open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tara Brach

**Tara Brach** (17. toukokuuta 1953) on yhdysvaltalainen psykologi, kirjailija ja buddhalaisen meditaation opettaja. Hän on Insight Meditation Community of Washington, D.C. (IMCW) -yhteisön pääopettaja ja perustaja. Hän opettaa meditaatiota Bethesdassa, Marylandissa, sekä kursseilla, työpajoissa ja hiljaisilla retriiteillä Yhdysvalloissa ja Euroopassa.

Brach opettaa vipassana-meditaatiota, ja hän on erikoistunut tunteiden käsittelyn teemaan. Hän on kirjoittanut neljä kirjaa, joista *Ehdoton hyväksyminen* on suomennettu.

## Koulutus
Brachilla on kandidaatin tutkinnot psykologiasta ja politiikan tutkimuksesta Clarkin yliopistosta. Hänelle myönnettiin tohtorin tutkinto kliinisestä psykologiasta Fielding Graduate Universitystä, jossa hän väitteli meditaation vaikuttavuudesta syömishäiriöiden hoidossa.

## Yksityiselämä
Brach asuu Bethesdassa aviomiehensä jooga- ja meditaatio-opettaja Jonathan Faustin kanssa. Hän kasvoi unitaariperheessä.

## Bibliografia
### Suomennetut teokset
*

### Suomentamattomat teokset
*
*
*

## Aiheesta muualla
*Viralliset kotisivut

## Lähteet
Pema Khandu

**Pema Khandu** (s. 21. elokuuta 1979) on intialainen poliitikko, joka on toiminut Arunachal Pradeshin osavaltion pääministerinä vuodesta 2016. Hänen isänsä oli Arunachal Pradeshin pääministeri Dorjee Khandu, joka kuoli helikopterionnettomuudessa vuonna 2011 kesken virkakautensa. Pema Khandu äänestettiin samana vuonna osavaltioparlamenttiin Mukton vaalipiiristä, joka vapautui hänen isänsä kuoltua. Hän edusti kongressipuoluetta tullessaan valituksi osavaltiopääministeriksi vuonna 2016. Saman vuoden syyskuussa hän kuitenkin vaihtoi puoluetta ja siirtyi 43 kongressipuolueen lainsäätäjän kanssa Arunachalin kansanpuolueeseen. Hän perusteli puolueenvaihtoa tarpeella pitää hyvät välit Intian hallitukseen, joka olisi vaikeutunut jos he olisivat jatkaneet kongressipuolueen jäseninä hallituksen kuuluessa Intian kansanpuolueeseen (BJP). Vuodenvaihteessa osavaltion hallinta siirtyi BJP:lle, kun Khandu riitautui puolueensa kanssa ja siirtyi 33 lainsäätäjän kanssa BJP:n jäseneksi.

Khandu valittiin jatkokaudelle vuoden 2019 osavaltiovaaleissa BJP:n ehdokkaana. Osavaltiopääministerinä hän on väittänyt Arunachal Pradeshin suurimman ongelman olevan huonot kulku- ja viestintäyhteydet. Hänen mukaansa osavaltio oli myös lähentynyt Intian hallitusta BJP:n ansiosta. Hän myös kehui pääministeri Narendra Modin vierailleen osavaltiossa kahdesti vuonna 2014 samalla kun aikaisemmat pääministerit vierailivat neljästi vuosina 1987–2013. Pääministerin lisäksi osavaltio oli saanut enemmän huomiota ministereiltä. Hän on myös käsitellyt Arunachal Pradeshin uhanalaisten kielten kuolemista uhkana paikalliselle kulttuurille. Osana kielivalistuskampanjaansa hän julkaisi kirjan uhanalaisesta tangamin kielestä.

Khandu kuuluu monpa-heimoon. Hänellä on kaksi poikaa ja tytär.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vulcano-tyypin purkaus

**Vulcano-tyypin purkaus** on tulivuorenpurkaustyyppi, joka on saanut nimensä pienen italialaisen Vulcanon saaren mukaan.

Vulcano-purkaukset alkavat usein lyhyiden tykkimäisten räjähdysten sarjana. Varsinainen purkaus saattaa olla varsin huomaamaton, kun tulivuoresta on ensin räjähdellyt tulppana ollutta kiviainesta. Vulcano-purkauksiin liittyvä magma on andesiittisesta dasiittiseen. Koska näiden viskositeetti on varsin korkea, kaasu ei purkaudu kovin helposti, mikä lopulta johtaa räjähdysmäiseen purkaukseen. Pienimmät Vulcano-purkaukset tuottavat noin 1–2 kilometriä korkean purkauspilven. Suurimmat voivat kohota yli 10 kilometriin ja olla voimakkuudeltaan näin lähes Plinius-purkauksen veroisia.

Vulcano-purkauksissa lentää paljon suuria kiviä ja vulkaanisia pommeja purkausaukon läheisyyteen. Erityisen yleisiä ovat niin sanotut leivänkuoripommit, jotka näyttävät rapealta leivältä, jossa on paljon halkeamia. Tällaisia kappaleita syntyy, kun korkeaviskositeettinen magma sinkoutuu purkausaukosta ja jäähtyy epätasaisesti. Ulkopinta viilenee nopeasti, mutta lämmin sisältö laajenee edelleen ja aiheuttaa halkeamia ulkokerrokseen. Vulcano-purkauksissa purkautuu myös paljon hienojakoista materiaalia ja erityisesti tuhkaa. Niihin liittyy usein myös laavakupoleita.

## Lähteet
Towada

**Towada** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Aomorin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Oirasejoen keski- ja yläjuoksulla. Lännessä kaupungin alue ulottuu Towadajärvelle ja Hakkōdavuorille. Towadassa on 60&nbsp;464 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 725,65 neliökilometriä.

Towadan kaupunki perustettiin nimellä *Sanbongi* vuonna 1955, kun Sanbongin maaseutukaupunkiin liitettiin kaksi kyläkuntaa. Kaupunki vaihtoi nimensä Towadaksi jo seuraavana vuonna. Asutus Sanbongia ympäröivällä tasangolla on suhteellisen nuorta, sillä alueen laajamittaisen raivaamisen riisinviljelyyn aloitti Moriokan daimiokunta 1800-luvun puolivälissä. Vanhastaan seutu tunnetaan hevosten laidunmaana. Edo-kaudella Sanbongi kehittyi myös yhtenä Ōshū-kaidō-tiereitin postiasemista (*[[shukuba]]*). Riisin lisäksi alueella viljellään esimerkiksi perunoita sekä tuotetaan maitoa ja naudanlihaa. Kaupunkiin on sijoittunut myös teollisuutta. Vuonna 2005 kaupunki laajeni huomattavasti, kun siihen yhdistettiin Towadakon maaseutukaupunki.

Towadan nähtävyyksiä ovat Towadajärven ja Oirasejoen laakson kauniit luonnonalueet, ja kaupungin länsiosat kuuluvatkin Towadan–Hachimantain kansallispuistoon. Alueella on laskettelukeskuksia ja useita kuumia lähteitä (*[[onsen]]*), kuten Tsuta-onsen ja Yachi-onsen. Towadassa toimivat myös Towadan nykytaiteen museo ja Kitasato-yliopiston eläinlääketieteellinen tiedekunta. Vuoteen 2012 saakka Towadaa palveli Towada kankō -rautatie.

## Kuvia

Tiedosto:090315十和田市現代美術館 - panoramio.jpg|Towadan nykytaiteen museo
Tiedosto:TOWADA JINJA or Towada Shrine by Lake TOWADA in Aomori Prefecture Japan.jpg|Towada-jinja
Tiedosto:Tabi miyage dai isshū, Mutsu Tsutanuma by Kawase Hasui.jpg|Tsutanumajärvi, Kawase Hasuin puupiirros
Tiedosto:OiraseValley5.JPG|Oirasen laaksoa
Tiedosto:Tsuta Onsen 01.jpg|Tsuta-onsen


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Knute Hill

**Knute Hill** (31. heinäkuuta 1876 Oglen piirikunta, Illinois &ndash; 3. joulukuuta 1963 Desert Hot Springs, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen lakimies ja poliitikko. Hän edusti Washingtonin osavaltion 4. vaalipiiriä edustajainhuoneessa demokraattisen puolueen jäsenenä vuosina 1933&ndash;1943.

Hill syntyi Oglen piirikunnassa Illinois’n osavaltiossa. Hänen perheensä muutti seuraavana vuonna Wisconsiniin ja vuonna 1889 Minnesotaan. Hill opiskeli Minnesotan yliopistossa ja myöhemmin Wisconsinin yliopiston lakitieteellisessä tiedekunnassa, mistä valmistui vuonna 1906. Hän alkoi harjoittaa lakimiehen tointa Milwaukeessä ja Eau Clairessa Wisconsinissa.

Vuonna 1911 Hill muutti Prosseriin Washingtonin osavaltioon. Hän toimi opettajana useassa Bentonin piirikunnan koulussa ja The Grange -maatalousveljeskunnan luennoitsijana 1910- ja 1920-luvuilla. Hänet tunnettiin nimellä *Little Giant* (”pikkujätti”).

Hillin poliittinen ura alkoi vuonna 1924, jolloin hän oli Farmer-Labor Party -puolueen ehdokkaana Washingtonin 4. vaalipiiristä. Hän sai äänistä vähän yli 13 prosenttia, eikä tullut valituksi. Vuonna 1927 hänet valittiin osavaltion edustajainhuoneeseen.

Vuonna 1933 Hill valittiin demokraattisen puolueen edustajana edustajainhuoneen jäseneksi Washingtonin 4. vaalipiiristä. Hän säilytti paikkansa kaiken kaikkiaan viisissä vaaleissa ja edusti vaalipiiriä vuodet 1933&ndash;1943. Hän menetti paikkansa vuoden 1942 vaaleissa.

Vuosina 1943&ndash;1944 Hill toimi intiaanireservaatin superintendenttinä Utahissa, minkä jälkeen hän palasi Washingtoniin radiokommentaattoriksi. Hän pyrki epäonnistuneesti uudelleen edustajainhuoneeseen vuoden 1946 vaaleissa riippumattomana edistysmielisenä. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1951 toimittuaan joitakin vuosia washingtonilaisen Columbia Basin Project -kastelujärjestelmäprojektin sihteerinä.

Viimeiset noin kaksitoista elinvuottaan Hill vietti kesät Desert Hot Springsissä Kaliforniassa mökissä lähes erakkona ja talvet kotonaan Ephratassa Washingtonissa. Hän kuoli Desert Hot Springissä sydänkohtaukseen 3. joulukuuta 1963. Hänen ruumiinsa löydettiin kaksi päivää myöhemmin ja hänet haudattiin Yakimaan Washingtonissa.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Lepchan kirjaimisto

**Lepchan kirjaimisto** (lepchaksi ᰛᰩᰴᰛᰧᰴ, *órangrang*), tai **rong-kirjaimisto**, on lepchan kielen käyttämä kirjoitusjärjestelmä. Tyyliltään kirjaimisto on abugida, joissa konsonanttien kanssa käytetään oletusarvoisesti vokaalia [a].****.

Kirjoitussuunta on vasemmalta oikealle.

## Historia
Lepchalaisen kansanperinteen mukaan kirjaimiston kehitti Thikúng Mensalóng joskus 1600-luvulla. Ensimmäinen lepchan kirjaimistolla painettu teksti oli Matteuksen evankeliumin käännös vuonna 1845..

Kirjaimisto on saanut peräisin tiibetiläisestä kirjaimistosta, jota on toisinaan myös käytetty lepchan kirjoittamiseen. 

## Kirjaimisto

## Lähteet
Dori (joki)

**Dori** on Arghandabjoen sivujoki Afganistanissa ja Pakistanissa. Se alkaa Pakistanista läheltä Afganistanin rajaa ja virtaa Afganistanin puolelle, jossa se laskee Arghandabjokeen.

Dori alkaa Toban ylängöltä Pakistanin Balochistanissa noin 2&nbsp;500 metrin korkeudelta 59 kilometriä Pakistanin Afganistanin vastaiselta rajalta itään. Joki virtaa Pakistanista Afganistaniin, jossa siihen laskevat Argestan ja Tarnakjoet. Lopulta Dori itse laskee Arghandabjokeen jonkin matkaa Kandaharista alavirtaan. Dorin pituus on Afganistanissa yhteensä 227 kilometriä, ja sen valuma-alueen koko on 31&nbsp;955&nbsp;km².

Dorissa virtaavan veden määrä tunnetaan huonosti mittausten puutteellisuuden takia. Yhdellä mittausasemalla vuosina 1976–1978 tehtyjen mittausten mukaan joen virtaus oli keskimäärin 1,35&nbsp;m³/s. Mittaukset on tehty joen yläjuoksulle päin, ja sen laskiessa Arghandabiin virtaus on kasvanut lukemaan 11&nbsp;m³/s. Virtauksen määrässä on lisäksi huomattavaa kausittaista vaihtelua, sillä virtauksen määrään vaikuttaa sateiden määrä. Suurimmat virtaukset mitataan lyhyenä monsuunikautena heinä-elokuussa, jolloin Toba ja Sulaimanvuoret saavat lyhyessä ajassa suuren määrän sadetta. Hitaimmillaan virtaus on marraskuussa. Sateiden välillä joki saattaa kuivua kokonaan, jolloin vettä säilyy sen uomassa vain paikoitellen.

Dori on murtovetinen. Vettä voidaan kuitenkin käyttää maatalouden tarpeisiin. Etenkin joen ylävirrassa huomattava osa vedestä ohjataan kastelukanaviin.

## Lähteet
Pakistanin senaatti

**Pakistanin senaatti** (, ) on Pakistanin parlamentin ylähuone, joka koostuu 104 edustajasta. Kansalaisten sijaan senaatin tehtävä on edustaa Pakistanin provinsseja ja muita alueita. Erona alahuoneeseen, kansalliskokoukseen, senaattia ei voi hajottaa..

Senaatin paikat jaetaan provinssien kesken. Lisäksi paikkoja on kiintiöity ammattisenaattoreille, islaminoppineille, naisille ja muiden uskontojen edustajille..

## Historia
Itsenäistymisen jälkeen Pakistanissa oli yksikamarinen parlamentti. Vuonna 1973 voimaan astunut perustuslaki teki parlamentista kaksikamarisen. Aluksi senaatin koko oli 45, mutta sitä kasvatettiin vuosina 1977, 1985 ja 2002.

Vuodesta 2003 lähtien vaalit on pidetty kolmen vuoden välein. Yhden senaattorin kausi kestää kuusi vuotta. Senaatin vaaleissa valitaan vain puolet senaattoreista kerrallaan..

## Viimeisimmät vaalit
Vaatimukset senaattoreille ovat samat kuin kansalliskokouksen edustajallekin eli näiden tulee olla Pakistanin kansalaisia, rekisteröityneitä ja hyvämaineisia äänestäjiä. Senaattorien tulee kuitenkin olla vähintään 30-vuotiaita..

Viimeisimmät vaalit pidettiin 3. maaliskuuta 2018. Isoja teemoja vaaleissa olivat Balochistanin levottomuudet ja kansanpuolueesta eläköityvien senaattorien iso määrä.. PML-N säilytti asemansa suurimpana puolueena. 

## Lähteet
Jabal al-Seraj

**Jabal al-Seraj** tai **Jabal-e Seraj** (, ) on kaupunki Afganistanin Parvanin maakunnassa. Parvan on myös kaupungin historiallinen nimi.

## Maantiede
Jabal al-Seraj sijaitsee Afganistanin Parvanin maakunnassa jonkin matkaa Čarikarin kaupungista pohjoiseen. Jabal al-Serajista pohjoiseen sijaitsevat Hindukušin vuorten läpi kulkevat Salangin ja Bajgahin solat. Jabal al-Seraj on virallisissa yhteyksissä käytetty kaupungin arabiaksi kirjoitettu muoto. Kaupungin historiallinen nimi on Parvan.

## Historia
Nykyisen kaupungin alueella on ollut asutusta jo ennen islamin saapumista. Sen arkeologisiin löytöihin lukeutuu esimerkiksi buddhalainen reliefi. Sittemmin kaupunkiin viitataan historiallisissa lähteissä nimen Parvan eri muodoilla. Solat Hindukušin läpi pohjoisesta tekivät siitä strategisesti merkittävän paikan ja sen talous hyötyi solien läpi kulkevista kauppareiteistä. Kauppareitit toimivat kuitenkin vain, kun reitit tehtiin turvalliseksi keskushallinnon taholta. 1800-luvulla reitit tunnettiin turvattomuudestaan ja niinpä esimerkiksi tuolloin alueesta kirjoittaneet länsimaalaiset lähteet eivät juuri mainitse Parvania.

Afganistanin emiiri Habib Allah Khan teki kaupungista paikallisen kuvernöörin keskuksen valtakaudellaan 1900-luvun alussa. Paikalle rakennettu linnoitettu sotilastukikohta sai nimen Jabal al-Seraj, joka ajan kanssa vakiintui viittaamaan koko kaupunkiin vanhan parvan nimen sijaan. Tukikohdassa oli 12&nbsp;000 miestä. Habib Allah toteutti myös rakennushankkeita, kuten Afganistanin ensimmäisen vesivoimalan rakennuttamisen Salangjoen varteen. Vesivoimalaa suunnittelemassa oli skotlantilainen insinööri James Miller ja sen tarkoituksena oli tuottaa sähköä Kabulin tarpeita varten. Jabal al-Serajiin avattiin vuonna 1938 pieni puuvillatehdas ja vuonna 1957 suurempi sementtitehdas. Monissa hankkeissa mukana ollut amerikkalainen A. C. Jewett julkaisi kokemuksistaan teoksen *An American Engineer in Afghanistan*.

## Lähteet
Gerešk

**Gerešk** tai **Girišk** (, ) on kaupunki Afganistanin Helmandin maakunnassa Helmandjoen varrella. Gerešk oli aikaisempi maakunnan hallinnollinen keskus, kunnes keskus siirrettiin Laškar Gahiin. 

## Maantiede
Gerešk on keidaskaupunki Afganistanin Helmandin maakunnassa Helmandjoen varrella joen keskijuoksulla. Se on myös Nahr-e Serajn piirikunnan keskus. Kaupungin korkeus merenpinnasta on 840 metriä. Kaupungin läpi kulkee Kandaharin ja Kabulin välinen maantie.

Nykyinen Gerešk on rakennettu ruutukaavan mukaan. Kaupungin keskustassa on basaari ja vanha linna, eli *arg*. Linnan vieressä on sayyid Mohammad Aqa Tajdarin mausoleumi.

## Historia
Nykyisen Gereškin kautta on kulkenut Helmandin vartta seurailevia teitä jo pitkään. Arkeologisten löytöjen perusteella paikalla tiedetään olleen asutusta jo pitkään. Vanhimmat löydöt on tehty Parthialaiselta kaudelta. Tärkein löytöpaikka Kohna Gerešk eli Vanha Gerešk sijaitsee noin 2 kilometriä nykyisestä Gereškistä koilliseen.

Vanhoissa arabialaisissa lähteissä mainitaan useita eri kaupunkeja historiallisen Zamendawarin alueella. Ilmeisesti yhtäkään niistä ei ole kuitenkaan liitetty varmasti nykyiseen Gereškiin, joka mainitaan ensimmäisen kerran historiallisissa lähteissä vasta 1600-luvulla. Tuolloin Gereškissä oli linnoitus, jonka hallinnasta kamppailivat Intian mogulit ja Persian safavidit. Nadir Šahin sanotaan tuhonneen niin sanotun Vanhan Gereškin vuonna 1737 ja myöhemmin se jäi edelleen Helmandjoen tulvan alle.

1800-luvulla Gereškissä oli Barakzaiden heimoon kuuluneiden Muhammadzaiden hallitsema linna, jonka yhteydessä oli noin sadan perheen asuttama kylä, basaari ja tulliasema. Brittikenraali Robert Salen joukot valtasivat linnan ensimmäisen afgaanisodan aikana vuonna 1839. Afgaanijoukot piirittivät brittejä lähes koko sodan ajan, kunnes se viimein hylättiin. Paikkakunta alkoi kasvaa kaupungiksi vasta myöhemmin, kun siitä tehtiin paikallisen piirikunnan hallinnollinen keskus ja myöhemmin oman maakuntansa keskus. Gereškin maakunnasta tuli sittemmin Helmandin maakunta. Maakunnan hallinnollinen keskus siirtyi vuonna 1957 Laškar Gahiin.

## Lähteet
Steven Sloane

**Steven Sloane** (s. 1958 Los Angeles) on yhdysvaltalainen kapellimestari.

Sloane opiskeli Kalifornian yliopistossa, Los Angelesissa ja sai yksityisopetusta muiden muassa Eugene Ormandylta. Hän työskenteli Frankfurtin oopperassa vuosina 1989–1994 ja siirtyi sitten Bochumin sinfoniaorkesterin johtoon. Hän on toiminut myös Opera Northin (1999–2002), Spoleton festivaalin (1996–2000) ja American Composers Orchestran musiikillisena johtajana sekä Stavangerin sinfoniaorkesterin pääkapellimestarina (2007–2013). Vuonna 2019 Sloane sai nimityksen musiikilliseksi johtajaksi Jerusalemin sinfoniaorkesteriin.

Sloane on johtanut vierailijana useita orkestereita ja oopperoita. Vuonna 2018 hänet nimitettiin Malmön oopperan päävierailijaksi vuoteen 2021. Sloanesta tuli vuonna 2013 Berliinin taiteiden yliopiston professori. Hän perusti siellä kansainvälisen orkesterinjohtoakatemian.

Sloane on naimisissa alttoviulisti Tabea Zimmermannin kanssa.

## Lähteet
Čarikar

**Čarikar** (, ) on kaupunki Afganistanissa ja Parvanin maakunnan hallinnollinen keskus. Sen asukasluku oli vuonna 2014/2015 Yk:n arvion mukaan 80&nbsp;033–96&nbsp;039.

## Maantiede

Čarikar sijaitsee Afganistanissa noin 63 kilometriä maan pääkaupunki Kabulista pohjoiseen. Čarikar on Parvanin maakunnan hallinnollinen keskus. Kaupungin korkeus merenpinnasta on 1&nbsp;550 metriä. Alue on Kohdamanin painannetta.

## Historia
Kohdamanin painanteen alueella on ollut kaupunkiasutusta jo pitkään. Seudulla sijaitsi esimerkiksi kušanojen pääkaupunki Kapisi. Kaupunkiasutuksesta Čarikarin kohdalla ei ole kuitenkaan merkkejä ennen 1500-lukua. Vanhemmissa historiallisissa lähteissä ei mainita Čarikaria. Sen sijaan niissä esiintyy Parvan, eli nykyinen Jabal al-Seraj, sekä (H)opian. Čarikar mainitaan ensimmäisen kerran mogulihallitsija Akbarin valtakaudella. Kansanperinteen mukaan kaupungin perusti Opianin emiiri. Nimen merkityksestä ei ole täyttä selvyyttä. Mahdollisesti nimen osa *Chār* on johdettu hindustanita ja se on viitannut tulliasemalta saatuun kulkulupaan. Nimen perusteella on mahdollista, että kaupunki on saanut alkunsa karavaanien pysähdyspaikkana.

1800-luvun alussa kaupungin asukasluku oli eri arvioiden mukaan 3&nbsp;000–10&nbsp;000. Kaupunkia kuvailtiin vauraaksi ja se sisälsi suurehkon basaarin. Britit miehittivät sen ensimmäisen afgaanisodan aikana. Čarikar oli pohjoisin brittien tuolloin miehittämistä paikkakunnista Afganistanissa. Britit joutuivat evakuoimaan kaikki joukkonsa yleisen brittivastaisen kansannousun takia marraskuussa 1841. Britit palasivat ranskaisuretkellään ja hävittivät kaupunkia lokakuussa 1842.

Abd al-Rahman Khan julisti itsensä Afganistanin emiiriksi Čarikarissa 20. heinäkuuta 1880. Kaupunki alkoi kasvaa seuraavalla vuosisadalla Salangin asfalttipäällysteisen tien rakentamisen ja autoliikenteen myötä. Tie halkoo kaupunkia etelästä pohjoiseen ja nykyisin sen liike-elämä on keskittynyt vanhan basaarin sijaan tien tuntumaan.

## Talous
Kaupungin teollista kasvua on rajoittanut viereinen Kabul, jossa monet paikalliset käyvät töissä. Čarikar tuli 1900-luvulla tunnetuksi käsityöläisten valmistamista tuotteista, kuten veitsistä ja saksista. Perinteinen käsityöläisyys on kuitenkin kärsinyt teollistumisen myötä. Aikanaan merkittävä tekstiiliteollisuus on puolestaan kärsinyt puuvillan viljelyn vähenemisestä. Kaupungissa on lintutori, jolla myydään lintuja etenkin muuttolintujen kulkiessa alueen poikki keväisin. Maakuntakeskuksena kaupungissa on hallinnon alan työpaikkoja. Aikanaan kaupunki ja etenkin lähistön vuorenrinteet kukkivine juudaksenpuineen (*[[Cercis griffithii]]*) tunnettiin myös Kabulin keskiluokan matkailukohteena.

## Väestö
Yhdistyneiden kansakuntien asuinyhdyskuntaohjelman arvio Čarikarin asukasluvusta oli vuonna 2014–2015 alemman arvion mukaan 80&nbsp;033 ja ylemmän arvion mukaan 96&nbsp;039. Kaupungin asukkaat ovat tadžikkeja, uzbekkeja, kizilbašeja ja hazaroja. Kaupungissa on asunut myös hindulaisia kauppiaita.

## Lähteet
Me käymme joulun viettohon

**Me käymme joulun viettohon** on Mauno Isolan sanoittama ja Martti Turusen säveltämä joululaulu.

Laulun kirjoittaja Mauno Isola, joka harrasti runoutta ja musiikkia, lauloi helsinkiläisessä mieskuorossa Laulu-Miehet. Kun kuoronjohtajaksi tuli vuonna 1933 säveltäjä Martti Turunen, näytti Isola hänelle kirjoittamiaan joulurunoja. Niistä Turunen vuonna 1934 sävelsi runon ”Me käymme joulun viettohon”.

Ei tiedetä tarkalleen, milloin Isola kirjoitti runon, mutta mahdollisesti se tapahtui 1930-luvun alussa. Laulu kertoo joulunvieton tavoista ja siitä, että joulukoristeiden, jouluruokien, runsaiden lahjojen ja kaiken turhuuden keskellä joulun todellinen sanoma unohtuu. Laulun neljäs, viimeinen säkeistö kuuluu: ”Oi ystävät, jos myöskin me, kuin tietäjämme nuo, veisimme kullan, mirhamin tuon rakkaan lapsen luo. Niin meille joulu maallinen, ois alku joulun taivaisen.”

Laulun on levyttänyt vuonna 1958 Sulo Saarits Tauno Äikään säestäessä uruilla. Uudempia levytyksiä ovat tehneet muun muassa Jorma Hynninen (1984), Martti Talvela (1989), Cantores Minores poikakuoro (2000), Yölintu-yhtye (2008) ja Arja Koriseva (2012).

"Me käymme joulun viettohon" on usein laulettu laulu Suomen kirkoissa järjestettävissä Kauneimmat joululaulut -tilaisuuksissa."

Mielenkiintoinen sattuma on, että tasan 20 vuotta "Me käymme joulun viettohon" -laulun säveltämisen jälkeen, joulun alla 22. joulukuuta 1954, pilapiirtäjä Kari Suomalainen julkaisi ''Helsingin Sanomissa'' puhuttelevan piirroksen *Joulukatu*. Piirroksessa Helsingin Aleksanterinkatu vilisee joulupakettejaan kantavia ihmisiä, jotka eivät kiinnitä lainkaan huomiota porraskäytävässä seisovaan Jeesukseen; hän on vain kuokkavieraana omissa syntymäpäiväkesteissään. 

## Lähteet
Mariama Bâ

**Mariama Bâ** (17. huhtikuuta 1929 Dakar – 17. elokuuta 1981 Pariisi) oli senegalilainen pedagogi, kirjailija ja naisasianainen.

Mariama Bâ syntyi varakkaaseen lebuperheeseen. Hänen isänsä oli osallistunut ensimmäiseen maailmansotaan ja työskenteli sen jälkeen Dakarin varakaupunginjohtajana. Bâ sai perinteisen islamilaisen kasvatuksen, mutta kävi ranskankielisen Rufisquen tyttöjen normaalikoulun. Hän valmistui opettajaksi ja työskenteli sittemmin koulutarkastajana. Bâ oli naimisissa kolmesti ja sai kolmannesta avioliitostaan yhdeksän lasta.

Bân ensimmäinen essee ilmestyi jo hänen kouluaikanaan vuonna 1947. Hän kiinnostui naisten oikeuksista 1960-luvulla ja osallistui elämänsä loppuvaiheessa aktiivisesti naisten järjestötoimintaan. Bân pääteos on kirjeromaani *Pitkä kirje* (*Une si longue lettre*, 1979), joka kuvaa kriittisesti naisten asemaa senegalilaisessa yhteiskunnassa. Se käännettiin useille kielille ja sai Noma Award for Publishing in Africa -palkinnon vuonna 1980. Toinen romaani *Un chant écarlate* (1981) lisää tematiikkaan eurooppalais-afrikkalaiseen seka-avioliittoon liittyvät ongelmat. Monien kriitikoiden mukaan Bâ on yksi ranskankielisen Afrikan tärkeimmistä naiskirjailijoista.

## Suomennettu teos
* *Pitkä kirje*. Suom. Annikki Suni. Helsinki: Kirjayhtymä, 1981.

## Lähteet
Dori

**Dori** voi tarkoittaa seuraavia:

* Dori, kaupunki Burkina Fasossa
* Dori, joki Pakistanissa ja Afganistanissa
* dorimusiikki, intialais-nepalilainen musiikkityyli
* Dori, henkilö J. R. R. Tolkienin kirjoissa
* Dori, henkilö animaatioelokuvissa *[[Nemoa etsimässä]]* ja Doria etsimässä''
Esther Marrow – Musta virginialainen

**Esther Marrow – Musta virginialainen** on suomalainen televisio-ohjelma Helsingissä 1971 vierailleesta amerikkalaisesta soullaulaja Queen Esther Marrow’sta. 22-vuotiaan laulajattaren löysi vuonna 1963 Duke Ellington.  Esther Marrow on kotoisin USA:n Virginiasta. 1970-luvun alussa Suomen televisiossa lähetettiin suosittua lännensarjaa Virginialainen. Siitä juontuu ohjelman nimi Esther Marrow – Musta virginialainen. TV1:n Viihdetoimituksen toimittaja Erkki Pohjanheimo tutustui Marrowiin Kalastajatorpalla, missä artistilla oli konsertteja. Niin syntyi televisio-ohjelma, jonka isännäksi kutsuttiin Lasse Mårtenson. 

Ohjelman musiikkiosuudet kuvattiin silloin mustavalkoisessa Ylen TV1:n studio 2:ssa, Pasilassa. Isoa säestävää orkesteria johti Ossi Runne. Mukana oli myös Marrown oma pianisti Kenneth Barron. Ohjelman filmiosuuksia ja osa haastatteluista kuvattiin talvisessa Helsingissä, missä Lasse Mårtenson yritti opettaa Marrowia luistelemaan Lauttasaaren jäillä. Studiossa Lasse Mårtenson lauloi myös yhden oman soolon ja dueton *There’s a Hole in the Bucket* (Saavissa on reikä) Marrow’n kanssa.

1960 luvun puolessa välissä Esther Marrow alkoi toimia kansalaisoikeusliikkeessä, kun hän esiintyi tohtori Martin Luther King Jr.: n *World Crusade* - tuotannossa (Maailman ristiretki). Myöhemmin Esther Marrow on tullut maailmanlaajuisesti tunnetuksi gospel-laulajana ja käyttää nimeä **Queen Esther Marrow**.

Yle TV1 lähetti ohjelman 23.1.1971 ja uusi sen 8.3.1972  sekä Yle Teemalla 8.8.2009. 

## Viitteet
Storängens skola

**Storängens skola** on ruotsinkielinen peruskoulu Espoonlahden kaupunginosassa lounaisessa Espoossa. Rakennus valmistui 2012 ja sen suunnitteli arkkitehtitoimisto Playa Arkkitehdit.

Storängens skola on mukautettu maaston muotoihin, joten sen kerrosluku vaihtelee eteläisen siiven yhdestä kerroksesta pohjoisen siiven kolmeen kerrokseen. Eteläsiivessä toimii päiväkoti ja pohjoissiivessä peruskoulu. Siipien välissä on piha-alue. Rakennuksen seinät ovat valkeaa tiiltä, paitsi etupihan puolella, jossa julkisivu koostuu puisista pylväselementeistä ja laajoista ikkunapinnoista. Pylväät korostavat aaltoilevaa räystäslinjaa ja suojaavat auringonpaisteelta. Piha antaa etelälounaaseen. Rakennuksen sisätilat ovat hillityt.

Soukanväylä kulkee Storängens skolan itäpuolitse. Tien ja koulun välissä on pienialainen Rehtorinpuisto. Koulun luoteispuolelle Espoonlahdentien ja koulurakennuksen väliin rakennettiin 2020-luvun taitteessa kivin reunattu tekolampi.

Storängens skola on osa Espoonlahden urheilupuiston kokonaisuutta, johon kuuluu liikunnallisten tilojen ohella oppilaitoksia, kuten Espoonlahden lukio. Entinen, punatiilinen Storängens skola sijaitsee puiston länsipuolella.

Storängens skola on lyhyehkön kävelymatkan päässä sekä Soukan että Espoonlahden metroasemilta (jotka avattaneen 2023).

## Kuvia

Storängens skola takaa Espoonlahti 160619 b.jpg|Storängens skola aamuauringon puolelta
Storängens skola Esbo 250420.jpg|Storängens skola ja tekolampi
Storängens skola Espoonlahti 160619.png|Storängens skola on yritetty mukauttaa ympäröivään luontoon Alvar Aallon perinteen mukaisesti


## Lähteet
Kesso Barry

**Kesso Barry** (s. 1948 Mamoun alue) on guinealaissyntyinen kirjailija.

Kesso Barry syntyi Mamoun perinteisen fulbehallitsijan perheeseen. Hän kävi koraanikoulun ja alkeiskoulun Mamoussa ja jatkoi opintojaan Conakryssa ja Dakarissa. Barry meni viisitoistavuotiaana naimisiin ja sai kaksi lasta. Hän muutti erottuaan Pariisiin, teki uran muotialalla, meni naimisiin ranskalaisen kanssa ja sai kolmannen lapsen.

Barry julkaisi vuonna 1988 omaelämäkerran *Kesso, princesse peuhle*. Se on kertomus omapäisestä fulbeprinsessasta, joka murtautuu ulos afrikkalaisesta kulttuurista ja päätyy länsimaisiin oloihin. Lopulta päähenkilö tuntee, ettei hän kuulu kumpaankaan maailmaan.

## Lähteet
Djupsjön (Norrbotten)

**Djupsjön**  on Ruotsissa Norrbottenissa Bodenin kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön.

## Maantietoa
Djupsjön on 3,7 kilometriä pitkä, 0,6 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 136 hehtaaria eli 1,36 neliökilometriä. Sillä ei ole saaria. Se sijaitsee Malmiradan asemakylästä Gullträskistä 3,5 kilometriä itään päin. Järvi on muodostunut Holmsvattenbergetin ja Åmellanbergetin väliin pitkittäiseen laaksoon. Holmsvattenbergetin järveä lähin rinne kohoaa 170 metriä järven yläpuolelle ja Åmellanbergetillä on yhtä korkea huippu. Laaksoon tulee Gullträsketistä tie, joka seuraa järven lounaisrantoja kulkiessaan pitkin laaksoa. Tiestä huolimatta on järvi autio.

## Luontoarvoja
Järven valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (78&nbsp;%), turve (6,5&nbsp;%), siltti (0,5&nbsp;%) ja kallioalue (2,5&nbsp;%). Muu osa valuma-alueesta on vesistöä.

Järven valuma-alueen yläosissa kilometrin päässä järvestä sijaitsee Norr-Björkbergetin luonnonsuojelualue (101 hehtaaria), jonka rinteet viettävät Krokträsktjärnenin lampeen ja siitä Djupsjöniin laskevaan puroon.

## Vesistösuhteet
Djupsjön kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Abramsånin sivujoen valuma-alueeseen. Abramsånin valuma-alueen pinta-ala on noin 242 neliökilometriä (km²), joka on noin 6&nbsp;% koko vesistön 4&nbsp;207 km² pinta-alasta . Järvi on Abrahamsånin pääuoman latvavesistöjä ja tämän luusuassa sen valuma-alue on 29,34 km². Kun järven valuma-alue on noin 12&nbsp;% Abramsånin valuma-alueesta, voidaan arvioida myös keskivirtaaman (MQ) olevan samassa suhteessa noin 0,3 m³/s joen keskivirtaamasta (MQ 2,45 m³/s) .

Järven valuma-alueelta laskee sen luoteispäähän edellä mainittu puro Krokträsktjärnenista, kaakkoisrantaan Odjurtjärnenin laskupuro ja vastarantaan pienen Knalltjärnenin puro. Järven lasku-uoma Djupsjönån alkaa sen kaakkoispäästä ja se laskee 2,9 kilometrin päässä Degervattnetiin. Djupsjönånille kertyy pudotusta 20 metriä. Vesireitti jatkaa Degervattnetin jälkeen Abramsånin nimellä yhtyen lopulta Rånejokeen, joka laskee lopulta Perämereen Råneån taajamassa Luulajassa.

## Lähteitä
### Huomautuksia

### Viitteet
Övre Flåsjön (järvi)

**Övre Flåsjön**  on Ruotsissa Norrbottenissa Bodenin kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön.

## Maantietoa
Övre Flåsjön on 2,8 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 166 hehtaaria eli 1,66 neliökilometriä. Se sijaitsee Näätäsuandon ja Sörbyn välisen tien varrella ja järven koillisrannassa on tien varteen rakennettu Övre Flåsjönin kylä. Järven ympäristö on metsämaata, joka levittäytyy tasaisesti loivaan laaksoonsa. Seudulla on erityispiirteenä lievää kumpuilua, joka aiheuttaa kylällä sijaitsevan Långvikenin lahden ja kylässä sijaitsevan Flåsjötjärnenin lammen painauman. Muuten järven rantaviiva on selkeän muotoinen eikä muita lahtia tai ylipäänsä niemiä esiinny. Järvellä ei myöskään esiinny saaria. Asutusta on sekä kylässä että viisi yksittäistä rakennusta järven eri rannoilla.

## Luontoarvoja
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (78&nbsp;%), turve (6,5&nbsp;%), siltti (0,5&nbsp;%) ja kallioalue (2,5&nbsp;%). Muut alueet ovat erilaisia vesistöjä.

Järveltä kaksi kilometriä luoteeseen päin sijaitsee Åbojenin luonnonsuojelualue (115 hehtaaria). Sen alue kallistuu Åbojhuvudetin itärinteillä kohti Flåsjönin valuma-aluetta. Alueella suojellaan satoja vuosia vanhoja mäntyjä, joiden rungoissa on hiiltymiä muistona aikaisemmista metsäpaloista. Suurimmalla männyllä on rungon ympärysmittaa 2,5 metriä.

## Vesistösuhteet
Övre Flåsjön kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Abramsånin sivujoen valuma-alueeseen.
Abramsånin valuma-alueen pinta-ala on noin 242 neliökilometriä (km²), joka on noin 6&nbsp;% koko vesistön 4&nbsp;207 km² pinta-alasta . 
Järven laskupuro on Abramsånin sivu-uoma. Järven valuma-alueen pinta-ala on luusuassaan 13,01 km². Kun järven valuma-alue on noin 5,4&nbsp;% Abramsånin valuma-alueesta, voidaan arvioida myös keskivirtaaman (MQ) olevan samassa suhteessa yli 0,1 m³/s joen keskivirtaamasta (MQ 2,45 m³/s).

Järvi sijaitsee Abramsånin lähellä ja se laskee siihen lasku-uomallaan, joka on Flåsjöbäcken. Puro on 850 metriä pitkä ja se putoaa matkallaan 6 metriä. Järveen tulee vain yksi puro, joka on luoteesta lyhyenä lasketteleva Flåsjöronningsbäcken. Vesireitti jatkaa Abrahamsån nimisenä yhtyen alempana Rånejokeen, joka laskee Perämereen Råneån taajamassa Luulajassa.

## Lähteitä
### Huomautuksia

### Viitteet
Germaniumdioksidi

**Germaniumdioksidi** (GeO2) on germaniumin ja hapen muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä käytetään germaniumin, muiden germaniumyhdisteiden ja optisten lasien valmistuksessa sekä katalyyttinä.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa germaniumdioksidi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste on polymorfista ja sillä on kaksi kidemuotoa. Toinen niistä on alkeiskopiltaan heksagonaalinen ja muistuttaa rakenteeltaan kvartsia ja toinen on tetragonaalinen ja muistuttaa rakenteeltaan rutiilia. Heksagonaalinen germaniumdioksidi liukenee vähäisessä määrin veteen, mutta tetragonaalinen ei. Vesiliuos on heikosti hapan. Heksagonaalinen polymorfi muuttuu tetragonaaliseksi kuumennettaessa 300&ndash;900 °C:n lämpötilaan. Germaniumdioksidista tunnetaan myös lasimainen amorfinen muoto. Germaniumdioksidi reagoi väkevien emäsliuosten kanssa muodostaen germanaattisuoloja ja reagoi myös väkevien happojen kanssa. Yhdiste voidaan pelkistää metalliseksi germaniumiksi kuumentamalla vedyn kanssa tai germaniummonoksidiksi kuumentamalla germaniumin kanssa. Germaniumdioksidilla on suuri taitekerroin.

## Valmistus ja käyttö
Suuressa mittakaavassa germaniumdioksidia valmistetaan kuumentamalla germaniumia sisältäviä sulfidimineraaleja. Laboratoriomittakaavassa käytetään myös germaniumtetrakloridin hydrolyysiä. Ainetta muodostuu myös germaniumin ja väkevän typpihapon välisellä reaktiolla. 

Germaniumdioksidia käytetään metallisen germaniumin ja germaniumyhdisteiden valmistukseen. Suuren taitekertoimensa vuoksi siitä valmistetaan optisia kuituja ja erikoislaseja kamerojen sekä mikroskooppien linsseihin. Germaniumoksidia voidaan käyttää myös katalyyttinä polyestereiden valmistuksessa. 

## Lähteet
Besni

**Besni** on piirikunta Adıyamanin maakunnassa, Turkissa. Vuonna 2019 alueen väkiluku oli 76 674. Besnistä on 44 kilometriä kaupunkiin Adıyaman.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Piirikunnan kotisivut
Rawak Vihara

**Rawak Vihara** (, *Rèwǎkè Fósì yízhǐ*) on buddhalainen stupa Kiinan Xinjiangin maakunnassa aavikolla Hotanin kaupungin koillispuolella. Rawak Vihara on rakennettu 200- ja 700-lukujen välillä. Sana *rawak* on  uiguuria ja tarkoittaa korkeaa rakennusta. *Vihara* on sanskritia ja tarkoittaa luostaria.

## Kohde

Rawak Vihara sijaitsee Kiinan Xinjiangin maakunnassa Taklimakanin aavikolla noin 40 kilometriä Hotanin kaupungista koilliseen. Lähiseutu on täysin asumatonta. Paikka oli aikanaan suurelta osin hiekkadyynien peitossa ja sitä on paljastettu sittemmissä kaivauksissa.

Rawak Vihara koostuu stupasta ja luostarikompleksista. Stupaa ympäröi neliskulmainen sivuiltaan 50x44 metrinen muuri, jolla on korkeutta 4 metriä ja paksuutta metri. Itse stupa on ristimäisellä jalustalla, jolle on neljät portaat sen eri puolilta. Stupalla on korkeutta nykyisin 9,5 metriä ja se lienee alun perin ollut noin 12 metriä korkea. Stupan seinät oli koristeltu elävänkokoisilla ja syvän punaisilla Buddhan ja Bodhisattvojen veistoksilla. Seinäveistokset tehtiin savesta. Ne päällystettiin stukkolla, jonka päälle maalattiin väri.

Stupaa kuluttaa jatkuva tuulieroosio, joka yhdessä lisääntyvän maaperän kosteuden kanssa tuhoaa aikanaan koko kohteen, jos sitä ei entisöidä.

## Historia
Eri tutkijat ovat esittäneet hyvin erilaisia näkemyksiä Rawak Viharan rakennusajankohdasta. Esitettyjen eri arvioiden mukaan Rawak Vihara on rakennettu joskus 200-luvun ja 700-luvun välillä 1900-luvun alussa paikalla kaivauksia tehnyt Aurel Stein piti paikkaa rakennettuna  200- tai 300-luvulla jälkeen ajanlaskun alun. Vuonna 1976 Emil Trinklerin löytöjä tutkinut saksalainen ryhmä ajoitti rakennuksen 500- tai 600-luvulle, mutta samana vuonna Simone Gaulierin johtama ranskalainen ryhmä ajoitti sen 300-luvulle.

Tarimin altaalla Hotanissa asui Rawak Viharan rakentamisen aikoihin iranilaisia sakoja. Kulttuurivaikutteita saatiin Persian, Intian ja Kiinan suunnalta. Buddhalaisuus vakiintui alueella Kiinan Han-dynastian kaudella. Legendojen mukaan buddhalaisuus omaksuttiin Hotanissa Gandharasta Ašokan hallitsemasta Maurya-valtakunnasta 200-luvulla.

Ensimmäisen tieteellisen kirjoituksen Hotanin alueesta julkaisi ranskalainen Jean-Pierre Abel-Rémusat vuonna 1820. Aurel Stein teki kaivauksia vuonna 1901 ja 1906 paljastaen kohteen eteläisen ja kaakkoisen muurin. Emil Trinkler paljasti edelleen lounaisen osan. Kiinassa Rawak Vihara lisättiin kansallisten kulttuurikohteiden luetteloon vuonna 2001. Löydöksiä paikalta on ollut esillä Hotanin museolla, sekä Xinjiangin arkeologisella museolla Ürümqissa.

## Lähteet
Aarniala

**Aarniala** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Ilpo Aarniala (1941–2019), arkkitehti, yleisönosastokirjoittaja ja blogisti
*Sakari Aarniala (1914–1986), pika- ja keskimatkojen juoksija
*Timo Aarniala (1945–2010), kuvataiteilija, sarjakuvataiteilija, kuvataidepedagogi, elokuvatoimija ja pilapiirtäjä.
Atjekjaure

**Atjekjaure** (,  ) on Ruotsissa Norrbottenissa Jällivaaran kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön.

## Maantietoa
Atjekjaure on 2,2 kilometriä pitkä, 1,4 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 196 hehtaaria eli 1,96 neliökilometriä. Se sijaitsee Atjekvaaran itäpuolella sen juurella ja keskellä laajempaa järvialuetta, jossa sijaitsee kymmeniä järviä ja runsaasti pikkulampia lähellä toisiaan. Seutu on myös suoperäistä, sillä metsämaata on paikoin vähemmän kuin suomaata. Atjekjauren luoteispuolelle jää laaja Vaarasenjänkkä, joka on laaja suomainen koskeikkoalue. Myös järven länsipuolella aukeaa laaja avosuon alue, joka jää järven ja Atjekvaaran väliin. Muissa ilmansuunnissa ympäristöä pirstoaa pienet lammet ja niitä ympäröivät suot sekä vähemmistönä esiintyvät metsäsaarekkeet. Järven rannat ovat yleensä avointa suomaata paitsi lounaassa vaaran rinteiden juurella, idässä niemien kärjissä ja koillisessa jäeven rannoilla, missä näkyy metsämaata. Vain vaaran rinnettä seuraava tie ohittaa järven läheltä ja tien lähellä sijaitseekin kolme mökkiä. Tie tulee Nattavaaran ja Messauren väliseltä maantieltä ja se kulkee luoteeseen päin kiertäen siellä Pikkuvaaran. Järven eteläosassa on kaksi saarta kaakkoisrannan tuntumassa. Etäämpänä rannasta olevassa saaressa on löydetty muinaismuistoja tunnisteella ”Sommargravar” .

## Luontoarvoja
Järven valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (41&nbsp;%), turve (40&nbsp;%) ja kallioalue (2,5&nbsp;%). Muut alueet ovat erilaisia vesistöjä.

## Vesistösuhteet
Atjekjaure kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Atjekjoen  sivujoen valuma-alueeseen . Atjekjoen (myös Atjejoki,  ) valuma-alueen pinta-ala on noin 41 neliökilometriä (km²), joka on noin 1&nbsp;% koko vesistön 4&nbsp;207 km² pinta-alasta. Järven luusuan kohdalla arvioitu keskivirtaama on noin 0,2 kuutiometriä sekunnissa . Joki yhtyy Rånejokeen 6,5 kilometriä Nattavaarasta länsi-luoteeseen päin Syväsuannon kohdalle. Järven pohjoispäähän on karttoihin merkitty suo-oja tai puro, jonka nimi on Vaarasenjoki. Se virtaa Vaarasenjänkkän läpi ja sen reitille kuuluu joitakin pieniä läpivirtausjärviä: Långsjön on lähdejärvi ja Salmijärvi on yksi läpivirtausjärvistä. Purolle tulee myös sivu-uomia toisista järvistä. Rånejoki laskee yli 120 kilometrin päässä Perämereen Råneån taajamassa Luulajassa.

## Lähteitä
### Huomautuksia

### Viitteet
Qohir Rasulzoda

**Qohir Rasulzoda** (, s. 8. maaliskuuta 1959) on tadžikistanilainen poliitikko, joka on toiminut maansa pääministerinä vuodesta 2013.

Rasulzoda valmistui Tadžikistanin maatalousyliopistosta vuonna 1982. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
## Lähteet
Emerson Radio

**Emerson Radio Corporation** on yhdysvaltalainen kuluttajaelektroniikkatuotteiden valmistaja. Yhtiö on perustettu vuonna 1948 ja sen tavaramerkillä on myyty tuotteita vuodesta 1912 lähtien, mikä tekee siitä yhden alan vanhimmista toimijoista.

Emerson Radio Corporation on pörssilistattu ja sen osakkeilla käydään kauppaa NYSE American -markkinapaikalla (entinen AMEX) Yhdysvalloissa. Yhtiön markkina-arvo oli 27. marraskuuta 2020 noin 22,3 miljoonaa dollaria.

## Lähteet
Kantonen

**Kantonen** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

*Aleksander Kantonen (1893–1975), suomalainen jääkärivänrikki
*Henri Kantonen (s. 1997), suomalainen koripalloilija
*Seppo Kantonen (s. 1963), suomalainen pianisti
*Taito Kantonen (1900–1993), amerikansuomalainen teologi.
Lindbäck

**Lindbäck** tai **Lindbeck** on ruotsinkielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

*Anders Lindbäck (s. 1988), ruotsalainen jääkiekkomaalivahti
*Assar Lindbeck (1930–2020), ruotsalainen kansantaloustieteilijä
*Axel Lindbäck (1902–1963), suomalainen jalkapalloilija
*Peter Lindbäck (s. 1955), suomalainen varatuomari ja Ahvenanmaan valtionviraston maaherra
*Ragnar Lindbäck (1906–1974), suomalainen jalkapalloilija
*Raija Lindbäck, o.s. *Karppinen* (1939–2024), suomalainen iskelmäsanoittaja
*Uno Lindbäck (1891–1970), suomalainen jalkapalloilija.
Who Wants to Live Forever

"**Who Wants to Live Forever**" on brittiläisen rock-yhtyeen Queenin kappale. Se on kuudes kappale *[[A Kind of Magic]]* -albumilta, joka julkaistiin kesäkuussa 1986 ja jonka on kirjoittanut Queenin kitaristi Brian May elokuvan *[[Highlander – kuolematon]]* ääniraidalle. Queenin taustalla oli orkesteri, jonka ohjasi elokuvan säveltäjä Michael Kamen. Kappaleen korkein sija oli UK:ssa listalla 24. Vuonna 1991 se sisältyi bändin *[[Greatest Hits II (Queen)|Greatest Hits II]]* -levyyn.

## Lähteet
Cheng Changgeng

**Cheng Changgeng** (22. marraskuuta 1811 Anhui – 24. tammikuuta 1880 Beijing) oli kiinalainen oopperanäyttelijä. Nuorena hän oli soitinkauppias. Epäonnistuneen lavadebyytin jälkeen hän menestyi yksityisnäyttämöllä. Hänestä tuli 1845 Sanqin-teatteriseurueen johtaja ja hän johti sitä kuolemaansa asti. Hänen tärkein roolihahmonsa oli vanha mies, mutta hän esitti myös naista ja nuorta miestä. Häntä on toisinaan sanottu Peking-oopperan isäksi, mutta ainakin hän oli 1800-luvulla merkittävin Peking-oopperanäyttelijä.

Cheng Changgeng yhdisti aineksia aiemmasta kunqusta muihin oopperamuotoihin ja näin syntyi jingju josta käytetään tavallisesti nimitystä Peking-ooppera.

## Lähteet
Hannu Mars

**Hannu Mars** (s. Lappajärvi) on elinkeinot, työvoima ja osaaminen -vastuualueen johtaja Etelä-Savon ELY-keskuksessa. Hän siirtyi tehtävään 2022 Parkanon vs. kaupunginjohtajan tehtävästä. Sitä ennen hän oli Keuruun kaupunginjohtaja vuosina 2016–2021. Hän toimi sitä ennen Kauhavan kehitysjohtajana 2011–2016,  Thermopolis Oy:n toimitusjohtajana 2006–2011 ja 17 vuotta UPM:llä. Mars on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri, sekä metsätalousinsinööri.

## Lähteet
Tadžikistanin pääministeri

**Tadžikistanin pääministeri** on Tadžikistanin hallituksen päämies. Pääministerin nimittää Tadžikistanin presidentti. Nykyinen pääministeri on Qohir Rasulzoda.

## Luettelo päämistereistä vuodesta 1991

## Lähteet
Hemträsket (Rånejoki)

**Hemträsket** on Ruotsissa Norrbottenissa Luulajan kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön.

## Maantietoa
Hemträsket on 2,2 kilometriä pitkä, 1,8 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 171 hehtaaria eli 1,71 neliökilometriä. Se sijaitsee kaksi kilometriä Rånejoen jokilaaksosta, mutta järven ympäristö poikkeaa täysin jokilaakson viljellystä ympäristöstä. Järven rantoja voidaan luonnehtia metsäisiksi ja paikoitellen esiintyy suotakin. Järvi on hieman sokkeloinen monien lahtien ja niemien takia, mutta myös neljä suuren saaren vuoksi. Jo Ånäsholmen on suuri ja puoliksi soistunut saari. Se sijaitsee joensuun edustalla ohjaten joen tulevat vedet koilliseen päin. Vaikuttaa siltä, että saari on ollut niemi, sillä sen länsipuolella olevaa kapeaa salmea kutsutaan nimellä ”Graven” eli kravi, kaivettu uoma. Åsnäsholmenin eteläpuolella sijaitsee kaksi saarta Björkholmen ja Högholmen, jotka ovat siellä lahden suojana. Näiden eteläpuolella on Båthusvikenin edustalla sijaitseva Lillholmen, joka on suurista saarista pienin. Aivan järven vaikutusalueella sijaitsee kolme maatilaa. Rånejoen jokilaaksosta tulee Orrbystä tie, joka ohittaa järven länsipuolelta ja ylittää siellä tulevan joen ja jatkaa Talluddenin ja Ängesträskin kyliin. Järven kaakkoispuolelta kulkee tie Töreen ja siitä haarautuu pikkutie järven itäpuolelle.

## Luontoarvoja
Järven lähialueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (63,0&nbsp;%), turve (17,6&nbsp;%), hiekka tai sora (2,9&nbsp;%), siltti (0,7&nbsp;%) ja kallioalue (7,1&nbsp;%). Muut alueet ovat erilaisia vesistöjä.

## Vesistösuhteet
Hemträsket kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Bjurånin sivujoen valuma-alueeseen . Bjurånin valuma-alueen pinta-ala on noin 190 neliökilometriä (km²), joka on noin 5&nbsp;% koko vesistön 4&nbsp;207&nbsp;km² pinta-alasta . Järvi on joen läpivirtausjärvi ja luusuassa sen valuma-alue on 185,7&nbsp;km².

Järveen tuleva Bjurånin jokiuoma alkaa Inre-Fällträsketistä ja se on vain 2,3 kilometriä pitkä. Järven laskujoki, taas Bjurån, alkaa järven kaakkoispään pitkän lahden pohjukasta, ja se yhtyy Rånejokeen 3,3 kilometrin päässä. Järven omaa lähialuetta on vain 7,1&nbsp;km². Sieltä alkavia ojia on kartan mukaan tasan kaksi, jotka kuivattavat metsissä olevia suomaita. Rånejoki laskee Perämereen Råneåssa Luulajassa.

## Lähteet
Gurbantunggutin aavikko

**Gurbantunggutin aavikko** (uiguuriksi Гурбантүңгүт Қумлуқи; kiinaksi 古尔班通古特沙漠 , pinyin: *Gǔ'ěrbāntōnggǔtè Shāmò*) on aavikko Džungarian altaassa pohjois-Xinjiangissa, Kiinan kansantasavallan luoteiskolkassa. Joissain lähteissä sitä kutsutaan myös *Dzoosotoyn Elisenin aavikoksi* tai vastaavaksi; nimi tulee oletettavasti mongolikielistä.

Gurbantunggutin pinta-ala on noin 48&nbsp;800&nbsp;km2, ja sen korkeus merenpinnasta vaihtelee 300 ja 600 metrin välillä. Se on Tarimin altaassa sijaitsevan Taklimakanin jälkeen Kiinan toiseksi suurin aavikko. Se sijaitsee enimmäkseen Ilin kazakkien ja Changjin hui-kiinalaisten autonomisten prefektuurien alueella.

Tienšan-vuoristo erottaa Gurbantunggutin eteläisen Xinjiangin Ilin jokilaaksosta, Turfanin syvängöstä ja Tarimin altaasta. Aavikon länsiosassa on useita suolajärviä, kuten Manasijoen ennen ruokkima, mutta nykyään lähes kuivunut Manas ja Ailik, joka saa vettä Baiyang-joesta.

Gurbantunggutin ja Tienšanin välissä on kapea asuttu alue, joka saa vetensä Tienšanilta virtaavista jäätikköjoista. Rautatie Lanzhousta Ürümqiin, joka on alueen suurin kaupunki, kulkee tätä kautta. Kiinan kansallinen valtatie 216 kulkee aavikon poikki pohjois-etelä-suunnassa, yhdistäen Altayn ja Ürümqin. Myös valtatie 217 ja Kuytun-Beitunin rata kulkevat sen reunaosan läpi lännessä ja luoteessa. Kaakkoiskulmassa *Jiangjun Gobin* alueella toinen rata kulkee alueen läpi matkalla Ürümqista Dzungarian hiilikentille. Kiinan hallitus on rakennuttanut myös kanavia aavikon poikki tuomaan vettä Irtyšistä Karamayhyn ja sen ympäristöön.

Aavikko sijaitsee lauhkealla vyöhykkeellä, mutta ilmasto on erittäin mantereinen. Keskimääräinen sademäärä on 208 mm; sateisin kuukausi on heinäkuu (35 mm) ja kuivin joulukuu (11 mm). 

Alueen ekologia on hyvin herkkä, ja ihmisen toiminta alueella, kuten maanteiden ja kanavien rakentaminen aavikon poikki, on vahingoittanut sitä.

Maailman kauimpana merestä sijaitseva piste on Gurbantunggutin aavikolla, joidenkin laskelmien mukaan koordinaateissa . Pisteen sijainin määrittivät, ja sen saavuttivat 27. kesäkuuta 1986 brittiläiset tutkimusmatkailijat Nicholas ja Richard Crane. Pisteestä on matkaa yli 2600 km lähimmälle merenrannikolle.

## Lähteet
Fritiof Hultman

**Fritiof Hultman** (31. maaliskuuta 1831 Tammisaari – 10. helmikuuta 1890 Tammisaari) oli suomalainen kauppias, oluttehtailija ja valtiopäivämies. 

Hultmanin vanhemmat olivat kauppias Karl Fredrik Hultman ja Andrietta Charlotta Collin ja puolisot vuodesta 1857 Amalia Maria Josefa Morawitz (k. 1866), vuodesta 1867 Ida Emilia Vennberg (ero 1871) ja vuodesta 1872 Beata Maria Högfelt. Hultman tuli ylioppilaaksi  1847. Hän oli Rostockin kauppaopiston oppilas noin vuonna 1852, kauppakonttorien palveluksessa Hampurissa ja Lontoossa 1852–1855 ja sitten kauppias Tammisaaressa 1856. Olut- ja portteritehtailijana Hultman toimi vuoteen 1880. Hän oli Preussin konsuli 1857–1868, Pohjois-Saksan liiton 1868–1871 ja Saksan 1871–1890 sekä Tanskan varakonsuli 1856–1890, Ruotsi-Norjan 1867–1890 ja Alankomaiden 1872–1890. Hultin osallistui Tammisaaren edustajana porvarissäädyssä valtiopäiville 1863–1864.

Professori Oskar Hultman oli Fritiof Hultmanin poika.

## Lähteet
Cheng Xunzhao

**Cheng Xunzhao** (s. 9. helmikuuta 1991 Xuzhou) on kiinalainen judoka. Cheng kilpailee 90 kilogramman sarjassa.

Cheng osallistui Rio de Janeiron olympialaisiin 2016. Hän saavutti olympiapronssia voittamalla kolme ensimmäistä otteluaan, häviten välierässä olympialaiset voittaneelle Mashu Bakerille ja voittaen pronssiottelun.

Aasian-mestaruuskilpailuissa Cheng oli pronssilla Tashkentissa 2016.

## Lähteet
Bolvadin

**Bolvadin** on piirikunta Afyonkarahisarin maakunnassa, Turkissa. Vuonna 2019 alueen väkiluku oli 45 384.

Turkin joukot valloittivat Bolvadinin vuonna 1107.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Piirikunnan kotisivut