open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tietokoneavusteinen lääkeainesuunnittelu

**Tietokoneavusteisella lääkeainesuunnittelulla** pyritään löytämään lääkeainekandidaatteja tiettyyn lääkevaikutuskohteeseen, yleensä proteiiniin. Jos kohdeproteiinin (esimerkiksi entsyymi tai reseptori) kolmiulotteinen rakenne tunnetaan, sitä voidaan käyttää apuna lääkeainesuunnittelussa. Tunnettujen aktiivisten molekyylien avulla voidaan taas mallintaa ko. molekyylien rakenne-aktiivisuussuhteita ja ennustaa, kuinka aktiivisia uudet suunnitellut molekyylit olisivat.

Kohdeproteiinin tietokonemallia voidaan käyttää uusien aktiivisten molekyylien etsimiseen ja/tai johtomolekyylien ominaisuuksien parantamiseen eli optimointiin. Mallia voidaan käyttää virtuaaliseulontaan, jossa suurista molekyylitietokannoista etsitään uusia johtomolekyylejä. Tietokonemallin avulla voidaan tutkia proteiinien sitoutumispaikan rakennetta ja sitoutuvien molekyylien vuorovaikutuksia ko. proteiinin kanssa ja reseptoriin sitoutuville molekyyleille voidaan tehdä kolmiulotteisten rakenne-aktiivisuussuhteiden malli.
Pony Ride

__NOTOC__
**Pony Ride** on The Crashin neljäs ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi. Se julkaistiin 27. syyskuuta 2006. Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen listan toiselle sijalle, ja se myi kultaa.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Teemu Brunila.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Teemu Brunila – laulu, kitara, kosketinsoitin
* Samuli Haataja – basso
* Erkki Kaila – rummut
* Samuli ”JJ” Jokinen – kosketinsoitin

## Arvostelut
* Dome.fi: *positiivinen*
* PopMatters: 
* Soundi: 

## Lähteet
Quintus Tullius Cicero

**Quintus Tullius Cicero** (102 eaa. – 43 eaa.) oli roomalainen sotilas ja Marcus Tullius Ciceron veli. Hän syntyi hyvintoimeentulevaan perheeseen Arpinumissa. Hänet koulutettiin veljensä kanssa Roomassa, Ateenassa ja todennäköisesti Rodoksella. Hän meni naimisiin veljensä ystävän Atticuksen sisaren Pomponian kanssa. He kuitenkin erosivat jonkin ajan kuluttua.

Quintus Tullius Cicero oli ediili 66 eaa., preettori 62 eaa. ja Julius Caesarin legaatti Gallian sodassa 54&ndash;52 eaa. Veljensä ollessa Kilikiassa 51 eaa. hän oli tämän legaattina. Pompeiuksen ja Caesarin välisen sodan aikana hän tuki Pompeiusta, mutta Caesar armahti hänet myöhemmin. Kuitenkin toisen triumviraatin proskriptioissa hänet julistettiin veljensä kanssa lainsuojattomiksi. Molemmat veljekset tapettiin 43 eaa.

Quintus Tullius Cicero oli myös kirjailija. Hän kirjoitti neljä kreikkalaistyylistä tragediaa ja useita runoja, jotka ovat sittemmin hukkuneet. Hän kirjoitti myös oppaan vaaliehdokkuudesta. Tämän on aiemmin uskottu olleen hänen veljensä kirjoittama, mutta nykyisin sitä pidetään Quintuksen kirjoittamana.

## Suomennetut teokset

* 

## Kirjallisuutta
*
Verres

**Gaius Verres** (n. 120 eaa.&ndash;43 eaa.) oli roomalainen virkamies, joka tunnetaan hänen Sisiliassa harjoittamastaan poikkeuksellisen törkeästä korruptiosta ja paikallisen väestön riistosta. Aiemmin Gaius Mariusta kannattanut Verres oli siirtynyt Sullan puolelle. Vuonna 80 eaa. hän oli kvestori Asiassa, jossa hän esimiehensä Dolabellan kanssa ryöväsi aluetta vuoteen 78 eaa. asti, jolloin Dolabella joutui oikeuteen. Verres todisti esimiestään vastaan ja varmisti näin vapautumisensa syytteistä. Dolebella tuomittiin. Vuonna 74 eaa. lahjontakampanjan ansiosta Verres tuli preettoriksi. Tämän jälkeen hänet lähetettiin Sisilian maaherraksi. Sisilia oli tuolloin merkittävää viljantuotantoaluetta ja rikas provinssi. Saavuttuaan Verres aloitti järjestelmällisen ryöstelyn, jonka tarkoituksena oli varastaa mahdollisimman paljon silloin kuin voi. Jopa taideteoksia ryöstettiin temppeleistä ja yksityiskodeista välittämättä kansalaisten oikeusturvasta. Väitettiin myös, että Verres oli tuominnut maanomistajille tärkeitä orjia kuolemaan ilman syytä ja sitten vaatinut lahjuksia maanomistajilta tuomioiden peruuttamiseksi. Hänen kerrotaan myös keksineen olemattomia orjia, joiden piilottelusta hän sitten syytti maanomistajia. Syytöksistä pääsi jälleen eroon rahalla.

Verres palasi Roomaan 70 eaa. Samana vuonna sisilialaiset pyysivät Ciceroa asettamaan Verreksen syytteeseen. Verrestä puolusti ajan merkittävin asianajaja Quintus Hortensius ja Verreksellä oli edelleen tukijoita aristokratian keskuudessa. Verres pyrki viivyttämään oikeudenkäyntiä saadakseen suosiollisemman tuomarin, mutta Cicero hyökkäsi häntä vastaan raivokkailla puheilla. Ensimmäisen puheen jälkeen Hortensius neuvoi asiakastaan poistumaan maasta. Verres elikin maanpaossa Massiliassa vuoteen 43 eaa., jolloin hän joutui Marcus Antoniuksen proskriptiolistalle.

Tiedot Verreksen toimista perustuvat Ciceron häntä vastaan kirjoittamiin syytöspuheisiin. Näin ollen ne antavat mahdollisesti yksipuolisen kuvan Verreksen toiminnasta. Kuitenkin Verreksen syyllisyys lienee ollut ilmeistä. Verreksen tapaus kertoo niistä vaikeuksista, joita Rooman hallinto kohtasi tasavallan lopunaikoina. Kaupunkivaltion käyttöön rakennettu hallintokoneisto ei skaalautunut hyvin maailmanvallalle ja kelvottomat virkamiehet saattoivat väärinkäyttää järjestelmää provinsseissa vuosikausia ilman minkäänlaista valvontaa. Provinssien ryöstö nähtiin hallitsevan eliitin etuoikeutena ja sillä maksettiin pääkaupungin politiikan melskeissä syntyneet jättimäiset velat.

## Kirjallisuutta
*
*
Titus Annius Milo

**Titus Annius Milo Papianus** (k. 48 eaa.) oli roomalainen kansankiihottaja. Milon ura on tyypillinen esimerkki Rooman tasavallan lopunaikojen epävakaudesta. Hän järjesti Pompeiusta tukiessaan väkivaltaisia rähinöitsijöitä, jotka ottivat yhteen Clodiuksen vastaavien joukkioiden kanssa. Milo oli kansantribuuni 57 eaa. Hänellä oli näkyvä rooli, kun Cicero kutsuttiin takaisin maanpaosta 57 eaa. Hän oli preettori 54 eaa. Seuraavana vuonna hän yritti konsuliksi. Clodius oli ehdolla preettoriksi. Miehet tapasivat joukkioineen Via Appialla. Välikohtaus päättyi Clodiuksen murhaan. Milo joutui syytteeseen. Ciceron oli määrä puolustaa häntä, mutta Milo oli pakotettu ennen oikeudenkäyntiä lähtemään maanpakoon. Milo liittyi vuonna 48 eaa. Caesaria vastustaneeseen rintamaan, mutta hänet saatiin kiinni ja teloitettiin.

## Kirjallisuutta

* Fezzi, L.: *Il tribuno Clodio*, Roma-Bari 2008.
* 
* Homola, Uwe: *Untersuchungen zu Titus Annius Milo*. Diss. Mannheim 1997 (Microfiche).
* Tatum, W. J.: *The Patrician Tribune. Publius Clodius Pulcher*, Chapel Hill 1999.
*
Pylväskromatografia

**Pylväskromatografi** on kemiallinen laite, joka koostuu hanallisesta lasiputkesta, jonka sisällä on kantajafaasi. Analysoitava aine valutetaan vähitellen lasiputken yläpäähän. Tämän jälkeen ajoliuosta lisätään vähitellen putken yläpäähän. Näin seoksen erilaiset komponentit saadaan erotettua toisistaan, koska ne kulkeutuvat stationäärifaasin läpi eri nopeuksilla johtuen erilaisista vuorovaikutuksista stationäärifaasin kanssa.
Kalugan Jumalanäiti

**Kalugan Jumalanäidin ikoni** on Venäläinen ikoni, jota muistellaan ortodoksisessa kirkossa vuosittain lokakuun 12. päivänä. Se saanut nimensä Venäjällä sijaitsevan Kalugan kaupungin mukaan. Suomessa tämä kirjaa lukevan Jumalanäidin ikonityyppi on harvinaisempi.

## Aiheesta muualla
*Ortodoksi.net / Kalugan Jumalanäiti
Miinalaiva Keihässalmi

**Miinalaiva Keihässalmi** oli Suomen merivoimien vuonna 1957 valmistunut miinalaiva, joka museoitiin vuonna 1994. Se oli ensimmäinen uusi suomalainen miinalaiva toisen maailmansodan jälkeen.

## Tausta
Puolustusvoimain komentaja hyväksyi 11. helmikuuta 1955 perushankintasuunnitelman, johon sisältyi yksi Ruotsinsalmi-luokan miinalaiva korvaamaan sodassa menetetty *[[Miinalaiva Riilahti|Riilahti]]*. Uusi alus tilattiin vuosien 1955–1956 perushankintavaroilla. Koska sille ei haluttu antaa upotetun aluksen nimeä, alus nimettiin Pyhtäänsaaren ja Munapirtin välissä olevan Keihässalmen mukaan.

## Suunnittelu
*Keihässalmen* suunnittelussa otettiin huomioon Suomen laivaston miinalaivoista saadut kokemukset. Aluksesta tuli esikuvaansa suurempi (uppouma 70 tonnia suurempi), vahvempi, merikelpoisempi ja nopeampi. Vaikka alus oli ennen kaikkea miinanlaskija ja -raivaaja, siihen sijoitettiin kaikki tuolloin käytössä olleet asejärjestelmät, lukuun ottamatta torpedoita.

## Valmistus
Alus tilattiin Valmetin Katajanokan telakalta. Se laskettiin vesille 16. maaliskuuta 1957.

## Palvelus
Alus oli purjehduksessa jokaisena vuotena valmistumisensa jälkeen, mikä osoitti sen käyttökelpoisuuden. *Keihässalmen* käyttökustannukset olivat alhaiset ja miehistöä vähän, mutta tästä huolimatta se pystyi toimimaan merellä yhtäjaksoisesti useita vuorokausia. Alus oli vuoteen 1962 asti Merivoimien suurin alus, joten sitä käytettiin koealuksena. Muun muassa sen keulaan asennettiin eräässä vaiheessa koemielessä 75 millimetrin tykki.

Teijon Telakka peruskorjasi aluksen 1981, jolloin toteutettiin laivateknillinen peruskorjaus ja modernisoitiin aseistus. Aluksen merikelpoisuutta parannettiin lisäämällä painovesitankkeja ja miinakannen etuosa rakennettiin vesitiiviiksi sulkemalla kyljissä olevat aukot. Alus sai myös ajanmukaisen aseistuksen, jolloin siihen lisättiin muun muassa tykistön tutkaohjattu tulenjohtolaitteisto.

*Keihässalmi* oli laivaston yleisvoimien komentajan lippulaivana ja monissa edustustehtävissä sekä teki laivastovierailun Ruotsiin ja Neuvostoliittoon vuosina 1960 ja 1961. Alus kävi vuonna 1970 purjehdusalueensa etäisimmässä paikassa, Ruotsin Ystadissa ja 1978 Lysekilissä. Se oli vuosina 1975–1979 Merisotakoulun koululaivana, kun *[[Koululaiva Matti Kurki|Matti Kurjelle]]* rakennettiin seuraajaa.

*Keihässalmi* museoitiin 1994 ja luovutettiin Sotamuseolle. Nykyisin alus on esillä Forum Marinumin laiturissa Turussa.

## Lähteet
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Miinalaiva Keihässalmi Forum Marinumin sivuilla
* Museolaivan videoesittely: Miinalaiva Keihässalmi
Ensimmäinen orjasota

**Ensimmäinen orjasota** 135 eaa.&ndash;132 eaa. oli epäonnistunut orjakapina roomalaisia vastaan Sisiliassa. Sitä johtivat entinen orja Eunus, joka väitti olevansa profeetta, ja Kleon, kilikialainen, joka toimi sotilaskomentajana. Orjakapinallisten tukikohtina toimivat erityisesti Henna ja Tauromenion. Orjat voittivat aluksi muutamia kahakoita, mutta paikalle saapuneet roomalaisten vahvistukset murskasivat vastarinnan.

## Lähteet
Toinen orjasota

**Toinen orjasota** oli orjien epäonnistunut kapina roomalaisia vastaan Sisiliassa vuosina 104 eaa.–103 eaa. Sisilian orjat yhdistyivät Salvius Tryphonin ja Athenionin johdolla. Konsuli Manius Aquillius murskasi kapinan vaivalloisesti.

## Lähteet
Orjasota

**Orjasota** tarkoittaa seuraavia Rooman käymiä sotia:
*ensimmäinen orjasota
*toinen orjasota
*kolmas orjasota

## Katso myös

* orjakapina
Likaiset legendat I

**Likaiset legendat I** on helmikuussa 1983 julkaistu Yön ensimmäinen single. Se on mukana yhtyeen saman vuoden marraskuussa ilmestyneellä debyyttialbumilla *[[Varietee (albumi)|Varietee]]*, jolta löytyy myös laulu ”Likaiset legendat II”. Singlen B-puolella on kappale ”Kuljen”, jonka studioversiota ei ole myöhemmin julkaistu muualla kuin vuoden 2006 kokoelma-albumilla *[[Yön valoisa puoli]]*. Liveversio kuullaan levyllä *[[...ja tapahtui niinä päivinä]]* (1984).

Jussi Hakulisen säveltämä ja sanoittama ”Likaiset legendat I” on Yön tunnetuimpia kappaleita, joka tunnetaan erityisesti kitarariffistään. Se on soitettu yhtyeen jokaisella keikalla ja Yön laulaja Olli Lindholm esitti kappaleen myös soolokonserteissaan. Vuonna 1993 Yö levytti kappaleesta uuden version albumilleen *[[Kymmenes kevät]]*. Hakulinen teki aluksi levylle kappaletrilogian kolmannen osan ”Likaiset legendat III”, jonka jälkeen myös ensimmäinen päätettiin ottaa mukaan. Olli Lindholm kertoi myöhemmin pitävänsä uutta versiota virheenä.

Yö levytti kappaleen myös vuonna 2017 julkaistulle akustisemmalle levylle Hyvän yön lauluja.

