open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Usherin oireyhtymä

**Usherin oireyhtymä** on perinnöllinen sairaus, joka aiheuttaa kuulo- ja näkövamman. Se on yleisin kuurosokeutumista aiheuttavista oireyhtymistä. Siihen liittyy etenevä näkövamman aiheuttava verkkokalvorappeuma, sisäkorvaperäinen kuulovamma ja vaihtelevasti tasapainoelimen häiriö. 

Usherin oireyhtymä on peittyvästi periytyvä. Toisin sanoen ihminen voi kantaa sitä aiheuttavaa perimää sairastamatta itse sairautta. Ihminen sairastuu Usherin oireyhtymään ainoastaan, jos hän saa molemmilta vanhemmiltaan sitä aiheuttavan virheellisen geenin. Usherin oireyhtymä on nimetty skotlantilaisen C. H. Usherin mukaan, joka kuvasi sen vuonna 1914. Suomessa potilaita syntyy vuosittain noin 2–3.

Oireyhtymä jaetaan kolmeen päätyyppiin, joista Suomessa tavallisin on III. Usherin oireyhtymä III on hyvin harvinainen muualla maailmassa ja siksi osa ns. suomalaista tautiperintöä. Sairaus on harvinainen myös Suomessa, jossa siitä kärsii arviolta noin 300 ihmistä. 

Näkövammautumiseen saattaa kuulua hämäräsokeutta. Näkövammautumisprosessi ei tapahdu kovin nopeasti, ja monesti näönjäänteitä on vielä vanhallakin iällä. 

## Usherin oireyhtymän tyypit
### Usher I
Usher I on vaikea sairaus. Potilaan kuuroutuminen alkaa pian syntymän jälkeen. Myös hänen tasapainoelimensä toiminta on häiriintynyt, jolloin motorinen kehitys hidastuu. Näön heikkenemisen aiheuttaa verkkokalvorappeuma, ja varhainen merkki näkövammautumisesta saattaa olla esimerkiksi hämäräsokeus. 

Muutaman ihmisen noin 100&nbsp;000:sta uskotaan kärsivän Usherin oireyhtymän I-tyypistä. Usher I jaetaan edelleen seitsemään sairaustyyppiin, joiden nimet ovat Usher IA, IB, IC, ID, IE, IF ja IG. 

### Usher II
Usher II -potilaiden kuulovamma ei ole niin vaikea-asteinen kuin Usher I -potilailla, ja se etenee hitaasti. Näkövammautuminen alkaa tyypillisesti nuoruus- tai aikuisiällä. Tästä tautimuodosta kärsivillä ei kuitenkaan esiinny tasapainoelimen toimintahäiriöitä. 

Usher II on maailmanlaajuisesti yleisin Usher-muoto. Se jakautuu ainakin kolmeen alatyyppiin.

### Usher III
Usher III -oireyhtymä on Suomessa yleisempi kuin missään muualla maailmassa. Suomessa sairaus on harvinainen, ja muualla maailmassa sitä tavataan hyvin satunnaisesti. Usher III -tyypistä kärsivän kuulovamma on alun perin lievä ja alkaa vaikeutua vasta, kun puhekyky on jo hankittu. Potilailla esiintyy tasapainoelimen toiminnan häiriöitä. Lopulta sairaus johtaa kuulonäkövammaisuuteen. 

## Kirjallisuutta
* Tuija Wetterstrand (toim.) *Usher tuli taloon*. Suomen Kuurosokeat ry, 2011 

## Lähteet
Dookie

**Dookie** on punk rock -yhtye Green Dayn kolmas albumi. Albumi äänitettiin vuonna 1993, ja se julkaistiin 1. helmikuuta 1994. Singlet ”When I Come Around”, ”Basket Case” ja ”Longview” pääsivät kaikki listaykkösiksi. Kappaleiden musiikkivideot saivat aikanaan paljon aikaa MTV:llä, mikä lisäsi yhtyeen ja albumin näkyvyyttä.

*Dookielta* julkaistiin viisi singleä: ”Longview”, uudelleennauhoitettu ”Welcome to Paradise”, ”Basket Case” sekä radiosinglet ”She” ja ”When I Come Around”. Albumia on myyty maailmanlaajuisesti yli 20 miljoonaa kappaletta. Se on Green Dayn ainoa timanttialbumi. Albumi voitti Grammy-palkinnon parhaana vaihtoehtoalbumina vuonna 1995. Se nousi monien kriitikoiden vuoden 1994 parhaiden albumien listoille.

Albumi on hyvin merkittävä sen takia, että se teki punkin uudelleen suosituksi Yhdysvalloissa ja muualla maailmaa 1990-luvun aikana.

Albumin nimeksi olisi aluksi pitänyt antaa ”Liquid Dookie”, mutta nimi vaihdettiin juuri ennen albumin julkaisua, koska Green Dayn jäsenet ajattelivat alkuperäisen nimen olevan sittenkin liian ällöttävä (Dookie on suomennettuna ’pökäle’).

Yhtye julkaisi 30-vuotisjuhlapainoksen Dookiesta 29. syyskuuta 2023, joka sisälsi demoja, ylijäämiä ja kaksi livekonserttia.

Yhtye on tehnyt yhteistyötä taidestudio Brainin kanssa ja luonut Dookie Demastered -projektin, jossa jokainen albumin kappale julkaistaan ainutlaatuisessa muodossa. Esimerkiksi "Having A Blast" julkaistaan tietokoneen disketillä, "Longview" ovikellona, "Chump" Teddy Ruxpin -pehmonallena, "Welcome To Paradise" Game Boy -pelikasettina, "Emenius Sleepus" vanhan puhelinvastaajan nauhana ja "Pulling Teeth" soivana hammasharjana.

## Kappaleet

### 30th Anniversary Box Set

## Kokoonpano
*Billie Joe Armstrong - laulu, kitara
*Mike Dirnt - basso, taustalaulu
*Tré Cool - rummut, taustalaulu

## Listasijoitukset
### Albumi

### Singlet

## Lähteet
Crow

**Crow** () on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva, jonka on ohjannut Alex Proyas. *Crow* on samannimisen kulttielokuvasarjan ensimmäinen osa, joka perustuu James O’Barrin samannimiseen sarjakuvaan.

## Juoni
Elokuva kertoo  Eric Draven -nimisestä miehestä, joka eräänä iltana kotiinsa saapuessaan löytää jengiläisiä kodistaan, raiskaamassa tulevaa vaimoaan Shellyä. Ericiä ammutaan, ja hän putoaa ikkunasta ulos ja kuolee. Vuotta myöhemmin korppi herättää Ericin eloon, jotta hän voisi kostaa murhaajilleen.

## Näyttelijöitä

## Kuolintapaus
Päänäyttelijä Brandon Lee sai kuvauksissa tapaturmaisesti surmansa, kun hänen vastanäyttelijänsä Michael Massee ampui häntä mahaan aseella, jonka piti sisältää vain paukkupatruunoita. 

Aseeseen oli ennen kohtalokasta kohtausta ladattu oikeita patruunoita, joista oli poistettu luoti. Syystä tai toisesta kiireiseltä työryhmältä jäi huomaamatta yhden patruunan luoti. Jossakin vaiheessa ennen ammuntakohtausta asetta oli käsitelty niin, että patruunassa ollut nalli laukesi, jolloin syntyi riittävästi työntövoimaa luodille työntyä aseen piippuun. Kuvauspäivänä aseista vastannut spesialisti lähetettiin ennen ammuntakohtausta kotiin, jolloin aseesta jäi vastaamaan kuvausten lavastaja. Hän ei ollut täysin tietoinen turvallisuusmääräyksistä, joten aseen tarkastus ennen sen käyttöä jäi väliin. Näistä syistä johtuen ei piipussa ollutta oikeaa luotia havaittu ajoissa. Kohtauksessa käytettyjen paukkupatruunoiden vähäinen, mutta riittävä mustan ruudin määrä sai piipussa olleen oikean luodin vauhtiin ja tämä koitui Brandon Leen kohtaloksi. Elokuva saatettiin kaikesta huolimatta loppuun Brandon Leen kunniaksi.

## Jatko-osat
*[[Crow 2 – enkelten kaupunki]]* (1996) on *Crow*-sarjan toinen osa. Jatko-osan päähenkilö on Ashe (Vincent Perez). Hän herää kuolleista, koska oli poikansa kanssa väärässä paikassa, väärään aikaan. Vuotta ennen heräämistä hän oli vahingossa todistanut huumejengin tekemää murhaa. Ashe ja hänen poikansa murhataan huumepomon käskystä. Ashe alkaa raivoissaan tappaa poikansa murhaan osallisia, mutta huomaamattaan samalla rakastuu häntä auttavaan kuolevaiseen, Sarahiin (Mia Kirshner).

*[[The Crow – Stairway to Heaven]]* (1998) on sarjasta tehty 22-osainen minisarja, jonka pääosassa on Mark Dacascos.

*[[The Crow: Pelastus]]* (2000) on elokuvan kolmas osa, jonka pääosissa ovat Eric Mabius ja Kirsten Dunst.

*[[The Crow: Wicked Prayer]]* (2005) on sarjan neljäs osa. Päähenkilöitä näyttelevät Edward Furlong, Tara Reid ja David Boreanaz. James ”Jimmy” Cuervo (Furlong) ja tämän morsian, Lily, murhataan juuri ennen näiden vihkimistä muinaisessa riitissä, jonka tarkoituksena on tehdä Lucrez Crash (Boreanaz) nimisestä kirkolle ja maailmalle katkeroituneesta entisestä papista Saatana ja nostaa Helvetti maan päälle. Jimmy herää kuolleista kostamaan Lucille ja tämän jengille.

## Arvioita
Roger Ebert antoi elokuvalle kolme ja puoli tähteä viidestä kuvaillen sitä parhaaksi sarjakuvan elokuvasovitukseksi, jonka hän on koskaan nähnyt ja hän kehui myös elokuvan visuaalista lavastusta sekä toteutusta.

## Lähteet
Skeletonin maailmanmestaruuskilpailut

**[[Skeleton]]in** eli **mahakelkkailun maailmanmestaruuskilpailut** järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1982 lajin syntypaikassa St. Moritzissa. Kilpailut on järjestetty sen jälkeen vuonna 1987 ja vuodesta 1989 lähtien joka vuosi lukuun ottamatta talviolympialaisvuosia vuodesta 2002 alkaen. Naisten sarja on ollut mukana vuodesta 2000 lähtien.

## Skeletonin maailmanmestarit
### Miehet

### Naiset
Sankt Moritz

**Sankt Moritz** () on kaupunki sekä talviurheilu- ja kylpyläkeskus Ylä-Engadinin laaksossa, Graubündenin kantonissa, Sveitsissä. Sankt Moritz sijaitsee Malojan hallintoalueella.

## Sijainti
Sankt Moritzin kylä sijaitsee noin 1&nbsp;800 metrin korkeudessa Sankt Moritzin järven rannalla ja lähivuorten rinteillä. Kunnan korkein kohta on Piz Julier (3&nbsp;380 m mpy.).

## Asukkaat
Vakituisia asukkaita kunnassa on noin 5&nbsp;000, joista 40 prosenttia on ulkomaalaisia. Lisäksi kausittaisia siirtotyöläisiä on noin 3&nbsp;000.

## Urheilukeskus
Sankt Moritzissa sijaitsee Corviglian laskettelukeskus. Siellä on järjestetty talviolympialaiset vuosina 1928 ja 1948 sekä alppihiihdon MM-kilpailut vuosina 1934, 1974, 2003 ja 2017. Sankt Moritzissa sijaitsee lisäksi yksi harvoista kelkkailun keinotekoisista suorituspaikoista, joten siellä on järjestetty myös lukuisia eri kelkkailulajien arvokilpailuja. Skeleton eli mahakelkkailu on peräisin Sankt Moritzista.

## Liikenneyhteydet
Innjoen varressa kulkeva päätie 27 () kulkee kaupungin läpi. Maantieyhteys Italiaan on muun muassa Berninasolan yli Tiranoon. Sankt Moritz on Rhätische Bahn -rautatieyhtiön tärkeimpiä solmuasemia.

Sankt Moritzista on suora linja-autoyhteys muun muassa kantonin pääkaupunkiin Churiin ja Italian Chiavennaan. Paikallisia bussireittejä on kymmenkunta. Sankt Moritzista on suora junayhteys Churiin, Italian Tiranoon ja Engadinin laakson itäosiin. Sankt Moritz on Glacier Express ja Bernina Express -matkailujunien pääteasema. Lisäksi laaksosta pääsee vuorille useilla köysiradoilla.

Sankt Moritzin naapurikunnassa, Samedanissa, on kansainvälinen lentokenttä.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
FM-synteesi

**FM-synteesi** () on äänen syntesoinnin muoto, jossa äänen sävyä muutetaan taajuusmodulaation avulla. Tällöin yksinkertaista aaltomuotoa muokataan moduloimalla sitä toisella signaalilla, joka myös on kuuloalueella.

Analogisissa syntetisaattoreissa FM-synteesin toteuttaminen ei useinkaan ole käytännöllistä, koska analogiset oskillaattorit ovat luonteeltaan epävakaita. Digitaalisissa syntetisaattoreissa FM-synteesi sen sijaan on helppo toteuttaa matemaattisella tarkkuudella, ja FM-synteesi olikin 1980-luvulla käytetyin synteesimuoto Yamahan DX-sarjan, erityisesti huippusuositun DX7:n, myötä.

## Historia
FM-synteesin kehitti John Chowning Stanfordin yliopistossa 1960-luvun lopulla. Muita synteesimenetelmiä oli kaupallisessa käytössä, mutta ne olivat huomattavan kalliita. Stanford patentoi tekniikan ja yritti lisensoida sitä Hammondille ja Wurlitzerille, jotka eivät kiinnostuneet. Yamaha kiinnostui tekniikasta ja lisensoi sen ensin tutkimusta varten ja vuonna 1975 hankki siihen yksinoikeuden. Yamaha julkaisi ensimmäisen kaupallisen FM-synteesiä käyttävän Yamaha GS1 -syntetisaattorin vuonna 1980 ja Yamaha DX7:n vuonna 1982.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Learning the basics of FM synthesis and how it works
Kelkkailu

**Kelkkailu** on kilpaurheilun muoto, jonka eri lajityyppien yhdistävä piirre on pyrkimys edetä kelkalla tarkoitusta varten suunniteltu rata mahdollisimman nopeasti.
Ratakelkkailulajeja ovat mahakelkkailu (skeleton), rattikelkkailu (bobsleigh) sekä ohjaskelkkailu (luge) keino- ja luonnonradoilla. Kelkkailu on jakautunut lajeittain kahteen eri liittoon, jossa skeletonia ja rattikelkkailua hallinnoi kansainvälinen kelkkailuliitto FIBT *(Federation Internationale de Bobsleigh et de Tobaganning)* ja ohjaskelkkailua lajin erikoisliitto FIL *(Fédération Internationale de Luge de Course)*.

Suomessa kansainvälisen ohjaskelkkailuliiton FIL:in jäsen on Suomen Kelkkailuliitto ja kansainvälinen kelkkailuliiton FIBT:n jäsen on Bob- ja Skeletonliitto.

## Ohjaskelkkailu

Ohjaskelkkailussa maataan kelkan päällä selällään jalat menosuuntaa kohti. Ohjaskelkkailussa kilpaillaan sekä yksin- että parikilpailussa, jossa toinen kilpailija makaa selällään toisen alaruumiin päällä. Erityisen suosittua laji on Saksassa, Itävallassa ja Italiassa.

Ohjaskelkkailuun soveltuvia keinoratoja on maailmassa vain 17 kappaletta 10 eri maassa. Uusien ratojen rakentaminen on kallista, eikä niitä rakenneta yleensä kuin talviolympialaisten kilpailupaikoiksi. Tämän johdosta lajista on olemassa kansainvälisen liiton hyväksymä ja hallinnoima luonnonradoille suunniteltu muunnos, jota yritetään myös saada "isoveljensä" tapaan olympialajiksi. 

## Rattikelkkailu

Rattikelkkailussa kilpaillaan kahden ja neljän hengen kelkoilla. Kelkkoja ohjataan vaijereilla. Rattikelkkailu on ollut olympiaohjelmassa ensimmäisistä kisoista lähtien lukuun ottamatta 1960 Squaw Valleyn kisoja. 

Rattikelkkailuun soveltuvia ratoja on maailmassa ainoastaan 12, joista ainoastaan Sankt Moritzissa sijaitseva rata on luonnonjäästä valmistettu.

## Skeleton

Skeletonissa eli mahakelkkailussa kilpailija makaa kelkan päällä mahallaan pää menosuuntaa kohti. Kilpailuja käydään keinoradoilla. Olympialaisten ohjelmassa laji on ollut vuosina 1928 ja 1948 sekä vuodesta 2002 lähtien.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*FIBT 
*FIL  
*Kelkkailuliitto
HSCSD

**High Speed Circuit Switched Data** (**HSCSD**) on 2,5-sukupolveen kuuluva piirikytkentäinen GSM-verkon laajennus, joka mahdollistaa tavallista GSM:ää nopeamman tiedonsiirron päätelaitteen ja verkon välillä. Tiedonsiirtonopeus on enimmillään noin neljä kertaa suurempi verrattuna GSM-verkon Circuit Switched Datan (CSD) tiedonsiirtonopeuteen. 

HSCSD:n suuri tiedonsiirtonopeus perustuu siihen, että HSCSD-tekniikka käyttää enimmillään neljää aikapaikkaa verrattuna GSM:n verkon datasiirron yhteen aikapaikkaan. GPRS on HSCSD:n jälkeen 2000-vuosikymmenen alussa käyttöön otettu pakettikytkentäinen tekniikka, joka mahdollistaa nopeamman ja tehokkaamman tiedonsiirron.

Yksi HSCSD:n uudistuksista oli mahdollisuus valita erilaisista tiedonsiirron virheenkorjauksen tasoista. Alkuperäinen virheenkorjaus GSM:ssä oli tarkoitettu toimimaan koko verkon kattamalla alueella ja huonoimmissa mahdollisissa olosuhteissa. Tämä tarkoittaa sitä että suuri osa GSM:n tiedonsiirtokapasiteetista on varattu korjausdatalle. HSCSD tarjoaa eri tasoista virheenkorjausta riippuen radioyhteyden laadusta tukiasemaan. Parhaissa olosuhteissa voidaan yltää 14,4&nbsp;kb/s nopeuteen yhdellä aikapaikalla normaalin 9,6&nbsp;kb/s sijasta. Toinen uudistus oli mahdollisuus käyttää useampaa aikapaikkaa yhden sijasta. Kaikkia neljää aikapaikkaa käytettäessä voitiin tiedonsiirtonopeutta nostaa 57,6&nbsp;kb/s:n (eli 4 × 14,4&nbsp;kb/s). Huonoimmissakin olosuhteissa virheenkorjausta käytettäessä ylletään useampaa aikapaikkaa käyttämällä 38,4&nbsp;kb/s nopeuteen. HSCSD edellyttää käyttämiensä aikapaikkojen varaamista pelkästään yhdelle käyttäjälle. On mahdollista että datapuhelua muodotettaessa tai sen aikana aikapaikkoja ei kyetä varaamaan täyden tiedonsiirtokapasiteetin mahdollistamiseksi, koska matkapuhelinverkkossa äänipuhelut on saatettu priorisoida dataliikenteen edelle.

Tyypillisesti useampaa aikapaikkaa käyttävä HSCSD -datapuhelu oli hinnoiteltu kallimmaksi kuin normaalin puhelun hintainen yhtä aikapaikkaa käyttävä datapuhelu. Tämä teki siitä suhteellisen kallista verrattuna siihen aikaan jolloin varattu yhteys on aktiivisessa käytössä. Tämä on yksi syy miksi pakettivälitteinen GPRS kehitettiin sen korvaajaksi. Määrätyt aikapaikat varanneen HSCSD:n etu verrattuna GPRS:ään on lyhyempi vasteaika, koska sen ei tarvitse GPRS:n tapaan odottaa lupaa lähettää datapaketti verkkoon.

## Lähteet
Alijättiläinen

**Alijättiläinen** on vastaavan väristä pääsarjan tähteä kirkkaampi tähti. Siniset alijättiläiset ovat valkoisia ja keltaisia tähtiä huomattavasti kirkkaampia. Alijättiläiset luetaan spektriluokituksessa kirkkausluokkaan IV. Pääsarjan tähtien ja alijättiläisten välissä on väliluokitus IV-V. Tyypillinen alijättiläinen on Achernar ja hieman himmeä alijättiläinen Procyon A ja Spica, Shaula, Alnair, Alioth, Menkalinan,
Alhena, Zeta Lyrae. Auringosta tulee keltainen alijättiläinen noin 2 miljardin vuoden päästä.
Funeral doom

**Funeral doom** on metallimusiikin tyylilaji, doom metallin äärimmäisen hidas muoto, joka painottaa epätoivon ja tyhjyyden ilmapiiriä. Se on soinniltaan erittäin raskasta ja kaikki doom metallille tunnusomaiset piirteet on siinä viety äärimmilleen. Funeral doomille tyypillistä ovat kymmenien minuuttien mittaiset, hidastempoiset kappaleet, death metalliin viittaavat laulumörinät, depressiiviset sanoitukset ja melankoliset kitaramelodiat. Myös kosketinsoittimien käyttö on yleistä.

Funeral doomin pioneereiksi voidaan laskea suomalaiset Skepticism ja Thergothon sekä norjalainen Funeral. Genre on hyvin pitkälle kehittynyt Suomessa, ja nykyiseen tyyliin sen muovasikin suomalainen Skepticism. Nykyisistä suomalaisista yhtyeistä funeral doomia edustavat myös Wormphlegm, Shape of Despair, My Shameful, Ordog, Tyranny, MistGuide ja Colosseum, jonka musiikissa on vaikutteita myös dark ambientista ja klassisesta musiikista.

## Funeral doom metal-yhtyeitä

* Agalloch
* Ahab
* Beatrik
*Bell Witch
* Colosseum
* Depressed Mode
* Ea
* Esoteric
* Evoken
*Frowning
* MistGuide
* Monolithe
* My Shameful
* Nortt
* Ordog
* Pantheist
* Remembrance
* Shape of Despair
* Skepticism
* The Funeral Orchestra
* Thergothon
* Tyranny
* Until Death Overtakes Me
* Wormphlegm
* Worship

## Lähteet
Vispilä

**Vispilä** eli vatkain on ruoanvalmistuksessa käytetty väline, jolla muutetaan ruoka-aineen rakennetta. Sopivan viskooseista nesteistä (kuten munanvalkuaisesta) voidaan tehdä vaahtoa sekoittamalla niihin ilmaa; tavallisesti toisiaan hylkivistä nesteistä (esimerkiksi öljy ja vesi) voidaan tehdä emulsiota, esimerkiksi majoneesia. 

Mekaanisia vispilätyyppejä ovat kierrevispilä, pallovispilä, varpuvispilä ja haarukkavatkain eli puuhaarukka. Moottorin pyörittämää vispilää sanotaan sähkövatkaimeksi.

Varpuvispilä on kuorituista koivunvarvuista tehty vispilä. Varpuja kootaan kimppu, joka sidotaan kiertämällä pehmitetyllä vitsaksella. Sidontatapoja on useita. Vispilöitä on ennen tehty etenkin paimenessa oltaessa.

## Katso myös
* vispilänkauppa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Flare-muuttuja

**Flare-muuttuja** tai **UV Ceti -muuttuja** on punainen kääpiötähti, jossa tapahtuu nopeita leimahduksia, joita kutsutaan roihupurkauksiksi eli ”flareiksi”. Ne ovat Auringon tavallisia flare-purkauksia huomattavasti voimakkaampia, ja niiden syntymekanismi saattaa olla erilainen kuin Auringolla. Flare-tähtiä merkitään muuttuvien tähtien luetteloissa lyhenteellä UV.

## Flare-tähti

Flare-tähdet ovat suhteellisen nuoria punaisia kääpiöitä. Purkaukset liittynevät magneettisen energian äkilliseen vapautumiseen. Nuorilla tähdillä on voimakkaita magneettikenttiä. Auringon ikäinen punainen kääpiö on magneettisesti ajateltuna nuorempi kuin Aurinko; siinä tähden magneettikenttää ruokkiva konvektio on voimakkaampaa.

Tyypillinen flare-tähti on nimikkotähti UV Ceti eli Luyten 726-8 B. Ensimmäiset tunnetut flare-tähdet, V1396 Cygni ja AT Microscopii, löydettiin jo vuonna 1924. Muita tunnettuja flare-tähtiä ovat Proxima Centauri ja Wolf 359.

Flare-tähdet ovat myöhäisiä K-spektriluokan tähtiä tai M-tähtiä, joiden pintalämpötila on 2&nbsp;500&nbsp;– 4&nbsp;000 kelviniä. Näiden tähtien massat ovat 0,6–0,1 Auringon massaa. Tähdissä havaitaan usein emissioviivoja, jotka kertovat kromosfäärin aktiivisuudesta. Niitä ovat ionisoituneen vedyn H-Alfa ja kalsiumin Ca II H&K. Nämä tähdet säteilevät röntgensäteilyä ja pyörivät nopeasti. Monet näistä tähdistä ovat nuorissa tähtiassosiaatioissa, mutta tunnetaan myös vanhoja flare-tähtiä. Monet näistä tähdistä ovat kaksoistähtiä, mikä voi liittyä tähtien flare-aktiivisuuteen. Jotkut ovat myös BY Draconis -tyyppisiä tähdenpilkkumuuttujia.

Flare-purkaus havaitaan laajalla sähkömagneettisen spektrin alueella, joka ulottuu röntgenalueesta näkyvään valoon. Purkauksessa varsinkin tähden vetyviivat vahvistuvat. Se kertoo yli 10&nbsp;000 kelvinin lämpötilan noususta kirkkauden noustessa yli neljä magnitudia.

Koska kaikki flare-tähdet ovat himmeitä punaisia kääpiöitä, niitä on kyetty havaitsemaan enintään 60 valovuoden säteeltä Auringosta. Flare-tähtiä muistuttavat läheisesti flash-tähdet, jotka liittyvät sumuun ja joita merkitään UVN. Tunnetuin esimerkki flash-tähdestä on V 389 Orionis, jonka spektriluokka on K6Ve. Nämä lienevät hyvin nuoria punaisia kääpiöitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://web.archive.org/web/20040305021303/http://www.aavso.org/vstar/vsots/fall03.shtml
* Stellar Flares - D. Montes, UCM.
Adigenin piirikunta

**Adigenin piirikunta** () on piirikunta Samtskhe-Džavakhetin hallintoalueella Georgiassa. Piirikunnassa on noin 16&nbsp;462 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 800 neliökilometriä. Piirikunnan keskus on Adigenin kaupunkityyppinen taajama.

Adigenin alueella sijaitsevat Zarzman ja Tšulen historialliset luostarit sekä Abastumanin kylpyläpaikkakunta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luteet

**Luteet** (Heteroptera) ovat nivelkärsäisten (Hemiptera) lahkoon kuuluvia hyönteisiä. Maailmanlaajuisesti luteisiin kuuluu yli 50&nbsp;000 lajia 73 heimossa, ja Suomestakin niitä tunnetaan 500.

## Rakenne
Luteiden koko ja vartalon muoto vaihtelevat paljon. Pää ei liiku vartalon suhteen. Siinä on verkkosilmät ja päälaella kolme pistesilmää. Suuosat ovat muiden nivelkärsäisten tapaan imevät. Imukärsä lähtee pään etuosasta ja levossa eläin pitää sitä vartalon alla. Ruokaillessaan lude taittaa kärsän suoraan eteenpäin. Tuntosarvet muodostuvat enintään viidestä jaokkeesta. Useimmat ludelajit ovat lentokykyisiä ja etusiiven eli *hemelytran* rakenne on ryhmässä hyvin tyypillinen. Aikuisen hyönteisen etusiipi on useimmiten tyviosastaan kova ja nahkamainen kun taas siiven kärkiosa on kalvomainen. Siiven nahkamainen tyviosa, samoin kuin keskiruumis ja siipien väliin jäävä kolmiomainen *scutellum* ovat yleensä värikkäitä. Myös kalvomaiset takasiivet ovat hyvin kehittyneet ja toimivat lentämisessä.

## Elinympäristöt
Useimmat ludelajit elävät kuivalla maalla sekä toukkina että aikuisina. Vesimittarit, vesiskorpioni, sauvalude, malluaiset ja pikkumalluainen ovat sopeutuneet elämään veden välittömässä läheisyydessä tai jopa vedenpinnan alla. Monet ludelajit käyttävät ravinnokseen kasvien nesteitä ja ne hakeutuvat kasvin ravinnepitoisimpiin osiin kuten kasvupisteisiin, kukintoihin ja siemeniin. Luteiden joukossa on myös runsaasti petoja ja osaa niistä käytetään biologisessa torjunnassa koska ne ovat tehokkaita vähentämään kasveja tuhoavia hyönteisiä. Useat luteet ovat hyvin ronkeleita ruokansa suhteen ja kasvinsyöjille saattaa kelvata vain tietty kasvi tai petoluteille vain tietyillä kasveilla elävät kirvat, kempit ja punkit.

Osa lajeista imee verta. Ihmisistä verta imevä lude on lutikka. Verta imevät *[[Triatoma]]*-suvun lajit, joita ei esiinny Suomessa, saattavat levittää ihmisiin vaarallista Chagasin tautia. Varmuutta suomalaisten tautiin sairastumiseen ei ole saatu mutta on ollut epäilyjä.

## Muodonmuutos
Muodonvaihdos on osittainen. Munasta kuoriutuva toukka muistuttaa aikuista mutta on siivetön. Lude käy läpi viisi toukkavaihetta ennen aikuistumistaan. Toukkavaiheessa olevien yksilöiden lajinmääritys on usein hankalaa.

Monet luteet puolustautuvat pahanhajuisen eritteen avulla. Tällaisia lajeja on typpyluteiden yläheimossa *[[Pentatomoidea]]*. Hajurauhaset sijaitsevat keskiruumiin sivuilla ensimmäisten jalkaparien välissä. Jotkin lajit (etenkin *Nepomorpha*-alalahkoon kuuluvat, esimerkiksi vesiskorpioni) voivat pistää käsiteltäessä imukärsällään ja antaa näin varsin kivuliaan kokemuksen ahdistelijalleen.

## Katso myös
*Luettelo Suomen luteista
*Nivelkärsäiset

## Kirjallisuutta
*Rintala, Teemu & Rinne, Veikko: *Suomen luteet*. Hyönteistarvike TIBIALE Oy, 2010.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Luteet – Heteroptera
*Hemiptera-työryhmän ylläpitämä lajilista ja levinneisyysluettelo eri lajiryhmien nivelkärsäisistä ja ripsiäisistä 
*Atlas of the Heteroptera of Finland / Suomen ludeatlas / Atlas över Finlands stinkflyn 2012
*ITIS: Heteroptera 
* UniProt: Taxonomy - Heteroptera 
*Tree of Life web project
Alfa2 Canum Venaticorum -muuttuja

**Alfa<sup>2</sup> Canum Venaticorum -muuttuja** eli *magneettinen [[kemiallisesti poikkeava tähti]]* on valkoinen pääsarjan tähti, jonka spektri on B8p–A7p. Magneettikentät ovat spektristä päätellen voimakkaita, ja spektrissä esiintyy normaalista poikkeavia piirteitä. Joidenkin alkuaineiden runsaudet vahvistuvat ja toisten heikkenevät. Havaitaan mm. spektriviivojen kahdentuminen Zeeman-efektinä.

Kirkkauden vaihtelu on tyypillisesti vähäinen. Kirkkauden muutosten on oletettu johtuvan tähdenpilkuista ja pyörimisestä. Näiden muuttujien esikuva on Cor Caroli eli Alfa Canum Venaticorum (Alfa CVn).

## Lähteet
Jukka Rönkä

**Jukka Rönkä** on suomalainen urheilutoimittaja. Hän toimi syyskuussa 2017 perustetun urheilulehti Elmon päätoimittajana, jota julkaisi hänen omistamansa kustannusyhtiö Lehtimoguli Oy. Lehden julkaisu loppui yrityksen konkurssiin 2021. Sen jälkeen Rönkä on työskennellyt uuden Mitany Media -yhtiön kautta urheiluaiheisen ElmoTV-verkkosivuston parissa.

Vuonna 1991 Rönkä siirtyi *[[Urheilusanomat|Veikkaaja]]*-lehden vetäjäksi ja pari vuotta myöhemmin sen päätoimittajaksi. Sen jälkeen hän työskenteli televisio- ja internet-hankkeiden parissa. 

Rönkä siirtyi vuonna 2001 Wellmedia Oy:n julkaiseman Suomen Urheilulehden päätoimittajaksi toimittaen sisältöä lehteen yhdessä Jari Kupilan ja hänen omistamansa Närsäkkälän Viestintä -nimisen yrityksen kautta. Seuraavana vuonna A-lehdet osti lehden, mutta toimitus pysyi edelleen Närsäkkälän Viestinnässä. Rönkä työskenteli lehdessä kesäkuuhun 2017 saakka, kunnes A-lehdet myi sen Sanomille. Hän oli myös A-lehtien omistaman Tuulilasi-lehden päätoimittajana vuosina 2015–2017, toimituksen ollessa Närsäkkälän Viestinnässä. Tuulilasin teko siirtyi takaisin A-lehdille toukokuussa 2017. 

Aiemmin Rönkä on ollut muun muassa Warkauden Lehden toimittajana sekä toimitussihteerinä ja kommentaattorina Yleisradion jalkapallo-ottelulähetyksissä. Rönkä tunnetaan myös intohimoisena Arsenal-fanina.

## Lähteet
Mladá Boleslav

**Mladá Boleslav** () on Tšekin tasavallassa Keski-Böömin läänissä sijaitseva kaupunki. Se sijaitsee Iserjoen varrella noin 50 kilometrin päässä pääkaupunki Prahasta. Vuoden 2020 arvion mukaan kaupungissa asui 44&nbsp;740 asukasta.

Kaupungin perusti 900-luvulla ruhtinas Boleslav II. Nimitys *Mladá* merkitsee nuorta, erotukseksi vanhasta Boleslavista, eli Stará Boleslavista.

Kuuluisa keihäänheittäjä Jan Železný on kotoisin kaupungista. Mladá Boleslavissa sijaitsee myös Tšekin suurimman autonvalmistajan Škodan tehdas ja museo.

## Ystävyyskaupungit
Mladá Boleslavin ystävyyskaupunkeja ovat:
*  Vantaa (Suomi)
*  Dieburg (Saksa)
*  Pezinok (Slovakia)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Juutti

**Juutti** on kasvikuitua, jota saadaan juuttien (*Corchorus*) sukuun kuuluvista viljellyistä lajeista kuitujuutista (*Corchorus capsularis*) ja intianjuutista (*Corchorus olitorius*). Lajit ovat yksivuotisia ja kosteilla paikoilla kasvavia.

Juuttikuitu on erittäin vahvaa kasvikuitua. Juutteja viljellään myös ravinnoksi. Niiden lehtiä voi käyttää vihanneksena pinaatin tapaan. Juuria käytetään perinteisesti lääkekasvina.

Juuttikasvit kasvavat noin 3,5 metriä korkeiksi. Lehdet ovat 1–1,5 senttimetriä pitkiä, teräväkärkisiä. Keltaiset, pienet kukat kasvavat yksitellen, ja niistä kehittyy kotahedelmä jossa on paljon mustia siemeniä. 

Lajeista *C. capsularis* tuottaa hienolaatuisempaa juuttia, kun taas *C. olitorius* -lajin juuttia käytetään säkkeihin ja muihin karkeisiin tekstiileihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ambrolaurin piirikunta

**Ambrolaurin piirikunta** () on piirikunta Ratša-Letškhumi ja Kvemo Svanetin hallintoalueella Georgiassa. Piirikunnassa on noin 9&nbsp;139 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 1&nbsp;142 neliökilometriä. Piirikunnan keskus on Ambrolaurin kaupunki, joka sijaitsee Rioni- ja Krikhula-jokien yhtymäkohdassa. Se on Ratša-Letškhumi ja Kvemo Svanetin alueen sekä sen osan, vanhan Ratšan alueen keskus.

Piirikunta rajautuu pohjoisessa Lentekhin, idässä Onin, etelässä Tqibulin, Satškheren ja Tšiaturan ja lännessä Tsagerin piirikuntiin. Alue on keskimäärin 500 metriä merenpinnan yläpuolella. Piirikunnan merkittävimpiin nähtävyyksiin kuuluvat vuoristoluonnon lisäksi Nikortsmindan kirkko 1000-luvulta ja Barakonin kirkko 1700-luvulta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ambrolaurin piirikunnan internetsivut
Akhalgorin piirikunta

**Akhalgorin piirikunta** (, , ) on piirikunta Mtskheta-Mtianetin hallintoalueella Georgiassa. Piirikunnassa on noin 7&nbsp;600 asukasta (2006) ja sen pinta-ala on 1&nbsp;011 neliökilometriä. Piirikunnan keskus on Akhalgorin kaupunkityyppinen taajama.

Akhalgori oli neuvostoaikana osa Etelä-Ossetian autonomista aluetta. Kun Georgia lakkautti Etelä-Ossetian autonomian, se liitettiin Mtskheta-Mtianetin hallintoalueeseen. Vuosien 1991–1992 sodassa alue jäi georgialaisten haltuun. Vuonna 2008 alueella asui noin 8&nbsp;000 georgialaista.

Akhalgorin kaupunkityyppinen taajama ja sen eteläpuolinen alue kuuluu vuoden 1992 Dagomysin sopimuksella perustetun kolmikantaisen rauhanturvaoperaation johdon määrittämään turvallisuusvyöhykkeeseen. Ennen Venäjän–Georgian sotaa vuonna 2008 aluetta valvoi rauhanturvaoperaation georgialainen pataljoona. Sodan seurauksena Venäjä ilmoitti, että sen ja Pohjois-Ossetian rauhanturvaajat ottavat koko turvallisuusvyöhykkeen valvontaansa. Aselevon jälkeen Venäjän federaation asevoimat perustavat yhden turvallisuusvyöhykkeen uloimman kehän kahdeksasta tarkastuspisteestä Ikotiin, kaksi kilometriä Akhalgorista pohjoiseen.

Akhalgori sijaitsee Mtkvari-jokeen laskevan Ksani-joen varrella. Jokilaakso on asukkaittensa puolesta hyvin georgialainen.  Mtkvari-joen laaksosta on lähes olemattomat tieyhteydet vuorten yli muualle Etelä-Ossetaan. Ainoa asfaltoitu tie suuntautuu Akhalgorista jokilaaksoa pitkin etelään kohti Tbilisiä.


MM-Akhalgori-ka.svg|Akhalgorin piirikunta (vihreällä) Georgian Mtskheta-Mtianetin maakunnan kartalla.
South Ossetia rayons and capital.png| Akhalgorin (Leningorin piiri) Etelä-Ossetian kartan itäosassa (nro 4.)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Akhalgorin internetsivut
Myrkky (lehti)

**Myrkky** oli suomalainen Egmontin kustantama sarjakuvalehti, joka ilmestyi vuosina 1989–2009. Se sisälsi lähinnä seksi-, sukupuolielin-, WC- ja eriteaiheista huumoria. *Myrkky* oli alun perin Suomeen tuotu versio norjalaisesta *Pyton*-lehdestä, mutta ilmestyi pidempään kuin esikuvansa. *Myrkyn* päätoimittajana oli koko sen ilmestymisen ajan Antti Marttinen. Lehden toi Suomeen Tampereella toimineen Semic Kustannuksen (myöh. Egmont) julkaisujohtaja Marjaana Tulosmaa, joka ei kuitenkaan ollut muuten tekemisissä sen sisällön kanssa. *Myrkyssä* julkaistiin monien suomalaisten piirtäjien tekemiä sarjakuvia.

*Myrkyn* vakiohahmoja olivat muun muassa *Adolf*, *Deep Shit Junkies*, *Firkin* ja *Rocky*, *Hyttytytöt*, *Myyntimies Mynttinen*, *Niilo* ja *Ursula*, *Palle Runqvist*, *Pera Pervo* sekä *Rhesus Minus*. Lisäksi Myrkyssä esiintyi *Pornostarat*, *Underworld* ja *Namusetä*, sekä satunnaisia muita rivoja sarjakuvahahmoja.

*Myrkyssä* oli lisäksi tekstipalstoina ”Pierupostia”, jossa on lukijakirjeitä, sekä ”Myrkky-uutisia”, jossa julkaistiin kaikenlaisia enemmän ja vähemmän tosia juttuja, jotka ovat hauskoja groteskiudessaan. ”Myyntimies Mynttinen kertoo vitsejä” -palstalla oli päällekkäin kolme kuvaa myyntimies Mynttisestä ja niihin viittaavat vitsin sisältävät puhekuplat. Ylimmässä kuvassa myyntimies Mynttinen kaivoi nenää, keskimmäisessä asetti räkää kielelleen ja alimmassa virtsasi. Vakiopalstana oli myös ”Kai näillekin joku nauraa”, jossa oli yksittäisiä piirroksia, joihin oli sisällytetty jokin epäsuora huumorijuttu.

Ehkä tunnetuin *Myrkyssä* julkaistujen sarjakuvien piirtäjä oli englantilainen Hunt Emerson. Suuri osa sarjoista oli kuitenkin suomalaisten piirtäjien kynästä lähtöisin. Kotimaisia vakiotaiteilijoita olivat Santtu Liima (Matti Nisula), Armas Salakka ja Samuli ”Samson” Lintula. Myös Juba Tuomola, Juha Vuorinen, Tuomas Kyrö, Timo Ronkainen, Milla Paloniemi ja Karri ”Donotsue” Aronen tekivät eri aikoina sisältöä lehteen.

Vuonna 1997 julkaistua *Myrkky Spesiaalia* mainostettiin lauseella ”Sisältää aitoa virtsaa!” Päätoimittaja Marttisen mukaan mainitun numeron kansikuvassa käytettyyn keltaiseen painoväriin todella sekoitettiin mainostemppuna pieni määrä virtsaa.

*Myrkky* oli merkittävä huumorilehti 1990-luvun sarjakuvia lukeneelle nuorisolle. *Myrkyn* säännöllinen ilmestyminen päättyi 5. marraskuuta 2008. Viimeinen numero ilmestyi seuraavana vuonna.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehtiapaja – Myrkky (arkistoitu)
Puolisäännöllinen muuttuja

**Puolisäännöllinen muuttuja** on sykkiviin muuttujiin kuuluva tähti, jonka kirkkaus vaihtelee melko epäsäännöllisesti mutta kuitenkin jonkinlaisella jaksollisuudella. Jaksot ovat tyypillisesti noin 100–1&nbsp;000 vuorokauden luokkaa. Kooltaan puolisäännölliset muuttujat ovat massiivisia jättiläisiä tai ylijättiläisiä.

## Lähteet
Tornberg (suku)

**Tornberg** on yksi ruotsinpuoleisen Tornionjokilaakson vanhimmista pappissuvuista. Suvun kantaisänä pidetään oululaista kauppiassukua edustanutta Nicolaus Nicolai Ulopolitanusta (1605-1676). Suvun jäsenet ovat vaikuttaneet pappeina, kauppiaina ja virkamiehinä muun muassa Tornionjokilaaksossa, Kautokeinossa ja Kuusamossa. Kautokeinossa suvun jälkeläiset kantavat nimeä **Tornensis**. Suvun vaiheita on tutkinut mm. Erkki I. Aikkila.

## Suvun tunnettuja jäseniä

* Prikaatinkenraali Clyde F. Autio
* professori Anna-Karin Tornberg
* mäkihyppääjä Jouko Törmänen
* Norjan saamelaiskäräjien presidentti Aili Keskitalo
* Ruotsin valtiopäiväedustaja Stefan Tornberg
* Juristi, rajatarkastaja ja Tornion pormestari Ali Tornberg
* Aslak Hætta, toinen teloitetuista Koutokeinon kapinan johtajista
* jääkiekkoilija August Tornberg

## Kirjallisuutta
* Erkki I. Aikkila: *Kautokeinon kautta maailmalle*. Seinäjoki: E. Aikkila, [1995 
* Erkki I. Aikkila: *Vallesmannin perilliset: Tornbergin suku. 2*, [E. Aikkila],], 2000.  (Nimiösivulla: Tornbergin suku)

## Aiheesta muualla
* Tornbergin Sukuseura ry
Ainu

**Ainu** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

* ainut, kansa Japanissa ja Itä-Venäjällä
* ainu, Japanissa ja Itä-Venäjällä puhuttava kieli
* äynu eli ainu, Kiinassa puhuttava kieli
* ainu, hokkaido, japanilainen koirarotu
* ainu, monikossa *ainur*, hahmo J. R. R. Tolkienin romaaneissa
* Ainu (etunimi), naisen nimi.
Austroaasialaiset kielet

**Austroaasialaiset kielet** ovat kielikunta, johon kuuluvia kieliä puhutaan pääasiassa Kaakkois-Aasiassa. Joidenkin tutkijoiden mielestä austroaasialaiset kielet ovat sukua austronesialaisille kielille ja muodostavat yhdessä niiden kanssa kielikunnan. 

Vietnamin kieli ja khmerin kieli (Kambodža) ovat kielikunnan ainoat kielet, joilla on virallisen kielen asema maassaan. 

Kielikunta jakautuu edelleen 12 kieliryhmään (sulkeissa yksittäisten kielten määrä): 

* Aslikielet (19)
* Bahnarkielet (36)
* Katukielet (15)
* Khasi-palaung -kielet (28)
* Khmukielet (9)
* Mangkielet (3)
* Monkielet (3)
* Mundakielet (22)
* Nikobaarilaiset kielet (5)
* Pearkielet (6)
* Viet-muong-kielet (9)

## Lähteet
Girolamo Frescobaldi

**Girolamo Frescobaldi** (syyskuussa 1583 – 1. maaliskuuta 1643) oli italialainen säveltäjä. 

Frescobaldi syntyi Ferraran kaupungissa, Italiassa ja opiskeli ainakin Luzzasco Luzzaschin johdolla. Keväällä 1607 Frescobaldi pääsi urkuriksi Santa Marian kirkkoon Roomassa. Vuodesta 1608 kuolemaansa asti hän toimi urkurina Pietarinkirkossa. Vuosina 1628–1634 hän oli myös urkurina Medicien hovissa Firenzessä.

Suurin osa Frescobaldin musiikista on sävelletty kosketinsoittimelle (uruille ja cembalolle). Hänen sävellyksiinsä kuuluvat muun muassa *Fiori musicali* (1635) ja kaksi kirjaa toccatoja. Frescobaldin musiikista saivat vaikutteita muun muassa Johann Jakob Froberger ja Johann Sebastian Bach.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Riina

**Riina** on suomalainen naisen etunimi. 

Riina lienee lyhenne Katariinasta, joka puolestaan juontaa kreikan nimestä Aikaterine. Roomalaiset uskoivat nimen liittyvän kreikan puhtautta merkitsevään sanaan *katharos*. Riinan nimipäivää on vietetty 25. marraskuuta vuodesta 1984 alkaen.

Marraskuuhun 2025 mennessä Suomessa oli rekisteröity noin 6&nbsp;200 Riina-nimen saanutta naista, joista hieman yli puolet on syntynyt 1980- ja 1990-luvuilla.

## Tunnettuja Riinoja
Listan henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.

* Riina Ahonen (s. 1945), pukusuunnittelija ja lavastaja
* Riina Baer (s. 1993), salibandyn pelaaja
* Riina Hyytiä (s. 1969), elokuvantekijä ja yritysjohtaja
* Riina Hyöky, ent. *Vilén*, o.s. *Tolonen* (s. 1983), kestävyys- ja keskimatkojen juoksija
* Riina Isokääntä (s. 2000), jalkapallomaalivahti
* Riina Kaarla (s. 1970), lastenkirjailija ja kuvittaja
* Riina Kasurinen (s. 1994), tradenomi, Elinkeinoelämän keskusliiton viestinnän asiantuntija
* Riina Katajavuori (s. 1968), runoilija ja prosaisti
* Riina Kerola (s. 1995), pesäpalloilija
* Riina Kivelä (s. 1988), Stalingrad Cowgirls-yhtyeen rumpali
* Riina Korkiamäki (s. 1997), pesäpalloilija
* Riina Kruut, viestintäyrittäjä ja kirjailija
* Riina Kuuselo (s. 1978), suunnistaja
* Riina Laurila (s. 1974), balettitanssija
* Riina Lumme (s. 1992), Vihreän liiton poliitikko
* Riina Mikkonen, laulaja
* Riina Mäkinen (s. 1997), vuonna 2017 kadonnut henkilö, nuoriso-ohjaaja
* Riina Nevalainen (s. 1980), päätoimittaja
* Riina Nevamäki (s. 1976), konsultti ja lobbari, entinen valtiosihteeri
* Riina Rekilä (s. 1981), eläinlääkäri ja ravivalmentaja
* Riina Sikkut (s. 1983), virolainen poliitikko ja ministeri
* Riina Solman (s. 1972), virolainen poliitikko ja ministeri
* Riina Tanskanen (s. 1998), kuvataiteilija, runoilija ja kirjailija
* Riina Tikkanen (s. 1988), nukketeatteritaiteilija ja esiintyjä
* Riina Vuokko (s. 1975), kirjallisuuden suomentaja

## Lähteet
The Antidote (Moonspellin albumi)

__NOTOC__
**The Antidote** on Moonspellin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 29. syyskuuta 2003. Albumilla on vaikutteita mm. black metal-musiikista. Albumin kappaleella ”As We Eternally Sleep on It” käytetään myös urkuja.

Kappale ”Everything Invaded” julkaistiin singlenä, ja siitä kuvattiin musiikkivideo.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut Fernando Ribeiro.

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Fernando Ribeiro – laulu
* Ricardo Amorim – kitarat
* Niclas Etelävuori – basso
* Mike Gaspar – rummut
* Pedro Paixão – kosketinsoitin, samplet, kitarat

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Chronicles of Chaos: 9/10
* Desibeli.net:  
* Imperiumi.net: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
CYK-algoritmi

**CYK-algoritmin** (Cocke-Younger-Kasami -algoritmi) avulla voidaan selvittää kuuluuko 
jokin mielivaltainen merkkijono kieleen L. CYK-algoritmi toimii kieliopeille, jotka ovat
Chomskyn normaalimuodossa.

## Esimerkki

Tarkastellaan esimerkiksi merkkijonoa "aabba" ja kielioppia

S → AQ
Q → RT | AT
T → BA | RR | BT
R → AB | TT | BT
A → a
B → b

CYK-algoritmi perustuu taulukointiin siten, että taulukon ensimmäiselle riville asetetaan merkkijono, jonka kuuluvuus johonkin kieleen halutaan selvittää. Taulukon toiselle riville laitetaan ne välikkeet, joista saadaan muodostettua yläpuolella olevat merkit. Jos esimerkiksi kirjaimen 'a' saisi muodostettua kahdella eri välikkeellä, tulisi molemmat merkitä taulukkoon, mutta tässä esimerkissä muodostus on yksikäsitteistä.

Kolmas rivi täytetään siten, että selvitetään millä välikkeillä voidaan muodostaa ylhäällä ja oikealla yläviistossa olevien välikkeiden yhdistelmä. Tässä esimerkiksi AA:ta ei voida muodostaa, joten rivin kolme ensimmäiseen sarakkeeseen tulee tyhjä joukko. AB ja BA ovat muodostettavissa ja niitä vastaavat välikkeet merkitään myös taulukkoon.

Neljännen rivin ensimmäinen sarake kuvaa sitä pystytäänkö merkkijono "aab" muodostamaan kieliopilla, toinen sarake kuvaa "abb":n kuuluvuutta kieleen jne. Tämä on selvitettävissä esimerkiksi siten, että kuljetaan taulukossa tutkittavasta ruudusta ylöspäin toiselle riville asti ja samalla yksi oikealle yläviistoon. Sitten tutkitaan voidaanko näistä ruuduista löytyvien välikkeiden mielivaltainen kombinaatio (kuitenkin niin, että taulukossa vasemmanpuoleinen välike luetaan ensin) muodostaa jollain toisella välikkeellä. Esimerkiksi tutkittaessa neljännen rivin kolmatta saraketta, katsotaan ensin toisen rivin kolmatta saraketta (B) ja kolmannen rivin neljättä saraketta (T). Näistä muodostuva BT on T:n ja R:n produktio, joten merkitään ruutuun T,R. Vielä pitää kuitenkin edetä ja tarkastella myös kolmannen rivin kolmatta saraketta ja toisen rivin viidettä saraketta (edetään alaspäin ja oikealle yläviistoon). Näistä löytyy tyhjä joukko sekä A, joten uusia välikemahdollisuuksia ei saada.

CYK-algoritmi etenee vastaavasti, kunnes päästään ensimmäisen sarakkeen viimeiselle riville. Jos kyseisessä ruudussa on S, kuuluu merkkijono kieleen L, eli se voidaan muodostaa annetulla kieliopilla lähtien lähtösymbolista. Muutoin merkkijono ei kuulu kieleen. Tarkasteltavien välikekombinaatioiden määrä kasvaa aina seuraavalle riville mentäessä yhdellä. Taulukon perusteella voimme myös päätellä helposti esimerkiksi sen, että merkkijonoa "aabb" ei voida muodostaa mitenkään kieliopin avulla ja merkkijono "abba" voitaisiin muodostaa, jos Q olisi lähtösymboli.
Jean-Philippe Rameau

**Jean-Philippe Rameau** (25. syyskuuta 1683 Dijon – 12. syyskuuta 1764 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä ja musiikinteoreetikko. Myös hänen isänsä oli muusikko. Rameau opiskeli aluksi lakia mutta kiinnostui sittemmin musiikista. 17-vuotiaana Rameau matkusti Italiaan soittamaan eri soittimia ansaitakseen elantonsa. Rameau ei pitänyt italialaisesta säveltaiteesta ja siksi poikkesi monesta muusta senaikaisesta säveltäjästä. Italiasta palattuaan hän toimi urkurina ja pääsi kuuluisan urkurin Louis Marchandin oppilaaksi. Rameau sävelsi muun muassa oopperoita ja muuta näyttämömusiikkia, soitinmusiikkia, kantaatteja ja motetteja.

Rameau oli merkittävä musiikinteoreetikko: hänen kirjansa *Traité de l’harmonie* ja * Nouveau système de musique théorique* olivat ensimmäisiä tonaalisen musiikin teoreettisia esityksiä. Kirjoissa esitettiin ajatus sävelasteikon perussävelistä ja siitä, että soinnut säilyvät samoina käännöksissä.

## Teoksia
### Oopperoita

* *[[Hippolyte et Aricie]]* (1733)
* *[[Les Indes galantes]]* (1735)
* *[[Castor ja Pollux (ooppera)|Castor et Pollux]]* (1737)
* *[[Dardanus (Rameau)|Dardanus]]* (1739)
* *[[Zoroastre]]* (1749)
* *[[Les Boréades]]* (1764)

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla

* Jean-Philippe Rameau / Diskografia  
* 
* Vapaasti käytettävissä olevia Rameaun partituureja Mutopia Project
Sin/Pecado

**Sin/Pecado** on portugalilaisen Moonspell-yhtyeen vuonna 1998 julkaisema heavy metal -albumi. Se oli yhtyeen kolmas studioalbumi. Albumilta julkaistiin vuonna 1997 singlenä kappale *2econd Skin*. Sin/Pecadossa käytettiin koneita hieman enemmän kuin sitä edeltävissä albumeissa. Albumin kolmetoista kappaletta kestävät yhteensä 62 minuuttia. Albumin nimessä ovat englannin ja portugalin kielillä sana "synti". Sin/Pecadon kaikki kappaleet ovat englanninkielisiä.

## Kappaleluettelo
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Soittajat
* Fernando Ribeiro - laulu
* Ricardo Amorim - kitara
* Pedro Paixão - koskettimet
* Sérgio Crestana - basso
* Mike Gaspar - rummut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Terbium

**Terbium** () on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on **Tb** ja järjestysluku 65. Terbium on hopeanharmaa ja harvinainen maametalli. Se on pehmeää ja muistuttaa ulkonäöltään alumiinia, mutta on sitä huomattavasti raskaampaa. Terbiumin moolimassa on 158,9&nbsp;u ja tiheys 8&nbsp;230&nbsp;kg/m³. Sulamispiste on 1&nbsp;629&nbsp;K ja kiehumispiste 3&nbsp;503&nbsp;K. Sen elektronegatiivisuus on 1,2. Luonnossa terbiumilla on yksi vakaa isotooppi, Tb-159. Tämän lisäksi sillä on havaittu 36 radioaktiivista isotooppia, joista pitkäikäisin on Tb-158 puoliintumisajalla 180 vuotta. Jaksollisessa järjestelmässä terbiumia ennen on gadolinium ja jälkeen dysprosium.

Terbiumilla on kaksi allotrooppista muotoa, jotka molemmat riippuvat lämpötilasta. &alpha;-Tb esiintyy alle 1&nbsp;298 °C:n lämpötiloissa ja &beta;-Tb sitä korkeammissa. Metallinen terbium kestää hyvin korroosiota.

Terbiumin löysi ruotsalainen kemisti Carl Gustav Mosander vuonna 1843 ja nimesi sen Ytterbyn kylän mukaan.

Terbium on harvinaista ja platinaakin kalliimpaa. Mineraaleja, joissa terbiumia esiintyy, ovat mm. ceriitti, gadoliniitti, monatsiitti, ksenotiimi sekä eukseniitti ja niissäkin sitä on keskimäärin vain noin 0,03&nbsp;%. Eukseniitissa on joskus suurempia, noin 1&nbsp;% pitoisuuksia. Terbium ei lähes koskaan esiinny vapaana metallina, vaan yhdisteinä tai yhdessä muiden harvinaisten maametallien kanssa.

Terbiumyhdisteitä ovat muuan muassa halidit TbCl3, TbI3, TbBr<sub>3</sub>, TbF3 ja TbF4. Sen yleisin hapetusluku on +III, kuten terbiumoksidissa (Tb2O3), mutta myös hapetuslukujen +II ja +IV yhdisteitä tunnetaan.

Pieninä määrinä terbiumia käytetään lasereissa ja elohopea­lampuissa. Sitä käytetään myös röntgenlaitteiden valotus­levyissä, jotka se tekee herkemmiksi. Näin terbiumin avulla voidaan lyhentää valotus­aikaa ja siten pienentää potilaan saamaa säteily­annosta.

Terbium on yksi Terfenol-D-nimisen magnetostriktiivisen metalliseoksen ainesosa. Tätä seosta on käytetty muun muassa sotalaivojen kaikuluotaimissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Periodictable: Technical data for Terbium 
* Webmineral: Terbium (Tb) Element Properties 
* Mindat: The Mineralogy of Terbium 
* 
* The Royal Society of Chemistry (RSC): Terbium 
* PeriodicTable: Terbium (Tb) 
* PubChem: Terbium 
* Human Metabolome Database (HMDB): Terbium 
* Food Component Database (FooDB): Terbium
Kivesjärvi (järvi)

**Kivesjärvi** on Kainuun Paltamossa sijaitseva järvi. Sen pohjoisrannalla sijaitsee samanniminen kylä.

## Maantiede
Kivesjärven pituus on kymmenen kilometriä ja leveys enimmillään viisi kilometriä. Kivesjärven pinta-ala on 25,74 neliökilometriä, joten se on Suomen 134. suurin järvi. Rantaviivaa on 88,74 kilometriä. Järven keskisyvyys on 4,09 metriä ja syvin kohta 12,5 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven eteläosassa Juurikkaselällä. Yli 10 metriä syviä kohtia on myös järven pohjoisosassa, itäosassa, keskiosassa Änätinselällä ja Kainuansaaren lounaispuolella.

Järvessä on paljon saaria ja luotoja. Suurimpia saaria ovat Hangonsaari, Poronsaari, Eteissaari ja Mustolansaari. Järven rannoilla on asutusta ja peltoja. Kesäasukkaat ovat rakentaneet Kivesjärven mannerrannat, mutta saarissa on vielä vapaata rantaa. Järven itä- ja pohjoisrantaa myötäilee Oulu–Kontiomäki-rata. Järven pohjoispuolelta kulkee lisäksi valtatie 22.

Kivesjärvi sijaitsee Oulujoen vesistössä (vesistöaluetunnus 59) Oulujärven alueen (59.3) Kivesjärven valuma-alueella, jonka Kivesjärven alueeseen (59.351) se kuuluu. Vedenpinnan korkeus on 135,1 mpy.

Kivesjärvi laski aikaisemmin Alanteenjokea Oulujärven Alanteenlahteen, mutta 1800-luvun alkupuolella tapahtuneessa vesireittien kunnostustöissä Kivesjärvelle kaivettiin uusi laskujoki, Varisjoki, joka alkaa järven kaakkoispäästä ja päättyy Oulujärven Varislahteen. Jonkinlaisena uomana Alanteenjoki kuitenkin vielä esiintyy, vaikka siinä olevan Alanteenjärven pinta normaalitasollaan onkin 30 senttimetriä Kivesjärven pintaa ylempänä. Silti Kivesjärvi luokitellaan vielä bifurkaatiojärveksi. Varisjoen kaivamisen johdosta vedenpinta Kivesjärvessä laski pari metriä. Varisjoessa oli ennen uiton ja kalanviljelylaitoksen suorittamia vesistötöitä kymmenisen koskea, mutta nyt vain kolme. Kivesjärven ja Oulujärven tasoero on 12,4 metriä. Varisjokeen on tehty pohjapato Kivesjärven pinnan liiallisen laskemisen estämiseksi.
Kainuun Ympäristökeskuksen tekemien mittausten perusteella järven veden laatu kuuluu toiseen luokkaan eli on hyvä. Vesialue on lähes luonnontilainen, mutta lievästi rehevöitynyt tai selvästi humuspitoinen. Paikallisesti rajoittuneita leväesiintymiä löytyy satunnaisesti. Vesistö soveltuu hyvin eri käyttömuotoihin.

## Virkistysarvot
Järven kalakanta on runsas ja monipuolinen. Urheilukalastajalle on haukea ja kuhaa tarjolla runsaasti. Verkkopyytäjä saa syksyisin muikkua. Ahven- ja särkikanta on ehkä liiankin runsas aiheuttaen rehevöitymistä. Myös lohikaloja ja siikaa on istutettu vuosikymmenen ajan, mutta niiden luontainen lisääntyminen ei ole onnistunut toivotulla tavalla. Rapukanta on elpynyt ruton aiheuttamasta tuhosta ja on taas pyyntikokoista.

## Nimi
Kivesjärven nimi vaikuttaa sopimattomalta mutta ei alkujaan ole ollut sellainen (vrt. esim. Terskanperä). Lähtökohta liittyy järven kalaisuuteen ja verkonpainon nimeen *kives*, joka on johdettu sanasta *kivi*. Kives tarkoitti tuollaista verkonpainoa, pussia, jonka sisällä oli kivi, kauan ennen kuin sana sai metaforisen nykymerkityksensä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://www.suomenkalakirjasto.fi/wp-content/uploads/2016/01/Suomen-kalatalous-39.pdf