open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
M/S Clipper Racer

**M/S ''Clipper Racer*** () on [[Yhdistynyt kuningaskunta|brittiläisen]] [[Seatruck Ferries|Seatruck Ferries Shipholding Ltd:n]] omistama [[Ro-ro-alus|ro-ro-rahtialus]]. Alus on rakennettu vuonna [[1997]] [[Huelva]]ssa [[Espanja]]ssa. *Clipper Racer* on rekisteröity [[Malta]]n lipun alle ja sen kotipaikka on [[Valletta]]. 

*Clipper Racerin* sisaraluksia ovat [[M/S Clipper Ranger|M/S *Clipper Ranger*]], [[M/S Arrow|M/S *Arrow*]] ja [[M/S Hildasay|M/S *Hildasay*]].

== Käyttöhistoria ==
=== 1997–2004 ===

Lokakuussa 1997 vastavalmistunut alus luovutettiin [[Estonian Shipping]]in omistukseen, joka rekisteröi aluksen *Lehola*-nimisenä [[Viro]]n lipun alle. Kotipaikaksi tuli [[Tallinna]]. Tämän jälkeen alus aloitti liikennöinnin linjalla Tallinna–[[Helsinki]]–[[Kööpenhamina]]–[[Århus]]. Elokuussa 1998 Lehola aikarahdattiin [[Czar Peter Line]]n [[Kronstadt]]in ja [[Moerdijk]]in väliseen liikenteeseen. Helmikuussa 1999 rahtaaja vaihtui: alus siirtyi Delom-varustamon liikenteeseen linjalle [[Sete]]–[[Marseille]]–[[Tunis]]. Lokakuussa 2000 laiva siirtyi Tallinnan ja [[Kiel]]in väliseen liikenteeseen.

=== 2005– ===

Tammikuussa 2005 Lehola aikarahdattiin [[P&O Ferries]]in liikenteeseen linjalle [[Zeebrugge]]/[[Rotterdam]]–[[Kingston upon Hull|Hull]]. Kreikkalainen Elmira Shipping osti aluksen 11. heinäkuuta ja rekisteröi sen Maltan lipun alle. Kotipaikaksi tuli Valletta. Laiva rekisteröitiin 15. elokuuta 2005 Triumph Navigationin omistukseen *RR Triumph* -nimisenä. Lippuvaltiona säilyi edelleen Malta. *RR Triumph* oli 15. heinäkuuta 2006 viimeistä päivää Zeebruggen ja Hullin välisessä liikenteessä, jonka jälkeen se siirtyi liikennöimään [[Liverpool]]in ja [[Dublin]]in välille. Helmikuussa 2007 rahtaussopimus [[P&O Irish Sea]]n kanssa päättyi ja suurempi [[M/S Global Freighter|M/S *Global Freighter*]] korvasi aluksen. Sopimuksen päätyttyä *RR Triumph* aikarahdattiin Balearian liikenteeseen Espanjaan. Seatruck Ferries Shipholding Ltd. osti 30. lokakuuta 2007 aluksen ja joulukuussa se sai nimen *Triumph*. Helmikuusta maaliskuuhun 2008 alus oli aikarahdattuna Condor Ferriesin liikenteeseen, jonka jälkeen Isle Of Man Steam Packet aikarahtasi aluksen. Heinäkuussa 2008 alus sai nimen *Clipper Racer*. Jälleen huhtikuussa 2009 *Clipper Racer* aikarahdattiin espanjalaisen Balearian liikenteeseen.

== Lähteet ==



== Aiheesta muualla ==
*[http://www.faktaomfartyg.se/lehola_1997.htm Fakta om Fartyg – M/S *Lehola*] 
*[http://www.ferry-site.dk/ferry.php?id=9119397&lang=en The ferry site – M/F *Clipper Racer'']
Juha Pursiainen (sijaisnäyttelijä)

**Juha Pursiainen** on suomalainen sijaisnäyttelijä ja stuntkoordinaattori. Hän on toiminut sijaisnäyttelijänä yli 80 elokuvassa, minkä ohella hän on esiintynyt pienissä sivurooleissa muutamissa elokuvissa, kuten *[[V2 – Jäätynyt enkeli]]* ja *[[Matti (elokuva)|Matti]]*.

## Aiheesta muualla
* 
*
Phoenix Pictures

**Phoenix Pictures** on yhdysvaltalainen elokuvayhtiö, joka on perustettu vuonna 1995. Yhtiön perustivat sen nykyinen puheenjohtaja Mike Medavoy ja nykyinen johtaja Arnold Messer. Phoenix tekee yhteistyötä Sony Pictures Entertainmentin, Onexin, FremantleMedian ja Showtimen kanssa. 

Yhtiön ensimmäiset tuotannot saivat ensi-iltansa 1996 lopulla. Ne olivat Barbra Streisandin ohjaama ja tähdittämä *[[Tilaa rakkaudelle]]* sekä Milos Formanin *[[Larry Flynt – minulla on oikeus]]*.

## Lähteet
Wanda Dubiel

**Wanda Agnieszka Dubiel** (s. 15. marraskuuta 1974 Mikkeli) on suomalainen näyttelijä.

## Ura
Dubiel valmistui Teatteri­korkea­koulusta 1998. Hän oli 12&nbsp;vuotta kiinnitettynä näyttelijänä Kansallis­teatterissa ennen siirtymistään freelanceriksi vuonna 2011.

Teatterin lisäksi Dubiel on esiintynyt pienissä rooleissa muun muassa elo­kuvissa *[[Paratiisin lapset]]* (1994), *[[Levottomat]]* (2000), *[[Rakkauden rasvaprosentti]]* (2012) ja *[[Ei kiitos]]* (2014) sekä televisiosarjoissa *[[Tahdon asia]]* (2005), *[[Isänmaan toivot]]* (1998) ja *[[Täysin työkykyinen]]* (2003). Hän näytteli Nelosella maalis­kuussa 2014 alkaneessa draama­sarjassa *[[Mustat lesket]]*.

## Yksityiselämä
Wanda Dubielin isä on puolalainen jazzmuusikko ja äiti suomalainen. Dubiel on myös Puolan kansalainen. Hän on kuitenkin asunut koko ikänsä Suomessa eikä puhu puolaa.

## Filmografia

;Ääninäyttelijänä

## Teatteri

## Lähteet
Ursula Rainio

**Ursula Rainio** (alk. **Merja Hannele Rainio**; s. 1950 Rovaniemi) on suomalainen missi, malli ja näyttelijä. Vuodesta 2000 hän on työskennellyt kiinteistönvälittäjänä.

Rainio oli vuoden 1970 Miss Suomi. Hän oli valintansa aikaan rovaniemeläinen ja ainut pohjoisesta tullut missi. Hän on näytellyt muun muassa Spede Pasasen elokuvassa *[[Kahdeksas veljes]]* (1971) sekä Seppo Huunosen elokuvassa *[[Piilopirtti (elokuva)|Piilopirtti]]* (1978).

Ursula Rainio oli alun perin Merja Rainio, mutta jo nuorena hän halusi muuttaa nimensä Ursulaksi. Ennen missivuottaan hän oli ehtinyt esiintyä mannekiinina ja työskennellä kalatehtaalla Norjan Hammerfestissa. Miss Universum- ja Miss Eurooppa -kilpailut menivät ilman sijoitusta, mutta Miss Skandinavia -kilpailuista tuli 4. perintöprinsessan titteli. 

Kuwaitissa Ursula oli avaamassa Haimi-huonekalutaloa ja Pan Am -lentoyhtiön kanssa syntyi vuosia jatkunut malli- ja mainossopimus. Vuonna 1979 Ursula muutti Yhdysvaltoihin, ja vuonna 1980 hän avioitui liikemies Leif Lindbergin kanssa, joka sittemmin tuomittiin muun muassa valuuttarikoksesta. Avioliitto kesti kymmenisen vuotta. Tämän jälkeen Rainio asui Ruotsissa ja siirtyi verkostomarkkinoinnin pariin. 

Ursula Rainio oli todellinen kohumissi. Hän salasi työväenluokkaisen äitinsä, teki sitten tämän kanssa ''Hymyn'' sivuilla sovinnon, poseerasi alasti *Hymyn* kannessa, aiheutti kohua rakkausjutuillaan ja seurusteli hetken *Hymyn* kustantajan Urpo Lahtisen kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ursula Rainion lyhyt haastattelu vuodelta 1972 Ylen Elävä Arkisto
Seppo Huunonen

**Seppo Sakari Huunonen** (19. huhtikuuta 1939 Viipuri – 25. helmikuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja sekä kuvanveistäjä.

## Ura
Huunonen ohjasi kolme pitkää elokuvaa. Niistä menestynein on esikoiselokuva *[[Lampaansyöjät (elokuva)|Lampaansyöjät]]* (1972), joka oli Veikko Huovisen samannimiseen romaaniin perustuva veijaritarina kahdesta lampaanmetsästäjästä. Pääosia näyttelivät Leo Lastumäki ja Heikki Kinnunen. Myös Spede Pasanen oli kiinnostunut romaanin filmatisoinnista, mutta Huunonen ehti ennen häntä. Elokuva oli yksi 1970-luvun suomalaisen elokuvan suurimmista yleisömenestyksistä.

Lampaansyöjien lisäksi Huunonen ohjasi elokuvat *[[Karvat (elokuva)|Karvat]]* (1974) ja *[[Piilopirtti (elokuva)|Piilopirtti]]* (1978). *Karvat* perustui Lionel Whiten romaaniin, jonka pohjalta Jean-Luc Godard ohjasi elokuvansa *[[Hullu Pierrot]]* (1965). Huunosen versiossa Jean-Paul Belmondon korvasi Tampereen työväenteatterin näyttelijä Mikko Majanlahti. *Piilopirtti* puolestaan oli Huunosen yritys tehdä uudestaan Lampaansyöjien kaltainen komedia. *Karvat*-elokuvan menestys oli tekijöilleen pettymys, sillä sai reilut 60&nbsp;000 katsojaa eli vain noin viidenneksen *Lampaansyöjien* katsojaluvusta. *[[Piilopirtti (elokuva)| Piilopirtti]]* oli yli 230&nbsp;000 katsojallaan ensi-iltavuotensa toiseksi paras yleisömenestys. 1970-luku jäi Huunosen ainoaksi vuosikymmeneksi elokuvaohjaajan roolissa.
 
Ohjaamiensa elokuvien lisäksi Huunonen oli mukana niiden käsikirjoitustyössä. *Karvat* hän kirjoitti yksin, mutta *Lampaansyöjät* hän kirjoitti yhdessä Pekka Hakalan kanssa. *Piilopirtissä* hänen käsikirjoituskumppaneinaan toimivat Vesa Nuotio ja Pertti Reponen.
 
Huunonen suunnitteli yhdessä Henri Torrin kanssa Seattlen maailmannäyttelyn Suomen osaston 1960-luvun alussa.

## Kalevala
Huunonen lavasti ja suunnitteli puvut Paavo Liskin vuonna 1985 ohjaamaan *Kalevala*-draamaan, jonka ensi-ilta oli 6.7.1985. Näytelmä oli maailman ensimmäinen täysmittainen Kalevala-dramatisointi. Sitä esitettiin Bomban talon kesäteatterissa kolmena kesänä. Huunonen oli myös Matti Kuuselan ja Liskin ohella yksi näytelmän käsikirjoittajista. Huunonen asui Nurmeksessa vuosina 1981–1988.

Huunonen toimi Kalevalaisen kulttuurin liiton puheenjohtajana. Hän on julkaissut teoksen *Uuden laulun Kalevala: Mythologia Fennica epos* (Kalevalaisen kulttuurin liitto, Helsinki 2004).

## Kuolema
Huunonen kuoli vuonna 2023 Orion-elokuvateatterissa, jossa oli juuri esitetty hänen elokuvansa *Lampaansyöjät*. Ohjaaja Anssi Mänttäri oli haastattelemassa Huunosta, kun tämä yllättäen tuupertui ja menehtyi siihen paikkaan. Hän oli kuollessaan 83-vuotias.

Huunonen on haudattu Karhumäen hautausmaalle Imatralle.

## Lähteet
*Suomen kansallisfilmografia osa 8

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*”Karvat väristen me liikutaan ja kohta hirressä kiikutaan.” Seppo Huunosen haastattelu vuodelta 2010 Film-O-Holic-sivustolla.
*Huunonen Teemu Kassilan haastateltavana 2019. Video 60 min, YouTube
Mikko Majanlahti

**Mikko Erkki Arvo Einari Majanlahti** (vuoteen 1948 **Mansikka**, 29. elokuuta 1933 Jääski – 14. toukokuuta 2023 Tampere) oli suomalainen teatterinjohtaja, -ohjaaja ja näyttelijä.

Evakkomatkallaan sotien aikana Mikko Majanlahti päätyi Kokemäen ja Pirkkalan kautta Tampereelle. Majanlahti sai ensimmäiset näyttämökokemuksensa Tampereen työväenopiston näytelmäpiirissä ja raittiusseuran näytelmäkerhossa 1950-luvun alkuvuosina. Teatterikoulun jälkeen hänen ensimmäinen kiinnityksensä oli Lappeenrannan kaupunginteatterissa, jossa hän toimi vähän aikaa myös virkaatekevänä johtajana. Vuonna 1961 hän siirtyi näyttelijäksi Tampereen teatteriin ja sieltä vuonna 1965 Tampereen Työväen Teatteriin. Samalla Teatterikoulun kurssilla Majanlahden kanssa opiskelivat muiden muassa Jarno Hiilloskorpi, Liisa Roine, Seppo Mäki ja Esko Salminen.

Majanlahti johti Tampereen Työväen Teatteria vuosina 1981–1986 ja Turun kaupunginteatteria vuosina 1986–1990. Tämän lisäksi hän toimi näyttelijänä useissa näytelmissä, elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hänet muistetaan muun muassa rooleista Mika Kaurismäen elokuvasta *[[Klaani – tarina Sammakoitten suvusta|Klaani]]* (1984) sekä Erkko Kivikosken elokuvasta *[[Kesyttömät veljekset]]* (1969). Hän teki päärooleja muun muassa televisionäytelmässä *[[Taide pitkä, elämä lyhyt]]* (1967) ja Seppo Huunosen elokuvassa *[[Karvat (elokuva)|Karvat]]* (1974).

Majanlahti muisteli, että 1970-luvun taistolaisuus näkyi selvästi Tampereen teattereissa. Teatterikorkeakoulun opettajana ja rehtorina 1980-luvulla toimineen Jouko Turkan opetusmenetelmät herättivät runsaasti huomiota julkisuudessa, mutta Majanlahden mukaan ne eivät näkyneet teatterien näyttämöillä.

Majanlahden puoliso oli näyttelijä Maija-Liisa Majanlahti (1939–2017) ja poika näyttelijä Antti Majanlahti (1966–2017). Myös tytär Sanna Majanlahti (s. 1962) on näyttelijä.

Majanlahti menehtyi 89-vuotiaana äkilliseen sairauskohtauksen Kuuselan palvelutalossa Tampereella. Hänet on haudattu vaimonsa Maija-Liisan ja poikansa Antin viereen Vatialan hautausmaalle Kangasalle.

## Lähteet
*Tampereen Työväen Teatteri 
* 
*

### Viitteet
Maija-Liisa Majanlahti

**Maija-Liisa Majanlahti** (o.s. **Sivonen**, ) oli suomalainen näyttelijä.

## Ura

Maija-Liisa Majanlahti kävi keskikoulun ja opiskeli Teatterikoulussa 1957–1961 ja sitten Yhteiskunnallisen Korkeakoulun Draamastudiossa.

Majanlahti näytteli niin teatterissa, elokuvissa kuin televisiossakin. Hänet muistetaan muun muassa Tapio Suomisen televisiosarjoista *[[Kovaa maata]]* (1994–1997) ja elokuvasta *[[Kivenpyörittäjän kylä]]* (1995) sekä lukuisista teatterinäytelmistä. 

Televisiosarjassa *[[Arvokkaasti]]* (2000) Majanlahti näytteli aviovaimoa vastanäyttelijänään miehensä Mikko Majanlahti. Majanlahti näytteli myös televisiosarjassa *[[Uusi päivä (televisiosarja)|Uusi päivä]]* Siiri-vanhusta. Lastenohjelmassa *[[Sirkuspelle Hermanni]]* hän esitti voimanaista, jonka näkyi ensimmäisen kerran jaksossa *Voimanainen kosii Hermannia* 20. marraskuuta 1981 ja viimeisen kerran jaksossa *Hermanni kipsissä* 16. tammikuuta 1987.

## Yksityiselämä

Majanlahti oli naimisissa näyttelijä ja teatteriohjaaja Mikko Majanlahden kanssa. Heillä on kaksi lasta, jotka ovat myös näyttelijöitä, sittemmin kuollut Antti Majanlahti (1966–2017) ja Sanna Majanlahti (s. 1962).

Maija-Liisa Majanlahti kuoli vakavaan sairauteen 26. tammikuuta 2017.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Maija-Liisa Majanlahden muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Francesco Hayez

**Francesco Hayez** (10. helmikuuta 1791 – 21. joulukuuta 1882) oli italialainen romantiikan ajan taidemaalari. Hän syntyi Venetsiassa ranskalaistaustaiselle isälle sekä muranolaiselle äidille ja kasvoi näiden viidestä pojasta nuorimpana.

Hayez aloitti opintonsa nuorena ja sai vuonna 1809 Venetsian akatemiasta stipendin vuoden opintoihin Accademia di San Lucassa. Hän oli Roomassa vuoteen 1814 ja muutti sen jälkeen Napoliin. Hänestä tuli vuonna 1850 Breran akatemian johtaja Milanossa. 

Hayez kuoli Milanossa tuohon aikaan hyvin korkeassa 91 vuoden iässä. 

Hayez tunnetaan muun muassa taidokkaista muotokuvamaalauksistaan.

## Lähteet
 

## Aiheesta muualla
* Neoclassicism and Romanticism
Jean Moréas

**Jean Moréas** oik. **Ioánnis A. Papadiamontópoulos**, ; ( 1856 Ateena, Kreikka –  1910 Pariisi, Ranska) oli kreikkalainen pääosin ranskaksi kirjoittanut runoilija ja prosaisti. Hän syntyi Ateenassa mutta asui vakituisesti vuodesta 1882 Pariisiissa, jossa hän oli opiskellut oikeustiedessä Pariisin yliopistossa. Ranskaan lähdettyään Moréas alkoi liikkua kirjallisissa piireissä.

Moréas'sta tuli ajan johtavia symbolistisia runoilijoita sen jälkeen kun hän oli 1886 julkaissut *[[Le Figaro]]ssa* manifestin ja perustanut *Le Symboliste* -nimisen aikakauslehden. Hänen sittemmin perustamansa romaaninen koulukunta sai vaikutteensa antiikista ja Pierre de Ronsardilta.

Moréas julkaisi yhteistyössä Paul Adamin kanssa romaanit *Les Demoiselles Goubert* ja *Le thé chez Miranda*.

## Suomennettuja runoja
;Antologioissa
* Kaarlo Sarkia, *Runot: Kahlittu, Velka elämälle, Unen kaivo, Kohtalon vaaka, runoja kokoelmien ulkopuolelta, suomennoksia*, toim. Kaarlo Marjanen, WSOY 1944
* *[[Maailmankirjallisuuden kultainen kirja|Ranskan kirjallisuuden kultainen kirja]]*, toim. Anna-Maria Tallgren, WSOY 1934

;Runot
* Ken sanoo: elämä on loputonta juhlaa, suom. Kaarlo Sarkia,  teoksissa: Sarkia: *Runot* ja *Tuhat laulujen vuotta: valikoima länsimaista lyriikkaa*, WSOY 1957
* Ma, ken kymmenen -, suom. teoksessa: Sarkia: *Runot*
* Oi myöhä huhtikuu ..., suom. teoksessa: Sarkia: *Runot* ja Aale Tynnin muokkaaman teoksessa: *Tuhat laulujen vuotta*, WSOY 1957
* Säkeistöjä: Kirja I: XI, Kirja II: XI ja Kirja IV: XII, suom. Kaarlo Sarkia, teoksessa: *Ranskan kirjallisuuden kultainen kirja*

* Säkeitä: 1: I, 1: XII, 4: XIV ja  6: VIII, suom. Anja Samooja, teoksessa: Anja Samooja, *Luode ja vuoksi: runoja*, Otava 1947
* Säkeitä: 1: V,  suom. Anja Samooja, teoksessa: Esko Ervasti ja Raija Ruusuvuori, *Lukukirja: 3*, Helsinki: Tammi 1969

## Lähteet
Janne Auvinen

**Janne Auvinen** (s. 16. elokuuta 1965 Tampere) on Tampereen Työväen Teatterin toimitusjohtaja. Koulutukseltaan hän on teatteritaiteen maisteri (1995). Hän opiskeli teatterikorkeakoulussa 1988–1992. 

Auvinen valittiin Tampereen työväen teatterin toimitusjohtajaksi huhtikuussa 2024 . Sitä ennen, syksystä 2019, hän toimi hämeenlinnalaisen tapahtumatalon Verkatehtaan toimitusjohtajana sekä tapahtumakeskus Logomon tapahtumajohtajana vuodesta 2012.

Auvinen on tehnyt töitä lähes kaikissa kotimaan teattereissa, opettanut ja luennoinut alan oppilaitoksissa, kursseilla, seminaareissa ja konferensseissa Suomessa ja maailmalla. Valon ja äänen lisäksi hän suunnittelee erilaisia esitystoimintaan käytettäviä tiloja – sekä toiminnallisia että teknisiä ympäristöjä.

Auvisen vanhemmat ovat ohjaaja Vili Auvinen ja näyttelijä Eila Roine. Hänen isoäitinsä isän puolelta oli näyttelijä-ohjaaja Hellin Auvinen-Salmi, isoisänsä näyttelijä Vilho Auvinen ja isoisä äidin puolelta näyttelijä Eero Roine.

Auvinen esiintyi lapsena televisiossa, ensimmäisen kerran muutaman kuukauden ikäisenä televisiosarjan *[[Heikki ja Kaija]]* jaksossa, jossa hänet kastettiin. Jakso oli sarjan ensimmäinen, jonka suora lähetys myös nauhoitettiin ja tallennettiin arkistoon.

## Lähteet
Aimo Räsänen

**Aimo "Ami" Räsänen** (s. 26. joulukuuta 1965 Vehmersalmi) on suomalainen näyttelijä, joka on ollut kiinnitettynä Tampereen Työväen Teatterissa aina 1990-luvulta. Televisiosta Räsänen muistetaan etenkin *[[Uusi päivä (televisiosarja)|Uusi päivä]]* -sarjan hahmosta Otso Karhu. 

## Ura
Aimo Räsänen on näytellyt teatterissa, elokuvissa ja tv-sarjoissa. Hän halusi jo nuorena näyttelijäksi, mutta valmistui ensin mielenterveyshoitajan ammattiin. 

Räsänen valmistui teatteritaiteen maisteriksi vuonna 1995. Hän on ollut kiinnitettynä Tampereen Työväen Teatterissa siitä saakka. Räsänen on vieraillut myös muissa teattereissa, kuten Tampereen Komediateatterissa, Lahden kaupunginteatterissa ja Turun Kaupunginteatterissa. Vuonna 2025 Räsänen esiintyi Pyynikin kesäteatterissa *Tuntematon sotilas* -juhlanäytelmässä.

Television puolelta Räsänen tunnetaan etenkin *[[Uusi päivä (televisiosarja)|Uusi päivä]]* -sarjan hahmosta Otso Karhu (2010–2018).

Räsäsellä on oma teatterialan yritys, ATR-Tuotanto Oy, joka tuottaa ja välittää teatteriesityksiä. Näihin lukeutuvat muun muassa näytelmät *Rakkauskirjeitä*, *Parasta ennen*, *Mummun saappaassa soi fox* ja *Mielensäpahoittaja ja poika*.

## Yksityiselämä

Räsänen asuu Tampereella. Hän on alkujaan kotoisin Vehmersalmelta, jossa hän syntyi pienviljelijän perheeseen. Räsäsen ollessa kaksivuotias tapahtui koko kylää järkyttänyt tragedia: hänen tätinsä sytytti talonsa rakennukset tuleen tehden itsemurhan.    

