open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Uinskoje

**Uinskoje** () on kylä, maalaiskunta ja Uinskojen piirin hallinnollinen keskus Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Irenin sivujoen Aspan varrella 185 kilometriä Permistä etelään. Asukkaita on 4&nbsp;500 henkeä (vuonna 2002).

Kuparitehtaan yhteyteen kuulunut kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1747 nimellä Aspa. Jemeljan Pugatšovin johtamat kapinalliset polttivat sen vuonna 1774. Tehdas suljettiin vuonna 1862. 1860-luvulta lähtien kylä oli Osan kihlakuntaan kuuluneen Uinskojen kunnan keskus. Piirikeskus siitä tuli vuonna 1926.

Nykyään Uinskojessa toimii maatalousyritys, elintarviketeollisuutta ja metsäalan yrityksiä. Kylässä on keskikoulu, ammattikoulu, lasten luomistyön keskukset, musiikkikoulu, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa, kotiseutumuseo ja sairaala. Paikallislehtenä ilmestyy *Rodnik* (”Lähde”). Nähtävyyksiä ovat vuonna 1843 rakennettu Pietari-Paavalin kirkko, 1900-luvun alun koulurakennus ja kuparitehtaan patorakennelma. Lähistöllä sijaitsee metsäpuisto ja rauhoitusalue.

## Lähteet
Olli Kuurna

**Olavi Oskari Aalto** kirjailijanimi **Olli Kuurna** (7. huhtikuuta 1912 Helsinki – 20. lokakuuta 1939 Lahti) oli suomalainen lentäjä, ilmavoimien reservikersantti ja jännityskirjailija.

Kuurna kirjoitti lentämiseen liittyviä seikkailukertomuksia pääasiassa Kustannus Oy Ilmarisen julkaisemiin lehtiin. Helsinkiläinen Seaflower-kustantamo julkaisi 2000-luvun alussa useita Kuurnan 1930-luvulla kirjoittamia jännityskertomuksia kirjoina.

Kuurna toimi reservilentäjän ominaisuudessa avustajana *Siivet* lehdessä vuonna 1939. Omalla nimellään hän kirjoitti *Maanpuolustusnuoriso* lehteen. Aalto oli ylioppilas ja hän kuoli lento-onnettomuudessa Lahdessa.

## Teoksia
* *Ooppiumliigan kynsissä*.   Seaflower, Helsinki 2000
* *Salattu lentoasema*.     Seaflower, Helsinki 2000
* *Tuhoava ympyrä : jännitysromaani Helsingistä*.    Seaflower, Helsinki 2000
* *Taistelu maileista*.    Seaflower, Helsinki 2002

## Lähteet
* Juri Nummelinin pulpetti-blogi 29.9.2005 : Finnish pulp (in Finnish)

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Olavi Oskar Aalto, GENi
Pieninkä (romaani)

**Pieninkä: Erätarinoita Itä-Karjalasta 1942–44** on Jorma Ollikaisen eräromaani. Sen tarinat on alun perin julkaistu Savon sanomissa vuosina 1957–58 ja 1969–72. Tarinat on koottu kirjaksi postuumisti vuonna 1985 ja kirjaa varten ne ovat toimittaneet Mauri Auvinen ja Jouni Hirvaskero.

Kirja kertoo Ollikaisen kokemuksista Pieningän erämaista Itä-Karjalassa, joissa hän liikkui ja metsästi jatkosodan asemasodan aikana, vuosina 1942–44. Tuona aikana Ollikainen toimi ammattimaisena metsästäjänä vallatulla alueella, toimittaen lihaa ja kalaa armeijan tarpeisiin.

## Lähteet
Barda

**Barda** (ven. ja tataariksi Барда́) on kylä, maalaiskunta ja Bardan piirin hallinnollinen keskus Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Tulvan sivujoen Kazmaktyn varrella 189 kilometriä Permistä lounaaseen. Asukkaita on 8&nbsp;500 henkeä (vuonna 2002).

Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran vuosina 1630–1631. Sen nimitys perustuu kalmukkilaisperäiseen henkilönimeen *Borda*. Kylä oli Osan kihlakuntaan kuuluneen Bardan kunnan keskus. Piirikeskuksen aseman se sai vuonna 1926. 1970-luvulla kylästä tuli kuuden maakaasuputken risteysasema.

Nykyään Bardassa toimii maatalousyrityksiä, elintarviketeollisuutta, metsäalan yrityksiä ja kaasujohtojen käyttöä hoitava laitos. Kylässä on keskikoulu ja kansallinen lukio, ammattikoulu, taidekoulu, lasten luomistyön keskus, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kaksi kirjastoa, kotiseutumuseo ja paikallinen TV-asema. Paikallislehtinä ilmestyvät venäjänkielinen *Rassvet* ja tataarinkielinen *Taŋ* (”Aamunkoitto”). Nähtävyyksiä ovat 1800–1900-lukujen vaihteessa pystytetyt sairaalarakennukset ja kauppias Kurbangalijevin talo. Lähistöllä on useita muinaisia asuinpaikkoja ja Tulvan rauhoitusalue.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bardan piirille omistettu sivusto
Kerho

**Kerho** tai **kerhotoiminta** on yleensä harrastusluonteista. Kerho on vapaa-ajan pienimuotoinen ryhmä, joka voi olla joko vapaa-aloitteinen tai esimerkiksi koulun, seurakunnan, yhdistyksen, kunnan tai poliittisen järjestön ohjaama ryhmä. Kerhotoimintaa voi olla myös laajemmassa muodossa esimerkiksi vapaaehtoisjäsenyyteen perustuvissa markkinointiorganisaatioissa.

Aiemmin kerhoa kutsuttiin klubiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eino Hyyryläinen

**Eino Eemeli Hyyryläinen** (23. helmikuuta 1916 Säräisniemi – 5. kesäkuuta 1992 Kajaani) oli suomalainen sotakirjailija.

Hyyryläisen esikoisromaani *Omat vaiko viholliset* kertoi talvisodan tapahtumista Suomussalmen rintamalla konekiväärijoukkueen ryhmänjohtajan näkökulmasta. Romaani *Kaukopartioelämää* taas kuvasi kahta luutnantti Ilmari Honkasen johtamaa kaukopartioretkeä Äänisen yli venäläisten selustaan tammi-helmikuussa 1942. Toisella näistä retkistä helmikuussa 1942 tuhottiin Petrovski Jamin huoltokeskus.

Hyyryläisen puoliso oli Laila Hyyryläinen (o.s. Kari) (1922–2014).

## Teoksia
* *Omat vaiko viholliset : kertomus talvisodasta*. Tammi 1992.
* *Kaukopartioelämää* : romaani. Tammi 1993.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Geneanet: Eino Eemeli Hyyryläinen
Tulvan tataarit ja baškiirit

**Tulvan tataarit ja baškiirit** ovat Venäjällä Permin aluepiirin Bardan piirissä Tulvan ja sen sivujokien varsilla asuva tataarien ja baškiirien muodostama etninen ryhmä.

Gaina-heimoon kuuluneiden baškiirien uskotaan asettuneen seudulle 1200–1300-luvuilla. 1500-luvun lopussa Tulvan yläjuoksulle muutti tataareja, udmurtteja ja mareja, jotka ajan mittaan sulautuivat baškiirien kanssa yhdeksi etniseksi ryhmäksi. Sen identiteetti on kaksijakoinen: tulvalaiset kokevat kuuluvansa sekä tataareihin että baškiireihin. Vuoden 2002 väestönlaskennassa kaksi kolmasosaa ryhmästä rekisteröitiin baškiireiksi ja kolmasosa tataareiksi.

Äidinkieltään Tulvan tataarit ja baškiirit pitävät tataarina. Toisten kielentutkijoiden mukaan paikallinen murre on tataaria, toisten baškiiria. Kirjakielenä toimii tataari.

