open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hultin

**Hultin** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Anna Hultin (*Hultin-Pashley*, s. 1965), suomalainen näyttelijä, Eiler Hultinin tytär
* Arvid Hultin (1855–1935), suomalainen kirjastonhoitaja ja kirjallisuushistorioitsija
* Constance Hultin (o.s. *Wännman*, 1803–1883), ruotsalainen kirjailija
* Eiler Hultin (1922–1983), suomalainen juristi, eduskunnan pääsihteeri
* Elis Hultin (1866-1942), suomalainen sortokausien aktivisti ja matkailualan toimija
* Herman Hultin (1870–1953), suomalainen lyseon lehtori, päätoimittaja, kunnallispoliitikko ja historioitsija, Arvid Hultinin veli
* Hjalmar Hultin (1871–1952), suomalainen pankinjohtaja ja opettaja
* Ingrid Hultin (1876–1951), suomenruotsalainen näytelmäkirjailija
* Jan Hultin (s. 1956), Savonlinnan oopperajuhlien oopperanjohtaja
* Sven-Olof Hultin (1920–2013), suomalainen purjehtija ja toimitusjohtaja
* Tekla Hultin (1864–1943), suomalainen poliitikko ja toimittaja, Elis Hultinin sisar.
Musta, kylmä, syvä ja samea

**Musta, kylmä, syvä ja samea** on Se, josta ei puhuta -yhtyeen toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2011. Albumi nauhoitettiin alkuvuodesta 2011, ja sen miksasi Dan Swanö.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Samu Männikkö, sekä sovittanut Se, josta ei puhuta.

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Samu Männikkö – laulu
* Harri Granqvist – kitara
* Heikki Matero – kitara
* Juho-Pekka Lappalainen – basso
* Ilkka Nissinen – rummut

## Arvostelut
* Imperiumi.net: 
* Kaaoszine: 8/10
* Metalliluola: 8½/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Ingrid Hultin

**Ingrid Aurora Hultin** (6. huhtikuuta 1876 Vaasa – 23. huhtikuuta 1951 Vaasa) oli suomenruotsalainen näytelmäkirjailija.

Hultin toimi avustajana Vasabladet-sanomalehdessä. Hän kirjoitti ensimmäisen näytelmänsä *En sommaridyll i tre tablåer* Vaasan sotilaskodin vihkiäisiä varten ja julkaisi myöhemmin pari juhlarunoa ja yhden kansannäytelmän.

## Teoksia
* *En sommaridyll i tre tablåer*.    Frams förlag, Vasa 1923 (nimimerkillä *I. H.*)
* *Festdikt vid Replot fornstugas invigning 19 31/8 32*.    Vasa 1932
* *Festdikt vid Björkö fornstugas invigning 19 30/7 33*.   Vasa 1933
* *På Bredåkra gård : folkpjäs i 2 akter med sång och dans*. Borgåbladets teaterbibliotek 52.    Borgå 1934

## Lähteet
* 
* Svenskösterbottniska författare: Ingrid Hultin (1879–1951)
Ožujsko

**Ožujsko** (5,2 t-%) on kroatialainen lagertyyppinen olut. Sitä on tehty 1890-luvulta, ja se on Zagrebačka pivovaran tärkein merkki. Zagrebačka pivovara on osa StarBeviä, jonka ennen omisti Anheuser-Busch InBev ja joka vuonna 2009 myytiin CVC Capital Partnersille. StarBev omistaa myös esimerkiksi Staropramen-merkin.

Myyntilukujensa perusteella Ožujsko on johtava olutmerkki Kroatiassa. Se sponsoroi virallisesti Kroatian jalkapallomaajoukkuetta, ja vuosina 2003–2007 Kroatian ykkösliiga kantoi virallisesti nimeä "Prva HNL Ožujsko".

Tyypillisen Ožujskon lisäksi on olemassa esimerkiksi miedompi Ožujsko Limun (2 t-%), oluen ja tuoreen sitruunamehun sekoitus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
HMS Wachtmeister (1917)

**HMS Wachtmeister** (runkonumerot 10 ja 26) oli Ruotsin laivaston Wrangel-luokan hävittäjä.

## Palvelus
Alus ei kerennyt osallistumaan ensimmäisen maailmansodan puolueettomuusvartiointiin. Toisen maailmansodan puolueettomuuden valvontaan se sentään osallistui aina vuoteen 1943 saakka, jolloin se siirrettiin Tukholmassa telakalle. Alus poistettiin palveluksesta 13. kesäkuuta 1947.

## Lähteet
*
*
*
*
*

### Viitteet
Jäppilän koulu

**Jäppilän koulu** oli peruskoulu Kotkassa Jäppilän kylässä. Koulussa toimivat vuosiluokat 1–5 ja sen oppilasmäärä oli noin 40 (2011). Koulun oppilaat tulivat Jäppilän ja Pernoon kylien alueelta.

## Historia

Jäppilän ja Pernoon asukkaat anoivat vuonna 1892 ensimmäisen kerran omaa kansakoulua, mutta Kymin kuntakokous ei hyväksynyt anomusta. Hieman aikaisemmin kuntakokous oli hylännyt myös Haapasaaren ja Kuutsalon saaren asukkaiden anomukset omasta koulusta, joissa asukkaat olivat sen jälkeen rakentaneet koulunsa yksityisesti. Kuntakokous vetosi siihen, että kunnan varoilla ei rakennettaisi koulua myöskään Jäppilään. Vuonna 1894 kyläläiset tekivät uuden anomuksen, jossa he esittivät, että koulu aloittaisi aluksi vuokratiloissa ja koulurakennus rakennettaisiin myöhemmin. Tämän ehdotuksen kuntakokous hyväksyi. Päätöksestä tehtiin kuitenkin valitus ja koulun rakentaminen alkoi vasta vuonna 1896 senaatin myönteisen päätöksen jälkeen. Rakenteilla oleva koulu ehti palaa kesäkuussa 1896 ja valmistui 1897. Tontilla on lisäksi uudempi, vuonna 1956 valmistunut koulurakennus, jossa toimii myös Jäppilän päiväkoti.

Jäppilän koulun lakkauttamista on usein esitetty, mutta esitykset eivät ole toteutuneet. Kuitenkin lopulta lukuvuoden 2013–2014 jälkeen Jäppilän koulu lakkautettiin. Syksyllä 2014 luokilla 2-5 aloittavat oppilaat siirtyivät Pihkoon kouluun. 6. luokalla aloittavat oppilaat siirtyivät taas Langinkosken kouluun.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Jäppilän koulun verkkosivut
Latša

**Latša** (, myös Ла́че, *Latše*) on Äänisjoen vesistöön kuuluva järvi Arkangelin alueella Venäjällä. Sen pinta-ala on 334 neliökilometriä ja suurin syvyys noin 5,4 metriä. Pohja on mutainen ja turpeen peittämä, rannat soistuneita.

Äänisjoki saa alkunsa Latšajärvestä. Siihen laskevia jokia ovat muun muassa Svid, Kovža ja Lekšma. 1990-luvun puoliväliin saakka järvellä oli säännöllistä laivaliikennettä. Se on Arkangelin alueen suurimpia ja kalaisimpia järviä. Äänisjoen niskan alapuolella sijaitsee Kargopolin kaupunki.

## Lähteet
Marianne Thesleff

**Marianne Alice Johanna Thesleff** (14. heinäkuuta 1908 Viipuri – 31. maaliskuuta 1992 Tukholma) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut muistelmakirjailija.

Thesleffin vanhemmat olivat Viipurin hovioikeuden kanslisti ja Viipurin kunnallispormestari Johannes Amatus Thesleff ja Sigrid von Wilcken. Hän oli naimisissa 1941–1945 insinööri Antti Osmo Johannes Kiikan (s. 1909) kanssa ja meni avioeron jälkeen 1945 uusiin naimisiin ruotsalaisen huolitsija Erik Helmer Hedströmin (s. 1886) kanssa. Marianne Thesleffin veli Aleksander Thesleff (s. 1907) toimi Suomen suurlähettiläänä Brysselissä 1959–1963 ja Argentiinassa 1966–1974.

