open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Miura

**Miura** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Kanagawan prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren rannikolla Miuran niemimaan eteläkärjessä prefektuurin kaakkoisosassa. Kaupungin etelärannikolla on Jōgashiman saari, joka tarjoaa sen satamalle suojan merta vastaan. Miurassa on 41&nbsp;891 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 32,05 neliökilometriä.

Miuran kaupunki perustettiin vuonna 1955 liittämällä yhteen Misakin ja Minami-Shitauran maaseutukaupungit sekä Hatsusen kyläkunta. Kaupungin keskusta sijaitsee Misakissa, joka on vanha satamapaikkakunta. Sieltä kalastetaan erityisesti Tyynenmeren tonnikalaa. Sisämaan ylänköalueilla viljellään esimerkiksi koristekukkia, vesimeloneja ja vihanneksia, kuten *[[daikon]]*-retiisejä. 1960-luvulta lähtien kaupunki on kehittynyt matkailu- ja rantalomakohteena sinne avatun rautatieyhteyden ansiosta.

Miuran nähtävyyksiä ovat kaupungin rannikon luonnonalueet virkistysmahdollisuuksineen, kuten japanin- ja ulappamerimetsojen esiintymisalueena tunnettu Jōgashiman saari, Aburatsubon rannikko ja Tsurugizakin niemi. Kaupungissa on säilynyt paljon vanhaa kansanperinnettä, kuten Kainan-jinjan šintolaisen pyhäkön festivaalin *[[chakkirako]]*-tanssi, joka on valittu Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. Miuraa palvelee Keikyū-rautateiden Kurihama-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Misaki Shopping street part2.JPG|Misakin kaupunkikuvaa
Tiedosto:Jōgashima Park 02.jpg|Jōgashiman rannikkoa
Tiedosto:Tsurugizaki Lighthouses 03.jpg|Tsurugisakin majakka
Tiedosto:Koajiro no mori - 01.jpg|Koajiron metsää
Tiedosto:Miura city center area Aerial photograph.1988.jpg|Miura vuoden 1988 ilmakuvassa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Kaavarunko

**Kaavarunko** on kaavoitukseen liittyvä suunnitelma. Se on asemakaavaa yleispiirteisempi, mutta toisaalta yleiskaavaa yksityiskohtaisempi. Kaavarunko on ohjeellinen maankäyttösuunnitelma, eli sillä ei ole oikeusvaikutuksia, kuten asemakaavalla. Kaavarunko laaditaan yleensä ohjaamaan laajemman alueen yksityiskohtaisempaa suunnittelua. Esimerkki tällaisesta tilanteesta on Malmin lentokentän alueelle laadittu kaavarunko.

## Lähteet
Tilgmann

**Tilgmann** on saksalainen sukunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä

* Arnold Tilgmann (1902–1978), sveitsiläissyntyinen suomalainen oopperalaulaja ja kuvittaja
* Ernst Tilgmann (1864–1938), suomalainen kirjapainon johtaja ja Suomen Pankin setelipainon johtaja 1909–1922, Ferdinand Tilgmanin poika
* Ferdinand Tilgmann (1832–1911), saksalaissyntyinen suomalainen kirjapainon omistaja ja saksantaja
* Harry Tilgmann (1904–1974), suomalainen Ruotsissa vaikuttanut keramiikkatehtailija
* Hjördis Sophie Tilgmann eli Pia Ravenna (1894–1964), suomalainen oopperalaulaja 
* Knut Tilgmann (1865–1934), suomalainen kirjapainon johtaja ja kirjailija, Ferdinand Tilgmanin poika

## Muita
* Tilgmann, suomalainen kirjapainoalan yritys
Zama (Japani)

**Zama** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Kanagawan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Sagamiharan ylängöllä ja Sagamijoen varren alluviaalitasangolla. Zamassa on 130&nbsp;765 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 17,57 neliökilometriä.

Zama kehittyi historiallisesti markkinapaikkana ja postiasemana Hachiōjin ja Hiratsukan välisellä tiereitillä. Vuonna 1937 Zamaan perustettiin keisarillisen Japanin armeijan sotilasakatemia ja muita armeijan laitoksia, joiden paikalle sijoittui toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvaltain maavoimien tukikohta Camp Zama. Kaupunkioikeudet Zama sai vuonna 1971. 2000-luvun alkuun saakka kaupungin väkiluku kasvoi nopeasti osana Suur-Tokiota. Sinne on rakennettu muun muassa auto-, elektroniikka- ja koneteollisuutta.
 
Zaman rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat Shōkoku-jin ja Engyō-jin buddhalaiset temppelit. Kaupunkia palvelevat JR Higashi-Nihonin Sagami-linja ja Odakyū-rautateiden Odawara-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Bando 08 Shokoku-ji 02.jpg|Shōkoku-ji
Tiedosto:CampZama BLDG101.JPG|Yhdysvaltain tukikohta Camp Zama
Tiedosto:Zama City Hall, (KANAGAWA Pref. Japan).jpg|Zaman kaupungintalo
Tiedosto:Sky arena zama-1.JPG|Sky Arena -liikuntahalli


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Lars Gustafsson

**Lars Erik Einar Gustafsson** (1936–2016) oli ruotsalainen kirjailija ja kriitikko. Hän kirjoitti runoja, novelleja ja romaaneja, joissa oli filosofointia ja usein mystiikkaakin. Niissä elämä ja maailma on kaoottista, vaikeasti avautuvaa. Hän käytti arkaistista kieltä ja sovelsi Bertolt Brechtin vieraannuttamistekniikkaa.

Gustafsson oli Ruotsin näkyvimpiä kulttuurikeskustelijoita. Hän kirjoitti Svenska Dagbladetiin kolumnia Spegelskärvor.

## Suomennetut teokset
* *Mehiläishoitajan kuolema* (*En biodlares död*), suom. Eeva-Liisa Manner, Tammi 1979 
* *Surumusiikkia vapaamuurareille* (*Sorgemusik för frimurare*), suom. Raija Jänicke, Tammi 1986 
;Suomennettuja runoja
* Ilmapallopurjehtijat (Ballongfararna), suom. Aale Tynni, teoksessa: *Tuhat laulujen vuotta*, WSOY 1974 ja 2004
* Sade ja vasara, suom. Aale Tynni, julkaisussa: *Parnasso*, 1985, nro 1; s. 15–17.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bathyanthias

**Bathyanthias** on pomien (Liopropomatidae) heimoon kuuluva Atlantin valtamereltä tavattava kalasuku, johon luetaan seuraavat kolme lajia:

* *[[Bathyanthias cubensis]]* (Schultz, 1958)
* *[[Bathyanthias mexicanus]]* (Schultz, 1958)
* *[[Bathyanthias roseus]]* Günther, 1880

## Lähteet
* Taksonomian lähde tribusten sukuihin asti: 
### Viitteet
Lev Mei

**Lev Aleksandrovitš Mei** (1822–1862) oli venäläinen runoilija. Hän oli isänsä puolelta saksalaista syntyperää. Hän julkaisi eri aikakauskirjoissa runokäännöksiä (Lordi Byron, Friedrich Schiller, Heinrich Heine, Anakreon), mukaelmia ja omintakeisia runoja. Runoissaan hän oli muototaituri, jolta puuttui sisällyksen syvyyttä. Parhaina pidetään runoja, jotka on sepitetty kansanrunon hengessä. Mei on myös tunnettu historiallisten näytelmien tekijänä (*Tsaarin morsian* ja *Pihkovan nainen*). Runoista on suomennettu ainakin "Kaihon tunteva", jonka on säveltänyt Pjotr Tšaikovski.

*Tsaarin morsian* kertoo Iivana Julman vaimosta Marfasta. Siihen pohjautuvan libreton on Nikolai Rimski-Korsakov säveltänyt oopperaksi, joka on säveltäjän oopperoista suosituimpia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hello Neighbor 2

**Hello Neighbor 2** (ennen **Hello Guest**) on tinyBuild Gamesin julkaisema varastamis-, kauhu- ja selviytymisvideopeli. Peli julkaistiin vuonna 2022. Pelin tapahtumat sijoittuvat *[[Hello Neighbor]]* -pelin Act 1 ja Act 2 välille.

## Pelaaminen
Theodore Peterson (Naapuri) ja Nicky Roth (Hello Neighbor 1 pelin pelihahmo) ovat kadonneet ja pelaajan tehtävänä on jäljittää heitä. Pelaaja ohjaa yksityisetsivää, jolla etsii johtolankoja löytääkseen Herra Petersonin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset verkkosivut
Muhammad Asad Malik

**Muhammad Asad Malik** (30. lokakuuta 1941 – 27. heinäkuuta 2020 Sharaqpurin lähistöllä) oli pakistanilainen maahockeypelaaja, olympiavoittaja ja Aasian kisojen kultamitalisti.

Malik voitti Pakistanin miesten maajoukkueen kokoonpanossa olympiakultaa Méxicossa 1968 ja olympiahopeaa Tokiossa 1964 sekä Münchenissä 1972. Aasian kisoissa hän saavutti kultaa vuosina 1962 ja 1970 sekä hopeaa vuonna 1966. Malik kuoli liikenneonnettomuudessa 78-vuotiaana 27. heinäkuuta 2020.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Emännän tietokirja

**Emännän tietokirja** on pääasiassa perheenemännille suunnattu tietokirja, joka sisältää aakkosjärjestyksessä olevia hakusanoja sekä lyhyitä tai vähän pidempiä selityksiä niille. Tietokirjassa on myös kuvia. Tietokirja sisältää tietoa eri aloilta oman aikakautensa tärkeistä aiheista. Aihealueita ovat esimerkiksi kodin- ja puutarhanhoito, lastenkasvatus, lääketiede, käsityö, koulutus sekä monet yhteiskunnalliset aihealueet.

Emännän tietokirjasta ilmestyi ensimmäinen laitos vuosina 1930–1932. Se sisälsi neljä osaa. Toimituskuntaan kuuluivat Mandi Hannula, Hedvig Gebhard, Laura Harmaja, Mary Ollonqvist ja Alli Wiherheimo. Emännän tietokirjasta ilmestyi seuraavien vuosien aikana useita painoksia.

Olosuhteiden muuttuessa tuli tarpeelliseksi uudistetun laitoksen toimittaminen. Se ilmestyikin vuosien 1948–1949 aikana. Vuonna 1953 painettu, kolmiosainen uudistettu laitos Emännän tietokirjasta oli Mandi Hannulan ja Alli Wiherheimon toimittama. Tätä opinto- ja hakuteosta oli heidän lisäkseen kirjoittamassa satakuusikymmentä asiantuntijaa. Toimituskuntaan kuuluivat kotitalousopettaja Marja Helaakoski-Tuominen, filosofian maisteri, toimittaja Maili Laitinen, lainsäädäntöneuvos Marjos Rapola, johtajatar Agnes Sinervo, kotiteollisuusneuvos Yrjö Laine, toimittaja Mary Olki (Ollonqvist), puutarhuri Frans Salonen, lääketieteen ja kirurgian tohtori Gunnar Soininen sekä filosofian maisteri, toimitussihteeri Tuovi Rauanheimo.

Vuonna 1957 ilmestyi Emännän tietokirjan uudistettu laitos kahtena osana. Sen toimitti Maija Suova. Alkusanoissa Suova kertoo teoksen hakusanojen määrän kasvaneen lähes kahdellatuhannella. Emännän tietokirjan uudistetun laitoksen I-osassa mainitaankin sen sisältävän 2568 hakusanaa, 1015 yksivärikuvaa ja 24 monivärikuvaa. Teoksen II-osassa hakusanoja on 3119, yksivärikuvia 554 ja monivärikuvia 31, joiden lisäksi siihen sisältyy värikartta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finna.fi. Emännän tietokirja.
Askia Ishaq II

**Ishaq II** (? – 1592) oli songhaivaltakunnan hallitsija eli askia vuosina 1588–1591. Hänen aikanaan käytiin Marokon–songhaivaltakunnan sota, jonka seurauksena valtio käytännössä lakkasi olemasta.

Pitkään hallinneen askia Dawudin kuoltua vuonna 1582/1583 songhaivaltakunta joutui jälleen sekasorron tilaan. Hallitsijaksi nousi hänen poikansa Muhammad al-Hajj, joka vangitutti kapinoivat veljensä Muhammad Bonkanan ja al-Hadin. Sairas al-Hajj syrjäytettiin vuonna 1586 ja askiaksi nimitettiin hänen veljensä Muhammad Bani. Tämän kuoltua vuonna 1588 askiaksi valittiin Dawudin poika Ishaq. Uusi hallitsija kukisti timbuktulaisten tukeman veljensä Muhammad al-Sadiqin kapinan ja tuhosi hänen kannattajansa. Tämän seurauksena songhaivaltakunnan mahdollisuudet torjua alueen valloitusta tavoitelleen Marokon sulttaanin Ahmad al-Mansurin hyökkäys heikkenivät.

Ishaq teki kaksi sotaretkeä Gurman animisteja vastaan ja valmisteli retkeä Nigerjoen varrelle Kalaan, kun Marokon hyökkäys keskeytti hänen suunnitelmansa. Ahmad al-Mansur oli saanut tietää songhaivaltakunnan haavoittuvasta tilasta ja lähetti Ishaqille kirjeen, jossa hän vaati jälleen oikeutta verottaa Taghazan suolakaivoksia. Ishaq vastasi kiivassanaisella viestillä, johon hän liitti keihään ja kaksi hevosenkenkää.

Jawdarin johtamat marokkolaiset ylittivät Saharan, saapuivat Nigerjoelle ja löivät songhaiarmeijan helposti tuliaseillaan Tondibin taistelussa 13. maaliskuuta 1591. Ishaq pakeni Nigerjoen yli ja Jawdarin joukot marssivat tyhjäksi jätettyyn Gaoon. Songhaivaltakunnan hallitsija pyysi rauhaa ja tarjosi marokkolaisille kultaa ja orjia vastineeksi vetäytymisestä. Ahmad al-Mansur kieltäytyi ja korvasi Timbuktuun vetäytyneen Jawdarin uudella käskynhaltijalla Mahmud bin Zargunilla, joka sai tehtäväkseen jatkaa alueen valloitusta.

Mahmudin ja Ishaqin joukkojen taistelu käytiin Zanzanissa 14. lokakuuta 1591. Songhait kärsivät tappion ja Ishaq pakeni Dendiin. Songhaiden sotilaskomentajat julistivat uudeksi askiaksi Ishaqin veljen Muhammad Gaon ja ajoivat entisen hallitsijan Gurmaan, jossa hänet tapettiin maalis-huhtikuussa 1592. Mahmud sai pian kiinni Muhammad Gaon ja teloitti hänet. Dendissä vastarintaa jatkaneiden songhaiden askiaksi tuli Ishaqin veli Nuh.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Viktor Lisitski

**Viktor Nikitovitš Lisitski** (, 18. lokakuuta 1939 Magnitogorsk, Venäjän SFNT – 13. kesäkuuta 2023) oli Neuvostoliittoa edustanut telinevoimistelija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.

