open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Coliseum Alfonso Pérez

**Coliseum Alfonso Pérez** on jalkapallostadion Getafessa Madridin alueella Espanjassa. Se toimii Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavan Getafe Club de Fútbolin kotistadionina. Stadion sijaitsee Getafe Norten alueella kaupungin pohjoisosassa Madridin rajan ja M-45-moottoritien tuntumassa ja se on nimetty kaupungissa syntyneen entisen maajoukkuejalkapalloilijan Alfonso Pérezin mukaan.

Coliseum Alfonso Pérez avattiin syyskuussa 1998 Madridin aluehallituksen silloisen puheenjohtajan Alberto Ruiz-Gallardónin johdolla. Avajaispäivänä stadionilla pelattiin turnaus, johon ottivat osaa Atlético de Madrid, alankomaalainen Feyenoord ja saksalainen Borussia Dortmund. Kansanpuolue kritisoi stadionhanketta voimakkaasti sen rakennuskustannusten (800 miljoonaa pesetaa) ja tuolloin ylimitoitetun kapasiteetin vuoksi. Stadionin valmistuessa Getafe CF pelasi Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä ja sillä oli vain 2&nbsp;000 jäsentä.

Stadionin nykykapasiteetti on 17&nbsp;000 istumapaikkaa. Kenttää ympäröi kaksikerroksiset katsomot kaikilla neljällä sivulla. Pohjois- ja itäkatsomot on rakennettu pienten mäkien päälle, länsikatsomo on nykyään katettu. Coliseum Alfonso Pérez on Estadio Santiago Bernabéun ja Estadio Vicente Calderónin jälkeen Madridin alueen kolmanneksi suurin jalkapallostadion, mutta yksi Primera Divisiónin pienimmistä. Getafe CF:n kotiotteluissa yleisöä on keskimäärin 9&nbsp;000 henkilöä.

Coliseum Alfonso Pérezillä on pelattu Espanjan pääsarjan Primera Divisiónin otteluita alkaen kaudesta 2004–2005, jolloin Getafe CF nousi sarjaan ensimmäistä kertaa historiassaan. Kaudella 2007–2008 sillä pelattiin myös kansainvälisiä seurajoukkueotteluita Getafen CF:n ottaessa osaa UEFA-cupiin. Espanjan maajoukkue pelasi stadionilla ystävyysottelun Andorraa vastaan 5. kesäkuuta 2004. 20. toukokuuta 2010 stadionilla pelattiin Naisten mestarien liigan loppuottelu.

Stadionin itäpuolella sijaitsee seuran harjoituskeskus ja kaupungin uimala. Ennen nykyisen stadionin valmistumista Getafe CF pelasi kotiottelunsa Las Margaritasin urheilukeskuksessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Coliseum Alfonso Pérez Getafe CF:n sivustolla  
* Coliseum Alfonso Pérez Getafen kaupungin sivustolla
Jyrki Sukula

**Jyrki Mikko Tapani Sukula** (s. 1965) on suomalainen kokki, joka on tullut tunnetuksi television ruoka-aiheisista ohjelmista. Hän on voittanut muun muassa Vuoden Kokki -arvonimen, ja hänet on palkittu myös Vuoden Viinintekijä -palkinnolla.

Hän on esiintynyt televisio-ohjelmissa *Kaikilla mausteilla* (1996–1999), *[[Kokkisota]]* (1999–2004), *[[Ruokala (televisiosarja)|Ruokala]]* (2002–2003), *Liemessä* (2004–2005), *[[Hullu kokki Piemontessa]]* (2008–2009), *[[Kuppilat kuntoon, Jyrki Sukula!]]* (2012–2018), ''Jyrki Sukulan makujen maa'' (2013–2015), *[[Hotellit kuntoon, Jyrki Sukula!]]* (2014), *[[Sukulan suojatit]]* (2016) sekä *[[Suomalainen menestysresepti]]* (2019 –). Televisio-ohjelmien resepteistä on myös koottu lukuisia kirjoja.

Jyrki Sukula aloitti ravintolauransa 1980-luvun alussa, 15-vuotiaana kesäkokkina Hangon Casinolla. Hän valmistui vuonna 1983 kokiksi ravintolakoulu Perhosta. Hän on opiskellut vuonna 1990 Haaga-Helia instituutissa ravintola-alan esimiestutkinnon. Kun Helsingin legendaarinen Kaivohuone meni konkurssiin, Sukula lähti kumppaneineen pyörittämään ”Kaivoa”. Ravintola Richardin avokeittiöstä hänet keksittiin vuonna 1992 vieraaksi MTV:n Huomenta Suomi aamulähetykseen.

Vuonna 1993 hän osti liikekumppaneittensa kanssa Helsingistä Eerikinkadulta ravintola *Helmen*, joka toimi 24 vuoden ajan.

Vuonna 2001 hän perusti vaimonsa Riikka Sukulan kanssa Helsinkiin Ludviginkadulle ravintola *Via*n, joka myytiin vuonna 2007 Demoa Uudenmaankadulla pitäville Teemu Auralle ja Tommi Tuomiselle. Ravintola *Via* toimi myös Turussa vuosina 2002-2007.

Hän osti vuonna 2003 vaimonsa Riikka Sukulan kanssa Italian Piemontesta viinitilan.

Sukulalla on vuonna 2000 perustettu Kaikilla mausteilla -niminen catering-palvelu ja viinitila Italian Piemontessa. Vuosina 2006–2011 Sukula toimi HK Ruokatalon luovana johtajana, jolloin vuonna 2008 lanseerattiin hänen luomansa *Via* valmisruokasarja. Kauppoihin ne saatiin jo syyskuussa 2007. Hän on toiminut myös S-ryhmässä ravintolapuolen kehityspäällikkönä.

Vuonna 2007 Sukula esiintyi äänellään Pixarin *[[Rottatouille]]* kokkiaiheisessa elokuvassa ja vuonna 2011 *[[Smurffit (vuoden 2011 elokuva)|Smurffit]]*-elokuvassa.

Sukula toimii luovana johtajana Savonia-ammattikorkeakoulun vuonna 2014 käynnistetyssä hankkeessa, jonka tavoitteena on kouluruokailun kehittäminen. Hankkeessa kiinnitetään huomiota tarjottavan ruuan laatuun, imagoon sekä ruokailutilojen viihtyisyyteen. Hankkeen pilottikouluna toimii kuopiolainen Pyörön koulu.

Jyrki Sukula on viihdetaiteilija Marja-Leena Sukulan poika. Sukula on sotilasarvoltaan kersantti.

## Kirjat
* 
* 
* 
* 
*

## Lähteet
Francis Buchholz

**Francis Buchholz** (19. helmikuuta 1954 – 22. tammikuuta 2026) oli saksalainen basisti, joka tunnettiin parhaiten Scorpionsin kuuluisimman kokoonpanon basistina vuosina 1973–1992.

## Elämä
Buchholz kuunteli rockmusiikkia jo seitsemän vuoden iässä. Hän soitti ensimmäisen kerran bassoa lukiobändissä 15-vuotiaana. Siitä lähtien hän soitti erilaisissa rock-, blues- ja jazzbändeissä kotikaupungissaan. Buchholzin ollessa opiskelemassa Hannoverissa, hänen yhtyeensä, Dawn Road, yhdisti voimansa Scorpionsin kanssa vuonna 1973.

Scorpionsin basistina Buchholz saavutti suosiota Yhdysvalloissa, Kanadassa, Japanissa, Brasiliassa sekä Meksikossa. Scorpions myi loppuun suuria stadioneja 1980-luvulla. Buchholz voitti monissa maissa yli 50 kulta- ja platinalevyä parhaiten myyneistä albumeista. Hänet palkittiin myös saksalaisella ECHO-palkinnolla, World-Music-Award-palkinnolla sekä muilla palkinnoilla.

Vuonna 1992 Buchholz lähti Scorpionsista, kirjoitti kirjan *[[Bass Magic]]* ja toimi sekä muusikkona että tuottajana.

Francis Buchholzin comeback konserttimaailmaan oli kiertue Uli Jon Rothin, entisen Dawn Road- sekä Scorpions-kitaristin kanssa Euroopassa ja Yhdysvalloissa vuosina 2005 ja 2006.

Buchholzin perhe kertoi tämän kuolleen 71 vuoden ikäisenä 23. tammikuuta 2026 julkaistussa sosiaalisen median päivityksessä. 

## Lähteet
Riikka Timonen

**Riikka Timonen** (o.s. **Väyrynen**) eli **Riikka** on suomalainen laulaja, joka on vaikuttanut aiemmin muun muassa Värttinä- ja Adiemus-yhtyeissä. Hän julkaisi debyyttialbuminsa *Käenkukuntayöt* 5. maaliskuuta 2008. Riikka on itse sanoittanut levyn kappaleet ja ne on säveltänyt Ville Laaksonen. Soolouransa ohella Riikka laulaa AiA-lauluyhtyeessä. Hänet tunnetaan myös suomenkielisestä pääroolista Disneyn animaatioelokuvassa *[[Lumikki ja seitsemän kääpiötä]]*.

Vuonna 2004 Riikka sijoittui Suomen Euro­viisu­karsinnoissa kolmanneksi kappaleellaan ”Toarie”. Riikka on laulanut Euroviisujen loppukilpailussa kahdesti: vuonna 1996 Oslossa Jasminen taustakuorossa ja vuonna 2004 Istanbulissa Jari Sillanpään taustalla. Riikka oli mukana myös vuoden 2009 Suomen Euroviisukarsinnoissa yhtenä kahdestatoista kutsuartistista ”Meren”-kappaleellaan. 

Oman soolotuotantonsa lisäksi Riikka on tehnyt sanoituksia AiA-yhtyeelle, Ahavalle ja Lauluyhtye Lindarille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Riikan nettisivu www.riikkamusic.com 
* Riikan MySpace-sivusto
Joukahaisen kosto

**Joukahaisen kosto** on taidemaalari Axel Gallénin (myöh. Akseli Gallen-Kallela) *[[Kalevala]]*-aiheinen maalaus vuodelta 1897. Maalaus kuvaa nuorta Joukahaista, joka aikoo murhata Väinämöisen kostaakseen häviämänsä laulukilpailun ja sisarensa Ainon kuoleman. Joukahainen lupasi Ainon Väinämöiselle vaimoksi, mutta Aino ei tätä halunnut, joten hän hukuttautui. Joukahaisen takana seisoo hänen äitinsä, joka yrittää estää poikaansa tekemästä surmatyötä.

*Joukahaisen kosto* on maalattu temperavärein ja on kooltaan 125 × 130 cm. Tyylisuunnaltaan se edustaa realismia. Teoksen maisema on tyylitelty näkymä Ruovedellä, Näsijärven Isoselän rannalla sijaitsevan Kalela-ateljeen niemestä. Gallén maalasi Joukahaisen vaaleaan muinaissuomalaiseen sarkapukuun ja nahkaisiin paulapieksuihin. Joukahaisen äidin hän maalasi muunneltuun versioon vienankarjalaisesta hartiushameesta. *Joukahaisen kosto* on yksi Gallénin äiti-poika-teeman maalauksista. Joukahaisen mallina toimi Gallénien naapuritorpan isäntä. Joukahaisen äidin mallina toimi eräs ruoveteläinen torpparin vaimo, joka oli ollut myös Louhen mallina maalauksessa *[[Sammon puolustus]]* ja äidin mallina maalauksessa *[[Velisurmaaja]]*.

Teoksen oli tilannut helsinkiläinen koristemaalari ja liikemies Salomo Wuorio. Wuorio oli tilannut jo kerran aiemmin vaimonsa Gerdan kanssa Gallénilta *Kalevala*-aiheisen teoksen. Tällöin Gallén oli maalannut heille *[[Sammon puolustus|Sammon puolustuksen]]*. Wuoriot eivät kuitenkaan kelpuuttaneet teosta ruokasalinsa seinälle sen aiheen ja kuvakielen vuoksi. Uutena tilaustyönä Gallén maalasi *Joukahaisen koston*, joka ei myöskään kelvannut Wuorioille. Maalaus jäi Gallénin omistukseen aina vuoteen 1904 saakka, jolloin Turun taideyhdistys osti teoksen kokoelmiinsa. Teos on esillä Turun taidemuseossa.

## Lähteet

*

### Viitteet
Klaxons

**Klaxons** on nelihenkinen englantilainen yhtye, joka perustettiin vuonna 2005. Sana "klaxon" on johdettu kreikan kielen verbistä "klazō", joka tarkoittaa "kirkua". Useimmiten sillä viitataan ilmahälytyssireeneihin tai muihin varoituslaitteisiin. Brittiläinen musiikkilehdistö, eritoten NME, on kuvannut yhtyeen tyyliä nimellä "New Rave".

Tammikuussa 2007 Klaxons julkaisi debyyttialbuminsa *[[Myths of the Near Future]]*, joka nousi ilmestymisviikollaan brittilistan sijalle 2. Albumi voitti vuoden 2007 Mercury Prize -musiikkipalkinnon. Toinen albumi *[[Surfing the Void]]* julkaistiin vuonna 2010.

## Diskografia
### Albumit
* *[[Myths of the Near Future]]* (2007)
* *[[Surfing the Void]]* (2010)
* *[[Landmarks of Lunacy]]* (2014)

### Kokoelmat
* *A Bugged Out Mix by Klaxons* (2007)

### EP:t
**Xan Valleys* (2006)
**Sweetheart* (2009)
**Landmarks of Lunacy* (2010)

### Singlet
* "Gravity's Rainbow" / "The Bouncer" (29. maaliskuuta 2006) 
* "Atlantis to Interzone" (12. kesäkuuta 2006)
* "Magick" (30. lokakuuta 2006)  29. Britannian listalla
* "Golden Skans" (22. tammikuuta 2007) 7. Britannian listalla
* "Gravity's Rainbow" (uusi versio) (9. huhtikuuta 2007)  35. Britannian listalla
* "It's Not Over Yet" (25. kesäkuuta 2007)  13. Britannian listalla
* "As Above, So Below" (12. marraskuuta 2007)
* "Echoes" (2010)
* "Twin Flames" (2010)
* "There Is No Other Time" (2014)
* "Show Me a Miracle" (2014)

### Musiikkivideot
* Gravity's Rainbow (2006)
* Atlantis to Interzone (2006)
* Magick (2006)
* Golden Skans (2006)
* Gravity's Rainbow (new version) (2007)
* It's Not Over Yet (2007)
* Echoes (2010)
* Twin Flames (2010)
* There is No Other Time (2014)
* Show Me a Miracle (2014)

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto 
*
Korean Central Television

**Korean Central Television** (**KCTV**) eli **Korean Keskustelevisio** () on Pohjois-Korean kansallinen yleisradioyhtiö, jonka kotipaikka on Pjongjangissa. KCTV on ainoa pohjoiskorealaisten virallinen televisiouutisten lähde. Arviolta 55 tuhannesta pohjoiskorealaisesta omistaa television, ja suurin osa TV:n omistajista asuu kaupungeissa kuten Pjongjangissa.

KCTV aloitti toimintansa 3. maaliskuuta 1963. Kaikki sen lähetykset ovat Pohjois-Korean hallituksen hyväksymiä, ja ne ovat propaganda-aiheisia. KCTV:n lähetykset painottuvat paljon kahden johtajan Kim Jong-ilin ja Kim Il-sungin sekä Juche-aatteen ympärille.

KCTV-kanava lähettää ohjelmaa maanantaista lauantaihin kello 17.00–22.30 ja sunnuntaisin kello 9.00–22.30. Kanavan ohjelmistoon kuuluu muun muassa uutisia, lastenohjelmia, Korean sotaa käsitteleviä elokuvia ja dokumentteja sekä luontodokumentteja. Lähetykset alkavat ja loppuvat kansallishymnillä sekä laululla ylipäällikkö Kim Il-sungista ja Kim Jong-ilistä. Viikonloppuisin ohjelmaa lähettävät myös kulttuuri- ja taideohjelmiin keskittynyt Mansudae Television -kanava sekä Korean Educational & Cultural Television -kanava. Lokakuussa 2015 KCTV alkoi lähettää viittomakielisiä uutisia.

## Lähteet
Anssi Asunta

**Anssi Asunta** (s. 24. heinäkuuta 1938 Viipuri) on suomalainen kuvaamataidonopettaja, kirjailija ja kuvittaja, jonka teoksia ovat muun muassa Helsingin Suomalaisen Yhteiskoulun kineettinen kuutioveistos (1986) sekä tiedekeskus Heurekan värillinen kuutioryhmä (1989). Asunta on myös kuvittanut monia oppikirjoja.

Asunta oli kahden kuvaamataidonopettajan poika ja opiskeli itse samaan ammattiin. Hän opetti kuvaamataitoa 27 vuotta Helsingin Suomalaisessa yhteiskoulussa.

Asunta on julkaissut kaksi kirjaa: vuonna 1998 ilmestyi Viaporin Telakka ry:n kustantama, Asunnan kuvittama sekä yhdessä Mikael Holmströmin kanssa kirjoittama *Puulaivan korjaajan käsikirja* (Teos) ja vuonna 2005 tieteellis-historiallinen seikkailu *Kolmas aikakirja*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Anssi Asunta Kirjasampo.fi:ssä
* Rosa Rantanen: Raamattu uusiksi. Turun Sanomat 21.9.2005.
* Tuomo Karhu: Kolmas aikakirja. Turun Sanomat 21.9.2005.
* Jukka Petäjä: Kolmas aikakirja. Helsingin Sanomat 12.11.2005.
* Toni Jerrman: Kolmas aikakirja . Tähtivaeltaja 13.4.2004.
* Esa Mäkinen: Kolmas aikakirja. Ylioppilaslehti 28.10.2005.
* Markku Soikkeli: Kolmas aikakirja.
Gazpacho

**Gazpacho** on alun perin Andalusiasta tullut kylmä keitto. Keitto on yleinen ruokalaji koko Espanjassa, Portugalissa sekä monissa Latinalaisen Amerikan maissa. Alkuperäinen gazpacho oli leipäkeitto, joka valmistettiin yhdistämällä kuivahtanutta leipää, valkosipulia, oliiviöljyä, suolaa ja viinietikkaa. Tomaatti ja paprika yleistyivät gazpachon aineksina vasta löytöretkien jälkeen käynnistyneessä kolumbiaanisessa vaihdossa.

Vaikka tomaatti onkin tärkeä osa Suomessakin yleistyneessä gazpachon muodossa, muodostavat gazpachon aiemmin mainitut alkuperäiset ainekset. Andalusiassa tarjoillaan yhä useita gazpachoja, joissa ei ole lainkaan tomaattia. Eräs hyvin suosittu gazpachon muoto on valkoinen gazpacho eli *ajo blanco malagueño*. Se valmistetaan pääasiassa manteleista, leivästä, valkosipulista, viinietikasta ja oliiviöljystä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Gazpacho Raholan syötävissä sanoissa
Darren Dunstan

**Darren Dunstan** (s. Toronto, Ontario) on kanadalainen ääninäyttelijä ja ääniohjaaja, joka tuli tunnetuksi dubattuaan *[[Yu-Gi-Oh! Duel Monsters|Yu-Gi-Oh!]]* -animessa Maximillion J. Pegasusta. Toinen hänen merkittävä roolinsa on vuoden 2003 *[[Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (vuoden 2003 animaatiosarja)|Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat]]* -piirrossarjan Mestari Tikku. Dunstan työskentelee 4Kidsillä, jonka myötä hän on tehnyt enimmäkseen dubbauksia kuin alkuperäisiä äänirooleja animaatioihin ja elokuviin.

## Aiheesta muualla
* Anime News Network 
* Dunstanin haastattelu  
* AnimeCons 
* Retrojunk  
* Voice Chasers  
* TV.com
Antti Arnkil

**Antti Arnkil** (s. 1975 Vantaa) on suomalainen kustantaja ja kirjailija. Hän työskenteli vuosina 2008–2015 Otavalla, kunnes siirtyi Siltalalle.

Arnkil on opiskellut filosofiaa ja kirjallisuutta. Hän on toiminut Nuoren Voiman Liitossa, muun muassa Nuori Voima -lehden päätoimittajana (2006–2007). Arnkil on työskennellyt myös kustannustoimittajana WSOY:n kotimaisen kirjallisuuden osastolla (2001–2005), avustanut useita kulttuurilehtiä ja ollut niin&näin -lehden toimitusneuvostossa.

Arnkil on julkaissut kritiikkejä, esseitä, kolumneja ja muita kirjoituksia useissa kulttuurilehdissä ja kokoomateoksissa. Vuonna 2011 hän voitti toisen palkinnon Parnasson juhlavuoden esseekilpailussa. Arnkilin esikoisteos *Lauantaiesseet *ilmestyi syyskuussa 2014. Kirja oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Vuonna 2020 Arnkil sai Alvar Renqvist -palkinnon työstään kustannustoimittajana.

Vuonna 2025 Arnkil nimitettiin Siltalan kotimaisen kaunokirjallisuuden kustantajaksi.

## Teokset
* 
* 
* 
* 
* *Seurauksia*. Helsinki: Siltala, 2024. .

## Lähteet
Aina Bergroth

**Aina Linnea Bergroth** (s. 21. joulukuuta 1975 Kivijärvi) on suomalainen kirjailija, dramaturgi ja näytelmäkirjailija. Hänen esikoisteoksensa *Ah autuutta* julkaistiin vuonna 2007 ja alun perin anonyyminä ilmestynyt *Prinsessan kirjeet* vuonna 2010.

## Elämä ja ura
Bergroth on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän on opiskellut yleistä kirjallisuustiedettä ja teoreettista filosofiaa Helsingin yliopistossa. Bergrothin pro gradu -tutkielma käsitteli Sarah Kanen, Senecan ja Euripideen tulkintoja Faidran myytistä. Helsingin yliopiston jatko-opiskelijana Bergroth on tutkinut antiikin myyttien uudelleentulkintoja nykydraamassa.

Bergroth on toiminut Suomen Kansallisteatterin dramaturgina ja kirjallisena neuvonantajana (2001–2017) sekä Kansallisteatterin kirja -sarjan toimittajana. Bergroth toimi Nuoren Voiman Liiton puheenjohtaja vuosina 2012–2015.

### Teatterityöt
Vuonna 2014 Bergroth esiintyi Kansallisteatterissa Kristian Smedsin ja Rosa Liksomin näytelmässä *Palsa – ihmisen kuva* (ohj. Kristian Smeds).

Bergrothin töitä dramaturgina ovat olleet muun muassa Kansallisteatterin *[[Karamazovin veljekset]]* (2018, ohj. Samuli Reunanen), Katja Lundénin *Companyn Universo* (2019, koreografia Katja Lundén, sävellys Anna-Mari Kähärä), Marko Tapion romaaniin pohjautuva *[[Arktinen hysteria]]* (2017, ohj. Atro Kahiluoto) ja Leea ja Klaus Klemolan näytelmä *Maaseudun tulevaisuus* (2014, ohj. Leea Klemola). Bergroth toimi dramaturgina myös John Loganin taidemaalari Mark Rothkosta kertovassa näytelmässä *RED* (2015, ohj. Juhana von Bagh) sekä Reykjavikin kaupunginteatterin tulkinnassa Tšehovin Lokista (2015, ohj. Yana Ross). Lokki ja Arktinen hysteria esitettiin myös Tampereen Teatterikesässä.

Bergrothin näytelmä *Tahto* sai kantaesityksensä Helsingin Kaupunginteatterissa 2019 (ohj. Sini Pesonen). *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* kriitikko Laura Hallamaa kirjoitti arviossaan: ”Aino-Kaisa Saarisesta kertova näytelmä on täydellinen ja ansaitsee viisi tähteä. Miksi meillä on niin monta turhanpäiväistä näytelmää suurmiehistä, kun voi olla myös tällaista.” Kuopion kaupunginteatteri esitti näytelmää vuonna 2020 (ohj. Heidi Räsänen) ja kolmannen ensi-iltansa se sai 18.9.2021 Oulun Teatterin suurella näyttämöllä (ohj. Kaisa-Liisa Logrén).

Bergrothin näytelmä *Lou Salomé* sai kantaesityksensä KOM-teatterissa 24.9.2021. Riikka Oksasen ohjaama esitys ammensi vapaasti kaikki aikansa tabut rikkoneen Lou Andreas-Salomén (1861–1937) elämästä. Omana aikanaan laajalti tunnettu runoilija, filosofi ja uraa uurtava psykoanalyytikko toimi koko elämänsä piittaamatta naiselle varatusta kulttuurisesta roolista.

### Yksityiselämä
Bergrothin vanhemmat ovat taidemaalari Marjatta Tapiola ja lääketieteen tohtori, dosentti Ville Bergroth. Elokuvaohjaaja Zaida Bergroth on hänen sisarensa. Bergrothin puoliso on muusikko Timo Kämäräinen, jonka kanssa hänellä on yksi lapsi (s. 2017). 

## Teokset
* 
* 

## Luottamustoimet
* Nuoren Voiman Liitto (hallituksen jäsen 2002-2015, puheenjohtaja 2012–2015)
* SUNKLO Suomen Näytelmäkirjailijat ja Käsikirjoittajat (hallituksen jäsen, 2019–)
* Tanssiteatteri Hurjaruuth (hallituksen jäsen, 2019–)

## Lähteet
Catharina Gripenberg

**Catharina Gripenberg** (s. 31. joulukuuta 1977 Pietarsaari) on suomenruotsalainen runoilija.

Gripenberg voitti Arvid Mörne -runokilpailun 1998. Hänen esikoisteoksensa *På diabilden är huvudet propfullt av lycka* ilmestyi vuonna 1999 ja toinen runokokoelma *Ödemjuka belles lettres från en till en* vuonna 2002. Gripenberg sai ruotsalaisen *Lyrikvännen*-aikakauslehden  myöntämän Stig Carlsson -palkinnon vuonna 2003. Valikoima kahden ensimmäisen kokoelman runoja ilmestyi vuonna 2005 Kristiina Lähteen suomentamana teoksessa *Sinä siellä kaukana näytät tutulta*, josta Lähde sai Kääntäjäkarhu-palkinnon.

Kolmas Gripenbergin kokoelma, *Ta min hand, det vore underligt* (suom. *Ottaisit käteni, kummallista*), ilmestyi vuonna 2007. Gripenberg sai siitä Tanssiva karhu -palkinnon vuonna 2008. Myös hänen neljäs kokoelmansa *Handbok att bära till en dräkt* oli Tanssiva karhu -ehdokas ja Gripenberg sai siitä Ruotsin radion runopalkinnon 2016.

Gripenberg työskentelee Ellips-kustantamossa. Runouden kirjoittamisen lisäksi hän on kirjoittanut draamaa ja ruotsintanut tanskalaisen Per Højholtin runoja.

## Teokset
* *På diabilden är huvudet propfullt av lycka* (Schildts, 1999)
* *Ödemjuka belles lettres från en till en* (Schildts / Norstedts, 2002) 
* 
* 
* *Handbok att bära till en dräkt* (2016)

## Lähteet
Montel Vontavious Porter

**Alvin Burke jr.** (s. 28. lokakuuta 1973 Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen showpainija. Hänet tunnetaan parhaiten painiajoistaan World Wrestling Entertainmentissa, jossa hän oli mm. WWE United States Champion.  Hän on 190 senttiä pitkä ja painaa 113 kiloa. Hänet tunnetaan paremmin kehänimellä **Montel Vontavious Porter** eli **MVP**. Hän on ollut NWA:ssa kaksinkertainen World Heavyweight Champion mestari. Hän on ollut kahdesti mukana Survior Series -eliminointiottelussa. Hän on pitkäaikaisin Yhdysvaltojen mestari kunnes hävisi mestaruutensa Matt Hardylle joka myöhemmin siirtyi mestaruuden kanssa ECW:hen jossa hän hävisi sen myöhemmin. Hänen lopetusliikkeensä on *Playmaker*. Mottonaan hän käyttää "Parempi kuin sinä". Hän siirtyi RAW Brändiin. Hän teki joukkueen Mark Henry:n kanssa voittaen joukkue mestarit Big Show:n ja Chris Jericho:n, mutta he hävisivät mestaruus ottelun Big Show:ta ja Chris Jericho:a vastaan. MVP on istunut 9,5 vuotta floridalaisessa vankilassa ryöstöstä. 2. joulukuuta MVP vapautettiin WWE sopimuksesta hänen itse pyydettyään sitä.

## Tuntomerkit
MVP käyttää kehässä yllään punaista, sinistä tai mustaa silkkipukua ja jaloissaan hänellä on mustat saappaat. Kaulassa MVP:llä on koru, jossa lukee MVP. Sitä hän käyttää joskus aseenaan tavaramatsissa tai tuomarin näkemättä. Silloin tällöin hänellä on päässään myös aurinkolasit. Hänen ihonsa on hieman tumma ja hiuksensa hän on kammannut tyylikkäisiin jakauksiin. MVP:n painimusiikki on räpartisti Silkk The Shockerin kappale I'm comin.

## Painissa
### Painiliikkeet
* **305/Play Of The Day** (Jumping Reverse STO)
* **Playmaker** (Overdrive)
* Drive-By Kick (Running Big Boot)
* **Ballin' Elbow** (Elbow Drop)
* Facebreaker knee smash
* Snap Overhead Belly to Belly suplex
* Multible side knee lifts  
* German Suplex

### Nimikkotauntit
* Vasemman kämmenen avoimena näyttäminen ja oikean käden peukalon ja etusormen kämmentä vastenlaittaminen ja tämän merkin sivuilta olkapäihin ja siitä lattiaan laittaminen.
* Toinen "Taunt" on nimeltään Ballin'. Siinä MVP vain tekee koripalloheiton ja yleisö huutaa samalla "Ballin'!"

### Feudit
* Undertaker 
* Test 
* Kane
* Chris Benoit 
* Ric Flair 
* Matt Hardy
* Rey Mysterio
* Finlay
* Batista
* Jeff Hardy
* Mark Henry
* Shelton Benjamin

### Uran kohokohdat
* 2x WWE United States Champion
* 1x WWE Tag Team Champion (Matt Hardyn kanssa)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sandahl Bergman

**Sandahl Bergman** (s. 14. marraskuuta 1951 Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan tanssijana, sijaisnäyttelijänä sekä lukuisista rooleistaan b-elokuvissa kuten *[[She – Naarassoturi]]* (1982), *[[Hell Comes to Frogtown]]* (1987) ja *[[Sorceress II: The Temptress]]* (1999). Yleisön parhaiten tuntemat roolinsa hän lienee tehnyt elokuvissa *[[Conan barbaari (vuoden 1982 elokuva)|Conan barbaari]]* (1982) ja *[[Red Sonja]]* (1985). 

## Aiheesta muualla

*
Pentti Lempiäinen

**Pentti Lempiäinen** (18. syyskuuta 1932 Rauma – 8. heinäkuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen tietokirjailija, joka julkaisi yli 40 teosta. Lempiäistä pidettiin paitsi tuotteeliaana tietokirjailijana myös kristillisen kalenteri- ja symbolitietouden popularisoijana. *[[Kotimaa (sanomalehti)|Kotimaa]]* nimesi Lempiäisen 100 merkittävimmän itsenäisyyden ajan kirkollisen vaikuttajan joukkoon Suomessa vuonna 2017.

Ensimmäiset teoksensa Lempiäinen kirjoitti 1970-luvulla. Lempiäisen taidetta ja kristinuskoa käsittelevä teos *Seimestä öljymäelle* ilmestyi 2009.

## Elämä ja ura
Ennen kirjailijauraansa Lempiäinen toimi muun muassa pappina ja uskonnonopettajana. Teologian tohtoriksi hän väitteli vuonna 1963 ja teki sen jälkeen uran Helsingin yliopistossa. Lempiäinen oli eläkkeellä Helsingin yliopiston käytännöllisen teologian apulaisprofessorin virasta. Professori honoris causa hänestä tuli 1996.

Vuosina 1983–1987 Lempiäinen toimi Kotimaa-lehden päätoimittajana. Päätoimittajakautensa jälkeen 1980-luvun lopulla Lempiäinen työskenteli vapaana toimittajana ja kirjailijana, mutta palasi sittemmin Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan palvelukseen.

Lempiäisen teokset käsittelevät muun muassa kirkkohistoriaa, nimitietoutta, hymnologiaa, tapakulttuuria sekä symboliikkaa. Lempiäinen on suomentanut ja toimittanut saksalaisen Hans Biedermanin *Suuren symbolikirjan* (1993). Kirkon tiedonvälityspalkinnon Lempiäinen sai 1979.

Lempiäinen oli Suomalaisen tiedeakatemian jäsen.

## Teoksia
* 
* *[http://urn.fi/URN:NBN:fi-fd2021-00030224 Turun hiippakunnan tarkastuspöytäkirjat isonvihan ajalta]*, Suomen kirkkohistoriallisen seuran toimituksia 90, 1973
* Herramme lähettiläät (Kirjapaja 1980)
**[http://urn.fi/URN:NBN:fi-fd2021-00030334 Oikeusjumalanpalvelus ja oikeussaarna = Gerichtsgottesdienst und Gerichtspredigt]*, 1981, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* 
* 
* 
* Otsa rypyssä, pilke silmässä (Kirjapaja 1989)
* 
* 
* 
* 
* 
* Nuortuu vanhetessaan (Suomen Merimieskirkko 2000)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Kirjallisuutta
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Pentti Lempiäisen muistokirjoitus ''Helsingin Sanomissa''
Hubert Auriol

**Hubert Auriol** (7. kesäkuuta 1952 – 10. tammikuuta 2021) oli ranskalainen moottoriurheilija. Hänestä tuli ensimmäinen Dakar-rallin sekä autolla että moottoripyörällä voittanut kuljettaja.

Addis Abebassa, Etiopiassa syntynyt Auriol saavutti Dakar-voittonsa vuosina 1981, 1983 ja 1992. Moottoripyörällä hän otti kaksi ensimmäistä voittoansa, ja autolla hän voitti vuonna 1992. Auriol toimi tapahtuman johtajana vuosina 1995–2004. 
Omaisten mukaan Auriolin kuoleman taustalla olivat hänen pitkään potemaansa sydän- ja verisuonisairaudet. 

Hubert Auriol ja MM-ralleissa menestynyt Didier Auriol eivät tiettävästi olleet mitään sukua keskenään. Auriol kutsuttiin FIA Hall of Famen jäseneksi vuonna 2019.

## Lähteet
Leena Hausbrandt

**Leena Hausbrandt** (s. 1956) on suomalainen lääkäri ja tietokirjailija, joka on julkaissut vuonna 2007 yhdessä Varpu Tavin kanssa vaihdevuosia ja hormonihoitoja käsittelevän kirjan *Nainen parasta vuosikertaa* (Teos). Hausbrandt on väitellyt lääketieteen tohtoriksi vuonna 1986 erikoistumisaloinaan gynekologia ja sisätaudit.

## Lähteet
Montserratinturpiaali

**Montserratinturpiaali** (*Icterus oberi*) on vaarantunut Montserratin saarella elävä varpuslintu . Lajin elinalue on erittäin pieni.

Kooltaan montserratinturpiaali on n. 20–22&nbsp;cm. Lajin pää, rinta, yläselkä, siivet ja pyrstö ovat väriltään mustat. Montserratinturpiaalin vatsa ja alaselkä ovat väritykseltään keltaiset. Naaras on koirasta pulleampi ja alapuoli on kellanvihreä ja selkä kellertävä. Linnun äänet ovat matalia vihellyksiä ja karhea *chuur* .

Motnserratinturpiaalit elävät metsissä 150–900 metrin korkeudessa. Pesän ne tekevät yleensä *Heliconia caribbaea* -puun oksistoon. Laji käyttää ravintonaan pääosaksi hyönteisiä, mutta ajoittain myös kasvien mettä ja hedelmiä.

Montsarratinturpiaaleja arveltiin vuonna 2012 elävän 307–690 yksilöä. Suurin uhka, joka kohdistuu kantaan on elinympäristön tuhoutuminen. Lisäksi kantaa vähentävät pesärosvot kuten saarelle levinneet rotat sekä keltanokkamatkija. Lisäksi kantaan vaikuttavat hyönteisten vähäisyys. Lähes kaksi kolmasosaa saaren linnuista kuoli tulivuorenpurkauksien yhteydessä 1995–1997. Purkaukset tuhosivat lintujen elinalueita ja tuhka aiheutti myös kroonisia sairauksia linnuille. Sittemmin kanta on tasaantunut ja lähtenyt jopa hienoiseen nousuun, minkä ansiosta Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto siirsi vuonna 2016 äärimmäisen uhanalaisesta vaarantuneeksi. 

## Lähteet
Japanin itsepuolustusvoimat

**Japanin itsepuolustusvoimat** () tai **JSDF** on Japanin valtion asevoimat, jotka perustettiin toisen maailmansodan jälkeen. Japanin perustuslain 9. artiklan mukaan Japanin itsepuolustusvoimat ei saa käydä sotaa tai käyttää aseellisen yhteenoton uhkaa valtion päämäärien ajamiseksi, mutta se saa esimerkiksi osallistua rauhanturvaoperaatioihin ja kollektiivisiin turvatoimiin liittolaistensa kanssa.

Itsepuolustusvoimien vahvuus vuoden 2018 tietojen mukaan on 247&nbsp;154 henkilöä. Näistä maaitsepuolustusvoimien osuus on 150&nbsp;856, meri-itsepuolustusvoimien osuus 45&nbsp;363, ilmaitsepuolustusvoimien osuus 46&nbsp;942 ja yhteisten joukko-osastojen osuus 1259.

## Kuvia
 
JGSDF conduct CQB training during Active Shield 26 (9371905).jpg|Itsepuolustusvoimien sotilaita asutuskeskustaisteluharjoituksessa lokakuussa 2025.
Keen Sword 25- JGSDF and JMSDF members conduct a simulated MEDEVAC (8752472).jpg|Keen Sword -harjoitus syksyllä 2024.
UH60J552_GAB002.jpg|Ilmaitsepuolustusvoimien UH-60J Black Hawk


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Japanin puolustusministeriön sivut
*Japanin puolustusvoimien kotisivut
Yasser Seirawan

**Yasser Seirawan** (, s. 24. maaliskuuta 1960) on yhdysvaltalainen shakin suurmestari, joka syntyi Syyriassa. Hän on nelinkertainen Yhdysvaltain mestari, juniorien maailmanmestari vuodelta 1979, shakkikirjailija ja -kommentaattori.

Seirawan syntyi Damaskoksessa, Syyriassa. Hänen perheensä muutti Yhdysvaltoihin, kun Yasser oli 7-vuotias. Hän on kehittänyt shakkivariantin nimeltään *Seirawan Chess.* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Helinä Hirvikorpi

**Helinä Hirvikorpi** (s. 1949) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija, jonka erikoisalaa ovat yritykset ja johtaminen. Hän työskenteli 13 vuotta Talouselämä-lehdessä. Lisäksi hän on työskennellyt Etelä-Saimassa, Osuuspankkilehdessä, Yleisradiossa ja vakuutusyhtiö Pohjolan lehdissä. Hirvikorpi oli Taloustoimittajat ry:n puheenjohtaja 1997–1998 ja toimi vuosina 2018–2021 Taloustoimittajain säätiön asiamiehenä. 

## Teokset
**Monessa liemessä keitetyt, johtamisen à la carte*, yhdessä Riitta Korhosen kanssa (WSOY, 1999)
**Valta jakkupuvussa, naiset ja johtaminen* (WSOY, 2005)
**Kokemus puhuu*, yhdessä Eija Swanljungin kanssa (WSOY, 2006)
**Linnan juhlat – kautta aikojen* (Teos, 2006) 
**Kasvun vimma* (Talentum, 2008)
**Aikamoinen soppa - johtamisen à la carte*, yhdessä Riitta Korhosen kanssa ( WSOY, 2009)
**Jos on valta, on myös vastuu - Asmo Kalpalan elämä*, (WSOY, 2013)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Helinä Hirvikorpi Teoksen sivuilla
Matkarakastaja

**Matkarakastaja** on Juha Vainion säveltämä, sanoittama ja esittämä, Aarno Ranisen sovittama, vuonna 1971 julkaistu kappale. Kappale julkaistiin singlenä, jonka b-puolella on ”Koltta”.

Kappale kertoo liivitehtaan edustajan, merkonomi Huikkasen eräästä hotelliyöstä markkinointimatkallaan. Sanoituksessa kaupparatsu Huikkasen yö kuluu lähinnä hotellin baarissa juopotellen ja naisia vikitellen. 

Kauppaedustajien yhdistyksen kerrotaan ilmaisseen julkisen närkästyksensä ammattikuntaansa kohdistuneesta pilkasta. Vainio pyysi kuitenkin eräässä haastattelussa anteeksi sitä, että kappaleessa ei suinkaan ollut tarkoitus mustata koko ammattikuntaa, vaan kertoa vain tarina kaupparatsu Huikkasesta.

Kappaleen on levyttänyt myös muun muassa Vesa-Matti Loiri, jonka versio julkaistiin hänen albumillaan *[[Ystävän laulut]]*.

Vainion pojalla Kallella on Helsingissä lounasravintola nimeltä Ravintola Matkarakastaja, joka on nimetty kappaleen mukaan.

## Äänitys
”Matkarakastaja” äänitettiin Alppi-studiolla Helsingissä keväällä 1971. Kappaleen äänitti Jouko Ahera ja tuotti Aarno Raninen. Levyllä soittavat seuraavat muusikot:

* Juha Vainio – laulu
* Aarno Raninen – kapellimestari, urut
* Maija Hapuoja, Irma Tapio – taustalaulu
* Reijo Lehtovirta – tenorisaksofoni
* Erkki Koskimo – pasuuna
* Seppo Keurulainen – kitara
* Pekka Sarmanto – basso
* Esko Rosnell – rummut
* Erkki Valaste – lyömäsoittimet
* Pauli Granfelt, Erkki Inkinen, Jorma Juntunen, Tauno Tiikkainen – viulut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen äänitearkisto: Hakutulos kappaleelle Matkarakastaja
Hiroshi Masuoka

**Hiroshi Masuoka** (; s. 13. maaliskuuta 1960) on japanilainen ralliautoilija, joka voitti Mitsubishi Motorsin autolla Dakar-rallin perättäisinä vuosina 2002 ja 2003. 

Masuokan osallistuminen Dakar-ralliin vuonna 2007 oli hänen uransa kahdeskymmenes.

## Lähteet
Arto Kivimäki

**Arto Kivimäki** (s. 26. huhtikuuta 1963 Seinäjoki) on antiikin maailmaan erikoistunut kääntäjä ja tietokirjailija. Hän on asunut pitkään Joensuussa ja opiskellut Helsingissä ja Tampereella. Hän asuu Riihimäellä.

## Teokset
*
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Palkinnot
*Historian Ystäväin Liiton kunniamaininta yhdessä Pekka Tuomiston kanssa, 2001 
*Yleisradion Kääntäjäkarhu-palkinto yhdessä Sampo Vesterisen kanssa, 2002 
*Suomen tietokirjailijat ry:n Tietokirjailijapalkinto, 2010

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Arto Kivimäki Teoksen sivuilla
Collin Peterson

**Collin Clark Peterson** (s. 29. kesäkuuta 1944) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän syntyi Fargossa, Pohjois-Dakotassa, mutta kasvoi Minnesotassa ja valmistui yliopistosta Moorheadissa, samassa osavaltiossa.

Peterson oli Minnesotan osavaltiollisen senaatin jäsenenä vuosina 1977–1986. Hän on istunut Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Minnesotan seitsemännestä vaalipiiristä vuoden 1991 alusta. 

Peterson toimi vuosina 2007–2011 edustajainhuoneen maatalouskomitean puheenjohtajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Congressman Collin Peterson
Eva Korsisaari

**Eva Maria Korsisaari** (s. 1968) on suomalainen filosofi, joka keskittyy tutkimustyössään ja opetustyössään etiikan luomiseen ja väkivallan vastustamiseen. Hänen osaamistaan ovat tasa-arvoon, yhdenvertaisuuteen, oikeuksien toteutumiseen, osallistavaan pedagogiikkaan, jatkuvaan oppimiseen, taiteiden tutkimukseen ja taideterapian soveltamiseen liittyvät kysymykset ja käytännöt, joiden parissa hän on tehnyt töitä yliopistoissa, kouluissa, yrityksissä ja järjestöissä.

Eva Maria Korsisaari väitteli Helsingin yliopistosta vuonna 2006 väitöskirjalla *Tule, rakkaani! Naisen ja miehen välisestä etiikasta kirjallisuuden rakkauskuvauksissa* (Teos, 2006). Hänen kirjoittamansa historia perheensä liiketoiminnasta nimeltä *Yhtä matkaa. Korsisaari-yhtiöiden 80-vuotishistoria* voitti Mobilia-palkinnon tullen näin nimetyksi parhaaksi Suomessa vuosina 2007–2009 julkaistuksi liikennettä käsitteleväksi kirjaksi.

Eva Maria Korsisaari valmistui sanataideterapian ohjaajaksi vuonna 2022. Hän on kiinnostunut erityisesti oikeuksia puolustavasta ja autonomiaa edistävästä taideterapeuttisesta työstä.

## Lähteet
Risto Karmavuo

**Risto Karmavuo** (s. 1977) on helsinkiläinen toimittaja ja kirjailija. Hänen erikoisalaansa ovat ruoka ja viini sekä näiden onnistunut yhdistäminen. Hän on kirjoittanut aiheesta useissa eri kirjoissa ja artikkeleissa sekä esiintynyt radio- ja televisio-ohjelmissa. Lisäksi Karmavuo on Hotelli-, ravintola- ja matkailualan liikkeenjohdon perinteikkäimmän oppilaitoksen Haaga-Helia ammattikorkeakoulun koulutusohjelmajohtaja  

## Teokset
**Edustamisen ABC*, yhdessä Heikki Ursinin kanssa (Wine Academy of Helsinki, 2002) 
**Viini ja ruoka. Opas makujen harmoniaan*, yhdessä Juha Lihtosen kanssa (Tammi, 2002) 
**Pruuvipäiväkirja*, yhdessä Juha Lihtosen kanssa (Kolibri Kustannus, 2002)
**Mestarien vieraana - Viinejä, ruokaa, tarinoita* (Teos, 2004) 
**Viinin ystävän kirja* (Teos, 2005) 
**Huippukokki - Aloittelijasta kodin keittiömestariksi* (Teos, 2008) 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Risto Karmavuo Teoksen sivuilla
Playmen

**Playmen** oli italialainen aikuisviihdelehti, jonka perusti vuonna 1967 Adelina Tattilo. Lehdestä tuli niin kuuluisa, että sitä nimitettiin Italian omaksi Playboy-lehdeksi. 

Lehteä tehtiin vuoteen 2001 asti ja sitä julkaistiin kuukausittain, kussakin numerossa oli kuvia alastomista naisista. Mukana oli myös erilaisia artikkeleita muodista, urheilusta, kulutustavaroista ja vartaloista.

Lehden ensimmäinen kansikuvamalli oli Brigitte Bardot.

## Lähteet
Mikko Lensu

**Mikko Lensu** (s. 1958) on Ilmatieteen laitoksen erikoistutkija, joka tutkii jääpeitteisiä meriä. Lensu työskenteli TKK:n laivalaboratoriossa vuoteen 2003, jolloin hän väitteli filosofian tohtoriksi. Vuosina 2005–2007 hän kirjoitti kolme lastenkirjaa, jotka perustuivat hänen napamatkoihinsa.

## Yksityiselämä
Lensu on ollut vuodesta 1987 lähtien naimisissa kirjailija Leena Lehtolaisen kanssa. Hänellä on avioliitosta kaksi lasta.

## Teokset
**The Evolution of Ridged Ice Fields*, (TKK:n Laivalaboratorio, 2003)
**Varatohtori Virta Pohjoisnavalla* (Teos, 2005) 
**Varatohtori Virta Etelänavalla*, Kuvittanut Jukka Lemmetty (Teos, 2006)
**Varatohtori Virta Koillisnavalla*, Kuvittanut Jukka Lemmetty (Teos, 2007)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Mikko Lensu Teoksen sivuilla 
* Maria Loikkanen: Varatohtori Virta Pohjoisnavalla. Onnimanni 4/2005.
* Maria Loikkanen: Varatohtori Virta Etelänavalla. Onnimanni 3/2006.
* Maria Loikkanen Alas taikavirtaa blogissa: Varatohtori Virta Koillisnavalla. Alas taikavirtaa 07.11.2007.
Luettelo miehille tarkoitetuista elämäntapalehdistä

Tämä artikkeli sisältää **luettelon lehdistä, jonka asiakaskuntaa ovat pääasiassa [[mies|miehet]]**.

## Lehdet

**[[Arena (lehti)|Arena]]* (Iso-Britannia)
**[[August Man Magazine]]* (Singapore)
**[[Complex magazine]]* (Yhdysvallat)
**[[Classic Style Magazine]]*
**[[Debonair Magazine]]* (Yhdysvallat) 
**[[Details (lehti)|Details]]* (Yhdysvallat)
**[[Egorazzi]]* (Suomi)
**[[Esquire (lehti)|Esquire]]* (Yhdysvallat)
**[[Esquire (brittiläinen lehti)|Esquire]] *(Iso-Britannia)
**[[Front]]* (Iso-Britannia)
**[[Giant (lehti)|Giant]]* (Yhdysvallat)
**[[Gentlemen's Quarterly]]* (Kansainvälinen)
**[[HOMBRE Magazine]]*
**[[Indy Men's Magazine]]* (Yhdysvallat)
**[[Men's Health]]* (Kansainvälinen)
**[[Men's Fitness]]* (Yhdysvallat)
**[[Men's Journal]]* (Yhdysvallat)
**[[Men's Vogue]]* (Yhdysvallat)
**[[Mob Candy]]* (Yhdysvallat)
**[[Outdoor Life]]* (Yhdysvallat)
**[[Smooth (lehti)|Smooth]]*
**[[True (lehti)|True]]* (Yhdysvallat)
**[[Urban Male Magazine|UMM]]* (Kanada)
**[[Weekly Asahi Geinō]]* (Japani)

### Homojulkaisut

**[[Attitude (lehti)|Attidude]]* (Iso-Britannia)
**[[AXM]]* (Iso-Britannia)
**[[Butt Magazine]]*
**[[Blue (lehti)|Blue]]* (Australia)
**[[DNA Magazine]]* (Australia)
**[[fab]]* (Kanada)
**[[Gay Times]]* (Iso-Britannia)
**[[Genre magazine|Genre]]* (Yhdysvallat)
**[[Instinct (lehti)|Instinct]]* (Yhdysvallat)
**[[Out (lehti)|Out]]* (Yhdysvallat)
**[[The Advocate]]* (Yhdysvallat)
**[[XY]]* (Yhdysvallat)
**[[White Crane]]* (Yhdysvallat)
**[[Zero (lehti)|Zero]]* (Espanja)
**[[Têtu]]* (Ranska)
Attitude

**Attitude** tai **Attitudes** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Attitude, yhdysvaltalainen räppäri
* Attitude, brittiläinen miestenlehti
* ”Attitude”, brittiläisen rockyhtye Sueden kappale
* Attitudes, yhdysvaltalainen pop- ja rockyhtye 1970-luvulta
* *[[Attitude (Miisa Päällysahon albumi)|Attitude]]*, Miisa Päällysahon esikoisalbumi
* *[[Attitude (April Winen albumi)|Attitude]]*, April Wine -yhtyeen albumi vuodelta 1993
* *[[Attitudes (Demis Roussosin albumi)|Attitudes]]*, Demis Roussosin albumi vuodelta 1982
* *[[Attitudes (televisiosarja)|Attitudes]]*, yhdysvaltalainen talk show vuosilta 1985–1991
* Attitude Records, brittiläinen levy-yhtiö
* Attitude Records, yhdysvaltalainen levy-yhtiö
* *[[WWF Attitude]]*, vapaapainiaiheinen videopeli vuodelta 1999.
Martin Spanjers

**Martin Spanjers** (s. 2. helmikuuta 1987) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ja hänet tunnetaan *[[Teinitytön kasvatusopas]]* -televisiosarjan Rory Hennessyna. 

Martin Spanjers on näytellyt myös monissa muissa sarjoissa, joista yksi on *[[Greyn Anatomia]]*.

## Aiheesta muualla
*
Blue

**Blue** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

## Musiikki

### Yhtyeet
*Blue, 2000-luvun brittiläinen pop-yhtye
*Blue, 1980-luvun pop-duo
*Blue, skotlantilainen 1970-luvun pop-yhtye

### Albumit
* Blue, Agentsin albumi
* Blue, Closterkellerin albumi
* Blue, Down by Law -yhtyeen albumi
* Blue, Flashlight Brownin albumi
* Blue, The Jesus Lizardin albumi
* Blue, Jorma Kääriäisen taiteilijanimellä Freddie Falcon julkaistu albumi vuodelta 1979
* Blue, Phil Keaggyn albumi
* Blue, The Missionin albumi
* Blue, Joni Mitchellin albumi
* Blue, LeAnn Rimesin albumi
* Blue, Diana Rossin albumi
* Blue, Simply Redin albumi
* Blue, Third Eye Blindin albumi

### Kappaleet
* ”Blue (Da Ba Dee)”, Eiffel 65 -yhtyeen singlekappale

## Henkilöitä

* Alektra Blue (s. 1983), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä
* Barry Blue (oik. Barry Ian Green, s. 1950), englantilainen rocklaulaja, levytuottaja ja laulunkirjoittaja
* David Blue (s. 1982), yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja, ohjaaja ja tuottaja
* Jimi Blue Ochsenknecht (s. 1991), saksalainen näyttelijä ja poplaulaja
* John Blue (s. 1966), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
* Jonas Blue (s. 1994), brittiläinen DJ ja musiikkituottaja
* Josh Blue (s. 1978), yhdysvaltalainen stand up -koomikko
* Lionel Blue (1930–2016), brittiläinen reformijuutalainen rabbi
* Marja Matinmikko-Blue (s. 1979), suomalainen diplomi-insinööri, tutkija ja dosentti
* Monte Blue (1887–1963), yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä
* Sarah Blue (oik. Katenna Blumenlova, s. 1983), tšekkiläinen pornonäyttelijä
* Vanessa Blue (s. 1974), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä ja ohjaaja
* Violetta Blue (oik. Ada Mae Johnson, s. 1977), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä

### Kuvitteellisia henkilöitä

* Blue, hahmo animesarjassa *[[Wolf’s Rain]]*
* Blue, mangasarjassa *Pokémon Adventures*
* Rocky Blue, hahmo televisiosarjassa *Shake It Up*
* Ty Blue, Rocky Bluen isoveli televisiosarjassa *Shake It Up*

## Muita merkityksiä

* *[[Blue (lehti)|Blue]]*, australialaisten homomiesten lehti
* Blue Microphones, Logitechin omistama äänituotantoyhtiö
* Blue1, lentoyhtiö
* Big Blue, IBM:stä käytetty nimitys.
Megan Hollingshead

**Megan T. D. Hollingshead** (s. 22. syyskuuta 1968 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä. Hänellä on ollut äänirooleja muun muassa animesarjoissa *[[Pokémon (anime)|Pokémon]]* ja *[[Yu-Gi-Oh! Duel Monsters|Yu-Gi-Oh!]]*

## Ura
Hollingshead on tehnyt ääninäyttelyä animessa erityisesti hoitaja Joyna *Pokémonissa* ja Mai Valentinena *Yu-Gi-Oh!*:ssa. Hän on näytellyt muun muassa Rougea *[[Sonic X|Sonic X:ssä]]*, Shizunea *[[Naruto]]ssa* ja Rangiku Matsumotoa *[[Bleach (manga)|Bleachissä]]*. Lisäksi hän on tehnyt äänirooleja videopeleihin ja oli mukana tekemässä sivuääniä *[[Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (vuoden 2003 animaatiosarja)|Teini-ikäisiin mutanttininjakilpikonniin]]*.

Ääninäyttelyn ohella Hollingshead näyttelee myös teattereissa New Yorkissa ja toimii vapaa-ajallaan joogan opettajana. Hän opiskeli näyttelemistä William Esper Studiolla ja aloitti ääninäyttelemisen 4Kids Entertainmentillä 1990-luvun lopulla. Hän asuu Los Angelesissa ja tekee edelleen äänityötä televisiomainosten ja animaatioiden parissa.

## Aiheesta muualla
* 
* CrystalAcids
* Anime News Network
* TV.com 
* Voice Chasers
En Vogue

**En Vogue** on yhdysvaltalainen tyttöbändi. Yhtye on ollut toiminnassa vuodesta 1988 ja jatkaa edelleen. Yhtyeessä on neljä jäsentä: Terry Ellis, Cindy Herron, Maxine Jones ja Rhona Bennett, joka on yhtyeen nuorin. Yhtyeen tyylilaji on R&B ja soul. He ovat julkaisseet albumeita vuosina 1990–1994, 1997, 1999–2002 ja vuonna 2004. Tällä hetkellä heillä ei ole levytyssopimusta minkään levy-yhtiön kanssa. Yhtyeeseen ovat aiemmin kuuluneet myös Dawn Robinson ja Amanda Cole.

## Nykyiset jäsenet
*Terry Ellis (1990–)
*Cindy Herron (1990–)
*Maxine Jones (1990–2001, 2003–)
*Rhona Bennett (2003–2005, 2006–)

## Entiset jäsenet
*Dawn Robinson (1990–1996, 2005)
*Amanda Cole (2002–2003)

## Diskografia

### Albumit
* *Born to Sing* (1990)
* *Remix to Sing* (1991)
* *[[Funky Divas]]* (1992)
* *Runaway Love* (1993)
* *[[EV3]]* (1997)
* *[[Best of En Vogue]]* (1999)
* *[[Masterpiece Theatre]]* (2000)
* *[[Very Best of En Vogue]]* (2001)
* *The Gift of Christmas* (2002)
* *[[Soul Flower]]* (2004)
* *[[The Platinum Collection (En Voguen albumi)|The Platinum Collection]]* (2007)
* *[[Electric Café (En Voguen albumi)|Electric Café]]* (2018)

### Singlet
* "Hold On" (1990)
* "Lies" (1990)
* "You Don't Have to Worry (1991)
* "Don't Go" (1991)
* "My Lovin' (You're Never Gonna Get It)" (1992)
* "Giving Him Something He Can Feel" (1992)
* "Yesterday" (1992)
* "Free Your Mind" (1992)
* "Give It Up Turn It Loose" (1992)
* "Love Don't Love You" (1993)
* "Runaway Love" (1993)
* "Whatta Man" (1994)
* "Don't Let Go (Love)" (1996)
* "Whatever" (1997)
* "Too Gone Too Long" (1997)
* "No Fool No More (1998)
* "Riddle" (2000)
* "Losin' My Mind" (2004)
* "Ooh Boy" (2004)
* "So What the Fuss" (2005)
* "Glamorous" (2007)
* "It's Over" (2009)
Teräase

**Teräaseet** ovat terällä varustettuja metsästys- tai lähitaisteluaseita, joilla voidaan tuottaa lävistäviä tai leikkaavia vammoja. 

## Historia
Teräaseita on käytetty metsästykseen ja sodankäyntiin jo kivikaudella. Muinaisessa Egyptissä valmistettiin esihistoriallisella ajalla taidokkaita piikiviveitsiä. Myöhemmin teräaseita on valmistettu obsidiaanista. Metallien keksimisen jälkeen teräaseita alettiin valmistaa pronssista, raudasta ja teräksestä. Perinteisiä teräaseita olivat muun muassa tikari, miekka ja keihäs.

## Nykyaika
Nykyisin teräaseiden merkitys sodankäynnissä ja metsästyksessä on vähäinen, ja teräaseiden käyttö liittyy toisinaan katuväkivaltaan tai muuhun rikollisuuteen. Varsinkin nuorten keskuudessa teräaseisiin liittyvä rikollisuus ja niiden luvaton kantaminen on yleistynyt. Historialliset tai epätavalliset teräaseet tai sellaisten jäljitelmät voivat olla myös keräilyesineitä. 

Puukon, linkkuveitsien, keittiöveitsien tai saksien kaltaisia terällisiä työ- ja tarvekaluja voidaan joskus käyttää teräaseina. 

## Teräaseet ja lainsäädäntö
Suomessa teräaseisiin liittyviä säädöksiä on järjestyslaissa. Teräaselaki säädettiin Suomessa 1977. Teräaseiden hallussapito julkisella paikalla on kielletty. Stileteistä puhuttaessa myös maahantuonti ja myynti on kielletty, poikkeuksena historiallisesti tai taiteellisesti arvokkaat esineet. Myöskin muuksi esineeksi naamioidut teräaseet ovat kiellettyjä. 

## Lähteet
Ikurin Vire

**Ikurin Vire** (IkVi) on länsitamperelainen voimistelu- ja urheiluseura, joka on perustettu 13. lokakuuta 1957. Tällä hetkellä seurassa toimii yleisurheilu-, hiihto-, jääkiekko-, jalkapallo-, voimistelu- ja harrastejaosto. Eri jaostoja on ollut toiminnassa enimmillään yli kymmenen. Ikurin Vireen puheenjohtajana toimii Timo Ahonen.

Seuran alkuajoista lähtien 1990-luvulle saakka Vireen näkyvin laji oli jääkiekko. Parhaimmillaan seuran edustusjoukkue pelasi I divisioonassa keväällä 1992. Tämän jälkeen seuralla oli joukkue II divisioonassa kaudella 1995–1996. Tämä jälkeen edustusjoukkueen toiminta ajettiin alas kunnes aloitettiin uudelleen III divisioonasta kaudella 2011–2012. Kevätkaudella 2013 joukkue kävi Suomi-sarjassa josta kuitenkin putosi takaisin II divisioonaan. Seuraavalla kaudella joukkue ylsi II divisioonassa neljänneksi. Kausi 2014–2015 meni huonosti ja joukkue putosi III divisioonaan. Edustusjoukkueen toiminta ajettiin jälleen alas kahdeksi vuodeksi ja aloitettiin uudelleen III divisioonasta kaudella 2017–2018. Joukkue taisteli tiensä II divisioonaan ja ylsi keväällä 2019 II divisioonan puolivälieriin. Kaudelle 2019–2020 Vire ei saanut miesten edustujoukkuetta kasattua. 

Ikurin Vireen historiasta on kirjoitettu 30-vuotishistoriikki *Vireästi – 30 vuotta työtä nuorison ja urheilun hyväksi. Ikurin Vire 1957–1987.* Kirjan on kirjoittanut Tuomo Koivisto.

## Kilpakävely
Nykyään seura tunnetaan parhaiten kilpakävelijöistään, ja yleisurheilujaoston kilpailutoiminta onkin keskittynyt lähinnä kilpakävelyyn. Kaudella 2011 seuran kasvatti Jenni Lahtinen voitti SM-pronssia maantiekävelyssä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seuran kotisivusto