open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vladimir Jefimkin

**Vladimir Aleksandrovitš Jefimkin** (, s. 2. joulukuuta 1981 Samara) on venäläinen maantiepyöräilijä.

Jefimkin aloitti ammattilaisuransa Team Barloworld-Valsir -tallissa vuonna 2005, jolloin hän voitti 
Portugalin ympäriajon kokonaiskilpailun ja kolmannen etapin. Lisäksi hän voitti Dunkerquen neljän päivän ajon neljännen osuuden ja sijoittui yhteiskilpailussa toiseksi. Aragonian ympäriajossa hän oli paras toisella etapilla.

Kauden 2006 alussa Jefimkin siirtyi Caisse d'Epargnen joukkueeseen. Vuonna 2006 hänen paras saavutuksensa oli Italian ympäriajon kymmenennen etapin kakkossija. Vuelta Ciclista a la Rioja -kilpailussa hän oli kolmas. 

Vuonna 2007 Jefimkin sijoittui kolmanneksi Välimeren ajossa sekä voitti etapin 2A Euskal Bizikleta -kilpailussa. Hän johti Sveitsin ympäriajoa ennen viimeistä etappia, aika-ajoa, jossa jäi kauas kärjestä pudoten lopputuloksissa kuudenneksi. Espanjan ympäriajossa Jefimkin voitti vuorenhuipulle päättyneen neljännen etapin karattuaan muilta kärkiajajilta kymmenen kilometriä ennen maalia. Hän kantoi johtajan kultaista paitaa neljän päivän ajan ja sijoittui kokonaiskilpailussa lopulta kuudenneksi.  

Vuosina 2008–2010 Jefimkin edusti Ag2r-La Mondiale-joukkuetta. Hän sijoittui Pyreneillä ajetulla Ranskan ympäriajon 2008 yhdeksännellä etapilla alun perin toiseksi hävittyään yli minuutin Riccardo Riccòlle. Italialainen oli kuitenkin antanut EPOa sisältäneen dopingnäytteen neljännen etapin jälkeen ja Jefimkin tullaan mitä ilmeisimmin nimeämään etappivoittajaksi. Kokonaiskilpailussa hän oli yhdestoista.

Jefimkin lopetti uransa elokuussa 2010 voidakseen viettää enemmän aikaa Kaliforniassa asuvan perheensä kanssa. Kesällä 2011 hän palasi ammattipyöräilijäksi Continental-tason Team Type 1 -joukkueessa. Samassa joukkueessa ajoi tuolloin myös hänen kaksoisveljensä Aleksandr Jefimkin. 2011 jäi kuitenkin hänen viimeiseksi ammattilaiskaudekseen
 
## Lähteet
*Vladimir Jefimkin Trap-friis-tietokannassa 
*Vladimir Jefimkin Cycling Archives -tietokannassa 
### Viitteet
Häiveperhonen

**Häiveperhonen** (*Apatura iris*) on täpläperhosten (Nymphalidae) heimoon kuuluva suurikokoinen päiväperhonen, joka on yleistynyt Suomessa 1990-luvulta eteenpäin.

## Koko ja ulkonäkö
Häiveperhonen on kookas, tumma perhonen. Etu- ja takasiipien yläpinnat ovat mustanruskeat, ja koiraalla niissä on voimakas violetinsininen metallinkiilto. Etusiiven poikki kulkee katkonainen valkoinen nauha, ja lisäksi siiven ulkosyrjässä on pari valkoista täplää. Takasiiven poikki valkoinen vyö kulkee yhtenäisenä, ja huomattavana tuntomerkkinä siiven takaosassa on oranssinpunainen, rengasmainen silmätäplä. Siipien alapinnat ovat ruskeat ja selväkuvioiset. Etusiiven alapinnalla on mustia ja valkoisia täpliä sekä kookas oranssi silmätäplä, jonka keskellä on sininen pilkku. Takasiiven alapinnalla on yhtenäinen valkoinen vyö, joka kapenee kiilamaisesti, sekä pieni oranssi silmätäplä. Siipiväli 70&ndash;92 mm.

Häiveperhosen kanssa varsin samannäköinen ja -kokoinen laji on haapaperhonen, jonka siivissä ei kuitenkaan ole oranssia silmätäplää eikä metallista hohdetta.

Apatura iris MHNT CUT 2013 3 18 Compiegne Dos.jpg| Häiveperhonen  
Apatura iris MHNT CUT 2013 3 18 Compiegne Ventre.jpg|△ Häiveperhonen 


## Levinneisyys ja lentoaika
Häiveperhosen esiintymisalue ulottuu Länsi-Euroopasta itään Aasian lauhkean vyöhykkeen kautta Japaniin. Euroopassa laji puuttuu eteläisimmistä ja pohjoisimmista osista, muun muassa suurimmasta osasta Fennoskandiaa. Pohjois-Euroopassa se on esiintynyt säännöllisesti Etelä-Englannissa, Tanskassa ja Virossa saakka.

Suomessa häiveperhosia oli 1990-luvulle saakka tavattu vain harvinaisena vaeltajana maan eteläosissa, mutta laji on sen jälkeen vakiintunut ja yleistynyt rajusti. Kesällä 2010 häiveperhonen oli ensimmäistä kertaa Suomessa yleisempi kuin haapaperhonen. Toistaiseksi lajin levinneisyys painottuu Itä-Suomeen ja etelärannikolle. Lentoaika on heinä-elokuussa yhtenä sukupolvena.

## Elinympäristö ja elintavat
Häiveperhosen elinympäristöä ovat varjoisat lehtimetsät, metsänreunat, puistot ja puutarhat.  Laji talvehtii keskenkasvuisena toukkana.

Häiveperhosen toukan ravintokasveja ovat pajut (*Salix*), kuten raita (*Salix caprea*), virpapaju (*Salix aurita*) ja tuhkapaju (*Salix cinerea*). Kukkien sijaan perhosta houkuttavat voimakkaat hajut, kuten raadot ja mädät hedelmät.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Perhoset: Häiveperhonen
* Iltalehti: Häiveperhonen (''Apatura iris'') 
* UniProt, Taxonomy: Apatura iris
John Napier

**John Napier** (1550 – 4. huhtikuuta 1617) oli skotlantilainen matemaatikko ja teologinen kirjailija, joka keksi logaritmin sveitsiläisen Jost Bürgin ohella. Matematiikassa Napier muistetaan erityisesti Neperin luvusta, joka on luonnontieteissä paljon käytetyn luonnollisen logaritmin kantaluku. Hänet tunnetaan myös Napierin luiden keksijänä. Napierin mukaan on nimetty muun muassa SI-järjestelmän ulkopuolinen suhteen yksikkö neper (Np), Kuun Neper-kraatteri sekä asteroidi 5558 Johnnapier.

## Elämäkerta
John Napier syntyi vuonna 1550 Napier-klaanin Merchistonin haaran kotilinnassa, joka oli ollut suvun hallussa 1430-luvulta lähtien. Hänen isänsä oli sir Archibald Napier, joka oli vaikutusvaltainen mies 1500-luvun Skotlannissa, ja äitinsä Orkneyn piispan tytär Janet Bothwell. John Napier oli Merchistonin kahdeksas laird. Nimen nykyinen kirjoitusasu ei ole alkuperäinen. Napierin omana aikana etunimi kirjoitettiin muodossa Jhone, kun taas sukunimestä käytettiin useita eri kirjoitusmuotoja, joita olivat Napeir, Nepair, Nepeir, Neper, Napare, Naper ja Naipper – ei kuitenkaan Napier. Yleisin nimimuoto lienee ollut Jhone Neper.

Napierin lapsuudesta ja nuoruudesta ei tiedetä juuri mitään. Yksi maininta on kuitenkin, että Orkneyn piispa eli hänen enonsa käski 11-vuotiaan Napierin isän lähettää pojan Ranskaan tai Flanderiin opiskelemaan, sillä kotimaassa hän ei saisi kunnon opetusta. Ei kuitenkaan tiedetä, matkustiko Napier missään vaiheessa Ranskaan tai Flanderiin, sitä vastoin hän aloitti 13-vuotiaana opinnot St Andrewsin yliopistossa. Opiskeluajaksi Napierin äiti sai järjestetyksi hänet asumaan St Salvator's Collegeen ja hankki erityiskohtelun yliopiston rehtorilta John Rutherfordilta.

Napierin nimi löytyy St Salvator's Collegeen kirjoittautuneiden luettelosta vuodelta 1563, mutta mistään ei ole löytynyt mainintaa, että Napier olisi saanut tutkinnon suoritetuksi. Ilmeisesti hän muutti opiskelemaan mannermaalle. Hänen äitinsä kuoli samoihin aikoihin kun hän kirjautui sisään yliopistoon. Napier kiinnostui St Andrewsissa teologiasta, mistä löytyy tieto myöhemmin kirjoitetusta kirjeestä. Hän siis opiskeli St Andrewsissa jonkin aikaa, vaikkei siellä valmistunutkaan. Mistään mannermaisesta yliopistosta ei ole löytynyt mainintoja Napierista, ja siksi ei ole varmaa tietoa, opiskeliko Napier siellä missään vaiheessa. Todennäköisimpänä opintopaikkana pidetään Pariisin yliopistoa, mutta hänen uskotaan viettäneen aikaa myös Italiassa ja Alankomaissa.

Napier kuoli kihtiin Edinburghissa vuonna 1617.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Petri Lassila

**Petri Lassila** (s. 2. maaliskuuta 1969 Haapajärvi) on tamperelaisen Tera-yhtyeen laulaja, kitaristi ja lauluntekijä. Lassila tuli tunnetuksi toimiessaan samoissa tehtävissä suomalaisen gospel-rockin pioneerissa Terapiassa ja häntä pidetään yhtenä suomalaisen gospelmusiikin merkittävimmistä tekijöistä. Lassilan tekemistä lauluista on tehty tribuuttialbumi *[[Terapian tarpeessa (albumi)|Terapian tarpeessa]]*. 

Petri Lassila perusti ICT-yritys Vilkas Group Oy:n vuonna 1995. Lassila toimi yrityksen toimitusjohtajana ja talousjohtajana vuoden 2008 alkuun sekä sittemmin yhtiön hallituksessa. 

Lassila valmistui teologian maisteriksi Helsingin yliopistosta 2014 pääaineenaan etiikka ja vihittiin evankelis-luterilaisen kirkon papiksi Lapualla 2015.

## Tuotanto
Petri Lassila on toiminut säveltäjänä ja sanoittajana, laulajana ja kitaristina seuraavilla levyillä:
* Terapia: *[[Tule & Kazo]]* (1993)
* Terapia: *[[Single (Terapia)|Single]]* (1994)
* Terapia: *[[Täällä taas (albumi)|Täällä taas]]* (1994)
* Terapia: *[[Uusi levy]]* (1995)
* Terapia: *[[Kovia ääniä ja vaikeita sanoja]]* (1997)
* Terapia: *[[Joona (albumi)|Joona]]* (1998)
* Terapia: *[[Studio 7]]* (2000)
* Terapia: *[[K23]]* (2001)
* Terapia: *[[Hoosianna (albumi)|Hoosianna]]* (2003)
* Terapia: *[[Hullut nuoruuden päivät]]* (2005)
* Tera: *[[Uusi veri]]* (2007)
* Tera *[[Minulle ei ole paikkaa]]* (2010)
* Tera: Ai Kuin En? (2013)
*Tera: Okei (single, 2020)

## Aiheesta muualla
*Okei -musiikkivideo
*Kylmä kaveri -musiikkivideo
*Lassilan ääninäyte kappaleessa Napajäätiköt sulaa
*Terapian kotisivut
*Teran kotisivut
Mary Oliver

**Mary Jane Oliver** (10. syyskuuta 1935 Maple Heights, Ohio – 17. tammikuuta 2019) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hänen ensimmäinen kokoelmansa *No Voyage, and Other Poems* julkaistiin vuonna 1963. Hänet on palkittu muun muassa Pulitzer-palkinnolla kokoelmastaan *American Primitive* (1983) sekä National Book Awardilla kokoelmasta *New and Selected Poems* (1992). Hänen runouttaan on kuvattu uudenlaiseksi romantiikaksi, jossa luonnon ja sitä havainnoivan ihmisen väliset rajat häviävät. Oliverin laajasta runo- ja esseetuotannosta on suomennettu kaksi runokokoelmaa, *Joutsen* (2013) ja *Tuhat aamua* (2015). 

Oliver opiskeli Ohio State Universityssä sekä Vassar Collegessa. Hän asui ja työskenteli vuosikymmeniä Provincetownissa, Massachusettsissa, kunnes 2000-luvulla muutti pitkäaikaisen elämänkumppaninsa, valokuvaaja Molly Malone Cookin kuoleman jälkeen Floridaan. 

## Julkaisuja
* *No Voyage, and Other Poems* (1963, laajennettu painos 1965)
* *The River Styx, Ohio, and Other Poems* (1972) 
* *The Night Traveler* (1978)
* *Twelve Moons* (1978)
* *Sleeping in the Forest* (1979)
* *American Primitive* (1983)
* *Dream Work* (1986)
* *Provincetown* (1987)
* *House of Light* (1990)
* *New and Selected Poems* (1992)
* *A Poetry Handbook* (1994)
* *White Pine. Poems and Prose Poems* (1994)
* *Blue Pastures* (1995)
* *West Wind. Poems and Prose Poems* (1997)
* *Rules for the Dance. A Handbook for Writing and Reading Metrical Verse* (1998)
* *Winter Hours. Prose, Prose Poems, and Poems* (1999)
* *The Leaf and the Cloud* (2000)
* *What Do We Know* (2002)
* *Owls and Other Fantasies* (2003)
* *New and Selected Poems, volume two* (2004)
* *Why I Wake Early. New Poems* (2004)
* *Blue Iris. Poems and Essays* (2004)
* *Long Life. Essays and Other Writings* (2004)
* *At Blackwater Pond. Mary Oliver Reads Mary Oliver* (2006)
* *Thirst. Poems* (2006)
**Red Bird* (2008)
**Evidence* (2009)
**Swan: Poems and Prose Poems* (2010)
**A Thousand Mornings* (2012)



## Suomennoksia

* *Joutsen. Runoja ja proosarunoja*. (*Swan: Poems and Prose Poems*, 2010.) Suomentaneet Pertti Nieminen ja Tuulia Toivanen. Helsinki: Basam Books, 2013. .
* *Tuhat aamua*. (*A Thousand Mornings*, 2012.) Suomentaneet Pertti Nieminen ja Tuulia Toivanen. Helsinki: Basam Books, 2015. .

## Lähteet
Ella ja kiristäjä

**Ella ja kiristäjä** on Timo Parvelan Ella-sarjan ensimmäinen kirja. Kirja ilmestyi *[[Kirjava kukko]]* -sarjassa vuonna 1995.

## Juoni
Opettaja käyttäytyy oudosti saatuaan kirjeen, joten oppilaat päättelevät, että häntä kiristetään. Kiristysepäilyt vahvistuvat, koska opettaja käyttäytyy oudosti myös uimahallissa. Kun hän saa toisen kirjeen, oppilaat ryhtyvät monin eri tavoin pitämään häntä silmällä ja tekevät hänelle jopa gallupkyselyn. Kun he saavat selville kohtaamisajan ja paikaksi Asemapuiston, he vaihtavat opettajan matkalaukun Hannan isän laukkuun. He epäilevät opettajan laukussa olevan rahaa. Tilalle laitetussa laukussa on Aku Ankka -lehtiä. Kun oppilaat lopulta luulevat saaneensa kiristäjän kiinni, kiristäjä osoittautuu opettajan tuoreeksi vaimoksi, jonka kanssa opettaja on lähdössä häämatkalle.

## Käännöksiä
*Valkovenäjä: Эла і сябры (Ela i siabry). Kääntänyt Kazlova, Alena. Minsk: Mastatskaya Litaratura, 2017. 
*Espanja: 
*Ranska: 
*Ruotsi: 
*Venäjä: 
*Viro:
Ella teatterissa

**Ella teatterissa** on Timo Parvelan Ella-sarjan toinen kirja. Kirja ilmestyi *[[Kirjava kukko]]* -sarjassa 1996.

## Juoni
Luokka saa sijaisen, koska heidän oma opettajansa on häämatkalla. Sijainen kokee kuitenkin tämän luokan opettamisen mahdottomaksi, ja opettaja tulee jo seuraavana päivänä takaisin. Tämä ilmoittaa rehtorin vaativan heiltä joulunäytelmää koulun joulujuhlaan. He käyvät oikeassa teatterissa katsomassa *[[Punahilkka]]a*, mutta Pate muuttaa näytelmän kulkua. Opettaja saa loistoajatuksen: he esittävät joulukuvaelman. Näytelmävaatteet luokka saa huutokaupasta monien erehdyksien jälkeen. Kun näytelmä esitetään, se ei kuitenkaan mene ihan niin kuin pitäisi.
Grevenbroich

**Grevenbroich** on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se sijaitsee Erft-joen varrella, noin 15 kilometrin päässä Neussista ja Mönchengladbachista. Se kuuluu Düsseldorfin hallintopiiriin ja Rhein-Kreis Neussin piirikuntaan. Kaupungin asukasluku oli 61&nbsp;596 vuoden 2022 lopussa. Pinta-alaltaan se on 102 neliökilometrin suuruinen.

Grevenbroichissa on runsaasti energiateollisuutta. Kaupungin nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa keskiaikainen Altes Schloss ja Langwadenin luostari. Sillä on ystävyyskaupunkitoimintaa Slovenian Celjen, Ranskan St. Chamonin, Alankomaiden Kasselin ja Saksan Auerbachin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin verkkosivusto
Kyhmysorsa

**Kyhmysorsa** (*Sarkidiornis melanotos*) on laajalle levinnyt sorsa. Lajin nimesi Thomas Pennant 1769.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 56–76&nbsp;cm, koiraan ollessa huomattavasti kookkaampi. Linnun pää, kaula ja alapuoli ovat valkoiset ja päässä on lisäksi tummia pilkkuja. Selkä on kiiltävän sinimusta. Koiraalla on lisäksi nokan päällä tumma perunamainen kyhmy. Nuoret linnut ovat ruskeansävyisiä.

Kyhmysorsa on sukunsa ainoa edustaja. Etelä-Amerikassa esiintyy alalaji *sylvicola*.

## Esiintyminen
Lajin laaja levinneisyysalue kattaa pääosan Etelä-Amerikkaa, Saharan eteläpuolisen Afrikan, Madagaskar mukaan luettuna, sekä Intian ja Kaakkois-Aasian. Lajin esiintymialueen laajuus on noin 10 miljoonaa neliökilometriä ja sen arvioitu maailman populaation koko on 190&nbsp;000–730&nbsp;000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Lajia ei ole tavattu Suomessa.

## Elinympäristö
Aukeiden maiden vesistöt: järvet yli 8 hehtaaria, joet, vetiset suot ja tulva-alueet. Ruokailevat myös pelloilla ja niityillä.

## Lisääntyminen
Koiraalla on usein 2 naarasta ja koiraat naaraineen lyöttäytyvät usein pesimäaikana yhteen muodostaen yhdyskuntia. Pesä on puunkolossa tai mahdollisesti rakennuksessa, usein myös maassa korkean kasvillisuuden kätkössä. Munamäärä on 5–15, joskus jopa 50, jolloin useat naaraat ovat munineet samaan pesään. Haudonta kestää noin kuukauden ja poikaset ovat lentokykyisiä noin 10 viikon iässä.

## Ravinto
Syö pääasiassa kasvikunnan tuotteita laiduntamalla tai matalassa vedessä polskuttamalla. Voi syödä myös vedessä eläviä pieniä selkärangattomia ja pikkukaloja.

## Lähteet
* Perrins, Christopher M. (päätoim.) 1992: Otavan lintutieto – Maailman linnut. Otava. Italia. 
* Alderton, David & Barrett, Peter 2006: Birds of the World. – Southwater. Kiina.

### Viitteet
Herten

**Herten** on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se sijaitsee Ruhrin alueen pohjoislaidalla ja kuuluu Münsterin hallintopiiriin sekä Recklinghausenin piirikuntaan. Kaupungin asukasluku vuoden 2022 lopussa oli 62&nbsp;473. Sen pinta-ala on 37,33 neliökilometriä ja asukastiheys 1&nbsp;674 as./km².

Herten on jaettu yhdeksään kaupunginosaan (), jotka ovat Bertlich, Disteln, Herten-Mitte, Herten-Südost, Herten-Südwest, Langenbochum, Paschenberg, Scherlebeck ja Westerholt. Niistä runsasväkisin on Westerholt noin 10&nbsp;800 asukkaallaan. Vähiten asukkaita on Bertlichissä, noin 3&nbsp;403. Suhteellisesti eniten ulkomaalaisia on Herten-Südwest kaupunginosassa, 26&nbsp;%.

Hertenillä on ystävyyskaupunkitoimintaa Ranskan Arras'n, Yhdistyneen kuningaskunnan Doncasterin, Saksan Schneebergin ja Puolan Szczytnon kanssa.

Hertenin nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa linna Wasserschloss Herten ja hyvin säilynyt vanha Westerholtin kylä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin viralliset sivut
Britannian Grand Prix 1990

**Britannian Grand Prix 1990** oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 15. heinäkuuta 1990 Silverstonessa Britanniassa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Alain Prost, jolle voitto oli kauden neljäs ja kolmas peräkkäinen. 

Prost siirtyi voittonsa turvin MM-sarjan kärkeen ohittamalla Ayrton Sennan kahdella pisteellä.

## Tulokset

## Muuta

*Paalupaikka: Nigel Mansell – 1.07,428
*Nopein kierros: Nigel Mansell – 1.11,291 (kierroksella 51)
*Riccardo Patresen 200. Grand Prix
*Aguri Suzukin ensimmäinen MM-piste
*Williamsin 250. kilpailu
*Ferrari ylitti 2500 MM-pisteen rajan
* Kisa nähtiin koosteena YLE TV1:ssä klo 21.15-21.45 selostajana Juha Jokinen.

## Lähteet

 
* *Helsingin Sanomat* 15.7.1990
Carolyn Kizer

**Carolyn Ashley Kizer** (10. joulukuuta 1925 Spokane, Washington – 9. lokakuuta 2014 Sonoma, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hän kirjoitti teoksensa usein feministisestä näkökulmasta. Vuosina 1965–1966 hän työskenteli Pakistanissa.

Kizer valmistui Sarah Lawrence Collegesta New Yorkissa ja täydensi vuosina 1945–1947 opintojaan Columbian yliopistossa ja Washingtonin yliopistossa. Hän voitti vuonna 1985 Pulitzer-palkinnon teoksellaan *Yin*.

Kizerin toinen aviomies oli John Marshall Woodbridge. Hän asui Sonomassa, Kaliforniassa sekä Ranskan pääkaupungissa Pariisissa. Hän sai 1950-luvulla opetusta Pulitzer-palkitulta yhdysvaltalaisrunoilija Theodore Roethkelta.

## Lähteet
Pikkuhäiveperhonen

**Pikkuhäiveperhonen** (*Apatura ilia*) on täpläperhosten heimoon kuuluva päiväperhonen.

## Koko ja ulkonäkö
Pikkuhäiveperhonen on melko kookas ja näyttävä perhoslaji. Siipien pohjaväri on mustanruskea ja koiraan siivet ovat sinisen metallinhohtoiset. Etusiiven yläpinnalla on hajanaisia valkoisia täpliä sekä oranssinkeltainen, rengasmainen silmätäplä. Takasiivessä on siiven poikki kulkeva valkoinen vyö sekä oranssi rengasmainen silmätäplä. Takasiiven takaosassa on lisäksi oranssit täplät. Siipien alapinnat ovat vihertävänruskeat. Etusiiven iso silmätäplä erottuu hyvin myös alapinnalla, takasiiven puolella pieniä silmätäpliä on pari. Takasiivessä on lisäksi vaalearuskea, kiilamainen alue, jonka siiven tyven puoleinen reuna mutkittelee. Siipiväli 66&ndash;72&nbsp;mm.

Apatura ilia MHNT CUT 2013 3 18 Compiegne Dos.jpg|♂ Pikkuhäiveperhonen
Apatura ilia MHNT CUT 2013 3 18 Compiegne Ventre.jpg| ♂ △ Pikkuhäiveperhonen

Lajilla on myös värimuoto *f. clytie*, jolla siipien pohjaväri on oranssinruskea ja siipien valkoiset vyöt ovat kellertäviä.

Läheistä sukua olevasta häiveperhosesta pikkuhäiveperhosen erottaa helpoimmin etusiiven yläpinnan silmätäplästä, joka häiveperhoselta puuttuu. Lisäksi häiveperhosella takasiiven alapinnan kiilamainen poikkivyö on valkoinen ja erottuu selvemmin.

## Levinneisyys ja lentoaika
Pikkuhäiveperhosen esiintymisalue ulottuu Etelä- ja Keski-Euroopasta Aasian lauhkean vyöhykkeen kautta Japaniin saakka. Pohjois-Euroopassa lajia tavataan Baltiassa, missä se on levinnyt voimakkaasti.

2000-luvun alusta lähtien pikkuhäiveperhosta on tavattu myös Suomessa. Aluksi harvinaisena vaeltajana, mutta nykyisin laji lienee vakiintunut ainakin osaan etelärannikkoa. Lentoaika on levinneisyysalueen eteläosissa kahtena sukupolvena touko-kesäkuussa ja elo-syyskuussa, pohjoisessa yhtenä sukupolvena heinäkuussa.

## Elinympäristö ja elintavat
Pikkuhäiveperhosen elinympäristöä ovat valoisat lehtimetsät. Vaelluksen aikana perhosia voi tavata muuallakin. Keskenkasvuinen toukka talvehtii. Tiettävästi Suomen ensimmäinen talvehtiva toukka löytyi Paraisilta 31.10.2017. Pieni toukka löydettiin käymällä läpi nuoria haapoja lajin vakiintuneella esiintymisalueella. Löytöpaikka oli lämmin etelänpuoleinen rinne. Toukka oli asettunut oksan tyvelle noin metrin korkeudelle maanpinnasta.

## Ravintokasvi
Toukan ravintokasveja ovat pajut ja poppelit, erityisesti haapa (*Populus tremula*) ja mustapoppeli (*Populus nigra*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Suomen Perhoset: Pikkuhäiveperhonen
*UniProt, Taxonomy: Apatura ilia
Hayden Carruth

**Hayden Carruth** (3. elokuuta 1921 &ndash; 29. syyskuuta 2008) oli yhdysvaltalainen runoilija ja kirjailija. Hänelle myönnettiin Ruth Lillyn runouspalkinto vuonna 1990 sekä Kansallinen kirjapalkinto runoudesta 1997. Runoteosten ohella Hayden Carruth julkaisi esimerkiksi kirjallisuusarvosteluja.
13 (Blurin albumi)

**13** on englantilaisen rock-yhtyeen Blurin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin maaliskuussa 1999. Albumi oli 17 viikkoa Britannian albumilistan ykkösenä mutta samalla sijoittui vasta sijalle 80 Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla. Levy sisältää singlet: "Tender", "Coffee & TV" ja "No Distance Left to Run".

## Kappalelista
Kaikki kappaleet ovat kirjoittaneet Damon Albarn, Graham Coxon, Alex James ja Dave Rowntree.
# "Tender" – 7:40
# "Bugman" – 4:47
# "Coffee & TV" – 5:58
# "Swamp Song" – 4:36
# "1992" – 5:29
# "B.L.U.R.E.M.I." – 2:52
# "Battle" – 7:43
# "Mellow Song" – 3:56
# "Trailerpark" – 4:26
# "Caramel" – 7:38
# "Trimm Trabb" – 5:37
# "No Distance Left to Run" – 3:27
# "Optigan 1" – 2:34

### Singlet

*"Tender" (julkaistu 22. helmikuuta 1999, UK #2)
*"Coffee & TV" (julkaistu 28. kesäkuuta 1999, UK #11)
*"No Distance Left to Run" (julkaistu 5. marraskuuta 1999, UK #14)

## Lähteet
Helena Siltala

**Helena Siltala** (vuodesta 1955 **Kronqvist**; 20. heinäkuuta 1930 Helsinki – 17. heinäkuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen jazz- ja iskelmälaulaja, jonka tunnetuimpiin kappaleisiin kuuluvat "Ranskalaiset korot", "Tuuli tuo tuuli vie" ja "Pikku midinetti".

## Elämä ja ura
Siltala aloitti esiintymisen 1953, jolloin Ossi Aallon orkesterin laulusolistina toiminut Sacy Sand jätti paikkansa ja orkesterin trumpetisti Rolf Kronqvist ehdotti tämän tilalle Helsingin jazzpiireissä tapaamaansa Siltalaa. Levytysura alkoi vuonna 1955. Läpimurto tuli kappaleilla "Ranskalaiset korot", "Tuuli tuo tuuli vie" ja "Pikku midinetti", josta hän sai kultalevyn (25&nbsp;000&nbsp;kpl). Hän oli tunnettu etenkin pitkäaikaisesta yhteistyöstään muusikko ja säveltäjä Erik Lindströmin kanssa. Vielä myöhemmällä iälläänkin Siltala lauloi jazzia Lindströmin Dream Teamissa ja Happy Swing Bandissa. 

Helena Siltala on itse kertonut tutustuneensa jazziin lankonsa suuren levykokoelman välityksellä ollessaan lapsenpiikana sisarensa perheessä 1940-luvun lopulla, ja erityisesti hän on muistellut ihastuneensa Artie Shawn esityksiin sekä samoihin aikoihin elokuvateattereissa pyörineeseen Glenn Milleristä kertoneeseen elokuvaan. Yhteistyö Erik Lindströmin kanssa alkoi vuonna 1955, jolloin Siltalasta tuli Erikin veljen Olle Lindströmin yhtyeen laulusolisti. Tuon vuoden joulukuussa hän levytti Erik Lindströmin kvintetin kanssa jazzstandardin "Some of These Days" Reino Helismaan suomentamin sanoin "Näinä päivinä". Ensimmäiset Siltalan levyttämät Erik Lindströmin kappaleet olivat vuotta myöhemmin taltioidut "Etkö uskalla mua rakastaa" ja "Tuuli tuo, tuuli vie". Suomessa uutta ranskalaista *[[musette (harmonikka)|musette]]*-tyyliä edustaneen "Pikku midinetin" Siltala lauloi levylle jo loppuvuonna 1957, mutta listojen kärkeen se nousi vasta vuoden 1958 syyskuussa.

Erik Lindström kertoi myöhemmin, että hän tunsi Helena Siltalan vahvasti hengenheimolaisekseen, ja häntä viehättivät etenkin Siltalan verevä ääni ja voimakas eläytymiskyky: "Helena tulkitsee sävellykseni juuri niin kuin olen ne ajatellut ja kirjoittanut." 

Siltala työskenteli myöhemmin mainostoimiston valokuvalaboratoriossa. Hän oli naimisissa muusikko Rolf Kronqvistin (1929–2002) kanssa, ja he saivat kaksi tytärtä.
 
## Diskografia
* Pikku midinetti (1971)
* Unohtumattomat (1992)
* Remembering the good old jazz days (1996)
* 20 suosikkia - Ranskalaiset korot (2002)
* Haaveita (2008)
* The Other Side (2010)

## Palkinnot
*Jazzlegenda-palkinto 2004

## Lähteet

* 
*  

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* Helena Siltalan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Luovuustekniikka

**Luovuustekniikat** ovat ideoinnin ja ongelmanratkaisun, esimerkiksi tuotekehitystoiminnan tueksi kehitettyjä työmenetelmiä. Kuten teknisessä lähestymistavassa yleensäkin niin luovuustekniikoiden taustalla ei ole kovin syvällistä itse luovuuskäsitteen tarkastelua vaan luovuustekniikat ovat hyvin käytännönläheisiä. Niiden yleisenä periaatteena on saada jonkin asian käsitykset pois normaaleista olettamuksista ideana, että ongelmien ratkaisu saattaa olla oletetun ratkaisujoukon ulkopuolella. Luovuustekniikat ovat menetelmiä, joiden avulla voidaan saada aikaan nokkelia oivalluksia perinteisten ratkaisujen sijaan. Luovuustekniikoita tai -menetelmiä käytetään joko yksin tai ryhmissä. Nykyisin puhutaan usein innovatiivisuudesta, kun tavoitteena on pyrkiä saattamaan ideoita käytännön tasolle. Innovatiivisuus on siis käytännön tuotteina ja ilmiöinä toteutuvaa luovuutta

## Luova ongelmanratkaisu
Luovassa ongelmanratkaisussa yhdistetään tietoja ja asioita niin, että tulos on tekijälleen uusi. Se edellyttää luovia ajattelutapoja ja asenteita sekä erityisiä kykyjä ja taitoja. Luova ongelmanratkaisu on prosessi, johon kuuluu ongelman tai parannusmahdollisuuden huomaaminen, siihen liittyvien tosiasioiden, näkemysten ja tavoitteiden tunnistaminen, sekä lähestymistapojen ja ideoiden tuottaminen, ideoiden arvioiminen, valitseminen ja toteuttaminen. 

Luovan ongelmanratkaisuprosessin välttämätön ehto on kaikkien ryhmän jäsenten positiivinen asenne, asioiden ja ideoiden tasavertainen käsittely ja ongelmien näkeminen haasteina, sekä ongelmanratkaisuun sitoutuminen.

Positiivinen asenne ilmenee ideoiden myönteisenä käsittelynä. Puutteiden esittäminen on rakentavaa, esimerkiksi 3+ ja Miten -tekniikka. Myönteisyys tekee ideoinnista miellyttävää, ja osoittaa ryhmälle, mikä ideassa on hyvää ja mistä suunnasta löytyy lisää hyviä ideoita. 

## Luovuustekniikoiden käyttötarkoitukset
Luovuustekniikoita käytetään elinkeinoelämässä, kun halutaan kehittää organisaatiota, tuotteita tai tuotteen markkinointistrategioita.

Luovuustekniikoita ovat:
* aivoriihi (eng. Brainstorming) 
* synektiikka
* Edward de Bonon useat mallit kuten ajattelun kuusi hattua (six thinking hats), 
* Systematic Inventive Thinking eli SIT
* tuplatiimi
* rentoutus ja mietiskely
* fläppitaulutekniikka
* Appelsiini/banaani
* ongelman hahmottamisessa SWOT-analyysi, käsitekartta ja kalanruotoanalyysi

Luovuusmenetelmien menestyminen perustuu niiden tuloksellisuuteen.

## Katso myös
*Innovaatio

## Lähteet
* http://www.edu.helsinki.fi/malu/kirjasto/lor/  Luovan ongelmanratkaisun työtavat
* http://stratox.fi sivuilla on lisää luovuustekniikoista eli ideointityökaluista

### Viitteet
Laukaan seurakunta

**Laukaan seurakunta** on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka kuuluu Lapuan hiippakuntaan ja Pohjoisen Keski-Suomen rovastikuntaan. Työntekijöitä oli vuoden 2024 lopussa 45. Kirkkoherrana on toiminut vuodesta 2015 alkaen Harri Romar.

Laukaan seurakunta on jaettu Laukaan kirkonkylän lähikirkkoalueeseen, Lievestuoreen lähikirkkoalueeseen, Konneveden lähikirkkoalueeseen sekä Leppäveden-Vihtavuoren lähikirkkoalueeseen.

Vuoden 2025 lopussa Laukaan seurakuntaan kuului 14&nbsp;865 jäsentä, mikä oli noin 70 prosenttia Laukaan ja Konneveden yhteenlasketusta väkiluvusta. Jäsenmäärä pysytteli pitkään noin 17&nbsp;000:ssa, mutta vuonna 2017 se laski 17&nbsp;000:n alle ja viime vuosina lasku on kiihtynyt.

## Historia
Laukaasta tuli itsenäinen seurakunta vuonna 1593, kun se itsenäistyi Rautalammin pitäjästä. Laukaan emäseurakuntaan kuului aikanaan laaja alue nykyistä Jyväs- ja Ääneseutua. 

Vuoden 2022 alussa Laukaan seurakuntaan liitettiin Konneveden seurakunta.

## Papisto
### Kirkkoherrat
* 1996–2015: Timo Vuojus
* 2015–: Harri Romar

## Katso myös
* Vehniän baptistiseurakunta
* Uskonto Keski-Suomessa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laukaan seurakunnan verkkosivut
Maxine Kumin

**Maxine Kumin** (6. kesäkuuta 1925 Philadelphia, Pennsylvania – 6. helmikuuta 2014 Warner, New Hampshire) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka tunnetaan varsinkin runoudestaan. Eräs tunnetuimmista kokoelmista on *Up Country*, joka toi kirjoittajalleen vuonna 1973 Pulitzer-palkinnon. Kuminille myönnettiin lisäksi Ruth Lillyn runouspalkinto.

## Lähteet
Nahariya

**Nahariya** () on kaupunki Israelissa pohjoisella hallintoalueella. Se on Israelin pohjoisin rannikkokaupunki. Vuoden 2017 lopussa kaupungin väkiluku oli 56&nbsp;071.

## Historia

Nahariya perustettiin vuonna 1934 ja sen ensimmäiset asukkaat olivat juutalaisia siirtolaisia Saksasta. Joukkoa johti paikalta maata ostanut insinööri Yosef Levi. Saksassa keskiluokkaan kuuluneet siirtolaiset kohtasivat uusia vaikeuksia heidän aloittaessaan maatalouden Palestiinassa. Vuosien 1936–1939 arabikapinan aikana Nahariya oli turvaton sen eristäytyneisyyden takia. Toisaalta kaupunki alkoi näihin aikoihin myös kehittyä rantalomakohteeksi jo ennestään harjoitetun maatalouden ohella. Hieman ennen Israelin itsenäistymistä Nahariya oli monien laittomia juutalaisia siirtolaisia Palestiinaan tuoneiden laivojen rantautumispaikka. Israelin itsenäisyyssodan aikana Nahariya kärsi jälleen etäisyydestään muihin juutalaisyhteisöihin. Arabit katkaisivat maayhteydet Israelin muihin osiin, mutta Haifaan pidettiin yhteyttä moottorivenein. Maayhteys turvattiin lopulta valtaamalla arabien hallussa ollut Akko. Sodan jälkeen Nahariya on ollut osa itsenäistä Israelia.

## Talous
Nahariyan talouden pääalat ovat matkailu, teollisuus, maatalous, kauppa ja palvelut. Kaupungin hotellialue kattaa alueen kaupungin rannikolla. Kaupungin liikekeskusta sijaitsee pääkadun varrella. Nahariyan rautatieaseman paikkeilla sijaitsee vanha teollisuusalue ja sittemmin on rakennettu myös uusi teollisuusalue kaupungin pohjoispuolelle.

## Väestö
Vuoden 2017 lopussa Nahariyan asukasluku oli 56&nbsp;071. Vuonna 1941 asukasluku oli noin 1&nbsp;000, vuonna 1953 9&nbsp;200, vuonna 1968 20&nbsp;700 ja vuonna 2002 47&nbsp;400. Monet kaupungin juutalaisista siirtolaisista ovat saapuneet Romaniasta, Pohjois-Afrikasta ja Irakista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivu
Jeesus-liike

**Jeesus-liike** ("jeesushipit", engl. 'Jesus movement') oli suuri kristillinen liike hippivastakulttuurissa, tai toisin päin, merkittävä hippiliike kristinuskon kirkossa. Liike syntyi Yhdysvaltojen länsirannikolla 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa, ja levittäytyi pääasiassa Pohjois-Amerikkaan ja Eurooppaan ennen kuin se päättyi 1980-luvun alussa. Jeesus-liike jätti jälkeensä useita uskontokuntia ja kristillisiä yhteisöjä.

Liike vaikutti nykyaikaisen kristillisen oikeiston ja kristillisen vasemmiston kehitykseen, ja Jeesus-musiikkiin, joka vaikutti kristilliseen nykymusiikkiin. Jeesus-liikkeessä pidetyt ylistystilaisuudet uursivat uraa nykyaikaisen ylistysmusiikin kehitykselle.

## Historia
1960-luvun nuorisoherätys tuli tunnetuksi new yorkilaisen Mau Mau -jengin johtaja Nicky Cruzin uskoontulosta sekä pastori David Wilkersonin toiminnasta 1950- ja 1960-luvun New Yorkissa. Nicky Cruzin tarinaa kuvaavasta *[[Risti ja linkkuveitsi]] -*kirjasta tuli kansainvälinen myyntimenestys ja kirja julkaistiin myös Suomessa 1965. Cruzin tarina vaikutti ns. Jeesus-herätysten leviämiseen ja evankelioimistyöhön. Wilkersonin perustama Teen Challenge -toiminta kasvoi 1960-luvulta alkaen kansainväliseksi.

Kansainvälinen nuorisoherätyksen aalto vaikutti myös Suomen helluntaiseurakunnissa ulospäin suuntautuvan evankelioimistyön voimistumiseen ja muun muassa Kristillisen alkoholisti- ja narkomaanityö ry:n perustamiseen vuonna 1971. Erityisesti Ritu Ylipahkalan uskoontulo nousi 1970-luvun herätyksen symboliksi.

Liikkeen jäsenistä on omat nimityksensä eri maissa. Englannin kielessä näistä käytetään nimityksiä "Jesus people" tai "Jesus freaks" (Jeesus-friikit).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ylen Elävä arkisto: Jeesushipit tulivat myös Suomeen (dokumentti 1972)
Beni Siltala

**Pentti Juhani ”Beni” Siltala** (s. 9. maaliskuuta 1953 Kittilä) on suomalainen laulaja, joka perusti ensimmäisen yhtyeensä 17-vuotiaana ja aloitti keikkailun. Hänen levytysuransa alkoi vuonna 1972. Vuonna 1992 Siltala osallistui Tangomarkkinoiden semifinaaliin ja pääsi kuudennelle sijalle.

## Diskografia
* *Yhteinen onni* (1979)
* *Muuan rakkaus syntyy* (1980)
* *On aika rakastaa* (1982)

## Lähteet
*  

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Kerinci Seblatin kansallispuisto

**Kerinci Seblatin kansallispuisto** kansallispuisto Indonesiassa, Sumatran saarella. Lähes 14&nbsp;000 neliökilometrin laajuinen puisto on levittäytynyt Länsi-Sumatran, Jambin, Bengkulun ja Etelä-Sumatran provinssien alueelle. Vuonna 2004 kansallispuisto listattiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon yhdessä Gunung Leuserin ja Bukit Barisan Selatanin kansallispuiston kanssa kohteeksi Sumatran trooppinen sademetsä..

Kerinci Seblatin kansallispuisto sijaitsee vuoristoisessa maastossa Barisanin vuoristossa. Se on noin 350 kilometriä pitkä ja keskimäärin 45 kilometriä leveä. Keskiarvoltaan puisto sijaitsee noin 2000 metrissä. Korkein kohta on 3&nbsp;805 metriin kohoava Gunung Kerinci, joka on Sumatran korkein vuori ja Indonesian korkein tulivuori.

## Luonto

Vuoristot peittävät puistosta noin 70 prosenttia, mikä vaikuttaa alueen kasvillisuuteen. Puistossa on noin 4000 kasvilajia, joista 300 on orkideoita. Alle 1500 metrissä on sademetsää, jossa valtalajeina ovat dipterokarpuskasvien ja hernekasvien lajit. Vuoristometsissä (1500–2500 metriä) kasvaa edelleen runsaasti dipterokarpuskasvia, mutta myös laakeri- ja myrttikasveja. Yli 2500 metristä löytyy laakeri-, pyökki- ja kanervakasveja. Kerincin huipulla on enää ruohoja ja yrttejä.

Puistossa elää useita eläinlajeja. Nisäkkäitä on kirjattu 85 ja lintuja 370 lajia. Äärimmäisen uhanalaisista nisäkäslajeista puistossa elää rottasiileihin kuuluva *[[Hylomys parvus]]*, sumatrankaniini, sumatrantiikeri, sumatransarvikuono. Linnuista statuksen äärimmäisen uhanalainen on saanut sumatrankäki. Puisto tunnetaan erityisesti hyvästä sarvikuonopopulaatiostaan. Sumatransarvikuonoja asuu puistossa noin 250–500 yksilöä. Tiikeri- ja sarvikuonopopulaatiot kärsivät kuitenkin siitä, että kansallispuiston raja halkaisee lajien asuinalueet. Gunung Tujuhin järvellä on mielenkiintoisia sammakkoeläin- ja hyönteispopulaatioita. Lisäksi Kerinci Seblatin kansallispuistosta on tehty havaintoja ns. Pendek-miestä, jota pidetään kryptozoologisena olentona.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sumatran sademetsät UNESCOn sivuilla  
* Kerinci Seblat National Park
Thomas Pennant

**Thomas Pennant** (14. kesäkuuta 1726 Whitford, Flintshire – 16. joulukuuta 1798 Whitford, Flintshire) oli walesilainen luonnontieteilijä ja antikvaari.

Pennantin suku oli walesilaista alempaa aatelia Whitfordin pitäjästä. Suvulla oli vaatimaton 1600-luvulla rakennettu kartano Bychtonissa. 1724 Thomasin isä David Pennant peri lähellä sijainneen Downingin tilan serkultaan, mikä kohensi huomattavasti suvun asemaa. Downing Hallista, jossa Thomas syntyi, tuli Pennantien vakituinen asuinpaikka. Thomasin äiti oli Arabella Mytton.

Thomas Pennant kävi Wrexhamin alkeiskoulua ennen muuttoa Thoas Croftin kouluun Fulhamiin 1740. 1744 hän pääsi Queen's Collegeen Oxfordiin, josta hän myöhemmin meni Oriel Collegeen. Kuten monet varakkaasta suvusta lähtöisin olleet opiskelijat ei Pennantkaan suorittanut loppututkintoa. 1771 hänen työnsä eläintieteilijänä kuitenkin palkittiin kunniamaininnalla.

12-vuotiaana Pennant menetti sydämensä luonnontieteille tutustuttuaan Francis Willughbyn teokseen *Ornithology*. Retki Cornwalliin 1746–1747, missä hän tapasi luonnontieteilijän ja antikvaarin William Borlasen, herätti mielenkiinnon mineraaleihin ja fossiileihin, jotka muodostivat hänen pääasiallisen tutkimuskohteensa 1750-luvulla.

Carolus Linnaeuksen esityksestä hänet äänestettiin *Kungl. Vetenskapssocieteten i Uppsala* seuran jäseneksi. 1766 hän julkaisi ensimmäisen osan teoksestaan *British Zoology*. Teosta valmistellessaan hän vieraili manner-Euroopassa, tutustuen muun muassa Voltaireen, Halleriin, Buffoniin ja Peter Simon Pallasiin. 

1767 hänet äänestettiin Royal Societyn jäseneksi. 1771 julkaistiin hänen teoksensa *Synopsis of Quadrupeds*. Saman vuoden lopulla hän julkaisi kirjan *A Tour in Scotland in 1769*, josta tuli merkittävä myyntimenestys. 1774 hän julkaisi toisen kirjan matkoistaan Skotlannissa, nyt 2-osaisena. 1778 hän julkaisi kirjan *Tour in Wales*, jota seurasi *Journey to Snowdon* 1781–1783.

Pennant työllisti täyspäiväisesti taiteilija Moses Griffithin, joka kuvitti pääosan Pennantin kirjoista. Taiteilija John Ingleby teki myös runsaasti kuvituksia Pennantin teoksiin.

1782 hän julkaisi kirjan *Journey from Chester to London* ja 1785–1787 *Arctic Zoology*. 1790 ilmestyi hänen *Account of London*, josta otettiin useita painoksia, ja 3 vuotta myöhemmin hän julkaisi omaelämäkertansa *Literary Life of the late T. Pennant*. Vielä vanhoilla päivillään hän julkaisi 2-osaisen *Outlines of the Globe*, jotka ilmestyivät 1798. Kolmannen ja neljännen osan julkaisi hänen poikansa David Pennant 1800. Hän kirjoitti myös useita vaatimattomampia teoksia, joista osa julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen.

Thomas Pennant nimesi lukuisia eläinlajeja, muun muassa kyhmysorsan.
John Kennedy Toole

**John Kennedy Toole** (17. joulukuuta 1937 – 26. maaliskuuta 1969) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka asui New Orleansissa, Louisianassa.

Toole ei lukuisista yrityksistä huolimatta saanut teoksiaan julkaistua elinaikanaan, vaan hän ajautui itsemurhaan vuonna 1969. Hänen tunnetuin teoksensa on *[[Typerysten salaliitto]]*, joka ilmestyi vuonna 1980 Toolen äidin vietyä käsikirjoituksen kirjailija Walker Percylle. Percy huolehti käsikirjoituksen läpimenosta kustantajalle.

Toolelle myönnettiin vuonna 1981 postuumisti Pulitzer-palkinto. Hänen toinen tunnettu romaaninsa on nimeltään *[[Neonraamattu]]* (1989).

## Teokset
*  – 2. painos 2010, .
* *[[Neonraamattu]]* (1989)

## Aiheesta muualla
* Risto Hannula: Typerysten salaliitto. *Arvosteleva kirjaluettelo* 2/1983.
Töyhtöiibis

**Töyhtöiibis** eli **erakkoiibis** (*Geronticus eremita*) on erittäin uhanalainen iibislintu. Niitä arvellaan elävän luonnossa noin 680 ja eläintarhoissa noin 2&nbsp;000 yksilöä.

## Koko ja ulkonäkö
Töyhtöiibis kasvaa 70–80 senttimetriä pitkäksi ja sen siipien kärkiväli on 120–135 cm. Sen höyhenpeite on kiiltävän musta ja niskassa on töyhtömäinen harja. Pää on kalju, vaaleanpunertava ja ryppyinen.

## Levinneisyys
Töyhtöiibiksiä elää Marokossa, Turkissa ja Syyriassa. Marokon populaatiossa elää vähintään 95 prosenttia kaikista villeistä töyhtöiibiksistä. Niitä on myös istutettu Itävaltaan ja Saksaan (noin 30 yksilöä)  ja Espanjaan, missä laji on vihdoin alkanut lisääntyä 500 vuoden tauon jälkeen.

Töyhtöiibiksen kanta on pieni, mutta Marokon kanta on kasvussa onnistuneiden suojelutoimien ja useiden onnistuneiden pesintöjen jälkeen. Laji luokitellaan erittäin uhanalaiseksi.

## Lähteet
Saksan Grand Prix 1990

**Saksan Grand Prix 1990** oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 29. heinäkuuta 1990 Hockenheimringillä Länsi-Saksassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Ayrton Senna, jolle voitto oli kauden neljäs. Saksat yhdistyivät noin kaksi kuukautta kilpailun jälkeen.

Senna siirtyi voittonsa ansiosta takaisin MM-sarjan kärkeen ohittamalla Alain Prostin neljällä pisteellä.

## Tulokset

## Muuta

*Paalupaikka: Ayrton Senna – 1.40,198
*Nopein kierros: Thierry Boutsen – 1.45,602 (kierroksella 31), uran ensimmäinen nopein kierros

## Lähteet
Sãotoméniibis

**Sãotoméniibis** (*Bostrychia bocagei*) on äärimmäisen uhanalainen iibislintu. Sitä pidetään toisinaan oliivi-iibiksen (*Bostrychia olivacea*) alalajina *Bostrychia olivacea bocagei*.

## Koko ja ulkonäkö
Sãotoméniibis kasvaa noin 65 cm pitkäksi. Sen pää ja vartalo ovat oliivinvihreät, silmien ympärillä on mustat renkaat. Siivet ovat kirkkaamman vihreät. Nokka on massiivinen, oranssinsävyinen, niskassa töyhtömäinen harja.

## Levinneisyys
Sãotoméniibistä tavataan vain São Tomé ja Príncipen saarivaltiossa Afrikan rannikolla parisataa kilometriä Gabonista.

## Lähteet
Edellisen päivän saari

**Edellisen päivän saari** () on Umberto Econ kirja vuodelta 1994. Suomeksi se ilmestyi vuonna 1995.

Kirja kertoo 1600-luvun italialaisesta herrasmiehestä, Roberto de la Grivestä, joka ainoana selviää myrskyn aiheuttamasta haaksirikosta. Hän rantautuu autiolle laivalle, jonka uumenista paljastuu useita yllätyksiä. *Edellisen päivän saari* on historiallinen seikkailuromaani ja kaunokirjallinen viitelabyrintti. Päähenkilön muistiinpanojen avulla kuvataan Casalen kaupungin piiritystä kolmikymmenvuotisessa sodassa, Pariisin hovielämää kieroiluineen, meridiaanin metsästystä ja sympatiapulverin salaisuuksia. Eco leikkii viitteillä historiallisista kirjoituksista aina nykypäivään saakka, uskonnollisista ja metafyysisistä pohdiskeluista nykyaikaiseen agenttiromaaniin. Pohjimmiltaan kirja kuitenkin kertoo 1600-luvusta, jolloin moderni tiede oli vielä lapsenkengissä ja perinteiset uskomukset vallalla.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Juri Nummelin: Tiede ja Taide paiskaavat kättä. Aviisi 9/1996.
* Cheryl Morgan: Adrift in a Sea of Ideas. Emerald City, heinäkuu 1997.
Jätti-iibis

**Jätti-iibis** (*Pseudibis gigantea*, synonyymi *Thaumatibis gigantea*) on äärimmäisen uhanalainen iibislintu ja sukunsa ainoa laji. Niitä arvioidaan olevan jäljellä alle 50 yksilöä
## Koko ja ulkonäkö
Jätti-iibis kasvaa yli metrin pituiseksi. Sen höyhenpeite on ruskeansävyinen. Pää on kalju  ja harmahtava, jalat vantterat ja joko punertavat tai oljenväriset.

## Levinneisyys
Jätti-iibiksiä elää Kambodžassa ja Laosissa.

## Lähteet
*BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) 
### Viitteet
Sininiskaiibis

**Sininiskaiibis** (*Pseudibis davisoni*) on äärimmäisen uhanalainen iibislintu. Sen kannan pelätään supistuneen muutamiin satoihin yksilöihin. Hume nimesi lajin William Ruxton Davisonin kunniaksi.

## Koko ja ulkonäkö
Sininiskaiibis kasvaa 75–85 senttimetriä pitkäksi. Niskassa on sinisävyinen kaulus. Sen höyhenpeite on kiiltävän musta, niskassa töyhtömäinen harja. Kasvot ovat kaljut ja jalat punertavat.

## Levinneisyys
Sininiskaiibiksiä elää Kambodžassa, Vietnamissa, Laosissa ja Indonesiassa.

## Lähteet
TF1

**TF1** on ranskalainen yksityinen Groupe TF1:n omistama televisiokanava. Kanava yksityistettiin 1987. 

## Lähteet
Evan Seinfeld

**Evan Seinfeld** (s. 29. joulukuuta 1967 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen muusikko, näyttelijä ja ohjaaja. Hän on Biohazard-yhtyeen keulahahmona. Hänen muita yhtyeitään ovat Damnocracy, Attika7 ja The Spyderz.

Seinfeld on näytellyt televisioarjassa *[[Kylmä rinki]]* moottoripyöräjengiläistä nimeltä *Jaz Hoyt*.

Seinfeld oli naimisissa pornonäyttelijä Tera Patrickin kanssa vuoteen 2009 saakka, kunnes alkoi seurustella pornonäyttelijä Lupe Fuentesin kanssa. Seinfeld on itsekin näytellyt pornoelokuvissa pseudonyymillä *Spyder Jonez*.

Evan Seinfeld on Jerry Seinfeldin serkku

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Evan Seinfeld @ IAFD
Inositoli

**Inositoli**, (jonka luonnossa yleisimmin esiintyvä muoto on *myo*-inositoli,  **''cis''-1,2,3,5-''trans''-4,6-sykloheksaheksoli**), on karbosyklinen alkoholi (polyoli), joka on rakenneosana useissa eukarioottisolujen lipiditoisioläheteissä, kuten inositolifosfaatissa, fosfatidyyli-inositolissa (PI) ja fosfatidyyli-inositolifofaatissa (PIP). Inositoli on vesiliukoinen yhdiste, jota elimistö syntetisoi glukoosista. Se luokitellaan ns. vitamiinin kaltaiseksi yhdisteeksi, joka ei kaikilta osin täytä klassista vitamiinin määritelmää, mutta joka on välttämätön esimerkiksi kaloille tietyssä kasvuvaiheessa.

Inositolia on eniten pähkinöissä, pavuissa ja viljassa, joista sen hyväksikäytettävyys on kuitenkin heikkoa. Sitä on paljon myös äidinmaidossa ja jonkin verran lehmänmaidossa. Elimistössä inositolia on paljon hermokudoksessa ja munuaisissa. Inositolilla on suuri merkitys solukalvon osana ja lisäksi sitä tarvitaan eikosanoidien, monityydyttymättömien rasvahappojen synteesissä sekä solujen välisessä viestinnässä.

Energiajuomissa on inositolia noin 20&nbsp;mg/100 ml. Inositoilille ei ole asetettu saantisuositusta, koska se ei ole välttämätön ravintoaine.

Inositolin kemiallinen kaava on C6H12O6, moolimassa 180,16 g/mol ja CAS-numero 87-89-8.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*PubChem: Inositol 
*Human Metabolome Database: Myoinositol 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Inositol
Kaland

**Kaland** on taajama Austrheimin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,9 neliökilometriä ja asukasluku 467 vuonna 2023.

## Lähteet
Silhuetit

**Silhuetit** oli vuonna 1977 perustettu lauluyhtye, jonka tunnetuimpia levytyksiä oli "Jos mulle sydämesi annat", "Onnestain on puolet sinun" ja "Soittotunnit". Vuonna 1980 yhtye sijoittui toiseksi Suomen euroviisukarsinnoissa Kirkan kanssa esittämällään kappaleella *Karthago*.

## Kokoonpano
* Arto Alaspää
* Martti Metsäketo
* Irina Milan
* Marianne Nyman, myöhemmin Paula Erko

## Diskografia
### Albumit
* Jos mulle sydämesi annat (Finnlevy, FL 5040, 1977)
* Oi mikä sirkus! (Finnlevy, FL 5066, 1979)
** О, что за цирк! (Мелодия, С60—16607-8, 1981-1983)
* 20 suosikkia - Jos mulle sydämesi annat (1997)

### Singlet
* Jos Mulle Sydämesi Annat / Angelo (Finnlevy, FS 33, 1977)
* Oi Mikä Sirkus / Toivoni Mun (Finnlevy, FS 95, 1979)
* Kirka Ja Silhuetit - Karthago (Delta (4), DES 53, 1980)

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Veikko Sato

**Veikko Kalervo Sato** (24. syyskuuta 1925 Vampula – 26. elokuuta 1958) oli suomalainen laulaja, jonka levytysura alkoi vuonna 1948. Vuosina 1950-1952 hän levytti 6 Toivo Kärjen säveltämää ja Reino Helismaan sanoittamaa polkkaa tai jenkkaa, näistä tunnetuin on "Linjuripolkka"  (1950) . Kaikkiaan levytyskappaleita kertyi 20 . Kärjen mukaan Sato oli sirkuslaulaja, mutta "niin liukaskielinen polkanlurittaja, ettei vastaavaa löytynyt". Viimeiset levytyksensä Sato teki vuonna 1955. Sato tunnettiin iloisena kaverina, mutta yksityiselämässään hän oli rauhaton vaeltaja. Hän kuoli vain 32-vuotiaana.

## Diskografia
* Unohtumattomat - Veikko Sato (1999)

## Lähteet
*  
* Linjuripolkka Suomen äänitearkisto

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Valjantsina Tsybulskaja

**Valjantsina Tsybulskaja** (, s. 9. helmikuuta 1968, Rostov, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen kävelijä.

Tsybulskaja käveli Göteborgin MM-kisoissa 1995 kahdenneksitoista 10 kilometrin kävelyssä ajalla 43.34. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli samalla matkalla kävelyn maailmancupissa yhdestoista ajalla 42.54 ja voitti Ateenan MM-kisoissa 10&nbsp;000 metrin ratakävelyssä MM-pronssia ajalla 43.49,24. Vuonna 1999 hän sijoittui kävelyn maailmancupissa 20 kilometrin kävelyssä kahdenneksikymmenenneksiviidenneksi käveltyään 1.33.14. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän oli matkan kahdeskymmeneskahdeksas, mutta seuraavana vuonna Edmontonin MM-kisoissa hän voitti MM-hopeaa ajalla 1.28.49. 2002 hän käveli kävelyn maailmancupissa seitsemänneksi ja voitti Pariisin MM-kisoissa 2003 MM-pronssia ajalla 1.28.10. Vuonna 2004 hän sijoittui kävelyn maailmancupissa kolmanneksikymmenenneksiseitsemänneksi ja Ateenan olympialaisissa viidenneksitoista.

## Ennätykset
* 10&nbsp;000 metrin ratakävely: 43.49,24 (1997)
* 10 kilometrin kävely: 42.06 (1999)
* 20&nbsp;000 metrin ratakävely: 1.33.25,5 (2001)
* 20 kilometrin kävely: 1.28.10 (2003)

## Lähteet
*