Räsäsen pojat ovat jääkiekkoilijoita, joista vanhin, Aapeli Räsänen voitti vuonna 2016 alle 18-vuotiaiden MM-kultaa, jonka jälkeen lähti pelaamaan Yhdysvaltoihin. Myös toinen poika, Iivari Räsänen pääsi veljensä tavoin pelaamaan Yhdysvaltoihin. 

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Aimo Räsäsen näytelmiä – ilona.tinfo.fi
Keijo Romppainen

**Keijo Romppainen** on suomalainen näyttelijä. Romppainen on esiintynyt televisiosarjassa *[[Kummeli esittää: Kontio & Parmas]]* kahdessa jaksossa esittäen Kuusjärveä, kahdessa elokuvassa, *[[Joulupukin päänsärky]]* (1998) ja *[[Kuolema käy kuusi beessä]]* (1993). Hän on näytellyt myös kesäteattereissa, muun muassa Elimäellä ja Lapinjärven kesäteatterissa näytelmässä *Vihtorin harha-askel* (2006) ja *Votkaturistit* (2007).

Hän on myös tehnyt dubbauksia, ja näytellyt äänellään muun muassa elokuvissa *[[Masi|Sotamies Masi]]* (Kersantti Ärjylä), *[[Ruohometsän kansa]]* (Kenraali Ratamo, Threarah), *[[Fievel matkalla Amerikkaan]]*, *[[Fievel matkalla villiin länteen]]*, *[[Basil Hiiri – Mestarietsivä]]* (Rattigan), *[[Taika-Trollit]]* (Gorko), televisiosarjassa *[[Fragglit]]*, ja piirrossarjassa *[[Sandokan (piirrossarja)|Sandokan]]*. Hän on myös ohjannut näytelmiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Riitta Björn

**Riitta Annikki Björn**, o.s. *Juntunen*, (s. 5. joulukuuta 1965 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on opiskellut Teatterikorkeakoulun täydennyskoulutuskeskuksen kaksivuotisessa näyttelijätyön koulutusohjelmassa 1998–1999. Pohjakoulutukseltaan hän on ylioppilas (1984).

## Teatterirooleja
* La Laila (Ritva Kinnunen, kampaaja, haastattelija), Lähiöteatteri 2005 
* No, johan on joulu Täti Monika (Täti Monika), Lähiöteatteri 2004  
* Rölli ja Metsänhenki (Iso Rölli), Lähiöteatteri 2004  
* Laulu tulipunaisesta kukasta (Kyllikki), Lähiöteatteri yhteistyössä Veneskosken kesäteatterin kanssa 2003 
* Mimmi lehmä ja varis (Mimmi lehmä), Lähiöteatteri 2003 
## Elokuva- ja tv-rooleja
* Taivaan lahja -lyhytelokuva (Virva papin tytär), ohjaaja Markku Pölönen 1987
* Kotikatu-sarja, sairaanhoitaja 2002
* Salatut elämät -sarja, poliisi 2004

## Dubbaukset

## Lähteet
*http://www.nayttelijaliitto.fi/nayttelijahaku/profiili/?E*num=27425 
*http://www.helsinginfreet.net/yhteystiedot/default.asp?sex=1&pvm1=&pvm2=&alasivu=2 

### Viitteet
Sauna (vuoden 2008 elokuva)

**Sauna** on suomalainen kauhuelokuva, joka tuli ensi-iltaan 24. lokakuuta 2008. Elokuvan ohjaaja on A.-J. Annila ja sen on käsikirjoittanut Iiro Küttner. Elokuva  sijoittuu vuoteen 1595.

## Juoni

Kaksikymmentäviisivuotinen sota, pitkä viha, on päättynyt Ruotsin ja Venäjän välillä. Täyssinän rauhansopimuksessa sovittua rajaa maastoon merkitsemään määrätään sekä ruotsalaisista että venäläisistä koostuvia ryhmiä, joista yhteen osallistuvat suomalaiset veljekset Erik ja Knut Spore. Erik on pitkän sodan kovettama, Knut Tukholmassa opiskellut kartanpiirtäjä. Matkalla veljekset surmaavat talonpojan ja jättävät tämän tyttären kellariin kuolemaan, mutta pohjoisen soilla tytön aave palaa vainoamaan heitä. Pian he saapuvat nimettömään kylään suon keskellä. Kylän laidalla sijaitsee ikivanha sauna, jossa kylää aiemmin asuttaneiden munkkiveljien uskomuksen mukaan synnit on mahdollista pestä pois.

## Tietoa

### Keskeiset näyttelijät

### Tuotantoryhmä

### Tuotantotiedot
* Tuotantoyhtiö: Bronson Club
* Rahoittava TV-yhtiö: YLE
* Kuvaukset: 26.10.2007–7.11.2007 Suomessa (muun muassa Torronsuolla Tammelassa) ja keväällä 2008 Tšekissä
* Ensi-ilta: syksy 2008
* Tuotantobudjetti: noin miljoona euroa

## Jussi-palkinnot ja -ehdokkuudet
Elokuva palkittiin vuonna 2009 kolmella Jussi-palkinnolla:

* Paras äänisuunnittelu
* Paras lavastus
* Paras puvustus.

Lisäksi elokuva oli ehdokkaana parhaasta miespääosasta (Ville Virtanen), parhaasta miessivuosasta (Tommi Eronen) ja parhaasta leikkauksesta.

## Levitys
Elokuva tuli kaupalliseen teatterilevitykseen Ruotsissa seuraavana vuonna (25. lokakuuta 2009), ja sitä esitettiin useilla elokuvajuhlilla. Elokuva on julkaistu DVD:nä Pohjoismaissa sekä muun muassa Saksassa, Yhdysvalloissa, Australiassa ja Isossa-Britanniassa sekä blu-rayna Saksassa.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
*
* http://www.bronsonclub.fi/ 
* Haastattelu: A.-J. Annila & Jesse Fryckman ja ''Sauna''. Film-O-Holic.com
Itachi Uchiha

**Itachi Uchiha** on fiktiivinen hahmo manga- ja animesarjasta Naruto. 

Itachi on Mikoto Uchihan ja Fukagu Uchihan vanhin poika ja Sasuke Uchihan isoveli. Itachi on pienestä pitäen ollut ennennäkemättömän lahjakas ninja, jolta kaikki odottivat suuria. Häntä pidettiin nerona ylitse kaikkien muiden. Nelivuotiaana hän joutui todistamaan sotaa, jonka vuoksi hänestä tuli väkivaltaa vihaava pasifisti. Itachi valmistui ninja-akatemiasta 7-vuotiaana, oppi käyttämään sharingania 8-vuotiaana ja yleni chuuniniksi 10 vuoden iässä. 13-vuotiaana hänestä tuli Anbun ryhmänjohtaja. Ensimmäisessä osassa hän on 17-vuotias, toisessa noin 19-vuotias. Itachi on Akatsuki-nimisen rikollisjärjestön yksi kymmenestä jäsenestä ja toimii yhdessä Kisame Hoshigakin kanssa. Itachi käyttää taistellessa Mangekyou sharingan-silmiään, joilla hän voi kopioida vastustajansa liikkeet. Sen avulla hän voi myös käyttää Tsukuyomia, Susano'ota sekä Amaterasua, hyvin korkeatasoisia tekniikoita. Itachi on myös muiden Uchihoiden lailla erikoisen hyvä tuli-jutsuissa. Itachin ollessa 13-vuotias hänen sukunsa, Uchihan klaani suunnitteli Konohan pettämistä ja uuden sodan aloittamista. Itachi esti tämän surmaamalla joka ikisen Uchihan klaanin jäsenen yhdessä Obito Uchihan kanssa, jättäen henkiin vain rakkaan pikkuveljensä Sasuken. Hän käski Sasuken kostaa hänelle, koska halusi tehdä hänestä vahvemman. Mangassa on hiljattain selvinnyt, että Itachi tappoi Uchihat Konoha-kylän käskyjen takia. Tämä ei kuitenkaan ole yleisessä tiedossa, joten Itachia pidetään kylänsä pettäneenä rikollisena. Mangassa Itachi kuoli taistellessaan Sasuken kanssa ja ennen kuin hän kuoli, hän antoi mangekyon ja Amaterasun Sasukelle suojellakseen tätä.
Itachi Uchihan virallinen ninja-arvo on Chuunin, mutta hän voisi taidoillaan olla Kage.

