open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rudolf Hilferding

**Rudolf Hilferding** (10. elokuuta 1877 Wien, Itävalta – 11. helmikuuta 1941 Pariisi, Ranska) oli itävaltalaissyntyinen saksalainen poliitikko, sosialismin teoreetikko ja marxilainen taloustieteilijä. Hän oli Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen (SPD) johtava teoreetikko Weimarin tasavallan aikana ja toimi kahdesti Saksan valtiovarainministerinä vuosina 1923 ja 1928–1929. Hänen tieteelliseen työhönsä kuuluu useita vastauksia marxilaista taloustiedettä kohtaan esitettyyn kritiikkiin.

Hilferding syntyi Wienissä liberaaliin juutalaisperheeseen. Hän kiinnostui sosialismista opiskellessaan lääketiedettä ja tutustui muun muassa Otto Baueriin, Karl Kautskyyn ja August Bebeliin. Vuodesta 1906 hän toimi opettajana SPD:n tukemassa koulutuskeskuksessa Saksassa. Hilferding julkaisi vuosina 1904–1922 *Marx-Studien*-nimistä tutkielmasarjaa, jonka ensimmäinen osa oli vastaus taloustieteilijä Eugen von Böhm-Bawerkin esittämään Marx-kritiikkiin. Hilferdingin pääteos oli vuonna 1910 ilmestynyt *Das Finanzkapital* (”Finanssipääoma”), jossa hän pohti finanssikapitalismin kehitystä. Hänen mukaansa pankkien vaikutusvalta teollisuuspääomaan oli kasvamassa, mikä johti monopolien ja kartellien lisääntymiseen ja edelleen taloudellisen imperialismin sekä sotien kehittymiseen. Teos vahvisti Hilferdingin asemaa SPD:n johtavana teoreetikkona ja talousasiantuntijana.

Hilferding toimi vuosina 1907–1915 SPD:n pää-äänenkannattajan, *[[Vorwärts]]*-lehden poliittisena toimittajana. Ensimmäisen maailmansodan alla hän vastusti sotaluottojen tukemista. Sodan aikana hänet kutsuttiin Itävallan armeijaan ja hän palveli sotilaslääkärinä Italian vastaisella rintamalla. Sodan jälkeen Hilferding liittyi Saksan riippumattomiin sosiaalidemokraatteihin ja toimi USPD:n äänenkannattajan *Die Freiheitin* päätoimittajana. Hän sai Saksan kansalaisuuden vuonna 1920. USPD:n yhdistyttyä SPD:n kanssa hän toimi valtiovarainministerinä sosiaalidemokraattien johtamissa hallituksissa elokuusta lokakuuhun 1923 sekä kesäkuusta 1928 joulukuuhun 1929.

Hilferding oli valtiopäiväedustajana vuodesta 1924 aina natsien valtaanousuun vuonna 1933, jolloin hän pakeni maasta. Vuonna 1934 hän luonnosteli maanpaossa toimiville Saksan sosialisteille niin sanotun Prahan ohjelman. Vichyn Ranskan viranomaiset pidättivät Hilferdingin vuonna 1941 ja luovuttivat hänet Gestapolle. Hän kuoli Gestapon käsissä epäselvissä oloissa pariisilaisessa vankilassa helmikuussa 1941.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
François Gibens

**François Gibens** (1896–1964) oli belgialainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä, jossa hän oli mukana saamassa joukkuevoimistelussa hopeaa ja jäi lisäksi 11. sijalle moniottelun yksilökilpailussa.

## Lähteet
Jules Pirard

**Jules Pirard** (28. toukokuuta 1885 Hautmont – 22. joulukuuta 1962 Hautmont) oli ranskalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä, jossa hän oli mukana saamassa pronssia joukkuevoimistelussa.

## Lähteet
Paul Wartelle

**Paul Wartelle** (9. tammikuuta 1892 Lille – 7. joulukuuta 1974 Lille) oli ranskalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä, jossa hän oli mukana saamassa joukkuevoimistelussa pronssia. Myös hänen veljensä Julien Wartelle osallistui kisoihin.

## Lähteet
Ingolf Davidsen

**Ingolf Martin Davidsen** (30. tammikuuta 1893 Bergen – 23. maaliskuuta 1946 Bergen) oli norjalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä, jossa hän oli mukana saamassa hopeaa vapaan järjestelmän joukkuekilpailussa.

## Lähteet
Jørgen Bjørnstad

**Jørgen Bjørnstad** (2. huhtikuuta 1894 Oslo – 10. heinäkuuta 1942 Oslo) oli norjalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä, jossa hän oli mukana voittamassa hopeaa vapaan järjestelmän joukkuekilpailussa.

## Lähteet
Hubert Lafortune

**Hubert Lafortune** (1889 Leuven – ?) oli belgialainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä, jossa hän oli mukana saamassa hopeaa joukkuevoimistelussa. Hänen sukulaisiaan osallistui olympialaisiin ammunnassa; hän oli Marcel ja Jacques Lafortunen veli sekä Frans Lafortunen setä.

## Lähteet
Friedrich Ferdinand von Beust

**Friedrich Ferdinand von Beust** (13. tammikuuta 1809 Dresden, Saksin kuningaskunta – 24. lokakuuta 1886 Altenberg, Itävalta-Unkari) oli saksalais-itävaltalainen kreivi, diplomaatti ja valtiomies, joka toimi vuosina 1849–1866 Saksin ja vuosina 1867–1871 Itävalta-Unkarin ulkoministerinä.

## Elämäkerta
Beust kuului ikivanhaan saksilaiseen aatelissukuun. Hän opiskeli lakitiedettä, valtiotieteitä, filosofiaa sekä historiaa Göttingenin ja Leipzigin yliopistoissa. Hän toimi vuodesta 1830 alkaen diplomaattina Saksin palveluksessa eri puolilla Eurooppaa. Kuningas Fredrik August II nimitti hänet vuonna 1849 Saksin ulkoministeriksi, ja hänestä tuli maan hallituksen vahva mies. Beust pyysi Preussia lähettämään joukkoja kukistamaan Dresdenissä toukokuussa 1849 syntynyttä kansannousua ja solmi sen jälkeen liiton Saksin, Preussin ja Hannoverin välillä. Myöhemmin hän pyrki luomaan Saksan pikkuvaltioista vastapainoa Preussin ja Itävallan vaikutusvallalle, mikä ajoi hänet vastakkain varsinkin Preussin kansleri Otto von Bismarckin kanssa. Vuodesta 1853 hän toimi myös sisäministerinä ja pyrki toteuttamaan maltillisia uudistuksia talouden kehittämiseksi.

Vuoden 1866 Preussin–Itävallan sodassa Saksi asettui Itävallan puolelle, ja Itävallan tappion jälkeen Bismarck painosti Beustin eroamaan Saksin hallituksesta. Yllättäen Itävallan keisari Frans Joosef I kutsui hänet palvelukseensa, ja Beust nimitettiin lokakuussa 1866 Itävallan ulkoministeriksi sekä helmikuussa 1867 kansleriksi (heinäkuusta 1867 alkaen ministeripresidentti). Ensi töikseen hän palautti perustuslaillisen hallinnon ja hyväksyi *Ausgleichin* eli Itävalta-Unkarin kompromissin, jolla luotiin pohja kaksoismonarkialle. Itsehallinnon myöntäminen Unkarille ratkaisi toistaiseksi Habsburgien valtakunnan kiperimmän sisäisen ongelman. Keisari korotti Beustin vuonna 1868 paronista kreiviksi.

Beustin ja Frans Joosefin ulkopolitiikka tähtäsi kostoon Preussille ja Itävallan aseman palauttamiseen vuoden 1866 tappion jälkeen. Beust yritti ensin estää eteläisen Saksan pikkuvaltioita yhtymästä Preussin johdolla Pohjois-Saksan liittoon. Sen jälkeen hän pyrki liittoutumaan Ranskan ja Italian kanssa Preussin saartamiseksi. Hänen politiikkansa ajoi Itävallan uuden sodan partaalle Ranskan–Saksan sodan aikana, mutta lopulta hän kuitenkin ymmärsi sotaan liittymisen epäviisaaksi. Saksan yhdistyminen Preussin johdolla vuonna 1871 merkitsi Beustin suunnitelmien valumista hiekkaan. Frans Joosef vapautti hänet tehtävistään saman vuoden lokakuussa. Hän palveli sen jälkeen Itävalta-Unkarin lähettiläänä Lontoossa vuosina 1871–1878 ja Pariisissa vuosina 1878–1882. Beust kuoli vuonna 1886 Schloss Altenbergissä lähellä Wieniä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ruskoharakkalepinkäinen

**Ruskoharakkalepinkäinen** (*Corvinella corvina*) on lepinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu. Se on sukunsa ainoa laji.

## Levinneisyys
Ruskoharakkalepinkäistä tavataan laajalla alueella Länsi-Afrikasta Kenian länsiosiin asti. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Léon Tom

**Léon Tom** (25. lokakuuta 1888 Antwerpen – ?) oli belgialainen miekkailija ja kaksinkertainen olympiamitalisti. Hän oli mukana saamassa hopeaa kalvan joukkuekilpailussa sekä vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä että Pariisin kesäolympialaisissa 1924.

Tom osallistui miekkailuun myös kesäolympialaisissa 1912 (Tukholma) ja 1928 (Amsterdam). Lisäksi hän kilpaili rattikelkkailijana vuoden 1928 talviolympialaisissa Sankt Moritzissa.

## Lähteet
Douglas Robinson (kriketinpelaaja)

**Douglas Francis Robinson** (12. elokuuta 1864 Plymouth, Montserrat – 19. tammikuuta 1937 Dalston) oli brittiläinen kriketinpelaaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä lajissa hopeaa saaneeseen ranskalaiseen joukkueeseen.

## Lähteet
Mustaharakkalepinkäinen

**Mustaharakkalepinkäinen** (*Urolestes melanoleucus*) on lepinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu. Se on sukunsa ainoa laji.

## Levinneisyys
Mustaharakkalepinkäistä tavataan eteläisessä Afrikassa ja Itä-Afrikan eteläosissa. Sitä on kuvattu harvinaiseksi tai paikallisesti yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
William Attrill

**William Dunbar Attrill** (maaliskuu 1868 Cowes – 1939 Edmonton) oli brittiläinen kriketinpelaaja, jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä lajissa hopeaa saaneeseen ranskalaiseen joukkueeseen. Attrill voitti jalkapalloilijana Standard Athletic Clubin kanssa Ranskan-mestaruuden kahdesti (1894, 1895).

## Lähteet
Rotkotulkku

**Rotkotulkku** (*Eremopsaltria mongolica*) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Tuntomerkit
Rotkotulkku on 11,5–13 cm pitkä. Sillä on vaaleanruskea pää ja selkä, joissa on heikkoja tummia täpliä. Vatsapuolella on vaaleanpunertavaa sävyä ja silmän yli kulkee vaaleanpunainen juova. Siivellä on kaksi valkoista juovaa sekä vaaleanpunaisia viiruja. Yläperä on vaaleanpunainen. Pyrstö on musta ja siinä on valkoiset reunat. Nokka on yleensä kellanruskea tai joskus vaalean harmaanruskea.

## Levinneisyys
Rotkotulkkua esiintyy Iranista Afganistanin ja Tadžikistanin kautta Kiinan pohjoisosiin ja Mongoliaan asti. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Elinympäristö
Rotkotulkku pesii vuoristoissa karuissa ja kivisissä ympäristöissä. Sitä tavataan yli 2000 metrin korkeudessa ja se on paikkalintu. Pesänsä se tekee maahan.

## Lähteet
Rysy

**Rysy** on Puolan ja Slovakian rajalla, Tatravuoristossa sijaitseva vuori jolla on kolme huippua. Keskihuippu (2&nbsp;503&nbsp;m), luoteishuippu (2&nbsp;499&nbsp;m), sekä kaakkoishuippu (2&nbsp;473&nbsp;m). Luoteishuippu on Puolan korkein kohta. Keski- ja kaakkoishuippu sijaitsevat Slovakian puolella, Prešovin alueella.

## Aiheesta muualla
Eduard Taaffe

**Eduard von Taaffe** (24. helmikuuta 1833 Wien – 29. marraskuuta 1895 Ellischau, Böömi) oli itävaltalainen kreivi ja poliitikko, joka toimi Itävallan pääministerinä vuosina 1868–1870 ja 1879–1893. Hänen hallituksensa oli keisari Frans Joosef I:n ajan pitkäikäisin.

## Elämäkerta
Taaffen sukujuuret olivat Irlannissa. Hänen esi-isänsä, Carlingfordin jaarli Francis Taaffe oli asettunut 1600-luvun lopulla Itävallan palvelukseen. Eduard Taaffe peri irlantilaisilta esi-isiltään Taaffen varakreivin ja Ballymoten paronin arvon. Hän oli keisari Frans Joosefin nuoruudenystävä. Aloitettuaan virkamiesuransa vuonna 1852 Taaffe yleni nopeasti. Hänet nimitettiin 1863 Salzburgin ja 1867 Ylä-Itävallan käskynhaltijaksi. Hän oli maaliskuusta 1867 alkaen sisäministerinä Friedrich Ferdinand von Beustin hallituksessa ja Beustin siirryttyä saman vuoden kesäkuussa valtakunnankansleriksi Taaffesta tuli joksikin aikaa vt. pääministeri. Hän vaikutti merkittävästi muun muassa Itävalta-Unkarin kompromissin toimeenpanoon Itävallan puoliskossa valtakuntaa. Joulukuussa 1867 nimitetyssä Karl von Auerspergin hallituksessa Taaffe oli puolustusministerinä ja pääministerin sijaisena. Hän puolusti hallituksen reformipolitiikkaa keisarin suuntaan. Taaffe nimitettiin Auerspergin tilalle pääministeriksi vuonna 1868. Hän kannatti myönnytysten tekemistä itsehallintoa vaativille tšekeille ja valtakunnan eteläslaaveille, mitä osa hänen hallituksensa ministereistä ei hyväksynyt. Tämä johti hallituksen kaatumiseen tammikuussa 1870.

Taaffe toimi uudelleen sisäministerinä Alfred Józef Potockin hallituksessa 1870–1871 ja Karl von Stremayrin hallituksessa 1879. Vuosina 1871–1879 hän oli Tirolin käskynhaltijana ja pyrki sovittelemaan alueen saksalaisen ja italialaisen väestön kielikiistoja. Palattuaan pääministeriksi elokuussa 1879 Taaffe onnistui muodostamaan kirkon asemaa puolustaneista itävaltalaisista sekä tšekkiläisistä ja puolalaisista maanomistajista koostuneen konservatiivisen koalition eli niin sanotun rautarenkaan, joka piti hänet vallassa seuraavat 14 vuotta. Hän sai pidettyä valtakunnan kansalliset ristiriidat aisoissa tekemällä maltillisia myönnytyksiä puolalaisille ja tšekkiläisille nationalisteille. Vuoden 1880 kieliasetus antoi tšekin kielelle jalansijan Böömin ja Määrin alueen hallinnossa, mikä auttoi sitomaan tšekit valtakunnan hallintoon. Taaffen hallitus myös laajensi äänioikeutta vuonna 1882 toteutetulla reformilla.

Ajan mittaan tšekkinationalistien vaatimukset kasvoivat eikä Taaffe saanut enää hallituksensa takana ollutta koalitiota pysymään kasassa. Hallitusta vastustanut nuortšekkiläinen puolue lisäsi huomattavasti kannatustaan vuoden 1891 vaaleissa, minkä jälkeen Taaffe onnistui kokoamaan uuden enemmistökoalition saksankielisistä liberaaleista, puolalaisista ja Karl Siegmund von Hohenwartin johtamista konservatiiveista. Taaffe joutui eroamaan valtakunnanneuvoston hylättyä marraskuussa 1893 hallituksen esityksen uudesta äänioikeuden laajentamisesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Julian Schmitz

**Julian Frank Schmitz** (15. syyskuuta 1881 Hoboken, New Jersey – 5. heinäkuuta 1943) oli yhdysvaltalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa, jossa hän oli mukana saamassa joukkuevoimistelussa hopeaa ja jäi moniottelun yksilökilpailussa 57. sijalle.

## Lähteet
Otto Steffen

**Otto I. Steffen** (10. elokuuta 1874 Oberstein – 7. marraskuuta 1957 Buffalo, Yhdysvallat) oli saksalaissyntyinen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1890 ja sai sen kansalaisuuden 1900. 

Steffen oli 1890-luvulla yksi Yhdysvaltain huippuvoimistelijoista. Hän kilpaili vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa ja oli siellä mukana saamassa hopeaa joukkuevoimistelussa. Hän kilpaili myös yksilölajeissa, mutta ei päässyt niissä mitalisijoille. Hän opetti vuoteen 1911 saakka voimistelua Yhdysvaltain laivastoakatemiassa.

## Lähteet
Martin Seligman

**Martin E. P. ”Marty” Seligman** (s. 12. elokuuta 1942 Albany, New York) on yhdysvaltalainen psykologi, kouluttaja ja kirjailija.

Hänen teoriansa opitusta avuttomuudesta oli arvostettu tutkijoiden ja kliinisen psykologian keskuudessa. Seligmanin ja kumppaninsa pohjasivat löydöksensä opitusta avuttomuudesta muun muassa koirilla vuonna 1965 tekemiinsä klassisen ehdollistamisen eläinkokeisiin opitun avuttomuuden kehittymisestä. Sittemmin Seligman joutui kuitenkin hylkäämään 1970-luvun lopulla osan eläinkokeisiin liittämästään ja ihmisiin yleistämästään masennuksen ja opitun avuttomuuden mallista. Tilalle otettiin psykiatri Aaron T. Beckin kognitiivisen mallin kaltainen lähestyminen.  Seligman siirtyi täysin ihmisillä tehtyihin koejärjestelyihin. Alkuperäinen näkemys opitusta avuttomuudesta on myöhemmin muun muassa biologisen näytön seurauksena jouduttu hylkäämään virheellisenä. Eläinten havaittiinkin oppivan alkuperäisissä ehdollistamiskokeessa hallitsemaan kipua eikä oppivan avuttomuutta.

Seligman kuuluu positiivisen psykologian tunnetuimpiin edustajiin.

Haggbloomin Amerikan psykologiyhdistyksen (APA) jäsenkyselyyn pohjautuva ja siten yhdysvaltalaista näkökulmaa esilletuova tutkimus tunnetuista psykologeista 1900-luvulla nimesi Seligmanin 13:nneksi useimmin lainatuksi psykologiksi amerikkalaisissa psykologian oppikirjoissa ja kaiken kaikkiaan 31. ansioituneimmaksi psykologiksi tässä viiteryhmässä.

Seligman on psykologian professori Pennsylvanian yliopiston psykologian laitoksella. Hän oli aiemmin laitoksen kliinisen koulutusohjelman johtaja ja nykyään yliopiston positiivisen psykologian keskuksen johtaja. Seligman valittiin Yhdysvaltain psykologisen liiton (APA:n) presidentiksi vuonna 1998. Hän on APA:n eletronisen "Ehkäisy ja hoito" -julkaisun perustajajäsen sekä päätoimittaja.

Martin Seligmanilta on suomennettu teokset *Optimistin käsikirja* ja *Aito onnellisuus: Positiivisen psykologian keinoin täyteen elämään*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Google Scholar: "Martin Seligman", University of Pennsylvania  (scholar.google.com)
* Martin Seligmanin sivusto Pennsylvanian yliopistolla, sis. cv  (upenn.edu)
* Martin Seligmanin sivu "Authentic Happiness" 
* Positiivisen psykologian maisteriohjelma Pennsylvanian yliopistossa Yhdysvalloissa
* Seligmanin haastattelu edge.org-sivulla
Saint-George Ashe

**Saint-George Ashe** (23. toukokuuta 1871 Malta – 24. heinäkuuta 1922 St Leonards-on-Sea, Yhdistynyt kuningaskunta) oli brittiläinen soutaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja sai siellä yksikössä pronssimitalin ajalla 8.15,6.

## Lähteet
Karl Siegmund von Hohenwart

**Karl Siegmund von Hohenwart** (12. helmikuuta 1824 Wien – 26. huhtikuuta 1899 Wien) oli itävaltalainen kreivi ja poliitikko, joka toimi Itävallan ministerineuvoston presidenttinä eli pääministerinä vuonna 1871. Hän joutui eroamaan ehdotettuaan itsehallinnon luomista Böömille, mikä herätti vastustusta sekä Itävallassa että Unkarissa.

Hohenwart oli katolinen ja vastusti keskitettyä hallintoa. Hän palveli aluksi virkamiehenä Krainin (nyk. Sloveniassa) ja Trentinon (Italiassa) alueiden hallinnossa, kunnes hänet vuonna 1868 nimitettiin Ylä-Itävallan statthalteriksi eli käskynhaltijaksi. Helmikuussa 1871 hänet nimitettiin koko Itävallan pää- ja sisäministeriksi. Hohenwart esitti valtakunnan slaavilaisille alueille, Galitsiaan ja erityisesti Böömiin itsehallintoa, mikä herätti voimakasta vastustusta sekä parlamenttia eli valtakunnanneuvostoa hallinneissa saksankielisissä liberaaleissa että myös unkarilaisissa. Esitys perustuslaillisesta muutoksesta Böömin aseman uudelleenmäärittelemiseksi (ns. perusartiklat) johti lokakuussa 1871 hallituksen kaatumiseen. Hohenwart jatkoi tämän jälkeen uraansa valtakunnanneuvostossa, jossa hän johti ensin keskustaoikeistoa ja vuodesta 1891 Hohenwart-klubina tunnettua konservatiivista ryhmää. Hän toimi vuodesta 1885 ylimmän tilintarkastustuomioistuimen puheenjohtajana ja hänet nimitettiin 1897 parlamentin ylähuoneen eli herrainhuoneen jäseneksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Leon Kruczkowski

**Leon Kruczkowski** (28. kesäkuuta 1900 – 1. elokuuta 1962) oli puolalainen kirjailija ja julkaisija, jolla oli suuri vaikutus puolalaiseen teatteriin Toisen maailmansodan jälkeisenä aikana. Hänen kuuluisin teoksensa on draama, "Niemcy" (suom. "Saksalaisia") vuodelta 1949.

Kruczkowski kuului vasemmistopuolueen aktiiveihin ja hän oli vangittuna Saksan vankileirillä koko toisen maailmansodan ajan. Sodan päätyttyä hän ryhtyi kommunisti puolueen aktiiviksi Puolan kansantasavallassa.

Vuosina 1945-1948 hän toimi Puolan kulttuuri- ja taideministerin sijaisena. Hänen on tunnustettu vaikuttaneen suuresti sodan jälkeisen Puolan kulttuuripolitiikkaan.

## Biografia

Leon Kruczkowski syntyi 28. maaliskuuta 1900 Krakovassa. Hän opiskeli kemiaa ja teknologiaa ja julkaisi ensimmäiset runonsa vuosien 1918 ja 1919 paikkella viimeistellessään opintojaan. Valmistuttuaan hän muutti Sleesian voivodikuntaan Etelä-Puolaan, missä hän julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa nimeltä "Młoty nad światem" (suom. "Vasarat maailman päällä") vuonna 1928. Sekä ensimmäisen romaaninsa "Kordian i cham" (suom. "Kordian ja moukka") vuonna 1932.

Myöhemmin hän alkoi kirjoittaa päätoimisesti ja muutti takaisin Krakovaan. Vuonna 1935 hän julkaisi ensimmäisen teatteridraamansa "Bohater naszych czasów" (suom. "Aikojemme sankari"), jonka hän kirjoitti uudelleen kolme vuotta myöhemmin nimellä "Przygoda z Vaterlandem" ("Seikkailu Vaterlandissa"). Molemmat teokset vastustivat vahvasti natsismia. Hän kirjoitti myös vasemmistolaisvaikutteisia kirjoitelmia sekä artikkeleita julkaistavaksi sanomalehdissä ja lentolehtisissä. Kruczowskin seuraavat novellit "Pawie pióra" ("Riikinkukon höyhenet") and "Sidła" ("Ansa") olivat vähemmän suosittuja.

Kruczowski palveli Puolan asevoimien upseerina Saksan hyökätessä Puolaan 1939 ja hänet pidätettiin ja lähetettiin vankileirille, jossa hän järjesti teatteriesityksiä. Hänen kaksi tekeillä ollutta novelliaan hävisivät sodan aikana. Sodan päätyttyä hän jatkoi kirjoittamista. Vuonna 1948 Kruczowski julkaisi teoksen nimeltä "Odwet" (suom. "Kosto"). Hänen menestynein teoksensa oli vuonna 1949 julkaistu "Niemcy" (suom. "Saksalaisia"), draama, joka tutkiskeli saksalaisten moraalista vastuuta toisen maailmansodan tapahtumista. "Saksalaisia" keräsi myös kansainvälistä huomiota ja se käännettiin 14 kielelle. Suomeksi sen käänsi Hella Wuolijoki.

## Kunnianosoitukset

Kruczkowski palkittiin Puolan kansantasavallan rakentajain kunniamitalilla vuonna 1950 ja Leninin kansainvälisellä rauhanpalkinnolla vuonna 1953.

## Lähteet
Kedvesem

**”Kedvesem”** () on unkarilaisen ByeAlexin esittämä kappale. Se edusti Unkaria Eurovision laulukilpailussa 2013. ByeAlex on itse säveltänyt ja sanoittanut kappaleen yhdessä unkarilaisen DJ Zoohackerin (Zoltán Palásti Kovács) kanssa.

## Lähteet
* eurovision.tv
Siperianlepinkäinen

**Siperianlepinkäinen** (*Lanius cristatus*) on aasialainen lepinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu, joka risteytyy joskus pikkulepinkäisen kanssa.

## Tuntomerkit
Siperianlepinkäinen on 17,5–20&nbsp;cm pitkä. Koiraalla on punaruskea selkäpuoli, musta naamari, leveä valkoinen silmäkulmanjuova ja valkoinen kurkku. Vatsapuoli on syvän kellanruskea. Sukupuolet ovat lähes samannäköiset, mutta koiraan naamari on mustempi ja naaraan rinnassa on aina heikkoa poikkijuovitusta.

## Levinneisyys
Siperianlepinkäinen pesii Itä- ja Pohjois-Aasiassa ja talvehtii Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa. Euroopassa laji on harvinainen harhailija. Esiintyy harvoin Länsi- ja Etelä-Alaskassa sekä on harhaillut Kaliforniaan asti. Lajin kokonaispopulaatiota ei tiedetä, mutta laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. Suomessa havaittiin syksyllä 2021 yksittäinen siperianlepinkäisharhailija.

## Elinympäristö
Siperianlepinkäinen pesii soilla, metsäaukioilla ja metsäaroilla.

## Lähteet
Leopold Wohlrab

**Leopold ”Poldl” Wohlrab** (22. maaliskuuta 1912 – 5. tammikuuta 1981) oli itävaltalainen käsipalloilija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja kuului siellä lajissa hopeaa saaneeseen joukkueeseen.

## Lähteet
Unicef-kävely

**Unicef-kävely** on kävelytapahtuma, jonka järjestää Unicef. Tapahtuma on lähtöisin Alankomaista. Suomessa tapahtuma on järjestetty vuodesta 1998 lähtien, ja siihen osallistuu Suomessa vuosittain lähes 200&nbsp;000 lasta ja nuorta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*UNICEF-kävely
Paul Vasseur

**Paul Henri Vasseur** (10. lokakuuta 1884 Lille – 12. lokakuuta 1971 Saint-Didier) oli ranskalainen vesipalloilija, uimari ja olympiamitalisti. Hän kuului vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa vesipallossa pronssia saaneeseen joukkueeseen. Vasseur osallistui uimarina Ateenan vuoden 1906 välikisoihin, vesipalloilijana Tukholman vuoden 1912 kesäolympialaisiin ja sekä vesipalloilijana että uimarina Antwerpenin kesäolympialaisiin 1920.

## Lähteet
Raoul Paoli

**Raoul Lucien Paoli** (24. marraskuuta 1887 Courtalain – 23. maaliskuuta 1960 Pariisi) oli ranskalainen soudun olympiamitalisti, yleisurheilija ja painija. Hän voitti myös kansalliset mestaruudet nyrkkeilyssä ja rugbyssa.

Vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa Paoli oli mukana saamassa pronssia perämiehellisessä kaksikossa. Vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa hän kilpaili raskaansarjan kreikkalais-roomalaisessa painissa ja kuulantyönnössä, ja sekä Antwerpenin kesäolympialaisissa 1920 että Pariisin kesäolympialaisissa 1924 hän osallistui pelkkään kuulantyöntöön. Vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa Paoli kilpaili kuulantyönnössä ja kiekonheitossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Elderdawn

**Elderdawn** on vuonna 2002 perustettu espanjalainen melodinen death metal/power metal -yhtye.

## Jäsenet
*Jose The Maze: Laulu
*Juanpa Evilead: Kitara
*JJ Crack: Kitara
*Miguel Commander: Basso
*M.Ávila: Koskettimet
*Edu Headcrusher: Rummut

### Entiset jäsenet
*David Barreña: Rummur
*Miguel Pulido: Basso
*Paula Pineda: Sello
*Alberto "Keyz'em all" : Koskettimet
*David Infantes : Koskettimet

## Julkaisut
### Demo
* *2004* - 2004
* *MMVI* - 2006

### LP
* *Empty Words* (Santo Grial Producciones) - 2011

## Aiheesta muualla
* http://www.elderdawn.net
* http://www.myspace.com/elderdawnmetal
Dancing Stage: Mario Mix

**Dancing Stage: Mario Mix** (Japanissa *Dance Dance Revolution with Mario* ダンスダンスレボリューション ウィズ マリオ *Dansu Dansu Reboryūshon Uizu Mario* ja Pohjois-Amerikassa *Dance Dance Revolution Mario Mix*) on Konamin kehittämä ja Nintendon vuonna 2005 julkaisema musiikkipeli Nintendo GameCubelle. Se on *[[Dance Dance Revolution]]*-sarjan ensimmäinen Nintendon konsolille julkaistu peli, joka on julkaistu myös Japanin ulkopuolella.

*Dancing Stage: Mario Mix* sisältää pääasiassa hahmoja, musiikkia sekä paikkoja Mario-pelisarjaan perustuvista paikoista. Pelin mukana tulee aina myös tanssiohjain.

## Kappalelista

## Lähteet
Kaija Vähätupa

**Kaija Lahtinen** (o.s. **Vähätupa**, s. 28. maaliskuuta 1943 Tampere) on suomalainen kilpauransa lopettanut koripalloilija.

Vähätupa edusti Tampereen Pyrintöä naisten SM-sarjassa. Hän kuului Suomen maajoukkueen kokoonpanoon vuonna 1964 ottelussa Ruotsia vastaan muttei tehnyt pisteitä.

Vähätupa pelasi pesäpalloa SM-sarjassa vuosina 1959–1960. Hän työskenteli liikuntaneuvojana.

## Saavutukset
* Suomen mestaruus 1958
** SM-hopeaa 1959
** SM-pronssia 1960

## Lähteet
* 
* Kaija Vähätupa  baskethotel.com
* Maajoukkueprofiili  Suomen Koripalloliitto

### Viitteet
Marja-Liisa Vähätupa

**Marja-Liisa Jalli** (o.s. **Vähätupa**; 13. marraskuuta 1941 Sodankylä – 7. huhtikuuta 1989) oli suomalainen koripalloilija.

Vähätupa oli Tampereen Pyrinnön kasvatti ja edusti seuraa naisten SM-sarjassa. Hän kuului Suomen maajoukkueen kokoonpanoon vuonna 1960 ottelussa Ruotsia vastaan, muttei tehnyt pisteitä.

Vähätupa pelasi pesäpalloa SM-sarjassa vuonna 1962 Tampereen Pyrinnön joukkueessa. Hän kuului vuonna 1965 Pyrinnön pesäpallojaoston johtokuntaan. Vähätupa oli ammatiltaan opettaja ja hänen kotikuntansa oli Koski Tl.

## Saavutukset
* Suomen mestaruus 1957, 1958
** SM-hopeaa 1959
** SM-pronssia 1960 

## Lähteet
* Marja-Liisa Vähätupa  baskethotel.com
* Maajoukkueprofiili basket.fi

### Viitteet
Satu Saarteinen

**Satu Saarteinen** (s. 15. toukokuuta 1962 São Paulo, Brasilia) on suomalainen kilpauransa lopettanut koripalloilija.

Nokian Urheilijoiden kasvatti Saarteinen pelasi seuraurallaan NoU:n lisäksi Tampereen Pyrinnössä.

Suomen naisten maajoukkueessa Saarteinen pelasi vuosina 1980–1983 67 ottelua 9,7 pisteen keskiarvolla. Hän kuului Suomen joukkueeseen vuosien 1980 ja 1981 EM-kilpailuissa.

Valmentaja Rauno Mäkelän mukaan Saarteinen oli puolustustaidoiltaan ja asenteeltaan erinomainen sentteri. Huippuhetkenä Mäkelä muisti Torinossa pelatun maaottelun, jossa Saarteinen puolusti Italian tähtipelaajan heikkoon esitykseen.

## Saavutukset
### Henkilökohtaiset saavutukset
* SM-sarjan runkosarjan levypallokuningatar 1983
* SM-sarjan koko kauden levypallotilaston toinen 1980, 1982, 1983 ja kolmas 1984
* SM-sarjan koko kauden pistetilaston toinen 1983 ja kolmas 1984

### Joukkuesaavutukset
* EM-kilpailut: 12:s 1980 ja 1981
* Suomen mestaruus 1979, 1980, 1981, 1983, 1984 ja 1986
** SM-hopeaa 1982
* Suomen cup 1978, 1979 ja 1983

## Lähteet
* Satu Saarteinen  Suomen Koripalloliitto
* Maajoukkuetilastot  Suomen Koripalloliitto

### Viitteet
Léon Lécuyer

**Léon Alfred Lécuyer** (8. huhtikuuta 1855 Pariisi – marraskuu 1915) oli ranskalainen ampuja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän oli mukana saamassa joukkueen jäsenenä pronssia 50 ja 100 jaardin pienoiskiväärin makuukilpailussa. Samoissa kisoissa hän jäi 50 jaardin vapaapistoolissa yksilökilpailijana 30. sijalle.

Lécuyer osallistui myös miekkailijana säilän yksilökilpailuun Pariisin vuoden 1900 kesäolympialaisissa.

## Lähteet
Julius Braathe

**Julius Olaissen** ("Jul") **Braathe** (*Olaissen*; 4. toukokuuta 1874 Trøgstad – 8. heinäkuuta 1914 Kolbotnvannet) oli norjalainen ampuja ja olympiavoittaja. Hän oli vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa mukana voittamassa joukkueen kanssa kultaa 300 metrin vapaakiväärin asentokilpailussa. Ateenan välikisoissa 1906 hän kuului siinä hopeaa saaneeseen joukkueeseen ja sijoittui 300 metrin vapaakiväärin pystyasennossa toiseksi tuloksella 310. Braathe osallistui vielä vuoden 1912 kesäolympialaisiin Tukholmassa. Hän hukkui 40-vuotiaana.

## Lähteet
Władysław Szuszkiewicz

**Władysław Szuszkiewicz** (12. marraskuuta 1938 Vilna – 14. marraskuuta 2007 Szczecin) oli puolalainen meloja ja olympiamitalisti. Hän sai vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä 1&nbsp;000 metrin kajakkikaksikossa pronssia. 1&nbsp;000 metrin kajakkiyksikössä hän eteni vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa semifinaaliin ja sijoittui Méxicon kesäolympialaisissa 1968 neljänneksi.

Szuszkiewicz meni naimisiin meloja Izabella Antonowiczin kanssa.

## Lähteet
Giuseppe Franciolini

**Giuseppe Franciolini** (10. joulukuuta 1891 Sassoferrato – 16. huhtikuuta 1989) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 3. maaliskuuta 1917 ja nimitettiin Cortonan hiippakunnan johtoon 2. maaliskuuta 1932. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giulio Serafini, jota avustivat Luigi Ermini ja Nicola Cola.

Franciolini sai vuonna 1950 nimityksen Arezzon koadjuuttoripiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi 1956. Samanaikaisesti hän jatkoi toimintaansa Cortonan piispana, jonka tehtävistä jäi eläkkeelle 15. helmikuuta 1978. Franciolini osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

## Lähteet
Riccardo Fontana

**Riccardo Fontana** (20. tammikuuta 1947 Forte dei Marmi – 9. helmikuuta 2026 Arezzo) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Pisan arkkihiippakuntaan 2. heinäkuuta 1972 ja nimitettiin Spoleto-Norcian arkkipiispaksi 16. joulukuuta 1995. Piispaksi konsekroinnin suoritti 6. tammikuuta 1996 paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Jorge María Mejía.

16. heinäkuuta 2009 Fontana sai nimityksen Arezzo-Cortona-Sansepolcron hiippakunnan johtoon arkkipiispan henkilökohtaisella arvonimellä. Hänet asetettiin uuteen virkaansa 13. syyskuuta.

## Lähteet
Killing Joke (vuoden 1980 albumi)

**Killing Joke** on brittiläisen rock-yhtye Killing Joken vuonna 1980 julkaistu debyyttialbumi.

## Kappaleet
### A-puoli
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
* Alkuperäisessä Yhdysvaltain-julkaisussa kappaleiden *Complications* ja *S.O.36* väliin oli lisätty epävirallisena singlenä julkaistu kappale *Change*  .

**Vuoden 2005 remasteroidun version bonus-kappaleet**
# 
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Jaz Coleman – laulu, kosketinsoitin
* Kevin "Geordie" Walker – kitara
* Martin "Youth" Glover – bassokitara
* Paul Ferguson – rummut, laulu

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Killing Joke Remasters 
*Allmusic
*Rate Your Music
*Discogs
Achille Salvucci

**Achille Salvucci** (18. heinäkuuta 1884 Cessapalombo – 18. maaliskuuta 1978) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän sai pappisvihkimyksensä 16. maaliskuuta 1907.

Salvucci nimitettiin 17. lokakuuta 1935 Molfetta-Giovinazzo-Terlizzin hiippakunnan johtoon. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ettore Fronzi, jota avustivat Nicola Cola ja Antonio Giordani. Salvucci osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja jatkoi toimintaansa piispana, kunnes kuoli 93-vuotiaana virassa. Seuraajaksi astui hiippakunnan koadjuuttoripiispa Aldo Garzia.

## Lähteet
William Carr (soutaja)

**William John** ("Bill") **Carr** (17. kesäkuuta 1876 Gortnagrace – 25. maaliskuuta 1942 Philadelphia) oli irlantilaissyntyinen soutaja. Hän muutti 1890-luvulla Yhdysvaltoihin ja kilpaili Vesper Boat Clubin jäsenenä vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa. Hän oli siellä mukana voittamassa kultaa kahdeksikossa.

## Lähteet
Luigi Marrucci

**Luigi Marrucci** (24. maaliskuuta 1945 Montescudaio – 4. kesäkuuta 2023 Civitavecchia) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Volterran hiippakuntaan 29. kesäkuuta 1970 ja nimitettiin Civitavecchia-Tarquinian hiippakunnan johtoon 25. marraskuuta 2010. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. tammikuuta 2011. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Moretti, jota avustivat Alberto Silvani ja Gino Reali. Marrucci asetettiin virkaansa 19. helmikuuta. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2020.

## Lähteet
Alberto Silvani

**Alberto Silvani** (s. 6. syyskuuta 1946 Virgoletta di Villafranca) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Pontremolin hiippakuntaan 3. lokakuuta 1970 ja inkardinoitiin yhdistettyyn Massa Carrara-Pontremolin hiippakuntaan 23. helmikuuta 1988. 

Silvani nimitettiin 8. toukokuuta 2007 Volterran piispaksi. Piispaksi konsekroinnin suoritti 29. kesäkuuta Eugenio Binini, jota avustivat Alessandro Plotti ja Mansueto Bianchi.

## Lähteet
Levikset repee

"**Levikset repee**" on rap-artisti Sini Sabotagen ensimmäinen single hänen debyyttialbumiltaan *[[22 m²]]*. Kappaleella vierailee JVG -yhtyeestä tuttu VilleGalle, ja sen tuotannosta vastaavat DJPP ja Jaakko Salovaara. "Levikset repee" julkaistiin 19. huhtikuuta 2013, ja sitä varten kuvattiin myös musiikkivideo. Kappale on noussut julkaisunsa jälkeen sekä Suomen virallisen singlelistan että Latauslistan ensimmäiselle sijalle. Se on ollut myös kaupallisten radiokanavien 12. soitetuin kappale. 

Kappale oli ehdolla The Voice -radiokanavan Vuoden 2013 kesähitti -äänestyksessä sijoittuen toiseksi. "Levikset repee" ylitti kultalevyyn oikeuttavan määrän syyskuussa 2013.

Rap-artisti Mäkki julkaisi kappaleesta oman version ja musiikkivideon kesällä 2013.

## Kappaleet
#

## Listasijoitukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kappaleen musiikkivideo
Eugenio Binini

**Eugenio Binini** (s. 21. joulukuuta 1934 Traversetolo) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 15. kesäkuuta 1957 ja nimitettiin Sovana-Pitigliano-Orbetellon hiippakunnan johtoon 3. joulukuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1984. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Eduardo Martínez Somalo ja Duraisamy Simon Lourdusamy. 

Binini sai 20. heinäkuuta 1991 nimityksen Massa Carrara-Pontremolin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 19. toukokuuta 2010.

## Lähteet
Marcelo Raúl Martorell

**Marcelo Raúl Martorell** (1. maaliskuuta 1945 Salta – 16. kesäkuuta 2024) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Córdoban arkkihiippakuntaan 29. kesäkuuta 1970 ja nimitettiin Puerto Iguazún hiippakunnan johtoon 3. lokakuuta 2006. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Adriano Bernardini, jota avustivat Domingo Salvador Castagna, Roberto Rodríguez, Fabriciano Sigampa ja Emilio Ogñénovich.

## Lähteet
Gino Reali

**Gino Reali** (s. 28. tammikuuta 1948 Monteleone di Spoleto) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 31. heinäkuuta 1971 Spoleton arkkihiippakuntaan ja nimitettiin Porto-Santa Rufinan hiippakunnan johtoon 23. helmikuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Riccardo Fontana, jota avustivat Ottorino Pietro Alberti ja Antonio Buoncristiani.

## Lähteet
Maailmanloppu (albumi)

**Maailmanloppu** on Kotiteollisuus-yhtyeen kolmastoista studioalbumi. Albumi julkaistiin normaalina CD- sekä LP-painoksena 5. heinäkuuta 2013. Albumi julkaistiin myös rajoitettuna, kahdella bonuskappaleella varustettuna kirjaversiona. Kirjaversion julkaisupäivä tuli olla 2. elokuuta 2013, mutta valmistussyistä tämä viivästyi 14. päivään.

Albumin ensimmäinen single "Yötä vasten" ilmestyi 1. maaliskuuta 2013. Kappaleesta on kuvattu myös musiikkivideo. Toinen single "Maailmanloppu" julkaistiin 31. toukokuuta 2013, jonka musiikkivideo julkaistiin samanaikaisesti albumin kanssa.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 1. Sitä on myyty 13 369 kappaletta, mikä on kultalevyn oikeuttava määrä.

## Kappaleet
Kappaleet on säveltänyt Kotiteollisuus ja sovittanut Kotiteollisuus yhdessä Mikko Karmilan kanssa, ellei toisin mainita. Kaikki sanoitukset on kirjoittanut Jouni Hynynen.

#  
# 
#  
# 
#  
# 
#  
# 
#  
# 

### Kirjaversio

#  
# 
#  
# 
#  
# 
# 
# 
# 
#  
# 
# 

## Kokoonpano

* Jouni Hynynen – laulu, kitarat, basso, ohjelmointi
* Janne Hongisto – basso
* Jari Sinkkonen – rummut, tynnyri

+

* Mikko Karmila – kitara
* Tuomas Holopainen – koskettimet
* Poikakuoro Penis non grata (Miitri Aaltonen ja Janne Hynynen) – taustalaulu
* Mullikuoro Kobran käsi (Jouni Hynynen, Janne Hongisto, Jari Sinkkonen, Hämppy, Tuomas Holopainen ja Petri Holopainen)

### Tuotanto
* Äänitys, miksaus ja tuotanto: Mikko Karmila – tuottaja, äänittäjä, miksaaja (Sonic Pump -studio, Paha Pajari, Astia-studio ja Finnvox)
* Miitri Aaltonen – äänittäjä (taustalaulut)
* Mika Jussila – masteroija (Finnvox D, 20.–23. toukokuuta 2013)
* Ville Juurikkala – kuvat
* Teemu Leinonen – kannet

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Kaaoszine.fi: 
* Imperiumi.net: 
* Nuorgam: 73/100
* Rumba: 
* Soundi: 

## Lähteet
Bernardo Enrique Witte

**Bernardo Enrique Witte** OMI (27. heinäkuuta 1926 Vardingholt – 21. helmikuuta 2015) oli saksalaissyntyinen, koko uransa Argentiinassa luonut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 11. huhtikuuta 1954 ja nimitettiin La Riojan hiippakunnan johtoon 14. huhtikuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ítalo Severino Di Stéfano, jota avustivat Cándido Genaro Rubiolo ja Sinforiano Lucas Rojo. Witte asetettiin virkaansa 5. kesäkuuta.

Witte sai 8. heinäkuuta 1992 nimityksen Concepciónin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 30. elokuuta. Hän jäi eläkkeelle 28. heinäkuuta 2001.

## Lähteet
Antonio Buoncristiani

**Antonio Buoncristiani** (s. 20. joulukuuta 1943 Cerreto di Spoleto) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 13. heinäkuuta 1968 ja nimitettiin Porto-Santa Rufinan hiippakunnan johtoon 21. heinäkuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agostino Casaroli, jota avustivat Jean-Louis Pierre Tauran ja Giovanni Benedetti. 

23. toukokuuta 2001 Buoncristiani sai nimityksen Siena-Colle di Val d'Elsa-Montalcinon arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 24. kesäkuuta.

## Lähteet
Fabriciano Sigampa

**Fabriciano Sigampa** (15. syyskuuta 1936 Vichigasta – 31. maaliskuuta 2021) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi La Riojan hiippakuntaan 12. joulukuuta 1970 ja nimitettiin Reconquistan hiippakunnan johtoon 9. maaliskuuta 1985. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bernardo Enrique Witte, jota avustivat Cándido Genaro Rubiolo ja Alfredo Guillermo Disandro. Sigampa asetettiin virkaansa 19. toukokuuta.

Sigampa sai 30. joulukuuta 1992 uuden nimityksen La Riojan piispaksi, joksi hänet asetettiin 25. maaliskuuta 1993. Hänet siirrettiin Resistencian arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 26. helmikuuta 2006 ja jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 21. helmikuuta 2013.

## Lähteet
Adriano Bernardini

**Adriano Bernardini** (13. elokuuta 1942 Pian di Meleto – 11. syyskuuta 2025 Rooma) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka loi uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Egidio Vagnozzi vihki hänet papiksi Rooman hiippakuntaan 31. maaliskuuta 1968. Hänet nimitettiin Faleriin titulaariarkkipiispaksi ja apostoliseksi nuntiukseksi Bangladeshiin 20. elokuuta 1992. Piispaksi konsekroinnin suoritti 15. marraskuuta Angelo Sodano, jota avustivat Giuseppe Uhac ja Remigio Ragonesi.

15. kesäkuuta 1996 Bernardini sai nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Madagaskarille, Mauritiukselle ja Seychelleille. 24. heinäkuuta 1999 hänet siirrettiin apostoliseksi nuntiukseksi Thaimaahan, Singaporeen ja Kambodžaan sekä apostoliseksi delegaatiksi Bruneihin, Myanmariin, Malesiaan ja Laosiin. 26. huhtikuuta 2003 Bernardini nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Argentiinaan ja 15. marraskuuta 2011 Italiaan ja San Marinoon. Työskennellessään Argentiinassa hänen suhteensa kardinaali Jorge Mario Bergoglioon, josta sittemmin tuli paavi Franciscus, oli jännitteinen. Hän sai paavi Benedictus XVI:ltä nimityksen Italian apostoliseksi nuntiukseksi ja toimi virassa vuoteen 2017, jolloin jäi eläkkeelle. Pitkästä diplomaattisesta urastaan huolimatta häntä ei koskaan ylennetty kardinaaliksi, minkä syyksi on arvailtu hänen ja paavi Franciscuksen keskinäisiä kiistoja. Paavi Franciscus nimitti Bernardinin eläköidyttyä hänen seuraajakseen sveitsiläisen Emil Paul Tscherrigin, joka oli aiemmin seurannut häntä Argentiinan apostolisena nuntiuksena.

## Lähteet
Alfredo Guillermo Disandro

**Alfredo Guillermo Disandro** (8. kesäkuuta 1922 Córdoba – 1. heinäkuuta 2001) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Córdoban arkkihiippakuntaan 3. joulukuuta 1950 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Vicus Turriksen titulaaripiispaksi 24. helmikuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Raúl Francisco Primatesta, jota avustivat Blas Victorio Conrero ja Cándido Genaro Rubiolo.

Disandro sai 16. huhtikuuta 1980 nimityksen Villa Marían hiippakunnan johtoon, ja hänet asetettiin sen piispaksi 18. toukokuuta. Hän jäi eläkkeelle 23. kesäkuuta 1998.

## Lähteet
Cándido Genaro Rubiolo

**Cándido Genaro Rubiolo** (19. syyskuuta 1920 Devoto – 9. helmikuuta 2004) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 22. syyskuuta 1945 ja nimitettiin Córdoban arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Aquae in Mauretanian titulaaripiispaksi 4. syyskuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Raúl Francisco Primatesta, jota avustivat Blas Victorio Conrero ja Agustín Adolfo Herrera.

Rubiolo sai 15. huhtikuuta 1977 nimityksen Villa Marían piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 13. heinäkuuta.

Rubiolo nimitettiin 11. lokakuuta 1979 Mendozan arkkipiispaksi, ja hänet asetettiin uuteen virkaansa 23. marraskuuta. Hän toimi siinä, kunnes jäi eläkkeelle 25. maaliskuuta 1996. Rubiolon eläkkeellejäämispäivänä hänen seuraajakseen sai nimityksen José María Arancibia.

## Lähteet
Samuel Jofré Giraudo

**Samuel Jofré Giraudo** (s. 8. kesäkuuta 1957 Córdoba) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Córdoban arkkihiippakuntaan Raúl Francisco Primatesta 8. joulukuuta 1983. Hänet nimitettiin Villa Marían hiippakunnan johtoon 28. helmikuuta 2013, jolloin José Ángel Rovai jäi eläkkeelle.

Jofré Giraudo sai piispanvihkimyksensä 5. toukokuuta 2013. Pääkonsekraattorina toimi Rovai, jota avustivat Carlos José Ñáñez ja José María Arancedo.

## Lähteet
Ferenc Mohácsi

**Ferenc Mohácsi** (25. lokakuuta 1929 Budapest – 29. huhtikuuta 2025 Budapest) oli unkarilainen meloja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa ja sai siellä pronssia 1&nbsp;000 metrin kanadalaiskaksikossa.

## Lähteet
János Urányi

**János Urányi** (24. kesäkuuta 1924 Balatonboglár – 23. toukokuuta 1964 Budapest) oli unkarilainen meloja, maailmanmestari ja olympiavoittaja. Hän voitti 10&nbsp;000 metrin kajakkikaksikossa kultaa vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa. Hän kilpaili myös kesäolympialaisissa 1948 Lontoossa ja 1952 Helsingissä.

Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuissa Urányi voitti 10&nbsp;000 metrin kajakkikaksikossa kultaa 1958 ja sai lisäksi 10&nbsp;000 metrin kajakkinelikossa pronssia 1954.

## Lähteet
Rodolfo Pedro Wirz Kraemer

**Rodolfo Pedro Wirz Kraemer** (19. huhtikuuta 1942 Schwarz-Rheindorf – 9. joulukuuta 2025) oli uruguaylainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Montevideon arkkihiippakuntaan 21. joulukuuta 1968 ja nimitettiin Maldonado-Punta del Esten hiippakunnan johtoon 9. marraskuuta 1985. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Gottardi Cristelli, jota avustivat Carlos Parteli Keller ja Victor Gil Lechoza.

Wirz Kraemer toimi lisäksi apostolisena hallitsijana Minasin hiippakunnassa nimityksestään 1. heinäkuuta 2009 eroamiseensa 16. lokakuuta 2010.

## Lähteet
Janne Harju (valmentaja)

**Janne Harju** on suomalainen lentopallovalmentaja ja entinen lentopalloilija. 

## Pelaajaura
Harju on lähtöisin Nurmosta ja hän on pelannut lyhyeksi jääneellä pelaajaurallaan Nurmon Jymyssä, Tornion Lentis-88:ssa, Pyhäjärvi-Teamissa, Kaarinan Urassa sekä Piikkiön Karhussa.

## Harju valmentajana
Harju on työskennellyt juniorivalmennusuran jälkeen miesten 2- ja 3- sarjavalmentajana Turun seudulla eri joukkueissa. 
Kaudella 2009-2010 hän toimi lentopallon Mestaruusliigassa Raision Loimun apuvalmentajana. Joukkue voitti Kai Steniuksen ja Harjun valmennuksessa SM-pronssia. Seuraavaksi kaudeksi 2010-2011 Harju siirtyi ykkössarjaan Seinäjoen Kuutoset Volleyn päävalmentajaksi. Joukkue sijoittui runkosarjassa toiseksi, mutta putosi pudotuspeleissä Vihdin Lentopalloa vastaan. 
Harju siirtyi keväällä 2011 naisten Mestaruusliigan LP Kangasalan valmentajaksi, mutta jätti tehtävänsä ennen vuodenvaihdetta. Joukkue voitti lopulta Ismo Tahvanaisen komennossa SM-pronssia.
Kaudella 2012-2013 Harju toimi Raision Urheilijoiden naisten 1-sarjajoukkueen apuvalmentajana. Joukkue sijoittui sarjassaan viidenneksi. Päävalmentaja Teemu Oksasen siirryttyä naisten Mestaruusliigajoukkue Pislaplokin päävalmentajaksi, Harju otti Raision Urheilijoiden naisten 1-sarjajoukkueen valmennettavaksi kaudelle 2013-2014.
Kaudella 2014-2015 Harju valmentaa naisten Mestaruusliigassa pelaavaa LP Vampula Huittinen -joukkuetta.
O mie

**O Mie** () on Aliona Moonin esittämä musiikkikappale, joka edusti Moldovaa vuoden 2013 Eurovision laulukilpailussa. Kappaleen on säveltänyt Moldovan vuoden 2012 edustaja Pasha Parfeny.

Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui neljänneksi ja selviytyi finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 26. maan joukosta 11. sijalle. 

## Lähteet
Mario & Luigi: Dream Team Bros.

**Mario & Luigi: Dream Team Bros.** (Pohjois-Amerikassa **Mario & Luigi: Dream Team** ja Japanissa **Mario & Luigi RPG 4: Dream Adventure** ) on AlphaDreamin kehittämä roolipeli Nintendo 3DS:lle. Peli paljastettiin Nintendo Direct -näyttelyssä 14. helmikuuta 2013 ja se on *Mario & Luigi*-sarjan neljäs peli. Peli julkaistiin Euroopassa 12. heinäkuuta 2013 ja Pohjois-Amerikassa 18. heinäkuuta 2013.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Carlos María Collazzi Irazábal

**Carlos María Collazzi Irazábal** (s. 20. syyskuuta 1947 Rosario) on uruguaylainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 4. lokakuuta 1980 ja nimitettiin Mercedesin hiippakunnan johtoon 14. helmikuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Andrés María Rubio Garcia, jota avustivat Orlando Romero Cabrera ja Raúl Horacio Scarrone Carrero.

## Lähteet
Leopoldo Hermes Garin Bruzzone

**Leopoldo Hermes Garin Bruzzone** (s. 26. toukokuuta 1947 San Ramón) on uruguaylainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Canelonesin hiippakuntaan 31. toukokuuta 1973 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Benepotan titulaaripiispaksi 15. kesäkuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Orlando Romero Cabrera, jota avustivat Carlos María Collazzi Irazábal ja Julio César Bonino Bonino.

## Lähteet
Julio César Bonino Bonino

**Julio César Bonino Bonino** (2. helmikuuta 1947 Santa Lucía – 8. elokuuta 2017) oli uruguaylainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 26. toukokuuta 1974 ja nimitettiin Tacuarembón hiippakunnan johtoon 20. joulukuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. maaliskuuta 1990. Pääkonsekraattorina toimi Orestes Santiago Nuti Sanguinetti, jota avustivat Carlos Parteli Keller ja Daniel Gil Zorrilla.

## Lähteet
All for Leyna

**All for Leyna** on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Billy Joelin singlejulkaisu vuodelta 1980.

Vinyylisinglen luettelotunnus on CBS 8325 ja niitä on valmistettu Hollannissa. 

Tuottajana on toiminut Phil Ramone. 

Singlen molemmat kappaleet ovat Joelin tekemiä ja ne ovat hänen albumiltaan *[[Glass Houses]]* (CBS 86108). Albumi sisältää kappaleet All for Leyna – You May Be Right – Sometimes a Fantasy – Don't Ask Me Why – It's Still Rock and Roll to Me – I Don't Want to Be Alone – Sleeping with the Television on – C'etat toi (You Were the One) – Close to the Borderline – Through the Long Night.

## Singlen kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. B. Joel.

## Lähteet

* Billy Joel s. *All for Leyna* (CBS 8325) 1980