open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rämehopeatäplä

**Rämehopeatäplä** (*Boloria eunomia*) on koko Suomessa esiintyvä, Pohjois-Suomessa yleisenä esiintyvä hopeatäplälaji. Perhonen on noin 3,5 senttimetrin kokoinen. Se viihtyy ainoastaan soilla suopursujen läheisyydessä. Lajista tunnetaan kolme eri tyyppiä, etelässä perhonen on suuri ja vaalea ja pohjoisessa pieni ja vaalea. Perhosen toukat elävät juolukoilla, orvokeilla, suokukalla sekä mahdollisesti jopa nurmitattarella (*Polygonum viviparum*). Se talvehtii toukkana.

## Kuvaus

Nacré de la bistorte MHNT CUT 2013 3 22 Porté-Puymorens Dos.jpg|Dosal side
Nacré de la bistorte MHNT CUT 2013 3 22 Porté-Puymorens Ventre.jpg| △ Ventral side


## Lähteet
*Iltalehti: Rämehopeatäplä (''Boloria eunomia'') 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*LuontoPortti: Rämehopeatäplä (''Boloria eunomia'')
*Suomen Perhoset: Rämehopeatäplä
*Perhosopas: Rämehopeatäplä (''Boloria eunomia'')
*Keskisuomalainen: Rämehopeatäplä
*UniProt, Taxonomy: Boloria eunomia
Erich Mielke

**Erich Fritz Emil Mielke** (28. joulukuuta 1907 Berliini – 21. toukokuuta 2000 Berliini) oli saksalainen kommunisti. Hän oli Saksan demokraattisen tasavallan turvallisuuspoliisin Stasin päällikkö 1957–1989.

Berliinin työläiskaupunginosassa Weddingissä syntyneen Mielken äiti kuoli varhain, hänen isänsä oli käsityöläinen, joskin Mielke itse kertoi tämän ammatiksi työväenluokkaisemman metsätyömiehen liittyessään 14-vuotiaana Saksan kommunistisen puolueen nuorisojärjestöön. 20-vuotiaana Mielke sai puoluejäsenyyden. Hän osallistui kommunistien itsesuojelujoukkojen toimintaan ja osallistui 9. elokuuta 1931 Berliinin Bülowplatzilla kahden poliisin, Paul Anlaufin ja Franz Lenkin, murhiin. Välttääkseen vangitsemisen hän pakeni Belgian kautta Neuvostoliittoon.

Neuvostoliitossa Mielke opiskeli Moskovan Lenin-koulussa vuodesta 1933. Hän toimi poliittisena upseerina Espanjan sisällissodassa 1936–1939 ja pakeni tasavaltalaisten hävittyä sodan Ranskaan jossa esiintyi latvialaisena *Richard Hebel*inä. Toisen maailmansodan aikana hän osallistui saksalaisten kommunistien maanalaiseen toimintaan Ranskassa mutta pidätettiin ja määrättiin edelleen latvialaiseksi luultuna pakkotyöhön Organisation Todtin palvelukseen vuodeksi 1944.

Toisen maailmansodan päätyttyä ja puna-armeijan vallattua Saksan itäiset osat Mielke palasi kotimaahansa nousten nopeasti vasta perustetun Saksan demokraattisen tasavallan poliittiseen eliittiin. Hänet nimitettiin vuonna 1950 Stasin valtiosihteeriksi ja vuodesta 1957 hän toimi organisaation johtajana. Mielke kuului maata johtaneen kommunistisen yhtenäispuolueen SED:n politbyroohon vuodesta 1971 kandidaattina ja vuodesta 1976 täysjäsenenä. Vuonna 1980 hän sai kenraalin sotilasarvon.

Berliinin muurin murruttua ja vielä ennen Saksan jälleenyhdistymistä Mielke erotettiin SED:n jäsenyydestä ja vangittiin vuoden 1989 lopulla tutkintavankeuteen epäiltynä "kansantalouden vahingoittamisesta", mutta vapautettiin seuraavan vuoden maaliskuussa terveydellisistä syistä. Heinäkuussa hänet vangittiin kuitenkin uudelleen epäiltynä poliittisten vankileirien suunnittelusta ja Punaisen armeijakunnan terroristien suojelusta. 

Murhia koskevat paperit löytyivät vuonna 1989 hänen toimistostaan. Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen hänet asetettiin syytteeseen vuonna 1931 tapahtuneista poliisimurhista, ja hänet tuomittiin 26. lokakuuta 1993 kuuden vuoden ehdottomaan vankeuteen kahdesta murhasta ja yhdestä murhan yrityksestä. Hänet laskettiin ehdonalaiseen vapauteen elokuussa 1995 hänen oltuaan vangittuna noin viisi ja puoli vuotta. Mielke kuoli vanhainkodissa Berliinissä 92-vuotiaana. Hänen ruumiinsa tuhkattiin ja uurna haudattiin 6. kesäkuuta 2000 Berliinin Friedrichsfelden keskushautausmaalle nimettömään hautaan Mielken oman toiveen mukaisesti. Hänen Berliinissä sijaitseva Stasi-toimistonsa on nykyisin museona.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Biographie: Erich Mielke – Politiker und Geheimdienstchef
Ketohopeatäplä

**Ketohopeatäplä** (*Argynnis adippe*) on ruskehtavan hopeatäpläinen perhoslaji. Samannäköinen lähisukulainen on esimerkiksi yleisempi orvokkihopeatäplä (*Argynnis aglaja*).

## Koko ja ulkonäkö
Ketohopeatäplä on noin viiden sentin kokoinen oranssin ja mustan kirjava päiväperhonen. Se muistuttaa suuresti muita hopeatäpliä, mutta koiraalla voimakkaan oranssien etusiipien yläpinnalla toiseksi ja kolmanneksi takimmaisen siipisuonen ympärillä on selvä, musta varjostuma. Naaraalla sävy on himmeämpi ja siipien tyviosassa on ruskeaa kehnää. Etusiiven alapinnalla, siiven kärjessä on kolme vaaleaa täplää ja siiven ulkoreuna on hivenen sisäänpäinkaartunut. Paras tuntomerkki on kuitenkin takasiipien alapinta, jossa laajojen vaaleiden täplien lisäksi näkyy neljän punaruskean, rengasmaisen silmätäplän muodostama rivi. Värimuodolla *f. cleodoxa* takasiipien vaalet täplät ovat vaaleankeltaiset. Lisäksi takasiiven alapinnan reunajuova on himmeä.

Fabriciana adippe MHNT CUT 2013 3 25 Sornac Dorsal.jpg|Ketohopeatäplä
Fabriciana adippe MHNT CUT 2013 3 25 Sornac Ventral.jpg|△ Ketohopeatäplä


## Levinneisyys ja lentoaika
Ketohopeatäplää tavataan lähes koko Euroopassa sekä Pohjois-Afrikassa ja Turkissa. Etelä- ja Keski-Suomessa laji on yleinen ja levinneisyyden pohjoisraja kulkee suunnilleen Vaasa-Lieksa-linjalla. Perhoset ovat lennossa heinäkuun alusta elokuun puoleen väliin.

## Elinympäristö ja elintavat
Ketohopeatäplä elää kedoilla ja niityillä, teiden pientareilla sekä metsänreunoilla. Lämpiminä ja aurinkoisina päivinä molemmat sukupuolet vierailevat kukilla ja koiraat lentelevät etsimässä naaraita. Pilvisellä tai viileällä säällä perhoset oleskelevat enimmäkseen maassa tai kasveilla lähellä maanpintaa, eivätkä juuri liiku. Yöksi tai sateella ne lentävät ylös puihin tai pensaisiin. Naaras munii puiden kuorenrakoihin lähelle orvokkikasvustoja. Talvehtii kuoriutumisvalmiina toukkana munan sisällä. Toukat ovat aktiivisia päivisin piilotellen ruokailukertojen välillä lehtien alapinnoilla. Kotelo on yhteenkiedottujen lehtien välissä.

## Ravintokasvit
Toukka elää orvokeilla, etenkin aho-orvokilla (*Viola canina*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Perhoset: Ketohopeatäplä
* UK Butterflies 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
* Iltalehti: Ketohopeatäplä (''Argynnis adippe'')
* UniProt, Taxonomy: Fabriciana adippe
Carson

**Carson** voi tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:

## Paikannimet
* Carson, Kalifornia
* Carson, Iowa
* Carson, Pohjois-Dakota
* Carson, Washington
* Carson, Wisconsin
* Carson City, Nevada

## Henkilönnimet
* Carson sukunimenä:
** Anne Carson (s. 1950), kanadalainen runoilija, esseisti, kääntäjä, klassisti ja professori
** Ben Carson (s. 1951), yhdysvaltalainen aivokirurgi ja tietokirjailija
** Billy Carson (s. 1955), yhdysvaltalainen Suomessa asunut näyttelijä ja muusikko
** Brett Carson (s. 1985), kanadalainen jääkiekkoilija
** Clarice Carson (1929–2015), kanadalainen oopperalaulaja
** D. A. Carson (s. 1946), kanadalainen Uuden testamentin tutkija ja teologi
** Edward Carson (1854–1935), irlantilainen poliitikko
** Ernest Hope-Carson, Britannian maavoimien everstiluutnantti
** Gladys Carson (1903–1987), brittiläinen uimari ja olympiamitalisti
** Hunter Carson (s. 1975), yhdysvaltalainen näyttelijä
** Jack Carson (1910–1963), kanadalais-yhdysvaltalainen näyttelijä
** Jeannie Carson (s. 1928), brittiläinen näyttelijä
** Johnny Carson (1925–2005), yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko
** Julia Carson (1938–2007), yhdysvaltalainen poliitikko
** Ken Carson, *Kenyatta Lee Frazier Jr.* (s. 2000), yhdysvaltalainen hip hop -artisti
** Kit Carson (1809–1868), villin lännen henkilö
** Lisa Nicole Carson (s. 1969), yhdysvaltalainen näyttelijä
** Paul Carson (s. 1949), irlantilainen kirjailija
** Rachel Carson (1907–1964), yhdysvaltalainen eläintieteilijä ja biologi
** Scott Carson (s. 1985), englantilainen jalkapallomaalivahti
** Silas Carson (s. 1965), englantilainen näyttelijä
** Sofia Carson (s. 1993), yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä
** Terrence C. Carson (s. 1958), yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja, tanssija ja ääninäyttelijä 
** Trevor Carson (s. 1988), pohjoisirlantilainen jalkapallomaalivahti
** Wayne Carson (1943–2015), yhdysvaltalainen countrymuusikko
* Carson etunimenä:
** Carson Daly (s. 1973), yhdysvaltalainen televisiopersoona
** Carson Lambos (s. 2003), kanadalainen jääkiekkoilija
** Carson McCullers (1917–1967), yhdysvaltalainen kirjailija
** Carson Palmer (s. 1979), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
** Carson Parks (1936–2005), yhdysvaltalainen lauluntekijä, musiikkikustantaja, muusikko ja laulaja
** Carson Schwesinger (s. 2003), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
** Carson Soucy (s. 1994), kanadalainen jääkiekkoilija
** Carson Wentz (s. 1992), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
* Kuvitteellisia Carson-nimisiä:
** Carson Beckett, scifi-sarjassa *Stargate Atlantis*

## Muita merkityksiä
* 6572 Carson, asteroidi
Angervohopeatäplä

**Angervohopeatäplä** (*Brenthis ino*) on pieni 3,5 sentin kokoinen hopeatäplätön perhoslaji. Sen siivet ovat ruskeankeltaiset ja kirjavat. Laji aloittaa lentonsa kesäkuun alusta ja jatkaa sitä elokuun loppuun. Sitä esiintyy mesiangervojen ja sikoangervojen läheisyydessä. Lajia esiintyy paljon rannoilla ja tienvarsilla. Toukat elävät vadelmalla, lillukalla, mesiangervolla tai suomuuraimella. Toukat talvehtivat aivan isäntäkasvin varren tyvellä. Keväällä toukat heräävät horroksestaan ja alkavat syödä nuoria lehtiä. Muiden hopeatäplien tavoin kotelo on riippuvassa asennossa. Sen kellanruskealla pinnalla on teräväkärkisiä kyhmyjä.


Brenthis ino MHNT CUT 2013 3 20 Espezel Dos.jpg|Angervohopeatäplä
Brenthis ino MHNT CUT 2013 3 20 Espezel Ventre.jpg|△ Angervohopeatäplä
Brenthis ino - Keila.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Angervohopeatäplä (''Brenthis ino'')
*Ötökkätieto: Angervohopeatäplä (''Brenthis ino'')
*LuontoPortti: Angervohopeatäplä (''Brenthis ino'')
*Suomen Perhoset: Angervohopeatäplä
*UniProt, Taxonomy: Brenthis ino 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Brenthis ino
Ilmari Taipale

**Ilmari Rikhard Taipale** (18. toukokuuta 1928 Tampere – 22. maaliskuuta 2008 Porvoo) oli suomalainen keskimatkojen juoksija ja kestävyysjuoksija. Hän edusti seuroja Siikaisten Sisu, Rosenlewin Urheilijat -38 ja Helsingin Kisa-Veikot ja häntä valmensi Olli Virho.

## Ura
Taipale sijoittui neljänneksi 1&nbsp;500&nbsp;metrillä Brysselin EM-kilpailuissa 1950 ajalla 3.50,4. Helsingin olympialaisissa 1952 hän oli 5&nbsp;000&nbsp;metrillä kahdestoista ajalla 14.40,0. Melbournen olympialaisissa 1956 hän putosi samalla matkalla alkuerissä. Hän voitti uransa aikana kaikkiaan 11 maaottelujuoksua.

Taipale juoksi 1. tammikuuta 1954 São Paulon yöjuoksussa kahdeksanneksi.

Taipale voitti yhteensä 19 aikuisten Suomen mestaruutta. Hänen lisäkseen vain Paavo Nurmi on voittanut miesten Suomen mestaruuden sekä 800, 1&nbsp;500 että 5&nbsp;000 metrillä. Taipale voitti Suomen mestaruuden myös maastojuoksun henkilökohtaisessa ja joukkuekilpailussa sekä 4&nbsp;×&nbsp;800 ja 4&nbsp;×&nbsp;1&nbsp;500 metrin viesteissä. Hän rikkoi uransa aikana kahdeksan Suomen ennätystä, muun muassa Paavo Nurmen nimissä olleen mailin SE:n heinäkuussa 1950 ajalla 4.09,4 ja Taisto Mäen hallussa olleen 5&nbsp;000 metrin Suomen ennätyksen 1955 – niin Nurmen kuin Mäenkin tulokset olivat aikanaan olleet maailmanennätyksiä. Vuonna 1951 hän juoksi 1&nbsp;500 metrillä uuden Suomen-ennätyksen 3.47,8 ja 2&nbsp;000 metrin SE:n 5.14,6.

## Kalevan kisojen mitalit
*800 metriä:
**kultaa: Jyväskylä 1950, Helsinki 1951
*1 500 metriä:
**kultaa: Jyväskylä 1950
**hopeaa: Kymi 1949, Helsinki 1951, Seinäjoki 1952 
*5 000 metriä:
**kultaa: Turku 1954, Kuopio 1955, Lahti 1956
**hopeaa: Pori 1953
**pronssia: Seinäjoki 1952
*10 000 metriä:
**hopeaa: Lahti 1956

## Ennätykset
*800 m – 1.52,5 (1950)
*1 000 m – 2.25,2 (1950)
*1 500 m – 3.46,8 (1953)
*2 000 m – 5.14,6 (1951)
*3 000 m – 8.10,6 (1954)
*5 000 m – 14.05,2 (1956)
*10 000 m – 29.38,4 (1955)

## Lähteet
*
*Muistokirjoitus SUL:n sivustolla (arkistoitu versio)

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Ilmari Taipaleen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Sinappiperhonen

**Sinappiperhonen** (*Pontia edusa*) on kaaliperhosten heimoon kuuluva perhoslaji.

## Koko ja ulkonäkö
Etusiivet ovat valkoiset ja niiden kärjissä on mustat, valkotäpläiset laikut. Lisäksi siivessä on musta keskitäplä. Alapuolella siiven kärki on likaisen kellanvihreä. Takasiivet ovat yläpuolelta vaalean harmaat ja niissä on vaaleampia laikkuja sekä harmaa tai musta, vaihtelevasti erottuva reunavyö. Takasiipien alapinta on kauttaaltaan vihreän ja valkoisen kirjava. Naaraan kuviointi on voimakkaampaa kuin koiraalla. Siipiväli 35&ndash;47&nbsp;mm.

Nopea ja suoraviivainen lentotapa erottaa sinappiperhosen yleisemmistä valkoisista päiväperhoisista.

(MHNT) Pontia daplidice - St Foy d'Aigrefeuille - France - female dorsal.jpg|*Pontia daplidice* ♀  
(MHNT) Pontia daplidice - St Foy d'Aigrefeuille - France - female ventral.jpg|*Pontia daplidice* ♀  △


## Levinneisyys ja lentoaika
Sinappiperhosta tavataan vakituisesti laajassa osassa Länsi-Eurooppaa sekä Pohjois-Afrikassa. Se on kuitenkin vaeltaja, minkä seurauksena lajia tavataan paljon sen vakituista esiintymisaluetta laajemmalla alueella ja joinakin vuosina aina Suomessa asti. Sinappiperhosta esiintyi Suomessa erityisen runsaasti esimerkiksi vuosina 2000 sekä 2010, mutta useimpina vuosina lajia ei tavata lainkaan. Suomessa laji lentää pääasiassa heinä-elokuussa ja vaeltaneiden yksilöiden jälkeläisiä voi tavata syyskuun loppuun saakka.

## Elinympäristö ja elintavat
Laji elää pääasiassa viljelys- ja joutomailla, mutta vaeltavan luonteensa takia perhoseen voi törmätä missä tahansa ympäristössä. Talvehtii toukkana Keski- ja Etelä-Euroopassa.

## Ravintokasvi
Toukat syövät erilaisia ristikukkaiskasveja kuten pölkkyruohoa (*Arabis glabra*) ja rannikoilla esimerkiksi merisinappia (*Cakile maritima*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Perhoset: Sinappiperhonen
* Iltalehden artikkeli lajista 
* Taksonomian lähde: ZipcodeZoo
*Bath white - Pontia daplidice
Ernst Wollweber

**Ernst Friedrich Wollweber** (29. lokakuuta 1898 – 3. toukokuuta 1967) oli saksalainen (itäsaksalainen) kommunisti. Hän toimi Stasin päällikkönä vuosina 1953–1957 Wilhelm Zaisserin jälkeen ja Erich Mielkeä ennen.

Wollweber toimi 1930-luvulla ja toisen maailmansodan alkuvuosina Francon ja natsien vastaisen salaisen verkoston johdossa Kööpenhaminassa, vallatussa Oslossa ja Tukholmassa. Wollweberin johtama vastarintaverkosto upotti sodan aikana malmi- ja sotilaskuljetuksia vaikeuttaakseen toistakymmentä saksalaista, italialaista, japanilaista ja espanjalaista alusta Itämerellä. Wollweber pidätettiin Ruotsissa kesällä 1941 ja tuomittiin passirikoksista kolmeksi vuodeksi pakkotyöhön. Myöhemmin hänet karkotettiin Ruotsista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Biographie: Ernst Wollweber – Politiker
OLW (yritys)

**OLW** (lyhenne sanoista *Old London Wasa*) on ruotsalainen tuotemerkki, johon kuuluu napostelutuotteita, kuten perunalastuja ja suolapähkinöitä. Yritys on perustettu vuonna 1967. OLW:n alkuperäinen emoyhtiö oli vuonna 1919 perustettu Wasabröd. Vuodesta 2004 OLW on kuulunut Orkla-konserniin.

OLW:n tehdas sijaitsee Filipstadissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut
Rinnehopeatäplä

**Rinnehopeatäplä** (*Argynnis niobe*) on suurikokoinen ruskehtavan hopeatäpläinen perhoslaji. Se on läheistä sukua ketohopeatäplälle (*Argynnis adippe*), mutta on tätä hivenen pienempi.

## Koko ja ulkonäkö
Kookas hopeatäplä, joka muistuttaa hyvin paljon ketohopeatäplää sekä hieman vähemmän orvokkihopeatäplää, eikä lajin tunnistaminen lentävästä yksilöstä ole luotettavaa. Koiraan siipien pohjaväri on kirkkaan oranssi, naaraalla ruskeampi. Koiraan etusiiven yläpinnalla toiseksi ja kolmanneksi takimmaisen siipisuonen kohdalla on hädin tuskin näkyvä määrä mustaa kehnää. Naaralla siiven tyviosassa on laajalti kehnää, jossa on sinertävä sävy. Molemmilla sukupuolilla etusiiven ulkoreuna on kaartuu hivenen sisäänpäin. Keskeisenä tuntomerkkinä takasiiven alapinnan ulkosarakkeessa on viisi punaruskeaa, rengasmaista silmätäplää, joista keskimmäinen on selvästi muita pienempi. Lisäksi siiven reunan vaaleita laikkuja ulkoreunan puolelta reunustava viiru on tummanruskea ja hyvin terävä. Takasiipien alapinnalla on laajoja, nähes nelikulmaisia vaaleita täpliä, mutta värimuodolla *f. eris* ne ovat vaaleankeltaiset. Täplien väliset alueet ovat ruskeat. Siiven tyvessä olevista neljästä vaaleasta täplästä uloimmaisen keskus on usein musta.

Fabriciana niobe MHNT CUT 2013 3 24 Cahors dorsal.jpg|*Argynnis niobe*  
Fabriciana niobe MHNT CUT 2013 3 24 Cahors Ventral.jpg| △ *Argynnis niobe*  


## Levinneisyys ja lentoaika
Tavataan suurimmassa osassa Eurooppaa, ei kuitenkaan Skandinavian pohjoisosissa. Idässä alue jatkuu Turkkiin ja Iraniin. Suomessa levinneisyys rajoittuu Vaasa-Tampere-Joensuu-linjan eteläpuolelle, mutta runsas perhonen on vain saaristossa Turusta Hankoon. Perhoset lentävät kesäkuun lopulta elokuun alkupuolelle.

## Elinympäristö ja elintavat
Rinnehopeatäplä viihtyy hiekkapohjaisilla kedoilla, metsäaukeilla ja etelänpuoleisilla kalliorinteillä, joilla on runsaasti kukkia. Se on elinpaikkansa suhteen ilmeisesti kovin vaatelias ja esiintymät ovat paikoittaisia. Perhoset käyvät ahkerasti kukissa.

Perhosen elintavat tunnetaan lähinnä Keski-Euroopasta. Naaras laskee munat yksitellen jäkälille lähelle ravintokasvia ja toukka talvehtii kuoriutumattoman munan sisällä. Toukka kuoriutuu munasta varhain keväällä ja toukan kehitys kestää puolestatoista kuukaudesta kahteen kuukauteen. Se on yöaktiivinen, piilottelee selvästi enemmän kuin lähilajien toukat ja koteloituu ravintokasvista riippuvaan koteloon lähelle maanpintaa. Kotelovaihe kestää vajaan kuukauden.

Norjassa laji on luokiteltu vaarantuneeksi (VU), Ruotsissa silmälläpidettäväksi (NT). Suomessa se ei ole uhanalainen.

## Ravintokasvi
Toukka käyttää ravinnokseen orvokkeja esimerkiksi aho-orvokkia (*Viola canina*) ja metsäorvokkia (*Viola riviniana*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Perhoset: Rinnehopeatäplä
* toukka 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
* UniProt, Taxonomy: Fabriciana niobe
Kääpiöhopeatäplä

**Kääpiöhopeatäplä** (*Boloria improba*) on täpläperhosiin kuuluva perhoslaji. Suomen lajien uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi (EN). Lisäksi laji kuuluu Euroopan unionin luontodirektiivin II liitteessä mainittuihin erityisen suojelutoimen alueita vaativiin lajeihin ja on Suomessa rauhoitettu.

## Koko ja ulkonäkö
Kääpiöhopeatäplä on sukunsa pienin, noin kolmen sentin kokoinen perhonen. Siivet ovat pohjaväriltään tumman oranssit mutta kauttaaltaan tummanruskeakehnäiset eikä pohjaväri yleensä erotu kovin hyvin. Tumma yleissävy auttaa perhosta keräämään auringon lämpöä. Takasiiven alapinnalla hopeätäplille tyypillinen vaalea poikkivyö on lähes saman värinen kuin muukin siipi. Vain etummainen ja keskimmäinen täplä erottuvat vaaleina.

## Levinneisyys ja lentoaika
Lajia tavataan Pohjois-Amerikassa Alaskasta, Baffininsaarelle ja Albertan länsiosiin. Lisäksi Yhdysvalloissa Wyomingissä ja Coloradossa on eristäytyneet populaatiot. Euroopassa kääpiöhopeatäpliä elää Skandinaviassa ja Siperiassa. Suomessa lajia tavataan harvinaisena vain Enontekiön takatuntureilla. Perhoset lentävät heinäkuussa.

## Elinympäristö ja elintavat
Laji elää tun tuntureiden paljakalla, hieman kosteammilla tunturikankailla ja -niityillä ja viihtyy lapinorvokkia kasvavilla rinteillä. Esiintymät ovat hyvin paikallisia eikä perhosia tavata joka vuosi. Toisaalta lyhyen lentonsa aikana ja sopivalla säällä se voi olla elinpaikallaan jopa runsaslukuinen. Koiraat lentävät hyvin lähellä maanpintaa etsimässä naaraita. Kääpiöhopeatäplä talvehtii toukkana peräti kahdesti.

## Ravintokasvi
Toukat elävät ilmeisesti ainakin verkkolehtipajulla (*Salix reticulata*) ja nurmitatarilla (*Bistorta vivipara*). Näistä jälkimmäinen sopii lajin esiintymiskuvaan Suomen alueella.


(MHNT) Boloria improba improbula - Suède Norrbotten Mts Nuolja - male dorsal.jpg|*Boloria improba improbula* ♂
(MHNT) Boloria improba improbula - Suède Norrbotten Mts Nuolja - male ventral.jpg|*Boloria improba improbula* ♂  △


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Perhoset: Kääpiöhopeatäplä
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa
Kukruse (kaupunginosa)

**Kukruse** on Kohtla-Järven kaupunginosa Toilan kunnan sisällä Itä-Virumaalla Virossa. Kukruse sijaitsee muiden Kohtla-Järven kaupunginosien tavoin erillään muista kaupunginosista. Asukkaita Kukrusessa on 632 (1. tammikuuta 2010).

Kukrusessa sijaitsee vuonna 1966 perustettu Kohtla-Järven palavakivimuseo (). Tosin Kukrusessa museo on toiminut vuodesta 2007 lähtien. Kukrusessa on kaivettu öljyliusketta eli palavaakiveä jo 90 vuotta.

Kaupunginosassa toimii myös Tallinna Tervishoiu Kõrgkoolin Kohtla-Järven toimipaikka.

## Lähteet
Muurainhopeatäplä

**Muurainhopeatäplä** (*Boloria freija*) on hyvin harvinainen rämeillä esiintyvä täpläperhoslaji.

## Koko ja ulkonäkö
Muurainhopeatäplän siipien kärkiväli on koiraalla keskimäärin noin 35&nbsp;mm ja naaralla 37&nbsp;mm. Laji on tyypillisen pienen hopeatäplän näköinen, mutta lähilajeista sen erottaa muun muassa ulospäin kaartuvasta etusiipien ulkoreunasta ja takasiipien alapintojen mustasta sahanteräkuviosta.

## Levinneisyys ja lentoaika

Muurainhopeatäplä on pohjoinen laji, jota esiintyy Fennoskandiassa ja Baltian maissa. Idässä sen levinneisyys ulottuu Pohjois-Siperian kautta aina Japaniin asti. Lajin lentoaikaa Suomessa on loppukevät ja alkukesä toukokuun loppupuolelta kesäkuun puoleenväliin. Lapissa lentoaika alkaa vasta juhannuksena ja päättyy heinäkuun puolessavälissä. Eteläisessä Suomessa laji on taantunut.

## Elinympäristö ja elintavat
Muurainhopeatäplä on soiden perhonen. Suomen eteläosissa sitä tavataan ainoastaan rämeillä, mutta Lapissa myös koivuvyöhykkeen suomaiset alueet ja kosteat tunturiniityt ovat lajin elinaluetta. Laji talvehtii täysikasvuisena toukkana.

## Ravintokasvi

Toukat käyttävät ravinnokseen muurainta, isokarpaloa (*Vaccinium oxycoccos*), riekonmarjaa (*Arctostaphylos alpinus*) ja harvoin juolukkaa (*Vaccinium uliginosum*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Luontoportti: Muurainhopeatäplä (''Boloria freija'')
* Suomen Perhoset: Muurainhopeatäplä
*UniProt, Taxonomy: Clossiana freija
Pursuhopeatäplä

**Pursuhopeatäplä** (*Boloria euphrosyne*) on soilla esiintyvä hopeatäplälaji. Lähisukulainen on niittyhopeatäplä, jota se muistuttaa suuresti. Laji on 3,5 sentin kokoinen. Se lentää kesä- ja heinäkuussa. Toukkien ravintoa ovat erilaiset orvokit sekä juolukka ja suopursu. Se talvehtii toukkana.


Grand collier argenté MHNT CUT 2013 3 21 Lalbenque Dos.jpg| Pursuhopeatäplä
Grand collier argenté MHNT CUT 2013 3 21 Lalbenque Ventre.jpg| △ Pursuhopeatäplä


## Lähteet
* Suomen Perhoset: Pursuhopeatäplä
* Iltalehden artikkeli lajista 
*Luontoportti: Pursuhopeatäplä (''Clossiana euphrosyne'')
*[Keskisuomalainen: Pursuhopeatäplä](http://www.ksml.fi/uutiset/keski-suomi/luontokuvat/perhoset/pursuhopeat%C3%A4pl%C3%A4(25388).ece)
*Perhosopas: Pursuhopeatäplä (''Boloria euphrosyne'') 
*UniProt, Taxonomy: Boloria euphrosyne 

### Viitteet
Manfred Gerlach

**Manfred Gerlach** (8. toukokuuta 1928 Leipzig – 17. lokakuuta 2011 Berliini) oli poliitikko Itä-Saksassa. Hän toimi vuosina 1967–1990 Saksan liberaalidemokraattisen puolueen puhemiehenä. Hän oli Volkskammerin jäsen vuodesta 1949 ja toimi sen puheenjohtajana vuosina 1989–1990. Kommunistisen järjestelmän kukistumisen jälkeen hän oli myös virkaatekevä valtioneuvoston puheenjohtaja eli Itä-Saksan valtionpäämies joulukuusta 1989 huhtikuuhun 1990.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Niittyhopeatäplä

**Niittyhopeatäplä** (*Boloria selene*) on yleinen valkoisen-, keltaisen- ja punaisenkirjava täpläperhoslaji. Se muistuttaa suuresti pursuhopeatäplää. Lajin tunnistaa erityisesti takasiipien mustista täplistä. Laji viihtyy kedoilla ja tienvarsilla. Se lentää kesä- heinäkuussa. Laji on noin 3,5 sentin kokoinen. Se käy erityisesti kurjenpolvilla. Lajin toukat syövät orvokkeja ja talvehtivat toukkana paitsi Pohjois-Suomessa osa voi talvehtia koteloina.

Boloria selene MHNT CUT 2013 3 21 Sornac Dos.jpg|DNiittyhopeatäplä
Boloria selene MHNT CUT 2013 3 21 Sornac Ventre.jpg| △ Niittyhopeatäplä


## Lähteet
* [Keskisuomalainen: Tietoa lajista](http://www.ksml.fi/uutiset/keski-suomi/luontokuvat/perhoset/niittyhopeat%C3%A4pl%C3%A4(25382).ece)

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*LuontoPortti: Niittyhopeatäplä (''Boloria selene'')
*Suomen Perhoset: Niittyhopeatäplä
*UniProt, Taxonomy: Boloria selene
Metsäpapurikko

**Metsäpapurikko** (*Lasiommata petropolitana*) on tummanruskea metsäteiden varsilla ja rinteillä viihtyvä perhoslaji. Papurikkojen siivissä on selkeitä silmätäpliä. Laji on melko yleinen. Sen siipien väli on alle 4 senttiä. Toukat elävät eri heinäkasveilla (*Poaceae*), esimerkiksi ruokohelvellä (*Phalaris arundinacea*) ja korpikastikalla (*Calamgrostis purpurea*). Toukat talvehtivat koteloissa.

## Katso myös
*Tummapapurikko

## Lähteet
* [Keskisuomalaisen artikkeli lajista](http://www.ksml.fi/uutiset/keski-suomi/luontokuvat/perhoset/mets%C3%A4papurikko(25344).ece)
* Taksonomian lähde: ZipcodeZoo
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*LuontoPortti: Metsäpapurikko (''Lasiommata petropolitana'')
*Suomen Perhoset: Metsäpapurikko
*UniProt, Taxonomy: Lasiommata petropolitana
Suohopeatäplä

**Suohopeatäplä** (*Boloria aquilonaris*) on rämeillä, niityillä ja rannoilla tavattava oranssinmusta perhoslaji. Se on melko tavallinen laji Suomessa. Siipien kärkiväli on noin 3 senttiä. Se lentää kesäkuun lopusta heinäkuun lopulle. Toukat elävät karpaloilla, suokukilla ja orvokeilla ja talvehtivat.

## Kuvaus

Boloria aquilonaris MHNT CUT 2013 3 22 Foret de Bray Dos.jpg|Suohopeatäplä
Boloria aquilonaris MHNT CUT 2013 3 22 Foret de Bray Ventre.jpg|△ Suohopeatäplä 


## Lähteet
* 
*LuontoPortti: Suohopeatäplä (''Boloria aquilonaris'')
*Suomen Perhoset: Suohopeatäplä
*Perhosopas: Suohopeatäplä (''Boloria aquilonaris'') 
*[Keskisuomalainen: Suohopeatäplä](http://www.ksml.fi/uutiset/keski-suomi/luontokuvat/perhoset/suohopeat%C3%A4pl%C3%A4(25400).ece)
*UniProt, Taxonomy: Boloria aquilonaris 

### Viitteet
Vikingskipet

**Vikingskipet** (), virallisesti **Hamar Olympiske Anlegg**, on pikaluistelu- ja jääpallohalli Hamarissa, Norjassa. 

Halli rakennettiin vuonna 1993 seuraavana vuonna käytyjä Lillehammerin talviolympialaisia varten. Olympiapikaluisteluitten lisäksi hallissa käytiin muun muassa 1993 jääpallon MM-turnaus ja samana vuonna ratapyöräilyn MM-kisat sekä yleisluistelijoiden MM-kilpailut. Hallissa on järjestetty lukuisia pikaluistelun arvokilpailuja, viimeisimpänä vuoden 2013 yleisluistelijoiden MM-kilpailut ja 2014 EM-kilpailut. Hallia käytetään myös muun muassa curlingin peluuseen ja jalkapalloiluun sekä konserttien järjestämiseen.

Halli on 250 metriä pitkä ja 110 metriä leveä. Korkeimmasta kohdastaan 36 metriä korkea. 

## Hallissa järjestetyt pikaluistelun arvokilpailut

* 1993: Miesten yleisluistelun MM-kilpailut
* 1994: EM-kilpailut
* 1994: Talviolympialaisten 1994 pikaluistelu
* 1996: Matkakohtaiset MM-kilpailut
* 1997: Sprintti-MM-kilpailut
* 1999: Yleisluistelun MM-kilpailut
* 2000: EM-kilpailut
* 2002: Sprintti-MM-kilpailut
* 2004: Yleisluistelun MM-kilpailut
* 2006: EM-kilpailut
* 2007: Sprintti-MM-kilpailut
* 2009: Yleisluistelijoiden MM-kilpailut
* 2010: EM-kilpailut
* 2013: Yleisluistelijoiden MM-kilpailut
* 2014: EM-kilpailut

## Luistelumatkojen ennätykset - naiset ja miehet
Päivitetty 14. helmikuuta 2015

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivu
* Luistinratojen ennätykset ml. Hamar
Carpe DiEnd

__NOTOC__
**Carpe DiEnd** on ruotsalaisen power metal -yhtye Steel Attackin kuudes ja uusin studioalbumi. Se julkaistiin 22. helmikuuta 2008.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
**Bonus:**
#Angels (video)

*Kaikki kappaleet on säveltänyt Steel Attack ja sanoittanut Ronny Hemlin

## Kokoonpano
* Ronny Hemlin – laulu, kosketinsoittimet
* John Allan – kitara
* Simon Johansson – kitara
* Johan Löfgren – basso
* Peter Morén – rummut

## Arvostelut
* Metal Crypt: 
* Metal Temple: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Sinisiipiset

**Sinisiipiset** (Lycaenidae) on täpläperhosten jälkeen suurin päiväperhosheimo ja siihen kuuluu maailmanlaajuisesti noin 40&nbsp;% kaikista tunnetuista päiväperhoslajeista eli lähes 6&nbsp;000 lajia. Joskus sinisiipisistä käytetään nimeä sinisiivet, jota käytetään toisinaan varsinaisista sinisiivistä, alaheimosta *Polyoammatinae*. Sinisiipisiin kuuluvat pienimmät päiväperhoset, mukaan luettuna pienin päiväperhoslaji vähäsinisiipi (*Brephidium exilis*).

## Kuvaus

Monet lajit ovat suhteellisen pieniä tai keskikokoisia ja nimensä mukaisesti siiviltään sinisiä, mutta myös muita värejä esiintyy. Koiras- ja naarasyksilöiden väritys ja kuviointi eroavat usein selvästi toisistaan. Takasiipien takaosassa, alapinnalla on usein silmätäpliä, joiden tarkoitus on hämätä saalistajia. Joillakin lajeilla takasiipeen liittyy myös ohut kannus, jonka tarkoitus saattaa olla tuntosarven jäljittely. Lepäävä perhonen liikuttaa usein takasiipiään edestakaisin, mikä lisännee entisestään vaikutelmaa valepäästä. Heimoa yhdistävinä tuntomerkkeinä tuntosarven tyvi koskettaa verkkosilmää ja kotelovaiheessa tuppi, jonka sisälle siipi kehittyy on selvästi lyhentynyt. Toukat ovat litteitä, etanamaisia, ja niiden pää jää piiloon niskapoimun alle. Toukilla ei ole muille päiväperhosille tyypillistä, pahanhajuista eritettä tuottavaa rintarauhasta ja toukan peräosan vatsajalkojen sisäreunassa on katkos jalkapohjaa reunustavien tarttumakoukkujen jonossa. Koirasyksilöiden etummainen jalkapari on usein surkastunut.

## Elintavat

Toukkien ravinto vaihtelee kasviperäisestä muiden hyönteisten, etenkin kirvojen saalistamiseen. Viisi prosenttia lajeista käyttää toukkana vain eläinperäistä ravintoa. Varsin monet heimon lajit ovat myrmekofiilejä eli ne elävät vuorovaikutussuhteessa muurahaisten kanssa. Lajista riippuen tämä suhde voi perustua perhostoukan ja muurahaisten yhteistyölle, mutta toukka voi myös elää pesässä loisena tai jopa käyttää muurahaisia ravinnokseen. Kaikissa tapauksissa toukka kuitenkin saa muurahaiset sietämään sen läsnäoloa ja jopa huolehtimaan toukasta ja sitä seuraavasta kotelosta.

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Acta Print

**Acta Print** on kirjapainoyhtiö, joka painaa yli puolet Suomen aikakauslehdistä. Se muodostettiin  Porvoon lehtipainoista, jotka siirrettiin Acta Printille 1. toukokuuta 1998. Acta Printin omistivat puoliksi WSOY sekä Otava. Vuonna 1999 Acta Printin liiketoiminta myytiin Editalle, jolloin siitä tuli Edita Acta Oy. Vuonna 2003 lakkautti Acta Print lehtipainon Porvoon Tarmolassa. Edita Actaan liitettiin Alprintin Raholan lehtipainolaitos Tampereelta, jolloin yrityksestä tuli jälleen Acta Print Oy. Raholan lehtipainolaitos tuotti Alprintille 36 prosentin omistusosuuden yhtiöön Editan osuuden ollessa 64 prosenttia. Entinen Otavan Kivenlahden syväpaino jäi edellisille omistajille Acta Print Kivenlahti Oy:nä. Kivenlahden syväpaino lakkautettiin kannattamattomana.

Lakkautetun entisen  tiloihin tuli kuitenkin jälleen kirjapainotoimintaa, kun Alprintin Hyvinkään toiminnot siirrettiin Tarmolaan 2004 lopulla. Alprint meni konkurssiin talvella 2007–2008.

Acta Printin aikakauslehtiliiketoiminnot, entinen Alprintin Raholan offset-lehtipaino ja Hietalahden konttoritoiminnot siirtyivät 2007 Forssan Kirjapainon tytäryhtiölle, Forssan Kustannus Oy:lle.

## Lähteet
Jyväskylän Seudun Palloseura

**Jyväskylän Seudun Palloseura (JPS)** (entinen *Jyväskylän Palloseura*) on Jyväskylässä toimiva palloiluseura. JPS:n miesten jääpallojoukkue pelaa Bandyliigassa ja jalkapallojoukkue Kakkosessa.

Jyväskylän Palloseura perustettiin 10. huhtikuuta 1962. Seuran ainoana lajina oli jalkapallo vuoteen 1964, jolloin jääpallotoiminta alkoi. Seura jatkaa jääpallossa Jyväskylän Palloilijoiden (JyP) perinteitä.

Jyväskylän Seudun Palloseura on voittanut jääpallon naisten Suomen mestaruuden vuosina 1985, 1989, 1990, 1991 ja 1992. Kaukalopallossa JPS on voittanut naisten suomen mestaruuden juuri samoina vuosina 1985, 1989, 1990, 1991 ja 1992. Miesten jääpallojoukkue pelasi pääsarjassa ensimmäisen kerran kaudella 1981–1982. Ensimmäisten miesten Suomen-mestaruutensa JPS voitti keväällä 2019 ja toisen vuonna 2025. Aiemmilta kausilta sillä oli yksi hopea ja yksi pronssi. Ensimmäisen tittelin miesten jääpallossa JPS voitti marraskuussa 2013 voittamalla Jääpallon Suomen Cup -turnauksen Varkaudessa. Kaudella 2016–2017 se voitti myös Suomen Cupin kaatamalla Veiterän finaalissa maalein 4–3. Toinen liigamestaruus JPS:lle tuli maaliskuuussa 2025 joukkueen voitettua Lappeenrannan Veiterän kotiottelussa maalein 9–2.

JPS:n jääpallojoukkueen ja jalkapallojoukkueen kotikenttänä toimii Nisulan monttu eli Viitaniemen liikuntapuisto.

## Katso myös
* Jyväskylän Seudun Palloseura (jääpallo)
* Jyväskylän Seudun Palloseura (jalkapallo)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*JPS:n virallinen sivusto
Sabine Bergmann-Pohl

**Sabine Bergmann-Pohl** (s. 20. huhtikuuta 1946 Eisenach, Neuvostoliiton miehitysvyöhyke) on saksalainen lääkäri ja kristillisdemokraattinen poliitikko. Hän toimi Itä-Saksan Volkskammerin puhemiehenä ja samalla Itä-Saksan viimeisenä vt. valtionpäämiehenä huhtikuusta lokakuuhun 1990. Valtionpäämiehen tehtävät siirtyivät parlamentin puhemiehelle, sillä Itä-Saksan valtioneuvosto lakkautettiin huhtikuussa 1990. Myöhemmin Bergmann-Pohl jatkoi poliittista uraansa yhdistyneessä Saksassa ja oli liittopäivien jäsenenä vuoteen 2002.

Bergmann-Pohl on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Hän on protestantti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Swazimaan Valioliiga

**Swazimaan valioliiga** (sponsorinimi *MTN Premier League*) on Swazimaan jalkapallon pääsarja. Swazimaan mestaruudesta pelattiin ensi kerran vuonna 1976. Kaudesta 1998/99 lähtien sarjakausi on alkanut syksyllä ja päättynyt keväällä, aikaisemmin oli päinvastoin. Sarjassa pelaa 12 joukkuetta, jotka pelaavat kauden aikana keskenään kaksinkertaisen sarjan.

## Mestarit
*1976: Mbabane Highlanders
*1980: Mbabane Highlanders
*1981: Peacemakers (Mhlume)
*1982: Mbabane Highlanders
*1983: Manzini Wanderers
*1984: Mbabane Highlanders
*1985: Manzini Wanderers
*1986: Mbabane Highlanders
*1987: Manzini Wanderers
*1988: Mbabane Highlanders
*1989: Denver Sundowns 
*1990: Denver Sundowns 
*1991: Mbabane Highlanders
*1992: Mbabane Highlanders
*1993: Mbabane Swallows
*1994: Eleven Men in Flight 
*1995: Mbabane Highlanders
*1996: Eleven Men in Flight
*1997: Mbabane Highlanders
*1998/99: Manzini Wanderers
*1999/00: Mbabane Highlanders
*2000/01: Mbabane Highlanders
*2001/02: Manzini Wanderers
*2002/03: Manzini Wanderers
*2003/04: Mhlambanyatsi Rovers
*2004/05: Mbabane Swallows
*2005/06: Royal Leopards
*2006/07: Royal Leopards 
*2007/08: Royal Leopards

## Lähteet
Type 96 (panssarivaunu)

**Type 96** (**ZTZ96**) eli valmistaja mainiten **Norinco Type 96** on kiinalainen taistelupanssarivaunu. Se on uusin muunnos toisen sukupolven taistelupanssarivaunusta, ja perustuu Type 85-III -panssarivaunuun. Vuonna 2005 Kiinan kansanarmeijalla oli käytössä 1&nbsp;500 vaunua. Mallin parannetuista versioista on käytetty ainakin mallinimiä Type 96A, ZTZ96G (vuodelta 2006) ja Type 96B (viimeistään vuodelta 2016), joissa on jo useita kolmannen sukupolven mallia Norinco Type 99 ulkoisestikin muistuttavia piirteitä. Vientiversio VT-2 on muunnos Type 96A:sta, ja esiteltiin vuonna 2012. 

Kiinan kansanarmeijan panssarivaunut voidaan jakaa kolmeen sukupolveen: Ensimmäiseen kuuluvat vaunut perustuvat Neuvostoliiton T-54A:han, kuten Type 59 ja Type 69/79. Toisen sukupuolen muodostavat teollisuuskonserni Norincon valmistavat vaunut alkaen Type 80 ja Type 96:stä. Kolmannen sukupolven muodostavat Norincon Type 99 -vaunut.

## Käyttäjät
*  Kansanarmeija 2&nbsp;000–2&nbsp;500

## Kuvia

TankBiathlon14final-11.jpg|Type 96A (ZTZ-96A; kuva 2014).
TankBiathlonFinal2017-30.jpg|Type 96B (kuva 2017).


## Katso myös
* MBT 2000  
* Type 98 
* T-72  
* T-84 
* T-90

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Type 88C Main Battle Tank: A Photo Essay  - China-Defense.com
*Type 80/88 Main Battle Tank - GlobalSecurity.org
*Type 96 Main Battle Tank - GlobalSecurity.org
*Type 88 Main Battle Tank  - Chinese Defense Today
*Type 96 Main Battle Tank  - Chinese Defence Today
*Type 96 Main Battle Tank - Deagel.com
*Type 96 Main Battle Tank - Modellversium.de
*Type 96 Main Battle Tank - collinsj/msh_chinese
*Type 96 MBT Production Line - Global Defence Forum
Rahkahopeatäplä

**Rahkahopeatäplä** (*Boloria frigga*) on Suomessa hyvin harvinainen luonnontilaisilla soilla esiintyvä perhoslaji.

## Koko ja ulkonäkö

Rahkahopeatäplän siipien kärkiväli on koiraalla keskimäärin noin 40 mm ja naaraalla 42 mm. Laji on tyypillisen pienen hopeatäplän näköinen, mutta lähilajeista sen erottaa muun muassa ulospäin kaartuvasta etusiipien ulkoreunasta ja takasiipien alapintojen ulkoreunojen ruskeista kaarikuvioista, jotka muistuttavat muodoltaan lähes suoria poikkiviivoja. Lisäksi esimerkiksi lajin alasiipien keskisaran tyvi on väriltään tumman punaisen ruskea. 

## Levinneisyys ja lentoaika

Rahkahopeatäplä on holarktinen laji. Sitä tavataan Fennoskandian lisäksi Baltian pohjoisosissa sekä idässä Aasian pohjoisosien kautta Amurille. Suomessa laji on harvinainen ja kohtalaisen yleinen ainoastaan Lapissa, Etelä- ja Keski-Suomessa laji on taantunut.

Aikuisten yksilöiden parasta lentoaikaa on alkukesä. Laji lentää kesäkuun alusta kesä-heinäkuun vaihteeseen asti. Lapissa lentoaika alkaa vasta kesäkuun lopulla ja jatkuu heinäkuun puoliväliin.

## Elinympäristö ja elintavat

Rahkahopeatäplä on suolaji. Suomen eteläisissä osissa lajia tavataan pääasiassa rämeillä, mutta pohjoisessa lajille kelpaavat kaikentyyppisten soiden lisäksi koivuvyöhykkeen kosteat tunturien rinteet. Keskenkasvuinen toukka talvehtii.

## Ravintokasvi

Lajin toukat syövät yksinomaan muuraimia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Luontoportti: Rahkahopeatäplä (''Boloria frigga'')
*Suomen Perhoset: Rahkahopeatäplä
*ITIS: Boloria frigga 
*UniProt, Taxonomy: Boloria frigga
Grise Fiord

**Grise Fiord**, (, tavumerkeillä: **ᐊᐅᔪᐃᑦᑐᖅ**, ) on pieni inuittikylä, Qikiqtaalukin alueella Nunavutin territoriossa Kanadassa. Kylä perustettiin vuonna 1953, mutta paikalla on ollut asutusta viimeiset 4&nbsp;500 vuotta. Kylän asukasluku on 144 (väestönlaskenta 2021). Kylä sijaitsee tiettömällä alueella, ja ainoat liikenneyhteydet ovat vuosittaisen yhteysaluksen lisäksi lentokoneet. Kylän läheisyydessä sijaitsee Grise Fiordin lentoasema.

## Maantiede
Grise Fiord sijaitsee Ellesmerensaaren eteläkärjessä ja on Pohjois-Amerikan pohjoisin siviiliasutuskeskus. Maailman pohjoisin asuttu paikka on Alert, joka sijaitsee Ellesmerensaaren pohjoiskärjessä. Asutuskeskus sijaitsee 1160 km pohjoiseen pohjoisesta napapiiristä. 

Grise Fiord on Arctic Cordillera -vuoristossa, joka on ainoa merkittävä vuoristo Kanadan kalliovuorten itäpuolella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Grise Fiordin kotisivut  ,  
* Current weather conditions (Weatheroffice.ec.gc.ca)  (Tämänhetkinen sää Grise Fiordissa, )
Kuurinmaan siirtomaat

**Kuurinmaan siirtomaat** olivat Kuurinmaan herttuakunnan kaksi pientä siirtokuntaa. Nykyisen Gambian Kunta Kintehin saarella oli kuurinmaalainen linnoitus ja Länsi-Intian Tobagossa siirtokunta.

## Siirtomaiden hankkiminen
Kuurinmaan herttuakunnan siirtomaat hankki sille sen herttua Jakob Kettler. Hän oli innostunut siirtomaista opiskellessaan Hollannissa. Jakob osti Tobagon saaren 1640-luvulla ja vuonna 1651 James Islandin (nyk. Kuntah Kinteh Island) nykyisestä Gambiasta. Jakob rakennutti Kuurinmaalle myös laivaston, joka käsitti 79 kauppa- ja 59 sotalaivaa. Kaikkiaan laivoissa oli 1&nbsp;416 tykkiä, jotka valmistettiin Kuurinmaalla, kuten laivatkin. 

## Gambia
Kuurinmaalta vietiin Gambiaan suolaa, terästä, paloviinaa ja muuta tavaraa. Sieltä puolestaan saatiin muun muassa norsunluuta ja orjia. Orjat vietiin edelleen Tobagoon, jossa he työskentelivät pääasiassa sokeriplantaaseilla. Kuurinmaa menetti saaren vuonna 1659 hollantilaisille, ja kaksi vuotta myöhemmin se siirtyi Englannin omistukseen.

## Tobago

Tobagon siirtomaahan muutti myös siirtolaisia Kuurinmaalta. Ensimmäiset heistä tulivat Tobagoon vuonna 1653. Heitä oli 212, mutta kaikki kuolivat vuoden kuluessa epäselvissä olosuhteissa. Vuonna 1656 saarelle saapui laiva *La Duchesse de Courlandie*, jonka mukana oli 120 merimiestä ja 80 siirtolaisperhettä. Neljänä seuraavana vuonna saarelle tuli vielä kahdeksan laivaa ja 700 perhettä. Kuurinmaa menetti siirtomaansa myös Tobagossa 1650-luvun lopussa Pohjan sodan aikana. Kuurinmaan siirtomaakauden jäljiltä Tobagoon jäi kuurinmaalaisia paikannimiä, kuten esimerkiksi saaren suurin joki Courland River, joka laskee lahteen nimeltä Great Courland Bay.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
RSCC

**RSCC** (, ) on venäläinen satelliittitietoliikennettä välittävä yhtiö. 

## Tausta ja toiminta
Vuonna 1967 Molnija-1-tietoliikennesatelliitti alkoi lähettää TV- ja radio-ohjelmia satelliittivälitteisesti Neuvostoliittoon. Neuvostoliiton viestintäministeriö perusti helmikuussa 1968 "Tietoliikennenoodin numero 9", jonka tehtävä oli satelliittitietoliikenteen toteuttaminen. Tästä valtionyhtiöstä kehittyi 1990-luvulla RSCC-yhtiö. 
 
RSCC:llä on geostationaarisen kiertoradan tietoliikennesatelliittien konstelaatio. Satelliitit ovat "broadcast"- eli ohjelmia välittäviä satelliitteja. Yhtiöllä on myös maanpäällisiä radiolinkkejä ja kuituoptista tiedonsiirtoa ja se toimii myös puheluiden ja laajakaistan välittämisessä Venäjälle. 

## Satelliitit
Vuonna 1998 RSCC tilasi NPO PM:ltä Ekspress-A-tietoliikennesatelliitin. Ranskalainen Alcatel
rakensi sen radiohyötykuorman. Syyskuussa 2010 RSCC tilasi kolme Ekspress-tietoliikennesatelliittia, Express-AM8, Express-AT1 ja Express-AT2, Thales Alenia Space -yhtiöltä siten, että venäläinen Rešetnjov-yhtiö rakentaa satelliittirungot ja Thales Alenia radiohyötykuorman. 
 

Vuonna 2011 yhtiö tilasi Rešetnjovilta kolme Ekspress-tietoliikennesatelliittia, joihin Thales Alenia Space rakentaa tietoliikennelaitteet. 

Maaliskuussa 2012 RSCC tilasi kaksi tietoliikennesatelliittia Astriumilta. 

Vuonna 2015 laukaistaan RSCC:n ja Eutelsatin yhteisrahoitteinen tietoliikennesatelliitti asemaan 26 itäistä pituutta. 

## Lähteet
Lutz Dombrowski

**Lutz Dombrowski** (s. 25. kesäkuuta 1959 Zwickau, Itä-Saksa) on saksalainen pituushyppääjä, olympiavoittaja Moskovassa 1980.

Dombrowski oli huippulupaus jo juniorina, hypäten 14-vuotiaana 641&nbsp;cm ja 17-vuotiaana 755&nbsp;cm. Dombrowskin ensimmäinen suuri kansainvälinen menestys oli Euroopan cupin voitto vuonna 1979 tuloksella 831&nbsp;cm. Hän kilpaili samana vuonna myös maailmancupissa, missä sijoittui toiseksi Larry Myricksin jälkeen tuloksella 827&nbsp;cm.

Seuraavana vuonna Dombrowski oli kilpaillut vain kerran ennen olympiakisoja sivuten Nenad Stekicin Euroopan ennätystä 845&nbsp;cm Dresdenissä. Kisoissa Stekic karsiutui Dombrowskin puolestaan hypätessä karsintojen parhaan tuloksen 817&nbsp;cm. Finaalissa Dombrowskin sarja oli 815 – 832 – yli – 821 – 854 – 834&nbsp;cm. Hopeamitalisti Frank Paschekin tulos oli 821&nbsp;cm, joten voitto oli ylivoimainen. Dombrowskin viides hyppy oli siihen mennessä kaikkien aikojen toiseksi pisin Bob Beamonin maailmanennätyksen jälkeen, jopa tuulitulokset huomioiden. Dombrowski oli 187&nbsp;cm pitkä ja painoi 87&nbsp;kg, ammatiltaan hän oli kone- ja laitekorjaaja. Seuratasolla hän edusti SC Karl-Marx-Stadtia.

Seuraavalla kaudella Dombrowski keskittyi kolmiloikkaan, jossa hänen ennätyksensä oli juniorina hypätty hallitulos 16,61&nbsp;m. Hän osallistui tässä lajissa Euroopan cupiin sijoittuen viidenneksi ja maailmancupiin sijoittuen seitsemänneksi. Vuotta myöhemmin hän teki paluun pituushyppääjäksi voittaen Euroopan mestaruuden tuloksella 841&nbsp;cm. Dombrowski oli jälleen ylivoimainen, sillä finaalin kaikki kolme mitattua hyppyä olisivat riittäneet kultamitaliin.

Dombrowskin huippu-ura päättyi Euroopan mestaruuteen, seuraavan vuoden MM-kisoissa häntä ei enää nähty. Urheilu-urallaan Dombrowski joutui toimimaan myös Stasin epävirallisena ilmiantajana kahdeksan vuoden ajan. Urheilu-uransa jälkeen hän työskenteli liikunnanopettajana. Dombrowskin Moskovan olympialaisissa hyppäämänsä tulos on edelleen Saksan ennätys. Hänen isänsä Helmut hyppäsi aikoinaan pituutta 718&nbsp;cm ja hänen tyttärensä Susann on pikajuoksija-pituushyppääjä.

## Henkilökohtaiset ennätykset
*100 m: 10,4 s
*Korkeushyppy: 210 cm
*Pituushyppy: 854 cm
*Kolmiloikka: 16,61 m

## Lähteet
Edward Hamm

**Edward ("Ed" tai "Eddie") Barton Hamm** (13. huhtikuuta 1906 – 25. kesäkuuta 1982) oli yhdysvaltalainen pituushyppääjä, olympiavoittaja Amsterdamissa 1928.

Hamm hyppäsi olympiakesänä Massachusettsin Cambridgessa uuden maailmanennätyksen 790. Kolme viikkoa myöhemmin Amsterdamin olympialaisissa hän voitti kultaa tuloksella 773. Parhaat tulokset saavutettiin alkukilpailussa, koska finaalissa käytettiin huonompaa rataa. Hamm menetti maailmanennätyksensä olympialaisissa hopealle jääneelle Haitin Silvio Catorille vain kuusi viikkoa myöhemmin. Muita suuria voittoja Hamm ei enää saavuttanut, mutta oli vielä kaksi vuotta myöhemmin maailmantilaston kärkinimi tuloksella 777.

## Lähteet
Seututie 313

**Seututie 313** sijoittuu itäkaakon ja länsiluoteen suuntaisena tienä Heinolan Vierumäen ja Asikkalan Vääksyn välille. Väylän reitti kulkee Vierumäeltä Asikkalan Urajärven ja Vesivehmaan kylien kautta Vääksyn taajamaan. Väylältä on yhteys nelostielle Vierumäen liittymässä. Valtatie 24:lle on seututie 313:lta useita yhteyksiä. Tien pituus on 24 kilometriä.

Väylän varrella sijaitsee Lahti-Vesivehmaan lentokenttä. Vesivehmaan ja Vääksyn välisellä tien osuudella liikennöidään Lahden ja Vääksyn välisiä linja-autojen vakiovuoroja. 

Vääksyssä seututie 313:n yhtenäinen tielinja jatkuu seututie 314:n tunnuksella Asikkalan Pulkkilanharjun kautta Sysmän kirkonkylään. Vierumäellä seututie 313:n väylä etenee seututie 363:n tunnuksella Jaalan kirkonkylässä sijaitsevaan kantatie 46:n liittymään.

Suorin reitti Tampereelta Mikkeliin kulkee seututie 313:n kautta.

## Aiheesta muualla
Gennadi Maslajev

**Gennadi Aleksandrovitš Maslajev** (s. 21. marraskuuta 1958 Gorki, nyk *Nižni Novgorod*) on venäläinen jalkapallovalmentaja ja -tuomari sekä entinen pelaaja. Hän toimii kakkosdivisioonaseura FK Nižni Novgorodin päävalmentajana.

Omalla pelaajaurallaan puolustajana ja keskikenttämiehenä pelannut Maslajev pelasi kotikaupunkinsa nyttemmin jo toimintansa lopettaaneessa Nižni Novgorodin Lokomotivissa vuosina 1987–1993 ja toimi joukkueen kapteenina. Lopetettuaan pelaajauransa Maslajev toimi tuomarina, pääasiassa avustavana erotuomarina, vuosina 1996–2001. Hän joutui toimimaan linjamiehenä myös Lokomotivin ottelussa. Sittemmin hän toimi pelaajauransa seurassa Lokomotivissa apuvalmentajana ja vuosina 2002—2003 sekä 2005 päävalmentajana.
William DeHart Hubbard

**William DeHart Hubbard** (25. marraskuuta 1903 – 23. kesäkuuta 1976) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija ja ensimmäinen tummaihoinen amerikkalainen, joka voitti olympiakultaa yksilölajissa.

Hubbard syntyi Cincinnatissa, Ohiossa, jossa hän kävi myös koulunsa. Sittemmin hän opiskeli Michiganin yliopistossa saavuttaen kolme yliopistomestaruutta (pituushyppy 1923 ja 1925, 100 jaardin juoksu 1925). Pituushypyssä hän voitti Yhdysvaltain-mestaruuden kuusi kertaa peräkkäin vuosina 1922–1927.

Pariisin olympialaisissa 1924 pituushypyn karsinnat järjestettiin kömmähdyksen takia epäreilulla tavalla: toinen karsintaryhmistä hyppäsi vastatuuleen, toinen myötätuuleen. Vastatuuleen hypänneestä ryhmästä finaaliin selvisi ainoastaan Hubbard tuloksella 712. Loppukilpailussa Hubbard hyppäsi tuloksen 744,5, joka riitti kultamitaliin. Tulos ei kuitenkaan ollut olympialaisten paras, sillä edellisenä päivänä Robert LeGendre oli hypännyt viisiottelussa maailmanennätyksen 776. Häntä ei kuitenkaan ollut ilmoitettu mukaan pituushyppyyn.

Hubbard oli suhteellisen pienikokoinen pituushyppääjäksi ja menestyi poikkeuksellisen nopeutensa ansiosta. Hän juoksi vuonna 1926 100 jaardin ME:tä sivuavan ajan 9,6.

Vuoden 1925 yliopistojen mestaruuskilpailuissa Chicagossa Hubbard vei maailmanennätyksen LeGendreltä tuloksella 789. Cincinnatissa vuonna 1927 hän hyppäsi tuloksen 798, mutta sitä ei hyväksytty maailmanennätykseksi viettävän radan takia – alastulopaikka oli 2,5 senttimetriä alempana kuin ponnistuslankku. Amsterdamin vuoden 1928 olympialaisiin Hubbard osallistui loukkaantuneena ja jäi karsintaan.

Myöhemmin Hubbard toimi rotusuhteiden neuvonantajana. Hän kuoli Clevelandissa vuonna 1976.

## Lähteet