open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hurrikaani Lorenzo

**Hurrikaani Lorenzo** oli 12. nimetty trooppinen myrsky vuoden 2007 Atlantin hurrikaanikaudella ja tuon kauden neljäs trooppinen hirmumyrsky. Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin alimpaan eli 1. luokkaan. Myrsky aiheutti silti tuhoja ja kuolemantapauksia Meksikossa. Lorenzo oli kolmas hurrikaani Meksikon alueella muutaman viikon kuluessa.

## Hurrikaanin kehitys
Syyskuun 21. päivänä Karibianmeren länsiosassa kehittyi voimakkaiden konvektiopilvien rypäs, joka liittyi matalapaineen solaan. Kaksi päivää myöhemmin siitä kehittynyt matalapaine liikkui Jukatanin niemimaan yli ja aiheutti ukkosmyrskyjä Meksikonlahden eteläosista aina Karibianmeren pohjoisosiin asti. Syyskuun 25. päivänä ylävirtaukset olivat suotuisammat trooppisen matalapaineen kehitykselle, ja samana aamuna satelliittikuvista voitiin arvioida, että trooppinen myrsky oli muodostumassa noin 300 km Tampicon kaupungin itäpuolella. Torstaina 27. syyskuuta iltapäivällä Lorenzo sai nimensä, ja seitsemän tuntia myöhemmin sen todettiin jo voimistuneen hurrikaaniksi. Meksikonlahden rannikolle Palma Solasta Cabo Rojoon annettiin hurrikaanivaroitus.

## Maihinnousu ja tuhot
Lorenzo saapui maihin perjantaina 28. syyskuuta lähellä Tuxpania. Lauantaina ilmoitettiin ainakin kolmen ihmisen kuolleen myrskyn aiheuttamissa mutavyöryissä. 85&nbsp;000 kotitaloutta jäi ilman sähköä.

## Lähteet
Álvaro Mutis

**Álvaro Mutis** (25. elokuuta 1923 – 22. syyskuuta 2013) oli kolumbialainen kirjailija. Hän asui vuodesta 1956 Meksikossa. 

Mutis syntyi Bogotássa ja eli lapsuutensa varhaiset vuodet Brysselissä, jossa hänen isänsä työskenteli diplomaattina. Isän kuoltua vuonna 1932 poika palasi kotimaahansa. Hänen ensimmäiset julkaisunsa olivat runoutta vuodelta 1948. Hän julkaisi myös novelleja ja sai mainetta varsinkin romaaneillaan ja pienoisromaaneillaan, joiden joukkoon lukeutuvat *Diario de Lecumberri* (1960) ja *La Nieve del Almirante* (1986). Mutisin tunnetuin henkilöhahmo oli seikkailija Maqroll el Gaviero. 

Mutis sai työnsä johdosta lukuisia palkintoja, joista tärkeimpiä olivat Médicis-palkinto (1989), Asturian ruhtinaan palkinto (1997), Cervantes-palkinto (2001) ja Neustadt-palkinto (2002).

## Suomennetut teokset
**[[Araucaiman kartano]]*, *[[Lecumberrin päiväkirja]]*, (yhteisnidos) suom. Satu Ekman, Kookos-kustannus, 2000. 

## Lähteet
Katherine Paterson

**Katherine Paterson** (s. 31. lokakuuta 1932) on yhdysvaltalainen palkittu lastenkirjailija.

Paterson syntyi Kiinassa kristittyjen lähetystyöntekijöiden George ja Mary Womeldorfin tyttäreksi. Lapsuusvuosinaan hän muutti perheensä kanssa usein paikasta toiseen, ja näihin aikoihin hän aloitti myös kirjoittamisen. Hän meni 14. heinäkuuta 1962 naimisiin presbyteeripastori John Patersonin kanssa. Pari sai kaksi biologista ja kaksi adoptiolasta. 

Paterson on tullut tunnetuksi varsinkin lastenkirjallisuudestaan. Hänet on palkittu kahdella Yhdysvaltain Kansallisella kirjapalkinnolla, kahdella Newbery-mitalilla (1978 ja 1981), Hans Christian Andersen -palkinnolla 1998 ja Astrid Lindgrenin muistopalkinnolla (2006).

Patersonin tunnetuimpien teosten joukkoon lukeutuu *[[Silta salaiseen maahan]]* (*The Bridge to Terabithia*, 1977), josta on tehty myös kaksi elokuvaversiota vuosina 1985 ja 2007.

## Lähteet
Andy Thomas

**Andrew Sydney Withiel "Andy" Thomas** (s. 18. joulukuuta 1951) on australialaissyntyinen astronautti, jolle myönnettiin Yhdysvaltain kansalaisuus joulukuussa 1986. Hän elää avioliitossa astronautti Shannon Walkerin kanssa. 

Thomas on varsinaiselta ammatiltaan insinööri ja hän ennätti valmistua Adelaiden yliopistosta ennen maastamuuttoaan. Hänet otettiin NASA:n astronautiksi vuoden koulutuksen jälkeen elokuussa 1993. 

Thomas suoritti ensimmäisen avaruuslentonsa Endeavourilla toukokuussa 1996. Lentoja on tähän mennessä kertynyt neljä.
Andrew Thomas

**Andrew Thomas** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Andrew Thomas, *Andy Thomas* (s. 1951), australialais-yhdysvaltalainen astronautti
* Andrew Thomas (s. 1999), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja.
Ahmed Tibi

**Ahmed Tibi** (, , s. 19. joulukuuta 1958) on israelilainen lääkäri, arabipoliitikko ja knessetin varapuhemies. Hän edustaa Ta'al-puoluetta.

Ennen vuoden 2003 vaaleja Tibin väitettiin toimineen Jasser Arafatin hyväksi intifadan aikana ja tukeneen Israelin vihollisia. Israelin korkein oikeus kumosi Keskusvaalilautakunnan päätöksen estää Tibiä asettumasta ehdolle.

## Lähteet
*Virallinen sivu

### Viitteet
Lumipuku

**Lumipuku** on sotilaskäyttöön kehitetty, aiemmin kokovalkoinen, nykyisin usein naamiokuvioitu suoja-asu. Lumipukuja on Suomessa käytetty jo sisällissodan aikana ainakin suojeluskunnissa.

Suomen puolustusvoimat on käyttänyt lumipukua koko itsenäisyyden ajan; se kehitettiin itsenäisyyden jälkeisinä vuosina ja sen tuotanto oli yksinkertaisen mallin vuoksi nopeampaa kuin varsinaisten sotilaspukujen. Talvisodan alkaessa lumipukuja riittikin lähes kaikille; vain pienelle osalle jouduttiin hankkimaan tavallisesta lakanasta kiireesti tehty lumiviitta. Lumipuvun alla saatettiin pitää omia siviilivaatteita: villapaitaa ja sarkahousuja.

Vuonna 1962 Suomen puolustusvoimille tuli maastopuku, jonka valkoinen sisäpuoli oli käännettävissä ulospäin. Tosin käytännön syistä, muun muassa hygieniasyistä, sotilailla on ollut 1960-luvulta alkaen erilliset lumipuvut. 

Nykyisin puolustusvoimien käytössä ovat m/87-, m/91- ja m/05-lumipuvut, joista jälkimmäisessä on harmaista läikistä muodostuva naamiokuvio.
Veniamin Soldatenko

**Veniamin Vasiljevitš Soldatenko** (, 4. tammikuuta 1939 Shkurovka, Pohjois-Kazakstanin alue, Kazakstanin SNT – 15. heinäkuuta 2023) oli Neuvostoliittoa edustanut kilpakävelijä, jonka matkana oli pääasiassa 50 kilometriä. Vuodesta 1991 lähtien Soldatenkolla oli Kazakstanin kansalaisuus.

Soldatenko saavutti hopeaa Münchenin 1972 olympialaisissa 50 kilometrin kävelyssä. Vuonna 1976 ei 50 kilometrin kävely kuulunut olympiaohjelmaan, joten sitä varten järjestettiin Ruotsin Malmössä maailmanmestaruuskilpailut. Siellä Soldatenko voitti maailmanmestaruuden. Soldatenko on lisäksi saavuttanut EM-kilpailuissa kultaa vuonna 1971, hopeaa vuonna 1978  ja pronssia vuonna 1969 .

## Saavutukset

## Lähteet
Sami Hurmerinta

**Sami Hurmerinta** (s. 11. toukokuuta 1955 Helsinki) on suomalainen säveltäjä ja kitaristi. Hän on avioliitossa laulaja Maarit Hurmerinnan kanssa, vaikuttaa tämän taustayhtyeessä ja esiintyy myös vaimonsa kanssa duona. Hurmerintojen yhteinen ura alkoi vuonna 1975 Maaritin toisella albumilla Viis’ pientä. Sami Hurmerinta on säveltänyt useita Maaritin levyttämiä kappaleita, kuten ”Jäätelökesä”, ”Hymypoika” ja ”Jos tahdot tietää”.
Hänen isänsä on taiteilija Olavi Hurmerinta. Tytär Janna Hurmerinta on myös muusikko.

Sami Hurmerinnan ensimmäinen oma yhtye oli vuonna 1972 perustettu Taivaanvuohi, jota seurasivat Maaritin Afrikan Tähti, Janus, Hurmerinta-Sorvali Big Band ja Frank Robsonin Atrain.  Huhtikuussa 1978 ilmestyi Love Recordsin kautta sooloalbumi *Sami Hurmerinta*. Sillä vierailivat Pave Maijanen, Pepe Willberg, Kari Kuusamo ja Upi Sorvali.  Vuonna 1985 Hurmerinta julkaisi albumin ja singlen käyttäen nimeä Sam Haze.

Vuonna 1994 hän sai Vantaan kulttuuripalkinnon yhdessä Maarit Hurmerinnan kanssa. Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuoden 2022 alusta alkaen.

## Diskografia
*  (LRLP 263)
* Sam Haze:  (EPC26701)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ylen Elävä arkisto: Sami Hurmerinta & Taivaanvuohi: Gloom/Muukalaiset yössä (live 1973)
The Pretender

**The Pretender** on yhdysvaltalaisen rockyhtye Foo Fightersin ensimmäinen single yhtyeen kuudennelta studioalbumilta *[[Echoes, Silence, Patience & Grace]]*. Se julkaistiin iTunes-verkkomusiikkikaupassa 8. elokuuta 2007. CD- ja vinyyliversiot julkaistiin 17. syyskuuta 2007. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Sam Brown. Se oli ehdolla MTV Video Music Awardsissa parhaaksi rock-videoksi.

Kappale voitti Grammy-palkinnon kategoriassa *Best Hard Rock Performance*. Rolling Stonen *The 100 Best Songs of 2007* -listauksessa se sijoittui 47:nneksi.

## Kappaleet

*CD
#”The Pretender”
#”If Ever”

*Maxi CD
#”The Pretender”
#”Come Alive” (demo-versio)
#”If Ever”
#”Monkey Wrench" (live video)

*7″ vinyyli
#”The Pretender”
#”Bangin”

## Singlen listasijoitukset

## Lähteet
Asetofenoni

**Asetofenoni** on orgaaninen yhdiste (ketoni), joka on palavaa,  alle huoneenlämmössä  eli 20 °C alapuolella olomuodoltaan valkoisia kiteitä ja yli 20 °C:n lämpötilassa väritöntä nestettä, jolla on karvasmantelia muistuttava makea tuoksu. Sen kemiallinen kaava on C8H8O ja rakennekaava on C6H5COCH3. Asetofenonista käytetään myös nimityksiä *1-fenyylietanoni*, *fenyylimetyyliketoni*, *asetyylibentseeni* ja *hypnoni*. 

Asetofenonin moolimassa on 120,15 g/mol, sulamispiste 20 °C, kiehumispiste 202 °C, tiheys 1,0296 g/cm3, hajukynnys 0,004–2,02 ppm, leimahduspiste 82 °C (o.c.), itsesyttymislämpötila 571 °C ja CAS-numero 98-86-2. Aine liukenee veteen niukasti, mutta liukenee alkoholiin ja eetteriin.

Asetofenonia on aiemmin käytetty anestesiassa. Ainetta käytetään orgaanis­ten kemikaalien synteeseissä valoherkisteenä sekä katalyyttinä alkeenien polymeroinnissa. Asetofenonia lisätään tuoksukomponentiksi hajusteteollisuudessa sekä kosmeettisiin valmisteisiin, saippuaan, pesuaineisiin, tupakkatuotteisiin ja virvoitusjuomiinkin. Ainetta käytetään myös muovien ja hartsien liuottimena sekä teolliseen maalien poistoon. 

Asetofenonia voidaan valmistaa Friedel–Crafts-asyloinnilla bentseenistä ja asetyylikloridista.

Asetofenonin kaupallisena nimenä on Hypnone. 

## Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Lyhytaikainen altistuminen asetofenonille ärsyttää silmiä aiheuttaen jopa sarveiskalvovaurioita sekä voi aiheuttaa vaikutuksia keskushermostoon ja suurilla pitoisuuksilla johtaa jopa tajuttomuuteen. Alkoholin käyttö lisää aineen haitallista vaikutusta. Pitkäaikainen tai toistuva altistuminen aineelle voi kuivattaa ihoa.

Elimistöstä asetofenoni erittyy virtsaan esimerkiksi hydroksiasetofenoneina ja hippurihappona.

## Aiheesta muualla

*
*Asetofenonin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 26.12.2014.
*Kemian työsuojeluneuvottelukunta (KETSU): Asetofenoni 
*Etälukio: Bentseenin Friedel-Crafts asylointi 
*PubChem: Acetophenone 
*KEGG: Acetophenone 
*ChemBlink: Acetophenone
Toktar Aubakirov

**Toktar Ongarbajuly Aubakirov** (; ; s. 27. heinäkuuta 1946 Karaganda) on kazakstanilainen kenraalimajuri ja entinen kosmonautti. Hän osallistui vuonna 1991 lennolle Miriin. Hänestä tehtiin vuonna 1988 Neuvostoliiton sankari, ja hänellä on myös Leninin kunniamerkki.
Pavel Beljajev

**Pavel Ivanovitš Beljajev** (; 26. kesäkuuta 1925 – 10. tammikuuta 1970) oli toinen Voshod 2 -lennolle vuonna 1965 osallistuneista kosmonauteista. Beljajev ei kuitenkaan osallistunut Aleksei Leonovin kanssa historian ensimmäiselle avaruuskävelylle. 

Beljajev syntyi Vologdan alueella Venäjän SFNT:ssä. Hän oli kansallisuudeltaan venäläinen. Hän liittyi NKP:n jäseneksi vuonna 1949. Hänelle myönnettiin muun muassa Neuvostoliiton sankarin arvonimi. 

Beljajeville tehtiin kohtalokkain seurauksin vatsahaavaleikkaus, sillä hän sairastui peritoniittiin ja kuoli vain 44-vuotiaana. Hänet on haudattu Novodevitšin nunnaluostariin Moskovaan.
Jack Lang

**Jack Lang** (s. 2. syyskuuta 1939 Mirecourt, Ranska) on ranskalainen sosialistipoliitikko, joka muistetaan erityisesti François Mitterrandin presidenttikauden näkyvänä kulttuuriministerinä 1980-luvulla. Hän oli Euroopan parlamentin jäsen Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmässä vuosina 1994–1997.

