen keskeinen Georgian ortodoksikirkon symboli. 

Ninolle annettuja titteleitä ovat mm. *georgialaisten valaisija* ja *apostolien vertainen*. 

## Lähteet
Nino

**Nino** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä tai asioita:

* Pyhä Nino, kristinuskon Georgiaan 300-luvulla tuonut lähetyssaarnaaja
* Nino, oik. *Juan Francisco Martínez Modesto* (s. 1980), espanjalainen jalkapalloilija
* El Niño, sääilmiö
* Nino, etunimi
Vihreä oli laaksoni

**Vihreä oli laaksoni** (*How Green Was My Valley*) on John Fordin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1941. Se kertoo Etelä-Walesissa pienessä kaivoskaupungissa elävän perheen tarinaa poikien aikuistuessa ja perheyhteisön hajotessa. Elokuvan tarina pohjautuu Richard Llewellynin romaaniin *[[Vihreä oli laaksoni (romaani)|Vihreä oli laaksoni]]*.

Elokuva oli kymmenen Oscarin ehdokkaana ja sai parhaan elokuvan palkinnon, vaikka muina ehdokkaina olivat muun muassa *[[Citizen Kane]]* ja *[[Maltan haukka (vuoden 1941 elokuva)|Maltan haukka]]*.

Elokuva valittiin vuonna 1990 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. *[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Lähteet
Vadstenan sairaala

**Vadstenan sairaala** (), myöhemmin *Birgittas sjukhus*, sijaitsee Vadstenan luostarista koilliseen. Sairaala on Vadstenan taajamassa Vadstenan kunnassa Itä-Götanmaan läänissä Ruotsissa.

Mårten Skinnare oli Vadstenassa 1400-luvun lopulla syntynyt laivanvarustaja ja kauppaporvari. Skinnare harjoitti Ruotsin pääkaupungista Tukholmasta käsin kauppaa Rostockin ja Lyypekin porvareiden kanssa. Lisäksi Skinnare harjoitti hyväntekeväisyyttä. Vuonna 1519 hän sai Vadstenan luostarilta kolme tonttia, joista yhdelle hän perusti sairaalan niitä rampoja, sokeita ja köyhiä varten, jotka eivät uskaltaneet mennä hoidettavaksi pyhänhengentaloon tai luostariin. Mårten Skinnaren sairaala ja pyhänhengentalo yhdistettiin vuonna 1532. Vuonna 1686 Vadstenassa aloitti kroonisia tauteja hoitava sairaala. Stora Dårhuset eli Suuri houruinhuone Lastköpingsgatanilla otettiin käyttöön 1757. Nykyisin rakennus toimii sairaalamuseona.

1800-luvulla sairaalaa laajennettiin, ja sairaalan käyttöön otettiin esimerkiksi vuonna 1879 konkurssiin menneen Vadstena Sockerbruks AB -yhtiön rakennukset Slottsgatanilla. 1800-luvun lopulla rakennettiin Södra kliniken, joka tunnetaan paremmin nimellä *Asylen* eli mielisairaala. Asylen oli käytössä 1970-luvulle saakka. Rakennuksessa toimivat nykyisin kirjasto ja hotelli sekä rakennuksessa on yksityisasuntoja.

## Katso myös
* Mårten Skinnaren talo

## Lähteet
Nebbin piirikunta

**Nebbin piirikunta** on yksi Ugandan 80 piirikunnasta. Piirikunta on nimetty sen hallinnollisen keskuksen Nebbin mukaan. Alueella asuu noin 450&nbsp;000 ihmistä, joista suurin osa alureita. Alueella on pieni kiitotie, josta lentää koneita silloin tällöin Entebben kansainväliselle lentoasemalle. Nebbin piirikunnan ja Kampalan välillä on junayhteys, joka ei tosin ole ollut toiminnassa vuosiin.
Rouva Miniver

**Rouva Miniver** () on William Wylerin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1942. Sen nimihenkilö, Rouva Miniver, oli *[[The Times|Times]]*-lehden kolumneissa 1930-luvun lopulta alkaen esiintynyt fiktiivinen perienglantilainen perheenäiti. Kolumnit ilmestyivät kirjana, jonka pohjalta elokuva tehtiin. Elokuvan propagandistinen tarkoitus oli hälventää amerikkalaisten ennakkoluuloja vanhanaikaisia ja luokkatietoisia brittejä kohtaan yhteisten sotaponnistusten lähestyessä.

Elokuvasta tuli kassamenestys ja se sai kuusi Oscaria: parhaasta elokuvasta, ohjauksesta, parhaasta naispääosasta, naissivuosasta, kuvauksesta ja sovitetusta käsikirjoituksesta.

Elokuva valittiin vuonna 2009 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. *[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. American Film Institute valitsi sen vuonna 2006 sadan kaikkien aikojen innostavimman yhdysvaltalaiselokuvan joukkoon.

## Näyttelijät

## Lähteet
Anna Haapasalo

**Anna Haapasalo** (os. **Tiainen**, 24. helmikuuta 1882 Sortavalan mlk – 13. kesäkuuta 1965 Mikkeli) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1919–1922.

## Elämä
Sortavalan maalaiskunnan Hympölässä syntyneen Anna Haapasalon vanhemmat olivat talollinen Jaakko Tiainen (s. 1847) ja Anna Ropponen (s. 1854). Haapasalo työskenteli kahdeksanvuotiaasta lähtien palvelijana. Vuonna 1905 hän liittyi suurlakon innoittamana Sortavalan työväenyhdistyksen palvelijattarien ammattiosastoon. Avioiduttuaan kaksi vuotta myöhemmin Haapasalo oli aluksi kotirouvana, kunnes piti kahvilaa Terijoella ja leipomoa Viipurissa 1914-1917. Haapasalo vaikutti Viipurin työväenyhdistyksen naisosastossa ja toimi sosialidemokraattisessa naisliitossa kiertävänä puhujana Viipurin läänissä. Vielä ennen sisällissotaa hän työskenteli Kurkijoella Alhon työväentalon vahtimestarina.

Haapasalo valittiin eduskuntaan vuonna 1919. Ainoaksi jääneen kansanedustajakautensa jälkeen hän piti leipomoa Pitkärannassa ja toimi pienviljelijänä Sortavalan maalaiskunnan Tarnasenmäessä. Haapasalo oli myös Sortavalan maalaiskunnan kunnanvaltuuston sekä *[[Kansan Voima]]n* ja Osuusliike Itä-Karjalan hallitusten jäsen. Jatkosodan päätyttyä Haapasalo joutui evakkoon ja asettui Mikkelin maalaiskuntaan, jossa hän viljeli pientilaa kuolemaansa saakka.

## Perhe
Anna Haapasalon puoliso oli kiteeläinen suutari Uuno Haapasalo (synt. Havukainen, 1885-1922), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1907. Pariskunnalle syntyi neljä lasta, joista vanhin kuoli jo muutaman kuukauden ikäisenä. Heidän poikansa oli kansanedustaja K. F. Haapasalo.

## Lähteet
Vadstenan luostarikirkko

**Vadstenan luostarikirkko** () on Vadstenassa Itä-Götanmaan läänissä Ruotsissa sijaitseva kalkkikivestä rakennettu kirkko.

Aiemman luostarikirkon rakennusmateriaalina oli käytetty puuta, mutta vuonna 1388 tulipalo tuhosi kirkon. Sen jälkeen aloitettiin kalkkikivikirkon rakentaminen. Birgitan ohjeiden mukaan kirkon kuului olla ”avaran, nöyrän ja vahvan oloinen”. Kirkko rakennettiinkin Birgitan ohjeiden mukaisesti. Rakennuksessa ei ollut ainuttakaan veistosta, ja sisusta oli valkoiseksi kalkittu. Kirkko vihittiin käyttöön vuonna 1430. Uskonpuhdistuksen myötä luostarikirkon sisustus muutettiin uuden uskon mukaiseksi, ja kirkosta tehtiin kaupungin kirkko.

Rakennus sai nykyisen asunsa 1890-luvulla, ja se entisöitiin vuonna 1982.

## Katso myös
*Vadstenan luostari

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Luostarikirkko Vadstena & Dals församlingarin sivuilla 
* Vadstena juhlii luostarikirkkonsa 500-vuotismuistoja, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 27.07.1930, nro 30, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Lasikko

**Lasikko** eli **vitriini** on ainakin yhdeltä tahkoltaan lasia oleva laatikko tai kaappi, johon esineitä asetetaan näytteille. Vitriinikaappeja on esimerkiksi museoissa, jotka esittelevät niissä arvokkaampaa esineistöään lasin takana. Myös yksityiskodeissa voidaan lasikkoihin sijoittaa vaikkapa astioita, kunniamerkkejä tai muita tavaroita, jotka halutaan pitää esillä. Kaappimaisten säilytystilojen lisäksi lasikolla voidaan tarkoittaa myös kannettavissa olevaa lasilaatikkoa, johon on kerätty näytteeksi esimerkiksi eri perhoslajien yksilöitä. Vitriiniä jossa säilytetään ruokailuastioita kutsutaan myös astiakaapiksi (eng. *a china cabinet*) ja se on senkin, pöydän ja tuolien ohella yksi perinteisen ruokasalin tyypillisimmistä kalusteista länsimaissa.
Danny (jalkapalloilija)

**Daniel Miguel Alves Gomes**, pelaajanimeltään **Danny** (s. 7. elokuuta 1983 Caracas, Venezuela) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Venäjän pääsarjassa pelaavaa Pietarin Zenitiä.

Venezuelassa portugalilaiseen perheeseen syntynyt Danny muutti nuorena Portugalille kuuluvalle Madeiralle, missä hän aloitti jalkapallon pelaamisen CS Marítimon juniorijoukkueissa. Kaudella 2001–2002 hän nousi seuran edustusjoukkueeseen ja teki 20 pelaamassaan ottelussa viisi maalia. Seuraavalla kaudella hän siirtyi 2,1 miljoonalla eurolla suurseura Sporting Lissaboniin, mistä kuitenkin palasi Marítimoon lainasopimuksella. Vuonna 2005 hän siirtyi Venäjälle Moskovan Dynamoon ja valittiin kauden päätteeksi joukkueen parhaaksi pelaajaksi. Nykyiseen seuraansa Zenitiin hän siirtyi elokuussa 2008 30 miljoonalla eurolla, mikä on Venäjän liigassa kautta aikojen suurin siirtosumma. Zenitissä Danny pelasi ensimmäisen ottelunsa Zenitin 2-1-voittoon päättyneessä supercupissa Manchester Unitedia vastaan, missä hän teki voittomaalin. Hänet myös valittiin ottelun parhaaksi pelaajaksi.

Portugalin A-maajoukkueessa Danny pelasi ensimmäisen kerran elokuussa 2008 ystävyysottelussa Färsaaria vastaan. Aikaisemmin hän kuului alle 21-vuotiaiden maajoukkueen vakiomiehistöön ja edusti maataan myös 2004 Ateenan olympialaisissa. 

## Aiheesta muualla

* Henkilökuva Zenitin sivuilla
Richard Durham

**Richard Durham** (6. syyskuuta 1917 Raymond, Mississippi – 24. huhtikuuta 1984) oli afroamerikkalainen radiokäsikirjoittaja, joka tunnetaan parhaiten luomastaan *Destination Freedom* -radiosarjasta. Sarja kuvasi tunnettujen afroamerikkalaisten henkilöiden elämää ja saavutuksia. Durhamin tavoitteena oli antaa afroamerikkalaisten elämästä todenmukaisempi kuva, kuin mitä muualta mediasta sai. Sarjaa esitettiin NBC:n omistamalla WMAQ-radioasemalla 1948–1950.

Ennen *Destination Freedom*ia Durham oli kirjoittanut *Democracy USA*-sarjaa CBS:n omistamalle WBBM-asemalle ja saippuaooppera *Here Comes Tomorrow* WJJD:lle.

Richard Durham nimettiin Radio Hall of Fameen 2007.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*MBC: Historic African-American Radio Collection Donated to The Museum of Broadcast Communications
Renato

**Renato**, koko nimeltään **Renato Dirnei Florêncio** (s. 15. toukokuuta 1979 Santa Mercedes, São Paulo) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti kotimaassaan Guarania, Santosta ja Botafogoa sekä seitsemän kautta Espanjassa Sevillaa. Hänellä on myös Italian kansalaisuus.

Renato pelasi Espanjan La Ligassa Sevillan joukkueessa 204 ottelua ja teki niissä 26 maalia. Hän voitti Espanjan cupin vuosina 2007 ja 2010, ja hän teki kaksi maalia vieraskentällä Real Madridia vastaan Sevillan voittaessa Espanjan supercupin vuonna 2007. Renato voitti UEFA-cupin vuosina 2006 ja 2007 ja teki jälkimmäisellä kaudella toisessa välieräottelussa Osasunaa vastaan jatkoonpääsyn ratkaisseen 2–0-maalin. Hän pelasi UEFA-cupissa kaikkiaan 28 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Hän pelasi Mestarien liigassa kymmenen ottelua, joissa hän teki kolme maalia, ja UEFA-cupia seuranneessa Eurooppa-liigassa kaksi ottelua. Hän oli voittamassa UEFA Super Cupia vuonna 2006 ja teki maalin sekä tuossa ottelussa että vuotta myöhemmin tappiollisessa Super Cupin ottelussa.

Renato pelasi Brasilian A-maajoukkueessa 28 ottelua vuosina 2003–2005. Hän oli voittamassa Copa Américaa 2004. Hän pelasi täydet minuutit Brasilian kaikissa kuudessa ottelussa. Välierän Uruguayta vastaan ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa hän teki maalin joukkueensa neljäntenä laukojana. Vuonna 2005 hän kuului Maanosaliittojen cupin voittaneeseen joukkueeseen ja tuli vaihdosta kentälle Brasilian kaikissa viidessä ottelussa.

## Saavutukset

**Maajoukkue**
*Copa América: 2004
*Maanosaliittojen cup: 2005

**Seurajoukkue**
*Brasilian pääsarjamestaruus: 2002, 2004
*UEFA Cup: 2006, 2007
*UEFA Super Cup: 2006
*Copa Del Rey: 2007, 2010

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Renaton uran tilastot
Samuli Inkinen

**Samuli Inkinen** (17. joulukuuta 1894 Kirvu – 30. toukokuuta 1977) oli suomalainen jääkäri ja suojeluskuntaupseeri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Samuli Inkinen ja Anna Welling. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1931 Martta Sylvia Mäkisen kanssa (1910–1982).

## Opinnot
Inkinen kävi kansakoulun ja suoritti suojeluskuntain yliesikunnan päällystökoulun Hämeenlinnassa vuonna 1920.

## Jääkärikausi

Inkinen toimi kauppa-apulaisena Kirvussa ennen kuin liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 3. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella, jonka jälkeen hänet siirrettiin Altonan työosastoon ja laskettiin siviilitöihin 7. kesäkuuta 1917.

## Suomen sisällissota
:*Katso myös: [[Suomen sisällissota]]*
Takaisin Suomeen Inkinen palasi 24. maaliskuuta 1918 höyrylaiva S/S Arcturuksen toisella sotatarvikkeiden kuljetusmatkalla Vaasaan ja hänet sijoitettiin sisällissotaa käyvään Valkoiseen armeijaan koulutus- ja muonitusaliupseeriksi 5. Jääkärirykmentin 13. jääkäripataljoonaan ja osallistui taisteluihin Karjalankannaksella.

## Sisällissodan jälkeinen aika
Inkinen palveli sisällissodan jälkeen 5. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Kuopion jalkaväkirykmentti n:o 4. Armeijasta hän erosi 11. helmikuuta 1919 ja siirtyi suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Somerniemen suojeluskuntaan 1. lokakuuta 1919 alkaen. Somerniemeltä hänet siirrettiin 1. helmikuuta 1922 Etelä-Hämeen suojeluskuntapiirin 6. alueen päälliköksi, mistä tehtävästä hän erosi 1. maaliskuuta 1923 ja siirtyi kauppiaaksi Somerolle, mutta antautui vuonna 1927 alkaen kauppamatkustajaksi eri yrityksiin muun muassa Oy Mercantile Ab:lle, missä palvelikin viimeiseksi aina vuoteen 1939 saakka. 
 
## Talvi- ja jatkosota
Inkinen osallistui talvisotaan Porvoon suomalaisessa suojeluskunnassa muun muassa vartiokomppanian päällikkönä. Välirauhan aikana hän toimi Suomen Maanviljelijäin Kauppa Oy:n palveluksessa Porvoossa ja jatkosodan puhjettua hänet komennettiin Pioneeripataljoonan perustamistehtäviin Porvooseen ja pataljoonan perustamisen tultua suoritetuksi Pioneerikoulutuskeskukseen, josta hänet siirrettiin edelleen Jalkaväenkoulutuskeskus 10:een, kunnes vihdon hänet siirrettiin talousupseeriksi Järjestelykeskus 2:n 1. pataljoonaan, mistä hänet kotiutettiin vuonna 1942 ja hän siirtyi Oy Alko Ab:n palvelukseen Porvooseen. Alkoa hän palveli vuoteen 1949 saakka.

## Lähteet
*Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
*Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 .

### Viitteet
Tyrrhenus

**Tyrrhenus** oli etruskien tarustossa etruskien sivilisaation perustaja ja veljensä Tarchonin kanssa yksi kahdentoista kaupungin liiton luojista. Herodotoksen mukaan Tyrrhenus oli etruskien pelastaja, sillä hän johti etruskit Lyydiasta Etruriaan.

Etruskeista käytetään kreikaksi ja latinaksi nimitystä tyrrheenit ja Etruriasta nimitystä Tyrrhenia. Samasta sanasta johtuu myös Tyrrhenanmeri.
Rogslösa skola

**Rogslösa skola** on keskellä Rogslösan kylää, Vadstenassa Itä-Götanmaan läänissä Ruotsissa toimiva peruskoulu, jossa on luokat 1–6. Koulussa on noin 75 oppilasta, joista monet asuvat Vättern-järven rannalla sijaitsevassa Borghamnin taajamassa. Koulun rehtorina toimii Marie-Louise Mattisson. Henkilökuntaa on yhteensä noin kymmenen.

Roglösa skola järjestää 6–12-vuotiaille lapsille pedagogista ryhmätoimintaa. Koulun vapaa-ajankoti () sijaitsee esikoulu Snödroppenin naapurissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Rogslösa skola
Janet Sawbridge

**Janet Ann Sawbridge** (1947 Birmingham – 5. maaliskuuta 2021) oli brittiläinen jäätanssija, myöhemmin valmentaja ja vaikuttaja. Hän oli alun perin Gladys Hoggin oppilas Birminghamin luistelukoulussa, myöhemmin Queens Ice Clubissa. Janet Sawbridge saavutti urallaan lukuisia Britannian mestaruuksia ja jäätanssissa jopa maailmanmestaruuspronssia vuosina 1964 ja 1968 joskin eri parien kanssa. Euroopanmestaruuskisoista hänellä on jopa hopeaa. Myöhemmin Sawbridge toimi menestyksellisesti valmentajana. 

Erityisesti Janet Sawbridge muistetaan pitkästä urastaan jäätanssissa, jossa hän saavutti kansainvälistä menestystä 12 vuoden ajan. Hänen parinaan 1962–1965 oli David Higginbottom, 1965&ndash;1969 Jon Lane sekä 1970&ndash;1974 Peter Dalby. Hänen MM-pronssinsa tulivat siis Higgsin ja Lanen kanssa.

Valmentajana Sawbridgen suurimpia saavutuksiaan on Jayne Torvill &ndash; Christopher Dean -parin luotsaaminen maailmanmestaruuteen. Hän johdatti parin myös olympiakultaan Sarajevossa 1984, mutta sen jälkeen pari vaihtoi valmentajaa.  

## Lähteet
Nopean toiminnan joukot

**Nopean toiminnan joukot** ovat yleensä kriisinhallintatehtäviä varten ylläpidettäviä sotilasjoukkoja, jotka saadaan toimintavalmiiksi esimerkiksi viikossa.

Nopean toiminnan joukkoja on valtioilla, kuten Suomella, mutta myös Natolla ja EU:lla on nopean toiminnan joukot. EU:n nopean toiminnan joukot muodostuvat monikansallisesta taisteluosastosta. Osallistuminen on EU-mailta vapaaehtoista.

## Historia
Yhdysvaltojen nopean toiminnan joukot (englanniksi Rapid Deployment Joint Task Force) perustettiin vuonna 1980. Naton ensimmäiset nopean toiminnan joukot perustettiin vuonna 1992.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Thauvonius

**Thauvonius** (joskus muodoissa *Thavonius* ja *Tavonius*) on suomalainen pappissuku. Alkuaan suku oli Länsi-Uudenmaan Karjalohjalla vaikuttanut talonpoikaissuku, jonka talon alkuperäinen suomalainen nimi oli **Tavia**. Ruotsissa vaikuttanut sukuhaara on käyttänyt nimestä muotoa **Tauvon**.

Suvun vanhimmat tunnetut jäsenet lienevät Antti Laurinpoika (Anders Larsson) ja hänen poikansa (?) *Matti Tavia* (Matts Andersson), joka asutti 1500-luvun lopulla Tavian rusthollia Långvikin kylässä Karjalohjalla. Hänen vaimonsa Brigittan kerrottiin olevan aatelista syntyperää.

Ainakin kaksi heidän lapsistaan toimi kirkkoherrana. Poika *Georg Thauvonius* (1577–1651), Halikon kirkkoherra oli naimisissa Paavali Juusteenin pojantytär Catharina Juusteenin kanssa, kolme heidän lapsistaan toimi isänsä lailla kirkkoherran viroissa. Matin toinen poika oli Karjaan kirkkoherra *Petter Tavia* († 1655). Hänen poikansa Jeremias aateloitiin vuonna 1653 nimellä **Rosenklinga**, ja introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneeseen aatelisena sukuna numero 668. Jeremias kuoli kuitenkin lapsettomana ja aatelissuku sammui.

## Suvun jäseniä
* Georg Thauvonius (1577–1651), Halikon kirkkoherra, Matti Tavian poika
** Johan Thauvonius (1615–1690), Karjalohjan kirkkoherra, Georg Thauvoniuksen poika
*** Krister Thauvonius († 1728), ratsumestari, Johan Thauvoniuksen poika
*** Jonas Thauvonius († 1715), Vihdin kirkkoherra, Johan Thauvoniuksen poika
**** Gabriel Thavonius (~1686–1748), Turun hovioikeuden asessori, valtiopäivämies, Jonas Thauvoniuksen poika
***** Israel Tauvon († 1837), Viaporin eskaaderin kamreeri, Jonas Thauvoniuksen pojanpojan poika
****** Olof Axel Tauvon (1803–1877), Ruotsin valtiokonttorin presidentti, Israel Tauvonin poika
** Abraham Thauvonius vanhempi (1622–1679), Viipurin piispa, Turun akatemian rehtori, Georg Thauvoniuksen poika
*** Georg Thauvonius (yo 1665), Narvan tuomiokapitulin notaari, Abraham Thauvonius vanhemman poika
*** Abraham Thauvonius nuorempi (yo 1665, † 1689), Mikkelin kirkkoherra, Abraham Thauvonius vanhemman poika
**** Alexander Thauvonius (yo ~1708), luutnantti, Abraham Thauvonius nuoremman poika 
** Gabriel Thauvonius vanhempi (yo 1645/46, † 1684), Perniön kirkkoherra, Georg Thauvoniuksen poika
*** Gabriel Thauvonius nuorempi (1661–1719), Närpiön kirkkoherra, Gabriel Thauvonius vanhemman poika
**** Gabriel Thauvonius (1691–1758), kapteeni, Gabriel Thauvonius nuoremman poika
**** Abraham Thauvonius († 1742), Kokkolan pedagogion rehtori, Gabriel Thauvonius nuoremman poika
* Petter Tavia († 1655), Karjaan kirkkoherra, Matti Tavian poika
** Jeremias Langman, aateloituna 1653 *Rosenklinga* († 1670-luvulla), majuri, komentaja Varnemünden linnoituksessa, Petter Tavian poika
** Nils Thauvonius (yo 1647/48, † 1673), Karjaan kappalainen, Petter Tavian poika

## Lähteet
Erkki Immell

**Erkki Paavo Immell** (9. elokuuta 1894 Lohja – 24. marraskuuta 1951) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat maanmittausinsinööri Frans Oskar Immell ja Aina Matilda Malin.

## Opinnot
Immell kävi kuusi luokkaa Helsingin suomalaista normaalilyseota ja yhden vuoden Suomen liikemiesten kauppaopistoa sekä suoritti yksityisoppilaana ylioppilastutkinnon Hämeenlinnan lyseossa vuonna 1927. Opintojaan hän jatkoi vuosina 1928–1932 Tarton yliopiston eläinlääketieteellisessä tiedekunnassa ja suoritti keväällä vuonna 1932 eläinlääketieteen kandidaatti-tutkinnon. 

## Jääkärikausi
Immell yritti ensimmäisen kerran päästä Saksaan jääkärioppiin maaliskuun alkupäivinä vuonna 1916, jolloin hän yritti hiihtää Merenkurkun yli Jepuan etappitietä Uumajaan, mutta palellutti varpaansa niin pahoin, että hän joutui turvautumaan sen takia leikkaushoitoon ja oli sen jälkeen hoidettavana Uumajan sairaalassa 9. heinäkuuta 1916 saakka. Sairaalasta päästyään hän toimi Ruotsissa jääkärietappitehtävissä, kunnes yritti uudelleen Saksaan ja liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 9. helmikuuta 1917, mutta vapautettiin palveluksesta 9. heinäkuuta 1917 hänen edellä mainitun sairauden johdosta ja laskettiin siviilitöihin.  

## Sisällissodan jälkeinen aika
Immell palasi takaisin Suomeen sisällissodan jo laannuttua 4. toukokuuta 1918 ja astui Suomen armeijan palvelukseen adjutantiksi Porin rykmentin 2. pataljoonaan, josta hänet siirrettiin Porin rykmentin lakkauttamisen takia Suomen valkoiseen kaartiin, missä hän toimi esikuntavääpelinä, rykmentin adjutanttina ja lähettiupseerina. Armeijasta hän erosi 8. heinäkuuta 1919, siirtyi suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hänet sijoitettiin 1. huhtikuuta 1920 alkaen kansliapäälliköksi Uudenmaan pohjoiseen suojeluskuntapiiriin. Suojeluskuntajärjestöstä hän erosi 11. joulukuuta 1920 ja siirtyi 1. marraskuuta 1921 Kellomäen karanteenilaitoksen palvelukseen ja toimi laitoksessa 1. huhtikuuta 1923 saakka. Valtion maatalouskoneiden koetuslaitoksen palvelukseen hän astui vuonna 1923 ja siirtyi vuonna 1926 Valtion rautateille vakaajan apulaiseksi, missä toimessa oli vuoteen 1932 saakka, jonka jälkeen hän toimi tilapäistöissä. 
 
## Talvi- ja jatkosota
Immell osallistui talvisotaan adjutanttina Sissipataljoona 2:ssa. Välirauhan aikana hän toimi Jalkaväenkoulutuskeskus 9:ssä divisioonanadjutanttina ja hevosupseerina. Jatkosodan puhjettua hänet siirrettiin Jalkaväenkoulutuskeskus 2:een, missä hän toimi huoltopäällikön apulainen, josta hänet kotiutettiin vuonna 1942 ja hän siirtyi Lohjalle pehtorin apulaiseksi Maikkalan tilalle, missä hän toimi vuoteen 1950 saakka, jolloin hän muutti Kyyhkylän Invalidikotiin. Hänet on haudattu Helsingin Hietaniemen hautausmaalle.  

## Lähteet
*Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
*Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 .

### Viitteet
Aspelin

**Aspelin** voi tarkoittaa:

* Arthur Aspelin (1868–1949), suomalainen kansanedustaja, everstiluutnantti
* Bruno Aspelin (1870–1941), suomalainen säveltäjä ja taiteilija
* Eliel Aspelin-Haapkylä (1847–1917), suomalainen professori, valtioneuvos ja kulttuurintutkija, J. R. Aspelinin veli
* Gunnar Aspelin (1898–1977), ruotsalainen filosofi
* Gunnar Aspelin, suomalainen arkkitehti
* Gustaf Aspelin (1868–1949), varatuomari ja kansanedustaja
* Heino Aspelin (1882–1957), suomalainen pilapiirtäjä
* Henrik Emanuel Aspelin (1854–1906), suomalainen opettaja, historioitsija ja toimittaja
* Johan Reinhold Aspelin (J. R. Aspelin, 1842–1915), ensimmäinen valtionarkeologin arvonimen haltija
* Kati Aspelin (1914–1975), suomalainen näyttelijä
* Kyllikki Aspelin-Ignatius (1877–1951), suomalainen kirjallisuuden kääntäjä
* Magnus Aspelin (s. 1890), suomalainen jääkäri ja agronomi
* Olga Aspelin (1846–1910), suomalainen kirjallisuuden kääntäjä
* Simon Aspelin (s. 1974), ruotsalainen tennispelaaja
* Waldemar Aspelin (1854–1923), suomalainen arkkitehti.
César Luis Menotti

**César Luis Menotti** (5. marraskuuta 1938 Rosario, Santa Fe, Argentiina – 5. toukokuuta 2024 Buenos Aires, Argentiina) oli argentiinalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.

Menotti johdatti valmentajana Argentiinan sen ensimmäiseen maailmanmestaruuteen kotikisoissa vuonna 1978. Hänet muistetaan myös boheemista persoonastaan ja olemuksestaan sekä erityisesti tupakoinnistaan.

## Ura
Menotti edusti pelaajana kotimaassaan Rosario Centralia, Racing Clubia ja Boca Juniorsia, Yhdysvalloissa New York Generalsia sekä Brasiliassa Santosia ja Juventusta. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.

Menotti valmensi seuratasolla kotimaassaan Huracánia, Boca Juniorsia, River Platea, Independienteä ja Rosario Centralia, Espanjassa Barcelonaa ja Atlético Madridia, Uruguayssa Peñarolia, Italiassa Sampdoriaa sekä Meksikossa Pueblaa ja Tecosia. Lisäksi hän valmensi Meksikon maajoukkuetta.

Argentiinan maajoukkueen päävalmentajana Menotti toimi vuosina 1974–1982. Hän valmensi Argentiinaa MM-kilpailuissa vuosina 1978 ja 1982. Menotti johdatti Argentiinan sen ensimmäiseen maailmanmestaruuteen vuoden 1978 kotikisoissa. Hän valmensi Argentiinan lisäksi nuorten maailmanmestaruuteen vuonna 1979.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Menotti Fifan sivustolla
Taurus KEPD 350

**Taurus KEPD** 350 on ruotsalais-saksalainen lentokoneesta laukaistava pitkän kantaman alisooninen risteilyohjus. Sitä käytetään Saksan, Espanjan ja Etelä-Korean ilmavoimissa. Ohjuksen kantama ja taistelukärki on rajoitettu MTCR-sopimuksen mukaisesti noin 300 kilometriin ja alle 500 kiloon.

Saksa on hankkinut 600 ohjusta. Vuonna 2005 Espanjan hallitus päätti ostaa 46 ohjusta 57,39 miljoonan euron hintaan. Ensimmäiset toimitettiin syksyllä 2007.

KEPD 350 on Taurus Systemsin tuote, joka on Saabin ja MBDA Deutschlandin yhteishanke.

Taurus Neo on ohjuksen parannettu malli, jossa on pidempi kantama, parannettu tarkkuus ja suurempi räjähdevoima.

## Tekniset tiedot

*Hinta: 950&nbsp;000 euroa
*Lentokorkeus: 30&ndash;40&nbsp;m
*Suunnistusjärjestelmä: IBN (Image Based Navigation), INS (inertiasuunnistus), TRN (maaston pintaseuranta), MIL-GPS 
*Laukaisumahdolliset koneet: Eurofighter Typhoon, Panavia Tornado, JAS 39 Gripen, F/A-18 Hornet, F-15K
*Käyttäjämaat: Saksa (Saksan ilmavoimat, 600 tilattu), Espanja (Espanjan ilmavoimat, 43 tilattu), Etelä-Korea

## Katso myös
*AGM-158 JASSM
*H-55

## Lähteet
Anteckningar rörande Finlands ofrälse slägter

**Anteckningar rörande Finlands ofrälse slägter** on eräs suomalaisen porvarissukujen sukututkimuksen perusteos. Valtionarkeologi Johan Reinhold Aspelinin (J. R. Aspelin) teos julkaistiin ensin ''Morgonbladet''-lehden viidessä numerossa joulukuussa 1874. Myöhemmin se julkaistiin 17-sivuisena eripainoksena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kirjoitus julkaistiin 21.–31. 12. 1874 *Morgonbladet*-lehden numeroissa 296–298, 301 ja 303. Artikkelit ovat luettavissa Kansalliskirjaston Historiallisessa sanomalehtikirjastossa:''Morgonbladet'', joulukuu 1874.
Indigoara

**Indigoara** (*Anodorhynchus leari*) on erittäin uhanalainen Brasiliassa elävä papukaijalintu.

## Ulkonäkö

Kooltaan Indigoara on noin 70-75&nbsp; senttimetriä nokasta pitkä pyrstön kärkeen. Se painaa aikuisena noin 940-950 grammaa.

Yleisväritykseltään indigoara on sininen. Lajin pää on väriltään hieman muuta vartaloa vaaleampi. Nokan tyvessä indigoaralla on keltainen, paljas iholaikku, samoin silmien ympärillä. Siipi- ja pyrstösulat ovat alapinnalta tumman harmaat. Lajin nokka on suuri ja kokonaan musta. Jalat ovat harmaat ja silmät tummat myös aikuisilla.

Sukupuolet ovat samannäköiset. Nuorilla linnuilla pyrstö on lyhyempi kuin aikuisilla indigoaroilla. 

Lajin voi sekoittaa parananaraan, joka on kuitenkin pienempi ja hieman vaaleampi. 

Hyasinttiaraan verrattuna indigoara on pienempi, hieman vihertävämpi etenkin päästä, ja sillä on laajemmat keltaiset ihoalueet etenkin nokan tyvessä. 

## Elintavat ja kanta
Indigoaran äänet ovat pääasiassa raakkumista ja kirkumista.

Indigoaran elinympäristöä ovat kuivat ja pääosin pensaikkoja ja palmuja kasvavat alueet. Ravintonaan laji käyttää pääosin *Syagrus coronata* -palmun hedelmiä, joita yksilö voi syödä päivässä 350 kappaletta. Lisäksi indigoaran ravintoon kuuluvat kasvien kukat. Pesintäaika kestää helmikuusta huhtikuuhun.

Indigoarakannan kooksi arvioidaan 250&nbsp;500 yksilöä. Suurimmat uhkat ovat elinympäristön häviäminen sekä lintujen pyydystäminen ja niiden salakuljetus. Lajin uhanalaisuusluokitus muutettiin vuonna 2009 äärimmäisen uhanalaisesta erittäin uhanalaiseksi. Suojelijoiden, Brasilian hallituksen ja paikallisten maanomistajien ansiosta linnun kanta on nelinkertaistunut Brasiliassa.

## Lähteet
Nikita Andrejev

**Nikita Andrejev** (, s. 22. syyskuuta 1988 Narva, Viron SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänen seuransa on espanjalainen Almería.

## Seurajoukkueura

Andrejev vietti uransa ensimmäiset vuodet synnyinmaassaan Virossa. Hän pelasi juniorina Narva Transissa ja kauden 2005 Esiliigan Ajax Lasnamäessä. Kaudeksi 2006 hän siirtyi sarjatasoa ylemmäs Meistriliigan Levadia Tallinnaan, jossa hän voitti kolme Viron-mestaruutta vuosina 2006–2008 ja Viron cupin vuonna 2007. Hänet valittiin liigan vuoden nuoreksi pelaajaksi vuonna 2006. Hän pelasi Levadiassa myös Mestarien liigan ja UEFA-cupin otteluita.

Andrejev kävi koeajalla venäläisessä TsSKA Moskovassa tammikuussa 2007, mutta ei saanut sopimusta. Kesällä 2009 hän siirtyi espanjalaiseen Almeríaan. Kauden 2009–2010 hän pelasi seuran B-joukkueessa Espanjan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa.

## Maajoukkueura

Virossa syntynyt, mutta sukujuuriltaan venäläinen Andrejev on useasti kieltäytynyt mahdollisuudesta pelata Viron maajoukkueissa. Sen sijaan hän pelasi Venäjän alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa, jonka kokoonpanoon hän kuului ikäluokan EM-kilpailuissa vuonna 2007.

## Lähteet
Blackout (vuoden 2008 elokuva)

**Blackout** on vuonna 2008 valmistunut JP Siilin ohjaama elokuva.

## Juoni

Mies herää pitkästä koomasta ja saa kuulla, että hänen päässään on selittämätön, naulapyssyllä ammuttu naula. Mitään tietoa sen alkuperästä tai ampujasta ei ole – blackout on totaalinen. Muistinmenetyksestä kärsivä mies alkaa selvittää, mitä on tapahtunut.

## Musiikki
Elokuvan tunnuskappaleen "Tide" esittää Belle Who. Elokuvan soundtrack on Lauri Ylösen (The Rasmus) säveltämä. Se julkaistiin 17. joulukuuta. Belle Whon lisäksi elokuvassa kuullaan kappaleita Von Hertzen Brothersilta, Kwanilta, Iconcrashilta sekä The Rasmuksen pitkäsoitolta *[[Black Roses]]*.

## Vastaanotto

## Lähteet
The Judas Kiss

**The Judas Kiss** on amerikkalaisen metallimusiikkia soittavan yhtyeen, Metallican, 43. singlejulkaisu, ja neljäs *[[Death Magnetic]]* -albumilta. Single oli viimeinen ennen itse albumin julkaisua.

## Kappaleet

# 

## Kokoonpano

* James Hetfield – laulu, rytmikitara
* Kirk Hammett – soolokitara, taustalaulu
* Robert Trujillo – bassokitara, taustalaulu
* Lars Ulrich – rummut, lyömäsoittimet
* Rick Rubin – tuottaja
* Ted Jensen – masteroija
* Greg Fidelman – miksaaja

## Lähteet
MBDA Meteor

**MBDA Meteor** on tutkahakuinen pitkän kantaman ilmataisteluohjus, jonka on kehittänyt MBDA. Ohjusta käyttävät Royal Air Force, Royal Navy, Luftwaffe sekä Espanjan, Italian, Ranskan ja Ruotsin ilmavoimat.

Ohjuksen kaksoislaukaisua on testattu vuonna 2017 onnistuneesti.

## Tekniset tiedot
*Suunnittelija: MBDA
*Kappalehinta: 1&nbsp;000&nbsp;000 GBP
*Pituus: 3,65&nbsp;m
*Leveys: 17,8&nbsp;cm
*Paino: 185&nbsp;kg
**Räjähdelatauksen paino: 
*Nopeus: yli 4&nbsp;mach
*Kantama: yli 100&nbsp;km
*Moottori: Patoputkimoottori
*Laukaisumahdollisuus: Eurofighter Typhoon, Dassault Rafale, JAS 39 Gripen

## Käyttäjät
### Nykyään:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
### Tulevaisuudessa:
* 
* 
* 
* 
* 
## Katso myös
*MBDA Aster 
*MBDA MICA

## Lähteet
Kaukasiantörmäkukka

**Kaukasiantörmäkukka** (*Scabiosa caucasica*) on Kaukasukselta peräisin oleva kasvi.

Kasvi kukkii heinäkuun ja syyskuun välisenä aikana. Sen korkeus lähes poikkeuksetta tasan 50 senttimetriä ja kukat ovat väriltään kalpeansiniset. Eurooppaan kasvi levisi 1800-luvun alkupuoliskolla. 

Kasvin lehdistö on harmahtavan vihreä ja vähän nukkainen. Pitkänomaiset lehdet kasvavat lähellä maan pintaa ruusukkeissa. Varsilehdet ovat muodoltaan parihalkoisia. Kukat muodostavat isoja, mykerömäisiä kukintoja, jossa laitakukat ovat suuria. Lajin kukkavana on pitkä.

Laji kasvaa kevyellä, humuspitoisella, kalkitulla maalla. Tiivis maa kelpaa myös, jos sitä ojitetaan tarpeeksi. Lepokaudella kasvi on nimittäin erittäin altis liialle kosteudelle. Paikan, missä alusta sijaitsee, on oltava aurinkoinen.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
*
Sanomalehtiteline

**Sanomalehtiteline** on sanoma-, aikakaus- ja iltapäivälehtien ynnä muun paperitarpeen säilyttämiseen tarkoitettu teline. 

## Ulkomuoto
Lehtiteline koostuu yleensä kahdesta toisiinsa nähden terävässä kulmassa olevasta tasosta, joiden väliin sanomalehdet asetetaan. Sanomalehtitelineitä on kahta, hyvin erilaista perusmallia: maatasossa seisovia, puolikorimaisia 
telineitä ja seinään kiinnitettäviä, hyllymäisiä telineitä. Jälkimmäisiä ovat esimerkiksi lehtikioskien yhteydessä olevat myyntitelineet. Seinällä pidettävä malli voi olla myös kangasta, johon taitellut poimut toimivat lehtien säilytysvälikköinä; tällainen ommeltu teline on suomalaisissa kotitalouksissa käytetty, mutta muualla maailmassa verraten tuntematon.
Hideto Tanihara

**Hideto Tanihara** (; s. 16. marraskuuta 1978) on japanilainen golfammattilainen. Hän on saavuttanut useamman voiton Japan Golf Tourilla. Hän on myös yltänyt viidenneksi Britannian avoimessa turnauksessa. Hän meni vuonna 2008 naimisiin näyttelijä-laulaja Ayaka Nagaten kanssa.
Mimmi Haapasalo

**Vilhelmiina (Mimmi) Haapasalo** (o.s. **Jokinen**, 16. marraskuuta 1881 Kuorevesi – 16. toukokuuta 1970 Joensuu) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1914–1917.

## Elämä
### Lapsuus ja nuoruus
Kuoreveden Joensuun kylässä syntyneen Mimmi Haapasalon vanhemmat olivat August Vanhatalo (s. 1845) ja Hilda Maria Uusitalo (1856-1935). Hänen isänsä oli entinen korvenraivaaja, joka viljeli puolisonsa perintötaloa. Kansakoulun jälkeen Haapasalo työskenteli kaksi vuotta lastenhoitajana, kunnes aloitti vuoden kestäneet opinnot Limingan meijerikoulussa. Valmistuttuaan vuonna 1900 Haapasalo työskenteli meijerinhoitajana Lappväärtissä, Limingassa ja Liperin Taipaleessa.

### Politiikkaan
Liperissä Haapasalo liittyi Viinijärven työväenyhdistykseen, jonka riennoissa hän tapasi tulevan aviomiehensä. Vuonna 1909 pariskunta muutti Joensuuseen puolison saatua paikan työväentalon vahtimestarina. Haapasalo ryhtyi päätoimiseksi järjestötyöntekijäksi hoitaen eri tehtäviä Joensuun työväenyhdistyksessä, SDP:n kunnallis- ja piiritoimikunnissa sekä Ihanneliitossa. Hän oli työväenyhdistyksen naisosaston keskeinen vaikuttaja ja osallistui myös Suomen Sosialidemokraattisen Naisliiton valtakunnalliseen toimintaan. Lisäksi Haapasalo oli perustamassa Osuusliike Oma-Apua ja kuului Joensuun työväen teatterin johtokuntaan. 

Haapasalosta tuli kansanedustaja elokuun 1913 vaaleissa, jolloin valittu eduskunta kokoontui vasta talvella. Ehdokaslistalla ja eduskunnan matrikkelissa hänen tittelikseen ilmoitettiin "vahtimestarin vaimo" tai "rouva". Kun eduskuntaa ei ensimmäisen maailmansodan alettua enää kutsuttu koolle ryhtyi Haapasalo syksyllä 1914 Oma-Avun myymälänhoitajaksi. Seuraaviin eduskuntavaaleihin Haapasaloa ei kelpuutettu ehdokkaaksi, kun hänen hoitamissaan työväenyhdistyksen tileissä oli havaittu epäselvyyksiä. 

### Sisällissodan jälkeen
Sisällissodan jälkeen Haapasalo oli elvyttämässä sodan lamauttamaa Joensuun puoluetoimintaa. Vuodesta 1922 lähtien hän työskenteli Hovinmaan osuusliikkeen myymälähoitajana Tienhaarassa. Vuonna 1925 perhe muutti Mänttään Mimmin iäkkäiden vanhempien kotiseudulle. Haapasalo piti kahvilaa ja oli myös Mäntän kunnanvaltuuston jäsen. Vuonna 1932 Haapasalot palasivat takaisin Joensuuhun. Jatkosodan aikaana Haapasalo työskenteli työvalmiusnaisten työpajan johtajana ja sotavuosien jälkeen Joensuun kaupunginteatterin puvustonhoitajana 1947–1954. Hän oli myös Pielisensuun kunnanvaltuuston jäsen.

## Perhe
Mimmi Haapasalon puoliso oli Liperissä syntynyt Juho Haapasalo (1882-1957), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1907. Kolme Haapasalon veljeä kuoli sisällissodan aikana.

## Lähteet
Kalle Fredrik Hakala

**Karl (Kalle) Fredrik Hakala** (16. helmikuuta 1884 Alastaro – 12. marraskuuta 1933 Kokkola) oli suomalainen rakennusmestari ja poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1919–1922.

## Elämä ja ura
Alastaron Ilolassa syntynyt Hakala kävi kansakoulun, jonka jälkeen hän työskenteli muurarina ja kouluttautui rakennusmestariksi. Sikilän työväenyhdistyksen puheenjohtajana toiminut Hakala valittiin eduskuntaan vuonna 1919 Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Hän oli myös Alastaron kunnanvaltuuston puheenjohtaja ja toimi Alastaron Työväen Osuuskaupan johtajana 1920–1923. Vuonna 1929 Hakala muutti Kokkolaan, jossa hän kuoli 49-vuotiaana marraskuussa 1933. Hakala on haudattu Kokkolaan Marian hautausmaalle. 

## Perhe
Hakalan vanhemmat olivat työmies Karl Fredrik Hakala (s. 1857) ja Punkalaitumella syntynyt Karolina Fredrikintytär Hakenberg (s. 1854). Hänen puolisonsa oli Martta Maria Elers (1893–1937), jonka kanssa Hakala avioitui 1911.

## Lähteet
Wings of Tomorrow

**Wings of Tomorrow** on vuonna 1984 julkaistu Europen toinen studioalbumi. Levyn kappaleita ovat mm. "Stormwind", "Wings Of Tomorrow" ja "Aphasia". Hammerfall teki coverin kappaleesta "Aphasia". 

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
*Joey Tempest – laulu, kosketinsoittimet
*John Norum – kitara
*John Levén – bassokitara
*Tony Reno – rummut