open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mihail Paškin

**Mihail "Misja" Andrejevitš Paškin** (, s. 22. huhtikuuta 1980, Krasnojarsk, Neuvostoliitto) on venäläinen jääpallovalmentaja.  

## Ura
Pelaajaurallaan Paškin pelasi hyökkääjänä. Hän edusti nuoruudessaan Venäjän poikien maajoukkuetta ja myöhemmin Kazakstanin jääpallomaajoukkuetta. Misja Paškinin seuroja ovat olleet Ruotsissa mm. IFK Vänersborg, Gripen-Trollhättan ja Hammarby IF sekä Venäjällä Zorki Krasnogorsk, Jenisei Krasnojarsk ja Volga Uljanovsk.

Mihailin isä Andrei Paškin on Neuvostoliitossa ja vuodesta 1988 Ruotsissa pelannut Neuvostoliiton jääpallomaajoukkuetta edustanut jääpalloilija. Andrei Paškin oli ensimmäinen Neuvostoliitosta Ruotsiin tullut jääpalloilija. Neuvostoliiton mallin mukaan koko perhe ei saanut muuttolupaa. Niinpä poika-Misja joutui jäävät Neuvostoliittoon isovanhempien hoiviin Krasnojarskiin. Muu perhe muutti Vänersborgiin. Vasta vuoden kuluttua syksyllä 1989 Misjakin pääsi vanhempiensa luo Ruotsiin. Tilanne Neuvostoliitossa oli muuttumassa vapaammaksi, ja vanhoista keinoista rajata ihmisten muuttoa luovuttiin.

Asuinpaikaksi Paškineilla vakiintui Trollhättan, mutta seurat vaihtelivat eli Gripen Trollhättan BK ja kaupungin kakkosjääpalloseura Slussen BK, naapurikaupungin IFK Vänersborg ja Katrineholm SK. Keväällä 2006 Misja Paškin teki sopimuksen sen hetken Ruotsin ykkösseuran Edsbyns IF:n kanssa. Tuskin kausi syksyllä 2006 oli alkanut, kun ilmoitettiin Misja Paškinin siirtymisestä vuokralla Zorki Krasnogorskin riveihin. 

Seuraavina vuosina ura jatkui melkeinpä kausikohtaisilla seurasiirroilla eli Zorki-kauden jälkeen syksyllä 2007 takaisin Ruotsiin ja Gripen-Trollhättanin riveihin, sen jälkeen syksyllä 2008 kaudeksi jälleen Zorkin riveihin ja syksyllä 2009 Ruotsiin IFK Vänersborgin riveihin. Vajaan kahden Vänersborg-kauden jälkeen tammikuussa 2011 Misja Paškin siirtyi syntymäseudulleen Krasnojarskiin huippuseura Jenisein riveihin. Keväällä 2012 oli vuorossa jälleen paluu Ruotsiin ja nyt Tukholmaan Hammarby IF:n riveihin. Matka vei vielä kerran Venäjälle ja tällä kertaa Uljanovskiin Volgan riveihin. 

Toinen Hammarby-jakso alkoi keväälä 2015, kun hän palasi Venäjältä Uljanovskin Volgasta. Mihail Paškin päätti keväällä 2016, että Hammyrby IF oli hänen viimeinen aktiiviuran seuransa. Syynä uran lopettamiseen olivat selkävaivat. Misja jatkoi sen jälkeen Hammarbyn päävalmentajana toimineen isänsä Andrein apuvalmentajana.

## Valmentajaura
Keväällä 2022 Paškin siirtyi SKA-Neftjanikin päävalmentajaksi kolmen vuoden sopimuksella.

## Saavutukset pelaajana
**Seurajoukkueissa**
* Ruotsin mestaruus 2013,
* Venäjän mestaruushopeaa 2006 Zorkin riveissä,
* Venäjän mestaruuspronssia 2012 Jenisein riveissä,
* Jääpallon maailmancup voitto: 2011 Jenisein riveissä,

**Maajoukkueessa**
* MM-pronssia vuonna 2003 Kazakstanin riveissä

## Saavutukset valmentajana
* Venäjän Superliigan mestaruus: 2022-2023

## Lähteet
*Misja Paškin IBDB-tietokannassa
*Misja Paškin - rusbandy-tietokannassa

### Viitteet
Sievitalo

**Sievitalo Oy** kuuluu Sievi Group -rakennuskonserniin. Sievitalo suunnittelee ja toteuttaa muuttovalmiita taloja ja talopaketteja sekä vapaa-ajan asuntoja. Sievitalo toimittaa ja rakentaa taloja useilla eri toimitussisällöillä, aina elementtitoimituksista täysin valmiisiin taloihin saakka. Parhaiten yhtiö tunnetaan muuttovalmiista omakoti- ja paritaloista. Sievitalon voi suunnitella myös itse Sievitalon Oma malli -palvelun avulla. 

Yhtiö käyttää kohteissaan suomalaista puuta ja sen käyttämät elementit tehdään Sievi Elementin puuelementtitehtaassa Pohjois-Pohjanmaalla Sievissä.

Sievitalolla on toimipisteet Kokkolassa, Sievissä, Vaasassa, Tampereella, Vantaalla, Lahdessa, Mikkelissä ja Turussa.

## Historia
Sievitalo Oy on osa Sievi Group -konsernia. Sievi Group Oy on perustettu vuonna 2011. Aluksi yhtiö toimi nimellä Sievitalo Oy. Vuonna 2019 tehdyn mittavan uudistuksen myötä nimeksi vaihtui Sievi Group Oy. Konserni muodostuu nykyään emoyhtiöstä sekä kuudesta tytäryhtiöstä: Sievitalo Oy, Sievi Asunnot Oy, Sievi Element Oy, Sievitek Oy, Sievi Hyvinvointitilat Oy ja Siveco Oy.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Viralliset verkkosivut
TCL Technology

**TCL Technology** () on kiinalainen monikansallinen elektroniikkayhtiö. Se valmistaa televisioita, puhelimia, jääkaappeja, pesukoneita ja ilmastointikoneita. Vuonna 2010 TCL oli maailman 25. suurin kulutuselektroniikan valmistaja. Vuonna 2013 yhtiö oli markkinaosuuksilla mitattuna maailman kolmanneksi suurin televisiovastaanottimien valmistaja.

TCL on etenkin älypuhelimissa erikoistunut lisenssien hyödyntämiseen eli tuotteiden valmistamisen muiden yhtiöiden omistamilla tavaramerkeillä. Se valmistaa ja markkinoi puhelimia paitsi omalla TCL-merkillään, myös ainakin nimillä BlackBerry, Palm, Thomson ja Alcatel Televisioita ja muuta kulutuselektroniikkaa se on myynyt ainakin merkeillä Schneider ja Dual ostettuaan vuonna 2002 oikeuksia ja tehtaita saksalaisen Schneider Electronics AG:n konkurssipesältä (eri yhtiö kuin ranskalainen Schneider Electric).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Verkkosivut
Ranskan 3. panssaridivisioona

**Ranskan 3. panssaridivisioona** () oli Ranskan maavoimien panssariyhtymä. Se kunnioittaa vuonna 1943 perustetun ja 1946 lakkautetun 3. algerialaisen jalkaväkidivisioonan perinteitä.

Divisioona perustettiin 1951 ja lakkautettiin 1991. Vuonna 1999 perustettu 3. mekanisoitu prikaati, josta muodostettiin 3. kevyt panssariprikaati, jatkaa divisioonan perinteitä. Divisioona muodostettiin uudelleen kesäkuussa 2016 Ranskan asevoimien uudelleen organisoinnin yhteydessä.

## Historia
Vuonna 1951 3. divisioona muodostettiin Ranskan Saksaan sijoitettuihin joukkoihin. Yhtymään kuului lähes 15&nbsp;000 miestä ja sen valvonnassa oli Saksan länsi osat. Divisioonaan kuului kolme prikaatia:
*5. mekanisoitu prikaati Tübingenissä
*12. mekanisoitu prikaati Offenbourgissa ja
*13. motorisoitu prikaati Konstanzissa.

Vuonna 1978 divisioona nimettiin 3. panssaridivisioonaksi, jolloin sen kokoonpanoon kuului kolme jalkaväki-, kaksi panssari-, kaksi tykistö-, pioneeri- ja esikunta- ja huoltorykmentti. FFA:n organisaatiomuutoksen aikana divisioona  lakkautettiin 1991 ja se korvattiin 3. mekanisoidulla prikaatilla, joka nimettiin 2014 3. kevyeksi panssariprikaatiksi.

3. divisioona muodostettiin uudelleen 20. kesäkuuta 2016. Siihen kuuluu kolme prikaatia ja sen esikunta on Marseillessa.

## Perinnejoukot
*3. algerialainen jalkaväkidivisioona (3e DIA) perustettiin 15. huhtikuuta 1943 ja se lakkautettiin 15. huhtikuuta 1946
*3. panssaridivisioona muodostettiin 1951 ja lakkautettiin heinäkuussa 1991
*3. mekanisoitu prikaati perustettiin heinäkuussa 1999 ja se nimettiin uudelleen 3. kevyeksi panssariprikaatiksi 2014
*3. divisioona muodostettiin uudelleen kesäkuussa 2016

## Kokoonpano

Divisioona on osa maavoimia (). Perustettaessa siihen kuului kaikkiaan 25 rykmenttiä, neljä esikuntaa ja yksi sotakoulu. Sen vahvuus oli 25&nbsp;000 henkeä ja noin 4&nbsp;000 reserviläistä. Divisioonaan kuuluu:
*2. rakuunarykmentti Fontevraud-l'Abbaye
*54. ilmatorjuntarykmentti Hyeres, jonka kalustona Mistral ohjukset
*31. pioneerirykmentti Castelsarrasin
*2. panssariprikaati Illkirch-Graffenstaden
*6. kevyt panssariprikaati Nimes
*11. laskuvarjoprikaati Balma

## Lähteet
Pasi Laine

**Pasi Laine** (s. 1963) on suomalainen yritysjohtaja. Hän on toiminut Valmet Oyj:n toimitusjohtajana vuosina 2013-2024. Pasi Laine on Konecranes Oyj:n 
ja Neste Oyj:n hallituksen puheenjohtaja .

## Uran alku

Pasi Laine opiskeli sähkötekniikkaa Teknillisessä korkeakoulussa ja valmistui sieltä diplomi-insinööriksi vuonna 1988.  Valmistumisen jälkeen hän on luonut pitkän uran suomalaisissa teollisuusyrityksissä. Vuosina 1988–1996 hän toimi eri tehtävissä Valmet Automation Oy:ssa. Hän työskenteli Suomessa ja ulkomailla (Kanada, Saksa ja Iso-Britannia). Välillä hän oli 1996–1998 Elsag Bailey Hartmann & Braun Oy:n toimitusjohtajana. Sen jälkeen hän siirtyi Metso-konsernin palvelukseen. 

## Johtajana Metso Oyj:ssa

Metsolla Laine on toiminut erilaisissa johtotehtävissä. Hän toimi aluksi (1998–2002) Automation *Prosessi- ja Energia* -liiketoimintayksiköstä () vastaavana johtajana ja päällikkönä. Sitten hänet nimitettiin vuosiksi 2002–2003 Metson automaatioliiketoimintasegmentin (Metso Automation) paperi- ja selluteollisuuden automaatiojärjestelmien () liiketoimintalinjan vastaavaksi johtajaksi. Hän jatkoi Metso Automationissa Field Systems-yksikön johtajana 2003–2006.

Metson johtoryhmään Laine nimitettiin vuonna 2006, kun hänet nimitettiin Metso Automationin toimitusjohtajaksi. Hän toimi siinä tehtävässä vuoteen 2011 asti. Sen ohella hän johti Metson *Energia- ja ympäristöteknologia* -liiketoimintasegmenttiä 2008–2011. Sitten hän oli vuonna 2011 lyhyen aikaa *Paperi- ja kuituteknologia* -nimisen segmentin johtajana. Joulukuusta 2011 joulukuuhun 2013 Laine oli *Massa, paperi ja voimantuotanto* -segmentin vastaava johtaja. Hän oli samalla (2011–2013) Metso Oyj:n varatoimitusjohtaja ja toimitusjohtajan sijainen tämän ollessa estynyt hoitamasta tehtäviään. 

### Valmet Oyj:n toimitusjohtajaksi

Kesällä 2013 Metso Oyj:n liiketoimintarakenne uudelleenorganisoitiin. Yhtiö jaettiin kahtia erillisiksi yhtiöiksi (Metso Oyj ja Valmet Oyj). Pasi Laine nimitettiin Valmetin toimitusjohtajaksi kesäkuussa 2013 ja hän aloitti tehtävässä joulukuussa 2013. Laineen johdolla Valmet listattiin Helsingin pörssiin tammikuussa 2014. 2015 Valmet osti Metsolta Automation liiketoiminnan joka liitettiin osaksi Valmetin liiketoimintaa.

### Nimitys vuorineuvokseksi
Joulukuussa 2020 tasavallan presidentti Sauli Niinistö nimitti Pasi Laineen vuorineuvokseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Juha-Pekka Raeste: Valmetin toimitusjohtaja Pasi Laine kertoo, miksi 340 miljoonaa euroa kannatti sijoittaa Suomeen ja Ruotsiin *Helsingin Sanomat* 8.4.2015. (maksullinen artikkeli)
* ”Nykyinen negatiivinen Suomi-asenne vaatii korjausliikettä” *Kauppalehti* 26.9.2016.
* Valmetin pääomamarkkinapäivä 2016 Helsingissä tänään 20. syyskuuta 2016 Pörssitiedote 20.9.2016, AP Nasdaq.
Aarne Elomaa

**Aarne Elomaa** (18. elokuuta 1926 Pori – 11. joulukuuta 2008) oli suomalainen taidemaalari. 

## Ura
Elomaa debytoi Porissa vuonna 1948 ja esiintyi yksityis- ja yhteisnäyttelyissä muun muassa Voipaalan kesänäyttelyssä 1977, Porin taidemuseon avausnäyttelyssä 1979, Seinäjoen taidehallissa 1984 ja 1990, Vaasan taidehallissa 1984 ja Oulun taidemuseossa 1989. Elomaa on tehnyt opintomatkoja Ranskaan, Saksaan, Belgiaan, Hollantiin ja Italiaan. Hänen teoksiaan on muun muassa valtion sekä Porin, Rauman, Kankaanpään ja Harjavallan kaupunkien kokoelmissa.

Elomaa kokeili taiteilijanuransa aikana monia erilaisia tyylejä. Uransa alkuaikana Elomaan taiteessa oli realistinen esitystapa, mutta 1940- ja 1950-lukujen vaihteessa hänen taiteensa alkoi ottaa vahvasti vaikutteita modernismista.

Elomaan uralle tärkeä vuosi oli 1952, jolloin hän saavutti taiteellisen läpimurtonsa ja pääsi esiintymään myös valtakunnallisissa näyttelyissä. Samana vuonna Elomaa esitti Porin Taiteilijaseuran vuosinäyttelyssä teosryhmän. Vuonna 1953 hän voitti Porin taiteilijaseuran maalauskilpailun teoksellaan *Louhos*.

1950-luvun lopussa Elomaan taide otti abstraktimman suunnan. Vuonna 1959 hänen abstraktia ilmaisuaan edustava työnsä oli esillä Suomen Taideakatemian kolmivuotisnäyttelyssä. Abstrakteista kokeiluistaan huolimatta Elomaan omimmaksi tyylisuunnaksi muodostui rakenteellisuuteen perustuva figuratiivinen ilmaisu, johon hän lisäsi 1960-luvun alkupuolella surrealistisia ja metafyysisiä tulkintoja.

Elomaa oli tärkeässä osassa Porin Taiteilijaseuran toiminnassa seuran toisesta vuosinäyttelystä lähtien.

## Näyttelyt

Elomaan töitä on ollut esillä useasti osana Porin taiteilijaseuran taidenäyttelyä, esimerkiksi Porin taiteilijaseuran 35-, 40-, ja 50-vuotisjuhlanäyttelyissä Porin taidemuseossa. Vuonna 1982 Porin taidemuseossa oli vain Elomaan töille omistettu näyttely.  Lisäksi Elomaan töitä on ollut esillä esimerkiksi Seinäjoen Taidehallissa, Hyvinkään taidekeskuksessa, Vaasan Taidehallissa ja Oulun taidemuseossa. Ulkomailla Elomaan töitä on ollut esillä Saksassa ja Latviassa.

Vuonna 2009 porilaisessa Galleria Angelossa järjestettiin Aarne Elomaan muistonäyttely. Muistonäyttelyssä oli esillä öljymaalauksia, akvarelleja ja grafiikkaa.

## Opinnot ja opetustyö
Ulkomaille suuntautuneiden opintomatkojen lisäksi Elomaa kävi Unto Pusan ja Yrjö Verhon järjestämillä taidekursseilla.

Elomaa toimi opettajana Porin Piirustuskoulussa vuosina 1965-1970. Lisäksi hän on opettanut kuvaamataitoa Porin Lyseossa sekä Kankaanpään ja Pomarkun yhteiskouluissa sekä Porin työväenopistossa.

## Lähteet
Makuuhuoneen ikkuna

**Makuuhuoneen ikkuna** () on vuonna 1987 ensi-iltansa saanut Curtis Hansonin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen psykologinen jännityselokuva, jonka pääosissa ovat Steve Guttenberg, Elizabeth McGovern ja Isabelle Huppert. Elokuva perustuu Anne Holdenin romaaniin *[[The Witnesses (romaani)|The Witnesses]]* vuodelta 1971. Elokuvan tuottajina olivat Martha De Laurentiis ja Robert Towne.

## Juoni

Terry Lambertilla on suhde pomonsa vaimon Sylvia Wentworthin kanssa. Eräänä iltana firman juhlien jälkeen Terryn luona ollessaan Sylvia kuulee huutoa makuuhuoneen ikkunan alta ja näkee miehen käyvän väkivaltaiseksi naista kohtaan. Ennen kuin Terry ehtii ikkunan luo, on tekijä ehtinyt jo lähteä. Terry ja Sylvia ovat kummatkin samaa mieltä siitä, että tapahtuneesta tulisi ilmoittaa poliisille. Matkassa on vain yksi mutta: Sylvian tehdessä ilmoituksen hänen miehensä saisi tietää suhteesta. Terry tarjoutuu menemään poliisien puheille Sylvian puolesta. Aluksi kaikki sujuu hyvin, mutta sitten Terryn todistuksessa ilmenee epäselvyyksiä ja pian hän onkin itse pääepäilty. Pian paljastuu sarja raiskauksia ja murhia, joiden tekotavoissa on yhtäläisyyksiä. Terry lähtee oikeuteen todistamaan suojellakseen Sylvian henkilöllisyyttä. Syytetyn puolustus kuitenkin murtaa todistuksen ja syyllinen pääsee vapaalle jalalle. Todistaja ja päällekarkauksen uhri tutustuvat ja lavastavat tilanteen ansaksi murhaajalle.

## Näyttelijät

## Tuotanto
*Makuuhuoneen ikkunan* kuvaukset alkoivat Baltimoressa Marylandin osavaltiossa 21. huhtikuuta 1986. Baltimoren lisäksi elokuvaa kuvattiin Wilmingtonissa ja Winston-Salemissa Pohjois-Carolinan osavaltiossa. Elokuvan tuotantoyhtiönä oli De Laurentiis Entertainment Group.

## Julkaisu ja vastaanotto
*Makuuhuoneen ikkuna* sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 16. tammikuuta 1987. Elokuvan teatterilevittäjänä Yhdysvalloissa oli tuotantoyhtiönäkin toiminut De Laurentiis Entertainment Group. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa avausviikonloppunaan 2 919 657 dollaria 930 elokuvateatterissa ja teatterikierroksensa aikana yhteensä 12 640 385 dollaria yhteensä 934 elokuvateatterissa. Suomessa *Makuuhuoneen ikkuna* sai teatteriensi-iltansa 31. heinäkuuta 1987. Finnkino oli elokuvan teatterilevittäjänä Suomessa. Elokuva oli Suomessa 41. katsotuin elokuva 38 996 hengen katsojamäärällään vuonna 1987.

Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 86% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 6,0/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 14 arviointiin. 1 381 käyttäjästä 49% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,1/5 keskiarvolla. Internet Movie Databasen 3 473 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,4/10.

*Makuuhuoneen ikkuna* julkaistiin Yhdysvalloissa ensi kerran DVD:lle 31. tammikuuta 2000. Sandrew Metronome Distribution Finland Oy on julkaissut elokuvan Suomessa DVD:lle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* ''Makuuhuoneen ikkuna'' Rotten Tomatoes -sivustolla 
* ''Makuuhuoneen ikkuna'' Box Office Mojossa 
* ''Makuuhuoneen ikkuna'' Yhdysvaltain elokuvainstituutin sivuilla
Pareiasaurit

**Pareiasaurit** (Pareiasauridae) on sukupuuttoon kuollut varhaisten anapsidisten matelijoiden heimo. Ne olivat suuria kasvinsyöjiä, jotka kukoistivat permikaudella. Pareiasaurien pituus vaihteli 60-300 senttimetrin välillä, ja jotkut saattavat ovat sattaneet tulla yli 600 kiloa painaviksi. Ne olivat vankkoja otuksia, lyhyillä hännillä, tukevilla raajoilla ja leveillä jaloilla. Pareiasaureja suojasivat osteodermeiksi kutsutut luulevyt, jotka levittyivät pitkin niiden ihoa. Niiden raskaita päitä koristivat useat reunukset ja kohoumat. 

Niiden lehdenmuotoiset hampaat, joissa oli useita huippuja, muistuttavat iguaanien, caseidien ja muiden kasveja syövien matelijoiden hampaita. Tämä hampaisto yhdessä leveän ruumiin kanssa, joka on saattanut sisältää laajan ruoansulatuskanavan, ovat todisteita kasvipohjaisesta ruokavaliosta.

Jotkut paleontologit, kuten Michael Lee, väittävät, että pareiasaurit sisältävät nykyisten kilpikonnien suoran esi-isän. Pareiasaurien kalloilla on useita ominaisuuksia, jotka muistuttavat kilpikonnia, ja joidenkin lajien suojat muuntuivat osaksi luisiksi levyiksi, jotka olivat mahdollisesti esiasteita kilpikonnien selkäkilville. Jalil ja Janvier, totesivat myös laajassa pareiasaurien suhteiden tutkimuksessa että kilpikonnat ovat lähisukulaisia "kääpiö" pareiasaureille, kuten *[[Pumiliopareia|Pumiliopareialle]]*. Kilpikonnien tarkat suhteet ovat kuitenkin vielä kiistanalaiset, ja pareiasaurien kilvet voivat olla homologisia kilpikonnien kuorien kanssa.

## Fylogenia
Alla on kladogrammi Jalil ja Janvier pohjalta (2005):

Toinen kladogrammi perustuu Tsuji *et al.* (2013) tutkimukseen:

## Lähteet
* Carroll, R. L., (1988), *Vertebrate Paleontology and Evolution*, W.H. Freeman & Co. New York, p.&nbsp;205 
* Kuhn, O, 1969, Cotylosauria, part 6 of *Handbuch der Palaoherpetologie* (Encyclopedia of Palaeoherpetology), Gustav Fischer Verlag, Stuttgart & Portland 
* Laurin, M. (1996), "Introduction to Pareiasauria - An Upper Permian group of Anapsids"  
* Mikko's Phylogeny Archive Hallucicrania - Pareiasauriformes 
* Palaeos Anapsida: Hallucicrania
### Viitteet
Wremja

**Wremja** oli virolainen alaluokkainen ja parodiamainen komediasarja, jota esitettiin Kanal 2 -kanavalla vuosina 2001–2003. Vuonna 2007 sarjan parhaita kohtauksia esitettiin uudelleen *Sipelga 14* -sarjanimikkeellä (sanaleikki ja parodianimi sarjasta *[[Õnne 13]]*). Joistakin sarjan hahmoista tuli Virossa maan uuden ajan alakulttuuri "Rullnokk". Sarjan osittainen edeltäjä samalta tekijäryhmältä Ivar Viglan johdolla oli Vigla Show, jossa oli joitakin samoja hahmoja ja näyttelijöitä kuin Wremjassa. Sarjan näyttelijöitä olivat Jan Uuspõld, Dan Põldroos, Rednar Annus, Meelis Adamson, Tõnu Tähe, Martin Padar ja Andres Rebane, jotka näyttelivät useita rooleja. Näyttelijöiden kokoonpano vaihteli. Sarjassa oli myös paljon avustajanäyttelijöitä. Wremja oli osittain myös sketsisarja. Sarjan ovat tuottaneet Andrus Kivirähk ja Mart Juur. Vuonna 2004 ilmestyi samalta tekijäryhmältä kaksi sarjaan pohjautuvaa kirjaa. Sarjan teemat käsittelevät alatyylistä huumoria, seksiä, alkoholia, muita päihteitä, kommunismia ja sotaa.
Õnne 13

**Õnne 13** (suom. **Onnen katu 13**) (tunnetaan myös **Meie elu lood**, suom. **Meidän elämän tarinat**) on virolainen draama- ja komediasarja, mitä on esitetty ETV-kanavalla vuodesta 1993 alkaen. Sarjan ohjaaja on vaihtunut monta kertaa: Tõnis Kask (1993–2002), Ain Prosa (2003–).

## Pääosissa
* Alma Saarepera ... Helgi Sallo
* Allan Peterson ... Raivo E. Tamm
* Mare Peterson ... Anne Veesaar
* Laine Rosenkampf-Jägerfreund ... Luule Komissarov
* Kristjan Rosenkampf-Jägerfreund ... Väino Aren
* Jaanus Peterson ... Ott Aardam
* Jane Peterson ... Maarja Jakobson
* Evelin Sumberg ... Marika Korolev
* Georg Sumberg ... Allan Noormets
* Are Prillop ... Ülle Lichtfeldt
* Harry Ahven ... Tõnu Kilgas
* Richard Kattai ... Hannes Kaljujärv
* Annemai Kattai ... Garmen Tabor
* Thor-Björn Margna ... Eero Spriit
* Ülo Ümera ... Aleksander Eelmaa

## Tapahtumat
Tapahtumat sijoittuvat Viron kuvitteelliseen ja fiktiiviseen kaupunkiin Mornaan (vaikka kuvaukset ovatkin Tallinnassa).

## Lähteet
Procolophonomorpha

**Procolophonomorpha** on primitiivisten matelijoiden lahko tai kladi, joka ilmestyi keskipermikaudella. Se on monipuolinen kokoelma, joka sisältää useita liskomaisia muotoja, sekä monipuolisia muotoja kuten pareiasaurit. Tärkeintä alaryhmää, nimeltä Procolophonia, on perinteisesti pidetty kilpikonnien esi-isänä, minkä vuoksi ne ovat myös mukana tässä ryhmässä. Lee 1995, 1996, 1997 ovat väittäneet, että kilpikonnat ovat kehittyneet pareiasaureista, mutta tätä ajatusta ei kannatettu yksimielisesti. Rieppel ja deBraga 1996 ja deBraga & Rieppel, 1997 ovat osoittaneet, että kilpikonnat kehittyivät sauropterygeistä.

## Taksonomia
Seuraava luokitus perustuu Jalil ja Janvierin vuonna 2005 julkaisemaan fylogeneettiseen analyysiin, jossa keskityttiin pareiasaureihin ja niiden sukulaisiin. Huomaa, että Testudinesin (kilpikonnien) tarkka sijainti on kiistanalainen.

* **Procolophonomorpha** (= Ankyramorpha deBraga & Reisz, 1996)
** **[[Nyctiphruretia]]**
*** Heimo Nycteroleteridae
*** Heimo Nyctiphruretidae
** **[[Procolophonia]]**
*** Yläheimo **[[Procolophonoidea]]**
**** Suku *[[Barasaurus]]*
**** Suku *[[Owenetta]]*
**** Heimo Procolophonidae
*** **[[Hallucicrania]]**
**** Heimo Lanthanosuchidae
**** Yläheimo Pareiasauroidea
***** Suku *[[Sclerosaurus]]*
***** **[[Pareiasaurit|Pareiasauria]]**
****** **[[Velosauria]]**
******* **[[Therischia]]**
******* **[[Pumiliopareiasauria]]**
******** **[[Kilpikonnat|Testudines]]**

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Carroll, R. L., 1988: Appendix; Vertebrate Classification. in Carroll, R. L. 1988: *Vertebrate Paleontology and Evolution*, W. H. Freeman and company, New York
* deBraga M. & O. Rieppel. 1997. Reptile phylogeny and the interrelationships of turtles. Zoological Journal of the Linnean Society 120: 281-354.
* deBraga, M. & Reisz, R. R., 1996: The Early Permian reptile Acleistorhinus pteroticus and its phylogenetic position. Journal of Vertebrate Paleontology: Vol. 16, #3, pp. 384-395 
* Laurin, M., & Gauthier, J. A., 1996 Phylogeny and Classification of Amniotes, at the Tree of Life Web Project
* Lee, M. S. Y. 1995. Historical burden in systematics and the interrelationships of 'Parareptiles'. Biological Reviews of the Cambridge Philosophical Society 70: 459-547. 
* Lee M. S. Y. 1996. Correlated progression and the origin of turtles. Nature 379: 812-815. 
* Lee, M. S. Y., 1997: Pareiasaur phylogeny and the origin of turtles. Zoological Journal of the Linnean Society: Vol. 120, pp. 197-280 
* Rieppel O. & M. deBraga. 1996. Turtles as diapsid reptiles. Nature 384: 453-455.

## Aiheesta muualla
* Basal Anapsids - Palaeos
Kalevi Maunula

**Aarre Kalevi Juhani Maunula** (17. toukokuuta 1926 Seinäjoki – 24. kesäkuuta 2014 Seinäjoki) oli suomalainen everstiluutnantti, joka toimi muun muassa Lapin jääkäripataljoonan komentajana. 

Maunulan vanhemmat olivat opettaja Herman Maunula ja Anna Rajaniemi. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1951 oli Pirkko Tamminen (k. 1964) ja toinen vuodesta 1965 Thora Pietilä.

Maunula kävi 7/8 luokkaa Seinäjoen yhteislyseota ja suoritti Kadettikoulun 1948. Sotakorkeakoulun hän suoritti 1960. Hän toimi nuorempana upseerina Jääkäripataljoona 1:ssä vuodesta 1949, opetusupseerina Kadettikoulussa vuodesta 1951 ja komppanianpäällikkönä Pohjanmaan jääkäripataljoonassa 1956–1958. Pääesikunnan toimistoupseeri Maunula oli vuodesta 1960, Sotakorkeakoulun opetusupseeri vuodesta 1961 ja  Pääesikunnan erityistehtävissä vuodesta 1967. Toimittuaan Porin prikaatissa pataljoonankomentajana ja esikuntapäällikkönä vuodesta 1969 Maunula siirtyi Lapin jääkäripataljoonan komentajaksi 1971. Vakinaisesta palveluksesta hän erosi 1974.

Maunula ylennettiin vänrikiksi 1947, luutnantiksi 1949, kapteeniksi 1955, majuriksi 1963 ja everstiluutnantiksi 1968.  

## Lähteet
TPA

**TPA** voi tarkoittaa seuraavia:
*Tampereen palvelualan ammattiopisto, Tampereen Kaakinmaalla sijaitseva toisen asteen ammatillinen oppilaitos
*Toimenpidealoite
*Toppilan rautatieasema (lyh. Tp, aiemmin Tpa).
Laura Järnefelt

**Laura Elisabeth Järnefelt** (oik. **Kolehmainen**, o.s. **Järnefelt**, 27. kesäkuuta 1904 Tuusula – 17. syyskuuta 1985) oli suomalainen taidemaalari. 

Järnefelt opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1923–1925, Helsingin yliopiston piirustussalissa 1924–1925. Académie Othon Frieszissa ja Académie Colarossissa Pariisissa 1926 sekä Accademia Inglesessa ja Lipinskyssa Roomassa 1928 ja 1932. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyyn 1934 ja 1943. Järnefelt asui Järvenpään Suvirannassa noin 1930-luvulta lähtien kuolemaansa asti. Järnefeltin vanhemmat olivat taidemaalari Eero Järnefelt ja Saimi Järnefelt. Hänen poikansa on Juhani Kolehmainen.

Järnefelt maalasi pienehköjä kesäisiä maisemia Suvirannassa ja Tuusulanjärvellä. Järnefelt on tehnyt monumentaalimaalauksen *Maisema Kakkovuorelta* Pielaveden Säästöpankkiin ja lisäksi muotokuvia, joita on muun muassa Helsingin yliopistossa, Järvenpään kaupungilla ja Teknillisessä korkeakoulussa (nykyinen Aalto-yliopisto).

## Lähteet
VidCon

**VidCon** on vuosittain Kaliforniassa Yhdysvalloissa järjestettävä konferenssi internetvideoiden tekijöille, katsojille ja alan yrityksille. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2010 *vlogbrothers*-YouTube-kanavan tekijöiden John ja Hank Greenin johdolla. Vuonna 2016 osallistujia oli 25 500, ja 2017 tapahtuma järjestetään ensimmäisen kerran myös Yhdysvaltain ulkopuolella, kun se järjestetään Kalifornian lisäksi myös Alankomaiden Amsterdamissa ja Australian Melbournessa.

## Historia

### 2010 (1. VidCon)
Ensimmäinen VidCon pidettiin 9.-11. heinäkuuta vuonna 2010 Los Angelesissa Hyatt Regency Century Plaza -hotellissa. Tapahtuma myytiin loppuun etukäteen, ja kävijoitä oli yli 1 400. Tapahtumassa oli muun muassa yritysten ja videoiden tekijöiden pitämiä paneelikeskusteluja ja esitelmiä sekä internetvideoiden avulla tunnetuiksi nousseiden artistien konsertteja.

### 2011 (2. VidCon)
Vuoden 2011 VidCon järjestettiin heinäkuun 28.-30. päivä Los Angelesin Hyatt Regency Century Plaza -hotellissa kuten edellisenä vuonnakin. Tapahtumaan osallistui 2 500 kävijää, ja se myytiin loppuun 60 päivää ennen tapahtuman alkua.

### 2012 (3. VidCon)
Kolmas VidCon järjestettiin 28.-30. kesäkuuta Anaheimin kongressikeskuksessa, joka tarjosi enemmän tilaa kasvavalle tapahtumalle. Tapahtumassa oli 7 000 osallistujaa.

### 2013 (4. VidCon)
Keväällä 2013 YouTube ryhtyi VidConin pääsponsoriksi kahdeksi vuodeksi. Vuoden 2013 VidCon järjestettiin 1.-3. elokuuta jälleen Anaheimin kongressikeskuksessa. Tapahtuma myytiin loppuun kuukausi etukäteen, ja osallistujia oli 12 000.

### 2014 (5. VidCon)
VidCon2014 pidettiin 26.-28. kesäkuuta 2014 Anaheimin kongressikeskuksessa. Kävijoitä oli 18 000.

### 2015 (6. VidCon)
Vuonna 2015 VidCon järjestettiin 23.-25. kesäkuuta ja ensimmäistä kertaa se täytti koko Anaheimin kongressikeskuksen. Tapahtumaan osallistui yli 300 YouTube-videoiden tekijää, ja ensimmäistä kertaa kävijöiden oli varattava aika kuukautta etukäteen tavatakseen haluamansa tekijän. Kävijöitä tapahtumassa oli 19 500.

### 2016 (7. VidCon)
Seitsemäs VidCon järjestettiin kesäkuun 23.-25. päivä Anaheimin kongressikeskuksessa, ja kävijöita oli 25 500. Tapahtumassa oli kiristetyt turvatoimet laulaja Christina Grimmien ampumisen ja Orlandon yökerhoammuskelun vuoksi.

### 2017 (8. VidCon)
Vuonna 2017 järjestetään kolme VidConia kolmessa maassa ja kolmessa eri maanosassa: 7.-9. huhtikuuta Amsterdamissa, kesäkuussa Anaheimissa ja 9.-10. syyskuuta Melbournessa. Amsterdamissa paikkana toimii RAI Exhibition and Convention Centre, Anaheimissa Anaheimin kongressikeskus ja Melbournessa Melbourne Convention and Exhibition Centre.

## Lipputyypit
Vuonna 2015 VidConiin alettiin myydä kolmenlaisia lippuja. Halvimmat *Community*-liput on suunnattu tapahtuman peruskävijöille, hieman kalliimmat *Creator*-liput videoiden tekijöille ja kalleimmat *Industry*-liput on tarkoitettu alan yritysten edustajille.

## Osallistujamäärä
VidConin osallistujamäärä on lähes kaksikymmenkertaistunut kuudessa vuodessa. Ensimmäisessa VidConissa 2010 oli 1 400 kävijää ja vuonna 2016 jo 25 500.

## Katso myös
* Tubecon on Suomessa järjestettävä vastaava tapahtuma.
Esa Pietikäinen

**Esa Olavi Pietikäinen** (s. 8. huhtikuuta 1938 Kolari) on suomalainen everstiluutnantti, joka toimi Lapin jääkäripataljoonan komentajana. 

Pietikäisen vanhemmat olivat hovioikeuden auskultantti Olavi Pietikäinen ja Aino Pekkala. Hänen puolisonsa vuodesta 1959 on Ritva Kauppi.

Pietikäinen tuli ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1957 ja suoritti Kadettikoulun 1961. Sotakorkeakoulun hän suoritti 1973. Hän toimi kouluttajana Pohjan prikaatissa 1958–1959 ja 1961–1963 ja vielä komppanianpäällikkönä vuodesta 1966. Osastonjohtaja 1. erillisessä autokomppaniassa Pietikäinen oli vuodesta 1963 ja komppanianpäällikkö vuodesta 1967. YK:n suomalaisen pataljoonan komppanianpäällikkönä Pietikäinen toimi 1969 ja Pohjois-Suomen sotilasläänin esikunnassa toimistoupseerina 1969–1971, toimistopäällikkönä 1975–1977 ja vielä osastopäällikkönä vuodesta 1979. Pohjan prikaatin reservialiupseerikoulua Pietikäinen johti vuodesta 1978 ja Lapin jääkäripataljoonaa vuodesta 1983. Toimittuaan Jääkäriprikaatin esikuntapäällikkönä vuodesta 1984 Pietikäinen erosi vakinaisesta palveluksesta 1985.

Pietikäinen ylennettiin vänrikiksi 1958, luutnantiksi 1961, yliluutnantiksi 1964, kapteeniksi 1967, majuriksi 1973 ja everstiluutnantiksi 1979.  

## Lähteet
Mark Warburton

**Mark Warburton** (s. 6. syyskuuta 1962) on englantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.  

## Ura

Warburton aloitti jalkapallouransa Leicester Cityn juniorijoukkueessa. Warburtonista ei koskaan tullut ammattilaispelaajaa, vaan hän edusti uransa ajan amatöörijoukkueita Enfield FC:tä ja Boreham Woodia.

Warburton aloitteli valmennusuraansa St. Clement Danes Schoolin jalkapallovalmentajana työskennellessään samanaikaisesti treidaajana. 2000-luvun alussa hän jätti työnsä pörssiosakkeiden parissa ja matkusteli ympäri Eurooppaa seuraamassa eri seurojen valmennustoimintaa. Joulukuussa 2013 hänestä tuli seuran päävalmentaja saksalaisen Uwe Röslerin saatua potkut. Kauden jälkeen Warburton allekirjoitti vuoden jatkosopimuksen Brentfordin kanssa.

Brentfordin menestyskulku jatkui myös Mestaruussarjassa. Warburtonin alaisuudessa joukkue pelasi vahvasti ja oli sarjassa parhaimmillaan kolmantena, mikä oli Brentfordin seurahistorian paras sijoitus Englannin sarjajärjestelmässä sitten kauden 1952/53 avauskierroksen. Helmikuussa 2015 julkisuuteen levisi huhuja joiden mukaan Warburton olisi jättämässä seuran kauden 2014/15 jälkeen. Uutisoinnista ja kohusta huolimatta Brentford säilytti hyvän pelivireensä ja sijoittui kauden 2014/15 runkosarjan päätteeksi Mestaruussarjassa viidenneksi, mikä oli  Brentfordin nousu Valioliigaan kariutui lopulta pudotuspelien tappioon Middlesbrough'lle. Warburton jätti seuran kauden jälkeen luotsattuaan joukkueensa voittoon yli 50 prosentissa pelatuista otteluista. Warburton luotsasi Rangersin Skotlannin mestaruussarjan voittoon ja seura nousi muutaman vuoden tauon jälkeen takaisin Skotlannin Valioliigaan. Rangers voitti hänen johdollaan myös Skotlannin Challenge Cupin mestaruuden. Huhtikuussa 2016 hän luotsasi Rangersin ensimmäiseen Old Firmin voittoon, kun Celtic FC kaatui Skotlannin cupin välierissä rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Cupin finaalissa Rangers kuitenkin hävisi Hibernianille. Kauden jälkeen Warburton ja apuvalmentaja David Weir allekirjoittivat vuoden jatkosopimuksen seuran kanssa.

Paluu Valioliigaan oli haastava, eikä Rangers kyennyt haastamaan Celticiä liigan mestaruuskamppailussa. Rangersin hävittyä Old Firmin joulukuun lopulla, ero Celticiin kasvoi jo 19 pisteeseen. 10. helmikuuta 2017 Rangers ilmoitti, että Warburton ja Weir ovat eronneet tehtävistään. Warburton itse kertoi, ettei hän ole tehtävistään eronnut ja piti Rangersin potkuja laittomina. Maaliskuussa Rangers palkkasi Pedro Caixinhan päävalmentajakseen ja pian tämän jälkeen Warburton allekirjoitti 2,5-vuotisen sopimuksen Mestaruussarjan Nottingham Forestin kanssa.

Toukokuussa 2019 Warburton allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Mestaruussarjan Queens Park Rangersin kanssa. Hän luotsasi QPR:n parhaimmillaan sarjassa yhdeksänneksi. Hän jätti seuran kauden 2021/22 jälkeen.

## Meriitit

* Skotlannin mestaruussarja: 2016
* Skotlannin Challenge Cup: 2016
* Englannin Ykkösliigan hopeaa: 2014

## Lähteet
John Buffum

**John Buffum** (s.4. lokakuuta 1943) on yhdysvaltalainen entinen ralliautoilija.

Buffum voitti North American Rally Cupin yhdeksän kertaa ja SCCA Pro Rally mestaruuden 11 kertaa vuosien 1975 ja 1987 välillä. Rallin MM-sarjassa Buffum ajoi vuosien 1973–1988 välillä 16 osakilpailua, pääasiassa  pohjois-Amerikassa ja Englannissa. Lopetettuaan varsinaisen aktiiviuransa Buffum ajoi vielä 1993 Australian rallissa sekä 2000 Portugalin rallissa. Uran parhaaksi saavutukseksi jäivät kolmannet tilat Yhdysvalloissa ajetussa Olympus-rallissa vuosina 1986 ja 1988.

## Lähteet
Keith Thurman

**Keith Thurman** (s. 23. marraskuuta 1988 Clearwater, Florida Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen välisarjan nyrkkeilijä ja hallitseva WBA- ja WBC-liittojen maailmanmestari. 

## Ammattinyrkkeilyura
Thurman siirtyi ammattinyrkkeilijäksi vuonna 2007. Uransa alkuvuodet Thurman otteli tuntemattomampia nyrkkeilijöitä vastaan voittaen vuonna 2012 pienen NABO liiton mestaruuden voittamalla Carlos Quintanan neljännen erän teknisellä tyrmäyksellä. Thurman voitti välisarjan WBA-liiton mestaruuden vuonna 2013 tyrmäämällä Diego Gabriel Chavesin kymmenennessä erässä. Vuonna 2017 Thurmanista tuli myös WBC-liiton mestari hänen voitettuaan vöidenyhdistämisottelussa Danny Garcian.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ammattinyrkkeilyottelut boxrec.comissa
Mäntyrinteen kappeli

**Mäntyrinteen kappeli** on kappeli Mäntyrinteen hautausmaalla Hämeenkyrön Turkkilassa. Se on valmistunut vuonna 1974. Kappelin teräksisen alttarireliefin *Rauhan maa* on suunnitellut taiteilija Ipi Pyhältö. Kappeli on peruskorjattu vuonna 2012. 

## Lähteet
Hämeenkyrön vanha hautausmaa

**Vanha hautausmaa** on hautausmaa Hämeenkyrön Pappilassa. Se perustettiin 1870-luvulla. Vanhalle hautausmaalle on haudattu muun muassa Frans Emil Sillanpää.

Hämeenkyrön vanhan hautausmaan kappeli sijaitsee suunnilleen keskellä hautausmaan vanhinta osaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.hameenkyronseurakunta.fi/hautausmaat/vanha-hautausmaa
Lauri Korhonen (everstiluutnantti)

**Lauri Olavi Korhonen** (9. elokuuta 1939 Kontiolahti – 20. syyskuuta 2012 Hyvinkää) oli suomalainen everstiluutnantti, joka toimi Lapin jääkäripataljoonan komentajana ja useissa eri YK-tehtävissä. 

Korhosen vanhemmat olivat kenraali Olli Korhonen ja Kerttu Ingberg. Hänen puolisonsa vuodesta 1970 oli Arja-Liisa Jokinen.

Korhonen tuli ylioppilaaksi Haminan yhteislyseosta 1960, Kadettikoulun hän suoritti 1963 ja sotakorkeakoulun 1977. Korhonen toimi Kymen jääkäripataljoonassa opetusupseerina 1963–1968 ja komppanianpäällikkönä 1968–1974 sekä 1971–1975. YK:n suomalaisessa pataljoonassa hän oli komppanian varapäällikkö 1967–1968, UNMOGIP-tarkkailija Pakistanissa 1970–1971 ja pataljoonaupseeri YKSV4-joukko-osastossa 1980–1981 sekä YKSL1-joukko-osastossa Libanonissa 1982–1983. Pohjois-Suomen sotilasläänin esikunnan toimistoesiupseerina Korhonen työskenteli 1977–1978 ja toimistopäällikkönä 1978–1980 sekä Pohjan prikaatin reservialiupseerikoulun johtajana 1982 ja 1983–1984. Vuonna 1984 hänestä tuli Lapin jääkäripataljoonan komentaja ja vuonna 1987 Jääkäriprikaatin esikuntapäällikkö ennen eroamistaan vakinaisesta palveluksesta 1988. Tämän jälkeen Korhonen toimi vielä UNIIMOG-tarkkailijana 1988–1990 ja UNIKOM-tehtävissä 1991–1993, UNIFIL-yhdysupseerina 1994–1995 sekä Suomi-Saksa-Sveitsi-YK-kurssin opettajana 1993–1998. Korhonen oli kuusinkertainen puolustusvoimien pesäpallomestari.

Korhonen ylennettiin vänrikiksi 1961, luutnantiksi 1963, yliluutnantiksi 1967, kapteeniksi 1969, majuriksi 1977 ja everstiluutnantiksi 1984.  

## Lähteet
Netgear

**Netgear** on yhdysvaltalainen elektroniikkayhtiö. Se valmistaa reitittimiä, keskittimiä, NAS-laitteita, kytkimiä, WAP-laitteita ja IP-kameroita.

## Aiheesta muualla

* Verkkosivut
Patreon

**Patreon** on verkkoalusta, joka mahdollistaa sisällöntuottajille tilauspohjaisen sisältöpalvelun luomisen. Sen avulla tuottajat saavat rahoitusta suoraan faneiltaan, joko määräajoin tai julkaisujen perusteella. Näin faneista tulee tuottajan tukijoita (). Patreonin perustivat muusikko Jack Conte ja kehittäjä Sam Yam vuonna 2013 ja se toimii Yhdysvaltojen San Franciscosta käsin.

## Historia
Muusikko Jack Conte perusti Patreonin vuonna 2013 yhdessä kehittäjä Sam Yamin kanssa. Conten motivaationa oli keksiä tapa elättää itsensä suosittujen YouTube-videoidensa avulla. Yhdessä Sam Yamin kanssa hän kehitti alustan, jonka avulla fanit voivat lahjoittaa tietyn rahasumman aina artistin julkaistessa uuden teoksen.

Ensimmäisen 18 kuukauden aikana yli 125 000 ihmistä liittyi sivustolla tukijaksi, ja loppuvuonna 2014 Patreon ilmoitti, että tukijat rahoittavat kuukausittain yli 1 000 000 $:lla sivustoa käyttäviä sisällöntuottajia. Maaliskuussa 2015 Patreon hankki vastaavaa palvelua tarjoavan Subbablen.

## Liiketoimintamalli
Patreonia käyttävät sisällöntuottajat on luokiteltu sisältötyypin mukaan kategorioihin kuten esimerkiksi videot, podcastit, komediat, sarjakuvat, pelit, ja opetus. Sisällöntuottaja luo sivun Patreonin verkkosivulle, jossa patroneilta pyydetään maksua joko kuukausi- tai julkaisuperusteisesti. Tukijat voivat peruuttaa tilauksensa milloin vain. Usein sisällöntuottajat tarjoavat patroneilleen lahjoituksen suurudesta riippuvia etuja, kuten taidetta tai videoita. Patreon ottaa lahjoituksista viiden prosentin palkkion.

## Sisällöntuottajat
Helmikuussa 2014 melkein puolet Patreonin sisällöntuottajista oli YouTube-videoiden tekijöitä, ja loput olivat pääasiassa kirjoittajia, verkkosarjakuvantekijöitä tai podcastien tekijöitä. Keskimääräinen lahjoitus oli 7 $.

### 10 suosituinta sisällöntuottajaa patroneiden määrässä mitattuna (maaliskuu 2017)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset verkkosivut 
* Virallinen blogi
Ford Escort (täsmennyssivu)

**Ford Escort** viittaa seuraaviin Ford-malleihin:

* Ford Escort, eurooppalainen vuosien 1968–2000 malli
* Ford Escort, pohjoisamerikkalainen vuosien 1980–2003 malli
* Ford Escort, vuodesta 2015 Kiinan markkinoille valmistettu malli
* Ford Escort, versio Ford Squiresta, valmistettu 1955–1961
*Ford Escort WRC, ralliauto.
DFTBA Records

**DFTBA Records** on yhdysvaltalainen levy-yhtiö ja internetsisällöntuottajien oheistuotteita myyvä verkkokauppa. Sen perustivat vuonna 2008 Hank Green ja Alan Lastufka alun perin levy-yhtiöksi, mutta nykyään yritys keskittyy myymään Youtube-kanavien oheistuotteita sisällöntuottajilta, kuten Green itse, hänen veljensä kirjailija John Green, Charlie McDonnell, Rhett and Link, CGP Grey ja Charles Trippy.

DFTBA tulee sanoista ”don’t forget to be awesome” eli ”älä unohda olla upea”.
Tokorozawa

**Tokorozawa** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee Suur-Tokion alueella aivan Tokion metropolin pohjois- ja prefektuurin pääkaupungin Saitaman lounaispuolella. Kaupungissa on 343&nbsp;835 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 72,11 neliökilometriä. Tokorozawa on nimitetty yhdeksi Japanin erityiskaupungeista.

Tokorozawa tunnetaan ”Japanin ilmailun alkukotina” (), koska maan armeija perusti sinne Japanin ensimmäisen lentokentän, joka valmistui vuonna 1911. Kaupunkioikeudet Tokorozawa sai vuonna 1950, minkä jälkeen se on kasvanut nopeasti Tokion asuinlähiönä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Ivanna Klympuš-Tsyntsadze

**Ivanna Orestivna Klympuš-Tsyntsadze** (, s. 5. heinäkuuta 1972 Kiova) on ukrainalainen poliitikko ja journalisti. Hän toimi Ukrainan eurooppalaisen ja euroatlanttisen integraation varapääministerinä huhtikuusta 2016 elokuuhun 2019.

Klympuš-Tsyntsadze syntyi Kiovassa. Hän valmistui vuonna 1994 Ukrainan pedagogisesta valtionyliopistosta erityisalanaan defektologia, kehitysvammaispedagogia ja logopedia. Vuonna 1998 hän suoritti kansainvälisen suhteiden ja englannin kielen kääntäjän maisterintutkinnon Kiovan kansallisessa yliopistossa. Vuosina 2002–2007 hän työskenteli BBC:n ukrainankielisen palvelun kirjeenvaihtajan Yhdysvaltain Washington D.C.:ssä sekä Georgian Tbilisissä.

Vuoden 2014 parlamenttivaaleissa Klympuš-Tsyntsadze valittiin Ukrainan parlamenttiin Verh’ovna Radaan Petro Porošenkon blokin listan 61. ehdokkaana. Parlamentissa hän toimi ulkoasiainvaliokunnan 1. varapuheenjohtajana ja Naton parlamentaarisen yleiskokouksen Ukrainan pysyvän valtuuskunnan puheenjohtajana. Huhtikuussa 2016 hänet nimitettiin eurooppalaisen ja euroatlanttisen integraation varapääministeriksi, minkä myötä hän erosi parlamentista. Hän toimi virassa vuoden 2019 parlamenttivaaleihin asti, joissa hänet valittiin Verh’ovna Radaan Euroopan solidaarisuus -puolueen listan 10. ehdokkaana. Hän on parlamentin EU-integraatiovaliokunnan puheenjohtaja. Vuoden 2020 paikallisvaaleissa hänet valittiin Taka-Karpatian aluevaltuustoon Euroopan solidaarisuus -puolueen listan kärkiehdokkaana, mutta hän ei ottanut paikkaa vastaan.

Klympuš-Tsyntsadze on naimisissa georgialaisen diplomaatin Artšil Tsintsadzen kanssa.

## Lähteet
Higinio Anglès

**Heginio Angles** (1. tammikuuta 1888 − 1969) oli espanjalainen musiikintutkija. Vuosina 1933–1947 Anglès oli professori Barcelonassa. Hän johti Pontificio instituto di musica sacraa Roomassa vuodesta 1947. Hän julkaisi truveerilauluja. Hän oli arvossapidetty keskiaikaisen ja espanjalaisen musiikin tutkijana.

## Lähteet
Encontro das Águas

**Encontro das Águas** (brasilianportugalia, suom. ”Vesien Tapaaminen”) on Rio Negro- ja Amazon-jokien yhteenvirtaus Brasiliassa. Jokien yhtymäkohta sijaitsee Manausin kaupungin itäpuolella Brasilian Amazonasin osavaltiossa. Yhteenvirtaus on yksi Manausin tärkeimmistä nähtävyyksistä jokien vesien huomattavan värieron vuoksi. Rio Negron osin suoalueilta tuleva vesi on hyvin tummaa, koska se sisältää runsaasti happoja ja hyvin vähän kiintoainesta eli sedimenttiä. Yhteenvirtauksesta yläjuoksun suuntaan myös nimellä Rio Solimões tunnetun Amazonin vesi puolestaan on sameaa ja vaalean ruskeaa, koska se sisältää runsaasti hiesua ja savea. Rio Negron tumma vesi on myös lämpimämpää ja virtaa hitaammin kuin Amazonin samea vesi. Vesimassat eivät eroistaan johtuen sekoitu heti kohdatessaan, vaan virtaavat samassa uomassa rinnakkain usean kilometrin matkan, kunnes virtausnopeuksien eron aiheuttamat pyörteet saavat ne lopulta sekoittumaan. Jokien pinnankorkeus vaihtelee kausittain ja niiden yhtymäkohdan ympäristön luonnonkasvillisuus on Amazonin alueen Várzea-tulvametsää.

Portugalin kielessä Amazon (Rio Amazonas) alkaa vasta tästä pisteestä; portugalissa joki, joka muodostuu Ucayalin ja Marañonin liittyessä Perussa, on nimeltään Rio Solimões.


Manaus, Brazil (ASTER).jpg|Yhtymäkohta satelliittikuvassa.
Encontro das Águas - Manaus.jpg|Tumma Rio Negro vasemmalla, vaalea Amazon (Solimões) oikealla.
Amazone Manaus.jpg|Eriväriset vesimassat virtaavat rinnakkain.
Manaus Encontro das aguas 10 2006 105 xoom8x6.jpg|Turisteja kuljetetaan veneillä katselemaan yhteenvirtausta.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Souka

**Souka** voi viitata seuraaviin:

* Sōka, kaupunki Japanissa
* Tsoúka eli Soúka, saari Dodekanesian saariryhmässä Kreikassa
Janet Ågren

**Janet Ågren** (s. 6. huhtikuuta 1949 Landskrona, Ruotsi) on entinen ruotsalainen näyttelijä, joka esiintyi enimmäkseen italialaisissa eksploitaatioelokuvissa. Hän teki nuoruudessaan mallintöitä Roomassa ja kävi Alessandro Fersenin näyttelijäkoulua. Vuonna 1972 hän näytteli pienissä rooleissa Michael Cainen tähdittämässä elokuvassa *[[Pulp (elokuva)|Pulp]]* ja Billy Wilderin ohjaamassa elokuvassa *[[Avanti! (elokuva)|Avanti!]]*, jonka pääosaa esitti Jack Lemmon. Samana vuonna Ågren näytteli myös Ettore Scolan komediassa *[[:it:La più bella serata della mia vita|La più bella serata della mia vita]]*.

Ågren esiintyi uransa aikana yhteensä 57 elokuvassa, joista tunnetumpia ovat *[[City of the Living Dead]]* (1980), *[[Red Sonja]]* (1985) ja Bud Spencerin komediaelokuva *[[Konnat kehään]]* (1986). Vuonna 1975 hän näytteli pääosaa Rai-televisioyhtiön tuottamassa minisarjassa *[[Carinin paronittaren katkera kohtalo]]*, joka on esitetty myös Suomen televisiossa (MTV). Italiassa sarja saavutti miljoonayleisön, ja siitä tehtiin uusversio vuonna 2007, jolloin pääosan esitti Vittoria Puccini. Sarja perustuu 1500-luvulla eläneen paronitar Laura Lanzan murhamysteeriin, mutta käsikirjoituksessa tapahtumat on siirretty 1800-luvun alkuun.

1990-luvulla Ågren muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän on työskennellyt sisustusarkkitehtina ja tekstiilitaiteilijana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Missoula

**Missoula** on kaupunki Yhdysvalloissa Montanan osavaltiossa. Se on osavaltionsa kolmanneksi väkirikkaimman Missoulan piirikunnan hallintokeskus. Kaupunki perustettiin 1866 läntiseen Montanaan lähelle paikkaa, jossa Clark Fork-, Bitterroot- ja Blackfoot-joet ja viisi vuorijonoa yhtyvät. Kaupunkia kutsutaankin joskus ”viiden laakson keskukseksi” (). Vuonna 2015 Yhdysvaltain väestönlaskentavirasto arvioi kaupungin väkiluvuksi 71&nbsp;022 asukasta ja metropolialueen 114&nbsp;181. Kaupungissa sijaitsee Montanan yliopisto.

Kaupungin lippu on sateenkaarilippu. 2. kesäkuuta 2025 Missoulan kaupunginvaltuusto hyväksyi päätöslauselman, jolla sateenkaarilipusta tehtiin kaupungin virallinen lippu. Päätös mahdollistaa lipun nostamisen kaupungin kiinteistöihin, vaikka osavaltion laki (HB 819) kieltää muiden kuin virallisten kunnallisten lippujen ja “Yhdysvaltain historiallisten lippujen” käyttämisen julkisilla alueilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
San Juan National Historic Site

**San Juan National Historic Site** on National Park Servicen alaisuudessa oleva historiallinen suojelualue San Juanin kaupungissa Puerto Ricossa. Se muodostaa La Fortalezan linnoituksen kanssa Unescon maailmanperintökohteen.

San Juanin kansallishistoriallisella alueella ovat San Cristóbalin, San Felipe del Morron ja San Juan de la Cruzin linnoitukset sekä bastioneita, ruutimakasiineja ja kolme neljäsosaa vanhasta kaupunginmuurista. San Juan de la Cruzin linnoitus sijaitsee Isla de Cabrasin saarella San Juanin lahden läntisellä suuaukolla, kun muut linnoitteet ympäröivät San Juanin vanhaakaupunkia. Linnoitusten rakennustyöt aloitettiin 1539.

La Fortaleza ja kansallishistoriallinen alue valittiin 1983 maailmanperintöluetteloon, koska ne edustavat eurooppalaisen sotilasarkkitehtuurin kehittymistä Karibialla 1500–1900-luvuilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kohde National Park Servicen sivuilla
Oblivion EP

__NOTOC__
**Oblivion EP** on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Mastodonin EP-levy, joka julkaistiin digitaalisessa formaatissa 26. lokakuuta 2009. Nimikkokappale julkaistiin myös CDS-formaatissa rajoitetun T-paitabundlen osana. ”The Bit” on alun perin Melvinsin esittämä kappale.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Brann Dailor − rummut, laulu
* Brent Hinds − kitara, laulu
* Bill Kelliher − kitara
* Troy Sanders − basso, laulu

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Sōka

**Sōka** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee Suur-Tokion alueella aivan Tokion metropolin pohjois- ja prefektuurin pääkaupungin Saitaman kaakkoispuolella. Kaupungissa on 247&nbsp;040 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 27,46 neliökilometriä. Sōka on nimitetty yhdeksi Japanin erityiskaupungeista.

Edo-kaudella Sōka kehittyi Nikkō-kaidō-tien varren postiasemana (*[[shukuba]]*). Japanin kunnallishallinnon perustamisen yhteydessä vuonna 1889 Sōkasta tehtiin maaseutukaupunki. Kaupunkioikeudet se sai vuonna 1958, jolloin siellä oli yli 30&nbsp;000 asukasta. Sen jälkeen se kasvoi voimakkaasti Tokion asuinlähiönä; sinne rakennettiin muun muassa suuri Matsubaran lähiö. Kaupunki tunnetaan esimerkiksi *[[senbei]]*-riisikekseistään (*Sōka senbei*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut