open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
512

## Tapahtumia
*
## Syntyneitä
* Eutykhios, Konstantinopolin patriarkka.

## Kuolleita
* Geneviève, Pariisin suojeluspyhimys.
* Oeric Oisc, Kentin kuningas.
Newforestinponi

**Newforestinponi** (myös **New Forest -poni**, puhekielessä usein **NF** tai **nyffi**) on esihistorialliselta ajalta peräisin oleva brittiläinen ponirotu. Rodun alkuperästä ei ole tarkkaa tietoa, mutta myöhemmin siihen on risteytetty muun muassa walesinponeja, ylämaanponeja sekä arabian- ja englannintäysiverisiä. Newforestinponi on kotoisin Hampshiren kreivikunnan New Forestin alueelta, missä ponit ovat eläneet vapaina metsissä jo vuosisatojen ajan. Poneja elää yhä alkuperäisen kotiseutunsa metsissä, missä niiden elämä ei ole helppoa: ruokaa on vähän ja sen laatu on huonoa. Poneista onkin kehittynyt vähään tyytyviä, kestäviä ja varmajalkaisia.

## Ominaisuudet
Newforestinponeilla on erinomainen ratsuponin rakenne. Monista risteytyksistä huolimatta rotu on yhtenäinen. Yleisilmeeltään newforestinponin tulisi olla sopusuhtainen, vankkarakenteinen ja ratsutyyppinen. Ponin säkäkorkeus ei saa ylittää 148 cm korkeutta. Alarajaa ei ole, mutta ponit ovat hyvin harvoin alle 120 cm korkeita. Newforestinponeilla sallitaan kaikki muut värit paitsi valkovoikko (BEC) ja kirjava. Voikkovärit sallitaan tammoilla ja ruunilla, mutta "sinisilmäisiä voikkoja" (BEC tai blue-eyed cream) ei hyväksytä. Ruunikko ja sen eri sävyt ovat tavallisimmat värit. Valkoiset merkit ovat sallittuja ainoastaan päässä ja jaloissa, eivätkä ne saa ylittää kintereitä tai polvia.

Newforestinponeilla tulee olla loivat ja pitkät lavat, syvä runko, vahva luusto, hyväasentoiset, kovaluiset ja suorat jalat sekä pyöreät ja kovat kaviot. Takaosan tulee olla voimakas ja hyvin muodostunut. Pään tulisi olla siro ja ponimainen, kaulan pitkä ja hyvin liittynyt. Liikkeiden tulee olla tarmokkaat, irtonaiset ja suorat, muttei kuitenkaan liioitellut. Luonteeltaan newforestinponit ovat valppaita, rauhallisia ja yhteistyöhaluisia. Niitä on luonteensa puolesta erityisen helppo kouluttaa ja käsitellä, ja ne sopivatkin hyvin lasten poneiksi. Ne ovat hyviä ratsuja ja valjakkoponeja. Newforestinponit ovat nykyään erinomaisia lasten kisaponeja, joilla kilpaillaan yleensä este- ja kouluratsastuksessa

## Newforestinponit maailmalla ja Suomessa
Newforestinponi on suosittu rotu myös Ison-Britannian ulkopuolella. Niitä onkin viety paljon muualle Eurooppaan, Pohjois-Amerikkaan, Australiaan ja Uuteen-Seelantiin. Suomessa on noin 1200 rekisteröityä newforestinponia, ja vuosittain syntyy 40–50 varsaa. Rotu kuuluukin meillä suosituimpiin ponirotuihin, ja sillä on Suomessa myös kantakirja.

Newforestinponia käytetään paljon ratsuponijalostuksessa.

## Aiheesta muualla
*Suomen New Forest -poniyhdistys ry
*Newforestinponi Suomen Hippos ry:n verkkosivuilla 
*Newforestinponi Hevosmaailma.netissä
Pirstoumahyökkäys

**Pirstoumahyökkäys** () on hyökkäys tietoverkkoihin, jotka on suojattu pakettisuodatukseen perustuvaan palomuuritekniikkaan. Hyökkäyksessä käytetään hyväksi IP-pakettien pirstouttamista. Pirstotuista paketeista vain ensimmäinen sisältää täydet otsikkotiedot. Monet reitittimet suodattavat paketteja juuri tämän tiedon perusteella. Koska jälkimmäisissä paketeissa tämä tieto on vähäistä, reitittimet päästävät nämä paketit helposti läpi. Hyökkääjät voivat siis koodata paketit siten, että ne pääsevät tunkeutumaan verkkoon ja pystyvät kokoamaan itsensä uudelleen siellä.
Valaistuminen

**Valaistuminen** on korkeimman tietoisuudentilan ja täydellisen, materiasta vapauttavan ymmärryksen saavuttamista. Eri perinteissä, kuten länsimaisessa filosofiassa, buddhalaisuudessa tai hindulaisuudessa valaistumisella tarkoitetaan jonkin verran eri asioita, ja ne määrittelevät valaistumisen omien käsitteistöjensä sanoin.

## Valaistuminen filosofisena käsitteenä

'Valaistuminen' on länsimaisena filosofisena käsitteenä ihmisen korkein tiedon tai viisauden taso.

## Valaistuminen buddhalaisuudessa
Buddhalaisuuden keskiössä on Buddha, valaistunut eli kirjaimellisesti "herännyt". Valaistuminen tarkoittaa oman valaistumispotentiaalin eli buddhaluonnon herättämistä ja tiedostamista. Buddhalaisuudessa valaistumisella on kontekstista riippuen monta eri tarkoitusta ja tasoa, sillä esimerkiksi Buddhan kokema täydellinen valaistuminen (*anuttarā-samyak-saṃbodhi)* on eri tasoinen valaistuminen kun zen-buddhalaisuudessa koettava satori.

#### Nirvana

Yleisesti buddhalaisuudessa valaistumisella tarkoitetaan nirvanaa, eli kolmen mielen myrkyn (takertuminen, viha ja tietämättömyys) lakkaamista. Sanskritinkielen sana *nirvāṇa* tarkoittaakin "sammuksiin puhaltamista" tai "lakkaamista".

Buddhan opetusten mukaan nirvana saavutetaan jaloa kahdeksanosaista tietä seuraamalla. Meditaatioharjoitukset ovat olennainen osa buddhalaista harjoitusta, sillä meditaatiosta syntynyt viisaus poistaa tietämättömyyden ja sen myötä vapauttaa takertumisesta uudelleensyntymiseen.

## Valaistuminen hindulaisuudessa

Hindulainen termi valaistumiselle on mokša. Dualistinen hindulaisuus, kuten esimerkiksi valtaosa Vaishnava-traditioista, mieltää mokšan vapautettuna tilana jossa triputi (tietäjä, tiedetty ja tieto: yksilösielu, jumala ja jumalsuhde) säilyy ennallaan. Monistisessa Advaita Vedanta -koulukunnassa mokša tarkoittaa triputin eliminoivaa yksilösielun (atman) oivallusta luonteestaan kaiken sisältävänä maailmansieluna (brahman).

## Valaistuminen jainalaisuudessa
Jainalaisuudessa mokša ja nirvana ovat sama asia. Tämän olotilan saavuttanut henkilö on Siddha, jumala.

## Lähteet
Luettelo Monacon hallitsijoista

Tämä on **luettelo [[Monacon hallitsija|Monacon  hallitsijoista]]**, jossa ovat Monacon hallitsijat kronologisessa järjestyksessä. Vuodesta 2005 Monacoa on hallinnut ruhtinas Albert II.

## Monacon hallitsijat
### [[Grimaldi (suku)|Grimaldi]]-dynastia

## Lähteet
New Forest

**New Forest** on alue Englannin etelärannikolla Hampshiressa Southamptonin lähistöllä. Se on lähes kokonaisuudessaan suojeltu puistoalue, jossa asuu ainakin jossain määrin villinä poneja. Suojellun alueen pinta-ala on 571 km2. Alueen korkein kohta on Piper's Wait, 125 metriä.

