open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kuolleena ja elävänä

**Kuolleena ja elävänä** (), on Hammond Innesin vuonna 1946 julkaistu jännitysromaani.

## Juoni

Entiset upseerit, David Cunnigham ja Stuart MacRae, jotka alun perin tapasivat Salernon maihinnousun aikana pikapikaa, tutustuvat uudelleen Corwallin rannikolle ajautuneessa LCT-maihinnousualuksessa; he saavat aluksen kovalla urakalla vesille ja kunnostavat sen. He antavat aluksen nimeksi m/s *Trevedra*. 

Alus kiinnitetään ja katsastetaan rahtilaivaksi; he ostavat viisi kuorma-autoa, suuren määrän varaosia ja kaikkiin autoihin täyden savukelastin. 

He vievät ne Italiaan ja myyvät siellä saaden maksun viininä. 

Lisäksi he perustavat viinien tuontiliikkeen kolmannen Fosdyk-nimisen miehen kanssa. 

Kaksi entistä laivaston miestä, konemestari Jack Dugan ja konemies Eric Boyd lähtevät mukaan hankkeeseen.

Cape Vincentin ulkopuolella tavataan ilman valoja kulkenut italialainen kuunari *Pampas* jonka kapteeniin törmätään loppuvaiheessa uudelleen.  

Alus pääsee Italiaan suunnitelmien mukaan.

Eräs mafiagangsteri nimeltä Guido del Ricci tekee myös aluksesta ostotarjousen; McCrae iskee hänet maahan ja kieltäytyy ehdottomasti: hän ei halua olla tekemisissä tuollaisen maan kurjuudesta elävän rikollisen kanssa.  

Kun lasti on purettu ja uusi tulossa, on toinen tehtävä; eräs leskirouva, joka kuulee, että he ovat menossa Italiaan kirjoittaa heille ja pyytää miehiä tiedustelemaan tyttärestään Moniquesta, joka oli sodan syttyessä Italiassa erään naimisissa olevan ystävättärensä luona.

Cunningham lupaa rouvalle tutkia asiaa.   

Kun laiva-asiat ovat kunnossa, Cunningham ja Boyd lähtevät jäljittämään Moniqueta, jonka he löytävät lopulta maatilalta Toskanasta. Monique kertoo ystävättärensä kuolleen ja ystävättären miehen kuolleen sodassa. Monique lähtee kaksikon mukaan Napoliin, jossa Trevedran piti odottaa. Del Ricci on kuitenkin varastanut aluksen. 

Monique tuntee erään salanimisen taiteilijan, joka väärentää hänelle Ison-Britannian passin.

Mies kertoo myös tietävänsä *Trevedra*n kohtalon. 

Kun britit lupaavat viedä Englantiin jäähyväiskirjeen hänen iäkkäälle äidilleen ja vannovat käsi Raamatulla, mies järjestää asiat: hän tietää missä gangsteri on ja tuntee myös toisen nimeltä *Il piccolo polipo* (Pikku Mustekala), joka jahtaa tätä. 

Kysymys on siis alamaailman sisäisestä sodasta.

Britit tapaavat tämän miehen ja kalastajakuunarin avulla hyökkäävät Giglion satamassa olevalle *Trevedra*lle. 

Del Ricci kaapataan matkalla ja surmataan. 

Hänen miehistään kuljetusaluksella surmataan yksi, ja kolmen muun kohtalo jää avoimeksi.

Surmansa saanut osoittautuu kuunari *Pampas*in kapteeniksi.  

MacRae ja Dugan löytyvät kettinkilokerosta toipumiskuntoisina.  

Cunnigham ja Boyd ohjaavat aluksen merelle ja kohti Isoa-Britanniaa; avomerelle päästyä Monique tulee sillalle, ja nyt hänen ja kapteenin väliset tunteet ovat jo aivan selviä: tyttö seisoo kapteenin sylissä ruorin ja miehen välissä. 

On kohtalaisen varmaa että perillä odottaa avioliitto.
Anthony Gullsten

**Anthony "Andy" Gullsten** (s. 20. joulukuuta 1991 Helsinki) on suomalainen kiipeilijä. Gullstenin päälaji on boulderointi. Gullsten aloitti kiipeilyn vuonna 2004 ollessaan 13-vuotias.

## Ulkokiipeily
Gullsten oli ensimmäinen suomalainen kiipeilijä, joka kiipesi 9a-tasoisen kalliokiipeilyreitin. Kyseinen reitti oli *Le Cadre Nouvelle Version* Ranskassa. 8A-tasoisia tai vaikeampia boulderkiipeilyreittejä Gullsten on kiivennyt yli 400, joista vaikeimmat ovat 8C+-tasoisia.

## Kisatulokset
* 2022 Boulderointi PM-kulta 
* 2022 Nordic lead PM-kulta 
* 2021 Köysikiipeily PM-kulta 
* 2021 Boulderointi PM-kulta 
* 2021 Boulderointi SM-kulta 
* 2021 World Cup Innsbruck Köysikiipeily 16.sija 
* 2021 World Cup Innsbruck Boulderointi 21.sija 
* 2019, 2017, 2016 Boulder PM-kulta
* 2019 Boulderointi ja köysikiipeily SM-kulta  
* 2019 Street Games Coruña 1.sija
* 2018 Boulderointi PM-hopea
* 2017 Boulderointi ja köysikiipeily SM-kulta
* 2016 Köysikiipeily SM-hopea

## Lähteet
Domba

**Domba** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Bougounin piirissä Malissa. Se sijaitsee 115 kilometriä Bougounista koilliseen. Kunnassa on 13&nbsp;800 ja kylässä 1&nbsp;600 asukasta (vuonna 2009).

Domban kunta rajoittuu idässä Bougounin piirin Sanson, etelässä Débélinin ja Zantiébougoun, lännessä Dogon ja pohjoisessa Koulikoron alueen Dioïlan piirin Massiguin kuntiin.

Kuntaan kuuluu 17 kylää. 

Domban lähellä toimii yksi Morilan kultakaivoksen louhoksista. Suunnitteilla on kylän siirtäminen toiseen paikkaan.

## Lähteet
Dogo

**Dogo** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Bougounin piirissä Malissa. Se sijaitsee 70 kilometriä Bougounista pohjoiseen. Kunnassa on 34&nbsp;200 ja kylässä 600 asukasta (vuonna 2009).

Dogon kunnan pinta-ala on 1&nbsp;761,17 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Bougounin piirin Domban, etelässä Zantiébougoun, Kokélén ja Sidon, lännessä Keleyan ja Koulikoron alueen Katin piirin Sanankoro Djitoumoun ja pohjoisessa Tiélén, Méridiélan ja Dioïlan piirin Kémékafon kuntiin. Maisemaa leimaavat alangot ja kukkulat. Kunnan rajoilla virtaavat Baoulé ja sen sivujoki Banifing. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on pensas- ja metsäsavannia sekä galleriametsiä.

Kuntaan kuuluu 59 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita ja fulbeja. Uskontoja ovat islam, kristinusko ja animismi.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, lehmänpapu, maapähkinä, bataatti ja jamssi. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, siipikarja ja vähäisessä määrin hevoset ja siat. Lisäksi myydään polttopuuta ja puuhiiltä sekä harjoitetaan keräilyä ja käsityöammatteja.

## Lähteet
Koalition väliaikainen hallinto

**Koalition väliaikainen hallinto** (, lyh. *CPA*) oli sijaishallinto, joka hallitsi Irakia sen jälkeen, kun Yhdysvaltain johtama koalitio oli hyökännyt maahan 19. maaliskuuta 2003.

Väliaikainen hallinto perustettiin toukokuussa 2003 Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston resoluution 1483 mukaisesti. Hallinto vastasi Irakin toimeenpanovallasta, lainsäädäntöelimistä ja oikeuslaitoksesta. Se aloitti toimintansa 23. huhtikuuta 2003 ja se lakkautettiin 28. kesäkuuta 2004, jolloin Irakin tilapäishallinto astui valtaan.

Sodan alussa Yhdysvallat toivoi, että Irak voisi demokratisoitua ja jälleenrakentua samaan tapaan, kuten Japani ja Saksa oli toisen maailmansodan jälkeen. Väliaikainen hallinto uskoi pystyvänsä toteuttamaan tavoitteen käyttämällä samankaltaista miehityshallintoa.

## Historia

Yhdysvaltain hallinto perusti **Jälleenrakennus- ja humanitaarisen avun virasto**n (, lyh. ORHA) 20. tammikuuta 2003, kaksi kuukautta ennen sodan alkua. Viraston oli tarkoitus johtaa Irakin siihen asti, että demokraattisesti valittu hallinto voisi ottaa vallan.

Eläköitynyt yhdysvaltalainen kenraaliluutnantti Jay Garner valittiin viraston päämieheksi. Brittiläinen kenraalimajuri Tim Cross ja kaksi muuta valittiin apulaispäämiehiksi. Garnerin aika Irakin jälleenrakennuksen johdossa loppui kuitenkin jo toukokuussa 2003, koska oli ollut eri mieltä Yhdysvaltain hallituksen monessa asiassa miehitykseen liittyvässä asiassa. Diplomaatti L. Paul Bremer korvasi hänet 11. toukokuuta 2003. Samalla ORHA lakkautettiin ja koalition väliaikainen hallinto perustettiin. 

Yhdysvaltain puolustusministeriö kustansi väliaikaisen hallinnon toiminnan ja Bremer oli suoraan puolustusministerin alainen.

Useita Saddam Husseinin palatseja ryöstettiin, mutta itse rakennukset pysyivät kuitenkin hyvässä kunnossa. Väliaikainen hallinto muutti hyökkäysvaiheen päättymisen jälkeen näihin rakennuksiin. Monet niistä jäi Yhdysvalloille vielä senkin jälkeen, kun valta oli palautettu irakilaisille.

## Lähteet
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Birch-pelkistys

**Birch-pelkistys** on kemiallinen reaktio, jossa nestemäiseen ammoniakkiin liuotettu alkalimetalli pelkistää aromaattisen yhdisteen sykloheksadieenijohdannaiseksi. Reaktion raportoi ensimmäisen kerran Arthur Birch vuonna 1944, ja se on nimetty hänen mukaansa. Birch-pelkistys on hyvin yleisesti käytetty reaktio orgaanisen kemian synteeseissä.

## Reagenssit ja mekanismi
Birch-pelkistyksessä liuottimena käytetään nestemäistä ammoniakkia ja mukana on myös hieman jotakin alkoholia, tyypillisimmin etanolia, isopropanolia tai tert-butanolia. Pelkistimenä toimii alkalimetalli, ja useimmin käytettyjä ovat litium, natrium ja natriumin ja kaliumin seos. Birch-pelkistyksellä pelkistyvät useat aromaattiset yhdisteet, ja ne voivat olla myös heterosyklisiä. Litiumin käyttö aiheuttaa vähemmän sivureaktioita verrattuina muihin alkalimetalleihin. Aromaattisen renkaan lisäksi mahdollisia pelkistyviä ryhmiä voivat olla karbonyyliryhmät ja aromaattisen renkaan kanssa konjugoituneet alkeenit. Konjugoitumattomat alkeenit eivät reagoi.

Birch-pelkistyksessä alkalimetalli liukenee ammoniakkiin ja metalliatomi luovuttaa elektronin, jolloin siitä muodostuu metallikationi ja elektronit solvatoituvat. Solvatoituneet elektronit antavat liuokselle tummansinisen värin. Solvatoitunut elektroni reagoi aromaattisen renkaan kanssa ja muodostaa radikaalianionin. Tämä radikaalianioni on hyvin emäksinen ja ottaa vastaan protonin reaktioseokseen lisätyltä alkoholilta. Tällöin muodostuu sähköisesti neutraali radikaali. Tämä radikaali voi ottaa elektronin vastaan, jolloin muodostuu karbanioni, joka vastanottaa toiselta alkoholimolekyyliltä protonin. Elektronispinresonanssitutkimusten perusteella on reaktion mekanismin varmistettu tapahtuvan radikaalivälivaiheiden kautta.

Birch-pelkistyksessä muodostuva tuote määräytyy aromaattisten renkaiden substituenttien perusteella. Elektroneja luovuttavat ryhmät stabiloivat radikaalianionin muodostumista orto- ja meta-asemiin luovuttavaan ryhmään nähden, kun taas elektroneja puoleensa vetävät ryhmät stabiloivat radikaalianionin muodostumista ipso- ja para-asemiin. Tästä johtuen tuotteiden stereokemiat eroavat toisistaan. Birch-pelkistyksen tuotteena muodostuu yleensä konjugoitumaton dieeni, joka voidaan muuttaa konjugoiduksi hapon avulla.

Esimerkki elektroneja luovuttavan ryhmän vaikutuksesta Birch-pelkistyksen tuotteeseen:
:

Esimerkki elektroneja puoleensa vetävän ryhmän vaikutuksesta Birch-pelkistyksen tuotteeseen:
:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Méridiéla

**Méridiéla** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Bougounin piirissä Malissa. Se sijaitsee 95 kilometriä Bougounista pohjoiseen. Kunnassa on 13&nbsp;900 ja kylässä 1&nbsp;500 asukasta (vuonna 2009).

Méridiélan kunta rajoittuu etelässä Bougounin piirin Dogon, lännessä Koulikoron alueen Katin piirin Tiélén ja Dioïlan piirin Dioumanin, pohjoisessa Ténindougoun ja N’Garadougoun ja idässä Kémékafon kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot sekä pohjoisen kukkulat. Vesistöjä ovat Baoulé ja sen sivujoki Banifing. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on avointa metsää.

Kuntaan kuuluu 22 kylää.

## Lähteet
Du chant à la une !

**Du chant à la une !** on ranskalaisen muusikon Serge Gainsbourgin vuonna 1958 julkaistu esikoisalbumi. Se sijoittui Ranskan albumilistan sijalle 137. Albumi voitti Académie Charles-Cros’n palkinnon vuonna 1959.  

## Kappaleet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Liisamaija Hautsalo

**Liisamaija Hautsalo** (s. 1964) on suomalainen musiikkitieteilijä, musiikkikriitikko ja Helsingin yliopiston dosentti. Hän on tutkimuksissaan käsitellyt erityisesti suomalaista oopperaa.

## Työura
Hautsalo valmistui filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2008. Hänen väitöskirjansa *Kaukainen rakkaus. Saavuttamattomuuden semantiikka Kaija Saariahon oopperassa* käsitteli Kaija Saariahon oopperan musiikkiin sisältyviä semanttisia merkityksiä. Hautsalo nimitettiin Helsingin yliopiston musiikkitieteen dosentiksi vuonna 2016. 

Tieteellisellä urallaan Hautsalo on toiminut erityisesti Taideyliopiston&nbsp;Sibelius-Akatemiassa sekä laulumusiikin aineryhmän ja oopperakoulutuksen tiedollisten aineiden vastuuopettajana että tutkijana useissa tutkimushankkeissa.&nbsp;Hautsalo on toiminut muun muassa akatemiatutkijana suomalaista oopperaa suomalaisen yhteiskunnan tasa-arvon näkökulmasta tarkastelevassa tutkimushankkeessa "Politics of Equality in Finnish Opera" (2017–2022). 

Tieteellisen työn lisäksi Hautsalo on työskennellyt vapaana toimittajana ja kriitikkona eri medioissa. 

## Tärkeimmät vertaisarvioidut julkaisut
* Hautsalo, Liisamaija & Osmo Pekonen 2017 Émilie, an Opera about Love, Death, and Mathematics. Bridges 2017 Conference Proceedings. Artikkelin verkkoversio.
* Hautsalo, Liisamaija & Saijaleena Rantanen 2016. Suomen laulusta Pohjan neitiin. Strateginen nationalismi musiikillisen kasvatuksen käyttövoimana Suomessa 1800–1900-lukujen vaihteessa] Musiikkikasvatus-lehti, vol. 18 no 2.  Artikkelin PDF-verkkoversio.
* Hautsalo, Liisamaija 2016. Strategic Nationalism toward the Imagined Community: The Rise and Success Story of Finnish Opera. In Derek B. Scott & Anastasia Belinda Johnson (eds.): The Business of Opera. Ashgate Publishing. 175–194.
* Hautsalo, Liisamaija 2013b. Fennomania, Suomi-neito ja Oskar Merikannon oopperoiden naishahmot. Musiikki 3–4: 29–60.
* Hautsalo, Liisamaija 2013a. Lappologinen orientti Launiksen Aslak Hetassa. Musiikki 1: 8–32.
* Hautsalo, Liisamaija 2012. Toiset oopperassa Kaarle-kuninkaan metsästys – Postkolonialistinen analyysi markkinakohtauksen juutalaisrepresentaatiosta. Musiikki 3–4: 48–87.
* Hautsalo, Liisamaija 2011. Whispers from the Past: Musical Topics in Saariaho’s L’amour de loin. Kaija Saariaho: Visions, Narratives, Dialogues. In Tim Howell with Jon Hargreaves & Michael Rofe (eds.). York, UK: Ashgate Publishing. 107–129.
* Hautsalo, Liisamaija 2010.  Kehtolaulutopos neljässä suomalaisessa oopperassa. Etnomusikologian vuosikirja vol. 22: 83–107. Latautuva PDF-tiedosto.
* Hautsalo, Liisamaija 2008. Kaukainen rakkaus – Saavuttamattomuuden semantiikka Kaija Saariahon oopperassa. Suomen Musiikkitieteellisen Seuran julkaisuja.  Helsinki: Yliopistopaino. Artikkelin verkkoversio
* Arvio Hautsalon väitöskirjasta: Richardson, John. 2008. Ansiokas tutkimus Kaija Saariahon Kaukaisesta rakkaudesta. Musiikki 2: 87–95. Artikkelin verkkoversio

## Lähteet
Kola (Mali)

**Kola** on maalaiskunta Sikasson alueen Bougounin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kola-Sokoro sijaitsee 15 kilometriä Bougounista etelään. Kunnassa on 4&nbsp;500 asukasta (vuonna 2009).

Kolan kunta rajoittuu pohjoisessa ja lännessä Bougounin, idässä Zantiébougoun ja etelässä Tiémala-Banimonotién kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulat. Tärkein vesistö on Baouléjoki. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on heinä- ja pensassavannia.

Kuntaan kuuluu yhdeksän kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita ja fulbeja.

Kunnan läpi kulkee Bamakon ja Sikasson välinen maantie RN7, josta haarautuu maantie RN9 Manankoroon ja Norsunluurannikolle. Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, seesami, maapähkinä ja viljakasvit. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, kalastusta, käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.

## Lähteet
Musta perhonen (albumi)

__NOTOC__
**Musta perhonen** on Irina Milanin musiikkialbumi vuodelta 1976. Sen kappaleet on Kirsti Puhtilan laatimiin teksteihin säveltänyt Jorma Panula.

*[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* Lauri Karvosen mielestä Jorma Panulan sävelkieli on albumilla rohkeaa, omaperäistä ja verraten helposti tunnistettavaa, mutta myös haastavaa. Hänestä Syksyn sävel -kilpailun finaaliin ”piruuttaan otetun” albumiraidan ”Vanhan riekon laulut” sijoitus yleisöäänestyksen viimeiseksi oli jo etukäteen taattu.

## Kappaleet
### A-puoli
#
#
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#

## Muusikot
*Erica Babucke – harppu
*Markku Hannola – lyömäsoittimet
*Aale Lindgren – oboe
*Ilpo Mansnerus – huilu, piccolohuilu
*Martti Metsäketo – bassokitara (Fender)
*Matti Oiling – lyömäsoittimet
*Esa-Pekka Salonen – flyygelitorvi
*12-jäseninen jousisto

## Lähteet
Kokélé

**Kokélé** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Bougounin piirissä Malissa. Se sijaitsee 15 kilometriä Bougounista pohjoiseen. Kunnassa on 6&nbsp;500 ja kylässä 1&nbsp;500 asukasta (vuonna 2009).

Kokélén kunta rajoittuu pohjoisessa Bougounin piirin Dogon, idässä Zantiébougoun ja Bougounin, etelässä Faradiélén ja lännessä Sidon kuntiin. Se on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Vesistöistä tärkein on Baoulén sivujoki Mono. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on heinä- ja pensassavannia sekä galleriametsiä.

Kuntaan kuuluu 12 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita ja fulbeja. Lisäksi on jonkin verran dogoneja.

Kokélén kautta kulkee Bamakon ja Sikasson välinen maantie RN7. Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, seesami, maapähkinä ja viljakasvit. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, kalastusta, käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.

Paikallinen nähtävyys ovat Dissanin kylän lammessa elävät satakunta pyhää krokotiilia.

## Lähteet
Gainsbourg Percussions

**Gainsbourg Percussions** on ranskalaisen muusikon Serge Gainsbourgin vuonna 1964 julkaistu kuudes albumi. Se sisältää afrikkalaisia ja karibialaisia rytmejä soviteltuna popiin ja jazziin. Albumilta julkaistiin hittikappale ”New York USA”. 

## Kappaleet
# Joanna (säv. Babatunde Olatunji, san. Gainsbourg) – 2.03
# Là-bas c’est naturel – 2.31
# Pauvre Lola (säv. Miriam Makeba, san. Gainsbourg) – 2.29
# Quand mon 6,35 me fait les yeux doux – 1.53
# Machins choses – 3.16
# Les Sambassadeurs – 2.02
# New York USA (säv. Olatunji, san. Gainsbourg) – 2.16
# Couleur Café – 2.12
# Marabout (säv. Olatunji, san. Gainsbourg) – 2.09
# Ces petits riens – 2.02
# Tatoué Jérémie – 1.44
# Coco and Co. – 2.59

## Arvostelut
*AllMusic: 
**[[Pitchfork]]*: 8.2/10

## Lähteet
Borgin hiippakunta

**Borgin hiippakunta** on Norjan kirkkoon kuuluva hiippakunta. Siihen kuuluvat Østfoldin lääni sekä Akershusin lääni lukuun ottamatta Askeria ja Bærumia. Piispanistuin on Fredrikstadissa, ja piispana on vuodesta 2022 lähtien ollut Kari Mangrud Alvsvåg. Tuomiokirkkona toimii Fredrikstadin tuomiokirkko.

## Historia
Hiippakunta erotettiin Oslon hiippakunnasta vuonna 1969.

## Piispat
* Per Lønning 1969–1976
* Andreas Aarflot 1976–1977 
* Gunnar Lislerud 1977–1990
* Even Fougner 1990–1998  
* Ole Christian Mælen Kvarme 1998–2005
* Helga Haugland Byfuglien 2005–2011
* Atle Sommerfeldt 2012–2021
* Kari Mangrud Alvsvåg 2022–

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut
Utopia (Björkin albumi)

__NOTOC__

**Utopia** on islantilaisen pop-laulaja Björkin yhdeksäs studioalbumi, jonka julkaisi One Little Indian 24. marraskuuta 2017. Albumilta julkaistiin kolme singleä, tunnetuimpana "The Gate". Björk lähti vuonna 2018 "Utopia Tour" -kiertueelle jolla vierailee myös Suomessa.

Albumi on eräänlainen jatko-osa vuonna 2015 julkaistulle Vulnicura-albumille, koska albumi käsittelee samanlaisia aiheita positiiviselta kannalta. Albumin tuottivat suurimmaksi osaksi Björk ja venezualainen muusikko Arca. Albumi on Björkin studioalbumeista pisin, ja siinä on paljon huilusoittimilla soitettuja kohtia.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* The Guardian: 

## Lähteet
Vulnicura

__NOTOC__

**Vulnicura** on islantilaisen pop-laulaja Björkin kahdeksas studioalbumi. Sen julkaisi One Little Indian 20. tammikuuta 2015. Albumin oli tarkoitus ilmestyä maaliskuussa, mutta kun se vuoti nettiin kaksi kuukautta aiemmin niin levy-yhtiö ja Björk päättivät julkaista albumin aiemmin. 

Albumi kirjoitettiin ja nauhoitettiin vuoden 2013 aikana, tuottajina toimivat Björk ja venezuelalainen muusikko Arca sekä The Haxan Cloak. Albumin sanoitukset käsittelevät Björkin ja Matthew Barneyn eroa ja siitä toipumista. Albumista on julkaistu liveversio ''Vulnicura Live'' ja akustinen versio ''Vulnicura Strings'' vuosina 2015 ja 2016.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Metacritic: 87/100
* Pitchfork: 8.6/10
* Rolling Stone: 
* Slant Magazine: 
* The Guardian: 
* theneedledrop: 8/10

## Lähteet
Mount Wittenberg Orca

**Mount Wittenberg Orca** on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Dirty Projectorsin ja islantilaisen pop-laulaja Björkin extended play, joka julkaistiin omakustanteena 30. kesäkuuta 2010. Albumi tehtiin hyväntekeväisyyttä varten, kaikki albumin tuotot lahjoitettiin National Geographic Society -yhteisölle.

Huhtikuussa 2009 musiikkisivusto Stereogumin kirjoittaja Brandon Stousy pyysi Dirty Projectorsia ja Björkiä esiintymään hyväntekeväisyyttä varten kirjakaupassa, samalla he päättivät sanoittaa ja tuottaa muutaman kappaleen yhdessä. Yhtyeen kitaristi ja laulaja Amber Coffman näki San Fransiscossa sijaitsevalta Wittenberg-mäeltä valasperheen, joka toimi EP:n inspiraation lähteenä. Yhtye ja Björk äänittivät ja tuottivat EP:n huhtikuussa 2010.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Drowned in Sound: 8/10
* Pitchfork: 7.7/10

## Lähteet
Hamarin hiippakunta

**Hamarin hiippakunta** on Norjan kirkkoon kuuluva hiippakunta. Siihen kuuluvat Hedmarkin lääni sekä Opplandin lääni. Piispanistuin on Hamarissa, ja piispana on vuodesta 2006 lähtien ollut Solveig Fiske. Tuomiokirkkona toimii Hamarin tuomiokirkko.

## Historia
Hamarin hiippakunta oli perustettu jo keskiajalla, mutta reformaation yhteydessä se yhdistettiin Oslon hiippakuntaan. Se perustettiin uudelleen vuonna 1864.

## Piispat
*Halvor Folkestad, 1864&ndash;1887
*Arnoldus Hille, 1887&ndash;1906
*Christen Brun, 1906&ndash;1917
*Otto Jensen, 1917&ndash;1918
*Gustav Johan Fredrik Dietrichson, 1918&ndash;1922
*Mikkel Bjønness-Jacobsen, 1922&ndash;1934
*Henrik Hille, 1934&ndash;1942
**Georg Falck-Hansen, 1942&ndash;1943
**Sigurd Haga, 1943&ndash;1945
*Henrik Hille, 1945&ndash;1946
*Kristian Schjelderup, 1947&ndash;1964
*Alexander Johnson, 1964&ndash;1974
*Georg Hille, 1974&ndash;1993
*Rosemarie Köhn, 1993&ndash;2006
*Solveig Fiske, 2006&ndash;2022
*Ole Kristian Bonden, 2023–

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut
Kusti Aerila

**Kusti Vilho Aerila** (17. marraskuuta 1876 Laitila – 10. kesäkuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen muusikko ja klarinetin soiton opettaja.

Kusti Aerilan vanhemmat olivat Samuel Vilhelm  Aerila ja Vilhelmiina Haijanen ja puoliso vuodesta 1910 Hilja Maria Hirvonen. Aerila opiskeli Helsingin filharmonisen seuran orkesterikoulussa 1893–1899 ja Würtzburgin musiikkikoulussa 1899–1900. Hän oli Helsingin filharmonisen seuran orkesterin jäsen (lyömäsoittimet) 1894–1898, klarinetin soittaja vuodesta 1900 ja sooloklarinetisti vuodesta 1902. Helsingin kaupunginorkesterissa hän soitti 1914–1931, eläkkeelle Aerila jäi 1941. Hän oli Helsingin filharmonisen seuran orkesterikoulun klarinetin soiton opettaja 1904–1914 ja Sibelius-akatemian opettaja 1914–1948. Helsingin kaupunginorkesterin kirjastonhoitajana Aerila toimi 1919–1938, Helsingin filharmoninen orkesterin eläkelaitoksen rahastonhoitajana 1916–1935 ja muusikkoliiton rahastonhoitajana 1916–1949. Hänen vuonna 1907 julkaisemansa teos *Klarinettikoulu* oli ensimmäinen suomen- ja ruotsinkielinen oppikirja klarinetin soitosta. Kirjan 16. painos ilmestyi 1982 ja kaiken kaikkiaan sitä myytiin 13 000 kappaletta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Matt Fiddes

**Matt Fiddes** (s. 18. toukokuuta 1979) on englantilainen kamppailulajien taitaja ja Matt Fiddes Martial Arts kamppailulajikoulun perustaja.

Hän pääsi Yhdistyneen kuningaskunnan Martial Arts Hall of Fameen 18. toukokuuta 2014.

## Varhaiselämä
Fiddes kasvoi Barnstaplessa, Englannissa, jossa hän aloitti kamppailulajien harjoittelemisen 7-vuotiaana jouduttuaan koulukiusatuksi. Fiddesin isoisä Sean Norris edusti Irlantia painonnostossa kesäolympialaisissa 1960. Hän oli myös kahdeksankertainen Irlannin painnoston mestari ja oli mukana harjoittamassa lihaskuntoa pojanpojalleen. 12-vuotiaana Fiddes saavutti mustan vyön taekwondossa ja sittemmin 16-vuotiaana hän jätti koulut kesken keskittyäkseen täysipäiväisesti kamppailulajien opettamiseen. Hän saavutti vielä 2. danin mustan vyön taekwondossa, jonka jälkeen Fiddes perusti oman seuran.

## MF Martial Arts
Fiddes perusti 17-vuotiaana oman kamppailulajiseuran vuokrattuaan Barnstaplessa kirkon tilat harjoittelua varten ja kuuden kuukauden jälkeen hänellä oli 600 jäsentä. Sittemmin hän laajensi toimintaansa ja Fiddesillä on kouluja 600 eri kaupungissa ympäri maailmaa, kuten Etelä-Afrikassa ja Australiassa. Fiddes oli samalla myös 1998 Michael Jacksonin henkivartija ja saavutti myöhemmin 7. danin mustan vyön taekwondossa. Hänellä on myös musta vyö potkunyrkkeilyssä ja kungfussa.

## Yksityislämä
Hän on naimisissa eteläafrikkalaisen Monique Foxxin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kotisivut
Lullaby of Birdland

**Lullaby of Birdland** on jazzpianisti George Shearingin säveltämä ja George David Weissin sanoittama jazzstandardi vuodelta 1952. Laulun nimi () viittaa jazzsaksofonisti Charlie ”Bird” Parkeriin ja hänen mukaanssa nimettyyn newyorkilaiseen Birdland-jazzklubiin. Laulun tunnetuimpia levyttäjiä ovat Sarah Vaughan, Ella Fitzgerald ja Mel Tormé.

Saukki sanoitti kappaleen suomeksi, ja sen ovat levyttäneet Olavi Virta (1955), Wiola Talvikki (1956) sekä Anneli Sistonen ja Martin Brushane Big Band (1978).

## Syntyhistoria
Vuonna 1952 Birdland-jazzklubin omistaja Morris Levy teki paikallisen WJZ-radioaseman kanssa sopimuksen radiolähetysten tekemisestä hänen klubiltaan. Ohjelmaan tarvittiin tunnuskappale, ja Levy ehdotti erästä kappaletta klubinsa vakiopianistille George Shearingille. Tämä ei pitänyt ehdotuksesta ja lupasi kirjoittaa tarkoitukseen uuden sävelmän. Elämäkertansa (*Lullaby of Birdland – The Autobiography of George Shearing*) mukaan Shearing pohti viikkoja keksimättä mitään sopivaa, kunnes yhtäkkiä illallisella idea kappaleesta tuli hänen mieleensä, ja sävelmä syntyi kymmenessä minuutissa. Shearing kertoo useimman noin sadasta sävelmästään syntyneen vähän samalla tavoin.

Pari vuotta myöhemmin sävelmä sai myös sanoituksen, jonka ensimmäisenä levytti Sarah Vaughan vuonna 1954 trumpetisti Clifford Brownin kanssa:*Have you ever heard two turtle doves
*Bill and coo when they love?

*That’s the kind of magic music we get from our lips
*When we kiss

Ranskalainen lauluyhtye Blue Stars nosti kappaleen vuonna 1956 levymyyntitilaston sijalle 16. Vuonna 1962 Bill Haley & His Comets teki kappaleesta twist-version nimellä ”Lullaby of Birdland Twist”. Kappale otettiin suosionsa myötä myös Shearingin yhtyeen tunnussävelmäksi, ja siitä tuli Shearingin tunnetuin sävellys ja yksi Sarah Vaughanin eniten esittämä kappale.

## Lähteet
Fra Mols til Skagen

**Fra Mols til Skagen** on Aud Wilkenin esittämä kappale, joka edusti Tanskaa vuoden 1995 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Dublinissa.

Kappale sijoittui Euroviisuissa viidenneksi 92 pisteellä. 

## Lähteet
Babatunde Olatunji

**Babatunde Olatunji** (7. huhtikuuta 1927 – 6. huhtikuuta 2003) oli nigerialainen rumpali, opettaja ja aktivisti. Hän sai kansainvälistä kuuluisuutta 1950-luvun lopusta alkaen, kun hän julkaisi *[[Drums of Passion]]* -albumin vuonna 1959. Albumista tuli suuri hitti. Jazzmuusikko John Coltrane kiinnostui Olatunjin musiikista erityisesti, ja he ystävystyivät. Vuonna 1965 he perustivat Harlemissa yhdessä Center for African Culture -instituution tarjotakseen afrikkalaiseen kulttuuriin liittyviä kursseja. Olatunji soitti yli 40 vuotta kestäneen uransa aikana useiden eri artistien kuten Cannonball Adderleyn, Horace Silvern, Max Roachin, Stevie Wonderin sekä Bob Marleyn kanssa. Olatunji sairasti diabetestä, ja lopulta kuoli sairauteen vuonna 2003. 

## Diskografia
### Albumit
* *Jin-Go-Lo-Ba (The Drums of Passion)* (LMG, 1958)
* *Drums of Passion* (Columbia, 1959)
* *Zungo!* (CBS, 1961)
* *Flaming Drums* (Columbia, 1962)
* *Drums!, Drums!, Drums!* (Roulette, 1964)
* *Soul Makossa* (Paramount, 1973)
* *Dance to the Beat of My Drum* (Bellaphon, 1986)
* *Drums of Passion: The Invocation* (Rykodisc, 1988)
* *Drums of Passion: The Beat* (Rykodisc, 1989)
* *Drums of Passion: Celebrate Freedom, Justice & Peace* (Olatunji, 1993)
* *Drums of Passion and More* (Bear Family, 1994)
* *Babatunde Olatunji, Healing Rhythms, Songs and Chants* (Olatunji, 1995)
* *Love Drum Talk* (Chesky, 1997)
* *Drums of Passion* (2002)
* *Olatunji Live at Starwood* (2003) 
* *Healing Session* (Narada, 2003)
* *Circle of Drums* (Chesky, 2005)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jääkiekon Suomen Cup 2018

**Jääkiekon Suomen Cup 2018** oli 14. Suomen Cup ja siinä pelasivat kaikki Mestiksen ja Suomi-sarjan joukkueet sekä 36 II-divisioonan joukkuetta. Mestaruuden voitti Ketterä, joka voitti finaalissa KeuPa HT:n maalein 5-2.

## Joukkueet

**Mestis**
*Hermes
*IPK
*Jokipojat
*Ketterä
*KeuPa HT
*K-Vantaa
*KOOVEE
*LeKi
*Peliitat
*RoKi
*SaPKo
*TUTO Hockey

**Suomi-sarja**
*AIK/Laser HT
*D-Kiekko
*FPS
*Haukat
*HC Giants
*HCIK
*Hunters
*Hokki
*JHT
*K-Espoo
*KHT
*Muik Hockey
*Pyry
*Raahe-Kiekko
*Riemu
*S-Kiekko
*Titaanit

**II-divisioona**

*APV
*Chiefs
*Cowboys
*EjL
*H.K.H.
*GrIFK
*HAKI
*Hokkarit
*IKK
*IFK Lepplax
*IK-VI
*K-Ahma
*Karjalan Kopla
*Kisa-Eagles
*KJT Haukat
*KPK
*KuKi
*KuRy

*LiKi
*LLuja
*MIF
*OKK
*Pepo 
*PJK
*Rockets
*SuKiKa
*SoKi
*TeKi
*Tuuski
*Uplakers
*VG-62
*Viikingit
*Virkiä
*Warkis
*Wolf
*YJK

Myös II-divisioonan NasKi ilmoittautui, mutta luopui myöhemmin paikastaan.

## Ottelut
### 1. kierros
1. kierroksella pelasivat II-divisioonan joukkueet. Otteluparien voittajat ja lohkon kaksi parasta etenivät 2. kierrokselle. Viikingit eteni suoraan 2. kierrokselle, koska sen vastustaja NasKi luopui paikastaan.
#### Otteluparit 1-17

#### Lohko 18

### 2. kierros
2. kierroksella mukaan liittyivät Suomi-sarjan joukkueet. Lohkojen voittajat etenivät seuraavalle kierrokselle.
#### Lohko 1

#### Lohko 2

#### Lohko 3

#### Lohko 4

#### Lohko 5

#### Lohko 6

#### Lohko 7

#### Lohko 8

#### Lohko 9

#### Lohko 10

#### Lohko 11

#### Lohko 12

### 3. kierros
3. kierroksella mukaan liittyivät Mestiksen joukkueet. Lohkojen voittajat etenivät puolivälieriin.
#### Lohko 1

#### Lohko 2

#### Lohko 3

#### Lohko 4

#### Lohko 5

#### Lohko 6

#### Lohko 7

#### Lohko 8

### Puolivälierät
Puolivälierät pelattiin paras kahdesta -menetelmällä. Otteluparien voittajat etenivät välieriin.

### Välierät
Välierät pelattiin paras kahdesta -menetelmällä. Otteluparien voittajat etenivät loppuotteluun.

### Loppuottelu
Loppuottelu pelattiin 9. marraskuuta Karjala-turnauksen yhteydessä Hartwall Arenalla.

## Lähteet
Vyölevy

**Vyölevy** on tutuluksen tapainen, mutta huomattavasti suurempi, pyöreä ja koristeltu pronssilevy, joka kiinnitettiin yleensä alavatsan kohdalle vyöllä. Sitä käyttivät naiset Skandinavian pronssikauden kulttuurissa ja Keski-Euroopan muissa kulttuureissa pronssikauden Monteliuksen periodilla II eli noin 1500–1300 eaa. Levyn käyttötapa on selvinnyt tammiarkkuhaudoista, missä naisvainajilla se on aina sijainnut vyötäröllä.

## Nimitys
Vyölevy ei ole suomenkieleen vakiintunut nimitys, vaan se on suora käännös sanoista , ,  ja .

## Vyölevyjä
Egtvedin tyttö on kuuluisin tanskalainen pronssiajan nainen, joka haudattiin vuonna 1370 eaa. Etelä-Jyllantiin nykyisen Egtvedin kylän lähelle. Hänellä haudattaessa yllään vyölevy. Vyölevy kuului hänellä erityiseen asuun, jossa hänellä oli niin sanottu naruhame, napaan ulottunut pitkähihainen villakankainen paita ja vyölevy. Hänet haudattiin hiukset auki. Ølbyn nainen oli haudattu Sjællannin Køgeen Ølbyn Nordhøjn hautakumpuun. Hänet oli puettu samaan asuun kuin Egtvedin tyttö ja hänenkin vyöllään oli vyölevy. Kolmas esimerkki löytyy Keski-Jyllannin Borumista, mistä Borum Eshøjn hautakummusta löytyi naisen hautaus. Naisella oli erilainen asu kuin Egtvedin ja Ølbyn naisilla, mutta siitä huolimatta vyötäröllä sijaitsi vyölevy.

Langstrupin suolta Sjællannista tehty suolöytö sisälsi yhden naisen vyölevyn, käsirenkaat ja pronssiveitsen. Langstrupin vyölevy on Tanskasta löydetyistä levyistä taidokkain ja suurin. Nämä oli uhrattu lampeen tai suonsilmään votiivilahjoina. Myös Vognserup Engen suolöytöön kuului vyölevyt kahdelta naiselta. Se sisälsi tutuluksia, rannerenkaita ja muita esineitä kahdelle naiselle. Nämäkin olivat olleet uhrauksia.

Loshultista Skånesta siirtolohkareen alta löytynyt pronssiesineiden Stockhultin kätkö (SHM 11217) sisälsti kaksi vyölevyä, jotka ovat kappaleiksi särkyneitä. Levyjen halkaisijat ovat 27,8 senttimetriä (esine numero 412497) ja 15,8 senttimetriä (nro 96957). Levyt ovat esillä Historiska museetissa. Ruotsista löytää Historiska museetin tietokannasta hakusanalla ”bältesplatta” vielä 12 vyölevyä tai niiden katkelmia.

Ørjan Engedal on tutkinut ja esittää väitöskirjassaan 2010, että Norjasta on löytynyt vain yhdeksän vyölevyä, josta osa voidaan tulkita tutuluskiksi. Ne ovat yleensä koristeltu skandinaavisesti 1–3 kaksoisspiraaleja sisältävällä ornamentilla ja ne on ajoitettu yleensä periodeille II ja III. Tällaisia on löydetty esimerkiksi Vigrestadista, Særheimista, Orresta, Regesta, Tjøttasta. Sen sijaan Kleppen vyölevy on koristeltu Pohjois-Saksalaisella tyylillä ja lienee tuontitavaraa sieltä asti. Osa koristelemattomat vyölevyt on kuitenkin ajoitettu pronssikauden loppupuolella.

Suomesta ja muista Baltian maista ei tunneta vyölevyjä.


Mummy with fur - The Danish National Museum.jpg|Vyölevyn sijainti Egtvedin tytön haudassa
SHM11217-22682 02.jpg|Vyölevy heikosti säilyneenä Stockhultin kätköstä Skånesta.
SHM11217-22682 08.jpg|Toinen vyölevy Stockhultin kätköstä.
DO-765-Bælteplade fra Hverrehus.jpg|Hverrehus, Godsted sogn, Tanska


## Lähteet
Kauhu (lajityyppi)

**Kauhu** on kansanperinteen, mytologian, fiktion ja muun viihteen lajityyppi, joka pyrkii herättämään kauhun tunteita.

## Kansanperinne ja mytologiat
Monella nykyisin tunnetulla kauhutarinalla ja -hahmolla on juurensa vanhassa kansanperinteessä. Näistä yleisimpiä eri kulttuureissa ovat olleet esimerkiksi tarinat eläimiksi muuttuvista ihmisistä kuten ihmissusista sekä vampyyreistä ja kuoleman jälkeen liikkuvista vainajista kuten kummituksista. Kauhutarinoita on kerrottu paitsi tosissaan, myös pelottelemisen, opettamisen, varoittamisen ja viihdyttämisen tarkoituksissa. Kauhutarinoiden yksi yleinen tarkoitus ympäri maailmaa on ollut estää lapsia menemästä esimerkiksi yksin veteen tai metsään.

Muinaisissa mytologioissa esiintyi useita kauhistuttavia hirviöitä esimerkiksi pahuuden ja kaaoksen edustajina. Raamatussa kuvatuista hirviöistä tärkeimpiä ovat Leviatan ja Behemot.

## Nykyajan kauhufiktio ja kauhuviihde
Nykyajan fiktiivisen kauhun suosituimpia muotoja ovat kauhukirjallisuus, kauhuelokuva ja kauhupelit. Yleisiä teemoja kauhufiktiossa ovat esimerkiksi epäkuolleet, muodonmuuttajat, pelottavat eläimet, yliluonnollinen, vaarallinen tiede, sarjamurhaajat ja psykopaatit, avaruuden uhka sekä katastrofit ja dystopiat. Musiikin piirissä kauhuaihetta käytetään etenkin punkissa, rockissa ja metallimusiikissa. Kauhua hyödynnetään myös esimerkiksi pakohuoneissa, kauhukierroksissa ja kauhumatkailussa. Kauhufiktioon liittyviä yhteisöllisiä ja joskus leikkisiä muotoja ovat esimerkiksi Halloween, goottipukeutuminen, vampyyrifanius ja zombikävelyt.

## Kauhun viehätys
Joidenkin tutkijoiden mukaan kauhu on viihdyttävää siitä syystä, että jännityksen laukeaminen ja vaaran väistyminen aiheuttaa katarsiksen, puhdistumisen tunteen. On myös arveltu, että tarkastellessaan kauhun hirviötä katselija tarkastelee itse asiassa omaa pimeää puoltaan. Kauhun harrastajat korostavat usein kauhun tarjoamaa mahdollisuutta saada kokea vaarallisia asioita ja pelätä turvallisesti. Kauhun kokeminen ja sen sisällön käsitteleminen yhdessä on myös yhteisiä siteitä vahvistava sosiaalinen tapahtuma.

## Lähteet
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Anneli Sistonen

**Anneli Sistonen** (taiteilijaniminä myös **Sistoska** ja **RockAnssi**; 11. maaliskuuta 1944 Oulu – 8. lokakuuta 2014) oli suomalainen jazz-, rock- ja viihdelaulaja, joka tuli tunnetuksi ahkerana ja räväkkänä esiintyjänä. Hän oli usein Martin Brushane Big Bandin solistina, muun muassa vuonna 1978 julkaistulla LP-levyllä. Sistonen esiintyy myös Brushanen big bandin aiemmalla albumilla *[[Kulosaaren Casinolla 1971–1975]]*.

Oulussa syntynyt Anneli Sistonen oli töissä kahviloissa ja kaupan myyjänä ennen kuin ryhtyi päätoimiseksi esiintyväksi taiteilijaksi 1960-luvun keskivaiheilla. Hän aloitti uransa yhtenä Suomen ensimmäisistä naispuolisista rocklaulajista jo 1950-luvun puolella taiteilijanimellä RockAnssi. Hän esiintyi usein muun muassa helsinkiläisellä nuorisotalolla Haka-kerholla. Perustettuaan vain naisista koostuvan yhtyeen hän keskittyi jazziin.

Uransa aktiivisimmassa vaiheessa 1970-luvulla Anneli Sistonen esiintyi jopa useita kertoja päivässä tanssilavojen ja ravintoloiden lisäksi erilaisissa laitoksissa ja yritystilaisuuksissa. 1980-luvun alussa hän uupui rankkaan esiintymistahtiin. Vuodesta 1984 hän asui Hämeenlinnan Hauholla, jossa hän piti käytettyjen vaatteiden divaria. Hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke. Sistonen kantoi sanomalehtien mielipidekirjoituksissaan huolta vanhustenhoidosta ja oli ehdolla vuonna 2008 kunnallisvaaleissa Hämeenlinnan kunnassa. Hänet on haudattu Hauhon hautausmaalle. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Aho, Anne & Taskinen, Anne: *Rockin korkeat korot. Suomalaisen naisrockin historia!* WSOY 2004. . (Sistosesta kirjan alussa.)
Erland Almkvist

**Erland Herman Lison Almkvist** (2. syyskuuta 1912 Tukholma – 20. syyskuuta 1999 Lidingö) oli ruotsalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti.

Almkvist saavutti Louhi-venetyypillä olympiahopeaa Helsingissä 1952.

## Lähteet
* Erland Almkvist Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 
* Profiili Ruotsin olympiakomitea 

### Viitteet
Sidney Boldt-Christmas

**Leif William Sidney Boldt-Christmas** (8. elokuuta 1924 Göteborg – 15. lokakuuta 2016 Mölndal) oli ruotsalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti.

Boldt-Christmas saavutti Louhi-venetyypillä olympiahopeaa Helsingissä 1952.

## Lähteet
* Sidney Boldt-Christmas Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 
* Profiili Ruotsin olympiakomitea 

### Viitteet
Thor Thorvaldsen

**Thor Thorvaldsen** (31. toukokuuta 1909 Bamble – 30. kesäkuuta 1987 Bærum) oli norjalainen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja.

Thorvaldsen voitti Louhi-venetyypillä olympiakultaa Lontoossa 1948 ja Helsingissä 1952. Hän kilpaili olympiatasolla myös Berliinissä 1936 ja Melbournessa 1956.

## Lähteet
* Profiili Norsk biografisk leksikon 
* Thor Thorvaldsen Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Sigve Lie

**Sigve Lie** (1. huhtikuuta 1906 Haugesund – 18. maaliskuuta 1958 Oslo) oli norjalainen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja.

Lie voitti Louhi-venetyypillä olympiakultaa Lontoossa 1948 ja Helsingissä 1952.

## Lähteet
* Sigve Lie Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Egyptin pörssi

**Egyptin pörssi** (, lyhennys **EGX**; ; kesäkuuhun 2008 saakka *Cairo & Alexandria Stock Exchange*) on egyptiläinen markkina-arvoltaan Afrikan toiseksi suurin arvopaperipörssi. Pörssin päätoimipiste sijaitsee Kairossa ja sivutoimipiste Aleksandriassa.

Toukokuussa 2018 Egyptin pörssissä oli listattu 255 yhtiötä, ja kotipaikaltaan egyptiläisten yhtiöiden osakkeiden markkina-arvo oli yhteensä 52,1 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Pörssissä käytiin arvopaperikauppaa toukokuussa 2018 yhteensä 1,4 miljardilla dollarilla. Vertailuna: Saman kuukauden aikana Nasdaq Nordicin osakevaihto oli arvoltaan 74,4 miljardia dollaria ja Johannesburgin pörssin 34,8 miljardia dollaria (Maailman pörssien yhteistyöjärjestö WFE:n 5/2018 tilasto). 
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Väkivaltaisuudet lamauttivat Egyptin – pankit ja pörssi kiinni (15.8.2013) (is.fi)
*Egyptin pörssi avautuu vihdoin – romahdusta pelätään (22.3.2011) (is.fi)
*Egyptin pörssi pysyy yhä kiinni (5.2.2011) (yle.fi)
Eetu Vertainen

**Eetu Vertainen** (s. 11. toukokuuta 1999, Espoo) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie C:n Triestinaa. Aiemmin hän on pelannut muun muassa Pohjois-Irlannissa, jossa hän edusti FC Linfieldiä ja teki 32 pääsarjaottelussaan 21 maalia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Vertainen on edustanut useasti Suomen nuorisomaajoukkueita.

## Lähteet
*
Jacques Hétu

**Jacques Joseph Robert Hétu** (8. elokuuta 1938 Trois-Rivières, Québec – 9. helmikuuta 2010 St-Hippolyte, Québec) oli kanadalainen säveltäjä. 

Hétu opiskeli pianonsoittoa, harmoniaa ja gregoriaanista laulua Ottawan yliopistossa Jules Martelin johdolla vuosina 1955–1956. Tämän jälkeen hän opiskeli Québecin musiikkikonservatoriossa Clermont Pépinin, Isabelle Delormen ja Jean Papineau-Couturen johdolla. Teokset *Toccata* pianolle, eräät kamarimusiikkikappaleet ja kaksi sinfoniaa ovat peräisin näiltä ajoilta. Hétu suoritti myös pianonsoiton opintoja Georges Savarian ja oboensoiton opintoja Melvin Bermanin johdolla.

Kesällä 1959 Hétu kävi opiskelemassa Lukas Fossin johdolla Berkshire Music Centerssä, Tanglewoodissa, Massachusettsissa, ja vuonna 1961 hän meni Pariisiin. Tuona vuonna hän voitti Prix d'Europen ensimmäisenä säveltäjänä sitten vuoden 1927, jolloin palkinto myönnettiin Henri Mercurelle. Canada Councilin stipendin hän sai vuosille 1961–1962. Vuosina 1961–1962 hänen opettajinaan olivat Henri Dutilleux ja Olivier Messiaen. Samoihin aikoihin Hétu luonnosteli oratorion, jonka pohjalta sittemmin syntyi sinfoninen fresko *L'Apocalypse* (1967). Palattuaan Québeciin vuonna 1963 Hétu opetti Lavalin yliopistossa vuoteen 1977. Hän opetti 1970-luvulla myös Montrealin yliopistossa ja vuosina 1979–2000 Québecin yliopistossa, Montrealissa, jossa hän johti kahteen otteeseen musiikkijaosta.

Hétun tuotantoon kuuluu noin 70 teosta, joista suurin osa on tilaustöitä. Tilaajien joukossa ovat olleet James Campbell, Chamber Players of Toronto, Ginette Duplessis, Montrealin sinfoniaorkesteri, Alvaro Pierri, Joseph Rouleau, Robert Silverman ja Tudor Singers of Montreal. Teokset ovat muiden muassa sellaisille kokoonpanoille kuin jousikvartetille, puhallinkvintetille ja sinfoniaorkesterille sävellettyjä. Vuonna 1963 Victor Bouchard ja Renée Morisset kantaesittivät hänen sonaattinsa kahdelle pianolle (Op. 6) New Yorkin Carnegie Hallissa. Glenn Gould levytti hänen muunnelmansa (Op. 8) pianolle vuonna 1967. Sittemmin teoksen ovat levyttäneet Dale Bartlett, André-Sébastien Savoie ja William Tritt. Myöhempään tuotantoon kuuluvat muiden muassa klarinettikonsertto (1983), *Nocturne pour clarinette et piano* (1977), *Missa Pro Trecenteismo Anno* (1985), Johann Sebastian Bachin 300-vuotisjuhlaksi sävelletty messu ja Guy Few'n vuonna 1987 kantaesittämä trumpettikonsertto. Hétu sävelsi myös viisi sinfoniaa ja oopperan *Le Prix* (1992). Hétu sai konserttojensa levytyksellä Juno-palkinnon, ja hänestä tehtiin Kanadan ritarikunnan upseeri vuonna 2001.

## Lähteet
Joseph Rouleau

**Joseph Alfred Pierre Rouleau** (28. helmikuuta 1929 Matane, Québec – 12. heinäkuuta 2019 Montreal, Québec) oli kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan basso. Hän opiskeli yksityisesti Edouard J. Woolleyn sekä Albert Cornellierin johdolla ja vuosina 1949–1952 Martial Singherin johdolla The Royal Conservatory of Musicissa. Vuonna 1949 Rouleau voitti Prix Archambaultin Montrealissa.

Vuosina 1952–1954 Rouleau oli Milanossa opiskelemassa Mario Basiolan ja Antonio Narduccin johdolla. Hän on laulanut muun muassa Covent Gardenissa, ja hänen rooliensa joukossa ovat olleet Colline, Don Carlos ja Boris Godunov. Hän saavutti erityistä suosiota Neuvostoliiton-kiertueillaan, joita hän teki vuosien 1965 ja 1970 välisenä aikana. Rouleau loi Bishop Tachén roolin Harry Somersin oopperassa *[[Louis Riel (ooppera)|Louis Riel]]*. Orkestereita, joiden kanssa Rouleau on esiintynyt, ovat olleet muiden muassa Québecin sinfoniaorkesteri, Israelin filharmonikot, Concertgebouw-orkesteri ja New Yorkin filharmonikot.

Metropolitan-oopperassa Rouleau debytoi huhtikuussa 1984. Vuonna 1990 hän levytti Félix Leclercin lauluja. Hänestä tehtiin Kanadan ritarikunnan upseeri vuonna 1977 ja hän sai Prix Denise-Pelletierin vuonna 1990.

## Lähteet
Milodia

__NOTOC__
**Milodia** on Irina Milanin musiikkialbumi vuodelta 1976. Se koostuu puoliksi Jorma Panulan sävellyksistä suomenkielisten sanoittajien teksteihin, puoliksi taas suomenkielisiin käännöksiin Edith Piafin tunnetuksi tekemistä ranskalaisista lauluista. Monet sekä alkuperäis- että käännössanoituksista ovat Irina Milanin omia. Albumin on tuottanut Timo Lindström, ja kappaleiden sovitukset ovat tehneet Jorma Panula ja Kaj Westerlund.

*Milodia* tiivisti Irina Milanin läpi 1970-luvun loppupuolen jatkuneen yhteistyön kapellimestari-säveltäjä Jorma Panulan kanssa, joka oli alkanut jo edellisen albumin *[[Milankolia]]* (1974) yhdellä raidalla. Yhteistyö jatkui albumeilla *[[Musta perhonen (albumi)|Musta perhonen]]* (1976) ja *[[Mitä tapahtuu!]]* (1979). 

*Milodia* sai kriitikoilta kehuja, mutta jäi suurelle yleisölle vieraaksi. Levyn tunnetuin laulu on Panulan säveltämä ja Kirsti Puhtilan sanoittama, singlenäkin julkaistu ”Miesparka”. Irina Milan osallistui sillä MTV:n Syksyn Sävel -kilpailun finaaliin ja sijoittui kymmenestä kilpailukappaleesta kuudenneksi.

## Kappaleet
### A-puoli
#  
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
#  
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
* Timo Lindström – basso
* Roope Koistinen – rummut
* Nono Söderberg – kitara
* Kaj Westerlund – piano
* Jouni Heinonen ym. – jouset
* puhallinsoittajia

## Lähteet
Jokerit Salibandy

**Jokerisalibandy Helsinki ry** eli **Jokerit Salibandy** on helsinkiläinen vuonna 2013 perustettu salibandyn erikoisseura, jonka perustivat jääkiekkoseura Jokerien kannattajat. Seuralla on yhteensä 10 joukkuetta naisten II-divisioonassa, miesten III-divisioonassa, naisten IV-divisioonassa ja miesten V-divisioonassa.

Junioripuolella seuralla on toimintaa A-B ja E-G -pojissa ja A-B-tytöissä. Seuralla oli kauden 2018–2019 alussa 309 jäsentä.

## Miehet
Jokerien miesten edustusjoukkue pelasi kaudella 2018–2019 III-divisioonaa ja jäi lohkossaan viimeiseksi pudoten IV-divisioonaan. Edustusjoukkue pelaa silti kaudella 2019–2020 II-divisioonaa, kun seuran kolmosjoukkueen sarjapaikka II-divisioonassa siirretään edustukselle.

## Naiset
Jokerien naisten edustusjoukkue pelaa kaudella 2019–2020 II-divisioonaa.

### Jokerit kaudella 2018–2019

**Maalivahdit**
* 9 Emmi Peltonen
* 22 Elsa Lehto
* 73 Jenni Mustakallio

**Puolustajat**
* 7 Anni Järvinen
* 14 Hillevi Arkkila
* 15 Riikka Toivola
* 16 Elina Jatkola
* 23 Mikaela Buchert
* 47 Sari Rouvali

**Hyökkääjät**
* 3 Aliisa Syrjänen
* 4 Veera Sinikallio
* 8 Ida Nyman
* 17 Oona Lampola
* 19 Henni Pöyry
* 21 Janniina Andersson
* 28 Juulia Huttula
* 32 Sissi Pöyry
* 43 Suvi Kinnunen
* 44 Steffi Gustavsen
* 51 Jade Ritala
* 81 Saara Hartikainen
* 91 Nea Groundstroem

**Valmentaja**
* Joni Toivola

## Muut joukkueet
### Miehet
* **Jokerit Team** (III-divisioona)
* **Utica** (III-divisioona)
* **Jokerit IV** (V-divisioona)
* **Jokerit V** (V-divisioona)

### Naiset
* **Jokerit Team** (III-divisioona)
* **Jokerit III** (IV-divisioona)
* **Jokerit IV** (IV-divisioona)

## Lähteet
* https://www.jokeritsb.fi

### Viitteet
Sido (Mali)

**Sido** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Bougounin piirissä Malissa. Se sijaitsee 30 kilometriä Bougounista luoteeseen. Kunnassa on 20&nbsp;800 ja kylässä 4&nbsp;000 asukasta (vuonna 2009).

Sidon kunnan pinta-ala on 1&nbsp;054,26 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Bougounin piirin Dogon, kaakossa Kokélén, lounaassa Kouroulaminin ja Danoun ja luoteessa Syen Toulan ja Keleyan kuntiin. Luonnonvarainen kasvillisuus on pensas- ja metsäsavannia ja galleriametsiä.

Kuntaan kuuluu 24 kylää. Asukkaat ovat bambaroita, fulbeja ja dogoneja. Uskontoja ovat islam, kristinusko ja animismi.

Sidon kautta kulkee Bamakon ja Sikasson välinen maantie RN7. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily, mehiläistenhoito, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra, riisi, puuvilla, maapähkinä, lehmänpapu, seesami sekä juurekset, vihannekset ja hedelmät. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Sidossa ja neljässä muussa kylässä pidetään viikoittaiset markkinat.

## Lähteet
Eric McLean

**Eric Donald McLean** (25. syyskuuta 1919 Montreal – 19. elokuuta 2002 Montreal) oli kanadalainen pianisti, musiikkikriitikko ja historioitsija. Hän opiskeli yksityisesti ja McGillin konservatoriossa. Hänen opettajiaan olivat pianonsoitossa Alfred La Liberté ja Paul Lafrance sekä harmoniassa ja sävellyksessä Claude Champagne. McLean työskenteli *[[Montreal Standard]]issa*, *[[Montreal Daily Star]]issa* ja *[[Montreal Gazette]]ssa*. Hän oli Royal Society of Artsin jäsen ja sai Kanadan musiikkineuvoston mitalin vuonna 1973. Hänet nimitettiin Kanadan ritarikunnan upseeriksi 1975.

## Lähteet