1500–1600-luvulle saakka paikallinen väestö harjoitti karjanhoitoa, metsästystä, kalastusta ja mehiläishoitoa. Maanviljely sai johtavan aseman 1800-luvulle ja 1900-luvun alkuun tultaessa. Perinteinen uskonto on sunnalainen islam. Tulvan tataarit ja baškiirit muodostavat valtaenemmistön Bardan piirin asukkaista, minkä ansiosta heillä on vilkasta äidinkielistä kulttuuritoimintaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bardan piirille ja Permin tataareille omistettu sivusto
Tulva (joki)

**Tulva** (, tataariksi *Tol*) on Volgan vesistöön kuuluvan Kaman sivujoki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se saa alkunsa aluepiiriin eteläosasta ja laskee Votkinskin tekojärveen Osan kaupungin luona. Joen pituus on 118 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 3520 neliökilometriä.

Joen varrella asuu Tulvan tataareiksi ja baškiireiksi kutsuttu etninen ryhmä.

## Lähteet
Jukka Heino

**Jukka Oiva Heino** (käytti nimimerkkiä Jouko Niuha, 16. elokuuta 1949 Hattula – 27. helmikuuta 2020 Espoo) oli suomalainen säveltäjä, sanoittaja ja iskelmälaulaja, jonka ensimmäinen single ilmestyi vuonna 1972. Se sisälsi kappaleet "Kerran saapui ilta" ja "Näin vaan".

Heino on ollut mukana monilla lastenlaululevyillä ja myös levyttänyt duettoja Dianan kanssa. Lisäksi Heino on tehnyt jäljitelmä-äänityksiä, joita on julkaistu Disco City-, Salamahitit-, Super Turbo- ja muilla kokoelmilla.

Heino voitti  Kokemäenjoki-aiheisen sävellys- ja sanoituskilpailun kappaleellaan "Kokemäenjoesta ylpeä". 

Jouko Niuha julkaisi vuonna 1993 singlen, joka sisälsi kappaleet "Lamaletkis" ja "Turpaan, turpaan". Vuonna 1995 Niuha osallistui MTV3:n Kiitorata-ohjelmaan, jossa esitti kappaleen "Tupakkahuoneessa". Kappale julkaistiin ohjelmassa esitetyistä kappaleista koostetussa *[[Kiitorata - 32 uutta sävellystä]]* -kokoelmalevyllä. 

Niuha  voitti vuonna 1996 Valkeakoskella Työväen musiikkitapahtumassa järjestetyn pilkkalaulun SM-kilpailut. Myös voitto Keuruun SM-kuplettikisassa on plakkarissa. 

Niuhalta on ilmestynyt 2005 myös olutlauluaiheinen "Tuopeissa vaahtoaa"-niminen CD. 

## Diskografia
* Tuopeissa vaahtoaa! (Finedit oy 2005)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* 
* Jukka Heinon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Yö on hellä (kirja)

**Yö on hellä** () on yhdysvaltalaisen F. Scott Fitzgeraldin vuonna 1934 julkaistu romaani. Se sijoittui 28. sijalle Modern Libraryn 1900-luvun sadan tärkeimmän kirjan listalla. Teos on ilmestynyt suomeksi Pentti Saarikosken kääntämänä.

Vuonna 1932 Fitzgeraldin vaimo Zelda oli mielisairaalassa hoidossa skitsofreniasta ja kirjailija itse oli vuokrannut asunnon läheltä, jotta voisi kirjoittaa tarinansa nuoren ja menestyvän psykologin noususta ja tuhosta. Kirja tulisi olemaan Fitzgeraldin ensimmäinen yhdeksään vuoteen, hänen viimeksi kirjoittamansa *[[Kultahattu|Kultahatun]]* jälkeen, ja viimeinen romaani, jonka hän sai valmiiksi. Työstäessään kirjaa Fitzgerald joutui muutamaan kertaan taloudellisiin ongelmiin ja hänen täytyi lainata rahaa kustannustoimittajaltaan ja agentiltaan, ja kirjoittaa kaupallisia novelleja lehtiin. 1930-luvun alku, jolloin hän kirjoitti *Yö on hellää*, oli kaikin puolin hänen elämänsä synkintä aikaa, ja tuo synkkyys on jättänyt jälkensä kirjaankin.

Kirjan nimi on otettu John Keatsin runosta ”Oodi satakielelle”.

Henry King on ohjannut kirjasta samannimisen elokuvasovituksen, joka sai ensi-iltansa vuonna 1962. Elokuvan pääosia näyttelivät Jennifer Jones ja Jason Robards.

## Synopsis
Dick ja Nicole Diver ovat hyvin lumoava nuori pariskunta, joka asuu huvilassa Ranskan Rivieralla. He järjestävät upeita illalliskutsuja ja viettävät täydelliseltä vaikuttavaa elämäänsä ystäväpiirinsä kanssa kuluttaen rahaa niin paljon kuin mieli tekee. Nuori näyttelijätär Rosemary Hoyt saapuu Rivieralle äitinsä kanssa. Hän lumoutuu heti sekä Nicolesta että Dickistä, jota kohtaan hän alkaa tuntea syvempiäkin tunteita kuin ihailua. Vähitellen Rosemarystä alkaa tuntua, että kaikki ei ole sitä miltä näyttää, ja Diverit salailevat jotain.

## Tausta
Monet ovat kokeneet kirjan perustuvan kirjailijan ystäväpariskuntaan, Gerald ja Sara Murphyyn. Monet yksityiskohdat ulkonäköä myöten täsmäävät heihin. Useimmat Zelda ja Scott Fitzgeraldin ystävistä, Murphyt mukaan lukien, olivat kuitenkin sitä mieltä, että Dick ja Nicole Diverin välinen suhde ja heidän luonteensa ovat hyvin samanlaiset kuin kirjailijan ja tämän vaimon. *Yö on hellä* onkin Fitzgeraldin henkilökohtaisin romaani, jossa hän käsittelee Zeldan mielenterveysongelmia Diverien kautta.
Gummerus (täsmennyssivu)

**Gummerus** voi tarkoittaa seuraavia:

* Gummerus, Storytelin omistama suomalainen kustannusyhtiö
* Gummerus, suomalainen konserni, johon kuuluvat
* Gummerus, suomalainen suku
* Gummerus, sukunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä:
** Alarik ”Teppa” Gummerus (1879–1933), suomalainen insinööri ja matkakirjailija
** Aleksanteri Gummerus (1845–1915), suomalainen pappi, valtiopäivämies ja rovasti
** E. R. Gummerus (1905–1991), suomenruotsalainen kirjailija ja kääntäjä
** Heikki Gummerus (1893–1918), suomalainen jääkärivaravääpeli
** Henrik Johan Gummerus (1774/1775–1836), suomalainen pappi ja kansannousun johtaja.
** Herman Gummerus (1877–1948), suomalainen antiikin tutkija, historioitsija, jääkäriliikkeen aktivisti ja diplomaatti
** Herman Erik Gummerus (1841–1892), suomalainen valtiopäivämies ja rautateiden rakentaja
** Herman Olof Gummerus (1909–1996), suomalainen taideteollisuuden viennin edistäjä
** Jaakko Gummerus (1870–1933), suomalainen professori ja piispa
** Johan Fredrik Gummerus (1839–1876), suomalainen juristi ja porvarissäädyn valtiopäivämies
** Johannes Gummerus (1870–1944), suomalainen juristi, sortovuosien ajan aktivisti ja diplomaatti
** Julius Immanuel Gummerus (1855–1919), kirkkoherra ja valtiopäivämies
** Kaarlo Gummerus (1875–1928), suomalainen piirieläinlääkäri ja hevosjalostuksen asiantuntija
** Karl Jacob Gummerus (Kaarle Jaakko Gummerus) (1840–1898), Gummerus-kustannusyhtiön perustaja
** Kris Gummerus (s. 1979), suomalainen näyttelijä
** Leo Gummerus (1885–1956), suomalainen kansanedustaja (kokoomus), kirkkoherra ja lääninrovasti
** Olga Gummerus-Ehrström (1876–1938), suomalainen taidemaalari
** Pehr-Johan Gummerus (1911–1967), kenraalimajuri
** San Gummerus (1879–1954), suomenruotsalainen kirjailija
** Valentin Gummerus (1852–1919), suomalainen senaattori, valtiopäivämies ja kihlakunnantuomari

* Myös seuraavien henkilöiden sukunimi oli alun perin Gummerus:
**K. U. Pihkala, vuoteen 1906 *Gummerus* (1905–1998), maataloustieteilijä, Martti Pihkalan poika
**Lauri ”Tahko” Pihkala (1888–1981), suomalainen yleisurheilija ja urheiluvaikuttaja
** Martti Pihkala (1882–1966), suomalainen kansanedustaja (kokoomus), lakonmurtajajärjestö Vientirauhan perustaja
** Rurik Pihkala (1885–1973), maanviljelystalouden professori

## Katso myös
*Pihkala
Nekrasov

**Nekrasov** (), naisilla **Nekrasova** (Некра́сова) on yleinen venäläinen sukunimi. Se perustuu maalliseen etunimeen *Nekras* (Некра́с), jonka suora merkitys on ’ruma’. Sukunimi voi viitata seuraaviin henkilöihin:

* Andrei Nekrasov (s. 1958), venäläinen elokuva- ja TV-ohjaaja
* Artjom Nekrasov (s. 1992), venäläinen haulikkoampuja
* Nikolai Aleksejevitš Nekrasov (1821–1878), venäläinen runoilija
* Nikolai Vissarionovitš Nekrasov (1879–1940), venäläinen poliitikko ja Suomen viimeinen kenraalikuvernööri
* Viktor Nekrasov (1911–1987), venäläinen kirjailija
Luettelo televisiosarjan Dibleyn kirkkoherra jaksoista

Tämä on **luettelo ''[[Dibleyn kirkkoherra]]'' -televisiosarjan jaksoista**. Ohjelman ensimmäinen jakso esitettiin 10. marraskuuta 1994 ja viimeinen pääjakso esitettiin 1. tammikuuta 2007. Tätä kuitenkin seurasi lyhyt Comic Relief -erikoisjakso, joka esitettiin 16. maaliskuuta 2007. Kaiken kaikkiaan ohjelmaa tehtiin 20 jaksoa ja neljä lyhyttä Comic Relief -erikoisjaksoa.

## Ensimmäinen kausi (1994)

## Pääsiäiserikoisjakso (1996)

## Jouluerikoisjakso (1996)

## Comic Relief -erikoisjakso (1997)

## Toinen kausi (1997–1998)

## Nenäpäivän erikoisjakso (1999)

## Kolmas kausi (1999–2000)

## Jouluerikoisjaksot (2004&ndash;05)

## Comic Relief -erikoisjakso (2005)

## Jouluerikoisjaksot (2006–2007)

## Comic Relief -erikoisjaksot (2007-2020)

## The Vicar of Dibley... in Lockdown (2020)

Joulukuussa 2020 BBC esitti neljä lyhyttä erikoisjaksoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Dibleyn kirkkoherra BBC Comedyn sivulla
* Guide to The Vicar of Dibley BBC, 24.6.2004 (huom.: ei sisällä sivun viimeisen muokkauksen jälkeisiä jaksoja)
F-Musiikki

**F-Musiikki Oy** (osa entisestä Fazer Musiikista) on suomalainen musiikkilaitteiden, soittimien ja nuottien maahantuoja ja vähittäiskauppaketju. F-Musiikin valikoimassa on yli kaksikymmentätuhatta tuotetta ja yli satatuhatta nuottia. F-Musiikin myymälä Antaksentiellä Vantaanportissa Vantaalla on Pohjoismaiden suurin musiikkialan tavaratalo.

F-musiikin edeltäjä oli Fazerin musiikkikauppa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*F-Musiikki Oy
Jakub Klepiš

**Jakub Klepiš** (s. 5. kesäkuuta 1984 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija ja maailmanmestari.

## Ura
Klepiš siirtyi kaudeksi 2001–2002 HC Slavia Prahan junioreista WHL-joukkue Portland Winterhawksiin. Kauden jälkeen Ottawa Senators varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 16. varauksena kesällä . Helmikuussa 2003 Klepišin oikeudet kaupattiin Buffalo Sabresille. Senators sai vaihdossa Václav Varaďan ja viidennen kierroksen varausvuoron. 

Klepiš palasi kaudeksi 2002–2003 kotimaahansa ja Slavia Prahaan. Hän pelasi siellä koko kauden miesten Extraliigan joukkueessa. Klepišin oikeudet kaupattiin maaliskuussa 2004 Washington Capitalsiin vaihdossa Mike Grieriin. Hän siirtyi kaudeksi 2004–2005 Capitalsin organisaatioon ja teki NHL-debyyttinsä kaudella 2005–2006. Klepiš pelasi kauden aikana 25 ottelua tehoin 1+3=4. Hän pelasi enimmäkseen vielä farmijoukkue Hershey Bearsissa, jossa Klepiš voitti Calder Cupin keväällä 2006. Kaudella 2006–2007 hän pelasi 41 ottelua tehoin 3+7=10. Yhteensä Klepiš pelasi NHL:ssä 66 ottelua tehoin 4+10=14 ja jäähyminuutteja tuli 36.

Kesken kauden 2007–2008 Klepiš jätti Washington Capitalsin organisaation 19 AHL-ottelun jälkeen ja palasi Slavia Prahaan. Hän voitti keväällä 2008 Tšekin mestaruuden. Klepiš siirtyi kaudeksi 2008–2009 KHL:ään ja Avangard Omskiin. Hän pelasi kauden aikana myös . 

Klepiš siirtyi kaudeksi 2010–2011 kaksivuotisella sopimuksella Salavat Julajev Ufaan. Hän voitti joukkueessa KHL:n mestaruuden, Gagarin Cupin keväällä 2011. Kesken kauden 2011–2012, lokakuussa 2011, Klepiš siirtyi OHK Dinamo Moskovaan. Moskovan joukkueessa hän voitti toisen KHL:n mestaruutensa. Kauden jälkeen hän siirtyi samassa sarjassa pelaavaan tšekkiläiseen Lev Prahan joukkueeseen.

## Maajoukkue
Debyytti Tšekin A-maajoukkueessa Klepišillä tapahtui kaudella 2003–04. Hän on sittemmin kuulunut maajoukkueen vakiokalustoon palattuaan Pohjois-Amerikasta. Klepiš pelasi MM-kilpailuissa vuosina 2008, 2009 ja 2010. Vuonna 2010 hän voitti maailmanmestaruuden.

Aiemmin Klepiš on pelannut myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2003 ja 2004. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2002 voittaen pronssia.
## Tilastot

## Lähteet

*
*
*
*
*
Saulkrasti

**Saulkrasti** on pientalovaltainen pieni merenrantakaupunki ja kunta Latviassa Riianlahden itärannalla, linnuntietä noin 40 kilometriä Riiasta pohjoiseen.

Vuoden 2012 alussa Saulkrastin kaupungissa arvioitiin olevan 3&nbsp;303 asukasta. Koko Saulkrastin kunnassa (Saulkrastu novads) heitä asui 6&nbsp;157.

Vuonna 1933 joukko Riianlahden kyliä liitettiin yhdeksi kunnaksi. Kunnalle annettiin nimi Saulkrasti, joka suomennettuna tarkoittaa *Aurinkorantoja*. Vuodesta 1991 Saulkrasti on ollut kaupunki.

Saulkrasti on tunnettu luonnonkauneudesta ja hiekkarannoistaan. Siellä vietetään Saulkrasti Jazz Festivalia.

Kaupungin läpi kulkee Latvian rautateiden junanrata (Saulkrastin rautatieasema). Rataosuus Riiasta kaupunkiin on sähköistetty ja sinne liikennöidään pääkaupungin lähijunin. Hieman radan itäpuolella kaupungin läpi kulkee myös Latvian valtatie A1 (osa Via Balticaa ja eurooppatietä ). Lisäksi kantatie P6 lähtee kaupungista itään ja yhdistää sen valtatiehen A3 Siguldan pohjoispuolella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Saulkrasti Jazz Festival website
Prudential Center

**Prudential Center** on monitoimihalli joka sijaitsee Newarkissa, New Jerseyssä. Center toimii NHL-seura New Jersey Devilsin kotihallina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sian proliferatiivinen enteropatia

**Sian proliferatiivinen enteropatia** eli **sian ileiitti** (lyh.**PPE**) on *Lawsonia intracellularis* -bakteerin aiheuttama sikojen suolistotauti, jota esiintyy etenkin vierotetuilla porsailla. *Lawsonia intracellularis* hakeutuu infektoituneen sian suolistoon, etenkin sykkyräsuolen alueelle, jossa se stimuloi suolirauhasten solujen toimintaa. Tämän seurauksena kehittyy erilaisia tautitiloja, joihin liittyvä kuolleisuus vaihtelee. Tyypillisesti nuorilla vieroitetuilla eli alle neljän kuukauden ikäisillä porsailla bakteeri saa aikaan suoliston limakalvon liikakasvua, ja tähän taudinkuvaan liittyvä kuolleisuus on alhaista. Vanhemmilla eli yli neljän kuukauden ikäisillä porsailla liikakasvuun liittyy yleensä verenvuotoja, joka on hengenvaarallisempi tila. Bakteeritulehduksesta voi seurata myös suoliston nekroosi, johon liittyvä kuolleisuus on korkeaa. Kaikkiin tiloihin liittyy tavallisesti suoliston limakalvon villusten rakenteen häviäminen ja suolistotulehdus, etenkin sykkyräsuolen alueella.

## Oireet

Oireina infektoituneilla sioilla on yleensä heikentynyt ruokahalu ja epätasainen kasvu. Lisäksi sioilla esiintyy ripulia, joka on tavallisesti väriltään harmaata ja voi sisältää verta.

## Lähteet
*
PPE

**PPE** voi tarkoittaa seuraavia:
* Painelu-puhalluselvytys
* Suojavaatetus (, lyh. *PPE*)
* Sian proliferatiivinen enteropatia
Kääpiölepakko

**Kääpiölepakko** (*Pipistrellus pygmaeus*) on pienikokoinen siippojen heimoon kuuluva lepakkolaji, jota pidettiin aiemmin samana lajina kuin vaivaislepakko (*Pipistrellus pipistrellus*). Lajit voidaan erottaa toisistaan yleensä vain ultraäänen perusteella. Kääpiölepakkoja tavataan Euroopan alueella ja vaikka sen levinneisyystiedot ovat puuttellisia, lajin tiedetään olevan runsaslukuinen. Kääpiölepakko on ruskea lepakkolaji, ja sen paino on noin viisi grammaa.

## Ulkonäkö ja äänet

Kääpiölepakon paino on normaalisti 4–7 grammaa ja siipien kärkiväli vähän yli 20&nbsp;cm. Turkki on selkäpuolelta vaaleanruskea tai kellertävän punaruskea, vatsapuolelta hieman vaaleampi. Korvat ja siivet ovat vaalean harmaanruskeat ja kuono vaalean punaruskea.

Lajin kaikuluotausäänet ovat taajuudeltaan noin 55&nbsp;kHz.

## Levinneisyys ja suojelu

Lajia tavataan vain Euroopassa ja Azerbaidžanin alueella. Vaikka lajia ei ole tunnettu kauan, ja sen levinneisyyttä koskevat tiedot ovat osin puutteellisia, sen tiedetään kuitenkin olevan runsaslukuinen ja laajalle levinnyt. Skandinaviassa se elää pohjoisempana kuin vaivaislepakko, ja esimerkiksi Ruotsissa se on melko yleinen. Suomessa lajia on tavattu vain satunnaisesti: ensimmäinen havainto on vuodelta 2006 Hangosta. Havainto tuli tosin ilmi vasta vuonna 2007, jolloin kääpiölepakon ääniä tunnistettiin sekä 2006 että 2007 tallennetuilta detektoriaineistoilta. Havaintojen vähyydestä ja lisääntymis- ja talvehtimislöytöjen puuttumisesta huolimatta lajilla saattaa olla Suomessa vakituinen kanta. Uusimpien tutkimusten mukaan Suomessa elävät kääpiölepakot muuttavat talveksi manner-Eurooppaan.

Kääpiölepakko on rauhoitettu laji useimmissa maissa, jossa sitä esiintyy, mukaan lukien Suomessa. Sen suojelu on vahvistettu Bonnin ja Bernin yleissopimuksissa. Kääpiölepakko kuuluu myös Euroopan unionin luontodirektiivin IV liitteen mukaisiin suojeltaviin lajeihin.

## Käyttäytyminen

Kääpiölepakko elää yleensä lähempänä vesistöjä kuin vaivaislepakko. Lajille tyypillinen elinalue on kosteikko, muu vesialue tai puita sisältävä ympäristö. Sen tyypillinen ruokavalio koostuu pääosin pienistä kaksisiipisistä hyönteisistä, kuten hyttysistä. Lisääntymispaikkoina kääpiölepakko käyttää usein rakennuksia, mutta talvisista horrostamispaikoista ei ole tietoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ARKive - kuvia kääpiölepakosta
Kopiokynä

**Kopiokynä** eli  **kosmoskynä** on alun perin kynä, jonka jälki mahdollistaa kopioinnin vesijäljennöksenä eli painamalla kostutettu ohut kopiopaperi alkuperäistä paperia vasten. Kopioitaessa väri siirtyy alkuperäisestä paperista kopiopaperiin. Menetelmä tuotti kopion paperiin peilikuvana, joka voitiin lukea paperin läpi valoa vasten tai läpikuultavaa kopiopaperia käytettäessä valkeaa taustaa vasten.

## Historia

Kopiokynällä tehtävän märkäkopiointiprosessin kehitti James Watt, joka patentoi sen vuonna 1780. Kopiokynän väri sisälsi yleensä kaoliinin ja grafiitin lisäksi veteen liukenevaa aniliiniväriä, joka oli useimmiten metyyliviolettia.

Kopiokynälle on ominaista, ettei jälkeä voi poistaa pyyhekumilla. Tämä ominaisuus mainitaan eräässä patentissa jo vuonna 1877. Värin pysyvyys menetti merkityksensä kuulakärkikynän yleistyessä. 

Kopiokynä patentoitiin Englannissa 1874. Petit valmisti ensimmäisen kopiokynän vuonna 1874.

## Nykyisin

Italiassa kopiokyniä käytetään edelleen yleisissä vaaleissa äänestyslippujen merkitsemiseen.

## Kosmoskynä-nimen alkuperä

Suomessa kopiokynän yleinen nimitys on kosmoskynä tai joskus myös **kosmuskynä**. Nimi on peräisin saksalaisen kopiokynävalmistaja Fa. Josef Schroppin Kosmos-tuotemerkistä.

## Lähteet
Communio

**Communio** tai **Antiphona ad Communionem** on katolisen kirkon messun osa, joka alun perin laulettiin ihmisten osallistuessa ehtoolliseen. Communio on messun neljästä muuttuvasta osasta (*Missa Proprium*) viimeinen. Ennen Vatikaanin toista kirkolliskokousta *Communio*-osa oli lyhentynyt huomattavasti alkuperäisestä ja yleensä vain pappi luki sen ehtoollisen jakamisen jälkeen, vaikka  se edelleen saatettiin joskus myös laulaa. Nykyisin antifoni lauletaan jälleen ehtoollisen jakamisen aikana. Jos messussa ei ole laulajia, lukija tai kirkkokansa lukee sen. *Communion* teksti on tavallisesti Raamatun jae ja se viittaa käsillä olevaan juhlaan tai messun toimittamisen perusteeseen.

Alkuperäisessä muodossaan *Communio*-osa on säilynyt vain sielunmessussa, jossa ensimmäisen säkeen (*[[Lux aeterna]]*) jälkeen tulee antifoni *Cum sanctis tuis*, sitten viimeinen säe sielunmessun *[[Introitus]]*-osasta (*Requiem aeternam*) ja lopuksi antifoni kerrataan.

## Lähteet
Niemen venesatama

**Niemen venesatama** on Lahden kaupungin pohjoisin venesatama. Se sijaitsee Niemen kaupunginosassa. Se sijaitsee Vesijärven sataman ja Lahden Polttimon pohjoispuolella. Niemen venesatamassa on ravintola ja veneenmyyntipiste. Sen läheisyydessä laitureiden päässä on myös melontamuseo. Niemen venesatamassa on 540 paikkaa moottori- ja purjeveneille sekä 125 paikkaa soutuveneille. Siellä on myös polttoaineen myynti veneille, telakka-alue ja talvisäilytysalue kuin myös koirien ulkoilutuspaikka. Alueella sijaitsee myös Päijät-Hämeen pelastuslaitoksen Lahden toinen paloasema.

Niemen venesatamasta on näköala Vesijärven suurille saarilla ja Mukkulan kartanon rantaan.

Niemen sataman alueelle on 2011 perustettu Suomen moottoripyörämuseo. 

## Lähteet
Teivaan venesatama

**Teivaan venesatama** on Lahden kaupungin eteläisin venesatama, joka sijaitsee Jalkarannantien varrella Pikku-Vesijärven puiston länsipuolella. Teivaan venesataman ja puiston erottaa toisistaan entinen Vesijärven rautatieasemalta johtaneen rautatien penkka, jonka on muutettu kävely- ja pyörätieksi. Penkan alitse kulkee jalankulun ja pyöräilyn alikulkutunneli. Teivaan venesatamassa on 530 venepaikkaa moottori- ja purjeveneille, 72 paikkaa soutuveneille, sekajätepiste, pilssivesien- ja septitankkien tyhjennysmahdollisuus, juomavesi ja laiturisähkö, veneiden vesille laskua varten betoniluiska ja koirien uimapaikka.

Teivaan venesatamasta liikennöi ennen Jyväskylään Tehi. Nykyään alueella on ravintola Lokki, jossa on avoin langaton lähiverkko. Sataman osoite on Jalkarannantie 15, 15110 LAHTI.
## Lähteet
*
Asperula taygetea

***Asperula taygetea*** on matarakasvien heimoon ja marattien sukuun kuuluva kasvi. Kasvi kukkii huhtikuusta kesäkuuhun.

*Asperula taygetea* kasvaa 150–250 metrin korkeudella kivien halkeamissa ja kalkkikivijyrkänteillä. Laji on eteläisen Egeanmeren alueen kotoperäinen laji. Lajia tavataan Kreikassa Kreetan saaren länsiosassa, Peloponnesoksen niemimaalla, Kytheran saarella sekä Antikytheran, Porín (Prasonísi) ja Porétin (Lagoúvardos) saarten muodostamalla Natura 2000 -alueella.

Kasvi on suojeltu Kreikan presidentin asetuksella (67/1981).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* JSTOR Global Plants: ''Asperula taygetea'' 
* Kuva kasvista
Isomesitangara

**Isomesitangara** (*Cyanerpes cyaneus*) on laajalla alueella Keski- ja Etelä-Amerikassa tavattava tangaroihin kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö

Kooltaan isomesitangara on 11&ndash;13&nbsp;cm pitkä, lyhytpyrstöinen ja pitkä- sekä käyränokkainen lintu. Koiras on pesimäasussaan väritykseltään pääosin sinisen ja mustan kirjava. Selkä ja siivet ovat mustat ja siivissä on sininen raita. Pää on mustaa maskia lukuun ottamatta sininen. Päälaen höyhenet ovat vaaleanturkoosit. Siipien alustojen keltaiset höyhenet näkyvät vain lennossa. Koiraan jalat ovat punaiset. Pesimäajan ulkopuolella koiras on väritykseltään vihreä ja muistuttaa naarasta, mutta sen selkä on musta. Naaras on väritykseltään vaalean mintunvihreä ja sen kellertävässä vatsassa on vihreitä juovia. Naaraan jalat ovat väriltään punertavat.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Keski-Amerikassa isomesitangaran levinneisyysalue ulottuu Meksikosta Panaman. Lisäksi lajia tavataan muun muassa Kuubassa, Alankomaiden Antilleilla ja Trinidadissa ja Tobagossa. Etelä-Amerikassa lajia tavataan Venezuelassa, Boliviassa, Amozonasin alueen Brasiliassa, Surinamessa, Guayanassa ja Ranskan Guayanassa. Lajin elinympäristöä ovat monenlaiset trooppiset metsät. Lajia tavataan niin kuivissa, kosteissa kuin märissäkin metsissä ja metsien reunamailla. Isomesitangaran elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 1&nbsp;100 metrin korkeudella merenpinnasta.

## Elintavat
Isomesitangarat liikkuvat useimmiten ryhminä tai liittyneinä sekaparviin. Linnun ravinnosta suurimman osan muodostaa kukkien mesi. Lisäksi laji syö hedelmiä ja marjoja sekä puiden lehvästöistä hyönteisiä ja hämähäkkejä.

Isomesitangaran pesimäkausi kestää tammikuulta heinäkuulle. Kuppimainen pesä sijaitsee puussa ja naaras munii kaksi valkoista, leveämmästä päästään ruskeapilkullista munaa.

## Lähteet
Aivastustauti

**Aivastustauti** eli **atrofinen riniitti** on sioilla esiintyvä ylähengitysteiden sairaus, jonka aiheuttajia ovat *[[Bordetella bronchiseptica]]* ja toksiset *[[Pasteurella multocida]]*&nbsp;-kannat. Toksiset *Pasteurella multocida*&nbsp;-kannat tuottavat toksiineja, jotka estävät osteoblastien toimintaa ja stimuloivat osteoklastien toimintaa kärsän luissa. Seurauksena on kärsän väliseinän rappeutuminen ja nenäkuorikon surkastuminen. Kasvavilla sioilla aivastustauti voi aiheuttaa koko kärsän vinoutumista ja lyhentymistä.

## Oireet

Yleisimmät oireet aivastustautia kärsivillä sioilla ovat aivastelu, yskiminen ja nenävuoto. Myös kyynelkanavan tukkeutuminen on tavallista, jolloin kyynelneste ei pääse poistumaan normaalia reittiä vaan tahrii silmäkulmat.

## Löydökset

Tavallisimpia avauslöydöksiä aivastustaudista kärsineellä sialla on nenän väliseinän epänormaali asento ja rappeutuminen sekä nenäkuorikoiden surkastuminen. Vakavimmissa tapauksissa nenäkuorikot voivat puuttua kokonaan. Lisäksi nenäkuorikoiden pinnalta voi joissain tapauksissa löytää märkäeritettä. Nenän epiteeleissä saatetaan havaita hyperplasiaa tai metaplasiaa.

## Lähteet

*
Petr Frydrych

**Petr Frydrych** (s. 13. tammikuuta 1988 Klatovy) on tšekkiläinen keihäänheittäjä.

Vuonna 2005 hän sijoittui alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa yhdenneksitoista. Vuonna 2006 hän karsiutui alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa ja vuonna 2007 hän sijoittui yhdeksänneksi alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Vuonna 2009 hän voitti hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui kymmenenneksi, samoin Barcelonan EM-kisoissa 2010. Daegun MM-kilpailuissa 2011, Helsingin EM-kisoissa 2012, Lontoon olympialaisissa 2012, Zürichin EM-kilpailuissa 2014 ja Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän karsiutui loppukilpailusta. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui 12:nneksi.

Frydrych saavutti Lontoon MM-kilpailuissa 2016 pronssia ennätystuloksellaan 88,32. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän oli kahdestoista.

Frydrychiä valmentaa Jan Železný.

## Kausien parhaat heitot

* 2006 70,91 Ceska Lipa 29.4.
* 2007 75,55 Susice 8.9.
* 2008 74,13 Susice 27.5.
* 2009 84,96 Plzen 6.9.
* 2010 88,23 Ostrava 27.5.
* 2011 85,32 Doha 6.5.
* 2012 81,14 Tabor 8.9.
* 2013 82,39 Domažlice 13.9.
* 2014 85,07 Praha 9.6.
* 2015 85,52 Klatovy 6.5.
* 2016 84,10 Letterkenny 2.7.
* '''2017 88,32 Lontoo 12.8.
* 2018 83,85 Kladno 29.7.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Naval Criminal Investigative Service

**Naval Criminal Investigative Service** eli NCIS on Yhdysvalloissa liittovaltion poliisiviranomainen, joka tutkii laivaston ja merijalkaväen toiminnassa tapahtuneita rikoksia. NCIS osallistuu myös terrorismin torjuntaan. NCIS koostuu noin 2&nbsp;000 työntekijästä, joiden asemapaikkoja on yli 40 maassa.

NCIS:tä on tehty myös televisiosarja, *[[NCIS Rikostutkijat]]*, josta on tehty kaksi spin-off -sarjaa: **' ja **'.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset verkkosivut
Helmuth Duckadam

**Helmuth Duckadam** (1. huhtikuuta 1959 Arad, Romania – 2. joulukuuta 2024) oli romanialainen jalkapallomaalivahti.

## Ura
Duckadam pelasi Constructorul Aradissa 1977–1978, UTA Aradissa 1978–1982, Steuaua Bukarestissa 1982–1986 ja Vagonul Aradissa 1989–1991. Duckadam tuli kansainvälisesti tunnetuksi, kun Steaua Bukarest voitti Euroopan cupin 1986, kaadettuaan Sevillassa pelatussa loppuottelussa FC Barcelonan 2–0. Hän torjui ennätykselliset neljä rangaistuspotkua. Duckadam palkittiin ottelun parhaana, ja hän sijoittui kahdeksanneksi France Football -lehden arvostetussa Euroopan parhaan jalkapalloilijan äänestyksessä samana vuonna.

Verisuonisairaudesta kärsinyt Duckadam joutui leikkauksen vuoksi päättämään huippu-uransa pian loppuottelun jälkeen. Lopettamisen ajankohta sai aikaan villejäkin huhuja, saksalainen suurilevikkinen Bild-iltapäivälehti väitti Securitaten murskanneen Duckadamin kädet tämän kieltäydyttyä luovuttamasta palkinnoksi saamaansa Mercedes-Benz -henkilöautoa kommunistijohtaja Ceaușescun pojalle. Duckadam on itse kuitenkin kiistänyt huhut perättöminä, todeten finaalin jälkeen saamansa autonkin olleen käytetty ARO-maastoajoneuvo. Kuntouduttuaan hän pelasi vielä muutaman vuoden alemmalla tasolla Vagonul Aradin joukkueessa päättäen uransa lopullisesti vuonna 1991.

## Jalkapallouran jälkeen
Huippu-uransa jälkeen Duckadam työskenteli kotiseudullaan rajapoliisissa yleten majuriksi. Asuttuaan lyhyen aikaa Yhdysvalloissa hän palasi takaisin Aradiin ja osallistui politiikkaan moninaisista skandaaleistaan tunnetun liikemies Gigi Becalin johtaman populistisen pienpuolueen varapuheenjohtajana. Becali osti myös Steaua Bukarestin jalkapalloseuran, ja Duckadam nimettiin sen kunniapuheenjohtajaksi vuonna 2010.

## Muuta
Vuonna 2005 suomalainen Yö-yhtye levytti hänestä kertovan Jussi Hakulisen sanoittaman laulun *[[Ducadam]]*. Kappaleen alkuperäinen sävel on Chileläinen vallankumouslaulu El pueblo unido.

## Saavutukset
*Euroopan cupin mestaruus: 1986
*Romanian liigamestaruus: 1985, 1986
*Romanian cupmestaruus: 1985

## Lähteet
*Romanian Soccer History & Statistics
*National Football Teams

### Viitteet
Viulukonsertto (Berwald)

Franz Berwald sävelsi **[[viulukonsertto]]nsa** cis-mollissa (op. 2) yhtenä nuoruudentöistään 24-vuotiaana. Säveltäjän veli August kantaesitti teoksen vuonna 1821. 

Konserton sävellaji on epätavanomainen, ja teos sisältää lukuisia teknisiä hankaluuksia. On väitetty, että Berwald sävelsi ne serkulleen Johan Fredrikille, joka kehuskeli voivansa hallita mitä vain. Lehdistö ei ottanut konserttoa vastaan innostuneesti. Teos leimattiin kömpelöksi; sen esityksessä keskimmäisen osan kohdalla kuultiin yleisön joukosta jopa säestyksen aiheuttamaa naurua.

Konsertto unohtui pian ja pysyi soittamattomana lähes 90 vuoden ajan. Vuonna 1909 teoksen esitti Henri Marteau, joka kiersi sen kanssa ympäri Eurooppaa.

## Osat
# Allegro moderato
# Adagio
# Rondo. Allegretto

## Lähteet
* Naxos: Swedish Romantic Violin Concertos (8.554287) (CD-levy)
Lamjed Chehoudi

**Lamjed Chehoudi** (s. 8. toukokuuta 1986) on tunisialainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Chehoudi edustaa Tunsian pääsarjassa pelaavaa Stade Tunisienia.

## Ura
Chehoudi aloitti ammattilaisuransa svetsissä Genèven joukkueessa, josta hän siirtyi kahden kauden jälkeen Bahrainiin. Aluksi Chehoudi pelasi yhden kauden Al Muharraq Clubissa, jossa hän voitti kauden päätteeksi Bahrainin mestaruuden. Kaudeksi 2007-2008 Chehoudi siirtyi Al Najma Manamaan, josta matka jatkui Arabiemiirikuntiin Dubai Club joukkueeseen. Hän vietti seurassa myös yhden kauden ja siirtyi Qatariin Al-Siliyaan, josta Chehoudi siirtyi kesken kauden tammikuussa 2010 kotimaahansa Tunisiaan CA Bizertinin joukkueeseen. Puolikkainen kausi oli hänelle menestys sillä Chehoudi onnistui tekemään seitsemän maalia kymmenessä ottelussa.

Toukokuussa 2010 Chehoudi allekirjoitti neljän vuoden sopimuksen ES Sahelin kanssa. Chehoudi pelasi joukkueessa kahden kauden verran tehden kymmenen maalia 24 ottelussa.

Syksyllä 2012 Chehoudi siirtyi Espéranceen.

## Maajoukkueura
Chehoudi pelasi ensimmäisen maaottelunsa Tunisian maajoukkueessa 29. maaliskuuta 2011 ystävyysottelussa Omania vastaan. Ensimmäisen maajoukkue maalinsa hän teki 29. toukokuuta 2011 Keski-Afrikan tasavaltaa vastaan.

## Saavutukset
* Bahrainin mestaruus: 2007

## Maaottelumaalit

## Lähteet
* Weltfussball 
* Kawarji  

### Viitteet
Colour the Small One

**Colour the Small One** on australialaisen laulaja-lauluntekijä Sian albumi vuodelta 2004. Albumin tunnetuin kappale on *Breathe Me*, joka on ollut mukana televisiosarjoissa Mullan alla ja Holby Cityn sairaala.

## Kappaleet
### Alkuperäispainos
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Vuoden 2006 painos
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Singlet
* Don't Bring Me Down (2004)
* Breathe Me (2004)
* Where I Belong (2004)
* Numb (2005)

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sia Music - Colour the Small One
8 Flora

**8 Flora** (symboli: ) on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. J. R. Hind löysi pikkuplaneetta Floran vuonna 1847. Asteroidi on nimetty roomalaisten Flora-jumalattaren mukaan.

Asteroidi kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään  ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin  ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on .

Kohde ei ollut Hindin ensimmäinen löytö, sillä hän oli löytänyt myös pikkuplaneetan 7 Iris aikaisemmin samana vuonna. Hind löysi myöhemmin myös lisää asteroideja (esim. 22 Kalliopen vuonna 1852). Asteroideja oli aluksi pidetty planeettoina, mutta kun yhä uusia löytyi nopeasti lisää, niin ne menettivät asemansa 1850-1860-luvulla.

## Lähteet
* JPL Small-Body Database Browser: 7 Iris 
* Hubble Images of Asteroids Help Astronomers Prepare for Spacecraft Visit 
* When did the asteroids become minor planets?  
* JPL Small-Body Database Browser: 8 Flora 
* JPL Small-Body Database Browser: 6 Hebe 
* 
* JPL Small-Body Database Browser: 22 Kalliope 
*Recent Asteroid Mass Determinations  

### Viitteet
Mesitangarat

**Mesitangarat** (*Cyanerpes*) on tangaroiden heimoon kuuluva varpuslintusuku. Mesitangaroiden sukuun kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia.

## Mesitangaroihin kuuluvia lajeja
* Isomesitangara (*Cyanerpes cyaneus*)
* Mesitangara (*Cyanerpes caeruleus*)
* Pikkumesitangara (*Cyanerpes nitidus*)
* Säihkymesitangara (*Cyanerpes lucidus*)

## Aiheesta muualla
*BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) 
*ITIS: Cyanerpes
Kia Venga

**Kia Venga** on Kia Motorsin vuosina 2009–2019 valmistama pieni tila-automalli. Sen sisarmalli on hieman myöhemmin esitelty Hyundai ix20.

Vuoden 2010 Euro NCAP -kolaritestistä Venga sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

Venga esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2009. Auton akseliväli on kokonaispituuteen nähden erittäin pitkä, millä on pyritty maksimoimaan sisätilojen koko. Takaistuimet voi taittaa suhteessa 60/40, ja ne alas laskettuna takatilan lattiasta tulee täysin tasainen, mikä helpottaa suurten tavaroiden kuljetusta.

Pariisin autonäyttelyssä lokakuussa 2014 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut Venga. Ulkonäöllisiä uudistuksia olivat uudempia Kia-malleja vastaava suurempi etusäleikkö, uusi etupuskuri sekä LED-takavalot. Aiempi neliportainen automaattivaihteisto korvattiin uudella kuusiportaisella. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Victory-alus

**Victory-alus** oli Yhdysvalloissa toisen maailmansodan aikana rakennettu rahtilaivatyyppi. Alustyyppi kehitettiin korvaamaan saksalaisten sukellusveneiden aiheuttamia tappioita liittoutuneiden kauppalaivastolle ja se suunniteltiin mahdollisimman halvaksi valmistaa. Victory perustui aikaisempaa Liberty-alustyyppiin ja sen valmistaminen alkoi vuonna 1944. 

Höyrykäyttöisistä Libertyistä poiketen Victory-aluksia valmistui myös moottorilaivoina tai niitä dieselöitiin sotakäytön jälkeen. 

Victory-alusta valmisti kuusi eri yhdysvaltalaista telakkaa ja aluksia valmistui yhteensä 534 kappaletta. Niistä yksi, s/s Park Victory, ajoi karille ja upposi Suomen vesillä Utön edustalla 25. joulukuuta 1947.  Alus oli öljylämmitteinen höyrylaiva.  Sen polttoaineista osa vuoti jo haaksirikossa ja viimeiset öljyt pumpattiin hylystä merivoimien ja Ympäristökeskuksen sukellustyönä 1990-luvulla.

Toinen tunnettu on m/s *Flying Enterprise*, joka tammikuussa 1953 ajelehti peräsinrikkoisena ja kallistuneena toista viikkoa Atlantilla hiukan Land´s Endistä länteen.  Sitä yritettiin pelastaa mutta alus upposi kesken hinauksen puhjenneessa uudessa myrskyssä hinausvaijerin katkettua.  Aluksella loppuun asti pysytellyt tanskalaissyntyinen merikapteeni Kurt Carlsen ja häntä avustamaan hylkyyn noussut hinaaja Turmoilin perämies Kenneth Dancy pelastettiin merestä.  

Tanskalainen kirjailija ja toimittaja Mogens Kofod-Hansen kirjoitti kapteeni Carlsenin vaiheista ja tästä erityistapauksesta kirjan joka julkaistiin suomeksikin.  

Kirjassa mainitaan että aluksen lastiin olisi kuulunut jopa kahdeksan Stradivarius-viulua muun antiikkilastin ohella, joka menetettiin kokonaisuudessaan. Kirjailijan mukaan haaksirikko herätti maailmanlaajuista huomiota ja kapteeni olikin juhlittu sankari niin kotimaassaan  Tanskassa kuin Yhdysvalloissakin.

## Lähteet
* Erkki Savolainen: * Erkki Savolainen: Villi linja : kertomus matkasta kaukaiseen itään ; kuvituksena Tapio Tapiovaaran 25 matkalla tekemää piirrosta
Helsinki : Otava, 1955
* Kofod-Hansen, Mogens: Kapteeni Carlsen, "Flying Enterprisen" sankari; suomentanut Olli Nuorto. Jyväskylä, Gummerus, 1952 

### Viitteet
Marcus Dixon

**Marcus Dixon** on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa *[[Alias (televisiosarja)|Alias]]*. Häntä esittää näyttelijä Carl Lumbly.

## Taustaa
Marcus Dixon syntyi Minneapoliksessa, Minnesotassa. Hän meni naimisiin Diane Dixonin kanssa vuonna 1983. Heillä on kaksi lasta, Steven ja Robin. Jack Bristow rekrytoi hänet SD-6:en ja häntä kiellettiin kertomasta työstään kenellekään. 

## Hahmon tarina
Marcus Dixon työskentelee kenttäagenttina CIA:n salaisessa osastossa, SD-6:ssa, Arvin Sloanen alaisuudessa. Hänen perheensä luulee hänen työskentelevän pankissa. Todellisuudessa SD-6 ei kuulu CIA:han, vaan on osa terroristiorganisaatio Allianssia, mutta henkilökunnan suuremman osan tapaan Dixon on tästä tietämätön. Hänen työparinsa Sydney Bristow tietää totuuden ja työskentelee oikealle CIA:lle kaksoisagenttina. Myöhemmin Dixon alkaa epäillä Sydneytä, mutta tämä vakuuttaa toimivansa yhteisen hyvän puolesta.

Toisella kaudella Sydney kertoo Dixonille totuuden SD-6:sta ja pyytää häneltä apua organisaation kaatamiseksi. Petetty Dixon avustaa Allianssin alasajossa ja kertoo Diane-vaimolleen totuuden. Katkerana hän ei aluksi tahdo olla tekemisissä Sydneyn eikä CIA:n kanssa, mutta siirtyy myöhemmin CIA:n palvelukseen.

Kauden lopulla CIA jäljittää karkuteille lähteneen Sloanen ja Dixon ampuu vahingossa tämän vaimon, Emilyn. Kostoksi Sloane laittaa pommin Dixonin autoon, mutta Diane menehtyy iskussa, mikä saattaa Dixonin hetkeksi henkiseen kriisiin.

Kaksi vuotta myöhemmin Dixon on Los Angelesin päämajan johdossa. Ihmiset ovat luulleet Sydneyn kuolleen kaksi vuotta sitten, mutta Dixon oli yksi harvoista, joka tiesi hänen olevan elossa. Myöhemmin Dixonin lapset Steven ja Robin siepataan Liiton toimesta, mutta heidät pelastetaan.

Neljännellä kaudella Dixon värvätään kenttäagentiksi CIA:n salajärjestöön, APO:on. Hänellä on suhde CIA:n johtaja Hayden Chasen kanssa. Kauden lopulla Elena Derevkon etsintäoperaatiossa Dixonia ammutaan, mutta hän selviää. Dixon työskentelee APO:ssa sarjan loppuun asti. Sarjan lopussa näytetään muutamia vuosia eteenpäin, jolloin Dixon on CIA:n apulaisjohtaja. Hän on myös läheisissä väleissä Sydneyn, Vaughnin ja näiden lasten kanssa.

## Lähteet
* http://www.alias-tv.com/dixon.html
* Alias-sarja
The Clyde Frog Show

**The Clyde Frog Show** oli Mississippi Public Broadcastingin tuottama 1970-luvun opetukseen tarkoitettu lastenohjelma. Esityksen riippunuket, joista kaikkein merkittävin oli ohjelmalle nimen antanut hahmo Clyde Frog, opettivat lapsille itsearvoista, tunteista sekä asenteista. Koko ohjelma itsessään sisälsi kymmenen jaksoa. Ohjelman loputtua Clyde Frog kuitenkin jatkoi esiintymistään toisessa MPB:n tuottamassa About Safety -nimisessä ohjelmassa, jossa nukkeja käytettiin turvallisuus- ja ensiaputiedonvälittämiseen. About Safety kesti pidempään 47 jaksolla. Ohjelma oli myös melko menestyksekäs, joten MPB syndikoi ohjelman, joten se oli nähtävissä koko Yhdysvalloissa.

Clyde Frogin uskotaan saaneen vaikutteita Muppet Show’n tunnetusta, vuonna 1955 syntyneestä käsinukkehahmosta Kermit the Frog.

## South Park -sarjassa
Animaatiosarjan South Park päähenkilöihin kuuluva Eric Cartman omistaa vihreän sammakkolelun nimeltä Clyde Frog, jonka sarjan tekijät olivat ottaneet The Clyde Frog Show’sta. Vaikka sarjassa Cartmanilla ei ole varsinaisia ystäviä, on pehmolelu Clyde Frog hänen hyvä, rakastettu, ellei paras ystävänsä.

Jaksossa Die Hippie, Die nähdään osittain erittäin koskettava hetki Cartmanin ja Clyde Frogin välillä, joka havainnollisti Cartmanin läheisyyden sammakkoonsa. Clyde Frog on esiintynyt useassa muussakin jaksossa; kuitenkin Die Hippie, Dien jälkeen merkittävin oli 12. tuotantokauden jakso Tonsil Trouble, jossa toinen päähenkilö Kyle Broflovski riitaantuu Cartmanin kanssa ja purkaa raivonsa repäisemällä Clyde Frogin pään irti.

## Lähteet
*DVD Movie Reviews - The Clyde Frog Show (1978) Lähteistetty 27. toukokuuta 2010. 

### Viitteet
Antarktiksen laatta

**Antarktiksen laatta** on mannerlaatta, joka kattaa koko Etelämantereen ulottuen sitä ympäröivien valtamerien alle. Antarktiksen laatalla on yhteistä rajaa Afrikan laatan, Nazcalaatan, Etelä-Amerikan laatan, Indo-Australian laatan sekä Scotian laatan kanssa. Lisäksi sillä on Tyynenmeren laatan kanssa erkaantuva raja, joka muodostaa keskiselänteen.

Antarktiksen laatta on kooltaan likimäärin 60&nbsp;900&nbsp;000 neliökilometriä, ja se on mannerlaatoista viidenneksi suurin.

Antarktiksen laatan liike vuodessa on arviolta yksi senttimetri kohti Atlantin valtamerta.

## Lähteet
Entäs sitten, Leevi

**Entäs sitten, Leevi** on Lauri Viidan viimeinen romaani, ja se ilmestyi vuonna 1965. Se oli tarkoitettu trilogian ensimmäiseksi osaksi, mutta Viita kuoli auto-onnettomuudessa saamiinsa vammoihin joulun alla teoksen ilmestymisvuonna.

## Romaanin taustaa
Viita asui romaania kirjoittaessaan kolmannen vaimonsa Anneli Kuurinmaan kanssa Oitissa. Romaanin tapahtumaympäristönä ovat 1930-luvun pulavuodet ja Pispalaa muistuttava seutu. Romaanin käsikirjoitusversioita on Tampereen yliopiston Viita-kokoelmassa. Niiden joukossa on myös näytelmäversio. Teoksen on kääntänyt unkariksi vuonna 1982 Gombár Endre, jälkisanat Gábor Bereczki. Romaani valmistui varsin nopeasti, joulukuun 1964 ja elokuun 1965 välisenä aikana.

## Trilogian avaus
Viita oli suunnitellut Leevi Luupäästä kertovaa trilogiaa, ja juuri ennen onnettomuutta ilmestyneen *Entäs sitten, Leevin* piti olla sen ensimmäinen osa. Viita piti seuraavaa osaa esittelevän alustuksen Järvenpään työväenopistossa kaksi viikkoa ennen kuolemaansa. Alustus ilmestyi seuraavana vuonna *[[Parnasso]]ssa*. Toisen osan hahmotelmasta on säilynyt 37 sivua, kaksi ensimmäistä lukua; ensimmäisessä luvussa Viita panee Leevin suuhun sanat, joilla hän kohtalonomaisesti viittaa oman työnsä katkeamiseen: ”On parempi, että kuolen kesken työni, kuin että työni kuolee ennen minua.” Toiselle osalle Viita oli Kari Aronpuron mukaan kaavaillut nimeä *Leevi – runoilija*.

Romaanin päähenkilö on nuori, hyvin kunnianhimoinen Leevi, joka on juuri tekemässä ensimmäistä romaanikäsikirjoitustaan. Kirjailija kuvaa hienovaraisen ironisesti hänen toimekkuuttaan:
”Leevi oli lukaissut pari menestysromaania ja luullut tuota pikaa rahoittuvansa aina maisteriksi saakka. Hän oli jo sentään yhdeksäntoistavuotias, ja koulu oli yhä vuoden vajaa. Yliopistoa ei tarvinnut ajatellakaan, ellei jostakin olisi ollut pulpahtava tuntuva tulolähde.
 Ei muuta kuin kynä käteen ja anna tulla kuin sudenkuraa. Leevi tiesi, mikä naula veti. Hänen lankonsa, joka oli kustannustoimittaja, oli sanonut, että kaikista yrityksistä huolimatta kansan valtava enemmistö oli jäänyt taiteen tavoittamatta.

Yksi romaanin teema on, kuten monissa Viidan runoissakin, soutaminen salmeen. Se kuvaa kaukaista tulevaisuutta. Aila Meriluoto on luonnehtinut romaanin varhaista versiota ”käsittämättömäksi”.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
*