open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Quintillus

**Marcus Aurelius Claudius Quintillus** (k. syyskuu 270) Rooman keisari lyhyen aikaa syyskuussa 270. Quintillus julistautui keisariksi veljensä Claudius Gothicuksen kuoltua kulkutautiin elokuussa 270 ja sai senaatin hyväksynnän. Hän oli keisariksi noustuaan luultavasti Aquileian kaupungissa Pohjois-Italiassa. Samalla kuitenkin Tonavan raja-alueen joukot huusivat Claudiuksen luotetun kenraalin Lucius Domitius Aurelianuksen keisariksi. Aurelianus oli matkalla kukistamaan Quintillusta, joka kuitenkin teki itsemurhan tai omat sotilaat murhasivat hänet, jolloin taistelulta vältyttiin. 

## Valtakausi
Quintilluksen elämästä ja kaudesta ei tiedetä juuri mitään. Antiikin lähteiden tiedot ovat ristiriitaisia hänen kautensa pituudesta. Zosimoksen mukaan hän hallitsi muutaman kuukauden, kun taas *[[Historia Augusta]]* puhuu sekä 17 että 20 päivästä. Noin vuonna 354 kirjoittaneen tuntemattoman kronikoitsijan mukaan Quintilluksen valtakausi kesti 77 päivää. Neljässä eri kaupungissa ehdittiin kuitenkin lyödä Quintilluksen nimellä ja kuvalla varustettuja kolikoita, joten viimeksi mainittu saattaa olla oikeassa. Mauretaniasta on löydetty myös mailipylväskin, jossa on teksti "IMP CAES M AVRELIO QVINTILO INVICTO PIO FELICI AVG PONT MAXIMO TRIB POTEST PP ... ." (Ylipäällikkö Caesar Marcus Aurelius Quintillukselle, voittamattomalle, hurskaalle ja menestyksekkäälle Augustukselle, Pontifex maximukselle, kansantribuunin oikeuksien haltijalle, isänmaan isälle ...)

Kun Konstantinus Suuri propagandassaan ilmoitti olevansa sukua Claudius Gothicukselle ylistäen häntä suuresti, myös Quintillus sai tästä osansa. Monet ajan historiankirjoittajat ylistivät Quintillusta ja mainitsivat hänen esimerkilliset hyveensä, jotka ylittivät jopa Claudiuksen vastaavat.

## Kuolema
Myös Quintilluksen kuolintavastakin on epäselvyyksiä. Erään tarinan mukaan hän teki itsemurhan avaamalla suonensa tai sitten antoi lääkärinsä avata ne. Myös hänen omat sotilaansa saattoivat surmata komentajansa, huomattuaan ettei heistä olisi vastusta Aurelianuksen armeijalle. *Historia Augustan* mukaan historioitsija Deksippos kirjoitti, että hän kuoli luonnollisesti. Tämä saattaa olla tottakin sillä Deksippos oli Quintilluksen aikalainen. Johannes Malalaksen mukaan hän kuoli keisarillisessa palatsissaan Roomassa eikä Aquileissa.

## Lähteet
*
*

### Viitteet

## Kirjallisuutta
*

## Aiheesta muualla
Rafael del Riego

**Rafael del Riego y Flórez** (9. toukokuuta 1784 – 7. marraskuuta 1823) oli espanjalainen kenraali ja liberaali poliitikko.

Del Riego syntyi Santa Maria de Tuñasissa, Asturiassa. Oviedon yliopistosta valmistumisensa jälkeen vuonna 1807 hän muutti Madridiin, jossa hän liittyi armeijaan. Espanjan itsenäisyyssodan aikana vuonna 1808 Ranska otti hänet vangiksi Escorialiin, josta hän myöhemmin karkasi.

Marraskuun 10. päivänä hän osallistui *Espinosa de los Monterosin* taisteluun, jossa hänet jälleen kerran otettiin vangiksi. Kolme päivää myöhemmin hänet lähettiin Ranskaan, ja hänet lopulta vapautettiin. Hän matkusti ympäri Englantia ja Saksaa, ja vuonna 1814 palasi Espanjaan liittyen jälleen armeijaan everstiluutnanttina.

Kuuden vuoden absolutismin aikana hän liittyi vapaamuurareihin ja liberaaleihin salaliitossa kuningas Ferdinand VII:tä vastaan. Vuonna 1819 kuningas muodosti 10 pataljoonaa taistelemaan eteläamerikkalaisia vastarintaliikkeitä vastaan. Riego otti Asturian pataljoonan komennon. Kuitenkin Cádiziin saapumisen jälkeen hän aloitti muiden upseerien kanssa kapinan 1. tammikuuta 1820, ja vaati vuoden 1812 perustuslain palauttamista. Tätä konfliktia kutsuttiin Espanjan sisällissodaksi, 1820–1823. Riegon joukot marssivat Andalusian kaupunkien läpi kuninkaallisvastaisen kansannousun syntymisen toivossa, mutta paikallinen väestö oli lähinnä väliinpitämätöntä. Kansannousu kuitenkin aloitettiin Galiciassa, josta se nopeasti levisi ympäri Espanjaa. 7. maaliskuuta 1820 Madridin kuninkaallinen palatsi piiritettiin kenraali Ballesteroksen alaisten sotilaiden toimessa, ja 10. maaliskuuta kuningas suostui palauttamaan perustuslain.

Vuonna 1823 Ranskan armeija hyökkäsi Espanjaan ja palautti Ferdinand VII:n absoluuttiseen valtaan. Del Riego vangittiin, tuomittiin kuolemaan ja hirtettiin Madridissa.
Bourbon (viski)

**Bourbon** on yhdysvaltalainen, etupäässä maissista valmistettava viskilaatu.

Viskiä alettiin valmistaa Yhdysvalloissa maissista, koska eurooppalaisten mukanaan tuoma ohra ei kasvanut Amerikassa kunnolla. 1700-luvulla bourbonia valmistettiin eniten nykyisten Kentuckyn ja Tennesseen osavaltioiden alueella, sillä siellä oli sopiva vesi ja maaperä. Kieltolain aikana 1920-luvulla bourbonin tislausperinne hiipui, ja juoman valmistus lähti merkittävään nousuun vasta 1900-luvun lopulla.

Nimitys *bourbon* tulee Kentuckyn osavaltion Bourbonin piirikunnasta, josta viskin valmistus on lähtenyt. Suurin osa bourbonviskistä valmistetaan edelleen Kentuckyssä. Tunnetuin bourbon on Jim Beam, jota on valmistettu 1700-luvulta saakka.

Määräysten mukaan bourbonin raaka-aineista vähintään 51 prosenttia on oltava maissia. Tisle täytyy kypsyttää sisältä voimakkaasti hiilletyssä ja uudessa tynnyrissä, joka on tehty amerikkalaisesta tammesta. Raakatisleen vahvuus ei saa ylittää 80 prosenttia, eikä tynnyreihin laitetun tisleen vahvuus saa ylittää 62,5 prosenttia.

Jos tislettä on kypsytetty tynnyreissä yli kaksi vuotta, juomaa saa kutsua nimellä *Straight Bourbon*. Ikä on merkittävä etikettiin, jos kypsytysaika on alle neljä vuotta; sitä vanhemmissa tuotteissa ikää ei tarvitse merkitä.

Bourbon valmistetaan ja kypsytetään samalla tavalla kuin muutkin viskit. Bourbon-viskit säilötään uusiin tammitynnyreihin. Maissiviski on huomattavasti nopeammin kypsyvää kuin mallasviskit. Monet bourbon-viskit saavuttavat parhaan makunsa huomattavan nuorina, jopa 4–6-vuotiaina. Nuorten bourbon-viskien suurin ero skotti- tai irlantilaisviskeihin on makeus. Bourbon-viskien makeus jakaa mielipiteitä, mutta myös iäkkäät bourbonit saavuttavat kuivan, lähes "puisevan" maun viimeistään 8–10 vuodessa.

Suurin osa skottiviskin kypsyttämisessä käytetyistä tynnyreistä laivataan sinne Yhdysvalloista, koska bourbon-tynnyriä saa käyttää vain kerran bourbonin kypsyttämisessä, minkä jälkeen se myydään pois halvalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Äänes

**Äänes** on tietyntaajuuksinen ääni, jolla ei ole harmonisia komponentteja. Äänes on siis sinimuotoista värähtelyä, joka voidaan määritellä sen taajuudella (yksikkö hertsi, Hz). Ääneksestä käytetään joskus myös nimitystä siniääni. Äänes on aaltoliikkeen yksinkertaisin muoto. Osaäänekset ovat taajuudeltaan perusääneksen moninkertoja. Esimerkiksi jos perusäänes on 440&nbsp;Hz, osaääneksiä ovat 880&nbsp;Hz, 1&nbsp;320&nbsp;Hz ja niin edelleen. Osaäänes on myös äänes. Nimitystä osaäänes käytetään havainnollistamaan sitä, että itse ääni koostuu monista ääneksistä. Äänekset muodostavat yhdessä sävelen ja sävelet soinnin.

## Käyttö
Ääneksiä käytetään muun muassa joissakin herätyskelloissa herätysäänenä. Näppäinpuhelimissa jokaisesta näppäimestä kuuluu erilainen ääni, kun niitä painaa. Numeroiden valinta perustuu DTMF-numeroiden (*Dual-tone multi-frequency*) välitystapaan. Siinä kukin numero on koodattu kahdeksi toisiinsa epäharmonisessa suhteessa olevan ääneksen muodostamaksi ääneksi. Tällä pyritään välttämään virheelliset numerovalinnat.

## Fourier-muunnos
Fourier-muunnoksen avulla mikä tahansa jaksollinen aaltomuoto voidaan hajottaa äänesten summaksi. Tällöin jokainen äänes on taajuudeltaan aaltomuodon perustaajuuden (jaksonajan käänteisluku) kokonaislukukerrannainen. Hajotelmassa jokaisella ääneksellä on oma amplitudinsa ja vaiheensa.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 

## Aiheesta muualla
*
Gini

**Gini** on viina, joka tislataan viljasta ja maustetaan katajanmarjoilla ja muilla kasveilla. Maustaminen voidaan tehdä tislauksessa, hauduttamalla tai sekoittamalla. Gini on nykyaikana suosittua etenkin juomasekoituksissa kuten martinissa. Suomessa giniä käytetään alkuperäisen lonkeron ainesosana.

Katajanmarjat antavat ginille sen tunnistettavan ominaismaun. Nimensä gini onkin saanut latinan katajaa tarkoittavasta sanasta *juniperus*. Perinteisen ginin maku on hyvin kuiva. Englannissa kuiva gini tunnetaan nimellä *London dry gin* erotukseksi *Plymouth ginistä*, joka on makeampaa.

## Historia

Gini keksittiin 1600-luvulla Englannissa hollantilaisen katajanmarjaviina geneverin muunnelmana.

Vuonna 1690 Britanniassa tuli voimaan laki, jolla pyrittiin rohkaisemaan kansallista viinantuotantoa lakkauttamalla monopoli ja alentamalla brittiläisten alkoholijuomien veroja. Lainmuutoksen seurauksena ginistä tuli maassa nopeasti hyvin suosittua. Vuonna 1729 Englannissa tuotettiin jo yli neljä miljoonaa gallonaa giniä. Kaupunkiköyhälistön suosima juoma oli usein huonolaatuista, ja se saatettiin maustaa katajanmarjojen sijaan tärpätillä.

1700-luvun jälkipuoliskolta alkaen Britannian parlamentti onnistui hillitsemään ginin kulutusta lainmuutoksilla, rajoituksilla ja tuotannon valvonnalla. Juomaa sai kutsua giniksi vain, jos se oli maustettu katajanmarjoilla, eikä se ollut liian makeaa tai yli 50-prosenttista. Vähittäiskauppiaat kuitenkin usein tislauttivat juoman uudelleen ennen myyntiä ja makeuttivat sen itse. Makua voimistettiin pippurilla ja muilla mausteilla.

1800-luvun puolivälissä, kun tislausmenetelmät kehittyivät, brittiläinen gini menetti viljan maun, joka geneverissä yhä oli. Maku giniin saatiin nyt mausteista. Ginistä tuli aiempaa laadukkaampaa, ja aiemmin lähinnä köyhien suosiman juoman käyttö yleistyi tavallisenkin kansan keskuudessa.

Vuonna 1879 ginin vähimmäisvahvuudeksi määrättiin 37 prosenttia. Britanniassa ja sen imperiumissa sekä Pohjois-Amerikassa suosioon nousivat brändit kuten Gordon’s, Booth’s, Seager and Evans, Tanqueray, Nicholson, Coates ja Burnett. Kuluttajat alkoivat suosia kevyempää ja kuivempaa giniä. Koska ginin perusmaku oli neutraali, juomaa ei enää makeutettu aiempaan tapaan, ja mausteetkin olivat vakiintuneet, ginistä oli tullut homogeenista. Katajanmarjojen ohella mausteena käytettiin etenkin karhunputkea, korianteria ja *orris rootia*, mutta toisinaan myös eksoottisempia mausteita.

1900-luvulla kevyt ja neutraali gini oli suosittua juomasekoituksissa. 1970-luvulla votka ohitti kuitenkin ginin juomasekoitusten suosituimpana perustana. Ginin suosio on 2000-luvulla kääntynyt uuteen nousuun.

## Lähteet
Kaliumpermanganaatti

**Kaliumpermanganaatti**, KMnO4, on permangaanihapon kaliumsuola.

Kaliumpermanganaattia käytetään hapettimena elektroniikassa piirilevyjen valmistuksessa, metallien pintakäsittelyssä sekä lääke- ja kemianteollisuudessa, hapetus- ja valkaisuaineena, reagenssina analyyttisessä ja synteettisessä orgaanisessa kemiassa, valokuvauskemikaalina, desinfiointiaineena, hajunpoistossa, levänestoaineena vedenkäsittelyssä, värjäysaineiden valmistuksessa, raudan ja mangaanin poistamiseen liuoksista ja parkituksessa.

Kaliumpermanganaatti on terveydelle haitallista. Sen nieleminen aiheuttaa polttavaa tunnetta, vatsakipua, ripulia, pahoinvointia, oksentelua, šokin tai tajuttomuuden. Huumausainelainsäädäntöön kesän 2002 aikana tulleen muutoksen jälkeen kaliumpermanganaatti on siirretty lähtöaineiden luettelosta III luetteloon II.  Kaliumpermanganaatin käyttö heroiinin ja kokaiinin valmistuksessa on vaikuttanut rajoitusten tiukentumiseen.

Kaliumpermanganaatti hajoaa lämmitettäessä se 240&nbsp;°C. Lopputuotteena on happea ja mustaa jauhetta, joka koostuu kaliummanganaatin ja mangaanidioksidin seoksesta.

::2 KMnO4 → K2MnO4 + MnO2 + O2

## Lääketieteellinen käyttö
Kaliumpermanganaatin vesiliuoksella on antiseptisiä ja fungisidisia ominaisuuksia. Sitä on etenkin aiemmin käytetty ulkoisesti eräiden rakkulaisten ihotautien, vetistävien sieni-infektioiden, alaraajahaavojen ja kynsivallintulehduksen hoitoon . Liuoksen tahraavuuden vuoksi käyttö on nykyään vähentynyt. 

## Lähteet

	

## Aiheesta muualla

*
*OVA-ohje
Bokken

**Bokken** (jap. 木剣 : *bokken* / 木刀 : *bokutō*) ("puumiekka") on puusta valmistettu harjoittelumiekka, joka on muotoiltu japanilaisen yksiteräisen, kaarevan miekan, katanan mukaan. Bokkenit ovat käytössä harjoittelumiekkoina japanilaisissa taistelu- ja budōlajien harjoituksissa, kuten esimerkiksi kenjutsussa,  aikidossa sekä iaidossa.

Bokkenia ei pidä sekoittaa shinaihin, joka on bambumiekka jota käytetään kendossa harjoituksissa. Kendossakin bokkenia kyllä käytetään kendo kata- ja perustekniikoiden kihon-harjoitteluun. 

## Bokkentyypit
Bokkeneita on eri tyyppejä;
# *daitō* (katanan kokoinen);
# *shoto* tai *wakizashi bo* (wakizashin kokoinen);
# *tanto bo* (tantōn kokoinen);
# *[[suburi]]*, jotka voivat olla katanan tai wakizashin kokoisia, mutta näitä painavampia.

## Historia
*Bokken* on yhtä vanha kuin muutkin japanilaiset miekat, ja niitä käytettiin harjoittelumiekkana. Bokken voi kuitenkin olla myös tappava ase; *Maa, vesi, tuli, tuuli ja tyhjyys* -kirjan kirjoittanut kenjutsumestari Miyamoto Musashi tuli tunnetuksi muun muassa siitä, että hän taisteli täysin varustautuneita vastustajia vastaan pelkästään yhdellä tai kahdella bokkenilla varustautuneena.

## Käyttö
Bokken on harjoittelumiekka, jota käytetään koska se on teräsmiekkaan verrattuna turvallisempi käyttää.
Iaidossa bokkenia käytetään alkeistasolla, kun harjoittelijalla ei ole käytössään iaitoa tai hän ei vielä ole saavuttanut tasoa, jossa metallinen iaito olisi harjoittelussa turvallinen. Joissakin katoissa, jotka suoritetaan kontaktissa, veteraani-iaidokatkin voivat käyttää bokkenia turvallisuussyistä.
Myös muissa lajeissa, kuten kenjutsussa, aikidossa ja ninjutsussa bokkeneita käytetään harjoituksissa.
## Lähteet
* 

## Katso myös
*Budo
*Iaidō
*Kendo
*Kenjutsu
*Jō 
*Shintō Musō-ryū
## Aiheesta muualla

* Tietoa Bokkenista
Sveanmaa

**Sveanmaa** (myös **Sveeanmaa**, ruots. *Svealand*) on keskimmäinen Ruotsin kolmesta pääalueesta. Muut pääalueet ovat Götanmaa ja Norlanti. Sveanmaan maapinta-ala on 81&nbsp;012,4 neliökilometriä. Vuoden 2011 lopussa alueella oli 3&nbsp;785&nbsp;534 asukasta, joten alueen väentiheys oli 46,7 asukasta neliökilometriä kohti.

Sveanmaan nimi esiintyy ensimmäistä kertaa vasta 1400-luvulla. Se perustuu muinaisskandinaavisen svealaisten heimon nimeen, joka esiintyy erilaisissa kirjoitusmuodoissa kuitenkin jo antiikin kirjallisuudessa.

Sveanmaa koostuu kuudesta maakunnasta, jotka ovat
*  Södermanland
*  Uplanti
*  Västmanland
*  Närke
*  Värmlanti
*  Taalainmaa

## Väestönkehitys

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karjalan tasavallan hymni

**Karjalan Tasavallan valtiohymni** () on Aleksandr Beloborodovin säveltämä. Venäjänkieliset sanat ovat kirjoittaneet Armas Mišin ja Ivan Kostin ja suomenkieliset sanat Armas Mišin. Hymnin teksti on kirjattu Karjalan tasavallan perustuslain 14. artiklaan. Osa hymnistä noudattaa perinteisen suomalaisen kansanlaulun *[[Karjalan kunnailla (kansansävelmä)|Karjalan kunnailla]]* säveltä. Karjalankieliset sanat kirjoitti Aleksandr Volkov.

;Karjalankieliset sanat:

:Kodirandu — Karjalu!
:Igäine kaunis meijän mua.
:Heimokanzat yhteh suat,
:Karjalu!

::Tuo kuunnelkua järvet dai mečät, suot
::Kui sydämeh oma mua pajuo tuou.
::Se mäin piälpäi selvembi nähtä voi —
::Vie parembi kaikkii mua meijän roih.

:Kodirandu — Karjalu!
:Ozan kel elä igä kai.
:Ryndähis meijän yksi vai —
:Karjalu!

::Tiä runoloin rohkiembat poijat vie
::Kai eletäh salolois, järvien ies.
::Pajo lennä, kandeleh helkieh lyö,
::Kiitä Karjalua kaikkie muadu myö.

:Kodirandu — Karjalu!
:Runot dai pajot elos piet.
:Nägyy tiä päivännouzu vies,
:Karjalu!
:Päiväzen nouzu nägyy vies,
:Karjalu!

;Suomenkieliset sanat:

:Kotimaamme Karjala!
:Ikivanha kaunis maa.
:Veljeskansat yhteen saa
:Karjala!

::Nuo järvet ja vaarat ja hongikot –
::ne huomisen kutsua kuunnelkoot!
::Seisoin vaaran harjalla paljain päin
::ja suljin syliini mitä näin. 

:Kotimaamme Karjala!
:Ikivanha laulumaa.
:Työllään etsii kunniaa
:Karjala!

::Ne urhot ja sankarit laulujen –
::ne asuvat täällä entiselleen.
::Soita, soma kantele, jatku, työ!
::Soi, laulu, sydämen liekki, lyö. 

:Kotimaamme Karjala!
:Rahvas rehti, ahkera
:töin ja lauluin ikuistaa
:Karjalaa!
:Töin ja lauluin ylistää
:Karjalaa!

;Venäjänkieliset sanat:

:Край родной — Карелия!
:Древняя мудрая земля.
:Братских племён одна семья,
:Карелия!

::Звените, озера, и пой, тайга!
::Родная земля, ты мне дорога.
::Высоко на сопках твоих стою
::И песню во славу тебе пою.

:Край родной — Карелия!
:Ты мне навек судьбой дана.
:Здравствуй в веках, моя страна,
:Карелия!

::Герои былин средь лесов и гор
::Живут на земле нашей до сих пор.
::Лейся, песня! Кантеле, звонче пой
::Во имя карельской земли святой!

:Край родной — Карелия!
:Рун и былин напев живой.
:Вижу рассвет лучистый твой,
:Карелия!
:Вижу рассвет лучезарный твой,
:Карелия!

## Lähteet
* Hymni mp3-muodossa (http://www.gov.karelia.ru)
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Illuusio

**Illuusio** eli **havaintoharha** on hahmotusvirhe joka syntyy, kun aistiärsykkeen osat vääristävät kokonaisuuden. Illuusioksi kutsutaan myös taideteoksen, esityksen tai muun vastaavan synnyttämää todellisuusvaikutelmaa.

Havaintoharha on väärin tulkittu aistimus, siinä on siis todellinen ulkoinen aistiärsyke, joka tulkitaan väärin. Hallusinaatiossa eli aistiharhassa harhan sen sijaan tuottaa keskushermosto, eikä ulkoista aistiärsykettä ole. Illuusion kaltainen tila taas on ilmailufysiologiassa hallusinaatioksi kutsuttu harha-aistimus.

Jokainen aisti voidaan erehdyttää havaintoharhalla, tunnetuimpia ovat näköön liittyvät harhat. Osa havaintoharhoista on henkilökohtaisia. Joku voi kokea ne eri tavalla kuin toinen, jotkut taas eivät ollenkaan.

## Trompe l’œil

Trompe l’œil on maalaustaiteen keino, jolla pyritään harhauttamaan katsojaa illuusion keinoin. Ranskankielinen termi merkitsee suomeksi *silmää harhauttavaa*.

## Havaintoharhoja kuvissa

Kuva:Gradient-optical-illusion.svg|Simultaanikontrasti-illuusio. Harmaa keskipalkki on kauttaaltaan saman sävyinen.
Kuva:Café wall.svg|Kaikki vaakaviivat ovat samansuuntaisia ja vaakasuorassa.
Kuva:Grid illusion.svg|”Välkkyvä” ruudukko. Risteyksissä olevat mustat pisteet vaikuttavat ilmestyvän ja katoavan.
Kuva:Benediktbeuern 6839.jpg|Trompe l’œil -seinämaalauksia.


## Katso myös
* Optinen harha
* Kuuilluusio

## Lähteet
* Lääketieteen sanasto, Duodecim

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Harhakuvia
Turkkilainen van

**Turkkilainen van** (, ) on kissarotu, joka on kotoisin Turkin Vanjärven seuduilta. Se on yksi harvoista kissaroduista, jotka pitävät vedessä uimisesta. Rodulla ilmenee usein silmien erivärisyyttä.

Rodun jalostus alkoi Englannissa 1950-luvulla, ja se sai virallisen hyväksynnän 1969. Suomeen ensimmäiset turkkilaiset vanit tulivat 1980-luvun puolivälissä. Turkkilaisilla vaneilla on erityinen karvapeitteen kuviointi, jota ei ole muilla kissaroduilla.

Turkkilaiset vanit ovat tunnettuja siitä, että ne pitävät vedestä ja hakeutuvat aktiivisesti veteen.

## Rakenne

*Pää: Muodoltaan tylppäkulmainen kolmio, nenä suora ja keskipitkä, nenänpää vaaleanpunainen, leuka vahva.
*Silmät: Suuret ja soikeat, hieman vinoasentoiset, siniset, vaalean meripihkan väriset tai eriväriset, jolloin toinen silmä on sininen ja toinen vaalean meripihkan värinen. Silmäluomien reunat ovat vaaleanpunaiset.
*Korvat: Lähellä toisiaan korkealla päälaella.
*Vartalo: Pitkä, mutta vankka, lihaksikas, tyypiltään keskiraskas. Kaula vahva. Jalat keskipitkät, tassut sorjat pyöreät ja tupsulliset. Polkuanturat vaaleanpunaiset.
*Häntä: Keskipitkä ja hyvin tuuhea.
*Turkki: Puolipitkä vartalolla, laadultaan hieno ja silkkinen, ei alusturkkia.

## Hoito
Omistajat kuvaavat turkkilaista vania rakastettavaksi ja älykkääksi kissaksi, jolla on taipumus kiintyä vain yhteen ihmiseen. Sillä on kokoonsa nähden varsin suuri ruokahalu.Turkin hoito on helppoa, ja kampaaminen on kahdesti tai kolmesti viikossa suositeltavaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kuvia van-kissoista
Juha Salminen

**Juha Salminen** (s. 27. syyskuuta 1976) on suomalainen endurokuljettaja. 

Salminen on voittanut enduron MM-sarjassa 13 maailmanmestaruutta, joista kahdeksan on luokkamestaruuksia (125cc 1999 ja 2000, 250cc 2001, 400cc 2002, 500cc 2003, E2 2004, E1 2007 ja E1 2011) ja viisi yleiskilpailun voittoja (2000–2004). Enduron joukkuemaailmanmestaruuden (*International Six Days Enduro*) hän on voittanut Suomen joukkueessa seitsemän kertaa. Hän on myös yhdysvaltalaisen GNCC-sarjan mestari vuosilta 2005 ja 2006.

Salmisella on eniten osakilpailuvoittoja enduron MM-sarjassa. Hän voitti urallaan 96 osakilpailua. Voittotilaston kärkeen hän nousi heinäkuussa 2008 ohitettuaan 77 osakilpailuvoittoa urallaan saavuttaneen Kari Tiaisen. 

Vuosina 1996–2008 Salminen ajoi KTM-tallissa. Kauden 2008 jälkeen hän siirtyi BMW:lle. 2010 BMW ja sen ostama Husqvarna liitettiin MM-endurossa yhdeksi kilpatalliksi, päämerkkinään Husqvarna. Kaudella 2011 Salminen ajoi historialliseen 8. henkilökohtaiseen MM-enduromestaruuteen BMW Husqvarna Motorsport -tiimin Husqvarnalla.

Salminen lopetti uransa kauden 2013 jälkeen.

## Ura

*Pääkaupunkiseudun paras urheilija 2002
*American Motorcycle Associations (AMA) Vuoden Urheilija -palkinto vuonna 2005. Salminen oli myös ensimmäinen ei-amerikkalainen kyseisen palkinnon saaja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Historia Augusta

**Historia Augusta** on kokoelma Rooman keisarien ja joidenkin vallananastajien elämäkertoja vuosilta 117&ndash;284. Elämäkertoja on yhteensä 30. Ne alkavat Hadrianuksesta ja päättyvät Carinukseen ja Numerianukseen. Se on ainoa yhtenäinen teos tämän ajan keisareista, vaikkakin välissä on vuodet 244&ndash;259 käsittävä aukko. Nykyisen nimensä se sai 1600-luvulla.

*Historia Augusta* on monella tapaa omalaatuinen, jopa kummallinen teos. Keisarielämäkertojen yhteydessä on esitetty niiden kirjoittajat ja kirjoitusvuosi, mutta on syytä epäillä, että koko kirjan on kirjoittanut ilmoitettua myöhemmin mahdollisesti yksi ainoa henkilö. Kirjoitusajankohta lienee 300-luvun loppu tai 400-luvun alku. Kirjoittajiksi ilmoitettuja henkilöitä ei välttämättä ole ollut olemassakaan. Tästä kaikesta ei voida kuitenkaan olla varmoja. 

*Historia Augustan* elämäkerrat sisältävät runsaasti selvästikin tarunomaista materiaalia. Monet annetuista tiedoista ovat ristiriitaisia muiden lähteiden kanssa. Edelleen epäillään kirjan sisältävän runsaasti perättömiä ja keksittyjä väitteitä. Tästä huolimatta Historia Augusta on tärkeä lähde ajan tapahtumista, sillä muita lähteitä on varsin niukasti. Teoksen alkupuolta on pidetty sen loppua luotettavampana.

*Historia Augusta* nimeää myös *Kolmekymmentä tyrannia* (*Tyranni triginta*), jotka ovat sen vallananastajiksi luokittelemia henkilöitä. Näiden joukossa on myös naisia (esimerkiksi Zenobia), ja kirjoittaja valittaakin, kun hänet on maailman rappion takia pakotettu kertomaan myös naisten elämästä. Tyranniluettelo viittaa Ateenan kolmenkymmenen tyrannin luetteloon. 

## Aiheesta muualla

* *[http://www.thelatinlibrary.com/sha.html Historia Augusta]*. The Latin Library.
Kari Tiainen

**Kari Tiainen ** (s. 26. elokuuta 1966 Riihimäki) on suomalainen endurokuljettaja ja seitsenkertainen maailmanmestari. Hänellä on toiseksi eniten enduron MM-osakilpailuvoittoja, 77 kappaletta. Enemmän voittoja on vain Juha Salmisella, joka voitti 78. osakilpailunsa heinäkuussa 2008. 

Kari Tiainen aloitti kilpailemisen vuonna 1979. Seuratasolla hän edustaa Riihimäen Moottoripyöräkerho Kahvakoplaa. Huippu-uransa aikana hän on ajanut Suzukin, Husqvarnan ja KTM:n pyörillä.

Hän ajoi Dakar-rallin seitsemän kertaa, joista toiseksi viimeisimmällä kerralla 2001 ajoi ensimmäistä kertaa maaliin sijalle 25.

Kari Tiaisen veli Olli Tiainen on keilailun MM-mitalisti.

## Kansainvälinen menestys
Kari Tiaisella on seitsemän maailmanmestaruuden lisäksi neljä MM-hopeaa. Hän on 1990-luvun suurimpia endurokuljettajia ja oli MM-mitalilla 12 vuotta peräkkäin.

### MM-sarja (henkilökohtainen)
* 1990 Kulta (Suzuki 250)
: 6 osakilpailuvoittoa
* 1991 Kulta (Husqvarna 250)
: 8 osakilpailuvoittoa
* 1992 Kulta (Husqvarna 500 4-t)
: 5 osakilpailuvoittoa
* 1993 Hopea (Husqvarna 500 4-t)
: 7 osakilpailuvoittoa
* 1994 Kulta (Husqvarna 500 4-t)
: 5 osakilpailuvoittoa
* 1995 Kulta (Husqvarna 500 4-t)
: 9 osakilpailuvoittoa
* 1996 Hopea (Husqvarna 500 4-t)
: 6 osakilpailuvoittoa
* 1997 Kulta (KTM 500 4-t)
: 8 osakilpailuvoittoa
* 1998 Hopea (KTM 500 4-t)
: 8 osakilpailuvoittoa
* 1999 Hopea (KTM 500 4-t)
: 7 osakilpailuvoittoa
* 2000 Kulta (KTM 500 4-t)
: 7 osakilpailuvoittoa
* 2001 Pronssi (KTM 500 4-t)
: 1 osakilpailuvoitto

### Kuuden päivän ajo, joukkuevoitot (MM-joukkuekilpailu)
* 1989 (Nuorten joukkuemestaruus joukkueella Juha-Pekka Leino, Jouni Sauren, Kari Tiainen ja Jarkko Vainio)
* 1996
* 1998
* 1999
* 2003

### Kansalliset mestaruudet
* Suomen mestari, kaksi kertaa (1989, 1990)
* Espanjan mestari, kaksi kertaa (2000, 2001)
* Saksan mestari, neljä kertaa
* Andalucian mestari (2007)

### Muut merkittävät voitot
* Päijänne-ajon voitto, kaksi kertaa (1989, 1990)

## Lähteet
Coasen pingviini

**Coasen pingviini** (engl. *Coase's penguin, or Linux and the Nature of the Firm*) on Yochai Benklerin essee vuodelta 2002, jossa esitellään perinteisen taloudellisen toiminnan kolmas muoto, yhteismaa-perustainen vertaistuotanto, sekä tekijänoikeuslain merkitys sen kannalta.

Kirjoitus on Ronald Coasen *[[Nature of the firm]]* -esseen mukaan nimetty, joka toi ensimmäistä kertaa hintasignaalien ohjaaman markkinatoiminnan rinnalle johdon ohjaaman yritystoiminnan. Essee pyrki selittämään, miksi jos hintainformaatio on paras tapa allokoida resursseja, markkinatalous ei koostu pelkästään yksityisyrittäjistä vaan myös sisäisesti suunnitelmataloutta harjoittavista yrityksistä - Coase keksi uusklassisen taloustieteen yritysteorian pohjana toimivat transaktiokustannukset, eli hintainformaation käyttökustannukset.

Yhteismaaperustainen vertaistuotanto on esimerkki taloudellisesta tuotannosta, jossa suuren määrän ihmisiä luova toiminta koordinoidaan isoihin, merkityksellisiin projekteihin, lähinnä ilman rahallista kompensaatiota. Esimerkkejä ovat Linux sekä Wikipedia-tietosanakirja.

Benklerin lopullinen teesi kirjoituksessaan on, että tekijänoikeus- ja patenttilainsäädäntö haittaavat suurelta osin tällaista tuotantoa saavuttamaan täyden potentiaalinsa. Koska yhteismaaperustainen vertaistuotanto on niin tehokas tapa tuottaa tietoa, Benkler väittää, saattaisi olla hyvä idea miettiä uudelleen ovatko tekijänoikeuslainsäädännöstä saadut hyödyt haittojen arvoisia.

Hän huomauttaa transaktiokustannustaloustieteiden olevan hyödyllinen työkalu erilaisiin analyyseihin, mutta toteaa Wikipedian kaltaisissa projekteissa olevan myös muunlaisia kuin suoria taloudellisia kannustimia. Tällaisia kannustimia ovat tutkineet mm. sosiologia ja kokeellinen taloustiede.

Keskustellessaan Wikipediasta, Benkler erityisesti kiinnittää huomiota  -periaatteeseen, ja yhteisön itsekriittiseen kykyyn tuottaa sosiaalisia normeja objektiiviseen kirjoittamiseen. Analyysi muistuttaa universalismiperiaatetta.

## Katso myös
*Reedin laki

## Aiheesta muualla
*Alkuperäinen essee
Karamelli

**Karamelli** on sokeria kuumentamalla eli karamellisoimalla valmistettu ruskea sulate. Sitä käytetään erilaisissa vanukkaissa ja muissa jälkiruuissa sekä makeisissa.
Karamellia käytetään myös elintarvikkeiden väriaineena (E150a, sokerikulööri).

Valmistettaessa karamellia sokeri kuumennetaan hitaasti n. 170 °C lämpötilaan, kunnes väri muuttuu halutuksi (vaalean ruskeasta tumman ruskeaan). Kuumennettaessa sokerin molekyylit hajoavat ja muodostavat uusia yhdisteitä, joilla on karamellille tyypillinen väri ja aromi.

Puhekielessä karamelli-nimitystä käytetään usein mistä hyvänsä makeisista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hammaspeikko

**Hammaspeikko** on satuolento, jonka kerrotaan tekevän reikiä hampaisiin. Hammaspeikolla selitetään lapsille kariesbakteerien toimintaa ja suuhygienian perusteita. Makeisten kerrotaan houkuttelevan pelottavia hammaspeikkoja, jotka poraavat ja hakkaavat reikiä hampaisiin. Hammasharja voi pelottaa hammaspeikot pois ja säännöllisellä hampaiden harjauksella pidetään hammaspeikot poissa.

Hammaspeikkojen isänä voinee pitää norjalaista Thorbjørn Egneriä, jonka satukirja *Karius og Baktus* julkaistiin vuonna 1949. Kirja on käännetty monille eri kielille; suomenkielinen *Satu hammaspeikoista* ilmestyi ensi kertaa vuonna 1961. Egnerin hammaspeikot Karius ja Baktus saivat suomentajalta nimet Möö ja Paa.

Esimerkiksi 1960- ja 1970-luvuilla hammaspeikko-hahmoa käytettiin laajalti apuna esimerkiksi Suomen kansa- ja peruskoululaisille ja heidän vanhemmilleen suunnatussa suuhygienian valistuksessa. Eräänä keinona tähän olivat lapsille jaetut hampaidenpesumukit, joihin oli painettu loru
:*Harjaa hampaat*
:*huuhdo suu*
:*hammaspeikko lannistuu.*

Aivan ensimmäisiä lajissaan Egnerin hammaspeikot eivät olleet, vaikka nimenomaan niiden ansiosta hammaspeikoista tuli laajalti tunnettuja. Aili Somersalon vuonna 1927 ilmestyneessä *Terveyssatuja*-kirjassa hammaspesun tärkeyteen opastettiin hammassärkypeikkojen avulla.

Entisaikaan monien kipujen ja sairauksien, myös hammaskivun aiheuttajaksi ovat myös aikuiset uskoneet erilaisia olentoja. Suomessa on vielä 1800-luvulla arveltu hammassäryn aiheuttajaksi hammasmatoa.

Hammaspeikko-hahmoa on käytetty runsaasti useissa 1960-lukua uudemmissa lastenmusiikkikappaleissa ja -kirjallisuudessa (esimerkiksi ).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lapset kertovat, millainen on hammaspeikko - kuuntele! (radionova.fi)
* Hammaspeikko rulettaa Lieksassa (11.2.2014) (yle.fi)
* Hammaspeikko lannistuu (6/2006)  (terve.fi)
* Hammaspeikko on hankala vastustaja (kaleva.fi)
Bukefalos

**Bukefalos** ("härkäpäinen") oli Aleksanteri Suuren hevonen. Plutarkhoksen tarinan mukaan Bukefalos pelkäsi omaa varjoaan. Aleksanteri huomasi tämän ja onnistui kesyttämään hevosen itselleen. Hevoskauppias oli yrittänyt myydä hevosen Aleksanterin isälle Filippos II:lle 2 talentilla, mutta tämä oli kieltäytynyt. 

Aleksanteri ratsasti Bukefaloksella monissa taisteluissa. Bukefalos kuoli pian Hydaspesjoen taistelun jälkeen. Plutarkhos kertoo, ettei se kuollut taisteluissa tai edes niissä saamiinsa vammoihin vaan vanhuuteen. Arrianoksen mukaan kerrottiin, että Aleksanterin ylitettyä joen käytiin kiivas taistelu, jossa Poroksen poika haavoitti Aleksanteria ja Bukefalosta ennen kuin kaatui itse. Arrianos kertoo myös Ptolemaios Lagoksen pojan version tapahtumista, jota pidetään luotettavampana, koska poika oli Aleksanterin henkivartija ja luultavasti itse paikalla. Erään toisen tarinan mukaan Bukefalos kaatui myöhemmin taistelussa Porosta vastaan. Justinuksen versiossa Poros ja Aleksanteri kävivät kaksintaistelun, jossa Bukefalos haavoittui. Aleksanteri putosi maahan ja pelastui vain henkivartijoidensa nopean toiminnan ansiosta. Curtiuksen mukaan Aleksanteri ajoi takaa pakenevaa Porosta, mutta Bukefalos haavoittui vakavasti ja kaatui. Gellius taas kertoo haavoittuneen Bukefaloksen kantaneen Aleksanterin turvaan taistelusta ennen kaatumistaan kuolleena maahan. Kaikki tarinat Bukefaloksen kuolemasta taistelussa saamiinsa haavoihin ovat lähtöisin Kleitarkhoksen Aleksanterin elämäkerrasta. 

Aleksanteri perusti hevosensa kunniaksi uuden kaupungin *Bukefalian*. Kaupungin sijaintia ei tiedetä. Erään tarinan mukaan se perustettiin samalle paikalle, josta Aleksanteri oli ylittänyt joen Bukefaloksen selässä. Arrianos sijoittaa kaupungin joen länsirannalle, mistä Aleksanteri oli lähtenyt ylittämään jokea. Toisten versioiden mukaan kaupunki perustettiin paikalle, jossa Aleksanteri taisteli ylitettyään joen ja jossa Bukefalos haavoittui.

Bukefalos on useiden taideteosten aiheena. Yksi Rooman Piazza del Quirinale -aukiolla sijaitsevan patsasjoukon hevosista on nimetty Bukefaloksen mukaan.

## Lähteet
E.164

**E.164** on ITU:n standardi kansallisille ja kansainvälisille puhelinnumeroille. Sen ensimmäinen versio vuodelta 1988 oli tarkoitettu käytettäväksi ISDN-lankapuhelimissa, mutta vuoden 1997 versiosta alkaen se on ollut suositus kansainväliseen numerointiin.

## Numerointi
Standardi määrittelee kuinka puhelimet,  palvelut ja verkot voidaan tunnistaa numeroilla.

## Puhelinnumerot ja Internet
Puhelinnumero voidaan muuntaa tarvittaessa IP-osoitteeksi (esimerkiksi IP-puhe, SIP) käyttämällä erikoisella tavalla Internetin DNS-nimipalvelua. Tällöin verkkotunnus

```
8.7.6.5.4.3.2.1.0.4.8.5.3.e164.arpa
```


palauttaa puhelinnumeroa +358 40 12345678 vastaavan IP-osoitteen. Tämä järjestelmä ei ole vielä yleisesti käytössä.

## Katso myös
* Kansainvälinen suuntanumero

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  https://www.itu.int/dms_pub/itu-t/opb/sp/T-SP-E.164D-2016-PDF-E.pdf
*  http://www.itu.int/dms_pub/itu-t/opb/sp/T-SP-E.164C-2011-PDF-E.pdf
*  https://www.itu.int/dms_pub/itu-t/opb/sp/T-SP-LT.1-2015-PDF-E.pdf
*  http://www.wtng.info
Booli

**Booli** on alkoholiton tai alkoholia sisältävä juomasekoitus. Sen perinteiset pääraaka-aineet ovat hedelmämehut, kivennäisvesi ja alkoholipitoisessa boolissa myös alkoholijuoma, kuten valkoviini, vermutti, likööri tai votka. Tavallisesti boolia tarjoillaan juhlissa. Booli tarjoillaan usein boolimaljasta tai -kannusta. Boolimaljassa on kauha, jolla boolia annostellaan juomalaseihin. 

## Boolien valmistaminen

Boolin ainesosat ovat: 
*Alkoholi (alkoholia sisältävissä sekoituksissa)
*Makuaineet
*Täydentäjät
*Makeuttajat
*Viimeistelijät
*Värinantajat
*Lisukkeet/koristeet
*Jää (lähes kaikki boolit maistuvat parhaalta kylmänä)

Käytettyjä aineosia ovat esimerkiksi vodka, liköörit, viinit, siiderit, makusiirapit, virvoitusjuomat, mehut, kivennäisvedet, hedelmät ja marjat. Usein booli valmistetaan yhdistämällä happamia aineosia makeisiin.

Valmistamisen perustana käytetään yleensä maustamatonta alkoholia, johon sekoitetaan eri aineosia (katso yllä). Alkoholia sisältävä booli tehdään usein sekoittamalla kirkasta viinaa ja valkoviiniä tai likööriä.

## Lähteet
* 
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Kaikki tarpeellinen boolien valmistamisesta
* Alkoholittomat boolit
* Alkoholipitoisen boolin valmistusohjeet
Fylogenetiikka

**Fylogenetiikka** (kreik. *phylon* 'rotu' + *geneia* 'alkuperä') on lajien polveutumishistoriaa eli fylogeniaa selvittävä evoluutiobiologian tutkimushaara. Fylogeneettinen systematiikka eli kladistiikka puolestaan tarkoittaa eliöiden luokittelua niiden polveutumishistorian perusteella.

Lajien polveutumista eli fylogeniaa kuvaavia sukupuita laadittaessa käytetään fossiilien lisäksi nykyisin elävien eliöiden rakennetuntomerkkien vertailua ja yhä enenevässä määrin niiden geenien sisältämää informaatiota (DNA-sekvensointi). Eri seikkojen perusteella laaditut sukupuut ovat aina hieman erilaisia. 

Fylogenioiden rekonstruointiin on kehitetty suuri joukko loogisia ja tilastollisia laskentamenetelmiä.

## Lähteet

## Katso myös
*Kehityslinja

## Aiheesta muualla

* Jyrki Muona: ''Systematiikka, taksonomia, fylogenia ja luokittelu - sisältöä sanoihin''
Zope

**Zope** on pääosin Pythonilla ja osittain C++:lla toteutettu vapaa ja avoin sovelluspalvelin, joka on saatavilla useimmille käyttöjärjestelmille. Zope sisältää ZODB-oliotietokannan sekä Medusa-http-palvelimen eli toimii itsenäisesti, mutta voidaan kytkeä tavanomaiseen relaatiotietokantaan sekä http-palvelimeen. Zopen toiminnallisuutta voidaan laajentaa kymmenillä valmiilla tuotteilla ja sisältöä voidaan tuottaa useilla markup-tekniikoilla, Python-skriptillä sekä omilla Python-luokilla. Oliopohjaisuutensa vuoksi Zopea voidaan kutsua myös oliojulkaisujärjestelmäksi.

## Historiaa

Zope-oliojulkaisujärjestelmän alkuperäinen kehittäjä on yhdysvaltalainen Digital Creations -yhtiö, joka sittemmin muutti nimensä ja tunnetaan nykyisin nimellä Zope Corporation. Yhtiö kehitti Principia- ja Bobo-nimisiä WWW-järjestelmäkehitystyökaluja sekä Aqueduct-nimistä relaatiotietokantaan kytkeytymiseen tarkoitettua integrointiohjelmistoa, jotka vuonna 1998 päätettiin koota yhdeksi järjestelmäksi ja tarjota sitä avoimen lähdekoodin lisenssillä vapaasti käytettäväksi. Järjestelmälle annettiin uudeksi nimeksi Zope, ”Z Object Publishing Environment”.

Suomessa järjestelmän käyttäjiä on ollut ainakin vuodesta 2000, jolloin Concrete Illusions&nbsp;-niminen uusmediayritys käytti sitä asiakasprojekteissaan.

## Aiheesta muualla

* Zope
Scheme

**Scheme** on funktionaalinen ohjelmointikieli ja eräs Lisp-murteista. Schemen kehittivät Guy L. Steele ja Gerald Jay Sussman 1970-luvulla. Schemen alkuperäinen nimi oli "Schemer", mutta käytetty ITS-käyttöjärjestelmä rajoitti tiedostojen nimet kuuteen merkkiin, joten lyhyempi nimi jäi käyttöön.

Scheme keskittyy minimaalisuuteen. Kielessä itsessään on mahdollisimman vähän toimintoja ja kaikki muu jätetään kirjastoille. Tätä kuvastaa hyvin se, että Schemen spesifikaatio, *Revised<sup>5 th</sup> Report on the Algorithmic Language Scheme* (R5RS), on noin 50 sivua verrattuna Common Lisp -spesifikaatioon, joka on noin 1&nbsp;300 sivua.

Kieli käyttää latentiksi tyypitykseksi kutsuttua tyyppijärjestelmää.

Scheme ohjelmointikielen pohjalta on kehittynyt Racket-murre.

## Esimerkkejä

Yhteenlasku:


```scheme
;; tämä on kommentti
 (+ 5 5)
```


Funktion määrittely ja kutsu:


```scheme
(define (laske-palkka tunnit tuntipalkka)
  (* tunnit tuntipalkka))

(laske-palkka 60 12)
```


Funktionaalisille ohjelmointikielille hei maailma -ohjelman vastine on kertomafunktio. Scheme-versio:


```scheme
(define (kertoma n)
   (cond
     ((zero? n) 1)
     (else (* n (kertoma (- n 1))))))
```


## Käyttökohteita

*Suosittu avoimen lähdekoodin kuvankäsittelyohjelma GIMP käyttää Schemeä skriptikielenään.
*Avoimen lähdekoodin nuotinnusohjelma Lilypond perustuu Schemeen.
*GNU-projektin virallinen laajennuskieli Guile on Scheme-toteutus. Sitä käytetään mm. GNU Guix Paketinhallintajärjestelmässä.
*Kawa on Javalla kirjoitettu Scheme-ympäristö, joka kääntää Schemeä Java-tavukoodiksi.
*Multimediaympäristöt Fluxus  ja Impromptu  käyttävät Schemeä ohjelmointikielenään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* https://www.scheme.org/ 
* http://www.schemers.org/ 
* R5RS 
* R6RS 
* 
* 
* 

### Scheme-toteutuksia

* Chicken 
* Guile 
* Chez Scheme 
* Gambit  
* Kawa 
* Racket (eräs Schemen murre) 
* Scheme48 
* Gauche 
* Gerbil
Marathónas

**Marathónas** (; ) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Μαραθώνος, *Dímos Marathónos* tai Δήμος Μαραθώνα, *Dímos Marathóna*), joka sijaitsee Itä-Attikan alueyksikössä Attikan alueella. Koko kunnan pinta-ala on 226,6 neliökilometriä ja väkiluku 33&nbsp;423. Varsinaisen Marathónaksen kaupungin väkiluku on 7&nbsp;170 (vuonna 2011).

Marathónaksen kaupunki on perinyt nimensä sen alueella sijainneesta antiikin aikaisesta Marathonin kaupungista sekä Marathonin tasangosta. Ne tunnetaan lähinnä tasangolla käydystä Marathonin taistelusta.

## Historia
### Antiikki

Antiikin Marathonin kaupunki sijaitsi oletettavasti nykyiseen Marathónaksen kuntaan kuuluvan Vranáksen kylän lähellä. Antiikin Marathon tunnetaan Marathonin tasangolla vuonna 490 eaa. käydystä Marathonin taistelusta, jossa Ateenan armeija kukisti persialaiset. Tarinan mukaan taistelun jälkeen sotilas nimeltä Feidippides juoksi Ateenaan kertomaan voitosta. Perillä hän huudahti ”νενίκαμεν” (*nenikamen*, ”olemme voittaneet”) ja kuoli. Matka Marathonista Ateenaan olisi ollut noin 40 kilometriä. Tästä juontuu nykyinen urheilulaji maratonjuoksu.

Antiikin aikana nykyisen Marathónaksen kunnan alueella sijaitsi myös muun muassa Rhamnuksen kaupunki.

### Nykyinen kaupunki ja kunta

Vuosina 1925–1930 Marathónaksen yläpuoliseen laaksoon rakennettiin Ateenan vedensaannin turvaamiseksi pato, jonka kautta muodostui Marathónaksen tekojärvi. Kunnan nähtävyyksiin kuuluvat Marathonin taistelun paikan ja siellä olevien hautojen lisäksi muut antiikin Marathonin löydökset sekä Marathonin arkeologinen museo. Marathónaksen Schiniáksessa sijaitsee Ateenan vuoden 2004 olympialaisten soutustadion. Schiniáksen rannalla järjestettiin olympialaisten purjehdustapahtuma ja Marathónaksesta lähtivät sekä miesten että naisten maratonjuoksut.

Nykyinen Marathónaksen kunta muodostui, kun Marathónas, Grammatikó, Néa Mákri ja Varnávas yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kunnan suurin asutus on Néa Mákrin kaupunki.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Marathónaksen kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Μαραθώνος. Marathónaksen kunnan verkkosivut.
Loppuvastus

**Loppuvastus**, **loppupomo** tai **päävihollinen** on videopeleissä tekoälyn ohjaama vihollinen, jonka voitettuaan pelaaja on läpäissyt pelin tai tietyn osion pelistä. Loppuvastus sijaitsee yleensä tason lopussa ja se on tyypillisesti huomattavasti vahvempi kuin muut vastukset, joita pelaaja on siihen mennessä kohdannut. Loppuvastukset ovat usein suurikokoisia vihollisia, jotka voivat vaatia tietyn taktiikan niiden voittamiseen. Esimerkiksi voi olla, että vastusta voi vahingoittaa vain iskemällä sitä tiettyyn heikkoon kohtaan.

Tunnettuja loppuvastuksia ovat muun muassa Bowser eli Kuningas Koopa *[[Mario (pelisarja)|Super Mario]]* -peleistä, Dr. Wily *[[Mega Man (pelisarja)|Mega Man]]* -sarjan ensimmäisistä peleistä, Ganondorf *[[The Legend of Zelda (pelisarja)|The Legend of Zelda]]* -sarjan peleistä, tohtori Ivo ”Eggman” Robotnik *[[Sonic the Hedgehog (pelisarja)|Sonic the Hedgehog]]* -sarjan peleistä, Neo Cortex *[[Crash Bandicoot (pelisarja)|Crash Bandicoot]]* -sarjan peleistä, Kuningas K. Rool *[[Donkey Kong|Donkey Kong Country]]* -sarjan peleistä, Ripto *[[Spyro (pelisarja)|Spyro]]*-sarjan peleistä ja Gruntilda *[[Banjo-Kazooie (pelisarja)|Banjo-Kazooie]]* -sarjan peleistä. Yksi varhaisimmista loppuvastuksen sisältävistä peleistä on Taito-yhtiön vuonna 1980 julkaistu *[[Phoenix (videopeli)|Phoenix]]*.

## Alakäsitteitä

### Välivastus
*Välivastus*, *välipomo* tai *minipomo* () tarkoittaa yleisesti kesken tason ilmestyvää tavanomaista haastavampaa vastusta, joka on kuitenkin loppuvastusta heikompi. Välipomon voittamisesta saatetaan palkita usein uudella aseella tai esineellä, joka on yleensä tärkeä tason varsinaisen loppuvastuksen voittamisessa.

### Superpomo
Joissain peleissä on myös niin sanottuja *superpomoja* tai *bonuspomoja* (). Superpomot ovat erittäin vahvoja, mutta niitä vastaan taisteleminen on valinnaista. Niitä ei tarvitse voittaa pelin tarinan läpäisemistä varten. Ne on yleensä tarkoitettu äärimmäiseksi haasteeksi pelaajille, jotka ovat valmiita käyttämään peliin enemmän aikaa ja vaivaa. Superpomot voivat olla hyvin piilotettuja, ja vaatia että tietyt ehdot on täytetty, ennen kuin pelaaja voi haastaa sen. Tällaisia pomoja esiintyy usein tietokone- ja konsoliroolipeleissä.

### Pomoryntäys
Boss rush viittaa peleissä tilanteisiin, joissa pelaajan tulee taistella peräkkäin useita pomoja vastaan. Esimerkiksi voi olla, että pelin loppupuolella pelaajan tulee taistella uudelleen aiemmin voitettuja pomoja vastaan (muodostunut perinteeksi mm. *[[Mega Man (pelisarja)|Mega Man]]* -pelisarjassa). Boss rush voi olla myös oma erillinen pelitilansa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Boss Battle - Artikkeli *TV Tropes* -sivustolla
Suodatus

**Suodatusta** käytetään kemiassa erottamaan liuoksesta epäpuhtauksia tai erottamaan aineet toisistaan.

Suodatus voidaan suorittaa käyttämällä Büchnersuppiloa. Büchner-suppiloon laitetaan sopiva suodatinpaperi, liuos suodatetaan sen läpi imussa.

Myös tavallinen suppilo soveltuu suodatukseen. Siihen voidaan laittaa suodatinpaperi, jonka läpi nesteen annetaan valua. Suodatinpaperin asemasta voidaan käyttää myös pumpulia.

Mikäli kiinteä aine ei liukene nesteeseen, muodostuu heterogeeninen seos, josta liukenematon aine voidaan erottaa suodattamalla. 

Suodatuksessa hyödynnetään hiukkasten kokoeroja.
Lua

**Lua** on kevyt ja kooltaan pieni skriptikieli. Se on tarkoitettu lähinnä ohjelmien helppoon laajentamiseen, mutta sillä voi myös tehdä laajempiakin kokonaisuuksia. Kielen nimi tulee portugalin sanasta *lua*, joka tarkoittaa kuuta. Luan logona onkin kuu.

Lua on pääasiassa proseduraalinen kieli, mutta Lua tukee funktionaalisesta ohjelmoinnista ja olio-ohjelmoinnista tunnettuja ominaisuuksia. Luassa on muun muassa ensimmäisen kertaluokan funktiot täydellä leksikaalisella näkyvyydellä. Muita kielen ominaisuuksia ovat assosiatiiviset taulukot, vuoroittaisrutiinit sekä metataulut. Kielessä on mahdollista käyttää moniperintää.

Lua on julkaistu MIT-lisenssillä, joka sallii hyvin vapaan käytön jopa kaupallisiin tarkoituksiin. Luaa käytetäänkin paljon erilaisissa sovellusohjelmissa (esim. VLC, Lightroom) ja tietokonepelien sisäisenä skriptikielenä (esim. *[[World of Warcraft]]*). Neovim-tekstieditori mahdollistaa lisäosien ja konfiguraation kirjoittamisen Vimscriptin lisäksi Lualla. 

Lua on suunniteltu helposti yhdistettäväksi muihin ohjelmointikieliin. Alkuperäisessä toteutuksessa on rajapinta, jota voi käyttää C- ja C++-ohjelmointikielillä. Tämän lisäksi rajapintoja löytyy muun muassa Pascalille, .NET:lle sekä Adalle.

## Historia
Kielen edeltäjiä ovat Petrobrasin kehittämät DEL (Data Entry Language) ja SOL (Simple Object Language).

## Toteutus
Lua käännetään omalle virtuaalikoneelle. Ohjelmat voi kääntää virtuaalikoneen binääreiksi, mutta yleisempi käyttötapa on, että Lua-kääntäjä kääntää ohjelman muistiin ja suorittaa sen suoraan virtuaalikoneessa. Luan virtuaalikone on rekisteripohjainen erona pinopohjaisista virtuaalikoneista. Rekisteripohjainen virtuaalikone julkaistiin Lua-versiossa 5.0 vuonna 2003.

Kielessä ei ole C-kielen kaltaista `switch`-lausetta, mutta vastaava toiminnallisuus voidaan toteuttaa käyttämällä hakutaulua (*lookup*-taulua) apuna.

Lua tukee säännöllisiä lausekkeita, mutta ei POSIX-standardin mukaisessa muodossa vaan merkittävästi yksinkertaisempana.

## Esimerkkejä

Esimerkkiohjelma tulostaa rivin "Hei maailma!":


```lua
print("Hei maailma!")
```


Seuraava ohjelma laskee annetun luvun kertoman:


```lua
-- Kertoma-funktio
function fact (n)
  if n == 0 then
    return 1
  else
    return n * fact(n-1)
  end
end

print("Anna luku:")
a = io.read("*number")   -- Lue luku
print(fact(a))
```


Kommentti alkaa kahdella viivalla, useammalle riville ulottuva kommentti merkitään hakasulkeisiin.

```lua
-- Tämä on yksirivinen kommentti
print("Hei maailma!")
--[[ Tämä on kommentti,
 joka kattaa useamman rivin
]]
print("Hei maailma!")
```


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Luan kotisivut
* pas2lua Lähdekoodit joilla Luan voi ottaa käyttöön Delphissä, FreePascalissa ja Lazaruksessa.
Suodatin

**Suodatin** eli **suodin** (ark. **filtteri)** voi tarkoittaa seuraavia asioita:
* Elektroniikassa suodatin on piiri, joka muokkaa signaalia halutunlaiseksi
* Kemiallinen suodatus
* Mekaaninen suodatus
**Paperisuodatin
**Tekstiilisuodatin
**Sähkösuodatin
* Savukkeen suodatin
* Äänen suodatin eli äänisuodin
* Matematiikassa joukko-opillinen suodatin
* Optiikassa optinen suodatin
** Valokuvauksessa suodin
David Copperfield

**David Copperfield** (oik. **David Seth Kotkin**, s. 16. syyskuuta 1956 Metuchen, New Jersey) on yhdysvaltalainen taikuri.

## Ura
Copperfield aloitti viihdyttäjän uransa kymmenvuotiaana vatsastapuhujana. Ryhdyttyään taikuriksi hän otti taiteilijanimekseen ensin Davino ja sen jälkeen Charles Dickensin romaanihahmon mukaan David Copperfield.

Copperfield valittiin Yhdysvaltain taikurijärjestöön sen historian nuorimpana jäsenenä. Vielä teini-ikäisenä hän ehti myös opettaa taikuutta New Yorkin yliopistossa ja esiintyä chicagolaisessa musikaalissa *The Magic Man*.

Copperfieldistä tuli Yhdysvalloissa tunnettu ABC-televisiokanavan esityskauden 1977–1978 esittelijänä. Sen jälkeen hän esiintyi taikurina CBS-kanavan erikoislähetyksissä. Copperfieldin tunnetuimpia illuusioita televisiossa olivat Grand Canyonin yli lentäminen, Kiinan muurin läpi käveleminen ja Vapaudenpatsaan taikominen näkymättömiin. Copperfieldin lavaesityksissä on taikuuden lisäksi musiikkia, tanssia ja tarinallisuutta.

Copperfield vähensi televisioesiintymisiään 1990-luvulle tultaessa. Broadwaylla hän esiintyi ensi kertaa vuoden 1996 näytelmässä *Dreams and Nightmares*. Vuonna 1999 hän aloitti kiertueen nimeltä *You!*. Copperfieldilla on ollut oma show Las Vegasissa vuodesta 1996 alkaen.

Copperfield keräilee taikuusaiheista kirjallisuutta ja historiallisia esineitä, jotka ovat näytteillä yksityismuseossa Las Vegasissa. Copperfield avustaa Project Magic -nimistä hyväntekeväisyysjärjestöä, joka opettaa silmänkääntötemppuja terapeuttisessa tarkoituksessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* David Copperfieldin virallinen sivusto
*