open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jad Hashmona

**Jad Hashmona** () on Jerusalemin ja Tel Avivin välissä sijaitseva suomalaisten perustama moshavi Israelissa. 

## Historia

Moshavin perusti vuonna 1971 ryhmä Raamattuun uskovia suomalaisia kahdeksan natsi-Saksalle marraskuussa vuonna 1942 luovutetun juutalaisen muistolle. Nimi "Jad Hashmona" tarkoittaakin suomeksi "kahdeksan muistoa". Perustajajäseniä olivat Seppo ja Aili Raulo, Anja Suomela, Hilkka Manninen, Ulla Peltonen (ent. Alimattila), Mirja Vento ja Hanna Riippa (ent. Lehtineva). 

## Toiminta
Jad Hashmonassa on israelilaisten messiaanisten juutalaisten yhteisö ja keskus, jossa on noin 260 asukasta. Alueella sijaitsee hotelli Yad Hashmona Country Hotel ja ravintola ja Raamatunkääntäjien koti. Vuonna 1998 valmistui vapaaehtoistöin rakennettu kuusihuoneistoinen vanhusten asuntola.
### Raamatullinen puutarha
Sveitsiläisen Beit Shalom -yhdistyksen ja Israelin antiikkiviraston IAA yhteistyönä Yad Hashmonaan rakennettiin vuonna 2000 raamatullinen kylä.

Puutarha antaa kävijöille vilkaisun juutalaisten kansan hengelliseen, fyysiseen ja maatalousmaailmaan Raamatun aikana. Se näyttää erilaisia raamatullisia kasveja ja puita sekä rekonstruoituja tiloja raamatun aikoina. Puutarhassa on muinainen viinipuristin, oliiviöljypuristin, mikve, hautaluola, maatalouden vartiotorni, Galilean tyyppinen synagoga ja beduiiniteltta.

## Kannatustoiminta Suomessa
Jad-Hashmonan ystävät r.y. tukee Suomesta käsin Jad Hashmonaa rukouksin ja auttaa kylän toimintaa taloudellisesti yhteisesti sovittujen hankkeiden toteuttamiseksi.

## Syrjintäoikeudenkäynti
Vuonna 2008 Britanniassa parisuhteensa virallistanut naispari halusi järjestää Jad Hashmonassa juhlan ystävilleen ja perheilleen ja sopi juhlasalin vuokrauksesta Jad Hashmonan kanssa. Kun omistajille selvisi, että kyseessä ei ole heteropariskunta, he peruuttivat naisten varauksen kutsuen homoseksuaalisuutta muun muassa ”inhottavuudeksi”. Pariskunta vei asian oikeuteen, ja alemmassa oikeusasteessa Jad Hashmona tuomittiin maksamaan pariskunnalle korvausta syrjinnästä ja seksuaalisesta häirinnästä syrjinnän julkisilla paikoilla kieltävän lain nojalla. 

Kesäkuussa 2014 Jad Hashmonan vetoomus tuomion kumoamiseksi ei mennyt läpi Jerusalemin piirioikeudessa, joka vahvisti alemman oikeusasteen tuomion sekä noin 60&nbsp;000 sekelin vahingonkorvauksen pariskunnalle syrjinnästä ja seksuaalisesta häirinnästä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset Internet-sivut
Musarit

**Musarit** on alkujaan Kempeleestä, Ylikylän koululta kotoisin oleva lapsi- ja nuorisokuoro. Kuoro perustettiin vuonna 1989.

Kuoron ohjelmisto on koostunut pääasiassa omasta musiikista. Musareiden musiikki on pop-vivahteista. Kuoron ja sitä säestävän orkesterin ensimmäinen johtaja oli oululainen muusikko ja opettaja Ismo Koskela. Koskela vastasi myös laulujen sovittamisesta.

Vuonna 1997 kuoron toiseksi johtajaksi tuli oululainen Harriet Urponen. Suurin osa lauluista on Juhani Rasinkankaan säveltämiä ja Juhani Konolan sanoittamia.

Koskelan ja Urposen rinnalla kuorossa ovat olleet johtajina vuosien varrella Jonna Pienihäkkinen, Sanna Paitsola, Marianne Saari ja Elisa Vierimaa. Tällä hetkellä kuoron johtajana toimii Heli Kaltiokumpu. Sentencedin kappaleessa "End Of the Road" Musarit kuullaan kuorokohdassa.

Vuonna 2015 Musareihin kuului noin 15 laulajaa, iältään 13–20 vuotta.
Kuoron ohjelmisto on nykyisin enemmän pop-musiikkia.

Säestyksestä vastaa kuuden hengen orkesteri.

## Julkaistut äänitteet
* Tangoprinsessa (1990)
* Laulu vie (1993)
* Kujakissan blues (1996)
* Vaikkei enkeleitä ollakaan (1998)
* Juhlamessu (2000)
* Musavaara (2002)
* Biibappalula, Hyvää Joulua (single) 2004
* Toiseen maailmaan (2006)
* Hiutaleita (2011)

Lisäksi laulajat ovat esiintyneet erilaisilla kokoelmalevyillä ja myös solisteina omilla levyillään.

## Ulkomaille suuntautuneet esiintymismatkat ja kiertueet
*1999 Kuorofestivaali Saksa, Halle
*2002 Esiintymismatka Ruotsi, Tukholma
*2003 Eurotreff-kuorofestivaali Saksa, Wolfenbüttel
*2004 Kempeleen kansainvälinen kuorofestivaali
*2005 Esiintymismatka Itävalta, Seeboden / Klagenfurt
*2008 Esiintymismatka Espanja, Fuengirola
* 2014 Esiintymismatka Espanja, Fuengirola 

## Tunnettuja Musarit-taustaisia muusikoita
* Sini Alatalo, laulaja, Lasten laulukilpailu Karusellin 1998 kakkonen ja voittaja vuodelta 2000, ''Voice of Finland'' kausi 3
* Anna Itkonen, säveltäjä (muun muassa Johanna Kurkelan levyllä Hetki hiljaa*[[Hetki hiljaa]]* kappale "Kunnes sinut viimein saan")
* Antti Annola, näyttelijä, muusikko, laulaja
* Satu Itkonen (nyk. Sainila), laulaja, Tenavatähti 1990 -finaalin kakkonen
* Elina Kurola, laulaja, Tenavatähti 1992 -finalisti
* Juha Metsäperä, laulaja
* Karoliina Moilanen, laulaja, Tenavatähti 1991 -finalisti (4. sija)
* Tommi Nurminen, rumpali, mm. Jakaranda-yhtye
* Suvi Teräsniska, laulaja 
* Tanja Vähäsarja, laulaja, Tähtiartisti kuningatar 2005 ja Tenavatähti 1994 -kilpailija sekä *The Voice of Finland* -kilpailija

## Aiheesta muualla
* Kuoron kotisivut 

## Lähteet
Kartano (Lahti)

**Kartano** on Lahden 2. kaupunginosa, joka sijaitsee Vesijärven rannan ja keskustan eli Keski-Lahden kaupunginosan välissä. Kaupunginosa on saanut nimensä Fellmanin kartanosta, joka nykyään toimii Lahden historiallisena museona. Kartanon naapurikaupunginosia ovat pohjoisessa Niemi, kaakossa Keski-Lahti, lounaassa Sopenkorpi, lännessä Salpausselkä ja luoteessa Jalkaranta.

Kartanon tilastollisen kaupunginosan väkiluku (2017) oli 5&nbsp;648. Koska Lahti tilastoi väkilukujaan osin samannimisillä, mutta rajoiltaan osin poikkeavien alueiden mukaan, tulee tilastolliseen väkilukuun suhtautua suuntaa antavana arvona.

Kaupunginosassa toimivia oppilaitoksisa ovat muun muassa Salpausselän koulu (yläkoulu), Lahden lyseon peruskoulu ja lukio, koulutuskeskus Salpaus (aiemmin esim. Lahden kauppaoppilaitos), Lahden ammattikorkeakoulu (LAMK, tekniikan ala, liiketalouden ja matkailun ala), aiemmin myös musiikin laitos). 

Palveluita ja virkistymistä tarjoavat Sibeliustalo ja sen viereinen Lahden matkustajasatama (Vesijärven satama) ja läheinen Teivaan satama, Pikku-Vesijärvi puistoineen ja kesäteattereineen, Kisapuisto, tennishalli, Lahden jäähalli (Isku Areena), Lahden uimahalli ja Lanupuisto. Myös nyttemmin muuhun käyttöön siirtynyt, suojeltu Lahden vanha linja-autoasema on kaupunginosassa, samoin Kariniemen jätevedenpuhdistamo. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pyhätön

**Pyhätön** voi tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä kohteita:

* Pyhätön, alue Heinolassa
* Pyhätön, alue Lahden Paavolassa
* Pyhätönkylä, alue Kuusankosken Sipilänmäellä
Kittelä

**Kittelä** voi tarkoittaa seuraavia:

## Paikkoja

* Kittelä, kaupunginosa Hyvinkäällä
* Kittelä, asuntoalue Asemantaustan kaupunginosassa Lahdessa 

## Henkilöitä

* Mauri Kittelä (1898-1958), suomalainen näytelmäkirjailija ja suomentaja
* Toivo Kittelä (1903-1974), suomalainen rehtori
Mike Dunham

**Mike Dunham** (s. 1. kesäkuuta 1972 Johnson City, New York, USA) on yhdysvaltalainen uransa päättänyt jääkiekkomaalivahti, jolla on pitkä ura takanaan NHL:ssä. Nykyään hän on New York Islandersin maalivahtivalmentaja.

## Ura
Dunham aloitti uransa Mainen yliopiston joukkueessa, jossa oli samaan aikaan myös toinen tunnettu maalivahti Garth Snow. Joukkue voitti yliopistosarjan (NCAA) mestaruuden Dunhamin viimeisenä kautena, 1992–93.

Hänet valittiin kolmannella kierroksella (#53) vuoden 1990  New Jersey Devilsiin, jossa hän pelasi kaksi ensimmäistä kauttaan. Vuosina 1998–2000 hän pelasi Nashville Predatorsissa, mutta myytiin New York Rangersiin kesken kauden. Atlantan kautta hän päätyi nykyiseen joukkueeseensa New York Islandersiin. Dunham ilmoitti lopettavansa uransa 10. syyskuuta 2007. Samalla Islanders ilmoitti palkanneensa Dunhamin uudeksi maalivahtivalmentajakseen.

Dunham oli mukana vuoden 2002 talviolympialaisissa USA:n hopeaa voittaneessa joukkueessa. MM-kilpailuissa 2004 hän saavutti pronssimitalin.

## Palkinnot
* Hap Holmes Memorial Award (vähiten päästettyjä maaleja AHL:ssä): 1994–95 kausi (Corey Schwabin kanssa)
* William M. Jennings Trophy (vähiten päästettyjä maaleja NHL:ssä): 1996–97 kausi (Martin Brodeurin kanssa)

## Aiheesta muualla
*
Salpausselkä (Lahti)

**Salpausselkä** on Lahden kaupungin 32. kaupunginosa, joka sijaitsee Salpausselän reunamuodostumalla keskustasta länteen. Salpausselän kaupunginosaa rajaavia naapurikaupunginosia ovat koillisessa ja idässä Kartano, etelässä Sopenkorpi ja Kärpänen, lounaassa ja lännessä Pirttiharju sekä pohjoisessa Jalkaranta.

## Salpausselkä
Salpausselässä sijaitsee Lahden urheilukeskus, jossa on järjestetään vuosittain Salpausselän kisat. Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut on järjestetty urheilukeskuksessa kuusi kertaa. Urheilukeskuksessa toimii myös Hiihtomuseo. Salpausselässä Lahden urheilukeskuksen välittömässä läheisyydessä sijaitsee myös liikunta- ja urheilupainotteinen Salpausselän koulu.

## Teivaa

Teivaa alkaa Lahden sataman Vesijärven rautatieaseman entiseltä ratapenkereeltä ja jatkuu Lahden stadionille. Välissä oleva korkea mäki on Teivaanmäki. Sen juurella sijaitsee Lahti Energian voimalaitos. Teivaanmäellä Lahden rykmentti kävi vuonna 1918 vuonna kiivaita puolustustaisteluja. 1960-luvulla siellä toimi erittäin suosittu tanssipaikka, joka on nyt purettu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Etelä-Suomen Sanomat: Lahti Energia hakee varalaitoksilleen ympäristölupia
Metelinmäki

**Metelinmäki** voi tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä kohteita:

* Metelinmäki, Lahden Paavolassa
* Metelinmäki, kylä Nurmeksessa
* Metelinmäki, kylä Rautuvaarassa
* Metelinmäki, Vieremän Salahmilla
## Katso myös
* Meteli (täsmennyssivu)
Duane Capizzi

**Duane Capizzi** on yhdysvaltalainen Daytime Emmy -palkittu animaatioiden tuottaja ja käsikirjoittaja. Hän on tunnettu muun muassa Batmanin tuottamisesta ja käsikirjoittamisesta, sekä muutamien Disney animaatioiden käsikirjoittamisesta.

## Valikoitu filmografia
### Elokuvat
* Jafarin paluu (*1994*)
* The Batman vs. Dracula (*2005*)
*  (*2006*)
*  (*2007*)

### Televisiosarjat
* ALF: The Animated Series (1987–1989)
* C.O.P.S. (1988)
* Haamujengi (1988)
* Turtles – mutanttikilpikonnat (1989)
* Pilipalipilotit (1990–1994)
* Varjoankka (1991–1992)
* Bonkers (1993)
* Aladdin (1994–1995)
* The Savage Dragon (1996)
* Tosi viilee haamujengi (1997)
* MiB – Men in Black (1997)
* Jätti-robotti ja punapää (1999–2001)
* Jackie Chan seikkailee (2000–2005)
* Batman (2004–2007)
* Transformers: Prime (2010–2013)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Haastattelu Batman-sarjan tiimoilta
Roman Turek

**Roman Turek** (s. 21. toukokuuta 1970 Strakonice, Tšekkoslovakia) on entinen jääkiekkomaalivahti. Turek oli aikoinaan yksi NHL:n parhaista maalivahdeista.

## Ura
Minnesota North Stars valitsi numerolla 113 Turekin vuoden 1990 . Joukkue siirtyi Dallasiin, ja Turek matkusti sinne kaudeksi 1996-97 pelattuaan jonkun aikaa Saksassa. Hän kuitenkin joutui tyytymään Ed Belfourin varamaalivahdin rooliin, kuitenkin Tšekissä häntä arvostettiin, ja hän toimi jääkiekkomaajoukkueen maalivahtina. Hän voitti 1996 MM-kisoissa kultaa. Tuona vuonna hän pelasi Saksan liigassa.

Turek myytiin St. Louis Bluesiin 1999 kauden jälkeen, jossa hän viimeinkin sai ykkösmaalivahdin roolin. Hän voitti William M. Jennings Trophyn päästäen vähiten maaleja liigassa. Hän pelasi Bluesissa vielä toisen kauden, ennen kuin hänet hankittiin Calgary Flamesiin.

2003–2004 Turekin rooli ykkösmaalivahtina horjui, kun Miikka Kiprusoff tuli joukkueeseen. Turekista tuli luotettava kakkosmaalivahti, ja sai pelata playoff-finaaleissa 2004. Hän kuitenkin kyllästyi varamaalivahdin rooliinsa, ja lopetti NHL-uransa siirtyen pelaamaan ČEL-liigaan.

Roman Turekin jokaisessa maskissa oli Iron Maidenin maskotin Eddien kuva.

## Tilastot

## Palkinnot
*1996 MM-kisojen All-Stars -joukkue
*1996 MM-kisojen paras maalivahti
*1999 William M. Jennings Trophy (Ed Belfourin kanssa)
*2000 William M. Jennings Trophy

## Kansainvälisissä turnauksissa
*1994 Tšekin joukkue talviolympialaisissa
*1994 Tšekin joukkue jääkiekon MM-kisoissa
*1996 Voitti kultaa Tšekin joukkueessa MM-kisoissa
*1996 Tšekin joukkue jääkiekon maailmancupissa
Bryan Berard

**Bryan Wallace Berard** (s. 5. maaliskuuta 1977 Woonsocket, Rhode Island, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän pelasi kymmenen kautta NHL-liigassa vuosina 1996–2008. Lupaavana ykkösvarauksena tunnetun puolustajan ura oli vähällä päättyä, kun hän sai vakavan silmävamman uransa alussa. Berard teki kuitenkin paluun, muttei lunastanut häneen kohdistuneita odotuksia.

## Ura
Ottawa Senators valitsi Berardin ensimmäisenä vuoden  . Ottawa kuitenkin myi Berardin Martin Strakan kanssa New York Islandersiin, josta se sai vaihdossa Wade Reddenin ja Damian Rhodesin. Berard menestyi Islandersissa ja sai vuonna 1997 Calder Memorial Trophyn vuoden parhaana tulokkaana. Hän pelasi myös vuoden 1998 talviolympialaisissa. Pelattuaan neljä kautta Islandersissa Berard myytiin Toronto Maple Leafsiin.

### Silmävamma
Vuonna 2000 Toronton pelatessa Ottawaa vastaan Marián Hossan maila osui Berardia silmään ja aiheutti vakavan silmävamman. Sairaalassa todettiin, että Berard saattaisi menettää silmänsä. Berard sanoi kuitenkin, että pelaisi vielä. Huolimatta lupaavasta urasta, Berard sai 6,5 miljoonaan dollarin vakuutusrahan pysyvästä vammasta. Monet uskoivat tämän olevan Berardin uran loppu.

Berard kuitenkin saavutti piilolinssillä liigan miniminäkövaatimuksen ja alkoi jälleen harjoitella. Hän solmi sopimuksen New York Rangersin kanssa vuonna 2001 ja palautti vakuutusrahansa. Hän pelasi tarpeeksi hyvin kaudella 2002–2003, ja sai 2 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.

Berard pelasi kauden Boston Bruinsissa ja Chicago Blackhawksissa, ennen kuin solmi Columbus Blue Jacketsin kanssa sopimuksen kaudelle 2005–2006. Berard sai Bill Masterton Trophyn omistautumisestaan jääkiekolle 2004. Kauden 2008–2009 hän pelasi KHL:n Vitjaz Tšehovissa.

### Steroidit
Vuonna 2006 paljastui, että Berard oli antanut positiivisen näytteen anabolisten steroidien käytöstä. Hänestä tuli ensimmäinen NHL-pelaaja, joka jäi kiinni steroidien käytöstä. NHL ei antanut mitään rangaistusta kiinnijäämisestä, mutta häneltä kiellettiin kansainväliset ottelut kahdeksi vuodeksi.

## Pelaajauran jälkeen
Berard menetti kuusi miljoonaa dollaria sijoitushuijauksessa pelaajauransa jälkeen. Nykyisin hän työskentelee urheilijoiden varainhoitoyrityksessä Rhode Islandissa. Hän muun muassa järjestää  kanssa seminaareja nuorille pelaajille miten jääkiekosta saadut tulot riittävät myös pelaajauran jälkeen.

## Saavutukset
* NHL:n tulokaskentällinen, 1997
* Calder Memorial Trophy, 1997
* Bill Masterton Memorial Trophy, 2004

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Burgeranch

**Burgeranch** () on israelilainen pikaruokaravintoloiden ketju. 69 ravintolallaan (vuonna 2006) se on Israelin toiseksi suurin McDonald'sin jälkeen.

## Historia
Burgeranch syntyi vuonna 1960 kun George Halamandaris avasi pikaruokaravintolan Benonin kaupungissa Etelä-Afrikassa.

Israelin ensimmäinen Burgeranch-ravintola avattiin vuonna 1972 Tel Avivissa ja vuonna 1978 samassa kaupungissa avattiin toinen ravintola. Ketju kasvoi ja oli markkinanjohtaja Israelissa vuoteen 1993 asti, jolloin McDonald's tuli maan markkinoille. Etelä-afrikkalaisilta omistajilta Burgeranch siirtyi valtiolliselle Shekem-ketjulle.

Kun Burger King pyrki Israelin markkinoille ketju sopi yhteistyöstä Burgeranchin kanssa. Yhteistyö ei kuitenkaan onnistunut ja Burger King avasi 60 ravintolaa ilman Burgeranchia. Kun Burger Kingin toiminta Israelissa näytti epäonnistuvan Burgeranch yritti ostaa kilpailijan ravintolat, mutta monopolilait estivät sen.

Vuonna 1999 energiayhtiö Paz osti yrityksestä 74 prosenttia ja vuoden 2001 lopussa se osti loput Burgeranchista. Vuonna 2006 Paz myi ketjun israelilaiselle liikemiehelle Yossi Hoshinskille.

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
William Alfred Fowler

**William Alfred ”Willie” Fowler** (9. elokuuta 1911 – 14. maaliskuuta 1995) oli yhdysvaltalainen astrofyysikko.

Fowler syntyi Pittsburghissa Pennsylvaniassa ja valmistui Ohion osavaltionyliopistosta. Vuonna 1936 vastaanotti tohtorin arvon California Institute of Technologyssä. Hän sai fysiikan Nobel-palkinnon vuonna 1983  yhdessä Subrahmanyan Chandrasekharin kanssa nukleosynteesiin liittyvästä tutkimuksestaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Laerció Ramos jr

**Laerciò Ramos junior** (s. 14. heinäkuuta 1984) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. 

Laerciò Ramos jr tuli Suomeen FC Interiin ennen kauden 2007 alkua Rio Branco PR:stä Brasiliasta. Hän ei kuitenkaan vakiinnuttanut paikkaansa joukkueessa ja hänen sopimuksensa purettiin yhteisymmärryksessä heinäkuussa 2007. 

## Aiheesta muualla
* Pelaajaprofiili Interin sivuilla 

## Lähteet
Jos Hooiveld

**Jos Hooiveld** (s. 22. huhtikuuta 1983) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Southamptonia.

## Ura

Hooiveld debytoi kotimaansa pääsarjassa Eredivisiessä SC Heerenveenissä 2003. Heerenveenissä peliaika jäi kuitenkin verraten vähiin, joten tammikuussa 2004 mies lainattiin Hollannin kakkossarjatasolle FC Zwolleen, jota hän edustikin puolitoista kautta. Kauden 2006–2007 Hooiveld aloitti Itävallan kakkossarjan Kapfenberger SV:n joukkueessa ennen siirtoaan maanmiehensä Job Dragtsman luotsaamaan Veikkausliiga-seura FC Interiin, jonne hän teki kaksivuotisen sopimuksen helmikuussa 2007. 

Hooiveld pelasi vakuuttavan talvikauden Interissä ja hänet valittiin arvokkaimmaksi pelaajaksi Liigacupissa, jossa Inter selvisi loppuotteluun häviten sen kuitenkin FC Lahdelle. Hooiveld onnistui myös itse Veikkausliigassa loistavasti. Hän voitti esimerkiksi Iltalehden leijonapörssin.  Lisäksi hänet valittiin Veikkausliiga-kauden 2007 parhaaksi puolustajaksi.

Vuonna 2008 Hooiveld oli jälleen johdattamassa Interiä Liigacupin loppuotteluun, jonka joukkue voittikin paikallisvastustaja TPS:aa vastaan. Hooiveld valittiin ottelun parhaimmaksi pelaajaksi, mutta sitä varjosti maaliskuussa 2008 tapahtunut rattijuoppous, joka tuli julki ottelun alla. Itse Veikkausliiga-kausi 2008 sujui topparilta jälleen loistavasti ja hänet valittiin toistamiseen vuoden liigapuolustajaksi. Lisäksi FC Inter voitti mestaruuden. Ennen mestaruuden kannalta ratkaisevaa Jaro-ottelua Hooiveld ilmoitti ottelun jäävän hänen viimeisekseen Interin paidassa. Hooiveld pelasi Interissä kahden kauden ajan jokaisen ottelun alusta loppuun.

Kauden 2008 jälkeen Hooiveld ilmoitti siirtyvänsä tukholmalaisen AIK:n riveihin kolmen vuoden sopimuksella. Hooiveld pelasi kauden 2009 aikana 28 ottelua AIK:n paidassa ja voitti syksyllä Ruotsin mestaruuden. 

Tammikuussa 2010 Hooiveld siirtyi skotlantilaisseura Celticiin 2,6 miljoonan euron siirtosummalla.  Tammikuussa 2011 hänet lainattiin puoleksi vuodeksi Kööpenhaminaan. Elokuussa Hooiveld lainattiin Southamptoniin, jonne hän sai joulukuussa pysyvän sopimuksen.

Syyskuussa 2014 hän siirtyi loppukauden kattavalla lainasopimuksella Norwich Cityyn. 

### Saavutukset

* Ruotsin mestari: 2009
* Ruotsin cup: 2009
* Suomen mestari: 2008
* Liigacupin voittaja: 2008
* Vuoden Veikkausliigapuolustaja: 2007, 2008
* Iltalehden Leijonapelaaja: 2007

## Lähteet
* 

### Viitteet
Ryan Botha

**Ryan Botha** (s. 5. tammikuuta 1981 Durban, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on keskikenttä. Hänen veljensä Chad Botha pelaa jalkapalloa FF Jarossa.
HSV

**HSV** () tai **HSB** () on värimalli, jossa väri kuvataan sävyn, kylläisyyden ja kirkkauden arvoina. HSV-värimallia voidaan käyttää värien säätöön monissa kuvankäsittelyyn tarkoitetuissa ohjelmissa.
1. Valko-Venäjän rintama

**1. Valko-Venäjän rintama**  oli puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin 24. helmikuuta 1944 Valko-Venäjän rintamasta ja nimettiin 5. huhtikuuta 1944 jälleen Valko-Venäjän rintamaksi. 1. Valko-Venäjän rintama luotiin uudelleen 16. huhtikuuta 1944 Valko-Venäjän rintamasta ja 10. kesäkuuta 1945 se uudelleenjärjestettiin Neuvostojoukkojen ryhmäksi Saksassa. 1. Valko-Venäjän rintama osallistui Valko-Venäjän vapautukseen operaatio Bagrationissa kesällä 1944. Myöhemmin se oli keskeisessä osassa Berliinin taistelussa. 

Operaatio Bagrationissa 1., 2. ja 3. Valko-Venäjän rintama sekä 1. Baltian rintama hyökkäsivät Saksan keskustan armeijaryhmää vastaan 700 kilometriä leveän kaistan kautta, joka ulottui Polatskista Bobruiskiin.

Puna-armeijan kukistettua saksalaiset joukot Königsbergin kaupungin ympäristössä Itä-Preussissa 9. huhtikuuta 1945, Rokossovskin johtama 2. Valko-Venäjän rintama pääsi etenemään länteen kohti Oderjokea. Huhtikuun ensimmäisten viikkojen aikana puna-armeijan rintamat uudelleenjärjesteltiin Berliiniin hyökkäystä varten. Žukovin 1. Valko-Venäjän rintama keskitettiin Seelowin kukkuloiden edustalle ja 2. Valko-Venäjän rintama sijoitettiin 1. Valko-Venäjän rintaman aikaisemmin hallinnoimalle rintamaosuudelle Seelowin kukkuloiden pohjoispuolelle.

## Komentajat
* 24. helmikuuta – 5. huhtikuuta 1944 armeijankenraali Konstantin Rokossovski
* 16. huhtikuuta – 16. marraskuuta 1944 Neuvostoliiton marsalkka Konstantin Rokossovski
* 16. marraskuuta 1944 – 10. kesäkuuta 1945 Neuvostoliiton marsalkka Georgi Žukov

## Lähteet
Akiruno

**Akiruno** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se sijaitsee Taman alueella Tokion erillisalueiden länsipuolella ja rajautuu Tokion Fussan, Hachiōjin, Hamuran ja Ōmen kaupunkeihin, Hinoden ja Okutaman maaseutukaupunkeihin sekä Hinoharan kylään. Akirunossa on 81&nbsp;200 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 73,47 neliökilometriä. 

Akiruno perustettiin vuonna 1995 Akigawan ja Itsukaichin kaupunkien yhdistyessä. Kaupungin alueella virtaavat Tama- ja Akijoet. Aluetta palvelee JR Higashi-Nihonin Itsukaichi-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Akigawa River in the autumn.jpg|Akigawan rotko syksyllä
Tiedosto:Nakamura shuzo1.jpg|Nakamura shūzō -sakenvalmistajan liike


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin internetsivut
Igor Astarloa

**Igor Astarloa Askasibar** (s. 29. maaliskuuta 1976 Ermua, Baskimaa) on entinen espanjalainen maantiepyöräilijä, lajin maailmanmestari vuodelta 2003. 

Ammattilaisuransa vuonna 1999 aloittanut Astarloa voitti vuonna 2001 Grand Prix Primavera &#8209;kilpailun. Vuonna 2002 hän oli paras Brixia Tour &#8209;kilpailussa niin etapilla 2A kuin kokonaistuloksissakin sekä sijoittui toiseksi Clásica de San Sebastián  ja HEW Cyclassics &#8209;kilpailuissa. Maailmancupin loppupisteissä hän oli neljäs.

Vuonna 2003 Astarloa voitti La Flèche Wallonne &#8209;klassikon, maantiepyöräilyn maailmanmestaruuden sekä kolmannen etapin Vuelta Valenciana &#8209;kilpailussa. Lisäksi hän oli kolmas Rund um den Henninger Turm &#8209;klassikossa sekä neljäs HEW Cyclassicsissa. Vuonna 2004 hän voitti ensimmäisen etapin ja pistekilpailun Brixia Tourissa, oli kolmas HEW Cyclassicsissa, neljäs Tirreno&ndash;Adriaticossa, kuudes Milano &ndash; San Remossa sekä kahdeksas maailmancupin loppupisteissä. 

Vuonna 2005 Astarloa voitti toisen etapin ja pistekilpailun Burgosin ympäriajossa, seuraavana vuonna hän oli paras Milano&ndash;Torino-kilpailussa. 

Astarloa erotettiin saksalaisesta Milram-tallista toukokuussa 2008 . Hän lopetti uransa kauden 2009 jälkeen.

## Lähteet
*Igor Astarloa trap-friis-tietokannassa 
*Esittely Cycling Archives -tietokannassa 

### Viitteet
Valko-Venäjän rintama

**Valko-Venäjän rintama**  oli puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin 20. lokakuuta 1943 Keskustan rintamasta ja nimettiin 23. helmikuuta 1944 1. Valko-Venäjän rintamaksi. Valko-Venäjän rintama luotiin uudelleen 6. huhtikuuta 1944 Valko-Venäjän rintamasta ja nimettiin jälleen 1. Valko-Venäjän rintamaksi 16. huhtikuuta 1944. Rintaman komentajana toimi armeijankenraali Konstantin Rokossovski.

## Lähteet
Oliver Eronen

**Olivier (Oliver) Antinpoika Eronen** (28. toukokuuta 1865 Joroinen – 2. lokakuuta 1939 Joroinen) oli suomalainen poliitikko ja maanviljelijä, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1918 ja 1922–1924.

## Elämä
Joroisten Kerisalossa syntyneen Erosen vanhemmat olivat Hoviniemen kartanon torppari Antti Eronen (1835−1916) ja Rantasalmelta kotoisin ollut Ulla Maria Hämäläinen (1842−1907). Kiertokoulua käynyt Eronen teki nuorena kotitorppansa päivätöitä ja harjoitti sivutoimenaan kirvesmiehen ammattia. Hän oli myös parin vuoden ajan työnjohtajana Hoviniemen kartanossa, kunnes torppa siirtyi 1904 Erosen ja hänen veljensä Oskarin (1883−1959) haltuun. Vuonna 1906 Eronen oli perustamassa Kerisalon työväenyhdistystä, jonka sihteerinä hän toimi vuoteen 1917 saakka. Eronen valittiin kansanedustajaksi Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa vuonna 1907. Kansanedustajana hän keskittyi torpparikysymykseen ja pienviljelijöiden asioihin.

Sisällissodan aikana Eronen työskenteli Säätytalossa toimineen punaisten ruokalan hoitajana Helsingin taistelun päättymiseen saakka. Punaisten antauduttua Eronen matkusti viikoksi kotiinsa Joroisiin. 13. toukokuuta Eronen oli palaamassa Helsinkiin osallistuakseen eduskunnan istuntoon, mutta Joroisten suojeluskunta vangitsi hänen Kerisalon asemalla. Myöhemmin kesällä Eronen siirrettiin muiden vangittujen kansanedustajien tavoin Sörnäisten kuritushuoneeseen ja lokakuussa hän sai kahdeksan vuoden kuritushuonetuomion valtiopetoksesta. Sodanaikaisen toimintansa ohella Erosen syyksi katsottiin hänen syksyllä 1917 allekirjoittamansa *[[Sorron yöstä nouskaa!]]* -vaalijulistus sekä *[[Me vaadimme]]* -ohjelma.

Eronen vapautui valtionhoitaja C. G. E. Mannerheimin armahtamana yhdentoista muun kansanedustajan tavoin kesäkuussa 1919. Eronen nousi eduskuntaan vielä yhdeksi kaudeksi vuonna 1922. Hän oli myös Joroisten kunnanvaltuuston jäsen ja toimi presidentin valitsijamiehenä 1925. Eduskunnan jätettyään Eronen jatkoi kotitilansa viljelyä, jonka ohella hän toimi Kerisalon työväentalon vahtimestarina sekä kyläkauppiaana.

## Yksityiselämä
Erosen puoliso oli palvelijatar Henrika Ruotsalainen (1867−1894), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1892. Pariskunnalla oli yksi tytär. Puolisonsa kuoltua varhain Eronen ei enää mennyt uudelleen naimisiin.

## Lähteet
2. Valko-Venäjän rintama

**2. Valko-Venäjän rintama**  oli Puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin ensimmäistä kertaa 24. helmikuuta 1944 ja lakkautettiin 5. huhtikuuta 1944. Se luotiin uudelleen 24. huhtikuuta 1944 Lännen rintamasta ja lakkautettiin 10. kesäkuuta 1945. 2. Valko-Venäjän rintama osallistui Valko-Venäjän vapautukseen Operaatio Bagrationissa kesällä 1944. Myöhemmin se oli keskeisessä osassa Berliinin taistelussa.

Operaatio Bagrationissa 1., 2. ja 3. Valko-Venäjän rintama sekä 1. Baltian rintama hyökkäsivät Saksan Keskustan armeijaryhmää vastaan 700 km leveän kaistan kautta, joka ulottui Polatskista Bobruiskiin.

Puna-armeijan kukistettua saksalaiset joukot Königsbergin kaupungin ympäristössä Itä-Preussissa 9. huhtikuuta 1945, Rokossovskin johtama 2. Valko-Venäjän rintama pääsi etenemään länteen kohti Oder-jokea. Huhtikuun ensimmäisten viikkojen aikana puna-armeijan armeijat uudelleenjärjesteltiin Berliiniin hyökkäystä varten. Žukovin 1. Valko-Venäjän armeija keskitettiin Seelowin kukkuloiden edustalle ja 2. Valko-Venäjän armeija sijoitettiin 1. Valko-Venäjän aikaisemmin hallinnoimalle rintamaosuudelle Seelowin kukkuloiden pohjoispuolelle.

## Komentajat
* 24. helmikuuta–5. huhtikuuta 1944 kenraalieversti Pavel Kurotškin
* 24. huhtikuuta–6. kesäkuuta 1944 kenraalieversri Ivan Petrov
* 7. kesäkuuta–17. marraskuuta 1944 armeijankenraali Georgi Zaharov
* 17. marraskuuta 1944–10. kesäkuuta 1945 Neuvostoliiton marsalkka Konstantin Rokossovski

## Lähteet
Pylades

**Pylades** () oli kreikkalaisessa mytologiassa Fokiin kuninkaan Strofioksen poika, joka oli Oresteksen läheinen ystävä.

## Orestes ja Pylades

Oresteen oli lähettänyt Fokiihin joko hänen hoitajansa Arsinoe tai sisarensa Elektra hänen äidillään Klytaimnestralla oltua suhde Aigisthoksen kanssa. Siellä hänet kasvatti kuningas Strofioksen kuin omana poikanaan Pyladeen rinnalla. Tällä välin Klytaimnestra tappoi miehensä ja Oresteksen isän Agamemnonin Aigisthoksen avustamana tämän palatessa Mykeneen.

## Aigisthoksen ja Klytaimnestran kuolema

Delfoin oraakkeli välitti Oresteelle Apollonin käskyn palata kotiin ja kostaa isänsä kuolema. He lähtivät takaisin Mykeneen Pyladeen ja Elektran kanssa ja etsivät tilaisuutta tappaa Aigisthos ja Klytaimnestra, mutta kun Oresteen pitäisi tappaa äitinsä, hän alkaa tuntea sääliä tätä kohtaan ja epäröi. Pylades kuitenkin rohkaisee häntä suorittamaan teon, jolloin molemmat hänen isänsä surmaajat tapetaan.

## Tauris

Jotta Orestes voisi paeta erinysten vainoa, Apollon käskee hänen mennä Tauriihin ja tuoda sieltä Artemiin taivaasta pudonnut patsas Ateenaan. Hän lähtee Tauriihin Pyladeen kanssa, mutta perillä heidät vangitsee väkijoukko, joiden keskuudessa on tapana uhrata kreikkalaiset muukalaiset Artemiille. Artemiin papitar, jonka tehtävänä oli suorittaa uhri, oli Oresteen sisar Ifigeneia. Hän tarjoutuu päästämään Oresteen vapaaksi, jos tämä veisi hänen kirjeensä mukanaan kotiin. Orestes kieltäytyi pyytäen Pyladesta viemään kirjeen ja tarjoutuen jäämään uhrattavaksi. Pylades lopulta suostuu, mutta kun kirjeestä paljastuu veljen ja sisaren välinen sukulaisuusside, kaikki kolme pakenevat vieden Artemiin patsaan mukanaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
3. Valko-Venäjän rintama

**3. Valko-Venäjän rintama**  oli Puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin  24. huhtikuuta 1944 osasta Lännen rintaman  joukoista. 15. elokuuta 1945 siitä muodostettiin Baranavitšyn sotilaspiiri.

Operaatio Bagrationissa 1., 2. ja 3. Valko-Venäjän rintama sekä 1. Baltian rintama hyökkäsivät Saksan Keskustan armeijaryhmää vastaan 700 km leveän kaistan kautta, joka ulottui Polatskista Bobruiskiin. Kesäkuun loppupuolella 3. Valko-Venäjän rintaman joukot murtivat Vitebskiin mottiin jääneiden Saksan 53. armeijakunnan rintamalinjan ja 28&nbsp;000 saksalaista sotilasta kaatui tai joutui sotavankeuteen. Samanaikaisesti 3. Valko-Venäjän rintama vapautti myös Oršan kaupungin. 1. elokuuta 1944 se valloitti Kaunasin kaupungin, joka käytännössä katkaisi reitin Baltiasta Itä-Preussiin ja motitti Pohjoisen armeijaryhmän Kuurinmaalle.

## Komentajat
* 24. huhtikuuta 1944–18. helmikuuta 1945 armeijankenraali Ivan Tšernjahovski (kaatui)
* 20. helmikuuta–26. huhtikuuta 1945 Neuvostoliiton marsalkka Aleksandr Vasilevski
* 27. huhtikuuta–15. elokuuta 1945 armeijankenraali Ivan Agramjan

## Lähteet
Brad Richards

**Bradley Glenn Richards** (s. 2. toukokuuta 1980 Murray Harbour, Prinssi Edwardin saari, Kanada) on kanadalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija. Richards pelasi NHL-liigassa 15 kautta vuosina 2000–2016. Urallaan hän pelasi 1&nbsp;126 runkosarjaottelua, joissa hän teki 298 maalia ja 634 syöttöä, yhteensä 932 tehopistettä.

Richards voitti Stanley Cupin urallaan kahdesti: Vuonna 2004 Tampa Bay Lightningin kanssa ja vuonna 2015 Chicago Blackhawksin kanssa.

## Ura
Tampa Bay Lightning valitsi Richardsin numerolla 64 vuoden 1998 . Samassa tilaisuudessa Tampa Bay varasi ensimmäisellä kierroksella Vincent Lecavalierin. Richards ja Lecavalier olivat olleet ystäviä 14-vuotiaista asti ja pelanneet yhtä aikaa Rimouski Océanicissa. Richards tuli NHL:ään kuitenkin vasta kaudelle 2000–2001. Tampa Bayn voittaessa Stanley Cupin 2003–2004 Richards sai Conn Smythe Trophyn ja Lady Byng Memorial Trophyn. Samalla kaudella hän rikkoi pudotuspeleissä tehtyjen voittomaalien ennätyksen seitsemällä maalillaan.

 aikana Richards pelasi Venäjän jääkiekon superliigassa NHL:stä tuttujen Ilja Kovaltšukin, Aleksei Kovaljovin, Vincent Lecavalierin, Michael Nylanderin, Aleksei Žitnikin, Dany Heatleyn ja Nikolai Habibulinin kanssa.

Richards kaupattiin kesken kauden 2007–2008 Tampasta Dallasiin Starsiin yhdessä maalivahti Johan Holmqvistin kanssa. Vaihdossa Tampa sai Mike Smithin, Jussi Jokisen ja Jeff Halpernin. Richardsin sopimusta Tampa Bayn kanssa oli jäljellä kevääseen 2011 saakka. Hänellä oli sopimuksessaan myös kauppaamisen estänyt pykälä, mutta hän purki sen, kun Tampa Bay ilmoitti haluavansa kaupata miehen.  Starsin riveissä Richards pelasi sopimuksensa loppuun ja hänestä tuli rajoittamaton pelaaja 1. heinäkuuta 2011.

Heinäkuun alussa 2014 Richards saapui vahvistamaan Chicago Blackhawksin keskushyökkääjistöä New York Rangersista. Edellisellä kaudella Richards oli joukkueen varakapteeni. Richardsin sopimus Blackhawksin kanssa oli yksivuotinen ja arvoltaan kaksi miljoonaa dollaria. Richards voitti Blackhawksin kanssa Stanley Cupin.

## Palkinnot
***1999–2000**: CHL:n vuoden pelaaja
***1999–2000**: CHL:n pistepörssin voitto
***1999–2000**: CHL:n All-Star joukkue
***1999–2000**: QMJHL Michel Brier Award (arvokkain pelaaja)
***1999–2000**: QMJHL Jean Béliveau Trophy (pistepörssin voitto)
***1999–2000**: QMJHL Plus/Miinus palkinto
***1999–2000**: QMJHL Guy Lafleur Trophy (pudotuspelien arvokkain pelaaja)
***1999–2000**: QMJHL All-Star joukkue
***1999–2000**: Memorial Cup Stafford Smythe Memorial Trophy (arvokkain pelaaja) 
***1999–2000**: Memorial Cup All-Star joukkue
***2000–2001**: NHL:n tulokasjoukkue
***2003–2004**: NHL Conn Smythe Trophy (pudotuspelien arvokkain pelaaja)
***2003–2004**: NHL Lady Byng Trophy (paras urheiluhenki)

## Tilastot

## Kansainväliset pelit
Pelannut Kanadan joukkueessa:
*2000 jääkiekon nuorten MM-kisat (pronssia)
*2001 jääkiekon MM-kisat
*2004 jääkiekon maailmancup (kultaa)
*2006 talviolympialaiset

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Melissa Manchester

**Melissa Manchester** (s. 15. helmikuuta 1951 New York) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä.

Manchester syntyi New Yorkin Bronxissa juutalaistaustaiseen sukuun, ja hänen isänsä soitti fagottia Metropolitan-oopperassa. Hän itse opiskeli pianon- ja cembalonsoittoa Manhattan School of Music and Artsissa sekä laulunkirjoitusta Paul Simonin johdolla. 

Manchester toimi vuonna 1971 Bette Midlerin ja Barry Manilowin taustalaulajana. Manchesterin ensimmäinen albumi oli *Home to Myself* (1973). Kaksi vuotta myöhemmin *Melissa*-albumin kappale "Midnight Blue" nousi top ten -listahitiksi. Manchester oli mukana kirjoittamassa "Whenever I Call You Friend" -duettoa Kenny Logginsille ja Stevie Nicksille, ja hän itsekin levytti kappaleen albumillaan *Melissa Manchester* (1979). 

Manchester voitti vuonna 1983 Grammyn kappaleellaan "You Should Hear How She Talks About You". Vuonna 2004 hän julkaisi ensimmäisenä albuminaan kymmeneen vuoteen levyn *When I Look Down That Road*.

Manchester on toiminut myös näyttelijänä. Animaatioelokuvassa *[[Basil Hiiri – Mestarietsivä]]* Manchester esitti kappaleen "Let Me Be Good to You".

## Diskografia
*1973		Home to Myself 	Wounded Bird	
*1974		Bright Eyes 	Wounded Bird	
*1975		Melissa 	Buddha Records	
*1976		Better Days & Happy Endings 	Wounded Bird	
*1976		Help Is on the Way 	Wounded Bird	
*1977		Singin' 	BMG	
*1978		Don't Cry Out Loud 	Wounded Bird	
*1979		Melissa Manchester 	Arista	
*1980		For the Working Girl 	Wounded Bird	
*1982		Hey Ricky 	Wounded Bird	
*1983		Emergency 	Wounded Bird	
*1985		Mathematics 	MCA	
*1989		Tribute 	Mika	
*1995		If My Heart Had Wings 	Atlantic	
*1995		Melissa Manchester Performs Pocahontas	Dove Audio	
*1998		Joy 	EMI Angel / Angel…	
*2004		When I Look Down That Road 	eOne / Koch

## Lähteet
Hilda Herrala

**Hilda Gustaava Herrala** (8. huhtikuuta 1881 Kuivaniemi – 16. heinäkuuta 1956 Oulu) oli suomalainen ompelija ja kansanedustaja. Herrala toimi eduskunnassa SDP:n ryhmässä vuosina 1908–1914, 1917–1918 ja 1933–1936. Hänet valittiin kansanedustajaksi Oulun läänin pohjoisesta vaalipiiristä. 

## Elämä ja ura
Vuoden 1908 kansanedustajista hän oli nuorin valittu jäsen ja ensimmäinen pohjoissuomalainen naiskansanedustaja. Vuoden 1936 vaaleissa hän ei päässyt SDP:n ehdokkaaksi, kun Kemin sosialidemokraatit hylkäsivät Herralan ja valitsivat puolueen pääehdokkaaksi piirisihteeri Viljo Kilpeläisen (1906–1937), joka tulikin valituksi mutta ehti olla kansanedustajana vain lyhyen aikaa. Herrala yritti tuloksetta omalta ns. villiltä listalta, mutta jäi valitsematta saatuaan vain noin 300 ääntä. Kilpeläisen kuoleman jälkeen eduskuntaan palasi Herralan vuoden 1933 vaaleissa ”pudottama” Hjalmar Lindqvist.

Herrala toimi aktiivisesti Oulun sosialidemokraattisen työväenyhdistyksen piirissä 1800-luvun lopulta alkaen. Hän oli mukana myös teatteritoiminnassa. Herralalla oli ompelimo Kemissä, minkä ohella hän toimi puolueen puhujana Pohjois-Suomessa. Vuosina 1918–1919 hän oli vankilassa poliittisista syistä. Herrala sai 12 vuoden vankeustuomion. Mannerheim vapautti Herralan 11 muun kansanedustajan kanssa vuonna 1919. Herrala kutsuttiin 1955 SDP:n kunniajäseneksi.

Kuvanveistäjä Sanna Koivisto on tehnyt Hilda Herralan muistomerkkireliefin, joka sijoitettiin vuonna 1984 entisen STS-pankin portaikkoon Kemiin, osoitteeseen Keskuspuistokatu 30. Vuodesta 2005 lähtien laatta on ollut ammattiopisto Lappian toimipisteen seinässä Meripuistokatu 21:ssä Kemissä.

Herrala oli myös Kemin kaupunginvaltuutettu. Presidentin valitsijamies Herrala oli vuosina 1940 ja 1943.

## Lähteet
*

### Viitteet
Lännen rintama

**Lännen rintama**  oli puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin 22. kesäkuuta 1941 Lännen erityissotilaspiiristä. 15. huhtikuuta 1944 se jaettiin 1. ja 2. Valkovenäjän rintamaksi. 

Saksalaisten aloitettua operaatio Barbarossan 22. kesäkuuta 1941, Lännen rintama vastasi sodan ensimmäisen 18 päivän puolustustaisteluista Valko-Venäjän alueella. Lännen rintaman tavoitteena oli estää saksalaisten eteneminen strategisesti merkittävällä läntisellä sektorilla ja mahdollistaa puna-armeijan joukkojen mobilisointi vastahyökkäystä varten. Lännen rintama kärsi kuitenkin musertavan tappion ja 24 sen alun perin 44 divisioonasta tuhottiin ja 20 muuta divisioonaa menetti 30–90 prosenttia miesvoimastaan ja materiaalistaan. Puna-armeija menetti yhteensä 417&nbsp;729 miestä. Tappioista suurin osa syntyi Białystokin ja Minskin taistelussa, jossa tuhottiin moteissa pääosin 3., 4., 10. ja 13. armeija. Lännen rintaman onnistui kuitenkin aiheuttaa keskustan armeijaryhmälle huomattavia tappioita ja sitkeällä vastarinnalla hidastaa sen etenemistä niin, että STAVKA ehti luomaan uuden rintamalinjan Dnepr- ja Väinäjoille.

Lännen rintaman komentaja Georgi Žukovin suosituksesta keskittää joukot Moskovaa uhkaavaa keskustan armeijaryhmää vastaan huolimatta Josif Stalinin määräyksestä puna-armeija aloitti hyökkäyksen kaikilla neljällä rintamalla. 
Puna-armeijan talvioffensiivissa 1941–1942 STAVKA:n suunnitelmassa Lännen armeijan tehtävänä oli saksalaisten lyöminen Moskovan luoteis- ja eteläpuolella.

## Komentajat
* 22. kesäkuuta – 30. kesäkuuta 1941 armeijankenraali Dmitri Pavlov
* 30. kesäkuuta – 2. heinäkuuta 1941 kenraaliluutnantti Andrei Jerjomenko
* 2. heinäkuuta – 1941 Neuvostoliiton marsalkka Semjon Timošenko
* 19. heinäkuuta – 29. heinäkuuta 1941 kenraaliluutnantti Andrei Jerjomenko
* 30. heinäkuuta – 12. syyskuuta 1941 Neuvostoliiton marsalkka Semjon Timošenko
* 12. syyskuuta – 12. lokakuuta 1941 kenraalieversti Ivan Konev
* 13. lokakuuta 1941 – 26. elokuuta 1942 kenraalieversti Georgi Žukov
* 26. elokuuta 1942 – 27. helmikuuta 1943 kenraalieversti Ivan Konev
* 27. helmikuuta 1943 – 15. huhtikuuta 1944 armeijankenraali Vasili Sokolovski

## Lähteet
Juho Etelämäki

**Juho Etelämäki** (17. joulukuuta 1863 Töysä – 14. elokuuta 1943 Viitasaari) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1909–1914.

## Elämä
Juho Etelämäen vanhemmat olivat torppari Hermanni Etelämäki (1833-1917) ja Loviisa Hautamäki (1836-1912). Etelämäki valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän seminaarista 1888, jonka jälkeen hän työskenteli opettajana Lappajärven Tarvolassa 1888-1893 ja Viitasaaren Kolimassa 1893-1916. Viitasaarella Etelämäki toimi muun muassa työväenyhdistyksen puheenjohtajana, torpparien luottamusmiehenä sekä kunnallislautakunnan puheenjohtajana. Etelämäki valittiin kansanedustajaksi vuonna 1909 ja hän uusi paikkansa myös kaksissa seuraavissa vaaleissa. 

Etelämäki tunnettiin myös monipuolisena kulttuurivaikuttajana, joka omistautui erityisesti kansansivistystyölle. Hän keräili taidetta sekä tallensi esihistoriallista esineistöä ja maaseudun tarvekaluja. Koliman kansakoululla oli hänen aikanaan myös pysyvä esinenäyttely. 

Vuonna 1913 Etelämäki koki hengellisen herätyksen ja jätti politiikan, minkä seurauksenä hän joutui työväenlehdissä vahvan ryöpytyksen kohteeksi. Helluntaiherätyksessä vaikuttanutta Etelämäkeä kutsuttiin muun muassa ”uskonkiihkoilijalahkon apostoliksi” ja ”profeetaksi”, jonka paikka olisi houruinhoitolaitoksessa. Etelämäki käynnisti Viitasaaren helluntaiseurakunnan työn 1920-luvulla. 

Vuonna 1916 Etelämäki sai eläkkeen kansakoulunopettajan virastaan, jonka jälkeen hän teki sijaisuuksia Pihtipudaksen Korppisessa 1921-1922, Viitasaaren Kumpumäessä 1922-1925 ja Säämingin Ritossaaressa 1926-1927. Myöhemmin Etelämäki hoiti Viitasaaren Pasalassa sijainnutta Rintamaan tilaa keskittyen puutarhaviljelyyn.

## Perhe
Juho Etelämäen puoliso oli Lappajärveltä kotoisin ollut Loviisa Söyrinki (1871-1945). Pariskunnalle syntyi neljä lasta, joista kaksi kuoli jo synnytyksessä ja yksi alle vuoden ikäisenä.

## Teokset
*
*

## Lähteet
Casuals

**Casuals** on 1980-luvulla kehittynyt jalkapallokannattajien alakulttuuri. Huliganismin on myös leimattu kuuluvan casuals-kulttuuriin. Alkunsa alakulttuuri sai Englannissa, kun eräät kannattajat alkoivat pukeutua merkkivaatteisiin välttääkseen poliisin huomion. Muun kannattajakulttuurin nousun mukana casuals-kulttuuri on tullut Suomeenkin.

## Alkuajat ja 80-luku
Casuals-ilmiö sai alkunsa Englannissa, kun joukkueiden kuten Everton, Liverpool, Nottingham Forest ja West Ham kannattajia tuli takaisin Euroopan cupien vierasmatkoilta pukeutuneena italialaisiin ja ranskalaisiin merkkivaatteisiin. Kyseiset merkkivaatteet oli pääasiassa varastettu kaupoista kannattajien välisten mellakoiden aikana. Mellakat olivat tavallisia englantilaisten kannattajien vieraillessa ulkomailla. Alussa näin pukeutuivat huligaanit ja firmojen jäsenet, jotka halusivat välttää poliisin huomion, koska ilmiön alkuaikoina suurin osa huligaaneista pukeutui skinhead-tyylisiin vaatteisiin. Ajan myötä casuals-kulttuuri kehittyi suureksi ilmiöksi ja eri muodit vaihtuivat nopeasti. Ilmiö vaikutti myös brittiläiseen nuorisokulttuuriin. Hallituksen toimet huliganismia vastaan vaikuttivat casuals-kulttuurin suosion laskuun.

Casualien suosimia vaatemerkkejä 1980-luvulla olivat muiden muassa Fila, Pepe Jeans ja Slazenger. Myös suomalaisen Luhdan takit olivat 1980-luvun loppupuolella suosittuja casualien keskuudessa .

## 1990-luku ja nykypäivä
1990-luvun puolivälissä casuals-kulttuurin suosio nousi jälleen, mutta pukeutumistyyli oli hieman muuttunut. Monet kannattajat kantoivat casual-vaatetustaan kuin univormua, mikä erotti heidät tavallisten kannattajien joukosta. 
   
Vuosituhannen vaihteen jälkeen casualit alkoivat käyttää huomaamattomampia vaatemerkkejä erottuakseen tavallisista kannattajista sekä merkeistä, jotka poliisi oli huomioinut. 

## Casualit Suomessa
Suomeen casuals-kulttuuri rantautui vuosituhannen vaihteessa maan ensimmäisten "mobien", SPH:n (Jokerit ensin jääkiekossa, myöhemmin myös jalkapallossa), 116% Boysien (FC Jokerit) ja  Lahen Poikien (FC Lahti), perustamisen myötä. Nykyään casualeja löytyy etenkin jalkapallon puolella lähes jokaisesta kannattajaryhmästä.
Evert Hokkanen

**Evert Hokkanen** (synt. **Vitikka**, 7. heinäkuuta 1864 Urjala – 26. kesäkuuta 1918 Hämeenlinna) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1910. Hän kuoli sisällissodan jälkeen Hämeenlinnan vankileirillä.

## Elämä
Urjalan Perhossa syntyneen Evert Hokkasen vanhemmat olivat torppari Kalle Kustaa Vitikka (s. 1827) ja Kalvolassa syntynyt Ulla Eliaantytär Paakkonen (1826−1910). Hokkanen hankki elantonsa työmiehenä muun muassa Liedossa ja Prunkkalassa, kunnes palasi kotiseudulleen muonarengiksi ja vuokrasi Huhdin kylän laitamilla Jokikulmalla sijainneen mäkituvan.

Turun seudulla työväenaatteen omaksunut Hokkanen ryhtyi Urjalassa organisoimaan paikkakunnan työväenliikettä. Hänestä tuli vuonna 1902 perustetun Urjalan työväenyhdistyksen ensimmäinen puheenjohtaja. Hokkanen osallistui sen edustajana muun muassa Forssan kokoukseen sekä Tampereen torpparikokoukseen. Työväenyhdistyksen johdossa vaikutti myös hänen veljensä puuseppä Kustaa Edvard Hokkanen (s. 1869). Kouluja käymätön Hokkanen hankki tietonsa itseopiskelulla. Hän kirjoitti Urjalan asioista Turussa ilmestyneeseen *[[Länsisuomen Työmies|Länsisuomen Työmieheen]]* nimimerkeillä ”Eppu” ja ”Hieppa-Eetu”. Poliittisen toimintansa vuoksi Hokkanen erotettiin työpaikastaan ja häädettiin torpastaan lokakuussa 1903. Vuoden 1905 verotusluetteloon hänet oli merkitty joutomieheksi. Suurlakon jälkeen Hokkanen toimi sosialidemokraattisen puolueen agitaattorina ja perusti useita työväenyhdistyksiä Urjalan ympäristökuntiin.

Vuonna 1907 Hokkanen valittiin kansanedustajaksi Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa. Työväenperinteessä muistetaan erityisesti hänen kansanomaiset puheenvuoronsa, joita on luonnehdittu jopa huvittaviksi. Viimeisen kansanedustajakautensa aikana Hokkanen ajautui erimielisyyksiin eduskuntaryhmän ja puolueen kenttäväen kanssa. Joulukuussa 1909 hän sai piirikokoukselta varoituksen oltuaan poissa tärkeänä pidetystä sotilasmiljoonia koskevasta äänestyksestä. Hokkanen putosi eduskunnasta seuraavissa vaaleissa ja joutui vetäytymään myös paikallistason johtotehtävistä.

Eduskuntatyönsä jälkeen Hokkanen muutti Akaaseen ja asui myöhemmin Kylmäkoskella. Sisällissodan aikana Hokkanen kuului punakaartiin, mutta hänen toiminnastaan ei ole tarkempaa tietoa. Hokkanen vangittiin sodan loppuvaiheessa, mutta säästyi teloitukselta ja kuulustelujen jälkeen valtiorikosoikeus esitti häntä vapautettavaksi. Kylmäkosken suojeluskunta ei kuitenkaan suostunut tähän, vaan piti Hokkasta ”suurena roistona, jonka paikkakuntalaiset ovat tuominneet kuolemaan”. Hokkanen kuoli Hämeenlinnan vankileirillä tuntemattomasta syystä kesäkuussa 1918.

## Perhe
Hokkasen puoliso oli Prunkkalasta kotoisin ollut Amanda Juhontytär (s. 1866). Pariskunnalle syntyi yhdeksän lasta.

## Lähteet
*
### Viitteet
Scott Gorham

**Scott Gorham** (s. 17. maaliskuuta 1951 Glendale, Kalifornia) on Thin Lizzyn kitaristina tunnetuksi tullut yhdysvaltalainen muusikko.

Gorham ei kuulunut Thin Lizzyn alkuperäiskokoonpanoon, mutta vaikutti siinä vuosina 1974–1983 – suurimman osan yhtyeen olemassaoloajasta. 

Gorham syntyi Glendalessa, Kalifornian osavaltiossa. Hän on jatkanut muusikonuraansa yhä Thin Lizzyn hajottua ja oli mm. mukana perustamassa 21 Guns -yhtyettä. Hän on lisäksi tehnyt yhteistyötä Asian ja Rollins Bandin kanssa.

Gorham käytti alun perin Gibson Les Paul -kitaraa minihumbuckerilla. Hänen pääinstrumenttinsa oli Thin Lizzyn hajoamiseen saakka '59 Les Paul. Nykyisin hän käyttää Fender Stratocaster -kitaraa 100-wattisella Marshall Amplification -vahvistimella. 

Scott on naimisissa Christine Gorhamin kanssa.

## Diskografia
### Thin Lizzy

**[[Thin Lizzy (albumi)|Thin Lizzy]]* (1974)
**[[Fighting (albumi)|Fighting]]* (1975)
**[[Jailbreak]]* (1976)
**[[Johnny the Fox]]* (1976)
**[[Bad Reputation]]* (1977)
**[[Live and Dangerous]]* (1978)
**[[Black Rose (Thin Lizzy)|Black Rose: A Rock Legend]]* (1979)
**[[Chinatown (albumi)|Chinatown]]* (1980)
**[[Renegade (Thin Lizzyn albumi)|Renegade]]* (1981)
**[[Thunder and Lightning (Thin Lizzyn albumi)|Thunder and Lightning]]* (1983)
**[[Life (Thin Lizzyn albumi)|Life]]* (1983)
**One Night Only* (2000)

### Muiden levyillä
*Pat Travers – *Putting It Straight* (1977)
*Phil Lynott – *Solo in Soho* (1980)
*Phil Lynott – *The Philip Lynott Album* (1982)
*Siebenberg – *Giants in Our Own Room* (1985)
*Supertramp – *Brother Where You Bound* (1985)
*Phenomena – *Phenomena II: Dream Runner* (1987)
*Heads Up – *The Long Shot* (1989)
*Air Pavilion – *Kaizoku* (1989)
*Asia – *Then & Now* (1990)
*21 Guns – *Salute* (1992)
*Lea Hart – *Trapped* (1992)
*True Brits – *Ready to Rumble* (1992)
*Phenomena – *Phenomena III: Innervision* (1993)
*Far Corporation – *Solitude* (1994)
*Max Bacon – *The Higher You Climb* (1995)
*21 Guns – *Nothing's Real* (1997)
*Psycho Motel – *[[Welcome to the World]]* (1997)
*Rollins Band – *Get Some Go Again* (2000)
*Steevi Jaimz – *Damned if I Do... Damned if I Don't* (2001)
*Max Bacon – *From the Banks of the River Irwell* (2002)
*21 Guns – *Demolition* (2002)
*Ricky Warwick – *Tattoos & Alibis* (2003)

## Lähteet