Langin isä oli Amerikan-harrastaja ja muunsi poikansa nimen "Jacquesista". Hänen puolisonsa on Monique Buczynski.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Jack Langin sivusto
*
Veikko Pentikäinen

Rovasti **Veikko Adolf Pentikäinen** (12. kesäkuuta 1909 &ndash; 14. helmikuuta 1992) oli vanhoillislestadiolainen saarnaaja ja vaikuttajapersoona. Hän syntyi Helsingissä, mutta valmistui ylioppilaaksi Kuopion Lyseosta 1930. Papiksi hänet vihittiin vuonna 1934 Turussa. Sen jälkeen hän toimi ylimääräisenä pappina Alavudella 1934 ja Velkualla 1934–1938. Hän toimi kirkkoherrana Rantsilassa 1938–1944 ja kappalaisena Haapajärvellä 1944–1960. Sairaalasielunhoitajana hän toimi ensin Lappeenrannassa 1960–1963 ja sitten Rovaniemellä 1963–1972. Hän toimi Pukkilan kirkkoherrana 1972–1976 ja jäi sitten eläkkeelle. Eläkevuosiaan hän vietti Järvenpäässä. Veikko Pentikäinen toimi sotilaspappina rintamalla 5.8.1942–1.4.1943 Uhtualla ja 20.5.1944–23.11.1944 Vienan kanavalla ja Lapin sodassa. Veikko Pentikäinen liittyi vanhoillislestadiolaisuuteen Helsingissä 1931 ja hänet asetettiin saarnaajaksi samana vuonna Kuopiossa.

Veikko Pentikäinen oli professori Juha Pentikäisen isä. Veikko Pentikäisen veli oli Neuvostoliiton vakoojana tunnetuksi tullut Vilho Pentikäinen.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Christopher Fry

**Christopher Fry** (1907 Bristol, Britannia – 2005) oli englantilainen näytelmäkirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja. Hän  oli kveekari. 

Fryn tunnetuimpia näytelmiä ovat *The Boy with the Cart* (1938), *A Phoenix Too Frequent* (1946, suom. *Leski ja korpraali*), *The Firstborn* (1946), *The Lady's Not for Burning* (1949), *Thor, with Angels* (1949), *Venus Observed* (*[[Venus näköpiirissä]]*, 1950) ja *The Dark Is Light Enough* (1957). Fryn näytelmistä on tehty myös elokuvia. 

Lisäksi Fry oli itse mukana käsikirjoittamassa elokuvia *[[Ben-Hur]]* (1959) ja *[[Barabbas (elokuva)|Barabbas]]* (1962). Hän kuoli sairaalassa Chichesterissä 97-vuotiaana.

Fry oli Royal Society of Literaturen jäsen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Laakson lilja

**20 suosikkia – Laakson lilja** on Maaritin kokoelma-albumi vuodelta 1995. Levy on osa 20 suosikkia -kokoelmasarjaa.

## Kappaleet
#  – [1980]
#  [1973]
#  [1978]
#  – [1981]
#  – [1978]
#  [1978]
#  – [1980]
#  [1975]
#  [1976]
#  [1973]
#  – [1980]
#  – [1993]
#  – [1978]
#  [1978]
#  - [1980]
#  – [1993]
#  – [1979]
#  - [1993]
#  - [1978]
#  - (Child Of Mine) [1973]

## Lähteet
M/S TransPulp

**M/S TransPulp** () on ruotsalaisen Rederi AB Transatlanticin omistuksessa oleva ro-ro-alus. Alus on rakennettu vuonna 2006 Aker Yardsin Rauman telakalla. TransPulp on rekisteröity Ruotsin lipun alle, ja sen kotisatama on Skärhamn. Nykyisin alus kuljettaa suomalais-ruotsalaisen metsäteollisuusyritys Stora Enson tuotteita.

TransPulpin sisaraluksia ovat M/S TransPaper ja M/S TransTimber.

## Käyttöhistoria

Alus luovutettiin 8. joulukuuta 2006  Baltic Container Shippingin (Rederi AB Transatlantic) omistukseen. Alus rekisteröitiin Ruotsin lipun alle ja kotisatamaksi tuli Skärhamn. Tämän jälkeen Rederi AB Transatlantic aloitti kuljettamaan Stora Enson tuotteita TransPulpilla.

Heinäkuussa 2009 TransPulp ajoi karille Saksan Travemündessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Fakta om Fartyg – M/S Transpulp 
*Transatlantic: TransPulp
Valeri Bykovski

**Valeri Fjodorovitš Bykovski** (; 2. elokuuta 1934 Pavlovski Posad –  27. maaliskuuta 2019) oli neuvostoliittolainen kosmonautti. Hän osallistui kolmelle miehitetylle avaruuslennolle: Vostok 5:lle, Sojuz 22:lle ja Sojuz 31:lle. 
Bykovskin lento Vostok 5:llä oli pisin ihmisen yksinlento avaruudessa: 4 päivää ja 23 tuntia. Kaikkiaan hän oli avaruudessa 20 päivää 17 tuntia ja 48 minuuttia.

Bykovskista tehtiin vuonna 1963 Neuvostoliiton sankari. Hänellä oli lisäksi Leninin ja Punaisen tähden kunniamerkit.

## Kuvia

Tiedosto:The Soviet Union 1963 CPA 2885 stamp (Second 'Team' Manned Space Flight. Valery Bykovsky and the 'Vostok 5' spacecraft) large resolution.jpg|Valeri Bykovski ja Vostok 5 neuvostoliittolaisessa postimerkissä vuonna 1963.
Tiedosto:Bundesarchiv Bild 183-T0905-107, Landung der Kosmonauten Bykowski und Jähn.jpg|Valeri Bykovski ja itäsaksalainen astronautti Sigmund Jähn
Tiedosto:RIAN_archive_619144_Cosmonauts_Valentina_Tereshkova_and_Valery_Bykovsky_among_children.jpg|Bykovski ja Valentina Tereshkova lasten kanssa noin vuonna 1963.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Laakson liljasta metsän tyttöön

**Laakson liljasta metsän tyttöön** on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan kokoelma-albumi vuodelta 2002. Levy on virallisesti Maaritin kolmas kokoelma, ja se on niistä tähän mennessä kattavin, sisältäen Maaritin uran merkittävimmät kappaleet.

## Kappaleet
### CD 1
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### CD 2
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#
Bob Fosse

**Robert Louis ”Bob” Fosse** (23. kesäkuuta 1927 Chicago, Yhdysvallat – 23. syyskuuta 1987 Washington, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen musikaalien koreografi ja ohjaaja sekä elokuvaohjaaja.

## Ura
Fossen tunnetuimpia musikaaleja ovat *The Pajama Game* (1954) ja *Damn Yankees* (1955). Hänen osin omaelämäkerrallinen elokuvansa *[[Syke ei sammu]]* (1979) palkittiin Cannesin elokuvajuhlien Kultaisella palmulla. Hän sai urallaan kahdeksan Tony-palkintoa, kolme Emmy-palkintoa ja vuonna 1972 parhaan ohjauksen Oscarin ja Bafta-palkinnon elokuvasta *[[Cabaret (elokuva)|Cabaret]]*.

Fosse ihaili Fred Astairea.

## Yksityiselämä
Fosse oli nuorin norjalaisen isänsä ja irlantilaisen äitinsä kuudesta lapsesta. Fosse oli naimisissa kolmeen otteeseen. Kaksi ensimmäistä avioliittoa päättyivät avioeroon; kolmas kesti virallisesti Fossen kuolemaan saakka, mutta pari asui jo erillään. Fosse kuoli sydäninfarktiin 60-vuotiaana.

## Aiheesta muualla
* 
*
Warner

**Warner** voi tarkoittaa seuraavia:

## Liikeyrityksiä

* Warner Bros. Discovery, yhdysvaltalainen mediakonserni, johon kuuluvat:
** Warner Bros., Warner Bros. Discoveryn omistama elokuva-, musiikki- ja televisioviiteen tuottaja
** Warner Bros. Animation, yhdysvaltalainen animaatioita tuottava Time Warnerin tytäryhtiö
** Warner Bros. Interactive Entertainment, yhdysvaltalainen videopelien julkaisija
** Warner Bros. International Television Production, kansainvälinen televisiotuotantoyhtiö
** Warner Bros. Pictures Animation, Warner Bros. Picturesin animaatio-osasto
** Warner Music Group, yhdysvaltalainen levy-yhtiö
** Warner Music Canada, Kanadassa toimiva Warner Music Groupin tytäryhtiö
** Warner Music Finland, Suomessa toimiva Warner Music Groupin tytäryhtiö, 
** Warner Records, Warner Bros.:n perustama osakeyhtiö ja levymerkki, nykyisin osa Warner Music Groupia
** Warner/Chappell Music, yhdysvaltalainen musiikkikustantamo
* WarnerMedia, *Time Warner*, Warner Bros. Discoveryyn sulautunut media-alan yritys

## Henkilöitä
### Warner sukunimenä

* Brad Warner (s. 1964), yhdysvaltalainen zenbuddhalainen pappi
* Brian Hugh Warner, *Marilyn Manson* (s. 1969), yhdysvaltalainen muusikko ja näyttelijä
* Daniel Bashiel Warner (1815–1880), Liberian presudentti 1864–1868
* David Warner (1941–2022), englantilainen näyttelijä
* Damian Warner (s. 1989), kanadalainen yleisurheilun moniottelija ja olympiavoittaja
* Emily Howell Warner (1939–2020), yhdysvaltalainen liikennelentäjä
* Fred Warner (s. 1996), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
* Jack L. Warner (1892–1978), yhdysvaltalainen elokuvatuottaja, yksi Warner Bros. -konsernin perustajista
* John Warner (1927–2021), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko
* Julie Warner (s. 1965), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Justyn Warner (s. 1987), kanadalainen pikajuoksija
* Kurt Warner (s. 1971), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
* Mark Warner (s. 1954), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja liikemies
* Rex Warner (1905–1986), brittiläinen kirjailija
* Susan Warner, *Elizabeth Wetherell* (1819–1885), yhdysvaltalainen kirjailija
* Sylvia Townsend Warner (1893–1978), englantilainen kirjailija ja runoilija

### Warner etunimenä

* Warner Baxter (1889–1951), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Warner Oland, alk. *Johan Verner Ölund* (1879–1938), ruotsalais-yhdysvaltalainen näyttelijä

### Kuvitteellisia henkilöitä

* Liz Warner, televisiosarjassa *[[Num3rot]]*

## Muita merkityksiä

* Warner Robins, kaupunki Georgiassa Yhdysvalloissa
* Warnerin yliopisto (), Floridassa toimiva yksityinen yliopisto
* Warnerin Tyynenmeren yliopisto (), Oregonissa toimiva yksityinen yliopisto 
* Time Warner Center, pilvenpiirtäjä New Yorkissa.
Valli Raita

**Valli Vaijolette Raita** (o.s. **Vuorinen**, 6. heinäkuuta 1905 Turku – 3. tammikuuta 1977) oli suomalainen näyttelijä. Hänen aviomiehensä oli näyttelijä Eino Raita. Pariskunnan tytär Marjatta Raita oli myös näyttelijä. Valli Raidan ainoa elokuvarooli oli elokuvassa *[[Rantasuon raatajat]]* vuonna 1942.

Valli Raita aloitti näyttelijäuransa vuonna 1935 kotikaupunkinsa Turun Työväenteatterissa, jossa hän työskenteli ensin vuodet 1935–1937 ja sitten 1939–1941 palattuaan Kotkan Maakuntateatterista. Vuosina 1941–1946 hän näytteli Porin Teatterissa ja palasi taas Turkuun, nyt vastaperustettuun kaupunginteatteriin. Turussa hän teki myös lausunta- ja tanssiesityksiä ja ohjasi vuodesta 1953 amatöörinäyttämöiden tuotantoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Eugen d’Albert

**Eugen Francis Charles d’Albert** (10. huhtikuuta 1864 – 3. maaliskuuta 1932) oli skotlantilaissyntyinen saksalainen säveltäjä ja pianisti.

D'Albert syntyi Glasgow’ssa. Hän opiskeli isänsä johdolla, kunnes pääsi stipendillä Lontoon Royal College of Musiciin, jossa häntä opettivat Ernst Pauer, Ebenezer Prout, John Stainer ja Arthur Sullivan. Myöhemmin hän opiskeli Weimarissa iäkkään Lisztin johdolla. D’Albert saavutti jo nuorena laajalti mainetta erinomaisena pianistina, vaikka hän tulikin sittemmin tunnetuksi ennen kaikkea oopperasäveltäjänä. Häntä on pidetty huomattavimpana veristisen oopperatyylin omaksuneena saksalaisena säveltäjänä.

D’Albertin ansiokkaimpia teoksia ovat hänen useat oopperansa, jotka eivät ole kuitenkaan jääneet vakio-ohjelmistoihin. Muuhun tuotantoon kuuluu esimerkiksi sinfonia, kaksi pianokonserttoa, sellokonsertto, lauluja ja pianomusiikkia. Hän oli elämänsä aikana kuudesti naimisissa; yksi puolisoista oli venezuelalainen pianisti Teresa Carreño. D’Albert oli läpi elämänsä hyvin työteliäs ja kirjoitti sävellyksiä viimeisiin elinpäiviinsä saakka.

D’Albert kuoli Riiassa ja sai hautapaikan Morcotesta Sveitsistä.

## Lähteet
* Haapanen, Toivo ym. (toim.): *Musiikin tietokirja* (2. painos), s. 18. Helsinki: Otava, 1957.
* Talvitie, Oiva ja Rydman, Kari: *Sävelten maailma*, s. 3. Porvoo: WSOY, 1956.

## Aiheesta muualla

* Eugen d’Albert. *Aamulehti*, 12.5.1929, nro 128, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot.
Emmerich Kálmán

**Emmerich Kálmán** (myös **Imre Kálmán**, 24. lokakuuta 1882 Siófok – 30. lokakuuta 1953 Pariisi) oli unkarilainen säveltäjä. 

Kálmán syntyi Siófokissa juutalaiseen perheeseen. Hän haaveili konserttipianistin urasta, mutta tämän esti varhain puhjennut artriitti. Hän päätyi opiskelemaan musiikin teoriaa ja sävellystä Franz Liszt -musiikkiakatemiaan Budapestiin. 

Kálmán oli tuottelias operettisäveltäjä. Hän asettui Wieniin, jossa hän työskenteli vuoteen 1938. Saksan miehítettyä Itävallan Kálmán siirtyi Pariisiin. Hän pakeni toisen maailmansodan aikaisesta Euroopasta ja sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1942. Hän palasi Eurooppaan vuonna 1949 ja kuoli Pariisissa 71-vuotiaana. Kálmánia pidetään Franz Lehárin ohella ns. wieniläisen valssioperetin etevimpänä edustajana.

## Operetteja

* *Tatárjárás/Ein Herbstmanöver (Syysmanööverit)* (1909)
* *Der Zigeunerprimas (Viulukuningas)* (1912)
* *[[Mustalaisruhtinatar|Die Czárdásfürstin]] (Mustalaisruhtinatar)* (1915)
* *Die Faschingsfee (Karnevaalikuningatar)* (1917)
* *Das Hollandweibchen (Hollantilaistyttö) *(1919)
* *Die Bajadere (Bajadeeri)* (1921)
* *[[Kreivitär Mariza|Gräfin Mariza]] (Kreivitär Mariza)* (1924)
* *[[Sirkusprinsessa|Die Zirkusprinzessin]] (Sirkusprinsessa)* (1926)
* *Die Herzogin von Chicago (Chicagon herttuatar)* (1928)
* *Das Veilchen von Montmartre (Montmartren orvokki)* (1930)
* *Der Teufelsreiter (Paholaisratsastaja)* (1932)
* *Marinka* (1945)
* *Arizona Lady* (1954; Kálmánin pojan Charles Kálmánin täydentämä)
Stiller (televisio-ohjelma)

**Stiller** oli Ruben Stillerin juontama televisio-ohjelma, jota esitettiin Nelosella vuosina 1998–2001. Ohjelmassa Ruben Stiller kommentoi ajankohtaisia asioita ja haastatteli julkisuuden henkilöitä. *Stillerin* päätyttyä Ruben Stiller ryhtyi juontamaan *R-Studio*-ohjelmaa.
Joel Grey

**Joel David Grey** (s. 11. huhtikuuta 1932) on yhdysvaltalainen näyttelijä. 

Grey syntyi **Joel Katz** -nimisenä Clevelandissa, Ohiossa. Hänen äitinsä oli Grace ja isänsä Mickey Katz. Hän valmistui Beverly Hills High Schoolista Kaliforniassa vuonna 1950. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. 

Grey sai Tony-palkinnon roolistaan musikaalissa *[[Cabaret (musikaali)|Cabaret]]* (1966). Hän sai ''Cabaret’n'' elokuvaversiosta niin ikään parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon vuonna 1972. Hän on esiintynyt myös televisiossa.

Grey oli vuosina 1958–1982 naimisissa Jo Wilderin kanssa; avioliitto päättyi eroon. Parille syntyi kaksi lasta, tytär Jennifer ja poika James, joista ensin mainitusta tuli näyttelijä ja viimeksi mainitusta kokki.
Ernő Dohnányi

**Ernő Dohnányi** (27. heinäkuuta 1877 – 9. helmikuuta 1960) oli unkarilainen säveltäjä, kapellimestari ja pianisti. 

Dohnányi syntyi nykyisessä Bratislavassa. Hänen isänsä oli sellonsoittoa harrastanut matematiikanprofessori, jolta saamiensa alkeisopintojen jälkeen nuori säveltäjä pääsi opiskelemaan Hans von Koesslerin johdolla. Johannes Brahmsin järjesti Dohnányin ensimmäisen julkaistun sävellyksen, pianokvintetto c-molli, ensiesityksen Wienissä.

Opiskeltuaan lyhyesti Eugen d'Albertin johdolla Dohnányi debytoi Berliinissä 1897, ja pian hän saavutti pianistina mainetta eri puolilla Eurooppaa. Hän ei rajoittunut resitaaleihin tai orkesterien solistinosiin, vaan esitti myös kamarimusiikkia. Hän selvisi toisen maailmansodan kotimaassaan, mutta siirtyi sen jälkeen Yhdysvaltoihin. Hän kuoli keuhkokuumeeseen New Yorkissa 82-vuotiaana. 

Dohnányin viimeinen esiintyminen tapahtui kapellimestarina 30. tammikuuta 1960. Hänen tuotantonsa säveltäjänä on muodoltaan monipuolista: siihen kuuluu mm. oopperoita, kuoromusiikkia, orkesteriteoksia, konserttoja, kamarimusiikkia ja pianokappaleita. Vaikutteita on haettu paitsi perinteisestä eurooppalaisesta taidemusiikista, myös kotiseudun kansanmusiikista sekä myöhemmin amerikkalaisesta kansanmusiikista (*American Rhapsody*) ja jazzista. 

## Muuta
Ernő Dohnányin poika Hans von Dohnányi oli juristi, joka teloitettiin huhtikuussa 1945 osallisena Adolf Hitlerin salamurhayritykseen. Murhayritys tunnetaan paremmin nimellä heinäkuun 20. päivän salaliitto. 

Hans von Dohnányin poika Christoph von Dohnányi (s. 1929) on kapellimestari, joka on toiminut mm. Clevelandin orkesterin johtajana.

## Lähteet
Far Out

**Far Out** on vuosina 2001–2002 MTV3-kanavalla esitetty matkailuaiheinen kilpailuohjelma. Ohjelmassa seurattiin viikoittain kahden kilpailijaparin seikkailuja eri puolilla Eurooppaa. Heille annettiin tehtäviä suoritettavaksi, ja yleisö päätti viikottain äänestämällä kumman kahdesta parista halusi tippuvan suoritusten perusteella.

*Far Outia* tehtiin kolme tuotantokautta. Ensimmäinen kausi esitettiin lauantai-iltaisin 31.3.–19.5.2001. Suuren suosion saavuttamana toinen kausi esitettiin jo saman vuoden syksyllä perjantai-iltaisin 21.9.–23.11.2001. Kolmas kausi esitettiin 22.3.–17.5.2002. Ohjelmaa juonsivat Jaana Pelkonen, Wallu Valpio, Tuomas Enbuske (kausi 1) ja Tatu Ferchen (kaudet 2-3).

*Far Out* oli kevään 2001 suosituimpia ohjelmia. Ohjelma voitti vuoden viihteen Venlan ja Formaatti-Finlandia-palkinnon. Se oli ensimmäisiä suomalaisia tv-formaatteja mitä myytiin ulkomaille; Norjassa *Far Outia* tehtiin yksi kausi syksyllä 2001. Syyskuun 11. päivän terrori-iskut kuitenkin romahduttivat paikasta toiseen lentämiseen perustuvan ohjelman markkinat.

*Far Outin* ensimmäisen tuotantokauden voittaneet Tatu Ferchen ja Eeka Mäkynen nousivat yleisön suosioon ja ponnahtivat kuuluisuuteen sarjan myötä. Heitä pidetään Suomen ensimmäisinä tosi-tv-tähtinä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Carl Tausig

**Carl Tausig** (4. marraskuuta 1841 Varsova – 17. heinäkuuta 1871 Leipzig) oli puolalainen säveltäjä ja pianisti.

Tausig syntyi Varsovassa juutalaisille vanhemmille ja sai varhaisimman opetuksensa isältään, pianisti Aloys Tausigilta. Hän tutustui 14-vuotiaana Lisztiin ja 16-vuotiaana Wagneriin. 

Tausigin lupaavasti alkaneen uran sekä säveltäjänä, esiintyvänä taiteilijana että musiikinopettajana keskeytti lavantauti, johon hän kuoli Leipzigissa vain 29-vuotiaana. Koko säilynyt sävellystuotanto koostuu pianomusiikista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Rauman vanha rautatieasema

**Rauman vanha rautatieasema** sijaitsee Rauman keskustan tuntumassa Karjalankadun varrella. Matkustajaliikenne asemalle lakkautettiin toukokuussa 1988. Nykyisin asemarakennuksessa on liikehuoneistoja. Rauman ratapihan tavaraliikenne hoidetaan läheiseltä tavara-asemalta.

Uusrenessanssia edustava puinen asemarakennus on vuodelta 1897 ja sitä on laajennettu vuonna 1910. Aseman suunnittelijaa ei tunneta. Kokonaisuuteen liittyvät myös talousrakennus, asemapuisto sekä radan toisella puolella asemaa vastapäätä sijaitsevat tavaramakasiinit.

Aseman edustalla olevalla aukiolla on vuonna 1962 Rauman radan 65-vuotisjuhlassa paljastettu radanrakentajien muistomerkki. Sen on suunnitellut kuvanveistäjä Uno Aro.

Museovirasto on vuonna 2009 määritellyt rautatieaseman ympäristöineen valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.

Asemalle on liikennöity satunnaisesti matkustajajunilla; esimerkiksi vuonna 2023 VR järjesti muutaman kaukojunavuoron Raumanmeren juhannuksen tarpeisiin.

## Lähteet
*Museovirasto, Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt
*Vaunut.org

### Viitteet
Otanlahti

**Otanlahti** on Rauman kaupunginosa, joka sijaitsee samannimisen merenlahden rannalla kaupungin keskustan luoteispuolella. Suuri osa Otanlahdesta on ulkoilu- ja virkistysalueena. Sen rakennuskanta koostuu lähinnä pientaloista. 

Otanlahti on tullut tunnetuksi Raumanmeren juhannuksen pitopaikkana vuosina 1999–2007 sekä jälleen vuodesta 2016 lähtien. Kaupunginosassa sijaitsevat muun muassa Rauman Lyseon lukio, Otanlahden urheilukeskus, Poroholman leirintäalue ja yleinen uimaranta. Otanlahden pohjoispuolella sijaitsevalla Fåfängan alueella toimivat Rauman maauimala sekä Rauman kesäteatteri. Syväraumanlahti erottaa Otanlahden Syvärauman kaupunginosasta.

## Aiheesta muualla

* Otanlahden alue ja palvelut nettisivusto
Teresa Carreño

**María Teresa Carreño García de Sena** (22. joulukuuta 1853 Caracas – 12. kesäkuuta 1917 New York) oli venezuelalainen pianovirtuoosi. Hän muutti New Yorkiin 1862 ja esiintyi vuonna 1863 Abraham Lincolnille Valkoisessa talossa ja 53 vuotta myöhemmin Woodrow Wilsonille. 

Carreño muutti vuonna 1866 Eurooppaan ja palasi synnyinmaahansa vasta 1885. Hän oli neljään otteeseen naimisissa; yksi puolisoista oli saksalainen säveltäjä Eugen d’Albert. 

Carreño oli myös säveltäjä, jonka tuotanto, noin 75 teosta, koostuu suurimmilta osin pianomusiikista. Hän kuoli asunnollaan New Yorkissa 63-vuotiaana. Hänen mukaansa on nimetty Teresa Carreñon kulttuurikeskus Caracasissa ja pianokilpailu Miamissa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
M/S Boge

**M/S Boge** oli panamalaisen Boge Transport Inc.:n omistama alus, joka oli valmistettu Ruotsissa Sölvesborgin telakalla Sölvesborgissa vuonna 1956.

## Valmistus
Alus tilattiin Sölvesborgs Varvilta Sölvesborgista. Sen köli laskettiin 17. lokakuuta 1955 telakkanumerolla 45 ja alus laskettiin vesille 28. toukokuuta 1956 nimellä *Boge*. Alus luovutettiin 19. heinäkuuta Rederi Ab Slitelle, joka oli sen toinen omistaja. Toisena omistajana oli Rederi Ab Jan.

## Käyttöhistoria
Alus aloitti 23. kesäkuuta 1961 liikennöinnin reiteillä Simpnäs (Norrtälje) / Norrtälje – Maarianhamina. Se poistettiin liikenteestä 26. elokuuta 1963 ja aluksen matkustajatilat poistettiin. Alus myytiin syyskuussa göteborgilaiselle Kihlbergs Fartygs agentur Ab:lle, joka nimesi aluksen *M/S Mariniksi*.

Alus myytiin maaliskuussa 1966 Partrederi Åke G. Petterssonille Skärhamniin, jolloin se nimettiin *S/S Marineksi*. Alus siirrettiin 1968 ÅSP Rederi Ab:lle Skärhamniin nimen säilyessä ennallaan. Se myytiin marraskuussa 1976 Cia Scanow Star SA:lle Panamaan, joka nimesi sen *M/S Mariner IV:ksi*. Seuraavan vuoden heinäkuussa alus myytiin Sun Coast Limitedille Road Harbouriin Tortolaan ja se nimettiin *M/S Sun Coastiksi*. Alus myytiin vielä kerran vuonna 1979 Boge Transport Inc.lle Panamaan ja se sai nimen *M/S Boge*. Alus upposi Port Limonin satamaan 19. kesäkuuta 1981.

## Lähteet
Crystal Empire

**Crystal Empire** on saksalaisen power metal -yhtyeen Freedom Callin vuonna 2001 julkaistu toinen studioalbumi.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
*Chris Bay – laulu, kitara, kosketinsoittimet
*Sascha Gerstner – kitara
*Ilker Ersin – basso
*Dan Zimmermann – rummut

### Vierailijat
*Rolf Kholer – taustalaulu
*Olaf Senkbeil – taustalaulu
*Janie Dixon – taustalaulu
*Mitch Schmitt – taustalaulu
*Stefan Heimer – basso kappaleissa 4, 6, 7 ja 9

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Whiplash (Metallican kappale)

**Whiplash** on Metallican vuonna 1983 ilmestyneen Kill ’Em All -albumin kuudes kappale ja ensimmäinen singlejulkaisu. Kappaleen ovat säveltäneet James Hetfield ja Lars Ulrich. Se kuuluu selvästi albumin nopeimpien ja raskaimpien kappaleiden joukkoon, ja tekikin alkuaikojen Metallican tunnetuksi nimenomaan thrash metal -yhtyeenä. Sana "whiplash" () viittaa 1980-luvun metallimusiikkifanien keskuudessa suosittuun harrastukseen, ns. moshaamiseen ja headbangingiin.

## Kokoonpano
* James Hetfield – laulu, rytmikitara
* Kirk Hammett – soolokitara
* Cliff Burton – basso
* Lars Ulrich – rummut

## Lähteet
Katsuni

**Katsuni** (oikealta nimeltään **Céline Tran**, s. 9. huhtikuuta 1979, Lyon, Ranska) on  ranskalainen näyttelijä, kamppailulajien harrastaja, bloggaaja ja entinen pornonäyttelijä. Hänellä on ranskalaiset ja vietnamilaiset juuret. Elokuussa 2013 Katsuni ilmoitti lopettavansa pornonäyttelijän uransa ja saman vuoden joulukuussa hänet nimettiin AVN:n (Adult Video Newsin) kunniagalleriaan. Lopettamisensa jälkeen Katsuni on ollut osallisena muissa taidelajeissa oikealla nimellään, kuten kauhusarjakuva *DoggyBagsin* käsikirjoittajana ja näyttelijänä toimintaelokuvissa (mm. *Jailbreak*).

Hänellä on yli 30 kansainvälistä erotiikan alan palkintoa, mukaan lukien 12 AVN Awardia. Katsuni muun muassa sai ”Best Europan Starlet” (2002), ja on voittanut kolme AVN Awardia luokassa *Female Foreign Performer of the Year* vuosina 2005, 2006 ja 2007. Katsuni on poseerannut *[[Penthouse]]*-lehdessä. Vuonna 2018 hän julkaisi omaelämäkertansa *Ne dis pas que tu aimes ça*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Katsuni.fr - *Virallinen kotisivu*
* Katsuni: ”Aloin tehdä pornoa, koska tahdoin kohdata pelkoni”. Plaza.fi 6.9.2008.

*
Nova Gorica

**Nova Gorica** on kaupunki ja kunta läntisessä Sloveniassa, Italian rajan läheisyydessä. Kaupunki perustettiin vuonna 1948, kun alueen pääkaupunki Gorica (ital. *[[Gorizia]]*) oli Pariisin rauhansopimuksessa liitetty Italiaan. Nova Gorican kaupunkikeskuksessa oli noin 13&nbsp;000 asukasta vuoden 2020 arvioiden mukaan, kun koko kunnan alueella asukkaita on oli noin 31&nbsp;900.

Kostanjevican kukkulalla, kaupungin eteläosissa, sijaitsevan Marian ilmestyspäivän kirkon kryptaan on haudattu Ranskan kuningas Kaarle X perheineen. Kaupungin pohjoislaidalla kohoaa 682 metrin korkeuteen Sveta Gora (*Pyhä vuori*), jossa on käynyt pyhiinvaeltajia 450 vuoden ajan. Vuorelta näkee kirkkaalla säässä Istriaan, Venetsiaan ja Dolomiiteille saakka. Vuoren huipulla sijaitsevat basilika, fransiskaaniluostari sekä Isonzon taisteluiden museo. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nova Gorican virallinen sivusto 
* Turistien informaatiokeskus 
* Nova Gorican yliopisto
SOFIA

**SOFIA** (Stratospheric Observatory for Infrared Astronomy, 'Stratosfäärinen infrapuna-observatorio') on Nasan ja DLR:n (Saksan ilmailu- ja avaruustutkimuslaitos) yhdessä rakentama lentävä infrapunaobservatorio.

## Rakenne
Observatorio on rakennettu alun perin Pan Amille kuuluneeseen Boeing 747SP -lentokoneeseen. (*”Clipper Lindbergh” [[Charles Lindbergh]]in kunniaksi)*. Kone on ollut Nasan hallussa vuodesta 1996, ja koneelle on tehty merkittäviä rakenteellisia muutoksia. Koneen peräpäähän on asennettu 2,5 metrin peilillä varustettu infrapunateleskooppi. Koska koneen halutaan olevan ilmassa mahdollisimman kauan kerrallaan, on kaikki järjestelmät tehtävä mahdollisimman kevyiksi. Siksi alun perin neljä tonnia painaneen peilin alapintaa on kevennetty porauksin. Näin peili on kevennetty 960 kilon painoiseksi. Kokonaisuutena teleskooppi painaa noin 20 tonnia, ja kone voi olla ilmassa noin kymmenen tuntia kerrallaan.

