open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Anywhere for You

"**Anywhere for You**" on yhdysvaltalaisen Backstreet Boys -poikabändin viides single heidän vuonna 1997 ilmestyneeltä kansainväliseltä debyytti albumiltaan. 

Espanjan kieliset sanoitukset kappaleeseen "Donde Quieras Yo Iré" nauhoitettiin myöhemmin Zurichissa, samaan aikaan kappaleen "I'll Never Break Your Heart" espanjankielisen version kanssa.

## Kappaleet
### Eurooppa
#Anywhere for You (LP-versio)
#I'll Never Find Someone Like You 
#Anywhere for You (Espanjankielinen versio, "Donde Quieras Yo Iré")
#Happy Valentine 

### Englannin ensimmäinen versio
#Anywhere for You (LP-versio) 
#I'll Never Find Someone Like You
#Anywhere for You (Espanjankielinen versio, "Donde Quieras Yo Iré")
 
### Englannin toinen versio
#Anywhere for You (LP-versio)
#Let's Have a Party
#We've Got It Goin' On (Amadin Club Mix)

### Aasia
#Anywhere For You
#I'll Never Find Someone Like You
#We've Got It Goin' On (Marcus Mix)
#Anywhere for You (Espanjankielinen versio, "Donde Quieras Yo Iré")

## Musiikkivideo
Musiikkivideossa bändi on rannalla Miamissa, Floridassa 11. tammikuuta 1996, ja he muun muassa pyöräilevät ja pelaavat lentopalloa. Laulu kohtaukset kuvattiin kivillä veden vieressä.

## Listasijoitukset
Oliver-Sven Buder

**Oliver-Sven Buder** (s. 23. kesäkuuta 1966 Erlabrunn) on saksalainen entinen kuulantyöntäjä ja moninkertainen arvokisamitalisti. Hänen ennätyksekseen jäi vuonna 1999 Sevillan MM-kisoissa työnnetty 21,42 metriä, jolla hän sijoittui kilpailussa toiseksi. Hallissa Buder tosin työnsi 21,47 vuonna 1998, jolloin hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Valenciassa. Kisassa Buderin taakse jäivät suomalaiset Mika Halvari ja Arsi Harju.

Ennen vuotta 1991 Buder edusti Itä-Saksaa. Buder oli 1990-luvun parhaita kuulantyöntäjiä, sijoittuen muun muassa kahdesti MM-hopealle. Hän päätti urheilu-uransa vuonna 2003 pitkän loukkaantumisesta johtuneen tauon jälkeen.

## Aiheesta muualla
*
Yb (Syktyvdinin piiri)

**Yb** (komiksi ja venäjäksi Ыб) on kylä ja maalaiskunta Komin tasavallan Syktyvdinin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Sysolajoen varrella 36 kilometriä piirikeskus Vylgortista etelään. Ybistä on maantieyhteys Vylgortiin ja Syktyvkariin. Vuonna 2002 kylässä oli 518 asukasta.

Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1586. Nähtävyyksiä ovat vuosina 1825–1835 rakennettu Kristuksen taivaaseen astumisen kirkko ja kotiseutumuseo.

## Aiheesta muualla
* Yb Leonid Tomovin sivustolla
Panionios BC

**Panionios Nea Smyrni BC**  (kreik. **Πανιώνιος Αθήνα KAE**) on kreikkalainen koripalloseura. Se on osa suurempaa Panionios-seuraa. Koripallojaosto perustettiin vuonna 1919, mutta Panionis perustettiin jo 1890 ollen näin yksi Kreikan vanhimmista. Panionis B. tunnetaan sponsorointisyistä myös nimellä *Panionis On Telecoms*. Sitä ennen joukkueen nimi oli *Panionis Forthnet*.

Joukkue pääsi Euroliigaan kaudeksi 2008-2009 yli kymmenen vuoden tauon jälkeen.

## Aiheesta muualla
*Joukkueen profiili Euroliigan sivuilla
*Panionios Panthers Club
*www.panionis.net
Botafogo Futebol Clube (João Pessoa)

**Botafogo Futebol Clube** on brasilialainen jalkapalloseura João Pessoan kaupungista, Paraíban osavaltiosta. Joukkue tunnetaan myös nimellä *Botafogo da Paraíba*. Joukkue on perustettu 1931.
Gérard Buchheit

**Gérard Buchheit** (s. 30. syyskuuta 1948 Haguenau, Bas-Rhin, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 3&nbsp;000 metrin estejuoksu.

Buchheit sijoittui 3&nbsp;000 metrin estejuoksussa Rooman EM-kilpailuissa 1974 kahdeksanneksi ajalla 8.30,2. Hän karsiutui alkuerissä Helsingin EM-kilpailuissa 1971 ajalla 8.40,2 ja Münchenin 1972 olympialaisissa ajalla 8.41,2.

Buchheit voitti Ranskan mestaruuden 3&nbsp;000 metrin estejuoksussa vuosina 1972–1975 sekä Ranskan sisäratojen mestaruuden 3 000 metrin juoksussa vuonna 1973. Hän juoksi 3&nbsp;000 metrin estejuoksussa Ranskan ennätyksen 8.23,6 syyskuussa 1973 Brysselissä. Ennätyksen hän menetti vasta elokuussa 1982 Joseph Mahmoudille.

Seuratasolla Buchheit edusti SG Reischshoffenia. Hän on pituudeltaan 182-senttinen ja painoi huippu-urheiluvuosinaan 68 kiloa.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 3&nbsp;000 metrin esteet: 8.23,6 (1973)
* 1&nbsp;000 metriä: 2.22,3 (1973)
* 1&nbsp;500 metriä: 3.45,2 (1973)
* 2&nbsp;000 metriä: 5.13,2 (1973)
* 3&nbsp;000 metriä: 7.57,0 (1975)
* 5&nbsp;000 metriä: 13.46,2 (1973)

## Lähteet

*
Mark Williams (näyttelijä)

**Mark Williams** (s. 22. elokuuta 1959 Worcestershire, Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan esimerkiksi Arthur Weasleyn roolista *[[Harry Potter (elokuvasarja)|Harry Potter]]* -elokuvissa, Jesperin roolista vuoden 1996 elokuvassa *[[101 dalmatialaista (vuoden 1996 elokuva)|101 dalmatialaista]]* sekä Isä Brownin roolista G. K. Chestertonin romaaneihin perustuvassa *[[Isä Brown ja hänen laumansa]]* -rikossarjassa. 

Näiden lisäksi Williams on näytellyt myös muun muassa televisiosarjoissa *[[Ruuvit löysällä (televisiosarja)|Ruuvit löysällä]]* (1994–2000) ja draamasarjassa *[[Tohtori Intiasta]]* (2010). Vuosina 2014–2015 hän juonsi BBC One-kanavan visailua *The link*.

## Elokuvat

## Aiheesta muualla
*
*
Johan Fredrik Eek

**Johan Fredrik Eek** (15. heinäkuuta 1758 Rauma – 3. tammikuuta 1820 Tukholma) oli ruotsalainen eversti ja sotakirjailija. Eek aikoi ryhtyä virkamieheksi ja opiskeli Turussa. Hän kuitenkin päätyi Henkirakuunarykmenttiin korpraaliksi. Sittemmin hän sai siirron Porin rykmenttiin, jonka kapteenina hän otti osaa Kustaa III:n sotaan kuuluneisiin Porrassalmen ja Haminan taisteluihin. Eek allekirjoitti myös kuningas Kustaa III:tta vastaan tarkoitetun Anjalan liittokirjan. Eek ylennettiin sotaa seuranneena rauhanaikana majuriksi. Hän johti porilaisjoukkojaan pitkän ajanjakson. Vuonna 1807 hän joutui lähtemään puolustamaan Pommerissa sijaitsevaa Stralsundia, joka tuohon aikaan kuului Ruotsille.

Vuosina 1808–1809 käydyssä Suomen sodassa Eek onnistuneesti otti yhteen venäläisten kanssa kaikissa taisteluissa, joihin Ruotsin pääarmeija otti osaa. Miehistö ihailikin Eekiä. 14. heinäkuuta käydyssä Lapuan taistelussa ruotsalaisjoukot Eekin johtamina tekivät venäläisten asemiin rynnäkön. Sittemmin Eek ajautui riitaan kenraali Carl Johan Adlercreutzin sekä upseerien kanssa suunniteltuaan Keski-Suomessa sissisotaa. Eekillä ei ollut taitoa johtaa suuria sotatoimia. Hän oli lisäksi kunnianarka. Näitä kahtaa seikkaa pidetään myös syinä erimielisyyksiin. Eek sairastui syksyllä 1808 ja parantui ja palasi vasta maaliskuun lopulla 1809 kotiseudulleen. Kun Haminan rauha 17. syyskuuta 1809 solmittiin ja Suomi luovutettiin Venäjälle, muutti Eek Ruotsiin. Venäläiset olivat Suomen sodan aikana kiduttaneet hänen kuuromykkää veljeään sekä ryöstäneet Eekin talon.

Eekillä oli vaikeuksia saada uutta työtä Ruotsiin saavuttuaan. Syynä tähän oli se, että häntä syytettiin kenraali Carl Johan Adlercreutzin vastaisen kirjasen tekijäksi. Vuonna 1813 Eek sai everstinarvon. Hän otti osaa Norjaa vastaan käytyyn sotaan Jämtlandin rykmentin päällikkönä. Eek köyhtyi koko ajan ja joutui luopumaan kodistaankin. Syy tähän oli se, että hän oli ollut viratta vuosia Ruotsiin tultuaan. Myös everstinviran myyjälle piti maksaa suuri korvaus. Eek erosi valtion palveluksesta ja ajautui konkurssiin, sillä Ruotsin kuningas ei ollut suostunut laina- tai palkankorotusvaatimuksiin. Perimätiedon mukaan Eek toimi tämän jälkeen Tukholmassa kantajana tai halonhakkaajana.

Eek teki myös omaelämäkertansa, josta käyvät ilmi riidanhalu, ylpeys sekä kunnianarkuus. Muun muassa Johan Ludvig Runebergin tuotanto on saanut vaikutteita tästä teoksesta sekä muista Eekin kirjoittamista papereista.

## Perhe

Johan Fredrik Eekin vanhemmat olivat Anna Sophia Jerlström ja hovioikeudenneuvos Johan Eek.

Eek meni vuonna 1781 naimisiin vapaaherratar Sofia Christina von Dübenin kanssa ja sai tämän kanssa kolme lasta: Sofia Kristina (1782–1852), Ulrika Wilhelmina (1786–1826) ja Johanna Fredrika (1788–1844).

## Lähteet
Julien Soucours

**Julien Soucours** (7. kesäkuuta 1926 – 15. kesäkuuta 2017) oli ranskalainen este- ja maastojuoksija.

Soucours sijoittui maastojuoksun MM-kilpailuja edeltäneessä kansainvälisessä maastojuoksumestaruuskilpailussa kuudenneksi vuonna 1952. Kilpailun voitti hänen maanmiehensä Alain Mimoun ja Ranska voitti joukkuekilpailun.

Soucours voitti Ranskan mestaruuden 3&nbsp;000 metrin estejuoksussa vuosina 1955–1956. Hän paransi estejuoksussa Ranskan ennätystä kolme kertaa ja sivusi sitä kerran. Elokuussa 1955 hän juoksi ennätysajat 9.16,0 Bukarestissa ja 9.07,8 Prahassa. Syyskuussa 1956 hän ensin Varsovassa sivusi ennätystään ja juoksi kolme päivää myöhemmin Lontoossa uuden ennätyksen 9.04,2. Ennätyksen vei häneltä Hamoud Ameur heinäkuussa 1959.

Seuratasolla Julien Soucours edusti ESBS Les Mureaux'ta. Hän on pituudeltaan 164-senttinen ja painoi huippu-urheiluvuosinaan 55 kiloa.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* Maili: 4.19,0 (1956)
* 5 000 metriä: 14.43,8 (1954)
* 10 000 metriä: 30.56,0 (1953)
* 3 000 metrin esteet: 9.04,2 (1956)

## Lähteet

*
Hamoud Ameur

**Hamoud Ameur** (s. 6. tammikuuta 1932 Mahelina, Algeria) on entinen ranskalainen kestävyysjuoksija.

Ameur edusti Ranskaa Rooman 1960 olympialaisissa. Hän sijoittui 10 000 metrin juoksussa 22:nneksi ajalla 30.12,4 ja karsiutui 5 000 metrin juoksun alkuerissä ajalla 14.14,0. Maastojuoksun MM-kilpailuja edeltäneessä kansainvälisessä maastojuoksumestaruuskilpailussa hän sijoittui viidenneksi vuonna 1956 ja yhdeksänneksi vuonna 1963. Lisäksi hän oli 23:s vuonna 1958, 17:s vuonna 1959, 13:s vuonna 1960, 41:s vuonna 1961, 39:s vuonna 1967 ja 37:s vuonna 1970. Vuonna 1956 Ranska voitti joukkuekilpailun.

Ameur voitti Ranskan mestaruuden 3&nbsp;000 metrin estejuoksussa vuosina 1958–1959. Hän paransi estejuoksussa Ranskan ennätystä neljä kertaa. Heinäkuussa 1959 hän juoksi ennätysajat 9.04,0 ja 9.02,4. Elokuussa 1959 hän alitti ensimmäisenä ranskalaisena estejuoksijana yhdeksän minuutin rajan ajallaan 8.57,2. Syyskuussa 1961 hän paransi ennätyksen aikaan 8.55,4. Ennätys säilyi hänen nimissään seuraavan vuoden heinäkuuhun, jolloin Guy Texereau otti sen nimiinsä.

Seuratasolla Ameur edusti ESBS Les Mureaux'ta. Hän on pituudeltaan 171-senttinen ja painoi huippu-urheiluvuosinaan 59 kiloa.

## Lähteet

*
João Pessoa

**João Pessoa** on Amerikan mantereen itäisin kaupunki, ja Brasilian Paraíban osavaltion pääkaupunki. Pinta-alaltaan vuonna 1585 perustettu kaupunki on noin 210 neliökilometriä, ja vuonna 2010 kaupungissa oli yli 720&nbsp;000 asukasta.

Kaupungin rajojen sisäpuolella on seitsemän neliökilometriä metsää, minkä vuoksi se on luokiteltu maailman toiseksi vihreimmäksi kaupungiksi, jääden toiseksi ainoastaan Pariisille.

## Maantiede
João Pessoa sijaitsee Paraíba do Norte -joen oikealla rannalla noin 18 kilometriä joen suulta, 120 km Recifestä pohjoiseen. Brasilian itäisimmässä pisteessä, Point Seixasin niemellä on Cape Brancon majakka.

## Historia
Kaupunki on perustettu vuonna 1585. Sen nimi on ollut Filipea de Nossa Senhora das Neves, Frederikstad ja Paraíba. Nykyisen nimensä se sai vuonna 1930 osavaltion presidentin kunniaksi.
 
## Lähteet
Theódoros Papaloukás

**Theódoros ”Thodorís” ”Theo” Papaloukás** (, s. 8. maaliskuuta 1977 Ateena) on kreikkalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.

## Ura

Papaloukás aloitti koripallon Ethnikos Ellenorosonin juniorijoukkueissa. Kaudeksi 1995–1996 hän siirtyi toisella sarjatasolla pelanneeseen Abelokipin joukkueeseen, jossa hän pelasi kaksi kautta. Vuonna 1997 Papaloukás siirtyi Dafnin joukkueeseen ja edusti seuraa kahden kauden ajan. Kaudet 1999–2001 Papaloukás pelasi Panioniosissa ja vuonna 2001 hän siirtyi suurseura Olympiakosiin. Ainoastaan yhden kauden jälkeen Papaloukás siirtyi TsSKA Moskovaan, jossa hän pelasi kuusi kautta. Tänä aikana hän voitti kaksi Euroliiga-mestaruutta sekä kuusi Venäjän mestaruutta. Vuonna 2006 hänet valittiin ksi. Lisäksi Papaloukás valittiin vuonna 2007 Euroliigan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Vuonna 2008 hän teki paluun Olympiakosiin kolmivuotisella sopimuksella. Papaloukás siirtyi israelilaiseen Maccabi Tel Aviviin kesällä 2011.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Euroliigan pelaajaprofiili 
* Virallinen kotisivu
André Lecat

**André Aristide Joseph Lecat** (2. maaliskuuta 1920 Lille – 12. kesäkuuta 2005 Cornebarrieu, Haute-Garonne) oli ranskalainen este- ja maastojuoksija.

Lecat sijoittui maastojuoksun MM-kilpailuja edeltäneessä kansainvälisessä maastojuoksumestaruuskilpailussa 15:nneksi vuonna 1953 ja 12:nneksi vuonna 1954. Molemmilla kerroilla Ranska sijoittui joukkuekilpailussa toiseksi.

Lecat voitti Ranskan mestaruuden 3&nbsp;000 metrin estejuoksussa vuonna 1951. Hän juoksi syyskuussa 1954 estejuoksun ensimmäiset viralliset Ranskan ennätykset 9.20,4 ja 9.17,2. Jälkimmäisen ennätyksen rikkoi Julien Soucours seuraavan vuoden elokuussa. Uransa nopeimman estejuoksun Lecat suoritti vuonna 1951 juostessaan ajan 9.11,0, mutta tuolloin ei vielä noteerattu virallisia ennätyksiä.

Seuratasolla André Lecat edusti US Marquettea.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 1 500 metriä: 4.00,2 (1949)
* 5 000 metriä: 14.43,2 (1954)
* 3 000 metrin esteet: 9.11,0 (1951)

## Lähteet
* 
### Viitteet
Harhakuva.org

**Harhakuva.org** oli Iikka Koistisen syyskuussa 2005 perustama internetgalleria, joka esitteli taiteen harrastajien teoksia. Sivusto keskittyi valokuvaukseen, mutta nähtävillä oli myös muuta kuvataidetta, musiikkia sekä kaunokirjallisuutta.

Taideyhteisön tavoitteena oli taiteilijana kehittyminen kritiikin kautta, minkä mahdollisti toisten teosten kommentointiominaisuus. Harhakuva.org antoi käyttäjilleen mahdollisuuden esitellä vapaasti teoksiaan internetissä sekä tulla näin tunnetummiksi taiteen saralla. Toisaalta kykyjen ja kuvittajien etsijät löysivät sivustolta alan ammattilaisia.

Vuoden 2009 alussa Harhakuva.orgissa oli jäseniä 11 000 ja töitä esillä noin 53 000. Sivusto suljettiin lopullisesti maaliskuussa 2016.

## Katso myös
* DeviantART
Fairey Fulmar

**Fairey Fulmar** on Britannian Kuninkaallisen laivaston tukialushävittäjä, jota Fleet Air Arm käytti toisessa maailmansodassa. Konetta valmistettiin Fairey Aviation Companyn Stockportin tehtaalla tammikuusta 1940 joulukuuhun 1942.

## Laivueet
*808 NAS kesäkuussa 1940 Worthy Downissa
*806 NAS heinäkuussa 1940 Eastleighissa
*807 NAS syyskuussa 1940 Worthy Downissa
*803 NAS 1940
*805 NAS tammikuussa 1941
*809 NAS tammikuussa 1941 St Merrynissä
*804 NAS helmikuussa 1941
*800 NAS huhtikuussa 1941
*884 NAS marraskuussa 1941
*879 NAS 1942
*886 NAS 1942
*887 NAS 
*889 NAS 1942
*893 NAS 1942
*813 NAS 1944
*784 NAS

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Fairey Fulmar, le premier chasseur embarqué britannique 

*
15. Waffen-SS-divisioona (1. latvialainen)

**15. Waffen-SS-divisioona (1. latvialainen)** () oli Waffen-SS:n yksikkö, joka koottiin etnisistä latvialaisista.

## Perustaminen
Saksan miehitettyä Baltian kesällä 1941 Reichskommissariat Ostlandissa koottiin partisaaneja vastaan toimivia yksikköjä. Heinrich Himmler perusti elokuussa 1942 balttilaiset legioonat, mukaan lukien Lettische SS-Freiwilligen-Legionin, joka nimettiin 22. lokakuuta 1943 15. latvialaiseksi SS-vapaaehtoisdivisioonaksi ().

## Palvelus
Vahvuuden kasvattamiseksi Reichskommissariat Ostlandissa määrättiin asevelvollisuus aluksi vuosina 1915–1924 syntyneille ja 1943 1904–1914 syntyneille ja 1944 1925–1926 syntyneille. Asevelvolliset muodostivat 15th Waffen-Grenadierdivision der SS:n vuonna 1944 Neuvostoliiton vastahyökkäyksen aikana.

Divisioona kärsi menetyksiä itärintaman romahtaessa ja sen taistelutahto heikkeni Neuvostoliiton miehitettyä Latvian uudelleen. Divisioona taisteli myöhemmin Pommerissa Die Pommernstellungin puolustuslinjalla. Selviytynyt pataljoona taisteli vielä Berliinin taistelussa 1945 ja osa joukoista antautui amerikkalaisille Güterglückissa lähellä Elbeä.

## Komentajat
Divisioonankomentajina olivat
*Brigadeführer Peter Hansen 25. helmikuuta 1943 -
*Gruppenführer Carl Graf von Pückler-Burghauss toukokuu 1943 -
*Brigadeführer Nikolas Heilmann 17. helmikuuta 1944 -
*Brigadeführer Herbert von Obwurzer 21. heinäkuuta 1944 -
*Oberführer Eduard Deisenhoffer 26. tammikuuta 1945
*Oberführer Arthur Ax 26. tammikuuta 1945 -
*Oberführer Karl Burk 15 . helmikuuta 1945 -

## Lähteet
*

### Viitteet
Lapväärtin vaakuna

**Lapväärtin vaakuna** on saanut aiheensa viljelyksistä Lapväärtinjoen rantamaisemissa, joihin viitataan vaakunan lyhteellä ja aaltokorolla.

Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 25. marraskuuta 1960. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kultainen lyhde ja hopeinen, aaltokoroinen tyviö, jossa punainen, aaltokoroinen hirsi”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1973, kun Lapväärtin kunta liittyi osaksi Kristiinankaupunkia.

## Lähteet
*
19. Waffen-SS-divisioona (2. latvialainen)

**19. Waffen-SS-divisioona (2. latvialainen)** () oli toinen latvialaisten muodostama Waffen-SS:n yhtymä toisessa maailmansodassa.

## Perustaminen
Divisioona muodostettiin 7. tammikuuta 1944 pohjoisen armeijaryhmän selustassa 2. motorisoidusta SS-jalkaväkiprikaatista, johon liitettiin 42. Waffen-SS krenatöörirykmentti (1. latvialainen) ja 43. Waffen-SS krenatöörirykmentti (2. latvialainen) täydennykseksi kolmanneksi rykmentiksi 44. krenatöörirykmentti (6. latvialainen). Divisioona saavutti täyden vahvuuden.

## Palvelus
Divisioona osallistui taisteluihin armeijaryhmän vetäytyessä Leningradista Baltian läpi länteen. Se motitettiin Kuurinmaan mottiin, jossa se kävi kuusi kovaa taistelua. Divisioona antautui puna-armeijalle sodan lopussa 8. toukokuuta 1945. Puna-armeija teloitti antautuneet latvialaiset.

## Komentajat
Divisioonankomentajina olivat:
*SS-Oberführer Friedrich-Wilhelm Bock 15. maaliskuuta 1944 -
*SS-Gruppenführer Bruno Streckenbach 13. huhtikuuta 1944 -

## Lähteet
*

### Viitteet
Johan Adolf Grönhagen

**Johan Adolf Grönhagen** (1753—1826) oli ruotsalainen majuri ja myöhemmin everstiluutnantti. Hän osallistui muun muassa vuosina 1808–1809 käytyyn Suomen sotaan. Hänet on mainittu *[[Vänrikki Stoolin tarinat|Vänrikki Stoolin tarinoissa]]* runossa "Döbeln Juuttaalla". On kuitenkin osoitettu, ettei hän osallistunut taisteluun, mutta sen sijaan hän osallistui taisteluun Lapualla.

Johan Adolf Grönhagenin isä oli kapteeni Fredrik Grönhagen (1698–1770).

## Lähteet
Adarnase I

**Adarnase I** () tai **Adrnerse** () oli Iberian (eli Georgian itäosan Kartlin) ruhtinas Khosroiani-dynastiasta vuosina 627–637/642. 

Adarnase oli Iberian viimeisen kuninkaan Bakur III:n poika ja Kakhetin herttua (eristavi). Vuonna 627 hän auttoi Bysantin ja kasaarien armeijaa Tbilisin piirityksessä, joten Bysantin keisari Herakleios teki hänestä Iberian hallitsijan teloitettuaan sassanideja kannattaneen Stepanoz I:n. Joskus vuosien 637 ja 642 välillä (eli al-Qādisiyyahin taistelun jälkeen ja ennen Nihawāndin taistelua) hän liitti joukkonsa yhteen Albanian prinssi Džavanširin kanssa ja hyökkäsi Iranin varuskuntiin Albaniassa.  
 
600-luvun historioitsija Movses Kaghankatvatsin mukaan Adarnasella oli kolme bysanttilaista arvonimeä. Taidehistorioitsija Vakhtang Džobadzen mukaan hän oli sama henkilö kuin kunniakonsuli Adarnase (Adrnerse hypatos), joka mainitaan kaiverruksessa Džvarin luostarissa Mtskhetassa. Cyril Toumanoff kuitenkin väittää, että kaiverruksen Adrnerse tarkoittaa 600-luvun lopussa hallinnutta Adarnase II:ta. Hänen muut arvonimensä olivat todennäköisesti patricius ja mahdollisesti stratelates.

## Lähteet
Brad Stuart

**Bradley William "Brad" Stuart** (s. 6. marraskuuta 1979 Rocky Mountain House, Alberta) on kanadalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi urallaan 16 kautta ja yli 1&nbsp;000 ottelua NHL-liigassa edustaen kuutta eri seuraa. Kaudella  Stuart voitti Stanley Cupin pelatessaan Detroit Red Wingsissä.

## Ura

Stuart pelasi junioriuransa melkein kokonaan WHL-liigan Regina Patsissa, lukuun ottamatta kauden 1998–1999 loppuosaa jonka hän pelasi Calgary Hitmenissä. Hän oli junioriaikoina yksi liigan parhaista pelaajista, joten oli luonnollista että hänet varattiin pienellä numerolla. San Jose Sharks varasi hänet nimittäin vuoden  kolmantena pelaajana.

Stuart siirtyi NHL:ään kausi varauksensa jälkeen. Hän pelasi hyvän tulokaskauden, joka huomioitiin kauden päätyttyä parhaan tulokkaan Calder Trophy -äänestyksen toisella sijalla sekä paikkana NHL:n tulokkaiden tähdistöjoukkueessa.

Vaikka Stuart esitti tasaisia otteita pisteiden valossa San Josessa, hänet myytiin suuressa pelaajakaupassa marraskuussa 2005 Boston Bruinsiin yhdessä Marco Sturmin ja Wayne Primeaun kanssa. Toiseen suuntaan matkasi Joe Thornton. Ensimmäisellä kaudellaan Bostonissa Stuart teki uuden piste-ennätyksensä, 43 pistettä.

Kaudella  Stuart myytiin Calgary Flamesiin, jälleen Wayne Primeaun kanssa. Vaihdossa Calgary antoi Chuck Kobasewin ja Andrew Ferencen.

Stuartin sopimus loppui kevääseen 2007, joten hän oli vapaa pelaaja. Stuart kirjoitti kesällä yksivuotisen, 3,5 miljoonan dollarin sopimuksen Los Angeles Kingsin kanssa. Pelaajasiirtojen takarajalla Los Angeles kauppasi Stuartin Detroit Red Wingsiin. Stuart voitti kauden päätteeksi alussa Red Wingsissä Stanley Cupin.

Kesällä 2008 Stuart oli jälleen vapaa pelaaja, mutta hän päätti jatkaa uraansa Red Wingsissä tehden neljän kauden sopimuksen joka oli arvoltaan 15 miljoonaa dollaria. Ennen vapautumista vapaaksi pelaajaksiksi kesällä 2012 Red Wings myi miehen oikeudet San Jose Sharksiin.

Stuart pelasi kaudet  ja  San Josessa. Kesällä 2014 hänet myytiin Colorado Avalancheen vaihdossa kahteen varaustilaisuuden varausvuoroon. Stuartilla oli vielä yksi kausi pelaajasopimusta jäljellä, mutta Avalanche teki hänen kanssaan uuden kolmivuotisen sopimuksen. Kauden  jälkeen Avalanche osti Stuartin sopimuksen viimeisen vuoden ulos ja hän päätti lopettaa pelaajauransa.

## Tilastot

## Palkinnot

* NHL:n tulokkaiden tähdistökentällinen 2000
* Stanley Cup 2008

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Associação Atlética Ponte Preta

**Associação Atlética Ponte Preta** on brasilialainen jalkapallojoukkue Campinasin kaupungista. Seura on perustettu 1900. 

## Aiheesta muualla

* Ponte Preta virallinen sivusto
Raiden 18

**Raiden 18** on Hiromu Arakawan piirtämä manga, jonka hän on piirtänyt pitäessään taukoa suosituimman mangansa, Fullmetal Alchemistin tekemisestä. Teoksen julkaisija on Shogakukan. Tyyliltään Raiden 18 on shōnen- eli poikien mangaa. Se ilmestyi vuosina 2005-2006.
Karlheinz Lemken

**Karlheinz Lemken** (s.1946, Oberhausen, Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan tv-sarjoista *[[Etsivä Lea Sommer]]*, *[[Kahden keikka]]*, *[[Tatort]]* ja Derrick. 
Hänen tyttärensä on näyttelijä Julia Dahmen.

## Aiheesta muualla
*
Adolphe Delessert

**Adolphe Delessert** (k. 1849 tai 1843) oli ranskalainen tutkimusmatkailija ja lintutieteilijä.

Delessert tutki Intian linnustoa ja löysi Niligirivuorilta uuden lintulajin, naamionaurutimalin (*Garrulax delesserti*), jonka Thomas C. Jerdon myöhemmin nimesi Delessertin kunniaksi. Delessert teki viisi vuotta kestäneen matkan, joka alkoi 24. huhtikuuta 1834 Nantesistaja kävi muun muassa Mauritiuksella, Réunionilla, Penangissa, Pondicherryssä, Malakan niemimaalla, Singaporessa, Jaavalla ja Madrasissa. Hän palasi matkalta 30. huhtikuuta 1839. Delessertin setä Benjamin Delessert oli rikas teollisuusmies, joka ilmeisesti kustansi matkan. Delessert keräsi matkalta mittavan kokoelman erilaisia eläimiä, kasveja ja mineraaleja. 

Vuonna 1843 Delessert julkaisi matkakertomuksen Intiasta *Souvenirs d'un Voyage dans l'Inde exécuté de 1834 à 1839* (Pariisi: Fortin, Masson and Langlise et Leclercq). Teos käsittää 35 kuvataulua, joista kahdeksan V. Dollet'in maisemallista litografiaa ja 27 eläinaiheista kaiverrusta, joista useimmat tehnyt J.G. Prêtre ja kolmea taulua lukuun ottamatta värittänyt Gérard. 

Delessert nimesi linnuista keltapriinian (*Prinia flaviventris*) 1840.

## Lähteet
Gymnothorax melatremus

***Gymnothorax melatremus*** on pienikokoinen mureenalaji.

## Ulkonäkö ja koko
Gymnothorax melatremus jää noin  25&nbsp;cm pitkäksi. Se on väriltään likaisen kullankeltainen, silmissä on musta keskus ja valkoinen reuna.

## Alkuperä
Gymnothorax melatremus on kotoisin indopasifiselta merialueelta. Sen levinneisyysalue ulottuu Itä-Afrikasta Marquesas-saarille ja sieltä Havaijille ja Australiaan. Se elää koralliriuttojen merenpuoleisten rinteiden koloissa tyrskyvyöhykkeen alapuolella aina 26 metrin syvyyteen asti.

## Ravinto
Gymnothorax melatremus on lihansyöjä. Akvaariossa se huolii pakastettua ruokaa, eikä yleensä yritä saalistaa asuinkumppaneitaan.

## Lähteet
Räjähdeansa

**Räjähdeansa** on yleisimmin sodassa käytetty ase, jonka laukeamisesta seuraa ansaan asetetun räjähteen räjähtäminen. Ansa toimii samalla tavoin kuin miina, ja se asetetaan huomaamattomasti esimerkiksi tien tai oven lähettyville. Ansaan kuuluu voimakas räjähde, esimerkiksi tavanomainen tykistökranaatti jonka on määrä räjähtää ansan lauetessa. Ansan tarkoitus on tuhota useimmiten vihollisen henkilöstöä tai ajoneuvoja, jotka laukaisevat ansan läheisyydestä tai kosketuksesta. Ansan laukaisukeinoja on useita. Ansa voi laueta esimerkiksi kun vihollinen avaa ansoitetun oven tai koskee ansasta lähtevään ansalankaan.

## Lähteet
Waldemar de Brito

**Waldemar de Brito** (17. maaliskuuta 1913 São Paulo, Brasilia – 21. helmikuuta 1979) oli brasilialainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjän pelipaikalla. Hän oli pituudeltaan 176-senttimetrinen. Hän pelasi Brasilian jalkapallomaajoukkueessa kaksi ottelua ja teki yhden maalin. Hän kuului joukkuueen kokoonpanoon vuoden 1934 MM-kilpailuissa, jossa hän pelasi yhden ottelun.

## Lähteet
Elsa Morante

**Elsa Morante** (18. elokuuta 1912 Rooma, Italia – 25. marraskuuta 1985 Rooma) oli italialainen toimittaja ja kirjailija, jonka tunnetuin teos on *[[Storia|La storia]]*.

Moranten puoliso oli vuodesta 1945 kirjailija Alberto Moravia. He erosivat 1963.
__NOTOC__
## Suomennetut teokset
* *Arturon saari*. (Alkuteos: *L’isola di Arturo*.) Suomentanut Alli Holma. WSOY, Helsinki: 1958.
* *La Storia*. (Alkuteos: *La Storia*.) Suomentaneet Ulla-Kaarina Jokinen ja Elina Suomela. Helsinki: Otava, 1976.
* *Aracoeli*. (Alkuteos: *Aracoeli*.) Suomentanut Aira Buffa. Helsinki: WSOY, 1987.

## Palkintoja ja tunnustuksia
* Strega-palkinto 1957 teoksesta *L'isola di Arturo*.
* Viareggio-palkinto 1948 romaanista *Menzogna e sortilegio*
* Prix Médicis -palkinto 1984 teoksesta *Aracoeli*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Parks, Tim: The Dark in the Piazza. Essee Morantesta, *The New York Review of Books*.
Hajógyárisaari

**Hajógyárisaari** () eli **Óbudansaari** on Tonavan saari, joka sijaitsee Óbudassa, Budapestin III osa-alueella. Saari on noin kilometrin levyinen ja viisi kilometriä pitkä, ja sen pinta-ala on 108 hehtaaria. Se oli alun perin tulville altis ranta-alue, joka erotettiin kanavalla mantereesta ja jota vahvistettiin läjittämällä kanavan kaivuumaat tulvien torjumiseksi.  Saarella on säilynyt mosaiikkeja ja muita jäänteitä palatsista ajalta, jolloin saaren lähellä oli roomalainen Aquincum, Ala-Pannonian pääkaupunki.

Saarella järjestetään joka kesä Sziget () -niminen rock-festivaali. Vuonna 2008 festivaalissa oli yli 300&nbsp;000 kävijää. 

Saarelle on suunniteltu myös suurta viihdekeskusta, johon tulisi hotelli, kasino, urheiluhalli ja konferenssikeskus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Edgardo Moltoni

**Edgardo Moltoni** (5. kesäkuuta 1896 Oneglia, Italia – 12. tammikuuta 1980 Milano) oli italialainen lintutieteilijä.

Moltoni väitteli tohtoriksi Torinon yliopistossa 1920. Pian tämän jälkeen hän pääsi assistentiksi ensin Sassarin ja sitten Cagliarin yliopistoon. 1922 hän sai apulaisprofessorin viran Milanon luonnonhistoriallisesta museosta. Hänen vastuulleen tuli kreivi Ercole Turatin (1829–1881) laaja lintukokoelma, joka oli tullut Milanon kaupungin omistukseen vuonna 1884 ja johon oli myöhemmin lahjoitettu myös Turatin lintutieteellinen kirjasto.

Moltoni järjesti tieteellisiä tutkimusretkiä sekä Italiaan että Italian siirtomaihin Afrikassa. Museon kokoelmat tuhoutuivat osittain lentopommituksessa 1943. Yhdessä johtaja B. Parisin kanssa Moltoni korjautti ja entisöi museon ja hankki uusia näytteitä kokoelmiin. Vuonna 1952 hänestä tuli museon johtaja. Jäätyään eläkkeelle 1962 Moltoni jatkoi tutkimustyötä. Hän perehtyi erityisesti Italian rannikon pienten saarten linnustoon. Hän julkaisi *Rivista Italiana di ornitologiaa* sen toisesta osasta lähtien vuodesta 1933. Hän kirjoitti noin 450 tieteellistä artikkelia.

Moltoni nimesi linnuista etiopiannaakan (*Zavattariornis stresemanni*) vuonna 1938.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Stepanoz II

**Stepanoz II** () oli Iberian (eli Georgian itäosan Kartlin) ruhtinas Khosroiani-dynastiasta vuosina 637/642–n. 650. 

Stepanoz oli Adarnase I:n poika ja seuraaja. Hän jatkoi isänsä Bysanttia myötäilevää politiikkaa ja Bysantin keisari antoi hänelle luultavasti patricius-arvonimen. Hänen täytyi kuitenkin tunnustaa vuonna 645 kalifi hallitsijakseen, kun arabit etenivät Georgiaan. Valtaistuimelle häntä seurasi hänen poikansa Adarnase II.  
 
Kivilaatassa Džvarin luostarissa Mtskhetassa mainitaan kirkon tärkeimmät rakentajat: Stepanoz *patricius*, Demetre *hypatos* ja Adarnase *hypatos*. Georgialaiset tutkijat ovat perinteisesti pitäneet heitä samoina henkilöinä kuin Guaramin poika Stepanoz I, Stepanoz I:n veli Demetre ja Adarnase I. Professori Cyril Toumanoff on tästä kuitenkin eri mieltä: hänen mielestään kyse on Stepanoz II:sta, Stepanoz I:n veljestä Demetrestä ja Stepanoz II:n pojasta Adarnase II:sta.

## Lähteet
Budan linna

**Budan linna** () on Unkarin kuninkaiden entinen linna Budapestin I osa-alueella, Linnavuoren eteläkärjessä. 

Ensimmäinen linna tälle paikalle rakennettiin vuosien 1247 ja 1265 välillä. Sigismund Luxemburgilaisen pitkän hallituskauden aikana linnasta kehittyi Euroopan merkittävimpiin kuuluva goottilainen linna. Matias Corvinus kutsui italialaisia taiteilijoita ja arkkitehteja uudistamaan linnaa, ja Budapestistä tuli Alppien pohjoispuolisen renessanssin keskus.

Sitten Unkariin hyökkäsivät ottomaanit, ja palatsi alkoi rappioitua. Se tuhoutui lähes kokonaan, kun kristityt valtasivat kaupungin takaisin 1686.

Vuonna 1715 Kaarle III määräsi rauniot purettaviksi. Niiden päälle kasattiin maata, ja osia keskiaikaisesta linnoituksesta on kaivettu jälleen esiin toisen maailmansodan tuhojen jälkeen.  Tilalle hän rakennutti pienen barokkipalatsin. 1700-luvun puolivälissä sitä laajennettiin Wienin loistokkaiden palatsien vertaiseksi.

Vuonna 1849 unkarilaiset vallankumoukselliset piirittivät linnaa ja se paloi poroksi. Se uusittiin 1850–1856, ja sitä kunnostettiin 1875–1912. Vuoden 1918 vallankumous syrjäytti Habsburgit, ja linnasta tuli itsenäisen Unkarin valtionhoitajan Miklós Horthyn palatsi.

Toisen maailmansodan loppuvaiheessa Budapestin piirityksen aikana linna oli akselivaltojen viimeinen turvapaikka, ja Puna-armeija pommitti sen maan tasalle. Kommunistihallinnon aikana uusbarokkipalatsia pidettiin taantumuksellisen hallinnon jäänteenä, ja se tuhottiin. Keskiaikainen linnoitus nousi arvossaan, ja se kunnostettiin.

Linna on ollut Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1987.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
S/S Kotvio II

**S/S Kotvio II** on suomalainen höyrylaiva, joka on rakennettu vuonna 1884 Rosenlewin Porin konepajalla. Alus rakennettiin Rosenlewin omaan käyttöön hinaajaksi ja se nimettiin *S/S Näsijärveksi*. Alus hinasi tukkeja omistajansa käytössä Tampereen pohjoispuolisilla vesillä liikkuen lähinnä Näsijärven alueella. Vuodet 1916–1917 alus oli liitettynä venäläiseen sotalaivastoon, jolloin se oli aseistettu tykillä.

Vuonna 1935 Kotvio Oy osti aluksen ja vaihtoi siihen toisesta yhtiön hinaajasta Tamperelaisen K.F. Dunderbergin konepajan valmistaman kolmisylinterisen höyrykoneen sekä antoi alukselle sen nykyisen nimen *S/S Kotvio II*. Kotvion sahan omistuksessa alus hinasi haloilla ja muulla sahatavaralla lastattuja proomuja aina siihen saakka kun uittotoiminnan väheneminen lopetti hinaajien työt. 

Ansioliikenteen loputtua aluksen osti Kotvion sahan entinen työnjohtaja joka myi sen myöhemmin Tampereen kaupungille. Kaupunki suunnitteli asettavansa Kotvio II:n näytteille teknilliseen museoon. Museointi kuitenkin lykkääntyi ja alusta säilytettiin ulkona jolloin sen kunto rapistui. Museoinnin sijaan Vilppulan veneilijät ostivat aluksen joka mittavan peruskorjauksen jälkeen laskettiin uudelleen vesille heinäkuussa 1995. 

## Tekniset tiedot
* **Rakennusaine:** Teräs
* **Polttoaine:** Öljy

## Lähteet
*Aluksen historiikki 
*Aluksen esittely 

## Aiheesta muualla
*Suomen Höyrypursiseura 
*Vilppulan veneilijät
Fairey Aviation Company

**Fairey Aviation Company** oli brittiläinen lentokonevalmistaja, jonka Charles Richard Fairey perusti vuonna 1915. Vuonna 1960 toiminta siirtyi Westland Aircraftille.

## Lentokoneet

## Lähteet
*
Esihistoriallinen tappeluklubi

**Esihistoriallinen tappeluklubi** () on yhdysvaltalainen 1080 Entertainmentin tuottama 12-osainen dokumenttisarja, jossa käsitellään esihistoriallisia taisteluja eri dinosauruslajien välillä. Jokaisessa jaksossa paleontologien löytämistä fossiileista ja analyyseistä kerrotaan tarina kahden dinosauruslajin taistelusta tietokoneanimaatiolla. Taistelut perustuvat todistusaineisiin, joita on saatu tutkimalla fossiileja ja eri dinosaurusten käytöstapojen perusteella, sekä sarjan yhteisluoneen George Blasingin mielikuvituksen sekoituksena.

Sarjaa esitettiin Yhdysvalloissa syksyllä 2008 History-kanavalla. Suomessa sarjaa on esittänyt Jim 3. maaliskuuta 2009 lähtien.

## Lähteet
Vilhelm V Oranialainen

**Vilhelm V Oranialainen** (8. maaliskuuta 1748 Haag, Alankomaat – 9. huhtikuuta 1806 Braunschweig) oli Orania-Nassaun sukuun kuuluva prinssi ja Yhdistyneiden provinssien viimeinen perinnöllinen käskynhaltija. 

Vuosina 1795–1806 hän johti Hollannin tasavallan pakolaishallitusta Lontoossa. Hänen poikansa oli Alankomaiden kuningas Vilhelm I. Hänen puolisonsa oli Preussin prinsessa Wilhelmina (1751–1820), jonka veli oli Preussin kuningas Fredrik Vilhelm II.

Vilhelm V nousi käskynhaltijaksi kolmevuotiaana isänsä kuoltua. Aluksi hänen äitinsä oli sijaishallitsija, mutta kun äitikin kuoli, sijaishallinto siirtyi provinsseille. Siitä kehittyi monimutkainen poliittinen verkosto, jonka keskuksena oli Haagin hovi, joka tavallaan yhdisti Alankomaita epävirallisesti. 1780-luvun puolivälissä keskusvaltaan tyytymättömän voimat aktivoituivat, ja käskynhaltijan piti lähteä Haagista sisäiseen maanpakoon. Lopulta Vilhelmin lanko, Preussin Fredrik Vilhelm II tarjosi hänelle turvapaikan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Suomen Epätieteellinen Seura

**Suomen Epätieteellinen Seura** on perustettu vuonna 1992. Seuran pääkonttori ja laboratorio sijaitsevat Espoossa. 

Säiden säätäminen jaakonpäivän kylmän kiven avulla on muodostunut seuran vuotuiseksi rutiiniksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Epätieteellinen Seura - kotisivut
* Tuleeko maailmanloppu - Ylen Aamu-tv 
* Autotestaus-1 HeSa:n verkkosivuilla
* Autotestaus-2 HeSa:n verkkosivuilla
Andrea Dossena

**Andrea Dossena** (s. 11. syyskuuta 1981 Lodi, Italia) on italialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin pääsarjassa pelaavaa Sunderlandia. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.

## Ura
Dossena aloitti uransa Veronan juniorijoukkueista. Myöhemmin urallaan hän siirtyi seuran edustusjoukkueeseen ja pelasi siellä neljän kauden ajan. Vuonna 2005 Italian pääsarjaseura Udinese hankki Dossenan, mutta saman tien hänet lainattiin tulevaksi kaudeksi Trevisoon. Kauden jälkeen hän palasi Udineseen ja pelasi joukkueessa seuraavat kaksi kautta.

4. heinäkuuta 2008 Liverpool vahvisti hankkineensa Dossenan nelivuotisella sopimuksella joukkueeseen.

Hänet hankittiin korvaamaan Italiaan Rooman riveihin siirtynyttä John Arne Riiseä. 16. elokuuta 2008 Dossena teki ensiesiintymisensä Liverpoolissa Valioliigan ottelussa Sunderlandia vastaan. 10. maaliskuuta 2009 Dossena teki ensimmäisen maalinsa Mestarien liigan puolivälieräottelussa espanjalaista Real Madridia vastaan. Myöhemmin samalla viikolla hän laukoi myös ensimmäisen liigaosumansa hallitsevaa mestarijoukkue Manchester Unitedia vastaan.

5. tammikuuta 2010 Dossena palasi takaisin kotimaahansa Italiaan, tällä kertaa Napoliin. Siirtosumma oli arvoltaan 5 miljoonaa euroa.

### Maajoukkueura
Dossena teki ensiesiintymisensä Italian maajoukkueessa 17. lokakuuta 2007 ystävyysottelussa Etelä-Afrikkaa vastaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Dossenan esittely Napolin sivustolla
Józef Kossakowski

**Józef Kazimierz Korwin Kossakowski** (16. maaliskuuta 1738 – 9. toukokuuta 1794 Varsova) oli puolalainen aatelinen, Liivinmaan arkkipiispa, poliitikko ja kirjoittaja, joka tuli tunnetuksi venäläismielisyydestään Puola-Liettuan loppuvaiheissa.

Józef Kossakowski oli hetmani Szymon Kossakowskin, voivodi Michał Kossakowskin ja linnanherra Antoni Kossakowskin veli. Hänet vihittiin papiksi 1761 ja opiskeli Vilnassa ja Varsovassa.

17. syyskuuta 1775 hänet nimitettiin Liivinmaan piispaksi. Samaan aikaan hän toimi myös Kuurinmaan hiippakunnan hallitsijana. Hän kulutti suuria määriä julkisia ja kirkon varoja. Hän nautti pysyvää tukea Venäjän lähetystöltä Puolassa ja edusti venäläismielistä suuntausta Sejmissä, lahjoen ja uhkaillen usein alueellisia virkamiehiä. Hänet nimitettiin 19. joulukuuta 1791 Vilnan apulaispiispaksi, palkkiona palveluksista Venäjän keisarikunnalle. Piispanvirat olivat Katariina Suuren hallinnassa, eivätkä ne juurikaan seuranneet Rooman ohjeita. Hän lisäsi Venäjän hallintavaltaa kirkon omaisuuden suhteen.

Kossakowski julkaisi kolme romaania sekä käänsi joitakin näytelmiä ranskankielestä.

Katariina Suuren ohjeiden pohjalta hän vastusti Puola-Liettuan perustuslakia 3. toukokuuta 1791. Hän komensi veljensä Szymonin kanssa Targowican konfederaation joukkoja ja hänestä tuli joksikin aikaa Liettuan suuriruhtinaskunnan de facto hallitsija  Venäjän armeijan tuella. Puolan toisen jaon yhteydessä hän sanoi: "Jollei venäjä, jollei Preussi, mitä sitten? Haluatteko kadota tyhjiöön?".

Kossakowski vangittiin Kościuszkon kapinassa huhtikuussa 1794. Muutamaa päivää ennen kansannousua hän oli ehdottanut, että venäläisjoukkojen olisi saarrettava kaikki kirkot ja pidätettävä kaikki tunnetut venäläisvastaiset. Vähän ajan kuluttua eräs kansannousun johtajista, Jan Kiliński, esitti dokumentteja, jotka osoittivat Kossakowskin olleen venäläisten palkkalistoilla. Varsovan asukkaat vaativat Venäjän hyväksi toimineiden henkilöiden teloittamista. Vaatimuksen johdosta vallankumoukselliset perustivat rikosoikeuden, joka tuomitsi Kossakowskin hirtettäväksi yhdessä Józef Ankwiczin, hetmani Piotr Ożarowskin ja hetmani Józef Zabiełłon kanssa 9. toukokuuta.

## Aiheesta muualla

* Muistelmat
Suomen Viljava

**Suomen Viljava** on viljan ja viljantyyppisten tuotteiden, rehuraaka-aineiden sekä muun massa- ja kappaletavaran käsittelyyn ja varastointiin erikoistunut valtionyhtiö. Yhtiön omistajaohjauksesta ja omistajapolitiikan toteuttamisesta vastaa valtioneuvoston omistajaohjausosasto.

Viljava käsittelee vuosittain viljaa ja muita tuotteita noin 2 milj. tonnia ja sen varastointikapasiteetti on 1,4 milj. tonnia. Henkilöstöä Suomen Viljavalla on noin 90.

Viljava tarjoaa myös viljan kunnostus-, säkitys-, analyysi- ja kuivatuspalveluja.

## Historia

Suomen tarvitsi turvata oma viljahuolto ja -tuotanto, joten vuonna 1918 perustettiin jakelusäännöstelyä ja varastointia varten **Valtion Viljakonttori**, mutta se  lakkautettiin jo vuonna 1923.

Vuonna 1928 se perustettiin uudelleen **Valtion viljavarasto** -nimellä. Se toimi maatalousministeriön alaisuudessa, ja sen tehtäviin kuuluivat huoltovarmuuden takaamineen ja maatalouspolitiikkaan liittyvät tehtävät. Valtion viljavaraston ensimmäinen johtaja oli Eino Nousiainen.

Suomessa käytyjen sotien aikaan 1939-1945 Valtion viljavaraston henkilökunta moninkertaistui ja se toimi kansanhuoltoministeriön alaisuudessa hoitaen Suomen viljan tuonnin ja jakelusäännöstelyn. Valtion viljavarasto sai yksinoikeuden viljan tuontiin.

Yksinoikeuden ansiosta Valtion viljavarastosta tuli Suomen tärkein viljavarastojen rakentaja ja sillä oli suuria rakennusprojekteja 1950-luvulta 1980-luvulle. Näin se oli rakentanut mittavan siiloverkoston, jonka turvin siitä tuli Suomen suurin viljan varastoija ja viljakaupan harjoittaja Suomessa.

Suomen liittyessä Euroopan unioniin vuonna 1995 Valtion viljavarasto lakkautettiin ja se pilkottiin osiin. Kaupallisista toiminnoista muodostettiin **Avena-yhtiöt**. Suomen Valtio myi viljakauppayhtiön vuonna 2002 Lännen Tehtaille. Varastointi- ja käsittelytoimintoja tarjoava **Avena Siilot Oy** jäi valtion omistukseen ja sen nimi muutettiin 18. lokakuuta 2002 **Suomen Viljava Oy:ksi**. Myös kauran prosessointiin erikoistunut Avena Oat Ingredients (AOI) liitettiin Avena-yhtiöistä Suomen Viljavaan. Vuonna 2005 AOI lopetettiin, mutta kauratuotteita valmistetaan edelleen Ravintoraisio Oy:lle.

## Toimipisteet

Suomen Viljavalla on Suomessa 20 toimipistettä, joista viisi sijaitsee satamissa:

* Rauma
* Naantali, Naantalin viljasiilot
* Helsinki
* Loviisa
* Kotka

Muut toimipisteet ovat:

* Mustio
* Kokemäki, Risten siiloalue
* Loimaa, Loimaan viljavarasto
* Kirkniemi
* Nokia
* Perniö
* Seinäjoki, Impivaaran siilot
* Hämeenlinna, Kantolan siilot
* Iisalmi
* Kouvola
* Pieksämäki
* Turenki
* Vainikkala
* Ylivieska

## Lähteet
* Suomen Viljava

### Viitteet

## Kirjallisuutta
*Aaro Jalas. *Kansallinen vilja. Viljakonttorista Viljavaan 1918–2007.* Suomen Viljava 2007. .
HMS Castor (1915)

**HMS Castor** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Cambrian-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin Birkenheadistä, missä köli laskettiin 28. lokakuuta 1914. Alus laskettiin vesille 28. heinäkuuta 1915 ja otettiin palvelukseen marraskuussa.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Suuren laivaston () 11. hävittäjälaivueen lippulaivaksi, jonka mukana se otti osaa Skagerrakin taisteluun. Kymmenen miehistönjäsentä sai taistelussa surmansa aluksen saadessa osuman.

Alus oli 1919-1920 Mustalla merellä, mistä palattuaan se siirrettiin Chathamissa telakalle. Alus palasi huhtikuussa 1920 palvelukseen, jolloin se liitettiin Atlantin laivaston 2. kevyt risteilijäviirikköön. Alus partioi Irlannin rannikolla 1922. Heinäkuussa 1923 alus teki laivastovierailun Helsinkiin yhdessä HMS ''Curacoan'' kanssa, HMS ''Caledonin'' vieraillessa samaan aikaan Hangossa.

Vuonna 1923 alus liitettiin osaksi tykistökoulua ja seuraavana vuonna se sijoitettiin Noren reserviin. Alus oli huollossa marraskuusta 1925 syyskuuhun 1926 sekä kuljetti joukkoja Kiinaan lokakuussa 1927. Alus oli Devonportissa telakalla, mistä se palasi palvelukseen Kiinan asemalle kesäkuussa 1928. Alus poistettiin palveluksesta ja asetettiin Devonportin reserviin heinäkuussa 1930. 

*Castor* myytiin romutettavaksi 30. heinäkuuta 1936 Rosythiin.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Itämeren purjehdus 1921
HMS Canterbury (1915)

**HMS Canterbury** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Cambrian-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin Clydebankistä John Brown and Companyltä, missä köli laskettiin 14. lokakuuta 1914. Alus laskettiin vesille 21. joulukuuta 1915 ja otettiin palvelukseen huhtikuussa 1916.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Suuren laivaston () 3. taistelulaivaviirikköön. Alus otti osaa Skagerrakin taisteluun yhdessä sisaralustensa ''HMS Constancen'' ja ''HMS Castorin'' kanssa. Alus liitettiin 5. kevyt risteilijäviirikköön Harwichiin valvomaan Englannin Kanaalin itäpään meriliikennettä. Osastossa ollessaan alus upotti Belgian rannikolla 5. kesäkuuta 1917 tykkitulella Saksan keisarikunnan laivaston torpedoveneen *[[SMS S20]]*:n.

Vuonna 1918 alus siirrettiin Adrianmerelle ja Mustalle merelle, josta se siirrettiin marraskuussa 1919 Portsmouthiin Atlantin laivaston 1. kevyt risteilijäviirikköön. Alus liitettiin 1920 tykistökouluun Portsmouthiin. Alus poistettiin palveluksesta ja liitettiin Portsmouthin reserviin.

Toukokuussa 1924 alus palautettiin palvelukseen Atlantin laivaston 2. risteilijäviirikköön. Alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin kesäkuussa 1925 telakalle, mistä vapauduttuaan se sijoitettiin Noren reserviin. Marraskuussa 1926 alus palautettiin palvelukseen 2. risteilijäviirikköön.

*Canterbury* kuljetti joukkoja Kiinaan 1930–1931, minkä jälkeen se sijoitettiin Noren reserviin maaliskuusta 1931 joulukuuhun 1933. Alus teki uuden joukkojenkuljetusmatkan Kiinaan elokuussa 1932. Alus myytiin romutettavaksi 27. heinäkuuta 1934 Metal Industriesille Rosythiin.

## Lähteet
*

### Viitteet
HMS Cambrian (1916)

**HMS Cambrian** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Cambrian-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin Pembroken telakalta, missä köli laskettiin 8. joulukuuta 1914. Alus laskettiin vesille 3. maaliskuuta 1916 ja otettiin palvelukseen toukokuussa 1916.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Suuren laivaston () 4. kevyt risteilijäviirikköön, jossa se oli sodan ajan. Aluksen ura ensimmäisessä maailmansodassa oli vaatimaton.

Vuonna 1919 alus siirrettiin Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian asemalle. Alus liitettiin elokuussa 1922 Atlantin laivaston 2. kevyt risteilijäviirikköön, jonka mukana se partioi 1922-1923 Turkin kriisin vuoksi Välimerellä. Alus siirrettiin telakalle kesäkuussa 1924.

Elokuussa 1926 alus palautettiin palvelukseen 2. kevyt risteilijäviirikköön. Alus kuljetti 1929 joukkoja Kiinaan ennen marraskuista palveluksesta poistoaan ja liittämistään Noren reserviin.

Alus palautettiin palvelukseen vanhemman lippu-upseerin aluksena maaliskuussa 1931. Alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin telakalle Sheernessiin heinäkuussa 1933. Samalla alus asetettiin myyntilistalle ja se myytiin romutettavaksi 28. heinäkuuta 1934 Metal Industriesille Rosythiin.
 
## Lähteet
*

### Viitteet
Pohjalaisia (vuoden 1936 elokuva)

**Pohjalaisia** on vuonna 1936 valmistunut suomalainen elokuva, jonka ohjasi Toivo Särkkä avustajanaan Yrjö Norta. Elokuva pohjautuu Artturi Järviluoman tekijännimellä julkaisemaan näytelmään Pohjalaisia (1914), joka sijoittuu 1850-luvun Härmään. Elokuvan käsikirjoituksen teki näytelmän pohjalta Järviluoma yhdessä tuottaja-ohjaaja Toivo Särkän kanssa. 

Eino Kaipaisen ensimmäisen elokuvaroolin Jussin hahmo nousee häikäilemätöntä vallesmannia (Thorild Bröderman) vastaan. Roolihahmo on ollut esikuvana vuodesta 1944 perustetulle elokuva-alan palkinnolle Jussille.

## Näyttelijät

## Arviot

Elokuvan aikalaisarviot olivat yleisesti ottaen myönteisiä. Kaipaisen esikoisroolisuoritus huomattiin kiittäen. Mutta kriittisiä äänenpainojakin esiintyi: elokuva on nähty filmattuna teatterina, kun se olisi vaatinut rohkeutta irrottautua näyttämöllä nähdystä. Äänen heikkoon laatuun kiinnitettiin huomiota jo ensi-illan aikoihin. Myöhemmässä arviossa mainitaan myös näyttelijätyön maneerimaisuus heikentäväksi tekijäksi.

## Katso myös
* Anton Kangas
* Harrin Jussi
* *[[Härmäläisiä]]*
* Pohjalaisia (vuoden 1925 elokuva)

## Lähteet