open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Matalapernaruoho

**Matalapernaruoho** (*Sisymbrium supinum*) on ristikukkaiskasvien (Brassicaceae) heimoon, pernaruohojen (*Sisymbrium*) sukuun kuuluva yksivuotinen kasvilaji. Se on matalakasvuinen ja eroaa selvästi muista pernaruoholajeista. Matalapernaruoho on tunnistettavissa pariliuskaisten lehtiensä, valkoisten kukkiensa sekä siirottavien, tukilehtien lehtihangoissa sijaitsevien pitkulaisten litujensa perusteella.

Matalapernaruohon varsi on harvakarvainen ja voi kasvaa noin 20 cm pitkäksi. Varsi on kasvutavaltaan yleensä maanmyötäinen tai jonkin verran koheneva. Suurin osa lehdistä sijaitsee varren tyvellä lehtiruusukkeena. Lehtiruusukkeen lehdet ovat pariliuskaisia ja liuskoja on useita pareja. Liuskat ovat leveitä ja toisinaan ne voivat olla myös punertavia. Matalapernaruohon kukinto on harvakukkainen. Kukkien terälehdet ovat valkoisia ja suunnilleen kaksi kertaa verhiötä pidempiä. Matalapernaruoho kukkii elo–syyskuussa. Hedelminä olevat lidut sijaitsevat tukilehtien lehtihangoissa, mikä on epätyypillistä ristikukkaiskasveille. Lidut ovat noin 3 cm pitkiä ja 2 mm leveitä sekä hieman kaarevia. Liduissa on noin 1 cm pitkät ja litua kapeammat hedelmäperät.

Matalapernaruoho kasvaa kosteilla ja kalkkipitoisilla kasvupaikoilla. Matalapernaruohoa ei kasva Suomessa. Ruotsissa lajia tavataan melko yleisenä Öölannissa sekä jonkin verran Gotlannissa ja harvinaisena paikoitellen Skånessa. Matalapernaruoho on Ruotsissa rauhoitettu laji.

## Lähteet
Jaakko Rossi

**Jaakko Rossi** (s. 4. toukokuuta 1983 Lahti) on suomalainen muusikko. Hän toimi kitaristina Marko Haavisto & Poutahaukat -yhtyeessä vuosina 2011-2021. Lisäksi hän toimii freelancer-muusikkona sekä opettaa kitaransoittoa Lahdessa. Harrastuksenaan hän pelaa sulkapalloa sekä toimii laulajana sekä lauluntekijänä yhtyeessä Jaakko Rossi & Aurinko Kioski.
Romualds Geikins

**Romualds Geikins** (s. 1943 Daugavpils) on latvialainen taidemaalari.

Geikins varttui Daugavpilsissä ja opiskeli vuosina 1966–1973 Latvian taideakatemian maalaustaiteen laitoksella. Hän on maalannut enimmäkseen vesivärein. Opiskeluaikaisella urallaan hän keskittyi myös piirroksiin. 1970-luvun alkupuolella Geikins tutki esimerkiksi ortodoksisia ikoneita ja venäläisten avantgardistien, etenkin Pavel Filonovin työtä. Geikins on ollut Latvian taiteilijaliiton jäsen vuodesta 1979.

Kesällä 2020 avattiin Latvian kansallisessa taidemuseossa tilapäinen Geikinsin teosten henkilökohtainen näyttely "Convergence", jossa näytteille pantiin myös tiettyjä taiteilijan varhaisia teoksia ensimmäistä kertaa. Edellinen Geikinsin oma näyttely samassa museossa oli järjestetty vuonna 2003.

## Lähteet
Eden Alene

**Eden Alene** (, , s. 7. toukokuuta 2000 Jerusalem, Israel) on israelilainen laulaja, taustaltaan etiopianjuutalainen. Alenen oli tarkoitus edustaa Israelia kappaleella "Feker libi" vuoden 2020 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa voitettuaan maan euroviisukarsinnan *HaKokhav HaBan*. Vuoden 2020 Euroviisut kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi, ja Alene valittiin Israelin edustajaksi vuoden 2021 kilpailuun, tällä kertaa kappaleella "Set Me Free".

## Nuoruus
Alene syntyi 7. toukokuuta 2000 etiopianjuutalaisille vanhemmille Katamonin alueella Jerusalemissa. Alenen vanhemmat muuttivat Israeliin Etiopian alijan aikaan. Kaksivuotiaana Alenen vanhemmat erosivat, eikä hän ole ollut yhteydessä isäänsä siitä lähtien.

Alene opiskeli uskontopainotteisissa kouluissa, minkä jälkeen hän jatkoi opiskelua *Hebrew University Secondary School* -koulussa. Vuonna 2018 Alenen täytyi suorittaa asepalvelus, jonka hän suoritti osana sotilassoittokuntaa.

## Ura
Lokakuussa 2017 Alene osallistui *The Voice of Israel* -kilpailun kolmannelle tuotantokaudelle. Hän koe-esiintyi Demi Lovaton kappaleella "Stone Cold". Tammikuussa 2018 pidetyssä finaalissa hän voitti kilpailun.

Huhtikuussa 2018 hän esitti Arkadi Duchin kappaleen Israelin vuotuisessa soihtujen sytytysseremoniassa, joka avasi Israelin valtion perustamisen 70. vuosipäivän juhlat. Joulukuussa 2018 hän julkaisi debyyttisinglensä nimeltä "Better". Vuonna 2019 hän osallistui israelilaiseen tuotantoon musikaalista *Little Shop of Horrors*.

Maaliskuussa 2019 Alene julkaisi toisen singlensä "When It Comes to You", jonka oli tuottanut amerikkalainen tuottaja Julian Bunetta.

### Eurovision laulukilpailu 2020
Vuonna 2019 Alene osallistui Israelin artistin euroviisukarsintana toimivaan *Rising Star* -kilpailuun (hepreaksi HaKokhav HaBa). 4. helmikuuta 2020 pidetyssä finaalissa hän voitti kilpailun. Kilpailun voittajana hänen oli tarkoitus edustaa Israelia Alankomaiden Rotterdamissa järjestettävässä vuoden 2020 Eurovision laulukilpailussa. Alenelle järjestettiin myös erillinen edustuskappaleen karsinta. Karsinnassa kilpailivat neljä kappaletta: "Savior in The Sound", "Roots", "Rakata", ja "Feker libi". 3. maaliskuuta 2020 pidetyssä finaalissa Alenen edustuskappaleeksi valittiin "Feker libi". 18. maaliskuuta 2020 kuitenkin ilmoitettiin, että vuoden 2020 Eurovision laulukilpailu oli peruttu koronaviruspandemian vuoksi.

### Eurovision laulukilpailu 2021
22. maaliskuuta 2020 ilmoitettiin, että Eden Alene oli valittu maan edustajaksi vuoden 2021 Eurovision laulukilpailuun. Tammikuussa 2021 hän esitti kolme kappaletta, joista yksi valittaisiin hänen kilpailukappaleekseen. Nämä kappaleet olivat: "Ue La La", "La La Love" ja "Set Me Free". 25. tammikuuta 2021 ilmoitettiin, että "Set Me Free" oli valittu Alenen edustuskappaleeksi. Alene kilpaili ensimmäisessä semifinaalissa ja pääsi finaaliin. Finaalissa hän saavutti 17. sijan, jossa hän sai 93 pistettä.

## Diskografia
### EP-levyt

### Singlet

## Lähteet
Andrejs Pumpurs

**Andrejs Pumpurs** (22. syyskuuta 1841 Birzgale – 6. heinäkuuta 1902) oli latvialainen runoilija ja journalisti. Hänet muistetaan parhaiten *[[Lāčplēsis]]*-eepoksen ("Karhunkaataja") luomisesta maansa kansantaruston pohjalta.

