open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Täpläpreussinahven

**Täpläpreussinahven** (*Dascyllus trimaculatus*) on koralliahveniin kuuluva kala.

## Koko ja ulkonäkö
Täpläpreussinahven kasvaa noin 15&nbsp;cm pitkäksi. Sen vartalo on tummanharmaa, evät tummat. Otsassa ja kyljessä on valkea täplä. Mustavalkoisen värityksen takia kalaa sanotaan englanniksi dominopreussinahveneksi.

## Alkuperä
Täpläpreussinahven elää luonnossa Indopasifisella merialueella ja Fidžin ympäristössä.

## Käyttäytyminen
Ikääntyessään täpläpreussinahven tulee aktiivisemmaksi ja aggressiivisemmaksi, ja voi kiusata pienempiä kaloja. Se jättää korallit rauhaan, joten se sopii riutta-akvaarioon.

## Ravinto
Täpläpreussinahvenet syövät luonnossa planktonia, akvaariossa liha- ja leväpitoista akvaariokalanruokaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Live Vengeance ’82

**Live Vengeance ’82** on Judas Priestin livetaltiointi vuodelta 1982. Se on kuvattu Memphisissä Yhdysvalloissa 12. joulukuuta 1982. Alun perin se on julkaistu VHS:nä nimellä *Judas Priest Live 1982*. 

## Kappaleet
* ”The Hellion/Electric Eye”
* ”Riding on the Wind”
* ”Heading Out to the Highway”
* ”Metal Gods”
* ”Bloodstone”
* ”Breaking the Law”
* ”Sinner”
* ”Desert Plains”
* ”The Ripper”
* ”Diamonds and Rust”
* ”Devil’s Child”
* ”Screaming for Vengeance”
* ”You’ve Got Another Thing Comin’”
* ”Victim of Changes”
* ”Living After Midnight”
* ”The Green Manalishi (with the Two-Pronged Crown)”
* ”Hell Bent for Leather”

**Kesto 95 minuuttia**

## Muusikot
* Rob Halford: laulu
* Glenn Tipton: kitara
* K.K. Downing: kitara
* Ian Hill: bassokitara
* Dave Holland: rummut

## Aiheesta muualla
* Live Vengeance ’82 Discogsissa.
Turun Kesäteatteri

**Turun Kesäteatteri** on koko perheen näytelmiin erikoistunut vuonna 1928 perustettu kesäteatteri, joka nykyisin sijaitsee Turun Vartiovuorella. 

Turun Kesäteatteri suuntaa tarjontansa lapsiperheille, kun taas läheisen Samppalinnan kesäteatterin musikaalien yleisö on aikuisvoittoista. Kesällä 2013 Turun Kesäteatteri keräsi 34&nbsp;000 katsojaa näytelmällä *Peppi Pitkätossu*.

Kesäteatteria ylläpitää Turun Työväen Teatterin Kannatusyhdistys, jonka puheenjohtajana on toiminut Hanna Petäjä vuodesta 2023. Edellisiä puheenjohtajia ovat olleet muun muassa Taru Pätäri ja Petja Raaska. Yhdistys on perustettu 16. toukokuuta 1916, jolloin myös teatteri aloitti toimintansa.

Turun Kesäteatteri toimi aluksi Ruissalon Kansanpuistossa, mutta siirtyi nykyiseen paikkaansa vuonna 1954, koska Ruissalon teatterirakennus paloi (1945), eikä uutta teatterirakennusta ollut varaa rakentaa. Teatterin 60-vuotisjuhlavuonna 2014 sen laskettiin olleen Suomen pisimpään samassa paikassa pysynyt kesäteatteri. 60-vuotisnäytelmänä esitettiin *Ella ja presidentti*, joka perustuu Timo Parvelan suosittuihin lastenkirjoihin.

## Esityksiä vuosien varrelta

*1929: Tui tuipparallaa Ruissalon kesäteatterissa
*1930: Ruissalon kesäteatteri aloitti juhannuksena (juhannusaattona, näytelmä *Perämies Karlssonin heilat*) (juhannuspäivänä *Pormestari Petterinen*)
*1931: Ruissalon kesäteatteri aloitti juhannuksena laulunäytelmällä *Sotilasrakkautta*, joka jatkoi ohjelmistossa koko kesän.
*1969: *[[Vetelys]]*, kirj. Hugo Raudsepp, ohj. Per-Olof Sirén
*1972: *Perintöjä jakamassa*, kirj. Otto Tuulos, ohj. Pauli Virtanen
*1973: *[[Pikku Pietarin piha]]*, kirj. Aapeli, sov. ja ohj. Kaija Siikala
*1987: Vaahteramäen Eemeli
*1988: Pekka Töpöhäntä ja Monnin Kopla
*1989: Lumikki
*1990: Fedja-setä, kissa ja koira
*1991: Saapasjalkakissa
*1992: Tuhkimo
*1993: Kolme iloista rosvoa
*1994: Ronja Ryövärintytär
*1995: Kaunotar ja Hirviö
*1996: Ihmemaa Oz
*1997: Robin Hood
*1998: Hannu ja Kerttu
*1999: Oliver Twist
*2000: Iso-Niilo ja Pikku-Niilo
*2001: Zorron miekka
*2002: Peppi Pitkätossu
*2003: Vaahteramäen Eemeli
*2004: Heinähattu, Vilttitossu ja Littoisten riiviö
*2005: Veljeni Leijonamieli
*2006: Lumikki
*2007: Peter Pan   
*2008: Pekka Töpöhäntä Vartiovuorella
*2009: Kolme Muskettisoturia
*2010: Aladdin ja taikalamppu
*2011: Risto Räppääjä ja villi kone
*2012: Peppi Pitkätossu
*2013: Risto Räppääjä ja nukkavieru Nelli
*2014: Ella ja presidentti
*2015: Aarresaari
*2016: Vaahteramäen Eemeli
*2017: Rölli
*2018: Taikuri Oz
*2019: Robin Hood
*2020: Ei tuotantoa
*2021: Konsertteja ja tapahtumia
*2022: Peter Pan
*2023: Ronja Ryövärintytär
*2024: Kolme iloista rosvoa
*2025: Liisa ihmemaassa
*2026: Saapasjalkakissa

## Lähteet
* Turun Kesäteatteri
* Turun Vartiovuoren Kesäteatterin 2022 Peter Pan Käsiohjelma
* TURUN SANOMAT 01.08.1929 
* Lehti SOSIALISTI 1930, 22.06.1930 NO 141
* TURUN SANOMAT 1930, 10.05.1930 NO 124
* TURUN SANOMAT 18.06.1931 NO 160
### Viitteet
Fuel for Life

**Fuel for Life** on Judas Priestin videojulkaisu, joka sisältää kymmenen promovideota vuosilta 1980–1986.

## Kappaleet
*Living After Midnight
*Breaking The Law
*Don't Go
*Heading Out To The Highway
*Hot Rockin'
*You've Got Another Thing Comin'
*Freewheel Burning
*Love Bites
*Locked In
*Turbo Lover

## Muusikot
*Rob Halford: laulu
*Glenn Tipton: kitara
*K.K. Downing: kitara
*Ian Hill: basso
*Dave Holland: rummut

## Aiheesta muualla
* Fuel for Life Discogsissa. 
*
Ijo

**Ijo** voi tarkoittaa seuraavia:
* Ii (), kunta Suomessa
* Ijo, eteläisessä Nigeriassa asuva kansa tai sen kieli
Aprilia SR 50 R

**[[Aprilia]] SR 50** on Aprilian myydyin moposkootterimalli. Sitä on valmistettu Italiassa vuodesta 1992 lähtien. Vuosien saatossa ulkonäkö ei ole muuttunut radikaalisti. Suurin edistys tapahtui kun Aprilia toi markkinoille suorasuihkutuksella varustetun Aprilia SR 50 DiTech:in. Vuonna 2005 ulkonäössä tapahtui suuri muutos, jolloin SR 50 uudistui käytännössä kokonaan. Mallin nimi SR 50 DiTech vaihtui SR 50 R Factoryksi ja kaasutinmallista tuli SR 50 R. Erittäin tehokas kaksitahtimoottori tarjoaa hyvän kiihtyvyyden ja paljon vääntöä. Mallista on tehty myös erikoismalli, Aprilia SR 50 Loris Reggiani.

## Tekniset tiedot (Kaasutinmalli)
*Kuivapaino: 90 kg 
*Jarrut: levyjarrut
*Moottori: 49,4 cm³, nestejäähdytteinen kaksitahtimoottori (3,2 hv 2,7 kW/8&nbsp;000 r/min)
*Voimansiirto: Automaatti/variaattori
*Polttoainesäiliön tilavuus: 7 l (Vara 1,2)
*Kaasutin: Dell'Orto PHVA 17,5 mm
*Istuinkorkeus: 820 mm
*Käynnistys: poljin, sähkö
*Valaisimet: 35 W tuplahalogeenit edessä
*Jousitus edessä: nestevaimennettu teleskooppijousitus
*Muuta: Analoginen / Digitaalinen mittaristo (nopeusmittari analoginen, ajotietokone nestekidenäytöllä)
*Kulutus: 2-4 l/100 km (riippuen paljon myös ajotyylistä)
*Vääntö: 4,3 Nm
*Sytytysjärjestelmä: CDI

## Tekniset tiedot (Ruiskumalli Factory)
*Kuivapaino: 90 kg 
*Jarrut: levyjarrut
*Moottori: 49,4 cm³, nestejäähdytteinen kaksitahtimoottori (4,0 kW/8&nbsp;500 r/min)
*Voimansiirto: Automaatti/variaattori
*Polttoainesäiliön tilavuus: 7 l (Vara 1,2)
*Kaasutin: Polttoaineen suorasuihkutus
*Istuinkorkeus: 820 mm
*Käynnistys: sähkö
*Valaisimet: 35 W tuplahalogeenit edessä
*Kulutus: 2-3 l/100km
*Jousitus edessä: nestevaimennettu teleskooppijousitus
*Muuta: Analoginen / Digitaalinen mittaristo (analoginen kierroslukumittari, ajotietokone nestekidenäytöllä)
*Vääntö: 4,8 Nm
*Sytytys: TCI
Vaaliruhtinaan linna (Koblenz)

**Vaaliruhtinaan linna** () on linna Koblenzin kaupungissa Saksassa. Linna toimi Trierin viimeisen vaaliruhtinaan ja arkkipiispan Clemens Wenzeslausin residenssinä. Myöhemmin linnassa on asunut puolisonsa kanssa Preussin kruununprinssi Vilhelm ollessaan Reinin ja Westfalenin sotilaskuvernöörinä. Myöhemmin hänestä tuli keisari Vilhelm I. Nykyisin linnassa on valtion virastoja.

Vaaliruhtinas Wenzeslaus käynnisti linnan rakennustyöt melko pian sen jälkeen, kun hän oli noussut asemaansa vuonna 1777. Ne saatiin päätökseen vuonna 1793. Sisätilat eivät kuitenkaan olleet vielä ehtineet valmistua, kun ranskalaiset vallankumousjoukot karkottivat Wenzeslausin vuonna 1794. Linnan kalusteet ja koristeet myytiin vuonna 1799. Vuosina 1842–1845 sisätilojen uuden ulkonäön suunnittelivat arkkitehdit Friedrich August Stüler ja Johann Claudius von Lassaulx.

Toisessa maailmansodassa vuonna 1944 linna vaurioitui merkittävästi. Vuosina 1950–1951 se jälleenrakennettiin, mutta interiööri muutamaa edustushuonetta lukuun ottamatta ei saanut takaisin entistä ilmettään, vaan uuden modernin ilmeen. Vuodesta 2002 lähtien on Koblenzin vaaliruhtinaan linna ollut osa Unescon maailmanperintökohdetta Keski-Reinin laakson yläosa. 

## Aiheesta muualla

* Tietoa linnasta Welterbe Oberes Mittelrheintal -sivustolla 
* Tietoa linnasta Koblenzin virallisilla sivuilla
Electric Eye

**Electric Eye** on Judas Priestin vuonna 2003 julkaistu arkistomateriaalia ja promovideoita sisältävä DVD. 

## Sisältö
**Promovideot:**
*Living After Midnight (1980)
*Breaking The Law (1980)
*Don't Go (1981)
*Heading Out To The Highway (1981)
*Hot Rockin'(1981)
*You've Got Another Thing Comin' (1982)
*Freewheel Burning (1984)
*Love Bites (1984)
*Locked In (1986)
*Turbo Lover (1986)
*Johnny B. Goode (1988)
*Painkiller(1990)
*A Touch Of Evil (1990)

**Konserttitaltiointi:**

*[[Priest...Live! (video)|Priest...Live!]]* konserttitaltiointi vuodelta 1986

**BBC-esiintymiset:**

*Rocka Rolla – Old Grey Whistle Test 1975
*Dreamer Deceiver/Deceiver – Old Grey Whistle Test 1975
*Take on the World – Top of the Pops 1979
*Evening Star – Top of the Pops 1979
*Living After Midnight – Top of the Pops 1980
*United – Top of the Pops 1980 

## Muusikot
* Rob Halford - laulu
* Glenn Tipton - kitara
* K.K. Downing - kitara
* Ian Hill - basso
* Dave Holland - rummut

* John Hinch - rummut (Old Grey Whistle Test 1975)
* Les Binks - rummut (Top Of The Pops 1979)
* Scott Travis - rummut ("Painkiller" ja "A Touch Of Evil")

## Aiheesta muualla
* 
*
Serve & Collect

**Serve & Collect** on rap-artisti Slim Thugin Boss Hogg Outlawz -yhtyeen ensimmäinen studioalbumi.

## Kappaleet

### Bonuskappaleet
Jaavan tee

**Jaavan tee** on yleisnimitys indonesialaiselle, Jaavan saarella kasvatetuista teepensaista valmistetulle mustalle teelle. Teetuotanto Jaavalla sai alkunsa Hollannin siirtomaavallan aikana. 

Indonesian teetuotannosta noin 80 prosenttia on peräisin Jaavan saarelta. Länsi-Jaavan maakunnan osuudeksi maan vuoden 2014 teetuotannosta kerrottiin 70,5&nbsp;% (104,2 milj. kg), Keski-Jaavan 6,6&nbsp;% (9,8 milj. kg) ja Itä-Jaavan 2,7&nbsp;%. Teentuotanto keskittyy paljolti Länsi-Jaavan maakuntakeskuksen Bandungin ympäristöön. Nykyiset mustaan teehen käytetyt teepensaat ovat pääosin *Camellia sinensis var. assamica* -kantaa.

Teelehdet kerätään yleensä käsin. Satoa saadaan ympäri vuoden, mutta parhaimpana pidetään tyypillisesti kuivan kauden, eli elo–syyskuun satoa. Teetä viljellään niin valtiollisten yritysten ylläpitämillä (lyhenne PTPN, Perseroan Terbatas Perkebunan Nusantara) kuin yksityisilläkin teeviljelmillä.  Viljelypinta-ala jakautuu omistuksen suhteen Indonesiassa seuraavasti: yksityiset pienviljelijät noin 46 prosenttia (566,7 km2, keskimääräinen tilakoko vain 0,6 ha), muut yksityiset teeviljelmät 22&nbsp;% (287,2 km2), ja valtiolliset yritykset 32&nbsp;% (372,7 km2). Pientilojen tuotanto myydään tyypillisesti välikäsien kautta teetehtaille. Nämä myyvät tuotantonsa kotimaisille ja ulkomaisille pakkaajille, jotka käyttävät teelle erilaisia tuotenimiä. Nämä myydään edelleen vähittäismyyjille.  

Suomessa Jaavan teen pitkäaikaisin maahantuoja on maan vanhin teetalo Sergejeff, joka on pakannut Jaavan teetä omana nimikkeenään jo vuodesta 1873 lähtien.   

Jaavan tee on keskivahvaa tai vahvaa, maultaan voimakasta teetä. Jaavan teessä on makuvaihteluja, ja joissakin laaduissa on pähkinäinen aromi. Jaavan tee poikkeaa maultaan melkoisesti sekä kiinalaisesta että intialaisesta teestä. Esimerkiksi maun karkeus voi vaihdella hienosta voimakkaampaan, eikä tasoluokitus kuten Orange Pekoe (OP) kerro paljoa tee-erän laadusta.


Malabar Tea Plantation Bandung South.jpg|Malabarin teeviljelmää Länsi-Jaavan maakunnassa.
Malabar Tea Estate harvest.jpg|Teenpoimija Malabarin teetilalla.
Tea plantation in Ciwidey, Bandung 2014-08-21.jpg|Teeviljelmä (Ciwidey, Bandung).

## Lähteet
Comin’ Out Hard

**Comin Out Hard** on 8-Ball & MJG rap-kaksikon ensimmäinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1993.

## Kappaleet
Priest...Live! (video)

**Priest...Live!** on vuonna 1987 julkaistu video Judas Priestin vuoden 1986 kiertueelta. Se on nauhoitettu Dallasissa. Myös samanniminen livealbumi on julkaistu.

## Kappaleet
*Out In The Cold
*Locked In
*Heading Out To The Highway
*Breaking The Law
*Love Bites
*Some Heads Are Gonna Roll
*The Sentinel
*Private Property
*Desert Plains
*Rock You All Around The World
*The Hellion/Electric Eye
*Turbo Lover
*Freewheel Burning
*The Green Manalishi (With A Two-Pronged Crown)
*Parental Guidance
*Living After Midnight
*You've Got Another Thing Comin'
*Hell Bent For Leather
*Metal Gods (soi krediittien aikana)

## Muusikot
* Rob Halford: laulu
* Glenn Tipton: kitara
* K.K. Downing: kitara
* Ian Hill: basso
* Dave Holland: rummut

## Aiheesta muualla
*
Klas Lestander

**Klas Lestander** (18. huhtikuuta 1931 Arjeplog, Norrbotten, Ruotsi – 13. tammikuuta 2023 Arjeplog) oli ruotsalainen ampumahiihtäjä. Hän voitti lajissaan olympiakultaa.

Klas Lestander ei mahtunut vuoden 1959 MM-kisoihin valittuun Ruotsin joukkueeseen. Vuoden 1960 Squaw Valleyn olympialaisissa hänestä tuli lajin ensimmäinen olympiavoittaja. Hänen hiihtoaikansa oli 30 kilpailijan joukossa vasta 15:nneksi nopein, mutta hän oli ainoa, jonka kaikki 20 laukausta osuivat tauluun. Seuraavan vuoden MM-kisoissa hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa yhdeksäs ja oli mukana pronssia voittaneessa Ruotsin joukkueessa. Sen talven jälkeen hän päätti uransa.

Lestander oli vuoteen 2006 saakka ainoa ruotsalainen ampumahiihdon olympiavoittaja; Torinossa 2006 Anna Carin Olofsson voitti yhteislähtökilpailussa kultaa. Miesten ampumahiihdossa Ruotsi sai Lestanderin jälkeen olympiakultaa vuonna 2010, kun Björn Ferry voitti takaa-ajokilpailun.

## Saavutuksia
* Olympiakultaa 20 kilometrillä 1960
* MM-pronssia joukkuekilpailussa 1961
* MM-kisoissa yhdeksäs 20 kilometrillä 1961

## Lähteet
* 

### Viitteet
Adolfo Consolini

**Adolfo Consolini** (5. tammikuuta 1917 Costermano – 20. joulukuuta 1969 Milano) oli italialainen kiekonheittäjä ja olympiavoittaja.

Adolfo Consolini oli toistakymmentä vuotta Euroopan paras kiekonheittäjä, joka pystyi kukistamaan myös amerikkalaiset kiekkomiehet. Hän voitti olympiakultaa Lontoossa 1948 tuloksella 52,78 ja heitti maailmanennätyksen kolmasti (vuosina 1941, 1946 ja 1948). Olympiakisoissa hän sai lisäksi hopeaa sekä oli kerran kuudes ja viimeisissä kisoissaan 17:s Roomassa 1960, jossa hän vannoi olympiavalan. Euroopan mestaruuden hän voitti kolmasti, ja joka kerta hopealle sijoittui hänen maanmiehensä Giuseppe Tosi, joka ainoana eurooppalaisena onnistui voittamaan Consolinin vuodesta 1940 kesään 1955 ulottuvalla ajanjaksolla.

Consolini säilytti vuosien ajan tasaisen varman kunnon. Vuosina 1946–60 hänen paras tuloksensa kahdeksassa arvokisafinaalissa oli 53,78 ja heikoin 52,21. Oman ennätyksensä 56,98, joka syntyhetkellään oli myös Euroopan ennätys, hän heitti 38-vuotiaana 11. joulukuuta 1955. Ensimmäisen virallisen kilpailunsa hän heitti vasta 20-vuotiaana 1937, ja jo vuotta myöhemmin hän sijoittui EM-kisoissa viidenneksi.

## Saavutuksia
* Olympiakultaa 1948
* Olympiahopeaa 1952 tuloksella 53,78
* Olympiakisoissa kuudes 1956 ja 17:s 1960
* EM-kultaa 1946, 1950 ja 1954
* EM-kisoissa viides 1938 ja kuudes 1958
* ME-tulokset:
** 53,34 Milanossa 26. lokakuuta 1941
** 54,23 Milanossa 14. huhtikuuta 1946
** 55,33 Milanossa 10. lokakuuta 1948

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Frank Frankson

**Frank Frankson** (oikealta nimeltään **Gregory Abbey**, s. 15. joulukuuta 1962 Roxbury, Massachusetts) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, jonka rooleja on Raphaelina animaatiosarjassa ''Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat''.

## Ura
Abbey opiskeli näyttelemistä Rutgers Conservatory -yliopistossa vuosina 1989–1993 Valmistumisensa jälkeen hän on esiintynyt teatterissa ja mainoksissa vuodesta 1993 lähtien.

Vuodesta 1996 lähtien Abbey esiintyi ESPN-kanavan *[[Sportsfigures]]*-ohjelman juontajana aina vuoteen 2006 asti.

### Ääninäyttelijänä
Heinäkuussa 1993 Abbey ryhtyi työskentelemään myös mainosten parissa enimmäkseen mainosäänenä. Kaksi vuotta myöhemmin hän kokeili ääninäyttelemistä animaatiossa ''Ren ja Stimpy'', jonka jälkeen Abbey teki seuraavan ääniroolinsa vuonna 1998 dubattuaan pienen roolin japanilaisessa animessa *[[Wrath of the Ninja]]*. Varsinaisesti hän päätyi ääninäyttelemisen pariin animaatioissa ystävänsä kehotuksesta, joka ehdotti Abbeylle koe-esiintymistä 4Kidsille, jotka etsivät ääniä dubbaamaansa ''Yu-Gi-Oh!'' -animeen. Se oli samalla hänen ensimmäinen merkittävä ääniroolinsa ääninäytellessään Tristan Tayloria. Abbey käytti *Yu-Gi-Oh:sta* lähtien salanimiä animaatioissa, kuten Frank Frankson ja John Campbell. Sarjan aikana Abbey dubbasi useimmiten animesarjoja kuten *[[Hoshi no Kirby]]*, *[[Sonic X]]* ja *[[Shaman King]],* joita 4Kids muun muassa esitti omalla kanavallaan 4Kids TV:llä. Vuonna 2003 hän tuli erityisesti tunnetuksi uuden Turtles-animaatiosarjan myötä, jossa Abbey ääninäytteli Raphaelia. Sarjan alussa hän käytti nimeä Frank Frankson ja 3. tuotantokaudesta lähtien nimeä John Campbell. *Yu-Gi-Oh!*:n päätyttyä vuonna 2006 Abbey jatkoi dubbausten parissa Turtlesin ja mainosjuontojen ohella. Hänellä oli pieniä rooleja muun muassa *[[Yu-Gi-Oh! GX|Yu-Gi-Oh! GX:ssä]],* *[[Samurai Deeper Kyo]]ssa* ja *[[Eläköön Pinata]]ssa*. Abbey oli myös pääosassa *[[G. I. Joe: Sigma 6|G.I. Joe: Sigma 6:ssa]]* Duken ääniroolissa sarjan yhdeksännestä jaksosta lähtien. Ennen häntä roolissa toimi David Wills.

Vuodesta 2008 lähtien hän on ääninäytellyt *[[Yu-Gi-Oh! 5D's]]* -animen päähenkilöä Yusei Fudo.

## Ääniroolit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Anime News Network
* Voice Chasers 
* Frank Frankson CrystalAcids.comissa 
* John Campbell CrystalAcids.comissa
Morrie Schwartz

**Morrie Schwartz** (20. joulukuuta 1916 – 4. marraskuuta 1995) oli yhdysvaltalainen sosiologi.

Schwartzin isä oli kotoisin Venäjältä. Schwartz kasvoi New Yorkissa juutalaisalueilla ja sai 8-vuotiaana kuulla äitinsä, paikallisen karkkikaupan pitäjän, kuolleen. Pian tämän jälkeen hänen veljensä sairastui polioon. Schwartz valmistui New Yorkin *City Collegesta* 1946 ja Chicagon yliopistosta 1951. 

Morrie Schwartz julkaisi 1950–1960-lukujen aikana kolme sosiologiaa käsittelevää kirjaa. Hän opetti alaa Brandeisin yliopistossa vanhuusvuosiinsa saakka. Lopulta hänellä kuitenkin todettiin ALS-tauti, joka esti häntä jatkamasta. Schwartz, jolla ALS-tauti oli puhjennut poikkeuksellisen korkealla iällä, kuoli sairauteensa 78-vuotiaana. Hän oli ollut parin päivän ajan koomassa. 

Yksi Schwartzin entisistä opiskelijoista, Mitch Albom näki, kun hänen vanha opettajansa kertoi sairaudestaan *[[Nightline]]ssa*. Albom päätti lähteä tapaamaan Schwartzia ja keskusteli tämän kanssa joka tiistai Schwartzin loppuelämän ajan. Albom julkaisi keskustelujen pohjalta Schwartzin jo kuoltua menestyskirjan *[[Tiistaisin Morrien luona]]* (*Tuesdays with Morrie*, 1997).
Imre Németh

**Imre Németh** (23. syyskuuta 1917 Kassa – 18. elokuuta 1989 Budapest) oli unkarilainen moukarinheittäjä ja olympiavoittaja.

Imre Németh voitti moukarinheiton olympiakultaa Lontoossa 1948 tuloksella 56,07. Hän voitti 73 kilpailua peräkkäin 1946–1950 ja paransi maailmanennätystä kolmasti. Helsingin olympiakisoissa 1952 hän menetti maailmanennätyksen 20-vuotiaalle maanmiehelleen József Csermákille ja sai pronssia tuloksella 57,74. EM-kisoissa Németh sijoittui parhaimmillaan neljänneksi.

Németh toimi aktiiviuransa jälkeen muun muassa Unkarin yleisurheiluliiton puheenjohtajana ja Budapestin Nép-stadionin isännöitsijänä. Hänen poikansa Miklós Németh oli keihäänheiton olympiavoittaja ja maailmanennätysmies.

## Saavutuksia
* Olympiakultaa 1948
* Olympiapronssia 1952
* EM-kisoissa neljäs 1946 ja kuudes 1954
* ME-tulokset:
** 59,02 Tatassa 14. heinäkuuta 1948
** 59,57 Katowicessa 4. syyskuuta 1949
** 59,88 Budapestissa 19. toukokuuta 1950

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Punaperätukaani

**Punaperätukaani** (*Aulacorhynchus haematopygus*) on tikkalintujen lahkoon kuuluva isonokkainen lintu.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 41&nbsp;cm. Se kuuluu ”tukanetteihin” eli jalotukaanien sukuun, jossa on kuusi lajia. Punaperätukaanin höyhenpuku on pääosin vihreä, yläperä ja pyrstön kärki ovat punaruskeat ja suuri nokka on punertava. Nokan tyvellä on valkoinen rengas ja silmän ympärillä punainen rengas. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

## Esiintyminen
Laji esiintyy Etelä-Amerikan luoteiskulmassa Kolumbiassa, Venezuelassa ja Ecuadorissa. Esiintymisalueen laajuus on noin 180&nbsp;000 neliökilometriä. Lajin kanta on elinvoimainen.

## Elinympäristö
Punaperätukaanin elinympäristöä ovat subtrooppiset ja trooppiset metsät sekä kosteat vuoristometsät.

## Lisääntyminen
Punaperätukaanin pesä on puunkolossa. Pesässä on valkoisia munia kolme tai neljä.

## Ravinto
Lajin pääravintona ovat hedelmät, joita se nappaa nokan kärkeen, heittää ilmaan ja nielaisee avoimeen kitaansa. Siemenet se oksentaa myöhemmin. Isompia hedelmiä syödessään se istuu oksalla ja pitää hedelmästä kiinni jalallaan repien siitä nokallaan palasia. Syö myös selkärangattomia ja pieniä selkärankaisia. Punaperätukaani voi myös ryöstää munia ja poikasia toisten lintujen pesistä.

## Lähteet
* Alderton, David & Barrett, Peter 2006: Birds of the World. – Southwater. Kiina.
* Kuva

### Viitteet
Andy Stanfield

**Andrew (Andy) William Stanfield** (29. joulukuuta 1927 Washington D.C. – 15. kesäkuuta 1985) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja.

Andy Stanfield voitti Yhdysvaltain mestaruudet molemmilla pikamatkoilla 1949. Philadelphiassa 26. toukokuuta 1951 hän juoksi 220 jaardia kaarteella maailmanennätysajassa 20,6 hypättyään edellisenä päivänä pituutta 785, jolla hän sijoittui sen vuoden maailmantilastossa kolmanneksi. Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 28. kesäkuuta 1952 Los Angelesissa hän teki myös 200 metrillä ajan 20,6. Helsingin olympiakisoissa 1952 hän ei osallistunut 100 metrille mutta voitti kultaa 200 metrillä ja 4 x 100 metrin viestissä. Melbournen olympiakisoissa 1956 Stanfield sai 200 metrillä hopeaa. Helsingin kisojen tapaan Melbournen 200-metrinen päättyi Yhdysvaltain kolmoisvoittoon. 

## Saavutuksia
* Olympiakultaa 200 metrillä ja 4 x 100 metrillä 1952
* Olympiahopeaa 200 metrillä 1956
* ME-tulos 20,6 (Philadelphiassa 26. toukokuuta 1951) ja (Los Angelesissa 28. kesäkuuta 1952) (200 metriä)

## Ennätyksiä
* 100 jaardia 9,5
* 100 metriä 10,3
* 220 jaardia suoralla 20,4
* 220 jaardia ja 200 metriä kaarteella 20,6
* Pituushyppy 785

## Lähteet
*
*
*
Hohtokoralliahven

**Hohtokoralliahven** (*Pomacentrus coelestis*) on koralliahveniin kuuluva, riutta-akvaarioissa suosittu kala.

## Koko ja ulkonäkö
Hohtokoralliahven kasvaa noin 9&nbsp;cm pitkäksi. Se on puoliksi hohtavan sininen, pyrstöpuoleltaan muovisen sitruunankeltainen.
Kala on helpoo sekoittaa muihin sinikeltaisiin koralliahveniin kuten *[[Pomacentrus auriventris]]*, *[[Pomacentrus alleni]]* ja   *[[Pomacentrus caeruleus]]*.

## Alkuperä
Hohtokoralliahven elää luonnossa indopasifisella merialueella.

## Käyttäytyminen
Hohtokoralliahven tarvitsee runsaasti piilopaikkoja.   

## Ravinto
Hohtokoralliahven syö luonnossa planktonia, akvaariossa liha- ja leväpitoista ruokaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Astrophysical Journal

**The Astrophysical Journal** (ApJ) on yhdysvaltalainen tähtitiedettä ja astrofysiikkaa käsittelevä lehti. Sen perusti vuonna 1895 George Ellery Hale ja James Edward Keeler. Se ilmestyy kolmesti kuussa 500-sivuisena. 

## Lisäosat
Päälehden lisäksi Astrophysical Journaliin liittyy kaksi erillistä lehteä.

### Astrophysical Journal Supplement Series
**The Astrophysical Journal Supplement Series** (ApJSS) on ilmestynyt vuodesta 1953 lähtien yhdessä päälehden kanssa. Supplement Series on sisällöltään hyvin pitkälti tekninen. Se sisältää enimmäkseen numeerisia taulukoita ja alkuperäisiä mittauspöytäkirjoja mutta myös esimerkiksi tieteellisten mallinnusohjelmien käyttöohjeita, sikäli kun nämä eivät sisällä fysiikan kannalta merkittäviä tuloksia. Myös erittäin pitkät artikkelit (yli 20 sivua) sekä sisällöltään vain marginaalista lukijakuntaa kiinnostavat artikelit ohjataan julkaistavaksi täydennysosassa. Täydennyslehti ilmestyy kuudesti vuodessa.

### Astrophysical Journal Letters
**The Astrophysical Journal Letters** (ApJL) on ilmestynyt muusta julkaisusta erillisenä osana vuodesta 1971 lähtien. Letters on tarkoitettu tieteellisesti ajankohtaisten tulosten hyvin nopeaan julkaisuun. Vaatimukset artikkelien sisällön ja muotoilun suhteen ovat samat kuin päälehdessä, mutta lisäksi Letters edellyttää artikkeleilta ajankohtaisuutta ja tiiviyttä. Käytännössä Letterseissä julkaistavan artikkelin tulee liittyä johonkin tähtitieteen ajankohtaiseen teemaan tai olla luonteeltaan keskustelua herättävä. Artikkelin pituus lopullisessa muodossaan ei myöskään saa ylittää neljää sivua.

ApJL ilmestyy joka kuukauden ensimmäinen, 10. ja 20. päivä.

## Aiheesta muualla
* The Astrophysical Journal 
* The Astrophysical Journal Supplement Series
Leibnitz (piiri)

**Leibnitz** on yksi Itävallan Steiermarkin osavaltion 17 piiristä.

## Maantiede
Leibnitz sijaitsee Steiermarkin eteläosassa ja rajautuu Sloveniaan. Sen naapuripiirit ovat pohjoisessa Graz-Umgebung, idässä Feldbach ja Radkersburg ja lännessä Deutschlandsberg. Piirin pinta-ala on 685,1 neliökilometriä. Piirissä on pinta-alaltaan suurin määrä viiniviljelysmaata koko Steiermarkissa ja sitä kutsutaan usein Steiermarkin Toskanaksi.

Steiermarkin pääjoki Mur virtaa Leibnitzin piirin läpi. Piirin suurin kaupunki on Leibnitz.

Leibnitzin piiri jakautuu 48 paikkakuntaan:

## Väestö
Leibnitzin piirissä asui 76&nbsp;580 asukasta vuonna 2005. Ulkomaalaisten osuus väestöstä oli 3,7 %.

## Liikenne
Itävallan etelärata kulkee Leibnitzin piirin läpi. Intercity-junat pysähtyvät Leibnitzin ja Spielfeld-Straßin (raja-asema) asemilla.

## Lähteet
Kari Karnakoski

**Kari Ilmari Karnakoski** (19. huhtikuuta 1908 Leppävirta – 11. tammikuuta 1985) oli suomalainen balettitanssija, tanssinopettaja ja koreografi. 

Karnakoski aloitti tanssiopintonsa myöhään, 19-vuotiaana George Gén ja Alexander Saxelinin johdolla. Hän opiskeli vuodesta 1930 lähtien Pariisissa, jossa hän tanssi muun muassa Pariisin Opéra Comiquessa ja Ida Rubinsteinin balettiseurueessa sekä Ballet Russe de Monte Carlossa.

Hänellä oli merkittäviä osia muiden muassa baleteissa *[[Joutsenlampi]]* ja *[[Sininen helmi]]*.

Toisen maailmansodan puhjettua Karnakoski työskenteli Yhdysvaltoja kiertävässä Ballet Russe de Monte Carlossa, mistä hän palasi Suomeen 1940-luvun lopulla. Muistelmissaan *Tanssin ja rakastin* (1983) hän kertoo sisäpiirin tarinoita Hollywoodista, jossa hän työskenteli monissa pikkurooleissa. Hän ei yritäkään esiintyä suurena tähtenä, mutta kertoo mielenkiintoisia tarinoita henkilökohtaisesti tuntemistaan suuruuksista, esimerkiksi Maurice Chevalier'sta, Josephine Bakerista ja Joan Crawfordista.

Karnakoski esiintyi Lucia Nifontovan kanssa Antti Halosen dokumentissa *Suomalaista balettia* (1950). Hän johti Suomen Kansallisoopperan balettikoulua vuosina 1952–1956 sekä piti omaa balettikouluaan.

Kari Karnakoskelle myönnettiin vuonna 1966 Pro Finlandia. 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Karnakoski, Kari: *Tanssin ja rakastin.* Helsinki: Gummerus, 1983.

## Aiheesta muualla
* Suomalainen tanssija Parisin Opéra-Comique'ssa, Suomen Kuvalehti, 17.12.1932, nro 51-52, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Rakel Kansanen : Kari Karnakoski suuressa maailmassa, Suomen Kuvalehti, 22.01.1938, nro 3, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Leslie Bassett

**Leslie Bassett** (22. tammikuuta 1923 Hanford, Kalifornia – 4. helmikuuta 2016 Oakwood, Georgia) oli yhdysvaltalainen nykytaidemusiikin säveltäjä.

Bassett opiskeli lapsena useiden soittimien soittoa. Hän opiskeli Michiganin yliopistossa sävellystä Ross Lee Finneyn johdolla vuosina 1947–1949 ja 1952–1956. Hän sai lisäksi Fulbright-stipendin johdosta Pariisissa opetusta Arthur Honeggerilta ja Nadia Boulangerilta. Hän opiskeli sävellystä vielä yksityisesti Roberto Gerhardin ja Mario Davidovskyn johdolla Ann Arborissa.

Teos *Variations for Orchestra* toi Bassettille vuonna 1966 musiikin Pulitzer-palkinnon. Hän oli Michiganin yliopiston emeritusprofessori ja opetti samassa laitoksessa sävellystä vuosina 1952–1991. Hän oli American Academy of Arts and Lettersin jäsen vuodesta 1981. Bassettin tuotantoon kuuluu mm. kuoro- ja laulumusiikkia, orkesteriteoksia, piano- ja urkukappaleita sekä runsain mitoin erilaista kamarimusiikkia.

## Lähteet
Helsingin islamilainen hautausmaa

**Helsingin islamilainen hautausmaa** on Suomen Islam-seurakunnan ylläpitämä hautausmaa Helsingin Lapinlahdessa, ortodoksisen hautausmaan ja luterilaiseen Hietaniemen hautausmaahan kuuluvan Suomen kaartin hautausmaan vieressä. Se oli ensimmäinen islamilainen hautausmaa Suomessa.

Islamilaisen hautausmaan historia liittyy tataareihin. Tataarit ovat islaminuskoinen turkkilaisia kieliä puhuva etninen ryhmä. Suomen historiaan tataarit ovat tulleet Venäjältä. Tataarit olivat sotilaita Venäjän armeijassa ja mukana Viaporin linnoitustyössä. Monilla tataareilla oli usein perheet mukanaan. Kun muslimisotilaat kuolivat, heidät haudattiin aluksi Viaporiin eli nykyiseen Suomenlinnaan ja myöhemmin Hietaniemen hautausmaan eteläosaan. Näistä 1800-luvulla haudatuista tataareista ei ole säilynyt yhtään muistomerkkiä eikä hautakumpua. Sotilaiden lisäksi Suomeen asettui asumaan muitakin tataareja, jotka usein olivat kangas-, turkis- ja mattokauppiaita, ja maahan syntyi pieni tataariyhteisö.

Silloiselle Lapinniemen alueelle perustettiin 1830-luvulla pieni hautausmaa islamilaisille Venäjän armeijan sotilaille perheineen. Se siirtyi Helsingin muslimiasukkaiden käyttöön vuonna 1870 ja sitä on myöhemmin merkittävästi laajennettu alkuperäisestä. Kun Suomeen oli vuonna 1922 säädetty uskonnonvapauslaki, saattoivat Suomen muslimit vuonna 1925 perustaa oman seurakunnan, jonka nimi on nykyisin Suomen Islam-seurakunta. Se ylläpitää hautausmaata, joka on ainoastaan sen omien jäsenien eli tataariyhteisön käytössä. Muut Helsingin ja pääkaupunkiseudun muslimit on haudattava luterilaisten seurakuntien ylläpitämille hautausmaille, mikä on herättänyt vaatimuksia uuden islamilaisen hautausmaan perustamisesta.

