open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Polititšeskije izvestija

**Polititšeskije izvestija** (, ”Poliittiset uutiset”) oli Helsingissä vuosina 1919–1920 ilmestynyt venäjänkielinen sanomalehti.

Helmikuussa 1919 aloittanut *Polititšeskije izvestija po inostrannym i russkim gazetam* oli noin viidesti viikossa ilmestynyt monistettu lehti, joka seuraavan vuoden alussa muuttui painetuksi viikkolehdeksi. Nimensä mukaisesti se sisälsi venäläisistä ja ulkomaisista lehdistä lainattuja poliittisia uutisia. Lehden rahoittaja ja toimittaja oli Suomeen paennut kadettilehti *[[Retš]]in* julkaisija Josif Hessen. Vastaavan toimittajan piti lain mukaan olla Suomen kansalainen, joten sellaisiksi ilmoitettiin Torsten Strandberg (1919) ja Andrei Igelström (1920). Lehden toimittamiseen osallistui myös ukrainalaissyntyinen Vladimir Tukalevski. 

*Polititšeskije izvestija* lakkasi heinäkuussa 1920 Hessenin siirryttyä Saksaan.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Orihuela

**Orihuela** (valenciaksi *Oriola*) on kaupunki Valencian itsehallintoalueella, Espanjassa. Orihuelan väkiluku on noin 80 000. 

## Kuvia


Oriola (País Valencià), riu Segura.JPG|Orihuelan keskusta ja Segura-joki
Ajuntament i església de les santes Justa i Rufina (Oriola).JPG|Kaupungintalo (oik.) ja Iglesia de las Santas Justa y Rufina (kesk.)
Pati de la casa de Miguel Hernández, al fons el col·legi de sant Doménec, Oriola.JPG|Miguel Hernándezin kotimuseo
Església de sant Jaume Apòstol d'Oriola.JPG|Iglesia de Santiago Apóstol 
Catedral d'Oriola, porta de les Cadenes.JPG|Orihuelan katedraali
Col·legi de sant Doménec i porta de l'Olma, Oriola.JPG|Convento de Santo Domingo
Carrer Doctor Jose Maria Sarget amb la catedral al fons, Oriola.JPG|Carrer Doctor Jose Maria Sarget
Plaça de Monserrate, Oriola.JPG|Plaza de Monserrate
Fuente Orihuela.jpg|Suihkulähde 



## Lähteet
*spain.info: Orihuela  

### Viitteet

## Aiheesta muualla
El efecto mariposa

**El efecto mariposa** (; ) on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut Fernando Colomon ohjaama ja Beatriz de la Gándaran tuottama espanjalais-ranskalais-brittiläinen romanttinen komediaelokuva, jonka pääosissa ovat María Barranco, Coque Malla ja Rosa María Sardá. Elokuvan käsikirjoittivat Fernando Colomo, Joaquín Oristrell ja Anna Klamburg.

## Juoni

Luis (Coque Malla) on 20-vuotias espanjalaisopiskelija, joka matkustaa Madridista Lontooseen suorittamaan taloustieteen kurssin. Hän matkustaa määräilevän äitinsä Noelian (Rosa María Sardá) kanssa ja asuu hetken Oswaldin (James Fleet) kanssa asunnossa, joka on hänen tätinsä Olivian (María Barranco) naapurissa. Vaikka Luis ei ole koskaan tavannut tätiään ennen, hän muuttaa hänen luokseen. Olivialla on myrskyisä parisuhde televisionäyttelijä Duncan McHalen (Peter Sullivan) kanssa, joten asunnossa tilanne on usein aika kaoottinen. Pian Noelia palaa takaisin kotiinsa Madridiin ja Duncan, joka jää kiinni pettämisestä, muuttaa pois asunnosta. Luis ja Olivia jäävät kahdestaan ja huomaavat pian olevansa rakastumassa toisiinsa.

## Näyttelijät

## Tuotanto
*El efecto mariposan* kuvaukset alkoivat 24. heinäkuuta 1995 ja päättyivät 9. syyskuuta 1995. Elokuvan kuvauspaikkoina olivat Madridin kaupunki Espanjassa ja Lontoon kaupunki Britanniassa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat espanjalainen Fernando Colomo Producciones Cinematográficas, ranskalainen Mainstream S.A. ja brittiläinen Kestrel Two Limited. Elokuvan tuottamiseen osallistuivat myös espanjalaiset Televisión Española ja Canal+ España sekä ranskalainen Canal+.

## Julkaisu
*El efecto mariposa* sai ensi-iltansa Espanjassa 20. joulukuuta 1995 ja oli Universal Pictures International Spain S.L.:n teatterilevittämä. Elokuva tuotti Espanjassa 973 006 euron lipputulot.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* ''El efecto mariposa'' SensaCinessä
Vainikkala (romaani)

**Vainikkala** on kirjailija Jussi Lehmusveden (s. 1972) esikoisromaani, joka ilmestyi helmikuussa 2017. Lehmusvesi on Helsingin Sanomien kulttuuritoimittaja. 

## Lähteet
*
Freddie and the Dreamers

**Freddie and the Dreamers** oli brittiläinen beat-, pop- ja rockyhtye Manchesterin kaupungista. Yhtye oli suosituimmillaan vuosina 1963–1965, jolloin se julkaisi useita hittejä. Niistä menestyksekkäimpiä olivat Britannian kärkiviisikkoon nousseet ”If You Gotta Make a Fool of Somebody”, ”I’m Telling You Now”, ”You Were Made for Me” ja ”I Understand”. Näistä ”I’m Telling You Now” ylsi myös Yhdysvaltain listaykköseksi, ollen siellä yhtyeen uran ainoa top 10 -hitti.

## Lähteet
Entre rojas

**Entre rojas** on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut Azucena Rodríguezin ohjaama espanjalainen draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Penélope Cruz, Cristina Marcos ja María Pujalte. Elokuvan käsikirjoittivat Azucena Rodríguez, Myriam De Maeztu ja Mercedes de Blas sekä tuottivat Fernando Colomo ja Beatriz de la Gándara.

## Juoni

*Entre rojas* sijoittuu vuoden 1974 Madridiin ja kertoo nuoresta Lucíasta (Penélope Cruz), joka tuomitaan kymmeneksi vuodeksi vankilaan yhteydestään poliittiseen militanttiin, joka on Francisco Francon diktaatuuria vastaan. Vankilassa Lucía joutuu elämään erilaisten naisten, niin intellektuellien kuin murhaajienkin, kanssa.

## Näyttelijät

## Tuotanto
*Entre rojasin* kuvaukset alkoivat 18. toukokuuta 1994 ja päättyivät 15. syyskuuta 1994. Elokuvan kuvauspaikkana oli Yeseríasin entinen vankila Madridissa, Espanjassa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Fernando Colomo Producciones Cinematográficas S.L. ja Lucas Ediciones S.A.. Elokuvan tuottamiseen osallistui myös Antena 3 Televisión.

## Julkaisu
*Entre rojas* sai ensi-iltansa Espanjassa 21. huhtikuuta 1995 ja oli Alta Filmsin teatterilevittämä. Elokuva tuotti Espanjassa 146 171 euron lipputulot.

## Palkinnot ja ehdokkuudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* ''Entre rojas'' SensaCinessä
Mathilda Fogman

**Mathilda Fogman** (1835–1921) oli suomalainen lestadiolainen kätilö. Hän otti sukupuolelleen epätavallisen johtavan aseman lestadiolaisliikkeessä Ylitorniolla.

Mathilda Fogman ansaitsi nuorena elantonsa karjapiikana Ruskolan kylässä. Hänet lähetettiin opiskelemaan kätilöksi Tukholmaan, josta hän palasi harjoittamaan ammattiaan kotipitäjäänsä. Jatkuvan opiskelun ansiosta hän sai ammattitaidolleen arvostusta. Sanonnan mukaan Ylitorniota hallitsivat rovasti Grape, maaviskaali Ström ja paarmuska Fogman.

Fogman vaikutti lestadiolaisessa herätysliikkeessä. Herätysliike saapui Ylitorniolle vuoden 1850 tietämillä. Mathilda Fogmanilla oli myös kiinteät siteet Lars Levi Laestadiuksen perheeseen. Pajalan pappilasta Ruotsissa tuli Leastadiuksen elinaikana lestadiolaisen kristillisyyden keskuspaikka.

Laestadiuksen kuoltua vuonna 1861 Mathilda Fogman teki tiivistä yhteistyötä hänen oppilaansa ja seuraajansa Juhani Raattamaan kanssa. Tästä yhteydenpidosta on säilynyt runsaasti kirjeenvaihtoa. Raattamaan näkökyky oli heikentynyt, joten Fogman hoiti 1870- ja 1880-luvulla paitsi Raattamaan myös muiden Lapin vanhinten kirjeenvaihtoa lähes koko herätysliikkeen levinneisyysalueella. Fogman tulkitsi Raattamaalle ruotsinkielisten lehtien kirjoittelua lestadiolaisuudesta ja huolehti ruotsinkielisen herätysalueen yhteydenpidosta.

Mathilda Fogman toimi Tornionjoen lestadiolaisseurakunnan vanhimpana. Kirjeenvaihtonsa ansiosta hän tunsi herätysliikkeen tilan Pohjoismaiden lisäksi myös Yhdysvalloissa. Yhteistyötä Raattamaan kanssa ei aina hyväksytty. Monen mielestä naisen tuli vaieta seurakunnassa. Raattamaa läheisineen piti Fogmanin sukupuoleen perustuvaa arvostelua kuitenkin turhana eikä löytänyt sille tukea Raamatusta. Hänen mielestään valistuneet vaimot olivat päinvastoin arvokkaita Jumalan valtakunnan työntekijöitä.

Fogman tunnetaan myös ristiriitojen sovittelijana. Kainuussa oli alkanut viritä valtionkirkkoa vastaan kapinoivaa kristillisyyttä. Mathilda Fogman sai yhdessä Ruotsin Ylitornion kappalaisen P. O. Grapen kanssa rauhoitettua tilanteen pitkällisen kirjeenvaihdon avulla. Fogmanin aikana lestadiolainen liike alkoi hajaantua vanhoillislestadiolaisuuteen, esikoisuuteen ja uuteenheräykseen. Eriseuraisuutta ilmeni sekä Pohjoismaissa että Yhdysvalloissa. Raattamaa keskittyi mieluummin saarnatoimintaan eikä kyennyt näkemään ristiriitojen varsinaisia syitä, joten niiden selvittäminen jäi pitkälti Fogmanin vastuulle. Lestadiolaisuuden pysymistä yhtenäisenä liikkeenä Raattamaan aikana pidetään huomattavalta osin juuri Fogmanin ansiona.

Fogman siirtyi viettämään eläkepäiviään Suomen puolelle Ylitorniolle ystävänsä ja apulaisensa Johanna Pietarin kanssa ja eli siellä kuolemaansa saakka.

## Lähteet
* 

## Kirjallisuutta
* 
* 
* 
* 
*
Rassvet

**Rassvet** (, ”Sarastus”) oli Helsingissä vuosina 1919–1920 ilmestynyt venäjänkielinen sanomalehti.

Konstantin Arabažinin toimittama *Rassvet* perustettiin marraskuussa 1919 Venäjän valkoisten sotapolitiikkaa ajaneen *[[Russkaja žizn]]in* kilpailijaksi. Sen tehtävänä oli tuoda ”vallankumouksellisen demokratian valoa taantumuksen pimeyteen”. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden rahoittajana toimi Arnoldt Orntlich. Vastaaviksi toimittajiksi ilmoitettiin Konstantin Samsonoff (1919–1920) ja Paul Leontjeff (1920). Toimituskuntaan kuuluivat Karl Tiander, Fjodor Falkovski, Sergei Životovski ja Vadim Andrejev.

Myöhemmin vuonna 1921 Orntlich selitti rooliaan lehden rahoittajana: "Kun Judenitšin joukot marssivat Pietaria kohti, useat venäläiset toimittajat painostivat minua rahoittamaan hyvän venäjänkielisen sanomalehden. Pitkän epäröinnin jälkeen myönnyin ja annoin rahaa 'Rassvetin' perustamiseen professori Arabažinin johdolla olleelle ryhmälle. En itse poliittisesti sitoutumattomana henkilönä osallistunut lehden toimintaan ja jouduin Judenitšin tappion ja lukuisten ongelmien jälkeen, erityisesti virolaisten piirien taholta, lopettamaan koko hankkeen helmikuussa 1920."

Lehden lakkaamisen syyksi helmikuussa 1920 kerrottiin bolševikkien vastaisen taistelun painopisteen siirtyminen Itämeren alueelta Keski-Eurooppaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden numeroita digitoituina
Miguel Hernández

**Miguel Hernández Gilabert** oli espanjalainen runoilija. 

Hernándezin isä työskenteli karjankasvatuksen ja -laidunnuksen parissa. Hänen äitinsä oli kotiäiti. Perheen huonon taloudellisen tilanteen takia Hernández vietti lapsuudessaan ja kasvuiässään paljon aikaa isänsä apuna karjapaimenena. Hän aloitti koulun yhdeksänvuotiaana. Lukuvuonna 1924–1925 hän aloitti Colegio Santo Domingossa Orihuelassa, jossa oppilaana oli myös Ramón Sijé. Maaliskuussa 1925 hän joutui keskeyttämään koulun perheen taloudellisen ahdingon takia, mutta jatkoi opiskelua itsenäisesti viettäessään aikaa paimenessa Alicanten ylänkömailla. Ramón Sijén opastuksella hän tutustui klassisiin espanjalaiskirjailijoihin samoin kuin kreikan- ja latinankieliseen kirjallisuuteen. Hän osallistui ahkerasti Orihuelan kirjallisuuspiiriin.

Hernández julkaisi vuonna 1930 ensimmäisiä säkeitään paikallisissa sanomalehdissä. Marraskuussa 1930 hän matkusti ensimmäisen kerran Madridiin. Hän tapasi Federico García Lorcan vuonna 1932. Vuonna 1933 ilmestyi Hernándezin runokokoelma *Perito en lunas*. 

Vuonna 1934 Hernández julkaisi runot "Eclipse celestial" ja "Profecía sobre el campesino" Sijén toimittamassa julkaisussa *El Gallo Crisis*. Hän tapasi Pablo Nerudan heinäkuussa 1934. Nerudasta tuli Madridn kirjallisuuspiireissä yksi Hernándezin tärkeimmistä neuvonantajista. Syyskuussa 1934 hän kihlautui Josefina Manresan kanssa Orihuelassa. He avioituivat 9. maaliskuuta 1937.

Hernández asettui vuonna 1935 asumaan Madridiin. Kuuluisa runo "Elegía a Ramón Sijé" runoteoksessa *El rayo que no cesa* ilmestyi 1936 Ramón Sijén kuoleman muistoksi. Hän kirjoitti samana vuonna näytelmän *El labrador de más aire* sekä runot "Égloga a Garcilaso" ja "Sino sangriento". 

Runoilija Vicente Aleixandre kävi Hernándezin kanssa intiimiä kirjeenvaihtoa vuosina 1935–1938. 

Hernández osallistui vapaaehtoisena Espanjan sisällissotaan tasavaltalaisten puolella ja oli mukana muun muassa Madridin puolustamisessa. Hän vieraili Neuvostoliitossa espanjalaisen kulttuuridelegaation kanssa 1937. Samana vuonna julkaistiin *Viento del Pueblo*, *El labrador de más aire* ja *Teatro en la guerra* sekä näytelmä "Pastor de la muerte".

Hernándezin ensimmäinen lapsi syntyi joulukuussa 1937 ja kuoli lokakuussa 1938. Lapsen kuolema kyllästi monet hänen myöhemmistä runoistaan kaihomielisellä sävyllä. Toinen lapsi syntyi 1939. 

Francon julistettua sodan päättyneeksi Hernández ylitti Portugalin rajan 29. toukokuuta 1939. Portugalin poliisi palautti hänet Espanjan viranomaisille. Torrijosin vankilassa Madridissa hän kirjoitti kuuluisan runonsa "Nanas de la cebolla". Kesäkuussa hänet tuomittiin kuolemaan ja myöhemmin heinäkuussa 30 vuodeksi vankeuteen. Syyskuussa hänet siirrettiin vankilaan Palenciaan ja sieltä Ocañan vankilaan. Hernándezin viimeinen vankila oli Alicanten aikuisten kasvatuslaitos, jossa hän sairastui tuberkuloosiin. Hän kuoli Alicantessa 28. maaliskuuta 1942.

## Lähteet

*Centro Virtual Cervantes: Miguel Hernández - Cronología

### Viitteet
The Flintstones: The Surprise at Dinosaur Peak!

**The Flintstones: The Surprise at Dinosaur Peak** on Taiton Nintendo Entertainment Systemille vuonna 1994 julkaisema videopeli ja se on jatkoa pelille *[[The Flintstones: The Rescue of Dino & Hoppy]]*. Pelissä pelaaja voi valita pelattavakseen joko Retun tai Tahvon, ja heillä molemmilla on omat hyökkäyksensä ja taitonsa. Peli on yksi NES:in harvinaisimmista peleistä.
Your Latest Trick

**Your Latest Trick** on Dire Straitsin kappale, joka esiintyi heidän *[[Brothers in Arms (albumi)|Brothers in Arms]]* -studioalbumillaan, ja myös livealbumilla *[[On the Night]]*; sama liveversio on myös *[[Sultans of Swing: The Very Best of Dire Straits]]* -albumilla. Täyspitkä albumiversio sisällytettiin heidän viimeisimpään *[[The Best of Dire Straits & Mark Knopfler: Private Investigations]]* -kokoelmalbumiin.

## Musiikki
Randy Becker soitti trumpetti-intron CD-versiossa, mutta se puuttuu vinyyliversiosta. Tämän jälkeen tulee saksofoni-intro, jota soittaa Michael Brecker, joka soittaa myös saksofonisoolon. Chris White soittaa saksofonia liveversioissa *Brothers in Arms -ja *On Every Street* -kiertueilla.

Saksofoni-introa käytettiin myös File of Justice -sarjan tunnusmusiikkina.

==Singlen julkaisu==
"Your Latest Trick julkaistiin 12 tuuman maxi-singlenä 28. huhtikuuta 1986. Se julkaistiin *Brothers in Arms'' -albumin viidentenä singlenä Yhdysvalloissa, kuten myös muissa valikoiduissa alueissa, kuten Brasiliassa. Singleä ei julkaistu Yhdysvalloissa. Se pääsi parhaimmillaan sijalle 26 Ison-Britannian listoilla.

## Listasijoitukset

¹ "Your Latest Trick" / "Encores" -EP

## Lähteet
### Viitteet
Gnostikoi Ha-Shaitan

**Gnostikoi Ha-Shaitan** on Saturnian Mistin ensimmäinen studioalbumi. Levyn on julkaissut vuonna 2011 suomalainen underground levy-yhtiö Ahdistuksen Aihio Productions.

Levyn nimi on yhdistelmä hepreaa ja muinaiskreikkaa, joka löyhästi kääntyy "*He, jotka kykenevät tuntemaan Saatanan*". Termi "*Gnostikoi*" juontaa juurensa Platonin teoksiin, ja tarkoittaa "*He, jotka kykenevät tietämään*". 

Albumilta tehtiin myös musiikkivideo kappaleesta "Aura Mystica". 

## Kappaleet
Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Zetekh, ellei toisin mainittu.

#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Zetekh – laulu
* Somber Chaoswind – kitara
* Shu-Ananda – kitara, puhdas laulu
* Ptahaz – basso
* Wyrmfang – rummut

### Vierailevat muusikot
* Heidi Haikala – laulu
* H. Kivelä – lisäperkussiot

## Arvostelut
Levy sai julkaisun aikaan varsin ristiriitaisia arvioita kriitikoilta, johtuen voimakkaista death metal, hardcore ja heavy metal vaikutteista, jotka kaikki esimerkiksi kuuluivat vahviten Zetekhin laulutyöskentelyssä.

* Imperiumi.net: 6–/10
* Metalireland.com: 
* Metal-rules.com: 
* Metal Temple: 5/10
* Sea of Tranquility: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Saturnian Mistin virallinen kotisivu
* Saturnian Mist Facebook
Chaos Magick

__NOTOC__
**[[Chaos Magick]]** on Saturnian Mistin toinen studioalbumi. Levyn on julkaissut vuonna 2015 brittiläis-amerikkalainen levy-yhtiö Candlelight Records. Levy nauhoitettiin ja miksattiin Blackvox Studiolla, Tampereella huhtikuu-syyskuu välillä vuonna 2014, sekä masteroitiin Turan Audio studiolla Oxfordissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa Tim Turanin toimesta lokakuussa 2014. 

Levyn nimi ja teema viittaa kaaosmagiaan, joka on Peter J. Carrollin ja Ray Sherwinin kehittämä post-moderni okkulttinen traditio, jonka perustamiseen vaikuttivat vahvasti Aleister Crowleyn ja Austin Osman Sparen teokset.

Albumilta tehtiin kaksi musiikkivideota, molemmat ohjasi ja käsikirjoitti fra. Zetekh itse. Ensimmäinen "The True Law" julkaistiin myös singlenä joulukuussa 2014 ja toinen musiikkivideo "Bloodsoaked Chakrament" julkaistiin viikkoa ennen albumia. 

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Zetekh, ellei toisin mainittu.

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* fra. Zetekh – laulu
* fra. Chaoswind – kitara
* fra. Ptahaz – kitara
* fra. Macabrum – basso
* fra. Vile – rummut
* fra. Psychonaught – perkussiot, sello

## Arvostelut
* Avenoctum.com 9/10
* Bleeding4metal.de: 9/10
* Kaaoszine: 9/10
* Metal Temple: 6/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Saturnian Mistin virallinen kotisivu
* Saturnian Mist Facebook
Todo es mentira

**Todo es mentira** on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut Álvaro Fernández Armeron ohjaama ja käsikirjoittama espanjalainen romanttinen komediaelokuva, jonka pääosissa ovat Penélope Cruz ja Coque Malla, joka sävelsi myös elokuvan musiikin. Elokuvan tuottajina olivat Enrique Cerezo ja Carlos Vasallo.

*Todo es mentira* on kolmesta Álvaro Fernández Armeron elokuvasta ensimmäinen, joka käsittelee monimutkaisia parisuhteiden ongelmia, kompromisseja ja kaunistelemattomia totuuksia. Kaksi muuta elokuvaa ovat *[[Nada en la nevera]]* (1998) ja *[[El juego de la verdad]]* (2004). *Todo es mentira* -elokuvasta tehtiin teatteriin näytelmäsovitus, joka sai ensi-iltansa Lara-teatterissa Madridissa vuonna 2016.

## Juoni

*Todo es mentira* kertoo neljän pariskunnan elämistä, rakkauksista ja ongelmista. Elokuvan keskipisteenä on Pablo (Coque Malla), jolla on kielteinen asenne elämään. Kun Lucía (Penélope Cruz) astuu hänen elämäänsä, hän ajattelee tämän olevan unelmiensa nainen ja vastaus kaikkiin hänen ongelmiinsa. Manipuloiva Lucía on kuitenkin juuri sitä, mikä saa Pablon pään räjähtämään. Pablo eikä kukaan hänen ystävistään usko ihanteelliseen pariskuntaan. Pablon ystävät ovat myös parisuhteissa ja jokaisella heistä on omat ongelmansa. Arielin (Jordi Mollà) ja Lolan (Christina Rosenvinge) välillä on ammatillinen kilpailu, mitä he eivät osaa käsitellä. Claudio (Gustavo Salmerón) elää Natalian (Irene Bau) siivellä, mikä ei tunnu kenestäkään hyvältä. Alejandron (Fernando Colomo) ja Beatrizin (Mónica López) välillä on suuri ikäero, joka aiheuttaa heidän välilleen isoakin kuilua. Kukaan ei ole täysin tyytyväinen kumppaniinsa, mutta kaikki antavat asian kuitenkin olla – on syynä sitten konformisuus, pelko, laiskuus tai koska kaikki on valetta.

## Näyttelijät

## Tuotanto
*Todo es mentiran* kuvaukset alkoivat 18. huhtikuuta 1994 ja päättyivät 30. toukokuuta 1994. Elokuva kuvattiin Cuencassa sekä Madridissa ja sen lähialueilla. Elokuvan tuotantoyhtiönä oli Atrium Productions, S.A..

## Julkaisu ja vastaanotto
*Todo es mentira* sai ensi-iltansa Espanjassa San Sebastiánin elokuvajuhlilla 16. syyskuuta 1994. Elokuva sai kotimaan teatteriensi-iltansa 10. lokakuuta 1994 ja oli Sony Pictures Releasing de España, S.A.:n teatterilevittämä. *Todo es mentira* tuotti Espanjassa 1 085 570 euron lipputulot.

## Palkinnot ja ehdokkuudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* ''Todo es mentira'' IPelículasin sivuilla
Luettelo Oulussa syntyneistä jääkiekon SM-liigapelaajista

**Luettelo Oulussa syntyneistä jääkiekon SM-liigapelaajista** sisältää kaikki Oulussa syntyneet jääkiekon SM-liigassa tai jääkiekon SM-sarjassa pelanneet pelaajat. Jääkiekon SM-liiga on ollut Suomen jääkiekon korkein sarjataso vuodesta 1975, sitä ennen pelattiin SM-sarjaa.

## Kenttäpelaajat

### A

### E

### G

### H

### I
Open Software Foundation

**Open Software Foundation** (OSF) oli toukokuussa 1988 perustettu yleishyödyllinen organisaatio, jonka tavoitteena oli kehittää avoin standardi UNIX-käyttöjärjestelmälle.

## Historia

Organisaation alkuperäiset sponsorit olivat Apollo Computer, Groupe Bull, Digital Equipment Corporation (DEC), Hewlett-Packard (HP), IBM, Nixdorf Computer, ja Siemens AG.
Myöhemmin mukaan liittyivät Philips ja Hitachi, mutta HP osti Apollon ja Siemens Nixdorfin.

Organisaatio perustettiin seurauksena AT&T:n ja Sun Microsystemsin yhteistyölle UNIX System V kehityksessä. Tämän seurauksena AT&T ja Sun perustivat vuonna 1988 Unix Internationalin (UI), joka oli vastaavanlainen kuin OSF. Vuonna 1993 sekä UI että OSF ilmoittivat *Common Open Software Environment* (COSE) hankkeesta.
Mukaan COSE-hankkeessa liittyivät myös Univel (Novell ja AT&T yhteistyö) ja Santa Cruz Operation (SCO). COSE-hankkeen seurauksena UI ja OSF yhdistyivät vuonna 1994.

Helmikuussa 1996 OSF yhdistyi X/Openin kanssa ja muodostivat The Open Groupin.

## OSF/1

Open Software Foundationin (OSF) Research Instituten (RI) referenssitoteutus UNIX-käyttöjärjestelmästä oli tunnettu nimellä **OSF/1**, joka julkaistiin lokakuussa 1990 ja DEC otti sen käyttöön Digital OSF/1:n kehityksessä (myöhemmin nimellä Tru64 UNIX).

Käyttöjärjestelmässä on myös OSF:n Distributed Computing Environment (DCE) ympäristön toteutus.

Organisaation perustuksessa IBM luovutti AIX käyttöjärjestelmän organisaation käyttöön aikomuksena välittää se suoraan jäsenille. Käyttöjärjestelmän siirtäminen kuitenkin aiheutti huolta ja uuteen referenssitoteutukseen valittiin erilaisia tekniikoita valmistajariippumattomuuden osoittamiseksi.

Uuteen käyttöjärjestelmään valittiin mm. Carnegie Mellon -yliopistossa kehitetty Mach 2.5 mikroydin; IBM:n tiedostojärjestelmä; BSD verkko-ohjelmisto; täysin uusi virtuaalimuistikäsittely.

OSF/1:n pohjalta kehitettiin MK (OSFMK) ja AD (OSF/1 AD).

## Motif
Open Software Foundationin johdosta julkaistiin myös Motif, josta julkaistiin IEEE standardi 1295. Motif päätyi myös Sunin käyttöön ja Common Desktop Environmentiin.

## Lähteet
OSF

**OSF** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* Open Software Foundation, Unix-käyttöjärjestelmän standardointiorganisaatio
* OSF/1, Open Software Foundationin referenssitoteutus
* *Optronique secteur frontal*, elektro-optinen maalinhakujärjestelmä Dassault Rafale -hävittäjässä
* *Oxford Scientific Films*, brittiläinen dokumenttielokuvien tuottaja
Amerikkalainen pastoraali

**Amerikkalainen pastoraali** (*American Pastoral*) on yhdysvaltalaisen kirjailijan Philip Rothin romaani. Rothia on kuvattu amerikkalaisen yhteiskunnan kriitikoksi ja tulkiksi.

Kirjan tapahtumat-sijoittuvat Yhdysvaltoihin 1960-luvulle, ja Roth käsittelee maata ravistelevaa vuosikymmentä eri puolilta. Hän tutkii maailman muuttumista esittämällä argumentteja eri näkökulmista. Tarina kerrotaan ihanteellisen ydinperheen kautta, jossa tytär radikalisoituu ja ryhtyy terroristiksi. Tarinan kertoja on Rothin *[[alter ego]]* Nathan Zuckerman, kuten monissa muissakin Rothin teoksissa.

Roth on saanut kirjasta Pulitzer-palkinnon.

## Sovitukset
Ewan McGregor on ohjannut kirjan pohjalta elokuvan *[[American Pastoral (elokuva)|American Pastoral]]* (2017), joka kriitikko Kari Salmisen arviossa "jää sieväksi ja sliipatuksi melodraamaksi". Tarina on karsittu ja supistettu kuvaamaan perheen ongelmia, kertomukseksi isän, amerikanjuutalaisen bisnesmiehen Seymour "Swede" Levovin ja hänen tyttärensä Merryn suhteesta, jossa tragedian taustalla ovat mielenterveysongelmat.

## Lähteet
Jatkosodan muistomitali

**Jatkosodan muistomitali** (lyhenne **Jsmm**) on suomalainen vuosina 1957–1992 jaettu muistomitali. Sen oli oikeutettu saamaan jokainen jatkosodassa tai Lapin sodassa 1941–1945 kenttäarmeijaan tai kotijoukkoihin kuulunut tai muuten maan puolustamiseen osallistunut henkilö. Mitalin suunnitteli taiteilija, jääkärikapteeni Lauri Leppänen.

Mitali perustettiin vasta 12 vuotta sotien päättymisen jälkeen tasavallan presidentti Urho Kekkosen 24. toukokuuta 1957 antamalla asetuksella. Muistomitali myönnettiin tasavallan presidentin nimissä henkilön omasta hakemuksesta. Jakoon liittyvät käytännön asiat kuuluivat sotilasläänien esikunnille. Koska muistomitalin saamiseen tarvittiin hakemus, otaksutaan että on paljon mitaliin oikeutettuja miehiä ja naisia, jotka eivät ole sitä saaneet. Mitali voitiin myöntää Suomen kansalaiselle tai ulkomaalaiselle henkilölle, joka oli osallistunut sotaan tai toiminut muuten maanpuolustuksen hyväksi 25. kesäkuuta 1941 – 27. huhtikuuta 1945 välisenä aikana. Mitaliin olivat oikeutettuja myös osa sotilaspoikana tai pikkulottana toimineista henkilöistä, koska näitä toimintoja johti Kotijoukkojen esikunta. Mitalin jakelu päättyi vuoden 1992 lopussa.

Pronssista valmistetun ympyränmuotoisen muistomitalin läpimitta on 31 millimetriä. Mitalin etusivulla on kohokuviona vaakasuorassa asennossa oleva miekka, jota verhoavat kaksi tammenlehvää. Etusivun reunaa kiertää kohokirjoitus, jossa on teksti ”Isänmaa 1941•1945”. Ruotsinkieliselle henkilölle tarkoitetussa mitalissa on sanan isänmaa sijasta sana fosterlandet. Muistomitalin takasivulla on kohokuviona Suomen vaakuna. Mitalia kannetaan rinnan vasemmalle puolelle kiinnitetyssä tummansinisessä nauhassa. Nauha on 32 mm leveä ja siinä on keskellä ja 2 mm kummastakin reunasta olevat 1 mm levyiset valkoiset pystyjuovat. Kolme pystyjuovaa kuvaavat kotia, uskontoa ja isänmaata. Sellaisessa juhlatilaisuudessa, jossa ei kanneta itse mitalia, voidaan kantaa nauhaa 10 mm korkuisena nauhalaattana.

Tasavallan presidentti Mauno Koivisto antoi 1987 asetuksen muutoksen, jolla perustettiin Lapin sota -solki. Mitalin nauhaan kiinnitettävä hopeanvärisestä metallista valmistettu solki on 8 mm leveä ja 32 mm pitkä. Soljessa on kohokirjaimin teksti ”Lapin sota” tai ruotsinkielisille tarkoitetussa soljessa teksti ”Lapplandskriget”. Soljen käyttöön ovat oikeutettuja henkilöt, jotka osallistuivat 15. syyskuuta 1944 ja 27. huhtikuuta 1945 välisenä aikana sotatoimiin Lapissa. Soljen antoi kunkin sotilaspiirin esikunta. Muunlaisia solkia tai tunnuksia muistomitalin nauhassa ei käytetä. Jatkosodan muistomitalista ei ole versiota, joka olisi tarkoitettu vapaaehtoisesti sotaan osallistuneille ulkomaalaisille, vaikka talvisodan muistomitalista sellainen valmistettiin.

## Katso myös

* Talvisodan muistomitali

## Lähteet
Patti Scialfa

**Vivienne Patricia "Patti" Scialfa** (s. 29. heinäkuuta 1954 Long Branch, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Soolouransa ohella Scialfa on Bruce Springsteenin The E Street Bandin jäsen ja naimisissa Springsteenin kanssa.

Scialfa aloitti musiikkiuransa 1970-luvulla valmistuttuaan New Yorkin yliopistosta. Hän esiintyi aluksi Sheridan Squarella Greenwich Villagessa. 1980-luvun alussa hän alkoi esiintyä New Yorkin klubeilla ja lauloi taustoja rock-albumeilla ja kiertueilla esimerkiksi David Johansenin, The Rolling Stonesin ja Southside Johnny & the Asbury Jukesin kanssa. Hän liittyi E Street Bandiin vuonna 1984 ja esiintyi sen mukana ensi kertaa *[[Born in the U.S.A.]]* -kiertueella. Scialfa ja Springsteen menivät naimisiin 1991.

Scialfan ensimmäinen oma albumi *Rumble Doll* ilmestyi 1993, minkä jälkeen hän on julkaissut albumit *23rd Street Lullaby* (2004) ja *Play It as It Lays* (2007).

## Diskografia
* *Rumble Doll* (1993)
* *23rd Street Lullaby* (2004)
* *Play It as It Lays* (2007)

## Lähteet
Metsulfuroni-metyyli

**Metsulfuroni-metyyli** (C14H15SN5O6) on sulfonyyliurearakenteinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää maataloudessa herbisidinä.

## Ominaisuudet
Metsulfuroni-metyyli on huoneenlämpötilassa väritöntä tai valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja liukoisuus kasvaa voimakkaasti pH:n kasvaessa. Metsulfuroni-metyyli liukenee muun muassa etanoliin, asetoniin ja dikloorimetaaniin. Metsulfuroni-metyylin rikkaruohoja tappava ominaisuus johtaa siitä, että se estää proteiinisynteesiä soluissa ja soluja jakaantumasta. Metsulfuroni-metyyli ei ole erityisen myrkyllistä eläimille, mutta voi ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä.

## Valmistus ja käyttö
Metsulfuroni-metyyliä voidaan valmistaa 2-sulfamoyylikloridibentsoehapon metyyliesterin ja 2-amino-4-metoksi-6-metyyli-1,3,5-triatsiinin välisellä reaktiolla.

Metsulfuroni-metyyliä voidaan käyttää useiden rikkakasvien torjuntaan muun muassa viljapelloilla, riisiviljelmillä ja sokeriruokoviljelmillä. Yhdistettä käytetään rakeina.

## Lähteet
City Hallin metroasema (MRT)

**City Hall** on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema lähellä Singaporen kaupungintaloa Singaporen keskusta-alueella. Sitä käyttävät North South Linen ja East West Linen junat. Se avattiin 12. joulukuuta 1987.

Asema on yksi neljästä juna-asemasta, jotka ovat *[[Monopoly]]*-pelin singaporelaisversiossa.

## Junat

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* City Hallin metroasema Singaporen liikennelaitoksen sivuilla
Täydennyslentorykmentti

**Täydennyslentorykmentti** voi tarkoittaa seuraavia:
*Täydennyslentorykmentti 1 (T-LentoR 1), talvisodassa toiminut jatkokoulutusrykmentti.
*Täydennyslentorykmentti 2 (T-LentoR 2), talvisodassa toiminut jatkokoulutusrykmentti.
*Täydennyslentorykmentti 4 (T-LentoR 4), talvisodassa toiminut jatkokoulutusrykmentti.
*Täydennyslentorykmentti, jatkosodassa toiminut jatkokoulutusrykmentti.
Täydennyslentorykmentti (jatkosota)

**Täydennyslentorykmentti** oli Suomen ilmavoimien jatkolentokoulutuksesta vastannut lentorykmentti jatkosodassa. Rykmentin ja sen alaisten laivueiden tehtävät vastasivat hyvin pitkälti talvisodassa toimineiden ja pääasiassa välirauhan aikana lakkautettujen vastaavien joukko-osastojen tehtäviä.

## Historia
Lentorykmentti 1:n lakkauttamisesta ja lentokoulutusta antavan täydennyslentorykmentin sekä sen alaisten lentolaivueiden perustamisesta seuraavan liikekannallepanon sattuessa päätettiin ilmavoimien esikunnan heinä-elokuussa 1940 tekemillä päätöksillä. Talvisodan täydennyslentorykmenttien tapaan suunnitelmassa esitettyjen täydennyslentorykmentin ja sille alistettujen lentolaivueiden tehtävänä olisi reservistä tulevien lentäjien jatkokouluttaminen rintamalaivueiden vaatimuksia vastaavalle tasolle.

Täydennyslentorykmentti ja sen alaiset täydennyslentolaivueet 17, 25 ja 35 perustettiin jatkosodan liikekannallepanon yhteydessä 18. kesäkuuta 1941. Rykmentin komentajaksi määrättiin everstiluutnantti Viljo Rekola. Rykmentin laivueista T-LLv 17 vastasi tiedustelu- ja pommituslentäjien ja kaksi muuta hävittäjälentäjien koulutuksesta. T-LLv 35:lle alistettiin 25. kesäkuuta myös aiemmin lentorykmentti 3:n alainen lentolaivue 34.

Reservistä tulleiden lentäjien koulutus saatiin valmiiksi 2–3 kuukauden kuluessa, ja koulutustarpeen vähennyttyä selvästi LLv 34 ja T-LLv 25 yhdistettiin 1. lokakuuta 1941 T-LLv 35:een.

### Täydennyslentolaivue 17

Täydennyslentolaivue 17 perustettiin jatkosodan liikekannallepanossa Karviaan, mistä se siirrettiin jo seuraavan kuukauden alulla Poriin. Laivueen tehtävänä oli pääasiassa antaa jatkokoulutusta reservistä palaaville tiedustelu- ja pommituslentäjille. Kaksimoottorisista koneista koostunut lentue siirrettiin Luonetjärven lentokentälle syyskuussa 1941 ja alistettiin alkuun lentolaivue 46:lle. Laivue lakkautettiin kokonaisuudessaan jonkin aikaa myöhemmin. Koko laivueen entinen kalusto ja henkilöstö siirrettiin Luonetjärvelle 1. marraskuuta 1941. Lakkautetun laivueen kalustosta muodostettiin lentolaivue 46:n kolmas lentue, joka tosin siirrettiin saman kuukauden puolivälissä lentolaivue 48:n kolmanneksi lentueeksi.

Kaksimoottorikonekannan kasvun seurauksena ilmavoimien lentävän henkilöstön jatkokoulutustarve kasvoi merkittävästi. Täydennyslentolaivue 17 (T-LeLv 17) perustettiin uudelleen 28. marraskuuta 1942 lentorykmentti 4:n alaisuuteen, ja se jatkoi toimintaansa Luonetjärven lentokentältä. Uudelleen perustettu laivue koulutti kaksimoottorilentäjien lisäksi ilmavoimien konekivääriampujia ja tähystäjiä.

T-LeLv 17:n lakkautettiin viimeisen kerran 11. syyskuuta 1944, viikko jatkosodan päättymisen jälkeen. Laivueen jäljellä olevat osat siirtyivät pommituslentolaivue 46:lle, joka keskeytti käynnissä olleet jatkokoulutuskurssit runsas kuukausi myöhemmin.

### Täydennyslentolaivue 25

### Täydennyslentolaivue 35

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Johanna Vehkoo

**Johanna Vehkoo** (s. 19. helmikuuta 1976 Tampere) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Hän on julkaissut neljä tietokirjaa ja kirjoittaa Yleisradiolle *Valheenpaljastaja*-blogia. Vehkoo on itse tutkinut journalismin faktantarkistusta Washington DC:n Wilson Centerissä ja laatujournalismia Oxfordin Reuters Institutessa. Hänet on valittu Tampereen yliopiston journalistiikan työelämäprofessoriksi lukuvuodeksi 2022–2023.

Vehkoo on Long Play -verkkojulkaisun perustajia ja kuuluu feministisen Ajatushautomo Hatun johtajistoon.  Hän oli Julkisen sanan neuvoston jäsen kolmivuotiskauden 2016–2018.

## Kunnianloukkaustuomio ja vapautus
Lokakuussa 2018 Johanna Vehkoota vastaan nostettiin syyte oululaisen kaupunginvaltuutetun Junes Lokan halventamisesta. Huhtikuussa 2019 Vehkoo sai tuomion kunnianloukkauksesta, koska käräjäoikeuden mukaan Vehkoo oli nimittänyt Lokkaa "natsiksi", "natsipelleksi" ja "rasistiksi". 

Vehkoo piti rikosilmoitusta osana Lokan häneen kohdistamana häirintänä, joka johtui hänen työstään toimittajana. Käräjäoikeus tuomitsi Vehkoon kunnianloukkauksesta sakkoihin. Vehkoo valitti tuomiosta hovioikeuteen.. Hovioikeus piti käräjäoikeuden tuomion voimassa syyskuussa 2020 antamassaan ratkaisussa.

Toimittajien ammattijärjestö Journalistiliitto maksoi Vehkoon oikeudenkäyntikulut ja piti hänen saamaansa tuomiota kohtuuttomana. Vehkoo haki Rovaniemen hovioikeuden tuomiolle valituslupaa korkeimmasta oikeudesta ja sai sen huhtikuussa 2021. Korkein oikeus kumosi tuomion tammikuussa 2022. Se hylkäsi kunnianloukkaussyytteen ja vapautti Vehkoon rangaistuksesta, vahingonkorvausvelvollisuudesta ja Lokan oikeudenkäyntikulujen korvausvelvollisuudesta. Tuomion mukaan ottaen huomioon Lokan julkisuudessa esittämät tiettyjä ihmisryhmiä halventavat ja vihamieliset kannanotot kirjoitusta kokonaisuutena arvioitaessa siinä käytettyjen ilmaisujen ei katsottu selvästi ylittäneen sitä, mitä voidaan pitää hyväksyttävänä.

## Tunnustukset
Tutkivan journalismin yhdistys myönsi Johanna Vehkoolle Jääraappa-tunnustuspalkinnon yhteiskunnan avoimuuden edistämisestä vuonna 2016.

Johanna Vehkoolle myönnettiin helmikuussa 2019 Suomen PENin sananvapauspalkinto. Palkintoraati totesi: ”Toimittaja ja tietokirjailija Johanna Vehkoo on sanankäytön ammattilainen, joka on tehnyt pitkää ja vakuuttavaa työtä tutkivana journalistina, ja puolustanut johdonmukaisesti sananvapauden, totuudellisuuden ja hyvän journalistisen tavan arvoja. Hänen kenties tunnetuin julkaisukanavansa on Yle:n medialukutaitoa ja lähdekriittisyyttä edistävä Valheenpaljastaja-blogi, jossa valemedioiden ja nettihuhujen maailmaa katsotaan kriittisin silmin, ja samalla oiotaan villeimpiä valeuutisia.”

Vuonna 2022 Vehkoo sai kansainvälisen lehdistöinstituutin (IPI) Suomen ryhmän sananvapauspalkinnon ja Suomen Journalistiliiton Sananvapauden kunniastipendin ja Sananvapauden miekan.

## Teokset
*
*
*
*
*
**Valheenpaljastajan käsikirja.* Kosmos, 2019. .
*

## Lähteet
Detour 33

**Detour 33** on suomalainen instrumentaaliyhtye, jonka vahvoihin melodioihin perustuvat kappaleet pitävät sisällään niin musiikillista rikosdraamaa kuin film noiria. 

## Jäsenet
* Markus Väisänen – kitara
* Juuso Kolho – kitara
* Jarkka Rissanen – kitara
* Janne Mathlin – rummut

## Julkaisut
### Albumit
* 

### Singlet
* ”Back Home” (2017)
* ”Recovery Room” (2019)

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen Facebook-sivut 
* Yhtye levy-yhtiön sivuilla
Open Source Virtual Reality

**Open Source Virtual Reality** eli **OSVR** on avoimen lähdekoodin ohjelmistoprojekti, jonka tavoitteena on mahdollistaa kaikkien valmistajien virtuaalilasien ja peliohjainten toimivuus kaikissa peleissä. Projektilla on myös Razerin ja Sensicsin kehittämät virtuaalilasit joiden projekti väittää olevan avoin laite ja jonka käyttämän ohjelmiston lähdekoodi on avoin, mutta tammikuuhun 2017 mennessä projekti ei ole julkaissut FPGA:n RTL-firmwarea eikä mikrokontrollerin firmwarea. Tähän mennessä julkaistut laitetiedot ovat Razerin omisteisen lisenssin alaisuudessa.

Virtuaalilasien ensimmäinen versio, Hacker Development Kit 1.0, julkistettiin CES-messuilla tammikuussa 2015. Razer julkisti kaksi paranneltua versiota ja alkoi toimittaa niitä valituille kehittäjille saman vuoden heinäkuussa. Ennakkotilaukset avattiin kuluttajille lokakuussa ja toimitukset alkoivat marraskuussa 2015. Virtuaalilasien 2.0-versio julkaistiin kesäkuussa 2016. Valve lisäsi Steam-pelialustaansa OSVR-tuen 23. marraskuuta 2016.

## Katso myös
* HTC Vive
* Oculus Rift
* PlayStation VR

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Pitäjän pienempiä

**Pitäjän pienempiä: saaristoväkeä arkisillaan** on Volter Kilven vuonna 1934 julkaistu novellikokoelma. Saaristosarjan toinen osa on kirjoitettu rinnakkain Kilven pääteoksen, Alastalon salissa kanssa.

## Novellit
**Ylistalon tuvassa** (251 s.) Talvikortteeria Ylistalossa pitävät merimiehet viettävät aikaansa isäntä-Esan kanssa. On saatu tieto, että Alastalo aikoo rakentaa parkin. Joutilaisuus keskeytyy kuitenkin, kun naapurin hevoset juoksevat Ylistalon niitylle kaatuneen aidan yli, ja Esan on mentävä ajamaan ne pois. Timpuri Joel Järvelin ottaa lompakkonsa ja menee Alastaloon ostamaan osuuden parkkilaivasta.

**Aurinkotytin tanssi** (35 s.) Iäkäs suutari Solenius työskentelee Alastalon nurkassa seuranaan talon leikki-ikäinen tytär Viikka ja harmaa kissa talon naisväen leipoessa. Solenius muistelee kylän naisia ja seuraa auringonvalon liikkeitä työkalujensa ja muiden esineidensä lomassa. Viikka muistelee kuollutta siskoaan Aksaa. 

**Kaaskerin Lundström** (52 s.) Lahdenperä on vierailulla Pukkilassa ja Pukkila pitää punssilasien äärellä monologia Kaskerin Lundströmistä, alkoholisoituneesta entisestä merikapteenista, joka juovuksissa luotsaamastaan tuhoisasta haaksirikosta selviytyneenä antaa luodollaan aritmetiikan ja navigoinnin opetusta vilja- ja viinapalkkaa vastaan. 

**Merimiehen leski** (42 s.) Vanha Ketoniemen Riikka valmistaa triiviä eli laivojen saumoihin käytettävää eristettä muistellen puolisoaan, haaksirikossa kuollutta merimiestään. 

**Jäällävaeltaja** (38 s.) Iäkäs Taavetti Lindqvist vetää jäällä kuormaa, johon on kerännyt katajia Kihdin ulkoluodoilta. Voimiensa ehtyessä hän käy läpi elämänsä iloja ja etenkin pettymyksiä.

## Lähteet
* http://www.kansallisbiografia.fi/kb/artikkeli/4972/
* http://www.kansallisbiografia.fi/kb/artikkeli/4972/
Päivi Tuomi-Nikula

**Päivi Tuomi-Nikula** (s. 1946) on suomalainen tietokirjailija, opettaja, tulkki ja kääntäjä. Hän on saanut miehensä Jorma Tuomi-Nikulan kanssa vuonna 2003 tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon teoksesta *Keisarit kesälomalla Suomessa*. Muita hänen teoksiaan on *Anastasia – Pieni suuri pianisti* (Minerva 2008), joka kertoo pianisti Anastasia Romanovna Taranista (s. 1995).

## Teokset
* Jorma ja Päivi Tuomi-Nikula: *Keisarit kesälomalla Suomessa*, Atena, 2002 
* *Anastasia! Pieni suuri pianisti*, Minerva, 2007 
*Jorma & Päivi Tuomi-Nikula: *Nikolai II : Suomen suuriruhtinas*. Atena, 2010 

## Lähteet
City Hallin metroasema

**City Hallin metroasema** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asemia:

* City Hallin metroasema (MRT), Singaporen Mass Rapid Transitin asema
* City Hallin metroasema (SEPTA), SEPTAn asema Philadelphiassa
* City Hallin metroasema (BMT), New Yorkin metron asema
* City Hallin metroasema (IRT), entinen New Yorkin metron asema
* Brooklyn Bridge–City Hallin metroasema, New Yorkin metron asema
* Sicheongin metroasema (Busan), Busanin metron asema, englanninkielinen nimi City Hall
* Sicheongin metroasema (Daejeon), Daejeonin metron asema, englanninkielinen nimi City Hall
* Sicheongin metroasema (Soul), Soulin metron asema, englanninkielinen nimi City Hall
Loalwa Braz

**Loalwa Braz Vieira** (3. kesäkuuta 1953 Rio de Janeiro, Brasilia – 19. tammikuuta 2017 Saquarema, Brasilia) oli brasilialainen laulaja ja lauluntekijä. Hän tuli tunnetuksi Kaoma-yhtyeen solistina heidän levytettyään kesäkappaleen ”Lambada”, josta tuli vuoden 1989 jättimenestys.

## Kuolema
Rio de Janeiron poliisi löysi Brazin ruumiin yöllä 19. tammikuuta 2017 palaneesta autosta Saquareman tien varrelta, 73 kilometrin päästä Rio de Janeirosta. Hänen epäillään joutuneen ryöstömurhan uhriksi. Todistajien mukaan Brazin kotona löytöpaikan lähellä oli ollut aikaisemmin kaksi miestä. 

## Lähteet
Per amore, solo per amore

**Per amore, solo per amore** on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut Giovanni Veronesin ohjaama italialainen uskonnollinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Diego Abatantuono ja Penélope Cruz. Elokuva kertoo Joosefin näkökulmasta hänen ja Marian elämästä.

*Per amore, solo per amore* perustuu Pasquale Festa Campanilen samannimiseen palkittuun romaaniin (1984), jonka pohjalta Giovanni Veronesi ja Ugo Chiti sovittivat elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajana oli Aurelio De Laurentiis ja tuotantoyhtiönä Filmauro. *Per amore, solo per amore* sai ensi-iltansa Italiassa 29. lokakuuta 1993 ja oli Filmauron teatterilevittämä. Elokuva voitti kolme David di Donatelloa yhteensä kymmenestä ehdokkuudestaan.

## Näyttelijät

## Palkinnot ja ehdokkuudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Anita Jensen

**Anita Tuulikki Jensen** (s. 1957 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija ja taidegraafikko. Hän on opettanut Aalto-yliopistossa syväpainografiikkaa.

Jensen on opiskellut Taideakatemian koulussa 1981–1986 ja opiskellut ja työskennellyt Japanissa.

Vuonna 2019 Jensenille myönnettiin taiteilijaeläke. 

## Kirjallisuutta
* Minna Eväsoja, Marja-Terttu Kivirinta: *Silmä elämän sydämessä* (Maahenki 2017), liittyi Vaasassa Kuntsin taidemuseon näyttelyyn

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Anita Jensen taiteilijamatrikkelissa
Alegre ma non troppo

**Alegre ma non troppo** on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut Fernando Colomon ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama espanjalainen romanttinen komediaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Penélope Cruz, Pere Ponce, Óscar Ladoire ja Rosa María Sardá. Colomo käsikirjoitti elokuvan Joaquín Oristrellin kanssa.

## Juoni

*Alegre ma non troppo* kertoo 20-vuotiaasta muusikon urasta unelmoivasta Pablo-nimisestä (Pere Ponce) käyrätorven soittajasta, joka joutuu poikaystävänsä jättämäksi. Hän tapaa epäonnistuneen koe-esiintymisensä jälkeen toisen muusikon, 18-vuotiaan Salomén (Penélope Cruz), joka ei usko Pablon olevan oikeasti homoseksuaali ja vie hänet psykiatrille todistaakseen sen. Pablon äiti Asun (Rosa María Sardá) haluaa Pablon palaavan yhteen entisen poikaystävänsä kanssa, mutta Pablo, joka on tullut epävarmaksi seksuaalisesta suuntautumisestaan, ihastuukin Saloméen, joka taas on rakastunut Pablon musiikinopettajana työskentelevään isään (Óscar Ladoire).

## Näyttelijät

## Tuotanto
*Alegre ma non troppon* kuvaukset alkoivat 13. syyskuuta 1993 ja päättyivät 2. marraskuuta 1993. Elokuva kuvattiin Madridissa, Santanderissa ja Toledossa, ja sen tuotantoyhtiönä oli Fernando Colomo Producciones Cinematográficas S.L..

## Julkaisu
*Alegre ma non troppo* sai ensi-iltansa Espanjassa 14. huhtikuuta 1994 ja oli Sony Pictures Releasing de España, S.A.:n teatterilevittämä. Elokuva tuotti Espanjassa 624 660 euron lipputulot.

## Palkinnot ja ehdokkuudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* ''Alegre ma non troppo'' SensaCinessä
Katarina Asplund

**Katarina Asplund** (1690–1758) oli pietisti, joka toimi Pohjanmaalla. Hän oli radikaalin pietismin haaran johtava hahmo Pohjanmaalla. Visionäärisen toimintansa johdosta viranomaiset syyttivät häntä jumalanpilkasta. 

## Lähteet
*
Sigmund Freudin käsitys uskonnosta

**Sigmund Freudin käsitys uskonnosta** ilmenee hänen kirjoistaan ja artikkeleistaan. Psykoanalyysin perustaja Sigmund Freud oli ateisti. Freudin näkemyksen mukaan uskonto oli verrattavissa lasten ja vanhempien suhteeseen, eli ihminen hakee korvaajaa, kun häneltä otetaan vanhemmat pois. Freud piti uskonnollisia käsityksiä ”harhoina, ihmiskunnan vanhimpien, voimakkaimpien ja sitkeimpien toiveiden kuviteltuina toteutumina”. 

## Freudin uskonnollinen tausta

Ateismistaan huolimatta Freud oli ylpeä juutalaisesta syntyperästään eikä koskaan yrittänyt kätkeä sitä: ”Vanhempani olivat juutalaisia, minä myös olen pysynyt juutalaisena”, hän kirjoitti omaelämäkerrassaan vuonna 1925.

Filosofeista nuori Freud mainitsi arvostavansa eniten ateisti Ludwig Feuerbachia. Franz Brentanolla oli voimakas mutta ohimenevä teis­tinen vaikutus. Friedrich Nietzscheä Freud kielsi lukeneensa nuorena, mutta tästä on eriäviä käsityksiä. 

## Freudin uskontoteoria

Kirjassaan *[[Erään toivekuvitelman tulevaisuus]]* Freud piti uskontoa ihmismielen puolustuskeinona pelottavia luonnonilmiöitä, sairautta ja kuolemaa vastaan. ”Nämä voimat luonto on suurena, julmana ja kiivaana nostattanut vastaamme ja muistuttaa mieliin heikkoutemme ja avuttomuutemme.” Ihmisen mielikuvitus muuntaa luonnonvoimat henkilöllisiksi, yliluonnollisiksi valloiksi, joihin voidaan vedota samalla tavoin kuin lapsi vetosi vanhempiinsa.

Juutalais-kristillisessä uskonnossa ihmiset heijastavat kaikkeuteen muiston isästä suurena suojelevana voimana. Lapsuudesta tutut kasvot ovat suurentuneet taivaassa äärettömiksi. ”Uskonto olisi siis yleisinhimillinen pakkoneuroosi”, ja lapsuusneuroosin tavoin se juontuisi oidipuskompleksista, isäsuhteesta, ja siitä päästäisiin eroon, kun ihmiset vihdoin luonnontieteellisen tiedon avulla oppivat hahmottamaan todellisuuden ilman harhaluuloja.

Pahat ja kiusalliset henkiolennot – kuten paholainen – puolestaan edustavat Freudin mukaan tukahdutettujen ja torjuttujen viettiyllykkeiden johdannaisia.

## Lähteet
* 
*  
* Freud, Sigmund: Minä ja ”se”, teoksessa 
* Freud, Sigmund: *[[Mies nimeltä Mooses ja yksijumalinen uskonto]]*. (Der Mann Moses und die monotheistische Religion, 1939). Suomennettu teoksessa 
* 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Freud and Religion. Freud Museum. 
* Thornton, Stephen: Sigmund Freud: Religion. *Internet Encyclopedia of Philosophy*.
Putatara

**Putatara** on uusiseelantilainen merikotilon kuoresta ja puusta valmistettu trumpettisoitin. Soitin kuuluu aerofonien soitinluokkaan.
Putataraa on käytetty signaalisoittimena Uudessa Seelannissa jo satoja vuosia. Vieraat soittivat trumpetilla äänimerkin, josta heidät tunnistettiin. Suurin osa putataroista on valmistettu *charonia lampas rubicunda* -kotilon kuoresta. Erilaiset kotilotrumpetit ovat yleisiä Tyynenmeren alueella, mutta putataran puinen suukappale erottaa sen useimmista muista. Perinteen mukaan uskotaan, että kotilon kuori ja puu tuovat yhteen Tanen ja Tangaroan, maan ja meriolentojen jumalat.
Luettelo pyöräilyn olympiamitalisteista

**Pyöräily** on ollut olympialaisten lajivalikoimassa jokaisissa nykyaikaisissa olympialaisissa, vuodesta 1896. Menestyneimmät maat olympialaisten pyöräilyssä ovat Ranska ja Italia.

## Miehet
### Nykyiset tapahtumat
#### Maantiepyöräily
##### Maantiepyöräilyn yksilökilpailu

##### Aika-ajo

#### Ratapyöräily
##### Keirin

##### Omnium

##### Joukkuetakaa-ajo

|-
|colspan=4 |*1912 ei olympiaohjelmassa*

##### Sprintti

##### Joukkuesprintti

#### Maastopyöräily
##### Maastoajo

#### BMX-pyöräily

## Poistetut tapahtumat
### Maantiepyöräily
#### Joukkuemaantieajo

#### Joukkueaika-ajo

### Ratapyöräily
#### 1/4 mailia

#### 1/3 mailia

#### 1/2 mailia

#### 1 maili

#### 2 mailia

#### 5 kilometriä

#### 5 mailia

#### 10 kilometriä

#### 20 kilometriä

#### 25 kilometriä

#### 25 mailia

#### 50 kilometriä

#### 100 kilometriä

#### 12 tunnin ajo

#### Madison

#### Pisteajo

#### Takaa-ajo

#### Tandem

#### Aika-ajo

## Naiset
### Nykyiset tapahtumat
#### Maantiepyöräily
##### Maantiepyöräilyn yksilökilpailu

##### Maantiepyöräilyn aika-ajo

#### Ratapyöräily
##### Keirin

##### Omnium

##### Joukkuetakaa-ajo

##### Sprintti

##### Joukkuesprintti

### Maastopyöräily
##### Maastoajo

#### BMX-pyöräily

### Poistetut tapahtumat
#### Maantiepyöräily
##### Pisteajo

##### Takaa-ajo

##### Aika-ajo

## Lähteet