open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pontus Jäntti

**Pontus Jäntti** (s. 20. joulukuuta 1968 Helsinki) on suomalainen sulkapalloilija. Aktiiviurallaan Jäntti voitti Suomen mestaruuden kahdeksan kertaa, joista seitsemän peräkkäin vuosina 1987–1993. Viimeinen mestaruus tuli vuonna 1998.

Pontus Jäntti on myös yksi 35:stä Suomen Sulkapalloliiton kultaisen pelaajamerkin saaneista urheilijoista.

Jäntin uran korkein ranking-sijoitus oli 12. maaliskuuta 1991 päivätyllä listalla 15. Uran suurimpiin saavutuksiin lukeutuvat Skotlannin avoimen GP-kisan voitot 1992 ja -98.

## Arvokisamenestys
Jäntin aktiiviuran paras saavutus oli junioreiden EM-kultamitali Helsingissä vuonna 1987.  

Jäntti edusti Suomea kahdesti olympiakisoissa. Barcelonassa 1992 Jäntti voitti ensimmäisessä ottelussaan Bulgarian Yassen Borissovin suoraan kahdessa erässä antaen vastustajalle yhteensäkin vain seitsemän pistettä. Toisella kierroksella vastaan tuli kiinalainen Liu Jun, jota vastaan Jäntti taisteli hyvin ensimmäisen erän häviten sen pistein 15–13. Toisessa erässä kiinalainen Jun takoi tauluun voittopisteet 15–7. Atlantan kisoissa 1996 Jäntti pääsi suoraan toiselle kierrokselle, mutta arpa heitti vastaan maailman senhetkisen ykköspelaajan Indonesian Joko Suprianton, joka ei tarvinnut kuin 28 minuuttia Jäntin lyömiseen suoraan kahdessa erässä pistein 15–1 ja 15–5.

Vuonna 1990 Moskovassa pelatuissa EM-kisoissa Jäntti karsiutui välieristä, joten hänen lopullinen sijoituksensa oli 5.–8. Kaksi vuotta myöhemmin Skotlannin Glasgow'ssa pelatussa EM-turnauksessa molemmat suomalaiset, Jäntti ja Robert Liljequist jäivät myös sijoille 5.–8.

Viimeisin saavutus uralla on ikämiesten yli 35-vuotiaiden sarjan maailmanmestaruus vuodelta 2004 Malesian Kuala Lumpurissa järjestetystä turnauksesta. Kaikkiaan hänellä on virallisia maaotteluita takanaan 55 kappaletta, jolla määrällä hän on miesten kaikkien aikojen listalla kolmantena Lasse Lindelöfin ja Tony Tuomisen jälkeen.

## Aiheesta muualla
* Pontus Jäntin Olympia-statistiikka
Tuli & Savu

**Tuli & Savu** on suomalainen Runoyhdistys Nihil Interitin julkaisema neljästi vuodessa ilmestyvä kulttuurilehti, jonka aiheena on suomalainen ja kansainvälinen runous. Se on ilmestynyt vuodesta 1994. Lehden päätoimittajina toimivat vuoden 2025 alusta Helmi Nöjd ja Elina Sallinen. 

Tuli & Savu on pitkäikäinen ja arvostettu julkaisu kulttuurilehtikentällä. Vuonna 2018 lehti palkittiin Kultti ry:n laatulehtipalkinnolla. Vuotta myöhemmin Tuli & Savu palkittiin pohjoismaiden parhaana kulttuurilehtenä Göteborgin kirjamessuilla. Vuonna 2021 Tuli & Savu sai kirjallisuuden valtionpalkinnon. Vuonna 2023 lehden päätoimittajille myönnettiin Grafian Vuoden Asiakashuippu-palkinto hyvästä markkinoinnin ja muotoilun ostamisesta.

Lehden ulkoasu muuttui keväällä 2015, kun ulkoasusta järjestetyn kilpailun voittivat Aalto-yliopiston graafisen suunnittelun opiskelijat Elina Johanna Ahonen ja Anna Neva.

Lehti ilmestyy neljä kertaa vuodessa ja se sisältää runoutta käsitteleviä artikkeleita, esseitä ja haastatteluja, runokritiikkejä sekä kotimaisen ja käännösrunouden ennen muualla valikoimia.

Lehti julkaisee sisältöä myös verkkosivuillaan, jossa on saatavilla esimerkiksi alunperin painetussa lehdessä julkaistuja laajoja runokenttää luotaavia artikkeleita, kuten päätoimittajien alan toimijoiden kanssa yhteistyössä laatimat Paradigma-numerossa 4/2009 ilmestynyt *2000-luvun runous* ja Ylitys-numerossa 103-104 vuonna 2021 ilmestynyt *2010-luvun runous*. 

## Päätoimittajat
Lehden päätoimittajina ovat toimineet:
* Markus Jääskeläinen (1993–1996)
* Ilkka Koponen (1996–1997)
* Tuomo Karhu (1998–2000)
* Johanna Venho (2000)
* Rita Dahl ja Janna Kantola (2001–2002)
* Leevi Lehto (2002–2003)
* Miia Toivio (2003–2006)
* Teemu Manninen (2006–2007)
* Harry Salmenniemi (2007–2008)
* Henriikka Tavi ja Mikael Brygger (2008–2010)
* Kristian Blomberg ja Mikael Brygger (2010–2013)
* Pauli Tapio, Tiina Lehikoinen ja Jouni Teittinen (2013–2014)
* Tiina Lehikoinen ja Jouni Teittinen (2014–2015)
* Anna Tomi ja Vesa Rantama (2016–2017)
* Juha-Pekka Kilpiö (2018–2021)
* Riikka Simpura ja Paavo Kässi (2021–2022)
* Riikka Simpura ja Atte Koskinen (2023)
* Atte Koskinen (2024)
* Helmi Nöjd ja Elina Sallinen (2025–)

## Julkaisut

* *Muodonmuutoksia? : Nihil Interit ry.:n juhlakirja*. Toim. Lehikoinen, Tiina ja Kyyrönen, Sirpa. Runoyhdistys Nihil Interit ry., 2013. ISBN:978-952-9886-25-8
* *Ikuinen kertosäe: Tuli & Savu -juhlakirja*. Toim. Lehikoinen, Tiina ja Niemi, Marko. Runoyhdistys Nihil Interit ry., 2015. ISBN:978-952-9886-26-5

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Runoyhdistys Nihil Interit
*Tuli&Savu
Sonor

**Sonor** on saksalainen rumpumerkki. 

Vuonna 1875 Johannes Link alkoi valmistaa sotilasrumpuja sekä rumpukalvoja. Kaksikymmentä vuotta myöhemmin yritys oli laajentunut valmistamaan kaikkia lyömäsoittimia. Sonor rekisteröitiin tuotemerkiksi vuonna 1907. Johannes Linkin poika, Otto Link, jatkoi Sonor-rumpujen valmistusta toiseen maailmansotaan asti. Maailmansota jakoi Saksan, jolloin tehdas jäi Itä-Saksalle. Otto Linkin poika, Horst, loikkasi länteen ja perusti brittijoukoilta vuokrattuun parakkiin tehtaan, jossa hän alkoi valmistaa kalvoja. 

Vanha tehdas jatkoi toimintaansa DDR:n hallinnon alaisena valmistaen Tacton-merkkisiä rumpuja. 1950-luvulla Sonor alkoi valmistaa muun muassa koulusoittimia, Orff-järjestelmän laajaa soitinvalikoimaa.

Nykyisin Sonor on noin kahdensadan työntekijän yritys. Vuoden 1991 alussa Sonor muuttui perheyrityksestä Hohner-yhtymän osaksi. Yritys ei peittele tuotteidensa kalleutta, vaan päinvastoin on mainonnassaan jopa viitannut itse siihen. Sonorin rumpusarjoja ovat Signature, Hilite, Sonorlite ja Force 3000-, 2000-, 100- ja 505-sarjat.

Tunnettuja Sonorin soittimia käyttäneitä muusikoita ovat tai ovat olleet muiden muassa Phil Rudd, Ingo Schwichtenberg, Nicko McBrain (siirtynyt Premier-merkkisiin rumpuihin josta 2016 siirtynyt takaisin Sonoreihin), Thomas Lang, Phil Taylor, Danny Carey, Mikkey Dee, Christoph Schneider ja Gavin Harrison.

## Aiheesta muualla
* SONOR 
* sonormuseum.com
Juhlapäivä

**Juhlapäivä** on päivä, jolloin on tarkoitus juhlistaa tai muistaa jotakin. Eri maissa vietetyt yleiset juhlapäivät, joihin kuuluu yleisesti noudatettuja juhlaperinteitä, liittyvät usein uskontoon tai kansalliseen historiaan. Usein ne ovat samalla yleisiä vapaapäiviä tai liputuspäiviä. Yksityisiä juhlapäiviä ovat esimerkiksi syntymä-, nimi-, hää- ja muut vuosipäivät. 

## Katso myös

* Kalenteririitti
* Suomen juhlapäivät
* Kansainvälinen vuosipäivä
Tatravuoret

**Tatravuoret** sijaitsevat Slovakian ja Puolan rajalla. Tatravuoret muodostavat Karpaattien korkeimman vuoriston. Vuoriston korkein huippu Slovakian puolella on Gerlachovský štít (2&nbsp;655&nbsp;m) ja Puolan puolella Rysy (2&nbsp;499&nbsp;m). Vuoristo peittää noin 785 km2 kokoisen alueen.

Tatravuorilla sijaitsee Tatravuorten kansallispuisto Slovakiassa. Siellä eläviä nisäkkäitä ovat gemssi, alppimurmeli, karhu ja ilves, ja pohjantikka kuuluu puiston linnustoon. Alueen metsissä kasvaa kuusia, mäntyjä, lehtikuusia ja sembramäntyjä. Myös Puolan puolella on Tatran kansallispuisto, joka on sikäläiseltä nimeltään Tatrzańskin kansallispuisto. Siellä on 23 järveä, muun muassa Morskie Okon jäätikköjärvi. Alueella on jäätiköiden muovaamia jyrkkiä vuoren huippuja ja laaksoja. Vuoristossa on luolastoverkosto, johon kuuluu yhteensä 650 luolaa. Näihin kuuluvia luolia ovat Mroźna ja Mylna. Alueella on retkeilyreittejä, joilla voidaan patikoida, hiihtää ja ratsastaa. Alueella on myös Gąsienicowan ja Goryczkowan laskettelurinteet. Tatrzańskin alueella esiintyviä kukkakasveja ovat alppitähti ja hopeakurho. Siellä esiintyy myös isokauriita ja maakotkia. Tatrzańskin ja Tatranskýn kansallispuistot on yhdistetty biosfäärialueeksi.

Suurin osa huipuista sijaitsee Slovakian puolella. Tatravuorilla sijaitsee yli 30 järveä. Suurin osa jääkylmistä vuoristojärvistä, jotka saavat vetensä vuorten huipuilta jatkuvasti virtaavasta vedestä, sijaitsevat Puolan puolella. Vuorien huipuilla on ympärivuotisesti lunta. Luonto on kaunista ja kiipeilyreitit on laadukkaasti toteutettu, ja myös yöpymis- ja ruokailupaikkoja on runsaasti.

Tatravuorten juurilla olevista kylistä menee ylös vuorille hiihtohissejä, "vuoristoraitiovaunuja" ja kaapelikärryjä. Tunnetuin lienee Lomnický štítille, joka on 2&nbsp;634 metrin korkeuteen nouseva köysiratahissi.

## Katso myös
* Belianskan tippukiviluola

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Korkealla Tatralla, Suomen Kuvalehti, 09.02.1929, nro 6, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Zachary Levi

**Zachary Levi Pugh** (s. 29. syyskuuta 1980 Lake Charles, Louisiana, Yhdysvallat ) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytellyt Kipp Steadmanin roolissa televisiosarjassa *[[Less than Perfect]]* ja Chuck Bartowskin roolissa televisiosarjassa *[[Chuck (televisiosarja)|Chuck]]*. Hän on näytellyt myös elokuvissa kuten *[[Hamekyttä 2]]* ja ** ja ollut ääninäyttelijänä muun muassa elokuvassa *[[Kaksin karkuteillä]]*. Lokakuussa 2017 Levi valittiin pääosaan DC Filmsin ja New Line Cineman elokuvaan *[[Shazam! (elokuva)|Shazam!]]* (2019), joka on osa DC Extended Universea.

## Lapsuus ja nuoruus
Levi syntyi Lake Charlesissa, Louisianassa. Hän on kolmesta sisaruksesta keskimmäinen. Hänen lapsuudessaan perhe muutti ympäri maata, kunnes he asettuivat Venturaan, Kaliforniaan. Siellä Levi kävi neljä vuotta Buena High Schoolia. Hän aloitti näyttelemisen kuusivuotiaana näytellen teattereissa monia päärooleja.

## Valikoitu filmografia
### Elokuva

### Televisio

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Zachary Levin viralliset sivut
Kemin piiri

**Kemin piiri** () on hallinnollinen alue Vienanmeren rannalla ja Vienan Kemijoen alajuoksun ympärillä Vienan Karjalassa Karjalan tasavallan pohjoisosassa Venäjällä. Piirin hallinnollinen keskus on Kemin kaupunki. Kemin piirin pinta-ala on noin 8 000 km² ja alueella oli 24 300 asukasta vuonna 1996.

## Paikallishallinnolliset osat
Kemin piiriin kuuluu neljä kuntaa: yksi kaupunkikunta (ven. *gorodskoje poselenije*) ja kolme maalaiskuntaa (ven. *selskoje poselenije*).

Kaupunki:
* Vienan Kemi – *Kem* (hallinnollinen keskus)

Maalaiskunnat:
* Kuusema – *Kuzema* 
* Papinsaari –* Rabotšeostrovsk*
* Vääräkoski – *Krivoi Porog*

Muita asutuskeskuksia ovat Kalkalahti, Kriitinä, Paanajärvi ja Ponkama.

## Historia
Kemin piiri perustettiin 29. elokuuta 1927, jolloin siihen liitettiin Ponkaman ja Usmanan kunnat, Kemin kaupunki, sekä osia Paanajärven ja Vitsataipaleen kunnista.

Vuonna 1963 suoritettiin hallintouudistus, jonka myötä Louhen, Kiestingin ja Uhtuan piirit liitettiin Kemin piiriin. Kuitenkin jo vuonna 1965 Kemin piiri jaettiin taas pienempiin osiin, perustamalla uudelleen Louhen ja Kalevalan (aik. Uhtuan) piirit.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Tatra

**Tatra** voi tarkoittaa:

* Tatravuoristo, vuoristo Slovakian ja Puolan rajalla
* Matala-Tatra, vuoristo Slovakiassa
* Tatra, tšekkiläinen autovalmistaja
* Tatra, tšekkiläinen raitiovaunuvalmistaja
* Tatrankoira, puolalainen paimenkoirarotu
* Tátra-luokka, Itävalta-Unkarin laivaston hävittäjäluokka
Insinööri-ekonomisti

**Insinööri-ekonomisti** oli neuvostoliittolainen talouspainotteinen insinöörintutkinto, jonka tarkoituksena oli antaa teollisuustaloudellinen pätevyys teollisen tuotannon laskenta- ja suunnittelutehtäviin.
Viesti miljardien vuosien takaa

**Viesti miljardien vuosien takaa** () on tieteen popularisoija Richard Dawkinsin evoluutiota käsittelevä kirja, joka ilmestyi vuonna 1995. Teos kertoo darwinistisesta evoluutiosta, eli siitä miten luonnonvalinta on ohjannut ikivanhaa geenien keskeytymätöntä virtaa ja miten tämä on johtanut nykyiseen elämän monimuotoisuuteen. Teos sisältää myös lainauksia Dawkinsin aikaisemmista kirjoituksista.

Teos on julkaistu 26 maassa ilmestyvässä Tieteen huiput -sarjassa, jossa merkittävät tutkijat kertovat tieteenalojensa uusista saavutuksista lyhyesti ja kansantajuisesti. Dawkinsin kirjoittamista teoksista se on siten lyhyin. Kirjan kuvitti Dawkinsin puoliso Lalla Ward ja suomeksi sen käänsi Risto Varteva.

## Luvut
Teos koostuu viidestä luvusta, alkusanoista ja hakemistosta. 

Ensimmäisessä luvussa *Digitaalivirta* valotetaan tietä myöhemmille kertomalla geenien keskeytymättömästä virrasta läpi geologisten aikajaksojen. 

Toinen luku *Juurille Afrikkaan* käsittelee sitä miten ihmisten historiaa pystytään jäljittämään geenien avulla aina lähimpiin yhteisiin esi-isiin saakka. Toisessa luvussa keskitytään myös Raamatusta tuttuun tarinaan ihmisten esiäiti Eevasta, eli äitilinjan tutkimukseen. 

Kolmas luku *Hiljaa hyvä tulee* selittää miten evoluution päämekanismi luonnonvalinta on ainoa vaihtoehto, mikä voi luoda luonnossa havaittavaa elämän monimuotoisuutta ja monimutkaisuutta. 

Neljäs luku ,*[[Jumala]]n hyötyfunktio*, keskittyy käsittelemään elämän "hyötyfunktiota", geenien toimintaa ja sitä miten itsekkäästi ne ajavat omaa etuaan jatkaakseen DNA:n säilymistä. Neljännessä luvussa selitetään myös miten tarkoituksenmukaisuuden näkeminen monimuotoisessa elämässä on tyypillinen harha. 

Kirjan viimeinen eli viides luku *Monistumispommi* kertoo elämän kehittymisen merkkipaaluista Maassa ja spekuloi miten vastaava prosessi voisi tapahtua kaukana avaruudessa.

## Tiedot

* Ilmestynyt vuonna 1995 Tieteen huiput -sarjassa
* Suomennos Risto Varteva
* Kustantaja WSOY
* 
* Alkuteos River out of Eden, New York: Basic Books 1995, 

## Aiheesta muualla

* Arvostelu Yliopisto-lehdessä
Korallikaktukset

**Korallikaktukset** (*Rhipsalis*) on suku kaktuskasvien (*Cactaceae*) heimossa. Lajit kasvavat päällyskasveina. Useita suvun lajeja kasvatetaan huonekasveina.

Korallikaktusten tieteellinen nimi tulee kreikankielen sanasta, joka tarkoittaa korinpunontaa. Se viittaa niiden hoikkiin ja taipuisiin varsiin, jollaiset useimmilla lajeilla on.

## Tuntomerkit
Korallikaktukset ovat trooppisten metsien päällyskasveina riippuvaoksaisia pensaita. Varren nivelvälit ovat liereitä, toisinaan kulmikkaita, palteisia tai litteitä, ja enemmän tai vähemmän piikittömiä. Uudet varret kehittyvät yksittäin tai ryhmittäin vanhempien kärkeen tai sen lähelle. Areolit ovat pieniä. Kukat ovat pieniä, niiden kehä ratasmainen ja tavallisesti valkoinen; pohjus on tavallisesti kalju mutta toisinaan pehmeäsukasellinen. Toisinaan kukassa on rengasmainen mesiäiskehrä (diskus). Hedelmä on pieni, marjamainen ja pinnalta paljas, ja siinä on runsaasti pienen pieniä, mustia siemeniä, joissa on tahmea ja hyytelömäinen lisäke. Tämä on selvästi sopeutuma lintujen suorittamaan levitykseen.

## Levinneisyys
Korallikaktuksia kasvaa luonnonvaraisena Etelä-Amerikan keski- ja pohjoisosissa, Keski-Amerikassa ja Karibian saarilla. Hiuskorallikaktus (*Rhipsalis baccifera*) on levinnyt mahdollisesti lintujen levittämänä myös Afrikkaan, Madagaskariin ja Intian valtameren saarille Sri Lankaan asti, ei kuitenkaan Intian niemimaalle. Lajien keskittymä on Itä-Brasiliassa.

## Lajit
Korallikaktusten suvussa katsotaan olevan 35 lajia:
**Rhipsalis baccifera* – hiuskorallikaktus
**Rhipsalis burchelii*
**Rhipsalis campos-portoana*
**Rhipsalis cereoides*
**Rhipsalis cereuscula* – mistelikorallikaktus
**Rhipsalis clavata*
**Rhipsalis crispata*
**Rhipsalis cuneata*
**Rhipsalis dissimilis*
**Rhipsalis elliptica*
**Rhipsalis ewaldiana*
**Rhipsalis floccosa*
**Rhipsalis goebeliana*
**Rhipsalis grandiflora*
**Rhipsalis hoelleri*
**Rhipsalis juengeri*
**Rhipsalis lindbergiana*
**Rhipsalis mesembryanthemoides* – rionkorallikaktus
**Rhipsalis micrantha*
**Rhipsalis neves-armondii*
**Rhipsalis oblonga*
**Rhipsalis occidentalis*
**Rhipsalis olivifera*
**Rhipsalis ormindoi*
**Rhipsalis pacheco-leonis*
**Rhipsalis pachyptera*
**Rhipsalis paradoxa*
**Rhipsalis pentaptera*
**Rhipsalis pilocarpa* 
**Rhipsalis pulchra
**Rhipsalis puniceodiscus*
**Rhipsalis russellii*
**Rhipsalis sulcata*
**Rhipsalis teres*
**Rhipsalis trigona*

== Lähteet ==
*Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press; Portland, Oregon. 
*[https://finto.fi/kassu/fi/page/k41884 Kasvien suomenkieliset nimet: *Rhipsalis''].

### Viitteet
Paanajärven kansallispuisto

**Paanajärven kansallispuisto** on kansallispuisto Venäjällä Karjalan tasavallan luoteisosassa, Louhen piirissä Suomen rajan pinnassa. Puisto sijaitsee Suomelle ennen sotia kuuluneella Sallan-Kuusamon alueella, ja sen alueella sijaitsi aiemmin Paanajärven kylä.

Paanajärven kansallispuistossa on lähes koskematon luonto. Eläimistö ja kasvisto on runsasta ja maisemat erinomaiset. Kansallispuisto perustettiin vuonna 1992 ja on 1&nbsp;040 neliökilometrin laajuinen, heti rajan takana Suomessa on Oulangan kansallispuisto. 

Paanajärven kansallispuiston tunnetuimpia nähtävyyksiä ovat Ruskeakallio, Kivakkakoski ja Kivakkatunturi, Mäntykoski, Nuorunen ja itse järvi, Paanajärvi.

Puisto on saanut WWF:n PAN Parks sertifikaatin.

Kansallispuistoon pääsyyn vaaditaan lupa. Sen voi lunastaa maksua vastaan kansallispuiston vierailijakeskuksesta, joka sijaitsee Pääjärven kylässä.

## Paanajärvi

Puiston "helmenä" on Paanajärvi, joka on 24&nbsp;km pitkä, 1,5&nbsp;km leveä ja 128&nbsp;m syvä. Puiston joissa on paljon koskia ja melkoisia vesiputouksia. Vesistöissä on paljon arvokalaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*European Commission: National Park Paanajärvi  (parks.karelia.ru)  
*Karttoja   (parks.karelia.ru)
*Puiston sivut    (onego.ru)
* Puiston sivut Luonnonvarainministeriön sivusto 
* Национальный парк «Паанаярви» . Luonnonvarainministeriön sivusto  
*Nähtävyydet - Paanajärven kansallispuisto   (nordictravel.ru)
Edgar Purnell Hooley

**Edgar Purnell Hooley** (1860–1942) keksi öljysoran. Hän oli vuonna 1901 matkalla ohi paikan, missä tehtiin tervaustyötä. Maanmittarina Nottinghamshiressä työskennellyt Hooley näki kerran, miten tervatynnyri oli kaatunut tielle ja tahraamisen välttämiseksi tervan päälle oli levitetty soraa. Tämä alue oli selkeästi vähemmän pölyinen kuin ympäröivä tie, mikä innosti Hooleyn kehittämään ja patentoimaan öljysoran Isossa-Britanniassa.

Hooley antoi yhtiölleen nimeksi Tar Macadam (Purnell Hooley's Patent) Syndicate Limited. Hän ei kuitenkaan ollut liikemiehenä yhtä taitava kuin keksijänä, eikä saanut tuotettaan myydyksi. Pian hänen yhtiönsä osti kansanedustaja Sir Alfred Hickman. Tämä omisti terästehtaan, jonka toiminnasta syntyi huomattava määrä kuonaa. Öljysorayhtiö käynnistettiin uudelleen vuonna 1905, ja saavutti heti suurmenestyksen. Nykyään yhtiö toimii nimellä Tarmac plc, ja se on yksi Ison-Britannian suurimmista rakennusmateriaalien tuottajista.

## Lähteet
Vempele

**Vempele** on Abloy-lukkojen auki saamiseksi käytettävä väline, kansankielellä tiirikka. Vempeleellä voi avata vanhanmallisen Abloy Classic -lukon, jossa ei vielä ollut vapaasti pyörivää ensimmäistä haittaa. Vempeleen käyttö vaatii kuitenkin taitoa, joten Abloy-lukon saa auki yleensä vain tiirikoinnin harrastaja, ammattirikollinen tai lukkoseppä.

Vempeleen kehittäjänä ja käyttäjänä on pidetty Reijo Luotolaista, pitkäaikaista vankia. Murtovälineitä tutkineen suojelupoliisin ylietsivän mukaan hän oli kuitenkin vain vempeleen käyttäjä. Ensimmäinen vempeleeseen liittyvä tuomio on vuodelta 1973 ja sen tekijänä oli toinen henkilö.

## Katso myös
*Lukko
*Tiirikointi

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
*Turun Sanomat Rikosmuseo 30.12.2006
Carl Icahn

**Carl Celian Icahn** (s. 16. helmikuuta 1936 Queens, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pääomasijoittaja ja miljardööri. Hänen omaisuutensa arvo oli vuonna 2009 yhdeksän miljardia dollaria. Icahn kasvoi Queensissä New Yorkissa. Hän valmistui kandidaatiksi (psykologia) Princetonin yliopistosta, ja jatkoi lääketieteen opinnoilla New Yorkin yliopistossa, jossa opinnot jäivät kuitenkin kesken. Icahnilla on 1980-luvulta periytyvä maine aggressiivisena aktivistisijoittajana.

Yleisurheilustadion Icahn Stadium New Yorkissa on nimetty Icahnin mukaan. Hän rahoittaa muun muassa myös Princetonin yliopiston perinnöllisyystieteen laboratoriota, joka myös on nimetty hänen mukaansa.

## Liiketoimintoja
Vuonna 1985 Icahn osti rahoitusta tarvinneen Trans World Airlinesin. Saatuaan yhtiön hallintaansa hän myi sen kannattavimpia osia kilpailijoille. Icahn pakotettiin eroamaan 1992, jolloin yhtiön konkurssianomus oli jo vireillä. TWA meni konkurssiin 1993. Icahn omisti 1980-luvulla myös Texacoa ja USX:ia. 

Icahn omisti 2000-luvun alussa 3,3 % Time Warnerista. Hän pyrki erottamaan pääjohtaja Richard Parsonsin ja jakamaan yhtiön vuonna 2006, mutta ei saanut osakkeenomistajien kannatusta. Helmikuussa 2006 tehdyn sopimuksen mukaan Time Warner osti omia osakkeita 20 miljardin dollarin arvosta, leikkasi kustannuksia 500 miljoonan dollarin edestä vuonna 2007 ja nimitti hallitukseen kaksi Icahnia konsultoivaa riippumatonta jäsentä. 

Icahn sijoitti kaksi miljardia dollaria ruotsalaiseen Cevian Capitaliin. Cevian Capital hankki vuonna 2005 noin neljän prosentin osuuden suomalaisesta Metsosta. Keväällä 2006 Cevian Capitalin johtava osakas Christer Gardell valittiin yhtiön hallitukseen. Icahn ja Cevian Capital ostivat vuonna 2004 3 % Skandiasta ja 9,9 % Lindexistä. Cevian vähensi 27. kesäkuuta 2006 Lindex-omistustaan 5,6 prosenttiin ja 18. heinäkuuta 2006 4,4 prosenttiin.

Kun lääkealan yritys Mylan Laboratories julkaisi 2004 aikeensa ostaa King Phamaceuticalsin, Icahn osti yrityksen osakkeita. Icahnin mukaan Mylan tarjosi King Pharmaceuticalsista liikaa. Hän arvosteli myös Mylanin pääjohtajan palkkaa liian korkeaksi ja oli sitä mieltä, että yritystä johdettiin väärin. Vuonna 2005 Mylan luopui yrityskaupasta perustellen sitä sillä, että oli saanut yhtiöstä uusia tietoja. 

Icahn oli merkittävä vähemmistöomistaja Yahoossa, kun se neuvotteli 2008 ostotarjouksesta Microsoftin kanssa. Icahn vaati, että Microsoftin tarjous olisi hyväksyttävä, kun taas varsinkin toimitusjohtaja Jerry Yang vastusti hyväksymistä. Tarjousta ei hyväksytty. Yahoon kurssi putosi sittemmin tuntuvasti ja toimitusjohtaja Yang erosi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*The Icahn Report, Carl Icahnin verkkopäiväkirja
Nauvon keskiaikainen hylky

**Nauvon keskiaikainen hylky** on Nauvon ulkosaaristoon 1300-luvulla uponneen  puurakenteisen aluksen hylky. Hylky löydettiin sattumalta vuonna 1996 biologisten sukellustutkimusten yhteydessä. Uppoamispaikalta on löydetty kirkonkello, pronssipatoja sekä niiden osia, hioimia sekä 10–15 metrin mittaisen puurunkoisen aluksen jäänteitä. Meriarkeologisia kaivauksia on suoritettu elokuussa 2006. Kirkonkellon lisäksi hylystä on nostettu joitain metalliosia, jotka on jo konservoitu.

Uppoamispaikka sijaitsee Saaristomeren kansallispuistossa Storskärin saariryhmän alueella Egelskärin lähellä. Luonnonsuojelusyistä alueella liikkuminen on kielletty ilman kansallispuiston lupaa.

Aluksen jäänteet sekä lasti lepäävät merenpohjassa rinteessä noin 5–20 metrin syvyydessä alueella, jonka halkaisija on noin 30 metriä. Itse hylyn runko lepää vedenalaisessa kanjonissa ja on suurimmalta osaltaan hautautunut pohjasedimentin alle. 

Aluksen keramiikkalastin osia on ajoitettu aiempien löytöjen perusteella 1310–1330-luvuille, ja ne ovat todennäköisesti alasaksilaista alkuperää nykyisen Kölnin lähettyviltä. Lastiin kuului myös norjalaista liuskekiveä sekä tanskalaista kalkkikiveä. Todennäköisesti alus oli haaksirikkoutuessaan matkalla jostain hansakaupungista Turkuun.

Aluksesta on lisäksi löytynyt ehjänä säilynyt tynnyri, jonka ympärille on muodostunut ruostekerros. Museoviraston meriarkeologisessa konservointilaboratoriossa suoritetuissa tutkimuksissa tynnyristä löytyi rautaharkkoja, jotka ovat todennäköisesti ns. Osmond-rautaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Museovirasto: Nauvon keskiaikainen haaksirikkopaikka
Piiskakäärme

**Piiskakäärme** (*Dryophis prasinus* tai *Ahaetulla prasina*) on käärmelaji, joka elää laajalla alueella Kaakkois-Aasiassa kuten Indonesiassa, Filippiineillä, Thaimaassa, Vietnamissa, Intiassa ja eteläisessä Kiinassa. Sitä pidetään myös lemmikkinä, ja Vietnamissa siitä tehdään lääkettä.

Piiskakäärme on enintään kaksi metriä pitkä, erittäin ohut käärme, jonka väri on usein räikeän vaaleanvihreä, mutta joskus myös kellanvihreä tai ruskehtava. Se syö selkärankaisia kuten lintuja, liskoja ja sammakoita.

## Lähteet
Ann Bell

**Ann Bell** (s. 29. huhtikuuta 1940 Wallasey, Cheshire, Britannia) on brittiläinen televisionäyttelijä. Hän on näytellyt toisen maailmansodan ajan vankileirille sijoittuvassa *Tenko*-sarjassa 1980-luvulta sekä vuoden 2002 versiosta *[[Forsytein taru]]ssa* Hester-tätinä. Hän on vieraillut usein monissa muissakin tunnetuissa brittisarjoissa, kuten *[[Sydämen asialla]]*, *[[Holby Cityn sairaala]]* sekä *[[Hercule Poirot (televisiosarja)|Hercule Poirot]]*.

## Aiheesta muualla
*
Lipunryöstö

**Lipunryöstö** (tai **viirinryöstö**) on leikki, josta on useita versioita. Videopelien *capture the flag* -pelimuotoa kutsutaan toisinaan suomeksi lipunryöstöksi.

## Pelin kulku
Pelialueena voi olla esimerkiksi jalkapallokenttä. Ensin jaetaan pelaajat kahteen yhtä suureen joukkueeseen. Sitten pelialue jaetaan kahteen osaan. Kummankin joukkueen lippu laitetaan näkyviin oman alueen päähän. Lippu voi olla tavallinen lippu. Lippuja pitää olla kummallakin puolella yksi kappale, ja ne laitetaan molempien joukkueiden omaan aloituspaikkaan. Lippu voi olla myös pieni ja kevyt esine.

Tavoitteena pelissä on saada toisen joukkueen lippu/viiri omalle alueelle (niin että ei jää kiinni). Jos joku vastapuolen pelaajista on toisen joukkueen alueella hänet voidaan ottaa kiinni ja laittaa ”vankilaan”. Oman joukkueen jäsen voi pelastaa ”vangin” juoksemalla ”vankilaan” (penkki tai muu, hiekkaan piirretty ympyrä) ja koskettamalla ”vankia”. ”Vanki” ja pelastaja ovat turvassa kun ovat päässeet omalle puolelleen. Toisessa versiossa on muuten samat säännöt, mutta tällä kertaa lippu/viiri piilotetaan. Eli vastapuolen pitää ensiksi löytää lippu ja saada se omalle puolelleen niin ettei jää kiinni.

Pelin toinen versio on lähes samanlainen. Lipunryöstön paikka voi olla esimerkiksi metsä, jossa lippu pitää olla puussa, eikä maassa. Pelialue rajataan esimerkiksi sinisten ja punaisten puoliin. Lipun tai vankilan luona ei saa olla vartioimassa, vaan koko ajan pitää liikkua. Lipun voi myös ottaa omalta puolelta käymättä vastustajan puolella, mikäli yltää ottamaan lipun, joka on onnistuttu siirtämään lähelle rajaa.

## Lipunryöstö videopeleissä

Lipunryöstö () on videopelien moninpelimuoto, jossa kaksi kilpailevaa joukkuetta pyrkii sieppaamaan toisen joukkueen lipun ensimmäisenä omalle alueelleen. Alue määräytyy useimmiten rajalla, joka ympäröi omaa lippua ja joka pelistä riippuen erikokoinen. Oman ja vieraan lipun tunnistaminen on yleensä toteutettu niin että kummallekin ryhmälle on määrätty oma värinsä (useimmiten punainen ja sininen), jota myös lipun väri tottelee. 

## Katso myös
* Hippa
Pyreneittenkurjenpolvi

**Pyreneittenkurjenpolvi** (*Geranium pyrenaicum*) on 20–60 senttimetriä korkeaksi kasvava, kesä–syyskuussa sinipunaisena kukkiva kasvi. Pienehköillä, usein pareittain asettuneilla kukilla on läpimittaa 15–20 mm. Kasvia tavataan useimmiten niityillä ja metsien tai pensaikkojen reunoilla. Suomessa pyreneittenkurjenpolvea tavataan lähinnä puutarhoissa ja vain harvoin viljelyksiltä luontoon karanneena. Sen nokalliset hedelmät sijaitsevat yleensä pareittain.

Pyreneittenkurjenpolvea esiintyy luonnonvaraisena Pyreneiden niemimaalla, Britteinsaarilla ja paikoin Keski-Euroopassa sekä Ruotsissa Skoonesta Upplantiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2020: Pyreneittenkurjenpolven (''Geranium pyrenaicum'') levinneisyys Suomessa
Pohjoinen pallonpuolisko

**Pohjoinen pallonpuolisko** on maapallon osa, joka sijaitsee päiväntasaajan eli 0° leveyttä  pohjoispuolella. Maanosista pohjoisella pallonpuoliskolla ovat Pohjois-Amerikka ja Etelä-Amerikan pohjoisin osa, Eurooppa, kaksi kolmasosaa Afrikasta ja valtaosa Aasiasta lukuun ottamatta suurinta osaa Indonesian saaristosta. Kokonaan eteläisellä pallonpuoliskolla sijaitsevat Australia ja Etelämanner.

Maan akselin kaltevuuden vuoksi pohjoisen ja eteläisen pallonpuoliskon ilmastot poikkeavat toisistaan. Pohjoisella pallonpuoliskolla kesä on kesäkuusta syyskuuhun, toisin kuin eteläisellä pallonpuoliskolla, jossa kesä kestää joulukuusta maaliskuuhun.

Pohjoinen pallonpuolisko kattaa suurimman osan maapallon maa-alueista, noin 67–68 prosenttia, ja 88–90 prosenttia väestöstä.

## Katso myös
* Läntinen pallonpuolisko
* Itäinen pallonpuolisko
* Eteläinen pallonpuolisko

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ahkeraliisa

**Ahkeraliisa** (*Impatiens walleriana*) on palsamikasvien heimoon kuuluva, koristekasvina yleinen palsami- eli häpykannuslaji. Sen kantamuotojen luontaista kasvualuetta ovat Itä-Afrikan tropiikki ja etenkin Sansibarin saari Afrikan itärannikolla. Suomessa ahkeraliisaa on kasvatettu huonekasvina 1800-luvulta alkaen, nykyisin se on myös suosittu ulkoistutuskasvi.

## Tuntomerkit

Lehdet ovat soikeita suippokärkisiä ja hammaslaitaisia. Terälehdet ovat ruusumaiset. Kukat ovat lajikkeesta riippuen valkoiset, erilaisten punaisten sävyiset tai violetit, joskus myös kaksivärisenä valkoisen kanssa. Yksittäiskukat ovat litteät. Kukat ovat yksinkertaisia tai kerrottuja. Kasvutapa on matala ja leveäkasvuinen.

## Hoito

Sisäkasvina ahkeraliisa viihtyy valoisalla ikkunalla, suojattuna kaikista voimakkaimmalta auringonpaisteelta. Se vaatii runsaasti kastelua, mutta mullan pitää kuivahtaa ennen seuraavaa kastelukertaa. Kesäkuumalla alustalle voi jättää hieman vettä seisomaan. Lannoitus pitäisi tehdä kerran viikossa. Eduksi on, jos kasvin voi sijoittaa talveksi 14–18&nbsp;°C lämpöön. Leikataan myös kesällä.

Puutarhakasvina ahkeraaliisaa kasvatetaan yksivuotisena kesäkukkana. Huolehditaan runsaasta kastelusta ja lannoituksesta. Niitä käytetään ryhmäkasvina kesäkukkaryhmässä, tai peittämään aukkoja perennaryhmissä. Ahkeraliisaa voi lisätä sekä pistokkaista, joita voi ottaa elokuussa, että siemenistä, jotka kylvetään helmikuussa hiekansekaiseen multaan.

## Lähilajit
Sateenkaaripalsami eli uudenguineanliisa (*Impatiens hawkeri*) on ahkeraliisalle sukua oleva palsamilaji, joka on yleistynyt viime vuosina Suomessa kesäisissä ulkoistutuksissa.

## Lähteet
* 
*  

### Viitteet
Justin Whalin

**Justin Whalin** (s. 6. syyskuuta 1974, San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa *[[Dungeons & Dragons (elokuva)|Dungeons & Dragons]]* ja *[[Child's Play 3]]* ja tehnyt roolin *[[Daily Planet]]in* valokuvaajana Jimmy Olsenina televisiosarjassa *[[Teräsmieheni]]*.

## Aiheesta muualla
*
Isokäenrieska

**Isokäenrieska** (*Gagea lutea*) on 15–25 senttimetriä korkeaksi kasvava, monivuotinen kasvi. Se kukkii huhti-toukokuussa pienin, 1,5–2,5 cm levein kukin. Kukat ovat tähtimäisiä ja niissä on kuusi kehälehteä, joiden selkäpuolella on vihreä juova. Verson tyvellä kasvava aluslehti on tasasoukka ja kouruinen, kasvin tukilehdet ovat karvalaitaisia. Isokäenrieskan hedelmät ovat pieniä kotia, jotka sisältävät runsaasti siemeniä. Siemenet sisältävät muurahaisia houkuttelevan rasvalisäkkeen (elaiosomin). Vaateliasta kasvia tavataan puolivarjossa kosteahkoilla lehtoalueilla ja puistonurmikoilla. Isokäenrieska muistuttaa harvinaista puistokäenrieskaa (*Gagea pratensis*).

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Isokäenrieska (''Gagea lutea'')
* Kasviatlas 2022: Isokäenrieskan (''Gagea lutea'') levinneisyys Suomessa
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Isokäenrieska (''Gagea lutea'')
* Luontoportti: Isokäenrieska (''Gagea lutea'')
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Gagea lutea'' – isokäenrieska
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Gagea lutea''
Heinätorin puisto

**Heinätorin puisto** on Hollihaan kaupunginosassa Oulun kantakaupungin ruutukaava-alueella sijaitseva puisto. 

## Sijainti
Puistoa rajaavat Torikatu, Heinätorinkatu, Kirkkokatu ja Limingankatu, joka puiston kohdalla on katkaistu moottoriajoneuvoliikenteeltä. Limingankadun puolella puistoa rajaa arkkitehti Wolmar Westlingin suunnittelema Heinätorin koulu, joka on valmistunut vuonna 1875. Heinätorinkadun puolella on leikkikenttäalue. Puiston halkaisevat diagonaalisesti käytävät, joiden leikkauksessa puiston keskellä on suihkulähde.

## Historiaa
Puistokortteli oli vuoden 1824 asemakaavassa varattu heinätoriksi. Heinätori oli yksi kolmesta Oulun torista, joilla ympäröivien maalaiskuntien asukkaat saivat myydä tuotteitaan. Nimensä mukaisesti torilla on ollut tarkoitus käydä heinäkauppaa. Tori toimi nykyisen puiston paikalla vuoteen 1913 saakka.

Heinätorille rakennettiin Oulun ensimmäisen vesijohtosuunnitelman mukaisesti arkkitehti Viktor J. Sucksdorffin suunnittelema vesisäiliö vuonna 1902. Vesisäiliön toiminta jatkui 1920-luvun loppuun, mutta vesijohtoverkon laajenemisen myötä vedenjakelupaikan tarve väheni. Torni purettiin vuonna 1937. Puistoksi aukio istutettiin vuonna 1915.

## Istutukset
Johan W. Miesmaan suunnitelmien mukaisesti puiston reunoille istutettiin vuonna 1915 puistolehmuksia, mutta varsinainen puistoalue oli perunapeltona vuosina 1918–1923, kunnes se nurmetettiin. 1950-luvulla puistoon istutettiin poppeleita ja vuonna 1965 istutuksia uusittiin, samalla kun leikkikenttää laajennettiin. Kun puistoa uudistettiin vuosina 2006–2007,  kesäkukkaistutuksia lisättiin. Puistossa on lehmusten ja poppeleiden ohella hopeakuusia, vaahteroita ja venäjänomenapuita. Kukka- ja pensasistutuksiin kuuluvat verenpisara ja unkarinsyreeni.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kaukovainion suuralue

**Kaukovainion suuralue** on yksi Oulun 23:sta suuralueesta. Suuralue käsittää Oulun kaupungin eteläiset kaupunginosat Kaukovainion ja Hiirosen, ja se sijaitsee Oulujoen eteläpuolella, rajoittuen keskustan, Oulunsuun, Maikkulan, Kaakkurin ja Höyhtyän suuralueisiin. Suuralueella asuu noin 6&nbsp;800 asukasta, ja siellä on yhteensä 1&nbsp;903 työpaikkaa. Ruokakuntia on yhteensä 3&nbsp;805 (1.1.2012).

## Kaupunginosat Kaukovainion suuralueella
* Kaukovainio
* Hiironen

## Palvelut
Peruspalvelut on keskitetty pääasiassa Kaukovainion keskukseen.

## Koulutus
Kaukovainion keskuksessa sijaitsee perusasteen luokille 1–9 koulutusta tarjoava Kaukovainion koulu. Kotkantiellä sijaitsevat myös Oulun ammattikorkeakoulun kulttuurin ja tekniikan yksiköt, OSAO:n liiketalouden ja tekniikan yksiköt sekä Oulun aikuiskoulutuskeskus.

## Liikenne
Alueen tärkeimmät liikenneväylät ovat Poikkimaantie ja Joutsentie sekä valtatiet Vt&nbsp;4 ja Vt&nbsp;22.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gareth Gates

**Gareth Paul Gates** (s. 12. heinäkuuta 1984, Bradford, Iso-Britannia) on brittiläinen pop-laulaja, joka tuli tunnetuksi vuonna 2002 sijoituttuaan toiseksi Britannian Pop Idol -kisassa.

## Musiikkiura

Vaikka Gareth ei voittanut kilpailua, hän kuitenkin sai nopeasti levytyssopimuksen Simon Cowellin levy-yhtiöstä BMG. Hänen ensimmäinen singlensä oli cover-versio *Unchained Melody*, joka muistetaan parhaiten Righteous Brothersin esittämänä vuonna 1965. Garethin versio nousi listan kärkeen Britanniassa ja pudotti samalla kolme viikkoa kärjessä olleen Pop Idol -voittajan, Will Youngin toiseksi. Albumi julkaistiin marraskuussa ja nousi listalla toiseksi heti David Grayn jälkeen myyden tuplaplatinaa.

Myös seuraavat julkaisut pärjäsivät hyvin ja keväällä 2003 hän sai esittää Comic Relief -hyväntekeväisyyssinglen, cover-version vuoden 1970 Norman Greenbaumin hitistä *Spirit In The Sky*. Kappale meni listan kärkeen, kuten Comic Relief -singleillä on tapana. Toinen albumi ei sen sijaan pärjännyt Britanniassa yhtä hyvin kuin edeltäjänsä mutta saavutti kuitenkin hyviä sijoituksia Aasiassa.

Vuonna 2005 Gareth alkoi työskennellä kolmannen albumin parissa mutta jätti levy-yhtiönsä huhtikuussa 2006. Hän aikoo kuitenkin julkaista uutta materiaalia tulevaisuudessa uuden levy-yhtiön kautta.

Gareth muistetaan myös hänen vaikeasta änkytyksestään, josta hän pääsi lopulta eroon McGuire-ohjelman avulla. Toisen albumin jälkeen hän alkoi kouluttautua ohjaajaksi samaan ohjelmaan auttaakseen muita saman ongelman kanssa kamppailevia.

### Singlet

 

### Albumit

## Aiheesta muualla
*Gareth Gatesin viralliset sivut 

## Lähteet
*Gareth Gates englanninkielisessä Wikipediassa
*http://www.everyhit.com
Eugenie (prinsessa)

**Yorkin prinsessa Eugenie** (Eugenie Victoria Helena; s. 23. maaliskuuta 1990) on Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaan Charles III:n veljen Andrew Mountbatten-Windsorin nuorempi tytär. Prinsessa Eugenie on kruununperimysjärjestyksessä yhdentenätoista.

Prinsessa Eugenie meni naimisiin yökerhon omistajan ja tapahtumajärjestäjän Jack Brooksbankin kanssa 12. lokakuuta 2018. Häät pidettiin Windsorin linnan Pyhän Yrjön kappelissa. Helmikuussa 2021 he saivat poikalapsen, joka oli kuningatar Elisabet II:n yhdeksäs lapsenlapsenlapsi. Pari sai jälleen uuden poikalapsen toukokuussa 2023.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Stockmannin Moskovan tavaratalot

Stockmannilla () oli 31. tammikuuta 2015 asti Venäjän pääkaupungissa Moskovassa neljä eri tavarataloa. Niistä yksi sijaitsi keskikaupungilla Metropolis-kauppakeskuksessa ja kolme muuta keskustan ulkopuolella sijaitsevissa kauppakeskuksissa; yksi kauppakeskus Mega Etelässä, yksi kauppakeskus Mega Pohjoisessa ja yksi kauppakeskus Mega Idässä. Lisäksi Smolenskajan tavaratalo lakkautettiin jo aiemmin. 

Tavaratalot siirtyivät pois Stockmannin omistuksesta Reviva Holdings Limited -yhtiölle 1. helmikuuta 2016 alkaen. Uusi omistaja aikoo siirtää tavaratalot omistamansa Debenhams-brändin alle vuoden 2018 alkuun mennessä.

## Smolenskajan tavaratalo
Stockmann avasi ensimmäiset myymälänsä Moskovassa jo Neuvostoliiton aikana vuonna 1989, mutta ensimmäinen täysimittainen tavaratalo avautui Smolenskajalle vasta vuonna 1998. Näin se oli Stockmannin toinen täysimittainen tavaratalo ulkomailla Tallinnan tavaratalon jälkeen. Tavarataloa on avaamisen jälkeen laajennettu vuonna 2002.

Toukokuussa 2008 Stockmann joutui sulkemaan tavaratalon vuokranantajien laittoman toiminnan vuoksi. Siitä huolimatta, että Moskovan kansainvälinen välitystuomioistuin ratkaisi Smolenskajan tavaratalon vuokrakiistan Stockmannin eduksi, lopettivat vuokranantajat sähkönjakelun Stockmann-tavarataloon ja tekivät toiminnallaan tavaratalon aukipitämisen mahdottomaksi. Smolenskajan tavaratalon korvikkeeksi avattiin kuitenkin helmikuussa 2009 Venäjän uusin Stockmann Moskovan uudessa Metropolis-kauppakeskuksessa.

Tavaratalon kellarikerroksessa sijaitsi elintarvikkeita myynyt Herkku-osasto () sekä kioski, joka myi lehtiä ja tupakkatuotteita.

Ensimmäisessä kerroksessa sijaitsivat miesten pukeutuminen, aluspukeutuminen, sukat ja asusteet, kosmetiikka, laukut, palvelupiste sekä löytötavarat. Toisessa kerroksessa sijaitsivat naisten pukeutuminen, aluspukeutuminen, sukat ja asusteet, nuorten pukeutuminen sekä lasten pukeutuminen. Kolmannessa kerroksessa oli kodin tuotteiden myymälätilat, joissa myytiin kodin tekstiilejä, keittiötuotteita sekä leluja.

## Moskovan muut Stockmann-tavaratalot
Vuonna 2004 Stockmann avasi Moskovassa kaksi uutta tavarataloa Ikealta vuokratuissa tiloissa. Mega Etelän tavaratalo aloitti toimintansa 17. huhtikuuta ja Mega Pohjoisen 15. joulukuuta. Vuonna 2006 avattiin uusi tavaratalo Moskovan kaakkoispuolella sijaitsevaan Mega Itä -kauppakeskukseen. Stockmann aikoi alun perin sulkea Mega-keskusten tavaratalot, mutta päätti sittemmin luopua koko Venäjän liiketoiminnasta ennen niiden lopullista sulkemista. Uusi omistaja päätti jatkaa myös Mega-keskusten tavaratalojen toimintaa.

## Stockmannin muut myymäläketjut Moskovassa
Tavaratalojen lisäksi Stockmannilla on ollut liiketoimintaa Moskovassa Seppälä- ja Bestseller-myymäläketjujen kautta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Stockmann-tavaratalot ulkomailla 
*Stockmann-tavaratalot Venäjällä
Stonetone

**Stonetone** on Espoossa vuodesta 2004 hiljalleen muotoansa saanut ja vuonna 2006 "Giants II"-EP:n myötä syntynyt punkrock -yhtye, jonka musiikissa on vaikutteita vaihtoehtorockista sekä reggaesta.  Yhtye on tehnyt uransa aikana kaksi levyä, viisi EP:tä ja kaksi musiikkivideota. Yhtye julkaisi *Would be Warriors*** **-debyyttialbuminsa lokakuussa 2014.

## Diskografia
* ***Stonetone*** (2022)
# Intro
# Weight of Time
# Road to Hell
# Hold My Beer
# Tyler Durden
# The Rising
# Put Your Shotgun Down
# Stonetone
# Breathe Again
# Guns of Mr.Miyagi
# Widebay

* ***Would be Warriors*** (2014)
# I Need My Melancholy
# Red to White
# 1,5 for the Mastermind
# Garden of Red Eyes
# For Plutocracy
# Monkeys With Black Hats
# Number Nine
# Would be Warriors
# No Heroes
# Greatest Joke Ever Told
# Don`t Let the Pigs Own You
# Outro
Bonus Track: Red to White -single
* ***Red to White,*** single (2014)
# Red to White -single mix
* ***For Plutocracy***, demo (2010)
: 1. Red to White (3:13)
: 2. For Plutocracy (3:44)
* ***Vyle***, EP (2009)
: 1. I Promise to Remember (3:41)
: 2. Mister White (4:11)
: 3. No Heroes (5:13)
: 4. Punani Time (2:03)
: 5. Would Be Warriors (3:15)
* ***Bubbles***, demo (2009)
: 1. Ekonomik (3:09)
: 2. 1,5 for the Mastermind (2:56)
* ***Imitations of Life***, demo (2007)
: 1. Imitations of Life (4:06)
: 2. From Oblivion (3:43)
: 3. Hundred Years Is Too Much (4:22)
* ***Giants II***, EP (2006)
:1. Thank God for Science (2:45)
:2. I Need My Melancholy (1:26)
:3. Giants II (3:31)
:4. Sons of the Pacifist (2:40)
:5. Black Lead (3:44)
:6. Above the Below (2:39)
## Musiikkivideot
* *Thank God for Science* (2006)

## Yhtyeen haastatteluja
*LammasZinehttp://www.lammaszine.fi/2009/10/15/stonetone/
*Desibeli.nethttp://desibeli.net/juttu/1963

## Aiheesta muualla
*Facebookhttp://www.facebook.com/stonetoneband
*Soundcloudhttps://soundcloud.com/stonetone
M/S Crown Princess

**M/S Crown Princess** on uusin Princess Cruises -risteily-yhtiön niin kutsutun *Grand Class* -alusluokan risteilyaluksista. Alus lähti neitsytmatkalleen Brooklynin Red Hookista New Yorkista 14. kesäkuuta 2006 ja suuntasi Turks- ja Caicossaariin kuuluvalle Grand Turkin saarelle. Aluksen kastoi julkaisija ja tunnettu televisiokasvo Martha Stewart.

Yhdeksäntoistakantisen aluksen pituus on 289,85 metriä, ja aluksella on hyttitilat 3&nbsp;110 hengelle. Miehistöä laivalla on 1&nbsp;200 henkeä.

18. kesäkuuta 2006 *Crown Princess* oli matkalla takaisin New Yorkiin, kun päällystö ilmoitti aluksen kallistuneen tai tehneen jyrkkiä käännöksiä paapuuriin, ja otti yhteyttä Yhdysvaltain merivartiostoon. Alus joutui tekemään hätäpysähdyksen Port Canaveralissa Floridassa ohjausjärjestelmässä ilmenneen vian vuoksi. Vika aiheutti aluksen kallistumisen, joka johti jopa sadan ihmisen loukkaantumiseen ja materiaalisiin vahinkoihin. Alukselta ilmoitettiin, että muun muassa kalusteita oli kaatunut ja ikkunoita särkynyt. Kallistuma oli niin suuri, että uima-altaiden vettä oli päässyt valumaan pois. Noin sadasta loukkaantuneesta kahden vammat olivat kriittisiä ja kahdellatoista oli vakavia vammoja.

## Lähteet
*  
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Princess Cruises
* Cruise Critic review
DHA

**DHA** () on roskapostittajien käyttämä tekniikka, jonka avulla he keräävät toimivia sähköpostiosoitteita. 

Tekniikkaa käytettäessä roskapostittajat lähettävät postia järjestelmällisesti muodostettuihin osoitteisiin. Sähköpostiosoitteiden käyttäjätunnusosa on muodostettu esimerkiksi generoimalla kaikki alle 15 merkkiä pitkät kirjainten ja numeroiden yhdistelmät tai käyttämällä eri etu- ja sukunimien yhdistelmiä. Jokainen käytetty sähköpostiosoite, jota sähköpostipalvelin ei ilmoita olemattomaksi tulkitaan toimivaksi osoitteeksi. 
Kerättyjä osoitelistoja myydään tavallisesti toisille roskapostittajille.
Linnatuuli

**Linnatuuli** on valtatie 3:n päälle rakennettu liikenneasema, joka sijaitsee Janakkalassa noin 20 kilometriä Hämeenlinnasta etelään. Linnatuuli on valmistunut vuonna 1992 ja se on ensimmäinen tien päälle rakennettu liikenneasema Suomessa.

Liikenneasemalla on matkailuneuvonta, Motorest-ravintola, Subway- ja Hesburger-pikaruokaravintolat, K-Market, pankkiautomaatti ja linja-autonkuljettajille ja matkanjärjestäjille oma klubitila. 

Linnatuulen lähistöllä on Kernaalanjärvi ja Hakoisten linnavuori.

## Lähteet
Tom Nyariki

**Tom Nyariki** (s. 27. syyskuuta 1971) on kenialainen kestävyysjuoksija.

Nyariki aloitti kansainvälisen uransa 1997 maastojuoksun MM-kisoissa Torinossa, joissa hän voitti pitkällä matkalla MM-pronssia. Samana vuonna Ateenan MM-kisoissa hän juoksi kolmanneksi 5 000 metrin juoksussa ja IAAF:n GP-finaalissa toiseksi samalla matkalla.

Vuonna 1998 Nyariki oli neljäs maastojuoksun MM-kisoissa Marrakechissä pitkällä matkalla. Hän sijoittui samana vuonna GP-finaalissa kahdeksanneksi 3 000 metrin juoksussa ja oli yleisurheilun maailmancupissa samalla matkalla kolmas. Seuraavana vuonna hän oli maastojuoksun MM-kisoissa Belfastissa pitkällä matkalla kolmaskymmenesyhdeksäs. Nyariki on naimisissa kenialaisen entisen keskimatkojen juoksijan Jackline Marangan kanssa.

## Ennätykset
* 2&nbsp;000 metrin juoksu: 4.55,79 (1997)
* 3 000 metrin juoksu: 7.27,75 (1996)
* 5 000 metrin juoksu: 12.55,94 (1997)
* 5 kilometrin maantiejuoksu: 13.24 (2001)
* 5 mailin maantiejuoksu: 22.32 (1999)
* 10 000 metrin juoksu: 27.48,12 (2002)
* 10 kilometrin maantiejuoksu: 27.30 (2001)
* Puolimaraton: 1.02.04 (2007)
* Maraton: 2.15.58 (2006)

## Lähteet
Arominvahvenne

**Arominvahvenne** on lisäaine, jota käytetään elintarvikkeen maun ja/tai tuoksun vahvistamiseen. Arominvahventeita käytetään muun muassa mausteseoksissa sekä liha- ja kalavalmisteissa. Tunnetuin arominvahvenne on natriumglutamaatti.

Tuoteselosteissa natriumglutamaatti mainitaan useimmiten nimellä arominvahvenne ja siitä käytetään E-koodia E621. Arominvahventeet ilmoitetaan E-koodeilla E620-E641.

## Arominvahventeita

* ammoniumglutamaatti
* dikaliumguanylaatti E 628
* dikaliuminosinaatti E 632
* dinatrium-5`-ribonukleotidit E 635
* glutamiinihappo E 620
* glysiini ja natriumsuola E 640
* guanyylihappo E 626
* hiiva-autolysaatti 
* hiivauute l. Faex
* hydrolyzed vegetable protein ( HVP )
* hydrolyzed plant protein ( HPP )
* inosiinihappo E 630
* kalsiumdiglutamaatti E 623
* kalsiumglutamaatti
* kalsiumguanylaatti E 629
* kalsiuminosinaatti E 633
* kalsium-5`-ribonukleotidit E 634
* kombu extract
* lysiinihydrokloridi
* magnesiumdiglutamaatti E 625
* monoammoniumglutamaatti E 624
* monokaliumglutamaatti E 622
* mononatriumglutamaatti E 621
* natriumglutamaatti
* proteiinihydrolysaatti

## Lähteet
Dachstein

**Dachstein** on Pohjoisiin kalkki-Alppeihin lukeutuva vuoristoalue Itävallassa. Sen korkein huippu on 2&nbsp;995 metriä merenpinnan tasoa korkeammalle kohoava Hoher Dachstein. Dachstein on yhdessä Hallstattin ympäristön kanssa UNESCOn maailmanperintöluettelossa.

## Dachsteinin huippuja

## Dachsteinin jäätiköt
Dachsteinin jäätiköstö (Dachsteingletscher) koostuu kahdeksasta jäätiköstä.

* Hallstätter Gletscher
* Großer Gosaugletscher
* Schladminger Gletscher
* Schneelochgletscher
* Kleiner Gosaugletscher
* Nördlicher Torsteingletscher
* Schmiedstockgletscher
* Edelgrießgletscher

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Dachstein SummitPostissa
* Kartta
Luangu

**Luangu** (kirjoitetaan kongoksi **Luangu** ja portugaliksi **Loango**) oli afrikkalainen kuningaskunta 1400-luvulta 1800-luvulle. Se sijaitsi nykyisen Kongon tasavallan länsiosassa, mutta siihen kuului myös osia Gabonista ja Cabindasta. Laajimmillaan sen alue ulottui rannikolla Mayumbasta lähes Kakongoon saakka.

Luangun asukkaat olivat kongoihin kuuluvia vilejä, joita on kutsuttu myös luanguiksi. Luangun naapureita olivat pieni Kakongon ruhtinaskunta ja Kongon kuningaskunta.

Luangun alkuperä on hämärän peitossa. Alueen varhaisin kehittynyt yhteisö oli Madingo-Kayesin kaupungin tienoilla, joka oli jo ensimmäisellä vuosisadalla monisavuinen kylä. Ensimmäinen maininta Luangusta on kuitenkin vasta 1580-luvulta, jossa kerrotaan että alkujaan Luangu oli ollut Kongon vasallikunta, joka oli sittemmin itsenäistynyt. Hollantilaisten merenkulkijoiden kuvaus 1630-luvulta puolestaan kertoo, että Luangu oli ennen itsenäitymistään osa Kakongoa, joka vuorostaan oli osa Kongoa.

Luangusta ei tiedetä paljon muuta kuin se, että se oli merkittävä orjakaupan keskus 1800-luvulle saakka.
Nkayi

**Nkayi** (vanhalta nimeltään **Jacob**) on kaupunki Kongon tasavallassa. Vuonna 2005 siellä asui 56&nbsp;700 asukasta.

## Sijainti ja liikenneyhteydet
Nkayi sijaitsee pääkaupunki Brazzavillen länsipuolella Brazzavillesta Pointe-Noireen johtavan radan varrella. Nkayissä on myös lentokenttä, jolta on lentoja sekä Brazzavilleen että Pointe-Noireen.

## Tuotanto ja teollisuus
Nkayi sijaitsee Niarijoen laakson maanviljelyalueella ja on sen sokerintuotannon keskus. Sokerin lisäksi seudulla tuotetaan maapähkinäöljyä sekä kotieläinten rehua ja alueella on myös mylly sekä saha.

## Lähteet