open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Realiteetti

**Realiteetti** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* Todellisuus
* Totuus, tosiasia, tosiseikka, todellisuudessa vallitseva asiantila.
Edge of Excess

__NOTOC__
**Edge of Excess** on Triumphin yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin Kanadassa 27. lokakuuta 1992. Albumi oli ensimmäinen alkuperäisen kitaristi-laulaja Rik Emmettin jätettyä Triumphin vuonna 1988. Rumpali Gil Moore ja basisti Mike Levine ottivat muutaman vuoden tauon jälkeen kanadalaisen kitaristin Phil Xenidisin kokoonpanoonsa ja julkaisivat Edge of Excessin.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Gil Moore – rummut, laulu
* Mike Levine – bassokitara, koskettimet
* Phil X – kitara

## Arvostelut
* AllMusic: 

## Lähteet
Gilberto Agustoni

**Gilberto Agustoni** (26. heinäkuuta 1922 Schaffhausen – 13. tammikuuta 2017 Rooma) oli katolinen sveitsiläinen kirkonmies. Hän sai pappisvihkimyksensä Baselissa 20. huhtikuuta 1946 ja toimi kardinaalina vuodesta 1994.

Agustoni syntyi uskonnolliseen perheeseen Schaffhausenissa. Hänellä oli neljä veljeä ja yksi sisko. 

Agustoni toimi Apostolisen signatuurin prefektinä vuosina 1992–1998. Hän ei voinut osallistua uuden paavin valintaan keväällä 2005, sillä oli menettänyt äänioikeutensa täytettyään 80 vuotta kesällä 2002.

## Lähteet
Sardiniankerttu

**Sardiniankerttu** (*Curruca sarda*) on kerttujen sukuun kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 12 cm, siipien kärkiväli 13-17,5 cm ja paino keskimäärin 10,5 g. Pienikokoinen kerttu, jolla on pitkähkö pyrstö ja oranssit koivet. Höyhenpuku on harmaa, koiraalla siniharmaa, vain siipi- ja pyrstösulat ovat tummanharmaat. Nokan tyviosa on punainen ja kärki tumma. Koiraan iiris on punainen. Nuoren linnun selässä on ruskehtava sävy ja nokan punainen alue on kellahtava.

Vanhoilla linnuilla on kesällä täydellinen sulkasato. Talvella kaikilla sardiniankertuilla on osittainen ruumiinhöyhenten sulkasato.

## Esiintyminen
Sardiniankerttu esiintyy Sardiniassa ja Korsikassa. Baleaareilla esiintyvä baleaarienkerttu luokiteltiin aikaisemmin sardiniankertun alalajiksi. Laji on osittaismuuttaja, jonka kannasta osa muuttaa talveksi Pohjois-Afrikkaan, lähinnä Tunisiaan. Lajia ei ole tavattu Suomessa.

Lajin esiintymisalueen laajuus on 50&nbsp;000–100&nbsp;000 neliökilometriä. Euroopassa elää 98&nbsp;000–310&nbsp;000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen.

## Elinympäristö
Laji elää vuorenrinteiden ja kallioalueiden pensaikoissa.

## Lisääntyminen
Pesintä tapahtuu maaliskuun lopulta toukokuun alkupuolelle. Pesä on matalalla (90-120 cm) pensaassa ja molemmat puolisot osallistuvat rakentamiseen. Se on kuivista ruohoista, lehdistä ja korsista hyvin rakennettu kuppi. Naaras munii tavallisesti 3 tai 4 munaa. Muna painaa 1,52 g. Naaras hautoo 12-15 päivää. Emot huolehtivat poikasista yhdessä ja ne lähtevät pesästä noin 12 päivän ikäisinä.

## Ravinto
Pääravintoa ovat hyönteiset, hämähäkit ja muut pienet selkärangattomat.

## Lähteet
Aloysius Matthew Ambrozic

**Aloysius Matthew Ambrozic** (alun perin **Alojzij Matej Ambrožič** (27. tammikuuta 1930 – 26. elokuuta 2011) oli katolinen kirkonmies, joka toimi Toronton arkkipiispana vuosina 1990–2006. Paavi Johannes Paavali II nimitti hänet kardinaaliksi vuonna 1998.

## Lapsuus ja koulutus
Ambrozic syntyi Gabrjessa nykyisessä Sloveniassa toisena vanhempiensa seitsemästä lapsesta. Hänen isänsä oli nimeltään Aloysius Ambrozic ja äitinsä Helen Pecar. Hän suoritti peruskoulunsa Dobrovassa ja siirtyi sitten lukioon Ljubljanaan. Toukokuussa 1945 koko perhe pakeni Itävaltaan, jossa he majailivat eri pakolaisleireillä Vetrinjissä, Peggezissä ja Spittal an der Draussa. Leireillä Ambrozic suoritti loppuun lukio-opintonsa.

Syyskuussa 1948 perhe muutti Kanadaan ja asettui lähelle Torontoa. Pian tämän jälkeen Ambrozic alkoi opiskella St. Augustine’s Seminaryssä filosofiaa ja teologiaa. 4. kesäkuuta 1955 kardinaali James Charles McGuigan vihki hänet papiksi Toronton arkkihiippakuntaan.

## Pappisura
Ensimmäisen pappisvuotensa Ambrozic palveli apulaispappina Pyhän Teresan seurakunnassa Ontarion Port Colbornessa. Sen jälkeen hän opetti vuoden latinaa Torontossa St. Augustine’s Seminaryssä. Vuodet 1957–1960 hän suoritti jatko-opintoja Roomassa, missä hän suoritti teologian lisensiaatin tutkinnon sekä Pyhien kirjoitusten lisensiaatin tutkinnon. Palattuaan Torontoon hän opetti Raamatun kirjoituksia St. Augustine’s Seminaryssä vuodet 1960–1967. Vuonna 1967 hän lähti Saksaan jatkamaan opintojaan, valmistuen teologian tohtoriksi Würzburgin yliopistosta vuonna 1970. Vuodet 1970–1976 hän toimi Uuden testamentin eksegetiikan professorina Toronton teologisessa koulussa, toimien samalla St. Augustine’s Seminaryn dekaanina vuosina 1971–1976.

27. toukokuuta 1976 hänet vihittiin Toronton arkkihiippakunnan apulaispiispaksi. Hänen vastuualueeseensa kuului hiippakunnan keskiosan sekä etnisten yhteisöjen pastoraalinen hoito. Lukuvuoden 1984–1985 aikana hän vieraili arkkihiippakunnan kaikissa 43 katolisessa high schoolissa vahvistaakseen ja tukeakseen uskonnonopetusta. Hän oli aktiivisesti mukana uudistamassa kanadalaista katekismusta. 22. toukokuuta 1986 hänet asetettiin arkkipiispan sijaiseksi ja 17. maaliskuuta 1990 hänestä tuli Toronton arkkipiispa.

Hänet nimitettiin Paavilliseen neuvostoon maasta muuttavien ja matkalla olevien sielunhoitoa varten kesäkuussa 1990. Helmikuussa 1991 hänet nimitettiin Rooman kuurian Papiston kongregaatioon, vuonna 1993 tuli nimitys Paavilliseen kulttuurineuvostoon ja vuonna 1999 Liturgian ja sakramenttijärjestyksen kongregaatioon. Hän isännöi myös suurinta katolista nuortentapahtumaa Kanadan historiassa, vuoden 2002 katolisia nuortenpäiviä, jotka huipentuivat paavi Johannes Paavali II:sen toimittamaan messuun yli 750 000 hengelle.

Paavi Johannes Paavali II nimitti hänet kardinaaliksi 18. tammikuuta 1998. Hän osallistui konklaaviin, joka valitsi paaviksi Benedictus XVIn huhtikuussa 2005. Joulukuussa 2007 paavi hyväksyi kardinaali Ambrozicin jäämisen eläkkeelle.

## Kuolema
Ambrozic menehtyi pitkän sairauden jälkeen 26. elokuuta 2011, 81-vuotiaana.

## Lähteet
Thomas Christopher Collins

**Thomas Christopher Collins** (s. 16. tammikuuta 1947) on kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali. Hän syntyi Guelphissa, Kanadan Ontariossa, ja sai pappisvihkimyksensä 5. toukokuuta 1973.

Collins nimitettiin vuonna 2006 Aloysius Matthew Ambrozicin seuraajaksi Toronton arkkipiispana. Hän astui uuteen virkaansa 30. tammikuuta 2007 toimittuaan aiemmin Saint Paulin piispana (1997–1999) ja Edmontonin arkkipiispana (1999–2006). Vuonna 2012 hänet ylennettiin kardinaaliksi. Hän jäi eläkkeelle 11. helmikuuta 2023.

## Lähteet
Udu

**Udu** on nigerialainen keramiikasta valmistettu rumpusoitin, jota on käytetty igbo- ja hausakansojen musiikissa. Kun ruukun kyljessä olevaan reikään lyödään kämmenellä, syntyy pehmeitä, matalia ääniä kun ruukussa oleva ilma purkautuu toisesta aukosta ulos. Aukkoa voidaan peittää osittain jolloin ääni muuttuu. Udu on yleistynyt ympäri maailmaa ja niitä myydään nykyisin soitinliikkeissä muuallakin kun Afrikassa.


Tiedosto:Udus (from Emil Richards Collection).jpg|Uduja Emil Richardsin kokoelmasta.
Tiedosto:VahidsJam 02.jpg|Udunsoittaja.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Marlborough (Englanti)

**Marlborough**  on pikkukaupunki Englannissa, Wiltshiren kreivikunnassa Lontoosta Bathiin vievän tien varrella. Vuonna 2001 siellä eli hiukan yli kahdeksantuhatta asukasta.
Kaupungissa toimii  Marlborough College, hyvämaineinen sisäoppilaitos 13–18 -vuotiaille nuorille.
1970-luvulle asti kaikki Lontoon ja Bristolin välinen liikenne kulki koulun kaarisillan alta; ohikulkutie valmistui 1971.  

Yksi Englannin suurimmista sotapäälliköistä, John Churchill, sai vuonna 1702 Marlborough'n herttuan arvon  Espanjan perimyssotaan liittyvien tapahtumien takia. 

Marlborough on antanut nimensä monelle muulle paikalle Yhdysvalloissa ja Uudessa Seelannissa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Olimme kuin veljet

**Olimme kuin veljet** () on S. E. Hintonin romaani vuodelta 1971. Siitä tehtiin vuonna 1985 elokuva *[[Se oli silloin, nyt on toisin]]* (), jonka pääosassa näyttelee Emilio Estevez. Hän on myös elokuvan käsikirjoittaja.

## Juoni

Kirja kertoo Bryon-nimisestä pojasta ja tämän hyvästä, velimäisestä ystävästä Markista, joka asuu Bryonin ja tämän äidin kanssa samassa talossa. Markin äiti ja isä tappoivat toisensa, mutta hän ei tuntunut välittävän. Kirja kertoo näiden kahden nuoren elämästä – koulusta, bileistä, tappeluista, naisista ja huumeista. Bryon on melko hyvin koulussa pärjäävä poika, joka osaa taivutella naiset aina itselleen. Mark puolestaan on poika, joka ei osaa erottaa oikeaa ja väärää. Hän on kerran jäänyt kiinni auton varastamisesta, ja huijaa Bryonin kanssa ihmisiä usein korttipeleissä ja biljardissa. Kirjan myöhemmässä vaiheessa Mark alkaa välittää huumeita ja joutuu sen takia nuorisovankilaan. Mark on melko vahva ja ”kova” nuori, ja Bryon ajatteleekin olevansa onnekas, kun hänellä on sellainen ystävä. Sivuhenkilönä on myös poika nimeltä ”M&M”, joka on saanut lempinimensä syömistään M&M-karkeista. Hän on 13-vuotias ja hippi. Cathy on M&M:n isosisko, johon Bryon on ihastunut.
Yhteiskuntateoria

**Yhteiskuntateoria** on tutkimusalue, jolla tarkastellaan yhteiskuntatieteiden peruskäsitteitä, kuten toiminnan tai rakenteen käsitteitä.

## Katso myös
* Jälkistrukturalismi
* Kriittinen teoria
* Postmodernismi
* Rationaalisen valinnan teoria
* Yhteiskuntatieteiden filosofia

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 
* 
* 
*
Vastaohjaus

**Vastaohjaus** on tekniikka, jota käytetään moottoripyörän, mopon tai polkupyörän suuntaa muutettaessa. Tällöin ohjaustankoa käännetään hetkellisesti aavistuksen verran eri suuntaan kuin mihin ollaan menossa. Pyörä kallistuu silloin vastakkaiseen suuntaan. Kun ohjaustankoa käännetään vasemmalle, pyörä kallistuu oikealle. Vastaohjaus perustuu massan hitauteen, ja sen huomaa paremmin suuremmilla nopeuksilla. Vastaohjaus on käytännössä ainoa tapa saada pyörä kallistumaan (ja paino siirtymään) suunnan muuttamiseksi.

Ainoa ulkoinen voima, jolla painopisteen saa siirtymään sivusuunnassa, on renkaiden ja tienpinnan välinen kitkavoima.
Sen aikaansaaminen edellyttää sisäisten (pyörän ja kuskin välisten) momenttien käyttöä yhdessä hitausmomenttien muutosten kanssa.

Vastaohjaus tehdään yleensä tiedostamatta, eli se opitaan pyöräilyn rutiineja opeteltaessa.

## Lähteet
*Miksi ja miten moottoripyörä kääntyy?

## Aiheesta muualla
*Ajo hanskassa
Allie DeBerry

**Alexandria ”Allie” DeBerry** (s. 26. lokakuuta 1994 Houston, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa Disney Channelin televisiosarjassa *[[A.N.T. – Aikaistetut nuoret taiturit]]*.

DeBerry debytoi *[[The Way She Moves]]* -televisioelokuvassa vuonna 2001. Hän esiintyi pienissä televisiorooleissa muun muassa *[[I'm with Her]]issä* vuonna 2003, *[[True Jackson, VP|True Jackson, VP:ssä]]* 2009 ja *[[Shake It Up]]issa* 2010. *A.N.T. – Aikaistetut nuoret taiturit* -sarjassa DeBerry näytteli Lexi Reedin parasta ystävää Paisley Houndstoothia 31 jaksossa vuosina 2011–2013.

DeBerryn ensimmäinen elokuvarooli oli vuoden 2007 romanttisessa komediassa *[[Love and Mary]]*. Vuonna 2015 hän näytteli naispääosaa tieteiskomediaelokuvassa *[[Lazer Team]]*.

## Aiheesta muualla
*
Juliet Campbell

**Juliet Campbell** (s. 17. maaliskuuta 1970 Kingston, Jamaika) on jamaikalainen entinen pikajuoksija, jonka päämatka oli 200 metrin juoksu.

Campbell karsiutui Barcelonan olympialaisissa 1992 400 metrin juoksun toisissa alkuerissä ajalla 52,12. Seuraavana vuonna hän voitti matkan NCAA-mestaruuden. Stuttgartin MM-kisoissa hän oli 400 metrin henkilökohtaisessa kilpailussa seitsemäs ajalla 51,40. Hän oli samoissa kisoissa mukana Jamaikan viestijoukkueissa, jotka sijoittuivat 4 x 400 metrin viestijuoksussa neljänneksi ja voittivat 4 x 100 metrin viestijuoksussa MM-pronssia. Atlantan olympialaisissa 1996 hän karsiutui 400 metrin välierissä ja oli 4&nbsp;x&nbsp;400 metrin viestissä neljäs. Kauden lopussa hän juoksi GP-finaalissa 400 metrillä viidenneksi ajalla 50,72.

Campbell karsiutui Ateenan MM-kisoissa 1997 200 metrin välierissä ajalla 22,94. Seuraavana vuonna hän voitti Keski-Amerikan mestaruuskisoissa hopeaa 200 metrillä sekä Kansainyhteisön kisoissa hopeaa 200 metrillä ja 4&nbsp;x&nbsp;100 metrin viestissä. Maebashin sisäratojen MM-kisoissa 1999 hän sijoittui 200 metrillä viidenneksi ja myöhemmin samana vuonna Sevillan ulkoratojen MM-kisoissa matkan kahdeksanneksi ajalla 22,64. Kauden lopussa hän juoksi GP-finaalissa seitsemänneksi. Campbell karsiutui seuraavana vuonna Sydneyn olympialaisissa alkuerissä. Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 2001 hän voitti kultaa 200 metrin henkilökohtaisessa kisassa ajalla 22,64 ja oli mukana Jamaikan joukkueessa, joka voitti viestissä MM-hopeaa. Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa hän sijoittui 200 metrillä neljänneksi ja oli voittamassa MM-pronssia 4&nbsp;x&nbsp;100 metrin viestissä. Kauden lopussa hän juoksi GP-finaalissa kolmanneksi.

Campbell voitti 2002 Manchesterin Kansainyhteisön kisoissa hopeaa 200 metrillä ajalla 22,54. Seuraavana vuonna hän voitti MM-pronssia Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa. Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 hän karsiutui alkuerissä.

## Ennätykset
* 200 metrin juoksu: 22,50 (1999)
* 300 metrin juoksu: 36,59 (1992)
* 400 metrin juoksu: 50,11 (1993)

## Lähteet
Hamed Karoui

**Hamed Karoui** (; 30. joulukuuta 1927 Sousse – 27. maaliskuuta 2020) oli tunisialainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä ennen Muhammad al-Ghannušia vuosina 1989–1999.

Soussessa syntynyt Karoui oli ennen pääministeriyttään toiminut jalkapalloseura ES Sahelin puheenjohtajana (1961–1981), sekä maansa nuoriso- ja urheilu- (1986–1987) sekä oikeusministerinä (1988–1989). Hän edusti RCD-puoluetta.

## Lähteet
Nan Martin

**Nan Martin** (15. heinäkuuta 1927 Decatur, Illinois, Yhdysvallat – 4. maaliskuuta 2010) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi sekä elokuvissa että televisiossa. 

Martin näytteli muun muassa George Roy Hillin ohjaamassa elokuvassa *[[Rikotut leikit]]* (1963) ja Larry Peercen ohjaamassa elokuvassa *[[Ikkuna taivaalle]]*. Hän myös vieraili televisiosarjassa *[[Star Trek – uusi sukupolvi]]*.

Martin avioitui vuonna 1948 Broadway-säveltäjä Robert E. Dolanin kanssa, ja heille syntyi poika Casey Martin. Toisen miehensä, arkkitehti Harry Gesnerin kanssa Nan Martinilla oli vuonna 1970 syntynyt poika, näyttelijä Zen Gesner.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Leslie Boardman

**Leslie Boardman** (2. elokuuta 1889 Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia – 23. marraskuuta 1975 Watsons Bay, Uusi Etelä-Wales, Australia) oli australialainen uinnin olympiavoittaja. Hän voitti olympiakultaa 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestistä Tukholmassa 1912. Tukholman olympialaisissa Australia ja Uusi-Seelanti kilpailivat yhdessä Australaasia-nimisenä joukkueena. Miesten viestijoukkueessa uivat kolme australialaista (Boardman, Harold Hardwick ja Cecil Healy) sekä yksi uusiseelantilainen (Malcolm Champion). Joukkueen voittoaika oli uusi maailmanennätys 10.11,2.

## Lähteet
* http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/bo/les-boardman-1.html 

### Viitteet
Isohierronsisilisko

**Isohierronsisilisko** (*Gallotia simonyi*) on sisiliskojen heimoon kuuluva liskolaji, joka elää Kanariansaariin kuuluvalla El Hierron saarella. Laji on vaarantunut.

Isohierronsisilisko voi kasvaa yli puoli metriä pitkäksi. Se on yleisväriltään ruskeanharmaa, vanhemmiten lähes musta. Sen kyljissä on kaksi riviä oransseja pilkkuja. Pää on iso, ja leuan alla roikkuu helttamainen nahka. Lisko syö sekä kasveja että hyönteisiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Gallotia simonyi
*iNaturalist: Gallotia simonyi 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Gallotia simonyi
Konsuli (ulkomaanedustaja)

**Konsuli** on valtion konsuliedustustoa ulkomailla johtava lähetetty virkamies. Konsulaatin päällikkö voi virka-asemansa mukaan olla pääkonsuli, konsuli tai varakonsuli.

Suomen valtion edustusto voi laissa määrättynä sijaita ulkomailla suurlähetystön lisäksi myös konsulaattina. Suurlähetystöistä poiketen konsulaatit sijaitsevat pääosin muissa kuin kohdemaan hallinto- tai pääkaupungissa. Esimerkkejä ajankohtaisen lainsäädännön mukaisista Suomen konsulaateista ovat  Los Angeles, New York, Hongkong, Kanton, Shanghai, Hampuri ja Pietari.

Virkatoimiensa hoitamista varten konsuli tarvitsee asemamaansa myöntämän toimiluvan eli eksekvatuurin. Konsulien toimivalta ja heitä koskevat erioikeudet määritellään usein valtioiden välisissä kauppa- ja konsulisopimuksissa.

## Konsulit Suomessa
Ennen Suomen itsenäistymistä Suomen suuriruhtinaskunnassa toimi 32 maan pääkonsuleita, konsuleita, varakonsuleita ja varakonsuleita tai prokonsuleita. Näiden tehtävänä oli muun muassa seurata Suomen taloudellista kehitystä, suojella maanmiestensä oikeuksia ja etuja valvomalla esimerkiksi näiden perintöoikeuksia, auttaa köyhiä ja sairaita maanmiehiään, erityisesti merimiehiä sekä auttaa maanmiehiään Suomen viranomaisten kanssa asioinnissa. Ensimmäiset maat, joilla oli Suomessa konsuleita jo ennen vuuotta 1809, olivat Tanska (Haminassa vuodesta 1779), Ruotsi (Viipurissa vuodesta 1782), Preussi (Viipurissa vuodesta), Portugali (Helsingissä ja Pietarsaaressa vuodesta 1806).

## Katso myös
* Pääkonsuli, myös arvonimi
* Kunniakonsuli 

## Lähteet
Liikemies koko päivän

**Liikemies koko päivän** () on yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1925, ja sen ohjasi Edward F. Cline. Sen pääosissa näyttelevät Jackie Coogan ja Joan Crawford. Elokuvan käsikirjoituksesta vastasivat Robert E. Hopkins ja Willard Mack. *Liikemies koko päivän* on mykkäelokuva, ja se kestää noin 65 minuuttia. *Liikemies koko päivän* on yksi Joan Crawfordin ensimmäisistä elokuvista. Hänet valittiin alun perin opettamaan tanssia elokuvan tähdelle Cooganille, mutta lopulta hän sai koe-esiintymisen kautta roolin elokuvasta. Yhdysvalloissa *Liikemies koko päivän* sai ensi-iltansa marraskuussa 1925 ja Suomessa vuoden 1926 joulukuussa. 

## Juoni

*Liikemies koko päivän* kertoo Cooganin ja Davidsonin esittämistä kahdesta liikemiehestä, jotka pyörittävät jätteiden ympärille keskittyvää liikeyritystä. Joan Crawford näyttelee köyhää tyttöä, jonka parivaljakko päättää ottaa mukaan liikeyritykseensä.

## Näyttelijät
*Jackie Coogan - Timothy Kelly  
*Joan Crawford - Mary Riley  
*Max Davidson - Max Ginsburg  
*Lillian Elliott - Nathanin äiti 
*Allan Forrest - Nathan Burke

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
*''Liikemies koko päivän'' Whos Date Whossa
M/S Kaduna

**M/S Kaduna** () on Barbura Line -yhtiön omistama ro-ro-rahtialus. Laiva on rakennettu vuonna 1972 Rauma-Repolan Rauman telakalla. Kuollutta painoa *Kadunalla* on 4&nbsp;700 tonnia. Alus on rekisteröity Panaman lipun alle.

Kadunan sisaraluksia ovat yhä liikenteessä olevat M/S Notos, M/S Puerto Eden, M/S Dorrat Jeddah sekä jo romutetut M/S Iberus ja M/S Caribe.

## Käyttöhistoria

26. marraskuuta 1971 alus laskettiin vesille. 5. huhtikuuta 1972 laiva luovutettiin Höyrylaiva Oy Bore/Ångfartygs Ab Boren haltuun, joka rekisteröi aluksen *Bore IX* -nimisenä Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Turku. Tämän jälkeen alus aloitti liikennöinnin Suomen Haminan ja Alankomaiden Terneuzenin välillä. 24. kesäkuuta–13. heinäkuuta 1975 välisen ajan alus oli aikarahdattuna Silja Linen Turun ja Tukholman väliseen liikenteeseen.

30. maaliskuuta 1977 itäsaksalainen Schiffscommerz VEB Außenhandelsbetrieb der VVB Schiffbau ilmoitti ostavansa aluksen. Luovutus tapahtui 4. huhtikuuta Amsterdamissa, jolloin alus rekisteröitiin VEB-Deutfracht/Seereederein omistukseen nimellä *Aschberg*. Kotisatamaksi tuli Rostock. Saksojen yhdistyttyä alus rekisteröitiin 18. kesäkuuta 1990 Deutsche Seereederein haltuun ja Saksan lipun alle. Kotisatama säilyi Rostockina. Vuonna 1994 Aschberg rekisteröitiin Euroseabridge Schiffahgesellschaft m.b.H:n omistukseen. Elokuussa 1996 saksalainen E.H. Harms osti aluksen. Kotisatamaksi tuli Maltan pääkaupunki Valletta. Alus sai samalla myös nimen: *Feedercadet*. 3. joulukuuta 1996 alus törmäsi Kielin kanavassa yhteen saman varustamon M/S Feedercaptain -aluksen kanssa. Myöhemmin alus rekisteröitiin Madeiran lipun alle. Vuonna 2004 Barbura Line osti aluksen ja rekisteröi sen *Kaduna* -nimisenä Panaman lipun alle. Joulukuussa 2004 Kaduna aikarahdattiin suomalaisen rahtivarustamo Finnlinesin liikenteeseen seitsemäksi kuukaudeksi. 23. toukokuuta 2005 alus törmäsi yhteen M/S MSC Elini -aluksen kanssa Antwerpenin edustalla. 25. syyskuuta–2. marraskuuta 2005 välisen ajan Kaduna oli aikarahdattuna Fjord Linen liikenteeseen linjalle Bergen–Stavanger–Newcastle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Fakta om Fartyg – M/S Bore IX
The Beatles’ Ballads

**The Beatles’ Ballads** on The Beatlesin kokoelma-albumi vuodelta 1980. Kokoelmassa on 20 kappaletta.

## Kappalelista
Kaikki kappaleet Lennon/McCartney, jollei toisin ilmoitettu.

### Puoli 1
#”Yesterday”
#”Norwegian Wood (This Bird Has Flown)”
#”Do You Want to Know a Secret”
#”For No One”
#”Michelle”
#”Nowhere Man”
#”You’ve Got to Hide Your Love Away”
#”Across the Universe”
#”All My Loving”
#”Hey Jude”

### Puoli 2
#”Something” (Harrison)
#”The Fool on the Hill”
#”Till There Was You” (Willson)
#”The Long and Winding Road”
#”Here Comes the Sun” (Harrison)
#”Blackbird”
#”And I Love Her”
#”She’s Leaving Home”
#”Here, There and Everywhere”
#”Let It Be”

## Lähteet
*jpgr.co.uk
Sinikorvaluri

**Sinikorvaluri** (*Psitteuteles iris*) on silmälasilurien sukuun kuuluva kaija. Joskus se luokitellaan sateenkaarilurien *Trichoglossus-*sukuun. Suomalaisessa nimiluettelossa se eriteltiin omaan sukuunsa vuonna 2006. Sen aiempi lajinimi on **iirisluri**.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 20 cm. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään vihreä, kellanvihreä alapuolelta ja siipien alapeitinhöyhenistä. Otsa, päälaki ja silmän takaosa ovat punaiset (naaraalla otsa on vihreän ja punaisen kirjava), silmästä niskaan ulottuu punavioletti vyö, niska harmaansininen, korvan peitinhöyhent vaalean sinivihreät, poskilaikut vihreät (naaraalla kellertävät) ja rintahöyhenten reunat tummemmat tehden viiruisen vaikutelman. Pyrstö on päältä vihreä ja alta kellertävä, nokka oranssi, iiris oranssi ja koivet siniharmaat. Nuori lintu muistuttaa naarasta mutta otsassa on vähemmän punaista, nokka on ruskehtava ja iiris ruskea.

## Esiintyminen
Sinikorvaluri esiintyy Timorilla ja läheisellä Wetarin saarella Indonesiassa.

Sinikorvalurin kanta on silmälläpidettävä.

## Elinympäristö
Sinikorvalurit elävät metsissä aina 1&nbsp;500 metrin korkeudelle saakka.

## Lisääntyminen
Ilmeisesti yksiavioinen. Pesintä tunnetaan puutteellisesti.

## Ravinto
Sinikorvalurit liikkuvat tavallisesti perhekunnittain tai pienissä parvissa. Ne syövät kukkia, siitepölyä, mettä, hedelmiä ja hyönteisiä. Niiden nokka ja kieli ovat erilaistuneet siten, että nokka on kapea ja kielen päässä on eräänlainen harja.

## Lähteet
Kiehinen

**Kiehinen** on vuoltu sytyke, tulen sytyttämisen apukeino. Se tehdään puusta veistämällä tai vuolemalla puukappaleen pinnasta ohuita lastuja, jotka jäävät juurestaan puuhun kiinni. Tällä tavalla puukappaleen pinta-ala suurenee ja palaminen helpottuu. 

Kiehinen asetellaan sytykkeeksi lastut alaspäin, jotta tuli nousee niiden väliin.

## Lähteet
Luis Arroyo

**Luis Enrique Arroyo** (18. helmikuuta 1927 Peñuelas – 13. tammikuuta 2016 Ponce) oli puertoricolainen baseballpelaaja. Peñuelasin kunnassa syntynyt Arroyo pelasi Major League -tasolla vuosina 1955–1963.

Arroyon joukkueina olivat:
* St. Louis Cardinals (1955)
* Pittsburgh Pirates (1956–1957)
* Cincinnati Reds (1959)
* New York Yankees (1960–1963)

Hän oli All-Star-pelaajana kahdesti vuosina 1955 ja 1961.

## Lähteet
Mes courants électriques

**Mes courants électriques** on ranskalaisen laulajan Alizéen toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuoden 2003 maaliskuussa. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale ”J'en ai marre!”. Albumin sanoitti Mylène Farmer ja sävelsi Laurent Boutonnat, jotka olivat tehneet kappaleet myös Alizéen ensimmäiselle albumille *[[Gourmandises]]*.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Singlet
# J’en ai marre!
# I’m Fed Up             
# À contre-courant
# J’ai pas vingt ans
# I’m Not Twenty 

## Aiheesta muualla
* Mes courants électriques discogs.com -sivustolla
Rusopääluri

**Rusopääluri** (*Psitteuteles goldiei*) on silmälasilurien sukuun kuuluva papukaijalintu. Joskus se luokitellaan sateenkaarilurien  *Trichoglossus-*sukuun. Suomalaisessa nimiluettelossa se eriteltiin omaan sukuunsa vuonna 2006. Sen aiempi lajinimi on **vuoriluri**.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 19 cm. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään vihreä, kellanvihreä alapuolelta ja siipien alapeitinhöyhenistä. Otsa ja päälaki ovat punaiset (naaraalla himmeämpi), takaraivo sininen, korvan peitinhöyhent ja posket punertavat tummansinisin viiruin ja alapuolen höyhenissä on tummanvihreää viirutusta. Siipisulkien alapinnassa on keltainen vyö. Pyrstö on päältä oliivinvihreä ja alta kellertävä, nokka musta, iiris ruskea ja koivet vihertävänruskeat. Nuoren linnun päälaki on vihreä ja siinä on punaista kirjailua.

## Esiintyminen
Rusopääluri esiintyy Uuden-Guinean vuoristoisessa sisämaassa.

Rusopäälurin esiintymisalueen laajuus on 50&nbsp;000–100&nbsp;000 neliökilometriä ja sen kanta on elinvoimainen.

## Elinympäristö
Rusopäälurit elävät vuoristometsissä aina 2&nbsp;800 metrin korkeudelle saakka.

## Lisääntyminen
Ilmeisesti yksiavioinen. Pesintä tunnetaan puutteellisesti.

## Ravinto
Rusopäälurit liikkuvat tavallisesti perhekunnittain tai pienissä parvissa. Puiden massakukinnan aikana ne liittyvät jopa 100 yksilön suurparviksi. Ne syövät kukkia, siitepölyä, mettä, ja hedelmiä. Niiden nokka ja kieli ovat erilaistuneet siten, että nokka on kapea ja kielen päässä on eräänlainen harja.

## Lähteet
Silmälasiluri

**Silmälasiluri** (*Psitteuteles versicolor*) on silmälasilurien sukuun kuuluva kaijalaji. Joskus se luokitellaan sateenkaarilurien  *Trichoglossus* *-*sukuun. Suomalaisessa nimiluettelossa se eriteltiin omaan sukuunsa vuonna 2006.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 19 cm. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään vihreä, kellanvihreä alapuolelta ja siipien alapeitinhöyhenistä. Otsa ja päälaki ovat punaiset (naaraalla himmeämmät), korvan peitinhöyhenet keltaiset, kurkku, posket ja takaraivo siniset keltaisin viiruin, rinnan yläosa malvanpunainen keltaisin viiruin (naaraalla himmeämpi) ja siiven yläpeitinhöyhenet vihreät keltaisin viiruin. Pyrstö on vihreä, nokka punainen, iiris keltainen ja koivet harmaat. Silmän ympärillä oleva paljas rengas on valkoinen, mistä laji on saanut nimensä. Nuori lintu on aikuista himmeämpi väreiltään, sen nokka on ruskehtava ja iiris ruskeanharmaa.

## Esiintyminen
Silmälasiluri esiintyy yleisenä Australian pohjoisosassa, Kimberleyn alueelta lännessä Queenslandin koillisosaan idässä.

Silmälasilurin esiintymisaluen laajuus on 100&nbsp;000–1&nbsp;000&nbsp;000 neliökilometriä ja sen kanta on elinvoimainen.

## Elinympäristö
Silmälasilurit elävät metsissä, suosien erityisesti eukalyptus- ja kaarnamyrttimetsiköitä (*Melaleuca*).

## Lisääntyminen
Laji on ilmeisesti yksiavioinen. Pesintää tapahtuu kaikkina vuodenaikoina, mutta erityisesti huhtikuusta elokuuhun. Pesä sijaitsee korkealla puunkolossa. Naaras munii 2–4 munaa ja hautoo noin 20 päivää. Molemmat emot ruokkivat poikasia, jotka lähtevät pesästä 40 päivän ikäisinä.

## Ravinto
Silmälasilurit liikkuvat tavallisesti perhekunnittain tai pienissä parvissa, mutta puiden kukkiessa aivan ylen määrin ne voivat liikkua suurissakin parvissa. Ne ruokailevat enimmäkseen eukalyptusten ja teepuiden latvuksissa. Usein niitä tapaa yhdessä sateenkaarilurien kanssa. Ne syövät kukkia, siitepölyä, mettä, hedelmiä ja hyönteisiä. Niiden nokka ja kieli ovat erilaistuneet siten, että nokka on kapea ja kielen päässä on eräänlainen harja.

## Lähteet
Greg Brough

**Gregory John ”Greg” Brough** (26. maaliskuuta 1951 Surfers Paradise, Queensland – 9. maaliskuuta 2014 Beechmont, Queensland) oli australialainen uimari ja olympiamitalisti. Hän voitti olympiapronssia 1&nbsp;500 metrin vapaauinnista Méxicosta 1968.  Hän sijoittui Méxicossa myös neljänneksi 400 metrin vapaauinnissa.

Brough voitti vuoden 1970 Kansainyhteisön kisoista pronssia 1&nbsp;500 metrin vapaauinnista.

## Lähteet
* Greg Brough Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Meriotakilokki

**Meriotakilokki** (*Salsola kali*, syn. *S. kali* subsp. *kali*) on piikikäs, hiekkaisten merenrantojen kasvi. Lajia tavataan rannikoilla Itämereltä Välimerelle. Suomessa laji on hyvin harvinainen ja rauhoitettu.

## Ulkonäkö ja koko

Meriotakilokki on matala, 5–30 senttimetriä pitkä, suikertelevavartinen kasvi. Lehdet ovat varressa kierteisesti ja ne ovat ruodittomia, pieniä ja möyheitä. Lehtien kärjissä on teräväkärkinen ota. Pienet valkoiset kukat ovat tavallisesti yksittäisinä lehtihangoissa. Meriotakilokki kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Laji muistuttaa läheisesti toista Suomessa satunnaisesti tavattavaa otakilokkilajia, idänotakilokkia (*Salsola tragus*, syn. *Salsola kali* subsp. *iberica*), jonka lehdet ovat meri­otaki­lokkiakin kapeammat.

## Levinneisyys
Meriotakilokkia tavataan pääasiassa Euroopan hiekkaisilla merenrannoilla Itämereltä Atlantin rannikkoa pitkin Välimerelle ja Mustallemerelle saakka. Lajia tavataan myös Afrikan rannikolla Välimerellä ja Atlantilla. Meriotakilokin pohjoisimmat vakiintuneet esiintymät ovat Suomessa Suomenlahden rannikolla ja Ahvenanmaalla. Satunnaisesti lajia on tavattu pohjoisempanakin Itämerellä, mutta nämä esiintymät ovat painolastin mukana tulleita tulokkaita.

Suomessa meriotakilokkia on kasvanut Suomenlahden rannikolla Ahvenanmaalta Virolahdelle saakka. Lajin levinneisyysalue on supistunut suuresti, ja nykyään esiintymiä tunnetaan vain muutamalta paikalta Hangosta, Korppoon Jurmosta ja Utöltä. Meriotaki­lokkia on yhä Venäjän puolella itäisellä Suomenlahdella, josta se voi levittäytyä Suomen puolelle.

## Elinympäristö
Parhaiten meriotakilokki menestyy rantaan ajautuneiden, hiekan peittämien rakkolevävallien päällä. Koska kasvi on yksivuotinen, eivätkä sen siemenet muodosta vuodesta toiseen säilyvää siemenpankkia, ravinteikasta rakkolevää täytyy kertyä rannalle joka talvi lajin menestyksen takaamiseksi.

Meriotakilokki menestyy parhaiten sellaisilla rannoilla, jotka myös ovat parhaimpia auringonotto- ja uimapaikkoja. Näissä paikoissa kasvillisuus on pahoin kulunut ja piikikkyytensä takia on meri­otaki­lokkia myös kitketty ihmisen käyttämiltä rannoilta. Lajin menestykseen on vaikuttanut myös Itämeren rehevöityminen ja rakkolevien väheneminen.

Jurmon meriotakilokkiesiintymältä on tavattu Suomessa hyvin harvinainen otakilokkilude (*Piesma salsolae*), joka käyttää kasvia ravinnokseen.

## Käyttö
Meriotakilokkia on aikaisemmin kuivattu ja poltettu soodan tuottamiseksi. Tähän viittaa myös lajin latinankielinen lajinimi *kali* ja esimerkiksi ruotsinkielinen nimi *sodaört*.

## Lähteet
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
* Ryttäri, Terhi: *Meriotakilokki*. Teoksessa *Uhanalaiset kasvimme*. Toim. Ryttäri, Terhi & Kettunen, Taina. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 235–236.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2020: Meriotakilokin levinneisyys Suomessa.
Mona Lisa Smile

**Mona Lisa Smile** on Mike Newellin ohjaama, Lawrence Konnerin ja Mark Rosenthalin käsikirjoittama elokuva vuodelta 2003. Pääosissa näyttelevät Julia Roberts ja Kirsten Dunst.

Robertsille maksettiin 25 miljoonaa dollaria elokuvan pääosassa esiintymisestä. Se on suurin naisnäyttelijälle koskaan maksettu palkkio yksittäisestä roolisuorituksesta. Palkkio vastasi 40 prosenttia elokuvan tuotosta Yhdysvalloissa.

## Juoni
Nuori opettaja Katherine Watson (Roberts) saapuu opettamaan taidehistoriaa maineikkaaseen Wellesleyn tyttökouluun vuonna 1953 kyseenalaistaen perinteiset sukupuoliroolit. Hänen liberaali ajattelunsa törmää koulun konservatiiviseen perinteeseen.

## Näyttelijät

## Arvioita
*Turun Sanomien* Päivi Valotien mukaan elokuvaa on kutsuttu naisten versioksi *[[Kuolleiden runoilijoiden seura]]sta* (1989), mutta tarina tarjotaan liian valmiiksi pureskeltuna ja yllätyksettömänä, Julia Robertsin kuuluisaan hymyyn luottavana hattarankevyenä viihdefilminä ja pikkusievänä tapainkuvauksena. *Helsingin Sanomien* Helena Ylänen kirjoitti *Mona Lisa Smilen* olevan vahvojen jännitteiden varaan pingotettu draama ”kultaiseen häkkiin suljetuista naisista”. Hänestä Roberts on roolissaan sujuva, mutta mallioppilaita esittävät Kirsten Dunst ja Julia Stiles tekevät latautuneet nuorten naisten muotokuvat.

## Lähteet
Gabriele Seyfert

**Gabriele Seyfert** (s. 23. marraskuuta 1948 Chemnitz) on saksalainen taitoluistelija. Hän ylsi naisten yksinluistelun maailmanmestaruuteen vuosina 1969 ja 1970.

Seyfert oli Euroopan mestari vuosina 1967, 1969 ja 1970. Itä-Saksan mestaruuden hän voitti kymmenen peräkkäistä kertaa vuosina 1961–1970. 

Seyfert kilpaili talviolympialaisissa vuosina 1964 ja 1968: ensimmäisissä hän jäi 19. sijalle, Grenoblessa hän voitti hopeaa naisten yksinluistelussa. 

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Silmälasilurit

**Silmälasilurit** (*Psitteuteles*) on trooppinen kaijasuku.

Silmälasilurit elävät Indonesian kaakkoisosassa, Uudessa-Guineassa ja Australian pohjoisosassa.

Silmälasilurit ovat kooltaan 19–20 cm pitkiä, hyvin värikkäitä papukaijoja. Niiden pyrstö on pyöreäpäinen eikä alanokan tyvessä ole paljasta laikkua. Sukupuolet ovat hieman erinäköisiä. Nuorten lintujen höyhenpuku on melko samanlainen kuin aikuisten, mutta nokan ja iiriksen väreissä on eroja. Niiden tavalliset äänet ovat kimeitä kirkaisuja.

Ne pesivät yleensä puunkoloihin ja munivat kahdesta neljään munaa, joita naaras hautoo. Niiden ravinto koostuu siitepölystä, medestä, kukista, hedelmistä ja marjoista.

Suomalaisessa nimiluettelossa *Psitteuteles-suku* eriteltiin omaan sukuunsa vuonna 2006, erottaen ne sateenkaarilurien *Trichoglossus-*suvusta.

## Silmälasilurilajit
Luettelo perustuu Bird Life Suomen maailman lintujen suomenkieliseen nimistöön.

* Silmälasiluri *(Psitteuteles versicolor)*
* Sinikorvaluri *(Psitteuteles iris)*
* Rusopääluri *(Psitteuteles goldiei)*

## Lähteet
* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. 

### Viitteet
Anett Pötzsch

**Anett Pötzsch** (s. 3. syyskuuta 1960) on saksalainen taitoluistelija. Itä-Saksan edustajana hän voitti naisten yksinluistelussa Euroopan-mestaruuden vuosina 1977–1980 sekä maailmanmestaruuden vuosina 1978 ja 1980.

Pötzsch syntyi Chemnitzissä, joka silloin oli nimeltään Karl-Marx-Stadt. Itä-Saksan-mestari hän oli vuosina 1976–1980.

Pötzsch sijoittui Innsbruckin 1976 talviolympialaisissa neljänneksi ja voitti Lake Placidin 1980 olympialaisten yksinluistelijana kultaa. Hän on myöhemmällä urallaan menestynyt valmentajana.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Júlia Sebestyén

**Júlia Sebestyén** (s. 14. toukokuuta 1981 Miskolc) on unkarilainen taitoluistelija.

Sebestyén aloitti taitoluistelun nelivuotiaana. Hän nousi maansa kaikkien aikojen ensimmäiseksi naisten yksinluistelun Euroopan-mestariksi vuonna 2004 Budapestissa. Hän on osallistunut neljiin talviolympialaisiin (1998, 2002, 2006, 2010) ja useisiin taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailuihin. Olympialaisissa hän ei ole yltänyt mitaleille, ja MM-kilpailuissa uran paras saavutus on kuudes sija.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luettelo Wigwamin kappaleista

Wigwam on suomalainen progressiivinen rock -yhtye, joka perustettiin Helsingissä vuonna 1969. Ohessa yhtyeen levyttämät kappaleet aakkosjärjestyksessä.

## Kappaleet

## Lähteet
Agapenor

**Agapenor** () oli kreikkalaisessa mytologiassa arkadialaisten kuningas. Hän oli Ankaioksen poika ja Lykurgoksen pojanpoika. Yhtenä Helenan kosijoista myös hän valan velvoittamana osallistui Troijan sotaan. Hän sai Agamemnonilta käyttöönsä kuusikymmentä alusta, joilla hän johti arkadialaiset joukkonsa Troijaan. Hänet mainitaan yhdeksi Troijan hevoseen piiloutuneista miehistä.

Palatessaan Troijasta hän haaksirikkoutui myrskyssä Kyproksen rannikolle. Täällä hän perusti Pafoksen kaupungin ja sinne kuuluisan Afroditen temppelin.

Agapenor esiintyy kertomuksessa Harmonian kaulanauhasta, jossa Arsinoen nuhdeltua veljiään Alkmaionin murhasta nämä sulkivat hänet arkkuun ja antoivat Agapenorille orjaksi syyttäen sisartaan teosta. Myöhemmin Alkmaionin pojat surmasivat isänsä murhaajat Agapenorin talossa.

## Lähteet
Vapaana syntynyt

**Vapaana syntynyt** on suomalaisen Raivopäät-yhtyeen CD-EP, ja kaikkiaan kuudes julkaisu. Se julkaistiin vuonna 1997.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet on säveltänyt Muisto Toutavaara ja sanoittanut Ace Andersson.

# 
# 
# 
# 
# 
#
Pojat varjoisilta kujilta

**Pojat varjoisilta kujilta** on suomalaisen Raivopäät -yhtyeen studioalbumi, ja kaikkiaan seitsemäs julkaisu. Se julkaistiin vuonna 1998.

## Kappaleet

# "Nuorissa on tulevaisuus"
# "Pienet kyyneleet"
# "Luotu kulkemaan"
# "Mä haluun sua"
# "Kohtalo johdattaa"
# "Never Wanna Be Too Drunk"
# "Tahdon olla vapaa"
# "Gigolo Lehtonen"
# "Mun beibi sanoo niin"
# "Tunnen vereni kiehuvan"
# "Punkin legendat"
Akiko Dōmoto

**Akiko Dōmoto** (, s. 1932) on Chiban prefektuurin kuvernööri Japanissa. Hän on prefektuurin ensimmäinen naispuolinen kuvernööri. 

Dōmoto syntyi Kaliforniassa Yhdysvalloissa vuonna 1932 ja kasvoi Tokiossa. Ennen osallistumistaan politiikkaan Dōmoto tuli 1980-luvun lopulla tunnetuksi televisio-ohjaajana. Hänet tunnettiin erityisesti ympäristökysymyksiin ja feminismiin liittyvistä aiheista. Hänet valittiin opposition ehdokkaana Japanin ylähuoneeseen, jossa hän työskenteli esimerkiksi perheväkivaltaa, lapsiprostituutiota ja sukupuolisyrjintää vastaan. Chiban kuvernööriksi hänet valittiin riippumattomana ehdokkaana vuonna 2001. 

## Lähteet
Vielä kerran Viljo ja Heppu hei

**Vielä kerran Viljo ja Heppu hei** on Heikki Kinnusen vuonna 1985 julkaistu albumi. Albumi julkaistiin C-kasettina. Albumin kappaleet "Heppu hei" ja "Eikö olekin mielenkiintoista" julkaistiin myös erillisenä vinyylisinglenä.

Albumi sisältää *[[ÄWPK – Älywapaa palokunta]]*- ja *[[Soitinmenot]]*-viihdesarjassa esitettyjä lauluja. Kappaleissa esiintyvät muun muassa Kinnusen esittämät hahmot Heppu, "Viljoa" kyselevä mies ja "*[[ÄWPK – Älywapaa palokunta#Outo pipomies ("Eikö olekin mielenkiintoista?")|Eikö olekin mielenkiintoista?]]*"-lausahdusta hokeva mies. Kappaleiden välissä on Heikki Kinnusen humoristisia speakeja. 

Kappaleet on säveltänyt George Romain alias Aarno Raninen, ja sanoittanut Alan Dorkin alias Pertti Reponen.

## Kappaleet
Suluissa tieto, missä sketsisarjassa musiikkiesitys on alun perin esitetty.
# Eikö olekin mielenkiintoista (Soitinmenot)
# Heppu hei (ÄWPK – Älywapaa palokunta)
# Pylypyllyllyy (ÄWPK – Älywapaa palokunta)
# Vielä kerran Viljo
# Sesam – aukene (ÄWPK – Älywapaa palokunta)
# Sun heppus lähtee nyt (Soitinmenot)
# Samma här (ÄWPK – Älywapaa palokunta)
# Lauri ja Viljo (Soitinmenot)
# Pyromaanit (ÄWPK – Älywapaa palokunta)
# Lycka till (ÄWPK – Älywapaa palokunta)

## Lähteet
Pakoon todellisuutta

**Pakoon todellisuutta** on suomalaisten Raivopäät- ja Kooma -yhtyeiden yhteisalbumi vuodelta 1999. Raivopäille se on kaikkiaan kahdeksas julkaisu.

## Kappaleet

### Raivopäät
# "Ulkona kuvioista"
# "Äly pois"
# "Enkelit sulkivat silmänsä"
# "Jonoon ja yksi kerrallaan"
# "Toinen uusiaalto"
# "Rotta"
# "Ei oltu luotuja toisillemme"
### Kooma
# "Huomenta"
# "Runoja kuolemasta"
# "Kaappaus"
# "Nico"
# "Elvis Kristus"
# "Olenko normaali?"
# "Sormet pelissä"
# "Ei mitään uutta"
# "Likainen unelma"
Shaggy & Scooby-Doo Get a Clue!

**Shaggy & Scooby-Doo Get a Clue!** on yhdysvaltalainen animaatiosarja, jonka tuotti Warner Bros. Animation. Sarja oli samalla Joseph Barberan viimeinen tuottama televisiosarja. Sarja oli poikkeuksellinen monelta osin edellisiin Scooby-Doon animaatiosarjoihin, muun muassa päähahmoihin lukeutuvat Freddy, Velma ja Daphne esiintyivät vain hetkellisesti sarjan aikana. Lisäksi pitkään Shaggyn ääniroolissa ollut Casey Kasem oli Shaggyn sedän Albertin äänenä ja Shaggyn äänenä toimi Scott Menville. Sarja oli myös piirrostyyliltään hyvin erilainen verrattuna edellisiin televisiosarjoihin. Ohjelman esitys aloitettiin Yhdysvalloissa vuonna 2006 ja sitä esitettiin yhteensä 26 jakson verran aina vuoteen 2008 asti.

## Tarina
Shaggy ja Scooby asuvat Shaggyn sedän kartanolla. He yrittävät kahdestaan ratkoa mysteereitä uudella nanoteknologialla varustettujen Scooby-keksien ja muuntautuvan Mysteerikoneen avulla. Uusien Scooby-keksien avulla Scooby-Doo kykenee lentämään, muuttumaan suuriksi roboteiksi ja jopa muuntautumaan suureksi magneetiksi. Shaggy ja Scooby-Doo yrittävät samalla suojella heidän keksiensä salaisuutta, kun ratkovat mysteereitä.

## Äänirooleissa

## Lähteet
*TV.com
Axel Mårtensson

**Axel Mårtensson** oli ruotsalainen jalkapallovalmentaja. Hän oli Suomen jalkapallomaajoukkueen valmentaja vuonna 1945 kahden Ruotsia vastaan pelatun ottelun ajan. Suomi hävisi sekä Göteborgissa että Helsingissä. Mårtensson oli järjestyksessä neljäs Suomen maajoukkueen valmentaja, ja kolmas ulkomaalainen.

Hän oli vuonna 1939 Ruotsin jalkapalloliiton valmentaja.

## Lähteet
* Kalle Virtapohja: Veistämöntorilta maajoukkueuralle, Turun Sanomat 16.10.2007, viitattu 31.1.2008
* Palloliitto: Suomen A-maajoukkueen päävalmentajat 1911– , viitattu 31.1.2008
* Kari Haavisto: Baxter on seitsemäs ulkomaalainen päävalmentaja , Karjalainen, viitattu 31.1.2008

### Viitteet
Punks Go Marchin’ In

**Punks Go Marchin' In** on vuonna 2000 julkaistu punk-albumi, jolla soittaa seuraavat vähemmän tunnetut suomalaisyhtyeet: Raivopäät, Extaasi, Peruutettu, Eetteri ja Wiheltävä Susi. Raivopäille se on kaikkiaan yhdeksäs julkaisu.

## Kappaleet

### Raivopäät
# "Punks Go Marchin' In"
# "Mirella"
# "Älä tee meistä tähtiä"
# "Koko ajan koomassa"
# "Sex Maniac"
### Extaasi
# "Viimeinen varoitus"
# "Mä en halua rakastua"
# "Ei enää koskaan"
# "Ajatuxia"
# "Viha & rakkaus"
### Peruutettu
# "Kohtalon malja"
# "Selkä seinässä"
# "Viimeiseen hengen vetoon"
# "Mä tahdon elää"
# "---"
# "COPS"
### Eetteri
# "Suljettu mieli"
# "Harhaanjohdettu kulkija"
# "Teethän niin?"
### Wiheltävä Susi
# "Mä en ole perverssi"
# "Postimies"
# "Simo kellarissa"
# "Toiveajattelua"
# "Rammari"
# "Sairas"
# "Kolmio draama"
# "Petturi"
Goseibai shikimoku

**Goseibai shikimoku** () oli Japanin Kamakura-sotilashallinnon laki, maan ensimmäinen muistiin kirjattu feodaalilaki. Sen saattoi voimaan kolmas *[[shikken]]* eli shōgunin sijaishallitsija Hōjō Yasutoki vuonna 1232. Sitä kutsutaan myös nimellä **Jōei shikimoku** () aikakausinimen mukaan.

Ennen *Goseibai shikimokun* ottamista käyttöön Kamakura-sotilashallinto kävi oikeutta ilman muodollisia lakeja. Jōkyū-kapinan jälkeen kasvava määrä maakiistoja hallituksen vasallien (*[[gokenin]]*), aatelisten ja talonpoikien välillä teki puolueettomat oikeudenkäynnit välttämättömiksi. Niinpä Hōjō Yasutoki kokosi lakikokoelman rungon 51 artiklaan ja kolmetoista neuvoston jäsentä (*hyōjōshū*) kirjoitti sen valmiiksi. Sanotaan, että lakiin otettiin 51 artiklaa, koska se oli tasan kolme kertaa enemmän kuin prinssi Shōtokun laatimassa 17 artiklan perustuslaissa.

Lisäartikloita, joita kutsutaan termillä *tsuika* (), otettiin käyttöön myöhemmin. Ashikaga-sotilashallinto otti myös käyttöön *Goseibai shikimokun* peruslaikseen. Edo-kaudella sitä käytettiin yleisesti lasten oppikirjana sotilasluokan säännöistä ja tavoista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 現代語訳「御成敗式目」全文　前武蔵守平朝臣泰時・多賀歴史研究所 多賀譲治
Kauppaopiston naiset

**Kauppaopiston naiset** on Kari Peitsamon ensimmäinen single ja samalla ensimmäinen julkaisu. Kappale on Peitsamon säveltämä, sanoittama ja sovittama. Kappaleen ovat levyttäneet myös Osmo’s Cosmos, Jean S., Sami Jones & Vaeltava koira, Niko Ahvonen ja Larharyhmä. Singlen B-puolella on kappale ”Soft Ice”.

Peitsamo on levyttänyt kappaleesta vuonna 2012 uuden version albumilleen *[[Kitarani haluaa rakastella äitiäsi rajusti]]*. Uudessa versiossa säestäjänä toimii Kari Peitsamo Road Hogs ja vierailevana taustalaulajana esiintyy Sipe Santapukki.

Peitsamo levytti kappaleesta jälleen uuden version vuonna 2017 julkaistavalle albumilleen ''60''. Uusi versio julkaistiin digisinglenä 12. toukokuuta 2017. 

## Kokoonpano
* Kari Peitsamo – kitara ja laulu
* Juuso Nordlund – basso
* Kaj Martin – rummut
* Juice Leskinen – taustalaulu

+

* Pekka Nurmikallio – tuottaja, äänittäjä

## Soundtrack
"Kauppaopiston naiset" on musiikkina samana vuonna ilmestyneessä Risto Jarvan elokuvassa ''Jäniksen vuosi''.

## Lähteet
Robert Guillet

**Robert Guillet** (s. 22. helmikuuta 1972 Québec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi kauden 2006–07 Itävallassa Österreichische Eishockey-Ligan EC Graz 99ers-joukkueessa. Guillet teki loppukauden 2007–2008 kattavan sopimuksen Lahden Pelicansin kanssa 31.1.2008, mutta hänet potkittiin ulos joukkueesta pudotuspelien aikana, sillä peliesitykset eivät miellyttäneet valmennusjohtoa.

## Ura
Robert Guillet on 180 cm pitkä, 80 kg painava jääkiekkoilija, joka aloitti junioripelinsä Kanadassa QMJHL:ssä.
Paddy Roy Bates

**Paddy Roy Bates** (1921 – 9. lokakuuta 2012) oli brittiläinen piraattiradion pitäjä, joka perusti Sealandin mikrovaltion vuonna 1967 ja nimitti itsensä sen ruhtinaaksi.

Bates eteni brittiarmeijassa majuriksi. Saatuaan tuomion piraattiradiotoiminnasta hän siirsi toimintansa merellä Suffolkin edustalla sijaitsevalle HM Fort Roughsille, josta tuli Sealandin perusta. Mikrovaltio on yhä olemassa, mutta yksikään valtio maailmassa ei ole tunnustanut sitä. 

Bates sai vaimonsa, vuonna 1926 syntyneen ruhtinatar Joanin kanssa kaksi lasta, Penelopen (1950–) ja Michaelin (1952–).

## Lähteet
Veneskoski (Kankaanpää)

**Veneskoski** on Kankaanpään kaupungissa, valtatien 23 (Taidetie) varrella sijaitseva kylä. Veneskoskella toimii Veneskosken kesäteatteri. 

Veneskosken halki virtaa Karvianjoki, jonka ylittää vuonna 1918 rakennettu kolmiholvinen Soikan kivisilta.

Karvianjoki on ollut aikanaan tärkeä kulkuväylä ja kalastuspaikka. Sen lähettyviltä löytyy merkkejä kivi-, pronssi- ja rautakaudelta. Historian tuntemat ensimmäiset pysyvät asukkaat, Erkki Hannunpoika Soikan perhe Kauhajoelta, ovat tulleet Veneskoskelle vuonna 1685. Kylän ensimmäisestä asukkaasta juontaa Veneskosken nykyäänkin käytetty lempinimi, Soikka.

Asutus keskittyi aluksi joen rantamille, mistä se myöhemmässä vaiheessa levisi laajemmalle alueelle. Joen varrella on ollut aina 1950-luvulle saakka useita myllyjä sekä saha- ja sähkölaitos.

Haapamäki–Pori-rautatien ja Veneskosken rautatieaseman rakentaminen 1930-luvulla vilkastutti kylän elämää rakentajien saapuessa kylään perheineen. Raideliikenne Niinisalon ja Porin välillä loppui 1980-luvulla. Rautatie on nykyään resiina- ja moottorikelkkakäytössä.

Kylässä syntynyt ja asunut kirjailija Jaakko Kaappa on kuvannut monessa teoksessaan Veneskosken kylän vaiheita.

Vuonna 2020 Veneskoski valittiin Satakunnan vuoden kyläksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Veneskosken kylän kotisivut

### Kirjallisuutta
*Nurminen, Jouko (toim.): *Soikan sillan vaiheilta : Veneskosken kyläkirja.* Kankaanpää : Veneskosken kyläyhdistys, 2005. .