## Taustaa
Yö oli sijoittunut kolmanneksi syksyllä 1982 järjestetyssä Rockin SM-kilpailuiden finaalissa, jonka jälkeen Poko Rekordsin toimitusjohtaja Epe Helenius ilmoitti yhtyeelle haluavansa kuulla heiltä demomateriaalia. Yö äänitti demonauhan Ulvilassa Laser-studiolla ja toimitti sen Heleniukselle, joka valitsi singlenä julkaistavaksi kappaleen *Likaiset legendat I*. Yhtyeen oma valinta olisi ollut Jussi Hakulisen vanhimpiin sävellyksiin kuuluva *Kuljen*, joka lopulta päätyi singlen B-puolelle. Pokon historiikissa Epe Helenius mainitsee yhtyeen halunneen ensimmäiseksi singleksi kappaleen *Raaputtamalla rakkautta*, jota ei lopulta äänitetty kuin liveversiona myöhemmin julkaistulle Yön ensimmäinen keikka -LP:lle.

Single äänitettiin tammikuussa 1983 Mika Sundqvistin MSL-studiolla Lempäälässä. Nimikappaleen kaksi ensimmäistä versiota eivät kuitenkaan tyydyttäneet Heleniusta, ensimmäiseltä puuttui sen tunnetuksi tehnyt kitarariffi ja toisella kertaa äänitettiin uudelleen Olli Lindholmin lauluosuudet. Levy julkaistiin helmikuussa 1983.

## Listamenestys
*Likaiset legendat I* nousi listoille vasta vajaat puoli vuotta ilmestymisensä jälkeen heinäkuussa 1983. Korkeimmillaan se oli Seura-lehden kokoamalla singlelistalla syyskuussa sijalla 12 ja Suosikin listalla elokuussa sijalla 21. Varsinainen hitti siitä muodostui marraskuussa 1983 julkaistun *Varietee*-albumin myötä, jota myytiin reilussa kuukaudessa yli 50 000 kappaletta.

## Muusikot
*Olli Lindholm – laulu
*Jani Viitanen – kitara, taustalaulu
*Juha Rauäng – basso 
*Veikko Lehtiranta – rummut, taustalaulu 
*Jussi Hakulinen – kosketinsoittimet, taustalaulu

## Kappaleet
;A-puoli
# 
;B-puoli
# 

## Lähteet
*YÖ: Likaiset legendat I Finnmusic.

### Viitteet
Traakialaiset

**Traakialaiset** oli muinainen indoeurooppalainen heimo, joka puhui traakialaisia kieliä. He asuivat Itä-Euroopassa Traakiassa, joka sijaitsi lähinnä Balkanilla ja Anatoliassa sekä Tonavan rannoilla. Traakilaisten arvellaan syntyneen sekoituksena paikallisesta alkuperäisväestöstä ja indoeurooppalaisista maahanmuuttajista, jotka saapuivat alueelle noin 1500 eaa. Oletettavasti he kuuluvat iranilaisten, slaavien ja balttien kanssa samaan laajempaan ryhmään. Heidät tunnetaan Herodotoksen historiallisista kuvauksista. Heillä oli useita kuningaskuntia. Makedonia valloitti heidän alueensa 300-luvulla eaa, vaikka mahdollinen traakialainen heimo, daakialaiset, eli itsenäisenä vielä 100-luvulle asti, kunnes Rooman valtakunta keisari Trajanuksen johdolla valloitti nämä. Nekin heimot, joita ei hellenisöity tai roomalaistettu, slaavilaistuivat jouduttuaan 600-luvulla tekemisiin näiden kanssa. Eräät tutkijat ovat kuitenkin epäilleet nykyalbaaneja heidän sukulaisikseen niin kansana kuin kielenäkin.
Joan Capdevila

**Joan Capdevila Méndez** (s. 3. helmikuuta 1978 Tàrrega, Lleidan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.

## Ura

Capdevila aloitti ammattilaisuransa kaudella 1997–1998 barcelonalaisen Espanyolin B-joukkueessa, josta nousi edustusjoukkueeseen seuraavaksi kaudeksi. Kaudeksi 1999–2000 hän siirtyi Atlético Madridiin, mutta vierailu pääkaupunkilaisseurassa jäi lyhyeksi, kun Atlético putosi kauden päätteeksi Segunda Divisióniin. Kaudet 2000–2007 Capdevila pelasi Deportivo La Coruñassa, jossa hän voitti Espanjan cupin vuonna 2002. Kesällä 2007 hän siirtyi Villarrealiin ja kesällä 2011 nykyiseen seuraansa Benficaan.

Capdevila kuului hopeaa vuoden 2000 kesäolympialaisissa voittaneeseen Espanjan joukkueeseen. Ensiesiintymisensä A-maajoukkueessa hän teki 16. lokakuuta 2002 ystävyysottelussa Paraguayta vastaan. Hän oli mukana maajoukkueen kokoonpanossa vuoden 2004 EM-kilpailuissa, mutta ei pelannut minuuttiakaan. Vuoden 2008 EM-kilpailuissa, joissa Espanja voitti mestaruuden, Capdevila pelasi yhtä lukuun ottamatta kaikki ottelut. Joan Capdevila on myös edustanut kotiseutunsa Katalonian jalkapallomaajoukkuetta.

## Saavutukset

* Olympiahopea: 2000
* Espanjan cup: 2002
* Espanjan supercup: 2000, 2002
* Euroopan-mestaruus: 2008
* Maailmanmestaruus: 2010

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Joan Capdevila Villarrealin sivustolla
Keskustan Pohjois-Pohjanmaan piiri

**Keskustan Pohjois-Pohjanmaan piiri** on yksi Suomen Keskustan 21 piirijärjestöstä. Piirin puheenjohtajana toimii Marjut Lehtonen ja toiminnanjohtajana Minna Siira. Oulun vaalipiirissä toimii myös Keskustan Kainuun piiri.

## Kansanedustajat 2023-
*Pekka Aittakumpu
*Hanna-Leena Mattila
*Timo Mehtälä
*Olga Oinas-Panuma 

### Entiset
*Kyösti Kallio
*Ahti Pekkala
*Tytti Isohookan-Asunmaa
*Inkeri Kerola
*Reino Kangas
*Paavo Niinikoski
*Erkki Haukipuro
*Eino Siuruainen
*Juhani Alaranta
*Tellervo Renko
*Maija-Liisa Veteläinen
*Markku Koski
*Pauli Saapunki
*Kari Myllyniemi
*Antti Rantakangas
*Tuomo Hänninen
*Kyösti Karjula
*Pekka Vilkuna 
*Matti Ruokola
*Juha Sipilä
*Tuomo Hänninen
*Niilo Keränen
*Mikko Kinnunen
*Juha Pylväs

## Puheenjohtajat
* Mirja Vehkaperä ?–2013
* Matias Ojalehto 2014–2017
* Jussi Ylitalo 2018–2021
* Marjut Lehtonen 2021–

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Keskustan Pohjois-Pohjanmaan piiri
Hakata-ku

**Hakata-ku** () on yksi Japanin Kyūshūn saarella Fukuokan prefektuurissa sijaitsevan Fukuokan kaupungin seitsemästä suuralueesta. Se sijaitsee Fukuokan itäosassa ja siihen kuuluu osa kaupungin keskusta-alueesta. Hakata-kun pinta-ala on 31,63 neliökilometriä ja siellä on 234&nbsp;400 asukasta (vuonna 2017).

Hakatassa sijaitsevat Fukuokan prefektuurin toimistot, Fukuokan lentoasema, autolauttaterminaali ja Hakatan satama.

## Historia
Ennen vuotta 1889 Hakata oli itsenäinen kaupunki Fukuokan itäpuolella. Meren rannassa sijainnut Hakata oli kauppiaiden ja työläisten kaupunki, kun taas Fukuokassa asuivat samurait. Kun nämä kaksi kaupunkia yhdistyivät, samurait pakottivat kauppiaat hyväksymään yhteisen kaupungin nimeksi Fukuoka. Hakata oli tärkeässä osassa mongolien hyökkäyksissä Japaniin 1200-luvulla. 