Thesleffin perhe omisti Viipurin maalaiskunnassa sijoinneen Lavolan kartanon jonka hänen isoisänsä alikapteeni Alexander Kristian Thesleff oli ostanut 1881. Marianne Thesleff muutti 1920-luvulla Helsinkiin aloittaakseen opinnot Helsingin yliopistossa mutta pääkaupungin seuraelämä syrjäytti pian opiskelun. Hän palasi 1930-luvulla hoitamaan perheen maatilaa mutta perhe joutui evakoiksi talvisodan jälkeen koska tila sijaitsi luovutetulla alueella. Thesleffit pääsivät jatkosodan aikana Lavolaan josta kaikki rakennukset oli kuitenkin tuhottu. Syksyllä 1944 heidän oli lähdettävä siellä lopullisesti ja seuraavana vuonna Marianne Thesleff muutti Ruotsiin.

Marianne Thesleff julkaisi muistelmansa elämänvaiheistaan 1950-luvulle saakka vuonna 1977 ja suomeksi ne ilmestyivät 1980.

## Teoksia
* *Jag föddes till ett ljuvligt liv*.    Schildt, Helsingfors 1977 (suomeksi nimellä *Ihana elämä*, Kirjayhtymä 1980)

## Lähteet
* 
* Ossian Mestertonin sukututkimussivut : Viipurilaisen porvari Pietari Juustenin (n. 1470 - n.1530) jälkeläistaulut, taulun nro 4175
* Matti Kinnusen englanninkielinen kirja-arvostelu ''Ihana elämä''-kirjasta 

## Aiheesta muualla
* Juhani Paunu : Flapperin valituslaulu,  Kahvi, Konjakki & Sikarintuhkaa-blogi 3.10.2009
Koivulan koulu

**Koivulan koulu** oli peruskoulu Kotkassa Koivulan kaupunginosassa. Koulussa toimivat vuosiluokat 1–6 ja sen oppilasmäärä oli noin 100 (2013).Kesällä 2025 Koivulan koulun rakennus purettiin.

Kotkan kaupunginjohtaja Henry Lindelöf esitti Koivulan koulun lakkauttamista vuonna 2011, mutta Kotkan kaupunginhallitus torjui esityksen. Koulu kuitenkin lakkautettiin lukuvuoden 2012-2013 jälkeen, jolloin syksyllä 2013 luokilla 2-5 aloittavat oppilaat siirtyivät Kyminkartanon kouluun. 6. luokalla aloittavat oppilaat siirtyivät taas Langinkosken kouluun.  

## Lähteet
Timo Rantatorikka

**Timo Rantatorikka** (s. 22. toukokuuta 1978 Hyvinkää) on uransa päättänyt suomalainen pesäpalloilija, joka edusti viimeksi Hyvinkään Tahkoa.

Ensimmäiset ottelunsa Superpesiksessä Rantatorikka pelasi kaudella 1996 kasvattajaseuransa Hyvinkään Tahkon riveissä. Hän edusti Tahkoa kolme kautta, kunnes siirtyi Oulun Lippoon. Oulussa Rantatorikka vietti vuodet 1999-2001. Sen jälkeen hän siirtyi Kinnarin Pesikseen. Kahden Järvenpäässä vietetyn kauden jälkeen Rantatorikka palasi kahdeksi vuodeksi Tahkoon, kunnes hän siirtyi 2006 Vimpelin Vetoon. Rantatorikka pelasi Vimpelissä kuusi kautta ja voitti kaudella 2010 mestaruuden. Silloin hän toimi joukkueensa kapteenina. Kauden 2011 jälkeen Rantatorikka ilmoitti palaavansa Tahkoon. Rantatorikka pelasi kotiuttajana.

## Saavutukset
### Pelaajana
* 1 SM-kulta: 2010
* 3 SM-hopeaa: 1996, 2003, 2011
* 2 SM-pronssia: 2000, 2009
* 1 Itä-Länsi-ottelu: 2003

## Lähteet
*Rantatorikan profiili Hyvinkään Tahkon sivuilla 

### Viitteet
Irma Laukkanen

**Irma Riitta Johanna Laukkanen** (s. 9. joulukuuta 1958 Kotka) on suomalainen kuvanveistäjä. Hän opiskeli Kuvataideakatemian maalauslinjalla vuosina 1977–1981 ja sen jälkeen kuvanveistolinjalla vuosina 1981–1982. Lisäopintoja hän on hankkinut Italiassa, Yhdysvalloissa, Kiinassa, Nepalissa ja Meksikossa.

Laukkasen veistotaiteessa korostuu tilallinen ajattelu ja monikerroksisuus. Monet hänen töistään ovat avaruusgeometrisia sommitelmia, joissa tapahtuu asteittaisia valon ja värien voimakkuuden muutoksia. Hän käyttää teoksissaan usein läpinäkyviä tai heijastavia materiaaleja, kuten lasilevyä tai metallilankaa ja -verkkoa, mutta myös monia muita materiaaleja. 

Laukkasen töitä on julkisesti esillä muun muassa Vantaan pääkirjastossa, Kotkan uimahallissa, Mussalon urheiluhallissa, Savonlinnan kaupungintalossa, Fortumin pääkonttorissa ja Suomen Berliinin-suurlähetystössä. Laukkanen on valittu kaksi kertaa Ars Fennica -palkintoehdokkaaksi.

## Lähteet
* 
* Ehdokas 2003: Irma Laukkanen 
* Ehdokas 1997: Irma Laukkanen 

### Viitteet
Tiedusteluosasto (Itä-Karjalan sotilahallinto)

**Tiedusteluosasto** (ennen joulukuuta 1941 **Hallinnollis-taloudellinen tiedusteluosasto**) oli Itä-Karjalan sotilashallinnon tiedustelusta vastaava osasto vuosina 1941–1944. Osasto jakautui kahteen toimistoon: tiedustelutoimistoon ja tilastointitoimistoon. Tiedustelutoimisto vastasi aikaisempiin oloihin koskevista selvityksistä, sotavankikuulusteluista sekä kirjasto- ja arkistoasioista. 

## Lähteet

Krushe, Pauli & Uitto, Antero: Suomea rajan takana 1918–1944. Suomenkielisen neuvostokirjallisuuden historia ja bibliografia. Jyväskylässä: BTJ 2008. 

### Viitteet
Helsingin seudun kesäyliopisto

**Helsingin seudun kesäyliopisto** (, ) on korkea-asteinen vapaan sivistystyön oppilaitos.

Vuosittain kesäyliopistossa opiskelee noin 6&nbsp;000 henkilöä ja kursseja järjestetään vuosittain yli 700. Kurssiosallistumisia on vuosittain noin 13&nbsp;000. Osallistujia kesäyliopiston kursseille on kaikista ikäryhmistä ja ympäri Suomea, ulkomaalaisia opiskelijoista on noin 10 prosenttia.

Helsingin seudun kesäyliopisto on perustettu vuonna 1966. Säätiön perustajina ja jäseninä ovat pääkaupunkiseudun kunnat (Helsinki, Espoo, Vantaa ja Kauniainen) ja sen hallintoon osallistuu myös Helsingin yliopisto.

Kesäyliopiston opetus on kaikille kiinnostuneille avointa iästä, pohjakoulutuksesta tai oppilaitosten opinto-oikeuksista riippumatta. Helsingin seudun kesäyliopiston tarkoituksena on edistää koulutuksellista tasa-arvoa, elinikäistä oppimista ja henkistä kasvua.

Helsingin seudun kesäyliopiston ohjelmassa on avointa korkeakouluopetusta, kielikursseja, tietotekniikkaa, taidekursseja, suomea toisena/vieraana kielenä, abiturienttikursseja, täydennyskoulutusta sekä avoimia, maksuttomia yleisöluentoja ajankohtaisista aiheista. Toiminta on ympärivuotista.

## Helsingin seudun kesäyliopiston hallitus

Helsingin seudun kesäyliopistoa ylläpitää Helsingin seudun kesäyliopistosäätiö, jonka ovat perustaneet pääkaupunkiseudun kunnat Helsinki, Espoo ja Vantaa. Nämä kaupungit ja Helsingin yliopisto sekä Kauniaisten kaupunki ovat valinneet edustajansa säätiön hallintoon.

### Hallituksen jäsenet 2021–2024 (suluissa henkilökohtainen varajäsen)

**Helsingin kaupungin edustajina**
* puheenjohtaja Terhi Ainiala (Aleksi Meriläinen)
* Jari Nissinen (Carita Perry)
* Marjut Pihonen (Timo Ohmero)
* Ville Ylikahri (Harri Korhonen)

**Espoon kaupungin edustajina**
*varapuheenjohtaja Herttaliisa Tuure (Helena Tiitinen-Levijoki)
* Marko Kivelä (Satu Mollgren (Kauniaisten edustaja))

**Vantaan kaupungin edustajana**
* Märt Vesinurm (Hetamari Woods)

**Helsingin yliopiston edustajana**
* Susanna Niinistö-Sivuranta (Airi Hakkarainen)

## Katso myös
* Avoin yliopisto

## Lähteet
* Helsingin seudun kesäyliopisto

## Aiheesta muualla
* Suomen kesäyliopistot
Johan Björk

**Johan Björk** (s. 28. elokuuta 1984 Malmö) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan 219 Elitserien-ottelua ja 278 HockeyAllsvenskan-ottelua. Hän edusti kaudella 2011–2012 SM-liigan Rauman Lukkoa 12 ottelun verran.

## Lähteet
Erkki Kuosmanen

**Erkki Olavi Kuosmanen** (14. kesäkuuta 1904 Impilahti – 11. toukokuuta 1993 Ii) oli suomalainen kirjailija.

Kuosmanen kävi Helsingin kirkkomusiikkiopiston kurssin ja toimi kanttoriurkurina Ylikiimingissä 1967–1975 ja Iissä 1977. Hän työskenteli myös Valtion rautateiden radanrakennusosastolla. Kuosmanen kirjoitti runoja ja kaksi pienoisromaania *Leikkikehät* ja *Kumikalumaskotti*.

## Teoksia
* *Näkinkenkä soi : uusia runoilijoita* ; mukana Paavo Heino, Pentti Holappa, Erkki Kuosmanen, Osmo Ruhanen, Väinö Saimala, Toivi Suomela, Eva Vaahtera, Veikko Valtonen, Alpo Vuolle.     Otava 1948
* *Leikkikehät* : romaani.   OK-kirjat, Tornio 1973
* *Raja-asemalla* : runoja.  OK-kirjat, Tornio 1973
* *Kumikalumaskotti* :  romaani. Harppuuna 1985

## Palkinnot
* III palkinto Nuoren Voiman Liiton kirjoituskilpailussa 1930 

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Erkki Kuosmanen Kirjasampo.fi:ssä
Yhdistyneen kuningaskunnan Berliinin-suurlähetystö

**Yhdistyneen kuningaskunnan Berliinin suurlähetystö** (, ) on suurlähetystö Berliinin kaupungissa Saksassa. Aikaisempi suurlähetys tunnettiin nimellä Palais Strousberg joka rakennettiin vuonna 1868. Rakennus vaurioitui niin huonoon kuntoon toisen maailmansodan aikana, että rakennus purettiin vuonna 1950. Nykyinen rakennus rakennettiin vuonna 2000.
USS Marts

**USS Marts** (runkonumero DE-174) oli Yhdysvaltain  laivaston Cannon-luokan saattuehävittäjä toisessa maailmansodassa, jossa se suojasi Atlantilla saattueita. Alus oli nimetty Alvin Lee Martsin mukaan.

## Valmistus

Alus tilattiin New Jerseystä Newarkista Federal Shipbuilding and Drydock Companyltä, missä köli laskettiin 26. huhtikuuta 1943. Alus laskettiin vesille 8. elokuuta kumminaan Betty Marts ja otettiin palvelukseen 3. syyskuuta ensimmäisenä päällikkönään Carl M. Fellows.

## Palvelus
Läpäistyään koeajot Bermudalla alus palasi New Yorkiin, mistä se lähti 4. marraskuuta saattuetehtäviin Etelä-Atlantille. Alus vieraili  9. marraskuuta Trinidadissa, mistä se jatkoi matkaansa Yhdysvaltain 4. laivastoon. Alus suojasi saattueita Recifen ja Trinidadin välillä. Se lähti 23. toukokuuta 1944 Bahiasta risteilijä *[[USS Omaha (CL-4)|USS Omahan]]* kanssa partiomatkalle Atlantille, mistä se palasi 5. kesäkuuta Bahiaan. Alukset tekivät vielä kaksi partiomatkaa ennen kuin *Omaha* lähti 13. heinäkuuta Gibraltarille. *Marts* palasi 23. heinäkuuta Recifeen.

Alus suojasi 24. heinäkuuta–3. elokuuta Britannian kuninkaallisen laivaston kaapelinkorjausalus *[[RFA Cambria]]a*, kun se korjasi viestiliikennekaapeleita Brasilian rannikolla. Tehtävästä vapauduttuaan alus liitettiin 24. saattajaviirikköön etsimään sukellusveneitä Atlantilta. Alus suojasi *[[USS Tripoli (CVE-64)|USS Tripolia]]* tehden neljä partiomatkaa 22. elokuuta–12. marraskuuta.

Aluksen käyty Bahiassa telakalla korjauttamassa kaikuluotaintaan se lähti Trinidadiin, jonne se saapui 5. joulukuuta. Alus suojasi 6.–18. joulukuuta Recifeen matkannutta saattuetta, mistä vapauduttuaan se jatkoi saattueiden suojaamista aina tammikuun 1945 loppuun.

Alus kohtasi 1. helmikuuta Bahiassa *[[USS Cincinnati (CL-6)|USS Cincinnatin]]*, jota se suojasi partiomatkalla Etelä-Atlantilla ennen paluutaan Recifeen 10. helmikuuta. Alus lähti 2. maaliskuuta Nataliin, jossa brasilialaiset nousivat alukselle. Alus poistettiin Yhdysvaltain laivaston palveluksesta 20. maaliskuuta ja otettiin Brasilian laivaston palvelukseen.
 
## Bocaina

Brasilian laivasto nimesi aluksen *CTE Bocainaksi* () runkonumerolla D-22. Alus palautettiin 30. kesäkuuta 1953 Yhdysvaltain laivastolle, joka antoi sen heti takaisin. Alus poistettiin 1975 Brasilian laivastoluettelosta ja romutettiin.

## Lähteet
*

### Viitteet
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1920 – miesten 10 000 m

Antwerpenin olympiakisojen miesten 10 000 metrin juoksuun osallistui 34 urheilijaa. Kilpailupäivät olivat 19. ja 20. elokuuta. 

## Alkuerät

Jokaisesta erästä viisi nopeinta loppukilpailuun.

**1. erä**

**2. erä**

**3. erä**

## Loppukilpailu

## Lähteet
* Olympiatietokanta
Mika Paananen

**Mika Paananen** (s. 14. syyskuuta 1967 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 492 runkosarjaottelua tehoin 107+179=286. Jäähyminuutteja kertyi 513. Paananen edusti lähes koko SM-liigauransa ajan JYPiä, jonka kapteenina hän toimi viimeisen pääsarjakautensa 2000–2001. Hän on myös joukkueen kaikkien aikojen eniten jäähyminuutteja kerännyt pelaaja sekä viidenneksi eniten pisteitä ja syöttöjä tehnyt pelaaja. Rightin puolelta laukonut Paananen pelasi myös Itävallassa ja Ranskassa.

## Ura
### Pelaajaura
Paananen oli Oulun Kärppien kasvatti. Hän voitti joukkueessa A-nuorten SM-pronssia vuonna 1987 sekä B-nuorten SM-hopeaa vuosina 1984 ja 1985. Paananen teki SM-liigadebyyttinsä kaudella 1986–1987, mutta se jäi hänen ainoaksi liigaottelukseen muualla kuin JYPissä, jonne Paananen siirtyi kaudeksi 1987–1988. Hän pelasi kaudesta vielä suurimman osan A-nuorissa, mutta Paananen pelasi myös tulokaskautensa SM-liigassa ja teki 21 runkosarjaottelussa tehot 7+4=11. Kausi 1988–1989 oli hänen ensimmäinen kokonainen SM-liigassa ja se toi 44 runkosarjaottelussa tehot 11+18=29 sekä 11 playoff-ottelussa tehot 2+4=6. Paananen voitti SM-hopeaa keväällä 1989.

JyP HT:ssä Paananen pelasi kaikkiaan kymmenen peräkkäistä kautta kevääseen 1997 saakka. Hän voitti joukkueessa SM-hopeaa myös keväällä 1992 ja SM-pronssia tuli keväällä 1993. Paananen keräsi kaudella 1992–1993 SM-liigan yhden kauden jäähyennätyksensä, 95 minuutilla, ja sijoittui runkosarjan jäähypörssissä kolmanneksi. Kaudella 1993–1994 Paananen teki puolestaan yhden kauden piste-ennätyksensä, 14+28=42, ja oli JYPin toiseksi paras pistemies Risto Kurkisen kanssa.

Kaudeksi 1997–1998 Paananen siirtyi Itävallan pääsarjassa pelanneeseen EC Graziin, ja sen jälkeen hän vietti vuodet 1998–2000 Ranskan Ligue Magnusin Léopards de Caenissa. Kaudella 1998–1999 Paananen oli tehoilla 18+32=50 joukkueen paras pistemies ja syöttäjä ja hän sijoittui Ligue Magnusin pistepörssissä seitsemänneksi. Kaudella 1999–2000 Paananen oli jälleen Caenin paras pistemies ja syöttäjä. Hän voitti tehoilla 12+46=58 koko liigan syöttöpörssin ja sijoittui pistepörssissä kolmanneksi.

Paananen palasi kaudeksi 2000–2001 JYPiin, jonka kapteenina hän toimi. Hän oli tehoilla 12+14=26 joukkueen toiseksi paras pistemies ja kolmanneksi paras maalintekijä. Paananen lopetti pelaajauransa tuohon kauteen, mutta palasi kaukaloihin vielä kevätkaudella 2003 vahvistaessaan Suomi-sarjajoukkue Diskosta.

### Valmentajaura
Pelaajauran jälkeen Paananen toimi Diskoksen A-nuorten päävalmentajana ja Diskoksen Suomi-sarjajoukkueen apuvalmentajana, kunnes hän siirtyi JYPin A-nuorten päävalmentajaksi kaudeksi 2007–2008. Hän valmensi siellä ensimmäisen kautensa päätteeksi SM-pronssia keväällä 2008. Kauden 2010–2011 Paananen toimi Mestiksessä JYPin farmijoukkue D Teamin apuvalmentajana Jukka Ahvenjärvelle. Nykyään hän toimii JYPin C-97-junioreiden vastuuvalmentajana.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Vantaan Kotikirkko

**Vantaan Kotikirkko** (aikaisemmalta nimeltään Keski-Vantaan Kristityt) on Vantaan Pakkalassa toimiva helluntaiseurakunta. Vantaan kotikirkko rekisteröityi 1. tammikuuta 2011  omaksi seurakunnakseen, sitä ennen sen rukouspiiri toimi Helsingin Saalem -seurakunnan alaisuudessa. Seurakunnan perustajana toimi pastori Harri Kröger 2011–2015, muita pastoreita ovat olleet Jari Vahtera 2015–2020 ja Jani Alanko vuodesta 2020 alkaen..

## Historiaa

Seurakunnan toiminta sai alkunsa kun säännölliset rukousillat alkoivat syksyllä 2002 Pakkalassa. Samalla alkoivat kerran kuukaudessa "Evankeliumi ja musiikki" -illat ja 2003 alusta alkoivat "Pakkalan perjantai Pointissa" -illat. Samana vuonna Helsingin Saalem-seurakunta alkoi tukea toimintaa. Vuoden 2004 syksystä toiminta siirtyi kerhohuoneeseen. 2007 lokakuussa oli tiloissa mittavat vahingot aiheuttanut tulipalo. Seurakuntalaisten tarvikelahjoitusten ja muun muassa Mongoliasta lahjoituksena saatujen verhojen avulla tilat saatiin kunnostettua. Vuonna 2007 perustettiin Keski-Vantaan kristityt ry. Vuonna 2011 perustettiin Vantaan Kotikirkko -niminen seurakunta, joka on Suomen Helluntaikirkon jäsenseurakunta.

## Toimintaa
Vantaan Kotikirkolla on Kartanonkoskella Pointissa joka sunnuntai jumalanpalvelus ja se järjestää rukousiltoja. Se järjestää myös Uskon ABC -kursseja.

Lapsityöhön kuuluvat lapsiparkki ja pyhäkoulu sekä ajoittain järjestettävät Kids Action Night -tapahtumat.  

Seurakunta järjestää Pakkalan nuorille gospel-iltoja Vantaan kaupungin nuorisotila Wintissä.

Lisäksi toimintaan kuuluu Israel-aiheisia iltoja.

## Yhteistyö
Vantaan Kotikirkko on tehnyt yhteistyötä alueen muiden toimijoiden kanssa, ja muun muassa järjestänyt Vantaan kaupungin nuorisotoimen kanssa nuorten Wintti-iltoja.

## Katso myös
* Uskonto Vantaalla
* Helluntaiherätys Suomessa
* Helsingin Saalem-seurakunta
* Tikkurilan seurakunta

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vantaan Kotikirkon kotisivut
Yoann Offredo

**Yoann Offredo** (s. 12. marraskuuta 1986 Savigny-sur-Orge) on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Française des Jeux -tallissa 2008, ja edusti samaa joukkuetta, nimeltään sittemmin FDJ, vuoteen 2016. Viimeisillä ammattilaiskausillaan 2017–2020 hän kilpaili Wanty - Groupe Gobert -tallissa. 

## Saavutuksia

Lähteet: Cyclingbase, Cycling Archives
;2009
:Tour de Picardie, 4. etapin voitto
;2010
:GP Ouest-France, kolmas
;2011
:Milano – San Remo, seitsemäs

## Lähteet
Arto Jokinen

**Arto Jokinen** (s. 6. huhtikuuta 1956 Kuorevesi) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-liigassa yhteensä 272 runkosarjaottelua tehoin 75+75=150. Jäähyminuutteja kertyi 428. Jokisen pelityyli oli aikanaan melko kova ja hän kuului SM-liigan pahimpiin ärsyttäjiin.

## Ura
Jokisen kasvattajaseura oli Mäntän Kiekko-Pojat. Hän voitti myöhemmin KOO-VEEn joukkueessa A-nuorten SM-hopeaa vuosina 1975 ja 1976. Kaudella 1976–1977 Jokinen aloitti SM-liigauransa ja teki 34 runkosarjaottelussa yhden kauden piste-ennätyksekseen jääneet tehot 20+19=39, joilla Jokinen oli KOO-VEEn kolmanneksi paras pistemies. Hän voitti SM-pronssia keväällä 1977.

Vuodet 1979–1983 Jokinen pelasi Helsingin IFK:ssa, jossa hän voitti Suomenmestaruuden vuosina 1980 ja 1983. Kaudella 1981–1982 Jokinen keräsi SM-liigan yhden kauden jäähyennätyksensä 71 minuuttia, jolla hän sijoittui runkosarjan jäähypörssissä toiseksi joukkuetoverinsa Heikki Riihirannan kanssa. Kaudeksi 1983–1984 Jokinen siirtyi sarjatasoa alemmas I-divisioonaan JYPin riveihin. Hän pelasi kauden aikana myös yhden SM-liigaottelun Suomen maajoukkueen Sarajevon olympiakisoihin valmistautuneessa ryhmässä.

Keväällä 1985 Jokinen oli nostamassa JYPiä SM-liigaan. Yhden liigassa vietetyn kauden jälkeen Jokinen pelasi vielä kauden 1986–1987 I-divisioonaa KooKoossa, minkä jälkeen hän lopetti uransa.

## Muuta
Myös Jokisen puolustajana pelannut pikkuveli Ari on pelannut SM-liigassa.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Desorptio

Kemiallinen **Desorptio** tarkoittaa fysiikassa tai kemiassa adsorption vastakohtaa eli pintaan nousevien atomien, molekyylien tai ionien vapautumista aineen pinnalle tai pintaan kiinnittyneiden molekyylien irtoamisprosessia. Erityisen merkittävää desorptio on polaarisella vesimolekyylillä. Irtoamista voidaan nopeuttaa lämmittämällä laitteistoa. Jotta desorptio olisi vähäistä, tyhjiölaitteistossa on käytettävä oikeanlaisia materiaaleja. Desorptiota tapahtuu erityisesti kaasukromatografissa, jossa kaasufaasit erotetaan toisistaan absorptio-desorptio menetelmällä. Desorptio on myös komponentin kemiallista erottamista esim. vesihöyryn siirtymistä kulkeuttimen kautta kaasufaasista nestefaasin rajapinnalle. Adsorption jälkeen lämpötila pysyy matalana mutta desorptiossa lämpötilan noustessa tapahtuu johtumista.

Desorptiota voidaan kemiassa kuvata yhtälöllä R = r N^x,

missä r on desorption vakiomäärä, N on adsorboituneen aineen konsentraatio, ja x on desorption kineettinen järjestys.

Vakiomäärä r voidaan esittää muodossa

:r=Ae^

missä A kuvaa adsorboituneen molekyylin todennäköisyyttä ylittää desorption potentiaalivalli, E_a on desorption aktivoitumisenergia, k on Bolzmannin vakio, ja T on lämpötila. 

## Lähteet
Transdanubia

**Transdanubia** () eli Länsi-Unkari on alue, joka ulottuu Tonavasta Unkarin länsirajalle. Alueen nimi merkitsee kirjaimellisesti "Tonavan takaista". Transdanubia on maastoltaan vaihtelevaa aluetta, jossa on sekä vuoria että alankoja, metsiä ja hedelmällistä viljelysmaata. 

Unkarin Pieni alanko Kisalföld sijaitsee kokonaan Transdanubiassa. Myös Suuri alanko Alföld ulottuu osittain Transdanubian puolelle, missä sitä kutsutaan Mezőföldiksi. Vuoristoalueista voidaan mainita Bakony ja Mecsek. 

Euroopan unionin alueyksiköiden nimikkeistössä (NUTS) Transdanubia muodostaa NUTS&nbsp;1-tason alueen.

## Lähteet
* 
*
* 

## Aiheesta muualla
Tummahelmililja

**Tummahelmililja** (*Muscari armeniacum*) on monivuotinen sipulikasvi. Suvun lajeista tai tästä lajista käytettyjä nimiä ovat myös helmililja ja helmihyasintti.

Kasvin kukat ovat tynnyrinmuotoisia ja muodostavat tiiviin tertun. Lehdet ovat hyvin ohuet. Perusmuoto on väriltään syvän koboltinsininen, mutta siitä on jalostettu myös vaaleampia ja jopa valkoisia lajikkeita. Kasvi ei ole myrkyllinen. 

Tummahelmililja elää luonnonvaraisena Kreikassa ja Aasiassa. Samaan sukuun kuuluu noin 30 lajia, joista 4 tai 5 myydään yleisesti, ja tämä laji on niistä tunnetuin viljelykasvi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ITIS: ''Muscari armeniacum'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Muscari armeniacum''
Idänunikko

**Idänunikko** (*Papaver orientale*) on unikoiden sukuun kuuluva monivuotinen ruohovartinen kukkakasvi. Se kasvaa 80–120 cm korkeaksi. Kasvilla on karvapeitteiset lehdet ja pallomaiset nuput. Kirkkaanpunaiset kukat aukeavat kesä-heinäkuussa.

Idänunikkoa kasvaa luonnonvaraisena Lähi-idän vuoristoseuduilla. Laji on suosittu koristekasvi. Se tuotiin Eurooppaan 1700-luvulla ja Suomeen 1800-luvulla.

Idänunikon voi sekoittaa toiseen koristekasvina yleisesti viljeltyyn lajiin, jättiunikkoon (*Papaver pseudo-orientale*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2020: Idänunikon levinneisyys Suomessa
* Luontoportti: Idänunikko (''Papaver orientale'')
* Puutarha.net: Idänunikko (''Papaver orientale'')
* ITIS: ''Papaver orientale'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Papaver orientale'' 
* Flora of China: ''Papaver orientale''
.free

**.free** (tai **dotFree**) on suunnitteilla oleva ylätason verkkotunnus. Se on sponsoroitu ylätason verkkotunnus, jota sponsoroi dotFree s.r.o itse. dotFree Group s.r.o järjestön mukaan kuka tahansa voi rekisteröidä ilmaisia verkkotunnuksia .free päätteellä.

dotFreen ehdotus on seuraavanlainen:
Haluamme tarjota ilmaiseksi verkkotunnuksen jokaiselle. Meitä tukevat lukuisat yritykset ja yksityishenkilöt. Olemme ensimmäinen verkkotunnusten tarjoaja, joka haluaa antaa verkkotunnuksen jokaiselle käyttöön täysin ilmaiseksi. Verkkotunnuksemme .free antaa jokaiselle ihmiselle tilaisuuden omaan verkkotunnukseen ja tarjoaa yrityksille mahdollisuuden markkinoida tuotteitaan verkkotunnuksellamme. Aloitteen takana on dotFree Group s.r.o ja kannattajiamme on levinnyt ympäri maailmaa. He janoavat vapautta.*</blockquote>

== Microsoftin syytös ja kumppanuus ==
Ohjelmistoyritys [[Microsoft]] on syyttänyt dotFree Groupia Kelihos-botnetistä, jonka Microsoft sulki 28. syyskuuta 2011.

Microsoft on päässyt kompromissiin, jossa syytetyt *'Dominique Alexander Piatti''' ja dotFree Group s.r.o välttyivät syytteiltä sopimuksen mukaisesti 26. lokakuuta 2011. Piatti ja hänen yrityksensä jatkavat Microsoftin kanssa yhteistyötä ilmaisen verkkotunnuksen saamiseksi markkinoille.

## Lähteet
Tigranes Suuri

**Tigranes Suuri** (, noin 140–55 eaa.) oli Armenian kuningaskunnan hallitsija  vuosina 95–55 eaa.

Hän oli edellisen kuninkaan poika tai veli, joka annettiin panttivangiksi Parthian kuningas Mithridates II:n hoviin. Hän aloitti valtakuntansa laajentamisen valloittamalla Sofenen Eufrat-joen itäpuolella. Sitten hän liittoutui Pontoksen kuningas Mithridates VI:n kanssa  ja nai tämän tyttären Kleopatran. He sotivat yhdessä Roomaa vastaan. Tigranes teki Atropatenen kuninkaasta vasallinsa, ja valloitti Mesopotamian pohjoisosat.

Tigraneksen ja hänen poikansa Artavazd II:n hallintokausilla Armeniasta tuli yksi hellenistisen kulttuurin keskuksista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Isogascognenajokoira

**Iso gascognenajokoira** () on ranskalainen koirarotu. Se on erityisen yleinen entisen Gascognen alueella eli nykyisessä Uusi-Akvitaniassa ja Occitaniessa. Nykyisin väitetään kuitenkin Yhdysvalloissa olevan enemmän rodunedustajia kuin Ranskassa. Mm. George Washingtonilla tiedetään olleen niitä seitsemän.

## Ulkonäkö
Ison gascognenajokoiran ilme, pää ja karvapeite ovat erityisen "ranskalaistyyppiset". Kallo on hieman holvautunut, otsapenger vain hieman korostunut. Silmät ovat soikeat ja ruskeat. Paksut silmäluomet antavat ilmeelle hieman surumielisen vaikutelman. Korvat ovat riippuvat, ohuet ja teräväkärkiset. Kuono on kallon kanssa samanmittainen, kuononselkä hieman kupera. Purenta on aina leikkaava. Rintakehä on pitkä ja leveä, selkä melko pitkä. Raajat ovat vahvat ja vankat. Häntä on sapelimainen ja melko paksu. Karvapeite on lyhyt ja tiheä. Väritys koostuu mustista ja valkoisista laikuista ja täplityksestä (ns. "kimo"), antaen liuskeensinisen vaikutuksen. Silmien yläpuolella, poskissa, huulissa, korvien sisäpuolella, raajoissa ja hännän alla on tan-merkit. Urokset ovat korkeudeltaan 65–72&nbsp;cm. Nartut ovat korkeudeltaan 62–68&nbsp;cm.

## Luonne ja käyttäytyminen
Iso gascognenajokoira on ihmisystävällinen, rauhallinen ja tottelevainen. Se on itsepäinen, mutta kunnioittaa hyvää omistajaa. Rotu liikkuu vaivattomasti. Se pystyy keskittymään erittäin hyvin metsästykseen. Se on ennen kaikkea suurriistaa metsästävä koira, mutta sillä voidaan metsästää myös jäniksiä. Sitä voidaan käyttää sekä yksittäin jäljestävänä että ajueessa.

## Alkuperä
Rotu on hyvin vanha ja sen tiedetään olleen olemassa jo muinaisen hubertuksenajokoiran - vihikoiran kantarodun - aikoihin, josta se todennäköisesti polveutuu. Desmond Morris uskoo sen olevan mahdollisesti jopa kaikkein vanhin ajokoirarotu ja polveutuvan suoraan muinaisesta "suurajokoirasta" (*grand chien courant*). 1300-luvulla Foix'n kreivi Gaston Febus omisti isoja gascognenajokoiria, joiden avulla hän metsästi villisikoja, susia ja karhuja. 1500-luvun lopulla myös Ranskan kuningas Henrik IV omisti isogascognenajokoira-ajueen.

### Vaikutus muihin rotuihin
Isogascognenajokoira on vaikuttanut kaikkien eteläranskalaisten ajokoirien jalostukseen. Lisäksi Ranskasta Amerikkaan muuttaneet siirtolaiset veivät rodun edustajia mukanaan uuteen maahan, missä ne vaikuttivat amerikkalaisten pesukarhukoirien jalostukseen.

## Lähteet
# https://web.archive.org/web/20110531233736/http://www.kennelliitto.fi/NR/rdonlyres/79EC443B-8AFA-4879-8219-951534D5B8F6/0/isogascognenajokoira265.pdf
# http://www.suomenbassetkerho.com/iso_gascogne.html

### Viitteet
Tiikerihilleri

**Tiikerihilleri** eli **kirjohilleri** (*Vormela peregusna*) on keskikokoinen kirjava näätäeläin. Se on sukunsa ainoa laji.

Tiikerihillerillä on lyhyet jalat ja pitkä selkä. Pään ja vartalon yhteispituus on 28–48&nbsp;cm, häntä lisää eläimen pituutta 15–20&nbsp;cm. Selkä on oranssin, mustan ja punaisen kirjava. Naaman ympäri kiertää valkoinen raita. Pörröinen häntä on musta ja keltainen.

Tiikerihillerin levinneisyysalue ulottuu Itä-Euroopasta Aasiaan, Pohjois-Kiinaan ja Mongoliaan asti. Suhteellisen laajasta levinneisyydestään huolimatta laji luokitellaan vaarantuneeksi.

## Lähteet
Maakuntarykmentti

**Maakuntarykmentit** toimivat Ruotsin vallan aikana Suomessa 1600–1700 lukujen taitteessa.

## Historia
1600–1617 Ruotsin vallan alaisuudessa Suomesta kirjattiin kaikki 15–60-vuotiaat terveet miehet sotilaaksi. Kirjauksen suoritti yleensä pitäjän pappi. Näistä sotaan osallistuneista joukoista käytettiin nimitystä "lippukunta". 

Vuonna 1626 Ruotsin armeija joutui uudelleen järjestelyn alle. Tämä tiesi myös Suomessa uudelleen järjestelyjä. Suomen joukot jaettiin kahdeksaan eri maakunnalliseen 1&nbsp;200 miestä käsittävään rykmentiin. 

Jalkaväkirykmentit nimettiin Suomessa kahdeksalle paikkakunnalle:

* Hämeen läänin jalkaväkirykmentin 
* Oulussa toimiva Kuninkaallinen Pohjanmaan jalkaväkirykmentti n:o 20
* Porin läänin jalkaväkirykmentti
* Savon ja Savonlinnan läänin jalkaväkirykmentti
* Turun läänin jalkaväkirykmentti
* Uudenmaan läänin jalkaväkirykmentti
* Viipurin läänin jalkaväkirykmentin

Vuosien 1733–1734 toimeen pannun ruotujaon mukaisesti joukkoja järjesteltiin jälleen uudelleen useissa eri pitäjissä.

## Katso myös
* Porvarikaarti

## Lähteet
Hydromorfoni

**Hydromorfoni** (nimenä myös **dihydromorfinoni**) on puolisynteettinen morfiinijohdannainen, jota tavallisimmin käytetään hydromorfonihydrokloridina (C17H19NO3 - HCl, CAS 71-68-1). Se on tarkoitettu pitkäaikaisen kovan kivun ja kivuliaan kuivan yskän hoitoon. Se ei sovellu akuutin kivun hoitoon. Muiden opioidien tapaan sekin on μ-opioidireseptorin agonisti vaikuttaen samaan tapaan teholtaan, sen ollessa noin kymmenkertainen morfiiniin verrattuna. Morfiinista poiketen hydromorfoni on hyvin rasvaliukoinen. 

Suomessa myyntilupa on hydromorfonia sisältävillä lääkevalmisteilla Hydofon, Hydromorphone ja Palladon ja englantia puhuvassa maailmassa tuotemerkillä Dilaudid.

Hydromorfoni syntetisoitiin Saksassa 1924.

Yhdysvalloissa hydromorfonia on 2010-luvulla  käytetty teloituksissa myrkkyruiskeen yhtenä ainesosana yhdessä midatsolaamin kanssa ainakin Ohiossa ja Arizonassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Hydromorphone 
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Hydromorphone + hydrochloride
Ricardo Gabriel Álvarez

**Ricardo Gabriel ”Ricky” Álvarez** (s. 12. huhtikuuta 1988 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän on edustanut muun muassa Italiassa Inter Milanoa ja Sampdoriaa sekä Englannissa Sunderlandia. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.

## Seurajoukkueura
Álvarez aloitti ammattilaisuransa Vélez Sarsfieldista, jossa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa vuonna 2008. Hän oli joukkueen mukana voittamassa Argentiinan pääsarjan kevätkauden (Clausura) 2009 mestaruutta.

5. heinäkuuta 2011 Álvarez siirtyi italialaisseura Internazionaleen 11,75 miljoonan euron siirtokorvauksella. Kyseisellä siirtosummalla milanolaisseura sai 90% pelaajaoikeuksista itselleen. Hän teki ensiesiitymisensä joukkueessa vuoden 2011 Italian supercupin ottelussa paikallisvastustaja Milania vastaan. Päävalmentaja Claudio Ranierin alaisuudessa hän onnistui vakiinnuttamaan pelipaikkansa pelaavassa kokoonpanossa. Ensimmäisen maalinsa hän teki 22. marraskuuta 2011 Mestarien liigan lohkovaiheen ottelussa turkkilaista Trabzonsporia vastaan.

## Maajoukkueura
Álvarez teki ensiesiintymisensä Argentiinan maajoukkueessa 2. syyskuuta 2011 pelatussa ystävyysottelussa Venezuelaa vastaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ricardo Álvarezin tilastot Fútbol XXI -sivustolla
Rainer Lindström

**Rainer Lennart Lindström** (29. syyskuuta 1930 Tenhola – 4. joulukuuta 2016) oli suomalainen jääkiekkoilija ja jääpalloilija. Lindström pelasi jääkiekkoa hyökkääjänä SM-sarjassa aikana 1948–1963 ja edusti melkein koko uransa HIFK:ta. Lindström oli mukana voittamassa seuran ensimmäistä mitalia vuonna 1955. Lindström pelasi 22 maaottelua ja esiintyi kaksissa MM-kilpailuissa. Hänet tunnettiin taitavana harhauttelijana, mutta myös temperamenttisena pelaajana, joka usein joutui erotuomareiden tarkkailun kohteeksi. Jääpallossa Lindström edusti myöskin HIFK:ta. Lindström tunnettiin lempinimellä "Snaibeli", jonka hän sai sellisti Snaibl Rastenbergin mukaan.

## Ura
### Seuraura
Lindström sai ensimmäiset luistimensa kuusivuotiaana ja aloitti samoihin aikoihin jääkiekon Arsenalin junioreissa. Hän pelasi joukkueessa ensimmäisen SM-sarjakautensa kaudella 1948–1949. Kaudeksi 1949–1950 Lindström siirtyi HIFK:hon, jossa hän pelasi lähes koko uransa kevääseen 1963 saakka. Hän pelasi joukkueessa suurimmaksi osaksi samassa ketjussa Rauli Hakalan ja Matti Airaksen kanssa. 

Lindström oli voittamassa HIFK:n kaikkien aikojen ensimmäistä SM-mitalia, pronssia keväällä 1955. Pronssia tuli myös keväällä 1959. Lindströmin siirryttyä HIFK:hon hän pelasi vain yhden kauden muualla, Karhu-Kissoissa kauden 1956–1957, jolloin HIFK oli pudonnut Suomen sarjaan.

Lindströmin on sanottu olleen erinomainen harhauttelija, mutta myös herkkä tulistumaan, jonka vuoksi pysyi koko aktiiviuransa erotuomareiden silmätikkuna. Eräässä Tappara–HIFK ottelussa Erkki Hytönen ja Lindström ottivat yhteen ja aluksi vain Hytönen passitettiin jäähyaitioon, kunnes Lindström sai saman tuomion. Lindström ihmetteli päätöstä, johon erotuomari vastasi tyhjentävästi: "Olet vanha kettu, jotain teit varmasti sinäkin".

### Maajoukkueura
Lindström pelasi MM-kilpailuissa vuosina 1954 ja 1955. Yhteensä hän pelasi 22 A-maaottelua tehoin 4+0=4.

## Tilastot

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Lehtoleinikki

**Lehtoleinikki** (*Ranunculus cassubicus*) on Euroopassa tavattava, lehtojen leinikkilaji. Lehtoleinikki on apomiktisesti lisääntyvä ryhmälaji, johon kuuluu useita niin sanottuja pikkulajeja. Perinteisesti lehtoleinikki-ryhmä on käsitelty apomiktisten kevätleinikkien (*R. auricomus*) alalajina, mutta nykyään se käsitellään omana lajiryhmänään.

## Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen, tavallisesti tukevahko lehtoleinikki kasvaa 30–70&nbsp;cm korkeaksi. Varsia on 1–3 ja niiden tyvellä on lavattomia, suomumaisia ja vanhemmiten lakastuvia lehtituppia. Aluslehtiä on yksi tai kaksi. Lehtilapa on 4–10&nbsp;cm, joskus jopa 20&nbsp;cm leveä, herttatyvinen ja muodoltaan vaihteleva munuaismaisesta pyöreään. Lapa on tavallisesti liuskaton, joskus matalaan kolmihalkoinen ja hammaslaitainen. Varsilehtien liuskat ovat 2,5–8&nbsp;cm pitkiä, melko leveitä, suikeita ja hammaslaitaisia. Isoja ja jokseenkin tasakokoisia hampaita on runsaasti. Kukat sijaitsevat yksittäin varren ja haarojen päissä. Kukkaperä on sileä, kukkapohjus 5–11&nbsp;mm pitkä ja tiheäkarvainen. 2–3&nbsp;cm leveässä kullankeltaisessa kukassa on kaksi kehäkiehkuraa. Sekä verhiö että teriö ovat viisilehtisiä, joskin toisinaan osa terälehdistä on vaillinaisesti kehittyneitä. Terälehdissä on mesikuoppa. Lehtoleinikki kukkii Suomessa toukokuussa. Hedelmistössä on 2–3&nbsp;mm pitkiä pähkylöitä, joissa on 1,3–2&nbsp;mm pitkä ota. Muiden leinikkien tapaan lehtoleinikki on myrkyllinen kasvi.

Lehtoleinikki kuuluu apomiktisiin leinikkeihin, jotka pystyvät tuottamaan siemeniä ilman hedelmöitystä. Näin syntyvät apomiktiset pikkulajit ovat toisistaan hyvin vaikeasti erotettavissa. Pikkulajien väliset erot ovat epäselviä ja levinneisyydeltään ne ovat usein suppea-alaisia. Suomessa lehtoleinikkien ryhmästä on erotettu ainakin kymmenen pikkulajia.

## Levinneisyys
Lehtoleinikkiä tavataan ainoastaan Euroopassa. Sitä kasvaa Alppien itäosista, Unkarista ja Romaniasta Länsi-Ukrainaan ja Länsi-Venäjälle, Itä-Puolaan, Baltiaan, Etelä-Suomeen sekä Länsi-Ruotsiin. Suomessa lehtoleinikkiä tavataan Ahvenanmaalla, sekä Manner-Suomessa lähinnä Uudeltamaalta ja Kymenlaaksosta Hämeeseen ulottuvalla alueella. Pohjois-Savossa on lisäksi lajin erillisesiintymä.

## Elinympäristö
Lehtoleinikki viihtyy rehevissä lehdoissa ja vanhoissa puistoissa. Lehtojen raivaaminen pelloiksi on aikanaan hävittänyt kasvin esiintymiä. Vanhoja puistokasvustoja uhkaavat nykyään niittymäisten kasvupaikkojen katoaminen helppohoitoisen nurmen suosimisen myötä.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* Luontoportti: Lehtoleinikit (''Ranunculus cassubicus'')
* Luopioisten kasvisto: Lehtoleinikki (''Ranunculus cassubicus'' coll.)
Mohamed Koroma

**Mohamed Koroma** (s. 11. kesäkuuta 1988) on sierraleonelainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on 177 senttimetriä pitkä ja painaa 70 kilogrammaa. 

Koroma on pelannut lähes koko uransa Suomessa. Hän oli nostamassa TPV:tä Ykköseen kaudella 2006 ja edusti seuraa Ykkösessä kausina 2007 ja 2008, jonka jälkeen hän siirtyi Slovakian kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneeseen MFK Topvar Topolcanyyn. Kaudella 2009 Koroma pelasi Kakkosta PP-70:ssä. Kaudeksi 2010 hän siirtyi ensimmäistä kertaa pääsarjatasolle, FC Hakaan, jossa hän pelasi myös seuraavan kauden. Yhteensä Koroma edusti Hakaa 33:ssa liigaottelussa, joissa hän ei tehnyt maaleja. Kaudeksi 2012 hän siirtyi Ykkösen FC Hämeenlinnaan. Koroma palasi Kakkoseen ja TPV:hen kaudeksi 2013.

## Lähteet
Breivikeidet

**Breivikeidet** () on laakso ja matalahko sola Tromssan kunnassa, Tromssan läänissä, Pohjois-Norjassa.

## Maantiede
Laakso on kutakuinkin koillinen–lounas -suuntainen. Koillisessa se päättyy Breivikin asutuskeskittymän luona Breivika-lahteen, joka kuuluu Moskivuonoon (). Lounaassa laakso loppuu Nordbotnin ja Fagernesin asutusten luona Nordbotnin lahteen, joka puolestaan kuuluu Ramfjorden-vuonoon. Laakson pohjalla virtaava pääjoki on Storelva, joka laskee Breivikelvan nimellä koillisessa olevaan Breivika-lahteen. Jokeen laskee joitakin pienempiä sivujokia muista varrella olevista laaksoista, kuten Bjørnskaelva Bjørnskardalenista, Storforselva läheltä Tromsdalstinden-vuorta (1&nbsp;238&nbsp;m), Russevankelva Russevankskaretista, Tepphaugelva Tepphaugdalenista, Breidalelva Breidalenista, Langdalelva Langdalenista sekä sen toinen haara Tverrelva läheltä Vardtindeniä (1&nbsp;054&nbsp;m) ja Nakkelva Nakkedalenista. Vuoret Breivikeidetin etelä- ja pohjoispuolella ovat noin 1&nbsp;000–1&nbsp;400 metriä korkeita. Korkein lähistön huipuista on Hamperokken (1&nbsp;404&nbsp;m).

## Liikenne
Laakson läpi kulkee Fv91-maantie, joka lounaassa liittyy Eurooppatie 8:aan ja koillisessa puolestaan jatkuu Breivikeidetin jälkeen lauttayhteydellä Moskivuonon yli Lyngenin niemimaalle ja edelleen kohti itää, jossa se vielä yhden lauttayhteyden kautta liittyy Lyngseidetistä Lyngenin vuonon yli Olderdaleniin. Breivikeidetin laaksossa Fv91-tie risteytyy myös Nakkedalen-laaksoon vievän Fv51-tien kanssa. Fv91-tien lisäksi siitä erkanee joitakin lyhyehköjä ja pieniä pistoteitä.

## Lähteet
Thom Bell

**Thom Bell** (1941 – 22. joulukuuta 2022) oli yhdysvaltalainen muusikko, lauluntekijä ja musiikkituottaja. Hän oli Kenny Gamblen ja Leon Huffin ohella tärkeässä roolissa soul-musiikin *Philly soul* -tyylin kehittymisessä 1970-luvulla. Hän työskenteli muun muassa The Delfonics- ja The Stylistics -yhtyeiden kanssa.

Bell opiskeli lapsena klassista pianonsoittoa. Hän tutustui Kenny Gambleen teini-ikäisenä ja perusti tämän kanssa vuonna 1959 The Romeos -nimisen yhtyeen. He nauhoittivat philadelphialaiselle Arctic -levy-yhtiölle, mutta eivät menestyneet. Bell toimi laulaja Chubby Checkerin sovittajana ja orkesterinjohtajana ja kirjoitti tälle kappaleita. Hän soitti Cameo Records -yhtiössä pianoa sessiomuusikkona.

Cameo Recordsilla Bell soitti muun muassa The Delfonics -yhtyeen kanssa. Kun yhtye siirtyi managerinsa Stan Watsonin perustamalle Philly Groove -yhtiölle vuonna 1968, Bell otettiin mukaan tuottajaksi. Ensimmäinen hänen tuottamansa hitti oli The Showstoppersin ”Ain’t Nothin’ but a Houseparty” vuonna 1968, jota seurasi The Delfonicsin ”La La Means I Love You” samana vuonna.

Bell kirjoitti paljon musiikkia laulaja ja lauluntekijä Linda Creedin kanssa. He tekivät Dusty Springfieldille kappaleen ”Free Girl” vuonna 1970. He kirjoittivat 1970-luvun alussa musiikkia The Stylistics -yhtyeelle ja tuottivat myös näiden nauhoituksia. Yhtyeen hiteistä Bellin ja Creedin kirjoittamia ovat muun muassa ”Betcha by Golly Wow”, ”You Make Me Feel Brand New” ja ”Stone in Love with You”. He kirjoittivat The Spinnersille kappaleen ”Could It Be I’m Falling in Love?” vuonna 1973. Bell myös tuotti The Spinnersin albumit *Mighty Love* (1974) ja *Pick of the Litter* (1975). Bell tuotti 1980-luvun alussa kaksi albumia Deniece Williamsille.

Bell muutti Philadelphiasta Washingtoniin ja työskenteli 1980- ja 1990-luvulla ajoittain muun muassa James Ingramin, Angela Winbushin ja Earth, Wind & Firen kanssa.

## Lähteet
Tikkurilan kirkko

**Tikkurilan kirkko** on Vantaan Tikkurilassa sijaitseva kirkko, joka vihittiin käyttöön 24. tammikuuta 2021. Uuden kirkon alta purettiin vuonna 1956 valmistunut Tikkurilan vanha kirkko.

Tikkurilan kirkko on Tikkurilan seurakunnan ja Vantaan ruotsinkielisen seurakunnan Vanda svenska församlingin kotikirkko. Siellä on myös Vantaan seurakuntien yhteisen seurakuntatyön palvelut ja hallinto. Tikkurilan seurakunnan toinen kirkko on Helsingin pitäjän kirkko eli Vantaan Pyhän Laurin kirkko.

## Rakentaminen
Tikkurilan uuden kirkon suunnitteli arkkitehtitoimisto Oopeaa, pääsuunnittelijanaan Anssi Lassila. Rakentaminen alkoi alkuvuodesta 2019 ja pääurakoitsija on ollut Lujatalo. Kirkko vihittiin käyttöön 24. tammikuuta 2021. Kirkkosalissa on istuinpaikkoja 266 ihmiselle, laajennusosien kanssa 400 kuulijalle. Pinta-alaltaan kirkko on puolet edeltäjäänsä pienempi. 

Uuden kirkon julkisivutaiteen on suunnitellut Partanen & Lamusuo. Julkisivutaide koostuu lasi- ja tiilitaiteesta. Myös kirkkosalissa on taiteilija-arkkitehtikaksikon kirkkotaidetta. Kirkkotekstiilit suunnitteli ja toteutti tekstiilitaiteilija Helena Vaari. 

Kirkkosalissa on urkurakentamo Veikko Virtanen Oy:n rakentamat urut. Kirkon carillon eli tornikellopeli on kartionmuotoisista eri sävelkorkeuksille viritetyistä 31 kellosta koostuva soitin, jota soitetaan mekaanisella koskettimistolla ja pedaaleilla urkujen tavoin. Kellopelin suunnitteli Supavit Nummelin. Kelloista suurin on Tikkurilan vanhasta kirkosta, valettu Wienissä vuonna 1969 ja painaa 450 kilogrammaa.

Kirkkorakennuksessa on kirkkosalin sekä kerho- ja työtilojen lisäksi muun muassa kahvila ja perheille avoin oleskelu- ja leikkitila Pienten paikka. Kirkko on osa korttelia, johon rakentuu lisäksi myös opiskelija-, vuokra- ja omistusasuntoja sekä liiketiloja. 

Uuden kirkon nimestä järjestettiin nimikilpailu, jonka tuloksena nimeksi valittiin Tikkurilan kirkko. Nimi sai nimistöntutkimuksen asiantuntijoiden myöntämän Vuoden nimi 2020 -palkinnon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Uuden kirkon rakentamista seuraava blogi
Geenikartta

**Geenikartta** tai **genomikartta** on kuvaannollinen määritelmä yksittäisen geenin rakenteesta. Se sisältää DNA-ketjun, jossa on nimetty intronit ja eksonit. Kromosomin sekvensoinnissa selvitetään ensin geenien määrä kromosomissa. Geenikartta laaditaan jakamalla geeni pätkiin ja tutkimalla niitä yksitellen. 

Geenikartta mahdollistaa esimerkiksi taudeille altistavien geenimuunnosten seulomisen.

## Aiheesta muualla

*Tieteen kuvalehti
Marek Bakoš

**Marek Bakoš** (s. 15. huhtikuuta 1983 Nová Baňa, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jalkapalloilija. Hän edustaa tšekkiläistä Viktoria Plzeňia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

## Seurajoukkueura
Bakoš edusti vuodet 1999–2004 kasvattajaseuraansa Nitraa, josta hän siirtyi Matador Púchovin kautta Venäjän pääsarjassa pelanneeseen Šinnik Jaroslavliin.

Kesäkuussa 2009 hän teki sopimuksen tšekkiläisseura Viktoria Plzeňin kanssa. Kauden 2010–2011 päätteeksi joukkue voitti historiansa ensimmäisen maan mestaruuden. Bakoš teki kauden aikana yhdeksän maalia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Marek Bakošin esittely Viktoria Plzeňin sivustolla