open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Oppikirja

**Oppikirja** on oppilaitoksissa oppilaiden käyttämä kirja, jonka avulla opitaan tietoa. Oppikirjat ovat yksi *oppimateriaalien* tyyppi. Oppikirjoja on nykyisin saatavina myös sähkökirjoina.

Suomen lainsäädäntö ei nykymuodossaan ota kantaa oppikirjojen sisältöön tai käyttöön. Sen sijaan lainsäädännössä määrätään oppikirjojen maksuttomuudesta perusopetuksessa. Opetushallituksen edeltäjä, Kouluhallitus, tarkasti oppikirjat vuoteen 1992 saakka, jonka jälkeen virallisesta tarkastuksesta on luovuttu.

Oppikirjoja kuten muitakin kirjoja voi päällystää kontaktimuovilla, jolloin ne kestävät paremmin kosteutta ja kulutusta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Ekeby

**Ekeby** voi viitata esimerkiksi seuraaviin paikkoihin:

Ruotsin taajamat:
* Ekeby, taajama Bjuvin kunnassa Ruotsissa
* Ekeby, taajama Kumlan kunnassa Ruotsissa
* Ekeby, taajama Sigtunan kunnassa Ruotsissa
* Ekeby, taajama Södertäljen kunnassa Ruotsissa
* Ekeby, taajama Upplands Väsbyn kunnassa Ruotsissa
* Ekeby-Almby, taajama Örebron kunnassa Ruotsissa

Ruotsin pientaajamat:
* Ekeby, pientaajama Nynäshamnin kunnassa Ruotsissa
* Ekeby, pientaajama Östhammarin kunnassa Ruotsissa.
Nelmin Nos

**Nelmin Nos** tai **Nelmin-Nos** () on taajama ja Malozemelskin maalaiskunnan keskus Zapoljarnyin piirissä Nenetsian autonomisessa piirikunnassa Venäjällä.

Taajama sijaitsee Petšoran alajuoksun jokisuiston vasemmalla eli läntisessä rantapenkereellä, runsas 30 kilometriä joen laskukohdasta Barentsinmeren Petšoranlahteen. Taajaman länsipuolella aukeaa laaja tundra. Polttopuut Nelim Nosiin tuodaan etelästä Komin tasavallasta. Taajaman eteläpuolella runsaan 3 kilometrin päässä sijaitsee Nenetsian suurin järvi, noin 40 kilometrin pituinen Ozero Golodnaja Guba. 

Vesiyhteys taajamasta Nenetsian pääkaupunki Narjan-Mariin on runsas 50 kilometrin mittainen. Laiva Narjan-Mariin kulkee kesällä kolmesti viikossa, talvella paikkakuntia yhdistää jäätie  ja moottorikelkkareitit.

Nelmin Nos perustettiin vuonna 1937 *Nenetsian Ensimmäisen Poronhoitokolhoosin* sijaintipaikaksi; taustalla oli porotokkien yhdistäminen (kansallistaminen) ja poronhoidon mukana liikkuneiden nenetsiperheiden ohjaaminen kiinteämmin neuvostoyhteiskuntaan. 

Malozemelskin kyläneuvoston maalaiskunnassa asui yhteensä 916 ihmistä (2010 väestönlaskennan mukaan). Nelmin-Nosin taajama on maalaiskunnan ainoa asutuskeskus. Väestö koostuu 95 prosenttisesti piirikunnan alkuperäisistä asukkaista eli nenetseistä; Nelmin-Nos on yhä leimallisesti nenetsien porotaloustaajama.

Nelmin Nosissa on muun muassa päiväkoti, koulu, terveysasema, porokolhoosi, leipomo, yleinen sauna (banja) ja kulttuuritalo, jossa toimii poronhoitomuseo, kirjasto ja käsityökeskus sekä laulu- ja tanssiyhtye *Maimbava* (nenetsiä: *Ilo*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Malozemelskin maalaiskunnan sivusto  (malozemadm.ru)
*Malozemelskin maalaiskunta piirin sivustolla   (zrnao.ru)
Tukholma (taajama)

**Tukholman taajama** () on Ruotsin ja koko Pohjoismaiden suurin taajama. Se sijaitsee kokonaan Tukholman läänin alueella, mutta jakautuu kahden historiallisen maakunnan alueelle. Eteläosa taajamasta sijaitsee Södermanlandissa ja pohjoisosa Uplannissa. Ruotsin suurin kaupunki ja pääkaupunki Tukholma sisältyy käytännössä kokonaan taajaman alueeseen. Taajamaan kuuluu kokonaan tai suurelta osin myös useimpien Tukholman naapurikuntien väestö. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli yhteensä 1&nbsp;372&nbsp;565 asukasta ja sen maapinta-ala oli 381,63&nbsp;km². Taajaman väestötiheys oli siten 3&nbsp;596,6 asukasta maaneliökilometriä kohti.

## Väestö kunnittain

Seuraavassa taulukossa on ilmoitettu ne kunnat, joiden alueelle Tukholman taajama ulottuu, kuntien kokonaisväkiluku ja Tukholman taajama-alueeseen kuuluvilla alueilla asuvien määrä. Tiedot ovat vuoden 2010 lopusta. Viimeiseen sarakkeeseen on laskettu Tukholman taajamassa asuvien osuus kunnan väestöstä. Tiedot on järjestetty Tukholman taajamassa asuvan väestömäärän mukaan laskevaan järjestykseen.

Tukholman kunnassa asui näiden tietojen perusteella 61,7&nbsp;% koko Tukholman taajaman väestöstä.

## Tukholman taajama kuntien keskustaajamana
Tukholman, Huddingen, Solnan, Järfällan, Täbyn, Haningen, Tyresön, Sundbybergin, Nackan ja Danderydin kuntien keskuspaikat (ruots. *centralort*) eivät muodosta omia keskustaajamiaan useimpien muiden Ruotsin kuntien tapaan, vaan ne ovat kaikki osa kuntarajat ylittävää Tukholman taajamaa. Sen sijaan Botkyrkan kunnan keskustaajama Tumba ei ole osa Tukholman taajamaa, vaan muodostaa oman taajamansa.

## Taajaman kasvu

Tukholman taajamaan on vuosien mittaan sulautunut useita lähitaajamia:
* vuonna 1970: Flemingsberg, Jakobsberg ja Tullinge
* vuonna 1975: Alby, Bollmora, Fittja, Handen, Kallhäll ja Norsborg
* vuonna 1980: Stäket
* vuonna 1995: Sollentuna ja Tyresö

## Väestönkehitys

## Katso myös
* Suur-Tukholma

## Lähteet
Danderyd

**Danderyd** on entinen kauppala ja nykyinen kunnanosa samannimisessä Danderydin kunnassa Keski-Ruotsissa. Se sijaitsee Tukholman läänissä ja Uplannin maakunnassa. Danderyd ei muodosta omaa taajamaa, vaan alueen asukkaat kuuluvat Tukholman taajamaan. Enebybergin alue kuuluu kuitenkin Täbyn taajamaan.

Danderydin maalaiskunnasta erotettiin vuonna 1901 osa Djursholmin kauppalaksi (vuodesta 1914 kaupunki) ja vuonna 1910 osa Stocksundin kauppalaksi. Kunnan jäljellä ollut länsi- ja pohjoisosa muutettiin Danderydin kauppalaksi vuonna 1946. Tähän kauppalaan kuului myös Enebyberg, joka nykyään muodostaa oman kunnanosansa ja oli ollut taajaväkinen yhdyskunta jo vuodesta 1914.

Stocksund yhdistettiin ensin Djursholmin kaupunkiin, joka vuonna 1971 yhdistettiin Danderydin kauppalan kanssa nykyiseksi Danderydin kunnaksi. Danderyd antoi nimensä uudelle kunnalle, koska uusi kunta oli alueeltaan sama kuin jakamattomana pysynyt Danderydin seurakunta ja aiempi Danderydin pitäjä. Uuden kunnan vaakunaksi otettiin Djursholmin vaakuna, mutta myös Danderydin kauppalalla oli oma vaakuna.


Kuva:Danderyd köping vapen.svg|Danderydin kauppalan vaakuna
Joutsijoki

**Joutsijoki** voi tarkoittaa seuraavia:

*Joutsijoki, osuus Harjunpäänjoessa

Joutsijoki on myös seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

*Eine Joutsijoki (1943–2020), toimittaja ja kirjailija
*Katja Joutsijoki (s. 1971), näyttelijä
Huddinge

**Huddinge** on samannimisen Huddingen kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Tukholman läänissä ja Södermanlandin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Huddingen kunnan taajama-asutus ei tarkkaan ottaen muodosta omaa taajamaansa, vaan se lasketaan osaksi kuntarajat ylittävää Tukholman taajamaa.

Huddingen maalaiskunnassa oli aikaisemmin viisi taajaväkistä yhdyskuntaa:
* Fullersta (1924–1946)
* Huddinge (1924–1946)
* Hörningsnäs villastad (1914–1946)
* Segeltorp (1924–1952)
* Snättringe (1928–1946)
* Stuvsta (1924–1946)

Fullersta, Huddinge, Hörningsnäs villastad, Snättringe ja Stuvsta yhdistettiin vuonna 1947 Huddinge-nimiseksi taajaväkiseksi yhdyskunnaksi, joka lakkautettiin vuoden 1952 lopussa. Huddinge oli niin sanottu hallinnollinen taajama (ruots. *administrativ tätort*). Kun nykyaikainen taajamakäsite määriteltiin vuonna 1950, niin Huddinge oli jo tuolloin kasvanut yhteen Tukholman taajaman kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Elina Lappalainen

**Elina Lappalainen** (s. 1984) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. 

## Ura toimittajana

Lappalainen opiskeli journalistiikkaa Jyväskylän yliopistossa. Hänen vuonna 2010 valmistunut pro gradu -tutkielmansa ”Naisia toimituksen äijäkerrokseen – sukupuolidiskurssin rakentuminen naispäälliköiden käsityksissä sanomalehtien naispäätoimittajien puuttumisesta” pureutuu siihen, miksi sanomalehtien päätoimittajuus on ollut miesten linnake.

Lappalainen on työskennellyt muun muassa Suomen Lehdistössä, Savon Sanomissa, Keskisuomalaisessa sekä Helsingin Sanomien taloustoimittajana.

Lokakuuhun 2020 asti hän työskenteli Talouselämä-lehdessä, jossa hän seurasi erityisesti kasvuyrityksiä, peliteollisuutta ja teknologia-aiheita. Alkuvuonna 2021 Lappalainen aloitti toimittajana Helsingin Sanomien talouteen keskittyvässä HS Visiossa.

## Ura kirjailijana

Vuonna 2012 ilmestyi Lappalaisen esikoisteos *[[Syötäväksi kasvatetut]]*.

Vuonna 2015 Lappalaiselta ilmestyi kaksi tietokirjaa. *Pelien valtakunta* kertoo suomalaisen peliteollisuuden noususta ja lastenkirja *Nakki lautasella – Mistä ruoka tulee?* modernista suomalaisesta eläintuotannosta. 

## Tunnustuksia
*Vuonna 2012 ilmestyi Lappalaisen esikoisteos *[[Syötäväksi kasvatetut]]*, jolle myönnettiin Kanava-palkinto ja Tieto-Finlandia. Tieto-Finlandia-voittajan valitsi Helsingin Sanomien entinen päätoimittaja Janne Virkkunen. Lappalainen sai teoksesta myös Helsingin eläinsuojeluyhdistyksen jakaman Eläinsuojelun Topelius-palkinnon.
**Nakki lautasella* oli vuoden 2015 Finlandia Junior -palkintoehdokkaana.
*Vuonna 2019 Lappalainen valittiin Kuopion lyseon vuoden lyseolaiseksi.

## Teokset

* Elina Lappalainen: *Syötäväksi kasvatetut: Miten ruokasi eli elämänsä*, Atena, 2012 
* Elina Lappalainen: *Pelien valtakunta: Miten suomalaiset peliyhtiöt valloittivat maailman?* Atena, 2015 
* Elina Lappalainen, kuvitus Christel Rönns: *Nakki lautasella: Mistä ruoka tulee?*, Tammi, 2015 
*Elina Lappalainen & Jussi Kaakinen: *Nyt pelittää! : Miten pelejä tehdään? *, Tammi, 2017, 
*Elina Lappalainen, kuvitus Ilona Partanen: *Ihmeellinen Minna ja suomalaiset supernaiset*, Tammi, 2019,  
*Elina Lappalainen, kuvitus Mitja Mikael Malin: *Tornihuoneen salaseura. Rahan jäljillä*, Tammi, 2023, 

## Yksityiselämä
Lappalaisen isoisosetä Eero Lappalainen oli Savon Sanomien päätoimittaja ja hänen isoisoisosetänsä valtiopäivämies Paavo Kasurinen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Elina Lappalaisen kirjailijasivut
Hi-Fi (yhtye)

**Hi-Fi** on vuonna 1998 aloittanut venäläinen popyhtye, joka soittaa tanssimusiikkia ja viihdemusiikkia. Yhtyeen yksi tunnetuimmista solisteista oli Mitja Fomin, joka tekee nyt soolouraa. Yhtyeen kokoonpano on osittain vaihdellut, mutta muutamat jäseneet on pysynyt siinä alusta lähtien. Yhye julkaisi vuosina 2009-2012 yksittäisiä kappalejulkaisuja Mitja Fominin lähdettyä vuonna 2009. Suurimpia hittejä ovat: "Не дано", "А мы любили" ja "Седьмой лепесток". Kappaleesta "Call me, Miša" yhtye teki esikoisalbumille oman tulkinnan. Alkuperäisen version soitti Pavel Esenin, joten Hi-Fi-yhtyeessä soitetun kyseisen kappaleen sävellys ja sanat olivat Eseninin tekemiä. Esenin oli mukana Hi-Fi-yhtyeen levy-yhtiössä.

### Kappaleita
* А мы любили – 2002 – 2008 remiksaus
* Седьмой лепесток – 2003 – 2008 remiksaus
* Не дано – 1998 – 1999 remiksaus
* Я там – 2011 (yksittäinen kappalejulkaisu)
* Не покидай – 2012 (yksittäinen kappalejulkaisu)
* За мной – 2000
* Бомбей – 1999
* Чёрный ворон – 1999
* Глупие люди – 2000
* Про лето – 1999 – 2006
* Ты прости – 1998
* Так легко – 2001
* Он – 2000
* Я люблю – 2002
* Childhood – 1999
* Call me, Miša – 1999

## Tunnetuimmat albumit
* 1999 – Первый контакт (debyytialbumi)
* 1999 – Репродукция (studioalbumi)
* 1999 – Звёздная серия (kokoelma-albumi)
* 2001 – Запоминай (studioalbumi)
* 2002 – Новая коллекция 2002 – DJ remixes (remix albumi)
* 2002 – Best (kokoelma-albumi)
* 2004 – Легенды Русского Радио – The Best (kokoelma-albumi)
* 2006 – Любовное настроение (kokoelma-albumi)
* 2008 – Best I (kokoelma-albumi)
* 2015 – Лучшее (kokoelma-albumi)
Toivelauluja

**Toivelauluja** viittaa muun muassa seuraaviin:

*Toivelauluja, iskelmäsanoituksia sisältävä vihkonen
*Toivelauluja, laulujen sanoja ja nuotteja sisältävä kirjasarja
*Toivelauluja, Ville Salmisen ohjaama musiikkielokuva vuodelta 1961
Toivelauluja (elokuva)

**Toivelauluja** on Ville Salmisen ohjaama musiikkielokuva vuodelta 1961.

Elokuvan juonen ytimessä on ''Toivelauluja''-vihkonen, jonka lauluja kuvitetaan eri tilanteissa kuljettamassa juonta eteenpäin. Juoni – jonka punainen lanka on Martti Savon (Modest Savtschenko) mukaan "kiitettävän ohut" – kertoo Pirkosta ja hänen sulhasestaan Pekasta, jotka tanssien päätyttyä eroavat. Eri vaiheiden jälkeen he saavat lopussa toisensa uudestaan.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Nes (Nenetsia)

**Nes** () on kylä ja Kaninin niemimaan lounaisosassa sijaitsevan Kaninin maalaiskunnan keskus Zapoljarnyin piirissä Nenetsian autonomisessa piirikunnassa Pohjois-Venäjällä.

Kylä sijaitsee Nesjoen alajuoksulla, kymmenkunta kilometriä ylävirtaan joen laskukohdasta Vienanmeren Mezeninlahteen. Nenetsian autonomisen piirikunnan länsilaidalla sijaitsevaan Nesin kylään ei ole ympärivuotisia tieyhteyksiä. Erityisesti linnuntietä noin 380 kilometrin päässä idässä sijaitseva Nenetsian pääkaupunki Narjan-Mariin on pitkän taipaleen päässä. Lähin kaupunki on Arkangelin alueen pieni Mezen noin 85 kilometriä etelälounaaseen.

## Historiaa
Nesin perustivat venäläiset uudisasukkaat 1700-luvun jälkipuoliskolla; tätä ennen alueella asui nenetsejä. Venäläiset käyttivät nenetsejä poropaimeninaan. 1830-luvulla kylässä oli 7 pihakuntaa. Kylään rakennettiin kirkko 1831, erityisesti alkuperäisasukkaiden käännyttämiseksi kristinuskoon. Rakennustyötä johti paikallinen venäläinen kauppiasperhe. Nesin ensimmäinen kirkko kuitenkin paloi 1857, mutta sen tilalle rakennettiin pian uusi.

## Kaninin niemimaan kylät ja väestö
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Kaninin kyläneuvoston maalaiskunnassa asui yhteensä 1 487 henkeä. Nesin kylä on maalaiskunnan suurin asutuskeskus ja kylän väestöstä noin puolet on piirikunnan alkuperäisväestöä. Maalaiskunnan muita kyliä ovat pohjoisempi Tšiža sekä Nesistä lounaaseen sijaitseva Verhnjaja Mgla.

Kaninin niemimaan pohjoisimmat kylät Šoina ja Kija muodostavat erillisen Šoinan kyläneuvoston maalaiskunnan (363 asukasta). Nesin itäpuolella sijaitseva Vižas on puolestaan osa Oman kyläneuvoston maalaiskuntaa (937 as.).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kaninin maalaiskunnan sivusto   (amokaninskiy.ru)
*Kaninin maalaiskunta piirin sivustolla   (zrnao.ru)
Helanen

**Helanen** on seuraavien henkilöiden sukunimi:

*Klas Robert Helanen (ent. *Helander*, 1864–1929), juristi ja senaattori
*Markus Helanen (s. 1976), jääkiekkoilija
*Mikko Helanen (s. 1980), salibandyn pelaaja 
*Olavi Leonard Helanen (ent. *Helander*, 1869–1931), juristi, tuomiokapitulin sihteeri ja Kemin ja Oulun pormestari
*Tarja Helanen (1955–2021), Vihreän liiton liittosihteeri
*Vilho Helanen (ent. *Helander*, 1899–1952), kirjailija, tieteilijä, poliitikko, AKS:n puheenjohtaja ja toimittaja, Klas Robert Helasen poika.
Lehtopalmikkosammal

**Lehtopalmikkosammal** (*Breidleria pratensis*) on lehtisammallaji palmikkosammalten heimossa (*Hypnaceae*). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskolla mantereisilla alueilla.

Suomessa lehtopalmikkosammalta esiintyy koko maan alueella paikoittain, rehevillä seuduilla. Se kasvaa kosteissa lehtometsissä, lehtokorvissa, lettosoiden laidoilla ja tunturisoilla keskipaljakan korkeudelle. Laji vaatii ravinteisen kasvupaikan ja suosii lähteisiä elinympäristöjä.

## Lähteet
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3
### Viitteet
Autot 2 (videopeli)

**Autot 2** on Avalanche Softwaren kehittämä samannimiseen elokuvaan perustuva ajopeli. Se on jatko-osa vuonna 2006 julkaistulle Autot-elokuvalle. Peli julkistettiin ensimmäisen kerran E3 2011 -messuilla, ja sen julkaisi Disney Interactive kaikille seitsemännen sukupolven pelialustoille Pohjois-Amerikassa 21. kesäkuuta ja Australiassa 23. kesäkuuta 2011. Euroopassa peli julkaistiin 22. heinäkuuta 2011. Pelin PlayStation 3 -version tiedotettiin sisältävän stereoskooppisen 3D-pelimuodon. Pelin Nintendo 3DS -versio julkaistiin Pohjois-Amerikassa 1. marraskuuta 2011 (samana päivänä, jolloin Autot 2 julkaistiin DVD:lle ja Blu-raylle). Pelin PlayStation Portable -versio julkaistiin Pohjois-Amerikassa 8. marraskuuta 2011. Euroopassa se kuitenkin julkaistiin 4. marraskuuta 2011.

Kun peli paljastettiin American International Toy Fair -tapahtumassa New York Cityssä, Autot 2 antoi pelaajien hypätä mukaan *Autot*-universumiin upouudella kansainvälisellä vakoojateemalla. Peli sisältää valikoiman *Autot*-hahmoja, joilla kilpaillaan vauhdikkaissa vakoojaseikkailuissa sekä maailmanluokan kilpailuissa. Peli sai pääosin positiivisen vastaanoton, sillä Metacriticin keskiarvoksi muodostui pelin Xbox 360 -versiolle 72/100, PlayStation 3 -versiolle 74/100, Wii-versiolle 69/100, PC-versiolle 65/100 ja Nintendo DS- sekä 3DS-versiolle 58/100.

Asiakkaat, jotka ostivat pelin Targetin sivuston kautta 28. kesäkuuta – 2. heinäkuuta välisenä aikana, saivat 10 dollarin arvoisen lahjakortin ilmaiseksi.

## Pelaaminen
Peliä pelataan kolmannesta persoonasta ja sitä voi pelata samalla konsolilla 1-4 pelaajaa. Pelin kentät sijoittuvat elokuvan tapahtumapaikkoihin, kuten Lontooseen, Tokioon, öljynporauslautalle sekä Syylari Cityyn. Peli sisältää erilaisia pelimuotoja, joita pelata noilla kentillä, esimerkiksi kilpailua, kilpailua asein, sekä metsästystä vapaasti kuljettavalla areenalla. Hahmoja on pelaajalle valittavissa 25. Näistä osa avataan suorittamalla pelin varsinaisia tehtäviä.

## Suomenkieliset ääninäyttelijät

## Lähteet
NBA-kausi 2012–2013

**NBA-kausi 2012–2013** oli NBA-koripalloliigan 67. kausi. Kauden päätteeksi mestariksi kruunattiin edelliskauden tapaan Miami Heat, joka voitti seitsemään otteluun venyneessä loppuottelusarjassa San Antonio Spursin.

## Tapahtumia

## Runkosarja

V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja

### Pelaajatilastot

## Pudotuspelit

## Palkitut pelaajat

* **Arvokkain pelaaja (MVP):** LeBron James, Miami Heat
* **Vuoden tulokas:** Damian Lillard, Portland Trail Blazers
* **Vuoden puolustuspelaaja:** Marc Gasol, Memphis Grizzlies
* **Paras kuudes pelaaja:** J. R. Smith, New York Knicks
* **Kehittynein pelaaja:** Paul George, Indiana Pacers
* **Vuoden valmentaja:** George Karl, Denver Nuggets
* **Finaalien MVP:** LeBron James, Miami Heat

## Aiheesta muualla
Kurkinen

**Kurkinen** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

*Armi Hosia (o.s. *Kurkinen*, 1909–1992), opettaja ja kansanedustaja (Suomen Kansanpuolue), kunnallisneuvos
*Jari Kurkinen (s. 1956), tietokirjailija, tutkija ja toimittaja
*Maileena Byström (ent. *Kurkinen*, s. 1958), kuvittaja, taidegraafikko ja lastenkirjailija
*Matti Kurkinen (1951–1975), kitaristi ja säveltäjä
*Niina Kurkinen (s. 1974), malli ja näyttelijä
*Risto Kurkinen (s. 1963), jääkiekkoilija, jääkiekkovalmentaja
*Severi Kurkinen (ent. *Hietalin*, 1879–1945), kansanedustaja (sos. dem.)
*Sinikka Kurkinen (s. 1935), taidemaalari
Pampulasammal

**Pampulasammal** (*Acaulon muticum*) on lehtisammallaji toukosammalten heimossa (*Pottiaceae*). Sen levinneisyysaluetta on Maan pohjoispuoliskon lauhkea vyöhyke.

Suomen alueella pampulasammal on eteläinen ja harvinainen. Sitä on kasvanut Ahvenanmaalla ja Varsinais-Suomessa, mutta esiintymät ovat hävinneet, joten laji oli luokiteltu hävinneeksi (RE). Pampulasammal vaatii kasvupaikaksi paljasta kalkkipitoista maata. Vuoden 2019 arvioinnissa se luokiteltiin Suomessa äärimmäisen uhanalaiseksi.

Pampulasammal on yksivuotinen ja pienikokoinen, noin kaksi millimetriä korkea. Se on kasvutavaltaan akrokarppinen (pesäkekärkinen) ja silmumainen. Itiöpesäkkeitä kasvaa usein. Ne ovat täysin pyöreitä, avautumattomia ja kasvavat perättömänä lehtien keskellä. Lehdet ovat koveria ja selvästi hampaallisia kärjestä.

## Lähteet
* 
* 
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Nallikkasammal

**Nallikkasammal** (*Gyroweisia tenuis*) on lehtisammallaji toukosammalten heimossa (*Pottiaceae*). Sen levinneisyysaluetta on Maan pohjoispuoliskon lauhkea vyöhyke.

Suomen alueella nallikkasammal on levinneisyydeltään lounainen ja harvinainen. Sillä on yksi tunnettu löytöpaikka Varsinais-Suomessa Kaarinassa Kuusiston Piispanlinnan raunioissa. Se elää rapautuvalla kalkkikivellä. Nallikkasammalen esiintymän on epäilty tuhoutuneen linnan restauroinnissa, joten laji on Suomen uhanalaisluokituksessa luokiteltu hävinneeksi lajiksi (RE).

## Lähteet
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* Rassi, Pertti, Hyvärinen, Esko, Juslén, Aino & Mannerkoski, Ilpo (toim.) 2010: Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010. Ympäristöministeriö & Suomen ympäristökeskus, Helsinki.
### Viitteet
Kuronen

**Kuronen** on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

*Edvard Kuronen (1896–1960), jääkäri
*Erkki Kuronen (s. 1970), geologi ja yritysjohtaja
*Hannu Kuronen (s. 1964), jääkiekkoilija
*Jimi Kuronen (s. 1995), jääkiekkoilija
*Jiri Kuronen (s. 1974), muusikko, säveltäjä ja tuottaja
*Jukka Kuronen (s. 1978), drag-artisti
*Kirsti Kuronen (s. 1966), kirjailija ja runoilija
*Kosti Kuronen (1934–2024), arkkitehti ja maisema-arkkitehti
*Marjo Kuronen (s. 1960), yhteiskuntatieteilijä, sosiaalityön professori
*Matti J. Kuronen (1940–2025), rovasti, perheneuvoja ja kirjailija
*Mikael Kuronen (s. 1992), jääkiekkoilija, Hannu Kurosen poika
*Mira Kuronen (s. 1977), radio- ja televisiojuontaja
*Olavi Kuronen (1923–1989), mäkihyppääjä
*Paavo Kuronen (1942–2017), everstiluutnantti
*Pentti Kuronen (s. 1951), lääkintäkenraalimajuri evp, entinen Suomen Puolustusvoimien ylilääkäri
*Sami Kuronen (s. 1974), radio- ja tv-juontaja, ääninäyttelijä
*Sirpa Kuronen (s. 1962), poliitikko, Vihreän liiton puoluesihteeri
*Urho Kuronen, *Rukkas-Antti* (1924–2019), markkinoiden helppoheikki
*Ville Kuronen (1917–2000), maanviljelijä ja kirjailija.

;entisenä sukunimenä
*Sara La Fountain (ent. *Kuronen*, s. 1981), julkkiskokki,  tietokirjailija ja kolumnisti
*Susan Ruusunen (ent. *Kuronen*, s. 1970), julkisuuden henkilö, yrittäjä

## Yritys
*Kirjapaino E. Kuronen, 1970-luvulta vuoteen 1992 toiminut, erityisesti musiikkialbumien ja -kasettien kansista tunnettu paino
Peltopiennarsammal

**Peltopiennarsammal** eli **piennarsammal** (*Entosthodon fascicularis*) on lehtisammallaji nuotiosammalten heimossa (*Funariaceae*). Sitä esiintyy Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa.

Peltopiennarsammal on pieni ja kasvutavaltaan akrokarppinen (pesäkekärkinen), itiöpesäkkeineen noin yhden senttimetrin korkea. Lehdet ovat leveän soikeita ja keskisuonellisia. Itiöpesäkkeitä kasvaa yleisesti ja itiöt ovat melko pieniä. Itiöpesäkkeiden kansi on sileä ja kupera. Niiden yläosassa on huppumainen huntu, joka on epäsymmetrinen, hunnun kärki on taipunut toiselle puolelle. Peltopiennarsammalta muistuttaa hyvin paljon samantyyppisillä paikoilla elävä päärynänuppusammal (*Physcomitrium pyriforme*), jonka itiöpesäkkeiden kärki ja huntu ovat vähän erilaisia.

Suomen alueella peltopiennarsammal on levinneisyydeltään lounainen ja harvinainen. Sitä on kasvanut Ahvenanmaalla ja Varsinais-Suomessa, mutta esiintymät ovat hävinneet. Vuonna 2019 laji on Suomessa luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi.

Peltopiennarsammal on kasvanut maapaljastumilla kalkkipitoisella ja kostealla savimaalla. Isossa-Britanniassa se elää kalkittomalla maalla.

## Lähteet
* Porley, Ron 2008: Arable Bryophytes: A field guide to the mosses, liverworts, and hornworts of cultivated land in Britain and Ireland. WILDGuides Ltd.
* Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. .
* Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3

### Viitteet
Tiopuriinimetyylitransferaasi

**Tiopuriinimetyylitransferaasi** on entsyymi, joka osallistuu tiopuriiniyhdisteiden aineenvaihduntaan nisäkkäillä. Tiopuriinimetyylitransferaasin EC-numero on EC 2.1.1.67.

## Toiminta ja farmakokineettinen merkitys
Tiopuriinimetyylitransferaasi kuuluu transferaasientsyymeihin ja siirtää metyyliryhmän S-adenosyylimetioniinilta tiopuriinille. Tuotteena muodostuu tiopuriinin S-metyylieetterijohdannainen ja S-adenosyylihomokysteiiniä. Yhdiste hyväksyy substraateikseen useita tiopuriineja, muun muassa lääkeaineina käytettävät atsatiopriinin, merkaptopuriinin ja tioguaniinin. Näistä muodostuva metyylijohdannainen on lääkeaineena tehoton ja myrkytön. Entsyymin inhibiittoreita ovat muun muassa bentsoehappo ja eräät sen johdannaiset ja eräät lääkeaineet, kuten parasetamoli.

Tiopuriinimetyylitransferaasi löydettiin ensimmäisen kerran rottien ja hiirien maksasta ja munuaisista. Näiden elinten lisäksi se on aktiivinen monissa muissakin kudoksissa, esimerkiksi veren puna- ja valkosoluissa sekä suolistossa. Koska luuytimen hematopoieettisissa (verisoluja tuottavissa) kudoksissa ei esiinny toista tiopuriineja inaktivoivaa entsyymiä ksantiinioksidaasia, vastaa tiopuriinimetyylitransferaasi siellä yksin tiopuriinien inaktivoivasta metaboliasta. Luuytimen soluissa on useita muita entsyymejä, jotka johtavat aktiivisiin tiopuriinien metaboliitteihin.

Tiopuriinin tuotantoa ohjaa ihmisellä TPMT-geeni, joka sijaitsee kromosomissa 6. Tämä geeni koostuu 10 eksonista ja on geneettisesti polymorfinen. Tiopuriinimetyylitransferaasin toimintaa heikentäviä mutaatioita tunnetaan ainakin 23 alleelissa ja tyypillisimmät niistä ovat guaniinin vaihtuminen adeniiniksi tai sytosiiniksi tai adeniinin vaihtuminen guaniiniksi. Arviolta maailman väestöstä noin 10 % on yksi mutatoitunut alleeli, jonka seurauksena tiopuriinimetyylitransferaasin aktiivisuus on noin puolet normaalista. Noin 0,5 % ihmisistä mutatoituneita alleeleja on useampi, jolloin puhutaan tiopuriinimetyylitransferaasin puutoksesta.

Vähentynyt entsyymin aktiivisuus johtaa luusoluille myrkyllisten muiden entsyymien muodostamien tiopuriinien aineenvaihduntatuotteiden, muun muassa tioguaniininukleotidien, kertymiseen. Tämä voi johtaa erittäin vaaralliseen luuydinlamaan normaaleilla atsatiopriinin, merkaptopuriinin tai tioguaniinin annostuksilla. Tämän vuoksi entsyymin aktiivisuuden määritystä voidaan käyttää selvitettäessä sopivaa tiopuriinilääkkeiden annostusta.

## Lähteet
Autuas eversti

**Autuas eversti** (1958) on William Markuksen ohjaama ja yhdessä kuvaaja Pentti Unhon kanssa käsikirjoittama komediaelokuva. Perheen kuolleeksi luulema eversti Carolus Rutger von Haestman (Pentti Siimes) herää kuolinvuoteeltaan ja lähtee etsimään nuoruudenrakkauttaan Amelieta (Hillevi Lagerstam). Lapset ja lapsenlapset puolestaan lähtevät etsimään karanneita rakastavaisia. Lopulta hautajaiset vaihtuvat häihin ja häämatkaan. Elokuva perustuu näytelmäkirjailija Walentin Chorellin alkuperäisaiheeseen. 

## Tuotanto
Markus ja Chorell tekivät yhteistyötä useassa elokuvassa, ja niistä tämä oli huono-onnisin. Alun perin lykkäyksistä kärsinyt ensi-ilta joutui vielä tarkastamon kiellon ja saksimisten vuoksi siirtymään syksylle 1958. Elokuva päätyi Valtion elokuvatarkastamoon vasta kaksi vuotta valmistumisensa jälkeen, ja se kiellettiin ensin kokonaan sillä perusteella, että ”ruumisarkun kanssa pelehtiminen menee mauttomuudessaan sietämättömiin!” Seitsemän minuutin pätkän leikkaamisen ansiosta se sallittiin. Juoneen tuli kuitenkin katkeama everstin henkiinheräämisjakson yhteydessä. Elokuvan menestys oli vuoden huonoin. 

Ensimmäinen televisioesitys oli vasta 1993, sillä vuodeksi 1987 suunniteltu jouduttiin perumaan, kun havaittiin, että toinen naispääosan esittäjä, Anneli Sauli, oli Devan ehdokkaana eduskuntavaaleissa 1987 Pohjois-Karjalan vaalipiiristä.

## Vastaanotto

Elokuvan kuvausten aikaan 27 vuotta täyttäneen Pentti Siimeksen roolityö iäkkäänä everstinä sai aikalaisarvioissa kiitosta, mutta muuten itse elokuvan ei useimmissa arvioissa katsottu onnistuneen englantilaistyylisessä epäsovinnaisessa ilon ja kalmantunnelmien rinnakkaisasettelussa. Inkeri Lius (*[[Demokraatti (lehti)|Suomen Sosialidemokraatti]]*) kuitenkin suhtautui ymmärtävästi, sillä tuolloin Suomesta puuttui perinne ”joka auttaisi äärimmilleen viedyn viisastelevan komedian syntymistä”.

"Chorellin ja Markuksen *Autuas eversti* on humoristiseen ja tunnelmalliseen tapaan laadittu elokuva, jollaiset nykyisin ovat meillä melkoisia harvinaisuuksia", kirjoitti Leo Nordberg (*[[Uusi Suomi]]* 7.9.1958).

''Lahti''-lehden Kalevi Salomaan mukaan *Autuaan everstin* "huumori on sikäli uutta, että se perustuu epäsovinnaisten elämänilon ja kalmantunnelmien rinnakkaisasetteluun, hieman englantilaiseen tapaan".

## Näyttelijät

## Lähteet
Thomas Baines

**John Thomas Baines** (27. marraskuuta 1820 King’s Lynn, Englanti – 8. toukokuuta 1875 Durban, Natalin siirtokunta) oli englantilainen taiteilija ja tutkimusmatkailija, joka tutki eteläistä Afrikkaa ja Australiaa.

## Elämä
Thomas Baines syntyi 1820 King’s Lynnissä. Hänen isänsä John Baines oli laivaston merikapteeni, ja hänen isoisänsä oli ollut valaanpyyntialuksen kapteeni. Thomasin äiti oli paikallinen taidemaalari ja sisustaja, joka opetti poikaansa kaivertamaan ja piirtämään. Koulutuksensa Thomas Baines sai Horatio Nelson’s Classical and Commercial Academyssä. Hän aloitti 1836 vaununtekijän oppipoikana mutta hylkäsi pian ammatin alkaakseen taidemaalariksi.

Baines päätti seurata 1842 tätiänsä Etelä-Afrikan Durbaniin ja elätti itseänsä muotokuvamaalarina. Hän kuitenkin jätti pian kaupunkistudion ja maalasi 1864 muun muassa kohtauksia afrikkalaisheimojen välisistä taisteluista. Ensimmäiselle tutkimusmatkalleen Baines lähti 1846, ja Ngamijärven ympäristöä kartoittamaan lähteneeseen retkikuntaan hän liittyi 1850. Bainesista tuli Etelä-Afrikan ensimmäinen sotataiteilija, ja hän maalasi kuvia kahdeksannesta rajasodasta 1850–1853.

Baines palasi 1853 Englantiin, missä hänen sotamaalauksensa julkaistiin. Julkaisun jälkeen Royal Geographical Society (RGS) päätti ottaa Bainesin Augustus Gregory retkikuntaan, joka tutki pohjoista Australiaa. Hän lähti Australiaan maaliskuussa 1855, ja hänet valittiin 1858 RGS:n jäseneksi, jolloin hän sai myös RGS:n kultamitalin.

Etelä-Afrikkaan Baines palasi 1858, jolloin hän oli David Livingstonen Sambesijoelle lähteneen tutkimusmatkan taiteilija. Hän maalasi erään portugalilaisupseerin matkan varastoista ottamalleen kankaan palaselle. Livingstonen veli syytti Bainesia varkaudesta, ja Baines erotettiin retkikunnasta. Hän matkasi 1862 Lounais-Afrikkaan nykyisen Namibian alueelle ja sieltä Victorian putouksille, jonne saapui 23. heinäkuuta. Bainesin tarkoituksena oli tavata Livingstone Victorian putouksilla, mutta tämä oli jo ehtinyt lähteä alueelta. Tämän matkan aikana Baines maalasi useimmat tunnetuimmista maisemistaan, jotka julkaistiin Englannissa 1865.

Kuume pakotti Bainesin palaamaan Kapkaupunkiin, ja hän matkusti 1864 Englantiin. Etelä-Afrikkaan Baines palasi 1868 ja johti South African Goldfields Exploration Companyn valtuuttamaa retkikuntaa Ndebele-kuningaskunnan johtajan Mzilikazin luokse. Mzilikazi oli jo kuitenkin kuollut, kun Bainesin retkikunta saapui. Hän menetti 1870 taloudellisen tukensa ja joutui palaamaan Durbanin, missä jatkoi maalarin uraansa. Baines suunnitteli 1875 uutta matkaa kulta-alueelle, mutta hän sairastui punatautiin ja kuoli toukokuussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Stefan Groothuis

**Stefan Groothuis** (s. 23. marraskuuta 1981 Empe, Alankomaat) on hollantilainen pikaluistelija. Hän voitti vuonna 2012 sprinttereiden maailmanmestaruuden sekä matkakohtaisissa MM-kilpailuissa 1&nbsp;000 metrin maailmanmestaruuden. Vuonna 2011 hän saavutti 1&nbsp;000 metrillä MM-pronssia. Vuoden 2010 olympialaisissa hän sijoittui 1&nbsp;000 metrillä neljänneksi. Vuoden 2014 olympialaisissa hän voitti 1&nbsp;000 metrillä kultaa ajalla 1.08,39.

## Lähteet
* SpeedSkatingStats.com
Harjaginski

**Harjaginski** tai **Harjaga** () on öljyntuotannon vuoksi perustettu tuotantotaajama Horei-Verin maalaiskunnassa Zapoljarnyin piirissä Nenetsian autonomisessa piirikunnan eteläosissa Pohjois-Venäjällä.

Taajama sijaitsee Petšoran sivujoen Usan oikeanpuoleisen eli pohjoisen sivuhaaran Kolvajoen yläjuoksulla. Taajamaan johtaa maantie etelästä Komin tasavallan Usinskista, jossa on rautatieasema ja lentokenttä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Horei-Verin maalaiskunta piirin sivustolla   (zrnao.ru)
*Valokuvia öljyntuotantotaajamasta  (phorus.ru)
Lotta Svärd (runo)

**Lotta Svärd** on Johan Ludvig Runebergin kirjoittama ruotsinkielinen runo, joka sisältyy hänen teokseensa *[[Vänrikki Stoolin tarinat]]*. Se on teoksen vuonna 1860 ilmestyneen toisen osan neljäs runo. Runo kertoo samannimisestä Suomen sodan aikana Ruotsin joukkojen mukana kulkeneesta naisesta, joka huolsi sotilaita ja myi näille viinaa. *Svärd* tarkoittaa suomeksi miekkaa. 

Runeberg kirjoitti runon jo syksyllä 1853. Lotta Svärd on runossa kuvattu isänmaallisena ja äidillisenä hahmona sotilaille. Runosta tuli nopeasti hyvin suosittu ja sitä on myöhemmin hyödynnetty maanpuolustushenkisissä tarkoituksissa. Runon mukaan nimettiin Suomen itsenäistymisen jälkeen perustettu naisten vapaaehtoinen maanpuolustusjärjestö, Lotta Svärd. Myöhemmin saman runon mukaan nimetyt järjestöt perustettiin myös Ruotsiin (Riksförbundet Sveriges lottakårer), Tanskaan (Lottekorps) ja Norjaan (Norges Lotteforbund). ”Lotta Svärdin”  asettaminen nimenomaan valkoisen Suomen ideologiseen palvelukseen vaikutti paljon siihen, miten runoon ja koko *Vänrikki Stoolin tarinoihin* on Suomessa myöhemmin suhtauduttu.

Monien muiden *Vänrikki Stoolin tarinoiden* fiktiivisten hahmojen tavoin myös Lotta Svärdille on yritetty innokkaasti löytää todellista esikuvaa. Vaikka Ruotsin armeijalla ei Suomen sodan aikana virallisesti ollut kenttäkaupustelijoita, tosiasiassa kaikenlaista armeijaan kuulumatonta väkeä – kuten sotilaiden vaimoja – kulki joukkojen mukana. He saattoivat myös hoitaa haavoittuneita. Ainakin kolmea eri naista on ehdotettu Lotta Svärdin mahdollisiksi esikuviksi. Todellisuudessa Runeberg ei kuitenkaan liene perustanut hahmoa kehenkään yksittäiseen henkilöön. Vastaavantyyppisiä hahmoja esiintyi paljon myös aikakauden kirjallisuudessa ja muussa runoudessa.

”Lotta Svärdin” on väitetty innoittaneen saksalaista näytelmäkirjailijaa Bertolt Brechtiä tämän kirjoittaessa näytelmäänsä *[[Äiti Peloton ja hänen lapsensa]]*. Brecht asui toisen maailmansodan aikana vuoden ajan pakolaisena Suomessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* (Paavo Cajanderin suomennos)
Patrick Chan

**Patrick Chan** (s. 31. joulukuuta 1990 Ottawa) on kanadalainen taitoluistelija. Hän voitti miesten maailmanmestaruuden vuosina  2011,  2012 ja 2013 sekä saavutti MM-hopeaa vuosina 2009 ja 2010. Sotšin 2014 olympialaisissa hän saavutti hopeaa sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa. Vancouverin 2010 olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi. Pyeongchangissa 2018 hän voitti olympiakultaa joukkuekilpailussa. Hän on voittanut neljän maanosan mestaruuden kaksi kertaa vuosina 2009 ja 2012. GP-finaalin hän voittanut kahdesti sekä sijoittunut kerran toiseksi ja kerran kolmanneksi. Oman maansa mestaruuden, Kanadan-mestaruuden, hän on saavuttanut seitsemän peräkkäistä kertaa vuosina 2008–2013.

Chanilla on hallussaan yhteispisteiden ja vapaaohjelman pisteiden maailmanennätykset Kansainvälisen luisteluliiton pistesysteemin mukaan. Yhteispisteiden ja vapaaohjelman pisteiden ennätykset hän luisteli Trophée Eric Bompard -kilpailussa vuonna 2013. Chan on myös kausien 2008–2009, 2010–2011 ja 2013–2014 parhaat yhteispisteet saanut miesyksinluistelija.

## Tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Patrick Chan ISU:n sivuilla
Levänen (täsmennyssivu)

**Levänen** tarkoittaa seuraavia:

*Levänen, kaupunginosa Kuopiossa
*Levänen, kylä Taipalsaarella
*Levänen, järvi Hankasalmella
*Levänen, järvi Konnevedellä
*Levänen, järvi Kuopiossa lähellä Virmaanpäätä
*Levänen, järvi Pihtiputaalla ja Kinnulassa
*Levänen, järvi Äänekosken Suolahdessa

## Sukunimi
*Alex Levänen (s. 1996), suomalainen jääkiekkoilija
*Eetu Levänen (s. 2005), suomalainen jääkiekkoilija
*Jalmari Leväaho, ent. *Levänen* (1884–1979), suomalainen juristi
*Jari Levänen (s. 1968), suomalainen pesäpalloilija
*Jonas Levänen (s. 1994), suomalainen jalkapalloilija
*Juhana Oskar Levänen (1865–1918), suomalainen kappalainen
*Luukas Levänen (s. 2000), suomalainen pesäpalloilija
*Sakari Levänen (1841–1898), suomalainen matemaatikko ja professori
*Vieno Levänen (1911–1998), neuvostoliittolainen kaunokirjallisuuden ja laulujen suomentaja
*Vilho Levänen (1893–1965), suomalainen jääkärimajuri.
Dievturība

**Dievturība** on latvialainen uuspakanallinen uskonto, joka pohjautuu osittain latvialaisten alkuperäisiin kristinuskoa edeltäneisiin uskoihin. Uskon nimi on johdettu jumalaa tarkoittavasta sanasta *[[Dievs]]*. 

Dievturība luotiin vuosina 1923–1924. Se levisi lähinnä älymystön keskuudessa ja sen tarkoituksena oli uudistaa perinteistä uskoa kristinuskoa edeltäneeltä ajalta. Uskonnollisina teksteinä käytettiin lähinnä kansanperinteestä kertoneita dainoja, joihin liitettiin myös kristinuskoon kuuluvia tapoja. Uskonnon luominen liittyi mielipiteisiin siitä, että Latvian valtauskonto eli luterilaisuus oli perustavanlaatuisesti ulkomainen ja siten vieras latvialaisille. Maailmansotia edeltäneenä aikana liikkeen johtohahmoja olivat Ernests Brastiņš ja Arvīds Brastiņš. Koska uskonnon seuraajat olivat lähinnä älymystöä, sen ympärille muodostui myös paljon kansanperinnettä selittävää kirjallisuutta. Toisen maailmansodan aikana  Neuvostoliitto karkotti Siperiaan suurimman osan liikkeen johtohahmoista. Se säilyi neuvostoajan yli länteen paenneiden keskuudessa ja se herätettiin uudelleen henkiin Latvian itsenäistyttyä vuonna 1991. 

Dievturīballa oli vuoden 2006 tietojen mukaan yhteensä 649 virallista jäsentä.

## Lähteet
Luettelo Tokyo Mew Mewin hahmoista

Tämä on luettelo Mia Ikumin piirtämän shōjo-manga *[[Tokyo Mew Mew]]in* hahmoista.

## Päähahmot
* Ichigo Momomiya () on päähahmo. Hän muuttuu joskus pelästyessään kissatytöksi. Ichigo on hahmoista ensimmäinen Cafe Mew Mewiin palkattava.
* Minto Aizawa ()
* Retasu Midorikawa ()
* Zakuro Fujiwara ()
* Purin Fong (, )
* Berry Shirayuki ()

## Sivuhahmot
* Ryō Shirogane ()
* Ringo Akai () on Ichigo Momomiyan serkku.
* Quiche ()
Luostarinen

**Luostarinen** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

*Aino Luostarinen (1889–1953), kansanedustaja (Maalaisliitto), Alpo Luostarisen vaimo
*Aki Luostarinen (s. 1952), runoilija
*Alpo Luostarinen (1886–1948), kunnallisneuvos ja Maalaisliiton kansanedustaja
*Eetu Luostarinen (s. 1998), jääkiekkoilija
*Esko Luostarinen (s. 1935), jääkiekkoilija
*Harri Luostarinen (s. 1964), autourheilija
*Heikki Luostarinen (s. 1957), tiedotusopin professori
*Ilmari Luostarinen (1890–1970), lakimies, asianajaja ja kunnallispoliitikko
*Katri Luostarinen (1915–1991), maisema-arkkitehti ja apulaisprofessori, Aino ja Alpo Luostarisen tytär
*Kiti Luostarinen (s. 1951), elokuvaohjaaja
*Laura Ulrica Luostarinen (s. 1952), taidemuseonjohtaja
*Leena Luostarinen (1949–2013), taidemaalari 
*Matti Luostarinen (s. 1951), Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus MTT:n erikoistutkija
*Matti Luostarinen (s. 1961), korkeushyppääjä
*Onni Vilho Luostarinen (1888–1961), metsänhoitaja, virkamies ja yritysjohtaja, metsäneuvos
*Paul Luostarinen (1870–1940), Mikkelissä vaikuttanut kauppias ja kauppaneuvos
*Pero Luostarinen (s. 1954), kuvanveistäjä
*Päivi Luostarinen (s. 1955), diplomaatti
*Reijo Luostarinen (1939–2017), kansainvälisen markkinoinnin professori
*Ritva Luostarinen (1935–1986), lastenkirjailija
*Sanna Luostarinen (s. 1976), näyttelijä
*Tommi Luostarinen (s. 1996), pesäpalloilija ja valmentaja.
Luotonen

**Luotonen** voi tarkoittaa seuraavia:

;henkilöitä:
*Amelia Luotonen (s. 2005), jalkapalloilija
*Antti Luotonen (1910–1997), kirjailija ja sekatyömies
*Edvin Luotonen (s. 1886), lyseon lehtori ja kunnallispoliitikko
*Eeva Luotonen (s. 1954), radiotoimittaja
*Huvi Luotonen (1900–1946), kommunistipoliitikko ja päätoimittaja
*Jalmari Jyränkö oik. *Arvo* *Jalmari Luotonen* (1896–1964), kirjailija
*Joona Luotonen (s. 1996), pikajuoksija, pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja
*Kalle Luotonen (1938–2023), näyttelijä, ohjaaja ja näytelmäkirjailija
*Lasse Luotonen (s. 1983), moukarinheittäjä
*Matias Kosti Luotonen (s. 1897), jääkäri
*Otto Luotonen (s. 1972), muusikko
*Vappu Väre, oik. *Lyyli Sigrid Luotonen* (1901–1964), kirjailija

;muita merkityksiä:
* Luotonen, järvi Kaavissa
* Luotonen, järvi Savitaipaleella
* Luotonen, *Luotostenlampi*, järvi Viitasaarella
* Luotonen, järvi Viitasaarella lähellä Kotvalaa.
Mário de Noronha

**Mário de Lopez da Vasa César Alves de Noronha** (15. tammikuuta 1885 Lapa &ndash; 9. heinäkuuta 1973 São Sebastião da Pedreira) oli portugalilainen miekkailija ja olympiamitalisti. 

De Noronha kilpaili olympialaisissa kahdesti, vuosina 1924 ja 1928. Hän pääsi Pariisissa 1924 kalvan henkilökohtaisessa kisassa välieriin saakka ja miekkaili myös maansa neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa samalla aseella. De Noronha oli 43-vuotiaana Amsterdamin kisoissa 1928 mukana maansa kalpajoukkueessa, joka sai pronssimitalin. 

## Lähteet

* de Noronhan profiili sports-reference.com -sivustolla
Focke-Wulf Fw 189

**Focke-Wulf Fw 189** *Eule* tai *Uhu* () on Luftwaffen toisen maailmansodan aikana käyttämä kolmipaikkainen tiedustelu- ja yhteyslentokone. Konetyypin pääsuunnittelija oli Kurt Tank. 

Konetyyppiä käytettiin enimmäkseen toisen maailmansodan itärintamalla. Koneesta valmistettiin myös pieniä määriä raskaammin aseistettua ja kevyesti panssaroitua lähitukikonetta. 

Koneessa oli pitkä perään päin suippeneva lasitettu ohjaamokehto kahden runkopuomin välissä. Sen 465 hevosvoiman Argus As 410 -rivimoottorit eivät olleet erityisen tehokkaat, eikä konetyyppi ollut myöskään erityisen nopea. Venäläiset kutsuivat tyypin koneita nimellä *Rama*, joka tarkoittaa ikkunankarmia.

Koneen aseistuksena oli kaksi 7,92&nbsp;mm MG 17–konekivääriä siiventyvissä ja kaksi 7,92&nbsp;mm MG 15–konekivääriä peräkartiossa ja yläampumossa. Fw 189 saattoi kuljettaa 200&nbsp;kg pommeja ulkoisissa ripustimissa. Yöhävittäjämuunnoksissa, joita valmistettiin noin 30 kappaletta, oli aseistuksena yläampumon paikalla 15&nbsp;mm tai 20&nbsp;mm etuyläviistoon ampuva Schräge Musik -tykki, sekä tutka ohjaamokehdon etuosassa.

## Tekniset tiedot

## Lähteet

*Chant, Chris: II Maailmansodan lentokoneet, Karisto, 2008, Hämeenlinna (suom. Petri Kortesuo) Alkuteos: Amber Books, 1999 
*Mellinger, George & Stanaway, John: Bell P-39 Airacobra-ässät (Osprey Hävittäjä-ässät osa 7), Koala-Kustannus, Helsinki, 2002,  (alkuteos, sarjan 36. teos englanniksi, 2001, Oxford, Englanti)

### Viitteet
Suur-Göteborg

**Suur-Göteborg** () tarkoittaa Göteborgin ympärillä Länsi-Ruotsissa sijaitsevaa suurkaupunkialuetta (). Muita suurkaupunkialueita Ruotsissa ovat Suur-Malmö ja Suur-Tukholma. Vuoden 2011 lopussa Suur-Göteborgissa oli 938 580 asukasta.

Suur-Göteborg on Statistiska centralbyrånin määrittelemä tilastollinen käsite, joka on peräisin 1960-luvulta. Aluejako uusittiin 1970-luvulla kuntauudistuksen vuoksi. Vuoden 2005 alusta Suur-Göteborgiin ovat kuuluneet myös Alingsåsin ja Lilla Edetin kunnat. Suurkaupunkialueeseen kuuluu siten 13 kuntaa.

Suur-Göteborgiin kuuluvat kunnat ovat:
* Kungsbackan kunta
* Härrydan kunta
* Partillen kunta
* Öckerön kunta
* Stenungsundin kunta
* Tjörnin kunta
* Alen kunta
* Lerumin kunta
* Lilla Edetin kunta
* Göteborgin kunta
* Mölndalin kunta
* Kungälvin kunta
* Alingsåsin kunta

Näistä Kungsbackan kunta kuuluu Hallandin lääniin ja kaikki muut kunnat kuuluvat Länsi-Götanmaan lääniin.

## Katso myös
* Suur-Malmö
* Suur-Tukholma

## Lähteet
Luttinen

**Luttinen** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

*Arttu Luttinen (s. 1983), jääkiekkoilija
*Essi Luttinen (s. 1978), mezzosopraano 
*Kimmo Luttinen, metallimuusikko
*Matti Luttinen (1936–2009), SDP:n kansanedustaja
*Meri Luttinen (s. 1987), kirjailija
*Mika Luttinen (s. 1971), metallimuusikko
*Paula Luttinen (s. 1963), kestävyysjuoksija
*Taikuri Luttinen, oik. *Jarmo Luttinen* (s. 1957), taikuri
*Visa Luttinen (s. 1972), muusikko.

## Kuvitteellisia Luttisia
* Usko Eevertti Luttinen, sketsihahmo
Luukkainen

**Luukkainen** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

*Hannele Luukkainen (s. 1950), HESYn puheenjohtaja, kansanedustaja (vihr.), loikkasi Kokoomukseen.
*Matti Luukkainen (1937–2021), professori
*Mynni Luukkainen (s. 1981), muusikko
*Nina Luukkainen (s. 1985), judoka
*Oku Luukkainen (s. 1985), juontaja
*Petri Luukkainen (s. 1984), elokuvaohjaaja ja tuottaja
*Tapani Luukkainen (1929–2015), professori, joka kehitti hormonikierukan
Kees Bakels

**Kees Bakels** (s. 14. tammikuuta 1945 Amsterdam) on alankomaalainen kapellimestari. Hän aloitti uransa viulistina. Hän opiskeli orkesterinjohtoa Amsterdamin konservatoriossa ja Chigiana-musiikkiakatemiassa. Hän on toiminut muun muassa Malesian filharmonisen orkesterin ensimmäisenä musiikillisena johtajana (1997–2005), Bournemouthin sinfoniaorkesterin päävierailijakapellimestarina (1989–1999) ja Alankomaiden radion sinfoniaorkesterin pääkapellimestarina. Bakels on johtanut kaikkia suuria hollantilaisorkestereita.

Bakels on keskittynyt urallaan sekä oopperaan että sinfoniseen ohjelmistoon. Hän on johtanut muun muassa Aidan, Fidelion, La bohèmen ja Carmenin esityksiä sekä Leoncavallon ja Mascagnin huonommin tunnettuja teoksia. Hänen levytystensä joukossa ovat kaikki Vaughan Williamsin sinfoniat, kaikki Nielsenin konsertot, Saint-Saënsin 3. viulukonsertto (Jean-Jacques Kantorow'n ja Tapiola Sinfoniettan kanssa) ja Rimski-Korsakovin teoksia.

## Lähteet
Suur-Malmö

**Suur-Malmö** () tarkoittaa Malmön ympärillä Etelä-Ruotsissa sijaitsevaa suurkaupunkialuetta (). Muita suurkaupunkialueita Ruotsissa ovat Suur-Göteborg ja Suur-Tukholma. Vuoden 2020 lopussa Suur-Malmössä oli noin 750 000 asukasta.

Suur-Malmö on Statistiska centralbyrånin määrittelemä tilastollinen käsite, joka on peräisin 1960-luvulta. Aluejako uusittiin 1970-luvulla kuntauudistuksen vuoksi. Vuoden 2005 alusta Suur-Malmöhön ovat kuuluneet myös Skurupin, Eslövin ja Höörin kunnat. Suurkaupunkialueeseen kuuluu siten 12 kuntaa.

Suur-Malmöhön kuuluvat kunnat ovat:
* Staffanstorpin kunta
* Burlövin kunta
* Vellingen kunta
* Kävlingen kunta
* Lomman kunta
* Svedalan kunta
* Skurupin kunta
* Höörin kunta
* Malmön kunta
* Lundin kunta
* Eslövin kunta
* Trelleborgin kunta

Kaikki nämä kunnat kuuluvat Skånen lääniin.

## Katso myös
* Suur-Göteborg
* Suur-Tukholma

## Lähteet
Annoboninrilli

**Annoboninrilli** (*Zosterops griseovirescens*, vanh. nimi *annobonsaarenrilli*) on vaarantunut varpuslintulaji. Laji on Afrikan länsirannikon edustalla päiväntasaajan eteläpuolella sijaitsevan Annobónin saaren kotoperäinen laji.

## Ulkonäkö ja koko

Annoboninrilli on pieni kerttuja muistuttava lintu, joka kasvaa 12&nbsp;cm pitkäksi. Väriltään sen selkäpuoli on oliivinvihreä, pyrstö ja siivet ovat selkäpuolta tummemmat. Silmien ympärillä on kapea valkoinen rengas. Sen vatsapuoli on haaleanruskeankeltainen ja kyljet puolestaan tummanoliivinvihreät.

## Esiintyminen ja elinympäristö

Annoboninrilli on kotoperäinen laji Atlantin valtameressä sijaitsevalla pienellä Päiväntasaajan Guinealle kuuluvalla Annobónin saarella. Annoboninrilli on luokiteltu vaarantuneeksi siksi, että sitä tavataan niin pienellä alueella. Pienen levinneisyysalueensa vuoksi lajin populaatio voi pienentyä tai kuolla sukupuuttoon satunnaisistakin tapahtumista. Annobónilla, etenkin saaren pohjoisosassa, tapahtuu jonkin verran ympäristön raivaamista ja muuttamista esimerkiksi öljypalmun, sokeriruo'on ja hedelmien tuotantoa varten. Toisaalta useita viljelyksiä on myös hylätty. Populaation kokoa ei ole arvioitu.

Annoboninrillin elinympäristöä ovat puuta ja pensasta kasvavat alueet, kuten viljelyskäytössä olevat maat, aarniometsät ja ”uudistuneet metsät” (). Laji etsii ravintoa 2–10 yksilön ryhmissä. Ravintona ovat kasvillisuuden pinnalta kerättävät selkärangattomat eläimet.

## Lähteet
Tehtäväshakin suurmestari

**Tehtäväshakin suurmestari** tai *laadinnan suurmestari* on korkein shakkitehtävien laadinnan alueella myönnettävä arvonimi. Sen myöntää nykyisin maailman tehtäväshakkijärjestö (*World Federation for Chess Compositions*). Arvonimen saamisen perusteena ovat FIDE-albumeihin hyväksytyistä tehtävistä saadut pisteet.  Laadinnan suurmestarin arvonimen saamiseksi vaaditaan 70 pistettä. FIDE-albumeissa jaetaan pisteitä siten, että julkaistusta lopputehtävästä saa 1,67 ja muista tehtävistä yhden pisteen.  Mikäli tehtävällä on useampi laatija, tehtävästä saatava pistemäärä jaetaan tasan laatijoiden kesken. . 

Laadinnan suurmestarin arvonimi perustettiin vuonna 1972 ja ensijaossa sen saivat Comins Mansfield, Lev Lošinski, Genrih Kasparjan ja Eeltje Visserman.  Kaikkiaan arvonimen on vuosina 1972–2012 saanut 76 henkilöä.  Arvonimi voidaan myöntää myös takautuvasti. Vuonna 2012 tittelin saivat postuumisti tšekkiläiset laatijat Miroslav Havel, oik. Kostal (1881–1958) ja Artur Mandler (1891–1971) vanhojen ansioidensa perusteella.  Suomalaisista tehtäväshakin suurmestarin arvonimen on ensimmäisenä saanut Unto Heinonen vuonna 2004. Lisäksi arvonimen sai postuumina Matti Myllyniemi (1930–87) vuonna 2010.

## Lähteet