## Liikenne
Hakatan suuraluetta palvelee kokonaisuudessaan sen alueella sijaitseva Fukuokan lentoasema. Rautatieliikenteen merkittävin solmukohta on Hakatan rautatieasema, jonka kautta kulkevat muun muassa San’yō Shinkansen ja Kyūshū Shinkansen -suurnopeusjunalinjat.

## Kulttuuri
Hakata on perinteinen japanilaisten nukkien valmistusalue. Ainoastaan Hakatassa valmistettavia nukkeja kutsutaan nimellä *[[Hakata-ningyō]]*, Hakatan nukke. Hakata on myös mentai rockin kotipaikka, joka on nimetty suositun paikallisen ruoan, mentaikon mukaan. Mentai rock oli voimissaan 1980-luvun alussa, ja kaupungissa nykyisin vaikuttavat artistit kutsuvat tyyliään nimellä ”neo mentai rock”. Hakata-ben on paikallinen japanin kielen murre, jota puhutaan Fukuokan alueella.

Suuralueella sijaitsevia kulttuuri-, kongressi- ja urheilulaitoksia ovat Hakata no mori -stadion, Marine Messe Fukuoka, Fukuokan kansainvälinen kongressikeskus ja  Fukuoka kokusai Center.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Suuralueen internetsivut
Mercury (avaruusohjelma)

**Mercury** oli Yhdysvaltain vuonna 1958 käynnistämä avaruusohjelma, jonka tarkoitus oli laukaista miehitetty avaruusalus Maata kiertävälle radalle. Ohjelman ensimmäinen miehitetty laukaisu Mercury-Redstone 3 vei 5. toukokuuta 1961 Alan Shepardin alikiertoradan lennolle. Ohjelman kolmas miehitetty lento Mercury-Atlas 6 vei 20. helmikuuta 1962 John Glennin kiertoradalle. 

Ohjelmalla valmisteltiin Apollo-ohjelmaa.

## Taustaa
Yhdysvallat käynnisti Mercury-avaruusohjelman 7. lokakuuta 1958. Ohjelman tarkoituksena oli osoittaa mahdolliseksi ihmisen laukaiseminen avaruuteen maata kiertävälle radalle, osoittaa avaruudessa olo mahdolliseksi ja palauttaa sekä alus että sen lentäjä turvallisesti takaisin Maahan.

Helmikuussa 1959 kutsuttiin puolustushallinnon määrittelemien vähimmäisvaatimusten perusteella 110 eri aselajeja edustavaa lentäjää haastatteluihin Washington D.C.:hen. Kutsuttujen joukossa oli 5 merijalkaväen, 47 laivaston ja 58 ilmavoimien lentäjää. Ensimmäisten haastattelujen ja testien perusteella valittiin 36 lentäjää tarkempiin testeihin ja lääketieteellisiin tutkimuksiin. Jatkotutkimuksia tehtiin Daytonin Wright Air Development Centerissä ja Lovelace-klinikalla Albuquerquessa.

## Miehitetyt Mercury-lennot
Ennen Alan Shepardin lentoa simpanssi Ham laukaistiin ensimmäisenä isoihmisapinana avaruuteen Mercury-Redstone 2 lennolla 31. tammikuuta 1961.

Testien perusteella valitut seitsemän astronauttia esiteltiin 9. huhtikuuta 1959 Washington D.C.:ssä järjestetyssä lehdistötilaisuudessa. Astronautit olivat:

*John Herschel Glenn, Jr., merijalkaväki
*Walter Marty Schirra, Jr., laivasto
*Alan Bartlett Shepard, Jr., laivasto
*Scott Carpenter, laivasto
*Donald Kent Slayton, ilmavoimat
*Leroy Gordon Cooper, Jr., ilmavoimat
*Virgil I. Grissom, ilmavoimat

Mercury oli yhdelle astronautille tarkoitettu alus, joka laukaistiin avaruuteen Redstone- ja Atlas-kantoraketeilla.

Miehitettyjä lentoja tehtiin yhteensä kuusi:
* Mercury-Redstone 3 "Freedom 7", 5. toukokuuta 1961, mukanaan Alan Shepard
* Mercury-Redstone 4 "Liberty Bell 7", mukanaan Gus Grissom
* Mercury-Atlas 6 "Friendship 7", mukanaan John Glenn
* Mercury-Atlas 7 "Aurora 7", mukanaan Scott Carpenter
* Mercury-Atlas 8 "Sigma 7", mukanaan Wally Schirra
* Mercury-Atlas 9 "Faith 7", mukanaan Gordon Cooper

Mercury-ohjelmaa seurasi Gemini-ohjelma. Viralliset avaruuslennoilla käytettävät NASAn tunnukset (hihamerkit) tulivat käyttöön vasta Gemini 5 -lennolla.

Tästä alkuperäisestä seitsikosta, ns. valiojoukosta, Alan Shepard käveli Kuun pinnalla myöhemmin Apollo-ohjelmaan kuuluneella lennolla. Schirra taas lensi ainoana avaruudessa sekä Mercury-, Gemini- että Apollo-lennoilla. 

## Miehittämättömät lennot
Ohjelman osana suoritettiin useita miehittämättömiä koelentoja.

## Lähteet
*NASA Mercury sivustot 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Project Mercury: A Chronology
*This New Ocean: A History of Project Mercury 
*Jälkiviisaus oli parasta viisautta myös astronauttihommissa
Keskustan Kainuun piiri

**Keskustan Kainuun piiri** on yksi Suomen Keskustan 21 piirijärjestöstä. Piiriin kuuluu 5 kunnallisjärjestöä ja kolme kuntayhdistystä. Keskusta on Kainuun maakuntavaltuuston suurin puolue. Kainuun piiri asettaa eduskuntavaaleihin kolme kansanedustajaehdokasta Oulun vaalipiirissä. Loput 15 kansanedustajaehdokasta asettaa Keskustan Pohjois-Pohjanmaan piiri.

## Kansanedustajat
Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa Tuomas Kettunen uusi kansanedustajapaikkansa Oulun vaalipiirin Suomen Keskustan suurimmalla 7 265 äänimäärällä.

Kuhmolainen maaseutusihteeri Tuomas Kettunen nousi varasijalta kansanedustajaksi 28.11.2019. 

Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Kainuun Keskusta ei saanut läpi yhtään kansanedustajaa.

## Maakuntavaalit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Keskustan Kainuun piiri
Martti Seilo

**Martti Anselm Seilo** (18. heinäkuuta 1903 Viipuri &ndash; 26. helmikuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja ja näyttelijä.

Seilo valmistui Suomen Näyttämöopistosta vuonna 1924 ja oli vuoteen 1927 asti kiinnitettynä Turun Suomalaiseen teatteriin. Hän alkoi opiskella laulua Helsingin konservatoriossa ja jatkoi opintojaan Viipurin musiikkiopistossa siirryttyään 1928 Viipurin Näyttämölle. Hän otti laulutunteja myös Italiassa ja Saksassa. Vuonna 1930 hänet kiinnitettiin Suomalaiseen oopperaan, jossa hän teki yli 30-vuotisen uran vierailijasopimuksilla, kunnes siirtyi eläkkeelle vuonna 1962. Martti Seilo oli mukana lähes jokaisessa oopperassa.

Seilo tunnettiin monista sivurooleista muun muassa Pekka Puupää -elokuvissa. Kaljupäinen Seilo näytteli usein vahvat silmälasit päässä psykiatria, erilaisten lähetystöjen jäseniä tai degeneroituneita aatelismiehiä. Ainoa suurempi rooli oli elokuvaohjaaja Kulps elokuvassa *[[Kummituskievari]]* (1954). Laulajataustastaan huolimatta Martti Seilo ei elokuvarooleissa juurikaan laulanut. Poikkeuksia ovat elokuvassa *[[Onni pyörii]]* oleva parodinen kohtaus, jossa Seilo esittää paisutellen kaikkine oopperalaulajan maneereineen pätkän humppaa ”Väliaikainen” sekä elokuvan *[[Pekka Puupää kesälaitumilla]]* humalainen duettokohtaus Erkki Uotilan kanssa. Hänen ääntään ei ole tallennettu myöskään äänilevylle.

Martti Seilo palkittiin vuonna 1953 Pro Finlandia -mitalilla. Hän kuoli sydänkohtaukseen kotiovellaan 59-vuotiaana helmikuussa 1963.

## Filmografia
*Kaksi Vihtoria (1939)
*Morsian yllättää (1941)
*Antreas ja syntinen Jolanda (1941)
*Onni pyörii (1942)
*Niin se on, poijaat! (1942)
*Niskavuoren Heta (1952)
*Hän tuli ikkunasta (1952)
*Pekka Puupää kesälaitumilla (1953)
*Alaston malli karkuteillä (1953)
*Kummituskievari (1954)
*Hei, rillumarei! (1954)
*Viettelysten tie (1955)
*Pekka ja Pätkä pahassa pulassa (1955)
*Kiinni on ja pysyy eli Pekan ja Pätkän uusia seikkailuja (1955)
*Pekka ja Pätkä sammakkomiehinä (1957)
*Niskavuori taistelee (1957)
*Herra sotaministeri (1957)
*Pekka ja Pätkä miljonääreinä (1958)
*Autuas eversti (1958)
*Pekka ja Pätkä mestarimaalareina (1959)
*Skandaali tyttökoulussa (1960)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Jarmo Rantanen

**Jarmo Heikki Kullervo Rantanen** (s. 20. kesäkuuta 1944 Orivesi) on suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja hallintomies. Rantanen toimi Holkerin hallituksen sisäasiainministerinä vuosina 1987–1991. Vuodesta 1985 hän hoiti Tampereen kaupunginjohtajan virkaa, mistä hän jäi eläkkeelle vuoden 2006 lopussa. Rantanen on koulutukseltaan merkonomi.

Rantanen oli yksi vuonna 1988 ensimmäisen kerran järjestetyn Delfin Basket -koripalloturnauksen ideoijista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Keskustan Ylä-Savon piiri

**Keskustan Ylä-Savon piiri** oli yksi Suomen Keskustan 21 piirijärjestöstä. Se toimi Pohjois-Savossa ja asetti Pohjois-Savon vaalipiirissä neljä-viisi kansanedustajaehdokasta. Ylä-Savon piiri liittyi Pohjois-Savon piiriin vuonna 2011. Pohjois-Savon Keskustan toiminnanjohtaja toimii Kimmo Valta.

Piirin puheenjohtajana on Tarja Pirkkalainen.

Piirin varapuheenjohtajat ovat Kyösti Kauppinen sekä Juha-Pekka Rusanen

## Kansanedustaja

*Seppo Kääriäinen

## [[Eduskuntavaalit 2003]] ja [[Eduskuntavaalit 1999|1999]] [[Pohjois-Savon vaalipiiri]]ssä

## [[Ylä-Savo]]n kunnat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Keskustan Ylä-Savon piiri
Volkswagen Scirocco

**Volkswagen Scirocco** on Volkswagenin vuosina 1974–1992 valmistama coupé-korinen automalli, joka korvasi Volkswagen Karmann Ghian. Auton nimi tulee Välimeren alueella puhaltavasta sirocco-tuulesta, joka saa alkunsa Saharan aavikolla. Mallin seuraajaksi esiteltiin vuonna 1988 Volkswagen Corrado, josta oli myös alun perin tarkoitus tulla Scirocco-niminen.

## Volkswagen Scirocco I (1974–1981)

Ensimmäisen sukupolven Scirocco esiteltiin keväällä 1974. Auto on Giorgetto Giugiaron muotoilema ja perustuu samalle A1-pohjalevylle kuin Volkswagen Golfin ensimmäinen sukupolvi. Sitä valmistettiin Karmannin tehtaalla Osnabrückissa.

Moottorivalikoimassa olivat aluksi 1,1- (50&nbsp;hv) ja 1,5-litraiset (70/85&nbsp;hv) bensiinimoottorit. 50- ja 70-hevosvoimaisia moottoreita käytettiin L- ja LS-malleissa, joissa oli kaksi suorakaiteen muotoista ajovaloa. 85-hevosvoimainen moottori oli TS-mallissa, jossa oli neljä pyöreää ajovaloa. Syksyllä 1975 1,5-litraisen tehokkaampi versio korvattiin 1,6-litraisella (75/85&nbsp;hv). Vuoden lopussa myös pienitehoisempi versio poistui mallistosta. Syksyllä 1976 1,6-litraisen suurempitehoinen versio korvautui ainoastaan GTI- ja GLI-mallien yhteyteen saatavalla 110-hevosvoimaisella. Seuraavana syksynä myös 75-hevosvoimainen poistui, mutta 85-hevosvoimainen perusversio kuitenkin palasi vuoden 1978 alussa.

Vuonna 1977 Scirocco sai leveämmät kokonaan muoviset puskurit sekä suurikokoisemmat vilkut. B-pilarit muuttuivat korinvärisistä mustiksi. Mallistoon tuli takaisin 70-hevosvoimainen 1,5-litrainen moottori, kuitenkin iskutilavuudeltaan hieman alkuperäistä pienempänä.

Syksyllä 1979 malliston perusmoottoriksi tuli 1,3-litrainen (60&nbsp;hv), joka korvasi aiemman 1,1-litraisen. Lisäksi GTI- ja GLI-mallit saivat viisivaihteisen manuaalivaihteiston. 

## Volkswagen Scirocco II (1981–1992)

Toisen sukupolven Scirocco esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 1981. Se perustui edelleen samalle pohjalevylle kuin edeltäjänsä, mutta oli Volkswagenin oman muotoiluosaston suunnittelema.

Sciroccosta oli vuonna 1985 tarjolla erikoismalli White Cat, jossa suuri osa korin normaalisti mustista osista oli korvattu valkoisilla. Myös istuimet ja vanteet olivat valkoiset.

Vuonna 1988 esiteltiin Volkswagen Corrado, josta oli alun perin tarkoitus tulla Sciroccon kolmas sukupolvi, mutta uuteen mallinimeen päädyttiin, sillä Corrado oli edeltäjäänsä teknisesti edistyksellisempi ja hinnaltaan kalliimpi. Autoja myytiin toistensa rinnalla vuoteen 1992 saakka, jolloin Sciroccon valmistus lopetettiin. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gilbertin oireyhtymä

**Gilbertin syndrooma** tai **Gilbertin tauti** ilmenee veren korkeana bilirubiinin tasona. Tämä johtuu maksan heikentyneestä kyvystä sitoa bilirubiinia. Syndrooman näkyviä oireita on ihon ja silmien lievä keltaisuus, kuten myös lievä laihtuminen, yliherkkyys alkoholille ja lieviä, harvinaisia oireita maksassa.
Bilirubiinin normaaliarvo on alle 20 mikromoolia litraa kohti, Gilbertin syndrooman yhteydessä tämä raja-arvo ylittyy jopa monikertaisesti. 

Syndrooma ei pääsääntöisesti aiheuta lievää keltaisuutta lukuun ottamatta mitään erityisiä oireita eikä vaikuta normaaliin elämään. Syndroomaa ei siten erityisesti tarvitse hoitaa mitenkään, joskin liiallista alkoholin käyttöä suositellaan välttämään. Samoin eräät suosittelevat ruokavaliota, jossa maksan rasitusta pyritään välttämään. 

Joka tapauksessa potilaan on hyvä olla tietoinen kerran diagnosoidusta syndroomastaan ja kertoa siitä hoitavalle lääkärille, jotta vältetään mahdolliset virhediagnoosit.   

Gilbertin syndroomaa arvioidaan esiintyvän 3–7&nbsp;%:lla aikuisväestöstä.

## Aiheesta muualla
* Gastrolab  
* www.gilbertssyndrome.com
S. E. Hinton

**Susan Eloise Hinton** (s. 22. heinäkuuta 1948 Tulsa, Oklahoma) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hinton oli aina pitänyt lukemisesta, mutta ei ollut tyytyväinen saatavilla oleviin nuorille aikuisille kirjoitettuihin kirjoihin ja tämä sai hänet innostumaan nuorille suunnattujen kirjojen kirjoittamisesta. Vaikka Hinton tunnetaan lähinnä nuortenkirjoistaan, myös poikkeuksiakin on. Esimerkiksi *Vampyyrin palvelija* -kirjasta Hinton itse kertoo, että se on hänen ensimmäisiä aikuisille suunnattuja kirjojaan.  Francis Ford Coppola on ohjannut hänen kirjojensa *[[Taistelukala (romaani)|Taistelukala]]* ja *[[Me kolme ja jengi]]* filmatisoinnit, joissa ovat esiintyneet muun muassa Mickey Rourke ja Matt Dillon. 

## Suomennetut teokset

* *Me kolme ja jengi* (The Outsiders, 1967)
* *Olimme kuin veljet* (That Was Then, This Is Now, 1971)
* *Taistelukala* (Rumble Fish, 1975)
* *Tex* (Tex, 1979)
* *Kesyttömät* (Taming The Star Runner, 1988)
* 

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* *Mervi Koski: Ulkomaisia nuortenklassikoita Aarresaaresta Pulskaan Mustaan*. BTJ, 2000. 

## Aiheesta muualla
*
Mark Schwarzer

**Mark Schwarzer** (s. 6. lokakuuta 1972 Sydney, Australia) on australiansaksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti.

Mark Schwarzer syntyi Sydneyssä saksalaisten vanhempien lapsena vuonna 1972. Hans-Joachim ja Doris Schwarzer olivat muuttaneet Baden-Württembergistä Australiaan vuonna 1968, Markilla on täten myös Saksan kansalaisuus.

Schwarzer edusti viimeiseksi Englannin Valioliigassa pelaavaa Leicester Cityä kaudella 2015–2016. Aiemmin hän edusti Marconi Stallionsia, Dynamo Dresdeniä, 1. FC Kaiserslauternia, Bradford Cityä, Middlesbroughia yli kymmenen vuoden ajan, Fulhamia ja Chelseaa. Schwarzer siirtyi Chelseaan kesällä 2013 mutta jäi vähälle peliajalle. Hän sai kuitenkin yllättäen vastuuta keväällä 2014 joukkueen ykkösmaalivahdin Petr Čechin loukkaannuttua Mestarien liigan ottelussa Atlético Madridia vastaan. Schwarzer vaihdettiin kentälle kesken pelin, ja koska Čech joutui olemaan loppukauden sivussa, Schwarzer pelasi kauden loput ottelut. Tšekkiläisen loukkaantumisen takia Schwarzer ehti tehdä yhden vuoden jatkosopimuksen Chelsean kanssa mutta siirtyi Leicesteriin, koska Thibaut Courtois’n tulo The Bluesiin jätti hänet kolmosmaalivahdiksi ja Leicesterissä oli maalivahtipula, kun sen ykkösmaalivahti Kasper Schmeichel loukkaantui. Schwarzerin sopimus oli voimassa kesäkuuhun 2016. Kaudella 2014–2015 hän pelasi kuusi valioliigaottelua. Leicesterin mestaruuskaudella 2015–2016 hän ei päässyt valioliigassa kentälle, ja lopetti uransa kauden jälkeen.

Schwarzer toimi pitkään Australian maajoukkueen ykkösmaalivahtina ja on 109 maaottelullaan eniten Socceroosissa otteluita pelannut pelaaja. Hän kuului Australian joukkueeseen vuosien 2006 ja 2010 MM-kisoissa. Schwarzer ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa marraskuussa 2013 eikä näin ollen pelannut enää Brasilian kisoissa. Schwarzer kuului Australian ns. kultaiseen sukupolveen, jonka huippuvuodet ajoittuivat vuosille 2005–2014; Australialla oli tällöin parhaat pelaajansa koskaan, ja Schwarzer oli yksi tärkeimmistä.

## Lähteet
* 

### Viitteet
The Last Ninja

**The Last Ninja** on System 3:n kehittämä ja julkaisema isometrisestä kuvakulmasta kuvattu toimintaseikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna  Commodore 64 -tietokoneelle. 

*The Last Ninja* oli myydyin alkuperäinen C64-peli. Yksistään Euroopassa C64-versio myi yli 750&nbsp;000 kappaletta ja kansainvälisesti kaikki alustat huomioon ottaen myynti ylitti 2&nbsp;000&nbsp;000 kappaletta. Ilmestyessään peli sai paljon kehuja grafiikastaan ja erityisesti musiikistaan jonka peliin olivat säveltäneet Ben Daglish ja Anthony Lees (kyseinen ääniraita kohosi pian kulttimaineeseen josta yhä vieläkin tehdään ja remiksataan uusia versioita).

Peli ilmestyi vuonna 1987 myös Apple IIGS -tietokoneelle ja vuonna 1988 Atari ST:lle ja MS-DOS-käyttöjärjestelmälle. Vuonna 1990 peli julkaistiin Amigalle nimellä *Last Ninja Remix*.

## Pelaaminen

*The Last Ninja* on yhdistelmä seikkailua, ongelmanratkontaa sekä taistelua. Pelin päähenkilön Armakunin päämääränä on matkata pahan shōgun Kunitokin palatsiin, tuhota hänet ja löytää sekä pelastaa pyhät kirjoitukset. Mitä lähemmäksi palatsia Armakuni-ninja pääsee, sitä haastavammiksi Kunitokin apurit käyvät.

Pelatessa ruudulla näkyy vihollisen energia sekä pelaajan keräämät esineet ruudun oikeassa laidassa. Oma energia näkyy ruudun alalaidassa. Maailma on kuvattu isometrisestä kuvakulmasta ja pelaaja voi liikkua kahdeksaan eri suuntaan. Liikkeet toimivat sen mukaan mihin Armakuni katsoo mutta pelaajan on pysyttävä ennaltamääritetyllä tiellä - esimerkiksi nurmikolle ei voi astua. Pelaaminen vaatii kärsivällisyyttä ja tarkkuutta ansoja ja maaston kuolettavia paikkoja väistellessä. Peli sisältää monia C64-pelaajille legendaarisia hyppelykohtauksia esimerkiksi joella olevien kivien yli. Mikäli kivistä hyppää ohi, kuolema korjaa saman tien. Välillä pelaaja saattaa törmätä Buddha-temppeleihin, joissa kumartumalla saa vinkkejä siitä mitä seuraavaksi pitäisi tehdä edetäkseen pelissä. Monet etenemisen kannalta kriittiset esineet on piilotettu puihin ja pensaisiin ja välähtävät pikaisesti pelaajan astuessa paikkaan jossa ne sijaitsevat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*Last Ninja Archives
*Lemon64: The Last Ninja
*Hall of Light (HOL) database of Amiga games: Ninja Remix
*System 3 - The Last Ninja
Bershawn Jackson

**Bershawn Jackson** (s. 8. toukokuuta 1983 Dade County, Florida) on yhdysvaltalainen 400 metrin aitajuoksija.

Jackson voitti 2002 yleisurheilun nuorten MM-kisoissa pronssia 400 metrin aidoista ja oli voittamassa kultaa 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestijuoksussa. Vuonna 2003 hän sai hopeaa Yhdysvaltojen mestaruuskilpailuissa, mutta hänet hylättiin Pariisin MM-kisojen alkueräjuoksussa. 2004 hän karsiutui Ateenan olympialaisista, mutta voitti samana vuonna . 2005 hän voitti maansa hallimestaruuden ja ulkoradoilla maansa mestaruuskilpailuissa hopeaa ja kruunasi kautensa voittamalla Helsingin MM-kisoissa maailmanmestaruuden ajalla 47,30. Loppukaudesta hän voitti myös . Seuraavana vuonna hän oli kotimaansa mestaruuskilpailuissa toinen ja  kolmas.

Osakan MM-kilpailuissa puolustava maailmanmestari Jackson putosi 400 metrin aitajuoksun välierissä. 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestissä hän juoksi alkuerissä Yhdysvaltain joukkueessa ja sai kultamitalin kun toisella kokoonpanolla loppukilpailussa juossut joukkue voitti kultaa. Hän voitti 400 metrin aitajuoksun Yhdysvaltojen-mestaruuden 2008. Pekingissä 2008 hän nousi jälleen palkintokorokkeelle, kun hän sijoittui olympiapronssille varmistaen Yhdysvaltain kolmoisvoiton. Maanmiehensä Angelo Taylor voitti kultaa ja Kerron Clement tuli hopealle.

Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui kolmanneksi ajalla 48,23 s. Hän voitti neljänneksi sijoittuneen 17-vuotiaan Jehue Gordonin kolmella sadasosalla. 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestissä hän juoksi jälleen alkuerissä ja sai kultamitalin kun toisella kokoonpanolla loppukilpailussa juossut Yhdysvaltain joukkue voitti kultaa. Hän voitti samana vuonna myös Yhdysvaltojen pitkien aitojen mestaruuden. 

Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän voitti jälleen kultaa 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestissä. Hän oli samojen kisojen 400 metrillä viides. Hän voitti 2010 jälleen kotimaansa mestaruuden 400 metrin aitajuoksussa. Maanosien cupissa hän juoksi kolmanneksi. Vuonna 2011 hän oli Yhdysvaltojen mestaruuskilpailuissa toinen. Daegun MM-kilpailuissa hän oli 400 metrin aitajuoksussa kuudes ja juoksi toisen osuuden Yhdysvaltain kultajoukkueessa 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestissä.  

## Henkilökohtaiset ennätykset
* 400 metrin juoksu: 45,06 (2007)
* 400 metrin aitajuoksu: 47,30 (2005)

## Lähteet
Matt Dillon

**Matthew Raymond ”Matt” Dillon** (s. 18. helmikuuta 1964  New Rochelle, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä.

Dillon alkoi näytellä 1970-luvun lopussa ja nousi teini-idoliksi 1980-luvulla muun muassa elokuvien *[[Outsiders – kolmen jengi]]* (1983) ja *[[Taistelukala (elokuva)|Taistelukala]]* (1983) myötä. Dillon sai parhaan miessivuosan Oscar-palkintoehdokkuuden roolistaan elokuvassa *[[Crash (vuoden 2004 elokuva)|Crash]]* (2004). Hän on näytellyt myös muun muassa elokuvissa *[[Drugstore Cowboy]]* (1989), *[[Suudelma ennen kuolemaa]]* (1991), *[[Sekaisin Marista]]* (1998), *[[Villit kuviot]]* (1998), *[[Sinä, minä ja Dupree]]* (2006). 

Dillon näytteli pääosaa vuonna 2015 esitetyssä televisiosarjassa *[[Wayward Pines]]*.

Dillon näytteli pääosaa myös Lars von Trierin vuonna 2018 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa *[[The House That Jack Built]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Lyijykomppania (albumi)

**Lyijykomppania** on Lyijykomppanian vuonna 1993 julkaistu kokoelma-albumi, joka sisältää *Synkkää Jynkytystä* -EP:n ja *Ohjelmanjulistus*-singlen uudelleenmiksattuina, sekä ennenjulkaisemattoman saksankielisen kappaleen "Der Tiergesang". Albumi on julkaistu ainoastaan C-kasettina.

## Kappaleet
**A-puoli**
#
#
#
#

**B-puoli**
#
#
#

## Kokoonpano
* Timo Rautiainen – laulu, kitara
* Esa Moilanen – lyömäsoittimet, laulu
* Olli Jaatinen – basso, laulu

## Aiheesta muualla
* 
*
Daphnia

***Daphnia***, piippovesikirput,  on kidusjalkaisiin (Branchiopoda) kuuluva pienikokoisten planktonäyriäisten suku.

Vilkkaasti uivia, yleensä alle parimillisiä *Daphnia*-vesikirppuja voi tarkkailla paljain silminkin. Niiden toiset tuntosarvet ovat kehittyneet uimavälineiksi, *soutusarviksi*, joiden avulla ne liikkuvat kirppumaisesti nykäyksittäin. Kesällä naarat lisääntyvät ilman hedelmöitystä, jolloin kaikki jälkeläiset ovat myös naaraita. Näin jokainen yksilö pystyy lisääntymään ja populaatio kasvaa nopeasti. Syksyllä vesien jäähtyessä syntyy myös koiraita. Niiden hedelmöittämät naaraat tuottavat pohjaan painuvia, talvehtimiskykyisiä kestomunia, joista seuraavana kesänä syntyy uusi sukupolvi. Aikuiset vesikirput kuolevat loppusyksyllä. Vesikirpuilla on myös suu, suolisto ja ulostusaukko, jotka voi nähdä helposti mikroskoopilla.

*Daphnia*-suvun vesikirppuja käytetään muun muassa koe-eläiminä ekotoksikologiassa, ympäristömyrkkyjen haitallisuutta arvioitaessa, sillä ne reagoivat myrkkyihin herkästi mutta myös sopeutuvat. *Daphnia pulex* -lajin perimä selvitettiin ensimmäisenä äyriäisenä vuonna 2011, jolloin siinä havaittiin enemmän geenejä  kuin millään muulla siihen mennessä selvitetyllä eläimellä.

## Suomen lajit
* *[[Daphnia cristata]]*
* *[[Daphnia cucullata]]*
* *[[Daphnia galeata]]*
* *[[Daphnia lacustris]]*
* *[[Daphnia longiremis]]*
* *[[Daphnia longispina]]* - nastavesikirppu
* *[[Daphnia magna]]* - isovesikirppu
* *[[Daphnia pulex]]*
* *[[Daphnia similis]]*
* *[[Daphnia umbra]]*

## Lähteet
*

### Viitteet
Artemis Fowl: Ikuisuuskoodi

**Artemis Fowl: Ikuisuuskoodi** on Eoin Colferin Artemis Fowl -kirjasarjan kolmas osa, joka julkaistiin vuonna 2003. Suomennos ilmestyi saman vuoden puolivälissä WSOY:n kustantamana. Kuten edellisetkin sarjan kirjat, sen on suomentanut Jaakko Kankaanpää.

## Juoni

Artemis Fowlin isä on toipumassa parhaillaan Helsingin yliopistollisessa keskussairaalassa viruttuaan vuosia Venäjän mafian vankina ja Artemiksen pelastettua hänet. Hänen luonteensa on muuttunut ja hän aikoo lopettaa kaikki Fowlin suvun rikolliset toimet. Artemis päättää kuitenkin vielä viedä loppuun erään hämäristä hankkeistaan, johon liittyy hänen keijuilta kaappaamansa huipputekniikka. Hän on nimittäin kehittänyt supertietokoneen, Kuution, jolla voi ohjata ja hallita kaikkea vakoilusatelliiteista sotilaslasereihin. Artemis joutuu kuitenkin ison ongelman eteen: kunnianhimoinen ja suuruudenhullu amerikkalainen liikemies, Jon Spiro kaappaa laitteen tullakseen koko maailman valtiaaksi. Artemiksen täytyy saada laitteensa takaisin – keinoja kaihtamatta. Niinpä hän pyytää keijujen apua taistelussa Spiroa ja tämän kätyreitä vastaan. Keijut suostuvat, sillä uhkaa kuution vääriin käsiin joutuminen heitäkin. Artemis kumppaneineen tunkeutuu Spiron päämajaan Chicagossa. He näyttelevät purkavansa koodia ja tuhoavansa tietokoneen, mutta oikeasti naruttavat Spiroa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mari Viertola: Eoin Colfer: Artemis Fowl: Ikuisuuskoodi. Turun Sanomat, 16.12.2003.
Uimakoulu (albumi)

**Uimakoulu** (TIK-13) on Lyijykomppanian vuonna 1993 julkaistu toinen albumi ja ensimmäinen studioalbumi. *Uimakoulu* on Lyijykomppanian julkaisuista ainoa, jolla soittaa basisti Tapio Wilska. Uimakoulusta ei ole olemassa CD-painosta, vaan se on julkaistu ainoastaan vinyylinä ja C-kasettina. Lipposen Levy ja Kasetti julkaisi vuonna 2021 albumin CD:nä ja LP:nä yhdessä Viimeinen voitelu -albumin ja Suden hetki -EP:n kanssa kokoelmassa Lyijykomppania: 1993–1996.

## Kappaleet
Kaikki sanoitukset Esa Moilanen, kaikki sovitukset Lyijykomppania.

**A-puoli**
# 
# 
# 
# 
# 

**B-puoli**
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Timo Rautiainen – laulu, kitara, basso (B1, B2 ja B4)
* Tapio Wilska – basso, taustalaulu (A3 ja A4)
* Esa Moilanen – rummut

## Lähteet
* Finnmusic

## Aiheesta muualla
* 
*
Artemis Fowl: Salaiset kansiot

**Artemis Fowl: Salaiset kansiot** (*The Artemis Fowl Files*) on vuonna 2004 ilmestynyt Eoin Colferin kirjoittama kirja, joka ei varsinaisesti jatka Artemis Fowl -kirjasarjan tapahtumia. Siinä on kaksi edellä ilmestyneiden kirjojen väliin sijoittuvaa tarinaa (HALTiJa ja Seitsemäs kääpiö), joilla ei suoranaisesti ole merkitystä sarjan kululle. Se on lähinnä lisäteos, joka sisältää kahden tarinan lisäksi syvähaastatteluja kirjan hahmoista, muun muassa Artemis Fowlilta, Holly Shortilta ja itse Eoin Colferilta. Kirjassa on mukana myös maahiskielen aakkoset ja keijubongarin opas sekä Fowlyn upeimpia keksintöjä.

Kirja julkaistiin 2004 ja Jaakko Kankaanpään suomennos ilmestyi saman vuoden loppupuolella.

## Lähteet
Kolo Touré

**Kolo Touré** (s. 19. maaliskuuta 1981 Bouaké, Norsunluurannikko) on norsunluurannikkolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi muun muassa Englannissa Arsenalissa, Manchester Cityssä ja Liverpoolissa sekä Skotlannissa Celticissä.

Touré voitti Arsenalissa Valioliigan 2004, FA Cupin 2003 ja 2005 sekä Community Shieldin 2002 ja 2004. Mestarien liigassa hän kuului loppuottelun hävinneeseen Arsenalin joukkueeseen 2006. Manchester Cityssä hän voitti Valioliigan 2012, FA Cupin 2011 ja Community Shieldin 2012.

Norsunluurannikon maajoukkueessa Touré on pelannut 120 ottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia. Hän voitti Afrikan-mestaruuden 2015 sekä sai hopeaa 2006 ja 2012. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2006, 2010 ja  2014. Hänen pikkuveljensä Yaya Touré pelaa Manchester Cityssä sekä maajoukkueessa. 

Touré antoi maaliskuussa 2011 positiivisen dopingnäytteen ja sai puolen vuoden kilpailukiellon. Hän väitti kärynsä johtuneen laihdutuspilleristä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Viralliset kotisivut
Viimeinen voitelu (albumi)

**Viimeinen voitelu** on Lyijykomppanian vuonna 1996 julkaistu toinen studioalbumi. Viimeinen voitelu on konseptialbumi, jonka sanoitukset käsittelevät maailmanloppua. Levyn julkaisun jälkeen alkuperäinen kitaristi-laulaja Timo Rautiainen sekä basisti Arto Alaluusua poistuivat yhtyeen riveistä ja perustivat hiukan myöhemmin Trio Niskalaukauksen.

## Kappaleet
Sanoitukset Esa Moilanen, sovitukset Lyijykomppania.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
*Timo Rautiainen – laulu, kitara
*Arto Alaluusua – basso
*Esa Moilanen – rummut

### Vierailevat muusikot
*Satu Piispa – huilu (5 ja 6)
*Valtteri Revonkorpi – koskettimet

## Lähteet
* Finnmusic

## Aiheesta muualla
* 
*
Kaikkien murheellisten ilo

**Kaikkien murheellisten ilo** () on venäläisen ikonityypin nimi. Ikonin synty ajoittuu 1600-luvulle, mutta kuuluisaksi se tuli vasta 1800-luvun yhteiskunnallisissa murrosvaiheissa ja venäläisten maaorjien vapautumisen yhteydessä eräänlaisena lohdutuksen antaja -ikonina.

Suomen ortodoksinen kirkko viettää tämän Jumalanäidin ikonin muistopäivää vuosittain lokakuun 24. päivänä, mutta Venäjällä muistopäiviä on kaksi muutakin (osoitettuina saman ikonin eri kopioille), toinen kesäkuun 23. päivänä, toinen marraskuun 19. päivänä.

Suomessa tälle ikonille on omistettu vuonna 1901 valmistunut Haminan ortodoksisen hautausmaan kirkko. Aiemmin ikonille oli omistettu myös vuonna 1918 suljettu Sotilassairaalan kirkko Unioninkatu 38:ssa Helsingissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ortodoksi.net / Kaikkien murheellisten ilo
Chris Witchhunter

**Chris Witchhunter** (oik. **Christian Dudeck**(18. joulukuuta 1965 – 8. syyskuuta 2008) oli saksalaisen thrash metal -yhtye Sodomin alkuperäinen rumpali, jonka Tom Angelripper lopulta erotti yhtyeestä vuonna 1992. 

Witchhunterin on väitetty lähteneen itse Sodomista, mutta asiaa kommentoi Angelripper sekä itse Witchhunter Sodomin Lords of Depravity Part I:n historia-DVD:llä. Hänellä oli aikoinaan oma projekti nimeltään Witchhunter, joka ei koskaan julkaissut albumia.

## Diskografia
### Sodom

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Kehitys kulkee perse edellä

__NOTOC__
**Kehitys kulkee perse edellä** on Lyijykomppanian vuonna 2004 julkaistu mini-CD. Levy on yhtyeen ensimmäinen julkaisu ilman laulaja-kitaristi Timo Rautiaista. Levyn neljästä kappaleesta kaksi ensimmäistä on äänitetty vuonna 1996 ja kaksi viimeistä vuonna 2004.

## Kappaleet
Sanoitukset Esa Moilanen, sovitukset Lyijykomppania.

#
#
#
#

## Kokoonpano
* Jarkko Strandman – laulu, kitara
* Lemmy Lindström – basso, kitara
* Esa Moilanen – lyömäsoittimet

+

* Tuomo Valtonen – äänittäjä

## Arvostelut
* Imperiumi: 7/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*