open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Suvoreksantti

**Suvoreksantti** (tuotenimi *Belsomra*) on unettomuuteen tarkoitetty lääke. Suvoreksantti on tehokas unilääke, verrattuna neljän viikon aikana käytettyyn placeboon.

Lääke on selektiivinen oreksiinireseptorien OX1 ja OX2 antagonisti. Yhdysvaltain liittovaltion huumepoliisi Drug Enforcement Administration mukaan lääkkeen riippuvuuspotentiaali vastaa tsolpideemia. Tähän astinen tieteellinen tutkimus kuitenkin kyseenalaistaa DORA-lääkkeiden riippuvuuspotentiaalin ja katsoo että nämä ovat hyvin siedettyjä ja riippuvuusriski on matala.

Lääkkeen haittavaikutuksista yleisimpiä ovat päänsärky, väsymys ja ajokyvyn heikentyminen seuraavana päivänä ja huimaus. Muita haittavaikuyukdia ovat esimerkiksi kuiva suu, oudot ja sekavat unet, painajaiset ja kauhu. Jotkut käyttäjät ovat kuvanneet että suvoreksantti voi myös valvottaa. Narkolepsiaa sairastaville suvoreksantti ei sovellu. Suvoreksantin keskimääräinen puoliintumisaika on noin 12 tuntia ja huippupitoisuuden veressä se saavuttaa noin 2 tai 3 tunnissa. Monista muista unilääkkeinä käytettävistä aineista poiketen suvoreksantti ei ole bentsodiatsepiini eikä niin sanottu z-lääke (nonbentsodiatsepiinit) eikä se vaikuta GABA-reseptoreihin.

EU:n lääkevirasto ei ole antanut myyntilupaa Belsomralle, minkä takia sitä ei vielä toistaiseksi ole Suomessakaan kaupan.

Suvoreksantin vain Yhdysvaltoihin kohdistettu markkinointi päättyy tammikuussa 2023 ja patentti on USA:ssa voimassa vuosien 2029–2033 välillä.

## Historia
	
Vuonna 1998 löydettiin oreksiinineuropeptidit ja oreksiinijärjestelmän vaikutus narkolepsiaan tunnistettiin vuosien 1999 ja 2000 välillä. Jatkotutkimuksessa todettiin oreksiinijärjestelmän merkitys kehon uni-valvesäätelyyn. Tästä näytöstä rohkaistuneena tutkijat alkoivat kehittää siitä lääkettä unihäiriöiden hoitoon uudella tavalla toimivana lääkeryhmänä. Suvoreksantin kehitti Merck ja sen kliininen kehitys aloitetttiin vuonna 2006. Ensimmäisen kerran aine mainittiin lääketieteellisessä lehdessä vuonna 2010. Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto FDA antoi suvoreksantille myyntiluvan unettomuuden hoidossa 13. elokuuta 2014. Se tuli markkinoille ensin Japanissa vuoden 2014 marraskuussa ja vuonna 2015 helmikuussa Yhdysvalloissa, Australiassa vuoden 2016 marraskuussa ja Kanadan marraskuussa 2018. Se oli ensimmäinen oreksiinreseptoriantagonistien ryhmään kuuluva viranomaisten markkinoille hyväksymä lääkeaine. 

Kaksi uutta samaan lääkeryhmään kuuluvaa unilääkettä on tullut sittemmin markkinoille. Vuonna 2019 japanilainen lääkeyhtiö Eisai toi myyntiin lemboreksantin ja vuonna 2022 sveitsiläinen lääkeyhtiö Idorsia daridoreksantin. Näistä jälkimmäisellä on myyntilupa Euroopan lääkevirastolta.
## Lähteet
Claudine Picardet

**Claudine Picardet** (7. elokuuta 1735 Dijon, Ranska - 4. lokakuuta 1820 Pariisi) syntyjään **Poullet**, myöhemmin **Guyton de Morveau** oli ranskalainen tieteilijä ja merkittävä tieteellisten teosten kääntäjä. Hänen tieteenalojaan olivat mineralogia, kemia ja meteorologia.
## Elämäkertaa
Claudine Poulletin isä oli varakas notaari. Poullet solmi avioliiton 20-vuotiaana Burgundin maakunnan korkeimman oikeuden virkailijan, Claude Picardet`n kanssa. Avioparilla oli suuri ikäero. Mies sai pian nimityksen kuninkaallisen tiedeakatemian Dijonin osaston johtajaksi ja vähän myöhemmin kasvitieteellisen puutarhan johtajaksi. Perhe seurusteli paikallisen yläluokan kanssa. Pariskunnan ainoa poika kuoli vuonna 1776. 

Vuonna 1782 Claudine Picardet osallistui Louis-Bernard Guyton de Morveaun paikallisella tiedeakatemialla järjestämiin tilaisuuksiin, joissa tutkittiin kemiaa. Hän pääsi myös Guyton de Morveaun assistentiksi ja heidän suhteensa vaikutti muutenkin läheiseltä. Vuonna 1796 Picardet jäi leskeksi ja muutti Pariisiin. Kaksi vuotta myöhemmin hän solmi uuden avioliiton Guyton de Morveaun kanssa. Guyton de Morveau oli viidensadan neuvoston jäsen ja toimi professorina Pariisin École polytechniquessa. Napoleonin aikana Claudeine Picardet nimitettiin paronittareksi. 

Picardet`n ja hänen aviomiehensä viimeiset vuodet ovat heikosti dokumentoidut.
## Tieteellinen ura

Picardet opiskeli aluksi kemiaa tulevan aviomiehensä Guyton de Morteaun kemian kursseilla. Hän tutki mineraaleja Dijonin akatemian mineraalikokoelmissa ja oli mukana tehtäessä kemiallisia kokeita. Hän myös teki kokeita mineraaleilla varmistaakseen erään kääntämänsä mineraaleja käsittelevän teoksen väitteet oikeiksi. Teosta mainostettiin siten, että sen kääntäjän ilmoitettiin olevan kokenut laboratoriotyöntekijä ja havaintojen tekijä.

Picardet osallistui myös meteorologisten ilmiöiden tutkimiseen ja välitti tekemiään havaintoja Antoine Lavoisierille. Hän teki jo vuonna 1785 päivittäisiä havaintoja ilmapuntarilla ja hänen havaintojaan esitettiin tiedeyhteisölle Ranskan kuninkaallisessa akatemiassa.

Guyton de Morveau esitti jo vuonna 1782 yksinkertaista järjestelmää kemiallisten yhdisteiden nimeämiselle. Vuosina 1786 ja 1787 Claudine Picardet ja Guyton de Morveau tapasivat lähes joka päivä muita tieteilijöitä ja työskentelivät hankkeen parissa. Claudine Picardet oli ryhmästä ainoa nainen, ainoa muodollista koulutusta saamaton jäsen, mutta hän oli kaikkein tuotteliain.

Kääntäjänä Picardet käänsi tieteellisiä teoksia ranskaksi ruotsista, saksasta, italiasta ja englannista. Teokset käsittelivät yleensä kemiaa ja mineraaleja, mutta myös meteorologiaa.

Picardet´n ja Guyton de Morveaun elämäntyö oli merkittävää. He olivat keskeisesti vaikuttamassa kemian muodostumisessa siksi tieteeksi, joka se on nykyään. Heidän työnsä tunnustetaan arvokkaaksi sekä Ranskassa ja kansainvälisesti.

## Lähteet
Stephanie Jones

**Stephanie Jones** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

* Stephanie J. Jones, yhdysvaltalainen asianajaja
* Stephanie Tubbs Jones (1949–2008), yhdysvaltalainen poliitikko
* Stephanie Ann Jones (s. 1972), saksalainen jalkapalloilija
Aarne Rainesalo

**Ernesti Aarne Rainesalo** (27. joulukuuta 1892 Turku – 26. joulukuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen geodeetti, joka toimi yli 30 vuotta Maanmittaushallituksen geodeettisen toimiston johtavana yli-insinöörinä ja julkaisi alaltaan useita tietoteoksia. 

## Henkilöhistoria
Aarne Rainesalon vanhemmat olivat senaattori Ernesti Rikhard Rainesalo ja Elna Herlin ja puoliso vuodesta 1918 voimistelunopettaja Anna-Liisa Seikkala. Rainesalo tuli ylioppilaaksi 1910 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1914. Hän toimi lehtorina Rauman yhteislyseossa  1916–1918, yleisesikunnan topografisen osaston insinöörinä 1919 sekä Maanmittaushallituksessa topografi-insinöörinä 1919–1928 ja geodeettisen toimiston johtajana 1928–1962. Aikakauslehti *Maanmittauksen* toimitussihteeri Rainesalo oli vuodesta 1926 ja Geodesian ja fotogrammetrian seuran puheenjohtaja 1931–1954.

## Julkaisuja
* *Ein Integral in der Theorie der isostatischen Reduktion der Schwerkraft*, 1920
* *Sotilastopografia: oppikirja kadettikoululle*, 1921
* *Nopea keino kolmiomittausten laskemiseksi*, 1923
* *Geodesia*, 1927, toim. Aarne Rainesalo
* *Lentovalokuvien käyttäminen kartoitustöihin Saksassa ja Ranskassa: valtionavulla vuonna 1926 tehdyn matkan johdosta*, 1927
* *Über das Zeiss'sche Entzerrungsgerät*, 1941
* *Ilmakuvakartoituksen käyttäminen pienikaavaisten karttojen laatimisessa*, 1941
* *Boulder-padon kartoittaminen*, 1943
* *Report of the Finnish society of photogrammetry 1938–1948*, 1948, Aarne Rainesalo, Karl G. Löfström
* *Eräitä piirteitä karttalaitoksesta*, 1951
* *Suomen fotogrammetrinen seura: julkaisu n:o 2*, 1954

## Lähteet
Maria das Neves

**Maria das Neves Ceita Baptista de Sousa** (s. 11. heinäkuuta 1958 São Tomé) on entinen São Tomé ja Príncipen pääministeri. Hän oli puolueen avainhahmo, ja hänestä tuli São Tomé ja Príncipen ensimmäinen naispuolinen hallituksen päämies.

## Pääministerinä
Das Neves oli aiemminkin toiminut politiikassa, myös useissa ministerin tehtävissä. Kun Gabriel Costan hallitus kaatui, presidentti Fradique de Menezes nimitti hänet lokakuussa 2002 pääministeriksi,  Maa oli vaikeassa tilanteessa ja velkaantunut. Kun Nigerian kanssa solmittiin öljysopimus, 16. heinäkuuta 2003 tapahtui sotilasvallankaappaus. Presidentin ollessa ulkomailla armeija ja palkkasoturit pidättivät das Nevesin ja muita poliitikkoja ja virkamiehiä. Vallankaappauksen johtajat syyttivät heitä korruptiosta. Viikon kuluttua päästiin yhteisymmärrykseen, ja Menezes palasi tehtäväänsä.

Das Neves jatkoi pääministerinä, kunnes presidentti Menezes erotti hänet korruptiosyytösten takia syyskuussa 2004.

## Nykyään
Das Neves on maailman naisjohtajien neuvoston (The Council of Women World Leaders, CWWL) jäsen.

## Lähteet
Martha Johnson

**Martha Johnson** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

* Martha Johnson (s. 1950), kanadalainen poplaulaja
* Martha N. Johnson (s. 1952), yhdysvaltalainen poliitikko
* Martha Ann Johnson (s. 1955), yhdysvaltalainen sarjamurhaaja
Aminata Traoré

**Aminata Dramane Traoré** (s. 1947) on malilainen kirjailija, poliitikko ja globalisaatiokriitikko. Hänellä on tohtorin tutkinto sosiaalipsykologiasta.

Traoré on toiminut maansa kulttuuri- ja turismiministerinä vuosina 1997–2000 sekä ollut mukana Yhdistyneiden kansakuntien kehitysprojekteissa ja toiminut koordinaattorina International Network for Cultural Diversity -organisaatiossa. Hän on kritisoinut Afrikan valtioiden riippuvuutta ulkomaisesta avusta, huonoa hallintoa ja niiden valitsemaa uusliberaalia talouspolitiikkaa. Lisäksi hän on kritisoinut kehittyneitä maita siitä, että ne tukevat omaa puuvillanviljelyään eivätkä päästä afrikkalaista puuvillaa markkinoilleen.

Huomiota Traoré herätti puolustamalla naapurimaa Guinean edesmennyttä diktaattoria Ahmed Sékou Touréta sanomalla, että tämän huono maine kansanryhmien vainojana ei pidä paikkaansa ja johtuu vain vihamielisestä propagandasta.

## Lähteet
Lisa Izquierdo

**Lisa Izquierdo-Mocasqui** (s. 29. elokuuta 1989 Staßfurt, Saksa) on saksalainen lentopalloilija. Hän edustaa Samsun Anakent-seuraa. Vuoden 2013 lentopallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailuissa Izquierdo sai hopeaa Saksan joukkueessa.

## Lähteet
Danielle Slaton

**Danielle Slaton** (s. 10. kesäkuuta 1980 San Jose, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa päättänyt jalkapalloilija, joka pelasi puolustajana. Hän pelasi seuratasolla ranskalaisessa Olympique Lyonissa sekä Women's United Soccer Associationin Carolina Couragessa. Slaton edusti Yhdysvaltain naisten jalkapallomaajoukkuetta vuosina 1999–2003. Hän debytoi joukkueessa 24. helmikuuta 1999 ottelussa Suomea vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki 13. tammikuuta 2000 Australiaa vastaan. Slaton voitti Yhdysvaltain maajoukkueen riveissä yhden olympiamitalin, hopean kesäolympialaisista 2000. Peliuransa jälkeen hän on toiminut valmentajana yliopistotasolla.

Slaton asuu nykyisin Chicagossa, Yhdysvalloissa.

## Lähteet
Marguerite Abouet

**Marguerite Abouet** (s. 1971 Abidjan, Norsunluurannikko) on norsunluurannikkolainen kirjailija, joka on kirjoittanut useita sarjakuvaromaaneja. Clément Oubrerien kuvittama *Aya*-sarjan ensimmäinen osa **' nosti Abouet’n tunnetuksi. 

== Nuoruus ==
Marguerite Abouet syntyi vuonna 1971 [[Norsunluurannikko|Norsunluurannikon]] [[Abidjan]]issa ja kasvoi [[Yopougon]]issa. Hän oli 12-vuotias, kun hän muutti veljensä kanssa äitipuoleisen isosedän luokse [[Ranska]]an. Käytyään koulunsa loppuun Abouet teki joitakin hajanaisia töitä ja sitten työskenteli lakimiesavustajana [[Pariisi]]n esikaupunkialueella [[Romainville]]ssä.

== Ura ==
Abouet alkoi kirjoittaa [[Nuortenkirjallisuus|nuortenromaania]], mutta hän hylkäsi sen ja siirtyi sarjakuvien puoleen. Hänen ensimmäinen teoksensa oli vuonna 2005 julkaistu **'. Abouet’n käsikirjoittaman teoksen kuvitti Clément Oubrerie. *Aya: Elämää Yop Cityssä* oli suosittu. Kirja kertoo 19-vuotiaasta Aya-nimisestä naisesta ja tämän elämästä Yopougonissa. Abouet halusi tuoda kirjassa esille sellaista Afrikkaa, mitä ei yleensä ole esillä länsimaisessa mediassa. Teoksessa on tavallinen nuori nainen arkielämän haasteineen, eikä siinä esitetä sotia tai tauteja.

Abouet jätti palkkatyönsä ja alkoi keskittyä kirjoittamiseen. Hän kirjoitti vuosien 2005–2010 yhteensä kuusi kirjaa *Aya*-sajaan. Abouet alkoi vuonna 2011 tuottamaan *Aya*-sarjaa valkokankaalle, ja *Aya de Yopougon* sai ensi-iltansa vuonna 2013. Elokuva oli ehdolla César-palkintoon. Vuonna 2010 hän julkaisi lastenkirjan *Akissi: Attaque de Chats*. *Akissi*-kirjasarjasta tuli seitsenosainen ja *Bienvenue*-sarjasta kolmiosainen. Hänen teoksiinsa kuuluu myös *Commissaire Kouamé*. Afrikkalaiseen televisioon hän oli luomassa *C’est la vie* -televisiosarjaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rantabaari

**Rantabaari** on vuonna 2019 Sub-kanavalla alkanut suomalainen draamasarja, joka on MTV3-kanavan *[[Salatut elämät|Salattujen elämien]]* sisarsarja. *Salatut elämät* -sarjasta *Rantabaariin* siirtyivät Johanna Puhakan, Sofia Arasolan ja Miikka Wallinin esittämät Alissa, Lola ja Pietari. Muut sarjan hahmot olivat entuudestaan tuntemattomia. Kolmannella kaudella keskeiseksi hahmoksi nousi Hemmo Karjan *Salatuissa elämissä* esittämä Janne Haukkala.

Sarjan tapahtumia seurattiin aluksi myös Instagram-tilillä, jonne hahmot päivittivät kuulumisiaan ja siellä julkaistiin myös juonipaljastuksia.

Sarjaa on kuvattu Helsingin Taivallahdessa, johon sarjan tapahtumat keskeisesti myös sijoittuvat. Sarjan hahmoja asuu myös Pikku Huopalahdessa.

## Keskeisissä rooleissa

 keskeinen rooli

 vieraileva rooli

 ei mukana kyseisellä kaudella

## Tekeminen ja esittäminen
Sarjan ensimmäisen tuotantokauden kuvaukset alkoivat huhtikuussa 2019 ja ne jatkuivat elokuulle 2019 asti. Kesän 2019 aikana kuvattiin yhteensä 100 jaksoa, jotka julkaistiin kahtena erillisenä tuotantokautena syksyn 2019 ja kevään 2020 aikana. Tammikuussa 2020 C More -suoratoistopalvelussa alkaneen toisen kauden myötä *Rantabaarista* tuli yksi C More -alkuperäissarjoista. 

Ensimmäinen tuotantokausi (jaksot 1–39) esitettiin syyskauden 2019 ajan kolmena iltana viikossa tiistaista torstaihin mtv-suoratoistopalvelussa ja televisiossa Sub-kanavalla iltakahdeksan ohjelmapaikalla. Viikon jaksot julkaistiin ennakkoon maksullisessa C More -palvelussa tiistaisin. Toisen kauden jaksot (40–100) julkaistiin C Moressa siten, että maanantaisin julkaistiin kuusi jaksoa kerralla 20. tammikuuta 2020 alkaen. Televisiossa Sub-kanavalla ja mtv-palvelussa jaksot esitettiin syksyllä 2020 maanantaista keskiviikkoon.

Kolmas tuotantokausi kuvattiin kesällä 2020 ja sen julkaisu alkoi C Moressa 14. syyskuuta 2020. Sarjaa julkaistiin neljä uutta jaksoa maanantaisin klo 00.01. Vuonna 2020 Rantabaari oli C Moren kolmanneksi katsotuin sarja. Televisiossa kolmas tuotantokausi esitettiin keväällä 2021.

C More vahvisti huhtikuussa 2021 sarjan jatkuvan neljännelle kaudelle. Kausi kuvattiin kesällä 2021 ja sen julkaisu alkoi C Moressa syyskuussa 2021. MTV Katsomossa ja Subilla kauden esittäminen alkoi keväällä 2022.

Sarjan viides tuotantokausi kuvattiin kesällä 2022 ja sen julkaisu alkoi saman vuoden syksyllä. MTV Katsomossa ja MTV Subilla kauden esittäminen alkoi kesällä 2023.

Sarjan kuudennen tuotantokauden ilmoitettiin alun perin alkavan syksyllä 2023, mutta MTV:n tekemien esitysmuutosten vuoksi kausi alkoi lopulta vasta toukokuun lopussa 2024.

## Tuotantokaudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rantabaari-uutisia MTV:n uutissivustolla
Anicka van Emden

**Anicka van Emden** (s. 10. joulukuuta 1986 Haag, Alankomaat) on alankomaalainen judoka. Hän saavutti kesäolympialaisissa 2016 naisten 63 kilogramman sarjassa olympiapronssia. Judon maailmanmestaruuskilpailuissa van Emden on sijoittunut naisten 63 kilogramman sarjassa kolmanneksi vuosina 2011 ja 2013. Hän on saanut judon euroopanmestaruuskilpailuista myös mitaleita, viimeksi pronssia Kazanista 2016.

## Lähteet
Zoran Marojević

**Zoran Marojević** (, 27. huhtikuuta 1942 Matulji, Jugoslavian kuningaskunta – 24. huhtikuuta 2019) oli Jugoslaviaa edustanut koripalloilija ja olympiamitalisti.

Marojević saavutti Jugoslavian miesten maajoukkueessa olympiahopeaa Méxicossa 1968 ja EM-hopeaa Italiassa 1969. Hän pelasi myös Suomen EM-kilpailuissa 1967. Marojević kuoli 76-vuotiaana 24. huhtikuuta 2019.

## Lähteet
* Zoran Maroević Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Profiili FIBA Archive
Emilia Pardo Bazán

**Emilia Pardo Bazán** eli Emilia, Pardo Bazanin kreivitär, (16. syyskuuta 1852 La Coruña — 12. toukokuuta 1921 Madrid) oli espanjalainen kirjailija. Hän kirjoitti romaaneja, novelleja ja kirjallisuuskritiikkiä. Hän tuli nuorella iällä tunnetuksi esseestään, joka käsittelee Emile Zolata ja naturalismia, ja esitteli englantilaisia ja venäläisiä kirjallisuuden suuntauksia espanjalaisille lukijoille.

## Teoksia
Pardo Bazán julkaisi 18 romaania ja noin 600 novellia.
* Los pazos de Ulloa, 1886
* La madre naturaleza, 1887

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Emilia Pardo Bazán  Spain is Culture 
* Emilia Pardo Bazán Encyclopedia.com
Mary Q. Steele

**Mary Quintard Govan Steele** (8. toukokuuta 1922 Chattanooga, Tennessee – 6. heinäkuuta 1992 Chapel Hill, Pohjois-Carolina) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja luonnontieteilijä. Steele kirjoitti elämänsä aikana yli kaksikymmentä kirjaa, joista suurin osa oli lastenkirjoja. Yksi Steelen teoksista, *Journey Outside*, voitti Newbery-mitalin. Joidenkin kirjojen kirjoittamiseen Steele käytti taiteilijanimiä Wilson Gage ja J. N. Darby.

Mary Q. Steele oli naimisissa William O. Steelen kanssa.

## Elämäkerta
Steele syntyi 8. toukokuuta 1922 Chattanoogassa. Hän valmistui lukiovuosinaan Chattanoogan yliopistosta. Ensimmäisen kirjansa Steele kirjoitti vuonna 1958. Se oli nimeltään *The Secret of the Indian Mound*. Steele kirjoitti *Journey Outside*-kirjan, joka voitti Newbery-mitalin.

Steele kuoli 6. heinäkuuta 1992 Chapel Hillissä, Pohjois-Carolinassa.

## Lähteet
Berylloniitti

**Berylloniitti** on harvinainen berylliumia sisältävä fosfaattimineraali. Se on kemiallisesti natriumberylliumfosfaattia (NaBePO4). 

Berylloniittikiteet ovat yleensä hyvin monimuotoisia ja ne muodostuvat levymäisiksi tai prismaattisiksi. Berylloniitilla on kolme pinakoidilohkosuuntaa, joista kaksi on hyviä ja yksi heikko. Mineraali on normaalisti lasinkiiltoinen, mutta hyvillä lohkopinnoilla voi näkyä helmiäiskiiltoa.

Berylloniittia esiintyy erilaisissa pegmatiitissa. Mineraalia on löydetty Suomesta ainoastaan Viitaniemen louhoksesta Orivedeltä.

## Lähteet
* Mindat.org: Beryllonite 
* 

## Aiheesta muualla
* Webmineral: Beryllonite Mineral Data 
* Handbook of Mineralogy: Beryllonite (pdf)
Erkki Puomi

**Erkki Elias Puomi** (10. helmikuuta 1898 Helsinki – 23. huhtikuuta 1939 Hyvinkää) oli suomalainen everstiluutnantti, joka toimi Neuvostoliittoon kohdistuneesta tiedustelusta vastanneen yleisesikunnan tilastotoimiston päällikkönä 1930-luvulla kuolemaansa asti. Hänen edeltäjänsä tehtävässä oli Erik Malmberg ja häntä seurasi Yrjö Pöyhönen.

Puomi tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta lyseosta 1915 ja hän oli sitten rautatiehallituksen palveluksessa. Puomi osallistui Suomen sisällissodan aikana Helsingin valtaukseen Helsingin valkokaartin mukana. Sodan jälkeen hän valmistui upseeriksi Viipurissa pidetyiltä upseerikokelaskursseilta.

Puomi oli mukana Aunuksen retkikunnassa osallistuen komppanianpäällikkönä ja Pohjois-Aunuksen suojeluskuntien järjestäjänä taisteluihin sekä pohjois- että etelärintamalla. Hän oli sitten Porin rykmentissä nuorempana upseerina, aliupseerikoulun johtajana, pataljoonan adjutanttina ja komppanian päällikkönä. Puomi oli vuosina 1920–1921 kuunteluoppilaana ja vuosina 1922–1923 opetusupseerina kadettikoulussa. Hän tuli 1923 yleisesikuntaan toimistoupseeriksi. Puomi suoritti 1928 filosofian  kandidaattitutkinnon ja hän tuli samana vuonna filosofian maisteriksi.

Puomi toimi majurina ollessaan Suomen sotilasasiamiehenä Moskovassa 1929–1931. Palattuaan Moskovasta Puomi oli Suomen valkoisessa kaartissa aliupseerikoulun johtajana ja pataljoonankomentajana. Hän oli yleisesikunnassa vuodesta 1933 ensin toimistoupseerina ja vuodesta 1934 tilastotoimiston päällikkönä. Puomi suoritti sotakorkeakoulun 1932 ja hän sai 1935 yleisesikuntaupseerin arvonimen. Hän oli yleisesikunnan tilastotoimiston eli vuoteen 1937 saakka yleisesikunnan osasto 2:n toimisto V:n ja vuosina 1938–1939 ulkomaaosaston (U) tilastotoimisto (U 2) päällikkönä 1934–1939. Puomi ylennettiin everstiluutnantiksi 1936. Puomi opetti myös tiedustelua Sotakorkeakoulussa 1930-luvulla. Vähän ennen kuolemaansa Puomi nimitettiin Suomen ja Neuvosto-Venäjän välisen rajankäyntikomissionin suomalaisen valtuuskunnan puheenjohtajaksi.

Tilastotoimisto keskittyi tietojen hankkimiseen Neuvostoliitosta ja sen sotalaitoksesta. Se järjesti ja johti Neuvostoliittoon kohdistuvaa tiedustelua, analysoi keräämänsä tiedot ja jakoi edelleen laatimansa asiakirjat muille viranomaisille. Näitä asiakirjoja olivat muun muassa säännöllisesti julkaistut "Tiedotuksia Neuvostoliitosta" ja "Yleiskatsaus".

## Lähteet
Sönke Rothenberger

**Sönke Rothenberger** (s. 14. lokakuuta 1994) on saksalainen kouluratsastaja. Hän on menestynyt parhaiten hevosilla Deinhard B sekä Cosmo 59. Toiseksi mainitulla hevosella Rothenberger sai olympiakullan kesäolympialaisista 2016 kouluratsastuksen joukkuekilpailusta.

Hänen isänsä Sven sekä äitinsä Gonnelien ovat myös saavuttaneet ratsastuksessa olympiamitaleita.

## Lähteet
Sirindhorn

Prinsessa **Maha Chakri Sirindhorn**  (s. 2. huhtikuuta 1955) on Thaimaan entisen kuninkaan Bhumibol Adulyadejin ja tämän vaimon Sirikit Kitiyakaran toiseksi vanhin tytär, nykyisen kuninkaan Maha Vajiralongkornin sisar.

Ennen kuin huikentelevainen veli oli kruunattu kuninkaaksi, lehdistössä spekuloitiin, että Sirindhorn voisikin nousta valtaistuimelle veljensä sijaan. Hän on työteliäs, maanläheinen ja kiinnostunut Thaimaan asioista, kun taas veli on ollut tunnetumpi naissuhteista ja uhkapelistä.

## Lähteet
Irma Aaltonen (arkkitehti)

**Irma Tuulikki Aaltonen** (o.s. **Väisänen**, 30. lokakuuta 1919 Tyrvää – 27. lokakuuta 1998) oli suomalainen arkkitehti.

## Elämä ja ura

Ilma Aaltonen pääsi ylioppilaaksi vuonna 1938 ja opiskeli arkkitehtuuria Teknillisessä korkeakoulussa, josta valmistui vuonna 1950. Hän opiskeli myös Saksassa Breslaun teknillisessä korkeakoulussa vuosina 1943–1944. Breslaussa hän perehtyi erityisesti yhdyskuntasuunnitteluun. Irma Aaltonen oli avioitunut vuonna 1945 Matti Aaltosen kanssa. Matti Aaltonen opiskeli Teknillisessä korkeakoulussa samaan aikaan kuin vaimonsa ja valmistui arkkitehdiksi vuonna 1952. Pariskunta työskenteli yhdessä, ensin jonkin aikaa Alvar Aallon Tukholman toimistossa ja vuodesta 1954 lähtien yhteisessä arkkitehtitoimistossa aina vuoteen 1972 asti.

Irma ja Matti Aaltosen yhteisiä suunnittelutöitä ovat muun muassa Wäinö Aaltosen museo, joka valmistui vuonna 1967 ja Hailuodon kirkko (1972). Aaltosten asemakaavasuunnitelmia ovat Espoon Karakallion ja Oulun Tuiran asemakaavat. He osallistuivat yhdessä myös Matti Aaltosen isän, akateemikko Wäinö Aaltosen tekemien muistomerkkien jalustojen ja muistomerkkien ympäristön yleissuunnitteluun, näistä tunnetuimmat ovat Hietaniemen sankarihautasuunnitelma ja marsalkka Mannerheimin hautamuistomerkin ympäristö. Irma ja Matti Aaltonen suunnittelivat sankarimuistomerkkejä myös kahdestaan, muun muassa Petäjävedelle (1953), Karstulaan (1957) ja Reposaareen (1952).

Irma Aaltonen opetti asemakaavaoppia Teknillisessä korkeakoulussa ja myöhemmin Oulun yliopistossa. Aaltoset erosivat vuonna 1973. Irma Aaltonen oli Oulun kaupungin asemakaavasuunnittelijana 1970-luvulla ja jäi sairaseläkkeelle vuonna 1978. Hän kuoli vuonna 1998. Irma ja Matti Aaltosella on kolme lasta.

### Valokuvia muistomerkeistä

Tiedosto:Reposaaren sankarihauta.JPG|*Reposaaren sankarimuistomerkki*, yhdessä Matti Aaltosen kanssa, 1951, Pori. 
Tiedosto:Petäjävesi sankarimuistomerkki.JPG|*Petäjäveden sankarimuistomerkki*, yhdessä Matti Aaltosen kanssa, 1954, Petäjävesi. 


## Lähteet
Aleksei Žuravljov

**Aleksei Aleksandroviž Žuravljov** (; s. 30. heinäkuuta 1962 Voronež) on venäläinen poliitikko. Hän toimii Rodina-puolueen puheenjohtajana ja kansanedustajana Venäjän duumassa.

## Ura
Žuravljov valittiin parlamentin alahuone duumaan kansanedustajaksi kaudelle 2011–2016 ja 2016–2020.

## Lähteet
Irma Aaltonen

**Irma Aaltonen** viittaa seuraaviin henkilöihin:

* Irma Aaltonen (1919–1998), arkkitehti
* Irma Aaltonen (s. 1934), puvustaja elokuvissa

## Lähteet
Aleksandra Akimova

**Aleksandra Fjodorovna Akimova** (; 5. toukokuuta 1922 Skopinsky, Rjazanin kuvernementti, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 29. joulukuuta 2012 Moskova, Venäjä) oli neuvostoliittolainen lentosuunnistaja. Hän palveli toisen maailmansodan aikana Neuvostoliiton ilmavoimien kokonaan naisista koostuneessa 588. yöpommittajalaivueessa, joka tunnettiin lempinimellä ”Yön noidat”.

Sodan jälkeen Akimova opetti 40 vuoden ajan Moskovan ilmailuinstituutissa. Hänelle myönnettiin Venäjän federaation sankarin arvonimi vuonna 1994.

## Varhaiset vuodet
Akimova syntyi 5. toukokuuta 1922 Petrušinon kylässä Skopinskyssä, Rjazanin kuvernementissä. Hän oli nuorena tunnollinen opiskelija ja kiinnostunut historiasta. Hän valmistui toisen asteen koulusta vuonna 1939 ja päätti ryhtyä opettajaksi. Hän läpäisi seuraavana vuonna pääsykokeet Moskovan pedagogisen instituutin historian laitokselle. Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon vuonna 1941 hän haki vapaaehtoiseksi Puna-armeijaan, mutta hänet lähetettiin linnoitustöihin.

## Asepalvelus
Lokakuussa 1941 tehtiin päätös kolmen vapaaehtoisista naisista koostuvan laivueen perustamisesta Neuvostoliiton ilmavoimiin. Akimova haki ja pääsi mukaan. Hän valmistui lentosuunnistajakurssilta Engelsin sotilasilmailukoulusta toukokuussa 1942, ja hänet asetettiin 588. yöpommittajalaivueeseen. Koulutuksestaan huolimatta hänestä tehtiin aluksi aseistuksesta vastaava mekaanikko, vaikkä hän olisi halunnut lentämään.

Akimova siirrettiin maaliskuussa 1943 ensin ampujaksi ja sitten kuukautta myöhemmin lentosuunnistajaksi. Huhtikuun 1943 ja toukokuun 1945 välillä hän oli mukana 715 taistelulennolla. Hänelle ehdotettiin myönnettäväksi Neuvostoliiton sankarin arvonimeä, ja hakemuksen saatesanoissa hänen kerrottiin pudottaneen 94 tonnia pommeja tuhoten muun muassa kaksi asevarikkoa ja seitsemän ajoneuvoa. Hakemusta tukivat ilmavoimien komentaja Konstantin Veršinin ja Neuvostoliiton marsalkka Konstantin Rokossovski, mutta se hukkui Moskovassa, eikä arvonimeä siten myönnetty.

## Sodan jälkeen
Sodan päätyttyä Akimova palasi opettajaopintojensa pariin. Hän aloitti vuonna 1952 opettamisen Moskovan ilmailuinstituutissa ja jatkoi siellä aina eläköitymiseensä saakka vuonna 1992. Akimova meni naimisiin Timofei Manajenkovin kanssa. He saivat kaksi tytärtä, Jelenan (s. 1958) ja Tatjanan (s. 1963).

Akimova kuoli 29. joulukuuta 2012. Hänet on haudattu Trojekurovon hautausmaalle Moskovaan.

## Tunnustukset
Akimovalle myönnettiin palveluksestaan muun muassa Leninin kunniamerkki, Punaisen tähden kunniamerkki, ensimmäisen ja toisen luokan Isänmaallisen sodan kunniamerkki sekä Punaisen lipun kunniamerkki. Hänelle myönnettiin ilmavoimien sotilasneuvoston veteraanien pyynnöstä Venäjän federaation sankarin arvonimi vuonna 1994.

## Lähteet
Emmi Lindh

**Emmi Lindh** (s. 27. marraskuuta 1999) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on naisten Salibandyliigassa edustanut nurmijärveläistä SB-Prota kaudesta 2015–2016 alkaen. Hän on voittanut SM-kultaa vuosina 2018 ja 2019 ja saavuttanut SM-hopeaa vuosina 2017 ja 2021 sekä SM-pronssia vuonna 2016. Hän on pelannut liigan runkosarjassa kaikkiaan 87 ottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia ja saanut 11 syöttöpistettä, sekä 21 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt neljä maalia ja antanut seitsemän maalisyöttöä.

## Lähteet
Liisa Haarla

**Liisa Christina Haarla** (o.s. **Haarla**, ent. **Pottonen**;  s. 16. lokakuuta 1956 Eno) on suomalainen tekniikan tohtori, joka toimi Aalto-yliopiston ja sitä edeltäneen Teknillisen korkeakoulun sähkönsiirtoverkkojen professorina vuosina 2006–2011. Sittemmin hän on toiminut sähkönsiirtoyhtiö Fingridin johtavana asiantuntijana.

Haarla valmistui Teknillisestä korkeakoulun sähkömekaniikan oppiaineesta (sähkölaitokset) diplomi-insinööriksi (1982). Hän valmistui elektroniikan ja sähkötekniikan parista tekniikan lisensiaatiksi (2002) ja tekniikan tohtoriksi (2005). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (2005) tarkasteli Suomen 400 kV:n siirtoverkon luotettavuuden arviointia. Työ oli otsikoitu *A method for the probabilistic security analysis of transmission grids*. Hän on toiminut Aalto-yliopiston dosenttina vuosina 2012–2015.

Haarla työskenteli ennen professuuriaan Fingrid Oyj:n vanhempana asiantuntijana (1997–2005).

Hänen tieteelliseen tuotantoonsa kuuluu julkaisuja sähköverkon suunnittelusta, suojaamisesta ja käytöstä; siirtoverkon luotettavuudesta sekä tuulivoiman verkkoon liittämisestä.
 
Haarla on Teknillisten tieteiden akatemian jäsen.

## Teoksia
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Liisa Haarlan Google Scholar -profiili  (scholar.google.com)
* Liisa Haarla. Fingrid Oyj  (researchgate.net)
Ilse Paulis

**Ilse Paulis** (s. 30. heinäkuuta 1993 Leiderdorp, Etelä-Hollanti, Alankomaat) on alankomaalainen soutaja. Kesäolympialaisissa 2016 Paulis voitti naisten kevyen pariairokaksikon kultaa Maaike Headin parina. Samana vuonna hän ja Head kellottivat naisten kevyen pariairokaksikon maailmanennätysajan, joka oli 6:47.69. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Paulis sai Marieke Keijserin kanssa kevyen pariairokaksikon pronssia.

Paulis voitti maailmanmestaruuden kevyessä pariaironelosessa 2014. Kevyessä pariairokaksikossa hän on saavuttanut MM-hopeaa 2019 ja pronssia 2018. EM-kilpailuissa hän on saanut kevyessä pariairokaksikossa kultaa 2016, 2018 ja 2020, hopeaa 2017 sekä pronssia 2021.

Paulis voitti alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuden kevyessä yksikössä 2014. Hän saavutti nuorten MM-kilpailuissa hopeaa pariaironelosessa 2011.

Paulis souti yliopistotasolla Ohion osavaltionyliopistossa. Paulis on 174 senttimetriä pitkä ja painaa 57 kilogrammaa.

## Lähteet
Emma Itänen

**Emma-Karoliina Itänen** (s. 10. elokuuta 1988) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on naisten Salibandyliigassa edustanut Tikkurilan Tiikereitä kausina 2005–2008, SB Vantaata kausina 2008–2010, Porvoon Salibandyseuraa kausina 2010–2013, helsinkiläistä M-Teamiä kausina 2013–2016 sekä nurmijärveläistä SB-Prota kausina 2016–2019 ja 2020–2021. Hän on voittanut SM-kultaa vuosina 2018 ja 2019 sekä saavuttanut SM-hopeaa vuosina 2017 ja 2021. Hän on pelannut Salibandyliigassa 298 runkosarjaottelua ja 55 pudotuspeliä. Kaudella 2019–2020 Itänen pelasi Sveitsissä Skorpion Emmentalin joukkueessa.

## Lähteet
ND Stevenson

**Nate Diana Stevenson** tai **ND Stevenson** (synt. **Noelle Stevenson**) on yhdysvaltalainen sarjakuvantekijä ja animaatiotuottaja, joka tunnetaan sarjakuvista *[[Nimona (verkkosarjakuva)|Nimona]]* ja *[[Lumberjanes]]* sekä animaatiosarjasta *[[She-Ra: Mahdin prinsessat]]*.

Stevenson aloitti fanitaiteesta ja sai vuonna 2011 verkossa huomiota humoristisilla kuvilla *[[Taru sormusten herrasta|Sormusten herran]]* hahmoista ”hipstereinä”. Seuraavana vuonna hän alkoi julkaista *Nimonaa* verkkosarjakuvana. Se oli saanut alkunsa kurssityöstä Maryland Institute College of Artissa, vaikka nimihahmo perustui Stevensonin jo high schoolissa kehittelemiin ideoihin. Kohta sen jälkeen häneen otti yhteyttä agentti, jonka kautta hän sai kustannussopimuksen HarperCollins-kustantamon kanssa. *Nimona* kelpuutettiin Stevensonin opinnäytteeksi ja hän valmistui vuonna 2013.

Stevenson oli ollut kesällä 2012 harjoittelijana losangelesilaisessa Boom! Studios -sarjakuvakustantamossa ja tutustunut siellä Shannon Wattersiin. Valmistuttuaan koulusta Stevenson muutti Los Angelesiin ja jatkoi työskentelyä Boom! Studiosille. Watters esitteli hänelle ideansa *Lumberjanesista* ja Stevenson lähti mukaan ensin hahmosuunnittelijaksi ja sitten yhdeksi käsikirjoittajista. Sarjakuvaa alettiin julkaista vuonna 2014. Se sai kaksi Eisner-palkintoa vuonna 2015. Samana vuonna HarperCollins julkaisi *Nimonan* kirjana, ja Stevenson sai siitä National Book Award -ehdokkuuden nuortenkirjallisuuden kategoriassa.

Ensikosketuksena animaatiosarjojen tekoon Stevenson sai käsikirjoittajana Disney XD:n sarjassa *[[Wander Over Yonder]]*. Hän päätyi DreamWorksin Netflixille tuottaman *She-Ra: Mahdin prinsessat* -sarjan – joka perustuu 1980-luvun animaatiosarjaan *[[She-Ra: Mahdin prinsessa]]* – luojaksi ja showrunneriksi *Nimonasta* pitäneen DreamWorks-tuottajan Beth Cannonin pyydettyä häntä esittämään oman ”pitchinsä” sarjasta. Stevenson innostui aiheesta, vaikka olikin tutustunut alkuperäiseen *She-Raan* sekä *[[He-Man (vuoden 1983 animaatiosarja)|He-Maniin]]* vasta aikuisena, sillä hänen perheensä oli ollut hyvin uskonnollinen eikä hän ollut lapsena katsonut juurikaan animaatioita. Sarjan tuotanto alkoi keväällä 2016 ja ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin marraskuussa 2018.

Stevenson ilmoitti kesäkuussa 2022 uudeksi nimekseen Nate ja taiteilijanimekseen ND.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Noelle Stevensonin kotisivut
Alembic Inc

**Alembic Inc** on vuonna 1969 perustettu yhdysvaltalainen soitinrakennusyhtiö, joka aloitti valmistamalla bassokitaroihin aktiivisia etuvahvistimia, ennen kuin alkoi valmistaa bassokitaroita.

Yhtiön perusti Owsley Stanley, joka aloitti toimintansa Grateful Deadin harjoitustilassa, avustaen yhtyettä saavuttamaan paremman soundin koko ketjussa instrumentista nauhalle.

Pian Alembic alkoi avustaa äänityksissä, modifioimaan ja korjaamaan kitaroita, bassoja ja PA-järjestelmiä. 1970-luvulle tultaessa Alembicista tuli osakeyhtiö, jonka jakoivat tasan kolmeen osaan Ron Wickersham, elektroniikka-asiantuntija joka oli aiemmin työskennellyt Ampexilla. Sekä kitaristi ja soittimenrakentaja Rick Turner, ja äänitysinsinööri Bob Matthews.

Nykyisin yhtiö on suuri, ja tunnettu laadukkaista bassokitaroistaan.

Yksi ensimmäisiä ja tunnetuimpia Alembic-bassokitaroiden käyttäjiä on basisti Stanley Clarke.

## Lähteet
Au (tiedostomuoto)

**AU** (Audio file format) on Sun Microsystemsin kehittämä äänitiedostomuoto.
Tiedostomuoto käyttää big endian -tavujärjestystä riippumatta tiedostoa käyttävästä alustasta. Tiedostomuodossa voi käyttää erilaisia koodausmenetelmiä äänelle mukaan lukien 8- ja 16-bittinen pulssikoodimodulaatio (PCM), ulaw ja alaw.

Tiedostomuotoa on käytetty Sunin alustan lisäksi NeXTissä.

## Tiedostomuoto
Tiedoston alussa on 24 tavun otsikko, jota seuraa muuttuvapituinen kommentointilohko sekä jatkuva osuus äänidataa. Tiedoston alussa on 32-bittinen vakio tunniste (heksadesimaalisena 0x2e736e64, ASCII-merkkeinä `.snd`), joka kertoo tiedostomuodon. Otsikossa on 32-bittiset kentät pituudelle ja offsetille äänidatan alkukohtaan, käytetylle äänidatan koodausmenetelmälle, näytteenottotaajuudelle sekä kanavien lukumäärälle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* au(4) 
* Audio File Format Specifications
Elina Hautojärvi

**Elina Hautojärvi** (s. 8. joulukuuta 1999) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on naisten Salibandyliigassa edustanut Porvoon Salibandyseuraa kausina 2016–2023 ja Ådalens IF:ää kaudella 2024–2025. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden vuonna 2021, vaikkakaan hän ei loukkaantumisen vuoksi päässyt pelaamaan loppuottelusarjassa, sekä saavuttanut SM-hopeaa vuosina 2019 ja 2022 sekä SM-pronssia vuosina 2017 ja 2023. Hän on pelannut kahdeksan kauden aikana liigassa 138 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 82 maalia ja saanut 35 syöttöpistettä. Pudotuspelejä hänellä on 40, ja niissä hän on tehnyt kolme maalia ja antanut kuusi maalisyöttöä. Kaudeksi 2025–2026 Hautojärvi siirtyi helsinkiläisseura EräViikinkeihin.

Hautojärvi saavutti alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2018.

Elina Hautojärven sisko Annika Hautojärvi on myös salibandypelaaja.

## Lähteet
Paluu kauhujen kaupunkiin

**Paluu kauhujen kaupunkiin** (*A Return to Salem’s Lot*) on vuonna 1987 ilmestynyt kauhuelokuva, jonka on ohjannut, käsikirjoittanut ja tuottanut Larry Cohen. Elokuva on jatko-osa Tobe Hooperin vuonna 1979 ohjaamalle minisarjalle *[[Kauhujen kaupunki]]*, joka perustuu kirjailija Stephen Kingin kirjoittamaan kauhuromaaniin *[[Painajainen (kirja)|Painajainen]]*. Jatko-osalla ei ole juonellisesti mitään tekemistä kirjan kanssa.

## Juoni

Antropologi ja elokuvantekijä Joe Weber kutsutaan Amazonilta kotiin kun hänen kapinallinen teini-ikäinen poikansa Jeremy on joutunut vaikeuksiin. Hän päättää muuttaa vaimonsa kanssa taloon Uudessa-Englannissa sijaitsevaan pieneen kaupunkiin nimeltä *Salem's Lot*. Hän on perinyt sen tädiltään josta oli jota ei ollut tavannut vuosiin. Sinne muutettuaan he huomaavat että kaupunki on vampyyrien asuttama. Joe tutustuu tuomari Axeliin jolta kuulee että vampyyrit muuttivat kaupunkiin 300 vuotta aiemmin, ja että vampyyriyhteisöstä on tullut varakas, koska vuosisatojen aikana kiinteistöjen arvo on noussut. He kuitenkin juovat nykyisin pääasiassa eläinten verta, koska ihmistenverestä on tullut vaarallista nautittava johtuen ihmisten käyttämästä alkoholista ja huumeista, sekä verestä mahdollisesti tarttuvista hepatiitti- ja AIDS-viruksista. Axel haluaa että Joe kirjoittaa vampyyrien historian. Samaan aikaan Joen pojan on vietellyt vampyyrityttö joka näyttää saman ikäiseltä kun Jeremy, ja hän haluaa liittyä vampyyriyhteisöön.

## Näyttelijät

Lähde: 

## Vastaanotto
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Kari Salminen kirjoitti: ”Cohen on hylännyt Kingin ja Hooperin perustarinan ja muovaa vampyyrimytologiasta purevan, tahallisella amatöörimäisellä välinpitämättömyydellä viehättävän yhteiskuntasatiirin.” Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kirchberg (Bern)

**Kirchberg** on kunta Keski-Sveitsissä Bernin kantonissa. Siellä on noin 6&nbsp;000 asukasta. 

## Sijainti
Kirchberg sijaitsee Emmejoen varrella, Emmentalissa, Burgdorfin luoteispuolella, parikymmentä kilometriä Bernistä koilliseen ja toistakymmentä kilometriä Solothurnista etelään.

## Liikenne
Moottoritie A1 Bernistä Zürichiin kulkee Kirchbergin poikki.
 
## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Meg Whitman

**Meg Whitman** (s. 4. elokuuta 1956) on yhdysvaltalainen yritysjohtaja ja poliitikko. 

Whitman toimi eBayn toimitusjohtajana 1998–2008.

Hänet valittiin vuonna 2011 Hewlett-Packardin toimitusjohtajaksi, ja vuonna 2015 hän johti sen jakamista kahteen osaan. Hän siirtyi jaossa syntyneen Hewlett Packard Enterprisen johtoon, missä hän toimi vuoteen 2018 asti. Vuoden 2019 alussa hän jäi pois myös yrityksen hallituksesta.

Vuonna 2019 hän siirtyi mobiilivideoita tuottavan startupin johtoon. Hän on ennen eBayta toiminut johtajana myös Disneyssä ja Hasbrossa.

Vuonna 2010 Whitman pyrki Kalifornian kuvernööriksi republikaanien ehdokkaana. Vuoden 2018 vaaleissa hän ilmaisi tukensa yllättäen demokraattien ehdokkaalle Antonio Villaraigosalle.

## Lähteet
Barbara Cassin

**Barbara Cassin** (s. 24. lokakuuta 1947 Boulogne-Billancourt, Hauts-de-Seine, Ranska) on ranskalainen filosofi ja retoriikan tutkija. Hän on ollut Léon-Robin-keskuksen johtaja vuodesta 2006 lähtien.

Cassin valittiin Ranskan akatemian jäseneksi 3. maaliskuuta 2018, yhdeksäntenä naisena.

## Teoksia
*Nos Grecs et leurs modernes: les stratégies contemporaines d'appropriation de l'Antiquité, Collezione Chemins de pensée, Paris: Seuil, 1992.
*L'effet sophistique, Collezione Les essais, Paris: Gallimard, 1995.
*Aristote et le logos : contes de la phénoménologie ordinaire, Paris: Presses universitaires de France, 1997
*Vocabulaire européen des philosophies: dictionnaire des intraduisibles, Paris: Le Seuil/Le Robert, 2004.
*Google-moi: la deuxième mission de l'Amérique, Collezione Banc public, Paris: Albin Michel, 2007.
*Avec le plus petit et le plus inapparent des corps, coll. Ouvertures, Paris: Fayard, 2007.
*Plus d'une langue, Montrouge: Bayard, 2012.
*La nostalgie: Quand donc est-on chez soi? Ulysse, Énée, Arendt, Paris: Autrement, 2013.

## Lähteet
Canadair CL-44

**Canadair CL-44** oli kanadalainen potkuriturbiinilentokone, joka perustui Bristol Britanniaan. Sitä kehitti ja valmisti Canadair 1950 ja 1960-lukujen vaihteessa. Lentokonetta valmistettiin vain 39 kappaletta, Kanadan ilmavoimien käyttöön nimen CC-106 alla. Lentokone nimettiin Kanadan Yukonin mukaan.

## Aiheesta muualla
Fila (yritys)

**Fila** on alun perin italialainen, nykyään korealaisomisteinen urheiluvaatteiden valmistaja. Fila valmistaa muun muassa kenkiä, huppareita, college-paitoja ja lippalakkeja. 

Kiinan markkinoilla Filan tuotemerkki on ollut vuodesta 2009 kiinalaisen urheiluvarustekonserni Anta Sportsin hallinnassa. 

Yhtiö perustettiin Biellassa, Italiassa vuonna 1911.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset verkkosivut
Vahteriston luonnonsuojelualue

**Vahteriston luonnonsuojelualue** on Riihimäelle vuonna 2008 perustettu luonnonsuojelualue. Vahteriston 121 hehtaarin suojelualue käsittää pääosan Vahteristonmäkeä sekä Huhtionmäen länsipuolen ja itäreunan. Luonnonsuojelualueella on monimuotoista metsäluontoa, jossa vuorottelevat moreenirinteet, suopainanteet ja korpimetsät. Tuoreen ja lehtomaisen kankaan kuusivaltaiset metsät ovat vallitsevia kasvillisuustyyppejä. Erityisen arvokkaita ovat Huhtionmäen lähteikkö sekä Vahteristonmäen korpinotko. 

Luonnonsuojelualueella esiintyy kangasmetsälle tyypillistä seinäsammalta sekä kerrossammalta. Sammalikossa voi havaita ukkoetanoita. Alueen eläimistöstä mainittakoot hirvi, liito-orava, metsähiiri ja metsämyyrä. Linnustoon kuuluvat muun muassa tiltaltti ja pyy.

Alueesta tehtiin luonnonsuojelalue Riihimäen kaupungin hakemuksesta ja Hämeen ympäristökeskuksen päätöksellä 26. toukokuuta 2008. 

Vahteriston luonnonsuojelualueella on noin kilometrin pituinen luontopolku, jolla voi tutustua kantahämäläiseen metsämaisemaan. Polku kulkee halki kuusivoittoisen kangasmetsän ja korpipainanteiden korkeat kallioalueet männiköineen jäävät polun länsipuolelle. Luontopolun varrella on myös opastauluja, jotka kertovat alueen luonnosta. Opastauluilla merkatun luontopolun lisäksi alueella on myös muita polkuja, joista yksi kulkee Huhtionmäkeä pitkin.

Luonnonsuojelualueen läpi kulkee myös viiden kilometrin ulkoilureitti Uhkolasta Suonummen majalle. Talvisin ulkoilureitti toimii hiihtolatuna. Luonnonsuojelualueen läheisyydessä, Uhkolansuolla on atsaleapuistona tunnettu Helsingin yliopiston istutuskokeilu, jonne on istuettu noin 200 atsaleaa.

## Lähteet
Mayra Aguiar

**Mayra Aguiar da Silva** (s. 3. elokuuta 1991 Porto Alegre, Rio Grande do Sul, Brasilia) on brasilialainen judoka. Hän on saavuttanut kaikki palkintosijansa naisten 78 tai 70 kilogramman sarjassa. Aguiarilla on yhteensä kolme olympiamitalia, seitsemän MM-mitalia, neljä mitalia Pan-Amerikan kisoista sekä yhdeksän mitalia judon Pan-Amerikan mestaruuskilpailuista.

Aguiar saavutti ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa oltuaan 2007 hopealla Pan-Amerikan-mestaruuskilpailujen 70 kg:n painoluokassa. Hän sijoittui samana vuonna Pan-Amerikan kisoissa naisten 70 kilogramman sarjassa toiseksi Ronda Rouseyn voittaessa. Ensimmäisen kuudesta Pan-Amerikan-mestaruudestaan hän voitti 2008. Samana vuonna Aguiar osallistui Pekingin kesäolympialaisiin, mutta hävisi ainoan ottelunsa Leire Iglesiasille ja tuli sijalle 20. Joulukuussa 2008 Aguiar sai pahan vamman oikeaan polveensa. Hän oli sen vuoksi lähes vuoden sivussa, ja palasi tatamille vasta syyskuussa 2009 vaihtaen sarjaa 70 kilogrammasta 78 kilogrammaan. Judon Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa 2010 Aguiar voitti naisten 78 kilogramman sarjan kultaa. Vielä samana vuonna 2010 hän kilpaili judon maailmanmestaruuskilpailuissa sijoittuen toiseksi naisten 78 kilogramman sarjassa. 

Aguair saavutti Pariisin MM-kilpailuissa 2011 pronssia 78 kg:n painoluokassa. Kesäolympialaissa 2012 hän saavutti ensimmäisen olympiamitalinsa; pronssia naisten 78 kilogramman sarjasta. Rio de Janeiron MM-kilpailuissa 2013 hän saavutti hopeaa joukkuekilpailussa ja pronssia alle 78-kiloisissa. Vuoden 2014 judon MM-kilpailuissa hän voitti naisten 78 kilogramman sarjan maailmanmestaruuden. Kesäolympialaisissa 2016 Aguiar otti naisten 78 kilogramman sarjasta pronssia. Vuonna 2017 Aguiar voitti toisen judon maailmanmestaruuden naisten 78 kilogramman sarjasta. Ensimmäisen kultamitalinsa Pan-Amerikan kisoissa hän voitti 2019. Samana vuonna hän saavutti MM-pronssia alle 78-kiloisissa. Kesäolympialaisissa 2020 Aguiar sai jälleen pronssia naisten 78 kilogramman sarjasta. Hän voitti 2022 Pan-Amerikan-mestaruuden Limassa  ja maailmanmestaruuden Taškentissa.

Aguiar asuu Porto Alegressa, Rio Grande do Sulissa, Brasiliassa. Hän on 178 senttimetriä pitkä ja painaa 78 kilogrammaa.

## Lähteet
Ammattinuha

**Ammattinuhalla** tarkoitetaan nuhaa, joka esiintyy pääasiassa työssä, ei työn ulkopuolella ja joka johtuu työssä esiintyvistä aineista. Tyypillisimmin ammattinuha syntyy IgE-välitteisen allergian kautta. 
Yleisimpiä ammattinuhan aiheuttajia ovat naudan hilse ja varastopölypunkit maanviljelijöillä, ja jauhot leipureilla.

## Aiheesta muualla
*Allerginen nuha  Työterveyslaitos
Urpo Hansson

**Urpo Ruben Hansson** (11. helmikuuta 1900 Hämeenlinna – 21. heinäkuuta 1978) oli suomalainen näyttelijä. 

## Ura
Hansson liittyi Hämeenlinnan Työväen Näyttämöön 1920 ja työskenteli siellä useita vuosikymmeniä. Hän joutui "tuleen" heti näyttämöön liityttyään, kuten vuonna 1930 julkaistussa näyttelijämatrikkelissa luonnehditaan. Hän sai näyteltäväkseen muun muassa *Daniel Hjortin* nimiosan ja Turkan osan komediassa *[[Tukkijoella (näytelmä)|Tukkijoella]]*. Hanssonin rooliluetteloa kartutti vuosien mittaan Kivimaa tragediassa *[[Anna Liisa]]*, Napoleon näytelmässä *Rouva Suorasuu*, Marmeladov näytelmässä *Rikos ja rangaistus* ja lukuisat muut.

Varsinaiselta ammatiltaan Hansson oli jalometallityöntekijä.

## Lähteet
*
*
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*[Suomenmuseotonline.fi: Esityskuva, Niskavuoren leipä](http://www.suomenmuseotonline.fi/fi/kohde/Teatterimuseo/TeaMK2005%3a036%3a1+(valokuva)?freetextSearch=Urpo+Hansson&itemIndex=2) 
*[Suomenmuseotonline.fi: Esityskuva, Miehen kylkiluu](http://www.suomenmuseotonline.fi/fi/kohde/Teatterimuseo/TeaMK2005%3a043%3a1+(valokuva)?freetextSearch=Urpo+Hansson&itemIndex=3)
Laura Jones

**Laura Jones** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

* Laura Jones (s. 1992), brittiläinen voimistelija
* Laura Jones (s. 1975), brittiläinen toimittaja
* Laura Jones (s. 1951), australialainen käsikirjoittaja
* Laura Anne Jones (s. 1951), walesilainen poliitikko
Sirkka-Liisa Jämsä-Jounela

**Sirkka-Liisa Katriina Jämsä-Jounela** (o.s. **Jämsä**; s. 6. huhtikuuta 1952 Haapajärvi) on suomalainen tekniikan tohtori, joka on toiminut Aalto-yliopiston (aiemmin Teknillisen korkeakoulun) kemian tekniikan (prosessien ohjauksen ja hallinnan) professorina. 

Jämsä-Jounela tuli ylioppilaaksi Kemijärven lyseosta (1972). Hän valmistui Oulun yliopistosta diplomi-insinööriksi (1978) ja Teknillisestä korkeakoulusta tekniikan lisensiaatiksi (1985) ja tekniikan tohtoriksi mittaus- ja säätötekniikan piiristä (1990). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1990) oli otsikoitu *Modern approaches to control of mineral processing*.

Jämsä-Jounela työskenteli atk-suunnittelijana (1978–1980) ja VTT:n tutkijana (1981–1983). Sitten hän oli Kemira Engineeringin säätöinsinööri (1983–1986), Suomen Akatemian ja Kemira Engineeringin teollisuustutkija (1987–1991) ja Outokumpu Mintech Oy:n vanhempi konsultti (1991–1994). Hän työskenteli Teknillisen korkeakoulun prosessien ohjauksen ja automaatiolaboratorion määräaikaisena professorina ennen nimitystään kemian tekniikan professoriksi (2002–).

Vuoteen 2011 mennessä Jämsä-Jounelan tieteellinen tuotantonsa käsitti noin 170 kansainvälistä konferenssi- ja lehtijulkaisua. Sittemmin tieteellinen tuotanto on jatkunut. Hänen tutkimuskohteensa ovat viime vuosina liittyneet prosessiautomaation valtavirtaan: teollisuus 4.0, teollinen laitteiden internet, pilvilaskenta, big data, 5G, tekoäly ja näiden soveltaminen prosessiteollisuuteen. Jämsä-Jounela tutkii myös uusia prosessinsäädön ja -ohjauksen teorioita pyrkimyksenään saada tehtaat toimimaan tehokkaammin ja kestävämmin. 

Jämsä-Jounela on Teknillisten tieteiden akatemian jäsen (2007–). Kotimaisiin tunnustuksiin kuuluu myös Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan ensimmäisen luokan ritarin arvo (SVR R I).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sirkka-Liisa Jämsä-Jounelan Google Scholar -profiili   (scholar.google.com)
* Sirkka-Liisa Jamsa-Jounela. Aalto University, Department of Biotechnology and Chemical Technology  (researchgate.net)