## Lentokoneteleskoopin etuja
SOFIA ei ole ensimmäinen laatuaan, mutta kooltaan ylivoimainen. 

Infrapuna-aaltoalueen tutkiminen maan pinnalla on vaikeaa, koska maan ilmakehän vesihöyry suodattaa infrapuna-alueen suurelta osin. Spitzer-avaruusteleskooppi ohitti tämän ongelman, mutta avaruusteleskooppi on kallis lähettää, ja koska huolto on mahdotonta, sen käyttöikä on noin viisi vuotta.

SOFIA nousee 11–13 kilometrin korkeuteen, jossa on jo lähes kuivaa, joten sillä pystytään tekemään havaintoja IR-alueella. Koska teleskooppia voidaan huoltaa aina koneen ollessa maassa, sen käyttöiän odotetaan olevan parisen kymmentä vuotta. Lisäksi lentokoneen käyttäminen observatoriona on pitkänkin käyttöajan kuluessa edullisempaa kuin avaruusteleskoopin lähettäminen avaruuteen.

Verrattuna Spitzer-avaruusteleskooppiin SOFIAN suuri peili on kooltaan kolminkertainen, jolloin kuvien laatu on huomattavasti parempi. SOFIAn odotetaan tekevän suoria havaintoja eksoplaneetoista.

## Ongelmia
Suuren peilin pitäminen vakaana lennon aikana on ongelmallista. Teleskooppia ympäröikin tehokkaalla iskunvaimennuksella varustettu tukirakennelma. Lisäksi teleskooppia pitää oikeassa asennossa kolme gyroskooppia.

Teleskoopin ollessa käytössä koneen kylkeen avataan 4x4 metrin aukko. Näin suuri aukko aiheuttaa vaaran koko lentokoneen rakenteiden murtumiselle. Tämän johdosta koneen rakenteita on vahvistettu.

## Toiminta
SOFIA lentänee aikanaan keskimäärin joka toisena yönä. Lennon aikana kerätyt tiedot taltioidaan, ja koneen laskeuduttua data siirretään koneen tietokoneista tutkittavaksi. Ensimmäiset testilennot lennettiin  vuonna 2007. Erinäisten viivästysten jälkeen kone lienee täydessä toimintakunnossa vuonna 2014.

## Lähteet
* Tieteen kuvalehti, 13/2007

## Aiheesta muualla
Guillermo Navarro

**Guillermo Navarro** (s. 1955) on meksikolainen elokuvaaja. Hän on saanut parhaan kuvauksen Oscarin työstään elokuvassa *[[Pan’s Labyrinth]]* (2006).

## Aiheesta muualla
*
Walter Womacka

**Walter Womacka** (22. joulukuuta 1925 Horni Jiretin, Obergeorgenthal, nykyisessä Tšekin tasavallassa – 18. syyskuuta 2010) oli saksalainen kuvataiteilija. Hän oli Saksan demokraattisen tasavallan (DDR) johtajien suosiossa ja Saksojen yhdistyttyä monia hänen teoksiaan väheksyttiin niiden poliittisen sisällön takia. Muutamien töiden arvo on ymmärretty ja vuonna 2003 hänen suurikokoinen teoksensa Berliinin Opettajien talon (Haus des Lehres) ulkoseinässä kunnostettiin.

Womacka kävi Teplicessä sijainnutta valtion keramiikkakoulua vuosina 1940–1943, kunnes joutui Saksan armeijaan ja toiseen maailmansotaan. Sodassa Womacka haavoittui ja joutui sotavangiksi. Vapauduttuaan sotavankeudesta vuonna 1945 hän työskenteli maatyöläisenä. Taideopintoja piti jatkaa sodan jälkeen Saksassa, sillä hänen kotiseutunsa Sudeettimaa oli liitetty Tšekkoslovakiaan ja saksalaisperäinen väestö oli karkotettu.

Womacka opiskeli taidetta useissa eri oppilaitoksissa. Ensiksi vuonna 1946 hän opiskeli käsitöitä Braunschweigissa ja siirtyi vuonna 1948 Weimariin Hochschule für Baukunst und Bildende Künsteen. Weimarin opintojen päätyttyä hän jatkoi opintojaan Dresdenissä vuosina 1951–1952 opettajinaan Fritz Dähn ja Rudolf Bergander.

Womackan ura lähti melko nopeasti nousuun, sillä vuonna 1956 hän valmisti suuren mosaiikkityön Eisenhüttenstadtiin ja kolmen vuoden kuluttua hän sai DDR:n valtion taidepalkinnon. Womacka palkittiin vuonna 1963 Johannes R. Becher -mitalilla ja vuonna 1969 hänestä tuli DDR:n taideakatemian jäsen. Hän sai myös harvinaislaatuisen tilaisuuden pitää näyttelyn Länsi-Saksan pääkaupungissa Bonnissa. Kun Womacka täytti 60 vuotta, hän sai taiteellisista ansioistaan DDR:n ensimmäisen luokan kansallispalkinnon. Womacka oli DDR:ää hallinneen sosialistisen yhtenäisyyspuolueen (SED) jäsen.

Womacka vietti eläkepäiviään Berliinissä. Vuonna 2002 hänen teoksiaan on ollut näytteillä Taipeissa Taiwanissa.

Womackan tunnettuja teoksia ovat edellä mainittu Alexanderplatzin Haus des Lehrersin ulkoseinässä oleva suuri maalaus ja nyttemmin puretussa Tasavallan palatsissa (Palast der Republik) sijainnut maalaus *Kun kommunistit uneksivat...* (*Wenn Kommunisten Träumen...*) vuodelta 1975. Laajimmalle on levinnyt Womackan teos *Rannalla* (*Am Strand*). Maalauksesta tehtiin DDR:ssä postimerkki, josta otettiin 12 miljoonan kappaleen painos.

Womacka kuoli 18. syyskuuta 2010.

## Teokset
* *Farbe Bekennen*, 2004, Verlag das Neue Berlin,  (omaelämäkerta
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Wenn Kommunisten träumen, maalaus
Good Vibrations

**Good Vibrations** on Beach Boysin musiikkikappale ja single vuodelta 1966. Kappaleen on säveltänyt Brian Wilson ja sanoittanut Mike Love.

Ilmestyessään vuonna 1966 "Good Vibrations" oli aikaansa edellä sävellyksenä, sovituksena ja äänityksenä. "Good Vibrationsissa" on harvinaisen monimutkainen rakenne ja monta erilaista osaa, mikä oli Brian Wilsonin tuon ajan lauluille tyypillistä. Sovitus oli myös uraauurtava, Elektro-Thereminin esiintyminen Amerikan listaykkössinglellä oli ja on edelleen ainutkertaista. Kappale hyödynsi moniraitatekniikkaa ja orkestraatioita, joista samplereiden ja sekvenssien myötä tuli vasta noin 20 vuotta myöhemmin populaarimusiikin arkipäivää. Merkittävyydessään "Good Vibrations" mielletään usein Beach Boysin parhaaksi yksittäiseksi kappaleeksi.

"Good Vibrationsista" tuli suuri hitti. Beach Boysin edellinen levy, *[[Pet Sounds]]* oli ollut amerikkalaiselle yleisölle liian surumielinen ja omituinen. Levy-yhtiö Capitol painosti Beach Boysia tekemään varmemmin myyviä singlejä. "Good Vibrations" tuli bändin uralla ajallisesti juuri oikeaan saumaan ja nousi Yhdysvaltojen lisäksi listaykköseksi muun muassa Britanniassa ja Ranskassa.

Good Vibrationsin piti alun perin päätyä *[[Smile (Brian Wilsonin albumi)|Smile]]*-albumille. Levyn työstäminen jäi kuitenkin kesken ja kappale julkaistiin singlenä lokakuussa 1966. Kappale ilmestyi 11 kuukautta myöhemmin *[[Smiley Smile]]*-albumilla, jolla oli muitakin alkuperäiselle Smilelle tarkoitettuja sävellyksiä.

"Good Vibrations" on erilaisilla kriitikoiden listoilla ollut maailman arvostetuimpia pop-kappaleita. *[[Mojo Magazine]]* valitsi Good Vibrationsin vuonna 1997 kaikkien aikojen parhaaksi singleksi. Se oli sijalla kuusi *[[Rolling Stone]]n* listalla *The Greatest Songs of All Time*. Kriitikoiden kaikkien aikojen listauksia kokoavalla Acclaimed Music -verkkosivustolla "Good Vibrations" on sijalla neljä.

## Lähteet
Paneurooppalainen piknikki

**Paneurooppalainen piknikki** oli Itävallan ja Unkarin välisellä rajalla Sopronin kaupungin lähellä 19. elokuuta 1989 pidetty mielenosoitus rauhan ja vapaan liikkumisen puolesta. Maiden yhteisesti hyväksymänä symbolisena rauhaneleenä Sankt Margarethen im Burgenlandin (Itävallassa) ja Sopronkőhidan (Unkarissa) välisen tien sulkeva raja avattiin kolmeksi tunniksi.

Jo aiemmin 27. heinäkuuta 1989 Itävallan ulkoministeri Alois Mock ja hänen unkarilainen virkaveljensä Gyula Horn murtautuivat yhdessä raja-aidan läpi korostaakseen Unkarin 2. toukokuuta 1989 tekemää päätöstä purkaa rajalla olleet valvontajärjestelmät.

Piknikkiä pidetään merkittävänä tapahtumana ketjussa, joka lopulta johti Saksan jälleenyhdistymiseen.  Tapahtuman järjestivät Unkarin oppositiopuolueen Demokraattisen foorumin jäsenet yhdessä kansainvälisen Paneurooppa-liikkeen kanssa. Tapahtumaan osallistuivat Paneurooppa-liikkeen puheenjohtaja Otto von Habsburg, Unkarin ulkoministeri Gyula Horn ja Unkarin järjestelmämuutoksessa vaikuttanut reformikommunisti Imre Pozsgay. Paneurooppa-liikkeen apulaispääsihteeri Walburga Habsburg Douglas toimi piikkilangan leikkaajana ja avasi rajan. Muistotapahtumaa paikalla vietetään vuosittain 19. elokuuta.

Erich Honecker kuvasi tapahtumaa Daily Mirror -lehdelle 19. elokuuta 1989 seuraavasti:

Yli 600 itäsaksalaista käytti tilaisuutta kulkea Rautaesirippuun syntyneen aukon läpi ja paeta länteen. Tilaisuuden järjestäjät olivat jakaneet mainoksia tiedottaakseen asiasta. Kasvavasta väkimäärästä ja saamistaan käskyistä huolimatta unkarilaiset rajavartijat pysyivät rauhallisina eivätkä ampuneet rajan yli pyrkineitä.

Ylesieurooppalaisen piknikin jälkeen Unkari sulki rajansa kolmeksi vikoksi. Tässä vaiheessa hieman kauempana tuhansia itäsaksalaisia odotti vuoroaan, mutta he eivät uskoneet, että raja tultaisiin avaamaan. Rajan ylittäneiden määrä jäi muutamaan sataan. Seuraavina päivinä Unkari lisäsi rajavartijoiden määrää, ja vain muutamia ihmisiä pääsi rajan yli. 11. syyskuuta 1989 pääministeri Miklós Némethin päätöksellä Unkari lopulta avasi rajansa pysyvästi Saksan demokraattisen tasavallan kansalaisille.

## Lähteet
May Pihlgren

**May Eleonora Pihlgren-Ehrström** (6. tammikuuta 1904 Helsinki – 29. lokakuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän opiskeli Helsingin Ruotsalaisen teatterin oppilaskoulussa vuosina 1922–1924 ja kuului sen jälkeen teatterin vakituiseen näyttelijäkuntaan, pian yhtenä sen kantavista voimista. Ensimmäinen elokuvarooli hänellä oli vuonna 1924 Adolf Lindroosin ja Karl Fagerin ohjaamassa *[[Polyteekkarifilmi]]ssä*, ja hänen viimeinen elokuvansa oli Åke Lindmanin ohjaamassa elokuvassa *[[Harjunpää ja ahdistelija]]* (1985). 

Pihlgren esiintyi Ruotsalaisessa teatterissa yli kuuden vuosikymmenen ajan. Hänen viimeiset roolinsa olivat Bo Carpelanin *Jouluaatossa* vuonna 1984 ja Lorcan klassikkonäytelmässä *[[Bernarda Alban talo]]* vuonna 1985.

Pihlgrenin puoliso oli näyttelijä Sven Ehrström. Pihlgrenille myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1954.

## Lähteet
* Uppslagsverket Finland 
*
Irjanne

**Irjanne** on Eurajoella sijaitseva kylä ja taajama. Vuoden 2021 lopussa Irjanteen taajamassa oli 279 asukasta, ja sen maapinta-ala oli 2,58 neliökilometriä. Irjanne sijaitsee Eurajoen varressa Eurajoen kirkonkylästä kuusi kilometriä koilliseen Harjavallan suuntaan yhdystien 2170 varrella. Sen lähimpiä naapurikyliä Eurajoella ovat etelässä Kirkonkylän suunnassa joen eteläpuolella Kainu ja joen pohjoispuolella Lavila, joka jo liittyy kirkonkylän taajamaan. Lännessä lähin naapurikylä on Mullila ja koillisessa Huhta. Kaakossa hieman kauempana on Kaukomäki.

 
Irjanteen kirkko on rakennettu vuonna 1731, ja se on Satakunnan vanhin puukirkko. Kirkkoon mahtuu noin 200 henkeä. Irjanteella toimivat Eurajoen museoista maatalous-, kotiseutu-, ase- ja koulumuseo, sekä kulttuurihistoriallisesti arvokas erittäin hyvin säilynyt vesivoimalla toimiva yksityinen sahamuseo. Museovirasto on luokitellut Irjanteen kylän valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi ja kylän läpi kulkeva yhdystie 2170, jonka osoiteniminä Irjanteella ovat *Kirkkotie* ja *Huhdantie*, on osa vuonna 2010 matkailutieksi perustettua Pohjanlahden rantatietä. Parin kilometrin päässä kirkosta sijaitsee vuonna 1892 avattu Irjanteen hautausmaa.

Irjanteella on parturi, kaksi hevostalliyritystä sekä useita muita pienyrityksiä. Kylässä on Eläinten hyväksi ry:n löytöeläinkoti vanhan kyläkaupan tiloissa ja väkivallan uhriksi joutuneitten ihmisten hoitokoti. Kesäisin on auki itsepalvelumattopesula Irjanteen koskella, josta on muokattu ympäristökeskuksen avustamana kalastuspaikka. Kylän läpi kulkee harju, jossa on sorakuoppia.

Irjanteella on Eurajoen kylistä eniten hevosia.

## Lähteet
*Historiakohteita Rauman seudulla 
* Satakunta sahaa Suomessa, Kantonen Timo / Museovirasto 1996 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Eläinten Hyväksi ry
Dance with Me (DJ Bobo)

**Dance with Me** on DJ Bobon debyyttialbumi, joka on julkaistu vuonna 1993. Albumilta löytyvät muun muassa eurodanceklassikoihin lukeutuvat *"Somebody Dance with Me"*, *"Take Control"* ja *"Everybody"*.

## Kappaleet
# Intro
# Somebody Dance with Me
# Take Control...
# Everybody
# Keep On Dancing
# I Want Your Body
# Uh Uh
# Let's Groove On
# Somebody Dance with Me (Italian Remix)
# Music
# Move Your Feet
# Keep On Dancing 12" (New Fashion Remix)
# Somebody Dance with me (DMC Remix)
# Bobo ID "1" (In English)
# Bobo ID "2" (In German)
There Is a Party

**There Is a Party** on DJ Bobon toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1994.

Levyltä löytyvät muun muassa eurodanceklassikoihin lukeutuvat kappaleet *"Let the Dream Come True"*, *"There Is a Party"* ja *"Freedom"*.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet