open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pyykkilauta

**Pyykkilauta** eli **pesulauta** on pyykin käsinpesussa käytettävä työkalu. Se muodostuu puisesta tai metallisesta suorakulmaisesta kehyksestä, jonka keskellä on vierekkäisiä harjanteita sisältävä levy. Perinteisesti levy voi olla tehty puurimoista tai uurretusta puulevystä, aallotetusta sinkkipellistä, messingistä tai lasista. Nykyaikaisimpia pyykkilautamateriaaleja ovat muovit.

Perinteisen pyykkilaudan puukehyksen pystyrimat jatkuvat yleensä alaspäin lyhyinä jalkoina, joiden varassa pyykkilautaa pidetään pesusaavin pohjalla niin, että pyykistä puristuva pesuliuos valuu takaisin pesusaaviin.

Pesuaineliuoksessa liotetun pyykin hankaaminen pyykkilautaa vasten irrottaa likaa kankaan pinnasta ja pakottaa pesuliuosta kankaan läpi, jolloin lika irtoaa tehokkaasti. *Emännän tietokirja* vuodelta 1958 neuvoo pyykin liottamiseen 4–10 tunnin ajan kylmässä pesuliuoksessa, minkä jälkeen pyykkiä hangataan pesulautaa vasten ensin haaleassa, sitten kuumemmassa pesuliuoksessa. Lopuksi pyykki keitetään pyykkipadassa ja huuhdellaan useaan kertaan puhtaalla vedellä. Menetelmä sopii valkopyykille eli liinavaatteille ja muille lämpöä ja kulutusta kestäville puuvilla- ja pellavavaatteille, ei välttämättä nykyajan värikkäille keinokuituvaatteille.

Vauraissa maissa pyykkilaudan ovat syrjäyttäneet pesukoneet, mutta kehittyvissä maissa pyykkilautaa käytetään yhä paljon. Pyykkilauta on suosittu myös kesämökkioloissa sekä sotilaiden ja muiden liikkuvaa leirielämää vietävien keskuudessa. Pyykkilautaa käytetään myös huovutuksessa.

## Historiaa

Puisen, uritetun pyykkilaudan arvellaan olevan peräisin Pohjoismaista 1700–1800-luvuilta. Suomessa ne olivat yleisiä vielä 1920-luvulla, mutta niiden huonona puolena oli lyhyt käyttöikä puupinnan alettua rispaantua hankauksesta ja märkyydestä. Aaltopellistä valmistetun pyykkilaudan patentoi Yhdysvalloissa Stephen Rust vuonna 1833, mutta galvanoidustakin pellistä valmistettu pyykkilauta ruostui melko pian ja saattoi alkaa tahrata vaatteita. Liukkaan ja peräänantamattoman pinnan tarjoavia lasisia pyykkilautoja tunnetaan 1800-luvun puolivälistä alkaen; Suomessa ne alkoivat yleistyä 1930-luvulla. Niiden etuna on myös painavuus, minkä ansiosta ne pysyvät helpommin pystyssä pyykkipaljussa pyrkimättä nousemaan kelluvaan asentoon. Haittapuolena on särkyvyys työn tiimellyksessä ja nopeissa lämpötilan vaihteluissa. Muovisia pyykkilautoja sekä pyykkilaudan ja pesuvadin yhdistelmiä, joissa vadin sisäseinä on osittain aallotettu, käytetään paljon muun muassa Japanissa.

## Pyykkilauta soittimena
Pyykkilautoja käytetään myös rytmisoittimena lyömällä ja hankaamalla laudan uritettua pintaa jollakin kovalla esineellä, kuten sormustimilla varustetuin sormin. Pyykkilautaa on käytetty erityisesti varhaisessa jazzissa, zydeco-musiikissa ja skifflessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Helmipitta

**Helmipitta** (*Pitta arquata*) on pittojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Helmipittaa tavataan Bruneissa, Indonesiassa, ja Malesiassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 315&nbsp;000 km2. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Korupitta

**Korupitta** (*Pitta granatina*) on pittojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Korupittaa tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Singaporessa ja Thaimaassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 853&nbsp;000 km2. Lajia uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

## Elintavat
Korupitta elää pääasiassa tiheissä alankojen metsissä 600 metrin korkeuteen asti. Helmipitta käyttää ravinnokseen pääasiassa hyönteisiä, mutta myös pieniä etanoita ja hedelmien siemeniä. Se pesii maaliskuun ja elokuun välisenä aikana ja munii kaksi munaa.

## Lähteet
Anu Vanas

**Anu Vanas** (s. 1955) on suomalainen kuvittaja, kuvataiteilija ja kirjailija. 

Vanaksen vanhemmat ovat opettaja Jaakko Vanas ja taidemaalari Virpi Vanas. Vanas opiskeli Taideteollisen korkeakoulun graafisen suunnittelun linjalla 1976-1983. Hän asuu Nurmeksessa. Vanas on kuvittanut muun muassa Eeva Tikan, Sesse Koiviston ja Maria Vuorion  teoksia, samoin kuin oppikirjoja, ja tehnyt muita graafikon ja kuvataiteilijan töitä. Hän on julkaissut itse kaksi kuvakirjaa:
* *Pikku mammutti*, 1990
* *Peloton pöllönpoika*, 1994

## Lähteet
James Steacy

**James "Jim" Steacy** (s. 29. toukokuuta 1984 Saskatoon, Saskatchewan) on kanadalainen moukarinheittäjä. 189 senttimetriä pitkän ja 115 kilogrammaa painava Steacyn valmentajana toimii Larry Steinke.

Steacy on osallistunut kaksiin kesäolympialaisiin, vuosina 2008 ja 2012. Vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä Steacy selviytyi finaaliin ensimmäisenä kanadalaismoukarinheittäjänä 84 vuoteen ollen lopulta finaalin 12:s. MM-kilpailuihin Steacy on osallistunut kahdesti. Kansainyhteisön kisoista hän on saavuttanut kultaa vuodelta 2014 ja hopeaa vuodelta 2006. Vuoden 2007 Pan-Amerikan kisoista hän saavutti kultaa. Universiadeista Steacylla on yksi hopea ja Frankofonisista kisoista yksi kulta.

Myös Steacyn pikkusisko Heather Steacy on edustanut Kanadaa olympialaisissa moukarinheitossa. 

## Henkilökohtaiset ennätykset
**Ulkoradoilla**

## Lähteet
Hiekkamaalaus

**Hiekkamaalaus** on taidemuoto, jossa luodaan tyyliteltyjä ja symbolisia kuvia ripottelemalla monenväristä hiekkaa tasaisen hiekkapohjan päälle. Hiekkamaalaus on yleistä lounaisen Pohjois-Amerikan intiaanien kuten navajojen ja pueblojen keskuudessa sekä yksinkertaisemmassa muodossaan myös tasankojen ja Kalifornian intiaaneilla.

Hiekkana käytetään murskattua värillistä hiekkakiveä, hiiltä, siitepölyä ja muita kuivia aineita. Hiekan värejä ovat valkoinen, sininen, keltainen, musta ja punainen. Maalauksen pohja on puhdistettua ja tasoitettua hiekkaa.

Hiekkamaalauksella on intiaaneille ensisijaisesti uskonnollinen merkitys, ja sitä käytetään parantamisseremonioissa. Intiaaneilta tunnetaan noin 600 erilaista kuvaa, jotka esittävät jumaluuksia, eläimiä, salamaa, sateenkaaria, kasveja ja muita symboleja, joita kuvataan riittilauluissa. Parantaja valitsee käytettävän kuvan. Kun maalaus on tehty, potilas istuu sen keskellä ja hiekkaa ripotellaan hänen ylleen. Kun rituaali on ohi, maalaus tuhotaan.

Intiaanit kielsivät pitkään kuvien tarkkojen kopioiden valmistamisen. Kun kuvioita käytettiin ryijyissä, niihin tehtiin tarkoituksella virhe, jotta alkuperäinen kuvio säilyttäisi voimansa. Nykyisin maalauksia kopioidaan niiden taltioimiseksi.

## Lähteet
Taoudénitin alue

**Taoudénitin alue** (myös *Taoudénin alue*, ) on perusteilla oleva hallintoalue Malin pohjoisosassa.

Vuoden 2012 tammikuussa ennen armeijan vallankaappausta hyväksytyn lain mukaan Taoudénitin alue on yksi Malin 19 alueesta. Se jakautuu kuuteen piiriin, jotka ovat Achouratt, Al-Ourche, Araouane, Boû-Djébéha, Foum Alba ja Taoudénit. Piirit jakautuvat edelleen yhteensä 30 arrondissementtiin.

Malin hallitus nimitti alueelle kuvernöörin tammikuussa 2016. Hallintoa alettiin järjestää huhtikuussa 2017. Alueen turvallisuustilanteen ja infrastruktuurin puutteen takia hallinnollisena keskuksena toimii toistaiseksi Timbuktu.

Timbuktun alueesta erotetun Taoudénitin alueen rajat ovat toistaiseksi määrittelemättä. Sen pinta-alaksi on mainittu 323&nbsp;326 neliökilometriä ja väkiluvuksi 176&nbsp;000, 134&nbsp;000 ja 70&nbsp;000 henkeä. Alue rajoittuu idässä Kidalin ja etelässä Timbuktun alueisiin, lännessä Mauritaniaan ja pohjoisessa Algeriaan. Asukkaat ovat etupäässä arabeja, tuaregeja ja songhaita. Harvaan asutussa autiomaassa sijaitsee muun muassa Taoudénitin suolakaivospaikkakunta.

Alueella on 19 koulua, joista kolme neljäsosaa on toimivia. 70 % väestöstä on vailla puhdasta juomavettä. Terveyspalveluista on toiminnassa alle puolet (joulukuussa 2017).

## Lähteet
Elina Vanninen

**Elina Vanninen** (s. 19. joulukuuta 1942) on suomalainen kuvittaja ja kuvataiteilija. 

Vanninen kävi mainosgraafikkojen koulun ja opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa. Hän on kuvittanut sekä oppikirjoja että eri kirjailijoiden teoksia, kuten Kirsi Kunnaksen, Kaija Pakkasen, Airi Tuomisen, Ulla Lehtosen, Markku Rautosen, Raili Mikkasen, Arja Puikkosen, Esko-Pekka Tiitisen ja Ester Ahokaisen kirjoja.

Vanninen sai Rudolf Koivu -palkinnon vuonna 1969.

## Lähteet
Ed Davis (kenraali)

**Edward Grant Martin ”Ed” Davis** (s. 13. helmikuuta 1963 Hereford, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen kenraali, joka valittiin vuonna 2015 Gibraltarin kuvernööriksi. Hän on palvellut vuodesta Britannian merijalkaväessä ja johtanut 3 Commando Brigade -joukkoja Afganistanissa. Davis toimi vuodet 2011–2014 merijalkaväen komentajana ja 2014–2016 Naton LANDCOM-päämajan apulaiskomentajana.

## Elämä ja ura
### Ensimmäiset vuodet asevoimissa
Ed Davis syntyi Herefordissa vuonna 1963. Hän meni armeijauralle, ja hänet nimitettiin vuonna 1981 upseeriksi merijalkaväkeen. Harjoitteluaikanaan Davis suoritti syyskuun 1982 ja maaliskuun 1985 välisenä aikana kaksi kuuden kuukauden palvelusjaksoa 40 Commando -joukon kanssa Falklandinsaarilla ja Kyproksella. Britanniaan palattuaan Davis valittiin johtamaan merijalkaväen joukkoja, jonka vastuulla on Britannian merivoimien ydinaseet.

Davis kävi kesä–joulukuussa 1991 asevoimien upseerikoulua. Hänet ylennettiin kapteeniksi joulukuussa 1991. 45 Commando -joukkojen mukana hän suoritti Norjassa kylmän ilmaston sodankäynnin harjoitusjakson ja palveli kuuden kuukauden ajan Belizessä. Davis nimitettiin joulukuussa 1993 joukkojen esikuntaupseeriksi.

Davis jätti 45 Commando -joukot vuonna 1995 ja kävi tämän jälkeen asevoimien johtamisen kurssin. Sen jälkeen hänet ylennettiin majuriksi ja hänet valittiin joulukuussa 1996 taistelujoukkojen tukiryhmän esikuntapäälliköksi. Tuossa tehtävässä hän toimi Bosniassa. Davis ylennettiin joulukuussa 1998 everstiluutnantiksi. Hän toimi tämän jälkeen upseerina merivoimien päämajassa ja puolustusministeriössä.

### Monien joukkojen komentajana
Everstiksi Davis ylennettiin kesäkuussa 2004. Seuraavat kaksi vuotta hän työskenteli puolustusministeriössä varusteohjelman johtajana. Hän palasi merijalkaväkeen toukokuussa 2007, jolloin hänet valittiin maihinnousujoukkojen esikuntaupseriksi. Hän palveli tehtävässä Afganistanissa ISAF-joukkojen päämajassa. Prikaatikenraalina Davis palasi marraskuussa 2007 puolustusministeriön tehtäviin.

Davis kävi vuonna 2009 armeijan ylimmän johdon kurssin ja osallistui 2010 Yhdysvaltain merijalkaväen upseerien sodankäynnin ohjemaan. Hän johti vuodet 2010–2011 3 Commando Brigade -joukkoja, joita hän ohjasi muun muassa Afganistanissa Helmandin maakunnassa.

Davis toimi 2011–2014 merijalkaväen komentajana. Tämän jälkeen hänet valittiin kenraaliluutnanttina Turkin İzmirin sijaitsevien Naton maajoukkojen päämajan apulaispäälliköksi.

### Gibraltarin kuvernöörinä
Davis valittiin lokakuussa 2015 Gibraltarin kuvernööriksi. Hän aloitti tehtävänsä Gibraltarilla tammikuussa 2016.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hasan Şaş

**Hasan Gökhan Şaş** (s. 1. elokuuta 1976 Karataş) on turkkilainen uransa päättänyt jalkapalloilija. Pelipaikaltaan molempijalkainen Şaş oli oikea keskikenttäpelaaja.

Şaş aloitti uransa Turkin Superliigan Adana Demirsporissa, jossa hän pelasi kaudella 1994–1995 neljä ottelua. Vuodet 1995–1998 hän edusti saman sarjan Ankaragücüä, pelaten 80 ottelua, joissa syntyi yhdeksän osumaa. Vuonna 1998 Şaş siirtyi Superliigan Galatasarayhyn, jossa hän voitti muun muassa viisi Turkin mestaruutta ja UEFA Cupin sekä UEFA Super Cupin vuonna 2000. Kaudella 1998–1999 hän debytoi seuran paidassa myös Mestarien liigassa. Yhteensä Şaş pelasi Galatasarayn paidassa 234 Turkin Superliigan ottelua viimeistellen niissä 28 maalia. Şaş lopetti uransa Galatasarayn paidassa vuonna 2009.

Şaş kuului Turkin jalkapallomaajoukkueeseen vuodet 1998–2006. Vuonna 2002 hän oli mukana voittamassa pronssia MM-kilpailuista. Şaş pelasi turnauksessa kuudessa ottelussa onnistuen maalinteossa Brasiliaa ja Kiinaa vastaan. Hänet äänestettiin myös turnauksen tähdistöjoukkueeseen. MM-turnauksen maalit jäivät Şaşin ainoiksi maaleiksi hänen 40 ottelua kestäneellä maajoukkueurallaan.

Uransa jälkeen Şaş on toiminut TV-kommentaattorina. Vuodet 2011–2013 hän toimi myös pitkäaikaisen seuransa Galatasarayn apuvalmentajana.

## Saavutukset
**Seurajoukkuetasolla**
* Turkin Superliiga: 1998–1999, 1999–2000, 2001–2002, 2005–2006, 2007–2008
* Turkin cup: 1998–1999, 1999–2000, 2004–2005
* Turkin supercup: 2008
* UEFA Cup: 2000
* UEFA Super Cup: 2000

**Maajoukkuetasolla**
* MM-kilpailut: pronssia (2002)

**Henkilökohtainen**
* Vuoden 2002 MM-kilpailuiden tähdistöjoukkue

## Lähteet
Lapvesi

**Lapvesi** on Lappeenrannan kaupunginosa ja tilastoalue. Se sijaitsee keskustasta noin viisi kilometriä itään entisen Lauritsalan kauppalan alueella.

Lapveden laaja ja yhtenäinen asuinalue on maakunnallisesti merkittävä kulttuurihistoriallinen ympäristö. Lapvesi sisältyi Birger Brunilan ja W. G. Palmqvistin laatimaan Lauritsalan ensimmäiseen asemakaavaan vuodelta 1941. Alueen rakentaminen alkoi toisen maailmansodan jälkeen, ja kiivaimmillaan se oli 1950-luvulla. Hallitseva asumismuoto on rintamamiestalo, minkä lisäksi kaupunginosassa on muutama kerrostalo. Lapveden tilastoalueella on 865 asukasta.

Lapvedellä on pizzeria-ravintola, ja lähimmät muut palvelut ovat Lauritsalan kaupunginosassa. Keskellä kaupunginosaa on Lapvedenpuisto ja Lapveden pallokenttä, jonka paikalle on suunniteltu uutta asuinaluetta. Kaupunginosan lounaiskulmassa on laajahko teollisuusalue.

Kaupunginosaa rajaavat Karjalan rata ja Karjalantie pohjoisessa, Kalevankatu, Hartikkalanpuisto ja Pajarilankatu idässä, valtatie 6 etelässä ja Hyötiöntie lännessä. Lapveden naapurikaupunginosia ovat Lauritsala, Hakali, Hartikkala, Pajarila, Tirilä ja Kaukas.

Nimenä Lapvesi (Lappvesi) on Lappeen emäpitäjän vanha nimi. Lapvesi on myös vanha maarekisterikylä, johon kuuluu laajoja alueita ympäri nykyistä Lappeenrantaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupunginosan esittely Lappeenrannan kaupungin sivustolla
Luettelo Espanjan viinintuotantoalueista

**Espanjan viinituotantoalueista** suuri osa on määritelty EU:n nimisuojajärjestelmän ja Espanjan maatalousministeriön säännösten avulla maantieteellisiin alueisiin perustuviin laatuluokkiin. Suojattu alkuperänimitys (SAN), (), on 90 alueella. Suojattu maantieteellinen merkintä (SMM), (), on 41 alueella. 

Espanjassa tuotetun viinin DOP-laatuluokat ovat itsehallintoalueittain seuraavat (90 aluetta, tilanne 29.4.2015):

## Lähteet
Reino Laitasalo

**Reino Olavi Laitasalo** (24. toukokuuta 1929 Tampere – 3. helmikuuta 2016 Riihimäki) oli suomalainen taidemaalari ja –graafikko. Laitasalo syntyi vuonna 1929 Pispalassa, joka silloin kuului Pohjois-Pirkkalan kuntaan, yksinhuoltajaäidin perheeseen. Lapsuuden muistot työläiselämästä elivät hänen maalauksissaan. Hän aloitti työelämän hitsaajana ja opiskeli vapaa-aikanaan taidetta Tampereen työväenopistossa.  Opinnot jatkuivat Leningradissa Repin-instituutissa vuosina 1959–1961. Häntä kutsuttiin viimeiseksi työläistaiteilijaksi.

Reino Laitasalon puoliso Ella-Maija Anttila-Laitasalo (1938–2003) oli myös taidemaalari sekä nukketaiteilija. He asuivat Riihimäellä Hyttikorttelin vanhassa puutalossa. Laitasalo osallistui näyttelyihin vuodesta 1956 lähtien sekä kotimaassa että ulkomailla. Reino Laitasalon teoksia on Ateneumin ja useiden muiden taidemuseoiden kokoelmissa. Valtion taiteilijaeläkkeen hän sai vuonna 1990. Laitasalo on vastaanottanut ainoana ulkomaalaisena Ruotsissa Johan Alhbäck –palkinnon vuonna 2012, minkä kunniaksi hänellä oli laaja näyttely syksyllä 2013 Taalainmaalla Smedjebackenin kunnan kulttuurikeskus Mekenissä.

Laitasaloa kiinnosti myös kirjoittaminen. Vuonna 2011 Samuli Parosen seura julkaisuna ilmestyi runoteos *Potemkinin portaat*.

Laitasalo kuoli vuonna 2016. Hänet on haudattu Tampereella Kalevankankaan hautausmaalle.

## Lähteet
Kippari-Kallen kylä

**Kippari-Kallen kylä** (*Popeye Village Malta*) on Maltalla oleva teemapuisto. Se rakennettiin alun perin vuonna 1980 valmistuneen Robin Williamsin tähdittämän elokuvan *[[Kippari-Kalle (vuoden 1980 elokuva)|Kippari-Kalle]]* lavasteiksi. Kylään rakennettiin parisenkymmentä puurakenteista taloa sekä aallonmurtaja. Rakentaminen kesti seitsemän kuukautta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kippari-Kallen kylän kotisivut
Burn (Havokin albumi)

**Burn** on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Havokin ensimmäinen kokopitkä studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2009 levymerkillä Candlelight Records.

Albumin äänitykset alkoivat jo vuoden 2008 kesällä laulaja David Sanchezin kotona Lakewoodissa. Vuoden 2008 lopulla yhtye meni Denverin Motaland-studiolle äänittämään levyn puhtaaksi sekä äänittämään laulut ja miksaamaan albumin.

Albumilla on viisi kappaletta jotka ovat jo ennestään tuttuja yhtyeen EP-levyiltä, sekä seitsemän uutta kappaletta. Kappaleesta ”Morbid Symmetry” kuvattiin musiikkivideo vuonna 2009.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* David Sanchez – laulu, kitara
* Shawn Chavez – kitara, taustalaulu
* Jesse De Los Santos – basso, taustalalu
* Ryan Alexander Bloom – rummut

### Tuotanto
* David Sanchez – tuottaja, äänittäjä
* Bart McCrorey – äänittäjä, miksaaja
* Patrick Glenn – valokuvat
* Halsey Swain – kansikuva

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Imperiumi: 6-/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kyläkallio

**Kyläkallio** on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan Tuuloksessa Juttilan kylässä sijaitseva mahdollinen muinaislinna. Muinaislinnaa ei ole tutkittu, joten ei ole varmaa, että paikkaa olisi käytetty puolustustarkoitukseen.

## Linnavuori
Soikeanmuotoinen Kyläkallio sijaitsee Laurinkalliosta noin 300 metriä kaakkoon. Sen rautakautiset vallit olivat Hjalmar Appelgrenin vuoden 1891 kiireellisen tarkastuksen yhteydessä vielä nähtävissä kallion luoteispään kallionkielekkeen molemmin puolin. Hän havaitsi kivirivejä myös kallion ylemmillä tasoilla, kuten myös kivikasoja. Kivikasoja tutkiessaan hän havaitsi niissä hiiltä. Havaintojensa perusteella hän oletti Kyläkallion olleen linnoitettu pakopaikka. Appelgren myös totesi löytöjensä vastaavan Laatokalta lukuisasti löydettyjä muinaislinnoja.

Kyläkallio on osa merkittävää Tuuloksen alueen rautakautisen ja historiallisen ajan keskittymää. Kylän lähiympäristössä sijaitsevat myös Laurinkallio, Ryömänlinnan, Kestinpäänkallion ja Kitaruvenlinnan muinaislinnat. Kestipäänkallion nimi on mahdollisesti aikoinaan viitannut muukalaisiin. 

## Kuvagalleria

Kuva:Kyläkallio.jpg|Kyläkallio kuvattuna sen eteläpuolelta
Kuva:Kyläkallion luoteispään kallioita.jpg|Kyläkallion luoteispään kallioita
Kuva:Näkymä Kyläkalliolta koilliseen.jpg|Näkymä Kyläkalliolta Luopioistentielle


## Lähteet
...din längtans blå anemone

**...din längtans blå anemone** on ruotsalaisen blueskitaristi-laulajan Rolf Wikströmin kuudestoista albumi, joka julkaistiin vuonna 1996 levymerkillä MNW. 

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Rolf Wikström ja sanoittanut Nils Ferlin, ellei toisin mainita.
#  	
#  	
#  	
# 	
#  	
# 
#  
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Rolf Wikström – kitara, laulu
* Maria Blom – laulu (3, 4, 6, 10, 12)
* Ebba Forsberg – laulu (3, 4, 6, 10, 12, 13)
* Christer Jansson – rummut, yömäsoittimet (1, 3–7, 9–14)
* Anna-Lotta Larsson – laulu (2)
* Peter LeMarc – laulu (2, 3, 6, 9–12)
* Sven Lindvall – basso (1, 3–7, 9, 14)
* Niklas Medin – klavikordi (1–7, 9–14)
* Kalle Moraeus – viulu (5, 14)
* Mats Ronander – huuluharppu (4–7, 9, 12, 14)
* Åke Sundqvist – rummut, yömäsoittimet (2)
* Tony Thorén – basso (2)
* Dave Wilczewski – baritoni- ja tenorisaksofoni (4, 10, 13)

## Aiheesta muualla
* ''...din längtans blå anemone'' discogs.com -sivustolla
HMS Begum (D38)

**HMS Begum** (viirinumero D38) oli vuonna 1942 vesillelaskettu Britannian Kuninkaallisen laivaston Ruler-luokan saattuetukialus, joka palveli toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin Seattle-Tacoma Shipbuilding Corporationilta Seattlesta Yhdysvalloista, ja sen propulsiojärjestelmän toimitti Allis-Chalmers. Kölinlasku tapahtui 3. elokuuta 1942 ja alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 11. marraskuuta kumminaan G. B. Sherwoodin puoliso. Yhdysvaltain laivasto otti aluksen palvelukseen 22. heinäkuuta 1943 nimellä *USS Bolinas* (runkonumero CVE-36) päällikkönään H. L. Meadow. Alus poistettiin palveluksesta 2. elokuuta ja luovutettiin samana päivänä Britannian kuninkaalliselle laivastolle, joka otti sen palvelukseen nimellä *HMS Begum*.

## Palvelus
Alus siirrettiin Vancouveriin, jossa siinä havaitut viat korjattiin ja alukselle tehtiin muutostöitä. Työt saatiin päätökseen 22. marraskuuta. Alus läpäisi Panaman kanavan 4. tammikuuta 1944 ja se lähti 9. tammikuuta New Yorkista Liverpooliin kannellaan 1837 ja 1838 laivueiden Vought F4U Corsairit. Alus saapui Clyden telakalle muutostöitä varten 1. helmikuuta.

*Begum* liitettiin 3. maaliskuuta Itäiseen laivastoon ja se lähti merelle kannellaan 1839 laivueen Corsairit, 1844 laivueen Hellcatit sekä 815 ja 817 laivueiden Fairey Barracudat. Alus saapui 26. huhtikuuta Colomboon, jossa lentokoneet siirrettiin maihin.

Alus oli 11. kesäkuuta sukellusveneidentorjuntapartiossa Intian valtamerellä kannellaan 832 laivueen TBF Avengerit ja F4F Wildcatit. *Begum* lähti 16. tammikuuta 1945 kotimatkalle Britteinsaarille ja se saapui 20. helmikuuta Clyden telakalle huollettavaksi ja muutettavaksi lentokoneidenkuljetusalukseksi.

Alus liitettiin 17. huhtikuuta Brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon ja se lähti Clydestä saattueessa KMF43 kannellaan 721 laivueen A-35 Vengeancet ja 1701 laivueen Sea Otterit. Alus saapui 5. kesäkuuta Sydneyyn ja edelleen 15. kesäkuuta Manukseen mukanaan lentokonetäydennys.

Alus saapui 2. heinäkuuta Trincomaleehen, jossa se liitettiin Itä-Intian laivastoon lentäjien koulutusaluksena toiminta-alueenaan Ceylonin ympäristö. alus lähti 23. lokakuuta Ceylonilta Britteinsaarille ja se saapui 10. marraskuuta Clydeen, jossa aluksen varastot tyhjennettiin. Alus lähti 11. joulukuuta Portsmouthin kautta Yhdysvaltoihin ja se palautettiin 5. tammikuuta 1946 Yhdysvaltain laivastolle Norfolkissa Virginiassa.

Yhdysvaltain laivasto myi aluksen 16. huhtikuuta 1947 kauppa-alukseksi nimellä *Raki*. Alus sai vuonna 1966 uuden nimen *I Yang*, ja romutettiin lopulta maaliskuussa 1974 Taiwanilla.

## Lähteet
*
*
*
*
*

### Viitteet
Mark Lewisohn

**Mark Lewisohn** (s. 16. kesäkuuta 1959 Lontoo) on englantilainen kirjailija ja ammattimainen The Beatles -historioitsija.

Lewisohn alkoi tutkia The Beatlesiä noin 18–19-vuotiaana. Siitä lähtien hän on tutkinut aihetta ja kirjoittanut siitä useita kirjoja. Vuonna 2004 hänestä tuli täysipäiväinen Beatles-historioitsija, kun hän teki Little, Brown and Company -kustantamon kanssa 1,2 miljoonan punnan sopimuksen kolmiosaisesta The Beatles -historiikista. Aikaa sen kirjoittamiseksi sovittiin alun perin 12 vuotta. Trilogian ensimmäinen osa, *The Beatles: All These Years – Tune In*, ilmestyi vuonna 2013.

Lewisohnilla on kaksi aikuista lasta suomalaisen ex-vaimonsa kanssa.

## Teoksia
**The Beatles Live* (1986), kirjassa dokumentoidaan täydellisesti kaikki yhtyeen live-esiintymiset.
**The Beatles: 25 Years in the Life* (1987), kirjassa käydään yksityiskohtaisesti läpi, mitä kukin The Beatlesin jäsen teki minäkin päivänä vuosina 1962–1987.
**The Complete Beatles Recording Sessions: The Official Story of the Abbey Road Years* (1988), kirjaa varten Lewisohn kuunteli The Beatlesin jokaisen äänityssession jokaisen oton.
**The Beatles: All These Years – Tune In* (2013), The Beatles-trilogian ensimmäinen osa. Kirjassa on 946 sivua, ja se painaa 1400 grammaa. Kirjasta on julkaistu myös *Expended Special Edition*, jossa on 1728 sivua ja joka painaa 3250 grammaa.

## Lähteet
Starka band

**...Starka band** on ruotsalaisen blueskitaristi-laulajan Rolf Wikströmin seitsemästoista albumi, joka julkaistiin vuonna 1998 levymerkillä MNW. 

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Rolf Wikström, ellei toisin mainita.
#  	
#  
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Rolf Wikström – kitara, laulu
* Pelle Piano – klavikordi (1)
* Jonatan Stenson – komppikitara (1)
* Tommy Cassemar – P-bas (1)
* Ingemar Dunker – rummut (1, 3, 4, 8)
* Nicci Wallin – rummut (1, 3, 4, 8)
* Christer Jansson – lyömäsoittimet (8)
* Harmonica Henry (Janne Sjöström) – huuliharppu (7)
* Magnus Johansson – trumpetti (3-6, 8, 11)
* Wojtek Goral – tenori- ja baritonisaksofoni (3-6, 8, 11)
* Mija Folkesson – kuoro (4, 8, 9)
* Britta Bergström – kuoro (4, 8, 9)
* Peter LeMarc – kuoro (8)

## Aiheesta muualla
* ''Starka band'' discogs.com -sivustolla
Ménakan alue

**Ménakan alue** () on perusteilla oleva hallintoalue Malin koillisosassa. Se käsittää entisen Gaon alueen Ménakan piirin.

Vuoden 2012 tammikuussa ennen armeijan vallankaappausta hyväksytyn lain mukaan Ménakan alue on yksi Malin 19 alueesta. Se jakautuu neljään piiriin, jotka ovat
Andéramboukane, Inekar, Ménaka ja Tidermène. Piirit jakautuvat edelleen yhteensä yhdeksään arrondissementtiin. Malin hallitus nimitti alueelle kuvernöörin tammikuussa 2016.

## Lähteet
Shirayukihime

**Shirayukihime** () on Japanissa kasvatettu valkoinen englannintäysiveritamma. Se nimettiin Grimmin veljesten tarinoiden Lumikin mukaan.

## Ura
Shirayukihime herätti huomiota syntyessään: toisin kuin kimot hevoset, se oli valkoinen syntymästään lähtien. Se oli ruunikon emänsä Wave Wind ensimmäinen varsa ja sen isä oli mustanruunikko Sunday Silence. Shirayukihimen dominanttivalkoisen värityksen aiheuttaa mutaatio, ja sen nuoremmat sisarukset ovat väritykseltään tavanomaisia.

Valkoisen värityksen aiheuttavan mutaation todennäköisyys on noin yksi 10-20 tuhannesta, mistä syystä kilpailevat valkoiset hevoset ovat erittäin harvinaisia. Japanissa tunnetaan White Pegasus, joka saavutti eteläisen Kantōn paikalliskilpailuissa kahdeksan voittoa. Shirayukihime debytoi vuonna 2001 mutta ei voittanut yhtään lähtöä. Yhdeksästä lähdöstään se sijoittui kuitenkin kerran kolmanneksi, mikä oli ensimmäinen kerta, kun valkoinen hevonen sijoittui Japanin metropolialueella vedonlyöntisijoille.

Kilpauransa päätyttyä Shirayukihime otettiin siitoskäyttöön. Mendelin lain mukaan sen mutaatio periytyy sen jälkeläisille 50 prosentin todennäköisyydellä. Koska Shirayukihime on hyvää sukua, sen odotetaan perustavan valkoisten laukkahevosten sukulinjan.

### Jälkeläiset

1: Makoto Kaneko Holdings


File:White Vessel 20070805.jpg|White Vessel（s. 2004）
File:Yukichan 20080618a.jpg|Yuki-chan（s. 2005）
File:Shirobee IMG 2565 20130428.JPG|Shirobei（s. 2008）
File:Marshmallow JRA Horse 3 IMG 1035 20130210.JPG|Marshmallow（s. 2009)
File:ブラマンジェ.jpg|Blancmange (s. 2010)
File:Marble-Cake horse IMG 0792r 20151212.JPG|Marblecake（s. 2011）
File:Buchiko IMG 1120 R 20150307.JPG|Buchiko（s. 2012)
File:Shironii (JPN) IMG 7886-1 20180114.jpg|Shironii (s. 2014)


Shirayukihimelle on toistaiseksi syntynyt kuusi valkoista toisen polven jälkeläistä:
* t Shiroinger 2013 (e. Yuki-chan)
* t Haunani 2015 (e. Yuki-chan)
* t Hayayakko 2016 (e. Marshmallow)
* o Maillot Blanc 2016 (e. Yuki-chan)
* t Oeufs a la Neige 2017 (e. Blancmange)
* tammavarsa 2020 (e. Marshmallow)

## Lähteet
Hemmo Louhivuori

**Hemmo Unto Wilhelm Louhivuori** (11. helmikuuta 1910 Viipuri – 9. kesäkuuta 1981 Mikkeli) oli suomalainen taidemusiikin säveltäjä.

Hemmo Louhivuori oli Viipurin tuomiokirkon kanttorin Eemil Louhivuoren poika. Hemmo opiskeli pianonsoittoa kahdeksanvuotiaasta, mutta keskikoulun jälkeen hän opiskeli ensin kansakoulunopettajaksi Raumalla. Hän toivoi voivansa jatkaa musiikkiopintoja Viipurin musiikkiopistossa syksyllä 1939, mutta sota keskeytti opinnot saman tien. Syksyllä 1944 hänet hyväksyttiin Sibelius-Akatemian oppilaaksi; samalla hän työskenteli koulunopettajana Helsingissä. Louhivuoren opettajiin kuuluivat Leo Funtek (soitinnus) ja Aarre Merikanto (sävellys). Louhivuori piti sävellyskonsertin vuonna 1951.

Säveltäjänuransa ohella Louhivuori työskenteli Helsingin koulujen musiikinopettajana, pisimpään Lauttasaaren yhteiskoulussa (1954–1969) sekä johti kuoroja, muun muassa Koiton sekakuoroa.

Louhivuoren sävellystuotanto käsittää erityisesti laulumusiikkia suomalaisten runoilijoiden teksteihin (mm. Eila Kivikk’aho, Einari Vuorela, Toivo Lyy).
__NOTOC__
## Teoksia
### Kuorolle
* *Laulu Amphionista* mieskuorolle ja orkesterille (1951)
* *Kesän lauluja* sekakuorolle (1952)
* *Hämärän lauluja* sekakuorolle (1953)
* *Kevät* naiskuorolle (1954)
* *Lauluja salomailta* mieskuorolle (1956)
* *Suviyön kulkija* mieskuorolle (1958)

### Sooloäänelle
* *Serenadi* baritonille ja orkesterille (1956)
* *Lokkien lähtiessä* sooloäänelle ja pianolle
* lukuisia yksinlauluja

### Soitinyhtyeille
* Sarja jousille (1950)
* Jousikvartetto (1956)
* *Pyhän Mikaelin kirkon holvit* kamariyhtyeelle (1978)

## Lähteet
* 
* 

## Viitteet
HMS Empress (D42)

**HMS Empress** (viirinumero D42) oli vuonna 1942 vesillelaskettu Britannian kuninkaallisen laivaston Ruler-luokan saattuetukialus toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin Seattle-Tacoma Shipbuilding Corporation Seattlesta Yhdysvalloista, missä köli laskettiin 9. syyskuuta 1942. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 30. joulukuuta ja päätettiin 8. elokuuta luovuttaa Britannian kuninkaalliselle laivastolle nimellä *HMS Empress*. Alus valmistui 9. elokuuta, jolloin Yhdysvaltain laivasto otti aluksen palvelukseensa nimellä *USS Carnegie* (runkonumero CVE-38) ja poistettiin palveluksesta kolme päivää myöhemmin sen saavuttua Vancouveriin, jossa Britannian kuninkaallinen laivasto otti aluksen palvelukseen. Vancouverissa alukselle tehtiin muutostöitä.

## Palvelus
Alus lähti 17. helmikuuta 1944 New Yorkiin ja läpäisi 9. maaliskuuta Panaman kanavan. Alus lähti 26. maaliskuuta New Yorkista kannellaan 850 laivueen Grumman Avengerit ja saapui 8. huhtikuuta Clydeen. Alus liitettiin läntisen reitin () alaisuuteen, mutta se vietti pitkähkön ajan Clyden ja Rosythin telakoilla korjattaessa aluksella havaittuja vikoja. Alus siirrettiin 6. tammikuuta 1945 Itä-Intian laivastoon. Se lähti Gibraltarille saattueessa KMF38. Alus saapui 4. helmikuuta Trincomaleehen, jossa se liitettiin 21. lentotukialuslaivueeseen. Alus osallistui operaatio Staceyyn, jossa sen lentokoneet kuvasivat Sumatraa ja Kran niemimaata *[[HMS Ameer]]in* 888 laivueen Hellcat PR ja 845 laivueen Avengerien kanssa. *Empressille* oli siirretty osa 804 laivueen Hellcateista.

Alus osallistui 27. huhtikuuta operaatio Bishopiin, jossa sen lentokoneet iskivät *[[HMS Shah]]in* koneiden kanssa japanilaisten asemiin Nikobaareilla ja Andamaaneilla. *Ameerin* koneiden kanssa aluksen lentokoneet iskivät 19. heinäkuuta operaatio Liveryssä Malakan pohjoisosiin sekä suojasivat miinoitusta Phuketin lähistöllä. Operaatio Zipperissä eli Singaporen takaisin valtauksessa 8. syyskuuta aluksella olivat 896 laivueen Hellcatit ja 1700 laivueen Walrus-lentoveneet. Alus ankkuroitui 10. syyskuuta Keppelin satamaan *[[HMS Khedive (D62)|HMS Khediven]]*, *Ameerin*, *[[HMS Emperor (D98)|HMS Emperorin]]*, *[[HMS Hunter (D80)|HMS Hunterin]]* ja *[[HMS Stalker]]in* kanssa.

Alus saapui 11. lokakuuta Colomboon, mistä se teki 3. marraskuuta vierailun Wellingtoniin Uuteen-Seelantiin palaten Colomboon 23. marraskuuta. Alus lähti 27. marraskuuta Britteinsaarille ja saapui 19. joulukuuta Clydeen, jossa sen varastot tyhjennettiin. Alus aloitti 6. tammikuuta 1946 matkan Yhdysvaltoihin ja se palautettiin 4. helmikuuta Yhdysvaltain laivastolle Norfolkissa Virginiassa. Alus myytiin 21. kesäkuuta romutettavaksi.

## Lähteet
*
*
*
*
*

### Viitteet
Leonard Lindelöf

**Karl August Leonard Lindelöf** (13. marraskuuta 1862 Turku – 11. elokuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri, keksijä ja Helsingissä toimineen *Lindelöfin konetehtaan* perustaja.

Lindelöfin vanhemmat olivat teologian tohtori, Porvoon tuomiorovasti Johan August Lindelöf (1824–1897) ja Matilda Josefina Ammondt. Hän pääsi ylioppilaaksi 1881 Hämeenlinnan normaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1885 ja maisteriksi 1886.

Lindelöf toimi valmistuttuaan jonkin aikaa opettajana Kuopiossa mutta hän muutti jo 1888 Helsinkiin jonne hän oli perustanut vuonna 1886 *Lindelöfin konetehdas* nimisen pienen yrityksen valmistamaan metrisiä mittausvälineitä ja fysikaalisia kojeita kouluja varten. Lindelöfin konetehdas siirtyi 1887 Helsingin Hermanniin jossa se toimi tehtaan päärakennuksen tuhonneeseen tulipaloon saakka 1895. Tehtaassa oli nyt jo noin satakunta työntekijää ja se valmisti muun muassa mittausvälineitä ja maatalouskoneita. Tulipalon jälkeen tehdas muutti kantakaupunkiin jossa se toimi ensin Itäisen Viertotien varrella ja sitten Lastenkodinkadun varrella. Vuonna 1924 tehdas siirtyi Suomen Kaapelitehtaan rakennukseen Pursimiehenkadulle.

1900-luvun alussa Lindelöfin konetehdas erikoistui tupakkateollisuuden käyttämien savukkeenvalmistuskoneiden valmistamiseen. Lindelöfin konetehdas sai runsaasti sotatarviketilauksia molempien maailmansotien aikana ja se valmisti osia konekivääreihin ja konepistooleihin. Ensimmäisen maailmansodan aikana Lindelöfin konetehdas valmisti myös suuret määrät automaatti-, revolveri- ja kärkisorveja Venäjän armeijalle. Suomen itsenäistymisen jälkeen tehtaan erikoisalaksi tuli asevalmistus. Lindelöf teki itse monia asetekniikkaan liittyviä keksintöjä ja hän kehitti muun muassa parannuksia Maxim-konekiväärin lukkoon. Toisen maailmansodan aikana konetehdas valmisti myös varaosia autoihin. Sotien jälkeen valmistettiin koneita erikoistarkoituksiin sekä erilaisia työkaluja.

Lindelöfin konetehtaan teollinen toiminta päättyi muutamia vuosia Lindelöfin kuoleman jälkeen. Leonard Lindelöf Konetehdas Osakeyhtiö on yhtiönä vielä olemassa. Yhtiön toimiala on nykyisin metallirakenteiden ja niiden osien valmistus ja se kuului 2000-luvun alussa tytäryhtiönä Mako-konserniin.

Leonard Lindelöf oli naimisissa vuodesta 1887 Zaida Ester Sofia Norrgrénin kanssa. Matemaatikko, yliopiston rehtori, kouluhallituksen ylijohtaja Lorenz Lindelöf oli Leonard Lindelöfin setä.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Ragnar Öller : *Lindelöfin konetehdas 1886–1946 : helsinkiläisen työpajan vaihtelevat kohtalot kuuden vuosikymmenen aikana – Lindelöfs maskinfabrik 1886–1946 : en Helsingforsverkstads skiftande öden under sex årtionden*. Lindelöfin konetehdas, Helsinki 1945
Amir Haddad

**Laurent Amir Khlifa Khedidder Haddad** (, tunnetaan paremmin taiteilijanimillä **Amir Haddad** ja **Amir**, s. 20. kesäkuuta 1984 Sarcelles, Ranska) on ranskalais-israelilainen laulaja-lauluntekijä. 

Amir osallistui vuonna 2014 Ranskan *The Voicen* kolmannelle tuotantokaudelle. Hän sijoittui kolmanneksi saatuaan finaalissa 18 prosenttia äänistä. Ensimmäisen albuminsa, hepreankielisen *Vayehin*, Amir julkaisi jo vuonna 2011. Helmikuussa 2016 hänet valittiin edustamaan Ranskaa saman vuoden Eurovision laulukilpailuun kappaleella "J'ai cherché".

## Diskografia
**Albumit**
**Vayehi* (2011)

**Singlet**
*All of Me (2014)
*Oasis (2015)
*J’ai cherché (2016)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
På hotell

**På hotell** on ruotsalaisen popjazzyhtye Bo Kaspers Orkesterin toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1994 levymerkillä Sony/Columbia. 

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Bo Kaspers Orkester, ellei toisin mainita.
# 
#  
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# Video: "Puss"

## Kokoonpano
;Bo Kaspers orkester
* Bo Kasper – laulu
* Lars Halapi – kitara
* Fredrik Dahl – rummut
* Michael Malmgren – basso

;Vierailevat muusikot
* Mats Asplén – piano
* Peter Asplund – trumpetti
* Elisabeth Björksten – taustalaulu
* Per "Texas" Johansson – saksofoni
* Heinz Liljedahl – taustalaulu
* Alf Carlström, Anders Wall, George Kentros, Jakob Ruthberg, Kristina Lindholm, Marie Stenäng, Monika Stanikowska, Per Helders, Ronnie Sjökvist, Ulf Karlsson, Ulf Nilsson, Urban Gradén, Ylva Nilsson – jousisoittimet

## Arviot
* Allmusic: 

## Aiheesta muualla
* ''På hotell'' discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Ponte Duca d’Aosta

**Ponte Duca d’Aosta** on Roomassa, Italiassa sijaitseva silta, joka ylittää Tiberjoen yhdistäen Lungotevere Flaminion ja  Piazza Lauro De Bosisin. Silta on omistettu ensimmäisessä maailmansodassa komentajana toimineelle Emanuele Filibertolle. Sillan on suunnitellut arkkitehti Vincenzo Fasolo. Sen rakentaminen alkoi kesäkuussa 1936 ja silta valmistui 1939. Sillalla on pituutta 222,30 metriä ja leveys on noin 30 metriä keskiosassa, josta 21 metriä kuuluu ajoneuvoille, ja molemmin puolin olevat jalkakäytävät ovat molemmat 3,90 metriä leveitä.

## Lähteet
Five Long Years

**Five Long Years** on yhdysvaltalaisen bluespianisti laulajan Eddie Boydin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1965 levymerkillä Fontana.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Eddie Boyd.
### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Eddie Boyd – laulu, piano, urut
* Jimmie Lee Robinson – basso
* Freddie Below – rummut
* Buddy Guy – kitara

## Arviot
* Allmusic: 

## Aiheesta muualla
* ''Five Long Years'' discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Lappeenrannan konepaja

**Lappeenrannan konepaja** oli vuosina 1886–1977 Lappeenrannassa toiminut konepaja, jonka toimintaa jatkoi vuonna 1977 perustettu **Larox Oy**.

Konepajan historia alkoi vuodesta 1886, kun insinööri Wilhelm Grönlund perusti Lappeenrannan Paldon kaupunginosaan konepajan. Tämän konepajan omistajaksi vaihtui sitten 1901 insinööri Ferdinand Hisinger, 1902 merikapteeni George E. Forssell ja 1907 insinööri Carl Uno Forssell. Lokakuussa 1918 konepajan omistajiksi tulivat Kusti Lappalainen ja Janne Pitkänen, jotka olivat jo aiemmin perustaneet laivankorjaustelakan Taipalsaarelle. Yritys toimi nyt nimellä *Lappeenrannan Konepaja Lappalainen & Pitkänen* ja vuonna 1937 se muutettiin osakeyhtiöksi nimellä *Lappeenrannan Konepaja Oy*. Yhtiön toimitusjohtajaksi tuli 1969 diplomi-insinööri Eino Erkko, joka osti sitten yhtiön osakkeita alkuperäisiltä omistajasuvuilta.  Nuutti Vartiaisen (1925–2017) ostettua konepajan yhtiön nimeksi muuttui 1977 *Larox Oy* ja siitä tuli johtava suodatinlaitteistojen valmistaja, jolla oli toimintaa 40 maassa. Outotec Oy osti yhtiön liiketoiminnan syksyllä 2009, minkä myötä Laroxin nimi vaihtui Outotec (Filters) Oy:ksi. Venttiilejä ja pumppuja valmistanut Laroxin tytäryhtiö Larox Flowsys jatkoi toimintaansa itsenäisenä yhtiönä ja sen nimeksi muuttui 2011 Flowrox Oy.

Lappeenrannan konepaja keskittyi aluksi laivojen korjaamiseen, sittemmin aloitettiin valimotoiminta ja laivaliikenteen vähennyttyä aloitettiin tärkkelysteollisuuden käyttämien erotus- ja suodatuslaitteistojen valmistus. Sotien jälkeen konepaja keskittyi sotakorvaustuotteiden valmistukseen lähes 10 vuoden ajaksi. 1960-luvulla konepajan talousvaikeudet saivat aikaan sen, että valmistustoimnta keskitettiin suodatinteollisuuden laitteisiin. 

Nykyisin Lappeenrannan konepajan tiloissa toimii Outotecin Lappeenrannan toimipiste.

## Kirjallisuutta
* Into Pitkänen : *Rautakourien tarina : Lappeenrannan konepajan historia*, toim. Pertti Kolari. Lappeenrannan teknillinen yliopisto, Lappeenranta 2015 
* Outi Salovaara : *Sorakuopalta maailman ääriin : Nuutti Vartiaisen ja Laroxin tarina*. Larox, Lappeenranta 2007 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lappeenrannan Konepajan valmistaman Lappee-hiomakoneen esite (Kansalliskirjaston digitoidut aineistot : Pienpainatteet)
* Larox Oy:n yhtiö- ja osakehistoriaa Pörssitiedossa
Jeanne Eagels

**Jeanne Eagels** (26. kesäkuuta 1890 Kansas City, Missouri – 3. lokakuuta 1929 New York City, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli ensimmäinen näyttelijä, joka sai postuumin Oscar-ehdokkuuden.

## Aiheesta muualla

*
Gyllene Tider (albumi)

**Gyllene Tider** on  ruotsalaisen popyhtye Gyllene Tiderin ensimmäinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1980 levymerkillä Parlophone. Se nousi Sverigetopplistanin sijalle 1.

Vuonna 2009 albumi pääsi mukaan kirjaan *Tusen svenska klassiker*, johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.

## Kappaleet
### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Per Gessle – kitara, laulu
* Mats Persson – kitara
* Anders Herrlin – basso
* Göran Fritzon – kosketinsoittimet, urut
* Micke "Syd" Andersson – rummut

## Aiheesta muualla
* ''Gyllene Tider'' discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Carl Otto Ramstedt

**Carl Otto Ramstedt** (30. elokuuta 1813 Helsinki – 9. marraskuuta 1881 Lontoo) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan laivastossa palvellut everstiluutnantti ja suomalaisen konepajateollisuuden uranuurtaja.

Ramstedtin vanhemmat olivat Helsingin seppien vanhin Karl Ramstedt (k. 1849) ja Magdalena Charlotta Mark. Hän kävi Helsingin triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi vuonna 1830 Johan Ludvig Runebergin antamalla yksityistodistuksella.

Ramstedt palveli 1. Suomen meriekipaasissa ja hänestä tuli vanhempi aliupseeri vuonna 1831, vääpeli vuonna 1834 ja midshipman vuonna 1834. Hän sai vuonna 1835 siirron 20. venäläiseen meriekipaasiin ja hänet ylennettiin luutnantiksi 1839. Vuonna 1849 Ramstedt siirrettiin 25. meriekipaasiin, hänestä tuli kapteeniluutnantti samana vuonna ja hän sai eron palveluksesta kapteenina 1851. Ramstedt meni uudelleen laivaston palvelukseen Krimin sodan aikana kapteeniluutnanttina vuonna 1854 mutta sai eron samana vuonna. Hänestä tuli armeijanmajuri vuonna 1855 ja lopullisen eron palveluksesta hän sai everstiluutnanttina vuonna 1857.

## Konepajat
Ramstedt perusti Helsinkiin kaksi konepajaa, joista hän joutui kuitenkin luopumaan talousvaikeuksien takia. Ramstedtin yhdessä insinööri Nicolai Smithin kanssa vuonna 1853 Hakaniemen huvila-alueelle perustama *Ramstedtin ja Smithin konepaja* oli Helsingin ensimmäinen höyrykonetta käyttänyt tuotantolaitos. Vuonna 1854 Ramstedt ja Smith perustivat vielä ajoneuvotehtaan viereisen Näkin huvilan alueelle, johon kuului myös nykyisen Merihaan alueen paikalla sijainnut Pannukakku-niminen pieni saari.

Hakaniemessä sijainnut konepaja joutui sittemmin Fiskarsin omistukseen, ja tämän jälkeen sen osti Johan Daniel Stenberg. Stenbergin kuoltua vuonna 1880 Hakaniemen konepaja jatkoi hänen leskensä ja lastensa omistuksessa toimintaansa vuoteen 1906 saakka. Näkin huvila-alueen vuokraoikeus ja tontilla sijainnut ajoneuvotehdas siirtyivät vuonna 1863 Oskar Osbergille ja August Badelle, jotka joutuivat siirtämään konepajansa Helsingin keskustasta Mikonkadulta laitakaupungille höyrykoneiden käyttökiellon vuoksi. *Osberg & Baden konepajan* toiminta laajeni nopeasti myös sillalla mantereeseen yhdistettyyn Pannukakun saareen. Konepajan palveluksessa oli 1870-luvulla jo 750 työntekijää, ja se oli Helsingin suurin tuotantolaitos. Tämän konepajan osti vuonna 1892 *Siltarakennus Oy*, ja tästä sai alkunsa Kone- ja Siltarakennus Oy.

## Yksityiselämä
Ramstedt oli naimisissa vuodesta 1840 Amalia Böckelin (k. 1902) kanssa. Heidän poikansa Viktor Otto Engelbert Ramstedt (1846–1878) oli Mustialasta valmistunut agronomi ja tilanomistaja.

## Lähteet
Ruth Chatterton

**Ruth Chatterton** (24. joulukuuta 1892 New York City, New York – 24. marraskuuta 1961 Norwalk, Connecticut) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli kahdesti ehdolla Oscar-palkintoon parhaasta naispääosasta rooleistaan elokuvissa *[[Madame X]]* (1929) ja *[[Sarah and Son]]* (1930). Chatterton aloitti uransa teatterissa vuonna 1911. Hänen viimeiseksi jäänyt kokopitkä elokuva oli *[[A Royal Divorce]]* (1938).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Kourula

**Kourula** on Lappeenrannan kaupunginosa ja tilastoalue. Se sijaitsee kaupungin läntisellä alueella Lappeenrannan lentoaseman ja Saimaan välissä noin kolmen kilometrin päässä keskustasta.

Kourulasta tuli osa Lappeenrantaa vuoden 1967 kuntaliitoksessa, mitä ennen se kuului Lappeeseen. Vuoden 1932 esikaupunkiliitoksesta alkaen alue oli ollut kaupungin länsirajaa vasten. Kourulassa on sekaisin omakoti- ja kerrostaloasutusta. Omakotitalot rakentuivat toisen maailmansodan ja 1970-luvun lopun välisenä aikana ja kerrostalot pääasiassa 1980- ja 1990-luvuilla. Kaupunginosassa on myös LOAS:n opiskelija-asuntoja. Kourulan tilastoalueella on 2&nbsp;078 asukasta. 

Kourulassa on Sammonlahden ohella toinen Lappeenrannan läntisen alueen palvelukeskittymistä. Siellä sijaitsevat muun muassa kaksi päivittäistavarakauppaa, neuvola, päiväkoti, Etelä-Karjalan sosiaali- ja terveyspiirin vanhus- ja mielenterveyspalveluita, Kuusimäen koulu ja Kourulan palloiluhalli. Kaupunginosan lounaiskulmassa on pieni teollisuusalue.

Saimaan rantaviivaa Kourulassa on noin puoli kilometriä. Kaupunginosaa rajaavat Saimaa ja Helsingintie pohjoisessa, Huhtiniemenkatu ja Maasotakoulun alue idässä, lentoasema etelässä ja Tuomikatu, Puolakatu ja Sammonranta lännessä. Kourulan naapurikaupunginosia ovat Kuusimäki, Lentokenttä, Lavola ja Sammonlahti.

Kourula on myös vanha maarekisterikylä, jonka kantatalo oli nykyisen Sammonlahden kaupunginosan puolella sijainnut Suninen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupunginosan esittely Lappeenrannan kaupungin sivustolla 
* Kaupunginosan esittely Kuusimäen, Kourulan ja Lavolan asukasyhdistyksen sivustolla
Per Kristian Nygård

**Per Kristian Nygård** (s. 12. heinäkuuta 1987) on norjalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Vestre Spone IF:ää.

Nygård kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran 16. maaliskuuta 2013 Oslossa 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa, jossa hän oli 60:s. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä Nygård saavutti 23. tammikuuta 2016 Nové Městossa, kun hän oli 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 21:s.

Skandinavia Cupissa Nygård hiihti ensimmäisen kerran palkintopallille 8. tammikuuta 2016, kun hän voitti 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun Östersundissa.

## Lähteet
Scott Wedgewood

**Scott Wedgewood** (s. 14. elokuuta 1992 Brampton, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-seura Colorado Avalanchen organisaatiossa. New Jersey Devils varasi Wedgewoodin kolmannella kierroksella .

## Ura
Plymouth Whalers varasi Wedgewoodin seitsemännellä kierroksella vuoden 2008 . Seuraavien neljän kauden ajan vuosina 2008–2012 Wedgewood edusti OHL:ssä pelannutta Whalersia. Yhteensä hän pelasi OHL:ssä 122 runkosarjaottelua sekä 30 pudotuspeliottelua.

Maaliskuussa 2012 Wedgewood solmi kolmivuotisen tulokassopimuksen hänet kolmannella kierroksella varanneen New Jersey Devilsin kanssa. Hän siirtyi seuraavaksi kaudeksi Devilsin AHL-farmiseura Albany Devilsiin, jossa pelasi vain viisi ottelua. Suurimman osan kaudesta Wedgewood edusti ECHL:ssä Trenton Titansia 48 ottelussa.

Tulokassopimuksensa päätyttyä Wedgewood solmi kesäkuussa 2015 kahden vuoden mittaisen jatkosopimuksen Devilsin kanssa. Hän aloitti kauden 2015–2016 farmissa Albany Devilsissä. Maaliskuussa 2016 hänet nostettiin ensimmäisen kerran NHL-kokoonpanoon. Wedgewood debytoi NHL:ssä 20. maaliskuuta 2016 voittaessaan ottelun Columbus Blue Jacketsia vastaan. Toisessa ottelussaan Wedgewood pelasi ensimmäisen nollapelinsä, kun torjui 39 laukausta Devilsin ottaessa 3–0 -voiton Pittsburgh Penguinsista.

Kaudella 2017–2018 Devils kauppasi Wedgewoodin Arizona Coyotesiin vaihdossa varaustilaisuuden varausvuoroon. Wedgewood pelasi 20 ottelua Coyotesissa, kunnes keväällä 2018 seura kauppasi hänet eteenpäin Los Angeles Kingsiin. Wedgewood ei pelannut otteluakaan Kingsissä, vaan edusti seuran farmijoukkuetta kuudessa ottelussa.

Kaudeksi 2018–2019 Wedgewood teki sopimuksen Buffalo Sabresin kanssa. Wedgewood ei saanut peliaikaa Buffalossa, joten seuraavana vuonna hän teki yksivuotisen kahden suunnan sopimuksen Tampa Bay Lightningin kanssa. Hän vietti koko kauden AHL-liigan Syracuse Crunchissa.

Syksyllä 2020 Wedgewood teki sopimuksen New Jersey Devilsin kanssa. Devils asetti Wedgewoodin kaudella 2021–2022 vapaiden pelaajien waivers-listalle, josta Arizona Coyotes otti hänet organisaatioonsa marraskuussa 2021.

Maaliskuussa 2022 Coyotes kauppasi Wedgewoodin Dallas Starsiin vaihdossa neljännen kierroksen varausvuoroon vuodelle 2023.

Heinäkuussa 2024 Wedgewood teki vapaana agenttina Nashville Predatorsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä kolmen miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.

Marraskuussa 2024 Predators kauppasi Wedgewoodin Colorado Avalancheen vaihdossa Justus Annuseen ja kuudennen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa.

Marraskuussa 2025 Wedgewood teki Avalanchen kanssa yksivuotisen ja 2,5 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Necken (Siltasaari)

**Necken** oli Helsingin Siltasaaressa Sörnäisten rantatie 5:ssä (nykyinen osoite Miina Sillanpään katu 5) sijainnut jugendtyylinen 4-kerroksinen asuinkerrostalo, jonka suunnitteli arkkitehti Karl Hård af Segerstad lähistöllä toimineen Kone- ja Siltarakennus Oy:n insinöörien asuintaloksi. Vuonna 1902 valmistunut talo sai nimensä paikalla olleesta Näkinluodosta. Talon asuinhuoneistot olivat valmistumisaikanaan korkeatasoisia ja huoneissa oli muun muassa parkettilattiat.

Talo purettiin 1960-luvun alussa ja sen tilalle valmistui 1963 betonielementtinen asuinkerrostalo.

## Lähteet