open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Namala Guimba

**Namala Guimba** (myös *Namala Guimbala*) on maalaiskunta Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Namala sijaitsee 45 kilometriä Kitasta pohjoiseen. Kunnassa on 11&nbsp;900 ja kylässä 2&nbsp;200 asukasta (vuonna 2009).

Namala Guimban kunta rajoittuu koillisessa ja idässä Kitan piirin Madinan, etelässä Djidianin, lännessä Souransan Tomoton ja Saboulan ja luoteessa Didenkon kuntiin. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Pohjoisessa sijaitsee Boucle du Baoulén kansallispuisto.

Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Lisäksi on bambaroita, fulbeja ja bozoja.

Seudun liikenneyhteydet ovat huonot varsinkin sadekaudella. Väestön elinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito, keräily, kalastus, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, maapähkinä ja puuvilla.

## Lähteet
Katrina (täsmennyssivu)

**Katrina** ja **Katriina** voivat tarkoittaa muun muassa seuraavia:

* Katriina ja Katriina, naisen etunimi
* *[[Katrina (romaani)|Katrina]]* (aikaisempi suomennos *Katriina*), Sally Salmisen romaani
* hurrikaani Katrina 
* Katriinan sairaala, sairaala Vantaalla 
* Katrina, purjevene
* *Kulta Katriina*, Meiran kahvimerkki.
Kulttuurihistorian museo (Oslo)

**Kulttuurihistorian museo** (**KHM**, ) on Oslon yliopiston alainen museo-organisaatio, joka muodostettiin vuonna 1999. Se oli aluksi nimeltään *Universitetets kulturhistoriske museum* ja se muodostettiin yhdistämällä *Universitetets Oldsaksamling*, *Vikingskipshuset på Bygdøy*, *Myntkabinettet* ja *Etnografisk samling*. Vuonna 2004 sen nimi yksinkertaistettiin muotoon *Kulturhistorisk museum*.

Museon kokoelmat ja esittelytilat sijaitsevat neljässä rakennuksessa, jotka ovat Oslon keskustassa. Niiden katuosoitteet ovat: Historical Museum *Frederiks gate 2* ja *Frederiks gate 3*, museon hallinto *St. Olavs gate 29* ja Vikingskipshuset sijaitsee Bygdøyn niemellä.

Kulttuurihistorian museo on eräs Norjan suurimmista kulttuurin museoista. Se säilyttää maan suurinta esihistoriallista ja keskiaikaista esinekokoelmaa, joka sisältää esimerkiksi viikinkilaivoja, keskiaikaisia kirkkoesineitä, kattavan riimuarkiston sekä etnografisen kokoelman kaikilta mantereilta. Lisäksi rahahuoneessa on suurin norjalainen rahakokoelma.

## Kuvia

Alstad stone III.JPG|Alstadin riimukivi Opplandin Hofista  
Tune stone II.JPG|Tunen riimukivi Østfoldin Tunesta
Dynna stone.JPG|Dynnan riimukivi Opplandin Granista  
Antemensale fra Kvæfjord.jpg|Alttarivaate Tromssan Kvæfjordista 
Oslo Cultural History Museum - 19.jpg| Kultakätkö Buskerudin Hoenista (ks. Hoenin aarre)
Oslo Cultural History Museum - 24 - borrestil.jpg| Borre-tyylinen koriste Vestfoldin Hortenista  
Åkerfunnet.jpg|Hautalöytö Hamarin Åkerista 


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Museon kotisivut
* Thor News
Salon uimahalli

**Salon uimahalli** on Salon urheilupuistossa sijaitseva uimahalli. Se rakennettiin alun perin 1970-luvulla, ja vuonna 2007 se uudistettiin ja laajennettiin perusteellisesti 8,4 miljoonan euron budjetilla Varsinais-Suomen toiseksi suurimmaksi uimahalliksi Turun Impivaaran jälkeen. Uudistuksen suunnitteli turkulainen arkkitehti Jarmo Saarinen, jonka toimisto on suunnitellut myös Raision ja Loimaan uimahallit.

Uimahallissa on kaksi 25 metrin allasta (vedenlämpö +27 °C) ja hyppytasot 1, 3 ja 5 m, lastenallas (+30 °C), lämpimät terapia- ja viihdealtaat (+30 °C) ja 31 metrin pituinen vesiliukumäki sekä kylmäallas (+7…8 °C). Rakennuksessa on myös kuntosali ja pieni liikuntasali.

Ennen vuoden 2007 remonttia Salon uimahallissa oli noin 100&nbsp;000 kävijää vuodessa. Vuonna 2008 kävijöitä oli 214&nbsp;000 ja vuonna 2015 runsaat 211&nbsp;000. Kävijöistä on senioriliikuntakortin ansiosta yhä suurempi osa eläkeläisiä.

Uimahallin edustalla on Pekka Jylhän maalattu teräsveistos *[[Luettelo Salon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä|Ilo]]*, halkaisijaltaan viisimetrinen värikäs rantapallo.

## Lähteet
Operaatio Sandstone

**Operaatio Sandstone** (suom. *Hiekkakivi*) oli 3 ydinkokeen mittainen sotilasoperaatio. Ydinkokeissa tämä oli sekä Yhdysvaltain, että koko maailman kolmas. Se toteutettiin Enewetak-atollilla 14. huhtikuuta - 14. toukokuuta vuonna 1948. Tämä ydinkoesarja oli ensimmäinen kolmi-faasinen eli 3 koetta sisältävä. Myös ensi kertaa käytettiin radio-ohjattavaa droonia säteilyarvojen mittaukseen ydinlaskeuman osalta. Tuo lentokone oli tyypiltään B-17 *Lentävä Linnoitus*.

Ydinkoetta edelsi Operaatio Crossroads, ja lineaarisella aikajanalla sitä seurasi Neuvostoliiton tekemä Joe-1 vuonna 1949. Kokeiden nimet olivat: *X-ray*, *Yoke* sekä *Zebra*. Niiden laukaisuvoimat olivat 37, 49 ja 18 kilotonnia. Ydinkokeiden laukaisusarja liittyi läheisesti Mark 4 -ydinpommin kehittelyyn. Eräs merkittävimmistä suunnittelijoista oli Robert F. Christy. *Yoke-ydinkoe* oli maailman voimakkain vuoteen 1951 saakka.

Kaikki räjäytykset toteutettiin kokeisiin valmistelluista laukaisutorneista. Operaation komentoalus eli lippulaiva oli *USS Mount McKinley*. Operaatioon osallistui ainakin 10&nbsp;200 henkilöä, suurin osa heistä: noin 9&nbsp;900 henkeä sotilaita. Jopa 19&nbsp;700 henkilön on esitetty olleen mukana Sandstone -ydinkoesarjassa. Vuodesta 1948 vuoteen 1949, kasvoi USA:n ydinasearsenaali 56 ydinräjähteeseen. 

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* https://grokipedia.com/page/Operation_Sandstone 
*
Robert Detweiler

**Robert Milan ”Bob” Detweiler** (20. heinäkuuta 1930 Centralia, Illinois – 8. joulukuuta 2003 Orem, Utah) oli yhdysvaltalainen soutaja ja olympiavoittaja.

Detweiler voitti kahdeksikossa olympiakultaa Helsingissä 1952.

## Lähteet
* Bob Detweiler Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Henry Proctor

**Henry Arthur Proctor** (19. lokakuuta 1929 Baxter Springs, Kansas – 13. huhtikuuta 2005 Camas, Washington) oli yhdysvaltalainen soutaja ja olympiavoittaja.

Proctor voitti kahdeksikossa olympiakultaa Helsingissä 1952.

## Lähteet
* Henry Proctor Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Ali Oraee

**Ali Oraee** (, s. 1991 Mašhad) on iranilainen karateka, joka saavutti Kyokushinin IKO Matsushima-liiton maailmanmestaruuden 2016. Oraee työskentelee palomiehenä.

## Kilpaura
Oraee voitti Maebashissa järjestetyn kolmipäiväisen maailmanmestaruuskilpailut voitettuaan loppuottelussa Sajjad Mohajerin. Hän voitti myös raskaansarjan Euroopan-mestaruuden 2017 lokakuussa Espanjassa.

Hän voitti elokuussa 2011 Tehranissa järjestetyn vapaatyylisen karate turnauksen yli 90-kiloisten sarjan. Oraee voitti loppuottelussa Seyyed Mojtaban.

## Galleria

File:Alioraeepictrain1.jpg
File:Alioraeepictrain2.jpg
File:Alioraeepictrain3.jpg


## Lähteet
Saboula

**Saboula** on maalaiskunta Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Balandougou sijaitsee 40 kilometriä Kitasta pohjoiseen. Kunnassa on 6&nbsp;200 ja keskuskylässä 3&nbsp;600 asukasta (vuonna 2009).

Saboulan kunnan pinta-ala on 439,67 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kitan piirin Kourouninkoton ja Didenkon, idässä Namala Guimban, Souransan Tomoton ja Djidianin, etelässä Boudofon ja lännessä Toukoton kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulajonot. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen.

Kuntaan kuuluu viisi kylää. Asukaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja, mandinkoja, soninkeja ja kakoloja.

Balandougousta on ympärivuotinen tieyhteys Kitaan. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maapähkinä ja puuvilla. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.

## Lähteet
Matti Kaksonen

**Matti Kaksonen** (8. helmikuuta 1914 Sortavalan maalaiskunta – 6. joulukuuta 1993 Vantaa) oli suomalainen voimistelija, akrobaatti ja varieteetaiteilija. Hän ylsi mitalisijoille Antwerpenin vuoden 1937 työläisolympialaisissa ja esiintyi akrobaattina muun muassa Viljo Korpelan kanssa Pariisin Moulin Rougessa 1955.

Sortavalan maalaiskunnassa syntynyt Kaksonen muutti jo lapsena perheensä kanssa Helsinkiin, opiskeli peltisepäksi ja työskenteli hissiyhtiö Koneen verstaalla. Voimisteluharrastuksesta kehittyi ensin permantovoimistelijan kilpailu-ura Helsingin Työväen Voimistelijoissa ja sitten pitkä ura sirkus- ja varieteeakrobaattina, joka alkoi seuratovereiden Eino Pajun ja Allan Raskin kanssa perustetusta akrobatiaryhmästä. Jatkosodassa Kaksonen palveli aluksi konekiväärikomppaniassa, mutta esiintyi sitten viihdytysjoukoissa Unto Sariolan perustamassa Karhumäen tivolissa. Sotien jälkeen Kaksonen kiersi Suomea Pajun ja Raskin sekä Viljo Korpelan kanssa eri kokoonpanoissa, joiden nimiä olivat Ramos, 3 Amigos, Nokipojat ja Iloiset Nokipojat. Muita vantterampi Matti Kaksonen oli monissa akrobaattitempuissa ryhmän alimmaisena ”kivijalkana”. Vakituisia esiintymispaikkoja olivat ravintola Fennia Rautatientorilla ja Linnanmäen Peacock-teatteri. 1950-luvun keskivaiheilla Kaksosen ja Korpelan muodostama Nokipojat-ryhmä esiintyi myös Tukholmassa, Oslossa, Moskovassa, Englannin Blackpoolissa ja Pariisin Moulin Rouge -varieteessa.

Matti Kaksonen lopetti akrobatiaesityksensä 1960-luvun keskivaiheilla ja toimi sitten ravintola Kaivohuoneen huoltomiehenä. Hän sai valtion taiteilijaeläkkeen muutamaa vuotta ennen kuolemaansa 79 vuoden iässä joulukuussa 1993.

## Lähteet
Dagens Nyheterin kulttuuripalkinto

**Dagens Nyheterin kulttuuripalkinto** on vuosittain jaettava kulttuuripalkinto, jonka ruotsalainen päivälehti Dagens Nyheter perusti vuonna 2007. Lehden kriitikot asettavat elokuvan, kuvataiteen, kirjallisuuden, musiikin ja näyttämötaiteen aloilta yhden ehdokkaan kultakin. Palkitun valitsivat vuoteen 2011 lukijat ja kuusijäseninen tuomaristo, jota johti Dagens Nyheters kulttuuriosaston päällikkö. Vuodesta 2012 valinnan on tehnyt tuomaristo.

Palkintona on 50&nbsp;000 kruunua ja Eva Langen veistos *Lilla regnet* pienoismuodossa.

## Lähteet
Tambaga

**Tambaga** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee historiallisella Bagnakadougoun alueella 45 kilometriä Kitasta länteen. Kunnassa on 10&nbsp;500 ja kylässä 2&nbsp;700 asukasta (vuonna 2009).

Tambagan kunnan pinta-ala on 502 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kitan piirin Toukoton, idässä Boudofon ja Kita Ouestin, etelässä Bougaribayan ja Kokofatan ja lännessä Kobrin kuntiin. Maisemaa leimaavat ylängöt ja tasangot. Itärajalla virtaa Bakoyejoki. Ilmasto on sudanilaistyyppinen.

Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Lisäksi on jonkin verran diawandoja, bambaroita ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös protestantteja.

Tambagan kautta kulkee Bamakosta Senegalin rajalle johtava maantie RN24. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, maissi ja riisi sekä myytäväksi kasvatettavat puuvilla ja maapähkinä. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.

## Lähteet
Viljo Korpela (akrobaatti)

**Viljo Korpela** (8. tammikuuta 1925 Lappeenranta – 20. heinäkuuta 2005 Nummela) oli suomalainen akrobaatti ja keksijä. Hänen esiintyjänuransa alkoi 1930-luvun lopulla ja jatkui vuoden 1988 lopulle asti, yhteensä noin 50 vuotta.

Lappeenrannassa syntynyt ja varttunut Korpela kiinnostui akrobatiasta jo 1930-luvulla ja toimi läpi sotavuosien 1939–1945 huvitilaisuuksien ja sotarintaman viihdytysjoukkojen esiintyjänä. Vuonna 1949 hänet kiinnitettiin kiertävässä Punainen Mylly -revyyteatterissa esiintyneeseen 3 Amigos -akrobaattiryhmään. Sen jälkeen Korpela alkoi esiintyä Iloiset Nokipojat- ja Nokipojat-akrobaattiryhmien jäsenenä, ensin mainitussa yhdessä Matti Kaksosen ja Allan Raskin kanssa, jälkimmäisessä Matti Kaksosen kanssa. Vuonna 1955 Korpela ja Kaksonen esiintyivät Pariisin Moulin Rouge -varieteessa. Vuonna 1957 Korpela perusti poikansa Timon kanssa akrobatiaryhmän nimeltä Nokipoika & Poika. 

Viljo Korpela toimi vuosina 1966–1983 Esiintyvät taiteilijat ry:n puheenjohtajana. än oli mukana perustamassa Sirkus- ja varieteetaiteen ystävät CiVa ry:tä ja toimi 1984–1996 sen sirkusneuvostossa.

Vuonna 1991 WSOY julkaisi Korpelan laatiman historiateoksen *Niin se on poijaat : viihdetaiteilijat sodissamme 1939–1945*.

Keksijänä Viljo Korpela sai nimiinsä useita patentteja. Vuonna 1986 hänen kehittämänsä liikuntavammaisten nosto- ja siirtotuoli palkittiin Brysselin Eureka 86 -keksijämessuilla kultamitalilla.

Korpelalle myönnettiin valtion taiteilijaeläke. Hän oli kuollessaan 80-vuotias.

## Lähteet
Ghil’ad Zuckermann

**Ghil'ad Zuckermann** (; s. 1. kesäkuuta 1971 Tel Aviv) on israelilainen kielitieteilijä ja Adelaiden yliopiston lingvistiikan professori. Zuckermannilla on tohtorintutkinnot Oxfordin ja Cambridgen yliopistoista.

## Teoksia

### Kirjat
* 
* .
* 
* 
* 
* 
*  

### Artikkeleita
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 
*  
*  

## Filmografia
* Fry's Planet Word, Stephen Fry
* SBS: Living Black: S18 Ep9 - Linguicide
* Babbel: Why Revive A Dead Language? - Interview with Prof. Ghil'ad Zuckermann
* ''Language Revival: Securing the Future of Endangered Languages'', edX MOOC (Massiivinen avoin verkkokurssi)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ghil'ad Zuckermann, D.Phil. (Oxon.)
* University Staff Directory: Professor Ghil'ad Zuckermann 
* Ghil'ad Zuckermann, Academia 
* Jewish Language Research Website: Ghil'ad Zuckermann 
* Professor Ghil'ad Zuckermann's website
* Australian of the Day: Ghil'ad Zuckermann
* Voices of the land, Anna Goldsworthy, The Monthly, September 2014.
* BBC World Service: Reawakening Language
Liikegrafiikka

**Liikegrafiikka** on visuaalisen viestinnän suunnittelun alalaji, joka käsittää liikkuvan kuvan tuotannon viestinnällisiin tarkoituksiin, esimerkiksi televisiolähetysten graafisten elementtien, elokuvien alku- ja lopputekstien ja selitysvideoiden muodossa. Liikegrafiikka poikkeaa animaatiosta ja elokuvasta siinä, ettei se ole tarinallinen, vaan muuta tiedonvälitystä taustoittava ja tukeva visuaalisen viestinnän muoto.

## Liikegrafiikan käyttökohteet
### Televisiossa
Televisiolähetysten liikegraafisiin elementteihin kuuluvat esimerkiksi 
* Televisiokanavien kanavatunnukset, esimerkiksi Ylen
* Uutislähetysten graafiset elementit, kuten lähetysten tunnukset, uutisankkureiden nimet, kartat ja muu selittävä infografiikka
* Säätiedotusten säätilanteen kehittymistä ja karttaa esittävät animaatiot
* Urheiluotteluiden pistetilanteet, visuaalisesti havainnollistetut kentän tapahtumat ja tunnelman luonti tunnusgrafiikoilla.
* Monet mainokset, jotka on toteutettu osaksi tai kokonaan liikegrafiikan keinoin

### Elokuvissa
Elokuvien alku- ja lopputekstit ovat yksi laajalti tunnettu liikegrafiikan muoto. Alkutekstit pyrkivät kertomaan elokuvan hahmoista, tunnelmasta ja tapahtumista abstraktilla tavalla, kuitenkin samalla viestien elokuvan, sen tekijöiden ja näyttelijöiden nimet. Perinteisiä esimerkkejä liikegrafiikan keinoin tyylitellyistä elokuvien alkuteksteistä ovat mm. Saul Bassin Alfred Hitchcokille suunnittelemat alkutekstigrafiikat ja -jaksot. Liikegrafiikka voi toimia myös elokuvissa erikoistehosteena, esimerkiksi digitaalisten käyttöliittymien muodossa.

### Verkkosivuilla
Liikegrafiikkaa voidaan käyttää verkkosivuilla tehostamaan käyttäjäkokemusta, esimerkiksi sivujen välisissä siirtymissä, käyttöliittymäelementtien animaatioissa ja sivuston tilan muutosten viestimiseen.

## Katso myös
* Tietokonegrafiikka

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Adobe Create Magazine: Motion Graphics
*History of Graphic Design: Motion Graphics
Niantjila

**Niantjila** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Se sijaitsee 100 kilometriä Dioïlasta kaakkoon. Kunnassa on 14&nbsp;300 ja kylässä 2&nbsp;700 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).

Niantjilan kunta rajoittuu luoteessa ja pohjoisessa Dioïlan piirin Massiguin, koillisessa Bancon, idässä Sikasson piirin Dembelan, etelässä Benkadin ja lännessä Bougounin piirin Wolan kuntiin. Itärajalla virtaa Bagoéjoki.

Kuntaan kuuluu 14 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja ja senufoja.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi ja puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan kalastusta ja käsityöammatteja sekä hyödynnetään metsiä. Kaupakäynti on huonojen kulkuyhteyksien takia vähäistä. Palveluihin kuuluvat kylien alakoulut sekä Niantjilan yläkoulu ja terveyskeskus.

## Lähteet
Ulkoasiain- ja kansainyhteisön ministeri

**Ulkoasiain- ja kansainyhteisön ministeri** (), yleensä vain ulkoministeri, on Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen korkea-arvoinen jäsen. Hän on myös kabinetin jäsen. Ulkoministeri raportoi suoraan Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerille.

Ulkoministerin tehtäviin kuuluu suhteitten ylläpitäminen muihin maihin, kansainyhteisöön ja merentakaisiin alueisiin liittyvien asioitten hoito, sekä Ison-Britannian intressien edistäminen. Hän on vastuussa MI6:n ja GCHQ:n toiminnasta. Ulkoministerin toimisto sijaitsee Whitehall -kadulla, Lontoossa. Virka-asuntoina toimii 1 Carlton Gardens, Lontoossa ja Chevning, Kentissä. Margaret Beckett on ainoa virassa ollut nainen. 

Nykyinen ulkoministeri Yvette Cooper astui virkaan 5. syyskuuta 2024.

## Viitteet
Wäinö Aaltosen koulu

**Wäinö Aaltosen koulu** on Turun Hirvensalossa toimiva alakoulu (luokat 1–6). Se on saanut nimensä tunnetuimman oppilaansa, kuvanveistäjä Wäinö Aaltosen mukaan. Koulun painopistealueita ovat kuvataiteet ja kädentaidot, englannin kieli ja mediakasvatus.

## Historiaa

Wäinö Aaltosen koulun historia juontaa vuoteen 1882, jolloin silloiseen Maarian pitäjään kuuluneessa Hirvensalossa Kukolan kylässä vihittiin käyttöön kansakoulu, josta käytettiin nimeä ”Hirveluodon Ylhäinen Kansakoulu”. Se ja samaan aikaan Maarian keskustaan rakennettu Kärsämäen koulu olivat Maarian pitäjän ensimmäiset koulut.

Marraskuun 6. päivänä 1882 pidetyn vihkiäisjuhlan jälkeen koulussa aloitti opinnot kymmenen poikaa ja viisitoista tyttöä eri yhteiskuntaluokista. Keisarillisen kouluylihallituksen määräyksestä oppiaineina olivat silloisella suomen kielellä "oikokirjoitus, laskento, runo- ja sisäluku, katekismo, biblianhistoria ja kuvaanto".

Saaristolaisoloissa koulumatkat olivat usein hankalia esimerkiksi Papinsaaresta, josta piti toisinaan kahlata salmen yli, jos ruuhi olikin vastarannalla. Kouluun tultiin veneellä myös Hirvensalon ja Ruissalon välisestä Ison-Pukin saaresta. Koulussa syötiin omia eväitä vuoteen 1918 saakka, jolloin saatiin oma keittola.

Vuonna 1944 Hirvensalo liitettiin Turkuun, ja koulusta tuli osa Turun koululaitosta nimellä Hirvensalon kansakoulu. Se järjesti yhdessä rovaniemeläisen ystäväkoulun kanssa yhden Suomen ensimmäisistä leirikouluista Lapissa helmikuussa 1959. Vuonna 1982 aloitettiin ekumeeninen oppilasvaihto, joka oli osa Turun Martinseurakunnan ja Ilomantsin ortodoksiseurakunnan välistä ystävyystoimintaa. 

Syksyllä 1966 Hirvensalon kansakoulun nimeksi otettiin saman vuoden toukokuussa kuolleen kuuluisan oppilaan mukaan Wäinö Aaltosen koulu, ja nimi pysyi myös peruskoulujärjestelmään siirryttäessä. 1960- ja 1970-luvulla koulu tunnettiin valtakunnallisesti palkitusta koulupuutarha- ja ympäristönhoitotoiminnastaan. Turun koulujen välisissä hiihtokilpailuissakin koulu menestyi hyvin, ja vuodesta 1968 Wäinö Aaltosen koulu järjesti kevättalvisin hyväntekeväisyyshiihdot tunnettuine kilpahiihtäjävieraineen.

Kesäkuussa 1977 Wäinö Aaltosen koulun vanha rakennus tuhoutui tulipalossa korjauskelvottomaksi. Vuonna 1979 tilalle valmistui uusi Tapio Korpisaaren suunnittelema koulutalo, jossa kesään 2018 saakka toimi myös Hirvensalon kirjasto. Vuonna 1997 valmistuivat Markku Roinisen suunnittelemat postmodernistiset koulutilat, ja koulu alkoi erikoistua kuvataiteisiin ja muihin kädentaitoihin Wäinö Aaltosen Seuran tukemana. Koulussa on myös yli 400 neliömetrin liikuntatilat.

2010-luvulla koulussa on ollut noin 500 oppilasta. Lukuvuoden 2018–2019 alusta heistä noin 125 siirtyy uuteen Syvälahden kouluun. Myös Turun kaupunginkirjaston Hirvensalon kirjasto on siirtynyt Wäinö Aaltosen koulusta uuden koulun kanssa samaan rakennukseen, Syvälahden monitoimitaloon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Koulun oma blogi
*”Juuri valmistuva Wäinö Aaltosen koulu” , video 2 min, TSTV 1997
Kémékafo

**Kémékafo** on maalaiskunta Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Senou sijaitsee 50 kilometriä Dioïlasta lounaaseen. Kunnassa on 24&nbsp;400 ja keskuskylässä 600 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).

Kémékafon kunta rajoittuu pohjoisessa Dioïlan piirin N’Garadougoun, idässä Dégnékoron ja N’Golobougoun, etelässä Massiguin ja lännessä Sikasson alueen Bougounin piirin Dogon ja Méridiélan kuntiin. Länsirajalla virtaa Baouléjoki.

Kuntaan kuuluu 32 kylää. Asukkaat ovat fulbeja, bambaroita ja djulia.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi ja puuvilla. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit.

## Lähteet
Joakim Latonen

**Joakim Latonen** (s. 24. helmikuuta 1998 Kaarina) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Gnistania. Hän on pelipaikaltaan oikean laidan keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Latosen kasvattajaseura on Kaarinan Pojat, ja hän on pelannut lainalla TPS:stä myös Salon Palloilijoissa.

Latonen pelasi kaudella 2018 TPS:n joukkueessa Veikkausliigassa 11 ottelua, joista kuusi avauskokoonpanossa. Kauden 2019 TPS pelasi Ykkösessä ja Latoselle kertyi 23 sarjaottelua, joissa hän teki kolme maalia, sekä kaksi liigakarsintaottelua. Kaudella 2020 hän pelasi 18 veikkausliigaottelua, joista puolet avauskokoonpanossa, ja teki maalin marraskuussa viimeisen sarjakierroksen ottelussa Kuopion Palloseuraa vastaan. Hän pelasi avauskokoonpanossa myös kauden päättäneissä kahdessa liigakarsintaottelussa, joiden myötä TPS putosi takaisin Ykköseen. Vuonna 2021 Latonen siirtyi IFK Mariehamniin, jossa hän pelasi kaikkiaan 20 ottelua tehden kaksi maalia. Hän siirtyi helsinkiläiseen Gnistaniin tammikuussa 2023.

Latonen on pelannut urallaan vuoden 2024 loppuun mennessä neljä kautta Veikkausliigaa TPS:n, IFK Mariehamnin ja IF Gnistanin riveissä, 78 ottelua ja tehnyt niissä 14 maalia.

## Lähteet
Massigui

**Massigui** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Se sijaitsee 80 kilometriä Dioïlasta etelään. Kunnassa on 54&nbsp;300 ja kylässä 6&nbsp;400 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).

Massiguin kunta rajoittuu pohjoisessa Dioïlan piirin Kémékafon ja N’Golobougoun, idässä Bancon ja Niantjilan, etelässä Sikasson alueen Bougounin piirin Wolan ja Sanson ja lännessä Domban kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulat. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on metsä- ja heinäsavannia.

Kuntaan kuuluu 47 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita. Lisäksi on fulbeja, soninkeja, miniankoja ja moseja.

Massiguin kautta kulkee Koulikoron ja Norsunluurannikon rajan välinen maantie RN30. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, keräily, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, riisi sekä myytäväksi kasvatettavat puuvilla, maapähkinä ja hibiskus. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Alueelta viedään paljon polttopuuta Bamakoon.

## Lähteet
Évianin konferenssi

**Évianin konferenssi** oli 6.–15. heinäkuuta 1938 Ranskassa Évian-les-Bainsissa järjestetty kansainvälinen kokous, jossa käsiteltiin natsi-Saksasta ja siihen liitetystä Itävallasta pakoon pyrkineiden juutalaisten sijoittamista konferenssin osallistujamaihin. Konferenssi järjestettiin Yhdysvaltain presidentin Franklin D. Rooseveltin aloitteesta, ja siihen osallistui 32 valtiota sekä 24 järjestöä. Golda Meir oli kokouksessa tarkkailijana, mutta hänellä ei ollut puheoikeutta. Adolf Hitler oli aiemmin maaliskuussa sanonut, että hän mielellään auttaa juutalaisia poistumaan Saksasta ”vaikkapa luksusluokan laivoilla”.

Évianin konferenssi epäonnistui tavoitteessaan, sillä lopulta pakolaisia suostuivat ottamaan vastaan vain Dominikaaninen tasavalta ja Costa Rica. Maailman Sionistijärjestön presidentti Chaim Weizmann sanoi myöhemmin, että maailma näytti jakautuneen kahteen osaan: siihen, jossa juutalaiset eivät voineet asua, ja siihen, jonne heitä ei päästetty.

## Konferenssin osallistujamaat
Alankomaat, Argentiina, Australia, Belgia, Bolivia, Brasilia, Chile, Costa Rica, Dominikaaninen tasavalta, Ecuador, Guatemala, Haiti, Honduras, Irlanti, Iso-Britannia, Kanada, Kolumbia, Kuuba, Meksiko, Nicaragua, Norja, Panama, Paraguay, Peru, Ranska, Ruotsi, Sveitsi, Tanska, Uruguay, Uusi-Seelanti, Venezuela, Yhdysvallat.

## Lähteet
N’Garadougou

**N’Garadougou** on maalaiskunta Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Sen keskuskylä N’Gara sijaitsee 15 kilometriä Dioïlasta lounaaseen. Kunnassa on 15&nbsp;600 ja keskuskylässä 2&nbsp;400 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).

N’Garadougoun kunta rajoittuu pohjoisessa Dioïlan piirin Ténindougoun ja Kaladougoun, idässä Dégnékoron, etelässä Kémékafon ja lännessä Sikasson alueen Bougounin piirin Méridiélan kuntiin. Seutu on pinnanmuodoltaan lähinnä tasankoa. Länsirajalla virtaa Baouléjoki. Ilmasto on sudanilaistyyppinen.

Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat bambaroita ja fulbeja.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanvilljely, karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi ja hirssi sekä myytäväksi kasvatettavat puuvilla, maapähkinä ja seesami.

## Lähteet
N’Golobougou

**N’Golobougou** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Se sijaitsee 40 kilometriä Dioïlasta etelään. Kunnassa on 21&nbsp;800 ja kylässä 1&nbsp;900 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).

N’Golobougoun kunnan pinta-ala on 213 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Dioïlan piirin Dégnékoron, idässä Bancon, etelässä Massiguin ja lännessä Kémékafon kuntiin.

Kuntaan kuuluu 24 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja ja djulia. Vallitseva uskonto on islam.

N’Golobougoun kautta kulkee Koulikoron ja Norsunluurannikon rajan välinen maantie RN30. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, maapähkinä, bataatti, puuvilla ja seesami. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. N’Golobougoussa pidetään viikoittain suuret markkinat.

## Lähteet
Banco

**Banco** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Se sijaitsee 65 kilometriä Dioïlasta kaakkoon. Kunnassa on 33&nbsp;000 ja kylässä 3&nbsp;200 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).

Bancon kunta rajoittuu etelässä Dioïlan piirin Niantjilan ja Massiguin, lännessä N’Golobougoun, pohjoisessa Dégnékoron ja Jékafon sekä idässä Diébén ja Sikasson piirin Tellan ja Dembelan kuntiin. Maisemaa leimaa tasanko ja muutamat kukkulat. Idässä virtaa Bagoéjoki. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen.

Kuntaan kuuluu 32 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita. Muutamissa kylissä asuu fulbeja.

Seudun liikenneyhteydet ovat heikot varsinkin sadekaudella. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.

## Lähteet
T’ari (kirjain)

**T'ari** (asomtavruli Ⴒ, nuskhuri ⴒ, mkhedruli ტ) on 21. kirjain georgian kolmessa kirjaimistossa.

T'ari äännetään yleensä .

## Kirjoitetaan

### Kirjoittamisohje

## Tietokonemerkistössä

## Pistekirjoitus

## Katso myös
* Latinalainen kirjain T
* Kyrillinen kirjain Т

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Mchedlidze, T. (1) The restored Georgian alphabet, Fulda, Germany, 2013
*Mchedlidze, T. (2) The Georgian script; Dictionary and guide, Fulda, Germany, 2013
*Machavariani, E. Georgian manuscripts, Tbilisi, 2011
*The Unicode Standard, Version 6.3, (1) Georgian, 1991-2013
*The Unicode Standard, Version 6.3, (2) Georgian Supplement, 1991-2013
Anna-Liisa Bezrodny

**Anna-Liisa Bezrodny** (s. 10. syyskuuta 1981 Moskova) on viulisti, jonka vanhemmat ovat Mari Tampere-Bezrodny ja venäläinen viulisti Igor Bezrodny. Vanhempien opastuksella hän aloitti musiikkiopinnot, ja hän opiskeli musiikkia Ivi Tivikin oppilaana Tallinna Muusikakeskkoolissa. Hän jatkoi opintoja vuonna 1991 nuoriso-osastolla Sibelius-Akatemiassa, jonne hänen vanhempansa olivat tulleet työskentelemään. Vuonna 1999 hän siirtyi solistiselle osastolle vanhempiensa oppilaaksi. Vuosina 2000–2004 hän opiskeli London Guildhall School of Music and Dramassa, jossa hän suoritti maisterintutkinnon.

Soolodebyyttinsä Bezrodny teki vuonna 2003 Tallinnan raatihuoneella. Hän on tehnyt yhteistyötä monien orkestereiden kanssa, suomalaisista Turun filharmonisen orkesterin ja Vaasan kaupunginorkesterin.

Bezrodny on menestynyt kilpailuissa ja saanut London Symphony Orchestran PROMIS Awardin ja Pro Musica -säätiön palkinnon.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kotisivu
Diébé

**Diébé** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Se sijaitsee Bagoéjoen varrella 65 kilometriä Dioïlasta kaakkoon. Kunnassa on 8&nbsp;700 ja kylässä 2&nbsp;100 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).

Diébén kunta rajoittuu lännessä Dioïlan piirin Bancon, pohjoisessa Jékafon, idässä N’Dlondougoun ja etelässä Sikasson piirin Koumankoun kuntiin.

Kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Asukkaat ovat bambaroita, fulbeja, dogoneja ja miniankoja.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, puuvilla, seesami ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, vähäisessä määrin hevoset sekä siipikarja.

## Lähteet
Ummeljoen koulu

**Ummeljoen koulu** on lakkautettu peruskoulun 1–6 luokkien koulu Kouvolan Ummeljoella Kymijoen länsipuolella. Koulussa oli noin 70 oppilasta. Koulun nykyinen rakennus on vuodelta 1954. Koulun rehtorina toimi Jari Eronen.

Enimmillään koulussa on ollut noin 150 oppilasta. Vuonna 2016 koulussa oli 64 oppilasta.

Ummeljoen koulu lakkautettiin vuonna 2020 ja oppilaat siirtyivät Saviniemen ja Viialan ala-asteille Myllykoskelle, jonne rakennetaan tulevaisuudessa uusi yhtenäiskoulu. Päätös koulun lakkauttamisesta tehtiin Kouvolan kaupunginvaltuustossa elokuussa 2019.

Ummeljoen koulu toimi pari vuotta Anjalan koulun väistötilana.

## Lähteet
Jékafo

**Jékafo** on maalaiskunta Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Bougoucourala sijaitsee 60 kilometriä Dioïlasta itään. Kunnassa on 6&nbsp;600 ja keskuskylässä 1&nbsp;800 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).

Jékafon kunta rajoittuu idässä Dioïlan piirin Diédougoun, etelässä Diébén ja Bancon sekä lännessä ja pohjoisessa Benkadin kuntiin. Lännessä virtaa Bagoéjoki.

Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja ja miniankoja. Pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito.

## Lähteet
Kekäle (kauppaketju)

**Kekäle** on suomalainen perheyritys ja kauppaketju, joka myy vaatteita naisille, miehille ja lapsille. Yritys on perustettu Joensuussa vuonna 1957, ja sillä on nykyään myymälä 15 paikkakunnalla: Joensuun lisäksi Espoossa, Helsingissä, Jyväskylässä, Kiteellä, Kuopiossa, Lahdessa, Lappeenrannassa, Lempäälässä, Mikkelissä, Oulussa, Raisiossa, Tampereella, Turussa ja Vantaalla. Kekäleellä on myös verkkokauppa.

Toimitusjohtaja on vuodesta 2015 lähtien ollut Joonas Kekäle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kekäleen verkkosivut
Diédougou (Dioïlan piiri)

**Diédougou** on maalaiskunta Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Béléko Soba sijaitsee 50 kilometriä Dioïlasta itään. Kunnassa on 35&nbsp;900 ja keskuskylässä 4&nbsp;700 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).

Diédougoun kunnan pinta-ala on 955 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Dioïlan piirin N’Dlondougoun ja Jékafon, lännessä Dégnékoron ja Kilidougoun, pohjoisessa Dolendougoun ja Ségoun alueen Blan piirin Falon sekä idässä Sikasson alueen Koutialan piirin Koninan kuntiin. Länsirajalla virtaa Bagoé ja itärajalla Banifing.

Kuntaan kuuluu 32 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja, soninkeja, miniankoja ja dogoneja. Uskontoja ovat islam, kristinusko ja animismi.

Bélékosta johtaa päällystämätön maantie Fanaan. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, durra, hirssi ja puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, siat, aasit, vähäisessä määrin hevoset sekä siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta ja kaupankäyntiä. Bélékossa ja viidessä muussa kylässä pidetään viikoittaiset markkinat.

## Lähteet
Dégnékoro

**Dégnékoro** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Se sijaitsee 25 kilometriä Dioïlasta kaakkoon. Kunnassa on 10&nbsp;100 ja kylässä 2&nbsp;200 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).

Dégnékoron kunta rajoittuu pohjoisessa Dioïlan piirin Kaladougoun ja Kilidougoun, idässä Benkadin, etelässä Bancon ja N’Golobougoun ja lännessä Kémékafon ja N’Garadougoun kuntiin. Maisemaa leimaavat tasanko ja Dégnékoron pohjoispuolella kohoava kukkula. Kasvillisuus on metsä- ja heinäsavannia.

Kuntaan kuuluu yhdeksän kylää. Asukkaat ovat bambaroita, djulia ja fulbeja.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, fonio, maissi, bataatti sekä myytäväksi kasvatettavat puuvilla, seesami ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja.

## Lähteet
Kekäle

**Kekäle** voi viitata seuraaviin:

* kekäle, palava (hehkuva) tai hiiltynyt puunkappale
* Kekäle, suomalainen vaatekauppaketju
* Kekäle, muun muassa seuraavien henkilöiden nimi:
** Jari Kekäle (s. 1966), säveltäjä, sanoittaja ja laulaja; teologi
** Pietari Kekäle (oik. Uuno Pekka Kekäläinen, 1896–1976), kirjailija
** Tauno Kekäle, kirjailija Tauno Yliruusin (1927–1994) salanimi
Kilidougou

**Kilidougou** on maalaiskunta Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Sen keskuskylä N’Tobougou sijaitsee 30 kilometriä Dioïlasta kaakkoon. Kunnassa on 15&nbsp;500 ja keskuskylässä 1&nbsp;800 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).

Kilidougoun kunta rajoittuu pohjoisessa Dioïlan piirin Nangolan, idässä Dolendougoun, Diédougoun ja Benkadin, etelässä Dégnékoron ja lännessä Kaladougoun kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja ylängöt. Idässä virtaa Bagoé ja pohjoisessa Baouléjoki.

Kuntaan kuuluu 12 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja ja djulia.

Väestön elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi, riisi ja puuvilla.

## Lähteet
N’Dlondougou

**N’Dlondougou** on maalaiskunta Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Ména sijaitsee 90 kilometriä Dioïlasta kaakkoon. Kunnassa on 21&nbsp;000 ja keskuskylässä 2&nbsp;600 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).

N’Dlondougoun kunta rajoittuu lännessä Diébén, pohjoisessa Dioïlan piirin Diédougoun ja Koutialan piirin Diédougoun, idässä Konséguélan ja etelässä Sikasson piirin Dogonin ja Koumankoun kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja ylängöt. Länsirajalla virtaa Bagoé ja itärajalla Banifing. Kasvillisuus on puusavannia ja avointa metsää.

Kuntaan kuuluu 19 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita. Lisäksi on jonkin verran puolipaimentolaisuutta harjoittavia fulbeja sekä boboja. Uskontoja ovat islam, kristinusko ja animismi.

Seudun liikenneyhteydet ovat heikot. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito.

## Lähteet
Emoji-elokuva

**Emoji-elokuva** (*The Emoji Movie*) on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka kertoo älypuhelimen sisältä löytyvästä suurkaupungista nimeltään Textopolis, jossa emojit asuvat. 

Elokuvan suomeksi puhutussa versiossa ääninäyttelijöinä ovat muun muassa Aksu Palmén , Yasmine Yamajako , Roni Bäck , Antti L. J. Pääkkönen , Jorma Uotinen ja Krista Kosonen .

## Lähteet
Antti Nordin

**Antti Nordin** (s. 1960 Pietarsaari) on suomalainen kuvanveistäjä ja kitaristi. Hän opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa (Ateneum) vuosina 1979–1984. 

Nordinin tuotantoa on Äänekosken Liikuntatalon ulkoseinässä oleva "Urheiluhullut"-reliefi, joka valmistui Äänekosken juhlavuonna 1982. Teoksellaan Antti Nordin voitti Liikuntatalon julkisivun reliefikilpailun.

Nordinin ensimmäinen yksityisnäyttely pidettiin Helsingissä Kaivopuiston galleriassa 1984. Hän teoksiaan oli esillä vuonna 1990 Orivedellä Taidekeskus Purnun näyttelyssä. Nordin on työskennellyt Helsingissä Myllypuron taiteilijakylässä. 

Nordin oli naimisissa lavastaja Metti Nordinin kanssa, ja heidän lapsiaan ovat Reino Nordin ja Siiri Nordin. Siboné Orozan kanssa Nordinilla on lapset Boris Oroza ja Franka Oroza.

## Valokuvia julkisista teoksista

Tiedosto:Antti Nordin - Urheiluhullut (1982) - Liikuntatalon ulkoseinä, Koulumäenkatu 2 - Äänekoski.JPG|*Urheiluhullut*, 1982, Äänekoski.
Tiedosto:Antti Nordin Yhdessä 1992.JPG|*Yhdessä*, 1992, Mikkeli.
Tiedosto:Georg Malmsténin muistolaatta, Antti Nordin 2010.jpg|*Georg Malmstenin muistolaatta*, 2010, Helsinki.
Tiedosto:Kaupunki liikkuu by Antti Nordin 2015 Imatra.JPG|*Kaupunki liikkuu*, 2015, Imatra.
Tiedosto:Nimetön teräsveistos by Antti Nordin 2022 Kauklahti a.JPG|''nimetön, 2022, Espoo.
Tiedosto:Nimetön teräsveistos by Antti Nordin 2022 Kauklahti b.JPG|Lähikuva nimettömästä veistoksesta, 2022, Espoo.


## Lähteet
Metti Nordin

**Metti Nordin** (o.s. **Heiskanen**, s. 25. lokakuuta 1961 Jyväskylä) on suomalainen lavastaja, joka on toiminut myös puvustajana ja graafisena suunnittelijana suomalaisissa teattereissa, kuten 1980-luvun loppupuolella Ryhmäteatterissa ja 1990-luvulla Suomen Kansallisteatterissa.

Metti Nordin opiskeli lukion jälkeen lavastusta Taideteollisessa korkeakoulussa&nbsp;1980–1985 ja myöhemmin pukusuunnittelua Aalto-yliopistossa 2009–2012.

Nordin piti Vehmaan Vinkkilässä taidetaloa nimeltä Oheistaidekoti yhdessä äitinsä, taidegraafikko ja akateemikko Outi Heiskasen kanssa. Hänen isänsä on etenkin kalligrafina tunnettu kuvataideopettaja Toivo Heiskanen. Metti Nordin on ollut naimisissa kuvanveistäjä Antti Nordinin kanssa. Heidän lapsiaan ovat näyttelijä Reino Nordin ja muusikko Siiri Nordin.. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Metti Nordinin lavastamia näyttämöteoksia, Ilona-esitystietokanta, Teatterin tiedotuskeskus
Benkadi (Dioïlan piiri)

**Benkadi** on maalaiskunta Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kotoula sijaitsee Bagoéjoen itäpuolella 60 kilometriä Dioïlasta kaakkoon. Kunnassa on 7&nbsp;900 ja keskuskylässä 1&nbsp;900 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).

Benkadin kunta rajoittuu pohjoisessa Dioïlan piirin Diédougoun, idässä ja etelässä Jékafon ja lännessä Dégnékoron ja Kilidougoun kuntiin. Kuntaan kuuluu kuusi kylää. 

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra, riisi, maapähkinä ja puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, vähäisessä määrin siat sekä siipikarja.

## Lähteet
Alexandre M. Clerk

**Alexandre Marie Clerk** (31. elokuuta 1861 Montreal – 27. heinäkuuta 1932 Montreal) oli kanadalainen kuoronjohtaja ja pedagogi. Hänestä tuli vuonna 1896 Gesù-kirkon ja vuonna 1903 Saint-Louis-de-France-kirkon kuoromestari. Hän johti muiden muassa Felix Mendelssohnin ja Jules Massenet'n teosten esityksiä. Clerk sävelsi omaakin hengellistä musiikkia, mutta suurin osa hänen tuotannostaan päätyi tulipalon tuhoamaksi.

## Lähteet
Nuoli-luokka

**Nuoli-luokka** oli Suomen merivoimien 13 tykkiveneen muodostama alusluokka. Veneet luokiteltiin moottoritykkiveneiksi, koska niissä oli aseistuksena kaksi tykkiä, mutta tarvittaessa kriisitilanteissa niihin voitiin asentaa torpedot. Torpedojen käyttöä harjoiteltiin torpedokoeasemilla ja kahdella Neuvostoliitosta hankitulla alkujaan Riga-luokan fregatilla, jotka Suomessa luokiteltiin Hämeenmaa-luokan saattajiksi. Vuoden 1947 Pariisin rauhansopimus kielsi Suomen merivoimilta torpedoveneet, mutta torpedojen omistamista ei kielletty.

Laivateollisuuden Turun telakka valmisti veneet 1960-luvun alkupuolella. Niiden pituus oli 22 metriä, syväys 1,5 metriä. Alusten uppouma oli 40 tonnia. Propulsiojärjestelmä aluksilla koostui kolmesta neuvostoliittolaisesta Zvezda M50 F V-12-moottorista, jotka mahdollistivat 45 solmun maksiminopeuden. Aseistuksena alusten keulassa oli 20 millimetrin tykki ja perässä 40 millimetrin tykki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*YouTube: Satunnaista sotilashistoriaa: Nuoli.
Dolendougou

**Dolendougou** on maalaiskunta Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Dandougou sijaitsee 40 kilometriä Dioïlasta itään. Kunnassa on 14&nbsp;200 ja kylässä 2&nbsp;800 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).

Dolendougoun kunnan pinta-ala on 314,23 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Dioïlan piirin Diédougoun, lännessä Kilidougoun ja Nangolan, pohjoisessa Ségoun alueen Barouélin piirin Gouendon ja idässä Blan piirin Falon kuntiin. Länsirajalla virtaa Bagoé, pohjoisessa Bani ja idässä Banifing. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen.

Kuntaan kuuluu yhdeksän kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, soninkeja, somonoja ja fulbeja.

Dandougoun kautta kulkee Bélékon ja Fanan välinen maantie. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, metsien hyödyntäminen ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, riisi ja puuvilla.

## Lähteet
Tyler Honeycutt

**Tyler Deon Honeycutt** (15. heinäkuuta 1990 Los Angeles, Kalifornia – 7. heinäkuuta 2018 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. NBA:ssa Sacramento Kingsiä edustanut Honeycutt pelasi myös NBA:n kehityssarjassa, Venäjällä, Israelissa ja Turkissa. Vuonna 2015 hän voitti venäläisessä Himkissä EuroCup-mestaruuden.

## Elämä ja ura

Honeycutt pelasi yliopistokoripalloa vuosina 2009–2011 UCLA:n joukkueessa. Sacramento Kings varasi hänet NBA:han 35. vuorolla . Honeycutt pelasi Kingsissä ajoittain pienessä roolissa ja pääosin D-liigassa vuoteen 2013 asti, jolloin hän voitti D-liigan mestaruuden. Kesällä 2013 Honeycutt siirtyi Eurooppaan israelilaiseen Ironi Nes Zionaan. Kesällä 2014 hän teki kaksivuotisen sopimuksen venäläisen Himki BK:n kanssa jossa voitti EuroCup-mestaruuden vuonna 2015. Kauden 2016–2017 Honeycutt pelasi turkkilaisessa Anadolu Efes SK:ssa ja kauden 2017–2018 jälleen Himkissä.

Honeycutt kuoli ampumavammaan 27-vuotiaana 7. heinäkuuta 2018. Hänen äitinsä oli pyytänyt poliisia tarkistamaan poikansa tilanteen tämän oltua sekavassa mielentilassa. Poliisien saavuttua paikalla Honeycutt oli tulittanut näitä kohti ja laukaustenvaihdon jälkeen lukittautunut asuntoonsa, mistä oli seurannut tunteja kestänyt piiritystilanne. Lopulta poliisin erikoisryhmä oli rynnännyt taloon ja löytänyt Honeycuttin tajuttomana. Ensihoitajat totesivat hänet kuolleeksi kuolinsyyn oltua todennäköisesti itseaiheutettu ampumavamma.

## Lähteet
* Tyler Honeycutt Stats  Basketball-Reference.com 
* Profiili Euroliiga 
* Profiili UCLA Bruins 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Särkilahden koulu (Turku)

**Särkilahden koulu** oli Turun Hirvensalossa, Särkilahden kaupunginosassa vuosina 1959–2007 toiminut alakoulu, alun perin Särkilahden kansakoulu.

Särkilahden kansakoulu valmistui vuonna 1959. Aluksi sinne ei ollut hyvää tieyhteyttä, ja esimerkiksi Pikisaaresta lapset joutuivat kulkemaan Lauttarannan kautta viiden kilometrin matkan, vaikka kouluun oli linnuntietä matkaa vain kilometrin verran.

Särkilahden koulu lakkautettiin vuonna 2007. Loppuaikoina sitä kävi 30 oppilasta. Osoitteessa Häppiläntie 18 sijaitsevan koulukiinteistön osti Matti Myöhänen, joka siirsi Orikedolta sinne Ekomatti-nimisen rakennusosien ja -tarvikkeiden kirpputorinsa.

## Lähteet
Achille Fortier

**Achille Fortier** (23. lokakuuta 1864 St-Clet – 19. elokuuta 1939 Viauville) oli kanadalainen säveltäjä ja pedagogi. Hänen opettajiaan olivat Montrealissa Guillaume Couture ja Dominique Ducharme. Hän pääsi vuonna 1885 Pariisin konservatorioon, jossa hänen opettajiinsa lukeutui Ernest Guiraud. Fortier palasi Montrealiin vuonna 1890 ja ryhtyi itse opettamaan erinäisissä laitoksissa. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Jean-Noël Charbonneau, Gabriel Cusson ja Édouard LeBel. 

Fortier toimi 1890-luvun alussa Notre-Damen kirkon kuoromestarina Montrealissa. Hänen omia teoksiaan esitettiin vuonna 1893 Guillaume Couturen johtamassa konsertissa. Vuodesta 1900 alkaen Fortier työskenteli hallitukselle kielenkääntäjänä, joka omisti jäljelle jääneen aikansa sävellystyölleen. Sävellyksiin kuuluvat muiden muassa messu neljälle miesäänelle, uruille ja orkesterille, Valssi orkesterille sekä kaksi *Méditation*-nimistä kappaletta. Fortier sävelsi myös lukuisia lauluja.

Katu Montrealissa nimettiin vuonna 1985 Fortierin mukaan. Hänen mukaansa nimetty yhtye perustettiin vuonna 1988. Kokoonpano koostui sopraano Liette Turnerista, sellisti Alain Aubutista ja pianisti Réjean Coallierista. Vuonna 1989 Turner ja Coallier tekivät baritoni Erik Olandin kanssa CD-levyn *The Romanticism in Canada*, johon kuuluu kymmenen Fortierin laulua.

## Lähteet
Frank Stephen Meighen

**Frank Stephen Meighen** (26. joulukuuta 1870 Perth, Ontario – 19. tammikuuta 1946 Montreal, Québec) oli kanadalainen liikemies ja taiteiden suojelija. Hän opiskeli pianonsoittoa Paul Letondalin johdolla, mutta hänen varsinainen intohimonsa kohde oli ooppera. Vuonna 1910 hän perusti Albert Clerk-Jeannotten kanssa tekemänsä yhteistyön tuloksena Montreal Musical Societyn, jonka pohjalta seuraavana perustettiin Montreal Opera Company. Seuraavien kolmen kauden aikana yhtiö järjesti lähes 300 esitystä Montrealissa sekä muissa Kanadan ja Yhdysvaltain kaupungeissa. 

Meighen palveli ensimmäisessä maailmansodassa ja eteni Kanadan armeijassa kenraaliksi. Hän oli Kunnialegioonan upseeri vuodesta 1924. Liikemiehenä hän työskenteli muun muassa rautatieverkoston parissa.

## Lähteet
Georges Dufresne

**Georges Joseph-Édouard Dufresne** (21. toukokuuta 1894 Nicolet, Québec – 25. kesäkuuta 1973 Montreal, Québec) oli kanadalainen tenori ja radiotuottaja. Hän sai muodollista koulutusta Nicoletin seminaarissa ja asettui Montrealiin, jossa häntä opettivat Rodolphe Mathieu ja Albert Clerk-Jeannotte. Hän vielä jatkoi opintojaan Pariisissa Jean de Reszken, Albert Dumontierin, André Paulet'n ja Jean Fournetzin johdolla. Dufresne palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

Dufresne teki debyyttinsä Pariisissa nimellä Dufranne ja esiintyi myös muualla Ranskassa sekä Englannissa ja myöhemmin Yhdysvalloissa. Hän esiintyi vaudevillessa ja tulkitsi oopperaakin muun muassa *[[Manon]]in*, *[[Carmen]]in* ja *[[Faust (ooppera)|Faustin]]* pääosissa. Dufresne työskenteli CBC:n tuottajana vuodesta 1942, kunnes jäi eläkkeelle 1967.

## Lähteet
Henri Pontbriand

**Henri Pontbriand** (18. tammikuuta 1894 Sorel, Québec – 12. kesäkuuta 1969 Rawdon, Québec) oli kanadalainen tenori ja pedagogi. Hän sai opetusta Albert Clerk-Jeannottelta ja pianonsoitossa Victoria Cartierilta. Hän jatkoi opiskelua vielä Pariisissa Louis Delaquerrièren ja New Yorkissa Enrico Rosatin sekä Salvatore Fuciton johdolla. Hän esiintyi muun muassa Albert Coatesin johtaman orkesterin kanssa. Hänen omien oppilaidensa joukossa olivat Jeanne Desjardins, Mary Henderson ja Jacques Labrecque. Musiikkiuransa ohella Pontbriand toimi muun muassa amatööritaidemaalarina.

## Lähteet