Pumpurs toimi maataloustyöntekijänä ja avusti maanmittauksessa ennen suuntaamista Moskovaan vuonna 1876. Hän taisteli vapaaehtoisten rykmentissä Serbian puolella Ottomaanien valtakuntaa vastaan. Taistelukokemuksensa jälkeen hän toimi useissa Venäjän armeijan hallinnollisissa tehtävissä. Vaikka Pumpurs oli lojaali Venäjää kohtaan, hän myös pyrki edistämään latvialaista kulttuuria ja kirjoitti varhaiseen latviankieliseen lehdistöön. Häntä innostivat Elias Lönnrotin sekä Friedrich Reinhold Kreutzwaldin saavutukset, ja hän halusi rakentaa eepoksen latvialaisen kansanperinteen pohjalle. Monet Pumpursin käyttämistä hahmoista ovat hänen itse keksimiään tai useita aineistoja yhdistelemällä luomiaan.

Pumpursille omistettu museo toimii Lielvārdessa.

## Lähteet
Aigars Bikše

**Aigars Bikše** (s. 8. helmikuuta 1969 Jūrmalassa) on latvialainen kuvanveistäjä ja installaatiotaiteilija. 

Bikše opiskeli vuosina 1984–1990 Riian muotoilu- ja taidekoulussa. Hän aloitti näyttelyihin osallistumisen vuonna 1990. Vuosina 1993–1995 hän opiskeli Latvian taideakatemiassa Igors Vasiļjevsin workshopeissa, ja vuonna 2000 hän sai samasta oppilaitoksesta maisterin arvon. Hänellä on ollut useita residenssejä, esimerkiksi Cité internationale des artsissa (Pariisi, 1998). Vuonna 2007 Bikše pääsi Latvian taideakatemian professoriksi ja vuonna 2011 Latvian taideakatemian muotisuunnittelun laitoksen johtoon. 

Bikšen teoksia on ollut esillä Latviassa, Japanissa, Isossa-Britanniassa, Liettuassa, Kiinassa, Suomessa, Alankomaissa, Puolassa, Irlannissa, Ruotsissa, Ranskassa, Italiassa, Saksassa, Tanskassa, Virossa, Portugalissa ja Venäjällä. Kesäkuussa 2020 Riikaan asetettiin Bikšen tekemä kuuden metrin korkuinen *Mediķi pasaulei* -patsas kunnianosoituksena koronaviruspandemiassa 2019–2020 työtä tehneelle terveydenhuoltohenkilöstölle.

## Lähteet
Victor Kissine

**Victor Kissine** (s. 15. maaliskuuta 1953 Leningrad) on neuvostoliittolaissyntyinen, vuonna 1990 Belgiaan muuttanut säveltäjä.

Kissine valmistui Pietarin konservatoriosta opiskeltuaan siellä professori Mihail Druskinin johdolta. Samasta oppilaitoksesta Kissine sai vuonna 1981 filosofian tohtorin arvon musiikkitieteessä. Hän on toiminut musiikkianalyysin sekä orkestraation professorina Monsin kuninkaallisessa konservatoriossa ja opettanut INSAS:ssa. Vuonna 2001 Kissine aloitti yhteistyön Gidon Kremerin ja tämän Kremerata Baltica -orkesterin kanssa. Hänen teostensa levytyksiä on julkaistu ECM Records -levymerkillä. Vuonna 2011 levytys Kissinen toisesta pianotriosta (*Zerkalo*) ja Pjotr Tšaikovskin pianotriosta sai Preis der deutschen Schallplattenkritikin. Kissineltä tilattiin teos vuoden 2012 Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailun viuluosion semifinaalia varten.

Kissine valittiin Belgian kuninkaallisen tiede-, kirjallisuus- ja taideakatemian jäseneksi vuonna 2008. Hänen tuotantoonsa kuuluu sinfonisia teoksia, konserttoja, kamarimusiikkia, vokaaliteoksia, oopperaa, balettia ja elokuvamusiikkia.

## Lähteet
Chemungin piirikunta

**Chemungin piirikunta** () on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 83&nbsp;456 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Elmiran kaupunki. Piirikunta on perustettu 29. maaliskuuta 1836.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Timo Kakkola

**Timo Tapio Kakkola** (s. 25. lokakuuta 1962 Joutseno) on suomalainen kenraaliluutnantti evp. Hän toimi viimeiseksi Puolustusvoimien sotatalouspäällikkönä vuosina 2020–2022.

Kakkola suoritti upseerin tutkinnon vuosina 1983–1986 ja yleisesikuntaupseerin tutkinnon tekniseltä linjalta vuonna 1995. Hän toimi sotilasurallaan muun muassa Länsi-Suomen huoltorykmentin komentajana 2010–2011, Pääesikunnan logistiikkapäällikkönä 2016–2017 ja Puolustusvoimien logistiikkalaitoksen johtajana 2018–2019.

## Lähteet
Pinja Arbelius

**Pinja Arbelius** (s. 2000) on suomalainen pesäpalloilija. Arbelius edustaa vuonna 2023 Superpesiksessä pelaavaa Hyvinkään Tahkoa. Porin Pesäkarhuissa pelatessaan Arbelius on saavuttanut yhden SM-kullan (2021), kaksi SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin.

Arbelius on 17. heinäkuuta 2023 mennessä pelannut urallaan 99 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt kuusi kunnaria ja 113 tavallista juoksua, tuonut 23 juoksua ja kerännyt 249 kärkilyöntiä. Arbelius on pelannut 19 Superpesiksen pudotuspeliottelua. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin ja 16 tavallista juoksua, tuonut kolme juoksua ja kerännyt 38 kärkilyöntiä.

## Lähteet
Kudzut

**Kudzut** eli **kudzupavut** (*Pueraria*) on hernekasvien (Fabaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 20–25 lajia.

## Lajeja ja muunnoksia
* *[[Pueraria alopecuroides]]*
* *[[Pueraria bella]]*
* *[[Pueraria calycina]]*
* *[[Pueraria candollei]]*
** ''Pueraria candollei'' var. ''candollei''
** ''Pueraria candollei'' var. ''mirifica'' (syn. *Pueraria mirifica*)
* *[[Pueraria edulis]]*
* *[[Pueraria imbricata]]*
* *[[Pueraria lacei]]*
* *[[Pueraria montana]]*
** ''Pueraria montana'' var. ''chinensis''
** ''Pueraria montana'' var. ''lobata'' – purppurakudzu eli kudzupapu (syn. *Pueraria lobata*)
** ''Pueraria montana'' var. ''montana''
** ''Pueraria montana'' var. ''thomsonii'' – komeakudzu (syn. *Pueraria thomsonii*)
* *[[Pueraria peduncularis]]*
* *[[Pueraria phaseoloides]]*
* *[[Pueraria sikkimensis]]*
* *[[Pueraria stricta]]*
* *[[Pueraria tuberosa]]*
* *[[Pueraria wallichii]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Pueraria''
* Suomen Lajitietokeskus: Kudzut – ''Pueraria''
Lynchburg (Virginia)

**Lynchburg** on kaupunki Virginian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden  väestönlaskennassa 75&nbsp;568. MaryJane Dolan valittiin Lyncburgin pormestariksi pormestarina heinäkuussa 2020. 

## Väestö
Kaupungin asukkaista 62,7 prosenttia on valkoisia, 28,3 prosenttia mustia, 2,74 prosenttia aasialaisia ja 2,42 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 96,2 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 28,3 vuotta.

## Kuvia kaupungista

Tiedosto:Liberty University - panoramio.jpg|Liberty University.
Tiedosto:First Baptist Lynchburg Nov 08-1.JPG|First Baptist Church.
Tiedosto:Lynchburg City Stadium - Calvin Falwell Field.jpg|Calvin Falwellin baseball-kenttä.


## Lähteet
### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin kotisivut
Saariselän Kuukkeli

**Saariselän Kuukkeli** on kauppakeskus Saariselän keskustassa. Kauppakeskuksessa toimivat K-market, tekstiili- ja matkamuistomyymälä, kotileipomo, Ravintola Kuukkeli, Alko, Kesport, hotelli- ja matkailupalvelujen keskusvuokraamo, posti, Matkahuolto, taksi ja apteekin lääkekaappi.

## Historia
Saariselän matkailukeskuksen rakentaminen alkoi 1970-luvulla, ja Saariselkä sai ensimmäisen kauppansa K-kauppa Kuukkelin helmikuussa vuonna 1981 juuri ennen Uudenmaan hiihtoloman alkamista. Myymälärakennus oli silloin kooltaan 240&nbsp;m², josta myymälätilaa oli 130&nbsp;m² ja leipomo-, varasto- ja muita tiloja 110&nbsp;m².

Ensimmäisen kaupan rakennuttivat Arja Järvinen ja Pirkko Männistö, jotka pitivät kahvila- ja matkamuistomyymälää Kaunispää-tunturilla. K-kaupan osti ivalolainen kauppias Antero Ylävaara marraskuussa 1986.

Kauppakeskusta laajennettiin viisi kertaa: vuosina 1990, 2000, 2003, 2004 ja 2005. Viimeinen laajennus tapahtui 2019, jolloin pääsisäänkäynnin viereen avattiin ohjelmapalvelu ja välinevuokraamo. Maasto- ja sähköpyörät ovat saavuttaneet suuren suosion Saariselän lomalaisten keskuudessa, ja Kuukkelissa oli niitä suurvalikoima. 

Vuonna 2021 kaupan avaamisesta tuli kuluneeksi 40 vuotta, ja juhlan kunniaksi painettiin 24-sivuinen Saariselän Kuukkelin 40-vuotisjuhlalehti.

Kauppakeskus tuhoutui tulipalossa 21. helmikuuta 2022. K-market Kuukkeli avattiin väliaikaisiin tiloihin Siulan liiketaloon 31. maaliskuuta 2022.

Uusi Saariselän Kauppakeskus Kuukkeli avattiin entisellä paikalla 14. marraskuuta 2024. Tilaa uudessa myymälässä on 3&nbsp;000 m2. Uudessa kauppakeskuksessa on 120-paikkainen ruokaravintola Bistro Cafe Kuukkeli ja 50-paikkainen aurinkoterassi.

Muita palveluja ovat Kesport ja välinevuokraamo, Kuukkeli Shop, jossa Kuukkelin oman leipomon tuotteet, Kuukkelin omat marjajalosteet, Lapin herkkumyymälä, tekstiili ja vaatteet, lahjat, tuliaiset ja matkamuistot sekä lääkekaappi. Kuukkeli Shopissa on myös Safareiden ja aktiviteettien myynti, majoituksen vuokrauspalvelu ja vastaanotto, infopiste, matkalaukkusäilytys ja Kuukkelin taksit. Kauppakeskuksessa on myös K-market ja Alko. Tehokkaita sähkölatauspaikkoja on 6 kpl. Takapaikoitusalueella on tilaa asuntovaunuille ja busseille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Saariselän Kuukkeli
* Majoitus Kuukkeli
* Saariselän Kuukkelin 40-vuotisjuhlalehti
Matti Häll

**Matti Kalervo Häll** on (s. 29. helmikuuta 1948 Haukivuori) on sarjayrittäjä ja miljonääri. Hän on toiminut yrittäjänä ohjelmistoalalla 70-luvulta lähtien .

Suoritettuaan keskikoulun Häll työskenteli isänsä sähköurakointiyrityksessä ennen kuin aloitti sähköinsinöörin opinnot. Ensimmäinen ohjelmistoalan kosketus tuli vuonna 1979 hänen perustamassaan sähköurakointiyrityksessä, jossa kehitettiin omaa toiminnanohjausjärjestelmää. 

Hän perusti ohjelmistoyhtiö Liinos Oy:n vuonna 1988, jonka osake-enemmistön Visma osti vuonna 2002. Häll sai kaupan yhteydessä 4,5 miljoonan euron edestä Visman osakkeita. 

Matti Häll perusti Admicomin vuonna 2004, ja toimi sen toimitusjohtajana aina vuoteen 2016 saakka. Häll oli myös yhtiön hallituksen puheenjohtaja vuosina 2004-2021
.

Matti Häll on palkittu Jyväskylän kaupungin ja Jyväskylän Nuorkauppakamarin Alvari-tunnustuspalkinnolla vuonna 2016. 

## Omaisuus

Häll oli vuonna 2019 Suomen 33. pörssirikkain henkilö 74 miljoonan euron pörssivarallisuudellaan.  Hän omistaa Admicomista yli 30 prosenttia (2020). .

Matti Häll lahjoitti vuonna 2021 neljä miljoonaa euroa Jyväskylän yliopiston alkavaan DI-koulutukseen.

## Muuta

Häll tuomittiin vuonna 2008 ehdolliseen vankeuteen törkeästä sisäpiiritiedon väärinkäytöstä Liinoksen yrityskauppaan liittyen.  

## Lähteet
Karel Lodewijk Ledeganck

**Karel Lodewijk Ledeganck** (1805–1847) oli flaamilainen runoilija. Hän oli Jan Frans Willemsin jälkeen flaamilaisen kansallisliikkeen merkittävin johtaja. Hänen runoteoksistaan trilogia *De drie Zustersteden* (1846) tuotti hänelle pysyvän maineen. Hänen kuoltuaan hänen runonsa kokosi ja julkaisi Jacob Heremans, joka kirjoitti hänestä elämäkerran (1847).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tobias Carron

**Tobias Carron** (s. 1964) on ruotsalainen huilisti.

Carron on levyttänyt barokkimusiikkia Moskovan virtuoosien ja Vladimir Spivakovin kanssa sekä Sven-David Sandströmin huilukonserton Leif Segerstamin johtaman Ruotsin radion sinfoniaorkesterin kanssa. Muita kapellimestareita, joiden kanssa hän on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet Myung-whun Chung ja Esa-Pekka Salonen. Hän on tehnyt levytyksiä myös kitaristi Per Skarengin kanssa ja toiminut Mats Widlundin kanssa Sandvikenin kamarimusiikkifestivaalin taiteellisena johtajana. Carron on opettanut Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa ja toiminut vuosina 1992–2008 Ruotsin radion sinfoniaorkesterin huilistina.

## Lähteet
Mats Rondin

**Mats Rondin** (21. syyskuuta 1960 – 11. lokakuuta 2014) oli ruotsalainen sellisti ja kapellimestari.

Rondin debytoi sellistinä 16-vuotiaana ja opiskeli Ruotsin radion musiikkikoulussa sekä Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Saatuaan diplomin hän täydensi opintojaan William Pleethin johdolla Lontoossa ja pääsi kutsuttuna osallistumaan Mstislav Rostropovitšin sellojuhlille Riikaan. Hän sai opetusta myös Rostropovitšilta ja Ralph Kirshbaumilta. Rondin työskenteli Malmön sinfoniaorkesterin (1982–1985) ja Ruotsin radion sinfoniaorkesterin (1985–1996) ensisellistinä (1985–1996). Hän esiintyi myös muiden orkesterien, kuten Concertgebouw-orkesterin solistina, ja kamarimuusikkona. Rondin nimitettiin Malmön musiikkiakatemian sellonsoiton professoriksi vuonna 2005. Hän opetti myös Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa.

