open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ipswichin sarjamurhaaja

**[[Ipswich]]in [[sarjamurhaaja]]n** uhriksi joutui vuonna 2006 viisi naista Itä-Angliassa, Englannissa. Kaikki viisi naista toimivat prostituoituina. Steven Gerald James Wright (synt. 1958) todettiin syylliseksi tekoihin.

## Uhrit
* **Gemma Adams** 25-vuotias, Ipswichistä, katosi keskiviikkona 15. marraskuuta. Hänellä oli päällään punainen toppi, siniset farkut ja musta takki. Uhri löytyi alastomana lauantaina 2. joulukuuta 2006 joesta Hintleshamista, Suffolkista. Adams löytyi ensimmäisenä viidestä uhrista.
* **Tania Nicol** 19-vuotias, Ipswichistä, katosi maanantaina 30. lokakuuta. Hänen äitinsä ilmoitti viranomaisille tyttärensä kadonneen 1. marraskuuta. Hänet löydettiin 39 vuorokauden kuluttua 8. joulukuuta läheltä Copdock Milliä joesta. Hänellä oli viimeisenä elinpäivänä päällään siniset farkut, vaaleanpunaiset korkokengät ja vaaleansininen toppi.
* **Annette Nicholls** 29-vuotias, Ipswichistä, katosi tiistaina 5. joulukuuta. Päällään hänellä musta toppi, takki ja bootsit. Nicholls oli 1-vuotiaan lapsen yksinhuoltaja. Hänet löydettiin alastomana neljä viikkoa katoamisesta läheltä Levingtonia.
* **Anneli Alderton** 24-vuotias, asui väliaikaisesti Colchesterissä, Essexissä. Alderton katosi sunnuntaina 3. joulukuuta 2006 ja hänet nähtiin viimeksi junassa Harwichistä Colchesteriin. Hänen ruumiinsa löytyi alastomana sunnuntaina 10. joulukuuta Nactonista. Hänellä oli 5-vuotias poika sekä oli kolmannella kuulla raskaana. Nimestään huolimatta Anneli Aldertonilla ei ole sukujuuria Suomeen.
* **Paula Clennell** 24-vuotias, Ipswichistä. Hän katosi sunnuntaina 10. joulukuuta ja päällään hänellä oli silloin sininen anorakki, farkut ja harmaa toppi. Clennell löytyi alastomana tiistaina 12. joulukuuta Levingtonin läheltä samaisena päivänä kuin Annette Nicholls. Kuolinsyyksi varmistui kuristuminen.

## Pidätykset
Englannin poliisi otti 18. joulukuuta 2006 Itä-Englannissa, Felixstowen satamakaupungissa kiinni Tom Stephens -nimisen miehen epäiltynä surmista. Tiistaina 19. joulukuuta uutisoitiin toisen pidätyksen tapahtuneen. Poliisi pidätti 48-vuotiaan rekkakuskin Stephen Wrightin kotoaan Ipswichistä. Mediassa esitettiin spekulaatioita useammasta murhaajasta sekä ensimmäisen pidätetyn mahdollisesti lavastaneensa itsensä murhaajaksi.
Poliisi vapautti Tom Stephensin ja nosti Stephen Wrightia vastaan syytteet viidestä murhasta. Wright kiisti syytteet loppuun asti. 

Oikeudenkäynti häntä vastaan käynnistyi 14. tammikuuta 2008. 21. helmikuuta oikeus totesi Wrightin syylliseksi kaikkiin syytekohtiin. Wright tuomittiin elinkautiseen vankeuteen eikä hänellä ole mahdollisuutta päästä ehdonalaiseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Philip Johan von Strahlenberg

**Philip Johan von Strahlenberg** (syntyään **Tabbert**; 1676 Stralsund – 1747 Fröllinge) oli ruotsalainen upseeri ja maantieteilijä, joka työskenteli Venäjällä. Tabbert meni nuorena Ruotsin armeijan palvelukseen ja hänet ylennettiin kapteeniksi 1703. Vuonna 1707 hänet aateloitiin, jolloin hän otti nimen von Strahlenberg.

von Strahlenberg osallistui suureen Pohjan sotaan ja joutui Pultavan taistelussa venäläisten vangiksi vuonna 1709. Hänet lähetettiin sotavankina Siperian Tobolskiin, jossa hän eli vuodet 1711–1721. Tuona aikana hän tutki Siperian maantiedettä ja paikallisten alkuperäiskansojen tapoja, kieliä ja antropologiaa. von Strahlenberg palasi Ruotsiin vuonna 1722 ja julkaisi tutkimustuloksensa kahdessa kirjassa. Niistä jälkimmäinen, vuonna 1730 julkaistu *Das Nord- und Östliche Theil von Europa und Asia*, sisältää runsaasti von Strahlenbergin itse piirtämiä Venäjän karttoja. Kirjat kuvaavat myös yksityiskohtaisesti tataarien, jakuuttien, tšuvassien, Krimin tataarien, uzbekkien, baškiirien, kirgiisien ja mongolien kieliä ja tapoja. Kuvatessaan Siperian alkuperäiskansojen rituaaleja hän havaitsi näiden käyttävän šamanistisissa menoissaan kärpässientä.

Hänet haudattiin Getingen hautausmaalle, Hallandiin.

## Teokset
* Philip Johan von Strahlenberg. *Vorbericht eines zum Druck verfertigten Werckes von der Grossen Tartarey und dem Königreiche Siberien. mit einem Anhang von Groß-Russland.* Schneider, Tukholma 1726
* Philip Johan von Strahlenberg. *Das Nord- und Östliche Theil von Europa und Asia, in so weit solches das gantze Russische Reich mit Sibirien und der grossen Tatarey in sich begriffet.* in Verlegung des Autoris, Tukholma 1730

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* von Strahlenbergin pienoiselämäkerta Runeberg.org 
* Kustaa Vilkuna : Karoliini, Siperian sotavanki, josta tuli europalainen kuuluisuus. Laati Siperian ensimmäisen kartan ja keräsi lähdekokoelman, joka on suuresti edistänyt heimomme alkuhistorian selvittämistä, Hakkapeliitan joulu, 01.12.1933, s. 45, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tønsberg

**Tønsberg** on Vestfoldin läänin pääkaupunki Norjassa. Kunnassa oli vuoden 2023 alussa 58&nbsp;561 asukasta.

Kaupungin elinkeinoelämä kietoutuu sataman, kaupan ja teollisuuden ympärille. Merkittäviä työnantajia ovat muun muassa Norturan teurastamo ja Tinen meijeri. Lisäksi on esimerkiksi konepajoja ja metalliteollisuutta. Nauenin maatilalla toimii Norjan ainoa kirkonkellovalimo.

## Historia
Snorri Sturlusonin mukaan Tønsberg on perustettu ennen Hafrsfjordin taistelua noin 872. Tieto on kyseenalainen, mutta jos se olisi totta, Tønsberg olisi Norjan vanhin kaupunki – vanhempi kuin valtio itse, jonka katsotaan tulleen perustetuksi tuossa taistelussa.

Varmempien lähteiden mukaan Haakon Haakoninpoika rakensi Tønsbergiin linnoituksen 1200-luvulla. Kaupunki tuhoutui pahoin tulipalossa vuonna 1536, mutta säilytti asemansa yhtenä Norjan merkittävimmistä satamakaupungeista.

Tønsberg on Joensuun ystävyyskaupunki.

## Kuvia

Tønsberg komm.svg|Tønsbergin vuoteen 2020 käytössä ollut vaakuna, 1200-luvulta peräisin oleva sinetti.
Tønsberg ØLanggt b.JPG|Keskustan katunäkymää.
2019-08-24 Tønsberg by OlafKosinsky 9819.jpg|Tønsbergin asema Vestfoldin radan varrella.
Julehilsen fra Tönsberg, 1908.jpg|Joulukortti Tønsbergistä vuodelta 1908.
TønsbergBibliotek natt HDR.jpg|Tønsbergin kirjasto


## Media
Paikallislehti *[[Tønsbergs Blad]]* ilmestyy kolmesti viikossa.

## Taajamat

* Tønsberg
* Vear
* Sem
* Revetal/Bergsåsen
* Barkåker
* Kirkevoll/Brekkeåsen
* Skjeggestadåsen
* Vollen
* Solerød
* Linnestad
* Gretteåsen
* Åsgårdstrand

## Tunnettuja henkilöitä
* Anders Aukland (s. 1972), maastohiihtäjä
* Jan Johansen (s. 1944), meloja
* Ole O. Lian (1868–1925), poliitikko
* Lene Grawford Nystrøm (s. 1973), laulaja
* Ravi (s. 1976), muusikko
* Clara Tschudi (1856–1945), kirjailija

## Lähteet
Pulpperi

**Pulpperi** tarkoittaa prosessitekniikassa säiliötä, jossa lietetään kiinteitä aineita (esimerkiksi selluloosaa tai rikastetta) nesteeseen, jotta aine saadaan lietemäiseen muotoon. Pulpperissa on lähes aina voimakas mekaaninen sekoitin. Prosessi voi olla panos- tai jatkuvatoiminen.

Pulpperista liete siirretään eteenpäin prosessissa pumppaamalla. 

## Lähteet
Seipiö

**Seipiö** on lintuharrastajien käyttämä tukikeppi kiikaroimisen helpottamiseksi. Kiikari asetetaan tai kiinnitetään seipiön yläpäähän. Alapäästä pidetään käsin kiinni, mahdollisesti vatsasta tukea ottaen. Seipiö vähentää huomattavasti käsien väsymistä pitkien kiikarointijaksojen aikana. Samalla se vähentää kiikarin tärinää.

## Historia
Seipiö on suomalainen keksintö. Se tunnetaan myös nimellä *staijauspamppu *tai *staijikeppi*. Maailmalla sen nimitys on *finnstick*, Ruotsissa *finnpinne*. Seipiön kehitys alkoi luultavasti jo 1950-luvulla, jolloin lintujen muuttoa alettiin Suomessakin tarkkailla järjestelmällisesti. Aluksi kiikarin tukena käytettiin esimerkiksi kiikarikoteloa tai jotakin maastosta sattumalta löytynyttä puun kappaletta tai laudanpätkää. Ainakin Karno Mikkola oli luomassa seipiötä 1960-luvulla.

## Rakenne
Lintuharrastajat rakentavat seipiön useimmiten itse, mutta valmiitakin on saatavana. Itsevalmistetun seipiön materiaalina voi olla mikä tahansa, mutta valmiina saatavat on usein valmistettu alumiini- tai hiilikuituputkesta, ja ne ovat pituudeltaan säädettäviä. Kiikari kiinnitetään usein jonkinlaisen välikappaleen välityksellä seipiöön. Joissakin lintukiikareissa on kierre, johon välikappaleen voi tukevasti kiinnittää. Toinen tapa on sitoa välikappale esimerkiksi kuminauhalla kiikarin ympäri. Kolmas mahdollisuus on yksinkertaisesti laskea kiikari välikappaleen päälle, joka on usein tarkasti kiikariin sovitettu.

## Lähteet
* 4. korjattu painos
Saturday Night Fever (soundtrack)

**Saturday Night Fever: The Original Movie Sound Track** on vuonna 1977 julkaistu *[[Saturday Night Fever – lauantai-illan huumaa|samannimisen elokuvan]]* soundtrack-albumi. 

Albumi oli aikoinaan maailman kaikkien aikojen myydyin, kunnes Michael Jacksonin *[[Thriller]]* ohitti sen 1980-luvun puolivälissä. *Saturday Night Fever* piti kärkipaikkaa Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla lähes puoli vuotta; tammikuusta heinäkuuhun 1978. Levy palkittiin myös vuoden albumin Grammyllä. Vuonna 2012 albumi valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.

## Kappaleiden menestys
Myös monet albumin kappaleista saavuttivat kaupallista menestystä. Parhaiten menestyivät Bee Gees -yhtyeen kappaleet, joista ”Night Fever” oli Billboard Hot 100 -singlelistan kärjessä kahdeksan viikkoa keväällä 1978. ”How Deep Is Your Love” oli listaykkösenä kolme viikkoa vuodenvaihteessa 1977–78 ja ”Stayin' Alive” nousi kärkeen vuonna 1978. Lisäksi ”Jive Talkin'” oli ollut Yhdysvaltain listaykkönen jo vuonna 1975. Kaikkiaan joulun 1977 ja toukokuun puolivälin 1978 välisenä aikana jokin Bee Gees -kappale oli listan kärjessä 15 viikkoa 20:stä. Kun ”Night Fever” lopulta putosi piikkipaikalta keväällä 1978, nousi tilalle kärkeen Bee Gees -jäsenten kirjoittama ja Yvonne Ellimanin tulkitsema ”If I Can't Have You”.

Albumilta löytyi myös pienempiä hittejä. Tavaresin ”More Than a Woman” (Bee Gees -jäsenten kirjoittama) pääsi Britanniassa Top 10:een ja Yhdysvalloissa Top 40:een. The Trammpsin ”Disco Inferno” oli molemmissa maissa Top 20 -hitti. Walter Murphy saavutti Yhdysvalloissa sijan 5 Ludwig van Beethovenin 5. sinfoniaan perustuneella disko-sovituksella ”A Fifth of Beethoven”. Myös Kool & the Gangin ”Open Sesame” sekä KC and the Sunshine Bandin ”Boogie Shoes” nousivat Yhdysvaltain Billboard-listalle.

## Kappaleet

### LP 1
**A-puoli**
#Bee Gees:  
#Bee Gees: 
#Bee Gees:  
#Bee Gees:  
#Yvonne Elliman: 
**B-puoli**
# Walter Murphy:  
#Tavares:  
#David Shire: 
#Ralph McDonald: 

### LP 2
**A-puoli**
#David Shire: 
#Kool & the Gang: 
#Bee Gees: 
#Bee Gees:  
#KC and the Sunshine Band: 
**B-puoli** 
#David Shire: 
#M.F.S.B.: 
#The Trammps: 

## Tuotanto

**LP 1**

* Robert Stigwood Organisation, Ltd. - 1, 2, 3, 4, 5, 8
* Private Stock Records Ltd. - 6 (1976)
* Capitol Records - 7 (1977)
* Marlin Records - 9 (1976)

**LP 2**

* Robert Stigwood Organisation, Ltd. - 1 (1977), 3 (1975), 4 (1976), 6 (1977)
* De-Lite Records - 2 (1976)
* T.K. Records - 5 (1976)
* Philly International Records - 7 (1975)
* Atlantic Recording Corp. - 8 (1977)

## Lähteet
*LP 2685 132 (RSO, 1977)
*C-kasetti 3517014 (RSO, 1977)

### Viitteet
Kylänurmikka

**Kylänurmikka** (*Poa annua*) on yksivuotinen heinäkasvi. Se on Suomessa muinaistulokas ja hyvin yleinen heinälaji.

## Ulkonäkö ja koko

Kylänurmikan lehdet ovat pehmeät ja helakanvihreät. Röyhy on vaalean harmahtava, leveä ja epätasainen, tähkylät soikean pitkulaisia ja höyteettömiä. Kylänurmikka jää usein matalaksi, alle viisi senttimetriä korkeaksi. Muiden heinäkasvien tapaan se kasvaa juurestaan, joten se kestää leikkaamista ja laiduntamista. Röyhyt matavat lähes maata pitkin.

## Elinympäristö ja levinneisyys
Kylänurmikka viihtyy valoisissa ja kosteissa paikoissa. Se leviää siemenistä, mutta itää keväällä vasta kun maa on lämmennyt. Sitä näkee loppukesällä hiekkakasoissa ja asfaltin raoissa.

Kylänurmikka on levinnyt hyvin laajalle, ja sitä tavataan pohjoisen ja eteläisen pallonpuoliskon laukeilla vyöhykkeillä. Viime vuosina kylänurmikka on ihmisen mukana kulkeutuneena alkanut levitä myös Etelämantereen lähellä sijaitseville Eteläisille Shetlandsaarille mahdollisesti ilmastonmuutoksen auttamana.

## Muuta
Kylänurmikka leviää itse melko helposti, mutta hienoilla nurmikentillä, kuten golfkentillä, sitä pidetään rikkaruohona, koska se on yksivuotinen, sillä on muun muassa heikko taudinkestävyys.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Kylänurmikka – ''Poa annua''
* Kasviatlas 2023: Kylänurmikan (''Poa annua'') levinneisyys Suomessa
* JSTOR Global Plants: ''Poa annua''
Pedro Calderón de la Barca

**Pedro Calderón de la Barca y Barreda** (17. tammikuuta 1600 – 25. toukokuuta 1681) oli espanjalainen barokin ajan näytelmäkirjailija ja runoilija. Häntä pidetään yhtenä Espanjan merkittävimmistä näytelmäkirjailijoista. Hän kirjoitti yli sata näytelmää, muun muassa uskonnollisia näytelmiä, laulunäytelmiä, vakavia draamoja ja komedioita. 

## Elämäkerta
Calderón syntyi vaatimattomaan perheeseen Madridssa, opiskeli jesuiittojen koulussa ja myöhemmin teologiaa Salamancan yliopistossa. Hän otti osaa kuninkaan sotaretkille, kirjoitti hovin lipeillä ja lopulta ryhtyi katoliseksi papiksi. Kirjallisen uransa Calderón aloitti 20-vuotiaana runoilijana, ensimmäiset näytelmät ilmestyivät muutamia vuosia myöhemmin.

## Tuotanto
Calderónin tuotanto heijastelee katolista teologiaa ja mystiikkaa, ja sitä innoittivat sotiva kirkko ja vastauskonpuhdistus. Näytelmissä välillä esiintyvän uskonkiihkon takia Calderónia on sanottu inkvisition runoilijaksi. Parhaimmillaan hänen kielensä kohoaa suureksi, yleväksi ja etelämaisen hurmaavaksi runoudeksi. Hän nousi uudelleen eurooppalaisen sivistyneistön lukemistoon 1800-luvulla, jolloin saksalainen romantiikka kohotti hänen nimensä Danten ja William Shakespearen rinnalle. Calderón julkaisi vain näytelmiä. Hänen tuotantonsa koostuu parista sadasta näytelmästä lyhyet *autos sacramentales*, uskonnolliset ehtoollisnäytelmät, mukaan luettuna. Espanjan kulta-ajan kirjailijalle lukumäärä on oikeastaan vähäinen. Calderónin tuotantoa on usein verrattu häntä tuotteliaampiin espanjalaisnäytelmäkirjailijoihin, Lope de Vegaan, Tirso de Molinaan ja Juan Ruiz de Alarcóniin.

## Teokset

**[[La vida es sueño]]*, *Elämä on unta*, 1635 (filosofinen komedia, joka on esitetty Suomessa, ja se on ilmestynyt suomeksi WSOY:n kustantamana vuonna 1953.)
** katkelma teoksessa *[[Maailmankirjallisuuden kultainen kirja|Espanjan ja Portugalin kirjallisuuden kultainen kirja]]*, toim. Tyyni Tuulio, WSOY 1954
* *El médico de su hondra*, *[[Kunniansa lääkäri]]*, 1635
* *El mágico progiosa*
* *Casa con dos puertas* (komedia)
* *La devoción de la cruz*
* *El principe constante*
;Runoja
* Elo? unten pettäväin varjo, suom. Helvi Vasara, teoksessa: *Vain unen varjo: kaipuun ja surun runoja*, toimittaneet Hannele Koivunen ja Laura Virkki, Helsinki: Otava 1997 
* Laulelma (Cantarcillo), suom. Aale Tynni, teoksessa: *Tuhat laulujen vuotta: valikoima länsimaista lyriikkaa*, toim. Aale Tynni, Helsinki: WSOY 1957, 1974 , 2004 

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Calderon - Espanjan Shakespeare, Aamulehti, 5.1.1936, nro 4, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot.
Sequoia

**Sequoia** voi tarkoittaa seuraavia:

* *Sequoia*, punapuiden suvun tieteellinen nimi
* Sequoia, Kaliforniassa myös mammuttipetäjästä (*Sequoiadendron giganteum*) käytetty nimitys
* Sequoian kansallispuisto, kansallispuisto Sierra Nevadan vuoristossa Kaliforniassa
* Sequoia Capital, yhdysvaltalainen pääomasijoitusyhtiö
* Toyota Sequoia, Toyotan automalli
* IBM Sequoia, IBM:n rakennuttama supertietokone
* MacOS Sequoia, Applen tietokoneisiin suunnattu käyttöjärjestelmä
* 1103 Sequoia, päävyöhykkeen asteroidi.
Transjoik

**Transjoik** on norjalainen yhtye, joka perustettiin Trondheimissa vuonna 1992. Yhtye soittaa jazzia ja saamelaista musiikkia. Sitä luonnehditaan usein ambient-, techno- ja trance-musiikkia soittavaksi yhtyeeksi, joka myös joikaa jonkin verran. Sen musiikki luokitellaan siksi yleensä maailmanmusiikiksi. Yhtyeen alkuperäinen nimi oli **Frode Fjellheim Jazzjoik Ensemble**.

## Diskografia
**Saajve Dance* (Iđut 1994)
**Mahkalahke* (Warner Bros 1997)
**Meavraa* (Warner Bros 2000)
**Uja Nami* (Vuelie 2004), josta se oli Spellemannsprisenin ehdokas
**Bewafá*, jossa laulaa pakistanilainen Sher Mianfad Khan (Vuelie 2005)

## Kokoonpano
*Frode Fjellheim (syntetisaattori, laulu)
*Tor Haugerud (lyömäsoittimet, laulu)
*Nils-Olav Johansen (bassokitara, laulu)
*Snorre Bjerck (lyömäsoittimet, laulu)

## Tunnustuksia
*Alankomaiden Liet International *[http://www.liet.nl/media.php?l=7&af=17 Mijjajaa] *-laulusta (2003)

## Aiheesta muualla
*Transjoik
Masi Marjamäki

**Masi Jalmari Marjamäki** (s. 16. tammikuuta 1985 Pori) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Marjamäki tunnetaan fyysisestä pelistään.

## Ura
### Seuraura
Marjamäki lähti Porin Ässistä jo 18-vuotiaana Kanadan junioriliigaan WHL:n Red Deer Rebelsiin. Hän pelasi WHL:ssä myös Moose Jaw Warriorsin joukkueessa. Marjamäki on varattu NHL:ään kahdesti, ensin 2. kierroksella vuoden  varaustilaisuudessa Boston Bruinsiin, jonka kanssa hän ei saanut tehtyä sopimusta kahden vuoden määräajan kuluessa ja vapautui uudestaan varattavaksi , jolloin New York Islanders varasi hänet 5. kierroksella varausnumerolla 144. 

Marjamäki pelasi kauden 2005–2006 Islandersin farmijoukkueessa Bridgeport Sound Tigersissa saavuttaen 31 pistettä 75 ottelussa ja ilmeisesti Islanders oli hänen otteisiinsa tyytyväinen, koska nosti hänet NHL-joukkueen mukaan kauden viimeiseen otteluun 18. huhtikuuta Philadelphia Flyersia vastaan. Marjamäki sai ottelussa peliaikaa 5 minuuttia 17 sekuntia.

Vuoden 2007 lopulla Marjamäki siirtyi takaisin kasvattajaseuraansa Porin Ässiin, kun hän ei löytänyt pelipaikkaa Islandersin farmiseurasta.
Keväällä 2008 Marjamäki teki vuoden sopimuksen Ilveksen kanssa. Joulukuussa 2010 Marjamäki taklasi Kärppien Kamil Krepsin tajuttomaksi, mikä sai aikaan valtavan kohun SM-liigassa.

SM-liigan liigakarsinnoissa 2012 Sportia vastaan Marjamäki takoi neljä maalia vaasalaisten verkkoon, sai kiekon kasvoihinsa ja sen seurauksena tikit naamaansa sekä otti tappelusta väkivaltaisuusrangaistuksen yhdessä ottelussa perjantaina 23. maaliskuuta. Kaudet 2012–2013 ja 2013–2014 Marjamäki oli loukkaantuneena. Ura oli lähellä tulla päätökseensä, koska kuntoutumisessa tuli takapakkia kauden 2013–2014 aikana.

Marjamäki teki syyskuussa 2014 1+1-vuotisen sopimuksen Tapparan kanssa. Marjamäki pelasi Tapparassa yhden kauden ennen paluutaan Poriin. Kauden aikana hän kävi kahdeksan ottelun verran lainalla myös Lempäälän Kisan Mestis-joukkueessa. Kaudella 2015–2016 Marjamäki pelasi 42 otteluta kasvattajaseurassaan Ässissä joissa teki 10 maalia ja 14 maaliin johtanutta syöttöä. Kauden jälkeen Marjamäki teki kaksivuotisen sopimuksen Jokereiden KHL-joukkueeseen. Jokereissa peliaikaa tuli kuitenkin rajallisesti ja kesken jälkimmäisen kauden Marjamäki siirtyi Ruotsin HockeyAllsvenskaniin Almtuna IS:n riveihin. 

Kaudelle 2018–2019 Marjamäki teki yllättäen sopimuksen Tšekin Extraliigaan Pirati Chomutovin joukkueeseen. Yhden Extraliigassa pelatun kauden jälkeen Marjamäki jatkoi uraansa EIHL:n Cardiff Devilsissä.

### Maajoukkue
Marjamäki on pelannut kahdesti jääkiekon alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2004 ja 2005 sekä kuusi EHT-ottelua miesten maajoukkueessa.

## Yksityiselämä
Masi Marjamäen vaimo Ahsley on kotoisin Kanadasta. Parilla on kaksi lasta – tytär Ada ja poika Mavrik. Pelaamisen ohella Marjamäki opiskelee liiketaloutta.

## Tilastot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Masi Marjamäki Nhlfinns-sivustolla 
* 
* 
*
Aitovirna

**Aitovirna** (*Vicia sepium*) on hernekasveihin kuuluva myrkyllinen, rentovartinen kasvi. Aitovirna jaetaan kahteen alalajiin: etelänaitovirna (*Vicia sepium* ssp. *sepium*) ja niittyaitovirna (*Vicia sepium* ssp. *montana*).

## Etymologia
Kasvin nimessä oleva sana *aito* on peräisin sanan *aita* murteellisesta taivutuksesta, eikä sillä ole mitään tekemistä virnan *aitouden* kanssa.

## Ulkonäkö ja koko

Aitovirna kasvaa 30–60 senttimetriä pitkäksi. Se on rento köynnös, joka takertuu kärhillään muihin kasveihin. Lehdet kasvavat kierteisesti ja ovat parilehdykkäisiä (4–8 paria). Aitovirna kukkii kesä-elokuussa. Kukat ovat vaalean violetit, huulimaiset ja lyhytperäiset. Ne muodostavat 2–5 kukan terttuja.Siemenet kehittyvät 20–30 millimetriä pitkissä mustissa paloissa. Siemenet ovat pallomaisia ja halkaisijaltaan noin 3&nbsp;mm.

Aitovirna muistuttaa hiirenvirnaa. Kasvit on helppo erottaa toisistaan, jos niitä voi tarkastella yhtä aikaa. Aitovirnan kukinto on pienempi ja sen lehdissä on vähemmän lehdyköitä kuin hiirenvirnalla.

## Elinympäristö
Aitovirna kasvaa lehtomaisissa metsissä, niityillä, pientareilla ja joutomailla.

## Levinneisyys
Aitovirnaa esiintyy Euroopassa Lappia ja Pyreneiden niemimaata lukuun ottamatta.

Aitovirnaa tavataan koko Suomessa. Se on hyvin yleinen Etelä- ja Itä-Suomessa mutta harvinaistuu pohjoiseen päin mennessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Suomen Lajitietokeskus: Aitovirna (''Vicia sepium'')
*Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Aitovirna (''Vicia sepium'')
*Valokki – nettikasvio: Aitovirna (''Vicia sepium'')
*United States Department of Agriculture (USDA): ''Vicia sepium''
Ramismi

**Ramismi** on Petrus Ramuksesta nimensä saanut 1500-luvulla kehittynyt filosofian ja erityisesti logiikan koulukunta, joka sai alkunsa Ramuksen kriittisistä kommenteista skolastista aristoteelista logiikkaa, dialektiikkaa ja muuta filosofiaa kohtaan. Ramismi oli eräänlainen sekoitus skolastiikkaa ja humanismia, ja siinä on tiettyjä yhtäläisyyksiä kartesiolaisuuteen. Ramuksen lisäksi ramismia edusti muun muassa Johannes Althusius.

## Ramistinen logiikka

Ramismi kritisoi aristoteelista "keinotekoista" logiikkaa perustuen Platoniin, Ciceroon ja Quintilianukseen, ja halusi korvata sen retoriikkaan perustuvalla "luonnollisen ihmisymmärryksen mukaisella" logiikalla. Logiikan tehtävänä ei ollut Ramuksen mukaan syllogismien pohdiskelu vaan filosofinen etsintä ja lyhyimmän polun löytäminen etsinnän tiellä. Ramus esitti teoriansa muun muassa teoksessa *Aristotelicae animadversiones* (1543).

Ramus jakoi logiikan kahteen osa-alueeseen: 
# *de inventione*: tiede termeistä ja määritelmistä
# *de iudicio*: tiede arvostelmista, päättelystä ja menetelmästä

Ramuksen mukaan dialektiikkaan kuului samoin kaksi osa-aluetta:
# *inventionem argumentorum*, tiedon etsimisen ja tieteellisen todistamisen logiikka
# *dispositionem argumentorum*, tiedon esitystavan logiikka

Johtopäätökset ja arvostelmat Ramus jakoi myös kahteen osaan:
# *axiomaticum*
# *dianoeticum* (syllogismit)

Ramuksen mukaan tieteen esitystavan logiikka ei poikennut tiedon etsimisen ja tieteellisen todistamisen logiikasta.

## Vaikutus

Ramismi vaikutti jonkin aikaa 1500- ja 1600-luvuilla ja sai kannatusta ennen kaikkea protestanttisissa maissa, kuten Saksassa ja Pohjoismaisissa yliopistoissa. Ramismilla oli vahva asema muun muassa Uppsalan yliopistossa, koska piispat Laurentius Paulinus Gothus ja Olaus Martini olivat sen kannattajia. Turun akatemiassa ramismia kannatti muun muassa logiikan opetuksen uranuurtaja Nicolaus Nycopensis. 1600-luvulla ramismista palattiin kuitenkin vähitellen takaisin aristoteeliseen logiikkaan.

Ramus painotti matematiikkaa esitystavan selkeyden vuoksi. Tällä oli myöhemmin suuri vaikutus Gottfried Leibniziin. Jacopo Zabarella kritisoi ramismia. Hänen lisäkseen aristotelista vastapuolta edustivat ramismin aikana muun muassa Johannes Casus, Jacobus Cheyneus, Daniel Cramer, Theophilus Golius, Antonius Ruvius ja Johannes Magirus.

## Lähteet

* 

## Aiheesta muualla

* Dictionary of the History of Ideas: Ramism
Juanita Castro

**Juana de la Caridad "Juanita" Castro Ruz**  (6. toukokuuta 1933 Birán, Holguínin maakunta – 4. joulukuuta 2023 Miami, Florida, Yhdysvallat) oli amerikankuubalainen toisinajattelija, joka oli Kuuban entisten presidenttien Fidel ja Raúl Castron sisar. 

Juanita syntyi Biránissa Holguínin provinssissa. Hänellä oli kolme veljeä: Ramón, Fidel ja Raúl sekä kolme sisarta: Angelita, Enma ja Agustina. Hän asui vuodesta 1964 Yhdysvalloissa Miamissa Little Havannan kaupunginosassa, jossa hän omisti apteekin.

Juanita Castro otti osaa Kuuban vallankumoukseen ostamalla aseita 26. heinäkuuta -liikkeelle, joka vastusti Fulgencio Batistan hallintoa. Juanita Castro liittyi Kuuban vallankumouksen jälkeen kommunistisen puolueeseen. Juanita Castro työskenteli Kuubassa CIA:n laskuun. Hän välitti viestejä ja oli yhteyshenkilönä vuosina 1961–1964. Hän kertoi muun muassa uusien neuvostojoukkojen tulosta ennen ohjuskriisiä. Vuonna 1964 hän matkusti Raúl Castron auttamana Méxicoon sisarensa Emma Castron luokse ja loikkasi sieltä Yhdysvaltoihin. Hän piti Miamissa apteekkia 30 vuotta. Juanita Castro tapasi veljensä viimeksi 1964, ja erityisen huonoissa väleissä hän on oli kovan linjan veljensä Fidelin kanssa.
 
Vuonna 1998 Juanita Castro haastoi Fidel Castron aviottoman tyttären Alina Fernándezin oikeuteen Espanjassa, jossa tämä asui. Kyse oli Fernándezin elämäkerrasta *Alina. Memorias de la hija rebelde de Fidel Castro*. Espanjalainen oikeus vaati Fernándezia ja tämän kustantajaa Plaza & Janesia maksamaan 45&nbsp;000 dollaria Juanita Castrolle, jonka roolia Kuubassa kirjassa kuvataan loukkaavasti. Teoksen englanninkielisestä versiosta *Castro’s Daughter: An Exile’s Memoir of Cuba* on poistettu loukkaavat kohdat.

Juanita Castro kirjoitti yhdessä Maria Antoineta Collins kanssa muistelmateoksen *Fidel y Rau, mis hermanos. La historia secreta*, joka ilmestyi vuonna 2009.
 
## Lähteet
Laivalähetys

**Laivalähetys ry** oli vuonna 1997 perustettu lähetysjärjestö, joka on tehnyt sosiaalista ja julistavaa lähetystyötä Suomessa ja muualla päin maailmaa, lähinnä Euroopassa. Työn alullepanijat olivat Kari (edesmennyt) ja Anneli Kolehmainen, jotka toimivat eläkkeellä ollessaan vapaaehtoisesti työssä voimiensa mukaan. Työmuoto on liittynyt läheisesti merenkulkuun. Yhdistyksellä on ollut kolme laivaa *[[M/S Annet]]*, *[[M/S Elgö]] ja [[M/S Arje]]*. M/S Elgö toimii nykyisin ravintolalaivakäytössä nimellä *Merikarhu*.

## Lähteet

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Laivalähetys ry:n Facebook-sivu
Iso lemmen pala

**Iso lemmen pala - Badding laulaa Elvistä** (LXCD 636) on Rauli Somerjoen kokoelma-albumi vuodelta 2002. CD-levy sisältää Somerjoen laulamia Elvis-covereita sekä kolme bonusraitaa: Baddingin *Valot*, laulun englanninkielinen versio *Lights* sekä ennenjulkaisematon liveraita *Mun sormuksein*, joka on nauhoitettu ensimmäisessä Ruisrockissa 1970. Elviksen kuolemasta tuli levyn julkaisupäivänä täyteen 25 vuotta ja Love Records halusi osoittaa kunnioituksensa laulajalle toisen laulajan välityksellä.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
* Meteli.net
Lyhty

**Lyhty** on kiinteä tai liikuteltava valaisin, jossa valonlähde (lamppu, kynttilä tms.) on pitimessä, jota ympäröi metalli- tai puukehys ja siihen kiinnitetyt lasi-, sarvi-, paperi- tai muut sellaiset valoa läpäisevät seinämät. Tavallisimmin lyhdyn valolähteenä on jonkin polttoaineen, kuten kynttilän steariinin tai valopetrolin palaminen, mutta nykyisin on olemassa myös paristokäyttöisiä lyhtyjä. Lyhtyjä käytetään tilapäisenä valaistuksena muun muassa retkeilyssä sekä koristeina, mutta myös varsinaisena valaistuksena. Varsinkin vanhan mallisia katuvaloja sanotaan myös katulyhdyiksi.

Erityisiä lyhtyjä ovat muun muassa myrskylyhty, tallilyhty, jäälyhty, lumilyhty ja kurpitsalyhty.

Rakennustekniikassa lyhty voi tarkoittaa myös vesikatolla olevaa ikkunallista uloketta jolla voi olla luonnonvaloa sisälle tuovaa vaikutusta tai vain katolla olevaa arkkitehtuurista koristetta ilman muuta toiminnallista tavoitetta. 

## Lentävä lyhty
Lentävä lyhty on lyhty, joka lentää kuumailmapallon tavoin kuuman ilman nosteesta. Lyhdyt palavat viidestätoista kahteenkymmeneen minuuttia ja voivat kohota jopa kahden kilometrin korkeuteen.

Vuonna 2009 lentävät lyhdyt vedettiin pois Suomen markkinoilta, koska pelastus- ja kuluttajaviranomaiset pitivät tuotetta palovaarallisena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Galilei-invarianssi

**Galilei-invarianssi** on periaate, jonka mukaan luonnonlait pätevät kaikissa inertiaalikoordinaatistoissa. Galileo Galilei kuvasi periaatteen ensimmäisenä vuonna 1632 *[[Dialogi kahdesta maailmanjärjestyksestä|Dialogissaan]]*. Esimerkkinä hän käytti tasaisella nopeudella huojumatta etenevää laivaa. Kannen alla oleva havaitsija ei voi saada millään kokeella selville, liikkuuko laiva ja hän itse mukana vai ei.

Nykytulkinnan mukaan Galilei-invarianssilla tarkoitetaan, sitä että Newtonin mekaniikka pätee kaikissa inertiaalikoordinaatistoissa. Tämän vuoksi saatetaan periaatteeseen viitata myös **Newtonin suhteellisuutena**.

## Matemaattinen muotoilu

Newtonin mekaniikassa avaruus ja aika ovat kaksi erillistä asiaa ja ajan katsotaan olevan absoluuttista ja tarkastelukoordinaatistosta riippumatonta (vrt. erityiseen suhteellisuusteoriaan). Näiden oletusten seurauksena fysiikan lait säilyvät muuttumattomina muunnoksissa inertiaalikoordinaatistosta toiseen. Tarkastellaan kahta inertiaalikoordinaatistoa, K ja K', jotka liikkuvat toistensa suhteen x_1- ja x_1'-akselien suuntaisesti vauhdilla v. Tällöin paikkakoordinaattien muunnos koordinaatistosta toiseen on:

\begin{cases}x_1'=x_1-vt \\ x_2'=x_2 \\ x_3'=x_3 \end{cases}

Lisäksi absoluuttisesta ajasta johtuen t'=t. Nämä yhtälöt määrittelevät **Galilei-muunnoksen**.

### Galilei-muunnoksen ominaisuuksia
Differentiaalinen pituusalkio on sama kaikissa inertiaalikoordinaatistoissa:

\mathrm ds^2=\sum_i \mathrm dx_1^2=\sum_i (\mathrm dx_i')^2=(\mathrm ds')^2.

Newtonin toinen laki on Galilei-invariantti:

F_i=m\frac{\mathrm d^2x_i}{\mathrm dt^2}=m\frac{\mathrm d^2x_i'}{\mathrm dt^2}=F_i'.

Galilei-muunnos ei kuitenkaan ole täysin sopusoinnussa erityisen suhteellisuusteorian vaatimusten kanssa. Oletetaan, että koordinaatiston K' mukana kulkee x_1'-akselin suuntaan osoittava taskulamppu. Taskulampusta lähtevän valonsäteen nopeus on Galilei-muunnoksen perusteella

\frac{\mathrm dx_1'}{\mathrm dt}=\frac{\mathrm dx_1}{\mathrm dt}-v.

Jos valon nopeudeksi mitataan \mathrm dx_1'/\mathrm dt=c koordinaatistossa K', niin koordinaatistossa K se on

\frac{\mathrm dx_1}{\mathrm dt}=c+v.

Tämä on ristiriidassa erityisen suhteellisuusteorian kanssa, sillä valonnopeus on vakio koordinaatistosta riippumatta.

## Lähteet
Ancient

**Ancient** on norjalainen black metal -yhtye, jonka kitaristi Aphazel perusti sooloprojektina vuonna 1992. Myöhemmin siihen liittyi rumpali Grimm. Vuonna 1994 he julkaisivat esikoisalbuminsa *Svartalvheim*, jota olivat edeltäneet demo *Eerily Howling Winds* (1993) ja ep *Det Glemte Riket* (1994). Grimm lähti yhtyeestä pian *Svartalvheim*-albumin julkaisun jälkeen. Aphazel muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1995 ja perusti yhtyeelle uuden kokoonpanon. Albumin *Mad Grandiose Bloodfiend* jälkeisen massiivisen maailmankiertueen jälkeen Aphazel päätti muuttaa takaisin Italiaan tavattuaan naisvokalisti Deadly Kristinin.

## Jäsenet
**Nykyiset jäsenet**
* Aphazel - laulu, kitarat, koskettimet
* Jesus Christ! - kitarat, koskettimet
* Dhilorz - basso

**Sessiojäsenet**
* Grom - rummut
* Aleister - kitara

**Entiset jäsenet**
* Grimm - laulu, rummut
* Deadly Kristin - laulu
* Erichte - laulu
* Kimberly Goss - laulu, koskettimet
* Kaiaphas - laulu, rummut

## Diskografia
**Studioalbumit**
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

**Demot**
* 

**EP:t**
* 
* 
* 

**Kokoelma-albumit**
* 
* 
* 

## Aiheesta muualta
* Virallinen kotisivu
Kōichi Tanaka

**Kōichi Tanaka** (, s. 3. elokuuta 1959) on japanilainen tutkija, jolle myönnettiin Nobelin kemianpalkinto 2002 biologisten makromolekyylien massaspektrometriaan ja NMR-spektrometriaan liittyvästä tutkimuksesta.

Tanaka syntyi ja kasvoi Toyamassa Japanissa. Hän valmistui Tōhokun yliopistosta 1983.

## Lähteet
Suffer Our Pleasures

__NOTOC__
**Suffer Our Pleasures** on Tarotin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 26. toukokuuta 2003.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 10.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Marco Hietala – laulu, basso, akustinen kitara
* Zachary Hietala – kitara
* Janne Tolsa – kosketinsoittimet
* Pecu Cinnari – rummut

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Imperiumi.net: 9–/10
* Metalliluola: 9-/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Peter Boyle

**Peter Boyle** (18. lokakuuta 1935 Norristown, Pennsylvania, Yhdysvallat – 12. joulukuuta 2006 New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpia televisioroolejaan oli "Frank Barone" sarjassa *[[Kaikki rakastavat Raymondia]]*, josta hänet on useaan kertaan palkittu yhtenä työryhmän jäsenistä. Emmy-palkinnon hän sai vuonna 1993 vierailuroolistaan *[[Salaiset kansiot|Salaisissa kansioissa]]*. Cannesissa palkittu Martin Scorsesen *[[Taksikuski]]* on maineikkain elokuva, jossa hän on näytellyt.

Boyle sairasti luuydinsyöpää, jonka lisäksi hänellä oli sydänvika. Hän kuoli 71-vuotiaana.

## Filmografia

* *[[Mutta mitä tapahtui joulupukille 3]]*, 2006
* *[[Mutta mitä tapahtui joulupukille 2]]*, 2002
* *[[Kissojen valtakunta]]*, 2002 (äänirooli)
* *[[Monster’s Ball]]*, 2001
* *[[Monsterit vapaalla]]*, 2004
* *[[Eläintohtori]]*, 1998
* *[[Kissa vieköön (elokuva)|Kissa vieköön]]*, 1997
* *[[Kohdunvuokraaja]]*, 1996
* *[[Murhan himo]]*, 1996
* *[[Milk and Money]]*, (1996
* *[[Matkalla vapauteen]]*, (1995)
* *[[Unta vai rakkautta]]*, 1995
* *[[Kirurgisilpoja]]*, 1994
* *[[Mutta mitä tapahtui joulupukille?]]*, 1994
* *[[Royce - pelkkää terästä]]*, 1994
* *[[The Shadow - Varjo]]*, 1994
* *[[Kaikkien aikojen matkakuume]]*, 1993
* *[[Malcolm X (elokuva)|Malcolm X]]*, 1992
* *[[Solar Crisis]]*, 1992
* *[[Kickboxer 2]]*, 1990
* *[[Kunnian miehet (vuoden 1990 elokuva)|Kunnian miehet]]*, 1990
* *[[Kanuunankuularalli jyrää taas]]*, 1989
* *[[Turha joukko]]*, 1989
* *[[Punainen vaara (vuoden 1988 elokuva)|Punainen vaara]]*, 1988
* *[[Tuhon partaalla]]*, 1988
* *[[Kolmannen korvapuusti (elokuva)|Kolmannen korvapuusti]]*, 1987

* *[[Pimeän pelko]]*, 1987
* *[[Tuhoisku]]*, 1987
* *[[Johnny - Gansterikuningas]]*, (1984)
* *[[Kapteeni Keltaparta]]*, 1983
* *[[Hammet - tehtävä Chinatownissa]]*, 1982
* *[[Operaatio Outland]]* 1981
* *[[Voi, herran pieksut]]*, 1980
* *[[Where the Buffalo Roam]]*, 1980
* *[[Merten saalistajat]]*, 1979
* *[[Hardcore - alaston yö]]*, 1978
* *[[K.O.V.A.]]*, 1978
* *[[Setelikeikka]]*, 1978
* *[[Taksikuski]]*, 1976
* *[[Kaappari (vuoden 1976 elokuva)|Kaappari]]*, 1976
* *[[Frankenstein Junior]]*, 1974
* *[[Nitistäjä]]*, 1974
* *[[Hiljaisuuden laki]]*, 1973
* *[[Ghost in the Noonday Sun]]*, 1973
* *[[Kid Blue]]*, 1973
* *[[Koodi (elokuva)|Koodi]]*, 1973
* *[[The Man Who Could Talk to Kids]]*, 1973
* *[[Teräsjengi]]*, 1972
* *[[Valtapeli (vuoden 1972 elokuva)|Valtapeli]]*, 1972
* *[[Rakasta minua, rakasta minua]]*, (1971
* *[[Joe - armoton]]*, 1970

Lähde: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Helsinki Roosters

**Helsinki Roosters** on vuonna 1979 perustettu amerikkalaisen jalkapallon seura ja se on yksi Suomen Amerikkalaisen Jalkapallon Liiton perustajajäsenistä.

Roosters on ainoana suomalaisena joukkueena osallistunut Vaahteraliigaan sen alusta alkaen vuodesta 1980 ja on historian menestynein amerikkalaisen jalkapallon joukkue Suomessa.

Roostersin menestys on ollut jatkuvaa ja joukkue on saavuttanut 22 Suomen mestaruutta, joista yksitoista 2000-luvulla. Suomen mestaruuksien lisäksi Roosters on ollut mitaleilla melkein joka vuosi ja vain kerran on pudotuspelejä pelattu Vaahteraliigassa ilman Roostersia. Seuran mitalikaapista löytyykin mestaruuksien lisäksi kuusi SM-hopeaa ja viisi SM-pronssia. Tappiottomia kausia Vaahteraliigassa Roosters on pelannut viisi; vuosina 1983, 1988, 1999, 2002, 2013. Edustusjoukkueen kotikenttänä on toiminut Helsingin Pallokenttä (vuoteen 1999 asti) ja 2000-luvulla Helsingin Velodromi. Joukkue pelasi yhden kotiottelun kaudella 2006 myös Finnair Stadiumilla. 

Kotimaisen menestyksen lisäksi Roosters on voittanut Euroopan seurajoukkueiden mestaruuden, Eurobowlin vuonna 1988 ja saavuttanut pronssia 1989. Roosters on edustanut turnauksessa Suomea myös vuosina 1991, 1996, 1997, 1998, 1999 ja 2013. Vuonna 2014 Roosters voitti vastaperustetun mestarien liigan. Vuonna 1994 Roosters osallistui myös Euroopassa pelattuun puoliammattilaissarjaan nimeltä Football League of Europe (FLE). Vuosien varrella Roosters on kohdannut runsaasti ulkomaalaisia joukkueita harjoitusotteluissa ja pelannut yhdysvaltalaisia yliopistojoukkueita vastaan kuusi kertaa niin Suomessa kuin Yhdysvalloissa. 

Miesten edustusjoukkueen lisäksi Roostersissa toimii naisten joukkue, joka on voittanut Suomen mestaruuden vuosina 2003, 2006, 2007, 2011 ja 2016. Roostersissa toimii myös nuorten joukkueita viidelle eri ikäluokalle (20-, 17-, 15-, 13-, 11- ja 9-vuotiaat), jotka ovat myös keränneet runsaasti SM-mitaleita historian aikana.

## Saavutukset
* Suomen mestari 23 kertaa: (1982, 1983, 1986, 1987, 1988, 1990, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2002, 2004, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 ja 2024)
* SM-hopeaa 6 kertaa: (1991, 2001, 2003, 2008, 2009, 2021)
* SM-pronssia 5 kertaa: (1985, 1992, 1993, 1994, 2005)
* EFL:n mestari 1988
* EFL-pronssia 1989
* IFAF Champions League mestari 2014

## Aiheesta muualla
*Helsinki Roostersin kotisivut
Minä olen muistanut (Kim Lönnholmin albumi)

**Minä olen muistanut** on suomalaismuusikko Kim Lönnholmin soolouran debyyttialbumi vuodelta 1989. Albumi sisältää Lönnholmin tunnetuimman kappaleen ”Minä olen muistanut”, jolla Lönnholm osallistui vuoden 1989 Suomen euroviisukarsintoihin sijoittuen seitsemänneksi. Kappaleesta nousi kuitenkin vuoden 1989 soitetuin kappale.

Albumi julkaistiin Flamingo-levymerkillä LP- ja CD-levyinä sekä C-kasettina. Vuonna 1998 albumi julkaistiin uudelleen CD-levynä.

Albumi kohosi elokuussa 1989 Suomen listaykköseksi ja pysyi ykkösenä kuukauden ajan. Albumi pysyi levylistoilla yhteensä 14 viikon ajan.

Albumista tuli suuri menestys. Albumi saavutti vuonna 1991 kulta-, platina- ja tuplaplatinarajat. Albumia on myyty yhteensä 114 034 kappaletta ja se on 45. myydyin kotimainen albumi. Albumilta julkaistua singleä ”Minä olen muistanut” myytiin 4 000 kappaletta.

## Kappaleet
### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
#  

## Kokoonpano
### Soittajat
* Anssi Nykänen – rummut
* Timo Pratskin – kosketinsoittimet
* Veli-Matti ”Masa” Maijanen – bassokitara
* Miikka Paatelainen – kitarat
* Esa Kaartamo – kosketinsoittimet, kitarat, taustalaulu
* Erkka ”Edu” Kettunen – akustinen kitara, lyömäsoittimet 
* Kim Lönnholm – laulu
* Kalervo ”Kassu” Halonen – kosketinsoittimet (3, 6), taustalaulu (3, 6)
* Juha Björninen – akustinen kitara (6) 
* Kari Peltonen – bassokitara (9) 

### Tuotanto
* Markku Törrönen – äänitys ja miksaus (Finnvox-studiot)
* Dan Tigerstedt – äänitys ja miksaus (6: Takomo-studiot)
* Jari Laasanen – äänitys ja miksaus (3: MTV-studiot)
* Henrik Schütt – valokuva
* Lissu Kettunen – kannen tekstit
* Henry Paljakka – ulkoasu
* Edu Kettunen – tuottaja
* Esa Kaartamo – tuottaja
* Kalervo Halonen – tuottaja (6)
* Kristian Jernström – vastaava tuottaja 

## Lähteet
* CD-levy FGCD-39 (Flamingo Music, 1989)

### Viitteet
Minulla on koti

**Minulla on koti** on suomalaismuusikko Kim Lönnholmin soolouran toinen ja toistaiseksi viimeinen studioalbumi vuodelta 1990.

Albumi julkaistiin Flamingo-levymerkillä LP- ja CD-levyinä sekä C-kasettina. Vuonna 1999 albumista julkaistiin uusi CD-painos, joka sisälsi myös kaksi bonuskappaletta.

Albumi kohosi parhaimmillaan Suomen levylistojen 29. sijalle ja pysyi listalla yhteensä neljän viikon ajan.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut E. Kaartamo sekä sanoittanut E. Kettunen, ellei toisin mainita.

### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
#  

### Vuoden 1999 CD-painoksen bonuskappaleet
# 
#  

## Kokoonpano
### Soittajat
* Esa Kaartamo – kitarat, kosketinsoittimet ja stemmat
* Edu Kettunen – akustiset kitarat ja lyömäsoittimet
* Juha Lanu – kitarat
* Kim Lönnholm – laulu
* Masa Maijanen – bassokitara
* Anssi Nykänen – rummut ja lyömäsoittimet
* Timo Pratskin – kosketinsoittimet
* Masa Rechardt – kitarat 

### Vierailijat
* Harry Bent – tinapilli (9)
* Olli Haavisto – dobro (6), steel-pedaali (10)
* T. T. Oksala – sähkökitara (2)
* Stina Tarvonen – stemmalaulu (5) 

### Tuotanto
* Make Törrönen – äänitys ja masterointi (Finnvox-studiot, Helsinki elokuussa 1990)
* Pertti Hohtio – kaiverrus
* Henrik Schütt – kuvat
* Edu Kettunen – tuottaja
* Esa Kaartamo – tuottaja 

## Lähteet
* CD-levy FGCD 4046 (Oy Flamingo Music Ab, 1990)

### Viitteet
Kirjalito

**Egmont Kustannus / Kirjalito Oy Ab** on Egmont-konsernin omistama julkaisutalo. Se  julkaisee muun muassa lasten ja nuorten katselu- ja satukirjoja, äänisatuja, väritys- ja puuhakirjoja, tietokirjallisuutta, pelejä, kiiltokuvia ja muita puuhatuotteita. Suurin osa julkaisuista on käännöskirjallisuutta. Yhtiön kotipaikka on Helsinki.

Suomen Egmontiin kuuluu Kirjaliton lisäksi Tampereella lähinnä lehtiä ja sarjakuvia julkaiseva Egmont Kustannus.
Fernando Couto

**Fernando Manuel Silva Couto** (s. 2. elokuuta 1969 Espinho, Portugali) on portugalilainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Kesäkuusta 2010 lähtien hän on toiminut SC Bragan urheilutoimenjohtajana.

## Ura pelaajana

Couto ehti edustaa urallaan myös kotimaansa FC Portoa, Famalicãoa ja Académicaa, espanjalaista FC Barcelonaa sekä italialaista Laziota. Hän on saavuttanut urallaan muun muassa kolme Portugalin mestaruutta, Espanjan mestaruuden ja Italian mestaruuden sekä UEFA Cupin voiton ja kaksi Cup-voittajien Cupin voittoa.

Portugalin maajoukkueessa Couto pelasi vuosina 1990–2004 110 ottelua ja teki niissä 8 maalia. Couto ehti olla kärkipaikalla eniten Portugalille maaotteluita pelanneena pelaajana, kunnes Luis Figo ohitti hänet kesällä 2005. Hän edusti Portugalia EM-kisoissa vuosina 1996, 2000 ja 2004 sekä MM-kisoissa vuonna 2002. MM-kisoissa hän pelasi joukkueen kapteenina kaikki kolme ottelua alusta loppuun. Couto oli myös voittamassa Portugalin riveissä nuorten maailmanmestaruutta vuonna 1989.

## Pelaajauran jälkeen

Kesäkuussa 2010 Couto aloitti uransa Portugalin liigassa kakkoseksi sijoittuneen SC Bragan urheilutoimenjohtajana. 

## Lähteet
The Lord of the Rings: The Battle for Middle-earth II – The Rise of the Witch-king

**The Rise of the Witch-King** on vuonna 2006 ilmestynyt lisäosa tosiaikaiseen strategiapeliin *[[The Lord of the Rings: The Battle for Middle-earth II]]*. Peli perustuu J. R. R. Tolkienin fantasiatrilogiaan *[[Taru sormusten herrasta]]* ja sen elokuvasovitukseen.

Lisäosa tuo peliin paljon uudistuksia, joista suurin on kokonaan uusi Angmarin ryhmittymä. Myös muut armeijat saavat paljon uusia erikoisvoimia, yksiköitä, sankareita ja kokonaan uuden yksikköryhmittymän sankariyksiköt. Alkuperäisen pelin tapaan lisäosassa esiintyy monta olentoa ja laitetta, jotka eivät ole Tolkienin keksimiä eivätkä esiinny edes elokuvissa.

## Vastaanotto
IGN on antanut arvosanan 8.0/10 arvostelussaan.

## Lähteet
StarForce

**StarForce** on useissa tietokonepeleissä käytetty kopiointisuojausmenetelmä ja käyttöoikeuksien hallintamekanismi piratismin estämiseksi. 

Joidenkin arvostelijoiden mukaan StarForce toimii haittaohjelman tavoin aiheuttamalla tietokoneen epävakautta ja kaatumisia.

## Lähteet
Ensti Pohjola

**Ensti Emil Kullervo Pohjola **(18. lokakuuta 1928 Ylistaro – 8. lokakuuta 2009) oli suomalainen kuoronjohtaja, sellisti ja lääkäri. 

## Henkilöhistoria
Pohjolan vanhemmat olivat muusikko Heino Jalmari Pohjola ja Elli Esteri Perttu. Hän oli Erkki Pohjolan, Liisa Pohjolan ja Paavo Pohjolan veli. Pohjolan puoliso vuodesta 1951 oli Eeva Emiilia Koskimaa. Heidän poikansa Pekka Pohjola tuli tunnetuksi jazz- ja popbasistina. Toinen poika viulisti Jukka Pohjola (s. 1963) on Radion sinfoniaorkesterin jäsen. Pohjola tuli ylioppilaaksi Seinäjoen tyttölyseosta 1947, valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1954 ja erikoistui anestesiaan 1961, jolloin hänestä tuli myös Koskelan sairaskodin anestesialääkäri.

## Toiminta kuoronjohtajana
Pohjola johti useita kuoroja kuten Ylioppilaskunnan laulajat ja Suomen Laulu, joiden kanssa teki ulkomaan kiertueita ja saavutti voittoja kansallisissa ja kansainvälisissä kuorokilpailuissa. Pohjola toimi Sulasolin taiteellisena johtajana 2. kesäkuuta 1973 – 25. toukokuuta 1974. 

## Lähteet
* Gummeruksen uusi tietosanakirja
* Kuoronjohtaja Ensti Pohjola kuollut YLE

### Viitteet
The Incredible Flow of Life Show

**The Incredible Flow of Life Show** on suomalaisen rock-yhtye Moses Hazyn ensimmäinen pitkäsoitto. Se julkaistiin kesällä 2006. Levyn on äänittänyt ja miksannut Antti Tuomivaara LLAI-studiossa ja TootsTheBoogie-studiossa. Masteroinut Svante Forsbäck Chartmakers-studiossa.

Albumin kansikuvan piirsi Ristomatti Myllylahti. 
Albumin kannet väritti, suunnitteli ja toteutti Tuomas M. Mäkelä.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Moseshazy.net
Erkki Pohjola

**Erkki Kalevi Pohjola** (4. tammikuuta 1931 Ylistaro – 19. tammikuuta 2009 Espoo) oli professori ja arvostettu suomalainen musiikkipedagogi, kuoronjohtaja sekä kansainvälisen lapsi- ja nuorisokuoroliikkeen uranuurtaja.

Pohjola tunnettiin laajimmin Tapiolan yhteiskoulun kuoron, nykyisen Tapiolan kuoron johtajana vuodesta 1963 vuoteen 1994. Pohjola kehitti tavallisesta koulukuorosta kiitetyn vokaali-instrumenteista. Hän perusti kuoron vuonna 1963 ja johti sitä muiden toimiensa ohessa yli 30 vuoden ajan. Näinä vuosina syntyi myös käsite Tapiola Sound. Samalla syntyi uusi musiikkikasvatuksen ihanne: tavattuaan 1964 Zoltan Kodályn ja Carl Orffin Pohjola kehitti heidän ajatustensa pohjalta vapaan, kamarimusiikin periaatteisiin nojaavan opetustavan, jonka lähtökohtana on lapsen oma luovuus ja musikaalisuus. 

Vuonna 1971 Tapiolan kuoro voitti pääpalkinnon, The Silver Rose Bowlin, BBC:n Let the Peoples Sing -kilpailussa. Ulkomaisia konserttikiertueita kuoro teki Pohjolan johdolla kaikkiaan noin 50. 

Kuoro teki Pohjolan johdolla lähes 20 levytystä ja työskenteli monien suomalaisten ja ulkomaisten säveltäjien kanssa. 

Pohjolan kirja *Tapiola Sound* (toim. Matti Tuomisto) on julkaistu paitsi Suomessa (WSOY 1992) myös Yhdysvalloissa (Walton Music 1993) ja Japanissa (Ongaku no tomo 1994). 

Pohjola tunnettiin myös musiikin oppikirjasarjan *Musican* (Fazer) isänä sekä kolmen musiikkijuhlan taiteellisena johtajana (International Choral Sympaatti 1986, Joensuun laulujuhlat ja International Choral Espoo 1992). 

Jätettyään vuonna 1994 Tapiolan kuoron taiteellisen johtajuuden seuraajalleen Kari Ala-Pölläselle Erkki Pohjola jatkoi edelleen aktiivisesti maailmanlaajuista toimintaansa vierailevana kuoronjohtajana, luennoitsijana ja kuorokilpailujen tuomarina. Hän oli myös ISME:n (International Society for Music Education) johtajiston jäsen vuosina 1992–1996. Pohjola tunnettiin myös Songbridge-idean isänä.

Pohjola on Ensti Pohjolan, Liisa Pohjolan ja Paavo Pohjolan veli. Hänen poikiaan ovat huilisti Olli Pohjola (1961–1998), sellisti Matti Pohjola (1963–2002) ja säveltäjä Seppo Pohjola (s. 1965). 
__NOTOC__
## Lähteet
* 
* Tapiolan kuoro

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Erkki Pohjolan muistokirjoitus ''Helsingin Sanomissa''.
* Pohjola Tapiolan kuoron sivustolla
* Erkki Pohjola Klassinen.fissä 
* Erkki Pohjola loi maailmankuulun Tapiolan lapsikuoron. Ylen Elävä arkisto.
*