open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Volkswagen Group E -pohjalevy

**Volkswagen Group E -pohjalevy** on Volkswagen Groupin suurissa crossover-tyyppisissä automalleissaan käyttämä pohjalevy. Konsernin uusissa malleissa sen on korvannut modulaarinen MLB-pohjalevy.

## PL71
* Audi Q7 (Typ 4L) (2005–2015)
* Porsche Cayenne (Typ 9PA) (2002–2010)
* Volkswagen Touareg I (2002–2010)

## PL72
* Porsche Cayenne (Typ 92A) (2010–2017)
* Volkswagen Touareg II (2010–2018)
Olle Liss

**Olle Liss** (s. 24. lokakuuta 1992 Dala-Floda, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoo oikealta.

## Ura
### Seuraura
Liss on Björbo IF:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Leksands IF:ään. Liss oli kaudella 2009–2010 J18 Elitissä joukkueensa paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 15+10=25. Hän voitti samalla kaudella J20 SuperElitin mestaruuden. Kaudella 2011–2012 Liss oli Leksandin J20-junioreiden paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 22+23=45. Hän sijoittui koko SuperElitin maalipörssissä kymmenenneksi. Liss debytoi samalla kaudella myös seuran miesten joukkueessa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa, jossa hän pelasi kaksi runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen.

Kaudeksi 2012–2013 Liss siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle maan I-divisioonan Halmstad HF:ään. Hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies Sebastian Kölzow Isaksenin jälkeen tehoilla 9+19=28. Kaudella 2013–2014 Liss oli 22 osumallaan Halmstadin paras maalintekijä. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi Kristianstads IK:hon, jonka paras maalintekijä Liss oli 24 osumallaan. Hän sijoittui koko Hockeyettanin (ent. I-divisioona) maalipörssissä kolmanneksi. Liss pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla kasvattajaseurassaan Björbo IF:ssä Ruotsin viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyTreanissa tehden siinä tehot 2+2=4.

Liss siirtyi kaudeksi 2015–2016 Tanskan Metal Ligaenin Aalborg Piratesiin. Hän oli tehoilla 25+29=44 joukkueen toiseksi paras pistemies Nicolai Meyerin jälkeen ja sijoittui koko liigan pistepörssissä kahdeksanneksi. Metal Cupissa Liss oli Piratesin paras pistemies tehoilla 2+2=4. Kaudeksi 2016–2017 hän palasi Ruotsiin ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Allsvenskan-joukkue Västerviks IK:hon. Liss oli joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Victor Öhmanin jälkeen tehoilla 23+11=34. Hän sijoittui koko sarjan maalipörssissä kuudenneksi.

Kaudeksi 2017–2018 Liss siirtyi jatkamaan Allsvenskan-uraansa IK Panterniin. Tammikuun 2018 lopulla hän siirtyi kevääseen 2020 asti ulottuvalla sopimuksella SHL-joukkue Rögle BK:hon. Lissin SHL-ura alkoi sensaatiomaisesti, sillä hän teki kolmessa ensimmäisessä ottelussaan jo tehot 3+4=7. Kaikkiaan Liss teki Röglessä loppukauden aikana 11 ottelussa tehot 6+8=14.

### Maajoukkueura
Liss on pelannut Ruotsin A-maajoukkueessa kuusi ottelua tehopistein 4+2=6. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 5. huhtikuuta 2018 Norrköpingissä Slovakiaa vastaan. Liss keräsi ottelussa myös yhden kahden minuutin jäähyn huitomisesta. Hän avasi maalitilinsä A-maajoukkueessa heti kypärätempulla seuraavassa ottelussa 6. huhtikuuta 2018 Oskarshamnissa Slovakiaa vastaan. Liss sai Ruotsin 6-1-voittoon päättyneessä ottelussa myös syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Carl Klingbergin tekemään ylivoimamaaliin.

## Tilastot

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2018 pudotuspelivaihe

**Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2018 pudotuspelivaihe** alkoi 30. kesäkuuta 2018 ja se päättyi 15. heinäkuuta 2018 loppuotteluun Lužniki-stadionilla, Moskovassa.

## Pudotuspeleihin edenneet joukkueet
Jokaisen lohkon kaksi parhaiten sijoittunutta joukkuetta eteni pudotuspelivaiheeseen.

## Turnauspuu


## Neljännesvälierät
### Ranska vs. Argentiina


### Uruguay vs. Portugali


### Espanja vs. Venäjä


### Kroatia vs. Tanska


### Brasilia vs. Meksiko


### Belgia vs. Japani


### Ruotsi vs. Sveitsi


### Kolumbia vs. Englanti


## Puolivälierät
### Uruguay vs. Ranska


### Brasilia vs. Belgia


### Ruotsi vs. Englanti


### Venäjä vs. Kroatia


## Välierät
### Ranska vs. Belgia


### Kroatia vs. Englanti


## Pronssiottelu


## Loppuottelu

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Ginevra Cantofoli

**Ginevra Cantofoli** (1618 Bologna – 1672) oli italialainen taidemaalari. 

Cantofoli opiskeli taidemaalariksi Elisabetta Siranin oppilaana. Hän maalasi maalauksia kirkkoihin, kuten *Viimeisen ehtoollisen* San Procolon kirkkoon. Hänen töitään on myös San Giacomo Maggioren ja Santa Apollonian kirkoissa. Tyylisuunnaltaan hän edusti barokkia. 
## Viitteet
2B1 Oka

**2B1 OKA** on neuvostoliittolaisvalmisteinen telahaupitsi, kaliiperiltaan 420 mm. Tämän tykistöaseen omamassa oli 55.3 tonnia ja miehistön määrä 7 henkeä. Tykin pituus oli mittavat 20 metriä ja ase pystyi ampumaan 750 kg:n painoisia ammuksia 45 km:iin asti. Telatykki kehiteltiin vuosina 1957-1960, mutta jäi suurelti taktisten rakettiaseitten varjoon. Kenttäkäyttöön olisi ase ollut varsin kankeasti liikuteltava, johtuen huomattavasta tykinputken pituudesta.

Oka on myös joki Venäjällä. Se laskee Volgan vesistöön. Okan korvasivat myöhempänä monet FROG-rakettiperheeseen kuuluneet rakettiaseet. Okaa liikutti 720 hevosvoiman eli 515 kW:n tehoinen V12-dieselmoottori.

## Lähteet
Vada pav

**Vada pav** on Intian Maharashtran osavaltion Mumbain kaupungista peräisin oleva kasvisruokalaji, joka koostuu sämpylästä ja uppopaistetusta perunasta. Vada pav on Mumbaissa suosittu katuruoka.

Vada pavin tarkempi valmistustapa, ainesosat ja täten myös maku saattavat vaihdella valmistajan mukaan. Yleensä se koostuu uppopaistetusta perunapihvistä, sämpylästä ja vihreästä chilitä. Ennen uppopaistamista perunaseos päällystetään kahvihernejauheella.

Monet vada pavin valmistukseen käytetyistä raaka-aineista ovat peräisin Intian niemimaan ulkopuolelta. Peruna ja sämpylät tulivat alueelle portugalilaisten mukana 1600-luvulla. Mumbailaisen Ashok Vaidyan sanotaan keksineen ruokalajin vuonna 1966 ja ensimmäinen vada pavia myynyt koju toimi lähellä Dadarin rautatieasemaa. Rautatieasemaa käyttivät tekstiilitehtaille matkustavat työntekijät ja kun monet jäivät työttömiksi tehtaiden sulkemisen myötä 1970- ja 1980-luvuilla osa perusti uusia vada pavia myyviä kojuja. 1990-luvulla Mumbaihin saapuivat kansainväliset pikaruokalaketjut, kuten McDonalds. Vada pav säilytti suosionsa pikaruokaloiden tarjonnan ohella ja niiden mallin mukaisesti paikalliset pikaruokalaketjut, kuten JumboKing, alkoivat myydä vada pavia 2000-luvun alussa. Pikaruokaloiden ohella monet mumbailaiset vada pavia myyvät kojut ovat säilyttäneet suosionsa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Barbara O’Neil

**Barbara O’Neil** (17. heinäkuuta 1910 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat – 3. syyskuuta 1980 Cos Cob, Connecticut, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi teatterissa ja elokuvissa. Hän teki vuonna 1930 Broadway-debyyttinsä ja vuonna 1937 Hollywood-debyyttinsä. O’Neil tunnetuin rooli on *[[Tuulen viemää (elokuva)|Tuulen viemää]]* -elokuvan Ellen O’Hara. Elokuvasta *[[Kaikki tämä ja taivas myös]]* hän oli parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkaana.

## Nuoruus
Barbara O’Neil syntyi St. Louisissa 1910. Hän oli nuorin David ja Barbara O’Neilin neljästä lapsesta. Perhe kuului kaupungin yläluokkaan, sillä David oli rikas yritysjohtaja ja runoilija ja tämän isä Joseph oli ollut pankkiiri. Barbara-äiti oli puolestaan tunnettu suffragetti St. Louisissa. Perhe muutti vuonna 1920 St. Louisista ensin Berkeleyyn ja sitten Cos Codiin.

## Ura
O’Neil opiskeli Sarah Lawrence Collegessa ja aloitti uransa näyttelijänä yliopiston näyttelijöissä. Broadway-debyttinsä hän teki vuonna 1930 näytelmässä *Saint’s Parade*. Sen jälkeen O’Neil esiintyi monissa pienissä rooleissa vuosina 1932–1936. Orson Welles löysi hänet näytelmästä *Ten Millions Ghosts*.

O’Neilin ensiesiintyminen Hollywoodissa oli elokuvassa *[[Äidin uhraus]]*, jonka kuvaukset alkoivat huhtikuussa 1937. Hän teki sopimuksen Universal Picturesin kanssa ja teki yrityksen kanssa muun muassa elokuvat *[[Verinen linna]]* (1939), *[[The Sun Never Sets]]* (1939) ja *[[Huomispäivä on meidän...]]* (1939).

O’Neilin tunnetuin rooli oli elokuvassa *[[Tuulen viemää (elokuva)|Tuulen viemää]]* (1939), jossa hän näytteli Scarlett O’Haran äitiä Ellen O’Haraa. Seuraavana vuonna O’Neilin rooli maanisena kreivitär de Praslinina elokuvassa *[[Kaikki tämä ja taivas myös]]* toi hänelle parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden.

O’Neil palasi 1940- ja 1950-luvuilla usestai Broadwaylle. Menestystä hän sai muun muassa Lillian Hellmanin näytelmistä *The Searching Wind*, jota esitettiin 1944–1945, *Deep Are the Roots*, jota esitettiin 1945–1946, ja *Affairs of State*, jota esitettiin 1950–1952.

O’Neilin viimeinen elokuva oli *[[Nunnan tarina]]* (1959). Vaikka hänen elokuvauransa kesti yli 20 vuotta, hän näytteli vain 16 elokuvassa. Teatterista O’Neil jäi eläkkeelle vuonna 1960.

## Yksityiselämä
O’Neil tapasi miehensä Joshua Loganin näytellessään uransa alussa University Playersissa.  He menivät naimisiin, mutta he erosivat myöhemmin.

O’Neil vietti viimeiset vuotensa kotonaan Carmelissa ja suvun tilalla Cos Cobissa. Siellä hän kuoli vuonna 1980 sydänkohtaukseen.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Heksakosaani

**Heksakosaani** eli **n-heksakosaani** (C26H54) on 26-hiilinen suoraketjuinen   alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan  kiinteää, värittömän  kiteistä ainetta. Heksakosaanin rakennekaava on CH3(CH2)24CH3, moolimassa 366,718 &nbsp;g/mol, sulamispiste 56,09&nbsp;°C, kiehumispiste 415&nbsp;°C, tiheys 0,8032&nbsp;g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3),  taitekerroin 1,4497 ja CAS-numero 630-01-3. Heksakosaani ei käytännössä liukene veteen, mutta liukenee hyvin bentseeniin, kloroformiin ja ligroiiniin.

Yhdistettä esiintyy kasveissa ja kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

## Aiheesta muualla
*PubChem: Hexacosane 
*ChemBlink: Hexacosane 
*Human Metabolome Database (HMDB): Hexacosane 
*Food Component Database (FooDB): Hexacosane 
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Hexacosane 
*Pherobase: Floral Compound - 26Hy 
*Pherobase: Semiochemical - 26Hy
Auran Kultaseppä

**Auran Kultaseppä Oy** oli Turussa vuodesta 1913 aina 1990-luvulle toiminut jalometallialan teollisuus- ja kauppayritys. Sen perustivat 11 kultaseppää, hopeaseppää ja kaivertajaa osuuskunnaksi nimeltä Osuusliike Kultaseppä. Vuonna 1937 osuuskunta muutettiin osakeyhtiöksi nimeltä Auran Kultaseppä. Vuonna 1989 yrityksen osti Kultakeskus, joka siirsi tuotannon Hämeenlinnaan. 

Auran Kultaseppä Oy työllisti vuoden 1963 paikkeilla 225 henkeä. Ensimmäinen toimipaikka oli osoitteessa Eerikinkatu 2, kunnes 1920-luvun lopulla rakennettiin kolmikerroksinen pitkä tehdasrakennus osoitteeseen Kurjenkaivonkenttä 3. Tehdasta laajennettiin 1939 ja 1949. Se on nyttemmin purettu asuinkerrostalojen tieltä.

## Historiaa

Yrityksen 11 perustajaa olivat hopeaseppä Heikki Hurskainen, hopeaseppä Lauri Laakso, kultaseppä F. Laaksonen, kaivertaja Lauri Nordlund, hopeaseppä Frans Nieminen, kultaseppä V. F. Saarinen, kaivertaja T. Tammi, kultaseppä A. Toivonen, hopeaseppä H. Tolvanen, kultaseppä Yrjö Tähtinen ja kultaseppä Teemu Toukola, joka toimi osuuskunnan ensimmäisenä johtajana vuoteen 1945 saakka. Auran Kultasepän pitkäaikaisia toimitusjohtajia olivat hänen jälkeensä Aarno Aho ja Ralf Salonius, jotka saivat kumpikin kauppaneuvoksen arvonimen. 

Jalometallituotteiden valmistuksesta yritys eteni myös niiden myyntiin, kun 1930-luvulla yritys osti kultaseppä Savolaisen liikkeet Oulusta ja Kemistä, joista jälkimmäinen siirrettiin Poriin. Vuonna 1953 perustettiin Helsinkiin myyntikonttori Auran Kotka Oy ja vuonna 1955 Jyväskylään Päijänteen Kultaseppä Oy. Vuonna 1931 perustettiin myyntikonttori Pohjolan Kultaseppä Oy, josta pian tuli Turun Kultaseppä Oy. Se toimii edelleen Oulussa.

Vuonna 1989 Hopeakeskus Oy (nyk. Kultakeskus Oy) osti Auran Kultaseppä Oy:n ja fuusioi sen pian itseensä.

Auran Kultaseppä Oy:n pääsuunnittelijana vuosina 1971–1989 toimi Pekka Piekäinen. Hänen Tissot- ja Omega-kellomerkeille suunnittelemansa hopeiset korukellot olivat 1970-luvulla Auran Kultaseppä Oy:n ehkä kansainvälisesti tunnetuimpia tuotteita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* ''Auran kuulut kultasepät'' (1958), Elävä muisti (video 9 min)
* Pörssitiedon artikkeli Auran Kultaseppä Oy:stä

## Kirjallisuutta
* Piekäinen, Pekka: *Hopeaa – Silver : design Pekka Piekäinen*. Kultasepänliike Tarkiainen, Auran Kultaseppä Oy, 1988. .
* Raustela, Lasse: *Auran Kultaseppä oy:n 50-vuotistaival*. Auran Kultaseppä Oy, 1963.
* Raustela, Lasse: *Oppipojasta valtakunnan oltermanniksi : Aarno Aho 1896-1987*. Auran Kultaseppä Oy, 1988.
* Vasama, Pekka: *Kotkan siivin Länttä valloittamassa*. Auran Kultaseppä Oy, 1982.
Hanna Smith

**Hanna Ilona Smith** (s. 1970) on suomalainen ulko- ja turvallisuuspolitiikan tutkija. Hän on Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (Etyj) pääsihteerin vanhempi strateginen neuvonantaja Wienissä. Hänet nimitettiin toukokuussa 2025 Vaasan yliopiston työelämäprofessoriksi. Vuosina 2017–2022 hän toimi tutkimus- ja analyysijohtajana Euroopan hybridiuhkien torjunnan osaamiskeskuksessa Helsingissä. Aiemmin hän työskenteli Helsingin yliopiston Aleksanteri-instituutissa tutkijatohtorina ja on toiminut asiantuntijana eri parlamentaarisissa valiokunnissa. Vuonna 2006 hän kuului ulkoasiainministeriön politiikan suunnitteluyksikköön.

Smith on hybridiuhkien, Venäjän ja Euraasian sekä suurvaltaidentiteetin ja geopolitiikan asiantuntija. Hänen tutkimusintresseihinsä kuuluvat maailmanpolitiikka, turvallisuustutkimus, kansainväliset instituutiot ja kansainväliset suhteet. Hän kommentoi säännöllisesti hybridiuhkia, Venäjää ja kansainvälisiä asioita sekä suomalaisessa että kansainvälisessä mediassa.

## Koulutus
Smith on väitellyt valtiotieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistossa, suorittanut Venäjän-tutkimuksen maisterin tutkinnon Lontoon yliopistossa ja Itä-Euroopan tutkimuksen ja kansainvälisten suhteiden perustutkinnon Tukholman ja Uppsalan yliopistoissa.

## Julkaisut
* *Russia and its foreign policy: influences, interests and issues*, toimittanut Hanna Smith. Aleksanteri Institute, 2005 (Kikimora publications;33). ISSN 1455-4828 
* *The two-level game: Russia's relations with Great Britain, Finland and the European Union*, toimittanut Hanna Smith. Aleksanteri Institute, 2006 (Aleksanteri series; 2:2006) (Aleksanteri sarja 2:2006), ISSN 1796-3192 
* *Venäjä 2017: kolme skenaariota*, toimittanut: Osmo Kuusi, Hanna Smith, Paula Tiihonen. Eduskunnan Tulevaisuusvaliokunta, 2007  . 
* *Haasteiden Venäjä. Puolustusministeriö, 2008 *
**Sopimusten Venäjä 2030*, toimittajat: Osmo Kuusi, Hanna Smith, Paula Tiihonen; ohjausryhmän puheenjohtaja: Päivi Lipponen. Tulevaisuusvaliokunta, 2010. (Eduskunnan tulevaisuusvaliokunnan julkaisu 3/2010) 
* *Medvedevin Venäjä*, Susanna Niinivaara, Hanna Smith. Siltala, 2011 
* *Russian greatpowerness: foreign policy, the two Chechen wars and international organisations*, by Hanna Smith. University of Helsinki, 2014.  Väitöskirja: Helsingin yliopisto, 2014
* *Russia as a neighbour*, toimittanut Hanna Smith. (Eduskunnan tulevaisuusvaliokunnan julkaisu 9) 2014 ISSN 2342-6608 

## Lähteet
Kaisa Jouhki

**Kaisa Jouhki** (s. 7. heinäkuuta 1980) on suomalainen laulaja. Hän on syntynyt Sumatralla Indonesiassa.

## Historia

### Battlelore

Jouhki tunnetaan erityisesti lappeenrantalaisen, vuonna 1999 perustetun metalliyhtye Battleloren laulajana. Battleloren laulajana hän on ollut vuosina 2000–2011 sekä uudelleen 2016 alkaen. Ensimmäisen kerran Jouhki levytti Battleloren kanssa yhtyeen *Dark Fantasy* -demolla vuonna 2000.

### Vierailut ja sessiot

Kaisa Jouhki on vieraillut myös muiden yhtyeiden levytyksillä. Vuonna 1998 hän oli mukana Gandalfin *[[Deadly Fairytales]]* -esikoislevyllä. Vuonna 2002 hän vieraili Kalibanin levyllä *The Tempest of Thoughts*. Seuraavana vuonna hän lauloi Dawn of Relicin *[[Lovecraftian Dark]]* -levyllä kahdella raidalla. Vuosina 2009 ja 2013 (tässä järjestyksessä) Jouhki vieraili lisäksi Vigrid ja Loviatar -yhtyeiden levyillä.

## Levytykset

### Battleloressa

*  (demo)
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaisa Jouhki at Discogs – (www.discogs.com) 
* Kaisa Jouhki at AllMusic – (www.allmusic.com)
Pekka Piekäinen

**Pekka Martti Piekäinen** (30. joulukuuta 1945 – 25. joulukuuta 2004) oli suomalainen hopea- ja kelloseppä, joka toimi vuosina 1971–1989 turkulaisen Auran Kultaseppä Oy:n pääsuunnittelijana. Hän tuli tunnetuksi muun muassa hopeisista korukelloista, joita valmistettiin Turussa yhteistyössä sveitsiläisten kellotehtaiden kanssa. Myöhemmin hän perusti saman alan yrityksen PlatinOro Oy. Hänet palkittiin vuonna 1980 taideteollisuuden valtionpalkinnolla.

Pekka Piekäisen isä oli kelloseppämestari Martti Piekäinen (1911–1978), jonka liike on toiminut vuodesta 1939 Helsingin Töölössä. Poika oli isänsä opissa ja valmistui Kelloseppäkoulusta vuonna 1965. 

Uransa alussa Piekäinen suunnitteli koruja Kaunis Korulle, Viikinniemelle sekä tanskalaiselle Viggo Wollnylle. Vuonna 1971 hän aloitti Auran Kultaseppä Oy:n pääsuunnittelijana. Hän suunnitteli yhtiölle monenlaisia hopeisia käyttöesineitä ja koruja. Niistä kansainvälisesti maineikkaimmiksi nousivat sveitsiläisille Omega-, Tissot- ja Lanco-yhtiöille tehdyt hopeiset kellonkuoret, joista valmistettuja korukelloja myytiin 1970-luvun puolivälissä eri puolilla maailmaa noin 35&nbsp;000 kappaletta vuodessa. Piekäinen teki koruja muun muassa prinsessa Dianalle, ja hänen sanotaan olleen ainoa pohjoismaalainen suunnittelija, jonka koruja myytiin Tiffany-liikkeissä. J. A. Tarkiainen Oy:lle Pekka Piekäinen suunnitteli hopeaesineistön nimeltä JAT-Collection. Ornamon järjestämässä teetarjoiluun liittyvien esineiden suunnittelukilpailussa voiton vei Piekäisen hopeinen teepussin puristin.

Kun Auran Kultaseppä Oy myytiin vuonna 1989 Hopeakeskukselle (nyk. Kultakeskus), Piekäinen jäi pois yrityksestä ja perusti Annakaisa Laakson kanssa oman yrityksen PlatinOro Oy:n Piikkiöön. Vuonna 1996 se muutti Turkuun, jossa se yhä toimii.

Vuonna 1975 Piekäisen tuotannosta tehtiin näyttely Helsingin Finnish Design Centeriin. Näyttelyssä oli koruja ja kelloja sekä kodin hopeaesineitä. Vuonna 1980 Piekäinen sai taideteollisuuden valtionpalkinnon. Vuonna 2002 hänet valittiin vuoden kultasepäksi.

Pekka Piekäinen kuoli vuonna 2004.

## Piekäisen suunnittelemia muistomerkkejä

Tiedosto:Veteraanikivi Perniö.JPG|*Perniön Veteraanikivi*, 1985, Salo.
Tiedosto:Petun runonlaulajien mm.JPG|*Petun runonlaulajien muistomerkki*, 1989, Särkisalo, Salo.
Tiedosto:Särkisalo Veteraanikivi.JPG|*Särkisalon Veteraanikivi, 1992, Salo.
</gallery>

==Lähteet==


==Aiheesta muualla==
* [http://www.artnet.com/artists/pekka-piekäinen/ Piekäisen töitä Artnet-sivustolla] 
* Piekäinen, Pekka. *Hopeaa – Silver : design Pekka Piekäinen''. Kultasepänliike Tarkiainen, Auran Kultaseppä Oy, 1988. .
Elaine T. Marshall

**Elaine Tettemer Marshall** (s. ) on yhdysvaltalainen perijätär, yritysjohtaja ja miljardööri. Hän hallitsee lastensa kanssa rahastoja, joissa on 16 prosenttia Koch Industries -yrityskonsernin osakkeista. Nämä hän peri puolisoltaan J. Howard Marshallilta (1939–2006), joka oli puolestaan perinyt ne isältään James Howard Marshall II:lta (1905–1995). Huhtikuussa 2018 yhdysvaltalainen talousviestintäkonserni Bloomberg arvioi Elene Marshallin varallisuudeksi 16,2 miljardia dollaria. Talousjulkaisu Forbes sen sijaan jätti Marshallin jälleen pois vuoden 2018 miljardöörilistaltaan, vaikka on aiemmin tuonut esille hänen mittavan omaisuutensa. 

## Lähteet
Anatoli Rjabov

**Anatoli Pavlovitš Rjabov** (; 16. huhtikuuta 1894, Itšalkin piiri, nykyinen Mordvan tasavalta – 23. toukokuuta 1938, Saransk) oli ersäläinen kielitieteilijä, professori, opettaja ja mordavalaisten kansallistunnon uudelleenkohottaja.

Rjabov syntyi talonpojan perheeseen. Hän meni kouluun, mutta lopetti opintonsa isänsä kuolemaan. Vuonna 1912 hän aloitti filologian opinnot. Hän valmistui vuonna 1916 opiskeltuaan latinaa, englantia ja äidinkielensä sukukieliä viroa ja suomea. Kun hän oli työskennellyt neljä vuotta opettajana, hän alkoi järjestellä ersän ja mokšan kielten kouluopetusta. Vuonna 1923 Rjabov oli perustamassa mordavalaisten Sõrgozema-seuraa (suom. 'Herääminen'), jonka toimintaan liittyi myös kuorolaulantaa. Kuoroa johti Rjabov, ja radioesiintymisensä jälkeen kuoro sai valtavasti ihailijakirjeitä muilta mordvalaisilta ympäri Neuvostoliittoa. 

Mordvan tasavallan perustamisen jälkeen Saranskiin avattiin pedagoginen instituutti, jonne Rjabov siirtyi työskentelemään jättäen kuorotoiminnan. Ajan kuluessa Rjabov ansioitui erityisesti ersän kielen tuntijana ja kehittäjänä.

Liiallinen aktiivisuus ersän kielen ja kulttuurin parissa kiinnitti kuitenkin NKVD:n huomion. Kesäkuun 5. päivä vuonna 1937 Rjabovista annettiin pidätysmäräys. Myös Anatolin vaimo pidätettiin. Heitä syytettiin vakoilusta Suomen ja Viron hyväksi. Anatoli Rjabov teloitettiin 23. toukokuuta 1938 osana Stalinin vainoja, joissa teloitettiin myös muuta mordvalaisälymystöä. Hänen hautapaikkansa on tuntematon.

Rjabovin syntymäpäivää on juhlittu Virossa ersän kielen päivänä vuodesta 1998 alkaen. Suomessa päivää ovat juhlistaneet M. A. Castrénin seura ja Sukukansojen ystävät vuodesta 1999 alkaen. 

## Lähteet
Volkswagen Group MLB -pohjalevy

**Volkswagen Group MLB -pohjalevy** (saks. *Modularer Längsbaukasten*) on Volkswagen Groupin kehittämä modulaarinen pohjalevy autoille, joissa moottori on sijoitettu pitkittäin. Se otettiin ensimmäisenä käyttöön Audi A5:ssä vuonna 2007. MLB:n etuja aiempiin pohjalevyratkaisuihin verrattuna ovat rakenteiden keveys, monikäyttöisyys ja alhaisemmat valmistuskustannukset.

## MLB
* Audi A4 (B8) (2007–2015)
* Audi A5 (B8) (2007–2016)
* Audi A6 (C7) (2010–2018)
* Audi A7 (C7) (2010–2018)
* Audi A8 (D4) (2009–2017)
* Audi Q5 (Typ 8R) (2008–2017)
* Audi RS4 (B8) (2012–2015)
* Audi RS5 (B8) (2010–2015)
* Audi RS6 (C7) (2013–2018)
* Audi RS7 (C7) (2013–2018)
* Audi S4 (B8) (2008–2015)
* Audi S5 (B8) (2007–2017)
* Audi S6 (C7) (2012–2018)
* Audi S7 (C7) (2011–2017)
* Porsche Macan (2014–)
* Volkswagen Phideon (2016–)

## MLB Evo
* Audi A4 (B9) (2015–)
* Audi A5 (B9) (2016–)
* Audi A6 (C8) (2018–)
* Audi A7 (C8) (2017–)
* Audi A8 (D5) (2017–)
* Audi e-tron (2018–)
* Audi Q5 (Typ FY) (2016–)
* Audi Q7 (Typ 4M) (2015–)
* Audi Q8 (2018–)
* Audi RS4 (B9) (2017–)
* Audi RS5 (B9) (2017–)
* Audi RS6 (C8) (2019–)
* Audi RS7 (C8) (2019–)
* Audi S4 (B9) (2016–)
* Audi S5 (B9) (2016–)
* Audi S6 (C8) (2019–)
* Audi S7 (C8) (2019–) 
* Bentley Bentayga (2015–)
* Lamborghini Urus (2018–)
* Porsche Cayenne (Typ PO536) (2017–)
* Volkswagen Touareg III (2018–)

## Katso myös
* Volkswagen Group MEB -pohjalevy
* Volkswagen Group MQB -pohjalevy
* Volkswagen Group MSB -pohjalevy

## Lähteet
Marian Ilitch

**Marian Ilitch** (s. 1933) on yhdysvaltalainen yritysjohtaja, perijätär ja miljardööri. Hän on Yhdysvaltain kolmanneksi suurimman pizzeriaketjun (Little Caesars) omistaja; tällä detroitilaisella yhtiöllä on yli 3&nbsp;600 toimipistettä ja se teki 3,9 miljardin dollarin liikevaihdon vuonna 2016.  Little Ceasarsin ohella Ilitchin perheellä on määräysvalta detroitilaisissa Motor City Casinossa, Detroit Tigers -baseballjoukkueessa, Detroit Red Wings -jääkiekkojoukkueessa, ja Olympia Entertainment -yhtiössä. Sijoituksia hallitaan Ilitch Holdings -holdingyhtiön välityksellä. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi hänen varallisuudekseen 5,2 miljardia dollaria.

Marian Ilitch on makedonialaisten maahanmuuttajinen tytär. Hän on leski, ja puoliso Mike Ilitchin (1929–2017) kanssa perhe sai seitsemän lasta. 
 
Yhdessä edesmenneen puolisonsa kanssa Ilitch on lahjoittanut miljoonia dollareita hyväntekeväisyyteen. He perustivat Little Caesars Amateur Hockey -ohjelman (1968), joka on tarjonnut jääkiekkoilumahdollisuuksia kymmenille tuhansille lapsille ja nuorille. Little Caesars Love Kitchen -ohjelman puitteissa heidän yrityskonserninsa on jaellut yli kolme miljoonaa pizzaa. Ilitch Charities ja siihen liittyvien Detroit Red Wings -säätiön ja Detroit Tigers -säätiön kautta he ovat lahjoittaneet kymmeniä miljoonia dollareita rahaa tai vastaavaa tarpeessa oleville tahoille. Lisäksi pariskunta on lahjoittanut lähes 50 miljoonaa dollaria Detroitin Wayne State Universitylle.

Marian Ilitch on palkittu useilla paikallisilla, kansallisilla ja kansainvälisillä tunnustuksilla.

## Lähteet
Iron Danger

**Iron Danger** on helsinkiläisen Action Squad Studiosin kehittämä ja Daedalic Entertainmentin julkaisema taktinen roolipeli.
Peli on julkaistu vuonna  Windowsille ja vuonna  PlayStation 5:lle ja Xbox Series X/S:lle.

## Pelaaminen
Pelimekaniikassaan peli yhdistää reaaliaikaista ja vuoropohjaista strategiaa roolipelaamiseen.
Peli on ottanut paljon inspiraatiota suomalaisesta kulttuuriperimästä ja erityisesti Kalevalasta. Pelin osapuolet ovat Kalevalan kaupunki ja pohjolaisten armeija, ja pohjolaisten johtajana toimii Lowhee, lausuttuna Louhi.

Pelin ympäristöä on inspiroinut Pohjoismaiden mytologia ja modernit steampunk-tyylit. Pelaaja ottaa haltuunsa Kipuna-nimisen nuoren tytön, joka saa haltuunsa kyvyn uudelleenkelata aikaa ja päihittää kuolema. Pelaajan täytyy opetella käyttämään tätä kykyä suojellakseen ihmiskuntaa ja selvitä sodasta Kalevalan kaupungin ja Pohjolaisten armeijan välillä. Seikkailun aikana pelaajan joukkoon liittyvät kaksi kumppanihahmoa, joilla on omat taitonsa ja päämääränsä. 

Pelimekaniikaltaan peli on ottanut inspiraatiota muun muassa *istä* ja tunnelmaltaan *[[My Summer Car]]ista*.

## Kehitys
Action Squad Studiosin toimitusjohtaja Sami Timonen sekä pelin ohjaaja Jussi Kemppainen tutustuivat työskennellessään Studio Kombolla. Kemppainen ja pelin pääohjelmoija Heikki-Pekka Noronen puolestaan tutustuivat työskennellessään RedLynx Studiosilla. Alun perin Kalevala-henkisestä projektista oli tarkoitus tulla elokuva. Mukana oli runsaasti erilaisia suomalaisia pelialan tekijöitä, mukaan lukien Rovion perustaja Peter Vesterbacka. Elokuva oli tarkoitus julkaista Suomen 100-vuotisjuhlavuonna 2017.

Lopulta elokuvasta saatiin kuitenkin valmiiksi vain traileri, sillä fantasiamaailmaa suunnitellessaan tekijät päättivät muuttaa projektin elokuvasta videopeliksi. Samasta universumista kertova sarjakuva on myös ollut työn alla.

Pelin arvioiduksi julkaisuajaksi kerrottiin alun perin 2018–2019 vuodenvaihde. Myöhemmin julkaisu varmistui maaliskuulle 2020.
Pelin kerrottiin tulevan myös Linuxille, macOS:lle, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle. Peli julkaistiin elokuussa 2023 PlayStation 5:lle ja Xbox Series X/S:lle, jolloin kerrottiin etteivät PlayStation 4 ja Xbox One -versiot ole enää suunnitteilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
USS Raleigh

**USS Raleigh** voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
*USS Raleigh (1776), 32-tykkinen purjefregatti
*USS Raleigh (C-8), Cincinnati-luokan panssarikansiristeilijä
*USS Raleigh (CL-7), Omaha-luokan kevyt risteilijä
*USS Raleigh (LPD-1), Raleigh-luokan maihinnousualus.
Abigail Johnson

**Abigail ”Abby” Pierrepont Johnson** (s. ) on yhdysvaltalainen yritysjohtaja, perijätär ja miljardööri. Hän johtaa emoyhtiö FMR:n toimitusjohtajana isoisänsä Edward C. Johnson II:n perustamaa, noin 45&nbsp;000 ihmistä työllistävää sijoitusyhtiötä Fidelity Investments, ja on hallituksen puheenjohtaja Fidelity Internationalissa. Hän omistaa noin 24,5 prosenttia FMR:stä. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi hänen varallisuudekseen 15,9 miljardia dollaria ja listasi hänet maailman yhdeksänneksi rikkaimmaksi naiseksi vuotuisella miljardöörilistallaan (listan 83. sija). 

Johnson nousi korkealle myös vaikutusvaltaa arvioivilla listoilla. Forbes sijoitti hänet vuoden 2017 maailman vaikutusvaltaisimpien naisten listallaan sijalle 7. Talousjulkaisu Fortune arvioi hänet Yhdysvaltain talouselämän 4. vaikutusvaltaisimmaksi naispuoliseksi yritysjohtajaksi.

Johnson on suorittanut alemman korkeakoulututkinnon vuonna 1984 ja MBA-tutkinnon vuonna 1988 Harvard Business Schoolista. Hän on naimisissa, kaksi lasta.

Myös Abigail Johnsonin isä (Edward Johnson, III) veli (Edward Johnson, IV) ja sisko (Elizabeth Johnson) ovat Forbesin kevään 2018 miljardöörilistalla.

## Lähteet
Vivien Chen

**Vivien Chen** (nimi myös muodossa *Chen Wai Wai*, s. 1958/1959) on hongkongilainen yritysjohtaja, perijätär ja miljardööri. Hänen isänsä oli Chen Din Hwan (1923–2012), jonka sairastuttua Alzheimerin tautiin vuonna 2009 Vivien Chen sai määräysvallan isänsä perustamassa ja alkujaan tekstiilialalla (Nan Fung Textiles) toimineessa yrityksessä, josta oli kehittynyt sittemmin Singaporen pörssissä (SGX) noteerattu ja erityisesti kiinteistösijoituksilla kasvanut Nan Fung Group (eli Nan Fung International Holdings Limited tytäryrityksineen). Vivian Chen toimi tämän konserniyhtiön hallituksen puheenjohtajana vuoteen 2016 saakka jättäytyen tämän jälkeen kunniapuheenjohtajaksi.

Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi hänen varallisuudekseen 2,4 miljardia dollaria. Tämä poikkesi huomattavasti Bloombergin arviosta, jonka mukaan hänen varallisuutensa oli huhtikuun 2018 puolivälissä 5,7 miljardia dollaria. Forbesin mukaan Vivian Chen olisi kuitenkin esimerkiksi vuonna 2016 hävinnyt hänen äitinsä 2010 käynnistämän oikeudellisen kiistan perheen varallisuuden jakautumisesta, ja tämän seuraksena olisi ollut noin 1,1 miljardin dollarin hyvitysvelvollisuus; Bloombergin mukaan tämä oikeuskiista olisi ollut yhä kesken (huhtikuussa 2018).

Chen opiskeli muotisuunnittelua (design) San Fransiscossa Yhdysvalloissa. Hän on toiminut isänsä perustamassa, vuodesta 1986 lähtien perheen hallitsemassa yrityskonsernissa vuodesta 1981 lähtien. Hän asuu Hongkongissa, on eronnut, kolme lasta.

## Lähteet
Orange Mali

**Orange Mali** on vuonna 2003 perustettu malilainen tietoliikenneyhtiö. Se on ranskalaisen Orangen hallitseman senegalilaisen Sonatelin tytäryhtiö. Vuoteen 2006 saakka yhtiön nimi oli Ikatel.

Orange Mali tarjoaa matkapuhelin-, Internet- ja mobiilimaksupalveluita. Vuoden 2016 lopussa sen verkko kattoi noin 95 % maan väestöstä ja 46 % pinta-alasta. Yhtiöllä oli 11,3 miljoonaa asiakasta, joista yli 99 prosentilla on prepaid-liittymä. Vuonna 2010 alkaneella Orange Money -maksupalvelulla oli 3,5 miljoonaa ja Internet-laajakaistapalvelulla lähes 191&nbsp;000 asiakasta.

Yhtiön osuus Malin mobiilimarkkinoista oli 64,8 % vuonna 2016. Sen kilpailijoita ovat Maroc Télécom -ryhmään kuuluva Sotelma/Malitel ja Planor-Monaco Télécom International -konsernin Alpha Télécommunication Mali. Orange on ainoa operaattori Malissa, jolla on 4G-verkko.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Orange Malin sivusto
Abby Johnson

**Abby Johnson** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Abigail Johnson, "Abby Johnson" (s. 1961), yhdysvaltalainen yritysjohtaja, perijätär ja miljardööri
* Abby Johnson (s. 1980), yhdysvaltalainen abortinvastainen aktivisti
Estrogeenireseptori

**Estrogeenireseptori** (*ER*) on reseptori johon estrogeenit kiinnittyvät. Estrogeenireseptorista on kaksi tyyppiä: tyyppi 1 (alfa) ja tyyppi 2 (beta). Tyypin 2 reseptori löydettiin vasta vuonna 1995. Selektiivisiä estrogeenireseptorin modulaattoreita (SERM) on kehitetty. Näitä käytetään lääkkeenä osteoporoosin hoitoon. Estrogeenireseptoreilla on vaikutus rintasyövän kehittymiseen. Noin 80 prosentissa rintasyöpäsoluista on estrogeenireseptoreita.

## Katso myös
*Progesteronireseptori
*Androgeenireseptori

## Lähteet
Galaktinoli

**Galaktinoli** (C12H22O11) on disakkarideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Galaktinolin rakenteessa on glykosidinen sidos inositolin ja galaktoosin välillä. Galaktinolia esiintyy useissa kasveissa.

## Biosynteesi ja biologinen rooli
Galaktinolia esiintyy useissa kasveissa, runsaasti muun muassa hernekasvien siemenissä. Ensimmäisen kerran tämä disakkaridi eristettiin sokerijuurikkaasta. Galaktinolia kasvit muodostavat galaktinolisyntaasientsyymin katalysoimana. Galaktinolisyntaasi on glykosyylitransferaaseihin kuuluva entsyymi ja muodostaa galaktinolia inositolista ja UDP-galaktoosista. Entsyymi vaatii toimiakseen mangaani-ioneja.

Galaktinoli toimii kasveissa muiden oligosakkaridien esiasteena, ja kasvit hyödyntävät sitä galaktoosiyksiköiden liittämiseen muihin sokereihin. Näitä reaktioita katalysoivat eräät glykosyylitransferaasit. Esimerkiksi galaktinolin ja sakkaroosin välisessä reaktiossa muodostuu raffinoosia, ja raffinoosin ja galaktinolin välisessä reaktiossa muodostuu stakyoosia. Galaktinoli voi myös toimia kasveissa hapettumisesta aiheutuvilta soluvaurioilta suojaavana yhdisteenä, koska se reagoi happiradikaalien kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Human Metabolome Database (HMDB): Galactinol 
*Food Component Database (FooDB): Galactinol 
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Galactinol 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Galactinol
Milanon metro

**Milanon metro** () on metrojärjestelmä Milanossa, Italiassa. Järjestelmä koostuu viidestä linjasta, jotka on nimetty eri numeroilla ja väreillä. Linjojen kokonaispituus on 111,8 kilometriä ja koostuu 134 metroasemasta, joista suurin osa on maanalaisia. Metroa käyttää arkipäivisin noin 1,4 miljoonaa matkustajaa.

Ensimmäinen linja avattiin vuonna 1964, toinen linja vuonna 1969, kolmas linja vuonna 1990, neljäs linja vuonna 2022 ja viides linja vuonna 2013. Milanon metro on Italian suurin metrojärjestelmä pituuden, asemien lukumäärän ja matkustajamäärien mukaan.

## Linjat
* **[[Linja 1 (Milanon metro)|Ensimmäisellä linjalla]]** on yhteensä 38 maanalaista asemaa. Linjan pituus on yhteensä noin 27 kilometriä. Linja vihittiin käyttöön 1. marraskuuta 1964 *Lotto*n ja *Sesto Marelli*n välillä. Linjalla on kolme pääteasemaa: *Rho Fiera* ja *Bisceglie* lännessä, sekä *Sesto 1º Maggio* pohjoisessa.
* **[[Linja 2 (Milanon metro)|Toisella linjalla]]** on yhteensä 35 asemaa, joista 17 on maan alla ja 18 maan päällä. Linjan pituus on yhteensä noin 40 kilometriä, mikä tekee siitä pisimmän metrolinjan Milanossa. Linja vihittiin käyttöön 27. syyskuuta 1969 *Caiazzo*n ja *Cascina Gobba*n välillä. Linjalla on neljä pääteasemaa: *Cologno Nord* ja *Gessate* pohjoisessa, sekä *Assago Milanofiori Forum* ja *Abbiategrasso* etelässä.
* **[[Linja 3 (Milanon metro)|Kolmannella linjalla]]** on yhteensä 21 maanalaista asemaa. Linjan pituus on yhteensä noin 17 kilometriä. Linja vihittiin käyttöön 3. toukokuuta 1990 *Centrale*n ja *Duomo*n välillä vuoden 1990 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuja varten. Linjan pääteasemat ovat *Comasina* pohjoisessa, sekä *San Donato* etelässä.
* **[[Linja 4 (Milanon metro)|Neljännellä linjalla]]** on 21 asemaa ja sen pituus on noin 15 kilometriä. Se kulkee Lorenteggion kaupunginosasta Linaten lentoaseman kautta San Cristoforon asemalle. Linjan ensimmäinen osuus avattiin 26. marraskuuta 2022, toinen osuus 4. heinäkuuta 2023 ja viimeinen osuus 12. lokakuuta 2024.
* **[[Linja 5 (Milanon metro)|Viidennellä linjalla]]** on yhteensä 19 maanalaista asemaa. Linjan pituus on yhteensä noin 13 kilometriä. Linja avattiin vaiheittain vuosina 2013-2015. Linjan pääteasemat ovat *Bignami* pohjoisessa, sekä *San Siro Stadio* lännessä. Linja liikennöi kuljettajattomilla junilla.

## Historia

Kaupungin hallinto äänesti 3. heinäkuuta 1952 metrojärjestelmäprojektista ja 6. lokakuuta 1955 perustettiin uusi yritys, Metropolitana Milanese, joka hallinnoi uuden infrastruktuurin rakentamista. Ensimmäisen linjan rakennustyöt aloitettiin 4. toukokuuta 1957. Ensimmäinen linja avattiin Lottosta Sesto  Marelliin avattiin 1. marraskuuta 1964, seitsemän vuoden rakennustöiden jälkeen.

## Tulevaisuus

Milanon metro on laajentamassa nykyisiä linjojaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kotisivut
Diane Hendricks

**Diane Marie Hendricks** (s. 1947) on yhdysvaltalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, elokuvatuottaja ja miljardööri. Hän perusti vuonna 1982 ABC Supply -yrityksen edesmenneen puolisonsa  Ken Hendricksin (k. 2007) kanssa ja toimii nykyään yrityksessä hallituksen puheenjohtajana. ABC Supply on Yhdysvaltain suurin katto- ja julkisivumateriaalien sekä ikkunoiden tukkuliike. Hendricksin vuodesta 2013 täysin omistaman yrityksen kotipaikka on Beloit, Wisconsin. Yritys on kasvanut ostamalla kilpailijoitaan 2010-luvulla ja laajentamalla valikoimaansa myös rakennusten sisämateriaaleihin. Yrityksellä on 700 toimipistettä ja se teki 7,2 miljardin Yhdysvaltain dollarin liikevaihdon vuonna 2016. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi Diane Hendricskin omistusten arvoksi 5,5 miljardia dollaria. 

Hendricks omistaa lisäksi Hendricks Holding Companyn, jossa on kuorma-autoliikenteeseen, vakuutustoimintaan, lääkkeisiin, tuotantoon ja kierrätykseen liittyviä yrityksiä.  

Hendricks on syntyisin suurperheestä ja edesmenneen Ken Hendricksin leski. Hänellä on 7 lasta. Poliittisesti hän on republikaani ja on tukenut kotiosavaltionsa Wisconsin taloudellista kehitystä ja koulutusta. 

## Lähteet
Wu Yajun

**Wu Yajun** (, ; s. 1964) on kiinalainen yrittäjä, yritysjohtaja ja miljardööri. Hän on liike- ja asuinkiinteistöjen sijoitusyhtiö Longfor Propertiesin suurin omistaja (44 prosentin osuudella), toimitusjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana. Yritys toimii 35 kaupungissa useita tuotebrändejä käyttäen; brändejä ovat esimerkiksi Paradise Walk, Starry Street ja Moco. Yhtiön vuoden 2016 liikevaihto 8,3 miljardia dollaria ja sen osake noteerataan Hongkongin pörssissä. Hän oli aiemmin naimisissa yrityksen toisen perustajan, Cai Kuin kanssa. Wu on Kiinan kommunistisen puolueen  jäsen. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi hänen varallisuudekseen 7,7 miljardia dollaria.

Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Fortune luokitteli hänet maailman talouselämän kansainvälisten (ei-yhdysvaltalaisten) naisvaikuttajien 19. sijalle (2017).

Wu aloitti yliopisto-opinnot 16-vuotiaana. Hänellä on alempi korkeakoulututkinto (navigaatiotekniikka, 1984) Kiinan Xi’anissa toimivasta Luoteisesta polyteknisestä yliopistosta (). Hän työskenteli ensin neljä vuotta teknikkona instrumentteja ja mittalaitteita valmistavassa tehtaassa. Vuodesta 1988 lähtien hän toimi Kiinan rakennusministeriön kiinteistöteollisuutta käsittelevän julkaisun journalistina kuusi vuotta. Hän osti ensimmäisen asuntonsa Chongqing, mutta asunnon käyttöönotto viivästyi vuodella useiden suunnitteluvirheiden tai puutteiden vuoksi. Kokemuksistaan oppineena hän perusti vuonna 1994 (toisen lähteen mukaan 1993) kiinteistörakentamiseen keskittyvän yrityksen ex-miehensä kanssa. Tämä yhtiö oli Longfor Properties -yhtiön edeltäjä. 

## Lähteet
Matti Tuononen

**Matti Tapani Tuononen** (s. 1964) on Äänekosken kaupunginjohtaja. Hän aloitti tehtävässään 1. lokakuuta 2015; samalla edeltävä kaupunginjohtaja Hannu Javanainen jäi eläkkeelle. Ennen valintaansa kaupunginjohtajaksi hän toimi Äänekosken vs. kaupunginjohtajana ja talousjohtajana vuodesta 2013 lähtien.

## Lähteet
Riisu kokonaan

__NOTOC__
”**Riisu kokonaan**” on Jannika B:n kappale hänen kolmannelta albumiltaan *[[Toinen nainen]]*. Kappale julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä 1. marraskuuta 2017. Kappaleen ovat säveltäneet Matti Mikkola sekä Emmanuel Laudic ja sanoittaneet Jannika B yhdessä Iisa Pajulan kanssa.

Kappale kertoo siitä kuinka ihmiset kantavat erilaisia naamioita, eivätkä uskalla olla omia itsejänsä ja kuinka olemme paljaana haavoittuvaisia.

Kappale on sijoittunut Billboardin Finland Digital Songs -listalla 5. sijalle sekä radiolistalle, jossa sen paras sijoitus on 15. sija.

## Kappaleet
#

## Listasijoitukset

## Lähteet
USS Boston (1884)

**USS Boston** oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1884 vesille laskettu panssarikansiristeilijä.

## Valmistus
Alus tilattiin osana niin kutsuttuja ABCD-aluksia John Roach and Sonsilta Chesteristä, missä köli laskettiin 15. marraskuuta 1883. Alus laskettiin vesille 4. joulukuuta 1884 ja otettiin palvelukseen 2. toukokuuta 1887 päällikkönään Francis M. Ramsay.

## Palvelus
Alus makasi ankkurissa Puget Soundissa 15. kesäkuuta 1911 saakka, jolloin se lainattiin Oregonin naval militialle. Syyskuussa 1916 alus palautui laivaston hallintaan, mutta sitä ei palautettu palvelukseen ja se poistettiin alusluettelosta 3. toukokuuta 1917. Kolme viikkoa myöhemmin alus siirrettiin United States Shipping Boardille, mistä se palautettiin laivastolle kesäkuussa 1918. Nyt alus muutettiin vastaanottoalukseksi.

Alus palautettiin palvelukseen Mare Island Naval Shipyardilla 16. joulukuuta 1918. Pian tämän jälkeen alus hinattiin San Franciscoon, missä se oli seuraavat 27 vuotta. Alus nimettiin 9. elokuuta 1940 uudelleen *Despatchiksi*, jotta nimi vapautuisi valmistuvalle raskaalle risteilijälle CA-69. Aluksen runkonumeroksi vaihdettiin 17. helmikuuta 1941 IX-2. Alus hinattiin 8. huhtikuuta 1946 San Franciscosta merelle ja upotettiin. Alus poistettiin alusluettelosta 17. huhtikuuta.

## Lähteet
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Jamo Niemi

**Jamo Niemi** (oik. **Jari-Matti Niemi**, s. 3. tammikuuta 1972) on ähtäriläinen laulaja, esiintyjä ja juontaja. Hän aloitti 1980-90-lukujen taitteessa laulajan uransa ähtäriläisessä Surmanajotivoli-yhtyeessä, joka solmi levytyssopimuksen Warner Musicin kanssa 90-luvun puolivälissä. Tuon jälkeen Niemi on vaikuttanut muun muassa Laiska Koira -yhtyeessä ja tehnyt paljon keikkoja trubaduurina, duo-kokoonpanoissa sekä muissa yhtyeissä. Niemi on tehnyt myös teatteria ja esiintynyt musikaaleissa Rockville, Brian Carr (2013), Hääkeikka ja Robin Harma (2016-2017). Lisäksi hän on ollut mukana useassa muussa teatteriproduktiossa kotiseudullaan Ähtärissä.

Niemen ensimmäinen single *Kiitollinen* julkaistiin vuoden 2017 loppupuolella levy-yhtiön Heremusicin kautta. Jamo Niemen toinen single *Turkoosiin* julkaistiin suoratoistopalveluissa 12.9.2018. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Radiumtytöt

**Radiumtytöt** () oli joukko noin 1920-luvulla Yhdysvalloissa tehtaassa työskenteleviä naisia, jotka saivat työnsä vuoksi radiumin käsittelystä säteilymyrkytyksen. Naiset maalasivat tehtaassa kelloja pimeässä hohtavalla, radiumia sisältävällä maalilla. 

Naisille oli kerrottu maalin olevan harmitonta ja että heidän pitäisi kostuttaa maalipensseliä huulillansa ennen kellojen maalaamista, jotta jälki olisi tarkkaa. Tästä syystä he usein saivat elimistöönsä tappavan määrän radiumia. Osa naisista käytti hohtavaa maalia myös huulipunana ja kynsilakkana sekä maalasi sillä joskus jopa hampaansa.

Osa New Jerseyssä työskennelleistä naisista haastoi työnantajansa oikeuteen saatuaan oletetusti oireita tekemästään työstä, mutta he hävisivät oikeudessa. Illinois’ssakin työskennelleet naiset haastoivat työnantajansa ja voittivat jutun vuonna 1938.

## United States Radium Corporation ja Radium Dial Company

### The United States Radium Corporation
The United States Radium Corporation tuotti pimeässä hohtavia kelloja sotilaille maailmansotien aikoina. Yritys palkkasi naisia käsittelemään radioaktiivista radiumia, ja antoi heidän käsitellä sitä ilman minkäänlaisia turvavarusteita siitä huolimatta, että radioaktiivisen säteilyn terveysvaikutukset tiedettiin jo.
Yhdysvalloissa ja Kanadassa palkattiin yhteensä jopa 4&nbsp;000 naista maalaamaan kelloja. Naiset maalasivat yli 200 kelloa päivässä kostuttaen pensseliä huulillansa useita kertoja yhtä kelloa maalatessa. Koska radiumia sisältävän maalin haittavaikutuksista ei kerrottu, naiset maalasivat sillä myös kehoaan huvin vuoksi. Moni tehtaan työntekijä sairastui ja osa kuoli radiumin takia. Radiumin takia kuolleiden tarkkaa lukumäärää ei tiedetä.

### Radium Dial Company
Myös Radium Dial Companyn työntekijät maalasivat kelloja. Yritys perustettiin U.S. Radium Co:ta myöhemmin, ja sinne palkatut työntekijät eivät vielä olleet tietoisia New Jerseyssä tapahtuneista kohuja nostattaneista oikeusjutuista. Kun Radium Dial Co:n naiset kuulivat jutuista ja kyseenalaistivat radiumin turvallisuuden, vakuuttelivat työnantajat heitä siitä, että New Jerseyn naisten oireet eivät johtuneet radiumista.

### Säteilysairaus
Tehtaan työntekijät kärsivät useista sairauksista, kuten anemiasta, nekroosista eli solukuolemasta etenkin leuassa, sekä luiden heikkenemisestä. Tehtaat kielsivät työntekijöiden sairauksien johtuvan altistumisesta radiumille, ja useat lääkärit sekä hammaslääkärit salasivat tietoja yritysten pyynnöstä. Lääkäreiden pyydettiin kertomaan sairauksien ja kuolemien johtuvan muista syistä, kuten sukupuolitaudeista, etenkin kupasta. Seksitaudit olivat pahamaineisia siihen aikaan, ja syyttämällä naisia niistä yritettiin samalla tahrata heidän mainettaan. 

Kun radiummaalin keksijä Sabin A. Von Sochocky sairastui itsekin radiumin takia, hän alkoi tukea tehtaiden naisia heidän lakijutuissaan. Hän kuoli vuonna 1928 ja oli 16. tiedetty radiumin takia kuollut.

## Lähteet
* https://www.damninteresting.com/undark-and-the-radium-girls/

### Viitteet
USS Cincinnati (C-7)

**USS Cincinnati** (runkonumero C-7) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1892 vesille laskettu Cincinnati-luokan panssarikansiristeilijä.

## Valmistus

Alus tilattiin 7. syyskuuta 1888 New York Navy Yardilta, missä köli laskettiin 29. tammikuuta 1890. Alus laskettiin vesille 10. marraskuuta 1892 kumminaan neiti S. Mosby ja otettiin palvelukseen 16. kesäkuuta 1894 päällikkönään Henry Glass. Aluksen rungon ja höyrykoneen tilauksen mukaiset valmistuskustannukset olivat 1&nbsp;100&nbsp;000 dollaria.

## Palvelus
Ensimmäiselle purjehdukselleen alus lähti Karibianmerelle pitkin itärannikkoa. Sen tehtävänä oli valvoa syyskuusta 1895 tammikuuhun 1896 Kuuban vallankumouksen aikana Yhdysvaltain puolueettomuutta Tampassa ja Key Westissä. Syyskuusta 1896 heinäkuuhun 1897 alus oli itäisellä Välimerellä, mistä se palasi Etelä-Atlantin asemalle syyskuussa 1897. Huhtikuussa 1898 alus osallistui Havannan saartoon ja ampui Matanzasia Espanjan ja Yhdysvaltain välisessä sodassa. Toukokuussa alus partioi Länsi-Intian alueella etsiessään Espanjan laivastoa, jonka tiedettiin olevan tulossa alueelle.

Toukokuun lopulla 1898 alus palasi pohjoiseen huollettavaksi, mistä se palasi elokuussa Karibialle miehitystehtäviin. Alus kuljetti joukkoja Guantanamo Baystä Puerto Ricoon, partioi San Juanin edustalla, teki tiedustelumatkan Culebra Islandille ja saattoi vallattua Espanjan lippulaivaa *Infanta Maria Teresaa*, kunnes se upposi matkalla Kuubasta Norfolkiin. Osallistuttuaan alusten pelastamisiin Santiagossa marraskuussa alus lähti pohjoiseen. Se oli palveluksesta poistettuna 14. helmikuuta 1899 - 2. joulukuuta 1901 New Yorkin laivastontelakalla.

Alus suojasi toukokuusta 1902 tammikuuhun 1903 Yhdysvaltain kansalaisia ja heidän omaisuuttaan Karibialla Haitin, Santo Domingon ja Panaman levottomuuksissa sekä toimitti pelastustarvikkeita Martiniquelle, missä Mount Pelee purkautui. Tammikuusta toukokuuhun 1903 alus oli Välimerellä, mistä se siirtyi Suezin kanavan kautta neljäksi vuodeksi Filippiineille Aasian asemalle. Alus osallistui erilaisiin harjoituksiin ja vierailuihin muun muassa Kiinaan, Japaniin ja Tyynenmeren saarille. Lisäksi se partioi ajoittain Korean rannikolla. Alus palasi 10. syyskuuta 1907 Mare Islandin laivastontelakalle, missä se poistettiin palveluksesta 12. lokakuuta 1907.

Alus palautettiin 8. maaliskuuta 1911 reserviin ja palvelukseen 11. lokakuuta 1911. Kaksi kuukautta myöhemmin se palasi Aasian asemalle kuudeksi vuodeksi. Aluksen tehtävät olivat samoja kuin aiemmin. Alus palasi 16. joulukuuta 1917 San Diegoon, mistä se jatkoi itärannikolle. Matkalla se osallistui pelastustehtäviin San Josessa Guatemalassa, missä oli ollut maanjäristys. Alus saapui 16. tammikuuta 1918 Hampton Roadsiin.

Alus oli 1. helmikuuta 1918-28. maaliskuuta 1919 Atlantin laivaston partio-osaston lippulaivana, jolloin se partioi Meksikonlahdelta Key Westiin suojaamassa öljytoimituksia. Alus poistettiin palveluksesta New Orlansissa 20. huhtikuuta 1919 ja myytiin 4. elokuuta 1921.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Laura Mennell

**Laura Mennell** (s. 18. huhtikuuta 1980 Surrey) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten televisiosarjoista *[[Alphas]]*, *[[Haven (televisiosarja)|Haven]]*, *[[The Man in the High Castle (televisiosarja)|The Man in the High Castle]]* ja elokuvasta *[[Watchmen (elokuva)|Watchmen]]*.

Mennellillä on eurooppalaisia sukujuuria briteistä, ranskasta ja skotlannista. Mennell on kuvaillut itseään sanoin; "*teatteria rakastava draama-nörtti*". Hän on kasvissyöjä ja puhuu englannin lisäksi sujuvasti ranskaa.

Mennell on Roope Ankan ääninäyttelijänä toimineen Alan Youngin serkku.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laura Mennellin kotisivut 
*