open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rauman normaalikoulu

**Rauman normaalikoulu** on Rauman kaupungissa sijaitseva peruskoulu, jossa toimi luokka-asteet 1–9. Koulussa oli noin 300 oppilasta vuonna 2023. Normaalikoulu kuuluu Turun yliopiston kasvatustieteiden tiedekuntaan ja koulu toimii opettajiksi opiskelevien harjoittelukouluna. Koulun johtava rehtori on Juha Ståhlberg.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Koulun kotisivut
Mustat Enkelit

**Mustat Enkelit** on tamperelainen rockyhtye, joka tunnetaan Popeda- ja Yö-henkisestä musiikistaan. Yhtyeen laulaja Jussi Aaltonen on Pate Mustajärven sisarenpoika ja on tuurannut tätä monesti Popedan keikoilla ”vara-Patena”. Yhtyeen rumpali Kari Holm soitti Popedassa 17 vuotta ja kosketinsoittaja Jani Kemppinen seitsemän vuotta.

## Historia

Mustat Enkelit -yhtye aloitti Popedan kappaleita esittävänä cover-yhtyeenä, mutta alkoi pian tehdä omaa materiaalia. Yhtyeen debyyttisingle "Ilmakitaransoittaja" ilmestyi kesällä 2005 ja saavutti suosiota keikoilla. Samaa manserock-linjaa jatkoi huhtikuussa 2006 julkaistu toinen single, joka sisältää kappaleet "Ei aina voi voittaa" ja "Nyt olen vapaa".

Helmikuussa 2007 ilmestyi yhtyeen debyyttialbumi *[[Guru (albumi)|Guru]]*, joka sai suopean vastaanoton lehdistössä ja yleisön keskuudessa. Levy sisältää kaikki siihen asti ilmestyneet singlekappaleet ja yhdeksän muuta kappaletta. Kaikki kappaleet ovat yhtyeen itsensä tekemiä.

Loppuvuodesta 2007 jaettiin radioille uusi single "Voimakenttä", jonka on säveltänyt Markku Petander ja sanoittanut Pauli Hanhiniemi. Petander sävelsi myös 20. helmikuuta 2008 singlenä julkaistun "Nyt aika on" -kappaleen, jonka on sanoittanut Matti Kalliomäki. Paljon radiosoittoa saaneen singlen tuotto lahjoitettiin Suomen sotaveteraaneille. Yhtye ideoi myös "singletaulun", jonka tuotto meni veteraanien hyväksi. Yritykset ynnä muut tahot ostivat ensimmäiset kymmenen numeroitua taulua alkuvuonna 2008 (Vesa Keskinen kalleimman 1&nbsp;000 eurolla), mutta myös numeroimattomia on myyty. Yhtye keräsi kolmessa kuukaudessa 7&nbsp;000 euroa veteraaneille. Se on suurin suomalaisen yhtyeen sotaveteraaneille keräämä summa.

Tuplasingle "Kaksi maailmaa" / "Onnen pohjasakkaa" ilmestyi kesäkuussa 2008, ja yhtyeen toinen studioalbumi *[[Voimakenttä]]* lokakuun viimeisellä viikolla.

3. helmikuuta 2010 ilmestyi Enkeleiden kolmas studioalbumi *[[Rakkauden kaava]]*. Siltä julkaistiin ensimmäisenä singlenä paljon radiosoittoa saanut "Hän pukee sinut huntuun" elokuussa 2009. Kesällä 2010 yhtyeeltä ilmestyi kesäinen "Tuhansien rantojen maa" -single, joka sisältyi myöhemmin myös maaliskuussa 2012 julkaistulle neljännelle studioalbumille *[[Kuudestoista aamu]]*.

## Kokoonpano

* Jussi Aaltonen: laulu
* Kari Holm: rummut
* Jari Nieminen kitara
* Kimmo Tuomisto:basso

### Entiset jäsenet
* Jani Kemppinen: koskettimet
* Petri Kota-Aho: basso
* Jari Nieminen: kitara
* J. Toikkonen: basso

## Diskografia
### Albumit
* *[[Guru (albumi)|Guru]]* (2007)
* *[[Voimakenttä]]* (2008)
* *[[Rakkauden kaava]]* (2010)
* *[[Kuudestoista aamu]]* (2012)

### Singlet
* Ilmakitaransoittaja (2005)
* Ei aina voi voittaa / Nyt olen vapaa (2006)
* Voimakenttä (2007)
* Nyt aika on (2008)
* Kaksi maailmaa / Onnen pohjasakkaa (2008)
* Hän pukee sinut huntuun (2009)
* Tuhansien rantojen maa (2010)
* Kuudestoista aamu (2011)
* Jos ei sattuis koskaan enää (2017)

### Jussi Aaltosen soolosinglet
* Musta aurinko nousee (2008)
* Ihana aamu (2008)
* Tämä yö (2010)
* Villi Pohjola (2012)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut 
*
Lee Konitz

**Lee Konitz** (13. lokakuuta 1927 Chicago, Yhdysvallat – 15. huhtikuuta 2020) oli yhdysvaltalainen alttosaksofonisti ja säveltäjä. Hän sai kahdeksanvuotiaana ensimmäiseksi soittimekseen klarinetin.

Konitz aloitti uransa 1940-luvulla ja kuului Miles Davisin yhtyeeseen tunnetun "Birth of the Cool" -levytyksen (1949/1950) aikaan. Hän jatkoi esiintymis- ja levytysuraansa yhteistyössä muiden maailmanluokan jazzmuusikoiden kanssa sekä yhtyeenjohtajana 2010-luvun lopulle saakka. Lee Konitz Nonetin viimeinen levy äänitettiin 2017 ja julkaistiin 2019.

Konitz työskenteli uransa aikana mm. Dave Brubeckin, Ornette Colemanin, Charlie Hadenin, Elvin Jonesin, Warne Marshin, Brad Mehldaun, Charles Mingusin, Paul Motianin, Gerry Mulliganin ja Attila Zollerin kanssa. Konitz sai opetusta ja huomattavaa tukea Lennie Tristanolta.

Lee Konitz kuoli New Yorkissa koronaviruspandemian aikana covid-19-viruksen aiheuttamaan keuhkokuumeeseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lee Konitz – kuvaus allmusic.comissa
Ralph Erskine

**Ralph Erskine** (24. helmikuuta 1914 – 16. maaliskuuta 2005) oli brittiläissyntyinen arkkitehti, joka eli suurimman osan elämästään Ruotsissa.

Erskine vietti lapsuutensa Mill Hillissä, Lontoon pohjoisosassa. Hänen vanhempansa olivat Fabian Societyn sosialisteja. Isä oli skotlantilainen presbyteeri, mutta Ralph lähetettiin silti kveekarien kouluun. Vaikka Erskine oli leimallisesti itsenäinen ihminen, hän noudatti kasvuvuosinaan omaksumiaan periaatteita koko elämänsä ajan. 

Erskine opiskeli arkkitehtuuria Lontoossa, ja työskenteli valmistuttuaan Welwynin puutarhakaupunkia suunnitelleessa projektissa. Ennen toista maailmansotaa hän muutti Ruotsiin. Erskine halusi oppia lisää ruotsalaisen muotoilun ja arkkitehtuurin funktionalismista. Häntä houkutti myös ruotsalaisen yhteiskunnan ajattelutapa, ja arkkitehtuurin, muotoilun ja sosiaalisen vastuunkantamisen läheinen yhteys.

Erskine työskenteli useiden innovatiivisten laajojen hankkeiden parissa sekä Ruotsissa että Englannissa. Hän suunnitteli rakennuksia Tukholman ja Cambridgen yliopistoille. Yksi tunnetuimmista töistä on Bykerin muuri, 620 asunnon kerrostaloryhmä Newcastle upon Tynessä, jonka Erskine suunnitteli 1973-1978.

Suomessa Erskine muistetaan 1980-luvulla rakennetun Helsingin Malminkartanon keskustakorttelin suunnittelijana.

## Ralph Erskinen suunnittelemia rakennuksia

Kuva:Ladan 2007a.jpg|*Lådan* ("laatikko"), Erskinen ensimmäinen Tukholman eteläpuolelle suunnittelema talo, rakennettu  1941–42, jälleenrakennettu 1989 Lovönin saarella.
Image:Erskine Gyttorp Terrace houses 02.JPG|Terassitaloja Gyttorpissa, Ruotsissa 1945–1955.
Image:Ortdrivaren.jpg|*Ortdrivaren*-korttelin rakennuksia Kirunassa Ruotsissa, 1961.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jiří Pešek

**Jiří Pešek** (4. kesäkuuta 1927 – 20. toukokuuta 2011) oli tšekkiläinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän syntyi Prahassa ja pelasi muun muassa FC Bohemians Prahassa (1939–1951), AC Sparta Prahassa (1952–1955) sekä SK Slavia Prahassa (1956–1959).

Pešek pelasi Tšekkoslovakian jalkapallomaajoukkueessa yksitoista ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Hän kilpaili osana maajoukkuetta vuoden 1954 maailmanmestaruuskilpailuissa.

Urheilu-uransa jälkeen Pešek toimi valmentajana, valmentaen muun muassa Suomen jalkapallon olympiajoukkuetta 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa.

## Lähteet
Stadtlohnin taistelu

**Stadtlohnin taistelu** 6. elokuuta 1623 oli Katolisen liigan ja saksalaisten protestanttien yhteenotto kolmikymmenvuotisessa sodassa. Protestanttien tappioon päättynyt taistelu oli yksi sodan verisimmistä.

## Tausta

Ernst von Mansfeld ja Christian Braunschweig alkoivat keväällä 1623 liikkua Ostfrieslandista kohti etelää kahta reittiä pitkin. Braunschweig kulki Ala-Saksin kautta, jossa Ala-Saksin valtakunnanpiirin kokous lupasi puolustustarkoitukseen 18&nbsp;000:n miehen armeijan. Tukea odotettiin Tanskasta, Ranskasta ja Alankomaista. Joukkojen kokoaminen osoittautui kuitenkin hyvin hitaaksi. Keisari Ferinand II lähetti Ala-Saksiin Johann Tillyn, joka uhkavaatimuksella vaati uskollisuudenvalaa Ala-Saksin säädyiltä näiden rajalle saavuttuaan. Lüneburgin säädyt taipuivat uhkauksiin, jonka jälkeen maapäiviensä tahtoon taipui myös Ala-Saksin johtaja ja Braunschweig-Lüneburgin ruhtinas George. Tilanne Ala-Saksissa alkoi näin käydä liian tukalaksi Braunschweigille. Braunschweig alkoi suunnitella armeijansa yhdistämistä Masfeldin kanssa ja lähetti tälle viestin ehdottaen tapaamista Osnabrückin hiippakunnassa Westfalenin valtakunnanpiirissä. Tillyn johtaman keisarillisen armeijan onnistui kuitenkin siepata viesti ja tavoittaa Braunschweigin armeija Münsterin hiippakunnassa lähellä Stadtlohnin kaupunkia.

## Taistelu
Osapuolet kohtasivat taistelukentällä 6. elokuuta. Protestantit olivat lukumääräisesti alakynnessä.Braunschweigin armeijassa oli 16&nbsp;000 sotilasta, 5&nbsp;000 ratsumiestä, neljä kanuunaa ja kaksi mörssäriä. Thillyn komennossa oli yhteensä 28&nbsp;000 miestä ja kolme tykkiä. Tykkien alivoimasta huolimatta keisarillisten joukkojen onnistui murtaa protestanttien rivit tykkitulellaan. Braunschweigin miehet kääntyivät paniikinomaiseen pakoon kohti läheistä Herfordin kaupunkia selustassa. Thillyn kroatialaiset ratsumiehet iskivät pakenijoiden joukkoon surmaten näistä monia.

## Seuraukset
Stadtlohnin taistelu oli yksi kolmikymmenvuotisen sodan verisimmistä. Keisarilliset ottivat vangeikseen suuren määrän protestanttien merkkihenkilöitä, kuten Sachsen-Weimarin herrtua Vilhelmin, Sachsen-Altenburgin herttua Friedrichin, reininkreivi Johann Philippin, sekä Isemburgin, Löwensteinin, Wittgensteinin ja Thounin kreivit. Yhteensä sotavangeiksi jäi 4&nbsp;000 ja kaatuneita oli 6&nbsp;000. Braunschweig itse pääsi pakenemaan. Braunschweig syytti tappiostaan  ratsujoukkoineen paennutta Dod von Kniphausenia ja tuomitsi tämän myöhemmin Alankomaissa kuolemaan leppyen kuitenkin myöhemmin ja luopuen tuomiosta. Wienissä ja Madridissa Stadtlohnin voitoa juhlittiin soittamalla kirkonkelloja ja laulamalla *[[Te Deum]]ia*. Ala-Saksin ruhtinaat oli pakotettu nöyrtymään keisarille ja protestanttien viimeinen taistelukuntoinen armeija vetäytyi Mansfeldin johdolla Alankomaihin.

## Lähteet
Jill Knight

**Joan Christabel Jill Knight**, Collingtreen paronitar Knight DBE (9. heinäkuuta 1923 – 6. huhtikuuta 2022) oli brittiläinen Konservatiivipuolueen poliitikko. Hän istui parlamentin jäsenenä vuodesta 1966 vuoteen 1997, jolloin hänen paikkansa otti Työväenpuolueen Gisela Stuart.

Knight sai vetäydyttyään elinikäisen päärinarvon.

Knight tuki Section 28 -lakia, joka kielsi paikallisviranomaisia "edistämästä" homoseksuaalisuutta; käytännössä tämä tarkoitti sitä, että kouluopetuksessakaan homoutta ei saatu esittää suotavana asiana. Laki asui voimaan vuonna 1988 ja kumottiin 2003.

## Lähteet
Brock Peters

**Brock Peters** (2. heinäkuuta 1927 – 23. elokuuta 2005) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi muun muassa Tom Robinsonin roolissa elokuvassa Kuin surmaisi satakielen (1962). Hän kuoli haimasyöpään Los Angelesissa 78-vuotiaana. 

Peters syntyi New Yorkissa nimellä George Fisher; hänellä oli afrikkalaista ja länsi-intialaista taustaa. Hän esiintyi jo vuonna 1949 *[[Porgy ja Bess]]* -teoksessa ja päätti opintonsa City College of New Yorkissa. 

Peters oli myös hyvin lahjakas laulaja ja hän esiintyi mm. Porgy ja Bess -oopperan nimiosassa vuonna 1964; tästä esityksestä tehtiin levytys. 

Peters esiintyi myöhemmän uransa aikana muun muassa *[[Batman (vuoden 1992 animaatiosarja)|Batman]]*-animaatiosarjassa ja *[[Star Trek: Deep Space Nine]]ssa*. Hän teki myös amiraali Cartwrightin roolin elokuvassa Star Trek VI – Tuntematon maa.

Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.

## Aiheesta muualla
*
Zappa in New York

**Zappa In New York** on Frank Zappan livealbumi. Se nauhoitettiin New Yorkin Palladiumissa joulun väliviikolla 1976, ja julkaistiin 1978. 

Albumi sisältää pääosin Zappan uutta materiaalia, puhallinsektion suuresta kokoonpanosta johtuen jazzahtavampaa kuin usealla aikaisemmalla levyllä. Levy oli tarkoitus julkaista osana neljän levyn Läther-projektia (joka julkaistiin 'alkuperäisessä' asussaan vasta vuonna 1996), mutta erimielisyydet Zappan tuolloisen levy-yhtiön Warner Brothersin kanssa estivät tämän. Zappa katkaisikin levyn jälkeen sopimuksensa ko. yhtiön kanssa, vaikka joutui vielä julkaisemaan kolme levyä (Lätherin loppusisältö pilkottuna kolmelle albumille) Warnerilla. Alkuperäiseltä levyltä myös puuttuu raita *Punky's Whips*, jota Warner ei suostunut julkaisemaan. Useita muitakin  eroavaisuuksia on alkuperäisen julkaisun ja sen välillä, mitä Zappa olisi halunnut.

## Levyn sisältö

### Alkuperäinen julkaisu
#### Sivu 1
#"Titties & Beer" – 5:39
#"I Promise Not to Come in Your Mouth" – 2:50
#"Big Leg Emma" – 2:17
#### Sivu 2
#"Sofa" – 3:15
#"Manx Needs Women" – 1:40
#"The Black Page|The Black Page Drum Solo/Black Page #1" – 4:06
#"The Black Page|Black Page #2" – 5:31
#### Sivu 3
#"Honey, Don't You Want a Man Like Me?" – 4:15
#"The Legend of The Illinois Enema Bandit" – 12:31
#### Sivu 4
#"The Purple Lagoon" – 16:57

### Uusintajulkaisu
#### Levy 1
#"Titties & Beer" – 7:36
#"Cruisin' for Burgers" – 9:12
#"I Promise Not to Come in Your Mouth" – 3:32
#"Punky's Whips" – 10:51
#"Honey, Don't You Want a Man Like Me?" – 4:12
#"The Illinois Enema Bandit" – 12:41
#### Levy 2
#"I'm the Slime" – 4:24
#"Pound for a Brown" – 3:41
#"Manx Needs Women" – 1:51
#"The Black Page|The Black Page Drum Solo/Black Page #1" – 3:50
#"Big Leg Emma" – 2:17
#"Sofa" – 2:56
#"The Black Page|Black Page #2" – 5:36
#"The Torture Never Stops" – 12:35
#"The Purple Lagoon/Approximate" – 16:40

## Arvostelut
*All Music Guide:

## Levyllä esiintyvät muusikot
*Frank Zappa – kitara, laulu
*Ray White – rytmikitara, laulu
*Eddie Jobson – kosketinsoittimet, viulu, laulu
*Patrick O'Hearn – basso, laulu
*Terry Bozzio – rummut, laulu
*Ruth Underwood – lyömäsoittimet, syntetisaattori
*Dave Samuels – patarummut
*Randy Brecker – trumpetti
*Mike Brecker – saksofoni, huilu
*Lou Marini – saksofoni, huilu
*Ronnie Cuber – saksofoni, klarinetti
*Tom Malone – pasuuna, trumpetti, piccolo
Rintamalotta

**Rintamalotta** on Aarne Tarkaksen ohjaama elokuva vuodelta 1956.

*[[Tuntematon sotilas (vuoden 1955 elokuva)|Tuntemattoman sotilaan]]* tuottajan Suomen Filmiteollisuuden ohella myös Mauno Mäkelän johtama Fennada-Filmi halusi tuottaa kansallisia kysymyksiä käsitteleviä menestyselokuvia. Yksi näistä oli Tarkaksen ohjaama ja käsikirjoittama *Rintamalotta*. Elokuva ei kuitenkaan menestynyt läheskään yhtä hyvin kuin Edvin Laineen ohjaama *Tuntematon sotilas*.

Dokumentaarista henkeä tavoitteleva *Rintamalotta* perustuu nimimerkki Tuulikki Rajan (oik. Airi Veijola) samannimiseen romaaniin *Rintamalotta muistelee* (Otava, 1956), joka kuvaa jatkosodan aikaa ja muonituskomppanian arkea.

Elina Salo teki Rintamalotassa ensimmäisen merkittävämmän roolinsa.

## Näyttelijät

## Arviot
Tv-kriitikko Arto Pajukallio kiittää elävää dialogia ja energisiä näyttelijöitä, mutta pitää muuten elokuvaa latteana. Toisen televisiokriitikon mukaan elokuva on onnistunut pienimuotoinen työ, joka täydensi *Tuntematonta sotilasta*..

## Lähteet
Tarifa

**Tarifa** on kaupunki Lounais-Espanjassa, Andalusiassa ja Cádizin maakunnassa. Kaupungissa on 18 116 asukasta (2016). 

Kaupunki sijaitsee Manner-Espanjan eteläisimmässä osassa Gibraltarinsalmen rannikolla paikassa jossa Välimeri ja Atlantin valtameri kohtaavat. Tarifan alueelta löytyykin Pyreneiden niemimaan eteläisin kohta, Punta de Tarifa. Marokon läheisyys on tehnyt Tarifasta kauttakulkukohteen, josta lähtee useita lauttoja Marokkoon. Myös laiton maahanmuutto on usein kohdistunut alueelle. 

Sijainti kahden meren kohtaamispisteessä tekee Tarifasta hyvän lainelautailukohteen. Kaupungista löytyy myös hyvin säilynyt linna, Castillo de Guzmán sekä arabialaistyylinen vanha kaupunki. Tarifa on tunnettu paleoliittisista kalliomaalauksista, joita löytyy muun muassa Cueva del Moron luolasta. Ilmasto Tarifassa on kuiva, mutta lämpötilat eivät yllä niin korkealle kuin esimerkiksi Sevillassa tai muualla sisämaassa. Tarifan alueelle ulottuu myös Euroopan eteläisin luonnonsuojelualue, Parque Natural del Estrecho. Kaupungissa järjestetään vuosittain afrikkalaisen elokuvan festivaali, Festival de Ciné Africano.

Tarifan pormestari on Francisco Ruiz Giráldez (PSOE).

## Kuvia
 
Puerta de Jerez, Tarifa, Cádiz, España, 2015-12-09, DD 08.JPG|Puerta de Jerez
Santa Catalina se mira en los Lances.jpg|Castillo de Santa Catalina
Patio, Castillo de Tarifa, España, 2015.JPG|Castillo de Guzmán
Tarifa Altstadt 06gm.jpg|Vanhakaupunki, taustalla Iglesia de San Mateo.
Plaza de Santa María, Tarifa.jpg|Plaza de Santa María
Calle de Guzmán el Bueno, Tarifa.jpg|Calle de Guzmán el Bueno
Ruelle du centre historique, Tarifa (2).jpg|Vanhakaupunki
Sagrado Corazón de Jesús y Jebel Musa (جبل موسى), Tarifa, España, 2015.JPG|José Capuz Mamano (1884–1964): *Sagrado Corazón de Jesús* 
 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* kaupungin viralliset sivut 
* El Duende - kaupungin paikallislehti  
* 
* Luettelo Tarifan luolista
Konfetti

**Konfetti** on erilaisissa tapahtumissa käytettävä ja ilmaan ammuttava erikoistehoste. Konfetit ovat joko valkoista tai värjättyä paperisilppua tai hyvin ohuesta muovista valmistettua nauhaa, joita yleisimmin näkee hopean, kullan tai valkoisen värisenä. Nauhojen pituudet vaihtelevat muutamasta sentistä aina 10 metriin, kun taas paperisilppu on kooltaan muutamasta millimetristä senttimetriluokkaan. Konfettien materiaali on aina kevyttä, niin että ne leijuisivat ilmassa mahdollisimman pitkään. Lisäksi konfetit ovat pääsääntöisesti palokyllästettyjä, jotta niitä voidaan käyttää rajoitetusti myös pyrotekniikan kanssa.

## Konfettilaitteet

Konfetteja ilmaan ampuvat laitteet toimivat yleisimmin hiilidioksidilla tai paineilmalla. Lisäksi löytyy myös laitteita, joissa on tuuletin, mutta sellaisten teho on käytännössä vaatimaton, koska konfetit vaativat noustakseen korkealle suuren lähtönopeuden keveydestään johtuen. Lisäksi markkinoilla on niin kutsuttuja käsikonfettitykkejä. Ne ovat kertakäyttöisiä ja sisältävät konfettien lisäksi voimanlähteenä paineilmapatruunan. Konfetteja voidaan myös sirottaa ylhäältä alaspäin konfettisirottimella. Tällä menetelmällä tavoitellaan yleensä lumisateen vaikutelmaa, varsinkin kun käytetään lumenvalkoisia, noin 1 cm x 1 cm kokoisia konfetteja.

## Konfettien siivoaminen

Konfettien käyttö jättää huvitilaan jälkensä ja niiden laadusta riippuen siivoaminen saattaa olla isokin urakka. Käyttökelpoiseksi välineeksi on osoittautunut lehtipuhallin, joka kytketään imemään ilmaa.

## Katso myös
*Glitter (kimalle)
Leena Häkinen

**Gurli Magdaleena ”Leena” Häkinen** (oik. **Häkinen-Mehto**, 10. heinäkuuta 1928 Helsinki – 19. kesäkuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli suomalaisessa elokuvassa usein herttaista maalaistyttöä tai itsenäistä kaupunkilaisnaista. Myös teatteriurallaan hän sai rooleja laidasta laitaan. Häkinen teki ensimmäisen elokuvaosansa 18-vuotiaana.

Häkinen kiinnitettiin Suomen Kansallisteatteriin 1. heinäkuuta 1952, ja näytteli siellä aina kuolemaansa saakka. Hän oli teatterissa niin komedienne kuin vakavien draamojen tulkki. Häkisen viimeiseksi työksi jäi pukijatar rouva Georgesin rooli Jean Anouilhin näytelmässä *Colombe*.

Häkinen oli suosittu näyttelijä useissa studiokauden suomalaisissa elokuvissa, usein Martti Katajiston kanssa romanttisissa kansankomedioissa. Hänelle kertyi toistakymmentä elokuvaroolia. Merkittävimmät Häkisen elokuvista ovat *[[Kanavan laidalla]]*, *[[Maija löytää sävelen]]*, *[[Vihaan sinua – rakas]]*, *[[Pitkäjärveläiset]]* ja *[[Rintamalotta]]*.

## Elokuvat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Mikko Heikkinen

**Mikko Johannes Heikkinen** (s. ) on suomalainen arkkitehti. Hänellä on ollut toimisto yhdessä Markku Komosen kanssa vuodesta 1974. Heikkinen on Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun arkkitehtuurin professori.

## Palkinnot

* Heikkinen palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 2003 (kieltäytyi)
* Vuoden betonirakenne 1988, 2001, 2002, 2009 ja 2011
* Rakennus- ja yhdyskuntasuunnittelun valtionpalkinto 1989
* International Award for Innovative Tecnology in Architecture 1990
* Teräsrakennepalkinto 1989 ja 1992
* Rakennushallituksen / Senaatti-kiinteistöjen vuoden rakennushanke 1992, 2002 ja 2009
* Euroopan teräsrakennepalkinto 1993
* Suomi-palkinto (M. Komosen kanssa) 1996
* Aga Khan -arkkitehtuuripalkinto 2001
* Heinrich Tessenow -mitali 2003
 
## Teoksia (Heikkinen-Komonen)
* Tiedekeskus Heureka (1988). Vuoden teräsrakenne 1989, Vuoden betonirakenne 1988.  
* Itäkeskuksen laajennus ("Sarana") (1992).
* Rovaniemen lentoasema (1992). Vuoden teräsrakenne 2002.
* European Film College, Ebeltoft, Tanska (1993). Mies van der Rohe -palkintoehdokkuus.
* Juminkeko kulttuurikeskus, (1999). Puurakennepalkinto 2000, kunniamaininta.
* Suomen suurlähetystö, Washington DC, Yhdysvallat (2000).
* Max Planck -tutkimusinstituutti, Dresden, Saksa (2001). Vuoden betonirakenne -kunniamaininta 2001.
* Stakesin ja Senaatti-kiinteistöjen toimitilat (2002), Helsinki. Vuoden betonirakenne 2002. 
* Ensisuoja tsunamin uhreille (2005).
* Hämeenlinnan maakunta-arkiston uudisrakennus (2009). Vuoden betonirakenne 2009.
* Asunto Oy Helsingin Flooranaukio ja Kiinteistö Oy Lontoonkuja (2011), Helsinki. Asuinkerrostalokortteli. Vuoden betonirakenne 2011.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Heikkisen ja Komosen toimiston teoksia  (valokuvia)
Elizabeth Peters

**Barbara Mertz** (29. syyskuuta 1927 – 8. elokuuta 2013 Frederick, Maryland), tunnettu kirjailijanimillä **Elizabeth Peters** ja **Barbara Michaels**, oli yhdysvaltalainen jännityskirjailija. Hän syntyi Cantonissa Illinoisissa ja sai filosofian tohtorin arvon egyptologiasta Chicagon yliopistossa. 

Mertz on maailmalla tunnetuin Elizabeth Petersin nimellä julkaistuista Amelia Peabody -kirjoistaan. Sarjan ensimmäinen osa *Krokotiili hiekkasärkällä* (Crocodile on the Sandbank) on ilmestynyt suomeksi marraskuussa 2008. Sarja sijoittuu enimmäkseen historialliseen Egyptiin, ja sen sankaritar on egyptologi. Tämän lisäksi häneltä on julkaistu suomeksi 13 teosta nimellä Barbara Michaels. 

Mertz sai Agatha-palkinnon.

## Suomennetut teokset

##### Nimellä Barbara Michaels
* *Mustan tornin herra.* (The Master of Black Tower, 1966.) Suomentanut Pekka Hakala. Weilin + Göös, 1967
* *Nummella tuulee.* (Sons of the Wolf, 1967.) Suomentanut Marjatta Alste. Weilin + Göös, 1968.
* *Pimeyden tuolla puolen.* (The Dark on the Other Side, 1970.) Suomentanut Ritva Wederhorn. Weilin + Göös, 1972.
* *Kuka itkee yössä?* (The Crying Child, 1971.) Suomentanut Leena Järvi. Weilin + Göös, 1973.
* *Neitsytvaimo.* (Greygallows, 1972.) Suomentanut Elina Hytönen. Weilin + Göös, 1974.
* *Kartanossa kummittelee.* (Someone in the House 1981.) Suomentanut Tiina Rust. Weilin + Göös, 1984.
* *Musta sateenkaari.* (Black Rainbow, 1982.) Suomentanut Sirkka Salonen. Weilin + Göös, 1985.
* *Toscanan tuulet.* (The Grey Beginning, 1984.) Suomentanut Mirja Kallioinen. Weilin + Göös, 1986.
* *Sateen syli.* (Be Buried in the Rain, 1985.) Suomentanut Inkeri Pitkänen. Weilin + Göös, 1987.
* Varjojen valtakunta. (Search the Shadows, 1987.) Suomentanut Mirja Kallioinen. Gummerus, 1988.
* *Askel pimeään. (*Into the Darkness, 1990.) Gummerus, 1991.
* *Ruusutarhan salaisuus.* (Vanish with the Rose, 1992.) Suomentanut Leena Vallisaari. Gummerus, 1993.
* *Ismene – Ääni menneisyydestä.* (Houses of Stone, 1993) Suomentanut Marja Helanen-Ahtola. Gummerus, 1994.

##### Nimellä Elizabeth Peters
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
                 
* Elizabeth Peters  Myrskykustannus.
Billy Pierce

**Walter William ”Billy” Pierce** (2. huhtikuuta 1927 – 31. heinäkuuta 2015) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän oli vasenkätinen aloitussyöttäjä.

Pierce syntyi Detroitissa, Michiganissa, ja pelasi Major League -tasolla vuosina 1945–1964. Suurimman osan tuosta ajasta hänen joukkueenaan oli Chicago White Sox. 

Pierce oli seitsenkertainen All-Star-pelaaja vuosina 1953, 1955–1959 ja 1961. Hän on jäänyt lajinsa Hall of Famen ulkopuolelle.

## Lähteet
Mauno Hartman

**Mauno Runar Hartman** (5. heinäkuuta 1930 Turku – 18. heinäkuuta 2017 Hollola) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hänet tunnetaan suurista hirsirakennelmistaan. Hän opiskeli Ateneumissa ja ulkomailla 1950-luvulla. Hartman työsti suurikokoiset teoksensa perinteisin puurakentamisen menetelmin tapeilla ja kiiloilla. Hän teki myös pienoisveistoksia puusta sekä piirroksia, grafiikkaa ja maalauksia. Hartman teki hirsiset lavasteet Joonas Kokkosen oopperaan *Viimeiset kiusaukset*. Hartmanin suurin puuveistos, 18,5 metriä korkea *Stockhimmel*, on Volvon pääkonttorissa Göteborgissa. Yli 100 kotimaista yhteis- ja ryhmänäyttelyä, 54 ulkomaista ryhmä- ja yhteisnäyttelyä sekä 46 yksityisnäyttelyä. 

Hartman antoi suuren määrän omia teoksiaan Lahden kaupunginmuseon hoitoon. Itella julkaisi keväällä 2010 postimerkkisarjan, jossa Hartman oli mukana.

## Palkinnot ja tunnustukset
* Opetusministeriön kuvataidepalkinto 1965
* Valtion taidekilpailun palkinto 1965 ja 1968
* Valtion taidepalkinto 1969
* Helsingin juhlaviikkojen Vuoden taiteilija 1972
* Hämeen läänin taidepalkinto 1973
* Pro Finlandia -mitali 1977
* Staatsheater-mitali (Wiesbaden) 1981
* Hollolan taidepalkinto 1988
* Itämeren maiden biennaalin ensimmäinen palkinto 1989 
* Prinssi Eugen -mitali 1992
* Professorin arvonimi 1988.

## Omaelämäkerta
Hartmanin omaelämäkerta *Minä Manu Hartman, kuvanveistäjä* ilmestyi keväällä 2005 Mauno Hartmanin säätiön julkaisemana. Kirjan tekstisisällön ovat kirjoittaneet Mauno ja Pirkko Hartman, jälkisanat on kirjoittanut Ateneumin intendentti Leena Ahtola-Moorhouse. Ulkoasun on suunnitellut professori Tapani Aartomaa. Kirjan kuvitus esittelee Hartmanin hirsiveistoksia sekä pienimuotoisia teoksia ja maalauksia. Kirjan tekstit on hieman lyhentäen käännetty englanniksi.

Teos *Minä Manu Hartman, kuvanveistäjä* oli yksi vuonna 2005 Suomen kirjataiteen komitean palkitsemista tietokirjoista ja se sai Grafian Vuoden huiput 2005 -kilpailussa kunniamaininnan.

## Kuvia julkisista teoksista


Tiedosto:Laatokan puolustajien hautamuistomerkki by Mauno Hartman.JPG|*Laatokan puolustajien hautamuistomerkki*, 1961, Parikkala.
Tiedosto:Mauno Hartman Troijan hevonen 1999.JPG|Troijan hevonen, 1999, Lahti.


## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* Mauno Hartmanin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
M/S Antares (1967)

**M/S Antares** () oli vuonna 1967 rakennettu 76,42-metrinen rahtilaiva. Laivan rakensi Schlichting Werftin telakka, Saksassa. Alus upposi vuonna 1986 Bremerhavenissa, jonka jälkeen se romutettiin. 

## Käyttöhistoria

Toukokuussa 1967 alus laskettiin vesille ja elokuussa se luovutettiin saksalaisen Argo Reederei Richard Adler & Söhnen omistukseen, joka rekisteröi aluksen Saksan lipun alle nimellä *Antares*. Kotisatamaksi tuli Bremen. Luovutuksen jälkeen alus aloitti liikennöinnin reitillä Hampuri–Bremen–Hull.

4. maaliskuuta 1986 Antares törmäsi Bremerhavenin Columbuskajenissa yhteen neuvostoliittolaisen M/S Kompozitor Borodin -aluksen kanssa. Antares upposi törmäyksen jälkeen, jonka jälkeen se nostettiin ylös ja romutettiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Fakta om Fartyg – M/S Antares
Rob Nicholson (muusikko)

**Rob "Blasko" Nicholson**  (s. 1969 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen rockmuusikko. Hän aloitti uransa basistina Cryptic Slaughter -nimisessä yhtyeessä, mutta nousi julkisuuteen Rob Zombien ja Ozzy Osbournen basistina ollessaan.

Hän soitti 1990-luvun alussa Drown-yhtyeessä ja sen jälkeen muun muassa Prongissa. Vuonna 2006 Blasko liittyi Ozzyn soolokokoonpanoon ja he alkoivat tehdä uutta levyä. 

Rob ”Blasko” Nicholson on maininnut esikuvikseen muun muassa Lemmy Kilmisterin, Geezer Butlerin, Cliff Burtonin, Kim Nekromanin ja Sid Viciousin.
Tervajärvi (Karjala)

**Tervajärvi** () on kylä Kurkijoen kunnallishallintoalueella Lahdenpohjan piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä. Tervajärvi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. 

Suomelle kuuluessaan Tervajärvi oli osa Lumivaaran kuntaa. Se sijaitsi kunnan eteläosassa Kurkijoen vastaisella rajalla. Sen naapurikyliä olivat Lumivaaran alueella Huhtervu ja Kesvalahti.
Marleen Gorris

**Marleen Gorris** (s. 9. joulukuuta 1948 Roermond) on alankomaalainen elokuvaohjaaja. Gorris on tunnettu feministi ja homoseksuaalien oikeuksien kannattaja, mikä heijastuu hänen töissään.

Gorris opiskeli englantia Groningenin yliopistossa ja  draamaa Birminghamin ja Amsterdamin yliopistossa, ja valmistui vuonna 1976. Hän teki läpimurtonsa kotimaassaan vuonna 1982 elokuvalla *[[De stilte rond Christine M.]]*, joka valittiin vuoden parhaaksi elokuvaksi Utrechtin elokuvafestivaaleilla. Vuonna 1996 hänen elokuvansa *[[Antonian maailma]]* voitti parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon. Myös sen jälkeiset elokuvat ovat saaneet kiittäviä arvioita.

## Ohjaustyöt
* *[[De stilte rond Christine M.]]* (1982)
* *[[Gebroken Spiegels]]* (1984) 
* *[[Antonian maailma]]* (*Antonia*, 1995)
* *[[Mrs. Dalloway (elokuva)|Mrs. Dalloway]]* (1997)
* *[[Rakkauden viimeinen siirto]]* (*The Luzhin Defence*, 2000)
* *[[Carolina (elokuva)|Carolina]]* (2002)
* *[[Within the Whirlwind]]* (2009)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
MTV3 Scifi

**MTV3 Scifi** oli maksullinen MTV3 kanavapaketin televisiokanava. Kanava aloitti lähetyksensä maaliskuun 2008 alussa ja se näkyi digitaalisessa kaapeliverkossa (DVB-C), satelliitin  (Canal Digital) sekä laajakaista-TV:n (IPTV) kautta.

MTV3 Scifi keskittyi tieteissarjoihin ja -elokuviin. Sen sisarkanava on ruotsalainen TV4 Science Fiction.

MTV3 ilmoitti kesäkuussa 2012 lakkauttavansa MTV3 Scifi -kanavan, ja sen tilalla aloitti MTV3 Fakta XL 13. elokuuta 2012.

## Kanavan sarjoja
* 7 Days
* Andromeda
* Animatrix
* Avaruusasema Alfa
* Babylon 5
* Chameleon
* Crusade
* Dark Skies
* Dead Zone
* Death Note
* Doctor Who
* Dresden Files
* Greatest American Hero
* Last Exile
* Lexx
* Masters Of Science Fiction
* Millennium
* Mutant X
* Myrskylinnut
* Neon Genesis Evangelion
* Pelon Rajalla
* Star Trek
* Star Trek: Enterprise
* Star Trek: Deep Space Nine
* Star Trek: Voyager
* The Sentinel
* Tin Man
* Torchwood
* Total Recall
* Twilight Zone Original

## Elokuvia
* Babylon 5 -elokuvat
* Black Moon
* Chameleon -elokuvat
* Decoys
* Galaxina
* Maapallon viimeinen mies
* Red Dwarf -elokuvat
* Roswell – hyökkäys avaruudesta
* Valkoinen kääpiö
## Lähteet
Mauri Heinonen

**Mauri Raimo Sulevi Heinonen** (30. huhtikuuta 1926 Ilmajoki – 15. marraskuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Tyylisuunnaltaan hän edusti realismia.  

Työläisperheestä kotoisin olleen Heinosen tuotanto oli kantaa ottavaa ja aatteellista. Hän vuokrasi 1950-luvulla Brondan vintin ateljeen yhdessä Ahti Lavosen ja Veikko Mäkisen kanssa. 1950-luvulla syntyivät myös Heinosen julistavat läpimurtomaalaukset *Skootteriairut*, *Haitariasetelma* ja *Säilöttyä energiaa*. Vuonna 1976 Heinosen työväenliikkeen aatemaailmaan liittyvä maalaus *Yhtenäisyyden puolesta,* sai valtionpalkinnon.

1960-luvulla Heinonen keskittyi maisemiin, henkilösommitelmiin ja asetelmiin julistavan taiteen jäädessä vähemmälle. Hän otti vaikutteita kubismista, impressionismista, fauvismista ja ekspressionismista kehittäen niiden pohjalta oman tyylinsä.

Heinonen piti viimeisen näyttelynsä 75-vuotiaana 2001 *Art-Ilmajoki* -tapahtumassa. 

Heinonen kuului Kanta-ryhmään, Taiteilijaliitto -58:aan, sekä vasemmistolaiseen taiteilija- ja kirjailijaryhmä Kiilaan. Hän oli Kiilan kunniajäsen. Heinosen töitä on muun muassa Ateneumin taidemuseossa. Heinonen sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1986.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mauri Heinosen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Pohjois-Illinois’n yliopiston joukkoampuminen

**Pohjois-Illinois’n yliopiston joukkoampuminen** tapahtui torstaina 14. helmikuuta 2008, kun mies ampui useita ihmisiä Pohjois-Illinois’n yliopistossa DeKalbissa, Yhdysvaltojen Illinois’n osavaltiossa. Tapaus sattui noin kello kolme iltapäivällä paikallista aikaa. Teon suoritti 27-vuotias Stephen Phillip Kazmierczak, joka tappoi viisi ihmistä ja haavoitti lisäksi viittätoista. Tekijä ampui tämän jälkeen itsensä ennen poliisien tuloa.
Hydria

**Hydria** () on antiikin aikana käytetty keraaminen tai metallinen vesiastia. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta. 

Hydrian varhaismuodot on tunnettu viimeistään 700-luvulla eaa. Hydrioita käytettiin paitsi veden kantamiseen ja kaatamiseen, mistä ne ovat saaneet nimensä (
Tiedosto:Hydria.gif|Hydrian muoto ulkoa ja sisältä.
Pittore dell'aquila, hydria ceretana con accecamento di polifemo, cerveteri (con artigiani ionici), 520-530 ac ca., tomba I alla banditaccia 01.jpg|Etruskilainen hydria, n. 530–520 eaa.
Tiedosto:Ajax and Achilles gaming, ca. 490 BCE Attributed to the Berlin Painter Met Museum of Art Pub Domain DP260689.jpg|Attikalainen punakuviomaalattu hydria, Berliini-maalari, n. 490 eaa.
Tiedosto:Hydria with a siren.jpg|Kreikkalainen pronssihydria, n. 460–450 eaa.
Tiedosto:Roman glass hydria from Baelo Claudia (M.A.N. 1926-15-287) 01.jpg|Roomalainen lasinen hydria, n. 351–400 jaa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Johan De Muynck

**Johan De Muynck** (s. 30. toukokuuta 1948 Sleidinge) on entinen belgialainen maantiepyöräilijä, Italian ympäriajon voittaja. Erinomaisena mäkiajajana tunnettu De Muynck kilpaili ammattilaisena vuodet 1971–1983. 

## Saavutuksia
*Italian ympäriajo:
**1976 kokonaiskilpailussa toinen, voitto etapilla 6, kolmas etapilla 19
**1978 kokonaiskilpailun ja etapin 3 voitto, kolmas etapilla 15 
**1979 kokonaiskilpailussa 19.
*Ranskan ympäriajo:
**1980 kokonaiskilpailussa neljäs
**1981 kokonaiskilpailussa seitsemäs
*Espanjan ympäriajo:
**1980 kokonaiskilpailussa seitsemäs
*Tour de Romandie: 
**1976 kokonais- ja yhdistelmäkilpailun sekä etappien 2, 4 ja 5 b voitto
**1977 kokonaiskilpailussa viides
**1978 kokonaiskilpailussa kolmas
*Katalonian ympäriajo:
**1977 kokonaiskilpailussa toinen, voitto etapilla 5
*Belgian ympäriajo: 
**1975 voitto etapilla 5 a 
*Grand Prix du Midi Libre: 
**1978 voitto etapilla 4

*Brabantse Pijl: 1973 voitto
*Tours-Versailles (Pariisi-Tours): 1977 toinen
*Lombardian ympäriajo: 1977 kahdeksas
*Ammattilaisten MM-kilpailu: 1980 12.

## Lähteet
*Johan De Muynck Memoire du cyclisme -tietokannassa
Hölmö rakkaus ylpeä sydän

**Hölmö rakkaus ylpeä sydän** on Scandinavian Music Groupin kolmas studioalbumi. Levy myi alkuvuodesta 2009 kultaan oikeuttavan määrän eli yli 15&nbsp;000 kappaletta. Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 5.

Levyltä julkaistiin kolme promosingleä, joista ensimmäisenä albumin avausraita "Valmis", toisena albumin kaupallinen menestys "Hölmö rakkaus" ja viimeisenä albumin toinen nimikappale "Ylpeä sydän".

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Nyt.fi: 
* Soundi: 

## Lähteet
Futurama: Benderin jättikeikka

**Futurama: Benderin jättikeikka** () on vuonna 2007 suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka palkittiin Anniellä vuonna 2008. Elokuvan ohjasi Dwayne Carey-Hill ja käsikirjoitti Ken Keeler, David X. Cohenin ja Matt Groeningin kirjoittaman tarinan pohjalta. Elokuva julkaistiin Suomessa DVD:lle 23. toukokuuta 2008.

## Juoni

Planet Expressin henkilökunta (myös aluksi muita toruva professori myöhemmin itse) lähettää suojaamattomia tietoja internetiin ja tietämättään myy Planet Expressin alastomien muukalaisten valtaan. Nämä löytävät Fryn takapuolesta löytyvän Bender-tatuoinnin silmästä puhuttavan koodin aikamatkustukseen. Alastomat muukalaiset ottavat Benderin valtaansa ja käskevät tämän hakea arvoaarteita menneisyydestä ja tämän jälkeen jäädä tuhansiksi vuosiksi maan alle piiloon tullen takaisin myöhemmin, joka tuntuu muille vain muutamalta sekunnilta. Aikamatkustusportilla voi matkustaa vain taaksepäin, ja jokainen sen myötä luotu klooni tuhoutuu, minkä takia Fry tulee myös sotkuun mukaan matkustaessaan takaisin joulukuun 31. päivään vuonna 1999.

## Ääninäyttelijät
Sacrificium

**Sacrificium** on saksalainen, Stuttgartista kotoisin oleva death metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1993. Yhtye teki läpimurtonsa metallipiireissä albumillaan *Cold Black Piece of Flesh* vuonna 2002. Sacrificiumin musiikki yhdistää melodisia kulkuja vanhan liiton death metaliin, ja sanoituksissaan yhtye käsittelee henkilökohtaisia kokemuksia ja mielipiteitä kristityn näkökulmasta.

## Historia

Yhtyeen juuret ulottuvat Hardway-nimiseen ryhmään, jonka perustivat Sebastian Wagner ja Oliver Tesch. Musiikillisesti yhtye oli suuntautunut enemmän valtavirran pop rockiin. Se muuttui vuonna 1991, kun vieraileva rumpali Mark Hauth vei yhtyeen tyylin kohti hard rockia. Vuonna 1992 Hardway esiintyi maineikkaassa Steiger 14 -klubissa Amsterdamissa, Hollannissa. Yhtye vaihtoi nimensä Corpus Christiksi vuonna 1993 ja alkoi soittaa thrash metalia. Tyyli muuttui jyrkästi death metaliin, ja vuoden 1994 alussa äänitettyään demon yhtye vaihtoi nimensä Sacrificiumiksi.

Muutaman miehistövaihdon jälkeen vuonna 1996 yhtye äänitti toisen demonsa, ja vuonna 1998 julkaistiin seuraava demo nimeltä *Mortal Fear*. Vaikka demot saivat hyviä arvosteluita, laulaja Roman Wagner jätti yhtyeen vuonna 2000. Vajavaisena Sacrificium soitti konsertteja sellaisten yhteiden kanssa kuten Extol ja My Darkest Hate. Toinen kitaristi Claudio Enzler siirtyi laulusolistiksi, kun yhtyeeseen liittyi kitaristi Ulrike Uhlmann.

Vuonna 2002 yhtye kiinnitettiin Whirlwind Records-levymerkille, joka julkaisi yhtyeen esikoisalbumin *Cold Black Piece of Flesh*. Albumi kiinnitti lehdistön huomion ja sai myönteisiä arvioita, esimerkiksi Rock Hard antoi sille vuoden 2004 2. numerossaan 7.5 pistettä 10:stä. Jälkeenpäin yhtye teki kiertueen brain [faq] -yhtyeen kanssa.

28. marraskuuta 2005 Sacrificium julkaisi toisen albuminsa *Escaping the Stupor* kreikkalaislevymerkki Black Lotus Recordsilla. *Escaping the Stupor* sai myös myönteisiä arvioita lehdistöltä, ja esimerkiksi Rock Hard antoi sille 7,5/10, Legacy 10/15 ja Metalnews.de 6/7.

Sacrificium esiintyi Suomessa vuonna 2007 Immortal Metal Fest -tapahtumassa.

## Diskografia
**Studioalbumit**
*
*
*
*

**Demot**
*
*
*

## Jäsenet

* Claudio Enzler: laulu
* Oliver Tesch: kitara
* Ulrike Uhlmann: kitara
* Samuel Herbicht: basso
* Mario Henning: rummut

**Entiset jäsenet**
* Sebastian Wagner: laulu, basso
* Markus Hauth: rummut
* Roman Wagner: laulu
* Manuel Iwansky: basso

## Aiheesta muualla
*Yhtyeen kotisivut
*
*
Boubacar Sanogo

**Boubacar Sanogo** (s. 17. joulukuuta 1982 Dimbokro) on norsunluurannikkolainen jalkapalloilija, joka pelaa Ranskan Ligue 1:n AS Saint-Étiennessä. 

Sanogo tuli Saksaan 1. FC Kaiserslauterniin kaudelle 2005–2006. Hän pelasi 24 peliä ja teki 10 maalia. Kesällä 2006 hän vaihtoi Kaiserslauternista Hamburger SV:hen, jossa hän pelasi 31 ottelua ja teki neljä maalia. Syksyksi 2007 hän siirtyi HSV:stä Werder Bremeniin 4,5 miljoonan euron siirtosummalla, joka voi kohota myöhemmin kuuteen miljoonaan asti. 

Sanogo ei onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa Werderissä ja tammikuussa 2009 hän siirtyi lainalle TSG 1899 Hoffenheimiin.  Sanogo pelasi loppukauden Hoffenheimissa, mutta onnistui vain kerran maalinteossa. Palattuaan Werder Bremeniin Sanogolle kävi selväksi ettei seuralla ole hänelle enää käyttöä ja elokuussa 2009 hän siirtyi Ranskan pääsarjassa pelaavan AS Saint-Étiennen paitaan 5 miljoonan euron siirtosummalla. 

Sanogo on pelannut Norsunluurannikon maajoukkueessa 13 ottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. Hän oli mukana Afrikan mestaruuskisajoukkueessa, joka saavutti 2008 kisoissa pronssia. Maajoukkuedebyyttinsä hän teki vuonna 2006.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sanogon profiili Werderin sivuilla 
*Sanogon tilastoja (Fussballdaten.de)
Kultarilli

**Kultarilli** (*Cleptornis marchei*) eli aiemmalta nimeltään **saipaninmesikko** on erittäin uhanalainen rilleihin kuuluva lintu. Se elää endeemisenä Pohjois-Mariaaneilla Saipanin ja Aguijanin saarella.

Kultarillit kasvavat noin 14&nbsp;cm pitkiksi. Linnun pää, selkä ja vatsa ovat keltaiset. Pyrstön ja siipien väritys on rusehtava. Silmän ympärillä oleva valkoinen rengas ei ole niin selvä kuin useimmilla muilla rillien heimon lajeilla. Kultarillin kutsuääni on terävä *schik* ja matala vihellys. Laulu on rullaava säe.

Kultarillit elävät kalkkikivialueen metsissä. Linnut käyttävät ravintonaan selkärangattomia, lentäviä hyönteisiä, kasvien mettä, hedelmiä ja kukkia.

Suurimmat kultarillikantaan kohdistuvat uhat ovat sen elinalueen häviäminen sekä erityisesti Saipanin saarelle levinnyt ruskopuukäärme (*Boiga irregularis*). Käärme on hävittänyt kultarillit Guamin saarelta. Saipanin saaren kultarillikannan arvellaankin vähentyvän nopeasti, mikäli käärmeiden määrää ei saada vähennettyä.

## Lähteet
Tommykaira

**Tommykaira** on japanilainen autojen viritys- sekä valmistusyhtiö. Yhtiön historia alkoi vuonna 1968, kun se perustettiin nimellä *Tomita Yume Koujou*. Vuonna 1987 nimi vaihtui Tommykairaksi.

Jotkin Tommykairan automallit ovat olleet *[[Gran Turismo (pelisarja)|Gran Turismo]]* -videopelisarjan peleissä, muun muassa *[[Gran Turismo 2]]:ssa*, *[[Gran Turismo 4]]*:ssä ja *[[Gran Turismo 5]]*:ssä.
  
## Mallit

*Z
*ZZ
*ZZII
*ZZIII
*R34 R
*MT3
*GT
*TB
*B4
*Subaru Impreza M20b
Timothy Beaumont

**Timothy Wentworth Beaumont**, Whitleyn paroni Beaumont (22. marraskuuta 1928 – 9. huhtikuuta 2008) oli brittiläinen poliitikko. Hän aloitti uransa Liberaalipuolueessa ja Liberaalidemokraattisessa puolueessa, mutta liittyi vuonna 1999 maansa pieneen vihreään puolueeseen.

Beaumont sai vihkimyksen anglikaanikirkon papiksi. Hänellä oli vaimonsa Mary Rose Wauchopen kanssa neljä lasta: Hubert, Aleric, Atalanta ja Ariadne. 

Kuollessaan 79-vuotiaana Beaumont oli Britannian silloisista elinikäisistä pääreistä ollut päärinä toiseksi pisimpään; hänestä tehtiin Whitleyn paroni Beaumont jo vuonna 1967. Häntä kauemmin oli päärinä ollut Alun Jones, paroni Chalfont.
Melissa Suffield

**Melissa Suffield** (s. 24. joulukuuta 1992) on englantilainen näyttelijä, joka esitti Lucy Bealeä BBC:n *[[EastEnders]]*-televisiosarjassa vuodesta 2004 kesään 2010 saakka. Toukokuussa 2010 ilmoitettiin, että Suffield poistuisi sarjasta kesän aikana. Erottamisen syyksi ilmoitettiin hänen ”kuriton käytöksensä” kuvausten ulkopuolella. Hän ei itse pitänyt käytöstään, alkoholin nauttimista alaikäisenä, erottamisen arvoisena. Suffieldin korvaajaksi Bealen rooliin valittiin loppuvuodesta 2011 Hetti Bywater.

## Filmografia
* *[[EastEnders]]* – Lucy Beale (2004–2010)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Melissa Suffield  Debi Allen Associatesin sivustolla.
Searching for the Young Soul Rebels

**Searching for the Young Soul Rebels** on Dexys Midnight Runnersin debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1980.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Kevin Rowland – laulu
* Kevin "Al" Archer – kitara, laulu
* "Big" Jim Paterson – pasuuna
* Pete Williams – bassokitara
* Geoffrey "Jeff" Blythe – saksofoni
* Steve "Babyface" Spooner – alttosaksofoni
* Pete Saunders – urut
* Andy "Stoker" Growcott – rummut
* Andy Leek – urut kappaleissa "Geno" ja "Thankfully Not Living in Yorkshire It Doesn't Apply"

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Pitchfork Media: 8.9/10
* Robert Christgau: *B*

## Lähteet
Ekofasismi

**Ekofasismi** (myös **ympäristöfasismi**) on radikaali luonnonsuojeluaate, jonka mukaan elämää tulisi suojella totalitaristisen hallinnon keinoin, joilla kansalaisia kontrolloidaan erittäin tiukasti. Aatteen nimitys viittaa fasismiin, ja jotkin ryhmät ovat avoimesti käyttäneet sitä itsestään.

Ekofasismi voidaan lukea yhdeksi ympäristöfilosofian syväekologiseksi suuntaukseksi. Sen lähtökohtana on luonnon suojeleminen luonnon itsensä vuoksi eikä ihmisen oman edun ajamiseksi. Ihmisen vaikutus luontoon on pyrittävä supistamaan minimiin, minkä katsotaan edellyttävän erityisesti jyrkkää ihmisväestön vähentämistä.

Ekofasistit sanovat olevansa huolestuneita väestönkasvun vaikutuksesta maapalloon, ja monet heistä ovat eugeniikan kannattajia, jotka uskovat maapallon väestön vähentämiseen valikoivasti. Ekofasistiksi toisinaan määritelty Pentti Linkola pitää liikakansoitusta ympäristön tuhoutumisen syynä ja suhtautuu myös demokratiaan epäilevästi. Enimmät ekofasistit vastustavat maahanmuuttoa ja katsovat, että se pahentaa ylikansoitusta kohdemaissa ja sitä kautta tuhoaa luontoa. Ekofasistit eivät myöskään katso maahanmuuttajien kunnioittavan uuden maansa luontoa samalla tavalla kuin alkuperäisväestö. Samanaikaisesti ekofasisteja eivät kuitenkaan aiheesta kirjoittaneen journalistin mukaan näytä huolestuttavan yhtä paljon esimerkiksi heidän omien kotimaidensa alkuperäiskansojen kohtalo tai tehomaatalous.

Suomalaisessa keskustelussa ekofasistiksi on joskus leimattu kalastaja Pentti Linkola. Muualla henkilöitä, joista nimitystä on käytetty, ovat Savitri Devi, Julius Evola ja Herbert Gruhl.

Monia ekofasisteiksi itsensä Internetissä, kuten Twitterissä, määritteleviä ihmisiä yhdistävät veganismi, multikulturalismin vastustus, valkoinen nationalismi, kertakäyttömuovin käytön vastustus, juutalaisvastaisuus sekä kiinnostus skandinaaviseen mytologiaan, jossa jotkut ekofasistit sanovat arvostavansa sen luontokuvastoa ja esi-isien palvontaa. Ekofasisteilla on joiltain osin samoja näkemyksiä kuin alt-rightilla.

Jotkut joukkomurhaajat ovat kutsuneet itseään ekofasisteiksi tai julkaisseet ekofasistisia kannanottoja ennen surmatekoaan. Tällaisia ovat Uuden-Seelannin moskeijaiskujen pääepäilty ja 20 ihmisen joukkomurhasta El Pasossa elokuussa 2019 epäilty. Vahvistamattomien tietojen mukaan jälkimmäinen siteerasi edellisen manifestia ja kertoi pyrkivänsä vähentämään ihmisten määrää ympäristön pelastamiseksi.

## Lähteet
Charles Rosen

**Charles Rosen** (5. toukokuuta 1927 New York – 9. joulukuuta 2012 New York) oli yhdysvaltalainen pianisti ja musiikintutkija. Hän opiskeli pianonsoittoa Moriz Rosenthalin johdolla.

Rosen esitti ja levytti muiden muassa J. S. Bachin, Ludwig van Beethovenin sekä Claude Debussyn teoksia mutta myös uudempaa musiikkia, kuten Arnold Schoenbergia ja Elliott Carteria.

Rosen julkaisi muun muassa teokset *The Classical Style*, *The Romantic Generation* ja *The Musical Languages of Elliott Carter*. Hän tutki myös muita taiteenlajeja teoksissaan *Romanticism and Realism: The Mythology of Nineteenth-Century Art* (1985) ja *Romantic Poets, Critics, and Other Madmen* (2000). Hän kirjoitti ahkerasti *The New York Review of Booksiin*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Charles Rosenin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Hugh Rossi

**Hugh Alexis Louis Rossi** (21. kesäkuuta 1927 – huhtikuu 2020) oli brittiläinen Konservatiivipuolueen poliitikko. Hän istui parlamentin jäsenenä vuosina 1966–1992; vuoteen 1983 vaalipiirinä oli Hornsey, sen jälkeen Hornsey and Wood Green.

## Lähteet
Joan Segarra

**Joan Segarra i Iracheta** (s. 15. marraskuuta 1927) on espanjalainen jalkapalloilija, joka pelasi FC Barcelonassa vuosina 1949–1965. Hän syntyi Barcelonassa ja oli 1950-luvun sekä 1960-luvun alun tunnetuimpia lajinsa ammattilaisia Kataloniassa.

Segarra pelasi Espanjan jalkapallomaajoukkueessa muun muassa vuoden 1962 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Human After All

**Human After All** on ranskalaisen Daft Punk -yhtyeen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin Japanissa 9. maaliskuuta 2005, Isossa-Britanniassa 14. maaliskuuta 2005 ja Yhdysvalloissa 15. maaliskuuta 2005. Levy yhdistää rockmusiikkia yhtyeen omintakeisen French house -tyylinsä kanssa. Singleinä julkaistiin kappaleet ”Human After All”, ”The Prime Time of Your Life”, ”Robot Rock” ja ”Technologic”.

## Kappaleet
# Human After All – 5.19
# The Prime Time of Your Life – 4.23
# Robot Rock – 4.47
# Steam Machine – 5.22
# Make Love – 4.48
# The Brainwasher – 4.08
# On/Off – 0.19
# Television Rules the Nation – 4.47
# Technologic – 4.44
# Emotion – 6.57

## Remix-albumi
Albumin kappaleista eri artistien tekemiä uudelleenmiksauksia (remixejä) sisältävä *[[Human After All: Remixes]]* oli remix-albumi, joka julkaistiin 29. maaliskuuta 2006 ainoastaan Japanissa, jossa sitä oli saatavilla vain pieni painos (noin 3&nbsp;000 kopiota). Albumilla on useampia eri remixejä samoista kappaleista.

Heinäkuussa 2014 remix-albumi julkaistiin uudelleen, tälläkin kertaa ainoastaan Japanissa. Uudessa versiossa oli mukana neljä lisättyä bonusraitaa. Elokuussa 2014 yhtye julkaisi ensimmäistä kertaa urallaan pelkästään digitaaliseen jakeluun version albumista, joka piti uutuutena sisällään duon toisen jäsenen Guy-Manuel de Homem-Christon oman Le Knight Club -yhtyeen tekemän remixin ”Technologic”-kappaleesta.

## Kappaleet
# Robot Rock (Soulwax remix) – 6.31
# Human After All (SebastiAn remix) – 4.48
# Technologic (Peaches No Logic remix) – 4.38
# The Brainwasher (Erol Alkan’s Horrorhouse dub) – 6.05
# The Prime Time of Your Life (Para One remix) – 3.52
# Human After All (”Guy-Man After All” Justice remix) – 4.01
# Technologic (Digitalism’s Highway to Paris remix) – 6.01
# Human After All (Alter Ego remix) – 9.26
# Technologic (Vitalic remix) – 5.27
# Robot Rock (Daft Punk Maximum Overdrive mix) – 5.54

## Lähteet