open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Yrjö Aunola

**Yrjö Antero Aunola** (15. maaliskuuta 1918 Oulu – 31. joulukuuta 1986) oli suomalainen kirjailija, joka käytti nimimerkkejä *Antero Ala*, *Antero Aulamo*, *Tero Nola* ja *A. Roina*. Varsinaiselta ammatiltaan hän oli kirjaltaja.

Aunola kirjoitti 1940-luvulla toimintanovelleja eri lukemistolehtiin muun muassa Seikkailujen maailmaan. Aunola asui vuoteen 1950 saakka Oulussa ja muutti sitten Kokkolaan.

## Teoksia
Nimimerkillä *Antero Ala*:
* *Tapahtui keskiyöllä*.    Kirjola, Oulu 1952
Nimimerkillä *Antero Aulamo*:
* *Pentti ja kolme hänen uskollista ystäväänsä*, satu, kuvittanut Sakari Sirola.   Joiku, Oulu 1945
* *Vieraiden tähtien alla*.    Kolmio-kirja, Oulu 1968
* *Seikkailujen taivas : huimaa lentojännitystä!* ; kirj. Joe Archibald, Antero Aulamo, Petri Laine ym. ; toimittanut Juri Nummelin ; kuvat Anssi Rauhala. Verikoirakirjat, Turku 2012
Nimimerkillä *A. Roina*:
* *Aurinko paistaa*.    Marjamaa, Oulu 1949
* *Mutkallinen rakkaus*. LP-sarja 50.    Lehtipalvelu, Oulu 1949

## Palkinnot
* I palkinto Valtion rautateiden 100-vuotisjuhlien kirjoituskilpailussa 1962
* I palkinto Vaasan läänin novellikilpailussa 1975

## Lähteet
* 
* Päivi Weiste: Itsenäisyytemme ajan oululaista kaunokirjallisuutta : kirjailijat ja teokset 
* Juri Nummelinin pulpetti-blogi 29.9.2005: Finnish pulp (in Finnish)
Stavanger Oilers

**Stavanger Oilers** on norjalainen Stavangerin kaupungissa toimiva jääkiekkoseura. Oilers pelaa Norjan pääsarjassa EliteHockey Ligaenissa.

## Historia

Stavangerissa toimi 1970-luvulla kaksi jääkiekkoseuraa, Siddis ja Viking. Molempien seurojen toiminta hiljalleen tyrehtyi ja Vikingin lopetettua 1996, ei kaupungissa ollut enää jääkiekkoseuraa.

Stavangeriin saatiin uusi jääkiekkoseura, kun suomalainen liikemies Hartti Kristola perusti Oilersin vuonna 2001. Seura liittyi Norjan II-divisioonaan, josta se nousi vuonna 2002 I-divisioonaan ja vuonna 2003 pääsarjaan.

## Joukkue kaudella 2025-2026

### Valmennus & Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja:** Anders Gjøse 
* **Apuvalmentaja:** Marius Trygg 
* **Maalivahtivalmentaja:** Sakari Lindfors 
* **Fysiikkavalmentaja:** Dennis Løvold Sveum 
* **Huoltopäällikkö:** Bent Stangvik 
* **Toimitusjohtaja:** Pål Haukali Higson 

*Lähde: EliteProspects*

## NHL-pelaajat
* Rūdolfs Balcers
* Philippe Cornet
* Christian Hanson
* Jonas Johansson
* Greg Mauldin
* Zdeněk Nedvěd
* Eric Nystrom
* Matt Ryan
* Brock Trotter
* Mark Van Guilder

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seuran kotisivut
Kannushi

**Kannushi** (, ”kami-mestari”, alun perin lausuttu *kamunushi*), toinen nimitys **shinshoku** (), on šintolaisen pyhäkön (*jinja*) ylläpidosta vastaava ja tietyn *[[kami]]n* palvontaa johtava henkilö. Sanan *kannushi* muodostavat kirjoitusmerkit luetaan joskus myös *jinshu*, mutta merkitys ei muutu. 

Alun perin kannushi toimi välittäjänä kamien ja ihmisten välillä, niin että tavalliset ihmiset saivat tietää kamien tahdon. Kannushi oli ihmeisiin kykenevä ihminen tai pyhä ihminen, joka puhdistautumiseen tähtäävien riittien kautta pystyi toimimaan välikappaleena kamille, mutta myöhemmin sana muuttui synonyymiksi termin *shinshoku* kanssa ja alkoi tarkoittaa pyhäköllä työskentelevää, uskonnollisia seremonioita johtavaa henkilöä.

Muinaisina aikoina, kun poliittinen ja uskonnollinen valta olivat keskittyneet klaanin sisälle, klaanin päämies tai joku muu virkamies johti sen jäseniä uskonnollisissa menoissa. Myöhemmin tehtävää hoitaneelle henkilölle kehittyi erillinen ja erikoistuneempi rooli. Sana kannushi esiintyy sekä *[[Kojiki]]ssa* (680) että *[[Nihonshoki]]ssa* (720). Niissä keisarinna Jingū ja keisari Suijin ryhtyvät kannushi-papeiksi. Saman pyhäkön sisällä, esimerkiksi Ise-jingūssa tai Ōmiwa-jinjassa, voi toimia erityyppisiä kannushi-pappeja samaan aikaan. Heitä voidaan kutsua muun muassa sanoin *ō-kannushi* (), *sō-kannushi* () tai *gon-kannushi* (). 

Kannushit voivat mennä naimisiin ja heidän lapsensa yleensä jatkavat heidän ammattiaan. Vaikka perinnöllinen asema ei olekaan enää lailla säädelty, se jatkuu käytännössä monissa pyhäköissä. Kannushin pitämillä vaatteilla, kuten *[[jōe]]lla*, *ebōshilla* ja *kariginulla*, ei ole mitään erityistä uskonnollista merkitystä, vaan ne ovat yksinkertaisesti keisarillisen hovin aiemmin käyttämiä virallisia vaatteita. Tämä on osoitus kamien palvonnan ja keisarin hahmon läheisestä kytköksestä. Muihin kannushin käyttämiin välineisiin kuuluvat *[[Shaku (sauva)|shaku]]*-rituaalisauva ja *[[ōnusa]]*-niminen valkoisilla paperinauhoilla (*[[shide]]*) koristeltu sauva. Kannushia avustaa uskonnollisessa tai toimistotyössä *[[Miko (shintolaisuus)|miko]]ksi* kutsuttu nainen. 

Tullakseen kannushiksi noviisin täytyy opiskella šintolaisten pyhäköiden järjestön Jinja honchōn hyväksymässä yliopistossa, tyypillisesti Tokion Kokugakuin-yliopistossa, tai läpäistä pätevyytensä osoittava koe. Myös naiset voivat ryhtyä kannushi-papeiksi, ja lesket voivat seurata aviomiehiään heidän työssään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Turo Ahva

**Turo Ahva** (9. lokakuuta 1927 Kuopio – 11. lokakuuta 1990 Kuopio) oli suomalainen jännityskirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä *Turo Arto* ja *Klaus Marno*.

Ahvan vanhemmat olivat piirijohtaja Paul Martti Ahva (1897–1964) ja farmaseutti Nanny Gabriela Bergman. Hän kävi sotavuosina 1939–1945 Kuopion yhteiskoulua ja lyseota.

Ahva kirjoitti sodan jälkeen kauhu-, tieteis- ja jännityskertomuksia eri lukemistolehtiin. Ahvan Lehtiyhtymän kustantamissa lehdissä julkaistut rikoskertomukset joissa päähenkilönä oli matematiikan professori Tammisto, julkaistiin myös erillisenä kirjana nimeltä *Aavekärppä*.

## Teoksia
* *Aavekärppä*. Lehtiyhtymä, Helsinki 1945, uusi painos Seaflower, Helsinki 1997

## Lähteet
* Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia: Turo Ahva
* Juri Nummelinin pulpetti-blogi 29.1.2008: Lukemisto-lehteä sotavuosilta
Veli-Jukka Pennala

**Veli-Jukka Pennala** (26. lokakuuta 1953 Seinäjoki – 26. huhtikuuta 2022 Turku) oli suomalainen upseeri ja Suomen merivoimien komentaja lokakuun 2013 loppuun saakka. Pennala aloitti tehtävässä 1. syyskuuta 2011 kun aiempi komentaja Juha Rannikko siirtyi Pääesikunnan päälliköksi. Pennala ylennettiin samalla päivämäärällä kontra-amiraaliksi.

## Ura
Pennala toimi merivoimien esikuntapäällikkönä vuodesta 2006 lähtien. Aiemmin Pennala on toiminut muun muassa aluksen ja viirikön päällikkönä sekä esikuntatehtävissä merivoimien joukoissa ja Saaristomeren meripuolustusalueen komentajana vuosina 2001–2005.

Hän on valmistunut Merisotakoulun kadettikurssilta käyden merisotalinjan vuonna 1978.

## Lähteet
Jevgeni Ustjugov

**Jevgeni Romanovitš Ustjugov** (, s. 4. kesäkuuta 1985) on venäläinen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. Hän voitti olympiakultaa kahdesti, mutta Ustjugovin kilpailutulokset vuosilta 2010–2014 mitätöitiin myöhemmin dopingrikkomusten vuoksi. 

## Ura

Ustjugov saavutti junioreiden MM-kilpailuissa 2006 kultaa normaalimatkalla ja takaa-ajossa sekä hopeaa viestissä. Saman vuoden EM-kilpailuissa hän sai kultaa junioreiden viestissä. EM-kilpailujen aikuisten sarjassa hän sai hopeaa pikakilpailussa 2009. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän voitti yhteislähdössä kultaa ja viestissä pronssia. Lisäksi hän oli normaalimatkalla neljäs sekä pikakilpailussa ja takaa-ajossa viidestoista. Hanty-Mansijskin MM-kilpailuissa 2011 hän sai nolla-ammunnan myötä hopeaa yhteislähtökilpailussa ja hiihti toisen osuuden hopeaa saaneessa Venäjän viestijoukkueessa sekä oli takaa-ajossa kahdestoista ja normaalimatkalla kolmastoista. Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012 hän oli yhteislähdössä kymmenes. Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui pikakilpailussa yhdeksänneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän hiihti toisen osuuden kultaa voittaneessa Venäjän viestijoukkueessa. Takaa-ajokilpailussa hän sijoittui viidenneksi. 

Ustjugov sijoittui maailmancupissa ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan kahdeksas Antholzin pikakilpailussa kaudella 2008–2009. Kolmen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seuraavalla kaudella kolmas Hochfilzenin pikakilpailussa. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Pokljukan takaa-ajokilpailussa 20. joulukuuta 2009. Samalla kaudella hän voitti myös Oberhofin pikakilpailun sekä oli toinen Ruhpoldingin yhteislähdössä. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli neljäs. Hän voitti yhteislähdön maailmancupin sekä oli neljäs pikakilpailun ja takaa-ajon cupeissa. Kaudella 2010–2011 hän oli toinen Oslon yhteislähtökilpailussa ja neljäs yhteislähtöcupissa. Kaudella 2011–2012 hän oli kolmas Oberhofin pikakilpailussa. Kaudella 2012–2013 hän oli toinen Ruhpoldingin ja Sotšin pikakilpailussa sekä kuudes maailmancupin kokonaiskilpailussa ja kolmas pikakilpailucupissa. Kaudella 2013–2014 Ustjugov sijoittui Ruhpoldingin normaalimatkalla ja Pokljukan yhteislähdössä kolmanneksi. Normaalimatkan cupissa hän oli neljäs.
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ustjugovin profiili biathlonworld.com-sivustolla
Katharine Isabelle

**Katharine Isabelle** on kanadalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa *[[Ginger Snaps]]* -elokuvassa ja sen jatko-osissa sekä elokuvassa *[[Tuhkimotarina 2]]*. Esiintynyt myös *[[Supernatural]]*-televisiosarjassa.

## Aiheesta muualla
* 
*
Timo Heinonen (koripallovalmentaja)

**Timo Heinonen** (s. 22. helmikuuta 1965) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripallovalmentaja ja -pelaaja. Hän pelasi pääsarjatasolla Torpan Poikien, Namika Lahden, HoNsUn ja Katajan paidassa. Torpan Poikien paidassa hän voitti kaksi Suomen mestaruutta. Valmentajana Heinonen voitti kaksi SM-hopeaa sekä kolme SM-pronssia.

Kaudella 2005–2006 Heinonen valittiin Korisliigan vuoden valmentajaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Joensuun Kataja
Vis (joki)

**Vis** on eteläisessä Ranskassa Languedoc-Roussillonin hallintoalueella sijaitseva joki. Sen alkulähde sijaitsee Cévennes-vuoristossa lähellä Alzonin kylää, ja se on Välimereen laskevan Hérault’n sivujoki.

Joen kokonaispituus on 57,9 kilometriä ja sen virtaus on noin 10 kuutiometriä sekunnissa.

## Kaupunkeja joen varrella

* Alzon
* Campestre-et-Luc
* Blandas

* Vissec
* Saint-Maurice-Navacelles
* Rogues

* Gorniès
* Saint-Laurent-le-Minier
* Cazilhac

## Aiheesta muualla
Pineville (Louisiana)

**Pineville** on kaupunki Louisianassa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Rapidesin piirikunnassa Alexandrian naapurina ja kuuluu sen metropolialueeseen. Kaupungin asukasluku on 13&nbsp;829 (2000) ja pinta-ala 31,3 km².

## Pinevilleen liittyviä henkilöitä
* Anjanette Kirkland (s. 1974), Pinevillessä syntynyt yleisurheilija
* Fred Baden, kaupungin pormestari vuosina 1970–1998

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut
Pineville

**Pineville** on seuraavien paikkojen nimi:

* Pineville (Arkansas)
* Pineville (Kentucky)
* Pineville (Louisiana)
* Pineville (Länsi-Virginia)
* Pineville (Missouri)
* Pineville (Pennsylvania)
* Pineville (Pohjois-Carolina)
Torsten Peltomo

**Torsten Lennart Peltomo**, kirjailijanimi **Lennart Åkerlund** (6. joulukuuta 1920 – 3. huhtikuuta 2005) oli suomalainen kirjailija.

Peltomon tunnetuin teos on salanimellä *Lennart Åkerlund* kirjoitettu dekkari *Kuolema tulee aina yllättäen*. Hän kirjoitti lisäksi muutamia näytelmiä omalla nimellään.

Peltomo oli Pomarkun yhteiskoulun rehtori 1958–1959. Hänen äitinsä oli Suoma Henrika Åkerlund, joka vaihtoi sukunimensä muotoon *Peltomo* vuonna 1935.

## Teoksia
Omalla nimellä:
* *Kaksoset*, näytelmä. 1957–1958
* *Laivatyttö*, näytelmä. 1960
* *Kapinoitsija*, näytelmä. 1961
* *Lentokoneteollisuutemme vaiheita ja nykynäkymiä*, Koonnut Torsten Peltomo. Valmet oy, Lentokonetehdas, Tampere 1967
* *Daniel Medelplan*, näytelmä. 1984
Nimimerkillä *Lennart Åkerlund*:
* *Kuolema tulee aina yllättäen*, salapoliisiromaani. Salamasarja 124. Gummerus 1963

## Lähteet
* Torsten Peltomo Kirjasampo
* 
* Pirkanmaalaista kaunokirjallisuutta : Torsten Peltomo

### Viitteet

## Aiheesta muualla
GENi: Torsten Lennart Peltomo (Åkerlund) (1920 - 2005) https://www.geni.com/people/Torsten-Lennart-Peltomo/6000000143837170931
Fred Baden

**Frederick Herman Baden vanhempi**, joka tunnettiin nimellä **Fred Baden** (4. toukokuuta 1934 – 17. joulukuuta 2009), oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko, joka toimi louisianalaisen Pinevillen kaupungin kaupunginvaltuutettuna vuosina 1966–1970 ja pormestarina 1970–1998. Hän oli varsinaiselta ammatiltaan putkimies.

## Lähteet
Classic Albums: Metallica – Metallica

**Classic Albums: Metallica – Metallica** on DVD-dokumentti Metallica-yhtyeen samannimisen levyn tekemisestä. Se on osa Isis Productions / Eagle Rock Entertainmentin julkaisemaa Series 3 Classic Albums -sarjasta. Se julkaistiin 6. marraskuuta 2001, vain kuukauden kuluttua basisti Jason Newsted eroamisesta yhtyeestä.

Dokumentti sisältää tarinan albumin tekemisestä, kuten bändin jäsenien ja heidän uuden tuottajansa Bob Rockin haastatteluja sekä arkistoitua kuvamateriaalia levyttämisestä. Dokumentti sisältää sekä alkuperäisiä kappaleita että demonauhoitteita ja viisi albumilta otettua kappaletta: "Enter Sandman", "Sad But True", "The Unforgiven", "Wherever I May Roam" ja "Nothing Else Matters".

## Kappaleet
# "Enter Sandman"
# "Sad But True"
# "Holier Than Thou"
# "The Unforgiven"
# "Wherever I May Roam"
# "Nothing Else Matters"
# "End Credits"

### Bonushaastattelut
# "James & Lars Discuss Songwriting"
# "Drum Recording Techniques"
# "Kirk's Guitar Solo - "Wherever I May Roam""
# "Jason Talks About "My Friend of Misery""
# "Bob Rock in the Desert"
# "The Mix, the Masters and the End of the Story"
# "The God That Failed"

## Katso myös
*Metallica, dokumentin pohjana oleva albumi
Aprilia Pegaso

**Aprilia Pegaso** 650 on nk. all-round-moottoripyörä, joka soveltuu asfaltin lisäksi myös sorateille. Varhaisimmissa Pegaso-malleissa käytettiin kestävää itävaltalaista Rotaxin moottoria. Rotaxia on käytetty muun muassa BMW F650 -malleissa.

## Aiheesta muualla
NV Kiinteistösijoitus

**NV Kiinteistösijoitus Oy** on suomalainen kiinteistösijoitusrahastojen hallintaan erikoistunt yhtiö. Yhtiön hallinnoimista sijoitusrahastoista *NV Property Fund I* on perustettu maaliskuussa 2006.

## NV Property Fund I
**NV Property Fund I Ky** on maaliskuussa 2006 perustettu kommandiittiyhtiö, jonka päätoimiala on kiinteistöjen vuokraus ja kauppa. NV Property Fund I on suljettu rahasto, jonka sijoittajina toimivat Keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö Varma,
Nordea Henkivakuutus Suomi Oy ja Valtion eläkerahasto: NV Kiinteistösijoitus Oy toimii NV Property Fund I KY –rahaston vastuunalaisena yhtiömiehenä.

Eläkevakuutusyhtiö Varma, Nordea Henkivakuutus ja Kiinteistömanagement J.Juhola perustivat NV Property Fund I:n vuonna 2006. Sen tavoitekooksi asetettiin noin 1 miljardi euroa ja tavoitekooltaan rahasto oli suurin toistaiseksi perustetuista rahastoista. NV Property Fund I kerrottiin sijoittavan Suomessa kaikkiin muihin kiinteistöihin, paitsi asuinkiinteistöihin. Rahaston tuottovaatimukseksi asetettiin yli 10&nbsp;% ja velkaantumisasteeksi 70&nbsp;%. NV Property Fund I luokitellaan nk. *value added* -rahastoksi, jonka tuotot tulevat sekä vuokra- että pääomatuloina. Rahastossa on vain lain edellyttämät kolme sijoittajaa, joista Nordealla ja Varmalla on selkeästi suuremmat osuudet, kuin Kiinteistömanagement J. Juholalla.

NV Property Fund I:n toimitusjohtaja toimii Kari Louhenkilpi, joka on toiminut Nordea Henkivakuutus Suomen kiinteistöjohtajana. Yhtiötä hallinnoi NV Kiinteistösijoitus Oy, jonka toimitusjohtajana toimii Pekka Korhonen ja hallituksen puheenjohtajana Risto Murto. NK Kiinteistösijoitus Oy hallinnoi NV Property Fund I Ky – nimistä rahastoa. NV Property Fund I Ky toimii helsinkiläisen Kiinteistömanagement J. Juhola Oy –kiinteistöjen isännöintiyrityksen postiosoitteessa, jonka toimitusjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana toimii Jarmo Juhola.

NV Property Fund on sijoittanut suomalaisiin kiinteistöihin 400 miljoonaa euroa. Yhtiö on ilmoittanut tavoitekookseen miljardi euroa. Yrityksen liikevaihto oli vuonna 2008 oli runsas 13 miljoonaa euroa.

NV Property Fund I Ky toimi kiinteistösijoittaja Docrates Oy:n kiinteistössä;  Docrates Oy rakennutti Suomen ensimmäisen yksityisen syöpähoitojen tutkimus- ja palvelukeskuksen Helsinkiin syksyllä 2008. Finnair Facilities Management myi NV Property Fund I Ky:lle ja vuokrasi takaisin pitkillä vuokrasopimuksilla neljä Helsinki-Vantaan lentoaseman alueella sijaitsevaa strategista kiinteistöään syksyllä 2009 77 miljoonan  euron kauppahinnalla.  NV Property Fund I Ky osti ja vuokrasi edelleen takaisin Nokia Siemens Networkslle Oulun Ruskon 70&nbsp;000 neliömetrin laajuisen tuotanto- ja tuotekehityskiinteistön joulukuussa 2009.

Keväällä 2010 NV Property Fund I Ky hankki alun perin ruotsalaiselta Peab Oy:ltä Seinäjoelle rakennettavan K-Citymarket-liiketalon omistavan kiinteistöyhtiön koko osakekannan.

## Lähteet
Marija Kutitonskaja

**Marija Ignatjevna Kutitonskaja** (, 23. helmikuuta 1856 Odessa – 14. toukokuuta 1887 Irkutsk) oli venäläinen vallankumouksellinen narodnikki.

Marija Kutitonskaja syntyi aatelisperheeseen. Hän opiskeli naisten kymnaasissa ja työskenteli sen jälkeen Odessan kaupunginduumassa. Vuonna 1876 hän liittyi Ivan Kovalskin johtamaan vallankumoukselliseen narodnikkiryhmään. Kovalskin heinäkuussa 1878 saaman kuolemantuomion jälkeen Kutitonskaja pidätettiin, mutta päästettiin pian vapaaksi takuita vastaan. Toisen kerran hänet pidätettiin kesäkuussa 1879. Kutitonskaja tuomittiin 15 vuoden pakkotyörangaistukseen, jonka Odessan kenraalikuvernööri lievensi neljäksi vuodeksi. Rangaistuksensa hän suoritti Karan pakkotyövankilassa. Heinäkuussa 1882 tuomio muutettiin karkotukseksi ja hänet siirrettiin Taka-Baikalian Akšaan. Syyskuussa 1882 Kutitonskaja yritti murhata Taka-Baikalian kuvernöörin Luka Iljaševitšin poliittisten vankien epäinhimillisen kohtelun takia. Marraskuussa 1882 Tšitan sotaoikeus tuomitsi hänet kuolemaan hirttämällä, mutta Pietarissa tuomio muutettiin elinkautiseksi pakkotyöksi. Mahdollisen ”haitallisen vaikutuksen” takia Kutitonskajaa ei lähetetty Karaan, vaan hänet sijoitettiin Irkutskin vankilaan, jossa hän kuoli tuberkuloosiin.

## Lähteet
Solid

**Solid** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Solid, suomalainen lauluyhtye
* *[[Solid (albumi)|Solid]]*, U.D.O.-yhtyeen albumi.
Ignition (peli)

**Ignition** on Unique Development Studios:n kehittämä ja Virgin Interactiven vuonna 1997 julkaisema autoilupeli. Peli on julkaistu MS-DOS:ille ja Windowsille. Siinä on vajaat kymmenen erilaista kenttää ja erilaisia moodeja, kuten kilpa-ajo, mestaruusajo, ja *Time Trial*, jossa pyritään rikkomaan oma aika-ennätys.
Mihail Štalenkov

**Mihail Aleksejevitš Štalenkov** (, s. 20. lokakuuta 1965 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkomaalivahti.

## Ura
### Dynamo Moskova
Štalenkov aloitti seurajoukkueuransa Dynamo Moskovassa vuonna 1986 ja hänet valittiin vuonna 1987 Neuvostoliiton liigan vuoden tulokkaaksi. Hän voitti Neuvostoliiton-mestaruuden vuosina 1990, 1991 ja 1992.

### Milwaukee Admirals ja Mighty Ducks of Anaheim
Hän siirtyi Pohjois-Amerikkaan vuonna 1992 ja pelasi kaudella 1992–1993 IHL-liigan Milwaukee Admiralsissa. Štalenkov valittiin liigan vuoden tulokkaaksi, minkä jälkeen Mighty Ducks of Anaheim varasi hänet NHL:ään vuoden 1993 varustilaisuuden viidennellä kierroksella numerolla 108.

Štalenkov aloitti uransa NHL:ssä hänet varanneessa Mighty Ducksissa. Venäläismaalivahdin täytyi aluksi tyytyä farmikiekkoon San Diego Gullsin riveissä mutta hänet kutsuttiin ylös seuraavaksi kaudeksi kun Ron Tugnutt myytiin Montreal Canadiensiin 1994. Štalenkov pääsi pelaamaan kakkosmaalivahtina heti Guy Hebertin jälkeen.

Štalenkov menestyi kansainvälisellä tasolla hyvin, pelaten 1998 Venäjän hopeaa voittaneessa joukkueessa tärkeänä osana NHL-tähtiä vilisseissä kisoissa. Kansainvälisestä menestyksestä huolimatta Štalenkov ei koskaan saanut osakseen suurta roolia NHL:ssä kuten muun muassa Nikolai Habibulin onnistui saamaan.

### Edmonton Oilers, Phoenix Coyotes ja Florida Panthers
Nashville Predators valitsi Štalenkovin 1998 NHL:n laajennusvaraustilaisuudessa, mutta hän ei koskaan pelannut kyseisessä joukkueessa otteluakaan. Štalenkov myytiin Nashvillestä Edmonton Oilersiin. Oilersissa Štalenkov jakoi ykkösmaalivahdin paikan yhdessä Bob Essensan kanssa. Edmontonin visiitti jäi kuitenkin lyhyeksi kun Štalenkov siirrettiin Phoenix Coyotesiin, jossa hän pelasi aina kauden 1999–2000 alkuun asti, jolloin hänet myytiin Florida Panthersiin. Floridassa Štalenkov pelasi NHL-uransa viimeiset ottelut.

### Dynamo Moskova ja uran loppu
Štalenkov palasi kasvattajaseuraansa Dynamo Moskovaan vuonna 2000. Hän päätti uransa Dynamossa kaudella 2001–2002.

## Ura maajoukkueessa
Štalenkov pelasi myös Neuvostoliiton, Itsenäisten valtioiden yhteisön ja Venäjän maajoukkueissa. Hän voitti olympiakultaa Albertvillen talviolympialaisissa vuonna 1992 ja olympiahopeaa Naganon talviolympialaisissa vuonna 1998.

## Palkinnot
*1993 IHL Garry F. Longman Memorial Trophy

## Yksityiselämä
27. maaliskuuta 2012 uutisoitiin Štalenkovin kadonneen hänen palattuaan Moskovaan Magnitogorskista valmentamasta maalivahteja. Hän soitti vaimolleen sunnuntaina 25. maaliskuuta 2012 Moskovan Vnukovon lentokentältä, mutta ei palannut enää kotiinsa. Štalenkovin vaimo teki tämän jälkeen katoamisilmoituksen miehestään.

## Lähteet

* 
*
Venäjän koripallon superliiga-kausi 2006–2007

**Kausi 2006–2007** oli 16. kausi, jolloin pelattiin Venäjän koripallon superliigan mestaruudesta. Kauden voitti PBK TsSKA Moskova.

## Sarjataulukko

## Pudotuspelit

## Aiheesta muualla
*Basket.ru  
*Euroliiga
Sami Helenius (tanssija)

**Sami Helenius** (s. 25. heinäkuuta 1977 Kaarina) on suomalainen tanssija. Helenius on voittanut puolisonsa Jutta Heleniuksen (o.s. Markkanen) kanssa kolme SM-pronssimitalia 10-tanssissa amatööriluokassa vuosina niin 2003–2005. Ammattilaisluokassa pari on voittanut myös 10-tanssin SM-kultaa. Vuonna 2009 hän oli ensimmäisen kerran mukana *[[Tanssii tähtien kanssa]]* -ohjelmassa, parinaan Rosa Meriläinen. Helenius ja Meriläinen sijoittuivat kilpailussa kolmanneksi. Hän on ollut mukana ohjelmassa myös vuonna 2010 Satu Silvon, vuonna 2011 Satu Ruotsalaisen, vuonna 2012 Sari Multalan, vuonna 2017 Hanna Sumarin, vuonna 2018 Marita Taavitsaisen, vuonna 2019 Einin, vuonna 2020 Virpi Sarasvuon kanssa, ja pari voitti kilpailun, vuonna 2021 Jenni Poikeluksen, vuonna 2022 Maaret Kallion, vuonna 2023 Maria Guzeninan sekä vuonna 2024 Niina Lahtisen  kanssa.

## Lähteet
Luděk Čajka

**Luděk Čajka** (3. marraskuuta 1963 Český Těšín, Tšekkoslovakia – 14. helmikuuta 1990 Košice, Tšekkoslovakia) oli tšekkoslovakialainen jääkiekkoilija. Hän oli New York Rangersin 115. varaus vuoden , mutta ei koskaan pelannut NHL:ssä. Hän pelasi Tšekkoslovakian pääsarjassa TJ Gottwaldowin, HC Dukla Jihlavan ja HC Zlínin joukkueissa. Čajka voitti Dukla Jihlavassa Tšekkoslovakian mestaruuden 1985. Hän oli mukana myös pronssia voittaneessa Tšekkoslovakian joukkueessa vuoden 1987 maailmanmestaruuskilpailuissa. Čajka pelasi urallaan kaikkiaan 265 liigaottelua ja 53 maaottelua.

6. tammikuuta 1990 Čajka sai vakavia vaurioita selkärankaansa törmätessään laitaan kiekontavoittelutilanteessa toisen pelaajan kanssa (vanhoilla pitkän kiekon säännöillä) pelatessaan VSH Košicea vastaan. Hän halvaantui ja oli koomassa kuolemaansa 14. helmikuuta asti. Zlínin jäähalli Stadion Luďka Čajky on nimetty hänen mukaansa. Čajkan tapaus oli yksi merkittävimmistä tekijöistä IIHF:n muuttaessa pitkän kiekon sääntöjä niin, ettei puolustavan pelaajan kosketusta enää tarvittu.

## Lähteet
2 of One

**2 of One** on 6. kesäkuuta 1989 julkaistu video, joka sisältää kaksi versiota Metallican vuoden 1989 musiikkivideosta ”One” heidän albumiltaan *[[...And Justice for All]]*.

Videon ovat ohjanneet Bill Pope ja Michael Salomon Los Angelesissa, Kaliforniassa. Videossa näyttelevät Metallican jäsenet James Hetfield, Kirk Hammett, Jason Newsted ja Lars Ulrich. Kappaleen musiikkivideo sisältää leikkeitä Dalton Trumbon vuoden 1970 sodanvastaisesta elokuvasta *[[Sotilaspoika (vuoden 1971 elokuva)|Sotilaspoika]]*.

## Sisältö

Kaikki osat *2 of Onesta* on sisällytetty myös vuonna 2006 julkaistulle DVD:lle *[[The Videos: 1989–2004]]*.
Pesäpallon Mestaruussarjan kausi 1959

**Pesäpallon SM-sarja 1959**. Pallo-Toverit onnistui lopultakin voittamaan Suomen mestaruuden, jota seura oli jahdannut SM-kilpailujen alusta saakka. Nousijat Hongikko ja Imatra pelasivat mainiosti, kun taas hallitseva mestari Kiri onnistui vaivoin säilyttämään sarjapaikkansa; mm. Eino Kaakkolahden siirtyminen Hongikkoon heikensi joukkuetta huomattavasti. Oulun Lippo ja Rauman Fera kävivät haistelemassa SM-sarjan meininkiä, molempien visiitin jäädessä ranskalaiseksi.

Pallo-Toverit voitti 26.9. Vimpelin tasaisessa kamppailussa 9-7. Seuraavana päivänä oli kaikilla muilla joukkueilla peli, paitsi Pallo-Tovereilla, jotka saivat sivusta seurata miten Kouvolan Pallonlyöjät rynnisivät mestaruuteen. Kaikeksi yllätykseksi KPL kuitenkin hävisi kotonaan LMV:lle (johdettuaan jo 5-0) ja Pallo-Tovereiden mestaruusjuhlat saivat alkaa. Vimpeli, jonka mestaruushaaveet olivat haihtuneet edellispäivänä, pystyi kuitenkin voittamaan Puna-Mustat ja nousi sekin Kouvolan ohi hopeasijalle.

## Mestaruussarja

### Sarjataulukko

Neljä viimeistä joukkuetta putosi sarjasta. Tilalle nousivat suomensarjan lohkovoittajat Kuopion Kelta-Mustat, Haminan Palloilijat, Vaasan Maila ja Muhoksen Urheilijat.

Pallo-Toverit: Rauno Mäntynen, Olavi Kuismanen, Unto Hardén, Pekka Hakala, Esko Halonen, Matti Jokinen, Esko Lignell, Uuri Ståhlhammar, Taisto Tikkanen, Esko Salminen,  Seppo Lignell.

### Ottelut

## Lyöjätilasto

## Naisten mestaruussarja

Lahti ja Vaasa putosivat sarjasta.

Pallo-Toverit: Anja Rummukainen,
Auli Liesto,
Irmeli Krogerus,
Leena Liimatainen,
Liisa Varo,
Marja Muukkonen,
Seija Knuutila,
Sinikka Karjala,
Sinikka Takasalo,
Tuula Rantanen,
Tytti Kaija.

## Palkinnot

## Lähteet

* http://www.pesis.fi/@Bin/352317/msu1959.txt 
* http://www.pesis.fi/historia/pelaajatilastot/ 

## Aiheesta muualla

* https://kotisivukone.fi/files/vessix.kotisivukone.com/Pesis/seurat/jyvskyln_kiri_1930-2007.xls (latautuva Excel-taulukko)
Authari

**Authari** (n. 540 – 5. syyskuuta 590) oli langobardien kuningas vuosina 584–590. Hän oli edellisen kuninkaan Klefin poika.

Klefin kuoltua ylimystö ei suostunut nimittämään tälle seuraajaa, ja seurasi kymmenen vuoden interregnum, joka tunnettiin herttuoiden valtakautena. Vuonna 575 frankkien kuningaskunnan Austrasian armeija työntyi hajanaiseen Pohjois-Italiaan, ja Bysantin keisari Tiberius II Constantinus ryhtyi neuvottelemaan liitosta frankkien kanssa. Langobardit pelkäsivät vihollistensa mahdollista liittoutumista ja päättivät valita uuden kuninkaan yhdistääkseen voimansa. Ylimykset valitsivat kuninkaaksi Autharin, joka joutuikin sotimaan koko hallintokautensa Bysanttia ja frankkeja vastaan. Authari kuoli 5. syyskuuta 590, mahdollisesti myrkytyksen uhrina.

## Lähteet
Uuri Ståhlhammar

**Uuri Albert Ståhlhammar** (29. toukokuuta 1935 Helsinki – 5. joulukuuta 1994 Riihimäki) oli suomalainen pesäpalloilija.

”Stolu” aloitti pesäpalloilun Napialan Pyrkivässä. Hän saavutti ensimmäisen SM-mitalinsa, nuorten hopean vuonna 1948 Tervakosken Padon joukkueessa ja pelasi ensimmäisen kerran SM-sarjassa Katajanokan Haukoissa 1957 ja 1958. Seuraavat kaksi kautta hän edusti Pallo-Tovereita, jonka riveissä hän voitti ainoan Suomen mestaruutensa vuonna 1959. 1960-luvulla hän edusti Puna-Mustia. 

Stolu osallistui kahdeksaan Itä–Länsi-otteluun ja seitsemään Liitto–Lehdistö-otteluun. Vuonna 1964 hän oli SM-sarjan lyöjäkuningas sekä Suomen vuoden pesäpalloilija vuosina 1959 ja 1964. Hänen ulkokentän pelipaikkansa oli kakkospolttaja ja lukkari. Vielä vuonna 1972 hän pelasi SM-sarjassa Puna-Mustien lukkarina.

Ståhlhammar toimi myyntiedustajana eri yhtiöiden palveluksessa, pisimmän ajan Keskossa, Union Öljyssä ja Falken Companyn autokemikaalien parissa. Sairaseläkkeelle hän jäi vuonna 1982. Vuonna 1965 Ståhlhammar sai lievän sydänkohtauksen Imatralla käydyssä pelissä ja joutui loppukaudeksi sairaalahoitoon.

## Saavutukset
### Pelaajana
* 1 SM-kulta: 1959
* 1 SM-hopea: 1963
* 8 Itä-Länsi-ottelua: 1957-1964
* Pesäpallon lyöjäkuningas: 1964
* Vuoden pesäpalloilija (2): 1959, 1964 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Petri Ojala

**Petri Ojala** (s. 21. elokuuta 1964 Renko) on Ilves Edustus Oy:n puheenjohtaja ja suomalainen entinen jalkapalloilija. Aiemmin hän on toiminut myös junioriorganisaatio Ilves  ry:n puheenjohtajana.

Keskikentällä ja hyökkääjänä pelannut Ojala nousi Ilveksen edustusmiehistöön kaudella 1983. Hän pelasi Ilveksessä vuoteen 1994 voittaen seurassa Suomen-mestaruuden (1983), hopean (1985), pronssin (1984) ja Suomen cupin kaudella 1990. Hän toimi joukkueen kapteenina kausina 1989–90 ja 1992. Peliuran jälkeen Ojala jäi valmentamaan FC Ilvestä mm. Arto Uimosen kakkosvalmentajana. 

Ojala pelasi uransa aikana 257 pääsarjaottelua ja teki niissä 11 maalia. Ojala kuului myös nuorisomaajoukkueiden vakiopelaajiin pelaten 18 ottelua vuosina 1980–1983, lisäksi hänellä on tilillään 6 euro-ottelua Ilveksen osallistuttua UEFA Cupiin ja Cup voittajien Cuppiin.

## Saavutukset
*Suomen mestari 1983
*Suomen-mestaruus hopea 1985
*Suomen-mestaruus pronssi 1984
*Suomen cupin mestaruus: 1990

## Lähteet
* 
* http://ilvesedustus.com/index.php?mact=News,cntnt01,detail,0&cntnt01articleid=329&cntnt01origid=15&cntnt01returnid=15  Petri Ojala on Ilves ry:n uusi puheenjohtaja 
* 
* FC Ilves: Kausikirja 1997. Tampere: Ilves ry / FC Ilves ry, 1997

### Viitteet
Dmitri Romanov (ampuja)

**Dmitri Romanov** (s. 1987) on venäläinen riistamaaliampuja ja maailmanmestari.

Romanov on osallistunut MM-kilpailuihin sekä poikien että miesten sarjassa. Poikien sarjassa hän on kerännyt seitsemän kultaa, neljä hopeaa ja kaksi pronssia. Miesten sarjassa Romanovilla on viisi kultaa, hopea ja kaksi pronssia.
## Lähteet
*
*
Pentti Katainen

**Pentti Olavi Katainen** (20. toukokuuta 1937 Helsinki – 5. elokuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen palloilija, jonka päälajit olivat pesäpallo ja jääkiekko. Hän sai liikuntaneuvoksen arvonimen vuonna 2000.

”Kiukki” Katainen oli pesäpallossa Suomen parhaita 1960-luvun sisäpelaajia. Hän voitti SM-sarjan lyöjäkuninkuuden vuosina 1961 ja 1965; jälkimmäisellä kerralla hän löi 3&nbsp;+&nbsp;53&nbsp;=&nbsp;56 juoksua, joka oli SM-sarjan ennätys vuoteen 1972 saakka. Katainen voitti SM-sarjassa kolme hopeaa ja kaksi pronssia, ja hänet valittiin Itä–Länsi-otteluun vuosina 1960 ja 1961 sekä Liitto–Lehdistö-otteluun neljä kertaa.

Koripallossa Katainen saavutti kaksi SM-hopeaa Työväen Mailapoikien joukkueessa.

Kataisen puoliso oli tapakouluttaja Kaarina Suonperä.

## Jääkiekko
Myös jääkiekossa Katainen kuului 1960-luvulla Suomen parhaimmistoon. Hän pelasi Helsingin Jalkapalloklubin edustusjoukkueessa useita vuosia SM-sarjassa, voitti maalikuninkuuden vuonna 1962 ja pelasi yhdessä A-maaottelussa sekä kuudessa nuorten maaottelussa. Hän pelasi SM-sarjassa kaudet 1956–1966.

Hän toimi urheilu-uransa jälkeen valmentajana Jokereissa muun muassa Jari Kurrin juniori- sekä vastuuvalmentajana.

Jääkiekkoliiton hallituksessa ja valtuustossa Katainen toimi 1980-luvulla monta vuotta. Joukkueenjohtajana hän toimi myös alle 20-vuotiaiden ja miesten maajoukkueissa. NHL-seura Atlanta Thrashersin kykyjenetsijänä hän toimi vuosina 1998–2006. Tuona aikana Thrashers varasi muun muassa maalivahdit Pasi Nurmisen ja Kari Lehtosen.

## Saavutukset
### Pesäpallo
* 2 SM-hopeaa: 1956, 1957
* 2 SM-pronssia: 1955, 1962
* 2 Itä-Länsi-ottelua: 1960, 1961
* Pesäpallon lyöjäkuningas (2): 1961, 1965

### Jääkiekon joukkueenjohtajana

* nuorten jääkiekon MM-kulta 1987 
* miesten jääkiekon ensimmäinen arvokisamitali Calgary 1988, olympiahopea 

Pentti Katainen sai liikuntaneuvoksen arvonimen vuonna 2000.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Hopeavatsamuura

**Hopeavatsamuura** (*Myrmelastes leucostigma*) on Amazonasin alueella Etelä-Amerikassa tavattava puumuuriin kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö

Kooltaan hopeavatsamuura on 14,5&ndash;15&nbsp;cm. Koiraan selkä ja päälaki ovat väriltään tumman harmaat. Vatsa on hopeanharmaa ja värin tummuus vaihtelee alalajeittain. Harmaissa siivissä on valkoisia täpliä. Täplien koko riippuu niin ikään alalajista. Perä on väritykseltään ruskea. Naaraan selkä on väriltään tumman punaruskea ja siipien pilkut ovat punaruskeita. Naaraan pää on harmaa ja vatsa punaruskea. Värin tummuus vaihtelee alalajeittain. Nokka on pitkähkö ja alapuolelta tummempi kuin yläpuolelta. Hopeavatsamuuraa on vaikea erottaa muista liuskemuurien suvun lajeista, erityisesti liuskemuurasta (*Schistocichla schistacea*). Liuskemuuran nokka on kuitenkin hieman lyhyempi ja täysin musta. Liuskemuura on myös väritykseltään hieman hopeavatsamuuraa tummempi.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Hopeavatsamuuraa tavataan Surinamesta, Guyanasta, Ranskan Guyanasta ja Amazonasin alueen Brasiliasta, Lisäksi lajia tavataan Venezuelan lounaiskärjestä ja Kolumbian, Ecuadorin sekä Perun itäosista. Lajin elinympäristöä ovat metsät ja metsien reunamaat erityisesti pienien jokien ja kosteiden paikkojen lähettyvillä. Yleensä lajin elinympäristöt sijaitsevat alle 1&nbsp;000 metrin korkeudella merenpinnasta, mutta Perussa ja Venezuelassa lajin on todettu elävän jopa yli 1&nbsp;500 metrin korkeudella sijaitsevissa metsissä.

Hopeavatsamuurat liikkuvat yleensä pareittain tai pieninä ryhminä. Laji ei muodosta sekaparvia muiden lintujen kanssa. Hopeavatsamuuran lisääntymiskausi on heinäkuussa.

## Lähteet
Diego Fortuna

**Diego Fortuna** (s. 14. helmikuuta 1968 Vicenza) on entinen italialainen kiekonheittäjä. Hän edusti maataan kesäolympialaisissa vuosina 1996 ja 2000, mutta ei selviytynyt kummallakaan kerralla loppukilpailuun: Atlantassa 1996 hän sijoittui karsinnassa 19:nneksi tuloksella 60,08&nbsp;m ja Sydneyssä 2000 sijalle 14 tuloksella 62,24&nbsp;m. Hän voitti kultamitalin Välimeren kilpailuissa vuonna 2001.

## Lähteet
Andri Telesnenko

**Andri Vasylovytš Telesnenko** (, s. 12. huhtikuuta 1966 Odessa, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija, joka toimii Tšornomorets Odessan valmennusryhmässä. Pelipaikaltaan hän oli keskuspuolustaja.

Telesnenko saapui Ukrainasta Suomeen vuonna 1992 vahvistamaan Veikkausliigan uutta oululaisseuraa FC Oulua. Kahtena kautena, vuonna 1992 Veikkausliigassa ja seuraava 1993 Ykkösessä, hän osoitti taitoa ja varmuutta, jota Veikkausliigaan vuodeksi 1994 noussut FC Oulu olisi tarvinnut sarjapaikkansa säilyttämiseksi. 

Hän kuitenkin lähti Suomesta ja edusti seuraavina vuosina israelilaista Hapoel Beersebaa pelaten sarjapelien lisäksi neljä UEFA Cup-ottelua. Samana kautena hän esiintyi Kauden 1995–1996 jälkeen hän siirtyi Moldovaan edustaen seuraavat neljä kautta FC Zimbru Chișinăuta, jossa hän maansa sarjapelien ja niissä saavutetun kolmen Moldovan mestaruuden lisäksi pelasi kaikkiaan 12 Mestarien liigan karsintaottelua ja kaksi UEFA Cup-ottelua saksalaista Hertha BSC:tä vastaan. Sen jälkeen Telesnenko palasi Ukrainaan. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut mm. kasvattajaseuransa Tšornomorets Odessan valmennusryhmässä.

Telesnenko edusti Ukrainan maajoukkuetta kolmesti vuosina 1994–1995, pelaten kahdessa EM-karsintaottelussa.

## Lähteet
Kolme pientä porsasta (lyhytelokuva)

**Kolme pientä porsasta** on vuonna 1933 ilmestynyt lyhyt animaatioelokuva, joka voitti Oscar-palkinnon. Sen tuotti Walt Disney Productions ja levittäjänä toimi United Artists. Elokuva kuuluu Silly Symphonies -musiikkielokuvien sarjaan. Tarina perustuu vanhaan saman­nimiseen satuun, jossa Iso paha susi yrittää napata kolme omat talonsa rakentanutta porsasta. Susi puhaltaa jokaisen talon kumoon lukuun ottamatta viimeisen porsaan rakentamaa tiilitaloa. Ainoa muutos, jonka Disney teki varsinaiseen tarinaan, oli loppu. Sadussa susi keitetään, mutta elokuvassa se vain polttaa takamuksensa kuumassa vedessä ja pakenee.

Elokuva saavutti huomattavaa suosiota ilmestymisvuonnaan, ja sen tunnussävelmästä *[[Who’s Afraid of the Big Bad Wolf?|Pahaa sutta ken pelkäisi]]* (säv. Frank Churchill) on tullut hyvin tunnettu. Taiteilija Fred Moore, joka on osittain vastuussa "disneymäiseksi" kutsutusta söpöstä tyylistä, animoi porsaat. Elokuvaa esitettiin monissa teattereissa kuukausien ajan ja sille tehtiin useita jatko-osia, mutta ne eivät olleet yhtä suosittuja kuin alkuperäinen. Nykyään elokuvan hahmot (kolme pientä porsasta ja Iso paha susi, nimellä Sepe Susi) esiintyvät Aku Ankka -lehdessä.

## Ääninäyttelijät

### Alkuperäiset näyttelijät

### Suomenkieliset ääninäyttelijät

Veli Huilun, Veli Viulun ja Veli Pontevan suomenkieliset ääninäyttelijät eivät ole tiedossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Ray-Ban

**Ray-Ban** on Bausch & Lombin vuonna 1937 perustama aurinko- ja silmälasimerkki. Vuonna 1999 Bausch & Lomb myi aurinkolasiliiketoimintansa italialaiselle Luxottica Groupille. Ray-Banit ovat aina olleet hyvin suosittuja julkisuuden henkilöiden keskuudessa.
__NOTOC__
## Historia

Ray-Ban-aurinkolasit suunniteltiin alun perin Yhdysvaltain maavoimien lentojoukoille, jotka tarvitsivat tyylikkäät lasit suojaamaan lentäjien silmiä auringolta. *Aviator*-lasit patentoitiin vuonna 1937. Nämä ensimmäiset lentäjämalliset metallisankaiset mutta kevyet Ray-Banit valmistettiin vihreästä heijastuksia vähentävästä materiaalista, ja ne pystyivät suodattamaan pois ultraviolettisäteilyn.

Ray-Banit saivat näkyvyyttä toisessa maailmansodassa kun kenraali MacArthur näyttäytyi ne silmillään lehtikuvissa. Vuonna 1952 Ray-Ban alkoi valmistaa muovikehyksistä *Wayfarer*-mallia, josta tuli suurta muotia Yhdysvalloissa kaikissa sosiaaliluokissa ja myös naisten keskuudessa. Ray-Baneissa näyttäytyivät tuolloin Audrey Hepburn, Bob Dylan, Andy Warhol, James Dean, Marilyn Monroe, Roy Orbison, John Lennon ja monet muut tähdet.

1970-luvulla Ray-Banien suosio hiipui kilpailijoiden tuotua räväkämpiä malleja markkinoille. 1980-luvulla yhtiö ryhtyi solmimaan menestyksekkäitä sopimuksia lasien näkymisestä televisiossa ja elokuvissa, kuten *[[The Blues Brothers]]*, Tom Cruisen *[[Riskibisnes]]* ja *[[Top Gun]]*, *[[Reservoir Dogs]]*, *[[Miami Vice]]* ja *[[Konnankoukkuja kahdelle]]*. Myös musiikkitähdet kuten Madonna, Michael Jackson, U2 ja Debbie Harry nähtiin Ray-Banit silmillään.

1990-luvulla Ray-Banit menivät taas pois muodista palatakseen vuoden 2007 jälkeen lehtien kansiin, kun klassisista Wayfarereista luotiin uusia, entistä värikkäämpiä malleja. Vuodesta 2008 lähtien Ray-Ban on järjestänyt *Ray-Ban Room* -näyttelyhuoneita suurilla musiikkifestivaaleilla.

## Ominaisuudet

Ray-Baneissa käytetään polarisoituja- tai lasilinssejä ja hiilikuitua, ja niiden UV-suoja on 100-prosenttinen.

## Kuvia

Tiedosto:Ray-Ban Clubmaster 3016.jpg|Ray-Ban Clubmaster -aurinkolasit.
Tiedosto:Ray-Ban Round Icons.jpg|Ray-Ban Round Icon -aurinkolasit.
Tiedosto:RayBanAviator.jpg|Ray-Ban Aviator -aurinkolasit.
Tiedosto:RayBanWayfarer5022sunglasses.JPG|Ray-Ban Wayfarer -aurinkolasit.
Tiedosto:Ray-Ban Clubround Sunglasses.jpg|Ray-Ban Clubround väreissä "musta & kulta".


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Luunelonen (yhtye)

**Luunelonen** on suomalainen yhtye. Kun Kolmas Nainen hajosi niin kolme sen entistä jäsentä etsi uuden laulusolistin ja perusti Luunelonen-yhtyeen.

## Kokoonpano
* Kalle Pakkala – laulu, koskettimet & kitara 
* Sakari Pesola – kitara 
* Raimo Valkama – basso 
* Pasi Kallioniemi – rummut 

## Diskografia
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Pesäpallon Mestaruussarjan kausi 1960

**Pesäpallon SM-sarjassa 1960** Vimpelin Veto voitti historiansa ensimmäisen mestaruuden. Päätösottelussa kaatui pronssista taistellut Helsingin Pallo-Toverit niukasti 3-1.

## Mestaruussarja

### Sarjataulukko

Neljä viimeistä joukkuetta putosi sarjasta. Tilalle nousivat suomensarjan lohkovoittajat Puurtilan Kisa-Pojat, Loimaan Palloilijat, Puna-Mustat ja Halsuan Toivo. 

Vimpelin joukkue: Paavo Mäkelä, Markus Lakaniemi, Viljo Niemi, Rauno Latvala, Veikko Latvala, Väinö Lillström, Kalervo Havinen, Jaakko Nygård, Kyösti Latvala, Väinö Hautala, Matti Lehto

### Ottelut

Vaasan ja Imatran ottelu päättyi kentällä 2-2, mutta IPV:n protestin johdosta Vaasa tuomittiin hävinneeksi.

## Lyöjätilasto

## Naisten mestaruussarja

Nurmo ja Tampere putosivat.

Uusinta mestaruudesta: Työväen Mailapojat - Pallo-Toverit 10-7

Mestarit: Marjatta Lepistö, Anja Ilonen,  Anja Niemi, Sirpa Ikonen, Sirkka Kämäräinen, Terttu Kämäräinen

## Palkinnot

## Lähteet

* http://www.pesis.fi/@Bin/352308/msu1960.txt 
* http://www.pesis.fi/historia/pelaajatilastot/ 
* Fokus Urheilu 2 , sivu 300

## Aiheesta muualla

* http://vessix.kotisivukone.com/files/vessix.kotisivukone.com/Pesis/seurat/jyvskyln_kiri_1930-2007.xls
Dionne Pounds

**Dionne Mai Christina Pounds** (s. 5. marraskuuta 1984 Kotka) on suomalainen koripalloilija. Hän on pituudeltaan 174-senttinen.

Pounds aloitti uransa Kotkan Työväen Palloilijoissa ja voitti Peli-Karhujen joukkueessa Suomen cupin. Hän siirtyi vuonna 2002 Yhdysvaltoihin ja edusti siellä Pasadena City Collegea ja Lamar Universitya.

Pounds palasi Suomeen ja Peli-Karhujen joukkueeseen joulukuussa 2007 valmistuttuaan yliopistosta pääaineenaan sisustussuunnittelu. Keväällä 2008 hän voitti SM-kultaa ja keväällä 2009 SM-pronssia.

Pounds oli SM-sarjan tilastoykkönen onnistuneitten kolmen pisteen heittojen lukumäärässä kausina 2007–2008 (2,3 / ottelu) ja 2008–2009 (2,61 / ottelu).

Heinäkuussa 2016 Pounds teki sopimuksen Espoo Unitedin kanssa.

Dionne Poundsin isä Larry Pounds on yhdysvaltalaissyntyinen, sittemmin Suomen kansalaisuuden saanut koripalloilija ja koripallovalmentaja.

## Lähteet
* Dionne Pounds  Suomen Koripalloliitto
* Maajoukkuetilastot  Suomen Koripalloliitto

### Viitteet
YL:n Pelimiehet

**YL:n Pelimiehet** on suomalainen kansanmusiikkiyhtye, jota yhdistää Ylioppilaskunnan Laulajat.

## Kokoonpano
* Markku Hakonen (laulu, kitara, pimpparauta). 
* Esa Jokinen (laulu, harmonikka, harmoni). 
* Jyri Makkonen (laulu, viulu, harmonikka). 
* Timo Niemi (laulu, rummut, viulu). 
* Pekka Seppänen (laulu, kontrabasso). 
* Kimmo Lehminiemi (kontrabasso). 
* Jaakko Pöyry (lauluyhtye)

## Diskografia
* Karvate (1996) 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Monster Energy

**Monster Energy** on Hansen Naturalin valmistama energiajuoma, joka tuotiin markkinoille huhtikuussa vuonna 2002. Hansen vaihtoi nimeksi Monster Beverage vuonna 2012.

Valmisteen logona on M-kirjainta muistuttava kuvio, joka on tyylitelty näyttämään raapaisujäljeltä. Kuten muutkin energiajuomat, Monster sisältää runsaasti kofeiinia ja sokeria (sokerittomat versiot eivät sisällä sokeria). Monster Energy on maailman suurin energiajuomien valmistaja ja omistaa yli 50 eri energiajuomabrändiä, kuten Burn.  Monster Energy ylitti vuonna 2017 liikevaihdossa kahden miljardin rajan.

## Monster-makuja Suomessa

Vuonna 2024 Suomessa myytäviä makuja:
* Monster Energy
* Monster Energy Zero Sugar
* Monster Energy Mule
* Monster Energy Lewis Hamilton Zero Sugar
*
*Juiced Monster Aussie Style Lemonade
* Juiced Monster Mango Loco
*Juiced Monster Pipeline Punch
*Juiced Monster Pacific Punch
*Juiced Monster Monarch
*Juiced Monster Khaotic
*
* Monster Energy Ultra
* Monster Energy Ultra Fiesta
* Monster Energy Ultra Violet
*Monster Energy Ultra Paradise
*Monster Energy Ultra Golden Pineapple
*Monster Energy Ultra Watermelon
*Monster Energy Ultra Rosa
*

Suomessa ennen myytyjä makuja ovat:
*
* Monster Energy Lo-Carb
* Monster Energy Absolutely Zero
* Monster Energy LH44
* Monster Energy The Doctor
* Monster Energy Rehab Lemonade
* Monster Energy Ultra Red
* Juiced Monster Energy Ripper
* Juiced Monster Energy Khaos
* Xpresso Monster Energy Midnite
* Xpresso Monster Energy Hammer

## Lähteet

* 

## Aiheesta muualla
* Monster Energyn kotisivut 
* Monster Energyn maahantuoja Suomessa
Venäjän supercup

**Venäjän supercup** () on venäläinen vuosittainen jalkapallo-ottelu, jossa kohtaavat Venäjän valioliigan ja Venäjän cupin voittaneet joukkueet. Ottelu pelataan kauden alussa, yleensä heinäkuussa. Ensimmäisen kerran supercup pelattiin 2003.
Jazz Society Big Band

**Jazz Society Big Band** **(JASO)** on suomalainen big band -yhtye, joka perustettiin vuonna 1978 ja jonka johtajana oli alusta asti vuoteen 2011 Raimo Henriksson. Keväästä 2012 alkaen yhtyettä on johtanut Ari Jokelainen..

## Kokoonpano
* Raimo Henriksson (johtaja)
* Juhani Romppanen, (alttosaksofoni)
* Ville Soro, (alttosaksofoni)
* Jarmo Rouvinen, (tenorisaksofoni) 
* Olli Jaakkola, (tenorisaksofoni)
* Seppo Olkkonen, (baritonisaksofoni)
* Pelle Näätänen, (pasuuna)
* Jukka Pihlajavesi, (pasuuna)
* Jukka Pilli, (pasuuna)
* Erkki Koskimo, (pasuuna)
* Arto Alaspää, (trumpetti)
* Arttu Sipilä, (trumpetti)
* Risto Oinaala, (trumpetti)
* Heikki Haimila  (trumpetti )   
* Veikko Hakkarainen, (piano)
* Jarmo Kannisto, (kitara)
* Sampo Tiittanen, (basso)
* Juha Salminen, (rummut)

## Diskografia
* *Ready Steady Go* (1983)
* *Miller Meeting* (1986)
* *One Step Ahead* (1986)
* *Let’s Dance with JASO (1991) 
* *Miller Meeting* (1996)
* *Just Friends* (2001)
* *Kosketa minua Henki'' (2004)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kotisivu
*
The Unnamed Feeling

"**The Unnamed Feeling**" on kolmas single heavy metal -yhtye Metallican v. 2003 albumilta *[[St. Anger]]*. Kappale kertoo nimeämättömästä tunteesta (Hetfieldin mukaan ahdistuksesta), jota henkilö tuntee, kun hän on lähellä hallinnan menettämistä, juuri ennen kuin hän panikoi.

Kappale julkaistiin musiikkivideon kanssa singlenä ainoastaan Australiassa. Se julkaistiin EP-levyn osana Isossa-Britanniassa. Malloyssin ohjaamalla videolla yhtye soitti lähes tyhjässä huoneessa, jonka seinät vähitellen lähenivät heitä läpi koko kappaleen. Tähän liittyi visuaalisia tarinoita useista ihmisiä kokemassa "nimeämättömän tunteen" omalla tavallaan.

CD-singlen kansikuva valittiin kilpailulla, jossa fanit saivat esittää omia taideteoksia. Voittaja oli yksittäinen kuva mustasta sydämestä, valkoisella karkeasti hahmoteltulla ääriviivalla ja mustalla taustalla (vaikka  singlen etukannessa on "Monster" heidän toisista singleistä St. Anger ja Some Kind of Monster).
Kyläsaaren jätteenpolttolaitos

**Kyläsaaren jätteenpolttolaitos** oli Helsingin Kyläsaaressa vuosina 1962–1983 toiminut jätteenpolttolaitos.

Jätettä paloi laitoksessa enimmillään 100&nbsp;000 tonnia vuodessa. Tuolloin ei ollut ilmansuojelulakia eikä noki- ja savupäästöjä vähentävää tekniikkaa, joten laitos aiheutti haittaa ympäristölleen. Laitos päästi ilmaan suuria määriä raskasmetalleja ja siitä tuli huonomaineinen, ”jätteenpolton painajainen”. Helsingin kaupungin halutessa kolminkertaistaa laitoksen toiminnan nousi sitä vastaan vuonna 1979 kansalaisliike. Liike keräsi 15&nbsp;000 ihmisen allekirjoittaman adressin jätteenpolton lopettamisesta silloiselle kaupunginjohtaja Raimo Ilaskivelle. Kansalaistoiminnan seurauksena laitos suljettiin vuonna 1983, eikä uutta päätetty rakentaa. Liikkeen laatiman vaihtoehtoisen jätehuoltosuunnitelman seurauksena Helsingissä alettiin enemmän pohtia ja kehittää sekä toteuttaa kierrättämistä. Laitoksen maamerkki, savupiippu, räjäytettiin vuonna 1988. Piipun tynkä on edelleen näkyvissä.

Pääkaupunkiseudun Kierrätyskeskus aloitti vuonna 1990 toimintansa jätteenpolttolaitoksen entisessä rakennuksessa.


Kyläsaaren jätteenpolttolaitoksen savupiippu.jpg|Savupiippu vuonna 1976
Kyläsaaren jätteenpolttolaitos, valvomo.jpg|Valvomo
Kyläsaaren jätteenpolttolaitos, jätekuilu.jpg|Jätekuilu
Front yard of Helsinki Metropolitan Area Reuse Centre in Kyläsaari, Hermanni, Helsinki, Finland, 2021 July.jpg|Etupiha ja sisäänkäynti


## Lähteet

## Aiheesta muualla