open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nikolai Sutjagin

**Nikolai Vasilijevitš Sutjagin** (5. toukokuuta 1923 Smagino Buturlinski, Neuvostoliitto – 12. marraskuuta 1986) oli neuvostoliittolainen hävittäjälentäjä, joka oli 21 ilmavoitollaan Korean sodan johtava ässä. 

Nikolai Sutjagin syntyi 5. toukokuuta 1923 Smagino Buturlinskin kylässä. Hänen vanhempansa olivat maatyöläisiä. Hän astui asepalvelukseen vuonna 1941. Vuonna 1942 hän valmistui Tšernikovin lentosotakoulusta. Elokuussa 1945 hän osallistui lentotoimintaan Japanin ilma-asetta vastaan Kaukoidässä Neuvostoliiton vapauttaessa Korean ja Mantšurian Japanin miehityksestä. 

Sutjagin palveli 303. lentodivisioonan 17. laivueessa, kun se siirtyi toukokuussa 1951 Mantšuriaan tukemaan 324. lentodivisioonaa  Korean sotatoimissa. Sutjagin lensi ensimmäisen sotalentonsa tässä sodassa kesäkuun alussa 1951. Hän lensi koko sodan ajan MiG-15-hävittäjällä pudottaen etupäässä F-86-hävittäjiä. 10. lokakuuta 1951 Sutjagin sai kultaisen ansiomerkin ja hänestä tuli Neuvostoliiton sankari. Korean sodan jälkeen Sutjagin suoritti Lentoakatemian vuonna 1956 ja Sotilasakatemian vuonna 1964. Hän yleni kenraalimajuriksi ja siirtyi eläkkeelle vuonna 1978. Hän kuoli 12. marraskuuta  1986. 

## Ilmavoitot

Ilmavoitot, kaikki hävittäjälentokoneita:
* 19. kesäkuuta 1951 - Sutjagin ampui alas F-86A-hävittäjän, jonka ohjaaja R. Laier on listattu kadonneeksi. 
* 22. kesäkuuta 1951 - kaksi F-86-konetta, väitteelle ei vahvistusta USA:n tilastoissa.  
* 26. kesäkuuta 1951 - F-86 - väitteelle ei vahvistusta USA:n tilastoissa, mutta kiinalaiset ovat vahvistaneet ilmavoiton (koneen osat löydetty). 
* 29. heinäkuuta 1951 - F-84E. 
* 9. elokuuta 1951 - F-80C - ohjaaja J. Kiser vangittiin. 
* 25. elokuuta 1951 - Australian ilmavoimien Meteor-hävittäjä - ohjaaja R. Mitchell kuoli. 
* 26. syyskuuta 1951 - kahdella lennolla kaksi voittoa: australialainen Meteor (ohjaaja E. Armit kuoli) ja F-86A (ohjaaja C. Barnett katosi). 
* marraskuu 1951 - kolme F-86- ja yksi F-84-konetta, väitteelle ei vahvistusta USA:n tilastoissa 
* 3. joulukuuta 1951 - yksi F-86 ja yksi F-84 kahdessa eri ilmataistelussa. F-86E ei tuhoutunut, vaan palasi tukikohtaansa vaurioituneena. 
* 15. joulukuuta 1951 - F-86E - ohjaaja W. Prindle kuoli epäonnistuneessa pakkolaskussa Suwonin lentotukikohtaan. 
* 18. joulukuuta 1951 - Sutjaginilla oli käytössään MiG-15bis. F-86E - ohjaaja G. Pistole pelastui laskuvarjolla ja Yhdysvaltain joukot evakuoivat hänet. 
* 23. joulukuuta 1951 - F-84 E Thunderjet, ohjaaja D. Morgan vangittiin. 
* 11. tammikuuta 1952 - F-86E, ohjaaja  T. Reeves listattu kadonneeksi.

Kuten aina puolin ja toisin, voittojen ja tappioiden tilastoinnissa on epäselvyyksiä. Sutjaginin tapaus on kuitenkin harvinaisen tarkkaan analysoitu. 

## Lähteet
* http://www.acepilots.com/russian/rus_aces.html#sutyagin
Francis Capra

**Francis Capra** (s. 22. huhtikuuta 1983 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän varttui Bronxissa New Yorkissa.

Capra aloitti näyttelemisen 10-vuotiaana elokuvassa *[[Jäähyväiset kummisedälle]]*. Tämän jälkeen hän on esiintynyt mm. elokuvissa *[[Kazaam]]* ja *[[Henkimaailman hommia]]*. Capra on vakiokasvoja sarjassa *[[Veronica Mars]]*. Hän on myös vieraillut sarjoissa ''Amyn lailla'', *[[O.C.]]*, ''Yli synkän virran'', ''Ilman johtolankaa'' ja *[[C.S.I.]]*.

Capra on myös perustanut tuotantoyhtiön Take Off Productions yhdessä näyttelijä De'Aundre Bondsin kanssa 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Terry Riley

**Terry Riley** (s. 24. kesäkuuta 1935 Colfax, Kalifornia) on yhdysvaltalainen säveltäjä ja kosketinsoittaja sekä eräs varhaisimmista musiikin minimalismin kehittäjistä Steve Reichin, Philip Glassin ja La Monte Youngin ohella.

Riley valmistui säveltäjäksi Kalifornian yliopistosta, mutta suurimmat vaikutteensa hän kuitenkin sai intialaiselta laulajalta Pandit Pran Nathilta. 1950- ja 1960-luvulla Riley matkusti usein Intiaan opiskellakseen tablan ja tamburan soittoa sekä laulua. 1960-luvulla Riley matkusteli paljon myös Euroopassa elättäen itsensä muun muassa kapakkapianistina. Elokuussa 1963 hän toteutti yhdessä Henrik Otto Donnerin ja Ken Deweyn kanssa Suomen ensimmäisen happeningin *Street Piece*. Vuonna 1971 Riley alkoi opettaa Mills Collegessa klassista intialaista musiikkia.

Uraauurtava sävellys oli *In C*: se koostuu 53:sta noin tahdin pituisesta melodiapätkästä C-duurissa, joita kukin muusikko toistaa haluamansa määrän ennen siirtymistään seuraavaan. Kun muusikoita on useita (Riley mainitsee partituurissa 35 enimmäismääräksi) tuloksena on rikas ja monimutkainen, staattinen mutta samalla alati vaihtuva rytminen ja harmoninen kuvio. Sävellys kestää 45–90 minuuttia.

Riley esitti 1960-luvulla säännöllisesti yön yli kestäviä soolokonsertteja vanhalla urkuharmonilla, nauhurilla ja saksofonilla, ja useat hänen julkaistut levynsä ovatkin pitkälle 1970-luvulle saakka vastaavanlaisia konsertteja vinyylilevyn rajoihin typistetyssä muodossa: pitkiä sähköuruilla soitettuja teemojen toistoon ja modaalisiin asteikkoihin perustuvia improvisaatioita.

1980-luvulta lähtien Riley on tehnyt paljon yhteistyötä jousikvartetti Kronos Quartetin kanssa. 1990-luvulla hän alkoi myös säveltää suuremmille kokoonpanoille mutta esiintyy edelleen mielellään yksinään.

## Teoksia

* 1960 *Jousikvartetto*
* 1964 *In C* (periaatteessa mille tahansa kokoonpanolle)
* 1967 *Poppy Nogood & The Phantom Band* (sopraanosaksofonille ja sähköuruille)
* 1969 *A Rainbow In Curved Air* (sähköuruille)
* 1971 *Persian Surgery Dervishes* (sähköuruille)
* 1975 *Descending Moonshine Dervishes* (sähköuruille)
* 1978 *Shri Camel* (sähköuruille)*
* 1984 *Songs For The Ten Voices Of The Two Prophets* (sähköuruille ja ihmisäänelle)
* 1984 *Sunrise Of The Planetary Dream Collector* (jousikvartetille)
* 1984 *Mythic Birds Waltz* (jousikvartetille)
* 1984 *Cadenza On The Night Plain* (jousikvartetille)
* 1986 *The Harp Of New Albion* (pianolle)
* 1989 *Salome Dances For Peace* (jousikvartetille)
* 1991 *Jade Palace* (orkesterille)
* 1993 *The Book of Abbeyozzud* (soolokitaralle ja kitarayhtyeelle)
* 2000 *Banana Humberto 2000* (pianokonsertto)

== Aiheesta muualla ==

* [http://www.terryriley.com/ Terry Rileyn kotisivu].
* [http://www.otherminds.org/SCORES/InC.pdf Sävellyksen *In C'' partituuri] .
* Lyhyt elämäkerta . 
* NewMusicBox: keskustelu Frank J. Oterin kanssa, 2000 .
Toila

**Toila** oli kunta Suomenlahden rannalla, Narvanlahden länsireunalla, Itä-Virumaan maakunnassa Virossa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Toila, Kohtla ja Kohtla-Nõmme yhdistettiin uudeksi Toilan kunnaksi.

Toila on tunnettu kylpylä-sanatoriosta, joka perustettiin alkuaan neuvostovuosina öljyliuskeen eli palavankiven kaivosmiesten parantolaksi.

## Väestö
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Toilan kunnassa oli 2 176 asukasta, joista 1 761 (80,9 %) oli virolaisia, 330 (15,2 %) venäläisiä ja 84 (3,9 %) muita kansallisuuksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Irbid

**Irbid** () on Jordanian kolmanneksi suurin kaupunki (Ammanin ja Zarqan jälkeen) ja 1&nbsp;572 neliökilometrin laajuisen Irbidin kuvernoraatin keskus. Se sijaitsee ylängöllä 85 kilometriä Ammanista pohjoiseen. Vuoden 2015 väestönlaskennan mukaan Irbidin kaupungissa asui 502&nbsp;614 ja koko kuvernoraatissa 1&nbsp;770&nbsp;158 asukasta. Alueen väkiluku on noussut viime vuosina Palestiinan Länsirannalta sekä Syyrian Eteläpuolelta tulleiden pakolaisten takia. 

Alue on ollut asuttuna pronssikaudelta asti. Ennen islamin leviämistä alueelle kaupunki tunnettiin nimellä Arabella. Alueella on hyvin hedelmällinen maaperä, ja ennen islamia se tunnettiin viineistään. Hellenistisellä kaudella se oli merkittävä kauppapaikka. Islamin aikana kaupungin merkittävimmiksi tuotteiksi ovat nousseet oliiviöljy ja vehnä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eeva-Liisa Poutanen

**Eeva-Liisa Poutanen** (s. 1953) on suomalainen kemisti ja merentutkija. 

Poutanen oli Merentutkimuslaitoksen ylijohtaja Pentti Mälkin jälkeen vuodesta 2005 alkaen aina siihen saakka, kun laitos lakkautettiin ja sulautettiin Suomen ympäristökeskukseen vuoden 2008 lopussa. Sitä ennen hän on ollut töissä Ympäristöministeriössä, sekä pitkään tutkijana ja erikoistutkijana Merentutkimuslaitoksella. Oppiarvoltaan hän on filosofian tohtori pääaineena polymeerikemia, ja toimii myös Helsingin yliopiston kemian dosenttina. 

Tutkimusurallaan hän on selvittänyt muun muassa Itämeren saastumista ja mahdollisuuksia sen puhdistamiseen. 

## Lähteet
Erkki Aho

**Erkki Aho** voi tarkoittaa ainakin näitä henkilöitä:

* Erkki Aho (1918–2002), muusikko ja kapellimestari
* Erkki Aho (s. 1937), Kouluhallituksen pääjohtaja vuosina 1973–1991.
* Erkki Aho (s. 1950), konsulttitoimiston johtaja, päätoimittaja
Jukka Ahti

**Jukka Ahti** (alkujaan *Hietanen*, 26. huhtikuuta 1897 Kotka – 26. helmikuuta 1938 Petroskoi) oli amerikansuomalainen laulaja, sanoittaja ja näyttelijä. Hän oli laulajattaren Katri Lammin aviomies.

Ahti levytti RCA Victor-levymerkille kolmekymmentä laulua New Yorkissa vuosina 1929–1931. Levytykset tehtiin Alfredo Cibellin orkesterin kanssa. Ahti ja Katri Lammi muuttivat Petroskoihin vuonna 1931. Stalinin terrorin aikana, tuhansia suomalaisia siirtolaisia vangittiin ja teloitettiin. Ahti vangittiin 18. tammikuuta 1938 ja ammuttiin 26. helmikuuta Petroskoin lähellä.

## Levytykset

### 24.10.1929
* Kulkeissani vainiolla
* Proletaarilapsen laulu
* Siniharjulla
* Tienraivaaja

### 5.2.1930
* Kansainvälinen
* Mustalaisromanssi
* Ole armollinen
* Vapaa Venäjä

### 15.5.1930
* Kevätlaulu
* Leimun laulu
* Villiruusu

### 8.6.1931
* Lauttalaulu
* Sua lemmin
* Vanhan merenkävijän laulu

### 15.6.1931
* Oi älä vaadi multa
* Oli silloin
* Serenadi
* Tarina ruususta
* Vapauden Aamu

### 16.6.1931
* Kevät Pohjolassa

## Lähteet
Odotus

**Odotus** tarkoittaa seuraavia:

**[[Odotus (kirja)|Odotus]]*, Ha Jinin kirja
* Odotus, Nicolen esikoisalbumi
* Odotus (*Erwartung*), Arnold Schönbergin säveltämä ooppera
* *[[Odotus (elokuva)|Odotus]]*, Aku Louhimiehen draamaelokuva vuodelta 2021
* odotus, raskausaika
* Odotus, Apulannan kappale
* Odotus, Viikatteen single.
West Side Story (albumi)

**West Side Story** on vuonna 1961 julkaistu soundtrack-albumi vuonna 1957 ensi-iltansa saaneen musikaalin elokuvaversiosta.

## Tiedot
*Sävellys: Leonard Bernstein
*Sanat: Stephen Sondheim
*Tuotanto: United Artists

## Kappaleet

#Orchestra: Prologue (5:34)
#Riff and The Jets: Jet Song (2:07)
#Tony: Something's Coming (2:33)
#Orchestra: Dance at he Gym (Blues - Promenade - Jump) (3:33)
#Tony: Maria (2:35)
#Anita, Bernardo, The Sharks and Girls: America (5:00)
#Riff and The Jets: Gee, Officer Krupke! (4:06)
#Maria, Consuelo, Rosalia and Francisca: I Feel Pretty (2:45)
#Tony and Maria: One Hand, One Heart (1:59)
#Tony, Maria, Anita, The Jets and The Sharks: Quintet (3:22)
#Orchestra: The Rumble (2:28)
#Ice and The Jets: Cool
#Maria and Anita: A Boy Like That & I Have Love (4:29)
#Tony and Maria: Somewhere *(Finale)* (2:04)

## Lähteet

*CD-levy CBS 462544 2
Reims-Gueux

**Reims-Gueux** oli kolmion muotoinen kilparata lähellä Reimsiä, Ranskassa. Siellä on ajettu Formula ykkösten sekä moottoripyöräilyn maailmanmestaruussarjaa. Rata rakennettiin 1925 kulkemaan julkisia teitä ranskalaisten Thillois'n ja Gueux'n välille. Radalla oli kaksi pitkää suoraa kylien välillä, joten kilpatallit virittivät autonsa kulkemaan maksiminopeutta. Radan omistajat kaatoivat puita sekä purkivat taloja saadakseen radasta vielä nopeamman. Vuonna 1952 rataa muokattiin niin, että se ohitti Gueux'n kylän. Tämän jälkeen rataa kutsuttiin yleisesti Reimsiksi.

Ensimmäinen kilpailu, joka ajettiin radalla, oli Marnen Grand Prix. 1950 ajettiin ensimmäinen Formuloiden Ranskan Grand Prix sen ensimmäisellä kaudella. Ykköset jättivät radan 1966, mutta pysyvästi se suljettiin vasta 1972 taloudellisten ongelmien takia. Rataa on vielä jäljellä varikon läheisyydessä.

## Voittajat
### Grand Prix

### Formula 1

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Anneksi

**Anneksi** (, yhteenliittymä < *ad-ne'ctere*) on lisä tai lisäke. Se voi tarkoittaa esimerkiksi sivurakennusta, tytärseurakuntaa tai lisäosastoa eli sellaista, joka on yhdistetty johonkin tai kuuluu toiseen suurempaan kokonaisuuteen. 
## Anneksipitäjä eli anneksiseurakunta
**Anneksipitäjä** eli **anneksiseurakunta** oli Ruotsin kuningaskunnan ja Suomen suuriruhtinaskunnan evankelis-luterilaisessa kirkossa seurakunta, joka oli yhdistetty toiseen seurakuntaan tai palkkatuloon. Kirkkoherran tehtävää hoiti nimellisesti hiippakunnan piispa, joka sai anneksiseurakunnalta kirkkoherran palkan tai palkkion. Käytännössä piispat eivät kyenneet tai ehtineet johtaa paikallisesti seurakuntaa hiippakuntansa aluetta, koska tähän liittyi myös maallisen paikallishallinnon tehtävät siihen saakka kunnes maalaiskunnat erotettiin evankelis-luterilaisista seurakunnista Ruotsissa vuoden 1863 kunnallislakien ja Suomessa vuoden 1865 kunnallisasetuksen vuoksi vuosista 1865–1866 alkaen.

Piispan jatkuvia paikallisia kirkkoherran uskonnollisia tehtäviä varten palkattiin varapastori, ruotsiksi *en vicepastor*, joka johti seurakuntaa paikallisesti kuntakokouksia lukuun ottamatta.

Yksi tällaisista anneksiseurakunnista oli Myrskylän evankelis-luterilainen seurakunta, josta tuli hattujen sodan jälkeen 1747 Porvoon hiippakunnan piispan anneksiseurakunta. Muutos johtui siitä että Porvoon hiippakunta oli Ruotsin kuningaskunnan ja Venäjän keisarikunnan rajan siirryttyä Turun rauhassa Kymijoelle menettänyt anneksiseurakuntansa Kymenkartanon alueella nykyisessä Kymenlaaksossa.

Anneksiseurakunnaksi voitiin ottaa seurakuntia, joihin paikallisella aatelisella ei ollut patronaattioikeutta eli oikeutta valita kirkkoherraa.

## Lähteet
Erkki Aho (kapellimestari)

**Erkki Vilhelm Aho** (10. joulukuuta 1918 Lapinjärvi – 19. elokuuta 2002) oli suomalainen pasunisti, trumpetisti ja kapellimestari, joka vaikutti muun muassa 1938 perustetussa Rytmi-orkesterissa. Välirauhan aikana Aholla oli Helsingissä orkesteri, joka soitti ravintola Riossa (myöhemmin Veljeshovissa) Heimolan talossa Hallituskadulla  . Yhtyeen pianisti ja sovittaja oli Toivo Kärki. Myös Pauli Granfelt oli mukana yhtyeessä..  Ahon orkesteri oli suomalaisia huippuorkestereita. Se oli suurimmillaan jatkosodan aikana, jolloin se kasvoi 14-miehiseksi. Keväällä 1944 orkesteri levytti Rytmi-merkille Kärjen Syvärin rintamalla sovittamia amerikkalaisia evergreenejä, laulusolistina Olavi Virta tai  Harmony Sistersin Raija Valtonen . Heti sodan jälkeen, päästyään siviiliin, Kärki liittyi taas Ahon orkesteriin pianistina ja sovittajana. Mukana oli useita muitakin aikansa huippumuusikoita kuten trumpetistit Pauli Granfelt ja Ossi Runne, pasunisti Martti Ounamo, saksofonistit Eero Väre ja Onni Hovi (Seppo Hovin isä), basisti Mauno Maunola ja rumpali Ossi Aalto . Kärki viipyi orkesterissa vuoden verran, ja vuoden 1945 lopussa orkesteri siirtyi Ossi Aallon johdettavaksi.

## Diskografia
*Erkki Aho Rytmi Swing 1944–46. Artie Music 2002
*https://www.discogs.com/artist/1415622-Erkki-Aho

## Lähteet
Louis-Michel Lepeletier de Saint-Fargeau

**Louis-Michel Lepeletier de Saint-Fargeau** (29. toukokuuta 1760 Pariisi – 20. tammikuuta 1793 Pariisi) oli ranskalainen vallankumouksellinen ja kansalliskonventin jäsen Ranskan suuren vallankumouksen aikana. Lepeletier kohosi vallankumouksen marttyyriksi, kun eräs rojalisti murhasi hänet kostona kuningas Ludvig XVI:n kuolemantuomiosta.

## Elämä ja kuolema
Lepeletier de Saint-Fargeau oli tunnettua aatelissukua. Hänen isoisoisänsä oli Ludvig XV:n valtiovarainministerinä toiminut Michel Le Peletier des Forts, jonka setä Claude Le Peletier oli hoitanut samaa tehtävää Ludvig XIV:n aikana. Lepeletier de Saint-Fargeau valittiin aatelissäädyn edustajana vuoden 1789 säätyjen yleiskokoukseen, jossa hän epäröinnin jälkeen ryhtyi vallankumouksen kannattajaksi ja liittyi heinäkuussa kolmannen säädyn muodostamaan perustuslakia säätävään kansalliskokoukseen. Hän oli kesä–heinäkuussa 1790 pari viikkoa kansalliskokouksen puhemiehenä. Häntä ei valittu vuoden 1791 lakiasäätävään kansalliskokoukseen, mutta hän tuli syksyllä 1792 valituksi uuteen kansalliskonventtiin Yonnen edustajana.

Lepeletier oli yksi sadoista kansalliskonventin edustajista, jotka äänestivät 19.–20. tammikuuta 1793 pidetyn istunnon ratkaisevassa äänestyksessä Ludvig XVI:n kuolemantuomion puolesta. Kun hän oli 20. tammikuuta syömässä illallista ravintolassa Pariisin Palais-Royalissa, entinen kuninkaan henkivartija Philippe de Pâris hyökkäsi hänen kimppuunsa ja survaisi häntä miekallaan kuolettavasti. Lepeletier kuoli kotonaan seuraavana yönä, muutamaa tuntia ennen Ludvig XVI:n teloitusta. Lepeletier valikoitui uhriksi, koska de Pâris ei päässyt käsiksi Orléansin herttuaan, jota piti inhottavimpana kuolemantuomion puolesta äänestäneistä. De Pâris teki myöhemmin itsemurhan pidätyksen yhteydessä.

## Muistaminen
Kuoltuaan Lepeletier julistettiin vallankumouksen marttyyriksi. Taidemaalari Jacques-Louis David suunnitteli hänelle juhlavat hautajaiset ja  hänet haudattiin Pariisin Panthéoniin. Lepeletier’stä tuli ensimmäinen kolmesta Ranskan vallankumouksen marttyyrista, joihin kohdistettiin henkilönpalvontaa terrorin aikana; kaksi muuta olivat myöhemmin samana vuonna murhattu Jean-Paul Marat ja vastavallankumouksellisten teloittama Marie-Joseph Chalier. Lepeletier’n kuvia pystytettiin kaikkialle ja hänen tyttärensä adoptoitiin ”Ranskan kansan nimissä”. Vallankumoustuomioistuinta koristivat Lepeletier’n, Marat’n ja Brutuksen rintakuvat. David maalasi Lepeletier’n kuolemaa esittäneen, sittemmin tuhoutuneen maalauksen, joka sijoitettiin kansalliskonventin istuntosaliin. Lepeletier’hen kohdistettu henkilönpalvonta lopetettiin terrorin ajan päätyttyä vuonna 1794.

Lepeletier peri vuonna 1779 isoisoisoisänsä Michel Le Peletier de Souzyn sata vuotta aiemmin Pariisiin rakennuttaman kaupunkitalon, joka tunnetaan hänen mukaansa nimellä Hôtel Le Peletier de Saint-Fargeau. Talo on nykyään osa Pariisin kaupunginmuseon Musée Carnavalet’n näyttelytiloja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Benavente

**Benavente** on Portugalin kunta Santarémin piirissä Alentejon alueella. Sen pinta-ala on noin 521 neliökilometriä ja väkiluku 33&nbsp;131 (vuonna 2024). Kunnan väestötiheys on siten 64 asukasta neliökilometrillä.

Benaventen pormestari on Carlos António Coutinho. Kunnan juhlapäivä on helatorstai (*ascensão*).

## Freguesiat
* Barrosa 
* Benavente 
* Samora Correia 
* Santo Estêvão 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kunnan internetsivut
Paul Ailus

**Paul Emil Ailus** (alun perin **Andersson**, 22. helmikuuta 1911 Oulu &nbsp;– 16. toukokuuta 1983 Espoo) oli suomalainen muusikko, yrittäjä, säveltäjä ja sanoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten ”Rantamökissä”-valssin ja Olavi Virran ja Metro-tyttöjen levyttämän ”Aila-pienen” sanoittajana. 

Paul Andersson muutti Helsinkiin kaksivuotiaana ja muutti 1930-luvun lopulla nimensä Ailukseksi. Muusikkona Ailuksen pääsoitin oli harmonikka, mutta hän soitti myös viulua. Ailuksella ei ollut omaa yhtyettä, mutta hän soitti ajoittain Dallapéssä. Ailuksella oli yhdessä Yrjö Saarnion kanssa Soitintarvike Oy -niminen yritys, joka valmisti ja markkinoi kanteleen-, viulun- ja kitarankieliä. Saarnio jätti yrityksen 1950-luvulla, jonka jälkeen Ailus jatkoi sitä vaimonsa kanssa aina vuoteen 1983.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
8. divisioona (jatkosota)

**8. divisioona** (**Kolmen kannaksen koukkaajat**) oli Suomenlahden sotilasläänin perustama jatkosodan Suomen maavoimien divisioona. Sotilaslääniin kuuluivat Etelä-Uudenmaan ja Etelä-Kymen suojeluskuntapiirit. Osa 8. divisioonan yksiköistä perustettiin läheisissä Pohjois-Uudenmaan ja Helsingin suojeluskuntapiireissä.

## Perustaminen
Perustamisen jälkeen divisioonaan kuuluivat muun muassa seuraavat yksiköt:
*Jalkaväkirykmentti 4 (JR 4)
*Jalkaväkirykmentti 24 (JR 24)
*Jalkaväkirykmentti 45 (JR 45)
*Kenttätykistörykmentti 11 (KTR 11)
*Raskas patteristo 21 (RaskPsto 21)
*Kevyt osasto 9 (KevOs 9)
*Pioneeripataljoona 22 (PionP 22)
*Viestipataljoona 27 (VP 27)
*256. ilmatorjuntakonekiväärikomppania (256. ItKKK)

Divisioona pyrittiin varustamaan määrävahvuuksien mukaan, mikä pääsääntöisesti onnistuikin, mutta joidenkin materiaalierien osalta määrävahvuuksia ei kuitenkaan saavutettu.

## Komentajat
Divisioonankomentajina olivat:
*eversti Claes Winell (31. joulukuuta 1941 kenraalimajuri) 10. kesäkuuta 1941 – 9. tammikuuta 1943
*kenraalimajuri Väinö Palojärvi 6. helmikuuta 1943 - 17. helmikuuta 1944
*kenraalimajuri Antti Kääriäinen 15. helmikuuta – 15. marraskuuta 1944

## Tappiot
Divisioonan Päämajalle tekemien määräaikaisilmoitusten mukaan sen kokonaistappiot kaatuneina, haavoittuneina ja  kadonneina olivat yhteensä 7&nbsp;299 henkilöä.

## Katso myös
*Karjalankannaksen valtaus 1941
*Itä-Karjalan valtaus 1941
*Suurhyökkäys Syväriltä 1944

## Lähteet
*

### Viitteet
Aisa

**Aisa** on kuljetusvälineen vedossa käytettävä tankomainen tai putkimainen osa. 

Perinteisesti aisa on ollut esimerkiksi hevosreen tai kärryn osa, joka hevosen länkiin kiinnitettynä on toiminut vetoelimenä. Reen aisat on tehty tyypillisesti noin 50 millimetrin paksusta koivun rungosta poistamalla vain kuori. Rekiaisojen teosta tuleekin ohuen puun pään kuorimisesta "parkkuuraudalla" sanonta *aisaaminen*. Rekiaisat on kiinnitetty nivelillä ja ne voidaan irrottaa helposti reestä. Hevoskärryn aisat ovat taas kiinteä osa kärryä.

Aisa-nimitys on myöhemmin yleistynyt liikennevälineissä, esimerkiksi kuorma-auton perävaunussa on vetoaisa.

Aisan muodon mukaan käytetään voimistelussa nojapuiden pitkittäisistä tangoista nimitystä aisat.
Timo Nuoranne

**Timo Pekka Nuoranne** (s. 8. kesäkuuta 1963 Rauman maalaiskunta) on suomalainen kuoronjohtaja ja kuoronjohdon professori. Hän opiskeli kuoronjohtoa Sibelius-Akatemiassa ja Tukholman musiikkikorkeakoulussa. Nuoranne toimi Sibelius-Akatemian kirkkomusiikkiosaston kuoronjohdon lehtorina vuosina 1996–2014. Hän johti Radion kamarikuoroa 1997–2004, ja kuoro levytti tuona aikana varsinkin Einojuhani Rautavaaran kuoroteoksia. Nuoranne toimi Tampereen Filharmonisen Kuoron johtajana 2005–2013. Lisäksi hän on johtanut muun muassa Suomen Laulua, Kampin Laulua sekä Rauman Poikakuoroa. Vierailevana kuoronjohtajana Nuoranne on työskennellyt muun muassa Viron filharmonisen kamarikuoron ja saksalaisen RIAS-Kammerchorin kanssa.

Vuonna 1999 Suomen kuoronjohtajayhdistys myönsi Nuoranteelle Vuoden kuoronjohtaja -palkinnon.

Huhtikuussa 2014 Nuoranne valittiin kuoronjohdon professoriksi Robert Schumann -korkeakouluun Saksan Düsseldorfissa.
## Lähteet
12. divisioona (jatkosota)

**12. divisioona** oli Helsingin sotilasläänin perustama divisioona. Sotilaslääni koostui ainoastaan Helsingin suojeluskuntapiiristä, joskin osa 12. divisioonan joukoista perustettiin Pohjois-Uudenmaan suojeluskuntapiirissä. Helsingin suojeluskuntapiiri perusti joukkoja myös muille jatkosodan divisioonille.

## Perustaminen
Perustamisen jälkeen divisioonaan kuuluivat muun muassa seuraavat yksiköt:
*Jalkaväkirykmentti 3 (JR 3)
*Jalkaväkirykmentti 26 (JR 26) eli Ässärykmentti, alistettiin 4.D:lle elokuussa 1941
*Jalkaväkirykmentti 47 (JR 47)
*Kenttätykistörykmentti 7 (KTR 7)
*Raskas patteristo 23 (RaskPsto 23)
*Kevyt osasto 1 (KevOs 1)
*Pioneeripataljoona 27 (PionP 27)
*Viestipataljoona 22 (VP 22)
*251. ilmatorjuntakonekiväärikomppania (251. ItKKK)

Divisioona pyrittiin varustamaan määrävahvuuksien mukaan, mikä pääsääntöisesti onnistuikin, mutta joidenkin materiaalierien osalta määrävahvuuksiin ei päästy.

## Komentaja
Divisioonankomentajana oli perustamisesta 16. kesäkuuta 1941 alkaen ja 18. joulukuuta asti eversti Einar Vihma.

## Tappiot
Divisioonan Päämajalle tekemien määräaikaisilmoitusten perusteella sen kokonaistappiot kaatuneina, haavoittuneina ja kadonneina olivat yhteensä 3&nbsp;272 miestä, tosin koko divisioona lakkautettiin käytännössä tammikuussa 1942. Karjalankannakselle jääneet yksiköt alistettiin 18. divisioonalle.

## Katso myös
*Karjalankannaksen valtaus 1941

## Lähteet
*

### Viitteet
Heikki Annala

**Lauri Heikki ”Heepe” Annala** (28. kesäkuuta 1934 Lapua – 23. heinäkuuta 1995 Nurmijärvi) oli suomalainen basisti, säveltäjä ja sovittaja.

Annalan tunnetuimpia sävellyksiä ovat muun muassa ”Elämän valttikortit”, ”Viimeinen tukkilainen” ja ”Yön syliin”. Hän toimi säveltäjänä ja sovittajana useilla 1970–1980-lukujen iskelmäalbumeilla (mm. Reijo Kallio, Jamppa Tuominen, Reijo Taipale ja Matti ja Teppo). Ennen tätä Annala toimi kontrabasistina muun muassa Erik Lindströmin, Lasse Mårtensonin ja Herbert Katzin yhtyeissä. 1970-luvun alussa Annala perusti *Soitinyhtye Liisa* -studiokokoonpanon, joka julkaisi vuoteen 1978 mennessä neljä LP-levyä; yhdellä niistä oli laulusolistina Eino Grön. Yhtyeen nimi viittasi Yleisradion Liisankadun studioon, jossa sen ensimmäiset esitykset nauhoitettiin. Samalla vuosikymmenellä Annala aloitti Yleisradiossa radiosarjan *Musiikkia maakunnista*, joka kuului ohjelmistoon 1980-luvun lopulle saakka. Ohjelman tarkoituksena oli tuoda esiin kevyen musiikin esittäjiä ja kappaleita eri puolilta Suomea.

Annala on haudattu Nurmijärven hautausmaalle.

## Salanimet
* Lauri Peura – Annala yhdisti tämän nimimerkin toisesta etunimestään Laurista sekä silloisesta asuinpaikastaan Peurantiestä. 
* Niilo Pollari

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Johtamismalli

**Johtamismalli** on tapa johtaa. Johtamismalli on teoriaa siitä, miten yritystä voidaan johtaa. Malli ei kerro, mitä pitää vastata tiettyyn kysymykseen. Eri johtamismalleilla on erilainen peruslähtökohta: laatujohtamisessa lähdetään siitä, että asiat tehdään kerralla oikein aina, teknologiajohtamisessa luotetaan sopivan teknologian ylivertaisuuteen jne.

## Erilaisia johtamismalleja
* Laatujohtaminen
* Prosessijohtaminen
* Teknologiajohtaminen
* Henkilöstöjohtaminen
* Strategiajohtaminen
* Operatiivinen johtaminen
*Muutosjohtaminen
Nehëmah

**Nehëmah** on vuonna 1992 perustettu ranskalainen black metal -yhtye. Nimi tulee sumerinkielisestä sanasta Nehëmah, joka tarkoittaa Lilithiä. 

## Historia
Yhtye perustettiin 31. lokakuuta 1992. Ensimmäinen demo, joka kantoi nimeä *Light of a dead star* nauhoitettiin kitaristi Eligorin kanssa kuitenkin vasta vuonna 1995. Yhtyeen toiveena kuitenkin oli pysyä underground-yhtyeenä, joten kyseisestä demosta valmistettiin vain 166 kopiota. Tämän jälkeen Corven jäädytti yhtyeen hetkeksi henkilökohtaisten ongelmiensa vuoksi. Syksyllä vuonna 2000 yhtye päätti palata musiikilliselle tielleen. Eligorin tilalle hankittiin Nocturnos, rumpaliksi valittiin Dargon ja Corven hoiti basson sekä vokalisoinnin.
Maaliskuussa 2001 julkaistiin joitakin kappaleita vanhalta demolta paremmalla laadulla joidenkin ranskalaisien levy-yhtiöiden kautta. Kesällä yhtyeeseen liittyi kitaristi nimeltään Sorghal.

Talvella 2002 julkaistiin yhtyeen ensimmäinen kokopitkä albumi Oaken Shield -nimisen levy-yhtiön kautta, joka kantoi samaa nimeä, kuin ensimmäinen demo, eli *Light of a dead star*. Julkaisuun kohdistunut kritiikki oli ylistävää, Nehëmahia ylistettiin muun muassa pitkästä aikaa ensimmäiseksi "true black metal" -julkaisuksi, jota ranskalainen yleisö oli odottanut jo vuosia. 

Toinen kokopitkä *Shadow From The Past...*ia aloitettiin nauhoittamaan jo vuonna 2003 yhtyeen ollessa vielä osittain keikkailemassa syyskuusta lokakuun loppuun asti, kuitenkin kyseinen levy julkaistiin jo tammikuussa 2003.

Yhtyeen seuraava levy *Requiem Tenebrae* julkaistiin edelleen levy-yhtiö Oaken Shieldin kautta vuonna 2004 ja myöhemmin vuonna 2006 julkaistiin seuraava levy, *In November Live...*, joka nimensä mukaisesti sisältää lähinnä live materiaalia, kyseisen livelevyn julkaisi 7. lokakuuta Occultum Productions.

Yhtyeen on otaksuttu julkaisevan neljännen kokopitkänsä Avantgarde Musicin kautta tulevana vuonna 2007.

## Jäsenet
### Nykyiset
*Corven − laulu, basso, rummut
*Sorghal − sähkökitara

### Entiset
* Eligor − sähkökitara
* Nocturnos − sähkökitara
* Anton − sähkökitara
* Oldar − rummut
* Dargon − rummut
* Glaurung − rummut (live)

## Diskografia
### Demot
* *Light of a Dead Star* (1995)
* *Nehëmah* (2001)

### Kokopitkät
* *[[Light of a Dead Star]]* (2002)
* *[[Shadows From the Past...]]* (2003)
* *[[Requiem Tenebrae]]* (2004)

### Livelevyt
* *[[In November Live...]]* (2006)

### Splitit
* *[[Vultyr]]/Nehëmah* (2003)

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen viralliset kotisivut 
* 
* 
*
PCUF

**PC Users of Finland** eli **PCUF** on 1983 aloittanut Suomen suurin PC-tietokoneiden käyttäjäyhdistys, **PC-käyttäjät ry**. Yhdistys tarjoaa jäsenilleen kotisivutilaa, sähköpostipalvelun ja shellin yhdistyksen linux-palvelimella. Myös yhdistyksellä on aktiivien jäsentoiminta. Yhdistys kuuluu Suomen tietotekniikan liittoon, joka tarjoaa yhdistyksen jäsenille huomattavia etuja. 

## Jäsentoiminta
PC-käyttäjät ry järjestää jäsenilleen teemailtoja, joissa opetellaan teeman mukaisia asioita. On ollut Delphi, C-iltoja sekä omat jaokset linuxin opetteluun, pelaamiseen jne. 

## Aiheesta muualla
* Yhdistyksen kotisivut
Pink Floyd – The Wall

**Pink Floyd – The Wall** (Suomessa myös nimellä **Muurinseinä**) on vuonna 1982 valmistunut Alan Parkerin ohjaama elokuva, joka perustuu Pink Floyd -yhtyeen konseptialbumiin *[[The Wall]]*.

Elokuvassa on vain vähän vuoropuhelua ja tarinaa kuljetetaan musiikin avulla. Elokuva sisältää myös piirrosanimaatioita. Elokuva kertoo eristäytyneestä, hulluuden ja itsetuhon partaalla olevasta rocktähdestä. Sen tarina poikkeaa hieman albumin juonesta. Elokuva sisältää albumin kappaleiden lisäksi kappaleet ”When the Tigers Broke Free” ja ”What Shall We Do Now?” Toisaalta siitä puuttuvat kappaleet ”Hey You” ja ”The Show Must Go On”. Elokuvan pääosaa esitti The Boomtown Rats -yhtyeen laulaja, sittemmin Live Aidin järjestäjänä tunnetuksi tullut Bob Geldof.
## Vastaanotto

*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Bello Romano pitää *The Wallia* mahtipontisena, parhaimmillaan psykedeelisenä mutta pahimmillaan sekavan pateettisena. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pink Floyd: The Wall . Dvdplaza.fi.
Venezuelan presidentti

**Venezuelan presidentti** () on Venezuelan valtion ja hallituksen päämies sekä kansallisten asevoimien neljän osaston ylipäällikkö. Presidentti nimittää varapresidentin ja ministerit. Yksi virkakausi kestää kuusi vuotta. Aiemmin sama henkilö voitiin valita presidentiksi enintään kahdelle peräkkäiselle kaudelle, mutta tämä pykälä kumottiin kansanäänestyksessä vuonna 2009. Oppositiolla on vuoden 1999 lain perusteella oikeus järjestää kauden kolmen viimeisen vuoden aikana kansanäänestys presidentin alasastumisesta, mikäli he saavat tuekseen 20 prosenttiä äänioikeutetuista.

Etelä-Amerikan itsenäisyyssotien ja Suur-Kolumbian aikana vallinneen yleisen epäjärjestyksen johdosta alla olevassa luettelossa on vuosien 1814–1819 kohdalla aukkoja. Angosturan konferenssi nimitti Simón Bolívarin "Venezuelan tasavallan ylipäälliköksi" *(Jefe Supremo de la República de Venezuela)* vuosiksi 1819–1830.

## Huomautuksia luettelosta
Ensimmäisessä sarakkeessa on ilmoitettu presidenttikauden järjestysluku. Sitten perustamisensa 1812, Venezuelan tasavallalla on ollut 70 presidenttikautta, alkaen Cristóbal Mendozasta. Toinen sarake ilmoittaa yhden henkilön yhden keskeytymättömän hallintokauden järjestysluvun. Esimerkiksi Juan Cristósomo Falcón hallitsi kahden kauden ajan joten hänen kohdalleen ensimmäiseen sarakkeeseen on merkitty 20. ja 21. presidenttikaudet, toiseen sarakkeeseen tämän olleen 19. keskeytymätön yhden hallitsijan kausi. Kolmas sarake listaa yksittäisen presidentin järjestysluvun. Useat alla listatut miehet ovat olleet väliaikaisia presidenttejä, varsinkin sisällissodan tai vallankaappauksen jälkimainingeissä. Mm. joidenkin näiden väliaikaisten valtakausien hyvin lyhyen keston johdosta muut luettelot Venezuelan presidenteistä saattavat jättää joitakin tässä mainittuja hallitsijoita pois. Sarakkeiden taustaväri kertoo presidenttien puoluetaustan.

## Luettelo Venezuelan presidenteistä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jusuf Kalla

**Jusuf Kalla** (s. 15. toukokuuta 1942 Watampone, Sulawesi Selatan, Indonesia) on indonesialainen poliitikko. Hän oli vuosina 2004&ndash;2009 ja 2014&ndash;2019 Indonesian varapresidentti.

Vielä lokakuussa 2004 pidettyjen presidentinvaalien aikaan Kalla jätettiin oman puolueensa ulkopuolelle, sillä hän oli ehdolla kilpailevan demokraattisen puolueen presidenttiehdokkaan Susilo Bambang Yudhoyonon varapresidentiksi. Kun kuitenkin Golkarin oma ehdokas kenraali Wiranto putosi jo ensimmäisellä kierroksella ja Yodhoynosta tuli presidentti, sai Kalla synninpäästön puolueessaan. Niinpä hän voitti joulukuussa 2004 Golkar-puolueen johtajaäänestyksen, vastaehdokkaana Akbar Tanjung.

Jusuf Kalla on Indonesian toiseksi tärkein poliitikko heti presidentti Yodhoyonon jälkeen, ellei jopa lähes yhtä tärkeä. Hän on pidetty maan vaikutusvaltaisimpana varapresidenttinä sitten ensimmäisen kyseisen viran haltijan, Muhammed Hattan, aikojen. Maan suurimman puolueen Golkarin puoluejohtajana hänellä on lisäksi enemmän vaikutusvaltaa Indonesian parlamentissa kuin presidentti Yodhoyonolla itsellään, sillä tämän demokraattisella puolueella (PD) on vain runsas kymmenesosa parlamenttipaikoista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* TokohIndonesian esittely
Moon Patrol

**Moon Patrol** on Iremin kehittämä ja julkaisema toimintapeli, joka on julkaistu vuonna  kolikkopelinä. Peli on käännetty useille kotikoneille ja pelikonsoleille.

## Pelaaminen
*Moon Patrolissa* pelaaja kuljettaa kuun päällä ajoneuvoa, jolla on esteinään useita ylitettäviä kraattereita. Ajoneuvon pudottua niihin peli loppuu. Taivaalle ilmestyy toisinaan ufoja, jotka voivat osuessaan myös aiheuttaa pelin loppumisen. Pelaajakin voi ampua ufoja, jolloin pistemäärä samalla kasvaa. 

## Kloonit
Pelistä on tehty lukuisia klooneja eri alustoille.

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* 
* Moon Patrol Arcadeplay.com-sivustolla
Potpuri

**Potpuri** () eli **sävelmäkooste** tai **sävelmäketju** tai **medley**, joskus myös **kimara**, on musiikillinen termi, joka tarkoittaa musiikkiesitystä eli laulua, joka koostuu lyhyin välikkein yhteenliitetyistä suosittujen laulujen osista. 

## Potpurin käyttö

Useimmiten potpuria käytetään yhtyeitten tai artistien konserteissa, kun useista kappaleista halutaan soittaa vain osa ja tiivistää esiintymistä yhdistelemällä kaikille tuttuja lauluja tiiviiksi ketjuksi. Levytyksissä potpuri on varsin harvinainen, jos mukaan ei lasketa konserteissa tallennettuja äänitteitä eli live-levyjä. Eräs tunnetuimmista lienee Elvis Presleyn *An American Trilogy*, jossa hän yhdistää Etelävaltioiden marssilaulun *Dixie*, negrospirituaalin *All My Troubles* sekä Pohjoisvaltioiden marssilaulun *Battle Hymn of the Republic*, luoden näin trilogian Yhdysvaltojen sisällissodasta.

## Potpurin tekeminen

Usein potpuria tehdessä valitaan useita samantyyppisiä tai muuten yhteenliittyviä lauluja, esimerkiksi rock-henkisiä lauluja tai joululauluja, jotka halutaan yhdistää. Yleensä laulut transponoidaan samaan sävellajiin ja tempoja muutetaan lähemmäs toisiaan, näin saadaan aikaan vaikutelma yhdestä laulusta. Rohkeimmat muusikot saattavat jopa soittaa päällekkäin joitakin laulun osia, esimerkiksi laulaa toisen laulun sanoja toisen laulun säestyksen päälle. Tällöin saadaan aikaan joskus hienoja ja yllättäviä yhdistelmiä.

## Eräitä potpureita

Suomessa muun muassa Juice Leskinen ja Frederik ovat esittäneet konserteissaan potpureja kappaleistaan.

Yhdysvaltalainen komediamuusikko ”Weird Al” Yankovic laittaa perinteenä jokaiselle levylleen yhden potpurin, joka sisältää sanoituksia useista suosituista pop- ja rock-kappaleista. Yankovicin potpureissa on erikoispiirteenä se että hän muuttaa musiikin polkkatyyliseksi haitarin säestyksellä.

## Katso myös
* Rapsodia
* Potpourri

## Lähteet
Reino Armio

**Reino Rurik Armio** (alk. Andersson) (9. joulukuuta 1905 Turku – 16. toukokuuta 1979 Turku) oli suomalainen iskemälaulaja, joka lauloi Sointu levy-yhtiölle. Armion levyttämistä 95 kappaleesta tunnetuimpia olivat ”Kynttilöiden syttyessä” (”Kodin kynttilät”), ”Yö Riossa”, ”Pustan poika”, ”Danakil” sekä sota-ajan propagandalaulut ”Kremlin uni” ja ”Kiestingin Sohvi”.

Armion levytykset jäivät kuitenkin tunnetumpien laulajien esimerkiksi Eugen Malmsténin ja A. Aimon levytysten varjoon.. Armion levytysura päättyi sotavuosina välirikkoon Sointu-levy-yhtiön kanssa, kun Armio osin aiheellisesti arvosteli yhtiötä ”hittikappaleiden” antamisesta A. Aimon ja Malmsténin laulettaviksi.

Alkujaan Armio oli kanttori Porista. Hän levytti lähes sata levypuolta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Annikki Arni

**Aino Annikki Arni**, o.s. *Forsström*, käytti kirjailijanimimerkkinä nimeä *Marja-Leena* (23. syyskuuta 1898 Ristiina – 10. joulukuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen laulaja ja näyttelijä, mutta myös toimittaja ja suomentaja. Hän esitti operettisävelmiä ja iskelmiä ja esiintyi 1930-luvulla kabareessa. Hänen iskelmistään tunnetuin lienee hänen Dallapé-orkesterin solistina levyttämänsä *Vanha kaappikello* (1938). Hän oli myös toimittaja ja pääsi haastattelemaan musiikkimaailman suuria tähtiä.

Arni oli yksi alkuperäisiä *[[Elokuvajournalistit]]*-yhdistyksen perustajajäseniä vuonna 1944. Yhdistyksen näkyvin tehtävä oli jakaa elokuva-alan Jussi-palkintoa. Arni sai vuonna 1978 betoni-Jussin kunnianosoituksena elämäntyöstään.

Arni kuoli vuonna 1981. Hänet on haudattu Helsingissä Maunulan uurnalehtoon.

## Teokset
* Marja-Leena: Filmitähtien maailmasta, 1950
* Marja-Leena: Muistat sie viel? 1953
* Muistat sie viel?, 2. uudistettu painos 1979
* Kultaa ja hopeaa (muistelmia), 1971

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* Ylen Elävä arkisto – Annikki Arni haastattelussa (1971)
Oulu (Wisconsin)

**Oulu** on kunta () Yhdysvalloissa Wisconsinin osavaltiossa, Bayfieldin piirikunnan luoteiskulmassa. Kunnassa oli vuonna 2022 arviolta 573 asukasta, ja se on pinta-alaltaan noin 91,72 neliökilometrin kokoinen.

Kunta on nimetty oululaislähtöisten suomalaisten asuttajiensa mukaisesti. Suomalaisia virtasi Wisconsiniin pääasiassa 1800-luvun loppu- ja 1900-luvun alkupuolella.

Yhdysvaltoihin perustetuista Suomen suurimpien kaupunkien mukaan nimetyistä paikoista Oulu on ainoa, joka on nimetty asuttajiensa mukaan. Uudet asukkaat olivat ylpeitä entisestä kotikaupungistaan. Suomen kieltä opetetaan vapaaehtoisvoimin kesäkursseilla. Kunnassa sijaitsee kulttuurikeskus (), jossa esitellään paikallista siirtolaishistoriaa, minkä lisäksi alueelta löytyy myös savusauna.

J. Karjalainen on tehnyt Oulusta musiikkikappaleen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Englanninkielinen artikkeli Oulusta  
* City data: Oulu, Wisconsin
* Genealogia.fi: "1910 Census for Township of Oulu, Bayfield County, Wisconsin" 
* Oulu Glass - lasinpuhaltajien- ja muotoilijoiden yhteisö 
* Oulu, Wisconsin USA - Kuulumiset, Ilmianto ja Historia  
* YouTube: J. Karjalainen – Oulu, Wisconsin
Bayfieldin piirikunta

**Bayfieldin piirikunta** on Yhdysvaltojen Wisconsinin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden 2000 väestönlaskennassa piirikunnassa oli asukkaita 15&nbsp;013. Hallinnollinen keskus on Yläjärven rannalla sijaitseva Washburn.

## Maantiede
Bayfieldin piirikunta rajautuu idässä Ashlandin piirikuntaan, etelässä Sawyerin piirikuntaan, lounaassa Washburnin piirikuntaan ja lännessä Douglasin piirikuntaan. Piirikunnan pohjoinen osa on Yläjärven rantaa, ja Apostle Islands -nimisestä saariryhmästä kolme saarta kuuluu Bayfieldin piirikunnalle.

Bayfieldin piirikunnan pinta-ala on 5&nbsp;288 km², josta 3&nbsp;823 km² on maata ja 1&nbsp;464 km² (27,69 %) vettä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Bayfieldin piirikunnan viralliset kotisivut
Susanna Alakoski

**Susanna Alakoski** (oik. **Jaana Susanna Emilia Alakoski Söderlund**; s. 16. toukokuuta 1962 Vaasa) on ruotsinsuomalainen kirjailija. Hän kirjoittaa teoksensa ruotsiksi.

## Ura

Alakoski muutti viisivuotiaana perheensä kanssa Vaasasta Ruotsiin. Hän kävi koulunsa Ystadissa Skånessa ja muutti myöhemmin Tukholmaan. Hän on koulutukseltaan sosionomi ja toimii tutkijana. Alakoski on työskennellyt myös sosiaalisihteerinä, hoitanut pakolaisasioita ja ollut Ruotsin Vasemmistopuolueen entisen puheenjohtajan Gudrun Schymanin lehdistösihteerinä.

Vuonna 2006 julkaistiin Alakosken esikoisromaani *Svinalängorna* (suom. *[[Sikalat]]*, 2007), joka sai arvostetun ruotsalaisen August-palkinnon. Kirjasta tehtiin elokuva, *[[Sovinto (elokuva)|Sovinto]]*, joka sai ensi-iltansa vuonna 2011. Vuonna 2007 ilmestyi Alakosken ja Karin Nielsenin toimittama luokkayhteiskunta-antologia *Tala om klass*, jossa 15 naista kertoo omien kokemustensa perusteella luokkayhteiskunnasta vuosina 1931–2006. Teoksen pohjalta on tekeillä myös elokuva.

Alakoski on kirjoittanut myös kolme lastenromaania. Vuonna 2011 ilmestyi teos *Dagens Harri* (suom. *Päivän Harri*, 2012), joka on trilogian ensimmäinen osa. Vuonna 2012 ilmestyi toinen osa, *Guldfisk* (suom. *Kultakala*, 2013) ja vuonna 2013 kolmas osa, *Dagens skräckis*.

Vuonna 2013 Alakoskelle myönnettiin Jan Myrdal -seuran 100&nbsp;000 Ruotsin kruunun (noin 11&nbsp;400 euron) arvoinen Lenin-kirjallisuuspalkinto, josta hän kieltäytyi. Alakosken mukaan kieltäytymisen taustalla oli henkilökohtaisia ja poliittisia syitä. Hän ei halunnut itseään yhdistettävän totalitaristiseen hallintoon.

Alakoski sai vuonna 2015 Malmön korkeakoulun kunniatohtorin arvon.

Alakosken puoliso on ruotsalainen runoilija Mats Söderlund. Heillä on kolme lasta.

## Teokset
### Romaanit
* 
* 
* 
* 

### Lasten- ja nuortenromaanit
* 
* 
* 

### Muut
* 
* 
* 
* 
* 

## Palkinnot
* 2006 Kaunokirjallisuuden August-palkinto romaanista *Svinalängorna* (*[[Sikalat]]*)
* Kunniatohtorin arvo Malmön korkeakoulun terveyden ja yhteiskunnan tiedekunnassa

## Lähteet
* Helsingin Sanomat 6.12.2006, s. C2

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Susanna Alakosken sivusto 
* Esittely Bonnier-kustantamon sivuilla
Food Force

***Food Force*** on YK:n Maailman ruokaohjelman (WFP) vuonna 2005 julkaisema, 8–13-vuotiaille lapsille ja nuorille suunnattu opetuksellinen tietokonepeli. Pelaajien tehtävänä on hoitaa ruoanjakelua nälänhädästä kärsivässä maassa ja auttaa maata pääsemään jaloilleen sekä saada sen omavaraisuus takaisin. Samalla pelaaja oppii nälästä ja WFP:n työstä sen ehkäisemiseksi.

## Kehitys, historia ja versiot
Pelin kehittäjät ovat brittiläinen Playerthree ja italialainen Deepend. Food Force julkaistiin Bolognassa 14. huhtikuuta 2005. Se on ladattavissa ilmaiseksi verkkosivustolta. Sekä Windowsille että Macintoshille on omat versionsa. Pelaajia kannustetaan polttamaan peli CD:ille ja jakamaan kavereille. Erikielisiä versioita on tällä hetkellä jo seitsemän. Toukokuussa 2007 ilmestyi suomenkielinen versio.

## Peli
Pelin tapahtumapaikkana on *Sheylan*, Intian valtamerellä sijaitseva kuvitteellinen saarivaltio, joka kärsii kuivuudesta ja sisällissodasta. Pelaajan hahmo on YK:n ammattilaisten mukaan päässyt keltanokka. Pelissä on kuusi tehtävää, jotka on suunniteltu havainnollistamaan ruoka-avun jaon eri vaiheita.

# **Ilmavalvonta** – nälästä kärsivien kansalaisten etsintää helikopterilla
# **Energiapakkaukset** – pelaaja yrittää koostaa tasapainoisen ruokavalion riisistä, ruokaöljystä, pavuista, sokerista ja suolasta, käytössään vain 30 senttiä päivässä
# **Ilmapudotus** – pudota ruokatarvikkeita kohdealueelle, vaaroina muun muassa tuuli
# **Locate and dispatch** – tehtävänä eri puolilta maailmaa ostetun ja lahjoitetun ruoan jaon suunnittelu
# **Food run** – johdata saattue ruokavarastolle, vaaroina esimerkiksi maamiinat ja tiesulut
# **Future farming** – auta kylää kehittymään kymmenen vuoden ajan käyttäen rahaa ravintoon, koulutukseen, 'ruokaa työstä' -ohjelmiin ja HIV-hoitoihin

Suuri osa pelistä on toimintapainotteista, aikarajoineen. Kukin kuudesta tehtävästä on mahdollista ratkaista tunnissa, mutta pelaajat voivat haluta koettaa yksittäistä tehtävää toistamiseen, sillä parhaat tulokset voi tallettaa internetiin vertailtavaksi muiden kanssa.

## Food Force – Bowl 2006
Food Forcen kilpailuversio ***Bowl 2006*** julkaistiin 2006. Sen tavoitteena on rohkaista useampia lapsia pelaamaan ja oppimaan nälästä maailmassa. Bowlissa 40 miljoonaa pistettä kerännyt pelaaja pääsee mukaan arvontaan jossa voi voittaa liput Super Bowliin kahdelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* www.food-force.com , viralliset sivut
* www.food-force.com/bowl , *Food Force - Bowl 2006*
Pitié-Salpêtrière

**Pitié-Salpêtrière** () on pariisilainen sairaala. Se on historiansa aikana toiminut mielisairaalana, vankilana ja köyhäintalona. Sen pihalla kokeiltiin giljotiinia ensi kerran, silloin kuolleisiin.

Niin sanottujen syyskuun murhien aikana jakobiinit järjestivät Salpêtrièressä, kuten muissakin vastaavissa laitoksissa, hirvittävän verilöylyn. 

Napoleonin aikana laitos muutettiin yksinomaan mielisairaiden ja hysteerikkojen säilytyspaikaksi. Laitos oli pitkään vanhuspsykiatrinen eli psykogeriatrinen sairaala, mutta avohoidon kehittyessä se muutettiin 1980-luvulla tapaturmasairaalaksi ja on nykyisin osa Pariisin yliopistollista keskussairaalaa.

Kuuluisa ranskalainen neurologi Jean-Martin Charcot oli Salpêtrièren ylilääkäri. Sigmund Freud oli Salpêtrièressä harjoittelemassa Charcot’n johdolla.

Walesin prinsessa Diana ja yhdysvaltalainen tanssija Joséphine Baker kuolivat Salpêtrièren sairaalassa. Siellä ovat olleet hoidettavana esimerkiksi Michael Schumacher, Ronaldo, ruhtinas Rainier III, Alain Delon ja Gérard Depardieu.

Sairaalassa on Institut du cerveau et de la moelle épinière.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Trygve Bratteli

**Trygve Marton Bratteli** (11. tammikuuta 1910 Nøtterøy, Norja – 20. marraskuuta 1984 Oslo, Norja) oli norjalainen poliitikko, Työväenpuolueen edustaja ja Norjan pääministeri vuosina 1971–1972 ja 1973–1976.

Bratteli syntyi Nøtterøyssä, jossa hän kävi kansakoulun. Hän oli jonkin aikaa työttömänä ja työskenteli sitten muun muassa valaanpyytäjänä ja rakennustyöläisenä. Hän toimi Työväenpuolueen kriisikomitean sihteerinä Norjan natsimiehityksen aikana. Saksalaiset vangitsivat hänet vuonna 1942, ja hän oli poliittisena vankina useilla Saksan keskitysleireillä vuosina 1943–1945.

Brattelin palattua Norjaan vuonna 1945 hänestä tuli Työväenpuolueen varapuheenjohtaja. Hän työskenteli puolustuskomiteassa ja hänestä tuli puolueen johtaja 1965. Bratteli oli kansanedustajana Norjan suurkäräjillä vuosina 1950–1981 ja toimi myös finanssi- ja liikenneministerinä. Työväenpuolueen ensimmäisen pääministerin Einar Gerhardsenin erottua Brattelin vastuulla oli löytää Työväenpuolueen hallituksille uusi suunta. 

Brattelin poliittisen uran keskeisenä tavoitteena oli Norjan jäsenyys Euroopan yhteisössä. Jäsenyyden kaaduttua vuoden 1972 kansanäänestyksessä hän erosi hallituksesta.

Bratteli kirjoitti lukuisia muistelmia ja poliittisia kirjoja. Hänen muistelmistaan Saksan keskitysleireiltä *Fange i natt og tåke* (suom. *Vainottuna ja vangittuna*) tuli Norjassa yksi aikansa myydyimmistä kirjoista. 

Bratteli on haudattu Oslon Vestre gravlund -hautausmaalle.

## Kirjallisuutta
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Minden

**Minden** on kaupunki Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa. Kaupunki sijaitsee 40 kilometriä Bielefeldistä koilliseen ja 55 kilometriä Hannoverista länteen. Kaupunki on Minden-Lübbecken piirikunnan keskuskaupunki. Vuoden 2022 lopussa Mindenissä oli 83&nbsp;076 asukasta.

Kaupunki on ollut asuttu ainakin 300-luvulta asti. Kaarle Suuri teki sopimuksen Mindenissä vuonna 798.

Mindenissä oli vuoteen 2003 asti, ennen Magdeburgin vesiväyläristeyksen rakennusta Saksan suurin kahden vesiväylän risteys. Weser ja Mittellandkanaali virtaavat ristiin ”kahdessa kerroksessa”. Mittellandkanaali on 320 kilometriä pitkä ja pisin rakennettu vesiväylä Saksassa. Mittellandkanaali yhdistää Elben ja Reinin. Minden on tärkeä laivaliikenteen risteyspaikka. Kaupunki edistää pyöräilyä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin verkkosivut 
* Wasserstraßenkreuz Minden
H. L. Mencken

**Henry Louis Mencken** (1880 Baltimore, Yhdysvallat –  1956 Baltimore) oli yhdysvaltalainen kirjailija, toimittaja ja kriitikko.

Mencken oli *[[The Baltimore Sun]]issa* muun muassa kulttuurikriitikkona. Vuosina 1924–1933 hän toimitti muiden kanssa perustamaansa *The American Mercury* -lehteä. Hän kirjoitti kielitieteellisen tutkielman *American Language* (1919). Hänen toinen tunnettu teoksensa on esseekokoelma *Prejudices* (1919–1927). 

Jotkut tutkijat ovat kuvailleet Menckenin postuumisti julkaistussa päiväkirjassa ilmaisemia mielipiteitä rasistisiksi ja antisemitistisiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla