open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Marc Burns

**Marc Burns** (s. 7. tammikuuta 1983) on trinidadtobagolainen pikajuoksija.

Burns voitti 2000 yleisurheilun nuorten MM-kisoissa Santiago de Chilessä 100 metrillä pronssia. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 hän juoksi maansa pikaviestijoukkueessa kolmanneksi. Myöhemmin mitali kirkastui hopeaksi, kun Yhdysvaltain joukkue hylättiin. Vuonna 2002 nuorten MM-kilpailuissa Kingstonissa hän saavutti hopeaa ajalla 10,18. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän karsiutui alkuerissä. Ateenan olympialaisissa 2004 hänet hylättiin alkuerissä. Burns alitti ensimmäisen kerran 10 sekunnin rajan 25. kesäkuuta 2005, kun hän juoksi Port of Spainissa 9,96. Samana vuonna hän sijoittui Helsingin MM-kisoissa seitsemänneksi ajalla 10,14. 4 x 100 metrin viestijuoksussa hän oli mukana Trinidad ja Tobagon MM-hopeaa voittaneessa joukkueessa. Kauden lopussa hän voitti  juostuaan 10,00. Vuonna 2006 Burns juoksi kolmanneksi Kansainyhteisön kisoissa ja kahdeksanneksi . Yleisurheilun maailmancupissa hän oli kolmas. Osakan MM-kisoissa 2007 hän sijoittui 100 metrillä kahdeksanneksi ja Pekingin olympialaisissa 2008 seitsemänneksi. Pekingissä hän oli mukana Trinidad ja Tobagon joukkueessa 4×100 metrin viestijuoksussa. Joukkue sijoittui alun perin toiseksi, mutta nousi jälkikäteen olympiavoittajaksi kun Jamaikan joukkue hylättiin Nesta Carterin dopingkäryn takia.  hän oli viides.

Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän juoksi 100 metrillä seitsemänneksi ajalla 10,00. Pikaviestissä hän juoksi toisen osuuden hopeaa maansa ennätyksellä 37,62 saavuttaneessa joukkueessa. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 Burns sijoittui viidenneksi 60 metrillä ajalla 6,62. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sai pikaviestissä hopeaa. Alun perin joukkue sijoittui kolmanneksi, mutta nousi myöhemmin hopealle Tyson Gayn dopingkärystä johtuneen Yhdysvaltain joukkueen hylkäyksen jälkeen Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän sai pikaviestissä pronssia.

## Henkilökohtaiset ennätykset
* 60 metrin juoksu: 6,55 (2011)
* 100 metrin juoksu: 9,96 (2005)
* 200 metrin juoksu: 20,57 (2005)

## Lähteet
* 
* 
### Viitteet
Madame Web

**Madame Web** on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä hahmo ja Hämähäkkimiehen seikkailujen sivuhahmo. Madame Web tuntee myös Tuonpuoleisen. Madame Webin loivat Denny O'Neil ja John Romita, Jr. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui *Amazing Spider-Man* -lehden numerossa 210 (marraskuu 1980)

## Voimat ja varusteet

Madame Web on mutantti ja tällä on lukuisia psyykkisiä voimia, kuten telepatia. Hän voi myös parantaa psyykkisesti sairaita ihmisiä ja liikkua paikasta toiseen astraalimuotonsa avulla. Viiden rituaalin tapahtumien jälkeen Madame Web on ollut kuolematon. 

Madame Web on vammainen. Suurin osa hänen raajoistaan on toimintakyvyttömiä ja hän on myös sokea. Viidenrituaalin jälkeen Madamen terveys on kuitenkin huomattavasti kohentunut, vaikka hän onkin edelleen sokea ja sidottu erikoisvalmisteiseen tuoliinsa, joka pitää hänen elintoimintojaan yllä.

## Madame Web muissa medioissa

Madame Web esiintyi usein Hämähäkkimiehen animaatiosarjassa, jossa hahmoa ääninäytteli Joan Lee, Stan Leen vaimo. Sarjassa Madamen tehtävä oli antaa Hämähäkkimiehelle vaikeaselkoisia, mutta lopulta tarpeellisia neuvoja. 

Madamen toimien vuoksi Hämähäkkimies tapasi Tuonpuoleisen. Toisin kuin sarjakuvissa, animaatiosarjan Madame Web oli voimakas kosminen olento. 

Jaksot, jossa Madame Web esiintyi:
* 28 "Tohtori Outo",
* 29 "Tee toivomus",
* 30 "Mustekalan hyökkäys",
* 35 "Lopullinen tappaja",
* 36 "Tombstone",
* 37 "Venomin paluu",
* 38 "Carnage",
* 41 "Käännekohta",
* 60 "Vesimiehen paluu 2/2",
* 61-63 "Salaiset Sodat" ja
* 64-65 "Hämähäkki Sodat"

### Elokuva
Vuonna 2024 sai ensi-iltansa hahmon alkuperätarinan kertova elokuva *[[Madame Web (elokuva)|Madame Web]]*.

## Lähteet
Klas Pontus Arnoldson

**Klas Pontus Arnoldson** (27. lokakuuta 1844 – 20. helmikuuta 1916) oli ruotsalainen kirjailija, journalisti ja poliitikko. Hän oli kansanedustaja vuosina 1882–1887. Hän oli aatteiltaan pasifisti ja sai Nobelin rauhanpalkinnon 1908 yhdessä tanskalaisen Fredrik Bajerin kanssa.

Arnoldson palveli aluksi rautatievirkamiehenä. Hän toimitti vapaa-aatteisia julkaisuja uskonnollisista ja muista kysymyksistä. Vuosina 1883–1885 hän johti Tukholmassa vapaamielistä sanomalehteä Tiden, joka ensi sijassa ajoi rauhanasiaa. Valtiopäivien toisen kamarin jäsenenä 1882–1887 hän herätti kysymyksen Skandinavian valtioiden pysyvästä puolueettomuudesta. Hän perusti 1883 Ruotsiin rauhan- ja sovinto-oikeusyhdistyksen Svenska freds- och skiljedomsföreningen. Hän toimi luennoitsijana ja kirjailijana rauhan asian hyväksi Arnoldsonin julkaisuja ovat muun muassa rauhan asiaa koskeva julkaisu *Är världsfred möjlig?*(1890) ja laaja teos *Seklernas hopp. En bok om världsfreden* (1900), jotka molemmat on käännetty useille kielille.

## Suomennetut teokset
* *Oikeutta kohden*, suomentanut Aatto M., Wäinämöisen kirjakauppa 1909.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Arnoldson, Klas Pontus, Nordisk familjebok s. 62, Nordisk familjeboks förlags 1904 (Projekt Runeberg) 
* Vuonna 1908 palkitut, Nobel-komitea
Herbert Kroemer

**Herbert Kroemer** (Herbert Krömer) (25. elokuuta 1928 – 8. maaliskuuta 2024) oli saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen fyysikko, joka tutki ja kehitti puolijohdekomponentteja kuten transistoreja. Hän sai yhdessä Žores Alfjorovin kanssa puolet Nobelin fysiikanpalkinnosta vuonna 2000 puolijohteiden heterostruktuurien kehittämisestä nopeisiin ja optoelektroniikan komponentteihin. Toinen puoli palkinnosta meni Jack Kilbylle. Näiden kolmen työ loi perustaa modernille mikropiirien, tietokoneiden ja informaatioteknologian aikakaudelle.

Herbert Krömer varttui saksalaisessa Weimarin kaupungissa. Hänen vanhempansa olivat kunnianhimoisia ja määrätietoisia ja halusivat tarjota lapsilleen mahdollisimman hyvän koulutuksen. Lahjakkaalla Herbert-pojalla oli koulussa tylsää ja hän keksi kaikenlaisia koiruuksia, josta seurasi lukuisia päiväkirjamuistutuksia.

Krömer väitteli vuonna 1952 (vain 24-vuotiaana) Göttingenin yliopistossa. Hän työskenteli ensin puolijohdeasiantuntijana Saksan teleliikennelaitoksella ja siirtyi sieltä Yhdysvaltoihin RCA:n laboratorioihin. Siellä hän kirjoitti ensimmäiset julkaisunsa heterostruktuurisista bipolaarisista transistoreista. Hän jatkoi työskentelyään Varian Associatesilla Kaliforniassa. Vuonna 1966 hänestä tuli sähkötekniikan professori Coloradon yliopistossa, ja vuodesta 1976 hänen työnantajansa oli Kalifornian yliopisto, Santa Barbara.

Krömerin vuonna 1957 julkaisemat tulokset heterostruktuurisista transistoreista eli sellaisista, joissa yhdistetään kahta puolijohdetta olivat ylivertaisia aikaisempiin rakenteisiin verrattuna varsinkin silloin kun tarvittiin korkeita taajuuksia. Žores Alfjorovin ryhmä sovelsi Krömerin tuloksia käytännössä vuonna 1966. Myöhemmin osoitettiin että uudentyyppiset transistorit saattoivat toimia satakertaisilla taajuuksilla aikaisempiin verrattuina, ja ne toimivat paremmin myös vahvistimina. Alfjorov rakensi myös heterostruktuureja hyödyntävän laserin. Valokuitu pohjautuu näihin keksintöihin, joita sovelletaan monissa elektronisissa laitteissa.

## Lähteet
Elinkaari

**Elinkaari** on jonkin elämä tai olemassaolo kokonaisuutena alusta loppuun.

Erityisesti elinkaarella voidaan tarkoittaa:
*Ohjelmiston julkaisuelinkaari
*Tuotteen elinkaari

## Katso myös
* Elinjakso
Limes norrlandicus

**Limes norrlandicus** (”Norlannin raja”) on Skandinavian niemimaalla ilmenevä ilmasto-, maaperä- ja kasvillisuustyyppien raja. Se on myös ollut kulttuurinen ja elinkeinonharjoitukseen liittyvä raja.

Limes norrlandicuksen raja noudattelee Ruotsissa boreaalisen havumetsävyöhykkeen etelärajaa. Sen pohjoispuolella metsät ovat valtaosin havumetsiä, maaperä hapan ja talvi on luminen, pitkä ja kylmä. Eteläpuolella hallitsevat rehevät sekametsät ja edelleen etelämpänä puhtaat lehtimetsät, maaperä multavaa ja talvet useimmiten lauhoja ja vähälumisia. Limes norrlandicus kulkee Etelä-Ruotsin halki. Suomessa sen eteläpuolelle kuuluu vain ohut kaistale etelärannikolla. Paikoin Ruotsissa kasvillisuustyypin raja erottuu maastossa silmämääräisestikin. 

Ruotsissa Limes norrlandicus on ollut vuosituhannet kulttuurinen ja taloudellinen rajavyöhyke, sillä sen eri puolet ovat soveltuneet erilaisten elinkeinojen harjoittamiseen. Jo kivikaudella Limes norrlandicus oli Ruotsin alueen osalta liuske-kvartsiittikulttuurin eteläraja ja toisaalta skandinaavinen kuoppakeramiikka ei ulottunut sitä pohjoisemmaksi. Myöhemmin, pronssikaudelta lähtien, Limes Norrlandicus vakiintui maanviljely- ja pyyntikulttuurin rajaksi. Rautakaudella Limes norrlandicus on suomalais-ugrilaiseen pyyntiväestöön usein yhdistettyjen rautakautisten järvihautojen esiintymisalueen eteläraja. Toisaalta se on skandinaavien asutuksesta kertovien viikinkiajan riimukivien esiintymisen pohjoisraja. 

Kulttuuriraja on saattanut ainakin ajoittain olla myös kieliraja. Sen pohjoispuolella on viimeistään rautakaudella ilmeisesti puhuttu lähinnä nykyisten saamelaiskielten esimuotoja ja eteläpuolella ilmeisesti skandinaavisia kieliä. Tätä aikaisemmista kielioloista on esitetty erilaisia näkemyksiä. Esimerkiksi Ante Aikion mukaan Pohjois-Fennoskandiassa olisi vielä ajanlaskun alun tienoilla puhuttu tuntematonta paleoeurooppalaista kieltä, joka ensimmäisen vuosituhannen jaa. alkupuolella joutui saamelaiskielten syrjäyttämäksi. Aikion mukaan siis saamen leviäminen Skandinaviassa etelään päin on alle 2&nbsp;000 vuoden ikäinen tapahtuma, eikä Skandinavian Limes norrlandicus ole sitä aikaisemmin voinut olla uralilaisen kielikunnan eteläraja.

Vyöhykkeen eteläpuolella ovat asuneet maata viljelleet germaanisten kielten puhujat, jotka ehkä vasta keskiajalta lähtien alkoivat laajemmassa määrin levittäytyä rajan pohjoispuolelle. 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Suoruumis

**Suoruumis** on suosta löytynyt ihmisruumis. Tässä artikkelissa käsitellään soista löytyneitä muinaisia vainajia, joiden tutkimus kuuluu arkeologian piiriin.

Tietynlaiseen suohon upotetut ruumiit säilyvät huomattavan hyvin verrattuna maahan hautaamiseen, vähähappisten olosuhteiden vuoksi. Tällaisia soita on lähinnä Luoteis-Euroopassa, josta on myös valtaosa suoruumiista löydetty. Vain jotkut balsamoidut tai jäätyneet vainajat ovat säilyneet yhtä hyvin tai paremmin kuin hyvin säilyneet suoruumiit. Monet suoruumiit ovatkin arkeologian kannalta kiinnostavia siksi, että niissä on säilynyt pehmytkudoksia, kuten ihoa ja sisäelimiä.

Muinaisia suoruumiita on löydetty Luoteis-Euroopasta sadoittain. Huomattavan useissa näistä on väkivallan merkkejä. On arveltu, että ainakin osa olisi uhrattu tai teloitettu suohon. 

Suomesta tunnetaan ainakin yksi suo, Leväluhta, josta on löytynyt esihistoriallisia ruumiita. Suomen suot eivät kuitenkaan säilytä ruumiita yhtä hyvin kuin monet Luoteis-Euroopan suot. Niinpä Leväluhdan vainajista on jäljellä lähinnä vain luita ja luiden osia. 

## Löydettyjä suoruumita
* Lindow’n mies
* Tollundin mies

## Aiheesta muualla

* Archeo News: Museum to examine remains found in Irish bog
Lasite

**Lasite** on keraamisen kappaleen pinnalla oleva ohut lasinen pinnoite. Paksuudeltaan lasite on keskimäärin 0,1–0,5 millimetriä. Se sisältää lasiainesta, kiteitä ja liukenemattomia väri- tai raaka-ainehiukkasia sekä huokosia ja kaasukuplia.

## Koostumus ja käyttö

Lasite koostuu piioksidista, sulatteesta ja alumiinioksidista. Siihen voidaan lisätä myös väriainetta, tavallisesti epäjaloa metallia. Nämä ainekset sekoitetaan veteen.

Lasite on koostumukseltaan hyvin lähellä tavallista lasimassaa. Siitä se eroaa selvimmin siinä, että lasite sisältää alumiinioksidia enemmän kuin lasi, koska lasite ja lasi valmistetaan eri tavoilla. Suurempi alumiinioksidipitoisuus jäykistää lasisulaa sen hitaan jäähdytyksen aikana ja estää näin sen valumisen, kuten myös lasitteen säröilyn ja kiteytymisen.

Lasitetta käytetään keraamisten kappaleiden pinnalla useista syistä. Lasitettu pinta on hygieeninen ja helppo puhdistaa. Lasite tasoittaa esineen pintavirheet. Lasite parantaa esineen kulutuskestävyyttä, tekee siitä vedenpitävän, ja suojaa siinä olevia koristeita. Lasitteella voidaan parantaa esineen ulkonäköä ja antaa sille väriä.

