open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ke Huy Quan

**Ke Huy Quan** (joskus **Jonathan Ke Quan**, s. 20. elokuuta 1971) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä ja stuntmies.

Quan syntyi vietnaminkiinalaiseen perheeseen Saigonissa, Etelä-Vietnamissa ja hän joutui lähtemään maastaan, kun Vietnamin tasavallan armeija hävisi toisen Saigonin taistelun. Hänen perheensä valitsi turvapaikan Yhdysvalloista. Quanista tuli lapsinäyttelijä 12 vuoden ikäisenä ja hän esitti Harrison Fordin ja Kate Capshaw'n ohella pääosaa elokuvassa *[[Indiana Jones ja tuomion temppeli]]*. Hänen toinen merkittävä esiintymisensä oli vuoden 1985 elokuvassa *[[Arkajalat]]*.

Quan kävi Alhambran lukiota Alhambrassa. Lukion jälkeen hän valmistui Etelä-Kalifornian yliopistosta.

Vuonna 1986 Quan esitti Samia televisiosarjassa *Together We Stand* ja Jasper Kwongia tilannekomediassa *Head of the Class*. Hän oli pääosassa myös elokuvassa *Breathing Fire* ja teki cameon elokuvassa ''California Man – svengaava fossiili''. Vuonna 2002 Quan esiintyi hongkongilaisessa elokuvassa *Second Time Around*.

Quan on opiskellut taekwondoa elokuvaan *Indiana Jones ja tuomion temppeli*. Lisäksi hän teki stuntteja elokuviin *[[X-Men (elokuva)|X-Men]]* ja *[[The One (elokuva)|The One]]*.

Vuonna 2022 Quan palasi näyttelemiseen elokuvassa *[[Everything Everywhere All at Once]].* Hänet palkittiin roolistaan Parhaan miessivuosan -Oscar-palkinnolla.

Quan puhuu englantia, kantoninkiinaa, mandariinikiinaa ja vietnamia.

## Aiheesta muualla
*
Valkosilmälokki

**Valkosilmälokki** (*Larus leucophthalmus*) on Punaisellamerellä elävä lokki.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 39–43&nbsp;cm ja siipien kärkiväli 100–115&nbsp;cm. Keskikokoinen lokki, jonka höyhenpuku on tumma ja joka muistuttaa nokilokkia: aikuisen linnun selkäpuoli on tummanharmaa, pää ja kurkku mustat, rinta vaaleanharmaa, vatsa, pyrstö, niska ja kaula valkoiset, sekä siivenkärjet mustat. Nokka on pitkähkö, punainen ja kärjestä musta, koivet keltaiset ja silmärengas valkoinen. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuori lintu on pääasiassa harmaanruskea, sen vatsa on valkoinen, nokka ja koivet ovat harmaat.

## Esiintyminen
Valkosilmälokki elää ainoastaan Punaisellamerellä ja Adeninlahdella. Lajin populaation koko on 53&nbsp;700–56&nbsp;700&nbsp;yksilöä. Sen elinympäristöt ovat vaarantuneet ihmisen toimien ja saarille levinneiden petojen (rotta) takia. Lajia pidetään kuitenkin elinvoimaisena, koska sen kanta on vakaa.

Valkosilmälokki on vaelluslintu, joka pesimäajan ulkopuolella kiertelee Punaisella merellä ja Adeninlahdella. Sitä ei ole tavattu Suomessa.

## Elinympäristö
Pesimäaikana valkosilmälokit elävät mantereen läheisillä saarilla, muulloin ne elävät enimmäkseen avomerellä.

## Lisääntyminen
Pesintä ajoittuu heinä-elokuulle. Laji pesii löyhissä yhdyskunnissa. Pesä on avoimesti maassa. Naaras munii kaksi tai kolme munaa. Pesii kerran kesässä.

## Ravinto
Valkosilmälokki syö pääasiassa kalaa, jonkun verran myös nilviäisiä ja muita meressä eläviä pieniä selkärangattomia.

## Lähteet
* Cramp, Stanley (päätoim.) 1985: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. – Oxford University Press. Hongkong.

### Viitteet
Eskimokuiri

**Eskimokuiri** (*Limosa haemastica*) on pohjoisamerikkalainen kahlaaja, jonka elintavat tunnetaan huonosti.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 37–42&nbsp;cm ja paino 300&nbsp;g. Sen höyhenpuku on ruskeankirjava, alapuolelta kuparinpunertava, nokka on pitkä, kärjestään tumma ja tyvestä punertava ja hieman ylöspäin kaareva. Koivet ovat pitkät ja tummat. Pyrstö on musta, yläperä valkoinen ja siivellä näkyy lennossa mustavalkea kuvio.

## Esiintyminen
Eskimokuiri pesii Pohjois-Amerikan pohjoisimmissa osissa, paikoin Alaskassa ja Kanadassa Beaufortinmeren ja Hudsoninlahden rannikoilla. Lajin elinympäristön ala on 180&nbsp;000&nbsp;neliökilometriä ja sen populaatio on kooltaan enimillään noin 70&nbsp;000&nbsp; täysikasvuista yksilöä. Eskimokuireja metsästettiin runsaasti 1800-luvun lopulla. Sen kanta on vähitellen voimistunut. Se on muuttolintu, jota muuttoaikoina tavataan paikoin Yhdysvalloissa ja Etelä-Amerikan pohjoisrannikolla. Talvehtimisalueet ovat Etelä-Amerikan eteläosissa Argentiinassa ja Chilessä. Laji on tavattu joitakin kertoja Euroopassa, ei kuitenkaan toistaiseksi Suomessa.

## Elinympäristö
Eskimokuiri pesii soilla ja tundran kosteikoilla.

## Lisääntyminen
Pesä on maassa kasvillisuuden suojassa. Naaras munii neljä munaa.

## Ravinto
Eskimokuiri etsii pitkällä nokallaan mudasta matoja ja muita pieniä selkärangattomia.

## Lähteet
* AllAboutBirds
* South Dakota Birds and Birding
* Bird Book

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Birdphotography (nuori lintu)
Vampyyrintappajat – anteeksi, hampaanne ovat niskassani

**Vampyyrintappajat – anteeksi, hampaanne ovat niskassani** (engl. *The Fearless Vampire Killers*, alun perin *Dance of the Vampires*) on vuonna 1967 julkaistu Roman Polańskin ohjaama kauhukomediaelokuva, jonka pääosassa esiintyvät Polański itse, Jack MacGowran, Sharon Tate sekä Ferdy Mayne. Elokuvan on tuottanut Gene Gutowski, musiikin säveltänyt Krzysztof Komeda ja kuvannut Douglas Slocombe. Roman Polański ja Sharon Tate rakastuivat kuvausten aikana ja menivät naimisiin.

Elokuva julkaistiin ensin Yhdysvalloissa, mutta tuottaja Martin Ransohoff oli muokannut sitä huomattavasti ilman lupaa: elokuvaa oli lyhennetty noin 20 minuuttia, musiikkia oli muutettu, alkuun oli lisätty piirrosjohdanto, ja kaikki vuorosanat oli jälkiäänitetty amerikanenglanniksi. Elokuvaa levitettiin nimellä *The Fearless Vampire Killers: or, Pardon Me But Your Teeth Are in my Neck*. Nähtyään tuottajan version Polański halusi poistattaa nimensä alkuteksteistä.

Elokuvaan pohjalta on myös tehty Michael Kunzen sanoittama ja Jim Steinmanin säveltämä musikaali Tanz der Vampire, joka sai ensi-iltansa Wienissä vuonna 1997 ja on yksi menestyneimmistä keskieurooppalaisista musikaaleista.

## Rooliluettelo

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Kati Sinisalo kuvaa *Vampyyrintappajia* omalaatuiseksi yhdistelmäksi parodiaa, puupäähuumoria, hienostunutta estetiikkaa ja painajaista. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. *VideoHound’s Golden Movie Retriever* pitää elokuvaa aliarvostettuna ja antaa sille kolme tähteä neljästä.

## Lähteet
Self Portrait (Bob Dylanin albumi)

**Self Portrait** on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Bob Dylanin kesäkuussa 1970 ilmestynyt kymmenes studioalbumi. *Self Portrait* oli Dylan toinen tupla-albumi ja sisältää pääosin cover-versioita tunnetuista pop- ja folk-kappaleista. Mukana on myös instrumentaalikappaleita ja The Bandin kanssa soitettuja live-esityksiä. Ilmestyttyään albumi sai kriitikoilta murska-arvioita. Esimerkiksi Greil Marcus aloitti oman arvostelunsa *[[Rolling Stone]]* -lehdessä lauseella: ”What is this shit?” (”Mitä paskaa tämä on?”).

Albumin nimen mukaisesti (suom. ”omakuva”) levyn kansikuva on Bob Dylanin oma maalaus.

## Kappalelistaus

### Ykköspuoli
#"All the Tired Horses"  (Dylan) – 3:12 
#"Alberta #1"  (Kansansävelmä, Dylanin sovitus) – 2:57 
#"I Forgot More Than You'll Ever Know"  (Cecil A. Null) – 2:23 
#"Days of '49"  (Alan Lomax, John Lomax, Frank Warner) – 5:27 
#"Early Mornin' Rain"  (Gordon Lightfoot) – 3:34 
#"In Search of Little Sadie"  (Kansansävelmä, Dylanin sovitus) – 2:27
### Kakkospuoli
#"Let It Be Me"  (Gilbert Bécaud, Mann Curtis, Pierre Delanoë) – 3:00 
#"Little Sadie"  (Kansansävelmä, Dylanin sovitus) – 2:00 
#"Woogie Boogie"  (Dylan) – 2:06 
#"Belle Isle"  (Kansansävelmä, Dylanin sovitus) – 2:30 
#"Living the Blues"  (Dylan) – 2:42 
#"Like a Rolling Stone (Live)"  (Dylan) – 5:18

### Kolmospuoli
#"Copper Kettle (The Pale Moonlight)"  (Alfred Frank Beddoe) – 3:34 
#"Gotta Travel On"  (Paul Clayton, Larry Ehrlich, David Lazar, Tom Six) – 3:08
#"Blue Moon"  (Lorenz Hart, Richard Rodgers) – 2:29 
#"The Boxer"  (Paul Simon) – 2:48 
#"The Mighty Quinn (Quinn the Eskimo) (Live)"  (Dylan) – 2:48
#"Take Me as I Am (Or Let Me Go)"  (Boudleaux Bryant) – 3:03

### Nelospuoli
#"Take a Message to Mary"  (Felice Bryant, Boudleaux Bryant) – 2:46 
#"It Hurts Me Too"  (Kansansävelmä, Dylanin sovitus) – 3:15 
#"Minstrel Boy" (Live) (Dylan) – 3:32
#"She Belongs to Me" (Live) (Dylan) – 2:43
#"Wigwam"  (Dylan) – 3:09 
#"Alberta #2"  (Kansansävelmä, Dylanin sovitus) – 3:12

Live-esitykset on äänitetty 31. elokuuta 1969 Isle of Wight Festivalilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Tony Rosato

**Antonio ”Tony” Rosato** (26. joulukuuta 1954 – 10. tammikuuta 2017) oli italialaissyntyinen kanadalainen koomikko ja näyttelijä.

## Elämä ja ura
Rosato syntyi Napolissa, Italiassa ja kasvoi Halifaxissa, Ottawassa ja Torontossa. Hän aikoi aluksi ryhtyä kiropraktikoksi, mutta lopetti opiskelunsa Toronton yliopistossa alkaakseen esittää improvisaatiokomediaa The Second City -komediakerhossa. 1980–1981 hän esiintyi *[[Second City Television]]* (*SCTV*) -sketsiohjelmassa. 1981–1982 hän oli näyttelijä-käsikirjoittajana *[[Saturday Night Live]]ssa* kahden tuotantokauden ajan. 

Vuonna 1985 hän alkoi näytellä kanadalaisessa poliisisarjassa *Night Heat* Arthur ”Whitey” Morellia ja oli mukana sarjassa vuoteen 1989 saakka. Tästä roolista Rosato sai Gemini-ehdokkuuden Parhaan miessivuosan esittäjänä draamasarjassa. Vuosina 1990–1991 hän esitti Luigia Nintendon Mario-pelisarjaan perustuvissa piirrossarjoissa *[[The Adventures of Super Mario Bros. 3]]* ja *[[Super Mario World (televisiosarja)|Super Mario World]]*. Tämän jälkeen 1990- ja 2000-luvuilla Rosato on esiintynyt pienissä rooleissa muun muassa televisiosarjoissa *[[L.A. Law]]* ja *[[Aarteenmetsästäjä]]*.

Syyskuussa 2007 Rosato todettiin syylliseksi vaimonsa ahdisteluun. Hän oli viettänyt ennen oikeudenkäyntiä kaksi vuotta vankilassa. Rosato kiisti syyllisyytensä. Hänellä diagnosoitiin Capgras-syndrooma, jonka uhri luulee, että hänen perheenjäsenensä on vaihdettu jäljittelijöihin. Hänet määrättiin psykiatriseen hoitoon mielenterveytensä takia. Hänet vapautettiin hoidosta maaliskuussa 2009.

Rosato kuoli ilmeisesti sydänkohtaukseen 10. tammikuuta 2017.

## Lähteet
Jack O’Connell

**Jack O’Connell** (s. 1. elokuuta 1990 Alvaston, Derbyshire) on englantilainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi roolistaan James Cookina televisiosarjassa *[[Skins – liekeissä]]* (2009–2010, 2013). Hän teki elokuvadebyyttinsä elokuvassa *[[This is England]]* (2006) ja on sitemmin esiintynyt muun muassa elokuvissa *[[Eden Lake]]* (2008), *[[Harry Brown (elokuva)|Harry Brown]]* (2009), *[[Murtumaton]]* (2014), *[[’71]]* (2014), *[[Money Monster]]* (2016) ja *[[Ferrari (vuoden 2023 elokuva)|Ferrari]]* (2023).

O’Connell on myös esiintynyt televisiosarjoissa *[[Waterloo Roadin koulu]]* (2007), *[[Godless]]* (2017), *[[The North Water – Hyytävä helvetti]]* (2021) ja ** (2022–). Lisäksi hän on näytellyt Remmickiä kauhuelokuvassa *[[Sinners]]* (2025) ja Sir Lord Jimmy Crystalia zombielokuvissa *[[28 vuotta myöhemmin]]* (2025) ja *[[28 vuotta myöhemmin: Luutemppeli]]* (2026).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Käsipallo kesäolympialaisissa 2004

**[[Kesäolympialaiset 2004|Ateenan vuoden 2004 kesäolympialaisissa]]** pelattiin **[[käsipallo]]a** sekä miehissä että naisissa. Kummankin sukupuolen alkulohkon neljä parasta maata selvisi pudotuspelivaiheeseen, jonka lopuksi pelattiin finaali ja pronssiottelu.

## Mitalistit

## Osallistujat
### Miehet
Miehissä 12 joukkuetta jaettiin kahteen kuuden maan alkulohkoon.

**Lohko A** 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

**Lohko B** 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Naiset
Naisten kymmenen joukkuetta jaettiin kahteen viiden maan alkulohkoon.

**Lohko A** 
* 
* 
* 
* 
* 

**Lohko B** 
* 
* 
* 
* 
* 

## Mitalitaulukko

## Lähteet
* Olympiamitalistitietokanta Olympic.org:issa
Brice Feillu

**Brice Feillu** (s. 26. heinäkuuta 1985 Chateaudun, Ranska) on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa UCI Continental Circuits -tasolla kilpailleessa Agritubel-tallissa vuonna 2009 ja siirtyi samantasoiseen Vacansoleil Pro Cycling Teamiin 2010. Kaudella 2011 hän edusti UCI Pro -tasolla kilpaillutta luxemburgilaista Team Leopard-Trekiä. Kaudelle 2012 hän siirtyi Continental-tason Saur-Sojasun-joukkueeseen, nimeltään sittemmin Sojasun. Viimeisinä ammattilaiskausinaan 2014–2019 hän on edusti Professional Continental -tason ranskalaistalli Bretagne - Sèche Environnement / Fortuneo-Samsic / Team Arkéa Samsicia. Hän oli aktiivivuosinaan ajajatyypiltään mäki- ja etappiajaja.

Feillu voitti vuonna 2008 viidennen etapin Tour Alsace -kilpailussa ja sijoittui toiseksi Pariisi–Corrèze-etappikilpailussa. Ranskan ympäriajossa 2009 hän voitti Andorraan päättyneen seitsemännen etapin. Hän kuului yhdeksän ajajan kärkiryhmään, joka karkasi jo etapin alkuvaiheessa. Hän voitti etapin viiden sekunnin erolla Christophe Kerniin. Hän sijoittui lisäksi kolmanneksi kilpailun 13. etapilla. Ranskan ympäriajossa 2014 hän oli kuudestoista. Hän voitti mäkikirikilpailun Tour de l'Ain -kilpailussa 2015 sekä Luxemburgin ympäriajossa 2016 ja 2017. Ranskan ympäriajossa 2017 hän sijoittui 16:nneksi.

Myös Brice Feillun veli Romain on ollut ammattipyöräilijä.

## Lähteet
Don Freeland

**Donald "Don" Lloyd Freeland** (25. maaliskuuta 1925 – 2. marraskuuta 2007) oli yhdysvaltalainen Indianapolis 500 -kuljettaja. Hän osallistui Indianapolis 500 -kilpailuun 8 kertaa kausilla 1953–1960. Hän oli kolmas vuoden 1956 kilpailussa saavuttaen yhden palkintosijan ja 4 pistettä. Hän oli ajamassa toiseksi vuoden 1955 kilpailussa, kunnes vaihteet pettivät.

Freeland palveli mekaanikkona laivastossa toisessa maailmansodassa. Hän kilpaili AAA- ja USAC-sarjoissa vuosina 1952–1962 ollen kolmesti toinen.

## Lähteet
Myron Fohr

**Myron Fohr** (17. kesäkuuta 1912 Milwaukee, Wisconsin – 14. tammikuuta 1994 Milwaukee, Wisconsin) oli yhdysvaltalainen moottoriurheilija. Hän osallistui kahteen Indianapolis 500 -kilpailuun kausilla 1949–1950. Hän ajoi neljänneksi vuoden 1949 kilpailussa saavuttaen 3 pistettä. Vuoden 1950 kilpailussa hän oli 11. Hänet lasketaan F1-kuljettajaksi, koska Indianapolis 500 oli osa F1-sarjaa vuosina 1950–1960. Hän sijoittui toiselle sijalle kahdesti American Champ Car -sarjassa vuosina 1948 ja 1949. Fohr kuoli diabetekseen vuonna 1994.

## Lähteet
Innova (rakennus)

**Innova** **1** on Lutakossa sijaitseva vuonna 2002 valmistunut rakennus, joka oli jonkin aikaa Jyväskylän korkein. Informaatioteknologiayritysten toimitalona toimiva rakennus on 60 metriä korkea, ja siinä on 15 kerrosta. 
Sen omistaa Seb Leasing, ja sen vuokrausta hallinnoi ennen Technopolis, nykyään Kielo. Innovan suurimmat käyttäjät ovat Elisa ja Digia. Rakennuksessa toimivat myös Moventaksen hallinto ja konsernin johto.

Rakennuksen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Arto Sipinen. Se on ylhäältä katsottuna terävän kolmion muotoinen, jonka kärki osoittaa kaakkoon. Innovan julkisivu on pääosin lasia sekä valkoista keraamista laattaa.

Lutakon alueella sijaitsevat myös Innova 2- sekä Innova 4 -rakennukset. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Satakunnan Perussuomalaiset

**Satakunnan Perussuomalaiset ry** on Satakunnan vaalipiirissä toimiva Perussuomalaisten piiriyhdistys. Se on ollut kannatukseltaan yksi vahvimmista perussuomalaisista piireistä. 

Piirin puheenjohtajana toimii Jouko Lindstedt (Huittinen), ja varapuheenjohtajina Sari Kalliokorpi (Nakkila) sekä Jari Laaksonen (Rauma) Jyri Astokari (Pori) toimii piirisihteerinä. Taloudenhoitajana toimii Katri Lahdensivu (Kankaanpää).

Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa Satakunnan Perussuomalaiset sai kolme kansanedustajaa: Laura Huhtasaari, Petri Huru ja Jari Koskela. Lisäksi Niina Immosesta tuli varakansanedustajana. 

Vuoden 2021 kuntvaalien jälkeen Perussuomalaisilla oli 84 kunnanvaltuutettua Satakunnassa.

## Perussuomalaisten kansanedustajat Satakunnassa
* Laura Huhtasaari, Merikarvia
* Petri Huru, Pori
* Jari Koskela, Kankaanpää

## Perussuomalaisten Satakunnan piirin kunnanvaltuutetut kunnittain

**[[Eura]]**

* Jyri Sarin
* Vesa-Matti Junnila
* Rauli Helin
* Oskari Helkkula
* Ilkka Ketola

**[[Eurajoki]]**

* Jani Rantanen
* Tomi Salonen
* Tapio Laaksonen
* Jooa Raja-aho
* Harri Peltola

**[[Harjavalta]]**

* Markus Mäkinen
* Rony Weckström
* Pasi Turkki

**[[Huittinen]]**

* Antti Suomela
* Arto Viitanen
* Antti Heikkilä
* Martti Forsman
* Niina Immonen
* Ilkka Riuttamäki

**[[Jämijärvi]]**

* Erkki Rudenberg
* Joona Paattakainen

**[[Kankaanpää ]]**

* Anssi Joutsenlahti
* Jari Koskela
* Sofia Latvajärvi
* Teuvo Roskala
* Reijo Kuusisto
* Tapio Laurila
* Erkki Alakoski
* Erno Haavisto
* Sami Ojala
* Hannu Juhola
* Aulis Vehmasto
* Rami Hakala

**[[Karvia]]**

* Veijo Kaskimäki
* Heikki Huhtaluoma
* Risto Mustakoski
* Joni Lentovaara
* Tanja Koivuniemi

**[[Kokemäki]]**

* Soile Ojala-Seppä
* Markko Lahtinen
* Olli Leino
* Pasi Rännäli
* Arto Perttula

**[[Merikarvia]]**

* Juhana Torvikoski

**[[Nakkila]]**

* Marko Nieminen
* Jarno Ahosmäki
* Jarmo Virtanen
* Sari Kalliokorpi
* Pentti Heinänen

**[[Pomarkku]]**

* Jouni Erola
* Heidi Kyrö-Anttila
* Virpi Jokela
* Hanna Viljanen

**[[Pori]]**

* Petri Huru 
* Anssi Salmi 
* Arto Nurmi 
* Ismo Läntinen 
* Marianne Ostamo 
* Matti Välimäki 
* Heidi Sakari 
* Tiina Stenman

**[[Rauma]]**

* Tomi Vainio
* Pasi Mäenranta
* Jami Toivonen
* Jasmin Määttä
* Sanna Kiiski
* Mika Korteniemi

**[[Siikainen]]**

* Marika Rantala
* Susanna Järvenpää
* Eeva Eerikäinen
* Kauko Ylikoski

**[[Säkylä]]**

* Maarit Markkula
* Jari Laaksonen
* Ville Reko
* Mika Heikkilä
* Marko Karonen

**[[Ulvila]]**

* Tero Järvelä
* Minna Koivunen
* Tom Haavisto
* Juha Hartila

## Vaalit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Satakunnan Perussuomalaisten kotisivut
Toinen barbareskisota

**Toinen barbareskisota** on vuonna 1815 käyty sota, jossa osapuolina olivat toisaalta Yhdysvallat ja toisaalta osmanien valtakuntaan kuuluneet barbareskivaltioiksi sanonut Pohjois-Afrikassa sijaitsevat alueet Algeria, Tripoli ja Tunisia. Sodan tulos oli, että Yhdysvallat lakkasi maksamasta merirosvovaltioille suojelurahaa. Samalla sota merkitsi noilla alueilla merirosvoajan vähittäistä päättymistä. Yhdysvaltojen eskaaderi jäi Välimerelle turvaamaan Yhdysvaltojen kaupankäyntiä.

## Lähteet
Batman (sarjakuva)

**Batman** on meneillään oleva DC Comicsin kustantama sarjakuvasarja, jossa seikkailee nimensä mukaisesti Batman. Hahmo esiintyi ensi kerran Detective Comics sarjakuvan numerossa 27 toukokuussa 1939. Suosion myötä se sai nimeään kantavan sarjakuvasarjan, jonka julkaiseminen alkoi toukokuussa 1940. Alun perin sarjakuvaa julkaistiin neljä kertaa vuodessa, mutta sittemmin siitä tuli kuukausittain julkaistava sarjakuva. 1950-luvulla lehti ilmestyi kaksi kertaa kuukaudessa.  Helmikuussa 2009 sarja saavutti 686 numeron määrän, jonka myötä se laitettiin hetkeksi tauolle kesäkuuhun asti.

## Lähtökohta
Batmanin tarinat sijoittuvat Gotham Cityyn, jossa vallitsee rikollisuus ja korruptio. Kaupungin asukkaat elävät jatkuvassa pelossa laajan naamiaisasuihin pukeutuneiden rikollisten, rikosjengien ja pikkurikollisten vuoksi. Taistellakseen edellä mainittuja rikollisia vastaan Batman käyttää hyväkseen rikollisten pelkoja. Todellisuudessa Batman on miljonääri hyväntekijä Bruce Wayne, joka 8-vuotiaana oli näkemässä vanhempiensa murhan pimeällä kujalla. Batman käyttää analyyttistä mieltään, huipputekniikkaa ja vempaimia, sekä fyysisiä ominaisuuksiaan, kuten ketteryyttä, kestävyyttä ja voimakkuutta varmistaakseen etteivät Gothamin rikolliset tunne olevansa turvassa.

Asukkaiden silmissä Batmanin uskotaan olevan enemmän kuin tavallinen ihminen, jonka myötä hänet tunnetaan kaupungin ikonisena urbaanilegendana.

## Sarjan sisällön kehitys
Ensimmäiset Batmanin tarinat käsikirjoitti Bill Finger Bob Kanen kuvittaessa ne. Fingerin nimeä ei kuitenkaan mainittu sarjakuvissa, joissa Batman kuvattiin kostonhaluisena, joka ei epäröinyt tappaa mikäli hän näki sen tarpeellisena. Tuolloin Batman nähtiin käyttävän kertaalleen asetta pysäyttääkseen ryhmän rikollisia. Jerry Robinsonin luoma Jokeri esiteltiin sarjakuvan ensimmäisessä numerossa psykopaattisena rikollisena, joka tunnettiin käyttämästään erikoismyrkystä, joka tappoi ja turmeli uhrinsa. Esiintymisensä jälkeen hahmosta on tullut tunnetuin Batmanin vihollisista. Robinsonin luoma hahmo sai kuitenkin vuosien ajan useanlaisia versioita kylmäverisestä murhaajasta leikittelevään huiputtajaan. Hopeakaudella 1960-1970-luvulla Jokeri muutettiin psykopaatista murhaajasta psykologisia hyökkäyksiä tekeväksi rikolliseksi, joka käytti huvittavia vempaimia rikoksissaan.

Perushaasteet joita Batman kohtasi alkutarinoissaan johtui rikollisten pahuudesta, kun taas 1970-luvulla rikollisten motivaatioita katsottiin syvällisemmin. Myös Batman kävi läpi muutoksia, jonka myötä se ei ollut enää yksiselitteinen hahmo vaan koki syviä henkisiä kokemuksia. Nykyisin moderniaikainen Batman on saanut vaikutteita 1970-luvun Dennis O'Neilin ja Neal Adamsin tarinoista, sekä hivenen Frank Millerin kuvaaman hahmon piirteitä.

## Aiheesta muualla
*Batman-sarjakuva DC Comicsin nettisivuilla 
## Lähteet
Carew Tower

**Carew Tower** on pilvenpiirtäjä Cincinnatissa Ohiossa Yhdysvalloissa, joka on Cincinnatin korkein rakennus ja vuodesta 1982 Kansallinen historiallinen maamerkki. Se on 175 metriä korkea, ja siinä on 49 kerrosta. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1929, ja se saatiin valmiiksi vuonna 1931.

## Lähteet
Bill Quackenbush

**Hubert George "Bill" Quackenbush** (2. maaliskuuta 1922 Toronto, Ontario – 12. syyskuuta 1999) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka puolustajan tontillaan palveli niin  Boston Bruinsia kuin Detroit Red Wingsiäkin National Hockey Leaguessa.  Hänen ammattilaisuransa kesti 14 kautta (1942–56), joista seitsemän ensimmäistä Detroitissa.

Bill Quackenbush oli aikanaan poikkeuksellisen hyökkäävä puolustaja. Hän voitti Lady Byng Memorial Trophyn 1949 ja hän oli myös ensimmäinen puolustaja, jolle tämä palkinto myönnettiin. Quackenbush pelasi kauden 1948–49 ilman ensimmäistäkään jäähyä, ja kaiken kaikkiaan rangaistukseton jakso venyi 138 peräkkäisen pelin mittaiseksi ja ulottui kolmelle eri kaudelle. Quackenbush oli kolminkertainen  ja kaksinkertainen  pelaaja NHL:ssä. Hänet kutsuttiin Hockey Hall of Famen 1976.

Päätettyään NHL-uransa Bill Quackenbush siirtyi valmentamaan Princetonin yliopiston joukkueita jääkiekossa.

## Aiheesta muualla
* Bill Quackenbush Legends of Hockey-sivustolla 
*
Katariinan kirkko

**Pyhän Katariinan kirkko** voi viitata seuraaviin kirkkoihin:

## Suomessa
* Pyhän Katariinan kirkko, Hammarland, Ahvenanmaa
* Pyhän Katariinan kirkko, Huittinen
* Pyhän Katariinan kirkko, Karjaa
* Pyhän Katariinan kirkko, Lammi
* Pyhän Katariinan kirkko, Turku, entinen Kaarinan kirkko

## Muualla

* Katariinan katedraali, H’erson, Ukraina
* Katariinan kirkko, Tukholma, Ruotsi
* Pyhän Katariinan kirkko (*Agía Aikateríni*), Ateena, Kreikka
* Pyhän Katariinan kirkko, Skuoritsa, Venäjä
* Pyhän Katariinan kirkko (*Agía Aikateríni*), Thessaloniki, Kreikka
* Pyhän Katariinan kirkon (*St Katarinkyrkan*) rauniot, Visby, Ruotsi
* Pyhän Katariinan armenialainen kirkko, Pietari, Venäjä
* Pyhän Katariinan katolinen kirkko, Pietari, Venäjä
* Pyhän Katariinan ruotsalainen kirkko, Pietari, Venäjä
* Pyhän Katariinan luostari eli Siinain luostari, Egypti
* Sankt Katharinen eli pyhän Katariinan kirkko, Hampuri, Saksa
Suomen alle 19-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue

**Suomen alle 19-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue** edustaa Suomea kansainvälisissä jalkapallon alle 19-vuotiaiden maajoukkuekilpailuissa. Se toimii Suomen Palloliiton alaisuudessa.

Suomi on osallistunut vuosina 1981–2023 (lukuun ottamatta vuoden 1994 kisoja) kaikkiin EM-karsintoihin. Suomessa järjestettiin vuonna 1982 U19 EM-kisat, jonne se pääsi automaattisesti isäntämaana.

## Nykyhetket (2001–)
Suomessa järjestettiin alle 19-vuotiaiden EM-kilpailut vuonna 2001. Suomen ei tarvinnut Suomi jäi kuitenkin lohkossaan viimeiseksi yhdellä pisteellään. Suomi osallistui myös seuraavan vuoden U19-kisojen karsintoihin, mutta ei päässyt jatkoon lohkokssaan hävittyään Makedonialle ratkaisevassa ottelussa 3–2.

Vuoden 2003 U19 EM-kisojen karsinnassa Suomi jäi lohkossaan viimeiseksi yhdellä pistellään. Seuraavien kisojen karsinnat sujuivat paremmin, kun Suomi eteni toiselle kierrokselle, jossa maa ei edennyt pidemmälle jääden sarjassa kolmanneksi. Vuoden 2005 EM-kilpailujen karsinnoissa Suomi jäi karsintalohkossaan kolmanneksi. Yllättävää oli se, että Suomi voitti kisoihin päässeen lohkoykkösen Albanian peräti 7–1. Suomen voiton takuumies oli neljä maalia iskenyt Tomi Petrescu.

Vuoden 2006 EM-kilpailujen karsinnoissa Suomi jäi niin ikään kolmanneksi. Vuoden 2007 EM-kilpailujen karsinnoissa Suomi jäi lohkossaan viimeiseksi. Vuonna 2008 Suomi jäi karsintalohkon kolmanneksi. Joukkue oli vuoden 2009 alle 19-vuotiaiden EM-turnauksessa karsinassa ja joukkue jäi toiseksi 12. lohkossa, joten se eteni eliittikierrokselle. Siellä joukkue ei päässyt pitemmälle, kun Serbia eteni jatkoon lopputurnaukseen.

## Taustahenkilöt

* Päävalmentaja: Peter Lundberg
* Valmentaja: Teemu Eskola
* Valmentaja: Aleksi Lalli
* Valmentaja: Michael Oliphant
* Valmentaja: Hannu Patronen
* Maalivahtivalmentaja: Kalle Heltonen
* Fysioterapeutti: Ville Ranta-Aho
* Huoltaja: Karo Brusiin
* Huoltaja: Tomi Pyyhtiä
* Lääkäri: Antti Kuhmola
* Videoanalyytikko: Robert Nygård
* Joukkueenjohtaja: Craig Ramsay

## Lähteet
Julius Brauns

**Julius Brauns** (8. tammikuuta 1857 Ludwigslust – 24. helmikuuta 1931 Bergedorf) oli saksalainen pikakirjoitusteoreetikko ja pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä.

Brauns opiskeli Berliinissä Humboldt-yliopistossa ja Greifswaldin yliopistossa filologiaa ja kieliä, ja väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1884. Hän toimi opettajana eri kouluissa Schwerinissä, Hampurissa ja Bergedorfissa, ja vuodesta 1919 Hampurin yliopistossa romaanisten kielten lehtorina.

Brauns opiskeli 1870-luvun alussa Gabelsbergerin ja Stolzen pikakirjoitusjärjestelmät. Hän alkoi tehdä vuonna 1882 pikakirjoitustieteellisiä tutkimuksia ja julkaisi vuonna 1887 kirjoituksen, jossa esitteli kymmenen teesiä koulupikakirjoitukselle asetettavista vaatimuksista. Brauns kehitti myös oman pikakirjoitusjärjestelmän, josta hän julkaisi vuonna 1893 oppikirjan. Hänen veljensä Wilhelm Brauns, joka oli muuttanut Ruotsiin, sovitti järjestelmän ruotsin, norjan, englannin, ranskan ja espanjan kielille.

## Lähteet

*
*

### Viitteet
Judge Death

**Judge Death** ("Tuomari Kuolema") on Judge Dredd -sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen superrikollinen.

Judge Death oli alun perin Mega-City 1:n tuomari Sidney De'ath, sadistisen hammaslääkärin poika. Jo alun perin tuomarina toimiessaan rikollisten pidättäminen ja tuomitseminen, useimmiten kuolemaan, tuotti hänelle sadistista mielihyvää. Hän tapasi myöhemmin "Kuoleman sisaret", Phobian ja Nausean, jotka ottivat hänet oppipojakseen ja veivät hänet omaan kotimaailmaansa. Täällä tuomari Sidney De'ath päätteli, että koska kaikki rikokset ovat elävien tekemiä, täytyy elämän itsessään olla rikos.

Phobian ja Nausean magian avulla tuomari Sidney De'ath muuttui yliluonnolliseksi hirviöksi Judge Deathiksi, joka on ikään kuin vääristymä Mega-City 1:n tuomareista. Hänen sadistisuutensa otti hänet täysin valtaansa ja hänestä tuli psykoottinen massamurhaaja, joka nauttii suunnattomasti tappamisesta. Yhdessä kolmen uuden apurinsa kanssa Judge Death tappoi uuden asuinmaailmansa kaikki 60 miljoonaa asukasta, minkä jälkeen he palasivat Mega-City 1:een jatkamaan tappamista.

Vaikka Judge Death on rikollinen massamurhaaja, hän itse kuvittelee toimivansa hyvyyden ja oikeuden puolella, puhdistaen maailman kaikkein suurimmasta rikoksesta - eli kaikesta elämästä. Judge Death ja hänen kolme apuriaan ovat epäkuolleita, eläen normaalisti pelkkinä henkiolentoina. Nämä henkiolennot voivat kuitenkin siirtyä kuolleiden ihmisten ruumiisiin ja muuttua täten fyysisiksi tappokoneiksi. Judge Death käyttää asunaan vääristymää Mega-City 1:n tuomarien univormuista. Hänen kypäränsä visiiri ei ole pleksilasilevy vaan rautainen ristikko. Hänen toisena olkapääkoristeenaan on kotkan sijaan lentolisko, ja toisessa olkapääkoristeessa on metallitankojen sijaan sääriluita.

Judge Death tappaa ihmisiä mieluiten teräväkyntisillä käsillään, iskien ne uhrin rintakehän läpi, pirstoen uhrin sydämen. Hänen kolme apuriaan ovat:
* Judge Fear: Hänen kypärässään on suljettu portti, joka peittää hänen kasvonsa kokonaan. Valittuaan uhrinsa hän paljastaa kasvonsa hänelle, jolloin uhri kuolee silkasta kauhusta nähtyään Judge Fearin pelottavat kasvot.
* Judge Fire: Hänen koko ruumiinsa palaa ikuisessa tulessa, ja hän kantaa aseenaan yhtä lailla palavaa harppuunaa, jota heittämällä hän voi sytyttää tulipaloja.
* Judge Mortis: Ikuisessa mätänemistilassa oleva tuomari, jolla on lampaan pääkallo päänä. Hänen käsiensä kosketus saa hänen uhrinsa mätänemään silmänräpäyksessä pelkäksi luurangoksi.
Ööliä läikkyy

**Ööliä läikkyy** (tunnetaan myös nimellä Ääliö älä lyö, ööliä läikkyy) on Pirkka-Pekka Peteliuksen esittämä kappale. Kappale tehtiin alun perin Helsingin kaupunginteatterissa esitettyyn hollantilaiseen Yvonne Keulsin näytelmään *Haavoittunut enkeli*. Lisää tunnettavuutta kappale sai, kun siitä esitettiin musiikkivideo Yleisradion sketsiviihdesarjassa *[[Mutapainin ystävät]]*. Televisiosarjan jälkeen se levytettiin Peteliuksen vuonna 1985 ilmestyneelle studioalbumille *[[Pimpparauta (albumi)|Pimpparauta]]*.

Kappaleen on säveltänyt Jukka Linkola ja sanoittanut Jukka Vieno. Sovituksen siihen on tehnyt Pedro Hietanen, joka myös soittaa kappaleessa pianoa. Markku Johansson soittaa kappaleessa trumpettia, Tom Bildo vetopasuunaa, Janne Louhivuori sähkökitaraa, Harri Merilahti bassoa ja Hannu ”Hande” Lemola rumpuja.

## Kappaleen sanoitukset
Kappaleen sanoituksissa on pyritty käyttämään mahdollisimman paljon y-, ä- ja ö-kirjaimia. Sanoittaja Vieno kertoo, että kappaleesta löytyy ”väkivallan vastainen sanoma oluen juonnin puolesta” sekä ”institutionaalinen örvellys kontra yksilöllinen örvellys”. 

Kappaleen tapahtumapaikka sijoittuu psykiatriseen hoitolaitokseen, jossa Kyösti-niminen sairaalan potilas juoksee yöllä ”pöpilän” jääkaapille, ja yrittää varastaa olutpullon. Yöhoitaja eli ”yökkö” Vuokko estää Kyöstin aikeet. Loppujen lopuksi Kyösti onnistuu lopulta varastamaan olutpullon. 



## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yle Areena: Mutapainin ystävät: ""Ääliö älä lyö, ööliä läikkyy!" (Kappaleen musiikkivideo televisiosarjasta *Mutapainin ystävät*)
Robert Kanigher

**Robert Kanigher** (18. kesäkuuta 1915 – 7. toukokuuta 2002) oli yhdysvaltalainen sarjakuvakäsikirjoittaja, joka muistetaan DC Comicsin sota-aiheisista sarjakuvista, sekä työskentelystään Ihmenaisen parissa yli 20 vuotta. Lisäksi hän yhteisloi sarjakuvahahmot Kersantti Rock, Musta Kanarialintu, hopeakauden Salaman, sekä alkuperäisen Rick Flagin ja El Diablon.

Kanigher teki myös useita käsikirjoituksia radioon, elokuviin ja näytelmiin.

## Lähteet
Philip S. Lee

**Philip S. Lee** (), C.M. (s. 1944 Hongkong) on Kanadassa sijaitsevan Manitoban provinssin varakuvernööri. Hän syntyi ja vietti nuoruutensa Hongkongissa, vuonna 1962 hän muutti Kanadaan opiskellakseen University of Manitobassa. Vuosien 1967–1972 välillä Lee toimi Winnipegin kaupungin tutkivana kemistinä, erikoisalanaan vesijohtoveden laadun tarkkailu. Lee meni naimisiin vaimonsa Anitan kanssa 1968 ja heillä on kolme tytärtä: Margaret, Mabel ja Malinda.

Lee tunnetaan aktiivisena toimijana Winnipegin kiinalaiskulttuurin edistämisessä. Leelle myönnettiin *City of Winnipeg Community Service Award* vuonna 1984. Hän toimi Kanadan monikulttuurisuus neuvostossa vuosina 1984–1988, jossa suorittamasta työstään hän sai Winnipegin kaupungilta tunnustuksen 1990. Kanadan liittovaltion 125. juhlavuonna 1993 hänelle myönnettiin kunniamerkki hänen työstään. Vuosina 1995–1999 hän toimi Winnipegin sinfoniaorkesterin johtajana. Order of Canada nimitti Leen 'Companion' jäsenekseen vuonna 1999. Kanadan pääministeri Stephen Harper nimitti Leen manitoban varakuvernööriksi 19. kesäkuuta 2009, virkaanastumispäivänä 1. heinäkuuta 2009 hänestä tuli provinssin 24. varakuvernööri.

## Lähteet
Harvey Atkin

**Harvey Atkin** (18. joulukuuta 1942 Toronto, Ontario, Kanada – 17. heinäkuuta 2017 Toronto, Ontario, Kanada) oli kanadalainen näyttelijä.

## Elämä ja ura
Atkinin isovanhemmat olivat venäläisiä, uskonnoltaan juutalaisia siirtolaisia. Hän aloitti näyttelemisen jo nuorena liittyessään koulunsa näytelmäkerhoon. Hän teki ensimmäisen elokuvaroolinsa vuonna 1976 ja oli vuonna 1980 ehdolla Parhaan sivuosan esittäjän Genie-palkinnon saajaksi elokuvasta *Meatballs* (1979).

Vuosina 1982–1988 hän oli mukana poliisisarjassa *[[Cagney & Lacey]]*, jossa hän esitti konstaapeli Ronald Colemania. 2000-luvulla hän on esiintynyt muun muassa *[[Kova laki]]* -sarjoissa tuomari Alan Ridenourina.

Ääninäyttelijänä hänen tunnetuin työnsä lienee Bowser Koopan rooli kolmessa Nintendon Mario-pelisarjaan perustuvassa piirrossarjassa. Hän oli ensimmäinen näyttelijä, joka on esittänyt kyseistä hahmoa. Hän on myös toiminut mainosäänenä muun muassa Mercedes-Benzin ja Dunkin' Donutsin mainoksissa.

Atkin kuoli syöpään 74-vuotiaana 17. heinäkuuta 2017.

## Lähteet
Kauniita kesäpäiviä

**Kauniita kesäpäiviä** on Pirkka-Pekka Peteliuksen esittämä kappale. Se tuli tunnetuksi alun perin Yleisradion tuottaman sketsiviihdesarjan *[[Mutapainin ystävät]]* esitetystä musiikkivideosta. Televisiosarjan jälkeen Petelius levytti kappaleen vuonna 1985 julkaistulle studioalbumilleen *[[Pimpparauta (albumi)|Pimpparauta]]*. Levytetyn kappaleen on sovittanut Pedro Hietanen, joka myös soittaa kappaleessa syntetisaattoria, Janne Louhivuori soittaa akustista kitaraa, Harri Merilahti bassoa, ja Hannu ”Hande” Lemola rumpuja.

## Kappaleen synty ja sanoitukset
Kappaleeseen tehneen Pave Maijasen sävellys on levyn kansipaperin mukaan kaunis ja melodinen. Jukka Vienon sanoitus on kansipaperin mukaan ironinen ja sisältää mustaa huumoria. Laulun sanat voi tulkita aika lohduttomaksikin kertomukseksi.

Vieno kertoo kirjoittaneensa kappaletta poikkeuksellisen pitkään. Kappaleessa kertojan roolissa on esi- tai varhaismurrosiässä oleva ihminen. Vienon mukaan se kuvaa lapsen näkökulmasta sitä, kuinka toisten kesä voi olla toisten talvi. Kyseessä on eräänlainen kaipuu itsenäisyyteen. Lapsella on tunteet ja orastava tahto, mutta hän ei pääse toteuttamaan niitä, koska hän on ja häntä pidetään lapsena, ja näin ollen hän ikävästyy, ja tylsistyy.

Vieno selventää, että kertosäkeessä esiin nouseva Afrikan tähti kuvaa tekstin tarinassa sekä suomalaislapsen todellisuutta, koska kaikkihan kyseistä peliä pelaavat - että vanhempien eksotiikan kaipuuta, vieraiden maiden kulttuuria ja muita nautinnon aineita. 

*Mutapainin ystävissä* esitetyssä musiikkivideossa Petelius esittää kappaleesta ensimmäisen ja toisen säkeistön. Levytetty kappale sisältää myös kolmannen säkeistön. 



## Vastaanotto
Musiikkilehti Soundin toimittaja Niko Peltosen artikkelin mukaan Petelius esittää televisiosarjassa kappaleen humoristisella äänellä ja naamanvääntelyelkeillä ja kuvailee musiikkiesitystä "sliipattuna kasariaikuispop-parodiana". Levytettyä versiota hän kuvaa, että se on tehty "pilke silmäkulmalla", vaikka kappale onkin "salavihkaisen vakava".

## Lähteet
Augustin Misago

**Augustin Misago** (1943 – 12. maaliskuuta 2012) oli ruandalainen hutu ja Gikongoron roomalaiskatolinen piispa (1992–2012). Hänet vihittiin papiksi 25. kesäkuuta 1971. Hänet pidätettiin 14. huhtikuuta 1994 syytettynä osallistumisesta Ruandan kansanmurhaan. Hän on korkein ruandalainen kirkon työntekijä, jota on syytetty kansanmurhasta. Hänet pidätettiin 1999 kansanmurhan suunnittelun avustamisesta, mutta ruandalainen tuomioistuin on vapauttanut hänet syytteistä. Kansanmurhasta selvinneet ihmiset ja ihmisoikeusjärjestöt ovat arvostelleet häntä vaikenemisesta verilöylyn aikana.

## Lähteet
Meriankerias

**Meriankerias** (*Conger conger*) on suurikokoinen ankeriaskala, joka kuuluu meriankeriaiden heimoon.

Meriankeriasta tavataan itäisellä Atlantilla Norjasta (harvoin) ja Islannista (harvoin) Senegaliin ja sen reunamerissä Välimeressä ja Mustassameressä. Lajia tavataan joskus eksyneenä Suomenkin vesillä. Laji on yöaktiivinen; päivisin se piileskelee kivenkokoissa ja hylyissä.

## Koko ja ulkonäkö

Meriankeriasnaaras ja -koiras ovat hyvin erikokoisia; naaras kasvaa noin kaksi kertaa koirasta suuremmaksi sekä pituudeltaan että painoltaan. Naaras voi olla jopa kolmen metrin mittainen ja painaa 110&nbsp;kg, mutta normaalisti ne jäävät kaksimetrisiksi. Suurin Suomesta saatu meriankerias on noin kahden metrin mittainen.

Molemmat sukupuolet ovat samannäköisiä, keho on sinertävänharmaa, kapea ja pitkä. Evät ovat tummanharmaita.

## Ravinto
Meriankerias syö erilaisia pieniä eläimiä, enimmäkseen kaloja, äyriäisiä ja pääjalkaisia. Saaliinsa se tappaa ja repii palasiksi pyörien nopeasti oman akselinsa ympäri ja poimien sitten palat vedestä. Kalan on myös havaittu käyttävän ravinnokseen haaskoja ja jätteitä ihmisasutusten lähistöllä.

## Lisääntyminen
Meriankeriaat parittelevat ja kutevat Azorien ja Gibraltarin välillä. Parittelu ja kutu tapahtuu 3&nbsp;000–4&nbsp;000 metrin syvyydessä, josta poikaset ajautuvat vähitellen kohti rannikkoa. Naaraskala voi laskea jopa 8 miljoonaa mätimunaa kutuaikana, minkä jälkeen se kuolee. Poikaset ovat sukukypsiä 5–15 vuoden iässä.

## Kalastus
Meriankeriaan lihaa pidetään kohtalaisen maukkaana. Sitä kalastetaan pitkälläsiimalla, erilaisin pyydyksin ja troolein. Lisäksi sitä urheilukalastetaan. Lähes jokaisella rannikon kalastuskylällä on oma meriankeriaskantansa. Jo antiikin roomalaisilla oli tapana pyydystää meriankeriaita ja lihottaa niitä altaissa. Sitä myydään kaupoissa sekä pakastettuna että tuoreena, ja siitä tehdään monenlaisia ruokia.

## Lähteet
* Antal Vida, Tamás Kótai, 365 kalaa. H. F. Ullmann, 2006. .

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* www.fishbase.org (englanniksi)
Peregrine Phillips

**Peregrine Phillips**  oli englantilainen etikkakauppias, joka patentoi uuden kontaktimenetelmän tuottaa rikkihappoa vuonna 1831. Prosessissa käytetään platinaa katalyyttinä, ja se on huomattavasti tehokkaampi kuin aiemmin käytetty lyijykammiomenetelmä. Tuohon aikaan rikkihaponkysyntä oli pientä, ja Phillipsin keksintö jäi vähäiselle huomiolle vuosikymmenten ajaksi.

Peregrine Phillips valmisti ja myi etikkaa Bristolissa.

## Lähteet
MC Puhuva Pää

**MC Puhuva Pää** oli suomalainen elektronista hip hop-sävytteistä musiikkia esittänyt musiikkiprojekti. Projektin ainoaksi jääneen albumin *[[Kädet ilmaan!]]* julkaisi levy-yhtiö Magnum Music. Projektin takana oli R. Orreggano -nimellä esiintyvä artisti, joka aiemmin oli ollut mukana musiikkiprojektissa Pizza Enrico.

Puhuva Pää tuli tunnetuksi alun perin vuosina 2003–2007 MTV3-kanavan TV-chat-ohjelmissa, jossa se tietokonehahmona toisti ääneen katsojien lähettämiä tekstiviestejä.

Albumin kappaleesta "Kädet ilmaan" tehtiin musiikkivideo, jota esitettiin ajoittain MTV3:n TV-chat-ohjelmissa. Kappale julkaistiin myös singlenä.  

Vuonna 2021 Puhuva Pää teki comebackin esiintymällä Inde Morjesta ja MC Manen kappaleella "Juokse Kopteriis". Tuo kappale päätyi myös MC Manen ja Inde Morjesta yhteslevylle "Parasta Ennen", joka julkaistiin maaliskuussa 2021. 

## Diskografia
* "Kädet ilmaan" (mukana D-Vine) (single) (2004)
* *[[Kädet ilmaan!]]* (MC Puhuva Pää ja Frendit) (2004)

## Lähteet
Dmitri Gajev

**Dmitri Vladimirovitš Gajev** (; 21. lokakuuta 1951 Moskova – 27. lokakuuta 2012) oli Moskovan metron johtaja vuosina 1995–2011. Hän erosi jouduttuaan erinäisten väärinkäytössyytteiden kohteeksi. Gajev kuoli Sveitsissä pitkäaikaiseen sairauteen lokakuussa 2012.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Статья в Большой энциклопедии российских производителей товаров и услуг в Интернет 
*  Электронная приёмная ГАЕВА Дмитрия Владимировича
British Formula Renault

**British Formula Renault** tai **Formula Renault UK, FR 2.0 UK** oli Isossa-Britanniassa ajettava autourheilusarja.

Formula Renault 2.0 -luokassa ajettiin Isossa-Britanniassa kahta sarjaa. Formula Renault UK oli Renault Sportin virallinen sarja, jonka lisäksi British Automobile Racing Club järjesti omaa BARC Formula Renault -sarjaansa. BARC:n klubisarjassa autojen tehoa oli rajattu ja siihen pystyi osallistua myös nykyistä mallia vanhemmilla Formula Renault -autoilla.

Formula Renault UK:n lisäksi samalla kalustolla ajettiin vuosittain syystalvella Formula Renault UK -talvisarja.

Kimi Räikkönen voitti sarjan mestaruuden vuonna 2000 ja Heikki Kovalainen oli sarjan neljäs vuonna 2001. Vuosi 2011 jäi sarjan viimeiseksi.

{| border="0" cellpadding="5" cellspacing="0" width="100%"
! width=50% valign="top" align="left" style="font-weight:normal"|
## Formula Renault UK mestaruudet

## Lähteet
Ranskan naisten koripallomaajoukkue

**Ranskan naisten koripallomaajoukkue** edustaa Ranskaa koripallon naisten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Ranskan koripalloliitto.

Ranska sai pronssia ensimmäisissä naisten MM-kilpailuissa Chilessä 1953 sijoituttuaan kuuden joukkueen loppusarjassa Yhdysvaltojen ja Chilen jälkeen kolmanneksi. Se on edelleen joukkueen ainoa MM-mitali.

Olympialaisissa Ranskan joukkue on esiintynyt kolme kertaa. Sydneyssä 2000 se hävisi puolivälieräottelussa Etelä-Korealle. Lontoossa 2012 Ranska saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa Yhdysvalloille 50–86. Rio de Janeirossa 2016 Ranska hävisi pronssiottelussa Serbialle 63–70 ja sijoittui neljänneksi.

Ranska saavutti ensimmäisen EM-mitalinsa Alankomaiden kisoissa 1970. Se voitti välierässä Bulgarian pistein 69–64, mutta hävisi loppuottelussa Neuvostoliitolle 33–94. Italian kisoissa 1993 Ranska sai hopeaa: voitettuaan välierässä Italian 56–54 se hävisi loppuottelussa Espanjalle 53–63. Puolassa 1999 Ranska kukisti välieräottelussa Slovakian 66–39, mutta hävisi loppuottelussa Puolalle 56–59.

Ranska voitti ensimmäisen Euroopan-mestaruutensa kotikisoissaan 2001. Se kukisti välierässä Liettuan 74–55 ja Le Mansissa pelatussa loppuottelussa Venäjän 73–68. Ranska voitti Euroopan-mestaruuden myös Latviassa 2009. Kukistettuaan välierässä Valko-Venäjän 64–56 se voitti Riiassa pelatussa loppuottelussa Venäjän 57–53. Puolan kisoissa 2011 Ranska sijoittui kolmanneksi voitettuaan pronssiottelussa Tšekin 63–56.

Viisissä viimeisissä EM-kilpailuissa Ranska on saavuttanut hopeaa. Vuoden 2013 kotikisoissaan se hävisi loppuottelussa Espanjalle 69–70. Unkarissa ja Romaniassa käydyissä vuoden 2015 EM-kisoissa Ranska hävisi loppuottelussa Serbialle 68–76. Tšekin EM-kisoissa 2017 loppuottelussa oli vastassa Espanja ja tappiolukemat olivat 55–71. Vuoden 2019 loppuottelussa Ranska hävisi Espanjalle 66–86 ja vuoden 2021 loppuottelussa Serbialle 54–63.

## Arvokilpailut

### Olympialaiset
*2000: viides 
*2012: hopeaa 
*2016: neljäs 

### Maailmanmestaruuskilpailut
*1953: pronssia
*1964: kymmenes
*1971: kuudes
*1979: seitsemäs
*1994: yhdeksäs
*2002: kahdeksas
*2006: viides
*2010: kuudes 
*2014: seitsemäs
*2018: viides 

### Euroopan-mestaruuskilpailut
Lähde: 

*1938 : neljäs
*1950 : neljäs
*1952 : seitsemäs
*1954 : kuudes
*1956 : seitsemäs
*1958 : kuudes
*1962 : kahdeksas
*1964 : kymmenes
*1966 : yhdestoista
*1968 : yhdestoista
*1970 : hopeaa
*1972 : neljäs
*1974 : seitsemäs
*1976 : neljäs
*1978 : neljäs
*1980 : alemmassa loppusarjassa
*1985 : kahdeksas

*1987 : kahdeksas
*1989 : kahdeksas
*1993 : hopeaa
*1995 : ensimmäinen kierros
*1999 : hopeaa
*2001 : kultaa
*2003 : viides
*2005 : viides
*2007 : kahdeksas
*2009 : kultaa
*2011 : pronssia
*2013 : hopeaa 
*2015 : hopeaa 
*2017 : hopeaa 
* 2019: hopeaa 
* 2021: hopeaa 

## Ranskan naisten maajoukkue
Ranskan naisten maajoukkue EM-kisoissa 2013. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ranskan koripalloliiton virallinen sivusto
World Series by Renault

**Renault Sport Series**  (aiemmin **World Series by Renault**) oli autourheilusarja, johon kuuluivat Eurocup Formula Renault 2.0 ja Renault Sport Trophy. Aiemmin mukana ovat olleet **Formula Renault 3.5** vuosina 2005–2015, Eurocup Mégane Trophy joka oli mukana vuosina 2005–2013, sekä Eurocup Clio joka toimi vuodet 2011–2014. Vuonna 2015 Renault Sport ilmoitti lakkauttavansa Formula Renault 3.5 -sarjan kauden 2015 päätteeksi. Sarjaa ajettiin vuosina 2016 ja 2017 nimellä Formula V8 3.5, minkä jälkeen sarja lakkautettiin lopullisesti. Vuonna 2020 Eurocup Formula Renault 2.0 yhdistettiin Formula Regional European Championship -sarjaan.

FR3.5-kisoja ajettiin myös World Series by Renault -sarjan ulkopuolella, muun muassa Formula 1:sten Monacon GP:n yhteydessä.

## Historia
Renault aloitti Formula Renault V6 Eurocup -sarjan vuonna 2003. Sarjassa ajettiin Tatuusin rungoilla ja Nissanin moottoreilla. Vuonna 2005 World Series by Nissan yhdistettiin Formula Renault V6 Eurocupin kanssa World Series by Renault’ksi. Moottoriksi otettiin aikaisemmin FRV6-luokan Tatuuseissa käytetty 3,5-litrainen Nissan-moottori uuteen FR3.5-luokkaan, autona säilyi Nissan-sarjan Dallara T05. Vuonna 2008 luokan kalusto uudistui, kun runko vaihtui Dallara T08 -malliin ja moottori Renault’n V6:seen.

Kaudeksi 2012 FR3.5-luokka uudistui jälleen, kun runko vaihtui täysin uuteen Dallara T12 -runkoon ja Zytekin valmistamaan 3,4-litraiseen V8-moottoriin. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun sarjassa käytettiin tuotantoautopohjaisen moottorin sijaan aitoa kilpakonetta. Uudet autot pystyivät lähes samoihin kierrosaikoihin GP2:n kanssa.

## Autot

## Mestarit
### Formula Renault 3.5

### Formula Renault 2.0 Eurocup

### Renault Sport Trophy

## Lähteet
Alternative Press

**Alternative Press** on yhdysvaltalainen punk- ja rockpainottenen kuukausittain ilmestyvä aikakauslehti. Lehden perusti Mike Shea kesäkuussa 1985, jolloin se oli vain pienimuotoinen fanzine. Lehden julkaisija on Alternative Press Magazine, Inc.

*Alternative Press* sisältää yhtyeiden haastatteluja, valokuvia ja tietoa tulevista julkaisuista sekä musiikkilistoja.

## Aiheesta muualla
* Lehden kotisivut
Navi Rawat

**Navi Rawat** (s. 5. kesäkuuta 1977, Malibu, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen isänsä on intialainen ja äitinsä saksalainen.

Navi on näytellyt muun muassa Thereza Diazia *[[O.C.|O.C:ssa]]* ja Amita Ramanujaa *[[Num3rot|Num3roissa]]* ja Melanieta *[[24 (televisiosarja)|24:ssä]]*.

Rawat on naimisissa Brawley Nolten kanssa, joka on näyttelijä Nick Nolten poika.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Janusz Gortat

**Janusz Kazimierz Gortat** (5. tammikuuta 1948 Brzozów – 19. joulukuuta 2023) oli puolalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.

Gortat saavutti Münchenin 1972 olympialaisissa pronssia raskaassa keskisarjassa eli alle 81-kiloisissa. Hän voitti tšekkoslovakialaisen J. Králin pistein 5–0, yhdysvaltalaisen R.N. Russellin pistein 3–2 sekä länsisaksalaisen Rudi Hornigin kehätuomarin keskeytyksellä ensimmäisessä erässä. Välierässään hän hävisi jugoslavialaiselle Mate Parloville pistein 0–5.

Gortat saavutti Belgradin EM-kilpailuissa 1973 raskaassa keskisarjassa hopeaa. Kultamitalin voitti olympiavoittaja Mate Parlov.

Montréalin 1976 olympialaisissa Gortat saavutti jälleen pronssia. Hän voitti jugoslavialaisen M. Popovićin pistein 3–2, bulgarialaisen G. Stoimenovin luovutuksella kolmannessa erässä sekä argentiinalaisen Juan Suárezin pistein 4–1. Välierissä hän hävisi yhdysvaltalaiselle Leon Spinksille pistein 0–5.

Hän kuoli 19. joulukuuta 2023.

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet
Paweł Skrzecz

**Paweł Ludwik Skrzecz** (s. 25. elokuuta 1957 Varsova) on entinen puolalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.

Skrzecz saavutti neljästä arvokisamitalistaan ensimmäisen Kölnin EM-kilpailuissa 1979: pronssia raskaassa keskisarjassa eli alle 81-kiloisissa. Moskovan 1980 olympialaisissa hän saavutti raskaassa keskisarjassa hopeaa. Hän sai algerialaisesta M. Bouchichesta luovutusvoiton sekä voitti romanialaisen Georgica Donicin pistein 4–1 ja kuubalaisen Ricardo Rojasin pistein 3–2. Loppuottelussa hän hävisi jugoslavialaiselle Slobodan Kačarille pistein 1–4.

Münchenin MM-kilpailuissa 1982 Skrzecz saavutti raskaassa keskisarjassa hopeaa. Kultaa voitti kuubalainen Pablo Romero. Varnan EM-kilpailuissa 1983 hän saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa neuvostoliittolaiselle Viktor Kohanovskille. Los Angelesin 1984 olympialaisiin hän ei voinut osallistua itäblokin maiden boikotoinnin vuoksi.

Paweł Skrzeczin kaksosveli Grzegorz Skrzecz on myös nyrkkeilyn arvokisamitalisti.

## Lähteet
* 
* 
* 
* 

### Viitteet