open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mike Mottau

**Michael Joseph Mottau** (s. 19. maaliskuuta 1978 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka lopetti pelaajauransa kauden 2013–2014 jälkeen. Hänet oli varattu vuonna  seitsemännellä kierroksella numerolla 182.

## Pelaajaura
Mottau pelasi neljä vuotta Boston Collegessa, minkä jälkeen hän teki sopimuksen NHL:ään New York Rangersin kanssa. Hän oli suurimman osan kaudesta AHL:ssä Hartford Wolf Packissa, mutta pelasi NHL:ssä silti 18 ottelua. Hän viipyi Rangersissa kahden kauden ajan, minkä jälkeen hän lähti Calgary Flamesiin. Tälläkin kerralla suurin osa kaudesta sujui AHL:ssä. Kauden jälkeen hän pelasi neljä kautta AHL:ssä. Sinä aikana hän ehti pelata Cincinnati Mighty Ducksissa, Worcester IceCatsissa, Peoria Rivermenissa ja Lowell Devilsissä. AHL:stä lähtiessään hän siirtyi New Jersey Devilsiin. Hän pelasi siellä kolme kautta ilman muissa liigoissa käyntiä. Syyskuussa 2010 hän allekirjoitti sopimuksen New York Islandersin kanssa.

27. helmikuuta 2012 Mottau vaihdettiin Brian Rolstonin kanssa Boston Bruinsiin. Bruins antoi vastineeksi Yannick Riendeaun ja Marc Cantin.

NHL-kauden 2012-2013 työsulun takia Mottaun sopimus umpeutui. 7. joulukuuta 2012. Hän allekirjoitti try out -sopimuksen AHL-joukkue San Antonio Rampagen kanssa. Hän pelasi 16 ottelua ja syötti niissä kuusi maalia. Työsulun loputtua Mottau allekirjoitti Toronto Maple Leafsin kanssa vuoden sopimuksen.

5. heinäkuuta 2013 Panthersin varatoimitusjohtaja ja general manager Dale Tallon ilmoitti solmineena Mottaun kanssa yhden vuoden kaksisuuntaisen sopimuksen.

19. elokuuta 2014 Mottau ilmoitti päättävänsä uransa.

## Tilastot

## Yksityiselämä
Mottau asuu South Shore Massachusettsissa vaimonsa ja lapsiensa kanssa.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Kupjansk

**Kupjansk** (, ) on Itä-Ukrainassa Harkovan alueen itäosissa, Donetsin sivujoki Oskilin varrella sijaitseva kaupunki, joka aiemmin muodosti oman kaupunkipiirinsä. Heinäkuusta 2020 lähtien se on ollut aiempaa laajemman Kupjanskin piirin hallinnollinen keskus.

Kupjanskin kaupungissa oli 29&nbsp;487 ja koko kaupunkipiirissä 57&nbsp;898 asukasta (2013). Kaupunkipiiriin kuului Kupjanskin kaupungin ohella kaksi kaupunkimaista taajamaa: Kivšarivka (19&nbsp;422 as.) ja Kupjansk-Vuzlovyi (8&nbsp;989 as.).

Kupjansk on yhdessä siihen eteläpuolelta kiinni kasvaneen Kupjansk-Vuzlovyin taajaman kanssa merkittävä rautateiden risteyspaikka. Siellä Harkovasta itään johtava päärata kohtaa pohjoisesta Venäjän Belgorodin alueelta saapuvan, Donetskin alueen Svjatohirskin pikkukaupunkia (, ) ja rautateiden risteyspaikkakuntaa kohti vievän pääradan.


Administration Building of Kupiansk Raion and Kupiansk City Council (10 2018) 01.jpg|Kupjanskin piirin ja Kupjanskin kaupungin hallintorakennus.
Kupiansk Central Raion Library (10 2018) 01.jpg| Piirin keskuskirjasto.
Kupiansk District House of Culture.jpg|Piirin kulttuuritalo.
Kupiansk Bus Station (10 2018) 05.jpg|Kupjanskin linja-autoasema.
Kupiansk St Nicholas Church.jpg|Ortodoksinen Pyhän Nikolaoksen kirkko (1852).


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tšuhujiv

**Tšuhujiv** (, ) on kaupunki ja kaupunkipiiri Itä-Ukrainassa Harkovan alueen pohjoisosan Tšuhujivin piirissä. Tšuhujiv sijaitsee Donetsjoen oikealla rannalla 38 kilometriä Harkovasta kaakkoon, valtatien M03 varrella (osa eurooppatietä E40). 

Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 32&nbsp;279; myös maaseutukylien asukkaita sisältävän kaupunkipiirin väkiluku oli 31&nbsp;018 (2022).

Paikkakunta on perustettu vuonna 1223 tataarijoukkojen tuhoaman asutuksen paikalle. Se mainitaan asuttuna paikkana 1500-luvun dokumenteissa. Vuonna 1638 ukrainalaiset kasakat perustivat sinne varustuksen. Kaupunkioikeudet asutus sai vuonna 1780. Tšuhujivin kantakaupungin länsipuolella on jo neuvostoajoista lähtien sijainnut merkittävä lentotukikohta. Siellä on myös muita asevoimien yksikköjä.

Kuvataiteilijat Ilja Repin ja Sigrid Schauman ovat syntyneet kaupungissa.


Chuhuiv Bus Station.jpg|Kaupungin linja-autoasema.
Покровський собор. м.Чугуїв.JPG|Neuvostovuosien jälkeen osin uudelleenrakennettu, Jumalanäiti Neitsyt Marian suojelun (Pokrova) mukaan nimetty kirkko vuodelta 1834.
Chuguev (UKHW) AN1857722.jpg|Tšuhujivin lentotukikohta ilmakuvassa (ICAO-koodi: UKHW).
Вулиця Музейна (Рози Люксембург), 8 ,будинок.jpg|Ilja Repinin koti- ja taidemuseo kaupungissa.
Chuhuiv House of Culture after Russian shelling on 2022-07-25 (01).jpg|Venäläisten tykistöiskulla tuhoama Tšuhujivin kulttuuritalo (25.7.2022).
Destructions in Chuhuiv after Russian attack, 2024-05-22 (01).jpg|Päiväkoti S400-ohjuksella tehdyn hyökkäyksen jälkeen (22.5.2024). 


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Yuna

**Yuna** tarkoittaa seuraavia asioita:

## Henkilöitä
*Yuna (laulaja) (s. 1986), malesialainen laulaja-lauluntekijä
*Yuna Ito (s. 1983), japanilais-yhdysvaltalainen laulaja
*Yuna Kagesaki (s. 1973), japanilainen mangataiteilija
*Yūna Kasai (s. 2004), japanilainen yhdistetyn hiihtäjä

## Maantiede
* Yuna (joki), joki Dominikaanisessa tasavallassa
* Yuna (Länsi-Australia), pieni kaupunki Länsi-Australiassa
Monoääni

**Monofoninen ääni**, **yksikanavainen ääni** tai yleisemmin pelkkä mono tarkoittaa äänentoistossa sitä, että yhden tai useamman kaiuttimen kautta toistettava signaali on kaikissa kaiuttimissa sama. 

Monofonisia toistolaitteita ovat monet pienikokoiset matkaradiot, lankapuhelin ja analogiset sanelukoneet. Myös matkapuhelimessa, VoIP-puheluissa ja videopuheluissa puhesignaali on monofoninen, vaikka päätelaite toistaisikin musiikkitallenteita stereofonisina. Stereofoninen signaali voidaan muuttaa monofoniseksi summaamalla kanavien sisältämä ääni-informaatio. 

Äänilevytekniikan alkuaikana levyt olivat monofonisia, mutta LP-levyistä suurin osa on nykyään stereofonisia. Myös ensimmäiset nauhurit ja C-kasettisoittimet olivat monofonisia, mutta stereofonisen ohjelmatarjonnan kasvaessa myös niissä stereofonia yleistyi. Nykyisin stereoääntä käytetään lähes kaikessa sähköisessä mediassa, kuten CD-musiikissa, radiossa, televisiossa ja äänenpakkaustiedostoissa. 

## Katso myös
* Tilaääni (surround)
* Stereoääni

## Kirjallisuutta
*
Energia Ruandassa

**Energia Ruandassa** kertoo Ruandan energiantuotannosta.

Energiankulutus asukasta kohti vuonna 2022 oli 1,8 miljoonaa BTU:ta, maailman 195 valtion joukossa sijalla 188. Vain 56,2&nbsp;% asukkaista oli sähköverkon piirissä.

Biopolttoaineet ja jätteenpoltto kattavat 97% maan energiantarpeesta. Biomassaa ja jätteitä poltetaan perinteisesti lämmitystä ja ruuanlaittoa varten. 85% käytöstä tapahtuu kotitalouksissa.

Ruandan asukkaista vain puolet on sähköverkon piirissä – 98&nbsp;% kaupunkilaisista ja alle 40&nbsp;% maaseudun asukkaista.  Sähkö on kallista. Sähköntuotanto Ruandassa oli vuonna 2011 vain noin 65 megawattia. Suurin osa sähköstä tuotettiin tuolloin ulkomailta tuodulla dieselöljyllä. Vuonna 2020 fossiilisilla tuotettiin 39% sähköstä, vesivoimaloilla 54% ja aurinkovoimalla 6,5%.

Merkittävin kotimainen sähköntuotannon voimanlähde on Mukungwan vesivoimala. Sen nimellisteho on 13 megawattia. Sitä uudistettiin vuosina 2013-2018. 

## Kivuwatt-projekti
Ruandassa sijaitsevan Kivujärven metaanivarat on suunniteltu hyödynnettävän siten, että järven syvyyksissä oleva kaasuja sisältävä vesi pumpataan erityiselle proomulle, jossa vesi ja kaasut erotellaan. Vesi ja hiilidioksidi palautetaan järveen ja metaani siirretään putkea pitkin rannalla olevaan voimalaitokseen, missä se muutetaan energiaksi polttamalla. Järven rannalla on toiminnassa jo muutama pilottihanke.

Metaanivoimalaitoksen 1. vaiheen suunniteltiin aloittavan sähköntuotantonsa vuonna 2012. Voimalaitoksen, jonka toimittaa Wärtsilä, teho on 25 megawattia. Se käynnistettiin lopulta vuonna 2015. 

Metaanivoimalaitoksen 2. vaiheeksi suunniteltiin  75 megawatin voimalaitosta. Ruandan valtio uskoi, että tämän valmistuttua sähköä riittäisi jopa vientiin. Metaaniesiintymän arvon on arvioitu olevan jopa 20 miljardia dollaria. Vuonna 2020 sähkön vienti oli 4,5 miljoonaa kWh ja tuonti 94 miljoonaa kWh.

Laitoksen omistaja ilmeisesti luopui hankkeesta. Välillä suunniteltiin, että kaasua tuotaisiin putkella kuivalle maalle rakennettavaan voimalaan.

Metaanista on myös nesteytetty poolttoainetta raskaan liikenteen tarpeisiin.

## Lähteet
Maisema-arkkitehtuuri

**Maisema-arkkitehtuuri** tarkoittaa ympäristön esteettistä olemusta ja muotoilua, arkkitehtuuria. Maisema-arkkitehtuuri sisältää aisteilla havaittavien ympäristöä muovaavien tekijöiden lisäksi kulttuurisidonnaisia ja sosiaalisia arvoja, sekä on sidoksissa vahvasti luontoon ja luonnon mekanismeihin. Maisema-arkkitehtuurissa korostuvat usein ekologiset ja humanistiset arvot, sekä ihmisen ja luonnon välisen suhteen tutkiminen. Maisema-arkkitehtuuri on sekoitus taidetta, luonnontieteitä ja tekniikkaa.

Toisin kuin perinteinen tilataide tai plastinen sommitelma, maisema-arkkitehtuuri on aikasidonnaista ja elää vuodenaikojen mukaan. Luonnon prosessit kuten veden kiertokulku, vuodenaikojen vaihtelu ja sääolot vaikuttavat maiseman ja sen arkkitehtuurin luonteeseen. Maisema-arkkitehtuurin rakennusaineita ovat perinteisten rakennusmateriaalien, kuten puun, kiven ja betonin lisäksi kasvillisuus, maaperä, vesi, valo ja varjo.

Maisema-arkkitehtuuriin voidaan katsoa lukeutuvaksi muun muassa puistot ja puutarhat, kadut, aukiot ja kaupunkitilat, kulttuurimaisemat ja erityyppiset viheralueet. Maisema-arkkitehtuurin ammattilainen on maisema-arkkitehti, joita kutsuttiin ennen puutarha-arkkitehdeiksi. Suomessa kansainvälisesti tunnetuin maisema-arkkitehtuurin kohde on Tapiolan kaupunginosa Espoossa.

## Kirjallisuutta
* 
* 

## Katso myös
*Ympäristötaide

## Aiheesta muualla

* Arkkitehtuurimuseo
* Aalto-yliopisto
Keskusvirasto

**Keskusvirasto** oli Suomessa tiettyä valtionhallinnon haaraa hoitanut valtioneuvoston ja samalla jonkin sen ministeriön alainen koko valtakunnan alueella toiminut viranomainen.

## Keskusvirastot Suomessa
Keskusviraston päällikköä kutsuttiin pääjohtajaksi. Useimmat keskusvirastot lakkautettiin 1990-luvun alkupuolella, ja valtion keskushallinto organisoitiin toisella tavalla. Monet keskusvirastoista muutettiin tuolloin valtion liikelaitoksiksi, joista osa muutettiin edelleen osakeyhtiöiksi.

### Luettelo keskusvirastoista
#### Nykyiset

#### Lakkautetut

Pääasiallinen lähde vuotta 1995 edeltäville tiedoille:

### Muita valtion virastoja ja keskushallintoyksiköitä perustamisjärjestyksessä (vuoteen 1995)
Valtiolla on myös muita virastoja, joita ei pidetä varsinaisina keskusvirastoina.

#### Nykyiset

#### Lakkautetut

Pääasialliset lähteet:

### Luettelo virastoista ministeriöittäin vuonna 1987
Eri ministeriöiden alaiset virastot vuonna 1987 olivat seuraavat:

* Oikeusministeriö
** Oikeusministeriön vankeinhoito-osasto (ks. Rikosseuraamusvirasto)
*** Vankeinhoitolaitos

* Sisäasiainministeriö
** Suojelupoliisi
** Keskusrikospoliisi
** Liikkuva poliisi
** Väestörekisterikeskus

* Valtiovarainministeriö
** Valtiokonttori
** Tullihallitus
** Valtiontalouden tarkastusvirasto
** Verohallitus
** Pankkitarkastusvirasto
** Tilastokeskus
** Rakennushallitus

* Opetusministeriö
** Kouluhallitus
** Ammattikasvatushallitus
** Valtionarkisto
** Museovirasto

* Maa- ja metsätalousministeriö
** Maatilahallitus
** Metsähallitus
** Maanmittaushallitus
: Erillisiä laitoksia
::* Maatalouden tutkimuskeskus
::* Metsäntutkimuslaitos
::* Geodeettinen laitos

* Liikenneministeriö
** Tie- ja vesirakennushallitus
** Ilmailuhallitus
: Erillisiä laitoksia
:* Autorekisterikeskus

* Kauppa- ja teollisuusministeriö
** Merenkulkuhallitus
** Patentti- ja rekisterihallitus
** Elinkeinohallitus

* Sosiaali- ja terveysministeriö
** Tapaturmavirasto
** Säteilyturvakeskus
** Työsuojeluhallitus
*** Työterveyslaitos
** Sosiaalihallitus
** Lääkintöhallitus
*** Kansanterveyslaitos

* Ympäristöministeriö
** Vesi- ja ympäristöhallitus
** Asuntohallitus

* Valtion liiketoiminta
** Valtionrautatiet / Rautatiehallitus
** Posti- ja telelaitos / Posti- ja telehallitus

## Katso myös
* Kollegio
* Ylihallitus

## Lähteet
Olešky

**Olešky** (, ) on Ukrainassa Dneprin alajuoksun etelärannalla Hersonin alueella sijaitseva 25&nbsp;000 asukkaan kaupunki (2013), joka on heinäkuusta 2020 ollut osa H’ersonin piiriä. Tätä ennen se oli Oleškyn piirin (72&nbsp;267 as. vuonna 2013) hallintokeskus. H’ersonin kaupunki sijaitsee kaupungin kohdalla Dneprin pohjoisrannalla. Kaupungin kautta kulkevat eurooppatiet  (joka saapuu Odessan ja H’ersonin kautta ja jatkaa itään kohti Donin Rostovia) ja  (H’ersonista Antonivkan sillan kautta edelleen Krimin Kertšiin).

Kaupungin aiempi nimi oli Aljoški () ja se oli Venäjän keisarikunnan Taurian kuvernementin Dneprin kihlakunnan kihlakuntakaupunki. Kaupungissa asui vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan yhteensä 8&nbsp;999 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin perustietoja Ukrainan parlamentin sivustolla  (rada.gov.ua)
Šepetivka

**Šepetivka** (, ) on Länsi-Ukrainassa Hmelnytskyin alueella sijaitseva 43&nbsp;000 asukkaan (2011) kaupunki. Kaupunki on osa Šepetivkan piiriä ja toimii piirin hallinnollisena keskuksena.

Šepetivka on mainittu ensimmäisen kerran vuonna 1594. Se kuului Polesian kulttuuripiiriin. Kaupunginoikeudet Šepetivka sai vuonna 1923.


Kuva:Будинок міськой адміністрації.jpg|Kaupungin hallintorakennus.
Kuva:Вокзал зал станції Шепетівка.jpg|Šepetivkan rautatieasema.
Kuva:Шепетівка (45).jpg|Mykola Ostrovskyin patsas ja museo.

## Aiheesta muualla

## Lähteet
Horišni Plavni

**Horišni Plavni** (; aiemmin ) on kaupunki Pultavan alueella, Ukrainassa. Kaupunki on heinäkuusta 2020 lähtien ollut osa Krementšukin piiriä. Sitä ennen Horišni Plavni oli suoraan Pultavan alueen alainen paikallishallinnollinen yksikkö piirien tapaan. Horišni Plavniin kaupunkialueen asukasluku on runsas 51&nbsp;000 (2013).

Kaupunki sijaitsee Dneprin ja Pselin yhtymäkohdassa. Se perustettiin vuonna 1960. Kaupungin keskeinen työnantaja on nykyisin sveitsiläis-ukrainalainen Ferrexpo (juridisena kotipaikkanaan Lontoo), jolla on rautamalmia tuottavia avokaivoksia ja rikastamoja kaupungissa. Aiemmin tämä kaivos tunnettiin Pultavan kaivoskombinaattina.


Kuva:Horishni Plavni Museum.jpg|Kaupungin keskeisen työllistäjän, Ferrexpon ylläpitämä museo Horišni Plavniissa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Ferrexpo: Mining   (ferrexpo.com)
Ajan Sana

**Ajan Sana** oli Helsingissä vuosina 1930–1932 ilmestynyt sanomalehti, joka oli lapuanliikkeen tärkein äänenkannattaja. Liikkeen muita lehtiä olivat vuosina 1930–1931 ilmestyneet *[[Aktivisti (lehti)|Aktivisti]]*, *[[Fascisti (lehti)|Fascisti]]*, *[[Sinimusta]]* ja *[[Lapuan päiväkäsky]]*.

*Ajan Sana* syntyi, kun kokoomuslaisen *[[Uusi Suomi|Uuden Suomen]]* johtokunta teki lokakuussa 1930 lapuanliikkeen edustajien kanssa sopimuksen, jonka mukaan *Uuden Suomen* iltapäivälehtenä julkaistu *[[Iltalehti (1919–1930)|Iltalehti]]* lakkautettiin ja sen seuraajaksi perustettiin *Ajan Sana*, joka oli *Uudesta Suomesta* itsenäinen. Näin *Uusi Suomi* pääsi eroon taloudellisesti kannattamattomasta lehdestä ja lapuanliike sai oman sanomalehden pääkaupunkiin. Lapuanliikkeellä oli toukokuusta 1930 alkaen ollut äänenkannattajanaan *[[Aktivisti (lehti)|Aktivisti]]*-niminen lehti, mutta se ilmestyi vain kahdesti kuukaudessa. Kun *Iltalehti* lakkasi ilmestymästä 1. marraskuuta 1930, sen tilalle tuli kuutena päivänä viikossa ilmestynyt *Ajan Sana*, jonka ensimmäinen näytenumero oli ilmestynyt jo 11. lokakuuta. Se jaettiin *Iltalehden* tilaajille vuoden 1930 loppuun asti. Uutta lehteä julkaisi Ajan Sana Oy, jonka osakkeenomistajina oli eri puolella Suomea asuneita lapuanliikkeen tukijoita. Sitä painettiin *Uuden Suomen* tytäryhtiön lehtipainossa.

*Ajan Sana* julisti ensimmäisessä näytenumerossaan ohjelmakseen kommunismin vastustamisen ”kaikissa sen ilmestymismuodoissa”. Lehden ensimmäisenä päätoimittajana toimi syksyyn 1931 asti Emerik Olsoni. Hänen jälkeensä tehtävässä toimi everstiluutnantti Arne Somersalo. Päätoimittajan apulaisena oli J. W. Tuura. Sekä Somersalo että Tuura kirjoittivat lehteen myös pakinoita. Lehti lakkautettiin Mäntsälän kapinaa koskeneiden kirjoitustensa vuoksi oikeusministeriön vaatimuksesta kahdeksi kuukaudeksi 1. maaliskuuta – 29. huhtikuuta 1932. Jyrkkää linjaa edustanut Somersalo joutui eroamaan päätoimittajan tehtävästä syksyllä 1932 linjaerimielisyyksien vuoksi vuorineuvos Petter Forsströmin ilmoitettua, että varakkaat tukijat eivät jatkaisi lehden rahoitusta ellei Somersalo eroaisi. Valtioneuvosto lakkautti *Ajan Sanan* uudelleen kuukaudeksi 15. lokakuuta alkaen tasavallan suojelulain nojalla. Lehden oli tarkoitus vielä jatkaa ilmestymistään, mutta se päätettiinkin lakkauttaa taloudellisten vaikeuksien vuoksi.

*Ajan Sanan* seuraajaksi perustettiin marraskuussa 1932 *[[Ajan Suunta]]*, uuden Isänmaallisen Kansanliikkeen äänenkannattaja. Somersalo palkattiin myös sen päätoimittajaksi.

Sanonta ”jäljet johtavat sylttytehtaalle” on saanut alkunsa *Ajan Sanassa* julkaistusta uutisotsikosta, joka koski niin sanottua Tattarisuon tapausta.

## Päätoimittajat
* Emerik Olsoni (1930–1931)
* Arne Somersalo (1931–1932)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*''Ajan Sanan'' kaikki numerot digitoituina Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Yhtäläisyysmerkki

**Yhtäläisyysmerkki** eli **yhtäsuuruusmerkki** (=) on matemaattinen merkki, joka ilmaisee yhtäläisyyttä. Matematiikassa yhtäläisyydellä ja yhtäsuuruudella voidaan tarkoittaa useita asioita, mutta kyse on kuitenkin aina vertailusta. Yhtäläisyysmerkin keksijänä pidetään 1500-luvulla elänyttä walesilaista matemaatikkoa Robert Recordea.

Yhtäläisyysmerkki voidaan lukea useilla tavoilla kuten *on yhtä kuin*, *on yhtä suuri kuin*, *on samansuuruinen kuin* ja erityisesti yhteenlaskun yhteydessä *on yhteensä* sekä vanhastaan myös *tekee*, *tekee yhteensä*.

Erisuuruutta merkitään matematiikassa yhtäläisyysmerkillä, jonka päällä on vinoviiva (≠).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Isosirppisiipi

**Isosirppisiipi** (*Sabra harpagula*) on sirppisiipiin kuuluva vaalea yöperhonen. Suomessa se on erittäin harvinainen harhailija.

## Koko ja ulkonäkö
Vaaleanruskea perhonen, jonka etusiiven kärki kaartuu huomattavan voimakkaasti ulospäin. Siipien kuviointi erottaa sen selvästi kaikista muista perhoslajeista. Etusiiven poikki kulkee kaksi vaaleanruskeaa, mutkittelevaa poikkiviirua. Niiden väliselle alueelle jää ryhmä pieniä, keltaisia, ruskeareunaisia täpliä. Siiven ulkoreunassa on siniharmaa, hieman laikkuinen varjostuma. Takasiivet ovat vaaleanruskeat ja myös niissä poikkiviirujen välissä on hieman keltaisia täpliä. Siipiväli 33&ndash;40&nbsp;mm.

(MHNT) Sabra harpagula - Gruszów (powiat myślenicki) - male dorsal.jpg|♂  	
(MHNT) Sabra harpagula - Gruszów (powiat myślenicki) - male ventral.jpg|♂   △ 	


## Levinneisyys ja lentoaika
Laajalti levinnyt laji, jota tavataan Länsi-Euroopasta ja Britteinsaarilta Japaniin saakka. Esiintymät ovat kuitenkin paikoittaisia. Suomessa isosirppisiipi on tavattu yhden kerran Inkoosta elokuussa 2001. Perhoset lentävät pääasiassa kesä-heinäkuussa. Osassa esiintymisaluetta on toinen sukupolvi elokuussa.

## Elinympäristö ja elintavat
Laajojen, vanhoja puita kasvavien lehtimetsien laji. Isosirppisiipi on ilmeisesti tarkka elinympäristönsä mikroilmastosta ja näyttää suosivan paikkoja, joissa yölämpötilat pysyvät korkealla ja kosteutta on kohtalaisen paljon. Myös alueen maaperällä saattaa olla merkitystä. Laji lentää iltahämärässä ja tulee valolle, mutta muutoin elintavat tunnetaan huonosti. Ilmeisesti perhoset ja toukat liikkuvat pääasiassa latvustoissa. Naaraita tavataan erittäin harvoin.

Kotelo talvehtii yhteensidottujen lehtien välissä.

## Ravintokasvi
Etelämpänä toukka elää pääasiassa tammella (*Quercus robur*), mutta myös lehmuksilla (*Tilia*). Pohjoisempana, kuten Ruotsissa, lehmus lienee ainoa ravintokasvi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
* Bestimmungshilfe des Lepiforums 
* hyönteiswiki
Walid Regragui

**Hoalid Regragui** myös **Walid Regragui** (s. 23. syyskuuta 1975 Corbeil-Essonnes, Ranska) on marokkolainen valmentaja ja entinen jalkapalloilija. Puolustajana pelannut Regragui vietti pääosan urastaan Ranskassa, jossa hänen paras saavutuksensa oli Ligue 2 mestaruus Ajacciossa. Regragui pelasi myös Espanjassa Racing de Santanderissa ja Marokossa Moghreb de Tétouanissa.

Regragui edusti maajoukkuetasolla Marokkoa, jonka paidassa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Egyptiä vastaan 28. tammikuuta 2001. Regragui edusti Marokkoa vuosien 2004 ja 2006 Afrikan-mestaruuskilpailuissa.

Valmennusuransa Regragui aloitti 26. syyskuuta 2012 Marokon maajoukkueen apuvalmentajana. Tämän jälkeen hän on toiminut valmentajana seurajoukkueissa. Elokuussa 2022 hänet nimitettiin Marokon maajoukkueen päävalmentajaksi. Hänen alaisuudessaan Marokko selviytyi MM-kilpailuissa 2022 alkulohkostaan jatkoon.

## Lähteet
Viirukalapöllö

**Viirukalapöllö** (*Scotopelia bouvieri*) on pöllöihin kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Angolassa, Kamerunissa, Keski-Afrikan tasavallassa, Kongon tasavallassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Gabonissa ja Nigeriassa. Sen lukumäärää alueella ei ole ilmoitettu, mutta arviona on esitetty noin miljoona yksilöä, ja Kongon altaan jokien lähistöllä se on suhteellisen yleinen. Kantaa pidetään vakaana, koska sillä ei ole erityisiä uhkia.

Viirukalapöllön elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat metsät, suot ja jokivarret.

Sen paino on keskimäärin 637 grammaa.

## Lähteet
Hartford (Vermont)

**Hartford** on kunta (*town*) Vermontin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee New Hampshiren osavaltion rajalla Connecticutjoen varrella. Whitejoki liittyy Connecticutiin kunnan alueella. Hartfordissa on 5 kylää: Hartford, West Hartford, Quechee, White River Junction ja Wilder. Siellä asui 10&nbsp;686 asukasta vuonna 2020.

## Maantiede
Hartfordissa on kolme jokea, jotka ovat Connecticut, White ja Ottaquechee. Kaupungin pinta-ala on 118,9 neliökilometriä, mistä suurin osa (116,9 neliökilometriä) on maata.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Argentiinanpöllö

**Argentiinanpöllö** (*Strix rufipes*) on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Argentiinassa ja Chilessä.

Argentiinanpöllön paino on keskimäärin 380 grammaa. Sen elinpiiriä ovat lauhkeat metsät ja subtrooppiset ja trooppiset  alangot ja vuoristometsät.

Argentiinanpöllö on keskikokoinen pöllö, jolla ei ole korvatupsuja. Se on alapuolelta valkoinen ja punaruskearaitainen ja päältä ja niskasta vielä valkoisempi. Sen naamakiehkura on punaruskea ja silmät tummat, ja jalat ovat oranssinruskeat tai kanelinruskeat. Täysikasvuisen yksilön pituus on noin 33–38&nbsp;cm ja paino suunnilleen 300–400 grammaa. Argentiinanpöllön elinalue ulottuu Keski-Chilestä ja Länsi-Argentiinasta Tulimaahan, ja satunnaisesti sitä on tavattu Falklandsaarilla. Se asuu tiheissä, kosteissa vuoristometsissä ja puoliavoimissa alavissa metsissä, missä se saalistaa pieniä nisäkkäitä, lintuja ja hyönteisiä. Se pesii lokakuussa ja munii puunkoloon 2–3 munaa. Sen ääni on murahtelua, jota seuraa korkeita nasaaliääniä. Vaikka argentiinanpöllö ei ole uhanalainen, se kärsii elinalueiden supistumisesta esiintymisalueilla tehtävien metsänhakkuiden vuoksi.

## Lähteet
Earnest-luokka

**Earnest-luokka** oli Britannian kuninkaallisen laivaston torpedovenehävittäjäluokka (). Ne luokiteltiin 30 solmun nopeuden omaavina ja nelisavuhormisina lokakuussa  1913 B-luokkaan.

Ulkomaisten alusten kasvaneet nopeudet määrittivät torpedovenehävittäjille suuremman 30 solmun nopeuden tarpeen. Amiraliteetti teki uudet tilaukset 30 solmun nopeuden omaavista aluksista, mutta ne eivät kyenneet saavuttamaan vaadittua nopeutta huonoissa olosuhteissa.

Alusten voimanlähteenä olivat 6&nbsp;300 hevosvoiman Normand-kattilat, joiden avulla ne saavuttivat vaaditun 30 solmun nopeuden. Niiden aseistuksen rungon muodostivat 12 naulan tykki ja torpedoputket.

## Alukset

 
## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet
Marie Colvin

**Marie Catherine Colvin** (12. tammikuuta 1956 New York, Yhdysvallat – 22. helmikuuta 2012 Homs, Syyria) oli yhdysvaltalainen sotareportteri, joka kuoli ollessaan Syyriassa työtehtävissä.

Colvin oli kielloista huolimatta matkustanut moottoripyörällä Homsiin. Hän oli saanut esimiehiltä käskyn poistua alueelta, mutta ei totellut, sillä hän halusi tehdä vielä yhden jutun. Syyrian armeija tulitti väliaikaista lehdistökeskusta, ja tilanteessa kuoli myös ranskalainen valokuvaaja Remi Ochlik.

Colvin oli arvostettu sotareportteri, jota on verrattu alan uranuurtajaan Martha Gellhorniin. Hän teki 25 vuotta töitä brittiläiselle Sunday Timesille, usein kaikkein vaarallisimmista paikoista. Hän aloitti Yalen yliopistossa antropologian opinnot mutta hänestä tuli kuitenkin toimittaja. Silmälappu peitti silmän, josta hän oli menettänyt näön 2001 väijytyksessä Sri Lankassa.

## Lähteet
Štšastja

**Štšastja** (, ) on Ukrainassa Luhanskin alueella sijaitseva kaupunki. Pienikokoinen kaupunki, jonka väkiluvuksi arvioitiin vuonna 2021 yhteensä 11&nbsp;552 asukasta (2013: 12&nbsp;773 as.), oli lokakuuhun 2014 saakka hallinnollisesti osa Luhanskin kaupunkipiiriä. Se sijaitsee Donetsin pohjoisrannalla, maanteitse (N21) 23 kilometriä Luhanskin kantakaupungista pohjoiseen.

Štšastjan kaupunki siirrettiin hallinnollisesti osaksi Ukrainan hallitsemaa Novoaidarin piiriä maan parlamentin päätöksellä 7. lokakuuta 2014. Kaupunki sijaitsi melko lähellä Itä-Ukrainan sodan rintamalinjaa. Koko Ukrainaa koskeneessa heinäkuun 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa Štšastjasta tuli uuden Štšastjan piirin hallintokeskus.

Štšastja on perustettu 1700-luvun loppupuolella. Sinne rakennettiin suuri hiiltä käyttävä vastapainevoimalaitos 1950-luvulla.


Kuva:Shchastia LTES.jpg|Luhanskin alueen lämpövoimala Štšastjassa.
Kuva:Shchastia Hram.jpg|Kirkko Štšastjassa.


## Lähteet
TUL Cup 1954

**Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailuihin 1954** ilmoittautui 7 joukkuetta. Mestaruuden voitti Turun Pyrkivä. Osanotto-oikeus oli Mestaruus- ja Suomensarjan joukkueilla.

## Pudotuspelit

Mestarijoukkue: Erik Roos, Jukka Paatelo, Reino Koskinen, Reino Suojanen, Jukka Leino, Pentti Mäkinen, Aulis Lähtinen, Kalevi Rantanen, Rainer Forss, Keijo Airola ja Veikko Paven.

## Katso myös

* TUL Cup

## Lähteet

* Työväen Urheiluliiton toimintakertomus 1954
Kimmo Haapasalo

**Kimmo Antero Haapasalo** (s. 23. heinäkuuta 1977 Vaasa)  on suomalainen entinen 400 metrin aitajuoksija. Hän edusti Oulun Pyrintöä ja häntä valmensivat Jouko Hassi (vuoteen 1997), Esko Olkkonen (1997–2001) ja Petteri Jouste (2001–2006).

Haapasalo saavutti ulkoradoilla kolme henkilökohtaista SM-mitalia ja sisäradoilla viisi. Hän juoksi 400 metrin aitojen ennätyksensä 50,66 sekuntia Turussa 2000. Hallissa Haapasalo juoksi 300 metrin aidat parhaimmillaan aikaan 36,00 sekuntia (Tampere 2000). Hän oli mukana aikuisten Suomi–Ruotsi-maaottelussa neljä kertaa.

## Aikuisten SM-mitalit
*Ulkoradat
**400 metrin aidat: kultaa 2001, hopeaa 2000, pronssia 1999
*Sisäradat
**200 metriä: pronssia 2000
**400 metriä: hopeaa 2002
**300 metrin aidat: kultaa 2000 ja 2006, pronssia 1996

## Lähteet
*
HMS Ferret (1911)

**HMS Ferret** (viirinumerot H35 (6.12.1914–1.1.1918), H32 (1918–1919) ja H93) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acheron-luokan hävittäjä.

## Valmistus

Alus tilattiin vuosien 1910–1911 laivasto-ohjelmassa J. Samuel White and Companylta Cowesista, missä köli laskettiin 6. syyskuuta 1910. Alus laskettiin vesille 12. huhtikuuta 1911 ja valmistui vielä saman vuoden marraskuussa.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa *Ferret* liitettiin sisaralustensa kanssa 1. hävittäjälaivueeseen, joka liitettiin 1914 Suureen laivastoon ensimmäisen maailmansodan alkaessa. Alus osallistui 28. elokuuta 1914 laivueensa mukana *[[HMS Fearless (1912)|HMS Fearlessin]]* alaisuudessa Helgolandin taisteluun. Alus siirrettiin keväällä 1916 laivueensa mukana osaksi 3. taistelulaivuetta, jolloin sen tehtäväksi tuli sukellusveneidentorjunta. Alus ei osallistunut Skagerrakin taisteluun.

Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen *[[SM UC-21]]* laukaisema torpedo osui alukseen 18. tammikuuta 1917 Wightsaaren St. Catherine's Pointin kaakkoispuolella. Alus ei kuitenkaan uponnut ja ainoastaan yksi miehistönjäsen sai surmansa. Se palasi korjausten jälkeen palvelukseen.

Alus muutettiin 1917 sisaralustensa *[[HMS Sandfly]]n* ja *[[HMS Ariel (1911)|HMS Arielin]]* kanssa nopeiksi miinalaivoiksi. Alus kykeni muutosten jälkeen kuljettamaan kannellaan 40 miinaa. Samalla alus siirrettiin Imminghamiin sijoitettuun 20. hävittäjälaivueeseen, jonka mukana se laski 27.–28. maaliskuuta 1918 välisenä yönä miinasulun 70 merimailia Helgolandista luoteeseen. Miinoituksen aikana osasto joutui taisteluun kolmen Saksan keisarikunnan laivaston aseistetun troolarin kanssa, jotka upotettiin ja 72 saksalaista joutui sotavankeuteen.

Sodan päätyttyä alus makasi ankkurissa, kunnes se myytiin 9. toukokuuta 1921 Wardille romutettavaksi.

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet
Reijo Toivonen

**Reijo Toivonen** (25. elokuuta 1936 Sysmä – 21. huhtikuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen pituushyppääjä. Hän edusti seuratasolla Sysmän Sisua, Ahlaisten Urheilijoita, Lahden Urheilijoita ja Kenttäurheilijat-58:aa.

Toivonen sijoittui Helsingin EM-kisoissa 1971 pituushypyn kuudenneksi tuloksella 785 senttiä; samalla tuloksella Mauri Myllymäki oli viides. Seuraavana kesänä Kouvolassa Toivonen hyppäsi ennätyksekseen jääneen tuloksen 791. Kalevan kisoissa hän ylsi hopealle 1971 ja pronssille 1963. SM-hallikisoissa Toivonen voitti pituuden kolme kertaa ja oli kahdesti pronssilla.

## Lähteet
* 

### Viitteet
The Soundtrack of Our Lives

**The Soundtrack of Our Lives** (usein lyhennettynä **T.S.O.O.L.**) on ruotsalainen vuonna 1995 perustettu rockyhtye. Sen perustajajäseniä olivat aiemmin Union Carbide Productions -yhtyeessä soittaneet Torbjörn ”Ebbot” Lundberg (laulu), Björn Olsson (kitara) ja Ian Person (kitara). Göteborgilaisyhtyeen ensimmäinen levytys oli vuonna 1996 julkaistu single ”Four Ages (part.1 & part.2)”.

Yhtyeen albumeista kolme on myynyt kultaa Ruotsissa. Levyistä *Origin Vol. 1* nousi Ruotsissa listaykköseksi ja Suomessa sijalle 20.

## Diskografia
### Studioalbumit
* *[[Welcome to the Infant Freebase]]* (1996)
* *[[Extended Revelation for the Psychic Weaklings of Western Civilization]]* (1998)
* *[[Behind the Music]]* (2001)
* *[[Origin Vol. 1]]* (2004)
* *[[Communion (albumi)|Communion]]* (2008)
* *[[Throw It Into the Universe]]* (julkaistaan 11.4.2012)

### Kokoelmat
* A Present from the Past (2005)
* Golden Greats No. 1 (2010)
* Rest in Piece (1994-2012) (2014)

### EP:t
* Homo Habilis Blues (1996)
* Gimme Five! (2000)
* The Immaculate Convergence (2010)
* Live at Lime (2010)
* Shine On (There's Another Day After Tomorrow) (2012)

### Singlet
* Instant Repeater '99 (1996)
* Blow My Cool (1997)
* Mantra Slider (1998)
* Black Star (1998)
* "Firmament Vacation (A Soundtrack of Our Lives) (1998)
* Instant Repeater '99 (remix) (1998)
* Avenger Hill Street Blues (1999)
* Still Aging (2001)
* Nevermore (2001)
* Sister Surround (2001)
* 21st Century Rip Off (2001)
* Bigtime (2004)
* Believe I've Found (2004)
* Heading for a Breakdown (2005)
* Thrill Me (2008)
* Ra 88 (2009)
* Flipside (2009)
* Babel On (radio edit) (2009)
* The Ego Delusion (radio edit) (2009)
* Demophon (2010)
* Earthmover (2010)
* You Better Run (2010)
* Try Again (2012)
* What's Your Story? (2012)
* Throw it to the Universe (radio edit) (2012)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset kotisivut
Antonov An-8

**Antonov An-8** on neuvostoliittolainen kaksimoottorinen ylätasomallin rahtilentokone, joka lensi ensilentonsa 11. helmikuuta 1956. Kone kehiteltiin maahanlaskuoperaatioihin käytettäväksi lentokoneeksi, ja tästä syystä Antonov An-8:ssa on alas laskettava peräluukku ja raskaaseen käyttöön tarkoitetut laskutelineet. Antonov An-8:n sarjavalmistus alkoi marraskuussa 1956. Konetta käytettiin matkustajalentokoneena vuoden 1970 jälkeen, johon asti se oli ollut aktiivipalveluksessa rahtikoneena.

## Tekniset tiedot

## Lähteet
*
Riutta-ahvenet

**Riutta-ahvenet** (Symphysanodontidae) on lyhtyahvenkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan indopasifiselta merialueelta ja Atlantin länsiosista.

## Taksonomia
Riutta-ahventen heimoon kuuluu yksi suku ja lähteestä riippuen 6&ndash;10 lajia, esimerkiksi riutta-ahven (*Symphysanodon typus*). Heimon luokittelu on hieman epävarmaa ja aikaisemmin siihen kuuluvien lajien on katsottu kuuluvan joko lyhtyahveniin (Acropomatidae), napsijoihin (Lutjanidae) tai meriahveniin (Serranidae).

## Tyypillisiä piirteitä
Riutta-ahvenet ovat pieniä kaloja ja kasvavat korkeintaan 15&nbsp;cm:n mittaisiksi. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat solakoita kaloja. Selkäeviä lajeilla on yksi, jossa on yhdeksän piikkiä ja pehmeämpiä ruotoja. Pyrstöevä on voimakkaasti haarautunut. Riutta-ahventen silmät ovat suuret ja suu keskikokoinen. Riutta-ahvenlajit voidaan erottaa toisistaan kylkiviivan suomujen määrän sekä pyrstö- ja vatsaevien perusteella. Väritykseltään kalat ovat useimmiten oransseja.

## Levinneisyys ja elintavat
Riutta-ahvenet ovat mereisiä kaloja, joita tavataan Atlantin länsiosista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Ne elävät tyypillisesti lähellä pohjaa 50&ndash;500 metrin syvyydessä lähellä saaria ja mannerjalustoja. Riutta-ahventen ravintoa ovat todennäköisesti planktoneliöt.

## Lähteet
Estelle (Ruotsin prinsessa)

**Prinsessa Estelle, Itä-Götanmaan herttuatar** (Estelle Silvia Ewa Mary; s. 23. helmikuuta 2012) on Ruotsin kruununprinsessa Victorian ja prinssi Danielin ensimmäinen lapsi. Hän on Ruotsin kruununperimysjärjestyksessä toinen heti äitinsä kruununprinsessa Victorian jälkeen ennen pikkuveljeään Oscaria (s. 2016) ja enoaan prinssi Carl Philipiä. Prinsessa Estelle kuuluu Bernadotten hallitsijasukuun äitinsä kautta; isänsä kautta hän kuuluu aatelittomaan Westling-sukuun, ja on sitä kautta taustaltaan osin metsäsuomalainen.

## Syntymä

Prinsessa Estelle syntyi Solnan Karoliinisessa sairaalassa 23. helmikuuta 2012 kello 4.26. Seitsemältä aamulla prinsessan isä, prinssi Daniel, piti tiedotustilaisuuden, jossa hän kertoi esikoisensa syntymästä seuraavasti: ”Aamulla klo 4.26 syntyi 51 senttmetriä pitkä ja 3&nbsp;280 gramman painoinen aivan ihana pikkuprinsessa”. Estellen syntymä pantiin merkille kansainvälisissä tiedotusvälineissä laajasti, esimerkiksi Saksassa ja Suomessa se oli pääaiheena uutisissa. Hänen syntymänsä kunniaksi Skeppsholmenilta ammuttiin kaksi 21 tykinlaukauksen sarjaa.

24. helmikuuta pääministeri Fredrik Reinfeldt tutki prinsessan 1500-luvulta alkaneen perinteen mukaisesti ja allekirjoitti kolmen muun todistajan kanssa virallisen todistuksen, ettei Estelleä ole vaihdettu toiseen vauvaan. Samana päivänä prinsessan isoisä kuningas Kaarle XVI Kustaa ilmoitti hänen nimensä ja herttuakunnan nimen.

### Kuninkaalliset perinteet
Ruotsissa on noudatettu vanhoja perinteitä kuninkaallisen vauvan syntymän jälkeen, niin myös prinsessa Estellen synnyttyä. Hovimarsalkka kertoi lapsen syntymästä pääministerille ja hovi tiedotti uutisen kansalle, tässä tapauksessa kuningashuoneen verkkosivuilla ja Facebookissa. Pääministeri, valtiopäivien puhemies, hovimarsalkka ja ylihovimestari kävivät vahvistamassa lapsen syntymän. Kuningas kutsui koolle hallituksen kuulemaan, mikä on syntyneen lapsen koko nimi ja kutsumanimi. Samassa tilaisuudessa hän ilmoitti herttuakunnan. Kunnialaukaukset ja kiitosjumanlanpalvelus *[[Te Deum]]* Linnankirkossa kuuluivat vielä saman päivän ohjelmaan.

## Kaste
Prinsessa Estelle kastettiin Tukholman kuninkaanlinnan kirkossa 22. toukokuuta 2012. Kasteen toimitti Ruotsin arkkipiispa Anders Wejryd.

## Koulutaival
Estelle aloitti vuonna 2018 esikoulun Campus Manilla -nimisessä yksityiskoulussa. Hän on ensimmäinen kuningasperheen jäsen kyseisessä koulussa. Sittemmin hän on siirtynyt alakoululuokille danderydiläisessä koulussa.

## Symbolit

Tiedosto:Royal Monogram of Princess Estelle of Sweden.svg|Prinsessa Estellen Monogrammi
Tiedosto:Coats of arms of Princess Estelle Duchess of Östergötland.svg|Prinsessa Estellen vaakuna


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Prinsessa Estelle Ruotsin kuningashuoneen www-sivuilla
Sonya Salomaa

**Sonya Salomaa** (s. Sudbury, Ontario, Kanada) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan kotimaassaan rooleistaan televisiosarjoissa *[[The Collector]]* ja *[[Durham County]]*. Hän on näytellyt myös pienissä rooleissa televisiosarjoissa, kuten *[[Dark Angel]]*, *[[L-koodi]]*, *[[Supernatural]]*, *[[Tähtiportti]]*  ja *[[V (vuoden 2009 televisiosarja)|V]]*. Televisiosarjojen lisäksi hän on näytellyt useissa elokuvissa. Merkittävimpiin rooleihin lukeutuvat muun muassa Betty elokuvassa *[[Black Eyed Dog]]* ja Lean elokuvassa *[[Thralls]]*. Hän näytteli myös pientä roolia elokuvassa *[[Watchmen (elokuva)|Watchmen]]*.

Salomaa on naimisissa näyttelijä Warren Christien kanssa. He asuvat Vancouverissa ja Los Angelesissa.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Asko Keränen

**Asko Kalevi Keränen** (s. 1962) on suomalainen rockmuusikko, basisti, kosketinsoittaja, kitaristi ja 22-Pistepirkko-yhtyeen perustajajäsen. Soittamisen ohella hän on myös kuvataiteilija. Vuonna 2014 hän perusti duon Kati Salon kanssa. Duo on julkaissut EP:n ja albumin. Asko Keränen on julkaissut levyjä myös Antero Prihan kanssa sekä ollut tämän sekä Stefan Kvarnströmin ja Niillas Holmbergin kanssa mukana Ylva-yhtyeessä. Vuonna 2024 lopulla ilmestyi Keräsen ensimmäinen sooloalbumi Gralange. Vuoden 2025 alussa Keränen ilmoittaa soittavansa sooloilun ohella kokoonpanoissa Living Room Stars with Joose Gröhn sekä Priha, Whitehead & Keränen. 

## Diskografia
* Kati Salo & Asko Keränen: *Postcard EP* (2016)
* Kati Salo & Asko Keränen/Michiko 66: *Split EP* (2016)
* Ylva: *Ylva* (2016)
* Asko Keränen/Antero Priha: *Underground Jazz Festival Orchestra* (2019)
* Kati & Asko: *3 Step Andy* (2022)
* Asko Keränen/Antero Priha: *Harvester* (2022)
* Asko Keränen: *Gralange* (2024)

## Teokset
* Asko Keränen: Kuvia & sanoja vuosilta 1983-2023. Frank Cray Publishing, 2023. 

## Lähteet
PK Keränen

**Hannu Paavo ”PK” Keränen** (s. 8. joulukuuta 1964 Utajärvi) on suomalainen rockmuusikko, kitaristi ja 22-Pistepirkko-yhtyeen perustajajäsen. Vuonna 2020 hän julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa *Serobi Songs*. Samana vuonna hän aloitti esiintymiset haitaristi Leija Lautamajan kanssa. Duon ensimmäinen single julkaistiin vuonna 2022. Duo käyttää itsestään myös nimeä **The Moontwins**. The Moontwins julkaisi ensimmäisen albuminsa vuonna 2025.

Keräsen nimi mainitaan usein myös muodossa **P-K Keränen**. Lempinimi on lyhenne sanasta pikkukersa. 

## Diskografia

### Sooloalbumi
* *Serobi Songs* (2020, Playground Music)

### PK Keränen & Leija Lautamaja
* *Out Tonight* (single, 2022)
* *Sadder Than Sad* (single, 2022)

### The Moontwins
* *Night Times* (albumi, 2025)

## Lähteet
Adam A500

**Adam A500** on yhdysvaltalainen kaksimoottorinen matkustajalentokone, joka lensi ensilentonsa 11. heinäkuuta 2002. Adam A500:n erikoisuutena on moottorit sekä edessä että takana. Tämän vuoksi sen lento-ominaisuudet ovat samanlaiset kuin yksimoottorisilla lentokoneilla.

## Rakenne
Adam A500:n rakenteessa käytetään pääosin hiilikuitumateriaaleja. Siivet on yhdistetty korkeus- ja sivuperäsimeen kahdella pyrstön kannattimella.

## Tekniset tiedot

## Lähteet

*
*Adam A500 - aviastar.org
Espe Haverinen

**Esa-Arvi ”Espe” Haverinen** (s. 1964) on suomalainen rockmuusikko, rumpali ja 22-Pistepirkko-yhtyeen perustajajäsen.

## Lähteet
Jussi Autio

**Jussi Antero Autio** (s. 5. huhtikuuta 1975 Vantaa) on suomalainen entinen seiväshyppääjä. Hän edusti seuratasolla Hyvinkään Tahkoa, Hyvinkään Seudun Urheilijoita ja HIFK-Friidrottia.

Autio edusti Suomea yleisurheilun MM-kisoissa 1999, jossa hän ei selviytynyt seiväshypyn finaaliin. Hän voitti Suomen-mestaruuden 1999, sijoittui hopealle 2000 ja pronssille 1998. Ennätyksekseen Autio hyppäsi 560 senttiä Somerolla 1999.

## Lähteet
*
Canon EOS 600D

**Canon EOS 600D** on Canonin valmistama digitaalinen järjestelmäkamera, joka julkistettiin 7. helmikuuta 2011. Kamera tunnetaan Japanissa nimellä Canon EOS Kiss X5 ja Pohjois-Amerikassa nimellä Canon EOS Rebel T3i.

## Ominaisuudet
* 18 megapikselin CMOS-kenno
* Älykäs automaattikuvaus
* FullHD-videokuvaus (30 fps)
* Näytöllä käytettävä toiminto-opas
* Jatkuva kuvaus jopa 3,7 kuvaa/s
* 9 pisteen laaja-alainen automaattitarkennus
* 1&nbsp;040&nbsp;000 kuvapisteen 7,7&nbsp;cm:n (3,0 tuuman) kääntyvä näyttö
* Basic+ ja luovat suotimet
* Sisäinen langaton salamaohjaus

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Canon EOS 600D Canonin sivuilla
* Lehdistötiedote kameran julkaisusta (Arkistoitu versio)
F2000 Championship Series

**F2000 Championship Series** on Pohjois-Amerikassa ajettava autourheilusarja. Sarja perustettiin vuonna 2006. Sarjassa ajetaan Van Diemen Internationalin, Mygalen, Citationin ja Piperin valmistamilla autoilla ja Fordin, Zetechin ja Pinton moottoreilla. Sarja muistuttaa säännöiltään ja pisteytykseltään Formula Ford -sarjaa. Sarjan kanssa kilpaileva lähes samanniminen sarja on U.S. F2000 National Championship, jossa ajetaan samanlaisilla autoilla kuin IndyCar-sarjoissa.

## Mestarit
Johan Friso

**Johan Friso Bernhard Christiaan David** (25. syyskuuta 1968 Utrecht, Alankomaat – 12. elokuuta 2013 Haag, Alankomaat) oli Alankomaiden prinssi ja kuningatar Beatrixin ja tämän aviomiehen Claus von Amsbergin toiseksi vanhin poika.

Johan Friso oli vuonna 2003 Alankomaiden kuningashuoneen vallanperimysjärjestyksessä toisena, mutta päätti luopua oikeudestaan kruunuun voidakseen avioitua ihmisoikeusaktivisti Mabel Wisse Smitin kanssa. Alankomaiden perustuslain mukaan kruununperillisen avioliitto ei olisi ollut mahdollinen ilman maan parlamentin hyväksyntää; parlamentti vastusti liittoa morsiamen myönnettyä 15 vuoden takaisen suhteensa rikollisliigan johtajaan Klaas Bruinsmaniin. Pariskunta sai kaksi tytärtä (s. 2005 ja s. 2006).

Johan Friso vammautui vakavasti helmikuussa 2012 jäätyään Itävallassa lumivyöryn alle. Hän oli lumen alla 15 minuuttia ja sai aivovaurion vakavan hapenpuutteen takia. Friso vaipui onnettomuuden jälkeen koomaan eikä enää herännyt siitä. Hän kuoli 12. elokuuta 2013 Haagissa Huis ten Boschin kuninkaallisessa palatsissa, johon hänet oli siirretty noin kuukautta aiemmin lontoolaisesta sairaalasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Väinö Junus

**Väinö Junus** (; 1905 nykyisen Leningradin alueen Hatsinan piirin Puutostin kunnan Pokkisen-Purskovan kylä – 15. marraskuuta 1937 Leningrad) oli inkeriläissyntyinen kielentutkija, joka 1930-luvulla loi lyhytikäiseksi jääneen inkeroisen kirjakielen.

## Elämä

Väinö Junus syntyi inkeriläiseen talonpoikaisperheeseen. Hän suoritti Hatsinan suomalaisen opettajateknikumin, työskenteli opettajana Neuvosto-Karjalassa ja Leningradin alueella, opiskeli Hertzenin pedagogisessa instituutissa ja valmistui Leningradin yliopistosta, jossa hän harjoitti jatko-opintoja Nikolai Marrin ja Dmitri Bubrihin johdolla. Myöhemmin Junus toimi Leningradin filologian, kirjallisuuden ja kielitieteen instituutin (LIFLI) dosenttina, Hertzen-instituutin opettajana sekä Kielen ja ajattelun instituutin tutkijana.

Vuonna 1932 Junus laati Dubovin ja Lensun kanssa inkeroisen aapisen, seuraavina vuosina kaksi lukukirjaa ja vuonna 1936 inkeroisen kieliopin. Ensimmäiset kirjat perustuivat Soikkolan murteeseen, mutta vuoden 1936 kielioppiin oli otettu piirteitä myös Ala-Laukaan kielimuodosta. Oppikirjoissa on havaittavissa myös suomalaisuuksia.

Kielitieteen ohella Junus harrasti kuvataidetta. Hän kuvitti muun muassa Gennadi Fišin *Kiimasjärven valtauksen* ja Leningradissa suomeksi ilmestyneet Jaroslav Hašekin *[[Kunnon sotamies Shvejkin seikkailut]]*.

Junus pidätettiin Stalinin vainojen aikana syyskuussa 1937, tuomittiin kuolemaan syytettynä vastavallankumouksellisesta toiminnasta ja teloitettiin ampumalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Väinö Junus: Iƶoran keelen grammatikka -kielioppi Kansalliskirjaston verkkopalvelussa
Kielireskripti

**Kielireskripti** eli **Keisarillisen Majesteetin Armollinen Asetus Suomen kielen asettamisesta yhdenmoisiin oikeuksiin Ruotsin kielen kanssa kaikissa semmoisissa kohdissa, jotka wälittömästi koskevat maan nimen-omaan suomalaista wäestöä** (AsK 26/1863) oli keisari Aleksanteri II:n antama säädös, joka kohensi suomen kielen asemaa Suomen suuriruhtinaskunnan valtionhallinnossa. Säädöksen mukaan suomenkielisiä asiakirjoja voitiin jättää virastoihin ja tuomioistuimiin välittömästi asetuksen voimaantulon jälkeen. Tämän lisäksi asetus velvoitti viranomaisia ryhtymään sellaisiin toimenpiteisiin, jotta valtion elimet ja laitokset pystyisivät 20 vuoden kuluttua asetuksen voimaantulosta tuottamaan itse suomenkielisiä asiakirjoja. Kielireskripti säädettiin J. V. Snellmanin ehdotuksesta ja esittelystä 1. elokuuta 1863. Keisari allekirjoitti sen Hämeen lääninhallituksen talossa Hämeenlinnassa.

Määräaikaa pidennettiin vielä toiset 20 vuotta, ja uudistus vietiin kokonaisuudessaan läpi vasta vuonna 1902. Samalla myös venäjän kieli sai ruotsin kanssa tasaveroisen aseman hallintokielenä Suomessa.

Akseli Listo kirjoittaa, että vaikka vuoden 1863 kieliasetus kaikessa pääasiassa edelleen säilytti ruotsin kielen virallisen valta-aseman Suomessa, alkoivat tämän parannuksen hyvät hedelmät pian tulla näkyviin. Suomen kieltä alettiin nimittäin käyttää erilaisissa asiakirjoissa, kuten kiinteistöjen kauppa- ja vuokrakirjoissa, perunkirjoitus- ja jakokirjoissa, velkasitoumuksissa ynnä muissa, jotka siihen asti olivat tuomioistuimille ja virastoille kelvatakseen olleet ruotsiksi kirjoitettavat. Osaltaan tämä vaikutti kirjoitustaidon leviämiseen suomalaisen kansan keskuudessa. 

Suomenkielinen väestö, johon kuuluivat säädyistä papisto ja talonpojat sekä rahvas säätyjen ulkopuolella, tuli uudistuksen myötä ruotsin kielisten säätyjen, eli aatelin ja porvariston, kanssa tasa-arvoiseen asemaan kansalaisina suhteessa virkavaltaan. Kielireskripti tarkoitti suomalaisessa sääty-yhteiskunnassa pitkää askelta kohti demokratiaa, koska kansan enemmistöstä tehtiin täysivaltaisia kansalaisia, joilla oli mahdollisuus osallistua yhteiskunnalliseen keskusteluun ja päätöksentekoon. Säätyvaltiopäivillä aateli ja porvaristo olivat usein papistoa ja talonpoikia vastaan.

## Edeltäviä säädöksiä
### Vuoden 1850 säädös

Vuonna 1850 annettiin niin sanottu kieli- eli sensuuriasetus, joka kielsi suomen kielen käyttämisen kirjallisessa toimessa, paitsi uskonnollisten ja taloudellisten aiheiden käsittelyssä.

### Vuoden 1851 säädös
Vuonna 1851 annettu julistus määräsi, että suomalaisseudulle virkamiehiksi pyrkivien tuli vuoden 1856 alusta osoittaa osaavansa suullisesti käyttää suomen kieltä.

### Vuoden 1858 säädös
Kielireskriptiä edelsi vuonna 1858 annettu julistus, jonka mukaan kirkonkokous- ja pitäjänkokouspöytäkirjat niissä maaseutuseurakunnissa, joissa suomen kieltä jumalanpalveluksissa jo käytettiin, oli kirjoitettava suomeksi.

## Katso myös

* Kielimanifesti vuodelta 1900
* Kieliasetus vuodelta 1902

## Lähteet
Makoto Sei Watanabe

**Makoto Sei Watanabe** (, s. 1952 Jokohama) on japanilainen arkkitehti. Hänet tunnetaan tietokoneavusteisen suunnittelun ja algoritmisen arkkitehtuuriin uranuurtajana.

Nuorena Watanabe oli kiinnostunut biologiasta, erityisesti bioniikasta. Hän päätti kuitenkin ryhtyä arkkitehdiksi. Hän valmistui Jokohaman kansallisesta yliopistosta vuonna 1976 ja työskenteli ensin Masato Ōkatan toimistossa kolmen vuoden ajan ja sen jälkeen Arata Isozakille vuodesta 1979. Oman toimistonsa hän perusti vuonna 1984. Hän on luennoinut myöhemmin useissa yliopistoissa.

Ensimmäinen Watanaben suunnittelema rakennus oli robottia muistuttava, vuonna 1990 valmistunut Aoyaman teknillinen yliopisto Tokiossa. Hänen myöhempiin töihinsä kuuluvat esimerkiksi Mura-No-Terrace-kyläkeskus (1995) Gifun prefektuurissa, Atlas-asuinrakennus (1995, Tokio), K-Museum (1995, Tokio), Tokion Toei-metron Ōedo-linjan Iidabashin metroasema (2000), Shin-Minamatan rautatieasema Minamatan kaupungissa Kyūshūlla (2004), Shanghai House -asuinrakennus (2004, Shanghai, Kiina) ja kaksi Tsukuba Express -rautatielinjan asemaa (2005).

## Julkaisuja
*
*

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Makoto Sei Watanabe / Architects' Office