open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sakura (Chiba)

**Sakura** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Shimōsan ylängöllä. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Inbajärveen. Sakurassa on 174&nbsp;237 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 103,69 neliökilometriä. 

Sakura kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla linnanaluskaupunkina ja yhtenä Naritaan johtaneen tiereitin postiasemista (*[[shukuba]]*). Sieltä käsin hallittiin Sakuran daimiokuntaa, joka tunnettiin edistyksellisestä politiikastaan, esimerkiksi modernin länsimaisen lääketieteen käyttöönotosta *[[rangaku]]*-oppien kautta. 1700-luvun puolivälistä lähtien alue oli Hotta-klaanin hallinnassa. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Sakura sai vuonna 1954, kun Sakuran maaseutukaupunkiin liitettiin viisi muuta kuntaa. Vanhasta linnanaluskaupungista ei sen pitkänomaisen muodon vuoksi ole päässyt kehittymään kovin merkittävää kaupallista keskusta, mutta kaupunkiin on sijoittunut teollisuutta ja lähiörakentamista osana Suur-Tokiota ja Keiyōn teollisuusvyöhykettä. Kaupunkia ympäröivillä maaseutualueilla viljellään riisiä, vihanneksia, hedelmiä, maapähkinöitä ja koristekukkia.

Sakuran linnasta on jäljellä vain rauniot, joita ympäröivään puistoon on rakennettu Japanin historian kansallismuseo. Kaupungin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi entinen Hotta-klaanin residenssi, säilyneet sotilasluokan asuintalot ja Makata-jinjan šintolainen pyhäkkö. Sakuraa palvelevat JR Higashi-Nihonin Sōbu-päälinja ja Narita-linja, Keisei-rautateiden Keisei-päälinja sekä Yūkarigaoka-lähiön alueella kulkeva Yamaman Yūkarigaoka -automaattimetro.

## Kuvia

Tiedosto:National Museum of Japanese History 2008(cropped).jpg|Japanin historian kansallismuseo
Tiedosto:Yukari Plaza.jpg|Yūkari Plaza -ostoskeskus
Tiedosto:De Liefde Windmill, Sakura, Chiba, Japan - 20060417.jpg|De Liefden tuulimylly
Tiedosto:Jindaiji Temple hondo Sakura 2010.jpg|Jindai-jin temppeli
Tiedosto:Model 1000-Koala 3- of Yamaman.jpg|Yamaman-automaattimetro


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Jani Hjerppe

**Jani Hjerppe** (s. 12. joulukuuta 1974 Imatra on suomalainen kilpa-autoilija ja liikemies. Hän voitti vuonna 2020 Persianlahden alueella ajettavan Gulf Radical Cupin mestaruuden. Aiemmin hän on kilpaillut Radical-luokassa Skandinaviassa ja manner-Euroopassa. Vuonna 2017 Hjerppe sijoittui Radical Cup Scandinavian loppupisteissä toiseksi ja voitti sarjan mestaruuden vuonna 2018. Vuonna 2016 Hjerppe sijoittui Radical European Masters -sarjassa kolmanneksi ja voitti sarjan mestaruuden vuonna 2017.
Radical-kilpailujen ohessa Hjerppe on kilpaillut ratamoottoripyörien SM-sarjassa.

Kilpailemisen ohessa Hjerpe pyörittää Dubaissa yritystä, joka tarjoaa maksukykyisille asiakkaille mahdollisuuden ajaa oikealla F1-autolla moottoriradalla. Hjerppellä oli vastaavaa toimintaa aiemmin Suomessa neljän auton voimin

## Lähteet
John Murray

**John Murray** (1778–1843) oli englantilainen kirjankustantaja. Hän laajensi isältään perimänsä kustannusliikkeen niin suureksi, että se oli valtaamaisillaan itselleen kaiken englanninkielisen kaunokirjallisuuden, kuten Walter Scottin, lordi Byronin, Washington Irvingin, teosten julkaisun. Murrayn kustannuksella ilmestyivät julkaisut *Quarterly review* ja *Edinburgh review* sekä halpahintainen sarja *Family library* (1830–1841).

Murrayn poika John Murray (1808–1892) ja pojanpoikansa John Murray (s. 1851) jatkoivat liikettä, ja se julkaisi muun muassa vuodesta 1829 matkakirjakokoelmaa *Handbooks for travellers*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rauhankasvatusinstituutti

**Rauhankasvatusinstituutti** (RKI, vuoteen 1989 **[[Yrjö Kallinen|Yrjö Kallisen]] Rauhanopiston kannatusyhdistys**) on suomalainen puoluepoliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton rauhankasvatuksen asiantuntijajärjestö, joka on perustettu vuonna 1981. Rauhankasvatusinstituutti järjestää täydennyskoulutusta opettajille ja nuoristotyöntekijöille sekä seminaareja, materiaalia ja koulutustilaisuuksia kasvatusalan ammattilaisille. Laajin kouluille suunnattu toiminta on Rauhankasvatuksen oppimateriaalit -verkkomateriaali (ent. Maailmankoulu), joka tuo koulumaailmaan kansalaisjärjestöjen tuottamaa rauhankasvatus- ja globaalikasvatusmateriaalia sekä kouluttaa ja auttaa järjestöjen toimijoita ja opettajia globaalin vastuun teemoissa. Järjestö on osa kansainvälistä rauhankasvatusliikettä toimien yhteistyössä Unescon kanssa.

## Lähteet
Thomas Murner

**Thomas Murner** (1475–1537) oli saksalainen satiirikko. Hänestä tuli 19-vuotiaana pappi. Vuonna 1505 keisari Maksimilian kruunasi hänet runoilijaksi. Murner oli uskonpuhdistuksen ja Martin Lutherin kiivas vastustaja. Huomattavimmat Murnerin satiirisista teoksista ovat *Narrenheschwörung* (1512), jossa Murner Elsassin murteella ruoskii aikansa kaikkia säätyjä; *Schelmenzunft* (1512), joka syntyi Murnerin Frankfurt am Mainissa pitämistä saarnoista ja joka niinikään purevasti ruoskii yhteiskuntaa; *Gäuch-matt* (*Narrien niitty*, 1519), jossa Murner osoittaa, mitä juonia naiset käyttävät saattaakseen miehet narreiksi ja antaa useiden kuuluisien miesten ilmestyä "narrien niitylle"; *Von dem grossen lutherischen Narren* (1522), jossa Murner pontevasti vastustaa uskonpuhdistusta.

Murner oli aikansa tuotteliaimpia ja nerollisimpia kirjailijoita, mutta luonteeltaan raju ja seikkailunhaluinen. Hänen satiirinsa on terävää, mutta usein karkeaa ja todistelunsa terävyydessä yksipuolinen. Siitä huolimatta hän on saksalaisen kirjallisuuden kaikkein suurimpia satiirikkoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Koskitonkija

**Koskitonkija** (*Retroculus lapidifer*) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa vesissä elävä kalalaji. Se voi kasvaa korkeintaan 20,3 senttimetrin mittaiseksi. Koskitonkijaa tavataan endeemisenä eli kotoperäisenä Brasiliasta. Laji elää noin 22–27 asteen lämpöisissä vesissä.

## Lähteet
Viherkoskitonkija

**Viherkoskitonkija** (*Retroculus xinguensis*) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva jokivesissä elävä kalalaji. Se voi kasvaa korkeintaan 31 senttimetrin mittaiseksi ja painaa korkeintaan 520 grammaa. Viherkoskitonkijaa tavataan endeemisenä eli kotoperäisenä Brasiliasta. Laji elää noin 27–30 asteen lämpöisissä vesissä.

## Lähteet
Kemmunett

**Kemmunett** () tai *Comminotto*, kutsutaan joskus myös nimellä *Cominetto*, on pieni, karu, hedelmätön ja kivinen saari keskellä Välimerta 1,7 kilometrin etäisyydellä Maltan saaren pohjoisrannikolta. Vain muutama sata metriä pitkä ja pinta-alaltaan noin 0,25 neliökilometrin Kemmunett on Maltan saarivaltion toiseksi suurin asumaton saari.

Kemmunett sijaitsee Kemmunasta luoteeseen ja saarten väliin jää noin 100 metriä leveä matalahko ja turkoosivetinen salmi, Sininen laguuni (), jonka keskisyvyys on 3 ja syvin kohta 14 metriä. Joidenkin mukaan salmen voi ylittää matalareittiä pitkin kahlaamalla ja uimalla. Vesi on alkuun matalaa, mutta Kemmunettia kohti syvenee. Tuulisella ilmalla laguunissa esiintyy vedenalaisia virtauksia. Kemmunetilla on pieni rantakaistale, mutta suurimmalta osin se on kallioista luotoa. Kemmunett-saaren ominaisuuksiin kuuluvat kirkas vesi ja valkoinen hiekka, luolat, sekä luoteeseen (Anchor Reef) että lounaaseen (Inner Cominotto) jäävät riutat ja runsaat sukelluspaikat. Riuttojen ja luolien syvyys on keskimäärin 10 ja enimmällään 50 metriä.

File:Blue Lagoon, Comino.jpg
File:CominoBlueLagoon.jpg|Kemmunett ja Sininen laguuni

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Clémence de Grandval

**Clémence de Grandval** (21. tammikuuta 1828 Saint-Rémy-des-Monts, Sarthe – 15. tammikuuta 1907 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä.

De Grandval oli aristokraattisen perheen nuorin tytär. Hänen isänsä harrasti pianonsoittoa ja kirjoittamista. Vanhempiensa linnassa de Grandval tutustui hänelle pianonsoittoa opettaneeseen Friedrich von Flotowiin ja hänen innoittajanaan toimineeseen Frédéric Chopiniin. Vuonna 1851 hän meni naimisiin Charles-Grégoire de Grandvalin kanssa. Sävellysopintonsa hän aloitti tässä vaiheessa Camille Saint-Saënsin johdolla. 1850-luvulta alkaen de Grandval alkoi saada mainetta säveltäjänä. Heugel-kustantamo julkaisi hänen teoksensa *Deuxième Grand Trio* (pianotrio, 1853). Sekä *Messe* että *Stabat Mater* pääsivät monien kirkkojen ohjelmistoon. Vuosina 1859–1869 de Grandval keskittyi näyttämömusiikkiin ja sävelsi eri pseudonyymeillä oopperoita. Hänen käyttämiään pseudonyymejä olivat Caroline Blangy ja Clémence Valgrand.

1870-luvulla de Grandval kiinnostui jälleen instrumentaalimusiikista ja osallistui Société nationale de musiquen toimintaan. Hänen teostensa joukossa on konsertto oboelle ja orkesterille. Vuonna 1880 de Grandval sai Prix Rossinin oratoriolla *La Fille de Jaïre*. Hänen kamarimusiikkituotantonsa toi hänelle Prix Chartierin vuonna 1890. De Grandvalin viimeinen suurimuotoinen teos oli ooppera *Mazeppa*, joka kantaesitettiin Bordeaux'ssa vuonna 1892.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Hernandon piirikunta

**Hernandon piirikunta** () on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 41&nbsp;503 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Brooksvillen kaupunki. Piirikunta perustettiin 24. helmikuuta 1843.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
HMS Hibernia

**HMS Hibernia** on ollut neljän Britannian kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä. Alukset olivat:
**[[HMS Prince of Wales (1765)|HMS Hibernia]]*, aiemmin *HMS Prince of Wales*
**[[HMS Hibernia (1804)|HMS Hibernia]]*, 110-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva
**[[HMS Achilles (1863)|HMS Hibernia]]*, aiemmin *HMS Achilles*
**[[HMS Hibernia (1905)|HMS Hibernia]]*, King Edward VII -luokan taistelulaiva
Lääketieteenkandidaattiseura

**Lääketieteenkandidaattiseura ry** (lyh. **LKS** tai **Kandiseura**) on vuonna 1933 perustettu Helsingin yliopiston lääketieteen opiskelijoiden ainejärjestö. Seura yhdistää lääketieteen opiskelijoita Helsingissä vapaa-ajan toiminnassa sekä edistää edunvalvonnallisia asioita. Lisäksi seuralla on omaa harrastustoimintaa kerhojen muodossa. Lääketieteenkandidaattiseura kuuluu Suomen Medisiinariliittoon. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Lääketieteenkandidaattiseura ry:n nettisivut
Täplämullo

**Täplämullo** (*Pseudupeneus maculatus*) on mullojen (Mullidae) heimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji.

Täplämullo kasvaa yleensä noin 22 senttimetrin mittaiseksi ja korkeintaan 30 senttimetrin mittaiseksi. Sillä on selkäevässään 8–9 piikkiruotoa ja 8 pehmeää ruotoa. Lajilla on selkäevän alapuolella kolme tummaa laikkua.

Täplämulloa tavataan läntiseltä Atlantin valtamereltä Pohjois- ja Etelä-Amerikasta. Lajin elinympäristöä ovat matalat hiekka- ja kivipohjaiset rannikot ja koralliriutat. Nuoret yksilöt elävät meriruohon seassa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut täplämullon elinvoimaiseksi lajiksi.

Täplämullo käyttää ravinnokseen pieniä selkärangattomia ja joskus myös pieniä kaloja. Se saavuttaa sukukypsyyden keskimäärin 18 senttimetrin mittaisena. Laji elää korkeintaan 90 metrin syvyydessä. Täplämullo voi elää korkeintaan seitsemän vuotta.

Täplämullo on hyvin suosittu ruokakala. Sitä kalastetaan ruoaksi kaikkialla Karibianmerellä. Dominicassa lajia saadaan pääasiassa hummerien kalastuksen sivusaaliina. Täplämullon liha on erittäin arvostettua erityisesti Jamaikassa. Täplämullo on myös yleinen akvaariokala Brasiliassa.

## Lähteet
Kellomäki (Kouvola)

**Kellomäki** on Kouvolassa Kaunisnurmen kaupunginosassa sijaitseva pienalue. Kellomäessä on runsaasti erilaisia elintarvike- ja logistiikka-alan yrityksiä kuten Lidl, kirpputori Centtilä ja McDonalds. 

Kellomäki rajautuu lännessä Savon rataan ja koillisessa ja etelässä teihin 12 ja 364.
Göran Porvali

**Göran Porvali** (s. 21. lokakuuta 1975 Tanga, Tansania) on suomalainen, 1990-luvun lopulla maajoukkueeseen kuulunut uimari, jonka pääasiallinen uintimuoto oli selkäuinti. Hän edusti urallaan espoolaisia Tapiolan Uimareita ja Cetusta. Hän sijoittui lyhyen radan EM-kilpailuissa 1998 neljänneksi 4&nbsp;×&nbsp;50 metrin sekauintiviestissä.

Porvali lopetti uintiuransa selkävamman vuoksi ja työskenteli sen jälkeen muun muassa vaatemyyjänä Helsingin Kämpin Diesel Storessa. Vuosituhannen vaihteessa hän myös seurusteli Linda Lampeniuksen kanssa.

Sittemmin Porvali on työskennellyt poliisina ainakin vuoteen 2015 asti.

## Lähteet
Luettelo La La Landin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

Tämä on luettelo *[[La La Land (elokuva)|La La Landin]]* saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista.

## Lähteet
Johann Karl August Musäus

**Johann Karl August Musäus** (1735–1787) oli saksalainen kirjailija. Hän opiskeli Jenassa teologiaa. Hän oli vuodesta 1763 paašien hovimestari Weimarin hovissa ja vuodesta 1770 Weimarin lukion opettaja. Hänen satiirinen romaaninsa *Grandison der Zweite* (1762–1764) oli tähdätty englantilaisen kirjailijan Samuel Richardsonin moraalis-tunteellisten romaanien, kuten *Sir Charles Grandison*, herättämää ihailua vastaan, ja Johann Caspar Lavateria hän ivasi satiirillaan *Physiognomische Reisen* (1778–1779). Musäusin satukokoelma *Volksmärchen der Deutschen* (1732–1786) ei tarjoa satuja tavanomaiseen yksinkertaisen luontevaan tapaan kerrottuina, vaan höystettyinä satiirisilla lisillä. 

Musäus oli Christoph Martin Wielandin ihailija ja jäljittelijä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Edvard Bergenheim (insinööri)

**Edvard Ferdinand Bergenheim** (, 24. tammikuuta 1844 Turku – 28. maaliskuuta 1893 Harkova) oli Venäjällä toiminut suomalaissyntyinen rautatieinsinööri ja tehtailija.

Bergenheimin isä oli arkkipiispa Edvard Bergenheim. Hän valmistui Haminan kadettikoulusta vuonna 1863 ja palveli Suomen kaartissa ja keisarillisessa henkikaartissa. Bergenheim valmistui Nikolain insinööriakatemiasta vuonna 1869 ja palveli sen jälkeen insinöörijoukoissa. Hän työskenteli linjapäällikkönä Kurskin–Harkovan rautatiellä vuodesta 1870 ja siirtyi Harkovan–Nikolajevin rautatien palvelukseen vuonna 1876. Vuosina 1879–1884 hän työskenteli insinöörinä rautatietyömailla Ukrainassa ja Kaukasiassa.

Bergenheim perusti vuosina 1877–1878 Harkovaan Etelä-Venäjän ensimmäisen keramiikkatehtaan. Se valmisti kaakelia, keraamisia lattia- ja jalkakäytävälaattoja, keraamisia putkia, tulenkestävää tiiltä ja kattotiiltä. Tehtaan tuotteet olivat laadukkaita ja huomattavasti ulkomaisia halvempia. Bergenheim kiinnitti huomiota myös henkilökuntansa työ- ja asuinoloihin. Bergenheim oli Harkovan kaupunginduuman jäsen ja hän erosi armeijan palveluksesta everstiluutnanttina.

Bergenheim oli aatelissäädyn edustaja Suomen valtiopäivillä 1877–1878.

## Lähteet
Jokelan kartano

**Jokelan kartano** on kartano Hollolassa Hämeenkosken kirkonkylässä, nimensä mukaan ristityn kosken partaalla. Aiemmin kartanon mailla on sijainnut Henriksdalin teollisuuspaja, joka sai käyttövoimansa Jokelan koskesta. Rakennus on merkittävä voimavara Hämeenkosken kulttuuritoiminnalle.

Kartanon omistaja on antanut siellä pianotunteja 2020-luvulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  Jokelan kartano Päijät-Häme -wiki
Johann Kaspar Lavater

**Johann Kaspar Lavater** (1741–1801) oli sveitsiläinen pappi ja kirjailija, Sturm und Drang -aikakauden merkittävimpiä henkilöitä. Hän toimi vuodesta 1786 Zürichin Pietarinkirkon ensimmäisenä pappina. Lavaterilla oli loistavat saarnaajalahjat, ja hän oli vakaumuksiltaan järkähtämätön. Hän esitti ajatuksensa rohkeasti vastustaessaan kantonihallituksen liian ankaria toimenpiteitä, kansanvallan liioitteluja ja Ranskan vallankumouksen väkivaltaisuuksia. Tämän vuoksi Sveitsin hallitus rupesi epäilemään Lavateria liittolaisuudesta Venäjän ja Itävallan kanssa. Niinpä hän joutui kärsimään Baselissa jonkin aikaa vankeusrangaistusta. Zürichin piirityksen aikana Lavater haavoittui luodista ja kuoli. Lavaterin luonteessa oli suuria vastakohtaisuuksia.

Lavaterilla oli rikas mielikuvitus, syvä runollinen mieli, mutta häneltä puuttui taiteellinen muovailukyky ja suhtaisuus. Luonnostaan hän oli hurskas, lempeä ja vaatimaton, mutta ei aina tunnollinen keinojen valinnassa, kun oli kyseessä tavoitteiden toteuttaminen. Lavaterin pääteoksia ovat *Aussichten in die Ewigkeit* (1768–1778); *Geheimes Tagebuch von einem Beobachter seiner selbst* (1772–1773) ja *Physiognomische Fragmente* (1775–1778), teos, joka vaikutti huomattavasti Lavaterin aikalaisiin, johon Goethe antoi avustustaan ja johon Lavaterin maine etupäässä perustuu. Lavaterin runoteokset, kuten *Schweizerlieder* (1767), *Abraham und Isaak* (1776), *Jesus Messias* (1780) osoittavat selvästi Friedrich Gottlieb Klopstockin vaikutusta. Lavaterin valitut teokset ilmestyivät 1841–1844.

Suomalaisessa virsikirjassa on yksi Lavaterin virsitekstiin pohjautuva virsi: numero 40 "Oi nimi kaikkein suloisin" (O süssester der Namen all), jonka on suomentanut Julius Krohn 1880. Se otettiin virsikirjaan 1886.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Shatrughan Sinha

**Shatrughan Sinha** (s. 9. joulukuuta 1945 Patna, Bihar, Brittiläinen Intia) on intialainen näyttelijä ja poliitikko. Hän siirtyi vuosikymmenien jäsenyyden jälkeen Intian kansanpuolueesta Intian kongressipuolueeseen vuonna 2019.

Sinha on naimisissa näyttelijä Poonam Sinhan kanssa ja heillä on kolme lasta: näyttelijät Sonakshi Sinha ja Luv Sinha sekä Kush Sinha.

## Valikoitu filmografia
* *[[Bombay to Goa]]* (1972)
* *[[Kalicharan]]* (1976)
* *[[Jaani Dushman]]* (1979)
* *[[Kaala Patthar]]* (1979)
* *[[Dostana (vuoden 1980 elokuva)|Dostana]]* (1980)
* *[[Shaan (elokuva)|Shaan]]* (1980)
* *[[Naseeb (vuoden 1981 elokuva)|Naseeb]]* (1981)
* *[[Aandhi-Toofan]]* (1985)
* *[[Asli Naqli]]* (1986)
* *[[Loha (vuoden 1987 elokuva)|Loha]]* (1987)
* *[[Khoon Bhari Maang]]* (1988)

## Palkinnot
* Filmfare Awards
** 2017: Elämäntyöpalkinto

* Stardust Awards
** 2003: Elämäntyöpalkinto

* Zee Cine Awards
** 2011: Elämäntyöpalkinto

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Seututie 364

**Seututie 364** on Kouvolan Kellomäestä Elimäen Hevossuolle johtava seututie. Tien pituus on noin 9,3 kilometriä. Tien nopeusrajoitus on 50–80 kilometriä tunnissa.

Tie alkaa valtatieltä 12. Korialla se kääntyy Pioneeripuiston liikenneympyrästä vasemmalle, alittaa Lahti–Kouvola-radan kapeassa tunnelissa ja risteää seuraavassa Korian keskustan liikenneympyrässä seututien 359 kanssa. Tie päättyy valtatielle 6.

## Lähteet
*Google Maps
*Google Street View
Mustameriahven

**Mustameriahven** (*Mycteroperca bonaci*) on meriahventen (Epinephelidae) heimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji. 

Mustameriahven on yleinen kalastuksen kohde Atlantin valtameren eteläosissa, pääasiassa Floridassa ja Karibianmerellä ja se on näillä alueilla myös urheilukalastajien suosiossa. Lajin liha on melko korkealle arvostettua.

## Koko ja ulkonäkö

Mustameriahvenen pituus on tavallisesti 70 senttimetrin luokkaa ja voi maksimissaan olla noin 150 senttimetriä (kokonaispituutta). Suurin tavattu paino lajilla on ollut 100 kilogrammaa. Laji on yleisväritykseltään oliivinvärinen tai harmaa. Sillä on päässä ja vatsan puolella pieniä kuusikulmaisia pronssisia täpliä. Taaemman selkäevän, peräevän ja pyrstöevän reunat ovat mustia tai sinertäviä. Kyljissä on tummia suorakulmion muotoisia laikkuja. Ulompi kolmannes taaemmasta selkäevästä, peräevä ja pyrstö ovat mustia. Pyrstöevä on neliönmuotoinen. Mustameriahvenella on kylkiviivallan 78–83 suomua. Lajin ruumiin korkeus on 3,3–3,5 kertaa ruumiin pituus ja pään korkeus 2,5–2,8 kertaa ruumiin pituus. Sillä on selkäevässään yksitoista piikkiruotoa ja 15–17 pehmeää ruotoa. Peräevässä on kolme piikkiruotoa ja 11–13 pehmeää ruotoa.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Mustameriahventa tavataan Atlantin valtamerellä Cape Canaveralista, Floridan eteläosista Yhdysvaltain rannikkoa etelään, Bermudassa, Bahamasaarilla, Meksikonlahdella alueella Florida Keysistä Alabamaan pohjoisosiin asti, Flower Garden Banksissa ja ympäröivällä alueella sekä Texasin eteläosista Meksikon rannikkoa pitkin Kuubaan, koko Karibianmeren alueella ja Etelä-Amerikan rannikkoa pitkin Brasiliaan Santa Catarina osavaltioon, mukaan lukien Trinidadin ja Fernando de Noronhan saaret. Lajia ei esiinny Etelä-Amerikan pohjoisosissa Surinamen pääkaupungin Paramaribon ja Brasilian Maranhaon välillä. Aikuiset oleskelevat yleensä yli 30 metrin syvyydessä vedenpinnasta, nuoret yksilöt yleensä matalammassa vedessä. Sen elinympäristöjä ovat kallioiset vedenpohjat ja koralliriutat. Mustameriahvenen populaatioita uhkaa liikakalastus. Vuodesta 2003 lähtien lajin alamitta on ollut Brasiliassa 45 senttimetriä.

## Ravinto ja elintavat
Mustameriahvenen ravintoa ovat nuorena pääasiassa äyriäiset, aikuisena kalat. Se saavuttaa sukukypsyyden 47–95,1 senttimetrin, keskimäärin 67,7 senttimetrin mittaisena.

## Lähteet
* Taksonomian lähde alaheimon sukuun asti:  
* Taksonomian lähde suvusta alaspäin: 

### Viitteet
Harneyn piirikunta

**Harneyn piirikunta** () on Yhdysvaltojen Oregonin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 7&nbsp;393 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Burnsin kaupunki. Piirikunta on perustettu 23. helmikuuta 1889.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lean Bergmann

**Lean Bergmann** (s. 4. lokakuuta 1998) on saksalainen jääkiekkoilija. Bergmann edustaa NHL-seura San Jose Sharksia. Hän on varaamaton pelaaja joka teki sopimuksen Sharksin kanssa toukokuussa 2019. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja kätisyydeltään left. Bergmann on 12. elokuuta 2020 mennessä pelannut urallaan 12 NHL-runkosarjaottelua. Näissä hän on tehnyt yhden syöttöpisteen.

## Lähteet
Yuri Berchiche

**Yuri Berchiche Izeta** (s. 10. helmikuuta 1990 Zarautz, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Athletic Bilbaota ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.

## Seurajoukkueura
Kesällä 2010 Berchiche lähti lontoolaisseura Tottenham Hotspurista ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Real Unióniin, joka pelasi Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. 29. kesäkuuta 2012 kahden kauden jälkeen irunilaisseurassa, Berchiche palasi takaisin Real Sociedadiin, josta hänet lainattiin välittömästi Eibariin.

Vuoden 2014 alkupuolella Berchiche teki kahden vuoden jatkosopimuksen Real Sociedadin kanssa, joka ulottui vuoteen 2016 asti. Kesäkuussa 2014 Eibarin noustua maan pääsarjaan Primera Divisióniin ensimmäistä kertaa historiassaan, Berchiche valittiin Segunda División kauden tähdistöjoukkueeseen.

Myöhemmin elokuussa 2014 Berchiche palasi Real Sociedadiin ja otti paikkansa joukkueen avauskokoonpanosta.

7. heinäkuuta 2017 hän siirtyi Paris Saint-Germainiin ja allekirjoitti seuran kanssa nelivuotisen sopimuksen. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa 8. syyskuuta 2017 FC Metziä vastaan.

12. heinäkuuta 2018 Berchiche siirtyi Athletic Bilbaoon 19 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hänen sopimuksensa ulottuu vuoteen 2022 ja se sisältää 100 miljoonan euron purkupykälän.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yuri Berchichen tilastot Soccerway-sivustolla 
* Yuri Berchichen tilastot BDFutbol-sivustolla
Sarvigaboninkyy

**Sarvigaboninkyy** eli **länsiafrikangaboninkyy** (*Bitis rhinoceros*) on kyykäärmeiden (Viperidae) heimoon kuuluva käärmelaji. Sitä tavataan Länsi-Afrikan metsissä Guineasta Togoon. Sarvigaboninkyytä pidettiin aiemmin gaboninkyyn (*Bitis gabonica*) alalajina.

## Ulkonäkö ja koko
Sarvigaboninkyyllä on paksu, litistynyt ruumis ja lyhyt häntä. Selkäpuolta peittää ruskeista, harmaista ja punaisista muodoista koostuva geometrinen kuviointi, joka antaa käärmeelle hyvän naamioinnin. Alapuolelta ruumis on keltainen ja mustatäpläinen. Pää on leveä, litteä, kolmiomainen ja päältä vaalea. Pään keskeltä kulkee musta viiva, ja sen takareunoissa on mustat läiskät. Kummankin silmän takana on yksi kolmiokuvio. Tästä lajin erottaa gaboninkyystä, jolla kolmioita on kaksi. Lisäksi kummallakin lajilla kuonon kärjessä sijaitseva sarvipari on sarvigaboninkyyllä pidempi. Keskimäärin sarvigaboninkyy on 0,8–1,3 metriä pitkä, mutta se voi kasvaa jopa 2,37 metrin mittaiseksi.

## Elintavat
Sarvigaboninkyy on hidasliikkeinen, yöaktiivinen käärme, joka on suurimman osan ajasta paikallaan piiloutuneena lehtikarikkeeseen. Laiskasta olemuksestaan huolimatta se saalistaa väijymällä ja iskee nopeasti. Se saalistaa pääasiassa suuria jyrsijöitä ja maalintuja, mutta myös sammakkoeläimet ja kookkaammat nisäkkäät kuuluvat sen ravintoon. Sarvigaboninkyy synnyttää poikasia.

Sarvigaboninkyy on erittäin vaarallinen, ja sen myrkky on tappavaa hemorragista solumyrkkyä. Se on kuitenkin rauhallinen käärme, joka häirittynä puuskuttaa mutta puree harvoin. Yleensä puremaan johtaneissa kohtaamisissa käärmeen päälle on vahingossa astuttu.

## Lähteet
Väinö Salo

**Väinö Emil Salo** (1. syyskuuta 1906 Hausjärvi – 27. lokakuuta 1992 Hyvinkää) oli suomalainen seiväshyppääjä. Hän voitti kaksi Suomen-mestaruutta ja edusti Suomea kahdessa maaottelussa. Seuratasolla hän edusti Salon Vilpasta, Helsingin Kisa-Veikkoja ja Hyvinkään Tahkoa.

Salo voitti seiväshypyssä Suomen-mestaruuden vuosina 1927 ja 1928. Jälkimmäisellä kerralla hän teki Suomen-ennätyksen 381&nbsp;cm. Hän saavutti SM-hopeaa vuonna 1932 ja SM-pronssia vuonna 1931. Vuoden 1926 SM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi. Hän kilpaili maaottelussa Ruotsia vastaan vuonna 1927 ja Unkaria vastaan vuonna 1930.

## Lähteet
Yhteisii unelmii

**Yhteisii unelmii** on suomalaislaulaja Katri Ylanderin 14. elokuuta 2020 julkaistu viides studioalbumi. Ylanderin edellinen albumijulkaisu oli vuoden 2013 *[[Uusi maa]]* -albumi, joka julkaistiin Katri Ylander & Yksinäinen yhtye -nimellä. *Yhteisii unelmii* -albumin on tuottanut pääosin Sampo Haapaniemi.

Albumin teemat sijoittuvat elämän taitekohtiin ja parisuhteisiin, joissa pitäisi päästää irti tai astua uuteen. Teksteissä käsitellään myös epävarmuutta ja opetellaan luopumaan. Albumin nimi on peräisin ”Pandat”-kappaleen kertosäkeestä. Kappaleessa ollaan eron kynnyksellä, mutta haaveillaan vielä, että kaikki voisi palata ennalleen.

Toukokuussa 2019 julkaistu albumin toinen single ”Sano mulle jotain kaunista” nousi radiohitiksi loppuvuodesta 2019. Marraskuussa se nousi radiolistan ensimmäiselle sijalle. Kymmenen parhaan joukossa se oli yhteensä 14 viikkoa. Heinäkuussa 2020 kappaleen suoratoistokuuntelut ylittivät kahden miljoonan kuuntelun, jonka myötä singlestä myönnettiin kultalevy.

Albumi oli ehdolla vuoden 2021 Emma-gaalassa Vuoden iskelmä -kategoriassa.

## Kappaleet

## Lähteet
Ferdinando Paer

**Ferdinando Paer** (1. kesäkuuta 1771 Parma – 3. toukokuuta 1839 Pariisi) oli italialainen säveltäjä. Hän kuului Domenico Cimarosan ja Niccolò Antonio Zingarellin ohella aikansa johtaviin opera buffa -säveltäjiin.

Paer toimi vuosina 1797–1802 musiikillisena johtajana Wienin Kärntnertor-teatterissa, jossa hänenkin musiikkiaan esitettiin. Vuosina 1802–1806 Paer oli Dresdenissä, jossa hänen oopperansa *Leonora* (1804) innoitti Ludwig van Beethovenia. Paerin muihin varhaisiin oopperoihin kuuluvat *Orphée et Euridice* (1791), *Circe* (1792), *Camilla* (1799) ja *Achille* (1801). Vuonna 1807 säveltäjä lähti Pariisiin, jonka italialaista teatteria hän johti vuosina 1812–1827. Hänen seuraajakseen tuli Gioacchino Rossini, joka oli vuonna 1805 tehnyt ensimmäisen esiintymisensä laulajana Paerin *Camilla*-oopperassa. Paerin oopperoihin Pariisin-vuosien ajalta kuuluu *Le Maître de chapelle* (1821). Kymmenien oopperoidensa lisäksi hän sävelsi hengellistä musiikkia, maallisia kantaatteja ja kamarimusiikkia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Koivuangervo

**Koivuangervo** eli **idänkoivuangervo** (*Spiraea betulifolia*) on pensasangervojen (*Spiraea*) sukuun ja ruusukasvien (Rosaceae) heimoon kuuluva monivuotinen puuvartinen kasvilaji, jota kasvatetaan koristekasvina. Se kasvaa luonnonvaraisena Itä-Siperiassa, Koreassa ja Japanissa.

Koivuangervo kasvaa 50–100 senttimetriä korkeaksi pyöreämuotoiseksi, tuuheaksi pensaaksi. Sillä on punaruskeat, pystykasvuiset ja tanakat versot. Tummanvihreät lehdet muuttuvat syksyllä loistavan oranssinpunaisiksi. Koivuangervo kukkii alkukesästä valkoisin kukin. Kukinto on 3–6 senttimetriä leveä ja kukkien heteet ovat pitkät.

Koivuangervo kasvaa joko luonnonvaraisena tai viljeltynä suuressa osassa pohjoista pallonpuoliskoa. Se ei ole vaativa kasvupaikan suhteen ja soveltuu kasvatettavaksi yksittäin tai ryhmissä. Koivuangervo pärjää parhaiten aurinkoisella tai puolivarjoisella paikalla ja kestää hyvin leikkausta ja lumen painoa. Suomessa pensas menestyy vyöhykkeillä I–VII.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Koivuangervo (''Spiraea betulifolia'')
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Spiraea betulifolia''
Karjalan kotiseutumuseo

**Karjalan Kotiseutumuseo** on Karjalassa sijaitseva kotiseutumuseo. Museo on perustettu Karjalan kirkon kupeeseen vuonna 1976 . Museorakennuksena toimii vuonna 1896 rakennettu viljamakasiinii. Museon kokoelmat syntyivät paikallisten maatalousnaisten kerätessä runsaasti erilaista esineistöä Karjalan kylistä. Museon kokoelmat edustavat tyypillistä karjalalaista talonpoikaisesineistöä.

Museon erikoisuutena on Aistin kivikautista asuinpaikkaa esittelevä osio. 

## Kuvagalleria

Kuva:Karjalan kotiseutumuseo 1.jpg|Kivikautista asuinpaikkaa esittelevä osio museossa
Kuva:Karjalan kotiseutumuseo 2.jpg|Maria Matiaksentytär Hentun kapioarkku vuodelta 1836
Kuva:Karjalan kotiseutumuseo 3.jpg|Kangaspuut, eli tuolut kotiseutumuseossa
Kuva:Karjalan kotiseutumuseo 4.jpg|Puuastioita 
Kuva:Karjalan kotiseutumuseo 5.jpg|Karjalan vaakunalla koristettu standaari, eli pöytäviiri
Kuva:Kotiseutumuseo 2.jpg|Tyypillinen tupa kotiseutumuseossa
Kuva:Kotiseutumuseo 1.jpg|Työkaluja kotiseutumuseossa


## Lähteet
Aleksandr Porhomovski

**Aleksandr Porhomovski** (s. 12. elokuuta 1972 Moskova, Neuvostoliitto) on venäjänjuutalainen entinen pikajuoksija. Hän edusti Neuvostoliittoa ja Venäjää vuoteen 1999 asti, jolloin sai Israelin kansalaisuuden. Hän voitti pronssia Helsingin EM-kisoissa vuonna 1994. MM-kisoissa Porhomovski kilpaili viidesti. Kolmasti Venäjän ja kahdesti Israelin edustajana. Vuoden 1993 kisoissa hän ylsi parhaimmillaan välieriin.
Hän on myös Israelin ennätyksen haltija 100 metrin juoksussa tuloksella 10,20 jonka hän juoksi Sevillan MM-kisoissa elokuussa 1999. Hän lopetti uransa vuoteen 2003.

## Ennätykset

* **100 m** 10,12 (+0,6) Pietari, Venäjä (14.7.1994)
* **200 m** 20,35 (+0,5) Rieti, Italia (28.8.1994)

## Lähteet
Oravan Matti

**Oravan Matti** oli keskiaikainen uudisasukas Valkealassa, josta Oravalan kylä on saanut nimensä.

Oravan Matista kerrotaan valkealalaisissa kansantarinoissa, mutta hänestä on lisäksi säilynyt historiallista tietoa, kun oravalalaiset vetosivat 1670 kuninkaan tuomioon vuodelta 1365. Tällöin Matti oli matkustanut vedotakseen kuninkaaseen maariidassa, jossa hän oli joutunut alakynteen. Muut olivat omineet itselleen hänen valtaamansa maat. Matti tapasi uuden kuninkaan Albrekt Mecklenburgilaisen Turusta, jonne kuningas oli tullut varmistamaan valtaansa ja sai kuninkaalta suojelukirjeen. Se on samalla vanhin Valkealaa koskeva asiakirjamaininta. 

Oravan Matti oli tullut uudisasukkaaksi todennäköisesti Hämeestä. Nykyisin hänen asuttamallaan maalla sijaitsee Oravalan kartano.

## Lähteet
* Kumpulainen - Miettinen: Luumäen historia. Luumäen kunta 1992, s. 78-79.
Hood River (Oregon)

**Hood River** on kaupunki Oregonin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden  väestönlaskennassa 7&nbsp;801. Hood River on Hood Riverin piirikunnan hallintokeskus. 

Kate McBride on kaupungin pormestari.

## Väestö
Kaupungin asukkaista 66,8 prosenttia on valkoisia, 27,05 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 2,33 prosenttia aasialaisia. 87,4 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 34,7 vuotta.

## Kuvia kaupungista

Tiedosto:Hood River Bicyclists (Hood River County, Oregon scenic images) (hooD0006a).jpg|Hood Riverin keskustaa.
Tiedosto:Windsurfers (Hood River County, Oregon scenic images) (hooDA0021a).jpg|Purjelautailijoita kaupungissa.
Tiedosto:Hood River Bridge.jpg|Hood Riverin silta.


## Lähteet
### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin kotisivut
Kristian Salo

**Kristian Salo** (s. 16. lokakuuta 1995) on suomalainen pikajuoksija, joka edustaa Nakkilan Virettä. Hänen valmentajanaan on vuodesta 2016 lähtien toiminut Kaj Forsström. Salo on esiintynyt Kalevan kisoissa ainakin vuonna 2017. Salo juoksi 100 metrin ennätyksensä 19-vuotiaissa vuonna 2013 tuloksella 10,82. Ennätys 200 metrin juoksussa samana vuonna on 21,41. Myös 400 metrin juoksussa hän on alittanut 50 sekunnin rajan ja pituushyppyennätys on 679. Salon merkittävin ennätys on kuitenkin jaettu Suomen seitsemänneksi paras sijoitus 300 metrin sileällä aikaan 33,91. Salo on suurikokoinen ja kärsinyt selkävaivoista.  

## Lähteet
Kalevan kisat 2020

**Kalevan kisat 2020** eli yleisurheilun Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin 13.–16. elokuuta 2020 Turussa.

## Mitalistit
### Miehet
#### Juoksu- ja kävelylajit

#### Kenttälajit

### Naiset
#### Juoksu- ja kävelylajit

#### Kenttälajit

## Lähteet
*
Pekka Salonen

**Pekka Eerik Salonen** (12. huhtikuuta 1938 Aitolahti – 25. tammikuuta 2024 Tampere) oli suomalainen yleisurheilija. Hän saavutti moukarinheitossa neljä SM-mitalia ja edusti Suomea yli kymmenessä maaottelussa. Seuratasolla hän edusti Aitolahden Rientoa, Warkauden Urheilijoita, Warkauden Kenttä-Veikkoja ja vuodesta 1964 Tampereen Pyrintöä.

Salonen saavutti moukarinheitossa SM-hopeaa vuosina 1963 ja 1966 sekä SM-pronssia vuosina 1964 ja 1967. Hän sijoittui SM-kilpailuissa kuudenneksi vuonna 1965, seitsemänneksi vuonna 1962 sekä kahdeksanneksi vuosina 1959 ja 1961. Hän kilpaili Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa vuonna 1963 sekä yli kymmenessä maaottelussa, muun muassa Ruotsia vastaan vuosina 1963, 1964, 1966 ja 1967. Painonheitossa hän voitti sisäratojen Suomen-mestaruuden vuonna 1966 ja saavutti SM-hopeaa vuonna 1964.

Salonen paransi moukarinheiton Suomen-ennätystä kahdesti vuonna 1964: Hän heitti 8. heinäkuuta Tukholmassa tuloksen 62,69 ja kolme päivää myöhemmin Tampereella tuloksen 63,76, joka jäi hänen omaksi ennätyksekseen ja oli Suomen-ennätys neljän vuoden ajan.

Salonen on haudattu Aitolahden hautausmaalle Tampereelle.

## Lähteet
Felix Limo

**Felix Limo** (s. 22. elokuuta 1980) on uransa lopettanut kenialainen kestävyysjuoksija. Hänen päämatkansa on maratonjuoksu. Hänen kansainvälinen aktiiviuransa kesti vuoteen 2011. Limo saavutti parhaan aikansa 2.06.14 maratonilla voittojuoksussaan tuulisissa oloissa Rotterdamissa vuonna 2014. Muita voittoja olivat Berliinin maratonin voitto samana vuonna sekä Chicagon maratonin voitto 2005 sekä Lontoon maraton 2006.   

Felix Limo piti hallussaan 15 kilometrin juoksun maailmanennätystä 41.29 marraskuusta 2001 marraskuuhun 2010. Etiopialainen Deriba Merga merkkautti saman ajan Nijmegenin Zevenheupenloepissa vuonna 2009. Ennätyksen hän menetti Leonard Komonille vuonna 2010.

## Lähteet
Lain vartija

**Lain vartija**, myös **Lainvartija**, (*Detective Story*) on yhdysvaltalainen film noir -elokuva vuodelta 1951, jonka on ohjannut William Wyler. 

Elokuvan päähenkilö James McLeod on kovaotteinen etsivä, jota näyttelee Kirk Douglas. Käsikirjoitus perustuu Sidney Kingsleyn näytelmään.

*Lain vartijan* roolihenkilön James McLeodin vaikutusta näkyy monissa myöhemmissä elokuvissa, kuten *[[Likainen Harry|Likaisessa Harryssa]]*, ja televisiosarjassa *[[Hill Street Blues]]*.

## Näyttelijät

## Lähteet

*
Martti Kaskivirta

**Johan Martti Kaskivirta** (5. syyskuuta 1917 Orimattila – 21. heinäkuuta 1997 Vantaa) oli suomalainen pikajuoksija. Helsingin Kullervoa edustanut Kaskivirta voitti 100 metrin Suomen mestaruuden Helsingissä järjestetyissä vuoden 1944 Kalevan kisoissa ajalla 11,3.

## Lähteet
Joonas Kääriäinen

**Joonas Antti Ilmari Kääriäinen** (s. 18. kesäkuuta 1989 Mikkeli) on suomalainen näyttelijä. Hän valmistui Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2016. Kääriäinen on kotoisin Mikkelistä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa *[[Tripla (televisio-ohjelma)|Tripla]]* (2015), *[[Paras vuosi ikinä]]* (2020) ja *[[Putous]]*(2023-2024). Lisäksi Kääriäinen on esiintynyt muun muassa Mikkelin ja Kajaanin kaupunginteattereissa. Vuosina 2020–2021 hän oli mukana Mikko Roihan ohjaamassa näytelmässä ''Kultainen vasikka'', joka toteutettiin yhteistyönä Kouvolan, Jyväskylän, Turun, Tampereen ja Kotkan teattereiden kanssa.

Kääriäinen on mikkeliläisen esittävän taiteen kollektiivi Kaukasuksen perustajajäsen. Hän on myös kehittänyt Suomeen Paskan palvelun illallinen -konseptin.

## Filmografia

### Elokuvat

### Televisiosarjat

### Teatteri

* *Onnen maa,* Mikkelin kesäteatteri (2004)
* *Lampaansyöjät,* Mikkelin kesäteatteri (2010)
* *Tankki täyteen,* Mikkelin kesäteatteri (2016)
* Kajaanin kaupunginteatteri, kiinnitys (2017–2018)
* *Veljeni Leijonamieli,* Mikkelin teatteri (2019)
* *Kultainen vasikka,* Kouvolan teatteri (2020–2021)
* *Liisa Ihmemaassa,* Mikkelin teatteri (2022)

### Ääniroolit

* *Nälänhätä –* Nälkätutkija (2018)
* *Hehkukaa toisillenne – NOFILTER, kun puhelin paljastaa kaiken –* Parisuhdebloggari Jaakko (2019)
* *Saimaan teatterin podcast* (2020)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* www.saimaanteatteri.fi 
* https://www.episodi.fi/uutiset/lapasesta-lahtenyt-koulutyo-minka-kuustonen-rock-bandin-keulahahmona-kotimaisessa-indie-leffassa/
Valto Salmi

**Valto Paavali Salmi** (22. helmikuuta 1903 Helsinki – 18. lokakuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen kestävyysjuoksija. 1930-luvulla Salmi oli Työväen Urheiluliiton nimekkäin keskipitkien matkojen juoksija. Hän voitti muun muassa Wienin työläisolympialaisten 5 000 metrin kilpailun vuonna 1931.

## Elämä ja ura
Helsingin Kisa-Tovereiden perustajajäseniin kuulunut Salmi saavutti urallaan 21 TUL:n mestaruutta. Vuonna 1931 hän voitti 5 000 metrin kilpailun Wienin työläisolympialaisissa ja oli kolmas 1 500 metrillä. Vuonna 1937 Salmi sijoittui toiseksi Antwerpenin työläisolympialaisten 5 000 metrillä. Lisäksi hän voitti muun muassa Kaisaniemen juoksun yleisen sarjan kolmasti vuosina 1933–1935. 

Aktiiviuransa jälkeen Salmi toimi TUL:n jouksuvalmentajana. Vuosina 1946–1948 hän valmensi Suomen olympiajuoksijoita yhdessä Armas Valsteen kanssa. Lisäksi Salmi oli vuoden 1952 Helsingin olympialaisten ja 1971 Helsingin EM-kilpailuiden maratonin kilpailujohtaja. TUL:n hajaannuksen aikana hän vaikutti sosialidemokraattien perustamassa Työväen Urheiluseurojen Keskusliitossa.

Salmi työskenteli vuodesta 1933 lähtien OTK:n palveluksessa muun muassa varastoesimiehenä. Vuonna 1962 hänelle myönnettiin Suomen urheilun hopeinen ansioristi.

## Perhe
Valto Salmen poika on urheiluselostaja Pentti Salmi. Hänen veljensä oli kestävyysjuoksija Rauni Salmi.

## Lähteet
Nikolai Knipovitš

**Nikolai Mihailovitš Knipovitš** (, 6. huhtikuuta 1862 Viapori – 23. helmikuuta 1939 Leningrad) oli venäläinen ja neuvostoliittolainen eläintieteilijä.

Nikolai Knipovitšin isä oli liettualaissyntyinen sotilaslääkäri. Hänen sisarensa Lidija oli tunnettu vallankumouksellinen ja veljensä Fjodor Vaasan läänin kuvernööri ja Suomen kenraalikuvernöörin kansliapäällikkö.

Knipovitš valmistui Pietarin yliopistosta vuonna 1886. Hän osallistui vallankumoukselliseen toimintaan ja joutui kahdesti pidätetyksi. Knipovitš puolusti maisterinväitöskirjaansa vuonna 1892. Seuraavana vuonna hänet valittiin Pietarin yliopiston yksityisdosentiksi. Knipovitš työskenteli Pietarin tiedeakatemian eläintieteellisessä museossa vuosina 1894–1921 sekä eläintieteellisen instituutin professorina vuosina 1911–1930. Hän järjesti tutkimusretkiä Euroopan-puoleisen Venäjän merialueille. Knipovitšin tieteelliset julkaisut keskittyvät merten hydrologiaan, kalavaroihin ja eläimistöön. Hän toimi vuodesta 1898 lähtien Venäjän edustajana Kansainvälisessä merentutkimusneuvostossa ja sen varapuheenjohtajana.

Knipovitš oli Neuvostoliiton tiedeakatemian kirjeenvaihtajajäsen vuodesta 1927 ja kunniajäsen vuodesta 1935. Hänen mukaansa on nimetty vedenalainen harjanne Pohjoisessa jäämeressä.

Knipovitšilla oli huvila Seivästön majakan luona. V. I. Lenin ja Nadežda Krupskaja asuivat hänen huvilallaan kesällä 1907. Knipovitš osallistui asiantuntijana Suomen ja Neuvostoliiton välisiin neuvotteluihin vuonna 1921.

## Lähteet
Luzonichthys

**Luzonichthys** on heloahventen (Anthiaidae) heimoon kuuluva Tyynenmeren ja Intian valtameren alueilla tavattava kalasuku. Suvun tyyppilaji on neonheloahven (*Luzonichthys waitei*). Sukuun luetaan seuraavat kahdeksan lajia:

* *[[Luzonichthys earlei]]* Randall, 1981
* *[[Luzonichthys kiomeamea]]* Shepherd, Pinheiro, Phelps, Peraz-Matus & Rocha, 2019
* *[[Luzonichthys microlepis]]* (Smith, 1955) 
* *[[Luzonichthys seaver]]* Copus, Ka'apu-Lyons & Pyle, 2015

* *[[Luzonichthys taeniatus]]* Randall & McCosker, 1992 , 1992
* *[[Luzonichthys waitei]]* (Fowler, 1931) – neonkoruahven
* *[[Luzonichthys whitleyi]]* (Smith, 1955)
* *[[Luzonichthys williamsi]]* Randall & McCosker, 1992

## Lähteet
* Taksonomian lähde alaheimon sukuun asti: 
* Alempien taksonien suomenkieliset nimet:  
### Viitteet
Abraham Wilhelm Lavén

**Abraham Wilhelm Lavén** (1812 Sääminki – 1858) oli suomalaissyntyinen, Ruotsissa vaikuttanut meriupseeri. Käytyään Karlsbergin sota-akatemian läpi Lavén tuli 1830 Ruotsin laivaston aliluutnantiksi. Hän suoritti 1833–1835 Mariebergin korkeamman tykistökoulun kurssin. Lavén oli 1835 mukana venäläisessä retkikunnassa, joka toimitti Pohjanlahdella kolmiomittauksia. Sittemmin hän toimi menestyksekkäästi pitkään Karlsbergin sota-akatemian opettajana. Hänet nimitettiin 1858 laivaston komentajakapteeniksi ja merikoulujen tarkastajaksi.

Lavén on kirjoittanut alan teoksia, esimerkiksi *Lärobok i mathematikens elementer* (1842), *Oorganisk kemi i sammandrag* (1844), sekä sotatieteellisen akatemian 1853 palkitseman julkaisun *På hvad sätt kommer svenska skärgårdsflottan sannolikt att under ett blifvande krig användas?*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lavén, Abraham Vilhelm, Nordisk familjebok
Theodor Mügge

**Theodor Mügge** (1806–1861) oli saksalainen romaani- ja matkakirjailija. Hän perusti 1843 *[[Berliner National-Zeitung]]in*. Parhaat hänen romaaneistaan ovat *Der Chevalier* (1835), *Toussaint* (1840), *Der Vogt von Sylt* (1851), *Der Majoratsherr* (1853), *Afraja* (1854), *Erich Randal* (1856), *Der Prophet* (1860). Merkittävä novellikokoelma on *Leben und Lieben in Norvegen* (1858). Matkakuvauksia ovat *Skizzen aus dem Norden* (1844), *Streifzüge in Schleswig-Holstein* (1846) ja *Nordisches Bilderhuch* (1858).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ludvig Mylius-Erichsen

**Ludvig Mylius-Erichsen** (15. tammikuuta 1872 Viborg – 25. marraskuuta 1907 Grönlanti) oli tanskalainen kirjailija ja Grönlanti-tutkija. Mylius-Erichsen johti 1902–1904 tanskalaista tieteellistä Grönlannin-retkikuntaa Grönlannin länsirannikolla ja 1906 itärannikon pohjoisosia tutkimaan lähtenyttä *Danmark*-retkikuntaa. 

Mylius-Erichsen lähti Grönlannin itärannikon retkellään Danmark-aluksen talviasemalta Kap Bismarckin luota tanskalaisen Niels Peter Høeg Hagenin ja grönlantilaisen Jørgen Brønlundin kanssa maaliskuussa 1907 retkelle pohjoiseen. Retkellä hän kartoitti muun muassa Tanskan-vuonon. Paluumatkalla retkikunnan kaikki kolme osallistujaa kuolivat aluksellaan. Seuraavana keväänä muut retkikunnan jäsenet löysivät Brønlundin ruumiin ja Mylius-Erichsenin päiväkirjan. Mylius-Erichsenin muut havainnot ja muistiinpanot pelasti 1910 *Alabama*-retkikunnan johtaja Ejnar Mikkelsen. Mylius-Erichsenille ja hänen kahdelle toverilleen pystytettiin 1912 Kööpenhaminaan muistopatsas.

Mylius-Erichsen julkaisi näytelmän *Tatere* (1898), kuvaukset *Strandingshistorier* (1901) ja *Nye Strandingshistorier* (1905) sekä ensimmäisellä Grönlannin-matkallaan runoilemansa teoksen *Isblink* (1904).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Plecodus

**Plecodus** on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kolme lajia, joita tavataan Afrikasta:

* *[[Plecodus elaviae]]* Poll, 1949 – isosuomunsyöjä
* *[[Plecodus multidentatus]]* Poll, 1952 – naskalisuomunsyöjä
* *[[Plecodus straeleni]]* Poll, 1948 – raitasuomunsyöjä

## Lähteet
* Lajien suomenkieliset nimet: 

### Viitteet
Pleistoseeninen villiinnytys

**Pleistoseeninen villiinnytys** on troofisen villiinnytyksen muoto, jossa ekosysteemeihin pyritään palauttamaan eläimiä, jotka jäljittelevät pleistoseenisen kauden megafaunan ympäristöön jättämiä jälkiä.

## Projekteja tai projektisuunnitelmia
### Brasilia
Brasilialainen ekologi Mauro Galetti ehdotti pleistoseenin uudelleenrakentamista vuonna 2004. Pleistoseenikauden lopussa ihmisen levitessä Euraasian ulkopuolella kuoli sukupuuttoon suuri määrä isokokoisia eläinlajeja. Galetti ehdotti norsujen tuomista sirkuksista ja eläintarhoista yksityisille maille Brasilian cerradoon. 

### Pohjois-Amerikka
Paul S. Martin totesi vuonna 2005, että suuri osa Pohjois-Amerikan alkuperäisestä megafaunasta eli esimerkiksi mammutit, maalaiskiaiset ja sapelihammaskissat kuolivat sukupuuttoon ihmisten saavuttua mantereelle. Hän ehdotti ekologisen tasapainon palauttamista korvaamalla ne lajeilla, joilla on samanlaisia ekologisia rooleja, kuten aasialaisilla tai afrikkalaisilla norsuilla. *[[Nature]]n* kiistanalainen pääkirjoitus vuonna 2005 vaati norsujen, leijonien ja gepardien palauttamista keskilännen suojelluille preeria-alueille. Kirjoituksen oli allekirjoittanut suuri joukko biologeja.

### Siperian pleistoseeninen puisto
Tutkija Sergei A. Zimov perusti vuonna 1988 Koillis-Siperiaan Pleistoseenin puiston testatakseen mahdollisuutta palauttaa alueelle suuria laiduntajia ja petoeläimiä. Zimovin tavoitteena on luoda uudelleen pleistoseenin lopussa pääosin kadonneen arotundran kaltainen ekosysteemi. Hankkeen avulla on tarkoitus tutkia laiduntavien eläinten vaikutusta ikiroutaan ja sen sulamiseen. Zimovin tutkimusten mukaan talvilaidunnus edistää maaperän jäähtymistä talvella. Hankkeessa on tuotu alueelle jakutian poneja, poroja, lumilampaita, vapiteja, jakkeja, biisoneita ja hirviä. Zimovin hanke on kiistanalainen. *Conservation Biology* -lehdessä julkaistussa kirjeessä pleistoseenia palauttamaan pyrkiviä syytettiin "Frankensteinin ekosysteemien" luomisesta. Kirjeen mukaan "suurin ongelma ei ole mahdollisuus palauttaa menetettyjä vuorovaikutuksia, vaan pikemminkin riski saada uusia, ei-toivottuja vuorovaikutuksia. Kirjoittajat ehdottivat, että kadonneen megafaunan palauttamisen sijasta luonnonsuojelijoiden tulisi pyrkiä palauttamaan olemassa olevat lajit alkuperäisiin elinympäristöihinsä.

## Katso myös
* Luonnonmaisema
* Palautusistutus
* Ex situ -suojelu

## Lähteet
Algot Haquinius

**Johan Algot Haquinius** (30. heinäkuuta 1886 Sveg – 6. helmikuuta 1966 Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä, pianisti ja pianopedagogi.

Haquinius opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa vuosina 1898–1904 ja jatkoi opintojaan Moritz Moszkowskin sekä Ignaz Friedmanin johdolla. Hänestä tuli yksi aikansa johtavista ruotsalaispianisteista. Hänen sävellyksensä ovat tyyliltään pohjoismaisia impressionistisin vaikuttein. Tuotantoon kuuluu pianokonsertto, *Romans* viululle ja orkesterille, muita orkesteriteoksia, kolme jousikvartettoa, viulusonaatti (1934), pianoteoksia, noin 150 yksinlaulua ja baletti *Offerlunden* (1923).

Haquinius valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi 28. huhtikuuta 1941.

## Lähteet