Keramiikan valmistuksessa lasite levitetään keramiikkaesineen pintaan, minkä jälkeen esine poltetaan korkeassa lämpötilassa. Lasite sulaa esineeseen kiinni. Lopuksi esine jäähdytetään hitaasti. Lasite kovettuu jäähdytyksessä noin 500–600 asteen lämpötilassa. Kun lasitteen lämpölaajeneminen on säädetty hiukan pienemmäksi kuin massan, saadaan aikaan kappaleen lujuutta lisäävä puristusjännitys.

Lasitetta saattaa syntyä myös luonnollisessa prosessissa, kuten tulivuorenpurkauksessa. Myös ydinräjähdyksen lämpösäteily saattaa synnyttää lasitteen räjähdyspisteen välittömään läheisyyteen.

## Perinteiset lasitteet

*Tuhkalasitteet, tärkeitä Itä-Aasiassa. Tehty kasvien tuhkasta, joka sisältää potaskaa ja kalkkia.
*Maasälpälasitteet, joita on käytetty lähinnä posliinille.
*Lyijylasitteet ovat kiiltäviä ja puhtaina värittömiä sekä läpinäkyviä, ja vaativat vain n. 800 °C polttolämpötilan. Niitä on käytetty n. 2000 vuotta Kiinassa, Välimeren maissa, ja muualla Euroopassa.
*Suolalasitus ei ole varsinaisesti lasiteseos, vaan menetelmä, jota on käytetty lähinnä eurooppalaisessa kivitavarassa. Se perustuu suolan lisäämiseen uuniin poltettaessa.
*Tinalasite on oikeastaan lyijylasite, josta on tehty valkoista la läpinäkymätöntä lisäämällä tinaoksidia. Käytetty mm. islamilaisessa keramiikassa, renessanssin majolika-keramiikassa, fajanssissa ja Delftin keramiikassa.

## Katso myös
* Lasitus

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Airi Hortling: Lasite ja lasittaminen, Taideteollinen korkeakoulu (pdf)
*Airi Hortling: Runsaasti aiheeseen liittyvää tietoutta ja materiaalia
Rob Morrow

**Robert Alan ”Rob” Morrow** (s. 21. syyskuuta 1962 New Rochelle, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja ohjaaja.

## Ura
Morrow aloitti ammattinäyttelijän uransa 1980-luvun alussa ja ensimmäinen näytelmä, jossa hän esiintyi, oli Horatio Algerin tekstiin perustunut off-Broadway-tuotanto *Ragged Dick*. Myöhemmällä urallaan hän on esiintynyt kymmenissä näytelmissä, joihin lukeutuvat muun muassa  Chaim Potokin 1960-luvulla kirjoittamaan romaaniin perustuva musikaali *The Chosen*, William Whartonin esikoisromaaniin perustuva *Birdy*, Richard Nelsonin näytelmä *The Return of Pinocchio* ja Jon Robin Baitzin *The Substance of Fire*. Vuonna 1986 Morrow oli perustamassa monen muun alan ihmisen kanssa teatteriryhmää Naked Angels.

Elokuvadebyyttinsä Morrow teki vuonna 1985 ensi-iltansa saaneessa, George Bowersin ohjaamassa komediaelokuvassa *[[Private Club]]* (*Private Resort*), jonka toisessa pääosaroolissa esiintyi Johnny Depp. Seuraavina vuosina hän vieraili muutamissa televisiosarjoissa ennen kuin sai vuonna 1990 pääosaroolin CBS:n esittämästä komediallisesta draamasarjasta *[[Villi Pohjola (televisiosarja)|Villi Pohjola]]* (*Northern Exposure*). Hän oli lääkäri Joel Fleischmanin roolista kahdesti (vuosina 1992 ja 1993) ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi sarjassa paras miespääosa draamasarjassa ja kolmesti (vuosina 1992–1994) ehdolla Golden Globen saajaksi samassa kategoriassa. Morrow jätti sarjan kesken sen kuudennen, viimeiseksi jääneen tuotantokauden (1994–1995). Vuonna 1994 Morrow esitti Richard ”Dick” Goodwinia Robert Redfordin ohjaamassa, monia palkintoehdokkuuksia keränneessä elokuvassa *[[Quiz Show – tupla ja kuitti]]* (*Quiz Show*). Muita elokuvia, joissa hän on esiintynyt, ovat muun muassa Albert Brooksin ohjaama *[[Kaiken takana on äiti]]* (*Mother*, 1996), Bruce Beresfordin ohjaama *[[Viimeinen tanssi (elokuva)|Viimeinen tanssi]]* (*Last Dance*, 1996) ja Michael Hoffmanin ohjaama *[[Keisareiden kerho]]* (*The Emperor's Club*, 2002). 

Vuonna 2002 Morrow palasi televisiosarjojen pariin rikossarjassa *[[Ehdonalaiset]]* (*Street Time*), jossa hänellä oli pääosarooli Kevin Hunterina, mutta sarja lopetettiin seuraavana vuonna. Vuodesta 2005 vuoteen 2010 Morrow esitti FBI-agentti Don Eppesin roolia CBS:n rikossarjassa *[[Num3rot]]* (*Numb3rs*). *Num3roiden* päättymisen jälkeen hän sai toisen pääroolin lyhytikäiseksi jääneestä lakisarjasta *[[Koko totuus]]* (*The Whole Truth*, 2010).

Näyttelemisen lisäksi Morrow on myös ohjannut kaksi elokuvaa, lyhytelokuvan *Silent Alarm*, joka sai ensi-iltansa vuonna 1993, ja elokuvan *[[Rakkaus tienhaarassa]]* (*Maze*), joka ensiesitettiin vuonna 2000. Hän oli käsikirjoittamassa molempia ja jälkimmäisessä elokuvassa hän toimi myös tuottajana ja pääosan esittäjänä. Morrow on myös ohjannut jaksoja televisiosarjoihin *[[Kylmä rinki]]* (*Oz*), *Ehdonalaiset*, *[[Joanin salaisuus]]* (*Joan of Arcadia*), *Num3rot* ja *[[Necessary Roughness (televisiosarja)|Necessary Roughness]]*.

## Yksityiselämä
Morrow on ollut vuodesta 1998 lähtien naimisissa näyttelijä Debbon Ayerin kanssa. Parilla on yksi yhteinen lapsi.
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Indra

**Indra** (devanagari: इन्द्र) on Rigvedan ylijumala, sään ja sodan jumala sekä Svargalokan herra hindulaisuudessa. Indran nimi on tullut mahdollisesti suomalais-ugrilaisesta sanasta *[[Ilma]]* tai *[[Ilmari]]*. 

Veda-hymneissä Indra kuvataan sankarilliseksi ja loistavaksi hahmoksi, joka ajaa kolmipäisen norsun selässä. Indran aseena oli salama, jota hän kantoi oikeassa kädessään. Lisäksi hän käytti nuolia, koukkua ja verkkoa, johon hän kietoi vihollisensa. Indra saavutti valta-asemansa hindujumalien joukossa surmaamalla Vritran, kuivuuden käärmeen, joka oli niellyt kosmiset vedet ja makasi kerällä vuorten yllä. Indran iskemä salama halkaisi käärmeen mahan ja päästi vedet valloilleen synnyttäen elämää ja vapauttaen aamunkoiton. 

500-luvulla eaa. Indra tunnettiin paratiisin jumalana, ja Vishnu oli ottanut hoitaakseen hänen tehtävänsä. Indran kreikkalainen vastine oli taivaan jumala Zeus, ja roomalaiset samaistivat hänet omaan taivaanjumalaansa Jupiteriin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fredrik Wilhelm Knoblock

**Fredrik Wilhelm Knoblock** (23. toukokuuta 1806 Kristiansund, Norja – 17. heinäkuuta 1874 Muoniovaara, Ruotsi) oli Lapin ensimmäisiä ornitologeja ja Muoniovaaran ensimmäisen talon rakentaja. Knoblockin vaimo oli muoniolaissyntyinen Mathilda Adolfina, omaa sukua Kolström (16. elokuuta 1798 - 22. joulukuuta 1874).

Knoblock toimi englantilaisen ornitologi John Wolleyn apulaisena neljän vuoden ajan auttaen tätä linnunmunien keräilyssä. Hän maalasi myös Muonion kirkon ensimmäisen alttaritaulun, joka nykyään on restauroituna esillä kirkossa.

Knoblockin poika Ludvig Matias (1836 Muoniovaara – 1893 Tornio) toimi nuorena John Wolleyn oppaana ja asiamiehenä. 

## Lähteet

* Nordisk Tidskrift 6/1992: Per J. Tömmeraas: De ukjente lapplandsornitolgene
* http://www.archive.org/stream/oothecawolleyana01woll
* Samuli Paulaharju: Wanhaa Lappia ja Peräpohjaa, II painos, WSOY 1963

### Viitteet
Todistustaakka

**Todistustaakka** voi Wikipediassa viitata kahteen eri artikkeliin:

* Todistuksen taakka yleisesti
* Todistustaakka oikeustieteessä
Vlad Tepes (yhtye)

**Vlad Tepes** on Ranskan Brestissä vuonna 1992 perustettu black metal -yhtye. Vlad Tepes oli yksi legendaarisen ranskalaisen underground black metal -piirin Les Légions Noiresin (Mustien Legioonien) keskeisiä jäseniä ja myös ainoita jotka saavuttivat aikanaan pientä maailmanlaajuista suosiota. Vlad Tepes julkaisee yhä musiikkia, mutta materiaali on rajoitettu vain lähimmille yhteyshenkilöille.

## Jäsenet
* Wlad Drakkstein – laulu, kitara, rummut
* Vorlok Drakkstein – basso, laulu

### Entiset jäsenet
* Nifleim (aka Noctu) – rummut
* D.K. – rummut

## Diskografia
### Demot
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Split-albumit
* 
* 

### Uudelleenjulkaisut
* 
* 
* 
*
Voisalmi

**Voisalmi** on Lappeenrannan kaupunginosa Tyysterniemen pohjoispuolella. Voisalmen kaupunginosa sijaitsee Voisalmensaaressa, jossa on myös Kariniemen, Kivisalmen ja Suolahden kaupunginosat.
Voisalmessa on ostoskeskus, jossa on yksi lähikauppa, pankkiautomaatti, apteekki, baari, kylmä huoltoasema, ja autokorjaamo. Asuinalueen muihin palveluihin kuuluvat terveyskeskus, kaksi urheilukenttää, uimaranta, Voisalmen koulu (alakoulu), päiväkoti, sekä kirjasto.

Voisalmi ja Kivisalmi on rakennettu 1960- ja 1970-luvuilla. Kariniemi on rakennettu 1990-luvulla.

## Historiaa
Voisalmen eteläosassa, lähellä Voisalmen siltaa, on useita Salpalinjan bunkkereita ja panssarivaunuesteitä. Voisalmen itäosassa Suolahden kaupunginosassa sijaitsee Mertaniemen voimala, joka oli Suomessa ensimmäisiä maakaasusta sähköä  ja kaukolämpöä tuottavia voimaloita. 

C. G. Swan rakennutti huvilan Lappeenrannan pohjoispuolelle Voisalmen saareen Hopeavuoreen. Swan laati itse talon piirustukset, ja huvila valmistui 1892. Huvila oli kesäisen lomanvieton, puutarhanhoidon ja kulttuurin tyyssija. Siellä viihtyivät myös Swanin tyttärien aviopuolisot, kuten Eero Järnefelt, Christian Sibelius ja Otto Manninen. Huvila rapistui nopeasti 1940-luvulla sodan jälkeen ja jäi tehdasalueelle.

## Liikenne
Voisalmen läpi kulkee viisi joukkoliikennereittiä: Paikallislinjat 2, 3, 3K ja 12, sekä Taipalsaaren reitti. Reitit kiertävät Lappeenrannan keskustan jälkeen Tyysterniemen kautta Voisalmeen. Kivisalmen reitti pysähtyy Kivisalmen kioskin kohdalla, ja jotkut vuorot jatkavat Kivisalmen kärkeen. Taipalsaaren linjat ajavat edelleen suoraan Taipalsaarelle kiertämättä Kivisalmea. Kariniemessäkin on joukkoliikennettä, linjat 3 ja 8 kulkevat sinne.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Asukasyhdistyksen verkkosivusto 
*Voisalmen päiväkodin kotisivut
*Voisalmen koulun kotisivut 
*Voisalmen kirjaston kotisivut
Ketjusääntö

Differentiaalilaskennassa **ketjusääntö** antaa keinon derivoida yhdistetty funktio. Jos funktio g on derivoituva pisteessä x ja f on derivoituva pisteessä g(x), on ketjusäännön mukaan voimassa 

:D(f\circ g)(x)=f'(g(x))g'(x), 

missä ' tarkoittaa derivaattaa x:n suhteen. Leibnizin merkintää käyttäen ketjusääntö saa muodon

:\frac{df}{dx} = \frac{df}{dg} \frac{dg}{dx}.

Tässä argumentit on jätetty pois selkeyden vuoksi (edelleen siis g=g(x) ja f = f(g(x))). Ketjusääntö voidaan todistaa karakterisointilauseen avulla. Ketjusäännöstä on myös versio matriisien kertolaskulle. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* "Chain Rule" – MathWorld 
* "Chain rule introduction" – Khan Academy
Pauli Luoma

**Pauli Luoma** (s. 12. heinäkuuta 1968 Turku) on suomalainen kirjailija.

Luoma debytoi runoilla vuonna 1998 Varsinais-Suomen taidetoimikunnan Reviiri-antologiassa. Hän on julkaissut kolme aforismikokoelmaa.  Hän kirjoittaa myös fragmentteja (pienoisesseitä), joita on julkaistu Voima- ja Kerberos-lehdissä ja kokoelmassa Apinahäkkiteoriat, sekä sketsejä.

## Teokset

* Kyynluita (aforismeja, 2004, Kesuura)
* Kyynkieli (aforismeja, 2005, Kesuura)
* Kyyoppi (aforismeja, 2006, Kesuura)
* Apinahäkkiteoriat (pienoisesseitä, 2007, Kesuura)
* Tästä huoneesta ei puutu kukaan (fragmentteja, 2016, Tampereen aforismiyhdistys ry)
* Pudotteluja (fragmentteja, 2018, Tampereen aforismiyhdistys ry)
* Kolmeen kertaan sanottu (fragmentteja, 2021, Kulttuurivihkot)
* Galleria ulapalla (aforismeja, 2022, Kulttuurivihkot)
* Kuolinilmoituksia ja syntymätodistuksia (lyhytproosaa, 2024, Kulttuurivihkot)
* Aurinko auraa iloa (haikuja, runoja, fragmentteja, 2024, Kesuura)
* Muotoja (fragmentteja, 2025, Kulttuurivihkot)
* Personoidut (toinen tekijä Olli Hyvärinen, fragmentteja, lyhytproosaa, 2026, Kulttuurivihkot)

## Aiheesta muualla
* Pauli Luoma Aforistiblogissa
* Pauli Luoman aforismeja
* Pauli Luoman haastattelu
Rachelle Boone-Smith

**Rachelle Boone-Smith** (s. 30. kesäkuuta 1981 Norfolk, Virginia) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.

Boone-Smith osallistui ensimmäisiin arvokisoihinsa Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004, jolloin hän karsiutui 200 metrin juoksun välierissä ajalla 23,53. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän voitti matkalla hopeaa ajalla 22,31. Vuonna 2006 hän voitti 200 metrillä Yhdysvaltojen mestaruuden.

## Ennätykset
* 100 metrin juoksu: 11,17 (2005)
* 200 metrin juoksu: 22,22 (2005)

## Lähteet
*
Malmin kirjakauppa

**Malmin kirjakauppa** oli vuonna 1926 perustettu kirjakauppa Helsingin Malmilla. Kauppa lopetti toimintansa toukokuun lopulla 2011, ja sen omistajat Helena ja Esko Kauppila jäivät eläkkeelle.

Kaupan perusti Lyydia Möller, joka oli teollisuusneuvos K. A. Weisteen kolmas puoliso. Kauppa sijaitsi niin sanotun vanhan KOP:n talon  asemanpuoleisessa huoneessa. Vuonna 1932 Toivo Kauppila, joka aiemmin oli toiminut Kalajoen osuuskaupassa myymälänhoitajana, osti yrityksen, ja se muutti niin sanottuun Lampisen taloon osoitteeseen Päätie 5. Kauppa siirtyi hänen poikansa Esko Kauppilan hallintaan 1970. Osuuspankki rakennutti Kirkonkyläntie 11 liikerakennuksen, josta vuonna 1970 vapautui 50 neliön liikehuone. Tähän liiketilaan Malmin kirjakauppa muutti, ja 8. helmikuuta 1970 pidettiin liikkeen avajaiset. Liiketilojen ahtauden vuoksi lähitalojen kellareita vuokrattiin liikkeen varastotiloiksi.  
  
Aluekeskus valmistui nykyiselle paikalleen noin 1986. Myymälä siirtyi entisiin Osuuspankin tiloihin, ja sen pinta-ala kolminkertaistui. Kaupan verkkosivujen ensimmäinen versio avattiin 13. toukokuuta 1999. Uudet parannetut verkkosivut otettiin käyttöön elokuussa 2003.

Lopettamisen taustalla oli omistajien mukaan jättimarkettien aiheuttama hintapaine. Esko Kauppilan oli ollut tarkoitus jatkaa 70-vuotiaaksi, mutta tiloista tuli ostotarjous "josta ei voinut kieltäytyä".

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Milla Autio: "Eskon kauppaa uskaltaa suositella HS 2.6.2006 luettu 9.4.2007 
*Malmin kirjakaupan sivut
Beelzebub

**Beelzebub**,  **Baalzebub** tai **Beliar**, (Ba‘al Zebūb tai Ba‘al Zəvūv, hepreaksi בעל זבוב), oli filistealaisten kaupungissa Ekronissa palvottu jumala. Hänet mainitaan Vanhassa testamentissa nimellä "**Baal-Sebub**" (2. Kun. 1: 3) ja Uudessa testamentissa nimellä "**Beelsebul**" (mm. Matt. 10: 25).

Muinaisuudessa polyteistisen seemiläisjumalan Baalin ja Beelzebubin välillä oli eroa vain vähän tai ei lainkaan. Monoteistinen juutalainen viittaus Baaliin muuttui muiden nimitysten ohella tarkoittamaan Saatanaa.

Baal-zebub lienee alun perin tarkoittanut ”ruhtinas Baal”, ja hän on ollut filistealaisten suojelusjumala. Rabbien teksteissä nimi merkitsi ”tunkion herraa” tai ”lantalan herraa” sanan *zabal* eli ”lanta” mukaan. Lantaa puolestaan on käytetty epäjumalan palvonnan synonyyminä. Zebūb tarkoittaa hepreassa 'kärpästä', ja Ba‘al Zebūl on väännetty pilkkamuotoon Ba‘al Zebūb ”kärpästen herra”.

## Lähteet
* Lurker, Manfred:  A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Catholic Encyclopedia 
*Jewish Encyclopedia 
*Godchecker
*DeliriumsRealm
*Occultopedia
Sulfonaatti

**Sulfonaatti** on anioni, jonka yleinen rakenne *R*SO2O&minus;, jossa *R* on jokin orgaaninen ryhmä. Sulfonaatit ovat sulfonihapon (*R*SO2OH) konjugaattiemäksiä. Termiä sulfonaatti käytetään myös sulfonihapon estereistä (*R*SO2O*R*).

## Esimerkkejä
* mesylaatti eli metaanisulfonaatti (CH3SO2O&minus;)
* triflaatti eli trifluorimetaanisulfonaatti (CF3SO2O&minus;)
* tosylaatti eli *p*-tolueenisulfonaatti (CH3C6H4SO2O&minus;)

Edellä mainittuja termejä käytetään suoloista, estereistä ja anioneista.
Melaveikot

**Melaveikot** kokoonpanon takana olivat seuraavat rap-artistit
*B-Rapun Talonmies: Edu Kehäkettunen 
*Antti Theodor ja Burt Pakarat: Tuomio & Kone
Visual Radio

**Visual Radio** on Nokian rekisteröimä tavaramerkki. Visual Radio tarkoitti visuaalisen kuvasisällön lisäämistä audioradiolähetyksen sekaan. Nokia sisällytti tämän tekniikan joihinkin analogisia FM-lähetyksiä tukeviin matkapuhelimiinsa. Näitä ovat esimerkiksi Nokia 3230, Nokia 7710, Nokia N70, Nokia N80, Nokia N91, Nokia N95, Nokia E51, Nokia E71 ja Nokia 6270.

## Aiheesta muualla
* Nokian Visual Radio
Bestial Devastation

**Bestial Devastation** on brasilialaisen thrash metal -yhtye Sepulturan EP ja ensimmäinen studiojulkaisu vuodelta 1985.

EP nauhoitettiin kasiraiturilla ja miksattiin kahdessa päivässä elokuussa 1985. Kappaleen "The Curse" lauluraidan tulkitsi yhtyeen silloinen ystävä Wagner Lamounier. *Bestial Devastation* julkaistiin alun perin täyspitkän albumin A-puolena kustannussyistä. Levy-yhtiö Cogumelo Recordsin toisen artistin, Overdosen, EP oli albumin B-puoli. 

Ostettuaan kaikki oikeudet Sepulturan kolmeen ensimmäiseen albumiin Roadrunner Records julkaisi *Bestial Devastationin* myöhemmin CD:nä, uudelleenpakattuna ja -masteroituna yhdessä *[[Morbid Visions]]* -albumin kanssa. 

## Kappalelista
# "The Curse" – 0:39
# "Bestial Devastation" – 3:08
# "Antichrist" – 3:47
# "Necromancer" – 3:53
# "Warriors of Death" – 4:10
*Kaikki sävellykset ja sovitukset Igor Cavalera, Max Cavalera, Jairo Guedz ja Paulo Jr.
*Sanoitukset: Max Cavalera

## Kokoonpano
*Igor Cavalera – Rummut
*Max Cavalera – Laulu, kitara
*Jairo Guedz – Soolokitara
*Paulo Jr. – Basso

## Triviaa
* Kappaleen "Antichrist" sanoitukset kirjoitettiin myöhemmin uusiksi ja se sai uuden nimen "Anticop".

## Aiheesta muualla
* 
*
Varaani (albumi)

**Varaani** on J. Karjalainen ja Mustat Lasit -yhtyeen kuudes albumi, joka julkaistiin maaliskuussa 1986. Albumin tunnetuin kappale on levyn päätösraita "Mä meen". Albumin kansitaiteen on suunnitellut Kai Kujasalo.

Albumi julkaistiin 3. maaliskuuta 1986 vinyylilevynä, CD-levynä sekä C-kasettina Poko Rekordsin toimesta. Vuonna 2007 julkaistiin CD-painos digipak-kansilla. Vuonna 2011 albumi julkaistiin remasteroituna CD-painoksena.

Albumi ylitti kulta -ja platinalevyrajat ilmestymisvuonnaan 1986 ja sitä on myyty yhteensä 67 530 kappaletta.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Jukka Karjalainen ja sovittanut Jukka Tuovinen.

### A-puoli
#
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#
#

## Kokoonpano

### [[J. Karjalainen|J. Karjalainen ja Mustat Lasit]]
* Mikko Kivikari – piano, urut ja haitari
* Jukka Tuovinen – saksofoni ja piano (kappaleessa "Varaani")
* Antero Priha – trumpetti
* Olli Haavisto – kitara, dobro ja pedal steel -kitara
* Pekka Lehti – basso
* Janne Haavisto – rummut
* J. Karjalainen - kitara, mandoliini, huuliharppu (A4) ja laulu

### Muut muusikot
* Seppo Kantonen – piano (kappaleissa "Skippadi skappadi", "Niin monta vuotta", "Sekaisin" ja "Parhaat puoleni")
### Tuotanto
* Risto Hemmi - äänitys ja miksaus
* Olli Haavisto - miksaus ja tuotanto
* Kai Kujasalo - kannen graafinen suunnittelu
* Timo Kirves - valokuvat (sisäpussi)

## Lähteet
Morbid Visions

**Morbid Visions** on brasilialaisen thrash metal -yhtye Sepulturan ensimmäinen täyspitkä albumi ja toinen studiojulkaisu, joka nauhoitettiin ja miksattiin seitsemässä päivässä yhtyeen kotikaupungissa Belo Horizontessa elokuussa 1986. 

Sepulturan musiikkityyli kahdella ensimmäisellä julkaisulla on vahvasti death metal -vaikutteista. *Morbid Visionsin* sanoitukset ovat jopa koomisella tavalla saatananpalvontaa sivuavia seuraten Venomin ja Celtic Frostin viitoittamaa tietä. Eräs syy tähän oli pääsanoittajana toimineen Max Cavaleran täydellinen kielitaidottomuus &ndash; 17-vuotias brasilialaisnuorukainen osasi ainoastaan äidinkieltään portugalia. Myöhemmillä albumeilla Sepultura-muusikkojen aikuistuessa musiikin teemat siirtyivät kohti politiikkaa ja yhteiskuntakritiikkiä. Erityisesti Max Cavalera kehittyi sekä muusikkona että sanoittajana.

*Morbid Visionsin* tuotantoarvot ovat alhaiset &ndash; ajan hengen mukaan death metal -soundi on tunkkainen, hiomaton ja Cavaleran murinasta saa tuskin selvää. Musiikin historian näkökulmasta tuotannollisia arvoja merkittävämpää albumissa on death- ja thrash metalille olennainen vimma, joka taltioitui myös Sepulturan myöhemmille menestysalbumeille *[[Beneath the Remains]]* ja *[[Arise]]*.

Ostettuaan kaikki oikeudet Sepulturan kolmeen ensimmäiseen albumiin Roadrunner Records julkaisi *Morbid Visionsin* myöhemmin CD:nä, uudelleenpakattuna ja -masteroituna yhdessä *[[Bestial Devastation]]* -EP:n kanssa. 

## Kappaleluettelo
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

*Kaikki sävellykset ja sanoitukset: Max Cavalera, Jairo Guedz ja Paulo Jr.

## Kokoonpano
*Igor Cavalera - rummut
*Max Cavalera - laulu, kitara
*Jairo Guedz - soolokitara
*Paulo Jr. - basso

### Muut tekijät
* Eduardo Santos - miksaus, äänitys ja masterointi
* Ze Luiz - miksaus, äänitys ja masterointi

## Aiheesta muualla
* 
*
Asus

**ASUSTeK Computer Inc.** (), kutsutaan yleensä nimellä **ASUS** ja kiinaksi **Huáshuò,** on taiwanilainen tietotekniikka- ja elektroniikkateollisuusyritys, joka valmistaa muun muassa tietokoneiden komponentteja kuten emolevyjä, näytönohjaimia ja ohjeislaitteita kuten näyttöjä ja näppäimistö ja mobiililaitteita ja kannettavia tietokoneita.
Asus oli emolevyjen markkinajohtaja noin 40 prosentin osuudellaan vuonna 2008, jolloin se myi yli 24 miljoonaa emolevyä. Joulukuussa 2009 yhtiön kerrottiin lopettavan emolevyjen valmistuksen, mutta ASUS-nimen käyttö tuotemerkkinä jatkunee valmistuksen päättymisen jälkeenkin.

Tammikuussa 2026 Asus kertoi vetäytyvänsä kokonaan älypuhelinten valmistuksesta. Nykyisille puhelinmalleille kuitenkin jatketaan edelleen ohjelmistopäivitysten, huollon ja tuen tarjoamista.

Yhtiöllä on toimipaikkoja Hollannissa, Kiinassa, Saksassa, Itävallassa, Yhdysvalloissa, Aasiassa, Taiwanissa ja Suomessa.

## Tuotteet

Yhtiö lisensoi tekniikkaa suoritinvalmistajilta, kuten AMD:ltä, Inteliltä ja Nvidialta, ja valmistaa tuotteita, kuten emolevyjä ja näytönohjaimia.

### Puhelimet
Asus ZenFone, julkaistu 2014

### Kannettavat tietokoneet
*ZenBook
*VivoBook
*ASUSPRO
*ExpertBook
*ProArt StudioBook
*Chromebook
*EeeBook

### Pöytäkoneet
* Essentio
* VivoPC
* EeeBox PC

### Pelaajille
*Republic of Gamers (ROG)
*The Ultimate Force (TUF)
TUF Gaming on keskihintaisten pelituotteiden brändi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Johann Martin Schleyer

**Johann Martin Schleyer** (18. heinäkuuta 1831 – 16. elokuuta 1912) oli saksalainen katolinen pappi, joka kehitti volapükin kielen. Hän syntyi Oberlaudassa Badenissa. Hanns Martin Schleyer oli Johann Martin Schleyerin veljen pojanpojan pojanpoika.

Schleyerin kertoman mukaan hän kehitti kielen tavattuaan saksalaisia talonpoikia, ja Jumala käski häntä unessa luomaan sen. Talonpojat kertoivat heidän Amerikkaan muuttaneen maamiehensä kohtaamista kielivaikeuksista ja siitä aiheutuneista ongelmista.

## Elämä
Schleyer toimi vuosina 1867–1875 Krumbachnin pastorina. Hän oli neljä kuukautta vankilassa, koska hän oli tukenut sosialismia Kulturkampfin aikana. Vuosina 1875–1885 oli Litzelstettenin kirkkoherra. Hän toimi katolilaisia runoutta julkaisevan *Sionsharfe* -lehden toimittajana. Toukokuussa 1879 hän julkaisi artikkelin volapükiksi Sionsharfessa. 

Vuonna 1880 hän julkaisi ensimmäisen kirjan volapükiksi. Kieli levisi ympäri Eurooppaa. Vuonna 1885 Schleyer jäi eläkkeelle papin ammatista, mutta jatkoi töitä volapükin kanssa. Vuonna 1894 Leo XIII antoi hänelle Vatikaanin siunauksen.
Jani Mattila

**Jani Juhani Mattila** (s. 17. syyskuuta 1976 Nokia, Suomi) on suomalainen mäkihyppääjä.

Mattilalla on hallussaan Hämeenlinnan Ahveniston hyppyrimäen mäkiennätys, joka on jaettu Matti Nykäsen ja Vesa Hakalan kanssa. Kukin on hypännyt mäestä 82 metriä.

Jani on naimisissa Petra Mattilan kanssa ja heillä on yksi lapsi.

Mattila lopetti aktiivisen urheilu-uransa vuonna 2001. Hän harrastaa nykyisin autohifiä ja kilpailee sekä tuomaroi EMMA Finlandissa.

## Saavutukset mäkihypyssä

* Nuorten MM-kilpailuissa 1994 Breitenwangissa joukkuekultaa (Janne Ahonen, Olli Happonen, Tero Koponen, Jani Mattila). Henkilökohtaisessa kilpailussa kuudes sija.
* SM-kilpailuissa vuonna 1993 muovimäen neljäs sija.
* 1996 normaalimäessä kuudes sija.
* 1997 normaalimäessä viides ja pienmäessä toinen sija.
* Maailmancup kausi 1994 94. sija. 1 piste
* Maailmancup kausi 1997 82. sija. 10 pistettä
* Continental Cup kausi 1993 66. sija. 9 pistettä
* Continental Cup kausi 1994 27. sija. 246 pistettä.( paras suomalainen )
* Continental Cup kausi 1995 127. sija. 4 pistettä
* Continental Cup kausi 1996 48. sija. 183 pistettä
* Continental Cup kausi 1997 127. sija. 45 pistettä
* Continental Cup kausi 1998 127. sija. 1 piste
* Continental Cup kausi 2000 127. sija. 13 pistettä

## Saavutukset autohifissä

* 2000 SM finaalin 3. sija. Luokassa amatööri yli 300 Wattia
* 2005 SM finaalin 1. sija. Luokassa amatööri sound only
* 2006 SM finaalin 4. sija. Luokassa Pure passive
* 2007 SM finaalin 1. sija. Luokassa Pure passive
* 2007 EM finaalin 6. sija. Luokassa Pure passive. Tanska, Herning
* 2008 SM finaalin 2. sija. Luokassa Advanced-Unlimited

## Lähteet
* 
* Suomalaiset nuorten EM- ja MM-mitalistit 1968–2009 Suomen Hiihtoliitto (arkistoitu versio)
Liz Allan

**Elizabeth Allan** (lempinimeltään Liz Allan) on fiktiivinen hahmo Marvelin sarjakuvamaailmassa. Hän kuluu sivuhahmoihin Hämähäkkimiehen seikkailuissa. Hänen ensiesiintymisensä oli *Amazing Fantasy* #15 -lehdessä, ja hänet loivat Stan Lee ja Steve Ditko.

## Muissa medioissa
### Televisio
Liz Allan nähtiin Hämähäkkimies-animaatiosarjassa Mary Jane Watsonin ystävänä ja sivuhahmona. Hänellä oli myös tärkeä rooli jaksossa "Häät".
Hänen äänenään oli Marla Jeanette Rubinoff.

Jaksot, jossa Liz esiintyi, ovat:
* 16 "Vesimies"
* 19 "Morbius"
* 29 "Tee toivomus"
* 39 "Pilkku"
* 41 "Käännekohta"
* 47 "Herääminen" (takauma)
* 49 "Vihreän Menninkäisen paluu"
* 53 "Häät"
* 65 "Jäähyväiset, Hämähäkkimies" (toisen maailman Liz)

### Elokuva
Laura Harrier näyttelee vuoden 2017 elokuvassa *[[Spider-Man: Homecoming]]* hahmoa nimeltä **Liz Toomes**, joka perustuu sarjakuvien hahmoista sekä Liz Allaniin että Valeria Toomesiin. Liz on Adrian Toomesin / Korppikotkan tytär ja Peterin ihastus, neljännen vuoden opiskelija Midtownin tiedelukiossa sekä lukion akateemisen kymmenottelujoukkueen kapteeni. Myöhemmin Peter saa selville, että Adrian on Lizin isä. Adrian itse saa selville Peterin olevan Hämähäkkimies, mutta Liz ei. Adrianin pidätyksen jälkeen Liz ja hänen äitinsä Doris muuttavat Oregoniin.
Fosfonaatit

**Fosfonaatit** ovat orgaanisia yhdisteitä, joissa on yksi tai useampia C-PO(OH)2 tai C-PO(OR)2 (R=alkyyli, aryyli) -ryhmiä. Ensimmäisen bisfosfonaatin valmistivat vuonna 1897 Von Baeyer ja Hofmann. Bisfosfonaatteja käytetään lääkeaineina erilaisien luuhun liittyvien sairauksien, kuten osteoporoosin, Pagetin taudin sekä kasvainten aiheuttaman hyperkalsemian hoidossa. Fosfonaatit ovat myös tehokkaita kelatoivia yhdisteitä. Osteoporoosissa bifosfonaattien teho on kiistetty BMJ:ssä vuonna 2015 julkaistulla tutkimuksella.

## Katso myös
* Fosfaatti

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Donna Paukku

**Donna Paukku** on vuosina 2006–2007 valmistunut ja MTV3-kanavalla esitetty satiirisarja. Sarjan olivat käsikirjoittaneet salanimen takana olevat Rauha Relander, Peter Ståhlberg ja Sulo Kallio. Sarjan oli ohjannut Seija-Liisa Eskola ja tuotannosta vastasi Nordisk Film & TV. Sarja oli jatkoa vuosina 1990&ndash;1996 ja 1999 esitetyille sarjoille *[[Hyvät herrat]]* sekä *[[Herrat nauraa]].*

Sarjan päähahmo oli kauppaneuvos Johannes Paukun avioton tytär, joka saapuu Italiasta Suomeen. Alkuperäisen Raimo "Tollo" Koskivuon näyttelijän, Eero Melasniemen, korvasi sarjassa Markku Toikka.

## Juoni

Johannes Paukun pesää jaetaan ja SDP:n europarlamentaarikko Tollon hallussa on merkittävä osa Paukun makkarakonsernin osakekannasta. Kun Tollo on turvaamassa vaalirahoituksensa ja hallituspaikan yhtiössä, neuvottelupöytään saapuu yllättävä vieras, Donna Paukku.

Donna asettuu asumaan laadukkaaseen hotelliin ja ryhtyy Tollon sekä Tyynen avustamana saunottamaan vieraita. Donnalla on Suomessa usea salainen tehtävä ja biologinen kellokin tikittää. Suomi on mahdollisuuksien ihmemaa, kunhan verkostoituu oikein ja on alasti oikeassa paikassa – saunassa.

## Näyttelijät
* Ushma Olava – Martina Koskinen
* Anja Pohjola – Tyyne
* Maria Sid – Donna Paukku
* Markku Toikka – Raimo "Tollo" Koskivuo
* Panu Vauhkonen – Usko Härmälä

## Vierailijoita
* Sirkka-Liisa Anttila
* Pekka Haavisto
* Eero Heinäluoma
* Satu Siitonen-Heinäluoma
* Liisa Jaakonsaari
* Jyrki Katainen
* Katri Helena
* Paavo Lipponen
* Päivi Lipponen
* Juha Mieto
* Sauli Niinistö
* Jussi Pajunen
* Hanna Pakarinen
* Kari Peitsamo
* Timo Soini
* Alexander Stubb
* Tarja Turunen
* Merja Vanhanen
* Paavo Väyrynen
* Stefan Wallin
* Jutta Zilliacus

## Jaksot

## Lähteet
* MTV3 Kevät 2007
Aivar ja Ülo Voitka

Veljekset **Aivar Voitka** (s. 17. maaliskuuta 1967) ja **Ülo Voitka** (s. 7. lokakuuta 1968) olivat virolaisia anarkisteja, jotka pakenivat vuonna 1986 metsään välttääkseen asepalvelusta Neuvostoliiton puna-armeijassa. He pakoilivat neljätoista vuotta ja asuivat maanalaisissa bunkkereissa. Aivar ja Ülo tekivät valan, etteivät he antaudu elävinä. Selvitäkseen hengissä he alkoivat ryöstää kauppoja. Pitkään jatkunut pakomatka turhautti veljekset, ja he muuttuivat väkivaltaisiksi. Kun Viro palautti itsenäisyytensä vuonna 1991, veljekset anoivat hallitukselta virallista lupaa saada palata kotiin vapaina, mutta pääministeri ei taannut heille koskemattomuutta.

Voitkan veljekset vangittiin vuonna 2000. Poliisi pidätti heidät oman kotitalon ullakolle rakennetusta piilopaikasta. Tiedotusvälineet kehittivät Voitkan veljesten pakomatkasta sankaritarinan. Moni oli kuitenkin sitä mieltä, että veljekset olivat pikkurikollisia eivätkä ansaitse ihailua.

Ohjaaja Pekka Lehto teki veljeksistä tv-dokumentin *[[V.O.I.T.K.A. – metsän veljet]]* (V. O. I. T. K. A. metsavennad), joka valmistui vuonna 2004.

## Aiheesta muualla
*The Saga of the Voitka Brothers (PDF)
Kubotan

**Kubotan** on kooltaan noin 14 cm pitkä kynämäinen itsepuolustusväline, joka on valmistettu alumiinista, puusta tai muovista. Kubotanista on kehitetty erilaisia muunnoksia, mutta kaikissa malleissa toimintaperiaate on sama. Kubotanin avulla hyökkääjän voi pienelläkin voimalla lamauttaa tai saada hallintaan. Kubotanin ja sen perustekniikat kehitti alun perin suurmestari Soke Kubota Takayuki, jonka mukaan myös itse väline on nimetty.

## Historia
1970-luvun puolivälissä Los Angelesin poliisivoimat etsi keinoa suojella pysäköinninvalvojia, jotka eivät saaneet kantaa mukanaan asetta. Soke Kubota esitteli kubotanin kaupungin poliisivoimille, jotka kehittivät kubotanista "väkivallattoman" itsepuolustusaseen. Kubotan levisi nopeasti myös koko Yhdysvaltojen poliisivoimien käyttöön ja siviilien itsepuolustusvälineeksi.

## Käyttö
Kubotanin tehokkuus perustuu sen yksinkertaisuuteen ja käyttötekniikoiden tehokkuuteen. Kubotania on mahdollista käyttää lyömäaseena, hermopisteaseena, sekä erilaisten lukkojen ja vääntöjen tehostamiseen. Lisäksi on saatavilla erityyppisiä erikoismalleja, joihin on yhdistetty muun muassa erityyppisiä veitsiä ja kaasusumuttimia. Kubotania tavataan yleensä niin kutsuttuna avaimenperämallina, jolloin se muistuttaa lähinnä suurta avaimenperää ja on aina saatavilla. Kubotania voi kuljettaa mukanaan iästä ja sukupuolesta riippumatta melkein missä tahansa maassa laillisesti, eikä tavallisen kubotanin hallussapitoon yleensä vaadita lupaa. Suomessa kuitenkin kubotanin hallussapito yleisellä paikalla on järjestyslain mukaan kielletty. 

## Lähteet
Aavikkorotta

**Aavikkorotta** (*Jaculus jaculus*) on Lähi-idässä ja Pohjois- ja Koillis-Afrikassa elävä jyrsijälaji ja yksi hyppyrottien heimon 51 lajista. Sitä pidetään Suomessakin lemmikkieläimenä, ja lemmikkiharrastajat käyttävät siitä nimitystä "pikkujerboa".

Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut lajille uutta suomenkielistä nimeä *pohjoisafrikanjerbo*.

## Levinneisyys ja elintavat
Aavikkorottaa tavataan Pohjois-Afrikan ja Lähi-idän hiekka- ja kivikkoaavikoilla, jossa se elää pienissä ryhmissä. Aavikkorotta on yöeläin, joka voi vaipua kuumana päivänä pesässään horteeseen. Naaras synnyttää lokakuun ja helmikuun välisenä aikana 2–4 poikasta.

Aavikkorotan ravinto koostuu kasvien juurista, mehikasvien lehdistä, silmuista, siemenistä ja hämähäkeistä. Ruokaa etsiessään ja paetessaan vihollisiaan ne voivat liikkua hyppimällä nopeasti pitkiäkin matkoja avoimessa maastossa.

Laji elää vankeudessa 5–6-vuotiaaksi.

## Tuntomerkit

Aavikkorotan ruumis on 10–15&nbsp;cm pitkä. Lyhyen, harmaankeltaisen karvan peittämä häntä on 15–25&nbsp;cm pitkä, ja päättyy isoon tupsuun. Myös takajalkojen varpaita peittävät pitkistä karvoista muodostuneet tupsut. Selkä ja kyljet ovat hiekan kellertävät, mikä on aavikko-olosuhteissa hyvä suojaväri. Vatsapuoli on valkea. Silmät ja korvat ovat erittäin suuret. Täysikasvuinen yksilö painaa noin 55 grammaa. Aavikkorottien takajalat ovat noin neljä kertaa pidemmät kuin etujalat, ja väitetäänkin ettei koirakaan saa hyppien pakenevaa aavikkorottaa kiinni.

## Lähteet
* WSOY, Suuri Eläinkirja

### Viitteet
Tölli

**Tölli** on kulmakunta entisessä Nummi-Pusulan kunnassa, Töllinkosken rannalla, lähellä Pusulan kirkonkylää. Siellä sijaitsee *Töllin mylly*.  Mylly on edelleen toiminnassa, nykyisin osuuskunnan käytössä. Töllinkosken (ent. Juvankoski) myllyjen historia ulottuu vähintään 1600-luvulle saakka. Tieto on peräisin läheisen Karisjärven kylän asukkaiden käräjille jättämästä valituksesta liian korkeasta myllyverosta. 1900-luvun alussa koskessa oli kolme myllyä, joista keskimmäinen sijaitsi nykyisen, vuonna 1922 rakennetun, myllyn paikalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Töllin myllyn tarina
Vinokino

**Vinokino** on Suomen ainoa vain sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöihin keskittyvä elokuvafestivaali. Se sai alkunsa Turusta, jossa sitä on järjestänyt Turun Seudun Seta ry vuodesta 1992. Tapahtuma on suunnattu kaikille elokuvan ystäville.

Nykyään festivaali järjestetään vuosittain loka-marraskuun tienoilla Helsingissä ja Turussa. Usein näytöksiä on myös muilla paikkakunnilla. Viime vuosina festivaali ja sen oheistapahtumat ovat keränneet valtakunnallisesti noin 3300 kävijää. 

Vinokino osallistuu perinteisesti myös Helsingin Pride-viikkoon erityisellä *Pridekino*-näytännöllä.

Festivaalin nimi oli aluksi *Lesbo- ja homoelokuvan festivaali*, kunnes vuonna 1995 nimeksi otettiin *Pervoplanet*. Vuodesta 1997 lähtien nimi on vakiintunut Vinokinoksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vinokinon kotisivut
Karin Brienesse

**Karin Brienesse** (17. heinäkuuta 1969 Breda, Pohjois-Brabant) on entinen alankomaalainen perhos- ja vapaauimari, joka osallistui kolmiin olympialaisiin; vuoden 1988, ja 1992, sekä vuoden 1996 olympialaisiin. 

Vuoden 1988 olympialaisissa, Soulissa, hän sijoittui kolmanneksi 4 × 100 metrin vapauintiviestissä (joukkueella Marianne Muis, Mildred Muis, Conny van Bentum, ja Brienesse, aika 3.43,39). Lisäksi Brienesse osallistui 100 ja 200 metrien vapaauinteihin, hän oli 100 metrillä kuudes, aika 56.15, ja 200 metrillä 22., aika 2.04,36, sekä myös 4 × 100 metrin sekauintiviestiin (joukkueella Jolanda de Rover, Linda Moes, van Bentum, Brienesse), sijoitus viides, aika 4:12.19.

Vuonna 1991 Ateenan pitkän radan EM-kilpailuissa Brienesse osallistui 4 × 100 metrin vapaauintiviestiin (kultaa), 4 × 200 metrin vapaauintiviestiin (pronssia), ja 4 × 100 metrin sekauintiviestiin (pronssia).

Vuoden 1992 olympialaisissa, Barcelonassa Brienesse osallistui 100 metrin vapaauintiin (kahdeksas sija, aika 56.59), 100 metrin perhosuintiin (kymmenes sija, aika 1:01.20), ja  4 × 100 metrin vapaauintiviestiin (joukkueella Diana van der Plaats, Marianne Muis, Mildred Muis ja Brienesse, viides sija, aika  3.43,74).

Vuoden 1996 olympialaisissa, Atlantassa, Brienesse osallistui 100 metrin vapaauintiin (kahdeksas sija, aika 56.12), 4 × 100 metrin vapaauintiviestiin (joukkueella Marianne Muis, Minouche Smit, Wilma van Hofwegen, ja Brienesse, neljäs sija, aika 3:42.40), sekä 4 × 100 metrin sekauintiviestiin (joukkueella Brenda Starink, Madelon Baans, van Hofwegen ja Brienesse, 12. sija, aika 4:11.64).

Brienesse voitti urallaan myös kolme mitalia pitkän radan MM-kilpailuista.

## Lähteet
*Members.chello.nl  
*Zwemmen in de polder