Margareeta Anjoulainen

**Margareeta Anjoulainen** () (23. maaliskuuta 1430 Pont-à-Mousson, Barin herttuakunta, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta – 25. elokuuta 1482 Dampierre-sur-Loiren linna, Anjoun herttuakunta) oli ranskalainen prinsessa ja Englannin kuningatar kuningas Henrik VI:n kuningatarpuolisona vuosina 1445–1461 ja 1470–1471.

## Avioliitto

1400-luvun alkupuolella Ranska ja Englanti kävivät satavuotista sotaa. Vuodesta 1435 lähtien Ranskassa olevat Englannin joukot olivat joutuneet perääntymään, ja niiden miehittämien alueiden koko pieneni. Vuoden 1443 loppuun mennessä englantilaiset halusivat aloittaa rauhanneuvottelut Ranskan kuninkaan Kaarle VII:n kanssa. Kaarle VII suostui rauhanneuvotteluihin. Ilmeisesti Ranskan edustajat ehdottivat rauhan takeeksi järjestettyä avioliittoa yhä naimattoman Henrik VI:n ja sopivan ranskalaisen naisen kanssa. Kaarle VII ei kuitenkaan halunnut naittaa kuninkaalle omaa tytärtään siksi, jotta avioliitosta syntyneillä pojilla ei olisi veruketta vaatia itselleen Ranskan kruunua. Morsianehdokkaaksi valittiinkin Margareeta Anjoulainen.

Margareeta oli Anjoun herttua, Napolin ja Jerusalemin kuningas René I:n ja tämän ensimmäisen puolison Lorrainen herttuatar Isabellen toinen tytär. René I oli Kaarle VII:n liittolainen. Ranskan näkökulmasta Margareeta oli sopiva morsian, koska hän ei ollut poliittisesti merkittävä henkilö. Englannin näkökulmasta Margareeta oli sopivan ikäinen, sukutaustaltaan kuninkaallinen, ja hänen vanhemmilleen oli syntynyt monta lasta. Rauhansopimus ei johtanut täyteen rauhaan tai tunnustanut Englannin asemaa Ranskassa. Henrik VI:ta edustanut Suffolkin jaarli William de la Pole sopi kuitenkin maiden välille kahden vuoden aselevon ja päätti edetä avioliiton suhteen.

Margareetan ja Henrikin kihlajaisseremonia pidettiin 2. toukokuuta 1444 Pyhän Martinuksen katedraalissa Toursissa. Henrik VI:n puolesta paikalla oli Suffolkin jaarli. Suffolkin jaarli poistui Ranskasta ja palasi loppuvuodesta hakeakseen Margareetan Englantiin. Margareetan ja Henrikin hääjuhlaa vietettiin 2. maaliskuuta 1445 Nancyssa, eikä Henrik tällöinkään ollut paikalla. Margareeta oli murheissaan siitä, että hän joutui jättämään ystävänsä ja sukulaisensa Ranskaan, ja koki jonkinlaista mielipahaa mahdollisesti koko matkan ajan. Margareeta saapui Englantiin 14. huhtikuuta 1445.

Margareeta avioitui 15-vuotiaana 23. huhtikuuta 1445 kuningas Henrik VI:n kanssa Titchfield Abbeyn luostarikirkossa, lähellä Southamptonia Hampshiressä. 

## Kuningattarena
Margareeta kruunattiin Englannin kuningattareksi 30. toukokuuta 1445 Westminster Abbeyssä. Henrik ei ollut paikalla tapahtumassa. 

Kun Margareeta saapui Englantiin, William de la Pole ja hänen vaimonsa olivat hänen ainoat ystävänsä. Hän joutui Polen vaikutuksen alaiseksi ja kannatti tämän politiikkaa. Tämä yhdistettynä hänen ranskalaiseen syntyperäänsä ja synnyinmaataan kohtaan tuntemaansa sympatiaan, teki hänestä alusta alkaen epäsuositun Englannissa. Vaikka hän oli älykäs ja hauskannäköinen nainen, hän oli itsepäinen ja mahtipontinen, ilman sovittelevia käytöstapoja, joita hänen vaikea asemansa vaati. Hän tuki täydellisen vastakohtansa, pehmeäluonteisen puolisonsa kulttuuriharrastuksia ja perusti maaliskuussa 1448 Cambridgen yliopistoon Queen's Collegen.

Margareetalla oli ilmeisesti vaikeuksia tulla raskaaksi, ja ensimmäinen raskaus sai alkunsa vasta vuonna 1453 lähes kahdeksan avioliittovuoden jälkeen. Kuudennella raskauskuulla Henrikin mielenterveys alkoi horjua hänen kuultuaan huonot uutiset tappiollisesta Castillonin taistelusta Gascognessa. Henrik ei reagoinut mihinkään ympärillään olevaan vuosina 1453–1454, ja on ehdotettu, että hän poti tuolloin katatonista skitsofreniaa. Pariskunnan ainoa lapsi Edward Westminster syntyi 13. lokakuuta 1453.

Kuningatar Margareetasta tuli keskeinen henkilö puolisonsa joukoissa, kun Ruusujen sota puhkesi vuonna 1455 Yorkien ja Henrikin edustamien Lancasterien välillä. Vuonna 1461 Yorkit pääsivät voitolle, Edvard IV nousi valtaistuimelle ja Henrik, Margareeta ja heidän poikansa prinssi Edward pakenivat Skotlantiin.

Ruusujen sodassa kuningatar Margareeta oli Lancasterien puolueen todellinen johtaja, ja hän puolusti puolisonsa sekä poikansa Walesin prinssi Edwardin oikeuksia. Edvard IV voitti hänen joukkonsa 4. toukokuuta 1471 Tewkesburyn taistelussa, jossa 17-vuotias Edward kaatui ja kuningatar Margareeta jäi vangiksi. 

Vuonna 1470 Lancasterit tekivät vastaiskun liittoutuneina Richard Nevillen kanssa. Henrikin toinen valtakausi kesti vajaan vuoden, ja sen päätteeksi Margareeta vangittiin. Ranskan kuningas Ludvig XI maksoi lunnaat vuonna 1475 ja hän pääsi vuonna 1476 matkustamaan Ranskaan, missä hän vietti loppuelämänsä köyhtyneenä Dampierre-sur-Loiren linnassaan Anjoussa, jossa hän kuoli 52-vuotiaana elokuussa 1482. 

## Lähteet

* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla