open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ambrogio Lorenzetti

**Ambrogio Lorenzetti** oli italialainen taidemaalari (kuollut noin 1348). Hän oli sienalaisen koulun edustaja. Hän sai vaikutteita Giotto di Bondonelta. Myös hänen veljensä Pietro Lorenzetti oli tunnettu taidemaalari. 

Lorenzetti opiskeli Sienassa Duccion koulukunnan ryhmässä ja myöhemmin Assisissa, jossa vaikutti Giotto di Bondone. Hänen ensimmäisessä työssään *Neitsyt ja lapsi* (1319) ei ole jälkeäkään ducciolaisuudesta, vaan se tukeutuu Giotton oppeihin. Puhtaat viivat ja laadukkaat värit  tekevät syvyysvaikutelmasta hyvin lyyrisen. 

Veljekset suuntautuivat uransa alkuaikoina eri suunnille, vaikka kumpikin tukeutui Giotton ja toscanalaisen kuvanveiston perinteeseen. Ambrogio Lorenzettin maalauksia hallitsevat tyyneys ja lyyrisyys. Hänen teoksistaan kuvastuvat myös mielikuvitus ja älyllinen voima. Sienan kaupungintalossa olevat freskot ovat hänen kuuluisimpia töitään. Niissä ilmenevät hänen pyrkimyksensä kohti entistä elävmpää ja dramaattisempaa ilmaisua. 

Veljensä tavoin Lorenzetti menehtyi todennäköisesti paiseruttoon noin vuonna 1348. 
## Ambrogio Lorenzettin töitä

**Hyvän ja huonon hallituksen allegoriat*, fresko 1337–1339, Palazzo Pubblico, Siena , jotka tilattiin teroittamaan kaupunginvaltuutettujen mieleen, mitkä heidän velvollisuutensa ovat ja että heidän päätöksensä vaikuttaisivat sienalaisten elämään.
**Neitsyt Maria*, maalaus, Palazzo Pubblico, Siena
**Marian ilmestys*, maalaus 1344, Pinacoteca Nazionale, Siena
*Lynettifresko, Sant’Agostinon kirkko, Siena

## Lähteet
Uinskojen piiri

**Uinskojen piiri** () on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 1&nbsp;555 neliökilometriä. Asukkaita on 12&nbsp;500 henkeä (vuonna 2009).

Uinskojen piiri sijaitsee Permin aluepiirin kaakkoisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Kungurin, koillisessa Ordan, etelässä Oktjabrskin ja Tšernuškan sekä lännessä Bardan piireihin. Pinta-alasta yli puolet on metsää ja 15 % karstimaata. Hyötykaivannaisia ovat öljy, kivennäisvedet, turve, sora, savi ja rakennuskivi. Suurin joki on Sylvan sivujoki Iren.

Piiriin kuuluu 7 maalaiskuntaa: Aspa, Lom, Nižni Syp, Suda, Tšaika, Uinskoje ja Voskresenskoje. Hallinnollinen keskus on Uinskojen kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 42.

Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 63,9 % venäläisiä ja 33,4 % tataareja. Kaupunkiväestöä ei ole.

Piirin kautta kulkee Tšernuškan ja Kungurin välinen asfalttitie. Seudulla on elintarvike-, metsä- ja puunjalostusteollisuutta. Maatalous on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan viljelyyn.

Piirissä toimii ammattikoulu, kaksi lasten luomistyön keskusta, musiikkikoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos ja kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy *Rodnik* (”Lähde”). 

Seudulla on arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat maalaiskylien ortodoksiset kirkot sekä Uinskojen ja Sudan historialliset rakennukset. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Uinskojen piirin sivusto
Jessy Matador

**Jessy Kimbangi** (s. 27. lokakuuta 1982 Kongon demokraattinen tasavalta), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään, **Jessy Matador**, on ranskalainen laulaja ja tanssija.

## Lapsuus
Jessy Matador on syntynyt 27. lokakuuta 1982 Kongon demokraattisessa tasavallassa. Hän aloitti uransa tanssijana 2001 ja liittyi myöhemmin ryhmään Les Cœurs Brisés, jonka kanssa hän oli kiertueilla mm. Yhdysvalloissa, Kongossa, Isossa-Britanniassa, Italiassa ja Kanadassa. 

Vuonna 2005 Matador perusti ryhmän La Sélésao, joka koostuu jäsenistä *Dr.Love*, *Linho* ja *Benkoff*. Samat jäsenet muodostivat myös ensimmäinen version ryhmästä Magic System. Vuoden 2007 lopulla ryhmä allekirjoitetti levysopimuksen Oyas Recordsin kanssa ja keväällä 2008 he siirtyivät Wagram Recordsille. 

Ryhmän ensimmäinen single, "Décalé Gwada", julkaistiin kesäkuussa 2008 ja siitä tuli kesän suurimpia hittejä. 24. marraskuuta 2008 he julkaisivat albumin *African New Style*, joka antoi nimen uudelle hybridi-tyyliselle musiikille afrikkalaisilla ja karibialaisilla vaikutteilla. Kyseisestä urbaanimusiikista löytyy useita musiikkityylejä kuten *coupé-décalé*, *ndombolo*, *kuduru*, zouk, reggae, dancehall ja hip-hop. Joulukuussa 2008 julkaistiin ryhmän toinen single, "Mini Kawoulé".

## Eurovision laulukilpailu 2010
19. helmikuuta 2010 France Télévisions ilmoitti, että Jessy Matador edustaa Ranskaa Eurovision laulukilpailussa 2010 laululla "Allez! Ola! Olé!" . Kilpailu järjestettiin 29. toukokuuta 2010 Oslossa, Norjassa. Matador sijoittui kahdenneksitoista.

## Diskografia
### Singlet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen blogi 
* Jessy Matador Myspace-sivustoilla
Dan Duryea

**Dan Duryea** (23. tammikuuta 1907 White Plains, New York &ndash; 8. kesäkuuta 1968 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.

Duryean ensimmäinen elokuvarooli Leo Hubbardina elokuvassa *[[Nainen ei armoa antanut]]* vuonna 1941. Saman roolin hän oli esittänyt myös Broadwaylla. Muihin Duryean elokuviin kuuluvat muun muassa *[[Sankaritekojen mies]]* (1942), *[[Nainen ikkunassa]]* (1944), *[[Punainen katu]]* (1945) ja *[[Aavikkolento]]* (1965).

Duryea on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Hlystit

**Hlystit** (, ’ruoskijat, piiskaajat’) olivat Venäjällä 1600-luvulta 1900-luvun alkuun vaikuttanut siperialainen uskonlahko. Suomessa siitä saivat vaikutteita muun muassa hyppääjien liike sekä kartanolaisuus.Edvard Radzinskin mukaan Grigori Rasputinin uskonnolliset näkemykset edustivat eräänlaista versiota hlystiläisestä uskosta.

## Historia

Hlystien perustajana pidetään 1600-luvun loppupuolella elänyttä kostromalaista Daniil Filippovitšia, joka julisti olevansa Herra Sebaot. Hlystien perimätiedon mukaan Daniil oli "laskeutunut taivaasta tulisissa vaunuissa suuren kohun saattelemana". Tarinan mukaan pajarit veivät hänet Moskovaan ja ristiinnaulitsivat hänet Spasskajan porttiin. Daniilin oletettiin kuitenkin nousseen kuolleista taivaaseen jättäen mahdollisuuden uusien kristuksien ja jumalansynnyttäjien syntymiseen Pyhän Hengen kautta. Vuoden 1783 vainoissa Daniil Filippovitšin hauta avattiin ja hänen jäännöksensä poltettiin.

Hlystiläisyyttä esiintyi lähinnä Länsi-Venäjällä talonpoikien keskuudessa. Virallisen kirkon karsastuksen vuoksi liike sai salaisen luonteen. Yksittäisiä seurakuntia kutsuttiin hlystien keskuudessa "laivoiksi". 

Venäjällä 1700-luvulta 1900-luvun alkuun esiintynyttä kastroitujen skoptsi-lahkoa pidetään hlysteistä alun perin syntyneenä liikkeenä. Myös monissa muissa venäläisissä lahkoissa oli hlystiläisyyden kanssa yhteneviä piirteitä.

## Hengelliset tavoitteet ja ''radenije''-rituaali

Hlystien hengellisenä päämääränä oli Kristuksen uudelleensyntyminen sielussa vanhan syntisen minän kuolettamisen kautta. Liike oli askeesimyönteinen, mutta harrasti hurmoksellisia öisiä kokouksia. Liikkeen teologiassa tavallisesta ihmisestä saattoi tulla Kristus tai Jumalansynnyttäjä, kunhan lihanhimo oli ensin kuoletettu Pyhän Hengen asettuessa ruumiiseen. Tämä tapahtui ekstaattisen tanssimisen ja seksuaaliorgioitten kautta niin sanotussa *radenije*-rituaalissa. Rituaaliin osallistujat lauloivat "itseäni ruoskin, Jeesusta etsin" ja tanssivat villisti ympyrää. Rukouksenpitäjä ("profeetta") ruoski osanottajia molemmille olkapäille. Tanssi päättyi ekstaattiseen lattialle taintumiseen, jonka aikana harrastettiin sukupuolista kanssakäymistä. Tämä nähtiin Pyhän Hengen vaikutuksena sekä synnin katoamisen merkkinä. Kollektiivisen synninteon nähtiin ikään kuin poistavan synnin rituaalisesti.

## Lähteet
Rok Kopitar

**Rok Kopitar** (s. 5. toukokuuta 1959 Celje, Jugoslavia) on entinen slovenialainen aitajuoksija. Kopitar edusti urallaan Jugoslaviaa. Kesäolympialaisissa 1980 Moskovassa Kopitar sijoittui viidenneksi 400 metrin aitajuoksussa. Samassa lajissa Kopitar voitti kultaa Välimeren kilpailuissa vuonna 1979 Splitissä. Kopitarin ennätys 400 metrin aitajuoksussa oli 49,11 sekuntia, jonka Kopitar juoksi vuonna 1980. Vielä vuonna 2008 Kopitarin hallussa oli 400 metrin aitajuoksun Slovenian ennätys.

## Aiheesta muualla

*Rok Kopitar
Gabi (jalkapalloilija)

**Gabriel Fernández Arenas** eli **Gabi** (s. 10. heinäkuuta 1983 Madrid, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija.

## Seurajoukkueura
Gabi on Atlético Madridin kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa kaudella 2003–2004, mutta peliaika jäi lopulta kuitenkin hyvin vähäiseksi. Seuraavan kauden 2004–2005 Gabi pelasi lainalla madridilaisseura Getafessa. Palattuaan Atléticoon lainakauden jälkeen hän pelasi vuosina 2005–2007 52 ottelua, joissa syntyi yksi maali.

Toukokuussa 2007 Gabi siirtyi Real Zaragozaan 9 miljoonan euron siirtokorvauksella. Sopimus oli pituudeltaan nelivuotinen. Hän kuului ensimmäisellä kaudellaan joukkueen avauskokoonpanoon, joka päättyi kuitenkin pettymykseen Zaragozan pudottua Segunda Divisióniin.

Kaudella 2008–2009 hän pelasi 35 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Joukkue nousi vuoden tauon jälkeen takaisin maan pääsarjaan kaudeksi 2009–2010.

## Aiheesta muualla
* Gabin tilastot BDFutbol-sivustolla
Räjähdelaitos

**Räjähdelaitos** (lyhenne RÄJL) oli Suomen maavoimiin kuulunut räjähdealan laitos, joka oli hallinnollisesti osa Maavoimien materiaalilaitosta. Räjähdelaitoksen perustamisesta tehtiin päätös vuonna 2006 ja laitos perustettiin 1.1.2008, jolloin yhdistettiin silloiset Haapajärven asevarikko (HaapjAseV), Keuruun pioneerivarikko (KeuPionV), Parkanon pioneerivarikko (ParkPionV) ja Ähtärin asevarikko (ÄhtAseV) yhdeksi laitokseksi. Räjähdelaitoksen henkilöstömäärä oli noin 360 henkilöä.

Räjähdelaitos toimi vuoden 2012 loppuun, jolloin sen korvasi Räjähdekeskus (RÄJK).

## Organisaatio
Räjähdelaitoksen esikunta (E/RÄJL) sijaitsi Inhassa Ähtärissä. Laitoksen organisaatio muodostui kuudesta osastosta:

* hallinto-osasto (HALLOS)
* järjestelmäosasto (JÄRJOS)
* Haapajärven varikko (HAAPV)
* Keuruun varikko (KEURV)
* Parkanon varikko (PARKV) ja
* Ähtärin varikko (ÄHTV).

Keuruun varikko sijaitsee Keuruun Kalettoman kylässä, Parkanon varikko Parkanossa Oulu–Helsinki-radan tuntumassa, Haapajärven varikko Haapajärvellä Jyväskylä–Haapajärvi-radan sivuraiteen päässä ja Ähtärin varikko Ähtärin Inhan ja Palolammen alueella.

Henkilöstömäärältään yksiköistä suurin oli Haapajärven varikko n. 150 työntekijällä ja toiseksi suurin Ähtärin varikko n. 130 työntekijällä.

## Laitoksen ja varikkojen johto

Laitoksen viimeisenä johtajana toimi everstiluutnantti Tero Luukkonen (s. 1960).

Haapajärven varikon päällikkönä toimi everstiluutnantti Jukka Nikkari (s. 1959).

Keuruun varikon päällikkö oli insinöörimajuri Pekka Sarja. Sarjaa edelsivät tehtävässä everstiluutnantti Timo Laine (s. 1952) ja Lasse Raassina.

## Lakkauttaminen
Laitos lakkautettiin vuoden 2012 lopussa ja uusi hallintoyksikkö Räjähdekeskus perustettiin 1.1.2013. Räjähdekeskuksen kokoonpanoon kuuluvat hallinto-osastoksi muuttunut Ähtärin yksikkö sekä tekninen osasto, johon kuuluvat Haapajärven, Keuruun ja Ähtärin sekä Niinisalon (Koeampumalaitos) toimipisteet.

## Lähteet
Hà Giang (maakunta)

**Hà Giang** on Vietnamin entinen maakunta. Se sijaitsi maan pohjoisosassa Đông Bắcin alueella, Kiinan vastaisella rajalla. Sen pääkaupunki oli Hà Giang. Maakunnan pinta-ala oli 7&nbsp;946 neliökilometriä, ja vuonna 2009 siellä oli noin 724&nbsp;000 asukasta. 

Vuoden 2025 hallinnollisessa uudistuksessa Hà Giang liitettiin Tuyên Quangin maakuntaan.

Maakunta on vuoristoista ja osin vaikeakulkuista aluetta. Se panostaa etenkin laadukkaan teen tuottamiseen. Siellä on myös runsaat malmi- ja mineraalivarat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kopitar

**Kopitar** on seuraavien tunnettujen ihmisten sukunimi:

* Anže Kopitar (s. 1987), slovenialainen jääkiekkoilija
* Gašper Kopitar (s. 1992), slovenialainen jääkiekkoilija
* Jernej Kopitar (1780–1844), slovenialainen lingvisti
* Matjaž Kopitar (s. 1965), slovenialainen jääkiekkoilija ja valmentaja
* Rok Kopitar (s. 1959), slovenialainen aitajuoksija
José Alonso

**José Alonso Valero** (s. 12. helmikuuta 1957 El Vendrell, Tarragona, Espanja) on entinen espanjalainen juoksija, joka oli erikoistunut 400 metrin aitajuoksuun. Sisäratakilpailuissa Alonso osallistui myös 400 metrin juoksuun, voittaen kaksi mitalia yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuista. Alonso voitti myös kaksissa peräkkäisissä Välimeren kilpailuissa kultaa vuosina 1983 ja 1987. Alonson ennätys 400 metrin aitajuoksussa on 49,00 sekuntia.

## Aiheesta muualla

* 
* José Alonso
Ilmavoimien soittokunta

**Ilmavoimien soittokunta** (lyhenne ILMAVSK) on Luonetjärven varuskunnassa Jyväskylässä toimiva ilmavoimien virallinen sotilassoittokunta. Ilmavoimien soittokunnan tehtävänä on sotilasmusiikkitoiminta ilmavoimissa ja Keski-Suomen alueella.

Soittokunta perustettiin vuonna 1977 nimellä Luonetjärven Varuskuntasoittokunta (LuoSK). Soittokunta siirrettiin vuonna 1990 Ilmavoimien Viestikoulun (nykyinen Ilmasotakoulu) alaisuuteen. Nykyinen nimi on ollut käytössä vuodesta 1990 lähtien.

## Nykyhetket
Soittokunnan päällikkökapellimestarina toimii musiikkimajuri Jaakko Nurila ja apulaiskapellimestarina kapteeni Timo Raudasoja ja yliluutnantti Mikko Tourunen.

Soittokunta esiintyy pääosin Ilmavoimien Big Band -kokoonpanolla.

## Äänitteet
Soittokunta on julkaissut seuraavat levyt:

* *Ilmasoitto* (m1980)
* *Laivue laulaa ja soi* (1981)
* *Hallinportti* (1981)
* *Iltalennolla* (1996)
* *Musta lippu yhdistää* yhdessä Jokilaakson Laulajien ja Petter Ohlsin kanssa (2000)
* *Karjala kaipaa...* yhdessä Jokilaakson Laulajien ja Petter Ohlsin kanssa (2004)
* *Sydän Suomessa* (2008)
* *Aaltoja / Waves* (2016)
* *KAJO* (2017).
* *Maisemakuvia Suomesta* feat. Pepa Päivinen (2019)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ilmavoimien soittokunnan konserttikalenteri
* Ilmavoimien soittokunnan kotisivut
* Ilmavoimien soittokunnan Facebook-sivut
* Sotilasmusiikin Youtube-kanava
Express (yhtye)

**Express** on suomalainen popyhtye, joka on perustettu vuonna 1967. Yhtye on toiminut tauotta perustamisestaan asti, ja alkuperäisjäsenistä ovat mukana Junnu Sippola  ja Unski Kaikkonen ja 37 poissaolovuoden jälkeen entinen kansanedustaja Lyly Rajala. Yhtye keikkaili vielä vuonna 2010, ja olikin The Boysin jälkeen Suomen vanhin yhtäjaksoisesti toiminut popyhtye. 

## Historiaa
Yhtye perustettiin syksyllä 1967, kun Blackbirds-ryhmään liittyivät kosketinsoittaja Unski Kaikkonen ja basisti Hura Huttunen. Entisiä Blackbirdsejä uudessa olivat Junnu Sippola, Lyly Rajala sekä solisti Aimo Jaara. 

Alkuaikoina bändin kokoonpano oli jatkuvasti muutoksille altis. 1970 yhtye voitti levy-yhtiö EMI:n järjestämän popbändien suomenmestaruuskisan. Tuolloin yhtyeen solistiksi oli tullut Pertti Fält ja rumpaliksi Kari Peuhkurinen. Kisapalkintona yhtye sai tehdä ensilevytyksensä - kaksi laulua kokoelma-LP:lle Ilmansuunnat. 

Hieman myöhemmin miehistö muuttui taas. Kitaristiksi tuli Bachelors-yhtyeessä vaikuttanut Sepa Niemi ja rumpaliksi Tapu Mylly. Sepalla oli biisinikkarin vikaa ja hänen kynäilemänsä Anna, anna -humppa toikin Expressille hitin ja valtakunnallista näkyvyyttä. Single keikkui parhaimmillaan Yleisradion Jokamiehen listan kolmosena. Vuonna 1974 Express julkaisi ensimmäisen pitkän levynsä, jossa yhtyeen omia sävellyksiä oli puolet.

Yhtyeen riveissä on ehtinyt soittaa melkoinen joukko muusikoita. Alkuperäisjäsenistä ovat mukana (2010) Junnu Sippola  ja Unski Kaikkonen ja 37 poissaolovuoden jälkeen Lyly Rajala. Pitkäaikaisina jäseninä ovat vaikuttaneet mm. Risto Järvenpää, Ari Mustonen, Sepa Niemi, Harri Sarkkinen, Jouni Kesti, Aimo Suomela. Express keikkaillee edelleen. Junnun, Unskin ja Lylyn lisäksi kokoonpanoon kuuluvat Markku Keskinarkaus, joka on ollut bändissä jo yli 30 vuotta sekä uusimpana tulokkaana kitaristi Timo Niemelä vuodesta 2010.
Junnu on ollut kirjoittelemassa varsinaista Express Storya.

## Diskografia
### Studioalbumit
* 

### Muut albumit
* 
* 
* 
* 

### Singlet
* ”Anna, Anna” (1972)
* ”Ai, Ai, Ai” (1974)
* ”Jolaladiduu” (1975)
* ”Kylmäkkö Kyllikin kylmä kylki” (1978)
* ”Land of 1000 Dances” (1990)
* ”Kourallinen hiekkaa” (1995)

## Lähteet
*Expressyhtye.fi  Viitattu 2.3 2009

## Aiheesta muualla
* Populaarimusiikin museo 
* Yhtyeen viralliset kotisivut
Precious

**Precious** (*Precious: Based on the Novel ”Push” by Sapphire*) on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut Lee Danielsin ohjaama draamaelokuva. Se perustuu Sapphiren romaaniin *Push* vuodelta 1996. Elokuva on kasvutarina harlemilaisesta 16-vuotiaasta tytöstä, joka on toista kertaa raskaana isälleen. Elokuvan pääosissa ovat Gabourey Sidibe, Mo’Nique, Paula Patton, Mariah Carey ja Sherri Shepherd. 

Elokuva oli kansainvälinen arvostelumenestys. Elokuva sai kuusi Oscar-ehdokkuutta, muun muassa parhaan elokuvan kategoriassa. Mo’Nique palkittiin parhaan naissivuosan ja George S. Fletcher parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscarilla. 

## Näyttelijät

*Push*-romaanin kirjoittanut Sapphire tekee elokuvan lopussa cameoroolin esittäen naista päivähoidossa.

## Vastaanotto
### Arvostelut
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kriitikoiden arvosteluista 91 prosenttia oli positiivisia, perustuen 218 arvosteluun.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto 
* 
* ''Precious'' Box Office Mojossa 
* ''Precious'' Rotten Tomatoesissa 
* ''Precious'' Metacriticissä
Juanito (jalkapalloilija, 1980)

**Juan Jesús Gutiérrez Robles** eli **Juanito** (s. 17. helmikuuta 1980 Málaga, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.

## Seurajoukkueura
Juanito on kotikaupunkinsa Málagan kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 1. syyskuuta 2002 ottelussa Recreativo Huelvaa vastaan. Kolmen kauden jälkeen Juanito siirtyi Alavésiin, jossa hän pelasi kauden 2005–2006. Seuraavalla kaudella hän edusti Real Sociedadia, jonka kohtalona oli myös putoaminen kauden päätteeksi maan pääsarjasta.

Kaudeksi 2007–2008 Juanito siirtyi Almeríaan. Hän kuului joukkueensa luottopelaajiin keskikentän pohjalla edustamiensa kahden kauden aikana.

Heinäkuussa 2009 hän palasi kasvattajaseuraansa Málagaan, korvaamaan Sevillaan palannutta Loloa. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa heti kauden avausottelussa Atlético Madridia vastaan, joka päättyi lopulta málagalaisseuran 3–0-voittoon.

4. tammikuuta 2011 Juanito vapautettiin sopimuksestaan yhdessä joukkuetoveri Albert Luquen kanssa. Vajaa kaksi viikkoa myöhemmin 15. tammikuuta 2011 hän teki loppukauden kattavan sopimuksen vanhan seuransa Almerían kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Juaniton tilastot BDFutbol-sivustolla
Katiska (täsmennyssivu)

**Katiska** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

*katiska, kalastusväline
*Katiska, kaupunginosa ja asuinalue Kajaanissa
*Katiska-juttu, iso huumeiden salakuljetus- ja myyntijuttu vuosina 2018–2021
Manu Torres

**Manuel "Manu" Torres Caturla** (s. 14. elokuuta 1989 Torremolinos, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Cartagenaa ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.

Torres on Málagan kasvatti. Hän nousi edustusjoukkueeseen kaudella 2009–2010 ja teki ensiesiintymisensä 30. elokuuta 2009 kauden avausottelussa Atlético Madridia vastaan.

## Aiheesta muualla
* Esittely Futbolme-sivustolla
SeaBus

**SeaBus** on Kanadan, Brittiläisessä Kolumbiassa, Vancouverin ja North Vancouverin kaupunkien välillä liikennöivä katamaraanityyppinen henkilölautta. Reitillä liikennöi tällä hetkellä kaksi alusta. Ruuhka-aikana liikennöinti tapahtuu noin 15 minuutin vuorovälillä ja iltaisin sekä sunnuntaisin vuoroväli on noin 30 minuuttia. Lautat omistaa ja niitä liikennöi Coast Mountain Bus Company yhtiö ja ne kuuluvat tärkeänä osana Suur-Vancouverin TransLink joukkoliikennejärjestelmään.

## Liikennöinti

Lautat liikennöivät maanantaista lauantaihin kello 6.00–1.00 ja sunnuntaisin 8.00–23.00. Ruuhka-aikana kaksi lauttaa liikennöi samalla reitillä ja kohtaavat toisensa puolimatkassa. Tällöin vuoroväli on noin 15 minuuttia. Ruuhka-ajan ulkopuolella ja sunnuntaisin vuoroväli on noin 30 minuuttia, koska käytössä on vain toinen lautoista. SeaBus liikennöi Vancouverissa sijaitsevan Waterfront Stationin ja Burrard Inlet -vuonon vastarannalla, North Vancouverin kaupungissa sijaitsevan Lonsdalen sataman väliä. Niiden etäisyys on 3,24 kilometriä. Lautta kulkee normaalisti 11,5 solmun (21,3 km/h) nopeudella, joka on rajoitettu vesialueen muuta liikennettä haittaavien aaltojen minimoiseksi. Lautat tekevät yli 50 ylitystä päivittäin.

## Lautat

Reitillä on ollut käytössä kolme alusta, joista kaksi ensimmäistä valmistui 1976 (*MV Burrard Otter* ja *MV Burrard Beaver*) ja ovat olleet liikenteessä siitä lähtien. Kolmas alus valmistui vuonna 2009 (*MV Burrard Pacific Breeze*). Se on samantyyppinen kuin kaksi aikaisempaakin alusta. Ennen uuden lautan käyttöönottoa tiedotusvälineissä oli uutisoitu kolmen aluksen yhteiskäytöstä, jolloin vuoroväli olisi kutistunut 10 minuuttiin. Joulukuussa 2009 alusten omistaja kuitenkin ilmoitti yhden vanhemman lautan peruskorjaamisesta ja toisen poistuvan käytöstä vedoten lauttojen alhaiseen käyttöasteeseen.

Kaikki kolme alusta ovat katamaraaneja, joissa on kaksi keulaa, eli lautat voivat liikenöidä molempiin suuntiin samoin ominaisuuksin. Lautoissa on kaksi runkoa, joissa molemmissa on kaksi erillistä dieselmoottoria ja ruoripotkuria edeltävää mekaanista kääntyvää potkuria. Tämänkaltainen toteutus oli erittäin harvinainen 1970-luvulla rakennetuissa aluksissa. Kaikki neljä potkuria kääntyvät 360 astetta ja ovat täysin itsenäisiä. Tämän vuoksi lautta voi liikkua kaikkiin suuntiin. Lauttojen kapasiteetti on 400 matkustajaa, ja molemmissa satamissa on automaattiset laskurit, jotka rajoittavat matkustajien määrän.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Valokuvia uusimmasta MV Burrard Pacific Breeze aluksesta 
* Vancouverin joukkoliikennejärjestelmä  
* Matkailijoiden kertomuksia SeaBusista www.virtualtourist.com
Eläinsuojelun Topelius-palkinto

**Eläinsuojelun Topelius -palkinto** on Helsingin Eläinsuojeluyhdistys HESY ry:n vuosittain jakama palkinto, joka myönnetään eläinsuojelun saralla ansioituneelle yksityishenkilölle tai yhteisölle.

Palkinto perustettiin vuonna 1998 yhdistyksen perustajan Zacharias (Sakari) Topeliuksen juhlavuoden kunniaksi. Palkinto on Topeliuksen allekirjoittaman alkuperäisen kunniakirjan jäljennös.

## Palkinnon saajat
Lähde:

* 1998 Leena Krohn
* 1999 eläinlääkäri Pertti Hartikka
* 2000 pääkaupunkiseudun pelastuslaitokset
* 2001 Aki Kaurismäki
* 2002 Eeva Kilpi
* 2003 ei jaettu
* 2004 Mirja Pyykkö
* 2005 Leena Vilkka
* 2006 Helsingin kaupunki
* 2007 ei jaettu
* 2008 Marko Rauhala ja Myrsky-koira
* 2009 Etsijäkoiraliitto
* 2010 ei jaettu
* 2011 Otso Riiali
* 2012 Elina Lappalainen
* 2013 Wanhan Markin eläinten vanhainkoti
* 2014 Eläinsuojelukeskus Tuulispää
* 2015 Vesa Nurminen
* 2016 Annikki Aaltonen
* 2017 Sirpa Pietikäinen
* 2018 Haltialan kotieläintila
* 2019 Suomen eläinoikeusjuristit
* 2020 Facebook-ryhmä vähävaraisten kissanomistajien auttajille
* 2021 Elisa Aaltola ja Carina Lintula
* 2022 Jampan eläinhoitola
* 2023 Eläinlääkäriasema Pups 'n Pets
* 2024 Anti-Poaching Association Finland ry, Helpparrot ry, Eläinten turvakoti Saparomäki sekä Hannele Luukkainen (Eläinsuojelun elämäntyö -Topelius) 

## Lähteet
Antti Turunen

**Antti Turunen** (s. 17. marraskuuta 1954 Alavus) on suomalainen diplomaatti. Turunen on työskennellyt ulkoasiainhallinnossa vuodesta 1985.

Turunen on työskennellyt Suomen suurlähetystöissä muun muassa Washingtonissa ja Moskovassa ja toiminut EU:ssa korkean edustajan Javier Solanan avustajana. Vuosina 2004–2007 hän työskenteli ulkoministeriön Itä-Euroopan ja Keski-Aasian yksikön päällikkönä. Turunen toimi suurlähettiläänä Suomen Etyj-edustustossa 2007–2010. Suomen Etyj-puheenjohtajuuskaudella vuonna 2008 Turunen johti puhetta järjestön pysyvässä neuvostossa ja osallistui Georgian konfliktin selvittelyyn.

Vuonna 2010 Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri Ban Ki-Moon nimitti Turusen YK:n edustajaksi Georgiaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kanapunkki

**Kanapunkki** (*Dermanyssus gallinae*) on siipikarjan vertaimevä ulkoloinen. Kanapunkki ei ole kovin tarkka isäntälajistaan, ja jos isäntälajia ei ole lähettyvillä, se voi käyttää nisäkkäitä, myös ihmistä, veriateriointiin aiheuttaen iho-oireita ja kutinaa. Kanapunkki elää kanalan rakenteissa viettäen suurimman osan aikaa erossa isännästään, minkä vuoksi sitä saattaa olla vaikea löytää. Diagnosointia vaikeuttaa myös se, että kanapunkit ovat yöaktiivisia, joten kanalan omistajan voi olla vaikeaa havaita punkkeja. Kanapunkki on väriltään valkoharmaa, mutta verta imettyään se muuttuu väriltään punaiseksi tai mustaksi.

## Elämänkierto
Kanapunkin elämänkierto voi lyhyimmillään kestää vain viikon, minkä vuoksi se lisääntyy hyvin nopeasti. Tosin kylmällä ilmalla elämänkierto hidastuu jonkin verran. Aikuisen punkin saatua veriaterian se munii vuorokauden sisällä. Munista kehittyy 2–3 päivässä kuusijalkaisia toukkia, joista nahanluonnin jälkeen muodostuu kahdeksanjalkaisia nymfejä. Nymfit luovat nahkansa vielä kahteen kertaan ennen kuin niistä tulee aikuisia kanapunkkeja. Sekä nymfit että aikuiset imevät verta, toukat eivät.

## Kanapunkkitartunnan oireet siipikarjalla
Kanapunkkitartunta aiheuttaa tyypillisesti voimakasta kutinaa ja levottomuutta. Linnuilla voi esiintyä myös anemiaa ja jopa kuolleisuutta voimakkaissa tartunnoissa. Kanapunkkitartunta laskee munantuotantoa, ja munissa voi olla näkyvissä punaisia veripilkkuja.

## Torjunta
Koska kanapunkit viettävät vain lyhyitä hetkiä isäntäeläimessä ja muuten elävät isäntien ympäristössä, torjunnan tulee kohdistua lintuja ympäröiviin rakenteisiin.

## Lähteet
* Veterinary Parasitology: M. A. Taylor ym., Blackwell Publishing, 2007, 

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Dermanyssus gallinae
*Farmit.net: Pia Vennerström, Kanapunkin ennaltaehkäisy ja hoito 
*Siipi.net: Kanapunkki
*UniProt, Taxonomy: Dermanyssus gallinae 
*Pherobase: Semiochemicals of Dermanyssus gallinae, the Chicken mite 
*Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Dermanyssus gallinae
Kurkistelija

**Kurkistelija** (*Peeping Tom*, televisiossa ja videona myös nimellä *Pelon kasvot*) on Michael Powellin ohjaama brittiläinen psykologinen trilleri- ja kauhuelokuva vuodelta 1960. Se kertoo nuoresta miehestä, joka murhaa naisia ja kuvaa heidän viimeiset hetkensä kaitafilmille.

Elokuva sai niin murskaavan vastaanoton Britanniassa, että Michael Powellin elokuvaohjaajan ura Britanniassa käytännössä päättyi siihen. Se jäi myös Suomen ennakkosensuurin kynsiin: se kiellettiin 1960 (kaksi päätöstä) ja 1966. Sen esitys sallittiin vasta 1981 Suomen elokuva-arkistossa.

Nykyään sitä pidetään kuitenkin psykologisen jännitys- ja kauhuelokuvan mestariteoksena  kuten Alfred Hitchcockin Psykoa, joka sai ensi-iltansa vain pari kuukautta myöhemmin. Niitä verrataan usein keskenään, sillä molemmat käsittelevät voyeurismia, mutta Powell menee pidemmällä ja samaistaa itsensä ohjaajana ja katsojat elokuvan tirkistelijään, jonka näkökulmaa kameraa seuraa.

British Film Instituten valitsemat asiantuntijat äänestivät *Kurkistelijan* vuonna 1999 yhdeksi kaikkien aikojen sadasta parhaasta brittielokuvasta. 

## Rooleissa

*Ohjaaja Michael Powell esiintyy päähenkilön kotielokuvassa hänen isänään ja päähenkilöä lapsena esitti Powellin oma poika Columba Powell.

## Lähteet
*
*
*
*
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
*
*
Hopealokki

**Hopealokki** (*Larus novaehollandiae*, myös *Chroicocephalus novaehollandiae*) on australialainen lokkilaji. Sen esiintymisalue käsittää Australian lisäksi Tasmanian, Uuden-Kaledonian ja Loyaltysaaret. Lajin holotyypin kuvaili James Francis Stephens Uudesta Etelä-Walesista vuonna 1826.

## Lähteet
Huolia paratiisissa

**Huolia paratiisissa** (*Trouble in Paradise*) on Ernst Lubitschin ohjaama ja tuottama yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva vuodelta 1932. Sitä pidetään yhtenä Lubitschin parhaimmista elokuvista ja monien kriitikoiden mielestä ”Lubitschin kosketus” on siinä täydellisimmillään.

Elokuva valittiin vuonna 1991 Yhdys&shy;valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti&shy;sesti, historialli&shy;sesti tai kulttuuri&shy;sesti merkittäviä amerikkalais&shy;elokuvia. *[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Rooleissa

## Lähteet
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Ruskea koiranpunkki

**Ruskea koiranpunkki** eli **koiranpuutiainen** (*Rhipicephalus sanguineus*) on nisäkkäiden verta imevä ulkoloinen, joka muistuttaa suuresti puutiaista ja jota yleisimmin tavataan koiralta. Toisin kuin puutiainen, koiranpunkki on sopeutunut kuivuuteen, ja Suomen oloissa sitä löytyy lähinnä sisätiloista. Se ei ole kovin tarkka isäntälajistaan, ja se voi imeä verta myös muilta nisäkkäiltä, kuten ihmiseltä.

Koiranpuutiaisen erottaa puutiaisesta siinä, että sillä on pidemmät raajat, ja tämän vuoksi se on puutiaista nopealiikkeisempi. Lisäksi koiranpuutiaisella on puutiaisesta eroavia rakenteita, jotka voidaan erottaa valomikroskoopissa: koiranpuutiaisen pää on kolmiomainen, ja sen suuosat ovat puutiaisen suuosia selvästi lyhyemmät. Lisäksi koiranpuutiaisen takaruumiissa on piparkakkumainen reunus, jota puutiaisella ei ole.

## Elämänkierto

Koiranpuutiaisnaaras munii isäntäeläimen iholla tapahtuvan parittelun jälkeen ympäristöön kerrallaan noin 2&nbsp;000 munaa, joista noin kuukauden kuluttua kuoriutuu kuusiraajaisia toukkia. Toukat tarvitsevat veriaterian, jonka jälkeen ne luovat nahkansa ja muuttuvat kahdeksanjalkaisiksi nymfeiksi. Myös nymfin täytyy imeä verta ennen nahanluontiaan, jonka jälkeen siitä kehittyy aikuinen koiranpuutiainen. Elämänkierto munasta aikuiseksi punkiksi kestää sopivissa olosuhteissa noin 60 vuorokautta, mutta epäsopivissa oloissa siihen voi kulua jopa puoli vuotta.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla

*Orion Pharma: Ruskea koiranpunkki (''Rhipicephalus sanguineus'')
*UniProt, taxonomy: Rhipicephalus sanguineus (Brown dog tick) 
*Rentokil: Koiran puutiainen (''Rhipicephalus sanguineus'') 
*Pherobase: Semiochemicals of Rhipicephalus sanguineus, the Brown dog tick
Uudenseelanninlokki

**Uudenseelanninlokki** (*Larus bulleri*), myös *Chroicocephalus bulleri*, on Uuden-Seelannin kotoperäinen lokki. Sen kannasta 78&nbsp;% elää Eteläsaarella ja loput muutamassa paikassa Pohjoissaarella. Vuosina 1996-1997 toteutetuissa koko maan kattavissa laskennoissa tavattiin 48&nbsp;000&nbsp;pesää. Lajin holotyypin kuvaili Frederick Wollaston Hutton Uudesta-Seelannista 1871.

## Lähteet
Japaninlokki

**Japaninlokki** (*Larus crassirostris*) on itäaasialainen lokki. Sen elinympäristö käsittää Venäjän Kaukoidän rannikon, muun muassa Sahalinin ja Kuriilit, Japanin, Korean ja Kiinan itärannikon. Lokki on vaeltanut muutaman kerran Länsi-Alaskaan. Lajin holotyypin kuvaili Louis Jean Pierre Vieillot Nagasakista 1828.

Lajin ääntely muistuttaa kissan nau'untaa, mistä juontavat juurensa sen japaninkielinen nimi *umineko* (, ”merikissa”) ja koreankielinen nimi *gwaeng-yi* (, ”kissalokki”).

## Lähteet
Hughes Hall

**Hughes Hall** on yksi Cambridgen yliopiston 31&nbsp;collegesta. Se perustettiin 1885 nimellä *Cambridge Training College*, joka oli vain naisopiskelijoille tarkoitettu oppilaitos. Arkkitehti William M. Fawcett suunnitteli nykyisistä rakennuksista ensimmäisen, joka valmistui 1895; siihen asti college oli toiminut väliaikaistiloissa Newnhamin kylässä. College nimettiin ensimmäisen rehtorinsa Elizabeth Phillips Hughesin mukaan vuonna 1949 Cambridgen yliopiston alettua edellisenä vuonna myöntää tutkintoja myös naisille. College alkoi hyväksyä naisten lisäksi myös miesopiskelijoita ensi kertaa vuonna 1973. College on tarkoitettu ainoastaan jatko-opiskelijoille ja yli 21-vuotiaille perustutkinto-opiskelijoille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Henry Ogg Forbes

**Henry Ogg Forbes** (30. tammikuuta 1851 Drumblade, Aberdeenshire, Skotlanti – 27. lokakuuta 1932 Liverpool, Englanti) oli skottilainen tutkimusmatkailija ja lintutieteilijä.

Forbesin vanhemmat olivat Alexander Forbes ja Mary Ogg. Hän opiskeli lääketiedettä Aberdeenin ja Edinburghin yliopistoissa, mutta saatuaan silmävamman hän päätti opintonsa, ja muutti Portugaliin keräämään näytteitä vuosiksi 1875–1877. Vuosina 1878-1884 hän keräsi näytteitä Itä-Intiassa, missä hän avioitui skotlantilaisen Anabella Keithin kanssa 1881.

Vuonna 1885 Forbes johti tutkimusretkikunnan Uuteen-Guineaan. Rahoitusongelmien takia retki epäonnistui, Forbes menetti maineensa Australiassa, ja hänet nimitettiin säätarkkailijaksi Port Moresbyyn. Lokakuussa 1887 Forbes aloitti uuden retken, joka sekin oli tuomittu epäonnistumaan, ja hän palasi Port Moresbyyn marraskuussa. Pettyneenä Forbes palasi Englantiin 1888. Vuosina 1890–1893 hän toimi Canterburyn museon johtajana Uudessa-Seelannissa, jonka jälkeen hän palasi jälleen Englantiin, missä loi huomattavan tieteellisen uran. 1911 hänet nimitettiin Liverpoolin museoiden johtajaksi, missä virassa hän pysyi kuolemaansa saakka.

Forbes nimesi linnuista muun muassa molukkienpunamesikon (*Myzomela boiei*) alalajin *wakoloensis*.

## Lähteet
* Elämäkerta (Australian Dictionary of Biography) 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Korvapunkki

**Korvapunkki** (*Otodectes cynotis*) on lihansyöjien, erityisesti kissojen, ulkokorvakäytävässä elävä ulkoloinen, joka käyttää ravinnokseen korvakäytävän pinnasta irtoavaa kuollutta materiaalia. Kissojen lisäksi korvapunkkia tavataan pääasiassa koirilla, freteillä ja punaketuilla.

Korvapunkit aiheuttavat isäntäeläimen korvakäytävään kahvinporomaista, tummanruskeaa korvaeritettä. Valomikroskoopilla korvaeritteestä voidaan löytää korvapunkin munia ja nymfimuotoja sekä aikuisia korvapunkkeja, sillä korvapunkin kaikki elämänkierron vaiheet tapahtuvat korvakäytävässä. Korvapunkin yksi elämänkierto munasta nymfimuotojen kautta aikuiseksi kestää noin kolme viikkoa. Korvapunkit aiheuttavat isäntäeläimelle korvien kutinaa, ja hoitamattomana korvapunkkitartunta yleensä johtaa korvatulehdukseen.

Valomikroskoopissa korvapunkki voidaan tunnistaa sille ominaisten raajojen rakenteista. Ensimmäisessä ja toisessa jalkaparissa nähdään raajojen päässä kuppimaiset rakenteet, kolmannessa ja neljännessä raajaparissa jalkojen päästä lähtevät rihmamaiset pitkät säikeet. Lisäksi neljäs jalkapari on muita jalkapareja heikoimmin kehittynyt.

## Hoito

Korvapunkkitartunnan hoidossa käytettävissä lääkkeissä tehoaineena käytetään muun muassa krotamitonia ja imidaklopridia. Hoidossa täytyy myös muistaa, että jos talouden yhdeltä eläimeltä löydetään korvapunkki, tulisi muutkin talouden eläimet hoitaa korvapunkkitartunnan varalta.

## Lähteet
* Veterinary Parasitolgy: M. A. Taylor ym., Blackwell Publishing, 2007, 

## Aiheesta muualla
*UniProt, taxonomy: Otodectes cynotis (ear mite)
Meidän vapaus

**Meidän vapaus** (myös nimellä *Kaksi onnellista sydäntä*, *À nous la liberté*) on René Clairin ohjaama ranskalainen komediaelokuva vuodelta 1931. Se kertoo kahdesta vangista ja heidän erilaisista kohtaloistaan vankilan jälkeen.

Elokuva tehdaskohtaukset antoivat vaikutteita Charles Chaplinin *[[Nykyaika (elokuva)|Nykyajalle]]*. Elokuvat tuottajat haastoivatkin Chaplinin oikeuteen plagioinnista. Clair itse ei ollut haasteessa mukana, päinvastoin hänestä oli kunnia, jos Chaplin olisi käyttänyt hänen elokuvaa esikuvana.

## Rooleissa

## Arvostus
*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Meidän vapauden* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta.

*Helsingin Sanomien* Paula Talaskiven mielestä elokuva on ”valloittavan riuskaotteinen ja samalla terävästi yhteiskuntakriittinen musiikkikomedia” ja ”eräs ohjaajan nerokkaimpia töitä” .

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Espanjan kommunistinen puolue

**Espanjan kommunistinen puolue** () on espanjalainen vuonna 1921 perustettu marxilainen puolue. Vuodesta 1986 lähtien puolue on ollut osa Yhdistynyttä vasemmistoa. Nykyinen pääsihteeri on José Luis Centella.

Kommunistipuolue oli kielletty Francon aikana vuosina 1939–1975. Espanjan sisällissodassa vuosina 1936–1939 kommunistipuolue taisteli tasavaltalaisten puolella. Puolueen pitkäaikainen pääsihteeri vuosina 1960-1982 oli Santiago Carillo, jonka johdolla puolue omaksui kohtalaisen maltillisen linjan. Puolueen poliittinen linja oli hänen johdollaan eurokommunistinen eli puolue oli kriittinen Neuvostoliiton edustamaa kommunistista mallia kohtaan. Puolueen kannatus oli varsin pientä ja vuodesta 1986 lähtien se on ollut osa Espanjan Yhdistynyttä vasemmistoa. Tunnettu puolueen edustaja on ollut Espanjan sisällissodassa legendaariseksi noussut Santiago Carilloa edeltänyt pääsihteeri Dolores Ibárruri, joka asui Francon aikana vuosikymmeniä maanpaossa Neuvostoliitossa ja palasi hyvin iäkkäänä Espanjaan vuonna 1977.

## Pääsihteerit

* 1921–1925 Antonio García Quejido
* 1925–1932 José Bullejos
* 1932–1942 José Díaz
* 1942–1960 Dolores Ibárruri
* 1960–1982 Santiago Carrillo
* 1982–1988 Gerardo Iglesias
* 1988–1998 Julio Anguita
* 1998–2009 Francisco Frutos
* 2009– José Luis Centella

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pohjois-Suomen viestipataljoona

**Pohjois-Suomen viestipataljoona** (lyhenne PSVP) on Kainuun prikaatissa toimiva viestikoulutusta antava joukkoyksikkö, johon kuuluu kolme perusyksikköä: kaksi viestikomppaniaa ja esikuntakomppania, joista viimeinen kouluttaa myös prikaatin tarvitseman sotilaspoliisimiehistön ja sotakoiranohjaajat. Toinen viestikomppania vastaa aliupseerikoulutuksesta, sekä sissiradistien vuoden pituisesta koulutuksesta.

Pataljoona perustettiin Oulussa vuonna 1989.

## Organisaatio
Pataljoonaan kuuluvat esikuntakomppania (EK), 1. viestikomppania (1.VK) ja 2. viestikomppania (2.VK).

## Lähteet
Kemin uimahalli

**Kemin uimahalli** on uimahalli Sauvosaaren kaupunginosassa Kemissä. Uimahalli on Aarne Ervin suunnittelema ja valmistui vuonna 1967. Siihen tehtiin peruskorjaus ja mittava laajennus vuonna 1997. Laajennuksen yhteydessä uimahalliin tuli viisi allasta: kunto-, opetus-, virkistys-, kahluu- ja toiminta-allas. Viimeksi mainitussa sijaitsee liukumäki ja kiipeilyseinä. Kemin uimahalli on vesipinta-alaltaan 664&nbsp;m².

Kemin uimahallin palveluihin kuuluvat allasosaston lisäksi kuntosali, tilaussauna, kahvio ja neuvontapiste.

## Katon sortumavaara

Syksyllä 2018 tehdyssä kuntotutkimuksessa havaittiin katon sortumavaara vanhassa allasosassa eli kunto- ja opetusaltaassa, joten se otettiin pois käytöstä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kemin uimahallin kotisivut
Frank Tashlin

**Frank Tashlin** (19. helmikuuta 1913 Weehawken, New Jersey, Yhdysvallat – 5. toukokuuta 1972 Hollywood, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, animaattori ja käsikirjoittaja.

Tashlin toimi 1930- ja 1940-luvuilla piirroselokuvien animaattorina ja myöhemmin ohjaajana ja tuottajana muun muassa RKO:lla ja Disneyllä. *Van Boring* -sarjakuvaa hän teki 1934&ndash;1936. Vuonna 1941 Tashlin ohjasi ensimmäisen *[[Private Snafu]]* -piirroselokuvan. 1940-luvun puolivälissä hän siirtyi radio- ja elokuvakäsikirjoittajaksi. Tuona aikana hän käsikirjoitti muun muassa Marx-komedian *[[Sardiinimysteerio]]* (1949).

Elokuvien ohjaamisen Tashlin aloitti 1950-luvun alussa. Hänen ohjaustöihinsä kuuluvat muun muassa *[[Valkonaaman poika]]* (1952), *[[Minkäpä tyttö sille voi]]* (1956) ja *[[Huoleton härkätaistelija]]* (1956).

## Filmografia
;Pitkät elokuvat
* *[[The Private Navy of Sgt. O'Farrell]]* 1968 
* *[[Caprice – vaarallinen oikku]]* 1967 
* *[[Pitsipöksyagentti]]* 1966 
* *[[ABC-murhat]]* 1965 
* *[[Jerry kipusiskona]]* 1964 
* *[[Jerry, myyntipäällikön kauhu]]* 1963 
* *[[Luottomies liisterissä]]* 1963 
* *[[Rahaa kuin roskaa]]* 1962 
* *[[Vallaton vanhapoika]]* 1962 
* *[[Lumikki ja kolme veijaria]]* 1961 (kreditoimaton)
* *[[Jerry tuhkimona]]* 1960 
* *[[Lainahöyhenissä (vuoden 1959 elokuva)|Lainahöyhenissä]]* 1959 
* *[[Jerry kimonossa]]* 1958 
* *[[Jerry sai kolmoset]]* 1958 
* *[[Houkuttelevat huulet]]* 1957 
* *[[Huoleton härkätaistelija]]* 1956 
* *[[Minkäpä tyttö sille voi ]]* 1956 
* *[[Luutnantti hameissa]]* 1956 
* *[[Vaarattomia vakoilijoita]]* 1955 
* *[[Susanna nukkui täällä]]* 1954 
* *[[Marry Me Again]]* 1953 
* *[[Valkonaaman poika]]* 1952 
* *[[Avioliitto vaarassa]]* 1952 
* *[[The Lemon Drop Kid]]* 1951 (kreditoimaton)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* michaelbarrier.com: Tashlinin haastattelu  
* New York Times: Unmanly Men Meet Womanly Women: Frank Tashlin’s Satires Still Ring True 
* Timonen, Lauri: ”Tashlin Story eli Bob & Doris & Jerry & Jayne & Anita… ja ne toiset”, *Filmihullu* 3/2015.
Long Thànhin kansainvälinen lentoasema

**Long Thànhin kansainvälinen lentoasema** () on kansainvälinen lentoasema Vietnamissa. Se rakennettiin Long Thànhiin Đồng Nain maakuntaan, noin 40 kilometrin päähän Hồ Chí Minhin kaupungista. Lentokenttä avattiin teknisen puolen lentoja varten 19. joulukuuta 2025. Sen on tarkoitus helpottaa Tân Sơn Nhấtin lentoaseman ruuhkia ja avataan matkustajaliikenteelle arviolta vuonna 2026 (alkuperäinen arvio oli vuosi 2020). Arvioiden mukaan rakennusprojektin investointikulut ovat enemmän kuin 6,7 miljardia Yhdysvaltain dollaria.

## Lähteet
Epäilyksen varjossa

**Epäilyksen varjossa** (*The Rich Man's Wife*) on yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1996. Sen on ohjannut Amy Holden Jones, ja siinä esiintyvät muun muassa Halle Berry, Christopher McDonald, Clive Owen ja Peter Greene.

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
*
*
Churchill College

**Churchill College** on yksi Cambridgen yliopiston 31&nbsp;collegesta. Perustettavan collegen tueksi luotiin vuonna 1958 säätiö, jonka johdossa oli Sir Winston Churchill. Kuningatar Elisabet II myönsi kuninkaallisen erioikeuden collegen perustamiseksi vuonna 1960.

Vuonna 1972 Churchill, Clare ja King's College alkoivat ensimmäisinä miespuolisten perustutkinto-opiskelijoiden collegeina hyväksyä myös naisia opiskelijoiksi.

## Kuuluisia opettajia ja alumneja

* Vuoden 2010 Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon voittaja Robert G. Edwards toimi Churchill Collegen opettajana.
* Ghil'ad Zuckermann - kielitieteilijä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pakkala (täsmennyssivu)

**Pakkala** voi tarkoittaa seuraavia:

* Pakkala (), Vantaan kaupunginosa
* Pakkala, kylä Nummella Nummi-Pusulassa
* Pakkala, alue Vetelissä
* Pakkala, alue Nokialla
* Pakkala, osa-alue Kangasalla
* Pakkala, alue Taipalsaarella

## Sukunimi
* Agnes Pakkala (1863–1936), kirjailija, Teuvo Pakkalan puoliso
* Emil Pakkala (1867–1952), yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
* Erkki Pakkala (1899–1958), arkkitehti ja kirjailija, Teuvo ja Agnes Pakkalan poika
* E. W. Pakkala eli Ernst Werner Pakkala (1878–1945), pappi ja uskonnollinen kirjailija
* Hanna Pakkala (1864–1945), kirjallisuuden suomentaja ja kirjakauppias
* Juha Pakkala (s. 1968), eksegetiikan tutkija
* Juhani Pakkala (s. 1945), diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos
* Juho Heikki Pakkala (1877–1952), maanviljelijä, kansanedustaja (suomalainen puolue)
* Lauri Pakkala (1924–1967), kirjailija
* Samuli Pakkala (1891–1959), kirjastoneuvos, Teuvo ja Agnes Pakkalan poika
* Teuvo Pakkala (1862–1925), kirjailija
* Teuvo-Pentti Pakkala (1920–2010), taidegraafikko, Samuli Pakkalan poika
* Tiina Pakkala (s. 1962), juoksija.
Musaios Ateenalainen

**Musaios Ateenalainen** () oli puolimyyttinen antiikin kreikkalainen runoilija, näkijä ja pappi, joka kirjoitti attikalaisiin kultteihin liittyvää runoutta.

## Elämä

Myyteissä Musaios esitetään muun muassa Orfeuksen pojaksi tai oppilaaksi. Diogenes Laertioksen mukaan Musaios oli Eumolpoksen poika, ja ensimmäinen, joka kertoi jumalten syntyperästä. Diogeneen mukaan tämä opetti, että kaikki on saanut alkunsa yhdestä alkuperästä, ja palaa hajottuaan takaisin siihen.

Musaios kirjoitti hymnejä, proosamuotoisia tutkielmia ja oraakkelinvastauksia. Musaioksen nimi yhdistetään erilaisiin attikalaisiin kultteihin ja erityisesti Eleusiin mysteereiden Demeterin kulttiin liittyviin runoihin ja käytäntöihin. Legendan mukaan hän toimi kultin johtajana Herakleen aikoihin.

Diogeneen mukaan Musaios kuoli Faleronissa. Pausanias kertoo, että hänet haudattiin Museion-kukkulalle Ateenan Akropoliin lounaispuolelle.

## Teokset

Musaioksen teoksiksi mainitaan muun muassa seuraavat:

* *Khrēsmoi* (), oraakkelinlausumat
* *Hypothēkai* ()
* *Hymni Demeterille*
* *Eksakeseis nosōn* ()
* *Theogonia* ()
* *Titanografia* ()
* *Sfaira* ()
* *Paralyseis* ()
* *Teletai* ()
* *Katharmoi* ()

Herodotos kertoo, että Onomakritos kokosi Musaioksen oraakkelinlausumat yhteen Peisistratoksen aikana, mutta lisäili niihin myös omiaan. Herodotoksen mukaan Lasos Hermionelainen havaitsi väärennökset.

Musaioksen teoksista on säilynyt vain katkelmia myöhemmillä kirjailijoilla, kuten Pausanias, Platon, Klemens Aleksandrialainen, Filostratos ja Aristoteles.

## Lähteet
Musaios

**Musaios** ( tai *Mousaios*, ) on antiikin kreikkalainen nimi, joka voi viitata seuraaviin henkilöihin:

* Musaios Ateenalainen, puolimyyttinen runoilija
* Musaios Efesoslainen (100-luku eaa.), eeppinen runoilija
* Musaios Grammatikos (400/500-luku), grammaatikko ja kirjailija
Eteläamerikanlokki

**Eteläamerikanlokki** (*Larus maculipennis*), myös *Chroicocephalus maculipennis*, on eteläamerikkalainen lokki. Sen elinympäristö käsittää mantereen eteläosan Chilen keskiosista ja Uruguaysta Tulimaahan ja Falklandsaarille, mahdollisesti myös Brasilian kaakkoiskolkan. Lajin holotyypin kuvaili Martin Lichtenstein Montevideosta 1823.

## Lähteet
Epäviralliset jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut 1940

**Kansainvälisen talviurheiluviikon 1940 jääkiekkoturnaus** järjestettiin 1.–4. helmikuuta 1940 Garmisch-Partenkirchenissä Saksassa.

Talviolympialaiset 1940 oli määrä järjestää vuoden 1936 tapaan Garmisch-Partenkirchenissä. Toisen maailmansodan puhkeaminen esti kuitenkin olympialaisten järjestämisen kokonaan. Saksassa järjestettiin kuitenkin Kansainvälinen talviurheiluviikko, jossa myös jääkiekkoilu oli ohjelmassa. Jääkiekkoturnauksen ottelut pelattiin 1.–4. helmikuuta. Sodan johdosta osanottajajoukko oli hyvin rajallinen, joten virallista Euroopan-mestaruuskilpailujen arvoa kisoille ei ole voitu antaa.

## Karsintaryhmä A

## Karsintaryhmä B

## Loppuottelu

## Lähteet
* http://www.passionhockey.com/hockeyarchives/inter1940.htm
Kalifornianlokki

**Kalifornianlokki** (*Larus livens*) on Meksikon luoteisosassa Kalifornianlahdella elävä lokki. Sitä tavataan harvinaisena myös Etelä-Kaliforniassa. Se syö mahdollisesti kaloja, rapuja, katkarapuja, simpukoita, haaskoja, jätteitä, munia ja toisten lintujen poikasia. Lajin holotyypin kuvaili Jonathan Dwight Isla San Josésta 1871.

## Lähteet
Epäviralliset jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut 1941

**Kansainvälisen talviurheiluviikon 1941 jääkiekkoturnaus** pidettiin 19.–23. helmikuuta 1941 Garmisch-Partenkirchenissä. Kilpailujen jääkiekkoturnausta pidettiin epävirallisena Euroopan-mestaruuskilpailuina.

## Karsintaryhmä A

## Karsintaryhmä B

## Karsintaryhmä C

## Välierät

## Pronssiottelu

## Loppuottelu

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.passionhockey.com/hockeyarchives/inter1941.htm
Jonathan Dwight

**Jonathan Dwight** (8. joulukuuta 1858 New York – 22. helmikuuta 1929 New York) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.

Dwightin vanhemmat olivat Jonathan ja Julia Lawrence (Hasbrouck) Dwight. Hän meni opiskelemaan Harvardiin vuonna 1876 ja valmistui 1880. Seuraavat vuodet hän teki töitä ja omisti kesänsä tutkimusretkille Kanadaan. 1889 Dwight liittyi New Yorkin Kansalliskaartiin ja sen lääkintäjoukkoihin. Hän kiinnostui lääketieteestä ja meni opiskelemaan lääketiedettä Columbian yliopistoon, josta valmistui 1893. Hän työskenteli sitten joitakin vuosia New York Hospitalissa ja piti samaan aikaan yksityispraktiikkaa, josta hän lopulta luopui omistaakseen enemmän aikaa lintutieteelle.

Dwight oli kiinnostunut lintujen sulkasadosta, jota hän tutki intensiivisisesti, ja julkaisi ensimmäisen tutkimuksensa aiheesta, *Sequence of Plumage and Moults of the Passerinc Birds of New York*. Vuonna 1909 hän sai oman työhuoneen American Museum of Natural Historyn rakennuksesta, missä hän työskenteli museon lintukokoelman parissa.

Dwight valittiin American Ornithologists' Unionin jäseneksi 1886 ja toimi seuran puheenjohtajana 1923–1926 sekä hallituksen jäsenenä kaikkiaan 33 vuotta. Dwight oli kahdesti naimisissa, ensin 1901 Georgina Gertrude Rundlen kanssa, joka kuoli 1903, ja sitten 1914 Ethel Gordon Wishart Adamin kanssa.

Dwight nimesi linnuista kalifornianlokin sekä useita alalajeja.

## Lähteet
* Muistokirjoitus (''The Auk'', 1930)  

### Viitteet
Rogatica

**Rogatica** () on kunta ja sen samanniminen keskuspaikka Bosnia ja Hertsegovinan Serbitasavallassa. Kunnan pinta-ala on 664 neliökilometriä, ja siellä oli 21&nbsp;812 asukasta vuonna 1991. Rogatica sijaitsee Sarajevosta 60 kilometriä koilliseen.