Ranskanbulldoggi

**Ranskanbulldoggi** () on pienikokoinen molossikoira. Se oli vuonna 2023 Ranskassa toiseksi suosituin paikallinen koirarotu, ja se on levinnyt laajalti myös kotimaansa ulkopuolelle. Yhdysvalloissa se oli vuonna 2023 kaikkein suosituin rotu. Rotu oli vuonna 2025 Suomen 57. eniten rekisteröity koirarotu. Vuosina 2020–2025 Suomessa syntyi joka vuosi noin 200–300 ranskanbulldoggia.

Ranskanbulldoggi on pieni ja aktiivinen perhekoira. Joillain yksilöillä on hiukan riistaviettiä johtuen rodun historiallisesta rottakoirataustasta, mutta nykyään ranskanbulldoggi on puhtaasti seurakoira.

## Ulkonäkö
Ranskanbulldoggin erityistuntomerkki ovat suuret lepakkomaiset korvat. Ne ovat suuret, leveät, kärjistään pyöristyneet ja pystyt. Rakenteeltaan ranskanbulldoggi on matala ja tiivis. Sillä on voimakas nelikulmainen pää ja löysä nahka muodostaa sille tyypillisiä poimuja. Kuono on lyhyt, huulet ovat riippuvat ja koiran leuassa on etualueen ristipurenta. Silmät ovat suuret, pyöreät ja tummat. Ranskanbulldoggi on noin 35 cm korkea. Lyhyen, suoran, joskus korkkiruuvimaisen hännän koira pitää alhaalla. Häntää ei typistetä. Karvapeite on lyhyttä, pehmeää ja sileää. Värityksistä hyväksytään keltainen (fawn) ja juovikas (brindle) valkoisin merkein tai ilman. Valkoinen luetaan keltaiseksi valkoisin merkein. Kirsun tulee olla musta. Musta väri ruskein merkein, sininen tai maksanruskea väritys ovat näyttelykoirilla hylkääviä virheitä.

Rakenteellisista syistä (leveä etuosa, kapea takaosa, suhteellisen sirot tassut) ranskanbulldoggi on melko huono uimaan ja isommat yksilöt vajoavatkin veteen joutuessaan suoraan pohjaan.

## Luonne ja käyttäytyminen
Ranskanbulldoggia kouluttaessa saa joskus eteensä haasteen, sillä rodun motivointi ei aina ole helppoa. Ranskanbulldoggi on toimelias koira, joka paremman puutteessa keksii kyllä itselleen puuhaa. Rodun ulkoiset ominaisuudet vaikuttavat myös siihen, että sen eleet eivät ole muille koirille täysin selvät.

## Alkuperä
Rodun alkuvaiheista tiedetään sen verran, että ranskanbulldoggi, kuten muutkin bulldogit, polveutuvat tiibetindogista ja tiibetinmastiffista, joista makedonialaiset kehittivät lyhytkarvaiset pelkoa herättävät vahti- ja sotakoiransa makedoniandogit. Näitä koiria tuli foinikialaisten mukana Englantiin, jossa niitä alettiin kutsua "Bretagnen tappelupukareiksi". 

Rotu oli suurikokoinen ja luonteeltaan hurja. Sitä risteytettiin myöhemmin useiden muiden rotujen kanssa, ja varsinkin risteytykset terriereiden kanssa tuottivat pienempikokoisia muunnoksia. Ranskan ensimmäiset pienet bulldogit tulivat Normandiaan 1860-luvulla Nottinghamista muuttaneiden pitsinnyplääjien mukana, ja niitä risteytettiin ranskalaista alkuperää olevien koirien kanssa siten, että englantilaisten tappelukoirien rakenne ja ulkonäkö pysyivät lähes muuttumattomina, mutta koko pieneni. Pitkän aikaa ranskanbulldogeja käytettiin rottakoirina ja ne olivat yleisiä etenkin työläisperheissä. Nykyään ranskanbulldoggi on seurakoira.

## Terveys

Rodun keskimääräinen elinikä on noin kahdeksan vuotta, kun tarkastellaan vuosina 2011–2025 kuolleita rodun edustajia. Tyypillisimmät kuolinsyyt ovat vanhuus, syöpäsairaudet ja selkäsairaudet. Rodun merkittävimmät terveysongelmat ovat hengittämiseen liittyvät ongelmat, hammasongelmat, silmäongelmat, selkäsairaudet, atopia ja allergiat.

Ranskanbulldoggi kärsii muiden lyhytkuonoisten koirien tavoin eriasteisista hengitysvaikeuksista. Hengitystieongelmat voivat ilmetä muun muassa äänekkäänä hengityksenä, tuhinana tai jopa rohinana, yskimisenä, kuorsaamisena nukkuessa ja voimakkaana rintakehän liikkeenä koiran hengittäessä. Joillakin ranskanbulldogeilla hengitystiet ovat niin ahtaat ja hengitysvaikeudet niin pahoja että niille joudutaan tekemään hengitysteitä avartavia leikkauksia. Hengitysvaikeudet johtavat myös merkittävään alttiuteen lämpöhalvaukselle ja voi rajoittaa yksilön kykyä liikkua normaalisti. Lievemmissä tapauksissa hengityspoikkeavuuksia esiintyy vain kuumalla ilmalla tai rasituksessa.

Rodulta on löydetty DVL2-geenin mutaatio, joka liittyy sen ja kahden muun lyhytkallorodun (englanninbulldoggi, bostoninterrieri) kallon, rintakehän, kaulan sekä selkärangan luuston epämuodostumiin. Poikkeavuuksia on myös hampaistossa. Mutaatio on samantapainen kuin ihmisillä esiintyvä harvinainen Robinowin oireyhtymään, jossa ihmisellä on samalaisia ulkoisia poikkeavuuksia kuin tutkituilla koirarodulla. ranskanbulldoggeilla ei ole normaalia geeniä ollenkaan. Risteyttämällä ongelma ratkeaa, koska ulkomuoto tulee vain homotsygootilla yksilöillä. Sama geeni altistaa myös nikamaepämuodostumille selkärangassa, jotka ovat hyvin yleisiä ranskanbulldoggeilla.

Ranskanbulldoggi on kondrodystrofinen koirarotu. Retrogeeni 2-FGF4 (CDDY) aiheuttaa välilevyjen varhaista rappeutumista, mikä tekee niistä alttiita vaurioille. Pitkälle edennyt rappeutuminen johtaa välilevyjen kalkkeutumiseen, joita voidaan nähdä röntgenkuvista. Välilevyntyrä voi pahimmillaan johtaa halvaantumiseen ja eutanasiaan. Selkäsairaudet ovatkin yksi ranskanbulldoggien yleisimmistä kuolinsyistä. Periytyminen on vallitsevaa, joten välilevysairauden riski kasvaa jo yhden geenikopion myötä. Valtaosa ranskanbulldoggeista on homotsygootteja eli kantaa kahta kopiota 12-FGF4 retrogeenistä. Ranskanbulldoggin PEVISA-ohjelmassa on pakollinen BOAS-testi, kyynärkuvauslausunto, selkälausunto, sydänkuuntelulausunto, polvilausunto ja silmälausunto.

Yksi rodun merkittävimmistä terveysongelmista on atopia ja ruoka-aineyliherkkyys. Molemmissa elimistön puolustusmekanismi reagoi normaalista poikkeavalla tavalla tavallisiin, useimmiten vaarattomiin asioihin eli allergeeneihin. Atopia ja ruoka-aineyliherkkyys ovat elinikäisiä vaivoja, jotka ovat usein kontrolloitavissa, mutta eivät parannettavissa. Oireina ovat usein ihon kutina ja punoitus ja usein koira nuolee tai raapii kutisevia alueita. Korvatulehdukset ovat yleisiä atopiasta kärsivillä koirilla sekä myös tassujen ihotulehduksia voi esiintyä.

Ranskanbulldoggit ovat yhtä sisäsiittoisia koirarotuja kuin muutkin. Geenitutkimuksessa vähiten sisäsiittoinen koirarotu oli sekarotuinen ja sen jälkeläisen sisäsiittoisuusluku oli 0,037. Serkusten jälkeläisen sisäsiittoisuusluku on 0,0625 ja täyssisarusten jälkeläisellä luku on 0,25, mikä on melkein sama kuin keskimääräisellä rotukoiralla. Ranskanbulldoggin jälkeläisen luku oli 0,218. Sisäsiittoisuus lisää sairastavuutta ja heikentää rodun elinvoimaa.
### Roturisteytysprojekti
Kesäkuussa 2023 Suomen Kennelliitto hyväksyi roturisteytysprojektin ranskanbulldoggeille. Risteytettäviksi roduiksi valittiin amerikanstaffordshirenterrieri, jackrussellinterrieri, mittelspitz ja perhoskoira, minkä lisäksi Kennelliiton jalostustieteellisen toimikunnan roturisteytystyöryhmä ehdotti staffordshirenbullterrieriä ja tanskalais-ruotsalaista pihakoiraa. Ensimmäinen risteytyspentue syntyi 30. joulukuuta 2023, ja siinä risteytysrotuna on tanskalais-ruotsalainen pihakoira; pentueeseen syntyi yksi pied uros ja yksi brindle narttu. Toinen risteytyspentue syntyi myöskin 30. joulukuuta 2023, ja siinä risteytysrotuna on papillon; pentueeseen syntyi neljä narttua, kaksi fawn-väristä ja kaksi brindleä. Kolmas risteytysprojekti hyväksyttiin 15. marraskuuta 2024, ja siinä rotuna tulee olemaan jackrussellinterrieri, mutta tälläista pentuetta ei ole vielä tähän mennessä syntynyt. Kolmas toteutettu pentue syntyi sen sijaan 1. joulukuuta 2025, ja siinä ristetytysrotuna oli mittelspitz; pentueeseen syntyi yksi uros ja kolme narttua (koska kyseessä oli kaksoisastutus, samaan pentueeseen syntyi myös kaksi puhdasrotuista ranskanbulldoggia).

## Katso myös

* Bostoninterrieri
* Mopsi
* Englanninbulldoggi

## Lähteet

*Suomen Kääpiökoirayhdistys ry
*HankiKoira.fi
*Suomen Ranskanbulldogit ry
*KoiraNet-jalostustietojärjestelmä

### Viitteet

## Aiheesta muualla

Suomen Ranskanbulldogit ry
*Suomen Kennelliitto: Ranskanbulldoggi