open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Julma-Ölkky

**Julma-Ölkky** (myös *Julma Ölkky* tai *Julmaölkky*) on syvä kanjonijärvi Kuusamossa Suomussalmen kunnanrajan läheisyydessä Pohjois-Pohjanmaalla, noin 47 kilometriä etelään Kuusamon keskustasta. Järven pinta on 243,8 metriä merenpinnan yläpuolella.

Julma-Ölkky on muodostunut noin 100 metrin syvyisen kanjonin täyttyessä vedellä siten, että nykyisen järven suurin syvyys on 42 metriä. Kapeassa kanjonissa sijaitsevan järven pituus on yli kolme kilometriä, ja sen jyrkät, lähes pystysuorat kanjonirannat kohoavat korkeimmillaan Ölökynärjässä 45 metrin korkeuteen järven pinnasta. Järvi laskee etelään Ala-Ölkky-nimiseen järveen, jonka korkeus merenpinnasta on 234,5 metriä.

Julma-Ölkky kuuluu Hossan kansallispuistoon, joka on perustettu 17.6.2017.

Järvelle pääsee autolla tai Hossasta veneillen tai kävelyreittiä pitkin. Sinne järjestetään kesäaikana veneajeluja, joilla voi tutustua Julma-Ölkyn kalliomaalaukseen. Järven eteläpäässä on silloin myös kioski.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* http://www.julmaolkky.fi/
* http://www.luontoon.fi/hossa/nahtavyydet
* Ilmari Kianto : Julma Ölkky, Suomen Kuvalehti, 30.07.1938, nro 30, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kuolio

**Kuolio** (nekroosi, necrosis) tarkoittaa jonkin kudoksen tai raajan kuolemista niin, että muut ruumiinosat eivät kuole. Yleensä se on valtimokovettumataudin, diabeteksen, tulehduksen, myrkytyksen, palovamman, paleltuman, verenkierron tukoksen, luunmurtuman tai muun vakavan vaurion seuraus. Kuolioon ei ole parannuskeinoa, vaan kuollut osa joudutaan poistamaan eli amputoimaan. Jos amputaatiota ei tehdä, kuolio jatkaa leviämistä, mistä on lopulta seurauksena kuolema. Verimyrkyt aiheuttavat yleensä nopeasti kuolioita. Kaasukuolio on tyypillisesti ''Clostridium perfringens'' -bakteerin aiheuttama nopeasti leviävä kuolio.

Suomessa vuonna 1995 raajan amputaation johtavista kuolioista 50&nbsp;% johtui diabeteksesta ja 30&nbsp;% valtimokovettumataudista. Tämän jälkeen seuraavaksi yleisin syy oli vamma, josta johtui noin 4&nbsp;% amputaatioista. Amputaatiopotilaiden keski-ikä oli 71 vuotta.

## Kuvia

Image:Dry_Gangrene_with_dead_toes_and_visible_bone.JPG|Kuolio vasemmassa jalassa.
Image:AUTOAMPUTATE1.JPG|Vakava infektio ja kuolio jalassa


## Katso myös
* Kaasukuolio
* Nekroosi

## Lähteet
# Duodecim 2000;116(7):689-91 Timo Pohjolainen & Hannu Alaranta, Pääkirjoitus
Lemmenlaiva

**Lemmenlaiva** () oli yhdysvaltalainen televisiosarja, jota kuvattiin vuosina 1977–1986 yhteensä 249 jakson verran. Sarjan tapahtumapaikkana oli useimmiten Princess Cruises -yhtiön omistama Pacific Princess -risteilyalus, joka purjehti pääasiassa Los Angelesin ja Acapulcon välillä. Päänäyttelijöiden lisäksi sarjan jokaisessa jaksossa esiintyi useita televisio- ja elokuvatähtiä sekä muita julkisuuden henkilöitä.

Sarjan alkaessa 1970-luvun lopulla se nähtiin mainoksena, jolla houkuteltiin keskiluokan ihmisiä kodeistaan halvoille muutaman päivän risteilyille Meksikoon tai Karibialle. Sarja sai jatkoa vuosina 1998–1999, jolloin kuvattiin lyhytaikaiseksi jäänyt *[[Lemmenlaiva - uudet tuulet]]* -sarja.

## Lemmenlaiva-elokuvat

Sarja perustui kolmeen televisioelokuvaan: *Lemmenlaiva* (*The Love Boat*, 1976), *Lemmenlaiva II* (*The Love Boat II*) ja *Uusi Lemmenlaiva* (*The New Love Boat*), joiden mukaan sarja nimettiin. *Lemmenlaiva*-elokuva perustui risteilyjärjestäjä Jeraldine Saundersin kirjaan *Lemmenlaivat*.

## Näyttelijät

## Laiva
Televisiosarjan laivalla on ollut useita nimiä ohjelman teon jälkeen ja sen myötä ilmeisesti useita omistajia. Välimerelle päätynyttä laivaa käytettiin lähinnä huumeiden salakuljetukseen. Poliisit tekivät kreikkalaisessa Pireuksen satamassa laivalle tarkastuksen ja löysivät 25 kg heroiinia. Vuonna 2009 Italian rannikkovartiosto otti laivan haltuunsa ja siitä pitäen se oli Genovan satamassa käyttämättömänä rapistuen. Muuan turkkilainen romuttamiseen erikoistunut yritys osti laivan 2,5 miljoonalla eurolla romutettavaksi vuonna 2012.

## Sarja Suomessa
Suomessa sarjaa esitti MTV vuodesta 1979 aina 1980-luvun puoleenväliin, lukuun ottamatta ajoittaisia esitystaukoja, ja uusintana vuodesta 1994 vuoden 1997 alkupuolelle.

## Lähteet
Taskila

**Taskila** on Oulun kaupunginosa. Se sijaitsee Oulu–Tornio-rautatien länsipuolella, Perämeren rannalla. Kaupunginosa rajoittuu pohjoisessa Rajakylän kaupunginosaan, idässä rautatiehen ja Koskelan kaupunginosaan sekä etelässä Mannisenojaan ja Toppilan kaupunginosan osa-alueeseen Meri-Toppilaan. Asukkaita Taskilassa on noin 1&nbsp;300. Taskilan osa-alueet ovat Taskila sekä Raja-Taskila pohjoisessa. Kaupunginosa nimi johtunee Taskisen suvusta.

Taskila on omakotitalovaltaista asuinaluetta, muutamaa lähellä rautatietä sijaitsevaa rivitaloyhtiötä lukuun ottamatta. 

Kaupunginosassa sijaitsevat muun muassa Oulun kaupungin puutarha taimistoineen sekä jäteveden puhdistamo. Meren rannalla sijaitsee Letonniemen yksityinen luonnonsuojelualue. Nykyinen niemi oli aiemmin saari nimeltään *Piispanletto*, joten alue tunnetaan molemmilla nimillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Soraya Esfandiary Bakhtiary

**Soraya Esfandiary Bakhtiari** (22. kesäkuuta 1932 Isfahan, Persia – 26. lokakuuta 2001 Pariisi, Ranska) oli Iranin šaahi Mohammad Reza Pahlavin toinen vaimo.

Soraya syntyi Isfahanissa Keski-Iranissa, Khalil Esfandiary Bakhtiaryn ja tämän saksalais-venäläisen vaimon Eva Kleinin vanhimpana lapsena. Sorayan isä oli Iranin Saksan liittotasavallan suurlähettiläs.

19-vuotiaana Soraya meni naimisiin šaahi Mohammad Reza Pahlavin kanssa vuonna 1951. He erosivat vuonna 1958, koska Soraya ei voinut synnyttää poikalasta šaahille. Avioeron jälkeen Soraya muutti Ranskaan, jossa hän toimi näyttelijänä ja tanssijana. Hän kuoli 69-vuotiaana Pariisissa. Hänet on haudattu Müncheniin, Saksaan.

Soraya julkaisi 1960-luvulla muistelmansa, jotka ovat ilmestyneet lyhennelmänä suomeksikin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Farahnaz Pahlavi

**Farahnaz Pahlavi** (s. 12. maaliskuuta 1963 Teheran, Iran) on Iranin šaahi Mohammad Reza Pahlavin vanhin tytär. Farahnaz opiskeli Niavaran Special Schoolissa ja Cairo American Collegessa vuosina 1980–1981. Myöhemmin hän opiskeli myös Columbian yliopistossa sosiaalialaa. Hän asuu New Yorkissa, ja työskentelee siellä sairaalassa ja vanhainkodissa.
Shahnaz Pahlavi

**Shahnaz Pahlavi** (s. 17. lokakuuta 1940 Teheran, Iran) on entinen Iranin prinsessa, šaahi Mohammad Reza Pahlavin ja tämän egyptiläisen ensimmäisen vaimon prinsessa Fawzia Fuadin ainoa lapsi. Hänen vanhempansa erosivat vuonna 1945, ja avioeron ehtona oli, että prinsessa jäi Iraniin, kun hänen äitinsä muutti takaisin Egyptiin.

Shahnaz Pahlavi on Reza Pahlavin, Farahnaz Pahlavin, Ali Reza Pahlavin ja  Leila Pahlavin sisarpuoli. Hän asuu tällä hetkellä Sveitsissä. Hän oli naimisissa Ardeshir Zahednin kanssa, joka oli Iranin Yhdysvaltain suurlähettiläs vuosina 1957–1964. Heillä on yksi tytär.

## Lähteet
Nuottasaari

**Nuottasaari** on Oulun kaupunginosa välittömästi keskustan eteläisimpien eli Hollihaan ja Leverin kaupunginosien lounaispuolella. Asukkaita kaupunginosassa on noin 370.

## Kaupunginosan näkymät
Nuottasaari on pääosin teollisuusaluetta, asuinalueet sijaitsevat lähellä keskustaa kaupunginosan koillisosassa. Aluetta hallitsevat Stora Enson Oulun tehtaat, Oritkarin yhdistettyjen kuljetusten terminaali ja Oulun satama. Tehdasalueen välittömässä läheisyydessä on pieni omakotitaloalue, kerrostalot taas ovat lähempänä keskustaa. Kaupunginosan pohjoisreunalla sijaitsevat Heinäpään urheilukeskus ja sen vieressä Nuottasaaren koulu ja päiväkoti.

## Tehdasalue ja satama

* Efora Oy
* Eka Chemicals Oy
* Eka Polymer Latex Oy
* Kraton Chemical Oy (ent. Arizona Chemical)
* Oulun Voima Oy
* Stora Enson Oulun tehtaat

Alueella sijaitsevat myös Oritkarin ja Nuottasaaren satama-alueet kemikaalilaitureineen. Aiemmin alueella on sijainnut muun muassa Oulun lastulevytehdas.

## Kuvia Nuottasaaresta

Image:Stora Enso Oulu 20200501.jpg|Stora Enson tehtaat.
Image:Nuottasaari_school.JPG|Nuottasaaren koulu.
Image:Stora_Enso_from_Heinäpää.JPG|Stora Enson alue Heinäpään mäeltä.
Image:Nuottasaarenkatu_cycling_path.JPG|Nuottasaarenkatu tehdasalueelle päin. ‎ 


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Melodinen trance

**Melodinen trance** on yksi suosituimmista trance-musiikin alalajeista. Sille ovat tyypillisiä korostettu melodisuus ja tunteisiin vetoavat nostatusosiot. Suomessa sitä kutsutaan myös nimellä "**kiksu**" tai "**kikkelitrance**".

Tavallisia elementtejä melodisissa trance-kappaleissa ovat pitkät breakdownit, joiden aikana muuten hyvin vahva rytmi häivytetään pois lähes kokonaan ja melodiaosuudet tuodaan esiin. Tempo on tavallisesti 136&ndash;140 iskua minuutissa, kun taas esimerkiksi tyypillinen psy- tai goa trance -kappale on noin 150 BPM tai yli. Tyylinä kiksu on hyvin lähellä morning trance- ja dream trance -tyylilajeja. 

Erityisesti Hollantia pidetään yhtenä genren johtavista maista, ja joskus melodisesta trancesta puhutaankin myös "hollantitrancena" tai "hollantikiksuna". Hollannista ovat kotoisin muun muassa maailmanlaajuisesti menestyneimpiin trance-artisteihin kuuluvat Tiësto ja Armin van Buuren.

Myös Suomessa järjestetään säännöllisesti tämän tyylisuunnan tanssimusiikkitapahtumia, kuten vuosittainen Laserpoint Helsingin Kaapelitehtaalla. 
 

## Levy-yhtiöitä

*Anjunabeats
*Unity Records
*Armada
*Euphonic
*Electric Sauna Records
*Lost Language

## Lähteet
Broadway (katu)

**Broadway** on etelä-pohjoissuuntainen katu New Yorkin kaupungissa Yhdysvalloissa. Broadway kulkee Manhattanin ja Bronxin läpi Yonkersiin kaupungin ulkopuolella. Sen varrella sijaitsee useita tunnettuja kohteita, kuten Times Square. Broadwayn varren teatterit tekivät siitä puolestaan yhdysvaltalaisen teatterin synonyymin. 

## Sijainti

Broadway on pituudeltaan 34 kilometriä. Se alkaa kulkien Manhattanin läpi Bronxiin ja edelleen New Yorkin kaupungista Yonkersiin ja kohti Albanya.

## Historia ja kulttuuri
Nykyisen Broadwayn paikalla oli aikanaan weckquasgeek-intiaanien käyttämä kulkureitti, joka kulki pitkin Manhattanin harjannetta. Hollantilaisten saavuttua Manhattanille reitti sai nimen Heere Straat. Heere Straat johti linnoitukselle saaren eteläosassa, ja siitä tuli tärkeä Uuden Amsterdamin siirtokuntaa satamaan yhdistävä kauppareitti.

Vuonna 1811 tehtiin uusi suunnitelma New Yorkin ruutukaavasta. Suurin osa nykyistä Broadwaytä jäi kaavan ulkopuolelle, ja se kulki edelleen epäsäännöllistä reittiään kaupungin poikki. Vuonna 1899 siihen liitettiin Bloomingdalen ja Kingsbridgen tiet. Vielä 1800-luvulla kadun varsi oli pääosin asuinaluetta.

1900-luvun alkupuolelta lähtien Broadwayn varteen alkoi kasvaa muodikkaita tavarataloja, hotelleja ja pilvenpiirtäjiä. Broadwayn ja pohjois-etelä-suuntaisten puistoteiden yhtymäkohtiin perustettiin puistoja ja aukioita, kuten Columbus Circle, Union Square, Madison Square, Herald Square ja Times Square. Niistä tuli myös New Yorkin metron asemia vuonna 1904. Itä-länsi-suuntaisia katuja laajennettiin.

Ensimmäiset Broadwayn teatterit avattiin jo 1800-luvulla. Broadwayn teatterialue siirtyi katua pitkin kohti pohjoista, kunnes se asettui Times Squaren paikkeille 1900-luvun alussa. Nimi Broadway laajeni sittemmin viittaamaan kaupungin teatteri- ja viihdealaan yleensä. Lokakuussa 1914 Broadwayllä avattiin elokuvateatteri nimeltä The Mark Strand Theatre, missä oli lähes 3000 istumapaikkaa. Huippukaudella vuonna 1925 Broadwayn varrella oli 80 teatteria, ja vuosina 1927–1928 esitettiin 280 uutta näytelmää. Teatterit itsessään ovat monessa tapauksessa siirtyneet pois varsinaisen Broadwayn varrelta.