Alue oli alun perin metsämaata, mutta sitä on yritetty viljellä kivikaudelta pronssikauteen. Maaperä ei kuitenkaan ole erityisen hedelmällistä. Alue on nykyään suosittu virkistyskohteena. Alueen merkittävin asuttu kylä on Lyndhurst.

New Forest rajattiin alkujaan kuninkaallisten metsästysmaaksi. Kansallispuiston alueella on metsää, niittyä ja rannikon luontotyyppejä kuten soraikkoa, kluuveja ja marskimaata. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Historiallinen kuva-arkisto
* Puiston kotisivut
Vuokko

**Vuokko** tarkoittaa seuraavia asioita:

* vuokot (*Anemone*), leinikkikasvien heimoon kuuluva kasvisuku
* Vuokko, naisen nimi
* Vuokko, kylä Juuassa
* Vuokko Oy, Vuokko Nurmesniemen yritys
* Vuokko, saamelaisen tietäjän apulintu.
* Vuokko, Omenalajike.
* Aikaisemmin vuokkojen sukuun (*Anemone*), mutta nykyisin omiin sukuihinsa luettuja leinikkikasveja:
** sinivuokko (*Hepatica nobilis*)
** kangasvuokko (*Pulsatilla vernalis*), kylmänkukkien sukuun kuuluva kasvi
** vuorivuokko (*Pulsatilla montana*) eli vuorikylmänkukka, kylmänkukkien sukuun kuuluva kasvi
* Muita kasveja ja eläimiä, joiden nimessä esiintyy sana vuokko:
** lapinvuokot (*Dryas*), kasvisuku
** merivuokot (*Actiniaria*), eläinlahko
* Vuokko, sukunimenä:
** Aksel Vuokko (1897–1951), jääkärieversti ja suojeluskuntaupseeri
** Eino A. Wuokko (1904–1984), toimittaja, urheiluvaikuttaja ja talousneuvos
** Reetta Vuokko-Syrjänen, kirjailija ja kriitikko
** Riina Vuokko (s. 1975), kirjallisuuden suomentaja
** Seppo Vuokko (s. 1946), kasvitieteilijä ja luontotoimittaja
Leinikkikasvit

**Leinikkikasvit** (Ranunculaceae) on Ranunculales-lahkoon kuuluva heimo, johon kuuluu noin 50 sukua ja 1&nbsp;750 lajia. Suomessa merkittävimmät suvut ovat leinikit, hiirenhännät, konnanmarjat, kullerot, kylmänkukat, rentukat, ukonhatut, vuokot ja ängelmät. Lisäksi koristekasveina kasvatetaan akileijoja, jouluruusuja, kärhöjä, ritarinkannuksia ja talventähtiä. Monissa leinikkikasveissa on ranunkuliinia, joka hajoaa kasvin vaurioituessa ihmisille ja eläimille myrkylliseksi protoanemoniiniksi, joka iholla aiheuttaa rakkuloita ja muita vaurioita. Kaikki leinikkikasvit eivät kuitenkaan sisällä ranunkuliinia paljon tai juuri ollenkaan.

## Tuntomerkit
Useimmat leinikkikasvit ovat lauhkeiden ja viileiden alueiden ruohoja. Poikkeuksen tekevät kärhöt, joiden suvussa on puu- ja ruohovartisia köynnöksiä. Lehdet sijaitsevat varressa tavallisesti kierteisesti, harvoin vastakkain. Lehtilapa on ehytliuskainen tai kerrannainen. Kukkien kehässä on yksi teriömäinen kiehkura tai kaksi verhiöksi ja teriöksi erikoistunutta kiehkuraa. Useilla lajeilla on mesilehdet, jotka ovat kehittyneet sisemmästä kehäkiehkurasta tai heteistä. Hetiö on monilehtinen, emiö taas yksi- tai monilehtinen ja tavallisesti erilehtinen. Hedelmä on tuppilo, pähkylä tai harvoin marja (konnanmarjat). Useimmat leinikkikasvit sisältävät myrkyllisiä yhdisteitä.

## Sukuja
* *Aconitum* – ukonhatut
* *Actaea* – konnanmarjat, sisältää kimikit (*Cimicifuga*)
* *Adonis* – ruusuleinikit
* *Anemonastrum* – siipivuokot
* *Anemone* – vuokot eli metsävuokot
* *Anemonidium* – isovuokot
* *Anemonopsis* – vuokkiot, yksi laji posliinivuokko eli posliinivuokkio (*Anemonopsis macrophylla*)
* *Aquilegia* – akileijat
* *Callianthemum* – korukukat
* *Caltha* – rentukat
* *Ceratocephala* (syn. *Ceratocephalus*) – sarvileinikit
* *Clematis* – kärhöt
* *Consolida* – kukonkannukset (yhdistetty ritarinkannuksien sukuun)
* *Coptidium* – suikeroleinikit
* *Delphinium* – ritarinkannukset
* *Eranthis* – talventähdet
* *Eriocapitella* – aasianvuokot
* *Ficaria* – mukulaleinikit
* *Glaucidium* – sinikämmenet, yksi laji sinikämmen (*Glaucidium palmatum*)
* *Halerpestes* – suolaleinikit
* *Helleborus* – jouluruusut
* *Hepatica* – sinivuokot
* *Hydrastis* – hurmejuuret, yksi laji hurmejuuri (*Hydrastis canadensis*)
* *Isopyrum* – vuokkoängelmät
* *Myosurus* – hiirenhännät
* *Nigella* – neidot
* *Pulsatilla* – kylmänkukat
* *Ranunculus* – leinikit eli aitoleinikit
** alasuku *Batrachium* – sätkimet
* *Semiaquilegia* – akileijakkeet
* *Thalictrum* – ängelmät eli sutiängelmät
* *Trollius* – kullerot
* *Xanthorhiza* – keltajuuret, yksi laji keltajuuri (*Xanthorhiza simplicissima*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Leinikkikasvit
* Suomen Lajitietokeskus: Leinikkikasvit – Ranunculaceae
Khaled Hosseini

**Khaled Hosseini** (s. 4. maaliskuuta 1965 Kabul, Afganistan) on afganistanilais-yhdysvaltalainen kirjailija.

Hosseini on vanhin viidestä lapsesta. Hänen isänsä oli etniseltä taustaltaan tadžikki ja työskenteli Afganistanin ulkoministeriössä ja hänen äitinsä opetti persian kieltä ja historiaa suuressa tyttökoulussa Kabulissa. Vuonna 1970 perhe seurasi isää Teheraniin, Iraniin, missä tämä työskenteli diplomaattina Afganistanin lähetystössä. Näihin aikoihin perheellä oli kokkina hazara-vähemmistöön kuuluva šiiauskoinen muslimi Hossein Khan. Seitsemänvuotias Khaled ja kolmissakymmenissä oleva Khan ystävystyivät ja poika opetti palvelijan lukemaan. Ystävyyden johdosta Khaled koki ensimmäisen kerran yhteiskunnan epäoikeudenmukaisuuden ja se jätti syvät jälkensä lapseen. Siitä syntyi pohja *[[Leijapoika]]*-kirjalle.

Perhe palasi Kabuliin vuonna 1973. Hosseini oli neljännellä luokalla koulussa ja luki mielellään persialaista runoutta ja käännöskirjallisuutta lastenkirjoista Mickey Spillanen jännäreihin. Samana vuonna Mohammed Daud Khan syöksi serkkunsa, Afganistanin kuninkaan Zahir Shahin, vallasta.

Vuonna 1976 Hosseinin perhe muutti jälleen, tällä kertaa Pariisiin, missä perheen isä toimi diplomaattina Afganistanin Ranskan suurlähetystössä. Heidän piti palata kotimaahansa vuonna 1980, mutta paluu oli mahdotonta, sillä Afganistan oli jo käynyt läpi sisällissodan, kommunistien vallankaappauksen ja Neuvostoliiton miehityksen. Hosseinin perhe anoi turvapaikkaa Yhdysvalloista ja muutti vuonna 1980 San Joséen, Kaliforniaan. Ennen varakas perhe oli menettänyt kaiken omaisuutensa ja joutui elämään sosiaaliturvan ja hyväntekeväisyyden varassa. Khaledin isä teki monenlaisia hanttihommia ja onnistui vähitellen ahkeralla työllään pääsemään jaloilleen ja kouluttamaan lapsensa.

Hosseini pääsi ylioppilaaksi vuonna 1984 ja opiskeli biologiaa Santa Claran yliopistossa. Vuonna 1993 hän valmistui lääkäriksi Kalifornian yliopiston San Diegon kampuksen lääketieteellisestä tiedekunnasta. Hän on toiminut sisätautilääkärinä vuodesta 1996 lähtien. Hosseini on naimisissa ja hänellä on poika ja tytär. Hän kävi Afganistanissa ensimmäisen kerran lähtönsä jälkeen vuonna 2003.

Hosseini kirjoitti teokset *Leijapoika* ja *[[Tuhat loistavaa aurinkoa]]* aamuisin, ennen kuin aloitti työpäivänsä lääkärinä. Kirjoja on myyty yhteensä yli 38 miljoonaa kappaletta.

## Teokset
* *[[Leijapoika]]* (2004) (*The Kite Runner*, 2003)
* *[[Tuhat loistavaa aurinkoa]]* (2008) (*Thousand Splendid Suns*, 2007)
* *Ja vuoret kaikuivat* (2013) (*And the mountains echoed*, 2013)
**Meren rukous* (2018) (*Sea prayer*, 2018)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Khaled Hosseinin viralliset sivut 
* Tietoja kirjailijasta  
* Arviointi Leijapojasta
Taidemaalari

**Taidemaalari** harjoittaa maalaustaidetta. Hän kuuluu laajempaan kuvataiteilijoiden ammattikuntaan, mutta erotuksena esimerkiksi kuvanveistäjästä taidemaalari luo kaksiulotteisia taideteoksia eli maalauksia maalaamalla maalilla eli värillisellä emulsiolla.

Nimike taidemaalari erottaa taiteilijat maalareista ja maalarimestareista, joiden päätavoite on jokin muu kuin varsinainen luova työ.

Suomessa taidemaalariksi voi opiskella taidekouluissa, ammattikorkeakouluissa tai Kuvataideakatemiassa. Alempi korkeakoulututkinto on nimeltään kuvataiteen kandidaatti, kuvataiteen ammattikorkeakoulututkinto ja ylempi kuvataiteen maisteri, KuM.

Suomen Taiteilijaseuran jäsenjärjestöön, Taidemaalariliittoon, kuuluu noin 1&nbsp;300 ammattitaidemaalaria. Taidemaalariliittoon hyväksytään taidekoulutuksen käyneitä kokelasjäseniksi, jotka anovat varsinaista jäsenyyttä ansioiduttuaan taidemaalarin uralla.

Maalaustyöskentely ei yksinomaan riitä useimpien taiteilijoiden tulonlähteeksi, vaan he toimivat yleensä myös muun työn parissa, usein opettajina tai kuvittajina.

## Kuuluisia taidemaalareita
* Akseli Gallen-Kallela (1865–1931)
* Albert Edelfelt (1854–1905)
* Amedeo Modigliani (1884–1920)
* Claude Monet (1840–1926)
* Eero Järnefelt (1863–1937)
* Ferdinand von Wright (1822–1906)
* Francis Bacon (1909–1992)
* Frida Kahlo (1907–1954)
* Ilkka Lammi (1976–2000)
* Jackson Pollock (1912–1956)
* Leonardo da Vinci (1452–1519)
* Michelangelo Buonarroti (1475–1564)
* Pablo Picasso (1881–1973)
* Paul Cézanne (1839–1906)
* Pekka Halonen (1865–1933)
* Peter Paul Rubens (1577–1640)
* Pierre-Auguste Renoir (1841–1919)
* Rembrandt (1606–1669)
* Salvador Dalí (1904–1989)
* Tuomas von Boehm (1906–2000)
* Unto Koistinen (1917–1994)
* Vincent van Gogh (1853–1890)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Taidemaalarin ammatinkuvaus, Ammattinetti, Työvoimatoimisto
*
Ympäristöpsykologia

**Ympäristöpsykologia** on psykologian sovellusalue, joka tutkii ihmisen ja hänen aineellisen ja yhteisöllisen ympäristönsä suhdetta. Sitä käytetään kaavoituksen ja muun suunnittelun apuna, kun halutaan luoda miellyttäviä, ihmisläheisiä ympäristöjä. Aiemmin "ympäristö" rajattiin aineelliseen ympäristöön, nyt mukana ovat myös yhteisölliset vuorovaikutukset. Ympäristöpsykologiaa voi opiskella esimerkiksi arkkitehtuurin opintojen yhteydessä.

## Kirjallisuutta

* 

* 

*
BGM-109 Tomahawk

**BGM-109 Tomahawk** on pitkänkantaman jokasään risteilyohjus, joka laukaistaan sukellusveneestä tai laivasta maamaaleihin. Ohjus on erittäin tarkka ja se yltää noin 2500 kilometrin päässä oleviin kohteisiin. Nimi "Tomahawk" tulee Pohjois-Amerikan intiaanien sotakirvestä tarkoittavasta sanasta *[[tomahawk]]*. 

Tomahawkista oli myös maasta laukaistava taktisella ydinkärjellä varustettu  **BGM-109G Gryphon**. Ohjus kiellettiin INF-sopimuksessa. Ohjuksesta suunniteltiin myös lentokoneesta laukaistava versio (AGM-109H/L) mutta se ei koskaan tullut tuotantoon. Kesällä 2023 maasta laukaistava järjestelmä on otettu uudelleen suunnittelupöydälle.

Ohjus laukaistaan kiinteää ajoainetta käyttävän raketin avulla. Tämän jälkeen siivekkeet ja ohjauspinnat avautuvat ja suihkumoottori pitää lennon aikana yllä tasaista alisoonista nopeutta. Ohjuksen havaitseminen tutkalla ja muutenkin on hankalaa, koska ohjus on pienikokoinen ja lentää matalalla.

Tomahawkia käytetään kiinteisiin kohteisiin, kuten ilmapuolustus- ja viestintäkeskuksiin. Ohjus kantaa 450 kilogramman taistelukärkeä.

Ohjuksen ohjaukseen käytetään merellä inertiaohjausta ja maan päällä maan muotoja seuraavaa TERCOM-ohjausta. TERCOM (engl. *terrain contour matching*) vertaa maaston korkeusvaihteluja tallennettuun karttaan selvittääkseen ohjuksen sijainnin. Tarvittaessa kurssia muutetaan kohti maalia. Lopullinen ohjaus tapahtuu optisella DSMAC (*Digital Scene Matching Area Correlation*) -järjestelmällä, joka vertaa tallennettua kuvaa kohteesta varsinaiseen kohteeseen. Vuoden 1993 Block III TLAM -malleissa otettiin käyttöön GPS-paikannus.

Ohjusta käyttävät Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat ja Yhdysvaltain merivoimat.

Ohjus on 5,56 metriä pitkä (6,25 laukaisussa), massa on 1&nbsp;192,2 kilogrammaa (1&nbsp;440&nbsp;kg laukaisussa), sen siipiväli on 2,6 metriä ja halkaisija 51 senttimetriä. Keskinopeus on 880&nbsp;km/h. Taistelukärkenä on 450&nbsp;kg tavanomaista räjähdettä, rypälepommi tai 5–150 kT W80-ydinkärki (SALT-sopimus kuitenkin rajoitti ydinkärkien käyttöä risteilyohjuksissa.)

Ohjusta alettiin kehitellä vuonna 1981 ja ensimmäiset kokeet tapahtuivat vuonna 1983. Vuonna 1991 ohjusta käytettiin Persianlahden sodassa Irakissa, jossa laukaistiin 288 ohjusta.

Tomahawkeja valmistaa yhdysvaltalainen sotateollisuuden konserni Raytheon. mutta sen suunnitteli General Dynamics.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Suuruusluokka

**Suuruusluokka** (puhekielessä myös *kertaluokka*) viittaa fysikaalisen suureen arvoon sen eksponentiaalimuodon eksponentin tarkkuudella. Suuruusluokka on pienin arvo, jolla on korotettava potenssiin lukujärjestelmän kantaluku, jotta saadaan suureen arvoa approksimoiva luku. Esimerkiksi arvo 123&nbsp;033 voidaan ilmaista 1,23033&nbsp;·&nbsp;105, joten suuruusluokka on 5. Toisaalta ”suuruusluokkaa tuhat” merkitsee, että 103 eli tuhat, on pienin approksimaatio suureen arvolle, joka voi olla siten välillä 1&nbsp;000–9&nbsp;999. Suuruusluokka voidaan laskea suureen arvon logaritmin lattiafunktiolla. Tähtitieteessä tähden suuruusluokkaa sanotaan magnitudiksi.
Ragnarok Online

**Ragnarok Online** eli RO on MMORPG (Massiivinen nettiroolipeli), jonka on kehittänyt eteläkorealainen GRAVITY. Peli perustuu suurelta osin Lee Myung-Jinin Ragnarok-manhwaan.

Pelin julkaisija WarpPortal sulki pelin Euroopassa toukokuun lopussa 2018 EU:n GDPR-asetuksen tullessa voimaan. Myös pääsy muihin yhtiön peleihin on estetty suuresta osasta Eurooppaa. Julkaisija ilmoitti etteivät he pysty vastaamaan asetuksen velvoitteisiin muuttaa tietosuojapolitiikkaansa.
Peli on edelleen pelattavissa Pohjois-Amerikassa ja Koreassa.

## Perusidea
Ragnarok Online on hyvin tyypillinen kuukausimaksullinen MMORPG-peli. Pelin perusidea on henkilökohtaisen hahmon luominen valitsemalla eri ominaisuuksista miellyttävimmät: erilaisten hirviöiden tappaminen, kokemuksen kerääminen ja siten hahmon kehittäminen erityisillä attribuutti- ja kykyasteikoilla paremmaksi. Useiden muiden verkkopelien tapaan voi hahmon kehittämisen ohessa harjoittaa myös sosiaalista kanssakäymistä muiden pelaajien kanssa. Pelin grafiikka on toteutettu yhdistämällä isometrisiä objekteja sekä 3D-grafiikkaa.

## Eri versiot
Tällä hetkellä pelistä on olemassa viralliset versiot koreaksi, japaniksi, englanniksi, thaiksi, kiinaksi, indonesiaksi, malaijiksi, Brasilian portugaliksi sekä filipinon kielellä. Palvelimia ylläpitävät GRAVITY, GRAVITY Interactive, GungHo Online Entertainment, Game Flier International, Asiasoft, Level Up! International ja Burda Interactive. Peliin julkaistaan päivityksiä noin puolivuosittain episodien muodossa, jotka sisältävät useimmiten uusia alueita sekä vastuksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*http://www.ragnarokonline.com
Sea Life

**Sea Life** on maailman suurin yleisöakvaarioketju. Euroopan-laajuisen ketjun omistaa Merlin Entertainments. Sea Life -keskuksissa vierailee noin kuusi miljoonaa kävijää vuodessa. Ensimmäinen Sea Life avattiin 1979 Obanissa, Länsi-Skotlannissa.  Sea Life -akvaarioita on nykyään yhteensä 50 kappaletta kahdeksassa maassa. Pohjoisin Sea Life -keskus sijaitsee Suomen Helsingissä ja eteläisin Uudessa-seelannissa.

## Sea Life -keskuksia
***[[Belgia]]**:
** Blankenberge (National Sea Life Marine Park)

***[[Saksa]]**:
** Berliini (Aqua Dom & Sea Life Berlin)
** Dresden (Sea Life Dresden)
** Konstanz (Sea Life Konstanz)
** Nürnberg (Sea Life Nürnberg)
** Oberhausen (Sea Life Oberhausen)
** Speyer (Sea Life Speyer)
** Timmendorfer Strand (Sea Life Timmendorfer Strand)

***[[Suomi]]**:
** Helsinki (Merimaailma Sea Life Helsinki)

***[[Ranska]]**:
** Pariisi (Aquarium Sea Life Paris)

***[[Yhdistynyt kuningaskunta|Iso-Britannia]]**:
** Balloch (Loch Lomond Sealife Aquarium)
** Birmingham (National Sea Life Birmingham)
** Blackpool (Sea Life Blackpool)
** Brighton (Sea Life Brighton)
** Great Yarmouth (Sea Life Great Yarmouth)
** Lontoo (Sea Life London Aquarium)
** Scarborough (Scarborough Sea Life & Marine Sanctuary)
** Weymouth (Weymouth Sea Life Park & Marine Sanctuary)

***[[Irlanti]]**:
** Bray (National Sea Life Bray)

***[[Alankomaat]]**:
** Scheveningen (Sea Life Scheveningen)

***[[Espanja]]**:
** Benalmádena (Sea Life Benalmádena)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sea Life -konsernin yleiset kotisivut
Sola fide

**Sola fide** (latinaa, "yksin uskosta") on yksi viidestä protestanttisen uskon­puhdistuksen pää­periaatteesta. Se tarkoittaa protestanttisessa uskonpuhdistuksessa sitä, että ihminen on vanhurskas eli kelpaa Jumalalle, kun hän uskoo (Jeesuksen sovitustyöhön ja synnittömään elämään), ei omien hyvien tekojensa perusteella. Hyvät työt ovat lähimmäisiä, ei pelastusta varten. Periaate eroaa katolisesta näkemyksestä, jonka mukaan ihminen tulee vanhurskaaksi "*rakkautena vaikuttavan uskon"* (Gal. 5:6) kautta. Katolisen näkökulman mukaan ihminen ei voi ansaita omaa pelastustaan, mutta ihminen ei silti ole vapaa tekemästä hyvää.

**Sola gratia **(latinaa, "yksin armosta") on myös yksi samoista pääperiaatteista. Siinä vastapuoleksi asettuu ansio (lat. *meritum*). Uskonpuhdistajat katsoivat, että katolisessa kirkossa pyrittiin ansaitsemaan vanhurskaus, ja he opettivat sitä vastaan, että ihminen pelastuu yksin armosta (ja yksin Kristuksen ansiosta), ei omista tai pyhimysten ansioista. Katolinen kirkko opettaa myös pelastumista yksin armosta, sillä armon katsotaan synnyttävän ihmisessä sekä uskon että rakkauden, jotka yhdessä tekevät vanhurskaaksi.

**Solus Christus **tai **solo Christo **(lat. "yksin Kristus") on myös yksi samoista pääperiaatteista. Se asettaa vastakohdakseen pyhimykset, ja väittää, että ihminen tulee vanhurskaaksi yksin Kristuksen ansion, ei pyhimysten ansioiden saatikka omien ansioidensa tähden.

Lause **sola fide, sola gratia, solus Christus** esiintyy usein yhdessä.

## Katso myös
* Sola scriptura
* Monergismi
* C’est la confiance
* Sublimitas et miseria hominis

## Lähteet
Akvaariolinna

**Akvaariolinna** oli Vantaan Petikossa toiminut yleisöakvaario, jossa oli keskusterraario sekä erilaisia makean- ja meriveden akvaarioita. Se sijaitsi alueella, jossa on paljon huonekaluliikkeitä. Akvaariolinna avattiin 1983. Akvaariolinna on nykyään Suomen suurimpiin kuuluva akvaarioalan erikoismyymälä.

## Akvaariolinnan alkuvuodet yleisönäyttelyineen
Alkuperäisen Akvaariolinnan terraarioissa oli käärmeitä, liskoja, muita matelijoita ja kilpikonnia, hämähäkkejä, skorpioneja ja lintuja. Akvaariolinnassa jäljiteltiin trooppisia olosuhteita: ilma oli lämmintä ja kosteaa ja sen täytti lintujen sirkutus. Keskellä oli allas, jossa asui kaimaaneja. Altaaseen tuli puolen tunnin välein keinotekoinen sade ja koneellinen ukkosmyrsky. Yleisö pystyi seuraamaan iltapäivisin eläinten ruokintaa. Kaloja lukuun ottamatta muut yleisönäyttelyn eläimet saatiin lahjoituksina; tilat tarjoisivat kodin monelle muuten lopetusuhan alla olleelle eläimille. 

Omistajanvaihdos seurasi vuonna 2002, jolloin Siniriutta osti sen. Se oli 24-vuotisen toimintansa aikana yksi Vantaan merkittävimpiä nähtävyyksiä Tiedekeskus Heurekan jälkeen. Akvaariolinna lopetti toimintansa kesällä 2006. Omistajan mukaan näyttelyä olisi pitänyt uudistaa niin paljon, ettei se olisi ollut kannattavaa. Samassa rakennuksessa toimi Siniriutta-niminen akvaarioliike.

Nykyään Akvaariolinna on vantaan Petikossa toimiva akvaarioalan erikoismyymälä

## Akvaariolinna ja sen myöhempi omistaja
Akvaariolinna siirtyi helmikuussa 2008 uudelle yrittäjälle. Akvaariolinna oli Suomen suurimpiin kuuluva akvaarioalan erikoismyymälä, jota Suomen Akvaariotukku Oy ylläpiti Petikossa. Suomen Akvaariotukku oli Vantaan Korson suuralueen Nikinmäessä (Turskatie 5) toimiva yritys, jonka toimialana oli muu kotitaloustavaroiden tukkukauppa, ja jonka liikevaihto oli vuonna 2015 2,2 miljoonaa euroa. Yrityksen toimitusjohtaja oli Kaidi Suu ja henkilöstömäärä 9 ihmistä. Suomen Akvaariotukku Oy asetettiin konkurssiin 21.6.2021. 

Akvaariolinna jatkoi toimintaansa uuden omistajan voimin Suomen akvaariopalvelu Oy 22.6.2021 lähtien.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Akvaariokaupat Aqua-Webissä
Ecclesiola in ecclesia

**Ecclesiola in ecclesia** on latinaa ja merkitsee suomennettuna kirkkoa kirkon sisällä. Oppi tarkoittaa sitä, että kuolleen kirkon sisällä uskotaan vaikuttavan todellisen elävän seurakunnan. Tämä opetus on ominaista pietismille ja muulle herätyskristillisyydelle. Suomessa esimerkiksi vanhoillislestadiolaisuudella on tämänkaltainen opetus kirkon sisällä toimivasta todellisesta seurakunnasta.

## Lähteet
Vähä katekismus

**Lutherin Vähä katekismus** () on saksalaisen teologi Martti Lutherin vuonna 1529 julkaistu teos, joka oli tarkoitettu luterilaisen kristinuskon opettamisen apuvälineeksi. Luther kirjoitti Vähä katekismuksen koko perhettä ajatellen.

## Teoksen synty
1526 aloitettiin Saksin vaaliruhtinaskunnassa tarkastukset, joiden tarkoituksena oli juurruttaa uskonpuhdistuksen mukaiset opetukset ja uudistukset seurakuntiin. Näiden tarkastusten yhteydessä Luther totesi paitsi kansan, myös monien pappien olevan hyvin tietämättömiä kristinopista. Niinpä hän näki tarpeelliseksi kirjoittaa opetusta varten kirjan, joka Vähän katekismuksen muodossa valmistui 1529.

## Sisältö
Kirja noudattaa paljolti yleistä katekismus -kirjallisuuden kaavaa. Siinä on Lutherin lisäämin selityksin esitettynä 10 käskyä, apostolinen uskontunnustus sekä Isä meidän -rukous. Lisäksi siinä on selitetty sakramentit kaste ja ehtoollinen ja annetaan ohjeita ripittäytymiseen. Lopussa on myös ohjeet päivittäisistä aamu-, ruoka- ja iltarukouksista sekä huoneentaulu, johon hän on koonnut Uuden testamentin kehotuksia eri tehtävissä toimiville.

## Suomessa
Saksasta Dresdenin osavaltionkirjaston kokoelmista löytyi vuonna 2015 Rostockissa vuonna 1607 painettu suomenkielinen katekismus ja virsikirja. Sen on suomentanut pappi Simon Johannis Carelius. Kirjan nimi on *[[Yxi Vähä Suomenkielinen Wirsikiria]]*, mutta virsikirjan lisäksi siinä on katekismus. Se on varhaisin kokonainen Lutherin katekismuksen suomennos. Suomentaja on omistanut sen  kruununprinssi Kustaa Aadolfille.

## Katso myös
*Kuinka rukoilla, ystäväni
*Paratiisin yrttitarha

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Vähä katekismus 
* Simon Johannis Careliuksen Vähä katekismus -suomennos vuodelta 1607 Kansalliskirjaston digiarkistossa
Tetraktys

**Tetraktys** () oli pythagoralaisten pyhänä pitämä kolmio, joka sisälsi kaikki maailman kuvaamiseen tarvittavat luvut yhdestä kymmeneen. Siinä oli ensimmäisellä rivillä yksi piste, toisella kaksi, kolmannella kolme ja neljännellä neljä pistettä, eli 1 + 2 + 3 + 4 = 10.

## Lähteet
Sarja (musiikki)

Musiikissa **sarja** tarkoittaa yhdelle tai useammalle instrumentille sävellettyä teoskokonaisuutta, joka tavallisesti esitetään kokonaisuudessaan. Barokin aikana käytetyn ns. tanssisarjan osat oli sävelletty samaan sävellajiin ja niiden osat perustuivat aikansa suosituihin tansseihin. Tanssisarjan osat eivät kuitenkaan olleet tanssittavaksi tarkoitettua musiikkia. Myös sanaa **partita** on käytetty sarjan synonyyminä. Partitan osat saattoivat olla tansseja tai "aarioita", lyhyitä laulavia kappaleita. 

## Barokkisarja

1600-luvulla Ranskassa kehittynyt **barokkisarja** koostui alun perin osista allemande, courante, sarabande ja gigue, vaikka sarjan kokoonpano ei koskaan täysin vakiintunut. Allemande oli alun perin saksalainen, courante ranskalainen, sarabande espanjalainen ja gigue englantilainen tanssi, mutta sarjan osina ne eivät enää olleet tanssittavissa. Erityisesti saksalaiset säveltäjät usein liittivät sarjan alkuun *[[overtyyri]]n* tai preludin. Tämän muotoista teosta kutsutaan "overtyyrisarjaksi" (joskus myös vain "overtyyriksi"). Tämän lisäksi sarjaan liitettiin usein myös muita tansseja, kuten *[[menuetti|menuetteja]]*, *aireja*, *[[gavotti|gavotteja]]* tai *[[bourrée]]ta*. Nämä lisätanssit esitettiin tavallisesti *alternativement*, eli ensimmäinen kahdesta tanssista kerrattiin toisen tanssin jälkeen. Erityisesti ranskalaiset säveltäjät käyttivät myös karakterikappaleita, jotka viittasivat johonkin ulkomusiikilliseen aiheeseen. Sarjat saattoivat olla hyvinkin pitkiä, ja säveltäjä oletti muusikon valitsevan esitystilanteeseen sopivan kokonaisuuden.

Kaikki barokinajan merkittävät säveltäjät ovat säveltäneet sarjoja, saksalaisista esimerkiksi Bach, Händel ja  Telemann, ranskalaisista esimerkiksi François Couperin, Jean-Philippe Rameau ja Marin Marais.

Barokin muuttuessa klassismin ajaksi 1700-luvun puolen välin jälkeen  sarjamuoto jäi pois muodista ja korvaantui sinfonialla ja konsertolla.

## Myöhempi käyttö
1800-luvulla alettiin uudelleen käyttää termiä *sarja*, mutta sillä tarkoitettiin suuremmasta teoskokonaisuudesta (esimerkiksi oopperasta tai baletista) eriytettyä orkesteriteosta, pienempimuotoisia temaattisesti toisiinsa liittyviä sävellyksiä (esimerkiksi Sibeliuksen Karelia-sarja) tai tarkoituksellisesti vanhaan muotoon sävellettyjä sarjoja, kuten esimerkiksi Claude Bollingin *Sarja huilulle ja jazzpianolle*.
Okkasionalismi

**Okkasionalismi** oli 1600-luvulla filosofinen oppi, jonka mukaan Jumala huolehtii sielun ja ruumiin vuorovaikutuksesta jollain ihmiselle käsittämättömällä tavalla.

Kysymys sielun ja ruumiin vuorovaikutuksesta nousi esille etenkin René Descartesin filosofian myötä. Descartesin filosofian sisäisenä ristiriitana pidettiin usein sitä, että sielu (henki) oli toisaalta täysin eri substanssi kuin ruumis (aine), mutta silti nämä kaksi olivat kausaalisessa vuorovaikutuksessa. Okkasionalismin vastaus tähän ongelmaan on väittää, että sielun ja ruumiin vuorovaikutus on Jumalan ihme. Vastauksena ongelmaan okkasionalismi on periaatteessa selkeä, mutta se tuntuu monista vähän liiankin helpolta, ja oletus Jumalasta, joka huolehtii jokaisesta sielun ja ruumiin vuorovaikutustapahtumasta, ei välttämättä tunnu uskottavalta.

Tunnetuin okkasionalisti uuden ajan länsimaisessa filosofiassa lienee Nicolas Malebranche. Islamilaisessa filosofiassa ja teologiassa opilla on ollut laajaa kannatusta aš'hariittien koulukunnan piirissä, jonka tunnetuin edustaja lienee Al-Ghazali.

## Katso myös
* Ennalta-asetettu harmonia

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Miljoonakala

**Miljoonakala** (*Poecilia reticulata*) on synnyttäviin hammaskarppeihin kuuluva kala. Se on yksi helppohoitoisimpia, helpoimmin lisääntyviä ja suosituimpia akvaariokaloja.

## Koko ja ulkonäkö

Miljoonakalanaaras on harmaa tai värikäs 3– jopa  pitkä. Koiras on pienempi ja sillä on monivärinen pyrstö. Miljoonakalasta on jalostettu eri muotoja värityksen ja pyrstön muodon mukaan.

## Alkuperä
Kala löytyi Trinidadista, mutta se on levinnyt myöhemmin vieraslajina monille muillekin lämpimille alueille. Sitä on istutettu syömään malariasääsken toukkia. Nykyisin miljoonakaloja kasvatetaan myyntiin ulkoaltaissa muun muassa Singaporessa.

## Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Miljoonakala viihtyy ryhminä, joten mieluisin ympäristö olisi vähintään kuuden kalan parvi. Se on erittäin seurallinen kalalaji, joka tulee myös erittäin hyvin toimeen muiden kalojen kanssa. Miljoonakalat eivät yleensä nypi omenakotiloita, vaikkakin tavallista aggressiivisempia yksilöitä saattaa löytyä. Miljoonakaloista tulee myös ajan mittaan hyvinkin kesyjä.

Miljoonakala on hyvin nopea lisääntymään, mistä se on saanut nimensäkin. Jos halutaan pitkäikäisiä naaraita, naaraskaloja tulisi olla koiraisiin suhteessa 3:1, sillä koiraat härnäävät naaraita parittelun toivossa. Miljoonakalat syövät omia poikasiaan, joten poikasille on oltava tarjolla piilopaikkoja, esimerkiksi kasvitiheikköjä. Paras ratkaisu on haavia poikaset kasvatusaltaaseen tai kelluvaan poikasaltaaseen.

Poikasten sukupuolen voi erottaa jo niiden ollessa hyvin pieniä ja värittömiä. Naaraspoikasten vatsassa erottuu musta täplä, ns. raskauslaikku. Aikuisten naaraiden peräevä on muodoltaan pyöreähkö, kun taas koiraiden peräevä on noin 2 kuukauden iästä alkaen piikin muotoinen ”siitinevä”.

Noin kahden kuukauden iässä miljoonakalan poikanen on valmis lisääntymään, joten kannattaa olla varuillaan, ettei elintila akvaariossa käy liian ahtaaksi. Naaraat kantavat poikasia noin neljä viikkoa, minkä jälkeen ne synnyttävät parisen kymmentä elävää poikasta. Ruoaksi poikasille käyvät samat hiutaleet kuin muillekin kaloille, mutta ne tulee murskata pieniksi.

Miljoonakalojen jalostus on kansainvälinen harrastus, joka on tuottanut muun muassa kylkien väriltään kirjavat käärmeennahkat eli filigraanit, tummat tuxedot (”juhlapukuiset”) sekä kellertävät ”lutinot”, joilla ihopigmentin muodostus on puutteellista kuten albiinoillakin. Värimuodot näkyvät koiraissa selvemmin kuin naaraissa.

## Vesiolot ja ravinto
Miljoonakalojen veden kovuudesta ollaan erittäin monta mieltä, mutta tämän päivän kalat parhaiten sopeutuvat sellaiseen veteen, mihin ne ovat tottuneet. Jotkut harrastajat lisäävät niiden veteen myös suolaa. Veden pH tulisi olla suhteellisen neutraalia, mutta tähänkin pätee sama asia kuin veden kovuuteen. Miljoonakala ei ole kovin herkkä lämpötilalle, mikä on tehnyt siitä suositun aloittelijoiden kalan. Erikoiset jalostetut muodot eivät ole niin helppohoitoisia kuin maatiasmuodot. Veden optimaalinen lämpötila miljoonakaloille on noin 26&nbsp;°C.

## Lähteet
Neontetra

**Neontetra** (*Paracheirodon innesi*) on eteläamerikkalainen parvikala. Se on suosittu akvaariokala.

## Koko ja ulkonäkö
Neontetrat kasvavat noin 2–3 senttiä pitkiksi ja ovat hoikkavartaloisia. Ne elävät noin 4–6 vuotta. Se on saanut nimensä neonsinisestä raidasta kyljessä. Alempana on punainen raita, mutta se ei ole lainkaan niin huomiota herättävä kuin kardinaalitetralla. Muuten vartalon väri on harmahtava. Naaraan erottaa uroksesta sen hieman suuremmasta vatsasta.

## Alkuperä
Neontetroja elää villeinä Etelä-Amerikan musta- ja kirkasvetisissä joissa Solimõesin vesistössä. Akvaariokaupoissa myytävät neontetrat ovat pääosin viljeltyjä.

## Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Neontetra on parvikala, joka liikkuu akvaarion keskikorkeudella. Neontetrojen parveen tulisi kuulua vähintään kuusi kalaa, mutta on suositeltavaa hankkia tätä suurempi parvi, sillä neontetra on pieni, parvisidonnainen ja arka kala. Isompi yhden kalalajin parvi on myös akvaarion ulkonäön kannalta näyttävämpi kuin pieni parvi.  Luonnossa neontetrat liikkuvat tuhansien yksilöiden parvissa. Lehtikalat ja muut selvästi neontetraa suuremmat kalat voivat syödä näitä tetroja.

Taitava harrastaja voi saada neontetrat lisääntymään akvaariossa.

## Vesiolot
Neontetra vaatii vettä, jonka pH-arvo on 5–7 ja lämpötila 20–26 astetta. Kovuudeltaan veden tulisi olla alle 12 °dH.

Neontetra on viileänveden akvaariokala, toisin kuin sukulaisensa kardinaalitetra. Erilaisten lämpötilavaatimustensa takia neontetroja ja kardinaalitetroja ei tulisi yhdistää keskenään. Humushappojen lisääminen veteen turpeen avulla tai muilla keinoin on hyväksi. Akvaarion minimikoko on 40 litraa, johon mahtuu jo minimiparvi neontetroja, eli 6–15 yksilöä. Satalitraisessa akvaariossa voi pitää yli 30 neontetran parvea.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Robert Kennedy

**Robert Kennedy** voi viitata seuraaviin henkilöihin:
*Robert F. Kennedy (1925–1968), yhdysvaltalainen poliitikko, Robert F. Kennedy Jr:n isä
*Robert F. Kennedy Jr. (s. 1954), yhdysvaltalainen poliitikko, Robert F. Kennedyn poika
Yksimielisyyden ohje

**Yksimielisyyden ohje** eli **Sovinnonkaava** (), on viimeinen osa luterilaisista tunnustuskirjoista.

Kun Martti Lutherin kuoleman jälkeen syntyneet opilliset kiistat uhkasivat hävittää kaiken sisäisen rauhan Saksan luterilaisesta kirkosta, ryhtyi Tübingenin yliopiston kansleri Jakob Andreae toimeen sellaisen oppitunnustuksen aikaansaamiseksi, jonka pohjalla eri puolueet voisivat yhtyä. Saksin vaaliruhtinas August kannatti hanketta, ja niin saatiin 1577 valmiiksi laaja-alainen opinesitys. Useat Saksan ruhtinaat ja vapaakaupungit sekä 8&nbsp;000–9&nbsp;000 jumaluusoppinutta hyväksyivät Yksimielisyyden ohjeen tunnustuskirjaksi, mutta toisaalla sitä vastustettiin jyrkästi. Ruotsi-Suomessa se sai tunnustuskirjan arvon vuonna 1663 niin sanottujen synkretismikiistojen johdosta.

## Yksimielisyyden ohjeen sisältö

*1. Perisynti
*2. Vapaa tahto
*3. Jumalalle kelpaava uskonvanhurskaus
*4. Hyvät teot
*5. Laki ja evankeliumi
*6. Jumalan lain kolmas käyttö
*7. Pyhä ehtoollinen
*8. Kristuksen persoona
*9. Kristuksen laskeutuminen helvettiin
*10. Kirkolliset tavat, joista käytetään nimitystä adiafora eli ehdonvallan asiat
*11. Jumalan iankaikkinen ennaltatietämys ja valinta
*12. Muut joukkiot ja lahkot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yksimielisyyden ohje
*Evankelis-luterilaisen kirkon tunnustuskirjat. 5, Sovinnonkaava ja Upsalan kokouksen päätös 1947
Sielu

**Sielu** tarkoittaa ihmisen ja joskus muunkin olennon tajuista, henkisten toimintojen ja ilmiöiden ylläpitäjänä toimivaa aineetonta puolta, joka usein käsitetään itsenäiseksi olioksi ja jonka monissa uskonnoissa ajatellaan lähtevän ruumiista kuolemassa ja jatkavan olemassaoloaan. Näkemystä, jonka mukaan ulkomaailmaa aistiva aineellinen keho ja ulkomaailmasta tietoinen aineeton tajunta tai sielu ovat kaksi eri asiaa, kutsutaan dualismiksi. Sielulla tarkoitetaan myös ihmisen psyykkisten toimintojen ja ilmiöiden kokonaisuutta, varsinkin kuvaannollisessa yhteydessä, ihmisen sisintä olemusta.

## Käsitteen historiaa

Raamatun mukaan ihminen on sielusta, ruumiista ja hengestä muodostuva kokonaisuus.

Muinaiskreikkalainen Platon kehitti järjestelmällisen ruumis-sielu-kahtiajaon, jakoi sielun kolmeen osaan ja yritti todistaa sielun kuolemattomuuden (Platonin teoria sielusta). Ruumiin ja sielun erottamisesta tehtiin myös kristillinen oppi, joka vallitsi kristillisten teologien piirissä keskiajalta uudelle ajalle saakka. René Descartes määritteli sielukäsityksen uudestaan 1600-luvulla. Descartes tunnetaan juuri dualismistaan, joka oletti, että sielu ja ruumis ovat erillisiä mutta keskinäisessä vuorovaikutuksessa, sekä itsenäisen, ajattelevan mielen eli sielun olemassaolon todistuksistaan (*[[cogito ergo sum]]*). Tunnettu muoto kartesiolaisuuden kritiikistä nykyajan filosofiassa on Gilbert Rylen teoksessa *[[The Concept of Mind]]* (1949). ”Koneessa olevaa aavetta” arvostelevien mukaan ihminen on ruumiillinen olento eikä aineeton sielu.

Aristoteleen mukaan sielu oli yksinkertaisesti ruumiin eläväksi tekevä muoto, jolla ei ollut ruumiista itsenäistä olemassaoloa. Hänen mukaansa ihmisten lisäksi myös kasveilla ja eläimillä oli alempitasoinen sielu. Jo stoalaisten ja epikurolaisten mukaan sielu oli täysin aineellinen, mutta toisin kuin Aristoteles, he katsoivat sen olevan silti ruumiista erillinen. Suurin osa nykyfilosofeista kieltää aineettoman sielun olemassaolon kokonaan.

## Suomalaisten sielu-käsitykset

Suomalaiset ovat alun perin ajatelleet, että ihmisellä on kaksi tai kolme sielua. *Henki* on pitänyt yllä ihmisen ruumiintoimintoja, *itse* vastasi tietoisuudesta ja *haamu (*vaihtoehtoisesti *aave*, *hahmo* tai *[[emuu]]*) ihmisen hyvinvoinnista. Hengen nähtiin lähtevän ruumiista ihmisen viimeisen henkäyksen mukana, mutta se ei ollut luonteeltaan persoonallinen olento, vaan eräänlainen elämänvoima. Tajunnan menettäminen on taas eräissä murteissa tulkittu *itsensä* menettämiseksi. Vielä 1900-luvulla on paikoin uskottu ettei nukkuvaa saisi herättää äkisti, sillä ihmisen sielu, *itse*, saattaisi olla hänestä kaukana eikä välttämättä ehtisi löytää takaisin. Haamun poistumisen ruumiista on puolestaan katsottu johtavan ihmisen sairastumiseen, tai jos sen nähtiin liikkuvan ihmisen ruumiista irrallisena, ennenaikaiseen kuolemaan.

## Katso myös

* Animismi
* Egyptiläinen sielu
* Kartesiolainen teatteri
* Mielenfilosofia
* Mieli
* Neurotiede
* Parapsykologia
* Pneuma
* Pre-eksistenssi

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla

* 
*
Panihida

**Panihida** (, ) on ortodoksisen jumalanpalvelusperinteen mukainen vainajien muistopalvelus.  Panihida toimitetaan tavallisesti 1., 3., 9. ja 40. päivänä vainajan kuolemasta ja tämän jälkeen aina vainajan kuoleman vuosipäivänä tai nimipäivänä.

Haudalla yleisenä vainajien muistopäivänä, *muistinsuovata*na, toimitetaan yleensä lyhennetyn kaavan mukainen panihida, jota kutsutaan nimellä *litania*.

Panihidan kontakki:

::*Saata, oi Kristus, Sinun palvelijasi sielu lepoon pyhien joukkoon, missä ei ole kipua, ei surua eikä huokauksia, vaan on loppumaton elämä.*

Suomenkielisen Panihidan ovat säveltäneet ainakin Mikko Sidoroff ja Leonid Bashmakov.

## Katso myös

* Katolisen kirkko viettämä sielunmessu eli *requiem*
* Rukous kuolleiden puolesta

## Aiheesta muualla

* Panihida ja parastaasi. Ortodoksi.net.
Dv15

**Dv15** on Valtionrautateiden vuosina 1958–2004 käyttämä väliraskas dieselveturi. Lokomo ja Valmet valmistivat veturit vuosina 1958–1961 niin, että Lokomo valmisti parittomat ja Valmet parilliset numerot. Dv15-sarja oli ensimmäinen veturisarja, joka tehonsa ja luotettavuutensa puolesta syrjäytti höyryvetureita ratapihojen vaihtotöissä.

## Ominaisuudet

Dv15 oli seuraaja teknisesti ja ulkoisesti pitkälti samankaltaisille Dv11-sarjan vetureille. Samoin vuoden 2008 alussa suurimmaksi osaksi käytöstä poistunut Dv16-sarja on ominaisuuksiltaan suurelti yhtenevä.  Dv15-sarjalla ajettiin myös linja-ajoa 1990-luvulle saakka.

Dv15-sarjan veturit erottaa helposti uudemmista vetureista sen höyryvetureita muistuttavasta pyörästöstä, jossa pyörät on kytketty kytkintangoin toisiinsa ja ajomoottoriin kytketty sokkoakseli pyörittää pyöriä kytkintankojen välityksellä. Yhteenkytkettyjen pyörien ansiosta veturin irtiottokyky eli kyky lähteä raskaan kuorman kanssa liikkeelle ilman ympärilyöntiä eli pyöriä vahingoittavaa paikallaan luistamista voitti monet uudemmat veturit, minkä johdosta se oli myös veturimiesten suosiossa vaihtotöissä. Sen MAN-moottorin kovaääninen ja matalalta muriseva ääni antoi leimansa suurimmilla ratapihoilla neljän vuosikymmenen ajan. Vetureita paranneltiin käyntisiltojen kaiteita korottamalla ja lisäämällä vaihtotyötä nopeuttavat, ohjaamosta hallittavat Vapiti-vaihtotyökytkimet.

## Hylkääminen
Veturit alkoivat 2000-luvun mittapuun mukaan olla työolosuhteiltaan surkeita, varaosia ei enää ollut saatavilla ja osien käyttöikä oli ylitetty, joten ylläpito oli hankalaa. Sähköistyksen laajenemisen myötä muusta käytöstä vapautuneita dieselvetureita saatettiin sijoittaa Dv15-vetureiden tilalle. VR:n käytössä olleet viimeiset Dv15-sarjan veturit hylättiin syyskuussa 2004. Viimeiseksi Dv15-vetureita oli käytössä vaihtotöissä ja päivystyksessä Turussa ja Helsingissä. UPM:lla on yhä käytössään Dv15 2000 ja Imatran veturipalvelulla veturit 1993, 2001 ja yksi numeroton veturi, joka kantaa vanhaa Vv15-sarjamerkintää. Haapamäen Museoveturiyhdistyksellä on museoituna Dv15 1991. Dv15-sarjan tilalla jatkavat nykyään Dr14- ja Dv12-veturit. Dv15-sarjan muistoksi on tehty jopa muistofilmejä.

## Teknisiä tietoja
*Veturin numerot: 1955–2012
*Valmistaja: Valmet Oy, Lokomo Oy
*Valmistusvuodet (nrot):
**1958 (1955, 1956)
**1959 (1957–1973, 1980)
**1960 (1974–1979, 1981–1988)
**1961 (1989–2012)
*Pyörästöjärjestys: D
*Huippunopeus: 75&nbsp;km/h
*Paino työkunnossa: 60&nbsp;t
*Suurin akselipaino: 15&nbsp;t
*Pituus: 11&nbsp;930&nbsp;mm
*Leveys: 3&nbsp;200&nbsp;mm
*Korkeus: 4&nbsp;350&nbsp;mm
*Polttoainesäiliön tilavuus: 1,8&nbsp;m³

### Päädieselmoottori
*Tampella/MAN W8V22/30 A.m.A
*Iskutilavuus: 91&nbsp;l
*Teho: 620&nbsp;kW käyntinopeudella 900&nbsp;r/min
*Sylinteriluku: 8 (rivi)

### Vaihteisto
*hydraulinen Voith L 217 U -vaihteisto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Haapamäen museoveturiyhdistyksen dieselveturikalusto  Haettu 11.1.2019
* Veteraani vauhdissa , Pertti Itkosen kuvia veturista numero 1973
Sienijuuri

**Sienijuuri** eli **mykorritsa** on kasvin juuren ja sienen muodostama molemmille hyödyllinen kokonaisuus, symbioosi. Sienijuuren kautta kasvit saavat maaperästä paremmin ravinteita – erityisesti fosforia – ja elävä sieni puolestaan saa kasvilta hiilihydraatteja, joita se ei pysty itse tuottamaan. Sienijuuri myös suojaa isäntäkasviaan taudinaiheuttajilta ja kuivuudelta. Mykorritsasymbioosi on enemmän tai vähemmän välttämätön noin 85–90 prosentille maailman kasvilajeista. Loput 10–15&nbsp;% kasvilajeista eivät tarvitse sienijuurta ollenkaan.

Sienijuuret jaetaan kolmeen päätyyppiin: puuvartisten kasvien juuristossa esiintyviä sienijuuria kutsutaan ektomykorritsoiksi, kanervakasveilla esiintyviä erikoidimykorritsoiksi ja pääasiassa ruohomaisilla kasveilla esiintyviä arbuskelimykorritsoiksi. Sienijuuret voidaan jakaa myös sienirihmaston sijainnin mukaan karkeasti kolmeen päätyyppiin. Sisäsienijuurien (*endomykorritsa*) sienirihmasto läpäisee kasvin soluseinän ja sieni muodostaa rakenteita soluseinän ja solukalvon väliin. Pintasienijuurissa (*ektomykorritsa*) sienen rihmastorakenteita on kasvin soluväleissä ja juurien pinnalla. Sekatyypin sienijuurista (*ektendomykorritsa*) voi löytää sekä sisä- että pintasienijuurien rakenteita.

Sienijuurityyppi voi muuttua kasvin iän ja kunnon myötä. Sen kasvu ja haarottuminen vaihtelevat myös kasvuoloista riippuen. Kalkitus ja typpilannoitus muuttavat metsämaan sienten määriä ja toimintaa. Teollisuusalueilla puiden heikompi menestyminen perustuu osaksi typpiyhdisteiden haitallisuuteen sienijuurelle.

## Katso myös
* Juurisieni

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sienten biologia Jussi Heinonsalo & Tarja Lehto: Sienijuuret, sivu 191
* Tehokas sienijuuri vähentää pellon lannoitustarvetta ja fosforipäästöjä Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus, 2001.
* Mohamed Hijri: A simple solution to the coming phosphorus crisis TEDxUdeM lokakuu 2013.
Lehtikala

**Lehtikala** (*Pterophyllum scalare*) on kirjoahveniin kuuluva kalalaji. Lehtikala tuotiin Euroopan akvaariomarkkinoille vuonna 1909.

## Koko ja ulkonäkö
Lehtikala on litteä ja korkea, muistuttaa muodoltaan syrjällään uivaa lehteä. Pitkät evät korostavat lehtimäisyyttä. Aikuisen kalan korkeus evineen on yleensä korkeintaan 20&nbsp;cm mutta suurimmillaan jopa 40&nbsp;cm. Lehtikaloista on useita värimuunnoksia.

## Alkuperä
Lehtikalat ovat kotoisin Amazonin alueelta.

## Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Lehtikala on kutuajan ulkopuolella pääsääntöisesti rauhallinen mutta saattaa syödä pienempiä kaloja ja jopa omia poikasiaan. Sitä pidetään yleensä tasakokoisten yksilöiden parvessa. Lehtikalan kanssa tulevat toimeen mm. kääpiörihmakalat.

Lehtikala voi kutea kotiakvaariossa. Mätimunat ovat halkaisijaltaan noin 1&nbsp;mm ja ne kuoriutuvat 3–5 päivän kuluttua kutuhetkestä.

## Vesiolot ja ravinto
Lehtikalat suosivat vettä, jonka pH on 6–7, kovuus 5–13&nbsp;dGH eli melko pehmeä ja lämpötila 24–28&nbsp;°C.
Lehtikalojen akvaarion tulisi olla korkeudeltaan vähintään 50&nbsp;cm ja tilavuudeltaan 250 litraa. Joissain lähteissä mainitaan akvaarion korkeuden nyrkkisäännöksi että korkeuden tulisi olla kaksi kertaa korkeimman kalan korkeus. Lehtikala pitää turvepitoisesta vedestä, joten veden olisi hyvä olla turpeen läpi suodatettua tai turveuutteella valmistettua. Nämä kalat ovat hyvin nirsoja asuinpaikastaan.

Lehtikalalle kelpaavat kaikenlaiset hiutale- ja pellettiruuat. Myös elävää ravintoa on hyvä tarjota joskus. Ne myös syövät pakasteruokaa, kuten pakastekuivattuja surviaisen toukkia. Lehtikala on melko ahne, joten asuinkumppanien on oltava tarpeeksi isoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Cichlid-forum.com