open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Proto Motors

**Proto Motors** on Etelä-Koreassa toimiva autonvalmistaja. Yhtiö on perustettu vuonna 1997 ja se toimii yhteistyössä Hyundain, Kian ja GM Daewoon kanssa. Yhtiön ainoa täysin oma malli on Soulin 4. kansainvälisessä autonäyttelyssä vuonna 2002 esitelty Spirra. Yhtiön pääasiallinen tuotanto keskittyy Hyundain, Kian ja Daewoon automallien muuntamiseen avomalleiksi tai sähkömoottorikäyttöisiksi.
## Aiheesta muualla
*Proto Motors
Saksan 2. vuoristodivisioona

**Saksan 2. vuoristodivisioona** () oli Itävallan Innsbruckiin sijoitettu Saksan maavoimien yhtymä. Pääosan sodasta se toimi osana Saksan 20. vuoristoarmeijaa. 

## Perustaminen
Itävallan Saksaan liittämisen jälkeen Wehrkreis XVIII perusti 1. huhtikuuta 1938 Innsbrückissa aiemmasta Itävallan maavoimien 6. vuoristodivisioonasta Saksan maavoimien 2. vuoristodivisioonan.

## Historia
Divisioona pantiin liikekannalle 26. elokuuta 1939 ja se osallistui syyskuussa Puolan taisteluihin osana eteläistä armeijaryhmää osallistuen Lvivin valtaamiseen. Puolan sotaretken jälkeen divisioona toimi 3. vuoristodivisioonan tukena Narvikin taisteluissa toukokuussa 1940, minkä jälkeen se jäi Norjaan miehitysjoukoksi. Vuonna 1941 divisioona liitettiin 20. vuoristoarmeijan XIX vuoristoarmeijakuntaan.

Divisioona oli kärjessä saksalaisjoukkojen ylittäessä kenraalimajuri Schlemmerin komennossa Norjan ja Suomen rajan 22. kesäkuuta 1941 toteuttaessaan operaatio Renntierin, Petsamon nikkelikaivosten valtauksen ja alueen turvaamisen. Myöhemmin divisioona osallistui Operaatio Hopeakettuun, saksalaisten hyökkäykseen Suomen Lapissa Kantalahden suunnassa ja kärsi tappioita neuvostojoukkojen talvihyökkäyksestä 1944.

Lopulta yksikkö siirrettiin Lapista vahvistettuna Saksan länsirintamalle, mutta se ei enää saavuttanut divisioonan täyttä vahvuutta kärsien tappioita. Se liitettiin Armeijaryhmä G:hen helmikuussa 1945, minkä osana se osallistui taisteluihin Saarista ja Mosellesta ennen kuin se vedettiin Etelä-Saksaan, missä se liitettiin 12. armeijaryhmään. Divisioonan jäännökset antautuivat Yhdysvaltain joukoille toukokuussa 1945.

## Komentajat
Divisioonankomentajina olivat:
*kenraaliluutnantti Valentin Feuerstein perustamisesta - 4. maaliskuuta 1941)
*kenraalimajuri Ernst Schlemmer 4. maaliskuuta 1941- 2. maaliskuuta 1942
*kenraalimajuri Ritter Georg von Hengl 2. maaliskuuta 1942- 23. lokakuuta 1943
*kenraalimajuri Hans Degan 1. marraskuuta 1943- 6. helmikuuta 1945
*eversti Roschmann 6.-9. helmikuuta 1945
*kenraaliluutnantti Willibald Utz 9. helmikuuta 1945 - antautumiseen

## Yksiköt
*136. vuoristojääkärirykmentti
*137. vuoristojääkärirykmentti
*140. vuoristojääkärirykmentti
*111. vuoristotykistörykmentti
*113. vuoristotykistörykmentti
*11. tiedusteluosasto
*47. panssariosasto
*82. vuoristopioneeriosasto
*67. viestiosasto
*67. divisioonatukiosasto

## Lähteet
*

### Viitteet
Operaatio Napakettu

**Operaatio Napakettu** () oli toisessa maailmansodassa Saksan Pohjois-Suomesta käsin suorittama sotilasoperaatio, osa suurempaa operaatio Hopeakettua kesällä 1941. Sen mukaan Saksan XXXVI armeijakunta hyökkäsi vajaan kahden divisioonan vahvuisella osastolla Sallasta Neuvostoliittoon kohti Kantalahtea. Tehtävänä oli katkaista tärkeä rautatie Murmanskin eteläpuolella. 

XXXVI armeijakunnan 169. jalkaväkidivisioonan ja taisteluryhmä Nordin tehtävänä oli hyökätä 1. heinäkuuta 1941 noin 400 kilometriä pohjoista ryhmää etelämpänä Sallan kohdalta kohti Alakurttia ja katkaista Muurmannin rata Kantalahden kohdalta.

169. divisioonan ja taisteluryhmä Nordin komentajana oli ratsuväenkenraali Hans Feige. Taisteluryhmä Nord ei ollut divisioonan vahvuinen, kolmesta rykmentistä koottu sotatoimiyhtymä, vaan ainoastaan kahden rykmentin vahvuinen pääasiassa sotapoliisivoimista koottu ja keski-iältään yli 30-vuotias osasto, jota komensi SS-Brigadeführer Karl-Maria Demelhuber, joka uskoi yksiköstä muodostuvan kolmessa kuukaudessa taisteluosaston. Yksikkö oli joutunut siirtymään Rovaniemeltä raja-alueelle kolmessa vuorokaudessa. 169. divisioonaa komensi kenraaliluutnantti Kurt Dittmar.

Hyökkäys pysähtyi 36 kilometrin päähän Kantalahdesta ja operaatio keskeytettiin epäonnistuneena 22. syyskuuta 1941.
Autonoe

**Autonoe** () oli kreikkalaisessa mytologiassa Theban kuninkaan ja perustajan Kadmoksen ja jumalatar Harmonian tytär. Autonoe oli Aristaioksen puoliso ja Aktaionin ja mahdollisesti myös Makriksen äiti. 

Euripideen tragediassa *[[Bakkhantit (Euripides)|Bakkhantit]]* Dionysos ajaa Autonoen ja hänen sisarensa bakkanaaliseen vimmaan, kun Pentheus, Theban kuningas, oli kieltänyt Dionysoksen palvonnan. Kun Pentheus saapui paikalle vakoilemaan heidän juhlintaansa, Agaue, Pentheuksen äiti ja Autonoen sisar, huomaa tämän puussa. Mainadit kiskovat hänet alas ja repivät hänet kappaleiksi.

Aktaionin, Autonoen pojan, tappavat hänen omat metsästyskoiransa. Järkyttyneenä Autonoe jättää Theban ja menee Ereneiaan, megaralaiseen kylään, missä hän myöhemmin myös kuolee. 

## Lähteet
Al-Mukalla

**Al Mukalla** (myös **Al Makalla**, ) on itäisen Jemenin tärkein satama- ja kauppakaupunki, ja maan kolmanneksi suurin satama. Se sijaitsee Adeninlahden rannalla. Kaupungissa asuu 182&nbsp;478 asukasta (2004).

## Historia

Hadramawt ja sen kaupungit olivat tunnettuja vaikuttajia kauppareittien varrella jo muinaisista ajoista lähtien, mutta al-Mukallalla ei ilmeisesti ollut pitkään juurikaan merkitystä. Ptolemaios mainitsee teoksissaan paikan nimeltä *Makkala*, mutta nimi lienee viitannut enneminkin linnoitukseen sisämaassa. Alueella liikkuneet portugalilaiset eivät maininneet satamaa. Carsten Niebuhr ei itse käynyt kaupungissa, mutta mainitsee sen nimellä *Markalla* ja James Wellsted nimellä *Makullah*.

Pitkään huomattavasti merkittävämpi kaupunki oli al-Shihr, jonka omistuksesta kamppailivat paikalliset heimot ja seuraavan vuosisadan puolella Osmanien valtakunta. Kamppailuun sotkeutui myös Hyderabadin nizamin armeijassa palvellut Umar bin Awadh al-Qu'aiti, joka palatessaan Intiasta Jemeniin pakotti al-Mukallaa hallinneen al-Kasadi -heimon myymään itselleen puolet kaupungista. Kasadit olivat vuonna 1873 tehneet orjakaupan kieltäneen sopimuksen ja he olivat aiemmin pyytäneet brittejä ottamaan sen suojelukseensa osmanien uhatessa. Vuonna 1878 kaupungin kasadihallitsija uhkasi luovuttaa kaupungin osmaneille, Ranskalle tai Italialle estääkseen sen päätymisen Qu'aitin käsiin. Britit puuttuivat lopulta asioihin Qu'aitin puolella. Kasabien *nakib* lähetettiin eläkkeelle Sansibarille ja Umar al-Qu'aiti otti koko Mukallan haltuunsa vuonna 1881. Vuonna 1902 Brittiläisen Intian hallinto teki hänestä Qu'aitin sulttaanikunnan hallitsijan pääkaupunkinaan al-Mukalla.

Vuonna 1931 kaupungissa oli arviolta 10&nbsp;000 asukasta ja vuonna 1977 rakennettiin tie länteen Adenin satamakaupunkiin. Jemenin sisällissodan sytyttyä Arabian niemimaan al-Qaida käytti hyväkseen maan kaoosta ja sen asejoukot valtasi al-Mukallan. Hallituksen ja Yhdistyneiden arabiemiirikuntien joukot valtasivat kaupungin takaisin huhtikuussa 2016 ilman suurempaa vastarintaa.

## Talous

Al-Mukalla on Itä-Jemenin suurin kaupunki ja alueen kaupankäynnin keskus. Kalastus on tärkeä elinkeino. Siihen liittyen kaupungissa toimii myös kalan purkittamo ja kalajauhotehdas. Kaupungin kautta kulkee tuotteita sisämaahan ja sen kautta viedään muualle esimerkiksi kalaa ja tupakkaa. Suolattua kalaa viedään etenkin Itä-Afrikkaan ja Sri Lankaan.

## Väestö
Vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan al-Mukallassa oli yhteensä 182&nbsp;478 asukasta. Valtaosa kaupungin ja sen lähialueen asukkaista on uskonnoltaan sunnimuslimeja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kouvola Indians

**Kouvola Indians** on Kouvolassa lippupalloa ja lacrossea toimintaa vetävä urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1986 nimellä Kouvolan Jenkkipallo Ry. Indians toimi ennen amerikkalaisen jalkapallon seurana.

## Historia
Alkuvuosina pääsponsorina toimi Espe Oy, seuran tuotenimellä Team Eterlon. Joukkue pelasi vuoteen 1993 asti II- ja I-divisioonaa. Kaudella 1994 Reds vieraili yhden kauden verran Vaahteraliigassa sijoittuen sarjassa seitsemänneksi. Liigakauden jälkeen tie vei alempiin divisiooniin.

Indians valittiin Suomen amerikkalaisen jalkapallon vuoden seuraksi vuonna 2005.

Kauden 2006 päätteeksi Kouvola Indians nousi amerikkalaisen jalkapallon 1. divisioonaan voittamalla 2. divisioonan finaalissa Seinäjoki Gatorsin numeroin 55–18. Indiansin järjestämässä 2. divisioonan finaalissa nähtiin muun muassa aito intiaanipäällikkö telttoineen sekä kolmen Kouvola Indiansin väreihin pukeutuneen laskuvarjohyppääjän suoritus, jolla peliväline saapui keskuskentälle.

Vuonna 2006 Indiansin miehistöstä valittiin miesten maajoukkueeseen potkaisija Aku Kuhlman. Nuorten EM-kisoissa Ruotsissa (U-19) vuonna 2006 esiintyivät Indiansin Mikko Lautamatti, Mikko Terävä, Otto Korte, Ville Lindsten ja Jarkko Mynttinen. Lippupallon EM-kisoissa (U-15) samana vuonna Jukka Lautamatti johdatti Suomen joukkueen neljänneksi.

Kaudeksi 2013 seura nousi Vaahteraliigaan. Voitettuaan kahtena vuotena Vaahteraliigassa vain kaksi peliä. Toinen liigakausi päättyi sijalle kuusi. Kauden 2014 päädyttyä Indians putosi alempaan sarjaan eikä sen jälkeen ole Vaahteraliigassa nähty.

Vuonna 2018, 1. divisioona kauden päätyttyä Kouvola Indians päätti luopua sarjapaikastaan ja hakea uutta vauhtia alemmasta sarjasta.

2020-luvulla Kouvola Indiansin toiminta on siirtynyt pääosin lippupalloon. Seura ei enää järjestä amerikkalaisen jalkapallon harjoituksia lapsille ja nuorille johtuen vetäjien puutteesta.

## Katso myös
* Kuusankoski Cowboys 

## Aiheesta muualla
*Seuran viralliset kotisivut
Alsten

**Alsten** on noin 30 kilometriä pitkä saari Alstahaugin kunnassa Keski-Norjassa, Vefsninvuonon edustalla. Saaren pinta-ala on 153&nbsp;km² ja sen asukasluku on 6&nbsp;828 (2001). Saaren sisäosissa on vuorijono *De sju søstre* eli *[[Seitsemän sisarusta (vuorijono)|Seitsemän sisarusta]]*. Vuorijonon korkein huippu Botnkrona yltää 1&nbsp;072 metrin korkeuteen.

## Lähteet
Juhani Leppälä

**Johan (Juhani) Fredrik Leppälä** (sukunimi vuoteen 1906 **Lindeqvist**; 10. toukokuuta 1880 Nummi – 15. joulukuuta 1976 Porvoo) oli suomalainen kansanedustaja, kunnallisneuvos, kansakoulunopettaja ja maanviljelijä.

Leppälä työskenteli nuoruudessaan renkinä, muurarin apulaisena, rakennustöissä ja kauppa-apulaisena. Kansakoulunopettajaksi hän valmistui Sortavalan seminaarista 1902. Hän oli Sortavalan maalaiskunnan Kirjavalahden koulun opettajana 1902–1903 ja 1904–1916. Tämän jälkeen Leppälä toimi maanviljelijänä Sortavalan maalaiskunnassa 1916–1939 ja 1941–1944, Paavolassa 1939–1940, Pälkäneellä 1940–1941, Porvoon maalaiskunnassa 1944–1948 ja Askolassa 1948–1976. Hän oli myös Pellervo-Seuran konsulentti 1916–1935 ja osuuskassojen tarkastaja 1925–1930.

Leppälä toimi Kyösti Kallion III hallituksessa salkuttomana ministerinä 1929 ja toisena sosiaaliministerinä 1929–1930.

Hän oli Maalaisliiton kansanedustajana 1907–1908, 1919–1922 ja 1927–1951. Vuoteen 1944 saakka hän oli Viipurin läänin itäisen vaalipiirin kansanedustaja, vuodesta 1945 lähtien Kymen läänin vaalipiirin kansanedustaja. Leppälä oli presidentin valitsijamies 1925 ja kunnallispolitiikassa hän toimi Sortavalan maalaiskunnan kunnanvaltuuston puheenjohtajana.

Kunnallisneuvoksen arvonimi Leppälälle myönnettiin 1932. Kirjansa *Välähdyksiä maalaispojan elämänvaiheista* hän julkaisi 1970.

Leppälä oli viimeinen vuonna 1907 valitun ensimmäisen eduskunnan elossa ollut kansanedustaja.

Leppälälle omistettu muistomerkki sijaitsee hänen syntymäpaikassaan, Langin tilalla Hyrsylänkylässä Nummella, nykyisen Lohjan alueella.

## Aiheesta muualla
*
Alattionvuono

**Alattionvuono** eli **Altavuono** (, , kveeniksi *Alattionvuono*) on monihaarainen vuono Ruijassa, Pohjois-Norjassa, pääosin Alattion kunnassa. Vuonon leveys vaihtelee 7 ja 15 kilometrin välillä. Pituus vuonon suulta sen pohjukkaan on 38 kilometriä. Vuonon perukassa on Alattion taajama.

Toisen maailmansodan aikana Alattionvuonossa oli yksi Saksan suurimmista laivastotukikohdista. 

## Lähteet
Suotatti

**Suotatti** (*Suillus flavidus* vanh. *Boletus flavidus*) on Pohjois-Euroopan suoalueilla esiintyvä pieni tatti. Se on erittäin limainen ja kellertävä. Sen lakki on keskeltä hieman suippo. Sen pillit ovat väljät ja huomattavan kulmikkaat. Jalka ruskearenkaallinen, ja sen alapuolella on vaaleita sävyjä. Laji muistuttaa lehtikuusentattia, mutta sen kasvupaikat ovat tyystin toisenlaiset. Suotatti ei ole mikään suurharvinaisuus, mutta sitä ei esiinny suurina rypäinä eikä se ole erityisen satoisa. Mäntyrajan pohjoispuolelta lajia ei juuri tapaa, ja sen tiedetäänkin olevan männystä riippuvainen mykorritsasieni.

Suotatti on maultaan kelvollinen ruokasieni.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Risto Tuomikoski: *Sienet värikuvina*, s. 208.
* Suomen sieniseura: *Suursieniopas* 1976, s. 47, kuva s. 312.
* Tunnistamisesta
Akkaa päälle

**Akkaa päälle** on suomalainen komediasarja. Sarjan jokainen jakso on oma tarinansa. Ensimmäinen tuotantokausi kuvattiin vuonna 1994. Toinen tuotantokausi tehtiin 1996 ja ennen uusia jaksoja esitettiin neljä uusintaa ensimmäiseltä kaudelta. Kymmenen vuoden tauon jälkeen sarjaan tehtiin vielä viisi uutta jaksoa ja ne esitettiin alkuvuodesta 2006. Näiden uusien jaksojen jälkeen esitettiin vielä kuusi uusintaa vanhoista jaksoista.

Kuudes osa *Oikotuulet* palkittiin Venla-palkinnolla vuonna 1995. Seuraavana vuonna Akkaa päälle sai yleisö-Venlan. Team Ahma -jakson henkilöistä on tehty myös oma televisiosarja *[[Team Ahma]]*. Akkaa päälle julkaistiin vuonna 2008 DVD:nä.

Marraskuussa 1996 *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* Jukka Kajava luonnehti *Akkaa päälle* -sarjaa epätasaiseksi mutta inhimilliseksi ja ”hyväksi katsoa”. Hän piti siitä, että sarjan jaksot ovat vaihtelevasti työryhmän eri jäsenten käsikirjoittamia.

## Jaksoluettelo
### Ensimmäinen tuotantokausi

### Toinen tuotantokausi

### Kolmas tuotantokausi

## DVD-julkaisut
Akkaa päälle -sarjan jaksoista julkaistiin kolme tupla-DVD:tä vuonna 2008. Levyillä ei ole lisämateriaalia. Sarjan 15. jakso 'Team Ahma' on julkaistu vuonna 2005 *Team Ahma 1* DVD:llä.

*Akkaa päälle 2* -DVD vedettiin tekijänoikeussyiden takia pois myynnistä pian julkaisun jälkeen.

## Lähteet
Scott Jurek

**Scott Jurek** (s. 26. lokakuuta 1973) on yhdysvaltalainen ultrajuoksija. Hän asuu Seattlessa, Washingtonin osavaltiossa.  

Scott Jurek on kasviperäisen ruokavalion puolestapuhuja sekä terveydellisistä että ympäristön näkökulmasta. Hän ei ole syönyt lihaa vuodesta 1997 lähtien ja on noudattanut täysin kasviperäistä ruokavaliota vuodesta 1999. Jurek on maininnut että hänen ruokavaliollaan on ollut äärimmäisen suuri vaikutus hänen suorituskykyynsä ja palautumiseensa. 
 
## Saavutuksia
* Kolme voittoa 246 km Spartathlon -kilpailussa Ateenasta Spartaan Kreikassa vuosina 2006, 2007 ja 2008, kilpailun historian viidenneksi, kuudenneksi ja seitsemänneksi nopeimmilla ajoilla.
* Voittanut 100 mailin (160&nbsp;km) pituisen Western States Endurance Run -maastokilpailun seitsemän kertaa peräkkäin vuosina 1999–2005.
* Voittanut 135 mailia (213&nbsp;km) pitkän Badwater Ultramarathon -kilpailun kahdesti, vuosina 2005 ja 2006.
* Lisäksi useita voittoja muissa USA:n maastoultrissa
* Western States 100 -reittiennätys 15:36:27 (2004)
* Badwater Ultramarathon -reittiennätys 24:36:08 (2005)
* *Ultrarunning Magazinen* vuoden ultrajuoksija USA:ssa vuosina 2003, 2004 ja 2005.
* Vuonna 2015 Jurek teki uuden ennätyksen Appalachian Trail -reitillä (noin 2 200 mailia eli 3 500 kilometriä) ajalla 46 päivää, 8 tuntia ja 7 minuuttia alittaen edellisen ennätyksen kolmella tunnilla.

## Lähteet
* Scott Jurekin kotisivu 

### Viitteet
Veljekset Salmela

**Veljekset Salmela Oy** oli simolainen, linja-autoliikennettä harjoittava perheyritys. Se perustettiin vuonna 1923, mutta varsinainen linja-autoliikenne alkoi kuitenkin vasta vuonna 1927. Yrityksen toiminta alkoi siitä, kun Jens Salmela alkoi kuljettaa hevosella postia Ranualle. Yrityksen kotipaikka oli Simo, ja se liikennöi pääasiassa Meri-Lapin alueen linjaliikennettä, tilausliikennettä, Oulu–Haaparanta-vakiovuoroja sekä Oulu–Rovaniemi-pikavuoroa. Yhtiöllä oli toimitilat Simossa ja Torniossa.

Kemi-Tornion käräjäoikeus asetti Veljekset Salmelan konkurssiin 26. tammikuuta 2016. Konkurssipesä hoiti linja-autoliikennettä 9. helmikuuta 2016 saakka, jonka jälkeen osa vuoroista siirtyi Northbus Oy:lle, K. Hekkanen Oy:lle ja Orajärven Bussit Oy:lle. Vuoroista moni lakkautettiin kokonaan.

## Yhtiökaupat
Vuonna 1984 Veljekset Salmela osti torniolaisen liikennöitsijän P. Nurminen Ky:n. Näin Veljekset Salmela Oy:n linjaliikenne laajentui Kemin pohjoispuolelle Tornion ja Tervolan alueille. Kaupassa Salmela sai Nurmiselta 28 linja-autoa, joista monet olivat konkurssiin asti liikenteessä. Samaan aikaan Salmela teki yhtiökaupat kemiläisen Veljekset Hietala Ky:n kanssa, joka liikennöi Kemin paikallisliikennettä.

## Linja-autot
Veljekset Salmela käytti vielä 2000-luvulla silloin jo harvinaisiksi käyneitä Kutterin 8- ja 9-korimallin linja-autoja 1970- ja 1980-luvuilta sekä Lahti 10 -korimallin linja-autoja 1970-luvulta. Nämä autot ovat pääasiassa lähtöisin P. Nurmisen yhtiökaupasta vuodelta 1984. Toimivaksi bussimuseoksi kutsutulla Salmelalla oli käytössään myös korivalmistajien Carrus, Wiima ja Delta-Plan linja-autoja. Alan harrastajat ovat sittemmin pääosin tallentaneet parhaimmassa kunnossa olevat autot.

## Populaarikulttuuria
Veljekset Salmela tunnettiin varsinkin linja-autoharrastajien keskuudessa vanhasta, 1970- ja 1980-luvuilta peräisin olevasta kalustostaan. Yrityksen linja-autot olivat ja ovat edelleen yleinen kaskujen aihe, kuten "jo isoisäkin kulki tällä samalla bussilla kouluun". Vitsit viittasivat yleensä linja-autojen ikään. Autot olivat kuitenkin hyvässä kunnossa aivan loppuaikoja lukuun ottamatta. Konkurssihuutokaupassa linja-autojen hinnat nousivat parhaimmillaan yli 5&nbsp;000 euroon. 

## Lähteet
Perkolaattori

**Perkolaattori** eli **pulputuspannu** on kahvinkeitin, jossa kahvin valmistustapa on periaatteeltaan sama kuin mokkapannussa. Toisin kuin jälkimmäisessä, perkolaattorissa kahvin suodatus ei tapahdu paineistettuna eikä kahvi jää ylempään säiliöön.

## Toiminta
Perkolaattorissa vesisäiliö on alimmaisena ja pannukarkea kahvijauhe annostellaan säiliön päällä olevaan siivilään. Kuumentunut vesi virtaa suodatinputkea ylös pannun yläosaan ja valuu sieltä kahvijauheen päälle. Suodatuttuaan neste valuu siivilän läpi takaisin alasäiliöön.

Sykli jatkuu kunnes koko nesteen lämpötila on lähellä kiehumispistettä, ja pannun pulputus lakkaa. Koska kahvi ei saa kiehua, pienentävät termostaatilla varustetut perkolaattorit pulputuksen päätyttyä lämmitystehoaan. Manuaaliohjasteisesta laitteesta on siinä vaiheessa kytkettävä sähkö pois tai säädettävä tehoa pienemmäksi.

Ensimmäiset perkolaattorit olivat levyllä tai avotulella suoraan ulkopuolelta kuumennettavia. Nykyään useimmat perkolaattorit toimivat omalla sähkömekanismillaan.

## Katso myös
* Kahvipannu
* Pressopannu
* Espresso

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Aavasaksan rautatieasema

**Aavasaksan rautatieasema** () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Tornionjokilaaksossa Aavasaksan kylässä Ylitornion kunnassa.

Aavasaksa avattiin liikenteelle 1. marraskuuta 1927. Se toimi rataosan pääteasemana, kunnes rautatie Aavasaksalta Kaulinrantaan avattiin vuonna 1928. Aavasaksan asemarakennus valmistui 1927 ja kaksipilttuinen veturitalli 1928. Lisäksi Aavasaksalle rakennettiin vesitorni ja liikennepaikan eteläpuolelta johdettiin rata Tornionjoen varteen.

Henkilöliikenne Aavasaksalta pohjoiseen lakkautettiin vuonna 1966, ja koko rataosan henkilöliikenne lakkautettiin 1967. Vuonna 1985 yöjunaliikenne aloitettiin ja Aavasaksasta tuli niiden pysähtymispaikka. Vuonna 1995 pysähdys siirrettiin Ylitorniolle. Tavaraliikenne lakkautettiin 2001. Liikennepaikka lakkautettiin 4. joulukuuta 2003 ja vaihteet purettiin.

Keväällä 2009 Aavasaksan vaihteet asennettiin takaisin. Aavasaksa avattiin uudelleen linjavaihteena 11. toukokuuta 2009, sillä sitä tarvittiin väliaikaisesti Kolarin radan perusparannustöissä. Lokakuussa 2011 vaihteet purettiin, ja liikennepaikka lakkautettiin 12. joulukuuta 2011.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vaunut.org: kuvia Aavasaksan asemalta
Paikallistie

**Paikallistie** (ruots. *bygdeväg*) on aiemmin käytössä ollut nimitys niille nykyisille Suomen tieverkon yhdysteille, jotka palvelevat paikallista liikennettä ylemmäntasoisten yhdysteiden ohella. Vuoden 2006 alussa voimaan tullut uusi maantielaki ei enää tunne paikallistien käsitettä, vaan paikallistiet ovat nykyisin yhdysteiksi luokiteltuja maanteitä. Tienumerointijärjestelmässä entisille paikallisteille on varattu numerot 11000–19999. Numerointi on hallinnollinen, eikä näiden teiden numeroita merkitä maastoon.

Entisten paikallisteiden laajempi liikenteellinen merkitys on yleensä melko pieni, mutta maaseudun ja haja-asutusalueiden asukkaille, kesämökkiläisille sekä puutavarakuljetuksille merkitys voi olla hyvinkin suuri. Monet teistä ovat vanhoja kulkureittejä asutustaajamien eri kylien välillä. Varsinaisten paikallisteiden lisäksi on olemassa maanteitä ja paikallisteitä muistuttavia talviteitä ja polkumaisia teitä, joita käytetään esimerkiksi puutavarakuljetuksiin.

Entisaikaan paikallisteiden tarkoituksena oli olla ensisijaisesti kuntien sisäisen liikennöinnin tarpeita varten. 

## Paikallisteiden numerointi tiepiireittäin

## Esimerkkejä paikallisteistä
*Raitotie, Oulu (yhdystie 18708)
*Sääksmäentie, Valkeakoski (yhdystie 13941)
*Yhdystie 12307, Tarvasjoki ja Marttila  (osa Hämeen Härkätiestä)

## Katso myös
* Tienumerointijärjestelmä
* Valtatiet Suomessa
* Kantatie
* Seututie
* Yhdystie
* Eurooppatie

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Maantielaki 23.6.2005/503
Tornio-Pohjoinen

**Tornio-Pohjoinen** (, ) oli rautatieseisake Tornion rautatieasemaan kuuluvalla Tornion kolmioraiteella. Seisake ja kolmioraide sijaitsevat Tornion aseman pohjoispuolella paikassa, jossa rataosuudet Ouluun ja Kolariin erkanevat toisistaan.

Liikennepaikka avattiin henkilöliikenteelle 21. helmikuuta 1986. Se käsitti vaatimattoman pysäkkikatoksen sekä lyhyen henkilölaiturin. Seisakkeella pysähtyivät kaikki Kolarin suunnan henkilöjunat aina 3. toukokuuta 2004 saakka, jonka jälkeen pysähdykset lakkautettiin. Syynä lakkautukseen olivat vähäiset käyttäjämäärät, lyhyt laituripituus sekä vaarallinen sijainti kaarteessa. Liikennepaikka lakkautettiin virallisesti 9. tammikuuta 2005.

2. lokakuuta 2008 Ratahallintokeskus perusti uuden Tornio-Itäisen seisakkeen Kolarin pikajunien pysähdystä varten kolmioraiteen itäpuolelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*vaunut.org: Kuva Tornio-Pohjoisen seisakkeelta
Neulainen Jerkunen

__NOTOC__
**Neulainen Jerkunen** on Absoluuttisen Nollapisteen vuonna 1994 ilmestynyt debyyttialbumi. Levy julkaistiin uusintapainoksena vuonna 1998. Albumilta ei julkaistu yhtään singleä.

*[[Rumba (lehti)|Rumba]]*-lehden kriitikot äänestivät levyn vuoden 1994 kolmanneksi parhaaksi suomalaisalbumiksi.

Vuonna 2018 Svart Records julkaisi albumin Ei ilmestynyt-EP:n kanssa 500 kappaleen vinyylipainoksena, joista 300 mustalla vinyylillä ja 200 keltaisella. Vuonna 2024 Lipposen Levy Ja Kasetti julkaisi albumista 200 kappaleen rajoitetun CD-painoksen, joka sisältää 5 Bonuskappaletta. 

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Tommi Liimatta, ellei toisin mainittu.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Tommi Liimatta  laulu, puhaltimet, kitara
* Aki Lääkkölä – kitara, mandoliini, koskettimet
* Aake Otsala – basso
* Tomi Krutsin – lyömäsoittimet, pilli, laulu

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Levyn saate
* Levyn arvosteluita
* Ensimmäisen ja toisen painoksen erot
Damjan Fras

**Damjan Fras** (s. 21. helmikuuta 1973) on slovenialainen mäkihyppääjä.

Hän kuului olympiapronssia voittaneeseen Slovenian joukkueeseen Salt Lake Cityn kisojen joukkuemäessä. Fras on saavuttanut myös normaalimäen pronssia junioreiden MM-kisoissa. Maailmancupin kilpailussa hän on esiintynyt viimeksi tammikuussa 2004. Kahtena seuraavana talvena hän kilpaili vielä Continental Cupissa.

## Parhaat henkilökohtaiset sijoitukset maailmancupin osakilpailuissa

## Aiheesta muualla

*
Muovi antaa periksi

__NOTOC__
**Muovi antaa periksi** on Absoluuttisen Nollapisteen vuonna 1995 ilmestynyt toinen studioalbumi.

Albumin tyylilajia on kuvailtu suomirockilla väritetyksi progressiiviseksi fuusiopopiksi. Levyllä pääosaan nousevat Tommi Liimatan absurdien sanoitusten epätavanomaiset aiheet ja yksityiskohdat. Levyn keskivaiheilla on esimerkiksi lintuaiheinen trilogia, ja sanoituksissa on epätavallisia huomioita ja vitsejä: 

Albumilta julkaistiin singlen lisäksi promosingle ”Sivulla jatkuu”, joka sisälsi nimikkokappaleen lisäksi kappaleet ”Saatteeksi”, ”Liittymä” sekä ”Kuvitus kirjoittajan”.

Svart Records julkaisi vuonna 2018 albumin 500 kappaleen tuplavinyylipainoksena, joista 300 mustalla vinyylillä ja 200 violetilla. Painos sisältää myös Savu meihin-singlen bonuskappaleet. Vuonna 2024 Lipposen Levy Ja Kasetti julkaisi albumista 200 kappaleen rajoitetun CD-painoksen, jonka kansitaide eroaa hieman alkuperäisestä painoksesta, ja joka sisältää 7 bonuskappaletta.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Tommi Liimatta ellei toisin mainittu.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Tommi Liimatta – laulu, puhaltimet
* Aki Lääkkölä – kitara, koskettimet
* Aake Otsala – basso
* Tomi Krutsin – lyömäsoittimet, trumpetti

## Lähteet
* Absoluuttinen Nollapiste: Muovi antaa periksi

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Levyn saate
* Levyn arvosteluita
Simpukka-amppeli

__NOTOC__
**Simpukka-amppeli** on Absoluuttisen Nollapisteen vuonna 1998 ilmestynyt kolmas studioalbumi. Albumi on yhtyeen tuotannosta ainoa, jolla on vieraileva sanoittaja.

Svart Records julkaisi vuonna 2019 albumin 500 kappaleen tuplavinyylipainoksena, joista 200 sinisellä vinyylillä ja 300 mustalla. Alkuperäispainoksesta poiketen tämä versio albumista alkaa singleversiolla kappaleesta Ajoratamaalaus, ja tätä seuraa kappale Raami. Painoksen D-puoli sisältää 6 bonuskappaletta. 

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Tommi Liimatta, ellei toisin mainittu.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Tommi Liimatta – laulu, akustinen kitara (kappale ”Viittä vaille sadetta”)
* Aki Lääkkölä – kitara, koskettimet, harmonikka
* Aake Otsala – basso, laulu (kappaleet ”Tapahtua” ja ”Kaatua”)
* Tomi Krutsin – lyömäsoittimet

+

* Teemu Eskelinen – taustalaulu

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Levyn saate
* Levyn arvosteluita
* Studiopäiväkirja, radiohaastattelu ja muuta taustatietoa yhtyeen sivustolla
Tuparilaiset kielet

**Tuparilaiset kielet** muodostavat viiden kielen tupi-kieliin kuuluvan kieliryhmän, jonka kieliä puhutaan Brasiliassa. Yksi kielistä on jo sammunut.

## Lähteet
New Romantic

**New Romantic** eli **uusromantiikka** oli 1970-luvulla ja 1980-luvulla suosittu popmusiikin ja popkulttuurin tyylisuunta. Suurinta suosiotaan se nautti 1970-luvun lopun ja 1980-luvun puolivälin välisenä aikana. New Romantic -tyylisuunnan tunnusmerkkeihin kuului räväkkä pukeutuminen, voimakkaat meikit sekä syntetisaattorien käyttö musiikissa.

New Romanticin alkuperä on Lontoolaisessa *Blitz*-klubissa, jossa soitettiin tiistai-iltaisin useiden 70-luvun alun glam rock -artistien kuten David Bowien ja Roxy Musicin musiikkia. Näiden median *Blitz Kids*eiksi nimeämien klubivierailijoiden erikoisuutena oli aikasempien aikojen muodista vaikutteita ottanut erikoinen vaatetus sekä meikit ja androgyyni ulkonäkö. Vaikka New Romantic -liike on määritelty lähinnä sen jäsenien huomiota herättävän ulkomuodon perusteella, liittyy se kuitenkin vahvasti 1970-luvun lopulla nousseeseen uuden aallon musiikkiin, etenkin synthpopiin. Liikkeen musiikissa on myös paljon vaikutteita glam rockista.

## New Romantic -yhtyeitä
*ABC
*Adam and the Ants
*Classix Nouveaux
*Culture Club
*Duran Duran
*Japan
*Spandau Ballet
*Ultravox
*Visage
*Yazoo

## Lähteet
Saukkojärvi

**Saukkojärvi** on kylä Ranualla. Se sijaitsee noin 20 kilometriä pohjoiseen Ranuan kirkonkylältä Simojokeen kuuluvan samannimisen järvilaajentuman länsirannalla. Kylässä sijaitsee Saukkojärven kotiseutu- ja koulumuseo.

## Lähteet
Saukkojärven kotiseutu- ja koulumuseo

**Saukkojärven kotiseutu- ja koulumuseo** sijaitsee Saukkojärven kylässä Ranuan kunnassa Lapin läänissä, noin 20 kilometrin päässä Ranuan kirkonkylältä pohjoiseen. Museo on kulttuurihistoriallinen erikoismuseo, ja se on avoinna heinäkuussa. 

Rakennus on Ranuan kunnan vanhin koulurakennus. Koulun vintillä on kotiseutumuseon näyttelytilat.

Museoon kuuluvat Saukkojärven vanhan kansakoulun päärakennus vuodelta 1898, asuntola, liiteri sekä rantasauna. Kansakoulun kahden luokkahuoneen sekä opettajan asunnon sisustus on peräisin vuosilta 1930–1956.. Rakennus toimi kouluna joulukuuhun 1958 saakka. Koulun virallinen nimi oli aluksi Simon Ylimaan Ylhäisempi kansakoulu, mutta muuttui myöhemmin muotoon Saukkojärven koulu. 

Museota ylläpitää Saukkojärven kotiseutu- ja koulumuseoyhdistys ry. 

## Lähteet
Peter Žonta

**Peter Žonta** (s. 9. tammikuuta 1979 Ljubljana) on slovenialainen mäkihyppääjä.

Žontan parhaat saavutukset ovat olympiapronssi joukkuemäestä Salt Lake Cityn kisoista sekä yksi maailmancupin osakilpailuvoitto mäkiviikolta 2004 Innsbruckin osakilpailusta.

Ammatiltaan Žonta on poliisi.

## Aiheesta muualla
*
Halikon Sulkis

**Halikon Sulkis ry** (HalSu) on Halikossa Varsinais-Suomessa toimiva sulkapalloseura. Seura aloitti toimintansa yleisseura **Halikon Hakoniskojen** alajaostona 24.3.1994. Itsenäinen seura perustettiin 1.11.1995 ja se mahdollistaa Salon talousalueen asukkaiden, niin aikuisten kuin junioreidenkin, sulkapalloharrastuksen sekä kilpa- että harrastetasolla. Seuralla on kaudella 2017-2018 pelaajia Suomen Sulkapalloliiton määrittelemissä tasoluokissa V-C. Jäsenmäärältään seura oli vuonna 2018 Suomen Sulkapalloliiton jäsenseuroista 50. suurin. Seura on järjestänyt vuosittain vuodesta 2004 vuoteen 2008 asti SSuL:n alaiset kansalliset kilpailut, joissa on pelattu luokat A, B, C ja D. Vuosina 2009-2013 kilpailuissa oli mukana myös SM-tason pelaajat (Valio-luokka). Tästä eteenpäin vain luokat A, B ja C.

Seuran johdossa vuonna 2019 toimii Marjaana Sorokin.

## Saavutukset

6 seuran pelaajaa on seuran historian aikana selvittänyt tiensä SM-tasolle (valio) asti. He ovat (suluissa lajit) Jouni Junnila (nelin- ja sekanelinpeli), David Powney (nelin- ja sekanelinpeli), Riina Mäkelä (kaksinpeli), Minna Färm (sekanelinpeli), Marjaana Sorokin (sekanelinpeli) ja Sanna Mikkola (sekanelinpeli).

Parhaimpia saavutuksia ovat parin Junnila/Powney eteneminen miesten nelinpelissä puolivälieriin sijoille 5-8 vuoden 2005 Suomen mestaruuskilpailuissa, parin Junnila/Ulrika Syrjävaara, ESB eteneminen sekanelinpelissä samoille sijoille vuosien 2006 ja 2008 SM-kilpailuissa ja parin Sanna Mikkola/Jesper von Hertzen, HBC eteneminen sekanelinpelissä samoille sijoille vuoden 2018 SM-kilpailuissa.

## Aiheesta muualla

*Seuran kotisivut
*Seuran historiikki
Protestilista

**Protestilista** on julkinen koonti viranomaisen luona protestoiduista asiakirjoista. Asiakirjat ovat yleensä velkojien asettamia trattoja, joita ei ole maksettu määräajan kuluessa ja jotka on tämän jälkeen protestoitu. Talouslehdet, kuten Kauppalehti ja Taloussanomat, julkaisevat Suomen Asiakastieto Oy:n kokoamaa listaa protestoiduista asiakirjoista.

## Aiheesta muualla
* Protestilista (Kauppalehti) (Maksullinen; vaatii kirjautumisen)
Mondelaiset kielet

**Mondelaiset kielet** muodostavat tupi-kieliin kuuluvan kieliryhmän, jonka kuutta kieltä puhutaan ainoastaan Brasiliassa. Yhden kielistä uskottiin olevan sammunut, mutta se ja kaksi jäljellä olevista kielistä ovat vaarassa sammua.

## Lähteet
Guns for Hire

**Guns for Hire** on australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n kappale, joka julkaistiin vuonna 1983 kuudentena kappaleena albumilla *[[Flick of the Switch]]* ja singlenä se julkaistiin samana vuonna. Kappaleen on tehnyt kitaristit Angus Young ja Malcolm Young sekä laulaja Brian Johnson. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo.

## Kokoonpano
*Brian Johnson – laulu
*Angus Young – kitara
*Malcolm Young – kitara
*Cliff Williams – bassokitara
*Phil Rudd – rummut

## Lähteet
David Kaye

**David V. Hope** (s. 14. lokakuuta 1964 Peterborough, Ontario, Kanada) on kanadalainen näyttelijä, joka sai Voicey-ehdokkuuden vuonna 2008.

## Elämäkerta
Ääninäyttelijänä tunnettu David Kaye oli 16-vuotiaana kesätöissä radioasemilla, jonka myötä hän innostui pyrkimään radioääneksi ja jätti alkuperäisen suunnitelmansa opiskella psykologiksi. 

Kayen ensimmäinen äänirooli animaatiossa oli kenraali Hawk *[[G.I. Joe]]ssa* vuonna 1989. Sittemmin hänet tunnetaan roolistaan Megatronina animaatiosarjassa *[[Beast Wars: Transformers]]*. Hän jatkoi Megatronin roolia Transformersin Unicron-trilogiassa (*[[Transformers: Armada|Armada]]*, *[[Transformers: Energon|Energon]]* ja *[[Transformers: Cybertron|Cybertron]]*). Kaye on myös mukana oman jatkumonsa muodostavassa sarjassa *[[Transformers: Animated]]* Optimus Primen roolissa. Se on hänen kuudes Transformers-sarjansa. Lisäksi Kaye on ensimmäinen, joka on näytellyt sekä Optimus Primen että Megatronn ääninä.

Kayen äänirooleihin kuuluvat myös sarjat *[[X-Men: Evolution]]*, *[[Ranma ½]]*, *[[Dragonball Z]]*, *MegaMan NT Warrior*, *[[Inuyasha]]* ja *[[Ihmeneloset (vuoden 2006 animaatiosarja)|Ihmeneloset]]*. Peleissä hänen tunnetuimpia roolejaan on Clankin ääni *[[Ratchet & Clank]]* -pelisarjassa. Hän tekee lisäksi äänityötä kuuluttajana ja mainoksissa.

Ääniroolien lisäksi Kaye on ollut mukana muutamissa elokuvissa, kuten *[[The Occultist]]*, *[[Susie Q]]*, *[[Someone Else's Child]]*, *[[X-Men 2]]* ja *[[Convictions]]*. Lisäksi Kaye on vieraillut televisiosarjoissa *Vartija* (*The Sentinel*) ja *[[Salaiset kansiot]]*.

Vuodesta 2007 lähtien Kaye on asunut Burbankissa, Kaliforniassa,, minkä myötä hän pääsi koe-esiintymään *[[Transformers: Animated]]iin*. Kaksi vuotta myöhemmin Kaye oli Marvel-sarjakuvista tuttujen Kapteeni Amerikan ja Nick Furyn ääninä videopelissä **.

## Ääniroolit

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*David Kaye
*Exquisite 
*TV.com 
*CrystalAcids
K. J. Lång

**Karl Johan Lång** (30. toukokuuta 1934 Pirttikylä – 24. syyskuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen juristi, joka toimi vankeinhoitolaitoksen ylijohtajana ja oikeusministeriön vankeinhoito-osaston osastopäällikkönä vuodesta 1970 alkaen. Hän oli myös lyhytaikaisen Teuvo Auran II virkamieshallituksen oikeusministeri vuosina 1971–1972. Koulutukseltaan hän oli oikeustieteen kandidaatti.

Hän toimi Suomen Demokraattisten Lakimiesten puheenjohtajana samaan aikaan kuin ollessaan oikeusministeri 1971–1972 sekä kuului kansainvälisen kattojärjestön Kansainvälisen demokraattisten lakimiesten liiton IADL:n varapuheenjohtajistoon 1970–1975. Hän johti 1970-luvulla myös Julkisen sanan neuvostoa.

Lång toimi vuosina 1988–1995 Ihmisoikeusliitto ry:n puheenjohtajana ja vuosina 1989–1992 perusoikeuskomitean puheenjohtajana. Komitea valmisteli perusoikeusuudistusta, joka toteutui vuonna 1995.

Lång toimi myös vuonna 1996 Sosiaali- ja terveysministeriön asettaman huumausainepoliittisen toimikunnan puheenjohtajana 

K. J. Långin katsotaan vaikuttaneen johtajakaudellaan rangaistusten täytäntöönpanoa koskevan lainsäädännön uudistamiseen ja vankien aseman parantamiseen merkittävästi. Hän oli profiloitunut rangaistuspolitiikassa "korostetun liberaaliksi".

Lång jäi eläkkeelle vuoden 1997 lopussa ja kuoli seuraavana vuonna syöpään 64 vuoden ikäisenä.

Långin puoliso vuodesta 1959 oli hallitusneuvos Ulla Lång o.s. Backholm. Heillä on kaksi lasta.

## Julkaisuja
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* K. J. Långin muistokirjoitus ''Hufvudstadsbladetissa''.
*
Tha Blue Carpet Treatment

__NOTOC__
**Tha Blue Carpet Treatment** on Snoop Doggin kahdeksas sooloalbumi, joka julkaistiin 21. marraskuuta 2006. Albumin väitetään olevan yhteydessä Snoop Doggin Crips-yhteyksiin, koska albumin kannen sininen väri yhdistetään Crips-jengiin.

Tha Blue Carpet Treatmentilla vierailee paljon muita artisteja, esimerkiksi Akon, R. Kelly, Ice Cube, B-Real, Stevie Wonder, The Game ja Dr. Dre. Tuottajina toimivat muun muassa Dr. Dre, Akon ja Pharrell Williams. Snoop Dogg on kertonut MTV:lle, että pop- ja  R&B-kappaleiden tekemisen jälkeen  hän haluaa palata takaisin *gangsta*-juurilleen synnyinpaikkaansa Long Beachiin ja että albumin musiikki on luotu tunnetilojen inspiroimana. 

## Kappaleluettelo

## Arvostelut
* AllMusic: 

## Lähteet
Yhdystie 8791

**Yhdystie 8791** on Suomen tieverkon yhdystieosuus Vaalan ja Vaalan Järvikylän välillä. Tie haarautuu Vaalan kirkonkylän pohjoispuolella valtatieltä 22 ja päättyy Vaalan kirkonkylän liikenneympyrässä seututien 800 risteykseen. Tien pituus on 2,5 kilometriä.
Neretva

**Neretva** on joki Bosnia ja Hertsegovinassa ja Kroatiassa. Neretvan alkulähteet sijaitsevat Dinaarisilla Alpeilla, josta joki virtaa etelään päätyen Adrianmereen. Joen kokonaispituus on 225 kilometriä, joista 203 kilometriä on Bosnia-Hertsegovinan ja viimeiset 22 kilometriä Kroatian alueella.

Neretvajoki ja sen muovaama laakso ovat olleet historiassa merkittävä kulkureitti Dalmatian rannikon ja Hertsegovinan maakunnan välillä. Hertsegovinan nykyinen valtaväylä, Adrianmeren rannikolta Mostariin ja edelleen Sarajevoon menevä E73-tie kulkee suurimman osan matkastaan Neretvan itärantaa myöten. Suurin Neretvan varrella sijaitsevista kaupungeista on Hertsegovinan maakunnan pääkaupunki Mostar.

Toisessa maailmansodassa Jugoslavian partisaanit kävivät Neretvan varsilla merkittäviä taisteluja saksalaisia miehittäjiä vastaan. Mostarin taisteluissa vuosina 1992–1993 kaupungissa tuhottiin kaikki Neretvan yli johtavat sillat, viimeisenä symboliselta ja kulttuurihistorialliselta arvoltaan merkittävä Stari most. Taistelujen päätyttyä sillat on jälleenrakennettu.

Muita Neretvan varrella sijaitsevia kaupunkeja ovat Bosnia-Hertsegovinan puolella mm. Jablanica, Čapljina ja turkkilaisarkkitehtuuristaan kuuluisa Počitelj, Kroatian puolella mm. Metković.
Ou nou!

**Ou nou!** on suomalainen 15-osainen komediasarja, jossa miehet ja naiset ovat ikään kuin vaihtaneet rooleja keskenään. Sarja perustuu *[[Kaverille ei jätetä]]* -sarjan jaksoon "Jorma löytää tyylinsä". Sarja on julkaistu kokonaisuudessaan DVD:llä.

Sarjaa on esitetty uusintana Nelosella ainakin vuosina 2010, 2015 ja 2017.

## Juoni

Sarjan tapahtumat sijoittuvat nykyaikaan kertoen toimitusjohtaja Suvi Kurkelan ja urakoitsija Milja Rautakouran perheiden edesottamuksista. Näitä tapahtumia tarkastellaan aviopuolisoiden, sairaanhoitaja Reino Kurkelan ja pankkivirkailija Tapio Rautakouran näkökulmasta. Reinolla ja Tapiolla on yhteinen ystävä, sosiologi Jorma Härmälä, joka taas seurustelee Mariannen kanssa, joka on ammatiltaan yliluutnantti.

## Jaksot

## Rooleissa

## Aiheesta muualla
* Sarjan esittely Tuotanto Oy Säihkyn sivuilla 
*
Peter Doak

**Peter Doak** (s. 17. kesäkuuta 1943) on entinen australialainen lyhyiden matkojen vapaauimari, joka voitti pronssia Tokion olympialaisissa 1964.

Vapaauintiviestijoukkueessa uivat hänen lisäkseensä Bob Windle, David Dickson sekä John Ryan. He hävisivät Yhdysvaltojen sekä Saksan joukkueille. 

Doak voitti myös 4 × 110 jaardin vapaauintiviestin 1962 kansainyhteisön kisoissa.

## Ura
Doak aloitti uinnin harrastamisen pääasiassa astmansa takia, ja hän liittyi uintiseuraan yhdeksän vuoden iässä. Hän harrasti uintia noin 20 vuotta, ja suurimman osan ajasta hän kuului Geelong Swimming Club:n valmennettaviin. Doak oli 23-vuotias kun hän osallistui olympialaisiin. Hänen valmistautumisensa kilpailuihin oli raskasta ja ahkeraa, hän saattoi uida 50 kilometriä viikossa, ja kävi usein kuntosalilla uintiharjoitustensa lisäksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Profiili Doakista
Taiza Thomsen

**Taiza Thomsen Severina** on brasilialainen missi. Hän voitti Miss Brasilia -kilpailun 2002 ja edusti maataan saman vuoden Miss Maailmassa. Hän on kotoisin Santa Catarinan osavaltiosta. 

Thomsen suunnitteli journalistin ja TV-juontajan uraa. Hän mainitsi harrastuksikseen tenniksen, uimisen, lukemisen, laulun, samban ja vatsatanssin. Alun perin Miss Brasilian 2002 voitti Josiane Oliveira, joka kuitenkin riisuttiin kruunustaan, koska hän oli sääntöjen vastaisesti naimisissa. 

Thomsen on missiksi valintansa jälkeen työskennellyt valokuvamallina São Paulossa ja siirtyi sittemmin Eurooppaan.

Thomsen pääsi otsikoihin helmikuussa 2007, kun hänen perheensä ilmoitti hänen kadonneen Lontoossa syyskuussa 2006. Hän oli lopettanut puhelunsa vanhemmilleen äkillisesti, eikö ollut ottanut yhteyttä tämän jälkeen. Brasilialaisviranomaiset ilmoittivat katoamisesta Interpolille 25. tammikuuta, jonka jälkeen Thomsen soitti perheelleen 5. helmikuuta.

## Lähteet
Viktor Dyk

**Viktor Dyk** (31. joulukuuta 1877 Pšovka u Mělníka – 14. toukokuuta 1931 Lopud) oli tšekkiläinen runoilija, romaani- ja näytelmäkirjailija, poliitikko, poliittinen kirjoittaja ja lakimies. 

Dyk vangittiin ensimmäisen maailmansodan aikana Itävalta-Unkarin vastaisesta aktivismista. Hänen poliittiset kantansa olivat konservatiivisia ja kansallismielisiä. Tšekkoslovakian ensimmäisen tasavallan aikana hän oli vasemmistolaisen presidentin Tomáš Masarykin vaikutusvaltaisimpia vastustajia.
Mikko Hovi

__NOTOC__
**Mikko Hovi** (11. lokakuuta 1879 Koivisto – 10. heinäkuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen taiteilija ja kuvanveistäjä. 

Mikko Hovin vanhemmat olivat maanviljelijä Abram Hovi sekä Judit Pönni. Hovi avioitui kahdesti. Yhdessä vaimonsa kanssa tehdyn jälkisäädöksen mukaisesti Mikko Hovin taiteellisen tuotannon sai perintönä taiteilijan kuoleman jälkeen Hämeenlinnan taidemuseo, jonka kokoelmissa on näin ollen runsaasti Hovin teoksia. Hänen teoksiaan on nähtävillä myös Ateneumin kokoelmissa, Amos Andersonin taidemuseossa, Lahden taidemuseossa sekä Kemin taidemuseossa.

Nuorena Hovi työskenteli merimiehenä. Hän opiskeli Taideteollisuuskeskuskoulussa vuosina 1907–1911 sekä 1916. Vuosien 1911–1914 aikana hän työskenteli Gunnar Finnen apulaisena. Hän suoritti ensimmäisen esiintymisensä kuvanveistäjänä vuonna 1915. Hovi osallistui pitkän elämäntyönsä aikana melko harvoin julkisiin näyttelyihin Suomessa ja tällöinkin vain yhteisnäyttelyihin. Hän asetti töitään näytteille Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1930-1950-luvulla.

## Julkisia teoksia
* Ahvolan taistelun muistomerkki 1919
* *Kalapoika*, 1924, Viipuri
* *Kalapoika*, 1950, Lahti
* *Leikkivät karhut*, 1951, Linnanmäen huvipuisto, Helsinki 
* *Kalapoika*, 1953, Linnanmäen huvipuisto, Helsinki 
* *Pallopojat* (myös *Pallosilla*), 1955, Herttoniemen peruskoulu, Helsinki 
* Ylämaan sankaripatsas, 1956 

Lisäksi hän on tehnyt lukuisia puuveistoksia Suomen maaseudulla sijaitseviin kirkkoihin.

### Veistoskuvia

Tiedosto:Kalapoika by Mikko Hovi 2024 Pikku-Vesijärvi.JPG|*Kalapoika*, 1950, Lahti.
Tiedosto:Mikko Hovi Leikkivät karhut 1951.JPG|*Leikkivät karhut*, 1951, Linnanmäki, Helsinki.
Tiedosto:Mikko Hovi Kalapoika 1953.JPG|*Kalapoika*, 1953, Linnanmäki, Helsinki.
Tiedosto:Sittande björn 3.JPG|*Sittande björn*, Årsta, Tukholma.
Tiedosto:Mikko Hovi Pallopojat 1955.jpg|*Pallopojat*, 1955, Helsinki.
Tiedosto:Ylämaa sankarimuistomerkki.JPG|*Ylämaan sankarimuistomerkki*, 1956, Lappeenranta.
Tiedosto:Ylämaan sankarivainajien muistotaulu by Mikko Hovi.JPG|*Ylämaan sankarivainajien muistotaulu*, 1956, Lappeenranta.
Tiedosto:Larin Kyosti Mikko Hovin veistama veistos kuvattu v.2018.jpg|*Larin-Kyösti*, 1962, Hämeenlinna.


## Huomionosoitukset
* I palkinto Jalasjärven sankaripatsaskilpailussa 1952 
* II palkinto valtion kuvanveistokilpailussa 1957
* Mikkelin sankaripatsaskilpailussa 1958 hänen teoksensa on lunastettujen teosten joukossa
* Frietschin palkinto 1946
* Pro Finlandia -mitali 1951
* Valtion taiteilijaeläke.

## Lähteet
* Kuvataiteilija 1986. Suomen taiteilijaseura 1987.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Blood Ceremony Films

**Blood Ceremony Films** on riippumaton pääkaupunkiseudulla toimiva, lähinnä kauhueroottisia elokuvia tuottava ryhmä. Elokuvien ohjaajana ja tuottajana toimii Sami Haavisto. Ryhmä koostuu kokonaan vapaaehtoisista henkilöistä, eikä kenellekään heistä makseta palkkaa. Ryhmässä on noin 150 jäsentä (joista 50 aktiivista) ja jäsenistö koostuu harrastajista alan ammattilaisiin.

Ryhmän elokuvista on ollut arvosteluja useissa elokuva-alan lehdissä ja sitä on myös haastateltu Subtv:lla lokakuussa 2004.

Vuonna 2008 ryhmä alkoi julkaista neljä kertaa vuodessa ilmestyvää Blood Ceremony Magazine -lehteä, joka käsittelee muun muassa kauhu-, gore-, roska- ja independent-elokuvia. Samana vuonna ryhmä allekirjoitti levityssopimuksen englantilaisen Redemption Filmsin kanssa Blood Ceremonyn kolmen ensimmäisen elokuvan julkaisemisesta DVD:llä kansainvälisesti.

## Elokuvat
* *[[Desire of the Innocent Blood]]* (2002) (74 min)
* *[[Rites of Blood]]* (2004) (98 min)
* *[[Succubus (elokuva)|Succubus]]* (2006) (95 min)
* *[[Black Blooded Brides of Satan]]* (2009)
* *[[The Curse of the Witches Blood]]* (2016)

## Kirjallisuutta
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Blood Ceremony Filmsin Internet-sivut
Kenian vaakuna

**Kenian vaakuna** on Kenian tunnus lipun, moton ja kansallislaulun ohella. Siihen on kuvattu kaksi leijonaa, jotka pitävät kiinni maasaiden keihäistä ja kannattelevat perinteistä afrikkalaista kilpeä, jossa on värit musta, punainen, vihreä ja valkoinen. Kilven värit symboloivat kenialaisia (musta), maataloutta ja luonnonvaroja (vihreä), taistelua vapauden puolesta (punainen) ja rauhaa sekä yhtenäisyyttä (valkoinen). Kilvessä kuvatulla vasemmalle katsovalla kukolla on kirves, joka paikallisen tavan mukaan symboloi uutta elämää ja menestystä. Kilpi ja leijonat seisovat Mount Kenyan silhuetilla. Sen päälle on kuvattu Kenian tärkeitä maataloustuotteita: kahvi, kamomilla, tee, sisal, ananas ja maissi. Vaakunan alapuolella punaisessa nauhassa lukee Kenian motto *HARAMBEE*.
Harold Holt

**Harold Edward Holt** (5. elokuuta 1908 – 17. joulukuuta 1967) oli australialainen poliitikko ja maansa 17. pääministeri vuodesta 1966 katoamiseensa asti.

Holt syntyi Sydneyssä. Hänen vanhempansa erosivat 1918. Holt opiskeli yliopistossa ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi 1930. Holt meni 1940-luvun lopussa naimisiin jo yliopistoaikoinaan tapaamansa Zara Baten kanssa.

Holt aloitti poliittisen uransa 1930-luvulla. Hänet valittiin Australian parlamenttiin 17. elokuuta 1935. Pääministeriksi noustuaan 1966 hänellä oli takanaan jo useita ministeriyksiä. Joulukuussa 1958 Arthur Fadden vetäytyi ja Holt nimitettiin valtion varainhoitajaksi.

Holt nimitettiin pääministeriksi vuonna 1966. Hän tuki avoimesti Yhdysvaltain toimintaa Vietnamin sodassa.

## Katoaminen

Holt oli 17. joulukuuta 1967 ystäviensä kanssa rannalla katsomassa englantilaisen Alec Rosen purjehdusta. Hän väitti tuntevansa rannan hyvin, mutta aallokko oli hänen lähtiessään uimaan merta kohti hyvin voimakasta ja hän katosi pian veden alle. Paikalle hälytettiin apua ja iltaan mennessä pelastusoperaatiossa oli mukana 190 henkeä. Etsinnät lopetettiin virallisesti 5. tammikuuta. Holtin ruumista ei koskaan löydetty.

Muistotilaisuuteen osallistui kaksi tuhatta kutsuvierasta. Jotkut epäilivät hänen tehneen itsemurhan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jade Puget

**Jade Errol Puget** (s. 28. marraskuuta 1973) on yhdysvaltalaisen AFI-yhtyeen kitaristi. Hän liittyi yhtyeeseen vuonna 1998. Ennen AFI:n liittymistä Puget soitti useissa yhtyeissä, merkittävimpänä Loose Change.

## AFI
Jade Pugetin äänitykset AFI:N kanssa ovat mukaan lukien EP:t  *Black Sails* (1999), *All Hallows* (1999), *The Days of the Phoenix* (2001) ja *336* (2002) sekä Cd:t *Black Sails in the Sunset* (1999), *The Art of Drowning* (2000), *Sing the Sorrow* (2003), *Decemberunderground* (2006) ja Crash Love (2009).

## Aiheesta muualla
*AFI-yhtyeen viralliset sivut
Saviselkä–Piippola-tie

**Saviselkä–Piippola-tie** on museotie Kärsämäen ja Siikalatvan kuntien alueella. Museotieosuus käsittää lähes koko yhdystien 8000, joka on Suomen tieverkon osuus Kärsämäen Saviselän kylän ja Siikalatvan Piippolan taajaman välillä. 

Tie haarautuu Saviselässä valtatieltä 28 ja päättyy Piippolan taajamassa seututien 800 risteykseen. Tien pituus on 23,8 kilometriä. 

Saviselkä–Piippola-tiestä tuli museotie vuonna 1982. Tie rakentui historiaselvityksen mukaan 1700-luvulla poluista ja kyläteistä. Senaatin päätöksellä siitä tehtiin pitäjien yhdystie vuonna 1825. Valtion hoitoon tie siirtyi vuonna 1920. Vuoteen 1953 saakka tie oli osa valtatietä 4. 

Tie kuuluu valtakunnallisesti merkittäviin kulttuurihistoriallisiin ympäristöihin.

Koulutuskeskus JEDU Piippola ja Pentti Haanpään koulu sijaitsevat yhdystie 8000:n varrella lähellä Piippolan taajaman keskustaa. 

  

## Lähteet

## Aiheesta muualla