## Lähteet
Oiva Soini

**Oiva Sigurd Soini** (21. tammikuuta 1893 Lapua – 20. toukokuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja, oopperanjohtaja ja professori. Soini opiskeli Helsingin musiikkiopistossa laulua ja valmistui ensin Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi mutta ryhtyi sitten ammattilaulajaksi ja aloitti klassisen laulun lisäopinnot Berliinissä.

Soini sai vuonna 1921 kiinnityksen Suomalaiseen oopperaan, joka jatkui aina vuoteen 1952; hän oli kiinnitettynä myös Nürnbergin oopperaan kaudella 1927–1928. Viimeiset kolmetoista vuotta hän toimi laitoksen johtajana. Vuosina 1931–1939 Soini toimi Sibelius-Akatemiassa (silloisessa Helsingin konservatoriossa) laulunopettajana ja 1939–1963 yksinlaulun professorina. Vuosina 1954–1963 hän toimi myös Sibelius-Akatemian oopperaosaston johtajana.

Soini lauloi uransa aikana yli 80 merkittävää baritoniroolia ja esiintyi myös kolmessa elokuvassa 1920-luvulla. Kahden vuoden mittaisella levytysurallaan Soini levytti pääasiassa suomalaisia yksinlauluja, kansanlauluja sekä hengellistä musiikkia. Konserteissaan hän edisti muun muassa Yrjö Kilpisen laulujen suosiota.

Oiva Soini omisti vuodesta 1938 Mäntsälässä sijainneen 850 hehtaarin Hautjärven kartanon.

Soini on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.

## Musiikkinäyte
*Oskar Merikanto: ''Merellä'', op. 47 nro 4 (1930). Ylen Elävä arkisto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* "Teatterilla ja oopperalla on vaikeina aikoina suuri moraalinen merkitys", sanoo professori Oiva Soini, Kuva, 13.09.1939, nro 19, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Toimi Alatalo

**Toimi Johannes ”Tommi” Alatalo** (4. huhtikuuta 1929 Savitaipale – 28. huhtikuuta 2014 Savitaipale) oli suomalainen maastohiihtäjä ja olympiavoittaja.

Squaw Valleyssa 1960 Alatalo voitti olympiakultaa 4&nbsp;×&nbsp;10 kilometrin viestihiihdossa. Hän hiihti ensimmäisen osuuden ja tuli vaihtoon toisena seitsemän sekuntia Ruotsia jäljessä ja neljä sekuntia Norjan edellä. Voitto ratkesi ankkuriosuuden lopussa Veikko Hakulisen ohittaessa Norjan Håkon Brusveenin. Squaw Valleyssa Alatalo sijoittui lisäksi 30 kilometrillä seitsemänneksi ja 15 kilometrillä 23:nneksi. Lahden MM-kisoissa 1958 hän oli varamies.

Seuratasolla Alatalo edusti Mikkelin Hiihtäjiä, Lappeenrannan Hiihtäjiä ja Savitaipaleen Urheilijoita. Hän voitti 15 kilometrillä Suomen mestaruuden kahdesti ja viestissä kerran. Salpausselän Kisoissa hän voitti pikamatkan vuonna 1959.

Vuonna 2001 opetusministeriö myönsi Alatalolle Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon.

## Saavutuksia
*Olympiakultaa Squaw Valley 1960 (4&nbsp;×&nbsp;10 km viesti)
*Suomen mestari 1956 ja 1959 (15 km) sekä 1958 (3&nbsp;×&nbsp;10 km)
*SM-hopeaa 1961 (30 km)
*SM-pronssia 1960 (15 km)
*Salpausselän voitto 1959 (15 km)
*Ounasvaaran voitto 1958 ja 1959 (15 km)

## Lähteet
Palvelu

**Palvelu** tarkoittaa taloustieteessä aineettoman hyödykkeen tuotantoa asiakkaalle.

## Palvelun määritelmä

Palvelut määritellään yleensä suhteessa konkreettisiin hyödykkeisiin, jolloin niillä voidaan nähdä olevan seuraavat neljä erityispiirrettä:
* Palvelut ovat ainakin osaksi aineettomia.
* Palvelut ovat prosesseja tai toimintasarjoja.
* Palvelut kulutetaan (tai koetaan) samanaikaisesti kun niitä tuotetaan.
* Käyttäessään palveluja asiakas itse osallistuu palvelutapahtuman tuottamiseen.

## Palvelutuotanto

Palveluja tuottavat sekä yksityiset yritykset että julkisyhteisöt. Yritykset tuottavat palveluja joko kuluttajille tai toisille yrityksille. Julkisia palveluja taas ovat esimerkiksi terveyskeskuksen, sairaalan, koulun, kirjaston, päiväkodin, poliisin ja tuomioistuimen palvelut. Myös koneet voivat tuottaa palveluja, kuten telepalveluja.

Palvelun tuottamiseen tarvitaan yleensä tuotantovälineitä, joista tärkein on työvoima. Palveluala on työvoimavaltainen.

## Palvelut tietotekniikassa

Tietotekniikassa esimerkiksi WWW-palvelimen tarjoamaa palvelua kutsutaan verkkopalveluksi (network service).

## Katso myös
*Tuote

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla

* Myyjän vastuu palvelun virheestä (KKV)
Nummi

**Nummi** tarkoittaa seuraavia asioita:

* nummi, puuton varpukangas
* Nummi, Halikon kylä
* Nummi, Hämeenlinnan lähiö
* Nummi, Mietoisten kylä
* Nummi, Nousiaisten kylä ja keskustaajama 
* Nummi, entinen Suomen kunta Uudenmaan maakunnassa, 1981–2012 osa Nummi-Pusulaa, vuodesta 2013 osa Lohjaa
* Nummen kirkonkylä, taajama ja entisen Nummen kunnan kirkonkylä
* Nummi, Rauman kaupunginosa
* Nummi, Turun kaupunginosa, aiemmin kylä Kaarinassa, myös Kaarinan kirkkopitäjän aiempi rinnakkaisnimi

## Sukunimenä
Nummi on seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Arvi Nummi, neuvostokarjalaisen kirjailijan Arvi Pakarisen (1895–1925) kirjailijanimi
* Erkki Nummi (1911–2003), yritysjohtaja, teollisuusneuvos
* Heikki Nummi (1898–1987), keihäänheittäjä
* Heikki Nummi, yksi kirjailija Martti Merenmaan (1896–1972) käyttämistä nimimerkeistä
* Ilari Nummi (s. 1961), elokuva- ja teatteriohjaaja
* Jyrki Nummi (s. 1953), kirjallisuuden emeritusprofessori ja kirjailija
* Karl Nummi (1872–1944), suomalainen murhaaja 
* Kirsti Nummi (s. 1959), koripalloilija
* Lassi Nummi (1928–2012), kirjailija
* Markus Nummi (s. 1959), elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja
* Rauli Nummi (1947–2021), jalkapalloilija
* Seppo Nummi (1932–1981), runoilija, säveltäjä ja kulttuurivaikuttaja
* Taika Nummi (s. 1997), kilpakävelijä
* Toni Nummi (s. 1980), koripalloilija
* Yki Nummi (1925–1984), muotoilija.
Jason McCaslin

**Jason "Cone" McCaslin** (s. 3. syyskuuta 1980 Kanada) on kanadalainen basisti, joka soittaa kanadalaisyhtyeissä Sum 41 ja The Operation&nbsp;M.D.

McCaslin sai 14-vuotiaana ensimmäisen bassokitaransa ja aloitti harjoittelunsa. Ennen liittymistään Sum 41:iin hän soitti monissa muissa yhtyeissä. 
McCaslin liittyi Sum 41:iin vuonna 1998. Sum 41 sai levytyssopimuksen vuoden sisällä hänen liittymisestään.

Kun Sum 41 oli tauolla 2005-2006, McCaslin muodosti H2O ja Juliette And The Licks -yhtyeistä tutun Todd Morsen kanssa uuden indie-rock -yhtyeen The Operation&nbsp;M.D. Yhtyeen esikoisalbumi *We Have An Emergency* ilmestyi helmikuussa 2007.

## Aiheesta muualla

* Sum41.com
* 
* 
* Virallinen fanisivusto There's No Solution 
* Fanisivusto King Of Disasters
Kalmarin linna

**Kalmarin linna** on Ruotsissa Kalmarin kaupungissa sijaitseva rakennus, jota alettiin rakentaa 1100-luvulla. 1200-luvun lopussa Maunu Ladonlukko rakennutti paikalle uuden linnan ja kehämuurin. Linna oli 1397 merkittävän tapahtuman näyttämönä: Kalmarin Unioni perustettiin Margareetan johdolla.

Kustaa Vaasan ja hänen poikiensa aikana linna uusittiin renessanssipalatsiksi. Kalmarin sodassa tanskalaiset valtasivat linnan ja se vahingoittui pahoin. 1600-luvun lopulla linna päästettiin rapistumaan ja 1700-luvulla sitä käytettiin esimerkiksi viljavarastona ja vankilana. Linnaa restauroitiin 1800-luvulla. Työt aloitettiin vuonna 1885 ja nykyisen muotonsa linna sai vuonna 1891.

Kun Tukholman ja Kalmarin linnoja muutettiin ja Vadstenan linna perustettiin, paikalle kutsuttiin saksalaisia ja italialaisia rakennusmestareita. Nämä tekivät tunnetuksi renessanssin ihanteita, joiden mukaan asuminen erotettiin puolustuksesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Linnan kotisivut 
* Slottsguiden.info
Gezelius

**Gezelius** on pohjoismainen suku, joka on tuottanut kolme piispaa. Suku on kahdesti aateloitu, yksi sukuhaara on ottanut käyttöönsä nimen *Olivecreutz*.

## Suvun jäseniä
* Johannes Gezelius vanhempi s. 1615, Turun piispa 1664–1690
* Johannes Gezelius nuorempi s. 1647, Turun piispa 1690–1718, Johannes vanhemman poika
* Johannes Gezelius s. 1686, Porvoon piispa 1721–1733, Johannes nuoremman poika
* Johan Olivecreutz (s. Gezelius, 1721–1804), kartanonomistaja ja valtiopäivämies, aateloitiin 1751 ja otti käyttöön nimen *Olivecreutz*
* Georg Gezelius (1735–1789), ruotsalainen pappi ja kirjailija

## Aiheesta muualla
* Tietoa Gezelius-sukua koskevista lähteistä (Arkistolaitos)

## Lähteet
Saint-Martin

**Saint-Martin** eli **Sint Maarten** on trooppinen saari Karibian koillisosassa, noin 240 kilometriä Puerto Ricosta itään. Saaren pinta-ala on 93 neliökilometriä ja se on jaettu kahtia Ranskan ja Alankomaiden kesken. Yhdessä näitä kahta osaa kutsutaan nimellä ”St.-Martin/St. Maarten”, ”St. Martins” tai yksinkertaisesti ”SXM” (SXM on IATA:n tunnus Prinsessa Julianan lentoasemalle, saaren tärkeimmälle lentoasemalle).

Syyskuussa 2017 hurrikaani Irma tuhosi saaren rakennuskannan ja infrastruktuurin lähes kokonaan. Korjausten arvellaan vievän vuosia.

## Maantiede
Saaren eteläinen alankomaalainen osa on nimeltään Sint Maarten, ja se on Alankomaiden kuningaskuntaan kuuluva autonominen alue. Vuoteen 2010 saakka se kuului Alankomaiden Antilleihin. Alankomaalaisen alueen pinta-ala on 34 neliökilometriä ja asukasluku lähes 40&nbsp;000 (2013).

Saaren pohjoinen ranskalainen osa on nimeltään Saint-Martin, ja se on hallinnollisesti Ranskan merentakainen yhteisö (*COM collectivité d’outre-mer*). Helmikuuhun 2007 asti se oli Ranskan merentakaisen Guadeloupen departementin osa. Ranskalaisen osan pinta-ala on 53 neliökilometriä ja asukasluku 31&nbsp;500 (2014).

Saaren korkein kohta on Pic du Paradis (424 m). Saari on alttiina hurrikaaneille heinäkuusta marraskuuhun. Lämpötila on koko vuoden 25–30 °C.

## Väestö
Sint Maartenin puolella englanti on virallinen kieli ja sitä puhuu 67,5 prosenttia väestöstä. Toisen puolen virallinen kieli on ranska.

Matkailu työllistää noin 80 prosenttia saaren työvoimasta. Maatalous tuottaa sokeria, luonnonvaroiksi lasketaan kala ja suola.

Merkittävimmät kaupungit ovat Marigot ranskalaisella alueella ja Philipsburg alankomaalaisella alueella. Valuuttana käytetään euroa.

## Kuvia

Kuva:Saint-Martin_Island_topographic_map-fr.svg|Saint-Martin
kuva:Saint Martin.png|Saint-Martin satelliittikuvassa.
Kuva:Airport SXM.jpg|Air Francen Airbus A340 laskeutumassa Prinsessa Julianan kansainväliselle lentokentälle.
File:Border monument 2008.JPG|Rajamuistomerkki, joka ylittää Saint Martinista Sint Maarteniin.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Saab 17

**Saab 17** oli ruotsalainen yksitasoinen, yksimoottorinen ja kaksipaikkainen tiedustelu- ja pommikone.

Koneen kehittely alkoi ASJA-yhtiön (*AB Svenska Järnvägsverkstädernas Aeroplanavdelning*) L 10-projektina jonka nimeksi vaihtui ASJAn Saabiin liittämisen jälkeen vuonna 1937 Saab 17. Tuolloin Ruotsi oli todennut, että vain Englannin tai Saksan liittolaiset pystyivät ostamaan suorituskykyisiä lentokoneita tilanteessa, jossa sodan tiedettiin olevan tulossa. Yhdysvalloillakaan ei ollut halua myydä puhumattakaan, että sillä olisi ollut ostokelpoista kalustoa. L-10-hankkeen apuna oli lisenssivalmistetun Northrop 8-A 1 (B 5) pommikoneen tuotantoa avustaneita yhdysvaltalaisia lentokoneinsinöörejä. Yhdysvaltalaiset insinöörit, jotka olivat opettaneet ruotsalaisille kollegoilleen nykyaikaisten kokometallisten lentokoneitten rakentamista, auttoivat myös uuden konemallin alkusuunnittelussa. 
  
Siiven rakenteen vahvistamiseksi Saab 17 laskutelineet olivat suurissa kuiluissa siipien alapinnalla, ja telineissä oli suuret suojapellit, joiden oli tarkoitus toimia alaslaskettujen laskutelineitten myötä syöksyjarruina syöksypommituksessa. Uusien BT2-pommitähtäinten asennuksen jälkeen koneilla ei kuitenkaan tarvinnut käyttää syöksypommitustekniikkaa. Koneet voitiin pyörien lisäksi varustaa myös suksilla tai kellukkeilla.

Koelento tehtiin 18. toukokuuta 1940 ja toimitukset Flygvapnetille alkoivat vuonna 1942.

Koneesta tehtiin viisi versiota kolmella eri moottorityypillä. S 17BL ja S 17BS olivat tiedustelumalleja ja B 17A (132 kappaletta), B 17B (55 kappaletta) ja B 17C (77 kappaletta) pommikoneita. 17A käytti lisenssillä valmistettua Pratt & Whitney Twin Waspia, 17B Ruotsissa lisenssillä valmistettua englantilaista Bristol Pegasus XXIV:ää (Ruotsissa käytettiin mallimerkintää Mercury XXIV) ja 17C italialaista Piaggio PXI-moottoria. 
Saab 17:ää valmistettiin 322 kappaletta. 46 konetta myytiin Etiopiaan vuosina 1947–1950, jossa ne palvelivat vuoteen 1968.

## Käyttö Suomessa
Suomen ilmavoimat hankkivat näitä täysin vanhentuneita koneita (17A) kaksi kappaletta, ensimmäisen toukokuussa 1959 ja toisen tammikuussa 1960. Koneiden rekisteritunnukset olivat SH-1 ja SH-2. Koneita käytettiin lähinnä maalihinauskoneina, johon ilmavoimilla oli akuutti konetarve FK-hinauskoneen tuhouduttua ja Blenheimien käytön jatkamisen ollessa liian kallista. Molemmat Saab 17 -koneet vaurioituivat pian ja poistettiin käytöstä.

## Tekniset tiedot (Saab 17A)
### Yleiset ominaisuudet
* Tyyppi: Metallirakenteinen syöksypommitus- ja tiedustelukone
* Kärkiväli: 13,70 m 
* Pituus: 9,80 m
* Korkeus: 4,35 m
* Siipipinta-ala: 28,50 m²
* Tyhjäpaino: 2 600&nbsp;kg
* Lentopaino: 3 790&nbsp;kg
* Moottori: STW C-3 (Pratt & Whitney R-1830 Twin Waspin lisenssillä valmistettu versio) 14-sylinterinen ilmajäähdytteinen kaksoistähtimoottori, teho 1 065 hv.
### Suoritusarvot
* Suurin nopeus: 420&nbsp;km/h
* Lakikorkeus: 8 500 m
* Lentomatka: 1 800&nbsp;km.
### Aseistus
* Kaksi 8&nbsp;mm:n konekivääriä siivissä, yksi 8&nbsp;mm:n konekivääri tähystäjän käytössä
* 500&nbsp;kg pommikuorma.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*B 17 - SAAB 17
Kansanrunous

**Kansanrunous** käsittää kansan kiteytyneen sanallisen perinteen. Kansanrunot jakautuvat neljään päälajiin: kertoma- eli eeppiseen runouteen (kertomarunot, sadut, tarinat), tunnelma- eli lyyrilliseen runouteen (laulurunot (kuten häälaulu), itkuvirret), opetus- ja mieterunouteen (sananlaskut ja arvoitukset), sekä henki- ja taika-maailmaa kuvaavaan (jumalaistarut, loitsut, taiat), sitä paitsi lasten lorut ja leikkiluvut ym. Kansanrunouteen laajemmassa merkityksessä luetaan myös esimerkiksi kansansävelmät, -leikit, -tavat ja -perinteet.

## Suomalainen kansanrunous

Ensimmäiset kirjalliset tiedot suomalaisesta kansanrunoudesta ovat Mikael Agricolan Psalttarin käännöksen esipuheessa vuodelta 1551 ja Jacobus Finnon virsikirjassa 1580-luvulta. Piispa Petrus Bång julkaisi ensimmäisen näytteen, karhurunon, vuonna 1675. Daniel Juslenius käsitteli suomalaista kansanrunoutta väitöskirjassaan *Aboa vetus et nova* (1700) ja H. G. Porthan väitöskirjassa *Dissertatio de poësi Fennica* (1766–78). Porthanin oppilaita olivat Kristfrid Ganander ja K. E. Lencqvist, jotka myös keräsivät ja tutkivat kansanrunoutta.

1800-luvun alussa kansanrunoutta keräsivät Herderin innostamina A. J. Sjögren, K. A. Gottlund, A. Poppius ja A. I. Arwidsson. Gottlund lausui vuonna 1817 ensimmäisenä ajatuksen runojen kokoamisesta yhtenäiseksi kokoelmaksi, ja ensimmäisen yrityksen siihen teki R. von Becker kirjoituksessaan Väinämöisestä Turun Wiikko-Sanomissa vuonna 1820.

Zacharias Topelius julkaisi 1822–1831 viisi vihkoa *Suomen kansan vanhoja runoja*. Topeliuksen ja von Beckerin työn jatkajana Elias Lönnrot julkaisi keräämänsä runot ensin nimellä *[[Kanteletar]]* (1829–1831) ja sitten laajemmassa kokoelmassa *[[Kalevala]]* (1835, 1849). 

Kaikkiaan suomalaisen kansanrunouden tuotteita pääasiassa Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kokoamana on yli puoli miljoonaa kappaletta. Merkittävin julkaisutyö on *Suomen kansan vanhat runot* (vuodesta 1915).

## Lähteet
Venom

**Venom** on pistävän tai purevan eläimen myrkkyä tarkoittava englannin kielen sana. Se on yleisessä käytössä tuotteiden ja taideteosten nimissä.

## Elokuvat
* *[[Venom (vuoden 2005 elokuva)|Venom]]*, vuonna 2005 ilmestynyt kauhuelokuva
* *[[Venom (vuoden 2018 elokuva)|Venom]]*, vuonna 2018 ilmestynyt Marvel-hahmoon perustuva elokuva
** **', jatko-osa 2021
** **', jatko-osa vuodelta 2024.

## Kulkuneuvot
* de Havilland Venom, brittiläinen suihkuhävittäjä
* Hennessey Viper SRT 10 Venom, Dodge-merkillä valmistettu urheiluauto.

## Musiikki
* Venom, vuonna 1979 perustettu brittiläinen heavy metal -yhtye
* ”Venom”, Cristal Snow’n kappale vuoden 2010 albumilta *God You Made Me Wicked*
* *[[Venom (Bullet for My Valentinen albumi)|Venom]]*, Bullet for My Valentinen studioalbumi vuodelta 2015
* *Venom*, rap-artisti Chamillionairen julkaisematta jäänyt studioalbumi.

## Sarjakuvat
* Venom, Marvel-kustantamon sarjakuvien superroisto.

## Lähteet
Lohikäärme (täsmennyssivu)

**Lohikäärme** voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:

* lohikäärme, taruolento
* Lohikäärme, hahmo Raamatun Ilmestyskirjassa
* Lohikäärme, tähdistö
* Lohikäärme, kiinalainen horoskooppimerkki
* *[[Lohikäärme (kirja)|Lohikäärme]]*, Peter Straubin romaani vuodelta 1982
* *[[Lohikäärme (Clive Cusslerin romaani)|Lohikäärme]]*, Clive Cusslerin romaani vuodelta 1990
Kansansatu

**Kansansadut** ovat kansanperinteenä eläneitä tai edelleen eläviä satuja, jotka suullisesti kertoen ovat siirtyneet henkilöltä henkilölle, ajasta toiseen ja paikasta paikkaan. Kansansadut ovat suureksi osaksi yhteisiä useille kansoille.

Grimmin veljekset ja Charles Perrault kirjoittivat muistiin monia kansansatuja. Suomessa Sakari Topelius käytti niitä omien satujensa lähteinä. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura on julkaissut useita suomalaisia kansansatukokoelmia, esimerkiksi Hölmöläiset ja Jättiläiset.

Monien kansansatujen on havaittu noudattavan enemmän tai vähemmän samankaltaista juonikaavaa, josta käytetään nimeä *[[monomyytti]]* tai *sankarin matka*.
## Katso myös

* Antti Aarne
* Vladimir Propp

## Lähteet
Nekromantia

**Nekromantia** ( 'vainaja' ja *manteia* 'ennustaminen') oli antiikissa ennustustapa, jossa kuolleita manattiin ennustamaan tulevaa. Se oli yleisempää roomalaisten kuin kreikkalaisten keskuudessa. Nekromantiaa esiintyy myös eepoksissa Odysseia ja Aeneis.

Nekromantia mainitaan myös Raamatussa: Mooseksen laki nimenomaan kieltää sen, mutta esimerkiksi kuningas Saul nostatti En-Dorin noitavaimon avulla profeetta Samuelin hengen esiin viimeisenä yönä ennen kuolemaansa ja julkijumalattoman kuningas Manassen sanotaan hankkineen vainaja- ja tietäjähenkien manaajia.

Nekromantiaksi on sanottu myös ruumiiden käyttämistä apuna ennustamisessa, ja tästä erotuksena henkien manaamista on kutsuttu skiomantiaksi (kreik. *skia* 'aave' ja *manteia* 'ennustaminen'). Joissain tapauksissa nekromantialla voidaan myös tarkoittaa henkien kutsumista paikalle auttamaan jossain asiassa, esimerkiksi vihollisen lyömisessä tai tiedonlähteeksi. Tällaista loitsijaa kutsutaan nekromantiksi.

Latinaa puhuvat ymmärsivät sanan alun tarkoittavan mustaa (*niger*) ja sanasta esiintyi keskiajan latinassa muunnos *nigromantia*. Tästä seuraa tapa puhua "mustasta magiasta". Nekromantiaan viitataan nykyisin esimerkiksi fantasiakirjallisuudessa ja roolipeleissä. 

## Katso myös
* Nekromanteion

## Lähteet
* 

### Viitteet
Väinö Huhtala

**Väinö Veikko Sakari Huhtala** (24. joulukuuta 1935 Revonlahti – 18. kesäkuuta 2016 Jämsä) oli suomalainen maastohiihtäjä ja olympiavoittaja. Hänellä oli sivulajinaan soutu.

## Urheilu-ura

Huhtala voitti olympiakultaa Squaw Valleyssa 1960 4&nbsp;×&nbsp;10 kilometrin viestihiihdossa. Hän hiihti viestissä kolmannen osuuden, jolle hän pääsi yhtä aikaa Norjan Einar Østbyn kanssa. Norjalainen oli 10 kilometrin matkalla Huhtalaa 20 sekuntia nopeampi, mutta ankkuriosuudella Veikko Hakulinen tavoitti ja ohitti Norjan Håkon Brusveenin. Huhtala kilpaili myös 15 kilometrillä ja sijoittui 13:nneksi.

Zakopanen MM-kisoissa 1962 Huhtala sai hopeaa viestissä ja oli 15 kilometrillä jälleen 13:s. Innsbruckin 1964 olympialaisissa hän sai hopeaa viestissä. Lisäksi hän oli 15 kilometrillä neljäs hävittyään pronssimitalistille, Ruotsin Sixten Jernbergille vain 3,2 sekuntia sekä 30 kilometrillä 14:s. Sekä Zakopanessa että Innsbruckissa hän hiihti viestissä avausosuuden.

Seuratasolla ”Väiski” Huhtala edusti hiihtäjänä Revonlahden Reipasta ja Jämsänkosken Ilvestä. Hän voitti 15 kilometrillä Suomen mestaruuden vuosina 1961 ja 1962. Ensimmäinen mestaruus Vöyrin SM-kisoissa tuli tosin huonommalla ajalla kuin mitä ikämiessarjaan osallistunut Veikko Hakulinen hiihti, ja lisäksi Huhtala joutui jakamaan voiton Kalevi Oikaraisen kanssa. Viestin Suomen mestaruuden Huhtala voitti neljä kertaa, ja osaa mestaruuksista oli hiihtämässä myös hänen veljensä Eino Huhtala.

Ruotsin hiihtokisoissa Falunissa Huhtala saavutti ainoan voittonsa viestissä vuonna 1960. Salpausselän Kisoissa hän oli parhaimmillaan viides, kuten myös Holmenkollenilla.

Soudun Suomen mestaruuden Huhtala voitti kevyessä nelosessa vuosina 1957 ja 1958 Kaipolan Virettä sekä vuonna 1960 Jämsänkosken Soutuveikkoja edustaen.

Opetusministeriö myönsi Väinö Huhtalalle Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon vuonna 2002.

### Saavutuksia
#### Hiihdossa

* Olympiakultaa Squaw Valley 1960 (viesti 4&nbsp;×&nbsp;10 km)
* Olympiahopeaa Innsbruck 1964 (viesti 4&nbsp;×&nbsp;10 km)
* Olympialaisissa lisäksi 1960 15 km:llä 13:s, 1964 15 km:llä neljäs ja 30 km:llä 14:s
* MM-hopeaa Zakopane 1962 (viesti, samoissa kisoissa 15 km:llä 13:s)
* SM-kisoissa kaksi henkilökohtaista (1961 ja 1962, molemmat 15 km:llä) ja neljä viestimestaruutta (1960, 1961, 1963 ja 1964)

#### Soudussa

* Suomen mestaruus 1957, 1958 ja 1960 (kevyt nelonen)

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Huhtala Jämsänkosken Ilveksen sivuilla
Hiljainen Kevät

**Hiljainen Kevät** on Astro Lihjamon ja Inehmon Keuruulla 1990-luvun lopulla perustama Terveet Kädet -henkinen HC-yhtye. Sanoitukset – tekijöinä Lihjamo, Inehmo ja vierailevat runoilijat Läjä Äijälä ja Pupu Lihavisto – edustavat enemmän tiivisti muutamalla sanalla ilmaistua miehistä keskuslyriikkaa ja psykedeelistä, surrealistis-dadaistista mielenmaisemien haikumaista asettelua kuin HC:lle muuten niin tyypillisiä kantaa ottavia poliittisia sanoituksia.

## Aiheesta muualla
* Hiljaisen Kevään kotisivut
Veikko Kankkonen

**Esa Veikko Antero ”Viki” Kankkonen** (s. 5. tammikuuta 1940 Sotkamo) on suomalainen, vuonna 1964 olympiakultaa voittanut mäkihyppääjä.

Mäkihypyssä Kankkosen seura oli Lahden Hiihtoseura. Kankkonen pelasi myös golfia, jossa hän voitti SM-joukkuehopeaa 1978 ja -pronssia 1977. Pesäpalloa hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1962–1963 edustaen Lahden Maila-Veikkoja. Hänen poikansa Anssi Kankkonen on menestynyt golfaaja., 

Lahden kaupunki myönsi vuonna 1966 Veikko Kankkoselle Lahti-mitalin numero 3 hänen urheilusaavutuksistaan. Vuoden 1968 talviolympialaisten avajaisissa Kankkonen oli Suomen joukkueen lipunkantaja. Opetusministeriö myönsi hänelle vuonna 2002 Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon menestyksellisestä urheilu-urasta.

Koulutukseltaan Kankkonen on sorvaaja ja liikunnanohjaaja. Hänellä on kolme lasta ja useita lastenlapsia. Eläkkeelle hän jäi liikuntasihteerin työstä Lahden kaupungilta.

## Saavutuksia
* olympiakultaa Innsbruck 1964 (mäkihyppy, normaalimäki).
* olympiahopeaa Innsbruck 1964 (suurmäki).
* Keski-Euroopan mäkiviikon voitto 1964 ja 1966.
* voitto Salpausselän kisoissa 1960, 1961, 1964, 1967 ja 1968, Salpausselkä-mitali numero 30 vuonna 1961.   
* voitto Holmenkollenilla ja Holmenkollen-mitali vuonna 1964.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* YLEn elävä arkisto – Veikko Kankkonen
*
Axel Gabriel Sjöström

**Axel Gabriel Sjöström** (16. elokuuta 1794 Janakkala – 11. joulukuuta 1846 Helsinki) oli suomalainen professori ja runoilija.

Sjöströmin vanhemmat olivat janakkalalainen tilanhoitaja, kersantti Matias Sjöström ja Gustava Blåfield. Alex Sjöström valmistui Turussa ylioppilaaksi vuonna 1809. Filosofian maisteriksi hän valmistui vuonna 1815 Turun akatemiasta.

Sjöström toimi ensin Turun akatemian ja 1828 lähtien Keisarillisen Aleksanterin yliopiston tehtävissä: ylimääräisenä kirjallisuuden amanuenssina (1815), kreikan kirjallisuuden dosenttina (1816–1821), filosofian ylimääräisenä apulaisena (1821–1826), kreikan kirjallisuuden apulaisena (1826–1828), kreikan ja roomalaisen kirjallisuuden apulaisena (1829–1833) sekä kreikan kirjallisuuden professorina (1833–1846). Lisäksi hän oli Åbo Tidningarin toimittaja (1820–1822) ja päätoimittaja (1823–1827) sekä Tidningar från Helsingfors -lehden toimittaja (1829–1831). Tämän ohella hän avusti Aura-kalenteria (1817–1818), Mnemosyneä (1819, 1822) ja Helsingfors Morgonbladia. Hän oli Turun aikanaan kolme kertaa promootiorunoilija.

Sjöström ruotsinsi useita kreikkalaista kirjallisuutta käsitteleviä ruotsinnoksia (Homeros, Euripides, Theokritos, Anakreon, Pindaros), jotka julkaistiin 1830- ja 1840-luvulla väitöskirjoina (stipendiaattiteeseinä). Hän ruotsinsi myös tuotantoa eteläromaanisen, englantilaisen ja saksalaisen kirjallisuuden alalta. Runoilijana hän kirjoitti muun muassa romanttisia runoja ja ruotsinnoksia. Hänen nuoruuden runoistaan tunnustusta saivat muun muassa Unet, Perhonen ja Ensimmäinen suudelma. Myöhemmin hänen runoilleen on ominaista täysromantiikan sanahelinä.

Luottamustehtäviä hänellä oli Hämäläisen osakunnan kuraattorina (1824–1929) ja inspehtorina (1833–1842). Hän oli Ylioppilastutkintovaliokunnan jäsen (1829–1833).

Puoliso oli vuodesta 1829 alkanen Margareta Sofia Helsberg (1803–1841); perheeseen syntyi kahdeksan lasta.

## Lähteet
Johan Gabriel Linsén

** Johan Gabriel Linsén** (27. joulukuuta 1785 Helsinki &ndash; 16. marraskuuta 1848 Helsinki) oli suomalainen professori, runoilija, kirjailija ja kansallisen herätyksen puolestapuhuja.   

J. G. Linsénin isä oli laivaston vänrikki Jakob Johan Linsén ja äiti Birgitta Kristina Salovius. Linsénin ensimmäinen puoliso vuodesta 1814 oli Amalia Carolina Forssell (1793–1827) ja toinen vuodesta 1829 Wilhelmina Petronella Hoeckert (1801–1870). Jälkimmäisestä avioliitosta syntynyt tytär Johanna Matilda Linsén oli ensimmäinen suomalainen sokeainopettaja ja pojista Gabriel Linsén säveltäjä ja Wilhelm Linsén arkkitehti. Johan Gabriel Linsén valmistui Turun akatemiasta filosofian kandidaatiksi vuonna 1810 ja  hänet valittiin roomalaisen kirjallisuuden dosentiksi vuonna 1812. Seuraavana vuonna hänestä tuli roomalaisen kirjallisuuden apulaisopettaja ja vuonna 1828 kaunopuheisuuden ja runouden professori. 

Linsén kuului ns. Turun romantikkoihin ja oli kansallisuusaatteen puolestapuhuja. Vuonna 1815 hän teki aloitteen Selma-nimisen kirjallisen yhdistyksen perustamiseksi, joka toteutui Aura-nimisenä pari vuotta myöhemmin eli vuonna 1817. Samannimisessä seuran kalenterissa Linsén julkaisi muutamia runoja vuonna 1817 ja 1818. Vuonna 1819 hän perusti yhdessä Fredrik Bergbomin kanssa *[[Mnemosyne (lehti)|Mnemosyne]]*-lehden, jota toimitti vuoteen 1823 saakka. Siinäkin hän julkaisi runojaan, kuten *Den finska fosterbygden*, samoin kuin proosatekstejä. Jälkimmäisistä vuonna 1819 julkaistu *Om finsk nationalitetet* korostaa kansallishenkeä ja suomen kielen asemaa. Linsén ei kuitenkaan yhtynyt aikakauden kiivaimpiin kansallismiehiin, kuten Adolf Ivar Arwidssoniin, ja piti esimerkiksi *[[Turun Viikkosanomat|Turun Viikkosanomia]]* ja kansan opettamista jopa vaarallisena. Silti, kun Linsén toimi Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran puheenjohtajana vuodesta 1833 vuoteen 1841, hän puhui Kalevalan innoittamana kansansivistyksen puolesta. Linsén oli muutenkin aikakautensa tunnettu kaunopuhuja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kansallisbiografian artikkeli Linsénistä (Maksullinen, Viitattu 8.12.2019)
Puńsk (kylä)

**Puńsk** () on kylä Podlasian voivodikunnassa Puolassa viisi kilometriä Liettuan rajalta etelään. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan siellä asui 1&nbsp;336 asukasta. Sen asukkaista noin 80 prosenttia on liettualaisia, ja kylä on tärkeä liettuankielisen vähemmistön keskus. Siellä on kulttuuritalo, kirjapaino ja liettuankielinen lukio. Toiseen maailmansotaan asti enemmistö asukkaista oli juutalaisia, mutta nyt heistä muistuttaa vain laaja juutalainen hautausmaa.

Puńsk on perustettu vuonna 1559, ja se kuulunut Puolaan vuodesta 1920.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Blót

**Blót** on vanha skandinaavis-germaaninen seremonia, jossa kokoonnutaan yhteen uhraamaan ja juhlimaan. Se oli eräänlaista vaihtokauppaa, jossa ihmiset uhrasivat jumalille saadakseen vastineeksi esim. onnea taisteluun, hedelmällisyyttä tai suotuisan sään.

Kirjoitettujen lähteiden mukaan viikingit hirttivät eläimiä ja ihmisiä pyhien lehtojen luona, koska he uskoivat näillä tietyillä paikoilla olleen erityisen vahva yhteys jumaliin. Uhraaminen suoritettiin patsaille.
*Blóteja* järjestettiin tiettyinä aikoina vuodesta, joista keskitalvi ja -kesä olivat tärkeimmät ajankohdat.

## Mainintoja Blóteista
Saksalainen munkki Adam Bremeniläinen kirjoitti vuonna 1072 kertomuksen Uppsalan uhraamisperinteestä, missä oli Thorille, Odinille ja Freylle omistettu temppeli, jossa viikingit kokoontuivat joka yhdeksäs vuosi
varmistaakseen jumaliensa hyväntahtoisuuden, yhdeksän urosta jokaisesta elävistä olennoista uhrattiin läheisellä pyhällä lehdolla. Adam Bremeniläisen mukaan koiria, hevosia ja ihmisiä hirtettiin puihin. Oletetaan, että numerolla yhdeksän on maagisia merkityksiä viikinkien rituaaleissa. 

Ruotsissa Tivedenin metsissä paikallisten perimätiedossa on runo, vuorelta nimeltä Trollkyrka, luultavasti 1800-luvulta:

rivit 12-18

## Lähteet
Reinhold von Becker

**Reinhold von Becker** (26. joulukuuta 1788 Kangasniemi – 10. kesäkuuta 1858 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja suomen kielen tutkija. Hän oli kotoisin Kangasniemeltä. 

Von Beckerin vanhemmat olivat Kangasniemen Paapolassa maatilan omistanut tykistön kersantti Anders von Becker (k. 1808) ja Anna Sofia Sundström. Reinhold von Becker vietti lapsuutensa Kangasniemen Kaihlamäen kylän Hännilässä, joka kuului Sarvikosken kartanoon ja oli Beckerien sukutila. Hän kävi Kuopion triviaalikoulua ja Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1807. Von Becker valmistui Turun akatemiasta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1810 sekä suoritti pedagogian tutkinnon 1812.

Von Becker oli Turun akatemian (vuodesta 1828 Aleksanterin yliopiston) historian dosenttina vuodesta 1813, konsistorin amanuenssina 1814 ja historian apulaisena vuodesta 1816. Hän oli ajoittain historian vt. professorina vuosina 1817–1834 ja toimi Hämäläisen osakunnan kuraattorina 1839–1841 sekä senaatin vt. suomen kielen kääntäjänä 1829–1856. Von Reinhold jäi yliopistosta lakkautuspalkalle 1852. Hän sai professorin arvonimen 1834.

Von Becker teki vuonna 1819 kielen- ja kansanrunoudentutkimusmatkan Pohjois-Suomeen ja julkaisi vuonna 1824 itämurteita suosivan suomen kieliopin *Finsk grammatik*. Suomen kielen muoto-opin ja lauseopin kuvaus oli siihenastisista teoksista tarkin. Savolaistaustastaan huolimatta von Becker otti *d*:tä puoltavan kannan *t:d*-astevaihtelun heikon asteen merkitsemisessä. Hän toimitti vuosina 1820–1822 Turun Wiikko-Sanomia ja sai lehden levikin kohoamaan 2&nbsp;000:een.  

Von Becker sepitti erityisesti lehtityössään 1820-luvulla suomen kieleen uusia sanoja. Niistä nykyisessäkin käytössä ovat *hallinto, huonekalu, ihmiskunta, ilmapuntari, kalusto, keksintö, laitos, lausunto, lukio, mielekäs, napa* (maantiede), *nide, nisäkäs, rohto, sanomalehti, toimenpide, valtameri, virasto, vuosikerta* ja *väestö*. Savolaismurteista hän toi kirjakielen käyttöön esimerkiksi sanat *eläke, jänne, kokeilla, mäntä, sijainen, sivistää, sivistys* ja *sivistyä*. Uudempi teos määrittää kuitenkin sanat *jänne* ja *mäntä* vanhemmiksi, edellisen Agricolasta alkaen ja jälkimmäisen vuodelta 1745. 

Von Beckerin mukaan on nimetty Kangasniemen keskustan alakoulu. Hänen nimeään kantaa myös pikkuplaneetta 3522 Becker.

Reinhold von Becker oli naimisissa 1822 Karolina Idestamin (k. 1858) kanssa. Heidän poikiaan olivat professori, valtioneuvos Frans Josef von Becker, akateemikko, professori Adolf von Becker ja opettaja, kirjailija Karl Hugo von Becker.

## Teokset
* *Finsk grammatik*.  Bibel-sällskapets tryckeri, Åbo 1824 (Teos pdf-tiedostona Doriassa)

## Lähteet
Tribuuni

**Tribuuni** () oli antiikin Roomassa useiden virkamiesten ja upseerien virkanimi:
* *tribunus plebis* eli **kansantribuuni**.
**tribunus aerarii* – virkamiehet, joiden tehtävä oli koota *[[tributum]]*, eli varallisuusvero. Kukin tribunus aerarii maksoi oman *[[tribus (Rooma)|tribuksensa]]* sotilaiden palkat tällä verolla.
**tribunus militum* eli **sotatribuuni** – komensi aluksi tribuksen asettamia sotajoukkoja. 300-luvulta eaa. alkaen sotatribuunit toimivat legioonien esiupseereina. Heitä oli kuusi legioonaa kohden.
**tribunus militum consulari potestate* – varhaisen tasavallan aikana 3–8 virkamiestä, jotka toimivat konsulien sijaan, silloin kun oli tarvetta useammasta *imperiumilla* varustetusta virkamiehestä. Preettorin viran myötä tämä virka jäi tarpeettomaksi.

Tribuuni oli virkanimi myös Bysantin valtakunnassa – katso bysanttilaiset arvonimet.

## Kansantribuuni
**Kansantribuuni** (lat. *tribunus plebis*) oli Rooman valtakunnan aikainen virkamies, jonka ensisijainen tehtävä oli edustaa plebeijiä. Hän myös suojeli plebeijiä etuoikeutettujen patriisien mielivallalta. Tribuunit valittiin vaaleilla vuodeksi kerrallaan plebeijien kansankokouksessa (*Concilium plebis* tai *Comitia tributa*). Vain kansantribuunit saivat kutsua kokouksen koolle, he myös johtivat kansankokouksia ja plebeijien ediilivaaleja. Kansantribuuneja valittiin kaksi kerrallaan, eivätkä nämä olleet riippuvaisia toisiinsa nähden. Kansantribuuneilla oli veto-oikeus senaatin päätöksiin, mikä tekikin virasta poliittisen aseen, sillä lahjomalla tribuunin puolelleen saattoi estää itselleen haitallisten lakien voimaantulon. Myös yksityiset henkilöt saivat pyytää kansantribuunilta suojaa vääryyttä vastaan, minkä vuoksi hänen ovensa olivat auki yötä päivää. Kansantribuunit olivat henkilökohtaisesti loukkaamattomia, eivätkä edes liktorit saaneet tulla liian lähelle heitä. Se, joka kävi käsiksi kansantribuuniin, tuomittiin turvattomaksi ja joutui jumalien tuomion alaiseksi. Kansantribuunilla oli valta panna jopa konsuli syytteeseen ja vangita hänet, jos konsuli ei vapaaehtoisesti saapunut vastaamaan. Virka oli tarkoitettu vain plebeijeille, mutta vuonna 59 eaa. Publius Clodius Pulcher onnistui juonittelemaan itsensä virkaan, vaikka olikin patriisi. Tämän hän mahdollisti adoptoimalla itsensä varakkaaseen plebeiji-sukuun.

Kansantribuunin oikeuksista (*[[tribunicia potestas]]*) tuli Augustuksen myötä osa Rooman keisarin valtaoikeuksista. Kansantribuunien valta väheni keisarikaudella, vaikka heidän virkansa ei kokonaan hävinnytkään.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Gustaf Renvall

**Gustaf (Kustaa) Renvall** (23. syyskuuta 1781 Halikko – 22. tammikuuta 1841 Pori) oli suomalainen pappi, kielentutkija ja yksi suomen kirja- ja yleiskielen merkittävistä kehittäjistä. Osin hänen vaikutuksestaan suomen kirjakieltä alettiin 1800-luvun alkupuolella kehittää pääasiassa länsimurteiden pohjalta.

Renvallin vanhemmat olivat Halikon Kaninkolan Ala-Knaapin rusthollari Simon Simonsson ja Kirstin Henriksdotter. Renvall kirjoitti ylioppilaaksi Turussa vuonna 1801. Hänet vihittiin papiksi 1806 ja filosofian maisterin oppiarvon hän sai 1810. Hänen opinnäytetyönsä *Dissertationis, de orthoëpia et orthographia linguae Fennicae* (1810) vakiinnutti suomen kielen oikeinkirjoitusta.

Renvall aloitti Turun yliopistossa suomen kielen dosenttina 1811, ja hänestä tuli kasvatus- ja opetusopin apulainen sekä kasvatusopillisen seminaarin lehtori vuonna 1813. Vuonna 1819 Renvallista tuli Uskelan ja 1829 Ulvilan kirkkoherra. Hän sai rovastin arvon 1820 ja professorin arvonimen 1827, ja lääninrovastiksi hänet nimitettiin 1830. Kirja- ja yleiskielen kehittäjänä Renvall oli länsimurteiden puolustaja. Vuonna 1840 ruotsiksi julkaisemassaan suomen kieliopissa *Finsk språklära* hän puolusti länsimurteita niin tuloksellisesti, että suomen kirjakieli paljolti hänen ansiostaan jäi pääasiallisesti läntisten murteiden pohjalle

Renvallin puoliso vuodesta 1817 oli Charlotta Revall (k. 1873). Heidän poikansa oli kirjastonhoitaja ja matrikkeleiden laatija Robert Alfred Renvall.

## Teoksia
**Dissertationis, de orthoëpia et orthographia linguae Fennicae* (1810), pro gradu -tutkielma
**Suomalainen Sana-Kirja – Lexicon linguae Finnicae*, Aboae : Typis Frenckellianis, 1826
**Finsk språklära, Enligt den rena Vest-Finska, i Bokspråk vanliga Dialecten*, Åbo : Hjelt, 1840

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  Sivut 621–622.