open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Froot

**Froot** on Marina and the Diamondsin kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin maaliskuussa 2015, jota ennen julkaistiin viisi single-kappaletta, jotka kuuluvat Marinan luomaan "Froot Of The Month"-nimiseen kampanjaan. Kuudes single kuitenkin julkaistiin 4. huhtikuuta. 

## Tausta
Albumin nimikkokappale 'Froot' julkaistiin 10. lokakuuta 2014, Marinan syntymäpäivänä, sekä kuukautta myöhemmin 10. marraskuuta julkaistiin koko albumin kappalelista.
12. joulukuuta Marina and the Diamondsin Youtube-kanavalle ladattiin kappale 'Happy'. 
Uudenvuodenpäivänä esiteltiin kolmas ennakkosingle nimeltä ”Immortal”, joka kiri iTunes-listojen kärkeen. 'I'm A Ruin' julkaistiin 2. helmikuuta.
Viides ennakkosingle 'Forget' julkaistiin 3. maaliskuuta. Ja kuudes single, 'Gold' julkaistiin 4. huhtikuuta

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Entertainment Weekly: A–
* Pitchfork: 7.5/10
* Sputnikmusic: 4.9/5 (Classic)

## Lähteet
Patagonianvihervarpunen

**Patagonianvihervarpunen** (*Spinus barbatus*) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Patagonianvihervarpusta tavataan Etelä-Amerikan eteläosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pikkutikli

**Pikkutikli** (*Spinus psaltria*) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Pikkutikliä tavataan Yhdysvalloissa, Meksikossa, Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan luoteisosissa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kaliforniantikli

**Kaliforniantikli** (*Spinus lawrencei*) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Kaliforniantikliä tavataan Yhdysvaltain lounaisosissa ja Meksikon luoteisosissa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Korsikanhemppo

**Korsikanhemppo** (*Carduelis corsicanus*) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu. Se on läheistä sukua sitruunahempolle.

## Tuntomerkit
Korsikanhemppo on 11,5–12,5&nbsp;cm pitkä. Se muistuttaa sitruunahemppoa, mutta selkä on ruskea ja tummaviiruinen ja vatsapuoli ja naama ovat kirkkaamman keltaiset kuin sitruunahempolla. Naaras on koirasta väreiltään himmeämpi ja sen rinnan yli kulkee harmaa vyö.

## Levinneisyys
Korsikanhemppoa tavataan Korsikassa ja Sardiniassa. Lajin populaatioksi arvioidaan 19&nbsp;000–85&nbsp;000 pesivää paria. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Elinympäristö
Korsikanhemppo pesii matalissa puukanervikoissa ja pensaikoissa, joskus myös metsiköissä. Sitä tavataan merenpinnan tasosta noin 1&nbsp;650 metrin korkeuteen saakka. Korsikanhemppo on paikkalintu.

## Lähteet
Jemeninhemppo

**Jemeninhemppo** (*Linaria yemenensis*) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Jemeninhemppoa tavataan Saudi-Arabiassa ja Jemenissä. Laji on kuvattu yleiseksi tai paikallisesti yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Somalianhemppo

**Somalianhemppo** (*Linaria johannis*) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Somalianhemppoa tavataan pienellä alueella Somalian pohjoisosissa. Lajin populaation arvellaan olevan hyvin pieni, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

## Lähteet
Seppe Smits

**Sebastien "Seppe" Smits** (s. 13. heinäkuuta 1991 Wilrijk) on belgialainen lumilautailija. Hän kilpailee slopestylessä ja big airissa. Smits voitti MM-kultaa vuoden 2011 MM-kisojen slopestylestä La Molinasta. Samoissa kisoissa hän saavutti myös MM-hopeaa big airista. Ensimmäisen arvokisamitalinsa Smits saavutti vuoden 2009 MM-kisoista Gangwon-dosta ollen big airissa hopeasijalla vain 17-vuotiaana. Smitsillä on myös yksi MM-pronssi vuoden 2013 kisoista Stonehamista big airista. Vuonna 2013 hän voitti pronssia X Gamesien slopestylestä Aspenista. 

Smits on osallistunut yksiin talviolympialaisiin. Vuonna 2014 Sotšissa hän oli slopestylen 13. Maailmancupissa Smits on kilpaillut vuodesta 2007 alkaen. Hän on saavuttanut kaksi maailmancupin osakilpailuvoittoa ja seitsemän palkintokorokesijaa. Smits on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 72 kilogrammaa.

## Lähteet
* http://data.fis-ski.com/dynamic/athlete-biography.html?sector=SB&competitorid=111508&type=result&category=ALL&season=ALL&sort=&discipline=ALL&position=&place=&Submit=Search&limit=50
* http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/sm/seppe-smits-1.html
Thylane Blondeau

**Thylane Léna Rose Loubry Blondeau** (s. 5. huhtikuuta 2001) on ranskalainen malli. Hänen vanhempansa ovat jo uransa päättänyt ranskalainen jalkapalloilija Patrick Blondeau sekä Véronika Loubry. 

Blondeau on toiminut mallina jo neljävuotiaasta asti, jolloin hän esiintyi Jean-Paul Galtierin näytöksessä. 

Vuonna 2011 *Vogue Enfant*-lehdessä julkaistuja kuvia Blondeausta on kritisoitu, sillä Blondeau oli puettu ja meikattu aikuisten tyyliin. 

Nykyisin Blondeau on Lacostella mallina.

## Lähteet
Blondeau

**Blondeau** on ranskankielinen sukunimi. Se on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

*Patrick Blondeau (s. 1968), ranskalainen jalkapalloilija
*Thérèse Blondeau (1913– 2013), ranskalainen uimari
*Thylane Blondeau (s. 2001), ranskalainen lapsimalli
Behdad Salimi

**Behdad Salimi** (; s. 8. joulukuuta 1989 Qaem Shahr) on iranilainen painonnostaja ja olympiavoittaja. Salimi kilpailee yli 105-kiloisissa. Hän voitti olympiakultaa vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta yhteistuloksella 455. Salimi on myös oman painoluokkansa kaksinkertainen maailmanmestari vuosilta 2010 ja 2011 sekä myös MM-hopeamitalisti vuodelta 2014. Aasian kisoista hän on voittanut kaksi kultaa ja Aasian-mestaruuskisoista tilillä on kolme kultaista mitalia. Hän on 197 senttimetriä pitkä ja painaa 165 kilogrammaa.

## Lähteet
* http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/sa/behdad-salimi-1.html 
* IWRP - profile
Feed Me (albumi)

**Feed Me** on suomalaisen I’Dees-popyhtyeen 25. syyskuuta 2003 julkaistu toinen ja samalla viimeinen studioalbumi. Albumin on tuottanut Lauri Järvilehto.

Albumi ei noussut lainkaan Suomen viralliselle albumilistalle. Myöskään siltä julkaistut singlet ”Brave and Optimistic Girl” ja ”Special” eivät sijoittuneet listoille.

## Kappaleet

## Lähteet
Cyrillaceae

**Cyrillaceae** on vain kaksi lajia käsittävä kasviheimo koppisiemenisten Ericales-lahkossa, johon myös kanervakasvit (Ericaceae) kuuluvat.

## Tuntomerkit

Kasvit ovat puita tai pensaita, joiden lehdet ovat ehytlaitaiset, lyhytruotiset ja kierteisesti järjestyneet. Usein niissä on mustat korvakemaiset rauhaset. Kukat sijaitsevat pitkissä ja terttumaisissa kukinnoissa ja ovat tavallisesti säteittäisiä, ja niiden verhiö ja teriö ovat tyveltään yhdislehtisiä. Heteet ovat kahtena kiehkurana tai heteitä on yhtä monta kuin verholehtiä; ponnet ovat soikeita ja avautuvat raoilla. Sikiäin on kehänalainen, koostuu kahdesta viiteen yhteen kasvaneesta emilehdestä ja suippenee vähitellen lyhyeksi vartaloksi, jonka päässä on liuskainen luotti. Sikiäimessä on 2–15 kärki-istukallista ja riippuvaa siemenaihetta. Hedelmä on avautumaton, 1–4-siemeninen, kuiva luumarja tai 2–5-siipinen samara (pähkylä). Siemenessä on vain vähän ravintovarastoa (endospermiä).

## Levinneisyys
Heimon lajit kasvavat hajanaisesti Kaakkois-Yhdysvalloissa, Karibian alueella, Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan pohjoisosassa.

## Luokittelu
Heimon läheisin sukulainen on kanervakasvien (Ericaceae) heimo. Cyrillaceae-heimossa on vain kaksi eri sukuihin (*[[Cyrilla]]* ja *[[Cliftonia]]*) luettua lajia.

## Käyttö
Kumpaakin lajia kasvatetaan lämpimillä alueilla koristekasveina vaaleiden kukkien ja lehtien punertavan syysvärityksen vuoksi.

## Lähteet
* Kasvien maailma. Otavan iso kasvitietosanakirja. Osa 1. - Otava, Helsinki, 1979. 
* Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/.
### Viitteet
Percy MacKaye

**Percy MacKaye** (16. maaliskuuta 1875 New York – 31. lokakuuta 1956 Cornish, New Hampshire) oli yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija ja runoilija.

MacKaye suoritti tutkinnon Harvardin yliopistossa 1897 ja matkusteli sitten kolmisen vuotta Euroopassa. Hän asui ainakin Roomassa, Lontoossa ja Sveitsissä ja opiskeli Leipzigin yliopistossa 1899–1900. Palattuaan New Yorkiin hän opetti yksityiskoulussa vuoteen 1904 saakka, kunnes liittyi taiteilijayhdyskuntaan New Hampshiren osavaltion Cornishissa ja omistautui näytelmien kirjoittamiselle.

Hänen tunnetuimpia näytelmiään ovat *The Canterbury Pilgrims* (1903), *Sappho and Phaon* (1907), *Jeanne D’Arc* (1907), *The Scarecrow* (1908) sekä *Anti-Matrimony* (1910). Vuonna 1937 hän julkaisi runokokoelman *The Far Familiar* ja vuonna 1950 neljän näytelmän sarjan *The Mystery of Hamlet King of Denmark, or What We Will*, joka oli tarkoitettu edeltämään ja jatkamaan Shakespearen *[[Hamlet]]in* tarinaa.

MacKaye valittiin National Institute of Arts and Lettersin jäseneksi 1914. Seuraavalla vuosikymmenellä hän toimi Ohiossa sijaitsevan Miami Universityn residenssirunoilijana. MacKaye luennoi teatterista myös Harvardissa, Yalessa, Columbiassa ja muissa Yhdysvaltoin huippuyliopistoissa.

MacKayen isä oli näyttelijä ja teatteritekniikan uranuurtaja Steele MacKaye. Hänen veljiään olivat filosofi James MacKaye sekä metsänhoitaja ja luonnonsuojelija Benton MacKaye.

Vuonna 1912 MacKaye julkaisi teoksen *The Civic Theatre in Relation to the Redemption of Leisure; A Book of Suggestions*, jossa hän esitteli ajatuksen kaupallisuudesta ja voitontavoittelusta vapaasta, yhteiskunnan tukemasta teatterista. Hänen ajatuksensa ottivat tuulta Neuvostoliiton Proletkult-teatteriliikkeessä.

## Teoksia

### Runokokoelmia
* 1912: *Uriel: And Other Poems*
* 1914: *The Present Hour: A Book of Poems*
* 1915: *The Sistine Eve: And Other Poems*
* 1938: *The Far Familiar: Fifty New Poems*

### Näytelmiä
* 1903: *The Canterbury Pilgrims*
* 1905: *Fenris the Wolf*
* 1906: *Jeanne D'Arc: A Drama*
* 1907: *Sappho and Phaon*
* 1908: *The Scarecrow: or, The Glass of Truth; a Tragedy of the Ludicrous*
* 1908: *Mater: An American Study in Comedy*
* 1910: *Anti-matrimony: A Satirical Comedy*
* 1912: *Yankee Fantasies: Five One-act Plays*
* 1912: *To-morrow: A Play in Three Acts*
* 1914: *A Thousand Years Ago: A Romance of the Orient*
* 1914: *Sanctuary: A Bird Masque*
* 1915: *The Immigrants: a Lyric Drama*
* 1916: *Caliban by the Yellow Sands*
* 1917: *The Evergreen Tree*
* 1919: *Washington: the Man Who Made Us*
* 1920: *The Pilgrim and the Book*
* 1941: *An Arrant Knave & Other Plays*
* 1952: *The Mystery of Hamlet, King of Denmark, Or. What We Will: A Tetralogy in Prologue to "The Tragicall Historie of Hamlet, Prince of Denmarke*
* 2008: *Jeanne D'Arc*, 
* Reginald De Kovenin kanssa 1916: *The Canterbury Pilgrims* (ooppera)
* Reginald De Kovenin kanssa 1919: *Rip Van Winkle* (ooppera)

## Aiheesta muualla
*The Papers of the MacKaye Family, Dartmouth College Library 
*Artikkeli Time-aikakauslehdessä 4.2.1924
Galantis

**Galantis** on ruotsalainen elektronisen musiikin duo, johon kuuluvat Miike Snow -yhtyeen Christian Karlsson ja Linus Eklöw Style of Eye -sooloprojektistaan. He tapasivat Tukholmassa vuonna 2007 ja perustivat Galantiksen vuonna 2012.

Heidän esikoisalbuminsa julkaistiin keväällä 2015. Galantis julkaisi "Smile"-nimisen esikoissinglensä Atlantic Recordsin kautta loppuvuodesta 2013. Huhtikuussa 2014 Galantis julkaisi esikois-EP:nsä. Vuonna 2014 duon julkaisema kappale ”Runaway (U & I)” sijoittui Billboardin *Dance/Electronic Digital Songs* -listalla sijalle 19 ja Alankomaiden singlelistan sijalle 16.

## Diskografia
* *[[Pharmacy]]* (2015)
* *[[The Aviary]]* (2017)
* *[[Church]]* (2020)

### EP:t
**Raveheart* (2012)
**Galantis* (2014)

### Singlet
*"Raveheart" (2012)
*"Smile" (2014)
*"You" (2014)
*"Runaway (U & I)" (2014) 	
*"Gold Dust" (2015) 	
*"Peanut Butter Jelly" (2015)
*"In My Head" (2015)
*"Louder Harder Better" (2016)	
*"No Money" (2016)
*"Make Me Feel" (with East & Young) (2016)
*"Love on Me" (with Hook n Sling) (2016)
*"Pillow Fight" (2016)
*"Rich Boy" (2017)
*"Hunter" (2017)
*"Emoji" (2018)
*"San Francisco" (with Sofia Carson) (2018)
*"Bones" (with OneRepublic) (2019)
*"I Found U" (with Passion Pit) (2019)
*"We Can Get High" (with Yellow Claw) (2019)
*"Roots" (with Valerie Broussard) (2019)
*"Holy Water" (2019)
*"Faith" (2019)
*"The Lake" (Wrabelin kanssa) (2020)
*"I Fly" (2020)
*"Only a Fool" (Ship Wrekin ja Pink Sweatsin kanssa) (2020)
*Heart break anthem (with  ja 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Galantiksen kotisivut
Anders Eggert

**Anders Eggert Magnussen** (s. 14. toukokuuta 1982 Aarhus) on tanskalainen käsipalloilija, joka edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa SG Flensburg-Handewittiä. Eggertin pelipaikka on vasen laitahyökkääjä. Nykyistä seuraansa Eggert on edustanut vuodesta 2009 alkaen. 

Eggert on kaksinkertainen MM-hopeamitalisti vuosilta 2011 ja 2013. Vuoden 2013 MM-kisoissa Espanjassa Eggert voitti maalikuninkuuden 55 osumallaan. EM-kisoista Eggert on saavuttanut kultaa ja hopeaa. Vuoden 2012 EM-kisoissa Serbiassa hän voitti kultaa ja kahta vuotta myöhemmin koti-EM-kisoissa tuli hopeaa. Eggert on pelannut Tanskan käsipallomaajoukkueessa vuodesta 2003 alkaen. Hän osallistui myös vuoden 2012 kesäolympialaisiin Lontoossa. Noissa kisoissa Tanska oli kuudes.

Eggert on 179 senttimetriä pitkä ja painaa 79 kilogrammaa.

## Lähteet
* http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/eg/anders-eggert-1.html
Shon Seung-mo

**Shon seung-mo** (s. 1. heinäkuuta 1980 Milyang) on eteläkorealainen sulkapalloilija ja olympiamitalisti. Shon saavutti olympiahopeaa kaksinpelistä vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa. Hän hävisi finaalissa Indonesian Taufik Hidayatille. Ensimmäisellä kierroksella Shon voitti Suomen Antti Viitikon. Shon on voittanut myös MM-pronssia Birminghamista vuodelta 2003 kaksinpelistä. Hän on 182 senttimetriä pitkä ja painaa 79 kilogrammaa. Shon on osallistunut kaksiin kesäolympialaisiin.

Shon on osittain sokea, sillä hänen silmäänsä osui sulkapallo hänen ollessaan nuorempi.

## Lähteet
* http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/so/son-seung-mo-1.html
Stoa (veistos)

***Stoa*** on Hannu Sirenin veistos Itä-Helsingin kulttuurikeskuksen aukiolla Itäkeskuksessa. Veistos muodostuu neljästä kuusi metriä korkeasta pylväästä ja niiden alla olevasta laatasta. Teos on valettu koboltinsiniseen kivimassaan.

## Synty ja tila
Hannu Siren voitti Itä-Helsingin kulttuurikeskuksen veistoskilpailun vuonna 1981. *Stoa*-niminen teos valmistui vuonna 1984. Sinisestä teoksesta tuli tunnettu maamerkki, ja koko sen läheisyydessä oleva kulttuurikeskus nimettiin Stoaksi. Vuonna 1987 *Stoa* ikuistettiin myös suomalaiseen postimerkkiin.

*Stoa* suunniteltiin ja toteutettiin yhteistyössä ympärillä olevien rakennusten suunnittelijoiden kanssa. Sen hahmo ja mittasuhteet pyrittiin suhteuttamaan ympäristön kanssa.

Hannu Siren toivoi teoksensa kuvaavan ihmisen sisäistä ja ulkoista tilaa ja aikaa. Tavoitteena oli, että veistosta katsova ja sen sisällä oleva ihminen tulisi olennaiseksi osaksi teosta. Neljän pylvään ja alustan kokonaisuus houkuttelee kiertämään, katselemaan ja oleilemaan.

## Stoa

Stoa-nimi tarkoittaa antiikin Kreikan arkkitehtuurissa agoran eli torin varrella olevaa vapaasti seisovaa pylväshallia, jota käytettiin tapaamis- ja kokouspaikkana. Stoat olivat avoimia yleisölle: kauppiaat saattoivat myydä niissä tavaroitaan, taiteilijat esitellä taidettaan, filosofit opettaa ja niissä saatettiin pitää uskonnollisia kokouksia. Stoa oli usein suurten kaupunkien markkinapaikkojen ympärillä.

Stoalaisuus on antiikin helleenisen filosofian suuntaus. Nykyään termi ”stoalainen” viittaa usein johonkuhun, joka on välinpitämätön nautinnon, kivun, ilon ja surun suhteen, tai joka tukahduttaa tunteet ja säilyttää aina mielenrauhansa.

## Lähteet
Li’l Abner

**Li’l Abner** on yhdysvaltalaisen Al Cappin luoma sarjakuva, joka ilmestyi vuosina 1934–1977. Sarjaa levitti United Feature Syndicate ja se ilmestyi parhaimmillaan sadoissa lehdissä eri puolilla maailmaa.

*Li’l Abner* sijoittuu kuvitteelliseen Dogpatchin pikkukaupunkiin Appalakeille. Sarja leikitteli seudun asukkaisiin liittyvillä hillbilly-stereotypioilla. Hahmot puhuivat koomista, vahvasti murteellista englantia. Dogpatchin kaupungissa miehet ovat rehvakkaita mutta saamattomia, naiset sen sijaan voimakastahtoisia. Sarjan päähenkilö Abner Yokum on myös komea ja riuska, mutta samalla myös laiska poikamies. Sarjan jännite syntyi pitkään viehättävän Daisy Mae Scraggin yrityksistä kosiskella Abneria, kunnes he menivät lopulta naimisiin vuonna 1952 ilmestyneessä tarinassa. Capp teki *Li’l Abnerissa* usein satiiria amerikkalaiseen yhteiskuntaan ja politiikkaan kuuluneista ajankohtaisista ilmiöistä, sarjan alkuvuosina useammin kapitalisteista ja liike-elämästä, mutta loppuvuosina yhä enemmän hippiliikkeestä ja nuorisoradikalismista. Myöhempinä vuosina sarjassa esiintyi usein myös shmoo- ja kigmy-nimisiä satueläimiä.

Jotkin *Li’l Abnerin* toistuvat vitsit muodostuivat Yhdysvalloissa käsitteiksi. Yksi näistä oli vuotuinen juhla nimeltä Sadie Hawkinsin päivä, jolloin vanhatpiiat saavat jahdata poikamiehiä ja jos he onnistuvat juoksemaan jonkun kiinni, he voivat mennä tämän kanssa naimisiin. Sukupuoliroolien päälaelleen kääntämiseen perustunut juhlapäivä innoitti lukemattomia yhdysvaltalaisia oppilaitoksia järjestämään Sadie Hawkins -tanssiaisia, joissa normaalien tapojen vastaisesti tytöt saivat pyytää poikia tanssiin.

Sarjan pohjalta tehtiin kaksi elokuvaa, *[[Li’l Abner (vuoden 1940 elokuva)|Li’l Abner]]* (1940) ja *[[Tytöt jahdissa]]* (*Li’l Abner*, 1959), sekä useita lyhytanimaatioita ja radio-ohjelmia.

*Li’l Abnerista* on julkaistu suomeksi vuonna 1993 yksi kokoelma, joka sisältää strippejä vuodelta 1946.

## Lähteet
Al Capp

**Alfred Gerard Caplin**, taiteilijanimi **Al Capp** (28. syyskuuta 1909 New Haven, Connecticut – 5. marraskuuta 1979 New Haven, Connecticut) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä. Hänet tunnetaan parhaiten strippisarjakuvasta *[[Li’l Abner]]*, jota hän piirsi vuosina 1934–1977.

Capp opiskeli maisema-arkkitehtuuria Bostonin taidemuseon koulussa ja Philadelphian Pennsylvanian kuvataideakatemiassa. Hänestä tuli vuonna 1933 *[[Joe Palooka]]* -sarjakuvastaan tunnetun Ham Fisherin avustaja. Capp alkoi piirtää omaa sarjakuvaansa *Li’l Abneria* vuonna 1934 *[[The New York Mirror]]iin*. Hän jatkoi sarjan tekemistä vuoteen 1977, jolloin jäi eläkkeelle. Hän käsikirjoitti myös joitain muita sarjoja. Capp sai National Cartoonists Societyn Reuben-palkinnon vuonna 1947.

## Lähteet
Salzburgin päärautatieasema

**Salzburgin päärautatieasema** () on rautatieasema Salzburgin kaupungin keskustassa Itävallassa. Asema on Salzuburgin alueen vilkkain, ja Länsi-Itävallan liikenteen tärkeä solmukohta.

Salzburgin aseman omistaa ja pääosaa junavuoroista liikennöi Itävallan rautatieyhtiö ÖBB. Lisäksi Deutsche Bahn liikennöi junia Saksaan.

## Aiheesta muualla
*Salzburg Hauptbahnhof ÖBB:n sivuilla
Italian presidentinvaalit 2015

**Italian presidentinvaalit 2015** pidettiin 29.–31. tammikuuta 2015. Vaalit järjestettiin etuajassa, koska presidentti Giorgio Napolitano erosi 14. tammikuuta 2015 presidentin tehtävistä.  Perustuslain mukaisesti presidentin valitsivat seitsemän vuotta kestävälle kaudelle Italian parlamentin jäsenet ja 58 alueellista edustajaa.

Vaaleissa voitti Sergio Mattarella.

## Lähteet
Sam Brittain

**Sam Brittain** (s. 10. toukokuuta 1992) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa ECHL-joukkue Manchester Monarchsissa. Hän on Florida Panthersin neljännen kierroksen varaus .
Matti Mäkinen (kunnanjohtaja)

**Matti Tapani Mäkinen** (s. 15. syyskuuta 1970) on suomalainen poliitikko ja Hankasalmen kunnanjohtaja. Tätä ennen hän toimi Hankasalmen kunnan hallintojohtajana vuodesta 2004.

Mäkinen oli opiskeluaikanaan muun muassa Jyväskylän yliopiston ylioppilaskunnan edustajiston puheenjohtaja sekä työskenteli JYY:n pääsihteerinä ja sosiaalisihteerinä. Hän oli vihreiden edustajana Jyväskylän kaupunginvaltuustossa 1997–2004.

Koulutukseltaan Mäkinen on filosofian maisteri pääaineenaan suomen kieli.

Mäkinen on naimisissa kokoomuspoliitikko Henna Virkkusen kanssa ja heillä on yksi lapsi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kunnanjohtajan blogi
Ari Kinnunen

**Ari Matti Kinnunen** (s. 1969) on Pihtiputaan kunnanjohtaja. Pihtiputaan valtuusto valitsi hänet kunnanjohtajaksi vuonna 2010. Hän oli aikaisemmin Perhon ja sitä ennen Lestijärven kunnanjohtaja.  Hän on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri.

## Lähteet
Kyösti Tornberg

**Kyösti Kullervo Tornberg** (s. 1953) on Kolarin kunnanjohtaja vuodesta 2012. Maaliskuussa 2015 hänet valittiin Kittilän vt. kunnanjohtajaksi.

Aikaisemmin Tornberg on toiminut Iin ja Ranuan kunnanjohtajana sekä Kuusamon kaupunginjohtajana. Hänet erotettiin Iin kunnanjohtajan paikalta luottamuspulan vuoksi vuonna 2010.

Koulutukseltaan Tornberg on oikeustieteen kandidaatti ja varatuomari. Hänen väitöskirjansa mukaan Suomen kuntien lukumäärää täytyisi vähentää hyvin paljon.

## Lähteet
Alex Petrovic

**Alexander Petrovic** (s. 3. maaliskuuta 1992 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana NHL-joukkue Dallas Starsin farmijoukkue Texas Starsissa AHL:ssä.

## Pelaajaura
### Junioriura
Petrovic varattiin WHL:ään Red Deer Rebelsiin toisella kierroksella vuonna 2007. Ennen tätä hän oli pelannut Edmontonissa. Ensimmäisellä kokonaisella WHL-kaudellaan 2008–2009 Petrovic teki 13 tehopistettä 66 ottelussa. Ennen  Petrovic oli Central Scouting Bureaun rankingeissa pohjoisamerikkalaisten kenttäpelaajien sijalla 29. Florida Panthers varasi hänet toisella kierroksella koko tilaisuuden 36. pelaajana. Petrovic jatkoi junioriuransa loppuun Red Deer Rebelsissä ennen siirtymistään ammattilaiseksi hyvin sujuneen kauden 2011–2012 jälkeen.

### Ammattilaisura
18. huhtikuuta 2011 Florida Panthers kiinnitti Petrovicin kolmivuotisella tulokassopimuksella. Hän teki ensimmäisen ammattilaisesiintymisensä kauden 2011–2012 lopulla AHL:n pudotuspeleissä Panthersin farmijoukkue San Antonio Rampagessa. Kauden 2012–2013 Petrovic aloitti AHL:ssä, mutta sai myös kutsun Panthersiin huhtikuussa 2013. Kuun 18. päivänä hän pelasi ensimmäisen ottelunsa NHL:ssä New York Rangersia vastaan. Hän pelasi kauden lopussa kuusi ottelua tehopisteittä, keräten lisäksi 25 rangaistusminuuttia. Ennen kauden 2013–2014 alkua Petrovic osallistui Panthersin harjoitusleirille, josta hänet tiputettiin ensimmäisten pelaajien joukossa ja hän palasi takaisin San Antonioon. 

## Saavutukset
Petrovic pelasi WHL:n itäisen konferenssin toisessa tähdistöjoukkueessa vuonna 2011.

## Lähteet
* 
* 
*
Vesa Kautto

**Vesa Kautto** (s. 15. kesäkuuta 1936 Jaakkima) on suomalainen kirjastonjohtaja. 

## Perhetausta

Kauton isä oli Äänekosken yhteiskoulun pitkäaikainen rehtori Paavo Kautto (1907–1975). Äiti oli Vieno Kautto (1909–1996), jonka isä oli tehtailija August Saaristo. Vesa Kauton puoliso on vuodesta 1970 Anna Kautto, jonka isä oli tuomiorovasti K. H. Seppälä.

## Opinnot

Kautto tuli ylioppilaaksi Äänekosken yhteiskoulusta 1955, valmistui teologian maisteriksi Helsingin yliopistossa 1963 ja suoritti kirjastotutkinnon Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa vuonna 1965. Hän valmistui filosofian lisensiaatiksi Oulun yliopistossa 1997 ja väitteli filosofian tohtoriksi samassa yliopistossa vuonna 2004.

## Ura

Kauton kirjastoura alkoi harjoittelijana Helsingin yliopiston kirjastossa vuonna 1961. Tämän jälkeen hän työskenteli Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan kirjastossa, Jyväskylän kasvatusopillisen korkeakoulun kirjastossa ja Uppsalan yliopiston kirjastossa. Vuosina 1966–1969 hän hoiti kirjasto-opin lehtorin viransijaisuutta Tampereen yliopistossa. Hänet nimitettiin Oulun yliopiston kirjaston vanhemmaksi alikirjastonhoitajaksi 1969 ja Tampereen teknillisen korkeakoulun kirjastonjohtajaksi 1971. Vuonna 1983 hän palasi Oulun yliopiston kirjastoon ylikirjastonhoitajaksi, mistä virasta jäi eläkkeelle 1999. Tästä ajasta hän toimi kuitenkin vuodet 1988–1998 ensin kirjastotieteen ja informatiikan, sitten informaatiotutkimuksen määräaikaisena professorina.

Kautto toimi Tieteellisen informoinnin neuvoston jäsenenä vuosina 1972–1981 ja tieteellisten kirjastojen atk-yksikön johtoryhmässä vuosina 1974–1993, josta puheenjohtajana 1982–1987. Hänen puheenjohtajakaudellaan valmisteltiin päätöstä yhdysvaltalaisen VTLS-ohjelmiston hankkimisesta opetusministeriön rahoituksella kaikkiin yliopistokirjastoihin. Toinen hänen johtamansa merkittävä projekti oli Yleisen suomalaisen asiasanaston luominen. Kautto oli ensin varapuheenjohtajana suunnitteluryhmässä ja sitten puheenjohtajana projektin johtoryhmässä vuosina 1982–1985.

## Julkaisuja
**Kirjallisuuden haun ja käytön opetus yliopisto-opetuksen osana* ( Oulun yliopiston informaatiotutkimuksen ja sosiologian laitos 1998) 
**Tieteellisen kirjallisuuden arvioinnin ohjaus yliopisto-opetuksessa*. Väitöskirja. (Oulun yliopisto 2004) 

## Lähteet
*Kautto, Vesa: Elämäni kirjastot. Teoksessa Pilkkeitä kirjastosta. Oulun yliopiston kirjaston 40-vuotisjuhlajulkaisu. Oulun yliopisto 1999. 
*Kautto, Vesa: Käymään vain. Teoksessa Muistamisen arkea ja juhlaa Oulun yliopiston kirjastossa. Oulun yliopisto 2012. 
*Kuka kukin on 1998, Otava 1998.

### Viitteet
Stoa

**Stoa** voi viitata seuraaviin:

* stoa eli pylväshalli, antiikin aikana yleinen rakennustyyppi
* stoalaisuus, stoasta nimensä saanut hellenistisen filosofian koulukunta
* Stoa, kulttuurikeskus Helsingin Itäkeskuksessa
* Stoa, veistos Helsingin Itäkeskuksessa
August Saaristo

**August Evert Saaristo** (synt. Sulin, 28. kesäkuuta 1872 Tampere – 31. maaliskuuta 1936 Viipuri) oli viipurilainen teollisuusmies ja suomenkielisenä teollisuustoiminnan uranuurtaja Viipurissa. 

## Perhetausta

August Saariston isä oli tamperelainen puuseppä Oskar Sulin. August muutti nimensä Saaristoksi jo opiskeluaikanaan. Hän solmi avioliiton 1903 Anna Elisabet Väisäsen (1880–1951) kanssa. Heillä oli kaikkiaan kahdeksan lasta. Augustin vanhin poika oli apteekkineuvos Wiljo Saaristo. Toisen pojan (Ilmari Saaristo) poika oli kansainvälisesti arvostettu hämähäkkitutkija Michael I. Saaristo (1938–2008). Augustin tyttärenpoikia ovat professori Pekka V. Virtanen ja ylikirjastonhoitaja Vesa Kautto. 

## Opinnot

August Saaristo kävi Tampereen teollisuuskoulun koneosaston 1897–99 ja suoritti sen ohella erillisen sähkökurssin. Päästötodistuksen keskiarvo oli 9, ja koulun päättyessä hänet palkittiin stipendillä. 

## Ura

Saaristo työskenteli jonkin aikaa Venäjällä, Saksassa ja Ruotsissa ja hankki täten laajan kielitaidon. Suomessa hän oli piirtäjänä Viipurin konepajassa. Vuosisadan alussa Viipurissa oli pyrkimystä osuuskuntapohjaisen konepajan muodostamiseen, ja August Saaristo oli tuumassa mukana. Kun hankkeesta ei tullut mitään, Saaristo perusti 1901 konepajan, joka sijaitsi aluksi Suokatu 3:ssa, vuodesta 1904 osoitteessa Katariinankatu 55. Sinne Saaristo rakensi laajan teollisuusrakennuksen ja komean kaupunkitalon, joka on yhä käytössä.

Aug. Saariston Konepajan alana olivat aluksi vesijohto- ja peltityöt, mutta pian yritys laajeni tekemään kaikkia konepajatöitä, myös valimoalaan kuuluvia. Työväen määrä oli noin 60. Vuonna 1910 Saariston Konepaja oli kooltaan Viipurin kahdestoista teollisuuslaitos ja suurin yksityinen konepaja.

August Saaristo kokeili myös taksitoiminnan harjoittamista ensimmäisenä viipurilaisena vuosina 1909–10.

Kyllästyttyään riitoihin työläisten kanssa temperamenttinen ja patruunahenkinen Saaristo myi yrityksensä vuonna 1916 vasta 44-vuotiaana. 

## Lähteet

*Virtanen, Pekka V.: August Saaristo – suomalainen tehtailija Viipurissa. (Viipurin Suomalaisen Kirjallisuusseuran toimitteita 15).
Eetu Niska

**Edvard (Eetu) Niska** (28. syyskuuta 1887 Virolahti – 27. tammikuuta 1953 Virolahti) oli mestarihiihtäjä ja suksi- sekä suksivoidetehtailija.

## Elämä
Niskan vanhemmat olivat Viitasaarella syntynyt Turkin sodan sankarina tunnettu Taneli Juhonpoika Niska ja Juliana Pohjola. Hän oli nuoremman veljensä Jussi Niskan kanssa 1900-luvun alkuvuosikymmenten tunnetuimpia tasamaalla menestyneitä hiihtäjiä. Niska voitti jo 16-vuotiaana aikuisten hiihtokilpailun saaden palkinnoksi kymmenen kultamarkkaa. 1905 taas tuolloin 17-vuotias, 171-senttinen ja 80-kiloinen Niska hiihti Virolahdelta Viipurin talviurheilujuhlille 130 kilometriä, osallistui siellä 20 kilometrin kilpailuun ja voitti sen hieman yli tunnin ja 24 minuutin ajalla saaden palkinnoksi 75 markkaa. Hiihdettyään takaisin Virolahdelle hän ehti vielä voittamaan toisen vastaavan palkinnon Loviisassa.  

Niskan hiihtouralla oli silti sekä ala- että ylämäkiä. 1906 hän voitti tuolloin parhaat kotimaiset hiihtäjät Helsingissä ja vaikka ei pääsyt ensimmäiseksi Oulun hiihdoissa 1907 ja 1908, niin mestarihiihtäjä Matti Koskenkorva hävisi silti hänelle jälkimmäisenä vuonna Jyväskylässä. Niskan palkintorahat eivät kuitenkaan riittäneet täysin kattamaan hiihtämisen kustannuksia. 1910 hänet julistettiin Viipurissa 30 kilometrin mestariksi, palkinnoksi tuli kultakello. Vasta seuraavana vuonna hän voitti ensimmäisen virallisen mestaruutensa Hämeenlinnassa ajalla 1.53,45. Vuonna 1913 Niska pettyi, huolimatta ylivoimaisuudestaan kilpailtaessa Haminassa pääsystä Ruotsin Östersundomissa pidettyihin Pohjoismaiden mestaruuskilpailuihin. Hänen veljensä Jussi voitti yhteislähdöllä toteutetun 30 kilometrin matkan ja Niska itse 60 kilometrin matkan ennätysajalla 3.46,97. Östersundomin vaihtelevalla murtomaaladulla Niska joutui kuitenkin keskeyttämään, voiton vei Koskenkorva ja 30 kilometrillä taas Jussi Niska. Silti Niska voitti yhtenä talvena peräti kolmetoista rahapalkintoa. Vuonna 1917 Niska voitti 60 kilometrin Suomen-mestaruuden. Oltuaan SVUL:in riveissä hän kilpaili vuodet 1919-1923 TUL:in hiihtäjänä. Hän voitti vuonna 1920 TUL:n mestaruuden 10 kilometrin hiihdossa. Niska päätti kilpauransa  ikämieskisassa, jossa hän voitti hopealle jääneen kanssakilpailijan peräti 12 minuutilla.

Kilpahiihtäjän uran ohella Niska oli tunnettu Salaisuus-nimisen hiihtovoiteen ja suksien valmistaja. Voidetta myytiin myös Ruotsiinkin ja Virolahden Klamilan suksitehdas tuotti enimmillään yli 2 000 paria suksia vuodessa.   

## Perhe
Niskan puoliso oli Amanda Kormu (1892–1966). Perheeseen syntyi neljä tyttöä.

## Lähteet
Wiljo Saaristo

Apteekkineuvos **Wiljo August Saaristo** (11. tammikuuta 1904 Viipuri – 11. tammikuuta 1979 Kotka) oli suomalainen apteekkialan vaikuttaja ja tunnettu lohiperhojen sitoja.  

## Perhetausta

Wiljo Saariston vanhemmat olivat viipurilainen tehtailija August Saaristo ja Anna Saaristo (o.s. Väisänen). Wiljo Saaristo oli naimisissa vuodesta 1938 farmaseutti Elsa Saariston (o.s. Karppinen) kanssa. 

## Opinnot

Suoritettuaan keskikoulun Viipurin reaalikoulussa Saaristo meni vuonna 1923 harjoittelijaksi Punaisen lähteen torin apteekkiin Viipurissa. Kolmivuotisen harjoittelun jälkeen hän alkoi opiskella farmasiaa Helsingin yliopistossa ja valmistui farmaseutiksi 1928 ja proviisoriksi 1937.

## Ura

Opiskeluaikanaan ja sen jälkeen Saaristo työskenteli lähinnä Koillismaan, Lapin ja Itä-Suomen apteekeissa, mikä antoi mahdollisuuden harrastaa kalastusta ja metsästystä. Jatkosodan aikana hän oli Äänislinnan apteekinhoitajana. Vuonna 1946 Saaristo sai Ivalon apteekin apteekkioikeuden. Tämän jälkeen hän toimi apteekkarina Ilomantsissa vuodesta 1952, kunnes muutti 1962 Kotkaan huolehtimaan Kotkan 1. apteekista eli Kauppatorin apteekista.

Wiljo Saaristo toimi muun muassa Pharmakon Oy:n, Lääketukku Oy:n ja Tamron hallintoneuvostoissa ja Suomen Hypoteekkiyhdistyksen johtokunnan jäsenenä. Apteekkineuvoksen arvon hän sai 1968.

## Harrastukset
Saariston harrastuksiin sisältyi lohiperhojen sidonta ja perhokalastus. Innostus lohenongintaan ja perhokalastukseen alkoi Saariston työskennellessä Hyrynsalmen apteekissa 1927. Sysäyksen lohiperhojen sitomiseen antoi tapaaminen Kajaani-yhtiön ylimetsänhoitajan Oskari Röngän kanssa 1930. Tukeutuen Röngän oppeihin ja William Walleniuksen vuonna 1923 julkaisemaan *Urheilukalastajan käsikirjaan* sekä muuhun lohiperhokirjallisuuteen Saaristo kouluttautui taitavaksi perhojen sitojaksi, joka teki myös omia muunnoksia ja perhomalleja. Hän oli monen suomalaisen perhokalastajan oppi-isä ja innoittaja.

Saariston suunnittelemia runkorakenteita on esitelty klassisia lohiperhoja esittelevässä kirjassa *Farlows Salmon Flies*.

## Lähteet
*Huovinen, Maarit: Wiljo Saariston muistelmat 1–6. (Apteekki ja vapaa-aika 2/85–3/85, 3/86–4/86, 1/87)
*Kettunen, Matti: Wiljo Saaristo. Teoksessa Syrjänen, Lauri & Kanerva, Pertti: Wanhat suomalaiset lohiperhot. (WSOY 1993)
*Saaristo, Wiljo: Lohiperhokirjallisuus. (Urheilukalastaja 3/1967)
*Tyrkkö, Maarit: Tyttö ja nauhuri. (WSOY 2014, s. 356–357)
*Tyrkkö, Maarit: Presidentti ja toimittaja. (WSOY 2016, s. 51, 113, 346–347.)

### Viitteet
Jussi Niska

**Johan Teodor (Jussi) Niska** (5. joulukuuta 1889 Virolahti – 24. syyskuuta 1958 Virolahti) oli kaksi vuotta vanhemman veljensä Eetu Niskan tavoin mestarihiihtäjä, mutta myös suksiseppä.

Niskan vanhemmat olivat Taneli Juhonpoika Niska ja Juliana Pohjola. Niska oli parhaimmillaan lyhyempien eli 10:stä 30:een kilometrin matkojen hiihtäjä, päinvastoin kuin vanhempi veli Eetu. Hänen uransa huippukohtia oli Ruotsin Östersundomissa 1913 pidettyjen Pohjoismaiden kilpailujen 30 kilometrin murtomaahiihto, jonka hän voitti 20 sekunnilla, vaikka joutui odottamaan kilpaladun kanssa ristenneellä radalla kulkenutta junaa ja kysymään kielitaidottomana neuvoa oikeasta maaliintuloladusta. Oulun hiihtoja Niska ei koskaan voittanut, vaikkakin sijoittui toiseksi 1911, kolmanneksi 1912 ja neljänneksi 1914. Suomen mestari hän oli 30 kilometrillä kuitenkin juuri 1912 ja vielä 1915. Seuraavana vuonna 1916 mestarille oli luvassa kello ja toiseksi tulleelle haulikko. Santeri Tasa voitti kilpailun, mutta myös hopealle jäänyt Niska oli tyytyväinen saatuaan haluamansa palkinnon. Tapani Nikusta tuli 1920-lukua lähestyttäessä Niskan seuraaja 30 kilometrin kuninkuushiihtäjänä. Niska kilpaili silti vielä 1920-luvullakin, TUL:in riveissä, ja menestyi jäähiihtäjänä. Hän sai 1925 maailmanennätykseksi sanotut ajat, 20 kilometrillä 57,00 ja 30 kilometrillä 1.34,10. Viisi vuotta myöhemmin 1930 eli 40-vuotiaana hän sai 10 kilometrin matkalla jääkelillä ajan 25,50.

Niskan puoliso oli Emma Elina Ripatti (1896–1991).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hiihtäjäveteraani Jussi Niska, Ylen Elävä arkisto
* Jussi Kirjavainen : Suomalaisia suurhiihtäjiä 6. Jussi Niska, Aamulehti, 23.01.1938, nro 21, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Lauri Mikkola

**Lauri Mikkola** (s. 1989) on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Mikkola oli mukana ''The Voice of Finlandin'' ensimmäisellä tuotantokaudella vuonna 2011, jolloin hän kilpaili Elastisen joukkueessa.
Mikkola osallistui vuonna 2014 Uuden Musiikin Kilpailuun itse säveltämällään ja sanoittamallaan kappaleella "Going Down". Mikkola selviytyi kappaleellaan finaaliin, mutta ei tullut valituksi Euroviisuihin Kööpenhaminaan.

Mikkola esiintyi Helsingin kaupunginteatterin musikaalissa ''Kinky Boots'' Lolan roolissa vuosina 2018-2020.

Mikkola esiintyi Helsingin kaupunginteatterin musikaalissa Priscilla - Aavikon Kuningatar Tickin roolissa vuosina 2022-2023.

Mikkola lauloi tasavallan presidentin itsenäisyyspäivän vastaanotolla presidentinlinnassa vuonna 2019. 

Mikkola osallistui vuonna 2023 Nelosen Tähdet, tähdet -ohjelman 7. tuotantokaudelle ja selviytyi aina ohjelman finaalijaksoon asti. 

Mikkola liittyi Elämäni biisi-ohjelman tähtisolistien joukkoon syksyllä 2024. 

Mikkola on Sydänkesä-yhtyeen laulaja.

## Lähteet
* http://yle.fi/aihe/umk2014/lauri-mikkola
* http://www.bbc.co.uk/music/artists/e7d01880-3af9-4d41-9207-9f99a85aa06e
* http://www.iltalehti.fi/popstars/2013121017817017_ps.shtml
* https://fi-fi.facebook.com/laurimikkolaofficial/info?tab=page_info
* http://laurimikkola.com/ 
### Viitteet
George Bonhag

**George Bonhag** (31. tammikuuta 1882 Boston, Yhdysvallat – 30. lokakuuta 1960 New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen juoksija, kävelijä ja kaksinkertainen joukkuejuoksujen olympiamitalisti.

Bonhag osallistui ensimmäisiin olympialaisiinsa St. Louisissa 1904. Hän ei päässyt loppukilpailuun 800 metrin juoksussa. Bonhag kilpaili myös vuoden 1906 välikisoissa, joissa hän sijoittui 1&nbsp;500 metrin juoksussa viidenneksi, vaikka johti vielä maalisuoran alussa. Bonhag päätti tämän jälkeen osallistua myös 1&nbsp;500 metrin kävelyyn, vaikka hän ei ollut aiemmin kilpaillut kävelyssä. Bonhag voitti kilpailun ajalla 7.12,6, kun useat paremmin tunnetuista kävelijöistä hylättiin. Välikisoissa hän sijoittui lisäksi viiden mailin juoksun neljänneksi.

Bonhag voitti ensimmäisen varsinaisen olympiamitalinsa Lontoossa 1908, kun Yhdysvallat sijoittui hopealle kolmen mailin joukkuekilpailussa. Bonhag oli Yhdysvaltain joukkueen toiseksi paras juoksija sijoituttuaan koko kilpailussa kuudenneksi. Hän juoksi myös 3&nbsp;200 metrin estejuoksussa, jossa hän ei päässyt loppukilpailuun.

Tukholmassa 1912 Bonhag oli viides 3&nbsp;000 metrin henkilökohtaisessa kilpailussa, mutta joukkuekilpailussa Yhdysvallat voitti olympiakultaa. Hän sijoitui neljänneksi 5&nbsp;000 metrin juoksussa eikä päässyt maaliin saakka maastojuoksukilpailussa. Tukholmassa Bonhag osallistui myös näytöslajina toteutettuun baseball-otteluun.

Bonhag edusti urallaan Irish American Athletic Clubia ja voitti seitsemän Amateur Athletic Unionin sisäratamestaruutta. Ulkoradoilla hän ei kuitenkaan voittanut ainuttakaan Yhdysvaltain-mestaruutta.

## Lähteet
Michel Therrien

**Michel Therrien** (s. 4. marraskuuta 1963 Montréal) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen pelaaja. Therrien toimi Montreal Canadiensin päävalmentajana viiden kauden ajan vuodesta 2012 vuoteen 2017, jolloin hänet erotettiin.

Therrienin peliura kesti vuodet 1980–1987. Hän aloitti uransa QMJHL:n Quebec Rempartsissa, jota hän edusti kahden kauden ajan. Kaudet 1983–1985 ja 1986–1987 Therrien pelasi AHL:ssä. Hän edusti Nova Scotia Voyageursia, Sherbrooke Canadiensia ja Baltimore Skipjacksia, jossa hän myös lopetti uransa vuonna 1987. Pelipaikaltaan Therrien oli puolustaja.

Ensimmäisen valmentajapestinsä Therrien sai kolme vuotta lopettamisensa jälkeen, vuonna 1990, kun hänestä tuli QMJHL-seura 
Laval Titanin valmentaja. Hän valmensi QMJHL:ssä vielä Granby Predateursia, kunnes vuonna 1997 hän siirtyi AHL:ään ja Fredericton Canadiensin päävalmentajaksi. AHL:ssä Therrien valmensi neljän kauden ajan Canadiensia ja Quebec Citadellesiä. Kesken kauden 2000–2001 Therrien siirtyi kaikkien aikojen menestyneimmän NHL-seuran, hänen kotikaupunkinsa Montréalin Canadiensin päävalmentajaksi. Therrien toimi Canadiensin valmentajana kaudelle 2002–2003 asti, jolloin hän sai potkut seurasta. Kaudet 2003–2006 Therrien valmensi AHL:ssä pelannutta Wilkes-Barre/Scranton Penguinsia, mutta kesken kauden 2005–2006 hän siirtyi Penguinsin pääseuran Pittsburgh Penguinsin valmentajaksi NHL:ään. Penguinsia Therrien valmensi neljän kauden ajan. Kaudella 2007–2008 Penguins selviytyi finaaleihin, mutta hävisi ne Detroit Red Wingsille. Therrien sai potkut seurasta kesken kauden 2008–2009. Kaudeksi 2012–2013 Therrien siirtyi jälleen entisen seuransa Montréal Canadiensin päävalmentajaksi.

## Lähteet
* http://www.hockeydb.com/ihdb/stats/pdisplay.php?pid=6142
* http://www.eliteprospects.com/staff.php?staff=1635
Sakari Salminen

**Sakari Salminen** on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi:

*Sakari Salminen (1932–2019), suomalainen teollisuusneuvos, Nokian johtajistoa
*Sakari Salminen (s. 1987), suomalainen koripalloilija
*Sakari Salminen (s. 1988), suomalainen jääkiekkoilija.
Antti Liikkanen

**Antti Liikkanen** (s. 19. lokakuuta 1946 Kuusankoski) on suomalainen erikoislääkäri ja SDP:n poliitikko.

Liikkanen toimi vuodesta 1984 Rovaniemen kaupunginvaltuuston jäsenenä ja aiemmin myös kaupunginvaltuuston puheenjohtajana. Lokakuussa 2014 Liikkanen valittiin kolmannelle viisivuotiskaudelle Euroopan unionin alueiden komiteaan. Hän on toiminut myös komitean Suomen valtuuskunnan varapuheenjohtajana. Hän jätti kunnallispolitiikan vuonna 2018.

Liikkanen oli ehdolla vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Lapin vaalipiirissä. Vuoden 2025 aluevaaleissa hän sai tasatuloksen Päivi Salmisen kanssa, ja tuli valituksi Lapin aluevaltuustoon arvalla. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Antti Liikkasen blogi ''Arktinen puskurikapasiteetti''
Jevgeni Korolkov

**Jevgeni Viktorovitš Korolkov** (, 15. syyskuuta 1930 Moskova, Venäjän SFNT – 24. joulukuuta 2014 Sergijev Posad, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut telinevoimistelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Helsingin kesäolympialaisissa 1952 Korolkov voitti joukkuekilpailussa kultaa. Hevosella Korolkov jakoi hopean maanmiehensä Hrant Šahinjanin kanssa kultamitalinkin mentyä Neuvostoliittoon. Lisäksi Korolkov sijoittui kärkisijoille nojapuilla, joilla hän oli viides, moniottelussa, jossa hän sijoittui kuudenneksi, ja renkailla, joilla hän oli seitsemäs.

Rooman MM-kilpailuissa 1954 Korolkov voitti kultaa joukkuekilpailussa ja hopeaa renkailla.

Korolkov kuoli 84-vuotiaana 24. joulukuuta 2014.

## Lähteet
* Yevgeny Korolkov Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Sakari Salminen (koripalloilija)

**Sakari Salminen** (s. 26. heinäkuuta 1987 Turku) on suomalainen koripalloilija.

## Pelaajaura

Turun NMKY:n kasvatti Salminen pelasi A-nuorten maaotteluita 21 kappaletta 2,4 pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla. Hän nousi vuonna 2004 kasvattajaseuransa divisioonatasolla pelanneeseen edustusjoukkueeseen, ja kuului kaudella 2005–2006 pääsarjajoukkue Aura Basketin pelaajarinkiin. Salminen pelasi Aura Basketissa noin 11 minuuttia ottelua kohden 2,8 pisteen ja 1,5 levypallon keskiarvoilla. Keväällä 2006 Salminen siirtyi Kouvoihin 1+1-vuotisella sopimuksella. Hän suoritti kauden aikana varusmiespalveluksensa ja pelasi joukkueessa vain vähän. Seuraavat kaksi kautta Salminen pelasi varsinaissuomalaisissa divisioonajoukkueissa.

Kauden 2009–2010 Salminen pelasi Korisliigaa Salon Vilppaassa 2,5 pisteen ja 1,5 levypallon keskiarvoilla. Seuraavat neljä kautta Salminen pelasi divisioonatasolla. Kauden 2012–2013 hän edusti I-divisioona B:ssä pelannutta Turun NMKY:tä. Hänet valittiin kauden päätteeksi I-divisioona B:n kauden parhaaksi pelaajaksi. Syksyllä 2013 Salminen siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella samalla sarjatasolla pelanneeseen Ura Basketiin.

Kesällä 2014 Salminen palasi Korisliigaan, kun hän teki yksivuotisen pelaajasopimuksen Salon Vilppaan kanssa. Lokakuussa hän teki Korisliigan yhden ottelun piste-ennätyksensä, 15, Kauhajoen Karhua vastaan.

## Saavutukset
* I-divisioona B:n paras pelaaja 2013

## Lähteet
* Sakari Salminen  baskethotel.com
* Sakari Salminen basketball profile eurobasket.com 
* Sakari Salminen profile  fiba.com 

### Viitteet
Oscar Nelson

**Oscar Nelson** on uruguaylainen tangolaulajana tunnetuksi tullut muusikko. Hän on esiintynyt myös duona kahden muun tangolaulajan, Roberto Mairan ja Miguel Gadean kanssa. Tangon uruguaylainen suurmies on myös Nelson Piná. Suomessa Oscar Nelson on tullut tunnetuksi erityisesti Sami Yaffan tutkimusten perusteella. Oscar Nelsonin merkitys on pitkälti siinä, että hän osoittaa, että Argentiina ei ole ainoa tangon syntymämaa, vaan Uruguaylla on myös suuri merkitys asiassa.

## Lähteet
Ante Žanetić

**Antun "Ante" Žanetić** (, 18. marraskuuta 1936 Blato, Korčula, Jugoslavian kuningaskunta – 18. joulukuuta 2014 Australia) oli Jugoslaviaa edustanut kroatialainen jalkapalloilija ja olympiavoittaja.

Žanetić kuului Jugoslavian Rooman kesäolympialaisissa 1960 kultaa voittaneeseen joukkueeseen. Samana vuonna Žanetićin edustama Jugoslavia saavutti hopeaa Ranskan EM-kilpailuista.

Žanetić muutti Jugoslaviasta Belgiaan vuonna 1961 ja edelleen Australiaan vuonna 1968. Hän kuoli Australiassa 18. joulukuuta 2014, 78-vuotiaana.

## Lähteet
* Ante Žanetić Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Hannu Javanainen

**Hannu Tapani Javanainen** (22. heinäkuuta 1954 Tampere – 27. elokuuta 2016 Äänekoski) oli Äänekosken kaupunginjohtaja vuosina 2003–2014. Syksyllä 2014 hän sairastui vakavasti ja jäi virkavapaalle. Hänen sijaisenaan toimi Matti Tuononen.

Vuonna 2013 Javanainen valittiin Keski-Suomen liikunta ry:n (KesLi) puheenjohtajaksi kaksivuotiskaudelle 2014–2015.

## Lähteet
Jarmo Pienimäki

**Jarmo Reino Juhani Pienimäki** (s. 1973Alavus) oli Ähtärin kaupunginjohtaja 2012–2024.Aiemmin hän oli Ylitornion ja Pellon kuntien sivistystoimenjohtaja. Hän on koulutukseltaan kasvatustieteen maisteri. Lokakuussa 2024 Pienimäki valittiin Ylitornion kunnanjohtajaksi.

## Lähteet
John N. Mitchell

**John Newton Mitchell** (15. syyskuuta 1913 Detroit, Michigan – 9. marraskuuta 1988 Washington) oli yhdysvaltalainen asianajaja ja poliitikko, joka toimi Yhdysvaltain oikeusministerinä vuosina 1969–1972. Hän sotkeutui Watergate-skandaaliin ja oli vankilassa 19 kuukautta vuosina 1977–1979.

Mitchell opiskeli lakimieheksi Fordhamin yliopistossa New Yorkissa ja toimi toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain laivastossa torpedoveneen komentajana. Sen jälkeen hän työskenteli pitkään tunnetussa newyorkilaisessa asianajotoimistossa ja sai mainetta julkisten joukkovelkakirjojen asiantuntijana. Mitchell päätyi yhteistyöhön Richard Nixonin kanssa vuonna 1967, jolloin heidän asianajotoimistonsa yhdistyivät. Vuoden 1968 presidentinvaaleissa Mitchell toimi Nixonin kampanjapäällikkönä. Presidentiksi valittu Nixon nimitti hänet oikeusministeriksi tammikuusta 1969 alkaen.

Mitchell teki ministerinä joitain kiistanalaisia päätöksiä. Hän tuki korkeimman oikeuden tuomareiksi kahta Nixonin asettamaa ehdokasta, jotka senaatti hylkäsi sopimattomina, nosti syytteitä Vietnamin sotaa vastustaneita mielenosoittajia vastaan, hyväksyi salakuuntelun käytön ilman oikeusistuimen antamaa lupaa ja yritti estää Daniel Ellsbergin vuotamien niin sanottujen Pentagonin paperien julkaisemisen nostamalla kanteen, jonka korkein oikeus myöhemmin hylkäsi.

Mitchell erosi ministerin tehtävistä maaliskuussa 1972 ja siirtyi Nixonin uudelleenvalintakomitean puheenjohtajaksi. Hän erosi tästäkin tehtävästä heinäkuussa 1972 pian demokraattisen puolueen toimistoon Watergate-talossa tehdyn murron paljastumisen jälkeen. Vuonna 1974 Mitchelliä vastaan nostettiin syyte osallisuudesta murron suunnitteluun sekä oikeuden haittaamisesta ja väärän valan vannomisesta tapausta seuranneen salailun yhteydessä. Seuraavana vuonna hänet todettiin syylliseksi ja tuomittiin kahden ja puolen vuoden vankeuteen. Hän aloitti rangaistuksen suorittamisen vuonna 1977 ja pääsi ehdonalaiseen vapauteen 19 kuukauden jälkeen vuonna 1979.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jari-Erik Nurmi

**Jari-Erik Nurmi** (11. lokakuuta 1956 Pori – 9. lokakuuta 2017 Jyväskylä) oli Jyväskylän yliopiston psykologian professori. 

## Koulutus
Nurmi valmistui ylioppilaaksi Ulvilan lukiosta vuonna 1975. Hän valmistui Turun yliopistossa valtiotieteen maisteriksi vuonna 1980 ja psykologian lisensiaatiksi vuonna 1984. Hän sai Master of Arts -arvon Oregonin yliopistossa vuonna 1986 ja valmistui filosofian tohtoriksi psykologia pääaineena Helsingin yliopistosta vuonna 1990. 

## Työhistoria ja tutkimus
Nurmi oli psykologian assistentti Turun yliopistossa vuosina 1980&ndash;1984, Suomen Akatemian tutkimusassistentti  1981–1982 ja Helsingin yliopiston psykologian assistentti vuosina 1984&ndash;1990 ja va. lehtori 1989&ndash;1990. Hänet nimitettiin kehityspsykologian dosentiksi vuonna 1997 ja Jyväskylän yliopiston psykologian dosentiksi vuonna 1992. Suomen Akatemian nuorempi tutkija hän oli 1990–1996  ja varttunut tutkija 1998–1099 ja 2002–2003. Vuosina 1996–1998 hän oli Jyväskylän yliopiston ma. psykologian professori ja vuodesta 1999 professori kuolemaansa asti  

Nurmen tutkimusaloja olivat motivaatio ja oppiminen sekä motivaatio elämän siirtymävaiheissa. Hän johti Jyväskylän yliopistossa toimivaa vuonna 2006 perustettua Suomen Akatemian Oppimisen ja motivaation huippututkimusyksikköä. Nurmi kirjoitti sekä yksin että muiden kanssa lukuisia psykologiaa käsitteleviä artikkeleita ja kirjoja. 

Nurmella on kolme lasta.

## Huomionosoitukset
Vuodesta 2005 Nurmi oli Örebron yliopiston kunniatohtori.

## Lähteet
Hannoverin päärautatieasema

**Hannoverin päärautatieasema** () on rautatieasema Hannoverin kaupungin keskustassa Ala-Saksin osavaltiossa Saksassa. Asema on avattu alun perin vuonna 1843 ja nykyinen asemarakennus on peräisin vuodelta 1879.

Deutsche Bahn liikennöi asemalta kaukoliikennettä useisiin Saksan suurimpiin kaupunkeihin. Lisäksi asema on Hannoverin paikallisliikenteen solmukohta.

## Aiheesta muualla
*Hannover Hauptbahnhof Deutsche Bahnin asemasivuilla