open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Höyhenpensaat

**Höyhenpensaat** (*Fothergilla*) on taikapähkinäkasvien (Hamamelidaceae) heimoon kuuluva suku, johon kuuluvat isohöyhenpensas eli höyhenpensas (*F. major*) ja pikkuhöyhenpensas (*F. gardenii*). Suku on nimetty englantilaisen lääkärin John Fothergillin (1712–1780) mukaan, joka oli Amerikan kasvitieteen suosija.

## Tuntomerkit
Höyhenpensaat ovat tavallisesti monirunkoisia, lyhytrönsyisiä pensasmaisia kasveja, jotka muodostavat tiheitä rykelmiä. Oksissa, lehdissä ja kukkanupuissa on tähtikarvojen muodostama peite. Varren kaarna on vaaleanharmaa ja sileä. Lepäävät silmut ovat suomuttomia, mutta tiuhan tähtikarvan peittämiä. Kärkisilmu on lyhytvartinen tai varreton, ja siinä on 2–4 tukisuomua. Lehdet ovat lyhytruotisia; lapa on soikea tai vastapuikea tai pitkänomainen, joskus lähes pyöreä, ehyt, sulkasuoninen ja joskus vinotyvinen. Lavan laita on nyhäinen, sahainen tai hampainen, joskus aaltoileva.

Kukinto sijaitsee terminaalisesti ja on pitkänomainen, monikukkainen ja tiheä tähkä, perätön tai lyhytperäinen. Kukat ovat kaksineuvoisia ja tuoksuvia. Kukinnon alimmat kukat ovat toiminnallisesti hedekukkia, ja ne puhkeavat jo ennen lehtimistä. Kukan verhiö on yhdislehtinen, tavallisesti 5–7-liuskainen, pysty, vähäpätöinen, epäsäännöllinen ja muodostaa matalan kellomaisen hypantion (hypanthium) siihen kiinnittyneiden heteiden kanssa. Kukat ovat teriöttömiä. Heteitä on runsaasti (12–32), ja ne ovat näyttäviä ja antavat kukintoon höyhenmäisen vaikutelman. Valkoiset palhot ovat jopa 17 mm pitkiä, ja ponnet avautuvat kahdella läpällä. Sikiäin kiinnittyy hypantioon noin kolmasosaltaan kokonaispituudestaan. Vartaloita on kaksi, ja ne tulevat vanhemmiten sarvimaisiksi ja käyristyvät kärjestään. Hedelmä on kota, ja kodat sijaitsevat useamman kuin kolmen ryhmissä. Niissä on huomiota herättävät nokkamaiset vartalon jäänteet. Kota on karvapeitteinen, siinä on sekä tähtikarvoja että pidempiä suoria karvoja. Avautumiseltaan kodat ovat selkäluomaisia. Kussakin kodassa on kaksi punaisenruskeaa, kiiltävää ja kovaa siementä, joilla ei ole lentimiä.

## Levinneisyys
Höyhenpensaat ovat kotoisin itäisen Pohjois-Amerikan lauhkeista osista.

## Luokittelu
Höyhenpensaiden sukuun kuuluu vain kaksi lajia: isohöyhenpensas (*Fothergilla major*) ja pikkuhöyhenpensas (*Fothergilla gardenii*).

## Käyttö
Höyhenpensaita viljellään koristetarkoituksiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Höyhenpensaat – ''Fothergilla''
J. W. Enqvist

**Johan Waldemar Enqvist** (3. maaliskuuta 1853 Tampere – 30. elokuuta 1907 Tampere) oli suomalainen Tampereen seudulla vaikuttanut sahateollisuusmies ja metsäteollisuusyhtiö J. W. Enqvist Oy:n perustaja.

Enqvistin isä Johan Reinhold Enqvist (1821–1880) toimi kauppiaana Tampereella ja vei myös nahkoja ja turkiksia Pietariin, Lyypekkiin, Hampuriin ja Tukholmaan. Hän perusti yhdessä kahden muun osakkaan kanssa Tampereelle 1876 Santalahden höyrysahan, jonka hankki myöhemmin kokonaan itselleen.

Johan Waldemar Enqvist kävi alkeiskoulun Tampereella ja lukion Hämeenlinnassa. Hän opiskeli kauppakoulussa Dresdenissä Saksassa ja toimi konttoriharjoittelijana Lontoossa ja Pietarissa. Johan Waldemar Enqvist uudisti isänsä perustamaa Santalahden sahaa ja hankki sinne höyläyskoneen vuonna 1881. Sahalla oli omat lautatarhat Helsingissä ja Turussa. Sahatavaran vienti suuntautui Länsi-Eurooppaan ja Pohjoismaihin. 

Enqvist myi Santalahden sahan vuonna 1887 Antti Ahlströmille. Hän perusti 1888 sahan Ojakkalaan ja 1889 toisen sahan Särkänsaareen lähelle nykyisen Särkänniemen huvipuiston aluetta. Enqvist osti 1890 Oriveden sahan ja vielä 1897 Tyrvään sekä Vammalan sahat. Enqvist oli vuonna 1889 mukana perustamassa Suomen Sahanterätehdas Oy:n sahanteriä valmistunutta tehdasta Santalahteen yhdessä insinööri A. H. L. Gyllenbergin ja kauppias Rudolf Winterin kanssa. Enqvist osti 1902 Santalahden paperitehtaan konkurssipesältä ja palkkasi saksalaisen Carl Bollmanin uudistamaan tehtaan. 

Enqvist toimi Pohjoismaiden Osakepankin Tampereen konttorin johtajana 1893–1900 ja oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen 1887–1907, josta valtuuston puheenjohtajana 1904–1905. Hän oli myös Ruotsin varakonsuli Tampereella.

Enqvistin tytär Anna Maria (Maja) Enqvist oli naimisissa vuorineuvos Harald Jensenin (1882–1953) kanssa, joka johti Tampereella toiminutta Suomen Trikoo Oy:tä vuodesta 1911 alkaen.

Enqvistin kuoleman jälkeen perustettiin 1908 J. W. Enqvist Oy, jonka toimitusjohtajana oli Enqvistin poika Johan Reinhold Enqvist (1881–1940). Yhtiö rakennutti vuonna 1911 puuhiomon ja massatehtaan Killinkoskelle entisen Virtain kehräämön tiloihin. Vuonna 1912 yhtiö osti Lielahden kartanon von Nottbeckin suvulta ja perusti kartanon alueelle 1914 sulfiittiselluloosatehtaan. Vuonna 1916 ostettiin vielä Ahlströmiltä Lielahdessa sijainnut Niemen tila sahalaitoksineen, Muroleen saha sekä useita metsätiloja. Särkänsaaren saha lopetettiin 1925, ja vuonna 1926 hankittiin toinen saha Viitasaarelta. Santalahden paperitehdas myytiin 1926. Johan Reinhold Enqvist siirtyi 1929 syrjään yhtiön johdosta, ja vuonna 1930 Enqvistin perhe myi omistuksensa yhtiöstä. 

J. W. Enqvist Oy fuusioitiin vuonna 1965 G. A. Serlachius Oy:n osaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  Sahateollisuus Tampereen kaupungin alueella. Muistelmia Tampereen viimeisen sahalaitoksen, Särkänsaaren sahan paraillaan tapahtuvan hävittämisen johdosta, Aamulehti, 15.03.1925, nro 62, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Helena Salonius

**Helmi Helena Salonius** (17. maaliskuuta 1930 Helsinki – 24. syyskuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja oopperalaulaja (sopraano).
__NOTOC__
## Elämä ja ura
Helena Saloniuksen äiti, laulajatar Helmi Frilander, oli oopperalaulaja Aino Acktén ystävä. Isäänsä Salonius ei koskaan tavannut, sillä Frilander jäi leskeksi vain muutama kuukausi tyttärensä syntymän jälkeen. Salonius aloitti koulunsa vuonna 1939 Helsingin suomalaisessa yhteiskoulussa. Kouluaikana Salonius voitti teinien kulttuurikilpailuja laulussa ja lausunnassa. 

Vuonna 1950 Salonius aloitti opinnossa Suomen teatterikoulussa. Valmistuttuaan hän sai kiinnityksen Turun kaupunginteatteriin yhdessä puolisonsa ja kurssitoverinsa Saulo Haarlan kanssa. Turusta hän siirtyi Tampereen Työväen Teatteriin. Näissä teattereissa hänellä oli rooleja muun muassa Blanche Tennessee Williamsin näytelmässä *[[Viettelyksen vaunu (näytelmä)|Viettelyksen vaunu]]* sekä Katherine musikaalissa *[[Kiss Me Kate]]*.

Vuonna 1961 Salonius ryhtyi päätoimisesti opiskelemaan laulua. Hän teki opintomatkoja Itävaltaan ja Italiaan, ja Suomessa hänen opettajinaan toimivat Antti Koskinen ja Aulikki Rautawaara. Salonius esiintyi Kansallisoopperassa muun muassa Pohjolan tyttärenä *[[Lemmin poika|Lemmin pojassa]]*, *[[Juha (ooppera)|Juhassa]]* ja *[[Punainen viiva|Punaisessa viivassa]]* ja Savonlinnan oopperajuhlilla *[[Kuningas lähtee Ranskaan]]* -oopperassa. Salonius esiintyi myös elokuvissa *[[Oi muistatkos]]*, *[[Tytön huivi]]* ja *[[Mä oksalla ylimmällä]]*.

Salonius kuoli syyskuussa 2012 Helsingissä 82-vuotiaana. Kuvataiteilija Teuri Haarla ja muusikko-säveltäjä Iro Haarla ovat Saloniuksen ja Saulo Haarlan lapsia.

## Lähteet
* Helena Saloniuksen muistokirjoitus ''Helsingin Sanomissa''.
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
KaMu-kuorot

**KaMu-kuorot** on kolmesta kuorosta koostuva kaarinalainen kuororyhmittymä. Kuoroa johtaa musiikkikasvattaja-laulupedagogiopiskelija Iida Aarnio.

KaMu-kuoro oli alun perin luokkakuoro. Sen pohjana on kaarinalaisen Valkeavuoren koulun lukuvuoden 2013–2014 musiikkiluokka 6b:n oppilaista muodostuva kuoro. Laulajia kuorossa oli 27 eli luokan kaikki oppilaat, poikia yhdeksän ja tyttöjä 18. Vuonna 2014 kuoron luonne yläkouluun siirtymisen myötä muuttui koulun ulkopuoliseksi harrastustoiminnaksi ja mukaan otettiin muitakin laulajia. Samassa yhteydessä kuorolle perustettiin kannatusyhdistys, jota pyörittävät kuoron vanhemmat. 

KaMu-kuorot pyrkii tarjoamaan mahdollisimman monipuolisia harrastusmahdollisuuksia, ja tästä syystä kuoroilla on tarjolla aina niin tavoitteellista kuin rennompaa kuoroharrastustoimintaa. Kaudella 2022–2023 KaMu-kuorot tarjosi tavoitteellista diskanttikuorotoimintaa, harjoituskuorotoimintaa sekä vanhempikuorotoimintaa.

KaMua johti vuoteen 2021 saakka Pekka Nebelung, joka toimi myös alkuperäisen musiikkiluokan luokanopettajana. Nebelung tähtäsi 3. luokalta asti luokan kanssa laadukkaaseen musiikkikasvatukseen ja keskittyi erityisesti kuorolauluun.

Toistaiseksi parhaana osoituksena kuoron korkeasta tasosta on voitto 62. kerran järjestetyssä European Music Festival for young people -tapahtuman kuorolaulukilpailussa Belgian Neerpeltissä. Kaarinan kaupunki muisti voittajia myöhemmin Kaarina-mitalilla. Lisäksi meriittinä on Turussa järjestetyn 4. JSFest-musiikkitapahtuman kuorosarjan voitto

KaMu-kuoro voitti Pietarissa Venäjällä 21:n laulajan kokoonpanolla ja Pekka Nebelungin johdolla 17.–21. helmikuuta 2016 järjestettyyn Children and Youth Choral World Championships -kilpailun sarjassa 11–16-vuotiaat eli oli sarjansa maailmanmestari.

Suuri osa KaMun lauluista on kuoronjohtajan KaMulle tekemiä omia sovituksia. Ohjelmistossa on paljon suomalaisille tuttuja lauluja, mutta hieman myös ulkomaalaisia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Valkeavuoren koulujen musiikkiluokkien sivut 
* Harjoitus voittoisaa Belgian kilpailumatkaa varten
* Kuoron esiintyminen Kaarina-mitalin julkistamisen yhteydessä
Kamil Glik

**Kamil Jacek Glik** (s. 3. helmikuuta 1988 Jastrzębie Zdrój) on puolalainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Beneventoa. Oikeajalkainen Glik on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän pelaa myös Puolan maajoukkueessa.

## Ura
### Seurajoukkueura
Glik siirtyi vuonna 2006 kotimaastaan Espanjan Tercera Divisiónin UD Horadadaan. Vuodet 2007–2008 hän pelasi suurseura Real Madridin organisaatiossa, jossa tilille kertyi 18 ottelua seuran C-joukkueessa. Heinäkuussa 2008 Glik palasi takaisin Puolaan ja Ekstraklasan Piast Gliwiceen. Glik edusti seuraa vuodet 2008–2010 tehden 54 pelaamassaan ottelussa kaksi maalia.

Vuoden 2010 heinäkuussa Glik siirtyi Italian Serie A:n US Palermoon, jossa hän ei kuitenkaan pelannut koko kauden aikana yhtään ottelua Serie A:ssa, mutta debytoi kuitenkin Eurooppa-liigassa pelaten siinä kolme ottelua. Kevätkauden aikana Glik oli lainalla saman sarjan AS Barissa, jossa otteluita kertyi 16.

Heinäkuussa 2011 Glik siirtyi Serie B:ssä tuolloin pelanneeseen perinneseuraan Torino FC:hen. Glik pelasi kaudella 2011–2012 Serie B:ssä 23 ottelua tehden kaksi maalia ja Torino nousi kauden päätteeksi takaisin Serie A:han. Glik teki uransa ensimmäisen Serie A-maalinsa lokakuussa 2012 SS Laziota vastaan. Kaudesta 2013–2014 lähtien Glik on toiminut torinolaisseuran kapteenina. Hän pelasi seuran paidassa Eurooppa-liigassa kymmenen ottelua tehden yhden maalin kaudella 2014–2015.

Heinäkuussa 2016 Glik teki neljän vuoden sopimuksen AS Monacon kanssa. Hän pelasi neljän kauden aikana Ligue 1:ssä 128 ottelua ja teki niissä 11 maalia. Kaudella 2016–2017 hän voitti Ranskan-mestaruuden. Samalla kaudella hän pelasi Mestarien liigassa kymmenen ottelua ja teki alkulohkossa yhden maalin Monacon edetessä välieriin saakka. Kolmella kaudella hän pelasi Mestarien liigassa yhteensä 21 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Syyskuussa 2020 Glik siirtyi italialaisseura Beneventoon. Hän pelasi kaudella 2020–2021 Serie A:ssa 36 ottelua ja teki niissä kaksi maalia.

### Maajoukkueura
Glik pelasi vuosina 2008–2010 Puolan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 14 ottelua tehden niissä kolme maalia. Debyyttinsä Puolan jalkapallomaajoukkueessa hän teki tammikuussa 2010 King’s Cupin ottelussa isäntämaa Thaimaata vastaan onnistuen ottelussa myös maalinteossa. Glik on kesäkuun 18. päivään 2021 mennessä pelannut 84 A-maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. Hän on toiminut maajoukkueessa kapteenina muutamissa otteluissa.

Glik pelasi EM-kilpailuissa 2016 joukkueensa viidessä ottelussa täydet minuutit. Hän teki sekä voitokkaassa neljännesvälieräottelussa Sveitsiä että tappiollisessa puolivälieräottelussa Portugalia vastaan rangaistuspotkukilpailussa maalin. MM-kilpailuissa 2018 hän tuli toisen alkulohko-ottelun lopulla vaihdosta kentälle ja pelasi kolmannen alkulohko-ottelun kokonaan.

## Lähteet
AFC:n karsinnat jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2018

**[[Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2018|Vuoden 2018 jalkapallon MM-kilpailujen]] [[Vuoden 2018 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen karsinnat|karsintoihin]]** osallistui  Aasian maanosaliitosta AFC:sta 46 joukkuetta. Karsinnat alkoivat maaliskuussa 2015.

## Karsintasysteemi
AFC:n karsinnat jaettiin kolmeen kierrokseen. Ensimmäiselle kierrokselle osallistuivat FIFA-rankingin perusteella 12 heikoiten sijoittunutta joukkuetta. Joukkueet arvottiin ottelupareihin, jotka pelasivat kaksiosaisen ottelusarjan, joiden voittajat etenivät toiselle kierrokselle. Loput joukkueet pääsivät suoraan toiselle kierrokselle, jossa joukkueet jaettiin kahdeksaan lohkoon. Lohkoissa joukkueet pelaavat lohkon muita joukkueita vastaan kaksi ottelua. Lohkojen voittajat sekä lohkojen neljä parasta toiseksi sijoittunutta pääsivät kolmannelle kierrokselle, jossa joukkueet jaettiin kahteen lohkoon. Lohkojen voittajat ja toiseksi sijoittuneet etenivät lopputurnaukseen. Lohkojen kolmannet pelasivat toisiaan vastaan kaksiosaisen ottelusarjan, jonka voittaja eteni kansainväliseen jatkokarsintaan.

## Ensimmäinen kierros
Ottelut pelattiin 12. - 17. maaliskuuta.

## Toinen kierros
Arvonta suoritettiin Kuala Lumpurissa. Joukkueet jaettiin koreihin FIFA-rankingin (huhtikuussa 2015) perusteella. Osa joukkueista ensimmäisen kierroksen voittajista oli nostanut rankigia, minkä takia kaikki ensimmäisen kierroksen osallistujat eivät olleet viidennessä korissa. FIFA-ranking merkittynä sulkuihin.

### Lohko A

### Lohko B

### Lohko C

### Lohko D

### Lohko E

### Lohko F

### Lohko G

### Lohko H

### Toiseksi sijoittuneiden vertailu
Sijoitukset määräytyvät seuraavassa järjestyksessä:
# Pisteet
# Maaliero
# Tehdyt maalit
# Varoitusten ja punaisten korttien lukumäärä
# Arpa

Koska joukkueita oli eri määrä eri lohkoissa, toiseksi tulleen ja viimeiseksi sijoittuneen joukkueen otteluita ei huomioida, jos lohkossa oli joukkueita enemmän kuin jossain toisessa lohkossa.

## Kolmas kierros
Lohkoarvonta suoritettiin 12. huhtikuuta 2016 Kuala Lumpurissa.

### Lohko A



### Lohko B



## Neljäs kierros


|}

## Lähteet
Dolpan piirikunta

**Dolpan piirikunta** () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin luoteisosassa Keskilännen kehitysalueen Karnalin vyöhykkeellä. Piirikunnan pohjoispuolella on Kiinan Tiibetin autonominen alue, idässä puolestaan Mustangin, etelässä Myagdin ja Rukumin sekä lännessä Jajarkotin, Jumlan ja Mugun piirikunnat.

Vuoristoisessa ja kulkuyhteyksiltään haastavassa Dolpan piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 36&nbsp;700 ihmistä (29&nbsp;545 as. vuonna 2001). Pinta-alaltaan (7&nbsp;889 km2) piirikunta on Nepalin laajin ja sen väestötiheys 4,7 as./km2. Hallinnollinen keskus on Dunain kylä (VDC, 2&nbsp;592 as. vuonna 2011). Kathmandu sijaitsee kylästä linnuntietä noin 275 kilometriä itäkaakkoon.

Piirikunta ryhmitellään usein kokonaisuudessaan Nepalin Keskilännen vuoristovyöhykkeeseen kuuluvaksi. Tarkemmassa kasvillisuuden aluejaottelussa piirikunnasta 0,3&nbsp;% sisällytetään subtrooppiseen, 5,1&nbsp;% 
lauhkeaan, 12,2&nbsp;% subalpiiniseen, 8,2&nbsp;% alpiiniseen, 70,2&nbsp;% Transhimalajan ja 3,8&nbsp;% ylempään vuoristovyöhykkeeseen (nival zone) sekä 0,1&nbsp;% vesistöihin kuuluvaksi. 

Dunai, Dolpo, Nepal.JPG|Piirikunnan keskuskylä Dunai.
Dho village Dolpa.JPG|Dhon kylä Dolpan piirikunnassa.
Chorten and barley fields.jpg|Asutusta ja stupa noin 4&nbsp;000 metrin korkeudessa kaurapeltojen keskellä, Dolpan piirikunnassa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mugun piirikunta

**Mugun piirikunta** () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Keskilännen kehitysalueen Karnalin vyöhykkeellä.

Piirikunnan pohjoispuolella on Humlan piirikunta ja Kiinan Tiibetin autonominen alue, idässä puolestaan Dolpan,  etelässä Jumlan ja Kalikotin sekä lännessä Bajuran piirikunta.

Mugun piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 55&nbsp;286 ihmistä (43&nbsp;937 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 3&nbsp;535 neliökilometriä ja väestötiheys 16 as./km2. Hallinnollinen keskus on Shreenagarin kyläkehityskomitean (VDC, 3&nbsp;906 as. vuonna 2011) ja Rugan kyläkehityskomitean (3&nbsp;899 as.) rajaseudulla sijaitseva Gamkhadin (Gumgadhi) taajama. Se sijaitsee vajaa neljä kilometriä Raran kansallispuiston päänähtävyyden, Nepalin Himalajan suurimman ja syvimmän järven, Rarajärven itäpuolella, ja noin 370 kilometriä Kathmandusta länsiluoteeseen.

Mugu oli vuonna 2011 yksi Nepalin kymmenestä heikoimmin kehittyneistä piirikunnista. Inhimillisen kehityksen indeksin arvo piirikunnalle oli 0,397. 

Piirikunta ryhmitellään usein kokonaisuudessaan Nepalin Keskilännen vuoristovyöhykkeeseen kuuluvaksi. Tarkemmassa kasvillisuusvyöhykejaottelussa piirikunnasta  5,6&nbsp;% sisällytetään subtrooppiseen, 19,3&nbsp;% lauhkeaan, 20,6&nbsp;% subalpiiniseen, 17,7&nbsp;% alpiiniseen, 31,2&nbsp;% Transhimalajan ja 5,3&nbsp;% ylempään vuoristovyöhykkeeseen (nival zone) sekä 0,3&nbsp;% vesistöihin kuuluvaksi. 

Rara Lake, Mugu, Nepal 22.JPG|Rarajärvi, Raran kansallispuiston päänähtävyys.
Rara Lake, Mugu, Nepal 26.JPG|Näkymä Rarajärvelle.
Rara Lake Nepal 20.JPG|Vuoristomaisemaa Mugun piirikunnassa.
Rara Lake, Nepal 14.JPG|Asutus vuorisomaisemassa.
Rara Lake, Nepal 03.JPG|Vuoristokylän rakennuksia.
Rara Lake, Nepal 09.JPG|Vuoriostotaajamaa ja pengerviljelmiä.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Humlan piirikunta

**Humlan piirikunta** () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Keskilännen kehitysalueen Karnalin vyöhykkeellä, maan luoteisnurkassa. Piirikunnan pohjoispuolella on Kiinan Tiibetin autonominen alue, idässä ja osin etelässä Mugun, etelässä Bajuran ja Bajhangin piirikunnat.

Vuoristoisessa ja kulkuyhteysiltään syrjäisessä Humlan piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 50&nbsp;858 ihmistä (40&nbsp;595 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 5&nbsp;655 neliökilometriä ja väestötiheys 9,0 as./km2. Hallinnollinen keskus on Simikotin kylä (VDC, 4&nbsp;341 as. vuonna 2011). Se sijaitsee linnuntietä noin 424 kilometriä luoteeseen Kathmandun keskustasta. Simkotissa on pienlentokenttä.

Humla oli vuonna 2011 yksi Nepalin kymmenestä heikoimmin kehittyneistä piirikunnista. Inhimillisen kehityksen indeksin arvo piirikunnalle oli 0,376. 

Piirikunta ryhmitellään usein kokonaisuudessaan Nepalin Keskilännen vuoristovyöhykkeeseen kuuluvaksi. Tarkemmassa kasvillisuuden aluejaottelussa piirikunnasta 2,3&nbsp;% sisällytetään 
subtrooppiseen, 8,9&nbsp;% lauhkeaan, 19,4&nbsp;% subalpiiniseen, 58,7&nbsp;% alpiiniseen ja 10,7&nbsp;% ylempään vuoristovyöhykkeeseen (nival zone). 

Simikot 1.JPG|Simkotin taajama ja sen lentokenttä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Rural Village Water Resources Management Project (RVWRMP, Nepal-Finland Cooperation)  (rvwrmp.org.np)
Kalikotin piirikunta

**Kalikotin piirikunta** () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Keskilännen kehitysalueen Karnalin vyöhykkeellä. Piirikuntaa rajaavat pohjoisessa Bajuran ja  Mugun, idässä Jumlan, etelässä Jajarkotin ja Dailekhin sekä lännessä Achhamin piirikunta. 

Kalikotin piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 136&nbsp;948 henkeä (105&nbsp;580 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 1&nbsp;741 neliökilometriä ja väestötiheys 79 as./km2. Hallinnollisena keskuksena toimii Manman kyläkomitea (VDC, 9&nbsp;094 as. vuonna 2011). Kathmandusta katsoen se sijaitsee noin 397 kilometriä länsiluoteessa.

Kalikot oli vuonna 2011 yksi Nepalin kymmenestä heikoimmin kehittyneistä piirikunnista. Inhimillisen kehityksen indeksin arvo piirikunnalle oli 0,374. 

Piirikunta ryhmitellään usein kokonaisuudessaan Nepalin Keskilännen vuoristovyöhykkeeseen kuuluvaksi. Tarkemmassa ilmaston ja kasvillisuuden aluejaottelussa piirikunnasta 1,8&nbsp;% sisällytetään ylempään trooppiseen, 20,6&nbsp;% subtrooppiseen, 39,4&nbsp;% lauhkeaan, 37,3&nbsp;% subalpiiniseen, ja 0,8&nbsp;% alpiiniseen vyöhykkeeseen. 

Manma.jpg|Manma, piirikunnan keskus.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Backström

**Backström** on seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Age Birger Backström (1895–?), jääkärivääpeli
* Börje Backström (1908–1999), kenraaliluutnantti ja kadettikoulun johtaja
* Carita Backström (s. 1943), suomalainen toimittaja
* Ralph Backstrom (1937–2021), kanadalainen jääkiekkoilija
* Åke Backström (1919–2005), suurlähettiläs ja historioitsija
* Backstrom, ruotsalaisen Leif G. W. Perssonin Bäckström-kirjasarjan päähenkilöön Evert Bäckströmiin perustuva yhdysvaltalainen televisiosarja

## Katso myös
*Bäckström
Saarikivi

**Saarikivi** on suomalainen sukunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Janne Saarikivi (s. 1973), suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen professori
* Katri Saarikivi (s. 1983), aivotutkija ja tieteen popularisoija
* Lyydi Saarikivi, o.s. *Pennanen* (1880–1959), SDP:n kansanedustaja
* Martti Saarikivi (1940–1971), elokuvanäyttelijä ja lyhytelokuvaohjaaja
* Orvo Saarikivi, vuoteen 1905 *Gröhn* (1905–1970), elokuvaohjaaja
* Sakari Saarikivi (1911–1985), taidehistorioitsija
* Santeri Saarikivi, vuoteen 1905 *Gröhn*  (1877–1969), kansanedustaja
* Tommi Saarikivi (s. 1975), basisti ja juristi
Vitali Smirnov

**Vitali Georgijevitš Smirnov** (ven. Виталий Георгиевич Смирнов), (14. helmikuuta 1935 Habarovsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto ) on ollut niin neuvostoliittolainen kuin myös nyky-Venäjän urheilujohtaja.

Smirnov valmistui vuonna 1958 Urheiluakatemiasta (ven. Fyysisen Kulttuurin Instituutti, GTSOLIFK) Moskovasta. Sen jälkeen hän toimi opettajana moskovalaisessa urheiluoppilaitoksessa vuosina 1958–1968. Samanaikaisesti hän toimi järjestötehtävissä Kommunistisen nuorisojärjestön Moskovan aluekomitean urheiluseurojen yhteistyöjärjestössä ensimmäisenä sihteerinä vuosina 1960–1962.

Smirnovin työura järjestöpuolella käynnistyi varsinaisesti vuonna 1968. Hänet valittiin kommunistipuolueen Moskovan Pushkinin alueen ensimmäiseksi sihteeriksi vuosiksi 1968–1970. Hänestä tuli sen jälkeen vuosiksi 1970–1977 Neuvostoliiton liikuntakulttuurin ja urheilun ministeriöneuvoston ensimmäinen varapuheenjohtaja. Vuosina 1975–1981 hän toimi Moskovan kesäolympialaisten järjestelytoimikunnan ensimmäisenä varapuheenjohtajana. Moskovan kesäolympialaisten jälkeen hänestä tuli Venäjän federaation eli Neuvostoliiton suurimman neuvostotasavallan liikuntakulttuurin ministeri vuosiksi 1981–1990.Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) toiseksi neuvostoliittolaisjäseneksi Konstantin Andrianovin lisäksi Smirnov valittiin vuonna 1971. KOK:n ydinryhmässä eli toimeenpanevassa komiteassa hän toimi vuosina 1974–1978 ja 1986–1990. KOK:n varapuheenjohtajana hän oli vuosina 1978–1982, 1990–1994 ja 2001–2005. Vuosina 1992–1998 hän toimi KOK:n alaisen tasa-arvokomitean puheenjohtajana. Vuonna 2015 Smirnov oli virkaiältään vanhin KOK:n jäsen.

Kansallisen olympiakomitean, aluksi Neuvostoliiton ja sen jälkeen Venäjän, puheenjohtaja Smirnov oli vuosina 1990–2001.

Hänet on palkittu kansainvälisestä urheilujärjestötoiminnastaan lukuisilla kunniamerkeillä niin koti- kuin ulkomailla.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* http://www.biograph.ru/index.php?option=com_content&view=article&id=1157:smirnovvg&Itemid=29 
* Olympic.org
* Olympic.ru 
* Peoples.ru 
* Flb.ru
HMS Munin (P152)

**HMS Munin** (runkonumero P152) oli Ruotsin laivaston Hugin-luokan partioalus.

## Valmistus

Alus tilattiin 15. toukokuuta 1975 Bergenistä Bergens Mekaniske Verkstederiltä. Se laskettiin vesille  5. lokakuuta 1977 ja liitettiin laivastoon 3. heinäkuuta 1978.

## Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 21. huhtikuuta 2001.

## Lähteet

*
*

### Viitteet
Enclava

**Enclavan kuningaskunta** (, ) on itsenäiseksi julistautunut mikrovaltio Serbian ja Kroatian rajalla, Tonavan rannalla. Se sijaitsi alun perin Slovenian ja
Kroatian rajalla, noin 50 kilometrin päässä Zagrebista, mutta se siirrettiin, kun kävi ilmi, että sen omakseen vaatima alue kuului Slovenialle.

## Historia
Enclavan perusti puolalainen Piotr Wawrzynkiewicz ystävineen 23. huhtikuuta 2015. Vieraillessaan Sloveniassa he kuulivat paikallisilta maa-alueesta, joka ei kuulu millekään valtiolle. Alue syntyi Kroatian ja Slovenian rajalle, kun Jugoslavian hajottua mailla oli epäselvyyksiä rajan tarkasta sijainnista. Rajalle syntyi enklaaveja ja eksklaaveja, mutta niiden väliin jäi noin sadan neliömetrin alue, jota kumpikaan valtio ei vaatinut itselleen. Wawrzynkiewicz ystävineen löysi alueen ja päätti perustaa sinne kuningaskunnan. Heidän tarkoituksenaan oli Wawrzynkiewiczin mukaan luoda paikka, jossa ihmiset voivat vapaasti ilmaista mielipiteensä ja ansaita rahaa ilman verohuolia ihonväriin, uskontoon tai kansalaisuuteen katsomatta. Maan valuutaksi valittiin kryptovaluutta Dogecoin.

Slovenian edustaja ilmoitti 21. toukokuuta 2015, että Enclavan ei-kenenkään-maaksi nimitetty alue kuuluu tosiasiassa Slovenialle. Seuraavana päivänä Enclavan kotisivuilla ilmoitettiin, että se kunnioittaa muiden valtioiden itsenäisyyttä ja rajoja, ja niinpä se siirrettiin alkuperäiseltä alueeltaan Tonavan rannalle Kroatian ja Serbian rajalle, lähelle Liberlandin mikrovaltiota. Myös siellä on alueita, joita yksikään valtio ei ole vaatinut itselleen.

Enclavan kansalaisuutta voi hakea kuka tahansa. Hakemuksia on tehty jo yli 5&nbsp;000, ja kansalaisuus on myönnetty 134 henkilölle.

## Hallinto
Enclavan valtionpäämiehenä toimii kuningas Enclav I.

### Ministerit
Enclavan ministerit valittiin vaaleilla toukokuussa 2015. Vaaleissa äänesti noin 800 ihmistä. 

Enclavan ministerit saavat lordin tai ladyn arvonimen.

## Kansainväliset suhteet
Yksikään valtio ei ole tunnustanut Enclavaa.

Enclava on tunnustanut kolme muuta mikrovaltiota: Liberlandin, Sealandin ja Pohjois-Sudanin kuningaskunnan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Enclavan viralliset kotisivut
Matti Pietikäinen

**Matti Pietikäinen** on seuraavien henkilöiden nimi:

*Matti Pietikäinen (1927–1967), mäkihyppääjä
*Matti Pietikäinen (1936–2015), kirjailija ja laivahistorioitsija
*Matti Pietikäinen (s. 1949), tietojenkäsittelytieteilijä.
Austin A40

Austin Motor Company valmisti vuosien 1947&ndash;1967 välisenä aikana useita mallisarjoja, jotka saivat nimen **Austin A40**.

Nimi juontuu kyseessä olleen automallin moottorin antamasta (noin) tehosta hevosvoimina. Näiden lisäksi malleille annettiin lisänimi Englannin kreivikuntien mukaan.

Seuraavat mallisarjat on valmistettu *Austin A40* -nimen alla:
* 1947–1950 Austin A40 Dorset 2-ovinen saloon
* 1947–1952 Austin A40 Devon 4-ovinen saloon
* 1947–1956 Austin A40 Countryman 2-ovinen estate car
* 1947–1956 Austin A40 Van 2-ovinen panel van
* 1947–1956 Austin A40 Pick-up 2-ovinen pick-up truck
* 1948–195? Austin A40 Tourer Australiassa valmistettu 2-ovinen, neljän hengen tourer 
* 19??–1919?? Austin A40 Coupe Utility Australiassa valmistettu 2-ovinen coupe utility 
* 1950–1953 Austin A40 Sports Alumiinikorilla ja kahdella kaasuttimella varustettu 2-ovinen, neljän hengen convertible 
* 1952–1954 Austin A40 Somerset 4-ovinen saloon ja 2-ovinen convertible
* 1954–1956 Austin A40 Cambridge 4-ovinen saloon
* 1958–1967 Austin A40 Farina 2-ovinen saloon / 3-ovinen hatchback


File:MHV Austin A40 Devon 1952 01.jpg|Austin A40 Devon
File:Austin A40 Countryman.jpg|Austin A40 Countryman
File:1951AustinA40Van.jpg|Austin A40 Van
File:Austin A40 Roadster ca 1951.jpg|Austin A40 Sports
File:Austin A40 Somerset (ca 1953) at Schaffen-Diest 2013.JPG|Austin A40 Somerset
File:Austin A40 Cambridge 1956.jpg|Austin A40 Cambridge
File:Austin A40 (Farina) Mk I reg ca 1960.JPG|Austin A40 Farina Mk I


## Lähteet
HMS Mode (P154)

**HMS Mode** (runkonumero P154) oli Ruotsin laivaston Hugin-luokan partioalus.

## Valmistus

Alus tilattiin 15. toukokuuta 1975 Mandalista Westermoen Hydrofoil A/S:ltä. Se laskettiin vesille  8. elokuuta 1978 ja liitettiin laivastoon 12. tammikuuta 1979.

## Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 21. huhtikuuta 2001.

## Lähteet

*
*

### Viitteet
Tarig Abubakar

**Tarig Ahmed Abubakar** (4. huhtikuuta 1964 – 26. tammikuuta 1998) oli sudanilainen saksofonisti ja laulaja. Hän lähti vuonna 1986 Kairoon, jossa hän aloitti yhteistyön tunnetun balladien esittäjän Ali Hassan Kubanin kanssa. Hän esiintyi siellä kahden vuoden ajan ennen kuin lähti vuonna 1988 Kanadaan. Siellä hän perusti vuonna 1992 AfroNubians-yhtyeen, joka teki ensiesiintymisensä 9. lokakuuta 1992 Torontossa. Debyyttialbuminsa Abubakar julkaisi vuonna 1994 (*Tour To Africa*); tätä seurasivat albumit *Great Africans* (1995) ja *Hobey Laik* (1997). Abubakar palasi vierailulle kotimaahansa ja kuoli siellä auto-onnettomuudessa matkallaan Khartumin lentokentälle.

## Lähteet
Abdel Aziz el Mubarak

**Abdel Aziz el Mubarak** (; 1951 Wad Madani – 9. helmikuuta 2020) oli sudanilainen muusikko. Hän lauloi ja soitti arabimusiikissa käytettävää ud-luuttua. Hän syntyi musikaaliseen perheeseen ja aloitti esiintymisen Sudanin radiossa 1970-luvun alussa. Vuonna 1975 hän saavutti ensimmäisen hittimenestyksensä kappaleella "Laih Ya Galbi Laih". El Mubarak yhdistelee perinnemusiikin vaikutteita myös länsimaisen musiikin muotoihin. Vuosina 1987–88 hän kiersi menestyksekkäästi Englannissa. Hänen albumeitaan ovat *Abdel Aziz el Mubarak* (1987), *Songs from the City* ja *Straight from the Heart*.

## Lähteet
Turun VPK:n talo

**Turun VPK:n talo** on Turun keskustassa sijaitseva Karl Viktor Reiniuksen suunnittelema ja vuonna 1892 valmistunut uusrenessanssitalo, joka on koko historiansa ajan ollut Turun VPK:n omistuksessa. Rakennuksessa on kolme kerrosta. VPK:n paloasema rakennuksen tiloihin tuli 1910-luvulla. Talo on toiminut juhlatilana alusta asti ja siellä on järjestetty muun muassa konsertteja, tansseja ja näyttelyitä.

VPK:n talo suojeltiin asemakaavalla vuonna 1986 ja se merkittiin korkeimpaan sr-5 suojeluluokkaan eli rakennustaiteellisesti ja kulttuurihistoriallisesti erittäin arvokkaiden rakennusten rakennusalaksi.

Rakennus sijaitsee Eerikinkadun ja Eskelinkadun kulmassa VII kaupunginosassa.

## Rakennushanke

Turun VPK aloitti varojen keräämisen toimitaloa varten vuonna 1876. Turun kaupunki lahjoitti VPK:n 50-vuotislahjaksi tontin vuonna 1888. 1890 tehtiin päätös talon rakentamisesta. Peruskivi muurattiin 19. huhtikuuta 1891 ja talon vihkiäiset olivat 30. lokakuuta 1892. Ulkopuolelta rakennus jäi kuitenkin keskeneräiseksi, ja valmiiksi se saatiin vuonna 1897 kun kipsikoristeinen ulkorappaus sekä taiteilijain huoneen oma sisäänkäynti valmistui. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Karl Viktor Reinius ja sisätilojen koristemaalauksista vastasi maalarimestari Samuel Koskinen.

## Talon alkuperäiset tilat

VPK:n talossa oli kahden kerroksen korkuinen juhlasali sekä näyttämö. Rakennuksessa oli lisäksi muitakin saleja sekä I luokan ravintola ja Turun ensimmäinen sisäkeilarata. Taiteilijoille oli varattu huoneita näyttämön vierestä. VPK:lla oli myös omia tiloja rakennuksessa, kuten johtokunnan huone, intendentin huone, kerhohuone ja lukusali. Talo lämmitettiin kaakeliuunein ja valaistus toimi kaasulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Talon sivut Turun VPK:n sivustolla
* 
* 
*
Eklöf

**Eklöf** on sukunimi ja tarkoittaa muun muassa seuraavia:

*Eklöfin sellutehdas, sellutehdas Tolkkisissa
* Oy Aug. Eklöf Ab, August Eklöfin perustama monialainen suuryritys, alun perin puutavarayhtiö

## Sukunimi
* August Eklöf (1837–1912), kauppias ja teollisuusmies
* Fredrik Eklöf (s. 1937), purjehtija
* Heikki Eklöf (s. 1954), kuvittaja
* Johan Eklöf (1819–1854), tähtitieteilijä ja matemaatikko
* Signe Eklöf (1881–1972), ruotsalainen oopperalaulaja ja näyttelijä
* Verner Eklöf (1897–1955), jalkapalloilija, jääpalloilija ja yhdistetyn urheilija
Giánnis Karagiánnis

**Giánnis Karagiánnis** (, kansainvälisesti usein **John Karayiannis**, s. 9. tammikuuta 1994 Limassol) on kyproslainen laulaja-lauluntekijä. Karagiánnis edusti Kyprosta vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa Mike Connarisin ja Karagiánnisin itsensä tekemällä kappaleella *[[One Thing I Should Have Done]]*. Kappale selviytyi finaaliin toisesta semifinaalista.

Karagiánnis aloitti muusikonuransa jo kuusivuotiaana vuonna 2000. Aiemmalla urallaan hän on yrittänyt päästä edustamaan Kyprosta lasten Eurovision laulukilpailussa vuosina 2007 ja 2008. Karagiánnis pelaa muusikonuransa ohella erilaisia tietokonepelejä, pääasiassa World of Warcraftia. Karagiánnis on taustaltaan kyproksenkreikkalainen.

## Lähteet
Mahottarin piirikunta

**Mahottarin piirikunta** () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Keskisen kehitysalueen Janakpurin vyöhykkeen eteläosassa. Piirikunnan keskuskaupunki Jaleshwor sijaitsee linnuntietä 126 kilometriä pääkaupunki Kathmandusta eteläkaakkoon. 

Piirikunta rajautuu etelässä Intian Biharin osavaltioon, lännessä Sarlahin, pohjoisessa Sindhulin ja idässä Dhanusan piirikuntaan.

Mahottarissa asui vuonna 2011 yhteensä 627&nbsp;580 henkeä (553&nbsp;481 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 1&nbsp;002 neliökilometriä ja väestötiheys 626 as./km2. Piirikunnan keskuskaupunki on Jaleshwor (23&nbsp;533 as., 2011).

Mahottari oli vuonna 2011 yksi Nepalin kymmenestä heikoimmin kehittyneistä piirikunnista. Inhimillisen kehityksen indeksin arvo piirikunnalle oli 0,388. 

Piirikunta ryhmitellään usein kokonaisuudessaan Nepalin Keskiselle Teraille (alankovyöhykkeeseen) kuuluvaksi. Tarkemmassa kasvillisuusvyöhykejaottelussa piirikunnasta 85,0&nbsp;% sisällytetään alempaan trooppiseen ja 15,0&nbsp;% ylempään trooppiseen vyöhykkeeseen. 




## Lähteet

## Aiheesta muualla
Josif Stalin (laiva)

**Josif Stalin** oli neuvostoliittolainen 3. joulukuuta 1941 Viron rannikolla uponnut laiva.

## Laivan tuho
Neuvostoliiton joukot olivat miehittäneet Hangon vuokra-alueen. Jatkosodan hyökkäysvaiheessa sieltä lähdettiin evakuoimaan lähes 5&nbsp;600 sotilasta ja siviiliä. Laiva tuhoutui Viron rannikolla ajettuaan miinaan. Laivalla olleista 1&nbsp;900 kuoli, ja venäläiset pelastivat noin 1&nbsp;700. Rannikolle ajautuneessa laivassa elossa olleesta noin 1&nbsp;800 henkilöstä suurin osa päätyi Saksaan ja 750 kuljetettiin sotavangiksi Suomeen.

## Lähteet
Sarlahin piirikunta

**Sarlahin piirikunta** () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Keskisen kehitysalueen Janakpurin vyöhykkeen eteläosassa. Piirikunnan keskuskaupunki Malangawa sijaitsee linnuntietä 97 kilometriä pääkaupunki Kathmandusta eteläkaakkoon, vain kilometri Intian rajan pohjoispuolella. 

Piirikunta rajautuu etelässä Intian Biharin osavaltioon, lännessä Rautahatin, pohjoisessa Sindhulin ja idässä Mahottarin piirikuntaan.

Sarlahissa asui vuonna 2011 yhteensä 769&nbsp;729 henkeä (635&nbsp;701 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 1&nbsp;259 neliökilometriä ja väestötiheys 611 as./km2. Piirikunnan keskuskaupunki on Intian rajan lähellä sijaitseva Malangawa (4&nbsp;433 taloutta, 25&nbsp;102 as., 2011). Toukokuussa 2014 piirikuntaan perustettiin osin piirikunnan sisäisten alueliitosten  - kyläkehityskomiteoita (VDC) yhdistämällä - avulla kolme uutta kaupunkia: Hariban, Ishworpur ja Lalbandi. 

Piirikunta ryhmitellään usein kokonaisuudessaan Nepalin Keskiselle Teraille (alankovyöhykkeeseen) kuuluvaksi. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 88,3&nbsp;% on luokiteltu alempaan trooppiseen ja 11,7&nbsp;% ylempään trooppiseen kasvillisuusvyöhykkeeseen. 


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Cape Canaveral AFS LC-26

**Cape Canaveral Air Force Station Launch Complex 26** (**LC-26**) on entinen kahdesta alustasta koostuva rakettien laukaisukompleksi Cape Canaveralin avaruustukikohdassa Floridassa. Kompleksin alustoja käytettiin vuosina 1957–1963 Jupiter IRBM-, Jupiter-C-, Redstone- ja Juno II -rakettien laukaisuihin.

## Historia
Kompleksi 26:n rakentaminen käynnistyi vuonna 1956. Kompleksin rakennuskustannukset olivat noin 6,8 miljoonaan dollaria. Alustaa 26A käytettiin elokuusta 1957 tammikuuhun 1963 kymmenen Jupiter-raketin laukaisuun. Alustaa 26B käytettiin 16 Jupiter-raketin laukaisuun lokakuusta 1957 tammikuuhun 1960. Kompelksin alustalta 26A laukaistiin 31. tammikuuta 1958 Jupiter C -raketilla Yhdysvaltain ensimmäinen satelliitti, Explorer I. Seuraavaksi alustalta 26B laukaistiin kaksi laukaisua, joista ensimmäisellä joulukuussa 1958 avaruuteen lensi yksi apina, Gordo ja toisella toukokuussa 1959 kaksi apinaa, Able ja Miss Baker. Alustaa 26A käytettiin heinäkuusta elokuuhun vuonna 1959 kahden Redstone-raketin laukaisuun. Alustaa 26B käytettiin kuuden Juno II -raketin laukaisuun elokuusta 1959 toukokuuhun 1961. Kompleksin käyttö päättyi vuonna 1964, ja se siirtyi Air Force Space Museum -museolle saman vuoden marraskuussa. Alusta sai National Historic Landmark -statuksen huhtikuussa 1984, ja alustalla on näytillä nykyisin yli 55 rakettia ja ohjusta.

## Kuvia

Tiedosto:Early Rockets (5800245).jpg|LC-26:n konsoleita
Tiedosto:LC-26B Thor-Able.jpg|Thor-Able alustalla 26B
Tiedosto:LC-26 Scales.jpg|Rakettien punnittamiseen käytettyjä puntareita
Tiedosto:LC-26 Launch console.jpg|Laukaisukonsoli


## Katso myös
*Luettelo Cape Canaveralin ja Merritt Islandin laukaisualustoista

## Lähteet
Didingan kieli

**Didingan kieli** (omakielinen nimi: *Dĩdĩnga*) on Etelä-Sudanissa, Itä-Ekvatorian osavaltiossa puhuttava nilosaharalaisiin ja tarkemmin itäsudanilaisiin kieliin kuuluva kieli. Puhujia kielellä on arviolta 100 000. Sille on olemassa sanakirja. Kielen katsotaan olevan elinvoimainen ja sen lähin sukulaiskieli on narim. Didingalla ei ole tunnettuja murteita.

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Uusi testamentti käännettiin didingaksi vuonna 2017.

## Lähteet
Saeid Marouf

**Mir Saeid Marouf Lakrani** (, s. 20. lokakuuta 1985 Urmia) on iranilainen lentopalloilija, joka edustaa Venäjän lentopallon superliigassa pelaavaa VK Zenit-Kazania. Pelipaikaltaan 189 senttimetriä pitkä Marouf on passari. Hän on myös Iranin lentopallomaajoukkueen kapteeni.

Maroufin iskulyönti ylettyy parhaimmillaan 332 senttimetrin korkeuteen ja blokki 320 senttimetrin korkeuteen.
__NOTOC__
## Ura
### Seurajoukkueura
Marouf pelasi vuoteen 2014 asti Iranissa, jossa hän edusti kahdeksaa eri seuraa. Hän saavutti kolmesti Iranin superliigan voiton sekä kahdesti Aasian mestaruuden. Joulukuussa 2014 Marouf siirtyi Venäjän superliigan VK Zenit-Kazaniin arviolta yli miljoonan dollarin sopimuksella. Zenitissä hän voitti vuonna 2015 mestareiden liigan ja Venäjän mestaruuden.

### Maajoukkueura
Iranin lentopallomaajoukkueen kanssa Marouf on voittanut Aasian mestaruuden vuonna 2013 sekä Aasian-mestaruushopeaa vuodelta 2009. Aasian kisoista hän on saavuttanut kultaa vuodelta 2014 ja hopeaa vuodelta 2010. Hän on ollut mukana myös vuosien 2010 ja 2014 MM-kilpailuissa. Vuonna 2014 hänet valittiin maailmanliigan parhaaksi passariksi. Marouf toimii nykyisin myös maajoukkueen kapteenina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nygren

**Nygren** tai **Nygrén** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Anders Johan Nygren (1869–1902), suomenruotsalainen kirjailija
* Anja Nygren (s. 1963), suomalainen kulttuuriantropologi ja kehitystutkimuksen professori
* Buu Nygren (s. 1986), Navajojen reservaatin presidentti
* Anneli Nygren (s. 1958), suomalainen mediataiteilija
* Benjamin Nygren (s. 2001), ruotsalainen jalkapalloilija
* Eugène Nygrén (1878–1960), suomenruotsalainen teollisuusneuvos ja useiden graafisen alan yritysten toimitusjohtaja
* Helge Nygrén (1924–1992), suomalainen urheilukirjailija
* Jan Nygren (1934–2019), ruotsalainen näyttelijä
* Jonna Nygrén-Jäntti (s. 1979), suomalainen juontaja
* Julius Nygrén (1829–1880), suomalainen tuomari, pormestari ja sanomalehdentoimittaja
* Magnus Nygren (s. 1990), ruotsalainen jääkiekkoilija
* Nils Nygren (s. 1935), suomalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä
* Olle Nygren (1929–2021), ruotsalainen speedway-kuljettaja
* Sari Nygren, suomalainen televisioesiintyjä, Big Brother -voittaja 2006
* Satu-Marja Nygren, suomalainen puvustaja
* Tuomo Nygrén (1947–2024), suomalainen fyysikko ja professori.

Sukunimensä Nygren muuttaneet:
* Yrjö Nora (vuoteen 1933 *Nygren*, 1910–1994), suomalainen pika- ja aitajuoksija ja liikunnan järjestöaktiivi
Tuusniemen kirkko

**Tuusniemen kirkko** on Tuusniemellä sijaitseva pystyhirsinen pitkäkirkko, jonka suunnitteli Ernst Lohrmann 1864 ja rakensi Mikko Karjalahti 1869. Kirkon sivuilta ulkonee poikkiakselin kohdassa kaksi leveää ja lähes täyskorkeaa sakaraa, keskustassa on monikulmainen huippuun päättyvä lyhty. Runkohuoneessa, sakaroissa ja eteisissä on matalat satulakatot, ikkunat ovat suorapäätteiset. Sisällä on kolme pylväiden jakamaa laivaa ja tasakatot keskustan särmäkartiokupua lukuun ottamatta. Kirkkoa on korjattu vuonna 1922 ja vuosina 1961–1963.

Erillinen kolminivelinen kellotapuli on rakennettu 1818, sen kellot ovat vuosilta 1856 ja 1879. Kirkon pinta-ala on 705 neliötä ja siellä on istumapaikkoja 820 hengelle. Alttaritaulun *Ristiinnaulittu* on maalannut apteekkari J. W. E. Petersén 1923. Kirkon nykyiset 20-äänikertaiset urut ovat vuodelta 1990.

## Kuvia

Tuusniemen kirkon tapuli - 1811 tai 1818 - Keskitie 21 - Tuusniemi - 1.jpg|Tuusniemen kirkon tapuli vuodelta 1811 tai 1818.
Tuusniemi Church altar.jpg|Tuusniemen kirkon alttari
Tuusniemi Church interior view from the gallery.jpg|Näkymä kirkkosaliin urkuparvelta
Tuusniemi Church, view towards the gallery and organ.jpg|Alttarin edestä urkuparvea kohti


## Lähteet
Airisto (täsmennyssivu)

**Airisto** voi tarkoittaa seuraavia:

* Airisto, merenselkä Turun saaristossa
* Airisto Center, Yrkeshögskolan Sydvästin merialan pelastautumiskoulutuskeskus
* Airisto Segelsällskap i Åbo, Turussa toimiva pursiseura

## Sukunimi
* Ano Airisto (1894–1947), maalari, toimittaja
* Irma Airisto (1920–1990), kuvaamataidon opettaja ja näytelmäkirjailija
* Lenita Airisto (s. 1937), missi ja yrittäjä
Vetokannaksen kirkko

**Vetokannaksen kirkko** on Vaasan Vetokannaksella sijaitseva vuonna 1961 kivestä rakennettu muodoltaan kotamainen torniton pitkäkirkko, jonka on suunnitellut Gösta Bergman. Kirkon omistaa Vasa Kyrkliga Stiftelsen. Kirkko on vuokrattuna Vetokannaksen kirkon ystävät -yhdistyksellä.

## Historia
Kirkon on suunnitellut kaupungin asemakaava-arkkitehti Gösta Bergman. Kirkon rakentaminen aloitettiin kesällä 1960. Kirkon vuokrasopimus astui virallisesti voimaan 16. tammikuuta 1961 alkaen, jolloin kirkko otettiin käyttöön kirkkosalia lukuun ottamatta. Kirkkosali vihittiin käyttöön 12. helmikuuta 1961.

Kirkon peruskorjaus tehtiin vuonna 1997, ja erillinen kellotapuli on rakennettu vuonna 2001. 

## Arkkitehtuuri
Kuorin kulmauksesta erkanee matala sakasti, vastakkaisesta päädystä asuntosiipi ja urheilusali. Sisäänkäynti kirkkoon on asuntosiiven kautta. Runkohuoneen kolmiomaiset päädyt ulottuvat maahan saakka, samoin kuin katon runkorakenteet. Kirkon pinta-ala on 305 neliötä, ja siellä on istumapaikkoja 80 + 80 hengelle. Kirkon 10-äänikertaiset urut on vuonna 1969 valmistanut Hans Heinrich. Alttarilla on risti.

## Lähteet
Taikapähkinät

**Taikapähkinät** (*Hamamelis*) on taikapähkinäkasvien (Hamamelidaceae) heimoon kuuluva puuvartisten kasvien suku.

## Tuntomerkit
Taikapähkinät ovat kesävihantia pensaita tai pieniä puita, joiden haaroissa on yksi esilehti. Nuoret haarat ovat karvapeitteisiä. Lehdet ovat ruodillisia ja aluksi korvakkeellisia. Lehtilapa on nahkea tai paperimainen, epäsymmetrinen, sulkasuoninen ja laidaltaan ehyt tai aaltomainen ja hampainen. Kukinto on mykerömäinen tai lyhyen tähkämäinen ja sijaitsee lehtihangassa. Kukinnossa on vain kolme tai neljä kukkaa, jotka ovat kaksineuvoisia. Soikeita ja karvaisia verholehtiä on neljä, samoin terälehtiä. Jälkimmäiset ovat keltaisia, vihertäviä tai punaisia ja nauhamaisia. Heteitäkin on neljä, ja ne ovat lyhytpalhoisia. Ponnet ovat munamaisia, ja kummassakin puoliskossa on vain yksi pölylokero (sporangio). Ponnet avautuvat läpillä. Heteiden kanssa vuorottaisesti on lisäksi neljä joutohedettä, jotka ovat suomumaisia ja erittävät mettä. Sikiäin on puoleksi kehänalainen, ja sen kussakin lokerossa on yksi siemenaihe. Vartalot ovat hyvin lyhyet. Hedelmänä on puutuva kota, joka avautuu keskiosan yläpuolelta kahdeksi liuskaksi. Hedelmäseinän sisäosa (endokarppi) kiinnittyy vain löyhästi puutuneeseen ulkokerrokseen (eksokarppi). Siemenet ovat soikeita ja niissä on mehevä valkuainen eli endospermi.

## Levinneisyys
Taikapähkinät ovat levinneet Kiinaan (missä on yksi endeeminen laji), Japaniin ja Pohjois-Amerikkaan.

## Luokittelu
Taikapähkinöiden sukuun kuuluu kuusi lajia. Merkittävimmät ovat amerikantaikapähkinä (*Hamamelis virginiana*), kiinantaikapähkinä (*Hamamelis mollis*), japanintaikapähkinä (*Hamamelis japonica*) ja risteymälaji puistotaikapähkinä (*Hamamelis* × *intermedia*, kiinan- ja japanintaikapähkinän risteymä).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Taikapähkinät – ''Hamamelis''
Vahdon kirkko

**Vahdon kirkko** (ruots. *Vahto kyrka*) on Ruskon Vahdolla sijaitseva vuonna 1803 rakennettu puinen suorakaiteinen pitkäkirkko, joka suunniteltiin Tukholman yli-intendentinvirastossa. Vuonna 1837 kirkon ulkomuotoa uudistettiin länsipäädystä, johon rakennettiin kellotorni ja eteläisen pitkän sivun kohdalta, johon rakennettiin toinen eteinen. Vanhan kellotapulin alaosa on kirkon eteläpuolella varastona, yläosa purettiin, kun kellotorni rakennettiin. Kellot ovat vuosilta 1708 ja 1878. Kirkossa on suorakaiteiset ikkunat, holvikatto ja holvatut parvet sakastin ja asehuoneen yläpuolella. Kirkkoa on korjattu aiemmin vuosina 1873, 1875, 1879, 1903, 1909, 1951 ja 1965. Kirkon pinta-ala on 208 neliötä ja siellä on istumapaikkoja 300 hengelle. Kirkon käytössä olevan alttaritaulun *Ylösnousseen ilmestyminen ristin äärellä olevile opetuslapsille* on maalannut Teodor Schalin 1906, vanhemman kirkon alttaritauluista *Viimeinen tuomio* Petter Lang 1747 ja vanhimman *Ehtoollinen* Lars Myra 1704. 

Kirkon vanhat 8-äänikertaiset urut oli valmistanut Kangasalan urkutehdas 1928, niiden julkisivu oli Alberg Filénin uruista vuodelta 1876. Nykyiset urut ovat vuodelta 2001. Kirkon sisätilojen peruskorjaus tehtiin 1999, jolloin myös tuotiin esiin maalaukset lehtereiden reunuksissa. Kirkon ulkomaalaus taas tehtiin 2003.

## Lähteet
Dropout – hylätyt

**Dropout – hylätyt** () on vuonna 1970 ensi-iltansa saanut Tinto Brassin ohjaama italialainen romanttinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Franco Nero ja Vanessa Redgrave. Vuotta myöhemmin Brass, Nero ja Redgrave tekivät yhteistyötä elokuvassa *[[La vacanza]]* (1971). *Dropout – hylätyt* kertoo mielisairaalasta karanneesta miehestä, joka saa apua kotirouvalta, kun he yrittävät puhdistaa miehen nimen.

Alun perin Carlo Ponti suostui tuottamaan elokuvan, mutta Pontin vetäydyttyä Brass, Nero ja Redgrave päättivät rahastaa elokuvan itse. *Dropout – hylätyt* -elokuva kuvattiin Lontoossa kesällä 1970. *Dropout – hylätyt* sai ensi-iltansa Ranskassa 18. joulukuuta 1970. Elokuva sai Italian ensi-iltansa 22. helmikuuta 1971. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 28. syyskuuta 1973. Medusa Distribuzione vastasi elokuvan teatterilevityksestä Italiassa.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Dhanusan piirikunta

**Dhanusan piirikunta** () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Keskisen kehitysalueen Janakpurin vyöhykkeen eteläosassa.

Väkirikas piirikunta rajautuu etelässä Intian Biharin osavaltioon, lännessä Mahottarin, pohjoisessa Sindhulin sekä idässä Sirahan ja Udayapurin piirikuntaan.

Dhanusassa asui vuonna 2011 yhteensä 754&nbsp;777 henkeä 138&nbsp;249 taloudessa (671&nbsp;364 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 1&nbsp;180 neliökilometriä ja väestötiheys 640 as./km2. Piirikunnan hallintokaupunki Janakpur (97&nbsp;776 as., 2011) on myös Janakpurin vyöhykkeen keskuspaikka. Se sijaitsee linnuntietä 125 kilometriä pääkaupunki Kathmandusta kaakkoon. Vuonna 2014 muodostettuja kaupunkeja piirikunnassa ovat Chhireswornath, Dhanusadham, Ganeshman-Charnath, Mithila ja Sabaila.

Piirikunta ryhmitellään yleensä Nepalin Keskisen Terain (alankovyöhykkeen) osaksi. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 92,5&nbsp;% voidaan luokitella alempaan trooppiseen ja 7,5&nbsp;% ylempään trooppiseen kasvillisuusvyöhykkeeseen kuuluvaksi.



## Lähteet

## Aiheesta muualla
Juho Kirjonen

**Juho Antti Kirjonen** (s. 8. maaliskuuta 1977 Pöytyä) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskuspuolustaja.

Kirjonen pelasi Veikkausliigassa 17 ottelua kaudella 2002 edustaen VPS:aa. Ykkösessä hän pelasi 109 ottelua edustaen Interiä (1998), TP-Seinäjokea (1999), MuSaa (2000), Jaroa (2001), RoPS:aa (2003) ja Närpes Kraftia (2004).

## Lähteet
Pentti Aho

**Pentti Aho** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Pentti Aho (1925–1992), tupakkaoikeudenkäynnistään tunnetuksi tullut syöpäpotilas
* Pentti Aho (s. 1934), kirvesmies, rakennusmestari ja kirjailija