Englanninkääpiöterrieri

**Englanninkääpiöterrieri** () on brittiläinen koirarotu, joka kuuluu FCI:n roturyhmään 3. Yhdysvalloissa rotu tunnetaan nimellä *Toy Manchester Terrier.*

Vuosina 2020–2025 Suomessa syntyi joka vuosi vajaa sata englanninkääpiöterrieriä.

## Ulkonäkö
Rotu on tyylikäs, siro, tiivis ja tasapainoinen. Pää on pitkä ja kapea, kallo litteä ja otsapenger niukka. Kuono on kiilamainen sekä edestä että sivulta katsottaessa – sen ei tule kuitenkaan olla liian suippo. Silmät ovat pienet, vinoasentoiset ja mantelinmuotoiset; väriltään tummat tai mustat. Korvat ovat pystyt (viimeistään yhdeksän kuukauden iästä alkaen), kynttilänliekin muotoiset, korkealle kallon taakse kiinnittyneet ja kärjistään terävähköt. Karvapeite on lyhyt, kiiltävä, tiheä ja pinnanmyötäinen. Väritys on aina musta punaruskein merkein (black&tan): musta on sävyltään sysimustaa, punaruskeat merkit kirkkaan punaruskeat (lähes kastanjanruskeat). Ihannesäkäkorkeus vaihtelee 25–30 cm välillä ja -paino 2,7–3,6 kg välillä.

## Luonne ja käyttäytyminen
Englanninkääpiöterrieri on luonteeltaan tyypillinen terrieri. Rottakoiran alkuperästään johtuen se on valpas. Hermostuneisuus ei kuulu rotupiirteisiin.

## Alkuperä
Englanninkääpiöterrieri on vanha englantilainen kääpiökoirarotu. Sillä on yhteinen tausta manchesterinterrierin kanssa. Teollistuminen toi 1800-luvulla rottia maaseudun ja laivojen lisäksi myös kaupunkeihin. Pian kilpailtiin, kenen koira oli paras järjestämällä verisiä kilpailuja. Ensimmäinen englanninkääpiöterrieri tuli Suomeen 1960-luvun lopulla. 

## Terveys
Englanninkääpiöterrieri elää usein sangen pitkäikäiseksi. Rodun keskimääräinen elinikä on noin 11 vuotta, kun tarkastellaan vuosina 2020–2025 kuolleita rodun edustajia. Tyypillisimmät kuolinsyyt ovat vanhuus, syöpäsairaudet sekä sydänsairaudet. Englanninkääpiöterrierin tyypillisimmät terveysongelmat ovat parodontiitti, patellaluksaatio, sydämen läppävika ja muutamat silmäsairaudet.

Johtuen englanninkääpiöterrierin pienestä koosta on rodulla alttius parodontiittiin eli hampaiden kiinnityskudoksen tulehdukselliseen sairauteen. Sairautta voi jonkun verran ennaltaehkäistä hampaiden harjaamisella.

Eriasteista patellaluksaatiota esiintyy noin 13 %:lla rodun edustajista, kun tarkastellaan vuosina 2010–2025 tutkittuja englanninkääpiöterrierejä. Patellaluksaatio saattaa vaatia leikkaushoitoa.  

Erilaisista silmäsairauksista rodulla esiintyy kaihia ja lasiaisen rappeumaa.

Yksi englanninkääpiöterrierin yleisimpiä kuolinsyitä ovat sydämen läppäviat. Krooninen mitraaliläpän myksomatoosi rappeuma on yksi yleisimmistä koirien sydänsairauksista. Tätä läppävikaa esiintyy yleisesti pienikokoisilla koiraroduilla ja se yleensä alkaa vasta vanhemmalla iällä. Sydämen vajaatoiminta todetaan sydämen kuuntelun avulla, mutta tarkkaan diagnoosiin päästään vasta sydämen ultraäänitutkimuksen avulla.

Englanninkääpiöterrierit ovat yhtä sisäsiittoisia koirarotuja kuin muutkin. Geenitutkimuksessa vähiten sisäsiittoisen koirarodun sisäsiittoisuusluku oli jonkun verran alle 10 %. Täysin eri sukulinjoista peräisin olevien serkusten jälkeläisen sisäsiittoisuusluku on 0,0625 ja täyssisarusten jälkeläisellä luku on vastaavasti 0,25, mikä on melkein sama mitä keskimääräisellä rotukoiralla on havaittu geenitutkimuksissa. Englanninkääpiöterrierin jälkeläisen luku on geenitutkimuksissa ollut 0,29. Yleisellä tasolla sisäsiittoisuus lisää sairastavuutta ja heikentää rodun elinvoimaa.

## Katso myös

* Manchesterinterrieri
* Italianvinttikoira
* Prahanrottakoira

## Lähteet
*Rotuyhdistys | Suomen Englanninkääpiöterrierit Ry
*KoiraNet-jalostustietojärjestelmä
*Rotuesittely koirat.comissa
* Gummeruksen Suuri koirakirja

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf)