open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Michelle Phillips

**Michelle Phillips** (s. 4. kesäkuuta 1944) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä.

Phillips syntyi nimellä **Holly Michelle Gilliam** Kalifornian Long Beachilla. Hän tuli 1960-luvulla kuuluisaksi The Mamas & the Papas -kokoonpanon jäsenenä. Hän meni 31. joulukuuta 1962 naimisiin tulevan yhtyetoverinsa John Phillipsin kanssa ja sai Chynna-tyttären (s. 1968), mutta erosi vuonna 1970. Phillips oli mukana kirjoittamassa mm. yhtyeen hittejä "Creeque Alley" ja "California Dreamin'". 

Phillipsin vuodet The Mamas & the Papasissa olivat ajoittain ongelmallisia, ja vuonna 1966 hän joutui joksikin aikaa jopa erotetuksi yhtyeestä. Hänen avioliiton ulkopuolinen rakkaussuhteensa Denny Dohertyyn paljastui, ja Phillipsin aloitettua suhteen myöhemmin Gene Clarkin kanssa John Phillips ei suostunut enää esiintymään vaimonsa kanssa.

Phillips erotettiin kesäkuussa 1966 ja korvattiin tilapäisesti Jill Gibsonilla. Phillips kutsuttiin kuitenkin takaisin jo elokuussa. Yhtye hajosi heinäkuussa 1968. Vuonna 1970 Phillips esitti taustalaulut Leonard Cohenin keikalla, ja samoihin aikoihin hän solmi kahdeksan päivää kestäneen avioliiton näyttelijä Dennis Hopperin kanssa. Phillips on myöhemmin kommentoinut tapausta huumorimielellä ja luonnehtinut noita kahdeksaa päivää mm. hänen elämänsä onnellisimmiksi. 

Vuonna 1973 Phillips lauloi Cheech & Chongin listahitillä "Basketball Jones". Hän sai vuonna 1975 sooloartistina levytyssopimuksen A&M Recordsilta, ja ensimmäinen oma albumi *Victim of Romance* ilmestyi vuonna 1977. Hän oli vuosina 1978–1980 naimisissa Robert Burchin kanssa. Hän sai vuonna 1982 toisen lapsensa Austin Hinesin. Omaelämäkerta *California Dreamin': The True Story of the Mamas and the Papas* julkaistiin vuonna 1986. Vuonna 1987 Phillips lauloi taustat Belinda Carlislen listaykköshitillä "Heaven Is a Place on Earth". Hän oli läheinen ystävä Sharon Tatelle, Abigail Folgerille, Jay Sebringille ja Wojciech Frykowskille, jotka kaikki murhattiin Charles Mansonin "Perheen" uhreina 9. elokuuta 1969. 

Phillipsillä on ollut tähän päivään saakka useita rooleja elokuvissa ja televisiossa. Hän jäi 19. tammikuuta 2007 The Mamas & the Papasin viimeiseksi elossa olevaksi vakituiseksi jäseneksi Denny Dohertyn kuoltua Mississaugassa.
Denny Doherty

**Dennis Gerrard Stephen "Denny" Doherty** (29. marraskuuta 1940 – 19. tammikuuta 2007) oli kanadalainen laulaja-lauluntekijä. Hän tuli 1960-luvulla tunnetuksi The Mamas & the Papas -yhtyeen jäsenenä. 

Doherty syntyi Halifaxissa, Nova Scotiassa, ja aloitti uransa teini-ikäisenä rock-yhtyeessä The Hepsters. Sen jälkeen hän lauloi folk-yhtyeessä The Colonials, josta tuli myöhemmin The Halifax Three. Yhtyeestä tuli melko suosittu Kanadassa, ja se julkaisi Yhdysvaltoihin siirtymisensä jälkeen kaksi LP-levyä vuonna 1963. Yhtyeen hajottua Doherty perusti folkrock-yhtyeen The Mugwumps, jossa lauloi myös Cass Elliot. Lyhytikäiseksi jääneen yhtyeen jälkeen Doherty liittyi The Journeymen -yhtyeeseen; Elliot liittyi siihen vähän myöhemmin, minkä jälkeen yhtye muutti nimensä The Mamas & the Papasiksi.

Dohertylla oli vuonna 1965 suhde yhtyetoveri Michelle Phillipsin kanssa, ja tämän paljastuttua Phillipsin miehelle John Phillipsille Michelle erotettiin tilapäisesti vuonna 1966. The Mamas & the Papas hajosi vuoteen 1969 mennessä. Dohertyllä oli vielä The Mamas & the Papasin hajoamisen jälkeen läheiset suhteet entiseen yhtyetoveriinsa Cass Elliotiin. Tämän kuoltua sydänkohtaukseen vuonna 1974 hän osallistui yhtyeen muiden jäsenten ohella laulajattaren hautajaisiin.

Doherty aloitti soolouransa vuonna 1971, mutta pettyi levyjensä myyntiin ja alkoi keskittyä tekemään uraa näyttelijänä. Hän esiintyi John Phillipsin Broadway-musikaalissa, juonsi kanadalaista television musiikkiohjelmaa vuonna 1978, sekä näytteli televisiosarjassa *Atlantic Summer*.

Vuosina 1982–1986 Doherty esiintyi John Phillipsin kanssa uudelleen muodostetun The Mamas & the Papasin mukana. Sen jälkeen hän palasi näyttelijän uralleen, jolla saavuttikin Kanadassa menestystä.

Doherty kuoli 66-vuotiaana kotonaan Mississaugassa, Ontariossa. Hän oli saanut munuaisvaurion selvittyään vaikeasta vatsa-aortanpullistumaleikkauksesta. Hänellä oli kolme lasta: yksi lyhyestä ensimmäisestä avioliitosta sekä kaksi toisesta avioliitosta Jeannetten kanssa, joka kesti kaksikymmentä vuotta aina vaimon kuolemaan 1998 saakka.

## Televisiosarjat

## Lähteet
John Phillips (muusikko)

**John Edmund Andrew Phillips** eli **Papa John** (30. elokuuta 1935 Parris Island, Etelä-Carolina – 18. maaliskuuta 2001) oli yhdysvaltalainen muusikko, joka tuli tunnetuksi The Mamas & the Papasin jäsenenä.

## Yhtyeet
Phillipsin ensimmäinen menestynyt yhtye oli folk-yhtye The Journeymen. Sen hajottua luoviin erimielisyyksiin Phillips perusti yhtyeen The New Journeyman, jossa oli mukana hänen vaimonsa Michelle. Yhtyeeseen liittyivät myöhemmin Denny Doherty ja Cass Elliot. Yhtye otti nimekseen The Mamas & the Papas ja se nousi suureen suosioon vuosina 1965–1968. Phillips oli yhtyeen pääasiallinen lauluntekijä, ja hän kirjoitti myös Scott McKenzien hitin "San Francisco (Be Sure To Wear Flowers In Your Hair)" (1967).

## Sooloura
Phillipsin ensimmäinen sooloalbumi *Wolfking of L.A* ilmestyi vuonna 1970. Hän vietti vuonna 1981 kuukauden vankeudessa huumausaineisiin liittyneestä rikoksesta tuomittuna ja julkaisi 1986 menestyskirjana omaelämäkertateoksensa *Papa John*. Hän oli mukana kirjoittamassa Beach Boysin listaykköshittiä "Kokomo".

## Yksityiselämä
Monien lähteiden mukaan John Phillips oli yksi aikansa musiikkipiirien vaikuttajia, ja oli samoissa piireissä tai tunsi monia viihdealan Beverly Hillsin huippuja, kuten Beach Boysin Dennis Wilson, Jay Sebring, Sharon Tate, Roman Polanski, musiikkialalle haluava Charles Manson, Anita Pallenberg ja Robert Evans.     Eräs lähde mainitsee Phillipsin/Cassidyn piirin, ja että Phillips ja The Mamas and the Papasin Donny Doherty olisi olleet kutsutut Sharon Taten viimeisiksi jääneisiin juhliin. 

### Perhe
Phillipsille suoritettiin maksansiirto vuonna 1992. Hän kuoli Los Angelesissa sydänvikaan 65-vuotiaana, ja postuumisti julkaistiin albumi *Phillips 66*.

Phillips eli vuosina 1962–1970 avioliitossa yhtyetoverinsa Michelle Phillipsin kanssa. Hän oli elämänsä aikana neljästi naimisissa ja sai viisi lasta:

* Jeffrey Phillips
* näyttelijä Mackenzie Phillips
* laulaja, näyttelijä Chynna Phillips (lauluyhtye Wilson Phillipsin jäsen)
* Tamerlane Phillips
* näyttelijä, malli, laulaja Bijou Phillips

## Lähteet
David Almond

**David Almond** (s. 15. toukokuuta 1951 Felling, Tyne ja Wear, Englanti) on brittiläinen kirjailija. Hänet tunnetaan ennen kaikkea nuortenkirjailijana, mutta hän on kirjoittanut myös aikuisille. Omien novellikokoelmien lisäksi Almondin novelleja on julkaistu lehdissä sekä antologioissa. Hänen ensimmäinen nuortenkirjansa, *[[Nimeni on Skellig]]*, voitti Carnegie-mitalin ja Whitbread-palkinnon vuoden parhaana lastenkirjana. Myös vuoden 2003 *[[Tulennielijät]]* voitti lastenkirjallisuuden Whitbread-palkinnon.

## Teoksia
* *[[Sleepless Nights]]* (novelleja aikuisille 1985)
* *[[A Kind of Heaven]]* (novelleja aikuisille 1997)
* *[[Nimeni on Skellig]]* (*Skellig* 1998, suom. Kaisa Kattelus 2000)
* *[[Pimeän peli]]* (*Kit’s Wilderness* 1999, suom. Kaisa Kattelus 2001)
* *[[Taivassilmä]]* (*Heaven Eyes* 2000, suom. Kaisa Kattelus 2002)
* *[[Tiikerisydän]]* (*The Secret Heart* 2001, suom. Kaisa Kattelus 2003)
* *[[Wild Girl, Wild Boy]]* (näytelmä 2001)
* *[[Tulennielijät]]* (*The Fire Eaters* 2003, suom. Kaisa Kattelus 2005)
* *[[Kate, the Cat and the Moon]]* (2004, kuvittanut Stephen Lambert)
* *[[Clay]]* (2005)
* *[[Naakkakesä]]* (*Jackdaw Summer* 2008, suom. Kaisa Kattelus 2010)

## Aiheesta muualla
* Almondin viralliset kotisivut
Günther Bechem

**Karl-Günther Bechem** alias **Bernd Nacke** (21. joulukuuta 1921 Hagen – 3. toukokuuta 2011 Hagen) oli saksalainen kilpa-autoilija. Hän kilpaili Formula&nbsp;1&nbsp;-sarjassa kausilla 1952 ja 1953.

Bechem kilpaili urheiluautoilla ennen Formula 1 -sarjaa. Ensimmäinen kilpailu F1:ssä oli Saksan Grand Prix 1952, johon hän osallistui Bernd Nacke -nimellä. Tuolloin hän ajoi BMW:n autoa. Kilpailu päättyi keskeytykseen, eikä hän kyseisenä vuonna enää osallistunut F1-kilpailuihin. Seuraavan vuoden Saksan GP:ssä Bechem oli taas mukana. Tällä kertaa hän kilpaili omalla nimellään, mutta kilpailu päättyi keskeytykseen. Kilpailussa hän ajoi AFM:n autoa. Kilpailu jäi Bechemin F1-uran viimeiseksi.

Bechem F1-uran saldoksi jäi kaksi kilpailua, mutta yhtään pistettä hän ei saavuttanut.

Vuonna 1954 Bechem kolaroi rajusti kilpaillessaan Carrera Panamericanassa. Vaikka hän toipui saamistaan vammoistaan, hän ei enää koskaan kilpaillut näin korkealla sarjatasolla.

## Formula 1 -tulokset

## Lähteet
Henry Lee Lucas

**Henry Lee Lucas** (23. elokuuta 1936 – 12. maaliskuuta 2001) oli yhdysvaltalainen sarjamurhaaja, joka väitti murhanneensa jopa 600 ihmistä vuosina 1975–1983. Hänen kuitenkin todettiin murhanneen ainakin 175 ihmistä kahdeksan vuoden aikana. Hänellä oli suhde ja hän myös murhasi ihmisiä Ottis Toole -nimisen rikollisen kanssa.

Teini-ikäisenä hän alkoi tappaa eläimiä ja sekaantua niihin.

Kun Lucas pidätettiin Texasissa, viranomaiset päättivät satojen murhien tutkinnan hänen tunnustustensa perusteella. Lucas tuomittiin 11 ihmisen murhasta, ja yhdestä niistä hän sai kuolemantuomion. 

Kuolemantuomio muutettiin elinkautiseksi vuonna 1998 sen jälkeen, kun sanomalehti oli selvittänyt kuinka epätodennäköistä Lucasin tunnustusten todenmukaisuus oli ja Texasin oikeuskanslerin tutkimus tuli siihen tulokseen, että tämä oli tunnustanut valheellisesti. 

Lucas kuoli vankilassa 12. maaliskuuta 2001.

## Katso myös
* Henry Lee Lucas – sarjamurhaaja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The Productive Power of Confessions of Cruelty
Jim Corr

**James Steven Ignatius ”Jim” Corr** (s. 31. heinäkuuta 1964 Dundalk) on irlantilainen kitaristi ja kosketinsoittaja. Hän on The Corrsin vanhin ja ainoa miespuolinen jäsen.

Corrilla on vuonna 2006 syntynyt poika vuoden 2002 Miss Northern Irelandin Gayle Williamsonin kanssa. He kuitenkin erosivat jo puoli vuotta poikansa syntymän jälkeen.

Corr on 9/11-totuusliikeen jäsen. Hän toimittaa verkkosivustoa, jossa hän kirjoittaa uudesta maailmanjärjestyksestä, johon sisältyy käsitys siitä, että syyskuun  11. päivän iskut 2001 oli  sisäpiirin tekoa Jossain vaiheessa syyskuussa 2015 kaikki salaliittoon liittyvä sisältö poistettiin hänen sivustostaan ja URL-osoite alkoi ohjata Corrsin omille kotisivustolle. Osama bin Ladenin kuoleman jälkeen toukokuussa 2011 Corr väitti, että bin Laden oli tosiasiallisesti kuollut 10 vuotta aikaisemmin vuonna 2001.

## Lähteet
Caroline Corr

**Caroline Georgina Corr** (s. 17. maaliskuuta 1973) on irlantilainen muusikko, joka tunnetaan The Corrsin rumpalina. Hän lisäksi soittaa bodhránia sekä pianoa ja laulaa taustoja. 

Corr meni elokuussa 2002 naimisiin pitkäaikaisen poikaystävänsä Frank Woodsin kanssa. Heillä on kolme lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Haastattelu 2022
Bill Brack

**William Brack** (s. 26. joulukuuta 1935 Toronto, Ontario, Kanada) on entinen kilpa-autoilija.

Brack osallistui Formula 1 -sarjaan kausilla 1968, 1969 ja 1972. Hän kilpaili Lotuksen ja BRM:n autoilla kaiken kaikkiaan kolmessa kilpailussa. Brack osallistui pelkästään Kanadan Grand Prix -kilpailuihin. Hän ei saavuttanut lyhyellä F1-urallaan yhtään MM-pistettä.

F1:n jälkeen Brack menestyi Formula Atlantic -sarjassa 1970-luvun puolessavälissä ja voitti Kanadan Formula Atlantic -mestaruuden kolmesti peräkkäin vuosina 1973, 1974, 1975. Tämän jälkeen Brack vetäytyi kilpa-autoilusta.

## Formula 1 -tulokset

## Lähteet
Steve Alten

**Steve Alten** (s. 21. elokuuta 1959 Philadelphia) on yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten *Meg*-romaanisarjastaan, joka kuvaa suurten Megalodon-haiden selviytymistä. 

## Teokset

**Megalodon-sarja**

* *Meg: A Novel of Deep Terror* (1997, suom. *MEG – syvyyksien kauhu*)
* *The Trench* (1999)
* *Meg: Primal Waters* (2004)
* *Meg: Hell's Aquarium*  (2008)

**Domain**

* *Domain* (2001, suom. *Mayojen testamentti*)
* *Resurrection* (2004, suom. *Mayojen testamentti - ylösnousemus*)

**Goliath**

* *Goliath* (2002)

**Muut romaanit**

* *The Loch* (2005)
* *The Shell Game* (2008) 

## Aiheesta muualla
* Megsite.com
Bellerofon

**Bellerofon** (; ) oli kreikkalaisen mytologian suurimpia sankareita ja hirviöiden lyöjiä ennen Heraklesta. Hänen suurin saavutuksensa oli Khimairan, pedon, jolla oli leijonan pää, vuohen ruumis ja käärme häntänään, tappaminen.

Bellerofonin tarina alkoi karkotuksella maanpakoon murhattuaan veljensä. Hakiessaan sovitusta teolleen hän saapui Proitoksen, Tirynsin kuninkaan, luokse, joka asemansa perusteella puhdisti tämän rikoksestaan. Kuninkaan vaimo kuitenkin iski silmänsä tähän, ja tultuaan torjutuksi syytti tätä yrityksestä maata hänet väkisin. Proitos ei kuitenkaan uskaltanut tappaa vierastaan, joten hän lähetti Bellerofonin kuningas Iobateksen, appensa, puheille mukanaan sinetöity viesti, jossa pyydettiin tappamaan sen kantaja. Bellerofonin saavuttua perille Iobates kestitsi häntä yhdeksän päivää ennen kuin avasi viestin. Hänkin kuitenkin pelkäsi erinyiden kostoa, jos hän murhaisi vieraansa, joten hän lähetti tämän suorittamaan mahdotonta tehtävää: tappamaan Khimaira Kaarian maakunnassa.

## Pegasoksen sieppaus
Lyykialainen selvinnäkijä Polyidos kertoi Bellerofonille, että tämän tarvitsisi tehtäväänsä Pegasoksen. Onnistuakseen saamaan tämän avukseen, Polyidos käski Bellerofonin nukkua Pallas Athenen temppelissä. Unessa Athene asetti kultaiset suitset hänen viereensä ja käski hänen uhrata Poseidonille, hevosten kesyttäjälle.

Bellerofon teki kuten hänen oli käsketty, ja löydettyään Pegasoksen Korintista Peirenen lähteen luota kuten Polyidos oli sanonut, hän suitsi tämän ja lensi sinne, missä Khimairan oli kerrottu olevan.

## Khimairan lyöminen
Khimairan lyömisestä on kaksi eri versiota. Pegasos on mukana versiossa, jossa hän surmasi Khimairan ampumalla sen nuolillaan korkealta Pegasoksen selästä. Sen sijaan toinen kuvaus ei mainitse Pegasosta lainkaan, ja siinä Bellerofon sitoi keihääseensä suuren lyijykappaleen, jonka hän sai tungettua Khimairan kurkkuun, ja tämän kuuma hengitys sulatti sen tukehduttaen Khimairan.

Bellerofon palasi voitokkaana Iobateen luokse, joka pettyneenä epäonnistumisestaan lähetti tämän uusiin haasteisiin: taistelemaan solymilaisia, amatsoneja ja lopuksi palkkaamiaan lyykialaisia vastaan. Bellerofon löi kuitenkin heidät kaikki, jolloin Iobates huomattuaan, kuinka toivotonta oli yrittää tappaa tätä, antoi tälle tyttärensä puolisoksi tehden hänestä samalla kruununperijänsä. He saivat lapset Isandros, Hippolokhos ja Laodamia.

Samalla kun Bellerofonin maine kasvoi, kasvoi myös hänen hybriksensä. Hän päätti nousta taivaaseen Pegasoksen selässä, mutta Zeus lähetti paarman puremaan Pegasosta, joka heitti ratsastajansa selästään. Bellerofon eli loppuelämänsä raajarikkona.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Franz Werfel

**Franz Werfel** (10. syyskuuta 1890 Praha, Böömi – 26. elokuuta 1945 Beverly Hills, Kalifornia, Yhdysvallat) oli itävaltalais-böömiläinen proosakirjailija, näytelmäkirjailija ja runoilija. Hän kirjoitti saksaksi.

Werfel tutustui Alma Mahleriin Wienissä ensimmäisen maailmansodan aikana. He asuivat yhdessä vuosia ennen kuin avioituivat 1929. He joutuivat lähtemään 1938 maanpakoon ja 1940 Yhdysvaltoihin, sillä Werfel oli syntyperältään juutalainen.

Werfel toimi Leipzigissa kustannustoimittajana ja oli ekspressionistisen runouden edustajia ja edistäjiä. Hän lähti maanpakoon 1938 ja Yhdysvaltoihin 1940. Hänen läpimurtoteoksensa oli romaani *Verdi*, joka ilmestyi 1924. Joissakin romaaneissa, kuten *Luokkakokous* (1928) näkyy psykoanalyysin vaikutus. Romaani *Neljäkymmentä päivää Musa Daghilla* (1933) kertoo armenialaisten kohtalosta Turkissa. Menestysteos oli 1941 ilmestynyt *[[Bernadetten laulu (romaani)|Bernadetten laulu]]*, joka on kiitollisuudenosoitus pelastumisesta. Hän kirjoitti myös näytelmiä.

## Suomennetut teokset
* *[[Bernadetten laulu (romaani)|Bernadetten laulu]]*, suom. Kyllikki Sutinen, Helsinki: Fennia 1949
* *Kirje naisen käsialalla*, suom. Oili Suominen, Jyväskylä: Atena 2004 
* *Kuoleman voittaja* (*Der Tod des Kleinbürgers*, 1928), suom. Anna Leivo, 1928
* *Kuulkaa Herran ääntä*, 1–2 (*Höret die Stimme*, 1937); suom. V. Hämeen-Anttila, 1938
* *Luokkakokous, kertomus nuoruudenrikoksesta*, suom. J. A. Hollo, 1930
* *Neljäkymmentä päivää Musa Daghilla*, romaani, 1–3; suom. V. Hämeen-Anttila, 1935
* 
* *Verdi, oopperan romaani* (*Verdi. Roman der Oper*, 1924), suom. Kyllikki Hämäläinen, 1949
;Näytelmiä
* *Juarez ja Maximilian* (*Juarez und Maximilian*, 1924)
* *Paavali ja juutalaiset* (*Paulus unter den Juden*, 1926)
* *Jakobovski ja eversti* (*Jakobowsky und der Oberst*, 1944)
;Novelleja
* Hotellinportaat, teoksessa *Aikamme parhaita rakkauskertomuksia*, toim. Erkki Reenpää, Helsinki: Otava 1954, 2.p. 1965 
* Pieneläjän kuolema, teoksessa: *Yhdeksäs hyvää yötä"!: hetki lepoa kunnes nukutte*, toim. V. Hämeen-Anttila, Hämeenlinna: Arvi A. Karisto 1942
;Runo
* Puhtauden rukous, suom. Uuno Kailas, teoksissa:
** *Kaunis Saksa: sarja saksalaista lyriikkaa*, suom. Uuno Kailas, Porvoo WSOY 1924
** *[[Maailmankirjallisuuden kultainen kirja|Saksan kirjallisuuden kultainen kirja]]*, toim. Rafael Koskimies, Porvoo: WSOY, 1930

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lauri Viljanen : Eräs uuden vuosisadan runoilija. Franz Werfel, Helsingin Sanomat, 05.02.1928, nro 35, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Rafaello

**Rafaello** voi tarkoittaa

*italialaista taiteilijaa Rafaelia
*kuvittellista *[[Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat]]* -hahmoa Raphaelia
Sally Altschuler

**Sally Altschuler** (s. 1953) on tanskalainen lasten- ja nuortenkirjailija. Häneltä on suomennettu *Zone 5* -sarjan teoksia.  

## Teoksia

* *Jordens salt*, 1993. 
* *Begyndelsen*, 1994. 
* *Psykocyber*, 1994.
* *Manilagaleonen*, 1996. 
* *Blind makker*, 1997.
* *Evelyn med de smukke øjne*, 1998
* *Den anden kind*, 1999. 
* *Da Tudse blev træt*, 2000
* *Hvordan man får sin kamel til tandlægen*, 2000.
* *Venner ved verdens ende*, 2001.
* *Der er noget i vejen*, 2001.
* *Verdens navle*, 2003. 
* *De magiske briller*, 2003.
* *Men jeg sagde ikke noget*, 2003.
* *Tudses fine venner*, 2003.
* *Store Tudse og Mutter Spidsmus*, 2003.
* *Ballade med Bit*, 2004.

## Aiheesta muualla

* Litteratursiden.dk: Sally Altschuler
Hanhimaa

**Hanhimaa** on pieni joenvieruskylä Kittilän kunnan Könkäällä, Lapin maakunnassa. Kylä sijaitsee Lismajoen äärellä ja Inarintien varressa, noin 44 kilometriä Kittilän kirkonkylältä koilliseen. Pohjoisesta etelään virtaava Lismajoki laskee Kapsajoen ja Loukisen kautta Ounasjokeen.

Hanhimaa on valtakunnallisesti arvokasta maisema-aluetta.  Luultavasti kylä on asutettu 1700-luvulla; tätä aikaisemmasta ihmistoiminnasta kertoo alueelta löytynyt kivikautinen nuija. Kylän perinteiset talonpoikaistalot on rakennettu pääasiassa 1900-luvun taitteessa tai alkuvuosikymmeninä. Vuonna 1992 julkaistun arvokkaiden maisema-alueiden kuvauksen mukaan rakennuksissa on runsaasti mielenkiintoisia yksityiskohtia. Hanhimaan vanhimmat rakennukset sijaitsevat erittäin kauniilla paikalla Lismajoen rantatörmällä. Hanhimaan pihapiiriin kuuluvat 1920-luvulla valmistuneen, laudoituskoristeluin varustetun päärakennuksen lisäksi makasiini, sauna sekä ladon, tallin ja navetan sisältävä talousrakennus. Ylinivan pirtti on komea, ja ollut osittain alkuperäisessä asussa; pihassa on 1800-luvun talousrakennuksia. Muita arvokkaita rakennuskohteita ovat Pietilä, Alanne ja Suonperä sekä jo autioitunut Hanhivaara.

Kylän nimen sanotaan johtuvan siitä, että hanhet ovat mielellään ruokailleet Lismajoessa kylän kohdalla.

Hanhimaassa asuu noin 50 ihmistä (2013). Pääelinkeinot ovat metsä- ja porotalous.

Hanhimaan maasto on paljolti suota ja kangasmaastoa. Kapsajoki ja Lismajoki sopivat hyvin kalastukseen. Kylän luoteispuolella Vuossavaaralla voi nähdä punaista jaspista ja kylästä linnuntietä viitisen kilometriä itään sijaitsevassa Kirkkokuusikossa, Päivänhohtovuoman suoalueen pohjoispuolella ensimmäisen kirkon muistomerkin.

## Lähteet
Javier Balboa

**Javier Ángel Balboa Osa** (s. 13. toukokuuta 1985 Madrid, Madridin alue, Espanja) on päiväntasaajanguinealainen jalkapalloilija. Hän edustaa portugalilaista Benficaa ja on pelipaikaltaan oikea laitalinkki.

## Seurajoukkueura

Balboan vanhemmat ovat kotoisin Päiväntasaajan Guineasta, mutta pakenivat maasta diktaattori Francisco Macías Ngueman vainojen vuoksi ja asettuivat Madridiin. Juniorina Balboa pelasi Madridin naapurikunnassa Alcalá de Henaresissa Avancen ja Alcalán joukkueissa ennen liittymistään Real Madridin junioreihin vuonna 1999. Kaudeksi 2005–2006 hän nousi seuran reservijoukkueeseen Castillaan ja saman kauden aikana myös edustusjoukkueeseen. Edustusjoukkueen mukana hän debytoi Espanjan korkeimmalla sarjatasolla 26. lokakuuta Deportivoa vastaan ja Mestarien liigassa 6. joulukuuta lohkovaiheen ottelussa Olympiakosia vastaan.

Kauden 2006–2007 Balboa vietti lainassa Racingissä hankkimassa kokemusta, ja pelasi 30 Espanjan korkeimman sarjatason ottelussa. Kesällä 2007 hän teki Real Madridin kanssa neljävuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2007–2008 Balboa kuului Real Madridin edustusjoukkueen kokoonpanoon, mutta peliaika jäi vähäiseksi. Espanjan liiga, Espanjan cup ja Mestarien liiga mukaan lukien hän pelasi yhteensä kymmenessä ottelussa, joista useimmat hän aloitti vaihtopenkiltä. Hän onnistui kuitenkin kertaalleen maalinteossa sekä cupissa että Mestarien liigassa.

Kesällä 2008 Balboa siirtyi portugalilaisseura Benficaan, jonka kanssa hän teki neljävuotisen sopimuksen. Benfica maksoi Real Madridille neljän miljoonan euron siirtokorvauksen. Balboan hankinta oli Benfican valmentajan Quique Sánchez Floresin toive, sillä kaksikko oli työskennellyt yhdessä jo Real Madridin juniorijoukkueessa.

Tammikuussa 2010 Balboa palasi synnyinmaahansa Espanjaan, kun sarjanoususta kamppaillut Segunda Divisiónin Cartagena hankki hänet riveihinsä loppukauden 2009–2010 kestäneellä lainasopimuksella.

## Maajoukkueura

Maajoukkuetasolla Balboa edustaa Päiväntasaajan Guineaa. Hän teki ensiesiintymisensä maajoukkueessa  2. kesäkuuta 2007 Afrikan-mestaruuskilpailuiden karsintaottelussa Ruandaa vastaan. Vuoden 2010 MM-kilpailuiden karsinnoissa hän pelasi kolmessa ottelussa.

## Saavutukset

* Primera División: 2008

## Lähteet
David Draiman

**David Michael Draiman** (s. 13. maaliskuuta 1973 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalaisen Disturbed-yhtyeen laulaja.

Draiman on opiskellut taloushallintoa, yhteiskuntatieteitä ja filosofiaa. Draimanin taustat ovat juutalaiset, mutta hän ei ole uskonnollinen.

## Diskografia
;Disturbed
**[[The Sickness]]* (2000)
**[[Believe (Disturbedin albumi)|Believe]]* (2002)
**[[Ten Thousand Fists]]* (2005)
**[[Indestructible]]* (2008)
**[[Asylum (Disturbedin albumi)|Asylum]]* (2010)
**[[The Lost Children]]* (2011)
**[[Immortalized]]* (2015)
**[[Evolution (Disturbedin albumi)|Evolution]]* (2018)
**[[Divisive]]* (2022)
;Soolo
*"Forsaken" (2002)
*"Dance in the Rain" (Megadethin vieraslaulaja) (2013)
;Device
**[[Device (albumi)|Device]]* (2013)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Carlos Ortiz

**Carlos Ortiz** (9. syyskuuta 1936 Ponce – 13. kesäkuuta 2022 New York) oli puertoricolainen ammattinyrkkeilijä. 

Ortiz aloitti ammattinyrkkeilyuransa vuonna 1955, jolloin hän tyrmäsi Harry Bellin New Yorkissa Yhdysvalloissa. Hän pysyi mieluiten Uuden-Englannin osavaltioissa, lähinnä Massachusettsista New Jerseyyn.

Ortiz piti hallussaan kevyen välisarjan maailmanmestaruutta 12.6.1959–1.9.1960 ja saavutti kevyen sarjan maailmanmastaruuden 21. huhtikuuta 1962 voitettuaan Joe Brownin. Hän menetti mestaruutensa lopullisesti vasta 29. kesäkuuta 1968 Carlos Teo Cruzille. Mestaruus oli tosin huhtikuusta marraskuuhun 1965 väliaikaisesti Ismael Lagunalla.

Yhteensä Ortiz saavutti ammattilaisurallaan 61 voittoa, seitsemän häviötä ja yhden ratkaisemattoman.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Emil Jakob Schindler

**Emil Jakob Schindler** (27. huhtikuuta 1842 Wien, Itävalta – 9. elokuuta 1892 Westerland, Sylt) oli itävaltalainen maisemamaalari.

Schindler avioitui 1879 laulaja Anna Sofie Bergenin (1857–1938) kanssa, joka oli avioliittoa solmittaessa kolmannella kuulla raskaana. Parin taloudellinen tilanne oli tiukka, ja he joutuivat jakamaan asuntonsa taiteilijatovereidensa, muun muassa Julius Victor Bergerin kanssa. Vielä silloinkaan kun ensimmäinen lapsi, myöhemmin nimellä Alma Mahler tunnettu tytär, syntyi, ei parin tilanne ollut parantunut. Schilndler joutui olemaan sairauden vuoksi pitkän aikaa pois, jolloin Annan ja Bergerin välille kehittyi suhde. Anna synnytti 1880 toisen tyttären, Margarethe Julie Schindlerin, jonka oletetaan olevan Bergerin lapsi.
 
Seuraavana vuonna perheen taloudellinen tilanne koheni, kun Schindler sai huomattavan palkinnon.Myös työtilanne parani, kun hän sai Itävalta-Unkarin kruununprinssiltä Rudolfilta merkittävän tilauksen johon kuului kuvitusta hankkeeseen "Die österreichisch-ungarische Monarchie in Wort und Bild", jonka ansiosta häntä pidettiin yhtenä monarkian merkittävimmistä taiteilijoista. Vuonna 1887 hänet nimitettiin Kuvataideakatemian jäseneksi.

Yksityiselämä ei ollut yhtä onnekas, sillä vaikka Annan suhde Bergeriin oli päättynyt, hänellä oli uusi suhde Schindlerin oppilaan ja avustajan Carl Mollin kanssa. Perhetilannetta pidetään syynä molempien tyttärien psyykkisiin ongelmiin.

Schindler kuoli uransa huipulla 1892 umpisuolentulehdukseen. Hänen leskensä avioitui Carl Mollin kanssa 1895.
Lost Highway (albumi)

**Lost Highway** on yhdysvaltalaisen hard rock-yhtye Bon Jovin 8. kesäkuuta 2007 julkaistu, yhtyeen kymmenes studioalbumi. Albumin tuottivat John Shanks, Desmond Child ja Dann Huff. Ilmestymikuukautensa aikana albumi sijoittui *[[Billboard 200]]*-listan kärkisijalle, ollen ensimmäinen kyseisellä listalla ykkössijan saavuttanut yhtyeen albumi sitten vuoden 1988. Suomessa albumi nousi Albumilistan sijalle 3.

## Albumin taustatiedot
*Lost Highway* on päätyyliltään pophenkistä kantrirokkia. Idea kantrialbumin tekemiseen lähti alun perin tyyliä edustavan, yhtyeen menestyksekkään singlen *[[Who Says You Can't Go Home]]n* suosion myötä. Albumia päätettiinkin lähteä nauhoittamaan "kantrimusiikin pääkaupunkiin", Nashvilleen.

Ilmestymisviikollaan *Lost Highway* sijoittui ensimmäiselle sijalle Sveitsin, Japanin, Saksan ja Tanskan albumilistoilla. Lisäksi albumi oli toisella sijalla Yhdistyneen kuningaskunnan virallisella albumilistalla. Irlannissa ja Australiassa levy oli listansijalla 5, ja nousi Bon Jovin Australian-kiertueen jälkeen toiselle sijalle Australiassa. 
Albumi julkaistiin Japanissa vasta 14. kesäkuuta, ja ilmestymisviikollaan sitä myytiin yli 73,212 kappaletta. Yhdistyneessä kuningaskunnassa albumi julkaistiin 11. kesäkuuta, ja ilmestymisviikollaan sitä myytiin 79,000 kappaletta.

RIAA myönsi yhtyeelle albumista platinalevyn, kun levy ohitti platinalevyn myynnin oikeuttavan määrän ilmestymisvuotensa loppupuolella.

## Kappalelista

## Kokoonpano
* Jon Bon Jovi – laulu, akustinen kitara
* Richie Sambora – kitara, taustalaulu, Talk box kappaleessa "We Got It Going On"
* Hugh McDonald – bassokitara, taustalaulu
* David Bryan – koskettimet, taustalaulu
* Tico Torres – rummut, perkussiot

## Arvostelut
* Metacritic: 64/100
* Allmusic: 
* Entertainment Weekly: B–
* Dome.fi: 
* V2.fi: 

## Lähteet
Eliot Ness (DJ)

**Eliot Ness** (s. 1970/1971) on helsinkiläinen DJ, joka on vaikuttanut merkittävästi klubi- ja ravekulttuurin kehitykseen Suomessa. Hän on yksi niistä, jotka käytännössä toivat dance- ja teknomusiikin maahan 1980–1990-lukujen vaihteessa. Hän on myös ensimmäinen suomalainen dj, joka on laajamittaisesti keikkaillut ulkomailla.

## Ura
Ness aloitti dj-uransa vuonna 1987. Aluksi hän soitti erilaisissa laittomissa warehouse-tyylisissä tapahtumissa, mutta siirtyi sitten pian järjestämään omia tapahtumia. 1980-luvun lopulla hän oli Suomen ensimmäisen teknoklubin Berlinin vakituinen dj. Vuosikymmenen vaihteessa hän otti osaa DMC:n arvostettuun dj-kilpailuun, jossa hän sijoittui kahtena vuonna kolmanneksi kisattaessa maailmanmestaruudesta. 1990-luvulla hän oli järjestämässä useita merkittäviä tapahtumia Suomessa, muun muassa Planet of Love, Members of Mayday ja House Nation, ja paljolti hänen ansiostaan maahan saatiin vuosikymmenellä useita nimekkäitä kansainvälisiä artisteja ja dj:tä, esimerkiksi Aphex Twin ja Paul van Dyk. Ness on esiintynyt Love Paraden ja Maydayn kaltaisissa suurissa kansainvälisissä tapahtumissa. 2000-luvulla hän jatkaa edelleen keikkailua niin Euroopassa kuin kotimaassaan.

Ness on myös tehnyt radiotyötä muun muassa Yleisradiolle ja juontanut esimerkiksi Beat Box -ohjelmaa Radio Helsingin taajuudella. Hänen Art of Mixing -settejään on kuultu useissa ohjelmissa. Lisäksi hän on kirjoittanut klubikulttuuria käsittelevää kolumnia kaupunkilehti Metropoliin.

## Lähteet
* Klubitus.org: Tapahtuma: Illumination @ Joensuu - Boy Lamoen (NL), Eliot Ness...
* Northern Techno Forums: Menneet tapahtumat: 30.1.2004 DEEP SPACE 3 @ NIGHT, OULU (Radisson SAS) 
* Platinum Forums: Upcoming & past events: Orkidea Album Release Tour 24.10.2003 – 6.2.2004 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Metropoli-lehti: Eliot Nessin nurkka
Hohtoviiripyrstö

**Hohtoviiripyrstö** (*Fundulopanchax gularis* syn. *Aphyosemion gulare*) on hammaskarppeihin kuuluva kala.

## Koko ja ulkonäkö
Hohtoviiripyrstö kasvaa yhdeksän senttiä pitkäksi. Sen vartalo on  punaruskean ja neonsinisen läikikäs. Selkäevässä on sinisellä pohjalla punaisia pilkkuja, suuressa vatsaevässä on sinisellä pohjalla punainen raita. Pyrstö on viiripyrstöille ominaisella tavalla kolmijakoinen, keskimmäinen lohko on pisin "viiri". Kolmen lohkon rajalla on punaiset raidat.  

## Alkuperä
Hohtoviiripyrstö on kotoisin Länsi-Afrikan suoalueilta: Niger-joen deltasta Nigeriassa, Beninistä ja Ghanasta.

## Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Hohtoviiripyrstö viihtyy parhaiten akvaariossa jossa on riittävästi kasveja.

## Vesiolot ja ravinto
Hohtoviiripyrstölle sopiva lämpötila on 22–26&nbsp;°C. Veden tulisi olla hiukan hapanta. Vaikka kala pärjää kovemmassakin vedessä, sen hyvinvointi ja pitkä ikä edellyttävät kovuuden pysymistä alle 10° dGH:n.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*images.killi.net  (valokuvia)
Clarence White

**Clarence White** (7. kesäkuuta 1944 – 14. heinäkuuta 1973) oli yhdysvaltalainen kitaristi, joka vaikutti mm. The Byrdsissä. Hänen vanhempansa olivat kanadanranskalaisia. 

Whiten perhe muutti Kaliforniaan vuonna 1954. Vielä The Byrdsin ensimmäisen hajoamisen jälkeen hän teki musiikillista yhteistyötä Gene Clarkin kanssa.

The Byrdsin toiminta käynnistettiin uudestaan, mutta yhtye hajosi lopullisesti hieman ennen kuin rattijuoppo tappoi Whiten Palmdalessa, Kaliforniassa 1973. White joutui juopuneen autoilijan yliajamaksi täyttäessään keikan jälkeen autoaan.

## Lähteet
Gene Clark

**Harold Eugene ”Gene” Clark** (17. marraskuuta 1944 – 24. toukokuuta 1991) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hän kuului The Byrds -yhtyeen perustajajäseniin 1960-luvulla.

Clark syntyi Missourissa toiseksi kolmestatoista lapsesta. Hän aloitti kitaransoiton yhdeksänvuotiaana ja soitteli jo pian Hank Williamsin, Elvis Presleyn ja Everly Brothersin melodioita. The Byrds sai alkunsa Clarkin muutettua Los Angelesiin ja tavattua siellä Roger McGuinnin. Clark oli mukana kirjoittamassa muun muassa hittejä ”Feel a Whole Lot Better”, ”Set You Free This Time”, ”Here Without You”, ”She Don’t Care About Time” ja ”Eight Miles High”.

Clark aloitti The Byrds -uransa jälkeen menestyksekkään soolouran. Hän kokeili uransa aikana muun muassa barokkipopin, newgrassin, country rockin ja vaihtoehtocountryn suuntauksia. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa oli *Gene Clark with the Gosdin Brothers* (1967), mutta tunnetuimmaksi ja suurimmaksi myyntimenestykseksi osoittautui *So Rebellious a Lover* vuonna 1987. Clarkin albumit *White Light* (1971) ja *No Other* (1974) valittiin vuonna 2005 hakuteokseen *[[1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään]]*.

Clarkin viimeisiä vuosia varjostivat vakavat terveysongelmat. Hän kärsi alkoholismista, mahahaavoista, pitkäaikaisesta matkustamisen pelosta (joka oli haitannut häntä jo The Byrds -aikoina) ja mahdollisesta paniikkihäiriöstä. Clark ehti nähdä The Byrdsin pääsyn Rock and Roll Hall of Fameen tammikuussa 1991, mutta kuoli 24. toukokuuta vuotavaan mahahaavaan Sherman Oaksissa.

## Diskografia
### Studio levyt
**Gene Clark with the Gosdin Brothers* (1967)
**The Fantastic Expedition of Dillard & Clark* (1968) 
**Through the Morning Through the Night* (1969) 
**White Light* (1971)
**Roadmaster* (1973)
**No Other* (1974)
**Two Sides to Every Story* (1977)
**McGuinn, Clark & Hillman* (1979) 
**City* (1980)
**Firebyrd* (1984)
**So Rebellious a Lover* (1987)

### Live levyt
* *Silhouetted in Light* (1992) 
* *In Concert* (2007) 
* *Silverado '75: Live & Unreleased* (2008)

### Kokoelmat
* *Echoes* (1991) 
* *American Dreamer 1964–1974* (1993) 
* *Flying High* (1998) 
* *Gypsy Angel* (2001)
* *Under the Silvery Moon* (2001) 
* *Set You Free: Gene Clark in The Byrds 1964–1973* (2004) 

## Lähteet
Chris Hillman

**Christopher "Chris" Hillman** (s. 4. joulukuuta 1944, Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen muusikko, joka kuului 1960-luvulla The Byrdsin perustajajäseniin. Hän on lisäksi julkaissut useita sooloalbumeita ja vaikuttanut mm. yhtyeissä The Flying Burrito Brothers, Manassas ja The Desert Rose Band.

## Diskografia
**The Scottsville Squirrel Barkers *Blue Grass Favorites* (1962)
**The Hillmen *The Hillmen* (1969) 

### The Byrds
**[[Mr. Tambourine Man]]* (1965)
**[[Turn! Turn! Turn!]]* (1965) 
**[[Fifth Dimension]]* (1966) 
**[[Younger Than Yesterday]]* (1967)
**[[The Notorious Byrd Brothers]]* (1968) 
**[[Sweetheart of the Rodeo]]* (1968) 
**[[Byrds]] (1973)

===The Flying Burrito Brothers===
**The Gilded Palace of Sin* (1969) 
**Burrito Deluxe* (1970) 
**The Flying Burrito Brothers* (1971) 
**Last of the Red Hot Burritos]]* (1972) 
**Close Up the Honky Tonks]]* (1974) 
**Honky Tonk Heaven* (1974) 
**Sleepless Nights* (1976)
**Farther Along* (1988) 
**Dim Lights, Thick Smoke, and Loud, Loud Music* (1987) 
**Out of the Blue* (1996)

===Manassas===
**Manassas* (1972) 
**Down the Road* (1973) 
**Pieces* (2009) 

===The Souther-Hillman-Furay Band===
**The Souther-Hillman-Furay Band* (1974) 
**Trouble in Paradise* (1975) 

===McGuinn, Clark & Hillman===
**McGuinn, Clark & Hillman* (1979) 
**City* (1980) 
**Return Flight I* (1992) 
**Return Flight II* (1993) 
**Three Byrds Land in London* (1997) 
**The Capitol Collection* (2007) 

===McGuinn/Hillman===
**McGuinn / Hillman* (1981)

===Ever Call Ready===
**Ever Call Ready* (1985) 

===The Desert Rose Band===
**The Desert Rose Band* (1987)
**Running* (1988)
**Pages of Life* (1990) 
**A Dozen Roses – Greatest Hits* (1991) 
**True Love* (1991) 
**Traditional* (1992) 
**Life Goes On* (1993) 
**Live at Nevada County Fairgrounds with Emmylou Harris* (8-03-1986)

===Chris Hillman & Herb Pedersen===
**Bakersfield Bound* (1996)
**Way Out West* (2003) 
**At Edwards Barn* (2010) 

===Larry Rice, Tony Rice, Chris Hillman & Herb Pedersen===
**Out of the Woodwork* (1997)
**Rice, Rice, Hillman & Pedersen* (1999) 
**Running Wild* (2001) 

===Solo levyt===
**Slippin' Away* (1976)
**Clear Sailin*' (1977) 
**Morning Sky* (1982) 
**Desert Rose* (1984) 
**Like a Hurricane* (1998) 
**The Other Side'' (2005)
Gerino Gerini

**Gerino Antonio Achille Gerini** (10. elokuuta 1928 Rooma – 17. huhtikuuta 2013 Cremona) oli italialainen kilpa-autoilija. Hän osallistui seitsemään Formula 1:n MM-sarjan Grand Prix -kilpailuun kausilla 1956 ja 1958.

Gerini saavutti heti ensimmäisessä kilpailussa uransa ainoiksi jääneet 1,5 pistettä. Ne hän saavutti Argentiinan Grand Prix’n neljännestä sijasta kaudella 1956. Koska hän vaihtoi kesken kilpailua autoa Chico Landin kanssa, he jakoivat neljännestä sijasta tulleet kolme pistettä.

Gerini osallistui lisäksi useisiin MM-sarjan ulkopuolisiin F1-kilpailuihin.

## Formula 1 -tulokset

 = Jaettu auto.

## Lähteet
George Stevens

**George Cooper Stevens** (18. joulukuuta 1904 Oakland, Kalifornia - 8. maaliskuuta 1975 Lancaster, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen ohjaaja, tuottaja, käsikirjoittaja ja kuvaaja. Hän voitti uransa aikana kaksi kertaa parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon elokuvista *[[Paikka auringossa]]* ja *[[Jättiläinen (vuoden 1956 elokuva)|Jättiläinen]]*. Lukuisat hänen ohjaamistaan elokuvista ovat nousseet klassikoiksi. Hän on saanut urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.

## George Stevensin ohjaamia elokuvia

* *Mosesson ja Kivanen kippareina* (The Cohens and Kellys in Trouble, 1933)
* *19-vuotiaana* (Alice Adams, 1935)
* *Annie Oakley - mestariampuja* (Annie Oakley, 1935)
* *[[Hääkarkuri]]* (Swing Time, 1936)
* *Laatutyttö* (Quality Street, 1937)
* *Neitonen ahdingossa* (A Damsel in Distress, 1937)
* *Hänen salainen vaimonsa* (Vivacious Lady, 1938)
* *[[Gunga Din]]* (Gunga Din, 1939)
* *Harvat ovat valitut* (Vigil in the Night, 1940)
* *Muistojen sävel* (Penny Serenade, 1941)
* *[[Tie miehen sydämeen]]* (Woman of the Year, 1942)
* *[[Hän tuli yöllä]]* (The Talk of the Town, 1942)
* *[[Poikamiesansa]]* (The More the Merrier, 1943)
* *[[Meidän iloinen joukkomme]]* (On Our Merry Way, 1948)
* *Muistan äidin* (I Remember Mama, 1948)
* *[[Paikka auringossa]]* (A Place in the Sun, 1951)
* *Himonsa orja* (Something to Live For, 1952)
* *[[Etäisten laaksojen mies]]* (Shane, 1953)
* *[[Jättiläinen (vuoden 1956 elokuva)|Jättiläinen]]* (Giant, 1956)
* *[[Anne Frankin päiväkirja (elokuva)|Anne Frankin päiväkirja]]* (The Diary of Anne Frank, 1959)
* *[[Mies Nasaretista]]* (The Greatest Story Ever Told, 1965)
* *[[Romanssi Las Vegasissa]]* (The Only Game in Town, 1970)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
*Artikkeli George Stevensistä
Potemkin (puisto)

**Potemkin** on suomalaisten arkkitehtien ja ympäristötaiteilijoiden Casagrande & Rintalan toteuttama teräksinen puisto Kuramatan kylässä Japanissa. Puisto sisältää sisä- ja ulkotiloja *jälkiteolliseen meditaatioon.* Työn on tilannut Echigo Tsumarin nykytaiteen triennaali vuonna 2003.

Puisto on rakennettu entisen laittoman kaatopaikan paikalle. *Potemkin on temppelin, koneen ja raunion yhdistelmä. Se on Akropolis uudelleenjärjestetystä kaupunkijätteestä - laivateollisuuden metallilevyistä, murskatusta lasista, betonista ja asfaltista ja koneiden palasista.* Echigo Tsumari Triennaalin tarkoituksena on taiteen keinoin elvyttää autioituvaa maaseutua ja avata nykytaiteelle väyliä kaupunkiympäristön ulkopuolella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Egg Magazine: Interview 
* Architizer: Potemkin
* Landezine: Potemkin - Post Industrial Meditation Park by Casagrande & Rintala
* Urbipedia: Parque Potemkin
Michael Clarke

**Michael Clarke** (3. kesäkuuta 1946 – 19. joulukuuta 1993) oli yhdysvaltalainen muusikko, joka tuli tunnetuksi The Byrds -yhtyeen rumpalina. 

Clarke syntyi Spokanessa ja lähti kotoa 17-vuotiaana. Hän saapui Kaliforniaan ja aloitti ammattiuransa musiikin alalla vasta tultuaan liitetyksi The Byrdsin kokoonpanoon. 

Clarke erotettiin *[[The Notorious Byrd Brothers]]in* äänityksissä ja tuli tilapäisesti korvatuksi Jim Gordonilla. Hän harrasti kuvataidetta ja lähti erottamisensa jälkeen Havaijille harjoittamaan alaa. Palattuaan hän jatkoi muusikonuraansa The Flying Burrito Brothersissa, Firefallissa ja Jerry Jeff Walkerissa. 

Clarke kuoli maksasairauteen Treasure Islandilla Floridassa 1993. Hänen maalauksiaan julkaistiin vuonna 1994 postuumisti kirjassa *Musicians As Artists*.

## Diskografia
**[[Mr. Tambourine Man]]* (1965)
**[[Turn! Turn! Turn!]]!* (1965)
**[[Fifth Dimension]]* (1966)
**Gene Clark with the Gosdin Brothers* (1967)
**[[Younger Than Yesterday]]* (1967)
**[[The Notorious Byrd Brothers]]* (1968)
**The Fantastic Expedition of Dillard & Clark* (1968)
**Through the Morning Through the Night* (1969)
**[[Burrito Deluxe]]* (1970)
**The Flying Burrito Bros* (1971)
**Last of the Red Hot Burritos* (1972)
**Firefall* (1976)
**Luna Sea* (1977)
**Elan* (1978)
**Undertow* (1980)
Petseri

**Petseri** (, ) on kaupunki Pihkovan alueen Petserin piirissä Viron ja Venäjän välisellä kontrollilinjalla (rajalla). Venäjän vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 11&nbsp;195 ihmistä. Tämä on noin puolet koko piirin väliluvusta (22&nbsp;123). Petseri ja siellä sijaitseva Petserin luostari on kautta aikain muodostanut Setumaan historiallisen keskuksen, joka on perinteistä suomensukuisten setukaisten asuma-aluetta.

## Historiaa ja nähtävyyksiä
Tarton rauhansopimuksessa vuonna 1920 kaupunki jäi Virolle ja muodosti Petserimaan hallinnollisen keskuksen. Neuvostoliiton miehitettyä Viron 17. kesäkuuta 1940 Petserimaa jäi Viron SNT:n osaksi. Vuoden 1934 väestönlaskennan mukaan Petserin asukkaista oli 54,4 % virolaisia ja 40,6 % venäläisiä. Saksalaiset miehittivät Petserin 10. heinäkuuta 1941 ja jättivät sen 10. elokuuta 1944 neuvostojoukkojen saapuessa. Kreml siirsi yksipuolisesti Petserin maakunnasta 75 prosentin osuuden Venäjän SFNT:lle 23. elokuuta 1944, ja tämän vahvisti Viron SNT:n johto jälkikäteen tammikuussa 1945. Alueelle jäi kyydistysten jälkeenkin Viron tasavallan kansalaisia. Vuonna 1956 perustettiinkin vironkielinen Petserin 2. koulu, joka lukuvuoteen 2006-2006 asti toimikin vironkielisenä. Alueen Viron kansalaiset, setukaisett ja etniset virolaiset ovat pääasiassa jättäneet alueen, jonka asukkaista vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan oli 89,1 prosenttia venäläisiä ja vain 1,4 prosenttia virolaisia.

Petserin kaupungissa sijaitsee vuonna 1473 perustettu Petserin luostari, joka jatkoi toimintaansa myös koko Neuvostoliiton ajan. Koko kaupunki on saanut nimensä luolista, joita erakkomunkit kaivoivat suojakseen; vanhassa venäjän kielessä *petšera* merkitsi luolaa. Luostarialueelta ja kaupungista löytyy useita kirkkoja. Kaupungissa on myös historiallinen museo.

## Rajakaupunki ja sen liikenne
Petseri sijaitsee aivan Viron itärajan vieressä; kaupungin luoteispuolella on Venäjän ja Euroopan yhteisön välinen rajanylityspaikka. Pihkovasta Viroon johtava rautatie kulkee kaupungin pohjoisosien kautta; kaupungissa on rautatieasema. Suurempi valtatie eli maantie A212, eurooppatie  Pihkovasta Viroon kulkee noin 15 kilometriä kaupungin eteläpuolitse.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Petserin kaupungin sivusto    
* Luutnantti V. Makkonen : Kuukausi paita housun päällä. Suomalainen upseeri venäjänkieltä oppimassa Eestin Petserissä, jonka veljesmaamme vapaussotansa aikana otti Venäjältä, *Hakkapeliitta*, 05.10.1937, nro 40, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Nancy Allen

**Nancy Anne Allen** (s. 24. kesäkuuta 1950 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat *[[Carrie (vuoden 1976 elokuva)|Carrie]]* (1976), *[[Tappava tunnustus]]* (1980), *[[Blow Out – viimeinen todistaja]]* (1981) ja *[[RoboCop]]*-trilogia (1987, 1990, 1993). 

Allen tuli tunnetuksi myös televisiosta. Hän oli naimisissa Brian De Palman kanssa vuosina 1979–1983. Hänellä on ollut sittemmin kaksi uutta avioliittoa Craig Shoemakerin (1992–1998) ja Randy Baileyn (1998–2005) kanssa.

## Aiheesta muualla

*
Subaru Alcyone SVX

**Subaru SVX** tai **Subaru Alcyone SVX** on Subarun valmistama suuri, nelipaikkainen urheiluauto. Autossa on 3,3-litrainen bensiinimoottori. Subaru SVX:ää valmistettiin pieniä määriä 1990-luvulla, joten se on erittäin harvinainen. SVX:n edeltäjä on Subaru XT.

## Aiheesta muualla
Deborah Allen

**Deborah Lynn Thurmond** eli **Deborah Allen** (s. 30. syyskuuta 1953) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, kitaristi ja pianisti. Hän nousi maineeseen 1980-luvun alun countryhiteillään. 

Allen syntyi Memphisissä, Tennesseessä, ja sai vahvoja vaikutteita Patsy Clineltä. Hän sai vuonna 1980 levytyssopimuksen Capitol Recordsilta ja siirtyi 1983 RCA Recordsille. Hänen tunnetuin laulunsa "Baby I Lied" on peräisin RCA-debyytiltä *Cheat the Night* (1983). Laulu nousi countrylistan viidenneksi ja Billboard Hot 100:n 26. sijalle. Useissa myöhemmissä 1980-luvun lauluissa oli kuultavissa elektronisen musiikin vaikutteita.

Useimpia Allenin hittejä oli mukana kirjoittamassa hänen miehensä Rafe Van Hoy. Hän julkaisi vuonna 1987 Princen kirjoittaman singlen "Telepathy", joka ilmestyi myös samannimisellä albumilla. Allen kuitenkin pudotettiin levy-yhtiöstä samana vuonna. Hän ja hänen miehensä alkoivat työskennellä lauluntekijöinä; heidän kirjoittamiaan ovat muiden muassa Janie Fricken "Don't Worry 'Bout Me Baby" ja Tanya Tuckerin "Can I See You Tonight". 

Allen teki comebackin 1990-luvulla. Hän julkaisi Warner Bros. Recordsin kautta albumit *Delta Dreamland* (1993) ja *All That I Am* (1994). 

## Diskografia
### Studioalbumit
* *Trouble in Paradise* (1980)
* *Cheat the Night* (1983)
* *Let Be the First* (1984)
* *Telepathy* (1987)
* *Delta Dreamland* (1993)
* *All That I Am* (1994)

### Kokoelmat
* *Anthology* (1998)
* *The Best of Deborah Allen* (2000)

### Singlet
* "Don't Let Me Cross Over" (1979)
* "Oh, How I Miss You Tonight" (1980)
* "Take Me in Your Arms and Hold Me" (1980)
* "Nobody's Fool" (1981)
* "You (Make Me Wonder Why)" (1981)
* "You Look Like (The One I Love)" (1982)
* "After Tonight" (1982)
* "Baby I Lied" (1983)
* "I've Been Wrong Before" (1983)
* "I Hurt For You" (1984)
* "Heartache and a Half" (1984)
* "Rock Me (In the Cradle of Love" (1993)
* "If You're Not Gonna Love Me" (1993)
* "Break These Chains" (1994) 

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Nelimarkka-museo

**Nelimarkka-museo** on Alajärvellä Pekkolanniemellä sijaitseva Etelä-Pohjanmaan alueellinen vastuumuseo. Sen tilat sijaitsevat taiteilijaprofessori Eero Nelimarkan isän kotitilan alueella. Museorakennuksen on suunnitellut Hilding Ekelund, ja se avattiin kesällä 1964.

Museon kokoelmiin kuuluu Alajärven kaupungin omistaman taidekokoelman lisäksi yksityisiä talletuskokoelmia, joista Nelimarkka-Rahasto sr.:n kokoelmakokonaisuus on merkittävin.Eero Nelimarkan näyttelyiden lisäksi museo esittää koti- ja ulkomaista nykytaidetta.

Alajärven keskustassa sijaitseva Villa Väinölä on matalan kynnyksen näyttely- ja tapahtumatila. Museo vastaa Villa Väinölän toiminnasta.

Museopalveluihin kuuluvat opastetut kierrokset, tapahtumat ja työpajat. Nelimarkka-museolla on ollut myös residenssitoimintaa 1980-luvun puolivälistä asti. Eero Nelimarkan huvila, Villa Nelimarkka, toimii nykyisin residenssin taiteilijatalona. Vuonna 2025 lanseerattu Arkkitehtuurin ja tilan residenssi taas toimii Villa Väinölän yläkerrassa.

Museo ja Nelimarkan huvila on luokiteltu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. 

Keväällä 2025 museossa todettiin kuntotarkastuksen yhteydessä mikrobiongelmia, minkä takia kellarikerros osastoitiin erilleen muusta rakennuksesta. Näyttely- ja muu toiminta jatkuu toistaiseksi normaalin käytännön mukaisesti.

## Lähteet
Asematunneli

**Asematunneli** () on Helsingin päärautatieaseman ja City-Centerin (nk. Makkaratalo) yhdistävä maanalainen liikekeskus Helsingissä. Asematunnelissa sijaitsee myös Rautatientorin metroaseman lippuhalli ja maanalaiset yhdyskäytävät Sokoksen tavarataloon, Kaivotaloon ja Forumin kauppakeskukseen.

Asematunneli rakennettiin kaivamalla sen yläpuolella kulkeva Kaivokatu auki ja valamalla tunnelille betoninen kansi. Se valmistui vuosina 1966–1967. Tunnelityömaa näkyy hyvin Risto Jarvan ohjaamassa elokuvassa *[[Onnenpeli (elokuva)|Onnenpeli]]* (1965).

Alusta lähtien Asematunnelin liikkeet ovat erikoisluvalla olleet avoinna iltaisin klo 22:een saakka ja myös pyhäpäivinä.

Asematunnelissa tapahtui 8. marraskuuta 2009 mittava vesivahinko, kun Helsingin rautatieaseman edustalla oleva 400 millimetrin vesijohto repesi päästäen veden ryöppyämään asematunnelin alla oleviin kuiluihin ja Rautatientorin metroasemalle.

## Kuvia Asematunnelista

Tiedosto:Asematunneli Helsinki.jpg|Näkymä metroaseman suunnasta kohti itää.
Tiedosto:Asematunneli Helsinki2.jpg|Asematunnelin idänpuoleinen käytävä, josta on yhteys raitiovaunupysäkeille.
Tiedosto:Helsinki Asematunneli 1967.jpg|Asematunnelin rakennustyömaa vuonna 1967.


## Lähteet

## Aiheesta muualla