Myöhemmällä urallaan Rondin keskittyi yhä enemmän orkesterinjohtoon. Hän johti esimerkiksi Ruotsin radion sinfoniaorkesteria, Göteborgin sinfoniaorkesteria, Gävlen sinfoniaorkesteria, Tanskan radion sinfoniaorkesteria ja Trondheimin sinfoniaorkesteria. Hän työskenteli myös Malmön oopperassa. Hän kuoli äkisti sydäninfarktiin 54-vuotiaana, jolloin peruuntui muun muassa Tukholman kuninkaallisen filharmonisen orkesterin johtaminen joulukuun 2014 Nobel-palkintojenjakoseremoniassa. Urallaan Rondin kantaesitti lukuisia ruotsalaissäveltäjien teoksia.

## Lähteet
Wolfgang Flür

**Wolfgang Flür** (s. 17. heinäkuuta 1947) on saksalainen muusikko. Hän oli saksalaisen yhtyeen Kraftwerkin jäsen vuosina 1973–1987. Hänen vastuullaan olivat elektroniset lyömäsoittimet. 

Kraftwerkin jälkeen Flür soitti Yamo-nimisessä yhtyeessä, joka julkaisi vuonna 1997 albumin. Vuonna 1999 hän julkaisi omaelämäkerran *Kraftwerk – Ich war ein Roboter*.

## Lähteet
Lestradea

**Lestradea** on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kaksi lajia, joita tavataan Afrikasta:

* *[[Lestradea perspicax]]* Poll, 1943 – Parijuovahiekkahautoja
* *[[Lestradea stappersii]]* (Poll, 1943)

## Lähteet
Shahadi Wright Joseph

**Shahadi Wright Joseph** (s. 30. huhtikuuta 2005) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja tanssija. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa *[[Us (elokuva)|Us]]* ja *[[Leijonakuningas (vuoden 2019 elokuva)|Leijonakuningas]]*.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Ana Soklič

**Ana Soklič** (s. 10. huhtikuuta 1984 Sokica, Slovenian ST, Jugoslavia), on slovenialainen laulaja-lauluntekijä. Hänen oli tarkoitus edustaa Sloveniaa kappaleella "Voda" vuoden 2020 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa voitettuaan maan euroviisukarsinnan *EMA 2020* -kilpailun. Vuoden 2020 Euroviisut kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi, ja Soklič valittiin Slovenian edustajaksi vuoden 2021 kilpailuun. Hänen vuoden 2021 edustuskappaleensa on nimeltään "Amen".

## Ura
20. joulukuuta 2019 Sokličin ilmoitettiin olevan yksi 12:sta kilpailijasta Slovenian euroviisukarsintakilpailussa nimeltä *EMA 2020*. Hän kilpaili kilpailussa kappaleella nimeltä "Voda". 22. helmikuuta 2020 järjestetyssä finaalissa Soklič voitti kilpailun saaden 54% yleisöäänistä. Täten hänen oli tarkoitus edustaa Sloveniaa vuoden 2020 Euroviisuissa. 18. maaliskuuta 2020 vuoden 2020 Euroviisut kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. 16. toukokuuta 2020 Sokličin ilmoitettiin edustavan maataan seuraavan vuoden kilpailussa. Hänen kappaleensa nimeltä "Amen" julkaistiin 27. helmikuuta 2021. Hän kilpaili ensimmäisessä semifinaalissa, jossa hän sijoittui kolmanneksitoista ja täten karsiutui finaalista.

## Diskografia
### Singlet
* "If You" (2004)
* "Cosmo" (2004)
* "Oče (Father)" (2007)
* "Naj Muzika Igra" (2013)
* "Temni Svet" (2019)
* "Voda" (2020)
* "Amen" (2021)

## Lähteet
Vuokinsalmi

**Vuokinsalmi** on entinen kylä Karjalan tasavallan Kostamuksen kaupunkipiirissä. Kylä on yksi Vienan runokylistä, ja se muodostaa yhtenäisen kokonaisuuden Suomen puolella sijaitsevien Hietajärven ja Kuivajärven kanssa. Kylien yhteinen Kalmosaari sijaitsee rajaviivalla keskellä Vuokkijärveä, jonka Hietajärveen yhdistävä salmi on antanut molempien järvien rannalla sijaitsevalle kylälle nimen. Merkittäviä vuokinsalmelaisia runonlaulajia ovat olleet serkukset Domna Huovinen ja Anna Denisov, ja ensimmäinen kylässä vieraillut runonkerääjä oli D. E. D. Europaeus.

Vuokinsalmen kylää ei nykyisin ole enää olemassa. Vuoden 1905 väestönlaskennan mukaan Vuokinsalmessa oli 12 taloa ja 94 asukasta.

## Lähteet
* Vuokinsalmi Juminkeko-säätiön runokyläprojektin sivuilla
Kai (Yamanashi)

**Kai** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Kōshin’etsun alueella Yamanashin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Kōfun altaan pohjoisreunalla Kamanashijoen varrella. Pohjoisessa kaupunkiin kuuluu vuoristoalueita, kuten yli 1&nbsp;700 metriä korkea Kayavuori. Kaissa on 75&nbsp;862 asukasta (toukokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 71,95 neliökilometriä.

Kai on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2004 liittämällä yhteen Futaban, Ryūōn ja Shikishiman maaseutukaupungit. Kain länsiosat ovat kasvaneet viereisen Kōfun kaupungin esikaupunkialueina, mutta maatalous on edelleen yksi merkittävimmistä elinkeinoista. Historiallisesti alue kärsi tulvista, mutta erityisesti Sengoku-kaudella 1500-luvulla ja myöhemmin Edo-kaudella toteutetut maanrakennustyöt tekivät siitä hedelmällistä riisinviljelyseutua. Kamanashijoen suurta pengertä rakennutti Takeda Shingen kahdenkymmenen vuoden ajan. Riisin lisäksi Kaissa viljellään vihanneksia ja hedelmiä, kuten viinirypäleitä, persikoita ja kakeja. Kaupunkiin on sijoittunut myös teknologiateollisuutta.

Kain nähtävyyksiin kuuluu Shōsen-kyōn rotko Kōfun kaupungin rajalla. Matkailijoita kaupunkiin tuo myös Suntory-yhtiön viinitila. Osa kaupungin alueesta kuuluu Chichibu-Tama-Kain kansallispuistoon. Kaita palvelee JR Higashi-Nihonin Chūō-päälinja.

## Kuvia

Tiedosto:Mt.Tachioka 01.jpg|Tachiokavuori Kayavuorelta
Tiedosto:Main hall of Tentaku-ji Temple.JPG|Tentaku-ji
Tiedosto:Kai City hall.JPG|Kain kaupungintalo
Tiedosto:Ryuo Sta 2010071601.jpg|Ryūōn rautatieasema


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Kefamandoli

**Kefamandoli** (C18H18S2N6O5) on kefalosporiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä antibioottina.

## Ominaisuudet ja käyttö
Kefamandoli kuuluu niin sanottuihin toisen sukupolven kefalosporiineihin ja sen antibioottiset ominaisuudet perustuvat bakteerien soluseinän synteesin estoon. Se tehoaa ensimmäisen sukupolven yhdisteitä paremmin gramnegatiivisiin bakteereihin ja grampositiisista bakteereista muun muassa streptokokkeihin ja stafylokokkeihin mutta ei MRSA:han. Lääkeaine annostellaan ruiskeena. Kefamandolia on käytetty muun muassa hengitystieinfektioiden hoitoon. Haittavaikutuksiensa vuoksi yhdistettä ei enää juurikaan käytetä.

## Haittavaikutukset
Kefamandolille tunnusomaisia haittavaikutuksia ovat muun muassa protrombiinin vähäisestä määrästä johtuva verenvuototaipumus ja antabusvaikutus alkoholin kanssa. Nämä todennäköisesti johtuvat yhdisteen *N*-metyylitiotetratsolirakenteesta.

## Synteesi
Kefamandoli on puolisynteettinen yhdiste. Sen valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa 7-aminokefalosporaanihappo reagoi muurahaishapon kanssa 7-formamidokefalosporaanihapoksi. Tämä yhdiste reagoi 1-metyyli-1,2,3,4-tetratsoli-5-tiolin kanssa ja formamidoryhmä hydrolysoidaan happamissa olosuhteissa. Kefamandolin synteesin viimeinen vaihe on reaktio mantelihaposta johdetun sekananhydridin kanssa.
:

## Lähteet
Simo Vainikainen

**Simo Vainikainen** (s. 20. joulukuuta 1992 Kuopio) on suomalainen pesäpalloilija. Vainikainen pelaa Superpesistä Manse PP:ssä. Hänellä on sopimus Manse PP:n kanssa kauden 2022 loppuun.  Vainikainen pelaa sisäpelissä etenijänä tai vaihtajana ja ulkopelissä etukentällä. Hän pelasi Itä–Länsi-ottelussa vuonna 2019.

Vainikainen on edustanut Superpesiksessä myös kasvattajaseuraansa Siilinjärven Pesistä ja Joensuun Mailaa. Vainikainen on pelannut urallaan 25 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin, tuonut 29 juoksua ja kerännyt 104 kärkilyöntiä. Vainikainen on pelannut urallaan neljä Superpesiksen alempaa pudotuspeliottelua. Näissä hän on tuonut neljä juoksua ja kerännyt 17 kärkilyöntiä. Vainikainen on pelannut urallaan 12 Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin, tuonut 16 juoksua ja kerännyt 50 kärkilyöntiä.

## Saavutukset
* 2 SM-kultaa: 2021, 2025 
* 1 SM-hopeaa: 2022, 2024
* 2 Itä-Länsi-ottelua: 2019, 2022
* Superpesiksen vuoden tulokas: 2019
* Ykköspesiksen etenijäkuningas (1) 2018

## Lähteet
Raimonds Raubiško

**Raimonds Raubiško** (28. toukokuuta 1939 – 27. syyskuuta 2000) oli latvialainen jazzsaksofonisti ja -säveltäjä. Hän soitti eri tyylilajeja perinteisestä jazzmusiikista ja big band -tyylistä modernimpaan bebopiin. Merkittävän osan hänen urastaan muodosti yhteistyösuhde Gunārs Rozenbergsin kanssa. Vaikutteita Raubiško omaksui esimerkiksi John Coltranelta, Dexter Gordonilta ja Sonny Rollinsilta. Yhden huomattavimmista muutoksista tyyliinsä Raubiško teki tutustuttuaan Ornette Colemanin musiikkiin.

Raubiško aloitti pianonsoiton 7-vuotiaana. Myöhemmin hän vaihtoi soittimensa saksofoniin. Hän soitti varhaisella urallaan Ivars Mazursin johtamissa kokoonpanoissa, kuten Armatūrassa. Hänen yhteistyökumppaneidensa joukossa olivat tuolloin Aivars Krūmiņš ja Aivars Zītars. Raimonds Paulsin kutsusta Raubiško otettiin jäseneksi Rīgas Estrādes orķestrisiin (REO), joka sai kansainvälistä suosiota esiintymisellään Prahan jazzfestivaalilla 1970-luvulla. Tapahtuman päätöskonsertissa Raubiško pääsi ainoana latvialaisena soittamaan Itä-Euroopan keskeisistä muusikoista muodostetussa Interjazz -big bandissa. Konsertin johti Václav Zahradník, ja se äänitettiin Supraphon-levymerkille. Rīgas Estrādes orķestrisin levytyksiä julkaistiin myös Melodija-levymerkin kautta. 

Latvian television ja radion big bandia johti vuosina 1968–1991 viulisti Alnis Zaķis, joka kutsui myös Raubiškon sen jäseneksi. Gunārs Rozenbergsista tuli tänä aikana Raubiškon läheinen yhteistyökumppani. 1970-luvun puolessavälissä Raubiško aloitti soittamisen 2R+2B-kvartetissa, jonka muut jäsenet olivat Rozenbergs, Boriss Bannyh ja Vladimirs Boldirevs. Kvartetti teki merkittävän esiintymisen vuoden 1978 festivaalilla Tbilisissä. Vuonna 1981 kvartetti soitti kvintettinä, johon oli otettu lisäjäseneksi Ivars Vīgners. Raubiško soitti myös triossa, jossa hänen lisäkseen toimivat Ivars Galenieks ja Māris Briežkalns. Trio esiintyi esimerkiksi Vasaras ritmi–82 -tapahtumassa Riiassa ja Vjatšeslav Ganelinin trion kanssa Tallinnassa.

Raubiško johti vaihtelevaa Jazztet-kokoonpanoa, jossa toimi sekä maineensa vakiinnuttaneita että nuorempia jazzmuusikoita. Jazztet oli ensimmäinen kommunistimaasta peräisin ollut kokoonpano, joka pääsi esiintymään lontoolaiselle Ronnie Scott's Jazz Clubille. Esiintymässä siellä olivat vuonna 1989 Raubiškon kanssa Viktors Avdjukevičs, Māris Briežkalns, Madars Kalniņš, Jūlija Smirnova ja Gunārs Rozenbergs. Raubiško oli kumppaneineen esiintynyt myös Pori Jazzissa. Vuonna 1991 Jazztet esiintyi Yhdysvaltain Lionel Hampton -jazzfestivaalilla vastavuoroisena vierailuna Grover Washington Jr.:n käytyä Riiassa. Kanadaan asettuneen Aivars Zītarsin kutsumana Raubiško esiintyi myös Torontossa. 

Raubiško kannusti uransa aikna aktiivisesti nuoria jazzmuusikoita. Hän toimi taustalla ja ideoijana Spožā nots -saksofonikilpailun perustamiselle vuonna 1999. Raubiško kuoli syyskuussa 2000. Hänen poikansa Eduards laati isänsä muistoksi albumin *Puspuda sāls* (2002), jossa kuullaan muiden muassa Raubiškon, Rozenbergsin, Briežkalnsin ja Kalniņšin soittamina George Gershwinin, Ben Harperin, Raubiškon, Raimonds Paulsin ja muiden sävellyksiä.

## Lähteet
Yrjö Saari (pääjohtaja)

**Yrjö Aarno Saari** (8. syyskuuta 1889 Kurikka – 29. maaliskuuta 1950) oli suomalainen liikemies, joka toimi Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankin pääjohtajana vuosina 1939–1950.

## Elämä
Saaren vanhemmat olivat kansanedustaja Kaarlo Saari ja Naëma Mathilda Ottilia Heidenberg. Saari kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1908 ja valmistui Suomen liikemiesten kauppaopistosta 1911. Hän työskenteli ensin Palovakuutus-Osakeyhtiö Pohjolan pääkirjanpitäjänä ja toimistoesimiehenä 1911–1917 ja Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankin kamreerina 1917–1920. Tämän jälkeen hän oli töissä Maakuntain Keskus-Pankissa 1920–1922, kunnes hän palasi 1922 Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankin johtokunnan jäseneksi. Vuonna 1939 hänet ylennettiin pankin pääjohtajaksi.

Lisäksi Saari toimi Jälleenvakuutusyhtiö Vakavan johtokunnan jäsenenä vuodesta 1917, Säästöpankkien lakikomitean jäsenenä vuonna 1924, Säästöpankkien kassavakuutusyhtiön johtokunnassa vuodesta 1928, Säästöpankkien eläkelaitoksen johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1929, Suomen kiinteistöpankin hallituksen puheenjohtajana vuodesta 1942 sekä Suomen säästöpankkien liiton valtuuskunnan jäsenenä vuodesta 1945. Puoluekannaltaan Saari oli puolueeton.

## Perhe
Saari oli naimisissa kahdesti. Hän avioitui vuonna 1912 Hellin Maria von Schrowen kanssa. Avioliitto päättyi 1928 von Schrowen kuolemaan. Vuonna 1929 Saari meni naimisiin Satu Kaarina Johanna Lagerwallin kanssa. Saari sai yhteensä viisi lasta. Hänen veljensä oli liikemies Eero Saari.

## Lähteet
Anton Välimaa

**Anton Välimaa** (s. 22. elokuuta 1999 Kauhava) on suomalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan passari. Hän on syntynyt Kauhavalla. Välimaa on SVG Luneburg:ssa pelaavan Santeri Välimaan vanhempi veli.

## Pelaajaura

Välimaan pelaajaura alkoi Kauhavan Wisassa, jossa hän on ollut mukana voittamassa useita junioreiden SM-mitaleja. Junioreiden SM-kulta tuli kuitenkin Oulun Kiskon riveissä vuonna 2015 B-pojissa. Junioreiden alue SM-kisoista on on myös useita mitaleja Lännen riveissä. 

Kuortaneen valmennuskeskuksessa Välimaa pelasi kaksi kautta 2-sarjaa ja 1-sarjaa ennen siirtymistään liigakentille ja oli edustamassa Suomea muun muassa junioreiden EM-kisoissa 2017, joissa Suomi saavutti kisoissa kahdeksannen sijan. 

### Ammattilaisura
Välimaa pelasi ensimmäiset aikuisten ottelunsa Kokkolan Tiikereissä kaudella 2017–2018. Peliajan lisääntyessä toisella liigakaudella pelit lähtivät hyvin käyntiin ja kauden 2018–2019 päätteeksi Välimaa valittiin Lentopallon Mestaruusliigan vuoden läpimurtopelaajaksi. Kaudella 2019–2020 hän sai ensimmäisen nimityksensä liigan kuukauden tähdistöön marraskuussa 2019. Kauden 2020–2021 päätteeksi Välimaa saavutti Tiikereissä SM-pronssia.

Kaudelle 2021–2022 Välimaa teki 1+1 mallisen sopimuksen Akaa-Volleyn kanssa. Hänet valittiin kauden aikana kuukauden passariksi kolmesti, ja Akaa-Volley voitti SM-pronssia. Kauden jälkeen Välimaan pelaajasopimuksen optio otettiin käyttöön ja pelit jatkuivat Akaalla myös seuraavalla kaudella.

Akaa kirkasti edellisen kauden mitaliaan ja saavutti SM-Hopeaa mestaruusliigassa ja hopeaa Suomen Cupissa kaudella 2022–2023. 

Välimaa palasi kaudeksi 2023–2024 Kokkolan Tiikereihin, jonka kausi päättyi puolivälierätappioon ja sijoitus mestaruusliigassa oli viides. Suomen Cupissa joukkue saavutti Finalfour paikan, mutta ei yltänyt finaaleihin vaan sijoitus oli kolmas. Välimaa valittiin kauden aikana tammikuun tähdistökenttään. Hän teki myös oma henkilökohtaisen ennätyksen pisteiden osalta (126p) ja torjuntojen osalta (50).

Välimaa teki sopimuksen Barrus Vöru VK:n kaudelle 2024–2025. Joukkue pelaa Baltian liigaa, Viron lentopalloliigaa ja Estonian Cup sarjaa. Kiinnostusta oli myös muualta, mutta keskustelujen jälkeen syntyi päätös lähteä Viroon. Ensimmäinen kausi ulkomailla oli menestys. Välimaa pelasi koko kauden joukkueen avauskokoonpanossa. Barrus sijoittui Baltian Liigassa kolmanneksi, Viron Cupissa kolmanneksi ja Viron liigassa hienosti hopealle. Välimaa valittiin Viron liigan All-Stars seitsikkoon parhaana passarina finaalisarjan päätteeksi.  

Kaudelle 2025-2026 Välimaa teki jatkosopimuksen Barrukseen. Kiinnostusta oli myös muualla Euroopassa, mutta pohdintojen jälkeen syntyi päätös jatkaa Virossa.  

### Maajoukkueura
Kokemusta on myös miesten maajokkueesta. Kesällä 2020 Anton kutsuttiin Suomen miesten lentopallomaajoukkueen harjoitusryhmään, joka valmistautui vuoden 2021 EM-kisoihin.  

## Lähteet
Presidion piirikunta

**Presidion piirikunta** () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 6&nbsp;704 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Marfan kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1850.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jussi Jouppila

**Jussi Kalervo Jouppila** (s. 5. maaliskuuta 1945 Seinäjoki) on suomalainen kuulantyöntäjä. Jouppila edusti urallaan Seinäjoen Urheilijoita.

Kalevan kisoissa Jouppila sai hopeaa vuonna 1975 ja pronssia vuonna 1973. Hänen ennätyksensä on 19,10 metriä, jonka hän työnsi Vaasassa piirinmestaruuskilpailuissa vuonna 1972. Jouppila edusti Suomea maaotteluissa vuosina 1973–1975.

Myöhemmin hän toimi muun muassa Suomen Urheiluliiton urheilulääkärinä.

Jussi Jouppila oli Suomen vuoden 1973 kuulantyöntötilastossa viides tuloksellaan 19,05&nbsp;metriä. Hänen setänsä Eero Jouppila (ennätys 19,24) oli samassa tilastossa neljäs ja toinen setänsä Matti Jouppila kymmenes. Ennätystuloksellaan 19,10&nbsp;metriä Jussi Jouppila oli vuoden 1972 tilastossa seitsemäs juuri Eero Jouppilan edellä. Jussin sedistä Jaakko Jouppila oli kuulantyönnön olympiaedustaja. Jussin isä Kauko ”Kaappoo” Jouppila ja veli Antti Jouppila olivat kiekonheittäjiä.

## Lähteet
Izz ad-Din al-Qassam -prikaatit

**Izz ad-Din al-Qassam -prikaatit** (arab. كتائب الشهيد عز الدين القسام) on palestiinalainen sotilaallinen organisaatio, joka on Hamas-puolueen sotilaallinen siipi. Se on saanut nimensä Izz ad-Din al-Qassamin mukaan, joka oli syyrialainen muslimisaarnaaja ja tunnettu antisionisti 1920- ja 1930-luvuilta.

Koska Izz ad-Din al-Qassam -prikaatit on Hamasin sotilassiipi, se myös vastustaa rauhanomaista ratkaisua Israelin–Palestiinan konfliktiin. Se käyttää vastarinnan keinoinaan itsemurhaiskuja, Israelin asevoimien bussien räjäyttelyä ja raketti-iskuja.

Israel, Yhdysvallat, Egypti, Euroopan unioni, Australia ja Uusi-Seelanti pitävät Izz ad-Din al-Qassam -prikaateja terroristijärjestönä.

Izz ad-Din al-Qassam -prikaatit on saanut tukea Syyriasta, Sudanista ja Iranista. Iran on tosin vähentänyt tukeaan, koska Hamas tukee Syyrian sisällissodassa Vapaan Syyrian armeijaa.

## Organisaatio
Amerikkalaisen tutkimusinstituutin mukaan Izz ad-Din al-Qassam -prikaatit on jaettu kuuteen eri maantieteelliseen alueeseen Gazan kaistan alueella, joissa jokaisessa on oma komentajansa. Sotilaat liittyvät Izz ad-Din al-Qassam -prikaateihin yleensä noin 16–17 vuoden iässä. Ensin he käyvät vuoden kestävän sotilaallisen- ja uskonnollisen koulutuksen, jonka jälkeen sotilaat vannovat valan salaisessa seremoniassa. Sotilaat pitävät henkilöllisyytensä ja asemansa prikaateissa usein kuolemaansa saakka salassa. Vaikka Izz ad-Din al-Qassam -prikaatit toimivat hyvin ammattimaisesti ja miliisin tavoin, sen sotilaat eivät ole ammattisotilaita ja heistä suurin osa käy päivätöissä.

## Lähteet
Halmepirkko

**Halmepirkko** (*Hippodamia tredecimpunctata*) on leppäpirkkojen heimoon kuuluva hyönteislaji. Aikuisen halmepirkon peitinsiivet ovat oranssinpunaiset tai kellertävät ja niissä on 13 mustaa täplää, jotka voivat olla osittain sulautuneena yhteen. Lajin etuselkä on musta ja reunat kermanväriset. Aikuinen halmepirkko on kooltaan 5-7 mm. Halmepirkon toukka on väriltään musta ja siinä on valkoisia täpliä.

Halmepirkko elää kosteikoissa ja rehevillä niityillä. Aikuiset halmepirkot ilmestyvät luontoon keväällä ja niiden toukat keskikesällä. Laji saalistaa kirvoja. Halmepirkko talvehtii aikuisena maassa, lehtikarikkeessa ja kuolleiden kasvien seassa.

Suomessa halmepirkkoa esiintyy laajasti koko maassa ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi. Lajia esiintyy myös laajasti Euroopassa sekä Yhdysvalloissa. Halmepirkolla on kaksi alalajia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Halmepirkko (''Hippodamia tredecimpunctata'')
*Ötökkätieto: Halmepirkko (''Hippodamia tredecimpunctata'')
*iNaturalist: Halmepirkko (''Hippodamia tredecimpunctata'')
*ITIS: Hippodamia tredecimpunctata 
*Iowa State University, Bug Guide: Species Hippodamia tredecimpunctata - Thirteen-spotted Lady Beetle
Puoliso Qi

Puoliso Qi (1676 - 31. toukokuuta 1739) han-kiinalaisesta Li-klaanista oli Yongzheng-keisarin puoliso. Hän oli keisaria kaksi vuotta vanhempi. 

## Elämä

### Perhetausta
Puoliso Qin henkilökohtaista nimeä ei ole kirjattu historiaan. 

* Isä: Wenbi (), palveli prefektinä () 

### Arvonimet

* Kangxin hallintokaudella (1661–1722): 
** Rouva Li (vuodesta 1676) 
** Toissijainen puoliso (; vuodesta 1691 tai 1694) 
* Yongzhengin hallintokaudella (r. 1722–1735): 
** Puoliso Qi (; 28. maaliskuuta 1723 alkaen ), neljännen arvoluokan puoliso 

### Lapset

* Toissijaisena puolisona: 
** Toisen arvoluokan prinsessa Huaike (; 15. elokuuta 1695 - huhtikuu/toukokuu 1717), Yongzhengin toinen tytär 
*** Meni naimisiin mantšulaisen Nara-klaanin Xingden (; kuoli 1739) kanssa syyskuussa tai lokakuussa 1712 
** Hongfen (; 19. heinäkuuta 1697 - 30. maaliskuuta 1699), Yongzhengin toinen poika 
** Hongyun (; 19. syyskuuta 1700 - 10. joulukuuta 1710), Yongzhengin kolmas (toinen) poika 
** Hongshi (; 18. maaliskuuta 1704 - 20. syyskuuta 1727), Yongzhengin neljäs (kolmas) poika 

## Viitteet

## Lähteet

* .
Benoît Debie

**Benoît Debie** (s. 1968 Liège) on belgialainen elokuvaaja, joka tunnetaan parhaiten työstään elokuvissa *[[Irreversible – syntiset]]* (2002), *[[Enter the Void]]* (2009), *[[The Runaways (elokuva)|The Runaways]]* (2010) ja *[[Spring Breakers]]* (2012).

## Valikoitu filmografia
* *[[Irreversible – syntiset]]* (*Irréversible*, 2002)
* *[[Enter the Void]]* (2009)
* *[[The Runaways (elokuva)|The Runaways]]* (2010)
* *[[Get the Gringo]]* (2012)
* *[[Spring Breakers]]* (2012)
* *[[Lost River (elokuva)|Lost River]]* (2014)
* *[[Love (vuoden 2015 elokuva)|Love]]* (2015)
* *[[Climax (vuoden 2018 elokuva)|Climax]]* (2018)
* *[[Sistersin veljekset]]* (*The Sisters Brothers*, 2018)
* *[[The Beach Bum]]* (2019)
* *[[Lux Æterna]]* (2019)

## Videografia
* John Legend – "Who Do We Think We Are" (2013)
* Rihanna – "Bitch Better Have My Money" (2015)
* Beyoncé & Jay-Z – "Apeshit" (2018)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut 
*
Henry Hackman

**Henry Wilhelm Woldemar Hackman** (28. maaliskuuta 1876 Viipuri – 25. kesäkuuta 1950) oli suomalainen vuorineuvos ja Hackman & Co -yhtiön vanhempi johtaja vuosina 1926–1950.

Hackmanin vanhemmat olivat Wilhelm Hackman ja Alice Marianne von Thompson. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1895 ja opiskeli Evon metsäopistossa vuosina 1896–1898. Hän täydensi opintojaan Saksassa, Tanskassa ja Ruotsissa 1899–1900 ja aloitti vuonna 1900 työskentelyn Hackman & Co -yhtiön metsäosaston johtajana. Vuonna 1924 hänestä tuli yrityksen toiminimen johtaja ja 1926 vanhempi johtaja. Hackman toimi lisäksi Havi Oy:n johtokunnan puheenjohtajana sekä Diakonissalaitos Beetelin johtokunnan puheenjohtajana. Hackman osallistui myös Viipurin kunnallispolitiikkaan ruotsalaisen kansanpuolueen edustajana. Hän sai vuonna 1930 vuorineuvoksen arvonimen.

Hackman oli naimisissa kahdesti. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli Mary Stünkel. Avioliitto kesti vuodesta 1900 vuoteen 1918, kunnes pari erosi. Vuonna 1919 Hackman meni naimisiin Maisie Ekströmin kanssa. Hackmanilla oli yhteensä kolme lasta.

## Lähteet
Māris Briežkalns

**Māris Briežkalns** (s. 1956) on latvialainen jazzrumpali. Hän on esiintynyt muiden muassa Latvian radion big bandin, Raimonds Raubiškon, Egīls Straumen, Ted Cursonin, Chris Potterin ja Grover Washingtonin kanssa. Hän on toiminut Rīgas Ritmi -festivaalin johdossa.

Briežkalns aloitti uransa lapsena Siguldassa ja eteni Alnis Zaķiksen lyömäsoitinluokalle. Hänen saamansa opetus oli pääosin klassista, joten itseään kehittäneimmäksi kouluksi hän nimesi Latvian radion big bandin. Briežkalns on itsensä mukaan nimetyn kvintetin kanssa esiintynyt esimerkiksi Pori Jazzissa, Venetsian jazzfestivaalilla, Ottawan jazzfestivaalilla, Prahan linnan jazzkonserteissa ja Blue Note Jazz Clubissa (New York). Kvintetti on toiminut myös jazzin perinteisten rajojen ulkopuolella.

## Lähteet
Yleisurheilun GP-kisat 2020

**[[Yleisurheilun GP-kisat]]** järjestettiin vuonna 2020 neljällä paikkakunnalla: Jyväskylässä, Lahdessa, Kuortaneella ja Espoossa.

## Osakilpailut

### Jyväskylä
Jyväskylän GP-kisat järjestettiin 8. heinäkuuta 2020.

**Miehet**

**Naiset**

### Lahti
Lahden GP-kisat järjestettiin 15. heinäkuuta 2020.

**Miehet**

**Naiset**

### Kuortane
Kuortaneen GP-kisat järjestettiin 1. elokuuta 2020.

**Miehet**

**Naiset**

### Espoo
Espoon GP-kisat järjestettiin 5. elokuuta 2020.

**Miehet**

**Naiset**

## Lähteet
Juha Suominen

**Juha Harry Kalevi Suominen** (1. marraskuuta 1953 Pori – 24. kesäkuuta 2020 Pori) oli suomalainen baritoni, joka oli erikoistunut venäläiseen ja slaavilaiseen musiikkiin.  

Suominen opiskeli vuosina 1977–1984 Kiovassa Tšaikovskin kansallisessa musiikkiakatemiassa, ja jatkoi opintojaan 1985–1987 Moskovan Tšaikovski-konservatoriossa. Hän esiintyi lukuisten eri kuorojen ja orkesterien solistina sekä toimi laulunopettajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Juha Suominen Discogs.
BBS-Bioactive Bone Substitutes

**BBS-Bioactive Bone Substitutes Oyj** oli vuonna 2003 perustettu suomalainen terveysteknologiayritys, joka listautui Helsingin pörssin First North-listalle 28.2.2018 ja ajautui konkurssiin helmikuussa 2025.

Yhtiön päätuote oli Artebone-luuimplantti, joka on tehty erityisesti vaikeiden murtumien ja luutumisongelmien hoitoon. Implantin valmistukseen käytetään poronluuta, ja sen etuja ovat helppokäyttöisyys, hyvät luutumisominaisuudet ja mahdollisuus käyttää sitä suoraan hoidettavaan kohtaan ilman ylimääräistä leikkausta.

Tuote sai lääkinnäisen laitteen luokituksen vuonna 2018, ja yritys odotti saavansa sen EU:ssa myyntiin vuoden 2020 aikana. Tuote ja sen valmistusmenetelmä on patentoitu Euroopassa, Euraasiassa ja Kanadassa.

Yritys teki pitkäjänteistä tutkimus- ja kehitystyötä, mutta sille ei vielä kertynyt myynnistä koituvaa liikevaihtoa.

Yritys kertoi helmikuussa 2025 jättävänsä konkurssihakemuksen Oulun käräjäoikeuteen, koska sen käymät lainaneuvottelut rahoituksen turvaamisesta päättyivät tuloksettomina. Yritys asetettiin konkurssiin 17. helmikuuta 2025. Viime vaiheessa yrityksen suurin omistaja oli Reisjärven kunta. Se oli sijoittanut hankkeeseen noin 2,8 miljoonaa euroa.

## Lähteet
Tautonyymi

**Tautonyymi** on eliön tieteellinen nimi, jonka kaksi osaa ovat samanlaiset (esimerkiksi ketun tieteellinen nimi *Vulpes vulpes*). Tautonyymit ovat harvinaisia eläinkunnan ulkopuolella. Kasvien nimistössä ICN on kieltänyt ne kokonaan. Eläinlajin tieteellisessä nimessä tautonyymi voi epäsuorasti tarkoittaa, että se on sukunsa tyyppilaji.

## Lähteet
Kristjan Čeh

**Kristjan Čeh** (s. 17. helmikuuta 1999) on slovenialainen kiekonheiton maailman- ja Euroopan-mestari.

Čeh karsiutui loppukilpailusta Tbilisin alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016, Grosseton alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 ja Tampereen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018. Hän saavutti Tarragonan Välimeren kilpailuissa 2018 hopeaa tuloksella 62,03. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Gävlessä 2019 tuloksella 63,82. Hän karsiutui samana vuonna loppukilpailusta Dohan MM-kilpailuissa. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Tallinnassa 2021 tuloksella 67,48. Samana vuonna käydyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi tuloksella 66,37.

Čeh voitti maailmanmestaruuden Eugenessa 2022 tuloksella 71,13. Saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa tuloksella 68,28. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti hopeaa tuloksella 70,02. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Roomassa 2024 tuloksella 68,08. Pariisin olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 68,41. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän oli kahdeksas.

Čeh teki kiekonheiton Slovenian ennätyksen 66,29 Domžalessa 7. kesäkuuta 2020. Hän heitti silloisen alle 23-vuotiaiden Euroopan ennätyksen 68,75 Mariborissa 23. kesäkuuta 2020. Aiempi ikäluokan Euroopan ennätys oli Wolfgang Schmidtin 68,60 vuodelta 1976. 27. toukokuuta 2021 Čeh paransi ennätystään tulokseen 69,52, 26. kesäkuuta 2021 Kuortaneella tulokseen 70,35, 21. toukokuuta 2022 Birminghamissa tulokseen 71,27, 16. kesäkuuta 2023 Jõhvissa tulokseen 71,86, 24. toukokuuta 2025 Zagrebissa tulokseen 72,34 ja 31. toukokuuta 2025 Slovenska Bistricassa tulokseen 72,36.

## Lähteet
Jukka Tapio

**Jukka Santeri Tapio** (s. 24. maaliskuuta 1951 Tampere) on suomalainen kuulantyöntäjä. Tapio edusti urallaan Tampereen Pyrintöä.

Kalevan kisoissa Tapio sai pronssia vuonna 1975. Hänen ennätyksensä on 18,65 metriä, jonka hän työnsi Mäntässä vuonna 1974. Tapio edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuonna 1975.

Vuoden 1970 alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa Tapio sijoittui 11:nneksi.

## Lähteet
Iveta Apkalna

**Iveta Apkalna** (s. 30. marraskuuta 1976 Rēzekne) on latvialainen urkuri.

Apkalna valmistui Latvian Jāzeps Vītols -musiikkiakatemiasta ja suoritti myös pianonsoiton opintoja Lontoon Guildhall School of Music and Dramassa. Stipendillä hän pääsi Stuttgartin musiikin ja esittävien taiteiden valtionyliopistoon, jossa opiskeli vuoteen 2003 saakka Ludger Lohmannin johdolla. Hän on esiintynyt konserttisaleissa sellaisten orkesterien kuin Berliinin filharmonikkojen, Baijerin radion sinfoniaorkesterin ja Los Angelesin filharmonikkojen kanssa. Hän on pitänyt usein resitaaleja Riian tuomiokirkossa. Apkalnasta tuli vuonna 2005 ensimmäinen urkuri, joka sai parhaan instrumentalistin Echo Klassik -palkinnon.

Vuonna 2016 Apkalnasta tuli Hampurin Elbphilharmonie-salin virallinen urkuri. Tammikuussa 2017 hän kantaesitti salin avajaisissa Wolfgang Rihmin ja Jörg Widmannin teoksia. Hän on soittanut myös muiden nykysäveltäjien, kuten Ēriks Ešenvaldsin, Arturs Maskatsin ja Pēteris Vasksin teoksia. Apkalna on tehnyt levytyksiä eri levy-yhtiöille kuten Oehms Classicsille, Berlin Classicsille ja Edition HERA:lle. Hän on saanut useita palkintoja ja tunnustuksia, kuten Latvian suuria musiikkipalkintoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut