open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kalvojännite

**Kalvojännite** eli **kalvopotentiaali** eli **membraanipotentiaali** on solun solukalvon ulko- ja sisäpuolen välinen potentiaaliero. Normaalitilanteessa kalvojännite on solukalvon sisäpuolella negatiivinen ja ulkopuolella positiivinen. Kalvojännite on elintärkeä solujen toiminnalle. Kalvojännite syntyy solukalvon ionipumppujen, kuten natrium-kaliumpumppujen, toiminnasta aiheutuvasta ionipitoisuuksien erosta ja kalvon sisäpuolella olevista kalvoa läpäisemättömistä negatiivisesti varautuneista proteiineista ja muista makromolekyyleistä. Useimmissa soluissa kalvojännite pidetään vakaana, mutta hermosoluissa kalvojännitteen muutoksia käytetään kommunikoinnissa muiden solujen kanssa. Hermosolun kalvojännitteen nopeaa muutosta kutsutaan aktiopotentiaaliksi. Myös lihassoluissa esiintyy aktiopotentiaaleja. Lepäävässä hermo- ja lihassolussa normaalia kalvojännitettä kutsutaan myös lepopotentiaaliksi.

## Katso myös
* Aktiopotentiaali
* Depolarisaatio
* Repolarisaatio
* Hyperpolarisaatio

## Lähteet
*
Tokion metropolin poliisilaitos

**Tokion metropolin poliisilaitos** (; ) on Tokion alueen turvallisuudesta huolehtiva poliisilaitos. Vuonna 1874 perustettua laitosta johtaa ylipoliisimestari (), jonka nimittää Kansallinen julkisen turvallisuuden komissio ja hyväksyy Japanin pääministeri. 

Poliisilaitoksella on yli 42&nbsp;000 poliisin ja yli 2&nbsp;800 siviilityöntekijän henkilökunta. Sillä on Tokion prefektuurin alueella 101 poliisiasemaa. Asukkaiden määrä yhtä poliisia kohden on 290:1. 

Keishichōn päärakennus sijaitsee Kasumigasekin kaupunginosassa Chiyodan erillisalueella Tokion keskustassa. Vuonna 1980 valmistunut rakennus on kiilan muotoinen ja 18 kerrosta korkea hyvin tunnettu maamerkki. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tokion metropolin poliisilaitos
Andrés Palop

**Andrés Palop Cervera** (s. 22. lokakuuta 1973 L'Alcúdia, Valencian maakunta, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapallomaalivahti.

## Ura

Palopin ammattilaisura alkoi kaudella 1995–1996 Valencian B-joukkueessa. Vuosina 1997–1999 hän edusti Villarrealia ja oli mukana nostamassa joukkuetta Primera Divisióniin kauden 1997–1998 päätteeksi. Vuonna 1999 hän palasi takaisin Valenciaan, jossa hän vietti seuraavat kuusi kautta Santiago Cañizaresin varjossa.

Kauden 2005–2006 alla Palop siirtyi nykyiseen joukkueeseensa Sevillaan, jossa hän on ollut suuressa roolissa joukkueen voittaessa muun muassa UEFA Cupin kahdesti. Hän nousi otsikoihin tehtyään 15. maaliskuuta 2007 Šah’tar Donetskia vastaan pelatussa UEFA Cupin toisessa neljännesvälieräottelussa lisäajalla 2–2-tasoitusmaalin, joka vei ottelun jatkoajalle. Sevilla voitti ottelun 2–3 ja eteni lopulta mestariksi.

Palop on ollut Espanjan maajoukkueen mukana muutamia kertoja vuosina 2007–2008. Hänet valittiin joukkueen kokoonpanoon myös kesän 2008 EM-kilpailuihin, jossa hän muodosti Espanjan maalivahtikolmikon Iker Casillasin ja Pepe Reinan kanssa joukkueen voittaessa mestaruuden. Espanjan mestaruusjuhlissa Palop pukeutui maalivahti Luis Arconadan vuoden 1984 tappiollisessa EM-loppuottelussa käyttämään pelipaitaan.

## Saavutukset

* Espanjan pääsarjamestaruus: 2002, 2004
* Espanjan cup: 2007
* Espanjan supercup: 2007
* Uefa-cup: 2004, 2006, 2007
* Uefa-supercup: 2004, 2006
* Euroopan-mestaruus: 2008

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Andrés Palop LFP:n sivustolla 
* Andrés Palop Football Database -sivustolla
Rhadamanthys

**Rhadamanthys** () oli kreikkalaisessa mytologiassa esiintyvä viisas kuningas. Hän oli Hefaistoksen tai Zeuksen sekä Europen poika, Minoksen ja Sarpedonin veli.

Kreetan kuningas Asterion kasvatti Rhadamanthyksen. Hän oli kuuluisa oikeamielisyydestään ja viisaudestaan ja antoi kreetalaisille lakikokoelman. Hänestä tuli lopulta yksi Manalan tuomareista. Myös Minos oli yksi Manalan tuomareista. Rhadamanthyksella oli kaksi poikaa Gortys ja Erythros.

## Taiteessa
Thomas Mannin romaanissa *Taikavuori* tuberkuloosiparantolan johtavalle lääkärille yksi potilaista, Lodovico Settembrini, antaa lisänimen Rhadamanthys.

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Epsilon Carinae

**Epsilon Carinae** on kaksoistähti Kölin tähdistössä. Se sijaitsee niin etelässä, ettei se näy Suomessa. Tähti tunnetaan myös nimellä **Avior**.
Inside Man

**Inside Man** on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen rikosdraamaelokuva, jonka tarina kertoo pankkiryöstöstä.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Tyynykaktukset

**Tyynykaktukset** (*Aztekium*) on vain kolmesta lajista muodostuva pieni kaktussuku. Suvun ensimmäinen laji, poimutyynykaktus (*Aztekium ritteri*), kuvattiin vuonna 1929 ja toinen laji, kolkkatyynykaktus (*Aztekium hintonii*), löydettiin 1991. Mario Alberto Valdéz Marroiquí löysi kolmannen lajin *[[Aztekium valdezii|Aztekium valdeziin]]* vasta vuonna 2011. Nämä lajit ovat kotoperäisiä Pohjois-Meksikossa Nuevo Leónin osavaltiossa.

Kaikki kolme lajia ovat litistyneen tyynymäisiä, pienikokoisia (läpimitta vanhana noin 5 cm) ja hyvin hidaskasvuisia. Varressa on 5–11 särmää ja ulkoasultaan kasvi on usein hieman nahistuneen näköinen. Tyynykaktuksilla on paksu paalujuuri. Kukat ovat pieniä ja vaaleanpunertavia tai kirkkaan vaaleanpunaisia.

Tyynykaktuksissa on useita alkaloideja, muun muassa meskaliinia.

## Lähteet
Douglas Dean Osheroff

**Douglas Dean Osheroff** (s. 1. elokuuta 1945) on yhdysvaltalainen fyysikko. Osheroffille, David Leelle ja Robert Coleman Richardsonille myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 1996 supranesteiden löytämisestä. Löytö tehtiin vuonna 1971, jolloin Osheroff opiskeli Cornellin yliopistossa. 

Osheroff syntyi Aberdeenin kaupungissa, Washingtonin osavaltiossa. Kandidaatiksi hän tuli California Institute of Technologysta ja tohtoriksi Cornellin yliopistosta vuonna 1973. Nykyään hän opettaa Stanfordin yliopistossa.

Osheroff valittiin tutkimaan avaruussukkula Columbian vuonna 2003 sattunutta onnettomuutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Biografia Nobel-säätiön sivuilla
Bronisław Żurakowski

**Bronisław Żurakowski** (26. kesäkuuta 1911 Makiejowka – 4. lokakuuta 2009) oli puolalainen lentokoneiden suunnittelija ja purjelentokoneiden koelentäjä.  

Żurakowski oli RWD-13S-, RWD-17-, RWD-17W-, RWD-20-, BŻ-1 GIL- ja BŻ-4 Żuk -koneiden pääsuunnittelija. Hän oli toinen PZL-104 Wilgan pääsuunnittelijoista. Hän suunnitteli Puolan ensimmäiset helikopterit. Hän teki osan RWD-16bis-, RWD-21- ja RWD-23-koneiden laskelmista.

Bronisławin veli Janusz Żurakowski oli lentäjä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Encyklopedia PWN: Żurakowski Bronisław
Isidis Planitia

**Isidis Planitia** on Marsissa oleva suuri tasanko, joka on muinainen valtava törmäyskraatteri. Sen lähellä on suuri tumma alue Syrtis Major. Isidis Planitiaa suurempia kraattereita ovat ainoastaan Hellas ja Argyre.

## Lähteet
Kypärävanga

**Kypärävanga** (*Euryceros prevostii*) on suurinokkainen vangojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 27–31&nbsp;cm. Sen puku on pääosin musta, selän, siipien yläpeitinhöyhenten ja keskimmäisten pyrstösulkien ollessa punaruskeat. Silmä on keltainen ja valtava, korkea nokka on sinertävä, mustakärkinen. Sen ääni on pitkä, värisevä vihellys, jota kuulee etenkin iltahämärissä. Kypärävangat liikkuvat pienissä parvissa, usein muiden lajien sekaparvissa. Nuoret linnut ovat ruskeita puvultaan ja myös niiden nokka on ruskea. Kypärävanga on sukunsa ainoa edustaja.

Lajin nimesi ja kuvaili René-Primevère Lesson 1831 ranskalaisen taiteilijan Florent Prévostin kunniaksi.

## Esiintyminen
Kypärävanga on endeeminen laji Madagaskarin koillisosissa. Lajin voi löytää ainakin Marojejyn luonnonpuistosta sekä Masoalan ja Mantadian kansallispuistoista. Metsien raivaaminen pelloiksi ja hakkuut ovat vähentäneet lajille sopivia metsiä, ja se on nykyään erittäin uhanalainen.

Laji on paikkalintu eikä sitä ole tavattu Suomessa.

## Elinympäristö
Alavien seutujen ainavihannat vanhat metsät.

## Lisääntyminen
Rakentaa pesän kasveista puun oksanhaaraan.

## Ravinto
Aikuiset syövät enimmäkseen suurikokoisia hyönteisiä puiden oksistosta. Poikasia ruokitaan myös mm. liskoilla, sammakoilla, käärmeillä, ravuilla ja selkärangattomilla.

## Lähteet
* Perrins, Christopher M. (päätoim.) 1992: Otavan lintutieto - Maailman linnut. Otava. Italia. 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* ARKive 
* Kuva kypärävangasta pesällään
David Morris Lee

**David Morris Lee** (s. 20. tammikuuta 1931) on yhdysvaltalainen fyysikko. Leelle, Douglas Osheroffille ja Robert Coleman Richardsonille myönnettiin vuonna 1996 Nobelin fysiikanpalkinto helium-3:n supranesteyden löytämisestä.

Lee syntyi ja kasvoi Ryessa, New Yorkin osavaltiossa. Hänen vanhempansa ovat kotoisin Isosta-Britanniasta ja Liettuasta. Leen molemmat isovanhemmat ovat juutalaisia. Lee valmistui Harvardin yliopistosta vuonna 1952 ja liittyi sen jälkeen Yhdysvaltain armeijaan. Connecticutin yliopistosta hän sai ylemmän korkeakoulututkinnon ja jatkoi edelleen Yalen yliopistoon, josta hän sai tohtorin arvon vuonna 1955. Lee teki pitkän uran Cornellin yliopistossa vuosina 1959–2007. Vuonna 2007 hän siirsi laboratorionsa Texas A&M  yliopistoon. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Biografia Nobel-säätiön sivuilla
Lauri Karhuvaara

**Kai Lauri Edwin Karhuvaara** (s. 28. tammikuuta 1958 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja juontaja. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1978 ja opiskeli kasvatustiedettä Helsingin yliopistossa. Lauri Karhuvaara työskenteli vuodesta 1985 vuoteen 2016 MTV3:lla, ja oli 24 vuotta *[[Huomenta Suomi]]* -ohjelman juontajana.

## Ura
Karhuvaara toimi 1981–1984 STT:n radiotoimittajana, aloitti MTV3:n *[[Kymmenen uutiset|Kymmenen uutisten]]* toimittajana vuonna 1985 ja työskenteli MTV3:n *Huomenta Suomessa* 1989–2013. Hän siirtyi juontamaan MTV3:n *[[Studio55]]* -ohjelmaa tammikuusta 2014 heinäkuuhun 2016, jolloin hänet irtisanottiin. Hän palasi televisioon elokuussa 2018 AlfaTV:n tanssiohjelmassa *Tanssi kanssain*.

Syksyllä 1999 hän juonsi MTV3:lla *Late Show* -nimistä perjantai-illan keskusteluohjelmaa. Kesällä 2015 hän juonsi MTV:lla *Kesämies-Late* -nimistä nettisarjaa.

Vuonna 2013 radio- ja televisiotoimittajien liitto Vanhat ketut -yhdistys myönsi Karhuvaaralle *Vuoden juontaja* -palkinnon.

## Yksityiselämä
Lauri Karhuvaaran äiti oli kansanedustaja Sinikka Karhuvaara (myöh. Linkomies-Pohjala) ja isoisä entinen pääministeri Edwin Linkomies. Pekka Karhuvaara on hänen veljensä. Karhuvaara asui vuonna 2015 Helsingin Sörnäisissä.

Karhuvaara on ”Vuoden 2007 norssi” sekä norssilaisen rockyhtye Bustersin solisti. Karhuvaara on kertonut idolinsa olevan Elvis Presley, jonka musiikkia on kuunnellut pienestä saakka.

## Muuta
Televisiosarja *[[Pasila (televisiosarja)|Pasilan]]* juontajahenkilö Juhani Kontiovaara on parodia Lauri Karhuvaarasta.

## Lähteet
David Lee

**David Lee** -nimisiä henkilöitä:

* David M. Lee (s. 1931), yhdysvaltalainen fysiikan nobelisti
* David Lee (1938–2008), Oscar-palkittu yhdysvaltalainen ääniteknikko
* David Lee (s. 1948), kanadalainen ampumaurheilija
* David Lee (s. 1950), yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, -ohjaaja ja -tuottaja
* David Lee (s. 1958), Oscar-palkittu australialainen ääniteknikko
* David Lee (s. 1967), englantilainen jalkapalloilija
* David Lee (s. 1969), englantilainen jalkapalloilija
* David Lee (s. 1980), englantilainen jalkapalloilija
* David Lee (s. 1982), yhdysvaltalainen lentopallon olympiavoittaja
* David Lee (s. 1983), yhdysvaltalainen koripalloilija
* David Lee, englantilainen vapaaottelija.
Finlaysonin sähkörata

**Finlaysonin sähkörata** eli niin kutsuttu *Mansen ratikka*  oli Finlayson Oy:n Tampereen tehtaiden kapearaiteinen rautatie, joka yhdisti tehdasalueen ja Santalahden halkovaraston. Radan raideleveys oli 600&nbsp;mm. Rautatie rakennettiin vuonna 1876, kun halkovarasto siirrettiin pois tehdasalueelta kutomorakennus Plevnan tieltä. Lupa radan sähköistämiseen saatiin vuonna 1899. Saksasta tilattu AEG:n valmistama sähköveturi saatiin radalle vuonna 1909.

Radalla toimi kaksi veturia, joista ensimmäinen oli Kummer 1902, 0-4-0sm ja toinen AEG 799/1909, 0-4-0sm, jota kutsuttiin *Pässiksi*. Samaa nimitystä käytettiin usein tehtaiden vetureista. Pässi kuljetti halkoja höyrykoneita varten ja muuta tavaraa radan lakkauttamiseen asti, minkä jälkeen se on ollut varastoituna Tampereen teknillisessä museossa (nyk. Museokeskus Vapriikki). Radalla oli liikennettä vuoteen 1957, jonka jälkeen toiminta lopetettiin ja kiskot ratajohtoineen purettiin pois. Kumpaakaan veturia ei kelpuutettu sotakorvaukseksi.

Radan AEG-sähköveturi oli vuosikymmenien ajan varastoituna, kunnes se toukokuussa 2019 vietiin Jokioisiin Höyrywelho Oy:n konepajalle kunnostettavaksi.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Finlaysonin esittely Työväen Keskusmuseo / Sakari Kestinen
SZD-9 Bocian

**PZL Bielsko SZD-9 Bocian** on puolalainen kaksipaikkainen purjelentokone, jonka nimi tarkoittaa suomeksi haikaraa.
Sen suunnittelivat Marian Wasilewski, Roman Zatwarnicki ja Justyn Sandauer. Kone on puurakenteinen.

Koneen ensilento tapahtui 11. maaliskuuta 1952. Sitä myytiin 33 maahan, mukaan lukien Suomi. Konetta valmistettiin yhteensä 620 kappaletta, valmistus loppui 1977. Konetta käytettiin vielä vuonna 2007 koulukoneena esimerkiksi Puolassa ja Saksassa. 
 
## Versiot
***SZD-9 Bocian** – koelentokone
***SZD-9bis Bocian-1A** – 1. tuotantomalli, 11 rakennettiin
***SZD-9bis Bocian-1B** – suurempi korkeusvakain, 11 rakennettiin
***SZD-9bis Bocian-1C** – vuoden 1954 versio, siiven negatiivisen nuolikulman pienennys, siivekkeiden muutokset, kannus, 40 rakennettiin
***SZD-9bis Bocian-Z** – kilpaversio vuoden 1956 MM-kisoihin, 3 rakennettiin
***SZD-9bis Bocian-1D** – vuoden 1958 versio, isompi pyörä, 186 rakennettiin
***SZD-9bis Bocian-1E** – vuoden 1967 versio, kuomun yksinkertaistus, laskutelineeseen iskunvaimennin, 366 rakennettiin 

### Mitat
* pituus 8,2 m
* kärkiväli 17,8 m 

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*RC-Modelling & Polish Sailplanes – Umfangreiche Infos zu polnischen Segelflugzeugen
Forssan sähkörata

**Forssan sähkörata** oli Forssa-yhtiön (vuodesta 1934 Finlayson Oy:n) omistama, Forssan tehtaiden sisäistä liikennettä hoitanut, Jokioisten Rautatiehen suoraan liittynyt 750&nbsp;mm:n raideleveydelle rakennettu kapearaiteinen sähkörautatie. Radalla käytettiin 500 V tasajännitettä. (Vertailun vuoksi Suomen rataverkon sähköradoilla on käytössä 25 kV vaihtojännite, Helsingin raitioteillä 600 V ja Tampereen raitiotiellä 750 V tasajännite.). 

Radalla oli käytössä kaksi sähköveturia. Kumpaakaan ei kelpuutettu sotakorvaukseksi. Radalla oli pääasiassa avoimia tavaravaunuja, sähköradan huoltovaunu sekä avoin lumiaura. Viimeksi mainittua ei juurikaan käytetty, vaan Jokioisten rautatien höyry- tai moottoriveturin työntämä Forssan aseman laatikkolumiaura kävi puhdistamassa myös tehtaan ja sahan raiteet kovien lumipyryjen jälkeen, koska avoin aura oli miehistölle hankala: se vaati raskaan suojavaatetuksen ja kiskon ja pyörän väliin pakkautuva lumi tahtoi aiheuttaa sähköveturille virtakatkoja. 

Forssan tehtaiden rataan liittyi myös Forssan sahan 750&nbsp;mm raiteisto. Siellä ei ollut ratajohtoja vaan sahan raiteilla liikennöitiin moottoriveturein.

Forssan tehtaiden sähköveturiliikenne loppui vuonna 1973 salaman vaurioitettua uudempaa kahdesta sähköveturista. Moottoriveturiliikenne jatkui Asko Oy:lle siirtyneellä Forssan sahalla kymmenen vuotta kahdella Move4–veturilla, joista toinen oli nimellisesti varalla vuoteen 1990 asti.
 
Vetokalusto on tallessa: vanhempi, lyyravirroittiminen Orenstein & Koppel-sähköveturi (1898, 0-4-0sm) on ulkoisesti kunnostettuna ja keltaiseksi maalattuna lasikaapissa Forssan kaupunginkirjaston pihassa. 

Uudempi, salamaniskun vuonna 1973 vaurioittama saksisankavirroittiminen sähköveturi (Siemens 1647/1905, 0-4-0sm) on ulkoisesti kunnostettuna ja veturinvihreällä maalattuna Minkiön Kapearaidemuseossa. Moottorivaurio olisi korjattavissa, mutta ratajohtojen puute sekä yleisongelmat sähkönsaannissa – veturin käyttöönotto vaatisi mm. oman sähköpääkeskuksen tulojohtoineen ja pääkytkimineen – ovat aiheuttaneet sen, että vaurioituneet osat on toistaiseksi vain suojattu estämään rappeutumista. 

Moottoriveturit ovat myös Jokioisten Museorautatien hallussa, toinen ajokunnossa: vanhempi moottoriveturi, alun perin VR:n radanrakennusosastolle kapearaiteisten työmaaratojen veturiksi hankittu Move4 1/1950, 0-4-0 dm, “Killiäinen“ oli vuoteen 1983 finlayson Oy:n Forssan sahan liikenteessä ja sen jälkeen nimellisesti varalla. Vuonna 1990 veturi siirrettiin Jokioisten Museorautatielle jossa se vuonna 2001 valmistui peruskunnostuksesta.

Toinen Move4-tyyppinen Forssan sähköradan dieselveturi, entinen KVR13 (Valmet 9/1951, 0-4-0 dm), jonka Finlayson osti 1960-luvulla, on Humppilassa varastoituna. 

Radan vanha kiskotus, vaihteet ja vaunut tai niiden telit ovat pääosin Jokioisten Museorautatiellä. Muutama kymmenen metriä kiskotusta on näkyvillä Forssassa vanhalla kutomoalueella.

Yksi johdonkannatin on säilynyt kehräämöalueella jossa se kesäisin on tehnyt kukka-amppelin kannattimen virkaa.

## Lähteet
* Resiina-lehdet

### Viitteet
Lost Paradise

**Lost Paradise** on englantilaisen Paradise Lost -yhtyeen esikoisalbumi vuodelta 1990. Yhtyeen tuohon aikaan soittama musiikki oli raakaa, minimalistista ja erittäin hidasta death metallin ja doom metallin risteytystä, paikoin melodioillakin höystettynä. Holmesin laulu oli niin sanottua matalaa murahtelua, toisin kuin uran keski- ja myöhäisvaiheilla.

Levyltä julkaistiin 12 tuuman maxi-EP-vinyylilevy, jossa tuottaja Hammy oli uudelleenmiksannut kaksi albumin kappaletta.

## Kappaleet
Sävellykset ja sanoitukset: Nick Holmes ja Greg Mackintosh
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Nick Holmes – laulu
* Greg Mackintosh – kitara
* Aaron Aedy – kitara
* Steve Edmondson – basso
* Matthew Archer – rummut

### Vierailijat
* Kay Field – naislaulu (kappaleessa Breeding Fear)

## In Dub 12" -single

### Kappaleet
# 
# 

## Lähteet ja aiheesta muualla
* Yhtyeen virallinen sivusto 
* Encyclopaedia Metallum: Paradise Lost
Talaskankaan luonnonsuojelualue

**Talaskankaan luonnonsuojelualue** on lähes luonnontilaisena säilynyt metsä- ja suoalue Savon ja Kainuun rajamailla, Kajaanin (ennen kuntaliitosta Vuolijoen), Vieremän ja Sonkajärven kuntien alueella. Alueella suunniteltiin hakkuita 1980-luvulla, mutta syntyneessä konfliktissa luontoaktivistit estivät ne mielenosoituksin. Talaksen alueen vanhimmista metsistä Metsähallitus ehti kuitenkin hakata suuren osan ennen kuin hakkuut pysäytettiin.  Suojelualue siitä tuli vuonna 1994.

Alue on ylävää seutua, mutta siellä ei ole erityisen suuria korkeuseroja. Suuri osa metsästä on tuoretta kangasmetsää. Alueella on vähäisessä määrin täysin koskematonta metsää (Joutenjärven alue on muun muassa on ikivanhaa koskematonta metsää) ja sen keskusosa on ollut hakkaamatta 150 vuoden ajan, 1900-luvun alussa on jonkin verran on suoritettu harvennushakkuitakin alueella ja kaivettu lapio-ojia soiden reunamille. Metsäpalo on polttanut keskusaluetta 1800-luvulla.  Siellä elää noin 50 uhanalaista eliölajia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Talaskankaan luonnonsuojelualue (luontoon.fi)
Oderinhaffi

**Oderinhaffi** (myös  *Stettininhaffi* tai *Szczezininhaffi*; , ) on Itämeren etelärannikolla sijaitseva haffi eli laguunimainen jokisuuhun muodostunut vesialue. Se sijaitsee Oderjoen suulla Saksassa ja Puolassa, Szczecinin  kaupungin luoteispuolella. Haffin erottavat Itämeren Pommerinlahdesta Usedomin ja Wolinin saaret. Sen yhdistää Itämereen kolme kapeaa vesiväylää: Dziwna, Świna ja Peenestrom. Haffin pinta-ala on 687 neliökilometriä, keskisyvyys noin neljä metriä ja suurin syvyys kuusi metriä.

Syksyllä 2020 Puolan Stettininhaffiin alettiin rakentaa kahta ympyränmuotoista tekosaarta Świnoujście–Szczecin-väylän ruoppauksen yhteydessä. Saarista molempiin istutetaan kasvillisuutta, ja niistä eteläisempi säilyy läjitysalueena muita alueella tehtäviä ruoppauksia varten. Saarten työnimet ovat W22 ja W28. Niiden läpimitat ovat 1 250 ja 1 780 metriä ja pinta-alat 123 ja 250 hehtaaria. Saarten korkeus tulee olemaan noin viisi metriä. Saarten on tarkoitus valmistua maaliskuussa 2022.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jari Levonen

**Jari Levonen** (s. 23. elokuuta 1966 Pori) on entinen jääkiekkoilija ja uransa päättänyt jääkiekkotuomari. Peliurallaan *kuumakallen* maineessa ollut ja runsaasti jäähyjä kerännyt laitahyökkääjä on tuomarina saanut Kultaisen pillin viisitoista kertaa ja Unto Wiitala -palkinnon seitsemän kertaa.

## Pelaajaura

Levonen pelasi loukkaantumiseen päättyneellä liigaurallaan 459 ottelua, kaikki Porin Ässissä. Levonen teki pelaajaurallaan 101 maalia ja antoi 89 maaliin johtanutta syöttöä. Jäähyllä hän istui 691 minuuttia. Pudotuspeleissä vastaavat saldot olivat 38 ottelua, 9 maalia ja 7 maalisyöttöä ja 46 jäähyminuuttia.

## Tuomariura

Levonen tuomitsi tammikuussa 2019 uransa 900. SM-liigaottelun. Hän saavutti tuon rajan toisena päätuomarina. Hänet palkittiin keväällä 2017 jo viidennentoista kerran peräkkäin Kultaisella pillillä pelaajien äänestämänä parhaana erotuomarina. SM-liiga on palkinnut hänet Unto Wiitala -palkinnolla kausilla 2002–2003, 2004–2005, 2008–2009, 2009–2010, 2010–2011, 2011–2012 ja 2013–2014.

Pelaajaurallaan ilman maaotteluja jäänyt Levonen on tuomarina päässyt viheltämään maaottelujakin, arvokisoissa ensin 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2005 ja sitten jääkiekon MM-kisoissa 2006 Latviassa ja 2010 Saksassa tuomiten muun muassa loppuottelun. Levosen tuomaroinnista syntyi myös kohu mediassa, kun hän Saksan MM-kisoissa tuomitsi norjalaiselle puolustajalle Tommy Jakobsenille ottelurangaistuksen erotuomarin koskemattomuuden loukkaamisesta tämän tarkoituksellisesti törmätessä Levoseen keskiympyrässä. Myöhemmin Kansainvälisen Jääkiekkoliiton IIHF:n kurinpitoelin langetti Jakobsenille kisojen loppuajan kestävän pelikiellon.

Levonen lopetti erotuomarin työt kauden 2019–2020 runkosarjaan. Hän tuomitsi viimeisen liigaottelunsa 12. maaliskuuta 2020. Päätuomarina hän vihelsi 979 liigaottelua, mikä riittää ottelumäärätilastossa toiseen sijaan Timo Favorinin jälkeen. Viimeisen sarjaottelunsa jälkeen hän tuomitsi vielä elokuussa 2022 harjoitusottelun Ässien ja Lukon välillä.

## Muuta
Siviilityönään Levonen työskentelee Noormarkun yhteiskoulussa koulunkäyntiohjaajana. Hän on naimisissa kansanedustaja Mari Kaunistolan kanssa.

Jari Levosen setä Rauli Levonen pelasi 262 ottelua SM-sarjassa ja liigassa vuosina 1971–1981. Raulin pojista Jarno pelasi 115 liigaottelua Ässien ja KalPan paidassa vuosina 1991–1996 ja Toni yhteensä kuusi kautta Ässien A-junioreissa ja KiSa:n divarijoukkueessa.

Jarin veljistä Ari-Pekka pelasi jääkiekkoa alasarjoissa noin 15 vuoden ajan 1970- ja 1980-luvuilla, Jarkko Levonen pelasi 1970-luvun alussa SM-sarjaa Ässien riveissä 130 ottelun verran ja edusti Suomea 19-vuotiaiden EM-turnauksessa 1972. Jyrki Levonen pelasi SM-Liigaa Ässien riveissä 1976–1979 48 ottelua ja tämän jälkeen alasarjoissa muun muassa Forssassa ja Hyvinkäällä vuoteen 1989. Viides veljes Harri pelasi Ässien A-junioreissa 1972–1976 ja yhden kauden I-divisioonaa Jyväskylässä ja tämän jälkeen alasarjoissa vuoteen 1982 asti.

## Katso myös
* Luettelo jääkiekon SM-liigan tuomareista

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Puolustusministeri

**Puolustusministeri** on valtion hallituksen jäsen, joka säätelee maanpuolustusta. Puolustusministeri on usein merkittävässä roolissa valtion politiikassa. 

Hallitusten alkuaikoina 1700-luvun lopussa käytettiin usein nimitystä *sotaministeri*. Toisen maailmansodan jälkeen ryhdyttiin suosimaan nimitystä puolustusministeri. Usein ministeri asetettiin vastuuseen myös maa-, meri-, ja ilmasodankäynnistä. Monissa maissa puolustusministerin virka siirrettiin jonkinlaiseen kansalliseen turvallisuuskomissioon, jolloin valtionpäämies saattoi paremmin hallita sekä sotilaallisia että diplomaattisia asioita.

Demokraattisissa valtioissa puolustusministeri on tavallisesti siviilihenkilö armeijan siviilimääräysvallan turvaamiseksi, mutta diktatuurivaltioissa virka voi olla upseerilla, joka on myös sotavoimien komentaja.
Puolustusministeriö

**Puolustusministeriö** on valtion puolustuspolitiikasta ja asevoimista vastaava ministeriö. Puolustusministeriöitä ovat muiden muassa:

* Irlannin puolustusministeriö
* Japanin puolustusministeriö
* Kreikan puolustusministeriö
* Neuvostoliiton puolustusministeriö
* Ruotsin puolustusministeriö
* Suomen puolustusministeriö
* Ukrainan puolustusministeriö
* Venäjän puolustusministeriö
* Yhdistyneen kuningaskunnan puolustusministeriö
* Yhdysvaltain puolustusministeriö
Booker Ervin

**Booker Telleferro Ervin II** (31. lokakuuta 1930 – 31. heinäkuuta 1970) oli yhdysvaltalainen tenorisaksofonisti. 

Ervin syntyi Denisonissa, Teksasissa. Hän soitti alun perin pasuunaa, mutta perehtyi tenorisaksofoniin Yhdysvaltain ilmavoimissa palvellessaan. Hän opiskeli musiikkia Bostonissa ja teki levytysdebyyttinsä Ernie Fieldsin yhtyeen kanssa vuonna 1956.

Ehkä parhaiten Ervin muistetaan yhteistyöstä, jota hän teki vuosina 1956–1962 jazzmusiikin legendan Charles Mingusin kanssa. Häntä kuullaan useilla Mingusin merkittävillä levyillä. 1960-luvulla hän johti omaa kvartettiaan ja teki yhteistyöttä Randy Westonin kanssa. Suuren osan vuosista 1964–1966 hän vietti Euroopassa.

Ervin kuoli munuaistautiin ennenaikaisesti vain 39-vuotiaana.
Laki lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta

**Laki lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta** on Suomen perhe- ja lapsilainsäädännön perussäädöksiin kuuluva säädös, johon on sisällytetty tärkeimmät lapsenhuoltoa koskevat säännökset. Tämän lain ohella muun muassa avioliittolaki, isyyslaki, laki lapsen huoltoa ja tapaamisoikeutta koskevan päätöksen täytäntöönpanosta sekä lapsen oikeuksien sopimus ja lastensuojelulaki määrittelevät lapsenhuoltoon ja -suojeluun liittyviä oikeuksia, velvollisuuksia ja päätöksentekoa sekä lapsen kohtelua inhimillisenä ja oikeudellisena subjektina lapsi- ja perheoikeudessa.

Uusittu laki lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta astui voimaan joulukuussa 2019.

**1 § Lapsen huolto:** Lapsen huollon tarkoituksena on turvata lapsen tasapainoinen kehitys ja hyvinvointi lapsen yksilöllisten tarpeiden ja toivomusten mukaisesti. Huollon tulee turvata myönteiset ja läheiset ihmissuhteet erityisesti lapsen ja hänen vanhempiensa välillä. Myös muita lapselle tärkeitä ihmissuhteita on vaalittava. Lapselle tulee turvata hyvä hoito ja kasvatus sekä lapsen ikään ja kehitystasoon nähden tarpeellinen valvonta ja huolenpito. Lapselle on pyrittävä antamaan turvallinen ja virikkeitä antava kasvuympäristö sekä lapsen taipumuksia ja toivomuksia vastaava koulutus. Lasta on suojeltava kaikenlaiselta ruumiilliselta ja henkiseltä väkivallalta, huonolta kohtelulta ja hyväksikäytöltä. Lasta tulee kasvattaa siten, että lapsi saa osakseen ymmärtämystä, turvaa ja hellyyttä. Lasta ei saa alistaa, kurittaa ruumiillisesti eikä kohdella muulla tavoin loukkaavasti. Lapsen itsenäistymistä sekä kasvamista vastuullisuuteen ja aikuisuuteen tulee tukea ja edistää. 

**2 § Tapaamisoikeus:** Tapaamisoikeuden tarkoituksena on turvata lapselle oikeus luoda ja säilyttää myönteinen ja läheinen suhde vanhempaansa, jonka luona lapsi ei asu. Tapaamisoikeuteen kuuluu, että lapsi saa ajoittain olla tämän vanhemman luona tai tavata tätä muualla taikka pitää tähän yhteyttä muulla tavoin. Lapsen kummankin vanhemman on omalta osaltaan myötävaikutettava tapaamisoikeuden toteutumiseen. Vanhemman on kasvatustehtävässään vältettävä kaikkea, mikä on omiaan aiheuttamaan haittaa lapsen ja toisen vanhemman väliselle suhteelle. 

## Lähteet
Usedom

**Usedom** () on Itämeressä, Saksan ja Puolan pohjoisrannikolla Oderinhaffin edustalla sijaitseva saari. Suurin osa saaresta kuuluu Ostvorpommernin piirikuntaan Saksan Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltiossa. Saari on pinta-alaltaan noin 445 neliökilometriä, josta 373 neliökilometriä sijaitsee Saksan ja 72 neliökilometriä Puolan puolella. Asukkaita Usedomissa on yhteensä 76&nbsp;500, josta 31&nbsp;500 asuu Saksassa ja 45&nbsp;000 Puolassa. Saaren asukasluvultaan suurin kaupunki on Świnoujście ().
## Historia
Noin vuodesta 1000 vuoteen 1945 myös saaren itäinen, nykyisin Puolalle kuuluva alue oli saksankielinen. Itäinen puoli on ollut osa Puolaa vuodesta 1945 lähtien. Tuolloin alueen saksankielinen väestö karkotettiin Saksan puolelle. Saari on kuulunut myös Ruotsille, vuosina 1648–1720.

Toisessa maailmansodassa Luftwaffe testasi saaren Peenemünden kylässä ohjuksiaan ja rakettejaan, mukaan lukien V1- ja V2-ohjuksia. Toisen maailmansodan aikaan saarella oli myös Saksan keskitysleirejä.
Isyyslaki

**Isyyslaki** (1975/700) on perhe- ja lapsilainsäädännön perussäädöksiin kuuluva säädös, johon on sisällytetty tärkeimmät lapsen ja hänen isänsä välisen sukulaisuussuhteen toteamisesta ja vahvistamisesta sekä isän lapsenhuoltoa koskevat säännökset. Tämän lain ohella muun muassa Laki lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta, Lastensuojelulaki, sekä Lapsen oikeuksien sopimus määrittelevat vanhemmuuteen, isyyteen, lapsenhuoltoon ja -suojeluun liittyviä oikeuksia, velvollisuuksia ja päätöksentekoa sekä lapsen kohtelua inhimillisenä ja oikeudellisena subjektina lapsi- ja perheoikeudessa.

Isyyslain voimaan tullessa vuonna 1976 isyyslain voimaapanolain 7&nbsp;§:n&nbsp;2 momentti edellytti, että ennen isyyslain voimaantuloa syntyneiden henkilöiden isyyttä koskeva kanne on pantava vireille viiden vuoden siirtymäajan kuluessa. Tätä säännöstä on sittemmin arvosteltu, mutta korkein oikeus on todennut, että säännöstä on noudatettava . Euroopan ihmisoikeustuomioistuin katsoi vuonna 2007 eräässä kyproslaisessa tapauksessa, että Kyproksen vastaava laki on ihmisoikeussopimuksen kanssa ristiriidassa siltä osin kun henkilö ei määräajan kuluessa voi käynnistää isyyden vahvistamisprosessia, kun hän ei tiedä, kuka voisi olla hänen isänsä, eli kenet tulisi haastaa oikeuteen. Tämän tuomion perusteella Helsingin hovioikeus on joulukuussa 2009 aiemmasta korkeimman oikeuden ratkaisusta poiketen vahvistanut isyyden tapauksessa, joka lain mukaan olisi tullut jättää tutkimatta, koska jutun kantaja oli syntynyt ennen vuotta 1976 .

## Katso myös
* Avioliitto
* Avoliitto
* Avioliittolaki
* Avioliittoasetus
* Perheoikeus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Isyyslaki
*Isyyslain voimaanpanolaki
Lastensuojelulaki

**Lastensuojelulaki** (, ) on Suomen lastensuojelulainsäädännön ydin, johon on sisällytetty tärkeimmät lastensuojelua koskevat säännökset. Lastensuojelulain ohella muun muassa laki lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta sekä lapsen oikeuksien sopimus määrittelevat lasten suojelua ja kohtelua inhimillisenä ja oikeudellisena subjektina muun lapsi- ja rikosoikeuden ohella. Nykyinen lastensuojelulaki tuli voimaan 1.1.2008.

Vuonna 2014 lastensuojelulakia on pyritty uudistamaan ja näin tavoitellaan lastensuojeluongelmien vähentämistä.

## Katso myös
*Sosiaalihuoltolaki
*Rikos
*Väkivalta
*Pahoinpitely
*Lapsen kaltoinkohtelu
*Lapsen hyväksikäyttö
*Vauvan ravistelu
*Kuritus
*Mediaväkivalta
*Päihteet
*Alkoholismi
*Fetaalialkoholisyndrooma
*Huostaanotto

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
*Vuoden 1983 lastensuojelulaki (kumottu)
*Luonnos lastensuojelulaiksi 2014
Jämsänkosken tehdasrata

**Jämsänkosken teollisuusrata** oli paikallisen selluloosatehtaan kuljetuksia varten vuonna 1920 rakennettu kapearaiteinen rautatie Jämsänkoskella Jämsässä. Alun perin raideleveys oli 500&nbsp;mm, mutta rata muutettiin 750&nbsp;mm raideleveydelle vuosina 1926&ndash;1927. 

Radalla oli käytössä Montania–moottoriveturi sekä viisi höyryveturia.

Rata muutettiin 1940-luvulla leveäraiteiseksi ja kapearaiteet purettiin vuoteen 1950 mennessä, jolloin viimeinenkin veturi romutettiin. Mikään näistä vetureista ei kelvannut sotakorvauksena. 

Tehdas siirtyi vuonna 1920 Yhtyneet Paperitehtaat Oy:lle ja sen alueelle tuotiin 1970-luvulla varastoitavaksi sittemmin Museorautatieyhdistys ry:lle lahjoitettu ja nykyisin Haapamäelle sijoitettu saksalainen T9-teollisuushöyryveturi. 

Tehtaan alueella on muistomerkkinä alun perin Valkeakoskella palvellut Hanomag-leveäraidehöyryveturi. Tehtailla oli oma Move66 –teollisuusveturi (Valmet 6624/1982, 0-6-0dh). Veturi on sittemmin poistettu ja myyty jälleenmyytäväksi Pajakulma Oy:lle Tampereelle.

## Lähteet

* Resiina-lehti 
* Pölhö, Eljas: Suomen juna- ja raitiovaunukuvasto 1.1.1996 

## Aiheesta muualla
*UPM-Kymmene Oyj, Jämsänkosken tehtaat, Move66 (Pajakulma)
The Scaramangas

**The Scaramangas** on suomalainen indie-popia soittava musiikkiyhtye, joka perustettiin vuonna 2000. Kahden EP:n jälkeen bändi solmi levytyssopimuksen Edel Recordsin kanssa ja syksyllä 2005 julkaistiin debyyttialbumi *All is good now*. Toukokuussa 2007 julkaistiin yhtyeen toinen levy, nimeltään *Don't follow the weak*.

Bändin jäsenet ovat Joonas Hakava, Matias Vahtola, Jeppe Cavonius, Martin Panelius ja Kim Liljeström.

## Diskografia
### Albumit
**[[All Is Good Now]]* (2005)
**[[Dont' Follow The Weak]]* (2007)

### Singlet
* *Eight And A Half* (2007)
* *Let's Talk About It* (2007)
* *The Sun* (2007)

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen kotisivut 
* Yhtyeen Myspace-sivut
*
Keramian teollisuusrata

**Keramian teollisuusrata** oli Kemiössä toimivan Keramian tiili- ja keramiikkatehtaan kuljetuksia varten rakennettu rata. Yhtiöllä jonkin verran 600&nbsp;mm:n kapearaiteisia raiteita ja mm. Riihimäen–Lopen rautatien vanhin veturi, Tampella 174/1911, 0-6-0st, “Jekke“. 

Veturi ostettiin keväällä 1931 ja palveli sodanjälkeiseen aikaan asti, jolloin se romutettiin. Viimeiset aikansa se oli höyrynkehittäjänä eikä kelvannut sotakorvaukseksi. Yhtiöllä ehti olla lisäksi yksi Deutz MLH 332-moottoriveturi (27211/1939, 0-4-0 dm), joka myytiin Lohikon Tiili Oy:lle Kankaanpäähän ja siirtyi aikoinaan Rosenlew-yhtiön omaisuudeksi muun tiilitehtaan kaluston mukana. Veturiin oli jossain vaiheessa vaihdettu alkuperäisen tilalle 3-sylinterinen Deutz –traktorinmoottori. Muuten se oli raideleveyttä lukuun ottamatta hyvin samanlainen kuin Minkiöllä oleva, toinen poikkeus on kankivoimansiirto. Viimeiset havainnot veturista tehtiin vuonna 1978, jolloin se oli sortuneen tallinsa raunioissa Kankaanpäässä. Vaunuina etupäässä kuuppavaunuja, joista parhaassa kunnossa olleet menivät Kankaanpäähän moottoriveturin mukana. Mikään yhtiön kapearaidekalustosta ei kelvannut sotakorvaukseksi. Keramia-yhtiön kapearaideliikenne loppui jo 60-luvulla, jolloin kalusto romutettiin tai myytiin. 

Pieniä kiskotuksen pätkiä ja muutamia jo osittain maatuneita kiskottomia, mutta vielä tunnistettavia ratapölkkyjä oli paikallaan vielä elokuussa 1968, jolloin aivan Keramia Oy:n vieressä olleella partiolippukunta Turun Metsänkävijät ry:n leirialueella (jonne tie kulki tehdasalueen läpi) järjestettiin useampien Metsänkävijä–lippukuntien yhteinen kesäleiri. Nykyään ovat kaikki rippeetkin teollisuusradasta hävinneet, pääasiassa jääneet rakennusten tai maanrakennustöiden alle. 

## Lähteet

* Lännen pikajuna - Riihimäen-Lopen rautatie 1907-1954, s. 35
* Resiina-lehti2/1982, s. 7
Komun rata

**Komun rata** oli Pyhäjärvellä Pohjois-Pohjanmaalla sijainnut, suomateriaalista piimaata teollisuuskäyttöön valmistaneen Piimassat Ky:n omistama raideleveydeltään 600&nbsp;mm:n kapearaiteinen teollisuusrata, jonka liikenne loppui vuonna 1979. 

Viimeisinä vuosina ei enää ajettu suolle, vaan ainoastaan tehtiin tarvittaessa vaihtotöitä tehdasalueella.  Yksi dieselvetureista, Diema 3049/1969, 0-4-0dm, palveli pitkään työveturina Ähtärin eläinpuiston rautatiellä. Veturi on nykyisin yksityisomistuksessa Robert Sands Järnvägin ykkösveturina (2010). 

Kaksi muuta veturia olivat Schienen-Kuli–tyyppisiä. Muutamien vaunujen telit nykyisin Rokuan rautatiellä turistivaunujen teleinä.

## Lähteet
* Resiina-lehdet; 2/78, S. 28, 4/99, s. 28
* Vaunut.org http://vaunut.org/kuva/60808?tt=19, kuvateksti ja keskustelu
Läskelän rautatie

**Läskelän rautatie** oli Laatokan pohjoispuolella Harlun Läskelässä Suomen Neuvostoliitolle luovutetulla alueella sijainnut, myös yleistä liikennettä harjoittanut, raideleveydeltään 750&nbsp;mm:n kapearaiteinen teollisuusrata, joka palveli Läskelän paperitehtaan ja sahan kuljetuksia. 

Rata perustettiin vuonna 1910 hoitamaan sahan ja tehdaslaitoksen välistä liikennettä. Pääradan pituus oli 6,2&nbsp;km ja sivu- ja pistoraiteiden suunnilleen yhtä paljon. 

Radalla oli käytössä kaikkiaan kolme höyryveturia: Tampellan valmistamat numerot 1 ja 2 (194/1912, 0-4-2T ja 228/1914, 0-6-2T) sekä vuonna 1927 ostettu, Hiitolassa sijainneen lakkautetun Pekonlahden–Haukkavaaran metsäradan amerikkalainen Dickson (1083/1899, 0-6-4T) -höyryveturi, joka oli tehokkain radalla olleista. Radalla käytettiin – kuten Jokioisissakin – lavettivaunuja, joiden avulla sahan puutavara voitiin lastata suoraan VR:n vaunuihin ilman siirtokuormausta. Lavetteja oli neljä. Lisäksi radalla oli kaksi matkustajavaunua ja nelisenkymmentä erilaista tavaravaunua. 

Yhtiö maksoi valtiolle tietyn korvauksen jokaisesta päivästä jonka VR:n vaunu oli LR:n lavetilla, mutta siirtokuormauskulujen poisjäänti teki tästäkin edullisemman vaihtoehdon. 

Rata jäi vuonna 1940 rajan taakse, ja kun jatkosodan aikana päästiin takaisin, oli jäljellä vain osa ratalinjasta ja molemmat kotimaiset veturit; Dickson oli viety välirauhan aikana pois. Rata saatiin vuonna 1943 kuntoon ja liikenne alkoi taas kahdella veturilla ja kuudella tavaravaunulla kolmen virkailijan voimin. Liikenne oli tavarankuljetusta; matkustajaliikennettä ei – satunnaisia armeijan lomalaiskuljetuksia lukuun ottamatta – enää ollut. 

Rata jouduttiin hylkäämään vuonna 1944 sotaonnen käännyttyä, ja Päämajan käskystä se jätettiin ehjänä venäläisille, jotka liikennöivät sitä kapearaiteisena aina 1970-luvulle, jolloin se levennettiin. Radalla käytettiin sen venäläisaikoina PT-4- ja Move2-vetureita. Julkista liikennettä ei enää aloitettu, vaan liikenne oli – ja on edelleen – yksinomaan tavaraliikennettä. 

Radalle jääneitä kahta ajokuntoista veturia ja vaunuja ei otettu huomioon varsinaisissa sotakorvauksissa, mutta kylläkin hyvityksenä sellaisesta suomalaisille jätetystä sotasaaliskalustosta - mm. panssarivaunuista - jota ei haluttukaan palautettavan. 

Levennetty rata oli kauan teollisuuskäytössä. Neuvostoliiton hajottua sen toiminta hiipui; nykyään rata on käytännössä hylätty ja lähes umpeen kasvanut. Kalustosta ei ole tietoa. 

## Lähteet
* Kapeat kiskot
* SOTEVAn arkistot, Kansallisarkisto
* Olavi Kilpiön rautatiekokoelmat
Seikun sahan kapearaiteinen rautatie

**Seikun sahan kapearaiteinen rautatie** oli porilaisen Seikun sahalaitoksen oma, laajimmillaan 15&nbsp;km laajuinen kapearaiteisten ratojen verkko. Tämän radan erikoisuus oli se, että se paikoitellen oli kolmikiskorakenteinen eli samalla radalla saattoi liikennöidä sekä leveä- että kapearaiteisia junia. 

## Vetokalusto
Tehtaalla oli viisikin omaa kapearaideveturia ja yksi leveäraideveturi. Yksi kapearaidevetureista oli englantilaisperäinen numero 3, Planet (F. C. Hibberd, 0-4-0dm).

Nykyisin radalla on yksi Move250B (Valmet 201/1982, 0-4-0dh), joka on VR:lle toimitetun Tve4 –veturimallin alustalle, korille ja pyörästölle rakennettu, hiukan tehokkaammalla koneella varustettu teollisuusveturi.

Aiemmin palvellut Move 51h, (510/1953, 0-6-0dh), ”Murinamylly”, lahjoitettiin Haapamäen Museoveturiyhdistykselle  ja ajoi Porista Haapamäelle omin konein.

## Radan loppu
Mikään laitoksen vetureista ei kelvannut sotakorvauksena ja kapearaideliikenne loppui vuonna 1962.  Viimeistä junaa ajoi veturi numero 3.

## Isonsannan sahan rata ja junalautta
Laitokseen liittyi Kokemäenjoen toisella rannalla sijaitseva Isonsannan saha, jolla oli omaa kapearaideverkkoa 12,3&nbsp;km. Sahat yhdisti  joen poikki kulkenut kapearaiteinen junalautta.

## Katso myös
* Raideleveydet Sisältää tietoa Suomen kapearaiteisista radoista

## Lähteet
* Resiina-lehdet
* Markku Nummelin: Kapearaiteiset rautatiet
* Olavi Kilpiön rautatiekokoelmat

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Isonsannan saha Sisältää useita kuvia
Myrsky (vuoden 2008 elokuva)

**Myrsky** on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut suomalainen elokuva, joka kertoo kaukasiankoira Myrskyn tarinan. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat vuosiin 1989–1990. Elokuvan on ohjannut Kaisa Rastimo, ja sen ovat käsikirjoittaneet Rastimo ja tuottaja Marko Rauhala.

Elokuvan kolme pääosanäyttelijää valittiin koekuvauksien kautta, joihin osallistui 2&nbsp;000 hakijaa. Elokuvan pääosissa ovat yhdeksänvuotias Ronja Arvilommi, 15-vuotias Sara Tammela, 18-vuotias Antti Väre sekä Laura Malmivaara ja Janne Virtanen. Lisäksi elokuvan sivurooleissa näyttelevät Outi Mäenpää, Ville Virtanen, Mikko Kivinen, Kristiina Elstelä ja Jarmo Koski.

Eläinten koulutuksesta vastasi Tuire Kaimio. Myrskyn roolia varten koulutettiin 70 kaukasiankoiraa.

*Myrskyn* katsojamäärä oli Suomen elokuvateattereissa 106&nbsp;330. Elokuva julkaistiin samana vuonna DVD:llä. Sen myynti ylitti kultarajan (25&nbsp;000) vielä julkaisukuussa.

## Näyttelijät

## Lähteet
Tarmo Koivuranta

**Tarmo Koivuranta** (s. 3. huhtikuuta 1980 Kolari) on uransa lopettanut suomalanen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.

Aikaisemmin Kontio-Veljiä, Ratanoita, Kuopion Palloseuraa, Valkeakosken Hakaa, Atlantista, Tornion Palloa, AC Oulua ja KPV:tä edustanut Koivuranta on pelannut Veikkausliigassa 79 ottelua, antanut kymmenen maalisyöttöä ja tehnyt yhden maalin. Hän on pelannut Ykkösessä yli sata peliä ja tehnyt niissä 17 maalia. Poikien maaotteluita hänellä on tilillään 14 kappaletta ja nuorten maaotteluita 5 kappaletta. Koivuranta on opiskellut pelaamisen ohessa kauppatieteiden maisteriksi Itä-Suomen yliopistossa.

Torniossa pelatessaan kauden 2004 lopulla hän loukkaantui niin, että kausi 2005 meni kuntoutuessa leikkauksesta. Koivuranta tunnetaan taitavana erikoistilanteiden antajana ja vahvana joukkuepelaajana, joka antaa kaikkensa illasta toiseen. AC Oulun kannattajaryhmä Sinitähdet valitsi Koivurannan Veikkausliigakaudella 2007 vuoden taistelijaksi. Hän on voittanut FC Hakan paidassa hopeaa veikkausliigakaudella 2003 ja Pronssia veikkausliigakaudella 2002.Lisäksi palkintokaapista löytyy Suomen cupin voitto vuodelta 2002 FC Hakan riveistä.

Tarmo Koivuranta siirtyi kaudeksi 2011 kotiseudulleen Joensuuhun JIPPOn riveihin, jossa hän teki jatkosopimuksen kausille 2012-2013. Sen jälkeen Koivuranta pelasi Kakkosta AC Kajaanissa kauden 2014 ja TP-47:ssä kauden 2015.

Aktiiviuransa jälkeen Koivuranta siirtyi pelaajauransa jälkeen siviilitöiden ohella valmennustehtäviin Tornion Pallo -47:n junioreihin. Hän on suorittanut UEFA B-valmentajatutkinnon valmennustehtävien hoitamiseksi.

## Lähteet
Lauritsalan tehdasrata

**Lauritsalan tehdasrata** oli  Kaukas Oy:n Lauritsalan tehtaiden yhteydessä toiminut sisäistä liikennettä harjoittanut 600&nbsp;mm:n raideleveydelle rakennettu kapearaiteinen rautatie.

Vetureita oli yhteensä toistakymmentä, muun muassa kaksi höyrysäiliöveturia: numero 6, Henschel 20804/1927, 2-6-0f ja numero 7, Lokomo 187/1935, 2-4-0f. Jälkimmäinen veturi oli Suomessa omilla piirustuksilla rakennettu koekappale joka jäi jostain syystä ainoaksi lajissaan. Toinen suomalainen, Rosenlew Oy:n Oulujoki Oy:lle rakentama veturi oli huomattavasti pienempi - ja uniikkikappale sekin.   

Radalla palveli loppuun asti muun muassa entinen Riihimäen-Lopen rautatien **RLR 5´** -veturi,  myöhemmin **Kaukas 5**, Hanomag 9730/1921, 0-4-2t, jonka kattila tosin uusittiin vuonna 1929, jolloin se vaihdettiin turpeelta puulle. 

Kalusto ei kelvannut sotakorvauksina, ilmeisesti pääosin jo varttuneen ikänsä vuoksi. 

Koska tehtaiden jatkuvasti kasvava kuljetustarve lopulta ylitti rajusti 600 mm rautatien kapasiteetin ja kalustokin alkoi olla yli aikansa elänyttä, Lauritsalan kapearaiteet lakkautettiin vuonna 1949 - 1953 ja kalusto pääosin romutettiin. 

Yksi radan vetureista, numero 2, myytiin Karjalankosken rautatielle ja odottaa tänään kunnostuksensa loppuun saattamista. 

Raideliikenteen kumipyöriä suuremman kapasiteetin ja paremman hyötysuhteen vuoksi entinen kapearaiteisto muutettiin leveäksi ja  sillä liikennöi kolme kotimaista valmistetta olevaa teollisuusdieselvetureita. Tehtaiden oma liikenne loppui vuonna 2007; vaihtotyöt siirtyivät VR:lle ja omat veturit pantiin myyntiin.

## Lähteet

* *Raskas sekajuna: rautatiehistoriallisia katsauksia meiltä ja muualta*, Juuso Hyvärinen (toim.). Toijala: Veturimuseo, 1997.  (nid.)
* Kari Jokinen: Höyrysäiliöveturit - touhukkaat termospullot
* *Resiina*-lehdet. ISSN 0356-0600
Avioliittolaki

**Avioliittolaki** (, ) Suomessa on perhelainsäädännön perussäädöksiin kuuluva säädös, johon on sisällytetty tärkeimmät avioliittoa koskevat säännökset.

## Historia
Nykyinen, vuonna 1929 säädetty avioliittolaki kumosi muun muassa vuoden 1734 lain naimiskaaren sekä vuonna 1889 säädetyn lain aviopuolisojen omaisuus- ja velkasuhteista. Oleellisin muutos aikaisempaan verrattuna oli, että tällöin lakkautettiin aviomiehen edusmiesasema vaimoonsa nähden ja puolisot julistettiin oikeudellisesti tasavertaisiksi. Useita aikaisemman lain säännöksiä puolisoiden varallisuus­suhteista oli kuitenkin vielä sen jälkeen sovellettava ennen uuden lain voimaantuloa solmittuihin avioliittoihin niin kauan, kuin molemmat puolisot olivat elossa, eivät olleet eronneet eivätkä ottaneet pesäeroa.

Avioliittolakiin on sen voimassa ollessa tehty useita muutoksia. Huomattavimmat niistä tehtiin vuonna 1987, jolloin muun muassa avioeron saaminen tehtiin entistä helpommaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Presidentti vahvisti avioliittolain sukupuolineutraaliksi Yle, 2015
Juha Riippa

**Juha Riippa** (s. 12. syyskuuta 1968 Kokkola) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Puolustuksessa ja keskikentällä pelannut Riippa voitti Suomen mestaruuden vuonna 1996 FC Jazzin joukkueessa.

Riippa edusti suurimman osan urastaan porilaista FC Jazzia, jossa hän toimi myös kapteenina. FC Jazz voitti Riipan aikana kaksi Suomen mestaruutta, mutta kaudella 1993 Riippa ei pelannut loukkaantumisen vuoksi yhtään ottelua. Jazzin lisäksi Riippa edusti Suomessa Tampereen Ilvestä, Kokkolan Pallo-Veikkoja, ja Helsingin Jalkapalloklubia. Skotlantilaisessa Hibernianissa hän kävi pelaamassa yhden ottelun kaudella 1996–1997.

Suomen maajoukkueessa Juha Riippa pelasi yhden maaottelun. Poikien ja nuorten maajoukkueissa otteluita kertyi 27.

Riippa on toiminut Jalkapallon Pelaajayhdistyksen perustamassa Suomen urheilijoiden koulutus- ja ammatinedistämissäätiössä.

Tällä hetkellä Riippa työskentelee Länsi-Suomen Osuuspankissa konttorinjohtajana.

## Saavutukset
* Suomen mestaruus 1996
* Satakunnan vuoden urheilija 1996

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Veikkausliigan viikon kasvo 
* Juha Riippa UrheiluPori.comissa
Valtiovarainministeriö

**Valtiovarainministeriö** on valtion varoista ja taloudenhoidosta vastaava ministeriö. Valtiovarainministeriöitä ovat muiden muassa:

* Kreikan valtiovarainministeriö
* Ruotsin valtiovarainministeriö
* Suomen valtiovarainministeriö
* Venäjän valtiovarainministeriö
* Yhdistyneen kuningaskunnan valtiovarainministeriö
* Yhdysvaltain valtiovarainministeriö