open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Chris Waddle

**Christopher "Chris" Roland Waddle** (s. 14. joulukuuta, 1960 Gatesheadissa) on englantilainen jalkapalloilija. Hän pelasi Englannin maajoukkueessa 62 ottelua ja teki niissä kuusi maalia vuosina 1985–1991.

Waddle aloitti uransa keskikenttäpelaajana amatööriseurassa Tow Law Townissa, mistä hän kävi koeajalla Sunderlandissa, Coventry Cityssä ja Newcastle Unitedissa. Vuonna 1980, työskennellessään makkaratehtaalla, hän siirtyi tuhannella punnalla Newcastleen. Joukkueessa hän teki 169 ottelussa 46 maalia ja pääsi myös Englannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen. Hän muodosti Newcastlessa vuonna 1984 koko Englannin tehokkaimman hyökkäystrion yhdessä Kevin Keeganin ja Peter Beardsleyn kanssa.

Heinäkuussa 1985 Waddle siirtyi alle 700 000 punnalla Tottenhamiin, missä hän pelasi kaikkiaan 173 ottelua ja teki 42 maalia. Hän myös vakiinnutti paikkansa Englannin A-maajoukkueessa ja pelasi joukkueessa puolivälieriin päättyneessä vuoden 1986 MM-turnauksessa Meksikossa, jälleen yhdessä Beardsleyn kanssa. Vuonna 1987 Waddle kuului Tottenhamin avainpelaajiin, kun joukkue selviytyi FA Cupin loppuotteluun, missä hävisi Coventrylle, sijoittui liigassa kolmanneksi ja selviytyi liigacupin välieriin. Hän pärjäsi myös musiikkirintamalla, kun hänen yhdessä Glenn Hoddlen kanssa tekemänsä single *[[Diamond Lights]]* nousi 20 myydyimmän singlen listalle. Vuonna 1988 hän pelasi Englannin maajoukkueessa, joka hävisi kaikki alkulohko-ottelunsa Saksan liittotasavallan EM-kisoissa.

Vuonna 1989 Waddle siirtyi tuon aikaisella ennätyssummalla, 4,5 miljoonalla punnalla, ranskalaisseura Marseilleen. Hän voitti joukkueessa Ranskan mestaruuden kolmesti (1990, 1991 ja 1992) ja lukeutui joukkueen avainpelaajiin. 1990 Italian MM-kisoissa välieräottelussa Saksaa vastaan Waddle epäonnistui rangaistuspotkukilpailussa omassa yrityksessään. 1991 hän oli ehdolla Euroopan parhaaksi pelaajaksi, mutta palkinto meni lopulta Jean Pierre Papinille.  Heinäkuussa 1992 Waddle siirtyi 1,25 miljoonalla punnalla Sheffield Wednesdayhin, joka vuonna 1993 pääsi molempien Englannin cup-kilpailujen loppuotteluun, joista myös hävisi molemmat. Samana vuonna liigan pelaajayhdistys valitsi hänet parhaaksi pelaajaksi. Wednesdaysta Waddle lähti vuonna 1996, minkä jälkeen pelasi vielä yli 100 ottelua skotlantilaisessa Falkirkissa , Bradford Cityssä ja Sunderlandissa. Vuonna 1997 hän toimi Burnleyn pelaaja-valmentajana, mutta lähti seurasta heti seuraavana vuonna.

Uransa jälkeen Waddle on toiminut tiedotusvälineissä asiantuntijakommentaattorina. Hänen kasvonsa näytetään ja nimensä mainitaan usein *[[Ruuvit löysällä (televisiosarja)|Ruuvit löysällä]]* -sketsisarjassa *[[Chanel 9]]* -sketsissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Maaottelutilastot
Länsi-Uusimaa (sanomalehti)

**Länsi-Uusimaa** on läntisellä Uudellamaalla kuudesti viikossa ilmestyvä paikallismedia. Keskiviikon lehti jaetaan peittojakeluna kaikkiin levikkialueen talouksiin. Lehden päätoimittaja on Päivi Kallo ja sen kotipaikkakunta on Lohja. Alun perin lehden kotipaikkakuntana toimi Hanko. 

Länsi-Uusimaa on Mediakonserni Keskisuomalaiseen kuuluvan Keskisuomalainen Median, ja sen levikkialue käsittää Lohjan lisäksi Inkoon, Raaseporin, Vihdin, Karkkilan sekä Siuntion kunnat. Länsi-Uusimaa alkoi ilmestyä tabloid-koossa maaliskuussa 2015. Vuonna 2019 lehden julkaisupäiviä muutettiin niin, että se ilmestyy kaikkina muina päivinä paitsi maanantaisin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden kotisivut
Skalmeija

**Skalmeija** on  lähinnä keskiajan ja renessanssin musiikissa käytetty kaksoislehdykkäsoittimiin kuuluva puupuhallin. Nykysoittimista se muistuttaa eniten oboeta. Aasiasta kotoisin oleva skalmeija on tullut eurooppalaisten tietoisuuteen jo 1100-luvulla, kun ristiretkeläiset toivat sen varhaisen muodon Eurooppaan.

Skalmeijoja käytettiin usein kovaäänisessä ulkoilma- ja seremoniallisessa musiikissa tai avarissa sisätiloissa samaa soitinperhettä edustavien pommerien kanssa. Suurempikokoisia skalmeijoja olivat alttoskalmeija ja ainakin 1500- ja 1600-luvuilla tenori-, basso- sekä kvartti- ja kvinttibassoskalmeija. Pommereissa oli usein vähintään yksi läppä matalinta ääntä varten. Enemmän läppiä saattoi olla basettipommerissa (jatkettu tenori), bassopommereissa ja vielä sitäkin kookkaammissa pommereissa. Näiden avulla päästiin perussävelestä kvartin verran alemmas.

Erilaisia kansansoitin- ja puhallinorkesteriversioita on säilynyt käytössä Espanjassa, Ranskassa ja Etelä-Italiassa. Balkanin alueella käytettävät soittimet edustavat lähinnä itämaista tyyppiä (esimerkiksi zurna ja sopila). 

## Modernissa musiikissa

Brittiläinen synthpop-yhtye Depeche Mode julkaisi uransa alkuaikoina vuonna 1983 albumin *[[Construction Time Again]]*. Tällä yhtyeen kolmannella levyllä on kappale nimeltä ”Everything Counts”. Vaikka yhtye on tullut tunnetuksi elektronisesta musiikistaan, tällä kappaleella esitellään monipuolista soitinten käyttöä. Kappaleen videolla Andy Fletcher soittaa mitä ilmeisimmin juuri skalmeijaa ja kappaleen säveltäjä Martin Gore taas melodikaa, ja Alan Wilder nähdään soittamassa ksylofonia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ihala

**Ihala** tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

* Ihala, kylä ja rautatieasema entisessä Lumivaaran kunnassa luovutetulla alueella
* Ihala, kaupunginosa Raisiossa
* Ihalan seisake, lakkautettu seisake Turun-Uudenkaupungin radalla Raisiossa
Maeve Quinlan

**Maeve Anne Quinlan** (s. 16. marraskuuta 1964 Chicago) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja entinen tennispelaaja. Hän näytteli vuosina 1995–2006 ''Kauniit ja rohkeat'' -sarjassa. Hänen roolihahmonsa oli Megan Conley. *Kauniiden ja rohkeiden* jälkeen Maeve siirtyi näyttelemään *South of Nowhere* -nimisessä draamasarjassa. Hänen huomattavin elokuvaroolinsa on Rhondan rooli rohkeista seksikohtauksistaan kohutussa ''Ken Parkissa''.

Quinlan oli naimisissa näyttelijä Tom Sizemoren kanssa vuodet 1996&ndash;1999.

Quinlan pelasi tennisurallaan Ranskan avointen kaksinpelin pääsarjassa vuonna 1985.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Campo Grande

**Campo Grande**  on kaupunki Lounais-Brasiliassa, Mato Grosso do Sul -osavaltion pääkaupunki. 
Vuonna 2010 siellä oli vajaat 777&nbsp;000 asukasta.

Kaupunki on perustettu 1899. Se on tärkeiden liikenneväylien varrella; vuodesta 1910 sinne on mennyt myös rautatie. 1900-luvun alussa kaupungista tuli merkittävät varuskuntapaikkakunta.
Se nousi osavaltion pääkaupungiksi 1977, kun Mato Grosson osavaltio jaettiin kahtia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Philipp Degen

**Philipp Degen** (s. 15. helmikuuta 1983 Liestal, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija, joka pelaa FC Baselissa. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.

Degen aloitti jalkapalloharrastuksensa 1987 FC Oberdorfissa, josta siirtyi 1995 FC Basel 1893:een. Hän nousi seuran edustusjoukkueeseen, Sveitsin Superliigaan vuonna 2001 ja voitti joukkueen mukana Sveitsin mestaruuden neljästi (2002–2005), Sveitsin Cupin (2003) sekä Alppi-cupin (2003). Hän osallistui myös Mestarien liigaan vuonna 2002, mutta Basel jäi alkulohkoonsa. Vuonna 2005 Degen siirtyi Bundesliigan Borussia Dortmundiin. Ensimmäisellä kaudellaan Degenillä oli hieman vaikeuksia, ja hän sai joukkueen valmentajalta, Bert van Marvijkilta, usein kritiikkiä riskialttiista ja hyökkäävästä pelityylistään. Tämän takia hän seurasi osan otteluista vaihtopenkiltä pelaten 24 Bundesliiga-ottelussa kauden aikana.

Degen on nimitetty Sveitsin jalkapallomaajoukkueeseen Saksan MM-kisoihin 2006. Maajoukkueessa on mukana myös hänen kaksosveljensä David, joka pelaa FC Basel 1893:ssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Degenien viralliset sivut
Pitheciidae

**Pitheciidae** on eteläamerikkalainen apinaheimo, joka käsittää yli 50 maanosan pohjois- ja keskiosissa Andien itäpuolella elävää lajia. Se koostuu kahdesta alaheimosta, sakiapinoista (Pitheciinae) ja titeistä (Callicebinae).

Pitheciidae-heimon apinat ovat keskikokoisia kädellisiä, tosin ne näyttävät yleensä paksun turkkinsa takia melko vankkarakenteisilta. Tiheä turkki on yleensä väritykseltään tumma. Kasvot saattavat olla karvattomat. Tasapainoiluun käytetty häntä on yleensä karvaton.

Heimon lajit ovat päiväaktiivisia ja syövät pääasiassa hedelmiä ja hyönteisiä. Ne viettävät suurimman osan elämästään puissa. Ne elävät yleensä perhekunnissa, jotka saattavat olla enintään 50 yksilön suuruisia. Uakarit kommunikoivat keskenään useilla eri äänillä; tyypillisimpiä ovat korkeat huudot ja lähes lintumaiset sirkutukset.

Pitheciidae-heimon kahdessa alaheimossa oli ennen yhteensä neljä sukua: *[[Pithecia]]* (sakit), *[[Chiropotes]]* (partasakit), *[[Cacajao]]* (uakarat)  ja *[[Callicebus]]* (titit), . Vuonna 2016 fylogeneettisten tutkimusten perusteella *Callicebus* pilkottiin edelleen kolmeksi suvuksi: *[[Cheracebus]]*, *[[Plecturocebus]]* ja *Callicebus*.

## Lähteet
Jäälokki

**Jäälokki** (*Pagophila eburnea*) on pienikokoinen lokki, joka elää Pohjoisella jäämerellä. Se on Suomessa erittäin harvinainen vierailija.

## Koko ja ulkonäkö
Jäälokki muistuttaa muodoltaan kyyhkystä enemmän kuin *[[lokit (suku)|Larus]]*-suvun lokit. Aikuisen linnun höyhenpeite on täysin valkoinen. Nokka on paksu ja keltakärkinen, jalat mustat. Pituus 40–43&nbsp;cm, siipien kärkiväli 94–120&nbsp;cm, paino 450–700 grammaa. Ääni on lähes samanlainen kuin harmaalokilla.

## Levinneisyys
Jäälokin pesimäalueet Pohjoisella jäämerellä ovat Grönlannissa sekä Alaskan ja Siperian pohjoisilla rannoilla. Yksi sen pesimäpaikoista sijaitsee Islannissa. Se muuttaa talveksi vain pienen matkan kiintojään reunan eteläpuolelle. Se viettää siten koko vuoden pohjoisessa.

## Lisääntyminen
Jäälokki munii 1–3 munaa lumettomalle kalliolle sammaleista ja risusta tekemäänsä pesään.

## Ravinto
Jäälokki syö kalaa, äyriäisiä ja leviä, mutta myös hylkeen haaskoja.

## Uhanalaisuus
Jäälokki on luokiteltu silmälläpidettäväksi. Niitä on jäljellä 11&nbsp;500 yksilöä, ja kanta on pienentynyt 20 viime vuoden aikana jyrkästi. Tutkimuksen mukaan munien kuoret ovat ympäristömyrkkyjen vuoksi ohentuneet niin, että niistä osa särkyy haudonnan aikana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Tiiksi

**Tiiksi** (, ) on Lietmajärven maalaiskuntaan kuuluva kylä Mujejärven piirin pohjoisosassa Karjalan tasavallassa Venäjällä. 

Ennen yhdistämistään Lietmajärveen Tiiksi oli erillinen kylähallintoalue, joka rajoittui idässä Rukajärven kylähallintoalueeseen, lounaassa Mujejärveen, luoteessa Lietmajärveen ja koillisessa Belomorskin piiriin. 

Tiiksi sijaitsee 72 kilometriä piirikeskuksesta Mujejärvestä koilliseen. Kylässä oli noin 600 asukasta vuonna 1996.

## Muuta

Tiiksiin, kuten myös muualla Mujejärven piiriin on pyritty kehittämään luontoturismia jopa Euroopan unionin hankkein, jossa Lieksan kaupunki on ollut mukana. 

## Lähteet
* Karjalan tasavalta vuonna 1997, Yrityspalvelu Karelski. Jyväskylä 1997.
Valkoposkitiira

**Valkoposkitiira** (*Chlidonias hybridus*) on Suomessa harvoin vieraileva merilintu. Se jaetaan alalajeihin asuinpaikkansa mukaan.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 26&nbsp;cm ja paino 60–100&nbsp;g. Vanha kesäpukuinen lintu muistuttaa tuttuja kala- ja lapintiiraamme, mutta pyrstön lovi on matala ja puku kauttaaltaan harmaampi. Koivet ja nokka ovat punaiset.

## Esiintyminen
Esiintyy laikuittain Etelä- ja Keski-Euroopassa sekä sieltä itään Intiaan ja Kiinaan. Yksi alalaji pesii Australiassa ja toinen Itä-Afrikassa. Euroopassa ja Aasiassa asuvat valkoposkitiirat muuttavat talveksi Afrikkaan ja Etelä-Aasiaan. Suomessa valkoposkitiira on havaittu vuoden 2024 loppuun mennessä hyväksytysti 15 kertaa.

## Elinympäristö
Pesii umpeen kasvavilla ja ruohottuneilla sisämaan järvillä ja jokien varsilla ja suistoissa. Ruokailumaastona voivat olla myös pellot, suot ja muut kosteikot sekä erilaiset lammikot ja altaat.

## Lisääntyminen
Valkoposkitiira tekee 2–3 munaa kelluvaan pesään. Matalassa vedessä pesä voi olla pohjassa kiinni. Haudonta-aika on 18–20 päivää. Sukukypsä 2-vuotiaana. Se pesii joskus naurulokkien seassa hakien näiltä suojaa pedoilta.

## Ravinto
Valkoposkitiira syö ennen kaikkea hyönteisiä, jotka se sieppaa lennosta. Se syö myös pieniä rapuja, kaloja ja sammakoita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rajasärkkä, Ari, Vickholm, Markku & Virolainen, Erkki 1987: Valkoposkitiira *Chlidonias hybridus* ensi kertaa Suomessa*. – Lintumies 1.1987 s. 37–38. LYL.
*
Valkosiipitiira

**Valkosiipitiira**  (*Chlidonias leucopterus*) on pienikokoinen tiiroihin kuuluva lintu.

## Ulkonäkö
Aikuinen lintu on valkoisia siipiä lukuun ottamatta musta tai tumman harmaa.

## Levinneisyys
Valkosiipitiira pesii Kaakkois-Euroopassa ja Aasiassa, ja talvehtii Afrikassa, Etelä-Aasiassa ja Australiassa. Suomessa sitä tavataan harvoin.

## Elinympäristö
Valkosiipitiira pesii järvien, lampien ja soiden rannoilla.

## Ravinto
Valkosiipitiira sieppaa ravinnokseen hyönteisiä lennosta, ja poimii hyönteisiä ja joskus pikkukaloja veden pinnan läheltä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Aunio, Hannu, Laiho, Heikki & Tamminen, Mikko 1978: Valkosiipitiira *Chlidonias leucopterus** Turussa. - Lintumies 1.1978 s. 24. LYL.
*
Gibbonit

**Gibbonit** eli **pienet ihmisapinat** (Hylobatidae) on kaakkoisaasialainen apinaheimo. Se muodostaa yhdessä isojen ihmisapinoiden (Hominidae) kanssa ihmisapinoiden yläheimon (Hominoidea). Gibboneita on luokittelusta riippuen 14–19 eri lajia.

Gibbonit ovat tunnettuja liikkumamuodostaan, jossa ne heiluttavat itseään oksistossa eteenpäin. Tätä varten gibbonien eturaajat ovat huomattavasti pidemmät kuin takaraajat ja peukalo on lähellä rannetta, jotta oksasta kiinniottaminen olisi helpompaa. Gibbonien turkki on harmaa, ruskea tai musta. Ne ovat kooltaan 45–90 senttimetriä pitkiä ja painavat 4–13 kilogrammaa. Laajalle levinneen larin (*Hylobates lar*) mustanruskeasta turkista erottuvat valkeina naaman reunukset, kädet ja jalat. Taka-Intian luoteisosissa elävän hulokin (*Hylobates hoolock*) mustassa turkissa on valkea otsavyö. Edellisiä suurempi on lähes musta siamanki (*Hylobates syndactylus*), jolla on iso kurkkupussi ja jonka toinen ja kolmas varvas ovat ihopoimun yhdistämät. Se elää Malakan niemimaalla ja Sumatralla. Siamanki on lajeista selvästi suurin.

Gibbonit ovat päiväaktiivisia ja elävät pääosan ajastaan puissa, johon ne ovat loistavasti sopeutuneet. Ne asuvat pääasiassa sademetsissä, mutta niitä tavataan vuoristometsissäkin aina 1 800 metriin.

Gibbonit ovat pariuskollisia. Pari ja niiden jälkeläiset asuvat omalla reviirillään, jota puolustavat tunkeilijoita vastaan. Reviiri voi olla kooltaan jopa 50 hehtaaria. Gibbonit joutuvat kuitenkin harvoin tappeluihin, sillä puolustuskeinoihin kuuluvat lähinnä huudot ja uhkailu esimerkiksi rikkomalla oksia.

Gibbonit syövät bambun lehtiä ja muiden puiden lehtiä.

## Luokittelu
Mammal Species of the World -hakuteoksen mukaan gibbonit luokitellaan neljään sukuun, joissa on 14 lajia.
* *Bunopithecus*
** Hulokki (*Bunopithecus hoolock*) &nbsp; erittäin uhanalainen
* Gibbonit (*Hylobates*)
** Notkeagibboni (*Hylobates agilis*) &nbsp; erittäin uhanalainen
** *[[Hylobates albibarbis]]* &nbsp; erittäin uhanalainen
** Klossingibboni (*Hylobates klossii*) &nbsp; erittäin uhanalainen
** Lari (*Hylobates lar*) &nbsp; erittäin uhanalainen
** Hopeagibboni (*Hylobates moloch*) &nbsp; erittäin uhanalainen
** Borneongibboni (*Hylobates muelleri*) &nbsp; erittäin uhanalainen
** Kalottigibboni (*Hylobates pileatus*) &nbsp; erittäin uhanalainen
* *[[Nomascus]]*
** Indokiinangibboni (*Nomascus concolor*) &nbsp; äärimmäisen uhanalainen
** *[[Nomascus gabriellae]]* &nbsp; erittäin uhanalainen
** *[[Nomascus hainanus]]* &nbsp; äärimmäisen uhanalainen
** *[[Nomascus leucogenys]]* &nbsp; äärimmäisen uhanalainen
** *[[Nomascus siki]]* &nbsp; erittäin uhanalainen
* *Symphalangus*
** Siamanki (*Symphalangus syndactylus*) &nbsp; erittäin uhanalainen

Muun muassa Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee hulokit omaan *Hoolock*-sukuun ja kahteen eri lajiin, *Hoolock hoolock* sekä *Hoolock leuconedys*.

## Lähteet
Yogyakarta

**Yogyakartan erityisalue** () on Indonesian provinssi Jaavan saaren etelärannikolla. Provinssi koostuu Yogyakartan kaupungista, ja neljästä hallintoalueesta (kabupaten). Provinssin asukasluku on 3,5 miljoonaa (vuonna 2010) ja pinta-ala 3&nbsp;133 neliökilometriä. Yogyakarta on ainut Indonesian provinssi, joka on virallisesti sulttaanin hallitsema.

## Maantiede

Yogyakarta sijaitsee Intian valtameren rannalla, Jaavan etelärannikon keskiosassa. Sillä on maarajaa ainoastaan Keski-Jaavan provinssin kanssa.

Merapi-tulivuori sijaitsee Yogyakartasta pohjoiseen. Se on yksi maailman aktiivisimmista tulivuorista. Se on purkautunut säännöllisin väliajoin, tiettävästi 1500-luvulta lähtien. Viimeksi se on purkautunut vuonna 2010.

## Historia
Yogyakarta oli 1500–1700 -luvuilla osaa Jaavasta hallinneen Mataramin sulttaanikunnan keskuspaikka. Mataram jakautui vuonna 1755 kahtia Yogyakartan ja Surakartan sulttaanikuntiin. 1700- ja 1800-luvuilla Yogyakartan sulttaanikunta joutui Hollannin siirtomaavallan vaikutusvallan alle osana Alankomaiden Itä-Intiaa.

Kun Japani hyökkäsi Alankomaiden Itä-Intiaan Toisessa maailmansodassa ja japanilaisten vetäydyttyä vuonna 1945 Yogyakartan sulttaani Hamengkubuwono IX lupasi tukevansa Indonesian presidenttiä Sukarnoa Indonesian valtion perustamisessa ja että Yogyakartan sulttaanikunta tulisi olemaan osa Indonesiaa. Vastineeksi Yogyakartalle luvattiin erityisasema, ja Yogyakarta säilyi kuningaskuntana Indonesian tasavallan sisässä. Myös Surakarta säilyi kuningaskuntana, mutta anti-kuningasmielisen kansannousun jälkeen se menetti erityisasemansa ja se sulautui Keski-Jaavan provinssiin vuonna 1946, jolloin Yogyakarta jäi Indonesian ainoaksi kuningaskunnaksi. Yogyakarta oli vuosina 1945–1949 maan väliaikainen pääkaupunki, kun hollantilaiset miehittivät Jakartan Indonesian vallankumouksen aikana.

## Kulttuuri

Yogyakarta tunnetaan klassisen jaavalaisen taiteen ja kulttuurin keskuksena. Se on myös Indonesian korkeamman koulutuksen keskus. Indonesian suurin yliopisto Gadjah Madan yliopisto sijaitsee kaupungissa. Kaupungin keskuksena on *Kraton*, sulttaanin palatsi.

## Talous
Verrattuna muuhun Indonesiaan, Yogyakartassa on enemmän teollisuutta, joka on myös monipuolista. Merkittäviä teollisuuden alueita ovat mm. elintarvike-, tekstiili- ja rautatieteollisuus. Maataloussektori tuottaa mm. sokeria, kopraa ja riisiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tannu-Ola

**Tannu-Ola** (tuvaksi Таңды-Уула, *Tangdy-Uula*) on vuoristoalue Tuvan eteläosassa Venäjällä Mongolian vastaisella rajalla. Vuoristo on itä–länsisuuntainen ja sillä on pituutta noin 560 kilometriä. Vuoriston korkein kohta on 3 061 metriä merenpinnan yläpuolella.

Pääosa vuoristosta sijaitsee Tuvan alueella, mutta aivan eteläisimmät osat ulottuvat Mongolian puolelle. Tannu-Olan pohjois- ja itäosat muodostavat vedenjakajan Jenisein yläjuoksun ja Selengan vesistöalueiden välille. Tannu-Olan pohjoisosat liittyvät Sajanvuoriin ja vuoriston länsiosat puolestaan ulottuvat lähelle Altaita.

## Lähteet
Esa Holopainen (raviohjastaja)

**Esa Taneli Holopainen** (s. 24. maaliskuuta 1961 Outokumpu) on suomalainen raviohjastaja. Ohjastamisen hän aloitti vuonna 1977 veljensä Tuomon hevosella Snobben Nova ja valmentajana hän on toiminut vuodesta 1982. 

10. marraskuuta 2018 mennessä Holopainen on ohjastanut runsaat 45 600 ravilähtöä, joista hän on voittanut yli 5 000 lähtöä ja palkintorahoja yli 17 miljoonaa euroa. 5 000 voittoon hän ylsi kuudentena suomalaisohjastajana. Hän on voittanut Suomen ohjastajien voittotilaston *ajajaliigan* kahdella kaudella, vuosina 2003 ja 2005. 2022 sosiaalinen media paljasti Holopaisten tallissa Hollolassa meneillään olevan vallanvaihdoksen: Olli-Pekka Holopainen on ottamassa tallin valmennusvastuun. Esa Holopainen auttaa poikaansa ja jatkaa lainaohjastajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* www.esaholopainen.com
*Esa Holopainen Hippoksen tietokannassa
Fatima

**Fatima** tarkoittaa seuraavia henkilöitä ja asioita:

* Fatima, naisen etunimi
* Fatima Zahra, profeetta Muhammadin tytär
* Fatima bint Husayn, Husayn bin Alin tytär
* Fatima Jinnah, Pakistanin ensimmäisen kenraalikuvernöörin Muhammed Ali Jinnahin sisar
* Fátima, kaupunki Portugalissa
* Fátima, metroasema Buenos Airesissa
* Fatiman Neitsyt Maria, ilmestys Fátiman kaupungissa vuonna 1917
* Fatima, japanilainen yhtye.
Keen Eddie

**Keen Eddie** on yhdysvaltalainen poliisisarja, jonka esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 2003. Sarjaa tehtiin kaikkiaan 13 jaksoa.

Sen perusidea on samankaltainen kuin 1980-luvun suositussa *[[Taistelupari]]*-sarjassa: newyorkilainen poliisi lähetetään Lontooseen ratkaisemaan rikoksia. Naispuolisen työparin tässä sarjassa on korvannut naispuolinen asuinkumppani.

Suomessa sarjaa on esittänyt MTV3 ja SubTV.

## Rooleissa

## Aiheesta muualla
*
Huumekoira

**Huumekoira** on koira, joka on erikoiskoulutettu etsimään huumeita hajuaistin avulla. Kyseisiä koiria ei kouluteta muihin tarkoituksiin. Huumekoirat ovat yksi tärkeimmistä apuvälineistä huumeiden pysäyttämisessä.

Poliisikoiralaitoksen järjestämissä koulutuksissa käytetään kymmentä yleisintä huumausaineeksi luokiteltua ainetta. Nämä ovat amfetamiini, metamfetamiini, hasis, marihuana, kokaiini, buprenorfiini, MDPV, mCPP ja ekstaasi. Tutkimusten mukaan koira voi tunnistaa ja muistaa yli 2000 eri hajua.

Huumekoira ei etsi huumetta huumeen himosta. Koiralle opetetaan huumeen haju lelulla, johon on tartutettu huumeen aromia, ja tällä tavalla saamansa hajukokemuksen perusteella se oppii etsimään huumeita hajun perusteella. Koiran koulutus huumekoiraksi aloitetaan tavallisesti pennun ollessa kahdeksan kuukauden ikäinen. Koulutus kestää yleensä kaksi kuukautta. Huumekoirat työskentelevät noin kymmenvuotiaiksi. Yleensä koira ei jaksa keskittyä työhönsä kovin kauan kerrallaan.

Koiran kiinnostuessa jostakin henkilöstä, hänelle suoritetaan henkilöntarkastus. Jos huumausaineita löytyy, suoritetaan normaali esitutkinta. Huumekoiria on poliisilla, tullilla, Suomen rajavartiolaitoksella ja Rikosseuraamuslaitoksella. Tulli tutkii omat huumausainerikoksensa ja poliisi omansa sekä Rikosseuraamuslaitoksen huumausainerikokset.

## Huumekoirat Suomessa

Suomessa tulli on käyttänyt huumekoiria vuodesta 1969 lähtien. Koirat työskentelevät 8–12 tuntia päivässä, josta tehokasta työaikaa on 2–3 tuntia. Huumekoirista 90 %:a on labradorinnoutajia. Koirat jäävät eläkkeelle noin 7–11-vuotiaina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Laboratory and field experiments used to identify Canis lupus var. familiaris active odor signature chemicals from drugs, explosives, and humans Analytical and Bioanalytical Chemistry volume 376, pages 1212–1224 (2003)
* Tutkimus: huumekoirat toimivat ohjaajiensa ennakkoluulojen varassa
Kantoaalto

**Kantoaalto** on vakiotaajuinen ja vakioamplitudinen jaksollinen signaali, jota moduloituna käytetään kuljettamaan informaatiota siirtotien yli. Siirrettävän informaation sisältävä modulointisignaali on yleensä taajuudeltaan matalampi kuin kantoaalto. Kantoaallon taajuus ja voimakkuus valitaan niin, että lähetteen etenemisominaisuudet siirtotiellä soveltuvat tarkoitetun signaalin siirtoon. Kantoaalto tuotetaan oskillaattorilla.

Esimerkiksi yleisradiolähetyksissä audiotaajuinen ohjelmasignaali moduloi radiotaajuista kantoaaltoa, joka kuljettaa lähetteen radiovastaanottimiin. Radioaseman taajuus on sen lähettämän kantoaallon perustaajuus. Modulaation vaikutuksesta lähetteen spektri sisältää kantoaallon lisäksi myös modulaation tuloksena syntyneet sivukaistat, jotka sijaitsevat kantoaallon taajuuden ympärillä. Samalla alueella toimivat radioasemat lähettävät kukin eri taajuudella, jotta niiden signaalit voidaan helposti erottaa toisistaan vastaanottimessa.

Modulointi tapahtuu esimerkiksi kantoaallon amplitudin vaihtelulla (AM-asemat) tai taajuudenvaihtelulla (FM-asemat). On olemassa myös modulointitapoja (SSB, DSB-SC), joissa lähetteen spektristä poistetaan alkuperäinen kantoaalto ja lähetetään ainoastaan modulaation tuloksena syntyneet sivukaistat. Tällöin vastaanottimen tulee generoida kantoaalto uudelleen. Digitaalisessa tiedonsiirrossa käytetään yleisesti QAM-tekniikkaa kantoaallon modulointiin.  

Vastaanottimessa ohjelmasignaali erotetaan kantoaallosta eli ilmaistaan. Yksinkertainen, radiotekniikan alkuaikana käytetty AM-ilmaisin oli kidekoneessa käytetty kidediodi.
Oppimisalusta

**Oppimisalusta** tai **verkkoperustainen oppimisympäristö** tarkoittaa oppimisympäristön verkkoteknologista osaa, jolla tuetaan oppimisprosessien sekä siihen läheisesti liittyvien muiden toimintojen hallintaa.

Useimmat oppimisalustat sisältävät välineitä oppimateriaalien verkkojulkaisemiseen ja hallintaan, erilaisia keskustelutoimintoja sekä mahdollisuuden tehdä ja palauttaa tehtäviä sähköisesti. Opiskelu verkossa voi olla etäopiskelua tai se voi tapahtua luokkahuoneessa, jossa opiskelijoilla on käytössään tietokone. Verkko-opiskelu vapauttaa opiskelijat ja opettajat tekemään työtä valitseminaan aikoina, mutta toisinaan voidaan myös sopia yhteisestä opiskeluajasta ja käydä tosiaikaista keskustelua.

Oppimisalustan palveluntarjoaja saattaa myydä joko oikeutta ohjelmiston käyttöön tai palvelintilaa tai molempia. Osa oppimisalustoista on kaupallisia, osa taas perustuu avoimeen lähdekoodiin. Vapaissa ohjelmissa on jo paljon hyvin kehittyneitä ominaisuuksia kuten wikityökalu. Näitä ohjelmia käyttäjät voivat vapaasti muokata tarpeitaan vastaaviksi.  

## Historia
Katso oppimisympäristön historia, koska nämä kaksi termiä ovat historiallisesti olleet sekaisin käytössä.

## Nykytilanne
Digitaalisten oppimisympäristöjen kehitys ja käyttö on lisääntynyt lähivuosina. Koronaviruspandemian aiheuttamien rajoitusten vuoksi monissa suomalaisissa kouluissa on jouduttu siirtämään opetus lähiopetuksesta etäopetukseen, joka on tuonut mukanaan runsaasti oppimiseen sekä opetuksen hallintaan liittyviä ongelmia. Opettajat ovat joutuneet siirtämään kaiken opiskelun verkkoympäristössä toteutettavaksi.

## Oppimisalustoja
Erilaisia oppimisalustoja oli jo vuonna 2000 yli 3&nbsp;000 ja määrä on kasvanut koko ajan.

Joitain Suomessa tunnettuja ja käytettyjä oppimisalustoja ovat seuraavat:

*A&O
*Alfons Education
*Blackboard
*Claned
*Claroline
*Google Classroom
*Edulink
*Fle3
*Fronter
*FlowLMS
*Howspace
*Kampus
*Moodle
*Maol2
*Optima
*Peda.net
*Priima LMS
*Qridi
*Skhole
*Skillhive
*Studeo
*TopClass
*Virtual-U
*VuoLearning
*WebCT
*WOPPI-kampus
*Workseed
*Äly

## Katso myös
* Oppimisen hallintajärjestelmä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Helsingin yliopiston opettajan verkkokurssituki: Oppimisalustat
El Al

**El Al** (*Israel Airlines*, , )   on Israelin kansallinen lentoyhtiö. El Al lentää Afrikkaan, Aasiaan, Pohjois-Amerikkaan, Eurooppaan ja Lähi-itään. Lentoyhtiön päälentoasema on Ben Gurionin kansainvälinen lentokenttä Tel Avivissa; yhtiön pääkonttori on Jerusalemissa. Lentoyhtiön logo on sininen Daavidin tähti Israelin lipun muodossa.

## Yleistä
El Al perustettiin 15. marraskuuta 1948. Yhtiö aloitti liikenteen elokuussa 1949 Tel Avivista Roomaan ja Pariisiin. Seuraavana vuonna aloitettiin Lontoon liikenne. Suorat lennot Tel Avivista New Yorkiin aloitettiin 15. kesäkuuta 1961. Se oli El Alin pisin lento, ja nopein Atlantin ylitys – 5&nbsp;760&nbsp;mailia 9&nbsp;tunnissa ja 33&nbsp;minuutissa. 24. toukokuuta 1991 El Al rikkoi ennätyksen, kun se oli kuljettamassa noin 1&nbsp;087&nbsp;etiopianjuutalaista Addis Abebasta Tel Aviviin operaatio Solomonin aikana. Kesäkuussa 2003 El Al listautui Tel Avivin pörssiin.

## Turvallisuus

Vuodesta 2004 lähtien kaikki El Alin koneet ovat ohjustentorjuntajärjestelmällä varustettuja. Se on myös maailman ainoa lentoyhtiö, jolla on koneissaan ilmapuolustusjärjestelmä.

Kaikki El Alin lentäjät ovat Israelin ilmavoimien entisiä lentäjiä. Henkilökunta on erityiskoulutettua.

Kaikki El Alin matkustajat haastatellaan ennen koneeseen pääsyä. Matkustajat luokitellaan kolmeen turvallisuusluokkaan: 
# Israelin kansalaiset ja juutalaiset: kevein turvatarkastus. 
# Länsimaalaiset: keskivertoinen turvatarkastus. 
# Arabit ja muslimit (etenkin miehet): tarkin turvatarkastus. Kaikki matkatavarat tarkastetaan huolellisesti. El Al on ainoita lentoyhtiöitä, joilla on erityinen matkalaukkujen tarkastus.

## Laivasto

Laivaston keski-ikä lokakuussa 2024 on 13,7 vuotta.

### Historiallinen laivasto

## Kohteet

### Eurooppa
* Itävalta: Wien
* Valko-Venäjä: Minsk 
* Belgia: Bryssel 
* Bulgaria: Sofia 
* Tšekki: Praha 
* Ranska: Marseille, Pariisi
* Saksa: Berliini, Frankfurt, München
* Kreikka: Ateena 
* Unkari: Budapest 
* Italia: Milano, Rooma 
* Alankomaat: Amsterdam 
* Liettua: Vilna 
* Puola: Varsova 
* Romania: Bukarest 
* Venäjä: Moskova, Pietari
* Espanja: Barcelona, Madrid 
* Sveitsi: Geneve, Zürich 
* Ukraina: Dnipro, Kiova, Odessa, Simferopol 
* Iso-Britannia: Lontoo

### Israel
* Eilat, Ovda, Tel Aviv

### Afrikka
* Egypti: Kairo 
* Etelä-Afrikka: Johannesburg

### Aasia
* Kiina: Peking, Hongkong 
* Intia: Mumbai 
* Thaimaa: Bangkok

### Pohjois-Amerikka
* Kanada: Toronto 
* Yhdysvallat: Chicago, Los Angeles, Miami, Newark, New York

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Suomen Sotilas

**Suomen Sotilas** on vuodesta 1919 ilmestynyt riippumaton sotilasaikakausjulkaisu, joka ilmestyy kuusi kertaa vuodessa. Lehden levikki on noin 7 000.

Suomen Sotilas on erikoistunut turvallisuuspolitiikkaan, strategiaan, sotataitoon ja sotilastekniikkaan. Lehteä kustantaa Kustannus Oy Suomen Mies, jonka omistaa Maanpuolustuskiltojen liitto. Suomen Sotilas ei ole millään tavoin sidoksissa Puolustusvoimiin. Monista muista suomalaisista maanpuolustuslehdistä poiketen lehti on riippumaton ja sitoutumaton julkaisu.

## Aiheesta muualla
* Suomen Sotilaan verkkosivut
Maanpuolustuskiltojen liitto

**Maanpuolustuskiltojen liitto ry** (*MPKL*) on vuonna 1963 perustettu suomalaisten maanpuolustuskiltojen valtakunnallinen yhteistyöelin ja edunvalvoja, jonka tarkoituksena on yleisiä suuntaviivoja antava, ohjaava ja kiltojen työtä tukeva toiminta sekä toimintaedellytysten luominen jäsenkilloille. 

Liiton tehtävänä on maanpuolustustietouden levittäminen ja maanpuolustusharrastuksen edistäminen. Liitto pyrkii ulottamaan toimintansa mahdollisimman laajoihin kansalaispiireihin sotilasarvoon, ikään tai sukupuoleen katsomatta.

Henkilöjäseniä liittoon kuuluvissa killoissa on yli 11&nbsp;000. Kiltoja liittoon kuuluu 78, joista kaksi on valtakunnallisia aselajikiltoja. Killat jakaantuvat tyypillisesti joukko-osastokiltoihin, aselajikiltoihin, perinnekiltoihin, alueellisiin maanpuolustuskiltoihin sekä turvakurssikiltoihin. Liitolla on 9 koko maan kattavaa, sotilasläänien kanssa yhteistyötä tekevää kiltapiiriä, joiden toimintaan liiton jäsenkillat voivat osallistua. 

Liiton palveluksessa on toiminnanjohtaja ja toimisto- ja viestintäsihteeri. Liiton toimisto sijaitsee Töölössä maanpuolustusjärjestöjen talossa.

Liitto omistaa Kustannus Oy Suomen Miehen, jonka päätuotteita ovat Suomen Sotilas -sotilasaikakauslehti, Maanpuolustuksen Osto-opas ja kirjojen julkaisutoiminta.

Maanpuolustuskiltojen liitto kuuluu Reserviläisurheiluliittoon.

Maanpuolustuskitltojen liitto ry on Vapaaehtoisen pelastuspalvelun valmiusjärjestö. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Maanpuolustuskiltojen liiton verkkosivut
Länsi-Uusimaa

**Länsi-Uusimaa** (ruots. *Västnyland* tai *Västra Nyland*) on Uudenmaan maakunnan läntinen osa. Sen aluetta ei ole määritelty yksiselitteisesti, ja eri yhteyksissä alueen määrittely voi vaihdella. 

## Länsi-Uudellamaalla toimivien yhteisöjen ja laitosten toimialueita
* Länsi-Uudenmaan hyvinvointialue ja Länsi-Uudenmaan poliisilaitoksen toiminta-alueeseen kuuluvat Espoo, Hanko, Inkoo, Karkkila, Kauniainen, Kirkkonummi, Lohja, Raasepori, Siuntio ja Vihti.
* Länsi-Uudenmaan käräjäoikeuden tuomiopiiri muodostuu Espoon, Hangon, Inkoon, Kauniaisen, Karkkilan, Kirkkonummen, Lohjan, Siuntion, Raaseporin ja Vihdin kunnista.
* Maakunnallisessa liikentesuunnittelussa Länsi-Uuteenmaahan luetaan samat kunnat kuin edellä. 
* Jätehuollosta vastaavan Länsi-Uudenmaan jätelautakunnan toiminta-alueeseen kuuluvat Hangon, Inkoon, Raaseporin, Siuntion, Karkkilan, Lohjan ja Vihdin kunnat.
* KOKO Länsi-Uusimaa Koheesio- ja kilpailukykyohjelma toimii Hangon, Inkoon, Karkkilan, Lohjan, Raaseporin ja Siuntion kunnissa. 
* Matkailuyhteyksissä Länsi-Uuteenmaahan luetaan Lohjan, Hangon ja Raaseporin kaupungit sekä Siuntion ja Inkoon kunnat. 
* Lohjalla ilmestyy sanomalehti Länsi-Uusimaa.

## Rinnasteisia ja sisältyviä alueyksiköitä
Länsi-Uuteenmaahan rinnastuvia samantasoisia alueyksiköitä Uudenmaan maakunnan sisällä ovat eri yhteyksissä Itä-Uusimaa ja Keski-Uusimaa. Näistä Itä-Uusimaa on aiemmin muodostanut oman maakuntansa, mutta on nykyään osa Uuttamaata. Länsi- ja Keski-Uusimaa ovat jatkuvasti olleet osa Uudenmaan maakuntaa. 

Länsi-Uuttamaata pienempiä epävirallisia alueyksiköitä sen sisällä ovat Luoteis-Uusimaa, joka oli nimenä Vihdissä ilmestyneellä sanomalehdellä, sekä Hiiden alue, johon kuuluvat Lohjan, Karkkila, Siuntio ja Vihti.

## Katso myös

*Uusimaa

## Lähteet
Gorillat

**Gorillat** (*Gorilla*) on Afrikassa elävä kädellisten suku, joka kuuluu isojen ihmisapinoiden heimoon (Hominidae).

## Lajit ja alalajit
* Gorilla eli lännengorilla eli läntinengorilla (*Gorilla gorilla*)
** Läntinentasankogorilla (*Gorilla gorilla gorilla*)
** Nigeriantasankogorilla (*Gorilla gorilla diehli*)
* Idängorilla (*Gorilla beringei*)
** Vuorigorilla (*Gorilla beringei beringei*)
** Itäinentasankogorilla (*Gorilla beringei graueri*)

## Katso myös
* *[[Chororapithecus abyssinicus]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Gorillas Online
Na-dené-kielet

**Na-dené-kielet** (myös **na-dene**, **nadene**) on eräs Pohjois-Amerikan alkuperäisasukkaiden kielten muodostamista kielikunnista. Suurin Na-dene kielten ryhmä on athabaskakielet, johon kuuluvat muun muassa pohjoisen dogribit ja chippewat sekä etelän apassit ja navajot.

Na-dené-kielten puhujat ovat Joseph Greenbergin kiistellyn luokittelun yksi kolmesta suuresta Amerikan alkuperäisasukasryhmistä, joista muut ovat amerintiaanit ja eskimot. Teorian mukaan nadene-intiaanit olisivat saapuneet Amerikkaan myöhemmin kuin amerintiaanit, joita ovat muun muassa algonkin- ja uto-asteekkilaisiin kieliin kuuluvat heimot. Pohjoiset nadene-ryhmän intiaanit elivät subarktisessa kulttuuripiirissä ja harjoittivat muun muassa karibun metsästystä ja kalastusta. Elinkeinot vaihtelivat jonkun verran alueesta toiseen. Monilla alueilla ihmiset asuivat pienissä muutaman perheen kylissä, ja kokoontuivat suuremmiksi yksiköiksi vuosikierron mukaan esimerkiksi karibun metsästykseen. Varsinaista päällikköä näillä ei ollut. Asumuksena oli useimmiten maja, joka oli kartiomainen kota tai joskus kupolimainen vigvami. Joskus asumus oli kaivettu osin maan alle ja/tai seinät peitetty turpeella. Jotkut heimot asuivat satulakattoisissa, salvaamattomista hirsistä tehdyissä pitkulaisissa asumuksissa. Kanadan ja Alaskan vuoristossa kalarikkaiden jokien varsilla oli kiinteämpää asutusta, jossa klaanilla saattoi olla päällikkö henkivartijoineen. Ylimystö koostui tällöin rikkaan päällikön sukulaisista.

Na-dene-intiaanien elämäntapa oli ikivanha, myöhäispaleoliittisen perinteen mukainen. Uskontona oli šamanismi.

Na-dené-kielten on toisinaan esitetty muodostavan dene-jeniseiläisten kielten kielikunnan yhdessä Siperiassa puhuttavien jeniseiläiskielien kanssa.

## Luokittelu

* tlingit &ndash; noin 700 puhujaa (M. Krauss, 1995)
* athabasca-eyak (
** eyak &ndash; viimeinen puhuja kuollut 21.1.2008
** athabasca-kielet
*** pohjoiset athabasca-kielet
*** Tyynenmerenrannikon ryhmä
*** eteläiset athabasca-kielet eli apaššikielet

Eniten puhujia kielikunnan kielistä on navajon kielellä.

Franz Boasin luokittelussa kielikuntaan kuului myös haidan kieli, mutta nykyisin useimmat kielitieteilijät pitävät sitä isolaattikielenä. Korostaakseen sitä, että haida ei kuulu kielikuntaan, englannin kielessä kielikunnasta käytetään usein nimeä *Athabaskan-Eyak-Tlingit*. Osa kieltentutkijoista pitää na-dené-kielikuntaa hypoteettisena.

## Isälinjan haploryhmä

Na-dene-kieliä puhuvilla kansoilla on melko yleisesti haploryhmä C3, joka on yleinen myös Keski- ja Itä-Aasiassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://www.ethnologue.com/show_family.asp?subid=91095
Valenssivyö

Kiinteän aineen teoriassa elektroneja kuvataan niiden energialla. Elektronit sijoittuvat energia-asteikolla tietyille energiaväleille, joita kutsutaan energiavöiksi. Korkein matalassa lämpötilassa täysin miehitetty vyö on **valenssivyö**. Tällä vyöllä olevat elektronit sitovat atomeja toisiinsa kiinni, eli ne ovat sidoselektroneja. 

Puolijohteissa ja eristeissä valenssivyö on yleensä täynnä eli kaikki elektronipaikat on miehitetty. Tällaisella vyöllä elektroni ei kykene liikkumaan, koska nopeus nostaisi sen energiaa, mutta vapaita energiatiloja ei ole käytettävissä.

Jos lämpövärähtely tai muu syy poistaa elektronin valenssivyöstä, jää vyöhön tyhjä paikka, jota kutsutaan elektroniaukoksi. Elektronin puutteen vuoksi atomi saa positiivisen sähkövarauksen. Elektroniaukko voi täyttyä toiselta atomilta saadulla elektronilla, jolloin elektroniaukko siirtyy elektronin luovuttajalle. Täten aukosta johtuva positiivinen varaus voi siirtyä atomilta toiselle ja toimia sähkövirran välittäjänä.

Elektroni pyrkii spontaanisti siirtymään alemmille energiatiloille eli vyökuvassa alaspäin. Jos elektroni siirtyy energia-asteikolla alempana olevan aukon tilalle, niin aukko nousee ylöspäin. Aukot siis pyrkivät spontaanisti kellumaan energia-asteikolla ylöspäin. Näin aukot sijaitsevat valenssivyön yläreunassa, kun taas elektronit ovat vyön alareunassa.

## Katso myös
* Elektronikuori
Luettelo kristinuskon suuntauksista

Tämä on luettelo kristinuskon suuntauksista.

Kristinuskon voi jakaa kulttuuriperinteen mukaisesti myös itäiseen ja läntiseen kristillisyyteen. Ensin mainittuun kuuluvat ortodoksinen, orientaaliortodoksinen ja idän assyrialainen kirkko sekä idän katoliset kirkot, läntiseen lännen katolinen kirkko ja protestanttiset kirkot ja yhteisöt.

## Kristinuskon pääsuunnat
### [[Itäinen kristikunta]]
* Idän assyrialainen kirkko
* Orientaaliortodoksiset kirkot
** Aleksandrian koptilais-ortodoksinen kirkko
** Antiokian syyrialais-ortodoksinen kirkko
** Armenian apostolinen kirkko
** Eritrean ortodoksinen kirkko
** Etiopian ortodoksinen kirkko
* Ortodoksinen kirkko
### [[Läntinen kristikunta]]
* Katolinen kirkko
** Lännen katolinen eli latinalainen tai roomalaiskatolinen kirkko
** Idän katoliset kirkot (mukaan lukien ns. unioidut kirkot)
* Protestantismi
** Adventistit
** Anabaptistit
*** amissit
*** hutteriitit
*** mennoniitat
*** Bruderhof
** Anglikaanit
** Baptistit
*** Baptistien maailmanliitto
** Helluntailaiset
*** Maailman helluntaiyhteisö
** Kveekarit
** Luterilaiset
*** Luterilainen maailmanliitto
*** Kansainvälinen luterilainen neuvosto
*** Tunnustuksellinen evankelis-luterilainen konferenssi
** Metodistit
*** Metodistien maailmanneuvosto
** Plymouthin veljet
** Reformoidut (kalvinismi, Presbyteerit)
*** Reformoitujen kirkkojen maailmanyhteisö
* Vanhakatolisuus

## Yleiskristillisiä liikkeitä
* Evankelikaalisuus
* Karismaattisuus
* Lähetysliike
* Pelastusarmeija

## Suomen evankelis-luterilaisen kirkon herätysliikkeet
* Rukoilevaisuus
* Herännäisyys (körttiläisyys)
* Lestadiolaisuus
* Evankelisuus
* Viides herätysliike
* Luterilainen karismaattisuus
Hardeknud

**Hardeknud** tai **Knut I** (n. 880–948) oli Tanskan kuningas vuosina 916–948. Hardeknud varttui ilmeisesti Tanskan ulkopuolella, joko Norjassa, Normandiassa tai Englannissa. Hän saapui Tanskaan noin vuonna 916 ja syrjäytti silloisen kuninkaan Sigtrygg Gnupassonin. Gorm Vanha oli ilmeisesti Hardeknudin poika.

## Lähteet
Olivier Gendebien

**Olivier Gendebien** (12. tammikuuta 1924 Bryssel, Bryssel, Belgia – 2. lokakuuta 1998 Ranska) oli belgialainen kilpa-autoilija ja F1-kuljettaja.

Gendebien starttasi kaikkiaan 14 F1-osakilpailuun kausilla 1955–1961. Hän saavutti yhden kakkossijan (Ranska 1960) ja yhden kolmossijan (Belgia 1960), molemmat Cooper-autolla. MM-pisteitä hän keräsi yhteensä 18.

Paremmin kuin formula ykkösistä, Gendebien muistetaan menestyksestään urheiluautosarjoissa. Hän mm. voitti neljä kertaa Le Mansin 24 tunnin ajon Ferrarilla (1958, 1960, 1961 ja 1962). Kolme voitoista tuli amerikkalaisen F1-maailmanmestarin Phil Hillin parina ja yksi niin ikään F-ykkösissä kilpailleen belgialaisen Paul Frèren kanssa. Ranskan ympäriajon kilpa-autoilla Gendebien voitti kolme kertaa (1957–1959) kuten myös Targa Florion (1958, 1961 ja 1952) ja Nürburgringin tuhannen kilometrin ajon kerran (1962) .

Gendebien menestyi myös rallikuskina. Hän poimi useita rallin voittoja 1950-luvun puolivälin tietämissä.

Gendebien vetäytyi radoilta neljännen Le Mans -voittonsa jälkeen 1962. Hän hakeutui liike-elämän palvelukseen ja alkoi harrastaa hiihtoa, tennistä sekä ratsastusta.

## F1-kaudet
* 1955 (Ferrari): 0 MM-pistettä, sijoitus MM-sarjassa -
* 1956 (Ferrari): 2 pistettä, sijoitus 19:s
* 1957 ei kilpailuja
* 1958 (Ferrari): 0 pistettä, sijoitus -
* 1959 (Ferrari): 3 pistettä, sijoitus 15:s
* 1960 (Ferrari, Cooper): 10 pistettä, sijoitus 6:s
* 1961 (Lotus, Ferrari, Emeryson): 3 pistettä, sijoitus 13:s

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* F1-legend / Gendebien  
* Answers.com / Gendebien
Valon Behrami

**Valon Behrami** (s. 19. huhtikuuta 1985 Mitrovica, Kosovo) on sveitsiläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Genoaa. Pelipaikaltaan hän on oikea laitapelaaja tai puolustava keskikenttäpelaaja.

## Ura
Behrami on Kosovon albaani, joka muutti Sveitsiin lapsena. Hän aloitti jalkapalloharrastuksensa 1993 FC Stabiossa, josta siirtyi 1997 FC Chiassoon. 2000 hän siirtyi FC Luganoon, jonka edustusjoukkueeseen hän nousi kaudella 2002–2003. Vuonna 2003 italialaiset seurat Udinese Calcio ja Genoa CFC tekivät sopimuksen Behramin kanssa. Hän pelasi kauden 2003–2004 Genoassa Serie B:ssä. Kauden jälkeen Udinese myi hänen pelaajaoikeutensa Serie B:ssä pelanneelle Hellas Veronalle, jossa Behrami pelasi seuraavan kauden.

Kesällä 2005 Behrami teki sopimuksen Serie A -seura Lazion kanssa. Pelattuaan kolme vuotta Laziossa hän teki vuonna 2008 sopimuksen West Hamin kanssa. Tammikuussa 2011, kahden ja puolen Englannin Valioliigassa pelatun kauden jälkeen, hän siirtyi Italian Serie A:n Fiorentinaan ja heinäkuussa 2012 saman sarjan  Napoliin. 

Pelattuaan Napolissa kaudet 2012–2014  hän siirtyi syksyllä 2014 Saksaan Bundesliigan Hamburger SV -joukkueeseen. Hän siirtyi Englannin Valioliigan Watfordiin kesällä 2015 ja samojen omistajien italialaisseura Udineseen kesällä 2017.

### Maajoukkue
Behrami on pelannut Sveitsin nuorten maajoukkueissa, ja vuonna 2005 hän nousi Sveitsin A-maajoukkueeseen. Hän teki tärkeän maalin MM-jatkokarsintaottelussa Turkkia vastaan 12. marraskuuta 2005. Behrami on ollut mukana Sveitsin joukkueessa kuusissa arvokisoissa: Saksan MM-kilpailuissa 2006, Itävallan ja Sveitsin EM-kilpailuissa 2008, Etelä-Afrikan MM-kilpailuissa 2010, Brasilian MM-kilpailuissa 2014, Ranskan EM-kilpailuissa 2016 ja Venäjän MM-kilpailuissa 2018.

## Yksityiselämä

Behrami avioitui alppihiihtäjä Lara Gutin kanssa vuonna 2018.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Behramin tilastot soccerbase.comissa
Embraze

**Embraze** on melodista metallia soittava yhtye, joka perustettiin Kiimingissä vuonna 1994. Yhtye toimi ensimmäiset vuotensa **Embrace**-nimellä, mutta ennen *[[LAEH|Laeh]]*-debyyttialbumin julkaisua nimi muutettiin muotoon Embraze. 

Jo ennen ensimmäistä levyään yhtye kiersi ahkerasti maakuntia ja sijoittui toiseksi Rock SM 1997 -kilpailussa.

Yhtye julkaisi vuodesta 1998 alkaen viisi kokopitkää albumia. Viimeiseksi jäänyt, enteellisesti nimetty, *[[The Last Embrace]]* julkaistiin elokuussa 2006 ja levy antoikin yhtyeelle ensimmäisen näkyvän tilastomerkinnän kivutessaan Suomen virallisen listan sijalle 29. Embraze päätti uransa kotikaupungissaan ja nousi viimeistä kertaa yleisön eteen vappuna 2009.

Vuonna 2019 yhtye palasi takaisin keikkalavoille. Näin bändi kommentoi paluutaan: ”Tiesimme kun tiemme erkanivat keväällä 2009, tai ainakin luulimme tietävämme, että tämä olisi tässä…Kuinka väärässä olimmekaan! Yhteys ei missään vaiheessa kadonnut väliltämme ja kun keväällä ´18 tapasimme JO toisen kerran koko porukalla sitten viimeisen keikan, oli selvää, että jokaisella oli jälleen halu soittaa bändinä, joka tunnetaan nimellä EMBRAZE”.

## Kokoonpano

* Lauri Tuohimaa – kitara, laulu (1994)
* Sami Siekkinen – kitara (2000)
* Olli-Pekka Karvonen – basso (2000)
* Heidi Määttä – koskettimet (1995)
* Ilkka Leskelä – rummut (1994)

### Entiset jäsenet
* Mikko Aaltonen – kitara (1994–1995)
* Juha Rytkönen – kitara (1995–1997)
* Janne Regelin – kitara (1997–1999)
* Markus Uusitalo – kitara (1999–2000)
* Petri Henell – basso (1994–1997)
* Janne Räsänen – basso (1997–1999)
* Toni Kaisto – basso (1999–2000)

## Diskografia
### Studioalbumit
* 
* 
* 
* 
* 

### Singlet
* *[[Sin, Love and the Devil]]* (1999)
*Mastervox Metalsingle (split) (1999)
* *[[Branded]]* (2006)

### Kokoelmat

* *Metalliliitto: Volume 2* (1998)
* *Straight To Hell: A Tribute To Slayer* (1999)
**Metal Rock Cavalcade II* (2002)

### Demot
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Facebook Embraze
*Instagram Embraze
*Twitter Embraze
*Youtube Embraze
*Spotify Embraze
*Apple Music
*Dex Viihde 
* 
*
J. B. S. Haldane

**John Burdon Sanderson Haldane** (5. marraskuuta 1892 – 1. joulukuuta 1964) oli brittiläinen geneetikko ja evoluutiobiologi. Hän oli Ronald Fisherin ja Sewall Wrightin ohella yksi populaatiogenetiikan keksijöistä.

Haldane otti ensimmäisenä käyttöön sanan klooni vuonna 1963 puheessaan *Biological Possibilities for the Human Species of the Next Ten-Thousand Years*.

## Julkaisuja
* Daedalus; or, Science and the future, 1923
* Possible Worlds and other Essays, 1927
* The Causes of Evolution, 1932
* My Friend Mr Leakey, 1937
* Adventures of a Biologist, 1947
* What is Life?, 1947
Xfce

**Xfce** tai **XFCE** on vapaa avoimen lähdekoodin työpöytäympäristö Unixille ja Unixin kaltaisille käyttöjärjestelmille. Xfce on saavuttanut suosiota erityisesti keveytensä ansiosta, mutta useat käyttäjät pitävät myös sen hieman muista työpöytäympäristöistä eroavasta käyttöliittymästä. Xfce perustuu tunnetun GNOME-työpöytäympäristön tavoin GTK+ 2 -käyttöliittymäkirjastoon.

## Historia

Olivier Fourdan aloitti projektin vuoden 1997 alkupuolella nimellä XFce. Xfce 1.x -versiot olivat XForms-käyttöliittymäkirjaston päälle kirjoitettu CDE-klooni Linuxille.
XForms-kirjasto oli Mark Overmarsin alun perin IRIS GL:lle kehittämä nimellä Forms, joka sitten siirrettiin X11:lle.
Xfce 2.x sai oman ikkunamanagerin, Xfwm:n.

Xfce 3.x kirjoitettiin uusiksi käyttäen GTK+-käyttöliittymäkirjastoa XFormsin sijaan. Tämä mahdollisti monien mullistavien uusien ominaisuuksien käyttöönoton. Xfce lisensoitiin GNU GPL-ohjelmistolisenssillä, koska ohjelmisto ei enää sisältänyt kaupallista XForms-kirjastoa. Projektin nimi vaihdettiin Xfce:ksi. Projekti siirtyi käyttämään SourceForgea versiosta 3.8.1 alkaen.

Xfce 4.x kirjoitettiin uusiksi käyttäen GTK+ 2.x -versiota. Xfwm-ikkunamanageriin lisättiin sisäänrakennettu tuki kompositoinnille. Työpöytäympäristön yleistä ulkoasua paranneltiin muun muassa lisäämällä tuki SVG-kuvakkeille. Tiedostojen hallintaan käytetty Xffm korvattiin Thunar-ohjelmalla.

Xfce 4.20 sisältää kokeellisen tuen Wayland-järjestelmälle. Aluksi kehittäjät suosittavat Labwc tai Wayfire-kompositoijan käyttämistä, mutta projektin omaan Xfwm4-ikkunanhallintajärjestelmään on tulossa myöhemmin tuki Waylandille.

## Kuvia

Kuva:Knowing Knoppix (Xfce 1).png | Xfce 1.0 Knoppixissa. Huomaa CDE:stä kloonattu alapaneli
Kuva:Xfce-4.2.2.png  | Xfce-4.2.2
Kuva:Parole Media Player 1.0.5 (2019-11).png | Parole 1.0.5 mediatoistin
Kuva:Parole media player Xubuntu 20.04.png | Parole 1.0.5 mediatoistin
Kuva:Xubuntu_25.10_Thunar_4.20.4_about_-_English.png | Kuvakaappaus Thunar 4.20.4 ohjelmasta.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto
Max More

**Max More** (s. 1964) on brittiläissyntyinen filosofi ja futuristi, joka asuu nykyään Austinissa, Texasissa. Hän perusti Extropy Instituten vuonna 1991 ja määritteli transhumanismin modernissa muodossaan esseessään *Transhumanism: Toward a Futurist Philosophy* (1990). Moren nykyisiin töihin kuuluu mm. proaktiivinen periaate.

Vuoteen 1989 asti More tunnettiin alkuperäisellä nimellään Max T. O'Connor.

## Aiheesta muualla
* Maxmore.com  - henkilökohtainen kotisivu