Year of the Cat

**Year of the Cat** on skotlantilaisen rock-muusikko Al Stewartin seitsemäs albumi vuodelta 1976. Stewartin varhaistuotannon folk rock -tyylin sijaan albumi edustaa 1970-luvun lopulla suosittua progressiivista popia ja oli eräs tyylilajia määrittäneistä albumeista.

Albumi menestyi hyvin erityisesti Yhdysvalloissa, missä se oli parhaimmillaan listojen viidentenä. Myös singlejulkaisut ”Year of the Cat” ja ”On the Border” menestyivät hyvin. Maailmanlaajuiset myyntilyvyt nousivat useisiin miljooniin kopioihin.

*Year of the Catin* saamat arvostelut olivat enimmäkseen myönteisiä. Niissä kiiteltiin erityisesti Stewartin rauhallista ulosantia, lempeää yleistunnelmaa, rikkaita sovituksia sekä tuottaja Alan Parsonsin luomaa äänimaailmaa.

## Taustaa ja äänitykset

Stewart sävelsi ja sanoitti suurimman osan kappaleista itse, mutta ”Year of the Cat” perustui kosketinsoittaja Peter Woodin kehittelemään pianomelodiaan. Sanoitukset ja jopa kappaleiden nimet Stewart kehitteli yleensä vasta sävellyksen jo valmistuttua. Tyypilliseen kappaleeseen hän saattoi kirjoittaa neljä tai viisikin sanoitusta ennen kuin oli tyytyväinen.

Albumi äänitettiin Abbey Roadin studioilla. Tuottajana toimi Alan Parsons, joka auttoi myös viimeistelemään ja sovittamaan Stewartin säveltämät kappaleet. Esimerkiksi ”Year of the Catiin” lisättiin Parsonsin ehdotuksesta Phil Kenzien soittama saksofonisoolo. Miksaus viimeisteltiin Hollywoodissa, missä Stewart tuohon aikaan asui.

## Musiikki

*Year of the Catin* myötä Stewart uudisti tyyliään akustisen folk rockin parista amerikkalaistyyliseen radioystävälliseen soft rockiin. Don ja Jeff Breithauptin teos *Night Moves: Pop Music in the Late ’70s* mainitsee ”Year of the Catin” yhtenä 1970-luvun lopun progressiivista popia määritelleistä kappaleista. Kirjoittajat kuvailevat Stewartia ”pehmeä-ääniseksi pop-auteuriksi”. *[[AllMusic]]*-sivustolla *Year of the Catia* kuvaillaan ”itsetietoiseksi progressiiviseksi popiksi”. Muiksi tyylilajeiksi mainitaan albumirock, soft rock, pop rock ja ”laulaja-lauluntekijä” sekä folk.

## Kansikuva

*Year of the Catin* kissa-aiheisesta kansitaiteesta vastasi brittiläinen Hipgnosis-työryhmä. Stewart ei keskustellut Hipgnosiksen työntekijöiden kanssa, vaan he tekivät kansitaiteen äänitteisiin perustuen, mikä oli tavanomainen käytäntö. Sen seurauksena monet ryhmän suunnittelemista kansikuvista olivat Stewartin mielestä ”melkoisen kummallisia”. *Year of the Catin* taidetta hän piti kuitenkin yhtenä Hipgnosiksen parhaista.

## Julkaisu ja myynti

*Year of the Cat* ilmestyi lokakuussa 1976. Britanniassa julkaisijana toimi RCA Records ja kannet olivat aukeavaa gatefold-mallia. Yhdysvalloissa ja Kanadassa albumia levittivät Arista ja Janus. Vinyylilevyn ohella albumista julkaistiin 8-raitaversio. Albumilta julkaistiin kolme singleä: nimikappale, ”On the Border” ja ”Sand In Your Shoes (Lady of the Islands)”, näistä viimeisenä mainittu tosin vain Etelä-Afrikassa ja Espanjassa.

Albumi menestyi hyvin erityisesti Yhdysvalloissa, missä sille myönnettiin platinalevy 24. maaliskuuta 1977. *Billboardin* listalla albumi pysyi 48 viikkoa ja oli parhaimmillaan sijalla 5. Singlejulkaisu ”Year of the Cat” oli Stewartin ensimmäinen hittisingle Yhdysvalloissa ja samalla hänen läpimurtonsa. Nimisingle oli parhaimmillaan *Billboardin* listan sijalla 8 ja ”On the Border” sijalla 42. Stewartin kotimaassa Britanniassa albumi myi hopea- ja kultalevyihin oikeuttavan määrän 20. maaliskuuta 1981 mennessä. Albumi menestyi hyvin myös Alankomaissa, Saksassa ja Uudessa-Seelannissa. Yksinomaan Yhdysvaltain-myynti ylitti ensimmäisen puolen vuoden aikana miljoona kopiota.

Hyvistä myyntiluvuista huolimatta Stewart ei juurikaan hyötynyt albumista taloudellisesti. Jälkeenpäin hän laskeskeli käyttäneensä albumin äänittämiseen ja promootiokiertueisiin noin 250&nbsp;000 dollaria ja saaneensa tuotoista itselleen suunnilleen saman verran takaisin.

### Listasijoitukset

### Sertifikaatit

## Kriitikoiden mielipide

*[[Billboard]]* kehui *Year of the Catia* ”lempeäksi” albumiksi, jonka kappaleet ovat ”poikkeuksellisen hyvin sovitettuja” ja ”progressiivisia sortumatta suuruudenhulluuteen”. Alan Parsonsin tuotanto on onnistunut, ja jousisoittimien runsas käyttö tuo musiikkiin ”sinfonista, lähes klassista kauneutta”. Parhaita kappaleita ovat nimiraidan ohella ”On the Border”, ”Midas Shadow” ja ”Broadway Hotel”.

*[[Stereo Review|Stereo Review’n]]* Peter Reilly piti albumia ”nippuna ylitunteellisia, pehmeästi paketoituja lauluja”. Stewartin ”suhiseva” S-puhevika on koominen, ja melodramaattinen ”On the Border” naurattaa jo ääneen. Muutoin albumin tunnelma on hienovarainen, lämmin ja levollinen, ja Stewartin kitaristintaidot ovat entisellään.

*[[Village Voice]]n* Robert Christgau huomautti Stewartin enimmäkseen luopuneen aiemmin suosimistaan historiallisista teemoista, mikä Christgau piti myönteisenä kehityksenä. Vakoiluromaanien tunnelmasta muistuttava albumi saa myönteisen arvosanan B−.

David Prakel kehui *Rock ’n’ Roll on Compact Discissä* albumin sovituksia ja tuotantoa ja mainitsee, että albumia käytetään usein hifi-laitteiden ominaisuuksien esittelyyn. Äänimaailma on kuitenkin ”tämän päivän” (1987) standardeilla ”epädynaaminen”, ja sama pätee jossain määrin myös kappaleisiin. William Ruhlmann kirjoitti *The All-Music Guide to Rockissa* (1995), että ”Stewartin rauhallinen lausunta antaa kappaleille niiden ansaitseman aistikkaan ja hillityn tunnun”. Erityisesti ”salaperäisestä naisesta” kertova nimikappale on vangitseva.

*[[AllMusic]]in* Stephen Thomas Erlewine piti albumia Stewartin tyylin täydellistymänä ja mestariteoksena. Albumilta puuttuu edellisten Stewart-albumien kappaleesta toiseen jatkuva tarina, mutta Stewartin tunnelmalliset sanoitukset ja Parsonsin rikas tuotanto tuovat albumille yhtenäisyyden tuntua. ”Albumi voisi olla sietämättömän fiini ellei se toimisi niin hyvin.” Popin, folkin ja progressiivisen musiikin sekoitus on hienostunut ja kuulija pysyy lumoutuneena ensimmäisestä kappaleesta viimeiseen.

## Kappaleet

Kaikki kappaleet on merkitty Al Stewartin kirjoittamiksi, lukuun ottamatta ”Year of the Catia”, jonka ovat kirjoittaneet Stewart ja Peter Wood.

;A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

;B-puoli
# 
# 
# 
# 

### Vuoden 2004 uusintapainoksen bonuskappaleet

# 
# 
# 

## Kokoonpano

* Al Stewart – laulu, kitara, koskettimet
* Peter White – kitara, koskettimet
* Tim Renwick – kitara
* Peter Wood – koskettimet
* Don Lobster – koskettimet
* George Ford – bassokitara
* Stuart Elliott – rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu
* Andrew Powell – jousisovitukset
* Bobby Bruce – viulu
* Marion Driscoll – triangeli
* Phil Kenzie – alttosaksofoni
* David Pack – taustalaulu
* John Perry – taustalaulu
* Tony Rivers – taustalaulu
* Graham Smith – huuliharppu

## Lähteet