open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Karttulan kirjasto

**Karttulan kirjasto** tai **Karttulan lähikirjasto** on Kuopion Karttulan kaupunginosassa, Kissakuusen koulun kanssa samassa vuonna 2018 valmistuneessa rakennuksessa sijaitseva yleinen kirjasto. Se toimii Kuopion kaupunginkirjaston lähikirjastona.

Karttulan pitäjän alueella kirjastopalveluja tarjotaan myös verkkokirjaston ja usean kunnan yhteisen kirjastoauton välityksellä.

## Lähteet
James Maddison

**James Daniel Maddison** (s. 23. marraskuuta 1996 Coventry) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Tottenham Hotspuria.

## Seurajoukkueura
Maddison nousi Coventry Cityn junioreista edustusjoukkueeseen kaudella 2014–2015 ja pelasi kahden kauden aikana ykkösliigassa 35 ottelua, joissa hän teki viisi maalia. Norwich City osti hänet helmikuussa 2016 mutta hän pelasi vielä loppukauden lainalla Coventryssa ja seuraavan syksyn Skotlannin Valioliigassa Aberdeenissa, jolle hän teki 14 liigaottelussa kaksi maalia. Kauden 2016–2017 keväällä Maddison pääsi mestaruussarjassa kentälle kolmessa Norwichin ottelussa, joista yhdessä hän teki maalin, mutta seuraavalla käudella hän pelasi sarjassa jo 44 ottelua ja teki niissä 14 maalia.

Kesällä 2018 Maddison siirtyi Leicesteriin ja pelasi ensimmäisellä valioliigakaudellaan 36 liigaottelua, joissa hän teki seitsemän maalia. Kaudella 2019–2020 hän viimeisteli 31 liigaottelussa kuusi maalia. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 31 valioliigaottelua, joissa teki kahdeksan ja syötti seitsemän maalia. Leicesterin voittamassa FA Cupissa hän pelasi neljä ottelua ja teki yhden maalin. Eurooppa-liigan kuudessa ottelussa hän onnistui maalinteossa kahdesti. Kaudella 2021–2022 Maddison pelasi 35 valioliigaottelua, joissa 28 kertaa avauskokoonpanossa, ja teki niissä 12 maalia ja syötti kahdeksan. Eurooppa-liigan viidessä ottelussa hän teki yhden maalin ja Konferenssiliigan kahdeksassa ottelussa kolme maalia. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Valioliigassa 30 ottelua, ja teki kymmenen maalia ja antoi yhdeksän maalisyöttöä.

Maddison siirtyi Valioliigan Tottenhamiin runsaan 46 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2023. Hän pelasi tulokaskaudellaan 28 valioliigaottelua, joissa teki neljä ja syötti yhdeksän maalia. Hän oli kaksi kuukautta sivussa nilkkavamman vuoksi. Seuraavalla kaudella Maddison pelasi Valioliigassa 31 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia ja antoi seitsemän maalisyöttöä. Tottenhamin voittamassa Eurooppa-liigassa Maddison pelasi 11 ottelua, joissa hän teki kolme ja syötti neljä maalia. Hän oli polvivamman vuoksi sivussa loppuottelusta Manchester Unitedia vastaan, jonka Tottenham voitti lukemin 1–0.

## Maajoukkueura
Maddison on pelannut Englannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa yhdeksän ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin, ikäluokan EM-kilpailuissa 2019 Kroatiaa vastaan. Englannin miesten maajoukkueessa Maddison pelasi ensimmäisen kerran marraskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Montenegroa vastaan. Hän kuului Englannin joukkueeseen MM-kilpailuissa 2022 mutta ei saanut peliaikaa. Hän on pelannut kaikkiaan seitsemän maaottelua, joista neljä on ollut EM-karsintaotteluita.

## Lähteet
Niko Viljola

**Niko Anton Viljola** (s. 6. syyskuuta 2000 Helsinki) on suomalainen keskipitkän matkan juoksija, joka edustaa Helsingin Kisa-Veikkoja. Hänen valmentajanaan toimii Juhani Hirvonen.

Viljola voitti 800 metrin Suomen-mestaruuden Kalevan kisoissa 2025. Hän voitti vuoden 2019 sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa pronssia 800 metrin juoksussa ja kultaa viestissä. Vuonna 2020 hän sai hopeaa viestistä. Vuonna 2022 hän saavutti hopeaa 800 metrillä ja pronssia viestissä. Vuonna 2023 hän sai pronssia 800 metrillä ja 2025 pronssia 800 metrillä. Hän on saavuttanut viestijuoksun SM-kilpailuissa 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestissä kultaa 2020 ja 2022 sekä hopeaa 2023 ja 2024, 4&nbsp;×&nbsp;800&nbsp;metrin viestissä kultaa 2019 ja 2025, 4&nbsp;000&nbsp;metrin viestissä kultaa 2020 ja 2021, hopeaa 2024 ja pronssia 2022 sekä 4&nbsp;×&nbsp;1500&nbsp;metrin sekaviestissä pronssia 2025.

Viljola kilpaili aikuisten maaottelussa ensimmäisen kerran pohjoismaisessa hallimaaottelussa Helsingissä 2020. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maaotteluissa kolmanneksi pohjoismaisen hallimaaottelun 800 metrillä Espoossa 2025.

Viljolan ennätys 800 metrillä on 1.48,04 (Joensuu 12. heinäkuuta 2025) ja 1&nbsp;500 metrillä 3.46,30 (Mikkeli 18. heinäkuuta 2025).

## Lähteet
Franz Salmhofer

**Franz Salmhofer** (22. tammikuuta 1900 Wien – 22. syyskuuta 1975 Wien) oli itävaltalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän opiskeli Franz Schrekerin ja Franz Schmidtin johdolla Wienissä. Vuosina 1929–1939 hän toimi kapellimestarina Burgtheaterissa. Vuosina 1945–1955 hän oli Wienin valtionoopperan ja vuosina 1955–1963 Volksoperin johdossa. Hänen musiikkinsa juuret ovat Wienin romantikkojen perinteessä.

Salmhofer on haudattu Wienin Zentralfriedhofiin.

## Teoksia
### Baletit
* *Das lockende Phantom* (1927, Wien)
* *Der Taugenichts in Wien* (1930, Wien)
* *Österreichische Bauernhochzeit* (1933, Wien)
* *Weihnachtsmärchen* (1933, Wien)

### Oopperat
* *Dame im Traum* (1935, Wien)
* *Iwan Tarassenko* (1938, Wien)
* *Das Werbekleid* (1943, Salzburg)
* *Dreikönig* (1945, Wien)

### Muuta
* musiikki noin kolmeensataan näytelmään muiden muassa Johann Wolfgang von Goethelta ja William Shakespearelta
* konsertot viululle, trumpetille ja sellolle
* kuusi jousikvartettoa
* yksinlauluja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: Franz Salmhofer: nuotteja
* Universal Edition: Franz Salmhofer 
* AllMusic: Franz Salmhofer
Evelyn Knight

**Evelyn Knight** (s. **Evelyn Davis**, 31. joulukuuta 1917 Reedville, Virginia, Yhdysvallat – 28. syyskuuta 2007 San Jose, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen laulaja 1940- ja 1950-luvuilla. Knight muistetaan parhaiten hänen vuoden 1949 hittikappaleestaan ”Powder Your Face with Sunshine”. 

