Breakfast in America

__NOTOC__
**Breakfast in America** on brittiläisen pop rock -yhtye Supertrampin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1979. Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan ensimmäisellä sijalla. Sitä on myyty yli 20 miljoonaa kappaletta ja se on ylivoimaisesti yhtyeen suosituin ja kaupallisesti menestynein levy. Albumin tunnetuimmat kappaleet ovat ”The Logical Song” ja nimikkokappale ”Breakfast in America”.

Maaliskuussa 1979 julkaistu ”The Logical Song” nousi Top 10 -listalle sekä Isossa-Britanniassa että Yhdysvalloissa ja listaykköseksi Kanadassa. Yhdysvalloissa kultalevyraja ylittyi jo 9. huhtikuuta ja platinalevyraja tasan kuukauden kuluttua 9. toukokuuta. Albumi pysyi yhtäjaksoisesti kuuden viikon ajan Yhdysvaltain listaykkösenä ja ylsi listaykköseksi myös Australiassa, Itävallassa, Kanadassa, Norjassa ja Ranskassa.

Albumi on myös ainoa yhtyeen tuotannosta, joka nousi myös Suomen albumilistalle.

## Tausta ja musiikki
Albumi äänitettiin Los Angelesissa Village Recorder -studiossa vuoden 1978 aikana yhteistyössä ääniteknikko Peter Hendersonin kanssa. Kaikki kappaleet lukuun ottamatta Roger Hodgsonin kappaletta ”Take the Long Way Home”, joka oli viime hetken lisäys, perustuivat Hodgsonin ja Rick Daviesin nauhoittamiin demoihin, jotka sisälsivät joko akustisen pianon tai sähköpianon sekä laulun.

”Gone Hollywood”, ”Goodbye Stranger”, ”Oh Darling”, ”Just Another Nervous Wreck” ja ”Casual Conversations” ovat Daviesin säveltämiä ja laulamia, kun taas ”The Logical Song”, ”Breakfast in America”, ”Take the Long Way Home”, ”Lord Is It Mine” ja ”Child of Vision” ovat Hodgsonin kappaleita.

Hodgson koki hengellisen heräämisen 1970-luvulla, ja Daviesin mukaan uskonnollinen teema tuli etenkin esille Hodgsonin kirjoittamassa kappaleessa ”Lord Is It Mine”. Davies sanoi lehdistölle tuomitsevansa uskonnollisuuden henkilökohtaisesti ja sanoi pysyvänsä mielummin nimettömänä kuin ryhtymällä uskonnolliseksi. Daviesin mukaan yhtyeessä oli useita jäseniä, jotka ”eivät välitä uskonnosta tippaakaan”. Hodgson on myöhemmin haastattelussa sanonut, että hänellä ja Daviesilla oli hyvin poikkeavat elämäntyylit ja Hodgsonista tuntui, että Davies ei pitänyt monista hänen tekemistään kappaleistaan. Hodgson on epäillyt, että Davies ei uskaltanut ilmaista oikeaa mielipidettään, sillä muuten hänet olisi saatettu erottaa yhtyeestä. Albumin tuottajana toiminut Henderson väitti myöhemmin, ettei nähnyt mitään merkkejä Daviesin ja Hodgsonin välisestä riidasta, mahdollisesti siksi, että musiikki oli ainoa asia, jonka kautta he pystyivät jatkamaan työskentelyä yhdessä.

Albumin keskeisiä teemoja vaikuttaisivat olevan ihmisten välinen kommunikaatio sekä kulttuurierot, erityisesti juuri amerikkalaisen ja brittiläisen kulttuurin välillä. Albumin alkuperäinen nimi olikin *Hello Stranger*, sillä yhtye koki kommunikaation olevan teemallisesti läsnä monessa kappaleessa. Kuitenkin Hodgsonin ehdotuksesta albumi nimettiin *Breakfast in America* -kappaleen mukaan.

## Kappaleet

## Kokoonpano
* Rick Davies – laulu ja taustalaulut, piano (1, 2, 10), Wurlitzer-sähköpiano (3, 5, 8, 9), Elka Rhapsody ja Oberheim Four-Voice -syntetisaattorit (1, 2, 4–7, 10), Hammond-urut (2, 3, 6–8), huuliharppu (”Take the Long Way Home”), klavinetti (”The Logical Song”), cembalo (”Breakfast in America”)
* Roger Hodgson – laulu ja taustalaulut, piano (4, 6, 7), Wurlitzer-sähköpiano (2, 10), akustinen kitara (2, 4, 7), sähkökitara (1–6, 8, 10), harmoni ja tack piano (”Breakfast in America”), vibrafoni (”Casual Conversations”)
* John Helliwell – saksofonit (1, 2, 5, 9, 10), klarinetti (4, 6, 7), taustalaulut
* Dougie Thomson – bassokitara
* Bob Siebenberg – rummut, tamburiini (6, 7), kastanjetit, lehmänkello ja timbaalit (”The Logical Song”), marimba (”Child of Vision”)

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Rolling Stone: 

## Lähteet