Islamilaisen hautausmaan vanhin säilynyt hauta on kasakka Gafur Kangatslinin vuodelta 1916. Alueella on myös vuonna 1956 paljastettu arkkitehti Maunu Siitosen suunnittelema Pro Finlandia 1939–1944 -muistomerkki sodissa kaatuneille Suomen muslimeille.

## Helsingin islamilaiselle hautausmaalle haudattuja tunnettuja henkilöitä
* Ymär Abdrahim, kangaskauppias
* Akber-Mirza Kadzar, persialainen prinssi, kenraali
* Abdullah Ali, Suomen Islam-seurakunnan kunniapuheenjohtaja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sim Iness

**Simeon Garland (Sim) Iness** (9. heinäkuuta 1930 Keota, Oklahoma – 23. toukokuuta 1996 Porterville, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kiekonheittäjä ja olympiavoittaja.

Sim Iness syntyi Oklahomassa mutta muutti vanhempiensa kanssa Kaliforniaan, jossa hänen koulutoverinaan Tularen kaupungissa oli tuleva kymmenottelun olympiavoittaja Bob Mathias. Iness sijoittui 18-vuotiaana Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 1948 kiekonheitossa kuudenneksi. Neljä vuotta myöhemmin hän pääsi mukaan Helsingin olympiakisoihin ja voitti siellä kultaa. Voittotuloksen 55,03 lisäksi myös toiseksi paras heitto 54,60 olisi riittänyt voittoon ja kolmanneksi paras kantoi 53,47, jonka ylitti vain hopeamitalimies Adolfo Consolini. Yliopistojen mestaruuskilpailuissa Lincolnissa, Nebraskassa 20. kesäkuuta 1953 Iness ylitti ensimmäisenä kiekonheittäjänä 190 jalan rajan heittämällä maailmanennätyksen 57,93. Heti sen jälkeen hän hävisi Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa Fortune Gordienille, ja 11. heinäkuuta Gordien otti maailmanennätyksen takaisin itselleen. Vuoden 1953 jälkeen Iness siirtyi jalkapallovalmentajaksi. Iness oli cherokee-intiaani.

## Saavutuksia
* Olympiakultaa Helsingissä 1952
* ME-tulos 57,93 (Lincolnissa, Nebraskassa 20. kesäkuuta 1953)

## Lähteet
*
*
*
Karoliina Koskinen

**Karoliina Koskinen** (s. 1973) on suomalainen runoilija. Hän syntyi Heidekenillä ja asui 18 vuotta Paimiossa ennen palaamistaan synnyinkaupunkiin Turkuun. Hän kirjoitti runoja jo varhemmin harrastuksena, mutta tositarkoituksella niitä lähti syntymään vasta 2000-luvun alussa muutettuaan Raunistulan kaupunginosaan. Minerva Kustannus antoi hänelle kustannussopimuksen, ja esikoiskokoelma *Likkoje jutui* ilmestyi 14. kesäkuuta 2006, kirjailijan ollessa 33-vuotias. Vuonna 2007 julkaistiin sille seuraaja *Kipiä kaipuust*. Koskisen turun murteella kirjoitetut runot ovat huumorin sävyttämiä lyhyitä tarinoita. Ammatikseen Koskinen on työskennellyt 3.sektorin järjestöissä. 

## Aiheesta muualla
* Kirjasampo
Physical Review

**Physical Review** (lyh. **Phys. Rev.**) on yksi vanhimmista ja tunnustetuimmista fysiikan tiedelehdistä. Siinä julkaistaan kaikkien fysiikan alojen tutkimustuloksia. Lehti on jaettu vuodesta 1970 lähtien useisiin osiin, jotka keskittyvät fysiikan eri aloihin.

## Lehdet

## Aiheesta muualla
*American Physical Society
*Online archive of all back issues of ''Phys. Rev.'' (subscription required)
On the Outside Looking In

**On The Outside Looking In** on rap-kaksikon 8-Ball & MJG toinen studioalbumi. Sen edeltäjä oli *[[Comin' Out Hard]]*. *On The Outside Looking In* -albumi julkaistiin vuonna 1994.

## Kappaleet
Fortune Gordien

**Fortune Everett Gordien** (9. syyskuuta 1922 Spokane, Washington – 10. huhtikuuta 1990) oli yhdysvaltalainen kiekonheittäjä ja olympiamitalisti.

Fortune Gordien oli kiekonheiton maailmanennätysmies, joka ei onnistunut voittamaan olympiakultaa. Vuonna 1947 hän oli maailmantilaston kärjessä, mutta Lontoon olympiakisoissa 1948 hän hävisi kahdelle italialaiselle ja sai pronssia tuloksella 50,77. Vuonna 1949 hän heitti maailmanennätyksen, mutta jäi Helsingin olympiakisoissa 1952 neljänneksi tuloksella 52,66. Olympiavoittaja Sim Iness otti vuonna 1953 maailmanennätyksen kolmeksi viikoksi haltuunsa, mutta Gordien heitti Pasadenassa uudet ennätykset, joista tulos 59,28 pysyi lyömättömänä kesäkuuhun 1959 saakka. Melbournessa 1956 Gordien oli jälleen suosikki, mutta jäi hopealle 20-vuotiaan Al Oerterin takana.

Urheilu-uransa jälkeen Gordien harrasti mm. vuorikiipeilyä ja leijonanmetsästystä. Hänen poikansa Marcus Gordien heitti kiekkoa yli 61 metriä ja työnsi kuulaa yli 20 metriä.

## Saavutuksia

* Olympiahopeaa 1956
* Olympiapronssia 1948
* Olympiakisoissa neljäs 1952
* ME-tulokset:
** 56,46 Lissabonissa 9. heinäkuuta 1949
** 56,97 Hämeenlinnassa 14. elokuuta 1949
** 58,10 Pasadenassa 11. heinäkuuta 1953
** 59,28 Pasadenassa 22. elokuuta 1953

## Lähteet

*
*
*

### Viitteet
Adhemar Ferreira da Silva

**Adhemar Ferreira da Silva** (29. syyskuuta 1927 São Paulo – 12. tammikuuta 2001) oli brasilialainen kolmiloikkaaja ja kaksinkertainen olympiavoittaja.

Ferreira da Silva pääsi vuonna 1947 saksalaisen Dietrich Gernerin valmennukseen ja nousi vuodessa maansa parhaaksi kolmiloikkaajaksi. Vielä Lontoon 1948 olympiakisoissa hän ei menestynyt, mutta 3. joulukuuta 1950 hän hyppäsi tasan 16 metriä ja sivusi sillä Naoto Tajiman nimissä ollutta maailmanennätystä.

Helsingissä 1952 da Silva voitti olympiakultaa ME-tuloksella 16,22 ja hyppäsi kaikkiaan neljä kertaa yli 16 metrin rajan. Ensimmäinenkin hyppy kantoi 15,95 metriä. Pisimmän hypyn yksittäisten loikkien pituudet olivat 6,02, 4,22 ja 5,98. Yleisön vaatimuksesta da Silva lähti stadionilla kunniakierrokselle, mikä ei tuohon aikaan ollut tavallista kenttälajien urheilijoille.

Toisen olympiavoittonsa 177-senttinen da Silva sai Melbournessa 1956, jossa hän hyppäsi neljännellä kierroksella voittotuloksen 16,35, joka ylitti Islannin Vilhjálmur Einarssonin johtotuloksen 9 sentillä. Viimeisen maailmanennätyksensä 16,56 hän hyppäsi Méxicossa Pan-Amerikan kisoissa 1955. Siinä yksittäisten loikkien mitat olivat 6,28, 4,95 ja 5,33 metriä.

Vuonna 1959 da Silva näytteli Marcel Camusin ohjaamassa elokuvassa *[[Musta Orfeus]]*, joka palkittiin Kultaisella palmulla Cannesin filmifestivaaleilla.

## Saavutuksia
* Olympiakultaa 1952 ja 1956
* Olympiakisoissa 11:s 1948, 14:s 1960
* Pan-Amerikan mestaruus 1951, 1955 ja 1959 
* Etelä-Amerikan mestaruus 1952, 1954 ja 1958 
* ME-tulokset:
** 16,00 São Paulossa 3. joulukuuta 1950
** 16,01 Rio de Janeirossa 30. syyskuuta 1951
** 16,12 ja 16,22 Helsingissä 23. heinäkuuta 1952
** 16,56 Méxicossa 16. maaliskuuta 1955

## Ennätyksiä
* 100 metriä 11,1
* Korkeushyppy 185
* Pituushyppy 733
* Kolmiloikka 16,56

## Lähteet

*
*
*
*

### Viitteet
Cream tea

**Cream tea** on devonilaiseen ja cornwallilaiseen ruokaperinteeseen kuuluva kevyt ateria, joka muodostuu teestä sekä mansikkahillolla ja paksulla kermalla *([[clotted cream]])* täytetyistä leivonnaisista, yleensä skonsseista. Devonissa skonssi halkaistaan kahtia, minkä jälkeen molemmille puoliskoille levitetään kermaa ja lopuksi päälle lusikoidaan hilloa. Cornwallissa on skonssien tilalla käytetty perinteisesti *Cornish split* -nimisiä vehnäsämpylöitä, joille levitetään ensin hilloa ja vasta sitten kermaa.

Kreivikunnat ovat kiistelleet vielä 2000-luvulla siitä, kumman alueella cream tea alun perin keksittiin. Historiantutkijoiden mukaan Devonissa toimineessa Tavistockin luostarissa syötiin jo 1000-luvulla leipää kerman ja hillon kanssa.

## Historia
Solmittuaan avioliiton kuningas Kaarle II:n kanssa vuonna 1662 portugalilainen Katariina de Bragança otti Englannin hovissa käyttöön tavan nauttia teetä. Tapa levisi myös hovin ulkopuolelle ja Lontooseen perustettiin 1700-luvulla lukuisia teesalonkeja.

Englannin iltapäiväteeperinteen kerrotaan saaneen alkunsa, kun Bedfordin herttuatar Anna Russell ei jaksanut odottaa päivällistä lounaan jälkeen ja nautti iltapäivisin huoneessaan teetä ja leivonnaisia. 1850-lukuun mennessä iltapäiväteestä oli tullut yleinen ilmiö – tavallisesti teen kanssa nautittiin voileipiä, kakkua, skonsseja, kermaa ja hilloa, mikä vastasi jo melko tarkkaan nykyistä cream tean määritelmää.

Varsinainen cream tea syntyi kuitenkin 1850-luvulla Lounais-Englannin lomakohteissa, joissa iltapäiväteen ja leivonnaisten kera tarjoiltiin poikkeuksetta mansikkahilloa ja paikallista erikoisuutta *clotted creamia* – paksua kermaa, joka valmistetaan kuumentamalla raakamaitoa miedolla lämmöllä ja kuorimalla pinnalle kertyviä kermakokkareita.

## Lähteet
Boss Hogg Outlawz

**Boss Hogg Outlawz** on houstonilainen levy-yhtiö, jonka perustaja on Slim Thug. Slim Thug perusti Boss Hogg Outlawsin vuonna 2000. Boss Hogg Outlawsin ensimmäinen albumi on Serve & Collect.

## Artistit

* Slim Thug
* J-Dawg
* PJ
* Sir Daily
* Chris Ward 
* Rob Smallz
* Killa Kyleon
* Young Black 

### Albumit
Käsimerkki

**Käsimerkki** on tapa viestiä käsien ja sormien eleillä.

## Esimerkkejä
OK-käsimerkillä ilmaistaan useimmiten asioiden olevan "okei", mutta se voi olla myös loukkaus.

Keskisormen näyttämisellä ilmaistaan halveksuntaa. 
V-merkki kämmen katsojaan päin voi olla voitonmerkki tai rauhan symboli. Toisinpäin esitettynä se on rivo merkki.

Tervehtimisessä käytetään erilaisia kädenheilautuksia tai nostoja. Pirunsarvi-käsimerkkiä käyttävät muun muassa hevarit ja satanistit.

Peleissä ja urheilulajeissa erotuomarit käyttävät käsimerkkejä esimerkiksi maalin tai rangaistuksen merkkinä.
Kalmarinsalmi

**Kalmarinsalmi** () on salmi manner-Ruotsin Smålandin maakunnan ja Öölannin saaren välillä Itämeressä. Pienin etäisyys Öölannin ja mantereen välillä on noin kolme kilometriä. Salmen ylittää noin kuuden kilometrin pituinen, vuonna 1972 avattu Öölannin silta. Salmessa sijaitsee myös kansallispuisto Blå Jungfrun.

Ruotsin kuninkaan 1500-luvulla antaman määräyksen mukaan Kalmarinsalmi on raja, jonka eteläpuolella *Clupea harengus* -kala on silli ja pohjoispuolella silakka.
Helsingin juutalainen hautausmaa

**Helsingin juutalainen hautausmaa** on Helsingin juutalaisen seurakunnan ylläpitämä hautausmaa Helsingin Etu-Töölössä, luterilaisen Hietaniemen hautausmaan uurnalehdon ja Hietaniemen krematorion vieressä.

## Historiaa
Hautausmaa on perustettu vuonna 1895, ja K. R. Lindgrenin suunnittelema kappeli valmistui 1940-luvulla. Nykyistä hautausmaata edelsi 1840-luvulla perustettu pienikokoinen niin sanottu vanha juutalainen hautausmaa, joka on yhä jäljellä Suomen kaartin hautausmaan ja Helsingin islamilaisen hautausmaan välissä. Hautausmaalla on sankarihauta, johon on haudattu kolmetoista sodissa 1939–1944 kaatunutta. Lisäksi kuuden kadonneen nimet merkitty muistokiveen. Sam Vannin ja Leo Engelin suunnittelema *In memoriam 1939–1944* -sankaripatsas pystytettiin vuonna 1953. Lisäksi hautausmaalla on veteraanilehto, jossa sijaitsee Suomen Juutalaiset Sotaveteraanit -yhdistyksen hankkima ja vuonna 2002 paljastettu muistokivi.

Hautausmaalla voi huomata pieniä hautoja, jotka ovat kuolleena syntyneiden tai nimettömien lasten hautoja.

## Hautausmaalle haudattuja tunnettuja henkilöitä

* Scholem Bolotowsky, insinööri, Suomen juutalaisten uskonnollinen johtomies
* Ruben Jaari, kauppaneuvos
* Santeri Jacobsson, Lauritsalan kauppalanjohtaja
* Max Jakobson, ministeri ja diplomaatti
* Louis Laber, Suomalaisen Oopperan pääohjaaja 
* Dave Liebkind, Ylen toimittaja ja liikemies

* David Morduch, toimitusjohtaja ja liikemies
* Harry Orvomaa, musiikkivaikuttaja
* Simon Parmet, säveltäjä ja kapellimestari
* Elis Sella, näyttelijä ja laulaja
* Hanna Taini, näyttelijä
* Sam Vanni, taidemaalari, akateemikko

## Katso myös
* Suomen juutalaiset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rusko-orakas

**Rusko-orakas** (*Hydnum rufescens* coll.) on vahvero-orakkaiden sukuun kuuluva 
lajiryhmä.
Aiemmin sitä pidettiin yhtenä lajina, ja lisäksi se on yhdistetty
joissakin tiedoissa  lähisukulaislajiin vaaleaorakkaaseen (*Hydnum repandum*). Esimerkiksi vanhan kauppasieniasetuksen mukaan rusko-orakasta sai myydä yhdessä vaaleaorakkaan kanssa, ja tämä ajatus on säilytetty Ruokaviraston ohjeessa. 
On myös esitetty luokituksia, joissa aiemmin yhtenä lajina pidetystä rusko-orakkaasta on erotettu
omiksi lajeikseen mm. 
simaorakas (*Hydnum umbilicatum*) ja ryväsorakas (*Hydnum ellipsosporum*). Rusko-orakas muistuttaa vaaleaorakasta, mutta sen väri on ruskeankellertävä. Sen lakin väri vaihtelee okrankeltaisesta oranssinruskeaan ja lakin reuna on usein mutkainen. Malto on haurasta.

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
*Luontoportti: Rusko-orakas (''Hydnum rufescens'')
Dragon Ball Z: Fusion Reborn

**Dragon Ball Z: Fusion Reborn** () on 13. Dragonball Z -elokuva. Se sai ensi-iltansa Japanissa 4. maaliskuuta 1995.

## Juoni

Kaikki alkaa tuonpuoleisessa, jossa Goku ja Pikkon osallistuvat Maailman Vahvin -turnaukseen. Eräs työntekijä menee tapaaman juuri työnsä aloittanutta nuorukaista, joka työskentelee sielujenpuhdistamolla, jonne kerätään kaikkien kuolleiden paholaisten negatiiviset energiat. Työntekijä muistuttaa nuorukaista tyhjentämään säiliöt tietyin väliajoin. Nuorukainen ei piittaa ohjeista, vaikka väittää ymmärtävänsä tilanteen. Työntekijän lähdettyä täysi säiliö räjähtää, minkä seurauksena muutkin puhdistamon säiliöt räjähtävät. Näin tuhansina vuosina kertynyt negatiivinen energia vapautuu. Nuori työntekijä altistuu negatiiviselle savulle. Hänestä tulee hirviö Janemba, jolla on äärettömät voimat. Janemba luo kaikille tuonpuoleisessa oleville planeetoille lähes murtamattoman suojakerroksen, jota ei voi läpäistä. 

Samaan aikaan sielujenpuhdistamon räjähdys huomataan Toisessa Maailmassa. Goku ja Pikkon joutuvat keskeyttämään ottelunsa ja he lähtevät tutkimaan tilannetta. Tarkastusasemalle päästyään Goku ja Pikkon huomaavat King Yemman jääneen ansaan karkkimaiseen kiveen. Pian kaksikko huomaa keltaisen hirviön Janemban, jonka Goku haastaa ja houkuttelee alas helvettiin. Pikkon jää yrittää vapauttaa King Yemman. Hän oivaltaa loukkausten olevan karkkimaisen kiven heikkous. 

Samaan aikaan Maan päällä on negatiivisen energian aiheuttama sekasorto. Kaaos on herättänyt kuolleista kaikki pahimmat paholaiset, kuten Freezan, Freezan kätyrit, Bojackin ja jopa Adolf Hitlerin. Z-soturit yrittävät parhaansa mukaan taltuttaa sekasortoa. He onnistuvat lopulta. 

Samoihin aikoihin Goku taistelee 3. asteen supersaiyalaismuodossaan, mutta Janemban muodonmuutos on aivan liian voimakas Gokulle. Vegeta tulee paikalle ja yrittää tuhota Janemban omin neuvoin, mutta ei onnistu Gokua paremmin. Goku ja Vegeta piiloutuvat piikkipallojen suojaan. Goku kertoo Vegetalle fuusiosta, jossa kahdesta henkilöstä tulee yksi mahtava soturi tanssin avulla. Vegeta närkästyy Gokun demonstroitua hänelle fuusion liikkeet. Goku saa kuitenkin Vegetan ylipuhuttua. Ensimmäisellä yrittämällä Goku ja Vegeta epäonnistuvat fuusiossa Vegetan tehdessä väärän liikkeen ja muuntautuvat epäsoturimaiseksi, hitaaksi ja lihavaksi Vekuksi (Etelä-Kaion keksimä nimitys) ja joutuvat pidättelemään Janembaa puoli tuntia kunnes fuusio lakkaa. Lopulta uudella yrityksellä Pikkonin pidätellessä Janembaa heistä tulee mahtava soturi Gogeta. Gogeta voittaa Janemban omalla liikkeellään Stardust Breakerilla. Samaan aikaan Goten ja Trunks fuusioituvat Gotenkseksi ja tuhoavat Hitlerin joukot super ghost kamekazi -hyökkäyksellään. 

## Ääninäyttelijät

## Lähteet
Truth Crushed to Earth Shall Rise Again

**Truth Crushed to Earth Shall Rise Again** on House of Painin kolmas albumi, joka julkaistiin 10. lokakuuta 1996. Levyn kappaleista ”Pass The Jinn” ja ”Fed Up” julkaistiin myös singleinä.

Vaikka levyn nimi on *Truth Crushed to Earth Shall Rise Again*, sen kannessa lukee ”Truth Crushed to Earth Will Rise Again”. Levyn nimi tulee William Cullen Bryantin runosta ”The Battle-Field”.

## Kappaleet
# The Have Nots
# Fed Up
# What’s That Smell
# Heart Full of Sorrow feat. Divine Styler ja Sadat X
# Earthquake
# Shut the Door
# Pass The Jinn
# No Doubt
# Choose Your Poison
# X-Files
# Fed Up (Remix) feat. Guru
# Killa Rhyme Klik 
# While I’m Here
Stephen Roche

**Stephen Roche** (s. 28. marraskuuta 1959 Dundrum, Dublin) on uransa lopettanut irlantilainen maantiepyöräilijä. Hän on Eddy Merckxin ja Tadej Pogačarin ohella ainoa miespyöräilijä, joka on voittanut samana vuonna Italian ja Ranskan ympäriajot sekä maantiepyöräilyn maailmanmestaruuden. Roche pystyi saavutukseen vuonna 1987. Hän voitti ammattilaisurallaan yhteensä 58 kilpailua.

## Saavutuksia
*Maantieajon MM-kilpailu: 1983 pronssia, 1985 seitsemäs, 1987 kultaa
*Ranskan ympäriajo:
**1983 kokonaiskilpailun kolmastoista
**1985 kokonaiskilpailun kolmas ja etapin 18A voitto
**1987 kokonaiskilpailun sekä etappien 2 (joukkueaika-ajo) ja 10 voitto, pistekilpailun toinen
**1992 kokonaiskilpailun yhdeksäs ja etapin 16 voitto 
**1993 kokonaiskilpailun kolmastoista
*Italian ympäriajo:
**1987 kokonaiskilpailun sekä etappien 1B ja 22 voitto, pistekilpailun kolmas
**1989 kokonaiskilpailun yhdeksäs
**1993 kokonaiskilpailun yhdeksäs
*Espanjan ympäriajo:
**1992 kokonaiskilpailun neljästoista
*Pariisi-Nizza:
**1981 kokonaiskilpailun ja etapin 7B voitto
**1982 kokonaiskilpailun kuudes
**1984 kokonaiskilpailun toinen ja etapin 6 voitto
**1985 kokonaiskilpailun toinen ja etapin 7B voitto
**1987 kokonaiskilpailun neljäs ja etapin 7B voitto
**1989 kokonaiskilpailun toinen ja etapin 7B voitto
**1990 kokonaiskilpailun toinen
**1991 kokonaiskilpailun neljäs
*Tour de Romandie:
**1983 kokonaiskilpailun voitto
**1984 kokonaiskilpailun voitto
**1987 kokonais- ja pistekilpailun sekä etappien 5A ja 5B voitto
*Baskimaan ympäriajo:
**1989 kokonaiskilpailun ja etapin 5B voitto
**1990 kokonaiskilpailun kuudes
**1992 kokonaiskilpailun kuudes
*Dauphiné Libéré:
**1984 kokonaiskilpailun kuudes ja pistekilpailun voitto
**1985 prologin ja etapin 9 voitto
*Liège-Bastogne-Liège: 1985 kolmas, 1987 toinen, 1991 kahdeksas
*Lombardian ympäriajo: 1984 viides
*Amstel Gold Race: 1982 toinen
*La Flèche Wallonne: 1987 neljäs, 1990 kuudes
*GP de Plouay: 1983 kolmas
*Critérium International: 1985 voitto, 1991 voitto
*Dunkerquen neljän päivän ajo: 1990 voitto
*Setmana Catalana: 1991 voitto
*Korsikan ympäriajo: 1981 voitto
*Tour d'Indre-et-Loire: 1981 voitto
*l'Etoile des Espoirs: 1981 voitto, 1983 voitto
*GP de Wallonie: 1983 voitto
*Paris-Bourges: 1983 voitto
*Subida a Arrate: 1984 voitto
*Nice-Alassio: 1984 voitto
*Bol d'Or des Monédières: 1985 voitto
*Tour Midi-Pyrénées: 1985 voitto
*Vuelta a Valencia: 1987 voitto

## Lähteet
* Stephen Roche Memoire du Cyclisme -tietokannassa  

### Viitteet