Knight varttui Washington D.C:ssä. Hän aloitti musiikkiuransa paikallisella radioasemalla. Knight allekirjoitti levytyssopimuksen Decca Recordsin kanssa ja hänen esikoissinglensä ”Dance with a Dolly (With a Hole in Her Stocking)” sijoittui Yhdysvaltain musiikkilistan kärkikymmenikköön. Hänen seuraavat singlensä ”My Fickle Eye” ja ”Passé” eivät menestyneet yhtä hyvin. Vuoden 1948 lopulla Knight äänitti The Stardustersin kanssa coverversion Paula Watsonin hittikappaleesta ”A Little Bird Told Me”. Knightin versio sijoittui musiikkilistojen kärkeen vuoden 1949 keväällä ja myi kaksi miljoonaa kappaletta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kyokushinin naisten painoluokalliset Euroopan-mestaruuskilpailut

**Kyokushinin naisten painoluokalliset Euroopan-mestaruuskilpailut** (*Women's European Weight Category Karate Championships*) on vuosittain käytävä Kyokushin-karaten Euroopan-mestaruuskilpailut. Sitä on järjestetty vuodesta 1996 lähtien ja se käydään kolmessa eri painoluokassa. Oyaman kuoltua 1994 Kyokushin järjestö hajosi useisiin muihin järjestöihin, jonka jälkeen alkuperäinen IKO1 järjestö jatkoi Euroopan-mestaruuskilpailuja uudella nimellä vuonna 1996. Myös naisille järjestettiin oma EM-turnaus muutoksen myötä. Vuosina 1996–1999 painoluokkia oli kaksi, kevyt- ja raskassarja.

## Tulokset

### Raskassarja (+65 kg)

### Keskisarja (-65 kg)

### Kevytsarja (-55 kg)

## Mitalitaulukko

## Menestyneimmät ottelijat

### Eniten mitaleja voittaneet

## Katso myös
*European Open Karate Championships

## Lähteet
SIE Bend Studio

**SIE Bend Studio** (aikaisemmin **Blank, Berlyn and Co.** ja **Eidetic**) on yhdysvaltalainen pelitalo, joka perustettiin Oregonissa vuonna 1993. Vuonna 2000 Sony Computer Entertainment osti studion. Studion tunnetuin sarja on ''Syphon Filter''.

## Kehitetyt pelit

## Aiheesta muualla
* Yrityksen kotisivu
Suomen Kehonrakennusliitto

**Suomen Kehonrakennusliitto ry** on suomalainen rekisteröity yhdistys, jonka tarkoituksena on edistää kehonrakennusta Suomessa. Yhdistys on perustettu vuonna 1971 nimellä **Suomen kehonrakennus- ja voimannostoliitto**. Nykyisen nimen se otti käyttöön vuonna 1977. Suomen Kehonrakennusliitto järjestää kehonrakennuksen Suomen-mestaruuskilpailut.

## Lähteet
Hilde Konetzni

**Hilde Konetzni** (21. maaliskuuta 1905 Wien – 20. huhtikuuta 1980 Wien) oli itävaltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.

Konetzni aloitti lauluopintonsa Wienissä Wala Heßin ja Rudolf Niliuksen johdolla. Hän ei ollut vielä saattanut opintojaan päätökseen, kun esiintyi vuonna 1929 ensimmäisen kerran vierailijana siskonsa Annyn kanssa Sieglinden roolissa *[[Valkyyria]]n* esityksessä Chemnitzin kaupunginteatterissa. Vuonna 1930 Konetzni sai kiinnityksen Gablonziin, jossa hän esiintyi menestyksekkäästi Amelian roolissa *[[Un ballo in maschera]]ssa*. Pian hänet nähtiin samassa paikassa kahdessa suosituimmista rooleistaan: Leonorena *[[Fidelio]]ssa* ja Marsalkattarena *[[Ruusuritari]]ssa*.

Syksyllä 1931 Konetzni lauloi ensimmäistä kertaa Prahan saksalaisessa teatterissa *[[Trubaduuri (ooppera)|Trubaduuri]]*-teoksessa. Siellä hän pysyi yhtenä suosituimmista laulajista vuoteen 1935. Prahan-vuosinaan hän teki menestyksekkäitä tulkintoja rooleista oopperoissa *[[Tannhäuser]]*, *[[Don Carlo]]*, *[[Myyty morsian]]*, *[[Don Giovanni]]* ja *[[Elektra (ooppera)|Elektra]]*.

Salzburger Festspielessä Konetzni esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1936 *Don Giovannin* Donna Elvirana ja viimeisen kerran vuonna 1961. Kansainvälisen uransa hän aloitti vierailevana esiintyjänä Pariisissa 28. toukokuuta 1936 Donna Elviran roolissa, minkä jälkeen hän esiintyi ensimmäisen kerran Lontoossa vuonna 1938. Vuonna 1938 hän myös esiintyi jälleen Donna Elvirana Glyndebournen oopperafestivaalilla. Vuosina 1937–1938 Konetzni kiersi Yhdysvalloissa ja esiintyi 82:ssa konsertissa, jotka omistettiin kokonaan Richard Wagnerin musiikille. Muita kansainvälisiä esiintymisiä Konetzni teki muun muassa Teatro Colónissa, Roomassa ja Milanon La Scalassa. Toisen maailmansodan jälkeen Wienin valtionooppera jälleenrakennettiin ja avattiin uudelleen, jolloin Konetznista tuli yksi sen pääesiintyjistä.

Opettajana Konetzni piti yksityistunteja ja työskenteli Wienin valtionoopperan studiolla. Hän sai Kammersängerin-arvonimen Saksassa vuonna 1939 ja Itävallassa 1946. Kesäkuussa 1955 hän sai Wienin valtionoopperan kunniajäsenyyden. Kuoltuaan 75-vuotiaana hänet haudattiin Zentralfriedhofiin.

## Lähteet
Sinfonia nro 13 (Aho)

Kalevi Ahon **kolmastoista [[sinfonia]]** on orkesteriteos, joka sävellettiin vuonna 2003 Lahden Sibeliustalon viisivuotisen taipaleen kunniaksi. Teoksella on lisänimi "Sinfonisia luonnekuvia". Teoksessa kuvataankin musiikin keinoin erilaisia ihmisten luonnetyyppejä kahdessa pitkässä osassa, jotka on jaettu useisiin lyhyempiin jaksoihin. Teoksen kantaesitti maaliskuussa 2005 Osmo Vänskän johtama Sinfonia Lahti, joka myös tulkitsi sen samalla levyllä Antti Siiralaa varten sävelletyn toisen pianokonserton kanssa BIS:lle. Levy ilmestyi kesäkuussa 2010, ja 13. sinfonian soittaminen kestää sillä noin 39 minuuttia.

Sibeliustalon ominaisuudet on huomioitu Ahon 13. sinfoniassa: trumpettien ja käyrätorvien on tarkoitus soittaa välillä rakennuksen valaistusparvilta, salin ympärillä olevista kaikukammioista ja orkesterilavan yllä sijaitsevalta parvelta. Tästä huolimatta sinfonian voi esittää muuallakin kuin Sibeliustalossa.

## Lähteet
Katolinen kirkko Norjassa

**Katolinen kirkko [[Norja]]ssa**  toimii osana maailmanlaajuista katolista kirkkoa paavin ja hänen kuuriansa hengellisessä ohjauksessa.

## Organisaatio ja jäsenmäärä
Katolinen kirkko Norjassa on jakautunut kolmeen hiippakuntaan, Oslon hiippakuntaan etelässä, Trondheimin alueprelatuuri Keski-Norjassa ja Tromssan alueprelatuuri Pohjois-Norjassa. Vuonna 2016 Oslon hiippakunnalla oli noin 135 000 jäsentä, Trondheimin prelatuurilla vajaa 14 000 ja Tromssan prelatuurilla noin 6 600 jäsentä. Tuolloin kirkon jäsenmäärä oli kaksinkertaistunut alle kymmenessä vuodessa, lähinnä työperäisen maahanmuuton seurauksena. Vuonna 2012 mainittiin, että suurin ryhmä Norjan katolilaisista, kolmasosa, ovat puolalaiset, jotka myös selittävät suurimman osan kasvusta. Norjan isoissa kaupungeissa vietettäviin puolankielisiin sunnuntaimessuihin osallistuu useita tuhansia. Tuolloin Oslon hiippakunnan täytyikin hankkia vuosittain uusia pappeja Puolasta. Myös pienemmillä paikkakunnilla oli alettu viettää yhä enemmän puolankielisiä messuja.

Vuonna 2020 katolisella kirkolla oli jäseniä Norjan tilastokeskuksen mukaan yhteensä 165 254 henkeä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Katolisen kirkon Norjassa kotisivut
Säkkäräpukinpensas

**Säkkäräpukinpensas** (*Lycium intricatum*) on koisokasvien heimoon kuuluvien pukinpensaiden (*Lycium*) pensas. Se on kuivakkokasvi joka kasvaa rannikoilla kuivilla, kivisillä ja karuilla paikoilla auringon paahteessa.

## Kuvaus
### Lehdet ja oksat
Säkkäräpukinpensas kasvaa noin 1–2 metriä korkeaksi pensaaksi. Sen oksat ovat ohuita, paljaita ja tiheässä. Osassa oksista on kärjessä piikkimäinen ora. Sen lehdet ovat suikeat ja turpeat. Ne ovat yksittäin tai 5–8 lehden ryhmissä. Niiden pituus on noin 2,5 senttimetriä.

### Kukat ja hedelmät
Säkkäräpukinpensas kukkii tammikuusta heinäkuuhun pienin sinisin kellomaisin kukin. Kukat ovat noin 2–3 millimetriä pitkiä ja 1,5–2 millimetriä leveitä. Niissä on viisi terälehteä. Hedelmät ovat pyöreitä marjoja, jotka ovat aluksi oransseja, mutta muuttuvat myöhemmin punaisiksi ja ovat kypsinä mustia.

## Levinneisyys
Säkkäräpukinpensas on kuivakkokasvi, jota tavataan kuivilla, avoimilla ja karuilla paikolla. Se viihtyy rannikolla kivisessä ja suolaantuneessa maaperässä. Sitä tavataan Euroopassa Pyreneiden niemimaalta, läntisen Välimeren alueella aina Maltaa ja Sisiliaa myöten. Luoteis-Afrikasta, Makaronesiasta ja Kanariansaarilta.

## Kuvia

Lycium intrincatum00734.jpg|Säkkäräpukinpen­sas, San Pedro del Pinatar, Espanja
Lycium intricatum kz6.JPG|Säkkäräpukinpen­sasta, Teneriffa, Kanariansaaret
Lycium intricatum 02.JPG|Säkkäräpukinpen­saan tiheää oksistoa, Teneriffa, Kanariansaaret


Alm10LyciumIntricatum1.jpg|Säkkäräpukinpen­saan kukkia ja lehtiä
Lycium intricatum 2c.JPG|Säkkäräpukinpen­saan kukkia
Alm10LyciumIntricatum3.jpg|Säkkäräpukinpen­saan kukkia ja lehtiä


Lycium intrincatum (flor).JPG|Säkkäräpukinpen­saan kukka
Lycium intricatum by Scott Zona - 003.jpg|Säkkäräpukinpen­saan marja
Lycium intrincatum (fruto).jpg|Säkkäräpukinpen­saan marja


## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Frederik & Café Casablanca

**Frederik & Cafè Casablanca** on Frederikin vuonna 1988 julkaistu albumi.
## Kappaleet

### A-puoli
#
#
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#
#
#

## Aiheesta muualla
* ''Frederik & Cafè Casablanca'' discogs.com -sivustolla
Karl Müllner

**Karl Müllner** (s. 18. helmikuuta 1956 Mainburg) oli Saksan ilmavoimien komentaja vuosina 2012–2018.

## Lähteet
Kehonrakennuksen Suomen-mestaruuskilpailut

**Kehonrakennuksen Suomen-mestaruuskilpailut** on vuosittain järjestettävä kehonrakennuskilpailu. Ensimmäiset kilpailut järjestettiin vuonna 1971 Helsingissä. Naisten kilpailu otettiin mukaan vuonna 1981. Kilpailun järjestää Suomen Kehonrakennusliitto.

## Voittajat
Lähteet:

### Miehet

### Naiset

## Lähteet
I, I

**I, I** (tyyliteltynä **i, i**) on yhdysvaltalaisen folkyhtye Bon Iverin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 9. elokuuta 2019.

## Kappaleet

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet
Parhaat vuodet - Prinssi Frederik XIV

**Parhaat vuodet - Prinssi Frederik XIV** on Frederikin vuonna 1990 julkaistu albumi.
## Kappaleet

### A-puoli
#
#
#
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#
#
#

## Aiheesta muualla
* ''Prinssi Frederik XIV - Parhaat Vuodet'' discogs.com -sivustolla
Poing poing poing (Frederikin albumi)

**Poing Poing Poing** on Frederikin vuonna 1987 julkaistu albumi.
## Kappaleet

### A-puoli
#
#
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#
#
#

## Aiheesta muualla
* ''Poing Poing Poing'' discogs.com -sivustolla
Fede Álvarez

**Federico "Fede" Álvarez** (s. 9. helmikuuta 1978 Montevideo) on uruguaylainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja. Hänen tunnetuin elokuvansa lienee *[[Evil Dead (vuoden 2013 elokuva)|Evil Dead]]* (2013), joka on uudelleenfilmatisointi Sam Raimin vuoden 1981 samannimisestä elokuvasta.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Sosva (täsmennyssivu)

**Sosva** voi tarkoittaa seuraavia:

* Sosva, joki Sverdlovskin alueella Venäjällä
* Sosva, taajama Sverdlovskin alueella Venäjällä
* Sosva, taajama Hanti-Mansiassa Venäjällä.
Killeri (albumi)

**Killeri** on Frederikin vuonna 1991 julkaistu albumi.
## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
*SecondHandSongs: Frederik Covers

## Aiheesta muualla
* ''Killeri'' discogs.com -sivustolla
Hulabaloo (albumi)

**Hulabaloo** on Frederikin vuonna 1992 julkaistu albumi.
## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
* ''Hulabaloo'' discogs.com -sivustolla 
* SecondHandSongs – Frederik 
* fono.fi äänitetietokanta
Moni-ilmeinen Marion

**Moni-ilmeinen Marion** on suomalaisen iskelmälaulaja Marionin yhdestoista, elokuussa 1980 julkaistu studioalbumi. Levyn tunnetuin kappale on Esko Koivumiehen säveltämä ja sanoittama ”Hyvästi yö”, jolla Marion voitti Intervision laulukilpailut samana vuonna. Kappale oli myös yksi vuoden 1980 suurimmista hittikappaleista Suomessa.

## Kappaleet
; A-puoli
# 
# Lasten ystäviä:
## Markkinoilla – 2.53 (säv. & sov. A. Hyvärinen, san. Hector / Pertti Reponen)
## Posetiivari – 4.07 (säv. & sov. A. Hyvärinen, san. P. Reponen)
## Vanhus – 3.14 (säv. & sov. A. Hyvärinen, san. Hector)
# 
# 

; B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Tekijät
### Muusikoita
* Marion Rung – laulu
* Antti Hyvärinen - kapellimestari, piano (1, 3, 5, 9), sähköpiano (”Niinkuin taivas sininen”)
* Vesa Enne – taustalaulut (”Niinkuin taivas sininen”)
* Kalle Fält ja Maarit Hurmerinta – taustalaulut (1, 3–6, 8–10)
* Martti Metsäketo ja Irina Milan – taustalaulut (1, 3–6, 10)
* Pave Maijanen – taustalaulut (8, 9)
* Juhani Aaltonen ja Pentti Lahti – huilut (1, 3, 10)
* Markku Johansson ja Jörgen Petersen – trumpetit (1, 3, 5)
* Juhani Aalto – pasuunat (1, 3, 5)
* Tom Bildo – pasuunat (1, 3)
* Mircea Stan – pasuunat (”Ihmejuttu”)
* Juha Björninen – kitarat
* Heikki Laurila – kitarat (1, 3–6, 10)
* Janne Louhivuori – kitarat (2–4, 6–9)
* Eero Lupari – kitarat (1, 3, 5, 6)
* Heikki ”Häkä” Virtanen – bassokitara
* Nappi Ikonen – rummut (1, 3, 5, 9), lyömäsoittimet (”Niinkuin taivas sininen”)
* Markku Hannola – marimba (”Riviera”), patarummut (”Hyvästi yö”), lyömäsoittimet (”Ihmejuttu”)
+
* Jarmo Ahvenainen – viulut (1, 3)
* Heikki Hämäläinen – viulut (4, 9, 10)
* Yrjö Lasonpalo, Jussi Pesonen ja Juhani Tiainen – viulut (1, 3, 9)
* Seppo Rautasuo – viulut (4, 9)
* Jorma Ylönen – viulut (1, 3, 4, 9, 10)
* Veikko Lipponen – alttoviulut (1, 9)
* Mauri Pietikäinen – alttoviulut (4, 9)
* Veli-Pekka Bister – sellot (”Niinkuin taivas sininen”)
* Kari Lindstedt – sellot (6, 9, 10)

### Tuotanto
* Antti Hyvärinen – tuottaja
* Tom Vuori / Takomo-studiot, Helsinki – äänitys (kevät 1980)
* Helge Heinonen ja Arto Jousi – valokuvat
* John Sandman ja Thor Forsskahl – kannen suunnittelu ja ulkoasu

; Äänitykset
* ”Hyvästi yö” ja ”Riviera” äänitetty kolmessa erässä: 10.3. taustanauhat, 11.3. puhallin -ja jousisoittimet sekä todennäköisesti myös laulut.
* ”Ihmejuttu” -kappaleen taustanauhat äänitetty 20.5. sekä puhallinsoittimet ja laulut 21.–26.5.
* ”Niinkuin taivas sininen” -kappaleen taustanauhat äänitetty 20.5. sekä jousisoittimet ja laulut 21.–26.5.

## Lähteet
* Marion: *Olkaa hyvä! Kaikki singlet 1971–1986* -kokoelman liite, Capitol Records, 094633648524, 2005.
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* ''Moni-ilmeinen Marion'' discogs.com -sivustolla
Vivian Fine

**Vivian Fine** (28. syyskuuta 1913 Chicago – 20. maaliskuuta 2000) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän sai viisivuotiaana stipendin Chicago Musical Collegeen, jossa opiskelemisen aloitti seuraavana vuonna. Vuonna 1923 hän pääsi Chicagon American Conservatory of Musiciin, jossa opiskeli viulun- ja seuraavasta vuodesta alkaen Djane Lavoie-Herzin johdolla pianonsoittoa. Lavoie-Herz oli ollut Aleksandr Skrjabinin oppilas. Fine aloitti säveltämisen vuonna 1926. Myöhemmin hän opiskeli harmoniaa ja sävellystä Ruth Crawford Seegerin johdolla.

Finen 1920-luvun lopun tuotannossa painopiste on kamarimusiikissa. Nämä kappaleet ovat kontrapunktisia ja dissonoivia sekä Crawfordilta ja Henry Cowellilta tyylillisiä vaikutteita osoittavia. Vuonna 1931 Fine siirtyi New Yorkiin, jossa toimi tanssiteatterin pianistina. Samana vuonna hänen musiikkiaan kuultiin Hampurissa konsertissa, joka oli omistettu naissäveltäjien teoksille. Fine edusti siellä Crawfordin kanssa Yhdysvaltoja. Vuonna 1934 Fine pääsi Roger Sessionsin sävellysoppilaaksi, ja vähitellen hän siirtyi vähemmän dissonoivaan ilmaukseen. Hänellä oli yhteyksiä johtaviin koreografeihin, ja hänen tuotantoonsa kuuluukin useita tanssiteoksia. Näistä ensimmäinen on Doris Humphreylle sävelletty *The Race of Life* (1937). Muita esimerkkejä tästä genrestä ovat Charles Weidmanille sävelletty *Opus 51* (1938), Martha Grahamille sävelletty *Alcestis* (1960) ja José Limónille sävelletty *My Son, My Enemy* (1965).

Vuonna 1977 Fine sai National Endowment for the Artsilta tilauksen, joka johti oopperan *[[The Women in the Garden]]* säveltämiseen. Teos kantaesitettiin vuonna 1978. Se koostuu kuvitellusta kohtaamisesta Emily Dickinsonin, Isadora Duncanin, Gertrude Steinin ja Virginia Woolfin välillä. Libretto perustuu lainauksiin näiden kirjailijoiden tuotannoista. Toinen ooppera oli multimediateokseksi nimitetty *Memoirs of Uliana Rooney* (1994), jonka tilasi Dallasin ooppera.

Fine oli mukana perustamassa American Composers Alliancea vuosina 1938 ja toimi sen varapuheenjohtajana vuosina 1961–1965. Hän opetti 1940-luvulla New Yorkin yliopistossa ja Juilliard School of Musicissa. Vuosina 1953–1960 hän oli Rothschild Foundationin musiikillinen johtaja. Vuodesta 1964 hän opetti Vermontin Bennington Collegessa, josta jäi eläkkeelle vuonna 1987. Vuoden 1989 haastattelussa *[[The New York Times]]issa* Fine ilmaisi toiveen, että "naissäveltäjä"-termiä ei enää kauan tarvittaisi; tässä hän yhtyi muiden muassa Miriam Gideonin ja Shulamit Ranin näkemyksiin. Fine totesi naisten tulleen hyväksytyiksi muissakin taiteenlajeissa ja huomautti, että "runoilijattaristakaan" ei enää puhuta.

Fine otettiin vuonna 1979 Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian jäseneksi, ja hän sai Guggenheim-stipendin sävellyksessä vuonna 1980. Hänen viisiosainen Edvard Munchin maalauksiin perustuva teoksensa *Drama for Orchestra* eteni Pulitzer-finaaliin. Teoksen tilasi ja esitti San Franciscon sinfoniaorkesteri osana hänen työnsä viikon mittaista retrospektiiviä vuonna 1983.

Fine kuoli 86-vuotiaana auto-onnettomuuden uhrina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: Vivian Fine: nuotteja 
* Viralliset sivut
Espanjalaisen Amerikan itsenäisyyssodat

**Espanjalaisen Amerikan itsenäisyyssodat** olivat sarja aseellisia yhteenottoja Espanjan ja sen siirtomaiden välillä vuosina 1803–1833.  Kun kuningas Ferdinand VII kuoli vuonna 1833, vain Kuuba ja Puerto Rico olivat vielä Espanjan alaisuudessa. Espanja menetti ne vuonna 1898 käydyn Espanjan–Yhdysvaltain sodan seurauksen.

## Sodat
*1809–1825: Bolivian itsenäisyyssota
*1810–1818: Argentiinan itsenäisyyssota 
*1810–1821 ja 1826: Chilen itsenäisyyssota 
*1810–1823: Venezuelan itsenäistyminen – Suur-Kolumbia itsenäistyi ja hajosi viideksi valtioksi Venezuela, Kolumbia, Panama, Ecuador ja  Guyana
*1810–1821: Meksikon itsenäisyyssota 
*1811: Paraguayn sotilasvallankaappaus joka johti käytännössä itsenäistymiseen 
*1811–1824: Perun itsenäisyyssota

## Katso myös
* Latinalaisen Amerikan itsenäisyyssodat
Korian monitoimitalo

**Korian monitoimitalo** on Korialla, Kouvolan Elimäellä sijaitseva monitoimitalo. Siellä on mm. palloilusali ja kuntosali pukuhuoneineen, nuorisotila, kahvio ja kerhotila, jossa toimii yksi Korian koulun luokka. Se on rakennettu vuonna 1983 ja sitä on remontoitu hieman 2000-luvulla.

Talon vieressä samassa pihapiirissä sijaitsee kolmessa eri rakennuksessa toimiva Korian koulu. Koulun sisäliikuntatunnit pidetään Monitoimitalon palloilusalissa.

Palloilusalin korkeus on 8 metriä ja sen pitkä seinä on 36 metriä ja lyhyempi päätyseinä 22 metriä pitkä. Salin voi jakaa kolmeen osaan verholla.

Monitoimitalon osoite on Kyntäjäntie 9, 45610 Koria. Rakennuksesta käytetään myös nimeä "monnari".

## Lähteet
*Kouvolan palloiluhallit- ja salit
Nasutoceratops

**Nasutoceratops** ("*suurikuonoinen sarvinaama*") on sukupuuttoon kuollut suuri sarvinaamainen kasvinsyöjädinosaurus, joka eli noin 76–75,5 miljoonaa vuotta sitten myöhäisliitukaudella nykyisessä Etelä-Utahissa, Yhdysvalloissa.

## Löydöt

*Nasutoceratopsin* holotyyppi löydettiin ja otettiin talteen vuonna 2006 Utahin yliopiston käynnistämässä Kaiparowitsin vesistöhankkeessa. Se oli säilynyt hiekkakivessä Kaiparowitsin muodostumassa, Grand Staircase-Escalante National Monumentilla, joka on peräisin Campania-vaiheen jälkipuoliskolta noin 75 miljoonaa vuotta sitten. *Nasutoceratops* oli toinen Yhdysvaltain lounaisosasta löytynyt sarvinaamoihin kuulunut dinosaurus. Se tunnetaan hyvin holotyyppinsä (UMNH VP 16800) lähes täydellisestä kallosta ja vasemmasta eturaajasta ja oikean eturaajan osista.

*Nasutoceratopsin* kuvaili ja nimesi ensimmäisenä Eric Karl Lund vuonna 2010. Hän antoi lajille nimen *Nasutuceratops titusi.* Vuonna 2013 antoivat Scott D. Sampson, Lund, Mark A. Loewen, Andrew A. Farke ja Katherine E. Clayton sille uuden nimen *Nasutoceratops*. Suvun tyyppilaji on *Nasutoceratops titusi.*

## Kuvaus
*Nasutoceratopsin* holotyypin kallon pituus on noin 1,5 metriä. Sen ruumiin pituuden on arvioitu olleen noin 4,5 metriä ja painon noin 1,5 tonnia. Lajilla ei ollut sarvea kuononsa päällä, mutta sillä oli kaksi erikoisen näköistä sarvea kaulurissa. Molempien sarvien pituudeksi on arvioitu noin 1,2 metriä. Sarvet olivat kaarevia ja osoittivat eteenpäin. Sarvet muistuttivat nykyajan härän sarvia. Ne toivat turvaa lihansyöjiltä ja houkuttelivat lajikumppaneita.

*Nasutoceratopsin* kuono oli lyhyt ja korkea. Nenäluissa on sisäisiä onteloita. Tämä on huomionarvoista, koska melkein miltään muulta sarvinaamalajilta ei ole löydetty tällaista piirrettä.

*Nasutoceratops* oli hidas sarvinaama, joka vaelsi suurissa laumoissa, jotta ne pystyivät suojelemaan toisiaan ja syömään yhdessä. Laji eli nykyisen Etelä-Utahin rannikon soilla.                                                               

## Lähteet
Ruth Crawford Seeger

**Ruth Crawford Seeger** (3. heinäkuuta 1901 East Liverpool, Ohio – 18. marraskuuta 1953 Chevy Chase, Maryland) oli yhdysvaltalainen säveltäjä.

Crawford Seeger syntyi kiertävän metodistipastorin ja tämän vaimon tyttärenä. Valmistuttuaan high schoolista hän opiskeli pianonsoittoa Fosterin musiikkikoulussa Floridan Jacksonvillessa. Vuonna 1921 musiikkikoulu siirsi toimintansa Miamiin, ja Crawford Seeger puolestaan pääsi Chicagon American Conservatory of Musiciin. Siellä hän oli vuoteen 1929 ja opiskeli sävellystä sekä musiikin teoriaa Adolf Weidigin johdolla. Crawford Seeger sävelsi vuonna 1924 ensimmäiset preludinsa pianolle; jo näissä hän oli löytänyt oman yksilöllisen modernin äänensä. Muihin varhaisiin teoksiin kuuluu sonaatti viululle ja pianolle (1926). Crawford Seeger liittyi Chicagossa Djane Lavoie-Herzin piireihin ja tapasi tämän kautta Dane Rudhyarin, Henry Cowellin sekä Richard Bühligin. Cowell ryhtyi pian tukemaan Crawfordin työtä järjestämällä hänen sävellyksilleen esityksiä New Yorkissa ja julkaisemalla sitä *[[New Music Quarterly]]ssa*. Crawford työskenteli pianonsoiton opettajana runoilija Carl Sandburgin lapsille ja kiinnostui Sandburgin kautta yhdysvaltalaisista kansanlauluista. Hän teki itse sovituksia tämän *The American Songbag* -julkaisuun (1927) ja myös sävelsi musiikkia tämän runoihin.

Maaliskuussa 1930 Crawford Seeger sai Guggenheim-stipendin, jonka turvin matkusti Eurooppaan. Berliinissä hän sävelsi muun muassa *Three Chants* -teoksen sanattomalle naiskuorolle. Vuodelta 1931 on hänen tunnetuimpana teoksenaan pidetty jousikvartetto. Varhaisissa teoksissa oli ilmennyt Aleksandr Skrjabinilta saatuja vaikutteita, mutta jousikvartetossa on käytetty sarjallista tekniikkaa. Crawford Seeger aloitti opiskelun Charles Seegerin johdolla vuonna 1929 ja meni tämän kanssa naimisiin vuonna 1932. Pari sai yhdessä lapsia, joista Peggy ja Mike Seeger menestyivät aikuisina kansanmusiikin esittäjinä. Crawford Seeger oli myös Pete Seegerin äitipuoli. Vuosina 1930–1933 hän oli tuotteliaimmillaan ja omaksui miehensä teoreettisia metodeja työssään. Vuoden 1934 jälkeen hän ei kuitenkaan paljon säveltänyt. Vuonna 1936 perhe muutti Washington DC:aan keräämään kansanlauluja Kongressin kirjastolle. Crawford Seeger teki transkriptioita kirjaan *Our Singing Country* ja Charles Seegerin kanssa kirjaan *Folk Song USA*; molempien kirjojen kirjoittajat olivat John ja Alan Lomax. Crawford Seeger julkaisi oman kansanlaulukokoelmansa *American Folk Songs for Children* koululaisia varten vuonna 1948. Tämä vakiintui eräiden muiden hänen kirjojensa tavoin laajaan opetuskäyttöön.

Opettajana Crawford Seeger toimi 1920-luvun jälkipuoliskolla American Conservatory of Musicissa ja Illinoisin Elmhurst Collegessa. Vuonna 1952 hän palasi vakavan sävellystyön pariin puhallinkvintetollaan. Hän sai helmikuussa 1953 suolistosyöpädiagnoosin ja kuoli samana vuonna 52 vuoden iässä. Vuonna 1980 hän sai paikan Ohio Women's Hall of Famessa.

## Lähteet
Ingo Gerhartz

**Ingo Gerhartz** (s. 9. joulukuuta 1965 Cochem) on ollut Saksan ilmavoimien komentajana vuodesta 2018 alkaen.

Gerhartz liittyi Saksan asevoimiin 1. heinäkuuta 1985 suoritettuaan ylioppilastutkinnon. Hänen oli Fürstenfeldbruckissa upseerikoulussa 1986-1987 jatkaen lentäjäkoulutukseen 1987–1988. Hän jatkoi suihkuhävittäjäkoulutukseen Sheppardin lentotukikohtaan Yhdysvaltoihin 1988–1989.

Maaliskuussa 2024 julkisuuteen vuodettiin nauhoite, jossa Saksan ilmavoimien johto keskustelee Krimin sillan tuhoamisesta Taurus-ohjuksilla, jotka Saksa toimittaisi Ukrainan käyttöön. Gerhartz sanoo nauhoitteella, ettei sillan tuhoamiseen ole mitään muuta estettä kuin poliitikkojen vastustus, ja käskee alaisiaan esittämään ohjustoimitusasian puolustusministerille. Muun muassa Marija Zaharova ja Dmitri Medvedev ovat tuominneet nauhoitteella esitetyt mielipiteet.

## Lähteet
Sami Hyypiä -areena

**Sami Hyypiä -areena** on tekonurmipohjainen palloiluhalli Kouvolan Kuusankoskella Naukion urheilupuistossa. Halli valmistui vuonna 2000 ja se nimettiin jalkapalloilijan Sami Hyypiän mukaan vuonna 2002. Siellä järjestetään pallopelien lisäksi myös markkinoita ja muita tapahtumia. Kouvolan tilastoaluejaossa halli sijaitsee Tähteen kaupunginosassa.

## Lähteet
Kashima (Saga)

**Kashima** () on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Sagan prefektuurissa. Se sijaitsee Ariakenmeren rannalla prefektuurin eteläosassa Sagan ja Nagasakin kaupunkien välimaastossa. Lounaassa kaupungin alue kohoaa luonnonalueille kohti Taravuorta. Kashimassa on 29&nbsp;684 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 112,12 neliökilometriä.

Kashima kehittyi Edo-kaudella Kashiman daimiokunnan linnanaluskaupunkina, jota hallitsi Nabeshima-klaani. Nykyinen Kashiman kaupunki perustettiin vuonna 1954, kun aiempaan Kashiman maaseutukaupunkiin liitettiin neljä muuta kuntaa. Kaupungin merkittävin nähtävyys on Yūtoku Inarin pyhäkkö, joka on yksi Japanin kolmesta suuresta Inarille omistetusta šintolaisesta pyhäköstä. Siellä käy vuosittain noin 2,8 miljoonaa vierailijaa.

Kashimaa palvelee Ariakenmeren rannikkoa myötäilevä JR Kyūshūn Nagasaki-päälinja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Ogi

**Ogi** voi tarkoittaa:

## Paikat
*Ogi, kaupunki Japanin Sagan prefektuurissa
*Ogi, entinen maaseutukaupunki Japanin Ōitan prefektuurissa

## Henkilöt
*Adolf Ogi, sveitsiläinen poliitikko
*Aritatsu Ogi, japanilainen jalkapalloilija
*Kōta Ogi, japanilainen jalkapalloilija
Cath

**Cath** (myös **Catha**, **Cautha** tai **Cavtha**) oli etruskien auringon jumalatar, joka on joskus rinnastettu auringon jumala Usiliin. Cath oli mahdollisesti auringon tytär, jota palvottiin yhdessä Surin kanssa Pyrgissä, Cerveterin satamakaupungissa. Cathilla on myös kytkös alamaailmaan.

## Lähteet
* Lurker, Manfred : A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. 
### Viitteet
Ogi (Saga)

**Ogi** () on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Sagan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa ja rajautuu idässä Sagan kaupunkiin. Kaupungin pohjoisosat kohoavat vuoristoon, eteläosat sijaitsevat hedelmällisellä Sagan tasangolla, jota halkovat lukuisat kanavat. Etelässä kaupungin alue ulottuu Ariakenmerelle saakka. Ogissa on 45&nbsp;226 asukasta (heinäkuussa 2019) ja sen pinta-ala on 95,81 neliökilometriä.

Nykyinen Ogin kaupunki perustettiin vuonna 2005, kun entinen Ogin maaseutukaupunki ja kolme muuta maaseutukaupunkia, Ashikari, Mikatsuki ja Ushizu, liitettiin yhteen. Niistä Ogi kehittyi Edo-kaudella Ogin daimiokunnan linnanaluskaupunkina, jota hallitsi Nabeshima-klaani, Ushizu vuorostaan Nagasaki-kaidō-tien varren postiasemana (*[[shukuba]]*). Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu Ogin puisto, joka tunnetaan kirsikkapuistaan.

Ogia palvelevat JR Kyūshūn Nagasaki-päälinja ja Karatsu-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Ogi_park_Sakura.JPG|Kirsikoita Ogin puistossa
Tiedosto:Eriyama rice terraces Saga Ogi with houses.JPG|Riisinviljelyä Ogissa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Nethuns

**Nethuns** oli etruskien makean veden sekä erityisesti kaivojen ja lähteiden jumala. Myöhemmin hänestä tuli myös meren jumala. Roomalaisten Neptunuksen tavoin myös Nethuns kuvattiin alastomana ja parrakkaana, otsallaan lehvistä tehty seppele.

## Lähteet
* Manfred Lurker: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. 
### Lähteet
Jagjaguwar

**Jagjaguwar** on Bloomingtonista, Indianasta, Yhdysvalloista kotoisin oleva, erityisesti indie rockiin keskittyvä levy-yhtiö.

## Artisteja
* The Besnard Lakes
* Bon Iver
* Dinosaur Jr.
* Oneida
* Sharon van Etten
* Women

## Lähteet
*
Aito Iskelmä

**Aito Iskelmä** on Nelonen Median omistama suomalainen kaupallinen radiokanava. Kanava soittaa iskelmiä 60-luvulta 2020-luvulle. Kanavalla on myös uutislähetyksiä.  

Vuoden 2020 alussa kanavan kuuluvuusalue laajentui ympäri Suomen sen yhdistyessä sisarkanavansa Aito Kajauksen kanssa. Samalla maakunnalliset paikallissisällöt lopetettiin, mutta aluemainonta kuitenkin jatkuu.

## Historia

Aito Iskelmä aloitti toimintansa 1. syyskuuta 2016 entisillä Iskelmän taajuuksilla Kevyt Kanavan irtauduttua yhteistyöstä Bauer Median kanssa. Elokuussa 2019 Sanoma Media Finland ilmoitti ostavansa Kevyt Kanava Oy:n, minkä seurauksena myös Aito Iskelmä -radiot siirtyivät Sanomalle 2. syyskuuta 2019.  Kanavan uudet juontajat julkistettiin 10.12.2019.

## Ohjelmisto ja juontajat

* Aito Iskelmän aamu:Hanna Kinnunen ja Jenni Alexandrova, arkisin klo 06–10.
* Aito Iskelmän keskipäivä: Krista Baars, ma&ndash;to klo 10–14.
* Aito Iskelmän iltapäivä: Milla Mattila, arkisin klo 14–18. Keskiviikkona pikkulauantaitanssit lähetyksessä.
* Aito Iskelmän ilta: ma&ndash;pe klo 18–21. Illassa kuuluu Hanna Kinnusen ja Jenni Alexandrovan juontaman aamu-ohjelman parhaat palat.
* Finnhits-perjantai: pe klo 21–22. Perjantai-iltaa tunnin verran tahdittaa suomalainen finnhits-musiikki.

## Taajuudet
Aito Iskelmän taajuudet.

{| 

### Kanavan entisiä juontajia

* Kimmo Vehviläinen 2020–2022
* Suvi Hartlin 2020–2021
* Hanna Pakarinen 2020–2021
* Marko Maunuksela 2022–2025
* Elina Otsala 2021–2025

## Lähteet
Julia Adolphe

**Julia Adolphe** (s. 1988) on yhdysvaltalainen säveltäjä. Hänen teoksiaan ovat esittäneet Yhdysvalloissa ja ulkomailla tunnetut orkesterit ja kokoonpanot, kuten New Yorkin filharmonikot, Los Angelesin kamariorkesteri ja Pohjois-Carolinan sinfoniaorkesteri. Adolphen saamiin palkintoihin ja tunnustuksiin lukeutuvat vuoden 2015 Charles Ives -stipendi Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemialta sekä vuoden 2017 ASCAP:n nuoren säveltäjän palkinto.

Adolphe syntyi taiteelliseen perheeseen, jossa isä työskenteli taidemaalarina ja äiti arkkitehtina. Hän varttui New Yorkissa, mutta asettui sittemmin Los Angelesiin.

Adolphen opettajien joukossa ovat olleet Stephen Hartke, Frank Ticheli, Steven Stucky ja Donald Crockett. Hän sai taiteiden kandidaatin arvon musiikissa ja kirjallisuusteoriassa Cornellin yliopistosta sekä musiikin maisterin arvon sävellyksessä Etelä-Kalifornian yliopistosta. Tämän jälkeen hän alkoi suorittaa tohtorikoulutusta Etelä-Kalifornian yliopiston Thornton-musiikkikoulussa. Adolphe on työskennellyt myös kirjoittajana, opettajana ja tuottajana. NewMusicBox julkaisi vuonna 2014 hänen artikkeleitaan musiikin opetuksesta turvallisuudeltaan maksimoidussa miesvankilassa. Omaa kokemustaan vankilassa opettamisesta hän on kuvannut kaikkein voimakkaimmin häneen taiteelliseen identiteettiinsä vaikuttaneeksi kokemukseksi. Adolphe oli mukana tuottamassa James Conlonin johtamaa *[[The Prodigal Son (ooppera)|The Prodigal Sonin]]* esitystä Los Angelesin oopperan Britten-satavuotissyntymäjuhlaa varten (2013). Hän on toiminut Etelä-Kalifornian yliopiston opetusassistenttina.

## Teoksia
* *A Barrel of Laughs, A Vale of Tears* (koominen ooppera Stephanie Fleischmannin librettoon Jules Feifferin romaanin pohjalta)
* *Star-Crossed Signals* (jousikvartetille, 2017, kantaesitetty 2018)
* *Sylvia* (kamariooppera, 2013)
* *Unearth, Release* (konsertto alttoviululle, 2016; kantaesittäjinä solisti Cynthia Phelps, New Yorkin filharmonikot ja Jaap van Zweden)
* *White Stone* (orkesterille, 2017; kantaesittäjinä New Yorkin filharmonikot ja Alan Gilbert)

## Lähteet
Aito Hitti Oikea Asema

**Aito Hitti Oikea Asema** oli Pohjois-Savossa toimiva paikallisradio. Kanava oli yksi kolmesta Oikea Aseman radiokanavasta ollen osa Aito Hitti -kanavakokonaisuutta, jonka omisti Sanoma Media Finland.

## Historia
Taajuuksilla toimi kesästä 2014 vuoden 2016 syyskuuhun asti Radio City Savo. Kevyt Kanavan irtauduttua yhteistyöstä Bauer Median kanssa kanavan nimeksi tuli Aito Hitti Oikea Asema. Tässä yhteydessä myös kanavan musiikkiprofiilia muutettiin siten, että raskain rock pudotettiin pois ja hittimusiikin osuutta lisättiin. Elokuussa 2019 Sanoma Media Finland ilmoitti ostavansa Kevyt Kanava Oy:n.Aito Hitti-kanavat liitettiin osaksi Nelonen Median radioita 2.9.2019.  Kanavan toiminta päättyi vuoden 2019 lopussa Nelonen Median sisarkanavan HitMixin päivittäessä kuuluvuusalueitaan ja taajuuksiaan Aito Hitin taajuuksille.

## Lähteet
Ray Nixon

**Raymond ”Ray” Nixon** (s. 10. syyskuuta 1984 Milwaukee, Wisconsin) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä.

Nixon voitti Namika Lahdessa vuonna 2009 Suomen mestaruuden, oli kauden tarkin kolmen pisteen korien heittäjä ja palkittiin Korisliigan parhaana ulkomaalaispelaajana. Vuonna 2011 hän voitti Hamamatsu Higashimikawa Phoenixissä Japanin mestaruuden.

## Elämä ja ura

Nixon pelasi yliopistokoripalloa Wisconsinin joukkueessa vuosina 2002–2006. Yliopistouransa päätyttyä Nixon siirtyi ammattilaiseksi Eurooppaan pelaten kaksi kautta Saksassa: hän muun muassa pelasi Bundesligassa ja voitti sen tähdistöottelun donkkikilpailun vuonna 2008. Syksyllä 2008 hän siirtyi Suomen pääsarjassa pelanneeseen Namika Lahteen. Nixon pelasi Korisliiga-kauden 2008–2009 runkosarjan 16,7 pisteen ja 5,4 levypallon ottelukeskiarvoilla. Hän oli 47,8 prosentin onnistumisprosentillaan sarjan tarkin kolmen pisteen korien heittäjä. Namika Lahti voitti kauden päätteeksi Suomen mestaruuden, ja Nixon valittiin sarjan vuoden parhaaksi ulkomaalaispelaajaksi.

Mestaruuden jälkeen Nixon siirtyi Ranskaan Rouen Métropole Basketin joukkueeseen, jossa hän pelasi seitsemän ottelua ennen kuin joukkue purki hänen sopimuksensa. Loppukaudeksi Nixon palasi Lahteen. Lahti sijoittui runkosarjassa yhdeksänneksi ja putosi niukasti pudotuspeleistä.

Vuosina 2010–2019 Nixon pelasi Japanissa, missä hän voitti heti ensimmäisellä kaudellaan Hamamatsu Higashimikawa Phoenixissä Japanin mestaruuden.

Kauden 2018–2019 Nixon oli pelaamatta. Elokuussa 2019 hän palasi Suomen pääsarjaan, Tampereen Pyrintöön, vanhan valmentajansa Sami Toiviaisen valmennukseen. Runkosarjassa Nixon kirjautti viidesti tupla-tuplan ja parhaimmillaan yhdessä ottelussa 28 pistettä. Pyrintö sijoittui runkosarjassa lopulta viidenneksi kauden keskeydyttyä pysyvästi koronaviruspandemian vuoksi. Suomen cupissa joukkue ylsi välieriin.

## Saavutukset
* Korisliigan vuoden ulkomaalaisvahvistus 2009
* Korisliigan tarkin kolmen pisteen korien heittäjä 2009
* Saksan pääsarjan tähdistöottelun donkkikilpailun voitto 2008
* Suomen mestaruus 2009
* Japanin mestaruus 2011

## Lähteet
* Ray Nixon Suomen Koripalloliitto
* Ray Nixon College Stats College Basketball at Sports-Reference.com 
* Ray Nixon International Stats Basketball-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Ray Nixon basketball profile eurobasket.com
30 vuotta ammatillista soitinrakennuskoulutusta Suomessa, IKATA 1984–2014

** 30 vuotta ammatillista soitinrakennuskoulutusta Suomessa, IKATA 1984–2014** on vuonna 2015 ilmestynyt Rauno Niemisen & Johannes Heikkilän laatima teos soitinrakennuksen historiasta Ikaalisten käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksessa IKATA:ssa.

## Lähteet
Hr. Ms. Tijgerhaai (S807)

**Hr. Ms. Tijgerhaai** (runkonumero S807) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Zwaardvis-luokan sukellusvene.

## Valmistus

Alus tilattiin 24. joulukuuta 1965 Rotterdamsche Droogdok Maatschappijilta Rotterdamista, missä köli laskettiin 14. heinäkuuta 1966. Alus laskettiin vesille 25. toukokuuta 1971 ja otettiin palvelukseen 20. lokakuuta 1972.

## Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 8. joulukuuta 1995.

## Lähteet
*

### Viitteet
Piikkipukinpensas

**Piikkipukinpensas** (*Lycium europaeum*) on koisokasvien heimoon kuuluvien pukinpensaiden (*Lycium*) pensas, jota kasvaa Välimeren ympäristön alueella.

## Kuvaus
### Varret, oksat ja lehdet
Piikkipukinpensas kasvaa noin kahdesta kolmeen metriä korkeaksi ja kolme metriä halkaisijaltaan olevaksi pensaaksi, joka haaroo tiheästi. Sen varret ja oksat ovat karvattomia. Nuorena ne ovat väriltään vaaleanruskeita, mutta muuttuvat myöhemmin ruskeiksi tai harmaiksi. Kaarna halkeilee vanhemmiten. Oksien päihin kasvaa oria, jotka voivat vanhemmissa oksissa olla 15 senttimetriä pitkiä, nuoressa kasvussa noin 2 senttimetriä.

Lehdet ovat suikeat ja noin 2–5 senttimetriä pitkät.

### Kukat ja hedelmät
Piikkipukinpensas kukkii kesäkuusta heinäkuuhun. Sillä on kellomaiset kukat, jotka kasvavat yksittäin tai joskus pareittain. Kukkaperät ovat lyhyet. Väriltään kukat ovat vaalean punaisia tai vihertävän keltaisia. Hedelmät ovat keltaisia noin 8 millimetriä halkaisijaltaan olevia, pyöreitä marjoja.

## Levinneisyys
Piikkipukinpensas kasvaa Välimeren ympäristön alueen metsissä, pensaikkoaroilla, aromaisilla alueilla ja aavikoilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* 
*
Faesulae

**Faesulae**, nykyinen Fiesole, oli alun perin etruskien perustama kaupunki. Kaupunki oli rakennettu kukkulalle, Arno- ja Mugone-laaksojen reunalle, Firenzestä koilliseen. Faesulae lienee perustettu 800 tai 700-luvulla eaa, mutta ensimmäinen merkintä kaupungista on vuodelta 283 eaa, jolloin roomalaiset valloittivat sen. Vuonna 80 eaa diktaattori Sullan joukot valtasivat kaupungin. Barbaarit valloittivat Faesulaen vuonna 405 jaa. Antiikin ajoilta on säilynyt nykypäiviin osia etruskien rakentamasta kaupunginmuurista sekä roomalainen kylpylä ja amfiteatteri 100-luvulta eaa. 

## Lähteet
Matasaaren kappeli

**Matasaaren kappeli** oli yksi Esbo svenska församlingin entisistä toimitiloista. Nykyään saari on yksityisessä omistuksessa. Kappeli sijaitsee lounaisessa Espoossa. Se oli osa kolmihehtaarisen Matasaaren leirikeskusta, joka Espoon virallisessa kaupunginosajaossa kuuluu Soukkaan.

Piispa Erik Vikström vihki Matasaaren kappelin helluntaina 30. toukokuuta 1993. Sen alttaritauluna oli Suomenlahti. Kappelissa oli sekä akustinen että sähköpiano.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kirkko ja kaupunki: Espoon valloittavat vihki­tyyssijat
Nils Schweckendiek

**Nils Derek Schweckendiek** (s. 5. toukokuuta 1978) on saksalaissyntyinen, Englannissa varttunut kapellimestari ja kuoronjohtaja. Hän sai musiikin maisterin arvon Cambridgen yliopistosta vuonna 1999, opiskeli sitten vuoteen 2000 Freiburgin musiikkiyliopistossa ja sai toisen maisterinarvon vuonna 2005 Sibelius-Akatemian orkesterin- ja kuoronjohdon koulutusohjelmasta. Hänen opettajiaan olivat Peter Gülke, Hans-Michael Beuerle, Leif Segerstam, Jorma Panula, Matti Hyökki, Atso Almila, Pierre Boulez, Neeme Järvi, Jukka-Pekka Saraste, Charles Mackerras ja Diego Masson.

Debyyttinsä Schweckendiek teki vuonna 2006 Suomen Kansallisoopperassa Richard Straussin oopperalla *[[Ruusuritari]]*. Sittemmin hän on esiintynyt eri orkestereiden, pienempien kokoonpanojen ja kuorojen kanssa Euroopan maissa, Yhdysvalloissa ja Kiinassa. Hän on johtanut muun muassa Leipzigin oopperassa ja Savonlinnan oopperajuhlilla. Vuosina 2009–2013 hän toimi kapellimestarina Ulmin oopperassa.

Schweckendiek on ottanut erikoistumisalueekseen uuden musiikin ja johtanut runsaasti nykyteosten kantaesityksiä. Häneltä on ilmestynyt BIS-, Toccata-, ISCM- ja Alba-levymerkeillä julkaisuja, jotka ovat tuoneet hänelle muun muassa Preis der deutschen Schallplattenkritikin neljännesvuosipalkinnon (Beat Furrer: *Works for Choir and Ensemble*) ja Yleisradion Vuoden levy -tunnustuksen (Matthew Whittall: *Northlands*). Vuonna 2020 hänelle myönnettiin Svenska litteratursällskapetin jakama Fredrik Pacius -palkinto ansioista nykymusiikin tulkitsijana.

Schweckendiek valittiin vuonna 2007 Helsingin kamarikuoron taiteellisen toiminnan johtoon. Hän aloitti vuonna 2017 työskentelyn Musiikkitalon Kuoron taiteellisena johtajana. Vuonna 2014 hän sai paikan Sibelius-Akatemian kuoronjohdon professorina, ensin määräaikaisesti, sitten vuodesta 2018 toistaiseksi. Hän perusti vuonna 2012 ensimmäisen kerran järjestetyn Einojuhani Rautavaara -sävellyskilpailun, jonka taiteelliseksi johtajaksi itse ryhtyi. Vierailijana Schweckendiek on johtanut muun muassa Radion sinfoniaorkesteria, Oulu Sinfoniaa, Helsingin kaupunginorkesteria, RIAS Kammerchoria ja Irlannin kamarikuoroa.

Vuonna 2024 hän voitti parhaan kuoroesityksen Grammy-palkinnon.

## Lähteet
Tieteiden kuningatar

**Tieteiden kuningatar** on aikojen kuluessa tarkoittanut eri tieteenaloja.

Saksalainen matemaatikko Carl Friedrich Gauss nimitti tieteiden kuningattareksi matematiikan. Matemaatikko Galileo Galilei kirjoitti 1600-luvulla, että luonnon kirjaa ei voi ymmärtää ymmärtämättä sen kieltä matematiikkaa.

Keskiajalla tieteiden kuningattarena pidettiin teologiaa.

Thomas Mannin *[[Tohtori Faustus|Tohtori Faustuksessa]]* tieteiden kuningattareksi nostetaan filosofia, joka toisaalta kuitenkin todetaan teologian aputieteeksi.

## Lähteet
Maria Gentiluomo

**Maria Gentiluomo** (s. 1982) on italialainen karateka. Hän saavutti EM-hopeaa kotikisoissaan 2011, hävittyään loppuottelussa Agnieska Winekille. Gentiluomo sijoittui 2013 neljänneksi EM-kisoissa hävittyään pronssiottelussa jälleen Winekille.

## Lähteet
Carl Ludwig Sprenger

**Carl Ludwig Sprenger** (1846–1917) oli saksalainen kasvitieteilijä ja napolilaisen siemenkaupan Dammann & Con osakas.

Kun Saksan keisari Vilhelm II osti Achílleio-palatsin vuonna 1907, hän teki paljon muutoksia sekä palatsiin että sen puutarhaan. Vilhelm II palkkasi Sprengerin sinne puutarhan johtajaksi. Sprengerin ansiosta puutarhassa kasvaa yli sata lajia jukkapalmuja.

Hänen kunniakseen nimettyjä kasveja ovat hienohelma (*Asparagus sprengeri*) ja *Magnolia sprengeri*, joka on yksi magnolioiden suvun laji.

Hänestä käytetään tieteellisen nimen perään liitettävää auktorilyhennettä **Sprenger**.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Sadetanssi (albumi)

**Sadetanssi** on Marion Rungin vuonna 2000 julkaistu albumi.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Aiheesta muualla
* ''Sadetanssi'' discogs.com -sivustolla