Itachi on luonteeltaan yleensä rauhallinen, erittäin älykäs ja myötätyntoinen. Häntä on myös kuvailtu lempeäksi ja hän omaa jonkinasteisen huumorintajun.

Myöhemmässä mangassa Kabuto Yakushi herättää Itachin henkiin käyttääkseen häntä sodassa, ja selviää, että Itachilla on Izanagia vahvempi tekniikka, Izanami. Sen avulla Itachi voi lähettää kohteensa harhailemaan päättymättömään silmukkaan. Itachi ja hänen veljensä Sasuke lopettivat Kabuton henkiinherätystekniikan, ja Itachi kuoli uudelleen.

## Aiheesta muualla
*  Itachin sivu Naruto.fi:ssä
*  Itachin sivu Narutopediassa (Englanniksi)
Elämäsi

**Elämäsi** on vuonna 1975 julkaistu Christianus-kuoron studiolevy.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Lanttusupikas

**Lanttusupikas** eli **syrjikäs** on suomalainen perinneruokapiirakka. Aineksina käytetään lanttua, ruisjauhoja, siankylkeä, vehnäjauhoja, voita ja suolaa. Valmistuksessa kaaviloitu kuori täytetään ohuilla, haudutetuilla lanttuviipaleilla, taitetaan kaksin kerroin, suljetaan, paistetaan uunissa ja voidellaan paistamisen jälkeen voilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kotikokin reseptit
* K-kaupan reseptit
Prydainin kronikka

**Prydainin kronikka** on yhdysvaltalaisen Lloyd Alexanderin vuosina 1964–1968 julkaistu viisiosainen fantasiakirjasarja, joka suomennettiin vuosina 1987–1991. Teossarja pohjautuu löyhästi *[[Mabinogion]]iin*, keskiaikaiseen walesilaiseen tarukokoelmaan. Vuonna 1973 julkaistiin vielä sarjaan liittyvä novellikokoelma *The Foundling and Other Tales from Prydain*, joka sisältää lyhyitä tarinoita varsinaista sarjaa edeltäneistä tapahtumista. Kokoelmaa ei ole suomennettu.

Disney-yhtiön piirroselokuva *[[Hiidenpata (elokuva)|Hiidenpata]]* (1985) perustuu sarjan kahteen ensimmäiseen osaan.

## Sarjan osat
Suomennos Ritva-Liisa Pilhjerta.
* 
* 
* 
* 
*
Muikkuhyvä

**Muikkuhyvä** on suomalainen perinneruokapiirakka, jota on perinteisesti valmistettu Itä-Suomessa. Muikkuhyvä on valmistettu esimerkiksi muikuista, sianlihasta, jälkiuunileivästä ja sipulista sekä mausteista ja vedestä. Valmistuksessa sianliha ruskistetaan, leipä kuutioidaan ja ruskistetaan sianlihan kanssa ja sipulit viipaloidaan. Ainekset ladotaan kerroksittain keraamiseen uunivuokaan. Vettä lisätään noin puoleen massan korkeudesta. 

## Lähteet
Anna-Maija Valonen

**Anna-Maija "Annu" Valonen-Nylund** (s. 30. huhtikuuta 1964 Noormarkku) on suomalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Annu Valonen on näytellyt Q-teatterissa vuodesta 1990 sekä tämän ohella useissa elokuva ja TV-tuotannoissa.  

## Filmografia

* 1993 Virtaset ja Kekkonen
* 1996 Viisasten kivi – Mirja
* 1997 Palkkasoturi
* 1997 Hyvän tekijät – Sisko
* 1997 Jäänmurtaja – Helena
* 1998 Pala valkoista marmoria – Sairaanhoitaja
* 2000 Pieni pyhiinvaellus – Apuhoitaja
* 2001 Ken tulta pyytää – Marjukka
* 2002 Kylmäverisesti sinun – Raisa Sipilä
* 2004, 2007 Kätevä emäntä 
* 2005 Varpuset
* 2006 Kotikatu – Eija
* 2007 Sinustako Presidentti
* 2008 Risto Räppääjä – Rauha Räppääjä (myös Helsingin kaupunginteatterin versiossa)
* 2008 Antiikkieno – Kreeta
* 2009 Skavabölen pojat – Farkku-Tamara
* 2010 Risto Räppääjä ja polkupyörävaras – Rauha Räppääjä
* 2010 Yksi lensi yli Marin pesän
* 2011 Alavilla mailla hallan vaara – Lissu Rinta-Tarkka  
* 2012 Risto Räppääjä ja viileä Venla – Rauha Räppääjä
* 2016 Sorjonen – Elinan äiti
* 2019 Pirjo – Sirkka-täti
* 2019 Kellot soi – psykologi
* 2019 Rehtori – Hellevi, kanslisti
* 2020 Onnela – Piritta Pursiainen
* 2021 Hotel Swan Helsinki – adoptiovirkailija
* 2021 Maria Kallio – Hannele Mättö

### Ääninäyttelijänä

### Äänikirjat
* 2007 Sinikka Nopola: Miksi emme totu pystyasentoon 
* 2008 Onneli ja Anneli -kirjasarja
* 2008 Sofi Oksanen: Puhdistus
* 2009 Mari Mörö: Paikkaa ja mieltä

### Käsikirjoitustyöt
* 1994 Hetken Sylissä, Kuunnelma, Yleisradio
* 1995 m/s Zenobia, Kuunnelma,Yleisradio
* 2000 Häiriöitä, osa Ylen kuunnelmasarjaa Raaka Q
* 2003 Mamma Meedio Näytelmä, Teatteri PuoliQ
* 2007 Antiikkieno TV-2 
* 2008 YLE:n TV-2, Joulujingle
* 2011 Harvala, Q-Teatteri
* 2012 Rikas Rakas Työ, Ravintolateatteri Alberga
* 2013 Huippuosaajat, Musiikkiteatteri Kapsäkki

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Loistomeduusa

**Loistomeduusa** (*Pelagia noctiluca*) on ihmisellekin vaarallinen vaaleanpunainen polttiaiseläin (Cnidaria).

## Ulkonäkö ja koko
Loistomeduusan kello on halkaisijaltaan noin kymmensenttinen. Sen lonkerot voivat kasvaa kymmenen metriä pitkiksi. Sen vaaleanpunertava kello hohtaa valoa, jos meduusaa häiritään, ja se voi myös paeta ja jättää jälkeensä hohtavaa limaa.

## Levinneisyys
Loistomeduusaa tavataan Välimerellä, Punaisellamerellä ja Atlantin lämpimissä osissa. Sitä on tavattu myös Britteinsaarten vesillä, joissa se on kuitenkin harvinainen.

## Elintavat
Loistomeduusat elävät avomerellä suurissa parvissa, jopa 45 kilometrin mittaisia parvia on havaittu. Ne pystyvät liikkumaan supistelemalla kelloaan, tai säätelemällä sulfidi-ionien määrää kehossaan, mikä vaikuttaa niiden kellumissyvyyteen. Enimmäkseen meduusat kuitenkin ajelehtivat merivirtojen mukana.

## Ravinto
Loistomeduusat syövät enimmäkseen eläinplanktonia, pieniä kaloja, äyriäisiä, toisia meduusoita ja muiden lajien mätiä. Lonkeroissa on pieniä väkäsiä, joilla meduusa tarttuu saaliiseen, ja myrkkyaineita, jotka tainnuttavat uhrin. Loistomeduusa voi lävistää jopa taskuravun suojakuoren myrkkyväkäsillään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ITIS: ''Pelagia noctiluca''
Hän elää

__NOTOC__
**Hän elää** on vuonna 1979 julkaistu Christianus-kuoron studiolevy.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#
Kiekkomeduusat

**Kiekkomeduusat** (Semaeostomeae) on yksi polyyppieläimiin kuuluvan meduusoiden luokan  (Schyphozoa) lahkoista. Ne ovat suurikokoisia meduusoita, joiden suuaukon ympärillä on neljä suuliuskaa, joilla eläin ohjaa ravintoa suuhunsa. Suu johtaa ontelovatsaan, josta sulamattomat ruoantähteet poistuvat samaa tietä. Sukupuolielimet ovat tämän ontelon laidoilla säkkimäisissä poimuissa.

Lahkoon kuuluu kolme heimoa, joihin sisältyvät monet tunnetuimmista meduusoista, muun muassa korvameduusa (*Aurelia aurita*), hiusmeduusa (*Cyanea capillata*) ja loistomeduusa (*Pelagia noctiluca*).

## Heimot

### Cyaneidae
Cyaneidae-heimoon kuuluu muiden muassa suurin kiekkomeduusalaji, hiusmeduusa *Cyanea capillata*.
### Pelagiidae
Pelagiidae-heimoon kuuluvat *[[Chrysaora]]*-suvun lajit, joita kutsutaan myös "merinokkosiksi".
### Ulmaridae
Ulmaridae-heimoon kuuluvia lajeja elää laajalla alueella. Korvameduusa on ainut kiekkomeduusalaji, jota esiintyy Itämeressä. *[[Diplulmaris antarctica]]* -lajia taas tavataan Antarktiksella.


File:Largelionsmanejellyfish.jpg|Cyanidae: Hiusmeduusa (*Cyanea capillata*)
File:Qualle Kompaßqualle 2006-01-02 2.jpg|Pelagiidae: *[[Chrysaora melanaster]]*
File:Tiburonia granrojo- noaa expl0827.jpg|Ulmaridae: *[[Tiburonia granrojo]]*


## Lähteet
Jumalan lahja

**Jumalan lahja** on suomalaisen muusikon Kauko Röyhkän järjestyksessään 14. albumi. Se julkaistiin vuonna 1993. Levy oli viimeinen Röyhkän albumi, joka ilmestyi vinyylilevynä, kunnes ''Kaksi lensi tuulen mukaan'' julkaistiin LP:nä vuonna 2011.

Useat levyn kappaleet ovat saaneet innoitusta okkultismista, josta Röyhkä oli tuohon aikaan kiinnostunut. Röyhkä on sanonut haastattelussa, että levyä pidettiin sen ilmestyessä saatanallisena vaikka siinä oli hänen mukaansa enemmän kyse rakkaudesta, luonnollisuudesta ja eroottisuudesta.

## Kappaleet
Sävellykset ja sanoitukset Kauko Röyhkä, paitsi kappaleen ”Pohjoinen taivas” sanoitus Maritta Kuula ja Kauko Röyhkä sekä kappaleen ”Katse” sanoitus Uuno Kailas. Kappaleet ”Katse” ja ”Saksalaisten tuho” on aiemmin levyttänyt yhtye 500 kg lihaa albumilleen Akvaario.

Sovitukset Kauko Röyhkä Combo.

### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Tekijät
### Muusikot
* Kauko Röyhkä – laulu, kitara
* Timo Vikkula – kitarat, kosketinsoittimet, taustalaulu
* Ari Vaahtera – basso, syntetisaattori, kosketinsoittimet
* Tero Kling – rummut, huilu, taustalaulu

#### sekä
* Jyrki Sahla – taustalaulu
* Roope Karikoski – taustalaulu
* Maritta Kuula – taustalaulu (Saksalaisten tuho)

### Muuta
* Äänitys ja tuotanto: Ari Vaahtera, Herodes-studio, loka-joulukuussa 1992
* Kansi: Jani

## Lähteet
Christianus-kuoro (albumi)

__NOTOC__
**Christianus-kuoro** on vuonna 1988 julkaistu Christianus-kuoron studiolevy.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#
Kaunis eläin

**Kaunis eläin** on suomalaisen muusikon Kauko Röyhkän järjestyksessään 15. albumi. Se julkaistiin vuonna 1994.

## Kappaleet
Sävellykset ja sanoitukset Kauko Röyhkä. Sovitukset Röyhkä/Vikkula/Vaahtera/Kling.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Tekijät
### Muusikot
* Kauko Röyhkä - laulu
* Timo Vikkula - kitara
* Ari Vaahtera - basso, syntetisaattori
* Tero Kling - rummut

### Muuta
* Tuotanto: Ari Vaahtera

## Vastaanotto
*[[Rumba (lehti)|Rumba]]*-lehden Samuli Knuuti mukaan albumi on edeltäjäänsä *[[Jumalan lahja|Jumalan lahjaa]]* perinteisempi rock-levy perinteisistä rock-teemoista. Tämä tuo mukaan väistämättä parodian makua. Knuutin mielestä albumi on turhan helppo, rutiinitason suoritus. Nimikappale on tarttuva ja etenkin viipyilevämmät kappaleet ”Jos”, ”Hospodar jouluna” ja ”Silvia” kiintoisia. 

## Lähteet
Soli Deo Gloria

__NOTOC__
**Soli Deo Gloria** on vuonna 2002 julkaistu Christianus-kuoron studiolevy.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#
Akti (albumi)

**Akti** on suomalaisen muusikon Kauko Röyhkän järjestyksessään 16. albumi. Se julkaistiin vuonna 1995. Levy on äänitetty livenä studio-oloissa Sun Studiolla. Kappaleista ”Mun pitää siivuta mun akti”, ”Lauantai-ilta”, ”Observatorion mäellä” ja ”Jos alkaa pelkäämään” olivat levyn ilmestyessä ennenjulkaisemattomia. Kahdesta jälkimmäisestä julkaistiin ''Jumalan lahja'' -albumin nauhoituksissa nauhoitetut versiot kahta vuotta myöhemmin ''Pohjoinen taivas 1991–1993'' -kokoelma-albumilla ja ensiksi mainitusta ''Kaunis eläin'' -albumin nauhoituksissa nauhoitettu versio vuonna 2019 kyseisen albumin uudelleenjulkaisulla. ”Täytyy mennä Viikiin” on cover Kari Peitsamon kappaleesta levyltä ''Greatest Hits''. 

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Tekijät
### Muusikot
* Kauko Röyhkä – laulu
* Timo Vikkula – kitara
* Ari Vaahtera – basso, sekvensseri
* Tero Kling – rummut

### Muuta
* Tuotanto & äänitys: Ari Vaahtera

## Vastaanotto
Albumi ei saanut kriitikoilta hyvää vastaanottoa. Arvostelijoiden mukaan vanhat hyvät kappaleet on soitettu ja laulettu albumilla puolihuolimattomasti. *[[Rumba (lehti)|Rumban]]* ja *[[Soundi|Soundin]]* arvosteluissa kappaleet ”Mainostaulujen taakse”, ”Lauantai-ilta”, ”Täytyy mennä Viikiin” (Kari Peitsamo) ja ”Kanerva” nähtiin albumilla onnistuneimpina.

## Lähteet
Paavo Virtasen kauneimmat laulut

__NOTOC__
**Paavo Virtasen kauneimmat laulut** on vuonna 2007 julkaistu Christianus-kuoron studioalbumi.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Leo Segerman

**Leo Veikko Ensio Segerman** (s. 1. tammikuuta 1956 Lappeenranta, Suomi) on uransa lopettanut suomalainen jääpalloilija, jota pidetään yhtenä kautta aikojen parhaimmista suomalaisista pelaajista. Hyökkääjänä pelanneen Segermanin vahvuuksina pidettiin hänen peliurallaan nopeutta, kovaa lyöntiä ja pelisilmää. Segermanin kasvattajaseura oli Lappeenrannan Veiterä.  

Peliuransa jälkeen Segerman on toiminut liikemiehenä. Hän on Mainostoimisto Geminin perustaja ja toimitusjohtaja. Hän toimi yrittäjänä vuodesta 1989 lähtien. Vuosina 1991–1995 hän toimi Venäjällä Pietarissa Rakennusliike Lentekin ja Samarassa Samrekin markkinointijohtajana ja osakkaana. Segerman kuuluu Lappeenrannan liikemieskerhon hallitukseen. 

## Peliura

### Seurat jääpallossa
Suomi: Lapa, Veiterä, Akilles

Ruotsi: Vetlanda Bk, IFK Kungälv, Selånger Bandy

*SM-sarjakaudet: 1972–1989
*SM-sarjamaalit: 269

### Maaottelut jääpallossa
*A-maajoukkueessa 84 ottelua, 52 maalia
*B-maajoukkueessa 9 ottelua
*Nuorten maajoukkueessa 7 ottelua 

### Seurat jalkapallossa
Suomi: Lapa, Akilles, SaiPa 

Ruotsi: Myresjö IF  

## Saavutukset ja huomionosoitukset

* 1 SM-kulta, 2 SM-hopeaa, 1 SM-prosnssi
* 1 MM-hopea, 4 MM-pronssia
* v. 1985 MM-kilpailuiden maalikuningas
* valittu vuoden 1981 MM-kilpailuiden Allstars-joukkueeseen
* valittu vuoden jääpalloilijaksi v. 1980
* jääpalloliiton kunnianosoitus kultakello nro 18 v. 1984
* valittu Suomen jääpalloliiton ensimmäiseen kunniagalleriaan v. 2012
* Liikuntaneuvos, 2021

## Luottamustehtävät
* Suomen jääpalloliiton hallituksen jäsen 1992-1994 ja 2004-2011
* Veiterän hallituksen jäsen 1987-1992 ja 2014-2020
* Kansainvälisen jääpalloliiton hallituksen jäsen ja varapuheenjohtaja vuonna 2007-
* Kansainvälisen jääpalloliiton teknisen valiokunnan jäsen vuonna 2004-2010
* Kansainvälisen jääpalloliiton naisvaliokunnan puheenjohtaja vuonna 2004-2012
*Suomen jääpallo maajoukkueen joukkueenjohtaja vuonna 1991 
* Järjestelytoimikunnan puheenjohtajana:
** jääpallon naisten 1. MM kilpailuissa vuonna 2004 
** jääpallon tyttöjen 1. MM kilpailuissa vuonna 2009
** miesten jääpallon A-maajoukkueiden Super-Cup vuonna 2005 (tammikuu)
** miesten jääpallon A-maajoukkueiden Super-Cup vuonna 2005 (joulukuu)
** miesten jääpallon A-maajoukkueiden Super-Cup vuonna 2009
** Suomi-Ruotsi-Venäjä-Kazakstan A-maajoukkueiden kv turnaus 2015
** Jääpallon Veteraanien Maailman-Cup: vuosina 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 

## Lähteet
* https://www.finbandy.fi/fi/
* https://www.worldbandy.com/

### Viitteet
Luettelo Billboard Hot 100 -listan ykkösistä vuonna 2005

Tämä on **luettelo [[Billboard Hot 100]]** -listan kärkipaikkaa hallussaan vuonna 2005 pitäneistä artisteista ja singleistä.

## Katso myös

* Luettelo Billboard 200 -listan ykkösistä 2011

## Lähteet
Gatorade

**Gatorade** on urheilujuoma, jota valmistaa yhdysvaltalainen Pepsi Company.

Gatorade-tuotteita myydään yli 80 maassa. Suomessa juomaa markkinoi lisenssisopimuksella Hartwall.

Gatorade kehitettiin alun perin Floridassa 1960-luvulla, ja se on saanut nimensä Floridan yliopiston urheilujoukkue Florida Gatorsin mukaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kotisivut
Kino Tapio

Elokuvateatteri **Kino Tapio** Joensuussa on yksi Suomen vanhimmista alkuperäisessä käytössä toimivista elokuvateattereista. Se on toiminut vuodesta 1927. Teatterin alkuperäinen nimi on *Oy Elävienkuvien Teatteri Tapio*. Sen ensimmäinen esitys oli 29. marraskuuta 1927 Uuno Eskolan ohjaama *Ei auta itku markkinoilla*. 

Tapion uusitut tilat valmistuivat 30. syyskuuta 2005 ja Kino Tapio muuttui Elokuvateatterikeskus Tapioksi. Paikka on Joensuun keskustassa  Kauppakatu 27:ssä sijaitseva suojelutalo. Elokuvateatteri Tapion omistaa perheyritys Savon Kinot Oy, joka hankki Tapion vuonna 1990. 

## Tilat

Elokuvateatterikeskus Tapiossa on neljä salia, joissa on yhteensä 652 katsojapaikkaa. Saleissa on Dolby Digital -äänimaailma, akustiikka on rakennettu THX-kriteereillä. Teatterissa on myös mahdollisuus katsoa stereoskooppisia 3D-elokuvia.

## Erikoistapahtumia

*Rokumentti - rockelokuvafestivaali marraskuussa
*Cinemare - kauhu- ja roskaelokuvatapahtumat huhtikuussa ja marraskuussa

## Historian lehdiltä

Sanomalehti Karjalaisessa oli 29.11.1927 ilmoitus elokuvasta ja avajaisista:

*"Pyydämme kohteliaimmin ilmoittaa, että tänään avataan teatterimme ja näytellään avajaisnäytäntönä 29/11- 2/12 vauhdikas, voimaa ja rakkautta uhoava kotimainen elokuvauutuus "Ei auta itku markkinoilla". Näytännöt alkavat arkisin klo 6 ip, sunnuntaisin klo 2 ip. Triosoittoa näytäntöjen alusta klo 10 ip. Suljemme alkavan teatterimme arvoisan yleisön suosioon."* 

## Lähteet
Savon Kinot
Rokkotaudit

**Rokkotaudit** tarkoittavat tartuntatauteja, joiden pääasiallisena oireena on laaja-alainen ihottuma eli eksanteema. Rokkotautien aiheuttaja on tyypillisesti jokin virus, poikkeuksena tulirokko, jonka aiheuttaja on streptokokkibakteeri.

Rokkotauteihin lasketaan muun muassa seuraavat sairaudet:
*tuhkarokko
*vihurirokko
*parvorokko
*vesirokko
*tulirokko
*vauvarokko
*isorokko
*vyöruusu

## Lähteet
José María de Heredia

**José María de Heredia** (22. marraskuuta 1842 – 3. lokakuuta 1905) oli runoilija. Hän syntyi Kuubassa, mutta loi uransa Ranskassa, jonka kansalaisuuden hän sai vuonna 1893.

Vasta 1892 ilmestyi hänen 20 vuotta odotettu runokokoelmansa *Les Trophées*. Se sisältää lähinnä sonetteja, jotka voimakkaan kuvakielen muodossa käsittelevät suuria historiallisia hetkiä. Hän oli Ranskan akatemian jäsen vuodesta 1894.

## Suomennettuja runoja

;Antologioissa
* *[[Maailmankirjallisuuden kultainen kirja|Ranskan kirjallisuuden kultainen kirja]]*, toim. Anna-Maria Tallgren, WSOY 1934
* *[[Maailmankirjallisuuden kultainen kirja|Espanjan ja Portugalin kirjallisuuden kultainen kirja]]*, toim. Tyyni Tuulio, WSOY 1954
* Kaarlo Sarkia, *Runot*, WSOY 1944 
;Runot
* Antonius ja Kleopatra, suom. Kaarlo Sarkia, teoksessa: *Ranskan kirjallisuuden kultainen kirja* ja *Runot* (Sarkia)
* Teocalli de Cholula, suom. Tyyni Tuulio, teoksessa: *Espanjan ja Portugalin kirjallisuuden kultainen kirja*
* Tulikukat, suom. teoksessa: *Runot* (Sarkia) ja *Ranskan kirjallisuuden kultainen kirja*
* Uinti, suom. Kaarlo Sarkia, teoksessa: *Runot* (Sarkia) ja *Ranskan kirjallisuuden kultainen kirja*

## Lähteet
Velvet

**Jenny Marielle Pettersson** (s. 5. marraskuuta 1975 Helsingborg, Ruotsi), taiteilijanimeltään **Velvet**,  on ruotsalainen dance- ja poplaulaja. Hän on julkaissut kaksi studioalbumia vuoden 2005 jälkeen ja hänen kaikki kahdeksan singleään ovat sijoittuneet Ruotsissa kahdenkymmenen parhaan joukkoon.

## Nuoruus

Pettersson syntyi Helsingborgissa ja täytettyään 18 vuotta hän muutti Tukholmaan opiskelemaan balettia. Hän otti tanssikoulussa myös laulutunteja ja huomasi siellä laulutaitonsa. Työskennellessään Wallmans kabareessa Pettersson huomasi laulamisen olevan sitä, mitä hän halusi tehdä. Hän oli erinäisillä kiertueilla kahdeksan vuoden ajan kuorolaulajana ja tanssijana artisteille, kuten Carola Häggkvist, Lena PH, Markoolio, Sanne Salomonsen, Orup, Meat Loaf, Martin Stenmark ja Jessica Folcker.

Pettersson oli kuoron mukana Ruotsin Euroviisuorganisaatiossa viisi vuotta ja matkusti ympäri Eurooppaa eri kilpailuihin.

## Ura

Pettersson solmi levytyssopimuksen vuonna 2005 Bonnier Amigon kanssa ja otti taiteilijanimekseen Velvet, minkä hän oli keksinyt itse. Pian sen jälkeen Pettersson teki ensimmäisen musiikkivideon *Rock Down To (Electric Avenue)*, mistä tuli hitti sekä Ruotsissa että kansainvälisesti. Myös kappaleet *Mi Amore* ja 90-luvun lainahitti *Don't stop movin* toivat tunnettavuutta ja nostetta uralle. Hänen debyyttialbuminsa *Finally* julkaistiin vuonna 2006.

Vuonna 2008 ilmestyneeltä toiselta albumilta on toistaiseksi julkaistu vuonna 2007 singlet *[[Fix Me]]*, *Chemistry*, Deja Vu ja vuonna 2008 dance-kappale Take My Body Close.

Velvet osallistui Ruotsin 21. helmikuuta 2009 pidettyyn, Melodifestivalen-euroviisukarsinnan kolmanteen semifinaaliin.

## Diskografia
### Studioalbumit
* 
* 

### Singlet
* Rock Down To (Electric Avenue) (2005)
* Don’t Stop Moving (2006)
* Mi Amore (2006)
* Fix Me (2007)
* Chemistry (2007)
* Déjà Vu (2008)
* Take My Body Close (2008)
* The Queen (2009)
* Come into the Night (2009)
* Victorious (Linda Bengtzingin kanssa) (2010)
* My Destiny (2010)
* Love Struck (2011)
* Enemy (2014)
* Friendly Fire (2015)
* Don’t Stop (Theresen kanssa) (2017)

## Aiheesta muualla
* https://songfestival.be/en/uncategorized/velvet-laat-nog-eens-van-zich-horen/
Timo Kokkila

**Timo Kokkila** (s. 26. toukokuuta 1961 Kuortane) on suomalainen sarjakuvapiirtäjä. Hänet tunnetaan toisena *[[Peräsmies]]*-sarjakuvan luojana. Sarjaa käsikirjoitti Sami Laitala ja sitä julkaistiin ''Pahkasika''-lehdessä vuosina 1983–2000. Vuodesta 2003 Kokkila on piirtänyt *Peräsmiehen Poika* -nimistä sarjaa *[[Koululainen]]*-lehteen.

Kokkilan sarjakuvien hahmoilla on usein hyvin suuret nenät. Muita Kokkilan piirtämiä sarjakuvia ovat esimerkiksi *Mauri & Mustis*, *Kulmia*, *Matti ja Teppo*, *Asunto OY Kivikenno*, *Tekniikan Maallikko* ja *Voitto Virtanen*.

## Lähteet
Catherine Trautmann

**Catherine Trautmann** (s. 15. tammikuuta 1951, Strasbourg) on ranskalainen sosialistipuolueen poliitikko. Hän toimi maansa kulttuuriministerinä vuosina 1997–2000. Hän on entinen Strasbourgin pormestari (1989–1997, 2000–2001) ja entinen Euroopan parlamentin jäsen (1989–1997, 2004–2014). 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Paul Adam

**Paul Adam** (7. joulukuuta 1862 Pariisi, Ranska – 1. tammikuuta 1920 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kirjailija, jonka monipuoliseen tuotantoon kuuluu muun muassa historiallisia romaaneja, kuten *L'Enfant d'Austerlitz* (1901). 

Adamin esikoisteosta *Chair molle* (1885) syytettiin epäsiveellisyydestä, mutta kirjailijaa vastaan nostettu kanne kumottiin oikeudessa. Myöhemmissä teoksissaan hän esiintyy mystikkona tai sosialistina. Romaanilla *La force* hän aloitti puolittain historiallisten romaanien sarjan.

Adamin äiti on kirjailija Juliette Adam.

## Lähteet
Federico De Roberto

**Federico De Roberto** (16. tammikuuta 1861 Napoli – 26. heinäkuuta 1927 Catania) oli italialainen kirjailija, tyylillisesti veristi. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa romaani *I Viceré* (1894).
Eohippus

**Eohippus** oli Pohjois-Amerikassa varhaisella eoseenikaudella noin 55–45 miljoonaa vuotta sitten elänyt pieni, suunnilleen kissan kokoinen, vain noin viisi kiloa painanut pieni hevosen esi-isä. Se ei oikein muistuttanut nykyisiä hevosia, ja kavioita sillä ei ollut, vaan etujaloissa oli neljä ja takajaloissa kolme varvasta. *Eohippusta* pidettiin kauan Hyracotheriumin lajina, mutta on nyt erotettu omaksi suvukseen.

## Historia
Vuonna 1876 Othniel Charles Marsh kuvasi luurangon nimellä *Eohippus validus*. Se muistutti Richard Owenin löytämää *Hyracotheriumia* ja siirrettiin siihen. *Hyracotherium* todettiin hiljattain parafyleettiseksi, ja suku käsittää nykyään vain lajin *H. leporinum*. *E. validus* todettiin identtiseksi aikaisemmin nimetyn *Hyracotherium angustidensiksen* kanssa, ja siitä tuli *Eohippus angustidens*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Dinosaurukset eli hirmuliskot Tunturisusi
Loúis Tsátoumas

**Louis Tsátoumas** (, s. 12. helmikuuta 1982 Messíni) on kreikkalainen pituushyppääjä.

Tsátoumas sijoittui neljänneksi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1999. Hän voitti junioreiden Euroopan-mestaruuden 2001 ja alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2003. Pariisin MM-kilpailuissa 2003 hän oli kahdestoista. Tsátoumas karsiutui vuonna 2004 sekä Budapestin sisäratojen MM-kilpailuissa että Ateenan olympialaisissa, mutta selviytyi seuraavana vuonna Madridin sisäratojen EM-kilpailuissa loppukilpailuun jääden siinä ilman tulosta. Moskovan sisäratojen MM-kilpailuissa 2006 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 810 cm ja myöhemmin samana vuonna Göteborgin EM-kilpailuissa kahdeksanneksi. 

Tsátoumas saavutti hopeaa Birminghamin EM-hallikisoissa 2007 tuloksella 802. Hän oli yksi ennakkosuosikeista MM-kisoihin 2007, mutta joutui loukkaantumisen takia jäämään pois. Tsátoumas karsiutui Valencian MM-hallikisoissa 2008, mutta selviytyi saman vuoden Pekingin olympialaisissa loppukilpailuun jääden siinä ilman tulosta. Torinon EM-hallikisoissa 2009 hän karsiutui, mutta oli myöhemmin samana vuonna Berliinin MM-kilpailuissa yhdestoista. Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän oli kuudes tuloksella 809 cm, mutta karsiutui seuraavana vuonna sekä Pariisin EM-hallikisoissa että Daegun MM-kilpailuissa. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 Tsátoumas sijoittui kuudenneksi. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon olympialaisissa. Vuonna 2013 hän sijoittui viidenneksi Göteborgin EM-hallikisoissa ja kymmenenneksi Moskovan MM-kilpailuissa. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän saavutti hopeaa tuloksella 815 cm.

Kreikan mestaruuden Tsátoumas on voittanut ulkoradoilla 2003–2008, 2010–2011 ja 2013–2015 sekä sisäradoilla 2004–2009, 2011–2012 ja 2014–2015. Hän voitti Euroopan cupin pituuskilpailun 2003, 2007 ja 2008 ja oli kolmas . Välimeren kilpailuissa hän on saanut kultaa 2013 ja pronssia 2009.

Tsátoumasin ennätys on 866 cm, jonka hän hyppäsi 2. kesäkuuta 2007 Kalamátassa. Tulos on Kreikan ennätys ja sijoittuu kaikkien aikojen tilastossa 12:nneksi. Tsátoumas piti hallussaan myös sisäratojen Kreikan ennätystä tuloksella 823 cm.

## Lähteet