open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jetze Doorman

**Jetze Doorman** (2. heinäkuuta 1881 Balk &ndash; 28. helmikuuta 1931 Breda) oli alankomaalainen miekkailija ja nykyaikainen viisiottelija. Hän voitti miekkailussa uransa aikana neljä olympiamitalia. 

Doorman osallistui Ateenan välikisoissa 1906 henkilökohtaiseen kilpailuun niin kalvalla, säilällä kuin floretillakin, mutta ei päässyt mitalisijoituksille. Hän miekkaili myös kalvan joukkuekilpailussa, jossa Alankomaat sijoittui jaetulle viidennelle eli viimeiselle sijalle. Doorman voitti vuonna 1907 Euroopan-mestaruuden säilällä, mikä tarkoitti, että Alankomaat sai vastuun järjestää seuraavan vuoden kisat. Tämä edesauttoi maan miekkailuliiton perustamista. 

Doorman oli Lontoon olympialaisissa 1908 mukana neljässä lajissa ja sai korkeimman sijoituksensa säilän joukkuekilpailusta, jossa Alankomaat oli jaetulla viidennellä tilalla. Hän sijoittui samoissa olympialaisissa säilän henkilökohtaisessa kilpailussa seitsemänneksi Georges de la Falaisen kanssa ja kalvan joukkuekilpailussa Alankomaiden joukkueen kanssa yhdeksänneksi eli viimeiseksi, jonka lisäksi hän pääsi kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa toiselle kierrokselle saakka. 

Doorman oli miekkailun lisäksi hyvä pikaluistelija, ja hän osallistui vuonna 1912 Elfstedentocht-kilpailuun. Hän pelasti matkan aikana kaksi jäihin pudonnutta luistelijaa ja joutui myöhemmin keskeyttämään hypotermian takia. Doorman voitti samana vuonna Tukholman olympialaisissa pronssimitalin sekä säilän että kalvan joukkuekilpailusta. Hän osallistui myös nykyaikaisen viisiottelun henkilökohtaiseen kilpailuun, mutta keskeytti lajin ammunnan jälkeen. Vuonna 1914 Doorman lähetettiin sotilaspalvelukseen Albaniaan, johon Alankomaat yritti vakiinnuttaa poliisivoimat.

Doorman oli maansa joukkueessa Antwerpenin olympialaisten kalvan ja säilän joukkuekilpailuissa 1920. Alankomaat sijoittui kalvassa jaetulle seitsemännelle tilalle ja voitti säilässä pronssimitalin, jonka joukkue pystyi uusimaan myös Pariisin kisoissa 1924. Doorman oli Pariisin olympialaisten aikaan jo 42-vuotias.

## Lähteet
Daniel Jodoin

**Daniel Jodoin** (s. 2. maaliskuuta 1957 Granby) on kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Sherbrooken arkkihiippakuntaan 3. lokakuuta 1992 ja nimitettiin Bathurstin hiippakunnan johtoon 22. tammikuuta 2013. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Valéry Vienneau, jota avustivat Claude Champagne ja Robert Harris.

## Lähteet
Miikka Mujunen

**Miikka Mujunen** (s. 14. elokuuta 1996 Lahti) on jalkapallomaalivahti, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa Rovaniemen Palloseuraa. Hän on pelannut myös FC Kuusysissä, FC Lahdessa ja Turun Palloseurassa. Hän on pelannut Veikkausliigassa 16 ottelua. Mujunen on pelannut Suomen alle 17-, alle 18- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa.

## Lähteet
Kim Myong-gyu

**Kim Myong-gyu** (s. 20. kesäkuuta 1953) on pohjoiskorealainen entinen judoka. 130-kiloinen Kim osallistui Moskovan olympialaisissa 1980 yli 95-kiloisten sarjaan, jossa hän sijoittui viidenneksi, ja avoimeen luokkaan, jossa hän jäi jaetulle 15. eli viimeiselle tilalle.

## Lähteet

* Kimin profiili sports-reference.com -sivustolla   

### Viitteet
John Taylor (ratamoottoripyöräilijä)

**John Robert "Jock" Taylor**, (*aka Lentävä skotti*) (9. maaliskuuta 1954 Pencaitland, East Lothian, Skotlanti – 15. elokuuta 1982 Imatra, Suomi) oli skotlantilainen sivuvaunullisten moottoripyörien vuoden 1980 ratamoottoripyöräilyn maailmanmestari. Hänen kuolemaan johtanut onnettomuutensa vuoden 1982 Imatranajossa johti MM-kilpailujen päättymiseen kyseisessä kaupungissa.

Taylorin parina sivuvaunussa toimi ruotsalainen Benga Johansson. He ajoivat 700-kuutioisten sarjassa Windle-Yamaha-merkillä. 15. elokuuta 1982 ei Imatran sää suosinut kilpailijoita. Huolimatta Saksan Anton Mangin aiemmin esittämästä vaatimuksesta keskeyttää kilpailu sateen vuoksi, päätti kilpailun tuomaristo kuitenkin jatkaa sitä. Päätöksellä oli kohtalokkaat seuraukset: Jock Taylorin ohjaama pyörä suistui radalta maalisuoran päässä. Johansson tipahti kyydistä, mutta ei loukkaantunut turmassa. Taylor ei ollut yhtä onnekas. Hän iskeytyi sähköpylvääseen. Pelastushenkilökunnan yrittäessä saada häntä pois kaatuneen pyörän alta heihin törmäsi suomalaiskaksikko Vesa Bienek-Pentti Niinivaara, jotka myös olivat menettäneet ajoneuvonsa hallinnan märällä asfaltilla. Bienek sekä Taylor kuljetettiin sairaalaan, jossa Taylor kuoli myöhemmin vammoihinsa.

Taylor oli toinen Imatranajossa surmansa saanut henkilö ja hänen kuolemaan johtanut onnettomuutensa käytännössä näivetti kyseiset ajot: Seuraavana vuonna ajot olivat menettäneet MM-kilpailut, mutta niitä jatkettiin vielä EM-tasolla. Lopullisesti moottorit vaikenivat Vuoksen rannalla 1986.

Jock Taylorille muistolle paljastettiin 2. elokuuta 2008 muistomerkki aiemmin Imatranajossa kuolleen Vernon Cottlen muistomerkin viereen.

## Lähteet
NHL-kausi 1947–1948

**NHL-kausi 1947–1948** oli NHL:n 31. kausi. Sen aikana kuusi NHL-joukkuetta pelasi kukin 60 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Toronto Maple Leafs, joka kukisti finaalisarjassa Detroit Red Wingsin otteluvoitoin 4–0. Kyseessä oli Toronton toinen peräkkäinen ja kaikkiaan kolmas mestaruus neljän vuoden sisällä. 

Runkosarjan pistepörssin ja ensimmäisen kerran jaetun Art Ross Trophyn voitti Montreal Canadiensia edustanut Elmer Lach. Lach keräsi 60 ottelussa yhteensä 61 tehopistettä, joista 30 oli maaleja ja 31 syöttöpisteitä. Ted Lindsay puolestaan voitti maalitilaston 33 osumallaan. Hart Trophyn sai New York Rangersissa keskushyökkääjänä pelannut Buddy O’Connor. O’Connorille myönnettiin myös Lady Byng Trophy. 

Parhaalle tulokkaalle annettavan Calder Memorial Trophyn sai Detroit Red Wingsin Jim McFadden, joka teki kauden aikana 24 maalia ja antoi 24 maaliin johtanutta syöttöä ja keräsi siis yhteensä 48 tehopistettä. Pudotuspelien pistepörssin voittaja oli Toronto Maple Leafsin Ted Kennedy. Hän teki 9 pudotuspeliottelussa 14 tehopistettä, joista 8 oli maaleja ja 6 maaliin johtaneita syöttöjä. 

## Runkosarja

*Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu.* 

 

### Runkosarjan pistepörssi

*Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit*

## Pudotuspelit

### Pudotuspelien pistepörssi
*Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit*

## NHL-palkinnot

### Tähdistökentälliset

## Lähteet
Yoshiaki Takayama

**Yoshiaki ”Aki” Takayama** (2. lokakuuta 1952 Japani – 22. helmikuuta 2010 Helsinki) oli japanilaissyntyinen suomalainen ravintoloitsija ja kokki. 

Vuonna 1972 Suomeen muuttaneen Takayaman vaimo Pirjo Takayama perusti 1980-luvun lopulla Helsinkiin Kabuki-nimisen japanilaisen ravintolan, jossa Aki toimi keittiömestarina. Ravintolasta muodostui nopeasti eri alojen taiteilijoiden, urheilijoiden ja muiden julkisuuden henkilöiden suosima paikka. Ravintolan asiakaskuntaan kuuluivat muun muassa Ville Valo, Renny Harlin ja Kimi Räikkönen.

Vuonna 2006 Like-kustannus julkaisi Takayaman yhdessä Jukka Kankaan ja Tommi Tukiaisen kanssa toimittaman keittokirjan, joka sisälsi ruokaohjeiden lisäksi keskusteluja ravintolan tunnettujen asiakkaiden kanssa. Hänet tunnettiin myös useiden ravihevosten omistajana ja kasvattajana. 

Takayama kuoli syöpään 57-vuotiaana helmikuussa 2010.

## Teokset
* 

## Lähteet
Chiyoda (1937)

**Chiyoda** () oli keisarillisen Japanin laivaston Chitose-luokan kevyt lentotukialus toisessa maailmansodassa.

## Valmistus
Alus tilattiin vesilentokoneiden emälaivana ja sen köli laskettiin 26. marraskuuta 1934. Alus laskettiin vesille 29. marraskuuta 1936 ja se valmistui 25. heinäkuuta 1938.

## Palvelus
Alus siirrettiin Yokosukan laivastontelakalle maaliskuussa 1943 muutettavaksi lentotukialukseksi. Se palasi palvelukseen 21. joulukuuta 1943, jolloin alus liitettiin koillisen puolustusalueen 2. tukikohtaosastoon aluksen lentokoneiden muodostaessa 12. ilma-armeijan 14. lennostoon. Se viipyi kuitenkin Yokosukassa.

*Chiyoda* osallistui Filippiinienmeren taisteluun, jossa alus vaurioitui. Korjausten jälkeen alus osallistui Leytenlahden taisteluun, jossa alus upotettiin 25. lokakuuta 1944 Cape Engañon taistelussa. Ensin Yhdysvaltain laivaston lentotukialusten *[[USS Franklin (CV-13)|USS Franklinin]]* ja *[[USS Lexington (CV-16)|USS Lexingtonin]]* pommikoneet vaurioittivat alusta, minkä jälkeen risteilijät *[[USS Santa Fe (CL-60)|USS Santa Fe]]*, *[[USS Mobile (CL-63)|USS Mobile]]*, *[[USS Wichita]]*, *[[USS New Orleans (CA-32)|USS New Orleans]]* ja yhdeksän hävittäjää upottivat aluksen tykkitulella.

## Lähteet
*

### Viitteet
William Terrence McGrattan

**William Terrence McGrattan** (s. 19. syyskuuta 1956 London, Ontario) on kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Londonin hiippakuntaan 2. toukokuuta 1987 ja nimitettiin Toronton arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Furnos Minorin titulaaripiispaksi 6. marraskuuta 2009. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. tammikuuta 2010. Pääkonsekraattorina toimi Ronald Peter Fabbro, jota avustivat John Michael Sherlock ja Murray Chatlain.

## Lähteet
M/S Stena Germanica (2001)

**M/S Stena Germanica** on Stena Linen omistama matkustaja-autolautta. Ss liikennöi tällä hetkellä reitillä Göteborg–Kiel. Se liikennöi aiemmin reitillä Hoek Van Holland – Harwich nimellä *Stena Hollandica*.

## Valmistus
Laiva on rakennettu vuonna 2001 Astilleros Españoles -nimisellä telakalla, Puerto Realissa, Espanjassa. Kuollutta painoa *Stena Hollandicalla* on 10&nbsp;630 tonnia. Alus tilattiin nimellä *Stena Seapacer IV*. Sen köli laskettiin 4. kesäkuuta 1999 telakkanumerolla 81 ja alus laskettiin vesille 6. toukokuuta 2000. Alus luovutettiin 9. helmikuuta 2001 Dubliniin Irlantiin Baobab limitedille.

Stena Hollandican sisaraluksia ovat M/S Finnclipper, M/S Finneagle ja M/S Finnfellow.

## Palvelus
Alus luovutettiin 9. helmikuuta 2001 Baobab Ltd:n omistukseen, joka rekisteröi sen Irlannin lipun alle. Kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Dublin. Saman päivän aikana Stena Rederi Ab vuokrasi aluksen ja rekisteröi sen Ruotsin alusrekisteriin, kotisatamanaan Göteborg. Tämän jälkeen Stena Ferries Ltd. osti Stena Hollandican. Kotisatama säilyi Göteborgina. 13. helmikuuta alus lähti telakalta Cadizista kohti Rotterdamia, jossa alus siirrettiin United Shipyardsille ja sen ramppeja kunnostettiin. 16. helmikuuta Stena Line B.V. vuokrasi laivan ja rekisteröi sen Alankomaiden lipun alle, kotisatamanaan Hoek van Holland. Maaliskuun alussa Stena Hollandica aloitti liikennöinnin nykyisellä reitillään Hoek van Hollandin ja Harwichin välillä. Alus saapui 6. maaliskuuta ensimmäisen kerran Stenan terminaaliin Hoek Van Hollandissa. Se sijoitettiin 9. maaliskuuta Hoek Van Hollandin ja Harwichin väliselle reitille. Alus siirrettiin 9. maaliskuuta 2002 Rotterdamissa Shipsyard Niehuis & v.d. Bergin telakalle, mistä se palasi liikenteeseen 17. maaliskuuta.

Maaliskuussa 2007 alus meni Lloyds Werft -nimiselle telakalle, Bremerhaveniin, Saksaan. Telakalla alusta pidennettiin. 15. toukokuuta Stena Hollandica palasi takaisin liikenteeseen.

## Palvelut
Aluksella on seuraavat palvelut:
***Ravintolat ja baarit**
***Riva Bar* on coktail-baari
***C-View Lounge* on rauhallinen pianobaari
***Taste Wine Experience* on viinibaari, jossa järjestetään viininmaisteluja
***Taste Buffet* on laivan itsepalveluravintola
***Metropolitan* on a la carte -ravintola kansainvälisellä menulla
***Yacht Club ´* on kesäisin avoinna oleva grilli kannella 11
***Muut palvelut**
***Stena Shopping* on laivan suuri veroton myymälä
***Kid's Corner* on lasten leikkihuone
***Info* palvelee vuorokauden ympäri

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lainojen yhdistäminen

**Lainojen yhdistäminen** tarkoittaa kahden tai useamman rahalainan yhdistämistä yhdeksi suuremmaksi lainaksi. 

Lainojen yhdistämisen voi tehdä ottamalla uuden lainan pankista tai luottolaitoksesta tai sosiaalisen luoton avulla. Lainan voi saada myös Takuusäätiöltä.

Lainojen yhdistämisen tavoite on maksaa uudella lainalla erilliset velat pois niin, että lyhennettäväksi jää yksi laina. Tavoitteena on myös saada aiempia lainoja pidempi maksuaika ja matalampi korko.Lainojen yhdistämistä käytetään yleensä tilanteissa, joissa lainanhakija on joutunut velkakierteeseen ja haluaa helpottaa tilannettaan.

Lainojen yhdistämisen kanssa tulee kuitenkin olla tarkkana, sillä mikäli esimerkiksi takaisinmaksuaikaa pidennetään, korkokustannukset kasvavat. Mitä nopeammin lainan pystyy maksamaan pois, sitä vähemmän joutuu maksamaan korkokustannuksia, joten lainojen yhdistämisellä ei tulisi kasvattaa lainojen maksuaikaa ainakaan merkittävästi.

Uutta lainaa hakiessa tärkeää on huomioida myös uuden lainan sivukulut. Pelkkä korkojen vertailu ei siis riitä selvittämään edullisinta tapaa maksaa velat pois, sillä uudessa lainassa voi piillä sivukuluina esimerkiksi avausmaksu. Tärkeää onkin selvittää lainojen todellinen vuosikorko, johon on laskettu mukaan myös lainan sivukulut. Yhdistelylainan ottaminen kannattaa vain, kun sen saa nykyistä lainaa edullisemmin ja kuukausierä on oman talouden maksuvaraan nähden sopivalla tasolla.

Lainojen yhdistämisen voi olla riskialtista myös silloin, mikäli vakuudettomia lainoja yhdistetään vakuudellisella lainalla. Tällöin voi menettää asuntonsa, mikäli ei maksa vakuudellista yhdistelylainaa takaisin ajallaan. Joskus parempi strategia lainojen poismaksuun voikin olla niin sanottu velkojen lumipallottaminen.

Lainojen yhdistämisen tavoite on useimmiten pienentää kuukausierää hakijan talouteen paremmin sopivaksi.

On kuitenkin tärkeätä miettiä myös koko lainan juoksuajan kustannuksia, sillä yhdistelylainojen pienempi kuukausierä perustuu pidempään laina-aikaan.

Mitä pidempi on laina-aika, sitä enemmän lainanhaltija joutuu maksamaan korkoja ja kuluja.

## Lähteet
Murray Chatlain

**Murray Chatlain** (s. 19. tammikuuta 1963 Saskatoon) on kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Saskatoonin hiippakuntaan 15. toukokuuta 1987 ja nimitettiin Mackenzie-Fort Smithin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 23. kesäkuuta 2007. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Ventura, jota avustivat Denis Croteau ja Albert LeGatt. 

Chatlainista tuli Mackenzie-Fort Smithin piispa 10. toukokuuta 2008. Hän sai 6. joulukuuta 2012 nimityksen Keewatin-Le Pasin arkkipiispaksi ja Mackenzie-Fort Smithin apostoliseksi hallitsijaksi.

## Lähteet
Organovanadiiniyhdisteet

**Organovanadiiniyhdisteet** ovat organometalliyhdisteitä, joissa metalliatomina on vanadiini. Nämä yhdisteet sisältävät siis hiilen ja vanadiinin välisen sidoksen.

## Ominaisuudet
Vanadiini muodostaa organometalliyhdisteitä hapetusluvuilla +II, +III, +IV ja +V. Vanadiinista tunnetaan alkyyli- ja aryylivanadiiniyhdisteitä sekä erilaisia alkylideenikarbeenikomplekseja erityisesti korkeammilla hapetusluvuilla. Näillä on kuitenkin taipumus hajota helposti alkeeneiksi, muun muassa β-eliminaatiolla. Tämä voidaan estää myös käyttämällä voimakkasti steerisesti estyneitä ryhmiä, kuten trimetyylisilyylimetyyliryhmiä. Tällaisia yhdisteitä ovat muun muassa [V{CH(SiMe3)2}3], [V(CH2SiMe3)4] ja [VO(CH2SiMe34], joissa vanadiinin hapetusluvut ovat +III, +IV ja +V. Erityisesti alempien hapetuslukujen organovanadiiniyhdisteitä stabiloivat karbonyyliligandit ja näitä yhdisteitä valmistetaan lähtien heksakarbonyylivanadiinista.

Tärkeimmät organovanadiiniyhdisteet ovat metalloseeneihin kuuluvan vanadoseenin johdannaisia. Vanadoseeni on rakenteeltaan ensimmäinen yksinkertainen metalloseeni ja väriltään violettia ja herkästi ilman vaikutuksesta reagoivaa. Vanadoseenia voidaan valmistaa pelkistämällä vanadoseenidikloridista. Vanadoseeni ja eräät sen johdannaiset ovat osoittaneet syöpäkasvaimia tuhoavia ominaisuuksia. Vanadiini muodostaa sandwich-rakenteisia yhdisteitä myös muiden rengasrakenteisten hiilivetyjen kuten bentseenin kanssa dibentseenivanadiinin.

## Lähteet
Noël Simard

**Noël Simard** (s. 25. marraskuuta 1947 Saint-Aimé-des-Lacs) on kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Quebecin arkkihiippakuntaan 28. toukokuuta 1972 ja nimitettiin Sault Sainte Marien hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Nova Sinnan titulaaripiispaksi 16. heinäkuuta 2008. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jean-Louis Plouffe, jota avustivat Joseph Paul Pierre Morissette ja Ronald Peter Fabbro.

30. joulukuuta 2011 Simard sai nimityksen Valleyfieldin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 23. helmikuuta 2012.

## Lähteet
Denis Croteau

**Denis Croteau** OMI (s. 23. lokakuuta 1932 Thetford Mines) on kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 31. elokuuta 1958 ja nimitettiin Mackenzie-Fort Smithin hiippakunnan johtoon 24. tammikuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paul Piché, jota avustivat Henri Légaré ja Omer Alfred Robidoux.

Croteau sai 14. toukokuuta 2003 lisäksi nimityksen Whitehorsen apostoliseksi hallitsijaksi, jona hän toimi, kunnes erosi 5. tammikuuta 2006. Hän jäi eläkkeelle Mackenzie-Fort Smithin piispan tehtävistä 10. toukokuuta 2008.

## Lähteet
Albert LeGatt

**Albert LeGatt** (s. 6. toukokuuta 1953 Melfort) on kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Prince-Albertin hiippakuntaan 9. kesäkuuta 1983 ja nimitettiin Saskatoonin hiippakunnan johtoon 26. heinäkuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Blaise-Ernest Morand, jota avustivat James Martin Hayes ja Peter Joseph Mallon.

LeGatt sai 3. heinäkuuta 2009 nimityksen Saint-Bonifacen arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 21. syyskuuta.

## Lähteet
Tie 10 (Ahvenanmaa)

**Tie 10** () on Ahvenanmaalla kulkeva tie. Se kulkee Maarianhaminan kaupungin laidalta keskustaan.

## Tien kulku
Tie saa alkunsa päätie 1:n ja kaupungin pohjoisesta osasta tulevan Svibyvägenin risteämäkohdan liikenneympyrästä. Tie kulkee suoraan kohti etelää ja jatkaa Rossenin liikenneympyrästä toisesta liittymästä. Tie päättyy Nyängenin liikenneympyrään, josta toiset tiet jatkuvat kohti keskustaa ja itäsatamaa.
Donald Joseph Kettler

**Donald Joseph Kettler** (s. 26. marraskuuta 1944 Minneapolis, Minnesota) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Sioux Fallsin hiippakuntaan 29. toukokuuta 1970 ja nimitettiin Fairbanksin hiippakunnan johtoon 7. kesäkuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Roger Lawrence Schwietz, jota avustivat Michael William Warfel ja Robert James Carlson.

## Lähteet
Tie 20 (Ahvenanmaa)

**Tie 20** () on Ahvenanmaalla kulkeva tie. Se kulkee Strandnäsistä keskustaan.

## Tien kulku
Tie alkaa valtateiden 1, 2 ja 3 sekä Strandnäsistä tulevan tien risteyksessä. Se jatkuu suoraan etelään ja kaartuu itäsataman jälkeen oikealle. Tie päättyy Torgatanin risteykseen, jonka jälkeen suoraan jatkuu Storagatan.

## Nähtävää
Tie ohittaa Mariebad-kylpylän sekä Maarianhaminan itäsataman. Ne näkyvät keskustaan ajettaessa vasemmalla. Samaan suuntaan ajettaessa oikealle jää Pafin kasino.
Adam Odzimek

**Adam Odzimek** (7. lokakuuta 1944 Radom – 13. maaliskuuta 2022) oli puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Piotr Golebiowski 31. toukokuuta 1969. Hänet nimitettiin Sandomierz-Radomin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tadamatan titulaaripiispaksi 3. huhtikuuta 1985, ja piispaksi vihkiminen seurasi 12. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Józef Glemp, jota avustivat Edward Henryk Materski ja Stanislaw Szymecki.

Hiippakunnan jakautumisen yhteydessä 25. maaliskuuta 1992 Odzimek sai nimityksen Radomin vihkipiispaksi.

## Lähteet
Tie 40 (Ahvenanmaa)

**Tie 40** () on Ahvenanmaalla kulkeva tie. Se kulkee Jomalasta Hammarlandiin.

## Tien kulku
Tie alkaa Jomalan keskustasta, Gölbystä. Se eroaa Gölbystä tullessa oikealle Godbyvägenistä. Tiestä eroaa Tingsbackan jälkeen vasemmalle tie Östanåkeriin. Tämän jälkeen se kulkee Emkarbyn, Bjärströmin ja Furulundin kylien sekä peltoalueiden läpi, kulkematta Kullaan tai Björknäsiin. Tie päättyy Djäkenbölen kylän jälkeen yhdistyessään päätie 1:een.
Seututie 642

**Seututie 642** on Äänekoskelta Suolahden kautta Laukaan Kuusan kylään johtava seututie. Tie alkaa nelostien Äänekosken pohjoisesta liittymästä, ja yhdistyy Kuusaassa seututiehen 637. Nelostie kulki 1950-luvulla Jyväskylän ja Äänekosken välillä seututeiden 637 ja 642 linjaa. 

Tie on kokonaan päällystetty.

## Reitti
Äänekoski–Suolahti–Kuusa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tie 50 (Ahvenanmaa)

**Tie 50** () on Ahvenanmaalla kulkeva tie. Se kulkee koko matkansa Saltvikin kunnan alueella.

## Tien kulku
Tie alkaa Kvarnbovägenin erotessa päätie 2:sta Maarianhaminasta päin tullessa vasemmalle. Se jatkaa suoraan ja siihen liittyy oikealta tuleva Kullagatan. Tämän jälkeen se kulkee Saltvikin keskustan läpi. Keskustan liikenneympyrästä tie poistuu toisesta liittymästä. Saltviksfjärden-järven ohitettuaan tie saapuu peltoalueelle, joka päättyy vasta Ödkarbyssä. Siellä tie kaartaa oikealle, eikä käänny vasemmalle, kohti Hagaa. Kroklundin ohitettuaan tie päättyy yhdistyessään päätie 4:ään.
Michael William Warfel

**Michael William Warfel** (s. 16. syyskuuta 1948 Elkhart, Indiana) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Anchoragen arkkihiippakuntaan 26. huhtikuuta 1980 ja nimitettiin Juneaun hiippakunnan johtoon 19. marraskuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francis Thomas Hurley, jota avustivat Michael Joseph Kaniecki ja William Stephen Skylstad.

Warfel sai 23. lokakuuta 2001 lisäksi nimityksen Fairbanksin apostoliseksi hallitsijaksi, jona hän toimi, kunnes erosi 7. kesäkuuta 2002. Warfel siirrettiin 20. marraskuuta 2007 Great Falls-Billingsin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 16. tammikuuta 2008.

## Lähteet
Tie 30 (Ahvenanmaa)

**Tie 30** () on Ahvenanmaalla kulkeva tie, joka kulkee Maarianhaminan keskustasta Järsön saarelle.

## Tien kulku
Tie alkaa Svedenin kaupunginosasta, Maarianhaminasta. Se kulkee kohti etelää. Tie etenee mutkittelevaa pengerrystä Styrsöfjärdenin ja Nåtö Strömmenin yli Nåtön saarelle. Nåtöstä se jatkaa edelleen kääntymättä minnekään. Se ylittää siltaa pitkin Nåtö Sundin ja päättyy Järsössä Langnäsvägenin ja Nårrakersvägenin risteykseen.
Paweł Socha

**Paweł Socha** (s. 10. tammikuuta 1935) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki lasaristien papiksi Eugeniusz Baziak 22. toukokuuta 1958. Hänet nimitettiin Gorzówin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Thunigaban titulaaripiispaksi 20. marraskuuta 1973. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Karol Józef Wojtyła, jota avustivat Wilhelm Pluta, Jerzy Stroba, Ignacy Ludwik Jeż ja Albin Małysiak.

Gorzówin hiippakunnan nimeksi vaihdettiin 25. maaliskuuta 1992 Zielona Góra-Gorzów. Socha jäi eläkkeelle 16. tammikuuta 2012.

## Lähteet
Francis Mary Redwood

**Francis Mary Redwood** (6. tammikuuta 1839 Tixall, Yhdistynyt kuningaskunta – 3. tammikuuta 1935) oli Uudessa-Seelannissa toiminut roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin Societas Mariaen papiksi 6. kesäkuuta 1865 ja nimitettiin Wellingtonin piispaksi 10. helmikuuta 1874. Piispaksi konsekroinnin suoritti 17. maaliskuuta Henry Edward Manning, jota avustivat James Danell ja William Weathers.

13. toukokuuta 1887 Redwoodista tuli Wellingtonin arkkipiispa, jona hän toimi loppuelämänsä ajan.

## Lähteet
Felipe Tejeda García

**Felipe Tejeda García** (21. tammikuuta 1935 Guadalajara – 9. huhtikuuta 2018) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Octaviano Márquez y Tóriz 17. joulukuuta 1966. Hänet nimitettiin Méxicon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Castabalan titulaaripiispaksi 29. tammikuuta 2000, ja piispaksi vihkiminen seurasi 4. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Norberto Rivera Carrera, jota avustivat Justo Mullor García ja Ricardo Watty Urquidi.

Tejeda García jäi eläkkeelle 30. heinäkuuta 2010.

## Lähteet
Mario de Gasperín Gasperín

**Mario de Gasperín Gasperín** (s. 18. tammikuuta 1935 Córdoba) on meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. lokakuuta 1960 ja nimitettiin Tuxpanin hiippakunnan johtoon 3. kesäkuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Prigione, jota avustivat Sergio Obeso Rivera ja Ignacio Lehonor Arroyo.

De Gasperín Gasperín sai 4. huhtikuuta 1989 nimityksen Querétaron piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 20. huhtikuuta 2011.

## Lähteet
Colm O’Reilly

**Colm O'Reilly** (s. 11. tammikuuta 1935) on irlantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ardaghin (ja Clonmacnoiksen) hiippakuntaan 19. kesäkuuta 1960 ja nimitettiin sen johtoon 24. helmikuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Tomás Ó Fiaich, jota avustivat Gaetano Alibrandi ja Cahal Brendan Daly.

O'Reilly jäi eläkkeelle 17. heinäkuuta 2013.

## Lähteet
Andrzej Czaja

**Andrzej Konrad Czaja** (s. 12. joulukuuta 1963 Olesno) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki Opolen hiippakuntaan diakoniksi Gerard Alfons Kusz 25. lokakuuta 1987 ja papiksi Jan Bagiński 11. toukokuuta 1988. Hänet nimitettiin saman hiippakunnan johtoon 14. elokuuta 2009, ja piispaksi vihkiminen seurasi 29. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alfons Nossol, jota avustivat Damian Zimoń, Jan Wieczorek ja Jan Bagiński.

## Lähteet
Jan Wieczorek

**Jan Walenty Wieczorek** (8. helmikuuta 1935 Bodzanowice – 13. syyskuuta 2023) oli puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Franciszek Jop 22. kesäkuuta 1958. Hänet nimitettiin Opolen hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Thimida Regian titulaaripiispaksi 12. kesäkuuta 1981, ja piispaksi vihkiminen seurasi 16. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alfons Nossol, jota avustivat Stefan Barela ja Józef Benedykt Kurpas.

Wieczorek sai 25. maaliskuuta 1992 nimityksen Gliwicen piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 29. joulukuuta 2011.

## Lähteet
Pierre Pican

**Pierre Auguste Gratien Pican** (27. helmikuuta 1935 Granville – 23. heinäkuuta 2018) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi salesiaaneihin 4. syyskuuta 1955 ja sai pappisvihkimyksensä 24. huhtikuuta 1966. Hänet nimitettiin Bayeux'n (-Lisieux'n) hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 10. maaliskuuta 1988, ja piispaksi vihkiminen seurasi 17. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jean-Marie-Clément Badré, jota avustivat Jacques André Marie Jullien ja Joseph Gustave François Wicquart.

Picanista tuli 19. marraskuuta 1988 Bayeux'n (-Lisieux'n) piispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 12. maaliskuuta 2010.

## Lähteet
NHL-kausi 1946–1947

**NHL-kausi 1946–1947** oli National Hockey Leaguen historian 30. kausi. Sen aikana kuusi NHL-joukkuetta pelasi kukin 60 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Toronto Maple Leafs, joka kukisti finaalisarjassa Montreal Canadiensin otteluvoitoin 4–2. Kyseessä oli Toronton seurahistorian kuudes Stanley Cup -mestaruus. 

Runkosarjan pistepörssin voitti Chicago Black Hawksia edustanut Max Bentley. Hän keräsi 60 ottelussa yhteensä 72 tehopistettä, joista 29 oli maaleja ja 43 syöttöpisteitä. Maalitilaston puolestaan voitti Montreal Canadiensin Maurice Richard 45 osumallaan. Richard myös sai arvokkaimmalle pelaajalle myönnettävän Hart Trophyn ja voitti pudotuspelien pistepörssin. Hän teki 10 pudotuspeliottelussa 11 tehopistettä, joista 6 oli maaleja ja 5 maaliin johtaneita syöttöjä. 

Parhaalle tulokkaalle annettavan Calder Memorial Trophyn sai Toronto Maple Leafsin Howie Meeker. Meeker teki kauden aikana 27 maalia sekä antoi 18 maaliin johtanutta syöttöä ja keräsi siis kaikkiaan 45 tehopistettä. 

## Runkosarja

*Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu.* 

 

### Runkosarjan pistepörssi

*Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit*

## Pudotuspelit

### Pudotuspelien pistepörssi
*Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit*

## NHL-palkinnot

### Tähdistökentälliset

## Lähteet
Miguel Ángel Olaverri Arroniz

**Miguel Ángel Olaverri Arroniz** (s. 9. toukokuuta 1948 Pamplona) on Kongon tasavallassa toimiva espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 5. toukokuuta 1976 ja nimitettiin Pointe-Noiren apostoliseksi hallitsijaksi 31. maaliskuuta 2011.

Olaverri Arroniz sai 22. helmikuuta 2013 nimityksen Pointe-Noiren piispaksi, ja hänet konsekroi 28. huhtikuuta Pierre Pican, jota avustivat Louis Portella Mbuyu ja Jan Romeo Pawłowski.

## Lähteet
NHL-kausi 1945–1946

**NHL-kausi 1945–1946** oli National Hockey Leaguen historian 29. kausi. Sen aikana kuusi NHL-joukkuetta pelasi kukin 50 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Dick Irvinin valmentama Montreal Canadiens, joka kukisti finaalisarjassa Boston Bruinsin otteluvoitoin 4–1. Kyseessä oli NHL:n olemassaolon aikana Canadiensin viides ja seuran koko historian kuudes Stanley Cup -mestaruus.

Runkosarjan pistepörssin voitti Chicago Black Hawksia edustanut Max Bentley. Hän keräsi 47 ottelussa yhteensä 61 tehopistettä, joista 31 oli maaleja ja 30 syöttöpisteitä. Bentley myös sai arvokkaimmalle pelaajalle myönnettävän Hart Trophyn. Maalitilaston puolestaan voitti Toronto Maple Leafsin Gaye Stewart 37 osumallaan. Pudotuspelien pistepörssin voittaja oli Montreal Canadiensin Elmer Lach. Lach teki 9 pudotuspeliottelussa 17 tehopistettä, joista 5 oli maaleja ja 12 maaliin johtaneita syöttöjä. 

Parhaalle tulokkaalle annettavan Calder Memorial Trophyn sai New York Rangersin Edgar Laprade. Hän keräsi kauden aikana 34 tehopistettä, joista 15 oli maaleja ja 19 syöttöpisteitä. 

## Runkosarja

*Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu.* 

 

### Runkosarjan pistepörssi

*Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit*

## Pudotuspelit

### Pudotuspelien pistepörssi
*Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit*

## NHL-palkinnot

### Tähdistökentälliset

## Lähteet
Villa Jeanneret-Perret

**Villa Jeanneret-Perret** (tunnettu myös nimellä **Maison Blanche**) on La Chaux-de-Fondsin kaupungissa sijaitseva vuonna 1912 valmistunut Le Corbusier’n suunnittelema asuinrakennus. Se oli hänen ensimmäinen itsenäinen projektinsa.

## Rakennus
Villa Jeanneret-Perret on Le Corbusier’n ensimmäinen rakennus, jossa hän hylkäsi sveitsiläisen chalet-tyylin ja siirtyi hillittyyn klassiseen arkkitehtuuriin, johon hän otti vaikutteita sekä antiikista että nykyajasta. Tieltä rakennukseen pääsee käytävää pitkin, jonka alkuosaa peittää pergola. Käytävä kääntyy oikeaan, ja sitä reunustaa puut, kunnes se päättyy katseilta kätkettyyn ulko-oveen.

Rakennuksen ulkoasu on saanut vaikutteita muun muassa välimerellisestä perinteestä, josta tuli sen ulkopinnan väritys. Paikalliset ovat sen takia antaneet rakennukselle lisänimen ”Maison Blanche” (”valkoinen talo”). Pianosalongin neljä pylvästä puolestaan viittaavat klassiseen arkkitehtuuriin aina Pompejista Andrea Palladioon. Ullakon ikkunoihin, nelilapekatto ja akselittain muodostettu pohjapiirros ovat todennäköisesti saaneet vaikutteita Peter Behrensiltä, Josef Hoffmanilta ja Frank Lloyd Wrightin Winslow Housesta.

## Historia
Le Corbusier palasi Itä-Eurooppaan suuntaantuneelta matkalta 1911 ja perusti oman suunnitteluyrityksen. Hän suunnitteli vuosien 1912 ja 1917 välisenä aikana kolme rakennusta, ja vanhemmilleensa rakennettu Villa Jeanneret-Perret oli niistä ensimmäinen. Rakennuksen kustannukset olivat kuitenkin keskituloisille vanhemmille liian suuret, ja he joutuivat myymään sen seitsemän vuoden päästä kellonvalmistusteollisuuden ajauduttua lamaan.

Villa Jeanneret-Perret oli 1900-luvun aikana useilla eri omistajilla. Rakennuksen perusarkkitehtuuri on säilynyt, mutta esimerkiksi alkuperäinen Eternit-katto on korvattu uudella kattomateriaalilla. Lisäksi puutarhaa ja puutarhataloa on muokattu huomattavasti. Neuchâtelin kantoni luokitteli 1979 Villa Jeanneret-Perret’n historialliseksi rakennukseksi, ja Sveitsin valtio tunnusti vuonna 1994 sen kansallisen arvon. Association Maison Blanche -järjestö perustettiin vuonna 2000, ja se osti rakennuksen ja pyrki keräämään rahaa sen korjaamiseen. Rakennus restauroitiin vuosina 2004 ja 2005.

## Lähteet
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Association Maison Blanche
Esko Saha

**Esko Saha** (aik. **Eero Esko**, 9. joulukuuta 1917 Pori – 13. huhtikuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli Fenno-Filmin ja ohjaaja Yrjö Nortan vakionäyttelijöitä.

Saha oli tunnettu isojen sankariroolien näyttelijä useissa 1940-luvun elokuvissa. Hän teki tunnetuimmat osansa elokuvissa *[[Matkalla seikkailuun]]* (1945), *[[Kyläraittien kuningas]]* (1945), *[[Sankari kuin sankari]]* (1948) sekä *[[Suomalaistyttöjä Tukholmassa]]* (1952), jossa hän teki viimeisen pääosaroolinsa.

Saha näytteli sekä draamoissa että komedioissa. Urheiluelokuvassa *[[Sisulla ja sydämellä]]* (1947) hänellä oli Matin osa, jota hän arvion mukaan näytteli "leppoisan koomillisin piirtein ja kunnostautui etenkin nyrkkeilykunnossaan ja todella iskevästi kehässä." Saha oli jo vanhastaan nyrkkeilyn harrastaja. Elokuvadebyytissään *[[Suviyön salaisuus]]* (1945) hän esiintyi vielä nimellä Eero Esko. Vielä 1960-luvun alussa Saha teki sivuroolin elokuvassa *[[Se alkoi omenasta]]*.

## Filmografia
**[[Suviyön salaisuus]]* (1945)
**[[Sinä olet kohtaloni]]* (1945)
**[[Matkalla seikkailuun]]* (1945)
**[[Kyläraittien kuningas]]* (1945)
**[[Kultainen kynttilänjalka]]* (1946)
**[[Sisulla ja sydämellä]]* (1947)
**[[Sankari kuin sankari]]* (1948)
**[[Keittiökavaljeerit]]* (1949)
**[[Köyhä laulaja]]* (1950)
**[[Suomalaistyttöjä Tukholmassa]]* (1952)
**[[Se alkoi omenasta]]* (1962)

## Lähteet
*Esko Saha Elonetissä
Corvina

**Corvina** (myös **Corvina Veronese**) on viinin valmistukseen käytettävä tumma rypälelajike. Se on italialainen alkuperäislajike. 

## Viljelyalue
Rypälettä kasvatetaan Koillis-Italiassa Veneton alueella noin 75 neliökilometrin alueella. 

Rypälettä käytetään pääasiallisena rypälelajikkeena useissa Gardajärven–Veronan alueen laatuviineissä (Amarone della Valpolicella DOCG, Bardolino DOC, Bardolino Superiore DOCG, Garda DOC, Recioto della Valpolicella DOCG, Valpolicella DOC, Valpolicella Ripasso DOC), joissa sitä voi olla jopa 95 prosenttia.

## Lähteet
Tomorrow’s Harvest

**Tomorrow’s Harvest** on Boards of Canada -yhtyeen neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 5. kesäkuuta 2013.

Ensimmäinen singlejulkaisu "Reach For The Dead" julkaistiin 23. toukokuuta 2013. Kappaleen julkaisua oli edeltänyt
internetissä ollut mainoskampanja, joka alkoi "Record Store Day" -tapahtumapäivänä 20. huhtikuuta 2013. Tällöin eräs henkilö
oli löytänyt ja ostanut levykaupasta 12"-singlen, joka sisälsi äänitteenä kuuden numeron sarjan. Numerosarja oli osa kokonaisuutta, johon kuului yhteensä kuusi numerosarjaa. Koodisarjan muodosti kokonaisuudessaan salasanan, jonka syöttämällä yhtyeen internet-sivuille pääsi tilaamaan etukäteen uuden albumin.

## Kappaleet

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arviot
* Allmusic: 
* Consequence of Sound: 

## Aiheesta muualla
* Tomorrow's Harvest discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Lakimiehet

**Lakimiehet** () on John Grishamin kirjoittama lakitrilleri. Teos on Grishamin 25. romaani. Englanninkielinen alkuteos *The Litigators* ilmestyi vuonna 2011 ja suomennos vuonna 2012. 

## Juoni

Finley & Figg on pieni kahden miehen lakitoimisto, jonka toimeksiannot koostuvat lähinnä paikallisten pika-avioerojen ja rattijuopumusten hoiteluista. Kahdenkymmenen yhteisen vuoden jälkeen Oscar Finley ja Wally Figg kinastelevat kuin vanha aviopari, mutta onnistuvat aina jotenkin raapimaan elantonsa kasaan.

Eräänä päivänä muutos kuitenkin saapuu nuoren huippuasianajajan hahmossa. David Zinc on loppuun palanut, huippupestin jättänyt nälkäinen lakimies, joka ottaa mielellään vastaan paikan pienestä toimistosta. Pian Finley & Figg päätyy ryhmäkanteen muodossa haastamaan suurta *Varrick Labs* -nimistä lääkeyhtiötä. 

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivu
NHL-kausi 1944–1945

**NHL-kausi 1944–1945** oli National Hockey Leaguen historian 28. kausi. Sen aikana kuusi NHL-joukkuetta pelasi kukin 50 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Hap Dayn valmentama Toronto Maple Leafs, joka kukisti finaalisarjassa Detroit Red Wingsin otteluvoitoin 4–3. Kyseessä oli Toronton seurahistorian viides Stanley Cup -mestaruus.

Runkosarjan piste- ja syöttöpörssin voitti Montreal Canadiensia edustanut Elmer Lach. Lach keräsi 50 ottelussa yhteensä 80 tehopistettä, joista 26 oli maaleja ja 54 syöttöpisteitä. Hän myös sai arvokkaimmalle pelaajalle myönnettävän Hart Trophyn. Keskushyökkääjänä pelannut Lach ja vasen laitahyökkääjä Toe Blake muodostivat yhdessä Maurice Richardin kanssa erittäin tehokkaan, myöhemmin lempinimellä ”Punch Line” tunnetun ketjun, jonka toimivuuden ansiosta Richard onnistui ensimmäisenä jääkiekkoilijana tekemään 50 maalia 50 NHL-ottelussa. Seuraavan kerran saavutukseen pystyi Mike Bossy 36 vuotta myöhemmin  kaudella 1980–1981.

Pudotuspelien pistepörssin voittaja oli Detroit Red Wingsin Joe Carveth. Hän teki 14 pudotuspeliottelussa 11 tehopistettä, joista 5 oli maaleja ja 6 maaliin johtaneita syöttöjä. Parhaalle tulokkaalle annettavan Calder Memorial Trophyn sai  Toronto Maple Leafsin maalivahti Frank McCool.

## Runkosarja

*Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu.* 

 

### Runkosarjan pistepörssi

*Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit*

## Pudotuspelit

### Pudotuspelien pistepörssi
*Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit*

## NHL-palkinnot

### Tähdistökentälliset

## Lähteet
Carmen Carrozza

**Carmen Carrozza** (20. heinäkuuta 1921 Solano, Calabria, Italia – 17. kesäkuuta 2013 Thornwood, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen harmonikansoittaja. 

Carrozzan perhe muutti Yhdysvaltoihin Carmenin ollessa 9-vuotias. Perhe asettui New Yorkin osavaltion Chappaquaan. Carmenin ensimmäisiä soittimia olivat piano ja viulu, mutta hän valitsi varsin pian soittimekseen harmonikan ihastuttuaan soittimen joustavuuteen.

Carmen Carrozza oli Pietro Deiron oppilas. Hän oli tunnettu konserttiohjelmistostaan ja esiintyi muun muassa Boston Pops Orchestran (Arthur Fiedlerin johdolla), Cincinnatin sinfoniaorkesterin, Buffalon filharmonisen orkesterin sekä Yhdysvaltain kansallisorkesterin solistina. Carrozza teki konserttikiertueita myös Eurooppaan esiintyen Ranskassa, Saksassa, Britanniassa, Ruotsissa, Suomessa, Venäjällä ja Italiassa. Carrozzan konserttimuusikkouran kohokohtia oli New Yorkin The Town Hallissa pidetty konsertti, missä hän esitti erityisesti harmonikalle sävellettyä konserttimusiikkia, sisältäen muun muassa Robert Russell Bennettin, Paul Crestonin ja Virgil Thompsonin teoksia.

Carrozza lopetti kiertueet joksikin aikaa 1980-luvulla, mutta palasi kesällä 1994 tehden konserttikiertueen Ruotsiin Jörgen Sundeqvistin kanssa. 

Carrozza toimi urallaan American Accordionists' Associationin puheenjohtajana ja teki harmonikkaa soittimena tunnetuksi opettaen kouluissa, yliopistoissa ja yksityisissä musiikkioppilaitoksissa. Carrozza oli naimisissa ja hänellä oli kaksi lasta vaimonsa Jeanin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Carmen Carrozzan sivusto
Benoît Tréluyer

**Benoît Tréluyer** (s. 7. joulukuuta, 1976 Alençon) on ranskalainen moottoriurheilija. Hän on voittanut kolmesti Le Mansin 24 tunnin ajon.

## Ura

Treluyerin ura alkoi motocross ja karting -sarjoissa. Vuonna 1995 Tréluyer aloitti kilpa-uransa Ranskan Formula Renault Campus -sarjassa. Vuonna 1996 hän voitti kilpailuja Ranskan Formula Renault -sarjassa sijoittuen vuonna 1997 sarjan kuudenneksi. Sen jälkeen Tréluyer siirtyi Formula 3:siin vuonna 1998 sijoittuen tulokaskaudellaan loppupisteissä yhdeksänneksi ja seuraavana vuonna sarjan kolmanneksi. Samana vuonna hän voitti Ranskan Paun Grand Prixin.

Vuonna 2000 Tréluyer siirtyi kilpailemaan Aasiaan ja kilpaili Japanin Formula 3 -sarjassa. Vuonna 2001 hän voitti sarjan mestaruuden saavuttaen kaiken kaikkiaan 15 voittoa ja 13 paalupaikkaa 19 kilpailusta. Vuonna 2002 Tréluyer osallistui Le Mansin 24 tunnin ajoon ollen omassa luokassaan kilpailun kolmas. Vuonna 2003 Tréluyer siirtyi Japanin Formula Nippon -sarjaan, jossa sijoittui sarjan toiseksi saavuttaen kaksi voittoa. Vuonna 2006 hän onnistui voittamaan Formula Nippon -sarjan mestaruuden. Samana vuonna Trélyer kilpaili Japanin Super GT -sarjassa. Vuonna 2008 hän voitti sarjan mestaruuden yhdessä Satoshi Motoyaman kanssa.

Vuonna 2010 Trélyer hän sijoittui Le Mansin 24 tunnin kilpailussa toiseksi yhdessä Marcel Fässlerin ja André Lottererin kanssa. Vuonna 2011 he voittivat yhdessä koko kilpailun. Vuonna 2012 Tréluyer kilpaili uudessa FIA World Endurance Championship -sarjassa, jossa hän voitti yhdessä Fässlerin ja Lottererin kanssa sarjan mestaruuden. Samana vuonna he ajoivat toiseen peräkkäiseen voittoon Le Mansin 24 tunnin kilpailussa. Vuonna 2013 Trélyer jatkoi FIA WEC -sarjassa jossa he sijoittuivat sarjan toiseksi. Vuonna 2014 Tréluyer voitti saman porukan kanssa jo kolmannen kerran Le Mansin 24 tunnin kilpailun. Le Mansin ohella Treluyer on ajanut kestävyysajoja myös Endurance- ja Blancpain GT -sarjoissa.

## Le Mansin 24 tunnin ajon tulokset

## Lähteet
XXX (pornografia)

**XXX** on pornografian teollisuuden käyttämä kuvitteellinen ikärajamerkintä. Merkintä pohjautuu vuoteen 1990 Yhdysvalloissa käytössä olleseen tapaan merkitä lapsille sopimattomat elokuvat kirjaimella X. Pornoteollisuus korosti sopimattomuutta lapsille käyttämällä kahta tai kolmea X-kirjainta yhden sijaan yrittäen vedota tällä tavoin yleisöön. Merkintä ei koskaan ole ollut virallisessa käytössä, mutta siihen pohjautuu pornografiselle sisällölle varattu ylätason verkkotunnus .xxx.
XXX

**XXX** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

*''xXx'', Rob Cohenin toimintaelokuva vuodelta 2002
*''XXX'', intialainen eroottinen draamaelokuva vuodelta 2016
*.xxx, pornosivustojen ylätason verkkotunnus
*XXX, pornoteollisuuden käyttämä kuvitteellinen ikärajamerkintä
*XXX, valtion virka-ansiomerkki vähintään 30 vuoden nuhteettomasta palveluksesta muun muassa Suomessa, Venäjällä ja Venäjän keisarikunnassa
*XXX-syndrooma
*''XXX'', ZZ Topin albumi vuodelta 1999
*XXX, luku 30 roomalaisin numeroin ilmaistuna
*Poikkeava kromosomirakenne XXX trisomian tyyppinä.
Chūyō

**Chūyō** () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1942 palvelukseen otettu Taiyō-luokan saattuetukialus toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Matkustaja-alus *Nittamarun* () tilasi Nippon Yusen Kaisha Mitsubishin Nagasakin telakalta, missä köli laskettiin 9. toukokuuta 1938. Alus laskettiin vesille 20. toukokuuta 1939.

Aluksen muutostyöt saattuetukialukseksi aloitettiin 1. heinäkuuta 1942 Kuren telakalla  ja samalla aluksen muutostöistä vastaavaksi upseeriksi nimettiin Okura Tomasaborou. Työt saatiin päätökseen 25. marraskuuta. Alus nimettiin *Chūyōksi* ja liitettiin yhdistyneeseen laivastoon Tomasaboroun jatkaessa aluksen päällikkönä.

## Palvelus
Alus saapui 28. marraskuuta Yokosukaan, missä se siirrettiin kuivatelakalle. Alus poistui 4. joulukuuta telakalta ja se lähti 12. joulukuuta Trukille ensimmäiselle kolmestatoista matkastaan kuljettaen lentokoneita, tarvikkeita ja matkustajia. Yleensä aluksen suojana olivat 7. hävittäjädivisioonan *Akebono*, *Sazanami* ja *Ushio*. Trukille alus saapui 18. joulukuuta ja se lähti paluumatkalle 21. joulukuuta.

Viimeiselle matkalleen alus lähti 30. marraskuuta 1943 Trukilta Yokosukaan *Zuihon* johtamassa laivasto-osastossa, johon kuuluivat myös *Unyo* ja *Maya* sekä saattajina *Akebono*, *Sazanami*, *Urakaze* ja *Ushio*. *Chūyōlla* oli 21 ja *Unyolla* 20 sukellusvene *USS Sculpinilta* vangittua merimiestä. *Chūyōn* osui 4. joulukuuta keulamakasiiniin sukellusvene *USS Sailfishin* laukaisema torpedo. Tulipalon seurauksena lentokannen etuosa romahti, mutta alus kykeni jatkamaan matkaansa puolella nopeudella peruuttamalla. Alukseen osui kuutisen tuntia myöhemmin kaksi uutta torpedoa konehuoneeseen. Kolme tuntia myöhemmin alukseen osui jälleen torpedo, jotka aiheuttivat massiivisen vuodon. Alus kaatui ja upposi keula edellä vieden mukanaan aluksen päällikön ja 513 miehistönjäsentä sekä yli 730 matkustajaa. Ainoastaan yksi sotavangeista pelastui, kun hävittäjät pelastivat merestä 160 aluksella ollutta.

## Lähteet
*

### Viitteet
Pepe González

**Pepe González** (s. Madrid) on espanjalainen muusikko ja taiteilija, joka muutti Suomeen vuonna 1980. Hän on ollut mukana useissa eri orkestereissa soittajana.

## Diskografia
* *Joskus tarvitaan* (1995 Selecta) 
* *Eteenpäin* (2001)
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kotisivu
Exodus (järjestö)

**Exodus** oli yhdysvaltalainen homoseksuaalien eheyttämistä harjoittanut järjestö. Se perustettiin 1976 ja se lopetti toimintansa kesäkuussa 2013. Sillä oli Pohjois-Amerikassa 260 toimipistettä.

Järjestön puheenjohtaja Alan Chambers myönsi olleensa osa ”tietämättömyyden järjestelmää” ja pyysi anteeksi kaikilta, joiden seksuaalisen suuntautumisen muuntautumista se oli pyrkinyt edistämään ja jotka viettivät sen vuoksi vuosia häpeässä ja syyllisyydessä. Chambers totesi, että järjestö on tehnyt uskonsa vuoksi valtavasti virheitä. 

## Lähteet
L’Esprit nouveau

**L’Esprit nouveau** oli ranskalainen aikakauslehti, joka ilmestyi 1920–1925. Sen perustivat arkkitehti Le Corbusier, taidemaalari Amédée Ozenfant ja runoilija Paul Dermée, ja siitä ilmestyi yhteensä 28 osaa.

Le Corbusier oli pitänyt Ozenfantin kanssa vuonna 1918 yhteisnäyttelyn Pariisissa ja julkaisseet *Après le cubisme* -nimisen manifestin. Kaksi vuotta myöhemmin he perustivat L’Esprit nouveau -lehden, jonka alaotsikko oli *Revue internationale d’esthétique* (”Estetiikan kansainvälinen lehti”). Runoilija Paul Dermée toimi myös kuuden numeron ajan lehden toimittajana. Lehden nimi oli lainattu Guillaume Apollinairen runosta. Alaotsikko vaihdettiin pian muotoon *Revue internationale illustrée de l'activité contemporaine*, ja Dermée ajettiin lopulta ulos dadaististen taipumustensa takia.

Le Corbusier ja Ozenfant kirjoittivat pääosan artikkeleista, ja ensimmäisessä numerosta lähtien he alkoivat käyttää pseudonyymejä. Tuolloin vielä oikealla nimellään Charles-Édouard Jeanneret tunnettu Le Corbusier muokkasi pseudonyyminsä isoisästään Le Corbezier’stä. Ozenfant puolestaan käytti äitinsä tyttönimeä Saugnier.

L’Esprit nouveaun jokaisessa numerossa oli taidekritiikkiä ja artikkeleita kirjallisuudesta, musiikin estetiikasta, arkkitehtuurista ja joskus politiikasta ja tieteestä sekä raportteja muista lehdistä ja kirjoista. Ainoa poikkeus oli lehden numero 26, joka oli omistettu Apollinairelle.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Ribbentrop (täsmennyssivu)

**Ribbentrop** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Joachim von Ribbentrop (1893–1946), natsi-Saksan ulkoministeri (1938–1945)
* Rudolf von Ribbentrop (1921–2019), saksalainen SS-mies, Joachim von Ribbentropin poika
* Molotov–Ribbentrop-sopimus, Natsi-Saksan ja Neuvostoliiton vuonna 1939 solmima hyökkäämättömyyssopimus
* Ryti–Ribbentrop-sopimus, Suomen presidentti Risto Rytin vuonna 1944 Saksalle antama epävirallinen vakuutus sodan jatkamisesta
Rollerball

**Rollerball** voi tarkoittaa:

**[[Rollerball (vuoden 1975 elokuva)|Rollerball]]*, vuoden 1975 elokuva
**[[Rollerball (vuoden 2002 elokuva)|Rollerball]]*, vuoden 2002 elokuva
**[[Rollerball (videopeli)|Rollerball]]*, vuoden 1988 videopeli
*Rollerball, australialainen yhtye