open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bad Bad Boy

***Bad Bad Boy*** on kuvanveistäjä Tommi Toijan tekemä vaaleanpunainen betoniveistos, joka esittää alastonta, virtsaavaa poikaa. Teos on kahdeksan ja puoli metriä korkea ja se painaa seitsemän ja puoli tonnia. Veistoksen vedenkierto on lämmitetty, joten poika voi virtsata myös pakkasella.  Teräsrungon päälle ruiskubetonilla tehty veistos tehtiin Ruotsissa. 

## Sijainnit
Teos tilattiin alun perin Örebrossa, Ruotsissa järjestettyyn julkisen taiteen OpenArt -tapahtumaan kesäksi 2013. Siellä *Bad Bad Boy* virtsasi jokeen lähellä Örebron linnaa olevassa puistossa.

Elokuussa 2014 *Bad Bad Boy* asennettiin Helsingin Kauppatorille, jossa se virtsasi mereen Stora Enson pääkonttorin ja Presidentinlinnan edustalla. Silloin se oli osa Amos Andersonin taidemuseossa järjestettyä Tommi Toijan näyttelyä Helsingin juhlaviikoilla. Siitä tuli yksi Helsingin kuvatuimpia kohteita.

Helmikuussa 2015 teos sijoitettiin Helsingin Jätkäsaareen, Verkkokauppa.comin edessä olevalle Tyynenmerenaukiolle.

## Katso myös
*Manneken Pis

## Lähteet
Mutaga IV Mbikije

**Mutaga IV Mbikije**, (n. 1892 – 1915) oli Burundin kuningas eli *Mwemi* 21. elokuuta 1908 – 30. marraskuuta 1915. Hänen isänsä oli kuningas Mwezi IV Gisabo. Kuninkaalla oli kaksi poikaa, prinssi Ignace Komatari (k. 1964) ja häntä kuninkaana seurannut Mwambutsa  IV. Jälkimmäisen ollessa alaikäinen sijaishallitsijana toimi Mutaga IV:n vaimo kuningatar Ririkumutima.
Bellinzona Rockets

**Bellinzona Rockets** on sveitsiläinen jääkiekkoseura. Se pelaa Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Swiss Leaguessa. Joukkue on pelannut useita kausia maan alemmissa sarjoissa, ja se nousi kaudeksi 2016-2017 maan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle.

## Joukkue kaudella 2025–20256

### Valmennus & Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja:** Nicola Pini 
* **Apu- & Taitovalmentaja:** Mihail Fljagin 
* **Maalivahtivalmentaja:** Daniel Hüni 
* **Huoltopäällikkö:** Marcello Vilei 
* **Puheenjohtaja:** Giovanni Tonelli 
* **Toimitusjohtaja:** Rolando Marzano 

*Lähde: EliteProspects*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Joukkueen kotisivu
Basketball Nymburk

**Basketball Nymburk** on tšekkiläinen koripalloseura Nymburkin kaupungista.

Seuralla on ollut historiansa aikana useita eri nimiä. Vuosina 1950–1998 se tunnettiin **Lokomotiva**na. Seura tunnettiin vuosina 2004–2019 sponsorinimellä **ČEZ Basketball Nymburk**, ja se on 2000-luvulla dominoinut maansa koripalloa vieden lähes kaikki maan mestaruudet ja cup-mestaruudet. Se on osallistunut lisäksi kansainvälisiin seurakilpailuihin kuten Mestarien liigaan, FIBA Europe Cupiin, ULEB Eurocupiin ja VTB-liigaan. Suomalainen Antti Nikkilä edusti seuraa kaudella 2006–2007.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Joukkue eurobasket.com-sivustolla 
* Seuran verkkosivut
Hartleyn kaivosturma

**Hartleyn kaivosturma** oli Northumberlandissa Englannissa vuonna 1862 tapahtunut kaivosonnettomuus, jonka aiheutti noin 20 tonnia painaneen palkin murtuminen ja putoaminen kaivoskuiluun.

Parlamentti sääti 7. elokuuta lain, jonka mukaan kaikissa uusissa kaivoksissa tuli olla vähintään kaksi kuilua ja vanhojen kaivosten oli rakennettava uusi kuilu vuoden 1865 alkuun mennessä. Työtapaturmien uhrien omaisille perustettiin pysyvä apurahasto.

## Lähteet
USK Praha

**USK Praha** on tšekkilainen koripalloseura Prahan kaupungista.

Vuosina 1959–1991 **Slavia VŠ Praha**na tunnettu USK Praha oli 1960-luvun eurooppalaisia suurseuroja: se sijoittui hopealle Euroliigassa vuonna 1966, voitti vuonna 1969 Euroopan cup-voittajien cupin ja sijoittui vuonna 1968 samassa kilpailussa toiseksi. Seura voitti myös 11 Tšekkoslovakian mestaruutta. Tšekkoslovakian jakaantumisen jälkeen USK Praha on voittanut Tšekin mestaruuden kolmesti. Suomalaispelaajista seuraa on edustanut Alexander Madsen.

Naisten edustusjoukkue ZVVZ USK Praha on myöskin nauttinut suurta menestystä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Joukkue eurobasket.com-sivustolla 
* Seuran verkkosivut
Justin Tubb

**Justin Wayne Tubb** (20. elokuuta 1935 San Antonio, Texas – 24. tammikuuta 1998 Nashville, Tennessee) oli yhdysvaltalainen countrymuusikko. Hän oli countrymusiikin pioneeri Ernest Tubbin vanhin poika.

## Elämä
Justin Tubb syntyi San Antoniossa Texasissa vuonna 1935. Hän vietti lapsuutensa lähinnä äitinsä Elainen kanssa, joka oli eronnut Ernestistä vuonna 1948. Isänsä suosituksesta Justin aloitti uran musiikin parissa. Hän teki debyyttinauhoituksensa, ”Ooh-La-La” vuonna 1953 ja julkaisi ensimmäisen albuminsa, (”Looking Back to See”) vuonna 1954. Hänestä tuli 20-vuotiaana vuonna 1955 Grand Ole Opryn jäsen kuten isästäänkin noin 12 vuotta aikaisemmin. Samana vuonna hän julkaisi kaksi albumia, joista jälkimmäinen oli hänen soolodebyyttinsä. Halki 1950-luvun hän nauhoitti aktiivisesti uusia kappaleita, mutta julkaisi seuraavan albuminsa vasta 1963. 1960-luvulla hän matkaili niin paljon, että hänet erotettiin väliaikaisesti Oprystä sillä hän ei juurikaan ehtinyt esiintyä. Tämän jälkeen hän julkaisi enää kolme albumia, ”Hurry, Mr. Peters” (1965), ”We've Gone Too Far, Again” (1966) ja ”But Wait There's More” (1967). 1970-luvulla hän jatkoi esiintymistä Opryssä. Hän kuoli 24. tammikuuta 1998.

Myös hänen poikansa, Zachary ja Carey Tubb ovat muusikoita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*JustinTubb.com
Van Helsing (televisiosarja)

**Van Helsing** on yhdysvaltalainen draamasarja, jonka on luonut Neil LaBute. Sarja perustuu *Zenescope Entertainmentin* sarjakuvanovelliin "*Helsing*".

Sarjan esittäminen aloitettiin 23. syyskuuta 2016 Syfyn kanavalla, mutta ensimmäinen jakso julkaistiin ennakkoon 31. heinäkuuta 2016. Lokakuussa 2016 Syfy tilasi sarjalle toisen tuotantokauden, jonka esittäminen alkoi 5. lokakuuta 2017. Suomessa sarjaa voi seurata Netflix-palvelun kautta.

Joulukuussa 2019 Syfy ilmoitti tilanneensa sarjalle viidennen kauden, joka koostuu 13 jaksosta. Se on samalla sarjan viimeinen kausi.

## Rooleissa

## Juoni
Abraham Van Helsingin tytär, Vanessa "Van" Helsing herätetään eloon post-apocalyptisessä lähitulevaisuudessa, jossa suurin uhka ihmisille ovat vampyyrit. 

## Tuotanto
Syfy hankki *Van Helsing* -sarjan esitysoikeudet Nomadic Picturesilta marraskuussa 2015. 13-osaisen ensimmäisen kauden kuvaukset aloitettiin vuoden 2016 tammikuussa.

## Palkinnot ja ehdokkuudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut  
* 
* Van Helsing Netflix.comissa
Toivo Lankinen (näyttelijä)

**Toivo Lankinen** (, 12. heinäkuuta 1907 Siestarjoki – 8. joulukuuta 1970 Petroskoi) oli venäjänsuomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja, joka teki elämäntyönsä Petroskoin Kansallisessa teatterissa.

## Elämä
Lankinen syntyi Pietarin lähistöllä sijaitsevalla Siestarjoella ja muutti Neuvosto-Karjalaan vuonna 1928. Hän työskenteli metsätyömiehenä, kunnes 1930-luvun alussa palasi Pietariin ja aloitti opinnot Leningradin teatteri-instituutissa. Valmistumisensa jälkeen vuonna 1932 Lankinen kiinnitettiin Petroskoissa juuri aloittaneeseen suomenkieliseen Kansalliseen teatteriin sen ensimmäisten näyttelijöiden joukossa. Toisen maailmansodan aikana Lankinen oli mukana viihdytysjoukoissa. Rauhan tultua hän jatkoi Kansallisessa teatterissa, joka aluksi toimi Aunuksessa ja siirtyi vuonna 1950 takaisin Petroskoihin.  Vuonna 1959 Lankinen teki ääniroolin suomalais-neuvostoliittolaisessa yhteistyöelokuvassa *[[Sampo (elokuva)|Sampo]]*.

Toivo Lankinen on haudattu Petroskoihin Peskin hautausmaalle.

## Perhe
Lankisen puoliso oli Kansallisen teatterin näyttelijä Daria Karpova (1914–2003). Perheeseen syntyi kolme lasta. Aunuksessa Lankisten lastenhoitajana työskenteli vuonna 1948 vankileiriltä vapautunut entinen suomalainen kansanedustaja Siina Urpilainen, joka ei kuitenkaan saanut lupaa muuttaa perheen mukana Petroskoihin.

## Kunnianosoituksia
*Stalin-palkinto 1950
*Karjalan tasavallan kansantaiteilija 1959
*Neuvostoliiton ansioitunut taiteilija

## Lähteet
Pahan kukat (elokuva)

**Pahan kukat** on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut suomalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Antti J. Jokinen. Se kertoo syrjäytyneistä lähiönuorista Itä-Helsingissä. Sen pääosissa ovat muun muassa Viljami Nojonen, Jon ”Juno” Korhonen, Eero Aho ja Mikael Gabriel. Elokuvan tunnuskappaleen on tehnyt Paleface. Elokuvan ovat tuottaneet Jukka Helle ja Markus Selin.

Elokuva sai ensi-iltansa kesäkuussa 2016 Shanghain elokuvajuhlilla, jossa se palkittiin parhaan ohjauksen palkinnolla. Suomessa *Pahan kukat* sai ensi-iltansa 30. syyskuuta 2016.

## Näyttelijät

## Tuotanto
*Pahan kukat* sai Suomen elokuvasäätiöltä tuotantotukea 200 000 euroa. Elokuvan kokonaisbudjetti oli 630 000 euroa. Elokuvaa kuvattiin muun muassa Helsingin Kalliossa sijaitsevassa erotiikkaliikkeessä.

Ohjaaja-käsikirjoittaja Antti J. Jokinen kertoo hakeneensa elokuvaansa autenttisuutta haastattelemalla viittäsataa lähiönuorta. Elokuvallaan hän halusi kiinnittää erityisesti huomiota nuorten syrjäytymiseen.

## Vastaanotto

*Pahan kukat* on saanut Suomessa elokuvakriitikoilta ristiriitaisen vastaanoton. Eero Ahon roolisuoritusta on kuitenkin kehuttu vaikuttavaksi. 

*[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* Veli-Pekka Lehtonen antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä sanoo arvostelussaan: ”*Pahan kukat* on lähiökuvaukseksi hyvin vähän poliittinen, enemmän elokuva on eleitä ja tyyliä, tyylittelyä, komeita kuvia. Se on tietenkin valinta. Elokuva jää enemmän tavoittelemaan ja esittämään rajuutta kuin olemaan sitä.”

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Sabahinkannukasvi

**Sabahinkannukasvi** (*Nepenthes rajah*) on kannukasvien sukuun kuuluva laji, jota tavataan Malesian Sabahin Kinabalu- ja Tambuykonvuoren rinteiltä. Se on yksi maailman suurimmista lihansyöjäkasveista. Sen kannuun mahtuu jopa kaksi litraa vettä. Sabahinkannukasvi on tunnettu siitä, että sen kannusta on joskus löydetty jopa pieniä nisäkkäitä, mutta todellisuudessa nisäkkäät jäävät kannuun hyvin harvoin. Sen sijaan sabahinkannukasvilla on mutualistinen suhde ainakin kahden nisäkkään kanssa. Vuoritupaija ja kinabalunrotta käyvät kannun kannen alareunalta syömässä makeaa mettä ja samalla ulostavat kannuun. Sabahinkannukasvit saavat todennäköisesti lähes kaiken tarvitsevansa typen ulosteista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Sabahinkannukasvi (''Nepenthes rajah'')
* ITIS: ''Nepenthes rajah''
Van Helsing (täsmennyssivu)

**Van Helsing** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

## Populaarikulttuurissa
* Abraham Van Helsing, hahmo Dracula-kirjassa

* Van Helsing, vuoden 2004 elokuva
* Van Helsing, vuonna 2004 julkaistu konsolipeli
* Van Helsing: The London Assignment, vuonna 2004 julkaistu animaatioelokuva
* The Incredible Adventures of Van Helsing, vuonna 2013 julkaistu videopeli
* Van Helsing, vuonna 2016 alkanut televisiosarja

## Hahmoja
* Gabriel Van Helsing, hahmo Van Helsing -elokuvassa
* Eric Van Helsing, hahmo Teinidracula-televisiosarjassa
* Ronnie Van Helsing, hahmo Sword of Dracula -sarjakuvassa
* Rachel van Helsing, hahmo Marvel-universumissa

## Katso myös
* Hellsing, vuonna 1997 julkaistu animaatiosarja
Letutši

**Letutši** () oli Venäjän keisarikunnan laivaston Leitenant Burakov -luokan torpedovene, joka upposi 12. joulukuuta 1914 myrskyssä Suomenlahdella. 

## Valmistus
Alus tilattiin Ranskasta Normandilta, missä köli laskettiin 1904. Se laskettiin vesille seuraavana vuonna ja valmistui 1906.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus sijoitettiin Venäjän Itämeren laivastoon.

Ensimmäisessä maailmansodassa alus lähti 12. joulukuuta 1914 seitsemän muun aluksen kanssa Helsingistä Viroon Muhunsalmeen, josta oli tarkoitus jatkaa Pohjois-Itämerelle laskemaan miinoja. Suora reitti oli miinoitettu, joten ryhmä lähti merelle sisäväylää Porkkalan ja Sommarön kautta. *[[Ispolnitelnyi]]n* upottua aluksen miehistö pelasti seitsemän eloonjäänyttä, mutta upposi itsekin. Yksi mies pelastui toiseen laivaan. Yhteensä laivojen mukana hukkui 130 miestä.

Vuonna 2016 suomalainen Badewanne-sukeltajaryhmä löysi hylyn.

## Lähteet
*

### Viitteet
Matti Nurminen (kuvanveistäjä)

**Matti Nurminen** (s. 1947 Rovaniemi) on suomalainen Helsingissä asuva kuvanveistäjä.

Nurminen kävi Suomen Taideakatemian koulun 1971–1975. Materiaalikokeilujen kautta hän päätyi ensin 1980-luvun alussa tekemään puuveistoksia, joissa on toistunut muun muassa torni- ja pylvästeema. Sittemmin Nurminen on käyttänyt veistostensa materiaalina myös esimerkiksi graniittia ja pronssia. 

Nurminen on osallistunut näyttelyihin ja kilpailuihin kotimaassa ja ulkomailla ja hänen teoksiaan on useissa eri kokoelmissa. Hän on myös opettanut muun muassa Lahden taidekoulussa, Kuvataideakatemiassa ja Taideteollisessa korkeakoulussa. Hän toimi Suomen Kuvanveistäjäliiton puheenjohtajana 1994–1997.

## Julkisia teoksia
Nurmisen julkisia taideteoksia ovat muun muassa seuraavat:
**Liike*, Itä-Suomen yliopisto, Joensuu, 1975
**Nimetön*, Lapin yliopisto, Rovaniemi, 1986
**Boa*, Ulkoasiainministeriö, Helsinki, 1987
**Jatkuvuus*, STS Pankki, Helsinki, 1990
**Käräjäkivet* -ovireliefit, Rovaniemen hovioikeus, Rovaniemi, 1995
**Towards Stella Polaris*, Chang Chun, Kiina, 1997
**Lyckas hjul*, Arlandan kaupunki, Ruotsi, 2000
**Merkitty*, Vantaan kaupunki, 2000
**Merkitty portti*, Vantaan kaupunki, 2001
**Broken dreams*, Porta del Rosario, Espanja, 2001
**Vaikea portti*, Kotkan kaupunki, 2002

### Valokuvia julkisista teoksista

Tiedosto:Matti Nurminen Rajalla 1988.jpg|alt=|*Rajalla*, Helsinki, 1988
Tiedosto:Käräjäkivet by Matti Nurminen 1995 Rovaniemi.jpg|*Käräjäkivet*, Rovaniemi, 1995.
Tiedosto:Matti Nurminen - Merkitty 2001 - m.jpg|*Merkitty*, Vantaa, 2001.
Tiedosto:Matti Nurminen - Merkitty portti 2001 - m.jpg|*Merkitty portti*, Vantaa, 2001.
Tiedosto:Vaikea portti 1.jpg|*Vaikea portti*, Kotka, 2002.


## Lähteet
Muurinen

**Muurinen** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

* Antti Muurinen (s. 1954), jalkapallovalmentaja
* Janne Muurinen (s. 1967), upseeri ja koripalloerotuomari
* Jorma Muurinen (1936–2012), toimittaja
* Jorma Muurinen (s. 1943), pilapiirtäjä
* Kimmo Muurinen (s. 1981), koripalloilija
* Kullervo Muurinen (1927–1991), jääpallomaalivahti
* Mauri Muurinen (1926–2009), opettaja, toimittaja ja kirjailija
* Miikka Muurinen (s. 2007), koripalloilija.

## Muuta
* Linjaliikenne Muurinen
Warren Littlefield

**Warren W. Littlefield** (s. 11. toukokuuta 1952 Montclair, New Jersey) on yhdysvaltalainen yritysjohtaja.

Littlefield toimi televisioverkko NBC:n pääjohtajana vuosina 1991–1998. Hän oli mukana luomassa useita 1990-luvun suosituimpia televisiosarjoja.

## Menestyssarjoja
**[[Ammu vaan!]]*
**[[Bel-Airin prinssi]]*
**[[Frasier]]*
**[[Frendit]]*
**[[Hei, olen Susan]]*
**[[Hulluna sinuun]]*
**[[Kolmas kivi auringosta]]*
**[[Kova laki]]*
**[[Kullannuppu]]*
**[[Teho-osasto (televisiosarja)|Teho-osasto]]*
**[[Seinfeld]]*
**[[West Wing]]*
**[[Will & Grace]]*

## Aiheesta muualla
*
Walking the Floor Over You

**Walking the Floor Over You** (joskus myös *I’m Walking the Floor Over You* tai *Walkin’ the Floor Over You*) on Ernest Tubbin kirjoittama kappale, joka nauhoitettiin ja julkaistiin vuonna 1941. Kappaleesta tuli hyvin suosittu ja sitä myytiin yli miljoona kappaletta. Kappale voitti kultalevyn vuonna 1965.

1960-luvun alussa Tubb nauhoitti kappaleen uudelleen yhtyeensä Texas Troubadoursin kanssa.

Allmusic-sivuston kriitikko David Vinopal kutsui kappaletta ensimmäiseksi merkittäväksi honky-tonk-kappaleeksi.

*[[Rolling Stone]]* -lehti listasi vuonna 2014 sata kaikkien aikojen suurinta countrykappaletta, ja *Walking the Floor Over You* sijoittui listan 22. sijalle, ohittaen mm. Hank Williamsin kappaleen *[[Your Cheatin’ Heart]]*, Johnny Cashin kappaleen *[[Ring of Fire]]* ja Lefty Frizzellin kappaleen *[[If You’ve Got the Money, I’ve Got the Time]]*.

## Lähteet
Majalampi (Ikaalinen, Juhtimäki)

**Majalampi** on Pirkanmaalla Ikaalisissa Jutinmäellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Majalampi on osa Juurijärven-Hulppojärven valuma-aluetta.

## Maantietoa
Lammen pituus on 700 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 4,1 hehtaaria. Se on lähes pohjois-etelä-suuntinen ja se sijaitsee Eränmaan itäpuolella Hulppojärven eteläpuolella. Siihen laskee seitsemän metsäojaa ja laskuojina toimivat kaksi muuta ojaa. Laskuojat yhtyvät toisiinsa ja kohtaavat Vehkalammen vedet niiden välisellä suolla, mistä ne laskevat Hulppojärven eteläpäähän. Rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä ja se on vain kolmessa kohtaa soistunutta. Lammen länsiranta on jyrkempi kuin itäranta. Se on asumaton. Sen pohjoisrantaan johtaa polku yhdystieltä 2764.

## Lähteet
Pero Luostarinen

**Pero Luostarinen** (s. 19. toukokuuta 1954 Helsinki) on suomalainen kuvanveistäjä.

Luostarinen kävi Suomen Taideakatemian koulun 1973-1977 ja debytoi vuonna 1984. Hän aloitti kuvanveistäjänä porttiteemalla. Hänen tunnetuin esimerkki lienee Jyväskylän yliopiston kampusalueelle 1987 pystytetty kutsukilpailun voittanut teos *Yliopistoportit*, joka on siniseksi maalatusta teräksestä tehty avoin kokonaisuus. Veistos oli Suomen valtion lahja 50-vuotiaalle yliopistolle ja se kunnioittaa myös yliopistoaatteen edistäjä Wolmar Schildtiä, jonka kehittämällä venykekirjoituksella teoksessa on "Yliopiston syntysanat" -laatta. Perosen veistosten materiaalina on myös sittemmin ollut teräs ja niissä on ollut lävisteisiä tasopintojen rakennelmia.

## Lähteet
Hulppojärvi

**Hulppojärvi**  on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Hulppojärvi on osa Juurijärven-Hulppojärven valuma-aluetta.

## Maantietoa
Järven pituus on 2,9 kilometriä, leveys 1,1 kilometriä ja sen pinta-ala on 120 hehtaaria. Se sijaitsee Sitätön ja Juhtiperän yhdistävän yhdystie 2764 pohjoispuolella. Järven länsirannoilla on ollut useita maatiloja, mutta itärannat ovat säilyneet erämaisina. Maatilat muodostavat Eränperä nimisen kylän. Pohjoisrannat ovat matalampia kuin etelärannat ja ne ovatkin ruohottuneita ja osin soistuneitakin. Järvessä on kaksikymmentä saarta, joista suurimmat ovat Peräsaari (pituus 180 metriä), Lähteenmäensaaret (370 metriä) ja Mäntysaaret (140 ja 100 metriä). Järveen laskee alle 20 metsä- tai pelto-ojaa, joista osa tuo yläjuoksulla olevien lampien vesiä. Järven luoteispäähän laskee Konttilammen laskuoja, pohjoisimpaan lahteen laskee Paskolammen, Kaukolammen, Kahilalammen, Purisevalammen ja Vääräjärven yhteinen laskuoja, järven itärantaan laskee pitkä Haukilamminoja, joka on Haukilammen ja Koverolammen yhteinen laskuoja, järven eteläiseen lahteen laskevat Vehkalampi ja Majalampi yhteisen laskuojan kautta. Järven oma laskuoja Rajaoja lähtee luoteiskulmassa olevasta syvästä lahdesta ja laskee puolen kilometrin jälkeen Vähäveteen.

Rantaviivan pituus on 15,4 kilometriä ja se on paikoin kallioista metsämaastoa, jossa on jonkin verran soisia rantoja. Rannan ympäristössä sijaitsee viisi maatilaa ja rannoille on rakennettu yli 30 vapaa-ajan asuntoa, joista kaksi ovat saarissa. Järven ympäri pääsee kulkemaan pitkin Eränperän kautta kulkevaa tietä, joka erkanee yhdystieltä 2764.

## Lähteet
Keskinenlampi (Ikaalinen)

**Keskinenlampi**  on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Keskinenlampi on osa Juurijärven-Hulppojärven valuma-aluetta.

## Maantietoa
Lammen pituus on 150 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,3 hehtaaria. Se sijaitsee Latoveden koillispuolella keskellä harvakseen ojitetulla suolla suolla. Siihen on kaivettu viisi suo-ojaa, joista yksi laskee Latoveteen. Rantaviivan pituus on 450 metriä. Lampi on autio eikä sinne johda teitä. Lähin tie on kärrypolku, joka ohittaa lammen 50 metriä päässä etelässä.

## Lähteet
Soldier’s Last Letter

**Soldier’s Last Letter** on kappale, jonka kirjoittivat Redd Stewart ja Ernest Tubb ja nauhoitti Ernest Tubb. Se julkaistiin Yhdysvalloissa vuonna 1944.

Vuonna 1971 Merle Haggard julkaisi oman versionsa Soldier's Last Letteristä. Siitä tuli suosittu ja se oli julkaisuaikanaan Yhdysvaltain kolmanneksi menestynein country-kappale.

## Lähteet
Ylinen Löytölampi

**Ylinen Löytölampi**  on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Ylinen Löytölampi on osa Juurijärven-Hulppojärven valuma-aluetta.

## Maantietoa
Lammen pituus on 550 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 7,1 hehtaaria. Lampi on keskeltä kapeampi kuin päistää. Se sijaitsee lähellä Parkanon rajaa Susivuorien, Kyntönevan ja Poikkipuolisenkankaan välissä. Alue on mäkien täplittämää ojitettua suomaata, jonka keskellä lampi sijaitsee. Siihen on kaivettu 13 suo-ojaa, joista lounaispäässä oleva toimii lammen laskuojana. Se virtaa Poikkipuolisenkankaan läpi ja laskee 1,5 kilometrin jälkeen Latoveteen. Rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja se on pääasiassa metsäistä suomaata. Lampi on autio eikä sinne johda teitä. Lähin tie, joka yhdistää Juhtinmäen ja Vahojärven kylät, ohittaa lammen 200 metriä pohjoisessa.

## Lähteet
Chantilly

**Chantilly** on kunta Pohjois-Ranskassa Oisen departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 50 kilometriä Pariisista pohjoiseen.

## Nähtävyydet
Kunnan tärkein nähtävyys on alkujaan 1300-luvulla perustettu linna Château de Chantilly, joka on kuitenkin myöhemmin uudelleen rakennettu. Nykyään alueella oleva pienempi linna *Petit Château* on 1500-luvulta ja suurempi linna *Grand Château* 1800-luvun lopulta. Suuressa linnassa on museo *Musée Condé*. Museossa on näytteillä yksi Ranskan hienoimpia vanhojen maalauksien kokoelmia, jossa on 1000 maalausta. Lisäksi museossa on myös 30 000 niteen kokoelma vanhoja kirjoja. Linnaan kuuluu myös 115 hehtaarin puisto joka koostuu André Le Nôtren suunnittelemasta ranskalaisesta puutarhasta sekä 1700-luvun lopun englantilais-kiinalaisesta puutarhasta. Linnan alueella on myös suuret hevostallit *Les Grandes Écuries*, jossa on hevosmuseo *Musée du Cheval*. 

## Urheilu
Chantilly'n kilparata (*Hippodrome de Chantilly*) on rakennettu 1830-luvulla, ja siellä on järjestetty hevoskilpailuja vuodesta 1834 lähtien. Tunnetuimmat laukkakilpailut ovat Prix du Jockey Club sekä Prix de Diane.

## Ruokakulttuuri
Makeutettu kermavaahto on ranskaksi *Crème Chantilly*. Tämä nimi juontaa 1600-luvulle, jolloin Château de Chantilly'ssa työskennelleen ranskalaisen kokin François Vatelin kerrotaan keksineen tämän tehdessään ruokaa Ludvig XIV:lle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Helakanpunainen Timantti ja Chantillyn linna, Suomen Kuvalehti, 05.02.1927, nro 6, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kumppanuuskeskus

**Kumppanuuskeskus** on sosiaali- ja terveysalan toimijoiden yhdessä aloittama järjestötalo (ent. Maanmittauslaitos) ja kohtaamispaikka Oulussa. Kumppanuuskeskus tarjoaa monipuolisesti tiloja, toimintaa ja tapahtumia. Kansankatu 53:ssa sijaitsevassa toimipaikassa toimii saman katon alla yli 40 sosiaali- ja terveysalan . Järjestöjen toimitilojen lisäksi Kumppanuuskeskuksesta löytyy kokoustiloja, joissa kokoustavat ja kokoontuvat esimerkiksi eri yhdistysten vertaistukiryhmät ja harrastekerhot.

Kumppanuuskeskuksen toimijoiden tavoitteena on lisätä hyvinvointia tuottavaa kansalaistoimintaa ja yhteistyötä yksittäisten ihmisten, ,  ja muiden toimijoiden välillä. Kumppanuuskeskus toimii yhteisen tiedottamisen, vaikuttamisen ja kehittämistyön sekä kohtaamisen mahdollistajana. Kumppanuuskeskus on matalan kynnyksen paikka, johon on helppo tulla tapaamaan vertaisia, saamaan ohjausta ja neuvontaa tai vaikka aamukahville.

Kumppanuuskeskuksen katutasolta löytyy kaikille avoin ja maksuton neuvontapiste, joka tarjoaa matalan kynnyksen ohjausta järjestötoimintaan sekä apua ja tukea kaikille kansalaisille. Vuonna 2023 neuvontaa hyödynsi noin 2000 henkilöä. Neuvontapisteen yhteydestä löytyy kaikille avoin Kahvilatila Laituri, jossa järjestetään muun muassa erilaisia tapahtumia. Laiturista löytyy myös esimerkiksi kirjanvaihtopiste sekä lautapelejä.
Pohjois-Pohjanmaan sosiaali- ja terveysturvayhdistys vastaa Kumppanuuskeskuksen neuvontapisteen toiminnasta sekä Kumppanuuskeskuksen toimijoiden arjen tukipalveluista. 

## Kumppanuuskeskuksen historia
Kumppanuuskeskus perustettiin jo 1990-luvun alussa helpottamaan kansalaisten hakeutumista yhdistysten toimintaan sekä yhdistysten keskinäistä ja kuntien kanssa tehtävää yhteistyötä. 

Kumppanuuskeskuksen juuret juontavat vuoteen 1992, jolloin neljä Oulussa toiminutta kansanterveys- ja vammaisjärjestöä siirsivät toimintansa erillisistä tiloista yhteisiin toimitiloihin Pakkahuoneenkatu 21:een. Ajatus yhteisestä toimipisteestä ja työyhteisöstä kiinnosti niin paljon, että vuonna 1994 jo kahdeksan toimijatahoa oli saanut työtilat samasta osoitteesta. 

Kumppanuuskeskuksen toinen alkujuuri löytyy vuonna 1994 käynnistyneestä Oulun kaupungin sosiaali- ja terveystoimen sekä Sosiaali- ja terveysturvan keskusliiton yhteisestä kehittämishankkeesta, Hyvinvoinnin verkostot-projektista. Projektin aloitteesta syntyi ajatus kansalaistalosta - paikasta, jossa julkinen sektori, järjestöt ja vapaa kansalaistoiminta kohtaisivat toisensa tasavertaisina kumppaneina. 

Vuonna 1997 Asemakadulla toiminut piste nimettiin Kumppanuuskulmaksi. Kumppanuuskeskus sai nimensä vuoden 1999 nimikilpailun tuloksena sijaitessaan Taka-Lyötyssä. Syksyllä 2006 Kumppanuuskeskus muutti Oulun Diakonissalaitoksen säätiön kortteliin Isokadulle. Nykyiseen toimipaikkaansa Etu-Lyötyn Kansankadulle Kumppanuuskeskus muutti alkuvuonna 2016.

## Lähteet
* www.kumppanuuskeskus.fi

## Aiheesta muualla
* Kumppanuuskeskus
Aggiornamento

Aggiornamento" (italiaksi *aggiornare*, "saattaa päivän tasalle") on paavi Johannes XXIII:n antama nimitys hänen alkuun panemalleen roomalaiskatolisen kirkon uudistusohjelmalle. Ohjelman tarkoituksena on murtaa se eristyneisyys, johon kirkko oli joutunut jo 19. vuosisadalla. Tähän tähtäsi Vatikaanin II konsiili (1962–1965), joka pani alulle kristikunnan huomattavimman uudistusliikkeen 1900-luvulla. Johannes XXIII antoi ohjeet uudesta linjasta ensyklikassaan *Mater et magistra.* Siinä sanottiin, että rikkaiden maiden velvollisuus oli auttaa köyhiä, että hallitusten tehtävänä oli ohjata maidensa taloutta pyrkiäkseen sosiaaliseen oikeudenmukaisuuteen ja että verorasitus olisi jaettava maksajien kantokyvyn mukaan. Lisäksi vuonna 1963 hän sanoi ensyklikassa *[[Pacem in terris]]*, että sosiaalinen turvallisuus ja täystyöllisyys kuuluvat ihmisoikeuksiin, ja esitti vetoomuksen kaikkien kansakuntien välisen yhteistyön puolesta. 

## Lähteet
Chasqui

***Chasquit*** (myös *chaskit*) olivat ketteriä ja hyväkuntoisia sanansaattajia, joiden vastuulla oli quipujen, viestien ja lahjojen kuljettaminen läpi Inkavaltakunnan. Välitysasemien (''tambo'') avulla viestit pystyivät kulkemaan jopa 240 km päivässä. Chasquit eivät olleet vain pelkkiä sanansaattajia (sitä virkaa hoitivat nuoret pojat), vaan heidät oli koulutettu lukemaan ja tulkkaamaan quipuja sekä toisilleen että ylemmille virkamiehille. Chaskien tehtävä ei myöskään ollut pelkästään suullisten viestien välittäminen, vaan he auttoivat ylitarkastajana toiminutta Sapa Inkan veljeä ylläpitämään laskelmia ihmisten liikkeistä koko Inkavaltakunnan alueella.

## Toimintatavat
Chaskeja lähetettiin tuhansien kilometrien pituisille matkoille hyödyntäen laajaa inkojen tieverkostoa ja köysisiltoja, jotka olivat levittäytyneet ympäri Andeja, Perun ja Ecuadorin tienoille. Rannikolla, nykyisen Perun alueella chaskien reitit kulkivat Nazcasta Tumbesiin. Myöhemmin chasqui-reitit laajenivat myös nykyisen Kolumbian, Bolivian, Argentiinan ja Chilen alueille.

Chasquit käyttivät *tamboja* eli välitysasemia pysähdys- ja viestinvälityspaikkoina. Tamboja oli erikokoisia ja -tasoisia, ja jokaisella oli oma käyttötarkoituksensa. Käyttö riippui siitä, millä reitillä tambo sijaitsi ja kenen sitä sallittiin käyttää, mutta suurin osa niistä oli kuitenkin tarkoitettu pelkiksi viestinvälitysasemiksi, sillä chaskeille oli erilliset rakennukset, *chaskiwasit*, joissa he lepäsivät ja majoittuivat. Chasquit lähtivät matkaan yhdestä tambosta ja juoksivat viestin kanssa seuraavaan, missä odotti levännyt chasqui valmiina jatkamaan viestin kuljettamista eteenpäin.

## Kantamukset
Jokaisella chasquilla oli kaksi vakiotavaraa mukanaan: quipu ja *pututu*. Quipuja käytettiin tiedon säilömiseen ja välittämiseen erityisen solmujärjestelmän avulla, ja niihin merkittiin muun muassa lukuihin liittyvää informaatiota. Tiedonantajien lisäksi vain chaskeilla oli oikeus ja taito lukea, tulkata ja kääntää tietoa quipujen solmuista. Koska chasquit saivat quipujen vastaanottamisen yhteydessä myös suullista lisätietoa, ei quipuja pystynyt tulkitsemaan ilman, että chasqui oli paikalla. Toinen chaskien kantama esine oli pututu-torvi, joka oli tehty simpukankuoresta (joskus myös panhuilu). Pututua soittamalla chasqui ilmoitti tambossa odottavalle toiselle chaskille tulostaan, jolloin tämä osasi valmistautua viestinvälitystehtävään.

## Nykyään
Vielä tänäkin päivänä inkojen alueella on löydettävissä chaskien käyttämiä polkuja ja tamboja. Polkujen avulla nykypäivän turistit voivat kulkea chaskien jalanjälkiä ja kokea maasto, missä nämä muinaiset sanansaattajat aikanaan kulkivat. Useimmat poluista on tiedetysti inkojen käyttämiä, mutta on myös muita polkuja, joiden yhteyttä inkavaltakuntaan ei ole pystytty todistamaan tai kiistämään. Suurin osa poluista sisältää osia, joissa kulku tapahtuu köysisiltoja pitkin. Sillat ovat taidokkaasti kasvillisuutta, puuta ja kiviä hyödyntämällä rakennettu. Varmuudella inkojen rakentamista köysisilloista ainakin yksi, Q'iswa Chakan silta, on edelleen tukevasti paikallaan ja käyttökelpoisena.

## Lähteet
Majalampi (Espoo)

**Majalampi** on Uudellamaalla Espoossa Lakiston kaupunginosassa sijaitseva ja Skogbyn Rinnekodin lähellä sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Majalampi on 1,0&nbsp;kilometriä pitkä, 200&nbsp;metriä leveä, ja sen pinta-ala on 11&nbsp;hehtaaria. Se on muodostunut yhdessä muiden majalampien kanssa mäkisessä metsämaastossa olevaan painaumaan. Sen erottaa Mylly-Majalammesta kapea ja matala kannas. Itäpuolella mäki kohoaa 25&nbsp;metrin ja lounaispuolella 18&nbsp;metrin korkeuteen vedenpinnasta. Lammessa ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,2&nbsp;kilometriä. Vaikka sen rannalla ei ole asutusta, tulee sen länsipuolelta tie, joka kiertää Rinnekodin vesilaitoksen kautta lammen länsipuolelle Majalammen leirikeskukseen . Samainen tie haarautuu seuraamaan lammen itärantaa ja johtaa Vähä Majalammelle. Itärannassa on kaksi kämppää.

## Luontoarvoja
Mylly-Majalammen eteläpään rannat Esppon puolella kuuluvat Rinnekodin luonnonsuojelualueeseen (62&nbsp;ha), joka yltää myös Vähä Majalammelle ja Majalammelle. Siihen sisältyy suomaata, lampia, yli 100-vuotiasta kuusimetsää ja on elinvoimaisen liito-oravakanna elinympäristö. Maastoon on merkitty eri väreillä Lakiston luontopolkuja, joita on neljä eripituista vaihtoehtoa.

## Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Vantaanjoen vesistössä (vesistöaluetunnus&nbsp;21) Lepsämänjoen valuma-alueella&nbsp;(21.04), jonka Härkälänjoen valuma-alueeseen&nbsp;(21.045) järvi kuuluu. Majalampi sijaitsee Härkälänjoen eteläpuolella ja kuuluu siellä sijaitseviin latvajärviin, joista Kalatoin, Saaren Musta ja Vähä Majalampi sijaitsevat Majalammen yläpuolella. Vähä Majalampi laskee lammen eteläpäähän ja Majalammen laskuoja alkaa sen länsirannasta ja laskee Mylly-Majalampeen. Majalammen vedenpinnan korkeus on 71,8&nbsp;metriä (N2000, ennen se oli 71,8&nbsp;m&nbsp;(N60)) ja Mylly-Majalammen 71,5&nbsp;metriä mpy., joten laskuojan pudotukseksi tulee 0,3&nbsp;metriä. Mylly-Majalammen laskuoja yhtyy 900&nbsp;metrin päässä Härkälänjokeen.

## Historiaa
Helsingin seudun taloudellisessa kartassa vuodelta 1919 on lampien vedenpinta niin korkealla, että Mylly-Majalampi ja Majalampi muodostavat yhden järven, jonka karttanimenä on Kaita Majalampi. Sen vedenpinnan korkeudeksi on ilmoitettu 74&nbsp;metriä merenpinnasta. Jos tämä pitää paikkaansa, on syynä ollut esimerkiksi vesimylly. Vuonna 1936 julkaistussa taloudellisessa kartassa kutsutaan lampia majalammiksi. Ne on piirretty erillisiksi järviksi, joiden luona ei ole edelleen asutusta. Järvien vedenpinnan korkeudeksi on ilmoitettu 72&nbsp;metriä. 

Vuoden 1957 peruskartassa on lammen rantaan merkitty kaksi laituria, joista toisen lähettyvillä on saunarakennus. Vielä vuonna 1972 ovat kaikki majalampien vedenpinnat samalla tasolla. Laitureita on kolme ja mökkejä on kuuri. Lammelle on rakennettu aiemmat kärrypolut korvaavat kunnolliset tiet ja lammen pohjoispuolelle on rakennettu vesilaitos.  Tilanne säilyy järvellä samanlaisena vuoteen 1990, jolloin Vähä Majalammelle johtavaa tietä pidennetään.

## Lähteet
Suomen sodissa 1939–1945 menehtyneiden tietokanta

**Suomen sodissa 1939–1945 menehtyneiden tietokanta** sisältää perustiedot kaikista puolustusvoimien palveluksessa menehtyneistä, ulkomaalaisista vapaaehtoisista sekä suomalaisista SS-miehistä. Tietokanta sisältää myös merkintöjä muistakin kuin aseellisessa toiminnassa menehtyneistä. Tietokanta sisältää yli 95 000 henkilöä. Tietokanta ei sisällä kotirintaman siviiliuhreja. Tietokanta on Kansallisarkiston vastuulla.

## Muodostaminen
Suomen Sotaveteraaniliitto käynnisti vuonna 1985 hankkeen, jonka tarkoituksena oli tuottaa matrikkelimainen julkaisu kaikkien Suomen sodissa 1939–1945 menehtyneiden hauta-ja siunaamispaikoista. Julkaisuajatuksesta kuitenkin luovuttiin ja päädyttiin siihen, että muodostetaan kattava tietokanta kaikista viime sodissa menehtyneistä. 

## Sisältö
Jokaisesta kaatuneesta on kerätty seuraavat tiedot: ammatti/siviilisääty, lasten lukumäärä, viimeisin joukko-osasto, syntymäpaikka, kirjoillaolo- ja asuinpaikka, kaatumis-, kuolin-, tai katoamispaikka, mahdolliset haavoittumistiedot kuten haavoittumisaika ja -paikka, menehtymisluokka eli tieto siitä oliko kyseessä kaatunut, kentälle jäänyt, kenttä- tai sotasairaaloissa haavoihinsa kuollut, sodassa kadoksiin joutunut ja myöhemmin kuolleeksi julistettu, kuollut sotavankeudessa vai oliko kuolinsyy muu kuin välittömästi sodasta johtunut.

## Katso myös
* Suomen sotasurmat (liittyy vuosiin 1914–1922)

## Lähteet
* Ahoranta, Tomi & Ortamo-Närvä, Anna-Maija: *Arkisto säilyttää sankarivainajien muiston*, s. 12–13. Sukutieto 3/2012. Saarijärvi. 29.vuosikerta.

* Karjalainen, Mikko: *Tietojen vertailua, korjaamista ja asiakaspalvelu – Suomen sodissa 1939–1945 menehtyneiden tietokanta*, s. 277–283. Teoksessa Kleion pauloissa, toim. Happonen, Päivi et al. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura: 2014.

## Aiheesta muualla
* Suomen sodissa 1939–1945 menehtyneiden tietokanta
Petrolieetteri

**Petrolieetteri** on seos nestemäisiä alifaattisia hiilivetyjä Ne eivät siis ole kemiallisessa mielessä eettereitä vaan termi eetteri viittaa seoksen keveyteen ja hyvin suureen haihtuvuuteen. Petrolieetteriä käytetään hyvin yleisesti liuottimena kemianteollisuudessa ja laboratorioissa. Historiallisesti sitä on käytetty muun muassa varhaisten polttomoottoriautojen polttoaineena.

## Ominaisuudet
Petrolieetteri koostuu pääasiassa pentaanista, heksaanista, heptaanista sekä niiden haarautuneista isomeereista. Tyydyttymättömien ja aromaattisten hiilivetyjen pitoisuus petrolieetterissä on hyvin pieni. Petrolieetteriksi määritellään yleensä hiilivetyseokset, joiden kiehumispiste on välillä 25&ndash;80&nbsp;°C, mutta toisinaan tällä nimellä kutsutaan myös seoksia, joiden kiehumispisteet ovat jopa yli 100&nbsp;°C. Korkeammalla kiehuvia hiilivetyseoksia nimitetään usein ligroiiniksi. Petrolieetterin tiheys on välillä 0,63&ndash;0,68&nbsp;kg/l. Petrolieetteri on erittäin helposti haihtuvaa sekä syttyvää. Sen ja ilman seokset syttyvät palamaan räjähdysmäisesti.

## Valmistus ja käyttö
Petrolieetteriin kuuluva jae erotetaan maaöljystä tislaamalla. Seos voidaan tämän jälkeen pelkistää vedyttämällä, jolloin mahdolliset aromaattiset ja tyydyttymättömät hiilivedyt pelkistyvät alifaattisiksi hiilivedyiksi.

Petrolieetteriä käytetään runsaasti liuottimena kemianteollisuudessa ja laboratorioissa. Se liuottaa hyvin muun muassa rasvoja, öljyjä, maaleja, lakkoja ja hartseja. Sitä käytetään uutettaessa kasveista eteeristen öljyjen komponentteja ja tekstiiliteollisuudessa pienten hienojen karvojen poistoon. Se on yleisesti käytetty liuotin myös eri kromatografiamenetelmissä ja kiteytyksissä.

## Lähteet
Adrián Fernández

**Adrián Fernández Mier** (s. 20. huhtikuuta 1965) on meksikolainen moottoriurheilija. Hän perusti oman tallinsa Fernandez Racingin vuonna 2001. Fernández kilpaili Champ Car -sarjassa vuodet 1993–2004. Vuodet 2005–2006 hän kilpaili NASCAR ja 2007 Asian Le Mans Series -sarjoissa. Hän on osallistunut myös Le Mansin 24 tunnin ajoihin vuosina 2007 ja 2010–2012, joista parhaimmiksi tuloksiksi jäivät LMP2-luokan toinen sija (2007) ja GTE Pro-luokan kolmas sija (2012). Vuodesta 2012 alkaen hän ollut Formula 1  -kuljettaja Sergio Pérezin manageri. Méxicossa sijaitsevan Autódromo Hermanos Rodríguezin radan yksi mutkista on nimetty hänen mukaansa. Vuonna 2010 Fernández nimettiin Meksikon autourheilujärjestön () kunniagallerian jäseneksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kotisivut
Community as Opportunity (CO:OP)

**Community as Opportunity** (CO:OP) oli vuosina 2015–2018 toteutettu digitaalisen kulttuuriperinnön edistämishanke, jossa oli mukana 17 eurooppalaista arkistoa ja yliopistoa 11 Euroopan unionin jäsenvaltiosta. Suomessa hankkeesta vastasi Kansallisarkisto.

## Tavoitteet

Hankkeella oli kolme tavoitetta:

1. yksityishenkilöiden hallussa olevan arkistomateriaalin digitoinnin, jakamisen, metatietojen rikastamisen ja sähköisen pitkäaikaissäilyttämisen helpottaminen

Suomessa lanseerattiin joukko Tuo historiasi -päiviä, johon kansalaiset saattoivat tuoda kotiensa asiakirjallista kulttuuriperintöä (kuvia ja asiakirjoja) digitoitavaksi paikkakunnan omaan verkossa toimivaan kotiseutuarkistoon (topoteekki). Aineiston luovuttajien kanssa tehtiin sopimukset, joilla he julkaisivat omistamansa kuvat vain katseltavaksi tai antoivat niille Creative Commons -lisenssin.

2. lasten ja nuorten mielenkiinnon herättäminen arkistoja kohtaan

Hanketta Suomessa toteuttanut Kansallisarkisto järjesti joukon tutkimusmatkoja ja työpajoja arkistojen aarteiden maailmaan. Osallistujat olivat eri ikäisiä nuoria esikoululaisista lukiolaisiin. Nuorimpien kanssa tehtiin tutustumiskierroksia arkiston aineistojen pariin. Varttuneimpien tutkimusten kohteina olivat kotiympäristössä aikojen saatossa tapahtuneet muutokset ja Suomen historian merkkitapauksiin liittyvät asiakirjat.

3. digitoidun kulttuuriperinnön saatavuuden ja käytettävyyden teknisten edellytysten kehittäminen

Tavoitetta edistettiin tuottamalla englanninkielinen formaattiselvitys , jossa tutkittiin kätevimpiä tiedostoformaatteja, kun digitoituun objektiin liittyy perinteistä (muistiorganisaation henkilökunnan tuottamaa), sosiaalista ja koneellisesti tuotettua metadataa.

## Topoteekki

Hanke toi Suomeen Itävallassa kehitetyn topoteekki-nimisen verkkopalvelun, jonne paikallisyhteisön tai harrastuspiirin aktiivit voivat tallentaa kulttuuriperintöaineistojaan ja kartuttaa niiden metatietoja omin ja yleisön voimin. Projektin aikana Suomeen syntyi yli 10 topoteekkia.

## Palkinnot

Community as Opportunity (CO:OP) -hanke palkittiin esimerkillisenä julkisen sektorin digitekona Väestörekisterikeskuksen vuonna 2018 järjestämässä Suunnannäyttäjät-kilpailussa .

## Lähteet
*
*

## Aiheesta muualla
* Projektin kotisivut
* CO:OP-hanke Suomessa 
* Topoteekki
Arvo Myllymäki

**Arvo Juhani Myllymäki** (s. 3. heinäkuuta 1945 Kuortane) on Tampereen yliopiston julkisoikeuden professori emeritus ja kirjailija.

## Elämä
Myllymäki valmistui merkonomiksi 1964, sosionomiksi 1965, hallintotieteen kandidaatiksi ja maisteriksi 1971 ja lisensiaatiksi 1977. Hallintotieteestä hän väitteli tohtoriksi Tampereen yliopistossa 1979. Hän toimi Turun läänin veroviraston apulaisverosihteerinä ja -tarkastajana 1967-1968, tilintarkastajana 1968-1971, kuljetusliikkeen osastopäällikkönä 1971-1975 sekä Tampereen evankelis-luterilaisten seurakuntien apulaistalousjohtajana ja talousjohtajana 1975-1982. Tampereen yliopiston julkisoikeuden dosentti hän oli 1982-1985, vt. apulaisprofessori 1983-1984 ja apulaisprofessori 1985-1989. Lapin yliopiston julkisoikeuden vs. professorina Myllymäki toimi 1988-1989 ja Vaasan yliopiston va. julkisoikeuden professorina 1991-1992. Tampereen yliopiston julkisoikeuden professoriksi hänet nimitettiin 1998. Myllymäki toimi myös Oulun yliopiston dosenttina vuodesta 1981, erikoisalanaan virka- ja työehtosopimusjärjestelmät.

Myllymäen isä oli ukrainalainen sotavanki ja äiti Kuortaneelta. Isä löytyi osin presidentti Urho Kekkosen, pääministeri Kalevi Sorsan  ja Neuvostoliiton suurlähettiläs Vladimir Stepanovin avulla, Myllymäki tapasi isänsä ensimmäisen kerran Helsingissä vuonna 1978. Myllymäen esikoisromaani *Vihan ja rakkauden päivät* (2011) käsittelee juuri mainittua teemaa. Teokseen perustuvan lapualaisen Larvateatterin näytelmän *Aarre, ryssän äpärä* kantaesitys oli keväällä 2016.  Tv-dokumentissa *Matka isän luo* Myllymäki matkustaa Barnauliin Etelä-Siperiaan tapaamaan äitipuoltaan ja veli- ja sisarpuoliaan.

## Kirjallinen tuotanto
Myllymäen julkaisemia teoksia ovat:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* *Aate miestä väkevämpää - kansanedustaja Reino Ala-Kulju ja Pispalan punaorpo Eino Laakso historian virrassa.* Tietokirja*.* Atrain&Nord, 2023. 
* *Paperiin jumiutuneet*, (Romaani), Momentum Kirjat 2025. 
* *Kaugobrihojen matkassa - Pyhäjärven pojat lähti reissulle* (Novelleja), Momentum Kirjat 2026.   Isä

Myllymäki on julkaissut tietokirjoja myös professuurinsa alalta, kuten teokset *Finanssihallinto-oikeus: valtion ja kuntien varainkäyttö ja varainkäytön valvonta* (2000) ja *Suomen pääministeri – presidentin varjosta hallitusvallan käyttäjäksi* (2010).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suurten ikäluokkien tarina. Emeritusprofessori Arvo Myllymäki kirjoitti romaanin Tampereen 1960-luvun opiskelijaelämästä. Web Archive. (Viitattu 27.3.2020)
Rene Pauritsch

**Rene Pauritsch** ( s. 4. joulukuuta 1964) on entinen itävaltalainen jalkapalloilija ja nykyinen Liechtensteinin jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja. Tehtävässään hän on ollut vuoden 2013 tammikuusta lähtien. 

## Pelaajaura

### Seurat

* Grazer AK 
* Voitesberg  ( 1. heinäkuuta 1984- 1. heinäkuuta 1985)
* Grazer AK  ( 1. heinäkuuta 1985- 1. heinäkuuta 1986)
* DSV Alpine  ( 1. heinäkuuta 1986- 15. heinäkuuta 1992)
* Grazer AK  ( 15. heinäkuuta 1992- 21. tammikuuta 1994)
* Rankwell  ( 21. tammikuuta 1994- 12. heinäkuuta 1996)
* Frohnleiter  

## Valmennusura

### Joukkueet
*  Voralberg U18 -- Apulaisvalmentaja
*  A. Lustenau 1. heinäkuuta 2005- 30. heinäkuuta 2007
* Liechtenstein U18 1. heinäkuuta 2008- 31. joulukuuta 2012
* Liechtensteinin jalkapallomaajoukkue 1. tammikuuta 2013- *sopimus vuoden 2019 loppuun asti*

## Lähteet
Vjatšaslau Heraštšanka

**Vjatšaslau Leanidavitš Heraštšanka** (, ; s. 25. heinäkuuta 1972 Mogiljov, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Mahiljou, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän edustaa A Lygassa pelaavaa Palangaa ja on pelipaikaltaan entinen puolustaja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Vjatšaslau Heraštšanka National Football Teams -sivustolla 
* Vjatšaslau Heraštšanka Transfermarkt-sivustolla
Marc Vales

**Marc Vales González** (s. 4. huhtikuuta 1990 Escaldes-Engordany, Andorra) on andorralainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja. Vales edustaa Malesiassa pelaavaa joukkuetta nimeltä Kedah.

Vales siirtyi andorralaisesta FC Andorrasta espanjalaisen Sabadellin kakkosjoukkueeseen vuonna 2007 ja pelasi vuosina 2007–2016 pääasiassa Espanjan kolmanneksi ja neljänneksi korkeimmilla sarjatasoilla. Kolmanneksi korkeimman tason otteluita Vales pelasi Atlético Balearesissa, Real Madridin kolmosjoukkueessa, Real Zaragozan kakkosjoukkueessa ja Hospitaletissa.

Elokuussa 2016 Vales teki Veikkausliigassa pelaavan SJK:n kanssa loppukauden kattavan sopimuksen, jossa on myös optio kahdesta seuraavasta kaudesta.

Andorran maajoukkueessa Vales on pelannut vuodesta 2008 lähtien.

## Lähteet
Cinnamon

**Cinnamon** on GNOME 3:een perustuva vapaa avoimen lähdekoodin työpöytäympäristö Linuxille. Cinnamonin kehityksen aloittivat Linux Mintin kehittäjät ja se on Linux Mintin suositeltava työpöytäympäristö.

## Historia
Kun GNOME 3 julkaistiin monet eivät olleet tyytyväisiä sen muutoksiin aiemmasta. Linux Mintin kehittäjät halusivat uudemman koodin käyttöön, mutta GNOME 2:sta tutun ympäristön ja forkkasivat ympäristön luoden Cinnamonin.

Cinnamon versiossa 6.0 on mukana kokeellinen tuki Wayland-ikkunoinnille. Tuessa on vielä puutteita ja rajoituksia, ja tuen ennakoidaan tulevan valmiiksi vuonna 2026.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Cinnamonin wiki
Asnières-sur-Oise

**Asnières-sur-Oise** on kunta Ranskassa Val-d'Oisen departementissa Île-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 50 km Pariisista pohjoiseen Oisejoen varrella, joka on Seinen sivujoki.

## Nähtävyyksiä
Kunnan nähtävyyksiä on sisterssiläisluostari *Abbaye de Royaumont*. Luostaria oli perustamassa Ranskan kuningas Ludvig IX vuonna 1228. Luostari on yleisölle avoinna ympäri vuoden ja siellä on lukuisia näyttelyitä ja tapahtumia, kuten klassisen musiikin festivaali *Festival de Royaumont*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Abbaye de Royaumont
Alfa Romeo AR8

**Alfa Romeo AR8** on Alfa Romeon vuosina 1978–1989 valmistama pakettiautomalli, joka oli käytännössä uudelleennimetty Iveco/Fiat Daily.

## Katso myös
* Alfa Romeo AR6

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Börje Brotell

**Börje Bror Brotell** (3. helmikuuta 1922 Turku – 6. joulukuuta 2009 Turku) oli suomalainen Waffen SS-sotilas ja jatkosodan panssariässä.

## Talvisota
Brotell liittyi talvisotaan vapaaehtoisena ollessaan 17-vuotias. Hän toimi suojeluskunnan lähettinä.

## Waffen-SS
Brotell liittyi Insinööritoimisto Rataksen kautta Saksaan suomalaiseen Waffen-SS-vapaaehtoispataljoonaan, joka oli osa moottoroitua SS-divisioona Wikingia. Brotell kuului pataljoonan ensimmäiseen komppaniaan ja toimi konekiväärimiehenä aseenaan MG-42. Brotell haavoittui Kaukasuksella elokuun 15. päivänä vuonna 1942. Räjähtävä luoti osui oikeaan reiteen. Hänet kuljetettiin hoitoon Puolan kautta Itävaltaan. Toipumislomalla hän oli Suo­messa. Brotell palasi Saksaan SS-Junkerschuleen Bad Tölziin, jossa hän sai upseerikoulutuksen. Koulutus keskeytyi, kun marsalkka Mannerheim kutsui miehet takaisin Suomeen. Vuoden 1943 lokakuussa Brotell liittyi kenraalimajuri Ruben Laguksen panssaridivisioonan vasta perustettuun rynnäkkötykkipataljoonaan.

## Jatkosota
Brotell tuhosi virallisesti 11 vihollisen vaunua Tali–Ihantalan taistelussa ja neljä varmistamatonta vaunuta. Brotell onkin tuloksellaan menestynein suomalainen vaununjohtaja.

## Sodan jälkeen
Sodan jälkeen Valpo mustamaalasi Brotellia ja sai osan muista Waffen-SS veteraaneista uskomaan tämän olevan ilmiantaja saksalaismielistä vastarintaliikettä vastaan. Valpo myös epäili Brotellin kuuluvan SD:hen, mutta se ei saanut asialle näyttöä. Valpo myös määräsi erottamaan Brotellin huoltoupseerin virasta, koska vanhat SS-miehet, eivät saaneet toimia sodan jälkeen valtion viroissa. Brotell oli töissä ostajana Wärtsilässä vuoteen 1968. Vuonna 1970 hän perusti oman liikeyrityksen, joka toi maahan teknokemiallisia tuotteita. Suurimmat asiakkaat olivat telakat ja Neste. Brotell johti yritystään aina eläkeikään saakka.

Vuonna 1948 Brotell pelasi yhden SM-sarjaottelun Turun Palloseurassa.

1994 Brotell valittiin Panssarikillan kunniapuheenjohtajaksi.

## Muistomerkit
Ps.531-10 *Bubi* Sturmgeschütz 40 G -rynnäkkötykki, jolla Brotell tuhosi jatkosodan ratkaisutaisteluissa kesällä 1944 eniten vihollisen vaunuja on esillä Panssariprikaatissa Panssarivaunukomppanian edessä.

## Populaarikulttuurissa
*Vuoden 2006 elokuvassa ''Tali-Ihantala 1944'' Brotellia näyttelee Christian Sandström
*Tony Wirtasen ja sarjakuvantekijä Marko Tiaisen tekemä sarjakuva-albumi *Sturmiässä – Vänrikki Börje Brotellin tarina* on julkaistu 3.10.2016.

## Lähteet
* Panssariluutnantti Börje Brotell: Olin siellä vain töissä

### Viitteet

## Kirjallisuutta
*Vertanen, Anu: *Rintamalta Ratakadulle. Suomalaiset SS-miehet kommunistisen Valpon kohteina 1945–1948*. Suomen historian Pro gradu -tutkielma Jyväskylän yliopistossa 28.8.2005. 106 sivua. PDF-verkkoversio
*Achtung (23) N:o 4 1999 Börje Brotell: Tiesin ettei vaunuuni osu, Karl-Erik Ladau muistelee II.
*Achtung (64) N:o 1 2010 SS-Rottenführer Esko Kallio: Päiväkirjan lehtiä 1941–1944 osa 1, Börje Brotell on poissa.
*
Mir (ohjelmisto)

**Mir** on Canonicalin kehittämä ikkunointipalvelin, jonka on tarkoitus korvata tällä hetkellä käytössä oleva X Window System Ubuntussa.

Mir julkistettiin 4. maaliskuuta 2013.

Canonical on ilmoittanut siirtyvänsä Wayland-ohjelmistoon X Window Systemin korvaajana.

## Katso myös
* X Window System
* Wayland

## Lähteet