open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alpo Juntunen

**Alpo Kalervo Juntunen** (s. 11. helmikuuta 1944 Orimattila) on suomalainen filosofian tohtori, Maanpuolustuskorkeakoulun strategian laitoksen professori emeritus, Helsingin ja Joensuun yliopiston dosentti, joka on tehnyt Venäjään liittyvää tutkimusta. Hän on ollut myös asiantuntijana puolustusvaliokunnan kuultavana vuoden 2004 puolustuspoliittista selontekoa valmisteltaessa.

Juntunen esitti televisiouutisissa 1. maaliskuuta 2007, että Suomen tulisi harkita Viking-luokan sukellusveneiden hankkimista. 

Kun Ruotsin puolustusvoimien komentaja Göran Göransson arvioi tammikuussa 2013 *[[Svenska Dagbladet]]* -lehdessä maansa kestävän hyökkäyksen kohteeksi joutuessaan ilman apua sotilaallisesti vain viikon, Juntunen totesi Suomen kestävän vain muutamia tunteja.

## Julkaisuja
* *Itään vai länteen? Venäjän vaihtoehdot*. Gummerus & Ajatus-kirjat, 2003. 
* *The Baltic Sea as a Geopolitical Issue.* Maanpuolustuskorkeakoulun strategian laitos: Julkaisusarja 4: 13. 2001. . (Teoksen verkkoversio. )
* Geopolitiikka: Perusta Venäjän aatteelle. *Tiede ja ase*, 58 vsk., s. 85-112. 2000. . (Artikkelin verkkoversio.)
**Suomalaisten karkottaminen Siperiaan autonomian aikana ja karkotetut Siperiassa*. Siirtolaisinstituutti, 1983. 
**Suomalaista kulttuuria Nevan rannoilla*. 1972.

## Lähteet
Yrjänä Sauros

**Yrjänä Sauros** (s. 3. huhtikuuta 1960) on helsinkiläinen performanssitaiteilija, muusikko, kirjailija ja näyttelijä.

Sauroksen esitykset koostuvat usein runonlausunnasta, erikoisista tarinoista ja monien instrumenttien kuten huuliharpun, kitaran ja *saurofonin*, joka on Sauroksen itse kehittämä jousisoitin, soitosta.

Runoilija, säveltäjä, muusikko ja poikkitaiteilija Sauros on kirjoittanut ja ohjannut kuunnelmia radiolle sekä säveltänyt niihin musiikin. Hän on tehnyt vastaavanlaisia teoksia myös näyttämölle mm. Q-teatteriin, Koko-teatteriin, Circo Aereolle, Helsingin kulttuuritaloille ja Kapsäkkiin. 

Sauros on kehittänyt oman saurofoniksi kutsutun soittimen. Saurofoni on pianolanka, joka pingotetaan haluttuun kohtaan tilassa. Sen ääni on elektronisesti vahvistettu. Saurofoni esiintyy usein Sauroksen teoksissa sekä teoksissa, joihin hänet on pyydetty muusikoksi. 

Sauros on esittänyt puheeseen, musiikkiin, saurofoniin ja liikkeeseen perustuvaa runouttaan yksin ja ryhmän kanssa Suomessa ja maailmalla, mm. New Yorkissa, Barcelonassa, Reykjavikissa, Puolassa, Ruotsissa, Saksassa, Venäjällä Moskovassa ja Pietarissa, Liettuassa sekä Bosnia ja Hertsegovinassa.

Sauros on laulanut sekä soittanut kitaraa ja kromaattista huuliharppua useiden eri artistien levyillä, elokuvissa ja teatteriesityksissä sekä esiintynyt televisiossa mm. ohjelmissa Hotelli Sointu ja Valopilkku. Sauroksen tytär on saksofonisti Adele Sauros.

## Lähteet
James Gandolfini

**James Joseph Gandolfini Jr.** (18. syyskuuta 1961 Westwood, New Jersey – 19. kesäkuuta 2013 Rooma, Italia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja tuottaja. Hänet tunnettiin parhaiten Tony Sopranon roolista HBO:n televisiosarjassa *[[Sopranos]]*. Gandolfini näytteli useissa elokuvissa 1990- ja 2000-luvulla ja myös Broadwaylla.

Gandolfinin roolisuoritusta *Tony Sopranona* pidetään laajalti yhtenä kaikkien aikojen  parhaimmista ja vaikutusvaltaisimmista televisiorooleista, ja hänet palkittiin tästä roolista muun muassa kolmella Primetime Emmy-palkinnolla.

## Elämä ja ura
Gandolfini syntyi italialaiseen ja katolilaiseen perheeseen New Jerseyssä. Gandolfinin italialainen äiti oli syntynyt Yhdysvalloissa, mutta kasvoi Napolissa, josta muutti myöhemmin takaisin Yhdysvaltoihin. Gandolfinin isä oli muuttanut Yhdysvaltoihin Italian Emilia-Romagnasta. Perheen kotona puhuttiin italiaa. Vanhempien kautta Gandolfinille muodostui vahva italialainen identiteetti. Gandolfini valmistui vuonna 1983 Rutgersin yliopistosta, jossa hänen  pääaineensa oli tietoliikenne. Myöhemmin hän opiskeli näyttelemistä The Actors Studiossa New Yorkissa ja alkoi esiintyä teatterissa.

Gandolfinin Broadway-debyytti oli näytelmässä *Viettelysten vaunu* vuonna 1992. Valkokankaalla hän teki läpimurron seuraavana vuonna elokuvassa *[[True Romance]]*. Hän esitti elokuvaurallaan useita luonnerooleja.

Gandolfinin tunnetuin rooli oli mafiaperheen johtaja Tony Soprano, jota hän esitti HBO:n televisiosarjassa *[[Sopranos]]* vuosina 1999–2007. Hän voitti roolista kolme Emmy-palkintoa parhaana draamasarjan näyttelijänä (2000, 2001 ja 2003), Golden Globe -palkinnon vuonna 2000 ja viisi SAG-palkintoa. Gandolfinin monipuolinen roolisuoritus sai paljon arvostusta kriitikoilta. Televisiokriitikko Alan Sepinwall kehui Tonyn roolia televisiohistorian parhaimmaksi.

Näyttelijäuransa ohella Gandolfini toimi myös tuottajana HBO:lla.

Gandolfini oli kahdesti naimisissa ja hänellä oli kaksi lasta. Hänen poikansa Michael Gandolfini näytteli myöhemmin Tony Sopranon roolia *Sopranos*-sarjan esiosassa *[[The Many Saints of Newark]]* (2021).

Gandolfini kuoli sydänkohtaukseen Italiassa 19. kesäkuuta 2013.

## Valikoitu filmografia

### Elokuvat
* *[[True Romance]]* (1993)
* *[[Purppuravyöhyke]]* (1995)
* *[[Get Shorty – hyvä pätkä]]* (1995)
* *[[Kadotettu (vuoden 1998 elokuva)|Kadotettu]]* (1998)
* *[[8 mm – kahdeksan millimetriä]]* (1999)
* *[[Viimeinen linnoitus]]* (2001)
* *[[The Mexican]]* (2001)
* *[[Kuusi, pukki & kuokkavieras]]* (2004)
* *[[Lonely Hearts Killers]]* (2006)
* *[[Kaappaus metrossa – Pelham 1 2 3]]* (2009)
* *[[Welcome to the Rileys]]* (2010)
* *[[Killing Them Softly]]* (2012)
* *[[Zero Dark Thirty]]* (2012)
* *[[Enough Said]]* (2013)
* *[[The Drop]]* (2014)

### Televisiosarjat
* *[[Sopranos]]* (1999–2007)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* James Gandolfinin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
*
Ricardo Rocha

**Ricardo Roberto Barreto da Rocha**, lyhyemmin vain **Ricardo Rocha** (s. 11. syyskuuta 1962 Recife, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän voitti maailmanmestaruuden vuoden 1994 MM-kisoissa. Ricardo Rocha oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Ricardo Rocha edusti urallaan lähinnä eteläamerikkalaisia seuroja. Vuonna 1988 hän kävi pelaamassa Portugalissa Sportingissa ja vuosina 1991–1993 Real Madridissa. Muuten hän pelasi brasilialaisseuroissa lukuun ottamatta kautta 1997–1998 jolloin hän pelasi Argentiinassa Newell's Old Boysissa. Ricardo Rochan parhaat saavutukset seuratasolla olivat Brasilian-mestaruus vuonna 1991 ja Espanjan cup vuonna 1993. Lisäksi hän voitti kolme Brasilian osavaltiomestaruutta.

Brasilian maajoukkueessa Ricardo Rocha pelasi 55 maaottelua. Hän osallistui vuosien 1990 ja 1994 MM-kisoihin.

## Seurat

* 1982 Associação Atlética Santo Amaro
* 1983–1984 Santa Cruz Futebol Clube
* 1985–1988 Guarani Futebol Clube
* 1988 Sporting Clube de Portugal
* 1989–1991 São Paulo Futebol Clube
* 1991–1993 Real Madrid
* 1993 Santos Futebol Clube
* 1994–1995 Club de Regatas Vasco da Gama
* 1996 Fluminense Football Club
* 1997–1998 Newell's Old Boys
* 1998 Clube de Regatas do Flamengo

## Saavutuksia

* Maailmanmestaruus 1994
* Campeonato Brasileiro Série A 1991
* Campeonato Pernambucano 1983
* Campeonato Paulista 1989 ja 1991
* Campeonato Carioca 1994
* Copa del Rey 1993
* Supercopa de España 1993

## Lähteet
Jüri Järvet

**Jüri Järvet** (vuoteen 1936 Georgi Kuznetsov; 18. kesäkuuta 1919 Tallinna – 5. heinäkuuta 1995 Tallinna) oli virolainen näyttelijä. Järvet esiintyi noin 50 eri elokuvassa. Järvetin tunnetuin rooli oli tohtori Snautin osa Andrei Tarkovskin *[[Solaris (vuoden 1972 elokuva)|Solariksessa]]*. Hän näytteli pääosaa myös William Shakespearen klassikkonäytelmään pohjautuvassa Grigori Kozintsevin ohjauksessa *Kuningas Lear* (1969), ja hänellä oli myös äänirooli Grigori Kromanovin elokuvassa *[[Viimeinen pyhäinjäännös]]* (1969), joka on saanut eräänlaisen Viron kansalliselokuvan nimikkeen, samalla tavalla kuin Edvin Laineen *[[Tuntematon sotilas (vuoden 1955 elokuva)|Tuntematon sotilas]]* Suomessa. 

Järvet näytteli myös suomalaisohjaajien elokuvissa, muun muassa vanhan gangsterin roolin Ilkka Järvi-Laturin *Tallinnan pimeydessä* (1993). Järvetillä oli myös pieni rooli Anssi Mänttärin elokuvassa *[[Marraskuun harmaa valo]]* (1993). Järvetin viimeiseksi rooliksi jäi suomalaistoimittajan osa Aleksei Germanin elokuvassa *Hrustaljov, autoni!* (1995).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
The Mexican

**The Mexican** (alaotsikko *Rakkautta ilman varmistinta*, televisiosuomennos **Mexican**)  on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva, joka sisältää myös komediallisia vivahteita. Elokuvan pääosassa nähdään Brad Pitt ja Julia Roberts ja sen on ohjannut Gore Verbinski.

*The Mexican* kertoo avioeron partaalla olevasta parista, Jerrystä ja Samanthasta. Jerry saa tehtäväkseen tuoda pomolleen monien havittelemaan antiikkiaseen *Mexicanin*, jonka yllä on kirous. Jerryn ollessa Meksikossa, Samantha kidnapataan ja hänet tapetaan ellei Jerry tuo Mexicania Samanthan kidnappaajille. Mutta Jerryn ollessa muualla hänen autonsa varastetaan ja autossa on Mexican, siitä alkaa Mexicanin metsästys.

## Näyttelijät
Kova sade

**Kova sade** (*Hard Rain*) on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva, jonka on ohjannut Mikael Salomon.

Elokuva sijoittuu Keskilännen pikkukaupunkiin, jota on jo parin päivän ajan piinannut jatkuva sade. Se on saanut aikaan tulvan ja kaupungin asukkaat on evakuoitu. Edelleen kaupungissa on kuitenkin rahankuljetusauton kuljettaja Tom ja hänen parinsa Charlie, joiden pitäisi vielä toimittaa kolmen miljoonan dollarin lasti. Häikäilemättömät roistot kuitenkin tietävät rahoista ja yrittävät ryöstää lastin. Taistelussa Charlie kuolee ja Tom pakenee rahojen kanssa, jotta roistot eivät saisivat niitä.

## Rooleissa
Rocha

**Rocha** tarkoittaa seuraavia:

* Rocha, kaupunki Uruguayssa
* Rocha, departementti Uruguayssa
* Rocha, alue Puerto Ricossa.
* A Rocha, Portugalissa perustettu kristillinen luonnonsuojelujärjestö

## Henkilöt
Rocha on seuraavien henkilöiden sukunimi tai sukunimen osa:

* Ático Eusébio da Rocha (1882–1950), brasilialainen katolinen arkkipiispa
* Augusto Alves da Rocha (s. 1933), brasilialainen katolinen piispa
* Coco Rocha, oik. *Mikhaila Rocha* (s. 1988), kanadalainen malli
* Dardo Rocha (1838–1921), argentiinalainen poliitikko
* Evaristo Rocha, Nicaraguan presidentti vuonna 1839
* Geraldo Lyrio Rocha (1942–2023), brasilialainen katolinen arkkipiispa
* Glauber Rocha (1938–1981), brasilialainen elokuvaohjaaja
* Jaime Vieira Rocha (s. 1947), brasilialainen katolinen arkkipiispa
* Joaquín Rocha (s. 1944), meksikolainen nyrkkeilijä
* Juan Ramón Rocha (s. 1954), argentiinalainen jalkapalloilija
* Luis Antonio Nova Rocha (1943–2013), kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa
* Manuel da Rocha Felício (s. 1947), portugalilainen katolinen piispa
* Márcio Miranda Freitas Rocha da Silva (s. 1981), brasilialainen jalkapalloilija
* Paulo Mendes da Rocha (1928–2021), brasilialainen arkkitehti
* Pedro Rocha (1942–2013), uruguaylainen jalkapalloilija
* Red Rocha (1923–2010), yhdysvaltalainen koripalloilija
* Ricardo Cordeiro da Rocha (s. 1965), brasilialainen jalkapalloilija
* Ricardo Roberto Barreto da Rocha (s. 1962), brasilialainen jalkapalloilija
* Ricardo Sérgio Rocha Azevedo (s. 1978), portugalilainen jalkapalloilija
* Roberto Carlos da Silva Rocha (s. 1973), brasilialainen jalkapalloilija
* Rubén González Rocha (s. 1982), espanjalainen jalkapalloilija
* Rui Rocha (s. 1970), portugalilainen poliitikko
* Tiago da Rocha Vieira, *Tiaguinho* (1994–2016), brasilialainen jalkapalloilija
* Valmiro Lopes Rocha, *Valdo* (s. 1981), espanjalainen jalkapalloilija
* Vasco Joaquim Rocha Vieira (1939–2025), portugalilainen prikaatikenraali, Macaon viimeinen kuvernööri 1991–1999
* Wellington Rocha (s. 1990), itätimorilainen jalkapalloilija
* Zack de la Rocha (s. 1970), yhdysvaltalainen laulaja.
Ronaldão

**Ronaldo Rodrigues de Jesus**, pelaajanimeltään **Ronaldão** (s. 19. kesäkuuta 1965, São Paulo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Ronaldão pelasi uransa alkuaikoina nimellä *Ronaldo*, mutta kun Brasilian jalkapallomaajoukkueeseen tuli Ronaldo, alettiin Ronaldo Rodrigues de Jesusta kutsua Ronaldãoksi (*iso Ronaldo*) sekaantumisen välttämiseksi. Ronaldão oli keskuspuolustaja.

Ronaldão edusti urallaan vain brasilialaisia seuroja lukuun ottamatta kautta 1994–1995 jolloin hän pelasi Japanissa Shimizu S-Pulsen joukkueessa. Ronaldão aloitti uransa vuonna 1986 São Paulo Futebol Clubessa ja lopetti vuonna 2002 Ponte Pretassa.

Brasilian maajoukkueessa Ronaldão pelasi 14 kertaa ja voitti maailmanmestaruuden vuoden 1994 MM-kisoissa pelaamatta kuitenkaan yhtään ottelua lopputurnauksessa.

## Seurat
*1986–1994 São Paulo Futebol Clube
*1994–1995 Shimizu S-Pulse
*1995–1996 Clube de Regatas do Flamengo
*1997–1998 Santos Futebol Clube
*1998–2002 Associação Atlética Ponte Preta

## Saavutukset
*Maailmanmestaruus 1994
*Copa Libertadores 1992 ja 1993
*Intercontinental Cup 1992 ja 1993
*Recopa Sudamericana 1993 ja 1994
*Libertadores supercup 1993 ja 1994
*Brasilian mestaruus 1986 ja 1991
*Campeonato Paulista 1987, 1989, 1991 ja 1992
*Campeonato Carioca 1996

## Lähteet
David Rasche

**David Rasche** (s. 7. elokuuta 1944 Saint Louis, Missouri) on yhdysvaltalainen näyttelijä. 

Rasche aloitti uransa teatterissa, mutta on näytellyt myös lukuisissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Hän liittyi chicagolaiseen improvisaatioryhmään The Second Cityyn 1970-luvulla, korvaten *[[Saturday Night Live]]en* lähteneen John Belushin. Raschen tunnetuin rooli on nimihahmo Likaista Harryä parodioivassa 1980-luvun tilannekomediassa *[[Moukarimies]]*, jossa hän esitti liioitellun väkivaltaista ja sovinistista poliisia Sledge Hammeria. 

## Aiheesta muualla
*
Fort Yellowstone

**Fort Yellowstone** on Yellowstonen kansallispuistossa sijaitseva entinen Yhdysvaltain armeijan tukikohta ja nykyinen puiston hallinnollinen keskus. Se sijaitsee puiston Wyomingin puoleisella alueella.

## Historia

Yellowstone, maailman ensimmäinen ja vanhin kansallispuisto, perustettiin 1. maaliskuuta vuonna 1872. Aluksi kongressi ei myöntänyt puistolle tukia, eikä palkannut henkilökuntaa. Tämä johti nopeasti siihen, että Yellowstonen alueella alkoi esiintyä salametsästystä ja vandalismia, jota puiston pieni määrä vapaaehtoista henkilökuntaa ei kyennyt torjumaan. Vuonna 1886 Yhdysvaltain armeija saapui Yellowstoneen rauhoittamaan tilanteen ja valvomaan siitä eteenpäin puistoa, ja he rakensivat itselleen Camp Sheridaniksi kutsutun leirin. Seuraavan 22 vuoden aikana Camp Sheridanista kehittyi nykyinen Fort Yellowstone. Vuonna 1918 armeija siirsi puiston vastamuodostetun National Park Servicen harteille. NPS jatkoi Fort Yellowstonen käyttöä ja teki siitä puiston hallinnollisen keskuksen, puiston päämajan.

## Historiallinen merkitys
Armeijan suorittama tarkka valvonta ja suuri henkilötyövoima puistossa johti siihen, että kyettiin viimein pysäyttämään vandaalit ja suojaamaan puistoa nyt aivan uudelle tavalla. National Park Service jatkoi pitkälti samolla linjolla kuin armeija; NPS jopa omaksui säännöksensä armeijalta. Luonnonsuojelijoiden mukaan Fort Yellowstone auttoi määrittämään, kuinka muitakin kansallispuistoja tulisi hallinnoida ja auttoi säästämään ne Yellowstonea kohdanneelta vandalismilta.

## Katso myös
*Yellowstonen kansallispuisto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Niilo Hämäläinen

**Niilo Eemil Hämäläinen** (7. heinäkuuta 1922 Viitasaari – 21. lokakuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja ja poliitikko, joka toimi muun muassa SAK:n puheenjohtajana 1969–1974 sekä SDP:n kansanedustajana 1979–1983.

## Elämä ja ura
Viitasaarella syntyneen Hämäläisen vanhemmat olivat metsätyönjohtaja Emil Konstantin Hämäläinen ja Saima Paananen. Kansakoulun jälkeen metsätyömiehenä työskennellyt Hämäläinen taisteli jatkosodassa Jalkaväkirykmentti 50:ssä. Sotavuosien jälkeen hän toimi sosialidemokraattien puoluetoimitsijana 1947–1948 ja suoritti samalla Työväen Akatemian kurssin. Vuonna 1949 Hämäläinen aloitti Suomen Maaseututyöväen Liiton toimitsijana ja siirtyi 1954 Liiketyöntekijäin liiton Keski-Suomen piiriasiamieheksi. Vuosina 1959–1966 hän toimi Maaseututyöväen Liiton puheenjohtajana.  

Vuonna 1961 Hämäläinen valittiin Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliiton työvaliokuntaan ja 1966 hänestä tuli liiton puheenjohtaja. Hämäläinen työskenteli aktiivisesti ammattiyhdistysliikkeen eheyttämisen puolesta, ja lopulta kesäkuussa 1969 muodostettiin uusi Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö, jonka puheenjohtajana hän jatkoi vuoteen 1974 saakka. Hämäläisen puheenjohtajakaudella SAK:n jäsenmäärä kolminkertaistui lähes 900 000:een. 1960-luvun lopulla Hämäläisellä oli keskeinen asema tulopolitiikan rakentajana. Hän oli tekemässä useita tärkeitä tulopoliittisia sopimuksia STK:n puheenjohtajan Päiviö Hetemäen kanssa. Maaliskuussa 1968 Hämäläinen ja Hetemäki allekirjoittivat ensimmäisen tulopoliittisen kokonaisratkaisun eli niin sanotun Liinamaa I:n. Vuonna 1970 heidät vihittiin ansioistaan Turun yliopiston yhteiskuntatieteiden kunniatohtoreiksi. Hämäläisellä oli myös hyvät yhteydet presidentti Urho Kekkoseen.

SAK:n puheenjohtajan tehtävien jälkeen Hämäläinen työskenteli Kulutusosuuskuntien Keskusliiton toimitusjohtajana 1975–1985. Hän oli myös sosialidemokraattien kansanedustajana 1979–1983 ja presidentin valitsijamiehenä 1982. Lisäksi Hämäläinen oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1977–1984. Hämäläinen kuoli vaikeaan sairauteen 79-vuotiaana lokakuussa 2001.

## Perhe
Hämäläisen puoliso oli Aune Ellen Heikkilä, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1946. Pariskunnalla oli viisi lasta.

## Muistomerkki
Kesäkuussa 2008 paljastettiin Viitasaaren Henrik Gabriel Porthanin puistossa kuvanveistäjä Veikko Hirvimäen suunnittelema Niilo Hämäläisen muistomerkki *Avainkysymys*. Se koostuu kivisestä kiekosta, kivipaadesta sekä sinisestä ja punaisesta valosta.

## Teokset
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
The Rubettes

**The Rubettes** oli vuonna 1973 perustettu englantilainen popyhtye, joka yhdisteli musiikissaan glam rockia ja menneiden aikojen rock and rollia. Yhtyeen tausta on sikäli erikoinen, että se on alun perin Polydor-yhtiön Wayne Bickertonin lähinnä studiomuusikoista kokoama ryhmä. Bickerton kutsui vuonna 1973 joukon brittimuusikoita levyttämään 1950-luvun popin tyylisiä lauluja ja tästä syntyi The Rubettes.

The Rubettesin ensimmäinen menestyssingle oli "Sugar Baby Love" (1974). Yhtye oli suosittu 1970-luvun puolivälissä, mutta se hajosi vuosikymmenen lopussa. Vuonna 1994 "Sugar Baby Love" kuultiin elokuvassa *Tahdon naimisiin* (*Muriel's Wedding*). Japanilaisen Yoko Ishidan coverversiota laulusta on käytetty suositun animesarjan tunnussävelenä. Markku Aro on levyttänyt kappaleen suomeksi nimellä "Oma kultasein".

The Rubettes on tehnyt comebackeja vielä hajoamisensa jälkeen. Sen alkuperäiset jäsenet olivat Alan Williams (s. 1948), Tony Thorpe (s. 1947), Bill Hurd (s. 1948), Mick Clarke (s. 1946), Peter Arnesen, ja John Richardson (s. 1947). 

## Albumit
**Wear It's 'At* (1974) 
**We Can Do It* (1974) 
**Rubettes* (1975) 
**Sign Of The Times* (1976) 
**The Best Of* (1976)
**Baby I Know* (1977) 
**Sometime In Oldchurch* (1978)
**Still Unwinding* (1978) 
**The Best Of* (1990) 
**Riding On A Rainbow* (1992) 
**The Singles Collection* (1992) 
**Wear It´s 'At/We Can Do It (Albums 1&2 Double Cd)* (1992) 
**Rubettes/Sign Of The Times (Albums 3&4 Double Cd)* (1992) 
**Baby I Know/Sometime In Oldchurch (Albums 5&6 Double Cd)* (1992) 
**Still Unwinding/Shangri-La (Albums 7&8 Double Cd)* (1992)
**20th Anniversary* (1994)
**Making Love in the Rain* (1995)
**On Tour* (2008)
**La Legende Continue* (2016)

## Listasijoitukset Englannissa
### Singlet
**Sugar Baby Love* (1974) (1)
**Tonight (1974)* (1974) (12)
**Juke Box Jive* (1974) (3)
**I Can Do It* (1975) (7)
**Foe-Dee-O-Dee* (1975) (15)
**Little Darling* (1975) (30)
**You're The Reason Why* (1976) (28)
**Under One Roof* (1976) (40)
**Baby I Know* (1977) (10)

### Albumit
**We Can Do It* (1975) (41)

## Listasijoitukset Suomessa
### Singlet
**Sugar Baby Love* (1974) (2)
**Tonight (1974)* (1974) (20)
**Juke Box Jive* (1975) (15)
**I Can Do It* (1975) (5)
**Foe-Dee-O-Dee* (1975) (10)

### Albumit
**Wear It's 'At* (1974) (15)
**We Can Do It* (1975) (3)
**Rubettes* (1975) (18)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*http://www.rubettes.com/ 
*Ylen Elävä arkisto: Rubettes Riihimäen Riutalla
Tutuki

**Tutuki** on polynesialaisen Te Vaka -yhtyeen vuonna 2004 julkaisema etnisen musiikin albumi. Se on yhtyeen neljäs. Sitä edelsi *[[Nukukehe]]* (2002) ja seurasi *Olatia* (2007).

Te Vaka esiintyi toukokuussa 2002 AIDS-konferenssillä Fidžillä. Levy onkin omistettu AIDSin parissa töitä tekeville ihmisille. Ainoa kappale, jonka sanoitukset suoranaisesti käsittelevät AID:ia, on "Tauale Mataku". 

Vaikka Te Vaka suosii levyillään tokelaun kieltä, *Tutukilla* kuullaan lisäksi englantia kappaleilla "Tauale Mataku" ja "Tamahana". Näistä jälkimmäinen on kirjoitettu elokuvaa *[[The Legend of Johnny Lingo]]* varten. 

*Tutukille* myönnettiin vuonna 2004 Tyynenmeren parhaan musiikkialbumin palkinto.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Aiheesta muualla
* Albumin arvostelu yhtyeen sivuilla
Get Stoned, Stay Stoned

__NOTOC__
**Get Stoned, Stay Stoned** on suomalaisen thrash metal -yhtye Stonen vuonna 2007 julkaistu DVD. Se sisältää paljon livemateriaalia ja myös yhtyeen kaikki musiikkivideot ja lisäksi haastatteluja.

## DVD:n sisältö

### Konsertit
* Tullikamari, Yölinja, Tampere (1988)
* Rock Summer, Tallinna, Viro (1989)
* Tavastia, Menomono, Helsinki (TV-konsertti) (1990)

### Musiikkivideot
* ”Real Delusion” (1987)
* ”Get Stoned” (1988)
* ”Final Cuntdown” / ”Overtake” (1989)
* ”Stone Cold Soul” (1990)

### Bonusmateriaali
* Ammattikoulu, Järvenpää (1 kappale, 1986)
* Keskuskino, Kerava (1 kappale, 1986)
* Lepakko, Helsinki (1 kappale, 1988)
* Rytmeposten, Odense, Tanska (1 kappale, 1990)
* Lepakko, Helsinki (2 kappaletta, 1992)
* Haastattelu vuodelta 2007
* Vanhoja haastatteluja
* Diskografia
* Kuvagalleria

## Arvostelut
* Imperiumi.net: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kaunissaari

**Kaunissaari** voi tarkoittaa seuraavia:

## Saaret
*Kaunissaari, saari Eurajoella
*Kaunissaari, saari Juuassa
*Kaunissaari, saari Leppävirralla
*Kaunissaari, saari Pyhtäällä
*Kaunissaari, saari Sipoossa

## Paikkakunnat
*Kaunissaari, kylä Pyhärannassa

## Muita
* Kaunissaari, Juha Vainion kappale vuodelta 1972.
Date Movie

**Date Movie** on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, joka parodioi tyypillisiä rakkauskomedioita. Kaksi käsikirjoittajista on samoja kuin *[[Scary Movie]]ssa*. 

Date Moviessa esiintyvät pääosissa muun muassa Alyson Hannigan, Adam Campbell ja Sophie Monk. 

## Juoni
Elokuvassa keskeisessä roolissa on huomattavan ylipainoinen Julia Jones. Hän on kreikkalais-intialais-japanilais-juutalainen tyttö, joka toimii työkseen kreikkalaisen baarin tarjoilijana. 

Julia Jones uskoo, ettei pääse koskaan naimisiin, ja lähtee masentuneena kääpiökasvuisen treffitohtori Hitchin pakeille. Jonesin ulkonäköä muutetaan, ja tyttö osallistuu tosi-TV-sarja "Extreme Bachelor: Desperate Editioniin". Hän rakastuu oitis Grant Fockyerdoder -nimiseen nuorukaiseen, josta Julian vanhemmat Linda ja Frank eivät kuitenkaan ole aluksi täysin vakuuttuneita. Äiti esimerkiksi yrittää saada Grantia antamaan spermanäytteensä, jotta voi tietää, onko tästä tekemään hänelle lapsenlapsia. Vierailun lopussa Grant onnistuu pudottamaan hyllyltä vaasin, jossa säilytetään Frankin äidin jäännöksiä. Luuranko tulee esiin, ja Jonesin perheen Jinxers-kissa nuolee sitä. 

Julia ja Grant aikovat katastrofaalisesta tapaamisesta huolimatta mennä naimisiin. Grant valitsee bestmanikseen "parhaan ystävänsä" Andyn, joka kuitenkin aiheuttaa ongelmia Julialle. Hän järkyttyy kuultuaan, että Grant ja Andy olivat olleet kihloissa vielä kolme viikkoa sitten. Andy esitetään korostetun seksikkäänä ja käytökseltään pornahtavana, ja jopa treffitohtori Hitch epäilee, ettei Julia voi mitenkään kilpailla Andyn rinnalla. 

Hääpäivän aamuna Julian poskelle ilmestyy suuri finni. Hän myöhästyy häistään ainakin tunnin, ja viimein saavuttuaan hän kohtaa keskenään intohimoisesti suutelevat Grantin ja Andyn. Julia masentuu täysin, ja isä-Frank yrittää naittaa hänet Nicky-nimiselle epäsiistinä ja "homssuisena" esitetylle miehelle, joka hänkin on kreikkalais-intialais-japanilais-juutalainen. Puolen vuoden kuluttua Julia kuitenkin kohtaa jälleen Grantin, ja pari saa toisensa. He menevät häämatkalle Kongin saarelle, jossa kuvataan vielä joukko karvaisia ”Iso Perse” -juomaa nauttivia karvaisia apinoita sekä Carmen Electra. Elokuvan kuluessa tehdään Scary Movie -sarjan tavoin pilaa lisäksi Michael Jacksonista. Elokuvassa esitetään myös Grantin persoonalliset vanhemmat: brasilialaista capoeira-sotatanssia harjoitteleva Bernie ja teini-ikäisten impotenssiin erikoistunut seksiterapeutti Roz. Myös Rozin käytöstä kuvataan seksuaalisesti rohkeaksi: ensikohtaamisen aikana hän hieroo Julia Jonesin päätä rintojensa väliin, ja Julian äidille hän opettaa tuntemiaan seksileikkejä. 

## Vastaanotto
Seksuaalista ja osin härskiä huumoria sisältävän Date Movien ikärajaksi oli Suomessa säädetty K-15. 

*Turun Sanomien* Päivi Valotien mielestä *Date Movie* on *Scary Movie* -sarjaakin kehnompi, suorastaan surkea kreisikomedia, josta ei löydy ainuttakaan oikeasti nokkelaa ideaa. Hänestä sinne sun tänne irvaileva tekele on tökerö sikermä kohtauksia ja mukahauskoja viittauksia, ei alkuunkaan toimiva kokonaisuus.

## Lähteet
Thank God It’s Monday

**Thank God It's Monday** on vuonna 1988 julkaistu suomalaisen thrash metal -yhtye Airdashin esikoisalbumi.

Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 8, ja pysyi listalla yhteensä 7 viikkoa.

## Kappaleet
#	
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Juha Laine – laulu
* Markku Niiranen – kitara
* Roope Sirén – kitara
* Kirka Sainio – basso
* Ykä – rummut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Boris Jefimov

**Boris Jefimovitš Jefimov** (,  Kiova, Ukraina – 1. lokakuuta 2008 Moskova) oli neuvostoliittolainen taiteilija. Hän tuli tunnetuksi poliittisista karikatyyreistään, jotka hän teki toisen maailmansodan aikana, ja sitä ennen Adolf Hitleristä ja muista natseista. Hänen vanhempi veljensä oli lehtimies Mihail Koltsov. 

Jefimov oli alun perin nimeltään Boris Haimovich Fridljand (*Friedland*, ). Hän syntyi toiseksi pojaksi juutalaiseen perheeseen, joka pian tämän jälkeen muutti Białystokiin. Paluu Kiovaan oli edessä ensimmäisen maailmansodan aikana. Hän aloitteli lain opiskelua ja julkaisi ensimmäisen poliittisen karikatyyrinsä vuonna 1919.

Jefimov työskenteli vuosina 1920–1921 Agitpropin hyväksi ja sai sen jälkeen töitä poliittisten sarjakuvien piirtäjänä Moskovassa. Jefimovin vuonna 1924 julkaisema kirja *Polititšeskije Karikatury* sisälsi esipuheen Lev Trotskilta. Jefimov oli seuraamassa Nürnbergin oikeudenkäyntejä ja työskenteli *[[Pravda]]lle* 1980-luvulle saakka. Hän oli aikanaan Josif Stalinin suosiossa ja sai muun muassa kaksi Stalin-palkintoa.

Jefimov julkaisi omaelämäkertateoksen *Moi Vek*. Hän kuoli 109-vuotiaana 1. lokakuuta 2008, ja häntä oli haastateltu televisiossa vielä vuonna 2005.

## Lähteet
Hugues Cuénod

**Hugues-Adhémar Cuénod** (26. kesäkuuta 1902 – 3. joulukuuta 2010) oli sveitsiläinen tenorilaulaja.

Cuénod opiskeli Lausannessa, Genevessä, Baselissa ja Wienissä. Hän debytoi Pariisissa 1928 ja esiintyi seuraavana vuonna myös Yhdysvalloissa. Hän lauloi vuosina 1930–1933 Genevessä ja tämän jälkeen vuosina 1934–1937 Pariisissa. Vuosina 1937–1939 hän teki kiertueen Pohjois-Amerikassa.

Cuénod opetti vuosina 1940–1946 Geneven konservatoriossa ja on sittemmin esiintynyt muun muassa La Scalassa (Milano), Glyndebournessa (Englanti) sekä Covent Gardenissa (Lontoo). Tenorin repertuaari ulottuu muun muassa Guillaume de Machautista, Johann Sebastian Bachista ja Louis Couperinista Wolfgang Amadeus Mozartiin ja Igor Stravinskiin. Hän tunsi henkilökohtaisesti Nadia Boulangerin, Arthur Honeggerin, Georges Auric'n, Albert Rousselin ja Francis Poulencin.

Cuénod oli avoimesti homoseksuaali ja rekisteröi parisuhteensa tammikuussa 2007 elämänkumppaninsa Alfred Augustinin kanssa. Hän vietti saman vuoden kesäkuussa 105-vuotispäiväänsä. Cuénod kuoli 108-vuotiaana joulukuussa 2010.

## Lähteet
Kaunissaari (Pyhtää)

**Kaunissaari** () on Pyhtään ulkosaaristossa sijaitseva suosittu retkikohde. Saaren rannat ovat pääosin hiekkarantoja ja kasvusto on mäntyvaltainen. Kaunissaari on noin 14 kilometrin päässä Pyhtään Siltakylästä ja noin 17 kilometrin päässä Kotkasta. Samannimisiä saaria on Suomessa useita.

## Historia

Varhaisimmat merkinnät Kaunissaaren asutuksesta ovat 1560-luvulta. Silloin saari kuului kirkolle. Saaressa oli kolme kalastustilaa, jotka autioituivat 1500-luvun lopulla.

Seuraavan kerran Kaunissaaressa oli asutusta vuodesta 1613 vuoteen 1617. Vuonna 1642 Kaunissaareen muutti perhe Virolahdelta, ja tästä lähtien saaressa on ollut jatkuvasti asutusta. Vain katovuosien ja sotien takia Kaunissaari on ollut hetkellisesti autiona.

### 1900-luku

Kaunissaaren asukasluku kasvoi nopeasti 1900-luvun alusta lähtien 1940-luvun lopulle asti. Ennen toista maailmansotaa Kaunissaaressa oli noin 150 asukasta ja vuonna 1950 heitä oli 241. 1960-luvulla väestö vähentyi nopeasti – vuonna 1970 asukkaita oli vain 37. Nykyään ympärivuotisia asukkaita on 5&ndash;10.

Kaunissaaren pääelinkeino on ollut kalastus, joka edelleen mahdollistaa ympärivuotisen asumisen saaressa. 

Nopean väestönkasvun takia Kaunissaaressa oli paljon lapsia, ja koulun rakentaminen aloitettiin vuonna 1901. Koulu oli myös kylätominnan keskuspaikka. Vuonna 1965 kaunissaarelaisia lapsia oli niin vähän, että opetus lopetettiin.

Kaunissaareen saatiin sähkö vuonna 1982 ja vesijohtovesi 1989. Vuonna 1988 avattiin kauppa ja kahvila. Nykyinen vierasvenesatama rakennettiin 1990-luvun alussa, koska vanha ruuhkautui matkailun takia.

## Kalastajakylä

Kaunissaaren eteläpäässä sijaitsee kalastajakylä, jonka vanhimmat rakennukset ovat 1800-luvulta. Kylän asutus on tiivistä, joten vierailija joutuu kävelemään aidattujen pihojen välistä kapeita kujia pitkin.

## Luonto
Kaunissaari on osa Suomenlahteen työntyvää harjua. Maaperässä on harjumuodostuman länsipuolella myös moreenia. Puusto on pääosin mäntyä; saaren eteläosassa on kulttuurivaikutteista, vehmasta kasvillisuutta ja paljon jaloja lehtipuita. Saaren rannat ovat pohjois- ja itäpuolella hiekkarantoja. Parhaimmat hiekkarannat ovat itäpuolella.

## Matkailu

Kaunissaaren vanha kalastajakylä ja saaren itä- sekä pohjoispään hiekkarannat tekevät siitä suositun retkikohteen. Kaunissaari onkin Kymenlaakson suosituin merellä oleva matkailukohde ja palveluvarustukseltaan monipuolisin saaristokohde. Etenkin juhannuksena saaressa on paljon kävijöitä. Yhteysalukset M/S Otava ja M/S Tekla I liikennöivät Kaunissaareen Kotkan Kuusisen satamasta. Veneilijöille saaressa on vierasvenesatama.

Matkailijoita ja kyläläisiä Kaunissaaressa palvelevat kauppa, ravintola, kahvila sekä saaristolaismuseo. Kaunissaaren lomakylä tarjoaa majoitusta hirsimökeissä, ja myös vanhan koulurakennuksen voi vuokrata pienille ryhmille.

Haapasaari on myös amatööradion the Islands on-the-air -yhteysohjelman saari. 

## Lähteet

*Kaunissaaren kotisivu
*Ympäristö.fi
*Pyhtään kotisivut 
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Ilmakuva Kaunissaaresta. 

### Kirjallisuutta

*
Emilio Ferrera

**Emilio Ferrera** (s. 19. kesäkuuta 1967 Schaerbeek) on belgialainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. 

## Ura pelaajana

Ferrara edusti urallaan useita belgialaisseuroja, muttei noussut suureen menestykseen. Hän pelasi juniori-ikäisenä myös yhden kauden suurseura RSC Anderlechtissa.

### Seurat pelaajana

*  1975–1982 KVV Crossing Schaerbeek
*  1982–1983 RSC Anderlecht
*  1983–1986 KSC Eendracht Aals
*  1986–1987 SC Wolvertem
*  1987–1990 K. Stade Leuven
*  1991–1992 FC Sérésien
*  1991–1992 FC Ganshoren

## Ura valmentajana

Valmennusurallaan Ferrera on valmentanut Belgiassa ja Kreikassa. Club Bruggesta lähdettyään Ferrera toimi lyhyen aikaa Skoda Xanthin ja Panthrakikosin valmentajana. Keväällä 2009 hän teki sopimuksen Panioniosin kanssa.  
Tammikuussa 2010 hän palasi kolmen Kreikan vuoden jälkeen takaisin kotimaahansa KSC Lokerenin päävalmentajaksi.  Hän luotsasi seuran Belgian liigassa sijalle 14 ja teki kauden jälkeen tilaa Peter Maesille. 

Lokakuun lopussa 2010 Ferrera palasi Panthrakikosin päävalmentajaksi.  Hän sai potkut seurasta maaliskuussa 2011. Saman vuoden heinäkuussa hän jatkoi uraansa Al-Shababissa, jossa toimi ensin apuvalmentajana ja syyskuusta joulukuuhun 2013 päävalmentajana.

Helmikuussa 2014 Ferrera palasi valmentamaan Belgiaan KRC Genkin joukkuetta.  Hän sai kuitenkin potkut seurasta heinäkuun lopussa 2014. 

### Seurat valmentajana

*  1993–1994 RRC Bryssel
*  1994–1995 Club América (Leo Beenhakkerin apulaisvalmentaja)
*  1995–1996 RRC Bryssel
*  1996–1997 Racing Jet Wavre
*  1997–10/1999 SK Lombeek
*  10/1999–9/2001 KSK Beveren
*  10/2001–2002 RWD Molenbeek
*  2002–2004 Lierse S.K.
*  2004–2/2005 FC Bryssel
*  2005–10/2005 R.A.A. Louviéroise
*  4/2006–1/2007 Club Brugge
*  2007 Skoda Xanthi FC
*  2008–2009 Panthrakikos FC 
*  2009–1/2010 Panionios FC
*  1–6/2010 KSC Lokeren
*  10/2010–3/2011 Panthrakikos FC 
*  2011–9/2013 Al-Shabab FC
*  9–12/2013 Al-Shabab FC
*  2–7/2014 KRC Genk

## Lähteet
Factory Records

**Factory Records** oli manchesterilainen levy-yhtiö. Yhtiön perustivat vuonna 1978 Tony Wilson ja Alan Erasmus. Factorylle levyttivät muun muassa Joy Division, New Order, Happy Mondays ja James. Yhtiö ajautui kahden menestyksekkäimmän yhtyeensä levytysten venyessä konkurssiin vuonna 1992. Factory Recordsin sopimusehdot olivat poikkeukselliset, sillä artistit omistivat julkaisuoikeudet levyjen uudelleenjulkaisuihin. Osittain tästä syystä yhtiön myyminen London Recordsille ennen konkurssia osoittautui mahdottomaksi. 

Factory Records perusti yhdessä New Orderin jäsenten kanssa vuonna 1982 Manchesteriin myöhemmin *[[Madchester]]*-ilmiön kiinnepisteeksi muodostuneen The Haçienda -yökerhon.
Yhtiön ja yökerhon vaiheita käsiteltiin Michael Winterbottomin vuoden 2002 elokuvassa *[[24 Hour Party People]]*.  

Tony Wilson on perustanut useamman samaa nimeä kantavan levy-yhtiön, mutta mikään niistä ei ole saavuttanut alkuperäisen suosiota.
Jevgeni Zarafiants

**Jevgeni Zarafiants** (s. 1959) on venäläinen klassinen pianisti. Hän syntyi Novosibirskissä ja opiskeli Nižni Novgorodin Glinka-konservatoriossa.

Zarafiants on levyttänyt mm. Naxos-levy-yhtiölle Aleksandr Skrjabinin preludeja ja Domenico Scarlattin sonaatteja. Hän on lisäksi esittänyt 11-vuotiaana kuolleen Julian Skrjabinin pianomusiikkia.
Leila Denmark

**Leila Alice Denmark** (syntyjään **Leila Alice Daughtry**, 1. helmikuuta 1898 Portal, Bulloch&nbsp;County, Georgia – 1. huhtikuuta 2012 Athens, Georgia) oli yhdysvaltalainen lastenlääkäri.

Georgiassa syntynyt Denmark oli 1920–1930-luvuilla mukana kehittämässä rokotetta hinkuyskää vastaan. Hän julkaisi kirjan *Every Child Should Have A Chance* (1971).

Denmark vetäytyi eläkkeelle 103-vuotiaana. Denmark puhui ensimmäisten joukossa passiivisen tupakoinnin haitoista lapsille. Hän vältti sokerin syömistä. Hän piti maidon juomista epäterveellisenä ja suositeltavana juomana pelkästään vettä. Denmark piti suositeltavana syödä hedelmiä hedelmämehujen juomisen sijasta. 

Denmark asui 106-vuotiaaksi Alpharettassa Georgiassa, mutta muutti sitten tyttärensä luokse Athensiin Georgiaan. Hän saavutti lisäjulkisuutta harvinaisen korkean ikänsä johdosta – hän vietti 113-vuotispäiväänsä helmikuussa 2011.

Denmark kuoli Athensissa 114-vuotiaana huhtikuussa 2012.

## Lähteet
Karl-Heinz Riedle

**Karl-Heinz Riedle** (s. 16. syyskuuta 1965 Weiler im Allgäu) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 1990.

Riedle edusti urallaan seuratasolla kotimaassaan Augsburgia, Blau-Weiß Berliniä, Werder Bremeniä ja Borussia Dortmundia, Italiassa Laziota sekä Englannissa Liverpoolia ja Fulhamia.  Hän saavutti Werder Bremenin riveissä yhden Saksan mestaruuden sekä Borussia Dortmundin riveissä kaksi Saksan mestaruutta ja Mestarien liigan voiton.

Saksan maajoukkueessa Riedle pelasi 42 ottelua ja teki niissä 16 maalia. Hän edusti Saksaa MM-kisoissa vuosina 1990 ja 1994 sekä EM-kisoissa vuonna 1992. Riedle saavutti Saksan riveissä maailmanmestaruuden vuonna 1990 pelattuaan lopputurnauksessa neljä ottelua, muun muassa välierässä Englantia vastaan tultuaan vaihdosta kentälle 38. minuutilla. Hän oli myös voittamassa olympiapronssia Saksan joukkueessa vuoden 1988 kesäolympialaisissa.

## Saavutuksia
* Maailmanmestari (1990)
* Saksan mestari kolme kertaa (1988, 1995, 1996)
* Olympiapronssi (1988)

## Lähteet
Kuurilan metsärata

**Kuurilan metsärata** oli Kalvolassa, Kuurilan aseman lähellä sijainneelta Kuurilan kartanon sahalta länteen Pirttikoskelle kulkenut, puutavaran kuljetukseen tarkoitettu kapearaiteinen metsärautatie. Radan raideleveys oli 750&nbsp;mm ja rataverkon pituus kaikkiaan 22&nbsp;kilometriä.

Metsärautatien rakennutti vuonna 1927 Niemen kartanon omistaja Bertil Lönnholtz. Alkuvaiheessa vain Kuurilasta Ohtisille johtanutta rataa jatkettiin seuraavina vuosina Pirttikoskelle. Ohtisilla oli sivuraide sorakuopalle ja Pirttikoskella turvepehkutehtaalle. Kuurilan päässä rata ulotettiin kartanon sahalle. Metsäradalla oli myös läheltä Kuurilan asemaa erkaantunut sivurata Niemen kartanoon. 

Rata purettiin vuonna 1943 ja kiskot vietiin Högforsin tehtaalle Karkkilaan. Pirttikoskella on kuitenkin vielä jäljellä kivireunainen puutavaravaunujen lastauslaituri, ja radan linjaus on hahmotettavissa kartalta. Osa ratapohjasta on autotienä.

Radan liikkuva kalusto ostettiin Karl Fazerin omistamasta Taubilanhovista läheltä Käkisalmea. Radalla oli vain yksi höyryveturi, tyypiltään 0-8-2T. Veturi oli alun perin Neumeyerin numerolla 36/1924 rakentama, mutta Lokomo oli rakentanut sen pahojen vaurioiden jälkeen uudelleen numeroksi 96/1929. Veturi jäi tarpeettomaksi radan liikenteen loppuessa, mutta se ei kelvannut sotakorvaukseksi, joten se myytiin Hyvinkään–Karkkilan rautatielle korvaamaan Neuvostoliittoon palautettua sotasaalisveturia. Veturin erikoisuutena oli kaksi hiekkakupua, joista toinen asennettiin vasta Karkkilassa. Veturi romutettiin vuonna 1960.

## Lähteet
*Dey, Reinhold: *Niemen kartano 100 vuotta Lönnholtz-suvulla.* Hämeenlinna 1969.
**Kalvolan historia, osa II. Autonomian aika ja itsenäisyyden aika.* Kalvolan kunta 1996.

### Viitteet
Leonid Stadnyk

**Leonid Ivanovytš Stadnyk** (, 1971 – 24. elokuuta 2014) oli ukrainalainen jättikasvuinen henkilö. Guinnessin ennätysten kirjan vuoden 2008 painoksen mukaan Stadnyk oli maailman pisin elossa oleva ihminen. Hänen pituutensa oli 257 senttimetriä (8 jalkaa ja 5 tuumaa). Stadnyk kieltäytyi Guinnessin ennätysten kirjan tekemistä virallisista mittauksista, niinpä vuoden 2009 kirjan painoksessa maailman pisimmäksi mieheksi nimettiin kiinalainen Bao Xishun.

Stadnyk syntyi Žytomyrin alueella. Hän oli alun perin pituuskasvultaan normaali. Huomattava muutos asiassa alkoi vasta 13-vuotiaana suoritetun aivoleikkauksen seurauksena. Hyvänlaatuinen aivokasvain vaikutti Stadnykin aivolisäkkeeseen, joka säätelee kasvuhormonin tuotantoa. Lääketieteellisesti tilaa kutsutaan nimellä akromegalia.  Sittemmin tutkimuksissa selvisi, että kasvain oli kuollut itsestään. Aikaisemmin Guinnessin ennätysten kirjassa maailman pisimmän miehen titteliä piti pitkään hallussaan kiinalainen Bao Xishun, kunnes Stadnyk viimein antoi lontoolaisen professorin Michael Besserin mitata itsensä.

Aiemmin Stadnyk toimi eläinlääkärinä. Myöhemmin hän hoiti maatilaa, jolla eli äitinsä kanssa. Hän kuoli aivoverenvuotoon 24. elokuuta 2014.
 
## Lähteet
Paul Healey

**Paul Healey** (s. 20. maaliskuuta 1975 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on oikea laitahyökkääjä.

## Ura
### Juniorisarjoissa
Healey pelasi viimeiset juniorikautensa Prince Albert Raidersissa WHL:ssä. Hänet valittiin keväällä 1995 liigan kakkostähdistökentälliseen. Hän teki 93 pistettä 71 pelissä. Philadelphia Flyers oli  Healeyn NHL:ään jo .

### Pohjois-Amerikassa
Healey siirtyi ammattilaiseksi kaudeksi 1995–1996. Hän pelasi kauden AHL-liigan Hershey Bearsissa. Seuraavalla kaudella Healey teki NHL-debyyttinsä Philadelphiassa, kun hän pelasi kaksi ottelua Flyersin riveissä. Healey pelasi Flyersin organisaatiossa kevääseen 1999 saakka, mutta edusti pääasiassa AHL:n Philadelphia Phantomsia. Hän oli keväällä 1998 voittamassa AHL:n mestaruutta, Calder Cupia.

Healey kaupattiin syyskuussa 1999 Nashville Predatorsiin vaihdossa Matt Hendersoniin. Tämän jälkeen Healey vaihtoi seuraa lähes kerran vuodessa. Nashvillessä hän pelasi vain IHL:n Milwaukee Admiralsissa. Kesällä 2000 Healey teki sopimuksen Edmonton Oilersin kanssa, ja pelasi jälleen koko kauden farmisarjassa AHL:n Hamilton Bulldogsissa.

Toronto Maple Leafsissa Healey pelasi kaudet 2001–2003. Hän pääsi pelaamaan NHL:ssä yhteensä 65 ottelua. Toisella Toronton kaudellaan hän pelasi useammassa NHL-ottelussa kuin farmipelissä (St. John's Maple Leafs) ensimmäisen kerran urallaan. Kesällä 2003 Healey teki sopimuksen New York Rangersin kanssa. Hänet kaupattiin kuitenkin kesken kauden Florida Panthersiin vaihdossa Jeff Pauliin. Healey pelasi kauden 2003–2004 aikana neljä NHL-ottelua Rangersissa ja farmissa Hartford Wolf Packin ja San Antonio Rampagen riveissä. NHL:n työsulkukauden Healey aloitti San Antonio, mutta hänet vuokrattiin maaliskuussa 2005 loppukaudeksi Edmonton Roadrunnersiin. Kauden 2005–2006 Healey pelasi Colorado Avalanchen organisaatiossa. Pääosa kaudesta meni AHL-liigan Lowell Lock Monstersissa, mutta Healey pelasi myös muutaman NHL-ottelun.

### Siirtyminen Eurooppaan
Healey jätti Pohjois-Amerikan kaukalot kauden 2005–2006 jälkeen. Hän siirtyi Ruotsin Elitserienin Linköpingiin. Healey epäonnistui Ruotsissa ja vaihtoi kesken kauden SM-liigaan ja Ässiin. Kauden jälkeen Healey siirtyi slovenialaiseen Acroni Jeseniceen, joka pelasi Itävallan pääsarjassa. Healey oli Jesenicen toiseksi tehokkain pelaaja. Kaudesta 2008–2009 hän teki sopimuksen itävaltalaiseen Vienna Capitalsiin.

## Tilastot

## Lähteet
* 
*
John Scofield

**John Scofield** (s. 26. joulukuuta 1951 Dayton, Ohio) on yhdysvaltalainen jazzkitaristi ja säveltäjä. Miles Davisin 1980-luvun levyiltä tunnetuksi tullut Scofield on musiikin tyylien suhteen monipuolinen artisti, ja hän on Pat Methenyn ja Bill Frisellin ohella sukupolvensa arvostetuimpia jazzkitaristeja. Hän on levyttänyt esimerkiksi kuuskymmentälukulaista soul jazzia sekä tyyliltään uudempia jazz-funk- ja hiphop-vaikutteisia levyjä.

Scofield opiskeli kolme vuotta Bostonissa Berklee College of Musicissa. Hän soitti Billy Cobhamin yhtyeessä vuosina 1974–1976 ja Miles Davisin yhtyeessä 1982–1985. Tämän jälkeen hän on johtanut omia yhtyeitään.

Scofieldin managerina on toiminut hänen vaimonsa Susan Scofield. Vuonna 2001 Ibanez toi markkinoille Scofieldin nimikkokitaramallin JSM100VT.

## Lähteet
Lisa Gerrard

**Lisa Germaine Gerrard** (s. 12. huhtikuuta 1961 Melbourne) on australialainen muusikko, joka yhdessä Brendan Perryn kanssa muodostaa vuonna 1981 perustetun Dead Can Dance -yhtyeen. Hän on myös voittanut Golden Globen. Hänen äänialansa on kontra-altto.

Gerrard julkaisi vuonna 1995 ensimmäisen sooloalbuminsa, *The Mirror Poolin*. Hän julkaisi vuonna 1998 yhdessä Pieter Bourken kanssa levyn *Duality*. Gerrard on säveltänyt elokuvamusiikkia ja julkaisi vuonna 2006 toisen oman albuminsa *Silver Treen*. 

Gerrardin työstämistä kappaleista elokuvissa ovat kenties tunnetuimpia ”The Host Of Seraphim” (*[[The Mist – usva]]*, *[[Legenda suojelijoista]]*), ”Now We Are Free” *[[Gladiator]]*-elokuvan ääniraidalta ja ”Gortoz A Ran - J’Attends” elokuvasta *[[Isku Mogadishuun]]*. Gerrard on tehnyt usein yhteistyötä elokuvasäveltäjä Hans Zimmerin kanssa.

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut
Fiskarsin–Pohjankurun rautatie

**Fiskarsin–Pohjankurun rautatie** oli vuosina 1889–1891 750&nbsp;mm:n raideleveydelle rakennettu rata. Se oli tiedettävästi Suomen ensimmäinen kapearaiteinen rautatie. Rautatie rakennettiin Fiskarsin tehtaan kuljetuksia varten, ja se kulki Fiskarsin tehtailta Fiskarsinjokea seuraten Pohjankurun satamaan. Radan pituus oli 5,5 kilometriä. Radalla liikennöitiin aluksi vain Pohjankurun sataman ollessa jäistä vapaana, mutta kun Karjaan–Turun rata valmistui 1899, muuttui Fiskarsin radan liikennekin ympärivuotiseksi. Liikenne lakkasi vuonna 1952.

Vuonna 1928 valmistui Fiskars Oy Ab:n omistamille Åminneforsin tehtaille Pohjankurun satamasta johtanut 750 mm rautatie, joka oli yhteydessä Fiskarsin radan kanssa. Rataa liikennöitiin vuosina 1928–1958.     
Radalla oli lähes yksinomaan tavaraliikennettä. Henkilöliikennettä oli vain suurten kesäjuhlien yhteydessä, jolloin henkilövaunut tehtiin avotavaravaunuista.

## Veturit
Fiskarsin radalla oli käytössä yksi Krauss & Co:n vuonna 1890 valmistama veturi, jonka valmistusnumero oli 2517/1891. Veturi on märkähöyrytyyppinen, kaksoiskoneistoinen, tasoluisteilla ja ulkoisella valtaventtiilillä varustettu. Tämä vuoteen 1952 käytössä ollut "Pikku-Pässi" oli pitkään muistomerkkinä Fiskarissa.

Vuonna 2016 veturi siirrettiin lavettikuljetuksena Jokioisiin Höyrywelho Oy:n konepajalle peruskunnostukseen.

Åminneforsin radalle ostettiin Imatran Rakennustyö Oy:ltä käytetty höyryveturi, Orenstein & Koppel 10554/1923, 0-6-0WT. Veturi ajettiin käytännössä loppuun ja romutettiin liikenteen loputtua. Myöhemmin hankittiin radalle toinen samanlainen, tällä kertaa uusi höyryveturi, Orenstein & Koppel 12782/1936, 0-6-0WT.

Mikään kolmesta höyryveturista ei kelvannut sotakorvaukseksi. Liikenteen loputtua kaikki kolme veturia joutuivat vuosiksi romutarhaan. Vanhempi åminneforsilainen (ex Imatran Rakennustyö Oy) jäikin sinne ja romutettiin. Kaksi muuta kaivettiin 1970-luvulla esiin. 

Fiskarsin veturi kunnostettiin ulkoisesti ja siirrettiin muistomerkiksi pitkäaikaiselle paikalleen Fiskarsin FBK:n talon viereen. Veturi siirrettiin ajokuntoon kunnostettavaksi Jokioisiin Höyrywelho Oy:n verstaalle vuonna 2015. Kunnostus etenee hiljalleen.   

Åminneforsin kakkosveturi oli pitkään muistomerkkinä Ovako Steel Oy:n pihassa, kunnes se lahjoitettiin pitkän neuvottelukierroksen jälkeen vuonna 1988 Jokioisten Museorautatielle ja siirrettiin Minkiölle Kapearaidemuseoon. Veturi kunnostettiin ulkoisesti, mutta sen kunnostus ajokuntoon ei ole näköpiirissä. 

Radalla olivat myös jonkin aikaa liikenteessä entiset Mätäsvaaran kaivoksen Deutz-veturit.

## Ratalinja nykyään
Ratalinja on osittain alueen tiestönä, osittain jäänyt peltojen tai uudisrakennusten alle. Tiestön alla ja osin nähtävissä on mm. erikoinen joenpenkan tukirakenne.

Ratalinja on tiekäytössä ja kokonaisuudessaan polkupyörällä läpi ajettavassa kunnossa. Yksi alkuperäinen silta on vielä jäljellä Pohjankurussa Brunkomin puron yli.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Fiskarsin tehtaiden tankkiveturi museoituna vuonna 1986 (kuva)
* Rautatie  - Fiskarsin ruukki -websivu
Igor Moisejev

**Igor Aleksandrovitš Moisejev** (; 21. tammikuuta (J: 8. tammikuuta) 1906 Kiova, Venäjän keisarikunta – 2. marraskuuta 2007 Moskova, Venäjä) oli venäläinen koreografi ja tanssija. 

Moisejev valmistui Bolšoi-teatterin balettikoulusta 1924 ja tanssi teatterissa vuoteen 1939. Hän teki ensimmäisen koreografiansa 1930 ja viimeisensä vuonna 1954 Aram Hatšaturjanin balettiin *[[Spartacus (baletti)|Spartacus]]*. 

Moisejev nimettiin Neuvostoliiton kansantaiteilijaksi vuonna 1953. Hän oli myös sosialistisen työn sankari vuodesta 1976 ja sai mm. Leninin palkinnon (1967), kolme Stalin-palkintoa (1942, 1947, 1952) ja Neuvostoliiton valtionpalkinnon (1985).

Moisejev kuoli 101-vuotiaana moskovalaisessa sairaalassa 2. marraskuuta 2007 oltuaan kolme päivää tajuttomana.

## Lähteet
Lorri

**Lorri** () on yksi Armenian maakunnista (*marz*). Maakunta sijaitsee maan pohjoisosassa ja pohjoisessa naapurina on Georgia. Maakunnan pinta-ala on 3&nbsp;789 neliökilometriä ja asukkaita alueella on 253&nbsp;351 (2001). Asukkaista miehiä oli 116&nbsp;064 ja naisia 137&nbsp;287. Lorrin pääkaupunki on Vanadzor.

Lorrin naapurimaakunnat ovat Tavuš idässä, Kotajk' kaakossa, Aragatsotn lounaassa ja Širak lännessä.

Maakunnassa sijaitsevat myös Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvat Haghpat ja Sanahin.

## Kaupungit ja kunnat

Lorrin maakunta muodostuu 113 yhteisöstä (*hamaynkner*), joista kahdeksan on kaupunkeja ja ne on alla olevassa luettelossa lihavoituina. Loput 105 yhteisöä ovat maalaiskuntia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Armeniapedian artikkeli maakunnasta
Frederik Hviid

**Frederik Carlo Hviid Köhler** (s. 9. marraskuuta 1974, Las Palmas, Gran Canaria) on entinen espanjalainen uimari, joka edusti kotimaataan kaksissa kesäolympialaisissa, alkaen vuodesta 1996. Hän voitti uransa aikana seitsemän kansainvälistä arvokilpailumitalia. 

## Lähteet
*Hviidin kotisivut (tarvitaan Flash MX) 
*Espanjan olympiakomitea Luettu 2.3.2007