open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1914

Suomen luistelumestaruudesta kilpailtiin Viipurissa 7.-8. maaliskuuta 1914. Vain kolme Helsingfors Skridskoklubbin miesluistelijaa otti osaa kilpailuun. Julius Skutnabb voitti mestaruuden ja luisteli 10 000 metrillä uuden Suomen ennätyksen.

### Miesten yleismestaruus







### SVUL:n mestaruus
Luisteluliiton lisäksi myös SVUL:lla oli luistelujaosto ja se järjesti omat mestaruuskilpailunsa. Myös nämä kilpailut käytiin Viipurissa Viipurin Pontevan järjestämänä 21. - 22. helmikuuta. Osanottajia kilpailussa oli seitsemän. Tampereen Pyrinnön Arvo Tuomainen oli nopein kaikilla matkoilla.







## Lähteet
* Suomen Urheilulehti 12. maaliskuuta 1914
* Suomen Urheilulehti 26. helmikuuta 1914, sivu 419
Johann Weber

**Johann Weber** (26. huhtikuuta 1927 Graz – 23. toukokuuta 2020) oli itävaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. heinäkuuta 1950 ja nimitettiin Graz-Seckaun hiippakunnan piispaksi 10. kesäkuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Andreas Rohracher, jota avustivat Josef Schoiswohl ja Josef Köstner.

Weber jäi eläkkeelle 14. maaliskuuta 2001.

## Lähteet
Willie May

**William Lee "Willie" May** (11. marraskuuta 1936 Knoxville, Alabama, Yhdysvallat – 28. maaliskuuta 2012 Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija ja olympiamitalisti.

May saavutti 110 metrin aitajuoksussa olympiahopeaa Roomassa 1960 ja Pan-Amerikan kisojen hopeaa vuonna 1963. Roomassa Yhdysvaltain kolmoisvoittoon päättyneessä loppukilpailussa hän hävisi sadasosalla Lee Calhounille.

May työskenteli myöhemmin high schoolissa urheiluvalmentajana ja liikunnanopettajana sekä urheilujohtajana (1983–1999) Evanston Township High Schoolissa Illinoisissa. May kuoli amyloidoosiin 28. maaliskuuta 2012 ollessaan 75 vuoden ikäinen.

## Lähteet
Adam Hefter

**Adam Hefter** (6. joulukuuta 1871 – 9. tammikuuta 1970) oli itävaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Gurkin hiippakuntaan 22. heinäkuuta 1894 ja nimitettiin sen piispaksi 26. joulukuuta 1914. Piispaksi konsekroinnin suoritti 7. helmikuuta 1915 Balthasar Kaltner.

Hefter erosi tehtävistään piispana 4. toukokuuta 1939, jolloin hänet nimitettiin Marcianan titulaaripiispaksi. 5. joulukuuta 1939 hänet nimitettiin Maximianopolis in Rhodopen titulaariarkkipiispaksi. Hän kuoli 98-vuotiaana.

## Lähteet
Fastiv

**Fastiv** () on keskikokoinen kaupunki Ukrainan Kiovan alueella, 67 kilometriä maan pääkaupungista Kiovasta lounaaseen. Se on tärkeä rautateiden risteysasemapaikkakunta. Osana Ukrainan heinäkuun 2020 aluehallinnollisia muutoksia, Fastivista tuli osa laajennettua Fastivin piiriä.  Vuonna 2010 kaupungissa asui 48&nbsp;500 ja ympäröivässä piirissä 31&nbsp;800 henkeä.

Kaupungissa on kotiseutumuseo.

Kaupunki on tunnettu tärkeänä Ukrainan rautateiden risteyspaikkakuntana. Sieltä on sujuvat lähi-, taajama- ja kaukojunayhteydet koilliseen Kiovaan. Fastivin päärautatieasema on nimeltään Fastiv I ja se sijaitsee  Kiovasta lounaaseen, esimerkiksi Lviviin tai Odessaan johtavan pääradan varrella. Kaupungissa maan päärataverkko haarautuu myös itään kohti itäisen Ukrainan teollisuuskaupunkeja; myös länteen lähtee sivurata.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Fastivin kotiseutumuseon sivut 
* Ympäröivän Fastivin piirin kotisivut  (fastiv-region.gov.ua)
* Fastivin rautatieaseman aikataulut: lähitunteina lähtevät junat (Fastiv-1) 
* Fastiviin keskittynyt portaali
Hemprich

**Hemprich** voi tarkoittaa seuraavia asioita:
* (Friedrich) Wilhelm Hemprich, saksalainen luonnontieteilijä ja tutkimusmatkailija.
* Ichthyaetus hemprichii
* *Larus hemprichii*, nokilokki
* Otonycteris hemprichii
* Scorpio hemprichii
* *Tockus hemprichii*, kalliotoko
Josef Köstner

**Josef Köstner** (9. maaliskuuta 1906 – 1. tammikuuta 1982) oli itävaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Gurkin hiippakuntaan 25. lokakuuta 1931 ja nimitettiin sen piispaksi 25. kesäkuuta 1945. Piispaksi konsekroinnin suoritti 5. elokuuta Andreas Rohracher, jota avustivat Adam Hefter ja Ivan Šarić.

Köstner osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja jäi eläkkeelle 25. huhtikuuta 1981.

## Lähteet
Siat (suku)

**Siat** (*Sus*) on yksi kolmesta suvusta sikojen heimon *[[siat (alaheimo)|Suinae]]*-alaheimossa. Suvun tunnetuimpia edustajia ovat villisika ja siitä polveutuva kesysika.

## Lajit

*Partasika eli borneonsika (*Sus barbatus*)
*Visayanpartasika (*Sus cebifrons*)
*Sulawesinsika eli celebesinsika (*Sus celebensis*)
*Kääpiösika (*Sus salvanius*)
*Villisika (*Sus scrofa*)
*Käsnäsika eli jaavansika (*Sus verrucosus*)
**[[Sus ahoenobarbus]]*
**[[Sus bucculentus]]*
**[[Sus oliveri]]*
**[[Sus philippensis]]*

## Lähteet
*

## Aiheesta muualla
*ITIS: ''Sus''
Tenimberintornipöllö

**Tenimberintornipöllö** (*Tyto sororcula*) on tornipöllöjen sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Indonesiassa Bandamerellä Etelä-Malukussa Burun saarella (luultavasti myös Seramin saarella) sekä Pienten Sundasaarten Tanimbarin saarten Yamdenan ja Laratin saarilla.

Linnusta on kirjattu tietoja 1800-luvun lopulta ja 1900-luvun alusta. Viime aikaiset havainnot ovat yksi valokuvattu yksilö, joka luultavasti esittää tätä lajia, ja yksi havainto Yamdenassa. Lukumäärästä ei ole tietoa, mutta vaikka sitä on sanottu harvinaiseksi, se todennäköisesti on yleisempi kuin kirjaukset antavat ymmärtää. Siitä ei ole tehty uhanalaisuusluokitusta. Sen elinpiiriä ovat IUC:n mukaan todennäköisesti subtrooppiset ja trooppiset alavat ja vuoristometsät.

Lintu on kooltaan 29–31&nbsp;cm. Se on keskipieni ja väriltään vaalean kellertävänruskea ja ruskea pöllö. Naamakiehkuraa ympäröi tumma reunus. Sen yläosa on ruskea- tai mustatäpläisen valkoinen, alapuoli valkoinen, jossa kyljissä tummaa pilkutusta. Silmät mustat, jalat vaaleat ja höyhenten peittämät.

## Alalajit
Sillä on kaksi alalajia:
**Tyto sororcula cayelii* (Hartert, 1900)
**Tyto sororcula sororcula* (P. L. Sclater, 1883)

## Lähteet
Lokshen kugel

**Lokshen kugel** on juutalainen paistosruoka, joka muistuttaa makaronilaatikkoa.

Lokshen kugel valmistetaan keitetyistä leveistä nuudeleista, jotka kypsennetään uunissa. Muita yleisiä raaka-aineita ovat juusto, rusinat, kananmuna, kaneli, sokeri, ranskankerma ja voi.

Lokshen kugel on peräisin Itä-Euroopasta, ja se on suosittu aškenasijuutalaisten parissa.
Leonid Šebaršin

**Leonid Vladimirovitš Šebaršin** (24. maaliskuuta 1935 Neuvostoliitto – 30. maaliskuuta 2012 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliitossa KGB:n ulkomaantiedustelun eli ensimmäisen direktoraatin päällikkö 1989, kun entinen ensimmäisen direktoraatin päällikkö Vladimir Krjutškov ylennettiin KGB:n johtoon. Vuonna 1991 vanhoillisten kaapattua vallan hän ehti olla yhden päivän ajan KGB:n ylin johtaja. Hän luopui virasta seuraavana päivänä, kun kaappaus kukistettiin. Sitä ennen Šebaršin oli palvellut Krjutškovin alaisena huhtikuusta 1987. Hän palveli tiedustelutehtävissä ainakin Intiassa, Pakistanissa ja Afganistanissa. Hän kuoli Moskovassa 30. maaliskuuta 2012. Kuolemaa tutkitaan itsemurhana. Paikalta löytyi ase ja viesti.

## Lähteet
Patrick Teugels

**Patrick Teugels** (s. 1960 Dendermonde, Belgia) on belgialainen kuvataiteilija ja entinen karateka ja potkunyrkkeilijä.

## Kilpailu-ura
Teugels alkoi harjoittelemaan kamppailulajeja 15-vuotiaana nähdessään ranskalaisessa karatelehdessä artikkelin kyseisestä lajista. Hän huomasi lehdessä listan eri saleista, joissa opetettiin kamppailulajeja. Teugels kiinnitti huomionsa Claude Goetzin johtamaan belgialaiseen Centre National de Karate saliin. Hän harjoitteli Shotokan karatea vuosina 1975–1978 yhdessä Jean-Claude Van Dammen kanssa. Tuona aikana hän saavutti vuoden 1978 Belgian kevyensarjan mestaruuden voitettuaan Van Dammen päätöksellä.

Sittemmin vuoden 1978 aikana Teugels siirtyi harjoittelemaan Antwerpeniin Bushidos saliin Rachid Ben Alitemin oppiin. Teugels jatkoi ottelemista ja saavutti hopeaa vuoden 1979 WAKOn potkunyrkkeilyn maailmanmestaruuskisoissa. Hän kuului myös Belgian karatemaajoukkueeseen, joka voitti Euroopan-mestaruuden vuonna 1979. Teugels kertoi otelleensa shotokan karaten ja potkunyrkkeilyn lisäksi nyrkkeily-, savate- ja kyokushin otteluissa, koska tuolloin Belgiassa oli hankalaa järjestää vain yhdelle lajille useita turnauksia. Teugels päätti kilpailemisen vuonna 1980 Van Dammea vastaan käydyn ottelun jälkeen. Hän harjoitteli vielä kaksi vuotta kilpailemisen jälkeen, mutta lopetti sen jälkeen kamppailulajien harjoittelun halutessaan keskittyä täysin kuvataiteen opiskeluunsa. Hän suoritti opintonsa loppuun vuonna 1983 Antwerpenin kuninkaallisessa akatemiassa. Sittemmin vuodesta 1989 lähtien hän on osallistunut teoksillaan taidenäyttelyihin Belgiassa.

## Lähteet
Iiris Vesik

**Iiris Vesik** (s. 16. heinäkuuta 1991) on virolainen muusikko, joka tunnetaan myös taiteilijanimellä **Iiris**.

Vesik on hakenut kahdesti edustamaan Viroa Eurovision laulukilpailussa. Vuonna 2008 hän esiintyi karsinnoissa Riine Pajusaaren kappaleella ”Ice-cold Story”, joka sijoittui karsinnoissa toiseksi. Vuonna 2010 hän esitti karsinnoissa Ago Teppandin kanssa itse kirjoittamansa kappaleen ”Astronaut”, ja sijoittui karsinnoissa neljänneksi.

Vuonna 2011 Vesik sai levytyssopimuksen EMI Music Finlandin kanssa, ja hänen ensialbuminsa *[[The Magic Gift Box]]* julkaistiin 28. maaliskuuta 2012.

## Diskografia
### Studioalbumit
* 

### EP:t
* 

### Singlet
* "Alien" (2008, Rockhouse)
* "Astronaut" (2010, Ago Teppand)
* "Melyse" (2011, EMI Music Finland)
* "Weirdo" (2012, EMI Music Finland)
* "Tigerhead" (2013, Universal Music)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Iiris Vesikin viralliset sivut
Arthur Norris

**Arthur B. J. Norris** oli brittiläinen tennispelaaja. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa saaden pronssia sekä kaksin- että nelinpelissä.

## Lähteet
Rosalvo Costa Rêgo

**Rosalvo Costa Rêgo** (18. elokuuta 1891 – 3. helmikuuta 1954) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 28. lokakuuta 1914 ja nimitettiin São Sebastião do Rio de Janeiron arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Marcianan titulaaripiispaksi 30. maaliskuuta 1946. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jaime de Barros Câmara, jota avustivat José Pereira Alves ja André Arcoverde de Albuquerque Cavalcanti.

3. maaliskuuta 1952 Costa Rêgo sai nimityksen Hierapolis in Syrian titulaariarkkipiispaksi.

## Lähteet
Ryan Wilson

**Ryan Wilson** voi viitata seuraaviin henkilöihin:
*Ryan Wilson, yhdysvaltalainen showpainija
*Ryan Wilson, kanadalainen jääkiekkoilija
*Ryan Wilson, yhdysvaltalainen aitajuoksija
Mieletön elokuu

**Mieletön elokuu** on Taru Mäkelän ohjaama elokuva. Se on suomalais-tšekkiläis-norjalainen yhteistuotanto, jonka on käsikirjoittanut Raija Talvio. Pääosaa näyttelee Kati Outinen. Elokuva on saanut Suomen elokuvasäätiöltä 700&nbsp;000 euron tuotantotuen. Elokuvan ensi-ilta oli 4. lokakuuta 2013.

## Juoni
Hattukauppias ja selvänäkijä Elsa Aho (Outinen) elää 1960-luvun alun Helsingissä. Yhtäkkiä hänen elämäänsä palaa kadonnut rakastettu, tšekkoslovakialainen muusikkomies Jan (Miroslav Etzler), joka on saapunut Helsingin kansainvälisille nuorisofestivaaleille. Elsa haluaa saada takaisin entisen onnensa, mutta ymmärtää että hänen täytyy luopua paljosta. Elsan valintoja eivät helpota villi sisarentytär Minni (Elena Leeve) eikä naapurissa asuva poliisipäällikkö (Esko Salminen) monimutkaisine lemmenhuolineen.

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla

### Arvostelut
*
Kekkonen tulee!

**Kekkonen tulee!** on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Marja Pyykön ohjaama elokuva. Elokuvan on käsikirjoittanut Elias Koskimies ja se perustuu kertomukseen *Allin baari* Pia Pesosen novellikokoelmassa *[[Urho Kekkonen Strasse]]*. Tuotannosta vastaavat Markus Selin, Jukka Helle ja tuotantoyhtiö Solar Films. Elokuvan DVD ilmestyi kauppoihin 4. joulukuuta 2013.

## Tarina

Uutinen saapuu sähkeen muodossa sekoittaen kerta heitolla koko kyläpahasen 1970-luvun alun Lapissa. Sen viesti on lyhyen ytimekäs: Tasavallan Presidentti Urho Kaleva Kekkonen piipahtaa Allin Baarissa matkalla kauemmas Pohjois-Lappiin.

## Näyttelijät

## Arvostelut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Elokuvan traileri YouTubessa
*Elokuvan arvostelu xtv.fi:ssä
*Tekijöiden haastatteluvideo
Michael Rackl

**Michael Rackl** (31. lokakuuta 1883 – 5. toukokuuta 1948) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Eichstättin hiippakuntaan 29. kesäkuuta 1909 ja nimitettiin sen piispaksi 4. marraskuuta 1935. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Konrad von Preysing Lichtenegg-Moos.

Rackl kuoli 64-vuotiaana virassa.

## Lähteet
Ville Suokkaan viimeinen reissu

**Ville Suokkaan viimeinen reissu** on Kai Lehtisen ohjaama, tuotantovaiheessa oleva elokuva.

Elokuva kertoo Mannerheim-ristin ritari, kaukopartiomies ja vääpeli Viljo ”Ville” Suokkaan viimeisestä tiedusteluretkestä vihollisen linjojen taakse.

Elokuvasäätiö myösi elokuvalle 15&nbsp;000 euroa kehittämistukea. Kuvaukset on tarkoitus aloittaa vuoden 2014 keväällä.

## Lähteet
Täplätornipöllö

**Täplätornipöllö** (*Tyto aurantia*) on tornipöllöjen sukuun kuuluva lintulaji. Se on kotoperäinen Papua-Uudessa-Guineassa Uuden-Britannian saarella. Läheisiltä Mussaun ja Uuden-Irlannin saarilta se on kadonnut jo ennen historiallisen ajan alkua, mutta syyt eivät ole tiedossa. Lajin uhkana ovat metsien hakkuut. Se saattaa kuitenkin havaintojen teon vaikeuden vuoksi olla arvioitua yleisempi ja sietää hakattujakin metsiä.

Täplätornipöllön elinympäristöä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat ja vuoristometsät. Muiden trooppisten tornipöllöjen tavoin sitä on vaikea havaita luonnosta, ja siksi laji on huonosti tutkittu.

Luotettavien tietojen vähäisyyden takia IUCN luokitteli täplätornipöllön jossakin vaiheessa luokkaan *tiedot puuttuvat*. Kun sen status viimein voitiin arvioida kunnolla, aiemmat määrittely havaittiin oikeiksi, ja se on jälleen vuonna 2008 liitetty uhanalaisiin lajeihin.

## Lähteet
Valkotupsusilkkiapina

**Valkotupsusilkkiapina** tai **valkotupsumarmosetti** (*Callithrix jacchus*) on pienikokoinen kynsiapinalaji, joka elää Itä-Brasilian sademetsissä.

## Piirteet
Valkotupsusilkkiapinan selkeimmät tuntomerkit ovat korvien kohdalla pitkistä valkoisista, kellertävistä tai kellanruskeista karvoista muodostuneet tupsut sekä valkoinen otsa, muuten ne ovat väritykseltään mustia tai harmaita. Valkotupsusilkkiapinan ruumis on 20–25 senttimetriä pitkä, häntä 29–35 senttiä. Apina painaa noin 300 grammaa, naarat ovat hieman koiraita kevyempiä.

## Elintavat
Valkotupsusilkkiapinan levinneisyysaluetta on pääasiassa Brasilia. Laji elää laumassa, johon kuuluu 9–15 yksilöä.
Ravinto koostuu muun muassa hedelmistä, puiden mahlasta, hyönteisistä, kukista, siemenistä, pikkulinnuista ja linnunmunista.

Naaraan kantoaika kestää 140–150 päivää, ja naaras saa 1–3 poikasta, tavallisimmin kaksoset. Uros huolehtii vastasyntyneistä poikasista ja kantaa niitä selässään, mikä on tyypillistä kynsiapinoille. Valkotupsusilkkiapinat saavuttavat sukukypsyyden noin puolentoista vuoden iässä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*iNaturalist: Valkotupsumarmosetti (''Callithrix jacchus'')
*ITIS: Callithrix jacchus 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Callithrix jacchus 
*National Center for Biotechnology Information (NCBI): Callithrix jacchus 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Callithrix jacchus, white-tufted-ear marmoset
TDF-konserni

**TDF** (**TéléDiffusion de France**) on ranskalainen 1975 perustettu tietoliikennekonserni, joka omisti suomalaisen Digitan ja TV Viihde-maksutelevisio-operaattorin. Aiemmin TDF-konserni oli ranskalaisen France Télécomin tytäryhtiö. Konsernin liikevaihto on noin 1,5 miljardia euroa ja sillä on yli 5000 työntekijää (2011). TDF myi Digitan australialaiselle First State Investmentsille vuonna 2012 ja TV Viihde lopetti toimintansa vuonna 2012.

## TDF-ryhmän yhtiöt
Konserniin kuuluu seuraavat yritykset: 
* Mediamobile Nordic, Suomi
* Levira, Viro
* PSN, Puola
* Media Broadcast, Saksa
* Antenna Hungaria, Unkari
* TDF, Ranska
* Gobé, Ranska
* BeBanjo, Espanja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* TDF:n kotisivut
Antonio Arcari

**Antonio Arcari** (s. 8. toukokuuta 1953) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja katolisen kirkon diplomaatti. Hänet vihki papiksi Luigi Morstabilini 11. kesäkuuta 1977. Hänet nimitettiin Caecirin titulaariarkkipiispaksi ja apostoliseksi nuntiukseksi Hondurasiin 18. heinäkuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Sodano, jota avustivat Giulio Sanguineti ja Bruno Foresti.

Arcari sai 12. joulukuuta 2008 nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Mosambikiin.

## Lähteet
David Louis Walker

**David Louis Walker** (s. 13. marraskuuta 1938 Clovelly) on australialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Sydneyn arkkihiippakuntaan Norman Thomas Gilroy 21. heinäkuuta 1962. Hänet nimitettiin Broken Bayn hiippakunnan piispaksi 9. heinäkuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Edward Bede Clancy, jota avustivat Patrick Laurence Murphy ja Kevin Michael Manning.

## Lähteet
Charles Massé

**Charles Massé** (21. elokuuta 1877 Ardelay – 8. toukokuuta 1969) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 11. huhtikuuta 1903 ja nimitettiin Luçonin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Phaenan titulaaripiispaksi 27. heinäkuuta 1938. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gustave-Lazare Garnier, jota avustivat René-Pierre Mignen ja André-Marie-Elie Jarosseau.

Massé erosi tehtävistään vihkipiispana 30. tammikuuta 1940.

## Lähteet
Karl Heinrich Braun

**Karl Heinrich Braun** (s. 13. joulukuuta 1930) on saksalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Augsburgin hiippakuntaan 10. lokakuuta 1958 ja nimitettiin Eichstättin hiippakunnan piispaksi 17. huhtikuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alois Brems, jota avustivat Elmar Maria Kredel ja Josef Stimpfle.

Braun sai 25. maaliskuuta 1995 nimityksen Bambergin arkkipiispaksi, joksi hänet asetettiin 25. toukokuuta. Hän erosi tehtävistään 2. heinäkuuta 2001.

## Lähteet
Rainer Klug

**Rainer Klug** (s. 13. joulukuuta 1938 Konstanz) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Freiburg im Breisgaun arkkihiippakuntaan 15. toukokuuta 1969 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Ala Miliarian titulaaripiispaksi 23. toukokuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Oskar Saier, jota avustivat Joseph Pierre Aimé Marie Doré ja Paul Friedrich Wehrle.

## Lähteet
Alain Castet

**Alain Castet** (s. 10. toukokuuta 1950) on ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Pariisin arkkihiippakuntaan Gabriel Auguste François Marty 28. kesäkuuta 1975. Hänet nimitettiin Luçonin hiippakunnan piispaksi 14. huhtikuuta 2008. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi André Armand Vingt-Trois, jota avustivat François-Xavier Jacques Marie Loizeau ja Gabriel Justice Yaw Anokye.

## Lähteet
Wolfgang Kirchgässner

**Wolfgang Kirchgässner** (1. kesäkuuta 1928 Mannheim – 26. maaliskuuta 2014) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Freiburg im Breisgaun arkkihiippakuntaan 30. toukokuuta 1954 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Druasin titulaaripiispaksi 29. marraskuuta 1979. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. helmikuuta 1980. Pääkonsekraattorina toimi Oskar Saier, jota avustivat Karl Gnädinger ja Anton Herre.

Kirchgässner erosi tehtävistään vihkipiispana 31. joulukuuta 1998.

## Lähteet
Germantown (Philadelphia)

**Germantown** on  Philadelphian kaupunginosa noin 12 kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Saksalaiset perustivat sen jo 1683, ja se tunnetaankin nykyään monista historiallisista rakennuksista.

## Historia
Pennsylvaniaan saapui 1680-luvulla 13 saksalaista mennoniittaperhettä, jotka tulivat William Pennin lupaaman uskonnollisen vapauden perässä. Franz Daniel Pastoriuksen johtama ryhmä osti noin 170 neliökilometriä maata Philadelphian pohjoispuolelta. Germantownissa käytiin merkittävä taistelu Yhdysvaltain vapaussodan aikana. Britit olivat asettaneet Germantowniin monia yksiköitään. Siirtokuntien armeija hyökkäsi näitä joukkoja vastaan, ja vaikka se kärsikin raskaita tappioita, osittain taistelun ansiosta Ranska päätti tukea siirtokuntia sodan aikana.

Philadelphian vuoden 1793 keltakuume-epidemian aikana useat varakkaat kaupunkilaiset jättivät kaupungin keskustan. Myös presidentti George Washington lähti kaupungista ja vuokrasi Germantownista Deshler-Morrisin talon. Germantownissa on edelleen pystyssä useita 1700-luvun lopulla ja 1800-luvulla rikkaiden kaupunkilaisten rakennuttamia taloja, joihin he pystyivät pakenemaan Philadelphian hälinää. Germantown kasvoi 1800-luvulla teollisuuskeskukseksi, ja vuonna 1854 se liitettiin Philadelphian kaupunkiin.

Germantownin väestörakenne alkoi muuttua radikaalisti 1930-luvulla. Se oli ollut keski- ja yläluokkalainen valkoisten asuinalue, mutta sinne alkoi muuttaa entistä enemmän köyhiä afroamerikkalaisia. Parissa vuosikymmennessä Germantownin alkuperäisistä saksalaissiirtolaisten jälkeläisistä suurin osa oli muuttanut Philadelphian esikaupunkialueille. Vuonna 2000 Germantownissa oli 50&nbsp;614 asukasta, ja niistä peräti 86 prosenttia oli tummaihoisia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Germantown Historical Society
Petšoranmeri

**Petšoranmeri** () on merialue Venäjän Nenetsian rannikon ja Novaja Zemljan välillä Barentsinmeren kaakkoisosassa, jonka laajemman osameren osa se on.

Merialue on saanut nimensä Uralin länsirinteiltä Komin tasavallassa alkavasta Barentsinmeren suurimmasta laskujoesta Petšorasta, joka purkaa vetensä merialueen eteläosiin, matalaan Petšoranlahteen. Merialueen länsiraja kulkee Nenetsian pohjoisrannalla, Indigan taajaman pohjoispuolella sijaitsevasta Svjatyi Nos -niemestä (, ) pohjoiseen Kolgujevin saarelle. Pohjoisraja kulkee Kolgujevilta Novaja Zemljan eteläosan Tšjornyi Nos -niemelle (, ). Idässä Petšoranmeri rajautuu Novaja Zemljan ja Vaigatšin sekä mantereen välisiin salmiin.

Petšoranmeri on melko matala, keskisyvyys on kuusi metriä ja syvin kohta yltää 210 metriin. Merialue on jäässä marraskuusta kesäkuulle; merivesi lämpenee kesällä ylimmillään noin +9 Celsius-asteeseen. Meriveden suolaisuus on 23—30&nbsp;‰. Vuorovesivaihtelun suuruus on 0,5–1,8 metriä. Merialueelta pyydystetään esimerkiksi turskaa, jonkun verran myös hylkeitä ja valaita. Merkittävä osa seudun hylkeenpyynnistä on loppunut kuuttien pyyntikiellon seurauksena. 

Tämän luonnoltaan herkän, arktisen merialueen merkittävimmät luonnonsuojelualueet ovat useasta osasta koostuva *[[Nenetsian luonnonpuisto]]* ja heti sen ydinosan länsipuolella oleva *[[Nenetsian suojelualue]]*.

Merialueen lähettyvillä mantereella tuotetaan jo maaöljyä ja kaasua, jonka johdosta Nenetsia on 2010-luvulla noussut väkilukuunsa suhteutettuna Venäjän vauraimmaksi federaatiosubjektiksi. Myös Petšoranmerelle on suunniteltu useita petrokemianteollisuuden porauskenttiä. Pohjoisen jäämeren altaan ensimmäinen operatiiviseksi tähtäävä öljyntuotantohanke, Gazpromin Prirazlomnaja on herättänyt suurta huolta niin Venäjän alkuperäisväestön, pohjoisten alueiden tutkijoiden kuin ympäristöjärjestöjenkin taholla. Öljyntuotannon käynnistymisestä Prirazlomnajan öljykentällä uutisoitiin joulukuussa 2013. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Petšorskoje more (maantieteellinen kokoelmatietosanakirja)  (academic.ru)
*Prirazlomnaya oil spill would threaten Russian Arctic with irreparable disaster: study (8/2012)   (greenpeace.org)
Hiirola

**Hiirola** on Mikkelin kaupunkiin kuuluva kylä, noin 15 kilometriä Mikkelistä pohjoiseen. Kylän ohitse kulkee Pieksämäentie, jota pitkin kulkee autolla noin 15–20 minuutissa Mikkelin keskustaan. Kylää halkoo myös rautatie, joskaan junat eivät pysähdy Hiirolassa.

Hiirola kuului Mikkelin maalaiskuntaan ennen vuotta 2001, jolloin Mikkelin maalaiskunta liitettiin Mikkelin kaupunkiin.

## Lähteet
Otsonolyysi

**Otsonolyysi** on kemiallinen reaktio, jossa otsoni hajottaa alkeenin tai alkyynin hiili-hiilisidoksen ja muodostuu karbonyyliyhdiste. Reaktion tuote riippuu lähtöaineesta ja tuotteiden käsittelyolosuhteista.

## Alkeenien otsonolyysi
Otsoni on elektrofiilinen 1,3-dipoli ja reagoi alkeenin hiili-hiilikaksoissidoksen kanssa. Otsonolyysin ensimmäinen vaihe on 1,3-dipolaarinen sykloadditio, jossa tuotteena muodostuu niin kutsuttu molotsonidi eli 1,2,3-trioksolaani. Tämä on erittäin epästabiili, koska happiatomien välinen sigmasidos on heikko. Välituote hajoaa käänteisellä sykloadditiolla, jolloin muodostuu karbonyyliyhdiste ja toinen 1,3-dipoli, jota kutsutaan karbonyylioksidiksi. Karbonyylioksidi reagoi karbonyyliyhdisteen kanssa 1,3-dipolaarisella sykloadditiolla muodostaen otsonidin eli 1,2,4-trioksolaanin. Otsonidi on hieman pysyvämpi kuin molotsonidi, mutta on kuitenkin helposti räjähtävä ja reaktion viimeisessä vaiheessa otsonidi hajotetaan. Muodostuva tuote riippuu hajotusolosuhteista. Jos käytetään vahvaa pelkistintä, kuten natriumborohydridiä, muodostuu kaksi alkoholia. Lievästi pelkistävissä olosuhteissa, kuten käytettäessä dimetyylisulfidia tai sinkkimetallia ja happoa muodostuu kaksi aldehydiä tai ketonia. Jos hajotus suoritetaan käyttämällä vetyperoksidia, muodostuu kaksi karboksyylihappoa.

Syklisten alkeenien otsonolyysi johtaa tuotteisiin, joissa on kaksi karbonyyliryhmää. Erityisen käyttökelpoinen reaktio on syklohekseenijohdannaisille, jolloin muodostuu 1,6-dikarbonyyliyhdistetä, joiden synteesi muuten on hankalaa.

## Alkyynien otsonolyysi
Alkyynien otsonolyysissä tuotteena muodostuu joko diketoni tai karboksyylihappo. Karboksyylihappo muodostuu veden läsnä ollessa. Alkyynien otsonolyysin mekanismi ei ole täysin selvillä johtuen sen monimutkaisuudesta ja mahdollisesti räjähtävistä välituotteista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vartijat (manga)

**Vartijat** on Heikki Valkaman kirjoittama pseudomanga-sarja. Kahdessa ensimmäisessä kirjassa kuvittaja on Elli Puukangas ja kolmannessa Heidi Haataja. Ensimmäinen *Vartijat*-kirja on vuodelta 2008, toinen 2009 ja kolmas 2011.
## Lähteet
*
The Magic Gift Box

**The Magic Gift Box** on virolaisen Iiriksen esikoisalbumi, joka julkaistiin 28. maaliskuuta 2012. Albumilta on julkaistu singleinä kappaleet "Astronaut", "Melyse" ja "Weirdo". Lisäksi näistä Melyselle ja Weirdolle on kuvattu musiikkivideot.

Keskisuomalaisen Aki Lehti toteaa arvostelussaan levyn olevan toimiva paketti pop-lauluja, joiden sovituksissa on nähty tavallista enemmän vaivaa. Hän vertaa Iiristä Avril Lavigneen, mutta väittää Iiriksen voittavan tämän joka osa-alueella. Soundin Juha Leveelä kehuu arvostelussaan Iiriksen ääntä, mutta toteaa levyn sortuvan paikoittain "kiusallisiin europop-tunnelmiin".

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Spotifyn bonuskappale
#

### iTunesin bonuskappale
#

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The Magic Gift Box discogs.com -sivustolla
Minahassan niemimaa

**Minahassan niemimaa** on yksi Sulawesin saaren pääniemimaita. Siihen kuuluu Pohjois-Sulawesin maakunta, Gorontalon maakunta ja Keski-Sulawesin maakunnan pohjois-osa, josta niemimaa suuntautuu pohjoiseen ja kääntyy itään niin, että se rajaa Tomininlahtea sen länsi- ja pohjoispuolelta.

## Aiheesta muualla
Helleeninen kaari

**Helleeninen kaari** on itäisellä Välimerellä sijaitseva tektoninen kaari eli kohta, jossa kaksi litosfäärilaattaa kohtaavat. Se ulottuu Adrianmeren länsirannikolta Kreikkaan kuuluvien Kreetan ja Ródoksen saarten kautta Turkin etelärannikolle. Afrikan litosfäärilaatta työntyy kaarella kohti pohjoista ja Euraasian laattaa. Se työntyy eli subduktoituu pienemmän Euraasian laattaan kuuluvan mereisen Egeanmeren laatan (Helleeninen laatta) alle. Nykyisin Afrikan laatta työntyy Egeanmeren laatan alle vuodessa miltei 40 millimetriä. Anatolian laatta taas työntyy kohti Egeanmeren laattaa idästä päin.

Helleenisen kaaren länsiosassa ei ole vulkaanista toimintaa, kun taas kaaren keski- ja itäosassa sitä esiintyy. 

## Maanjäristykset

Litosfäärilaattojen kohtaamisesta seuraa kaarelle voimakkaita maanjäristyksiä. Helleenisen kaaren läntinen osa on läntisen Euraasian seismisesti aktiivisimpia alueita. Siellä esiintyy suuria matalia ja keskisyviä maanjäristyksiä, joista osan on katsottu aiheuttaneen tsunameja. Mahdollisesti ne ovat aiheutuneet mereen vyöryneistä maamassoista. Esimerkiksi 1900-luvun aikana kreikkalaisen Kytheran saaren ympäristössä oli viisi suurta maanjäristystä, joista suurin oli vuoden 1903 maanjäristys, voimakkuudeltaan 7,5 momenttimagnitudia. Läntisen Helleenisen kaaren pohjoisosassa, erityisesti Peloponnesoksen niemimaan ja Zákynthoksen saaren välisellä alueella, maanjäristykset ovat jääneet suhteellisen heikoiksi, sillä ne eivät ole yltäneet kuuteenkaan momenttimagnitudiin. Kreetan saaren lähellä tapahtuneet vuoden 365 ja vuoden 1303 maanjäristykset ovat arkeologisten tutkimusten ja historiallisten lähteiden perusteella olleet mahdollisesti voimakkaampia kuin esimerkiksi mikään kaarella 1900-luvulla tapahtuneista järistyksistä. Muualla maailmassa vastaavanlaisilla kaarilla on tapahtunut voimakkuudeltaan jopa yli kahdeksan momenttimagnitudin maanjäristyksiä.

## Lähteet
Klippaus

**Klippaus** tarkoittaa hevosen tai muun eläimen karvan leikkaamista ajokoneella eli klippaimella. Eläimiä voidaan klipata esimerkiksi antamaan näyttelyeläimillä siistimpi vaikutelma, tai vähentämään talvikarvassa olevan hevosen liikunnan yhteydessä tapahtuvaa hikoamista. Hevosilla on käytössä monia erilaisia klippauskuvioita erilaisiin käyttötarkoituksiin.

## Aiheesta muualla
Kreikansisilisko

**Kreikansisilisko** (*Lacerta graeca*) on sisiliskojen heimoon kuuluva liskolaji. Se on kotoperäinen laji Kreikassa. Naaraspuoliset liskot munivat yhdestä kuuteen munaa vuosittain.

## Levinneisyys

Kreikansisilisko on kotoperäinen laji eteläisessä Kreikassa sijaitsevalla Peloponnesoksen niemimaalla. Lisäksi lajia tavataan muun muassa Peloponnesoksen edustalla sijaitsevalla Kytheran saarella. Kreikansisilisko elää merenpinnan tasolta aina 1&nbsp;600 metrin korkeuteen saakka.

## Elinympäristö ja uhkat

Kreikansisilisko viihtyy rannikoilla, kosteilla alueilla, vesilähteiden ympäristössä ja ylängöillä. Lajia tavataan muun muassa kivikkoisten alueiden varjoisista osista, laitumilta sekä avoimilta valoisilta metsäalueilta.

Lajin uhkia ovat maastopalot, niin luonnolliset kuin ihmisenkin aiheuttamat. Esimerkiksi Peloponnesoksen vuoden 2007 maastopalojen vaikutuksia lajiin ei ole tutkittu. Myös eukalyptuspuiden istutus vaikuttaa lajiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia lajista
Naamiotornipöllö

**Naamiotornipöllö** (*Tyto novaehollandiae*) on tornipöllöjen sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Australiassa, Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa.

Sen elinpiiriä ovat lauhkeat, subtrooppiset ja trooppiset kuivat ja kosteat metsät, kuivat ja kostea pensastot ja kuivat arot.

Se painaa keskimäärin 600 grammaa.

## Alalajit
Naamiotornipöllöllä on kuusi vahvistettua alalajia:
**Tyto novaehollandiae calabyi* I. J. Mason, 1983 (eteläinen Uusi-Guinea)
**Tyto novaehollandiae castanops* (Gould, 1837) (Tasmania ja Lord Howe)
**Tyto novaehollandiae galei* Mathews, 1914 (Cape Yorkin niemimaa)
**Tyto novaehollandiae kimberli* Mathews, 1912 (Australian mantereen pohjoisosa)
**Tyto novaehollandiae melvillensis* Mathews, 1912, (Tiwinsaaret)
**Tyto novaehollandiae novaehollandiae* (Stephens, 1826) (Australian mantereen eteläosa)

## Kuvaus

Valkoista sydämenmuotoista naamaa ympäröi ruskeat höyhenet. Höyhenpeite on ruskea paitsi vaaleanharmaita täpliä yläselässä. Etupuoli on valkoinen ja siinä on ruskeita täpliä. Silmien väri vaihtelee mustasta tummanruskeaan. Naaraat ovat uroksia tummempia.

Linnun sukupuolet ovat hyvin erinäköisiä. Uros painaa 420–800 grammaa, naaraat ovat huomattavasti suurempia ja painavat 545–1&nbsp;260 grammaa. Urokset ovat 33–41 senttimetriä pitkiä, naaraat 39–50 senttimetriä. Eteläisten naaraiden siipiväli on jopa 128&nbsp;senttimetriä. Tyypilliseen tapaan tropiikin linnut ovat paljon pienempiä kuin lauhkeiden seutujen linnut. Suurin alalajeista on siten *T. n. castanops*.

## Elinpaikat

Naamiotornipöllö elää metsäisessä pensastossa. Australiassa niitä tavataan harvoin kauempaa kuin 300 kilometrin päässä rannikolta. Ne oleilevat ja pesivät suurissa puunkoloissa lähellä lehvästöä. Ne ovat yölintuja ja saalistavat jyrsijöitä, matelijoita, lintuja, hyönteisiä ja pussimäyriä. Pöllön populaatio Australian mantereella on pienenemässä, ja joissakin valtioissa se on suojeltujen lajien luettelossa. Ne ovat paikkalintuja, ja ne pysyttelevät samalla alueella koko elinaikansa.

## Lisääntyminen
Ne pesivät ympäri vuoden, kun olosuhteet ovat suosiolliset. Pesä on yleensä ontossa puussa, ja siinä on multaa, lehtikariketta tai hiekkaa. Puuttoman Nullarborin tasangon hävinnyt populaatio käytti pesintään maanalaisia onkaloita ja kallionkoloja. Naaras munii kaksi kolme munaa ja hautoo niitä koiraan hankkiessa syötävää. Poikaset ovat valkoisia tai vaaleita, kun niille kasvaa höyhenet. Ne lähtevät pesästä kahden tai kolmen kuukauden ikäisinä mutta käyvät vanhempien ruokittavina vielä kuukauden verran ennen kuin itsenäistyvät.

## Suojelutilanne
Naamiotornipöllön populaatio on Australian mantereella supistumassa, ja laji on useissa valtioissa suojeltujen lajien luettelossa.

Victoriassa se on uhanalaisten luettelossa, ja sille valmistellaan Flora and Fauna Guarantee Act 1988 -asetuksen mukaisia toimenpiteitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tietoja naamiotornipöllöstä
*Uhanalaiset linnut
Minahassantornipöllö

**Minahassantornipöllö** (*Tyto inexspectata*) on tornipöllöjen sukuun kuuluva lintulaji. Se on kotoperäinen Sulawesin saarella Indonesiassa. Nimi viittaa Minahassan niemimaahan, jolta se on ensimmäiseksi kuvattu pesivänä lintuna. Sitä tavataan kuitenkin myös Sulawesin keskiosan pohjoisosassa.

Lajin elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat ja vuoristometsät. Koska se on hyvin arka, sen lukumäärä on todennäköisesti suurempi kuin kirjatut tiedot ilmoittavat, mutta sen määrä on kuitenkin vähenemässä.

Se on noin 30 senttimetrin kokoinen lintu. Sen naamakiehkura on vaalean punaruskea. Punaruskeassa yläpuolessa on mustia pilkkuja, vaaleassa alapuolessa on mustia täpliä, siivet ovat musta-punaruskearaidalliset. Pyrstössä on ohuita raitaoja. Niska ja siiven kääntymiskohta on muuta höyhenystä tummempaa. Silmät ovat mustat. Celebesintornipöllö on sitä paljon suurempi. Sen naamakiehkura on tumma ja alapuolessa on pieniä valkoisia pilkkuja. Tästä lajista on kaksi muotoa, joista vaaleampaa on vaikea erottaa celebesintornipöllöstä. Ääni on yksi nasaali, käheä kirkuna, joka kestää noin 1,8 sekuntia, ja se päästää sen harvakseltaan 5–7 minuutin välein.

Minahassantornipöllön lyhyiden siipien siipiväli on 24–25&nbsp;cm, ja ne sopivat hyvin tiheissä metsissä elämiseen. Se näyttäisi suosiva rauhallisia sademetsiä 100–1&nbsp;600 metrin korkeudessa. Koska niemimaan alavat aarniometsät on tuhottu, lajin säilyminen riippuu helppopääsyisemmistä vuoristometsistä. Lajin tiedetään elävän kahdella suurella suojelualueella (Bogani Nani Wartabone ja Lore Lindu kansallispuistot), jotka on perustettu keskiseen Sulawesiin Minahassan niemimaalle. Jäljellä olevan populaation suuruudeksi on arvioitu 2&nbsp;500–10&nbsp;000.

## Lähteet
Idrissa Ouédraogo

**Idrissa Ouédraogo** (21. tammikuuta 1954 Banfora, Ranskan Ylä-Volta – 18. helmikuuta 2018 Ouagadougou, Burkina Faso) oli burkinalainen elokuvaohjaaja. Ouédraogon ohjaama elokuva *[[Niin sanoo laki]]* (Tilaï) voitti vuonna 1990 Cannesin elokuvajuhlilla Grand Prix -palkinnon ja vuonna 1991 afrikkaisten FESPACO-elokuvajuhlien pääpalkinnon, Yennegan kultaisen oriin. 

## Filmografiaa
### Lyhytelokuvat

### Pitkät elokuvat

## Lähteet
 

## Aiheesta muualla
* 
* Idrissa Ouedraogon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
* Yam Daabo  (tekstitys ) (youtube.com)
* Yaaba (tekstitys , "lyhyt" versio) (youtube.com)
* Tilai (tekstitys ) (youtube.com)
Umpah-pah

**Umpah-pah** (ransk. *Oumpah-Pah*) on piirtäjä Albert Uderzon ja käsikirjoittaja René Goscinnyn vuonna 1951 luoma ranskalainen sarjakuva. *Umpah-pah* sijoittuu 1700-luvun Pohjois-Amerikkaan. Tarinoissa seikkailevat jalo, konstailematon ja roteva intiaani Umpah-pah, joka kuuluu shava-shava-heimoon, ja hänen hienohelmainen ystävänsä, ranskalainen upseeri, kreivi Olvin Janoisin. 

Goscinny ja Uderzo tekivät viisi *Umpah-pah*-tarinaa vuosien 1958–1961 aikana. Ne julkaistiin aluksi belgialaisessa *[[Tintin (lehti)|Tintin]]*-lehdessä ja myöhemmin albumeina.

## Historia
René Goscinny ja Albert Uderzo loivat Umpah-pahin hahmon vuonna 1951 Yhdysvaltojen markkinoille. Umpah-pah oli intiaani, joka eli noissa varhaisissa sarjakuvissa nykyaikana mutta vanhoja perinteitä kunnioittaen. Goscinny ja Uderzo tekivät kuusi englanniksi käännettyä planssia sarjakuvastaan, mutta he eivät saaneet niitä myydyksi Yhdysvaltoihin. Kaksikko piti planssit kuitenkin tallessa ja aikoi palata niihin myöhemmin. Seuraavina vuosina he tekivät yhdessä monia muita sarjoja, mutta Uderzo on kertonut, että *Umpah-pah* oli heille kaikkein lähimpänä sydäntä.

Belgialainen *Tintin*-lehti palkkasi Goscinnyn 1956, ja kaksi vuotta myöhemmin lehti pyysi häntä luomaan sarjakuvan Uderzon kanssa. Goscinny ja Uderzo herättivät *Umpah-pahin* henkiin, mutta tekivät siihen joitain muutoksia. He sijoittivat tarinan siirtomaavallan ajalle 1700-luvulle ranskalais-englantilaisten siirtokuntien synnyn aikaan. Sarjasta tehtiin suurimmaksi osaksi melko realistinen, mutta esimerkiksi siinä esiintyvällä Preussin armeijalla ei todellisuudessa ollut mitään osaa Amerikan valloittamisessa. Tekijät myös lisäsivät toiseksi päähenkilöksi nuoren ranskalaisupseerin nimeltä Olvin Janoisin. *Umpah-pahin* julkaisu aloitettiin *Tintinissä* 2. huhtikuuta 1958.

Goscinny ja Uderzo tekivät vajaan kolmen vuoden aikana viisi *Umpah-pah*-seikkailua. Ensimmäisen albumin alussa shava-shavojen heimoon kuuluva roteva Umpah-pah kohtaa nuoren ranskalaisupseerin Olvin Janoisimman. Heidän seikkailujensa juoni jatkuu luontevasti kaikkien viiden albumin läpi.

Tekijät siirtyivät *Tintinistä* uuteen *[[Pilote]]*-nuortenlehteen, ja koska sopimus kustantamon kanssa kielsi *Umpah-pahin* aloittamisen toisessa lehdessä, tekijät lopettivat sen ja keskittyivät *[[Asterix seikkailee|Asterixiin]]*. Umpah-pahin seikkailuissa olikin jo ollut nähtävissä paljon *Asterixin* huumoria, teemoja ja piirrostyyliä.

*Umpah-pahia* julkaistiin suomeksi ensi kerran vuosina 1973–1974 ilmestyneessä *[[Zoom]]*-sarjakuvalehdessä, joka ehti julkaista neljä ensimmäistä tarinaa. Sanoma julkaisi kaikki tarinat albumeina vuosina 1976–1977, jolloin myös viides seikkailu suomennettiin. Sarjan suomensivat Mary A. Wuorio ja Outi Walli.

## Albumit
*  – Myös *[[Zoom (sarjakuvalehti)|Zoom]]*-lehdessä 1973–74.
* 
*  – Myös *Zoom*-lehdessä 1974.
*  – Myös osittain *Zoom*-lehdessä 1974.
* 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Albano Bortoletto Cavallin

**Albano Bortoletto Cavallin** (25. huhtikuuta 1930 – 1. helmikuuta 2017) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Curitiban arkkihiippakuntaan 6. joulukuuta 1953 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Aquae Novae in Numidian titulaaripiispaksi 14. kesäkuuta 1973. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pedro Antônio Marchetti Fedalto, jota avustivat Geraldo Fernandes Bijos ja Jerônimo Mazzarotto.

Bortoletto Cavallin sai 24. lokakuuta 1986 nimityksen Guarapuavan hiippakunnan piispaksi ja 11. maaliskuuta 1992 Londrinan arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 10. toukokuuta 2006.

## Lähteet
Peter Holiday

**Peter Holiday** (s. 11. tammikuuta 1952 Durban) on eteläafrikkalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Johannesburgin hiippakuntaan 10. joulukuuta 1992 ja nimitettiin Kroonstadin hiippakunnan piispaksi 1. huhtikuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jabulani Adatus Nxumalo, jota avustivat Stephen Brislin ja Buti Joseph Tihagale.

## Lähteet
Afrikanviitapöllö

**Afrikanviitapöllö** (*Phodilus prigoginei*) on tornipöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Kongon demokraattisen tasavallan itäosassa. Se on mahdollisesti tavattu myös Burundissa ja Ruandassa. Laji tunnetaan huonosti.

Afrikanviitapöllö sijoitetaan toisinaan sukuun *Tyto*, tornipöllöt.

## Ulkonäkö ja koko
Afrikanviitapöllö on pähkinänruskea, ja sen pituus on 23–29&nbsp;cm. Vain naaras on kuvattu. Se on punaruskea päältä, alta vaaleampi, vivahtaa oranssiin. Sen naamakiehkura on soikea ja silmät ovat tummat. Sen ääni saattaa olla pitkää, valittavaa vihellystä, mutta tieto vaatii vielä vahvistusta.

## Elinympäristö
Lajin elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat vuoristometsät ja subtrooppiset ja trooppiset aroylängöt.

## Levinneisyys
Lajin tyyppinäyte on peräisin vuodelta 1951 Muusista Itombwevuorilta Kongon demokraattisen tasavallan itäosasta. Vuonna 1996 laji nähtiin uudestaan, kun naaras jäi verkkoon. Vuonna 1974 laji tavattiin mahdollisesti Burundissa ja vuonna 1990 Ruandassa kuultiin tunnistamattoman pöllön ääniä.

Populaation koosta ei ole arviota, koska lajia ei ole tavattu vuoden 1951 jälkeen. Kanta on uhattu elinympäristöjen tuhoutumisen takia.

## Uhanalaisuus
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut afrikanviitapöllön puutteellisesti tunnetuksi, koska se tunnetaan huonosti ja sen elinalue on pieni. Lajia uhkaa metsien raivaaminen.

## Lähteet
Stephen Brislin

**Stephen Brislin** (s. 24. syyskuuta 1956) on eteläafrikkalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Kroonstadin hiippakuntaan 19. marraskuuta 1983 ja nimitettiin sen piispaksi 17. lokakuuta 2006. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. tammikuuta 2007. Pääkonsekraattorina toimi Jabulani Adatus Nxumalo, jota avustivat Hubert Bucher ja Zithulele Patrick Mvemve.

18. joulukuuta 2009 Brislin sai nimityksen Kapkaupungin arkkipiispaksi.

## Lähteet
Hubert Bucher

**Hubert Bucher** (21. kesäkuuta 1931 Regensburg – 24. heinäkuuta 2021 Schönhofen) oli eteläafrikkalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1957 ja nimitettiin Bethlehemin hiippakunnan piispaksi 9. joulukuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. maaliskuuta 1977. Pääkonsekraattorina toimi Peter Fanyana John Butelezi, jota avustivat Joseph Patrick Fitzgerald ja Vinzenz Guggenberger.

Bucher jäi eläkkeelle 31. joulukuuta 2008.

## Lähteet
Vellu Saarela

**Veli-Matti ”Vellu” Saarela** , (s. 1992 Tampere) on ammattilaistrikkaaja, joka on noussut maailman huipulle lajissaan. Yhtenä lajin tunnetuimmista pioneereista hän on videoillaan, esiintymällä ja opettamalla inspiroinut lajin pariin tuhansia harrastajia ympäri maailmaa ja vaikuttaa nykyään kehittämällä trikkausta esittävän taiteen suuntaan yhdessä perustamansa  LegendTrick Entertainmentin kanssa.  LegendTrick Entertainmentin (ent. VellusTa Team) esiintyjät ovat esittäneet yhteensä yli 2&nbsp;500 esitystä ja ovat maailman menestynein esiintyvä trikkausryhmä. Viimeisen 10 vuoden aikana tiimin jäsenet ovat ottaneet osaa yli sataan trikkaus- ja akrobatiatapahtumaan ympäri maailmaa kutsuvieraina ja ovat työskennelleet yli 25 maassa mukaan lukien useimmat Euroopan maat, Pohjois-Amerikka, Arabiemiraatit, Kiina, Japani, Korea, Bahrain, Qatar, Turkmenistan ja Azerbaijan.

Saarela aloitti trikkauksen 12-vuotiaana, kun hänen kaverinsa näytti netistä videoita, jossa miehet tekivät voltteja hurjalla tahdilla. Hän innostui niin, että halusi oppia itse. Harjoittelemalla pitkäjänteisesti Tampereen liikuntatiloissa Saarela voitti Saksassa järjestetyttrikkauksen epäviralliset Euroopan mestaruudet vuosina 2009 ja 2011.  Hän oli toinen ihminen maailmassa, joka teki tuplavoltin kokokierteellä taaksepäin yhdellä jalalla ja on vieläkin maailman ainoa henkilö, joka on tehnyt tuplagainerin eli tuplavoltin taaksepäin yhdeltä jalalta (2011). Saarela oli maailman 4.  ihminen joka onnistui trikkauksen legendaarisimmaksi nousseessa liikkeessä, triplacorkissa, 14. marraskuuta 2010.

Maaliskuussa 2019 Saarela perusti Tampereelle Pohjoismaiden ensimmäisen trikkaussalin, LegendTrick Gymin. Hän myös kilpaili MTV3:n Fort Boyard Suomen 4. tuotantokaudella syksyllä 2019, ja voitti kilpailun yhdessä tubettaja Herbalistin ja beach volley-legenda Emilia Nyströmin kanssa. Televisiossa Saarela on trikannut ennenkin, muun muassa Talent Suomi finaalissa vuonna 2011.

## Lähteet
Karl Gnädinger

**Karl Gnädinger** (5. marraskuuta 1905 – 12. maaliskuuta 1995) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Freiburg im Breisgaun arkkihiippakuntaan 16. maaliskuuta 1930 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Celerinan titulaaripiispaksi 5. marraskuuta 1960. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. tammikuuta 1961. Pääkonsekraattorina toimi Hermann Josef Schäufele, jota avustivat Wilhelm Sedlmeier ja Joseph Maria Reuss.

Gnädinger osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja jäi eläkkeelle 30. joulukuuta 1980.

## Lähteet
Samedan

**Samedan**, aiemmin **Samaden**, on kunta Itä-Sveitsissä, Graubündenin kantonissa. Samedanissa on runsaat 3&nbsp;000 asukasta. Samedan sijaitsee Tonavan alkujoen Innin varrella, Engadinin laaksossa. Kunta koostuu kahdesta erillisestä osasta; eteläinen alue on lähinnä vuoristoa ja siellä sijaitsee seudun ja koko kantonin korkein vuori Piz Bernina. 

Kunnan pääkieli on saksa, sillä 43 % asukkaista puhui sitä pääkielenään vuonna 2000, mutta retoromaaninkielisten osuus on myös merkittävä (32 %).

## Talous
Matkailulla on Samedanissa pitkät perinteet: ensimmäinen hotelli rakennettiin 1830-luvulla, ensimmäinen golfkenttä avattiin vuonna 1893 ja Albulan rautatie yhdisti Samedanin pohjoiseen vuonna 1903. 

## Liikenne
Samedan on Engadinin alueen liikenteen solmukohta. Innjoen varressa kulkeva päätie 27 () kulkee kunnan läpi. Myös Berninasolan ylittävän ja Italiaan kulkevan päätien 29 lähtöpiste on Samedanissa. 

Samedanista on junayhteys muun muassa kantonin pääkaupunkiin Churiin, Celerinan kautta Sankt Moritziin, Pontresinan ja Berninasolan kautta Italian Tiranoon sekä Engadinin laakson itäosiin. Matkailujunat Glacier Express ja Bernina Express kulkevat Samedanin kautta. 

Samedanissa on Euroopan korkeimmalla sijaitseva (1&nbsp;707 m mpy.) kansainvälinen lentokenttä, jonne on tilaus- ja yksityisliikennettä. 

## Merkittäviä henkiöitä
* Erich Erler-Samaden (1870–1946), saksalainen taidemaalari, maalasi Samedanin maisemia
* Gianina Ernst (s. 1998), mäkihyppääjä
* Aita Gasparin (s. 1994), ampumahiihtäjä
* Elisa Gasparin (s. 1991), ampumahiihtäjä
* Selina Gasparin (s. 1984), ampumahiihtäjä
* Michelle Gisin (s. 1993), alppihiihtäjä
* Mark Hardy (s. 1959), kanadalainen jääkiekkoilija
* Andrea Huber (s. 1975), maastohiihtäjä

## Lähteet
*
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Manuel Cerón

**Manuel Cerón** (1825 – 9. toukokuuta 1880) oli kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet nimitettiin 28. helmikuuta 1879 Cartagenan piispaksi; hänet konsekroi 17. elokuuta Vicente Arbeláez Gómez. Hän kuoli seuraavana vuonna virassa.

## Lähteet