open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Madeline Kahn

**Madeline Kahn** (29. syyskuuta 1942 – 3. joulukuuta 1999) oli yhdysvaltalainen taidokkaista koomisista rooleistaan tunnettu näyttelijä.

Kahn syntyi Bostonissa Massachusettsissa juutalaistaustaiseen perheeseen. Vanhempiensa erottua Kahn muutti äitinsä mukana New Yorkiin kahden vuoden ikäisenä. Madeline Kahnin alkuperäinen nimi oli Madeline Gail Wolfson. Aloitellessaan uraansa hän otti isäpuolensa sukunimen Kahn. 

Kahn opiskeli nuoruudessaan Hofstra Universityssä näyttämötaiteen ja musiikin lisäksi muun muassa puheterapiaa. Hän sai laulajana myös klassisen koulutuksen. Kahnin debyytti tapahtui musikaalissa *Kiss Me, Kate* 1960-luvun puolivälissä. Vuonna 1968 hän esiintyi Leonard Bernsteinin operetissa *Candide* säveltäjän 50-vuotisjuhlan kunniaksi järjestetyssä esityksessä. Kahn näytteli useissa Brodway-musikaaleissa 1970-luvun kuluessa. Kahnin lopullisena läpimurtoroolina voidaan pitää sivuosaa elokuvassa *[[Paperikuu]]*, josta hän sai uransa ensimmäisen Oscar-ehdokkuuden. Kahn jatkoi lupaavasti käynnistynyttä uraansa komedioissa *[[Villiä hurjempi länsi]]* (1974), *[[Frankenstein Junior]]* (1974) ja *[[Korkeuskammo]]* (1977), jotka kaikki olivat Mel Brooksin ohjaamia. Brooks piti Kahnia yhtenä lahjakkaimmista tietämistään koomikoista. Uransa toisen Oscar-ehdokkuuden Kahn sai roolistaan *Villiä hurjemmassa lännessä*. Huhtikuussa 2006 *Premiere*-lehden numerossa listattiin 100 kaikkien aikojen parasta roolisuoritusta. Kahnin esiintyminen elokuvassa *Villiä hurjempi länsi* rankattiin sijalle 74. 

Kahn näytteli 1980-luvulla komediasarjassa *Oh Madeline*, joka tosin lakkautettiin melko nopeasti epätyydyttävien katsojalukujen takia. Kahn esiintyi toisinaan myös stand up -koomikkona. Vuonna 1987 Kahn voitti Daytime Emmy -palkinnon. 1980- ja 1990-lukujen taitteessa Kahn teki paluun näyttämölle. Hän voitti tavoitellun Tony-palkinnon vuonna 1993 roolistaan Wendy Wassersteinin näytelmässä *The Sisters Rosensweig*. Kahn esiintyi 1990-luvulla myös monissa elokuvissa, kuten *[[Mixed Nuts – joulun hengenpelastaja]]* (yhdessä Steve Martinin kanssa) ja *[[Nixon (elokuva)|Nixon]]* vuonna 1995 ja antoi äänensä animaatioille, kuten *[[Ötökän elämää]]* ja *[[The Magic 7]]*. Kahn esiintyi myös televisiosarjassa *Cosby*. Uransa kenties parhaat arvostelut Kahn sai viimeisiin töihinsä kuuluvasta draamasta *[[Judy Berlin]]*, joka valmistui vuonna 1999. Kahnilla diagnosoitiin munasarjasyöpä vuodenvaihteessa 1998–1999. Ankarista hoidoista huolimatta tauti eteni vääjäämättä. Lopun lähestyessä näyttelijä avioitui pitkäaikaisen miesystävänsä John Hansburyn kanssa. Madeline Kahn kuoli kotonaan New Yorkissa joulukuussa 1999.

## Aiheesta muualla
* Madeline Kahn esiintyy Stephen Sondheimin musikaalissa Carnegie Hallissa vuonna 1992
* Madeline Kahnin muistosivut 
* 
*
John Candy

**John Franklin Candy** (31. lokakuuta 1950 Newmarket, Ontario &ndash; 4. maaliskuuta 1994 Durango, Meksiko) oli kanadalaissyntyinen näyttelijä. Hän oli erikoistunut koomisiin rooleihin: epäonnisiin ja kömpelöihin, mutta rakastettaviin hahmoihin. Koko elämänsä ylipainosta kärsinyt Candy kuoli sydänkohtaukseen kuvausmatkalla Meksikossa alkukeväästä 1994.

## Ura
### Alkuvaiheet
John Candy syntyi Newmarketissa, Kanadan Ontariossa, Evangeline (o.s. Aker) ja Sidney James Candylle. Candylla on myös vanhempi veli, Jim, jonka kanssa hän varttui Ontariossa. Heidän isänsä menehtyi sydänkohtaukseen 35-vuotiaana. Candy kävi koulua Neil McNeil High Schoolissa, katolisessa koulussa, jossa hän pelasi jalkapalloa.

Candyn ensimmäinen elokuvarooli oli vuoden 1973 elokuvassa *[[Class of '44]]*, jossa hän näytteli pienessä, lopulta pois leikatussa kohtauksessa. Myöhemmin Candy näytteli myös lukuisissa muissa pienen budjetin elokuvissa 1970-luvulla.

Vuonna 1976 Candy esiintyi näyttelijä Rick Moraniksen kanssa Peter Gzowskin talk show’ssa *Ninety Minutes Live*.

### 1980-luku
Candy teki läpimurtonsa julkisuuteen suositussa sketsisarjassa *[[Second City Television]]*. Hän näytteli siinä vuodesta 1981 vuoteen 1984, jolloin sarja lopetettiin. 1980-luvulla Candy ryhtyi näyttelemään aktiivisesti myös elokuvissa, joista ensimmäinen oli Steven Spielbergin ohjaama *[[1941 – Anteeksi, missä on Hollywood?]]*. Hän näytteli myös ehdonalaisvalvojaa kulttimaineen saaneessa *[[The Blues Brothers (elokuva)|The Blues Brothers]]* -elokuvassa.

Vuonna 1987 Candy näytteli toisen tunnetun koomikon Steve Martinin kanssa elokuvassa *[[Vauhdilla Chicagoon]]*, jota näyttelijät pitivät parhaina suorituksinaan. Elokuva saikin kriitikoilta todella hyvän vastaanoton. Vuonna 2002 *Total Film* -lehti äänesti *Vauhdilla Chicagoon* -elokuvan kymmenen parhaan komediaelokuvan joukkoon.

### 1990-luku
Kehnosti menestyneiden elokuvien (muiden muassa *[[Kaistapäiden kaupunki]]*, *[[Ojasta allikkoon (vuoden 1991 elokuva)|Ojasta allikkoon]]* ja *[[Huijareitten paratiisi]]*) vuoksi Candyn ura kääntyi 1990-luvun alussa laskuun. Hän päätti elävöittää uransa uudelleen esiintymällä enemmän vakavissa rooleissa. Vuonna 1991 Candy näytteli romanttisessa draamakomediassa *[[Äitini on naiseni]]*, joka nosti hänen uraansa jälleen eteenpäin. Candyn viimeiseksi elokuvaksi jäi komedia *[[Pekonia kanadalaisittain]]*.

### Kuolema
Koko elämänsä ylipainosta kärsinyt Candy kuoli 43-vuotiaana sydänkohtaukseen kuvausmatkalla Meksikossa 4. maaliskuuta 1994.

Hieman ennen kuolemaansa Candy oli alkanut huolehtia terveydestään paremmin lopettamalla tupakanpolton ja alkamalla pudottaa painoaan. Hänen suvussaan oli esiintynyt ennenkin sydänsairauksia, ja lääkärit olivat varoitelleet Candya useaan otteeseen ennen hänen dieettiään. 18. maaliskuuta 1994 pidettiin John Candyn muistotilaisuus, jonka tuotti hänen entinen kiertelevä koomikkoryhmänsä *[[The Second City]]*. Tapahtuma televisioitiin suorana Hamiltonista Kanadasta.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* JohnCandy.com - The home of everything John Candy
Toivo Reingoldt

**Toivo Walfrid Reingoldt** (15. maaliskuuta 1906 Kotka – 28. syyskuuta 1941 Itä-Karjala) oli uimari, joka ensimmäisenä suomalaisena lajissaan teki maailmanennätyksen ja voitti Euroopan mestaruuden.

Reingoldtin uran huippuvuosi oli 1931. Tuolloin hän teki maailmanennätyksen 500 metrin rintauinnissa (7.36,8) ja Euroopan ennätyksen 200 metrin rintauinnissa (2.47,9). Pariisin EM-kisoissa hän voitti 200 metrin rintauinnin ajalla 2.52,2. Lisäksi hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden Helsingin kisoissa.

Los Angelesin 1932 olympialaisissa Reingoldt oli 200 metrin rintauinnissa kolmanneksi nopein eurooppalainen, mutta ei selviytynyt loppukilpailuun. Vielä Magdeburgin EM-kisoissa 1934 hän sijoittui viidenneksi.

Reingoldt edusti Suomea myös hiihdon MM-kisoissa 1926. Siellä hän sijoittui mäkihypyssä seitsemänneksi ja yhdistetyssä hiihdossa 22:nneksi.

Kotkan Uimaseuraa, Kotkan Hiihtoseuraa, Viipurin Uimaseuraa, Helsingin Uimareita edustanut Reingoldt voitti 200 metrin rintauinnissa kahdeksan Suomen mestaruutta. Nuorten sarjassa hän voitti neljä Suomen mestaruutta kerroshypyissä 1921–1924. Hiihdon SM-kisoissa hän oli parhaimmillaan viides.

Toivo Reingoldt kaatui syyskuussa 1941 Viitanassa, Aunuksen Karjalassa.

Toivo Reingoldtin isoveli Alfred Reingoldt oli myös uinnin PM-mitalisti ja Suomen mestari.

## Saavutuksia
### Uinnissa

* Olympiakisoissa karsiutui välierissä (200 metrin rintauinti, 1932)
* EM-kultaa 1931 (200 metrin rintauinti)
* EM-kisoissa viides 1934 (200 metrin rintauinti)
* PM-kultaa 1931 (200 metrin rintauinti)
* ME-aika 7.36,8 (500 metrin rintauinti, 1931)
* EE-aika 2.47,9 (200 metrin rintauinti, 1931)

### Hiihtolajeissa

* MM-kisoissa seitsemäs 1926 (mäkihyppy)
* MM-kisoissa 22:s 1926 (yhdistetty hiihto)

## Lähteet
*
Tethys

**Tethys** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

*Tethys, kreikkalaisen mytologian titaani ja meren jumalatar
*Tethys, yksi Saturnuksen kuista
*Tethysmeri, muinainen valtameri
Kylvökone

**Kylvökone** on maataloudessa käytetty laite, joka kylvää viljelykasvien siemeniä sijoittamalla ne maahan sekä hautaamalla ne tiettyyn syvyyteen nykyään traktorin vetämänä. Kylvönopeudella sekä kylvösyvyydellä varmistetaan, että siemenet jakautuvat tasaisesti pellolle sekä ovat mullan peitossa. Tämä säästää siemenet lintujen ja eläinten syönniltä tai kuivumiselta auringolle altistumisen vuoksi. Kylvökoneissa siemenet jaetaan riveihin, jotta kasvit saavat riittävästi auringonvaloa ja ravinteita maaperästä.

Ennen kylvökoneen käyttöönottoa suurin osa siemenistä kylvettiin käsin levittämällä, mikä oli epätarkka ja tuhlaava menetelmä, jossa siemenet jakautuivat huonosti peltoon ja tuottavuus oli yleensä alhainen. Kylvökoneen käyttö saattaa parantaa sadon suhdetta moninkertaisesti. Lisäksi kylvökoneen käyttö säästää aikaa ja työn määrää verrattuna käsin kylvämiseen.

Suomessa koneellisen kylvön ensiaskeleita otettiin vuonna 1860 Tohmajärven maaviljelyskoulussa, jolloin valmistui Suomen ensimmäinen toimiva kylvökone. Rakentajana oli koulun johtaja Odert Gripenberg.

Kylvölannoitin on lannoitesäiliöllä varustettu kylvökone. Suorakylvökone on kylvökone, jolla voi kylvää siemenet suoraan muokkaamattomaan maahan, kun tavallinen kylvökone vaatii maan esimuokkausta esimerkiksi äestämällä. Kylvökoneen keksi Jethro Tull vuonna 1701, mutta vielä vuosisata myöhemminkin käsinkylvö oli vielä hyvin yleistä.

## Katso myös
*Luettelo maatalouskoneista vuodenkierron mukaan
*Jethro Tull

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Life (lehti)

**Life** tarkoittaa kahtakin yhdysvaltalaista aikakauslehteä:
* Vuosina 1883–1936 ilmestyi Life-niminen huumori- ja yleisaikakauslehti, jonka oikeudet Henry Luce osti saadakseen oikeudet sen nimeen, jonka hän antoi sitten uudelle lehdelleen.
* Tunnetumman Life-lehden loi Timen perustaja Henry Luce vuonna 1936. Kuvajournalismi oli lehdessä hyvin merkittävässä asemassa. Life ilmestyi viikoittain vuoteen 1972, sen jälkeen epäsäännöllisinä erikoisnumeroina vuoteen 1978, kuukausilehtenä 1978–2000 ja viikoittaisena sanomalehden liitteenä 2004–2007.

Henry Lucen Life oli ensimmäinen puhdas kuvajournalismia edustava lehti Yhdysvalloissa, ja se hallitsi markkinoita yli neljäkymmentä vuotta. Lehteä myytiin jossakin vaiheessa viikossa yli 13,5 miljoonaa kappaletta, ja se oli niin suosittu, että presidentti Harry S. Truman, Winston Churchill ja kenraali Douglas MacArthur julkaisivat muistelmansa sarjana sen sivuilla. Lehden paikkaa kuvajournalismin historiassa pidetään sen merkittävimpänä antina alalla. Life oli menestyvä lehti kahden sukupolven ajan, kunnes taloudelliset seikat ja lukijoiden maun muuttuminen aiheuttivat sen ilmestymisen takeltelun ja lopulta lakkaamisen. 

Vuonna 2009 kustannusyhtiö Time ja kuvatoimisto Getty Images julkaisivat seitsemän miljoonan kuvan arkiston internetissä käytettäväksi ilmaiseksi yksityisesti, epäkaupallisesti, muu käyttö on maksullista, ja sivusto rahoitetaan mainoksilla. Palvelu sisältää kuvia 1900-luvun alkupuolelta nykypäivään asti. Kuvat ovat peräisin Timen ja Lifen arkistosta, mutta merkittävän osan siitä muodostaa lopetetun Lifen kuva-arkistosta. Osa arkiston kuvista on vanhoja, tekijänoikeussuojasta vapaita kuvia.

## Tunnettuja valokuvaajia
* Robert Capa
* Andreas Feininger
* Gisèle Freund
* Willy Ronis

## Katso myös
* *[[Look (lehti)|Look]], Lifen* kilpailija (1937–1971)
* *[[Viikkosanomat]]*, suomalainen uutiskuvalehti (1922–1975)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Life-lehden vuosien 1936-1972 numerot Google Booksissa
* Lifen kuva-arkisto Googlessa
Murska Sobota

**Murska Sobota** (, ) on kaupunki Slovenian koillisosassa lähellä Murjokea. Itävallan ja Unkarin rajojen lähistöllä sijaitseva kaupunki on Prekmurjen alueen keskus. Murska Sobotan kunnassa on 20&nbsp;266 asukasta (2003) ja sen pinta-ala on 64,4 neliökilometriä.

Murska Sobota kuului vuoteen 1918 saakka Unkarin kuningaskuntaan ja oli osa Vasin lääniä. Sen jälkeen Murska Sobota kuului Jugoslaviaan, jonka pohjoisin kaupunki se oli. Unkarilaiset miehittivät kaupunkia uudelleen vuosina 1941–1945. Natsi-Saksa tuhosi Murska Sobotan laajan unkarinjuutalaisen yhteisön. Slovenian kymmenen päivän sodassa 1991 kaupunkia pommitettiin ilmasta, mutta ilman kuolonuhreja tai merkittäviä vahinkoja. 

Nykyään Murska Sobotassa harjoitetaan kevyttä teollisuutta, kaupankäyntiä ja kylpylätoimintaa. Kaupungissa elää 3&nbsp;000 hengen unkarilaisvähemmistö.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin kotisivu
Virkkilä

**Virkkilä** on entisen Vuokselan kunnan kirkonkylä kunnan keskiosassa Neuvostoliitolle luovutetulla alueella. Nykyisin kylä kuuluu Leningradin alueen Käkisalmen piiriin. Kylä sijaitsee Vuoksen pohjoisen laskuhaaran etelärannalla. Virallisesti Virkkilä oli osa Päiväkiven kylää, mutta se luettiin yleensä omaksi kyläkseen. Virkkilän ja varsinaisen Päiväkiven erotti toisistaan metsäalue. Virkkilä rajoittui lännessä Uuteenkylään, pohjoisessa Alholaan, idässä Vuokseen, jonka toisella rannalla oli Kuninkaanristin kylä, sekä etelässä Päiväkiveen. 

Nykyisin Virkkilässä ei ole juurikaan asutusta. Rakennuksiakaan ei ole jäljellä, sillä ne ovat joko tuhoutuneet tai siirretty muualle. Vuokselan kirkko on kuitenkin edelleen jäljellä, mutta vailla käyttöä ja hylättynä rapistumassa. 

## Kyläkuvaus
Virkkilän keskusta oli taajaan rakennettu ja taloja kylässä oli noin 80. Kylän keskustan itäpuolella Vuoksen rannalla Lammasniemessä sijaitsi vuonna 1929 valmistunut Vuokselan kirkko. Virkkilän ja Päiväkiven yhteinen kansakoulu sijaitsi kyliä erottavalla metsätaipaleella maantien varrella. Kylässä oli myös nuorisoseurantalo. Suurin osa asukkaista sai elantonsa maa- ja metsätaloudesta. Sivuelinkeinona harjoitettiin kalastusta.

## Liikenneyhteydet
Virkkilä oli Vuokselan liikenteellinen keskus. Sieltä johti tiet pohjoiseen Liuhaniemen lossin kautta Hirvisaaren kylään ja edelleen Räisälän kirkonkylään, itään Ristiniemen lossin kautta Kuninkaanristille ja edelleen Sakkolaan, kaakkoon Päiväkiven ja Noisniemen kyliin, etelään Oravaniemen lossille, jonka välityksellä pääsi Valkjärvelle sekä länteen Uuteenkylään ja edelleen Äyräpäähän.

## Historia
Ennen Vuokselan kunnan perustamista, vuonna 1914, Virkkilä kuului Valkjärven kuntaan. 

Talvisodassa Virkkilää ei vallattu, mutta vuoden 1940 rauhansopimuksen mukaan se oli kuitenkin luovutettava ja väestö evakuoitiin muualle Suomeen. Jatkosodassa alue vallattiin takaisin vuonna 1941 ja väestö pääsi palaamaan koteihinsa, mutta 1944 oli alue taas luovutettava ja väestö evakuoitava.

## Lähteet
M/S Pauline Russ

**M/S Pauline Russ** () on saksalaisen Ernst Russin omistama ro-ro-rahtialus. Se on rakennettu vuonna 1999 J.J. Sietaksen telakalla Hampurissa, Saksassa. Kuollutta painoa aluksella on 7&nbsp;260 tonnia ja jääluokitus on 1A Super eli alus pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin. Kontteja (TEU) laivaan mahtuu kerrallaan 303. *Pauline Russ* on rekisteröity Antigua ja Barbudan lipun alle ja sen kotisatama on St. John's. Nykyisin Pauline Russilla liikennöi rahtivarustamo Transfennica.

Pauline Russin sisaraluksia ovat M/S Seagard, M/S Elisabeth Russ, M/S Friedrich Russ, M/S Mistral, M/S Caroline Russ ja M/S Miranda.

## Käyttöhistoria

6. heinäkuuta 1999 alus laskettiin vesille ja 26. elokuuta se luovutettiin Ernst Russin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Antigua ja Barbudan lipun alle. Kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki St. John's. 11. syyskuuta Transfennica aloitti liikennöinnin aluksella, linjalla Hamina–Tilbury.

### Pohjakosketus

Pauline Russ oli 20. tammikuuta 2005 matkalla Tilburystä kohti Hangon satamaa. Aluksella oli 13 henkeä käsittävä puolalainen miehistö. Matkustajia ei laivalla ollut. Kello 01.09, Gustavsvärn -saaren luona saapui luotsi alukselle. Paikalle, jossa alus oli määrä kääntää, saapui se kello 01.24. Alus käännettiin Hangon sataman aallonmurtajan ulkopuolella, sillä aluksen päällikkö oli päätynyt tähän ratkaisuun, luotsin ehdotettua, että alus olisi ollut mahdollista kääntää myös aallonmurtajan sisäpuolella, sillä satama oli tyhjä.

Pauline Russin kääntämisen jälkeen sitä alettiin peruuttaa kohti laituria. Aallonmurtajan laiva sivuutti kello 01.30. Samaan aikaan luotsi ilmoitti aluksen päällikölle, että laiva ajautui kohti punaisia poijuja, jotka sijaitsivat turvallisen vesialueen pohjoispuolella. Päällikkö oli huomannut saman asian.

Kun Pauline Russ saapui ensimmäisen punaisen poijun kohdalle, ehdotti luotsi päällikölle vauhdin lisäämistä tai sitten satamasta ulos ajoa. Päällikkö kuitenkin päätti jatkaa peruuttamista kohti laituria, eikä vastannut mitään luotsin ehdotukseen.

#### Onnettomuus tapahtuu

Kello 01.35 laivan perä oli jo lähellä laituria. Keulaa Pauline Russin keulapotkuri ei kuitenkaan jaksanut täydellä tehollaan nostaa kohti laituria, vasten tuulta. Tämän jälkeen päällikkö lähti satamasta ulos. Hän käänsi ensimmäiseksi peräsimen vasemmalle, jonka jälkeen potkurin nousukulman 60 % eteen. Näillä muutoksilla hän toivoi saavansa keulan käännettyä vasemmalle. Kuitenkin nämä saivat aikaan sen, että aluksen perä liikkui satamasta katsottuna ensimmäistä punaista poijua kohti. Tämän jälkeen päällikkö käänsi ruorin oikealle. Tästä huolimatta Pauline Russin perä ajautui poijun päälle ja alus sai lievän pohjakosketuksen.

Syy onnettomuuteen oli komentosiltayhteistyön puute. Tämän vuoksi tuuliolosuhteiden vaikutuksen arviointi aluksen ohjailukykyyn oli puutteellista.

Nykyisin Pauline Russ liikennöi Suomen ja Venäjän Pietarin välillä.
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Fakta om Fartyg – M/S Pauline Russ
Ari Valvee

**Ari Valvee** (s. 1. joulukuuta 1960, Eura) on  entinen jalkapalloilija.

Valvee aloitti peliuransa Euran Pallossa. Muita hänen seurojaan olivat  FC Haka, Vasalunds IF, Helsingin Jalkapalloklubi ja Pallo-Iirot. Vuosina 1980–1989 Valvee pelasi 47 ottelua Suomen A-maajoukkueessa ja teki niissä kahdeksan maalia. 

Varsinaiselta ammatiltaan Valvee on seripainaja. Hän on työskennellyt peliuransa jälkeen myös Pallo-Iirojen kakkosvalmentajana.

## Saavutukset
*Suomen mestaruus: 1985
*Suomen Cup-mestaruus: 1982, 1988

## Lähteet
*Football Database
*National Football Teams
Medenine (kuvernementti)

**Medenine** () on yksi Tunisian 24 kuvernementista. Se sijaitsee Etelä-Tunisiassa Välimeren rannikolla Libyan rajalla ja sen pääkaupunki on Medenine. Kuvernementissa on 479&nbsp;520 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 8&nbsp;588 neliökilometriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Velenje

**Velenje** on kaupunki pohjoisessa Sloveniassa. Sen pinta-ala on 83,5 km² ja asukasluku noin 33&nbsp;000 (vuonna 2014). Kaupunki laajeni siellä harjoitetun ruskohiilikaivostoiminnan ansiosta etenkin toisen maailmansodan jälkeen. 

Jugoslavian presidentin Josip Broz Titon kuoleman jälkeen kaupungin nimi muutettiin Titovo Velenjeksi vuonna 1981. Vanha nimi palautettiin vuonna 1991, vähän ennen Slovenian itsenäistymistä.

Velenjessä sijaitsee kodinkoneyritys Gorenjen keskuspaikka. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen kotisivu
Richard Ian Cox

**Richard Ian Cox** (s. 3. lokakuuta 1973 St Asaph, Wales) on kanadalainen Young Artistilla palkittu näyttelijä, joka tunnetaan paremmin useista äänirooleistaan.

## Ura
Hän aloitti näyttelemisen jo 9-vuotiaana ja teki ensimmäisen sopimuksensa agentin kanssa 14-vuotiaana. Sittemmin hän sai ensimmäisen televisioroolin Musta ori televisiosarjassa, jossa Cox näytteli vuosina 1990–1993. Sarjan aikana hänet palkittiin Young Artistilla vuonna 1992 parhaana nuorena näyttelijänä televisiosarjassa. Sarjan päätyttyä Cox jatkoi esiintymistä televisiossa ja kokeili myös ääninäyttelemistä vuonna 1994 dubattuaan Rulon roolin OVAssa Green Legend Ran. Seuraavan kerran hän päätyi tekemään äänirooleja vuonna 1998, jonka jälkeen Cox on ollut yksi käytetyimmistä äänistä animen dubbaamisessa englanniksi. Erityisesti hän nousi tunnettavuuteen ääninäyttelijänä 2000-luvun alussa dubattuaan Inuyasha animen samannimistä päähahmoa, sekä tehtyään ensimmäisen alkuperäisen ääniroolinsa X-Men: Evolutionissa. Sitä ennen Cox tunnetaan muun muassa Ranma ½:ssa Ranma Saotomen miespuolen äänenä.

Ääniroolien ohella Cox on jatkanut näytelmäroolien tekemistä ja on esiintynyt niin sarjoissa kuin elokuvissakin, kuten Cold Squad, Tähtiportti, Kaikki viisi vaimoani, Kierot kytät, Stargate Atlantis, Sisarrakkautta ja Eureka. Hänellä oli myös pienirooli elokuvassa Ghost Rider – aaveajaja vuonna 2007.

## Siviilissä
Cox on naimisissa Becky Coxin kanssa ja hän harrastaa pyöräilyn lisäksi judoa. Lisäksi Cox puhuu sujuvasti ranskaa.

## Aiheesta muualla
* Richard Ian Cox CrystalAcidsissa
Allerødin kunta

**Allerød** on Pääkaupunkialueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2020 huhtikuussa kunnassa oli 25 633 asukasta, ja sen pinta-ala oli 67,4 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on nimeltään Lillerød.

Allerød sijaitsee Pohjois-Själlannissa ja kunnassa ovat Lillerødin, Lynge-Uggeløsen, Blovstrødin ja Kollerødin taajamat.

Kunta muodostettiin vuonna 1970 Lillerødin, Blovstrødin ja Lynge-Uggeløsen silloisista kunnista.

Allerød on antanut nimen Allerød-kaudelle. Suurin pronssikautinen torvilöytö () on löydetty kunnan alueelta.

Kunnan läpi menee Kööpenhaminan-Hillerødin rautatie ja Allerødin asema sijaitsee Lillerødin taajamassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Allerødin kunnan kotisivut
Qigong

**Qìgong** (氣功; yksinkert. 气功, pinyin: qìgōng; Wade-Giles: ch'i kung) on kiinalainen oppi ruumiin qin eli energian ylläpidosta, vahvistamisesta ja elvyttämisestä ruumiillisen liikunnan ja henkisten harjoitusten avulla.  Päämääränä on "terve sielu terveessä ruumiissa".

## Oppisuunnat
Qigong sisältää viisi oppisuuntaa:
*Buddhalainen
*Daolainen
*Kungfutselainen
*Lääkinnällinen
*Wushu (sotataito)

Kaikki qigongin oppisuunnat sisältävät sekä ulkoisia (外功 wàigōng) että sisäisiä (内功 nèigōng) harjoituksia.

## Waigong
Waigong eli ulkoinen harjoitus on fyysisten liikkeiden suorittamista ja niiden koordinointia hengityksen kanssa.  Huomiota kiinnitetään tapaan, jolla qin kulkua pitkin meridiaaneja vahvistetaan.  Tunnetuimpia qigongin lännessä harjoitettuja muotoja ovat wushu-qigongin laji taijiquan sekä gongfu (kungfu), joka todellisuudessa on vain länsimaisten omaksuma nimitys wushulle.

## Neigong
Neigongin eli sisäisen harjoituksen tarkoituksena on hengitysharjoitusten ja mielen keskittymisen avulla tehostaa qi-virtojen kulkua kehossa.  Harjoitukset ovat meditatiivisia. Neigongin kolme perusosaa ovat:
*Keho: asento ja hengitys
*Suu: mantran lausuminen
*Mieli: qi seuraa ajatusta eli ajatuksen avulla johdetaan energiaa haluttuja polkuja pitkin eri puolille kehoa.

## Katso myös
* Dantian
* Gongfu (Kungfu)
* Shuaijiao
* Tanglang-gongfu
* Viisi oppia
* Asahi Health
* Falun Gong
Matti Onnismaa

**Matti Kalle Onnismaa** (s. 21. lokakuuta 1959 Nokia) on suomalainen näyttelijä.

Onnismaa on pitkään esiintynyt nimenomaan merkittävissä sivuosissa, ja ensimmäisen pääroolinsa hän teki vuonna 2017 elokuvassa *[[Armomurhaaja]]*. Hän on ollut yksi Veikko Aaltosen elokuvien vakionäyttelijöistä. Onnismaa on näytellyt muun muassa Aaltosen elokuvissa *[[Isä meidän (elokuva)|Isä meidän]]* (1993) ja *[[Rakkaudella, Maire]]* (1999). Ensimmäisessä hän esitti sodan traagisia muistoja läpikäyvää julmaa, lasta hyväksikäyttänyttä isää tämän nuoruutta kuvaavissa takaumissa, jälkimmäisessä puolestaan herkkää ja katuvaa poliisin tappanutta henkilöä, joka yrittää järjestää elämäänsä uudestaan traagisin seurauksin.

Onnismaan tunnetuimpia elokuvarooleja on lipevän ja sanavalmiin lihapiirakoita aamiaiseksi, lounaaksi ja päivälliseksi syövän käytettyjen autojen kauppiaan osa Kari Väänäsen Kari Hotakainen -filmatisoinnissa *[[Klassikko (elokuva)|Klassikko]]* (2001). Roolia varten Onnismaa joutui lihottamaan itseään. Tämän lisäksi hän on näytellyt muun muassa Olli Saarelan, Pekka Parikan ja Aki Kaurismäen elokuvissa.

Elokuvaroolien lisäksi Onnismaa on esiintynyt myös televisiossa ja teatterissa. Hänet on nähty muun muassa TV-sarjoissa *Big Bang* (1998), *[[Firma (televisiosarja)|Firma]]* (2005) ja *[[Rikospoliisi ei laula]]* (2006). Näyttämöllä Onnismaa on esiintynyt muun muassa KOM-teatterin Väinö Linnan romaani-trilogiaan pohjautuvassa näytelmässä *[[Täällä Pohjantähden alla]]* (2006), jossa hän esitti Koskelan Jussin roolia. Näytelmää esitettiin Suomenlinnan kesäteatterissa, ja sen oli ohjannut Pekka Milonoff; dramatisoinnista vastasi Jorma Kairimo.

Vuonna 2010 Onnismaa kiinnitettiin mukaan ''Vares''-elokuvasarjaan, jossa hän esitti pastori Alasen roolia. Elokuvat tulivat ensi-iltoihin 2011–2012 sekä 2015.

Onnismaa on myös työskennellyt ääninäyttelijänä elokuvissa *[[Liisa Ihmemaassa (vuoden 2010 elokuva)|Liisa Ihmemaassa]]* (2010) ja *[[Tintin seikkailut: Yksisarvisen salaisuus]]* (2011).

Onnismaa on näytellyt myös pieniä rooleja TV-sarjoissa *[[Helppo elämä]]* (2010), *[[Roba]]* (2012), *[[Sekasin]]* (2016), *[[Syke (televisiosarja)|Syke]]* (2015), *[[Kynsin hampain]]* (2016) ja *[[Vintiöt]]* (1995).

## Filmografia

### Elokuvat

### Televisiosarjat

## Lähteet
Marcel Cerdan

**Marcel Cerdan** (22. heinäkuuta 1916 Sidi Bel Abbes, Ranskan Algeria – 28. lokakuuta 1949 São Miguel, Azorit, Portugali) oli ranskalainen pied-noir-nyrkkeilijä. 

Cerdan aloitti nyrkkeilyuransa Meknesissä Marokossa 4. marraskuuta 1934 ja voitti. Hän saavutti 47 voittoa peräjälkeen.

Vuonna 1948 Cerdan riisti keskisarjan maailmanmestaruuden Tony Zalelta ja menetti sen seuraavana vuonna Jake LaMottalle. MM-ottelut järjestettiin Yhdysvalloissa. Cerdan kuoli vuonna 1949 lento-onnettomuudessa Azoreilla ollessaan matkalla Yhdysvaltoihin tapaamaan rakastettuaan Edith Piafia ennen harjoitusleiriään uusintaottelua varten Jake LaMottaa vastaan.

Cerdanilla oli suhde laulaja Édith Piafin kanssa.

Cerdan valittiin nyrkkeilyn Hall of Fameen vuonna 1991.

## Lähteet
http://www.marcelcerdan.com/1.aspx 

## Aiheesta muualla
| Ammattinyrkkeilyottelut boxrec.comissa
Christopher Schorch

**Christopher Schorch** (s. 30. tammikuuta 1989 Halle, Itä-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kölniä. 192 senttimetriä pitkän Schorchin pelipaikka on puolustuksessa joko keskuspuolustajana tai oikeana laitapuolustajana.

## Ura

Schorch edusti juniorina Nietlebeneriä, Hallescheria ja Herthaa. Jälkimmäisen organisaatioon hän liittyi vuonna 2004, ja pelasi juniorijoukkueissa sekä kakkosjoukkueessa ennen debyyttiään seuran ykkösjoukkueessa kaudella 2006–2007.

Schorch ehti pelata kaksi ottelua Bundesliigaa ennen siirtymistään espanjalaiseen Real Madridiin heinäkuussa 2007. Hän pelasi kaksi kautta seuran kakkosjoukkueessa Castillassa Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Heinäkuussa 2009 Schorch palasi Saksaan ja liittyi Kölnin riveihin neljävuotisella sopimuksella.

Schorch on pelannut myös Saksan nuorten maajoukkueissa.

## Lähteet
Teija Auvinen

**Teija Anita Auvinen** (o.s. Lappalainen, s. 28. helmikuuta 1959 Oulu) on suomalainen näyttelijä.  

## Ura
Auvinen on yksi Tampereen Työväen Teatterin pitkäaikaisista näyttelijöistä. Hän on opiskellut näyttelijäksi Tampereen Yliopiston näyttelijäkurssilla (1977-1981). Auvinen on lisäksi opiskellut tanssia Suomessa ja Englannissa. Hänet kiinnitettiin Tampereen Teatteriin 1981, josta siirtyi TTT:hen 1985 ja palasi sittemmin Tampereen Työväen Teatteriin.

Hän on näytellyt mm. näytelmissä Hiljaiset sillat 2013, Vånkikuljetus nro 86 (2013), Fanny ja Alexander (2011), Valokuvavarkaat (2015), Sara ja Erik (2016), Luulosairas (2017), Avustettu itserakkaus (2019) sekä Koiran morsiamet (2019). Auvinen vieraili Tampereen Teatterin näytelmässä Grace ja Glorie (2009).  

Auvinen on näyttelijäntyönsä lisäksi tehnyt useita koreografioita ja käsikirjoituksia, joista mainittakoon TTT:ssä nähdyt Korsetti (1998) ja Martta eli Perhonen piilossa (yhteistyössä Tapio Parkkisen kanssa 2004) sekä musikaalikoreografioita, mm. Cabaret (TT 2006), Oliver! (TTT 2001), Pitkäjärveläiset (TTT 1999) ja Veriveljet (1993). 

Teatterin lisäksi Auvinen on näytellyt myös jonkin verran televisiossa. Hän on esiintynyt muun muassa Tommi Auvisen ohjaamissa TV-sarjoissa *[[Kaupungin kaunein lyyli]]* (1990), *Meidän isä* (1990) ja *Oppisopimuspelle Niko* (1992).

Hänet on palkittu Suomen Näyttelijäliiton kultaisella taiteilijamerkillä.

## Näytelmiä

## Yksityiselämä
Auvisen puoliso on ohjaaja Tommi Auvinen, näyttelijöiden Eila Roineen ja Vili Auvisen poika.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yle: Kuusi kuvaa näyttelijä Teija Auvisen elämästä
*Teija Auvinen Teatterikärpäsen haastattelussa 2014
*Teija Auvinen ajattelee, että näyttelijän ammatissa saa monta elämää yhden hinnalla
Joonas Bragge

**Joonas Bragge** (s. 1981 Tampere) on suomalainen näyttelijä. Braggen tunnetuin ja ainoaksi jäänyt rooli on Ipen osa Jarmo Lampelan ohjaamassa, huumenuorista kertovassa elokuvassa *[[Sairaan kaunis maailma]]* (1997). 

Bragge oli jo kiinnitetty elokuviin *[[Häjyt (elokuva)|Häjyt]]* (1999) ja *[[Rukajärven tie (elokuva)|Rukajärven tie]]* (1999), mutta hän joutui luopumaan niistä jouduttuaan vakavaan liikenneonnettomuuteen keväällä 1998. Arttu Kapulainen, joka oli Braggen vastanäyttelijä *Sairaan kauniissa maailmassa* paikkasi nämä roolit. *Sairaan kauniin maailman* lisäksi Braggella oli pieni rooli Taru Mäkelän elokuvassa *Pikkusisar* (1999). Hänen roolinsa kuitenkin leikattiin pois lopullisesta elokuvaversiosta. Bragge näytteli pienen roolin myös yhdessä *[[Kotikatu|Kotikadun]]* jaksossa.

Bragge kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 2001 ja 2006 hän aloitti filosofian opinnot Helsingin yliopistossa. Bragge on teatterinjohtaja Reino Braggen poika.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Markku Blomqvist

**Markku Valdemar Blomqvist** (23. joulukuuta 1933 Uskela – 20. heinäkuuta 2000 Kajaani) oli suomalainen näyttelijä.

## Elämä
Blomqvist näytteli pitkään Turun kaupunginteatterissa sekä usein myös televisiossa ja elokuvissa. Hänen merkittävimpiä elokuvaroolejaan ovat karjalaisen turkiskauppias ja kartanonomistaja Markki Bohattovin rooli elokuvassa ''Antti Puuhaara'' vuodelta 1976, Morfeuksen rooli Timo Linnasalon Eeva-Liisa Manner -filmatisoinnissa *[[Eros ja Psykhe]]* (1997) sekä Musta-Pekan rooli Mikko Niskasen elokuvassa *[[Nuoruuteni savotat]]* (1988). Lisäksi hän näytteli sivuosia muun muassa Renny Harlinin elokuvassa *[[Jäätävä polte]]* (1986) sekä Taavi Kassilan elokuvassa *[[Petos (vuoden 1988 elokuva)|Petos]]* (1988).

Elokuvien lisäksi Blomqvist esiintyi myös televisiosarjoissa *[[Tuntemattomalle jumalalle]]* (1993) ja *[[Kultainen salama (nuortensarja)|Kultainen salama]]* (1994). Hän oli kiinnitettynä myös Kajaanin kaupunginteatterissa.

1970-luvulla Blomqvist levytti muutaman laulun. Vuonna 1976 hän esiintyi Toni Edelmannin albumilla *Kauhea murhamies Lalli*. Seuraavana vuonna puolestaan syntyi Blomqvistin tunnetuin levytys ”Liehuva liekinvarsi”. Tällä Jukka Siikavireen säveltämällä ja Erkki Mäkisen sanoittamalla kappaleella Blomqvist osallistui myös Suomen euro­viisu­karsintoihin.

Blomqvist oli näyttelijä Mauno Blomqvistin veli. Veljesten ainoa yhteinen elokuva oli Pirjo Honkasalon ja Pekka Lehdon ohjaama *[[Tulipää]]* (1980).

Blomqvist on haudattu Turun hautausmaalle.

## Filmografia
* *[[Vodkaa, komisario Palmu]]* (1969) poliisi Lehkonen 
* *[[Antti Puuhaara (elokuva)|Antti Puuhaara]]* (1976) Markki Bohattov, kauppias viimeiseen hengenvetoon
* *[[Vartioitu kylä 1944]]* (1978) Jalo Vuokko
* *[[Muni maailmani, muni]]* (1979) Einarin isä
* *[[Ihmemies (vuoden 1979 elokuva)|Ihmemies]]* (1979) Annelin vuokraisäntä
* *[[Kauhea murhamies Lalli]]* (1980) Lalli
* *[[Tulipää]]* (1980) työmies Lundberg
* *[[Kiljusen herrasväki (elokuva)|Kiljusen herrasväki]]* (1981) päätoimittaja Puputti
* *[[Kaikki tulevat päivät]]* (1982) Sam Wilkie
* *[[Ramses ja unet]]* (1982) Setekh / huolestunut virkamies (ääni) 
* *[[Kuningas jolla ei ollut sydäntä]]* (1982) mies Väkevä
* *[[Richard III]]* (1985) 
* *[[Jäätävä polte]]* (1986) Irinan isä
* *[[Murhakopla]]* (1988) Otto (lyhyt fiktio)
* *[[Petos (vuoden 1988 elokuva)|Petos]]* (1988) hanu, viinatrokari
* *[[Nuoruuteni savotat]]* (1988) Musta Pekka
* *[[Raatimies Silvesterin sairaus]]* (1989) kerjäläisten kuningas
**[[Kuhmon huumaa]]* (1989) Holkki
* *[[Vihreäreppuinen mies]]* (1990) siviilipukuinen
* *[[Korkein oikeus (vuoden 1998 elokuva)|Korkein oikeus]]* (1998) 
* *[[Eros ja Psykhe]]* (1998) Morfeus
* *[[Hauenleukaluu]]* (lyhyt animaatio, tv-tuotanto) kertoja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Pyhän Kolminaisuuden kirkko

**Pyhän Kolminaisuuden kirkko** tai **Kolminaisuuden kirkko** on hyvin yleinen kirkkorakennusten nimi.

## Luterilaiset kirkot

* Pyhän Kolminaisuuden kirkko, Kempele
* Pyhän Kolminaisuuden kirkko, Raahe
* Pyhän Kolminaisuuden kirkko, Vaasa
* Pyhän Kolminaisuuden kirkko, Ylivieska
* Pyhän Kolminaisuuden kirkon rauniot, Rauma
* Trefoldighetskirken, Oslo, Norja
* Kolminaisuuden kirkko, Kööpenhamina, Tanska

## Anglikaaniset kirkot

* Pyhän Kolminaisuuden kirkko, Brathay, Englanti
* Pyhän Kolminaisuuden kirkko, Holdgate, Englanti

## Ortodoksiset kirkot

* Pyhän Kolminaisuuden kirkko, Ateena, Kreikka
* Pyhän Kolminaisuuden kirkko, Kerameikós, Ateena, Kreikka
* Pyhän Kolminaisuuden kirkko, Helsinki
* Pyhän Kolminaisuuden kirkko, Lahti
* Pyhän kolminaisuuden kirkko (Kulitsa ja pasha), Pietari, Venäjä
* Pyhän Kolminaisuuden kirkko, Valtimon Hiekkalahti
* Lintulan Pyhän Kolminaisuuden kirkko, Heinävesi
* Pyhän Kolminaisuuden katedraali, Oulu
* Pyhän kolminaisuuden katedraali, Pietari, Venäjä
* Pyhän Kolminaisuuden katedraali, Pireus, Kreikka
* Pyhän Kolminaisuuden ja Pyhän Nektarios Eginalaisen kirkko, Kitee
* Pyhän Kolminaisuuden ja pyhittäjä Trifon Petsamolaisen kirkko, Nellimi

## Katoliset kirkot

* Trinità dei Monti eli Pyhän Kolminaisuuden kirkko, Piazza di Spagna, Rooma
* Église de la Sainte-Trinité eli Pyhän Kolminaisuuden kirkko, Pariisi

## Muut kirkot

* Trinity Church eli Pyhän Kolminaisuuden kirkko, New York

## Katso myös

* Pyhän Kolminaisuuden katedraali, useita kirkkoja
Gourette

**Gourette** on Ranskassa sijaitseva talviurheilukeskus. Keskus sijaitsee Pyreneiden vuoristossa, Pyrénées-Atlantiquesin departementissa ja Akvitanian alueella. 

Hiihtokeskus on osa Eaux-Bonnesin kuntaa ja sijaitsee tämän kuntakeskuksen ja Col d’Aubisquen solan välillä. Hiihtomahdollisuudet ovat keskuksessa hyvät, sillä se tarjoaa Pyreneiden parhaat ja laajimmat mahdollisuudet talviurheiluihin, sillä siellä on 30 merkittyä rinnettä. Hiihtokeskuksen alue sijaitsee 1400 ja 2400 metrin korkeudessa.

## Aiheesta muualla

*Hiihtokeskuksen viralliset sivut
*Mémoire du cyclisme-organisaation viralliset sivut
Tilkkutäkki 2

**Tilkkutäkki 2** on Tilkkutäkki -kokoelmalevysarjan toinen osa, joka julkaistiin 2. elokuuta 2006 levymerkillä Warner Music Finland. Se ylsi Suomen virallisen listan toiselle sijalle.

## Kappaleet

## Lähteet
Castelsarrasin

**Castelsarrasin** () on ranskalainen kaupunkikunta, joka sijaitsee Tarn-et-Garonnen departementissa ja Oksitanian alueella. 

## Historia
Ensimmäiset varmat tiedot Castelsarrassinista liittyvät vuoteen 961. Sen nimi oli tuolloin Castel Sarracenum eli linna, joka on rakennettu saraseenien tapaan. On kuitenkin todennäköistä, että arabit eivät ole osallistuneet kaupungin rakentamiseen.

Vuodelta 961 on peräisin Rouerguen kreivi Raumond I testamenttimääräys, jolla hän luovuttaa Moissacin apottiluostarille maansa ja Saint-Sauveurin kirkon, joka on yhä omistettu samalle pyhimykselle.

Kaupungin alkuvaiheet olivat erityisen sotaisat. Sotia käytiin englantilaisia vastaan aina 1100-luvulle saakka. Sitten tulivat Albigenssiristiretket 1200-luvun alkupuoliskolla. Tällä aikakaudella kaupunkia hallitsivat konsulit, ja vuonna 1230 kaupunki sai ensimmäiset erioikeudet. Tulvat, paiserutto ja eritoten satavuotinen sota koettelivat kaupunkia 1300- ja 1400-luvuilla, ja vasta 1500-luvun puolella kaupungissa oli muutama vuosikymmen rauhallista aikaa. 

Vuonna 1560 alkoivat uskonsodat, joiden aikana protestantit alistivat Castelsarrasinin katoliset asukkaat. Vain Saint-Saveurin kirkko säilyi alueen ainoana kirkkona uskonpuhdistuksen kuvainraastamiselta.

1600-luvun lopulla syntyi Saint-Nicholas-de-la-Graven kylässä lähellä Castelsarrasinin kaupunkia Antoine Laumet, joka tunnetaan paremmin nimellä Antoine de la Mothe Cadillac. Kuningas lähetti hänet Amerikkaan. Hän perusti Detroitin kaupungin, ja myöhemmin hän toimi Louisianan kuvernöörinä. Kun hän palasi takaisin Ranskaan, hänestä tuli Castelsarrasinin kuvernööri. Hänen mukaansa nimettiin Cadillac-loistoautomerkki.

Vuosisata ennen Ranskan vallankumousta oli melko rauhallista aikaa. Kuitenkin koko muun maan lailla myös Caseltsarrasinissa 1700–luvun loppu oli suurten muutosten ja suurten tapahtumien aikaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Castelsarrasin kaupungin viralliset sivut
* Castelsarrasin Ranskan kansallisen maantieteellisen seuran sivuilla
* Castelsarrasin Ranskan tilastokeskuksen sivuille
* Castelsarrasin Quid-tietopalvelun sivuilla
Sisätaudit

**Sisätaudit** on lääketieteen osa-alue, jossa tutkitaan ja hoidetaan suurta osaa aikuisten sellaisista sairauksista, joiden hoitoon ei käytetä kirurgiaa.

Sisätaudit jakautuvat seuraaviin alueisiin:
*Endokrinologia
*Gastroenterologia
*Hematologia
*Infektiosairaudet
*Kardiologia
*Nefrologia
*Reumatologia

Suomessa sisätautilääkärin (sisätautien erikoislääkärin) koulutusohjelman kokonaispituus on kuusi vuotta. Koulutusohjelmaan voi hakeutua henkilö, joka on saanut Suomessa luvan tai oikeuden harjoittaa lääkärin ammattia. 

## Katso myös
* Anatomia

## Lähteet
Erekhtheus

**Erekhtheus** oli kreikkalaisessa mytologiassa Ateenan kuningas, joka usein sekoitetaan Erikhthoniokseen. Hänen vanhempansa olivat Pandion ja Zeuksippe. Erekhtheus ja hänen kaksoisveljensä Butes jakoivat Pandionilta periytyneen vallan keskenään tämän kuoleman jälkeen siten, että Erekhtheus hallitsi valtiota ja Butes Pallas Athenen ja Poseidonin ylipappeuden.

Erekhtheuksella oli vaimonsa Praksithean kanssa pojat Kekrops, Pandoros ja Metion; ja tyttäret ikäjärjestyksessä vanhimmasta alkaen Protogeneia, Pandora, Prokris, Kreusa, Oreithyia ja Khthonia, joka nai Butesin.

Hänen valtakautensa merkittävin tapahtuma oli sota Ateenan ja Eleusiin välillä, jossa Eleusiksen joukkoja komensi traakialainen Eumolpos. Eumolpoksen isä oli Poseidon ja äiti Khione, joka puolestaan oli Boreaan ja Oreithyian tytär, joten Eumolpos oli Erekhtheuksen lapsenlapsenlapsi. Erekhtheuksen kysyi neuvoa oraakkelilta, joka kertoi Ateenan voittavan ainoastaan, jos hän uhraisi yhden tyttäristään. Kun hän tappoi nuorimmaisensa, myös loput tyttäristä tappoivat itsensä. Hyginus kertoo tyttären olleen Khthonia.

Seuranneessa taistelussa Erekhtheus surmaa Eumolpoksen, mutta saa itse surmansa Zeuksen salamasta Poseidonin pyydettyä tätä kostamaan poikansa surman.

Erekhtheusta seurasi valtaistuimelle hänen poikansa Kekrops.

## Lähteet
Paavali (nimi)

**Paavali** on suomalainen ja virolainen miehen etunimi.

Paavali on suomenkielinen versio roomalaisesta sukunimestä Paulus, joka merkitsee latinaksi "pientä" tai "nöyrää".
Nimen espanjalainen versio on Pablo
ja italialainen Paolo. Nimeä Paavali käytetään suomen kielessä vakiintuneesti myös useista historian henkilöistä, joiden varsinainen nimi on ollut Paulus, Paul, Pavel tai muu samaa alkuperää oleva nimi.

Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä rekisteröity 6&nbsp;528 Paavali-nimen saanutta miestä ja alle 10 naista. Paavalin nimipäivä on 25. tammikuuta, jota kristinuskon alueella on vanhastaan vietetty apostoli Paavalin kristinuskoon kääntymisen vuosipäivänä.

## Historiallisia Paavaleja
* Paavali, alk. *Saulus* (n. 3–64), apostoli
* Paavali I (1754–1801), Venäjän keisari 1796–1801
* Paavali Fredrik, *Paul Friedrich* (1800–1842), Mecklenburg-Schwerinin suurherttua 1837–1842
* Ristin Paavali, alk. *Paolo Francesco Danei* (1694–1775), italialainen pyhimys, pappi ja näkijä, passionistisääntökunnan perustaja
* Paavali-nimisiä paaveja:
** Paavali I (700–767), paavi 757–767
** Paavali II, *Pietro Barbo* (1417–1471), paavi 1464–1471
** Paavali III, *Alessandro Farnese* (1468–1549), paavi 1534–1549
** Paavali IV, *Giovanni Pietro Carafa* (1476–1559), paavi 1555–1559
** Paavali V, *Camillo Borghese* (1552–1621), paavi 1605–1621
** Paavali VI, *Giovanni Battista Montini* (1897–1978), paavi 1963–1978
* Nimen osana:
** Johannes Paavali I, *Albino Luciani* (1912–1978), paavi 1978
** Johannes Paavali II, *Karol Józef Wojtyła* (1920–2005), paavi 1978–2005

### Suomalaisia
* Paavali, *Georgij Gusev* (1914–1988), Suomen ortodoksisen kirkon arkkipiispa 1960–1987
* Paavali Ervasti (n. 1840–1896), lestadiolainen maallikkosaarnaaja ja lauluntekijä
* Paavali Halonen (n. 1565–1642), uudisraivaaja ja sotapäällikkö, Kemijärven ensimmäinen kanta-asukas
* Paavali Juusten (n. 1520–1575), Viipurin piispa 1554–1563, Turun piispa 1563–1575
* Paavali Kaski (1893–1919), jääkärivänrikki
* Paavali Krogius (1724–1792), Porvoon piispa 1789–1792
* Paavali Pelkonen (1624–1715), uudisraivaaja, Pelkosenniemen ensimmäinen suomalainen uudisasukas
* Paavali Scheel (k. 1516), Turun tuomiorovasti

## Nykyajan Paavaleja
* Paavali Jumppanen (s. 1974), suomalainen pianisti
* Risto "Paha Paavali" Poutiainen (s. 1958), suomalainen kiihdytysautoilija

## Kuvitteellisia Paavaleita
* Paavali Pisa, Olavi Ahosen esittämä opettaja ja sotilaspastori elokuvassa *[[Pojat (elokuva)|Pojat]]* (1962)

## Lähteet
Christian Schwarz-Schilling

**Christian Schwarz-Schilling** (s. 19. marraskuuta 1930 Innsbruck, Itävalta) on saksalainen poliitikko (CDU).

Schwarz-Schilling on opiskellut sinologiaa Ludwig-Maximilians-Universität Münchenissä. Hänen väitöskirjansa *Der Friede von Shan-Yüan 1005 n. Chr. und seine Auswirkungen auf die Beziehungen zwischen dem Chinesischen Reich und dem Liao-Reich der Kitan* vuodelta 1956 käsitteli Kiinan ja Kitanin Liao-keisarikunnan suhteita.

Schwarz-Schilling liittyi CDU:hun 1960, ja hänet valittiin 1966 Hessenin maapäiville ja 1976 Bundestagiin, jossa hän oli vuoteen 2002 asti. Vuosina 1982–1992 hän oli posti- ja viestintäministerinä. Hän erosi protestina hallituksesta  1992 liittokansleri Helmut Kohlin sanottua ettei Saksan perustuslaki sallinut puuttumista Jugoslavian tapahtumiin.

Schwarz-Schilling oli 1995–2005 välittäjänä Bosnia-Hertsegovinassa, ja 31. tammikuuta 2006 hänet nimitettiin korkeaksi edustajaksi ja Euroopan unionin erityisedustajaksi Bosnia ja Hertsegovinaan. Schwarz-Schilling pyrki toimimaan enemmän neuvonantajan asemassa, päinvastoin kuin edeltäjänsä Lordi Ashdown, jota oli arvosteltu vallankäytöstä. Schwarz-Schillingin piti olla maassa viimeinen kansainvälisen yhteisön edustaja, mutta vielä hänen jälkeensä nimitettiin slovakkidiplomaatti Miroslav Lajčák.

## Lähteitä

* Curriculum vitae of Mr Christian Schwarz-Schilling EU Special Representative in Bosnia and Herzegovina
Ollaan kuin kotonanne

**Ollaan kuin kotonanne** on kevätkaudella 1982 esitetty MTV:n tuottama suomalainen sketsisarja. 

Sarjan käsikirjoittivat Neil Hardwick, Seppo Ahti ja Ilse Rautio, ja ohjaajina toimivat Hardwick ja Vesa Nuotio. Hardwick oli mukana vain sarjan kolmen ensimmäisen jakson ajan, kunnes hän alkoi tehdä Yle TV2:lle Reinikainen-sarjaa. Ohjelmaa esitettiin kerran kuukaudessa lauantaisin klo 22.15–23.15. Sarjan viimeinen jakso esitettiin poikkeuksellisesti perjantaina. 

Sarjaa tehtii yhteensä viisi jaksoa tammi−huhtikuussa 1982. Sarjaan oli tarkoitus tehdä kuudes jakso toukokuulle, mutta se peruuntui Ritva Valkaman sairausloman vuoksi. Valkama loukkaantui Helsingin kaupunginteatterin *Voimamies*-näytelmän esityksessä pudottuaan orkesterimonttuun. 

Finnkino on julkaissut koko sarjan DVD:nä 20. elokuuta 2010.

*Ollaan kuin kotonanne* on Ritva Valkaman ja Pentti Siimeksen aiempaan suosikkisketsisarjaan *[[Parempi myöhään...]]* verrattuna tyyliltään mielipuolisempi ja hieman rohkeampi. 

Ohjelmaa mainostettiin seuraavalla sloganilla: 

:Ritva, Siimes, Pirkka-Pekka, Pöysti, Pennanen, Kari, Valkama, Martti ja Pentti Petelius, Tomppa sekä Heiskanen johdattavat meidän illan härmärtyessä viihteen poukamaan. Nauhoitettu lähetys suoraan Pasilasta alkaa.

## Näyttelijät
*Pentti Siimes
*Ritva Valkama
*Pirkka-Pekka Petelius
*Kari Heiskanen
*Tom Pöysti
*Martti Pennanen

## Työryhmä
*Ohjaus: Neil Hardwick, Vesa Nuotio
*Käsikirjoitus: Neil Hardwick, Seppo Ahti, Ilse Rautio
*Lavastus: Reino Helkesalo
*Tuotantoyhtiö: Oy Mainos-TV-Reklam Ab
*Vuosi: 1982

## Vastaanotto
*Helsingin Sanomien* Jukka Kajava kirjoitti sarjan ensimmäisen jakson esityksen alla ennakko-odotusten olevan kovia valtaosin samojen tekijöiden sarjan *Parempi myöhään* jälkeen. Ensimmäinen jakso oli hänestä erittäin hyvin kirjoitettua mutta vähemmän hyvin esitettyä viihdettä, joka lupasi hyvää jatkon kannalta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Jukka Annala:*[[Toopelivisio]]*, (Teos, 2006).
Nuutti Takkinen

**Nuutti Takkinen** (s. 6. helmikuuta 1982) on helsinkiläinen toimittaja, juontaja ja muusikko.

Takkinen on opiskellut elokuvatuottamista Helsingissä ja valmistunut medianomiksi. Vuosina 2004–2007 Takkinen juonsi Ylellä nuorten kesäohjelma Summeria ja on toiminut sen jälkeen ohjelman taustajoukoissa. Summerin lisäksi Takkinen on juontanut television puolella mm. Farmi-ohjelmaa (2004–2005) ja radiossa YleX:lle tehtyjä X-Raati- ja Supersetti-ohjelmia (2007–2008). Vuonna 2007 hän ohjasi Ceebrolistics-yhtyeestä kertovan dokumenttielokuvan "Nämä aallot - Ceebrolistics". Vuonna 2010 Takkinen ohjasi Ylen Rock-Suomi -dokumenttisarjaan kotimaista hip hop -kulttuuria käsittelevän Kotipojat-jakson. Hänen tuorein tv-esiintymisensä on MGP Nordic -laulukilpailun suomenkielisenä kommentaattorina.

Tällä hetkellä Takkinen toimii radiojuontajana Koirankoppi-nimisessä radio-ohjelmassa Radio Helsingissä yhdessä Karri Koiran kanssa. 

Takkinen tunnetaan myös Posteljoona & Ystävät -yhtyeestä jossa hän esiintyy taiteilijanimellä Paha-Nuutti. Kesällä 2012 Slipoveri Records julkaisi hänen soolodebyyttinsä Oman elämän freelancer. 

## Lähteet
Antti Pyrhönen

**Antti Pyrhönen** (s. 13. syyskuuta 1978 Hyvinkää) on suomalainen motocross-kuljettaja. Kaudella 2009 hän ajoi omassa tiimissään motocrossin MM-sarjan MX3-luokassa.

Kaudella 2007 hän ajoi Medei Kawasaki -tallissa. Kaudella 2008 hän siirtyi kesken kauden ajamaan Hondalla MX3-luokkaan. Uransa ensimmäisen erävoiton MM-sarjassa Pyrhönen ajoi toukokuussa 2009. Ensimmäisen MM-kokonaisosakilpailun MX3-luokassa Pyrhönen voitti Vantaalla 23.8.2009 voittamalla molemmat erät. Kaudella 2009 hän voitti MM-pronssia MX3-luokassa.

Pyrhönen on vuoden 2000 motocrossin Euroopan-mestari 125-kuutioisten luokassa. Mestaruus tuli Husqvarna-pyörämerkillä.

Pyrhönen katkaisi jalkansa MM-joukkuekisan finaalissa 4. lokakuuta 2009 Italian Franciacortassa. Tuolloin hän ehti jo tehdä päätöksen uran lopettamisesta, mutta jalka kuitenkin saatiin vielä kuntoon pitkän kuntoutuksen avulla ja hän palasi kaudelle 2011.

Pyrhönen lopetti motocrossuransa syksyllä 2012 loukatessaan polvensa ja olkapäänsä Englannissa ajetussa MX3-luokan toiseksi viimeisessä osakilpailussa.

## Saavutuksia
;MM-sarja
* 2000: 36. sija 125cc
* 2001: 24. sija 125cc 
* 2002: 16. sija 500cc, 3. sija MM-joukkue (Pyrhönen, Vehviläinen, Kovalainen)
* 2003: 8. sija 650cc, 3. sija MM-joukkue (Pyrhönen, Vehviläinen, Aaltonen)
* 2004: 18. sija MX1
* 2005: 15. sija MX1
* 2006: 14. sija MX1
* 2007: 38. sija MX1 (loukkaantuminen alkukaudesta)
* 2008: 11. sija MX3
* 2009: 3. sija MX3

;EM-sarja
* 2000: 1. sija 125cc

;SM-sarja
*1993: 1. sija Suomen Cup 80cc
*1996: 8. sija SM 125cc
*1997: 2. sija SM 125cc
*1998: 2. sija SM 125cc
*1999: 1. sija SM 125cc; 3. sija SM avoin; 1. sija SM joukkue, Hyvinkään MK
*2000: 1. sija SM 125cc
*2004: 14. sija SM A avoin (1 erätulos)
*2007: 4. sija SM-joukkueet, Hyvinkään MK (Pajas, Pihlajavesi, Pyrhönen)
*2008: 1. sija SM MX1
*2009: 1. sija SM Supercross
*2011: 1. sija SM-joukkueet, Hyvinkään MK

;Muuta
*2003: 2. sija Hollannin avoimen luokan mestaruus 
*2002: 1. sija Hollannin avoimen luokan mestaruus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Antti Pyrhösen viralliset sivut (Arkistoitu versio sivustosta)
Leo Pentti

**Leo Pentti** (7. toukokuuta 1930 Lohtaja – 21. joulukuuta 1991 Kuopio) oli suomalainen näyttelijä.

Pentti näytteli niin televisiossa, teatterissa kuin elokuvissakin. Hän muun muassa näytteli televisiosarjoissa *[[Reinikainen]]*, *[[Kotirappu]]* ja *[[Barr-niminen mies (televisiosarja)|Barr-niminen mies]]*. Televisioroolien lisäksi Pentti näytteli lukuisia pieniä sivurooleja Suomen Filmiteollisuuden elokuvissa. Näitä olivat muun muassa *[[Kovaa peliä Pohjolassa]]* (1959), *[[Skandaali tyttökoulussa]]* (1960) ja *[[Komisario Palmun erehdys (elokuva)|Komisario Palmun erehdys]]* (1960).

## Lähteet