open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Amritsarin piirikunta

**Amritsarin piirikunta** () on yksi Intian Punjabin osavaltion 22 piirikunnasta. Piirikunta rajautuu pohjoisesta Gurdaspurin piirikuntaan, idästä Kapurthalan piirikuntaan, etelästä Tarn Taranin piirikuntaan ja lännestä Pakistanin Punjabiin.

## Lähteet
Pathankotin piirikunta

**Pathankotin piirikunta** () on yksi Intian Punjabin osavaltion 22 piirikunnasta. Se perustettiin vuonna 2011 ja on yhdessä Fazilkan kanssa Punjabin nuorin piirikunta. Ennen Pathankotin piirikunnan perustamista sen alue kuului Gurdaspurin piirikuntaan.

Pathankot rajautuu etelästä Gurdaspurin piirikuntaan, lännestä Pakistanin Punjabiin, pohjoisesta Jammu ja Kashmiriin ja idästä Himachal Pradeshiin.

## Lähteet
Veurey-Voroize

**Veurey-Voroize** on kunta itäisessä Ranskassa Isèren departementissa Rhône-Alpesin alueella. Vuonna 2017 siellä asui 1&nbsp;438 asukasta. Veurey-Voroize on Le Dauphiné libéré -nimisen lehden kotikaupunki. Lehti on perustanut vuosittaisen Critérium du Dauphiné -pyöräkilpailun.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Odessa (täsmennyssivu)

**Odessa** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

## Paikkoja
### Ukraina
* Odessa, Ukrainan kolmanneksi suurin kaupunki

### Kanada
* Odessa (Ontario)
* Odessa (Saskatchewan)

### Yhdysvallat
* Odessa (Delaware)
* Odessa (Florida)
* Odessa (Kalifornia)
* Odessa (Länsi-Virginia)
* Odessa (Minnesota)
* Odessa (Missouri)
* Odessa (Nebraska)
* Odessa (New York)
* Odessa (Oregon)
* Odessa (Texas)
* Odessa (Washington)

## Musiikissa
* Odessa, skotlantilainen synthpop-yhtye
* Pertti Niemi & Odessa, suomalainen yhtye
* *[[Odessa (Bee Geesin albumi)|Odessa]]*, Bee Geesin albumi vuodelta 1969
* *[[Odessa (The Handsome Familyn albumi)|Odessa]]*, The Handsome Familyn albumi vuodelta 1994
* *[[Odessa (A. Aimon kappale)|Odessa]]*, A. Aimon ja Dallapén kappale vuodelta 1962
* ”Odessa”, Aesop Rockin kappale vuoden 1999 albumilta *[[Appleseed (albumi)|Appleseed]]*
* ”Odessa”, Romen kappale vuoden 2009 albumilta *[[Flowers from Exile]]*
* ”Odessa”, Cariboun kappale vuoden 2010 albumilta *[[Swim (Cariboun albumi)|Swim]]*
* ”Odessa”, Animals as Leadersin kappale vuoden 2011 albumilta *[[Weightless]]*

## Muita merkityksiä
* Odessa, suomalainen kirjakustantamo
* ODESSA, entisten SS-joukkojen jäsenten organisaatio
* Odessa Cubbage, hahmo videopelissä *Half-Life 2*
* Odessa, fiktiivinen terroristijärjestö PlayStation-pelissä *[[Wild Arms 2]]*
Focke-Achgelis Fa 325

**Focke-Achgelis Fa 325 Krabbe** (taskurapu) oli saksalainen suunniteltu neliroottorinen kuljetusmultikopteri. Heinrich Focke aloitti konetyypin suunnittelun Kriegsmarinelle, joka oli kiinnostunut torpedoja mukanaan kuljettavasta helikopterista. Kopterin kehityksen edetessä sen pääpiirteiksi muodostuivat neljä roottoria, ja kopteri suunniteltiin rakennettavaksi liittämällä kaksi Fa 223 Drachea toisiinsa. Moottoreina Krabbessa suunniteltiin käytettäväksi kahta BMW 301 R-3 -tähtimoottoria, jotka olivat uudelleennimettyjä Bramo 323 Fafnir -moottoreita. Kriegsmarinen johto vetäytyi Fa 325 -hankkeesta 1943, ja Focke lopetti sen jatkokehittelyn.

## Tekniset tiedot

## Lähteet
*
Skotlannin mestaruussarja

**Skotlannin mestaruussarja** on Skotlannin miesten jalkapallon toiseksi korkein sarjataso. Sarja perustettiin vuonna 2013 Skotlannin 1. divisioonan tilalle, kun maan neljä korkeinta sarjatasoa yhdistettiin Scottish Professional Football Leagueksi.

## Sarjajärjestelmä
Skotlannin mestaruussarjassa pelaa 10 joukkuetta, jotka pelaavat kauden aikana nelinkartaisen sarjan. Sarjan voittaja nousee Valioliigaan ja sijoille 2.-4. päätyneet joukkueet etenevät karsimaan Valioliigapaikasta. Sarjan viimeinen joukkue putoaa Ykkösliigaan ja toiseksi viimeinen joukkue karsii sarjapaikastaan.

## Lähteet
*
*
*
*

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Fazilkan piirikunta

**Fazilkan piirikunta** () on yksi Intian Punjabin osavaltion 22 piirikunnasta. Se perustettiin vuonna 2011 ja on yhdessä Pathankotin kanssa Punjabin nuorin piirikunta. Ennen Fazilkan piirikunnan perustamista sen alue kuului Firozpurin piirikuntaan.

Fazilka rajautuu pohjoisesta Firozpurin piirikuntaan, idästä Muktsarin piirikuntaan, idästä Pakistanin Punjabiin ja etelästä Rajasthaniin.

## Lähteet
Focke-Achgelis Fa 284

**Focke-Achgelis Fa 284** oli saksalainen suunniteltu kaksiroottorinen kuljetushelikopteri (voidaan lukea tosin myös multikopteriksi, koska kopterissa oli kaksi erillistä roottoria). Heinrich Focke suunnitteli sen yhteistyössä ranskalaisen Bréguet -lentokonetehtaan kanssa. Kopterilla olisi ollut mahdollista kuljettaa lähteestä riippuen 3&nbsp;000–4&nbsp;500 kilogramman kuormia. Suunniteltu moottorityyppi vaihtelee eri lähteissä BMW 821A:n ja BMW 801:n välillä. Kone olisi rakennettu Focken suosiman tyylin mukaan, eli siinä olisi kaksi roottoria ja tavanomainen peräsin. Kaksipaikkainen ohjaamo olisi ollut rungon keskellä, ja eturunko olisi ollut päällystämätön, joka parantaisi näkyvyyttä rungon alla kuljetettavaan kuormaan. Moottorit olisi asennettu eturungon moottorikoteloihin. Koneen rakentaminen eteni hitaasti, mutta prototyyppi saatiin jo melkein valmiiksi 1945, mutta se ei ehtinyt lentää kertaakaan.

## Tekniset tiedot

## Katso myös
*Focke-Achgelis Fa 223
*Platt-LePage XR-1

## Lähteet
*
* 

### Viitteet
Focke-Achgelis Fa 225

**Focke-Achgelis Fa 225** oli saksalainen moottoroimaton autogiro. Se oli tarkoitettu maahanlaskujoukkojen pudotuskoneeksi korvaamaan DFS 230 -purjelentokoneet, joita oli käytetty muun muassa Eben-Emaelin linnoituksen ja Kreetan taisteluissa.

Idea koneen kehittämiseksi oli saatu juuri näissä taisteluissa. Niissä oli huomattu liitokoneiden pitkän laskukiidon ongelmat, jotka oli aiheuttanut joissain tapauksissa myös tappioita. Liitokoneen siivet oli päätetty korvata roottorilla, joka mahdollistaisi lyhyen laskukiidon.
Vuoden 1942 lopulla koneen prototyypin rakentaminen aloitettiin, ja pohjana käytettiin DFS 230 liitokoneen runkoa ja Fa 223 Drachen muunneltua roottoria. Fa 225:n lentokokeet aloitettiin keväällä 1943 Ainringissä. Niissä konetta hinattiin Junkers Ju 52/3m:n perässä ylöspäin. Paul Stämmler toimi koelentäjänä, ja kokeissa lyhin saavutettu laskukiito oli noin 18 metriä.
Fa 225:llä oli kuitenkin hidas hinaus-, lento- ja laskunopeus, joka teki siitä alttiimman vihollistulelle perinteiseen purjelentokoneeseen verrattuna. Tätä seikkaa ei voitu korvata lyhyemmällä laskukiidolla, joten Saksan sodanjohto päätti jättää kopterin tilaamatta. Projektin hylkäämiseen johtivat myös Kreetan suuret tappiot, jotka johtuivat osittain laskuvarjohyökkäyksessä surmansa saaneista. Viimeinen merkittävä saksalaisten laskuvarjojoukkojen liitokoneilla suorittama hyökkäys toisessa maailmansodassa oli Benito Mussolinin pelastus Gran Sassosta Apenniineilta, kun DFS 230 -koneet pudottivat laskuvarjosotilaita ja laskeutuivat vuoren huipulle pelastamaan Italian fasistijohtajaa. Tehtävä suoritettiin periteisillä liitokoneilla, vaikkakin se oli aluksi suunniteltu suoritettavaksi helikoptereilla.

## Lähteet
*
Mokomani

**Mokomani** on suomenhevonen, joka on vuoden 2014 ravikuningatar. Tamma saavutti tittelin elokuussa Porissa järjestetyissä Kuninkuusraveissa. Hevosen valmentaja on Jukka-Pekka Kauhanen.

## Ura
Mokomani aloitti uransa elokuussa 2008 omistajansa Eero Flankkilan ajamana. Hevosen 18 ensimmäistä starttia tuottivat 14 voittoa, kolme kakkossijaa ja yhden hylkäyksen. Tämän jälkeen Mokomani saavutti vuosina 2010–2013 ainoastaan kolme voittoa 62:ssa kilpailussa. Jukka-Pekka Kauhasen valmennukseen Mokomani siirtyi juuri Porin kuningatarkilpailun alla.

## Lähteet
Köppinen

**Köppinen** (s. 7. toukokuuta 2003) on suomenhevonen, joka on vuosien 2014 ja 2017 ravikuningas. Ori saavutti ensimmäisen kuninkuuden elokuussa Porissa järjestetyissä Kuninkuusraveissa. Toisen kuninkuuden ori saavutti Espoossa sijaitsevalla Vermon raviradalla elokuussa 2017. Köppisen omistavat siuntiolaiset Jyrki ja Maija Korhonen, jotka myös vastaavat sen valmennuksesta.

## Ura
Köppinen juoksi koelähdön marraskuussa 2006 Vermossa kasvattajansa Jyrki Korhosen ajamana ja ensimmäisen varsinaisen kilpailunsa seuraavan vuoden toukokuussa silloisen valmentajansa Tapio Perttusen ohjastamana. Hevonen selvisi nelivuotiskaudellaan Kriteriumin finaaliin, jossa se sijoittui laukanneena kuudenneksi. Viisivuotiaana Köppinen siirtyi takaisin omistajiensa valmennukseen. Suurin menestys tuli Turun Metsämäessä juostussa L. Fabritius Memorialissa, jossa ori oli toinen ohjastajanaan Pertti Puikkonen. Vuonna 2011 Köppinen sijoittui toiseksi Turussa ravatussa Kylmäveristen Pohjoismaiden mestaruudessa norjalaisen Hallsta Lotuksen jälkeen. Hevosen ohjastajana toimi tuolloin Antti Teivainen.

Ensimmäiseen kuninkuuskilpaansa Köppinen osallistui vuonna 2012 Mikkelissä, jossa ori oli lopputuloksissa kuudes. Vuoden 2013 Kuninkuusravit Köppiseltä jäivät väliin, mutta Poriin se osallistui yhtenä ennakkosuosikeista. Köppinen epäonnistui 1609 metrin osalähdössä, mutta 2 100 metrin osalähdön kakkossija ja päätösmatkan voitto riittivät ravikuninkuuteen. Oriilla kävi melkein samalla tavalla vuoden 2017 kuninkuusraveissa, kun 1609 metrin osalähdössä suoritus oli vasta kuudennes, 2100 metrin osalähdöstä tuli kolmoissija ja päätösmatkalta ylivoimainen voitto. Päätösmatkan huima ero riitti kokonaiskilpailun voittoon, jolloin Köppinen kruunattiin kuninkaaksi. 

Ori osallistui vielä viimeisenä kilpailuvuotenaan kuninkuuskisaan ollen kokonaiskilpailun toinen. Köppinen voitti päätösmatkan, mutta eroa kilpailua johtaneeseen Costelloon ei syntynyt riittävästi, jotta ori olisi uusinut ravikuninkuutensa. 

## Lähteet
Purppurakultasiipi

**Purppurakultasiipi** (*Lycaena alciphron*) on sinisiipisten (*Lycaenidae*) heimoon kuuluva eurooppalainen päiväperhonen. Suomesta sitä ei ole koskaan tavattu.

## Koko ja ulkonäkö
Purppurakultasiiven koiraan siipien yläpinnat ovat kuparinpunaiset, ulkoreunasta kapealti mustanruskeat ja kauttaaltaan voimakkaasti violettikehnäiset. Etusiipien keskiosassa on kaksi mustaa täplää ja ulkoreunassa pienten mustien täplien rivi ja takasiiven etureunassa sekä ulkoreunan takanurkassa erottuu punaoranssia väriä. Naaraan siivet ovat tummanruskeat ja oranssin pohjavärin erottuminen vaihtelee yksilöittäin. Etusiivissä on samanlainen täpläkuvio kuin koiraalla, mutta täplärivin täplät ovat suurempia ja rivi mutkittelee voimakkaasti. Takasiivissä on selkeä, oranssi reunajuova ja sen yhteydessä usein sinisiä täpliä. Siipien alapinnat ovat molemmilla sukupuolilla harmaanruskeat ja mustien, valkoreunaisten täplien kirjomat. Takasiiven ulkoreunan oranssi juova on kapea ja hajonnut erillisiksi täpliksi. Siipiväli 30&ndash;35 mm.

Purppurakultasiipien, etenkin naaraiden, erottaminen ketokultasiivistä (*Lycaena hippothoe*) vaatii tarkkuutta.

(MHNT) Lycaena alciphron - Kaunas, Lithuania - male dorsal.jpg |*Lycaena alciphron* ♂  	
(MHNT) Lycaena alciphron - Kaunas, Lithuania - male ventral.jpg |*Lycaena alciphron* ♂   △	


## Levinneisyys ja lentoaika
Purppurakultasiiven levinneisyys ulottuu Portugalista Etelä- ja Keski-Euroopan poikki Baltiaan ja idässä Siperiaan ja Mongoliaan ja Baikalille saakka. Pohjoismaista tunnetaan vain kaksi havaintoa Tanskan Falsterin saarelta vuodelta 1939. Baltiassa perhosta tavataan aivan Viron pohjoisrannikolle saakka. On arveltu, että perhosen löytyminen Suomesta on lähinnä ajan kysymys. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena kesäkuun lopulta elokuun alkuun.

## Elinympäristö ja elintavat
Purppurakultasiipi elää avoimilla niityillä, joiden kasvillisuus on matalaa. Naaras munii munat yksitellen ja ne kuoriutuvat parin viikon kuluessa. Toukat ovat hidaskasvuisia, talvehtivat keskenkasvuisina ja niillä on suhde muurahaisiin. Toukka saattaa kommunikoida muurahaisten kanssa ääntelemällä. Koteloituminen tapahtuu kesäkuussa ja kotelovaihe kestää kahdesta kolmeen viikkoa.

## Ravintokasvi
Toukan ravintokasveja ovat niittysuolaheinä (*Rumex acetosa*) ja ahosuolaheinä (*Rumex acetosella*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bestimmungshilfe des Lepiforums  
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa
Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2014

Suomi osallistui vuoden 2014 yleisurheilun EM-kilpailuihin 22. kerran. Suomen Urheiluliitto valitsi Zürichin kisoihin 42 urheilijaa, joista kolme oli kotiin jääviä varaedustajia.

## Odotukset
Suomen tavoitteena oli kisoissa kaksi mitalia ja neljä muuta pistesijaa. Tavoite täyttyi, sillä saavutuksena oli kaksi mitalia ja seitsemän muuta pistesijaa.

Euroopan vuoden 2014 tilastoissa kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat suomalaisista ennen kisoja 3000 metrin estejuoksija Sandra Eriksson (2. tuloksella 9.24,70), keihäänheittäjät Tero Pitkämäki (3. tuloksella 86,36 m), Antti Ruuskanen (7. tuloksella 85,28 m) ja Lassi Etelätalo (9. tuloksella 84,98 m) sekä moukarinheittäjä David Söderberg (9. tuloksella 77,57).

## Finalistit ja 12. parhaan joukkoon sijoittuneet

## Miehet

## Naiset

## Lähteet
* EM-kisojen tulokset European-Athletics.com
### Viitteet
Jim Thompson

**Jim Thompson** on seuraavien henkilöiden nimi:

* Jim Thompson (1906–1977), yhdysvaltalainen kirjailija
* Jim Thompson (1964–2014), suomalais-yhdysvaltalainen kirjailija
* Jim Thompson (1906–1967), yhdysvaltalainen liikemies
Herttoniemen kaatopaikka

**Herttoniemen kaatopaikka** oli Helsingin Herttoniemen pohjoisimmassa osassa vuosina 1948–1953 toiminut pienehkö Helsingin kaupungin kaatopaikka. Se sijaitsi vanhassa sorakuopassa Siilitien ja Viikintien risteyksessä.

Entisen kaatopaikan alue on kooltaan 5 700 m2, sen luonnonmaa oli hiekkaa, eikä alueella sijainnut luokiteltuja pohjavesialueita. Tälle kaatopaikalle tuotiin ainakin yhdyskunta- ja teurastamojätteitä. Sen historia jäi lyhyeksi, sillä alueen omakotitalojen, etenkin Kitusentien asukkaat, alkoivat valittaa kaatopaikan aiheuttamista hajuhaitoista. Herttoniemeläisten sitkeyden ansiosta heidän lähellään sijainnut kaatopaikka suljettiin, ja uusi avattiin Botbyhöjdenin sorakuoppaan. Se tuli tunnetuksi Vartiokylän kaatopaikkana.

Herttoniemen kaatopaikan täyttö sai maatua rauhassa vuodet 1953–2002. Tämän jälkeen alueelle tehtiin kaavamuutos, jossa sille kaavoitettiin kerrostaloja. Kaatopaikan koko aines poistettiin peruskalliota myöten ja tilalle tuotiin puhdasta maata. Kunnostus suoritettiin vuoden 2002 aikana.

Täyttöaines kuljetettiin nykyaikaiselle kaatopaikalle. Aines oli jo tätä ennen täysin maatunutta. Vain lasin, posliinin, filmin ja metalliesineiden kaltaisia jätteitä oli tunnistettavissa. Maa-aines ei ollut merkittävässä määrin saastunutta. Joitakin vaarallisia aineita kuitenkin oli tavattu. Niitä olivat PAH-yhdisteet ja raskasmetallit.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Herttoniemen kaatopaikka 
*Kaatopaikkojen ympäristövaikutukset ja Helsingin entiset kaatopaikat. (Tanja Toivolan diplomityö) 
*Pilaantuneiden maiden kunnostuskustannukset. Pilaantuneiden massamäärien kehitys- ja kustannusvaikutus pilaantuneiden maa-alueiden kunnostusprosessin eri vaiheissa. Petri Kauton opinnäytetyö
Matti Manner

**Matti Esa Manner** (s. 5. heinäkuuta 1953 Piikkiö) on suomalainen asianajaja ja varatuomari. Hän on asianajotoimisto Brander & Manner Oy:n osakas. Manner on valmistunut oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1975 ja saanut varatuomarin arvon vuonna 1979.
 
Mannerin asianajotoiminnan painopisteitä ovat yhtiöoikeus ja yritysjärjestelyt, sopimus- ja vahingonkorvausoikeus, kansainvälinen kauppa sekä näihin liittyvät oikeudenkäynnit ja välimiesmenettelyt. Mannerilla on pitkäaikainen kokemus kotimaisista ja kansainvälisistä yrityskaupoista sekä kansallisten ja kansainvälisten kaupallisten sopimusten laatimisesta. 
 
Ennen Brander & Mannerin perustamista Manner on työskennellyt mm. tuomarin ja esittelijän tehtävissä Turun käräjäoikeudessa ja Turun hovioikeudessa, lakimiehenä asianajotoimistossa, assistenttina Turun yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa, nimismiehenä sekä henkikirjoittajana. 

Manner on toiminut Suomen Asianajajaliiton hallituksen puheenjohtajana (2001–2004), varapuheenjohtajana (1998–2001), hallituksen jäsenenä (1995–1998) ja varajäsenenä (1992–1995). Lisäksi Manner on toiminut lukuisissa muissa luottamustoimissa mm. Suomen Asianajajaliitossa. 

Riippumaton *The International Who’s Who of Business Lawyers* on rankannut Mannerin usean vuoden ajan. Manner on ollut monen välimiesoikeuden puheenjohtaja tai jäsen sekä useiden yhtiöiden hallituksen jäsen tai puheenjohtaja. Lisäksi Manner on julkaissut artikkeleita oikeudellisen alan julkaisuissa mm. suunnatusta osakeannista. Suomen lakimiesliitto ry myönsi Mannerille yrittäjyyspalkinnon 2005.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Brander-Manner.
Derrick Brooks

**Derrick Dewan Brooks** (s. 18. huhtikuuta 1973 Pensacola, Florida) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan tukimies.

## Ura
Tampa Bay Buccaneers varasi Floridan osavaltionyliopiston joukkueessa pelanneen Brooksin vuoden 1995 NFL:n varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella, numerolla 28. Hän pelasi Buccaneersissa koko NFL-uransa, 14 kautta, eikä häneltä jäänyt väliin yhtään ottelua. Runkosarjaotteluita hänelle kertyi 224. Kaudella 1997 hän oli osaltaan johdattamassa Buccaneersia pudotuspeleihin ensimmäisen kerran sitten kauden 1981 ja kaudella 2002 Super Bowlin voittoon ensimmäisen kerran seuran historiassa. Brooks suoritti tammikuussa 2003 pelatussa ottelussa (Super Bowl XXXVII) kolme taklausta ja yhden syötönkatkon, joka johti kuuden pisteen maaliin, touchdowniin, hänen vietyä pallon vastustajan maalialueelle juostuaan 44 jaardia. Buccaneers voitti ottelussa Oakland Raidersin luvuin 48–21.

Brooks valittiin urallaan 11 kertaa NFL:n tähdistöotteluun, Pro Bowliin, ja kerran tähdistöottelun arvokkaimmaksi pelaajaksi, kaudella 2005. Kaudella 2000 hän sai Walter Payton NFL Man of the Year Awardin (samana vuonna palkinnon sai myös Chicago Bearsissa pelannut Jim Flanigan), kaudella 2002 AP NFL Defensive Player of the Year Awardin ja kaudella 2003 Byron ”Whizzer” White NFL Man of the Year Awardin. Vuonna 2010 hänet valittiin NFL:n 2000-vuosikymmenen All-Decade Teamiin ja vuonna 2014 Pro Football Hall of Fameen. Jälkimmäisenä vuonna Buccaneers jäädytti hänen pelinumeronsa, numeron 55, ja valitsi hänet Ring of Honoriinsa. 

Pelaajauransa jälkeen Brooks on muun muassa toiminut AFL-joukkue Tampa Bay Stormin puheenjohtajana (vuodesta 2011) ja johtanut perustamaansa hyväntekeväisyyssäätiötä Derrick Brooks Charities.

## Yksityiselämä
Brooks on naimisissa ja hänellä on neljä lasta, kaksi poikaa ja kaksi tytärtä. 

## Lähteet
Tapaninkylän kaatopaikka

**Tapaninkylän kaatopaikka** oli Helsingin pitäjän alueella, nykyisessä Tapaninkylässä toiminut kaatopaikka. Paikan otti käyttöön Valtionrautatiet vuonna 1903, ja se oli käytössä vuoteen 1944 saakka. Vuonna 1946 tämä alue liitettiin osaksi Helsinkiä. Alue tunnetaan nykyään nimellä *Hiidenkivenpuisto*.

## Historia
Alueen historia alkaa siitä, kun VR pakkolunasti maata Rajatien, Kotinummentien ja Vanhan Tapanilantien väliseltä alueelta soranottoa varten ratapenkereen rakentamiseksi. Vuonna 1903 Helsingin kaupunki päätti muuttaa alueen kaatopaikaksi. Paikka oli tuolloin varsin kaukana kaupungista, maaseudulla. Alueelle tuotiin jätettä myös junalla, mikä oli ainutlaatuista Suomessa. Kaatopaikalle meni oma pistoraide.

Kaatopaikalle tuotu jäte oli lähinnä talousjätettä. Aluetta ei valvottu. Vaarallisia aineita on tavattu vain vähäisiä määriä, sillä kaatopaikan käyttöaikana jäte oli pääasiassa orgaanista helposti hajoavaa jätettä, joka maatui helposti.

## Asutuksen ja kauppapuutarhojen synty
Alueen läheisyyteen alkoi läheisyyteen syntyä asutusta, lähinnä puhtaanapitolaitoksen omien työntekijöiden asumuksia. Helpon lannoitusaineen saannin vuoksi läheisyyteen tuli puutarhaviljelystiloja, kauppapuutarhoja. Niitä perustettiin kaikkiaan vain noin 20, mutta ne olivat maa-alaltaan isoja. Kaatopaikka auttoi suuresti niitä, sillä jäte oli maatuvaa ja mukana oli runsaasti lantaa. Jäte ei ollut terveydelle vaarallista, joten sitä voitiin käyttää lannoitteena toisin kuin nykyajan biojätteiden multaa.

Kaatopaikan ikä oli poikkeuksellisen pitkä, yli 40 vuotta. Tämä viittaa siihen, että jäte maatui täydellisesti, ja toisaalta se on seurausta siitä, että jätettä voitiin hyötykäyttää lannoituksessa. Ilmeisesti kaatopaikkaa ei laajennettu kertaakaan, mutta nähtävästi 1940-luvulla jätteen määrä kasvoi niin, ettei kaatopaikkaa enää voitu käyttää suunnitellulla tavalla.

## Kaatopaikasta Hiidenkivenpuistoksi
Nykyään kaatopaikan tilalla on Hiidenkivenpuisto eikä kaatopaikasta voi havaita mitään merkkejä maastossa.

Alueen muuttaminen puistoksi sai alkunsa vuonna 1977 hyväksytystä kaavarungosta eli yleissuunnitelmasta. Kuitenkin vielä 1980-luvun puolivälissä VR käytti aluetta romujensa varastointiin ja halusi valtaosan alueesta kaavoitettavaksi pysyvästi pistoraidetta hyödyntävien yritysten tarpeisiin ja omaan varastointikäyttöönsä. VR:n romuvaraston lisäksi alueella toimi muita romuliikkeitä ja Puukeskuksen puutavaraliike. Nykyisen Hiidenkiven peruskoulun paikalla toimi Suomen Mineraali Oy:n mineriittitehdas. Asunto- ja puistopainotteinen kaava hyväksyttiin Hiidenkiven alueelle loppuvuodesta 1988, ja Hiidenkivenpuisto rakennettiin nykyiseen laajuuteensa 1990-luvun keskivaiheilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tapaninkylän kaatopaikka 
*Kaatopaikkojen ympäristövaikutukset ja Helsingin entiset kaatopaikat. (Tanja Toivolan diplomityö)
Matti Kunnas

**Matti Klaus Erik Kunnas** (s. 31. lokakuuta 1953 Joensuu) on mikkeliläinen asianajaja, joka on toiminut asianajotehtävissä yli 30 vuoden ajan. Omassa toimistossaan Ervasti & Kunnas Oy:ssä hän on harjoittanut asianajotoimintaa vuodesta 1981. Toimeksiannot painottuvat erityisesti konkurssi- ja yrityssaneerausasioihin sekä perintöoikeuteen. 

Kunnas on valmistunut oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1979 ja oikeustieteen lisensiaatiksi vuonna 1999. Hän on väitellyt oikeustieteen tohtoriksi Turun yliopistossa vuonna 2013. Hän sai laamannin arvonimen vuonna 2014.

Matti Kunnas on toiminut Suomen Asianajajaliiton yhteydessä toimivan itsenäisen valvontalautakunnan puheenjohtajana vuodesta 2010 vuoteen 2016. Kunnas on aiemmin toiminut lukuisissa Asianajajaliiton luottamustehtävissä kuten Mikkelin osaston puheenjohtajana ja liiton hallituksen jäsenenä. Kunnas on ollut pitkään myös muissa yhteiskunnallisissa luottamustehtävissä, muun muassa Mikkelin kaupunginhallituksen jäsenenä.

Tammikuussa 2017 Matti Kunnakselle myönnettiin Matti Ylöstalo -palkinto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ervasti & Kunnas Oy:n kotisivut
Jai Ho! (You Are My Destiny)

**Jai Ho! (You Are My Destiny)** on yhdysvaltalaisen tyttöbändi The Pussycat Dollsin kappale heidän toiselta, ''Doll Domination'' -studioalbumilta. Sen julkaisi Interscope Records albumin neljäntenä singlenä 23. helmikuuta 2009. Nauhoituksen avainhenkilöiden, Jimmy Iovinen ja Ron Fairin katsottua ''Slummien miljonääri'' -elokuvan he halusivat tehdä "Jai Ho!":sta "pop-kappaleen joka ei poikkea alkuperäisestä melodiasta" ja kysyivät Nicole Scherzingeriltä jos hän voisi tehdä kappaleelle oman tulkinnan. Kappale kreditoitiin nimellä "*[[A. R. Rahman]] and The Pussycat Dolls featuring Nicole Scherzinger*", mikä aiheutti sisäisiä ristiriitoja sekä lopulta hajaannutti ryhmän.

Kappale sai musiikkikriitikoilta pääosin positiivisia vastaanottoja, jotka kehuivat sitä loistavaksi sovitukseksi. "Jai Ho! (You Are My Destiny)" oli kaupallinen menestys. Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla kappale debytoi listan 100. sijalla. Seuraavalla viikolla kappale nousi listan 15. sijalle, aiheuttaen yhden listan suurimmista nousuista. Kansainvälisesti kappale menestyi erittäin hyvin listoilla, saavuttaen listan kärjen Australiassa, Suomessa, Israelissa sekä Irlannissa, samalla kun se pääsi monissa muissa valtioissa kymmenen parhaan joukkoon kuten Uudessa-Seelannissa ja Isossa-Britanniassa.

Kappaleen musiikkivideo kuvattiin Itävallan Wienissä, Tramway Museumissa jonka viimeinen kohtaus on elokuvasta *Slummien miljonääri*. The Pussycat Dolls on esittänyt kappaleen "Jai Ho! (You Are My Destiny)" lukuisissa livetapahtumissa, kuten ''Late Night with Jimmy Fallonissa'' sekä yhdessä ''One Life to Live'' -sarjan jaksossa.

## Lähteet
Skopunkten

**Skopunkten** on ruotsalainen kenkäkauppaketju. Sen omistaa Nilson Group, joka omistaa myös DinSkon ja Nilson Shoesin. Skopunktenilla on yhteensä yli kolmesataa myymälää, ja niitä on Ruotsissa, Tanskassa ja Norjassa. Suomeen yrityksen toiminta laajeni 22. syyskuuta 2011, kun se avasi ensimmäisen myymälän Kauppakeskus Koskikeskukseen Tampereelle. Yritys vetäytyi Suomen markkinoilta 10 vuotta myöhemmin vuonna 2021. 

Yrityksen pääkonttori ja keskusvarasto sijaitsevat Varbergissä. Vuonna 2011 Skopunktenin liikevaihto oli 3 miljardia Ruotsin kruunua.

## Lähteet
Kauppa (sopimus)

**Kauppa** on sopimus, jolla myyjä rahavastiketta vastaan luovuttaa tai sitoutuu luovuttamaan ostajalle omistusoikeuden sopimuksessa määriteltyyn omaisuuteen.

## Kauppa Suomen oikeusjärjestyksessä
Kauppa tarkoittaa nimenomaisesti omistusoikeuden luovutusta. Kauppasopimus eroaa käyttöoikeuden luovutusta koskevista sopimuksista, joita ovat vuokra- tai leasingsopimukset. Yksi kaupan tunnusmerkeistä on kaupan kohteen omistusoikeuden luovuttaminen rahavastiketta vastaan. Jos luovutus on vastikkeeton, kyseessä on lahja. Jos taas vastikkeena luovutetaan muuta omaisuutta kuin rahaa, kyseessä on vaihto.

## Katso myös
* Kauppalaki

## Lähteet
Pauri bareli

**Pauri bareli** on indoarjalainen kieli, jota puhutaan Intiassa Maharashtran ja Madhya Pradeshin osavaltioissa. Kieltä puhui vuoden 2001 väestönlaskennassa äidinkielenään 638&nbsp;000 ihmistä.

Pauri bareli kuuluu bhil-kielten ryhmään ja on läheistä sukua muun muassa bhilille ja kahdelle muulle bareli-nimiselle kielelle, rathwi barelille ja palya barelille. Pauri barelia kirjoitetaan devanagari-kirjaimistolla.

## Lähteet
Arseenitrifluoridi

**Arseenitrifluoridi** (AsF3) on epäorgaaninen arseenin ja fluorin muodostama myrkyllinen molekyyliyhdiste. Ainetta voidaan käyttää puolijohdeteollisuudessa ja fluoraavana reagenssina.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa arseenitrifluoridi on helposti haihtuva väritön neste. Yhdiste hydrolysoituu helposti veden vaikutuksesta. Aine on nestemäisenä hieman sähköä johtavaa johtuen sen autoionisoitumisesta AsF2+ ja AsF4--ioneiksi. Yhdiste on Lewis-happo ja muodostaa komplekseja Lewis-emästen kuten rikkitrioksidin, nitrosyylifluoridin ja fluoridien ja antimonipentafluoridin kanssa.

## Valmistus ja käyttö
Arseenitrifluoridia voidaan valmistaa vetyfluoridin ja arseenitrioksidin välisellä reaktiolla. Koska arseenitrifluoridi hydrolysoituu hyvin helposti ja vetyfluoridi sisältää usein vettä, käytetään arseenitrifluoridin valmistuksessa vetyfluoridin lähteenä kalsiumfluoridin ja rikkihapon tai fluoririkihapon seosta. Muita tapoja syntetisoida yhdistettä ovat muun muassa arseenitrikloridin ja natriumfluoridin välinen reaktio tai lähtemällä arseenipentafluoridista.
:6HF + As2O3 → 2AsF3 + 3H2O

Arseenitrifluoridia voidaan käyttää fluoraavana reagenssina valmistettaessa epämetallien fluorideja. Yhdisteen etuna on suhteellisen alhainen kiehumispiste eli se voidaan poistaa tuotteesta tislaamalla. Arseenitrifluoridia voidaan käyttää myös puolijohteiden douppaamiseen, aurinkokennojen valmistuksessa, sekä heksafluoriarsenaattisuolojen ja eräiden grafiitin interkalaatioyhdisteiden valmistuksessa.

## Lähteet
Risto Sipilä

**Risto Sipilä** (s. 1965 tai 1966) on helsinkiläinen asianajaja ja varatuomari. Sipilä on toiminut Asianajotoimisto Borenius Oy:n palveluksessa vuodesta 2004. Hänen asiantuntemusalueitaan ovat rakentamis- ja kiinteistöoikeus sekä erityisesti rakennusurakoihin liittyvät oikeudenkäynnit ja hän myös luennoi näistä aiheista säännöllisesti. 

Sipilä on valmistunut oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1991 ja saanut auskultoituaan varatuomarin arvon vuonna 1993.

Hän on toiminut Suomen Asianajajaliiton puheenjohtajana vuosina 2013-2016. Sitä ennen hän toimi Asianajajaliiton varapuheenjohtajana (2010–2013) sekä lukuisissa muissa liiton luottamustehtävissä. Sipilä on lisäksi toiminut Helsingin Asianajajayhdistyksen puheenjohtajana (2002–2006) sekä Suomen Lakimiesliiton hallituksen jäsenenä. 

## Lähteet
Wilhelmstrasse

**Wilhelmstrasse** (*Wilhelmstraße*) on katu Berliinin keskustassa Mitten ja osin Kreuzbergin kaupunginosassa. Se tunnettiin toiseen maailmansotaan saakka hallintokatuna, jonka varrella sijaitsi tärkeitä ministeriöitä. Wilhelmstrasse oli aikoinaan myös käsite, jolla voitiin viitata Saksan hallitukseen.

Katu alkaa etelässä Kreuzbergista läheltä Mehringplatzia, samasta risteyksestä kuin Stresemannstrasse. Se risteää Unter den Lindenin kanssa aivan Pariser Platzin itäpuolella ja tekee samalla pienen mutkan kääntyen pohjois–etelä-suuntaiseksi. Katu päättyy Spreejoen kohdalla ja jatkuu sen pohjoispuolella Luisenstrassena.

## Historia
Wilhelmstrasse syntyi, kun Friedrichstadtin kaupunginosan asemakaavaa laajennettiin vuonna 1731. Siitä käytettiin aluksi myös nimeä *Husarenstrasse*, mutta toisaalta nimi Wilhelmstrasse esiintyy asiakirjoissa jo vuonna 1735. Katu nimettiin silloisen Preussin kuninkaan Fredrik Vilhelm I:n mukaan. Kadun jatke pohjoisessa sai vuonna 1822 viralliseksi nimekseen *Neue Wilhelmstrasse* (”Uusi Wilhelmstrasse”).

Wilhelmstrassen hienoin osa oli Leipziger Strassen ja Unter den Lindenin välinen osuus, jonka varrelle rakennettiin 1700-luvulla monia aatelispalatseja. Niissä oli suuret pihat, jotka muodostivat kadun länsipuoliseen kortteliin niin sanotun ministeripuutarhan (*Ministergärten*). Useat valtion laitokset asettuivat tälle alueelle 1800-luvun aikana. Preussin ulkoministerin virka-asunto perustettiin Wilhelmstrasse 76:een, ja se laajeni käsittämään myös viereiset talot 75 ja 74. Niiden vieressä sijainnut entinen Radziwillin palatsi muutettiin Otto von Bismarckin aikana Saksan valtakunnankansliaksi. Numerossa 73 sijaitsi keisarikunnan aikana hoviministeriö ja Weimarin tasavallan aikana valtakunnanpresidentin virka-asunto. Prinz-Albrecht-Palais numerossa 102 toimi natsi-Saksan aikana valtion terrorikoneiston keskuksena.

Suuri osa Wilhelmstrassen hallintorakennuksista tuhoutui toisessa maailmansodassa. Niiden paikalle kadun länsipuolelle rakennettiin 1980-luvulla asuintaloja. Kadun varrella sijaitsee nykyään muun muassa Saksan valtiovarainministeriö. Se toimii Hermann Göringin 1930-luvulla rakennuttamassa Saksan ilmailuministeriön entisessä rakennuksessa, joka on säilynyt ainoana kadun varren vanhoista hallintorakennuksista. Myös eräät muut ministeriöt sekä Ison-Britannian suurlähetystö toimivat Wilhelmstrasella. Prinz-Albrecht-Palaisin paikalla on nykyään Topographie des Terrors -museo.

Itä-Berliinin puolelle jäänyt Wilhelmstrassen pääosa nimettiin syyskuussa 1964 *Otto-Grotewohl-Strasseksi* Itä-Saksan pääministerin Otto Grotewohlin mukaan. Katu sai vanhan nimensä takaisin vuonna 1993, ja se käsittää nykyisin myös entisen Neue Wilhelmstrassen osuuden.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Heikki Koukkunen

**Heikki Koukkunen** (21. maaliskuuta 1938 Suojärvi – 9. marraskuuta 1983 Joensuu) oli rajakarjalaista syntyperää oleva historioitsija ja kulttuurivaikuttaja. Hän tutki ja teki tunnetuksi synnyinseutunsa perinnekulttuuria sekä ortodoksisuutta.

Heikki Koukkunen oli ideoimassa TV-dokumentteja "Vanhaa ja uutta Karjalassa" vuonna 1973 ja  "Taianteosta katrilliin" vuonna 1982 sekä ohjasi samana vuonna MTV:lle dokumenttisarjan "Out'in itkut", joka kertoo itkuvirsien taitaja Outi Katalkinista. Lisäksi hän oli professori Heikki Kirkisen ynnä muiden kanssa kokoamassa Karjalaista perinnekuvastoa, jonka Kimy-kustannus julkaisi vuonna 1983.

Koukkunen suoritti filosofian tohtorin tutkinnon Joensuun korkeakoulussa. Hänen väitöstilaisuutensa tammikuussa 1977 oli korkeakoulun ensimmäinen. Historian väitöskirjan aihe oli Suomen valtiovalta ja kreikkalaiskatoliset 1891-1897. Koukkunen ei kuitenkaan ollut korkeakoulun ensimmäinen tohtorin arvon saanut, sillä Kari Tuunainen ehti saada tutkintotodistuksen käteensä pari päivää aikaisemmin.

## Lähteet
Cosina

on japanilainen yhtiö, joka valmistaa kameroita ja objektiiveja sekä omalla että muiden yritysten kameramerkeillä.

## Historia

Yhtiö perustettiin vuonna 1959 nimellä Nikō. Vuodesta 1966 lähtien se on valmistanut kameroita, ja vuodesta 1969 alkaen järjestelmäkameroita. Nikō muutti nimekseen Cosina vuonna 1973. 

Cosina oli 1970-luvulla tunnettu yhtenä harvoista japanilaisista kameravalmistajista, jotka tekivät lähes kaikki osat itse aina objektiivien ja etsinprismojen lasimateriaalia myöten. Cosina oli Suomessakin suosittu kameramerkki Helios-ketjun markkinoimana. Cosinan kompaktikameroita oli muun muassa pienikokoinen 35-E, jota *Tekniikan Maailma* kehui vertailussaan 1973 muita halvemmaksi mutta silti monipuoliseksi. Edullisia järjestelmäkamerarunkoja olivat 1970-luvun keskivaiheilla M42-kierteiset 1000, 1000S, Hi-Lite, Hi-Lite 202, ECS, CSL ja CSM. Yritys siirtyi objektiivinkiinnityksessä kierteestä K-bajonettiin esitellessään CS-2- ja CS-3-järjestelmäkamerat vuonna 1978. Seuraavia lanseerauksia olivat CT-1 ja CT-7 vuonna 1980, CT-10, CT-20 ja CT-1G vuonna 1982 ja CT-9 vuonna 1986.

Cosinan tehtailla on valmistettu kameroita, objektiiveja ja niiden komponentteja myös muille alan merkeille. Esimerkiksi Nikon FM10 (1995–2019) oli teknisesti sama kuin Cosina CT-1 ja saksalainen Porst Compact Reflex OS sama kuin Cosina CS-1. Cosina on valmistanut kameroita myös ainakin Canon-, Olympus-, Vivitar- ja Voigtländer-merkkisinä.

Vuonna 1982 Cosina aloitti objektiivien valmistuksen muiden kameravalmistajien kiinnityksille. Digitaalikameroiden valmistuksen se aloitti 1997.

Huhtikuussa 2010 Cosina liittyi Micro Four Thirds -ryhmään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset verkkosivut
Anželika Sidorova

**Anželika Sidorova** (s. 28. kesäkuuta 1991) on venäläinen seiväshyppääjä sekä lajin euroopan- ja maailmanmestari.

Sidorova saavutti pronssia Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 2013 tuloksella 462&nbsp;cm. Hän sai hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Tampereella 2013 tuloksella 460&nbsp;cm. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hän oli toinen tuloksella 470&nbsp;cm. Zürichin EM-kisoissa 2014 Sidorova voitti kultaa tuloksella 465&nbsp;cm. Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 hän voitti kultaa tuloksella 480&nbsp;cm. Pekingin MM-kisoissa 2015 Sidorova jäi ilman tulosta pudotettuaan kolme kertaa aloituskorkeudestaan 450. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän jäi karsinnassa ilman tulosta. 

Sidorova saavutti hopeaa Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 silloisella ennätystuloksellaan 490. Saman vuoden Berliinin EM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi ja voitti maanosien cupin Ostravassa tuloksella 485. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Glasgow'ssa 2019 tuloksella 485. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän voitti maailmanmestaruuden silloisella ennätystuloksellaan 495. Hän hyppäsi halliennätyksensä 495 Moskovassa helmikuussa 2020. Tokion olympialaisissa vuonna 2021 Sidorova saavutti hopeaa tuloksella 485. Timanttiliigan kilpailussa Zürichissä 9. syyskuuta 2021 Sidorova hyppäsi 501 cm ja ylitti kolmantena naisseiväshyppääjänä ulkoradoilla viisi metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Spandaun linnoitus

**Spandaun linnoitus** eli Spandaun sitadelli () on alkujaan keskiajalta peräisin oleva linnoitus Berliinin Spandaun esikaupungissa. Se on Euroopan parhaimmin säilyneitä historiallisia linnoituksia. Linnoitus sijaitsee pienellä saarella Spree- ja Haveljokien yhtymispaikassa, ja se on kokonaan veden ympäröimä.

## Historia

### Keskiaika
Linnoituksen paikalla on sijainnut varhaiskeskiajalla slaavien asuinpaikka. Jonkinlainen linnoitusrakennelma on ollut paikalla ainakin jo 800-luvulla. Sen jälkeen siitä tuli suuri linnoitus, jonka oli tarkoitus suojata Reininmaalta Puolaan ulottuneen tärkeän kauppareitin varrella sijainnutta Spandaun kaupunkia. Linnoituksen vanhin säilynyt osa on 32 metriä korkea Juliusturm-torni, joka on valmistunut noin vuonna 1200. Se on nykyään Berliinin vanhin ei-kirkollinen rakennus. Tornin yläosa on Karl Friedrich Schinkelin suunnittelema lisäys vuodelta 1838. Tornin seinät ovat 3,6 metriä paksut. Linnoituksen päähalli (*palas*) on rakennettu vuosina 1521–1523.

### 1500-luku
Linnoituksen pääosa on valmistunut vuosina 1559–1583, ja sen rakennutti Brandenburgin vaaliruhtinas Joakim II. Linnoituksen suunnitteli italialainen rakennusmestari Chiaramella da Gandino pohjoisitalialaisten esikuvien mukaisesti. Hän suunnitteli sarvilinnoituksen, jonka neljä nuolimaista bastionia saivat nimikseen *König* (”kuningas”), *Königin* (”kuningatar”), *Kronprinz* (”kruununprinssi”) ja *Brandenburg*. Neliönmuotoisen linnoituksen bastionien kärjet ovat noin 300 metrin päässä toisistaan. Uudenaikaiset bastionit olivat tärkeitä, koska tykkien kehitys oli tehnyt vanhanaikaisista linnoista huonoja puolustustarkoitukseen. Chiaramella da Gandinon johdolla rakennettiin samoihin aikoihin myös nykyinen porttirakennus, kurtiini ja vanha asevarasto.

### 1600–1900-luku
Spandaun linnoitusta pidettiin aikanaan lähes valloittamattomana, ja sillä oli mainittava rooli Brandenburgin ja Preussin sotahistoriassa. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana ruotsalaiset joukot vetäytyivät sen turviin. Seitsenvuotisen sodan aikana Fredrik Suuren puoliso, kuningatar Elisabet Christine pakeni sinne turvaan itävaltalaisilta. Ainoa varsinainen sotilaallinen yhteenotto linnoituksen luona käytiin Napoleonin sotien aikana vuonna 1813. 

Preussilaiset joukot pommittivat linnoitusta vallatakseen sen takaisin ranskalaisilta, jolloin varsinkin porttirakennus vaurioitui pahoin. Se sai nykyisen ulkoasunsa vuonna 1839 tehtyjen kunnostustöiden jälkeen. Linnoituksen sisäosia täydennettiin 1800-luvulla useilla uusilla rakennuksilla. Myöhemmin linnoitus toimi vankilana ja aarrekammiona. Ranskan vuosien 1870–1871 sodan jälkeen Saksalle maksamia sotakorvauksia säilytettiin vuosina 1874–1919 Juliusturmissa. 

Vastoin yleistä käsitystä Rudolf Hessiä ja muita toisen maailmansodan jälkeen tuomittuja natsijohtajia ei pidetty vankeina Spandaun linnoituksessa, vaan Spandaun vankilassa. 

## Nykytila
Nykyisin linnoituksessa toimii Spandaun kaupungin historiallinen museo. Siellä pidetään myös konsertteja ja taidenäyttelyitä. Spandaun linnoituksen suojissa talvehtii joka talvi noin 10&nbsp;000 lepakkoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Zitadelle-spandau.de
Markus Rehm

**Markus Rehm** (s. 22. elokuuta 1988 Göppingen, Länsi-Saksa) on saksalainen vammaisurheilija. Rehm menetti 14-vuotiaana oikean jalkansa polven alapuolelta veneen potkurin osuttua siihen. Hän kilpailee pituushypyssä ja pikajuoksussa proteesin avulla. Pituushypyssä hän ponnistaa proteesijalallaan. Rehm edustaa Bayer Leverkusenia ja häntä valmentaa keihäänheiton maailmanmestari Steffi Nerius. 

Rehm on voittanut pituushypyssä paralympiakultaa Lontoossa 2012 (luokassa F44), Riossa 2016 (T44), Tokiossa 2021 (T64) ja Pariisissa 2024 (T64). Vammaisyleisurheilun MM-kilpailuissa hän voittanut pituushypyn kultaa vuosina 2011, 2013, 2015, 2017, 2019, 2023, 2024 ja 2025. Vammaisyleisurheilun EM-kilpailussa hän on voittanut pituushypyssä kultaa vuosina 2012, 2014, 2016, 2018 ja 2021. Lisäksi hänellä on mitaleita pikajuoksusta.

Yleisen sarjan Saksan-mestaruuskilpailuissa Rehm voitti pituushypyn vuonna 2014 silloisella ennätyksellään 824 cm. Hän on osallistunut Saksan-mestaruuskisoihin senkin jälkeen kilpailun ulkopuolisena ja hypännyt kilpailun pisimmän hypyn vuosina 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 ja 2021. Rehm on tavoitellut osallistumista yleisen sarjan arvokilpailuihin. Saksan yleisurheiluliitto ei valinnut häntä vuoden 2014 EM-kilpailuihin, koska katsoi hänen saavan etua proteesistaan. Tuon vuoden yleisen sarjan Saksan-mestaruuden hän sai kuitenkin pitää. Kesällä 2021 ennen Tokion kesäolympialaisia Rehm pyysi urheilun kansainväliseltä vetoomustuomioistuimelta (CAS) lupaa osallistua Tokion olympiakisoihin, mutta pyyntö hylättiin. 

Rehm on parantanut useasti pituushypyn maailmanennätystä omassa luokassaan. Vuoden 2011 MM-kilpailuissa hän hyppäsi 709&nbsp;cm, vuoden 2012 paralympialaisissa 735&nbsp;cm, seuraavan vuoden MM-kilpailuissa 795&nbsp;cm, vuoden 2014 yleisen sarjan Saksan-mestaruuskilpailuissa 824&nbsp;cm, toukokuussa 2015 hän hyppäsi 829&nbsp;cm ja myöhemmin saman vuoden MM-kilpailuissa 840&nbsp;cm. Vuonna 2018 hän hyppäsi 847&nbsp;cm ja myöhemmin saman kesän EM-kilpailuissa 848&nbsp;cm. Vuoden 2021 EM-kilpailuissa hän hyppäsi 862&nbsp;cm. Toukokuussa 2023 hän hyppäsi 864&nbsp;cm ja samassa kilpailussa myös liiallisessa myötätuulessa (+4,0 m/s) 872&nbsp;cm. Kesäkuussa 2023 hän hyppäsi Rhedessä Saksassa 872&nbsp;cm.

## Lähteet
*  

### Viitteet
Bareli (täsmennyssivu)

**Bareli** voi tarkoittaa seuraavia asioita:
*Bareilly, kaupunki Pohjois-Intiassa
*Palya bareli, Intiassa puhuttu indoarjalainen kieli
*Pauri bareli, Intiassa puhuttu indoarjalainen kieli
*Rathwi bareli, Intiassa puhuttu indoarjalainen kieli.
Ontelokude

**Ontelokude eli putkineulos** on putken muotoon punottua kangasta, jota käytetään käsitöissä paksun langan tapaan. Tavallisimmin ontelokudetta valmistetaan puuvilla- ja tekokuitulangasta. Kuteita valmistetaan eri vahvuuksina ja sitä myydään vyyhdeissä tai rullissa, joko yksivärisenä tai kirjavana. Ontelokuteesta voi virkata, neuloa ja kutoa esim. mattoja ja erilaisia sisustustuotteita kuten tyynyjä, koreja ja laukkuja. Normaalikokoinen kude on noin 8 mm leveä. Siitä on helppo virkata virkkuukoukulla nro 7 esim. mattoja.

Ontelokudetta valmistetaan sekä käsin että teollisesti. Ontelokudekoneessa, josta valmistuu kapeaa ontelokudetta, on pieniä neuloja 12–16 kpl.
Ontelokude on helpommin käsiteltävää kuin trikookude. Se on tasaisempaa, lisäksi siinä on vähemmän solmuja ja pääteltävää. Puuvillainen ontelokude kutistuu pesussa 15–20&nbsp;%. Siksi suositellaankin, että kude kastellaan ja kuivataan ennen käyttöä.

Kotimaista ontelokudetta valmistaa mm. Lanka ja Tekstiili Lestijärveltä. Ontelokudetta valmistetaan myös esim. Virossa. Lappajärven Värjäämö Oy värjää ja myy kotimaista ontelokudetta, joka on valmiiksi kutistettu.

## Aiheesta muualla
*Lanka ja Tekstiili
*Lappajärven Värjäämö O
Laukut

**Laukut** (*Rhinanthus*) on näivekasveihin kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti noin 45 lajia. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä.

Suomessa tavataan yleisesti kahta laukkulajia, isolaukkua (*Rhinanthus angustifolius*) ja pikkulaukkua (*Rhinanthus minor*), joista kummastakin erotetaan useita eri alalajeja. Pikkulaukku on Suomessa isolaukkua yleisempi, mutta kumpikin laji on Suomessa kohtalaisen yleinen. Pikkulaukkua tavataan koko Suomessa, mutta isolaukkua lähinnä vain napapiirin eteläpuolella.

## Lajeja ja alalajeja
* isolaukku (*Rhinanthus angustifolius*, syn. *Rhinanthus serotinus*)
** lännenisolaukku (*Rhinanthus serotinus* subsp. *serotinus*)
** meri-isolaukku (*Rhinanthus serotinus* subsp. *halophilus*)
** niittyisolaukku (*Rhinanthus serotinus* subsp. *vernalis* tai *R. angustifolius* subsp. *grandiflorus*)
** rikkaisolaukku eli rikkalaukku (*Rhinanthus serotinus* subsp. *apterus*)
* pikkulaukku (*Rhinanthus minor*)
** hietapikkulaukku (*Rhinanthus minor* subsp. *monticola*)
** kesäpikkulaukku (*Rhinanthus minor* subsp. *minor*)
** lapinpikkulaukku (*Rhinanthus minor* subsp. *groenlandicus*)
** syyspikkulaukku (*Rhinanthus minor* subsp. *stenophyllus*)
* saarenmaanlaukku (*Rhinanthus osiliensis*)
* villalaukku (*Rhinanthus alectorolophus*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Laukut (''Rhinanthus'')
* Suomen Lajitietokeskus: Laukut – ''Rhinanthus''
* Funet: Laukut (''Rhinanthus'')
Frank Liivak

**Frank Liivak** (s. 7. heinäkuuta 1996 Tartto, Viro) on virolainen jalkapalloilija, joka edustaa Bosnian Premijer ligassa pelaavaa FK Sarajevoa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Liivak kuuluu Viron jalkapallomaajoukkueeseen ja häntä pidetään maan suurimpana lupauksena. 

Nuoruutensa Liivak pelasi pääosin Alankomaissa, AFC Ajaxin farmiseurassa Almere Cityssä, josta hän siirtyi vuonna 2013 Italian suurseuran Napolin juniorijoukkueisiin. Hän ei pelannut otteluakaan seuran paidassa ja siirtyi tammikuussa 2015 Espanjan neljänneksi korkeimman sarjatason Alcobendas Sportiin. Helmikuussa 2017 hän teki yhden ja puolen vuoden sopimuksen FK Sarajevon kanssa.

Viron nuorten maajoukkueissa pelannut Liivak debytoi Viron jalkapallomaajoukkueessa toukokuussa 2014 harjoitusottelussa Gibraltaria vastaan. Liivakin isä Jaanus Liivak on entinen koripalloilija.

## Lähteet
* Profiili National Football Teams-sivustolla 
* Profiili Transfermarkt-sivustolla 
* Profiili  Viron jalkapalloliiton sivustolla 
### Viitteet
Viktoriapark

**Viktoriapark** on puisto Berliinin Kreuzbergin kaupunginosassa. Sen pinta-ala on 12,8 hehtaaria. Puiston alueella sijaitsee Berliinin keskusta-alueen korkein luonnollinen kohta, 66 metriä korkea Kreuzberg-kukkula. Sen huipulla on vuonna 1821 valmistunut arkkitehti Karl Friedrich Schinkelin suunnittelema Saksan vapaussotien kansallismuistomerkki (*Nationaldenkmal für die Befreiungskriege*), joka on omistettu Napoleonia vastaan 1813–1815 käydyille taisteluille. Muistomerkki muistuttaa kirkontornia ja näkyy kauas. Koko Kreuzbergin (’ristivuori’) kaupunginosa on saanut nimensä kukkulan mukaan. Viktoriapark muutettiin puistoksi Hermann Mächtigin suunnitelmien mukaan vuosina 1888–1894. Sinne rakennettiin muun muassa 24 metriä korkea keinotekoinen vesiputous. Puistoa laajennettiin länsiosastaan 1913–1916.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aleksei Dmitrik

**Aleksei Vladimirovitš Dmitrik** (, s. 12. huhtikuuta 1984) on venäläinen korkeushyppääjä. Dmitrik saavutti hopeaa korkeushypyssä Daegun MM-kilpailuissa tuloksella 235. Sisäradoilla Dmitrik saavutti hopeaa Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 2013 tuloksella 233 ja Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa 2009 tuloksella 229. Ulkoradoilla Dmitrikin ennätys on 236 ja sisäradoilla 240.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Timanttiset

**Timanttiset** on suomalainen, yrittäjien omistama, kello- ja korualan kauppaketju. Vuonna 2026 siihen kuuluu noin 30 kello-, kulta- ja korualan vähittäismyymälää 25 eri paikkakunnalla ympäri Suomea. 

Osuuskuntamuotoinen Timanttiset-ketju perustettiin vuonna 1972. Sillä on omaa maahantuontia ja omia yksinmyyntimerkkejä, kuten Orient, Daniel Wellington, Swiss Military by Chrono, Police, Romanssi, Brilliant Star, Toive, Plus, Focus ja Jemis.

Kesäkuussa 2019 ilmoitettiin yhdeksäntoista Timanttiset-myymälän sulkemisesta, kun niitä omistanut  FG Retail Oy haettiin konkurssiin Pirkanmaan käräjäoikeudessa. Suljettavat myymälät sijaitsevat lähinnä Helsingin, Tampereen, Jyväskylän ja Kuopion alueilla.

## Lähteet
* https://fi-fi.facebook.com/Timanttiset
* https://www.timanttiset.fi/

### Viitteet
Kaliakra

**Kaliakra** () on pitkä ja kapea niemimaa Etelä-Dobrudzhan alueella pohjoisessa Bulgariassa Mustanmeren rannikolla, 12 kilometriä itään Kavarnan kaupungista ja 60 kilometriä koilliseen alueen suurimmasta kaupungista, Varnasta. Kaliakran alueella on monia keskiaikaisia linnoituksia ja alueella esiintyy myös delfiinejä ja merimetsoja. Alueella on enimmillään 70 metrin korkuisia kallioseinämiä, joiden alla on Mustameri. 

## Historiaa

Kaliakralla on aikojen saatossa ollut eri kielillä eri nimiä, ja sen nykyisen nimen uskotaan tulevan bysantin kreikan sanoista *kalos* (kaunis) ja *akra* (niemi tai linnoitus). Kaliakrasta käytetään myös nimeä Kaunis niemi. Vuonna 1791 paikalla käytiin Kaliakranniemen taistelu, joka oli osa viisivuotista Venäjän ja Turkin sotaa. Niemen kärjessä on pieni keskiaikainen kirkko ja jalkajousella ampuva patsas, joka osoittaa merelle päin. Kaliakraan rakennettiin ensimmäinen moderni majakka vuonna 1866. Siellä on myös patsas ja muistomerkki 1700- ja 1800-luvulla eläneen amiraali Fjodor Ušakovin muistoksi. Hän toimi venäläisten yhtenä johtajana Venäjän ja Turkin välisessä sodassa 1787–1792.

## Lähteet
Varnan lentoasema

**Varnan lentoasema** ()  on lentoasema Bulgarian kolmanneksi suurimmassa kaupungissa Varnassa. Se sijaitsee kymmenen kilometriä kaupungin keskustasta, lähellä Aksakovon kaupunkia. Vuonna 2013 Varnan lentoasemalla kävi 1 320 000 matkustajaa. Lentoasemalla on kolme terminaalia, joista uusin on aukaistu elokuussa 2013. Nykyisen kentän ensimmäinen terminaali avattiin vuonna 1972. Paikalla oli aiemmin ollut jo kuitenkin lentokenttä. Lentoaseman ainoa kiitotie on noin 2500 metriä pitkä ja se on päällystetty asfaltilla. Lentoasemalta lähtee lentoja 75 eri kohteeseen 29 eri maassa.

## Lähteet
* Varnan lentoasema