open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hefnerkynttilä

**Hefnerkynttilä** (, lyh. HK) on vanha valovoiman yksikkö, nykyisissä yksiköissä 0,903 kandelaa.

Yksikkö sai nimensä Friedrich von Hefner-Alteneckin vuonna 1884 keksimästä valon­lähteestä, jossa poltettiin amyyliasetaattia ja jota käytettiin valon mittaus­laitteiden kalibrointiin. Kun amyyli­asetaatista valmistetun kynttilän halkaisija oli 8 millimetriä ja sen palaessa syntyvän liekin korkeus 40 millimetriä, oli tällaisen valon­lähteen valovoima määritelmän mukaan yksi hefner­kynttilä. 

Hefnerkynttilä oli käytössä yksikkönä useissa Euroopan maissa, muun muassa Saksassa ja Suomessa.. Anglo­saksisissa maissa ja Ranskassa käytettiin sen sijaan yksikkönä kansain­välistä normaalikynttilää (ICP), jota Suomessakin käytettiin hefnerkynntilän ohella. Nykyinen kansain­välinen valo­voiman yksikkö, kandela, on suuruudeltaan lähellä aikaisempaa normaali­kynttilää ja otettiin käyttöön Kansain­välisen mittojen ja painojen toimiston päätöksellä vuoden 1948 alussa.

## Lähteet
Miten vietin... viime kesänä

**Miten vietin... viime kesänä** () on venäläinen draamaelokuva, joka on valmistunut vuonna 2010. Sen ohjasi Aleksei Popogrebski, ja kaksi sen pääosanäyttelijää palkittiin Berliinin elokuvajuhlilla. 

Elokuva kertoo kahdesta miehestä Pavel ja Sergei, jotka työskentelevät Jäämeren saaressa sääasemalla. Pavel saa vakavan viestin mantereelta mutta ei uskalla kertoa sitä Sergeille, joka on ollut kalassa viestin tullessa. Eristyneisyys ajaa miehet mielenhäiriön partaalle. 

Elokuva on kuvattu pääasiassa Valkarkain sääasemalla Tšuktšimerellä Venäjän arktisilla alueilla.

Elokuva valittiin vuoden parhaaksi elokuvaksi vuoden 2010 Lontoon filmifestivaaleilla ja 46. Chicagon kansainvälisillä filmifestivaaleilla.

## Lähteet
* KT: Miten vietin viime kesänä. Tv-maailman arviot, *Tv-maailma* nro 39 1.-7.10.2011.

### Viitteet
Mersey-luokka

**Mersey-luokka** tarkoittaa ainakin seuraavia alusluokkia:
*Mersey-luokan panssarikansiristeilijät, jotka palvelivat Britannian kuninkaallisessa laivastossa 1800-luvun lopulla
*Mersey-luokan aseistetut troolarit, jotka tilattiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle ensimmäisen maailmansodan lopulla
*Mersey-luokan pelastusalukset ovat 1987-1993 valmistuneen 38 aluksen luokka keveitä pelastusaluksia Britannian Royal National Lifeboat Institutionille.
Castle-luokka (troolari)

**Castle-luokka** oli Britannian kuninkaallisen laivaston troolareista koostuva alusluokka, johon piti kuulua kaikkiaan 217 alusta. Ensimmäisen maailmansodan päättyessä aluksia oli valmistunut kaikkiaan 197 ja loput 20 peruutettiin. Aluksista 197 tilattiin Britteinsaarilta ja yhdeksän Intiasta. Lisäksi Kanadasta tilattiin 60 troolaria.

## Alukset
Alukset nimettiin Trafalgarin taisteluun osallistuneiden *[[HMS Victory]]n* ja *[[HMS Royal Sovereign (1786)|HMS Royal Sovereignin]]* miehistöluetteloissa esiintyneiden nimien mukaan.

### Luokkaan liitetyt

### Britteinsaarilta tilatut

### Peruutetut tilaukset
Vuonna 1919 luokan tilauksista peruutettiin 20 tilausta, joista pääosa oli tehty edellisenä vuonna. Peruutetut tilaukset olivat: *HMS Alexander Colville*,*HMS Alexander Dunbar*,*HMS Colin Craig*,*HMS Ephraim Bright*,*HMS James Baird*,*HMS James Boyle*,*HMS James Coile*,*HMS John Chatway*,*HMS John Coombe*,*HMS John Creighton*,*HMS Joseph Crowell*,*HMS Joseph Doe*,*HMS Matthew Berryman*,*HMS Richard Bane*,*HMS Walter Cave*,*HMS William Bennett*,*HMS William Burte*,*HMS William Cable* ja *HMS William Coran*

### Intiasta tilatut
Miinauhan kasvaessa Intian niemimaan lähivesillä Amiraliteetti tilasi 1917 Intiasta yhdeksän Castle-luokan troolaria miinanraivaukseen. Aluksissa oli teräskaariin kiinnitetty teaklaudoitus ja moottorit toimitettiin Britteinsaarilta. Kolme aluksista valmisti kalkutalainen Burns and Company ja loput kuusi Bombayn telakka. Työ oli kuitenkin hidasta ja vielä helmikuussa 1919 ilmoitettiin töiden olevan kesken, mutta pääosin töiden annettiin jatkua.

### Kanadasta tilatut
Tammikuussa 1917 tilattiin 36 alusta Kanadan telakoilta Amiraliteetin Castle-luokan troolareina. Heinäkuussa tilattiin vielä 24 alusta. Valmistuneet alukset sijoitettiin Kanadan laivastoon lukuun ottamatta yhdeksää, jotka liitettiin Yhdysvaltain laivastoon raivaamaan miinoituksia sodan jälkeen. Alusten suunniteltuna tehtävänä oli Kanadan Atlantin puoleisen rannikon valvonta, mutta ensimmäiset kymmenen varustettiin jo valmistuessaan miinanraivaajiksi ja  loput myöhemmin.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Danit

**Danit** eli **giot** ovat etninen ryhmä Liberiassa ja Norsunluurannikolla.  Danit tunnetaan taidokkaista naamioistaan, joita valmistetaan elämän eri tilanteisiin kuten sotaan, rauhaan, kilpailuun ja opetukseen.

Danin kieli kuuluu mandelaisiin kieliin. Danit ovat ilmeisesti alkujaan kotoisin nykyisten asuinalueidensa länsipuolelta.

## Lähteet
Virginia Dare

**Virginia Dare** (s. 18. elokuuta 1587 Roanoken siirtokunta – ?) oli ensimmäinen Pohjois-Amerikassa englantilaisille vanhemmille syntynyt lapsi. Hänen isänsä oli Ananias Dare ja äitinsä Ellinor Dare, joka oli Roanoken siirtokunnan kuvernöörin John Whiten tytär. Virgina Dare sai etunimensä sitä, että hän oli ensimmäinen Virginian alueella syntynyt kristitty. Yhdeksän päivää hänen syntymänsä jälkeen kuvernööri White palasi Englantiin hankkiakseen apua siirtokunnalle. Virginia Daren ja muiden Roanokeen jääneiden siirtokuntalaisten sitä myöhemmistä vaiheista ei tiedetä varmuudella mitään, sillä he olivat kadonneet jäljettömiin Whiten palatessa kolme vuotta myöhemmin.

Viimeisen neljänsadan vuoden aikana Daresta on tullut tärkeä henkilö amerikkalaisissa kertomuksissa ja kansanperinteessä. Hän on ollut päähenkilönä monessa kirjassa, runossa, laulussa, televisio-ohjelmassa sekä elokuvassa. Monta paikkaa Pohjois-Carolinassa ja Etelä-Yhdysvalloissa on nimetty hänen mukaansa.

## Lähteet
*Virginia Dare Encyclopaedia Britannicassa  Viitattu 1.9.2014
Joseph Vize

**Joseph ”Joe” Vize** (25. kesäkuuta 1882 – 1959) oli irlantilainen kenraalimajuri, joka määrättiin Irlannin sisällissodan päätyttyä perustetun rannikko- ja meripuolustuksen CMS, Coastal and Marine Servicen johtoon 1923. Hän oli ollut pääsiäiskapinaan osallistuneen Irlannin tasavaltalainen veljeskunnan (Irish Republican Brotherhood) jäsen. Hän oli aiemmin työskennellyt Glasgow’ssa tukikohtaa pitäneen Clan Linen palveluksessa. Kun hänen aluksensa oli 1915 torpedoitu, hän palasi Dubliniin ja liittyi kapinaan. Vapauduttuaan hän jatkoi toimintaansa. Britit vangitsivat hänet 1921, mutta hän pääsi myöhemmin pakoon. Hänen ansionsa sekä merenkulun alalla että tasavallan kannalta olivat nuhteettomat.
## Lähteet
Killybegs

**Killybegs** () on Donegalin kreivikunnan ja Irlannin suurin kalasatama. Se sijaitsee kreivikunnan etelärannikolla Donegal Bayn pohjoisrannalla, lähellä Donegalin kaupunkia. Kaupunki on kauniin sataman päässä pohjoiseen suuntautuvan vuoristoseudun juurella. Kesällä siellä vietetään kalastukseen liittyviä katujuhlia, joihin liittyy perinteinen yhteinen "veneiden siunaaminen". 

Kaupungissa on asukkaita noin 2&nbsp;000. Siellä puhutaan englantia ja iiriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Robert Holbrook Smith

**Robert Holbrook "Bob" Smith** (8. elokuuta 1879 – 16. marraskuuta 1950) oli yhdysvaltalainen lääkäri. Hän oli alkoholisti ja perusti AA-liikkeen Bill Wilsonin kanssa 10. kesäkuuta 1935. Hän syntyi Vermontissa, oli vanhempiensa ainoa lapsi ja sai heiltä uskonnollisen kasvatuksen. Hän kärsi alkoholiongelmista jo opiskeluaikoinaan. Hän sai lääketieteellisen oppiarvonsa Rushista vuonna 1910 opiskeltuaan aiemmin St. Johnsbury Academyssa, Dartmouth Collegessa ja Michiganin yliopistossa.

Smith meni naimisiin Anne Robinson Ripleyn kanssa 25. tammikuuta 1915. Parilla oli yksi vuonna 1918 syntynyt poika, Robert Ripley Smith. Lisäksi Bob ja Anne adoptoivat vuonna 1923 niin ikään vuonna 1918 syntyneen tytön, Suzannen ("Sue").

Smith toimi aluksi yleislääkärinä mutta päätti sitten erikoistua kirurgiaan. Hän jatkoi opintojaan Mayo Clinicillä ja Jefferson Medical Schoolissa. Hän toimi myöhemmin proktologina ja teki suolileikkauksia. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1948, ja hän jäi leskeksi vuonna 1949. Bill Wilson oli kutsunut Annea yhdeksi Anonyymien Alkoholistien perustajista ja "liikkeen äidiksi". Bob Smith itse kuoli syöpään Akronissa 1950.

Smith vaati uusia anonyymejä alkoholisteja omistamaan elämänsä Kristukselle, kuten hän ja Wilson olivat tehneet. Wilson nimitti Smithiä "kaikkien kahdentoista askeleen ohjelmaa noudattavien ruhtinaaksi".

## Lähteet
HMS John Dunn

**HMS John Dunn** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Mersey-luokan aseistettu troolari. Valmistuessaan alus varustettiin vesikuuntelulaitteilla.

## Valmistus

Alus tilattiin Port Glasgow'sta Ferguson Brothersilta. Alus laskettiin vesille 27. maaliskuuta 1918 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna.

## Palvelus
Vuonna 1922 alus myytiin Irlannin laivastolle, jossa se säilytti aiemman nimensä. Alus vastaanotettiin Brightlingsean satamassa. Alus pelasti 25. maaliskuuta päällikkönään L. McGrath  merihätään joutuneen höyrytroolarin, jonka se hinasi Fenitiin. Seuraavana vuonna alus myytiin kauppalaivastoon, jolloin sen nimeksi tuli SS *Florence Brierley*. Omistajaksi kirjattiin fleetwoodilainen yritys New Docks ST Company.

Toisen maailmansodan alussa alus pakko-otettiin palvelukseen tammikuussa 1940 nimellä *HMS Florence Brierley*, minkä jälkeen se muutettiin puominvalvonta-alukseksi. Sodan aikana laivasto lunasti aluksen. Elokuussa 1946 alus myytiin siviilikäyttöön.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Matkoja utopiaan

**Matkoja utopiaan** on vuonna 2002 ilmestynyt kokoomateos, joka sisältää kolme klassista utopiaa: Tommaso Campanellan *[[Aurinkokaupunki]]* (1623), Francis Baconin *[[Uusi Atlantis]]* (1624) ja David Humen *[[Täydellisen valtion idea]]* (1752). Teoksen on kustantanut Vastapaino. Suomentajat ovat Pia Mänttäri, Topi Makkonen, Petri Koikkalainen ja Tuukka Tomperi. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Soikkeli, Markku: Utopian klassikot yksissä kansissa . *Sanelma* 2003. (PDF, s. 112)
Walter Gräsbeck

**Sune Walter Gräsbeck** (19. kesäkuuta 1892 Viipuri – 8. tammikuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen teollisuusmies.

Gräsbeck suoritti Helsingissä 1912 Högre Svenska Handelsläroverketin korkeakouluosaston. Sen jälkeen hän matkusteli Euroopassa ja Yhdysvalloissa. 1912 hän oli töissä Pietarissa Bureau Vegassa ja sen jälkeen vuosina 1917–1918 suomalaista paperia ja selluloosaa myyvässä Oy Bumaganissa toimitusjohtajana. Vuonna 1918 hänet palkkasi Suomen selluloosayhdistys (myöhemmin Finncell), jonka toimitusjohtajaksi hänet pian nimitettiin. Hän hoiti tehtävää kuolemaansa asti. Hänen johdollaan Finncell saavutti mainiot tulokset, muun muassa vuosina 1921–1935 selluloosan vienti kasvoi kymmenkertaiseksi. 

Gräsbeckillä oli lukuisia luottamustehtäviä valtiollisissa, kaupallisissa ja akateemisissa järjestöissä, liitoissa ja komiteoissa. Vuosina 1940–1941 hän oli muun muassa Petsamon Nikkeliä pohtivan neuvostoliittolais-suomalaisen sekakomitean ja vuonna 1944 sotakorvauskomitean puheenjohtajana. Sujuvasti venäjää puhuvana ja huumorintajuisena henkilönä Gräsbeck onnistui näissä tehtävissään aikaansaamaan Suomelle edullisia päätöksiä. Hän johti myös menestyksekkäästi kauppavaltuuskuntien matkoja Yhdysvaltoihin ja Britanniaan, ja hankki sieltä merkittäviä lainoja. Hän vastaanotti lukuisia kunnianosoituksia, sai vuorineuvoksen arvon 1940, tekniikan kunniatohtoriksi hänet vihittiin 1949 ja hän sai lukuisia suomalaisia ja ulkomaisia kunniamerkkejä. Hänestä tuli muun muassa Brittiläisen imperiumin ritarikunnan ritarikomentaja (KBE).

## Lähteet
Jim Rose

**Jim Rose** (s. 21. joulukuuta 1956 Burns, Oregon, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen sirkuksen omistaja, jonka Jim Rose Circus tunnetaan erityisesti shokeeraavista esityksistään. Jim Rose on naimisissa Bebe Rosen kanssa. 

## Lähteet
Auto GP -kausi 2011

**Auto GP -kausi 2011** oli Auto GP -sarjan toinen kausi, joka korvasi Euroseries 3000 -sarjan ja vaihtui nimeksi Auto GP. Kausi alkoi 14. toukokuuta Italian, Monzan radalla ja päättyi 2. lokakuuta Italian, Mugellossa. Sarjan mestaruuden voitti Kevin Ceccon. Toiseksi sijoittui Luca Filippi ja kolmanneksi Sergei Afanasjev.

## Tallit ja kuljettajat
Dev

**Devin Star Tailes** (s. 2. heinäkuuta 1989), taiteilijanimeltään **Dev**, on yhdysvaltalainen laulaja. Hän sai paljon julkisuutta, kun hip hop-ryhmä Far East Movement käytti listahittinsä *Like a G6* kertosäkeessä Devin kappaleen *Booty Bounce* samplea. Hänen ensimmäinen studioalbuminsa *[[The Night the Sun Came Up]]* julkaistiin 2. syyskuuta 2011.

## Elämä
Dev syntyi Tracyssa, Kaliforniassa Lisa ja Riki Tailesille. Perhe on portugalilaista ja meksikolaista syntyperää, mutta kotoisin Costa Ricasta ja kasvanut Mantecassa Kaliforniassa. Hänellä on kaksi nuorempaa siskoa, Sierra Sol ja Maezee Lua. Dev oli bändin sekä kuoron jäsen, ja opiskeli collegessa englantia ja taidehistoriaa.

## Musiikkiura
Hip hop- ja tuottajaryhmä The Cataracs löysi Devin MySpacesta, jonne hänen ystävänsä oli ladannut Devin Amy Winehousen kappaleesta tekemän coverin. Kesällä 2010 The Cataracs ja Dev viettivät aikaa studiossa kirjoittaen kappaleita yhdessä. He kirjoittivat Deville kappaleen *Booty Bounce*. Samaan aikaan he tuottivat myös Far East Movementin tunnetun *Like a G6* -kappaleen päättäen käyttää kappaleen kertosäkeessä pätkää Booty Bouncesta. *Like a G6* saavutti paljon menestystä ja nousi listojen kärkeen.

Devin ensimmäinen musiikkivideo kappaleesta Booty Bounce kuvattiin elokuussa 2010. Hän solmi levytyssopimuksen Universal Republicin kanssa lokakuussa samana vuonna, ja hänen ensimmäinen virallinen singlensä *Bass Down Low* julkaistiin pian sen jälkeen, 6. joulukuuta 2010. Kappale sai osakseen myös radiosoittoa.

Ensimmäinen studioalbumi *The Night the Sun Came Up* julkaistiin Australiassa, Isossa-Britanniassa ja Irlannissa syyskuussa 2011. Albumin kirjoittaminen aloitettiin vuonna 2009. The Cataracs on kirjoittanut albumin jokaisen kappaleen yhdessä Devin kanssa, sekä tuottanut albumin. Maaliskuussa 2011 he matkustivat kolmeksi viikoksi Costa Ricaan, jossa suurin osa kappaleista äänitettiin ja tuotettiin. Dev on ilmoittanut lykkäävänsä albumin julkaisua Yhdysvalloissa tammikuuhun 2012 lisätäkseen albumille uusia kappaleita.

## Diskografia
### Studioalbumit
* *[[The Night the Sun Came Up]]* (2011)
* *[[I Only See You When I'm Dreamin']]* (2017)

### Singlet
* *Bass Down Low* (feat. The Cataracs) (2010)
* *In the Dark* (2011)
* *Naked (Enrique Iglesias) (2011)
* *In My Trunk (feat. 2 Chainz) (2013)
* *Kiss It (feat. Sage the Gemini) (2013)
* *Honey Dip* (2014)
* *Parade* (2015)
* *#1* (feat. Nef the Pharaoh) (2016)
* *All I Wanna Do* (2017)
* *Come At Me* (2018)
* *Down for Me / Rock on it* (2018)
* *Girls Don't Lie / Clean Break* (2018)

===Promootiosinglet===
* *Fireball* (2009)
* *Booty Bounce* (2010)
* *LightSpeed* (2011)
* *Naked* (feat. [[Enrique Iglesias]]) (2012)
* *Take Her from You* (2012)
* *Kids* (2014)
* *The Night Is Young* (2014)
* *Drunk Texting* (2017)
* *Trouble* (2017)

===Musiikkivideot===
* *Booty Bounce* (2010)
* *Bass Down Low* (2010)(Suunnittelija Kreayshawn)
* *Fireball* (2011)
* *In the Dark* (2011)
* *Dancing Shoes* (2011)
* *In My Trunk* (2012)
* *Naked'' (feat. Enrique Iglesias) (2012)
Jostedalsbreenin kansallispuisto

**Jostedalsbreenin kansallispuisto** () on Norjassa sijaitseva kansallispuisto. Sen pinta-alasta noin puolet täyttää Euroopan mantereen suurin jäätikkö, Jostedalsbreen, josta se on saanut myös nimensä. Puisto avattiin 25. lokakuuta 1991, ja se on pinta-alaltaan 1&nbsp;310 neliökilometriä.

Puisto sijaitsee Sognin ja Fjordanen läänissä Lusterin, Balestrandin, Jølsterin, Sogndalin, Gloppenin, Førden ja Strynin kunnissa.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Sergei Afanasjev (moottoriurheilija)

**Sergei Andrejevits Afanasjev** (, s. 25. maaliskuuta 1988 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen moottoriurheilija.

Afanasjev aloitti Formula uransa vuonna 2003 kilpailemalla Formula RUS -sarjassa. Tuona vuonna hän voitti kolme kilpailua ja otti sarjan mestaruuden. Hän osallistui samana vuonna kahdeksaan Formula Renault Monza kilpailuun BVM Minardi Junior Team -tallissa sijoittuen sarjan 13:nneksi. Seuraavan vuonna Afanasjev osallistui Saksan Formula Renault 2.0 -sarjaan. Hän sijoittui sarjan kymmenenneksi. Hän ajoi myös 13 kilpailua Eurocup Formula Renault -sarjassa sijoittuen parhaimmillaan kilpailussa neljänneksi. Sarjan loppupisteissä hän oli 24:s. Vuonna 2006 Afanasjev ajoi Formula Renault 2.0 NEC -sarjassa. Hän sijoittui sarjan kahdeksanneksi. Hän ajoi samana vuonna Formula Renault 2.0 Suisse -sarjassa sijoittuen sarjan toiseksi.

Vuonna 2007 Afanasjev osallistui Formula 3 Eurosarjaan. Hän ei saanut sarjasta pisteitä. Vuonna 2008 Afanasjev siirtyi International Formula Master -sarjaan sijoittuen siellä sarjan kahdeksanneksi. Hän ajoi samana vuonna kahdeksan kilpailua Formula Renault 3.5 -sarjassa saavuttamatta pisteitä. Afanasjev jatkoi Formula Master -sarjassa kaudella 2009 sijoittuen sarjan toiseksi.

Vuonna 2010 Afanasjev ajoi FIA Formula 2 -sarjassa, jossa hän sijoittui sarjan kolmanneksi. Vuonna 2011 Afanasjev ajoi Auto GP -sarjassa DAMS-tallissa. Siellä hän sijoittui niin ikään sarjan kolmanneksi. Vuonna 2012 Afanasjev kilpailee FIA GT1 Championship -sarjassa.
Pimeästä maasta

**Pimeästä maasta** on Maarit Verrosen kirjoittama romaani vuodelta 1995. Teos oli Finlandia-palkintoehdokkaana vuonna 1995 ja voitti Portti-palkinnon 1996. Teosta käsittelevässä opinnäyttessään kirjallisuudentutkija Laura Niemi-Pynttäri löytää teoksesta fantasiakirjallisuuden, allegorian, yhteiskuntakritiikin, kehitysromaanin ja vaellusromaanin tuntomerkkejä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Bruno Musarò

**Bruno Musarò** (s. 27. kesäkuuta 1948 Andrano) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja Pyhän istuimen diplomaatti. Hänet vihittiin papiksi Otranton arkkihiippakuntaan 19. syyskuuta 1971 ja nimitettiin Abarin titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Panamaan 3. joulukuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1995. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Jorge María Mejía.

Musarò sai 25. syyskuuta 1999 nimitykset apostoliseksi nuntiukseksi Madagaskarille, Komoreille, Seychelleille ja Mauritiukselle. 10. helmikuuta 2004 hänet nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Guatemalaan, 5. tammikuuta 2009 Peruun ja 6. elokuuta 2011 Kuubaan.

## Lähteet
Formula Regional Oceania Championship

**Formula Regional Oceania Championship** (vuoteen 2022 asti **Toyota Racing Series**) on autourheilusarja, joka perustettiin vuonna 2005 Uudessa-Seelannissa. 

Sarjan nimi muutettiin vuoden 2022 lopuksi ja muutoksen myötä sarjan vaikutus superlisenssin saamiseen kasvaa (aiempi 10 pistettä superlisenssiä varten on nyt 18 pistettä). Sarja muuttui kaudelle 2023 Oseanian alueella ajettavaksi Formula Regional -sarjaksi. Alue kattaa Australian, Uuden-Seelannin ja Tyynenmeren saaria.

Kaudelle 2026 sarjan nimeksi muuttuu Castrol Toyota Formula Regional Oceania Trophy ja sarjamuoto muuttuu tiiviimmäksi neljän viikonlopun aikana ajettavaksi viiden sijaan. Muutoksen tarkoituksena on vähentää päällekkäisyyksiä kansainvälisten testien kanssa. Kaudella 2026 FIA ottaa Regional Trophy -konseptin laajemmin käyttöön vaihtoehtona pitkällä aikavälillä ajettavalle mestaruussarjalle ja "Trophy"-sarjat ajetaan tiiviimmällä jaksolla vähemmällä tapahtumamäärällä.

Sarjassa ajetaan Tatuusin valmistamilla FIA:n Formula 3 -sääntöjen mukaisilla autoilla ja Toyotan moottoreilla. Vuodelle 2020 1,8 litran moottorin tilalle tuli kaksilitrainen moottori.

## Säännöt

Sarjassa ajetaan viisi kilpailua kaudessa, joihin kuuluu myös New Zealand Motor Cup ja Denny Hulme Memorial Trophy palkinnot. Kilpailuviikonloppuna ajetaan kolme kilpailua joista yksi lauantaina ja kaksi sunnuntaina. Vuodesta 2006 lähtien sarjaan on kuulunut myös Uuden-Seelannin GP. 

Sarjassa jaetaan pisteitä 30 parhaalle kuljettajalle järjestyksessä 75, 67, 60, 54, 49, 45, 42, 39, 36, 33, 30, 28, 26, 24, 22, 20, 18, 16, 14, 12, 10, 9, 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2, 1.

## Mestarit

## Lähteet
Stabat Mater (Poulenc)

**Stabat Mater** on Francis Poulencin sävellys vuodelta 1950. Katoliseen *[[Stabat Mater]]* -hymniin perustuva teos kantaesitettiin Strasbourgin juhlilla 13. kesäkuuta 1951. Sävellystyön taustalla oli taiteilija Christian Bérard'n kuolema; alun perin Poulenc harkitsi requiemin säveltämistä ystävälleen, mutta hän päätyikin Stabat Materiin palattuaan Mustan Madonnan pyhäkölle Rocamadouriin. Teoksen esittävät sopraanosolisti, sekakuoro ja orkesteri. 

*Stabat Mater* otettiin hyvin vastaan Euroopassa, ja Yhdysvalloissa se sai New York Critics' Circle Awardin vuoden parhaana kuoroteoksena.

## Rakenne
# *Stabat Mater dolorosa* (Très calme)
# *Cujus animam gementem* (Allegro molto–Très violent)
# *O quam tristis* (Très lent)
# *Quae moerebat* (Andantino)
# *Quis est homo* (Allegro molto–Prestissimo)
# *Vidit suum* (Andante)
# *Eja Mater* (Allegro)
# *Fac ut ardeat* (Maestoso)
# *Sancta Mater* (Moderato–Allegretto)
# *Fac ut portem* (Tempo de Sarabande)
# *Inflammatus et accensus* (Animé et très rythmé)
# *Quando corpus* (Très calme)

## Orkesterin kokoonpano
* piccolo
* 2 huilua
* 2 oboea
* englannintorvi
* 2 klarinettia
* bassoklarinetti
* 3 fagottia
* 4 käyrätorvea
* 3 trumpettia
* 3 pasuunaa
* tuuba
* patarummut
* 2 harppua
* jouset
HMS John Dutton

**HMS John Dutton** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Mersey-luokan aseistettu troolari.

## Valmistus

Alus tilattiin Port Glasgow'sta Ferguson Brothers (Port Glasgow) Limitediltä. Alus laskettiin vesille 17. tammikuuta 1918 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna.

## Palvelus
Vuonna 1922 alus myytiin Irlannin laivastolle, jossa se säilytti aiemman nimensä. Alus vastaanotettiin Portsmouthissa. Vuottaa myöhemmin alus myytiin kauppalaivastoon, jolloin sen nimeksi tuli SS *Karlesefni*.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Tšehovin ase

**Tšehovin ase** on fiktiossa, kuten kirjallisuudessa, televisiosarjoissa tai elokuvissa, käytetty tekniikka, missä tarinan varhaisessa vaiheessa esitellään näennäisesti merkityksetön asia, joka tarinan edetessä nousee merkittävään asemaan juonen kannalta. Termi on saanut nimensä venäläisen näytelmäkirjailija Anton Tšehovin mukaan, joka mainitsee siitä kirjeissään useita muunnelmia. Tšehov itse sovelsi ohjetta näytelmässään *[[Vanja-eno]]*: siinä pistooli esitellään tarinan alussa jokseenkin puolihuolimattomasti, mutta tarinan loppua kohti siitä tulee tärkeä osa juonta, kun Vanja-eno aikoo raivonpuuskassaan ampua sillä itsensä.

Ohjetta on usein tulkittu häivetekniikaksi, mutta konsepti voidaan tulkita myös tarkoittamaan ”älä lisää tarpeettomia esineitä tarinaan”. Tšehovin ase -säännön unohtaminen voi johtaa suuriinkin juonen aukkoihin.

Tšehov esitti ohjeen muun muassa kirjoittajakursseilla Krimin niemimaalla, ja siellä sen kirjasi 1889 muistiin kurssilainen Ilja Gurlyand.

Salapoliisitarinoissa esiintyy tämäntyyppisiä yksityiskohtia: löytyy veitsi, joka aluksi näyttää tarpeettomalta, mutta joka myöhemmin ratkaisee kaiken. Myös saduissa rakenne toimii usein.

## Katso myös
* Red herring: Tšehovin aseen vastakohta; huomion vievä, mutta täysin tarpeeton asia
* MacGuffin: tarinan hahmoja motivoiva, mutta juonen kannalta yhdentekeväksi osoittautuva asia
* Deus ex machina: Tšehovin aseen puuttumisesta helposti seuraava ongelma; yllättävä käänne, jota ei ole pohjustettu aiemmalla juonella ja joka on siksi epätyydyttävä

## Lähteet
Mankala-periaate

**Mankala-periaate** on Suomessa käytetty toimintatapa, jossa usea yhtiö perustaa voittoa tuottamattoman osakeyhtiön yhteistä tarkoitusta varten. Malli on käytössä erityisesti energia-alalla, jossa on useita Mankala-yhtiöitä, joita on perustettu yhden tai useamman voimalaitoksen rakentamista ja operointia varten. Osakeyhtiön osakkaat rahoittavat laitoksen rakentamisen ja ylläpidon ja vastavuoroisesti ne saavat rakennetusta laitoksesta sähköä omakustannushintaan.

Käytäntö on laillinen, koska korkein hallinto-oikeus (KHO) hyväksyi sen kahdessa ratkaisussaan vuosina 1963 ja 1968 (KHO 1963 I 5 ja KHO 1968 B II 521). Toinen ratkaisuista koski Oy Mankala Ab:tä, siksi tätä toimintamallia alettiin kutsua Mankala-periaatteeksi. Tuolloin kiista koski sitä, että kunnat halusivat että niiden alueella tuotettu sähkö olisi arvostettu siirtohintaa korkeampaan hintaan siksi, että alihintaiseksi epäilty sähkö vähensi kuntien yritystulosta saamia kunnallisveroja, joka kuntien näkökulmasta vaikutti peitellyltä osingonjaolta. 

Mankala-yhtiöt ovat osakeyhtiöitä ja osakkaiden vastuu määräytyy osakeyhtiölain mukaisesti. Mankala-yhtiön omistajat sopivat osakassopimuksessa vastaavansa voimayhtiölle yhtiön energian tuotannon aiheuttamista kustannuksista omistustensa suhteessa. Näitä ovat esimerkiksi käyttö- ja huoltokustannukset, verot, vakuutukset, lainat ja polttoainekustannukset. 

Keväällä 2010 europarlamentaarikot Satu Hassi ja Heidi Hautala (vihr) esittivät EU-parlamentille kirjallisen kysymyksen (E2217-10) Mankala-periaatteen laillisuudesta. Heidän mielestään kyse oli peitellystä osingonjaosta. EU-komissio tutki asiaa, mutta lopetti tutkimukset marraskuussa 2012.

Mankala-yhtiöitä ovat esimerkiksi Teollisuuden Voima, Pohjolan Voima ja Fennovoiman suomalainen osakas, Voimaosakeyhtiö SF.

## Lähteet
* heidihautala.fi 
* EU-parlamentti, kirjallinen kysymys 9.4.2010
* 
* http://www.soininvaara.fi/2013/10/03/kannattaako-kuntien-olla-mukana-fennovoimassa/

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kilpailuvirasto: Ydinvoiman lisärakentaminen ja mankala-periaate 
* Mankala-periaatteen alkuna oleva Korkeimman hallinto-oikeuden päätös KHO 1963 I 5
Neljästoista vieras

**Neljästoista vieras** on Toivo Särkän vuonna 1948 ohjaama elokuva, johon hän laati myös käsikirjoituksen. 

## Juoni

Isänsä kanssa liikeasioissa riitautunut sahatehtailijan poika lähtee kaverinsa luokse, mutta päätyy kulkuria esittäväksi neljänneksitoista vieraaksi kartanontyttären kihlajaisiin, ja tuloksena on romanssi.

## Näyttelijät

## Tuotanto

Roolinimien perusteella on esitetty, että Särkän käsikirjoitus saattaa pohjautua ruotsalaiseen alkuperäistekstiin. Alkujakso on kuvattu pernajalaisella sahalla, jonka omistajasuvun nimi Palomaa saattaa viitata Paloheimoon. Särkän isä työskenteli metsätyönjohtajana H. G. Paloheimon palveluksessa. Sahan konttorikohtaus on kuvaaja Sulo Tammilehdon ideoimana lavastettu avokulisseina aitoon sahaympäristöön, jossa tuuli kuitenkin haittasi kuvauksia heiluttelemalla papereita.

## Arviot

Elokuvan menestys jäi vaatimattomaksi, ja aikalaiskriitikoiden arvioissa todettiin muun muassa, että se on syytä sivuuttaa lempeästi mahdollisimman lyhyesti. Parissa arviossa siitä on kuitenkin löydetty kaikkien heikkouksien joukosta hauskuuttakin. 

Erään myöhemmän kriitikon mukaan elokuvassa rämmitään suomalaisen elokuvataiteen pohjamudissa.

## Lähteet
Volgan lautturit

**Volgan lautturit** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

*Volgan lautturit, Volga-joella lihasvoimalla proomuja ylävirtaan entisaikaan kiskoneet burlakit
*Volgan lautturien laulu, venäläinen kansanlaulu
**[[Volgan lautturit (maalaus)|Volgan lautturit]]*, Ilja Repinin maalaus
Nurmi (Tusinan piiri)

**Nurmi** () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Venäjällä Leningradin alueen Tusinan piirissä. Se sijaitsee 9 kilometriä Tusinan kaupungista itään. Kunnassa on 3&nbsp;300 ja kylässä 3&nbsp;100 asukasta (vuonna 2010).

Kunnan pinta-ala on 138 neliökilometriä. Pohjoisessa se rajoittuu Kirovskin piiriin, idässä Tusinan piirin Hattulan kuntaan, etelässä ja lännessä Tusinan kaupunkiin ja luoteessa Lomkan kaupunkikuntaan. Pinta-alasta 77,8 % on osittain soistunutta metsää ja 15,9 % maatalousmaata. Suurimmat vesistöt ovat Pentikäisenjärvi ja Voittolanjoki.

Nurmen kuntaan kuuluvat keskuskylän lisäksi Korkan (ven. Горки, *Gorki*) ja Savotan (Жоржино, *Žoržino*) kylät. Entisten Metsäpirtin (Нечеперть, *Netšepert*) ja Kylväjän (Кюльвия, *Kjulvija*) kylien paikalla on puutarhapalsta-alueita.

Ruotsin vallan aikana kylässä asui inkerinsuomalaisia, mutta Suuren Pohjan sodan jälkeen asukkaat pakenivat muualle, esimerkiksi Nurmesta kotoisin ollut Olli Matinpoika Julli kuoli vuonna 1709 Pyhtäällä.
Nurmen kylä mainitaan Venäjällä ensimmäisen kerran 1700-luvulla, jolloin keisarinna Elisabet lahjoitti seudun maat rippi-isälleen Fjodor Dubjanskille. Myöhemmin ne kuuluivat Hattulan kartanonherroille. Nurmi oli metsien ja soiden ympäröimä pikkukylä, johon 1800-luvulla rakennettiin Balašovin tilallissuvun metsästysmaja. Kylän talonpojat olivat venäläisiä, jotka kuuluivat Hattulan ortodoksiseen seurakuntaan. 1870-luvulla alueelle alkoi saapua virolaisia Liivinmaan kuvernementista, koska he olivat maaorjuden lakkauttamisen jälkeen jääneet ilman maata. Nurmen pohjoispuolelle oli silloin rakennettu uusi kylänosa, joka sai sittemmin nimi "Estonskij" (ven. Эстонский). Vuonna 1926 kylässä oli 55 taloa ja 225 asukkaita. Vuonna 1933 Nurmi kuului Estonskin kansallisen kyläneuvostoon. Kurjien olojen vuoksi kaikki paikkakunnan virolaiset lähtivät keväällä 1942, saksalaismiehityksen aikana, Viroon.

Neuvostoaikana kunnassa harjoitettiin turpeen tuotantoa. Vuonna 1974 kylään rakennettiin Neuvostoliiton suurin siankasvatuskompleksi. Kunnan kautta kulkee Kemppaalan ja Hattulan välinen R-40-maantie sekä Tusinasta Hattulaan johtava rautatie. Nurmesta on linja-autoyhteys Tusinaan.

Paikallisista elinkeinoista tärkein on maatalous, joka on erikoistunut sianlihan ja rehun tuotantoon. Lisäksi viljellään vihanneksia ja perunaa. Maatalousyrityksiä ovat Rjurik-Agron suursikala ja Tusinan rehuseostehdas. Kolme neljäsosaa asukkaista käy työssä kunnan ulkopuolella, heistä viidesosa Pietarissa.

Palveluihin kuuluvat lastentarha, koulu, kerhotalo, lasten taidekoulu, kirjasto, terveysasema, posti, pankki sekä joukko kauppoja. Nurmen kylässä toimii ortodoksinen seurakunta.

Nähtävyyksiä ovat Pokrovan kirkon rauniot ja keskiaikainen asuinpaikka Tsaritsyna Gorassa, kaksi sotamuistomerkkiä sekä Metsäpirtin hautapaikka.

## Lähteet
* Generalnyi plan Nurminskogo selskogo poselenija 

### Viitteet
Gustavo Rodolfo Mendoza Hernández

**Gustavo Rodolfo Mendoza Hernández** (s. 19. lokakuuta 1934 Guatemala) on guatemalalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Guatemalan arkkihiippakuntaan Mariano Rossell y Arellano 21. syyskuuta 1958, ja hänet nimitettiin Guatemalan vihkipiispaksi sekä Selemselaen titulaaripiispaksi 9. heinäkuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Rodolfo Quezada Toruño, jota avustivat Bruno Musarò ja Pablo Vizcaino Prado.

## Lähteet
Ge’ezin kieli

**Ge’ez** (myös *(muinais)etiopia*, ግዕዝ, *gəʽ(ə)z* ) on Etiopiassa ja Eritreassa 1000-luvulle saakka puhuttu eteläseemiläinen kieli. Ge’ezillä on rikas kirjallisuus, ja se on säilynyt maiden kristillisten kirkkojen jumalanpalveluskielenä.

Ge’eziä puhuttiin Aksumin valtakunnassa nykyisen Etiopian Tigrayn alueella ja Eritreassa. Myöhemmin ge’ezinkielisiä tekstejä laadittiin eri puolilla Etiopian keisarikuntaa. Kieltä kirjoitetaan eteläarabialaisesta konsonanttikirjaimistosta kehittyneellä etiopialaisella tavukirjoituksella. Se käsittää klassisessa muodossaan 30 konsonanttimerkkiä, joista jokaisella on seitsemän vokaaleja osoittavaa muunnosta. Kirjoituksen suunta on vasemmalta oikealle.

Vanhimmat ge’ezinkieliset piirtokirjoitukset ovat peräisin 200-luvulta. Kristinuskon levittyä Aksumiin 300-luvulla ge’eziksi alettiin kääntää kreikan kielestä Raamatun kirjoja, pyhimyselämänkertoja ja muuta uskonnollista kirjallisuutta. Vähitellen ryhdyttiin laatimaan myös alkuperäisiä pyhimyskertomuksia ja jumalanpalvelustekstejä. Varhaisia käsikirjoituksia ei ole säilynyt, vaan tekstit tunnetaan myöhempinä kopioina. Ge’eziksi on säilynyt juutalaisia ja varhaiskristillisiä teoksia, jotka ovat muualta kadonneet.

Ge’ez jäi pois käytöstä puhekielenä 900–1000-luvuilla Aksumin valtakunnan hajottua. Se säilytti kuitenkin asemansa kirjakielenä Etiopian valtiollisen keskuksen siirtyessä etelämmäs maan keskiosaan. Salomon hallitsijasuvun noustua valtaan vuonna 1270 alkoi uusi ge’ezinkielisen kirjallisuuden kukoistuskausi. Tänä aikana käännettiin paljon arabiankielistä kirjallisuutta ja korjailtiin vanhoja Raamatun käännöksiä. Etiopialaisen kirjallisuuden merkkiteos on hallitsijasuvun vaiheista kertova Kebra Negast. Muuta maallista kirjallisuutta edustavat lähinnä keisarien kronikat. Uskonnolliseen kirjallisuuteen kuuluu pyhimyskertomuksia, teologisia traktaatteja, jumalanpalveluskirjoja, maagisia tekstejä ja eri tyylilajeja edustavaa hengellistä runoutta.

Ge’ez oli Etiopian pääasiallinen kirjakieli 1800-luvulle saakka. Sen opiskelu oli tärkeä osa perinteistä kirkollista opetusta, joka alkoi menettää merkitystään 1900-luvun puolivälissä nykyaikaisen koulujärjestelmän laajentuessa. Amhara syrjäytti ge’ezin kirjakielenä 1800–1900-lukujen vaihteessa. Ge’ez toimii nykyään Etiopian ja Eritrean ortodoksisten kirkkojen sekä Etiopian katolisen kirkon jumalanpalveluskielenä. Sitä opetetaan kirkkokouluissa ja sillä laaditaan yhä perinteistä hengellistä runoutta.

Ge’ez kuuluu etiopianseemiläisten kielten pohjoishaaraan. Sen lähimmät sukukielet ovat tigrinja ja tigre. Ge’ez on muihin etiopianseemiläisiin kieliin verrattuna vanhakantaisempi ja siinä on vähemmän kuušilaisten kielten vaikutusta. Se on toisaalta menettänyt eräitä yhteisetiopialaisia piirteitä ja kehittynyt osin omaan suuntaansa.

Kielessä on kirjallisuuden kautta tulleita lainasanoja kreikasta, koptista, syyriasta, muinaishepreasta ja arabiasta. Ge’ez on vaikuttanut muihin etiopianseemiläisiin sekä keskikuušilaisiin kieliin. Sen sanavarat toimivat mallina tieteellisen terminologian kehittämisessä.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Kolmastoista koputus

**Kolmastoista koputus** on vuonna 1945 valmistunut Ilmari Unhon ohjaama jännityselokuva. Käsikirjoitus pohjautuu Simo Penttilän tarinaan, jossa tapahtumat liikkuvat sodan aiheissa. 

Elokuvan aiheena on kahden suomalaisen merikapteenin seikkailu Göteborgissa, jossa kapteenit (Joel Rinne ja Tauno Palo) kohtaavat kabareelaulajina esiintyvät, torpedoijille tietoja välittävät agentit. Tuotantoresurssien vähäisyyden vuoksi Göteborgia esittää elokuvassa Turku.

## Näyttelijät

## Arviot

Aikalaiskriitikot ottivat elokuvan myötämielisinä vastaan: ”Älykäs seikkailuelokuva – – laatutyötä, ajanvietefilminä hyvää luokkaa”, arvioi Olavi Vesterdahl *Aamulehdessä*. Huolellista työtä kiiteltiin yleisesti, myös musiikin ja lavastuksen osalta.

*Tv-maailma* -lehden arviossa vuodelta 2011 kriitikko pitää tarinaa löyhänä, mutta George de Godzinskyn merimieslaulut tekevät häneenkin vaikutuksen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
José Ramiro Pellecer Samayoa

**José Ramiro Pellecer Samayoa** (10. lokakuuta 1929 Antigua, Guatemala – 14. maaliskuuta 2022) oli guatemalalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Guatemalan arkkihiippakuntaan Mariano Rossell y Arellano 7. marraskuuta 1954. Hänet nimitettiin Guatemalan vihkipiispaksi sekä Teglata in Proconsularin titulaaripiispaksi 28. marraskuuta 1967. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1968. Pääkonsekraattorina toimi Bruno Torpigliani, jota avustivat Mario Casariego y Acevedo ja Rafael González Estrada.

Pellecer Samayoa jäi eläkkeelle 2. lokakuuta 2010.

## Lähteet
Bernabé de Jesús Sagastume Lemus

**Bernabé de Jesús Sagastume Lemus** (s. 20. toukokuuta 1961) on guatemalalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli kapusiinien jäsen 28. joulukuuta 1985, ja hänet vihki papiksi Rodolfo Quezada Toruño 31. tammikuuta 1987. Hänet nimitettiin Santa Rosa de Liman hiippakunnan piispaksi 28. heinäkuuta 2007. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Quezada Toruño, jota avustivat Bruno Musarò ja Pablo Ervin Schmitz Simon.

## Lähteet
Jimmy Lidberg

**Jimmy Lidberg** (s. 13. huhtikuuta 1982 Tukholma) on ruotsalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.

Pääasiassa 96 kilogramman painoluokassa kilpaileva Lidberg on saavuttanut olympiapronssia sekä kolme MM- ja neljä EM-mitalia. Myös hänen isoveljensä Martin on kreikkalais-roomalaisen painin maailmanmestari.

## Lähteet
* Profiili foeldeak.com:in painitietokannassa 
* Profiili FILA:n tietokannassa
Chameleon Casanova

**Chameleon Casanova** on Jari Sillanpään kappale, ja se on ilmestynyt vuonna 2005. Chameleon Casanova on tehty yhdessä Beats and Stylesin kanssa. 
Musiikkivideossa Sillanpää esiintyy charmikkaasti valkoisessa puvussa, ja tanssahtelee sulavasti.
Raymond Razakarinvony

**Raymond Razakarinvony** (s. 19. marraskuuta 1927 Antananarivo) on madagaskarilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 27. heinäkuuta 1956 ja nimitettiin Miarinarivon hiippakunnan piispaksi 14. helmikuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Armand Gaétan Razafindratandra, jota avustivat Bernard Charles Ratsimamotoana ja Albert Joseph Tsiahoana.

Razakarinvony jäi eläkkeelle 15. helmikuuta 2007.

## Lähteet
Alim Selimau

**Alim Selimau** (, s. 26. tammikuuta 1983 Kasumkent, Dagestanin ASNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja maailmanmestari.

84 kilogramman painoluokassa kilpaileva Selimau voitti maailmanmestaruuden Budapestissa 2005 ja Istanbulissa 2011.

## Lähteet
* Profiili foeldeak.com:in painitietokannassa 
* Profiili FILA:n tietokannassa
Manutšar Tskhadaia

**Manutšar Tskhadaia** (, s. 19. maaliskuuta 1985 Khobi, Georgian SNT, Neuvostoliitto) on georgialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.

Pääasiassa 66 kilogramman painoluokassa kilpaileva Tskhadaia on saavuttanut olympiapronssia Lontoossa 2012 ja MM-hopeaa Herningissä 2009 ja Istanbulissa 2011. Lisäksi hän on saavuttanut EM-hopeaa Belgradissa 2012 (74 kg) ja EM-pronssia Vilnassa 2009.

## Lähteet
* Profiili foeldeak.com:in painitietokannassa 
* Profiili FILA:n tietokannassa  
* Manuchar Tskhadaia  Sports Reference LLC
Vaajakosken vanha vesivoimalaitos

**Vaajakosken vanha vesivoimalaitos** eli **Wanha Woimala** on Vaajakoskessa Vaajavirrassa Jyväskylässä sijaitseva vuonna 1920 rakennettu vesivoimalaitos, joka ei ole enää sähköntuotantokäytössä. Se toimii erilaisten tapahtumien, taidenäyttelyiden, konserttien ja tanssien järjestämispaikkana.

Vesivoimalaitoksen rakennutti SOK Vaajakosken tehtaiden tarpeisiin. Alun perin voimalaitoksen ympärillä ei ollut patolaitteita, vaan vettä virtasi myös voimalaitoksen turbiinien ohi. Voimalaitoksella oli kaksi turbiiniparia, joiden yhteenlaskettu teho oli 500 hevosvoimaa. Turbiinit oli kytketty kahteen vaihtovirtageneraattoriin, joiden yhteenlaskettu teho oli 368 kilowattia.

Vuonna 1942 Naissaaren toisella puolella sijaitsevaan Vaajavirran toiseen koskeen, Naiskoskeen, rakennettiin uusi voimalaitos. Sen valmistuttua vanha voimala poistettiin käytöstä ja veden virtaus paitsi voimalan läpi myös sen ohitse padottiin. Voimalaan johtavan sillan alla olevia patoja saatetaan edelleen avata vedenpinnan noustessa voimalaitosten yläpuolella.

Voimalaan asennettiin käyttövesijohdot 1996 ja samalla rakennettiin käymälä teollisuustalon puoleiselle rannalle voimalan läheisyyteen.

Vaajakosken vanha vesivoimalaitos on vuosikymmenien aikana muodostunut Vaajakosken ja sen teollisuuden tunnukseksi. Sen lähellä sijaitsee toinen Vaajakosken teollisuuden maamerkki, entinen naulatehdas, nykyinen Vaajakosken teollisuustalo. Vanhan voimalaitoksen vieressä kulkee Vaajakosken kanava.

## Katso myös
*Vaajakosken vesivoimalaitos

## Kuvia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Wanha Woimala
* Wanha Woimala Facebookissa
Kuninkaiden koitos

**Kuninkaiden koitos** () on George R. R. Martinin kirjoittaman *[[Tulen ja jään laulu]]* -fantasiasarjan toinen osa. Alkuperäisteos ilmestyi vuonna 1999 ja suomennos vuonna 2004.

Yhdysvaltalaisen kaapelitelevisioyhtiö HBOn tuottaman *Tulen ja jään lauluun* pohjautuvan televisiosarjan, *[[Game of Thrones]]in* toinen tuotantokausi sijoittuu *Kuninkaiden koitoksen* tapahtumiin.

## Juoni

Seitsemän kuningaskunnan kuninkaan Robert Baratheonin kuoltua valtakunta on ajautunut sisällissotaan. Joffrey Baratheon on kruunattu isänsä seuraajaksi, mutta Robertin veljet Stannis ja Renly vaativat valtaistuinta itselleen. Robb Stark on julistautunut Pohjoisen kuninkaaksi ja Balon Greyjoy Rautasaarten kuninkaaksi. Sarjan ensimmäisen osan tavoin kirjassa on kolme pääjuonta, joista yksi keskittyy mahtisukujen väliseen valtataisteluun, yksi tapahtumiin valtakunnan pohjoisrajan Muurilla ja sen takana sekä yksi idän mailla maanpaossa olevaan Daenerys Targaryeniin. Pääjuonten lisäksi seurataan useita alajuonia. Kirjan luvut on kirjoitettu eri henkilöiden näkökulmista.

## Vastaanotto

*[[Suomen Tolkien-seura|Legolas]]*-lehden Teemu Naarajärvi katsoi kirjan olevan hieman liian pitkä ja pääjuonen liikkuvan verrattain vähän eteenpäin.

## Lähteet
Kiovan keskusrautatieasema

**Kiovan rautatieasema** eli **Kiovan matkustajaliikenteen rautatieasema** () on Ukrainan pääkaupunki Kiovan keskusrautatieasema. Asema koostuu oikeastaan useasta toisiinsa liitetyistä tai erillisistä rakennuksesta ja toimii sekä Ukrainan rautateiden kaukojunien että Kiovan seudun paikallisjunien keskusasemana. 

## Liityntäliikenne
Aseman lähistöllä (150 m rautatieaseman vanhan puolen pääsisäänkäynnistä luoteeseen, lähijunien lähtölaitureiden suuntaan) sijaitsee käynti Kiovan metron Vokzalnan asemalle ().

## Valokuvia


Tiedosto:Kyiv - Railway Stations.JPG|Kiovan keskusrautatieasema on laaja asemakokonaisuus.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kiev Rail Terminal - Vital Transportation Hub in Kiev 
* Kiovan rautatieaseman historiaa  (swrailway.gov.ua)
* Kaukoliikenteen junien haku Kiovan rautatieasemalle/-lta  (poezda.net)
* Kaukoliikenteen juna-aikatauluja Kiovan rautatieasemalle  (rasp.yandex.ru)
* Lähijunien aikatauluja Kiovan rautatieasemalle  (rasp.yandex.ru)
* Ukrainan rautateiden interaktiivinen, kullekin asemalle saapuvien ja lähtevien pikajunien sivusto, erityisesti EURO2012 jalkapalloa ajatellen  
* Ukrainan rataverkon kartta 
* Valokuvia Ukrainan rautatieasemista ja radoista interaktiivisen kartan kautta (railwayz.info)
Kruunajaismessu

**Kruunajaismessu** () on Wolfgang Amadeus Mozartin 15. (toisen tulkinnan mukaan 16.) messu. Se on C-duurissa, ja Köchelin luettelossa sen merkintä on KV 317. Se luetaan *[[Missa brevis|Missa brevikseksi]]* eli lyhyeksi messuksi *[[Missa solemnis|Missa solemniksen]]* vastakohtana.

*Kruunajaismessu* valmistui Salzburgissa 23. maaliskuuta 1779, ja se kantaesitettiin lähes varmasti Salzburgin tuomiokirkossa pääsiäissunnuntaina 4. huhtikuuta 1779. Kutsumanimensä teos sai ilmeisesti 1800-luvun alussa Wienin hovissa. Joseph Haydn viittasi teokseen omassa *[[Harmoniemesse]]ssään*.

## Osat
# Kyrie
# Gloria
# Credo
# Sanctus
# Benedictus
# Agnus Dei

## Kokoonpano
* laulusolistit (SATB)
* kuoro
* 2 viulua
* bassosoittimet (urut, fagotti, sello, kontrabasso)
* 2 oboea
* 2 käyrätorvea
* 2 trumpettia
* patarummut
* 3 pasuunaa
* urut

## Aiheesta muualla
* IMSLP: Ilmaisia nuotteja
Naukion yhtenäiskoulu

**Naukion yhtenäiskoulu** on peruskoulun yhtenäiskoulu Kouvolan Kuusankoskella, Naukion kaupunginosassa. Koulun rehtorina toimii Kai Mikkonen ja apulaisrehtorina Sari Grekula.

Rakennuksessa toimi ennen Naukion koulu (yläkoulu) ja Tähteen koulu (alakoulu), jotka yhdistyivät hallinnollisesti elokuussa 2015 Naukion yhtenäiskouluksi.

Kouvolan kaupungin uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan Naukion yhtenäiskoulu lakkautetaan viiden muun kuusankoskelaisen koulun kanssa ja Kuusankoskelle rakennetaan uusi 500-600 oppilaan yhtenäiskoulu entisen Kuusankosken Ammattikoulun tontille. Kouluun siirtyy Kuusankosken Keskustan, Pilkanmaan ja Tähteenkadun alakoulujen, Hirvelän ja Kymintehtaan koulun yläkoulujen sekä Naukion yhtenäiskoulun oppilaat.

## Vuoden 1984 koulusurma
12. joulukuuta 1984 Naukion yläasteella oppilaana ollut 14-vuotias poika surmasi koulun 56-vuotiaan naisopettajan iltapäivällä pidetyllä koetunnilla. Puukottaja löi uhriaan teräaseella ylävartaloon ja potki tätä päähän, minkä jälkeen hän pääsi pakenemaan. Poika ilmoittautui poliisille vasta kaksi päivää myöhemmin majailtuaan ensin lähistöllä sijainneissa autiotaloissa. Koska poika oli rikoksen tekohetkellä alle 15-vuotias, hän ei joutunut teostaan rikosoikeudelliseen vastuuseen. Maantiedon ja luonnonhistorian opettajana toiminutta uhria kuvailtiin erittäin vaativaksi ja monien oppilaiden mielestä jopa pelottavaksi opettajaksi. Tapaus on Suomen historian toinen koulusurma vuoden 1981 Turun Puolalanmäen koulusurman jälkeen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Naukion yhtenäiskoulun nettisivut
Nimeni on Bill W.

**Nimeni on Bill W.** () on vuoden 1989 Hallmark Hall of Fame -televisioelokuva, jonka ohjasi Daniel Petrie. Pääosia siinä näyttelevät James Woods ja James Garner. Käsikirjoittaja William G. Borchert perusti elokuvan tositarinaan William Griffith Wilsonista ja tohtori Robert Holbrook Smithistä, jotka perustivat AA-liikkeen (Nimettömät Alkoholistit). Woods voitti roolistaan Wilsonina Emmy-palkinnon. Lisäksi elokuva sai kuusi muuta Emmy-ehdokkuutta ja kaksi Golden Globe -ehdokkuutta.

Elokuvaa levitti Warner Bros. Television. Sen tuottajana toimi Paul Rubell ja musiikin sävelsi Laurence Rosenthal. Kuvaajana toimi Neil Roach sekä leikkaajina Paul Rubell ja John Wright. 30. huhtikuuta 1989 julkaistu elokuva kestää 100 minuuttia.

## Roolit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Katoamisten kirja

**Katoamisten kirja** on kirjailija Iida Rauman vuonna 2011 julkaistu esikoisteos, joka ottaa kantaa koulujen, terveyskeskusten ja vanhainkotien ovien takana tapahtuvaan arkiseen väkivaltaan. Romaani oli vuonna 2011 ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi. 

## Lähteet
Nimettömät Narkomaanit

**Nimettömät Narkomaanit** (, lyhennettynä *NA*) on kansainvälinen yhteisö, jonka toiminta perustuu AA-liikkeenkin (Nimettömät Alkoholistit) kaltaiseen vertaistukitoimintaan ja AA:n kehittämään 12 askeleen ohjelmaan. Idea AA:n ohjelman soveltamisesta huumeongelmaisten kohdalla syntyi Yhdysvalloissa 1940-luvulla, ja ensimmäinen huumausaineriippuvaisten kokous pidettiin siellä vuonna 1948. Nykyisenkaltainen NA kuitenkin perustettiin vasta 1953. Noihin aikoihin AA myönsi sille luvan käyttää, 12 askeleen ohjelmaa.

Nimettömien Narkomaanien toiminta Euroopassa alkoi 1980-luvulla, ja Suomessa ensimmäinen kokous pidettiin vuonna 1988. Toukokuussa 2010 järjestettiin yli 58,000 NA-kokousta 131 maassa.

## Ohjelma
### Jäsenyys ja organisaatio
Nimettömien Narkomaanien kolmas perinne sanoo, että jäsenyyden ainoa edellytys on halu lopettaa käyttäminen. NA sanoo, että kokoukset on tarkoitettu järjestettäväksi säännöllisesti toinen toisemme tukemiseen puhtaana pysymisessä. Puhtaana pysyminen tarkoittaa täydellistä pidättäytymistä kaikista mielialaan ja mieleen vaikuttavista aineista. NA-jäsenyys on aina ilmainen, joskin vapaaehtoisen kannatusmaksun voi halutessaan maksaa, koska toiminta on omarahoitteista.

Perusta Nimettömien Narkomaanien ohjelmalle on kahdessatoista askeleessa ja kahdessatoista perinteessä.

Nimettömillä Narkomaaneilla "ei ole mielipidettä kokousten ulkopuolisiin asioihin", tämä koskee politiikkaa, tiedettä, lääketiedettä sekä ulkopuolisia organisaatioita ja instituutioita. Järjestö ei varsinaisesti mainosta itseään, vaan pyrkii herättämään vetovoimaa kokemuspohjaisella auttamisella. NA-ryhmät ja alueet tarjoavat tietoa NA-ohjelmasta ulkopuolisille järjestöille. NA vie sanomaa mm. paikallisiin sairaaloihin, oppilaitoksiin, päihdehoitoyksiköihin, sekä vankiloihin.

## Lähteet
Nimitz

**Nimitz** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

*Chester Nimitz, yhdysvaltalainen laivastoamiraali toisessa maailmansodassa
*Nimitz-luokka, Yhdysvaltain laivaston lentotukialusten kokoluokka
*USS Nimitz, Nimitz-luokan johtoalus
*Interstate 880 (entinen Nimitz Freeway), moottoritie Kaliforniassa