open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rasteau

**Rasteau** on kunta Kaakkois-Ranskassa Vauclusen departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Kunta on tunnettua viininviljelyaluetta ja alueen viini on saanut laatuluokituksen Rasteau AOC. Rasteaussa on keskiaikaisen linnan rauniot.  Kunnan nähtävyyksiä ovat sen kirkot *Église Saint-Didier* sekä 1600-luvulla rakennettu *Chapelle Notre-Dame des Vignerons*.

## Aiheesta muualla

## Lähteet
Antero Viljanen

**Jarmo Antero Viljanen** (11. maaliskuuta 1929 Rauma – 3. huhtikuuta 2008) oli suomalainen kirjailija ja käsikirjoittaja.

Viljanen kävi ammattikoulun ja työskenteli kumikorjaamossa, kiviveistämössä, olut- ja tynnyritehtaassa sekä toimi postimiehenä ja varastonhoitajana. 

Viljanen teki käsikirjoituksen Mauno Hyvösen 1965 ohjaamaan tv-elokuvaan *Lähimmäinen*, Ilkka Kylävaaran 1975 ohjaamaan tv-näytelmään *Elävän leski* sekä Visa Mäkisen 1986 ohjaamaan elokuvaan *[[Pekka Puupää poliisina]]* ja Mäkisen vuonna 1986 tuottamaan tv-sarjaan *Pekka Puupää*.

## Teoksia
* *Onnellinen onnettomuus*. Karisto 1952
* *Tuhatkasvoinen mies*: seikkailukertomus. Karisto 1956
* *Leikki kaukana*. Karisto 1965
* *Elävän leski*: kuunnelma. Yleisradio, Helsinki 1971, ilmestynyt myös teoksessa *Kansan äänet. Suomalaisia kansankuunnelmia*, toimittanut Outi Nyytäjä. Yleisradio ja Otava, Helsinki 1973
* *Ajopuu*: kuunnelma. 1973
* *Tarazona*: kuunnelma. 1974
* *Keinuhevonen*: kuunnelma ; dramaturgi Heljä Talvikki Ahonen. Yleisradio, Helsinki 1978
* *Toukokuun toinen sunnuntai*: kuunnelma; dramaturgi Johanna Rajamaa. Yleisradio, Helsinki 1984

## Lähteet
*  (Arkistolinkki)

### Viitteet
Letaaliannos

**Letaaliannos** (**LD**, engl. *lethal dose*) on eräs lääketieteellinen ilmaus, joka tarkoittaa sanatarkasti *kuolettavaa annosta*. Se on määrä jotain tiettyä lääkeainetta tai myrkkyä, jonka saaminen tavanomaisesti johtaa ihmisen kuolemaan. LD-arvoa laskettaessa ei oteta huomioon mahdollisia ristikkäisiä yhteisvaikutuksia, kuten esimerkiksi usean saman aikaisesti saadun lääkkeen tai myrkyn kumuloituvaa vaikutusta.

Jonkin tietyn yksilöidyn lääkkeen tai myrkyn kuolettavuutta on tutkittu yleisimmin eläinkokein. Natsi-Saksassa tällaisia myrkyllisyystestejä suoritettiin ihmisillä. Nykyään kehittynyt solubiologia mahdollistaa vastaavat kokeet soluviljelmien avulla.

## Katso myös
*LC50
*LD50
Tapio Mattlar

**Tapio Ilari Mattlar** (s. 17. maaliskuuta 1953 Helsinki) on suomalainen muusikko, musiikkitoimittaja ja maaseutuaktivisti. Muusikkona Mattlar on erikoistunut muinaissoittimiin: hänen instrumenttejaan ovat kampiliira, viikinkilyyra, jouhikko, kantele ja šamaanirumpu. Helsinkiläissyntyinen Mattlar viljelee Harjun perinnemaisematilaa Hartolan Vuorenkylässä ja tunnetaan Suomen Kylätoiminta ry:n (SYTY) yhtenä perustajana. Kylätoiminnalle myönnettiin kunniapalkinto vuoden 1992 Right Livelihood -tapahtumassa.

Mattlar kirjoitti ylioppilaaksi Lauttasaaren yhteiskoulusta 1972 ja pääsi opiskelemaan Helsingin yliopistossa journalismia ja etnomusikologiaa, haaveenaan musiikkitoimittajan työ. Vuosina 1977–1979 Mattlar toimitti ja juonsi Yleisradiossa ohjelmasarjaa *Rock and rollin villit vuodet*.

Vuonna 1996 Mattlar perusti folkrockyhtyeen Tarujen Saari. Hänen nykyinen yhtyeensä on nimeltään Ancient Bear Cult.

Vuonna 2013 julkaistiin Tapio Mattlarin laulajapuolisostaan Marja Mattlarista toimittama kirja *Marja Mattlar – musiikkiura omin päin*. Heidän poikansa on radiotoimittaja Mikko Mattlar.

## Teoksia
*Mattlar, Tapio ja Mattlar, Marja: *Maatilan elämää*, lastenkirja,‎ 1985
*Mattlar, Tapio ja Mattlar, Marja: *Muuttaisitko maalle*, Otava 1988
**Marja Mattlar – musiikkiura omin päin*, omakustanne 2013.

## Lähteet
Leevi Haapala

**Leevi Haapala** (s. 1972 Keuruu) on Taideyliopiston Kuvataideakatemian dekaani. Hän on toiminut tehtävässä maaliskuusta 2024 alkaen. Hän siirtyi tehtävään Kiasman museonjohtajan paikalta. Aiemmin Haapala on työskennellyt Taideyliopiston Kuvataideakatemian professorina sekä Kiasman amanuenssina ja nykytaiteen tutkijana. Hän teki väitöskirjansa Helsingin yliopiston taidehistorian oppiaineeseen. Väitöskirjan otsikko oli *Tiedostumaton nykytaiteessa: Katse, ääni ja aika vuosituhannen taitteen suomalaisessa nykytaiteessa *(2012).

Haapala työskenteli Suomen nykytaiteen museossa jo 1994, johon hän tuli siviilipalvelusmieheksi Ars 95 -näyttelyn järjestelyiden avustajaksi. Vuodesta 1997 hän työskenteli Kuvataiteen keskusarkiston tutkijana ja Kiasman amanuenssina, kunnes 2014 nimitettiin Kuvataideakatemian Praxis-maisteriohjelman 2-vuotiseksi professoriksi. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Leevi Haapala 375 humanistia -sivusto 23.10.2015, Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta.
* Kiasman johtaja yritti maksattaa puolisonsa yöpymis­kuluja.., 14.12.2022, Ilta-Sanomat, Sanoma Media Finland Oy
Ilmari Weneskoski

**Ilmari Wäinö Ludvig Weneskoski** (aik. **Willgren**; 2. lokakuuta 1882 Tampere – 8. helmikuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen kapellimestari ja viulisti.

Weneskoski opiskeli Helsingissä, Pariisissa ja Leipzigissa. Hän perusti Tampereen musiikkikoulun vuonna 1917 ja toimi sen rehtorina vuoteen 1924 saakka. Hän toimi kapellimestarina Heinolassa, Helsingissä, Tampereella, Viipurissa ja Oulussa. Hän opetti myös viulunsoittoa Helsingissä. Hän oli naimisissa pianisti Gerda Weneskosken (1892–1984) kanssa.

Weneskosken poika oli jazzmuusikko ja manageri Jorma Weneskoski (1929–2006).

## Lähteet
Jyrki Vihma

**Jyrki Kalevi Vihma** (11. maaliskuuta 1929 Helsinki – 1. huhtikuuta 1993 Ranska) oli suomalainen lainopin kandidaatti ja runoilija.

Vihma julkaisi 1955 varhaista modernismia edustaneen runokokoelman *Arpa*.

Vihma kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1947 ja valmistui lainopin kandidaatiksi vuonna 1957. Hän työskenteli vuodesta 1960 alkaen Liiketyönantajain Keskusliitossa, vuodesta 1976 kansainvälisten kysymysten johtajana. Vihma osallistui muun muassa yli 20 kertaa Kansainvälisen työjärjestön ILO:n vuosittaisiin yleiskokouksiin. Hän oli vuodesta 1972 Suomen ILO-neuvottelukunnan jäsen, julkaisi 1980-luvulla kolme kirjaa ILO:n toiminnasta ja piti luentoja järjestöstä oikeustieteellisessä tiedekunnassa. Vihma oli Työtuomioistuimen jäsen vuosina 1971–1987.

Jyrki Vihman isä oli eversti Martti Vihma, vuoteen 1933 Wichmann.

## Teoksia
* *Ylioppilasteatteri 1926-1951* ; toim. Maija Heino, Juhani Nuotto, Jyrki Vihma. Ylioppilasteatteri, Helsinki 1951
* *Arpa* : runoja. WSOY 1955
* *Vuoden 1970 työsopimuslaki* ; kirj. Tapani Kahri, Jyrki Vihma. Weilin + Göös, Espoo 1971
* *!Olé! - herkkuja Espanjasta*. Seepra 100. WSOY 1977
* *Kansainvälinen työjärjestö ILO : työelämän kehittäjä*. Suomalaisen lakimiesyhdistyksen julkaisuja. B-sarja 197. Lainopillinen ylioppilastiedekunta, Helsinki 1984
* *Työsopimuslaki 1984* ; kirj. Tapani Kahri, Jyrki Vihma. Weilin + Göös, Espoo 1984, 2. painos 1987, 3. uud. painos 1989
* *Järjestöjen asema työolojen hallinnassa : työmarkkinajärjestöjen osuus Kansainvälisen työjärjestön yleissopimusten ja suositusten valossa*. Lakimiesliiton kustannus, Helsinki 1986
* *Kolmio kärjellään : työolojen hallinnan avainkohtia*. LTK-erityispalvelut, Helsinki 1987

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kari Rydmanin blogi 29.4.2010 : Jyrki Vihman Arpa (1955) - unohdetun kirjailijan maineen palautus
Israelin parlamenttivaalit 2015

**Israelin parlamenttivaalit 2015** järjestettiin 17. maaliskuuta 2015, koska hallitus oli kaatunut joulukuussa 2014 budjettia ja Israelin juutalaisvaltioksi määrittelevää peruslakiesitystä koskeviin erimielisyyksiin.

Isaac Herzogin johtama perinteinen Työväenpuolue ja vuonna 2012 perustettu Tzipi Livnin johtama Hatnuah muodostivat 10. joulukuuta 2014 vaaleja varten uuden keskustavasemmistolaisen koalition nimeltä Sionistinen liitto, joka otti tavoitteekseen pääministeri Benjamin Netanjahun johtaman oikeistolaisen Likudin lyömisen. Vaikka koalitio saikin maltillisen vaalivoiton, sijoittui se lopullisessa vaalituloksessa toiseksi.

Edellisissä vuoden 2013 parlamenttivaaleissa Likud ja Avigdor Liebermanin johtama Jisrael Beiteinu olivat muodostaneet yleisoikeistolaisen puolueliiton Likud Jisrael Beiteinun, joka sai 31 paikkaa 120-paikkaisessa Knessetissä. Tämä liitto kuitenkin hajosi heinäkuussa 2014 israelilaisteinien kidnappausmurhaan ja Gazan sotatoimiin liittyneisiin erimielisyyksiin Netanjahun ja Liebermanin välillä. Näin ollen puolueet lähtivät omilla listoillaan näihin vaaleihin. Likud onnistui näissä vaaleissa saamaan yksin omalla listallaan lähes saman tuloksen kuin vuoden 2013 puolueliitto ja oli siten selvä vaalivoittaja. Sen sijaan Jisrael Beiteinu kärsi kovan vaalitappion menettäen yli puolet paikoistaan.

Muita vaalivoittajia oli arabien Yhteislista ja uusi keskustaoikeistolainen liberaalipuolue Kulanu. Vuoden 2013 vaaleissa äänikynnys oli ollut 2 prosenttia, mutta 11. maaliskuuta 2014 Knesset oli nostanut sen 3,25 prosenttiin, mikä pakotti ensi kerran suuret arabipuolueet yhdistymään Kulanu taas syntyi marraskuussa 2014 kansansuosiota nauttineen entisen Likudin kansanedustajan ja ministerin Moshe Kahlonin perustamana.

Jisrael Beiteinun lisäksi tappion kärsivät uskonnollista oikeistoa edustavat Shas ja Yhdistynyt toorajuutalaisuus sekä laitaoikeiston Juutalainen koti. Sen sijaan jo vuodesta 1992 toimineen vasemmistopuolue Meretzin yhden paikan tappiota pidettiin menestyksenä, koska pitkään näytti siltä, ette Meretzin tulos jäisi vain neljään edustajaan.

Äänestysaktiivsuus oli 72,3 % eli 4,6 % enemmän kuin edellisissä parlamenttivaaleissa. Lisäksi valituksi tuli 29 naista, mikä on ennätysmäärä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Surinamen jalkapallomaajoukkue

**Surinamen jalkapallomaajoukkue** edustaa Surinamea kansainvälisissä miesten jalkapallon arvokisoissa. Sitä hallinnoi Surinamen jalkapalloliitto. Joukkue ei ole koskaan selvinnyt maailmanmestaruuskisoihin.

## Menestys arvokisoissa
### Maailmanmestaruuskilpailut
* 1930–1934: *Ei osallistunut*
* 1938: *Vetäytyi*
* 1950–1958: *Ei osallistunut*
* 1962–1986: *Ei selvinnyt*
* 1990: *Ei osallistunut*
* 1994–2014: *Ei selvinnyt*

### CONCACAF Gold Cup
* 1991: *Ei selviytynyt karsinnoista*
* 1993: *Vetäytyi*
* 1996: *Ei selviytynyt karsinnoista*
* 1998: *Ei osallistunut*
* 2000–2002: *Ei selviytynyt karsinnoista*
* 2003: *Vetäytyi*
* 2005–2015: *Ei selviytynyt karsinnoista*

## Lähteet
Aikuinen nainen (kappale)

**Aikuinen nainen** on Paula Koivuniemen vuonna 1982 levyttämä käännösiskelmä. Koivuniemen mukaan se on hänen suurin hittinsä, ja sen suosio perustuu hänen mielestään Kaisu Liuhalan vahvaan sanoitukseen ja tarttuvaan melodiaan. Kappaleen sovittaja on Esa Nieminen.

Alkuperäiskappale on italiankielinen ”Maledetta primavera” () ja sen on säveltänyt Gaetano ”Toto” Savio ja sanoittanut Amerigo Cassella. Loretta Goggi esitti sen San Remon musiikkifestivaaleilla vuonna 1981, mutta hän ei voittanut kilpailua.

”Aikuinen nainen” on suosittu myös karaokessa. *[[Iltalehti]]* haastatteli vuonna 2012 kolmeakymmentä suomalaista karaokejuontajaa. Haastattelujen perusteella sävelteos sijoittui toiseksi suosituimmaksi suomenkieliseksi lauluksi. Samalla se on myös karaokejuontajien henkilökohtaisen inhokkilistan kakkonen.

Vesa-Matti Loiri lauloi ”Aikuisen naisen” Tyyne-hahmossaan vuonna 2014 *[[Vain elämää]]* -televisiosarjan 3. tuotantokaudella.

## Lähteet
Arlette Elkaïm-Sartre

**Arlette Elkaïm-Sartre** (1935 Constantine, Algeria – 16. syyskuuta 2016) oli algerialaissyntyinen ranskalainen toimittaja ja Jean-Paul Sartren sihteeri, jonka Sartre adoptoi 1965.

## Elämäkerta
Elkaïm työskenteli 1960-luvun lopulla toimittajana Tribunal Russellin raporttien toimituksessa. 

Elkaïm aloitti Sartren teosten kriittisen laitoksen julkaisun, joka käynnistyi 1985 teoksen *[[Critique de la raison dialectique]]* kahdella osalla. Hän kirjoitti Sartren teoksiin esipuheet. 
 
Elkaïm käänsi ja varusti selityksin Babylonian Talmudin aggadat, *Ein Yaakov*. Hän on myös kääntänyt teatterille Sofokleen tragedian *Oidipus Kolonoksessa*, joka esitettiin 2006 Brysselissä.

Elkaïm kuoli 16. syyskuuta 2016.

## Julkaisut
;J.-P. Sartren teosten esipuheet
**[[Cahiers pour une morale]]* (Bibliothèque de philosophie, Gallimard, 1983).
**[[Critique de la raison dialectique]]* (Nouvelle édition avec glossaire, Gallimard, 1985).
**Mallarmé, la lucidité et sa face d’ombre* (Présentation et notes, Arcades, Gallimard, 1986).
**[[L'Idiot de la famille]]* (Bibliothèque de philosophie, nouvelle édition, revue et augmentée, Gallimard, 1988).
**[[Vérité et existence]]* (NRF essais, Gallimard, 1989).
**La Reine Albemarle ou le dernier touriste* (Gallimard, 1991).
**[[Carnets de la drôle de guerre]]* (Nouvelle édition augmentée d’un carnet inédit, Gallimard, 1995). D'autres notes pour ce même ouvrage dans Les Mots et autres écrits autobiographiques. Bibliothèque de la Pléiade, Gallimard 2010.
**[[L'existentialisme est un humanisme]]* (Folio essais, Gallimard, 1996).
**[[L'Imaginaire (Jean-Paul Sartre)|L'Imaginaire]]*. Psychologie phénoménologique de l’imagination* *(Folio essais, nouvelle édition Gallimard, 2005).
**[[Réflexions sur la question juive]]* (Nouvelle édition, 2005).
**Typhus* (Scénario, Gallimard, 2007).
**[[Qu'est-ce que la littérature ?]]* (Nouvelle édition, Gallimard, 2009). 
**[[Situations I]]*, (Nouvelle édition augmentée, présentation, notices et notes, Gallimard, 2010).
**[[Situations II]]* (Nouvelle édition augmentée, notices et notes, Gallimard, 2012).
* *[[Situations III]] *(Nouvelle édition augmentée,  notices et notes, Gallimard, 2013).

;Novellit
**Fêtes de nuit* (Les Temps Modernes n° 155, janvier 1959).
**Rayon fillettes* (Les Temps Modernes n° 203, avril 1963).
**Le retour au pays* (Les Temps Modernes n° 215, avril 1964).
**Dans le temps* (Obliques, 1er trimestre 1981).

;Artikkelit
*À propos des « Bonnes femmes » (Les Temps Modernes n° 173-174, août-septembre 1960).
*L'Avventura (Les Temps Modernes n° 178, février 1961).
*Brassens à l’Olympia ( Les Temps Modernes n° 187, décembre 1961).
*The Connexion (Les Temps Modernes n° 191, avril 1962).
*Du cinéma considéré comme un assassinat (Les Temps Modernes n° 199, décembre 1962).
*L’Ange exterminateur (Les Temps Modernes n° 206, juillet 1963).
*Sur Huit et Demi (Les Temps Modernes n° 207-208, août-septembre 1963).
*Alphaville ou Bêtafilm ? (Les Temps Modernes n° 229, juin 1965).
*Le vieil homme et l’enfant (Les Temps Modernes n° 252, mai 1967).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Arlette Elkaïm-Sartre, sur France Culture
Pieni juhlija

**Pieni juhlija** on Love Recordsin julkaisema kokoelmalevy vuodelta 1971. Levyllä esiintyy: Ellipsi, Vesa-Matti Loiri, Irina Milan, Pepe Willberg, Heli Keinonen, Finntrio, Tuulikki Eloranta,  Kiti Neuvonen, Otto Donner, Sinikka Sokka, Rauli "Badding" Somerjoki ja M. A. Numminen. 

## Kappaleet

### A-puoli
# Pieni juhlija (Ellipsi)  
# Kun portin aukaisen (Vesa-Matti Loiri) 
# Turhaan ehkä norkoilet (Irina Milan) 
# Merimies (A Salty dog) (Pepe Willberg) 
# Kohtasin teidät (Ja vstretil vas) (Heli Keinonen) 
# Lounatuulen laulu (Finntrio) 

### B-puoli
# Merimiehet, nainen, tuska (Marinai donne e guai) (Tuulikki Eloranta) 
# Syyslaulu (Tombstone valentine) (Vesa-Matti Loiri) 
# Nuoruustango (Kiti Neuvonen) 
# Pääskytorni (Otto Donner) 
# Kauneimmat aamut (Sinikka Sokka) 
# Pilvet karkaa, niin minäkin (Rauli "Badding" Somerjoki) 
# Gramofooni ja muita ihmeitä (Ich hab' zu Haus ein Grammophon) (M.A. Numminen) 

## Aiheesta muualla
* ''Pieni juhlija'' discogs.com -sivustolla
* Albumi Fono.fi:in tietokannassa

## Lähteet
Pelimannipuuhissa

**Pelimannipuuhissa** on Finntrion albumi vuodelta 1972.

## Kappaleet
Kaikki sävellykset Konsta Jylhä jollei toisin mainita.

### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Aiheesta muualla
* ''Pelimannipuuhissa'' discogs.com -sivustolla
* Albumi Fono.fi:in tietokannassa
No Money – No Music

**No Money – No Music** on Erik Lindström Sextetin albumi vuodelta 1975.

## Kappaleet

### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
* Heikki Annala – basso
* Pentti Lasanen – klarinetti
* Ilpo Kallio – rummut
* Heikki Laurila – kitara
* Raimo Roiha – piano
* Erik Lindström – vibrafoni

## Aiheesta muualla
* ''No Money - No Music'' discogs.com -sivustolla
* Albumi Fono.fi:in tietokannassa

## Lähteet
Mestarikustannus

**Mestarikustannus Oy** oli vuosina 1973–2004 toiminut kirjankustantamo, joka julkaisi etupäässä kotiin liittyvää tietokirjallisuutta kuten keittokirjoja kirjoina ja kirjasarjoina, aikakauslehtinä sekä myös uudenlaisina, vähitellen ilmestyvinä kortistosarjoina keräilykoteloineen. Tuotteita markkinoitiin etenkin suoramarkkinointia käyttäen postimyyntinä kirjakerhojen tapaan. Mestarikustannus Oy:n edeltäjäksi mainitaan vuonna 1956 perustettu Oy Maestrofon Ab, jonka toiminnasta ei ole tietoja. Nykyisin Mestarikustannus on Oy Apilanlehti/Klöverbladet Ab:n aputoiminimi.

Mestarikustannuksen perusti ruotsalainen, Hemmets Journal -aikakauslehdessä aiemmin työskennellyt Alf Tönneson, joka oli perustanut Ruotsiin samankaltaisen yrityksen Skandinavisk Press. Mestarikustannuksen ensimmäinen menestystuote oli *Mestarikokki*-niminen reseptikorttisarja, joka tuli markkinoille 1973  samaan aikaan kuin samaan ideaan perustuva Sanoma Osakeyhtiön *[[Kodin Kuvalehti|Kodin Kuvalehden]] Keittotaitokerho*.  Mestarikustannuksen versio menestyi paremmin, ja Sanoma lopetti oman korttisarjansa 1978.

Mestarikustannuksen tietokirjojen aihepiireihin kuuluivat ruoanlaiton lisäksi huonekasvit, neuleet ja muut käsityöt sekä autot ja niiden korjaus. Tietokirjojen lisäksi Mestarikustannus julkaisi myös lastenkirjoja ja sarjakuvia, kuten 1980-luvun puolivälissä kymmeniä belgialaisen sarjakuvapiirtäjä Willy Vandersteenin Anu ja Antti -tarinoita Soile Kaukorannan suomentamina ja Jarkko Uosukaisen tekstaamina.

## Lähteet
Mario Guaita-Ausonia

**Mario Guaita** (taiteilijanimeltään *Mario Ausonia*, 1881 Milano – 1956 Marseille) oli italialainen elokuvanäyttelijä ja -ohjaaja.

Lääketiedettä opiskellut Guaita keskeytti opintonsa voimailu- ja teatteriharrastuksensa takia ja ryhtyi esiintymään sirkus- ja vaudevillenäytöksissä Euroopassa ja Amerikassa. Hänen elokuvaläpimurtonsa tapahtui Enrico Vidalin *[[Spartacus (vuoden 1913 elokuva)|Spartacuksen]]* pääosassa vuonna 1913. Guaita esitti voimamies- ja akrobaatinrooleja Pasquali Filmin elokuvissa kuten *[[Salambò]]* (1914), työskenteli sen jälkeen Gloria Filmillä ja osallistui ensimmäiseen maailmansotaan.

Guaita saavutti suurimman menestyksensä De Giglio Filmin voimamies- ja seikkailuelokuvissa kuten *[[L’atleta fantasma]]* (1919), *Lotte di giganti* (1919), *Atlas* (1920), *La cintura delle Amazzoni* (1920), *La nave dei miliardi* (1922) ja *Il pescatore di perle* (1923), joista eräissä hän toimi myös ohjaajana. Hän teki käsikirjoittajavaimonsa Renée De Liot’n kanssa viitisentoista elokuvaa Italiassa sekä Ranskassa, jonne he muuttivat Italian elokuvateollisuuden lamavuosina 1920-luvun alussa. Guaitan viimeinen elokuva oli western *La donna carnefice nel paese dell’oro* vuonna 1926. Sen jälkeen hän piti elokuvateatteria Marseillessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Internet Movie Database: Mario Guaita-Ausonia
Lars Werner och hans vänner

**Lars Werner och hans vänner** on Lars Wernerin albumi vuodelta 1967.

## Kappaleet
Kaikki sävellykset Lars Werner.

### A-puoli
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
* Christer Boustedt – alttosaksofoni
* Sven Hessle – kontrabasso
* Jan Carlsson – rummut
* Lars Werner – piano
* Göran Östling – tenorisaksofoni
* David Liebman – tenorisaksofoni
* Otto Donner – trumpetti

## Lähteet
* ''Lars Werner och hans vänner'' discogs.com -sivustolla
* Albumi Fono.fi:in tietokannassa
Kolmikkaanjärvi

**Kolmikkaanjärvi** on Kanta-Hämeessä lähellä Tammelan Letkua sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueen Kalliojärven (kuivatettu) valuma-alueeseen.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 12,7 hehtaaria ja sen pituus on 650 metriä ja leveys 300 metriä. Siihen laskee kolme suo-ojaa ja neljäs oja, jonka luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, on 400 metriä pitkä oja Torronsuolle.

Järven rantaviiva on 2,1 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja suomaata. Järven länsipäässä on halkaisijaltaan 50 metriä suuri saari. Rannoille on rakennettu 16 loma-asuntoa, joille johtaa metsäautotiet Letkulta, Paatamosta ja valtatieltä 2.

Toronsuohon laskevat myös Kolmikkaanjärven länsipuolella suosta etelään sijaitseva Hakolammi ja siihen lännestä laskevat Kailaanlammi ja Karkonlammi. Sen sijaan Haiponjärvi yhtä lähellä suon reunaa näistä hiukan länteen laskee etelään Paimionjoen vesistöön.

## Geologia
Järven eteläpuolella oleva korkea Kolmikkaanjärvenkallio on geologisesti arvokas kalliomuodostuma.

## Lähteet
Paskolammi (Tammelan Torro)

**Paskolammi** on Kanta-Hämeessä Tammelan Torrolla sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueen Kalliojärven (kuivatettu) valuma-alueeseen.

## Maantiede
Lammen halkaisija on 80 metriä ja se sijaitsee Torronsuolle viettävän painauman pohjukassa. Lampea ympäröivä suo on keskeltä ojitettu ja lammen vedet virtaavat Torronsuolle toista ojaa myöten. Lammen rannat ovat metsäistä suomaata eikä niitä ole rakennettu. Yksi metsäautotie läheiseltä Haiponjärveltä johtaa suon länsirantaan.

## Lähteet
Matti Rauhaniemi

**Matti Rauhaniemi** (s. 1954) on suomalainen kuvataiteilija ja aforistikko. Rauhaniemen useat teokset ovat käsitetaidetta, joiden tiimoilta taiteilijalla on ollut useita yksityisnäyttelyjä. Rauhaniemi työskentelee Helsingissä Lyhty ry:n Taide- ja tekstiilityöpaja Luovillassa.

Matti Rauhaniemen taidetta on esitetty muun muassa *TAJU 2004 – Sivusta katsoen* -näyttelyssä Hyvinkään Taidemuseossa, *Anna mun olla* -näyttelyssä Annantalossa Helsingissä  sekä kansainvälisissä näyttelyissä Islannissa ja Itävallassa. Lisäksi Rauhaniemen mietelmiä on julkaistu Lyhty ry:n kirjassa *Luonto huutaa*, jonka on kuvittanut lyhtyläistaiteilija Johanna Karvinen. *Toisin ajateltu* -näyttelyssä Galleria ARXissa Rauhaniemen taidetta esiteltiin laajasti ja pääpaino oli kuvataiteessa. Tosin sana ja kuva kulkevat Rauhaniemen teoksissa aina rinnakkain tai paremminkin sanottuna päällekkäin, sillä tekstit on useimmiten kirjoitettu kuvien taakse. Osuvimmat aforisminsa Rauhaniemi vääntää konkreettisesti rautalangasta, jotta sanoma menee taatusti perille. ”Et voi sanoa kahta sanaa yhdellä kertaa” on tyypillinen Rauhaniemen mietelmä.  Aforismiteoksia Rauhaniemi on luonut 2000-luvun alusta saakka.

Rauhaniemi kuuluu Suomen erityistaiteilijoihin. Kehitysvammaisten taiteilijoiden tuki ry (nykyisin Kettuki ry) valitsi hänet Vuoden taiteilijaksi vuonna 2010. Yksi Rauhaniemen kuuluisimmista aforismista on: "Ole oma it­se­si, ole mons­te­ri, ole op­ti­mis­ti". Muun muassa Taide- ja muotoilukeskus Ars Aut­toi­sten kesänäyttely 2014, johon Rauhaniemi osallistui, oli nimetty kyseisen aforismin mukaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*YLE, Strada: Matti Rauhaniemi vääntää aforismeja rautalangasta (julkaistu 06.09.2013) 

*Keskiaho, Salla 2011: "Vielä paljon edessä on". Galleria Art Kaarisilta tekee pioneerityötä vallan ytimessä. Näkysyys ei ole itsestään selvää kehitysvammaisille taiteilijoille. Tukiviesti 2/2011.
Jos rakastat – lauluja rakkaudesta 2

**Jos rakastat – lauluja rakkaudesta 2** on Love Recordsin julkaisema kokoelmalevy vuodelta 1975. Levyllä esiintyy: Kristiina Halkola, Aulikki Oksanen, Tauno Palo, Marja-Riitta Väkevä, Kaisa Korhonen, Anneli Sari,Kiti Neuvonen, Ellipsi ja Pepe & Paradise.

## Kappaleet

### A-puoli
#  (Kristiina Halkola)  
#  (Aulikki Oksanen) 
#  (Tauno Palo) 
#  (Kristiina Halkola) 
#  (Marja-Riitta Väkevä) 
#  (Kaisa Korhonen)

### B-puoli
#  (Anneli Sari) 
#  (Tauno Palo)  
#  (Kiti Neuvonen) 
#  (Ellipsi) 
#  (Pepe & Paradise) 
#  (Aulikki Oksanen) 
#  (Anneli Sari)

## Aiheesta muualla
* ''Jos Rakastat - Lauluja Rakkaudesta 2'' discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Yrjö Aaltonen

**Yrjö Aaltonen** (31. tammikuuta 1916 Uusikaupunki – 19. huhtikuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen elokuvaaja. Hän sai vuonna 1946 Jussi-kunniamaininnan lyhytelokuvasta *Syksy*.

Sodan aikana Aaltonen toimi TK-miehenä.

## Filmografia
* 1946: *Syksy* (lyhytelokuva)
* 1949: *[[Sinut minä tahdon]]*
* 1961: *[[Nuoruus vauhdissa]]*
* 1961: *[[Pikku Pietarin piha (vuoden 1961 elokuva)|Pikku Pietarin piha]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Klofibraatti

**Klofibraatti** (C12H15ClO3) on orgaaninen yhdiste tarkemmin klofibriinihapon etyyliesteri. Yhdistettä käytettiin lääketieteessä vaikean hypertriglyseridemian hoidossa, mutta vedettiin markkinoilta vuonna 2002 yhdisteen aiheuttamien haittavaikutusten vuoksi.

## Ominaisuudet, vaikutusmekanismi ja käyttö
Huoneenlämpötilassa klofibraatti on väritöntä öljymäistä nestettä. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee helposti orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja kloroformiin.

Klofibraatti on aihiolääke, joka metaboloituu elimistössä klofibriinihapoksi. Klofibraatti alentaa veren tiheydeltään erittäin alhaisten lipoproteiinien eli VLDL-kolesterolin ja LDL-kolesterolin pitoisuutta veressä aktivoimalla lipoproteiinilipaasientsyymiä, jolloin näiden lipoproteiinien hydrolyysi kiihtyy. Samalla HDL-kolesterolin pitoisuus veressä kasvaa. Lääkeainetta käytettiin lähinnä vaikean kohonneen veren kolesterolipitoisuuden hoitoon, jos ruokavalio, liikunta ja muu lääkehoito eivät tehonneet.

## Haittavaikutukset
Klofibraatin aiheuttamia haittavaikutuksia voivat olla huonovointisuus, ripuli, lihaskrampit, lihasten jäykkyys ja heikkous ja lihaskivut. Yhdiste alentaa myös seksuaalista halua ja voi aiheuttaa miehillä impotenssia. 

WHO:n suuressa yli 5&nbsp;000 potilasta kattaneessa tutkimuksessa klofibraatin havaittiin alentavan ei-kuolettavien sydänkohtauksien määrää ainoastaan potilailla, joilla ei ennen hoidon alkua oltu havaittu sydäntapahtumia. Klofibraattia saaneiden ryhmässä kuolleisuus muihin kuin sydän- tai verisuonitauteihin, kuten munuaisten ja virtsarakon syöpään, oli suurempi kuin lumelääkettä saaneiden ryhmässä.

## Synteesi
Klofibraatin synteesin lähtöaineita ovat p-kloorifenoli, asetoni ja kloroformi, jotka kondensoituvat emäksisissä olosuhteissa muodostaen klofibriinihappoa. Klofibriinihappo reagoi etanolin kanssa rikkihapon toimiessa katalyyttinä muodostaen klofibraattia.
:

## Lähteet
Kiratat

**Kiratat** (*Andrographis*) on noin 20–30-lajinen  ruohokasvisuku akanttikasvien heimossa (Acanthaceae).

## Tuntomerkit
Kiratat ovat ruohoja tai pieniä pensaita, joissa on kystoliittejä. Lehdet ovat ehytlaitaisia. Kukat sijaitsevat varsipäätteisissä tai lehtihankaisissa röyhyissä, tertuissa tai toisinaan tähkissä tai tiheissä ryhmissä; kukinnossa on suojuslehtiä. Yhdislehtinen verhiö on viisiliuskainen, ja liuskat ovat kapeita ja ainakin melkein samankokoisia. Teriö on tyvestään putkimainen tai suppilomainen, reunaltaan kaksihuulinen; alahuuli on kolmiliuskainen, ylähuuli kokonainen tai kaksiliuskainen. Heteitä on kaksi ja ne saattavat pistää ulos teriötorvesta; palhot ovat toisinaan karvaisia, ja ponnen puoliskot (teekat) ovat ainakin lähes samankokoiset ja tyveltään karvaiset. Hedelmä on pitkänomainen tai soikea kota ja sisältää 6–20 pallomaista tai hieman litistynyttä siementä.

## Levinneisyys
Kiratat ovat kotoisin trooppisesta ja subtrooppisesta Aasiasta.

## Käyttö
Suvun tunnetuin laji on rohtokirata (*Andrographis paniculata*), jolla nimensä mukaisesti on ollut lääkinnällistä käyttöä.

## Kuvia

Tiedosto:Andrographis alata 1.JPG|*Andrographis alata*
Tiedosto:Andrographis atropurpurea 02.JPG|*Andrographis atropurpurea*
Tiedosto:Andrographis echioides (False Waterwillow) W IMG 1536.jpg|*Andrographis echioides*


## Lähteet
Mustamangrovet

**Mustamangrovet** eli **mustamangrovepuut** (*Avicennia*) on puuvartisten kasvien suku, joka kuuluu akanttikasvien heimoon.

## Tuntomerkit
Mustamangrovet ovat merenrantojen pensaita tai puita, joiden oksat ovat liereitä paitsi joissakin tapauksissa nuorina nelisärmäisiä. Lehtiasento on vastakkainen. Kukinnot ovat pieniä tähkiä tai mykeröitä. Kukkien suojuslehdet ovat soikeita, verhiötä lyhyempiä ja pysyviä. Kukat ovat pieniä, vastakohtaisia ja perättömiä. Verhiö on kuppimainen ja viisiliuskainen; liuskat ovat limittäisiä ja pysyviä. Teriö on lähes säteittäinen, kellomainen, neli- tai viisiliuskainen ja kiinnittyy huomaamattomaan pohjuskehrään. Heteitä on neljä, ja ne kiinnittyvät teriötorven yläosaan. Sikiäin on epätäydellisesti nelilokeroinen, ja siinä on vapaa keski-istukka. Siemenaiheet ovat riippuvia. Hedelmä on verhiöllinen kota, joka avautuu kahdeksi nahkamaiseksi liuskaksi.

## Levinneisyys
Mustamangrovet ovat tropiikin ja subtropiikin merenrantojen ja mangroverämeiden kasveja.

## Luokittelu
Suvussa on noin 14 lajia. Suomeksi nimettyjä niistä ovat amerikanmustamangrove (*Avicennia germinans*) ja merimustamangrove (*Avicennia marina*).

## Kuvia

Avic marin 070728 020 mank.jpg|Merimustamangroven (*Avicennia marina*) lietteestä ylös nousevia hengitysjuuria (ja ihmisen läsnäolosta muistuttavia roskia).
Avicennia officinalis Blanco1.73-cropped.jpg|*Avicennia officinalis*


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Mustamangrovet – ''Avicennia''
Tampereen Taidehalli

**Tampereen Taidehalli ry** on vuonna 2018 perustettu nuorten tamperelaisten kulttuurialan ammattilaisten yhdistys ja samanniminen työtilakollektiivi. Yhdistyksellä on toimitilat Tampereen Epilässä.

Tampereen Taidehalli toimii työhuoneena ja ammattitaiteilijoiden kohtauspaikkana. Tampereen Taidehallilla on järjestetty avoimia yleisötapahtumia, joiden tavoitteena on ollut lisätä taiteen saavutettavuutta lähiöissä. 

Tampereen Taidehalli yhteisö tunnettiin aiemmin Tesoman Taidehallina. Tesomalla sijainnut Pirkanmaan Osuuskaupan tila purettiin joulukuussa 2015 ja työtilakollektiivi muutti Epilään. Uusi tila nimettiin Tampereen Taidehalliksi vuonna 2016 ja samanniminen yhdistys perustettiin 2018. Nykyisin työtilassa on vuokralaisena kymmenen kulttuurialan toimijaa.

## Aiheesta muualla
* Tampereen Taidehallin kotisivut
* Tesoman Taidehallista Tehonrakentajat ry:n blogissa
Adam Friberg

**Adam ”friberg” Friberg** (s. 19. lokakuuta 1991) on ruotsalainen ''Counter-Strike: Global Offensive'' -ammattilainen. Friberg kuului yhteen aikansa tunnetuimmista CS:GO -joukkueista, ruotsalaiseen Ninjas in Pyjamasiin eli NiP:iin. Hän edusti Ninjas in Pyjamasia 5 vuoden ajan. Marraskuussa 2017 hän siirtyi OpTic Gaming -joukkueeseen. Kuuden kuukauden jälkeen joukkue kuitenkin hajosi. Toukokuussa 2018 Friberg aloitti joukkueessa nimeltä Heroic. Tällä hetkellä hän ei pelaa millekään joukkueelle.

NiP:in kanssa Friberg on voittanut muun muassa Winter Assemblyn vuonna 2015 sekä monia muita turnauksia. Yhteensä hänellä on 33 turnausvoittoa NiP:in kanssa. Hän on saavuttanut urallaan 169 200 dollaria.

## Lähteet
Pteridospermatophyta

**Pteridospermophyta** eli **siemensaniaiset** on joukko esihistoriallisia siemenkasveja. Sen edustajia esiintyi devonikaudelta liitukaudelle. Monimuotoiseen kasviryhmään on luokiteltu kaikki siemenkasvit, jotka eivät kuuluneet havupuihin, neidonhiuspuihin, käpypalmuihin tai koppisiemenisiin. Pteridospermophytan kasveja on kutsuttu saniaispuiksi, koska joidenkin ryhmien lehdet muistuttavat saniaisen lehtiä. Niillä on kuitenkin vain vähän geneettistä yhteyttä saniaisiin.

Kivihiilikaudella ja permikaudella Pteridospermatophyta oli olennainen osa kasvikuntaa. Joukkoon kuuluvista lahkoista varhaisimpia oli Lyginopteridales, johon kuuluivat heimot Lyginopteridaceae ja Elkinsiaceae. Suurikokoisimpiin kuuluivat puolestaan lahkon Medullosales kasvit. Tähän lahkoon kuuluivat *Neuropteris*, *Alethopteris*, *Lonchopteris* ja *Odontopteris*. Muita lahkoja olivat Umkomasiales, Glossopteridales, Caytoniales, Leptostrobales, Matatiellales, Petriellales, Hamshawviales ja Callistophytales.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.ucmp.berkeley.edu/seedplants/seedplantsfr.html
Pistiöt

**Pistiöt** (*Blepharis*) on trooppinen ja subtrooppinen ruohokasvisuku, joka kuuluu akanttikasvien (Acanthaceae) heimoon.

## Tuntomerkit
Pistiöt ovat pääasiassa monivuotisia ruohoja, harvemmin yksivuotisia tai pensaita. Lehdet ovat keskenään erikokoisia, lähes tai kokonaan ruodittomia ja sijaitsevat neljän valekiehkuroissa, joskus vastakkaisesti; lapa on ehyt- tai hammaslaitainen. Kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa tai ryhmittyneinä terminaalisiksi tiheiksi mykerömäisiksi tähkiksi. Kukinnon nahkeat ja usein väkäskarvahampaiset suojuslehdet ovat usein viiden parin ryhmissä limittäin. Verhiö on joko kahden esilehden sisällä tai paljaana; sen neljä liuskaa sijaitsevat kahtena erikokoisena vastakkaisparina ja ovat paksuuntuneita ja kovia tyveltään. Teriötorvi on laidetta lyhyempi, tyvestä laajentunut, ylempää kuroutunut; laide on yksihuulinen, ja huuli on pitkänomainen ja 3–5-liuskainen. Kaksivaltaisessa hetiössä on neljä hedettä, jotka kiinnittyvät teriötorven suulle tai sen lähelle; palhot ovat kovia, ja kaksi niistä on käyriä, leveitä ja litteitä, tavallisesti kärjestään lisäkkeellisiä; ponnet ovat yksiteekaisia ja karvaisia. Sikiäin on kalju, siinä on kaksi siemenaihetta lokerossaan; luotti on halkoinen. Kota on varreton, pitkänomainen tai soikiomainen, 2–4-siemeninen; siemenet ovat kovan varren, retinakulumin, päässä ja ovat kiekkomaisia ja kosteuteen reagoivien pitkähaaraisten karvojen peitossa.

## Levinneisyys
Pistiöt ovat kotoisin Vanhan maailman trooppisista ja subtrooppisista osista.

## Luokittelu
Pistiöitä tunnetaan noin 130 lajia, tunnetuimpana afrikkalainen nauhapistiö (*Blepharis linariifolia*).


Blepharis-ciliaris.jpg|*[[Blepharis ciliaris]]*
Blepharis maderaspatensis at Kambalakonda 01.jpg|*[[Blepharis maderaspatensis]]*
Blepharis-mitrata001.jpg|*[[Blepharis mitrata]]*


## Lähteet
Taikurinkukat

**Taikurinkukat** (*Crossandra*) on akanttikasvien heimoon kuuluva trooppinen kasvisuku.

## Tuntomerkit
Taikurinkukat ovat kaljuja tai karvaisia, piikittömiä pensaita tai ruohoja. Lehdet sijaitsevat vastakkaisesti tai kiehkuroissa ja ovat ehyt- tai enemmän tai vähemmän nyhälaitaisia. Kukat ovat näyttäviä, keltaisia tai punaisia, tavallisesti pitkäperäisiä ja sijaitsevat verson kärjen tuntumassa olevissa tähkissä. Tähkän suojuslehdet ovat neljässä rivissä limittäin, kookkaita, soikean keihäsmäisiä, verhiötä lyhyempiä ja karvaisia. Verhiö on viisiliuskainen, liuskat erikokoisia. Teriötorvi on kapea, laidetta pidempi, käyrä, ja laide on nieluun saakka jakautunut ja muodostaa viisiliuskaisen huulen, jonka liuskat ovat erikokoisia ja limittäisiä. Heteitä on neljä ja ne ovat kaikki toimivia ja jäävät teriön sisään; yksiteekaiset ponnet ovat palhoja pidemmät; steriili ponnenpuolisko on karvainen, tylppä, ja lokeroside on tasakärkinen. Sikiäin on kaksilokeroinen, kummassakin lokerossa on kaksi siemenaihetta. Vartalo paksuuntuu yläosastaan, ja luotti on vähän kahtia jakautunut. Hedelmä on pitkänomainen, litistynyt ja vaihtelevassa määrässä nelikulmainen kota, jossa on neljä soikiomaista ja suomu- tai karvapeitteistä siementä.

## Levinneisyys
Taikurinkukat ovat kotoisin pääasiassa trooppisesta Afrikasta, Madagaskarilta sekä Arabian ja Etu-Intian niemimailta.

## Luokittelu
Taikurinkukkien suvussa on noin 50 lajia. Suomeksi nimettyjä lajeja ovat taikurinkukka (*Crossandra infundibuliformis*), punataikurinkukka (*Crossandra nilotica*), keniantaikurinkukka (*Crossandra subacaulis*) ja tansaniantaikurinkukka (*Crossandra tridentata*).

## Lähteet
Tehonrakentajat

**Tehonrakentajat** on vuonna 2012 Tampereella perustettu taiteilijakollektiivi. Taiteilijakollektiivin jäsenet ovat Miska Allonen (s. 1993), Hemuloordi (s. 1989), Matti Hyvönen (s. 1989), Laura Impola (s. 1988), Laura Laukkanen (s. 1984), Fanni Maliniemi (s. 1989) ja Ismo Torvinen (s. 1984). Miska Allonen liittyi Tehonrakentajiin syksyllä 2015.  

Tehonrakentajat -taiteilijakollektiivin tarkoituksena oli laajentaa yhteiskunnassa vallitsevia tehokkuuskäsityksiä. Kollektiivi järjesti näyttelyitä, työpajoja ja tapahtumia. Tehonrakentajat on järjestänyt näyttelyitä muun muassa Galleria 3h+k:ssa Porissa (2013), Galleria Rajatilassa Tampereella (2014), taidetila XL Art Space:ssa Helsingissä (2014), Titanik-galleriassa Turussa (2015) sekä Bingo-galleriassa Oulussa (2016). 

Tehonrakentajat oli mukana Ylen Oi Maamme - projektissa, jossa kansalaisia kannustettiin tekemään omia videoita arkistomateriaalista. Tehonrakentajien teokset oli esillä 2017 Jyväskylän, Kuopion ja Kajaanin taidemuseoissa, sekä Kiasmassa, Kansallismuseossa ja Rakkautta ja anarkiaa festivaaleilla. 

Tehonrakentajat kuratoi Headliner-näyttelyn, johon osallistui 19 taiteilijaa. Näyttely oli esillä Y-festivaaleilla 2015 ja Työväenmuseo Werstaalla 2016.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tehonrakentajat -taidekollektiivin kotisivu
*Arvio: Tehonrakentajat Galleria Rajatilassa 4.1–21.1.2014
Crore

**Crore** (lyh. cr.) on useassa Etelä-Aasian maassa, erityisesti Intiassa, Bangladeshissa, Pakistanissa ja Nepalissa, käytetty lukusana, joka tarkoittaa kymmentä miljoonaa (10&nbsp;000&nbsp;000). Intialaisen numerointijärjestelmän sana juontaa juurensa sanskritin (kōṭi), hindin tai urdun kielisestä sanasta (करोड़ *karoṛ* []).

Crorea käytetään esimerkiksi Intiassa raportoitaessa suuria liiketoiminnan tuloslukuja crorerupioina. Intialaisten pörssiyhtiöiden päiväkohtainen markkina-arvo eli osakkeiden yhteisarvo kerrotaan crorerupioina (esimerkkinä sadan suurimman intialaisen pörssiyhtiön lista Bombayn pörssistä). Myös yrityskaupan suuruudesta kerrottaessa lukusana esiintyy usein.

Vastaavasti elokuva *[[Slummien miljonääri]]* kulki Intiassa nimellä *Slumdog Crorepati* (”slummien kymmenmiljoonääri”) ja televisiovisailu *[[Haluatko miljonääriksi?]]* esimerkiksi nimellä *Kaun Banega Crorepati?* (”kuka haluaa kymmenmiljonääriksi?”; Intiassa ohjelmasta oli useita kieliversioita).

Intialaisessa numerointijärjestelmässä crore voidaan jakaa sataan lakhiin, mikä sana on yleisessä käytössä. Lakh on sataa tuhatta (100&nbsp;000) tarkoittava sana. Sadalle crorelle on puolestaan oma sanansa, arab (1&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;000, eli miljardi).
 
## Lähteet
Särmiöt

**Särmiöt** (*Barleria*) on trooppinen kasvisuku, joka kuuluu akanttikasvien heimoon.

## Tuntomerkit
Särmiöt ovat pensaita, varpuja tai monivuotisia ruohoja, jotka ovat tavallisesti piikkisiä ja joissa on kystoliittejä, kalsiumkarbonaattimuodostumia. Lehdet sijaitsevat vastakkaisesti ja ovat ruodillisia. Kukat ovat ryhmittyneet lehtihankoihin viuhkomaisiksi kukinnoiksi, varsipäätteisiksi tähkiksi tai sijaitsevat yksittäin. Kukan alla on toisinaan kaksi piikikästä esilehteä. Verhiö on neliliuskainen, liuskoista kaksi on isompia, kaksi pienempiä. Teriö on suppilomainen ja tavallisesti kookas, sen laide on viisiliuskainen, ja liuskat ovat suunnilleen toistensa kokoisia. Heteitä on kaksi tai neljä ja ne ovat kaksivaltaisia: toinen pari on tavallisesti hyvin surkastunut ja/tai steriili. Ponnen puoliskot eli teekat ovat samankokoisia ja lisäkkeettömiä. Sikiäimessä on kaksi siemenaihetta lokerossaan, ja luotti on kaksihalkoinen tai ehyt. Hedelmä on lyhyen varren päässä oleva soikiomainen tai munanmuotoinen kota, jossa on kahdesta neljään siementä kovettuneen varren, retinakulumin eli jakulaattorin, päässä. Siemenet ovat kiekkomaisia ja karvaisia. 

## Levinneisyys
Särmiöt ovat kotoisin Afrikan ja Aasian trooppisilta seuduilta. Yksi laji kasvaa trooppisessa Amerikassa. 

## Luokittelu
Särmiöiden suvussa on noin 80–120 lajia. Suomenkielinen nimi on lajeilla mesisärmiö (*Barleria eranthemoides*) ja suikerosärmiö (*Barleria repens*).

## Kuvia

Barleria affinis, blom, Walter Sisulu NBT.jpg|*[[Barleria affinis]]* -särmiön kukka.
Barleria buxifolia L..jpg|*[[Barleria buxifolia]]*
Barleria courtallica 10.JPG|*[[Barleria courtallica]]*
Barleria greenii flower.jpg|*[[Barleria greenii]]*
Barleria lawii - Law's Barleria (5039451672).jpg|*[[Barleria lawii]]*
Barberio obtusa.jpg|*[[Barleria obtusa]]*
Barleria prionitis (Porcupine flower) in Hyderabad, AP W IMG 9989.jpg|*[[Barleria prionitis]]*
Barleria siamensis.jpg|*[[Barleria siamensis]]*


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Lajiluettelo: http://www.theplantlist.org/tpl1.1/search?q=barleria
Hr. Ms. Tydeman (A906)

**Hr. Ms. Tydeman** (runkonumero A906, IMO 7432044) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston merentutkimusalus.

## Valmistus
Aluksen köli laskettiin 29. huhtikuuta 1975. Se laskettiin vesille saman vuoden lopulla 18. joulukuuta ja valmistui 10. marraskuuta 1976.

## Palvelus
Alus muodosti *[[Hr. Ms. Buyskes (A904)|Hr. Ms. Buyskesin]]* ja *[[Hr. Ms. Blommendal (A905)|Hr. Ms. Blommendalin]]* kanssa niin sanotun Alankomaiden merentutkimusosaston valkoisen laivaston. Osasto korvattiin 2003 ja 2004 palvelukseen otetuilla *[[Hr. Ms. Snellius (A802)|Hr. Ms. Snelliuksella]]* ja *[[Hr. Ms. Luymes (A803)|Hr. Ms. Luymesillä]]*.

Alus poistettiin palveluksesta 3. kesäkuuta 2004 ja myytiin Nigerialle, joka ei kuitenkaan maksanut alustaan. Tammikuussa 2007 Oceanwide Expeditions lunasti aluksen 900&nbsp;000 eurolla. Vuonna 2008 Reimerswaalin telakka Hansweertissä kunnosti aluksen. Se nimettiin 14. marraskuuta 2009 uudelleen *MV Planciukseksi* alankomaalaisen kartoittajan Petrus Planciuksen (1552-1622) mukaan. Alankomaiden lipun alla purjehtiva alus tekee risteilyjä eteläiselle ja pohjoiselle napa-alueelle. Sillä on 53 hytissä majoitustilat 114 hengelle, minkä lisäksi aluksella on tilat 45 hengen miehistölle. Miehistöön kuuluu 17 merenkulusta ja 19 majoituksesta vastaavaa, joiden lisäksi on kahdeksan opasta ja lääkäri. Toukokuussa 2011 alus oli kaksi viikkoa huollettavana Haneweertissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*myship.com
Somppi

**Somppi** on pääosin Suomessa esiintyvä sukunimi. Vuonna 2014 Suomessa oli 400 Somppi-sukunimen omaavaa henkilöä. Vuonna 2000 Yhdysvalloissa oli 128 henkilöä, joiden sukunimi oli Somppi. Somppi on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

*Lauri Somppi (s. 1980), suomalainen lentopalloilija
*Michael Somppi (s. 1988) kanadalainen maastohiihtäjä
*Oiva Somppi (1892−1987), suomalainen jääkärikapteeni
*Otto Somppi (s. 1998), suomalainen jääkiekkoilija
*Tero Somppi (s. 1972), suomalainen jännityskirjailija

## Lähteet
Aleksei Vorobjov

**Aleksei Vladimirovitš Vorobjov** (, taiteilijanimeltään **Alex Sparrow**; s. 19. tammikuuta 1988 Tula) on venäläinen laulaja ja näyttelijä. Hän edusti Venäjää vuoden 2011 Eurovision laulukilpailussa Saksan Düsseldorfissa kappaleella ”Get You”. 

Vorobjovin taiteilijanimi Alex Sparrow tulee hänen nimensä englanninkielisestä käännöksestä. Sparrow ja Vorobjov tarkoittavat varpusta.

## Ura
### Laulajana
Vorobjov on osallistunut monta kertaa Venäjän euroviisukarsintoihin. Hän edusti Venäjää vuoden 2011 Eurovision laulukilpailussa Düsseldorfissa kappaleella ”Get You”. Hän sijoittui finaalissa kuudenneksitoista. Vorobjov on voittanut myös Venäjän X Factorin.

### Näyttelijänä
Vorobjov näytteli ensimmäisen roolinsa vuonna 2006. Vuonna 2015 hän esittää amerikkalaisessa kauhufilmissä *The Vatican Tapes* Dr. Kulikia. Hänellä on myös monia muita rooleja näyttelijänuransa aikana.

## Muuta
Vorobjov joutui tammikuussa 2013 vakavaan auto-onnettomuuteen Los Angelesissa. Hän sai onnettomuudessa aivovamman, josta hän on kuitenkin kuntoutunut ja palannut laulamisen ja näyttelemisen pariin.

## Lähteet
Vence

**Vence** on kunta Kaakkois-Ranskassa Alpes-Maritimesin departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Se on keskiaikainen 1100-luvulta peräisin oleva kaupunki lähellä Välimerta. Vence on ollut taiteilijoiden suosima paikka. Siellä ovat vuosien saatossa tehneet työtään kuuluisuudet, kuten Henri Matisse, Chaïm Soutine, Marc Chagall, Raoul Dufy, Jean Dubuffet ja Arman.

Henri Matisse asui Vencessa toisen maailmansodan aikana ja sai apua terveysongelmiinsa dominikaaniluostarista. Vuosina 1949–1951 hän koristeli kiitokseksi luostarin kappelin maalauksillaan, ja ”Matissen kappeli” on nyt kunnan tunnetuin matkailunähtävyys. Kylässä on myös modernin taiteen museo Fondation Emile Hugues.

Vencen eteläpuolella on taiteilijoiden 1920-luvulla löytämä keskiaikainen kylä Saint-Paul-de-Vence kymmenine taidegallerioineen ja Fondation Maeght -taidemuseoineen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
A Monster Like Me

***A Monster Like Me*** () on Mørlandin ja Debrah Scarlettin esittämä popkappale, joka edusti Norjaa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa Itävallan Wienissä. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Mørland itse. Sen kesto on kolme minuuttia ja 14 sekuntia.

*A Monster Like Me* kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa 21. toukokuuta. Siellä se sai 123 pistettä, sijoittui neljänneksi ja selviytyi finaaliin. Finaalissa se sai 102 pistettä ja sijoittui kahdeksanneksi.

## Lähteet
Neetu Singh

**Neetu Singh Kapoor** (; syntyjään **Harneet Kaur**; s. 8. heinäkuuta 1958 Delhi, Intia), on intialainen näyttelijä, joka tunnetaan työstään hindinkielisissä elokuvissa 1960-luvun lopusta 1980-luvun alkuun.

Sikhiläiseen jatperheeseen syntynyt Singh aloitti uransa lapsinäyttelijänä isänsä kuoleman jälkeen. Hän teki debyyttinsä 6-vuotiaana elokuvassa *[[Suraj (vuoden 1966 elokuva)|Suraj]]* (1966), ja sen jälkeen näytteli kaksoisroolia romanttisessa komediassa *[[Do Kaliyaan]]* (1968). Hän aloitti siirtymisensä kypsiin rooleihin elokuvasta *[[Rickshawala]]* (1973) ja saavutti läpimurtonsa Nasir Hussainin masalaelokuvassa *[[Yaadon Ki Baaraat]]* (1973), jossa hän esiintyi tanssijana. Hän nousi tunnetuksi rooleilla rikosdraamaelokuvassa *[[Deewaar]]* (1975), trillerielokuvassa *[[Khel Khel Mein]]* (1975), musikaalielokuvassa *[[Kabhi Kabhie]]* (1976), masalaelokuvassa *[[Amar Akbar Anthony]]* (1977) ja fantasiaelokuvassa *[[Dharam Veer]]* (1977). Hänen suorituksensa rikosdraamaelokuvassa *[[Parvarish (vuoden 1977 elokuva)|Parvarish]]* (1977), kauhuelokuvassa *[[Jaani Dushman]]* (1979), katastrofielokuvassa *[[Kaala Patthar]]* (1979) ja musikaalielokuvassa *[[Yaarana (vuoden 1981 elokuva)|Yaarana]]* (1981) saivat kiitosta, ja *Kaala Pattharista* hän sai parhaan naissivuosan Filmfare Awards -ehdokkuuden.

Mentyään naimisiin vastanäyttelijänsä Rishi Kapoorin kanssa, Singh jätti elokuva-alan 1980-luvun alussa. Hän teki paluun 26 vuoden jälkeen ja näytteli aviomiehensä kanssa elokuvissa *[[Love Aaj Kal]]* (2009), *[[Do Dooni Chaar]]* (2010), *[[Jab Tak Hai Jaan]]* (2012) ja *[[Besharam (vuoden 2013 elokuva)|Besharam]]* (2013). Hän näytteli draamakomediaelokuvassa *[[Jugjugg Jeeyo]]* (2022), joka toi hänelle toisen parhaan naissivuosan Filmfare Awards -ehdokkuuden.

## Yksityiselämä
Neetu Singh oli naimisissa näyttelijä Rishi Kapoorin kanssa vuodesta 1980 tämän kuolemaan asti vuonna 2020. Heillä on kaksi lasta, muotisuunnittelija Riddhima Kapoor Sahni ja näyttelijä Ranbir Kapoor.

## Valikoitu filmografia
* *[[Do Kaliyaan]]* (1968)
* *[[Deewaar]]* (1975)
* *[[Khel Khel Mein ]]* (1975)
* *[[Kabhi Kabhie]]* (1976)
* *[[Dharam Veer]]* (1977)
* *[[Amar Akbar Anthony]]* (1977)
* *[[Priyatama]]* (1977)
* *[[Doosra Aadmi]]* (1977)
* *[[Parvarish (vuoden 1977 elokuva)|Parvarish]]* (1977)
* *[[Kaala Patthar]]* (1979)
* *[[Love Aaj Kal]]* (2009)
* *[[Do Dooni Chaar]]* (2010)
* *[[Jab Tak Hai Jaan]]* (2012)
* *[[Jugjugg Jeeyo]]* (2022)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*