open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jaakko Hautavainio

**Jaakko Hautavainio** on kuvitteellinen poliisi elokuva- ja kirjasarja Vareksessa. Hän on statukseltaan komisario ja on yksityisetsivä Jussi Vareksen hyvä ystävä. Elokuvissa häntä esittää Ilkka Heiskanen lukuun ottamatta elokuvaa *[[V2 – Jäätynyt enkeli]]*, jossa häntä esitti Jope Ruonansuu.

## Lähteet
* Vares-kirja- ja elokuvasarja

### Viitteet
Postitie Hämeessä

**Postitie Hämeessä** on Werner Holmbergin maalaus vuodelta 1860.

Ihannekuvamaisessa maalauksessa postikärryt ajavat metsän läpi mutkaisella tiellä. Teos on tehty Düsseldorfissa, jossa pohjolan kesytön luonto oli tuolloin suosittua. Tapana oli myös kuvata maisemia yksityiskohtaisesti sekä romanttiseen tapaan tunteisiin vedoten. Luonnokset tehtiin maastossa, mutta varsinainen maalaus ateljeessa. Ulkoilmamaalaukseen viittaa *Postitien* valonkäyttö.

*Postitie Hämeessä* hankittiin ensin Helsingin yliopiston piirustussaliin kaksi vuotta valmistumisensa jälkeen, mutta se siirrettiin Ateneumiin vuonna 1905.
__notoc__
## Vastaanotto
*Postitie Hämeessä* on ollut suosittu viittauskohde taiteessa. Muun muassa Marko Lampisuo on tehnyt maalausta kommentoivia grafiikan töitä.

## Katso myös
* *[[Maantie Hämeessä]]* 1860, 88 × 103,5 cm

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*''Postitie Hämeessä'' Ateneumin sivuilla.
Ihanteellinen maisema

**Ihanteellinen maisema** on Werner Holmbergin maalaus vuodelta 1860.

Maalauksen vasemmassa laidassa olevien koivujen takaa avautuu pastoraalinäkymä, jossa istuu yksinäinen paimentyttö lehmien ympäröimänä.

Maisema on peräisin Norjasta, Holmbergin häämatkalta Ringerikessä. Aihetta kuitenkin pidetään suomalaisena, ja sen nimenä on ollut myös *Suomalainen maisema, vanhoja korkeita koivuja kasvava*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Carola Kinasha

**Carola Kinasha** on tansanialainen laulaja. 

## Lapsuus
Carola Kinasha syntyi kahdeksanlapsiseen perheeseen Longidon kylässä, lähellä Kenian rajaa. Carolan isä soitti haitaria, hänen veljensä soittivat pianoa, urkuja sekä kitaraa ja hänen äitinsä lauloi kylän kuorossa Carolan ollessa lapsi. Kinasha on suorittanut opintonsa Dar es Salaamin yliopistossa.

## Muusikkona
1980-luvun lopulla Carola Kinasha lauloi yhtyeessä Shada. Kinasha lauloi myös vuonna 1987 usean tunnetun tansanialaisen muusikon Watafiti-nimisenä yhteistyöprojektina levytetyllä Umoja levyllä. Vuonna 2007 Kinasha julkaisi toisen levynsä nimeltä Maono, joka tarkoittaa visiota. Carola Kinasha esiintyi vuonna 2009 Mwamba Ngoma nimisessä elokuvassa, joka kertoo aidsista tansanialaisen musiikin kautta.

## Aktivistina
Carola Kinasha tunnetaan työstään muusikoiden oikeuksien eteen Tansaniassa. Hän on myös aktiivisesti kampanjoinut musiikinopetuksen palauttamisen eteen tansanialaisessa koulujärjestelmässä. Vuonna 2002 hänet palkittiin Etelä-Afrikassa MA Africa Awards-gaalassa työstään musiikinopetuksen hyväksi.

## Diskografia
### Watafiti
* *Umoja* (1987)

### Soolo
* *Maono* (2007)

## Filmografia
* *Mwamba Ngoma* (2009)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* The Citizen lehden haastattelussa 19.2.2010 
* Internet Movie Database sivustolla
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1997

**Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1997** pelattiin Sveitsissä Geneven ja  Morgesin kaupungeissa 26. joulukuuta 1996 − 4. tammikuuta 1997. Maailmanmestaruuden voitti Kanada, ja hopeaa saavutti Yhdysvallat, pronssia Venäjä. 

## Alkusarja
### Lohko A

### Lohko B

## Putoamissarja

## Pudotuspelit

### Puolivälierät

### Välierät

### Sijoitusottelu 5. sijasta

### Pronssiottelu

### Loppuottelu

## Pistepörssi

## Lopputulokset

 **Pääsarjataso**

 **B-sarja** 

 **C-sarja** 

 **D-sarja**

## Palkinnot
### IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat
***Paras maalivahti:**  Marc Denis
***Paras puolustaja:**  Joe Corvo
***Paras hyökkääjä**  Aleksei Morozov

### Turnauksen tähdistökentällinen
***Maalivahti:**  Brian Boucher
***Puolustajat:**  Chris Phillips,  Mark Streit
***Hyökkääjät:**  Sergei Samsonov,  Christian Dubé,  Mike York 

## Lähteet
* Epävirallinen kisasivusto (Web Archive)
* TSN:n artikkeli turnauksesta  
* Turnaus Hockey Canadan sivuilla 
* Passionhockey.com: IIHF U20 1997 
* Hockeyarchives: IIHF U20 1997 
* SFRp's hockey archive - U20 1997  
### Viitteet
Toccata ja fuuga d-molli

**Toccata ja fuuga d-molli**, BWV 565, on yksi maailman kuuluisimmista urkuteoksista, jonka on säveltänyt Johann Sebastian Bach.

Ranskalainen musiikintutkija André Pirro on esittänyt teokselle seuraavan kuvauksen: "Salama välähtää, ukkonen jyrisee, se vyöryy pelottavana murtosointuna syvän jalkioäänen yläpuolella; myrskytuulta, rakeita, olemme keskellä täyttä rajumyrskyä. Vasta fuuga herättää kirkkaan rauhan tunteen, mutta sekin on vain tyyntä uuden draamallisen myrskyn edellä, joka johtaa sävellyksen järkyttävään loppunousuun."

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* "pianorulla"-esitys Youtube
* Urkukonsertti Kurt Ison, Sydney Town Hall 2002 Youtube
Hemtex

**Hemtex** on ruotsalainen kauppaketju, joka on perustettu vuonna 1973. Hemtex myy kotikäyttöön käytettäviä tekstiilejä. Vuoden 2017 alussa ketjuun kuului 158 myymälää, joista 136 sijaitsi Ruotsissa, 17 Suomessa ja viisi Virossa. Näistä myymälöistä 142 oli Hemtex-konsernin omistuksessa ja 16 toimi franchising-periaatteella.

## Historia

Hemtex-ketjun perusti 14 itsenäistä kodintekstiilikauppiasta vuonna 1973. Yhtenäisen myymäläkonseptin ketju otti käyttöön vuonna 1982, ja vuoteen 1990 mennessä Hemtex oli kasvanut 60 myymälän ketjuksi. Yhtiön franchising-toiminta käynnistyi 2000, ja seuraavana vuonna Hemtex-ketju rantautui Suomeen. Skandiasta tuli Hemtexin suuromistaja vuonna 2004, ja yhtiö listautui Tukholman pörssiin 6. lokakuuta 2005. Kansainvälinen laajentuminen jatkui vuonna 2007, kun Hemtexin ensimmäiset myymälät Virossa avautuivat.

Hemtex ajautui talousvaikeuksiin 2000-vuosikymmenen loppupuolella, ja vuoden 2010 lopulla yhtiö kertoi karsivansa tuolloin yli 200 myymälänsä verkostoa Pohjoismaissa selvästi. Suomen myymälöitä yhtiö vähensi lähes puolella. Vuoden 2010 aikana Hemtex myös lopetti toimintansa Norjassa ja Tanskassa.

Vuonna 2009 Hemtexistä tuli Hakon Investin (nykyään ICA Gruppen) tytäryhtiö, ja 23. lokakuuta 2015 lähtien se on ollut ICA Gruppenin kokonaan omistama tytäryhtiö.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hemtex
Verkkotallennustila

**Verkkotallennustila** on tavallisesti Internetissä tarjottu tietokonepalvelintila, jonne voi tallentaa tiedostoja. Tällä tavalla voidaan varmistaa tiedostojen säilyminen. Joitain verkkotallennustiloja tarjotaan pienehköllä tallennustilalla maksutta, kun taas suurehkoista tiloista tulee maksaa erikseen lisäpalveluna.

Verkkotallennustiloja toteutetaan nykyään pilvipalveluna, jolloin verkkotallennustilan tiedot voivat olla useammalla kuin yhdellä palvelimella. Maksuttomien verkkotallennustilojen koko vaihtelee palvelusta riippuen. Maksullisten versioiden hinnat alkavat noin. 10 eurosta kuukaudessa ja siitä ylöspäin.

## Verkkotallennuspalveluja

**[[Dropbox]]** -palvelun käyttöohjelmia on saatavissa Windowsille, Linuxille, Mac OS:lle sekä myös mobiilisovelluksina Androidille ja iOSlle.

**Microsoft [[OneDrive]]** -palvelun käyttöohjelmia on saatavissa Windowsille ja Mac OS:lle sekä myös mobiilisovelluksina Androidille ja iOSlle.

**[[Google Drive]]** -palvelun käyttöohjelmia on saatavissa Windowsille ja Mac OS:lle sekä myös mobiilisovelluksina Androidille ja iOSlle.

**Apple [[iCloud|iCloud Drive]]** -palvelun käyttöohjelmia on saatavissa Windowsille ja Mac OS:lle sekä myös mobiilisovelluksena iOSlle.

**[[Box]]** -palvelun käyttöohjelmia on saatavissa Windowsille ja Mac OS:lle sekä myös mobiilisovelluksina Androidille ja iOSlle.

**[[Amazon Drive]]** -palvelun käyttöohjelmia on saatavissa Windowsille ja Mac OS:lle sekä myös mobiilisovelluksina Androidille ja iOSlle.

## Muuta

Verkkotallennustiloja voidaan käyttää myös keskenään käytettävien laitteiden tiedostojen ajantasaistamiseen laitteiden kesken. Lisäksi useimmissa palveluissa on mahdollista jakaa tiedostoja eri tavoin muille käyttäjille.

Verkkotallennustila voidaan toteuttaa myös Internetin ulkopuolella omassa intranetissä esimerkiksi NAS-laitteiden tiedostopalveluiden kautta.

Suosituilla sähköpostipalveluilla, kuten Hotmaililla voi saada verkkotallennustilan, kuten OneDriven tai Googlella Google Driven.

## Lähteet
Skoolaaminen

**Skoolaaminen** tarkoittaa juomalasien yhteen kilistelyä tai kalauttamista. Sitä tehdään usein jonkin asian juhlistamiseksi, ja se suoritetaan yleensä **maljan kohottamisen** tai **maljan nostamisen** yhteydessä. Tapa tunnetaan jo viikinkien ajoilta. Sen suomenkielinen nimitys tulee ruotsin kielen sanasta *skål*, joka tarkoittaa 'maljaa' tai 'kulhoa'.

Skoolaaminen suoritetaan yleensä juhlan alussa, kun lasit ovat täynnä kuohuviiniä tai muuta juhlavaa alkoholijuomaa. Juhlissa skoolaaminen on hillittyä, mutta epämuodollisessa tilanteessa, esimerkiksi olutravintolassa, kolpakoita voidaan kalauttaa yhteen railakkaastikin.

Skoolaamisen yhteydessä huudahdetaan usein tietty sana. Yleisimpiä huudahduksia eri maissa ovat:

*Suomi: "Kippis", "Skool", ”Pohjanmaan kautta!”, "Hölökyn kölökyn"
*Ruotsi: "Skål"
*Viro: "Terviseks"
*Englanti/Yhdysvallat: "Cheers"
*Saksa: "Prost", "Prosit"
*Alankomaat: "Proost"
*Italia: "cin cin", "Salute"
*Irlanti: "Sláinte"
*Portugali: "Saúde", "tchim-tchim"
*Ranska: "Santé"
*Espanja: "Salud"
*Puola: "Na zdrowie"
*Tšekki: "Na zdraví"
*Israel: "L'Chaim"
*Japani: "Kanpai"
*Turkki: "Şerefe"
*Unkari: "Egészségünkre"
*Serbokroatia: ”Živeli”

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Thaimaan valtaus

**Thaimaan valtaus** oli Japanin sotatoimi 8. joulukuuta 1941 toisessa maailmansodassa, minkä seurauksena Japani miehitti Thaimaan. Huolimatta Thaimaan eteläosissa käydyistä kiivaista taisteluista sota päättyi aselepoon jo muutamaa tuntia myöhemmin. Maata hallinnut Plaek Phibunsongkhramin johtama kansallismielinen hallitus liittoutui akselivaltojen ja Japanin kanssa avaten rajat Japanin miehitysjoukoille. Thaimaa julisti sodan Yhdysvalloille 25. tammikuuta 1942, mutta suurlähettiläs kieltäytyi toimittamasta julistusta eteenpäin. Japani jatkoi hyökkäystä Thaimaan kautta Britannian siirtomaihin Malaijaan ja Burmaan.

## Tausta
Vallatakseen Malesian ja Burman Japanin sotilasjohto tarvitsi Thaimaan satamia, rautateitä ja lentokenttiä. Thait eivät kuitenkaan olleet suostuvaisia japanilaisten vaatimuksille. Thaimaa oli itsenäinen valtio ja juuri voittanut Vichyn Ranskan Ranskan–Thaimaan sodassa. Thaimaan armeija oli taisteluvalmiudessa. Tappioiden välttämiseksi japanilaisille oli ensiarvoisen tärkeää, että maihinnousu tapahtuisi ilman vastarintaa.

Japanin hallitus aloitti salaiset neuvottelut Thaimaan hallituksen kanssa. Tällöin vaikutti siltä, että akselivallat olisivat voittamassa sodan Euroopassa. Lokakuussa 1940 Thaimaan diktaattori Phibunsongkhram antoi salaisen suullisen lupauksen tukea Japanin invaasiota Malesiaan. Vastineeksi tästä salaisesta liitosta Japani lupasi Burman Shan maakunnan ja Thaimaan briteille 1909 luovuttamat provinssit Malesiassa.

Phibun ei kuitenkaan ollut kovinkaan lojaali lupaustaan kohtaan, jos olosuhteet muuttuisivat. Vuonna 1941 hän tiedusteli briteiltä ja amerikkalaisilta mahdollisuuksia sotilaalliseen tukeen, jos invaasio Thaimaahan toteutuisi. Kumpikaan maa ei antanut takuita, vaikkakin Britannian pääministeri Winston Churchill kannatti julkisen varoituksen antamista Japanille Itä-Aasian maiden suojelusta. Tämä häiritsi japanilaisten suunnitelmia ja he eivät saaneet aikaan sopimusta läpikulusta. Lopulta kenraali Hisaichi Terauchi teki päätöksen miehityslaivueen siirtymisestä Thaimaan alueelle heidän suostumuksellaan tai ilman sitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Thailand and the Second World War
*Japanese Order of Battle 
*Thai Order of battle
Twin City Festivals

**Twin City Festivals** eli Twinkkarit on vuosittain heinäkuussa Torniossa järjestettävä kaupunkifestivaali. Kaupunkifestivaalin tuottajana on toiminut ravintolayrittäjä Reijo Angeria. Vuonna 2014 festivaalin järjesti ensimmäistä kertaa MagnumLive ja tuottajana toimi Kari Hoikka. Kesän 2014 esiintyjäkiinnityksiä olivat muun muassa Cheek, Jenni Vartiainen, Anna Abreu, Suvi Teräsniska, Jari Sillanpää, Egotrippi ja JVG.

## Esiintyjät

### 2008

* Perjantai 18.7. Elastinen, Sanna Nielsen, Steels, Paula Koivuniemi, Grooving High Allstars
* Lauantai 19.7. Anna Eriksson, Iiris, Groovin High Allstars, Danny & Islanders, Ketola & Witikainen, Elin Hornmalm & Stockholms liveband (SWE)
* Sunnuntai 20.7. Grooving High Allstars
* Keskiviikko 23.7. Stalingrad Cowgirls, Jari Sillanpää & Markku Ketola & Men in Black, Jettiset, Agneta & Peter
* Torstai 24.7. Poco Loco, Dislocated, HJMV, Divine Sins, Lauren
* Perjantai 25.7. Bonnie Tyler (GBR), Barbe-Q-Barbies, Mama & Brakemen, Anna Hanski & Sputnik, Jean S, Grooving High Allstars
* Lauantai 26.7. Ari Koivunen, Poets Of The Fall, Anna Hanski & Sputnik, The Boppers, Grooving High Allstars

### 2014
* Torstai 17.7.  Cheek, Anna Abreu. Jenni Vartiainen. JVG, Rähinä Special: Uniikki, Brädi, Spekti ja Grooving High All Stars, juonto: Martina Aitolehti
*  Perjantai 18.7. Suvi Teräsniska, Egotrippi, Jari Sillanpää, Herra Ylppö & Ihmiset, Lord Est, Tuomas Kauhanen ja Laskuteline, juonto: Martina Aitolehti
* Lauantai 19.7. Matti Nykänen, Sinä vain 20-v. kiertue: Tauski & Janne Hurme ja tanssitytöt, Johanna Tukiainen, The Visitors Plays ABBA, Rock Me I’m Famous: Esko Eerikäinen, Niko Nousiainen

## Aiheesta muualla
*http://www.twincityfestivals.com/ 
*http://www.vaylanpyorre.com/magnum-live-firmalle-vetovastuu-tornion-twin-city-festivaalista/
*http://www.umpitunneli.fi/index.php?page=kalenteri/
Hiitti

**Hiitti** on rap-yhtye Kuningas Pähkinän ja Setä Tamun 25. huhtikuuta 2012 julkaisema EP. Se julkaistiin vain internetissä Palmupuistikko.fi -sivustolla ladattavana mp3-tiedostona. Kappaleesta "In the Heat of the Night" on julkaistu musiikkivideo.

## Kappaleet
# 
# 
#  (mukana Myyrä & Läski-Rakki)

## Aiheesta muualla
In the Heat of The Night -musiikkivideo

Hiitti -EP:n lataussivu
Bangarang

**Bangarang** on yhdysvaltalaisen elekronista musiikkia tekevän Skrillexin neljäs EP, joka julkaistiin loppuvuonna 2011.

Albumi debytoi Suomen virallisen singlelistan sijalla 12.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Islands Bryggen metroasema

**Islands Brygge** on Kööpenhaminan metron linjan M1 asema Islands Bryggen kaupunginosassa Tanskan pääkaupungissa Kööpenhaminassa. Asema on maanalainen ja sijaitsee Amagerin saarella joukkoliikenteen maksualueella 1.

Islands Bryggen asema on avattu 19. lokakuuta 2002. Aseman vieressä on Kööpenhaminan yliopiston humanististen tieteiden tiedekunnan kampusalue. Metrojunia liikennöi Kööpenhaminan keskustan kautta Vanløseen ja vastakkaiseen suuntaan Vestamageriin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Islands Bryggen asema Kööpenhaminan metron verkkosivuilla
Kestävyyssukkulajuoksu

**Kestävyyssukkulajuoksu** tai **kestävyyssukkulajuoksutesti** tai **piip-testi** (, ) on juoksukuntotesti, jolla mitataan maksimaalista kestävyyttä. Se on yleensä sisätiloissa (liikuntasalissa) suoritettava aerobisen ja anaerobisen kestävyyden mittari. Siinä juostaan 20 metrin matkaa edestakaisin yhä nopeammin aina uupumukseen saakka. Testiä tahdittaa äänite, jonka äänimerkit antavat luvan lähteä aina seuraavalle sukkulalle. Juoksuvauhdin nopeutuessa alkavat huonokuntoisimmat karsiutua, koska eivät ehdi ajoissa seuraavaan käännökseen.

Kestävyyssukkulajuoksu on nykyisin koululaisten aerobisen peruskestävyyden ensisijainen mittausmenetelmä ja myös yksi Eurofit-testipatterin testeistä.

## Testin kulku
Sukkulajuoksun aloitusvauhti on 8 km/h. Äänimerkkien ilmaisema vauhti nopeutuu minuutin välein 0,5 km/h kerrallaan. Kääntymisviivalla käännyttäessä toisen jalan on kosketettava kääntymisviivaa. Jos juoksija ehtii kääntymisviivalle ennen äänitteeltä tulevaa seuraavan sukkulan aloitusmerkkiä, hänen täytyy odottaa tätä merkkiä ennen uuden sukkulan aloittamista.

Testin suorittamista varten tarvitaan tasainen ja pitäväpintainen vähintään 22 metriä pitkä alue. Yhdensuuntaiset kääntymisviivat piirretään tai merkitään teipillä 20 metrin etäisyydelle toisistaan. Lisäksi merkitään kontrolliviivat 3 m ennen kumpaakin kääntymisviivaa. Jokaiselle juoksijalle merkitään kääntymisviivoille keiloin tai muuten vähintään metrin levyinen juoksurata.

Mikäli äänimerkki kuuluu ennen kuin juoksija on ehtinyt kääntymisviivalle, tulee hänen käydä viivalla kääntymässä ja pyrittävä sitten ehtimään seuraavalle kääntöpaikalle hyväksyttävästi. Kun juoksija myöhästyy kahden perättäisen sukkulan ajalta kääntöpaikalta niin, ettei hän ehdi äänimerkin kuuluessa kontrolliviivalle saakka, suoritus keskeytetään. Tulokseksi tulee juostujen sukkuloiden lukumäärä, johon ei sisällytetä keskeytykseen johtanutta sukkulaa eli toista perättäistä virheellistä suoritusta.

Testin kehitti  Luc Léger Montréalin yliopistossa 1980-luvulla. Suomeen ja erityisesti lasten ja nuorten kuntotestaukseen sitä ovat soveltaneet Tero Viljanen, Simo Taimela ja Urho Kujala tutkimuksessaan *Koululaisten fyysinen aktiivisuus, kestävyyskunto ja ponnistuskorkeus*.
 
## Katso myös
* Cooperin testi
* Maksimaalinen hapenottokyky

## Lähteet

*Kestävyyssukkulajuoksun esittely YouTubessa. Viitattu 5.12.2012.
*
*Urheilijoiden kestävyystestit: Kestävyyssukkulajuoksutesti eli ns. piip-testi 

## Aiheesta muualla
*Leger, L. A. & Lambert, J. 1982. *A Maximal multistage 20-m shuttle run test to predict VO2max*. European Journal of Applied Physiology 49, 1-12.
Cory Quirk

**Cory Quirk** (s. 3. heinäkuuta 1986 Brockton, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Quirkin vahvuuksiin kuuluu luistelu, pelinlukutaito ja työmoraali. Hänen heikkouksiinsa kuuluu pieni koko ja kaksinkamppailut.

## Ura
Quirk pelasi kauden 2004–2005 USHL-joukkue Waterloo Black Hawksissa, jonka paras syöttäjä hän oli 26 syötöllään. Vuodet 2005–2009 Quirk kävi Massachusetts-Amherstin yliopistoa. Hänet valittiin ensimmäisen kautensa 2005–2006 päätteeksi Hockey Eastin akateemiseen tähdistökentälliseen. Quirk ylsi joukkueensa sisäisen maalipörssin kärkeen kausina 2006–2007 ja 2007–2008, joista jälkimmäisellä kaudella hän nousi UMass-Amherstin varakapteeniksi. Viimeisellä kaudellaan 2008–2009 Quirkista tuli joukkueen kapteeni. Saman kauden lopulla hän pelasi 11 AHL-ottelua Albany River Ratsissa.

Kaudeksi 2009–2010  Quirk siirtyi San Jose Sharksin organisaatioon. Hän pelasi koko kauden kuitenkin sen farmijoukkue Worcester Sharksissa. Heinäkuussa 2010 Quirk teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kahden Worcesterissa vietetyn kauden jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2011–2012 Eurooppaan ja Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 2. Bundesligassa pelaavaan Starbulls Rosenheimiin. Quirk oli tehoilla 18+42=60 joukkueen paras pistemies ja syöttäjä. Hän sijoittui koko sarjan pistepörssissä neljänneksi ja syöttöpörssissä toiseksi. Quirk oli Rosenheimin paras pistemies ja syöttäjä myös kevään 2012 pudotuspeleissä tehoilla 10+14=24 ja hän jakoi myös joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Patrick Asselinin kanssa. Rosenheim eteni 2. Bundesligan finaaleihin saakka, mutta hävisi Landshut Cannibalsille.

Huhtikuussa 2012 Quirk teki kaksivuotisen sopimuksen SM-liigajoukkue JYPin kanssa. Hän jäi kuitenkin vähälle peliajalle osaksi NHL:n työsulun takia ja teki 25 ottelussa tehot 1+6=7. Quirk haki pelituntumaa myös yhdeksän Mestis-ottelun verran JYP-Akatemiasta. Tammikuussa 2013 hän purki yhteisymmärryksessä sopimuksensa JYPin kanssa ja siirtyi loppukauden kattaneella sopimuksella Saksan DEL-liigassa pelaavaan Hannover Scorpionsiin.

Quirk jatkoi kaudella 2013–2014 pelejään vuoden mittaisella sopimuksella Tanskan AL-Bank Ligaenin SønderjyskE Ishockeyssa. Hän jakoi tehoilla 25+31=56 koko liigan pistepörssin toisen sijan joukkuetoverinsa Brent Waltonin kanssa. Quirk sijoittui myös kevään 2014 pudotuspelien pistepörssissä toiseksi tehoilla 10+8=18. Hän voitti kauden päätteeksi Tanskan-mestaruuden ja valittiin Metal Ligaenin tähdistökentälliseen. Toukokuussa 2014 Quirk teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen SønderjyskE:n kanssa. Kaudella 2014–2015 hän nousi joukkueen varakapteeniksi ja oli tehoilla 27+31=58 SønderjyskE:n paras pistemies ja maalintekijä. Quirk sijoittui koko Metal Ligaenin maalipörssissä neljänneksi ja pistepörssissä viidenneksi. Hän voitti myös kevään 2015 pudotuspelien tehotilaston lukemalla +20. Quirk voitti kauden päätteeksi taas Tanskan-mestaruuden ja valittiin tähdistökentälliseen.

## Muuta
Quirkin pikkuveli Ryan on pelannut myös jääkiekkoa.

## Tilastot

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Erast Parmasto

**Erast Parmasto** (28. lokakuuta 1928 Nõmme, Viro – 24. huhtikuuta 2012) oli virolainen sienitieteilijä, biotieteilijä ja kasvitieteilijä ja oli Viron eläin- ja kasvitieteen tutkimuslaitoksen (Zooloogia ja Botaanika Instituut, ZBI) johtaja.

Parmasto tuli ZBI:n palvelukseen 1950 ja toimi sen johtajana 1985–1990. Hän perusti vuonna 1950 sienikokoelman, johon on vuosien myötä kertynyt 160&nbsp;000 näytettä, joista 37&nbsp;000 on hänen itsensä keräämiä.

Parmasto julkaisi akateemisen uransa aikana yli 150 tutkielmaa ja 200 artikkelia, ja hänen julkaisujaan hyödynnetään Virossa tieteen populaarijulkaisuissa samoin kuin akateemisissa aikakauskirjoissa. Mykologian asiantuntemuksensa vuoksi hän sai lempinimen "Seenevana" eli "Sieniukko". Hänet tunnetaan sienitieteen alalla Virossa erityisesti sienilajien tietokannan perustajana ja laajentajana. Hän oli ensimmäisen vironkielisen biosystematiikan oppikirjan tekijä. 

Parmasto oli Viron luonnontieteellisen seuran puheenjohtaja 1973–1976 ja vuodesta 1988 sen kunniajäsen. Vuosina 1973–1981 hän oli Viron tiedeakatemian kemian, geologian ja biologian osaston tieteellinen sihteeri. 1987–1995 hän oli Tarton yliopiston kasvitieteen ja ympäristötieteen professori.

Parmasto oli Viron biotieteiden yliopiston maatalous- ja ympäristötieteiden laitoksen mykologian osaston vanhempi tutkija. Parmaston on saanut elämäntyöstään runsaasti julkisia tunnustuksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Muistokirjoitus, Tartu Postimees
*Estonian Portal
*Biography
*Page at the Estonian Academy of Sciences
Muravlenko

**Muravlenko** () on Jamalin Nenetsian autonomisen piirikunnan eteläosissa Luoteis-Siperiassa sijaitseva öljyntuotannon synnyttämä teollisuuskaupunki ja piirikunnan alainen kaupunkipiiri. Muravlenko sijaitsee linnuntietä 80 kilometriä Jamalin Nenetsian suurimpiin kaupunkeihin kuuluvasta Nojabrskista luoteeseen ja 480 kilometriä pääkaupunki Salehardista kaakkoon.  Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Muravlenkon asukasluku oli 33&nbsp;391.

## Historiaa ja palveluja
Taajama perustettiin Neuvostoliiton öljyministeriön päätöksellä soiselle, mutta öljyrikkaalle Länsi-Siperian alueelle 10. huhtikuuta 1982. Tavoitteena oli pumpata esiin Sutorminskojen ja Muravlenkon hiilivetyesiintymiä. Vuoden 1984 alussa alueella asui jo 1&nbsp;600 henkeä. Tässä vaiheessa taajamassa oli asuntojen ohella työmaaruokala, kauppa, terveysasema, puhelinkeskus ja tv-kameraryhmä. Taajamalle valittiin oma neuvosto, mikä paikallisesti tulkitaan myös kaupungin perustamiseksi. Varsinaisen aluehallinnon alaisen kaupungin aseman se sai 1990. Sittemmin kaupungin palvelutarjonta on täydentynyt muun muassa ekologisella museolla, lasten taidekoululla, alkuperäisväestölle tarkoitetulla koululla (sisäoppilaitos), ammattikoululla, koreografiakoululla, kolmen ylemmän oppilaitoksen sivutoimipisteellä, ortodoksisella kirkolla ja moskeijalla.

## Liikenneyhteydet
Muravlenkosta on maantieyhteys muun muassa etelään Hanti-Mansian Surgutiin, kaakkoon Nojabrskiin ja pohjoiseen Novyi Urengoihin. Kaupunkiin ei johda rautatietä. 

## Lähteet
Wallander – Veriside

**Veriside** () on Wallander-elokuvasarjan yhdestoista elokuva. Ystadin venesatamasta löytyy vene, jonka hytissä on paljon verta. Poliisit epäilevät, että veneessä on murhattu nainen, jonka ruumis on sitten viety muualle. Tutkimukset johtavat poliisit maatilalle, jossa nainen on säilyttänyt hevostaan. Yksi tilan asukkaista on Linda Wallanderin tuttava vuosien takaa.

## Roolit

## Aiheesta muualla
*
Suomen 1. divisioona (1918–1939)

**1. divisioona** oli Suomen puolustusvoimien yhtymä, joka perustettiin sisällissodan päätyttyä ja se lakkautettiin talvisodan alettua, jolloin divisioona muodosti suojajoukkojen 1. prikaatin.

## Historia
Divisioonan perustamisesta annettiin määräys 8. kesäkuuta 1918, jolloin sen muodostajaksi määrättiin eversti Birger Åkerman. Sen tehtäväksi määrättiin Helsingin, Suomenlinnan ja Santahaminan vartiointi.

Divisioonan vahvuudeksi määritettiin kolme jalkaväkirykmenttiä: Suomen valkoinen kaarti, Karjalan kaartin rykmentti ja Helsingin jalkaväkirykmentti. Kussakin rykmentissä piti olla neljä pataljoonaa (perustettaessa vain kolme), tiedonanto- ja miinanheittäjäkomppania. Divisioonaan kuuluisi lisäksi pioneeripataljoona n:o 1, Uudenmaan rakuunarykmentti n:o 1 ja tykistörykmentti n:o 1.

Åkermanin käytössä olivat jo perustettujen rykmenttien lisäksi sodan aikaiset ja edelleen kotiuttamatta olevat Loviisan, Varsinais-Suomen ja Pohjois-Pohjanmaan rykmentit, joilla piti täydentää jo olemassa olevia rykmenttejä.

Helsingin vartiopataljoonasta muodostettiin 21. syyskuuta 1918 Helsingin etappipataljoona, joka liitettiin divisioonaan. 23. elokuuta divisioonan rykmentit nimettiin uudelleen Valkoisen kaartin rykmentiksi, Itämeren jalkaväkirykmentti 1:ksi. Elokuun lopulla siirrettiin Karjalan kaartin rykmentti 2. divisioonaan, josta siirrettiin rykmentin tilalle Porin jalkaväkirykmentti 2 (entinen jääkärirykmentti 2).

Uuden asevelvollisuuslain myötä miesvahvuus kasvoi ja perustettiin uusi Keski-Suomen rykmentti, joka liitettiin divisioonaan. Perustetun rykmentin kantajoukkona oli Savon jääkärirykmentin I pataljoona, joka siirrettiin Hämeenlinnaan. Sen tuli irtautua rykmentistään 25. maaliskuuta 1919 mennessä ja uuden rykmentin oltava luotuna toukokuun loppuun mennessä.

Porin jalkaväkirykmentti 2 siirrettiin 3. divisioonaan. Muiden divisioonien välisten siirtojen jälkeen oli kussakin divisioonassa alun perin suunnitellut kolme rykmenttiä. Samalla päätettiin antaa joukko-osastoille täydennysmaakuntansa mukaiset nimet.

## Komentajat
*kenraaliluutnantti Birger Åkerman 1918–1929
*kenraalimajuri K. L. Oesch 1929–1930
*kenraalimajuri E. Heinrichs 1930–1938
*kenraalimajuri T. Laatikainen 1938–1939

## Lähteet
*

### Viitteet
Kykeon

**Kykeon** (kreik. κυκεών, ”sekoitettu”) oli juoma, jota antiikin kreikkalaiset nauttivat kohokohtana Eleusiin mysteeriseremonioissaan. Siihen on viitattu useaan otteeseen antiikin kirjallisuudessa.

## Koostumus

Kykeonin oletetaan koostuneen vedestä ja torajyvätartunnan saaneesta ohrasta. Juoman päihdyttävän vaikutuksen on arveltu perustuvan torajyväsienen psykoaktiivisuuteen tai valmistuksessa tapahtuneeseen käymiseen.

## Viittaukset kirjallisuudessa

Kykeoniin tiedetään viitattavan Homeroksen, Aristofaneen ja Plutarkhoksen teksteissä sekä *[[Homeerinen hymni 2 Demeterille|Homeerisessa hymnissä Demeterille]]*. Homeros kuvailee juomaa elvyttäväksi ja huumaavaksi runoelmissaan *[[Ilias]]* ja *[[Odysseia]]*, kun taas Aristofaneen näytelmissä *[[Lysistrate]]* ja *[[Rauha (Aristofanes)|Rauha]]* sen kerrotaan toimivan lääkkeenä nymfomaniaan. Plutarkhoksen teoskokoelma *[[Moralia]]n* kertomuksissa siihen viitataan poliittisessa yhteydessä. Hymnissä kykeonia kuvataan muun muassa kuolemattomuuden juomaksi.

## Lähteet
Tessy Thomas

**Tessy Thomas**(ടെസ്സി തോമസ്) (s. 1964) on Intian Defence Research and Development Organisation -organisaation insinööri, joka johti 2000-luvulla mannertenvälisen ballistisen Agni-V-ohjuksen suunnittelun, joka lienee ensimmäinen moinen saavutus naiselle missään päin maailmaa.

## Tausta
Tessy on kotoisin Alappuzhasta Keralasta. Hän syntyi liikemiehen lapseksi. Hän opiskeli insinööriksi Government Engineering College -yliopistossa Thrissurissa. Hän tutustui raketteihin jo lapsena, koska hänen kotinsa oli suhteellisen lähellä rakettien laukaisukeskusta. Hänellä on tekninen jatkotutkinto Institute of Armament Technology-koulusta Punessa (nykyinen Defence Institute of Advanced Technology). Hän on kristitty ja sai nimensä Äiti Teresan mukaan. Hän toiminut nykyisessä laboratoriossaan vuodesta 1988 alkaen. 

## Ura
Tessy oli projektin apulaisjohtaja, kun Intia kehitti 3&nbsp;000 kilometriä kantavan Agni-III-ohjuksen. Hän toimi projektipäällikkönä, kun Intia kehitti Agni IV-ohjuksen, jota testattiin vuonna 2011. Tessy toimi sen jälkeen ja aikana projektipäällikkönä ja johti 5&nbsp;000 km kantavan Agni-V-ohjuksen kehitystötä vuodesta 2009 lähtien. Ohjusta kokeiltiin onnistuneesti 19. huhtikuuta 2012. Tammikuussa 2012 Intian pääministeri nosti Thomasin Intian tiedekongressissa esimerkiksi, miten naiset voivat edetä Intiassa. 
Vuonna 2011 hän oli kolmesta Shanti Swarup Bhatnagar -palkinnon saajista, joka on Intian johtava tiedepalkinto. 

## Perhe
Hän on naimisissa Saroj Kumarin kanssa, joka on kommodorin arvoinen meriupseeri. Perheessä on yksi poika, Tejas. Poika opiskelee insinööriksi. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*TV News Interview with Tessy Thomas
Remi Joseph De Roo

**Remi Joseph De Roo** (24. helmikuuta 1924 – 1. helmikuuta 2022) oli kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Saint-Bonifacen arkkihiippakuntaan 8. kesäkuuta 1950 ja nimitettiin Victorian hiippakunnan johtoon 29. lokakuuta 1962. Piispaksi konsekroinnin suoritti 14. joulukuuta Maurice Baudoux, jota avustivat Georges Cabana ja Martin Michael Johnson.
De Roo osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän toimi hiippakuntansa johdossa, kunnes jäi eläkkeelle 18. maaliskuuta 1999.

De Roo oli kapitalismin arvostelija ja puolusti vapautuksen teologiaa. Hän joutui kuitenkin omilla sijoituksillaan keskelle talousskandaalia, joka jätti hänen hiippakuntansa miljoonien velkoihin.

## Lähteet
Charles-Omer Valois

**Charles-Omer Valois** (24. huhtikuuta 1924 Montreal – 4. elokuuta 2013) oli kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Montréalin arkkihiippakuntaan 3. kesäkuuta 1950 ja nimitettiin Saint-Jérômen hiippakunnan johtoon 10. kesäkuuta 1977. Piispaksi konsekroinnin suoritti 29. kesäkuuta Angelo Palmas, jota avustivat Bernard Hubert ja Robert Lebel.

Valois erosi tehtävistään 22. tammikuuta 1997.

## Lähteet
Robert Lebel

**Robert Lebel** (8. marraskuuta 1924 Trois-Pistoles – 25. toukokuuta 2015) oli kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 18. kesäkuuta 1950 ja nimitettiin Saint-Jean-de-Québecin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Alindan titulaaripiispaksi 11. maaliskuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gérard-Marie Coderre, jota avustivat Paul Grégoire ja Louis Lévesque.

Lebel sai 26. maaliskuuta 1976 nimityksen Valleyfieldin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 2. toukokuuta. Hän jäi eläkkeelle 30. kesäkuuta 2000.

## Lähteet
Thaddeus Joseph Jakubowski

**Thaddeus Joseph Jakubowski** (5. huhtikuuta 1924 Chicago – 14. heinäkuuta 2013) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Chicagon arkkihiippakuntaan Samuel Alphonsius Stritch 3. toukokuuta 1950. Hänet nimitettiin Chicagon vihkipiispaksi ja Plestian titulaaripiispaksi 16. helmikuuta 1988, ja piispaksi vihkiminen seurasi 11. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Louis Bernardin, jota avustivat Alfred Leo Abramowicz ja Nevin William Hayes.

Jakubowski jäi eläkkeelle 24. tammikuuta 2003.

## Lähteet
Omar Félix Colomé

**Omar Félix Colomé** (11. joulukuuta 1932 Arroyito – 12. heinäkuuta 2015) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 22. syyskuuta 1962 ja nimitettiin Cruz del Ejen hiippakunnan johtoon 27. syyskuuta 1984. Piispaksi konsekroinnin suoritti 28. lokakuuta Raúl Francisco Primatesta, jota avustivat Alfredo Guillermo Disandro ja Lucas Luis Dónnelly.

Colomé jäi eläkkeelle 24. kesäkuuta 2008.

## Lähteet
Atsaspirasidit

**Atsaspirasidit** (AZA) on ryhmä simpukoissa esiintyviä erittäin myrkyllisiä toksiineja. Ne kuuluvat rakenteeltaan polysyklisiin eettereihin. Ensimmäinen atsaspirasidien aiheuttama myrkytystapaus havaittiin Alankomaissa vuonna 1995. Atsaspirasidi-1:n rakenne (AZA1) raportoitiin ensimmäisen kerran vuonna 1998, kun se onnistuttiin eristämisen sinisimpukasta (*Mytilus edulis*). Atsaspirasideihin kuuluvia rakenteita on tunnistettu jo yli 30:ssä yhdisteessä.

Atsaspiratsidien tiedetään aiheuttaneen myrkytyksiä eri puolilla maailmaa, ja muun muassa Kauko-Idässä simpukoita tarjotaan ensin kotieläimille, jotta saadaan selville niiden mahdollinen myrkyllisyys.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Azaspiracid 
*Food and Agriculture Organization of the United Nations (FAO): Azaspiracid Shellfish Poisoning (AZP) 
*Michael J. Twiner, Nils Rehmann, Philipp Hess and Gregory J. Doucette: Azaspiracid Shellfish Poisoning: A Review on the Chemistry, Ecology, and Toxicology with an Emphasis on Human Health Impacts, Marine Drugs. 2008 Mar; 6(2): 39–72. Published online 2008 May 7, doi:  10.3390/md20080004 
*Dictionary of Food Compounds with CD-ROM, Second Edition
Ruuvipuristin

**Ruuvipuristin**, myös ruuvipenkki, on yksinkertainen työkalu, jonka avulla muilla työkaluilla käsiteltävän esineen saa pysymään paikallaan halutussa asennossa. Tavallisesti ruuvipuristin kiinnitetään pulteilla esimerkiksi työpöytään, jotta sen käyttö olisi vakaata.

Nykyisin ruuvipuristimet valmistetaan enimmäkseen metallista, aiemmin oli puusta valmistettuja. Nykyisissäkin malleissa voi olla puusta tehty kahva. Joissakin malleissa on pallonivel. Puristimen toiminta perustuu kahteen leukaan: kiinteään leukaan ja liikkuvaan leukaan joka liikkuu käsin pyöritettävän kierreruuvin avulla. Kiertämällä kampea ruuvipuristimella voidaan puristaa työstettävä kappale tukevasti paikoilleen. Joissakin malleissa runko on U:n muotoinen.

Ruuvipuristimiin on myös saatavilla erilaisia leukasuojuksia jotka voivat olla esimerkiksi alumiinia joka kiinnittyy leukoihin magneeteilla, tai kumia joka on muotoiltu niin että se voidaan helposti puristaa paikoilleen.

Penkkiruuvipuristin on työpöydässä vakiovarusteena oleva kiinteästi kiinnitetty ruuvipuristin. Saatavana on myös höyläpenkin ruuvipuristimia, jotka ovat muotoiltu kyseiseen tarkoitukseen sopiviksi.

## Lähteet
Vetolujuus

**Vetolujuudella** on kappaleen lujuusominaisuus, jolla tarkoitetaan kappaleen kykyä vastustaa vastakkaisiin suuntiin vetävää voimaa. Kappaleen vetoluujuudella on erilaisia raja-arvoja. Voiman ylittäessä kappaleen murtoluujuuden kappale murtuu ja hajoaa kappaleiksi. Myötölujuuden ylittyessä kappale myötää muttei vielä murru. Alle myötölujuuden rasituksessa kappaleessa tapahtuu vain elastisia muutoksia. Myötörajan ylityttyä tapahtuu plastisia muutoksia.

Arkikielessä vetolujuutta saatetaan käyttää murtolujuuden synonyyminä. Suurin sallittu vetolujuus on yleensä puolet todellisesta vetolujuuden kestävyydestä, mutta esimerkiksi köydet vanhetessaan haurastuvat eivätkä kestä enää kaksinkertaista voimaa.

Vetolujuus on kullekin materiaalille ominainen suure ja sen suuruuteen vaikuttaa esimerkiksi aineen kiderakenne. Vetosuunta vaikuttaa tietyillä aineilla vetolujuuteen.

## Mittaaminen

Vetolujuutta mitataan erityisesti tätä varten suunnitelluilla laitteilla ja eri materiaaleille, kuten esimerkiksi köysille ja vaijereille on omanlaisensa mittalaitteet. Vetämällä kappaletta päistään vastakkaisiin suuntiin kunnes kappale katkeaa saadaan selville sen murtolujuus. Mittaamalla vedon aikaista voimaa ja kappaleen venymää saadaan jännitys-venymäkäyrä, jonka maksimikohta osoittaa materiaalin vetolujuuden.

## Katso myös
*Puristuslujuus

## Aiheesta muualla
*Mekaaniset ominaisuudet, Paroc

## Lähteet
Nadym

**Nadym** () on Jamalin Nenetsian autonomisen piirikunnan keskiosissa Luoteis-Siperiassa sijaitseva maakaasun tuotannon kasvattama teollisuuskaupunki, joka on kuntaliitossa ympäröivän Nadymin piirin kanssa. Kaupungin tärkein teollinen yritys on Gazpromin tytäryhtiö Nadymgazprom, joka vastaa jopa 40 prosentista Venäjän maakaasun tuotannosta.

Nadym sijaitsee linnuntietä 200 kilometriä Jamalin Nenetsian suurimpiin kaupunkeihin kuuluvasta Novyi Urengoista länsilounaaseen ja 290 kilometriä pääkaupunki Salehardista kaakkoon. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Nadymin asukasluku oli 46&nbsp;611; koko kuntaliitossa Nadymin piirin kanssa asui 66&nbsp;530 henkeä.

## Liikenneyhteydet
Nadymin keskeisin maantie- ja rautatieyhteys kulkee ensin itään Novyi Urengoihin ja sitten 80 kilometriä eteenpäin itään Pyr-joen lähistölle. Täältä maantie- ja junanrata jatkaa etelään Gubkinskiin, Nojabrskiin ja muun muassa Hanti-Mansian Surgutiin. Kaupungista ei ole toimivaa rautatie- tai maantieyhteyttä piirikunnan pääkaupunkiin Salehardiin. Nadymissä on myös lentokenttä. 

## Lähteet
Markus Juhola

**Markus Orvo Juhola** (s. 2. helmikuuta 1971 Halikko) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija.

Maalivahtina pelannut Juhola edusti Veikkausliigassa FC Jazzia, Helsingin Ponnistusta, Valkeakosken Hakaa, Vaasan Palloseuraa ja Tampereen Pallo-Veikkoja. Hän esiintyi seitsemän kauden aikana yhteensä 10 pääsarjaottelussa. Vuonna 1993 Juhola oli voittamassa Suomen mestaruutta FC Jazzin varamaalivahtina. Lisäksi hän sai SM-hopeaa Vaasan Palloseurassa kaudella 1998. Alemmilla sarjatasoilla Juhola edusti kasvattajaseuransa Salon Palloilijoiden lisäksi Pallo-Iiroja, Kraftia sekä FC Mikkeliä, jossa hän päätti uransa loukattuaan polvensa talvikaudella 2001.

Juhola valittiin Jalkapallon pelaajayhdistyksen hallitukseen vuonna 1994, ja hän toimi yhdistyksen puheenjohtajana 2001–2002. Vuosina 2003–2022 Juhola oli pelaajayhdistyksen päätoiminen toiminnanjohtaja. Hän asuu Salossa ja on koulutukseltaan luokanopettaja.

## Lähteet
*Suomen Palloliitto/Artikkeliarkisto 
*Veikkausliigan tilastot

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Jalkapallon pelaajayhdistyksen kotisivut
Afrikanvarpushaukka

** Afrikanvarpushaukka ** (*Accipiter minullus*) on  haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan Afrikan maista Angolassa, Botswanassa, Burundissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Eritreassa, Etiopiassa, Keniassa, Malawissa, Mosambikissa, Namibiassa, Ruandassa, Sambiassa, Somaliassa, Etelä-Afrikassa, Sudanissa, Swazimaassa, Tansaniassa, Ugandassa ja Zimbabwessa.

Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppisetalavat metsät ja nousuveden yläpuoliset  mangrovemetsät, savannit, pensastot, kosteikot ja viljelmät. Sen koko on keskimäärin 88,35 grammaa. Sen pituus on 20–25&nbsp;cm, mistä noin puolet on pyrstöä. Siipien kärkiväli on 39–52. Se on maailman pienin lintuhaukkojen sukuun kuuluva lintu ja ehkä pienin koko haukkojen heimossa.

## Alalajit
Se jakautuu kahteen alalajiin
**Accipiter minullus minullus*, (Daudin, 1800) 	 
**Accipiter minullus tropicalis*, Reichenow, 1898

## Lähteet
Suomen 1. divisioona (1944–1966)

**1. divisioona** oli Suomen puolustusvoimien yhtymä, joka perustettiin jatkosodan päätyttyä, joukkojen siirtyessä rauhan ajan kokoonpanoon 5. joulukuuta 1944. Se lakkautettiin puolustusvoimien alueorganisaatiota uudistettaessa ja sen tilalle muodostettiin 1. heinäkuuta 1966 Pohjois-Suomen sotilasläänin esikunta.

## Historia
Lapin sotatoimia johtanut III armeijakunnan esikunta muutettiin divisioonan esikunnaksi 5. joulukuuta 1944. Divisioonan esikunnan toimiminen Lapin sodan johtoesikuntana hidasti sen rauhan ajan kokoonpanoon siirtymistä ja  samalla divisioonan alueella eli linjan Vaasa-Jyväskylä-Joensuu pohjoispuolella olleiden joukkojen sijoittamista. Lopulta rauhan ajan toimintaan siirtyminen veikin lähes kaksi vuotta. Vuonna toimintaa hidasti sotilaiden käyttäminen tukkitöissä.

1950-luvulla esikunta sai luotua Ristilammen ja Sarriojärven ampuma-alueet, mitkä mahdollistivat tehokkaan koulutuksen. Aluejärjestö alistettiin 1. maaliskuuta 1955 divisioonan komentajalle, jolloin esikunta sai myös valmistelutehtäviä ja sen toteuttamiseksi alueen eli Pohjois-Suomen ja Pohjanmaan sotilasläänit. Esikuntaan perustettiin järjestelytoimiston lisäksi operatiivinen osasto. Huolto järjestettiin myös uudelleen perustamalla huolto-osasto, joka sisälsi kaikki huoltoalat lukuun ottamatta taisteluvälinehuoltoa.

Sotilasläänien esikunnat lakkautettiin 1. kesäkuuta 1966 ja divisioonan esikunnasta muodostettiin uusi Pohjois-Suomen sotilasläänin esikunta ja sotilaspiirit siirrettiin sen alaisuuteen.

## Komentajat
*kenraaliluutnantti Hjalmar Fridolf Siilasvuo 1944–1947
*kenraaliluutnantti Aarne Leopold Blick 1947–1954
*kenraaliluutnantti Väinö Johannes Oinonen 1954–1959
*kenraaliluutnantti Arvi Akseli Kurenmaa 1959–1960
*kenraalimajuri Jorma Johannes Järventaus 1960
*kenraaliluutnantti Aatos Aarne Maunula 1960–1961
*kenraaliluutnantti Tauno Toivo Kopra 1961–1966
*kenraaliluutnantti Antti Olavi Korhonen 1966–1971

## Esikuntapäälliköt
*eversti Arvi Kurenmaa 1944–1954
*eversti Väinö Karanko 1954–1957
*eversti Paavo Halttu 1958–1962
*eversti Björn Kontiopää 1962–1965
*eversti Arvo Roininen 1965–1966 (jatkoi Pohjois-Suomen sotilasläänin komentajana vuoteen 1967 saakka)

## Lähteet
*

### Viitteet
Mona ja palavan rakkauden aika

**Mona ja palavan rakkauden aika** on Mikko Niskasen ohjaama elokuva vuodelta 1983. Elokuvan pääosassa on Anna-Leena Härkönen.

## Näyttelijät

## Tuotanto

Elokuvan aiheena on nuoren ihmisen uskonnollinen kokemus kavereiden humalaisten sekoilujen keskellä. Aiheen taustalla on Niskasen oma uskonnollinen vaihe 1980-luvun alussa. 

Pääosaan löydettiin monien ehdokkaiden joukosta harrastajanäyttelijä Anna-Leena Härkönen, joka kirjoitti samaan aikaan esikoisteostaan *[[Häräntappoase]]*. Härkönen osallistui jonkin verran käsikirjoituksen tekoon. Henkkaa esittävä Markku Halme näytteli Ylioppilasteatterissa. Näyttelijöistä Sari Mällisen, Tero Jartin ja Jouko Klemettilän Niskanen löysi Jouko Turkan johtamasta Teatterikorkeakoulusta, mutta pääosa nuorista näyttelijöistä oli lahtelaisia harrastajanäyttelijöitä.

## Arviot

Aikalaisarviot jakautuvat kahtia. Oli pettyneitä, jota odottivat *[[Ajolähtö (elokuva)|Ajolähdön]]* kaltaista nuorisokuvausta. Esimerkiksi Pertti Lumirae (*[[Suomen Sosialidemokraatti]]*) piti elokuvaa sekavana, päämäärättömänä, pinnallisena ja rakenteellisesti käsiin hajoavana. Samalla linjalla oli Heikki Eteläpää (*[[Uusi Suomi]]*), joka tosin näki elokuvan viime hetkien saavuttavan kauniin tehon, kun siinä nostetaan esille kysymyksiä kokijoittensa pohdittaviksi. Sakari Toiviainen (*[[Ilta-Sanomat]]*) piti elokuvaa vuoden parhaana kotimaisena.

Aikalaiskriitikoilta elokuva sai voimakkaan uskonnollisen paatoksen vuoksi nuivat arvostelut, ja Niskanen kommentoi päiväkirjassaan kriitikoiden suhtautumista sensuroitavin termein. Katsojia elokuva sai niin paljon (102&nbsp;781), ettei se jäänyt taloudellisesti tappiolle. Myöhemmin Niskasen vilpittömyydelle annettiin arvo. Härkönen itse oli suoritukseensa tyytyväinen ja muisteli myöhemmin kokemusta intensiivisenä työnä, jossa hän oli täysillä mukana.

## Lähteet
Steve Ludzik

**Stephen ”Steve” Paul Ludzik** (s. 3. huhtikuuta 1961 Etobicoke, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Hän pelasi hyökkääjänä 424 NHL:n runkosarjaottelua pääasiassa Chicago Blackhawksissa vuosina 1981–1990 ja teki niissä yhteensä 46 maalia ja 93 syöttöpistettä. Ludzik työskenteli NHL-joukkue Tampa Bay Lightningin päävalmentajana 2000-luvun taitteessa. Lisäksi hän on toiminut kommentaattorina televisiossa ja kirjoittanut kirjan *Been There, Done That*.

Ennen NHL-uraansa Ludzik oli erittäin tehokas juniorikiekkoilija.   hänet varattiin koko tilaisuuden 28. pelaajana. Kaudella 1980–1981 Ludzik teki Ontario Hockey Leaguen Niagara Falls Flyers -joukkueessa yhteensä 142 tehopistettä 58 ottelussa. Pisteet koostuivat 50 maalista ja 92 syötöstä. Vuonna 2009 Flyersin kannattajat valitsivat hänet yhdessä Derek Sandersonin kanssa kaikkien aikojen Flyers-pelaajaksi. Tehokkaasta junioriurasta huolimatta Ludzik pantiin NHL:ssä taklaavaan rooliin. Kaudesta 1981–1982 hän vietti valtaosan AHL-joukkue New Brunswick Hawksissa, joka voitti tuolla kaudella Calder Cupin.

Vuonna 2012 Ludzik kertoi julkisuudessa sairastavansa Parkinsonin tautia, jonka syynä hän pitää jääkiekkouralla jatkuvasti saamiaan päähän kohdistuneita iskuja. Julkisuuteen tulon taustalla oli se, että taudista aiheutuneiden käden vapinan ja ajoittaisten puhevaikeuksien takia liikkeelle oli lähtenyt perättömiä huhupuheita, joiden mukaan Ludzikin ongelmat johtuivat alkoholismista.

Ludzik on naimisissa Mary Annin kanssa, ja heillä on kaksi poikaa.

## Tilastot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut 
* 
*
Merikissat

**Merikissat** (Anarhichadidae) on ahvenkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Atlantin ja Tyynenmeren pohjoisosista.

## Lajit ja anatomia
Merikissojen heimoon kuuluu kaksi sukua ja viisi lajia. Lajit ovat sinimerikissa (*Anarhichas denticulatus*), merikissa (*A. lupus*), täplämerikissa (*A. minor*), idänmerikissa (*A. orientalis*) ja rengasmerikissa (*Anarrhichthys ocellatus*). Heimon suurimmat lajit voivat saavuttaa 2,5 metrin pituuden. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat vankkoja, ja erityisesti rengasmerikissan ruumis on pitkä. Pää on suurikokoinen ja leuat ja hampaat ovat kookkaat. Selkäevä on pitkä ja myös peräevä on pitkähkö. Pyrstöevä on kooltaan pieni. Merikissalajien rintaevät ovat suuret ja viuhkamaiset, ja vatsaevät puuttuvat. Merikissoilla ei ole uimarakkoa. Lajien suomut ovat pienikokoiset tai puuttuvat täysin.

## Levinneisyys ja elintavat
Merikissalajeja tavataan kylmistä vesistä Atlantin ja Tyynenmeren pohjoisosista. Ne elävät tyypillisesti rannikon läheisyydessä lähellä pohjaa. Kalojen ravintoa ovat kovakuoriset selkärangattomat eläimet, kuten merisiilit, simpukat ja meritähdet. Merikissanaaraiden mäti on suurikokoista, ja lajeilla on mahdollisesti sisäinen hedelmöitys.

## Lähteet
Petteri Silenius

**Petteri Silenius** (s. 18. toukokuuta 1964 Hollola) on suomalainen ammattimainen budo-opettaja. Petteri Silenius on aloittanut aikidon harjoittelun Turussa Budokwain aikidojaoksessa peruskurssilla 1978. Turku Aikikaita Silenius perusti muiden mukana 1990-luvun alussa, kun Budokwain aikidojaos irtautui emoseurastaan omaksi aikidoseurakseen.

Vuonna 2008 Silenius myi Littoisten Shoryukan dojon ystävälleen Kari Tammiselle ja muutti Kreikkaan. Silenius muutti takaisin Suomeen syksyllä 2011. Hän jatkaa edelleen opettamista Shaolin-dojolla Turku Aikikaissa, Kemiössä sekä Raision Ryhdin aikidojaoksessa viikoittain. Hän käy opettamassa viikonloppuseminaareilla muilla paikkakunnilla sekä vierailee Ateenassa ja Thessalonikissa, jossa hänellä on oppilaita. Hänen vyöarvonsa Aikikai-aikidossa on 7. dan. Aikikai Hombu-dojo myönsi Sileniukselle 1.4.2013 shihan-arvon. Petteri Sileniuksella on Tenshin shōden Katori shintō-ryūssa opettaja-arvo, *kyoshi menkyo*, opettajansa Tetsutaka Sugawaran omassa linjassa (Sugawara Sogo Budo Kenkyosho).

Silenius on kirjoittanut kirjan *Aikido - Harmonisen voiman tie*, WSOY (1999, 2. painos 2005).

## Shoryukan dojo
Shoryukan dojo on Petteri Sileniuksen Littoisiin vuonna 23. marraskuuta 2002 avaama aikido-dojo. Avajaisissa harjoituksen veti Igarashi-sensei 7.dan shihan. Shoryukan dojon rakentaminen aloitettiin kesällä 2001. Dojo rakennettiin talousrakennukseen, jossa oli aiemmin ollut kanala ja sittemmin autokorjaamo. Shoryukan dojo lopetti toimintansa 2008 maaliskuussa, jolloin Silenius muutti Kreikkaan. Uutena omistajana aloitti Kari Tamminen ja dojon nimeksi tuli Hokuto-dojo.

## Lähteet
* 
*  
* 
* Aikidoliiton julkaisema Aikido lehti 

### Viitteet