Lisitski saavutti Tokiossa 1964 olympiahopeaa ottelussa, permannolla, hypyssä ja joukkuekilpailussa ja sijoittui lisäksi rekillä neljänneksi ja nojapuilla viidenneksi. Toisen joukkuekilpailun olympiahopeansa hän saavutti Méxicossa 1968. MM-kilpailuista Litsinski saavutti joukkuekilpailun hopeaa vuosina 1962 ja 1970. EM-kilpailuista Lisitski voitti kolme mestaruutta ja kolme hopeaa Antwerpenissä 1965, kolme mestaruutta ja ottelusta hopean Tampereella 1967 sekä yhden mestaruuden ja yhden hopean Varsovassa 1969. Neuvostoliiton mestaruuden hän voitti ottelussa kahdesti, ja telinekohtaisia Neuvostoliiton-mestaruuksia hänelle kertyi yhteensä 13 kappaletta.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Kosso

**Kosso** (*Hagenia abyssinica*) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon ja kossojen (*Hagenia*) sukuun kuuluva puulaji. Laji on ainoa suvussaan ja se on erityisen läheistä sukua ruohovartisille verijuurille (*Agrimonia*).

Kosso voi kasvaa 5–25 metriä korkeaksi. Sen kukat ovat punaiset, ja niitä pölyttävät mehiläiset. Kosso kasvaa luonnossa 2000–3000 metrin korkeudella merenpinnasta bambumetsävyöhykkeen yläpuolella. Luonnonvaraisena kossoa tavataan itäisessä Afrikassa Keski-Afrikan tasavallan ja Etiopian sekä Sambian ja Tansanian väliin jäävällä alueella.

Kossoa hyödynnetään lääkekasvina, koristekasvina, puutavarana sekä maanparannuksessa. Lääkekasvina kossoa on käytetty perinteisessä afrikkalaisessa lääketieteessä, vaikka suurina annoksina kosso voi aiheuttaa myrkytyksen tai jopa kuoleman. Kosson eri osia ja niistä valmistettuja juomia tai ruokia on käytetty eri sairauksien hoitoon. Muun muassa kukista valmistettua teetä on käytetty heisimatojen torjuntaan, ja veteen liuotettua hienonnettua kaarnaa on käytetty ripulin ja mahakipujen hoitoon. Koristekasvina kossoa kasvatetaan tropiikissa. Kosson kaarnaa voidaan käyttää tekstiilien värjäämiseen kellertäväksi tai punaiseksi.

## Lähteet
* Tropical Plants Database, Ken Fern. tropical.theferns.info. 2020-07-28. 

### Viitteet
Heiniöt

**Heiniöt** (*Joinvillea*) on Joinvilleaceae-heimoon kuuluva pieni kasvisuku ja samalla myös heimonsa ainut suku. Heiniöiden sukuun kuuluu neljä lajia.

## Lajeja
* *[[havaijinheiniö|Joinvillea ascendens]]* – havaijinheiniö
* *[[Joinvillea borneensis]]* (syn. *Joinvillea ascendens* ssp. *borneensis*)
* *[[Joinvillea bryanii]]* (syn. *Joinvillea plicata* ssp. *bryanii*)
* *[[Joinvillea plicata]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ITIS: ''Joinvillea'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Joinvillea'' 
* Nomenclature of ''Joinvillea'' (Joinvilleaceae)
Painonnoston Suomen-mestaruuskilpailut 2019

**Painonnoston Suomen-mestaruuskilpailut 2019** kilpailtiin 16.–17. helmikuuta 2019 Helsingissä Ruskeasuon Urheiluhallilla. Järjestävänä seurana toimi Herakles.

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
*
### Viitteet
Sobraonin taistelu

**Sobraonin taistelu** oli ensimmäisen sikhisodan aikana 10. helmikuuta 1847 käyty taistelu Sikhivaltion ja brittijoukkojen välillä Sobraonissa Sutlejjoen varrella. Taistelu päättyi brittien voittoon ja se jäi sodan viimeiseksi yhteenotoksi.

## Tausta
Britit olivat voittaneet sikhien armeijan Aliwalin taistelussa 28. tammikuuta 1846. Sikhit olivat tappionsa jälkeen vetäytyneet Sobraoniin, joka oli heidän viimeinen sillanpäänsä Sutlejjoella. Sikhiarmeijaan kuului noin 30&nbsp;000 miestä ja 67 tykkiä. He olivat järjestäytyneet linnoitettujen asemien taakse puoliympyrän muotoiseen muodostelmaan, jonka kärjet olivat joella. 

Brittien Intian ylipäällikkö kenraaliluutnantti Hugh Gough sai täydennyksiä ja liittyi yhteen kenraalimajuri Harry Smithin joukkojen kanssa. Tämän jälkeen britit aloittivat etenemisen kohti Sobraonia.

## Taistelu

Taistelu Sobraonissa alkoi brittien tykistön keskityksellä kello 7.00 aamulla 10. helmikuuta 1846. Tykistön vaikutus jäi kuitenkin pieneksi sikhien rakennuttamien linnoitteiden takia. Kun tykistön ammukset olivat loppuneet kello 10.00 kenraalimajuri Robert Dick päätti hyökätä. Tämä siitäkin huolimatta, että alun perin Harry Smithin piti tehdä ennen päähyökkäystä valehyökkäys sikhien vasempaa sivustaa ja keskustaa vastaan.

Dickin hyökkäys näytti aluksi sujuvan melko hyvin, mutta sikhien tehtyä vastahyökkäyksen hänen joukkonsa lyötiin takaisin. Myös Smithin ja Gilbertin tekemät hyökkäykset lyötiin takaisin. Lopulta Dickin joukkojen onnistui uudella yrityksellä vallata osa sikhien asemista. Myös muut joukot käyttivät tilannetta nyt hyväkseen.  Sikhiarmeijalla oli ollut Sutlejjoen ylittänyt ponttoonisilta, joka oli nyt vahingoittunut estäen paon joen yli. Sikhit kävivätkin taistelua erityisen epätoivoisesti. Kumpikaan osapuoli ei osoittanut armoa toiselle. Sikhien oikealla siivellä brittien onnistui räjäyttää reikä sikhien linnoitteisiin, josta vyöryi nyt brittijoukkoja. Lopulta taistelu päättyi brittien voittoon.

## Seuraukset
Sobraonin taistelu oli ensimmäisen sikhisodan viimeinen taistelu. Sikhiarmeija menetti koko tykistönsä ja noin 8&nbsp;000–10&nbsp;000 miestä kaatuneina. Osa kaatuneista oli hukkunut Sutlejjokeen. Joen virtauksen kuvailtiin tukkeutuneen siinä kelluvista ruumiista. Brittien tappiot olivat 320 kaatunutta ja 2&nbsp;063 haavoittunutta. Lopulta saavutetusta voitosta huolimatta etenkin Goughia arvosteltiin tykistön tehottomasta käytöstä ja johdon puutteesta.

## Lähteet
Askia Nuh

**Nuh** oli marokkolaisvalloitukselta säästyneiden songhaivaltakunnan jäänteiden hallitsija eli askia Dendissä vuosina 1592–1599.

Nuh oli askia Dawudin poika. Hän toimi päällikkönä, kapinoi veljeään askia Muhammad Bania vastaan vuonna 1586 ja joutui tämän vangiksi. Askia Ishaq II:n seuraaja Muhammad Gao vapautti Nuhin vuonna 1591.

Nuh valittiin askiaksi Marokon käskynhaltijan Mahmud bin Zarkunin vangittua ja tapettua Muhammad Gaon. Hän johti Dendiin vetäytyneiden songhaiden sissisotaa marokkolaisia vastaan kunnes Mahmud vetäytyi Dendistä ja sai surmansa vuonna 1594.

Uusi käskynhaltija Mansur löi askia Nuhin Homborissa kesäkuussa 1595. Hän vetäytyi armeijoineen, mutta suuri joukko siviilejä jäi vangeiksi. Heidät vietiin Timbuktuun, missä marokkolaiset olivat asettaneet nukkehallitsijaksi askia Sulaymanin.

Nuh jatkoi taistelua miehittäjiä vastaan, mutta hänen kannattajansa alkoivat väsyä sotimiseen. Nuhin veljet syrjäyttivät hänet vuonna 1599. Askiaksi tuli ensin Mustafa ja sitten Muhammad Sorko-ije, kunnes Harun Dankatayasta tuli pitempiaikainen hallitsija.

## Lähteet
Red Norvo

**Kenneth Norville**, taiteilijanimeltään **Red Norvo** (31. maaliskuuta 1908 Beardstown, Illinois – 6.  huhtikuuta 1999 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Hän kuului ensimmäisiin ksylofonin, vibrafonin ja marimban taitajiin jazzissa.

Norvo sai lapsena pianonsoiton opetusta. Hän aloitti uransa 1920-luvun puolessavälissä ja esiintyi aluksi tanssiorkestereissa sekä vaudevillessä. Vuonna 1931 hän pääsi Paul Whitemanin suurorkesterin jäseneksi. Hän levytti vuonna 1933 harmonioiltaan, rytmeiltään ja instrumentaatioltaan innovatiiviset kappaleet "Dance of the Octopus" ja "In a Mist". Norvo meni naimisiin Whitemanin orkesterin vokalisti Mildred Baileyn kanssa, ja pariskunta perusti yhdessä vuonna 1936 oman kokoonpanon, joka tunnettiin nimellä "Mr. and Mrs. Swing". Norvo soitti ksylofonia tässä swingyhtyeessä, jolle sovituksia teki Eddie Sauter. Vuosina 1935–1944 Norvo oli vakiesiintyjä New Yorkin 52nd Streetin Famous Door -jazzklubilla. Vibrafonista tuli 1940-luvun alkupuolella hänen pääsoittimensa. Siihen siirryttyään hän levytti vuonna 1945 sessiossa bebopin merkkihenkilöiden Charlie Parkerin ja Dizzy Gillespien kanssa. Mukana oli Norvon ohella myös muita perinteisemmän jazzin esittäjiä, kuten Teddy Wilson ja Slam Stewart. Perinteisten ja modernien vaikutteiden yhdistelystä syntyivät kappaleet "Congo Blues", "Get Happy" ja "Slam Slam Blues".

Norvo ja Bailey erosivat vuonna 1945. Vuonna 1944 Norvo kiinnitettiin Benny Goodmanin sekstettiin Lionel Hamptonin tilalle. Vuonna 1946 hän liittyi vuodeksi Woody Hermanin orkesteriin. Tämän jälkeen hän aloitti työskentelyn triossa, jonka hänen kanssaan perustivat Tal Farlow ja Charles Mingus. Myöhemmin triossa toimivat muiden muassa Jimmy Raney ja Red Mitchell. 1950-luvulla Norvon yhteistyökumppaneihin kuuluivat Frank Sinatra ja Billie Holiday. Sinatran kanssa hän kiersi Australiassa vuonna 1959. 

Norvo asui avioeronsa jälkeen Santa Monicassa ja esiintyi usein Las Vegasissa. 1960-luvulla hän kärsi lapsuuden mastoidiitin komplikaatioiden aiheuttamista kuulovaurioista, mutta leikkausten sarja auttoi ongelmaan. Norvo siirtyi näihin aikoihin Eurooppaan ja jatkoi esiintymistä, kunnes sai aivoverenkiertohäiriön 1980-luvulla. Hän menetti toisen vaimonsa Eve Rogersin vuonna 1992 ja kuoli itse 91-vuotiaana huhtikuussa 1999. Hänellä oli tytär Portia ja lapsenlapsi.

## Lähteet
Saarnikko

**Saarnikko** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Eino Saarnikko (1908–1971), ampuja
*Pasi Saarnikko (1948–1991), iskelmälaulaja, Pasi ja Pekka -duon jäsen
*Pekka Saarnikko (s. 1950), iskelmälaulaja, Pasi ja Pekka -duon jäsen
Nogu karjäärilump

**Nogu karjäärilump** (myös *Nogupalu karjäär, Nogopalu karjäär*) on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnan Nogun kylässä sijaitseva tekojärvi. Vironkielessä *karjäär* tarkoittaa kaivamalla syntynyttä kuoppaa, jollaisia ovat esimerkiksi hiekka- tai sorakuopat tai louhokset.

## Maantietoa
Lampi on 400 metriä pitkä, 120 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,1 hehtaaria. Se on syntynyt hiekan- tai soranoton muodostamaan kuoppaan eikä sillä on laskuojaa. Kuoppa sijaitsee Nogun kylätien pohjoispuolella pienessä metsikössä, jota ympäröi peltomaat. Lammen eteläpuolella kulkee pieni kärrypolku ja länsipuolella tiet yhdistävä kylätie. Lammen rantaviivan pituus on yli kilometrin eikä rannoilla sijaitse asumuksia.

## Vesistösuhteita
Nogu karjäärilump kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa lammen lasku-uoma Tindi oja on Rõuge jõen sivuhaara. Järven valuma-alueen pinta-ala on 1,0 neliökilometriä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

## Huomautuksia

## Lähteet
Kelja (täsmennyssivu)

**Kelja** voi tarkoittaa seuraavia:

* kelja, ortodoksisen munkin asunto
* Kelja, entinen kylä Sakkolassa, Karjalan kannaksella
** Keljan taistelu, Sakkolan Keljassa talvisodan aikana 1939 käyty taistelu
* Kelja, entinen kylä Viipurin läänin Pyhäjärvellä, Karjalan kannaksella
* Kelja, oik. *Petri Vanninen* (s. 1959), suomalainen laulunkirjoittaja ja laulaja
Pavel Melnikov

**Pavel Ivanovitš Melnikov** (1819–1883) oli venäläinen kirjailija. Hän käytti salanimeä **Andrei Petšerski**. Hänen kertomuksissaan ja laajoissa romaaneissaan ilmenee kansanelämän ja muinaisuuden syvä tuntemus. Hän tunsi hyvin Pohjois-Venäjän lahkolaisten elämää, jota hän kuvaa teoksissaan *Metsissä* ja *Vuorilla*. Lahkolaisten erikoistuntijana hän osallistui hallituksen asettamien komiteoiden töihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kõrbjärv (Rõuge)

**Kõrbjärv** on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnan Sandisuun kylässä sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Järvi on 210 metriä pitkä, 90 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Se on muodostunut maastossa olevaan loivaan painaumaan. Sen rannat ovat koko matkaltaan yli 20 metriä leveää suota, jota ympäröi metsämaat. Alueella ei ole asutusta, vaikka metsässä risteilee muutama polku. Sandisuun kylä sijaitsee puolen kilometrin päässä etelässä. Järven rantaviivan pituus on 550 metriä.

## Vesistösuhteita
Kõrbjärv kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen ojan lasku-uoma yhtyy Sandisuu ojaan, joka on Rõuge jõen sivuhaara. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

## Huomautuksia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sõelsepp, Toomas: Rõuge Kõrbjärv–luontohetkiä järvellä (video), YouTube
Pregny-Chambésy

**Pregny-Chambésy** (aiemmin **Pregny**) on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Siellä on vajaat 4&nbsp;000 vakinaista asukasta.

## Historiaa
Pregny-Chambésyn alue kuului vuosina 1601–1815 Ranskalle. Kunta on ollut itsenäinen vuodesta 1816. Nykyisen nimensä kunta sai vuonna 1960 Pregnyn, Chambésy-Dessusin ja Chambésy-Dessousin kylien mukaan.

## Sijainti
Pregny-Chambésy sijaitsee Genevenjärven länsirannalla. Sen rajanaapureita ovat etelässä Geneve, lännessä Le Grand-Saconnex ja pohjoisessa Bellevue. Itäpuolella kunta rajoittuu Genevenjärveen.

## Liikenne
Moottoritie A1 ohittaa Pregny-Chambésyn länsipuolitse. Geneven kansainvälinen lentoasema sijaitsee kunnan länsirajalla.

SBB:n rautatie Geneven päärautatieasemalta Lausanneen kulkee Chambésyn aseman kautta.

## Muuta
Pregny-Chambésy on monen kansainvälisen organisaation kotipaikka:
* Maailman terveysjärjestön WHO:n päämaja sijaitsee Pregnyssä.
* Myös Yhdistyneiden kansakuntien yhteinen AIDS-ohjelman (UNAIDS) keskuspaikka on Pregnyssä.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Juan Meléndez Valdés

**Juan Meléndez Valdés** (1754–1817) oli espanjalainen runoilija. Opiskellessaan Salamancassa lakitiedettä hän liittyi ryhmään nuoria runoilijoita, joiden tavoitteena oli vapauttaa espanjalainen runous ranskalaisista kahleista kansalliselle pohjalle. Akatemia palkitsi 1780 hänen *Batilo*-nimisen ekloginsa, ja Javellanosin avulla hän sai Salamancassa professorin viran. Ministeristönsä aikana Javellanos hankki hänelle hallinnollisen viran, jonka Meléndez Valdés menetti ministeristön kaatuessa. Ranskalaisten tultua maahan hän liittyi uuteen hallitukseen, joutui siksi vainon kohteeksi ja vältti vaivoin kuoleman. Kun ranskalaiset oli karkotettu, Meléndez Valdés pakeni Ranskaan, ja hän kuoli Montpellierissä.

Meléndez Valdésin aitolyyriset runot (1785 alkaen) olivat käänteentekeviä. Hän on kuitenkin suurempi tyylitaidoltaan kuin omaperäiseltä inspiraatioltaan. Kansalaisena heikkoluonteinen runoilija vapautti espanjalaisen runouden ranskalaisten kaavojen pitkäaikaisesta kahleista. Hän sai siitä kunnianimen "restaurador del Parnaso".

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Abiko

**Abiko** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin luoteisosassa Shimōsan ylängöllä, Tonejoen ja Tegajärven välissä. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Ibarakin prefektuuriin. Abikossa on 131&nbsp;777 asukasta (heinäkuussa 2020), ja sen pinta-ala on 43,15 neliökilometriä.

Abiko kehittyi Edo-kaudella yhtenä Mito-kaidō-tiereitin postiasemista (*[[shukuba]]*). Myös Tonejoen vesiliikenne oli tähän aikaan vilkasta. Rautateiden myötä Abiko menetti liikenteellisen merkityksensä ja siellä siirryttiin viljelemään riisiä ja vihanneksia. Sittemmin se on kuitenkin kasvanut voimakkaasti yhtenä Tokion esikaupungeista. Sinne on sijoittunut myös koneteollisuutta. Kaupunkioikeudet Abiko sai vuonna 1970. 

Abikon rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi kahden kirjailijan, Naoya Shigan ja Saneatsu Mushanokōjin, entiset asuintalot. Tegajärven ympäristö on suosittua virkistysaluetta. Abikoa palvelevat JR Higashi-Nihonin Jōban-linja ja Narita-linja. Tōkyō metron Chiyoda-linjalta ajetaan vuoroja Jōban-linjaa pitkin Abikoon saakka.

## Väestönkehitys
Kaupungin väestö oli vuoteen 2010 asti nousussa, mutta tällöin se kääntyi laskuun.

## Ilmasto

## Kuvia

Tiedosto:Tennodai 1 chome in Abiko.jpg|Abikon kaupunkikuvaa
Tiedosto:Lake Tega.JPG|Tegajärvi
Tiedosto:手賀沼公園 - panoramio (2).jpg|Teganuman puistoa
Tiedosto:Study hut of Naoya Shiga 2019-10-24.jpg|Naoya Shigan huvila


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Valgjärv (Rõuge)

**Valgjärv** (myös *Jaanipeebu järv*) on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnan Jaanipeebun ja Tindin kylissä sijaitseva järvi. Se on Rõuge jõen jokilaakson Rõugen järvialueen ylin järvi .

## Maantietoa
Järvi on 380 metriä pitkä, 140 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,4 hehtaaria. Se sijaitsee viime jääkauden loppuvaiheessa syntyneessä jäätikköjokilaaksossa, jonka paikallinen nimi on Rõuge ürorg. Laaksossa on vierekkäin kaksi järveä, joista toinen on Liinjärv. Molemmat järvet laskevat suurempaan järveen Suurjärv. Laakson pohja on soistunutta metsää tai niittyä. Rõugen taajama ja sen liepeillä olevat Jaanipeebun ja Tiidun kylät sijaitsevat laakson rinteiden yläpuolella. Järven eteläpäässä on kapeasuinen lahti, jota kutsutaan Peräjärveksi. Valgjärvellä ei ole saaria. Sen keskisyvyys on 4,4 metriä, ja syvänteessä on vettä 12,3 metriä (tai 12,6 metriä ). Järven lounaisrinteet ovat jyrkät, mutta muuten sen rannat ovat alavia. Pohjoisrannalla sijaitsee kylätien varressa kolme taloa. Järven rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.

## Luontoarvoja ja luokittelu
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu ().

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.

Aare Mäemets on julkaisussaan *Eesti NSV järved ja nende kaitse* vuodelta 1977 kuvaillut järveä. Hänen mukaansa järvessä on mutapohja, joka voi olla noin 6 metriä paksu. Vedenväri on kellertävänvihreä ja veden näkösyvyys on 2,9–3,0 metriä. Järven vesi on kesäisin ja talvisin lämpötilakerrostunut. Veden happamuustaso on pH 8,2–8,4 . Vesikasvillisuus muodostuu 28 lajista. Järvessä elää ainakin särki, ahven, hauki, lahna, sorva, made ja salakka.

## Historiaa
Paikallisen tiedon mukaan toisen maailmansodan aikana olisi järveen piilotettu upottamalla neuvostoliittolainen lentokone. Vuonna 2002 tutkittiin sukeltamalla osoitettua kohtaa järven pohjasta ja 11,8 metrin syvyydestä löydettiin lentokoneen ohjaamo ja osa runkoa. Koneen rungosta puuttuivat siivet ja peräsin, joita ei löydetty.

## Vesistösuhteita
Valgjärv kuuluu Rõuge jõen valuma-alueeseen, jossa Rõuge jõgi on Võhandu jõen sivujoki. Järvestä alkaa pieni oja, joka laskee heti Suurjärveen. Valgjärven kaakkoispäähän laskeutuu kaksi laaksoa Külmorg ja Mõhkorg, joiden pohjalla virtaa purot. Järven rannoilla ja pohjassa on lähteitä . Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

## Huomautuksia

## Lähteet
Jyrki Erra

**Jyrki Erra** (s. 9. marraskuuta 1950 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja arkkitehti. Hänen trillereidensä luonnekuvat ja rauhalliset tunnelmat henkivät 1950- ja 1960-lukuja.

Helsinkiläinen Erra on suunnitellut julkisia rakennuksia. Hänellä on puolisonsa kanssa oma arkkitehtitoimisto.

## Teokset
* *Kaunasin sivut*, Otava 2012 
* *Berliinin ajokoirat*, Otava 2015 
* *[[Lyijyvalkoinen (kirja)|Lyijyvalkoinen]]*, Otava 2020 Vuoden johtolanka -palkinto 2021.
* *Orjantappurakruunajaiset*, Otava 2024

## Lähteet
Bellevue (Geneve)

**Bellevue** on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Siellä on runsaat 4&nbsp;000 vakinaista asukasta.

## Historiaa
Bellevuen kunta perustettiin vuonna 1855, jolloin joukko reformoituja halusi irtaantua katolilaisenemmistöisestä Collex-Bossyn kunnasta. Bellevue koostuu viidestä kylästä: Bellevue, Colovrex, Les Tuileries, Valavran ja Vengeron.

## Sijainti
Bellevue sijaitsee Genevenjärven länsirannalla viitisen kilometriä Genevestä pohjoiseen. Sen rajanaapureita ovat etelässä Pregny-Chambésy ja Le Grand-Saconnex, lännessä Ranskan Ferney-Voltaire ja pohjoisessa Collex-Bossy. Itäpuolella kunta rajoittuu Genthodiin ja Genevenjärveen.

## Liikenne
Moottoritie A1 kulkee Bellevuen poikki. Geneven kansainvälinen lentoasema sijaitsee osittain kunnan länsiosassa.

SBB:n rautatie Geneven päärautatieasemalta Lausanneen kulkee Les Tuileriesin ja Genthod-Bellevuen asemien kautta. Ranskalais-sveitsiläisen Léman Expressin paikallisjunat L1–L4 Coppetista Évian-les-Bainsiin, Annecyyn, St-Gervais-les-Bains-Le Fayetiin ja Annemasseen kulkevat neljä kertaa tunnissa Bellevuen asemilla pysähtyen.

Bellevuesta on linja-autoyhteys Chambésyn ja Le Grand-Saconnex’n kautta Geneven keskustaan.

## Talous
Bellevuessa on luksustavarakonserni Richemontin pääkonttori.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Sarah Nedergård

**Sarah Nedergård** (s. 21. marraskuuta 1989) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän toimii myös puheterapeuttina. Nedergård on opiskellut muun muassa Ruotsissa (Musikalakademien, Uumaja) 2008–2010 ja Suomessa (International Musical Theater Education) 2011–2013. Nedergård on esiintynyt muun muassa Tampereen Teatterissa, Turun ruotsalaisessa teatterissa ja Helsingin kaupunginteatterissa. Hänet kiinnitettiin näyttelijäksi Vaasan kaupunginteatteriin syksyllä 2020.

Myös Nedergårdin sisko Sannah Nedergård on näyttelijä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
Walter Cygnaeus

**Walter Cygnaeus** (31. toukokuuta 1856 Pietari – 22. heinäkuuta 1930 Kuopio) oli suomalainen ylilääkäri ja professori.

Cygnaeuksen vanhemmat olivat ylitarkastaja Uno Cygnaeus ja Anna Charlotta Axiane Diederichs. Hän pääsi ylioppilaaksi 1876 Helsingin ruotsalaisen normaalilyseon suomenkieliseltä osastolta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1881, filosofian maisteriksi 1882, lääketieteen kandidaatiksi 1885 sekä lääketieteen lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1890. Vuosina 1892–1901 hän teki useita ulkomaisia opintomatkoja, muun muassa Kööpenhaminaan, Berliiniin, Dresdeniin, Wieniin, Müncheniin ja Zürichiin.

Cygnaeus oli 1890–1896 aluelääkärinä Sörnäisissä ja Töölössä sekä assistenttina Helsingin kirurgisessa sairaalassa 1892–1896. Hän toimi lääninsairaalan ylilääkärinä Kuopiossa 1896–1926. Hän sai ylimääräisen professorin arvon 1906.

Cygnaeus osallistui sektionigeologina Suomen geologiseen tutkimukseen vuosina 1880, 1882 ja 1883. Suomen lääkäriseurassa hän toimi muun muassa sihteerinä vuosina 1895–1896. 

Walter Cygnaeus testamenttasi suurimman osan omaisuudestaan Helsingin yliopiston lääketieteelliselle tiedekunnalle omaa nimeään kantaneelle syöpätautien vastustamisrahastolle. Hän lahjoitti isältään perimänsä muistoesineet Jyväskylän Cygnaeus-museolle.

Maanviljelysneuvos ja Suomen Eläinvakuutusyhtiön toimitusjohtaja Johannes Cygnaeus (1858–1914) oli Walter Cygnaeuksen veli.

## Julkaisuja
* *Studier öfver Typhusbacillen*; Helsingin yliopiston väitöskirja. Helsingfors 1889, Acta Societatis scientiarum Fennicae Tomus XVIII. Societas scientiarum Fennicae, Helsingfors 1891

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Walter Cygnaeuksen syntymäpäivät?, valokuva 1920-luvun lopulta, Museovirasto, Historian kuvakokoelma
Paljakka (Jaala)

**Paljakka** on kylä Kouvolan Jaalassa, Kymenlaakson pohjoisimmassa osassa. Se sijaitsee Vuohijärven luoteisrannalla, lähellä Etelä-Savon ja Mäntyharjun rajaa. Paljakka on harvaan asuttua metsäaluetta, jossa on kuitenkin paljon vapaa-ajan asuntoja. Paljakasta on matkaa Jaalan kirkonkylälle 28 kilometriä, Mäntyharjun kuntakeskukseen 26 kilometriä ja Kouvolaan lähes 60 kilometriä.

Lähimmät palvelut sijaitsevat Mäntyharjussa ja Jaalan kirkonkylällä. Jaalasta löytyy lähin ala-aste, mutta lähin yläaste sekä lukio ovat puolestaan Mäntyharjussa. Yhdystie 4164 eli Mäntyharjuntie kulkee kylän läpi, ja Heinolaan kulkeva yhdystie 4143 lähtee Mäntyharjuntieltä kylän pohjoispuolelta.

Kymenlaakson maakunnan, nykyisen Kouvolan kaupungin sekä entisen Jaalan kunnan pohjoisin piste sijaitsee Paljakan kylän alueella, Rautjärven Terrisaaressa.

## Lähteet
Kummanam Rajasekharan

**Kummanam Rajasekharan** (s. 23. joulukuuta 1952) on intialainen poliitikko, joka toimi Mizoramin kuvernöörinä vuosina 2018–2019. Ennen kuvernöörin virkaansa hän toimi Intian kansanpuolueen (BJP) Keralan osavaltionyksikön johtajana 2015–2018.

Rajasekharan syntyi Kummanamin kylässä, nykyisen Keralan Kottayamin piirikunnassa, ylhäiskastiseen sukuun. Hän kouluttautui toimittajaksi ja päätyi töihin katoliselle päivittäislehti Deepikalle vuonna 1974. Kahden vuoden kuluttua hän siirtyi muihin työtehtäviin Food Corporation of Indialle, kunnes hän lopetti työnsä vuonna 1987 ryhtyäkseen hindunationalistisen vapaaehtoisjärjestö Rashtriya Swayamsevak Sanghin (RSS) täyspäiväiseksi työntekijäksi (*pracharak*). RSS:n lisäksi hän vaikutti muissa hindujärjestöissä kuten Vishva Hindu Parishadissa (VHP), jossa hän pääsi johtamaan järjestön toimintaa Kottayamin piirikunnassa 1979. VHP:n sisällä hän saavutti paikan Keralasta vastaavana sihteerinä. Rajasekharan toimi myös useiden hindujärjestöjen vuonna 1992 perustaman Hindu Aikya Vedi -kattojärjestön pääsihteerinä.

Keralan osavaltiovaaleihin 1987 Rajasekharan osallistui Hindu Munnani -järjestön tuella. Hän jäi vaaleissa toiseksi eikä tullut valituksi osavaltioparlamenttiin. Vuonna 2015 Intian kansanpuolue valitsi hänet johtamaan Keralan yksikköään V. Muraleedharanin seuraajaksi. Hänen valintansa otettiin puolueen jäsenistön keskuudessa yllätyksenä. Rajasekharan sai valintaansa tukea VHP:lta ja hänen kilpailijansa R. Balashankar RSS:ltä. Vuoden sisällä hänen toimintansa Keralan BJP-johtajana sai osakseen kritiikkiä korkeammalta puoluejohdolta, joka halusi hänen ottavan kovemman poliittisen linjan ja uskovan enemmän velvollisuuksia alaisilleen. Vuonna 2018 hänet valittiin Mizoramin kuvernööriksi, minkä hänen kriitikkonsa näkivät merkkinä puoluejohdon tyytymättömyyden ilmauksena Rajasekharan johtamistavalle. Hän luopui kuvernöörin tehtävistä seuraavana vuonna osallistuakseen parlamenttivaaleihin, jossa hän kohtasi kongressipuolueen Shashi Tharoorin Thiruvananthapuramin vaalipiirissä. Vaalit päättyivät Rajasekharanin tappioon.

## Lähteet
Asahi (Chiba)

**Asahi** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren rannikolla prefektuurin koillisosassa, Kujūkurin hiekkarannan pohjoispäässä. Sisämaassa kaupungin alue ulottuu Shimōsan ylängölle. Asahissa on 64&nbsp;972 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 130,45 neliökilometriä.

Osa nykyisen kaupungin alueesta oli pitkään Tsubaki no umi -nimistä merenlahtea, joka kuitenkin täytettiin Edo-kaudella 1600-luvun lopulla riisin viljelyä varten. Asahin keskusta on kehittynyt ympäröivän maaseutualueen markkinapaikkana. Riisin lisäksi kaupungin alueella viljellään vihanneksia, kuten kurkkuja ja tomaatteja, ja tuotetaan sianlihaa. Kaupunkiin on sijoittunut myös teollisuutta. Kaupunkioikeudet Asahi sai vuonna 1954. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen liitettiin Hikatan, Iiokan ja Unakamin maaseutukaupungit. Vuoden 2011 Tōhokun maanjäristys ja tsunami aiheutti kaupungissa 14 ihmisen kuoleman ja tuhosi täysin 318 asuinrakennusta.

Asahin nähtävyyksiin kuuluvat Tyynenmeren rannikon uimarannat. Kamakazu Ise-daijingūn šintolainen pyhäkkö tunnetaan *[[kagura]]*-tanssiperinteestään. Asahia palvelee JR Higashi-Nihonin Sōbu-päälinja.

## Väestönkehitys
Lähde: 

## Kuvia

Tiedosto:Ryufukuji-aug13-2012.jpg|Ryūfuku-ji
Tiedosto:Ioka Beach, Chiba 04.jpg|Iiokan hiekkarantaa
Tiedosto:Chiba prefectural road route 71 (Choshi-Asahi line) in Mihiro,Asahi city.JPG|Tie no. 71 Mihirossa
Tiedosto:Chiba Asahi-eki20210829.jpg|Asahin rautatieasema


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Vilho Jämsén

**Vilho Jämsén** (31. lokakuuta 1871 Hankasalmi – 1. maaliskuuta 1917 Kemi) oli suomalainen päätoimittaja.

Jämsénin vanhemmat olivat torppari Otto Vilhelm Jämsén ja Maria Laitinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1897 Jyväskylän lyseosta ja opiskeli sitten teologiaa Helsingin yliopistossa vuoteen 1900 saakka.

Jämsén toimi sanomalehtimiehenä Raahessa, Lahdessa ja Kemissä. Hän oli ''Raahen Lehden'' vastaavana toimittajana 1898–1900, *[[Perä-Pohjolainen]]*-lehden päätoimittajana Kemissä 1900–1905, ''Pohjois-Suomi''-lehden perustajana ja päätoimittajana Kemissä 1905–1908 sekä Lahdessa ''Lahden Lehti'' -lehden päätoimittajana 1908–1909. Viimeksi hän oli kaupunginviskaalina ja kaupunginvoutina Kemissä vuodesta 1914 alkaen. Hän hoiti näitä virkoja virkaatekevänä jo vuodesta 1910 alkaen.

Jämsén oli Oulun läänin pohjoisen vaalipiirin nuorsuomalaisen piirihallinnon jäsenenä. Hän edusti Kemin kaupunkia viimeisillä säätyvaltiopäivillä 1905–1906 ja ajoi tällöin muun muassa rautatien rakentamista Rovaniemelle.

Vilho Jämsén oli naimisissa 1900–1916 opettaja Anna Adolfina Luoman (k. 1916) kanssa.

## Lähteet
Charlien enkelit (vuoden 2019 elokuva)

**Charlien enkelit** on 2019 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintakomediaelokuva, jonka on ohjannut Elizabeth Banks. Banks myös käsikirjoitti elokuvan Evan Spiliotopoulosin ja David Auburnin  tarinan pohjalta. Sen pääosissa ovat Kristen Stewart, Naomi Scott ja Ella Balinska, jotka esittävät yksityisetsivätoimisto Townsend Agencyn uuden sukupolven ”enkeleitä”. Elokuva on kolmas osa *Charlien enkelit* -elokuvasarjassa, ja jatkoa elokuville *[[Charlien enkelit (elokuva)|Charlien enkelit]]* (2000) ja *[[Charlien enkelit: Kurvit suoriksi]]* (2003). Elokuvan soundtrackin ensimmäinen single ”Don’t Call Me Angel”, jonka esittävät Ariana Grande, Miley Cyrus ja Lana Del Rey, julkaistiin syyskuussa 2019.

*Charlien enkelit* sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 15. marraskuuta 2019. Se sai heikon vastaanoton sekä kriitikoilta että yleisöltä, ja sitä sanottiin yhdeksi vuoden suurimmista pettymyksistä. Elokuvan oli määrä saada ensi-iltansa 24. tammikuuta 2020 Suomessa, mutta Sony perui Pohjoismaiden teatterilevityksen huonon vastaanoton johdosta.

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Francisco Manuel de Melo

**Francisco Manuel de Melo** t. **Mello** (1608 Lissabon – 1666 Lissabon) oli portugalilainen kirjailija, upseeri ja diplomaatti. Hän palveli kunnostautuen Flanderin sotaväessä, taisteli sitten kapinallisia vastaan Kataloniassa ja sai Filip IV:ltä tehtäväksi kirjoittaa sodan historian. Meloa syytettiin Francisco Cardoson murhasta, ja hänet tuomittiin, vaikka hän olikin viaton, yhdeksänvuotiseen vankeuteen ja lähetettiin vihdoin Brasiliaan. Ranskan hovin avulla hän pääsi palaamaan ja asui sitten Lissabonissa.

Melon pääteos *Historia de los movimientos, separación y guerra de Cataluña en tiempo de Felipe IV* (1640–1641) on kirjoitettu silminnäkijän tarkkuudella, mallikelpoisella esitystaidolla, ja se osoittaa kokenutta poliittista tarkastelua. Melon runot, *Las tres musas de Melodino* (1649), ilmaisevat Francisco de Quevedon vaikutusta.

Melo oli kaksikielinen ja kirjoitti pääosan tuotannostaan espanjaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Liinjärv

**Liinjärv** on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnassa Rõugen kauppalassa sijaitseva järvi. Se on Rõuge jõen jokilaaksossa Rõugen järvialueen ylin järvi .

## Maantietoa
Järvi on 370 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,5 hehtaaria. Se sijaitsee viime jääkauden loppuvaiheessa syntyneessä jäätikköjokilaaksossa, jonka paikallinen nimi on Rõuge ürgorg. Liinjärven kohdalla järveen laskeutuu lisäksi pohjoisesta Ööbikuorg (*Satakielilaakso*). Laaksossa on vierekkäin kaksi järveä, joista toinen on eteläinen Valgjärv. Molemmat järvet laskevat suurempaan Suurjärveen. Laakson pohja on erityisesti Liinjärven ympärillä soistunutta metsämaata tai niittyä. Rõugen taajama ja sen liepeillä olevat Jaanipeebun ja Tiidun kylät sijaitsevat laakson rinteiden yläpuolella. Järvien välissä on järven rannassa kaksi tilaa ja Liinjärven pohjoispuolella on muinaislinnan jäänteet (Rõuge linnamägi eli Liinmägi).

## Luontoarvoja ja luokittelu
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 1) mukaan kovavetinen järvi (). Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.

Liinjärv on lähderikas ja lähteitä löytyy esimerkiksi pohjoisrannan rinteiltä ja järven pohjasta. Jokilaakson rinteiltä on kulkeutunut runsaasti irtoainesta järveen ja järven pohjassa on Viron paksuin sedimenttipatja. Sen paksuudeksi on mitattu 20,5 metriä. Sedimentit toimivat esimerkiksi ympäristöindikaattorien säilymispaikkana ja niitä on jo hyödynnetty tutkimuksissa . Lähteiden karbonaattipitoisuus on niin korkea, että karbonaattia kiteytyy lähteen reunoille. Lähteiden vesi laskee Liinjärveen, jonka happamuustaso on pH 7,7–8,4. Vesi on aina myös kylmää . Sekä Liinjärvessä että Suurjärvessä elää jääkauden jälkeinen relikti okakatka (Pallasea quadrispinosa ).

## Vesistösuhteita
Liinjärv kuuluu Rõuge jõen valuma-alueeseen, sillä se on joen läpivirtausjärvi. Rõuge jõgi on Võhandu jõen sivu-uoma. Järven vesi on peräisin sekä lähteistä että sadannasta. Liinjärvellä on eniten lähteitä  verrattuna Rõugen järviketjun järviin. Joki alkaa ylempänä jokilaakossa Mõõlun ja Paaburin kylistä noin 4–5 kilometrin päässä kaakossa. Myös Ööbikuorgista virtaava Tindi oja tuo noin kolmen kilometrin päästä runsaasti vettä. Liinjärven lasku-uoma on varsin leveä ja järven vedenpinta on siksi samalla korkeudella kuin Suurjärvellä. Tämä johtuu Rõuge jõessa heti Suurjärven alapuolella olevasta padosta, jossa sijaitsee pieni vesivoimala (*Ala-Rõuge külalistemaja hüdroelektrijaam*) . Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

## Huomautuksia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kaardrid, Ragnari: Liinjärv (valokuvia)
Rousi

**Rousi** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Arne Rousi (1931–2020), kasvitieteilijä, professori ja Turun yliopiston rehtori 1987–1993, Arvo Rousin poika
*Arvo Rousi (1892–1987), majuri, pankinjohtaja ja viimeinen elossa ollut kalterijääkäri
*Erik Rousi (s. 1987), bassolaulaja, Arne Rousin tyttärenpoika
*Martti Rousi (s. 1960), sellisti ja professori, Arne Rousin poika
*Tuomas Rousi (s. 1967), kapellimestari, Arne Rousin poika.
M/T Enskeri

**M/T Enskeri** oli Neste Oy:n omistama, vuonna 1970 valmistunut suomalainen tankkilaiva. Laiva siirtyi 1982 Turkin lipun alle ja se romutettiin Kalkutassa Intiassa 1992. *Enskeri* tuli tunnetuksi vuonna 1975 tapahtuneen arsenikkitynnyrien upotusskandaalin johdosta.

*Enskeri* valmistui maaliskuussa 1970 Rheinstahl Nordseen telakalta Emdenissä Länsi-Saksassa. Laivan vetoisuus oli 112&nbsp;643 kuollutpainotonnia, pituus 274,26 metriä, leveys 39,03 metriä ja syväys 15,40 metriä. Koneteho oli 26&nbsp;000 hevosvoimaa. *Enskerin* sisaralus oli vuonna 1969 valmistunut tankkilaiva *[[Tiiskeri (laiva)|Tiiskeri]]*.

*Enskeri* lähti 15. maaliskuuta 1975 Sköldvikistä mukanaan 690 arsenikkijätetynnyriä, jotka oli tarkoitus upottaa Atlantilla mereen. Kansainvälisten vastalauseiden seurauksena arsenikkitynnyrit purettiin 3. huhtikuuta Lissabonissa tanskalaiseen *Jens Rand* -alukseen, joka toi ne takaisin Suomeen Naantalin jalostamolle 16. huhtikuuta.

Vuonna 1982 *Enskeri* siirtyi sveitsiläiselle omistajalle neljän miljoonan Yhdysvaltain dollarin hinnasta. Laivan uudeksi nimeksi tuli *Murat M* ja kotisatamaksi Istanbul. Vuonna 1986 laiva siirtyi Panaman lipun alle, uudeksi nimeksi tuli *Northern Dancer*. Omistajana oli nyt kreikkalainen varustamo Chelsea Nav Ltd. Laiva siirtyi sittemmin Liberian lipun alle. Sijans Steels romutti aluksen Kalkutassa lokakuussa 1992, ja romuhinta oli noin kolme miljoonaa dollaria.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nesteen arsenikkiskandaali 1975. Yle Elävä arkisto 23.9.2011.
I’m Thinking of Ending Things

**I’m Thinking of Ending Things** (tyyliteltynä pienaakkosin) on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen psykologinen jännityselokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Charlie Kaufman. Se perustuu Ian Reidin samannimiseen romaaniin vuodelta 2016.

*I’m Thinking of Ending Things* sai ensi-iltansa valikoiduissa teattereissa 28. elokuuta 2020 ja Netflixissä 4. syyskuuta 2020. Elokuva sai pääosin hyviä arvosteluja kriitikoilta.

## Näyttelijät

## Arvosteluja

## Lähteet
Die Hard (videopeli)

**Die Hard** () on Pack-In-Videon, Dynamixin ja Nichibutsun kehittämä ja Japanissa Pack-In-Videon ja Pohjois-Amerikassa Activisionin vuonna 1989 ja 1990 julkaisema toimintapeli Commodore 64:lle, Nintendo Entertainment Systemille, DOS:lle ja PC Enginelle. Peli perustuu vuoden 1988 elokuvaan *[[Die Hard – vain kuolleen ruumiini yli]]*. Pelin tarkoituksena on pelastaa panttivankeja ja taistella terroristeja vastaan Los Angelesissa sijaitsevassa Nakatomi Plazassa.

## Aiheesta muualla
*