open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Laittomasti naimisissa

**Laittomasti naimisissa** () on Edmund Gouldingin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva vuodelta 1952, jonka pääosia esittävät Ginger Rogers, Fred Allen ja Marilyn Monroe. Muissa rooleissa nähdään muiden muassa Victor Moore, David Wayne, Eve Arden ja Paul Douglas. *Laittomasti naimisissa* käsikirjoitti Nunnally Johnson, joka myös tuotti elokuvan, Dwight Taylor, Gina Kaus ja Jay Dratler.

*Laittomasti naimisissa* on mustavalkoinen ja pituudeltaan 86 minuuttia eli tunnin ja 26 minuutin verran. *Laittomasti naimisissa* sai ensi-iltansa kotimaassaan ensimmäisen kerran New Yorkissa 11. heinäkuuta vuonna 1952 ja toisen kerran Los Angelesissa 23. heinäkuuta. Suomeen *Laittomasti naimisissa* ilmestyi 9. tammikuuta vuonna 1953. 20th Century Fox tuotti elokuvan.

## Juoni
Kun vanhahko Melvin Bush (Victor Moore) nimitetään rauhantuomariksi, hän alkaa vihkiä pariskuntia jo jouluaattona, vaikka hänen nimityksensä tulee voimaan vasta tammikuun ensimmäisenä. Kaksi vuotta myöhemmin Bush huomaa virheensä, ja välttyäkseen isolta skandaalilta hän ilmoittaa viidelle vihkimälleen parilleen etteivät he olekaan laillisesti naimisissa.

* *Pariskunta 1* on Steve Gladwyn (Fred Allen) ja Ramona (Ginger Rogers), jotka inhoavat toisiaan, mutta menivät naimisiin saadakseen tuottoisan radiosopimuksen.

* *Pariskunta 2* koostuu Jeff Norrisista (David Wayne) ja hänen kauneuskilpailuvoittajapuolisostaan Annabelista (Marilyn Monroe), joka juuri on voittanut "Rouva Mississippi" -tittelin.

* *Pariskunta 3* on Hector Woodruff (Paul Douglas) ja Katie (Eve Arden), joilla loppuivat sanottavat toisilleen kauan sitten.

* *Pariskunta 4* on öljymiljonääri Freddie Melrose (Louis Calhern) ja hänen kullankaivajamorsiamensa Eve (Zsa Zsa Gabor), joka aikoo erota hänestä ja karata miehensä miljoonien kanssa.

* *Pariskunta 5* on nuori sotamies Willie Fisher (Eddie Bracken), joka on lähetetty laivastoon Korean sotaan, ja hänen raskaana oleva vaimonsa Patsy (Mitzi Gaynor).

Lopussa kaikki paitsi pariskunta #4 menevät laillisesti naimisiin.

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
*
Aktor

**Aktor** () oli kreikkalaisessa mytologiassa usean eri mieshahmon nimi.

* Aktor, Deionin ja Ksuthoksen tyttären Diomedeen poika ja siten Asteropeian, Ainotoksen, Fylakoksen ja Kefaloksen veli, joka meni naimisiin jokijumala Asopoksen tyttären Aiginan kanssa. Suhteesta syntyi poika, Menoitios.
* Aktor, Forbaan ja Hyrminen poika ja siten Augeiaan veli, joka oli Eliin kuningas ja Hyrminan kaupungin perustaja. Hän meni naimisiin Molionen kanssa, ja heille syntyi kaksoispojat Eurytos ja Kteatos.
* Aktor, Aineiaan kumppani

## Lähteet
Luettelo vuoden 1979 miehittämättömistä avaruuslennoista

**Luettelo vuoden 1979 miehittämättömistä avaruuslennoista**. Vuonna 1979 tehtiin 134 avaruusaluksen laukaisua, joista neljä oli Neuvostoliiton miehitettyjen avaruusalusten laukaisuja. 130 miehittämättömästä laukaisusta kuusi epäonnistui eli noin viisi prosenttia. 

## Onnistuneet laukaisut

## Epäonnistuneet laukaisut
* 6.2.1979, ECS 1A / Ayame, kokeellinen tietoliikennesatelliitti, NASDA 
* 16.2.1979 Kosmos (1078) (Zenit-2M #, Gektor #) Sojuz-U Plesetsk
* 20.4.1979 Kosmos (1096) (TKS-VA #7) ja  Kosmos (1097) (TKS-VA #8), Proton-K Baikonurin kosmodromi
* 27.6.1979, SJ (2) ?, FB-1 Jq, Kiina 
* 19.8.1979 Rohini 1A,  SLV-3, Intia 
* 12.10.1979 Kosmos (1141) eli Zenit-6 #12 alias Argon #12, vakoilusatelliitti, Sojuz-U-raketti, Plesetskin kosmodromi
* 7.12.1979, Satcom 3, Delta-3914, Cape Canaveral

## Aiheesta muualla
*Güntherin avaruussivun Chronology-kohdasta laukaisujen historia (päälähde)
*Kanadalainen avaruushistoriasivusto (toinen päälähde)
*Russian Space Web
*Jonathan McDowellin avaruussivusto 
*NASA Jet Propulsion Laboratoryn avaruuslennot
*Miehittämättömien lentojen englanninkielinen keskustelusivu
Perunkirjoitus (DVD)

**Perunkirjoitus** on Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen lähinnä konserttitaltiointeihin keskittyvä tupla-DVD, joka ilmestyi 21. tammikuuta 2009. *Perunkirjoitus* sisältää 6 pitkää ja 5 lyhyttä konserttitaltiointia, kaikki yhtyeen julkaisemat musiikkivideot sekä kaksi valokuvagalleriaa, joiden taustalla on muualla julkaisemattomista demoäänityksistä koottu ääniraita.

Julkaisu debytoi Suomen virallisen musiikki-DVD -listan sijalla 10.

## Sisältö
### DVD 1
**Pitkät konserttitaltioinnit:**
* Nosturi, Helsinki (2001)
* RMJ, Rauma (2002)
* Pakkahuone, Tampere (2002, vierailijoina Tuomas Holopainen, Sakari Kuosmanen ja Tapio Wilska)

**Lyhyet konserttitaltioinnit:**
* Yläkaupungin yö, Jyväskylä (1998, yhtyeen ensimmäinen julkinen esiintyminen)
* Ilosaarirock, Joensuu (2000)

**Musiikkivideot:**
* ”Hyvä päivä” (1999, ohjaus Tomi Tuomaala)
* ”Rajaton rakkaus” (2000, ohjaus Tomi Tuomaala)
* ”Nyt on mies!” (2001, ohjaus Tuukka Temonen)
* ”Liebe ohne Grenzen” (2001, ohjaus Timo Halonen)
* ”Lumessakahlaajat” (2002, ohjaus Tuukka Temonen)

**Valokuvagalleria + Demot:**
* ”Lajinsa viimeiset” (demo 1996)
* ”Venäjän orvot” (demo 1998)
* ”Tulkaa kotiin” (demo 2001)

### DVD 2
**Pitkät konserttitaltioinnit:**
* Tuska, Helsinki (2003, vierailevana kosketinsoittajana Tuomas Holopainen)
* Heinolan kesäteatteri (2004, esiintyminen yhdessä Heinola Sinfoniettan kanssa)
* Tanssisali Lutakko, Jyväskylä (2004, yhtyeen viimeinen esiintyminen, vierailijoina Marko Annala ja Tommi Salmela)

**Lyhyet konserttitaltioinnit:**
* RMJ, Rauma (2003)
* Kuopion viinijuhlat (2003, vierailevana kosketinsoittajana Tuomas Holopainen)
* Saksa (2004, kuvattu syksyn 2004 yhteiskiertueella Nightwishin ja Sonata Arctican kanssa)

**Musiikkivideot:**
* ”Kylmä tila” (2004, ohjaus Tomi Tuomaala)

**Valokuvagalleria + Demot:**
* ”Te ette tarvitse minua” (demo 2004)
* ”Minulla on sanottavaa!” (2008 remix)
* ”Surupuku” (2008 remix)

## Arvostelut
* Imperiumi.net: 
* Smackthejack.net: 

## Lähteet
Seitsemän elämää

**Seitsemän elämää** (*Seven Pounds*) on Gabriel Muccinon ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva. Will Smith esittää elokuvan pääosassa miestä, joka pyrkii muuttamaan seitsemän ihmisen elämän. Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 19. joulukuuta 2008 ja Suomessa 6. helmikuuta 2009.

## Juoni

Ben Thomas (Smith) päättää auttaa seitsemää henkilöä, mutta hänen keinonsa eivät ole mitenkään tavanomaiset. Ben muuttaa motelliin, jonne hän hankkii maailman tappavimman eläimen, meduusan. Hän haluaa pelastaa hyviä ihmisiä ja antaa heille muun muassa talon. Rakastuessaan naiseen, jolla on heikko sydän, hänen täytyy päättää, paljastaako salaisuutensa.

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
Pohjan vaakuna

**Pohjan vaakuna** on saanut aiheensa kunnan sijainnista ja pitkästä historiasta. Vaakuna on tavallaan puhuva, sillä sen kärki kuvastaa kunnan sijaintia lahden perukassa, johon myös kunnan nimi viittaa. Lilja edustaa 1400–luvulla rakennettua Pyhän Marian harmaakivikirkkoa. Raudan merkit symboloivat kunnan asemaa Suomen metalliteollisuuden syntysijana – kaivostoimintaa yleensäkin ja lukuisia ruukkeja, joita alueelle perustettiin 1600–luvulta alkaen.

Vaakunan selitys on ”hopeakentässä sininen kärki, jossa hopealilja; saatteena kärjen kummallakin puolella sininen raudanmerkki”. Vaakunan on suunnitellut A. W. Rancken, ja se vahvistettiin käyttöön 10. kesäkuuta 1953. Vaakuna muuttui epäviralliseksi vuonna 2009 Pohjan kunnan liityttyä osaksi muodostettua Raaseporin kaupunkia.

## Lähteet
*
Lauri Simonsuuri

**Lauri Robert Simonsuuri** (vuoteen 1945 **Laiho**; 18. syyskuuta 1910 Uusikaupunki – 9. toukokuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen kansanrunouden tutkija ja Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kansanrunousarkiston amanuenssi vuodesta 1936 alkaen ja arkistonhoitaja 1962–1964.

Lauri Laiho kirjoitti ylioppilaaksi Viipurin klassillisesta lyseosta vuonna 1931, valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1935 ja filosofian lisensiaatiksi vuonna 1960. Wiipurilaisen osakunnan jäsenyyden kautta Laiholle avautui mahdollisuus opiskella vuoden 1934 syyslukukauden ajan Tarton yliopistossa, sillä osakunta oli solminut ystävyyssopimuksen tarttolaisen Korporatsioon Revelian kanssa. Vuonna 1937 Laiho solmi avioliiton fil. kand. Aili Laannin kanssa ja vuosina 1937–1938 he tekivät yhteisen kansanperinteen tutkimus- ja keruumatkan Viron Inkeriin.

Talvisodassa Laiho palveli jalkaväkirykmentti 36:n joukossa ja jatkosodassa vuosina 1941–1942 hän palveli jalkaväkirykmentti 26:ssa. Hänet lomautettiin huhtikuussa 1942 ja ylennettiin kapteeniksi, minkä jälkeen Laiho toimi kansanperinteen tallennustyössä kesällä 1942 Itä-Karjalassa. Toukokuusta 1943 Laiho palveli valistusupseerina. Vuonna 1945 hän otti takaisin suvun vanhan nimen Simonsuuri. Pekka Laaksosen mukaan Lauri Simonsuuri oli "suomalaisten tarinoiden paras tuntija", jonka suurtyö oli uskomustarinoiden tyyppiluettelo *Typen- und Motivverzeichnis der finnischen mythischen Sagen.*

Kirjailija ja kirjallisuudentutkija Kirsti Simonsuuri ja geneetikko Marja Simonsuuri-Sorsa olivat Lauri Simonsuuren tyttäriä.
__NOTOC__
## Teoksia
;Lauri Laiho
* *”Komm nicht, Frost, in die Stube”. Eine vergleichende Wiegenlied-Schwankstudie.* Studia Fennica IV 1940.
* (Toim.) *Etelä-Karjalan sananparsia.* WSOY 1941.

;Lauri Simonsuuri
* (toim.) *Myytillisiä tarinoita.* Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 1947. Uusi laitos 1999. .
* *Suomen kansan sananparsikirja* (R. E. Nirvin kanssa). WSOY 1948.
* *Kansa tarinoi: Tutkielmia kansantarinoiden salaperäisestä maailmasta.* WSOY 1950. Uusi laitos Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 2005. .
* (toim.) *[[Kotiseudun tarinoita]].* Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 1951. Uusi laitos 2006. .
* *Typen- und Motivverzeichnis der finnischen mythischen Sagen.* FF Communications 182. Suomalainen tiedeakatemia 1961.

## Lähteet
* *Kuka kukin on 1964.* Otava 1963.
* Järvinen, Irma-Riitta 2008: *Isän jäljillä*, s. 280–303.
* Sala, Kaarina (toim.) 2008: *Isän huone: Kulttuurivaikuttajien tyttäret kertovat*, s. 375–376. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Helsinki. .
* Laaksonen, Pekka 2006: ”Saatteeksi”, s. 10–12. Teoksessa *Kotiseudun tarinoita* (uusi laitos).
Pääopit

**Pääopit** (, , suomennettu myös nimellä *Keskeiset opit*) on Epikurokselta säilynyt keskeisimpien epikurolaisten filosofisten oppien kokoelma. Se sisältää neljäkymmentä melko lyhyttä aforismia. Ne antavat hyvän yhteenvedon epikurolaisesta etiikasta, mutta eivät käsittele sen taustalla olevia luonnonfilosofisia ajatuksia. Neljä ensimmäistä pääopeista muodostaa epikurolaisen *[[tetrafarmakos|tetrafarmakoksen]]*, ”neliosaisen lääkkeen”.

*Pääopit* on säilynyt osana Diogenes Laertioksen teosta *[[Merkittävien filosofien elämät ja opit]]* (kirja X, 139–154). Antiikin aikana aforismit pantiin ilman epäilyjä Epikuroksen nimiin. Myöhemmin niiden autenttisuutta on toisinaan epäilty, mutta tälle ei ole vahvoja perusteita. Diogeneen lisäksi teoksen mainitsevat antiikin aikana Epikuroksen kirjoitusten joukossa muun muassa Filodemos, Cicero, Diodoros Sisilialainen, Lukianos ja Claudius Aelianus.

Nykyisin opit on numeroitu, mutta numerointi ei ole osa alkuperäistä käsikirjoitusta, vaan peräisin 1800-luvulta. Tekstissä on mukana myöhempien skoliastien kommentteja eli skolioita.

## Lainauksia

* ”Kuolema ei ole meille mitään. Se, mikä on hajonnut, ei havaitse. Se, mikä ei havaitse, ei ole meille mitään.” (II, suomennos Marke Ahonen)
* ”Ei voi elää nautinnollisesti, ellei elä järkevästi, hyvin ja oikeudenmukaisesti, , ellei elä nautinnollisesti.” (V)
* ”Ääretön aika sisältää yhtä suuren nautinnon kuin äärellinen aika, mikäli nautinnon rajat mitataan järjellä.” (XIX)
* ”Oikeudenmukaisuus itsessään ei ole mitään, vaan se on ihmisten keskinäisessä yhteistoiminnassa missä tahansa paikassa ja ajassa eräänlainen sopimus siitä, etteivät he vahingoita toisia tai joudu vahinkoon.” (XXXIII)
* ”Epäoikeudenmukaisuus ei ole itsessään pahaa, vaan ainoastaan liittyessään pelkoon siitä, ettei onnistu pakenemaan tällaisista teoista rankaisemaan asetettuja.” (XXXIV)

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* Epikuros: *Keskeiset opit*. Teoksessa 
* Epikuros: *Pääopit*. Teoksessa 

## Aiheesta muualla

* Ἐπίκουρος: *[http://el.wikisource.org/wiki/%CE%9A%CF%8D%CF%81%CE%B9%CE%B1%CE%B9_%CE%94%CF%8C%CE%BE%CE%B1%CE%B9 Κύριαι Δόξαι]* 
* Epicurus: *[http://classics.mit.edu/Epicurus/princdoc.html Principal Doctrines] * 
__NOTOC__
Wetterhorn

**Wetterhorn** on 3&nbsp;692 metriä korkea Bernin Alpeilla, Sveitsissä sijaitseva vuorenhuippu. Sitä lähellä sijaitsee Grindelwaldin kylä.
Samaan vuoreen kuuluu Wetterhornin lisäksi kaksi muuta läheistä huippua, Mittelhorn (3&nbsp;704 m) ja Rosenhorn (3&nbsp;689 m).

Huipulle kiipesivät ensimmäisinä Melchior Bannholzer ja Joh. Jaun 31. elokuuta 1844.
Carla Suárez Navarro

**Carla Suárez Navarro** (s. 3. syyskuuta 1988, Las Palmas de Gran Canaria, Kanariansaaret) on espanjalainen tennispelaaja. Hän on edennyt kaksinpelissä seitsemän kertaa Grand Slam -turnauksen puolivälieriin. Nelinpelissä hän on kerran pelannut Ranskan avointen välierissä.

Parhaimmillaan Suárez Navarro on ollut tenniksen naisten maailmanlistalla kaksinpelissä sijalla 6 helmikuussa 2016 ja nelinpelissä sijalla 11 huhtikuussa 2015. Hän on voittanut kaksinpelissä kaksi ja nelinpelissä kolme WTA-turnausta.

## Ura
Suárez Navarro selviytyi karsintojen kautta ensimmäiseen Grand Slam -turnaukseensa Ranskan avoimiin 2008. Turnauksen toisella kierroksella hän voitti entisen maailmanlistan ykkösen Amélie Mauresmon ja neljännellä kierroksella 26:nneksi sijoitetun Flavia Pennettan. Puolivälierissä hän hävisi Jelena Jankovićille. Pekingin olympialaisissa 2008 hän oli edustamassa maataan kaksinpelissä, mutta tippui heti ensimmäisellä kierroksella.

Australian avoimissa 2009 Suárez Navarro selviytyi puolivälieriin. Hän voitti muun muassa toisella kierroksella kuudenneksi sijoitetun Venus Williamsin mutta hävisi puolivälierissä Jelena Dementjevalle erin 6–2, 6–2.

Suárez Navarro pelasi ensimmäisen kerran WTA-turnauksen loppuottelussa Marbellassa huhtikuussa 2009. Hän hävisi loppuottelun Jelena Jankovićille erin 6–3, 3–6, 6–3. Suárez Navarro voitti Oeirasin WTA-turnauksen vuonna 2014 ja Dohan WTA-turnauksen vuonna 2016.

## Lähteet
Tuomion enkeli

**Tuomion enkeli** on J. Lee Thompsonin ohjaama toiminta- ja jännityselokuva vuodelta 1988. Pääosassa näyttelee Charles Bronson.

## Juoni

Eräässä Coloradossa sijaitsevassa pikkukaupungissa murhataan nuori äiti ja kaksi tytärtä. Johtolankoja ei ole, joten poliisi on voimaton. Lehtitoimittaja Garret Smith alkaa tutkia tapausta. Jäljet johtavat pieneen Rocky Mountain -nimiseen kylään, jossa asuu kolme mormoniveljestä. Nämä ovat murhatun naisen enoja ja kukin heistä syyttää toisiaan murhasta.

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Bello Romano sanoo *Tuomion enkeliä* vähätoimintaiseksi ja mielikuvituksettomaksi ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Casper Pfitzner

**Casper Pfitzner** (s. 3. syyskuuta 1991) on suomalainen salibandyn pelaaja. Kaudella 2018–2019 hän edustaa Esport Oilersia, joka pelaa maan korkeinta sarjatasoa salibandyliigaa. Pfitzner on edustanut Espoon Oilersia koko uransa ajan. Pfitzner pelaa laitahyökkääjänä numerolla 50. Hän on pelannut kauden 2017–2018 loppuun mennessä 235 salibandyliigan runkosarjaottelua teholukemin 221+151=372. Hän on tehnyt salibandyliigan nopeimman maalin (0.03 min.) Pfitzner on edustanut Suomen U19- ja miesten salibandymaajoukkuetta.

## Aiheesta muualla
* Espoon Oilersin pelaajakortti 
* Casper Pfitzner nhlfinns.net
Caesena

**Caesena** (lat.; , ) oli antiikin aikainen kaupunki Gallia cispadanassa Italiassa. Se on kehittynyt nykyiseksi Cesenan kaupungiksi ja sijiatsi sen paikalla.

## Maantiede

Caesenan kaupunki sijaitsi Gallia cispadanassa eli Padus (nyk. Po) -joen eteläpuolisessa Galliassa pienen Sapis (nyk. Savio) -joen oikealla rannalla. Kaupunki oli Via Aemilian varrella, 20 roomalaisen mailin eli noin 30 kilometrin päässä Ariminumista (nyk. Rimini), lähellä kohtaa, jossa tie yhtyi Savion laakson kautta Ravennaan johtaneeseen tiehen. Kaupungin alueen *[[centuriatio]]* eli maanjako oli samansuuntaista kuin Ariminumin siirtokunnalla.

*[[Itinerarium Antonini Augusti]]ssa* kaupungin nimeen liitetty epiteetti *Curva* (’Kaareva’) selittyy nykyisen Garampon kukkulan ulokkeella ja sillä, että Via Aemilian osuus kaupungin kohdalla seurasi kukkulan rinteitä päästäkseen Savion yli johtaneelle sillalle. Se, että kaupunki olisi sijainnut kukkulalla, on vain oletus.

## Historia

Caesena oli alun perin umbrialainen ja etruskilainen kaupunki. Sen nimi on alkuperältään esiroomalainen. Kaupunki tuli Rooman valtaan 200-luvulla eaa. Roomalaisella kaudella Caesana vaikuttaa olleen kukoistava *[[municipium]]*. Kaupungin nimi mainitaan ohimennen yhdessä Ciceron kirjeessä, ja se on ainoa merkittävämpi viittaus siihen antiikin historiassa ennen myöhäisantiikkia. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymejä *Caesenas* ja *Caesenatis*.

Länsi-Rooman valtakunnan romahduksen jälkeen Caesena mainitaan usein vahvana linnakkeena, ja se oli merkittävässä roolissa goottien ja Justinianuksen kenraalien välisissä goottisodissa. Kaupunki oli piispanistuimen sijaintipaikka, mutta todennäköisesti vasta 500-luvun puolivälistä lähtien. Kaupunki tunnettiin antiikin aikana erityisesti laadukkaista viineistään, jotka kuuluivat Pohjois-Italian arvostetuimpiin.

## Rakennukset ja löydökset

Kaupunkiin liittyviä löytöjä on tehty tasangolta nykyisen Garampon kukkulan juurella. Näihin kuuluu keramiikkakerrostumia tasavallan ajalta sekä kaksi mosaiikkilattiaa, jotka ajoitetaan kuuluineiksi 200-luvulla tehtyyn rakennukseen. Piirtokirjoituksissa mainitaan muun muassa kylpylät ja kulttikeskukset.

## Lähteet
Lucien Marcus Underwood

**Lucien Marcus Underwood** (26. lokakuuta 1853 New Woodstock, New York – 16. marraskuuta 1907 Redding, Connecticut) oli yhdysvaltalainen kasvitieteilijä, toimittaja ja lintutieteilijä.

Underwood opiskeli ja väitteli filosofian tohtoriksi (1879) Syracusen yliopistossa. Väitöskirjan nimi oli *The Geological Formations Crossed by the Syracuse and Chenango Valley Rail Road*. Opiskeluaikanaan hän kiinnostui saniaisista ja julkaisi 1881 teoksen *Our Native Ferns and How to Study Them*, joka oli ensimmäinen opas Pohjois-Amerikan saniaisista. Tämä kirja, samoin kuin seuraava julkaisu *Moulds, Mildews, and Mushrooms* (1899), oli hyvin suosittu kasvitieteen ammattilaisten kesken.

1880-luvulla Underwood opetti geologiaa, kasvioppia ja luonnontieteitä useissa yliopistoissa ja collegeissa. Syracusessa hän aloitti tutkimukset sammalten, maksasammalten ja sienien parissa. Tutkimus maksasammalten parissa johti myöhemmin laajan toeksen *The Systematic Botany of North America* julkaisemiseen.

Vuodesta 1892 alkaen Underwood toimi kasvien nimistökomiteassa. Komitea valitsi Underwoodin Yhdysvaltain valtuuskuntaan Italian Genovan kansainväliseen kasvitieteelliseen kongressiin. 1896 Underwood valittiin Columbian yliopiston kasvitieteen professoriksi. Hän osallistui tutkimusretkille Puerto Ricoon, Kuubaan, Jamaikalle ja Kalliovuorille. Hänet valittiin New Yorkin kasvitieteellisen puutarhan tieteellisen neuvoston puheenjohtajaksi 1901–1907. Hän toimitti *Bulletin of the Torrey Botanical Club* -lehteä ja oli perustamassa Amerikan kasvitieteellistä seuraa (Botanical Society of America). 

Underwoodin nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liitettävää auktorilyhennettä **Underw.**.

Underwood nimesi myös lintuja, kuten sukupuuttoon hävinneen miravallesinkolibrin (*Amazilia alfaroana*, syn *Saucerottia alfaroana*) vuonna 1896. Useimmat tutkijat lukevat sen nykyisin siniotsakolibrin alalajiksi.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Salo (täsmennyssivu)

**Salo** voi viitata esimerkiksi seuraaviin:

### Paikannimenä
#### Suomessa
* Salo, kaupunki Varsinais-Suomessa
* Salo, Saloisten entisen kunnan nimi vuoteen 1913
* Salo, Raahen kaupungin nimi perustamisesta 1649 vuoteen 1651, saman seudun entisen kihlakunnan nimi
* Salo, kylä entisessä Uskelan pitäjässä nykyisen Salon kaupungin alueella
* Salo, kylä Asikkalassa
* Salo (myös: *Salonkylä*), kylä Laitilassa
* Salo, kylä Lopella, yleisemmältä nimeltään Salonkylä
* Salo, kylä Nummella Nummi-Pusulassa
* Salo, kylä entisessä Rymättylän kunnassa, nykyään osa Naantalin kaupunkia
* Salo, kylä entisessä Sääksmäen kunnassa, nykyään osa Valkeakosken kaupunkia
* Salo, kylä Vehmaalla

#### Italiassa
* Salò, kaupunki Pohjois-Italiassa

#### Espanjassa
* Salo, kylä Barcelonan maakunnassa Espanjassa

#### Yhdysvalloissa
* Salo Township, kunta Minnesotassa Yhdysvalloissa

### Henkilönnimenä

#### Sukunimenä
* Salo on suomenkielinen sukunimi.

#### Etunimenä
* Salo Landau (1903–1943), alankomaalainen shakinpelaaja
* Salo Flohr (1908–1983), tšekkiläis-neuvostoliittolainen shakin suurmestari

### Muita
* salo, ruokalaji
* Ruokala Salo Haikassa, Säynätsalossa
* Salo on tietyntyyppinen metsä
* Salòn tasavalta (ital. Repubblica di Salò) oli Saksan pystyttämä fasistien hallitsema nukkevaltio miehitetyssä Pohjois-Italiassa vuosina 1943–1945.
Mike Eaves

**Mike Gordon Eaves** (s. 10. kesäkuuta 1956 Denver, Colorado) on yhdysvaltalainen pelaajauransa lopettanut NHL-pelaaja ja nykyinen jääkiekkovalmentaja. Eaves pelasi 324 NHL:n runkosarjan ottelussa vuosien 1978 ja 1985 välillä, jona vuonna ryhtyi valmentajaksi.

Eaves kasvoi Windsorissa Kanadan Ontariossa. 

Hän valmensi HIFK:ta SM-liigassa kaudella 1996–1997. Eaves on valmentanut myös Yhdysvaltain U18-maajoukkuetta vuosina 2000–2002 ja toimi MM-kultaa voittaneen U20-maajoukkueen päävalmentajana vuonna 2004. Eaves valmensi myös Yhdysvaltain miesten maajoukkuetta vuoden 2006 MM-turnauksessa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Mike Eavesin profiili Hockeydb.com:ssa
*Legends of hockey -profiili
*Eavesin profiili Hockeydraftcentral.com:ssa
Lotkan–Volterran yhtälö

**Lotkan&ndash;Volterran yhtälö** on kahden epälineaarisen ensimmäisen kertaluvun differentiaaliyhtälön muodostama yhtälöryhmä. Se kuvaa kahden eliöpopulaation, petojen ja saaliiden, välistä riippuvuussuhdetta. Yhtälön esittivät toisistaan riippumatta amerikkalainen Alfred Lotka vuonna 1925 ja italialainen Vito Volterra vuonna 1926.

Lotkan&ndash;Volterran yhtälö on aukikirjoitettuna

:\frac{dx}{dt} = x(\alpha - \beta y)

:\frac{dy}{dt} = - y(\gamma - \delta x),

missä *x* on saaliseläinten lukumäärä, *y* petojen lukumäärä ja *t* kuvaa aikaa. Derivaatat *dx/dt* ja *dy/dt* kuvaavat näiden lukumäärien muutosta ajan suhteen. Suureet *&alpha;*, *&beta;*, *&gamma;* ja *&delta;* ovat vakioita, joiden lukuarvot riippuvat peto- ja saalispopulaatioiden vuorovaikutuksen yksityiskohdista.

Tyypillisenä epälineaarisena differentiaaliyhtälöryhmänä Lotkan&ndash;Volterran yhtälön ratkaisu riippuu erittäin voimakkaasti sekä eläinten lukumäärästä alkuhetkellä, että populaatioiden välistä vuorovaikutusta kuvaavien vakioiden arvoista. Vaikka yhtälöiden ratkaisuna saatava populaatioiden koonvaihtelu on jaksollista (ellei tapahdu sukupuuttoa), sitä ei ole mahdollista lausua yleisessä muodossa esimerkiksi trigonometristen funktioiden avulla, vaan populaatiokokojen muutos on ratkaistava numeerisin menetelmin, esimerkiksi tietokoneella.

## Aiheesta muualla

*Predaatio: saaliin ja saalistajan kilpajuoksu 
*Metsäekologian laitos: Systeemianalyysi 1 (PDF)
*Lotka-Volterra Model
Tarmo Kirjonen

**Tarmo Kirjonen** on suomalainen entinen salibandypelaaja ja lajin maailmanmestari. Hän pelasi urallaan 251 runkosarjaottelua Salibandyliigassa, jossa hän edusti koko uransa ajan Esport Oilersia. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti hopeaa vuonna 2006 Ruotsin kisoissa ja maailmanmestaruuden Prahassa joulukuussa 2008. Vuoden 2008 MM-kisoissa Kirjonen oli alun perin varapelaajien joukossa, mutta ennen finaalia hänet päätettiin lennättää varmuuden vuoksi paikalle Suomen pelaajilla esiintyneen vatsataudin takia. Hän pelasi finaalissa lopulta yhden vaihdon.

## Saavutukset

### [[Salibandyn maailmanmestaruuskilpailut|Maailmanmestaruuskilpailut]]

* Kultaa (1): 2008
* Hopeaa (1): 2006

### [[F-liiga (miehet)|Salibandyliiga]]

* Kultaa (4): 1999, 2002, 2003 ja 2006
* Hopeaa (2): 2000 ja 2001
* Pronssia (2): 2004 ja 2011

## Lähteet
Unto Väisänen

**Unto Väisänen** (s. 29. tammikuuta 1959 Puolanka) on Pesäpalloliiton puheenjohtaja ja entinen huippupesäpalloilija. Hän saavutti kaksi SM-kultaa Sotkamon Jymyssä. Itä–Länsi-ottelussa Väisänen esiintyi kolmesti ja lyöjäkuninkuuden hän voitti kahdesti. Hän pelasi 153 pääsarjaottelua, joissa löi 238 juoksua, näistä kuusi oli kunniajuoksuja.

Väisänen johti Pesäpalloliittoa vuosina 2001-2014.

Väisänen istuu Sotkamon kunnanvaltuustossa kokoomuksen edustajana. Tällä hetkellä hän toimii valtuuston puheenjohtajana.

## Saavutukset
### Pelaajana
* 3 SM-kultaa: 1990, 1992, 1993
* 1 SM-hopea: 1991
* 3 Itä-Länsi-ottelua: 1988, 1990, 1991
* Pesäpallon lyöjäkuningas (2): 1989, 1990
* Vuoden jokeri (4): 1986, 1989, 1990, 1991 

## Lähteet
Kiukaisten vaakuna

**Kiukaisten vaakuna** oli Kiukaisten kunnan tunnus, ja se oli saanut aiheensa kunnan alueella sijaitsevista pronssikautisista röykkiöhaudoista, ”hiidenkiukaista”. Näistä tunnetuin on Kuninkaanhauta, jota vaakunassa edustaa kilven nyhäkoroinen polvijako. Aaltokoroinen hirsi viittaa kuntaa halkoviin jokiin, Eurajokeen ja Köyliönjokeen, ja tähkäpäät maatalouteen ja viljaviin peltoihin.

Vaakunan selitys on ”alaisen, nyhäisen harjakoron jakaman kilven sinisessä yläkentässä kaksi paaluittaista kultatähkää, kultaisessa alakentässä sininen, aaltokoroinen hirsi”. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 26. syyskuuta 1950. Vaakuna muuttui epäviralliseksi vuonna 2009 Kiukaisten liityttyä Euran kuntaan.

## Lähteet
*
Astaroth

**Astaroth** on paholaisen alainen demoni juutalais-kristillisessä mytologiassa. Nimi on foiniakalais-seemiläistä alkuperää, alkujaan lähtöisin mesopotamialaisesta sodan jumalattaresta Ištarista.

Oheinen Astarothin merkki koristaa yhdysvaltalaisen metalliyhtye Toolin Ænima-levyä.

## Kuvagalleria

Kuva: Astaroth Seal.svg|Astarothin tunnus
Kuva: Astaroth.jpg |Astarothia esittävä piirros kirjasta *Dictionnaire Infernal*
Hakojärvi (Utajärvi)

**Hakojärvi** on Kiiminkijoen vesistöalueen kuudenneksi suurin järvi Juorkunan ja Särkijärven kylien välimaastossa Utajärvellä Pohjois-Pohjanmaalla. Järven etelärantaa kiertää seututieltä 837 lähtevä ja sille palaava Kaihlasentie. Pohjoisrannalle on vain pistotieyhteyksiä metsäautoteiltä.

## Järvimaisema
Hakojärvi on Kiiminkijoen järvilaajentuma toisesta vastaavasta eli Kaihlasesta alavirtaan. Hakojärven ja Kaihlasen välistä jokiosuutta nimitetään Salmenjoeksi. Järven länsipäässä puolestaan Koiravirta-niminen salmi erottaa sen toisesta, pienemmästä järvilaajentumasta, Haukilammesta. Pohjoisin järven lahdelma on   Pietosenniemen takainen Pietosenlahti, sitä vastapäätä on pieni Peuralahti. Pohjoispuolen rannalla ovat Piimäranta ja Käpyrinlahti, etelärannalla laaja Taikinaisenlahti, johon Särkijoki laskee. Järvessä on kaksi lähekkäistä saarta, Käpyrinsaaret, sekä pieni Kortekannansaari-niminen luoto. Rannat ovat asuttuja, talojen ohella järven ympärillä on kesäasumuksia. Pohjoisen puolella niitä on vähemmän tieyhteyksien takia ja siksi, että rannat ovat siellä enemmän suota ja rämettä.
Järvessä viihtyvät tavanomaiset kalat kuten hauki, ahven ja särki.  Hakosenjärvi on Kiiminkijoen laajentumana ollut pitkään käytössä kalapaikkana, samoin kuin kulkureittinä kesäisin ja talvisaikaan. Se on mm. entisestä Kurimon rautaruukista vain vajaan kymmenen kilometrin päässä jokea alavirtaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kiiminkijoen melontaopas (Viitattu 29.1.2009)
* Kiiminkijoen Natura-arviointi (Viitattu 29.1.2009)
Vincenzo Lancia

**Vincenzo Lancia** (24. elokuuta 1881 – 15. helmikuuta 1937) oli italialainen autourheilija, insinööri ja Lancia-autotehtaan perustaja.

## Elämäkerta
Lancia syntyi Fobellossa 24. elokuuta 1881 ja oli perheen neljästä lapsista nuorin. Hänen isänsä oli keittojen purkittaja, joka työskenteli Argentiinassa ennen palaamistaan Torinoon aloittaakseen oman yrityksen.

Lancia osoitti nuorella iällä lahjakkuutta matematiikassa ja vanhemmat halusivat hänen työskentelevän aikuisena kirjanpitäjänä. Kaikki kuitenkin muuttui, kun Lancia kiinnostui koneistoista ja tekniikasta.

Hän kuoli sydänkohtaukseen vuonna 1937 juuri ennen kuin Lancia Aprilia laitettiin tuotantoon. Hänet haudattiin synnyinkyläänsä Fobelloon. Kuolemansa jälkeen Lancian vaimo Adele Miglietti Lancia ja erityisesti poikansa Gianni Lancia jatkoivat Lancia-autotehtaan tuotantoa vuosina 1937-1955.

### Ura

Lancia aloitti työskentelynsä polkupyörävalmistaja Giovanni Battista Ceiranon oppipoikana Torinossa, jonka yrityksessä hänet nimitettiin myöhemmin vuonna 1898 kirjanpitäjäksi. Matka vei myöhemmin Lancian Fiatille, jossa hän toimi päätarkastajana ja testikuljettajana ollessaan 19-vuotias. Fiatin pomot olivat vaikuttuneita Lancian ajotaidoista, että he kutsuivat hänet ajamaan kilpaa radoilla.

Sittemmin Lancia jätti Fiatin perustaakseen oman autotehtaan vuonna 1906 ja sai seuraavana vuonna valmiiksi ensimmäisen autonsa Lancia Alfan, jonka tuotanto alkoi vuonna 1908. Sittemmin Lancia tunnettiin yhtiönä, joka osasi tuottaa sopiva määrä laadukkaita autoja, eikä mainostanut tuotteitaan median kautta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sen edestään löytää

**Sen edestään löytää** on John Websterin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama dokumenttielokuva vuodelta 2005. Dokumentissa seurataan Salon poliisin arkea talvella 2002–2003. Dokumentin päähenkilöinä nähdään muun muassa poliisiharjoittelija Riikka ja eläkkeelle lähtevä Paavo. Elokuvan kesto on 75 minuuttia. Se voitti vuoden 2005 Parhaan dokumentin Jussin. Elokuvan ensi-ilta oli 4. maaliskuuta 2005.

## Lähteet
* Suomen Elokuvasäätiö 
* MTV3 Viihde arvostelu

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Männlichen

**Männlichen** on 2 343 metriä korkea vuorenhuippu Bernin Alpeilla, Grindelwaldin kunnassa, Sveitsissä.

Hieman alempana olevaan Männlichenin keskukseen pääsee Wengenistä Luftseilbahn Wengen-Männlichen (LWM) -vaijerihissillä tai Grindelwaldista Gondelbahn Grindelwald-Männlichen (GM) -gondolihissillä, joka on maailman pisin vaijerihissi. Keskukselta huipulle käveleminen vie noin 15 minuuttia.

## Kuvia

Tiedosto:Lauterbrunnen-valley.jpg|Lauterbrunnen-laakso nähtynä Männlicheniltä talvella
Tiedosto:Gondelbahn Grindelwald-Männlichen (GGM).jpg|Gondelbahn Grindelwald-Männlichen -hissi
Tiedosto:Luftseilbahn Wengen-Männlichen (LWM).jpg|Luftseilbahn Wengen-Männlichen -hissi


## Lähteet
Grafiikanpaja Himmelblau

**Grafiikanpaja Himmelblau** on Tampereen Finlaysonin tehdaskiinteistössä toimiva taidegrafiikan vedostuspaja, joka on erikoistunut metalligrafiikan tekemiseen.

Paja perustettiin vuonna 1989. Se kustantaa taidegrafiikkaa yhteistyössä taiteilijoiden ja gallerioiden kanssa. Siellä vedostetaan, esitellään ja myydään taiteilijoiden tuotantoa. Himmelblau järjestää myös näyttelyitä eri puolille Suomea. Paja on tehnyt yhteistyötä yli 60 suomalaisen ja pohjoismaisen taiteilijan kanssa.

Himmelblau teki aikoinaan yhteistyötä taidekeskus Retretin kanssa. Retretin päädyttyä konkurssiin vuonna 2012 Himmelblaun piti keksiä uusi näyttelyareena. Tähän tarkoitukseen se lanseerasi vuonna 2015 Finlayson Art Arean, joka on vuosittainen kesä-elokuussa järjestettävä kuvataidetapahtuma.

Himmelblaun Koskigalleriassa järjestetään vaihtuvia näyttelyitä, ja siellä on esillä myös myyntikokoelma. 

## Lähteet
*Viikon yritys vko 1/2003: Grafiikanpaja Himmelblau , Finlaysonin alue Tampere
*Grafiikanpaja Himmelblau, Klub Tampere
*Grafiikanpaja Himmelblau Oy, Yritystele
*Grafiikanpaja Himmelblau

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Himmelblaun kotisivut
*VirtualTampere: Virtuaalivierailu Himmelblauhun
Galleria Harmaja

**Galleria Harmaja** oli taidegalleria, joka toimi Vanhan Villatehtaan entisissä tiloissa Oulun Pikisaaressa.  

Galleria sijaitsi aikaisemmin Oulun keskustassa, mutta lopetti toimintaansa Torikadulla keväällä 2015. Pikisaaressa galleria aloitti lokakuussa 2016.

Galleria oli keskittynyt esittelemään suomalaista nykytaidetta.

Galleria lopetettiin heinäkuussa 2022.

## Lähteet
*Ursin, Elina: Taide käy kaupaksi taantumasta huolimatta, Kaleva 5.1.2008

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Galleria Harmaja Facebookissa
John Beal

**John Beal** (synt. **James Alexander Bliedung** 13. elokuuta 1909 Joplin, Missouri &ndash;  25. huhtikuuta 1997 Santa Cruz, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.

Beal aloitti uransa näyttelijänä opiskeluaikanaan Pennsylvanian yliopistossa. Broadwaylla hän esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1930 näytelmässä *That's Gratitude*, ja ensimmäisen merkittävä rooli hänellä oli kaksi vuotta myöhemmin näytelmässä *Wild Waves*. Bealin seuraava Broadway näytelmä oli 1932 esitetty *Another Language*, jonka seuraavana vuonna kuvatussa Metro-Goldwyn-Mayerin tuottamassa elokuvaversiossa hän myös esiintyi. Muita Bealin elokuvia ovat muun muassa vuoden 1934 *[[Mustalaismorsian]]* (*The Little Minister*), jossa hänen vastanäyttelijänään oli Katharine Hepburn, *M'Liss* (1936), *So Dear To My Heart* (1949) ja *That Night!* (1959). Toisen maailmansodan aikana Beal ohjasi ja toimi kertojana Yhdysvaltain armeijan ilmavoimien tiedotusfilmeissä.

Broadwayllä Beal esiintyi koko uransa ajan. Hänen viimeiseksi näytelmäkseen jäi vuonna 1993 esitetty *Three Men on a Horse*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Alexandra Krosney

**Alexandra Benjamin Krosney** (s. 28. tammikuuta 1988, Los Angeles) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt monissa yhdysvaltalaisissa televisiosarjoissa vierailevissa rooleissa, viimeisimpänä nuorena Eloise Hawkingina televisiosarjassa *[[Lost]]*.

## Aiheesta muualla
* 
* Alexandra Krosney , familytreelegends.com
Lion-luokka (taistelulaiva)

**Lion-luokka** oli Britannian Kuninkaalliselle laivastolle juuri ennen toista maailmansotaa suunniteltu taistelulaivaluokka, joka ei koskaan toteutunut. 

Aluksen suunnittelu perustui Lontoon laivastosopimuksen lisälausekkeeseen, joka salli 45&nbsp;000 tonnin aluksen aseistamisen 16 tuuman tykeillä. Tämä oli paljon lähempänä Kuninkaallisen laivaston toiveita kuin King George V -luokan alukset. Alusten suunnitteluun vaikutti myös Japanin, Neuvostoliiton ja Saksan suunnitelmat tai jo toteutumassa olevat hankinnat 60&nbsp;000 tonnia tai yli olevista aluksista.

Aluksen rungon suunnittelu perustui pitkälti King George V -luokkaan ja 16 tuuman pääaseet sijoitettiin vastaavasti eli Nelson-luokasta poiketen sekä eteen että taakse. Pääaseet oli myös suunniteltu käyttämään entistä raskaampia kranaatteja. Aluksen panssarointi oli merkittävästi vahvempi kuin edeltäneissä taistelulaivoissa.

Luokkaan kuuluvista aluksista ainoastaan *HMS Lionin* ja *HMS Temerairen* kölit laskettiin vuonna 1939, ja niidenkin rakentaminen keskeytettiin. Kaksi muuta luokkaan suunniteltua alusta *HMS Conqueror* ja *HMS Thunderer* tilattiin, mutta rakentamista ei koskaan aloitettu.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Torppi

**Torppi** on Tornion kaupunginosa. Karkeasti ottaen se rajoittuu pohjoisessa Kivirannan kaupunginosaan, idässä Raumontiehen, etelässä Valtatie 29:ään ja lännessä Tornionjokeen.

Alueella on pääasiassa pienteollisuutta, muita pienehköjä yrityksiä ja muutama iso kauppa (muun muassa Prisma). Myös Tornion rautatieasema ja henkilöliikenteelle tarkoitettu Itäinen seisake sijaitsevat Torpissa. Normaalia asutusta on varsin vähän, ja se on keskittynyt lähinnä alueen lounaisosaan.

Jatkosodan aikana alueella sijaitsi ”Pikku-Berliini”, saksalaisten varastoalue. 

## Aiheesta muualla
Haahka (saari)

**Haahka** on saari Simon kunnan vesialueella Perämerellä. Se sijaitsee Ykskuusen ja Karsikon niemien välisellä lahdella rannan läheisyydessä, Puntarniemi-nimisen pienen niemen ja kulmakunnan kaakkoiskärjessä Maksniemen kylän eteläpuolella. Saarella on vakituisia sekä kesäasuntoja, ja sinne johtaa pengertie Puntarniemestä. Saaren etelärannan tuntumassa sijaitsee pieni Prusinkari-niminen saari.
Akanlahden tukinsiirtolaitos

**Akanlahden tukinsiirtolaitos** sijaitsee Posiolla Kitkajärven ja Livojärven välisellä kannaksella. Sen avulla siirrettiin tukkeja Vienanmereen laskevasta Kitkan vesistössä vedenjakajan yli 3,54 metriä korkeammalla sijaitsevaan Livojärveen Iijoen vesistössä, josta tukit voitiin uittaa edelleen Pohjanlahdelle. Näin Kitkan vesistön varrella olevia metsiä voitiin hyödyntää.

Ensimmäisen tukinsiirtolaitoksen rakensivat paikalle 1892–1893 oululaiset kauppahuoneet. Laitoksessa tukit vedettiin kannaksen yli hevosten voimalla. Vuonna 1909 rakennettiin uusi siirtolaitos, Kuusamon rautatieksikin sanottu, joka koostui kolmesta kapearaiteisen rautatien jaksosta. Kullakin ratajaksolla oli oma höyrykone (ensikone, keskikone ja Livonrannan kone), joka veti vaijerin avulla pyöräparien päällä kulkeneita tukkeja. Rautatie oli rakennettu kaksikerroksiseksi niin, että tukit kulkivat ylemmällä tasolla ja alemmalla tasolla palasivat tyhjät pyöräparit takaisin uudelleenlastattaviksi. Ensikoneen ja keskikoneen hoitamien ratajaksojen välillä oli Kuorikkilampi, jonka yli tukit uitettiin. Tämä tukinsiirtolaitos oli käytössä vuoteen 1929 saakka.

Kolmannen tukinsiirtolaitoksen paikalle rakennutti Metsähallitus 1935–1936. Tässä laitoksessa tukit nostettiin ensin 6–7 metrin korkeuteen höyrykoneen avulla, ja sitten ne laskivat loppumatkan Livojärvelle kaksi kilometriä pitkää puista uittoruuhta pitkin. Laitteisto oli käytössä 1950-luvulle saakka. 

Viimeisen siirtolaitoksen hirsirunkoinen pystylautavuorattu siirtorakennus ja uittoruuhi ovat säilyneet nykypäivään, ja ne ovat nykyään matkailunähtävyytenä.

## Katso myös
* Akanlahden siirtorata eli Kuusamon rautatie
* Kirveskanava
* Vanttajan tukinsiirtolaitos

## Lähteet
* Tapio Karjalainen: Puutavarayhtiöiden maanhankinta ja -omistus pohjois-Suomessa vuosina 1885-1939. Historian laitos, Oulun yliopisto 2000. Luku 2. Maanhankinnan edellytykset / 2.1. Pohjois-Suomen metsien taloudellinen hyödynnettävyys / 2.1.3. Kuljetusmahdollisuudet ja metsien nollaraja 
* Rakennettu kulttuuriympäristö. Valtakunnallisesti merkittävät kulttuurihistorialliset ympäristöt 1993 -luettelo. Posio 

## Aiheesta muualla
### Kirjallisuutta
* 
* 
### Verkkolinkkejä
*
* Akanlahden tukinsiirtolaitoksen piirustukset vuodelta 1910 (Kansallisarkisto)
* Kuvia Akanlahden tukinsiirtolaitoksesta vuodelta 2004
* Videokuvaa Akanlahden tukinsiirtolaitoksesta vuodelta 2011
* Kuva vuosina 1910–1929 käytössä olleesta siirtoradasta 
* Akanlahden tukinsiirtolaitos
Vanttajan tukinsiirtolaitos

**Vanttajan tukinsiirtolaitos** oli käytössä vuosina 1923–1929 (toisen lähteen mukaan vuoteen 1926) Kuusamossa Kuusamojärven ja Iijärven välisellä kannaksella. Siirtolaitoksen omisti Ab Uleå Oy. Laitoksen avulla voitiin siirtää tukkeja Kuusamon alueen vesistöistä vedenjakajan yli edelleen uitettavaksi Iijokea pitkin Pohjanlahdelle.

Tukkien siirtorata oli kaksiosainen: ensimmäinen osa kulki Kuusamojärven Mustaniemenlahdesta Vanttajajärven rantaan ja toinen osuus Vanttajajärveltä edelleen Iijärven Maaselänlahden perälle. Siirrettävät tukit uitettiin välissä olevan Vanttajajärven yli. Kummallakin rataosuudella oli maakannaksen puolivälissä höyrykone jonka vetämään päättömään sinkkivaijeriin tukkien kuljetusvaunut kiinnitettiin lukoilla. Siirtorata oli kaksiraiteinen niin että toisella raiteella kulkivat lastatut tukkivaunut ja tyhjät paluuvaunut palasivat erillistä paluuraidetta pitkin uudelleenlastattaviksi.

## Katso myös
* Akanlahden tukinsiirtolaitos

## Lähteet
* Tapio Karjalainen: Puutavarayhtiöiden maanhankinta ja -omistus pohjois-Suomessa vuosina 1885-1939.   Historian laitos, Oulun yliopisto 2000.  Luku 2. Maanhankinnan edellytykset / 2.1. Pohjois-Suomen metsien taloudellinen hyödynnettävyys / 2.1.3. Kuljetusmahdollisuudet ja metsien nollaraja 
* Kuusamon palveluopas 2005 Vaellusreitistöt sivu 5.

## Aiheesta muualla
* Kartta Vanttajan tuklinsiirtolaitoksesta (Kansallisarkisto)
* 
* Vanttajan tukinkuljetusrautatie Kuusamossa, Suomen Kuvalehti, 27.10.1923, nro 43, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Pentaboraani

**Pentaboraani** eli **pentaboorinonahydridi** (B5H9) on boorin ja vedyn muodostama molekyyliyhdiste. Ainetta käytetään muun muassa rakettien polttoaineena.

## Ominaisuudet
Huoneen lämmössä aine on pistävänhajuista nestettä. Pentaboraani reagoi hyvin helposti lämpöön, hapettimiin, halogeeneihin ja rasvoihin. Epäpuhtauksien kanssa aine muodostaa hyvin helposti leimahtavan seoksen.  Veden kanssa aine reagoi diboraania lievemmin. Pentaboraani liukenee hyvin hiilivetyihin.

## Valmistus ja käyttö
Pentaboraania voidaan valmistaa kuumentamalla diboraania. Pentaboraanin käyttöä yhdessä avaruusrakettien polttoaineena typpitetraoksidin kanssa tutki venäläinen insinööri Valentin Gluško 1960-luvulla. 

## Turvallisuus
Pentaboraani on myrkyllistä. Nieltynä tai hengitettynä aine aiheuttaa pahoinvointia, huimausta ja jopa tajuttomuuden. Oireet voivat ilmetä vasta kahden vuorokauden kuluttua altistuksesta. 

## Lähteet
Nichole Heiress

**Nichole Heiress** (s. 31. joulukuuta 1987 Vermilion, Ohio) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän aloitti uransa vuonna 2007 esiintyen aluksi eri internet-sivustoilla ennen siirtymistään elokuvien pariin. Hän on toiminut myös *[[Penthouse]]n* mallina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
2091 Sampo

**2091 Sampo** on asteroidivyöhykkeellä sijaitseva asteroidi. Sen löysi suomalainen tähtitieteilijä Yrjö Väisälä 26. toukokuuta 1941 Turussa. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella **1941 HO**. Asteroidi on nimetty Sammon mukaan.

Kohde kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään  ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin . Pyörähdysaika akselin ympäri on . Albedo on  ja magnitudi .

## Katso myös
* Luettelo Yrjö Väisälän löytämistä asteroideista

## Lähteet
* JPL Small-Body Database Browser: 2091 Sampo (1941 HO) 
*Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000): Minor Planet Center 

### Viitteet
SICRAL

**SICRAL** (*Sistema Italiana de Communicazione Riservente Allarmi*) on Italian puolustusministeriön sotilaallisten tietoliikennesatelliittien perhe. 

Vuonna 2009 satelliitteja on yksi taivaalla ja toinen rakenteilla. Ne suunnitteli ja valmisti SITAB-konsortio, johon kuului Alenia Spazio (70%), Fiat Avio (20%) ja Telespazio (10%). 

SICRAL 1 toimii samanaikaisesti SHF, EHF ja UHF taajuuskaistoilla. SICRAL 1B:n urakka solmittiin vuonna 2006. Satelliitit perustuvat Italsatin GeoBus-runkoon. Satelliitin massa on 2600 kg. Se toimii GEO-radalla.
 
## Laukaisut
* SICRAL 1 - 7.2.2001, Koourou, Ariane-44L yhdessä Englannin Skynet 4F-satelliitin kanssa 
* SICRAL 1B, 20.4.2009, Sea Launch, Zenit-3SL. Satelliitin väitetään liittyvän "homeland defence" eli sisäisen turvallisuuden toimintoihin. 

## Lähteet
Umberto Nobile

**Umberto Nobile** (21. tammikuuta 1885 Lauro, Italia − 30. heinäkuuta 1978 Rooma, Italia) oli italialainen lentokoneinsinööri ja ilmalaivojen suunnittelija.

Nobile tuli tunnetuksi lentäessään suunnittelemallaan *Norge*-ilmalaivalla Pohjoisnavan yli vuonna 1926. Tutkimusmatkailija Roald Amundsenin johtamaan retkikuntaan kuului Nobilen lisäksi yhdysvaltalainen miljonääri Lincoln Ellsworth, joka rahoitti retken. 

Nobilen toinen retki Pohjoisnavalle vuonna 1928 ei sujunut suunnitelmien mukaan. Retkikunnan käyttämä, Nobilen suunnittelema ja lentämä *Italia*-ilmalaiva iskeytyi paluumatkalla jäähän. Nobile ja kahdeksan muuta miehistön jäsentä sinkoutuivat jäälle ilmalaivan jatkaessa matkaansa kuusi miehistön jäsentä mukanaan. Ilmalaivaa ei koskaan löydetty. Nobilen retkikunta onnistui kuitenkin lähettämään mukana olleella radiolla hätäviestin. Muun muassa Pohjoismaista ja Italiasta saapuneet etsintäjoukot löysivät ja pelastivat miehistön. Viimeiset heistä pelastettiin seitsemän viikkoa onnettomuuden jälkeen, kun neuvostoliittolainen jäänmurtaja *Krassin* saapui paikalle. Roald Amundsen, joka oli Nobilen kumppani aikaisemmalta Pohjoisnapa-lennolta, katosi ollessaan matkalla lentoveneellään osallistuakseen etsintöihin.  

## Lähteet
* Arktinen klubi: Umberto Nobile
* Umberto Nobile - The North Pole flights 
* The Search for the ITALIA 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* "Italian" tuho : Mikä on totuus?, Suomen Kuvalehti, 28.07.1928, nro 31, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Umberto Nobile : "Italian" retkikunnan tieteellinen valmistus ja sen tulokset, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 24.03.1929, nro 12, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Nobilen retkikunnan salaisuus. Ilmalaiva "Italian" päällikkö puhuu 11-vuotisen vaitiolon jälkeen. Nobile ei voinut menetellä toisin, Helsingin Sanomat, 21.08.1939, nro 223, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kalastushoitoyhdistys

**Kalastushoitoyhdistys** oli kalaveden omistajien muodostama yhdistys vesialueella, jossa kalastuksen hoito oli määrätty yhteiseksi. Kalastushoitoyhdistyksiä säätelevä lainsäädäntö oli voimassa 1903–1951, ja yhdistykseen kuuluminen oli pakollista eli ne olivat pakollisia yhtymiä.

Yhdistyksen tuli alueellaan laatia määräyksiä kalanpyydyksistä, kalastusajoista, kalastustavoista sekä rauhoituspiirien ja kalaväylien muodostamisesta. Yhdistyksen asioista päättivät osaksi jäsenet kuntakokouksessa, osaksi jäsenten valitsema hallintokunta. Yhdistyksen laatimat määräykset tuli alistaa senaatin talousosaston tutkittaviksi ja vahvistettaviksi. Senaatin vahvistamat määräykset julkaistiin asetuskokoelmassa.

Yhdistyksellä oli oikeus pakkolunastaa arvokkaiden kalalajien kutupaikkoja ja muodostaa niistä rauhoituspiirejä. Jos yhdistys ei oikeuttaan käyttänyt, voitiin rauhoituspiiriksi määrätä enintään kymmenesosa vesialueen pinta-alasta. Rauhoituspiiriin ei kuitenkaan saanut ottaa järvimalmia sisältävää vesialuetta eikä savenottoon tarvittavaa paikkaa.

Yhdistyksen tuli itse tai muille siitä maksamalla harjoittaa kalanviljelystä, kunnossapitää kalateitä sekä huolehtia siitä, että määräysten rikkojat joutuivat syytteeseen. Yhdistyksen tuli myös palkata yksi tai useampia kalastuskaitsijoita silmälläpitämään määräysten noudattamista.

## Lähteet
* Laki, joka säätää rakennuskaaren 17 ja 18 luvun toisin kuuluvaksi, 31/1902 s. 197–203
* Keisarillisen majesteetin armollinen kalastussääntö, 31/1902 s. 234
* Kalastuslaki 503/1951 kumosi edellä olevat säädökset
Lactantius

**Lactantius Caecilius** (**Caelius**?) **Firmianus** (noin 250–320) oli kristillinen kirjailija ja apologeetti. Hän syntyi Pohjois-Afrikassa ja oli kristityn apologeetin Arnobiuksen oppilas. Lactantius toimi aluksi retoriikan opettajana ja myöhemmin keisari Diocletianuksen aikana korkeassa virassa Nikomedeiassa, missä hän kääntyi kristinuskoon ja joutui luopumaan virastaan vuonna 303. Konstantinus Suuren aikana Lactantius oli keisarin vanhimman pojan Crispuksen opettaja.

Kristityksi käännyttyään Lactantius kirjoitti useita teoksia. Hän siteerasi usein klassisen kauden kirjailijoita, etenkin Ciceroa, ja tämän takia häntä kutsuttiin renessanssin aikana kristityksi Ciceroksi. Lactanius oli yksi litteä maa-ajatuksen kannattajista.

Genevieve Gobillot'n ja K.-H. Ohligin mukaan Koraanista löytyy Lactantiukselta saatua aineistoa.

## Teokset
**De opificio Dei* ('Jumalan luomistyöstä', ei suomennettu)
**Divinae institutiones* ('Uskonoppi', ei suomennettu)
**De ira Dei* ('Jumalan vihasta', ei suomennettu)
**De mortibus persecutorum* ('Vainoojien kuolemasta', ei suomennettu)

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Abu Dhabin Grand Prix 2009

**[[Abu Dhabin Grand Prix]] ** oli Formula 1 -sarjan 17. ja viimeinen osakilpailu kaudella . Se oli ensimmäinen kilpailu Abu Dhabissa. Kilpailu ajettiin 1. marraskuuta Hermann Tilken suunnittelemalla, uudella Yas Marinan radalla.

Kilpailu oli myös ensimmäinen Formula 1 -sarjan historiassa, joka alkoi päivänvalossa, mutta päättyi keinovalossa. Aurinko laski kisapäivänä Abu Dhabissa kello 17:43.

## Tulokset

### Aika-ajo

### Kilpailu

## MM-taulukko

### Kuljettajat

### Valmistajat

## Muuta
* Toyota-tallin viimeinen kilpailu.
* Brawn GP-tallin viimeinen kilpailu. Tallin nimi muuttui kaudeksi 2010 Mercedes GP:ksi.
* Kamui Kobayashin uran ensimmäiset pisteet.
* Jarno Trullin uran viimeiset pisteet.
* Giancarlo Fisichellan ja Kazuki Nakajiman uran viimeinen kilpailu.
* Fernando Alonson viimeinen kilpailu Renaultilla.
* Heikki Kovalaisen viimeinen kilpailu McLarenilla.
* Robert Kubican viimeinen kilpailu BMW Sauberilla.
* Nico Rosbergin viimeinen kilpailu Williamsilla.

## Katso myös
* Aasian GP2 Abu Dhabin Grand Prix 2009
* Porsche Supercup Abu Dhabin Grand Prix 2009

## Lähteet
*Kilpailuraportti Formula 1-sarjan virallisilla sivuilla 
*Red Bull kaksoisvoittoon, suomalaiset vaisuja (MTV3)