open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bossanova 80–82

**Bossanova 80 – 82** on suomalaisen muusikon Kauko Röyhkän ensimmäinen kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 1985.

## Kappaleet

Sävellykset ja sanoitukset Kauko Röyhkä, paitsi A2-säv. Ilkka Laru ja Kauko Röyhkä.

### A-puoli
# "Bossanova"
# "Ihmisen paras ystävä"
# "Steppaillen"
# "Kotikaupunkini"
# "Yhdeltä viimeistään pois - go go"
# "Kauas pois"
# "Paketoitua rakkautta"
### B-puoli
# "Dora"
# "Uusia tansseja"
# "Kaukana"
# "Keskinkertaisuutta"
# "Preerian kuu"
# "Missä viipyy armaani"
# "Mimio"
20 suosikkia – Paikka auringossa

**20 suosikkia – Paikka auringossa** on suomalaislaulaja Bablon ensimmäinen kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 1997.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Katso myös
* 20 suosikkia -sarjan muut levyt
Valley of Flowersin kansallispuisto

**Valley of Flowersin kansallispuisto** on kansallispuisto Intian Uttarakhandin osavaltiossa. Se sijaitsee Nanda Devi -vuoren ympärillä. Se muodostaa yhdessä Nanda Devin kansallispuiston kanssa UNESCOn maailmanperintökohteen. Puistot ovat myös osa Nanda Devin biosfäärialuetta. 

Puisto tunnetaan upeista kukkaniityistään, joilla kasvaa harvinaisia vuoriston kasvilajeja.
Puistossa tavataan harvinaisia nisäkkäitä kuten lumileopardi, sepelkarhu ja puolilammas. Siellä elää myös seitsemän  tälle alueelle endeemistä lintulajia. 
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Viiltosara

**Viiltosara** (*Carex acuta*) on suurikokoinen sarojen sukuun kuuluva kasvilaji. Viiltosara voi joskus risteytyä vesisaran (*Carex aquatilis*) tai jokapaikansaran (*Carex nigra*) kanssa.

## Ulkonäkö ja koko
Viiltosara kasvaa 30–120 senttimetriä korkeaksi, ja se on kasvutavaltaan pysty sekä löyhästi mätästävä. Viiltosaran varsi on täyteinen sekä poikkileikkaukseltaan kolmiomainen. Lehdet ovat vihreitä ja reunoilta alaspäin kääntyneitä. Kukinnossa hede- ja emitähkät ovat erilliset ja väriltään yleensä tummat, lähestulkoon mustat. Kukinnan aikana kuitenkin tummien tähkäsuomujen väleistä tulee näkyviin emitähkissä vaaleat emien vartalot ja luotit ja hedetähkissä punertavat tai ruskehtavat ponnet. Tähkät ovat pystyjä tai hieman nuokkuvia ja hedetähkiä on 2–4 kappaletta ja emitähkiä 2–6 kappaletta. Viiltosara ja vesisara ovat melko samannäköisiä, mutta niiden lehtien poikkileikkaus on erilainen. Viiltosaran lehdet ovat varressa kierteisesti. Tukilehti on hieman tähkää pidempi ja tähkässä on tähkäsuomuja, jotka suojaavat kukkia. Kukinnan aika on kesäkuulta heinäkuulle.

## Elinympäristö ja levinneisyys
Viiltosara kasvaa järvien ja jokien rannoilla, tulvaniityillä sekä toisinaan myös soilla. Sitä tavataan lähes koko Euroopassa pohjoisimpia ja eteläisimpiä reunoja lukuun ottamatta. Suomessa viiltosara on kohtalaisen yleinen hieman napapiirin pohjoispuolelle asti, ja aivan pohjoisimmassa Lapissa viiltosaraa ei tavata.

## Lähteet
Ernst Gehrcke

**Ernst Johann Gehrcke** (1. heinäkuuta 1878 Berliini – 25. tammikuuta 1960 lähellä Berliiniä) oli saksalainen fyysikko. Hänet tunnetaan erityisesti suhteellisuusteorian vastustajana sekä valon diffraktioon käytettävän Lummer-Gehrcke -lautasen kehitämisestä.

Gehrcke työskenteli saksalaisessa tutkimuskeskuksessa Physikalisch-Technische Reichsanstaltissa vuosina 1901–1946. Hän julkaisi muutamia töitä, muun muassa *Massensuggestion der Relativitätstheorie* sekä *Handbuch der physikalischen Optik*. Toisen maailmansodan jälkeen Gehrcke työskenteli Jenan yliopistossa.
Helli mua hiljaa

**Helli mua hiljaa** on vuonna 1995 julkaistu *[[20 suosikkia]]* -sarjaan kuuluva Beritin kokoelmalevy.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Katso myös
* 20 suosikkia -sarjan muut albumit
Philippe Jaccottet

**Philippe Jaccottet** (30. kesäkuuta 1925 Moudon, Sveitsi – 24. helmikuuta 2021 Grignan, Ranska) oli sveitsiläinen, ranskaksi kirjoittanut runoilija ja kielenkääntäjä.

Jaccottet muutti vuonna 1946 Sveitsistä Pariisiin. Siellä hän julkaisi myös esikoiskokoelmansa *Requiem*. Grignaniin hän muutti vaimonsa Anne-Marien kanssa vuonna 1953.

Jaccotteet kirjoitti runouden lisäksi proosaa ja kirjallisuuskritiikkiä sekä käänsi teoksia ranskaksi. Hänet tunnetaan erityisesti saksankielisten kirjailijoiden, kuten Robert Musilin, Rainer Maria Rilken, Thomas Mannin ja Friedrich Hölderlinin kääntäjänä, mutta hän kääsi myös Homerossta, Platonia, Giuseppe Ungarettia, Eugenio Montalea, Luis de Góngoraa ja Osip Mandelštamia.

Jaccottet voitti urallansa useita palkintoja. Hän sai 1981 Gottfried Kellerin palkinto. Hän on yksi harvoja runoilijoita, jotka ovat elinaikanaan päässyt *[[Bibliothèque de la Pléiade]]* -kokoelmaan.

## Lähteet
Tyne Daly

**Ellen Tyne Daly** (s. 21. helmikuuta 1946) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen isänsä oli James Daly.

Daly syntyi Wisconsinissa ja oli vuosina 1966–1990 naimisissa näyttelijä-ohjaaja Georg Stanford Brownin kanssa. Pari sai yhdessä kolme tytärtä, mutta erosi.

Daly muistetaan varsinkin televisiosarjasta *Cagney and Lacey*, jossa hänellä oli keskeinen rooli 1980-luvulla. Hän on kuitenkin esiintynyt myös elokuvissa, joista yksi on *[[Murskaaja]]* (1976). Hän on voittanut kuusi Emmy-palkintoa, yhden Tony-palkinnon ja tähden Hollywood Walk of Famella. Daly on esittänyt TV-sarjassa *[[Amyn lailla]]* Maxine Grayta ja *[[Greyn anatomia|Greyn anatomiassa]]* Derek Shepherdin äitiä.
Valentina Vezzali

**Valentina Vezzali** (s. 14. helmikuuta 1974 Jesi) on italialainen florettimiekkailija. Vezzali on urallaan  voittanut kuusi olympiakultaa, yhden hopean ja kaksi pronssia sekä yhteensä kuusi henkilökohtaista maailmanmestaruutta. Näillä ansioilla häntä voidaan pitää kaikkien aikojen menestyneimpänä naismiekkailijana, ja hän on ollut lajin ehdoton valtias 1990-luvun lopulta 2010-luvun alkupuolelle. Vezzali on naimisissa ammattilaisjalkapalloilija Domenico Giuglianon kanssa ja on yhden lapsen äiti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut ,
Limingan jäähalli

**Limingan jäähalli** on Pohjois-Pohjanmaalla Limingan kunnan keskustassa sijaitseva jäähalli, jota ylläpitää voittoa tavoittelematon, vuonna 1991 perustettu Limingan Jäähalli Oy. Nykyinen jäähalli otettiin käyttöön 17. syyskuuta 2007. Uusi rakennus korvasi vanhan, vuosina 1991–1992 rakennetun kuplahallin, joka tuhoutui 17.–18. heinäkuuta 2005 voimakkaan trombin seurauksena.

Jäähallin rakennuskustannukset olivat noin 1,38&nbsp;miljoonaa euroa, josta opetusministeriön valtiontukea 500&nbsp;000 euroa. Limingan kunta avusti hallin rakentamista 300&nbsp;000 eurolla, ja loput 600&nbsp;000 euroa rahoitettiin lainalla.

Jäähallissa on täysmittainen jääkiekkokaukalo, pukeutumistilat sekä 500 hengen katsomo. Rakennukseen sijoitetaan lisäksi voimailusali, kahvio ja toimistotilat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Limingan Jäähalli Oy
Olivia Williams

**Olivia Haigh Williams** (s. 26. heinäkuuta 1968, Camden Town, Lontoo) on brittiläinen näyttelijä. Hän on luonut huomattavan uran niin teatterissa kuin elokuvissa ja televisiossakin; eräs esiintymisistä tapahtui *[[Kuudes aisti (elokuva)|Kuudennessa aistissa]]* vuonna 1999. Hän esiintyi vuosina 2009–2010 tuotetussa scifisarjassa *[[Dollhouse]]*.

## Yksityiselämä

Williams meni naimisiin 2. marraskuuta 2003 Rhashan Stonen kanssa. Heillä on kaksi lasta (s. 2004 ja 2007).

## Aiheesta muualla
*
Bobby Julich

**Robert "Bobby" Julich** (s. 18. marraskuuta 1971 Corpus Christi, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa päättänyt maantiepyöräilijä. Hän sijoittui kolmanneksi Ranskan ympäriajossa vuonna 1998. Ateenan olympialaisissa 2004 hän voitti alun perin pronssia aika-ajossa, mutta nousi myöhemmin hopeamitalistiksi kun alkuperäinen voittaja Tyler Hamilton hylättiin. Julich voitti vuonna 2005 ensimmäisenä yhdysvaltalaisena Pariisi–Nizza-ajon. Hän päätti ammattilaisuransa kauden 2008 jälkeen.

Vuonna 2012 Julich myönsi käyttäneensä doping-aineita urallaan.

## Saavutuksia
*Olympialaiset:
**2004: Maantieaika-ajossa hopeaa
*Maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut
**Maantieajon MM-kilpailu: 1996 11.
**Aika-ajon MM-kilpailu: 2003 13., 2005 11.
*UCI ProTour -sarja: 2005 yhdeksäs
*Ranskan ympäriajo: 
**1997 kokonaiskilpailussa 17., etapilla 18 kolmas 
**1998 kokonaiskilpailussa kolmas, etapilla 20 (aika-ajo) toinen, etapeilla 7 (aika-ajo), 11 ja 16 kolmas
**2001 kokonaiskilpailussa 18.
**2005 kokonaiskilpailussa 17.
*Espanjan ympäriajo:
**1996 kokonaiskilpailussa yhdeksäs
*Pariisi–Nizza-ajo:
**2004 kokonaiskilpailussa kolmas
**2005 kokonaiskilpailun voitto
**2006 prologin voitto
*Baskimaan ympäriajo:
**2004 kokonaiskilpailussa neljäs, etapin 5 b (aika-ajo) voitto
**2005 kokonaiskilpailussa viides
*Eneco Tour:
**2005 kokonaiskilpailun ja etapin 7 (aika-ajo) voitto
*Critérium International:
**1998 kokonaiskilpailun voitto
**2005 kokonais- ja pistekilpailun sekä etapin 3 (aika-ajo) voitto
*Route du Sud: 1997 etappien 2 a ja 2 b (aika-ajo) voitto
*Tour de l'Ain: 1997 kokonaiskilpailun ja etapin 5 b (aika-ajo) voitto
*Tour du Limousin: 1998 kokonaiskilpailussa toinen
*Välimeren ajo: 2000 kokonaiskilpailussa toinen
*LuK Challenge (parina Jens Voigt): 2004 voitto, 2005 voitto
*GP Eddy Merckx (parina Jens Voigt): 2004 toinen
*Kalifornian ympäriajo: 2006 kokonaiskilpailussa kolmas
*Sachsen-Tour International: 2007 kokonaiskilpailussa toinen

## Lähteet
*Bobby Julich Trap–Friis-tietokannassa 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivusto
Arokorppi

**Arokorppi** (*Corvus ruficollis*), myös pronssikorpiksi kutsuttu, on korppia muistuttava varislintu.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 50&nbsp;cm ja paino 500-830 g. Korppia 10&nbsp;% pienempi arokorppi on musta kuten korppi mutta ruumiinrakenteeltaan enemmän varismainen. Nokka ei ole niin jykevä kuin korpilla, pyrstö on lyhyempi sekä siivet ja keltaiset koivet ovat pidemmät kuin korpilla. Niskassa näkyy oikeassa valaistuksessa pronssinruskea värisävy. Sukupuolet ovat samanvärisiä, koiras on hiukan kookkaampi. Nuori lintu muistuttaa vanhaa höyhenpuvultaan. Äänet ovat varismaisia.

## Esiintyminen
Laaja esiintymisalue ulottuu Pohjois-Afrikan länsireunasta Koillis-Afrikkaan, Lähi-itään ja Arabian niemimaalle, Pakistaniin ja Transkaspiaan. Pesii myös Kap Verden saarilla. Lajin kanta on elinvoimainen. Sitä ei ole tavattu Suomessa. Laji on pääasiassa paikkalintu, mutta osa Keski-Aasian pohjoisimmista populaatioista muuttaa etelämmäs talven tullessa, ja nuoret yksilöt vaeltelevat syksyisin.

## Elinympäristö
Elää aavikoilla ja aroilla. Pohjois-Afrikassa erittäinkin *[[marunat|Artemisia]]*-tyypisillä ruoho- ja *Zizyphus*-tyyppisillä harvapuustoisilla aavikoilla, idässä taatelipalmuja ja tamariskia kasvavilla avomailla. Kap Verdellä laji asuu myös ihmisen seuralaisena.

## Lisääntyminen

Pesä on yleensä kohtalaisen matalalla puun latvassa, 1,7–7 m korkealla. Suosittuja pesäpuita ovat akasiat, atlantinpistaasi (*Pistacia atlantica*) sekä esimerkiksi *Arthrophytum*- ja *Calligonum*-lajien puut. Pesä voi olla myös pensaassa, kalliojyrkänteellä, rakennuksessa, pylväässä jne. Pesä on samantapainen risuista tehty rakennelma kuin korpin pesä, jonka puolisot rakentavat yhdessä. Käyttää usein vanhaa pesäänsä. Naaras munii 1-7 munaa, autiomaassa vain 2-3. Muna painaa keskimäärin 23,6 g. Haudonta-aika on 18-23 päivää, naaras hoitaa pääosan haudonnasta. Poikaset kuoriutuvat usein eriaikaisesti ja ne ovat lentokykyisiä noin 6 viikon ikäisinä.

## Ravinto
Kaikkiruokainen. Ruokavalioon kuuluvat niin hyönteiset, liskot, linnunmunat, -poikaset ja aikuiset, pikkunisäkkäät jäniksen kokoisiin saakka, kalat, siemenet, taatelit ja muut hedelmät ja marjat sekä raadot ja ruoantähteet.

## Lähteet
Raymond Impanis

**Raymond Impanis** (19. lokakuuta 1925 – 31. joulukuuta 2010) oli belgialainen maantiepyöräilijä, jonka aktiiviura kesti 1940-luvulta 1960-luvulle. Hän voitti mm. Pariisi–Nizza-ajon vuosina 1954 ja 1960. 

## Saavutuksia
*Ranskan ympäriajo:
**1947 etappivoitto
**1948 kaksi etappivoittoa
*Espanjan ympäriajo:
**1956 kokonaiskilpailun kolmas
*Pariisi–Nizza-ajo:
**1952 kokonaiskilpailun kolmas, etappivoitto
**1954 kokonaiskilpailun voitto, etappivoitto
**1960 kokonaiskilpailun voitto
*Tour de Romandie:
**1952 kokonaiskilpailun kolmas
*Pariisi-Roubaix: 1954 voitto
*Flanderin ympäriajo: 1954 voitto
*Liège-Bastogne-Liège: 1947 toinen, 1948 toinen, 1954 toinen, 1955 kolmas
*La Flèche Wallonne: 1950 toinen, 1952 kolmas, 1957 voitto
*Gent-Wevelgem: 1952 voitto, 1953 voitto, 1955 kolmas, 1961 toinen

## Lähteet
*Saavutukset Velopalmeras-sivustolla 
### Viitteet
Kielletyt leikit (Carolan albumi, 1997)

**Kielletyt leikit** on vuonna 1997 julkaistu, *[[20 suosikkia]]* -sarjaan kuuluva Carolan kokoelmalevy.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#
Kultalanguri

**Kultalanguri** (*Trachypithecus geei*) on oranssinsävyinen häntäapina, jota tavataan vain pienellä alueella Himalajan juurella, etenkin Manasin kansallispuistossa Intian Assamissa. Sen asuinalue on pienentynyt yli 30&nbsp;% viimeisten 10 vuoden aikana. Se on yksi Aasian uhanalaisimmista apinalajeista. Kultalangurit ovat kasvinsyöjiä, jotka syövät meheviä lehtiä, hedelmiä ja siemeniä. Ne elävät 2–12 yksilön laumoina metsissä ja ovat vilkkaimmillaan aamuisin ja iltaisin.

## Ulkonäkö ja koko
Kultalangurit ovat suhteellisen pieniä kädellisiä, ne painavat 9–12 kg. Uroksen keskimääräinen pituus päästä pakaraan on 95 cm, kun taas naaraan pituus on keskimäärin 89 cm pitkiä. Hännän pituus on huomattava ero sukupuolten välillä. Kultalanguriuroksen häntä on keskimäärin 97 cm pitkä ja pidempi kuin vartalo, kun taas naaraan häntä on vain 86 cm pitkä. Kultalanguriuroksilla on myös yleensä suuremmat kulmahampaat, keskimäärin 18 mm pitkät verrattuna naaraan 14,5 mm:n kulmahampaisiin.

Kultalangurit on helppo tunnistaa niiden kultaisesta turkista. Yksittäisten yksilöiden turkki voi vaihdella tumman kultaisesta kermanväriseen sävyyn. Niillä on paksu, karkea karva ja kasvoja kehystää kullan ja mustan värinen pitkä karva. Tuuhea turkki ei aivan peitä niiden honteloita raajoja ja hoikkia vartaloa. Pitkät mustat sormet ja varpaat ulkonevat näkyvästi niiden karvaisten ranteiden ja nilkkojen alta. Hännän päässä on tunnusomainen tupsu.

Kultalangurien turkin väri muuttuu vuodenaikojen mukaan, talvella se tummuu kullanruskeaksi ja kesällä vaalenee kermanväriseksi. Etelässä väri vaiahtelee vähemmän kuin pohjoisessa.  Vastasyntyneillä on aluksi täysin valkoinen turkki, joka vähitellen tummuu kullanruskeaksi niiden kypsyessä.

## Lähteet
The Best of Acoustic Jethro Tull

__NOTOC__
**Best of Acoustic Jethro Tull** on englantilaisen rockyhtye Jethro Tullin akustisia kappaleita sisältävä kokoelmalevy. Albumin julkaisi 21. maaliskuuta 2007 EMI.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Allmusic: 

## Lähteet
Condebelt

**Condebelt** on paperikoneissa käytettävä paperirainan puristuskuivatusmenetelmä, jossa raina puristetaan kuumaa teräsvyötä vasten paperikoneen kuivausosassa. Menetelmän on keksinyt suomalainen paperikonevalmistaja Valmet (nyk. Metso Paper).

Menetelmällä on saavutettu hyviä tuloksia varsinkin rainan lujuusominaisuuksien parantamisessa sekä bulkin kasvattamisessa eli tiheyden vähentämisessä. Condebelt-menetelmä ei ole yleistynyt laajemmin, koska siihen liittyy vielä useita teknisiä ongelmia, joista merkittävin on valmiin tuotteen toispuolisuus.

Condebelt® on myös Metso-konsernin rekisteröimä tavaramerkki.

## Condebelt kartonkikoneet

* Pankaboard Oy, Kartonkikone KK3, Pankakosken kartonkitehdas, Lieksa, Suomi (Condebelt-kuivain jälkiasennettu Füllner-kartonkikoneeseen vuonna 1996)
* Dong Il Paper Mfg. Co. Ltd., Kartonkikone PM1, Ansan, Etelä-Korea (Condebelt-kuivain jälkiasennettu kartonkikoneeseen vuonna 1999)
* Wolsan Paper Co, Kartonkikone, Wolsan, Etelä-Korea (Condebelt-kuivain jälkiasennettu  kartonkikoneeseen vuonna 2003)

## Aiheesta muualla
* Kuva Condebelt-prosessista
Fabio Casartelli

**Fabio Casartelli** (16. elokuuta 1970 – 18. heinäkuuta 1995) oli italialainen maantiepyöräilijä. 

Casartelli syntyi Comossa, Lombardiassa. Hän nousi maineeseen 1990-luvun ensimmäisinä vuosina ja voitti vuonna 1992 kultamitalin Barcelonan kesäolympialaisten maantieajossa. Samana vuonna hän voitti 12 muutakin amatöörikilpailua.

Vuoden 1992 jälkeen Casartelli siirtyi ammattilaiseksi. Hän edusti Ariostea- ZG Mobili- ja Motorola-talleja.

Casartelli joutui onnettomuuteen Col de Portet d'Aspet'ssa kesken vuoden 1995 Ranskan ympäriajon. Hän sai vakavia pään alueen vammoja ja vajosi tajuttomuuteen, ja hänet todettiin kuolleeksi sairaalassa.

## Kuolema Ranskan ympäriajossa

Casartelli osallistui vuonna 1995 Ranskan ympäriajoon toista kertaa. Hänet kelpuutettiin Motorola-tallin apuajajien ryhmään vain hieman ennen avausosuuden alkua. Ympäriajon viidettätoista, 206 kilometriä pitkää vuoristoetappia Saint-Gironsista Cauteretsiin oli ajettu kolmisenkymmentä kilometriä, kun ilman kypärää ajanut Casartelli kaatui ja törmäsi tien reunassa olleeseen betonilohkareeseen. Hän sai päähänsä pahoja vammoja ja menetti tajuntansa. Hänet kuljetettiin helikopterilla nopeasti Tarbesin sairaalaan. Matkalla hänen sydämensä pysähtyi kolmesti mutta hänet saatiin ensiavulla elvytettyä. Sairaalassa hän kuitenkin kuoli puolen tunnin sisällä. Samassa kolarissa olleista ajajista italialainen Dante Rezze putosi rotkoon ja hänen reisiluunsa katkesi, saksalainen Dirk Baldinger sai lonkkaluuhunsa murtumia ja italialainen Giancarlo Perrini selvisi vammoitta.

Casartellin kuolemaan päättyneen 15. etapin voitti ranskalainen Richard Virenque, joka sai kuulla italialaisen kuolemasta vasta palkintojenjaon jälkeen. Vatikaanivaltion sanomalehti *[[L'Osservatore Romano]]* paheksui seuraavan päivän numerossaan etapin normaaleja palkintoseremonioita ja että tulosluettelossa Casartelli kylmästi luokiteltiin keskeyttäneeksi.

Casartellin kuolemaa seuranneena päivänä ajettiin 237 kilometriä pitkä etappi Tarbesista Pau'hun. Lähtöpaikalla pidettiin minuutin hiljainen hetki, ja itse etappi ajettiin rauhallisella vauhdilla vailla kilpailutarkoitusta. Motorola-tallin kuusi jäljellä ollutta ajajaa olivat päättäneet jatkaa kilpailua keskusteltuaan Casartellin lesken kanssa, ja heidän annettiin ylittää etapin maalilinja muiden edellä, ensimmäisenä Casartellin ystävä ja huonetoveri Andrea Peron. Motorolan joukkue sekä kuolinpäivän etapin parhaat lahjoittivat palkintorahansa Casartellin leskelle ja neljän kuukauden ikäiselle lapselle.

Casartelli haudattiin lähellä Comojärveä sijaitsevaan kotikyläänsä Albeseen.

## Lähteet
Ota tai jätä (albumi)

**20 suosikkia – Ota tai jätä** on vuonna 2000 julkaistu Carolan kokoelmalevy.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Katso myös
* 20 suosikkia sarjan muut levyt
Petljakov Pe-8

**Petljakov Pe-8** oli neuvostoliittolainen, nelimoottorinen raskas pommikone, jota valmistettiin vuosina 1936–1944. Kone tunnettiin myös nimellä TB-7, ja se oli ainut nelimoottorinen Neuvostoliiton toisen maailmansodan aikana valmistamista pommikoneista. Konetta rakennettiin prototyypit mukaan lukien 93 kappaletta.

## Kehitys- ja käyttöhistoria
Projektinimellä ANT-42 tunnetun koneen suunnittelu aloitettiin Tupolevin lentokonesuunnittelutoimistossa kesäkuussa 1934, pääsuunnittelijana toimi Vladimir Petljakov. Mikulin AM-34FRN -moottoreilla varustetun aseistamattoman prototyypin ensilento lennettiin 27. joulukuuta 1936, ohjaajana Mihail Gromov. Kone vaurioitui ensilennon laskuvaiheessa pahoin, johtuen prototyyppiasteella olevan moottorityypin alitehoisuudesta. Suunnittelua kuitenkin jatkettiin, ja parannetun, Mikulin AM-34 -moottoreilla varustetun toisen prototyypin ensilento lennettiin 28. kesäkuuta 1938. Toinen prototyyppi rakennettiin vastaamaan muun muassa aseistuksen ja varustelun osalta tuotantosarjan koneita. Sarjavalmistus aloitettiin vasta vuonna 1940, johtuen muun muassa moottorien toimitusvaikeuksista ja pääsuunnittelijan vankeustuomiosta. Ensimmäinen sarjakone nimellä TB-7 toimitettiin toukokuussa 1940, viimeiset vuoden 1944 aikana. Sarjatuotannon ollessa kesken, moottorityypiksi vakiintui Švetsov AŠ-82FN -moottori, joita vaihdettiin myöhemmin jo valmistuneisiinkin koneisiin. Petljakovin kuoltua lento-onnettomuudessa tammikuussa 1942 konetyyppi nimettiin Petljakov Pe-8:ksi.

Konetyyppi osallistui Neuvostoliiton ensimmäiseen poliittiseksi tarkoitettuun Berliinin pommituslentoon 8. elokuuta 1941.

## Valmistusmäärät
*1936 – prototyyppi 
*1938 – toinen prototyyppi 
*1939-1940
**5 konetta 4xAM-34FRNV:n ja yhden keskiturbomoottorin kera
**9 konetta 4xAM-35:n moottorein
**2 konetta 4xAM-35A:n moottorein
**2 konetta 4xM-40:n moottorein 
*1941
**3 konetta 4xM-40F:n moottorein 
**11 konetta 4xM-30:n moottorein 
**3 konetta 4xAM-35A:n moottorein 
*1942
**2 konetta 4xAŠ-82:n moottorein  
**16 konetta 4xAM-35A:n moottorein 
**2 konetta 4xATš-30B:n moottorein 
*1943
**18 konetta 4xAŠ-82:n moottorein 
*1944
**14 konetta 4xAŠ-82:n moottorein 
**4 konetta 4xATš-30B:n moottorein 

## Tekniset tiedot

### Yleiset ominaisuudet
*Tyyppi: nelimoottorinen yksitasoinen pommikone
*Rakenne: metallirakenteinen 
*Miehistö: 11   
*Kärkiväli: 39,10 m
*Pituus: 23,59 m
*Korkeus: 6,20 m
*Siipipinta-ala: 188,7 m²
*Tyhjäpaino: 18&nbsp;420 kg
*Lentopaino: 27&nbsp;000 kg
*Suurin lentoonlähtöpaino: 36&nbsp;000 kg
*Moottorit: neljä Švetsov AŠ-82FN 14-sylinteristä tähtimoottoria, teho/moottori 1&nbsp;700hv. 

### Suorituskyky
*Suurin nopeus: 427 km/h
*Matkalentonopeus:415 km/h
*Lakikorkeus: 9&nbsp;300 m
*Lentomatka: 4&nbsp;700 km.

### Aseistus
*Pommikuorma: 4&nbsp;000 kg 
*2x 20 mm ŠVAK-tykkiä 
*2x 12,7 mm UBT-konekivääriä
*2x 7,62 mm ŠKAS-konekivääriä.

## Lähteet

*
Hiivaoireyhtymä

**Hiivasyndrooma** on nimi useiden oireiden kokonaisuudelle, jonka syyksi väitetään iholla ja suolistossa normaalisti elävän hiivan hillitsemätöntä lisääntymistä. Lääketieteen piirissä hiivasyndrooman olemassaolo laajalti kyseenalaistetaan.

Hiivasyndrooman hoidoksi vaihtoehtolääketiede suosittelee pääasiassa tiukkaa, vähähiilihydraattista ruokavaliota, mutta tarkoitukseen käytetään myös luontaistuotteita ja ravintolisiä. Hoidoksi esitetty ruokavalio on terveydelle suotuinen myös riippumatta mahdollisista vaikutuksista hiivasyndroomaan.

## Katso myös
*Hiivasienitulehdus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Julkunen R. Hiivasyndrooma - tarua vai totta?. Duodecim 2006;122:287–294. 
*Laaja vastine katsaukseen "Hiivasyndrooma - tarua vai totta?", sisältää pitkän lähdeluettelon 
*Kirjeitä ja mielipiteitä Edellisen johdosta, Risto Julkunen.
* Hiivasyndrooma, Terveyskirjasto.fi
* Hiivasyndrooma.com
Mark Tewksbury

**Mark Tewksbury** (s. 7. helmikuuta 1968) on kanadalainen uimari. Hän voitti Barcelonan kesäolympialaisissa 1992 kultaa 100 metrin selkäuinnissa ja sai pronssia 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä. Neljä vuotta aiemmin Soulin olympialaisissa 1988 hän saavutti hopeaa sekauintiviestissä ja sijoittui viidenneksi 100 metrin selkäuinnissa.

Tewksbury saavutti hopeaa 100 metrin selkäuinnissa Perthin MM-kilpailuissa 1991. Hän voitti Kansainyhteisön kisoissa kultaa 100 metrin selkäuinnissa ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä sekä Edinburghissa 1986 että Aucklandissa 1990.

Tewksbury syntyi Calgaryssä, Albertassa, ja opiskeli Calgaryn yliopistossa. Hän on ollut vuodesta 1998 lähtien avoimesti  homoseksuaali.

Tewksbury oli vuonna 1992 uimarina Lou Marsh Trophyn saaja.

## Lähteet
Robert Mulligan

**Robert Mulligan** (23. elokuuta 1925 &ndash; 20. joulukuuta 2008) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän opiskeli Fordhamin yliopistossa ja palveli toisessa maailmansodassa. 

Mulligan voitti menestyksekkään uransa aikana Emmy-palkinnon (1960) ja oli lisäksi ehdolla kaksi kertaa Golden Globen ja kerran Oscar-palkinnon saajaksi.

Mulliganin tunnetuimpia elokuvia ovat *[[Kuin surmaisi satakielen (elokuva)|Kuin surmaisi satakielen]]* (1962) ja *[[Kesä ’42]]* (1971). 

Hän oli näyttelijä Richard Mulliganin veli. 

## Aiheesta muualla
*
Lois Capps

**Lois Grimsrud Capps** (s. 10. tammikuuta 1938) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Kaliforniasta vuodesta 1998 vuoteen 2017 saakka.

Cappsin vaalipiiri oli alun perin Kalifornian kahdeskymmenestoinen. Vuosina 2003–2013 se oli kahdeskymmeneskolmas ja vuodesta 2013 se on ollut kahdeskymmenesneljäs. 

Capps on syntynyt Wisconsinissa ja asunut vuodesta 1960 Santa Barbarassa. Capps on luterilainen. Hän on ennen kongressiuraansa työskennellyt muun muassa sairaanhoitajana. Hän oli naimisissa poliitikko Walter Cappsin kanssa ja sai miehensä kanssa kolme yhteistä lasta. Lois sai paikkansa edustajainhuoneessa alun alkaen juuri miehensä kuoltua 28. lokakuuta 1997.

## Lähteet
Justin Fashanu

**Justinus Soni ”Justin” Fashanu** (19. helmikuuta 1961 – 2. toukokuuta 1998) oli brittiläinen jalkapalloilija.

Fashanu oli nigerialaisen lakimiehen poika. Vanhemmat kuitenkin erosivat, ja Justin ja hänen veljensä John adoptoitiin. Fashanun ammattiura jalkapalloilijana alkoi Norwich Cityssä vuonna 1978. Hän pelasi tulevina vuosikymmeninä lukuisissa joukkueissa, kuten Torquay Unitedissa ja Manchester Cityssä. 

Ensimmäisenä kuuluisana brittijalkapalloilijana Fashanu oli avoimesti homoseksuaali vuodesta 1990. Häntä epäiltiin vuonna 1998 Yhdysvalloissa 17-vuotiaaseen kohdistuneesta seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Poliisi keskeytti tutkinnan nopeasti todisteiden puuttuessa, mutta tapauksen aiheuttama negatiivinen julkisuus ahdisti Fashanua siinä määrin, että hän teki itsemurhan vain 37-vuotiaana. 

*[[Urheilulehti]]* arvioi hänet 2009 kaikkien aikojen kahdeksanneksi parhaaksi homo- tai biseksuaaliseksi urheilijaksi.

## Lähteet
Konrad III

**Konrad III** oli Saksan kuningas vuosina 1138–1152. Konradia ei koskaan kruunattu Pyhän saksalais-roomalaisen valtakunnan keisariksi, mutta hän käytti itsestään nimitystä ”roomalaisten kuningas”. Konrad osallistui toiseen ristiretkeen. Hänen kuollessaan valtakunta oli hajoamistilassa.

Konrad III kuului Hohenstaufenien sukuun. Kuninkaana hän joutui kuluttavaan taisteluun suurvasallejaan vastaan. Kuolinvuoteellaan Konrad nimesi seuraajakseen veljenpoikansa Fredrik I Barbarossan, eikä omaa poikaansa Fredrikiä. Tapahtumalla oli vain kaksi todistajaa, joista toinen oli Fredrik I Barbarossa itse.

## Lähteet
Parikkalan rautatieasema

**Parikkalan rautatieasema** (, ratakm 387+302) on rautatieliikennepaikka Parikkalan kunnassa Suomen rataverkolla Karjalan radalla. Parikkala on risteysasema, jossa Karjalan radasta erkanee rataosuus Savonlinnaan.

## Varhaiset vaiheet
Alun perin Parikkalan asema oli väliasema Elisenvaaran–Savonlinnan radalla, se rakennettiin Bruno Granholmin laatimien V luokan C-tyypin aseman piirustusten perusteella Parikkalan kirkosta pari kilometriä pohjoiseen Kangaskylään, lähelle Simpelejärven itärantaa. Samoja piirustuksia käytettiin myös mm. Putikon asemalla.

Asemarakennus paloi vuonna 1917, kaatuneesta öljylampusta syttyneessä tulipalossa. Uusi asema valmistui jo samana vuonna Thure Hellströmin piirustuksiin perustuen, jotka tehtiin Rantasalmen ja Joroisten (peilikuvana) asemarakennuksia varten. Parikkalan ensimmäisenä asemapäällikkönä toimi Matti Noa Alve, vuoteen 1932 saakka.

## Sotien jälkeinen aika
Elisenvaaran risteysasema jäi luovutetulle alueelle, mutta tavaraliikenne Parikkalasta  Neuvostoliittoon alkoi heti sodan jälkeen 1945. Vuonna 1947 rakennettiin yhdysrata Simpeleeltä Lappeenrannan–Elisenvaaran radan varrelta Parikkalaan. 

Henkilöliikenne entisellä Elisenvaaran radalla Suomen puolella Tiviän laiturivaihteelle, jonne matkaa oli Parikkalasta vain kolme kilometriä, lopetettiin 1948. Parikkalan rautatieasema jatkoi silti raja-asemana Neuvostoliittoon päin vielä kymmenen vuotta. Asemalla junien päihin lisättiin lisävaunut, joissa olivat Suomessa tarvitut sivupuskimet ja Neuvostoliitossa käytössä olleet automaattikytkimet. Elisenvaaran ja Parikkalan välinen rataosa on sittemmin purettu, mutta mm. ratapenkka ja -leikkaukset sekä Tiviän laiturivaihteen lastauslaituri ovat jäljellä.  

Asemarakennusta laajennettiin 1949.  Parikkala muuttui uudelleen merkittäväksi risteysasemaksi, kun Karjalan radan jatkoyhteys Joensuuhun avattiin joulukuussa 1966, ensin Onkamoon 93 kilometrin päähän. Henkilöliikenne radalla alkoi toukokuussa 1967.

## Parikkalan asema nykyään
Asema-alueella rakennettiin alikulkutunneli 1980, sotien jälkeen vetureiden kääntämiseksi asema-alueen kaakkoispuolelle rakennettu kolmioraide purettiin tarpeettomana Karjalan radan sähköistyksen yhteydessä 1987, Parikkalan kohdalle sähköistys tuli 1985. Asemalla otettiin käyttöön junien kauko-ohjaus 2005 ja lipunmyynti päättyi samalla. Asemarakennus ja tavarasuojarakennus myytiin yksityiskäyttöön 2007.

Parikkalan liikennepaikka on silti yhä risteysasema, jossa sähköistetystä rataosasta  erkanee sähköistämätön rataosa . Liikennepaikalla pysähtyvät kaikki Helsingin ja Joensuun välillä liikennöivät kaukojunat, lukuun ottamatta junaa IC 7. Parikkalan asema on myös Parikkalan ja Savonlinnan välillä liikennöivien taajamajunien toinen pääteasema.

Parikkalan rautatieasemalla on toiminut vuoden 2009 puolivälistä ravintola, joka palvelee niin matkustajia kuin paikkakuntalaisiakin.

## Junien lähtöraiteet

* Raiteelta 1 liikennöidään Joensuuhun.
* Raiteelta 2 liikennöidään Helsinkiin. Kaksi aamuvuoroa lähtee kuitenkin raiteelta 1.
* Raiteelta 3 liikennöidään Savonlinnaan.

## Lähteet
* 
*  
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Jäämerenseiti

**Jäämerenseiti** eli *Vienan seiti* eli *saita* (*Boreogadus saida*) on arktisten merten ekosysteemissä tärkeä, pienikokoinen turskakala.

## Ulkonäkö
Jäämerenseiti on päältä ruskeansävyinen, kyljistä ja alta hopeanhohtoinen, muodoltaan solakka turskakala. Sillä on syvälovinen pyrstö, lähes hampaaton, esiin työntyvä suu ja hyvin pieni leukasäie. Se on yleensä 20–25&nbsp;cm:n pituinen.

## Levinneisyys
Jäämerenseiti on arktinen merikala, joka elää Alaskan, Kanadan ja Grönlannin, Islannin, Pohjois-Norjan ja Venäjän rannikoilla; laji vaeltaa Barentsinmereltä Vienanmereen. Se viihtyy jään tuntumassa ja se mainitaan pohjoisimmaksi kaikista tunnetuista kaloista, levinneisyys ylittää 85. leveyspiiriin.

## Elintavat
Jäämerenseiti liikkuu sekä pinnan läheisyydessä että pohjan tuntumassa. Se viihtyy parhaiten 0–4 Celsiusasteen lämpötilassa, mutta tulee toimeen kylmemmässäkin verensä sisältämien jäätymisenestoproteiinien (AFGP) ansiosta. Jäämerenseiti esiintyy suurina parvina ja sitä tavataan usein jokisuissa ja muissa murtovesissä. Nuoret yksilöt elävät jään alla tai sen tuntumassa. Ne hakevat suojaa jään onkaloista ja syövät planktonia ja katkoja. Yli kaksivuotiaat hakeutuvat syvemmälle ja syövät krillejä ja muita äyriäisiä. Jäämerenseiti itse on sarvi- ja maitovalaiden, arktisten norppien ja vesilintujen keskeinen ravintoeläin.

Jäämerenseiti tulee sukukypsäksi 3–4-vuotiaana, noin 20 senttimetrin mittaisena. Mäti on kelluvaa, pelagista. Kala elää 6–7-vuotiaaksi.

## Käyttö
Jäämerenseitiä on pyydetty kaupallisesti Venäjällä ja Pohjois-Norjassa. Siitä on tuotettu lähinnä kalajauhoa ja -öljyä. Saaliit ovat laskeneet 1970-luvun jälkeen ja heilahdelleet rajusti, mutta tämän ei katsota johtuvan liikakalastuksesta.

## Lähteet
*
*FAO Species Fact Sheet: ''Boreogadus saida''

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*NOAA Photo Library (kuva)
*Havforskningsinstituttet: Fish-view  (valokuvia)
Mariusz Lewandowski

**Mariusz Lewandowski** (s. 18. toukokuuta 1979 Legnica) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi pitkään ukrainalaisseura FK Šah’tar Donetskissa. Hän kuului Puolan maajoukkueeseen vuoden 2006 maailmanmestaruuskilpailuissa ja pääsi vaihtopelaajana kentälle kahdessa ottelussa. Vuoden 2008 EM-kilpailuissa hän kuului avauskokoonpanoon Puolan kaikissa kolmessa ottelussa. Hän on pelannut kaikkiaan 66 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.

## Lähteet
Robert Enke

**Robert Enke** (24. elokuuta 1977 – 10. marraskuuta 2009) oli saksalainen jalkapallomaalivahti. Enke pelasi uransa aikana muun muassa Barcelonassa, Benficassa ja Fenerbahçessa. Valtaosan urastaan hän pelasi Hannover 96:ssa, jota hän edusti kuolemaansa asti. Enke kuului Saksan maajoukkueeseen ja oli mukana 2008 EM-kilpailuissa. Häntä pidettiin vahvana ehdokkaana Saksan ykkösmaalivahdiksi 2010 MM-kisoihin.

Enke kuoli 32-vuotiaana jäätyään junan alle 10. marraskuuta 2009. Hänen neuvonantajansa vahvisti kyseessä olleen itsemurha.

## Pelaajaura
Enke nousi kotikaupunkinsa FC Carl Zeiss Jenan juniorijoukkueista edustusjoukkueeseen, jossa hän debytoi 2. Bundesliigassa kaudella 1995–1996. Kauden päätteeksi Enke siirtyi Borussia Mönchengladbachiin. Mönchengladbachissa hän pelasi ensimmäisen Bundesliiga-ottelunsa elokuussa 1998. Vuonna 1999 Jupp Heynckes hankki Enken portugalilaiseen SL Benficaan ja nimesi hänet seuran kapteeniksi. Enke pelasi Benficassa kolme kautta, minkä jälkeen hän siirtyi Espanjan pääsarjaan FC Barcelonaan. Hänen peliaikansa jäi kuitenkin vähäiseksi, sillä hän pelasi kolmen kauden aikana ainoastaan yhdessä liigaottelussa. Barcelonan vuosina Enke kävi lainasopimuksella turkkilaisessa Fenerbahçessa ja Segunda Divisiónissa pelanneessa CD Tenerifessa. Enke palasi Bundesliigaan kesällä 2004, jolloin hän teki sopimuksen Hannover 96:n kanssa. Enke nousi Hannoverin kapteeniksi 2007 ja hänet valittiin Bundesliigan parhaaksi maalivahdiksi kaudella 2008–2009. Hän edusti seuraa kuolemaansa asti. 

Maajoukkueessa Enke pelasi ensimmäisen ottelunsa maaliskuussa 2007. Hän oli mukana Saksan hopeaa voittaneessa EM-kisajoukkueessa 2008, mutta ei pelannut turnauksessa yhtään ottelua. Enke ehti pelata yhteensä kahdeksan maaottelua Saksan paidassa. 

## Yksityiselämä
Enkellä oli puoliso Teresa. Heidän tyttärensä Lara syntyi 31. elokuuta 2004 ja menehtyi synnynnäiseen sydänvikaan 17. syyskuuta 2006. Enke oli tunnettu eläinten oikeuksien puolestapuhuja. Enke kärsi syksyllä 2009 mystisestä virusperäisestä sairaudesta. Enke itse menehtyi jäätyään junan alle 10. marraskuuta 2009. Myöhemmin kuolemansyyksi vahvistettiin itsemurha. Enke oli kärsinyt mielialaongelmista.

## Lähteet
### Tilastot
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Robert Enke
*
Keski-Suomen Liikenne

**Keski-Suomen Liikenne Oy** oli Keski-Suomen alueella toimiva linja-autoliikennöitsijä. Yrityksen kotipaikka oli Äänekoski, jossa sijaitsi yrityksen tallit ja konttori. Keski-Suomen Liikenne Oy ajoi pikavuoroja välillä Jyväskylä-Oulu sekä Helsinki-Oulu, jota ajettiin yhteistyössä SL-Autoyhtymän kanssa. Vakiovuorot suuntautuvat Jyväskylästä Pyhäsalmeen sekä Saarijärvelle. 

## Historia
Laukaasta kotoisin ollut Elias Hirvi oli ensimmäisten joukossa aloittamassa linjaliikennettä Keski-Suomessa. Vuonna 1927 hän avasi sekatavarakaupan Uuraisten Kangashäkin kylään. Vuonna 1928 hän aloitti hankkimallaan viiden hengen henkilöautolla ensimmäisen aikataulunmukaisen linjansa Kangashäkin kylästä Jyväskylään. 1930-luvun jälkipuoliskolla Hirven linjaliikenteen keskuspaikaksi tuli Äänekoski, ja hänen liikennekentäkseen muodostui Keski-Suomen maakunnan pohjoisosa. Vuonna 1939 Hirvi avasi ennakkoluulottomasti linjan Jyväskylän ja Oulun välille.

1930-luvun aikana Elias Hirvi suuntasi tarmonsa linjaliikenteen lisäksi muillekin aloille; tuolloin hän avasi Äänekoskella yhä toiminnassa olevan Hotelli Hirven. Tätä seurasivat Keski-Suomen turistikeskus Hirvaskankaalla, huoltoasema ja elokuvateatteri. Kaikkia näitä Elias Hirvi hoiti yhdessä vaimonsa Sylvi Hirven kanssa. Vuonna 1964 Hirvi muodosti liikenneyhtiönsä osakeyhtiöksi nimellä Keski-Suomen Liikenne Oy. Kannattavuuden heikennyttyä matkailukeskus, huoltoasema ja elokuvateatteri myytiin uusille omistajille ja keskityttiin linjaliikenteeseen. Elias Hirven kuoltua vuonna 1976 Keski-Suomen Liikenteen vetovastuu siirtyi hänen vävylleen Leo Mikkoselle. Keski-Suomen Liikenne liittyi ExpressBus-järjestelmään heti sen alussa vuonna 1991.

Työntekijöitä Keski-Suomen Liikenne Oy:lla oli 25 ja autoja 13. Yrityksen toimitusjohtaja on vuodesta 1990 toiminut Elias Hirven tyttärenpoika Pekka Mikkonen. Vuonna 1998 yhtiön liikevaihto oli 7,4 miljoonaa markkaa ja ajosuorite 1,09 miljoonaa kilometriä, josta 80 prosenttia muodostui linjaliikenteestä ja loput tilausajoista. Vuoden 2014 syksyllä lahtelainen Koiviston Auto-yhtymä osti yhtiön koko osakekannan, ja yhtiö fuusioitui osaksi Jyväskylän Liikennettä.

## Lähteet
Spirit

**Spirit**, **Spirits** tai **The Spirit** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

## Paikat
* Spirit, kaupunki Wisconsinissa, Yhdysvalloissa

## Elokuva ja televisio
* *[[The Spirit (elokuva)|The Spirit]]*, Will Eisnerin sarjakuvaan perustuva elokuva vuodelta 2008
* *[[Spirit (elokuva)|Spirit]]*, intialainen malajalaminkielinen elokuva vuodelta 2012
* *[[Spirit – villi ja vapaa]]*, animaatioelokuva vuodelta 2002
* *[[Spirits (televisiosarja)|Spirits]]*, televisiosarja, jota esitettiin ABS-CBN:llä vuonna 2005

## Musiikki
* Spirit, 1960- ja 1970-lukujen rockyhtye
* *[[Spirit (Depeche Moden albumi)|Spirit]]*, Depeche Moden albumi vuodelta 2017
* *[[Spirit (Earth, Wind & Firen albumi)|Spirit]]*, Earth, Wind, & Firen albumi vuodelta 1976
* *[[Spirit (Eluveitien albumi)|Spirit]]*, Eluveitien albumi vuodelta 2006
* *[[Spirit (J-Rocksin albumi)|Spirit]]*, J-Rocksin albumi vuodelta 2007
* *[[Spirit (Jewelin albumi)|Spirit]]*, Jewelin albumi vuodelta 1998
* *[[Spirit (John Denverin albumi)|Spirit]]*, John Denverin albumi vuodelta 1976
* *[[Spirit (Caroline Lavellen albumi)|Spirit]]*, Caroline Lavellen albumi vuodelta 1995
* *[[Spirit (Leona Lewisin albumi)|Spirit]]*, Leona Lewisin albumi vuodelta 2007
* *[[Spirit (Preston Reedin albumi)|Spirit]]*, Preston Reedin albumi vuodelta 2007
* *[[Spirit (Reckless Loven albumi)|Spirit]]*, Reckless Loven albumi vuodelta 2013
* *[[Spirit (albumi)|Spirit]]*, Spiritin albumi vuodelta 1968
* *[[Spirit (This Conditionin albumi)|Spirit]]*, This Conditionin albumi vuodelta 2010
* *[[Spirit (Willie Nelsonin albumi)|Spirit]]*, Willie Nelsonin albumi vuodelta 1996
* *[[The Spirit (albumi)|The Spirit]]*, Magnumin livealbumi vuodelta 1991
* ”Spirit”, Phuturen kappale vuodelta 1994
* ”Spirit”, Beyoncén kappale vuodelta 2019
* ”Spirit”, kappale Bauhausin albumilta *The Sky’s Gone Out* (1982)
* ”Spirit”, kappale Van Morrisonin albumilta  *[[Common One]]* (1980)
* ”Spirit”, kappale Warin albumilta *The Black-Man’s Burdon* (1971)
* ”Spirit”, kappale Faith No Moren albumilta *[[Introduce Yourself]]* (1987)

## Urheilu
* Spirit Racing, brittiläinen urheilutalli
* Team Spirit, elektronisen urheilun seura

## Muita merkityksiä
* Spirit FM, Suomessa toimiva englanninkielinen radiokanava
* The Spirit, Will Eisnerin luoma sarjakuvahahmo
* Spirit, Nasan Mars-luotain
* B-2 Spirit, Yhdysvaltain ilmavoimien pommikone
* 37452 Spirit, päävyöhykkeen asteroidi.
Russell Baker

**Russell Wayne Baker** (14. elokuuta 1925 – 21. tammikuuta 2019) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän syntyi Virginiassa kivenhakkaaja Benjamin Bakerin ja kouluopettaja Lucy Elizabeth Bakerin perheeseen, muutti nuorena isänsä kuoleman jälkeen äitinsä kanssa Baltimoreen ja valmistui Johns Hopkinsin yliopistosta.

Bakerille myönnettiin Pulitzer-palkinto kahdesti; ensin vuonna 1979 kolumnistaan *Observer* ja toinen vuonna 1983 omaelämäkerrastaan *Growing Up*. 

Baker juonsi Masterpiece Theatrea PBS:llä vuosina 1993–2004. Hän kuului Yhdysvaltain taiteiden ja kirjallisuuden akatemiaan vuodesta 1984 lähtien. 

## Lähteet
Tony Benn

**Anthony Neil Wedgwood ”Tony” Benn** (3. huhtikuuta 1925 – 14. maaliskuuta 2014) oli brittiläinen poliitikko. Hän kuului Työväenpuolueeseen ja istui maansa parlamentissa vuosina 1950–1961, 1963–1983 ja 1984–2001.

Benn palveli toisen maailmansodan aikana ilmavoimissa. Hänen serkkunsa oli edesmennyt näyttelijä Margaret Rutherford. 

Benn oli pääri, 2. Stansgaten varakreivi, vuodesta 1960 lakiuudistukseen vuonna 1963, jolloin aatelisarvosta luopuminen tuli mahdolliseksi. Tällöin työväenpuolueen vasemmistolaitaa edustanut Benn luopui tittelistään voidakseen jatkaa kansanedustajana. Hän oli Postmaster General (lähinnä vastaa viestintäministeriä) vuosina 1964–1966, teknologiaministeri vuosina 1966–1970, teollisuusministeri vuosina 1974–1975 ja energiaministeri vuosina 1975–1979. 

Tony Benniä haastatellaan Michael Mooren elokuvassa *[[Sicko – aivan sairasta]]* (2007).

Vuonna 2010 Benn allekirjoitti 25 brittiparlamentaarikon joukossa *[[The Independent]]issä* julkaistun kirjeen, jossa osoitettiin tukea Venezuelan presidentti Hugo Chávezin ajamille sosiaalisille uudistuksille ja vastustettiin Yhdysvaltojen puuttumista Venezuelan sisäisiin asioihin.

Vuonna 2002 järjestetyssä 100 Greatest Britons -äänestyksessä Benn sijoittui 97. tilalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lyhytpyrstökorppi

**Lyhytpyrstökorppi** (*Corvus rhipidurus*) on variksen kokoinen eteläinen varislintu.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 47&nbsp;cm, siipien kärkiväli 102–121&nbsp;cm ja paino 330–705&nbsp;g. Täysin musta pieni korppi, jolla on lyhyt tasapäinen pyrstön töpö ja korppiin verrattuna lyhyet siivet. Kooltaan se on variksen kokoinen. Maassa se liikkuu kävellen, ottaen aina välillä hyppyaskeleita siipiä räpytellen. Lennossa se kaartelee mielellään ja esittelee parvessa taitolentoa. Äänet ovat korkeampia kuin yleensä *Corvus*ten, muistuttaen lokkien ääniä. Sukupuolet ovat samanvärisiä ja nuori lintu muistuttaa aikuista höyhenpuvultaan.

## Esiintyminen
Alalaji *rhipidurus* esiintyy Afrikassa päiväntasaajan pohjoispuolella Sahelin alueella suunnilleen Nigeristä lännessä Egyptin eteläosiin ja Keniaan. Alalaji *stanleyi* esiintyy Siinain niemimaalla, Levantissa ja Arabian niemimaalla. Lajin kanta on elinvoimainen. Sitä ei ole tavattu Suomessa.

## Elinympäristö
Kuivat, kallioiset avomaat ja autiomaat.

## Lisääntyminen
Pesä on löyhästi oksista, ruohoista ja juurista koottu rakennelma kalliojyrkänteen hyllyllä, harvemmin rakennuksessa ja hyvin harvoin puussa. Pesii ilmeisesti vain kerran kaudessa. Munia on 2–6, tavallisesti 3–4. Muna painaa keskimäärin 21,8&nbsp;g. Haudonta-aika on 18–20 päivää. Poikaset ovat lentokykyisiä 5–6 viikon ikäisinä. Harakkakäki loisii toisinaan Somaliassa lyhytpyrstökorpin pesään.

## Ravinto
Etsii ravintonsa maasta. Se on hyvin tavallinen asutusten reunoilla syöden jätteitä, ruuantähteitä ja raatoja. Syö myös selkärangattomia, marjoja ja hedelmiä sekä karjanlannasta etsimiään viljanjyviä.

## Lähteet
Keltainen daavidintähti

**Keltainen daavidintähti** oli kangasmerkki, jonka juutalaisten täytyi ommella päällysvaatteisiinsa, jotta heidät pystyttiin erottamaan julkisesti juutalaisiksi. Merkin käyttö on yleensä liittynyt juutalaisvastaisuuteen tai pääväestöä suosivaan lainsäädäntöön.

Joissakin kristityissä ja islamilaisissa valtioissa oli tapana määrätä lakeja erottamaan vähemmistöuskontojen jäsenet valtauskonnon jäsenistä ulkoisilla merkeillä, kuten hatuilla, nauhoilla ja muilla vaatekappaleilla. Ensimmäiset todisteet erottelevista vaatemerkeistä löytyvät 600–700-lukujen Irakista ja Syyriasta. Keltaista daavidintähteä käytettiin merkitsemään juutalaiset keskiajalla, ja se otettiin uudelleen käyttöön 1930-luvulla natsi-Saksassa.

## Natsi-Saksan merkit

Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue nousi valtaan 1933, mutta he eivät ottaneet juutalaisten ulkoista merkitsemistä käyttöön heti. Ensimmäinen maininta keltaisista merkeistä natsiajalta on saksanjuutalaisen sionistijohtajan Robert Weltschin käsialaa. Keväällä 1933 natsit boikotoivat juutalaisten kauppoja ja maalasivat niiden tunnistamiseksi ikkunoihin keltaisia daavidintähtiä. Reaktiona Weltsch kirjoitti tuolloin artikkelin *Kantakaa keltaista merkkiä ylpeydellä*. Vielä tuolloin natsijohtajat eivät olleet edes keskustelleen merkkien käytöstä.

SS-kenraali Reinhard Heydrich suositteli merkin käyttöönottoa kristalliyön jälkeen 1938. Saksan hyökättyä Puolaan valloitetuilla alueilla otettiin käyttöön myös muita merkkejä. Puolan kenraalikuvernementissa juutalaisten täytyi pitää valkoista hihanauhaa, jossa oli sininen daavidintähti. Reinhard Heydrichin 1. syyskuuta 1941 antaman määräyksen mukaan kaikkien valtakunnan alueiden ja Böömin ja Määrin protektoraatissa olevien yli kuusivuotiaiden juutalaisten tuli pitää keltaista daavidintähteä rinnassa vasemmalla puolen ja myös selässä. Merkissä täytyi lukea sana *Jude*, joka tarkoitti juutalaista saksaksi. Käytäntö levisi myös valloitetuille alueille, joissa käytettiin paikalliskielistä versiota, Alankomaissa tähdessä luki *Jood* ja Ranskassa puolestaan *Juif*.

Keltaisesta tähdestä kehitettiin myös kyyninen sanaleikki. Pour le Mérite (”*Ansioista*”) oli arvostetuin saksalainen kunniamerkki. Keltaiselle tähdelle annettiin puolestaan nimitys Pour le Sémite (”*Juutalaisuudesta*”).

## Katso myös

* Vankitunnukset natsien keskitysleireillä

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Keltainen daavidintähti - Yad Vashem
Rilluttele yö

**20 suosikkia – Rilluttele yö** on Solistiyhtye Suomen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1996. Levy on osa *[[20 suosikkia]]* -kokoelmalevysarjaa.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Kaksi kolpakkoa, neiti

**20 suosikkia – Kaksi kolpakkoa, neiti** on Solistiyhtye Suomen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2001. Levy on SS:ltä toinen ja viimeinen osa *[[20 suosikkia]]* -kokoelmalevysarjassa.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Kaksi kolpakkoa, neiti'' discogs.com -sivustolla
Rebecca Gayheart

**Rebecca Gayheart** (s. 12. elokuuta 1971 Hazard, Kentucky) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hän aloitti uransa teinimallina 1980-luvulla ja myöhemmin hän esiintyi Brett Ratnerin lyhytelokuvissa. Hän oli pitkässä parisuhteessa Ratnerin kanssa.

Gayheartilla on ollut lukuisia televisiorooleja, muun muassa sarjoissa *[[Loving (televisiosarja)|Loving]]* (1992–1993), *[[Maa 2]]* (1994–1995), *[[Beverly Hills 90210]]* (1995) ja *[[Kadotettu (televisiosarja)|Kadotettu]]* (2006). Hänen elokuviensa joukossa ovat *[[Ei mitään menetettävää]]* (1997), *[[Urban Legend – kauhutarinoita]]* (1998), *[[Jawbreaker – makea kuolema]]* (1999), *[[Hämärästä aamunkoittoon 3]]* (2000) ja *[[Once Upon a Time in Hollywood]]* (2019).

Gayheart sai 27. marraskuuta 2001 kolmen vuoden ehdollisen vankeusrangaistuksen törmättyään 13. kesäkuuta autollaan yhdeksänvuotiaaseen poikaan, joka kuoli vammoihinsa. Hän oli naimissa näyttelijä Eric Danen kanssa vuosina 2004–2018. Heillä on kaksi yhteistä lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Miljoona hikistä kilometriä

**Miljoona hikistä kilometriä** on suomalaisen laulajan Jukka Kuoppamäen vuoden 1976 jälkipuoliskolla julkaistu albumi. Se oli Kuoppamäen jäähyväislevy suomalaisille ennen kuin hän muutti Länsi-Saksaan opiskelemaan teologiaa. *Miljoona hikistä kilometriä* erosi tuotannoltaan edellisestä *[[Päng päng]]* -albumista, kappaleiden ollessa sovitukseltaan pienimuotoisempia ja aihepiiriltään syvällisempiä.

Osa albumista äänitettiin totuttuun tapaan Lahden Microvox-studiossa, mutta lisäksi osa nauhoitettiin Martin Brushanen pyörittämässä Studio Brushanessa Helsingissä. Microvoxin tavoin myös Studio Brushane pystyi kilpailemaan hinnoilla muita, suurempia studioita vastaan. Microvoxin se puolestaan päihitti teknisesti korkeatasoisemmalla äänityslaitteistollaan. Kuoppamäen levy-yhtiö Satsanga Records ryhtyikin käyttämään yhä etenevissä määrin Studio Brushanen palveluita Microvoxin rinnalla.

Pääasiallisena sovittajana albumilla toimi Pentti Lasanen, joka sovitti puolet levyn kappaleista. Kuoppamäki itse sovitti niistä kolme ja Jörgen Petersen yhden. Uusina yhteistyökumppaneina tulivat mukaan Matti ja Pirjo Bergström, jotka vastasivat yhdessä kahden kappaleen sovituksesta.

Albumin päätösraita ”Valon liekki” on kappale, jonka Kuoppamäki lauloi keskustelussa henkilön kanssa, joka ehdotti hänelle lähtöä Länsi-Saksaan opiskelemaan teologiaa. Singlenä julkaistiin nimikappale ”Miljoona hikistä kilometriä” B-puolenaan ”Pieni poikasein”.

## Kappaleet
* Sävellykset ja sanoitukset: Jukka Kuoppamäki

**A-puoli**
#
#
#
#
#
#

**B-puoli**
#
#
#
#
#
#

## Singlet

## Lähteet
IRonica

**iRonica** on vuonna 1999 Kalajoella perustettu suomalainen metalliyhtye. Poko Rekords julkaisi yhtyeen ensimmäisen studioalbumin lokakuussa 2007.

## Kokoonpano
* Elina Iron – laulu
* Ville "Nepal" Palin – kitara
* Jani Paavola – bassokitara
* Aki Herrala – rummut
* Jukka "Joey King/Kuningas" Rajala – kosketinsoittimet

## Diskografia
;Studioalbumit
* 
* 

**EP:t**
* 

;Demot
* 
* 
* 
* 

;Singlet
* 
* 

## Musiikkivideot
* Make Me Whole Again

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu 
*
Schrei

**Schrei** () on Tokio Hotel -yhtyeen ensimmäinen albumi. Se julkaistiin vuonna 2005.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 38.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet