Oleksandr Dovženko

**Oleksandr Petrovytš Dovženko** (, , 10. syyskuuta (J: 29. elokuuta) 1894 Sosnytsja – 25. marraskuuta 1956 Moskova) oli ukrainalaissyntyinen neuvostoliittolainen elokuvaohjaaja ja kirjailija. Dovženko luetaan Sergei Eisensteinin ja Vsevolod Pudovkinin ohella Neuvostoliiton tärkeimpien elokuvaohjaajien joukkoon. Hänen tunnetuin ohjaustyönsä on *[[Maa (elokuva)|Maa]]* vuodelta 1930.

Dovženko oli poikkeuksellinen klassisten neuvosto-ohjaajien joukossa. Sergei Eisensteinin, Vsevolod Pudovkinin ja Lev Kulešovin ohjaustyöt olivat korostuneesti neuvostoliittolaisia ja heidän elokuvansa tapahtumat sijoittuivat usein kaupunkiympäristöön. Dovženko puolestaan rakasti syvästi kotimaatansa Ukrainaa ja hänen elokuvansa sijoittuivat usein ukrainalaiselle maaseudulle.

## Ura
Dovženko ohjasi kolme elokuvaa ennen *Zvenigoraa*, joka valmistui vuonna 1928. Dovženko yhdisteli elokuvassa myyttejä, kansanperinteitä ja historiaa. *Zvenigorassa* kaksi veljestä asettuvat toisiaan vastaan bolševikkivallankumouksen aikana. Veljeksistä Tymiš asettuu bolševikkien ja Pavlo puolestaan kansallismielisten ukrainalaisten rinnalle.

Keskeiset ohjaajat kunnioittivat vallankumouksen kymmenvuotisjuhlaa elokuvissaan vuonna 1928. Dovženko ohjasi *Arsenalin*, joka on eräänlainen jatko-osa *Zvenigoralle*. Elokuva kertoo Kiovan kansallismielisten ja kaupungin asevarastoa päämajanaan pitävien bolševikkien kahakoista ensimmäisen maailmansodan aikana. Dovženkon seuraava elokuva *Maa* käsitteli ajankohtaista maatalouden kollektivisointia. Talonpojat ja kulakit taistelevat toisiaan vastaan, mutta maatalouden edistys saapuu traktorin muodossa.

Dovženkon seuraava ohjaustyö *Aerograd* sijoittui Kaukoitään ja elokuvan sankari on sisällissodan veteraani, jonka tehtävänä on jäljittää japanilaisia soluttautujia. Kun Dovženko sai Lenin-palkinnon vuonna 1935, Stalin kehotti häntä tekemään elokuvan Ukrainan sisällissodan myyttisestä sankarista, puna-armeijan komentajasta Nikolai Štšorsista. *Punaisen lipun alla* valmistui vuonna 1939.

Dovženko aloitti viimeisen elokuvansa käsikirjoituksen vuonna 1951. *Runoelma merestä* kertoo ihmisitä, joiden kodin tuhoaa Dnepr-joen varrelle rakennettu vesivoimalalaitos. Dovženko kuoli kesken elokuvan teon ja hänen vaimonsa Julija Solntseva saattoi elokuvan loppuun. Solntseva ohjasi myös *Liekehtivän taivaan alla*, joka perustuu Dovženkon kansallismieliseen käsikirjoitukseen, joka kiellettiin.

## Tuotanto

### Ohjaustyöt
**[[Zvenihora|Zvenigora]]* (*Звенигора*, 1928)
**[[Arsenal (vuoden 1928 elokuva)|Arsenal]]* (*Арсенал*, 1928) 
**[[Maa (elokuva)|Maa]]* (*Зeмля*, 1930) (myös käsikirjoitus)
**[[Ivan – kertomus kahdesta nuoresta miehestä]]* (*Iвaн*, 1932) (myös käsikirjoitus)
**[[Aerograd]]* (*Аероград*, 1935) 
**[[Punaisen lipun alla]]* (*Щopc*, 1939) 
**[[Taistelu Neuvosto-Ukrainasta]]* (*Битва за нашу Радянську Україну*, 1943) 
**[[Voitto Ukrainassa]]* (*Перемога на Правобережній Україні*, 1945) (myös käsikirjoitus)
**[[Elämä on kukkiva]]* (*Мичурин*, 1948) (myös käsikirjoitus)

### Käsikirjoitukset
**[[Runoelma merestä]]* (*Поэма о море*, 1958) 
**[[Liekehtivän taivaan alla]]* (*Повесть пламенных лет*, 1961) 
**[[Lumottu Desna]]* (*Зачарованная Десна*, 1964)

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Makkonen, Velipekka: ”Oleksandr Dovženko – Ukrainan runoilija”, Otteita päiväkirjoista ja muistiinpanoista. *Filmihullu* 5/2015.

## Aiheesta muualla
*
*
*Oleksandr Dovženkon elokuvien esittelyä