open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pinocchio (vuoden 1911 elokuva)

**Pinocchio** (myös *Le avventure di Pinocchio*, ”Pinokkion seikkailut”) on vuonna 1911 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Giulio Antamoron ohjaaman lastenelokuvan päähenkilöä Pinokkiota esittää koomikko Ferdinand Guillaume.

## Juoni
Puuseppä Gepetto veistää pölkystä nuken, joka joutuu heti mitä erilaisimpiin seikkailuihin. Hän kohtaa Kissan ja Ketun, päättyy valaan vatsaan, esiintyy Mangiafuocon nukketeatterissa, vierailee  Lelumaassa ja muuttuu siellä aasiksi. Välillä Pinokkio joutuu intiaanien vangiksi, mutta kanadalaiset ratsupoliisit vapauttavat hänet ja ampuvat tykillä kotiinsa. Lopulta Pinokkio alkaa tehdä ahkerasti töitä ja haltia muuttaa hänet oikeaksi ihmiseksi.

## Näyttelijät

## Tuotanto, tyyli ja vastaanotto
*Pinocchio* on Carlo Collodin saturomaanin ensimmäinen elokuvasovitus. Sen kuva- ja juoniainekset perustuvat alkuperäisteoksen lisäksi Pinokkio-hahmon ympärille syntyneisiin jäljitelmiin, Paroni von Münchhausenin seikkailuihin sekä eksoottisista maista ja Villistä lännestä kertovaan viihdekirjallisuuteen. Kuvasto on samankaltaista kuin vuonna 1911 ilmestynyt Attilio Mussinon uusi kirjankuvitus, mutta niiden välillä ei liene suoraa yhteyttä.

Giulio Antamoron ohjaustyö on tuotantoyhtiö Cinesin ensimmäinen ja Dante Alighierin *[[Jumalainen näytelmä|Jumalaiseen näytelmään]]* perustuvan *[[L’Inferno]]n* ohella yksi Italian ensimmäisistä pitkistä elokuvista. Molemmat perustuvat laajalti tunnettuihin ja kansallisesti merkittäviin teksteihin, joiden uskottiin houkuttelevan yleisöä ja lisäävän elokuvan arvostusta taidemuotona. *L'Infernon* tavoin *Pinocchio* edustaa siirtymävaihetta attraktioelokuvasta kohti modernia elokuvakerrontaa. Sen rakenne koostuu vielä vanhaan tapaan erillisistä ”tauluista”, joissa liike tapahtuu kuvan syvyyssuunnassa.

Tyyliltään opettavaisesta ja moralisoivasta alkuteoksesta poiketen elokuva korostaa tarinan seikkailu- ja komedia-aineksia. Sen komiikka perustuu pääosaa esittävään Ferdinand Guillaumeen, joka usein Antamoron ohjaamana teki vuosina 1910 ja 1911 Cinesille 135 lyhyttä farssikomediaa. Elokuvan luonne käy ilmi heti alussa, jolloin katsojille esittäytyvä Guillaume tekee voltin takaperin ja muuttuu saman tien pitkänokkaiseksi Pinokkioksi.

*Pinocchio* oli suuri yleisö- ja arvostelumenestys sekä Italiassa että ulkomailla. Sen tuohon aikaan pitkäksi koettu kesto näyttää kuitenkin aiheuttaneen ongelmia: Britanniassa elokuvasta tehtiin myös lyhennetty versio ja Ranskassa se jaettiin kolmeksi osaksi. Italiassa elokuvaa esitettiin vielä 1920-luvulla ja se on selvästikin vaikuttanut myöhempään Pinokkio-kuvastoon.

## Restaurointi
Milanon elokuva-arkistossa säilynyt elokuva on restauroitu Italian kansallisessa elokuva-arkistossa vuonna 1994. Alkuperäisestä 1350 tai sensuuriasiakirjan mukaan 1203 metrin pituudesta on jäljellä 1086 metriä. Elokuva on nähtävissä Italian mykkäelokuvasivustolla.

## Lähteet
* De Berti, Raffaele: *Il Pinocchio cinemtografico di Giulio Antamoro*. Teoksessa *Le avventure di Pinocchio: Tra un linguaggio e l’altro*. Roma: Meltemi, 2002, s. 157–173. .

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Salibandyn naisten maailmanmestaruuskilpailut 2017

**Salibandyn naisten maailmanmestaruuskilpailut 2017** olivat historian 22. maailmanmestaruuskilpailut ja 11. naisten MM-kisat. Ne järjestettiin Slovakian Bratislavassa 1.–9. joulukuuta 2017.

Turnauksen voitti Ruotsi kaatamalla tasaisessa finaalissa Suomen maalein 6–5 voittolaukauskilpailun kautta. Pronssiottelussa Sveitsi voitti Tšekin maalein 3–2.

Turnauksen arvokkaimman pelaajan tittelin (*ASICS Golden Floorball Shoe MVP Trophy*) sai ruotsin Emelie Wibron.

Sveitsin Corin Ruttimann sai 40 maalia täyteen MM-tasolla, joka on uusi ennätys.

## Otteluareenat

## Alkusarja
Kisojen lohkojaot arvottiin Bratislavassa naistenpäivänä 8. maaliskuuta 2017. 

### Lohkon A sarjataulukko

### Lohkon B sarjataulukko

### Lohkon C sarjataulukko

### Lohkon D sarjataulukko

## Sijoitus- ja mitaliottelut
**1. kierros**

**Puolivälierät**

**Välierät**

**Pronssiottelu**

**Loppuottelu**

## Sijoituspelit
### Sijat 13–16

#### Sijat 15–16

#### Sijat 13–14

### Sijat 9–12

#### Sijat 11–12

#### Sijat 9–10

### Sijat 5–8

#### Sijat 7–8

#### Sijat 5–6

## Lopputulokset
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Pistepörssi

## Tähdistökentällinen
Emelie Wibron  • Corin Rüttimann  • Paulina Hudakova 
Moa Tschöp  • My Kippilä 
Tiltu Siltanen 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kisojen tietopaketti IFF:n sivuilla
Salibandyn maailmanmestaruuskilpailut 2018

**Salibandyn  miesten maailmanmestaruuskilpailut 2018** järjestettiin Tšekissä 1.–9. joulukuuta 2018. Ne olivat järjestyksessään 12. miesten MM-kilpailut. Turnauksen voitti Suomi, joka voitti loppuottelussa Ruotsin maalein 6–3. Mestaruus oli Suomen neljäs ja toinen peräkkäinen.

## Karsinnat

Karsintoihin oli ilmoittautunut 33 maata, mikä jakaa ennätyksen maiden määrässä vuoden 2016 MM-kilpailujen karsintojen kanssa. Iran osallistui ensimmäistä kertaa IFF:n alaiseen turnaukseen. Karsinnat olivat Kiinan ensimmäiset kansainväliset ottelut.

## Joukkueet

## Areenat
Turnauksen ottelut pelattiin kahdella areenalla, jotka kummatkin sijaitsevat Prahassa. O2 Arenalla pelattiin muun muassa loppuottelu, välierät ja suurin osa alkulohkojen A ja B otteluista. Arena Sparta - Podvinný Mlýnissa pelattiin suurin osa alkulohkojen C ja D peleistä sekä sijoitusotteluista.

## Alkulohkot
### Lohko A

### Lohko B

### Lohko C

### Lohko D

## Pudotuspelit ja sijoitusottelut
Pudotuspeleihin selviytyivät kaikki joukkueet lohkoista A ja B siten, että näiden lohkojen kaksi parasta joukkuetta pääsivät suoraan puolivälieriin. Lohkojen A ja B kolmas ja neljäs pääsivät neljännesvälieriin, joissa ne kohtasivat lohkojen D ja C voittajat ja toiseksi sijoittuneet joukkueet. Lohkoissa C ja D kolmanneksi ja neljänneksi sijoittuneet joukkueet pelasivat sijoitusotteluja sijoista 13.–16. Neljännesvälierissä hävinneet joukkueet pelasivat sijoitusottelut keskenään sijoista 9.–12. Puolivälierissä hävinneet joukkueet pelasivat sijoitusottelut sijoista 5.–8.

