open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kim Brennan

**Kimberley "Kim" Brennan** (o.s. **Crow**, s. 9. elokuuta 1985) on australialainen soutaja. Hän voitti olympiakultaa yksikössä Rio de Janeirossa 2016. Lontoon olympialaisissa 2012 hän saavutti pariairokaksikossa Brooke Pratleyn kanssa hopeaa ja yksikössä pronssia. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui perämiehettömässä kaksikossa kymmenenneksi.

Maailmanmestaruuskilpailuissa Brennan voitti yksikössä kultaa Chungjussa 2013 ja Aiguebelettessa 2015 sekä saavutti hopeaa Amsterdamissa 2014. Pariairokaksikossa hän saavutti MM-hopeaa Karapirossa 2010 ja Bledissä 2011. Kahdeksikossa hän saavutti MM-pronssia Etonissa 2006.

Brennan kilpaili nuorempana yleisurheilussa ja saavutti 400 metrin aitajuoksussa hopeaa alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2001.

Kim Brennanin puoliso Scott Brennan on soudun olympiavoittaja Pekingistä 2008.

## Lähteet
Brooke Pratley

**Brooke Pratley** (s. 6. huhtikuuta 1980) on australialainen soutaja. Hän saavutti olympiahopeaa pariairokaksikossa Kim Crow'n (myöh. Brennan) kanssa Lontoon olympialaisissa 2012. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui kahdeksikossa kuudenneksi.

Maailmanmestaruuskilpailuissa Pratley voitti kultaa pariairokaksikossa Elizabeth Kellin kanssa Etonissa 2006. Pariaironelosessa hän sijoittui MM-kilpailuissa neljänneksi Karapirossa 2010 ja Bledissä 2011 sekä seitsemänneksi Münchenissä 2007.

## Lähteet
Yhdystie 7024

**Yhdystie 7024** on tie joka kulkee Isonkyrön Kylkkälästä saman kunnan alueella sijaitsevalle Tervajoen asemanseudulle. Tien pituus on noin kilometri.

Tien osoitenimenä on *Olkitie* valtatieltä 18 Tervatien risteykseen ja *Harvakyläntie* koko loppumatkan.

## Lähteet
Kate Hornsey

**Kate Hornsey** (s. 19. lokakuuta 1981) on australialainen soutaja. Hän saavutti olympiahopeaa perämiehettömässä kaksikossa Sarah Taitin kanssa Lontoon olympialaisissa 2012. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui kahdeksikossa kuudenneksi.

Maailmanmestaruuskilpailuissa Hornsey voitti kultaa perämiehettömässä nelosessa Gifussa 2005 ja Etonissa 2006 sekä kahdeksikossa Gifussa 2005. Lisäksi hänellä on kaksi MM-hopeaa ja kaksi MM-pronssia.

## Lähteet
Yhdystie 2670

**Yhdystie 2670** on tie joka kulkee Merikarvialla seututien 270 sekä yhdysteiden 2680 ja 6600 risteyksestä Merikarvian satamaan. Tien pituus on 2 kilometriä.

Tien osoitenimenä on koko matkan *Satamatie*.

## Lähteet
Sayaka Hirano

**Sayaka Hirano** (平野 早矢香, s. 24. maaliskuuta 1985 Kanuma) on japanilainen entinen pöytätennispelaaja ja olympiamitalisti. Parhaimmillaan Hirano oli urallaan  kaksinpelirankingin kymmenes elokuussa 2010.

Hirano kilpaili uransa aikana kaksissa olympialaisissa. Pekingin olympialaisissa 2008 hän kilpaili kaksinpelissä ja joukkuekilpailussa. Kaksinpelissä hän hävisi ensimmäisen ottelunsa yhdysvaltalaiselle Jun Gaolle. Joukkuepelin alkulohkossa Hirano voitti kaksinpelit Espanjan ja Australian edustajat sekä oli voittamassa samoja joukkueita vastaan myös nelinpelin. Etelä-Koreaa vastaan hän hävisi sekä kaksin- että nelinpelin. Japani pääsi kuitenkin keräilyeriin, jonka ensimmäisellä kierroksella Japani kohtasi Itävallan. Hirano voitti sekä kaksin- että nelinpeliottelunsa, kun Japani eteni seuraavalle kierrokselle  Hongkongia vastaan. Myös Hongkongia vastaan Hirano voitti sekä nelin- että kaksinpelin. Pronssiottelussa Japani hävisi Etelä-Korealle: Hirano hävisi jälleen Etelä-Koreaa vastaan kaksin- ja nelinpelinsä. Lontoon olympialaisissa 2012 Hirano kilpaili vain joukkuepelissä. Ensimmäisellä kierroksella Hirano voitti Yhdysvaltojen Lily Zhangin, kun Japani eteni jatkoon 3–0 voitoin. Puolivälierissä Hirano pelasi nelinpelissä, kun Japani voitti Saksan 3–0. Välierässä Singaporea vastaan Japani voitti jälleen kolme ottelua ja Hirano pelasi voitokkaassa nelinpeliottelussa. Loppuottelussa Kiinaa vastaan Japani hävisi 3–0. Loppuottelussa Hirano pelasi nelinpelissä.

ITTF:n avoimissa turnauksissa Hirano on saavuttanut viisi mestaruutta kaksinpelissä: Serbian avoin turnaus 2006, Saksan avoin 2009, Intian avoin 2010, Espanjan avoin 2011 ja Valko-Venäjän avoin 2014. Nelinpelistä hänellä on turnausvoitot Puolan avoimesta turnauksesta 2006, Itävallan avoimesta turnauksesta 2007, Japanin avoimesta 2009, Egyptin avoimesta 2010, Chilen avoimesta 2011 ja Venäjän avoimesta 2014.

## Lähteet
Chiyonofuji Mitsugu

**Chiyonofuji Mitsugu** (千代の富士 貢,  1. kesäkuuta 1955 – 31. heinäkuuta 2016), alun perin **Mitsugu Akimoto**, oli japanilainen sumopainija. Hän on järjestyksessä 58. sumopainin suurmestari eli yokozuna, ja häntä pidetään yhtenä viime vuosikymmenten parhaimpana suurmestarina. Chiyonofuji voitti urallaan 31 turnausmestaruutta, ja on kaikkien aikojen listalla kolmantena Hakuhōn ja Taihōn jälkeen. Chiyonofujin kausi yokozunana kesti poikkeuksellisen pitkään, vuodesta 1981 vuoteen 1991, jolloin hän hallitsi lajia suvereenisti. Chiyonofujin suosio nosti lajin tunnettuutta.

Chiyonofuji sai lempinimen ”Susi” komean ulkomuotonsa, hurjan ottelutyylinsä ja nopeiden liikkeidensä ansiosta. Chiyonofuji oli uransa alussa kevytrakenteisempi kuin useimmat kilpakumppaninsa, ja kärsi sen vuoksi olkapäiden sijoiltaan menemisestä. Tästä sisuuntuneena hän aloitti raivoisan harjoitteluohjelman, johon kuului muun muassa 500 päivittäistä punnerrusta. Chiyonofuji myös kehitti omintakeisen, suoraviivaisen rynnistystyylin otteluita varten. Aktiiviuransa aikana hän oli 183 senttiä pitkä, painoi 115 kiloa ja oli tyypillistä sumopainijaa lihaksikkaampi. Voimiensa ja räväkän ottelutapansa ansiosta hän pystyi voittamaan itseään huomattavasti massiivisempia painijoita.

Chiyonofuji sai mestarin eli ozekin arvon vuonna 1981 voitettuaan ensimmäisen turnauksensa, ja hän sai yokozunan arvon samana vuonna, voitettuaan Nagoyan turnauksen. Tämän jälkeen hän pysyi voittamattomana 54 ottelun ajan. Vuonna 1990 Chiyonofujista tuli ensimmäinen sumopainija, joka oli voittanut urallaan 1000 ottelua. Vuoden 1991 kesäturnauksessa Chiyonofuji hävisi nuorelle lupaukselle Takanohanalle, josta tuli sittemmin yokozuna. Tappion jälken Chiyonofuji vetäytyi kilpauralta. Seuraavana vuonna Chiyonofujista tuli Kokonoen painitallin johtaja.

## Lähteet
Cassandra Steen

**Cassandra Steen** (s. 9. helmikuuta 1980 Ostfildern-Ruit, Baden-Württemberg) on saksalainen kevyen musiikin laulaja. Hänen tyylilajinaan on lähinnä rhythm and blues. Steen on esiintynyt sekä soololaulajana että Glashaus-yhtyeen solistina. Hän on niin ikään ollut mukana Zeichen der Zeit -projektissa.

## Ura
Cassandra Steen varttui kaksikielisessä ympäristössä: kodin piirissä puhuttiin englantia, muualla saksaa. Hän lauloi jo 17-vuotiaana stuttgartilaisessa Freundeskreis-hiphop-yhtyeessä ja toimi sen jälkeen lyhyen aikaa soololaulajana. Vuosina 1999–2008 ja edelleen vuodesta 2016 alkaen Steen on toiminut soul-yhtye Glashausin solistina.

Steenin ensimmäinen studioalbumi *Seele mit Herz* julkaistiin 2003, mutta se menestyi heikosti. Vuonna 2009 julkaistiin Steenin toinen studioalbumi *Darum leben wir*. Sen kaupallinen menestys oli hyvä, mutta kriitikkovastaanotto jäi varaukselliseksi. Steenin ääntä luonnehdittiin yhtäältä vahvaksi ja tunteikkaaksi, toisaalta sen luonnehdittiin hukkuvan voimakkaaseen äänitaustaan. Levyltä lohkaistu single "Stadt" nousi listoilla sijalle kaksi. Steenin kolmas sooloalbumi *Mir so nah* julkaistiin huhtikuussa 2011, ja siinä nähtiin merkkejä taiteellisesta kypsymisestä.

Vuonna 2017 Steen lauloi Glashausin studioalbumilla *Kraft*.

Cassandra Steen on työskennellyt myös ääninäyttelijänä. Vuonna 2009 hän antoi äänensä Tianan hahmolle elokuvassa *[[Prinsessa ja sammakko]]*. Steen duetoi Ne-Yon kanssa elokuvaan liittyvällä singlellä "Never Knew I Needed".

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*YouTube: Cassandra Steen - Stadt ft. Adel Tawil
Muinaiskiina

**Muinaiskiina** on varhaisin tunnettu kiinan kielen muoto ja kaikkien nykyajan kiinan muotojen kantamuoto. Vanhimmat kirjoitukset muinaiskiinaksi ovat oraakkeliluihin kirjoitettuja ennustustekstejä noin vuodelta 1250 eaa., eli myöhäiseltä Shang-dynastialta. Pronssikaiverrukset yleistyivät sitä seuraavalla Zhou-dynastialla. Zhoun loppupuolella luotiin rikasta kirjallisuutta, kuten Mestari Kongin keskustelujen, Mengzin ja Zuozhuanin kaltaisia klassikoita. Nämä teokset olivat mallina klassiselle kiinalle, joka oli kirjoitetun kiinan standardi 1900-luvun alkupuolelle saakka, säilyttäen myöhäismuinaiskiinan sanastoa ja kielioppia.

Muinaiskiinaa kirjoitettiin monenlaisilla varhaisilla kiinan merkeillä, kuten oraakkeliluu-, pronssi- ja sinettikirjoituksena. Merkkien ja yksitavuisten ja -morfeemisten sanojen välillä oli tarkka vastaavuus koko ajanjaksolla. Vaikka kirjoitusjärjestelmä ei ollutkaan aakkosto, suurin osa merkeistä luotiin fonetiikka huomioon ottaen. Alun perin sanat, joita oli vaikea kuvata visuaalisesti, esitettiin "lainaamalla" merkkiä toisesta sanasta, joka kuulosti samanlaiselta. Myöhemmin lisättiin uusia merkkejä epäselvyyksien välttämiseksi lisäämällä radikaaleja, jotka kuvaavat jotain kategoriaa. Näistä muodostui yhdysmerkkejä (xingsheng). Xingsheng-merkkejä luotiin paljon lisää Zhou-dynastian aikana.

Useimpien tutkijoiden mukaan muinaiskiina erosi keskikiinasta siten, ettei siinä ollut retrofleksejä tai palataalisia obstruentteja vaan jonkinlaisia konsonanttiklustereita, sekä siten, että siinä oli soinnittomia nasaaleja ja likvidoita. Viimeaikaisimmissa rekonstruktioissa muinaiskiinaa kuvataan kielenä, jossa ei ollut tooneja vaan tavunloppuisia konsonanttiklustereita, jotka kehittyivät eri tooneiksi keskikiinassa.

Muinaiskiinan ydinsanasto on sinotiibetiläistä, ja varhaisia lainasanoja naapurikielistä on paljon. Zhou-kaudella alkuperäistä yksitavuista sanastoa laajennettiin monitavuisilla sanoilla yhdistelemällä ja reduplikaatiolla, mutta valtaosa sanoista oli silti yksitavuisia. Toisin kuin keskikiinassa ja nykyajan kiinan murteissa, muinaiskiinassa oli merkittävästi derivaatiomorfologiaa. Kielestä on tunnistettu useita affikseja, kuten substantiivin muuttaminen verbiksi, transitiivisten ja intransitiivisten verbien vaihtelut ja kausatiivisten verbien muodostaminen. Kuten nykykiinakin, muinaiskiina oli ilmeisesti taipumaton. Persoonan ja määrän mukaisia taivutusmuotoja oli olemassa vielä Shang-kaudella ja varhaisella Zhoulla, mutta ne olivat jo katoamassa klassiselle kaudelle mentäessä. Samoin klassisella kaudella useimmista morfologisista derivaatiosta oli tullut hyödyttömiä, ja konstituenttien väliset suhteet määräytyivät enimmäkseen sanajärjestyksen tai partikkelien mukaan.

## Lähteet
Yhdystie 3682

**Yhdystie 3682** on tie joka kulkee Kouvolan Keisanmäestä saman kaupungin alueella sijaitsevaan Selänpäähän. Tien pituus on 5 kilometriä.

Tien osoitenimenä on *Selänpääntie* koko matkan.

## Lähteet
Hinaaja Ferro

**Ferro** oli Oy Wärtsilä Ab:n Taalintehtaan tuotantolaitoksen hinaajien nimi. Ensimmäinen tämän niminen alus luovutettiin sotakorvauksena Neuvostoliittoon vuonna 1945, jälkimmäinen palveli Wärtsilää vuosina 1949-75, ja kuului sen jälkeen Saaristomeren Hinaus oy:n, Paratugin ja Alfons Håkansin laivastoon 1990-luvulle asti.

## Valmistus

**Jälkimmäinen Ferro** eli **Miinanraivaaja DR-14** oli alun perin Yhdysvalloissa Normandian maihinnousua varten rakennettu ST-luokan hinaaja *ST-339*. Tyyppi oli niin merikelpoinen, että lisäpolttoainesäiliöin varustettuna se voitiin ajaa omin konein Yhdysvalloista Englantiin. Kuitenkin aluksia upposi monta tässä siirrossa.

Alus rakennettiin United Boat Servicen telakalla City Islandilla Bronxissa New Yorkissa. Aluksen tilaaja oli Yhdysvaltain maavoimat (Army transportation corps). ST-339 osallistui Normandian maihinnousuun liittyvään keinotekoisen sataman kokoamisoperaatioon.

## Palvelus

Kansanhuoltoministeriö osti 12. kesäkuuta 1946 Yhdysvaltain asevoimien selvittelyelimeltä kahdeksantoista ST-luokan hinaajaa sodanjälkeiseen miinanraivaukseen. Suomen merivoimat vuokrasi aluksen 25. syyskuuta 1946 ja se liitettiin raivauslaivastoon 1947. Raivauksen päätyttyä alus palautettiin 5. lokakuuta 1948 ja se myytiin Wärtsilälle seuraavana vuonna.

Ferron kotisatama vaihtui Taalintehtaalta Turkuun vuonna 1964. Vuosina 1975-87 aluksen omistivat vuorollaan Jouko Tuomarmäen yritykset Saaristomeren Hinaus oy ja Paratug oy. Viimeiset vuotensa Ferro oli osa Alfons Håkansin hinaajalaivastoa. Alus romutettiin vuosituhannen vaihteessa.
Seututie 369

**Seututie 369** on Kouvolan kaupungin pohjoisosassa Jaalasta Tuohikottiin kulkeva maantie. Tien pituus on noin 32 kilometriä. Vuoteen 2009 asti tie kulki Kouvolaan liitettyjen Jaalan ja Valkealan kuntien alueella.

Tien osoitenimenä on ensin *Selänpääntie* kantatieltä 46 yhdystien 3682 risteykseen, *Kankaantie* yhdystien 3691 risteykseen, *Vekarantie* Kääpälässä sijaitsevaan Tikkalantien risteykseen, *Kääpäläntie* Tuohikotissa sijaitsevaan Villenpolun risteykseen, ja *Tuohikotintie* koko loppumatkan eli valtatien 15 risteykseen.

## Lähteet
Kitsune

**Kitsune** (jap. 狐, きつね) on japanilaisessa mytologiassa esiintyvä kettuhenki, jolla on paranormaaleja kykyjä ja joka voi ottaa myös ihmisen muodon. Kitsunea pidetään Inarin viestinviejänä. Kitsunet ovat peräisin japanilaisesta kansantarusta ja kitsunepatsaita on paljon japanilaisilla pelloilla tai puutarhoissa.

Kitsunella voi olla enintään yhdeksän häntää. ja Kitsunen häntien määrä edustaa Kitsunen ikää ja vahvuutta.

## Lähteet
Notre Dame College (Dhaka)

**Notre Dame College** () on Bangladeshin pääkaupungissa Dhakassa sijaitseva lukio (opetusta luokille 11–12) ja yliopisto, joka on osa Bangladeshin kansallista yliopistoa. Pyhän Ristin seurakunta perusti koulun 1949 roomalaiskatolisen kirkon seminaarikouluksi nimellä *St. Gregory College*.

## Julkaisut
*Blue and Gold* on Notre Dame -koulun vuosikirja. Notre Dame College julkaisee opiskelijoiden neljännesvuosittain ilmestyvää *Dhak Dhol-Chit Chat* -lehteä. Jokaisella klubilla on oma vuosittainen aikakauslehti. Niistä tunnetuin on Notre Dame Science Clubin *AUDRI*.

## Muun luokan klubit
Tällä korkeakoululla on 24 luokan ulkopuolista klubia:

* Notre Damen keskustelukerho (NDDC)
* Notre Damen tiedekerho (NDSC)
* Notre Dame -seikkailuseura (OBAC)
* Notre Dame Rover -ryhmä (NDCRS)
* Notre Damen yrityskerho (NDBC)
* Notre Damen shakkiklubi (NDCC)
* Notre Dame Manabik Shongho (humanitaarinen klubi)
* Notre Damen luonnontieteiden klubi (NDNSC)
* Notre Damen tutkintokerho
* Notre Dame Yuva (Nuorten) Punaisen Puolikuun klubi
* Notre Dame Rotaract -kerho (NDRC)
* Notre Dame Natya dal (teatteriryhmä)
* Notre Dame Abritti Dal (virkistyskerho)
* Notre Damen historiakerho
* Notre Damen ympäristö- ja avaruuskerho (NDESC)
* Notre Damen kansainvälinen yhteisymmärrys- ja suhdekerho (NDIURC)
* Notre Damen kulttuuriklubi
* Notre Dame Lekhok Kunjo (Kirjailijakerho) (NDWC)
* Notre Dame English Club (NDEC)
* Notre Damen taidemuseo (NDAC)
* Notre Damen matematiikkakerho (NDMC)
* Notre Damen etiikkakerho (NDEC)
* Notre Damen valokuvauskerho (NDPC)
* Notre Damen tieto- ja teknologiakerho (NDITC)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Yliopiston verkkosivut
* Notre Dame Science Club 
* Notre Damen kansainvälinen yhteisymmärrys- ja suhdekerho
* Notre Damen yliopiston Rotaract-klubi
* Notre Dame IT-klubi
Yhdystie 2652

**Yhdystie 2652** on tie joka kulkee Porin Ulasooriin kuuluvasta Pikakylästä saman kaupungin alueella sijaitsevaan Kaanaankorpeen. Tien pituus on noin 11 kilometriä.

Tien osoitenimenä on ensin *Kyläsaarentie* Pikakylästä Enäjärvellä sijaitsevaan Fleiviikintien risteykseen, *Pihlavantie* Enäjärven ja Pihlavan kaupunginosien rajalle, *Vanha maantie* Pihlavantien risteykseen, *Pihlavantie* Pihlavassa sijaitsevaan Sepänmäentien risteykseen, ja *Vanha tie* koko loppumatkan eli Kaanaankorvessa sijaitsevaan valtatien 2 risteykseen.

## Lähteet
James Biberi

**James Biberi** (s. 28. heinäkuuta 1965 Đakovica, Jugoslavia) on albanialais-yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan rooleistaan elokuvissa *[[Stranger in You]]* (2007) ja *[[Drive (elokuva)|Drive]]* (2011).

## Aiheesta muualla
*
Mikael Persbrandtin filmografia

Tämä on **[[Mikael Persbrandt]]in filmografia**.

## Elokuvat

## Televisioelokuvat

Mikael Persbrandt esiintyi vuosina 1994–2016 elokuvasarjassa Beck.

## Televisio

## Lähteet
Yhdystie 2653

**Yhdystie 2653** on Porissa Rieskalasta Pihlavaan kulkeva yhdystie. Sen pituus on noin kaksi kilometriä.

## Lähteet
Valentin Bergman

**Valentin "Mali" Bergman** (aik. marraskuuhun 1915 saakka Malinoffsky, 10. joulukuuta 1894 Helsinki – 13. huhtikuuta 1919 Helsinki) oli suomalainen yleisurheilija, joka saavutti 1910-luvulla useita Suomen mestaruuksia pikajuoksuissa ja pikaviesteissä.

Valentin Malinoffsky edusti vuoteen 1914 Boxbackan (suom. Pukinmäen) Urheiluseuraa. Sen jälkeen hän edusti aikakauden yleisurheilun helsinkiläistä ykkösseuraa Helsingin IFK:ta, jonka riveissä hän voitti vuonna 1914 ensimmäisen SFI:n mestaruutensa 200 metrillä ja oli voittamassa samana vuonna niin pikaviestin kuin 1 600 metrin viestin mestaruudet. Valentin Malinoffsky osallistui samana vuonna Suomen vapaaurheilumestaruuskilpailussa 100 ja 400 metrin juoksujen lisäksi viisiotteluun jossa sijoittui viidenneksi. 

Seuraavina vuosina Valentin Bergmanina vuodesta 1916 kilpaillut entinen Malinoffsky oli mukana voittamassa vuosien 1915, 1916, 1917 ja 1918 pikaviestimestaruudet HIFK:n riveissä. Henkilökohtaisesti parhaaksi vuodeksi muodostui vuoden 1918 Suomen mestaruuskisat, joissa hän voitti 100, 200 ja 400 metrin juoksut. Kaikkiaan hän saavutti seitsemän viestimestaruutta ja kolme henkilökohtaista mestaruutta. 

Bergman oli mukana myös HIFK:n muussa urheilutoiminnassa. Hän pelasi jääpalloa HIFK:n kakkosjoukkueessa ja jalkapalloa HIFK:n kolmosjoukkueessa. Hän oli vuodesta 1916 seuran rahastonhoitajana. Bergman menehtyi huhtikuussa 1919 vain muutaman päivän sairastettuaan espanjantautiin 24 vuoden iässä.

## Parhaat tulokset
 
* 60 m: 7,2 (1917)
* 100 m: 11,4 (1916)
* 200 m: 23,1 (1918)
* 300 m: 37,5 (1918)
* 400 m: 51,5 (1918)

## Lähteet
Matsusaka

**Matsusaka** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Mien prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren Isenlahden rannikolla prefektuurin keskiosassa. Kaupungin keskusta on rakentunut Isen tasangolle lähelle Kushidajoen suuta. Lännessä muodoltaan pitkänomainen kaupunki käsittää laajoja alueita Daikō- ja Takamivuorilta ja ulottuu Naran prefektuurin rajalle saakka. Matsusakassa on 159&nbsp;407 asukasta (maaliskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 623,58 neliökilometriä.

Matsusaka perustettiin 1580-luvulla linnanaluskaupungiksi, kun Gamō Ujisato sai sieltä 120&nbsp;000 *[[koku]]n* arvoisen läänityksen. Iseen, Kumanoon ja Wakayamaan johtaneet tiet linjattiin kulkemaan kaupungin kautta ja sinne tuotiin kauppiaita Hinosta, jota Ujisato oli aiemmin hallinnut. Edo-kaudella Matsusaka kehittyi Wakayaman daimiokunnan paikallisena hallintokeskuksena sekä kauppa- ja satamakaupunkina, jossa kaupattiin etenkin puuvillaa ja kasvopuuteria (*oshiroi*). Kaupungista on lähtöisin esimerkiksi vaikutusvaltainen Mitsui-suku. Sittemmin kaupunkiin on sijoittunut tekstiili-, metalli-, lasi- ja elektroniikkateollisuutta. Maaseutualueilla viljellään muun muassa riisiä, teetä, *[[shimeji]]*-sieniä ja intianjuuttia, rannikolla *[[nori]]*-merilevää. Erityisesti kaupunki tunnetaan naudanlihan tuotannosta (*Matsusaka-ushi*). Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Matsusakalle myönnettiin vuonna 1933. Kaupungin hallinto järjesteltiin uudelleen ja se laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen liitettiin Iinanin, Iitakan, Mikumon ja Ureshinon maaseutukaupungit. 

Edo-kaudella Matsusakassa vaikutti *[[kokugaku]]*-oppinut Motoori Norinaga, jonka kotitalo on suojeltu ja siirretty Matsusakan linnan puistoon. Kaupungin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat myös esimerkiksi Takarazukan kofun-hautakumpu sekä muut historialliset linnanrauniot ja muistomerkit. Osa kaupungin länsiosien vuoristoalueista kuuluu Murō-Akame-Aoyaman puolikansallispuistoon. Matsusakaa palvelevat JR Tōkain Kisei-päälinja ja Meishō-linja sekä Kintetsu-rautateiden Nagoya-linja, Osaka-linja ja Yamada-linja.

## Kuvia

Tiedosto:八雲神社 松阪市日野町 2014.8.20 - panoramio (1).jpg|Yakumo-jinja
Tiedosto:松坂城1.jpg|Matsusakan linnan raunioita
Tiedosto:Matsusaka Station, ekisha.jpg|Matsusakan rautatieasema
Tiedosto:Matsusaka city center area Aerial photograph.1983.jpg|Matsusaka vuoden 1983 ilmakuvassa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Anne-Elina Palonen

**Anne-Elina Palonen** (s. 29. joulukuuta 1962 Alavus) on suomalainen pikajuoksija. Hän edusti aktiiviurallaan Vehmaisten Urheilijoita, Ylöjärven Ryhtiä, Tampereen Pyrintöä ja Tampereen Urheilijat -38 -seuraa. Häntä valmensi Antti Katajamäki.

Palonen voitti sisäratojen Suomen-mestaruuden 200 metrin juoksussa 1982 ajalla 25,51, 1983 ajalla 24,96 ja 1984 ajalla 24,99. 60 metrillä hän saavutti sisäratojen SM-hopeaa 1984. Viestinjuoksun SM-kilpailuissa hän sai 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin viestissä pronssia Tampereen Pyrinnön joukkueessa 1982 sekä Tampereen Urheilijat -38:n väreissä 1989 ja 1990. Kalevan kisoissa hän sijoittui parhaimmillaan 200 metrillä neljänneksi 1982 ja 1983.

Palonen sijoittui 200 metrillä kuudenneksi ainoassa henkilökohtaisessa maaotteluedustuksessaan Lappeenrannassa kesäkuussa 1983. Hän oli voittamassa maaottelun 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin viestin Helsingissä ja Santiago de Compostelassa 1984.

Palonen juoksi 200 metrin sisäratojen Suomen ennätyksen 24,64 Otaniemessä 18. tammikuuta 1984. Ulkona hän juoksi saman matkan parhaimmillaan aikaan 24,57 Hämeenlinnassa 1983. 100 metrillä hänen ennätyksensä on 12,09 ja 400 metrillä 57,2.

## Lähteet
Pentti Turunen

**Pentti Turunen** (14. syyskuuta 1924 – 6. lokakuuta 2016) oli tamperelainen, vuonna 1952 valmistunut arkkitehti. Hänellä oli oma arkkitehtitoimisto vuosina 1958–2007, ja lisäksi hän toimi pitkään yliopettajana Tampereen teknillisessä opistossa. Suomen Arkkitehtiliitto on myöntänyt Turuselle vuonna 2005 ansiomerkin ”pitkäaikaisesta ja menestyksekkäästä toiminnasta Tampereen arkkitehtuurin vaikuttajana”. 

Turunen suunnitteli Tampereelle muun muassa useita seurakuntataloja. Piispa E. G. Gulin ihastui Lielahden valoisaan seurakuntataloon ja vihki rakennuksen heti valmistumisvuonna kirkoksi.

## Suunnittelutöitä

### Tampereella

*Saalem-seurakunnan talo (1957), Kyttälänkatu&nbsp;3 – Aleksanterinkatu&nbsp;18; *yhdessä [[Bertel Strömmer]]in kanssa*
*Lielahden kirkko (1961) ja kellotapuli (2003),  Ollinojankatu&nbsp;2
*Isosaaren leirikeskuksen rakennuksia (1964–1965), Kulkkilan Isosaari 
*Uudenkylän seurakuntatalo (1966), nyk. Esikoiset-herätysliikkeen rukoushuone, Ali-Huikkaantie&nbsp;13
*As.oy Nalkalan asuinkerrostalo (1966), Hämeenpuisto&nbsp;56
*As.oy Kyttälänportin asuinkerrostalo (1967), Satakunnankatu&nbsp;7
*Villa Linko (1971), asuinrakennus, Simolankatu&nbsp;5 – Onnelankuja&nbsp;1
*Liljeroosin tehdasrakennuksen korotus (1971) ja uusi vedenpuhdistuslaitos (1973), Kehräsaari
*Tahmelan asuinrakennuksia (1972–1973), Jalajakatu&nbsp;4, Jalajakatu&nbsp;6, Tahmelankatu&nbsp;19 ja Tahmelankatu&nbsp;36 
*Pyynikin palloiluhalli (1977), Ammattikoulunkatu&nbsp;20
*Olkahisen seurakuntatalo (1980), nyk. osa Aitolahden kirkkoa, Jenseninkatu&nbsp;4 
*Niemenkärjen loma-asunnot (1989–1991), Nurmintie&nbsp;240
*Kalevankankaan hautausmaan Veteraanilehto (1995) ja Hietakehdon muistolehto (2002), Hautausmaankatu&nbsp;5  
*Tammenlehvämuistomerkki (2003), Tammenlehväkeskuksen piha, Parantolankatu

### Muualla
*Tampereen ev.lut. seurakunnan asuinrakennukset (1957–1958), Ilkontie&nbsp;24, Kangasala
*Kiikan vanha pappila (1959), Sastamala
*Hämeenkyrön kirkon muutostyö (1965), Härkikuja&nbsp;13, Hämeenkyrö 
*Hämeenkyrön kirkkoherranvirasto (1965), Yrjö-Koskisentie 6, Hämeenkyrö 
*Ristimäen siunauskappeli (1972), Sotavallantie&nbsp;86, Lempäälä 
*Leponummen siunauskappeli (1976), Jokisillantie&nbsp;8, Jämsä

## Lähteet
Latvian tautienehkäisy- ja -valvontakeskus

**Latvian tautienehkäisy- ja -valvontakeskus** (, lyhennys **SPKC**; , myös muodossa , lyhennys CDPC) on Latvian pääkaupunki Riiassa toimiva, huhtikuussa 2012 perustettu valtiollinen kansanterveyslaitos.

Keskus toimii Latvian terveysministeriön alaisuudessa. SPKC:n johdossa on tohtori Iveta Gavare.

## Katso myös
*Viron terveysvirasto (Terviseamet)
*Liettuan terveyskasvatus- ja tautienehkäisykeskus (SMLPC)
*Ruotsin kansanterveysvirasto
*Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus (ECDC)
*Valko-Venäjän epidemiologian ja mikrobiologian tutkimuslaitos (RRPCEM)
*Venäjän federaation kuluttajansuoja- ja hyvinvointivirasto (Rospotrebnadzor)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* SPKC:n kotisivut  (spkc.gov.lv)
* SPKC.gov.lv Twitterissä  (twitter.com)
* Aktualitātes par COVID-19 (Latvian Covid-19 -tautitilanne, 2020)  (spkc.gov.lv)
* Koronavīrusa izraisītā slimība COVID–19 (Latvian terveysministeriön Covid-19 -tautitilanne)  (vm.gov.lv)
*Latvian Centre of Infectious Diseases   (aslimnica.lv)
Saint Vincent ja Grenadiinien parlamentti

**Saint Vincentin ja Grenadiinien parlamentti** (eng. House of Assembly) on Saint Vincent ja Grenadiinien lakia säätävä elin. Maassa ei ole paikallishallintoa, vaan kuntatason päätökset tulevat keskushallinnolta.

Parlamentti koostuu 15 vaaleilla valitusta edustajasta sekä kuudesta senaattorista. Lisäksi läsnä ovat myös parlamentin puhemies ja korkeimman oikeuden presidentti, mutta heitä ei lasketa kansanedustajiksi..

Vaaleilla valitut edustajat valitaan yleisillä vaaleilla viiden vuoden välein. Äänioikeus on kaikilla vähintään 18-vuotiailla kansainyhteisön kansalaisilla, jotka ovat asuneet vakituisesti Saint Vincent ja Grenadiineilla vähintään 12 kuukautta.. Viimeisimmät vaalit pidettiin 2025. Ainoat edustajapaikkoja voittaneet puolueet olivat ULP ja NDP.. 

Senaattorit ja virkamiehet ovat kenraalikuvernöörin nimittämiä.

Parlamentti kokoontuu parlamenttitalossa, joka on aiemmin toiminut oikeustalona.

## Lähteet
Uuden edessä

**Uuden edessä** on Toivon kärki -nimisen ryhmän hyväntekeväisyysprojektina syntynyt kappale, joka julkaistiin 10.&nbsp;huhtikuuta 2020. Kappaleen tuotto lahjoitetaan Punaisen ristin kautta koronavirusepidemiasta kärsineiden auttamiseen Suomessa. Kappaleen on säveltänyt Lauri Tähkä ja sanoittanut Timo Kiiskinen. Kappaleen musiikkivideon on tuottanut Ville Juurikkala.

”Uuden edessä” on saavuttanut Suomen virallisen single- ja radiosoittolistojen toisen sijan.

## Osallistujat
Kappaleen tekoon on osallistunut yhteensä 90 artistia ja 60 muuta musiikin ammattilaista.

* Abreu
* Aki Tykki
* Ako Kiiski
* Aleksanteri Hakaniemi
* Alma
* Alpo Nummelin
* Anna Puu
* Anssi Kela
* Antti Ketonen
* Antti Lehtinen
* Arttu Peljo
* Arttu Wiskari
* Behm
* Brädi
* Chisu
* Cledos
* Costee
* Costello Hautamäki
* Dalia Porra
* Darude
* DJPP
* Elastinen
* Elias Kaskinen
* Ellinoora
* Eppu Kosonen
* Erin
* Eva & Manu
* F
* Gracias
* Gugi
* Haloo Helsinki!
* Hannu Korkeamäki
* Heikki Kytölä
* HesaÄijä
* Heviteemu
* Ida Paul
* Ilkka Alanko
* Ilkka Tolonen
* Ilkka Wirtanen
* Ilta
* Irina
* Jaakko Kääriäinen
* Janna
* Jannika B
* Jari Väyliö
* Jarkko Kumpulainen
* Jaron & Istala
* Jay Kortehisto
* Jenni Mustajärvi
* Jenni Vartiainen
* Jesse Markin
* Joel Melasniemi
* Jonna Tervomaa
* Jori Sjöroos
* Jouni Aslak
* Juha Kuoppala
* Jukka Eskola
* Jukka Immonen
* Jukka Poika
* Jurek
* Jussi Rainio
* JVG
* Kaija Koo
* Kalevi Louhivuori
* Kalle Lindroth
* Kalle Mäkipelto
* Kalle Torniainen
* Karri Koira
* Katri Helena
* Katri Ylander
* Knipi
* Kyösti Mäkimattila
* Lasse Enersen
* Lasse Kurki
* Lasse Piirainen
* Laura Närhi
* Laura Voutilainen
* Lauri Porra
* Lauri Tähkä
* Lenni-Kalle Taipale
* Leri Leskinen
* Lukas Leon
* Maarit
* Maija Vilkkumaa
* Mariska
* Matias Keskiruokanen
* Matti Mikkola
* Michael Monroe
* Mikael Gabriel
* Mikko Harju
* Mikko Kaakkuriniemi
* Mikko Kosonen
* Minna Koivisto
* Mira Luoti
* Nelli Matula
* Olavi Uusivirta
* OP Beats
* Osmo Ikonen
* Paleface
* Pasi ja Anssi
* PastoriPike
* Pauli Hanhiniemi
* Pete Parkkonen
* Pikku G
* Portion Boys
* Rafael Elivuo
* Redrama
* Reino Nordin
* Ressu Redford
* Riku Rajamaa
* Risto Asikainen
* Risto Niinikoski
* Risto Rikala
* Roope Salminen
* Rzy
* Saara Aalto
* Sakke Aalto
* Sami Yaffa
* Sami Kuoppamäki
* Sami Osala
* Sampo Haapaniemi
* Samu Haber
* Samuli Edelmann
* Samuli Sirviö
* Sanni
* Sara Siipola
* Seksikäs-Suklaa
* Sini Yasemin
* Skywalk
* Stig
* Suvi Teräsniska
* Svante Forsbäck
* Teleks
* Tero Palo
* Tero Sundell
* Tero Vesterinen
* Thomas Rönnholm
* Tido
* Timo Kiiskinen
* Timo Kämäräinen
* Timo Lassy
* Tippa
* Titta
* Tomi Saario
* Tommi Läntinen
* Toni Kulku
* Toni Wirtanen
* Tuukka Tuunanen
* Tuure Boelius
* Tuure Kilpeläinen
* Uniikki
* Vesala
* Vesta
* Viivi
* Vilma Alina
* Waltteri Torikka
* Younghearted


## Lähteet
Electronic Entertainment Expo 2019

**Electronic Entertainment Expo 2019** (lyh. **E3 2019**) oli kahdeskymmenesviides Electronic Entertainment Expo -tapahtuma.
Tapahtuman järjesti Entertainment Software Association (ESA) Los Angeles Convention Centerissä kesäkuun 11.–13. päivä vuonna 2019.

Keanu Reevesin esiintyminen *[[Cyberpunk 2077]]* -pelin esittelyssä muodostui internet-ilmiöksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut
Häggesböle

**Häggesböle** **kylä** sijaitsee 15 kilometriä Kirkkonummen keskustasta. Kylän nimi on esiintynyt historiallisissa lähteissä useissa muodoissa: *Heggisböle* (1540), *Heggesböle* (1544), *Heggelsböle* ja *Heggersböle* (1558), *Heggursböle* (1565) sekä *heggisböde*. Nimen alkuperä on todennäköisesti suomenruotsalaisessa henkilönnimessä Hägvidher ja jälkiosassa *böle* (suomeksi asuinpaikka, kylä).   

Historiallisten lähteiden mukaan Häggesbölessä on ollut kolme tilaa. Näiden kolmen tilan lisäksi kylään kuului Järsö-niminen tila. Kylä kuului Färje-booliin (verokuntaan) 1500-luvulla ja myöhemmin se nautti verovapauksista. Verottaja hankki kylän haltuunsa 1700-luvun lopulla. Häggesbölentien varrella on Vintervägträsket luonnonsuojelualue. Lisäksi kylässä sijaitsee kylätalo Bergåsa. Kylässä on aiemmin toiminut taiteilija Tarja Ahlstrandin ateljee, mainostoimisto, sähkötarvike- ja työliike sekä kyläkoulu, joka sittemmin siirrettiin viereiseen Friggesbyn kylään.    

## Kyläkoulu
Lisäksi eteläisen kirkkonummen ensimmäinen kansakoulu perustettiin vuonna 1881 Häggesbölen kylään,  kunnassa käytiin 1885 kiistaa kansakoulusta. Koulu oli toiminut siihen asti vuokratiloissa, mutta osa kuntalaisista halusi siirtää koulun Bergstadin kylään, jonne paikallinen maanomistaja oli luvannut lahjoittaa maata koulutontiksi. Asiasta valitettiin kuvernöörille, ja siitä käytiin vilkas keskustelu kuntakokouksissa koululaitoksen tarpeellisuudesta ja rahoituksesta. Osa kuntalaisista vastusti kansakouluja ja väitti, että ne ”tekevät ihmisistä vain puoliherroja (halvherrar), jotka eivät sovellu ruumiilliseen työhön", kun taas toiset puolustivat koulutusta välttämättömänä kaikille yhteiskuntaluokille.  Lopulta kunnalle lahjoitettiin maata Friggesbystä koulua varten ja koulu siirtyi sinne.
## Bergåsa
Häggesbölen kylässä sijaitsevan suomenruotsalaisen Järsö Uf:n (Järsön nuorisoseura) talon tiloja vuokrataan juhlakäyttöön. Siellä ovat viettäneet häitään muun muassa Amin Asikainen ja Nilüfer Syvämeri. Kylän harrastetoiminta tapahtuu pääsääntöisesti talolla. Bergåsan päiväkotitoiminta lopetettiin Friggesbyn kyläkoulun sulkemisen myötä.

### Sjöscoutkåren Porkala
Sjöscoutkåren Porkala (suomeksi Porkkalan Meripartiolippukunta) on 1990-luvun alussa perustettu meripartiolippukunta, joka toimii Kirkkonummella, Järsön nuorisoseuran yhteydessä.

### Nuorisoteatteri
Nuorisoteatteri täytti 20 vuotta vuonna 2020.

## Lähteet
Karen Nystrom

**Karen Nystrom** (s. 17. kesäkuuta 1969 Scarborough, Ontario, Kanada) on kanadalainen pääosin 1990-luvulla pelannut jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli hyökkääjä. Hän pelasi Kanadan naisten jääkiekkomaajoukkueessa kolmet maailmanmestaruuskilpailut, joista jokaisessa hänen joukkueensa saavutti kultaa. Nystrom pelasi myös vuoden 1998 talviolympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa, jonka loppuottelussa Kanada hävisi Yhdysvaltain joukkueelle.

Nystrom asuu Scarboroughissa, Ontariossa, Kanadassa.

## Lähteet
Lyndsay Wall

**Lyndsay Wall** (s. 12. toukokuuta 1985 Visalia, Kalifornia) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän voitti olympiahopeaa vuoden 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä ja pronssia vuoden 2006 talviolympialaisissa Torinossa sekä yhden MM-kullan 2005.

## Lähteet
Judy Diduck

**Judith Anne "Judy" Diduck** (s. 21. huhtikuuta 1966 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen 1980- ja 1990-luvuilla pelannut jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli puolustaja. Hän pelasi Kanadan naisten jääkiekkomaajoukkueessa neljät maailmanmestaruuskilpailut, joista jokaisessa hänen joukkueensa saavutti kultaa. Diduck pelasi myös vuoden 1998 talviolympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa, jonka loppuottelussa Kanada hävisi Yhdysvaltain joukkueelle.

Diduck asuu Sherwood Parkissa Kanadassa.

## Lähteet
Friggesby

**Friggesby** on kylä Kirkkonummella Porkkalantien varrella, noin kymmenen kilometriä kunnan keskustasta etelään.

## Friggesbyn kyläkoulu

Friggesbyn kyläkoulu on perustettu vuonna 1891. Friggesbyn koulun juuret ulottuvat vuoteen 1881, jolloin eteläinen Kirkkonummi sai ensimmäisen koulunsa Häggesböxlen Gabbelsissa. Häggesbölen korkeampi kansakoulu aloitti toimintansa 17. tammikuuta 1881, ja sen ensimmäinen oppilas oli 15-vuotias Eleonor Mathilda Johansson. Vuonna 1885 kunnassa käytiin kiistaa kansakoulun sijainnista. Ensimmäisenä opettajana toimi Elin Toll (o.s. Renvall),  hän toimi Häggesbölen ja myöhemmin Friggesbyn koulun opettajana yhteensä 36 vuoden ajan, vuodesta 1880 vuoteen 1916. Häntä pidettiin yhtenä Kirkkonummen pitkäaikaisimmista ja arvostetuimmista kansakoulunopettajista, jonka ”työssä yhdistyivät kärsivällisyys, rakkaus ja ymmärrys”. 
 

Koulu toimi alussa Häggesbölessä vuokratiloissa, mutta osa kuntalaisista halusi siirtää koulun Bergstadin kylään, jonne paikallinen maanomistaja oli luvannut lahjoittaa maata koulutontiksi. Päätöksestä valitettiin kuvernöörille, ja asiasta käytiin vilkas keskustelu kuntakokouksissa koululaitoksen tarpeellisuudesta ja rahoituksesta. Osa kuntalaisista vastusti kansakouluja ja väitti, että ne ”tekevät ihmisistä vain puoliherroja (halvherrar), jotka eivät sovellu ruumiilliseen työhön", kun taas toiset puolustivat koulutusta välttämättömänä kaikille yhteiskuntaluokille.  Koulu siirtyi vuonna 1894 uusiin tiloihin Järsössä ja vuonna 1916 Friggesbyn nykyiselle paikalle. Koulutalo on vanha keltainen puutalo, jossa on kaksi luokkahuonetta, ruokailuhuone, keittiö, veistosali, liikuntasali ja opettajanhuone. Alapihalla on urheilukenttä, joka toimii kyläläisten yhteisenä kokoontumispaikkana: kesällä siellä pelataan jalkapalloa ja talvella luistellaan.

Kun kunta tiedotti lakkauttavansa kyläkoulun järjestivät kyläläiset mielenosoituksia lakkauttamista vastaan. Lopulta kunta kuitenkin laukkautti Friggesbyn kyläkoulun toiminnan Porkkalanniemellä vuonna 2016. Kyläläiset ja vanhemmat hoitivat kenttää ja jäitä vielä hetken koulun lopetuksen jälkeenkin, mutta kunta myi rakennuksen huutokaupassa vuonna 2021 yksityishenkilöille.

## Friggesbyn lentokenttä

Friggesbyn kylän lähelle rakennettiin vuonna 1954 Porkkalan tukikohdan lentokenttä. Lentokenttä oli tarkoitettu suihkukoneille, ja kiitotietä käytti mm. MiG-15-hävittäjälaivue. Kiitotien pituus oli 2&nbsp;200 metriä, ja se oli päällystetty teräslevyillä sekä kestopäällysteellä.

Kenttäalueen reunoilla on yhteensä 33 betoniseinäistä suojaa ja seitsemän hiekkaseinäistä avointa suojaa, jotka ovat nykyisinkin löydettävissä. Alueelta löytyvät myös räjäytetty tiilirakennus sekä pellon keskellä sijaitseva suuri kaivo.

Lentokenttä ehti olla vain hetken käytössä, sillä jo vuonna 1955 Neuvostoliitto luovutti alueet takaisin Suomelle.

## Lähteet
Filatov

**Filatov** tai **Filatova** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

*Kuzma Filatov (1929–2008), karjalaissyntyinen neuvostoliittolainen poliitikko
*Marija Filatova (s. 1961), venäläinen Neuvostoliittoa edustanut telinevoimistelija ja olympiavoittaja
*Nikita Filatov (s. 1990), venäläinen jääkiekkoilija
*Tarja Filatov (s. 1963), suomalainen poliitikko, kansanedustaja ja työministeri 2000–2007 (SDP)
Brent Johnson

**Brent Spencer Johnson** (s. 12. maaliskuuta 1977 Farmington, Michigan) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti. Johnson pelasi urallaan yhteensä 309 NHL-ottelua St. Louis Bluesissa, Phoenix Coyotesissa, Washington Capitalsissa ja Pittsburgh Penguinsissa. Colorado Avalanche varasi hänet vuoden 1995 varaustilaisuudessa viidennellä kierroksella.

Johnsonin isä Bob Johnson ja isoisä Sid Abel olivat myös NHL-jääkiekkoilijoita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Moses Muurman

**Moses Muurman** (4. syyskuuta 1849 Vehkalahti – 25. elokuuta 1910 Hamina) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Moses Muurmanin vanhemmat olivat talollinen Erik Muurman ja Maria Ståhlberg ja puoliso vuodesta 1888 Maria Vogt. Muurman tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1867 ja määrättiin sieltä 1873 valmistuttuaan vänrikkinä palvelukseen 3. Novorossijskin rakuunarykmenttiin Pohjois-Kaukasiaan. Hänet määrättiin kouluttajaksi jalkaväen opetuspataljoonaan 1875–1876 ja ylennettiin luutnantiksi 1876, alikapteeniksi 1877 ja kapteeniksi 1879. Hän palveli vuodesta 1879 edelleen 3. Novorossijskin rakuunarykmentissä aina vuoteen 1881 asti, jolloin hänet siirrettiin pataljoonankomentajaksi 2. Turun tarkk’ampujapataljoonaan. Hän toimi myös pataljoonan 9. reservikomppanian päällikkönä vuonna 1883.

Muurman ylennettiin everstiluutnantiksi 1892 ja everstiksi 1900, jolloin hänestä tuli 6. Mikkelin tarkk’ampujapataljoonan komentaja. Kun pataljoona lakkautettiin 1902, Muurman siirrettiin seuraavan vuoden alussa 1. Brest-Litovskin linnoitusjalkaväkipataljoonan komentajaksi ja sitten 28. Itä-Siperian tarkk’ampujarykmentin komentajaksi. Rykmenttiään hän komensi Venäjän-Japanin sodassa, joutuen japanilaisten  sotavangiksi vuoden 1905 alussa. Hän vapautui sotavankeudesta saman vuoden syyskuussa, palasi Suomeen ja anoi vuoden lopulla eroa sotapalveluksesta. Se myönnettiin hänelle kenraalimajurina. Sotilasuransa jälkeen Muurman toimi venäjän kielen kääntäjänä Turun lääninhallituksessa 1906 ja Haminan raastuvanoikeudessa sekä senaatissa 1906–1910.

## Lähteet
Stepanov

**Stepanov**, naisilla **Stepanova**, on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

*Aleksandr Stepanov (s. 1979), venäläinen jääkiekkoilija
*Aleksandra Stepanova (s. 1995), venäläinen taitoluistelija
*Andrei Stepanov (s. 1979), virolainen jalkapalloilija
*Galina Stepanova, *Galina Prozumenštšikova* (1948–2015), venäläinen uimari ja olympiavoittaja
*Juri Stepanov (1933–2007), venäläinen korkeushyppääjä
*Maksim Stepanov (s. 1980), venäläinen riistamaaliampuja ja maailmanmestari
*Milan Stepanov (s. 1983), serbialainen jalkapalloilija
*Oleg Stepanov (1939–2010), neuvostoliittolais-venäläinen judoka ja olympiamitalisti
*Ortjo Stepanov (1920–1998), vienankarjalainen kirjailija
*Sergei Stepanov (s. 1984), moldovalainen saksofonisti ja vuoden 2010 euroviisuedustaja
*Varvara Stepanova (1894–1958), venäläinen avantgardetaiteilija 
*Veronika Stepanova (s. 2001), venäläinen maastohiihtäjä, taustaltaan kamtšadaali
*Viktor Stepanov (s. 1947), venäläinen poliitikko
*Vladimir Stepanov (1927–2022), neuvostoliittolainen diplomaatti ja tiedustelu-upseeri.
John Prine

**John Prine** (10. lokakuuta 1946 – 7. huhtikuuta 2020) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, joka esiintyi 1970-luvulta aina kuolemaansa saakka.

Postimiehenä toimineen John Prinen lauluääni ja folkahtava tyyli muistuttivat aluksi Bob Dylania niin, että veikkaukset hänestä ”seuraavana Dylanina” pikemminkin haittasivat kuin edistivät hänen muusikkouraansa. Prine sai levytyssopimuksen Atlantic Records -yhtiölle Kris Kristoffersonin myötävaikutuksella ja julkaisi countryvaikutteisen esikoisalbuminsa *John Prine* vuonna 1970. Albumin sanoituksia värittää Vietnamin sodan vastustus, etenkin morfiinikoukkuun ajautuneesta sotilaasta kertovassa balladissa ”Sam Stone” ja humoristisessa laulussa ”Your Flag Decal Won't Get You into Heaven Anymore”. Albumi valittiin vuonna 2005 hakuteokseen *[[1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään]]*. Vuonna 2012 se pääsi mukaan *[[Rolling Stone]]* -lehden kaikkien aikojen 500 parhaan albumin listaukseen.

Prine kuoli covid-19-tautiin huhtikuussa 2020.

## Diskografia
(Suluissa julkaisuvuoden jälkeen korkein sijoitus Yhdysvaltojen albumilistalla.)

### Studioalbumit

* *John Prine* (1971, #55)
* *Diamonds in the Rough* (1972, #148)
* *Sweet Revenge* (1973, #135)
* *Common Sense* (1975, #66)
* *Bruised Orange* (1978, #116)
* *Pink Cadillac* (1979, #152)
* *Storm Windows* (1980, #144)
* *Aimless Love* (1984, ei sijoitusta)
* *German Afternoons* (1986, ei sijoitusta)
* *The Missing Years* (1991, ei sijoitusta)
* *A John Prine Christmas* (1993, ei sijoitusta)
* *Lost Dogs and Mixed Blessings* (1995, #159)
* *In Spite of Ourselves* (1999, #197)
* *Souvenirs* (2000, ei sijoitusta)
* *Fair & Square* (2005, #55)
* *Standard Songs for Average People* (2007, ei sijoitusta)
* *For Better, Or Worse* (2016, #30)
* *The Tree of Forgiveness* (2018, #5)

### Livealbumit
* *John Prine Live* (1988, ei sijoitusta)
* *Live on Tour* (1997, ei sijoitusta)
* *In Person & On Stage* (2010, #85)
* *Singing Mailman Delivers* (2011, #94)
* *September '78* (2015, ei sijoitusta)
* *Live at the Other End Dec. 1975 (2021, ei sijoitusta)

===Kokoelma-albumit===
* *Prime Prine: The Best of John Prine* (1976, #196)
* *Great Days: The John Prine Anthology'' (1993, ei sijoitusta)

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Teodor Carl Josef Hästesko af Målagård

**Teodor Carl (Karl) Josef Hästesko af Målagård** (28. syyskuuta 1817 Lemu – 12. heinäkuuta 1878 Naantali) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Hästeskon vanhemmat olivat everstiluutnantti Bernt Fredrik Hästesko af Målagård ja Brita Carolina von Willebrand. Hästesko tuli ylioppilaaksi Turussa 1834, seuraavana vuonna hänet ylennettiin porte-épée-vänrikiksi 9. suomenmaalaiseen linjapataljoonassa ja vuonna 1837 vänrikiksi, jolloin hänet määrättiin palvelukseen Velikije Lukin jääkärirykmenttiin. Hästesko ylennettiin 1838 aliluutnantiksi ja siirrettiin seuraavana vuonna Galitšin jääkärirykmenttiin. Luutnantiksi hän yleni 1840 ja sai siirron 2. tarkk’ampujapataljoonaan 1844. Alikapteeniksi Hästesko ylennettiin 1845, kapteeniksi 1850 ja majuriksi 1855, jolloin hänet siirrettiin 3. reservitarkk’ampujapataljoonaan. Seuraavana vuonna Hästesko määrättiin 2. tarkk’ampujapataljoonan komentajaksi ja vuonna 1857 4. tarkk’ampujapataljoonan komentajaksi. Everstiluutnantiksi Hästesko yleni 1861. Vuonna 1863 hänestä tuli ensin 10. suomenmaalaisen linjapataljoonan komentaja ja sitten Viipurin jalkaväkirykmentin komentaja. Hänet ylennettiin everstiksi 1864, eron sotapalveluksesta hän sai kenraalimajurina maaliskuussa 1871. Kultarannan kartanon Naantalissa omistanut Hästesko edusti sukuaan valtiopäivillä 1863–1864 ja 1872.

## Lähteet
Aisen Nikolajev

**Aisen Nikolajev** (, s. 22. tammikuuta 1972 Leningrad) on sahalainen poliitikko ja Venäjän federaatioon kuuluvan Sahan tasavallan neljäs presidentti. Hänet nimitettiin virkaa tekeväksi presidentiksi toukokuussa 2018, ja varsinaiseksi presidentiksi syksyllä. Ennen presidentiksi tuloaan Nikolajev toimi Jakutskin pormestarina 2012–2017.

## Lähteet
Viktor Ernst Fredrik Munck af Fulkila

**Viktor Ernst Fredrik Munck af Fulkila** (31. lokakuuta 1867 Aral-järven alue, Venäjä – 11. marraskuuta 1929 Tallinna, Viro) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Viktor Ernst Fredrik Munck af Fulkilan vanhemmat olivat kontra-amiraali Alexander Munck af Fulkila ja Helena Fredrika Catharina Juliana Helmcke ja puoliso vuodesta 1898 Rosa Langhammer. Munck toimi sotilasuransa alussa konduktöörinä Venäjän laivaston teknillisessä opistossa. Opiston jälkeen vuonna 1888 hänet ylennettiin aliluutnantiksi laivaston tykistöön. Luutnantiksi hän yleni 1893 ja palveli avomeritykkivene Otvažnyin tykistöupseerina matkalla Kronstadtista Tyynellemerelle 1894. Hänet ylennettiin alikapteeniksi 1896 ja hän toimi 1897 vanhempana tykistöupseerina panssarilaiva Imperator Nikolai I:llä Välimerellä. Jäseneksi merivoimien tykistökokeiden suunnittelukomiteaan Munck valittiin 1898, missä tehtävässä hän toimi aina vuoteen 1906 saakka. Kapteeniksi Munck ylennettiin 1904 ja määrättiin vanhemmaksi tykistöupseeriksi panssaripatterilaiva Pervenetsille 1906 ja edelleen samanan vuonna koulutuspäällikön apulaiseksi Itämeren laivaston tykistökoulutusosastoon. Tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 1913. Vuonna 1907 Munck ylennettiin everstiluutnantiksi ja määrättiin lippukomentajan tykistöupseeriksi tykistöharjoituseskaaderin esikuntaan. Everstiksi hän yleni 1911. Munck toimi loppuvuodesta 1913 vuoteen 1914 Itämeren laivanrakennustöiden tykistöosaston vastaavana johtajana, merkittynä 2. Baltian meriekipaasin upseeriluetteloihin. Eron sotapalveluksesta hän sai kenraalimajurina vuonna 1917.

## Lähteet
Thérèse Brisson

**Thérèse Anne Brisson** (s. 5. lokakuuta 1966 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalainen 1980-, 1990- ja 2000-luvuilla pelannut jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli puolustaja. Hän pelasi Kanadan naisten jääkiekkomaajoukkueessa seitsemät maailmanmestaruuskilpailut, joista kuudessa hänen joukkueensa saavutti kultaa. Brisson pelasi myös olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa kahdesti saavuttaen ensin 1998 hopeaa Naganossa ja sitten 2002 kultaa Salt Lake Cityssä.

Brisson asuu Mississaugassa, Ontariossa, Kanadassa.

## Lähteet
Baltasar Gracián

**Baltasar Gracián y Morales** (1500-luvun lopulla – 1658) oli espanjalainen kirjailija ja jesuiittapappi. Hän toi espanjalaiseen proosaan, samoin kuin Luis de Góngora runouteen, *[[estilo culto]]n*. Graciánin teos *La agudezza y arte de ingegno* (1649), jossa hän esitti mielipiteitään, oli 1600-luvun loppupuoliskolla maun lakikirja. Graciánin teoksien sisällys oli arvokasta, ja ne levisivät laajalle mutta vaikuttivat epäedullisesti keinotekoisella tyylillään. Hänen teoksistaan esimerkkejä ovat *El heroé* (1637), *Oraculo manual*, *El discreto* (1646), *El criticon* (1650–1664).

## Suomennetut teokset
**Viisauden käsikirja: kolmesataa sääntöä maailmanviisautta*; suom. Sirkka Salomaa Arthur Schopenhauerin saksannoksesta *Hand-orakel und Kunst der Weltklugheit*, WSOY 1950
**Viisauden käsikirja* (*Oráculo manual y arte de prudencia*), suom. Tyyni Tuulio, WSOY 1954
**Maallisen viisauden käsikirja* (*Oráculo manual y arte de prudencia*), suom. Annikki Suni, WSOY 1994 
**Sankarin taskupeili*, valikoima, espanjankielisistä alkuteoksista *El heroe*, *El criticon*, *Agudeza y arte de ingenio* ja *El discreto*  suomentanut Tarja Härkönen, WSOY 1996

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hely Pietilä

**Hely Kaarina Kiemunki** (o.s. **Pietilä**, s. 6. kesäkuuta 1934 Sysmä) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälajit olivat 80 metrin aitajuoksu, kuulantyöntö ja viisiottelu. Hän edusti aktiiviurallaan Lahden Ahkera ja Tervakosken Patoa.

Pietilä voitti viisiottelussa Suomen-mestaruuden 1955 ja 1956 sekä saavutti SM-pronssia 1954. Kuulantyönnössä hän sai SM-kultaa 1956 sekä hopeaa 1954 ja 1955. 80 metrin aitajuoksussa hän saavutti SM-pronssia 1955 ja 1956. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän oli kuulantyönnössä kolmas 1965. Hän sijoittui maaottelun kuulakilpailussa toiseksi Boråsissa 1956 sekä kolmanneksi Eskilstunassa 1954 ja Valkeakoskella 1955.

Pietilän ennätys 80 metrin aitajuoksussa on 12,9 (1955), kuulantyönnössä 12,76 (hallissa 1955) ja viisiottelussa 2754 (1956).

## Lähteet
Ferdinand Gregorovius

**Ferdinand Gregorovius** (1821–1891) oli saksalainen historioitsija ja runoilija. Tärkeimmät historialliset teokset ovat *Geschichte der Stadt Rom im Mittelalter* (1859–1873), *Geschichte des römischen Kaisers Hadrian* (1884), *Die Grabmäler der römischen Päpste*, *Lucrezia Borgia* (1875), *Urban VIII im Widerspruch zu Spanien* (1879), *Geschichte der Stadt Athen im Mittelalter* (1889). Runoteoksista huomattavia ovat *Der Tod des Tiberius* (murhenäytelmä, 1851), *Euphorion* (1891), *Gedichte* (1892).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Georgios Monakhos

**Georgios Monakhos** (, ”Georgios Munkki”) eli **Georgios Hamartolos** () oli bysanttilainen kronikoitsija. Hän kirjoitti keisari Mikael III:n aikana (842–867) ”maailmankronikan”, joka alkaa Aadamista ja ulottuu vuoteen 842 jaa. mutta johon myöhemmin on lisätty useita jatkoja (pisimmälle ulottuva vuoteen 1143). Munkkeja varten ja luostarihenkeen toimitetulla teoksella on ollut suunnattoman suuri vaikutus, sillä se on ollut myöhemmän bysanttilaisen kronikkakirjallisuuden perustana ja on levittänyt historiallisen tietämyksen ensi alkeet slaavilaiseen maailmaan. Teoksen on julkaissut Carl de Boor 1904.

## Lähteet