open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lila-amatsoni

**Lila-amatsoni** (*Amazona finschi*) on amerikkalainen papukaijalaji. Philip Lutley Sclater nimesi sen vuonna 1864 Otto Finschin kunniaksi.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 30,5–34,5 senttimetriä ja paino 250–350 grammaa. Sen höyhenpuku on pääosin vihreä, päälaki ja niska ovat violetit ja otsa punainen. Sukupuolet ovat samannäköisiä.

Lajista tunnetaan kaksi alalajia, *A. f. finschi* ja *A. f. woodi*.

Se muistuttaa hieman ulkonäöltään meksikonamatsonia, mutta otsan punaisen sävystä ja ulottuvuudesta lajit erottaa parhaiten: lila-amatsonin lila on nauha silmästä silmään ja väriltään violettiin taittava, meksikonamatsonilla on punainen "kruunu" otsallaan.

## Esiintyminen
Lila-amatsoni on kotoperäinen Meksikon Tyynenmeren puoleisella rannikolla noin 111&nbsp;000 neliökilometrin suuruisella alueella. Lajin kanta on pieni, 7&nbsp;000–10&nbsp;000 yksilöä, ja se on vaarantunut. Laji on osittaismuuttaja, joka siirtyilee vuodenaikojen mukaan vuoriston ala- ja ylärinteille.

Lila-amatsoni on suosittu lemmikkieläin ja lemmikkilintu, mikä on pääasiallisin syy sen uhanalaisuudelle. Laiton pyynti on suurisuuntaista. Aikuisia pyydystetään verkoilla ja poikasia otetaan pesistä. Vuonna 2004 myyntihinta oli Suomessa noin 1&nbsp;600 euroa. Lila-amatsoni on Suomessa kuitenkin yksi harvinaisimmista lemmikkiamatsoneista.

## Elinympäristö
Lila-amatsonin elinympäristöä ovat lehti- ja sekametsät sekä vuoriston mäntymetsät 2&nbsp;000 metrin korkeuteen saakka.

## Lisääntyminen
Lajin keskimääräinen munaluku on 2,6. Naaras hautoo 26–28 päivää. Keskimäärin vain yksi poikanen selviytyy lentokykyiseksi noin kahdeksan viikon ikäisenä.

## Ravinto
Lila-amatsoni käyttää ravinnokseen hedelmiä, erityisesti viikunoita, marjoja, pähkinöitä, kukkia ja siemeniä.

## Lemmikkinä
Lajia on tavattu myös Suomessa, mutta lemmikkilintuharrastuksessa se on harvinainen.

Lajin hoito ei eroa juuri lemmikkilintujen perushoidosta. Voidakseen hyvin se tarvitsee omanlajisen tai vähintään samaa sukua olevan lintutoverin, runsaasti tilaa, lajityypillisiä tarpeita tyydyttävän ruokavalion, riittävästi virikkeitä, lintulähtöiset käsittely- ja koulutustavat sekä päivittäistä vapaanaoloa häkistä turvalliseksi tehdyssä sisätilassa.

Laji kuuluu CITES I/A-liitteeseen, joten sillä on oltava EU-todistus ja pysyvä tunnistemerkintä (umpirengas tai siru). Ilman näitä linnun myyminen, pesittäminen ja kaupallinen esilläpito esim. kotieläinpihalla on kiellettyä.

## Lähteet
* 
* Kaijuli.fi
* The Auk
* animal-world 

### Viitteet
Lawrence Eagleburger

**Lawrence Sidney Eagleburger** (1. elokuuta 1930 Milwaukee, Wisconsin – 4. kesäkuuta 2011 Charlottesville, Virginia) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi vuosina 1992–1993 Yhdysvaltain ulkoministerinä. Hän kuului Yhdysvaltain republikaaniseen puolueeseen.

Eagleburger syntyi Milwaukeessa ja valmistui Wisconsin-Madisonin yliopistosta. Hän oli ulkoministeriön töissä vuodesta 1957 ja toimi mm. vuosina 1969–1971 Richard Nixonin aikana kansallisen turvallisuusneuvoja Henry Kissingerin avustajana.

Eagleburger toimi vuosina 1977–1980 Jimmy Carterin nimittämänä Jugoslavian-suurlähettiläänä. Vuodesta 1989 hän toimi maan varaulkoministerinä, ja hän oli Yhdysvaltain ulkoministeri 8. joulukuuta 1992 – 20. tammikuuta 1993. Suhteissaan Jugoslaviaan Eagleburgeria pidettiin vahvasti serbimielisenä. 

Eagleburger oli uskonnoltaan luterilainen. Häneltä jäi kolme poikaa, joiden kaikkien nimi on Lawrence Eagleburger; vain toinen etunimi on heillä erilainen. Hänen puolisonsa Marlene Ann Heinemann kuoli vuonna 2010.

## Lähteet
Juovarihmakala

**Juovarihmakala** (*Colisa fasciata*) on gurameihin kuuluva kala.

## Koko ja ulkonäkö
Juovarihmakalan aikuispituus vaihtelee yhdentoista ja kahdentoista sentin välillä. Sen vartalo on litteänpuikea, kiiltävä ja siinä on punertavalla pohjalla sinisiä tai neonturkooseja pystyjuovia. Naaras on haaleamman värinen kuin koiras.

## Alkuperä
Juovarihmakala on kotoisin Aasiasta: Pakistanista, Intiasta, Nepalista ja Bangladeshista.

## Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Juovarihmakalakoiraat perustavat reviirit ja ovat aggressiivisia toisilleen ja samantyyppisille lajeille. Akvaariossa voi pitää joko yksittäistä kalaa tai pientä ryhmää, jossa on enemmän naaraita kuin koiraita. Yhdelle kalalle riittää 150-litrainen allas, mutta yhden uroksen ja useamman naaraan ryhmälle kannattaa harkita jo 200–250-litraista allasta. Kutua varten koiras tekee vaahtopesän. Juovarihmakalojen akvaarioon kannattaa järjestää virtauksen lisäksi myös tyveniä kohtia, sillä kala on kotoisin lähes seisovista, hitaasti virtaavista vesistä.

## Vesiolot
Juovarihmakala viihtyy vain lämpimässä vedessä: 25–28&nbsp;°C on sopiva. Veden ph:n tulee olla alle 7, sillä kala on kotoisin happamista vesistä.

## Lähteet
Real Oviedo

**Real Oviedo** on jalkapalloseura Oviedosta, Espanjasta. Seura perustettiin vuonna 1926, ja sen edustusjoukkue pelaa kaudella 2025–2026 Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa. Real Oviedo on pelannut asturialaisseuroista eniten kausia maan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa.

Real Oviedon kotipeliasu on väritykseltään sinivalkoinen. Seuran kotikenttänä toimii Carlos Tartieren stadion, jolla on 30&nbsp;500 istumapaikkaa.

## Historia

Real Oviedo perustettiin 26. maaliskuuta 1926 Real Stadium Club Ovetensen ja Real Club Deportivo de Oviedon yhdistyessä. Kun kansallinen jalkapalloliiga perustettiin kaudella 1928–1929, sai seura paikan toiseksi korkeimmalta sarjatasolta Segunda Divisiónista, ja kaudeksi 1933–1934 se nousi ensimmäistä kertaa korkeimmalle sarjatasolle Primera Divisióniin.

Espanjan sisällissodan aikana ei pelattu kansallisia jalkapallosarjoja, ja kun pelit jatkuivat kaudella 1939–1940, Real Oviedo ei pystynyt osallistumaan kotikentän tuhouduttua sodassa. Seura sai kuitenkin sarjapaikkansa takaisin seuraavaksi kaudeksi. Seuran paras sijoitus korkeimmalla sarjatasolla on kolmas kausilta 1934–1935, 1935–1936 ja 1962–1963.

1950-luvulta 2000-luvulle Real Oviedon historia oli aaltoliikettä korkeimman ja toiseksi korkeimman sarjatason välillä, ja kaudella 1978–1979 seura käväisi myös kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Edellisen kerran Real Oviedo pelasi korkeimmalla sarjatasolla yhtäjaksoisesti vuodet 1988–2001, ja yhteensä seuralla on takanaan 38 kautta sarjassa. 2000-luvulla seura kärsi talousvaikeuksista, ja pelasi vaihdellen Segunda División B:ssä ja neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa, kunnes se varmisti pääsynsä takaisin Segunda Divisióniin kaudelle 2015–2016.

Seura nousi takaisin pääsarjaan kaudeksi 2025-2026 vuosien tauon jälkeen voitettuaan toiseksi korkeimman sarjatason mestaruuden. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Real Oviedon sivusto
Tervajoki (täsmennyssivu)

**Tervajoki** tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä kohteita:

## Asuinalueita
* Tervajoki, taajama ja postinumeroalue Vaasan Vähässäkyrössä
* Tervajoki, kylä Vahvialassa luovutetussa Karjalassa Tervajoen varrella
* Tervajoki, kylä Rantasalmella

## Asemia
* Tervajoki, rautatieasema Isossakyrössä
## Jokia
* Tervajoki, Suomen puolelta Etelä-Karjalasta Venäjän puolelle virtaava, Viipurinlahteen laskeva joki
* Tervajoki, joki Vaalassa
* Tervajoki, joki Janakkalassa
* Tervajoki, joki Ristijärvellä
* Tervajoki, joki Tervakoskella
* Tervajoki, joki Jyväskylän Puuppolassa
U.S. Steel Tower

**U.S. Steel Tower** on pilvenpiirtäjä Pittsburghin kaupungissa, Yhdysvaltain Pennsylvaniassa. Se on kaupungin pilvenpiirtäjistä korkein. Se valmistui vuonna 1970. Rakennus yltää 256 metrin korkeuteen ja siinä on 64 kerrosta. Sen suunnitteli arkkitehtitoimisto Harrison & Abramovitz. Alun perin se kantoi nimeä *U.S. Steel Building*. Vuonna 1988 rakennus sai nimen *USX Tower*. Nykyinen nimi on ollut käytössä vuodesta 2002 lähtien.

Rakennuksen nimi on peräisin yritykseltä United States Steel.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Emporis.com - U.S. Steel Tower
* Structurae.de - US Steel Building
Warren Christopher

**Warren Minor Christopher** (27. lokakuuta 1925 – 18. maaliskuuta 2011) oli yhdysvaltalainen diplomaatti, lakimies ja poliitikko. Hän oli demokraatti ja kotoisin Pohjois-Dakotasta. 

Christopher syntyi Scrantonissa, valmistui Hollywood High Schoolista, opiskeli Redlandsin yliopistossa ja täydensi opintojaan Etelä-Kalifornian yliopistossa. Hän kävi vuosina 1946–1949 Stanfordin yliopiston Law Schoolia.

Christopher oli presidentti Bill Clintonin aikainen ulkoministeri vuosina 1993–1997 toimittuaan sitä aiemmin varaulkoministerinä vuodet 1977–1981. Hänelle myönnettiin Presidential Medal of Freedom ja Rough Rider -palkinto. 

Christopher sai vaimonsa Marie o.s. Wyllisin kanssa neljä lasta: Lynnin, Scottin, Thomasin ja Kristenin. Häneltä ilmestyivät kirjateokset *In the Stream of History: Shaping Foreign Policy for a New Era* (1998) ja *Chances of a Lifetime* (2001). 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Heinäjoki

**Heinäjoki** voi tarkoittaa seuraavia kohteita:
* Heinäjoki, kylä Harlun kunnassa
* Heinäjoki, kylä Janakkalassa
* Heinäjoki, kylä Juankoskella
* Heinäjoki, kylä Kuopiossa
* Heinäjoki, kylä Lapinlahdella
* Heinäjoki, kylä Valtimolla. 
* Heinäjoki, joki Keiteleellä ja Pielavedellä.
* Heinäjoki, suku
BNY Mellon Center (Pittsburgh)

**BNY Mellon Center** on pilvenpiirtäjä Pittsburghin kaupungissa, Yhdysvaltain Pennsylvaniassa. Se on kaupungin toiseksi korkein pilvenpiirtäjä. Rakennus valmistui vuonna 1983. Pilvenpiirtäjä yltää 221 metrin korkeuteen ja siinä on 54 kerrosta. Rakennuksen suunnittelusta vastasi arkkitehtitoimisto Welton Becket & Associates

Rakennus rakennettiin Mellon Financial Corporation -pankin pääkonttoriksi ja sen nimi oli vuoteen 2008 **One Mellon Center**. Kyseisen yrityksen fuusioiduttua Bank of New Yorkin kanssa Bank of New York Melloniksi talon nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Emporis.com - One Mellon Center, Pittsburgh
* Structurae.de - One Mellon Center, Pittsburgh
Brasilian Grand Prix 2003

**Brasilian Grand Prix 2003** oli Formula 1 -sarjan historian 700. osakilpailu, joka ajettiin 6. huhtikuuta 2003 Autódromo José Carlos Pace -radalla Brasiliassa. Tapahtumarikkaan kilpailun yllätysvoittajaksi nousi lopulta Jordanin Giancarlo Fisichella, jolle voitto oli hänen uransa ensimmäinen. Alun perin kilpailun voittajaksi julistettiin järjestäjien sääntötulkintavirheestä johtuen Kimi Räikkönen, joka luovutti voittajan palkinnon Fisichellalle kahden viikon kuluttua San Marinossa. Kolmanneksi ylsi Fernando Alonso, joka ajoi kilpailun aikana ulos, eikä pystynyt osallistumaan palkintojenjakotilaisuuteen.

## Aika-ajot

## Kilpailu

*Fernando Alonso kolaroi Mark Webberin autosta irronneisiin romuihin (Webber oli kolaroinut)  ja jäi tien sivuun poikittain. Alonson kolarin takia paljon romua jäi radalle, ja kilpailu keskeytettiin 56. kierroksen aikana.

## Muuta

*Jarno Trullin 100. kilpailu.
*Kilpailu aloitettiin turva-auton takaa.
*Jordanin 200. kilpailu ja viimeinen voitto.
*Viimeisin voitto Fordin moottoreilla.
* Heinz-Harald Frentzen ajoi kilpailun läpi ilman varikkokäyntejä.

### Johtokierrokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kuvia kilpailusta
George P. Shultz

**George Pratt Shultz** (13. joulukuuta 1920 New York City, New York – 6. helmikuuta 2021 Stanford, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hänen vanhempansa ovat Margaret Lennox (o.s.  Pratt) ja Birl Earl Shultz. Hän toimi Yhdysvaltain työministerinä (1969–1970), valtiovarainministerinä (1972–1974) ja ulkoministerinä (1982–1989). Hänelle myönnettiin vuonna 1989 Presidential Medal of Freedom. 

Ministeritehtäviensä välillä 1980-luvun taitteessa Shultz toimi rakennusalan jättiyritys Bechtelin pääjohtajana.

## Lähteet
Live at Metropol

**Live at Metropol** on Hurriganesin livealbumi vuodelta 1988. Se äänitettiin elokuussa 1988 yhtyeen paluukonserteissa. Albumin julkaisun jälkeen yhtye hajosi uudelleen.

## Taustaa
Remu Aaltonen oli luvannut jo edellisenä vuonna, että Hurriganes tekee ainakin livelevyn seuraavan kesän comeback-keikasta, mutta epäonnistuneiden nauhoitusten takia yhtye myi lisää keikkoja kesälle, johon lukeutui muun muassa Giants of Rock -festivaali, jossa pääesiintyjänä oli Motörhead. Kasvavien ongelmien vuoksi Albert Järvinen erotettiin ja apuun pyydettiin entinen Hurriganes-kitaristi Janne Louhivuori.

Livelevy päätettiin äänittää Café Metropolissa Helsingissä. Kyseessä ei ole puhdas livetallenne, sillä Cisse Häkkisen basso-osuuksia ja Remun Aaltosen lauluosuuksia paikkailtiin myöhemmin studiossa.

## Vastaanotto
Albumi sai kriitikoilta pääosin kielteisen vastaanoton. Remu Aaltosen mukaan livetallenne sai lehdissä murska-arviot jo ennen sen ilmestymistä. Osa kriitikoista myös epäili livetallenteen aitoutta. Lehdissä esitettiin arvioita, joiden mukaan levyllä saattaisivatkin soittaa Hurriganesin jäsenten sijasta studiomuusikot. Julkisuudessa liikkui myös väitteitä, että Remu Aaltosen sijasta levyllä soittaisi Hurriganesissa aiemmin soittanut Tomi Parkkonen. Remu Aaltonen tyrmäsi väitteet ja piti niitä järjettöminä.

Remu Aaltosen mukaan Hurriganesin paluulevy sai lehdiltä enemmän huomiota kuin yksinään sen aiemmista albumeista.

*Live at Metropol* ei myynyt edellisten Hurriganes-albumeiden tavoin, ja sen myyntiluvut jäivät vaatimattomiksi. Yhtye hajosi uudelleen sen jälkeen, kun livetallenteeseen vaadittu materiaali oli saatu valmiiksi.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Remu Aaltonen – laulu, rummut
* Cisse Häkkinen – laulu, bassokitara
* Janne Louhivuori – kitara

### Tuotanto
* Hurriganes – tuottaja, miksaaja (Takomo-studiot)
* Tom Vuori – äänittäjä
* Juha Laakso – miksaaja
* Henrik Schütt – kuvat
* Jani – kuvat, kansikuva

## Lähteet
* 

### Viitteet
Live in Stockholm 1977

**Live In Stockholm 1977** on Hurriganesin livealbumi, joka julkaistiin vuonna 1996. Levy on tehty C-kasetille tallennetusta keikkaäänitteestä, jonka kitaristi Ile Kallio löysi tavaroidensa joukosta muuton yhteydessä nauhan oltua kateissa vuosia. Äänitys tehtiin Hurriganesin ensimmäisellä näytöskeikalla Jarla teaternissa Tukholmassa. Samana iltana Hurriganes soitti kaksi noin tunnin mittaista keikkaa, eikä liene ainakaan yleisessä tiedossa kumpi näistä keikoista on levyllä. Levy on omistettu Cisse Häkkisen muistolle.

Hurriganes sai albumista kultalevyn vuonna 1997. Musiikkituottajien tilaston mukaan levyä on myyty 22 159 kpl.

Albumi julkaistiin alun perin CD-levynä. Lipposen Levy ja Kasetti julkaisi albumin vuonna 2021 tuplavinyylinä ja C-kasettina. Albumi nousi silloin Suomessa sekä albumilistan että fyysisen albumilistan kärkeen.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Remu Aaltonen – laulu, rummut
* Cisse Häkkinen – laulu, basso
* Ile Kallio – kitara

## Lähteet
Kuusisaarentie

**Kuusisaarentie** () on Helsingin Munkkiniemestä Espoon Keilaniemeen johtava katu. Se alkaa Munkkiniemen ja Kuusisaaren väliseltä sillalta ja johtaa Kuusi- ja Lehtisaaren kautta Keilaniemeen, jossa se päättyy Kehä I:n liittymään. Sen jatkeina Munkkiniemessä ovat Pikkuniementie ja Ramsaynranta, jotka johtavat Munkkiniemen aukiolle, jonka kautta myös valtatie 1 kulkee Paciuksenkadun ja Huopalahdentien nimisinä.  

Kuusisaarentien varrella on kolme siltaa. Niistä pisin on noin 300 metrin pituinen Otaniemen silta kaupunkien rajalla Lehtisaaresta Espoon puoleiselle manterelle. Kaksi lyhempää siltaa johtavat Munkkiniemestä Kuusisaareen ja Kuusisaaresta Lehtisaareen,

Kuusisaarentietä pitkin kulkevat useat Helsingin seudun bussilinjat, muun muassa runkolinja 510, joka kulkee Itäkeskuksesta Westendinasemalle.

Nykyinen Kuusisaarentie rakennettiin pääosin 1950-luvun alussa. Aikaisemmin osittain samalla paikalla kulki Krimin sodan aikana rakennettu tykkitie, joka johti Munkkiniemestä Kuusi-, Lehti- ja Kaskisaaren kautta Lauttasaaren eteläkärkeen. Myös nykyisen Lehtisaarentien eteläosa noudattaa vanhaa tykkitien linjausta.

## Entinen yhdystie 1142

Nykyisen Kuusisaarentien (silloisen Karhusaarentien) osuus Kehä I:ltä Otaniementien risteykseen sekä Otaniementien alkuosa muodostivat aikaisemmin lyhyen yhdystien, jonka numero oli 1142. Vuonna 2010 Espoo kuitenkin teki kadunpitopäätöksen jolla Kehä I:n ja Otaniemen välinen osuus muutettiin kaduksi.

## Nimi ja entiset nimet
Nimi Kuusisaarentie annettiin ensin Munkkiniemessä manterella olevalle tieosuudelle, jonka nimi nykyisin on Kärkitie. Nimi vahvistettiin vuonna 1917 muodossa Granöntie (), mutta vuonna 1938 sen suomenkielinen nimi muutettiin Kuusisaarentieksi. Vuonna 1956 nimi vahvistettiin myös sen jatkeena olleelle Kuusisaaren päätielle, ja manterella oleva osuus muutettiin kaksi vuotta myöhemmin Kärkitieksi. Tien Lehtisaaressa oleva osuus sai vuonna 1961 nimen Otaniementie, mutta vuonna 1964 sekin muutettiin osaksi Kuusisaarentietä.

Tien Espoon puolella oleva osuus oli aikaisemmin osa Karhusaarentietä, joka käsitti myös Kehä I:n eteläisimmän osan sen ja nykyisen Kuusisaarentien liittymästä Länsiväylälle. Tie sai nimensä sen ja Länsiväylän risteyksen ympärillä sijainneen, nykyisin mantereeseen yhdistetyn Karhusaaren (). Sen sijaan Kehä I:n osuus Karhusaarentien liittymästä Turunväylälle sai jo 1960-luvulla nimen Hagalundintie (). Kehä I:n uudelleenrakentamisen yhteydessä, kun paikalle rakennettiin Keilaniemen tunneli, Espoo päätti antaa myös tunnelin ja Länsiväylän välissä olevalle Kehä I:n osuudelle nimen Hagalundintie, kun taas Karhusaarentien osuus Kehä I:n liittymästä Helsingin rajalle sai nimen Kuusisaarentie, joka sen jatkeella ennestään oli Helsingin puolella..

## Lähteet
MotorStorm

**MotorStorm** on Evolution Studiosin kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisema ajopeli. Peli julkistettiin 
E3-messuilla 2005 ja julkaistiin vuonna  PlayStation 3:lle.

## Pelaaminen
Pelin radat sijoittuvat MotorStorm-festivaaliin, joka pidetään Monument Valleyssä. Tavoite on voittaa erilaisiin ympäristöihin sijoittuvia ratoja, jotka kaikki ajetaan jollakin määrin aavikolla. Pelissä kisataan parhaimmillaan 15 muuta ajoneuvoa vastaan.

Pelissä esiintyy Turbo-mekaniikka, millä voi lisätä ajoneuvon nopeutta. Se on pelissä hyvin tärkeässä osassa sillä sitä joutuu käyttämään melkein koko ajan. Sillä voi joko yrittää saada edellä olevia kiinni, tai töniä muita autoja pois tieltä. Pelaajan täytyy pitää silmällä auton turbo-mittaria, joka näyttää myös kuinka kuuma auton moottori on. Mitä kauemmin turboa käytetään, sitä enemmän moottori kuumenee ja lopulta hajoaa.

### Ajoneuvot
Peli sisältää yhteensä noin 40 ajoneuvoa, jotka on jaettu seitsemään eri luokkaan: moottoripyörät, rantakirput, mönkijät, ralliautot, jeepit, kuorma-autot ja rekat. Ennen jokaista kisaa pelaaja voi valita joitakin ajoneuvoja itselleen ja niitä saa avattua lisää suorittamalla peliä eteenpäin.

### Radat
Pelistä löytyvät kahdeksan rataa ovat monipuolisia ja niissä on paljon erityyppisiä reittejä. Jokainen reitti on suunniteltu jollekin ajoneuvotyypille. Kaikki radalla tapahtuvat asiat ovat reaaliajassa muihin autoihin. Esimerkiksi autosi hajotessa aika hidastuu ja myös muidenkin autojen vauhti hiljenee.

Jokainen rata sisältää jonkun verran hyppyreitä, kylttejä, kuoppia ja muita tavaroita. Kilpailut ovat 2–5 kierroksen pituisia ja niissä kilpailee 8–20 autoa.

MotorStormissa jokainen rata on erilainen. Jokainen ajoneuvo reagoi erillä tavalla erilaisiin ympäristöihin. Esimerkiksi *jeepit* sopeutuvat hyvin mudalle, mutta pienemmät ajoneuvot kuten *mönkijät* ja *pyörät* voivat helposti liusua mudalla.

## Vastaanotto
Peli sai IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8.9/10.

## Musiikki
Alla on luettelo pelissä soivista musiikkikappaleista:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Bert Cameron

**Bert Cameron** (s. 16. marraskuuta 1959 Spanish Town, Jamaika) on entinen jamaikalainen pikajuoksija, jonka päämatka oli 400 metriä.

Cameron saavutti Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuden vuonna 1981 ja voitti vuotta myöhemmin Kansainyhteisön kisat 400 metrillä. Vuonna 1983 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa ajalla 45,05. Tämän jälkeen hän saavutti Pan-Amerikan kisoissa hopeaa vuonna 1987. Vuoden 1988 kesäolympialaisissa hän kuului Jamaikan 4 x 400 metrin viestijuoksujoukkueeseen, joka sijoittui toiseksi Yhdysvaltojen jälkeen. Muut joukkueessa juokseet olivat Howard Davis, Devon Morris ja Winthrop Graham.

## Henkilökohtaiset ennätykset
*400 metrin juoksu: 44,50

## Aiheesta muualla
*
Hyvinkään Urheilutoverit

**Hyvinkään Urheilutoverit** (HUT) on vuonna 1903 Viipurissa perustettu hyvinkääläinen voimistelu- ja urheiluseura, joka kuuluu Työväen Urheiluliittoon. HUT on vanhin hyvinkääläinen edelleen toimiva urheiluseura. Seuran aikaisemmat nimet ovat Talikkalan Toverit ja Viipurin Toverit (vuoteen 1951)

Hyvinkään Urheilutovereiden toimintaan kuului ensimmäisinä vuosikymmeninä useita urheilumuotoja. Esimerkiksi Hyvinkään Urheilutovereilla oli aina 1970-luvulle asti toimintaa painissa. Nykyään HUT on erikoistunut pöytätennikseen ja seuran edustusjoukkue pelasi kaudella 2006-2007 Suomen Pöytätennisliiton järjestämässä Mestaruussarjassa. Hyvinkään Urheilutovereilla oli yhteensä kuusi joukkuetta kaudella 2006-2007 Suomen Pöytätennisliiton järjestämissä sarjoissa. Seuran kasvatteja on esiintynyt Suomen maajoukkueessa vuosien varrella.

## Jalkapallo
Talikkalan Toverit voitti TUL:n mestaruudet vuosina 1931 ja 1933. Ensimmäisen mestaruutensa v.1931 se sai voitettuaan finaalissa jatkoajalla Helsingin Kullervon 1-0. Voittomaalin teki Eino A. Wuokko, josta myöhemmin tuli TUL:n pääsihteeri. Vuonna 1945 Toverit osallistuivat jalkapallon SM-cup kilpailuun, jossa hävisivät Akilleelle 4-3 ja putosivat jatkosta.

Hyvinkään Urheilutovereilla oli toimintaa jalkapallossa aina 1950-luvulle asti, kunnes Hyvinkään Urheilutovereiden ja Hyvinkään Pontevan jalkapallo-osastot yhdistettiin vastapainoksi Hyvinkään Palloseuralle. Uuden, yhdistyneen seuran nimeksi tuli Palloiluseura Apollo, ja näin oli syntynyt Hyvinkäälle oma työväen jalkapallon erikoisseura.

Hyvinkään Apollon perustamisen jälkeen Hyvinkään Urheilutoverien jalkapallo on elänyt ruususen unta kunnes vuonna 2007 hyvinkääläinen kaveriporukka sai tarpeekseen Hyvinkään Apollon rämpimisestä Uudenmaan alasarjoissa ja perusti keväällä 2007 Hyvinkään Urheilutovereiden epävirallisen jalkapallo-osaston. Uuden seuran nimeksi tuli HUT FC-j, ja se pelasi ensimmäiset viralliset ottelunsa Beach Soccerin Helsingin karsintaturnauksessa 21. heinäkuuta 2007. Tuossa turnauksessa joukkue hävisi kaikki kolme otteluaan yhteismaalierolla 1-22.

## Jääpallo

Viipurin Toverit osallistui Jääpallon SM-kilpailuihin 1944 ensimmäisenä TUL:n joukkueena Palloliiton järjestämässä sarjassa, joka sodan vuoksi järjestettiin cup-kilpailuna. Toverit osallistuivat myös talven 1945 nelilohkoiseen SM-sarjaan, jonka jälkeen TUL:n seurat kuitenkin pudotettiin sarjasta, vaikka Toverit olisi sijoituksensa perusteella siinä säilynyt. TUL:n mestaruuden seura voitti 1930, 1932, 1935 ja 1946. Viipurin Tovereiden jääpallotoiminta jatkui Helsingissä vuoteen 1951. Hyvikäällä seuran jääpallohistoria oli lyhyt, sillä HUT luopui sarjapaikastaan.

## Pesäpallo
Pesäpallo oli mukana seuran lajivalikoimassa 1950-luvulla. Hyvinkään Urheilutoverit pelasi pesäpallon Uudenmaan piirin maakuntasarjassa kahden kauden ajan vuosina 1955 ja 1956.

## Lähteet
Nurmikeilailu

**Nurmikeilailu** (engl. *Bowls* tai *Lawn Bowls*) on lähinnä Britteinsaarilla ja brittiläisen kansainyhteisön alueella harrastettu kuulapeli. Kuten muissakin kuulapeleissä, tarkoitus on saada käytettävissä olevista kuulista mahdollisimman moni maalipallon () lähelle niin, että ne ovat lähempänä kuin vastapuolen lähin kuula.

Muista laajalle levinneistä kuulapeleistä nurmikeilailu poikkeaa muun muassa siten, että
*kuulat/pallot ovat perinteisesti puuta (nykyään myös synteettistä materiaalia),
*kuulat eivät ole täysin pallonmuotoisia, 
*peliä pelataan tyypillisesti ruoholla, nykyään myös sisällä keinoruohomatolla, 
*joukkueet heittävät kuulansa vuorotellen,
*myös joukkueen sisäinen heittojärjestys on ennalta määrätty ja
*heitot heitetään erityisen heittomaton päältä.

Kuulat ovat joko guaykkipuuta (Lignum vitae) tai synteettistä materiaalia. Suurin sallittu läpimitta on 116-134 mm (synteettisillä kuulilla 116-131 mm) ja suurin sallittu paino 1,59 kg. Guaykkipuu on Guaiacum-suvun rautapuiden sydänpuuta, joka on niin painavaa, ettei se kellu vedessä.

Kuula ei ole täysin pallomainen, vaan yhdellä sivulla on *bias*, eräänlainen pyöristetty viiste, jonka ansiosta kuula saadaan tekemään laajakin kaarros ennen pysähtymistään. Tämä auttaa paljon esimerkiksi maalipallon edessä olevien estekuulien kiertämisessä.

Pelistä on useita hieman toisistaan poikkeavia versioita. Erikoisuus, jollaista ei esiintyne muissa kuulapeleissä, on versio nimeltään *backwards bowls*: siinä kuulat heitetään ensin ja maalipallo vasta sitten.

Suomessa peliä harjoittavia klubeja on toistaiseksi vain yksi: Bowls Finland ry Espoossa.

## Aiheesta muualla

*Bowls Finland ry 
*Kansainvälinen Bowls-liitto 
*Englannin bowls-liitto
Ampumahiihto talviolympialaisissa 1992

**[[Talviolympialaiset 1992|XVI talviolympialaisissa]]** Albertvillessa  vuonna 1992 **[[ampumahiihto]]** oli yhdeksättä kertaa olympialaisten ohjelmassa. Miehet kilpailivat aiempien kisojen tapaan 10 ja 20 kilometrin henkilökohtaisissa kilpailuissa sekä 4&nbsp;x&nbsp;7,5 kilometrin viestissä. Naiset kilpailivat olympiakisoissa ensimmäistä kertaa. Heidän lajinsa olivat 7,5 ja 15 kilometrin henkilökohtaiset kilpailut sekä 3&nbsp;x&nbsp;7,5 kilometrin viesti.

## Miehet
### 10 km






### 20 km






### 4 x 7,5 km viesti






## Naiset
### 7,5 km






### 15 km






### 3 x 7,5 km viesti






## Lähteet
*
Pittsburghin yliopisto

**Pittsburghin yliopisto** (, tunnetaan yleisesti nimellä *Pitt*) on yliopisto Pittsburghin kaupungissa, Yhdysvaltain Pennsylvaniassa. 

## Historia
Pittsburghin yliopisto on yksi Yhdysvaltain vanhimmista korkeakouluopetuksen instituutioista.  Sen on perustanut yhdysvaltalainen lakimies ja tuomari Hugh Henry Brackenridge vuonna 1787 nimellä *Pittsburgh Academy*. Yliopisto oli historiansa aikana suurimmaksi osaksi yksityinen, kunnes se vuonna 1966 muuttui julkiseksi.

## Cathedral of Learning

Yliopiston päärakennuksena toimii Cathedral of Learning. Huomattava rakennus on 163 metrin korkeudellaan maailman toiseksi korkein yliopistorakennus Moskovan valtiollisen yliopiston päärakennuksen jälkeen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yliopiston kotisivu
MahtiAnkat

**MahtiAnkat** oli vantaalainen rullakiekon erikoisseura. Joukkue osallistui menestyksekkäästi kaikkiin kolmeen SM-liigaa edeltäneeseen lopputurnaukseen ja pelasi SM-liigassa sarjan perustamisesta joukkueen lopettamiseen kesken kauden 2008. Kahdeksalla SM-mitalilla (neljä kultaa, kolme hopeaa ja pronssi).

## Saavutukset
* SM-kultaa 1997, 1998, 2002 ja 2003
* SM-hopeaa 1996, 1999 ja 2001
* SM-pronssia 2005
* Cupin voitto 1998
Stanislav Janevski

**Stanislav Janevski** (, s. 16. toukokuuta 1985 Sofia, Bulgaria) on bulgarialainen näyttelijä. Hän on näytellyt elokuvassa *[[Harry Potter ja liekehtivä pikari (elokuva)|Harry Potter ja liekehtivä pikari]]* (2005), jossa hän esitti Viktor Krumia, ja vuonna 2007 hän on näytellyt elokuvassa *[[Hostel 2]]*.

## Filmografia

## Aiheesta muualla

*
Devils Kuopio

**Devils Kuopio**, vuoteen 1999 Suonenjoen Red Devils ja vuosina 2000&ndash;2001 Kuopion Red Devils, on kuopiolainen rullakiekko- ja kaukalopalloseura. Seuran edustusjoukkue on ollut mukana rullakiekon SM-liigassa sen perustamisesta lähtien, saavutuksina Suomen mestaruus kotiturnauksessa 2005, hopeaa 2008 sekä neljä pronssimitalia, joista ensimmäinen jo vuoden 1998 turnausmuotoisesta sarjasta. Lisäksi se oli Cupin hopealla 1998. Juniorijoukkueet ovat osallistuneet rullakiekon nuorten SM-turnauksiin.

Seuran kaukalopallotoiminta käynnistyi vuonna 2006. Kaudella 2006&ndash;2007 se osallistui kaukalopallon 1. divisioonan pohjoislohkoon ja nousi saman tien Kaukalopalloliigaan.

## Aiheesta muualla
* Seuran kotisivut
Erstan kartano

**Erstan kartano** on Nastolan Villähteellä, 10 kilometrin päässä Lahdesta sijaitseva kartano. Kartano muodostettiin 1650-luvulla, ja 1683 siitä tuli säteriratsutila. Kartanon päärakennus on rakennettu 1830-luvulla ja sen nykyulkoasu on vuodelta 1892.

Kartanon omistaa nykyään Kaarisilta ry, joka pitää kartanossa kehitysvammaisille ja pitkäaikaissairaille tarkoitettua taide- ja toimintakeskusta. Erstan kartano on suojeltu rakennussuojelulailla (VN/YM vahv.pvm: 5.4.1990).

Kartanon vuodelta 1828 oleva viljamakasiini sijaitsee seututie 312:n varrella.

## Katso myös
*Luettelo Suomen kartanoista

## Lähteet
Sinirihmakala

**Sinirihmakala** (*Trichogaster trichopterus*) on gurameihin kuuluva kala. Sen keltaista värimuunnosta kutsutaan joskus **keltarihmakalaksi**. 

## Koko ja ulkonäkö

Sinirihmakala on pituudeltaan 10–15&nbsp;cm. Yleisväriltään se on siniharmaa, koiraalla on varsinkin kutuaikana selvä täpläkuvio evissä ja pyrstössä. Rihmakalana myös sinirihmakalalla on pitkiksi rihmoiksi venyneet vatsaevät. Kalasta on myös keltainen, tummalaikkuinen ja hopeanhohtoinen värimuunnos.

## Alkuperä
Sinirihmakalaa tavataan Laosissa, Thaimaassa, Kambodžassa ja Vietnamissa.

## Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Luonteeltaan sinirihmakala on aggressiivinen ja varsinkin kutuaikana koiras kiusaa tai häiritsee muita kaloja. Useampaa kuin yhtä koirasta ei voi pitää samassa altaassa. Yhtä koirasta kohti pitäisi olla 2-3 naarasta. Tällaiselle haaremille sopiva akvaario olisi 300 litrainen tai suurempi, johtuen kalan aggressiivisesta luonteesta. Yhtä sinirihmakalaa voi pitää jo vähän yli 150-litraisessa altaassa. Sinirihmakalan altaaseen ei kannata yhdistää muita rihmakaloja, kuten rauhallista hunajarihmakalaa tai sinirihmakalan kokoista, mutta paljon rauhallisempaa helmirihmakalaa. Myös lehtikaloja ja taistelukaloja on syytä välttää pitämästä sinirihmakalojen akvaariossa. Sinihmakala ei ole kuitenkaan kiinnostunut muun tyyppisistä kaloista, kuten monneista tai tetroista, mutta eviä ja rihmoja nyppiviä kaloja, kuten tiikeribarbeja tulisi välttää. Kutuaikana koiras rakentaa vaahtopesän.

## Vesiolot ja ravinto
Veden lämpötilan tulisi olla 22–28&nbsp;°C ja pH:n 6–8.

Ravinnoksi sinirihmakalalle kelpaavat kaikenlaiset kuivahiutaleruoat, kuten myös tuore ruoka tai pakasteruoat.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sannan & Tomin vedenalainen maailma (harrastajan sivut)
*Antin akvaario  (harrastajan sivut)
Sansui

() on japanilainen elektroniikkavalmistaja. Yritys on perustettu 3. kesäkuuta 1947. Sansui valmistaa audio- ja videoelektroniikkaa.

Sansuin vahvistimet ja viritinvahvistimet olivat 1970-luvulla erittäin suosittuja ja arvostettuja Yhdysvalloissa ja Euroopassa kilpailijoidensa Marantzin, Pioneerin, Kenwoodin ja Yamahan laitteiden rinnalla.

1980-luvun lopulla taloudellisiin vaikeuksiin joutuneen Sansuin osti brittiläinen tekstiilialan yritys Polly Peck osana sen hallitsematonta laajenemista monille eri toimialoille. Kyproksenturkkilaisen keinottelijan Asil Nadirin johtama Polly Peck ajautui konkurssiin pari vuotta myöhemmin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Boule lyonnaise

**Boule lyonnaise** on ranskalainen kuulapeli, kotoisin nimensä mukaisesti Lyonin alueelta. Se poikkeaa Pohjois-Euroopassa paljon tunnetummasta petankista muun muassa suurempien kuulien johdosta. Myös pelialue on pitempi ja 'ratamainen', vapaalla alueella pelaamista ei tunneta.

Lajista käytetään hyvin monia nimiä (Jeu National, Lyonnaise, Jeu lyonnais), niin Ranskassa kuin muissakin lajin piiriin kuuluvissa maissa. Varsin tavallista on puhua vain 'boulesta', vaikka sana tarkoittaa vain pelivälinettä, metallista kuulaa, jota käytetään monissa muissakin kuulapeleissä.

Kansainvälinen lajiliitto on viime aikoina siirtynyt käyttämään lajista nimeä sport-boule, minkä nimen käyttö ei vielä ole paljoakaan siirtynyt muihin lajia harrastaviin maihin.

## Kenttä

Kentän pituus on aina 27,5 m, mutta leveys vaihtelee välillä 2,5 - 4 m. Kenttä on jaettu useaan vyöhykkeeseen seuraavasti:
* Kummassakin päässä  'kuolemanalue', leveys 0,5 m
* Siitä keskellepäin 'lisäalue', 2 m
* Siitä edelleen keskellepäin 'aloitusalue', 5 m 
* Näiden väliin jää 'keskialue', jonka pituudeksi tulee siis 12,5 m

## Pelivälineet

* Kuulat
** metallia
** läpimitta 9–11&nbsp;cm
** paino 900 -  1200 g
** kovuus 30-40 (Rockwell HRC)
* Maalipallo
** puuta
** läpimitta 35–37&nbsp;mm.
** yksivärinen ja elleivät vastapuolet muuta sovi, niin valkoinen
* Mittatikku, 
** metallia
** 0,5 m, päässä poikkisuuntaan 5 cm:n piikki

## Pelin kulku

Pelimuotoja on neljä:

*Singeli - yksi pelaaja, jolla neljä kuulaa
*Duppeli - kaksi pelaajaa, kummallakin kolme kuulaa
*Trippeli - kolme pelaajaa, kullakin kaksi kuulaa
*Kvartetti - neljä pelaajaa, kullakin kaksi kuulaa

Aloitusarvonnan voittanut joukkue heittää heittoalueelta maalipallon vastapäädyn heittoalueelle  ja heittää myös  ensimmäisen kuulan. Siitä eteenpäin heittovuoro on sillä joukkueella, jonka paras kuula ei ole lähinnä maalipalloa. Kierroksen päätyttyä lähemmäksi maalipalloa päässyt joukkue saa niin monta pistettä kuin sillä oli kuulia vastustajan parasta parempana.

Erän voittanut joukkue aloitta seuraavan erän. Peliä jatketaan, kunnes toinen joukkue on saavuttanut säädetyn pistemäärän tai ottelulle määrätty aika on ylitetty. Pistemäärä voidaan sopia tai järjestäjän puolesta määrätä välille 7 - 13 pistettä ja kestoaika välille 1 - 4 tuntia.  

Mikäli ajan loppuessa joukkueet ovat tasapisteissä, pelataan ylimääräinen kierros. Ellei sekään ratkaise, voittaja määräytyy asetuskilpailulla.

## Aiheesta muualla

Suomen Boule-liitto ry.
Slicks ’n’ Slide

**Slicks ’n’ Slide** on Timo ja Juha Kauppisen kehittämä ylhäältä päin kuvattu ajopeli, jonka ensimmäinen versio julkaistiin sharewarena vuonna 1993. Pelin ideana on ajaa pikkuautoilla kimurantteja ratoja joko tekoälypelaajia tai samalta tietokoneelta pelaavia ihmispelaajia vastaan. Pelin nykyinen versio on 1.5.1.

Suomessa peli tunnetaan yhtenä 1990-luvun suosituimmista yhdellä ruudulla pelattavista moninpeleistä.

## Pelaaminen
Pelissä ajettavat radat näkyvät ruudulla kokonaan, joten moninpeli samalta ruudulta toimii hyvin. *Slicks ’n’ Slidessa* on laaja ajoneuvovalikoima (muun muassa ufo, moottoripyörä ja panssarivaunu), ja ajoneuvovalinta riippuukin usein radan tyypistä. Uusimmissa versioissa on mukana myös aseet ja autojen vaurioituminen.

*Slicks ’n’ Slidea* pystyy pelaamaan maksimissaan neljä henkilöä samalta näppäimistöltä. Peliin pystyy tekemään omia ratoja kenttäeditorilla.

*Slicks ’n’ Slide* on edelleen myynnissä internetin kautta. Peli vaatii DOSBoxin toimiakseen 64-bittisellä Windowsilla.

## Vastaanotto ja perintö
*Slicks ’n’ Slide* tunnetaan Suomessa suosittuna yhden ruudun moninpelinä, jollaisia julkaistiin erityisesti 1990-luvulla. Toimittaja Juho Kuorikosken mukaan pelin pelattavuus ei ole kärsinyt vuosien saatossa: se on ”pirullisen yksinkertainen” mutta edelleen koukuttava. Peli on hänen mielestään parhaimmillaan isommalla porukalla pelattuna. Nostalgisissa *Slicks ’n’ Slide -*pelimuistoissa korostuu erityisesti samalta näppäimistöltä pelaaminen, jolloin pelikokemus oli intensiivisin.

Pelit-lehden Ossi Mäntylahti antoi Slicksille 82 pistettä sadasta. Hän kuvaili sitä kiehtovaksi ja kehui sen suomenkielisyyttä. Moitteita hän antoi aseiden puuttumisesta ja vaikeasti opittavasta ohjattavuudesta. (Aseet lisättiin peliin vasta myöhemmässä versiossa.)

Mikrobitin MBnet-palstalla Jukka O. Kauppinen luonnehti Slicksiä ”klassikko- ja kulttipeliksi etenkin suomalaispiireissä”, ”ihmeellisen vetovoimaiseksi” sekä ”malliesimerkiksi pelattavuuden huipentamisesta”.

Ylhäältä päin kuvattujen ajopelien genre oli suosittu 1990-luvulla. *Slicks ’n’ Sliden* lähisukulainen on Remedy Entertainmentin *[[Death Rally]]* (1996). *Slicks ’n’ Slidesta* on julkaistu useita hyvin samankaltaisia klooneja kuten *[[Turbo Sliders]]* ja *[[GeneRally]]*. Uusimpia peliä kunnioittavia julkaisuja on iOS:lle vuonna 2014 julkaistu *[[Drift’n’Drive]]*. *Slicks ’n’ Sliden* pitkään elinkaareen on vaikuttanut myös rataeditori, jolla fanikunta on tehnyt peliin lisäsisältöä.

## Katso myös
* Luettelo suomalaisista shareware- ja freewarepeleistä

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Pelin kotisivu
* 
* 
* Slicks ’n’ Slide Zak.fi:ssä (arkistoitu)
Nicklas Bendtner

**Nicklas Bendtner** (s. 16. tammikuuta 1988 Kööpenhamina) on entinen tanskalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.

## Seurajoukkueura
KB:n kasvatti siirtyi Arsenalin organisaatioon jo vuonna 2004. Ensimmäiset vuodet kuluivat seuran juniorijoukkueissa, eikä paikkaa ykköskokoonpanossa ollut tarjolla, joten tanskalaisnuorukainen lainattiin kaudeksi 2006–2007 Englannin Mestaruussarjassa pelanneeseen Birminghamiin. Siellä hän nousi joukkueen runkopelaajaksi tehden 11 maalia sarjaotteluissa. Arsenalissa Bendtner teki debyyttinsä Sunderlandia vastaan Carling-cupin kolmannen kierroksen 3–0-voitetussa ottelussa 25.10.2005. Bendtner on tehnyt Arsenal-urallaan kaksi hattutemppua. Ensimmäinen tuli Mestareiden liigassa FC Portoa vastaan 9.3.2010, sekä toinen Leyton Orientia vastaan FA Cupissa 2.3.2011.

2. kesäkuuta 2011 Bendtner ilmoitti etsivänsä itselleen uutta seuraa, koska haluaa pois Arsenalista vähäisen peliajan takia. Hänet lainattiinkin Sunderlandiin elokuun 31. päivä koko kauden mittaisella lainasopimuksella. Elokuussa 2012 Bendtner siirtyi lainalle Juventukseen.

Bendtner edusti kaudet 2014–2016 saksalaisseura Wolfsburg, syyskuusta 2016 maaliskuuhun 2017 englantilaisseura Nottingham Forestia, kaudet 2017–2019 norjalaisseura Rosenborg ja syksyn 2019 kotimaassaan FC Kööpenhaminaa.

## Maajoukkueura
Tanskan maajoukkueessa Bendtner on pelannut 81 ottelua ja tehnyt niissä 30 maalia. A-maajoukkuedebyyttinsä hän teki 16. elokuuta 2006 Puolaa vastaan pelatussa ystävyysottelussa, jossa hän teki myös maalin. Bendtner oli tuolloin vain 18-vuotias, joten hänestä tuli kaikkien aikojen viidenneksi nuorin pelaaja Tanskan maajoukkueessa.

Bendtner pelasi MM-kilpailuissa 2010 avauskokoonpanossa Tanskan kaikissa kolmessa ottelussa ja teki yhden maalin Kamerunia vastaan. EM-kilpailuissa 2012 hän pelasi täydet 90 minuuttia Tanskan kaikissa kolmessa ottelussa ja teki kaksi maalia Tanskan tappioon päättyneessä ottelussa Tanskaa vastaan.

### Maalit Tanskan maajoukkueessa
:''Tanskan maalit mainittu ensin.

## Yksityiselämä
Bendtnerillä on lapsi silloisen morsiamensa Carole Flemingin kanssa, josta hän erosi vuonna 2011. Bendtner on aiheuttanut useita skandaaleja vuosien varrella. Hän on julkisesti kertonut muun muassa uhkapeliongelmistaan. Hänet on tuomittu vuonna 2013 tapahtuneesta rattijuopumuksesta ja vuonna 2018 hän pahoinpiteli Kööpenhaminassa taksinkuljettajan sairaalakuntoon, josta teosta hänet tuomittiin marraskuussa 2018 50 päivän vankeusrangaistukseen ja 1000 euron sakkoihin. Hän kärsi tuomion valvontarangaistuksena kotonaan Kööpenhaminassa käyttäen jalkapantaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vuorelan Veikot

**Vuorelan Veikot ry** on  vuonna 2004 rekisteröity siilinjärveläinen rullakiekko-, salibandy- ja katukiekkoseura. Päälajeina seuralla ovat rullakiekko, salibandy, frisbeegolf sekä streethockey eli tossulätkä. Nimensä seura on saanut yhdistävästä ihailusta Mika ”Veikko” Niemisen taitoja kohtaan sekä Etelä-Siilinjärvellä sijaitsevasta Vuorelan kylästä, jossa seuran perustajajäsenet asuivat lapsina.

## Historia
### Rullakiekko
Joukkue debytoi rullakiekon SM-liigassa kaudella 2007 pelaten kotiottelunsa Kuopiossa. Ensimmäisellä kahdella kaudella joukkue sijoittui SM-liigassa viidenneksi. Kaudella 2009 Vuorelan Veikot pääsivät juhlimaan historiansa ensimmäistä Suomen mestaruutta. Joukkueen yleisöennätys on vuoden 2009 ratkaisevasta finaalista 651 katsojaa. Kaudella 2010 Veikot saavuttivat SM-pronssia ja kaudella 2011 SM-hopeaa. 2012 Vuorelan Veikot palasivat jälleen mestaruuskantaan. Kaudella 2013 Veikot jäi SM-sarjassa pronssille, mutta voitti MLRH-Europe-karsintaturnauksen ja lunasti paikkansa seurajoukkueiden MM-turnaukseen Mannheimiin keväälle 2014, jossa juhlittiin kauden 2014 alkajaisiksi historiallista maailmanmestaruutta. Kesällä 2015 ja 2016 Veikot voittivat kolmannen ja neljännen Suomen mestaruutensa.

### Salibandy
Veikot aloittivat sarjamuotoisen kilpailutoiminnan osallistumalla Savo-Karjala -alueen V-divisioonaan vuonna 2005. Tuloksena 16 voittoa 16 ottelusta ja nousu IV-divisioonaan. Sama tahti jatkui ja keväällä 2007 Veikot juhlivat nousua III-divisioonaan, jossa vierähtikin kaksi seuraavaa vuotta. Kaudella 2008-2009 Vuorelan Veikot voitti Savo-Karjalan III-divisioonan lohkon ja nousi II-divisioonaan kaudeksi 2009-2010. Joukkue putosi II-divisioonasta kahden kauden jälkeen keväällä 2011 ja pelaa nykyään IV-divisioonassa.

### Katukiekko eli streethockey
Streehockeyta on pelattu Suomen mestaruustasolla turnausmuotoisena vuodesta 2004 lähtien. Vuorelan Veikot ovat olleet mukana ainoana joukkueena alusta lähtien. 10. kerta sanoi toden, kun Veikot juhlivat viimein mestaruutta vuonna 2013. Saavutuksina Veikoilla on mestaruuden lisäksi yksi SM-hopea ja viisi SM-pronssia.

## Saavutukset
* Rullakiekko:
** MM-kultaa 2014
** SM-kultaa 2009, 2012, 2015, 2016
** SM-hopeaa 2011,2017, 2018
** SM-pronssi 2010, 2013, 2014

* Salibandy:
** V-divisioona, 1.sija (Savo-Karjala) 2005-2006
** IV-divisioona, 1.sija (Savo-Karjala) 2006-2007
** III-divisioona, 1.sija (Savo-Karjala) 2008-2009
** III-divisioona, 1.sija (Savo-Karjala) 2019-2020
** III-divisioona, 1.sija (Savo-Karjala) 2020-2021
** III-divisioona, 1.sija (Savo-Karjala) 2021-2022
** III-divisioona, 1.sija (Savo-Karjala) 2022-2023
** V-divisioona, 1.sija (Savo-Karjala) 2023-2024

* Streethockey:
** SM-kultaa 2013
** SM-hopeaa 2005
** SM-pronssia 2004, 2006, 2007, 2009, 2011

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seuran kotisivut
Vinterskugge

**Vinterskugge** on Isengardin ensimmäinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1994. Levy sisältää kolme aiemmin julkaistua demoa.

* Kappaleet 1–7 ovat Vandreren-demolta.
* Kappaleet 8–12 ovat Spectres over Gorgoroth -demolta.
* Kappaleet 13–16 ovat Horizons-demolta.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Aiheesta muualla
* 
*
Roller Eagles

**Roller Eagles** oli rullakiekon erikoisseura Uudestakaupungista. Joukkue oli mukana SM-liigassa sen perustamisesta lähtien, ja osallistui jo vuoden 1997 SM-lopputurnaukseen. Seuran ainoa Suomen mestaruus on vuodelta 2003. Mestaruuden lisäksi saavutuksiin kuuluu yksi hopea ja neljä kappaletta pronssimitaleja. Seura lopetti toimintansa kauden 2008 jälkeen.

## Saavutukset
* SM-kultaa 2003
* SM-hopeaa 2005
* SM-pronssia 2001, 2002, 2006, 2007
Alikapteeni

**Alikapteeni** () oli vuodesta 1798 käytössä ollut Venäjän keisarillisessa armeijassa luutnantin ja kapteenin arvojen väliin sijoittunut sotilasarvo, jota Saksassa on vastannut lähinnä yliluutnantti, ja myöhemmin puna-armeijassa vanhemman luutnantin arvo. Arvo oli rankijärjestelmässä sijalla kymmenen, vuodesta 1884 sijalla yhdeksän. Ratsuväessä käytettiin vastaavasti aliratsumestarin arvoa. Ratsumestari yleensä tarkoitti kapteenin arvoista sotilasarvoa.

Nimitystä alikapteeni on käytetty Suomen suuriruhtinaskunnan armeijassa arvon alkuperäisenä käännöksenä sekä Venäjän keisarikunnan armeijassa palvelleiden sotilasarvon suomenkielisenä käännöksenä. Suomen arvojärjestyksissä vuosilta 1860–1897 arvo oli nimellä *taapikapteeni* tai *taapiratsumestari*.

Venäjän kielessä alikapteenin arvo oli suoraan käännettynä *esikuntakapteeni*, joka tulee saksan kielen sanasta Stab, joka tarkoittaa esikuntaa, ja eräänlaista esikuntapäällikköä, joka huolehtii esimiehensä poissa ollessa tavanomaisista asioista.

## Lähteet
Ray Charles (s. 1918)

**Charles Raymond ”Chuck” Offenberg** eli **Ray Charles** (13. syyskuuta 1918 Chicago, Illinois – 6. huhtikuuta 2015 Beverly Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja kuoronjohtaja. Hän perusti The Ray Charles Singers -kuorokokoonpanon, joka levytti 1950- ja 1960-luvuilla tuotetun 30 albumin sarjan Essex Recordsille, MGM Recordsille, Decca Recordsille ja Command Recordsille.

Laulajana Charles muistetaan ehkä parhaiten *Three’s Company* -televisiosarjan teemasta ”Come and Knock on Our Door”. Hänen tunnettuihin sävellyksiinsä lukeutuu ”Letters, We Get Letters”, jonka hän sävelsi alun perin Perry Comon show’ta varten ja jota myöhemmin käytettiin myös *[[Late Show with David Letterman]]issa*. 

Charles oli saavuttanut menestystä musikaalisella urallaan jo ennen astumistaan Yhdysvaltain laivaston palvelukseen vuonna 1944. Hän voitti kaksi Emmy-palkintoa, ja hänen isänmaallinen laulunsa ”Fifty Nifty United States” on vakiinnuttanut paikkansa useiden koulukuorojen ohjelmistossa. Hänen tyyliään on luonnehdittu muun muassa easy listeningiksi.

Charlesilla oli vaimonsa Bernicen (1916–2002) kanssa pojat Michael (s. 1941) ja Jonathan (s. 1946) sekä tytär Wendy (1950–2004).

## Lähteet
Pahalampi

**Pahalampi** on tamperelainen rulla- ja jääkiekkoseura, joka on pelannut rullakiekossa SM-liigassa vuodesta 2006. Seura on voittanut Suomen-mestaruuden vuosina 2008, 2010, 2013, 2014, 2017 ja 2019, SM-hopeaa vuonna 2007 ja SM-pronssia vuosina 2009, 2015, 2016, 2018 ja 2022. Seuran kotihalli on Kiekkobussi-areena.

Seura on nimetty Tampereen Viinikassa sijaitsevan samannimisen lammen mukaan. Lammen nimi ei viittaa pahuuteen vaan lammen kokoon, ”pahaisuuteen”.

## Aiheesta muualla
* Seuran kotisivut 
* Rullakiekkojoukkueen kotisivut
Anne Briand

**Anne Briand** (s. 2. kesäkuuta 1968, Mulhouse, Ranska) on entinen ranskalainen ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja.

Naisten ampumahiihto oli ensimmäistä kertaa olympialaisten ohjelmassa Albertvillen 1992 kisoissa. Anne Briand voitti siellä kultaa 3&nbsp;x&nbsp;7,5 kilometrin viestissä. Hän hiihti Ranskan joukkueen ankkurina ja lähti omalle osuudelleen kolmantena 29,9 sekuntia IVY:n ja 22,8 sekuntia Saksan jälkeen. Briand ja Saksan Petra Schaaf olivat yhtä aikaa viimeisellä ampumapaikalla ja molemmat ampuivat kaksi ohilaukausta. Briand sai pidettyä saksalaisen takanaan ja oli maalissa 22,8 sekuntia ennen kilpailijaansa.

Vuoden 1993 MM-kisoissa Briand voitti kultamitalin joukkuekilpailussa. Lillehammerin 1994 olympialaisissa Briand sai henkilökohtaisen hopeamitalin 15 kilometrillä ja pronssia viestissä, jossa hän jälleen hiihti ankkurina.

Vuoden 1995 MM-kisoissa ranskalaiset voittivat ensimmäiset henkilökohtaiset ampumahiihdon maailmanmestaruutensa. Briand oli yksi maansa kolmesta mestarista voitettuaan 7,5 kilometrin kilpailun.

Maailmancupin kokonaiskilpailun Briand voitti kaudella 1994/95.

## Saavutukset
### Olympiakisoissa
* Kultaa 3&nbsp;x&nbsp;7,5 kilometrin viestissä Albertvillessa 1992
* Hopeaa 15 kilometrillä ja pronssia 4&nbsp;x&nbsp;7,5 kilometrin viestissä Lillehammerissa 1994

### [[Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut|MM-kisoissa]]

* Kultaa joukkuekilpailussa ja hopeaa 4&nbsp;x&nbsp;7,5 kilometrin viestissä 1993
* Kultaa 7,5 kilometrillä, hopeaa 4&nbsp;x&nbsp;7,5 kilometrin viestissä ja pronssia joukkuekilpailussa 1995
* Hopeaa 4&nbsp;x&nbsp;7,5 kilometrin viestissä ja pronssia joukkuekilpailussa 1996

### Maailmancupissa

* Kokonaiskilpailun voitto 1994/95
* Kokonaiskilpailun toinen 1991/92
* Kokonaiskilpailun kolmas 1992/93 ja 1993/94

## Lähteet

* 

### Viitteet
Kirkkonummen Thunder

**Kirkkonummen Thunder** pelasi rullakiekon SM-liigassa vuosina 2005–2006. Se voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2006 voitettuaan loppuottelussa nokialaisen Näätä Rollersin maalein 9–6.

## Lähteet
Armand Traoré

**Armand Traoré** (s. 8. lokakuuta 1989 Île-de-France, Pariisi, Ranska) on senegalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Traoré edustaa valioliigaseura 
Queens Park Rangersia, jonne hän siirtyi Arsenalista 30.8.2011 kolmen vuoden sopimuksella. Hän on Arsenalin juniorikoulun kasvatti.  

Traorén ensimmäinen peli nykyisessä seurassaan oli 0-0 tulokseen päättynyt valioliigaottelu Newcastle Unitedia vastaan 12.9.2011.  

Ranskan alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa Traoré on pelannut neljä ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa viisi ottelua.

Traoré on pelannut neljä ottelun Senegalin jalkapallomaajoukkueessa ennen vuoden 2012 Afrikan mestaruusturnausta, jossa hän on mukana.