open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kajaanin raatihuone

**Kajaanin raatihuone** on kulttuurihistoriallisesti merkittävä rakennus Kajaanissa. Raatihuone on vanhin Kajaanin keskusta-alueella säilynyt rakennus.

Kajaanilaiset saivat luvan ja taloudellisen avustuksen raatihuoneen rakentamiseen tsaari Aleksanteri ensimmäiseltä tämän vieraillessa Kajaanissa 1819. Raatihuone on suunniteltu Yleisten rakennusten intendentinkonttorissa kajaanilaisten omien suunnitelmien pohjalta. Empiretyylisen puurakennuksen suunnitelmat on allekirjoittanut intendentti Carl Ludvig Engel ja konduktööri Anton Wilhelm Arppe, mutta yleisesti sitä pidetään Engelin suunnittelemana. Rakennus valmistui 1831.

Kajaanin kaupunki entisöi raatihuoneen 1985–1990. Suunnitelmien pohjana käytettiin Irmeli Hangan Oulun yliopiston arkkitehtuurin osastolle tekemää diplomityötä. Entisöinnissä palautettiin muun muassa rakennuksen alkuperäinen seinäväri eli raatihuone on nykyään saman värinen kuin se oli valmistuessaan. Rakennukseen vuonna 1904 vaihdetut uusrenessanssityyliset ikkunat päätettiin jättää ennalleen, vaikka keskustelua ikkunoiden palauttamisesta alkuperäiseen empire-tyyliin keskusteltiinkin. Kajaanin kaupungille myönnettiin restauroinnista Oulun läänin rakennussuojelupalkinto, Viisikanta-palkinto, vuonna 1992.

Raatihuoneella on entisöinnin jälkeen toiminut Kajaanin kaupungin eri virastojen toimistoja ja matkailuinfo. Elias Lönnrot -keskus on toiminut talossa helmikuusta 2007 alkaen.

## Postimerkkejä

7. heinäkuuta 1951 Suomessa julkaistiin ruskea 20 markan arvoinen postimerkki Kajaanin kaupungin 300-vuotisjuhlien kunniaksi. Postimerkissä näkyvät Ämmäkosken saaressa oleva Isak Rasmuksenpojan johdolla 1604–1619 rakennettu Kajaanin linna (1619–1717), Koivukosken voimalaitos ja Jac Ahrenbergin Kajaanin kirkko (1896) sekä Engelin suunnitteleman Kajaanin raatihuoneen tornit.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Soufrière (Dominica)

**Soufrière** on kylä Saint Markin alueella Karibianmeren saarivaltion Dominican eteläosassa. Vuonna 2011 kylän väkiluku oli noin 970.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Valokuvia Soufrièren kylästä
Saint George (Dominica)

**Saint Georgen alue** on yksi Dominican kymmenestä hallinnollisesta alueesta. Alue rajautuu Saint Pauliin pohjoisessa, Saint Patrickiin idässä ja Saint Lukeen etelässä. Alueen pinta-ala on 56,1&nbsp;km² ja vuonna 2011 väkiluku oli 21&nbsp;241.

Alueen keskus on Roseau, joka on samalla Dominican pääkaupunki. Sen lisäksi alueeseen kuuluvat seuraavat kylät:
*Fond Cani
*Trafalgar
*Wotten Waven
*Morne Prosper
*Giraudel
*Eggleston
*Laudat
*Bellevue Chopin

## Lähteet
Menestyksen salaisuus

**Menestyksen salaisuus** on Leevi and the Leavingsin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1992 levymerkillä Pyramid.

Albumin kansitaiteen on toteuttanut Mikko Kurenniemi.

Levy on myynyt 31 099 kappaletta, ja se palkittiin kultalevyllä vuonna 1995.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Menestyksen salaisuus discogs.com -sivustolla
Pont de Normandie

**Pont de Normandie** on Seine-joen ylittävä vinoköysisilta moottoritiellä A29 Normandiassa Ranskassa. Silta on viimeisin Seine-joen silta ennen merta.  Silta yhdistää Seinen pohjoispuolella sijaitsevan Le Havren eteläpuolella sijaitsevaan Honfleuriin.

Ranskan pääministeri Edouard Balladur vihki sillan käyttöön 20. tammikuuta 1995. Sillan rakennuskustannukset olivat yli 2 miljardia frangia, joka vastasi silloisessa rahassa noin 1,8 miljardia markkaa. Sillan köydet suunniteltiin kestämään jopa 70 metriä sekunnissa puhaltavaa tuulta. Sillan alituskorkeus on 52 metriä. Sen valmistuessa oletettiin, että noin 6&nbsp;000 autoa käyttäisi siltaa päivittäin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Tietoa ja kuvia sillasta
BBC Two

**BBC Two** on brittiläisen BBC:n antenniverkon toinen pääkanava. Kanava aloitti vuonna 1967 ensimmäisenä eurooppalaisena televisiokanavana säännölliset värilähetykset. Kanava esittää brittiläisiä televisiosarjoja sekä yhdysvaltalaisia televisio-ohjelmia ja sarjoja.

## Lähteet
Homustah

**Homustah** (, )  on maalaiskunta (nasleg) ja sen keskuskylä Verhneviljuiskin ulusin keskiosassa Sahan tasavallassa Venäjällä. Kylä sijaitsee 55 kilometriä piirikeskuksesta Verhneviljuiskista koilliseen.

## Lähteet
Dallas Toler-Wade

**Dallas Toler-Wade** (s. 6. kesäkuuta 1974) on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Nilen toinen laulaja-kitaristi, joka liittyi yhtyeeseen korvaamaan vuonna 1996 yhtyeestä eronneen John Ellersin vuonna 2000. Hän käyttää Deanin kitaroita. Toler-Wade on myös erittäin taitava rumpali.

## Diskografia
**Nile**
* 
* 
* 
* 
* 

**Lecherous Nocturne**
*
In Their Darkened Shrines

**In Their Darkened Shrines** on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Nilen kolmas albumi, joka julkaistiin 20. elokuuta 2002. Albumilta julkaistiin kaksi singleä: "Execration Text" ja "Sarcophagus". Kummallekin edellä mainituista kappaleista tehtiin myös musiikkivideot.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Karl Sanders – laulu, kitara, basso
* Dallas Toler-Wade – laulu, kitara, basso
* Tony Laureano – rummut, lyömäsoittimet, laulu
* Jon Vesano ja Mike Breazeale – laulu

## Arvostelut
* Imperiumi: 9+/10
* Soundi: 

## Lähteet
Black Seeds of Vengeance

**Black Seeds Of Vengeance** on Yhdysvalloista kotoisin olevan death metal -yhtyeen Nilen toinen pitkäsoitto, joka julkaistiin vuonna 2000. Albumi on yleisesti kriitikoiden ylistämä ja Terrorizer-lehti valitsi sen vuoden parhaaksi julkaisuksi. Levyllä laulaa ja soittaa ensimmäistä kertaa Dallas Toler-Wade.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Karl Sanders – laulu, kitara
* Dallas Toler-Wade – laulu, kitara
* Chief Spires – laulu, bassokitara
* Pete Hammoura – rummut, laulu

Tämä on levyn kansilehteen listattu kokoonpano. Varsinaiset rummut levylle on soittanut Derek Roddy, Pete Hammoura vieraili vain levyn raidalla "To Dream of Ur".

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Metalliluola: 9-/10

## Lähteet
Coll:set

**Coll:set** on D'espairsRayn ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin Japanissa vuonna 2005 ja Euroopassa vuonna 2006.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Imperiumi.net: 

## Lähteet
Erkki Koivusalo

**Erkki Koivusalo** (8. joulukuuta 1925 &ndash; 16. helmikuuta 1988) oli suomalainen kuunnelmakirjailija, elokuvakäsikirjoittaja ja mainostoimittaja. 

Koivusalo debytyi kuunnelmakirjailijana 1950-luvun alussa. Hänen kuunnelmiaan ovat muun muassa rakkaustarina *Pilviä taivaanrannalla* ja jännityskertomus *Kuollutta ei voi murhata*. 

Kuunnelmien lisäksi Koivusalo teki elokuvakäsikirjoituksia. Näistä ensimmäinen oli Hannu Lemisen ohjaama *[[Morsiusseppele]]* (1954), Jussi Jurkan näyttelemän nuoren miehen odysseia 1900-luvun alun Helsingissä ja Euroopassa. Yhdessä Usko Kempin kanssa Koivusalo käsikirjoitti T. J. Särkän ohjaaman huumoria sisältävän jännityselokuvan *[[Kovaa peliä Pohjolassa]]* (1959). Kepeän elokuvan pääosassa oli Tauno Palo kaksoisroolissa. 

Maunu Kurkvaaran elokuvien parissa Koivusalo työskenteli kahteen otteeseen. Yhdessä Kurkvaaran kanssa hän kirjoitti käsikirjoituksen Kurkvaaran ohjaamaan elokuvaan *[[Autotytöt]]* (1960). Elokuva oli ensimmäisiä suomalaisia yhteiskunnallisia elokuvia (buumi, joka varsinaisesti nosti päänsä 1960-luvun lopulla). Se käsitteli nuoria liftarityttöjä, jotka irtolaisina notkuivat tienvarsilla pummaten kyytejä vanhemmilta miehiltä. Kurkvaaran viimeiseksi jääneessä elokuvassa *[[Perhosen uni]]* (1986) Koivusalo toimi kuvaajana. 

Vakituisen päivätyönsä Koivusalo teki mainostoimittajana. Hän oli myös urheilusukelluksen uranuurtajia Suomessa.

## Lähteet

**Suomen Kansallisfilmografia*
*Kari Uusitalo: *Hei, rillumarei: suomalaisen elokuvan mimmiteollisuusvuodet 1949–1955* (1978)
*Kari Uusitalo: *Suomen Hollywood on kuollut: kotimaisen elokuvan ahdinkovuodet* 1956–1963 (1981)
The Secret Life of...

**The Secret Life of... ** on The Veronicas -duon esikoisalbumi, joka julkaistiin Australiassa 17. lokakuuta 2005. Albumia myytiin Yhdysvalloissa 50&nbsp;000 kappaletta. Yhtye sai tukea albumin tuottamiseen mm. Billy Steinbergilta (Madonna), Clif Magnessilta (Avril Lavigne), Max Martinilta (Britney Spears) ja Dr. Lukelta (Kelly Clarkson). 

## Singlet
Ensimmäinen single oli "4ever". Toinen single oli "Everything I'm Not", joka ei saanut niin suurta suosiota kuin ensimmäinen.
Kolmas single oli "When It All Falls Apart", joka menestyi yhtä heikosti kuin edellinen julkaisu. Neljäs single oli "Revolution", joka julkaistiin Australiassa 7. elokuuta 2006. Viimeinen single oli "Leave Me Alone", ja se julkaistiin Australiassa 4. marraskuuta 2006.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

;Euroopan ja Brasilian painokset
#

;Yhdysvaltain painos
#
#

;DVD (USA Special Edition)
# 4ever" (musiikkivideo)
# Everything I’m Not (musiikkivideo)
# The Making of: The Everything I’m Not (musiikkivideo)
# Behind the Scenes footage

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Rolling Stone: 
* Sputnikmusic: 

## Lähteet
Jigi

**Jigi** on silikonista valmistettu matoa, toukkaa tai kalaa muistuttava viehe. Jigiin kiinnitetään paino, jonka ansiosta jigi uppoaa etuosa edellä. Jigiä pyritään pomputtelemaan pohjassa tai pohjan lähellä. Myös pilkkimisessä voidaan käyttää jigiä. Jigikalastuksessa käytetään yleensä jäykähköjä vapoja ja punottua siimaa. Yleisimmät jigityypit ovat toukka-, mato- ja kalajigi.

## Kalastaminen jigillä
Jigillä kalastetaan tyypillisesti niin, että jigin annetaan upota pohjaan, jolloin huomataan siiman veltostuminen. Tämän jälkeen tehdään vavalla nykäisy ja kelataan löysät pois, mitä jatketaan siihen asti kunnes siima on kelautunut kokonaan takaisin kelalle. Toinen tapa nostaa viehe pohjasta on tehdä yhdestä viiteen nopeaa kammenpyöräytystä vavan ollessa koko ajan siiman suuntaisena. Tämän tekniikan etu on siinä, että vastaisku saadaan tehtyä heti ja nopeasti, koska vapa on jo valmiiksi alhaalla. Vastaiskun ei tarvitse olla pitkä, kunhan se on hyvin nopea. Jigissä on useimmiten vain yksi koukku, ja nopealla vastaiskulla saadaan maksimoitua koukun tarttuminen. Kala nappaa vieheeseen useimmiten vieheen ollessa laskeutumassa takaisin pohjaa kohti noston jälkeen. 

Jigiä voidaan käyttää myös pilkin tavoin. Ankkuroidusta tai hitaasti virran tai tuulen mukana ajelehtivasta veneestä pilkkien pystyy tavoittamaan kivien koloissa lymyävät kalat, joita ei kevyemmillä vieheillä pysty tavoittamaan. Liikkuvasta veneestä pilkkiminen ei kuitenkaan ole jokaisenoikeus, vaan se rinnastetaan vetouisteluun. Jäältä pilkkiessä jigi on usein tasapainopilkin kaltainen, jolloin jigi nykäisyn yhteydessä ui sivusuunnassa ja houkuttelee kaloja laajemmalta alueelta kuin paikallaan pomppiva viehe.

Jigillä voidaan saada melkein jokaista Suomessa esiintyvää kalaa. Tavallisimpia saaliskaloja ovat ahven, kuha ja hauki.
Karl Sanders

**Karl Sanders** (s. 5. kesäkuuta 1964 Greenville, Etelä-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Nilen kitaristi-laulaja ja perustaja. Hänellä on äärimmäisen nopea ja tekninen soittotyyli ja erittäin matala ääni. Sanders käyttää Jackson Guitarsin, Deanin ja Kxk:n kitaroita.

Sanders on julkaissut kaksi Lähi-idän esi-islamistisesta kulttuurista ja musiikkiperinteestä vaikutteita saanutta  soolojulkaisua, *[[Saurian Meditation]]* vuonna 2004 ja *[[Saurian Exorcisms]]* vuonna 2009.

## Laitteisto
* Kxk Warrior V (kitara)
* Jackson Custom Nile King V (kitara)
* Dean V 79 (kitara)
* Dean ML 79' (kitara)
* Fender Stratocaster (kitara)
* Seymour Duncan Invader (mikrofonit)
* Marshall JCM 2000 (vahvistin)
* Marshall (vahvistinkaapit)

## Diskografia
**Nile**
:ks. Nilen diskografia

**Soolotuotanto**
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla
*NILE-Catacombs Official page 
*Official Relapse Records Band Page
Annihilation of the Wicked

**Annihilation of the Wicked** on yhdysvaltalaisen death metal -yhtye Nilen neljäs albumi. Se julkaistiin toukokuussa 2005 Relapse Recordsin kautta päättäen yhtyeen sopimuksen kyseisen levy-yhtiön kanssa. Teemallisesti *Annihilation of the Wicked* jatkaa yhtyeen linjaa nojaten vahvasti muinaisen Egyptin mytologiaan ja H. P. Lovecraftin kirjoituksiin.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

**Japanin bonuskappale**
# 

## Kokoonpano
* Karl Sanders – laulu, kitara, baglama saz, kosketinsoittimet, bouzouki
* Dallas Toler-Wade – laulu, kitara
* George Kollias – rummut, lyömäsoittimet
* Jon Vesano – basso, laulu

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Blabbermouth: 9/10
* Imperiumi: 9/10
* PopMatters: 9/10

## Lähteet
Saffron Burrows

**Saffron Domini Burrows** (s. 22. lokakuuta 1972) on englantilainen näyttelijä. Hän syntyi Lontoossa ja loi teini-ikäisenä menestyksekkään mallinuran Englannissa ja Ranskassa.

Burrowsin elokuvaura alkoi roolilla elokuvassa *[[Welcome to the Terra Dome]]*. Sittemmin hän on esiintynyt esimerkiksi elokuvissa *[[Wing Commander (elokuva)|Wing Commander]]* (1999), *[[Deep Blue Sea]]* (1999), *[[Kiusauksen hinta]]* (2001) *[[Enigma (vuoden 2001 elokuva)|Enigma]]* (2001), ja *Pankkikeikka* (2008). 

Burrows kertoi vuonna 1999 haastattelussa olevansa biseksuaali. Hän oli useita vuosia yhdessä ohjaaja Mike Figgisin kanssa ja esiintyi muun muassa tämän elokuvissa *[[Neiti Julie (vuoden 1999 elokuva)|Neiti Julie]]* (1999) ja *[[Timecode]]* (2000).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Georg Korkman

**Georg Korkman** (s. 15. huhtikuuta 1940) on suomalainen elokuvakäsikirjoittaja ja apulaisohjaaja. 

Korkman tunnetaan erityisesti Matti Kassilan elokuvan *[[Vodkaa, komisario Palmu]]* (1969) ja Edvin Laineen ''Täällä Pohjantähden alla'' -elokuvaversion (1968) käsikirjoittajana, vaikka komisario Palmu -elokuvan yhteydessä häntä luultiin Mika Waltarin nimimerkiksi. Korkman toimi myös apulaisohjaajana kummassakin elokuvassa. Apulaisohjaajana hän toimi myös Jarno Hiilloskorven toistaiseksi viimeiseksi jääneessä ohjaustyössä *[[Rakkaus alkaa aamuyöstä]]* (1966).

Korkman on ollut myös mukana suunnittelemassa erityisesti koulumaailmaa käsitteleviä lyhyitä dokumenttielokuvia. Korkmanin ainoaksi omaksi filmiohjaukseksi on jäänyt *Aloittelijana keisarillisessa Aleksanterin yliopistossa* (1966), niin ikään koulumaailmaan sijoittuva lyhyt fiktio. 

Korkman on työskennellyt myös koulutusvastaavana Suomen Teatterikorkeakoulun täydennyskoulutuskeskuksessa.

## Aiheesta muualla
*
Romaine Brooks

**Romaine Brooks** (oik. **Beatrice Romaine Goddard**, 1. toukokuuta 1874 Rooma, Italia – 7. joulukuuta 1970 Nizza, Ranska) oli yhdysvaltalainen taidemaalari, joka oli erikoistunut muotokuvamaalaukseen ja käytti hyvin hillittyä palettia, jota hallitsee harmaa. Hän ei omaksunut aikansa taidetyylejä, kuten  kubismia and fauvismia, vaan sai pikemminkin vaikutteita 1800-luvun symbolismista ja fin de sièclestä, etenkin James McNeill Whistlerin teoksista. Hänen aiheensa liikkuivat nimettömistä malleista ylhäisön edustajiin, mutta parhaiten hänet tunnetaan naiskuvista, joissa malli on pukeutunut androgyynisesti tai miesten vaatteisiin, mistä esimerkki on hänen omakuvansa vuodelta 1923, joka on hänen yleisimmin kopioitu teoksensa.

## Lähteet
* Latimer, Tirza True (2006). "Romaine Brooks and the Future of Sapphic Modernity." Doan, Laura; Jane Garrity (2006). Sapphic Modernities: Sexuality, Women and English Culture. New York: Palgrave MacMillan, 35–54. . 

### Viitteet
Nina Andrycz

**Nina Andrycz** (11. marraskuuta 1912 – 31. tammikuuta 2014 Varsova) oli puolalainen teatteri-, televisio- ja elokuvanäyttelijä. Hän uransa jatkui 1930-luvulta aina 2000-luvun puolelle. Hänen tunnetuimpiin rooleihinsa lukeutuu *Maria Kalergisin* rooli elokuvassa *[[Varsovalainen ensi-ilta]]* (*Warszawska premiera*). Hänet tunnettiin lempinimellä *Puolalaisen teatterin suuri nainen.*

Andrycz oli syntynyt nykyisessä Valko-Venäjän Brestissä ja  valmistunut *Państwowe Wyższe Szkoły Teatralnesta* Varsovassa vuonna 1934. 

Nina Andrycz oli vuosina 1947–1968 naimisissa Józef Cyrankiewiczin kanssa, joka oli Puolan pääministeri 1947–1952 ja 1954–1970 sekä Puolan presidentti 1970–1972.

## Lähteet
Achille Compagnoni

**Achille Compagnoni** (26. syyskuuta 1914 – 13. toukokuuta 2009) oli italialainen vuorikiipeilijä. Yhdessä Lino Lacedellin kanssa hän saavutti ensimmäisenä ihmisenä maailmassa K2:n huipun 31. heinäkuuta 1954. Retkikuntaa johti Ardito Desio.
Adrianne Curry

**Adrianne Adelaide Samaire Curry** (s. 6. elokuuta 1982 Joliet, Illinois) on yhdysvaltalainen malli. Hän voitti *[[Huippumalli haussa]]* -ohjelman ensimmäisen tuotantokauden. 

Curry sijoittui vuonna 2005 *[[Maxim]]in* "sadan kuumimman naisen" listan 100. sijalle. Hän on biseksuaali ja oli naimisissa yhdysvaltalaisen näyttelijä Christopher Knightin kanssa. Hän toimi *Ballbreakers*-pelishow'n juontajana. 

Curry on esiintynyt useissa lehdissä, kuten *[[Playboy]]ssa* ja *[[People (lehti)|Peoplessa]]*. Hänellä on pituutta 1,79 metriä, ruskea tukka ja vihreät silmät. 

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut  
* Adrianne Curry Gab-sivustolla
Kentik

**Kentik** (, ) on nasleg eli maalaiskunta Verhneviljuiskin ulusin keskiosassa Sahan tasavallassa Venäjällä. Kentikin naslegin keskuskylä **Haryjalah** (ven. Харыялах) sijaitsee Viljuin varrella, yhdeksän kilometriä piirieskuksesta Verhneviljuiskista länteen.

Kentikin alueella harjoitetaan nautakarjan ja hevosten hoitoa, jotka tuottavat maitotaloustuotteita ja lihaa. Keskuskylässä on kulttuuritalo, yhtenäiskoulu, terveyskeskus ja kauppa.

Asukasluvun kehitys:
*700 (1989) 
*741 (2001)  

## Lähteet
Józef Cyrankiewicz

**Józef Adam Zygmunt Cyrankiewicz** (23. huhtikuuta 1911 – 20. tammikuuta 1989) oli puolalainen sosialistinen, vuoden 1948 jälkeen kommunistinen poliitikko. Hän oli Puolan pääministeri 1947–1952 ja uudestaan 1954–1970. Puolan presidentti hän oli 1970–1972.

Cyrankiewicz syntyi Tarnówissa, silloisessa Itävalta-Unkarissa, ja opiskeli Krakovan Jagellon yliopistossa. Hänestä tuli Puolan sosialistipuolueen paikallisosaston sihteeri 1935. 

## Lähteet
Tyrrell 024

**Tyrrell 024** oli Harvey Postlethwaiten suunnittelema Formula 1 -auto, jota Tyrrell-talli käytti kaudella 1996. Autoa ajoivat japanilainen Ukyo Katayama ja suomalainen Mika Salo.

024 oli paranneltu versio edellisen kauden autosta. Yamahan moottorit olivat kuitenkin epäluotettavia, mikä johti siihen, että Tyrrell siirtyi Fordin valmistamiin V8-moottoreihin seuraavalla kaudella. Yamahan moottoreiden epäluotettavuudesta kertoo 15 keskeytystä. Molemmat autot selvisivät maalin samassa kilpailussa neljä kertaa.

Salo oli koko kauden ajan selvästi Katayamaa nopeampi ja ylsi pistesijoille kolme kertaa. Katayama jäi Salon varjoon eikä saavuttanut ainuttakaan pistettä.

Tyrell sijoittui valmistajien mestaruussarjassa kahdeksanneksi viidellä pisteellä.

## Formula 1 -tulokset
(**lihavointi** tarkoittaa paalupaikkaa)
Ossi Skurnik

**Oscar Oscher "Ossi" Skurnik** (8. joulukuuta 1927 Helsinki – 24. tammikuuta 2002 Vantaa) oli suomalainen elokuvaleikkaaja. Hän myös ohjasi yhden pitkän elokuvan. Ossi Skurnikin vanhemmat olivat liikemies Moses Skurnik ja Ester Rosenthal.

Skurnikin ainoa ohjaus *[[Tie pimeään]]* (1962) oli varhainen uuden aallon airut kotimaisessa elokuvassa. Se kuitenkin jäi vaille katsojia eikä saanut tekijöiden toivomaa valtion palkintoakaan. Skurnikin kunnianhimoinen teos on 1960-luvun vaikuttavimpia suomifilmejä, johon kuvaaja Esko Nevalainen ja säveltäjä Kari Rydman antoivat tärkeän panoksen. Elokuvan keskeisissä rooleissa näyttelivät Jarno Hiilloskorpi, Eila Ilenius, Elina Salo ja Ismo Kallio. Elokuva katosi näkyviltä ohjaajan kuoleman jälkeen vuonna 2002, eikä sitä nähty televisiossakaan vuoden 1976 jälkeen yli 30 vuoteen, ennen kuin vuonna 2014. Elokuva nostettiin ansaitsemaansa arvoon Filmihullun Suomi-numerossa 3/2012.

Elokuvaoppinsa alun Skurnik sai insinööri Heikki Aholta ja opiskeli sitten elokuvan tekoa neorealismin pyhäkössä, Rooman Centro sperimentale di cinematografian ohjaajalinjalla 1951–1952, mutta oli kuitenkin ehtinyt tehdä sitä ennen vuosina 1946–1949 seitsemän lyhytelokuvaa. Yksi niistä oli *Kiikan lapset*, jonka pohjalta syntyi Ralf Rubinin ohjaama ja Skurnikin kuvaama ja leikkaama pitkä näytelmäelokuva *[[Kesäyön lapset]]* (1955).

Skurnikin leikkaajanura alkoi kahdessa itsenäisen tuottajan Ralf Rubinin ohjaamassa elokuvassa *[[Kasvot kuvastimessa]]* (1953) ja *[[Kesäyön lapset]]* (1955). Niiden jälkeen hän oli muun muassa Matti Kassilan (*[[Punainen viiva (elokuva)|Punainen viiva]]* 1959, *[[Kaasua, komisario Palmu!]]* 1961, *[[Haluan rakastaa Peter]]* 1972), Aarne Tarkaksen (*[[Paksunahka]]* 1958, *[[Sotapojan heilat]]* 1958) ja Ritva Arvelon (*[[Kultainen vasikka]]* 1961) elokuvien leikkaajana. 

*Kasvot kuvastimessa* -elokuvaan toi neorealistisia sävyjä paitsi kuvaukseen, myös sisältöön. Se tehtiin  kevyellä mykkäkameralla, ja repliikit jälkiäänitettiin.

Skurnik toimi muun muassa leikkaaja Juho Gartzin ja ohjaaja-näyttelijä-käsikirjoittaja Jukka Virtasen oppi-isänä elokuvamaailmassa. Skurnik on haudattu Maunulan uurnalehtoon.

## Lähteet
Orosu

**Orosu** () tai **Orohu** () on  maalaiskunta (nasleg) ja sen keskuskylä Verhneviljuiskin ulusin keskiosassa Sahan tasavallassa Venäjällä. Orohun kylä sijaitsee 25  kilometriä piirikeskuksesta Verhneviljuiskista itään. 

Orosun alueella harjoitetaan nautakarjan ja hevosten hoitoa, jotka tuottavat maitotaloustuotteita ja lihaa. Lisäksi harjoitetaan myös vihannestenviljelyä. Kylässä on kulttuuritalo, yhtenäiskoulu, terveyskeskus ja kauppa.

Asukasluvun kehitys:
*700 (1989) 
*762 (2001)  

## Lähteet
Armas Vallasvuo

**Armas Eskil Vallasvuo** (alk. **Walén**, 12. kesäkuuta 1907 Helsinki – 27. toukokuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen elokuvaleikkaaja. Hänen vaimonsa oli Kerttu Vallasvuo (o.s. Kilpinen).

Vallasvuon ura kattaa yli 150 elokuvaa. Hän oli Elmer Lahden ohella toinen T.J. Särkän johtaman Suomen Filmiteollisuuden vakioleikkaajista. Osmo Harkimon kanssa Vallasvuo leikkasi Edvin Laineen ohjaaman *Tuntemattoman sotilaan* (1955). He yhdistelivät aitoa TK-miesten ottamaa kuvaa jatkosodasta fiktiiviseen filmimateriaaliin niin taidokkaasti, että elokuvan katsojan on vieläkin vaikea erottaa nämä kaksi toisistaan. Kaksikko sai elokuvasta Jussi-palkinnon. 

Edvin Laineen elokuvien lisäksi Vallasvuo toimi leikkaajana myös monille muille ohjaajille, kuten Matti Kassila, Ville Salminen, Aarne Tarkas ja maisteri Särkän itsensä ohjaamille elokuville.

Vallasvuo menehtyi pitkän sairauden uuvuttamana 87-vuotiaana. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Düllükü

**Düllükü** () eli **Djulljukju** () on nasleg eli maalaiskunta  ja tämän maalaiskunnan keskuskylä Viljui-joen pohjoispuolella Verhneviljuiskin ulusin keskiosassa Sahan tasavallassa Venäjällä. Kylä sijaitsee 40  kilometriä iirikeskuksesta Verhneviljuiskista pohjoiseen. 

Düllükün alueella harjoitetaan nautakarjan ja hevosten hoitoa, jotka tuottavat maitotaloustuotteita ja lihaa.  Düllükün kylässä on kulttuuritalo, yhtenäiskoulu, terveyskeskus ja kauppa. Düllükün kylässä oli 1364 asukasta vuonna 2001. 

Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu Bjutejdjahin kylä (), joka sijaitsee 15 kilometriä keskuskylästä pohjoiseen. Siellä oli yhdeksän asukasta vuonna 2001.

## Lähteet
Seinäjoen katurata

**Seinäjoen katurata** on väliaikainen katurata Seinäjoella. Rata sijaitsee keskustan lähellä teollisuusalueella ja siellä järjestetään vuosittain Seinäjoen Vauhtiajot.

## Historia

Ensimmäinen rata sijaitsi nykyisen kantatie 67:n tienoilla. Tällä radalla ajettiin vuosina 1973–1983. Kilpaileminen täytyi lopettaa teiden muutostöiden vuoksi. Kilpailut siirrettiin Kapernaumin teollisuusalueelle, jossa ajettiin 1980-luvun loppupuolella saakka neliönmuotoisella katuradalla. Kun Vauhtiajot aloitettiin uudelleen vuonna 2004, rata siirrettiin alueen pohjoispäähän ja kyseisenä vuonna ajettiin väliaikaisella radalla. Jo 1980-luvulla kaavoitettu ja suunniteltu aito katurata saatiin käyttöön pitkien neuvottelujen ja paikallisen yrittäjäjärjestön tuella vihdoin vuodesta 2005.

## Kilpasarjat
* Rata-SM http://www.rata-sm.fi
* NEZ Racing Championship http://www.fia.nez.eu
* X-Treme Drift Challenge http://www.xtreme.fi 

## Katso myös
* Vauhtiajot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seinäjoen Vauhtiajojen kotisivut
Elmer Lahti

**Elmer Aksel Lahti** (20. heinäkuuta 1913 Tampere – 9. elokuuta 1976 Espoo) oli suomalainen elokuvaleikkaaja.

Lahti toimi Armas Vallasvuon ohella Suomen Filmiteollisuuden toisena vakioleikkaajana. Uransa aikana Lahti leikkasi viitisenkymmentä elokuvaa. Hänen tunnetuimpia töitään ovat muun muassa useimmat Armand Lohikosken Pekka Puupää -elokuvista sekä Aarne Tarkaksen Villi Pohjola -elokuvasarja. Lahden ainoa Suomen Filmiteollisuuden ulkopuolella leikkaama elokuva oli Tommi Rinteen tuottama *Villin Pohjolan salattu laakso* (1963). Suomen Filmiteollisuuden lopetettua näytelmäelokuvien teon Lahti siirtyi leikkaajaksi television puolelle.

Lahti oli koulutukseltaan laborantti ja hän avioitui Helsingissä vuonna 1938 kampaaja Anna Lisa Lindqvistin kanssa. Lahti oli muuttanut Tampereelta Helsinkiin vuonna 1935. Tampereella Lahti oli tätä aiemmin kilpaillut painissa menestyksekkäästi. Lahti esitti näytösluonteisesti myös painonnostoa isoveljensä Eero Lahden kanssa, joka oli SM-mitalisti painissa ja painonnostossa. 

Lahti on haudattu puolisonsa kanssa Espoon tuomiokirkon hautausmaalle.

## Lähteet
*

### Viitteet
Paavalinkirkko

**Paavalinkirkko** voi viitata seuraaviin kirkkoihin:

* Paavalinkirkko, kirkko Frankfurtissa
* Paavalinkirkko, kirkko Helsingissä
* Paavalinkirkko, kirkko Oslossa
* Paavalinkirkko, kirkko Tartossa.

## Katso myös

* Pyhän Paavalin katedraali/kirkko, useita kirkkoja
Puistokatu

**Puistokatu** tarkoittaa katua, jolla ajoradat ja jalankulun sekä pyöräilyn väylät on erotettu toisistaan puurivein ja istutuskaistoin. Puut on kuitenkin puistokaduilla istutettu niin kauas toisistaan, ettei kadun ylle muodostu yhtenäistä kattoa. 

Erityyppisiä puistokatuja ovat:
***[[bulevardi]]** ja **avenue**, joissa keskimmäisenä ovat ajorata, jota reunustaa puurivit ja laitimmaisena ovat jalkakäytävät. Erään määritelmän mukaan bulevardi on leveä katu, jolla on yleensä vähintään kolme puuriviä. Nimitystä bulevardi käytetään useissa kaupungeissa varsinkin entisten kaupunginmuurien paikalle rakennetuista puistokaduista.
***esplanadi**, jossa keskimmäisenä on puisto, sen reunoilla ovat ajoradat, joiden vieressä kulkevat jalankulun ja pyöräilyn väylät. Yleensä esplanadilla tarkoitetaan nimenomaan ajoratojen keskellä olevaa pitkänomaista kävelypuistoa.

Puistokatujen uuden tulemisen merkkejä on ollut havaittavissa. Suurin ongelma uusissa hankkeissa on tila: usein uusien puistokatujen esikuvat ovat 40–50 metriä leveitä katuja, mutta kuitenkin kaavoitetaan 20 metriä leveitä katuja, johon halutaan saada mahtumaan samat toiminnot kuin leveämpiin.

## Puistokatuja Suomessa

Suomen vanhimpia puistokatuja ja varhaisista puistokaduista merkittävin on Vaasaan vuonna 1776 rakennettu Hovioikeudenpuistikko, jonka suunnitteli yli-intendentti Carl Fredrik Adelcrantz. Puistokadun esikuvana oli Nancyyn 1750-luvulla rakennettu Place de Stanislas Leszczynski. Vaasassa on Hovioikeudenpuistikon lisäksi neljä muutakin isoa puistikkoa (Vaasanpuistikko, Kirkkopuistikko, Kauppapuistikko ja Korsholmanpuistikko). Puutaloista koostuneiden kaupunkien tulipalojen takia annettiin 1856 määräys, että puutaloalueilla kaupunkien keskustat piti jakaa paloturvallisiin osiin 35 m leveillä esplanadeilla, joiden varsille piti istuttaa paloja ehkäiseviä lehtipuuistutuksia.

1800- ja 1900-lukujen vaihteessa Suomeen tuli eurooppalaiseen tapaan kaavoitusmalleja, joissa puistokaduilla ja bulevardeilla oli merkittävä osa, vaikka loppujen lopuksi kovinkaan monta eurooppalaisten esikuvien mukaista puistokatua ei Suomesta löydy. Helsingin kaduista bulevardeja edustavat Bulevardi ja Huopalahdentie, esplanadeja Esplanadi, Pohjoinen ja Eteläinen Hesperiankatu, Munkkiniemen puistotie, Koskelantie, Mäkelänkatu ja Mechelininkatu, ja avenyitä puolestaan Pohjoiskaari sekä Tallbergin puistotie Lauttasaaressa. Myös Mannerheimintien eteläosa, entinen Heikinkatu on aikaisemmin ollut esplanadityyppinen puistokatu: sen keskellä oli puuriveillä reunustettu puistokäytävä, mutta 1930-luvulla autoistumisen seurauksena päätettiin keskimmäiset puurivit poistaa, mutta uudet puurivit istutettiin jalkakäytävien reunoihin; täten Mannerheimintiestä tuli avenue-tyyppinen puistokatu.

Tampereella keskustan tärkein pohjoiseteläsuuntainen väylä Hämeenpuisto on tunnettu nimellä Esplanadi, ja on edelleen selvästi esplanadityyppinen katu.

Porin keskustan ruutukaava-alueen ”koordinaattiakseleina” toimii neljä esplanadia: Pohjois-, Itä-, Länsi- ja Eteläpuistot. Kuopiossa taasen on kaksi varsinaista puistokatua, jotka ovat Puistokatu ja Pyörönkaari.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Meänmaa

**Meänmaa** ( yleiskielellä *Meidän maamme*, ) on suomenkielinen tai/ja meänkielinen alue Tornionlaaksossa, Suomessa ja Ruotsissa. Suomen ja meänkielen ohella muita Meänmaan kieliä ovat ruotsi, pohjoissaame ja luulajansaame.  Meänmaa-käsitteen isä on Bengt Pohjanen ja se on syntynyt korostamaan alueellista identiteettiä.

Historiallisesti kyseessä on Torniojokilaakson alue, joka oli yhtenäinen vuoteen 1809, jolloin se jaettiin Ruotsin ja Venäjän kesken Haminan rauhassa.  Vuosisadan vaihteessa etenkin Ahvenanmaan kiistan yhteydessä puhuttiin Länsipohjan kysymyksestä, jolloin Suomessa ehdotettiin  alueen liittämistä Suomeen. Suomessa meänkieltä on pidetty suomen kielen  peräpohjalaisina murteina.

Ruotsissa 1800-luvun lopulla ja 1900-luvulla Ruotsille jäänyt alue oli voimakkaan ruotsalaistamisen kohteena ja suomen kielen puhuminen oli mm. kouluissa kielettyä. Vuonna 1981 perustettu STR-T-yhdistys alkoi ajaa kielten puhujien asemaa. Vuonna 1988 meänkielen puhujat julistivat meänkielen omaksi kielekseen. Vuonna 1999 Ruotsin valtiopäivät  tunnusti Tornionlaakson suomalais-saamelaisten kielten puhujat kansalliseksi vähemmistöksi ja edelleen vuonna 2000 viidessä Norrbottenin läänin kunnassa (Haaparanta, Kiiruna, Jällivaara, Pajala ja Ylitornio) lisättiin suomi ja meänkieli opetus- ja asioimiskieliksi.

Vuonna 2007 Meänkieltä ja -kulttuuria edistämään on perustettu yhdistys Meänmaan-Tinkerit. Meänmaa-yhdistys julkisti 15. heinäkuuta 2007  Meänmaan lipun, alkoi viettämään tätä päivää Meänmaan lipun päivänä. Vuonna 2013 Ruotsin tornionlaaksolaisten valtakunnallinen keskusjärjestö STR-T päätti myös ottaa käyttöön lipun ja päivän. Samana vuonna Ruotsin Akatemia päätti lisätä juhlapäivän ruotsalaisiin almanakkoihin. Meänmaa-yhdistys julkaisee myös Meänmaa-kulttuurilehteä.

## Katso myös
* Meänkieli
* Meänmaan lippu

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Meanmaa-yhdistyksen kotisivut
* Birger Winsa: Meän kieli ja torniolaaksolaisitten kakskielisyys , Virittäjä 1993
*Tornionlaaksolaisten rotututkimuksista ja kielisyrjinnästä tehdään selvitys Yle, 2017
*Visit Original Lapland - Tornionlaakson matkailun alueorganisaatio
Saksan valtakunta

**Saksan valtakunta** () viittaa vuosien 1871 ja 1945 väliseen Saksaan. Se oli myös Saksan virallinen nimi vuodesta 1871 vuoteen 1943. Vuosina 1943–1945 virallinen nimi oli Suur-Saksan valtakunta (*Großdeutsches Reich*).

## Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta

Ensimmäinen valtakunta -niminen saksalainen valtakunnaksi (*Reich*) kutsuttu laaja valtio oli Pyhä saksalais-roomalainen valtakunta, jonka valtionpäämies oli keisari. Valtiota seurasi 1806 Itävallan keisarikunta (*Kaiserthum Oesterreich*), joka muuttui 1867 Valtakunnanneuvostossa edustetuiksi kuningaskunniksi ja maiksi ja Unkarin Pyhän Tapanin kruunun maiksi (*Die im Reichsrat vertretenen Königreiche und Länder und die Länder der heiligen ungarischen Stephanskrone*). Tätä kolmen valtion seuraantoa, valtakuntaa, keisarikuntaa tai maita ei pidetä eteläsaksalaisuudestaan huolimatta Saksan valtakuntana, vaan Itävaltana.

## Saksan valtakunnan vaiheet

### Saksan keisarikunta

Saksan valtakunta (*Deutsches Reich*) oli keisarikunta vuosina 1871–1918 Saksan valtioiden yhdistymisestä ensimmäisen maailmansodan päättymiseen. Valtionpäämiehenä toimi Preussin kuningaskunnan kuningas. Preussin kuningas oli *mahtavin liittoprinssi* ja kun Preussi oli joutunut sotaan Itävaltaa vastaan, haluttiin Pohjois-Saksan liiton piirissä osoittaa, että sen johtovaltion päämies voisi olla myös Itävallan johtaja. Tämän vuoksi vuonna 1871 pohjois- ja keskisaksalaisten valtioiden yhdistyessä otettiin Preussin kuninkaan virkanimitykseksi Saksan *keisari*, koska valtiosäännön mukaan Preussin kuningas oli Saksan valtakunnan valtionpäämies, vaikka muodostunut Saksan valtakunta ei ollutkaan nimeltään keisarikunta. Historiantutkimuksessa on kuitenkin yhdytty alkujaan suursaksalaiseen näkemykseen ja tyydytty käyttämään tämän mukaisesti Saksan valtakunnasta nimitystä Saksan keisarikunta.

### Weimarin tasavalta

Saksan valtakunta oli tasavalta vuosina 1918–1933. Maassa oli liittovaltiomalliin, toimeenpanofederaatioon perustuva monipuoluejärjestelmä. Tästä ajanjaksosta on käytetty historiantutkimuksessa nimitystä Weimarin Saksa ja Weimarin tasavalta, koska tasavallan perustuslaki oli vahvistettu Weimarin kaupungissa Saksassa. Weimarissa laaditun perustuslain rakenne oli parlamentaarinen, mutta presidentillä oli myös laajoja valtuuksia puoluehajaannuksen aiheuttamien epäjatkuvuuskohtien selvittämiseksi.

### Natsi-Saksa

Saksan valtakunta oli diktatuuri vuosina 1933–1945, jolloin maassa vallitsi kansallissosialistinen yksipuoluejärjestelmä periaatteessa tasavaltalaisessa hallitusmuodossa, jossa kuitenkin valtakunnankanslerin ja Saksan presidentin tehtävät oli vuodesta 1934 yhdistetty ja jossa Saksan valtiopäivät olivat luovuttaneet valtansa hallitukselle. Tästä ajanjaksosta on käytetty historiantutkimuksessa nimityksiä *natsi-Saksa* ja *kansallissosialistinen Saksa*. Kansallissosialistit itse käyttivät myös nimitystä *kolmas valtakunta*.

Saksan valtakunnan alettua menettää valtaamiaan alueita liittoutuneille nimi muutettiin *Suur-Saksan valtakunnaksi*. Nimitys Suur-Saksan valtakunta oli käytössä vuosina 1943–1945.

## Aiheesta muualla
Toni Viitala

**Toni Viitala** (s. 28. joulukuuta 1982) on lentopallon SM-liigassa pelaava suomalainen lentopalloilija. 2007–2008 kaudella hänen seuransa on Kempeleen Lentopallo. Pelipaikaltaan hän on keskitorjuja.

2006–2007 kausi oli Viitalalla uran ensimmäinen SM-liigassa. Hän pelasi ensimmäisen kautensa liiganousija Kempeleen Lentopallon väreissä, jossa hän jatkaa myös 2007–2008 kaudella. Kempeleen Lentopallon lisäksi hän on edustanut Kempeleen Pyrintöä 1-sarjassa ja Oulun yliopiston urheiluseuraa 1-sarjassa. Hän on 194&nbsp;cm pitkä pelaaja, joka on Kempeleen runkopelaajia ollut jo vuosia.
Niigatan maanjäristys 2007

**Niigatan maanjäristys** () oli Japanissa 16. heinäkuuta 2007 kello 10.13 paikallista aikaa tapahtunut maanjäristys, joka oli voimakkuudeltaan 6,8 Richterin asteikolla. Järistys alkoi Niigatan prefektuurista, ja se ravisteli taloja yli 200 kilometrin päässä Tokiossa. 11 ihmistä kuoli ja yli tuhat loukkaantui järistyksen vuoksi.

Toinen maanjäristys sattui samana päivänä Japanin luoteisrannikolla kello 11.17 paikallista aikaa. Järistys oli voimakkuudeltaan 5,6 Richterin asteikolla.

Taloja sortui etenkin Kashiwazakin kaupungissa. Järistys aiheutti myös mutavyöryjä ja katkaisi sähköt ja vesijohtoveden tuhansilta asukkailta. Niigatan lentoasema jouduttiin sulkemaan maanjäristyksen takia. Alueella sijaitseva maailman suurin atomivoimalakompleksi vaurioitui järistyksessä ja siitä syttyneessä tulipalossa, mutta tulipalo ei aiheuttanut säteilyvaaraa.


Tiedosto:Sidewalk of Higashi-honcho, Kashiwazaki City 001.jpg|Vaurioitunutta jalkakäytävää Kashiwazakin kaupungissa.
Tiedosto:Omigawa Station 001.jpg|Ōmigawan rautatieasema jouduttiin sulkemaan maanvyöryn peitettyä raiteet alleen.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*YLE:n uutiset tapahtumista
*BBC:n uutiset tapahtumista
Petteri Parkkisenniemi

**Petteri Parkkisenniemi** (s. 28. kesäkuuta 1984) on suomalainen lentopalloilija ja taekwondoin. Hän pelasi kaudella 2007–2008 Kempeleen Lentopallon väreissä lentopallon SM-liigassa.

Parkkisenniemi pelasi Kempeleessä vuodesta 2005 lähtien, jolloin hän siirtyi Oulun vieressä olevaan Kempeleeseen Oulun Ettasta joukkueen pudottua SM-liigasta. Parkkisenniemi on pelannut SM-liigassa myös Perungan Pojissa. Pelaa nykyään Oululaisessa SunVolleyssa. SunVolley voitti Suomen Cupin vuonna 2009.

Parkkisenniemi aloitti lentopallon jo nuorena ala-asteella. Pudasjärven lentopallokaupungissa hän asui 18-vuotiaaksi asti kunnes muutti Rovaniemelle pelaamaan Perungan Poikiin. Rovaniemellä hänelle ei kuitenkaan tullut paljon peliaikaa, joten hän päätti lähteä pelaamaan hieman etelämmäs Oulun Ettaan, kunnes lopulta vaihtoi Kempeleen Lentopalloon Oulun pudottua SM-liigasta 1-sarjaan. Kempeleen Lentopallo pelasi myös tuolloin 1-sarjaa, mutta joukkue oli hankkinut kovat vahvistukset kaudelle 2006 tavoitteenaan SM-liigaan nousu. Vahvistuksia olivat muun muassa Aki Riihimäki ja Timo Tolvanen. Kempele nousikin SM-liigaan ja Parkkisenniemellä oli edessään kaudella 2007 neljäs kausi Suomen korkeimmalla sarjatasolla. Kempele sijoittui lopulta liigassa vaikeuksien kautta kymmenenneksi.

Parkkisenniemi on kilpaillut myös taekwon-dossa (ITF) sangen menestykkäästi. Hän on edustanut Suomea maajoukkueessa lajissa. Hänen vyöarvonsa on 2 Dan musta vyö.
San Marinon Grand Prix 1996

**San Marinon Grand Prix 1996** oli Formula 1 -sarjan historian 586. osakilpailu. Se ajettiin 5. toukokuuta Imolassa.

Paalulta kilpailuun starttasi ensimmäistä kertaa tällä kaudella Michael Schumacher. Kilpailussa Damon Hill kuitenkin voitti Schumacherin ollessa toinen. Gerhard Berger oli kolmas.

## Aika-ajo

## Kilpailun tulokset

### Johtokierrokset

## MM-tilanne -kuljettajat

### Valmistajien MM-tilanne

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kuvia kilpailusta
Helsingin Poliisilaulajat

**Helsingin Poliisilaulajat** on vuonna 1943 perustettu kuoro.

Helsingin Poliisilaulajilla on ollut laulunjohtajina muun muassa Alf Rautio, Nisse Rinkama, Peter Lacovich, Ilkka Kuusisto, Matti Hyökki, Pasi Hyökki, Paavo Hyökki sekä Tatu Erkkilä. 

## Diskografia
* Venematka (1973)
* Helsingin Poliisilaulajat (1977)

## Aiheesta muualla

*
Kontraktio

Matematiikassa **kontraktio** on eräs funktiotyyppi. Kontraktioita kutsutaan myös nimellä *kutistus.*

## Määritelmä
Funktio f : \mathbb{R} \rightarrow \mathbb{R} on kontraktio, jos riippumatta luvuista x, y \in \mathbb{R} on olemassa 0 \leq q  siten, että 

|f(x) - f(y)| \leq q |x -y|.


Yleisemmällä tasolla kontraktio määritellään kahden metrisen avaruuden välisenä funktiona. Tällöin yo. määritelmässä korvataan vain erotusten itseisarvot metriikoilla: 
funktio f : X \rightarrow Z  on kontraktio, jos riippumatta pisteistä 
x, y \in X on olemassa 0 \leq q  siten, että 

d_Z(f(x),f(y)) \leq q d_X(x,y),

missä d_Z ja d_X ovat avaruuksien Z ja X  metriikat, vastaavasti.

## Esimerkkejä
Funktio f(x) = \tfrac{x}{3} on kontraktio. Nimittäin nyt 

|f(x) - f(y)| = \frac{3},
 
eli q = \tfrac{1}{3}.

Funktio f(x) = x^2 ei ole kontraktio, sillä esimerkiksi 

|f(0) - f(2)| = |0 - 4| = 4 > 2 = 1 \cdot |0 - 2|.


## Lause
Olkoon f:I\rightarrow\mathbb{R} derivoituva, missä I\subset\mathbb{R} on väli. Tällöin f on kontraktio jos ja vain jos \sup_{x\in I}|f'(x)|.

**Todistus:**
Olkoon r=\sup_{x\in I}|f'(x)|.
Jos r, niin  differentiaalilaskennan väliarvolauseen perusteella 

|f(x) - f(y)|/|x - y|=|f'(c)|\le r, 

kaikilla x,y\in I
joten tällöin f on kontraktio. (Jos  I  ei ole avoin, toispuoleiset derivaatat päätepisteissä riittävät.)

Jos q, niin on olemassa x\in I siten, että \delta=|f'(x)|-q>0.
Tällöin on olemassa y\in I\setminus \{x\} siten, että 

\left|\frac{f(y)-f(x)}{y-x} - f'(x)\right|

jolloin \left|\frac{f(y)-f(x)}{y-x}\right|>|f'(x)|-\delta>q. Siis mikään q ei kelpaa kontraktion määritelmässä. Jos siis r\ge1, niin f ei ole kontraktio, MOT.

### Esimerkki
Funktio f(x) = \frac{x^2}{1+|x|} ei ole kontraktio funktiona f:\mathbb{R}\rightarrow \mathbb{R} mutta on kontraktio millä tahansa äärellisellä välillä:
f:[a,b]\rightarrow\mathbb{R}. On näet

0\le f'(x) = \frac{(x+1)^2-1}{(x+1)^2} 

kaikilla
x\ge0 ja f'(-x)=-f'(x) eli |f'(x)| kaikilla x
mutta silti 

\sup_{x\in\mathbb{R}}|f'(x)|=\lim_{x\rightarrow\infty}|f'(x)|=1,

joten 
\sup_{x\in I}|f'(x)| jos ja vain jos väli I on äärellinen.
Tässä on käytetty apuna sitä, että 
f''(x)=2/(x+1)^3\ge0 kaikilla x.

## Katso myös
*Banachin kiintopistelause

## Lähteet
Ilkka Merivaara

**Ilkka Merivaara** (s. 1965) on suomalainen näyttelijä.

Merivaara on näytellyt monissa kotimaisissa televisiosarjoissa, muun muassa *[[Kumman kaa]]* -sarjassa hän esitti yhtä pääroolia, Vesa Nybergiä. Sen lisäksi hän on näytellyt tv-sarjoissa *[[Raid (televisiosarja)|Raid]]*, *[[Rikospoliisi Maria Kallio]]* ja *[[Uutishuone]]*. Hän on myös esiintynyt joissakin 1980–1990-lukujen elokuvissa.

Merivaaran ääni on tuttu monista lastensarjoista ja -elokuvista. Eritoten hänet muistetaan *[[Muumilaakson tarinoita|Muumilaakson tarinoiden]]* Niiskuna (jaksosta 51 eteenpäin, jaksoon 50 asti Niiskun äänenä oli Samuli Edelmann; Merivaara näyttelee hahmoa myös elokuvassa *[[Muumipeikko ja pyrstötähti (elokuva)|Muumipeikko ja pyrstötähti]]*). Hän esitti myös lukuisia muita sivurooleja sarjassa, kuten Fredriksonia,  Markiisia, Launoa, Kenraali Antoniusta, Billy The Kidiä, Bernardo da Pinciä ja Hömelöä. Lisäksi hän on dubannut suomenkielisiä ääniä muun muassa tv-sarjoihin *[[Postimies Pate]]*, *[[Teletapit]]*, *[[Karhuherra Paddington (piirrossarja)|Karhuherra Paddington]]* ja *[[Himpulat]]* sekä elokuviin *[[Happy Feet]]*, *[[Happy  Feet 2]]* ja *[[Prinsessa ja sammakko]]*. Hän lukee myös äänikirjoja.

Keväästä 2010 alkaen Merivaara on esiintynyt *Kummanki kaa* -lavakiertueella. Häntä on nähty myös muun muassa Teatteri Avoimissa ovissa.

Näyttelijätöidensä lisäksi Merivaara on toiminut lauluntekijänä sekä levyttänyt lastenlauluja, kuten muun muassa *[[Hottentottilaulu]]n* vuonna 1987.

Vapaa-ajallaan Merivaara pelaa muun muassa koripalloa.

## Filmografia
### Elokuvat

### Tv-sarjat

### Dubbaukset

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Marja Packalén

**Marja Unelma Packalén** (s. 2. marraskuuta 1948 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän työskenteli KOM-teatterissa 1981–2012 ja on vieraillut sen jälkeen muun muassa Tampereella ja Joensuussa. 1970-luvun alussa hän oli mukana perustamassa tamperelaista Ahaa-teatteria ja työskenteli sitten Turun kaupunginteatterissa Kalle Holmbergin ja Ralf Långbackan vuosina ja 1980-luvun taitteessa Helsingin Kirjannäyttämöllä.

Packalénille myönnettiin vuoden 2019 Ida Aalberg -palkinto. Perusteluissaan palkintoraati luonnehti häntä valovoimaiseksi ja analyyttiseksi teatterinäyttelijäksi ja häpeämättömäksi heittäytyjäksi. Tuohon aikaan Packalén ja Pirkko Saisio esittivät KOM-teatterissa yhdessä ohjaaja Heini Junkkaalan kanssa käsikirjoittamaansa, molempien teatteriurasta kertovaa näytelmää *Valehtelijan peruukki*, joka oli jatkoa heidän samankaltaiselle kiertueproduktiolleen *Odotus* kymmentä vuotta aiemmin.

Packalén on näytellyt myös monissa elokuvissa, televisiosarjoissa ja kuunnelmissa sekä toiminut ääninäyttelijänä muun muassa *[[Muumilaakson tarinoita]]* -piirrossarjassa. Hänet palkittiin parhaan naissivuosan Jussilla roolistaan elokuvassa *[[70 on vain numero]]* vuonna 2022.

## Yksityiselämä
Packalénin varttui Helsingin Malmilla. Isoisä oli leipuri, isä sekatyömies. Äiti oli kotona ja myöhemmin siivoojana ja vahtimestarina Helsingin yliopistolla. Tytär sai ensituntuman näyttelemiseen koulun esityksissä ja nuorten teatterikurssilla Tuusulassa. Ylioppilaaksi tultuaan 1968 hän pääsi Teatterikouluun, vaikka vanhemmat eivät ajatuksesta pitäneet.

Eläkeiässä Packalén kouluttautui suntioksi Laajasalon opistossa, teki työharjoittelun Kustavissa ja työskenteli jonkin aikaa Malmin hautausmaalla.

Packalén on ollut naimisissa Matti Ijäksen kanssa. Hänellä on kolme aikuista lasta, kaksi tytärtä ja poika. Vuosituhannen vaihteessa hänellä todettiin imusolmukesyöpä, joka saatiin paranemaan.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

### Dubbaukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Jeferson de Salles Mench

**Jeferson de Salles Mench**, paremmin tunnettuna **Jeferson** on brasilialainen lentopalloilija, joka pelaa 2007–2008 kaudella jo neljännen kautensa Lentopallon SM-liigassa, Suomessa. Jeferson on pelannut Suomessa Vaasan Kiistossa ja pelaa myös Vaasassa 2007–2008 kaudella.

Lentopalloilun mahtimaassa syntynyt Jeferson on yksi SM-liigan mielenkiintoisimmista persoonista. Jo heti ensimmäisellä kaudellaan Suomessa 2006 Vaasan kannustava kotiyleisö otti Jefersonin kaupungin omaksi pojaksi. Tällä hetkellä Jeferson asuukin vakituisesti Vaasan kaupungissa jo neljättä vuottaan ja on kihloissa suomalaisen kaunottaren kanssa.

Suomeen 2006 tullut Jeferson oli pelannut ennen Suomeen tuloaan monta vuotta kovatasoisessa Argentiinan pääsarjassa. Lisäksi Jeferson oli pelannut myös Brasiliassa ja peräti eksoottisessa lentopallomaa Israelissa myös.

Jeferson on pelannut lentopalloa 21 vuotta ja on ollut vuosistaan ammattilaisena peräti 19 vuotta. Hän on voittanut muun muassa Argentiinan pääsarjassa pronssia 2004 vuonna.

Jeferson toimii 2007–2008 kaudella Kiistossa pelatessaan myös kakkosvalmentajana, Ruslan Zhbankovin apuna.
Original Dixieland Jass Band

**Original Dixieland Jass Band** (**eli O.D.J.B.**, **Jass** kirjoitettiin vuoden 1917 jälkeen **Jazz**) oli neworleansilainen yhtye, jonka levytys kappaleesta ”Livery Stable Blues” vuonna 1917 oli maailman ensimmäinen jazzäänite. Yhtyeen muita tunnettuja kappaleita olivat "Tiger Rag", "Fidgety Feet", "Clarinet Marmalade" ja "At The Jazz Band Ball". Yhtyeen perusti kornetisti *Nick LaRocca*, joka johti yhtyettä eri jaksoissa ja kokoonpanoissa vuoteen 1938. 

1990-luvulla Nick LaRoccan poika, trumpetisti *Jimmy LaRocca* perusti uuden orkesterin, *The New Original Dixieland Jazz Band*, joka soittaa samantapaista musiikkia.

## Aiheesta muualla

* The ODJB on RedHotJazz  Sisältää .ram -tiedostoja vanhoista äänityksistä 
*  Jimmy LaRocca's Original Dixieland Jazz Band
Mika Mäki-Valtari

**Mika Mäki-Valtari** (s. 1978) on vaasalainen lentopalloilija. Hän on edustanut koko uransa synnyinkaupunginsa seuraa Vaasan Kiistoa.

Kaudella 2003 Mäki-Valtari oli nostamassa Kiiston joukkueen historiallisesti SM-liigaan. Joukkue sijoittui liigassa kaudella 2005 viidenneksi, ja seuraavalla kaudella kuudenneksi. Kiiston joukkue putosi kauden 2008 päätteeksi liigasta. Mäki-Valtari nousi liigassa pelatessaan yhdeksi sarjan parhaimmista yleispelaajista.

Mäki-Valtarin veli Juha-Matti pelaa myös Vaasan Kiiston riveissä ja on yksi joukkueen tärkeistä pelaajista kuten myös isoveli Mikakin.
Eino Kirjonen

**Eino Einari Kirjonen** (25. helmikuuta 1933 Käkisalmi – 21. elokuuta 1988 Kouvola) oli suomalainen, Lahden Hiihtoseuraa edustanut mäkihyppääjä. Hänet muistetaan erityisesti moninkertaisena Keski-Euroopan mäkiviikon kävijänä, ensin kilpailijana ja myöhempinä vuosina Suomen mäkijoukkueen valmennus- ja johtotehtävissä. Mäkiviikon voittoon hän hyppäsi talvella 1961–1962. Osakilpailuvoittoon Kirjonen ylsi mäkiviikolla kolmasti.

Eino Kirjonen asui lapsuutensa Koivistolla, ja siirtyi vanhempiensa kanssa sodan jälkeen Keski-Suomeen Kuhmoisiin. Siellä asuessaan hän hyppäsi 14-vuotiaana vuonna 1947 ensimmäisen kerran Lahden hyppyrimäestä. Aikuistuessaan 1950-luvun alussa Kirjonen muutti Helsinkiin ja oli töissä rakennuksilla. Silloin hän edusti Helsingin Tovereita

Arvokisoissa Kirjonen, lempinimeltään "Milli-Ville", ei onnistunut. Olympiakisoissa hän sijoittui 1956 seitsemänneksi ja 1960 17:nneksi. MM-kisoissa Lahdessa 1958 hän kaatui kahdesti ja jäi 56:nneksi, ja Zakopanessa 1962 hänen sijoituksensa olivat normaalimäessä 12:s ja suurmäessä 21:s.

Salpausselän kisoissa Kirjonen ylsi voittoon 1955. Holmenkollenilla hän oli parhaimmillaan toinen 1955 ja 1957. Sveitsin mäkiviikon voittoon hän hyppäsi 1961 ja 1963, ja SM-kultaa tuli vuosina 1955, 1957, 1960 ja 1962.

Kirjonen pelasi kuten mäenlaskun nuorempi kilpakumppaninsa Veikko Kankkonen myös pesäpalloa SM-sarjatasolla, edustaen Lahden Mailaveikkoja. SM-sarjassa Kirjonen pelasi kolme kautena, 1954, 1955 ja 1963, kaikkiaan 15 ottelua.

Aktiiviuransa jälkeen vuonna 1964 Eino Kirjonen siirtyi Hannu Koskivuoren silloin johtaman Suomen Hiihtoliiton palvelukseen ja toimi vuosina 1964-1977 mäkimaajoukkueen päävalmentajana. Senkin jälkeen oli aina vuoteen 1985 Hiihtoliiton palveluksessa.

Eino Kirjonen oli innokas ravien seuraaja. Hän kuolikin sydänkohtaukseen Kouvolan raviradalla 21. elokuuta 1988.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*