open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tähti (albumi)

**Tähti** on vuonna 1999 ilmestynyt Don Huonojen kuudes studioalbumi. 

BMG Finlandin kautta julkaistua albumia on myyty yli 30&nbsp;000 kappaletta, kultalevyyn oikeuttava määrä. Albumi oli viikon ajan Suomen virallisen albumilistan kärjessä, viikolla 16/1999, ja yhteensä sille kertyi neljätoista listaviikkoa kevät-kesällä 1999.

Albumin kymmenestä kappaleesta neljä julkaistiin myös singleinä: ”Tule sellaisena kuin olet”, ”Kannibaali”, ”Tuulee” ja ”Suojelusenkeli”. Kaikki nousivat Suomen viralliselle singlelistalle, ja parhaiten menestyi ensimmäisenä julkaistu ”Tule sellaisena kuin olet”, joka oli kahden viikon ajan, viikoilla 6/1999 ja 7/1999, singlelistan kärjessä.

Albumin tuottajana toimi Kalle Chydenius, yhtyeessä rumpuja soittaneen Jussi Chydeniuksen veli. 

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
### Yhtye
* Kalle Ahola – laulu, kitara
* Kie von Hertzen – kitara
* Jukka Puurula – bassokitara
* Jussi Chydenius – rummut, lyömäsoittimet

### Vierailevat muusikot
* Jarmo Saari – kitara
* Kalle Chydenius – kosketinsoittimet
* Antto Melasniemi – taustalaulu
* Bollywood Strings Orchestra

## Lähteet
* ''Tähti'' Discogs-sivustolla
### Viitteet
Nižnjaja Tura

**Nižnjaja Tura** () on kaupunki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Tura-joen varrella 243 kilometriä Jekaterinburgista pohjoiseen. Kaupungissa on Nižni Tagilin ja Serovin väliseltä rautatieltä haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita on 29&nbsp;500 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1754 perustetun rautatehtaan asutuksesta. Sen myöhempi kehitys perustuu seudulta vuonna 1824 löydettyihin kulta- ja platinaesiintymiin. 1800–1900-lukujen vaihteessa Nižnjaja Turassa toimi ”Uralin Pähkinälinnana” tunnettu poliittisten vankien vankila. Karkotettujen joukossa olivat mm. Jakov Sverdlov, Ivan Malyšev ja Fjodor Sergejev (Artjom). Vuonna 1925 otettiin käyttöön uudelleen rakennettu metallitehdas. Kaupunginoikeudet Nižnjaja Tura sai vuonna 1949.

Nykyään Nižnjaja Tura on suuren kaivosalueen keskus, jossa on mm. kone- ja laite- sekä rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Verhnjaja Tura

**Verhnjaja Tura** () on kaupunki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Obin vesistöön kuuluvan Tura-joen yläjuoksulla 187 kilometriä Jekaterinburgista pohjoiseen. Kaupungin ohi kulkee Nižni Tagilin ja Serovin välinen rautatie. Asukkaita on 10&nbsp;600 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on syntynyt vuonna 1737 perustetun rautatehtaan yhteyteen. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1941. Nykyään Verhnjaja Turassa toimii konepaja.

## Lähteet
Karbogeenikaasu

**Karbogeenikaasu** on sekoitus hiilidioksidia ja happea. Karbogeenikaasun keksi Ladislas Meduna, unkarilaissyntyinen neurologi ja neuropatologi. Medunan alkuperäinen suhde oli 30 % hiilidioksidia ja 70 % happea mutta karbogeenikaasulla voidaan viitata mihin tahansa sekoitussuhteeseen näitä kahta kaasua.

## Toimintamekanismi
Karbogeenikaasua hengitettäessä veren hiilidioksidipitoisuus nousee. Tämä aiheuttaa kokemuksen tukehtumisesta, koska aivot tulkitsevat hiilidioksidin määrän nousun happitason laskuna, kuten luonnollisessa tukehtumisessa tapahtuisi. Karbogeenikaasua hengitettäsessä keho reagoi kuin se ei saisi tarpeeksi happea: hengitys kiihtyy ja syventyy, pulssi kiihtyy ja solut vapauttavat alkaalisia puskuriaineita poistaakseen hiilidioksidia verenkierrosta.

## Käyttö psykoterapiassa
Karbogeenikaasua käytettiin psykologiassa ja psykedeeliterapiassa selvitettäessä miten potilas reagoi muuntuneeseen tajunnan tilaan tai tunteeseen siitä että menettää kontrollin. Yksilöille, jotka reagoivat karbogeenikaasuun negatiivisesti, ei yleensä annettu muita psykoterapeuttisia aineita. Meduna antoi potilailleen karbogeenikaasua tuottaakseen heille tajunnan tilan, jossa he pystyivät Medunan avustuksella purkamaan ja käsittelemään neuroosinsa. Karbogeenikaasun sanotaan tuovan esiin alitajunnasta tukahdetettuja asioita niin että niiden uudelleen kokeminen vie ne mennessään.

Eräs potilas kertoi kokemuksestaan:
"Toisen henkäyksen jälkeen tuli värisyöksy, ensin hallitseva kerros kaunista ruusun punaa, sitten seurasi kirkkaiden värien ja mallien kerroksia, toiset geometrisiä, toiset siroja ja viehättäviä. Sitten värit erosivat; sieluni erosi ruumistani, kuin sitä olisi vedetty pois maan päältä ylöspäin, jossa se tavoitti yhteyden suurempaan Henkeen, mikä tuotti merkittävän, uudenlaisen rentoutumisen ja syvällisen turvan tunteen.

Karbogeenia käytetään terapiassa enää harvoin.

## Muu käyttö

Karbogeenikaasua, jossa sekoitussuhde on 95 % happea ja 5 % hiilidioksidia, voidaan käyttää osana verkkokalvon valtimon sulkeutuman alkuhoitoa.

Karbogeenikaasua käytetään biologiassa tutkittaessa *[[in vivo]]* hapen ja hiilidioksidin kulkeutumista.

## Katso myös
*Primaaliterapia

## Lähteet
Mankkaanpuron koulu

**Mankkaanpuron koulu** on Espoossa Mankkaalla sijaitseva peruskoulu. Koulussa on yli 500 oppilasta, luokat 1–6 ja esiopetusta. Koulun lähellä on myös yläkoulu nimeltä Mankkaan koulu.

Vuosina 1944–1977 eli ennen peruskoulu-uudistusta Mankkaanpuron koulu oli Mankkaan kansakoulu. Koulun ensimmäiset rakennukset vuosilta 1901 ja 1932 eivät enää ole koulukäytössä. Vuonna 1952 valmistuneen koulutalon ja opettajien asuntolan on suunnitellut arkkitehti Erich von Ungern-Sternberg, ja vuonna 1980 valmistuneen läheisen Mankkaan koulun Kari Järvinen ja Timo Airas.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Koulun sivut
Lucas Bols

**Lucas Bols** on alankomaalainen alkoholijuomia valmistava, jakeleva ja markkinoiva yhtiö.

Bols on vanha sukunimi Belgian Antwerpenistä. Vanhassa hollanninkielessä *bols* merkitsi nuolta. Kahdeksankymmenvuotisen sodan vuoksi osa perheestä siirtyi Saksaan, josta myöhemmin palattiin Amsterdamiin. Vaikka pitävää historiallista näyttöä asiasta ei juuri olekaan, yhtiö pitää perustamisajankohtanaan vuotta 1575 jolloin Amsterdamiin saapunut Bolsin perhe perusti ensimmäisen tislaamonsa.

## Tuotteet
Bolsin valikoimiin kuuluu useita tunnettuja merkkejä. Juomateollisuudessa on tavallista että yhtiöt myyvät toisilleen merkkejä markkinatilanteen mukaan.
### Liköörit
***Bols**, yhtiön oma tavaramerkki, valikoimassa yhteensä 38 eri makua, kuten esimerkiksi Blue Curaçao ja Amaretto
***[[Pisang Ambon]]**, hedelmälikööri
***[[Galliano]]**, vaniljan  makuinen yrttilikööri
***Bootz** on tavaramerkki, joka kattaa useita eri makuisia liköörejä
***Coebergh**
***Evita**, kahvilikööri
***Goldstrike**
***Konitiki**, ginipohjainen likööri maustettuna sitruunalla ja greipillä
***Zwarte Kip**, munalikööri
### Viinat
***Bols**, yhtiön oma tavaramerkki, valikoimassa vodka, maustetut vodkat ja genever
***Damrak Gin**
***Bokma**, sitruunagenever ja sitruunabrandy
***Claeryn**
***Els La Vera**, katkero
***Hartevelt**
***Hoppe**
***Parade**

## Katso myös
* Luettelo Amsterdamin pörssissä noteeratuista yhtiöistä
Saksan käsipallomaajoukkue

**Saksan käsipallomaajoukkue** edustaa Saksaa miesten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Saksan käsipalloliitto.

Saksan maajoukkue on kyennyt voittamaan kaikki kolme suurta arvokisaturnausta, eli olympia-, MM-, ja EM-kultaa. Olympiavoiton Saksa saavutti kotikisoissaan 1936. Olympiahopeaa Saksa sai 1984, 2004 ja 2024 sekä pronssia 2016. Maailmanmestaruuskilpailuihin Saksa on osallistunut 27 kertaa, ensimmäisen kerran vuonna 1938. MM-kultaa saksalaiset ovat voittaneet kolmesti (1938, 1978 ja 2007), vuonna 1978 tosin Länsi-Saksan nimellä. Hopeaa Saksa on saavuttanut 1954 ja 2003 sekä pronssia 1958. EM-kilpailuihin joukkue on osallistunut 16 kertaa, ja vuosina 2004 ja 2016 se voitti Euroopan-mestaruuden. EM-hopeaa Saksa saavutti vuosina 2002 ja 2026 sekä pronssia vuonna 1998.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Saksan käsipalloliiton kotisivut
Slam (lehti)

**Slam** on yhdysvaltalainen vuonna 1994 perustettu urheilulehti, joka keskittyy koripalloon. Lehdellä on nykyisin maailmanlaajuisesti 500&nbsp;000 lukijaa. Lehti tunnetaan hip hop-kulttuurin edistäjänä, sekä artikkeleista, jotka kertovat koripallosta amatööri- ja ammattilaissarjoissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu
Daniel Mandell

**Daniel Mandell** (1895 New York, New York − 8. kesäkuuta 1987 Huntington Beach, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaleikkaaja. Hän sai Oscar-palkinnon elokuvista *[[Sankaritekojen mies]]* (1942), *[[Parhaat vuodet (elokuva)|Parhaat vuodet]]* (1946) ja *[[Poikamiesboksi]]* (1960). Kaikkiaan hän oli Oscar-ehdokkaana kahdeksan kertaa. Hänen muita elokuviaan ovat muun muassa *[[Arsenikkia ja vanhoja pitsejä]]* (1944) ja *[[Humiseva harju (vuoden 1939 elokuva)|Humiseva harju]]* (1939), jota hän itse piti lempielokuvanaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Streaplers

**The Streaplers** on ruotsalainen rockyhtye-dansband. Yhtye perustettiin vuonna 1959 Kungälvissa ja sen ensi esiintyminen tapahtui Lorensbergs Circussissa. Neljä vuotta myöhemmin yhtye teki läpimurtonsa hitillä "Diggety Doggety". Muita hittejä olivat mm. "Happy piano", "Säkkijärven polkka", "Mule skinner blues" ja "Rockin' Robin". Monista miesvaihdoksista huolimatta yhtye on pysynyt koossa ja keikkailee vielä nytkin.

## Nykyinen kokoonpano

* Göran Liljeblad, kitara
* Håkan Lijeblad, basso
* Kenny Samuelsson, kitara ja laulu
* Henrik Uhlin, kitara
* Anders Larsson, kosketinsoittimet ja laulu
* Kjetil Granli, rummut ja laulu

## Alkuperäinen kokoonpano

* Gert Lengstrand, laulu
* Göran Liljeblad, kitara
* Håkan Liljeblad, basso
* Lasse Larsson, kosketinsoittimet ja laulu
* Mats Alfredsson, rummut

## Muita yhtyeessä soittaneita

* Pentti Niemi, rummut
* Göran Levin, rummut
* Bjarne Lundqvist, rummut ja laulu
* Lennart Hansson, kitara
* Kurt Borkmann, laulu
* Benny Borg, laulu
* Robert Lövendahl, laulu
* Benno Strandberg, saksofoni ja huilu
* Reider Paulsen, kosketinsoittimet
* Ove Pilebo, laulu
* Towe Widerberg, laulu
* Kent Szwonder, rummut
* Bosse Möllberg, kitara ja laulu

## Albumit
* Bugga (1975)
* Valentino (1976)
* Speed (1978)
* Om jag säger att jag älskar... (1979)
* Älskar, älskar inte (1986)
* Allt det som kärleken är (1997)
* Gör det igen (2004)
* Vad som än händer (2005)
* Bugga med the Streaplers (2006)
* Bästa! (2007)
* Ett år i taget (2009)
* Jubileums Show – Live på Liseberg (2009)
* På egna vägar (2012)
* I alla väder (2013)
* Hela veckan lång (2014)
* On the Rocks (2016)
* Jubileumsfavoriter (2019)
* En Gång Till (2020)

## Lähteet
Deaf Dealer

**Deaf Dealer** on kanadalainen heavy metal -yhtye. Sen ehkä tunnetuin kappale on ”Back to God’s Country” albumilta *Journey into Fear* (1987).

## Kokoonpano

* Jean-Pierre Fortin – basso
* Marc "Hayward" Brassard – kitara
* Yves "Ian Penn" Pedneault – kitara
* Michel "Flynn" Lalonde – laulu
* Dan "Mc Gregor" Gregoire – rummut

## Lähteet
USC Heidelberg

**USC Heidelberg** on saksalainen koripalloseura Heidelbergista.

## Historia
Seuran perusti vuonna 1899 Heidelbergin yliopisto. USC Heidelberg aloitti koripallotoiminnan vuonna 1952 ja viisi vuotta myöhemmin seura voitti ensimmäisen koripallon Saksan mestaruuden. Seura voitti myös seuraavien viiden vuoden aikana kaikki Saksan mestaruudet. Viimeisen mestaruutensa seura onnistui voittamaan vuonna 1977, jolloin se voitti myös Saksan cupin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu
Johann-Dietrich Wörner

**Johann-Dietrich Wörner** (usein "**Jan**" **Wörner**) (s. 18. heinäkuuta 1954 Kassel, Länsi-Saksa) on saksalainen rakennusinsinööri. Hän toimi vuosina 2007–2015 Saksan avaruushallinnon DLR-tutkimuslaitoksen pääjohtajana ja 2015–2021 Euroopan avaruusjärjestön pääjohtajana.

## Historia
Wörner opiskeli rakennusinsinööriksi Berliinin teknillisessä korkeakoulussa ja Darmstadtin teknillisessä korkeakoulussa. Hän vietti vuoden 1982 vaihtotutkijana Japanissa. Hän toimi vuoteen 1990 asti "Ingenieurbüro König und Heunisch"-insinööritoimistossa Frankfurtissa. Vuonna 1990 hän alkoi toimia opettajana Darmstadtin teknillisessä korkeakoulussa.  Vuodet 1992–1994 Wörner oli rakennustekniikan osaston dekaani. Hän yleni vuonna 1995 statiikan professoriksi. Vuonna 1994 hän perusti oman insinööritoimiston, jonka nimi on Ingenieurbüro Wörner und Partner.

27. kesäkuuta 1995 hänet valittiin Darmstadtin teknillisen korkeakoulun johtajaksi, jossa hän jatkoi 28. helmikuuta 2007 asti.

Vuonna 2007 hänestä tuli Helmholtz-Gemeinschaft Deutscher Forschungszentren-verkoston varapääjohtaja, DLR:n pääjohtaja ja Saksan päädelegaatti Euroopan avaruusjärjestön neuvostoon. 

Wörner toimi Euroopan avaruusjärjestön pääjohtajana 2015–2021.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Johann-Dietrich Wörner, Vorstandsvorsitzender des DLR
Salme Karppinen

**Salme Maria Karppinen** (s. 1. kesäkuuta 1937, Sotkamo) on suomalainen näyttelijä.

Salme Karppinen valmistui Teatterikoulusta 1958 ja työskenteli kahteen otteeseen Turun kaupunginteatterissa, välillä Tampereen Teatterissa ja vuodet 1966–1979 Kotkan kaupunginteatterissa. Helsingin, Jyväskylän ja Vaasan vuosien jälkeen hän palasi 1987 Kotkaan, jossa hän keväällä 1993 vietti 35-vuotistaiteilijajuhlaansa ja jatkoi uraansa aina 2010-luvulle.

Hänet on myös nähty muutamissa elokuvissa vuosina 1958–1985 sekä vuonna 2000 valmistuneessa lyhytelokuvassa *Pakkaus*. Kaiken lisäksi Salme Karppinen on näytellyt televisioelokuvissa ja ollut mukana Televisioteatterin toiminnassa. Salme Karppisen tunnetuimmat elokuvaroolit olivat Kaarina elokuvassa *[[Sven Tuuva]]* (1958) sekä kartanonomistajan rouva Irene Peteri elokuvassa *[[Totuus on armoton]]* (1963).

Karppinen on ollut naimisissa vuodesta 1961 alkaen. Avioliitosta on yksi lapsi.

## Lähteet
Street of Dreams

__NOTOC__
**Street of Dreams** on hard rock -yhtye Guns N’ Rosesin kolmas single albumilta *[[Chinese Democracy]]*. ”Street of Dreams” julkaistiin vuonna 2009, ja se nousi Yhdysvaltojen Billboard Mainstream Hot Tracks -listan sijalle 54, ja Kanadassa sijalle 46. Kappaleen alun perin kirjoitti ja sanoitti Axl Rose, mutta Tommy Stinson ja Dizzy Reed auttoivat Rosea tekemään siihen joitakin basso/kitara/piano melodioita. *Chinese Democracy* -levyllä se on kappale numero neljä. Alun perin kappale tunnettiin nimellä ”The Blues”. Kappale sisältää kaksi kitarasooloa, joista toisen soittaa Robin Finck ja toisen Buckethead.

## Live
”Street of Dreams” on soitettu livenä yhtyeen Chinese Democracy -kiertueella seuraavina vuosina:

* 2001–2002 (nimellä ”The Blues”)
* 2006–2007 (nimellä ”The Blues”)
* 2009–2010

## Kokoonpano
* Axl Rose – laulu, sovittaja
* Dizzy Reed – piano, kosketinsoittimet, orkesterisovitukset, taustalaulu
* Tommy Stinson – bassokitara, taustalaulu
* Bryan Mantia – rummut, rumpusovitukset
* Chris Pitman – kosketinsoittimet, basso
* Robin Finck – kitara, soolokitara
* Richard Fortus – kitara
* Paul Tobias – kitara
* Ron Thal – kitara
* Buckethead – kitara ja soolokitara
Totuus on armoton

**Totuus on armoton** on Valentin Vaalan ohjaama vuonna 1963 valmistunut suomalainen elokuva. Se perustuu Mauri Sariolan samannimiseen romaaniin vuodelta 1960, joka jo heti tuoreeltaan ylsi kuuteen painokseen. Elokuva jäi Valentin Vaalan viimeiseksi ohjaukseksi. 

Pienissä sivurooleissa näyttelee useita vanhoista suomalaisista elokuvista tunnettuja näyttelijöitä, kuten Kaarlo Halttunen, Hilkka Helinä, Mauri Jaakkola, Eino Kaipainen, Aarne Laine, Matti Lehtelä, Marita Nordberg, Irma Seikkula, Esa Saario, Oiva Sala ja Kaarlo Saarnio viimeisessä elokuvaroolissaan.

## Näyttelijät

## Arviot

Aikalaisarvioissa annettiin sekä kiitosta että moitetta. Leo Stålhammar (*Maakansa*) kiitti Vaalaa ammattilaiseksi, joka on tehnyt parhaansa heikon romaanin pohjalta. Tomira Savtschenko (*Kansan Uutiset*) totesi, että elokuva on siistiä rutiinityötä, jossa monet osatekijät ovat hyviä, ”mutta kokonaisuutta vaivaa auttamaton teennäisyys niin itse juonessa kuin repliikeissä, replikoinnissa ja ihmishahmoissa”.

1990-luvulla Harri Moilanen (*Kansan Uutiset*) huomautti jopa, että elokuva liukuu tahattoman parodian puolelle. Eräs myöhempi kriitikko (*Tv-maailma* 2012) kehuu elokuvan tasapainoisuutta, mutta moittii dialogin puuroisuutta, toinen (*Tv-maailma* 2014) moittii kankeaksi.

## Lähteet
Sauli Seppälä

**Sauli Johannes Seppälä** (s. 18. heinäkuuta 1935 Pohjois-Pirkkala) on suomalainen näyttelijä.

## Ura
Seppälä tunnetaan parhaiten useista televisiosarjoista sekä tuomari Eero Arvid Reivin pääroolista elokuvassa *[[Totuus on armoton]]* (1963).

Myöhemmin Seppälä on nähty muun muassa elokuvassa *[[Nuoruuteni savotat]]* (1988) ja televisiosarjassa *[[Tummien vesien tulkit]]* (2000). Seppälä on näytellyt myös teatterissa. 

Seppälälle myönnettiin taiteilijaeläke 2015.

## Teatterit
* Kotkan kaupunginteatteri 1959–1963
* Hämeenlinnan kaupunginteatteri 1963-1977
* Lahden kaupunginteatteri 1977-1981
* Hämeenlinnan kaupunginteatteri 1981-1983
* Jyväskylän kaupunginteatteri 1983-1994

## Elokuva- ja televisiotyöt
* Totuus on armoton
* Sodan ja rauhan miehet
* Pimeän päivän muisto
* Nuoruuteni savotat
* Haukat lentävät korkealla
* Tummien vesien tulkit
* Elämän suola
* Lämminveriset
* Kotikatu
* Arvoisa rouva Marie
* Vaarallista kokea
* Sydän toivoa täynnä

## Lähteet
Viherriikinkukko

**Viherriikinkukko** (*Pavo muticus*) on kanalintuihin kuuluva aasialainen lintulaji. Se on yksi suurimmista kanalintulajeista, siipien kärkiväli voi olla 120&nbsp;cm. Toisin kuin intianriikinkukko, viherriikinkukko on kohtalaisen hyvä lentäjä.

Koiras painaa tyypillisesti 4–5 kiloa, naaras eli viherriikinkana hiukan yli kilon.

Viherriikinkukkoa tavattiin aikoinaan suuressa osassa Aasiaa, mutta nykyisin sen levinneisyys on rajoittunut pääosin Kambodžaan, Indonesiaan, Myanmariin ja Vietnamiin. Muutamissa muissa maissa on pieniä populaatioita. Esimerkiksi Kiinassa sen elinalue on pienentynyt 1900-luvun alun jälkeen Yunnaniin Lanchanin, Nun ja Punaisenjoen keski- ja alajuoksuille, kun aiemmin sitä tavattiin kuudessa provinssissa.  

Viherriikinkukon suosima elinympäristö ovat kuivat, harvahkot lehtimetsät.  

Viherriikinkukon uhanalaisuuteen ovat vaikuttaneet metsästys lihan ja sulkien vuoksi, munien keräily sekä sopivien elinympäristöjen tuhoaminen. Kiinassa ja Thaimaassa sitä on pidetty uhkana maanviljelykselle ja myrkytetty. 

## Lähteet
Sänkiöt

**Sänkiöt** (*Odontites*) on näivekasveihin kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin kolmekymmentä kasvilajia, joista useimmat ovat puoliloisia. Suvun kasveja tavataan etenkin Välimeren maista. Suomessa sänkiölajeja tavataan kolme, esimerkiksi punasänkiö.

## Lajeja ja alalajeja
* madeiransänkiö (*Odontites holliana*)
* suolasänkiö (*Odontites litoralis*)
** suomensuolasänkiö eli suomensänkiö (*Odontites litoralis* subsp. *fennicus*)
** lännensuolasänkiö (*Odontites litoralis* subsp. *litoralis*)
* peltosänkiö (*Odontites vernus*)
* punasänkiö (*Odontites vulgaris*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Sänkiöt (''Odontites'')
* Suomen Lajitietokeskus: Sänkiöt – ''Odontites''
* Funet: Sänkiöt (''Odontites'')
* ITIS: ''Odontites'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Odontites'' 
* Flora of China: ''Odontites''
Maki Tabata

**Maki Tabata** (, s. 9. marraskuuta 1974 Mukawa, Hokkaidō) on japanilainen pikaluistelija ja moninkertainen arvokisamitalisti.

Tabata ei ole koskaan voittanut suuren arvokisan kultamitalia, mutta himmeämmille mitalisijoille hän on sijoittunut tasaisesti koko 2000-kymmenluvun ajan. Yleisluistelun MM-kilpailuista Tabata voitti pronssia vuonna 2000, ja matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän on saavuttanut kaksi hopea- ja neljä pronssimitalia.

Talviolympialaisiin Tabata osallistui ensimmäisen kerran Lillehammerissa 1994, jossa hän sijoittui 1&nbsp;500 metrillä 16:nneksi. Salt Lake Cityssä 2002 Tabata oli 1&nbsp;500 metrillä yhdeksäs, 3&nbsp;000 metrillä kuudes ja 5&nbsp;000 metrillä kahdeksas. 1&nbsp;000 metrillä hänet hylättiin. Torinossa 2006 hän sijoittui 1&nbsp;000 metrillä 17:nneksi, 1&nbsp;500 metrillä 15:nneksi, 3&nbsp;000 metrillä 14:nneksi ja 5&nbsp;000 metrillä 13:nneksi. Joukkuetakaa-ajon finaalissa Japani hylättiin, ja joukkue jäi neljänneksi. Vancouverin talviolympialaisissa 2010 Tabata voitti Japanin joukkueen jäsenenä joukkuetakaa-ajon olympiahopeaa. 1&nbsp;500 metrillä hän sijoittui 19:nneksi.

## Lähteet
*Profiili Vancouverin talviolympialaisten sivustolla 
*Tabatan tuloksia ''skateresults.com''issa  
*Maki Tabata – sports-reference.com
Kalifornian ilmasto

**Kalifornian ilmasto** on Yhdysvaltain Kalifornian osavaltion tyypillisiä sääoloja kuvaava käsite. Se vaihtelee suuresti paikasta toiseen, sillä osavaltio on pitkä pohjois-eteläsuunnassa, sen länsiosat ovat rannikolla ja itäosat sisämaassa vuorten suojassa, ja korkeuserotkin ovat suuret Kuolemanlaaksosta merenpinnan alapuolelta Mount Whitneylle yli neljän kilometrin korkeuteen.

Suuressa osassa osavaltiota vallitsee välimerenilmasto: kesät ovat kuumia ja kuivia, talvet viileitä ja sateisempia. Kylmä Kalifornian merivirta rannikon lähellä viilentää rannikkoalueiden kesiä, sisämaassa kesät ovat kuumempia. Vuoristossa on vuoristoilmasto. Vuorijonojen takana on aavikkoalueita.

Alin osavaltiossa koskaan mitattu lämpötila on ollut -42 °C, ylin 57 °C. Suurin yhden vuoden sademäärä &nbsp;on ollut 4&nbsp;089&nbsp;mm, kun taas toisaalla on paikkoja, joissa sateeton jakso on kestänyt yli vuoden.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*California Climate Data Archive 
*Climate for San Diego, California  lämpötila ja sademäärä myös muille paikkakunnille
Salpausselän Kisat 2010

**[[Salpausselän kisat]] 2010** järjestettiin 5.–7. maaliskuuta Lahdessa. Kisat olivat 85. järjestetyt Salpausselän kisat. Kisojen ohjelmassa oli maastohiihtoa, mäkihyppyä sekä yhdistettyä.

## Miesten hiihto

### 15 km (p) + 15 km (v) yhdistelmäkilpailu

Miesten yhdistelmäkilpailu kilpailtiin 6. maaliskuuta 2010. Kilpailussa hiihdettiin ensin 15 kilometriä perinteisellä hiihtotyylillä ja sitten 15 kilometriä vapaalla hiihtotyylillä. Kilpailu kuului maastohiihdon maailmancupiin. Kilpailun voitti ranskalainen Maurice Manificat, jolle voitto oli hänen uransa ensimmäinen maailmancup-voitto.

#### Kilpailun kulku

Kilpailu aloitettiin perinteisellä hiihtotyylillä. Kilpailun alku oli tasainen, eikä suuria eroja syntynyt. Puolen minuutin sisällä kärjestä oli noin kolmekymmentä hiihtäjää. 15 kilometrin jälkeen tultiin suksien vaihtoon, jonka jälkeen hiihtotyyli vaihtui perinteisestä vapaaksi. Vaihdon jälkeen kuusi hiihtäjää oli hieman erottunut muista. Nämä kuusi hiihtäjää olivat Lukáš Bauer, Maurice Manificat, Tobias Angerer, Andrus Veerpalu, Maksim Vylegžanin ja Valerio Checci. 20 kilometrin jälkeen Bauer ja Manificat kuitenkin ottivat muihin hiihtäjiin yli 20 sekunnin eron. Pari kilometriä ennen maalia Manificat otti Baueriin pienen eron, eikä Bauerin kiri enää lopussa riittänyt saamaan Manificatia kiinni. 

#### Tulokset

### 4 x 10 km viesti

7. maaliskuuta

## Naisten hiihto

### 7,5 km (p) + 7,5 km (v) yhdistelmäkilpailu

6. maaliskuuta







### 4 x 5 km viesti

7. maaliskuuta







## Yhdistetty

### Suurmäki (HS130) + 10 km

5. maaliskuuta







### Suurmäki (HS130) + 10 km

6. maaliskuuta







## Mäkihyppy

### Suurmäki (HS130)

7. maaliskuuta







### Joukkuemäki (HS130)

6. maaliskuuta







## Lähteet
### Viitteet
Nao Kodaira

**Nao Kodaira** (, s. 26. toukokuuta 1986 Chino, Naganon prefektuuri) on japanilainen pikaluistelija ja olympiavoittaja.

Kodaira voitti Japanin joukkueen jäsenenä joukkuetakaa-ajon olympiahopeaa Vancouverin talviolympialaisissa 2010. Kodairan lisäksi hopeajoukkueeseen kuuluivat Masako Hozumi ja Maki Tabata. 500 metrillä Kodaira luisteli 12:nneksi, 1&nbsp;000 metrillä ja 1&nbsp;500 metrillä hän sijoittui viidenneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli 500 metrillä viides ja 1&nbsp;000 metrillä 13:s. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän voitti 500 metrillä kultaa ajalla 36,94, saavutti 1&nbsp;000 metrillä hopeaa ja sijoittui 1&nbsp;500 metrillä kuudenneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli 1&nbsp;000&nbsp;metrillä kymmenes ja 500 metrillä 17:s.

Kodaira voitti 500 metrin maailmanmestaruuden Gangneungissa 2017 ajalla 37,13 ja sai hopeaa 1&nbsp;000 metrillä ajalla 1.14,43. Hän voitti 500 metrin maailmanmestaruuden Salt Lake Cityssä 2020 ajalla 36,69. Inzellissä 2019 hän sai hopeaa 500 metrillä ajalla 37,20 ja pronssia 1&nbsp;000&nbsp;metrillä ajalla 1.14,44. Heerenveenissä 2015 hän saavutti pronssia 500 metrillä. Lisäksi hän on ollut 500 metrillä kuudes 2013 ja 2016 sekä kahdeksas 2011 ja 1&nbsp;000&nbsp;metrillä kuudes 2020. Hän voitti sprinttereiden maailmanmestaruuden Calgaryssa 2017 maailmanennätyspistein 146,390 ja Heerenveenissä 2019 pistein 149,665. MM-hopeaa hän saavutti Hamarissa 2020. Hän on sijoittunut sprintti-MM-kilpailuissa lisäksi neljänneksi 2010, viidenneksi 2011 ja 2014 sekä kahdeksanneksi 2016.

Kodaira voitti 500 metrin maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2014–2015, 2016–2017 ja 2019–2020. Hän on ollut 500 metrin pisteissä lisäksi toinen kausilla 2018−2019 ja 2021–2022, neljäs kaudella 2017–2018 sekä viides 2010–2011 ja 2013–2014. 1&nbsp;000 metrillä hän oli toinen kaudella 2019–2020, kolmas kausilla 2018−2019 ja 2021–2022 sekä neljäs kausilla 2010–2011 ja 2016–2017. Maailmancupin yhteiskilpailussa hän oli kolmas kaudella 2017–2018. Maailmancupin henkilökohtaisissa osakilpailuissa hänellä on 34 voittoa, 19 kakkossijaa ja 25 kolmossijaa.

## Lähteet
*Profiili SchaatsStatistieken.nl -sivustolla 
*Profiili Vancouverin talviolympialaisten sivustolla 
*Profiili ctvolympics.ca:ssa 
*Kodairan tuloksia ''skateresults.com''issa 

### Viitteet
Wakko’s Wish

**Wakko's Wish** on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut animaatioelokuva, joka perustuu Warner Brosin tuottamaan televisiosarjaan Animaaniset. Elokuvan pääosia esittivät Rob Paulsen, Jess Harnell ja Tress MacNeille.

## Aiheesta muualla
* 
*
No Mercy

**No Mercy** voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:

* No Mercy, yhdysvaltalainen metalliyhtye
* No Mercy, yhdysvaltalainen popyhtye
**[[No Mercy (Daddy Yankeen albumi)|No Mercy]]*, reggaetonartisti Daddy Yankeen musiikkialbumi vuodelta 1995
**[[No Mercy (No Mercyn albumi)|No Mercy]]*, popyhtye No Mercyn musiikkialbumi vuodelta 1996
**[[No Mercy (Kari Peitsamon albumi)|No Mercy]]*, rockmuusikko Kari Peitsamon musiikkialbumi vuodelta 2005
**[[No Mercy (T.I.:n albumi)|No Mercy]]*, rap-artisti T.I.:n musiikkialbumi vuodelta 2010
*WWE No Mercy, showpainitapahtuma
**[[Ei armoa]]* (*No Mercy*), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1986
Maija Lavonen

**Maija Sisko Lavonen** (o.s. **Luukela**; 29. lokakuuta 1931 Ii – 9. joulukuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen tekstiilitaiteilija.

## Elämä ja ura
Lavonen opiskeli vuosina 1953–1956 Taideteollisessa oppilaitoksessa ja vuosina 1956–1957 Vapaassa taidekoulussa. Hän aloitti työskentelyn tekstiilisuunnittelijana valmisvaateteollisuudessa 1956 mutta siirtyi freelance-suunnittelijaksi vuonna 1961 ja vapaaksi taiteilijaksi vuonna 1970. Hänen ensimmäinen näyttelynsä oli vuonna 1968.

Tekstiilitaiteilijana Lavonen tuli tunnetuksi ryijytaiteen uudistajana. Hän etsi uusia tapoja käyttää tekstiilimateriaaleja ja teki monia kokeiluja. Hänen töissään seinätekstiilit muuttuivat tilateoksiksi. Lavonen kunnioitti silti suomalaisen tekstiilitaiteen perinnettä ja valmisti teoksensa yleensä luonnonmateriaaleista kangaspuissa kutomalla. Maija Lavonen työskenteli perinteisten ryjiy-kutojian taiteilija Hilkka Salon kanssa toteuttamaan suunnittelunsa . Perinteisten materiaalien kuten villan ja pellavan ohella Lavonen pyrki kuitenkin kokeilemaan myös akryyliä, metalliverkkoa tai teollisesti valmistettua kangasta. 2000-luvun alussa Lavonen alkoi käyttää materiaalinaan valokuitua. Hän värjäsi kuidun hohtamaa valoa kuitujen projektoreihin liitetyillä maalauksilla, joiden liike sai valon värin muuttumaan hiljalleen.

Yhdistämällä töissään erityyppisiä materiaaleja ja vastakohtaisuuksia Lavonen loi omintakeisen tunnelman ja raikkauden. Hänen töitään on sijoitettu moniin julkisiin tiloihin, esimerkiksi Eduskuntataloon, ministeriöihin, Suomen Pankin pääkonttoriin, suurlähetystöihin ja kirkkoihin.

Lavonen koki työssään erityisen haasteelliseksi tekstiilin sovittamisen tilan arkkitehtuuriin, sen mittasuhteisiin, materiaaleihin ja valaistukseen. Lavonen toimi paitsi taiteilijana myös opettajana muun muassa Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 1985–1994. Hänet valittiin vuonna 1996 Vuoden tekstiilitaiteilijaksi ja Ornamon kunniajäseneksi.

## Perhe
Maija Lavosen puoliso oli kuvataiteilija Ahti Lavonen. Parin kaksi lasta ovat kuvataiteilija Kuutti Lavonen ja dramaturgi Sussa Lavonen.

## Palkintoja ja tunnustuksia
*Valtion taideteollisuuspalkinto 1981
*Engel-palkinto 1992
*Pro Finlandia -palkinto 1992
*Kordelinin tunnustuspalkinto 1997

## Lähteet

* 
*
*Maija Lavonen (arkistoitu linkki)
*Helsingin Energian sidosryhmälehti 1/2007

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Luettelo suoran demokratian puolueista

Tämä on luettelo suoraa demokratiaa ajavista puolueista. Suluissa on puolueen toimintavuodet.

## Aasia

* Brit Olam (2005-)

## Etelä-Amerikka

* Podemos (1995-)

## Eurooppa

* Continue Directe Democratie Partij (2005–)
* Forum voor Democratie (2016-)

* Partido de Internet (2009–)
* Podemos (2014-)

* The Blah! Party (2006–2008)
* Democratic Party (1998–2010)
* Make Politicians History (1980-luku–2009)
* National Liberal Party (1990–)
* Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolue (1993–)

* Direct Democracy Ireland (2010-)

* Viiden tähden liike (2009–)

* Kukiz'15 (2015–)

* Demoex (2002–)
* Direktdemokraterna (2014–)

* Die Freiheit (2010–2016}
* Vaihtoehto Saksalle (2013-)

* Kansalaisliitto (1994–)
* Muutos 2011 (2009–)
* Liike Nyt (2018–)
* Valta kuuluu kansalle (2021–)
* Vapauden liitto (2022–)

* Věci veřejné (2001–2015)
* Dawn – National Coalition (2013-2018)
* Vapaus ja suora demokratia (2015-)

* Internetes DEmokrácia pártja (2004–2010)

## Pohjois-Amerikka

* Kanadan Piraattipuolue (2009-2017)

* Yhdysvaltain Piraattipuolue (2006-)

## Oseania

* Flux (2015–)

* Direct Democracy Party (2005–2009)

## Lähteet
Palkkisilta

**Palkkisilta** on silta, jossa kantavana vaakarakenteena ovat pituussuuntaiset palkit  (puuta, teräsbetonia, terästä) ja näiden päällä varsinainen pintarakenne. Lyhyen sillan palkit voivat olla umpinaisia, mutta pitkiin siltoihin käytetään kotelopalkkeja, jolloin niitä sanotaan kotelopalkkisilloiksi. Palkit kannatetaan päistään päätymuureilla ja mahdollisesti väliltä pilareilla tai silta-arkuilla.

Palkkisillat yleistyivät 1960-luvulta alkaen, jota ennen oli rakennettu riippusiltoja. Liittopalkkisiltaan käytetään toisiinsa kiinnitetyistä teräs- ja betonirakenteita, jossa yhdistyvät betonin puristuslujuus ja teräksen vetolujuus. Suomessa on rakennettu paljon myös langerpalkkisiltoja. Niiden kantava rakenne koostuu teräspalkista, jonka yläpuolelle on kiinnitetty kaari.

Suomen neljänneksi pisin silta on Puumalassa sijaitseva Puumalansalmen silta, joka on 781 metrin mittainen palkkisilta. Sen pääjänteen pituus on 140 metriä. Kotelopalkkisilta Lapinlahden silta Helsingissä on 599 metrin pituinen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lumiylänköjuoksija

**Lumiylänköjuoksija** (*Attagis gayi*) on eteläamerikkalainen, siemenravintoon erikoistunut kahlaaja. Sen elinympäristö käsittää ylänkömaita Ecuadorissa, Perussa, Boliviassa, Chilessä ja Argentiinassa Tulimaahan saakka. Lajin holotyypin kuvailivat Isidore Geoffroy Saint-Hilaire ja René-Primevère Lesson Santiagosta Chilestä 1831.

## Lähteet
Etelänylänköjuoksija

**Etelänylänköjuoksija**, aikaisemmalta nimeltään **valkovatsaylänköjuoksija** (*Attagis malouinus*) on eteläamerikkalainen, siemenravintoon erikoistunut kahlaaja. Se on pyyn kokoinen ja elää alavammilla alueilla kuin lumiylänköjuoksija. Etelänylänköjuoksijan levinneisyys käsittää Etelä-Chilen ja -Argentiinan, Magalhãesinsalmen ja Kap Hornin edustan saaret. Lajin holotyypin kuvailivat Pieter Boddaert Falklandsaarilta 1783.

## Lähteet
Viitasieppo

**Viitasieppo** (*Culicicapa ceylonensis*) on laajalla alueella Etelä-, Kaakkois- ja Itä-Aasiassa tavattava sieppomonarkeihin kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Viitasieppo on kooltaan noin 12&nbsp;cm. Koiras- ja naarasviitasiepot muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin selkä on väritykseltään oliivinvihreä, päälaki on harmaa ja vatsa kirkkaan keltainen. Nuori lintu on väriltään vaaleampi niin selästä kuin vatsastakin.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Viitasiepon levinneisyysalue ulottuu Intiasta Kaakkois-Aasian läpi Kiinaan. Viitasiepon elinympäristöä ovat avoimet metsät ja lisäksi lajia tavataan usein viljelyksiltä ja puistoista sekä puutarhoista.

## Elintavat
Viitasieppojen ravinto koostuu hyönteisistä, joita se pyydystää ilmasta. Lajin yksilöitä on usein mukana sekaparvissa muiden lintulajien kanssa, mutta se liikkuu myös yksin tai pareittain. Viitasiepon pesä sijaitsee tuettuna puunrunkoon tai kallioon.

## Lähteet
Arojuoksija

**Arojuoksija** (*Pedionomus torquatus*) on erittäin uhanalainen itäaustralialainen kahlaaja ja heimonsa **Pedionomidae** ainoa laji. Lajin holotyypin kuvaili John Gould Adelaiden läheltä 1841.

Arojuoksija elää kuivilla ja avoimilla ruohomailla. Pituutta lajille kertyy 17 cm. Se on ruumiinrakenteeltaan typäkkä ja sillä on tuijottavat silmät ja kaita nokka. Rinnassa linnulla on ruskea laikku ja kaula on täplikäs. Arojuoksijalla on käänteiset sukupuoliroolit kuten esimerkiksi vesipääskyillä. Naaras on siis koirasta värikkäämpi ja voi paritella usean koiraan kanssa. Koiras hoitaa haudonnan ja poikaset. Ruoholla vuorattu pesä on vaatimaton kuoppa mättään tai pensaan tyvellä. Arojuoksijan ravinto koostuu siemenistä ja hyönteisistä.

Arojuoksijan kannan koko on romahtanut 2000-luvulla. Sukukypsiä aikuisia arvioitiin vuonna 2015 olevan alle tuhat yksilöä. Victorian osavaltiossa lajimäärä on vähentynyt yli 90 prosenttia vuosien 2010–2015 aikana. Uudessa Etelä-Walesissa määrä on vähentynyt samoin yli 90 prosenttia vuosien 2001–2014 aikana. Nopean vähenemisen takia Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokitteli lajin erittäin uhanalaiseksi. 

## Lähteet
* Harrison C. & Greensmith A., Koko maailman linnut, Helsinki media 1995, 416 s.

### Viitteet
Lusikkasirri

**Lusikkasirri**, aikaisemmalta nimeltään **kapustaviklo** (*Calidris pygmaea,* aiemmin *Eurynorhynchus pygmaeus)* on Venäjän kaukoidässä elävä äärimmäisen uhanalainen kahlaajalintu. Sen esiintymisalue ulottuu Tšukotkalta Kamtšatkan pohjoisosiin. Laji talvehtii Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa ja sen populaation koko on 150–320&nbsp;pesivää paria. Lusikkasirrin holotyypin kuvaili Carl von Linné Itä-Aasiasta vuonna 1758. Linnulle ominainen piirre on sen lusikkamainen nokka.

## Lähteet
Tyrskykahlaaja

**Tyrskykahlaaja** (*Calidris virgata,* aiemmin *Aphriza virgata*) on kurppien heimoon kuuluva pohjoisamerikkalainen kahlaajalintu. Se kuuluu nykyään aiemman *Aphriza -*sukunsa sijaan sirreihin. Tyrskykahlaajan esiintymisalue käsittää Alaskan keski- ja eteläosat sekä Yukonin keskiosia. Se talvehtii Amerikan Tyynenmeren rannikolla Alaskan eteläosista mantereen eteläkärkeen. Lajin holotyypin kuvaili Johann Friedrich Gmelin Prince William Soundilta 1789.

## Lähteet
Kääpiöylänköjuoksija

**Kääpiöylänköjuoksija** (*Thinocorus rumicivorus*) on eteläamerikkalainen, siemenravintoon erikoistunut kahlaajalintu. Sen esiintymisalue käsittää tasankomaita Ecuadorissa, Perussa, Boliviassa, Chilessä ja Argentiinan Patagoniassa Tulimaahan saakka. Lajin holotyypin kuvaili Johann Friedrich von Eschscholtz Concepciónista Chilestä vuonna 1829.

## Lähteet
Veikko Löyttyniemi

**Veikko Löyttyniemi** (s. 19. huhtikuuta 1938 Riihimäki) on suomalainen entinen järjestöjohtaja ja toimittaja.

Löyttyniemi työskenteli valtaosan työurastaan Sanomalehtien liiton palveluksessa. Hän toimi liiton toimitusjohtajana vuodesta 1972 vuoteen 2000, jolloin hän jäi eläkkeelle. Ennen siirtymistään Sanomalehtien liittoon hän toimi VR:n tiedotuspäällikkönä vuosina 1964–1968 ja Henkisen maanpuolustuksen suunnittelukunnan (HMS) pääsihteerinä vuosina 1968–1972. Löyttyniemellä on myös toimittajakokemusta. Hän toimi vuosina 1962 ja 1963–1964 *[[Uusi Suomi|Uuden Suomen]]* toimittajana, vuonna 1964 *[[Rautatieuutiset]]*-lehden päätoimittajana ja vuosina 1973–1979 Sanomalehtien liiton julkaiseman *[[Suomen Lehdistö]]n* päätoimittajana. 
 
Löyttyniemi on myös toiminut lukuisissa luottamustehtävissä. Hän toimi Suomalaisuuden Liiton puheenjohtajana vuosina 1978–1986 ja hänet nimitettiin järjestön kunniajäseneksi 1996. Löyttyniemi on ollut  lisäksi Historian Ystäväin Liiton ja Suomen Mitalitaiteen Killan puheenjohtajana.

Veikko Löyttyniemi syntyi kauppias Aarne Löyttynimen ja Aino Ester Seppälän perheeseen, hänen veljiään ovat kaupunkineuvos Heikki Löyttyniemi (1928–2014) ja kansanedustaja Pekka Löyttyniemi (s. 1932).  Löyttyniemen aviopuoliso on Leena Löyttyniemi.

## Lähteet
Kiritimatinsirri

**Kiritimatinsirri** (*Prosobonia cancellata*, myös *Aechmorhynchus cancellatus*) on sukupuuttoon kuollut kahlaaja. Sitä esiintyi Ranskan Polynesiassa Tuamotussa. Lajin holotyypin kuvaili Johann Friedrich Gmelin Kiritimatista 1789.

## Lähteet
Dong Fang Hong 2

**Dong Fang Hong 2** oli Kiinan kansantasavallan televisiolähetyksiä välittävä geosynkroonisen kiertoradan tietoliikennesatelliittien perhe, jonka toiminta alkoi 8. huhtikuuta 1984.

Satelliitit kehitti Chinese Academy of Space Technology. Satelliitit olivat sylinterimäisiä, korkeus 8,5 metriä ja halkaisija 2,1 metriä, samanlaisia kuin esimerkiksi Hughesin tietoliikennesatelliitit vastaavana aikana. Satelliitti painoi 440&nbsp;kg. Satelliittien suunniteltu elinikä oli 4,5 vuotta, todellinen ilmeisesti paljon pitempi. Dong Fang Hong 2 A-satelliitin antenni oli paraboloidi, antenni oli suunnattava. Satelliitin sähkötehon tuotti 24&nbsp;000 aurinkokennoa.  Satelliittien asemat olivat 87.5, 110,5 ja 98 itäistä pituutta. Ne välittivät TV-ohjelmia kaikkialle Kiinaan ja sen naapurimaihin. Neljännen satelliitin laukaisu epäonnistui.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*About Qi Faren, the chief designer of the satellite. 
*About Peng Shoucheng "director designer of antenna, transponder and tracking subsystem of Dongfanghong-2A satellite" 
*DFH-2 article at ''Encyclopedia Astronautica''
Tuamotunsirri

**Tuamotunsirri** (*Prosobonia parvirostris*), joka yleisesti luokitellaan kiritimatinsirrin alalajiksi, on Ranskan Polynesiassa, Tuamotussa elävä kahlaaja. Lajin holotyypin kuvaili Titian Ramsay Peale 1848.

## Lähteet
Gary Prior

**Gary Prior** (s. 13. marraskuuta 1957) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän pelasi hyökkääjänä. Nykyisin Prior valmentaa Okanagan HC Europe -joukkuetta Erste Bank Young Stars Leaguessa.

## Pelaajaura
Prior pelasi kaksi kautta Pennsylvanian yliopistojoukkueessa ja kaksi Vermontin yliopistojoukkueessa vuosina 1976–1980 ennen siirtymistään Eurooppaan. Prior pelasi vuodet 1980–1982 saksalaisessa Augsburger Pantherissa. Ensimmäinen kausi 1980–81 kului kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oberligassa ja oli nostamassa joukkuetta 2. Bundesligaan seuraavaksi kaudeksi 1981–82.

Kaudet 1984–85 ja 1985–86 Prior pelasi Suomessa jääkiekon I-divisioonaa Imatran Ketterässä, jossa lopetti pelaajauransa.
## Valmentajaura
Prior on valmentanut vuosia suomalaisia ja saksalaisia joukkueita. Priorista tuli Ketterän päävalmentaja heti seuraavalla kaudella 1986–87, kun hän oli lopettanut joukkueessa pelaajauransa. Kauden 1988–89 Prior valmensi jääkiekon SM-liigassa Saimaan Palloa. Joukkue sijoittui runkosarjassa kymmenenneksi. Prior valmensi kauden 1989–90 norjalaista Hasle Lören Osloa ja palasi kaudeksi 1990–91 Ketterän päävalmentajaksi.

Prior valmensi vuodet 1991–1993 IFK Lepplaxia ja kauden 1993–94 Kuusamon Pallo-Karhuja II-divisioonassa. Prior siirtyi kaudeksi 1994–95 Saksaan Augsburger Pantherin apuvalmentajaksi DEL:ään. Hänestä tuli seuraavalla kaudella joukkueen päävalmentaja. Prior valmensi Augsburgia kolme kautta kevääseen 1998 asti. Vuosina 1998–2006 Prior valmensi Saksan alasarjoissa, kuten 2. Bundesligassa ja Oberligassa Heilbronner EC:tä, SC Bietigheim-Bissingeniä ja EHC Müncheniä.

Prior valmensi Sveitsin Nationalliga B:n SC Langenthalia 2006–2008. Priorista tuli hollantilaisen HYS The Haguen päävalmentaja kesken kauden 2009–2010, ja hän jatkoi seurassa vielä seuraavankin vuoden. Seuraavat kaksi kautta hän valmensi Itävallan Nationalligassa pelannutta EHC Lustenauta, mutta sai potkut ja siirtyi Italian toiselle sarjatasolle HC Gherdëinaan kevääksi 2013. Vuodesta 2013 lähtien hän on valmentanut monikansallisessa EBYSL junioriliigassa Lower Austria Stars ja Okanagan HC Europe -joukkueita.

## Lähteet
*
*
*
M/S Famnen

**M/S Famnen** () köli laskettiin elokuussa 1943 Beresfordissa (ST TUG #343) Floridassa,   Alus hinattiin Atlantin yli ja varusteltiin Britaniassa, osallistuen Normandian maihinnousun valmisteluihin (www.usarmyttugs.com). Maihinnousun jälkeen Hinaaja päätyi 1945 Rotterdamiin. Suomen silloinen Kansanhuoltoministeriö osti 12.06.1946 24 kappaletta kyseisiä ST hinaajia korvaamaan Neuvostoliitolle luovutettuja satamahinaajia. 19.11.1946 alus siirrettiin kuitenkin Laivastolle  miinanraivauksiin, nimellä DR-2.

Laiva oli samankokoinen kuin muutkin tyypin alukset, 106 GT, L22,56m, B6,10m ja syväys 2,8 metriä, pääkoneena 400-hevosvoimainen ,  (Atlas Imperial 2t diesel, type 6BM, 400 bhp@300rmp). Aluksessa ei ollut peruutusvaihdetta, vaan kone oli pysäytettävä ja käynnistettävä toiseen suuntaan jos halusi peruutta.

Raivausoperaation päätyttyä sai uuden nimen Pyhtää. Alus sijoitettiin itäisen Suomenlahden linnakkeiden yhteysalukseksi. Myöhemmin 1960 luvulla alukseen vaihdettiin Wärtsilän 400 hv dieselkone kiinteälapaisella potkurilla. Kotkan Rannikkopatterissa se palveli noin vuoteen 1983, jolloin Valas-luokan yhteysalukset aloittivat palvelunsa. Alus peruskorjattiin Kotkassa, pituus kasvoi 1.4m, pääkoneeksi vaihdettiin Wärtsilän 5 sylinterinen, 375 kWh 4-tahtidiesel,jonka jälkeen se siirtyi Raumalle yhteysalukseksi ja sai nimekseen Pyhäranta. Alus palveli Turun Rannikkorykmentin palveluksessa noin vuoteen 1988.

Uudet yksityiset omistajat tekivät aluksella mittavat muutostyöt 1990–1992, alus muutoskatsastettiin ja uusi ura alkoi.

M/S Famnen purjehti pääasiallisesti charterpurjehduksia Saaristomeren alueella. Aluksella käytiin myös Saimaalla vierailemassa Savonlinnassa 2008.

M/S Famnen on uusien yksityisten omistajien myötä nykyisin Helsingissä.

## Aiheesta muualla

* www.famnen.fi
Hans Erich Apostel

**Hans Erich Apostel** (22. tammikuuta 1901 Karlsruhe, Saksa – 30. marraskuuta 1972 Wien, Itävalta) oli itävaltalainen säveltäjä. Hän sai opetusta Schönbergiltä ja Bergiltä, jotka vaikuttivat toisessa Wienin koulukunnassa. Alkujaan hänen musiikkinsa oli lyyristä ja romanttista. Hänen tyylinsä kuitenkin kehittyi atonaaliseksi ja ekspressionistiseksi ennen siirtymistä sarjallisuuteen.

Apostelin musiikki leimattiin aikoinaan rappiotaiteeksi.

Eräs Apostelin teoksista on *[[Kubiniana]]* (op. 13, 1946), hänen läheisen ystävänsä Alfred Kubinin taiteen innoittama kymmenen pianokappaleen sarja.

## Lähteet
Luettelo Suomen virallisen singlelistan ykkösistä vuonna 1990

Tämä on **luettelo [[Suomen virallinen lista|Suomen virallisen singlelistan]] ykkösistä 1990**, joka sisältää kärkipaikkaa hallussaan pitäneet singlet vuonna 1990.

Vuosina 1989-1993 Musiikkituottajat – IFPI Finland ry:n (entinen Suomen Ääni- ja kuvatallennetuottajat ÄKT) valtuuttamaa Suomen virallista listaa kokosi helsinkiläinen paikallisradio Radio Ykkönen. Listaa julkaistiin joka toinen viikko.

## Lista

## Katso myös

* Luettelo musiikkilistoista

## Lähteet
* Suomi soi 4: Suuri suomalainen listakirja (Tammi, 2005; toim. Jake Nyman)
Inner City

**Inner City** on Detroitissa, Yhdysvalloissa vuonna 1987 perustettu elektronisen tanssimusiikin yhtye, jonka jäseniä ovat Paris Grey (laulaja) ja Kevin Saunderson (tuottaja, ohjelmoija, säveltäjä). Yhtyeen musiikki on sekoitus Detroit-teknoa ja housemusiikkia – sen tunnetuimpia hittejä ovat ”Big Fun” ja ”Good Life”, joista jälkimmäinen oli listaykkösenä Suomen virallisella listalla tammikuussa 1989.

## Diskografia

### Albumit
**Paradise* (1989)
**Paradise Remixed* (1989)
**Fire* (1990)
**Praise* (1992)
**Testament ’93* (1993)
**Good Life—the Best of Inner City* (2003)

### Singlet
*Big Fun (1988)
*Good Life (1988)
*Ain’t Nobody Better (1989)
*Do You Love What You Feel (1989)
*Whatcha Gonna Do with My Lovin’ (1989)
*(That Man) He’s All Mine (1990)
*Let It Reign (1991)
*Till We Meet Again (1991)
*Pennies From Heaven (1992)
*Follow Your Heart (1992)
*Hallelujah ’92 (1992)
*Praise (1992)
*Till We Meet Again (remix)
*Back Together Again (1993)
*Do Ya (1994)
*Share My Life (1994)
*Ahnonghay (1995)
*Your Love (1995)
*Do Me Right (1996)
*Good Life (Buena Vida) (1999)
*Good Love (2000)
*Pump It Up Dub (2001)
*Say Something (2004)
*Future (2011)
*Good Luck (2017)
*It Could Be (Armin van Buurenin kanssa) (2019)

## Aiheesta muualla
*Inner City Discogs-sivustolla
Ilkka Kinnunen

**Ilkka Kinnunen** on suomalainen voimamies, joka on osallistunut useisiin kotimaisiin ja kansainvälisiin voimamieskilpailuihin. Ilkka Kinnunen on toinen Strongman Champions Leaguen perustajista. Sarja perustettiin vuonna 2007. Sarjassa on osakilpailuja yhteensä 16, kuudessatoissa eri maassa. Kinnusella on kaksi lasta.

## Lähteet
Al-Muharraq Sports Club

**Al-Muharraq Sports Club** on 1928 perustettu bahrainilainen urheiluseura. Seuran päälajina on jalkapallo, mutta sillä on toimintaa myös muissa lajeissa kuten koripallossa ja lentopallossa. Jalkapallossa Al-Muharraq on maansa menestynein seura. Se on voittanut Bahrainin liigan 31 kertaa ja Bahrainin Cupin kahdesti.

## Saavutukset

Bahrainin liigamestaruus

* 1957, 1958, 1960, 1961, 1962, 1963, 1964, 1965, 1966, 1967, 1970, 1971, 1973, 1974, 1976, 1980, 1983, 1984, 1986, 1988, 1991, 1992, 1995, 1999, 2001, 2002, 2004, 2006, 2007, 2008, 2009, 2011, 2015, 2018, 2025 **(35)**

Bahrainin Cupin voitto

* 2005, 2009, 2012 **(3)**

Bahrain King´s Cupin voitto

* 1952, 1953, 1954, 1958, 1959, 1961, 1962, 1963, 1964, 1966, 1967, 1972, 1974, 1975, 1978, 1979, 1983, 1984, 1989, 1990, 1993, 1996, 1997, 2002, 2005, 2008, 2009, 2011, 2012, 2013 **(31)**

Bahrain Crown Prince Cupin voitto

* 2001, 2006, 2007, 2008, 2009 **(5)**

Bahrainin Super Cupin voitto

* 2006, 2013 **(2)**

AFC Cupin voitto

* 2008 **(1)**
BG 74 Göttingen

**BG 74 Göttingen** on saksalainen koripalloseura Göttingenistä.

## Historia
Seura perustettiin vuonna 1974 Göttingenissä. Seuran edustusjoukkue voitti 2. Basketball-Bundesligan kaudella 2006–2007 ja nousi Bundesliigaan. Kaudella 2008–2009 joukkue ylsi historiansa parhaaseen saavutukseen oltuaan runkosarjan toinen. Pudotuspelit Göttingen kuitenkin hävisi ensimmäisellä kierroksella Brose Basketsille. Ensimmäistä kertaa joukkue oli mukana eurocupeissa kaudella 2009–2010, jolloin se osallistui EuroChallengeen. Kauden päätteeksi seura voitti sarjan loppuottelussa BC Krasnye Krylya Samaran, ja voitti näin seurahistorian ensimmäisen mestaruuden.

Seuran naisten edustusjoukkueella oli kauden 2007–2008 jälkeen talousvaikeuksia, joiden takia joukkueen paikka naisten Bundesliigassa oli epävarma. Seura onnistui kuitenkin hankkimaan tarvittavat varat ennen kauden alkua.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu
This War Is Ours

**This War Is Ours** on Escape the Fate -yhtyeen toinen albumi. Se on ensimmäinen julkaisu uuden laulajan Craig Mabbittin kanssa. Albumi piti tehdä kiireellä, koska Escape The Faten levy-yhtiö Epitaph Records meinasi potkia yhtyeen ulos, jos he eivät olisi tehneet uutta albumia. Albumin tuotti John Feldmann. *This War Is Ours* julkaistiin 21. lokakuuta 2008.

Basisti Max Green sanoi albumista, että he ovat tyytyväisiä siihen ja että se on albumi, jota ovat inspiroineet heidän lapsuuden suosikkiyhtyeensä kuten muun muassa Mötley Crüe ja Guns N’ Roses. Albumi nousi Billboardin listalla sijalle 35 myytyään yli 
13&nbsp;000 kopiota ensimmäisellä viikollaan. Singleinä julkaistiin seuraavat kappaleet ”Something”, ”The Flood”, ”This War Is Ours” ja ”10 Miles Wide”. *This War Is Ours* on enemmän metalcorea ja hard rockia toisin kuin ensimmäinen albumi, joka on emotyylisempää.
 
## Kappaleet

## Deluxe Edition
*This War Is Ours (Deluxe Edition)* sisältää kaksi uutta kappaletta, ”Bad Blood” ja ”Behind The Mask”, videot kappaleista ”The Flood”, ”Something”, ”10 Miles Wide” ja ”This War Is Ours” sekä livemateriaalia. Se julkaistiin 27. huhtikuuta 2010.

## Listasijoitukset

## Lähteet