open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Albert Oskar Snellman

**Albert Oskar Snellman** (24. kesäkuuta 1844 Oulu – 1. toukokuuta 1894 Kristiinankaupunki) oli suomalainen kauppaneuvos (1884) ja valtiopäivämies.

Snellmanin vanhemmat olivat kauppaneuvos Johan Wilhelm Snellman G:son ja Jeanette (Johanna) Enbom. Isänsä kuoltua Albert Oskar Snellman oli J. W. Snellman G:sonin kauppahuoneen toimitusjohtajana 1881–1894. Snellman oli perustamassa 1893 Kemin Puutavara Osakeyhtiötä yhdessä oululaisen Bergbomin kauppahuoneen kanssa.

Snellman oli porvarissäädyssä Oulun edustaja valtiopäivillä 1877–1878, 1882, 1885, 1888 ja 1891.  Hän kuului Oulun kaupunginvaltuustoon 1874–1894 ja oli myös valtuuston puheenjohtajana. Snellman myötävaikutti siihen että rautatie saatiin rakennettua Ouluun 1886. Hän oli perustamassa vuonna 1893 yhdessä Bergbomin kauppahuoneen kanssa Kemi Oy:tä – nimellä Trävaruaktiebolaget Kemi, jota Snellman johti vuoden kuolemaansa asti. Vuonna 1907 Oulun kaupunki nimesi Tehdaskadun Albertinkaduksi A. O. Snellmanin kunniaksi.  

Snellman oli naimisissa vuodesta 1868 sveitsiläissyntyisen Rosina Susanna Bernhardin (1843–1898) kanssa. Tämä oli tullut Ouluun kotiopettajattareksi opettamaan ranskaa ja saksaa. Heillä oli yksi tytär Elin Johanna (1869–1956), joka meni naimisiin vuonna 1891 Oulun 4. tarkk'ampujapataljoonassa luutnanttina aiemmin palvelleen konttoristi Johan Reinhold Weckmanin kanssa.

Huonosta terveydestä kärsinyt Snellman kuoli jo 49-vuotiaana. Hänen jälkeensä Snellmanin kauppahuoneen johtoon siirtyi veli Karl August Snellman joka johti sitten kauppahuonetta aina vuoteen 1918 saakka.

## Lähteet
* Kauko Kouvalainen: Stiftelsen Alma och K. A. Snellman-säätiö 1921–2004. Oulu 2006 s. 19–20
* OAKK: Snellmanin suku

### Viitteet
Karl August Snellman

**Karl August Snellman** (31. lokakuuta 1849 Oulu – 31. joulukuuta 1920 Oulu) oli suomalainen Oulussa vaikuttanut kauppaneuvos (1899) ja valtiopäivämies.

Snellmanin vanhemmat olivat kauppaneuvos Johan Wilhelm Snellman G:son ja Jeanette (Johanna) Enbom. Hän tuli J. W. Snellman G:sonin kauppahuoneen johtoon veljensä Albertin kuoltua 1894 ja hän johti kauppahuonetta ja Kemi Oy:tä silloiselta nimeltään Trävaruaktiebolaget Kemi aina vuoteen 1918 saakka. Snellmanin johtajakaudella tervan osuus kauppahuoneen liikevaihdosta pieneni nopeasti mutta puutavaran osuus kasvoi. Kauppahuone harjoitti myös merkittävää viljan ja suolan maahantuontia ja myyntiä. 1900-luvun alussa Snellmanin kauppahuone hankki huomattavia metsäalueita Kainuusta estääkseen etelästä tulleiden kilpailijoiden pääsyn Kainuun puutavaramarkkinoille. Tämä strategia ei kuitenkaan täysin onnistunut sillä vuonna 1907 perustetusta Kainuun Puutavara Oy:stä tuli ajan mittaan merkittävä kilpailija Kainuun alueella. Vuonna 1912 oululaiset kauppahuoneet Snellmanin kauppahuone mukaan lukien yhdistivät omistamansa sahat Ab Uleå Oy -nimisen yhtiön alle.

K. A. Snellman oli naimisissa vuodesta 1875 oululaisen kauppiaantyttären Alma Maria Antmanin (1849–1919) kanssa. Perheessä oli neljä lasta: August Vilhelm (1876–1947), Signe Alma Sofia (1880–1963), Mary Johanna (1882–1972) ja Eiler Albert (1887–1913). Heistä August seurasi isäänsä Kemi Oy:n toimitusjohtajana, mutta vain muutaman vuoden siirtyen yrityksessä myynnin tehtäviin ja loppuvaiheessa Kemi Oy:n hallituksen puheenjohtajaksi 1940-luvulla.  

K. A. Snellman lahjoitti testamentissaan nuorena kuolleen Eiler-poikansa perintöosuuden 5 miljoonaa markkaa Oulun ja Pohjois-Suomen köyhien lasten hyväksi. Lahjoituksen pohjalta perustettiin vuonna 1921 säätiö Stiftelsen Alma och K. A. Snellman, joka rakennutti Oulun Nokelaan 1932–1935 Snellmankodin (myöh. *Joulumerkkikoti*)  nimellä tunnetun lastenparantolan.

Snellman edusti Oulua porvarissäädyssä valtiopäivillä 1894 ja 1904–1905. Hän kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Oulun edustajana.

## Lähteet
* Kauko Kouvalainen: Stiftelsen Alma och K. A. Snellman-säätiö 1921-2004. Oulu 2006 
* OAKK: Snellmanin suku

### Viitteet
Disco Mamazida

**Disco Mamazida** on suomalaisen poplaulaja Sofia Sidan ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin 10. toukokuuta vuonna 2006. Single "Disco Mamazida" julkaistiin EMI-levy-yhtiön kautta. Albumin nimikkokappale Disco Mamazida nousi Suomen klubilistan ykkössijalle ja sai paljon positiivista palautetta. Suomen klubi-DJ:t palkitsivatkin Sofia Sidan "Vuoden tulokas" -palkinnolla vuonna 2006 hänen ansioistaan "Disco Mamazidan" tiimoilta.

## Kappaleet
# 
# 
# 
#  
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#
Jorma Rudanko

**Jorma Tapio Rudanko** (s. 20. elokuuta 1953 Kokemäki) on suomalainen tuomari, joka on nimitetty korkeimman oikeuden jäseneksi eli oikeusneuvokseksi 1. elokuuta 2009 alkaen. Hän jäi eläkkeelle kesällä 2017 ja jatkoi väitöskirjan tekoa. Väitöstilaisuus 29. tammikuuta 2021 Helsingin yliopistossa väitöskirjalla Näkökohtia todistusharkinnasta. 

Rudanko on valmistunut oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1978 ja lisensiaatiksi 1988. Varatuomarin arvon hän on saanut 1982. 

Rudanko on toiminut oikeuskanslerinvirastossa esittelijänä 1978–1979 ja prosessioikeuden assistenttina ja amanuenssina Helsingin yliopistossa 1980–1984. Vaasan hovioikeudessa hän on toiminut esittelijänä 1984–1999, hovioikeudenneuvokseksi hänet nimitettiin 1999.

## Lähteet
* Jorma Rudangon cv Korkeimman oikeuden sivuilla.

### Viitteet
Party Freak

**Party Freak**  on suomalaisen poplaulaja Sofia Sidan ensimmäinen single toiselta studioalbumilta ''Butterfly. Se julkaistiin 13. toukokuuta 2009.
Todas as ruas do amor

**Todas as ruas do amor** (”*Kaikki rakkauden tiet*”) oli Portugalin edustuskappale vuoden 2009 Eurovision laulukilpailuun Moskovassa Venäjällä. Kappaleen esitti portugalilainen folkyhtye Flor-de-Lis. Kappale on kokonaan portugalinkielinen. Kappaleen ovat säveltäneet Pedro Marques ja Paulo Pereira. Sanoitus on Pedro Marquesin käsialaa.

Kappale valittiin edustamaan Portugalia, kun se voitti 28. helmikuuta 2009 Festival da Canção -kilpailun. Kappale sai täydet pisteet raadeilta sekä oli toinen kansan puhelinäänestyksessä.

## Eurovision laulukilpailussa
”Todas as ruas do amor” esitettiin tiistaina 12. toukokuuta 2009 järjestetyssä Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa kuudentenatoista. Kappaletta edelsi Suomen edustaja Waldo’s People kappaleella ”Lose Control ja seurasi Maltan Chiara laululla ”What If We”. Semifinaalissa Portugali mainittiin jatkoonpääsijöistä neljäntenä ja kappale sijoittui pistein 70 sijalle 8. Näin ollen kappale selviytyi 16. toukokuuta järjestettyyn finaaliin.

Finaalissa ”Todas as ruas do amor” esitettiin kuudentena, Kroatian edustajien Igor Cukrovin ja Andrean kappaleen ”Lijepa Tena” jälkeen ja ennen Islannin Yohannan edustusta ”Is It True?”. Portugalin edustuskappale ”Todas as ruas do amor” sai lopputuloksissa 57 pistettä ja päätyi sijalle 15. 

Vuoden 2009 Euroviisujen semifinaaleissa oli käytössä yleisöäänestys ja finaalissa pisteet muodostettiin raatien ja puhelinäänien yhdistelmällä. Myöhemmin julkaistujen finaalin eriteltyjen tulosten mukaan ”Todas as ruas do amor” olisi sijoittunut pelkillä yleisöäänillä 18. sijalle 45 pisteellä ja raatiäänillä sijoitus olisi ollut 64 pisteellä myös 18.

## Listasijoitukset

## Lähteet

### Huomautukset

## Aiheesta muualla

*Kappaleen sanat  
*RTP: Canção nº 11 - Todas as Ruas do Amor  
*Yhtye Eurovisionin sivuilla 
*
Janvier Besala Bokungu

**Janvier Besala Bokungu** (s. 30. tammikuuta 1989 Kinshasa, Zaire) on kinshasankongolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitapuolustaja. Hän edustaa Kinshakongon pääsarjassa TP Mazembea.

## Saavutukset
* Arabian Mestarien liiga: 2009
* Tunisian mestaruus: 2009, 2010
* Kongon mestaruus: 2006, 2007

## Lähteet
* Kawarji.com
Tony Royster nuorempi

**Tony Royster nuorempi** (s. 9. lokakuuta 1984 Berliini, Saksa) on yhdysvaltalainen rumpali. Hän aloitti rumpujen soiton 3-vuotiaana. Hän voitti 11-vuotiaana *Guitar Center National Drum-Off* -kilpailun Hollywoodissa vuonna 1995.
Nuori kaarti (lehti)

**Nuori kaarti** oli Leningradissa vuosina 1926–1937 ilmestynyt, Leningradin alueen ja Neuvosto-Karjalan suomalaiselle, inkeriläiselle ja karjalaiselle nuorisolle tarkoitettu suomenkielinen sanomalehti. Se oli Komsomolin Leningradin ja Karjalan aluekomiteoiden äänenkannattaja. Lehden julkaisijana toimi Kustannusliike Kirja ja vuodesta 1936 Leningradin toimeenpaneva komitea ja neuvosto.

Lehti perustettiin lokakuussa 1926. Aluksi se ilmestyi kerran, vuodesta 1930 kaksi ja vuodesta 1934 kolme kertaa viikossa. Vuonna 1932 lehden painosmäärä oli 3&nbsp;000 kappaletta. Vastaavia toimittajia olivat Väinö Aalto (1926–1927), Nikolai Jaakkola (1930), H. Juntunen (1930–1931), Hanna Kangasniemi (1932), Matti Mäyrä (1932–1933) ja Matti Jaakkola (1934–1937). Toimitussihteerinä työskenteli vuodesta 1935 lähtien Veikko Airola.

Lehti lakkautettiin 1930-luvun lopun suomalaisvainojen seurauksena. Komsomolin Leningradin aluekomitea teki päätöksen Nuoren kaartin ja lastenlehti Kipinän lakkauttamisesta 9. elokuuta 1937. Lehden viimeinen numero ilmestyi 14. elokuuta.

## Lähteet
Nainen (Paula Koivuniemen kappale)

**Nainen** on Paula Koivuniemen *[[Nainen (Paula Koivuniemen albumi)|Nainen]]*-albumin kappale. Se kuultiin ensimmäisen kerran maaliskuussa 2009 ja nousi suoraan viiden viikon soiton jälkeen radiohitiksi.

## Single
;Promo
#Nainen

## Listasijoitukset

## Lähteet
Hämeenlinnan Taitoluistelijat

**Hämeenlinnan Taitoluistelijat ry** (HTL) on vuonna 1983 perustettu hämeenlinnalainen taitoluisteluseura, joka aikanaan erkaantui Hämeenlinnan Tiikereiden luistelujaostosta. HTL kuuluu Suomen Taitoluisteluliittoon (STLL) ja seuran asioita paikallisella tasolla hoitaa vapaaehtoisista koottu johtokunta. 

Seurassa luistelee noin 150 eri-ikäistä lasta, nuorta ja aikuista luistelijaa niin harraste- kuin kilpailupuolella.

Seura järjestää omia kilpailuja ja taitoluistelun kesäleirejä. Seuran kauden huipentumia ovat joulu- ja kevätnäytökset. 

## Aiheesta muualla
*Hämeenlinnan Taitoluistelijoiden kotisivut  (www.hmltaitoluistelijat.fi)
Nainen (Paula Koivuniemen albumi)

**Nainen** on Paula Koivuniemen 13. toukokuuta 2009 julkaistu albumi. Albumin julkaisi CD-levynä Edel Records ja tuotti Ilkka Vainio. Ensimmäinen single albumilta oli ”Nainen”, joka julkaistiin maaliskuussa 2009 radioihin. Siitä syntyi välittömästi radiohitti.

Albumin paras listasijoitus oli kuudes. Levy pysyi listalla kaikkiaan seitsemän viikkoa.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Sanna Karlström

**Sanna Mirella Karlström** (s. 12. elokuuta 1975 Kokkola) on suomalainen runoilija ja prosaisti.

## Elämä ja ura
Karlström valmistui ylioppilaaksi 1994. Hän opiskeli kirjoittamista Oriveden Opiston kirjoittajalinjalla 1994–1995. Lisäksi Karlström on opiskellut Jyväskylän ja Helsingin yliopistoissa folkloristiikkaa, estetiikkaa ja taidehistoriaa.

Vuonna 2003 Karlström sijoittui kolmanneksi J. H. Erkon kirjoituskilpailussa. Hänen esikoisteoksensa *Taivaan mittakaava* ilmestyi vuonna 2004 ja sai Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkinnon. Toinen runokokoelma *Päivänvalossa* julkaistiin vuonna 2007.

Vuonna 2009 ilmestyi Karlströmin kolmas runoteos, *Harry Harlow’n rakkauselämät*, joka palkittiin Yleisradion Tanssiva karhu -runopalkinnolla sekä Kalevi Jäntin palkinnolla. Teoksessa Karlström käsittelee rakkautta tutkivan tiedemiehen omaa suhdetta rakkauteen. Teoksen päähenkilö on yhdysvaltalainen psykologi Harry Harlow, joka nousi 1950-luvulla maineeseen reesusapinoita koskeneilla tutkimuksillaan. Tässä kuten aiemmissakin teoksissa Karlström käsittelee aihetta roolin kautta. *Päivänvalossa*-teoksen taustalla oli Uri Gellerin tarina, *Taivaan mittakaavassa* arkkitehti.

Romaanissa *Multaa sataa Margareta* isä on kuollut onnettomuudessa, ja varinaisena aiheena on perheenäidin alkoholismi. *Pehmeä kudokset* -runoteoksessa on zombirunoja, joissa esiin ponnahtelee kuollut äiti.

Karlström sanoo, että *Pehmeiden kudosten* jälkeen hänen oli tarkoitus päästä eroon kuolemasta, sillä se uuvutti, ja hän suunnitteli kirjoittavansa kirjan, joka "yllättäisi runsaudellaan, pulppuavuudellaan", mutta toisin kävi: "Kun aihe on tullut lähelle, olen joutunut antamaan periksi." *Maanpäällistä osaa* (2025) hän alkoi kirjoittaa tajunnanvirtamaisesti, ja alkoi hahmottua aihioita maanpäällisestä paratiisista. "...lopputuloksena syntyi todella paljon kuolemaa käsittelevä ja tiivis kirja", Karlström sanoo.

Karlström asuu Helsingissä. Karlströmin avopuoliso vuodesta 2001 on muusikko Janne Lastumäki.

## Teokset
### Runokirjat
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Romaanit
* *Multaa sataa, Margareta*, Otava, 2017

### Lastenkirjat
* *Siilin laulu*, kuvittanut Marika Maijala, S & S, 2016

## Palkinnot ja tunnustukset
Lähde:
* Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinto 2004 esikoisteoksesta *Taivaan mittakaava*
* Tanssiva karhu 2009 teoksesta *Harry Harlow’n rakkauselämät*
* Kalevi Jäntin palkinto 2009 teoksesta *Harry Harlow’n rakkauselämät*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sanna Karlström Kustantamo S & S:n sivulla
Työläis- ja talonpoikaisnainen

**Työläis- ja talonpoikaisnainen**, myöhemmin **Neuvostonainen** oli Leningradissa vuosina 1925–1937 ilmestynyt, Leningradin alueen ja Neuvosto-Karjalan suomalaisille, inkeriläisille ja karjalaisille naisille tarkoitettu suomenkielinen aikakauslehti. Se oli NKP(b):n Leningradin ja Karjalan aluekomiteoiden naisjärjestöjen äänenkannattaja. Lehden julkaisijana toimi Kustannusliike Kirja.

## Historia
Vuonna 1925 lehdestä ilmestyi vain näytenumero, vuonna 1926 kolme ja vuonna 1927 kahdeksan numeroa. Vuodesta 1928 lähtien se ilmestyi kerran kuukaudessa. Vuonna 1932 nimi vaihdettiin Neuvostonaiseksi. Vuosina 1932 ja 1933 lehti ilmestyi kaksi kertaa kuukaudessa ja vuodesta 1934 jälleen kuukausittain. 

Vastaavana toimittajana oli lehden koko ilmestymisen ajan Lyyli Latukka, joka hoiti tehtävää sivutoimenaan. Päätoimisesti hän työskenteli Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopiston leninismin opettajana ja sen suomalaisen kabinetin johtajana. Muita toimittajia olivat Tyyne Razimovitš ja Eeva Korhonen. Toimitusneuvostoon kuuluivat Saima Hellman suomalaisesta valistustalosta, Eini Grahn suomalaisesta opettajateknikumista, Aune Dahl suomalaisesta keskikoulusta sekä Karjalan edustajana Maija Gylling.

Työläis- ja talonpoikaisnainen oli Neuvostoliiton suosituimpia suomenkielisiä aikakauslehtiä. Sen painos oli yleensä 4&nbsp;000–6&nbsp;000 kappaletta ja parhaimmillaan jopa 10&nbsp;000. 16–24-sivuisessa, suhteellisen hyvin painetussa ja runsaasti kuvitetussa lehdessä kerrottiin ajankohtaisista kysymyksistä, suomalaisten ja karjalaisten naisaktivistien toiminnasta sekä annettiin neuvoja kodinhoidosta ja lasten kasvatuksesta. Lehti sisälsi myös kaunokirjallista ja lapsille tarkoitettua aineistoa. Sillä oli laaja avustajaverkosto Inkerissä ja Karjalassa. Lehden muututtua Neuvostonaiseksi sen sisältö köyhtyi, avustajat vähenivät ja levikki pieneni.

Lehti lakkautettiin 1930-luvun lopun suomalaisvainojen seurauksena. Vapaudessa 2. lokakuuta 1937 julkaistussa artikkelissa sitä syytettiin huonosta taistelusta nationalismia vastaan ja kansainvälisyyskasvatuksen puuttumisesta. Todisteina esitettiin mm. se, että lehti oli ryhtynyt käyttämään kansainvälisiä sanoja kuten *sovetti*, *kolhoosi* ja *sovhoosi* vasta edellisen vuoden aikana ja ilmestyi yhä nimellä Neuvostonainen, vaikka *neuvosto* oli yleisessä käytössä korvattu sanalla *sovetti*. Lehden toimintaa arvosteltiin myös Leningradskaja pravdassa. Neuvostonaisen viimeinen numero ilmestyi syyskuussa 1937. Sen lakkauttaminen vahvistettiin NKP(b):n Leningradin aluekomitean byroon joulukuussa 1937 tekemällä päätöksellä. 

Lehden työntekijöistä Eeva Korhonen pidätettiin 15. lokakuuta, tuomittiin vakoilijana kuolemaan ja ammuttiin 7. joulukuuta 1937 Leningradissa. Lyyli Latukka ammuttiin huhtikuussa 1938.

Vuosina 1988–1991 Neuvostonainen-nimellä ilmestyi neuvostoliittolaisen, ulkomaisille lukijoille tarkoitetun Sovetskaja ženštšina -lehden suomenkielinen versio.

## Lähteet
Hanna Gronkiewicz-Waltz

**Hanna Beata Gronkiewicz-Waltz** (s. 4. marraskuuta 1952) on puolalainen Kansalaisfoorumi-puolueen (Platforma Obywatelska, PO) poliitikko. Hän toimi Varsovan pormestarina vuosina 2006–2018. Hän oli Puolan parlamentin eli sejmin jäsenenä vuosina 2005–2006. Vuosina 1992–2001 hän toimi kansallispankin johdossa ja vuosina 2001–2004 Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin varapuheenjohtajana. 

Kyselytutkimuksen mukaan 46 prosenttia puolalaisista pitää Gronkiewicz-Waltzia Puolan merkittävimpänä naispoliitikkona. Gronkiewicz-Waltz oli presidenttiehdokkaana vuonna 1995 saaden 2,76 prosenttia äänistä.

## Lähteet
Alex Meraz

**Alex Meraz** (alk. **Alejandro Meraz**, s. 10. tammikuuta 1985, Mesa, Arizona) on yhdysvaltalainen näyttelijä.

## Ura
Meraz on näyttelijä, tanssija ja itsepuolustuslajien harrastaja. Meraz tunnetaan parhaiten roolistaan Paul-ihmissutena vuoden 2009 elokuvassa *[[Twilight – Uusikuu]]*. Hän jatkaa roolissa elokuvan vuoden 2010 jatko-osassa *[[Twilight – Epäilys]]*. Hän on esiintynyt myös elokuvassa *[[The New World]]* vuonna 2005.

## Yksityiselämä
Syntyperältään alkuperäisamerikkalainen Meraz kasvoi Mesassa, Arizonassa viisilapsisessa perheessä. Hän aloitti jo nuorena itsepuolustuslajien ja tanssin harrastamisen. Myöhemmin hän kävi New School of Arts -koulua Tempessä, Arizonassa ja harrastaa maalausta ja kuvitusta.

Meraz on naimisissa vietnamilais-yhdysvaltalaisen Kimin kanssa, ja heillä on lapsi Somak. Hän kuuluu Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon.

## Palkinnot ja ehdokkuudet

## Filmografia

## Lähteet
Mogens Camre

**Mogens Niels Juel Camre** (29. maaliskuuta 1936 Randers – 5. joulukuuta 2016) oli tanskalainen poliitikko, joka toimi Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 1999–2009 edustaen Tanskan kansanpuoluetta. Camre istui myös kansankäräjillä vuosina 1968–1987, jolloin hän oli Sosiaalidemokraattien edustajana.

Camre joutui vuonna 2009 useiden erimaalaisten poliitikkojen kritiikin kohteeksi väitettyään ranskalaisen radiokanavan haastattelussa, että itäeurooppalaiset ovat Pohjois-Euroopan asukkaita tyhmempiä. Tanskan kansanpuolueen puheenjohtajana toiminut Pia Kjærsgaard kuitenkin tuki Camren näkemystä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Mogens Camren kotisivut 
*
Mineraaliöljy

**Mineraaliöljy** on raakaöljystä tislaamalla jalostettua öljyä, eli siinä ei ole keinotekoisesti tuotettuja ainesosia. Mineraaliöljyjä käytetään laaja-alaisesti erilaisissa koneissa ja laitteissa. Yleisiä käyttökohteita ovat esimerkiksi vaihteistoöljy, moottorisahan teräketjuöljy, iskunvaimenninöljy, hydrauliikkaöljy, kompressoriöljy ja muuntajaöljy. Moottoriöljyn perusöljy voi olla mineraaliöljyä, mihin on lisätty käyttötarkoituksen mukaan erilaisia lisäaineita. Euroopassa raskaan kaluston moottoriöljyissä mineraaliöljyjen markkinaosuus on 81 % (*2004*).

Alhaisen jalostusasteensa vuoksi mineraaliöljytuotteet ovat yleensä synteettisiä öljytuotteita edullisempia. Mineraaliöljyn viskositeetti muuttuu voimakkaasti lämpötilan funktiona ja sen vuoksi mineraaliöljyn optimaalinen toiminta-alue on melko kapea. Alhaisessa lämpötilassa mineraaliöljy paksuuntuu nopeasti ja lämpötilan noustessa se ohenee nopeasti. Heikon kylmänkeston vuoksi mineraaliöljy ei sovellu talvikäyttöön - kylmänkestoa on parannettu seostamalla mineraaliöljyä synteettisen öljyn kanssa, jolloin on saatu paremmat kylmäominaisuudet omaavaa osasynteettistä öljyä.

## Katso myös
*Mineraalitärpätti

## Lähteet
Hockeyettan

**Hockeyettan** on Ruotsin jääkiekon kolmanneksi korkein sarjataso SHL:n ja HockeyAllsvenskanin jälkeen. Vuosina 1941―1975 Division 1 oli maan korkein sarjataso ja se oli jaettu etelä- ja pohjoislohkoihin. Vuosina 1975-1999 se oli maan toiseksi korkein sarjataso.

## Joukkueet 2025-2026

## HockeyEttan Etelä

## HockeyEttan Pohjoinen
Tore Sandvik

**Tore Sandvik** (s. 30. toukokuuta 1972) on norjalainen suunnistaja ja maailmanmestari. Seuratasolla hän edustaa Halden SK:ta. Aikaisemmin hän on edustanut NTHI:ta ja Indre Östfold OK:ta.

## Maajoukkueura

Nuorten MM-kilpailuissa 1990 Sandvik voitti pronssia viestistä ja sijoittui yhdeksänneksi pitkällä matkalla. Hän osallistui samoihin kisoihin myös vuonna 1992, mutta ilman menestystä.

Invernessin MM-kilpailuissa 1999 Sandvik voitti kultaa viestissä joukkuetovereinaan Bernt Bjørnsgaard, Petter Thoresen ja Bjørnar Valstad. Pikamatkalla hän sijoittui 12. Truskavetsin EM-kilpailuissa 2000 hän sijoittui pikamatkalla pronssille. Suunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailussa vuonna 2000 hän sijoittui toiseksi.

Tampereen MM-kilpailuissa 2001 Sandvik voitti hopeaa pikamatkalla Pasi Ikosen voittaessa kultaa. Viestissä hän sijoittui Norjan joukkueen kanssa hopealle Suomen jälkeen. Viestissä hänen kanssaan juoksivat Bernt Bjørnsgaard, Carl Henrik Bjørseth ja Bjørnar Valstad. Samana vuonna Akitan World Gameseissa Sandvik voitti henkilökohtaisella matkalla hopeaa ja sekaviestissä kultaa.

Rapperwil-Jonan MM-kilpailuissa 2003 Sandvik sijoittui seitsemänneksi viestissä ja 11. sprintissä. Hän osallistui vielä vuoden 2005 Aichin MM-kilpailujen sprinttiin, mutta karsiutui finaalista. 

## Seuraura

Sandvik on voittanut neljä kertaa Jukolan viestin vuonna 1995 NTHI:n joukkueessa ja vuosina 1998, 2000 ja 2003 Halden SK:n joukkueessa. Tiomilan on voittanut kahdeksan kertaa Halden SK:n joukkueessa vuosina 1998, 1999, 2000, 2002, 2003, 2004, 2006 ja 2007.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tore Sandvikin kotisivut
Another Code: R

**Another Code: R - A Journey into Lost Memories** on Cingin kehittämä ja Nintendon julkaisema seikkailupeli, joka on julkaistu vuonna  Wiille.

Peli on jatko-osa pelille *[[Another Code: Two Memories]]*.

## Pelaaminen
Peli on murhamysteeri, jonka pelattava päähenkilö on 16-vuotias Ashley Mizuki Robins. Pelissä on loogisia pulmia ratkottavaksi, mutta varsinainen syyllisen päättely tapahtuu osana tarinaa. Peli tapahtuu kaksi vuotta edellisen osan jälkeen.

## Vastaanotto
Peli sai GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 6.5/10. Peliä sanottiin miellyttäväksi seikkailuksi jossa on hyvä tarina ja visuaalinen tyyli sai kiitosta. Hidas eteneminen, turhauttavat liikepulmat ja liiallinen dialogi pilaavat sen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Serbian jääkiekkoliiga

**Serbian jääkiekkoliiga** on Serbian korkein sarjataso jääkiekossa. Liigassa pelaa viisi joukkuetta.

## Joukkueet
* HK Partizan
* HK Vitez
* KHK Crvena Zvezda
* HK Vojvodina
* HK Spartak

## Mestarit
* 1991–1992: KHK Crvena Zvezda
* 1992–1993: KHK Crvena Zvezda
* 1993–1994: HK Partizan
* 1994–1995: HK Partizan
* 1995–1996: KHK Crvena Zvezda
* 1996–1997: KHK Crvena Zvezda
* 1997–1998: HK Vojvodina
* 1998–1999: HK Vojvodina
* 1999–2000: HK Vojvodina
* 2000–2001: HK Vojvodina
* 2001–2002: HK Vojvodina
* 2002–2003: HK Vojvodina
* 2003–2004: HK Vojvodina
* 2004–2005: KHK Crvena Zvezda
* 2005–2006: HK Partizan
* 2006–2007: HK Partizan
* 2007–2008: HK Partizan
* 2008–2009: HK Partizan
* 2009–2010: HK Partizan
* 2010–2011: HK Partizan
* 2011–2012: HK Partizan
* 2012–2013: HK Partizan
* 2013–2014: HK Partizan
* 2014–2015: HK Partizan
* 2015–2016: HK Partizan
* 2016–2017: HK Beograd
* 2017–2018: SKHL Crvena zvezda
* 2018–2019: SKHL Crvena zvezda

## Aiheesta muualla
*hokej.co.yu  
*webng.com
*hokej.rs
*internationalhockey
BIK Karlskoga

**BIK Karlskoga** on ruotsalainen jääkiekkoseura Karlskogasta. Joukkue pelaa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa. Joukkue syntyi vuonna 1963 kun **IFK Bofors** ja **Karlskoga IF** yhdistyivät ja syntyi seura nimeltä **KB 63** (*IF Karlskoga/Bofors*), joka on tunnettu vuodesta 1978 nimellä **Bofors IK**

## Joukkue kaudella 2025-2026

### Valmennus & Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja:** Dennis Hall 
* **Apuvalmentaja:** Marcus Kull 
* **Apuvalmentaja:** Arto Miettinen 
* **Maalivahtivalmentaja:** Håkan Eriksson 
* **Fysiikkavalmentaja:** Edwin Lindström 
* **Huoltopäällikkö:** Per-Ove Hermansson 
* **Huoltopäällikkö:** Jan Spector 
* **Toimitusjohtaja:** Torsten Yngvesson 

*Lähde: EliteProspects*

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Virallinen sivusto
Karl Pentzin

**Karl (Carl) August Pentzin** (19. heinäkuuta 1849 Oulu – 16. heinäkuuta 1929 Oulu) oli suomalainen Oulussa vaikuttanut kauppias, sahanomistaja ja lahjoittaja.

Pentzinin vanhemmat olivat Oulun läänin lääninsihteeri, laamanni Leonard Pentzin ja kauppaneuvos Gustaf Bergbomin tytär Catharina Sofia Bergbom. Hän toimi oululaisen Bergbomin kauppahuoneen G. & C. Bergbom Ab:n palveluksessa ja sai perinnön kautta omistukseensa huomattavan osan kauppahuoneen omaisuudesta. 

Pentzin oli Espanjan varakonsulina pari vuotta ja Oulun säästöpankin hallituksen puheenjohtajana 1904–1928. Karl Penzin valittiin Oulun kaupunginvaltuuston vuosiksi 1884–1889. 

Karl Pentzin oli naimisissa vuodesta 1875 Elin Charlotta Hildénin (1854–1945) kanssa. Karl Pentzinin kuoltua hänen vaimonsa teki 1930-luvulla Penzinin tahdon mukaisesti huomattavat lahjoitukset Svenska kulturfondenille sekä Suomen kulttuurirahastolle.

Pormestari, valtiopäivämies Johan Leonhard Pentzin oli Karl Pentzinin veli.

## Lähteet
* Pentzinin henkilötiedot
* Ulla Pohjamo: Kesä Salmessa – porvarillista huvilakulttuuria Oulun Toppilansalmessa. Pro gradu-tutkielma, Jyväskylän yliopiston taiteiden ja kulttuurin tutkimuksen laitos 2003, Pentzinistä s. 39

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* Levi Ulfvens: *Elin och Karl Pentzin: donatorer och kulturfrämjare : en minnesteckning*, Svenska kulturfondens skrifter XXV.  Schildts förlag 1997
Charles Seife

**Charles Seife** on yhdysvaltalainen kirjailija, toimittaja ja professori.
__NOTOC__
Seife tunnetaan kirjastaan *Zero: The Biography of a Dangerous Idea* (suom. *Nollan elämäkerta*), mutta hän kirjoittanut tiedeyhteisössä jo pitkään, muun muassa *[[New Scientist]]* -lehdessä, *[[Scientific American]]* -lehdessä, *[[The Economist]]*, *[[Science]]*, *[[Wired UK]]* ja *[[The Sciences]]* -lehdissä.

Seife on PEN-klubin, National Association of Science Writersin ja DCSWAin jäsen.

Seife on yksi harvoista, joilla on Erdős-Bacon-numero

## Teokset
*Nollan elämäkerta, alkuteos: Zero – the biography of a dangerous idea, suom. Risto Varteva, WSOY, 2000. 

## Katso myös
*Erdős-Bacon-numero

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Article on edge.org 
*Charles Seife's Homepage
*NYU Department of Journalism faculty write up 
*Charles Seife NYU:n sivulla
Stanka Zlateva-Hristova

**Stanka Zlateva-Hristova** (, s. 1. maaliskuuta 1983 Krušare, Slivenin provinssi) on bulgarialainen naispainija, olympiamitalisti, maailman- ja Euroopan mestari. 

Zlateva-Hristova saavutti Pekingin kesäolympialaisissa 2008 hopeaa 72 kilogramman sarjassa. Loppuottelussa hän hävisi kiinalaiselle Wang Jiaolle. Hän sai hopeaa samassa painoluokassa myös Lontoossa 2012 hävittyään loppuottelussa venäläiselle Natalija Vorobjevalle. Ateenassa 2004 hän oli 12:s.

Zlateva-Hristova on voittanut MM-kultaa viidesti ja EM-kultaa kuudesti. Lisäksi hänellä on MM-pronssi vuodelta 2009 ja kaksi EM-pronssia.

## Lähteet
* Profiili foeldeak.com:in painitietokannassa 
* Stanka Zlateva Biography and Olympic Results  Sports Reference LLC. 
* Profiili FILA:n sivustolla 
* Artikkeli Zlateva-Hristovan olympiamitalista 

## Viitteet
Nokian uimahalli

**Nokian uimahalli** on Välikadulla, Nokian ydinkeskustassa sijaitseva uimahalli. Uimahallin lisäksi rakennuksessa toimivat Nokian nuorisotilat. Hallissa järjestetään Nokian Pyryn uimajaoston kilpailuja, vauvauinti ja kuntopiirejä. Hallissa on muun muassa uimahyppytorni, kuntouintiallas, vauvauintiallas, poreallas ja kunto- ja painisali.

## Historiaa

Uimahallin on suunnitellut arkkitehti Raimo S. O. Valjakka ja se valmistui 1976. Halliin rakennettiin alun perin kuusiratainen 25 metrin kuntouintiallas, jonka syvässä päässä oli 3 ja 5 metrin uimahyppytasot sekä 1 ja 3 metrin ponnahduslaudat. Lisäksi tehtiin opetus- ja kylmävesialtaat sekä ulkoallas, joka kuitenkin jäi vuosiksi pois käytöstä. Rakennukseen varattiin lisäksi tilat painisalille, nuorisotiloille, liikuntatilalle, kuntosalille sekä toimitilat liikunta- ja nuorisotoimistolle. Uimahallirakennuksesta löytyivät alusta asti myös kahvio, tilaussauna ja hierontatilat. Vuonna 2002 valmistuneessa peruskorjauksessa halliin rakennettiin muun muassa terapia-allas.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nokian kaupunki
* Nokian Pyry
* Nokian Kaupungin Uimahalli Sivu/
* Kuvat
Bernt Balchen

**Bernt Balchen** (23. lokakuuta 1899 Tveit (nyk. Kristiansand), Norja – 17. lokakuuta 1973 Mount Kisko, New York, Yhdysvallat) oli syntyjään norjalainen, myöhemmin amerikannorjalainen lentäjä ja tutkimusmatkailija. Hän otti osaa sekä amiraali Byrdin että Lincoln Ellsworthin etelänaparetkiin. Balchen oli lentäjänä muun muassa kuuluisalla etelänavan ylittäneellä lennolla, joka tehtiin kolmimoottorisella *Floyd Bennett* -koneella. Toisen maailmansodan aikana hän toimi Yhdysvaltain ilmavoimissa, auttaen pohjoiseurooppalaisia liittolaismaita. Sodan jälkeen hänestä tuli vaikutusvaltainen johtaja ilmavoimissa, sekä myös menestyksekäs yrittäjä omissa liiketoimissaan.

Balchenin elämässä oli useampia kiinnekohtia Suomeen. Hän ilmoittautui 1918 vapaaehtoiseksi valenimellä "Karl Nilson" valkoisten puolelle Suomen sisällissodassa. Hän osallistui Tampereen valtaukseen ja vielä Karjalan sotatoimiin. Suomen talvisodan alkupäivänä 30. marraskuuta 1939 hän, jo maailmankuuluna lentäjänä, sattui olemaan vieraana Ilmavoimien esikunnassa Helsingissä. Hänen sanotaan aktiivisesti edesauttaneen Yhdysvaltain nopeaa päätöstä myydä Suomelle Brewster-hävittäjäkoneita jo talvisodan aikana.
Myöhemmin, syksyllä 1944, Balchen organisoi Ruotsissa koulutettujen norjalaisten poliisijoukkojen lentokuljetuksen Luulajasta Suomen yli Kirkkoniemeen ja muualle Norjaan. Amerikkalaiset C-47 -kuljetuskoneet lensivät, ylittäen Kemin laskeutumatta, näitä useamman kuukauden ajan.
Hänen sanotaan käyneen Kemissä, henkilökohtaisesti kiittämässä yhteistyöstä helmikuussa 1945.

## Lähteet
* J G Andersson: Etelänavan sankareita, luku *Little America*

## Viitteet
Alberto Crespo

**Alberto Augusto Crespo** (16. tammikuuta 1920 Buenos Aires – 14. elokuuta 1991 Buenos Aires) oli argentiinalainen F1 -kuljettaja.

## Ura
### Etelä-Amerikan autosarjat
Crespo ajoi alkuaikoinaan erilaisissa pikkuformulasarjoissa 1950-luvulla. Hän voitti vuonna 1950 Fuerza Limitadan mestaruuden ja Fuerza Libre -mestaruuden vuotta myöhemmin.
 
### Formula 1
Crespo osallistui yhteen F1 osakilpailuun kaudella 1952, Italian GP:hen. Hän kuitenkin karsiutui eikä päässyt starttaamaan kilpailuun. Hän ajoi myös sarjan ulkopuolisia kilpailuja.

## Muuta
Formula 1:ten jälkeen Crespo työskenteli Argentiinan urheilun hallinnollisella puolella kuolemaansa saakka.

## Lähteet
Antonio Creus

**Antonio Creus Rubin de Celis** (28. lokakuuta 1924 Madrid – 19. helmikuuta 1996 Madrid) oli espanjalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1960, Argentiinan GP:hen. Hän keskeytti kilpailussa, eikä saavuttanut pisteitä. Creus lähti lähtöruudusta 22.

## F1-tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Antonio Creus (Stats F1)
Subatomiset hiukkaset

**Subatomiset hiukkaset** ovat atomia pienempiä hiukkasia. Subatomisiin hiukkasiin kuuluvat siis erilaiset alkeishiukkaset ja niistä koostuvat yhdistelmähiukkaset eli hadronit. Näitä hiukkasia käsitellään erityisesti hiukkasfysiikassa ja ydinfysiikassa. 

Historiassa ensimmäiset tiedetyt ja nykyäänkin tunnetuimmat subatomiset hiukkaset ovat atomin rakennusosaset, eli baryoneihin kuuluvat protoni ja neutroni sekä leptoneihin kuuluva alkeishiukkanen elektroni. Hiukkaskiihdyttimien tultua subatomisia hiukkasia on löydetty lisää.

## Subatomisten hiukkasten jaottelu
Subatomisia hiukkasia ovat:

* alkeishiukkaset
** mittabosonit
** leptonit
** kvarkit 
* hadronit (yhdistelmähiukkaset)
** baryonit (sisältävät 3 kvarkkia)
** mesonit (sisältävät 2 kvarkkia)

Subatomisista hiukkasista mittabosonit ja mesonit kuuluvat bosoneihin (spin kokonaisluku) ja loput, eli leptonit, kvarkit ja baryonit kuuluvat fermioneihin (spin puoliluku).

## Katso myös
* Hiukkasfysiikan standardimalli

## Lähteet
Primo (painija)

**Edwin Carlos "Eddie" Colón** (s. 21. joulukuuta 1982) on puertoricolainen showpainija. Hän on tällä hetkellä World Wrestling Entertainmentin (WWE) palkkalistoilla painien WWE:n *Raw*-ohjelmassa. WWE:ssä hänet tunnetaan paininimellä Primo. Hän on eläkkeelle jääneen showpainija Carlos Colonin poika ja showpainija Carliton pikkuveli. Primo on 178 senttiä pitkä ja painaa 100 kiloa. Hän otti vuonna 2009 käyttöön veljensä erikoisliikkeen, Backstabberin. Primon suurin saavutus WWE:ssä on Unified WWE Tag Team Championship -joukkuemestaruusvöiden voitto yhdessä veljensä Carliton kanssa. Nykyisin Primo painii tag teamina serkkunsa Orlando Colónin kanssa joka käyttää paininimeä Epico.
Pauliina Aalto

**Taru Pauliina Aalto** on suomalainen keilaaja. Aalto on voittanut muun muassa keilailun henkilökohtaisen Euroopan-mestaruuden 1993, joukkuemaailmanmestaruuden 1995 ja joukkueiden maailmancupin.

Aalto valittiin Suomen Keilailuliiton Hall of Fameen vuonna 2019 numerolla 15.

## Lähteet
Nuokkukarhiainen

**Nuokkukarhiainen** (*Carduus nutans*) on Euraasiassa laajalle levinnyt ohdaketta muistuttava asterikasvi. Suomessa se on erittäin harvinainen vieraslaji.

## Ulkonäkö ja koko
Kaksivuotinen nuokkukarhiainen kasvaa jopa 150 cm korkeaksi. Sen varsi on seittikarvainen ja siinä on piikkisiä siipipalteita. Varressa kierteisesti olevien lehtien lavat ovat vahva- ja keltapiikkisiä, alta hieman karvaisia. Lehdet ovat pariliuskaisia ja liuskoja on 6–10 paria. Punaiset suuret kukinnot ovat yksittäisiä, puolipallomaisia ja nuokkuvia mykeröitä. Mykeröiden kehtosuomut ovat tikarimaisia. Nuokkukarhiainen kukkii heinäkuusta lokakuuhun. Kasvin siementuotanto on hyvä, ja sillä on siemenpankki. Nuokkukarhiaista muistuttaa jonkin verran piikkiohdake (*Cirsium vulgare*), mutta sen kukinnot ovat pystyjä, mykerön kehtosuomut tasasoukkia ja lehdet alapinnaltaan harmaakarvaisia.

Nuokkukarhiaisen lehtiruusukkeista vapautuu maaperään kasvin lahoamisen myötä allelokemikaaleja, jotka estävät tai hankaloittavat lähiympäristön muiden kasvien lisääntymistä. Tätä ilmiötä kutsutaan allelopatiaksi.

## Levinneisyys
Nuokkukarhiaisen alkuperäinen kotiseutu on Itä-Euroopan ja Länsi-Aasian aro- ja niittyalueilla. Sieltä se on levinnyt hyvin laajalle lähes koko Eurooppaan, Pohjois-Afrikkaan, laajalle Keski-Aasiaan ja Pohjois-Amerikkaan. Lajia tavataan myös eteläisellä pallonpuoliskolla muun muassa Uudessa-Seelannissa, missä siitä on tullut laidunmaiden haitallinen rikkakasvi.

Suomeen nuokkukarhiainen on tullut pääasiassa laivojen painolastien mukana, joten lajia on tavattu monilta vanhoilta satamapaikoilta. Vakiintuneena sitä on tavattu ainoastaan Raumalta, Kristiinankaupungista, Oulusta ja Porista. Näistä lajia tavataan nykyään vain Porin Reposaaresta, josta laskettiin 1990-luvulla vuosittain yli 100 yksilöä.

## Elinympäristö
Suomessa nuokkukarhiainen kasvaa satama-alueella ja sen liepeillä kadunvierillä ja pihatonteilla. Sitä on tavattu myös tienpientareilta, myllypihoilta, kaatopaikoilta ja heinäpelloilta. Nykyistä esiintymää uhkaa lähinnä kasvupaikkojen rakentaminen.

## Lähteet
* Laine, Unto: *Nuokkukarhiainen*. Teoksessa *Uhanalaiset kasvimme*. Toim. Terhi Ryttäri ja Taina Kettunen. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 94.
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
* Sinkkonen, Aki: *Kasvien kemiallista häirintää ja sodankäyntiä*. Teoksessa *Kasvit II*. Toim. Piirainen, Mikko. WSOY, Porvoo 2008, s. 167–169.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Nuokkukarhiainen (''Carduus nutans'')
* Kasviatlas 2022: Nuokkukarhiaisen (''Carduus nutans'') levinneisyys Suomessa.
* Luontoportti: Nuokkukarhiainen (''Carduus nutans'')
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Carduus nutans'' – nuokkukarhiainen
* ITIS: ''Carduus nutans'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Carduus nutans'' 
* Flora of China: ''Carduus nutans'' 
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): ''Carduus nutans'' (nodding thistle)
Hallein

**Hallein** on kaupunki Itävallassa, Salzburgin osavaltion Halleinin piirikunnassa ().  Kaupunki on piirikuntansa pääkaupunki. Asukkaita kunnassa on 19&nbsp;473 (31.12.2008) ja väestötiheys on 722 as./km². Pinta-alaa Halleinilla on 26,98 neliökilometriä.

Halleinissa on viisi Volkschulea (*kansakoulu*), kolme Hauptschulea ja viisi Höhere Schulenia.

## Maantiede

Hallein on Halleinin piirikunnan (myös Tennengaus) pääkaupunki (). Kaupunki on väkiluvultaan Salzburgin osavaltion toiseksi suurin kaupunki ja koko Itävallan 26. suurin kunta toukokuussa 2001. Pinta-alaa Halleinilla on 26,89 neliökilometriä.

Halleinin Itävallan puolella sijaitsevat naapurikunnat ovat Bad Vigaun, Adnet, Puch, Kuchl ja Oberalm. Lännessä kaupunki rajoittuu Saksaan kuuluvaan Baijerin osavaltioon, jossa naapurikuntina ovat Grödig ja Anif.

Halleinista on matkaa noin 15 kilometriä osavaltion pääkaupunkiin, Salzburgiin. Hallein sijaitsee Salzachin laaksossa () Salzach-joen varrella. Halleinin korkein kohta on Zinkenkopf-vuori, jolla on korkeutta 1&nbsp;312 metriä. Vuori sijaitsee kaupungin lounaisosassa. Matalin kohta on puolestaan 434-metrinen Rifer Spitz, joka sijaitsee Halleinin pohjoisosassa.

## Väkiluvun kehitys

Halleinin väkiluvun kehitys vuodesta 1869 vuoteen 2008:	 			 	

## Ilmasto

## Tunnettuja asukkaita

* Jakob Adlhart (1898–1985), kuvanveistäjä
* Max Domenig (1886–1952), kuvanveistäjä
* Gottfried Bär (s. 1952), entinen pöytätennispelaaja
* Herbert Fux (1927–2007), poliitikko
* Franz Xaver Gruber (1787–1863), säveltäjä
* Herbert Ilsanker (s. 1967), entinen jalkapalloilija
* Johann Georg Mohr (n. 1656–1726), kuvanveistäjä
* Agnes Primocic (1905–2007), poliitikko
* Otto Strohmayr, (1900–1945), arkkitehti
* Judith Wiesner (s. 1966), entinen tenniksen pelaaja
* Daniel Kastner (s. 1981), jalkapalloilija

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen kotisivu
Sidney Howard

**Sidney Coe Howard** (26. kesäkuuta 1891 Oakland, Kalifornia – 23. elokuuta 1939 Tyringham, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja. Hän sai Pulitzer-palkinnon vuonna 1925 näytelmästään *They Knew What They Wanted* ja Oscar-palkinnon parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta vuonna 1940 elokuvasta *[[Tuulen viemää (elokuva)|Tuulen viemää]]*. Howard oli ensimmäinen henkilö, joka voitti Oscar-palkinnon kuolemansa jälkeen. 

Howard oli elämänsä aikana kahdesti naimisissa. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli näyttelijä Clare Eames, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1922. Liitosta syntyi tytär Jennifer (1925), jonka huoltajuuden Howard sai pariskunnan erotessa vuonna 1928. Howard meni uusiin naimisiin vuonna 1931 kapellimestari Walter Damroschin tyttären Leopoldine "Polly" Blaine Damroschin kanssa. Heille syntyi kolme lasta: Sidney (1933), Walter (1935) ja Margaret (1938). 

Suomeksi Howardin näytelmistä on tuotettu *Hopeaside* (*The SIlver Cord*) neljään eri teatteriin 1929–1941.

Howard kuoli 48-vuotiaana traktorionnettomuudessa maatilallaan Tyringhamissa vuonna 1939.

## Lähteet
PAAMS

**PAAMS** eli *Principal Anti Air Missile System* on ranskalais-italialais-brittiläinen ilmatorjuntaohjushanke. Järjestelmän päätoimittaja on yhteenliittymä EUROPAAMS, jonka taustalla ovat aseyhtiöt Eurosam (66&nbsp;% omistusosuudella) ja MBDA:n tytäryhtiö UKAMS (33&nbsp;% osuus). Koska MBDA omistaa myös Eurosamista 66&nbsp;% osuuden, sen kokonaisosuus EUROPAAMS:issa kohoaa 77 prosenttiin. Järjestelmän tutkan toimittaja Thales Group omistaa Eurosamista loput 33&nbsp;%. Elektroniikka on BAE Systemsiltä, joka on yksi MBDA:n omistajista. Britannian laivasto käyttää järjestelmästä nimeä **Sea Viper**.

PAAMS on tarkoitettu merivoimien alusten ja niiden suojaamien muiden alusten ilmatorjuntaan. Järjestelmällä voidaan torjua ilma-alusten ohella myös ohjuksia. Järjestelmää voidaan käyttää myös rannikolla lähellä rantaa olevien maakohteiden ilmapuolustukseen.

PAAMS oli tarkoitettu monikansallisena yhteistyönä kehitettäviin Horizon-luokan fregatteihin. Britannia vetäytyi vuonna 1999 yhteisestä alushankkeesta sen asetettua sille muista poikkeavia vaatimuksia ja ryhtyi kehittämään omaa kansallista alushankettaan (Daring-luokan hävittäjä).

## PAAMS-järjestelmän osat

* PAAMS (S) brittiläinen versio SAMPSON -MFR-tutkalla
* PAAMS (E) ranskalais-italialainen versio EMPAR -MFR-tutkalla
* automaattinen komento- ja hallintajärjestelmä
* Windows 2000 -pohjainen käyttöjärjestelmä
* pystysuorat SYLVER (SYstème de Lancement VERtical) ohjusten laukaisulavetit
* MBDA Aster -ilmatorjuntaohjukset
** lyhyen kantaman Aster 15 (1,7–30&nbsp;km)
** keski- ja pitkän kantaman Aster 30 (3–120&nbsp;km)

Molemmat versiot on liitetty BAE Systems Insyte/Thalesin S1850M-tutkaan.

## Lähteet
*
Sierra Madren aarre

**Sierra Madren aarre** on John Hustonin vuonna 1948 valmistunut elokuva, joka perustuu B. Travenin samannimiseen romaaniin vuodelta 1927. Elokuva kertoo kultaa havittelevista onnenonkijoista 1920-luvun Meksikossa. 

Elokuva valittiin vuonna 1990 Yhdys&shy;valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti&shy;sesti, historialli&shy;sesti tai kulttuuri&shy;sesti merkittäviä amerikkalais&shy;elokuvia. *[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Sierra Madren aarteen* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Elokuvan kuuluisin repliikki on meksikolaisen rosvopäällikön huudahdus ”*Badges? We ain’t got no badges. We don’t need no badges. I don’t have to show you any stinkin’ badges!*”.

## Näyttelijät

## Palkinnot
John Huston sai elokuvasta kaksi Oscaria: ohjauksesta ja muokatusta käsikirjoituksesta. Hänen isänsä Walter Huston palkittiin miessivuosan Oscarilla. Elokuva oli myös ehdokkaana parhaaksi elokuvaksi. Myöhemmin on ihmetelty miksei myös Humphrey Bogart saanut Oscar-ehdokkuutta roolisuorituksestaan rehellisenä pummina, joka muuttuu roistoksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ihar Makarau

**Ihar Viktaravitš Makarau** (, ; s. 20. heinäkuuta 1979) on valkovenäläinen judoka, alle 100&nbsp;kg:n painoluokan olympiavoittaja.

Makarau sijoittui toiseksi alle 20-vuotiaiden EM-kilpailujen alle 95&nbsp;kg:n sarjassa Ljubljanassa 1997. Seuraavana vuonna hän voitti Bukarestissa saman ikäluokan alle 100-kiloisten Euroopan mestaruuden. Pekingin universiadeissa 2001 hän sijoittui avoimessa luokassa kolmanneksi. Mariborin EM-kilpailuissa 2002 hän sai pronssia alle 100&nbsp;kg:n painoluokassa ja kuului Valko-Venäjän hopeajoukkueeseen joukkuekilpailussa. Sotilaiden MM-kilpailuissa Pekingissä 2002 hän sai alle 100-kiloisissa hopeaa.

Makarau sai vuonna 2003 pronssia alle 100&nbsp;kg:n painoluokassa niin Osakan MM- kuin Düsseldorfin EM-kilpailuissakin. Lisäksi hän voitti sotilaiden maailmanmestaruuden Cataniassa. Ateenan olympialaisissa 2004 hän voitti kultaa alle 100&nbsp;kg:n sarjassa kukistettuaan loppuottelussa Etelä-Korean Jang Sung-Hon. Myöhemmin samana vuonna hän voitti sotilaiden MM-kultaa Bakussa yli 100&nbsp;kilon sarjassa. Tampereen EM-kilpailuissa 2006 hän sijoittui alle 100-kiloisissa viidenneksi. 

Vuonna 2007 Makarau sijoittui avoimen luokan EM-kilpailuissa Varsovassa toiseksi hävittyään finaalissa Venäjän Aleksandr Mihailinille. Sotilaiden MM-kilpailuissa Hyderabadissa hän oli alle 100&nbsp;kg:n sarjassa kolmas. Tbilisin EM-kilpailuissa 2009 hän sai pronssia yli 100-kiloisissa. Wienin EM-kilpailuissa 2010 hän voitti kultaa yli 100&nbsp;kg:n sarjassa kukistettuaan loppuottelussa unkarilaisen Barna Borin. Avoimen sarjan MM-kilpailuissa Tjumenissa 2011 hän oli seitsemäs ja Lontoon olympialaisten 2012 yli 100&nbsp;kg:n sarjassa viides.

Makarau on voittanut maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa neljä turnausta, ollut kahdesti toinen ja seitsemän kertaa kolmas. Masters-, GP- ja Grand Slam -kilpailuista hänellä on yksi voitto ja yksi kakkossija.   

## Lähteet
*Profiili JudoInside.com
Töpöpeippo

**Töpöpeippo** (*Ortygospiza atricollis*) on laajalla alueella Afrikassa tavattava loistopeippoihin kuuluva varpuslintu. Lajia pidetään myös lemmikkinä.

## Koko ja ulkonäkö
Kooltaan töpöpeippo on noin 10&nbsp;cm. Yleisväritykseltään laji on ruskea. Vatsassa on valkoisia poikkijuovia. Linnun nokka on väriltään vaaleanpunainen. Sukupuolet muistuttavat muuten toisiaan, mutta koirastöpöpeipon otsa ja kurkku ovat mustat, kun ne töpöpeipponaaraalla ovat harmaat.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Töpöpeippoa tavataan suurimmassa osassa Afrikkaa. Töpöpeippojen elinympäristöä ovat kuivat metsät ja ruohomaat.

## Elintavat ja lisääntyminen
Töpöpeipot elävät yleensä parvissa. Pesänsä linnut tekevät maahan ja naaras munii kolmesta kuuteen valkeaa munaa. Töpöpeipon ravinto koostuu siemenistä, joita se etsii maasta, ja hyönteisistä, joita lintu pyydystää ilmasta.

## Lähteet
Kuumat paikat

**Kuumat paikat** (*Dead Reckoning*) on John Cromwellin ohjaama elokuva vuodelta 1947. Elokuvan pääosaa, laskuvarjojoukkojen kapteeni Murdockia, näyttelee Humphrey Bogart.

## Juoni

Elokuva sijoittuu aikaan heti toisen maailmansodan päättymisen jälkeen. Kapteeni Murdock ja kersantti Johnny Drake (William Prince) komennetaan Washingtoniin. Heidät on tarkoitus palkita mitalein, mutta Drake katoaa yllättäen. Murdock alkaa selvittää syitä katoamisen taustalla ja jäljittää ystäväänsä Gulf Cityyn, missä hän saa selville tämän palaneen kuoliaaksi auto-onnettomuudessa. Murdockille paljastuu myös, että Drake liittyi armeijaan valenimellä välttääkseen rangaistuksen tekemästään murhasta. Tapausta selvittäessään Murdock törmää myös Draken murhaaman rikkaan miehen, Chandlerin, kauniiseen vaimoon Coraliin (Lizabeth Scott). 

## Näyttelijät

Lähde: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Suspense

**Suspense** oli yhdysvaltalainen rikossarja, jota esitettiin CBS:n radioverkossa vuosina 1942–1962. Radiosarjan pohjalta tehtiin myös televisioversio, jota CBS esitti vuosina 1949–1954 ja vielä lyhyen aikaa vuonna 1964.

Sarjan pilottijakso, Marie Belloc Lowndesin teokseen pohjautuva ”The Lodger”, oli esitetty jo vuonna 1942 radiosarjassa *Forecast*. Jakson pääosassa esiintyi Herbert Marshall ja sen ohjasi Alfred Hitchcock, joka oli vuonna 1926 ohjannut samaan teokseen pohjautuvan elokuvan *[[Vuokralainen (vuoden 1926 elokuva)|Vuokralainen]]*. Ensimmäinen varsinainen jakso esitettiin 17. heinäkuuta 1942, ja tällöin esitettiin John Dickson Carrin kirjaan *The Burning Court* perustuva samanniminen kuunnelma. Myös useat muut sarjan alkuaikojen kuunnelmista olivat Carrin muiden kirjailijoiden teoksista sovittamia tai hänen alkuperäiskäsikirjoituksiaan.

Tunnetuimpiin jaksoihin kuuluu Lucille Fletcherin käsikirjoittama ”Sorry, Wrong Number”, jonka pääroolissa esiintyi Agnes Moorehead. Se esitettiin ensimmäisen kerran 25. toukokuuta 1943, ja se esitettiin myöhemmin uudestaan seitsemän kertaa. Sen pohjalta tehtiin 1948 samanniminen elokuva (), jonka pääosassa oli Barbara Stanwyck. Radioteatteri teki Markus Raution ohjaamana kuunnelman suomeksi vuonna 1949. Tässä versiossa pääroolin esitti Emma Väänänen.

*Suspensessa* esiintyi usein tunnettuja Hollywood-elokuvien tähtinäyttelijöitä, kuten Orson Welles, Olivia de Havilland, Gene Kelly, Cary Grant, Bela Lugosi ja Peter Lorre. He joutuivat usein esiintymään itselleen epätyypillisissä rooleissa, ja esimerkiksi Vincent Price sai roolin ensirakastajana.

Kaikkiaan sarjaa tehtiin 945 jaksoa, joista runsaat 900 on säilynyt. Viimeinen jakso lähetettiin 30. syyskuuta 1962. *Suspense* ja samana päivänä päättynyt *[[Yours Truly, Johnny Dollar]]* olivat tuolloin Yhdysvaltojen ainoat valtakunnallisesti lähetetyt draamasarjat radiossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*''Suspensen'' jaksoja archive.orgissa MP3-muodossa 
*