## Sijoituspelit
### Sijat 13–16

### Sijat 9–12

### Sijat 5–8

## Pudotuspelit

### Neljännesvälierät

### Puolivälierät

### Välierät

### Pronssiottelu

### Loppuottelu

## Lopputulokset

## Tähdistökentällinen
Median edustajat valitsivat kisojen tähdistökentällisen.

Maalivahti:  Pascal Meier
Puolustajat:  Emil Johansson ja
 Robin Nilsberth
Keskushyökkääjä:  Joonas Pylsy
Laitahyökkääjät:  Adam Delong ja  Kim Nilsson

Kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Sveitsin Pascal Meier.

## Tilastot
### Pistepörssi

### Maalivahdit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IFF:n kisasivusto
Vice

**Vice** voi tarkoittaa seuraavia: 

*VICE, avoimeen lähdekoodiin perustuva Commodore 64 -emulaattori
* Vice Media, yhdysvaltalais-kanadalainen digitaalisen median yritys
**[[Vice (lehti)|Vice]]*, kanadalais-yhdysvaltalainen aikakauslehti
**[[Miami Vice]]*, yhdysvaltalainen televisiosarja
***[[Miami Vice (elokuva)|Miami Vice]]*, televisiosarjasta sovitettu yhdysvaltalainen elokuva
**[[Grand Theft Auto: Vice City]]*, Rockstar Gamesin kehittämä videopeli
**[[Grand Theft Auto: Vice City Stories]]*, Rockstar Gamesin kehittämä videopeli
**Vice City, edellä mainituissa peleissä esiintyvä kuvitteellinen kaupunki
*Vice Lords, yhdysvaltalainen katujengi
*Vice Vukov (1936–2008) kroatialainen laulaja ja poliitikko
**[[Vice (elokuva)|Vice]]*, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2008
**[[Inherent Vice]]*, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2014
**[[Vice – vallan oikeat kasvot]]*, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2018.
Anthony Scaramucci

**Anthony Scaramucci** (s. 6. tammikuuta 1964 Long Island, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen sijoituspankkiiri. Heinäkuun 21. päivänä 2017 presidentti Donald Trump nimitti hänet Valkoisen talon viestintäjohtajaksi 15. elokuuta alkaen. Lehdistöpäällikkö Sean Spicer erosi vastalauseena Scaramuccin nimitykselle. 31. heinäkuuta, kymmenen päivää nimittämisestä ja kaksi viikkoa ennen kuin työn piti alkaa, Scaramuccin nimitys peruutettiin uuden kansliapäällikön John F. Kellyn esityksestä.

Nimityksensä jälkeen Scaramucci soitti *[[The New Yorker]]* -lehden toimittajalle kirosanojen ja alatyylin täyttämän puhelun, jossa hän muun muassa kutsui Valkoisen talon kansliapäällikkö Reince Priebusia ”v***n vainoharhaiseksi skitsofreenikoksi”. Scaramucci sanoi luulleensa puhuvansa toimittajalle luottamuksellisesti ilman siteeraamisen vaaraa, mutta toimittaja kiisti että näin olisi sovittu. Priebus sai lähteä heti haastattelun julkaisun jälkeen perjantaina ja Scaramucci seuraavana maanantaina.

Scaramucci avioitui vuonna 2013 Deidre Ballin kanssa ja heillä on kaksi lasta. Vaimo jätti avioerohakemuksen miehensä nimitystä seuranneella viikolla, koska sanoi inhoavansa Trumpia.

Tultuaan erotetuksi Valkoisen talon hallinnosta Scaramucci muutti mielipidettään Trumpista ja alkoi esiintyä usein mediassa presidentin kriitikkona ja Joe Bidenin vaalikampanjan tukijana.

## Lähteet
Vuoripussipeto

**Vuoripussipeto** (*Neophascogale lorentzi*) on pussipetojen heimoon kuuluva pussieläin.

Tummanharmaan turkin seassa olevien pitkien, valkoisten karvojen vuoksi lajia kutsutaan myös täpläpussihiireksi. Sillä on lyhyet, vahvat raajat ja kaikissa varpaissaan erittäin pitkät kynnet. Vuoripussipeto kaivaa päivisin ravinnokseen toukkia, matoja ja muita vastaavia saaliseläimiä. Pesänrakkenuksesta ja lisääntymisestä on niukasti tietoa: naaraan pussissa on joskus havaittu neljä poikasta.

## Lähteet
Giulio Antamoro

**Giulio Antamoro** (1. heinäkuuta 1877 Rooma – 8. joulukuuta 1945 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja.

Aatelisperheeseen syntynyt Antamoro aloitti vuonna 1910 Cinesillä, jossa hän ohjasi Tontolini-komedioita, melodraamoja sekä aikanaan suosittuja psykologisia tutkielmia kuten *Avvenire in agguato* (1915). Hänen tunnetuin ohjaustyönsä on uskonnollinen suurelokuva *Christus* (1916), jota katolinen kirkko levitti myös sotaa käyvässä Saksassa. Vuonna 1926 häneltä tilattiin epäonnistunut *Frate Francesco*. Vuodesta 1929 lähtien Antamoro työskenteli jonkin aikaa Saksassa. Hänen viimeinen elokuvansa oli *L’Angelo bianco* vuonna 1943.

## Elokuvia
* *[[Pinocchio (vuoden 1911 elokuva)|Pinocchio]]*, 1911

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Internet Movie Database: Giulio Antamoro
Luettelo diplomaattisista edustustoista Sveitsissä

Tämä on **luettelo diplomaattisista edustustoista [[Sveitsi]]ssä**.

Tällä hetkellä pääkaupungissa Bernissä on 88 suurlähetystöä, kun taas Genevessä, jossa sijaitsee Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan päämaja, on 33 lähetystöä, jotka ovat akkreditoituja Sveitsiin suurlähetystöinä. Useissa muissa maissa on Sveitsin akkreditoituja suurlähettiläitä Joidenkin maiden suurlähettiläät ovat akkreditoitu muista maista lähinnä Pariisista, Berliinistä ja Brysselistä.

## Suurlähetystöt

### [[Bern]]issä

### [[Geneve]]ssä

(YK:n lähetystöt jotka toimivat  myös Yhdistyneiden kansakuntien lähetystöinä)

## Edustustot
* (Taipein talous- ja kulttuuritoimisto)
* (delegaatio)
* (päädelegaatio)
* (edustusto)
* (edustusto)

## Pääkonsulaatit ja konsulaatit
### [[Basel]]issa
*

### [[Geneve]]ssä

### [[Lausanne]]ssä
* (konsulaatti)

### [[Lugano]]ssa
*

### [[Zürich]]ssä

*
*
*
*
*
*
*
* (Konsulaatti)
*
*
*
*
*

## Akkreditoidut suurlähetystöt

## Lähteet
Udeme Ekpeyong

**Udeme Ekpeyong** (s. 28. maaliskuuta 1973) on aktiiviuransa päättänyt nigerialainen pikajuoksija. Hän oli mukana vuoden 1995 MM-kisoista pronssia voittaneessa Nigerian pitkän viestin joukkueessa. Ennätyksekseen Ekpeyong juoksi 400 metrillä ajan 45,26 vuonna 1994.

## Lähteet
Heijarinkivi

**Heijarinkivi** on Virolahden kirkonkylässä noin 650 metriä Virolahden kirkosta luoteeseen sijaitseva vuoden 1721 Uudenkaupungin rauhan rajakivi.

Kivi on korkeudeltaan kolme metriä ja pituudeltaan kuusi metriä. Kivin koillissivulla on venäläisten tekemä hakkausmerkintä, jossa on vuosiluku 1722. Ruotsalaisia hakkausmerkintöjä kivessä ei ole.

Uudenkaupungin rauhan rajankäynnistä on Virolahdella säilynyt Heijarinkiven lisäksi yhdeksän muuta rajakiveä: Hurppu, Itäkivi, Everstienkivi, Kirkkotien kivi, Alapihlajan kivi, Sahantauksen kivi, Lepkankaan kivi, Kallionpellon kivi ja Käyhkäntien kivi.

## Lähteet
Kirkkotien kivi

**Kirkkotien kivi** on Virolahden kirkonkylään pohjoisesta tulevan tien länsipuolella Härmänkankaalla sijaitseva vuoden 1721 Uudenkaupungin rauhan rajakivi.

Kilvellä merkityssä suuressa maakivessä on Uudenkaupungin rauhan rajankäyntiin liittyviä hakkausmerkintöjä.

Uudenkaupungin rauhan rajankäynnistä on Virolahdella säilynyt Kirkkotien kiven lisäksi yhdeksän muuta rajakiveä : Hurppu, Heijarinkivi, Everstienkivi, Itäkivi, Alapihlajan kivi, Sahantauksen kivi, Lepkankaan kivi, Kallionpellon kivi ja Käyhkäntien kivi.

## Lähteet
Kennedy Ochieng

**Kennedy Ochieng** (s. 30. joulukuuta 1971) on aktiiviuransa päättänyt kenialainen pikajuoksija. Hän oli mukana vuoden 1993 MM-kisoista hopeaa voittaneessa Kenian pitkän viestin joukkueessa. Ennätyksikseen Kennedy juoksi 300 metrillä ajan 33,43 vuonna 2000 ja 400 metrillä ajan 44,77 vuonna 1999.

## Lähteet
Wilfred Kirochi

**Wilfred Oanda Kirochi** (s. 12. joulukuuta 1969) on aktiiviuransa päättänyt kenialainen keskimatkojen juoksija. Hän saavutti vuoden 1991 MM-kisoista hopeaa 1 500 metrin juoksusta. Ennätyksikseen Kirochi juoksi 1 500 metrillä ajan 3:32,49 vuonna 1992 ja maililla ajan 3:49,77 vuonna 1991.

## Lähteet
Yhdistyneiden kansakuntien operaatio Sierra Leonessa

**Yhdistyneiden kansakuntien operaatio Sierra Leonessa** (, **UNAMSIL**) oli YK:n rauhanturvaoperaatio Sierra Leonessa. Se toimi 2000–2005 turvaamassa Lomén rauhansopimuksen toteutumista. Rauhansopimus tehtiin Sierra Leonen sisällissodan jälkeen RUF-kapinallisten ja hallituksen välille. YK:n operaatiota UNAMSIL:n jälkeen jatkoi Yhdistyneiden kansakuntien toimisto Sierra Leonessa.

## Tausta
Sierra Leonen sisällissota alkoi maaliskuussa 1991, kun RUF käynnisti maan itäosissa sotatoimet hallitusta vastaan. Sierra Leonen asevoimat pyrkivät aluksi ECOMOG-joukkojen kanssa tukahduttaa kapinan, mutta asevoimat lopulta kaatoi hallituksen itse. Vallanvaihdosta huolimatta RUF jatkoi hyökkäyksiään, ja helmikuussa 1995 YK:n pääsihteeri nimitti etiopialaisen Berhanu Dinkan erikoislähettilääksi neuvottelemaan rauhasta.

Dinkan avustuksella Sierra Leonen hallitus ja RUF solmivat marraskuussa 1996 Abidjanin rauhansopimuksen. Se kaatui kuitenkin toukokuussa 1997 uuteen sotilasvallankaappaukseen. Länsi-Afrikan talousyhteisön viiden komitea ja sotilasjunttaa edustanut delegaatio sopivat lokakuussa tulitauosta, jota ECOMOG ja YK:n sotilastarkkailijat valvoisivat.

YK:n turvallisuusneuvosto perusti kesäkuussa 1998 kuuden kuukauden mandaatilla toimineen UNOMSIL-tarkkailuoperaation. Operaation johtoon asetettiin ugandalainen Francis Okelo.

YK:n tarkkailuoperaatiosta huolimatta taistelut Sierra Leonessa jatkuivat, ja joulukuussa kapinalliset aloittivat hyökkäyksen pääkaupunkiin Freetowniin, mikä aiheutti myös UNOMSIL:n henkilökunnan evakuoinnin. Tammikuussa 1999 kapinalliset valtasivat lähes koko kaupungin, mutta ECOMOG-joukot valtasivat sen vielä takaisin myöhemmin samassa kuussa.

## UNAMSIL-operaatio
Osapuolet tekivät 7. heinäkuuta 1999 Lomén rauhansopimuksen ja päättivät muodostaa kansallisen yhtenäisyyden hallituksen. He pyysivät myös YK:n operaation laajentamista. Sotilastarkkailijoiden lukumäärää nostettiin pian 210:een ja lokakuussa turvallisuusneuvosto hyväksyi laajemman UNAMSIL-operaation, jossa sai olla maksimissaan 6&nbsp;000 sotilashenkilöä auttamassa Lomén rauhansopimuksen täytäntöönpanossa. Helmikuussa 2000 henkilöstön määrää nostettiin 11&nbsp;000:een ja lopulta maaliskuussa 2011 17&nbsp;500:aan.

UNAMSIL-operaatio alkoi huonosti, sillä toukokuussa 2000 se lähes kaatui, kun RUF kaappasi satoja rauhanturvaajia ja ilmoitti rauhansopimuksen kumotuksi. Kansainvälinen yhteisö painosti kapinallisia ja asetti sanktioita RUF:n tukijoille. UNAMSIL toi maahan lisää joukkoja ja alkoi molempien osapuolten riisumisen aseista.

UNAMSIL oli vuoden 2002 alkuun mennessä riisunut aseista yli 75&nbsp;000 taistelijaa. Poliittisen tuen avulla se oli myös mukana auttamassa Sierra Leonen ensimmäisten vapaiden vaalien järjestämisessä. UNAMSIL koulutti sierraleonelaisia myös ihmisoikeuskysymyksissä ja auttoi pystyttämään sotarikoksia varten Sierra Leonen erikoistuomioistuimen.

UNAMSIL-operaatio päättyi joulukuussa 2005, jolloin sen kuuden vuoden mandaatti maassa päättyi. Sen työn jatkamisen YK perusti UNIOSIL-toimiston, joka aloitti toimintansa tammikuussa 2006.

## Lähteet
Simon Kemboi

**Simon Kemboi** (s. 1. maaliskuuta 1967) on aktiiviuransa päättänyt kenialainen pika- ja keskimatkojen juoksija. Hän oli mukana vuoden 1993 MM-kisoista hopeaa voittaneessa Kenian pitkän viestin joukkueessa. Ennätyksikseen Kemboi juoksi 400 metrillä ajan 44,94 vuonna 1993 ja 800 metrillä ajan 1:47,03 vuonna 1998.

## Lähteet
Abednego Matilu

**Abednego Matilu** (s. 21. marraskuuta 1968) on aktiiviuransa päättänyt kenialainen pikajuoksija. Hän oli mukana vuoden 1993 MM-kisoista hopeaa voittaneessa Kenian pitkän viestin joukkueessa. Ennätyksekseen Matilu juoksi 400 metrillä ajan 44,97 vuonna 1995.

## Lähteet
König-luokka

**König-luokka** oli Saksan keisarikunnan laivaston neljän dreadnought-taistelulaivan muodostama alusluokka. Kaikkien alusten rakennustyöt aloitettiin syksyllä 1911 eri telakoilla Kielillä, Wilhelmshavenissa ja Bremenissä ja alukset otettiin käyttöön syksyn 1914 kuluessa. Kaikki alukset selviytyivät sodasta ja niiden kohtaloksi tuli upottaminen 21. kesäkuuta 1919 Scapa Flow'ssa.

## Suunnittelu
Luokka oli parannettu versio edeltäneestä Kaiser-luokasta. Pääaseistuksena oli kymmenen 30,5 cm SK L/50 -tykkiä kaksoistorneissa, jotka oli sijoitettu aluksen keskiakselille. Kaksi tornia oli sijoitettu eteen ja kaksi taakse portaittain ja yksi keskilaivaan. Edeltäjäänsä nähden tämä järjestely mahdollisti laajemman ampumasektorin. Tykkien suurin korotuskulma oli alun perin  13,5 astetta, joka mahdollisti 16,2 kilometrin ampumaetäisyyden. Myöhemmin korotuskulmaa kasvatettiin 16 asteeseen, mikä mahdollisti 20,4 km ampumaetäisyyden.

Apuaseina oli neljätoista 15 cm SK L/45 -tykkiä sijoitettuna kasematteihin ylemmälle kannelle rungon sivuihin. Aluksilla oli vielä kuusi 8,8 cm SK L/45 -tykkiä, jotka korvattiin vuodesta 1915 lähtien kaksiputkisilla 8,8 cm ilmatorjuntatykeillä. Aseistuksen täydensivät viisi vedenalaista torpedoputkea, yksi keulassa ja kaksi molemmilla sivulla.

## Alukset
Aluksen tilattiin Laivastolain 1908 hyväksytyn toisen lisäyksen myöntämin varoin. Taustalla oli Toinen buurisota, jossa saksalaiset tunsivat sympatiaa buureja kohtaan, ja tämän laukaisema varustelukilpa.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Luettelo diplomaattisista edustustoista Venäjällä

Tämä on **luettelo  diplomaattisista edustustoista  [[Venäjä]]llä**. Tällä hetkellä Moskovassa on 148 suurlähetystöä 

## Diplomaattiset edustustot Venäjällä

### Suurlähetystöt [[Moskova]]ssa
 

### Konsulaatit [[Pietari (kaupunki)|Pietari]]ssa

### Konsulaatit  muualla Venäjällä

## Muut lähetystöt

Moskovassa:

*  (valtuuskunta)
*  (edustusto Sveitsin suurlähetystön yhdeydessä)
*  (pysyvä edustusto)
*  (edustusto)
*  (edustusto)

## Akkreditoidut suurlähetystöt

Seuraavat suurlähetystöt sijaitsevat 

;Berliinissä

*  (Andorra La Vella)
* 
* 
*    
* 
* 
* 
* 
* 

;Lontoossa
* 
* 
* 

;Brysselissä
* 
* 

;Pariisissa
* 
* 

;Tokiossa
* 
* 

;Muut
*  (Tukholma)
*  (Bonn)
*  (Wien)
*  (Geneve) 
*  (Haag)

## Lähteet
Sahantauksen kivi

**Sahantauksen kivi** on Virolahden keskustan luoteispuolella Yläpäässä Virojoen itärannalla sijaitseva vuoden 1721 Uudenkaupungin rauhan rajakivi.

Tiheässä kuusikossa sijaitseva kivi on kooltaan 1,5x2x2 metriä. Kiven kaakkoissivulla on venäläisten tekemä hakkausmerkintä, jossa on vuosiluku 1723. Luoteissivulla on heikosti erottuva ruotsalaisten hakkausmerkintä kruunu ja F-kirjain.

Uudenkaupungin rauhan rajankäynnistä on Virolahdella säilynyt Sahantauksen kiven lisäksi yhdeksän muuta rajakiveä: Hurppu, Heijarinkivi, Everstienkivi, Itäkivi, Alapihlajan kivi, Kirkkotien kivi, Lepkankaan kivi, Kallionpellon kivi ja Käyhkäntien kivi.

## Lähteet
Sojuz MS-05

**Sojuz MS-05** () on Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Alus laukaistiin Sojuz FG -kantoraketilla 28. heinäkuuta 2017 Baikonurin kosmodromilta Kazakstanista mukanaan kolme avaruuslentäjää ja rahtia asemalle. Aluksen miehistö kuuluu ISS:n Retkikunta 52:n miehistöön.

## Miehistö
* Sergei Rjazanski, Venäjän avaruusjärjestö, päällikkö
* Randolph Bresnik, NASA
* Paolo Nespoli, ESA

### Varamiehistö
* Aleksandr Misurkin, Venäjän avaruusjärjestö, päällikkö
* Mark Vande Hei, NASA
* Norishige Kanai, JAXA

## Lähteet
Alapihlajan kivi

**Alapihlajan kivi** on Virolahdella Ala-Pihlajan kylässä Porolahden pohjoisrannalla sijaitseva vuoden 1721 Uudenkaupungin rauhan rajakivi.

Rajakivi on noin neljä metriä korkea kallio, jonka länsisivulla on venäläisten tekemä hakkausmerkintä, jossa on vuosiluku 1722. Ruotsalaisten hakkausmerkintöjä ei kalliossa ole. 

Uudenkaupungin rauhan rajankäynnistä on Virolahdella säilynyt Alapihlajan kiven lisäksi yhdeksän muuta rajakiveä: Hurppu, Heijarinkivi, Everstienkivi, Itäkivi, Käyhkäntien kivi, Kirkkotien kivi, Sahantauksen kivi, Kallionpellon kivi ja Lepkankaan kivi.

## Lähteet
Hurpun kivi

**Hurpun kivi** on Virolahdella Hurpun raja-asemasta noin 250 metriä pohjoiseen Rajaniemessä Halssinselän rannalla sijaitseva vuoden 1721 Uudenkaupungin rauhan rajakivi.

Noin kaksi metriä korkean kartiomaisen kiven itäsivulla on venäläisten tekemä hakkausmerkintä, jossa on risti ja vuosiluku 1722. Ruotsalaisten hakkausmerkintä kruunu ja F-kirjain on kiven länsisivulla.

Uudenkaupungin rauhan rajankäynnistä on Virolahdella säilynyt Hurpun kiven lisäksi yhdeksän muuta rajakiveä: Alapihlajan kivi, Heijarinkivi, Everstienkivi, Itäkivi, Käyhkäntien kivi, Kirkkotien kivi, Sahantauksen kivi, Kallionpellon kivi ja Lepkankaan kivi.

## Lähteet
Kaiser-luokka (taistelulaiva)

**Kaiser-luokka** oli Saksan keisarikunnan laivaston viiden dreadnought-taistelulaivan muodostama alusluokka, jonka alukset palvelivat ensimmäisessä maailmansodassa.

Luokan nimikkoaluksen *SMS Kaiserin* rakennustyöt aloitettiin syksyllä 1909 Kaiserliche Werft Kielillä ja muiden alusten vuoden 1910 kuluessa. Alukset otettiin käyttöön 1912&ndash;1913. Kaikki alukset selviytyivät sodasta. Niiden miehistöt upottivat ne Scapa Flow'ssa 21. kesäkuuta 1919.

## Suunnittelu
Luokan alukset olivat ensimmäisiä, joissa käytettiin höyryturbiineita. *SMS Kaiser* ja *SMS Kaiserin* varustettiin Parsonsin valmistamilla turbiineilla. Saksa pyrki eroon Parsonsin turbiinimonopolista ja muissa aluksissa käytettiin AEG-Curtisin ja Schichaun valmistamia turbiineja. Kolme turbiinia mahdollisti alusten 21 solmun nopeuden.

### Aseistus
Luokan pääaseina oli kymmenen 30,5 cm SK L/50 -tykkiä, jotka oli asennettu kaksoistorneihin. Yksi torneista oli sijoitettu eteen ja kaksi taakse siten, että sisempi ampui perässä olevan yli. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun saksalaisessa taistelulaivassa käytettiin korotettua tornia. Keskilaivan kaksi tornia oli kuitenkin sijoitettu sivuille limittäin. Täten kyseisen laidan torni voi ampua vain toiselle kyljelle. Tykkien suurin korotuskulma oli alun perin  13,5 astetta, joka mahdollisti 16,2 kilometrin ampumaetäisyyden. Myöhemmin korotuskulmaa lisättiin 16 asteeseen, mikä mahdollisti 20,4 km ampumaetäisyyden.

Apuaseina oli neljätoista 15 cm SK L/45 -tykkiä sijoitettuna kasematteihin ylemmälle kannelle rungon sivuihin. Tykkien suurin ampumaetäisyys oli 13,5 km ja vuoden 1915 modernisoinnin jälkeen 16,8 km.
Lisäksi aluksella oli kuusi 8,8 cm SK L/45 -tykkiä. Nämä myöhemmin korvattiin kaksiputkisilla 8,8 cm ilmatorjuntatykeillä.

Aseistusta täydentämässä aluksissa oli viisi vedenalaista torpedoputkea, yksi keulassa ja kaksi molemmilla sivulla. G7-torpedoiden kantama oli 37 solmun huippunopeudella 4 km, 27 solmun nopeudella 9,3 km.

### Suoja
Aluksen kannen panssarointi oli tärkeimmissä kohdissa 10 cm, muualla 6 cm. Kyljen panssarivyö oli 35 cm aluksen keskellä.

## Alukset
Alukset tilattiin huhtikuun 1908 neljännen laivastolain valtuuksin. Alfred von Tirpitzin ajaman lain mukaan suurten alusten palvelusikää laskettiin 25 vuodesta 20 vuoteen, joten Siegfried-luokan ja Odin-luokan rannikkopanssarilaivat oli korvattava uusilla taistelulaivoilla.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Sammy Alex Mutahi

**Sammy Alex Mutahi** (s. 1. kesäkuuta 1989) on kenialainen kestävyysjuoksija. Hän saavutti vuoden 2010 sisäratojen MM-kisoista pronssia 3 000 metrin juoksusta. Ennätyksikseen Mutahi on juossut 3 000 metrillä ajan 7.31,41 vuonna 2009, kahdella maililla ajan 8.29,57 vuonna 2012, 5 000 metrillä ajan 13.00,02 vuonna 2010 ja 10 000 metrillä ajan 27.12,42 vuonna 2007.

## Lähteet
Boaz Kiplagat Lalang

**Boaz Kiplagat Lalang** (s. 8. helmikuuta 1989) on kenialainen keskimatkojen juoksija. Hän saavutti vuoden 2010 sisäratojen MM-kisoista hopeaa 800 metrin juoksusta. Ennätyksikseen Lalang on juossut 800 metrillä ajan 1.42,95, 1 000 metrillä ajan 2.14,83, 1 500 metrillä ajan 3.35,80 ja maililla ajan 3.52,18; kaikki vuonna 2010.

## Lähteet
Lepkankaan kivi

**Lepkankaan kivi** on Virolahden keskustan luoteispuolella Leppäkankaalla Virojoen länsipuolella ja uuden valtatie 7:n moottoritielinjauksen eteläpuolella sijaitseva vuoden 1721 Uudenkaupungin rauhan rajakivi.

Kivi on suurikokoinen siirtolohkare, jonka kaakkoissivulla on venäläisten tekemä hakkausmerkintä, jossa on vuosiluku 1722. Ruotsalaisia hakkausmerkintöjä kivessä ei ole. 

Uudenkaupungin rauhan rajankäynnistä on Virolahdella säilynyt Lepkankaan kiven lisäksi yhdeksän muuta rajakiveä: Hurppu, Heijarinkivi, Everstienkivi, Itäkivi, Alapihlajan kivi, Kirkkotien kivi, Sahantauksen kivi, Kallionpellon kivi ja Käyhkäntien kivi.

## Lähteet
Käyhkäntien kivi

**Käyhkäntien kivi** on Virolahdella Vaalimaalta Kotolaan vievältä tieltä 600 metriä koilliseen ja uuden valtatie 7:n moottoritielinjauksen pohjoispuolella sijaitseva vuoden 1721 Uudenkaupungin rauhan rajakivi.

Metsätien ja polun risteyksessä sijaitseva kivi on kooltaan 1x8x4 metriä. Sen kaakkoissivulla on venäläisten tekemä hakkausmerkintä, jossa on vuosiluku 1722 ja ruotsalaisten hakkausmerkintä kruunu ja F-kirjain.

Uudenkaupungin rauhan rajankäynnistä on Virolahdella säilynyt Lepkankaan kiven lisäksi yhdeksän muuta rajakiveä: Hurppu, Heijarinkivi, Everstienkivi, Itäkivi, Alapihlajan kivi, Kirkkotien kivi, Sahantauksen kivi, Kallionpellon kivi ja Lepkankaan kivi.

## Lähteet
Kallionpellon kivi

**Kallionpellon kivi** on Virolahdella Kotolan kylässä Vaalimaanjoen pohjoispuolella sijaitseva vuoden 1721 Uudenkaupungin rauhan rajakivi. Kallionpellon kivi on oheisessa kartassa nro. 6.

Isokokoisen kiven suoralla koillissivulla on hakkausmerkintä "ANNO 1722". 

Uudenkaupungin rauhan rajankäynnistä on Virolahdella säilynyt Kallionpellon kiven lisäksi yhdeksän muuta rajakiveä : Alapihlajan kivi, Heijarinkivi, Everstienkivi, Itäkivi, Käyhkäntien kivi, Kirkkotien kivi, Sahantauksen kivi, Hurpun kivi ja Lepkankaan kivi.

## Lähteet
Noisy-le-Sec

**Noisy-le-Sec** [nwazi lə sɛk] on Ranskan kunta Île-de-Francen alueella Seine-Saint-Denis’n  departementissa. Asukasluku vuonna 2014 oli 42&nbsp;607. 

Noisy-le-Sec kuuluu Pariisin koilliseen esikaupunkivyöhykkeeseen. Matkaa Pariisin keskustaan on noin 17 kilometriä ja sinne pääsee muun muassa RER-junalla E. Noisy-le-Sec sijaitsee Pariisista Strasbourgiin johtavan rautatien varrella.

Kunta kuuluu departementissaan Bobignyn kantoniin Bobignyn arrondissementissa.

Kunta jakaantuu yhdeksään osa-alueeseen: La Boissière, Le Centre-Ville, Langevin, Le Londeau, Merlan, Le Petit-Noisy, Le Centre Ville–Gare, La Renardière ja Le Haut Goulet.

## Aiheesta muualla
Elizabeth Chase

**Elizabeth ”Liz” Chase** (26. huhtikuuta 1950 Umtali, Etelä-Rhodesia, Brittiläinen imperiumi – 10. toukokuuta 2018) oli zimbabwelainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja.

Chase pelasi Zimbabwen olympiakultaa voittaneessa naisten maajoukkueessa Moskovassa 1980, missä naisten maahockeyturnaus kuului ensimmäisen kerran olympiaohjelmaan. Hän pelasi jokaisessa viidessä ottelussa ja teki yhteensä kolme maalia. Zimbabwen joukkue kutsuttiin Moskovan boikoteista kärsineeseen olympiaturnaukseen vain viikkoja ennen olympialaisten alkua, ja pelaajat valittiin vain päiviä ennen avajaisia. Maa oli ennen samana vuonna tapahtunutta itsenäistymistään ollut suljettu olympialaisista rotusyrjintänsä vuoksi, tosin olympiajoukkueen jäsenet kuuluivat kaikki maan valkoihoiseen vähemmistöön. Maajoukkue pelasi ensimmäisen kerran kotimaansa ulkopuolella ja keinotekoisella alustalla. Moskovassa Zimbabwe ei hävinnyt otteluakaan voitettuaan vastustajistaan kolme ja pelattuaan kahdesti tasan.

## Lähteet
* 
* Liz Chase Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 
* Sibanda, Mehluli: Golden Girl Buckle on Moscow 1980 The Sunday News 12.4.2015. 

### Viitteet
Bayern-luokka

**Bayern-luokka** oli viimeinen Saksan keisarikunnan laivastolle valmistunut taistelulaivaluokka. Alusten rakennus aloitettiin vähän ennen ensimmäisen maailmansodan syttymistä. Kaksi alusta valmistui sodan aikana, ja kahden rakennus peruutettiin keskeneräisenä.

## Suunnittelu
Alukset suunniteltiin 1910&ndash;1912 välillä. Alusten aseistusta oli tarkoitus parantaa edeltäjiinsä nähden. Tutkittiin mm. mahdollisuutta käyttää edeltävien alusten käyttämiä 30,5 cm tykkejä kolmen tykin torneissa. Ratkaisua pidettiin ongelmallisena ja alukset päätettiin aseistaa suuremmilla 38 cm SK L/45 -tykeillä, joita tuli kahdeksan neljässä kaksoistornissa. Saksalaisen käsityksen mukaan Pohjanmeren olot mahdollistivat taistelun vain lähietäisyyksiltä. Tämän vuoksi aseiden korotuskulma oli rajoitettu 16 asteeseen, mikä antoi suurimmaksi ampumaetäisyydeksi 20,4 km. Myöhemmin korotuskulmaa kasvatettiin 20 asteeseen, mikä mahdollisti 23,2 km ampumaetäisyyden. Tykkien tulinopeus oli 2,5 laukausta minuutissa. Kuitenkin brittiläisissä sodanjälkeisissä testeissä havaittiin että toisen laukauksen voisi ampua 23 sekuntia ensimmäisen jälkeen.

Apuaseina oli kuusitoista 15 cm SK L/45 -tykkiä sijoitettuna kasematteihin rungon sivuihin. Aluksissa oli myös kaksi 8,8 cm SK L/45 -ilmatorjuntatykkiä. Edeltävien saksalaisten dreadnought-taistelulaivojen tavoin aluksissa oli vedenalaiset torpedoputket. Kyljen torpedoputket poistettiin vuoden 1917 korjaustöiden yhteydessä.

Aluksen kyljen pystysuora panssarivyö oli paksuimmillaan 35 cm aluksen keskellä. Kannen panssarointi oli tärkeimmissä kohdissa 10 cm, muualla 6 cm.

## Alukset
Aluksiin saatiin varat neljännen laivastolain seurauksena vuonna 1912. Amiraali Alfred von Tirpitz sai toisen Marokon kriisin varjolla Reichstagin myöntämään lisävaroja laivastolle.

## Käyttö
Alukset valmistuivat liian myöhään osallistuakseen Skagerrakin taistelun. *SMS Bayern* toimi Itämerellä ja osallistui Operaatio Albioniin, jossa vallattiin Viron saaret. Alus vaurioitui pahoin osuttuaan miinaan ja joutui Kieliin korjattavaksi.
*SMS Baden* nimettiin käyttöönottonsa jälkeen Hochseeflotten lippulaivaksi. Aluksen ainoassa taistelutehtävässä Norjan rannikolla ei löydetty odotettua saattuetta tai muitakaan vihollisaluksia.

Sodan jälkeen alukset internoitiin Scapa Flow'hun. *SMS Bayern* upotettiin 21. kesäkuuta 1919. Myös *SMS Baden* yritettiin upottaa, mutta brittiläinen vartio sai aluksen vallattua ja ajoi sen maihin estääkseen upottamisen. Alus korjattiin ja sitä tutkittiin tarkasti, kunnes tammikuusta 1921 sitä käytettiin kohteena testattaessa uusia ammuksia ja lentopommeja, kunnes alus upotettiin elokuussa 1921.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Sentayehu Ejigu

**Sentayehu Ejigu** (s. 28. kesäkuuta 1985) on etiopialainen kestävyysjuoksija. Hän saavutti vuoden 2010 sisäratojen MM-kisoista pronssia 3 000 metrin juoksusta. Ennätyksikseen Ejigu on juossut 1 500 metrillä ajan 4:15,89 vuonna 2001, 3 000 metrillä ajan 8:28,41 vuonna 2010, 5 000 metrillä ajan 14:28,39 vuonna 2010, kymmenellä kilometrillä ajan 31:33 vuonna 2013 ja puolimaratonilla ajan 1:12:05 vuonna 2013.

Ejigu saavutti Debrecenin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2001 pronssia 1&nbsp;500&nbsp;metrillä ajalla 4.17,51. Hän oli GP-finaalissa seitsemäs 3&nbsp;000&nbsp;metrillä 2002. Hän sijoittui maastojuoksun MM-kilpailuissa 2003 naisjuniorien sarjassa kuudenneksi ja voitti kultaa joukkuekilpailussa. Hän oli samana vuonna 5&nbsp;000&nbsp;metrillä seitsemäs  ja viides Abujan Afrikan kisoissa. Hän sijoittui 2004 Ateenan olympialaisissa 5&nbsp;000&nbsp;metrillä kymmenenneksi ja  3&nbsp;000&nbsp;metrillä viidenneksi.

Ejigu sijoittui Moskovan MM-hallikilpailuissa 2006 neljänneksi 3&nbsp;000&nbsp;metrin juoksussa. Hän oli neljästoista maastojuoksun MM-kilpailuissa Lausannessa 2009. Joukkuekilpailussa Etiopia oli toinen, mutta hänen tulostaan ei laskettu mukaan joukkueen pisteisiin. Hän sijoittui samana vuonna 5&nbsp;000&nbsp;metrillä neljänneksi Berliinin MM-kilpailuissa ja kuudenneksi .

Ejigu saavutti Dohan MM-hallikilpailuissa 2010 pronssia 3&nbsp;000&nbsp;metrin juoksussa ajalla 8.52,08. Hän sai samana vuonna pronssia 5&nbsp;000&nbsp;metrillä Afrikan-mestaruuskilpailuissa Nairobissa ajalla 16.22,32. Splitin maanosien cupissa hän oli 5&nbsp;000&nbsp;metrillä toinen. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui 5&nbsp;000&nbsp;metrillä neljänneksi.

## Lähteet
Helgoland-luokka

**Helgoland-luokka** oli Saksan keisarillisen laivaston toinen dreadnought-tyyppisten taistelulaivojen luokka, johon kuului neljä vuosina 1911&ndash;1912 käyttöön otettua alusta.

## Suunnittelu
Erona edeltävään Nassau-luokkaan oli 280 mm pääaseistuksen korvaaminen 30,5 senttimetrin SK L/50 -tykeillä. Reichsmarineamt sai tietää brittien ollessa ottamassa taistelulaivoissaan käyttöön 340 mm tykkejä ja amerikkalaisten rakentavan taistelulaivoja 305 mm tykeillä.

Helgoland-luokka säilytti Nassau-luokan tykkitornien sijoituksen eteen, taakse ja kaksi keskelle molemmille sivuille, litistetyn kuusikulmion muodossa. Myös apuaseistuksena olivat samat 15 senttimetrin ja 8,8 senttimetrin tykit.

### Propulsiojärjestelmä
Myös voimanlähteenä oli edelleen kolmipaisunta (trippeli) -höyrykoneet. Pääsyynä oli hinta; Parsonsilla oli monopoli höyryturbiineissa ja yhtiö vaati miljoonan kultamarkan lisenssimaksua joka turbiinista

### Suoja
Panssarointi oli pääasiassa saman. Ainoana erona oli tykkitornien vahvistettu panssarointi.

## Alukset

## Käyttö

Kaikki alukset selviytyivät sodasta. Ne luovutettiin sodan jälkeen sotakorvauksena ympärysvalloille.

*SMS Helgoland* romutettiin Britanniassa 1921.

Japani ei ottanut sille luovutettua alusta vastaan, vaan myi sen suoraan purettavaksi.

Ranska sai *SMS Thüringenin*, jota käytettiin maalialuksena, kunnes alus romutettiin rannalle ajettuna Gâvresissa 1923.

*SMS Ostfriesland* luovutettiin Yhdysvalloille, missä alusta käytettiin 20. &ndash; 21. heinäkuuta 1921 armeijan ja laivaston ilmajoukkojen esityksessä ilmahyökkäyksen tehosta taistelulaivaa vastaan. *Ostfriesland* upposi, kun Martin- ja Handley-Page-pommikoneet eversti Billy Mitchellin alaisuudessa hyökkäsivät sitä vastaan kuudella 2&nbsp;000 naulan lentopommilla esityksen toisena päivänä.

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Shaun Bownes

**Shaun Bownes** (s. 24. lokakuuta 1970) on eteläafrikkalainen aitajuoksija. Hän saavutti vuoden 2001 sisäratojen MM-kisoista pronssia 60 metrin aitajuoksusta. Ennätyksekseen Bownes on juossut 110 metrin aidoissa ajan 13,26 vuonna 2001.

## Lähteet
Lindsay Lindley

**Lindsay Lindley** (o.s. **Rowe**, s. 6. lokakuuta 1989) on yhdysvaltalaistaustainen nigerialainen aitajuoksija, joka kilpailee 100 metrin aidoissa. Lindley on edustanut Nigeriaa kesäkuusta 2014 lähtien. Lindleyn ennätys pika-aidoissa on 12,90, joka syntyi Long Beachilla 15. huhtikuuta 2017.

Vuoden 2014 Afrikan-mestaruuskilpailuissa Lindley sijoittui neljänneksi ajalla 13,43 s. Vuoden 2015 Afrikan kisoissa hän oli pronssilla ajalla 13,30 s. Vuoden 2015 maailmanmestaruuskilpailuissa Lindsey karsiutui alkuerissä ajalla 13,30 s. Vuoden 2017 IAAF World Relaysissa Lindsey edusti Nigeriaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa, jossa Nigeria ei päässyt alkueristä loppukilpailuun. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 Lindley pääsi alkueristä välieriin ajalla 13,07 s. Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 hän karsiutui 60 metrin aitojen välierissä.

Lindley pääsi vuonna 2014 sisäratojen Yhdysvaltain-mestaruuskilpailujen finaaliin 60 metrin aitajuoksussa, jossa hän juoksi kuudenneksi ajalla 8,16 s. Nigerian mestaruuden 100 metrin aidoissa Lindley on voittanut vuonna 2015 ajalla 13,40 s ja vuonna 2016 ajalla 13,16 s.

Kesällä 2017 Lindley kilpaili Suomessa neljässä Eliittikisassa.

## Henkilökohtaiset ennätykset
### Ulkoradoilla

### Sisäradoilla

Lähde

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Gagny

**Gagny** on Ranskan kunta Île-de-Francen alueella Seine-Saint-Denis’n  departementissa. Asukasluku vuonna 2015 oli 39&nbsp;603. 

Gagny kuuluu Pariisin itäiseen esikaupunkivyöhykkeeseen. Matkaa Pariisin keskustaan on noin 20 kilometriä. Kunta kuuluu departementissaan Gagnyn kantoniin Le Raincyn arrondissementissa.

## Aiheesta muualla
Evan Stewart

**Evan Stewart** (s. 11. kesäkuuta 1975) on zimbabwelainen kilpauransa päättänyt uimahyppääjä ja maailmanmestari.

Stewart voitti 1 metrin ponnahduslaudalla maailmanmestaruuden Roomassa 1994. Hän voitti mitaleja myös Kansainyhteisön kisoista. Kesäolympialaisissa Stewart kilpaili ponnahduslaudalla kolmesti: Barcelonassa 1992 hän oli 20:s, Atlantassa 1996 13:s ja Sydneyssä 2000 38:s. Stewartin äiti Anthea Stewart on maahockeyn olympiavoittaja.

## Lähteet
* Evam Stewart Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Johan Botha

**Johan Botha** (s. 10. tammikuuta 1974) on eteläafrikkalainen keskimatkojen juoksija. Hän saavutti sisäratojen MM-kisoista 800 metrin juoksusta kultaa vuonna 1999 ja hopeaa vuonna 2001. Ennätyksikseen Botha on juossut 400 metrillä ajan 47,3 vuonna 1995, 800 metrillä ajan 1.43,91 vuonna 1999, 1 000 metrillä ajan 2.17,19 vuonna 1999, 1 500 metrillä ajan 3.36,30 vuonna 2000 ja maililla ajan 3.57,00 vuonna 1996.

## Lähteet
Benson Koech

**Benson Koech** (s. 10. marraskuuta 1974) on kenialainen keskimatkojen juoksija. Hän saavutti vuoden 1995 sisäratojen MM-kisoista hopeaa 800 metrin juoksusta. Ennätyksikseen Koech on juossut 800 metrillä ajan 1:43,17 vuonna 1994, 1 000 metrillä ajan 2:14,96 vuonna 1997, 1 500 metrillä ajan 3:32,09 vuonna 1999, maililla ajan 3:58,59 vuonna 2001, 2 000 metrillä ajan 5:00:92 ja 2 000 metrin esteissä ajan 5:21,26 vuonna 2001.

## Lähteet
Charles Nkazamyampi

**Charles Nkazamyampi** (s. 1. marraskuuta 1964) on aktiiviuransa päättänyt burundilainen keskimatkojen juoksija. Hän saavutti vuoden 1993 sisäratojen MM-kisoista hopeaa 800 metrin juoksusta. Ennätyksikseen Nkazamyampi juoksi 800 metrillä ajan 1:44,24 ja 1 000 metrillä ajan 2:17,05; molemmat vuonna 2003.

## Lähteet
Hammou Boutayeb

**Hammou Boutayeb** (s. 1956) on aktiiviuransa päättänyt marokkolainen kestävyysjuoksija. Hän saavutti vuoden 1991 sisäratojen MM-kisoista hopeaa 3 000 metrin juoksusta. Ennätyksikseen Boutayeb juoksi 3 000 metriltä ajan 7:43,64 vuonna 1991 (sisäradat), 5 000 metriltä ajan 13:11,69 vuonna 1990 ja 10 000 metriltä ajan 27:25,48 vuonna 1990.

## Lähteet
Botha

**Botha** on sukunimi. Se on muun muassa seuraavien eteläafrikkalaisten henkilöiden sukunimi:

* Adriaan Botha (s. 1977), pikajuoksija
* Chad Botha (s. 1984), jalkapalloilija
* Francois Botha (s. 1968), nyrkkeilijä
* Johan Botha (s. 1974), keskimatkojen juoksija
* Louis Botha (1862–1919), buurikenraali ja -poliitikko
* Luki Botha (1930–2006), moottoriurheilija
* Pieter Willem Botha (1916–2006), poliitikko ja Etelä-Afrikan pääministeri
* Pik Botha (1932–2018), poliitikko
* Ryan Botha (s. 1981), jalkapalloilija

### Muut merkitykset
* Blackburn Botha, brittiläinen kaksimoottorinen tiedustelukone ja torpedopommittaja
* 1354 Botha, päävyöhykkeen asteroidi.
Fear Those Who Fear Him

**Fear Those Who Fear Him** on brittiläisen death metal -yhtyeen Vallenfyren kolmas varsinainen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2017 levymerkillä Century Media Records.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
#  
#  
#  
# 
# 
# 	 
# 

## Kokoonpano
* Gregor Mackintosh – laulu, kitara
* Hamish Hamilton Glencross – kitara, basso
* Waltteri Väyrynen – rummut

## Arvostelut
* Imperiumi: 8/10
* Inferno: 
* Kaaoszine: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Alina Strömberg

**Alina Strömberg** (s. 23. maaliskuuta 1999) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji on pikajuoksu. Aikaisemmin hän kilpaili seiväshypyssä. Hän edustaa Larsmo Idrottsföreningiä ja häntä valmensi vuoteen 2018 asti Mikael Westö ja sen jälkeen Mats-Johan Hagman.

Strömberg voitti seiväshypyssä alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Tbilisissä 2016 ennätyksellään 415 cm. Kalevan kisoissa hän on saavuttanut hopeaa Seinäjoella 2017 tuloksella 405 ja sisäratojen SM-kilpailuissa pronssia Jyväskylässä 2017 tuloksella 400. Vuoden 2020 Kalevan kisoissa Turussa Strömberg sijoittui neljänneksi sekä 100 metrin että 200 metrin juoksussa.

## Henkilökohtaiset ennätykset

### Ulkoradat

### Sisäradat

## Lähteet
Krista Tervo

**Krista Katariina Tervo** (s. 15. marraskuuta 1997 Kotka) on suomalainen moukarinheittäjä. Hän edusti vuoteen 2010 Karhulan Urheilijoita ja sittemmin Karhulan Katajaisia. Häntä valmentaa Jukka Vihtonen. Hän on Suomen ennätyksen haltija tuloksella 77,14.

Tervo sijoittui 11:nneksi alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Eskilstunassa 2015, neljänneksi saman ikäluokan MM-kilpailuissa Bydgoszczissa 2016 ja yhdeksänneksi alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Bydgoszczissa 2017. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän karsiutui loppukilpailusta. Hän sijoittui kuudenneksi Gävlen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019. Dohan MM-kisoissa 2019 hän jäi karsintaan ollen 21:s tuloksella 68,25. Hän jäi vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa karsinnassa ilman tulosta. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui kymmenenneksi tuloksella 69,04 ja saman kesän Münchenin EM-kilpailuissa kahdeksanneksi tuloksella 67,85. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 Tervo jäi karsintaan tuloksella 68,00. Myös Rooman EM-kilpailuissa 2024 Tervo jäi karsintaan, tällä kertaa tuloksella 66,16. Pariisin olympialaisissa 2024 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 73,83.

Vuoden 2025 maailmanmestaruuskilpailuissa Tokiossa Tervo selvitti karsinnat kolmannella heitollaan sijoittuen lopulta karsintojen viidenneksi. Itse loppukilpailussa Tervo jäi ilman tulosta heittojen jäädessä joko häkkiin tai suuntauduttua ulos sektorista.

Tervo on saavuttanut Kalevan kisoissa kultaa Seinäjoella 2017 tuloksella 67,18, Jyväskylässä 2018 tuloksella 68,60, Lappeenrannassa 2019 tuloksella 69,58 ja Tampereella 2021 tuloksella 70,29, hopeaa Joensuussa 2022 ja Espoossa 2025 sekä pronssia Lahdessa 2023. Hän voitti talvimestaruuden 2019. Tervo ylitti ensimmäisenä suomalaisnaisena 70 metrin rajan naisten moukarilla heitettyään 70,18 m Jyväskylässä 19. kesäkuuta 2019. Tulos oli sekä naisten että alle 23-vuotiaiden Suomen ennätys. Hän paransi Suomen ennätystään Somerolla 6. kesäkuuta 2020 tulokseen 71,93 metriä ja 25. heinäkuuta 2020 jälleen Somerolla tulokseen 72,12 metriä. Hän paransi ennätystään 3. heinäkuuta 2021 tulokseen 72,92 metriä, joka oli Suomen kaikkien aikojen toiseksi paras tulos. Hän heitti Suomen ennätyksen 74,40 Leiriassa 19. maaliskuuta 2022. Hän paransi omaa Suomen ennätystään heittämällä 74,63 Lahdessa 24. toukokuuta 2024 ja uudelleen heittämällä 74,79 metriä Pariisin olympialaisissa 4. elokuuta. Vuoden 2024 Suomi–Ruotsi-maaottelussa Tervo paransi ennätykseksi 74,85 metriä. Hän heitti Suomen ennätyksen 77,14 Lahdessa 11. kesäkuuta 2025.

Tervo on kilpaillut aikuisten maaotteluissa vuodesta 2017 lähtien. Hän on voittanut Suomi–Ruotsi-maaottelun moukarikilpailun 2018, 2023, 2024 ja 2025.

## Lähteet
Suvi Niiranen

**Suvi Maria Niiranen** (o.s. **Koskinen**; s. 24. huhtikuuta 1997 Kauhajoki) on suomalainen moukarinheittäjä. Hän edustaa Kauhajoen Karhua ja häntä valmentavat Arto Rinta-aho, Henri Hänninen ja Veikka Koskinen.

Niiranen sijoittui alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Eskilstunassa 2015 neljänneksi, saavutti saman ikäluokan MM-kilpailuissa Bydgoszczissa 2016 pronssia tuloksella 62,49 ja sijoittui alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Bydgoszczissa 2017 kahdeksanneksi. Hän kilpaili aikuisten arvokilpailuissa ensimmäisen kerran Eugenen MM-kilpailuissa 2022 ja jäi karsintaan tuloksella 67,98. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän jäi karsintaan tuloksella 70,81. Niiranen edusti Suomea Pariisin olympialaisissa 2024. Hän heitti karsinnassa tuloksen 67,90, mikä ei riittänyt finaalipaikkaan. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän karsiutui loppukilpailusta tuloksella 66,37.

Kalevan kisoissa Niiranen saavutti hopeaa vuonna 2023 tuloksella 71,09 ja 2024 tuloksella 68,61 sekä pronssia vuonna 2019 silloisella ennätyksellään 64,87, vuonna 2020 tuloksella 65,17, 2021 tuloksella 66,25 ja 2025 tuloksella 70,15. Kalevan kisoissa 2015 ja 2022 hän sijoittui neljänneksi. Moukarinheiton Suomen talvimestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa 2024, oli toinen 2023 ja 2025 sekä kolmas 2021 ja 2022. Niirasen ennätys on kesäkuussa 2023 heitetty 71,10. Painonheitossa (9,07 kg) hän teki Suomen silloisen kaikkien aikojen parhaan tuloksen 21,47 Kurikassa 14. syyskuuta 2019.

Koskinen avioitui kesällä 2025 Teemu Niirasen kanssa ja otti miehensä sukunimen.

## Lähteet
Heikki Vehkaoja

**Heikki Vehkaoja** (5. lokakuuta 1889 Nurmo – 30. marraskuuta 1954 Ylistaro) oli suomalainen poliitikko. Vehkaoja toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1924–1939 sekä 1945–1948 edustaen Vaasan läänin pohjoista vaalipiiriä. Vehkaoja toimi myös Ylistaron kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Siviiliammatiltaan Vehkaoja oli maanviljelijä ja hän toimi viljelijänä Ylistarossa. Vehkaoja toimi myös Vaasan läänin pohjoisen vaalipiirin maalaisliiton piirisihteerinä sekä Ylistaron kansanhuollon johtajana ja kansanhuollon tarkkailijana vuodesta 1941. Vehkaojan vanhemmat olivat maanviljelijä Jaakko Vehkaoja ja Sanna Rissa. Vehkaojan puoliso vuodesta 1911 oli Impi Maria Ranta.

## Lähteet
Vehkaoja (sukunimi)

**Vehkaoja** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Auli Vehkaoja (1929–2017), koripalloilija
*Elina Vehkaoja, näyttelijä
*Esa Vehkaoja (s. 1967), eversti ja Puolustusvoimien tiedustelulaitoksen (PVTIEDL) johtaja
*Heikki Vehkaoja (1889–1954), Maalaisliiton kansanedustaja
*Jouni Vehkaoja (s. 1981), salibandyn pelaaja
*Kasperi Vehkaoja (s. 2005), pesäpalloilija
*Marjatta Vehkaoja (o.s. Voionmaa) (s. 1945), SDP:n kansanedustaja.
Onni Mäkeläinen

**Onni Aapeli Mäkeläinen** (1. marraskuuta 1889 Vesanto – 10. kesäkuuta 1969 Tervo) oli suomalainen poliitikko. Mäkeläinen toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1933–1945 edustaen Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä. Mäkeläinen toimi myös Tervon kunnanvaltuuston jäsenenä. Mäkeläinen toimi presidentin valitsijamiehenä vuosina 1937, 1940 ja 1943. Siviiliammatiltaan Mäkeläinen oli pienviljelijä ja hän toimi viljelijänä Karttulassa ja Tervossa. Mäkeläisen vanhemmat olivat talollinen Abel Mäkeläinen ja Eva Närhi. Mäkeläisen puoliso vuodesta 1941 oli Saimi Maria Niskanen.

## Lähteet
Seikkula

**Seikkula** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

*Aarne Seikkula (1889–1961), varatuomari ja Haminan pormestari
*Altti Seikkula (1948–2011), maakuntaneuvos ja Keski-Pohjanmaan maakuntajohtaja
*Hannu Seikkula (s. 1950), suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja
*Irma Seikkula (1914–2001), suomalainen näyttelijä
*Jaakko Seikkula (s. 1953), suomalainen kliininen psykologi ja Jyväskylän yliopiston psykoterapian professori
*Timo Seikkula (s. 1978), suomalainen jääkiekkoilija
Bardolino

**Bardolino** on kunta Veronan maakunnassa Veneton alueella Pohjois-Italiassa. Kunnassa on runsaat 7&nbsp;000 asukasta, ja se sijaitsee Gardajärven itärannalla. 

Bardolino on tunnettu *[[Bardolino (viini)|Bardolino]]*-viineistään, joita tuotetaan Bardolinossa ja lähiseudulla. Kaupungissa on viinimuseo, Museo del Vino Zeni, ja viinijuhlia pidetään kolmasti vuodessa, touko-, loka- ja marraskuussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Bardolinon matkailusivusto
Lazise

**Lazise** on kunta Veronan maakunnassa Veneton alueella Pohjois-Italiassa. Kaupungissa on noin 7&nbsp;000 asukasta, ja se sijaitsee Gardajärven itärannalla. 

Lazise on vanha kaupan ja vallan keskus, jota roomalaiset kutsuivat Lasitiumiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lazisen matkailusivusto
Castelnuovo del Garda

**Castelnuovo del Garda** on kaupunki Veronan maakunnassa Veneton alueella Pohjois-Italiassa. Kaupungissa on noin 13&nbsp;000 asukasta, ja se sijaitsee Gardajärven itärannalla. 

Gardalandin huvipuisto sijaitsee Castelnuovo del Gardassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla