open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Virginianalppiruusu

**Virginianalppiruusu** (*Rhododendron catawbiense*) on Pohjois-Amerikan kaakkoisosista kotoisin oleva suurikokoinen, ainavihanta pensas, joka kuuluu alppiruusujen sukuun ja kanervakasvien heimoon. Se on läheistä sukua appalakkienalppiruusulle, josta sen erottaa huomattavasti pienemmän verhiön perusteella. Lajit elävät osin samoilla alueilla ja voivat risteytyä keskenään.

## Ulkonäkö ja koko

Virginianalppiruusu on leveä pensas, joka kasvaa yleensä 1–3&nbsp;metriä korkeaksi mutta joskus jopa 6&nbsp;metriä korkeaksi. Sillä on jäykät, yläviistot haarat ja tiheä lehvästö, ja se saattaa kasvattaa maavarsia. Sen nuori haararanka on liereä ja kalju ja kuori sileä tai uurteinen ja liuskoina irtoava. Ruodilliset, ehyet lehdet ovat varrella kierteisesti, ja niiden lehtilapa on 8–12&nbsp;senttimetriä pitkä, soikean pitkulainen, tylppä- tai suippokärkinen, pyöreätyvinen ja ehytlaitainen. Lehti on päältä tummanvihreä ja alta vaaleanvihreä ja pinnaltaan kiiltävä ja kalju tai heikosti karvainen.

Virginianalppiruusu kukkii huhti–kesäkuussa pian uusien lehtien puhkeamisen jälkeen. Sen kukinto on 15–20-kukkainen latvaterttu. Tuoksuvat kukat ovat kaksineuvoisia, ja niissä on pieni, 5-liuskainen verhiö. Leveän kellomainen, hyvin lyhyt- ja avaratorvinen teriö on läpimitaltaan 3,5–4&nbsp;senttimetriä ja väriltään yleensä ruusun- tai liilanpunainen – joskus myös vaaleanpunainen tai valkoinen. Hedelmä on 1–2&nbsp;senttimetrin mittainen, karvainen kota.

### Lajikkeita

## Levinneisyys
Virginianalppiruusu on kotoisin Pohjois-Amerikan kaakkoisosista. Sen luontainen levinneisyysalue ulottuu pohjoisessa Virginiaan ja Kentuckyyn ja etelässä Georgiaan ja Alabamaan. Lajin tieteellinen nimi *catawbiense* viittaa Pohjois-Carolinan vuorilla virtaavaan Catawbajokeen, joka on puolestaan saanut nimensä lähistöllä eläneiltä catawbaintiaaneilta. Lajin löysi juuri tältä joelta vuonna 1809 skotlantilainen kasvitieteilijä John Fraser, joka vei sen mukanaan Englantiin.

## Elinympäristö
Virginianalppiruusu menestyy parhaiten avoimilla paikoilla, happamassa ja hyvin vettä läpäisevässä maaperässä 1&nbsp;200–2&nbsp;000&nbsp;metrin korkeudessa. Se muodostaa vuorten lakialueille ja rinteille tiheitä pensaikkoja, jotka ovat vaikeakulkuisia mutta kukkiessaan erittäin näyttäviä. Laji on kuivuuden- ja talvenkestävä ja sietää jopa −29…–35 celsiusasteen pakkasia.

## Käyttö

Virginianalppiruususta on jalostettu lukuisia talvenkestäviä lajikkeita risteyttämällä sitä muiden alppiruusulajien kanssa. Näitä risteymiä kutsutaan nimellä puistoalppiruusu (*Rhododendron* Catawbiense-Ryhmä). Talvenkestävyytensä vuoksi puistoalppiruusu on suosittu koristekasvi etenkin kylmän ilmaston alueilla, kuten Suomessa. 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Nancy Richey

**Nancy Richey** (s. 23. elokuuta 1942 San Angelo, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen tennispelaaja.

Richey voitti kaksinpelin Grand Slamin vuonna 1967 Australian avoimissa ja vuonna 1968 Ranskan avoimissa. Vuosina 1965 ja 1966 hän voitti Yhdysvaltain mestaruusturnauksen nelinpelin ja vuonna 1966 myös Australian avointen ja Wimbledonin nelinpelin. Myös hänen veljensä, Cliff Richey oli menestynyt tennispelaaja. Hänet valittiin Tennis Hall of Fameen vuonna 2003.

Yhteensä Richey voitti urallaan 69 kaksinpeliturnausta, 25 niistä avoimella aikakaudella. Hän oli korkeimmillaan WTA-maailmanlistan sijalla kolme vuosina 1968 ja 1972.

Yhdysvaltain Fed Cup -joukkueessa Richey pelasi ensimmäisen kerran vuonna 1964. Yhteensä hän pelasi 11 maaottelussa. Vuonna 1969 hän oli mukana Yhdysvaltain voittamassa Fed Cup -joukkueessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nancy Richeyn ITF-profiili
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1899

**Vuoden 1899 ammunnan maailmanmestaruuskilpailut** järjestettiin Loosduinenissa. Kyseessä olivat kautta aikain kolmannet maailmanmestaruuskilpailut ammunnassa. Ohjelmassa oli ainoastaan kivääriammunta ja mitalit jaettiin kaikkiaan viidessä eri lajissa.

## Mitalistit

## Lähteet
* Kansainvälisen ampumaurheiluliiton (ISSF) tietokanta 
* * Martti Jukola: Urheilun Pikkujättiläinen
HMS Quadrant

**HMS Quadrant** (viirinumerot G67 ja D17) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Q-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin maaliskuussa 1940 Hawthorn Leslieltä Newcastlesta osana 3. hätälaivueen tilausta ja sen köli laskettiin 24. syyskuuta. Alus laskettiin vesille vasta 28. helmikuuta 1942, koska Norjan taisteluiden ja mantereen evakuointien aiheuttaman korjaustarpeen kasvu viivästytti uusien alusten rakentamista. Alus valmistui vielä saman vuoden lopulla 26. marraskuuta, jolloin sen tarjoukseen perustunut hinta oli 436&nbsp;576 puntaa ilman amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.

## Palvelus
*HMS Quadrant* lähti joulukuussa 1942 koeajojen loppuunsaattamiseksi ja aluksen varustamiseksi Scapa Flow’hun, missä se aloitti kouluttautumisen osana Kotilaivastoa. Alus saattoi 18. joulukuuta *[[HMS Musketeer]]in* ja *[[HMS Raider (H15)|HMS Raiderin]]* kanssa taistelulaiva *[[HMS King George V (41)|HMS King George V:tä]]* ja risteilijä *[[HMS Berwick (65)|HMS Berwickiä]]* niiden suojatessa Jäämeren saattuetta JW51A.

## HMAS Quadrant
Alus lainattiin Australian laivastolle, joka otti sen palvelukseen 18. lokakuuta 1945 nimellä *HMAS Quadrant*. Aluksen ensimmäisenä Australian laivaston kuuluvana päällikkönä oli W. F. Cook. Miehistö alukselle tuli Australian laivastolla lainassa olleelta *HMAS Nizamilta*, jonne *Quadrantin* brittimiehistö siirtyi.

Alus viipyi Garden Islandilla 8. joulukuuta saakka, kun sille tehtiin erilaisia muutostöitä ja täydennettiin varustusta muun muassa aluksen kattilat puhdistettiin, konehuoneen kaapelointi uusittiin ja asennettiin 2 naulan Mk VII ilmatorjuntatykki. Ensimmäisinä sodan jälkeisinä kuukausina alus kuljetti joukkoja Uuden-Guinean ja Australian välillä, mistä vapauduttuaan se valvoi Australian aluevesiä. Alus siirrettiin reserviin 20. kesäkuuta 1947 Sydneyssä. Huhtikuussa 1950 alkoivat aluksen muutostyöt tyypin 15 nopeaksi sukellusveneentorjuntafregatiksi Williamstownin telakalla, jonne se siirrettiin 14. kesäkuuta.

Muutostyöt saatiin päätökseen vuonna 1953 ja alus palautettiin palvelukseen vielä samana vuonna 16. heinäkuuta. Alus poistettiin palveluksesta 16. elokuuta 1957 ja se myytiin romutettavaksi 15. helmikuuta 1963.

## Lähteet

*
*
*
*
*

### Viitteet
Farid Bang

**Farid Bang** (oik. **Farid El Abdellaoui**, s. 4. kesäkuuta 1986 Melilla, Espanja) on saksalainen rap-artisti.

## Elämäkerta
Farid El Abdellaoui syntyi Melillassa, joka on Espanjalle kuuluva kaupunki Marokon rannikolla. Hän muutti kahdeksanvuotiaana marokkolaisten vanhempiensa mukana Málagaan, josta myöhemmin matka jatkui Saksaan, Düsseldorfiin.

Saksassa Farid alkoi räpätä 19-vuotiaana yhdessä ystävänsä "Tekkenin" kanssa. Farid sai lopulta levysopimuksen Summer Cem tapahtuman kautta, jossa hän tapasi Eko Freshin. Samana vuonna Farid vieraili Eko Freshin mixtapella *Fick immer noch deine Story*, jossa hän käytti taiteilijanimenään Farid Urlaubia. Lopulta noin kolme vuotta myöhemmin 4. heinäkuuta 2008 Farid julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Asphalt Massaka.

## Diskografia
### Albumit
* Asphalt Massaka (2008)
* Jung, brutal, gutaussehend (Kollegahin kanssa, 2009)
* Asphalt Massaka 2 (2010)
* Banger leben kürzer (2011)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Richard Gastin Lado

**Richard Gastin Lado** (; s. 5. lokakuuta 1979 Khartum, Sudan) on sudanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa seuratasolla maansa pääsarjassa pelaavaa Khartum-3 -joukkuetta. Lado on pelannut Sudanin maajoukkueessa neljä ottelua, muttei ole tehnyt niissä yhtäkään maalia. 

## Lähteet
Munamiehen maailma

**Munamiehen maailma** on Riku Niemisen luoman ja esittämän hahmon Munamiehen musiikkialbumi, joka ilmestyi 18. toukokuuta 2011. Se sisältää singlet ”Pidä huolta” ja ”Pomppufiilis”, sekä varta vasten Munamiehelle sävellettyjä kappaleita. Artisteina ovat muiden muassa Michael Monroe, Pedro Hietanen, ja kappaleiden sanoituksista vastaa ainakin Pekka Eronen.

Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan ykkössijalle  ja ylitti myynnissä kultalevyrajan.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen Facebook-sivu
* Munamiehen virallinen kotisivu 
* ''Pomppufiilis''-musiikkivideo
Sibusiso Dlamini

**Sibusiso Dlamini** (s. 1. syyskuuta 1980 Mbabane) on swazimaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa seuratasolla eteläafrikkalaista Mpumalanga Black Aces FC:tä. Dlamini on pelannut Swazimaan maajoukkueessa 14 ottelua ja tehnyt yhden maalin. Hän oli mukana joukkueen kokoonpanossa muun muassa vuoden 2006 MM-kisojen karsinnoissa, joissa hän pelasi kaksi ottelua.

## Lähteet
Luís Fróis

**Luís Fróis** (1532 – 8. heinäkuuta 1597) oli portugalilainen lähetyssaarnaaja. Hän syntyi Lissabonissa, ja liittyi jesuiittaveljestöön vuonna 1548.

Vuonna 1563 hän saapui Japaniin lähetystyötä tekemään, ja tapasi Kiotossa shōgun Ashikaga Yoshiterun. Myöhemmin hän ystävystyi Oda Nobunagan kanssa, ja viihtyi tämän vieraana Gifussa kirjoittaessaan kirjoja. Hänen teoksiinsa kuuluu muun muassa kirja Japanin historiasta, joka julkaistiin kuitenkin vasta 1900-luvulla.
Gfot

**Gfot** on VR:n omistama kattamaton autovaunutyyppi. Vaunuun mahtuu kymmenen autoa, joista viisi alatasolle ja viisi ylätasolle. Vaunussa on mahdollista käyttää auton lohkolämmitintä.

Gfot-vaunuja valmistettiin Pasilan konepajalla 24 kappaletta. Vuosina 1974–1975 vaunuja valmistettiin 12 kappaletta ja vuosina 1983–1984 toiset 12 kappaletta.

Vuonna 2023 liikenteessä oli 18 Gfot-vaunua. Ne saneerattiin vuosina 2022–2023 ja saivat samalla vihreän värityksen.

## Kuljetettavat ajoneuvot
Vaunuun saa lastata seuraavia ajoneuvoja: henkilöautot, tila-autot, maasturit, pakettiautot, auto + matkailuvaunu / perävaunu / traileri -yhdistelmät.

### Kuljetettavien ajoneuvojen maksimimitat
Ajoneuvojen suurin pituus voi olla 5,05 metriä ja suurin leveys 2,20 metriä. Kokonaiskuljetuspaino voi olla enintään 2&nbsp;500&nbsp;kg ja akseli- tai telipainon tulee olla alle 1&nbsp;400&nbsp;kg.

### Paikkojen mitat tasoittain
Vaunussa on neljä erikorkuista ajoneuvopaikkaa. Alatason paikoilla kuormauskorkeus on 165&nbsp;cm. Ylätason paikoilla kuormauskorkeus on 205&nbsp;cm (kaksi paikkaa), 230&nbsp;cm (kaksi paikkaa) tai 260&nbsp;cm (yksi paikka). Ylätasoa ei ole katettu.

## Perävaunut
Vaunussa voi kuljettaa myös perävaunuja. Tavarankuljetusperävaunun enimmäismitat ovat: paino 1&nbsp;400&nbsp;kg, pituus 5,00&nbsp;m, leveys 2,20&nbsp;m, korkeus 1,65&nbsp;m.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Autojunat VR:n sivuilla
Killer Love

**Killer Love** on The Pussycat Dolls -yhtyeen laulajana ja Eden's Crush yhtyeen jäsenenä tunnetuksi tulleen Nicole Scherzingerin vuonna 2011 ilmestynyt ensimmäinen sooloalbumi. Ennen *Killer Lovea* Scherzinger työsti albumia nimeltä *[[Her Name Is Nicole]]*, mutta sitä ei koskaan julkaistu.

## Kappaleet

## Arvostelut
* 4Music: 
* Allmusic: 
* The Independent: *negatiivinen*

## Julkaistu

## Lähteet
John Nurminen

**Johan (John) Viktor Nurminen** (10. elokuuta 1877 Rauma – 26. kesäkuuta 1951 Helsinki) oli merenkulkuneuvoksen arvonimen saanut suomalainen liikemies ja laivanvarustaja, joka loi nimeään kantavan John Nurminen Oy:n.

John Nurmisen isä Johan (John) Nurminen (1851–1914) oli myös raumalainen laivanvarustaja, jonka kauppahuone rakennutti ja omisti purjelaivoja. John Nurminen oli kauppahuoneen johdossa vuodesta 1897 ja osti sen isältään vuonna 1913, vuosi ennen tämän kuolemaa. Jo ennen ensimmäistä maailmansotaa hänet tunnettiin "Suomen parrukuninkaana" menestyksekkään parrukaupan ansiosta. Vuonna 1918 Nurminen oli senaatin valtuuttamana Suomen kaupallisena edustajana Berliinissä.

Nurminen muutti kauppahuoneensa osakeyhtiöksi vuonna 1919, laajensi toimintaa ja siirsi pääkonttorin Helsinkiin. Hän oli kaksi vuotta toimitusjohtajana, mutta taloudellisten vaikeuksien vuoksi yritys joutui 1920-luvun alussa pankin holhoukseen ja vuodesta 1923 perustajaosakkaisiin kuuluneen Antti Wihurin omistukseen. Kun Wihuri vuonna 1932 muutti yrityksen nimen Merihuolto Oy:ksi, Nurminen perusti omansa uudelleen vapautuneella alkuperäisellä nimellä. Hän jatkoi uuden John Nurminen Oy:n toimitusjohtajana vuoteen 1946 asti.

Nurminen oli vuonna 1935 myös perustamassa matkatoimisto Kalevaa. Hän sai merenkulkuneuvoksen arvonimen vuonna 1943. John Nurmisen jälkeen perheyritystä johti hänen poikansa Matti Nurminen ja sittemmin tämän poika Juha Nurminen.

John Nurmiselle on vuonna 1971 pystytetty Raumalle Yrjö Liipolan veistämä muistomerkki. Nurmisen mukaan on nimetty myös vuonna 1992 perustettu John Nurmisen säätiö.

## Katso myös
* Vapaudenpatsas Raumalla, Nurmisen lahjoittama

## Lähteet
Juksu

**Juksu** () on fiktiivinen hahmo, joka esiintyy Tove Janssonin kirjassa *[[Muumipapan urotyöt]]* (*Muminpappans bravader*, 1950). Hän on Muumipapan nuoruudenystävä. Nuuskamuikkunen on hänen poikansa.

## Juksu Muumi-teoksissa

Juksu esiintyy Tove Janssonin Muumi-kirjoissa pelkästään Muumipapan nuoruudesta kertovassa kirjassa *Muumipapan urotyöt*. Hän on ulkonäöltään Nuuskamuikkusen (joka esiintyi ensi kerran kirjassa *[[Muumipeikko ja pyrstötähti]]*, 1946) näköinen – Juksulla tosin on hatussa punottu narunpätkä. Juksu on Muumipapan nuoruudenystävä Fredriksonin ja Hosulin kanssa. He seikkailevat Fredriksonin rakentamalla Merenhuiske-aluksella. Juksu on mukana perustamassa siirtokuntaa Muumipapan, Hosulin ja Mymmelin tyttären kanssa. Kirjassa kerrotaan Juksun olevan Nuuskamuikkusen isä ja Pikku Myyn mahdollinen isä.

Nuuskamuikkusen, joka on siten sukua Pikku Myylle. Kirjan päätteeksi Juksu ja Mymmeli tapaavat Nuuskamuikkusen.

Juksua kuvaillaan syntymälaiskaksi, ja hän tekee vain asioita, jotka on kielletty. Juksu ei pidä kielloista, määräyksistä eikä puistonvartijoista. Juksu polttaa piipussaan tupakkaa, ja hänellä on tapana sanoa ”Huh ja hoh”. Muumipapan mukaan Juksu ei huolestunut huolestuttavista asioista eikä halunnut jättää jälkipolville itsestään muistoa. Juksu muistuttaa Muumipapan mielestä Nuuskamuikkusta.

Televisiosarjassa *[[Muumilaakson tarinoita]]* Juksu esiintyy jaksoissa *[[Luettelo televisiosarjan Muumilaakson tarinoita jaksoista#60. Muumipapan muistelmat I|Muumipapan muistelmat I]], [[Luettelo televisiosarjan Muumilaakson tarinoita jaksoista#61. Muumipapan muistelmat II|Muumipapan muistelmat II]] ja [[Luettelo televisiosarjan Muumilaakson tarinoita jaksoista#62. Muumipapan muistelmat III|Muumipapan muistelmat III]]*, jotka kertovat Muumipapan nuoruudesta melko tarkasti kirjaa mukaillen. Hänen ääninäyttelijänään toimii Yleisradion dubbauksessa Timo Torikka ja MTV:n dubbauksessa Ilkka Villi. Kummassakin versiossa ääninäyttelijä on sama kuin Nuuskamuikkusella. Juksu ja hänen poikansa eroavat hieman toisistaan televisiosarjassa. Juksulla on esimerkiksi punainen hattu, tummanruskeat hiukset ja siniharmaat silmät, kun taas Nuuskamuikkusella on vihreä hattu, ruskeat hiukset ja ruskeat silmät.

*[[Muumien maailma]]* -sarjassa hahmon äänenä on Nuuskamuikkusen ääninäyttelijä Taneli Mäkelä.

## Juksun suomenkieliset ääninäyttelijät

## Lähteet
* 

### Viitteet
Zakaria Abahassine

**Zakaria Abahassine** (s. 23. heinäkuuta 1988 Jyväskylä) on marokkolais-suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. 

Abahassine on Jyväskylän Jalkapalloklubin kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa kaudella 2006. Abahassine pelasi JJK:ssa viisi kautta ja oli mukana nostamassa joukkueen Kakkosesta pääsarjatasolle. Abahassine pelasi Veikkausliigassa edustaen JJK:ta ja Rovaniemen Palloseuraa kausina 2009–2011 yhteensä 66 ottelussa, tehden niissä kaksi maalia.

Abahassinen isä on marokkolainen ja äiti suomalainen. Hänen veljensä Jasin Abahassine on myös jalkapalloilija.

## Lähteet

### Huomiot
Miss Intia

**Miss Intia** ( tai *Femina Miss India*) on Intiassa vuosittain järjestettävä kauneuskilpailu. Kilpailun järjestäjänä toimii *Femina*-naistenlehti, jota julkaisee Bennett, Coleman & Co. Ltd.

Vuoteen 2007 asti voittajasta tuli *Miss India Universe*, joka lähetettiin Miss Universum -kilpailuun; ensimmäisestä perintöprinsessasta tuli *Miss India World*, joka lähetettiin Miss Maailma -kilpailuun; ja toisesta perintöprinsessasta tuli *Miss India Earth*, joka lähetettiin Miss Earth -kilpailuun. Vuonna 2007 Miss Intian järjestäjät päättivät luopua perintöprinsessoista, jolloin kaikki kolme ovat tasavertaisia voittajia.

Vuonna 2010 Miss Intian järjestäjät ilmoittivat, että eivät enää lähetä edustajaa Miss Universum -kilpailuun, ja kolmas voittaja osallistuu jatkossa Miss International -kilpailuun. Vuonna 2013 järjestö kuitenkin perusti erillisen Miss Diva -kilpailun, jonka voittaja pääsee edustamaan Intiaa Miss Universum -kilpailuun.

## Voitot

## Edustajat Miss Maailma -kilpailussa
Intia ei osallistunut Miss Maailma -kilpailuun vuosina 1963, 1964, 1965 ja 1967.
:&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; **Miss Maailma** -voittaja

## Edustajat Miss Earth -kilpailussa
:&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; **Miss Earth** -voittaja

## Edustajat Miss International -kilpailussa
Intialainen ei ole ikinä voittanut Miss International -kilpailua. Intia ei osallistunut kilpailuun vuosina 1963–1967, 1972, 1977, 1989 ja 1990.

## Edustajat Miss Universum -kilpailussa
Intia ei osallistunut Miss Universum -kilpailuun vuosina 1953–1963. I Am She – Miss Universe India -kilpailu lähetti edustajan Miss Universumiin vuosina 2010–2012. Vuodesta 2013 on järjestetty erillinen Miss Diva -kilpailu, jonka voittaja pääsee edustamaan Intiaa Miss Universum -kilpailuun.

:&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; **Miss Universum** -voittaja

## Edustajat Miss Asia Pacific -kilpailussa
Miss Intian kolmas voittaja lähetettiin ennen Miss Asia Pacific -kilpailuun. Vaikka Miss Asia Pacific oli maineikas kauneuskilpailu, sitä ei järjestetty säännöllisesti ja se lopetettiin vuonna 2006.
:&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; **Miss Asia Pacific** -voittaja

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Femina Miss India
Rkt (ravintolavaunu)

**Rkt** oli VR:n pikajunissa käyttämä ravintolavaunutyyppi. Vaunut valmistettiin Valtionrautateiden Pasilan konepajalla Helsingissä kolmessa erässä vuosien 1975–1986 välillä. Rkt-sarjan vaunut olivat vuosikymmeniä Suomen rautateiden yleisimpiä ravintolavaunuja. Rkt-sarjaan kuului 40 vaunua, joista 12 muutettiin Rk-sarjaan.

Vaunujen sisustus oli säilynyt hyvin pitkälti muuttumattomana, ja 1970-luvun tunnelma oli huomioitu ravintolan tarjonnassa. Vaunun markkinointinimi oli Raileri.

## Liikennöinti
Rkt-vaunut liikennöivät pohjoisen Suomen pikajunissa sekä poikittaisliikenteessä:
*Helsinki–Tampere–Seinäjoki–Oulu–Kemijärvi/Kolari
*Kuopio–Kontiomäki–Oulu–Rovaniemi

Rkt-vaunuja käytettiin myös erilaisissa tilausjunissa ja korvaavana kalustona InterCity-junissa.

## Muutostyöt
Vuosina 1996–1998 vaunut 23809–23820 kävivät läpi saneerauksen VR Turun konepajalla. Vaunujen sisustusta muutettiin siten, että paikkaluku kasvoi 60:een. Lisäksi suurin sallittu nopeus nostettiin arvoon 160 km/h. Muutetut vaunut siirrettiin sarjaan Rk, ja ne saivat uudet numerot 27809–27820. VR Hyvinkään konepaja täyskorjasi Rk-vaunut vuosina 2005–2007, jolloin ne saivat punavalkoisen Intercity-värityksen. Rk-vaunujen markkinointinimi Avecralla on ollut Kultainen Kulkuri, mutta sen käytöstä on sittemmin luovuttu.

Vaunu 23816 (myöhemmin Rk 27816) muutettiin vuonna 2000 Sibelius-junissa käytettäväksi yhdysliikennekelpoiseksi Rky 29981 -vaunuksi.

## Poistuminen liikenteestä
Rkt-sarjasta vain yksi vaunu poistui ennenaikaisesti. Vaunu 23837 hylättiin sen vaurioiduttua Jokelan junaturmassa 21. huhtikuuta 1996. Rk-sarjan vaunuista ensimmäisenä hylättiin puna-valkoinen Rk 27817, joka paloi Turun ratapihalla 21. maaliskuuta 2012. Vaunu romutettiin myöhemmin.

1970-luvulla valmistuneista vaunuista ne, joita ei oltu saneerattu Rk-sarjaan, poistettiin liikenteestä vuodesta 2005 alkaen. Vuoteen 2007 mennessä vanhimmat vaunut olivat poistuneet liikenteestä. Vuonna 2011 alkoi 1982 valmistuneiden vaunujen poistaminen liikenteestä.

Rkt-sarjan vaunuista 23839 on museoituna Haapamäen museoveturiyhdistyksellä. Vaunu 23808 on tarkoitus kunnostaa museoliikenteeseen. Se siirrettiin marraskuussa 2020 Kihniön Aitonevalta Haapamäelle. Vaunu oli siirretty Aitonevalle virkistys- ja kokouskäyttöön kesäkuussa 2007. Rk-sarjan vaunuista kolme on museoitu.

## Lähteet
Mika Gröhn (jalkapalloilija, 1982)

**Mika Gröhn** (s. 29. elokuuta 1982 Rovaniemi) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitalinkki tai laitapuolustaja.

Gröhn on Rovaniemen Palloseuran kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa Ykkösessä kaudella 2002 ja jo seuraavalla kaudella kuului joukkueen avauskokoonpanoon pelaten 24 ottelussa. Veikkausliigassa kaudella 2004 peliaika jäi kuitenkin vähäisemmäksi ja hän siirtyi kesken kauden sarjatasoa alempana pelanneeseen AC Ouluun. Kaudeksi 2006 Gröhn palasi RoPS:aan, mutta kärsi useista loukkaantumisista ja hänen ottelumääränsä jäivät vähäisiksi. Hän siirtyi FC Santa Clausiin 2008, pelaten siellä kolmen kauden ajan. Kaudeksi 2011 Gröhn palasi Veikkausliigaan RoPS:n joukkueessa. Loukkaantumiset kuitenkin pilasivat hänen kautensa jälleen ja Gröhn päätti lopettaa vuoden lopussa.

Gröhn ei ole sukua Jari Gröhnille, jonka kanssa hän on yhtä aikaa edustanut usealla kaudella sekä RoPS:aa että FC Santa Clausia.
Jason Moore

**Jason Moore** (s. 10. lokakuuta 1988 Bedford) on brittiläinen moottoriurheilija. 

## Ura
Moore aloitti uransa karting-sarjoissa vuonna 2000. Vuonna 2003 hän sijoittui toiseksi National Junior TKM-mestaruussarjassa. Vuosina 2004-05 Moore kilpaili KF2-luokassa. Vuonna 2006 hän voitti National Junior TKM Extreme sarjan mestaruuden. Vuonna 2007 Moore siirtyi Formula Palmer Audi sarjaan. Hän sijoittui viidenneksi debyyttivuonnaan. Moore jatkoi sarjassa vuonna 2008 voittaen sarjan mestaruuden. Vuonna 2009 Moore kilpaili FIA Formula Two Championship -sarjassa saavuttaen kolme pistettä. Hän ajoi nopeimman kierroksen kauden toiseksi viimeisessä Espanjan kilpailussa.
Jaakko Isteri

**Jaakko Isteri** (s. 6. marraskuuta 1983 Kemi) on suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.

Isteri on FC-88:n kasvatti ja debytoi Veikkausliigassa kaudella 2004 Tornion Pallo -47:n joukkueessa. Hän pelasi Torniossa Veikkausliigaa kaksi kautta ja teki 50 ottelussa 11 maalia. Joukkueen pudottua liigasta Isteri siirtyi pietarsaarelaiseen FF Jaroon, jossa peliaika jäi kuitenkin vähäiseksi. Jarosta hän siirtyi takaisin TP-47:aan. Kaudet 2009–2010 Isteri pelasi PS Kemi Kingsissä Ykkösessä. Hän siirtyi Rovaniemen Palloseuraan keväällä 2011. Hän pelasi vuonna 2011 myös Ruotsin viidennellä sarjatasolla IFK Kalixin joukkueessa.

Isteri pelasi neljä nuorten maaottelua.

## Lähteet
Sō Yoshitoshi

**Sō Yoshitoshi** (, 1568 – 31. tammikuuta 1615) oli japanilainen daimio, joka hallitsi Tsushima-Fuchūn lääniä. Yoshitoshi kääntyi kristityksi Konishi Yukinagan vaikutuksesta, ja hänet kastettiin nimellä **Dario**.  Hän osallistui Toyotomi Hideyoshin kampanjaan Joseonissa, ja johti joukkoja menestyksekkäästi Busanin piirityksessä.

Yoshitoshi oli Sō Masamorin viides poika, ja nousi klaanin johtoon, kun hänen ottoisänsä Sō Yoshishige hävisi Tsushiman taistelussa Toyotomi Hideyoshille. Yoshitoshi astui Hideyoshin palvelukseen, ja alkoi neuvotella Hideyoshin nimissä Joseonin kanssa, jotta tämä liittyisi Japanin suunnittelemaan hyökkäykseen Ming-dynastiaa vastaan. Joseonin kuningas kuitenkin kieltäytyi, ja Hideyoshi aloitti hyökkäykset niemimaalle.

Yoshitoshi oli merkittävässä osassa sodassa, sillä Tsushima sijaitsi strategisella paikalla Japanin ja Joseonin välissä. Hän oli myös perehtynyt vihollistensa alueisiin neuvotteluaikoinaan, ja sai tästä syystä komentajan aseman merkittävässä Busanin taistelussa vuonna 1593. Taistelussa japanilaiset saivat ylivoimaisen voiton arkebuusien avulla, mutta hyökkäys muuttui lopulta verilöylyksi, jossa lähes kaikki Busanin linnan asukkaat tapettiin. Onnistuneen valtauksen jälkeen Yoshitoshi sai jatkaa komentajan asemassa vielä useissa muissa taisteluissa niemimaalla.

Sō-klaani ei osallistunut Sekigaharan taisteluun vuonna 1600, mutta heidän annettiin jatkaa Tsushiman hallitsijoina.

## Lähteet
*
Loputon luokkaretki

__NOTOC__
**Loputon luokkaretki** on Klamydian 7. syyskuuta 2011 ilmestynyt pitkäsoitto. Albumin bonus-CD:n kappaleet nauhoitettiin Hämeenlinnassa 24. heinäkuuta 2010. Levyltä julkaistiin single ”Suomalainen tarina”, josta kuvattiin musiikkivideo.

Albumi oli ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan ensimmäisellä sijalla. ja pysyi listalla yhteensä kymmenen viikkoa. Albumi myi kultaa.

## Kappaleet

### CD 1
# Punk’s not Dead
# Suomalainen tarina
# Pelasta !
# Kaikki hyvä
# Idols-jämien hoitokoti
# Torso-orkesteri Raajattomat
# Puolessavälissä
# Pala elämää
# Munuaistinnitus
# Yksi laki
# Paras perse (of the universe)
# Luonto kostaa

### Bonus-CD: Wanaja-live
#Pohjanmaalla
#Laiskat ja pulskeat
#Minäminäminä
#Krapula tulee
#Aku Ankka-laulu
#Kaunehin oot
#Pala rauhaa
#Hassut esineet
#Huipulla tuulee
#Ajolähtö
#Narkkarirakkautta
#Punajuuren värinen ompelukone
#Tango Delirium
#E.V.V.K.
#Kuljukka
#Suomi on sun
#Vaatteet pois
#Mä lähden himaan
#Pienen pojan elämää
#Pilke silmäkulmassa

## Kokoonpano
* Jari Helin – kitarat, taustalaulu
* Vesa Jokinen – laulu
* Sami Kohtamäki – basso, taustalaulu
* Riku Purtola – rummut, taustalaulu

### Vierailevat muusikot
* Antti Pitkäjärvi – taustalaulu
* Tapio Wilska – murina
* Petri Prauda – säkkipilli

## Lähteet
Oulun Ooppera

**Oulun Ooppera r.y.** on 1965 perustettu oopperayhdistys, joka tuotti vuoteen 2011 saakka oopperaesityksiä Oulussa yhdessä Oulun kaupunginteatterin, Oulu Sinfonian ja Oulun konservatorion kanssa. Nykyisin oopperatuotannosta vastaa Oulun kaupunginteatteri.

Oulun musiikkiopiston opiskelijoiden tuottama Giuseppe Verdin oopperan La Traviata esitettiin huhtikuussa 1965 kauppaopiston Madetoja–salissa. Esityksen saaman kiinnostuksen vuoksi perustettiin oopperayhdistys kuten monessa muussakin kaupungissa. Yhdistyksen ensimmäiset oopperat olivat 1966–1967 esitetyt Giacomo Puccinin Madame Butterfly ja Pjotr Tšaikovskin Jevgeni Onegin. Edellisen ohjaaja oli Inga Laure ja jälkimmäisen Jussi Törnwall.

Vuosien 1968–1972 oopperat esitettiin Pohjankartanon juhlasalissa, syksyllä 1972 uuden teatteritalon valmistuttua myös oopperaesitykset siirtyivät sinne. Ensimmäinen uudessa teatteritalossa esitetty ooppera oli Suomen kantaesitys Georges Bizet'n oopperasta Helmenkalastajat.

## Esitetyt oopperat
**Vuosina 1965–1970:** Giuseppe Verdi: La Traviata, Giacomo Puccini: Madame Butterfly, Pjotr Tšaikovski: Jevgeni Onegin, Giuseppe Verdi: Naamiohuvit, Giacomo Puccini: Tosca, Leevi Madetoja: Pohjalaisia

**Vuosina 1971–1980:** Bedrich Smetana: Myyty morsian, Georges Bizet: Helmenkalastajat, Umberto Giordani: Andre Chénier, Pjotr Tšaikovski: Patarouva, Tauno Marttinen: Laestadiuksen saarna, Giuseppe Verdi: Rigoletto, Giacomo Puccini: Gianni Schicchi, Ruggiero Leoncavallo: Pajatso, Jacques Offenbach: Hoffmannin kertomukset, Daniel Auber: Fra Diavolo 

**Vuosina 1981–1990:** Giacomo Puccini: La Bohème, Tauno Marttinen: Poltettu oranssi, Georges Bizet: Carmen, Aleksandr Dargomyzskij: Kivinen vieras, W.A. Mozart: Figaron häät, Giacomo Puccini: Madame Butterfly, Leevi Madetoja: Pohjalaisia, Benjamin Britten: Ruuvikierre, Otto Nikolai: Windsorin iloiset rouvat, Giuseppe Verdi: La Traviata 

**Vuosina 1991–2000:** Gian-Carlo Menotti: Konsuli, Gioacchino Rossini: Sevillan parturi, Johan Strauss: Lepakko, Joonas Kokkonen: Viimeiset kiusaukset (1994–95), Gioacchino Rossini: Italiatar Algeriassa, Giacomo Puccini: Tosca, Leevi Madetoja: Juha, Igor Stravinski: Hulttion tie, W.A. Mozart: Cosi fan tutte, Aleksandr Dargomyzskij: Vedenneito

**Vuosina 2001–2011:** Einojuhani Rautavaara: Auringon talo, Giacomo Puccini: La Bohème, Seppo Paakkunainen: Kaikkeuden ytimessä, Giuseppe Verdi: Naamiohuvit, Olli Kortekangas: Messenius ja Lucia, W.A. Mozart: Don Giovanni, Jacques Offenbach: Hoffmannin kertomukset, Christoff Willibald Cluck: Orfeus ja Euridike, Aulis Sallinen: Punainen viiva, Pietro Mascagni: Cavalleria rusticana, Giacomo Puccini: Gianni Schicchi, Gian-Carlo Menotti: Meedio.                

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Oulun Ooppera: Kotisivut
* Oulun Konservatorio: Esitetyt oopperat
Vares – Sukkanauhakäärme

**Vares – Sukkanauhakäärme** on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut suomalainen rikoselokuva, jonka on ohjannut Lauri Törhönen. Se on jatkoa elokuvalle *[[Vares – Huhtikuun tytöt]]*. Elokuva perustuu Reijo Mäen romaaniin *[[Sukkanauhakäärme (kirja)|Sukkanauhakäärme]]*.

Elokuva tuli vuokralle DVD:lle ja Blu-raylle 30. marraskuuta 2011 ja myyntiin 2. joulukuuta 2011.

## Rooleissa

## Erot elokuvan ja kirjan välillä

* Kyypakkaus ei ole kirjassa.
* Kirjassa Vareksen nainen ei ole Anna Huttunen, vaan Mari Mattson. Mari on kokonaan korvattu Annalla.
* Kirjassa Vareksen autoa ei räjäytetä.
* Kirjassa Torsten Rapp rakentaa oman haulikon sängynjalasta, ei kävelykepistä.
* Kirjassa ei ole Luusalmea.
* Kirjassa Vares muuttaa uuteen asuntoon ruumisautolla. Alanen auttaa häntä muutossa. Elokuvassa Alanen vain tutkii Vareksen kirjakokoelmaa. Ruumisautolla muuttaminen kuitenkin mainitaan elokuvassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto 
* 
*
Asphalt Massaka

**Asphalt Massaka** on Farid Bangin ensimmäinen sooloalbumi, joka julkaistiin 4. heinäkuuta 2008.

## Kappaleet
# 
# 
#  (feat. Moemusic)
#  (feat. Billy 13)
# 
#  (feat. Eko Fresh)
# 
#  (feat. Deso Dogg)
# 
#  (feat. Billy 13 ja Al-Gear)
#  (feat. G-Style)
#  (feat. Capkekz)
#  (feat. Eko Fresh ja Tekken Bugatti)
#  (feat. Hakan Abi)
#  (feat. Prodycem)
# 
#  (feat. Summer Cem)
# 

## Aiheesta muualla
* Asphalt Massaka discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Marcel Pilet-Golaz

**Marcel Pilet-Golaz** (s. 31. joulukuuta 1889, Cossonay, Vaud – k. 11. huhtikuuta 1958, Pariisi, Ranska) oli sveitsiläinen poliitikko. Hän kuului Sveitsin liittoneuvostoon vuosina 1928-1944 sekä toimi maansa liittopresidenttinä vuosina 1934 ja 1940.

## Linkit
*Pilet-Golaz, Marcel, ''Historisches Lexicon der Schweiz''
Otar Tušišvili

**Otar Tušišvili** (, s. 14. kesäkuuta 1978 Gori, Georgian SNT) on georgialainen vapaapainija ja olympiamitalisti. 

Tušišvili voitti sarjan 66 kg olympiapronssia Pekingissä 2008. Ateenassa 2004 Tušišvili sijoittui 66 kg:n sarjassa 21:nneksi ja Sydneyssä 2000 hän oli sarjan 63 kg 15:s. MM-kilpailuissa Tušišvili on saavuttanut yhden hopean ja kaksi pronssia, ja EM-kilpailuista hän on voittanut kolme pronssimitalia.

## Lähteet
* Profiili FILA:n sivustolla  
* Otar Tushishvili Biography and Olympic Results  Sports Reference LLC. 
* Profiili foldeak.com:in tietokannassa
Giorgi Gogšelidze

**Giorgi Gogšelidze** (, s. 7. marraskuuta 1979 Gori, Georgian SNT) on georgialainen vapaapainija, olympiamitalisti, maailman- ja Euroopan mestari. Hän on edustanut kilpaurallaan myös Venäjää.

Gogšelidze voitti sarjan 96 kg olympiapronssia Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012. MM-kilpailuissa hän on saavuttanut Georgian edustajana kolme MM-mitalia ja neljä EM-mitalia, joiden joukossa on Euroopan mestaruus Tampereelta 2008. Venäjän edustajana Gogšelidze saavutti maailmanmestaruuden ja EM-hopeaa.

## Lähteet
* Profiili FILA:n sivustolla 
* Giorgi Gogshelidze Biography and Olympic Results  Sports Reference LLC. 
* Profiili foldeak.com:in tietokannassa
Jung, brutal, gutaussehend

**Jung, brutal, gutaussehend** on Kollegahin ja Farid Bangin yhteisalbumi, joka julkaistiin 19. kesäkuuta 2009.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#  (feat. Billy 13)
# 
# 

**Limited Steelbox Edition**
# 

## Lähteet
Serhat Balcı

**Serhat Balcı** (s. 15. maaliskuuta 1982 Istanbul) on turkkilainen vapaapainija.

Balcı on saavuttanut MM-hopeaa Istanbulista 2011, MM-pronssia Herningistä 2009 ja viisi EM-mitalia. Pekingin kesäolympialaisissa 2008 Balcı oli sarjassa 84 kg viides.

## Lähteet
* Profiili FILA:n sivustolla 
* Serhat Balcı Biography and Olympic Results  Sports Reference LLC. 
* Profiili foeldeak.com:in painitietokannassa 

### Viitteet
Matti Jaakkola (rovasti)

**Matti Mikael (Mikko) Jaakkola** (12. kesäkuuta 1879 Karkku – 19. maaliskuuta 1955 Pihtipudas) oli suomalainen kirkkoherra ja lääninrovasti. Jaakkola syntyi Karkussa ja suoritti ylioppilastutkinnon Tampereen lyseossa vuonna 1899. Valmistuttuaan papiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1904 hän työskenteli ensin Ruotsinpyhtäällä apulaispappina 1904–1906, sen jälkeen Porvoossa apulaispappina 1906–1907. Vuoden 1907 kesällä hän siirtyi Jyväskylän maaseurakunnan v.t. kirkkoherraksi ja sen jälkeen v. 1909 Pihtiputaalle pitäjän apulaispapiksi ja vuodesta 1917 alkaen toimi siellä kirkkoherrana. Vuosina 1927–1953 hän toimi Viitasaaren kirkkoherrana ja jatkoi viransijaisena vuoteen 1954. Hän toimi vielä Pihtiputaalla vt. kirkkoherrana joulukuuhun 1954 saakka. Hän toimi myös lääninrovastina vuosina 1939–1953 ja opetti Viitasaaren yhteiskoulussa.

Matti Jaakkola kuului Viitasaaren Isänmaalliset Kansalaiset -nimiseen ryhmän perustajiin ja oli sen kantava voima. Ryhmä oli yksi Suomen ensimmäisiä avoimesti juutalais- ja vapaamuurarivastaisia järjestöjä. Kirkkoherra Jaakkola kirjoitti myös aktiivisesti ryhmän aihepiiristä muun muassa lehtiin *Sinimusta*, *Aktivisti*, *[[Tapparamies]]*, *[[Siniristi (lehti)|Siniristi]]* ja *[[Kustaa Vaasa (lehti)|Kustaa Vaasa]]*. Vuosina 1914–1917 hän oli Kuopion seurakunnan *Siunausta koteihin* -lehden vastaava toimittaja.

Matti Jaakkolan puoliso oli Katri Jaakkola (o.s. Liljeroos). Heille syntyi 11 lasta.

## Kirjallista tuotantoa
**Vapaamuurariuden julkinen ja salainen ohjelma: 400:n vapaamuurarilausunnon valossa.* Jyväskylä,  Viitasaaren isänmaallinen kerho, 1933. 
**Matti Jaakkola: Valkoinen vai punainen rintama?* Jyväskylä,  Viitasaaren isänmaallinen kerho, 1939. 
**Matti Jaakkola: Leviääkö bolshevismi yli maailman!* Tampere, Rintamamiesliitto, 1944.
**Kirkkoherra Matti Jaakkolan kirje H. Liljeroos osakeyhtiön 100-vuotisjuhlaan*. 1951.

## Lähteet
* Hanski, Jari: Juutalaisvastaisuus suomalaisissa aikakauslehdissä ja kirjallisuudessa 1918—1944 , viitasaarelaisista s. 75–.
* 
* *Viitasaaren Seutu* 24.3.1955, s. 1.
* Matti Jaakkolan oma muistelmateos.

## Aiheesta muualla
* Kirkkoherra Matti Jaakkola : Kuinka Pihtiputaan kapina alkoi ja loppui, Suomen vapaussota, 15.04.1937, nro 4, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Shpat Qerimi

**Shpat Qerimi** (s. 1. kesäkuuta 1989 Gjakovë, Jugoslavia) on kosovolais-suomalainen jalkapalloilija, joka edusti viimeksi Kolmosessa pelannutta Lohjan Palloa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja.

## Lähteet
Matti Jaakkola (täsmennyssivu)

**Matti Jaakkola** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
* Matti Jaakkola (rovasti), rovasti 
* Matti Jaakkola, urheilu- ja organisaatiopsykologi
Kilta-tuoli

**Kilta-tuoli** on Olli Mannermaan suunnittelema käsinojallinen tuoli. Mannermaa suunnitteli tuolin ollessaan Martelan (silloinen Tehokaluste) palveluksessa vuonna 1955. Tuoli sai samana vuonna kultamitalin Suomen suurmessuilla. Kilta-tuoli on osallistunut useisiin näyttelyihin ympäri maailmaa, ja se on ollut mukana New Yorkin Museum of Modern Artin (MoMA) kokoelmissa.

Kilta-tuoli oli muiden Mannermaan Tehokalusteelle suunnittelemien toimistotuolien (Vista-nojatuoli ja Testa-kirjoitustuoli) ohella ensimmäisiä suomalaiskalusteita, joiden runko valettiin kevytmuovista, polystyreenistä, yhtenä kappaleena. Pehmusteena käytettiin vaahtomuovia, ja jalkaosat olivat metallia. Kilta-tuoliin oli saatavana erilaisia jalkoja neljästä putkijalasta pyöriviin ja pyörillä varustettuihin keskusjalkoihin.

## Lähteet
Costaricanvarpuspöllö

**Costaricanvarpuspöllö** (*Glaucidium costaricanum*) on pöllöjen heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan Costa Ricassa ja Panamassa. Vaikka sen esiintymisalue on pieni, se ei kuitenkaan ole vaarantunut.

Lintu voi olla väritykseltään ruskea tai punaruskea. Se on kooltaan noin 15&nbsp;cm. Se elää ylänkömetsien puiden lehvästössä, usein metsän reunamilla. Sitä tavataan myös metsien laitamilla puoliavoimilla alueilla 800–1&nbsp;200 metrin korkeudessa.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Brighton (täsmennyssivu)

**Brighton** tarkoittaa seuraavia asioita:
*Brighton, osa Brighton and Hovea
*Brighton & Hove, Britannian rannikkokaupunki
*Brighton & Hove Albion FC, jalkapalloseura
*Brighton Pier, laituri
*Brighton Dome, tapahtumien pitopaikka
*Brighton Festival, vuosittainen taidefestivaali
*Brightonin rautatieasema
*Brighton Beach, New Yorkin kaupunginosa

;Britannian kuninkaallinen laivasto
* HMS Brighton (1795), 14-tykkinen varastoalus
* HMS Brighton (1914), joukkojenkuljetusalus
* HMS Brighton (I08), Town-luokan hävittäjä
* HMS Brighton (F106), Rothesay-luokan fregatti.

## Katso myös
*Brighton Rock
Silja Ahonen

**Silja Ahonen** (s. 1988) on rytminen voimistelija. Hän on vuoden 2011 rytmisen voimistelun suomenmestari ja Suomen voimistelumaajoukkueen jäsen. Hänen kasvattajaseuransa on Hämeenlinnan Voimisteluseura. Nykyään Ahonen ei kilpaile mutta valmentaa.

Ahonen osallistui vuonna 2008 rytmisen voimistelun 4-ottelun suomenmestaruuskilpailuun ja sijoittui neljänneksi. Vuonna 2009 hän sai pronssia. Vuonna 2010 hän voitti vanne-finaalin ja sai 4-ottelun hopeaa. Vuonna 2011 hän voitti nauha-finaalin, tuli toiseksi vanne-, pallo- ja keila-finaaleissa, ja sai 4-ottelun kultaa.

## Lähteet
*Silja Ahonen, Suomen Voimisteluliitto 
*Silja Ahonen, Suomalainen Voimisteluseura
Sanctum

**Sanctum** voi viitata seuraaviin asiohin:
*Sanctum, ruotsalainen yhtye
**[[Sanctum (elokuva)|Sanctum]]*, vuoden 2011 elokuva
**[[Sanctum (keräilykorttipeli)|Sanctum]]*, keräilykorttipeli
**[[Sanctum (videopeli)|Sanctum]]*, vuoden 2011 videopeli
Siemens IT Solutions and Services

**Siemens IT Solutions and Services** on globaali, Siemens AG:n omistama IT-palvelutalo. Suomessa Siemens IT Solutions and Services Oy on toiminut itsenäisenä yhtiönä heinäkuusta 2010 asti. Yhtiö toimittaa tietotekniikan ulkoistuspalveluja ja ratkaisuja teollisuuteen, energia-alalle ja julkisen sektorin organisaatioille. Yhtiön historia Suomessa ulottuu aina vuoteen 1855, jolloin Siemens toimitti Suomeen ensimmäisen lennättimen. 

* Liikevaihto 4,2 miljardia € maailmanlaajuisesti
* 32 000 työntekijää 40 maassa, yli 400 työntekijää Suomessa ja Virossa

Siemens ja ranskalainen IT-yhtiö Atos Origin ilmoittivat vuodenvaihteessa 2010 muodostavansa strategisen kumppanuuden, jonka myötä Siemens IT Solutions and Services siirretään Atos Originin omistukseen. Kaupan myötä syntyvällä uudella IT-yhtiöllä on yhteenlaskettuna arviolta 78 500 työntekijää maailmanlaajuisesti. 

Siemens IT Solutions and Services Oy toimittaa IT-ratkaisuja, kuten toiminnanohjausjärjestelmiä ja niihin liittyviä ulkoistuspalveluja. Yhtiön asiakkaita ovat teollisuuden, energia-alan ja julkisen sektorin organisaatiot. Siemens toi SAP:n ensimmäisenä Suomeen vuonna 1994 ja se on toimittanut yhteensä yli 2000 SAP-projektia maailmanlaajuisesti.

## Lähteet
#Siemens IT Solutions and Services Oy:n verkkosivut
#Atos Originin ja Siemens IT Solutions and Servicesin yhdistyminen 
#SAP:in historia Suomessa
Heikki Halmesmäki

**Heikki Halmesmäki** (ent. *Halminen*; 6. lokakuuta 1891 Kiikoinen – 3. toukokuuta 1959 Oulu) oli suomalainen teologi ja rovasti (1948).

## Varhainen elämä ja koulutus
Halmesmäki syntyi maanviljelijäperheeseen Kiikoisissa, suoritti ylioppilastutkinnon vuonna 1910 Turun klassillisessa lyseossa ja opiskeli teologiaa Helsingin yliopistossa. Opintoaikanaan hän harrasti yhteiskunnallista työtä, ottaen osaan ylioppilaiden kristillisen yhdistyksen toimintaan. Vuonna 1913 Halmesmäki toimi NMKY:n lähettinä Perä-Pohjolan tukkityömailla.

Hänet vihittiin papiksi Porvoossa 4. kesäkuuta 1914, ja pastoraalitutkinnon hän suoritti vuonna 1921.

## Sisällissota
Halmesmäki osallistui Suomen sisällissotaan. Halmesmäki toimi vapaussodassa joukkueenjohtajana. Sodan alussa hän oli Vöyrin sotakoulussa ja sen mukana Pohjanmaan vapauttamisessa.

## Pappisura
Halmesmäki määrättiin Viitasaaren seurakunnan vt. kappalaiseksi vuonna 1914. Kevällä 1915 hän otti vastaan apulaissaarnaajan toimen Helsingin Diakonissalaitoksessa, jossa hän toimi parin vuoden ajan. Tämän jälkeen hän muutti uudelleen Viitasaaren vt. kappalaiseksi ja vakinaiseksi kappalaiseksi toukokuun 1924 alusta alkaen. Hän toimi Viitasaarella vuoteen 1957 saakka, minkä jälkeen hän siirtyi Pelkosenniemen kirkkoherraksi.

## Yhteiskunnallinen toiminta
Viitasarella hän toimi useita vuosia yhteiskoulun johtokunnassa. Lukuvuosina 1922–1926 hän toimi uskonnon ja filosofian sekä osittain ruotsin kielen ja historian sekä kirjanpidon ja poiikien voimistelun opettajana. Hän otti osaa myös kunnalliseen toimintaan toimien Viitasaaren kunnanvaltuustossa sekä muissa kunnallisissa harrastuksissa.

Hän toimi päätoimittajana sanomalehdessä *[[Sisä-Suomi]]* vuosina 1929–1930, sekä kustantajana ja toimittajana lehdessä *[[Viitasaaren Seutu]]* vuosina 1933–1944. Hän pakinoi lehdessä nimimerkillä "Pihkurin Pekka". Halmesmäki oli Viitasaaren Rauhanyhdistyksen perustajajäsen ja toimi myös Viitasaaren rotaryklubin presidenttinä vuosina 1954–1955.

Halmesmäki oli aktiivisesti mukana suojeluskuntatoiminnassa. Vapaussodan jälkeen Halmesmäki kuului pitkään Viitasaaren suojeluskunnan esikuntaan sekä toimi Jyväskylän suojeluskuntapiriin kenttäpappina.

Halemsmäki kuului alusta alkaen Seinäjoki-Alapitkän rautatiesuunnan rautatietoimikuntaan. Lisäksi hän oli paikallisen Rintamamiesyhdisytksen ja IKL:n Viitasaaren paikallisosaston puheenjohtaja.

## Yksityiselämä
Halmesmäen ensimmäinen puoliso (1915–1946) oli Aino Eeva Ihanne (o.s. Kalima) ja toinen puoliso (1947–) Aili Maria (o.s. Strömberg). Hänellä oli ensimmäisestä avioliitosta viisi lasta ja toisesta yksi.

## Lähteet
* Viitasaaren rotaryklubi
* Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakuntien ja papiston matrikkeli (1953), s. 257.

### Viitteet
Duo Duo

**Duo Duo** (s. 1951 Peking, Kiina) on kirjailijanimi, jota käyttää kiinalainen Li Shizheng. Hänen ensimmäinen runokokoelmansa ilmestyi 1970-luvun alussa. Niissä runoissaan hän arvostelee kulttuurivallankumousta. Hän muutti Kiinasta vuosiksi 1989–2004 Taivaallisen rauhan tapahtumien vuoksi länteen ja asui ensin Englannissa, myöhemmin myös Kanadassa ja Hollannissa. Kiinaan paluunsa jälkeen hän on työskennellyt kirjallisuuden opettajana eteläkiinalaisessa Hainanin yliopistossa.

Duo Duoa on luonnehdittu Kiinan kadotettuun sukupolveen kuuluvaksi runoilijaksi, joka edustaa sumuista koulukuntaa.

Duo Duo on saanut vuoden 2010 Neustadt-palkinnon. Palkintoperusteina mainitaan hänen runojensa kriittisyys. Hän etsii runoissaan oikeudenmukaisuutta ja tarkastelee ympäristöön kriittisesti.

## Lähteet
Tullihallitus

**Tullihallitus** oli vuosina 1812–2012 toiminut Suomen valtion keskusvirasto, joka hallinnoi Suomen tullia. Se johti ja valvoi tulli- ja valmisteverojen sekä autoveron perimistä.

Valtiovarainministeriön alaisuudessa toiminut Tullihallitus oli yksi Suomen vanhimpia keskusvirastoja. Vuodesta 1999 lähtien sen alaisuudessa toimi viisi tullipiiriä ja tullilaboratorio. Lisäksi Tullihallituksen yhteydessä toimi tulliasiain neuvottelukunta. Vuodesta 1913 lähtien Tullihallitus toimi Helsingin keskustassa Erottajankadun ja Uudenmaankadun kulmatalossa.

Tullihallitus sai alkunsa 18. helmikuuta 1812 asetetusta päätullijohtokunnasta, jonka tehtäviin kuului kruunulle kuuluvien tullien periminen ja tilitys, tullikamarien valvonta, salakuljetuksen ehkäisy, maan kauppataseen laskeminen sekä merihylkyjä koskevien tietojen kerääminen. Päätullijohtokunta muutettiin Tullihallitukseksi keisarillisella asetuksella vuonna 1885. Itsenäisyyden aikana Tullihallituksen tehtäväkenttä laajeni: se huolehti valmisteverojen kannosta vuosina 1919–1936 ja uudelleen vuodesta 1970 alkaen, samoin kuin tuonnin liikevaihtoverosta 1941–1994 ja tuonnin arvonlisäverosta vuodesta 1994 sekä vuodesta 1958 auto- ja moottoripyöräverosta. Tullihallitus oli yksi Suomen neljästä tilastoviranomaisesta ja tuotti tilastoja toimialaltaan.

Vuoden 2013 alusta alkaen Tullihallituksesta, sen alaisista viidestä tullipiiristä ja Tullilaboratoriosta muodostui yksi Tulli-niminen viranomainen.

## Pääjohtajat
Titteli vuoteen 1885 *ylijohtaja*, siitä alkaen *pääjohtaja*.

*Gustaf Hjärne 1812–1816
*Claes Jakob Gripenberg 1816–1822
*Jacob Snellman 1822–1828
*Julius Conrad Antell 1828–1831
*Christian Avellan 1831–1841
*Berndt Federley 1841–1847
*Carl Gustaf Enckell 1848–1849
*Frans Olof af Brunér 1849–1855
*Johan August von Born 1855–1865
*Konstantin Wikman 1865–1881
*Herman Peter Höckert 1881–1890
*Birger Fridolf Winter 1890–1901
*Bernhard Anton Harald Indrenius 1902–1903
*Knut Gustaf Nikolai Borgenström 1903–1905

*Eugraf Nyman 1905–1907
*T. J. Boisman 1907–1910
*Axel Fabian af Enehjelm 1910–1915
*Pavel Andrejevitš Strauch 1915–1917
*Wilhelm Gabriel Poppius 1917–1935
*Ilmari Killinen 1936–1942
*Eljas Kahra 1942–1945
*Auno Halonen 1945–1951
*Nikolai Saarnio 1951–1968
*Jorma Uitto 1968–1988
*Jermu Laine 1988–1994
*Berndt Olof Johansson 1994–1998
*Tapani Erling 1998–2012
*Antti Hartikainen 2012

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Suomen tulli  Viitattu 20.4.2011.
Dəliməmmədli

**Dəliməmmədli** () on kaupunki Azerbaidžanin Goranboyn piirissä. Se sijaitsee Bakun ja Tbilisin välisen rautatien sekä M1-valtatien varrella noin 20 kilometriä Goranboysta luoteeseen. Asukkaita on 5&nbsp;200 henkeä (vuonna 2010).

Dəliməmmədlistä tuli kaupunkimainen taajama vuonna 1958 ja kaupunki vuonna 1991.

## Lähteet
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1901

**Vuoden 1901 ammunnan maailmanmestaruuskilpailut** järjestettiin Luzernissa. Kilpailut olivat viidennet maailmanmestaruuskilpailut ammunnassa. Ohjelmassa oli vapaakivääri ja vapaapistooliammunta.

## Mitalistit

## Lähteet
* Kansainvälisen ampumaurheiluliiton (ISSF) tietokanta 
* Martti Jukola: Urheilun Pikkujättiläinen
Asplöven HC

**Asplöven Hockey Club** on haaparantalainen jääkiekkoseura. Seuran edustusjoukkue pelasi korkeimmillaan vuosina 2012-2016 Ruotsin toiseksi korkeimmalla tasolla Hockeyallsvenskanissa ja vuosina 2018-2019 Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla, Hockeyettanissa.

Asplöven perustettiin vuonna 1972 ja se pelasi 1990-luvulla ns. kalottiliigaa, jossa Pohjois-Ruotsin ja Pohjois-Suomen joukkueet molemmin puolin rajaa kohtasivat toisensa. Esimerkkejä vastustajista olivat Övertorneå HF, EtPo, TIHC, SoPa, KeKi ja Roki.

Pitkään talousvaikeuksista kärsinyt seura ajautui konkurssiin keväällä 2019, mutta toiminta jatkui vuonna 2023, kun HockeyTvåan sarjassa pelannut Haparanda HF jatkoi Asplövenin nimellä.

## Tunnettuja pelaajia
* Christofer Abrahamsson
*  Christoffer Drugge
*  Jonathan Hedström
*  Johan Karlsson
*  Joni Puurula
*  Joni Lindlöf
*  Andreas Lindström
*  Sebastian Lukin
*  Anton Lundberg
*  Dan Mogermark
*  Henrik Olsson
*  Markus Ottosson
*  Jarkko Pakisjärvi
*  Martin Ulander
*  Ville Vikeväinen
*  Greger Wälivaara
*  Mikael Österberg

## Lähteet
Barcelonnette

**Barcelonnette** (oksitaaniksi *Barcilona de Provença*) on kunta Provence-Alpit-Rivieran alueella Alpes-de-Haute-Provencen departementissa. Vuonna 2008 kunnassa asui 2&nbsp;911 asukasta. Kunta on historiallisen Provencen pohjoisin paikkakunta.

## Historia
Barcelonnetten historia alkaa vuodesta 1231, kun Raimond Bérenger IV rakennutti paikalle linnoitetun kylän. Nimitys Barcelonette viittaa Provencen kreivien historialliseen kotiseutuun Barcelonaan. Paikka tunnettiin aluksi nimellä *Barcelone* ja sitä alettiin nimittää nykyisellä nimellään vasta noin 500 vuotta perustamisensa jälkeen. Barcelonnette sai tiettyjä etuoikeuksia vuonna 1381, kun kreivi Rouge de Savoiesta tuli sen valtias. Ranskan kuningas Ludvig XIV:n kaudella Englantia vastaan käydyissä rajasodissa paikalla taisteli Jaakko II:n poika Berswickin marsalkka, joka luovutti Ubayen laakson Ranskalle Utrechtin rauhassa vuonna 1713. Myöhemmin kaupungista muutti siirtolaisia Meksikoon ja osan palatessa takaisin he rakennuttivat kaupunkiin meksikolaistyylisiä taloja. Kaupunki on säilyttänyt alkuperäisen ruutuasemakaavansa.

## Lähteet
*

### Viitteet
Olli Ikkala

**Olli Ikkala** on seuraavien henkilöiden nimi:

*Olli Ikkala (1927–2001), finanssioikeuden professori, virkamies, toimitusjohtaja ja kansanedustaja
*Olli Ikkala (s. 1953), fysiikan professori
Revansismi

**Revansismi** () on termi, jolla kuvataan poliittisia tavoitteita, joilla valtion aikaisemmin, yleensä sodassa, menetetyt maa-alueet pyritään saamaan takaisin. Revansismissä taustavaikuttajia ovat nationalismi, patriotismi ja retributiivinen rangaistusteoria.
Irredentismi liittyy revansismiin läheisesti, kun halutuilla maa-alueilla asuu väärälle puolelle rajaa joutuneita oman kansan tai läheisen sukulaiskansan jäseniksi katsottuja.