open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antero Aakkula

**Antero Aakkula**  (8. elokuuta 1909 Kangasala – 11. joulukuuta 2006 Colorado Springs, Yhdysvallat) oli suomalainen majuri ja Lahden suojeluskuntapiirin toinen yleisesikuntaupseeri, joka johti jatkosodan lopussa ja Moskovan välirauhan aikana aseiden hajavarastoinnin, jota joukkotiedotusvälineissä kutsuttiin asekätkennäksi. 

## Koulutus
Uransa alussa Aakkula oli palvellut varusmiehenä ja sittemmin ammattiupseerina Lahden varuskunnassa Tampereen rykmentissä. Aakkula valmistui vuonna 1936 kadettikurssilta 18. Kesällä 1944 Aakkula palveli majurina IV armeijakunnassa tiedustelu-upseerina. Hän liittyi 1948 Yhdysvaltain asevoimiin.

## Aseiden hajasijoitus
Ennen hajasijoitusta Aakkula toimi syksyllä 1944 Saimaan kanavalla Mustolan sululla IV armeijakunnan esikunnan tiedustelutoimiston päällikkönä. Aakkula ja kolme muuta upseeria saivat 27. syyskuuta 1944 kello 16 everstiluutnantti Usko Haahdilta käskyn ryhtyä suojeluskuntapiirien toisiksi yleisesikuntaupseereiksi, joiden tehtävinä oli johtaa alueellisesti aseiden hajasijoitus. Aakkula sopi Haahdin kanssa siitä, että hänen esimiehensä jääkärieversti Karl-Vilhelm Grünn saisi tietää Aakkulan todellisen tehtävän, koska tunsi tämän hyvin.

Lahden suojeluskuntapiirissä Aakkulaa auttoi majuri Urho Purhonen. Toiseksi avustajaksi hän sai Lahden tiemestarin kuljetuksia varten. Lisäksi hankittiin johtajat Asikkalasta, Hartolasta, Heinolasta, Hollolasta, Joutsasta, Luhangasta, Nastolasta ja Sysmästä. Heinolassa hajasijoitettava viestikalusto muurattiin porraskäytävän alle.

Aakkula sai kutsun Valpon kuulusteltavaksi Helsinkiin heinäkuun alussa 1945 ja lähti matkaan junalla Lahdesta. Riihimäen rautatieasemalla hän joutui vaihtamaan junaa ja nousi Helsingin junan asemesta ”vahingossa” länteenpäin menevään junaan. Näin Aakkulaa ei koskaan saatu kuulusteltavaksi eikä päästy selville hänen apulaisistaan eikä hänen piirinsä kätköistä. Urho Purhonen taas kiisti kuulusteluissa koko kahdeksan kuukautta kestäneen pidättämisensä ajan tietävänsä kerta kaikkiaan mitään Aakkulan puuhista.

## Pako Suomesta
Hän kuului *[[Marttisen miehet|Marttisen miehiin]]*, jotka pakenivat Ruotsin kautta Yhdysvaltoihin. Suomen valtiollinen poliisi ei ehtinyt kuulustella Aakkulaa, koska hän pakeni Suomesta ennen sitä.  Antero Aakkula oli toiminut Arvo Vikströmin aisaparina siitä lähtien, kun Olavi Pihala oli järjestänyt heidän pakomatkansa Uudenkaupungin saaristosta Ruotsiin samassa veneessä. Aakkula oli viimeinen hengissä ollut asekätkijä, joka kuoli Yhdysvaltain asevoimien everstinä 97-vuotiaana. Asekätkennän paljastuttua hän pakeni ensin Ruotsiin ja sieltä Yhdysvaltoihin välttäen näin vankeustuomion. Aakkula oli viimeinen elossa ollut asekätkentäjutussa tuomion saaneista.

## Palvelu ulkomailla
Aakkula palveli Alaskassa, Pohjois-Carolinassa ja Coloradossa sekä Länsi-Saksassa. Aakkula oli Vietnamin sodan veteraani, ja siellä saavuttamistaan ansioista hänet ylennettiin everstiksi 1968. Puolustusvoimain komentaja, amiraali Juhani Kaskeala myönsi Aakkulalle sotilasansiomitalin vuonna 2005.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Antero Aakkulan muistokirjoitus. Helsingin Sanomat (käyttäjätunnuksella).
Ftaalianhydridi

**Ftaalianhydridi** on orgaaninen yhdiste (ftaalihapon anhydridi), joka on huoneenlämmössä (20&nbsp;°C) olomuodoltaan valkoista, kiiltävää kiteistä ainetta, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C8H4O3 ja rakennekaava C6H4(CO)2O. Ftaalianhydridistä käytetään myös nimityksiä *ftaalihappoanhydridi*, *1,2-bentseenidikarboksyylihappoanhydridi*  ja *1,3-isobentsofuraanidioni*.

Ftaalianhydridin moolimassa on 148,1&nbsp;g/mol, sulamispiste 131&nbsp;°C, kiehumispiste 284&nbsp;°C (sublimoituu), suhteellinen tiheys 1,53&nbsp;g/cm3 (vesi = 1,0&nbsp;g/cm3), leimahduspiste 152&nbsp;°C c.c., itsesyttymislämpötila 570&nbsp;°C ja CAS-numero 85-44-9. Ftaalianhydridi liukenee hitaasti veteen. Ftaalianhydridi hajoaa joutuessaan kosketuksiin kuuman veden (H2O) kanssa, jolloin muodostuu ftaalihappoa (C8H6O4). Ftaalianhydridi voi räjähtää kuumennettaessa sitä kupari(II)oksidin (CuO) ja natriumnitriitin (NaNO2) kanssa.  

Ftaalianhydridia valmistetaan hapettamalla o-ksyleeniä tai naftaleenia hapen avulla divanadiinipentoksidikatalyytin läsnä ollessa 340&ndash;390°C:n lämpötilassa. Ftaalianhydridiä käytetään muovinpehmentimien, polyesterihartsien, väriaineiden ja maatalouskemikaalien valmistamiseen.   
:

## Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Lyhytaikainen altistuminen ftaalianhydridille ärsyttää voimakkaasti silmiä, ihoa ja hengitysteitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
*OVA-ohje: Ftaalihappoanhydridi 
*Inchem: Phthalic anhydride CAS N°: 85-44-9  (pdf) 
*ChemSpider: Phthalic anhydride
Leikkiauto

**Leikkiauto** on oikeaa autoa eriasteisella tarkkuudella jäljittelevä leikkikalu. Leikkiautoissa voi olla sitä liikuttava mekanismi, esimerkiksi vieteri, vauhtipyörä tai sähkömoottori. On myös olemassa sähkö- tai polttomoottorilla liikkuvia radio-ohjattavia autoja. 

**Pienoismalliautot** muistuttavat esikuvaansa mahdollisimman tarkasti, eikä niitä yleensä ole tarkoitettu varsinaisiksi leikkikaluiksi. 

Ensimmäiset leikkiautot ilmestyivät pikkupoikien leikkeihin melkein heti oikeiden autojen jälkeen. Nämä olivat yleensä puusta itse valmistettuja. Myös sen ajan käsityöläiset valmistivat hienoja leikkiautoja käyttäen metallia materiaalina. Leikkiautoja alettiin valmistaa myös teollisesti sarjatyönä muun muassa pellistä ja niitä myös varustettiin vieterimoottoreilla. 

Nykyisin leikkiautoharrastus on suuressa suosiossa autoharrastajien ja -rakentajien keskuudessa. Niitä tuunataan ja maalataan ja niille järjestetään omia näyttelyitä.

Lapsille valmistetaan nykyisin myös istuttavia sähkömoottorilla toimivia pienoisautoja. Aikaisempina vuosikymmeninä suuressa suosiossa olivat myös polku- ja mäkiautot. 

Vanhat pikkuautot ovat myös keräilytavaraa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mirfak

**Mirfak** (*Alfa Persei*, Algenib, α Persei, α Per) on Perseuksen tähtikuvion päätähti ja sijaitsee Melotte 20 -tähtijoukossa. Mirfak on keltainen jättiläinen.
Työhevonen

**Työhevonen** on hevostyyppi, joka soveltuu erilaisiin työtehtäviin, kuten kuormien vetämiseen ja peltotöihin. Työhevosella on oltava voimaa, ja sen täytyy kestää fyysistä rasitusta myös vaihtelevissa sääoloissa. Lisäksi sillä on oltava rauhallinen ja oppivainen luonne.

Tyypillinen työhevonen on raskasrakenteinen kylmäverinen. Tällaisia rotuja ovat esimerkiksi perchenhevonen ja maailman suurin hevosrotu shirehevonen. Useiden työhevosrotujen kohdalla on jalostuksessa painotettu juuri hevosen kokoa, eikä näiden hevosten juoksukestävyys ole kovinkaan hyvä. Nykyisin, kun työhevosten tarve on vähentynyt, monia rotuja on ryhdytty jalostamaan kevyemmiksi. Suomenhevosen jalostuksessa on kuitenkin huomioitu hevosen kävelynopeus jo silloin, kun kaikki maatilojen työt tehtiin vielä hevosvoimin. Välimatkat olivat pitkiä, minkä vuoksi oli tärkeää, että hevonen veti tyhjän reen ripeästi tukkimetsään sen lisäksi, että jaksoi vetää raskaan kuorman sieltä pois. Kantakirjauskokeessa työhevossuunnalle tarjottavan suomenhevosen on vedettävä kärryillä 500 kg:n kuormaa kilometrin matka alle 10 minuutissa. 

## Hevosen työt
Hevonen oli ennen koneellistumista useimpien maatalojen ainoa voimanlähde. Sen avulla muokattiin maa, niitettiin, haravoitiin, ajettiin heiniä, kuljetettiin tavaroita, vedettiin metsästä puut ja käytiin kirkossa. Hevosella saatettiin kulkea pitkiäkin, jopa 10–20 kilometrin matkoja.

Jotta hevosta voidaan käyttää erilaisiin töihin, täytyy sitä kouluttaa. Vähitellen hevonen oppii tietyt tehtävät niin hyvin, ettei "hevosmiehen" tarvitse kuin vähän vihjata hevoselle, niin se tietää mennä oikeaan paikkaan oikealla tavalla. Esimerkkinä voidaan ottaa maan kääntäminen auralla, jolloin hevonen oppii menemään lähes itsestään oikeaa uraa pellolla. Hevonen oppii myös kulkemaan hitaasti tai nopeasti tarpeen mukaan.

## Kirjallisuutta
*Laitamäki, Johanna: *Työhevosen merkityksen muutos Suomessa*, teoksessa Laari 2009, Suomen maatalousmuseon vuosikirja, s. 33–53. Jyväskylä 2011. ISSN 1796-3990.
Microsoft TechNet

**Microsoft TechNet** on Microsoft Oy:n kehittäjä- ja alustayksikkö. Se tarjoaa uutisia, koulutusta, tuotetietoutta sekä hyötyohjelmia. Palvelu on suunnattu ohjelmistokehittäjille ja järjestelmäasiantuntijoille. TechNet -kirjastosta löytyy huomattava määrä yksityiskohtaista tietoa Microsoftin tuotteista kuten käyttöjärjestelmistä, tietokannoista, sovelluksista ja infrastruktuureista. TechNet sisältää myös ongelmanratkaisuosion, josta voi löytää ratkaisuja useisiin Windows -käyttöjärjestelmien ja tuotteiden ongelmatilanteisiin. 

**Sysinternals** on yritys, joka yhdistettiin TechNettiin jokin aika sitten, jotta pienien hyötyohjelmien tarjontaa voitiin laajentaa.

## Aiheesta muualla
* Microsoft TechNet:n kotisivu 
* Microsoft TechNet kirjasto
Gene Sharp

**Gene Sharp** (21. tammikuuta 1928 North Baltimore, Ohio, Yhdysvallat – 28. tammikuuta 2018 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen politiikan tutkija ja kirjailija, joka tutki väkivallatonta vastarintaa ja edisti sen käyttöä. Hän perusti vuonna 1983 Albert Einstein -instituutin. Hänelle myönnettiin Right Livelihood -palkinto väkivallattomuuden edistämisestä vuonna 2012.

Sharpista tuli 1990-luvulla väkivallattoman vallankumouksen tiennäyttäjä. Hänen teesinsä on, että diktatuurit pysyvät pystyssä vain siksi, että diktatuurissa elävät ihmiset ovat apaattisia ja pelkäävät. Hän vastusti väkivallan käyttöä diktatuurista vapautumiseksi paitsi moraalisista syistä, etenkin siksi, että väkivalta on tehotonta, sillä sortajalla on yleensä aina ylivoima.

Sharpin pamfletissa *From Dictatorship to Democracy* on paljon kopioitu liite, jossa luetellaan 198 autoritaarisen hallinnon vastustamisessa käyttökelpoista väkivallatonta taktiikkaa, kuten puheet, mielenosoitukset, julkilausumat, adressit. Teos ilmestyi alun perin 1994 oppaaksi Burman demokratia-aktivisteille. Listaa on sittemmin levitetty eri maissa ja sovellettu tietoisesti ja tietämättä esimerkiksi arabikevään aikana 2011. Sen jälkeen *The New York Timesissa* oli hänestä kaksi juttua, joissa hänen sanottiin vaikuttaneen useisiin tapahtumiin eri puolilla maailmaa, mutta myös syytettiin – aiheettomasti – yhteyksistä CIA:han.

## Suomennetut teokset
* 

## Lähteet

## Dokumenttielokuva
* Ruaridh Arrow: *How to Start a Revolution.* Skotlanti, 2011. 85 min.

## Aiheesta muualla
* Albert Einstein -instituutin kotisivut 
* Gene Sharp: A Biographical Profile  
* Interview with ''New Internationalist''  
* Interview with ''Peace Magazine''
Isak Saba

**Isak Mikal (Mikkel) Saba** (15. marraskuuta 1875 Uuniemi – 1. kesäkuuta 1921) oli norjalainen saamelainen opettaja ja poliitikko. Saba keräsi saamelaisten kansanperinnettä ja kertomuksia.

Hän oli Ruijan työväenpuolueen edustaja Norjan suurkäräjillä vuosina 1906&ndash;1912. Vuodesta 1916 hän toimi opettajana Vuoreijassa.

Saba on ehkä kuuluisin siitä, että hän on sanoittanut saamelaisten kansallislaulun, *[[Sámi soga lávlla]]* eli *Saamen suvun laulu*.

## Lähteet
Microsoft Developer Network

**Microsoft Developer Network** (lyh. **MSDN**) on osasto Microsoftilla ohjelmiston kehittäjille, tuottajille, tutkijoille sekä testaajille. Osaston tehtävänä on myös ylläpitää suhteita muiden yritysten ohjelmistokehitysosastoihin.

## Aiheesta muualla
*MSDN Home page
*MSDN Official Forums 
*MSDN Events 
*MSDN Beta search 
*MSDN Blogs
*MSDN Magazine
*MSDN Wiki beta
Ust-Janskin ulus

**Ust-Janskin ulus** tai **Ust-Janskin piiri** (,  ) on kunnallinen itsehallintoalue Janan alajuoksun ympärillä Laptevinmeren rannikolla Sahan tasavallan pohjoisosassa Venäjällä. Se rajoittuu idässä Allaihan ja Abyin uluseihin sekä etelässä Moman, lounaassa Verhojanskin ja lännessä Bulunin uluseihin (piireihin). Ust-Janskin piirin pinta-ala on 120&nbsp;300 km². 

## Väestö

Vuonna 2002 piirissä oli 10&nbsp;009 asukasta. Tuolloin väestöstä asui kaupunkikunnissa (taajamissa) 5&nbsp;948 ja maalaiskunnissa 4&nbsp;061. Naisia oli 48,1 prosenttia väestöstä. Väestö saa elantonsa kullanlouhinnasta, poronhoidosta, kalastuksesta ja turkiskaupasta.

Asukasluvun kehitys:
* 31 100 (1995)
* 10 009 (2002) 
* 8 262 (2010)

## Kuntajako

Ust-Janskin ulusin hallinnollinen keskus on Deputatskin taajama. Piiriin kuuluu lisäksi kaksi muuta taajamaa (kaupunkikuntaa) sekä seitsemän maalaiskuntaa, kansallista *naslegia*.

*Deputatski (taajama)
*Nižnejansk (taajama)
*Ust-Kuiga (taajama)
*Jukagirin kansallinen nasleg () - keskuskylä Jukagir
*Kazatšjen kansallinen nasleg (*Xahaatšyja*) - Kazatšje
*Omoloin kansallinen nasleg (*Omoloj*) - Haiyr
*Siljannjahin kansallinen nasleg (*Sileenneex*) -Saiylyk
*Tumatin kansallinen nasleg (*Tumat*) - Tumat
*Ujandin kansallinen nasleg (*Ujaandjy*) - Ujandi
*Ust-Janskin kansallinen nasleg (*Usujaana*) - Ust-Jansk

Piirin alueella sijaitsi aiemmin myös Vlasovon taajama.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Piirin kartta
*Piirin sivut Sahan tasavallan portaalissa
Joulupukin kuuma linja

**Joulupukin kuuma linja** on suomalainen Yleisradion tuottama, nykyisin Yle TV2-kanavalla vuosittain jouluaattoisin esitettävä televisio-ohjelma. Ensimmäinen ohjelma esitettiin jouluaattona 1991 TV1:llä. Vuosina 1991–1994 ohjelma lähetettiin osana *Lasten joulupaketti* -nimistä ohjelmakokonaisuutta. 

## Ohjelmaformaatti
Ohjelmassa joulupukki ottaa vastaan puheluita lapsilta, jotka voivat puhua hänen kanssaan. Ohjelman elinkaaren aikana ovat joulupukin kanssa puhuneet kaikenikäiset lapset. 
Soittaessa lapsi, joka pääsee linjalle, keskustelee ensin "puhelintontun" kanssa, jonka kanssa käydään tietyn kaavan sisältävä keskustelu. Tämän keskustelun perusteella "puhelintonttu" päättää, pääseekö lapsi puhumaan joulupukille suoraan lähetykseen. Valituille lapsille soitetaan takaisin ja ohjeistetaan ennen keskustelua muun muassa laittamaan televisio äänettömälle ja puhelimen kaiutin pois äänen kierron estämiseksi. 

Perinteisiä keskustelun aiheita mitä joulupukki käy soittajan kanssa ovat ovat muun muassa joulusuunnitelmat ja että, kenen kanssa soittaja viettää joulua. Ohjelman alkuaikoina puheluissa käsiteltiin muun muassa joululahjatoiveita, mutta tästä luovuttiin pikkuhiljaa. Puheluiden yhteydessä osa soittajista haluaa laulaa joulupukille. Yksi lauluista, jota usein soittaja laulaa on *[[Joulupuu on rakennettu]]*. Ohjelmaan soittavien lasten lauluesityksiä säestää flyygelillä Vilkku-tonttu (Vilhelmiina Luokkanen o.s. Heikkonen).

Ohjelmaan voi lähettää sähköpostia tai internetin kautta viestejä tai valokuvia, joita esitetään ohjelman aikana. Alkuaikoina ohjelmassa luettiin myös katsojien lähettämiä fakseja.

Puheluiden välissä esitetään jouluaiheisia lastenohjelmia ja -elokuvia. Nykyvuosina perinteisesti ohjelman lopuksi on esitetty piirroselokuva *[[Lumiukko (elokuva)|Lumiukko]]*.

Ohjelma kuvataan suorana lähetyksenä Tampereen Mediapoliksessa. TV1:n lähettäessä ohjelmaa se kuvattiin Yleisradion studiolla, Helsingin Pasilassa.

## Joulupukin esittäjät

* Kosti Kotiranta: 1991–2005, 2007–2011
* Jukka Nurminen: 2006
* Auvo Vihro: 2012–

Joulupukkia esitti vuosina 1991–2005 ja 2007–2011 Kosti Kotiranta. Vuonna 2006 joulupukkia esitti Jukka Nurminen, koska Kotiranta oli estynyt esittämään joulupukkia saamansa aivoinfarktin ja epilepsiakohtauksen vuoksi. Vuodesta 2012 lähtien joulupukkia on esittänyt Auvo Vihro.

Kotirannan esittämä joulupukkihahmo on esiintynyt myös muun muassa vuonna 2004 televisiosarjassa *[[Kotikatu]]* ja Arto Nybergin keskusteluohjelmassa.

## Vastaanotto
*Joulupukin kuumaa linjaa* katsoo vuosittain noin 600&nbsp;000 ihmistä. Siitä on tullut monelle suomalaiselle myös vuosittainen traditio.

Osa television katsojista ovat pitäneet Kotirannan esittämää joulupukkihahmoa "aitona" ja "oikeana". Kotirannan estyttyä osallistumasta vuoden 2006 ohjelmaan, joulupukin esittäjänä oli Jukka Nurminen. Tämä sai joiltain katsojilta kritiikkiä, jotka vaativat muun muassa lehtien yleisökirjoituksissa Kotirannan esittämää joulupukkihahmoa takaisin ohjelmaan. Syy, miksi Kotiranta ei osallistunut vuoden 2006 ohjelman tekoon tuli julkisuuteen tietoon vasta myöhemmin.

## Lähteet
Suomen Varjoliitokerho

**Suomen Varjoliitokerho ry** on Suomen ensimmäinen pelkästään varjoliitoon keskittyvistä kerhoista. Se on perustettu vuonna 1991 ja aktiivisia lentäjiä kerhossa on noin 15. Kerho harjoittaa toimintaa kesäisin pääasiassa Joensuun ja Kiteen lentokentillä sekä talvella Pyhäselän jäällä. Rinnelentoa harrastetaan länsituulella Mustavaaralla sekä talvisin itätuulella Kolilla. 

## Aiheesta muualla
* Suomen varjoliitokerho
Beta Ursae Minoris

**Beta Ursae Minoris** (β UMi / β Ursae Minoris) eli **Kochab** on Pienen karhun () tähdistön toiseksi kirkkain tähti. Sen näennäinen magnitudi on 2,1 ja se sijaitsee 16 asteen päässä Pohjantähdestä. Kochab on oranssi jättiläinen ja on 110 valovuoden etäisyydellä Maasta. Se on 130 kertaa Aurinkoa kirkkaampi ja sen pintalämpötila on noin neljätuhatta kelviniä.

Sekä Kochab että sen naapuri Pherkad näkyvät paljain silmin. Aikavälillä 1500 eaa. – 500 jaa. nämä olivat Maan pohjoinen kaksoisnapatähti. Kumpikaan niistä ei kuitenkaan ollut yhtä tarkasti pohjoisessa kuin Pohjantähti nykyisin. Kochabia ja Pherkadia edeltävä napatähti on Thuban ja seuraava Pohjantähti. Napatähtien vaihtuminen johtuu Maan prekessio­liikkeestä.

Kochab-nimen alkuperää ei tunneta. Se on joskus liitetty heprean kielen tähteä tarkoittavaan sanaan. Nimi Kochab voi olla peräisin myös arabian kielen sanasta كب (al-kawkab), joka tarkoittaa tähteä.
Viron filharmoninen kamarikuoro

**Viron filharmoninen kamarikuoro** eli *Eesti Filharmoonia Kammerkoor* (EFK) (engl. *Estonian Philharmonic Chamber Choir*) perustettiin vuonna 1981. Se on yksi maailman arvostetuimmista ja tunnetuimmista kuoroista. Kuoron perustaja Tõnu Kaljuste toimi sen taiteellisena johtajana ja ykkösjohtajana 20 vuotta. Vuosina 2001–2007 kuoron taiteellisena johtajana toimi brittiläinen Paul Hillier, vuosina 2008–2013 Daniel Reuss (s. 1961) ja vuodesta 2014 Kaspars Putniņš. Elokuussa 2021 johtajaksi palaa Tõnu Kaljaste.

Kuoron ohjelmistoon kuuluu musiikkia gregoriaanisesta kirkkolaulusta nykypäivään ja orkesterisäestyksellisistä teoksista a cappella -sävellyksiin. Viron filharmoninen kamarikuoro on levyttänyt muun muassa virolaisten säveltäjien Arvo Pärtin ja Veljo Tormiksen kuoromusiikkia.

Kuoro tekee säännöllisiä konserttimatkoja ulkomaille ja on esiintynyt toistamiseen arvostetuissa musiikkitapahtumissa kuten BBC Proms -festivaalilla Lontoossa kesällä 2005 ja syksyllä 2007, Salzburg Festspiele- ja Edinburghin festivaaleilla (2008). Vuosittain esiintymisiä kertyy 60–70. Kuoro on voittanut arvostetun Grammy-palkinnon v. 2006 sarjassa Paras kuorolevy (”Da Pacem”, Harmonia Mundi USA). Suomessa kuoro on vieraillut toistamiseen Siuntiossa Lux Musicae -festivaalilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuoron kotisivut
* Daniel Reuss
* Tõnu Kaljuste
Ludwig Büchner

**Friedrich Karl Christian Ludwig Büchner** (29. maaliskuuta 1824 Darmstadt – 1. toukokuuta 1899 Darmstadt) oli saksalainen filosofi ja lääkäri, joka tunnetaan 1800-luvun tieteellisen materialismin kannattajana.

Vuosien 1842 ja 1848 välisenä aikana Büchner opiskeli fysiikkaa, kemiaa, kasvitiedettä, mineralogiaa, filosofiaa ja lääketiedettä Giessenin yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1848 väitöskirjalla *Beiträge zur Hall’schen Lehre von einem excitomotorischen Nervensystem*, joka käsitteli Albrecht von Hallerin teoriaa hermostosta. Myöhemmin hän jatkoi opintojaan Strasbourgin ja Würzburgin yliopistoissa. Jälkimmäisessä hän opiskeli patologiaa Rudolf Virchowin kanssa. Vuonna 1852 hänestä tuli lääketieteen lehtori Tübingenin yliopistossa. Tällöin hän julkaisi teoksensa *Kraft und Stoff: Empirisch-naturphilosophische Studien* (suom. *Voima ja aine*), jossa hän puolusti aineen ja voiman häviämättömyyttä. Tämän teoksen vahva materialismi suututti vastapuolta siinä määrin, että hän joutui luopumaan virastaan Tübingenissä. Hän vetäytyi Darmstadtiin, jossa jatkoi lääkärinä kirjoittaen artikkeleita patologiasta ja fysiologiasta. Myöhemmin hän jatkoi materialismin puolustusta muissa teoksissaan.

Büchnerin ajattelua arvioitaessa tulee muistaa, että hän oli ensi sijassa fysiologi, ei filosofi. Hän halusi ensi sijassa vastustaa edeltäjiensä romanttista idealismia ja teologisia maailmanselityksiä. Luonto oli hänelle puhtaasti fysikaalinen: sillä ei ollut erillistä tarkoitusta, ei tahtoa, ei ulkopuolisen arvovallan asettamia lakeja eikä yliluonnollisia moraalisia palkkioita tai rangaistuksia. Büchnerin materialismi toimi saksalaisen vapaa-ajattelun perustana. Vuonna 1881 hän perusti Frankfurtissa Saksan vapaa-ajattelijoiden yhdistyksen Deutsche Freidenkerbundin, jossa maan ateistit kokoontuivat ensimmäistä kertaa yhdessä.

Näytelmäkirjailija Georg Büchner oli Ludwig Büchnerin vanhempi veli.

## Teoksia
* *Beiträge zur Hall’schen Lehre von einem excitomotorischen Nervensystem* (1848)
* *Kraft und Stoff. Empirisch-naturphilosophische Studien* (1855, suom. *Voima ja aine*)
* *Natur und Geist* (”Luonto ja sielu”, 1857)
* *Aus Natur und Wissenschaft* (”Luonnosta ja tieteestä”, osa I., 1862; osa II., 1884)
* *Der Fortschritt in Natur und Geschichte im Lichte der Darwinschen Theorie* (”Edistys luonnossa ja historiassa darwinilaisen teorian valossa”, 1884)
* *Tatsachen und Theorien aus dem naturwissenschaftlichen Leben der Gegenwart* (1887)
* *Fremdes und Eigenes aus dem geistligen Leben der Gegenwart* (1890)
* *Darwinismus und Socialismus* (”Darvinismi ja sosialismi”, 1894)
* *Im Dienste der Wahrzeit* (”Totuuden palveluksessa”, 1899)

## Suomennettu teos
* 

## Aiheesta muualla
* Büchner, Ludwig: ''Force and Matter'' , katkelmia.
Ton van Klooster

**Anton ("Ton") Willem van Klooster** (17. helmikuuta 1954, Hilversum, Pohjois-Hollanti), on alankomaalainen entinen uimari, joka osallistui kotimaansa riveissä kesäolympialaisiin 1972. Siellä hän karsiutui 400 ja 1500 metrien vapaauinneissa alkuerissä. Kesäolympialaisissa 1992 van Klooster toimi Alankomaiden uintimaajoukkueen päävalmentajana.
Lohjanharju

**Lohjanharju** eli Lohjanselkä on Ensimmäisen Salpausselän läntinen osa, joka ulottuu Hankoniemen eteläkärjestä Lahden länsipuolelle. Sen pituus on 200 kilometriä. Ensimmäinen Salpausselkä jatkuu merenalaisena edelleen Hankoniemestä länteen ja idässä Joensuun seudulle saakka.

Ensimmäisen Salpausselän reunamuodostuma muodostui jääkauden päättyessä noin 10&nbsp;000 vuotta sitten, kun jään reuna pysähtyi ja sulamisvedet kuljettivat hiekkaa ja soraa. Sora- ja hiekkakerrosten paksuus on noin 30 metriä, paikoin 50 metriä. Korkeusero Lohjanjärven pintaan on suurimmillaan 85 metriä. Reunamuodostumasta on monin paikoin kaivettu soraa, mikä vaarantaa pohjavesiä. Säästyneet osat on liitetty harjujensuojeluohjelmaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Uudenmaan ympäristökeskus
Bernardus Trilialainen

**Bernardus Trilialainen** (*Bernard de Trilia*, n. 1240–1292) oli ranskalainen skolastinen filosofi ja teologi. Hän kuului dominikaaneihin ja oli varhaisimpia tomisteja eli Tuomas Akvinolaisen kannattajia. Hänen tunnetuin teoksensa on *Quaestiones de cognitione animae separatae a corpore* ("Kvestio sielun tietokyvystä sen erottua ruumiista") noin vuodelta 1285. Teos käsittelee Tuomaan oppia sielusta ruumiin substantiaalisena muotona ja siitä seuraavia ongelmia koskien sielun tilaa sen ollessa erossa ruumiista. Bernarduksen käsittelemiä kysymyksiä ovat muun muassa, voiko ruumiiton sielu tietää tai muistaa mitään, voiko Jumala nostaa tällaisen sielun näkemään itsensä kasvoista kasvoihin ja onko tällainen näkeminen ihmisillä yhtä täydellistä kuin enkeleillä.

## Lähteet

* Supporters of Thomism  *History of Medieval Philosophy*
* Bernard of Trilia. ''Quaestiones de cognitione animae separatae a corpore'' Pontificial Institute of Medieval Studies
Sami Häppölä

**Sami Häppölä** (s. 11. maaliskuuta 1972 Helsinki) on entinen suomalainen kaukalopalloilija.

Häppölä on Suomen menestyneimpiä kaukalopalloilijoita. Hän on voittanut 14 SM-mitalia, joista kahdeksan on kultaista. Häppölä on ollut neljästi runkosarjan ja kahdesti pudotuspelien paras pistemies. Neljä kertaa vuoden kaukalopalloilijaksi valittu Häppölä oli mukana myös vuonna 2000 Suomen MM-kultajoukkueessa.

Bewe Sportia edustava Häppölä nousi Kaukalopalloliigan eniten otteluita pelanneeksi pelaajaksi 10. joulukuuta 2006 ohi Hannu Suorsan, kun Bewe voitti Porin Kärpät 5–3. Häppölällä oli ottelun jälkeen kasassa 405 ottelua tehoin 462+685. 25. tammikuuta 2009 Häppölä nousi kaukalopalloliigan kaikkien aikojen pistepörssin kärkeen Suorsan ohi. Tuolloin hänen pistemääränsä oli 453 ottelussa 1278 pistettä (520 + 758). Hänellä on myös yhden ottelun piste-ennätys, 14 pistettä, jonka hän on saavuttanut kaksi kertaa.

Sami Häppölän pikkuveli Toni Häppölä on pelannut jääkiekon SM-liigaa HIFK:ssa, Porin Ässissä,  Espoon Bluesissa, KalPa:ssa ja HPK:ssa

Kaukalopallon lisäksi Sami Häppölä on pelannut nuorempana kilpatasolla jääkiekkoa (HIFK:n junioreissa ja 2-divisioonassa pääkaupunkiseudun joukkueissa)

Häppölä lopetti uransa lokakuussa 2009.

Hänellä on neljä lasta.

## Saavutukset ja palkinnot
*8 Suomen mestaruutta, 5 SM-hopeaa ja  pronssi
*Maailmanmestaruus (2000)
*Kaukalopalloliigan runkosarjan paras pistemies (1996, 1997, 1998, 2005)
*Kaukalopalloliigan pudotuspelien paras pistemies (2000, 2002)
*Neljästi Suomen paras kaukalopalloilija
*1972-ikäluokan paras pelaaja jääkiekon Pohjola-leirillä

## Lähteet
*Pelaajakortti Bewe Sportin sivuilla
*YLE: Sami Häppölä teki kaukalopallohistoriaa

### Viitteet
Alvarus Pelagius

**Alvarus Pelagius** (n. 1280 – 25. tammikuuta 1352) oli espanjalainen kanonisti eli kirkko-oikeuden tuntija. Hän opiskelija kanonista lakia Bolognan yliopistossa. Vuonna 1304 hän liittyi fransiskaaneihin. Hänen kerrotaan olleen Duns Scotuksen oppilas ja Don Pedron lasten opettaja. Hänestä tuli paavi Johannes XXII:n suosikki ja hän sai tehtäväkseen vastapaavi Pietro Rainalduccin väitteiden kumoamisen. Vuonna 1333 Alvaruksesta tuli Coronin piispa ja kaksi vuotta myöhemmin Sylveksen piispa. Hän toimi myös apostolisena nuntiuksena Portugalissa, mutta hänestä ei kuitenkaan tullut kardinaalia. Hänet haudattiin Sevillaan Pyhän Klaaran luostariin.

Alvarus tunnetaan ennen kaikkea teoksestaan *De planctu ecclesiae libri duo*, joka on kirjoitettu vuosina 1330–1332 ja jota on korjattu vuosina 1335 ja 1340. Tämän teoksen lisäksi hänen oletetaan kirjoittaneen muiden muassa teokset *Collyrium adversus haereses*, *Speculum regum*, *Super sentent. libros IV* ja *Apologia contra Marsilum Patav. et Guliel. Ocham*.
Petrus Capualainen

**Petrus Capualainen** (, k. 1214) oli italialainen skolastinen filosofi ja teologi sekä kardinaali. Hän oli kotoisin Capuasta. Hänet nimitettiin kardinaalidiakoniksi vuonna 1193 ja kardinaalipapiksi vuonna 1200. Hän toimi paavi Innocentius III:n legaattina neljännellä ristiretkellä. Hänen tunnetuin teoksensa on summa *Alphabetum in artem sermocinandi*, jonka hän kirjoitti noin vuosina 1201–1202.

## Lähteet

* Peter of Capua
Leipäjono

**Leipäjono** on Suomessa 1990-luvun laman aikaan vakiintunut nimitys eri tahojen jakamalle sosiaaliselle ruoka-avulle. Sittemmin ruoka-apu on laajentunut, ja 2010-luvulla nimitys korvattin usein ilmaisen hävikkiruuan ja/tai muuta avustusruokaa sisältävien **ruokakassien** jaolla ja ilmaisilla tai edullisilla yhteisruokailuilla. Pieni osa Suomessa jaettujen ruoka-apukassien sisällöstä oli useana vuonna tullut Euroopan unionilta, mutta tässä EU-tukimuodossa on ollut katkoja, ja esimerkiksi seurakuntien diakoniatyön jakamissa ruoka-apukasseissa EU:n ruoka-avun osuus saattoi silloinkin olla vain yksi kymmenysosa. Ruokakasseja on jaossa ainakin kaikissa Manner-Suomen maakunnissa.

## Katso myös
* Kansankeittiö
* Ruokapankki
* Köyhyys
* Taloudellinen epätasa-arvo
* Toimeentulotuki
* Euroopan unionin ruoka-apu
* Leipäjonot Helsingissä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ohisalo, Maria & Saari, Juho: Kuka seisoo leipäjonossa? Ruoka-apu 2010-luvun Suomessa KAKS – Kunnallisalan kehittämissäätiö 2014.
Triadi

**Triadit** ovat kiinalaisia järjestäytyneen rikollisuuden ryhmittymiä.

Triadit syntyivät 1600-luvulla syrjäyttääkseen Qing-dynastian ja palauttaakseen Ming-dynastian valtaan Kiinassa. Alkuvaiheissaan triadit olivat yhtenäinen ryhmittymä tarkkoine sääntöineen, mutta 1900-luvulla ne alkoivat jakautua erillisiin ryhmiin. Kun kommunistit nousivat Kiinassa valtaan 1949, triadit pakenivat Hongkongiin, Macaoon, Taiwaniin ja ulkomaiden chinatowneihin. Toista maailmansotaa seuranneina vuosikymmeninä Hongkong, joka oli tuolloin vielä osa brittiläistä imperiumia, oli triadien pääkaupunki, ja paikallisen poliisin mukaan jopa joka kuudes kaupungin asukkaista kuului triadeihin. Triadit alkoivat jälleen levitä Manner-Kiinaan 1980-luvulla.

Triadien toimintaan kuuluvat huumekauppa ja naiskauppa Manner-Kiinasta Hongkongiin. Nykyisin triadit harjoittavat paljon myös tavanomaista liiketoimintaa. Järjestöjen rakenne on vapaamuotoisempi kuin menneinä vuosikymmeninä, ja myös niiden rituaalit ovat yksinkertaistuneet.

Triadi-nimitys perustuu järjestöjen kiinankieliseen nimeen *san he hui* (), joka tarkoittaa ”kolmen ykseyden liittoa”. Kiinalaiset itse eivät puhu ”triadeista”, vaan käyttävät yksittäisten salaseurojen omia nimiä tai kattokäsitteitä kuten *hak she wui* (”Musta liitto”). Triadit ja muut triadien kaltaiset salaseurat ovat historiansa varrella tehneet yhteistyötä monien eri vallanpitäjien kanssa kuten Kuomintangin, brittien, japanilaisten ja nykyään myös kommunistien. Kuomintangin johtajan Tšiang Kai-šekin uskotaan liittyneen Qingbang-triadiin Shanghaissa vuonna 1919.

Hongkongin suurin ja vanhin triadi on Sun Yee On, ja toiseksi suurin on 14K. Väkivaltaisin maine on 14K:lla. Vuonna 2019 triadien jäsenten kerrottiin hyökänneen demokraattisia uudistuksia vaativia mielenosoittajia vastaan.

## Lähteet
Dino Baggio

**Dino Baggio** (s. 24. heinäkuuta 1971, Camposampiero, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Baggio edusti urallaan seuratasolla kotimaassaan Torinoa, Internazionalea, Juventusta, Parmaa, Laziota ja Anconaa sekä Englannissa Blackburnia. Hän saavutti Juventuksen riveissä yhden UEFA Cupin voiton sekä Parman riveissä kaksi UEFA Cupin voittoa ja yhden Italian Cupin voiton.

Baggio pelasi Italian maajoukkueessa 60 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia vuosina 1991–1999. Hän kuului Italian joukkueeseen  vuoden 1994 MM-kisoissa, vuoden 1996 EM-kisoissa ja vuoden 1998 MM-kisoissa.

## Lähteet
Simon Blackburn

**Simon Blackburn** (s. 1944) on brittiläinen filosofi, joka tunnetaan filosofian yleistajuistajana. Hänet tunnetaan kehittämänsä metaeettisen kvasi-realismin ja monien uushumelaisten näkemysten puolestapuhujana. Ajattelultaan Blackburn voidaan lukea analyyttisen filosofian suuntaukseen.

Blackburn opiskeli Clifton Collegessa Bristolissa ja valmistui kandidaatiksi Trinity Collegesta Cambridgen yliopistosta vuonna 1965. Nykyisin hän toimii Cambridgen yliopiston filosofian laitoksen professorina. Hän on opettanut myös Oxfordin yliopiston Pembroke Collegessa ja Pohjois-Carolinan yliopistossa Yhdysvalloissa.

Blackburn on British Humanist Associationin varapuheenjohtaja. Vuosina 1984–1990 hän toimitti filosofista *[[Mind]]*-julkaisua. Hän on esiintynyt brittiläisissä tiedotusvälineissä, kuten BBC:n ohjelmissa.

## Teoksia
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* *Lust* (2004)
* 
** Sisältö: *Faith, belief, and reason – Man the measure – Ishmael’s problem and the delights of keeping quiet – Nietzsche: The arch debunker – The possibility of philosophy – Observation and truth: From Locke to Rorty – Realism as science; realism about science – Historians and others*

### Suomennettu teos
* 

## Aiheesta muualla
* Simon Blackburnin kotisivu, Cambridgen yliopisto
Paul Churchland

**Paul Churchland** (s. 1942) on yhdysvaltalainen filosofi, joka työskentelee Kalifornian yliopistossa San Diegossa. Hänet tunnetaan eliminatiivisen materialismin puolestapuhujana: hän katsoo, että sellaiset jokapäiväiset käsitteet kuin uskomukset, tunteet ja halut ovat teoreettisia rakennelmia, joilla ei ole johdonmukaista määritelmää. Tämän vuoksi tällaisilla käsitteillä ei tulisi olla oleellista roolia aivojen tieteellisessä ymmärtämisessä. Samoin kuin maailman selittämisessä ei nykyään tarvita sellaisia käsitteitä kuin onni tai noituus, tulevaisuuden neurotieteet eivät todennäköisesti tule tarvitsemaan ”uskomuksia” tai ”tunteita” aivojen toiminnan selittämiseen. Sen sijaan tiede voi keskittyä objektiivisiin ilmiöihin, kuten neuroneihin ja niiden väliseen toimintaan. Samalla eliminatiivinen materialismi tähtää koko arkipsykologian tai ”kansanpsykologian” (*folk psychology*) eliminoimiseen.

## Teoksia
* *Scientific Realism and the Plasticity of Mind* (1979)
* *Matter and Consciousness* (1984)
* *Images of Science: Scientific Realism versus Constructive Empiricism* (1985)
* *A Neurocomputational Perspective: The Nature of Mind and the Structure of Science* (1989)
* *The Engine of Reason, The Seat of the Soul: A Philosophical Journey into the Brain* (1995)
* *Neurophilosophy at Work* (2007)

## Aiheesta muualla
* Paul Churchlandin kotisivu  
* Paul Churchland (Dictionary of the Philosophy of Mind)
Susan Haack

**Susan Haack** (1945 – 10. maaliskuuta 2026 Miami, Florida, Yhdysvallat) oli englantilainen filosofian ja oikeustieteen professori Miamin yliopistossa Yhdysvalloissa. Hänen merkittävin panoksensa oli kielifilosofian, tietoteorian ja metafysiikan alueilla.

## Foundherentismi

Haack tunnettiin ennen kaikkea tietoteoriastaan nimeltä *foundherentismi*, jolla hän pyrki välttämään sekä fundamentalismin (*found*ationalismi; jonka ongelmana on päättymätön regressio) että ko''herentismin'' (jonka ongelmana on kehämäisyys) tuottamat loogiset ongelmat. Hän havainnollisti ajatustaan vertauksella sanaristikosta. Yksinkertaistettuna se kuuluu seuraavasti: Vastauksen löytäminen vihjeen perusteella vastaa fundamentaalin lähteen (joka perustuu empiiriseen todistusaineistoon) hyödyntämistä. Ristikkäisten sanojen keskinäisen mielekkyyden varmistaminen vastaa koherenssiin perustuvaa oikeuttamista. Kummatkin ovat oleellisia osia tiedon oikeuttamisessa.

## Julkaisuja
### Teoksia

* *Deviant Logic* (1974)
* *Philosophy of Logics* (1978)
* *Manifesto of a Passionate Moderate: Unfashionable Essays* (1998)
* *Defending Science: Within Reason Between Scientism and Cynicism* (2003)
* *Pragmatism, Old and New* (toim., yhdessä Robert Lanen kanssa, 2006)

### Artikkeleita
* "Trial and Error: The Supreme Court's Philosophy of Science" , *American Journal of Public Health*, June 2005.
* Rortyism", *The New Criterion*, Vol. 16, No. 3, Nov. 1997.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Susan Haack's Web Page, University of Miami 
* Susan Haack Summary biography, University of Miami
Richard Rorty

**Richard McKay Rorty** (4. lokakuuta 1931 New York, New York, Yhdysvallat – 8. kesäkuuta 2007 Palo Alto, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen filosofi. Hän oli vertailevan kirjallisuustieteen emeritusprofessori ja kunnianosoituksena Stanfordin yliopiston filosofian professori. Filosofisesti Rorty sijoittui analyyttisen filosofian puolelle, mutta hän tutki myös mannermaista filosofiaa ja pyrki rakentamaan siltaa näiden välisen kuilun yli esittämällä filosofioiden olevan toisiaan täydentäviä, ei vastakkaisia. 

Vuonna 1980 julkaisemassaan teoksessa *[[Philosophy and the Mirror of Nature]]* Rorty nostaa esiin John Deweyn luonnehtimalla tätä yhdeksi kolmesta 1900-luvun merkittävimmästä filosofista (muut olivat Ludwig Wittgenstein ja Martin Heidegger). Rorty on kehittänyt edelleen Deweyn pragmatistista kasvatusfilosofiaa.

Rortyyn olennaisesti liitetty tieteenhistoriallinen käsite on kielellinen käänne.

Rorty kuoli haimasyöpään kotonaan Palo Altossa 75-vuotiaana.

## Teoksia
* 
* *Consequences of Pragmatism* (1982)
* *Philosophy in History* (toim., 1985)
* *Contingency, Irony, Solidarity* (1989)
* *Objectivity, Relativism and Truth. Philosophical Papers I* (1991)
* *Essays on Heidegger and Others. Philosophical Papers II* (1991)
* *Achieving Our Country. Leftist Thought in Twentieth Century America* (1998)
* *Truth and Progress. Philosophical Papers III* (1998)
* *Philosophy and Social Hope* (2000)
* 
* *Philosophy as Cultural Politics. Philosophical Papers IV* (2007)

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*  
* 

### Suomennetut teokset
* 
* 
* 
* 
## Aiheesta muualla
* 
* Hyvönen, Ari-Elmeri: Todellisuudesta toivon kulttuuriin – Richard Rortyn pragmatismin moninaisuus. *Paatos* 1/2011.
*Kunelius, Risto: Filosofia tänään: Kumousta odoteltaessa – Richard Rortyn haastattelu. *niin & näin* 2/1999, 22–27.
*
Volcano

**Volcano** on norjalaisen black metal -yhtye Satyriconin viides albumi.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Satyr – kitara, basso, laulu
* Frost – rummut
* Anja Garbarek – laulu
* Erik Ljungren – syntetisaattori, ohjelmointi

## Arviot
* Allmusic: 
* Chronicles of Chaos: 
* Imperiumi (Serpent): 8/10
* Imperiumi (Lauri Lävistys): 8,5/10
* Soundi: 

## Aiheesta muualla
* Albumi battlegrim.net-sivustolla 
* 
* 

## Lähteet
Nissan Primastar

**Nissan Primastar** on Nissanin vuosina 2001–2014 ja uudelleen vuodesta 2016 lähtien valmistama keskikokoinen pakettiautomalli, joka korvasi Nissan Vanetten. Sen lähes identtiset sisarmallit ovat olleet alusta alkaen Renault Trafic ja Opel Vivaro, toisessa sukupolvessa myös Fiat Talento. Vuosina 2016–2021 mallia myytiin **Nissan NV300** -nimisenä, kunnes valmistaja palautti Primastar-nimen takaisin käyttöön.

## Nissan Primastar I (2001–2014)

Ensimmäisen sukupolven Primastarin sisarmallit olivat Opel Vivaro ja Renault Trafic. Auton suunnitteli Renault Pariisissa, ja sitä valmistettiin Espanjan Barcelonassa. Vivaroa ja Traficia puolestaan valmistettiin Lutonissa Englannissa. Niiden korotetulla katolla varustetut versiot tulivat kuitenkin Nissanin kanssa samalta tuotantolinjalta.

Primastaria valmistettiin kolmena eri versiona: pakettiautona, pikkubussi Avantourina (7 tai 8 istuinta) ja näiden yhdistelmämalli Combina (6 tai 9 istuinta). Saatavana oli kaksi akselipituutta ja korkeutta. Kuormatilaa oli korimallista riippuen 5–8,4 kuutiometriä.

Suomessa Primastarin moottorivalikoima koostui aluksi 1,9- (82/101&nbsp;hv) ja 2,5-litraisista (148&nbsp;hv) dieselmoottoreista sekä 2,0-litraisesta (117&nbsp;hv) bensiinimoottorista. 2,5-litraiseen dieseliin sai halutessaan kuusiportaisen robottivaihteiston.

Vuonna 2006 Primastar sai uudet puskurit, etusäleikön ja ajovalot. Uusia moottorivaihtoehtoja olivat 2,0-litraiset (90/114&nbsp;hv) dieselit, jotka korvasivat aiemmat 1,9 litran moottorit. Kesästä 2007 lähtien robottivaihteisto oli saatavilla myös 2,0-litraiseen 114 hevosvoiman moottoriin.

Pakettiauton vakiovarustukseen kuului kuljettajan turvatyyny, ABS-jarrut hätäjarruassistentilla, turvavöiden esikiristimet ja voimanrajoittimet, keskuslukitus, lämmitettävät istuimet sekä sähköikkunat ja -peilit.

Combissa oli lisäksi matkustajan turvatyyny, osittain korinväriset puskurit, ilmastointi ja lisälämmitin takana.

Avantourissa oli sivuturvatyynyt ja turvaverhot (yht. kuusi turvatyynyä), matkustamon ilmastointi, ajotietokone ja sisältä säädettävät peilit.

Comfort-paketin (vain pakettiauto) mukana sai etuistuimen käsinojan, radio/CD-soittimen ja ilmastoinnin.

Safety-paketissa (pakettiauto ja Combi, vain Comfortin yhteydessä) oli lisäksi matkustajan turvatyyny ja ESP (ei robottivaihteiston kanssa).

## Nissan Primastar II (2016–)

Toisen sukupolven Trafic- ja Vivaro-mallit esiteltiin vuonna 2014, mutta Nissan esitteli oman NV300-mallinsa vasta vuonna 2016 samaan aikaan Fiat Talenton kanssa. Pakettiauton lisäksi malli on myös saatavana Combi-henkilönkuljetusversiona. 

Moottorina oli aluksi 1,6-litrainen dieselmoottori, joka oli valittavissa 95-, 120-, 125- ja 145-hevosvoimaisina versioina. Kahdessa suuritehoisimmassa moottorissa on kaksoisturboahdin. Voimansiirtona on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto. 

Keväällä 2021 malli sai kasvojenkohotuksen, ja saman vuoden syksyllä se nimettiin uudelleen Primastariksi. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sarkkila (Punkalaidun)

**Sarkkila** on kylä Punkalaitumella. Sarkkilan kylä on osa Punkalaitumen keskustaajamaa. Sen alueella sijaitsevat mm. Punkalaitumen kirkko, kunnantalo, Punkalaitumen yhteiskoulu ja lukio. Taajaman asutus sijaitsee nauhamaisesti seuraillen joenvartta. Punkalaitumen keskustan kylämaisema, josta Sarkkila muodostaa keskeisen osan, on luetteloitu valtakunnallisesti merkittäväksi kulttuurihistorialliseksi ympäristöksi. Sarkkilan vanha jugend-tyylinen koulu on museona ja matkailukeskuksena. Se on Länsi-Suomen vanhin maalaiskoulu, jonka opettajana toimi 43 vuotta vuosina 1875–1918 Jaakko Lehtiö.

## Lähteet
Kanteenmaa

**Kanteenmaa** on kylä aivan Punkalaitumen kunnan eteläosassa Loimaan vastaisella rajalla, valtatie 2:n varrella.

Kanteenmaassa sijaitsevan Majakan yhteyteen rakennettiin vuonna 2009 yksityistie maantieltä 2310, sekä linja-autopysäkit VT2:n varteen liityntäpysäköintimahdollisuuksineen.

## Aiheesta muualla
* http://www.punkalaitumenkylat.net/kanteenmaa/
Visukintun vuosikymmenet

**Visukintun vuosikymmenet** on sarjakuva-albumi, joka julkaistiin Roope Ankan taiteilijajuhlan kunniaksi. Juhlakirja julkaistiin vuonna 1997, ja koska Roope Ankan hahmon ensiesiintyminen tapahtui vuonna 1947 Carl Barksin tarinassa ”Joulu Karhuvuorella”, hahmo oli esiintynyt sarjakuvissa 50 vuotta. Kirjan alussa on kolmen sivun mittainen Geoffrey Blumin kirjoittama artikkeli Roope Ankasta. Kirjan kannen ja kahden sivun kuvituksen on tehnyt Tello-Team, paitsi saksalaiseen laitokseen, jossa oli erilainen kansi. Kirjassa on laskutavasta riippuen 98 tai sata sivua.

## Julkaisut eri maissa

Kirja julkaistiin Norjassa Jubileumsbokin vuoden 1997 numerossa *Onkel Skrue 50 år i Andeby*, Ruotsissa nimellä *Farbror Joakim 50 år jubileum*, Saksassa nimellä *50 Jahre Onkel Dagobert*, Suomessa nimellä *Visukintun vuosikymmenet* ja Tanskassa nimellä *Onkel Joakim 50 År Jubilæum* (# 1).

### Saksassa

Saksassa Ehapa Verlag julkaisi albumin Micky Maus präsentiert -julkaisun erikoisnumerona. Albumi on numero 22 ja sen nimi on *50 Jahre Onkel Dagobert*. Siinä missä muiden maiden painoksissa oli sama Tello-Teamin tekemä kansi, saksalaisessa laitoksessa oli oma, erilainen kansi.

### Suomessa

Suomessa Helsinki Media julkaisi kirjan Roope-setä -lehden erikoisnumerona nimellä *Visukintun vuosikymmenet* (tunnus 1997-VIS). Kirjan ovat suomentaneet Markku Kivekäs, Sirkka Ruotsalainen ja Markku Saarinen. Teoksen hinta oli 27 Suomen markkaa.

## Tarinat

Kirjaan kuuluu neljä tarinaa, ja lisäksi niiden välissä kulkee yhteensä yhdeksän sivun mittainen kehyskertomus, jonka on käsikirjoittanut Byron Erickson ja piirtänyt Vicar. Kehyskertomusta lukuun ottamatta tarinat on piirtänyt ja käsikirjoittanut Carl Barks ja niiden alkuperäiskieli on englanti. Oheisessa taulukossa on kirjassa julkaistut Barksin tarinat.

Tarina ”Korpinmusta päivä” on julkaistu suomeksi myös nimellä ”Korri Korppi.”

## Lähteet
* Inducks-tietokanta  , osittain suomeksi
* HelMet, pääkaupunkiseudun kirjastojen tietokanta 
* BookPlus-kirjakauppa 
* Suomalainen kirjakauppa 
* Kimmo Lakoman sarjakuvasivusto

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Inducks: Visukintun vuosikymmenet , osittain suomeksi
* Kimmo Lakoman sarjakuvasivuston sivu Visukintun vuosikymmenistä
Jonathan Cheechoo

**Jonathan Cheechoo** (s. 15. heinäkuuta 1980 Moose Factory, Ontario, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Cheechoo muistetaan etenkin ajastaan San Jose Sharksin laitahyökkääjänä, jossa hän voitti NHL-liigan maalipörssin kaudella .

Cheechoo on etniseltä taustaltaa cree. Hän on kotoisin Cree First Nationin intiaanikylästä Moose Factorysta, joka on 2&nbsp;000 asukkaan saari. Cheechoon isä ja kaikki sedät pelasivat jääkiekkoa.

## Ura
Cheechoo lähti kotoaan 14-vuotiaana etelään ja pelasi Ontarion kiekkosarjoissa, kunnes San Jose Sharks varasi hänet  toisella kierroksella numerolla 40 vuonna .

Cheechoon kaksi ensimmäistä NHL-kautta olivat keskinkertaisia. Ensimmäisellä kaudellaan 2002–2003 hän teki tehot 9+7=16 ja toisella 28+19=47. NHL:n työsulkukaudella  hän pelasi 20 peliä Ruotsissa HV71:ssä.

Cheechoon vaisusti alkanut kolmas kausi NHL:ssä päättyi läpimurtoon, kun San Jose hankki Joe Thorntonin marraskuussa 2005. Cheechoo teki seuran yhden kauden maaliennätyksen. Kauden lopussa kaksikko oli NHL:n tehokkain, kun Thornton voitti liigan pistepörssin 125 pisteellä ja Cheechoo maalikuninkuuden 56 maalillaan, tehoin 56+37=93.

Sharksin päävalmentaja Ron Wilsonkin on myöntänyt, ettei olisi osannut odottaa Cheechoolta muuta kuin kolmosketjun työmyyrän roolia ja silloin tällöin maaleja.

Syyskuussa 2009 San Jose myi Cheechoon ja Milan Michálekin Ottawa Senatorsiin, josta se sai vaihdossa Dany Heatleyn. Cheechoon kausi Ottawassa oli vaisu, hänen kerätessä 61 ottelussa tehot 5+9=14. Kesällä 2010 Cheechoo teki try-out -sopimuksen Dallas Starsin kanssa, muttei onnistunut saamaan sopimusta seuraavalle kaudelle. Pelipaikka löytyi lopulta AHL:n Worcester Sharksista.

12. heinäkuuta 2011 Jonathan Cheechoo teki St. Louis Bluesin kanssa yksivuotisen kahdensuunnan sopimuksen, jossa NHL-palkka oli 600&nbsp;000 dollaria ja farmipeleissä 105&nbsp;000 dollaria kaudessa. Hän ei kuitenkaan pelannut otteluakaan St. Louisin paidassa, vaan pelasi koko kauden 2011–2012 seuran farmijoukkueessa Peoria Rivermenissä. Kevään 2013 Cheechoo pelasi AHL:n Oklahoma City Baronsissa.

Kaudeksi 2013–2014 Cheechoo siirtyi KHL:n tulokasseuraan KHL Medveščak Zagrebiin, josta hän siirtyi kaudeksi 2014–2015 valko-venäläiseen Dinamo Minskiin. Kaudeksi 2016–2017 Cheechoo siirtyi HC Slovan Bratislavaan. 

Cheechoo ei pelannut missään kevään 2017 jälkeen. Maaliskuussa 2018 hän ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa.

## Tilastot

## Saavutukset
* OHL:n tulokkaiden All Stars vuonna 1998
* AHL:n tulokkaiden All Stars vuonna  2001
* Maurice "Rocket" Richard Trophy kaudella 2005–2006. Cheechoo rikkoi San Josen kauden maaliennätyksen.
* NHL:n toiseksi eniten hattutemppuja kaudella, 5 kappaletta

## Lähteet
* 
* 
* Jatkoaika.com 
* Jääkiekkolehti no. 5/2006

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Matsalunlahti

**Matsalunlahti**  () on Itämeren lahti Länsi-Virossa, Läänemaan ja Pärnumaan maakunnissa. 

## Luonto

Matsalunlahdella on 486 neliökilometrin laajuinen Matsalun kansallispuisto, jonka päätarkoitus on linnuston suojelu. Puiston opastuskeskus toimii Penijõen kartanossa lahden kaakkoisrannalla.  Parhaiten Matsalunlahdella lintuja näkee keväällä niiden palatessa muuttomatkaltaan. 

Matsalunlahteen laskee Kasarin joki, jonka alajuoksu myös kuuluu kansallispuistoon.

## Asutus
Matsalunlahden rantaökyliä ovat mm. Puise, Kiideva, Haeska ja Penijõe. Puise sijaitsee Puisen niemen kärjessä jonka toinen puoli on Matsalunlahtea ja toinen puoli Väinamerta. Kiideva sijaitsee lähellä Puisea. Haeska sijaitsee Martnan ja Ridalan kuntien rajamaastossa mutta on Ridalan puolta. Penijõe, kaikista merkittävin paikka on Matsalunlahden kaakkoiskolkassa mistä ei ole montaakaan kilometriä Lihulan kunnan keskukseen, Lihulaan. 

Matsalunlahti sijaitsee 4 kunnan alueella (Ridala, Martna, Lihula, Hanila). Matsalunlahti on antanut arvostusta kunnille ja siellä käy muun muassa suomalaisia turisteja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Matsalun kansallispuiston kotisivut   ja
Henri Moissan

**Ferdinand Frederick Henri Moissan** (28. syyskuuta 1852 – 20. tammikuuta 1907, Pariisi) oli ranskalainen kemisti, joka sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1906 työstään fluorin eristämisessä yhdisteistään ja sähköisen ahjon kehittelemisestä.

Moissan syntyi juutalaistaustaiselle äidille ja ei-juutalaiselle isälle. Hän onnistui eristämään fluoria kaliumvetyfluoridin (KHF2) vetyfluoridiliuoksesta (HF). Seos oli tarpeellinen, koska vetyfluoridi on eriste, joka estäisi sähkövirran kulun. Laitteessa oli platina-iridiumelektrodit, ja sen lämpötila laskettiin lukemaan 50&nbsp;°C. Fluoridi-ionit kulkeutuivat positiiviselle katodille, jossa ne pelkistyivät. Nykyäänkin fluoria valmistetaan tällä menetelmällä.

Moissan tutki fluorin kemiaa hyvin yksityiskohtaisesti. Tämän lisäksi hän oli huomattavassa osassa sähköisen ahjon kehittelemisessä ja yritti paineen avulla valmistaa synteettisiä timantteja hiilestä. Vuonna 1893 hän ryhtyi tutkimaan meteoriitin sirpaletta, joka oli löytynyt Arizonasta. Moissan löysi sirpaleesta uutta mineraalia ja huomasi sen olevan piikarbidia. Vuonna 1905 mineraali nimettiin moissaniitiksi hänen kunniakseen.

Moissan kuoli yllättäen tammikuussa 1907 pian vastaanotettuaan Nobelin kemianpalkinnon. Ei tiedetä, olivatko hänen kokeensa fluorin kanssa syynä hänen aikaiseen kuolemaansa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Henri Moissanin elämäkerta Nobel-säätiön kotisivuilla