open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tezcatlipoca

**Tezcatlipoca** (nahuatliksi "savuava peili") on Mesoamerikan kansojen, varsinkin asteekkien, jumala. Tezcatlipocan palvonta on alun perin lähtöisin  tolteekeilta. Verenhimoisen Tezcatlipocan palvonnan myötä ihmisuhraus tuli osaksi Keski-Amerikan uskonnollisia menoja.

Tezcatlipoca on nuorten soturien suojelusjumala ja pahojen tekojen kostaja, joka kykenee suureen julmuuteen. Joka vuosi hänelle valittiin ihmisuhri, yleensä sotavanki, joka tapettiin repimällä sydän hänen rinnastaan. Yksi Tezcatlipocan lisänimistä on  Moyocoya – kaikkivoipa. Tezcatlipoca edustaa tähtiä, yötaivasta, talvea ja pohjoista. Hän on siten Huitzilopochtlin vihollinen. Jaguaari on Tezcatlipocalle pyhitetty eläin, sillä sen pilkullinen turkki muistuttaa yötaivasta.

Tezcatlipocan synnystä on eri versioita. Joidenkin luomiskertomusten mukaan kolmannentoista taivaan jumaläiti tuli raskaaksi ja 400 tähtien jumalaa, jotka olivat kateellisia syntymättömälle lapselle, punoivat juonia tuhotakseen hänet. Heitä kuitenkin pidäteltiin luolassa, kunnes Tezcatlipoca syntyisi täysin varustautuneena ja valmiina tuhoamaan vihollisensa. Tezcatlipocalla oli liittolaisenaan vain sisarensa Coyolxauhqui, ja tämä sai surmansa puhjenneessa taistelussa. Tezcatlipoca sinkosi hänen päänsä taivaalle kuuksi. Toisten kertomusten mukaan Tezcatlipoca oli alkuolentojen Tonacatecuhtlin ja Tonacacihuatlin luomus.

Tezcatlipoca hallitsi ensimmäistä viidestä maailmanajasta, ns. Jaguaariauringon aikaa. Hän on myös kymmenennen ja kolmannentoista taivaan hallitsija. Useissa myyteissä kerrotaan, että Tezcatlipoca karkotti pappiskuningas Quetzalcóatlin keskuspaikastaan Tulasta. Hän olisi myös viekoitellut Quetzalcóatlin syntiin, juopotteluun ja lihalliseen rakkauteen, ja saattanut näin tolteekkien kulta-ajan päätökseen. Tezcatlipoca ja Quetzalcoatl ovatkin usein toistensa vastustajia, mutta he voivat toisaalta tehdä myös yhteistyötä palauttaakseen sirpaleiksi hajonneen maailmankaikkeuden ja herättääkseen viidennen eli nykyisen auringon. Tezcatlipoca muuttui Mixcoatl-Camaxtlin ruumiillistumaksi, "punaiseksi Tezcatlipocaksi", voidakseen luoda tulta. Hän on myös suuri velho joka veti maaemon alkuvesistä valtavan alligaattorin, Cipactilin, hahmossa.

## Lähteet
* Jordan, Michael: Encyclopedia of Gods. Kyle Cathie Limited, 1992. .
* Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. 
### Viitteet
Mies joka osti elämänsä

**Mies joka osti elämänsä** (*Pasqualino Settebellezze*) on Lina Wertmüllerin käsikirjoittama ja ohjaama italialainen draamakomedia vuodelta 1975. Elokuvan nimiosaa, toisen maailmansodan keskitysleiriltä naisten avulla selviytyvää mieshahmoa esittää Wertmüllerin vakionäyttelijä Giancarlo Giannini. Veijaritarina tuotti kaikkien aikojen ensimmäisen naispuoliselle ohjaajalle annetun Oscar-ehdokkuuden parhaasta ohjauksesta.

## Vastaanotto
Elokuva tuotti neljä Oscar-ehdokkuutta, Golden Globe -ehdokkuuden parhaan elokuvan sarjassa sekä neljä ehdokkuutta New York Film Critics Circlen palkintoon.

*Helsingin Sanomien* Paula Talaskivi luonnehti elokuvaa erikoiseksi yhdistelmäksi kitkerää satiiria, irvokkaita hahmoja ja tilanteita sekä terävää ajankuvaa. Saman lehden Helena Ylänen kirjoitti Giancarlo Gianninin yhdessä silmien siristyksessä olevan enemmän ihmistuntemusta kuin monen Hollywood-tähden koko tuotannossa. Wertmüllerin kerronta on hänestä herkkää, nyansoitua ja täynnä rikkaita yksityiskohtia. *[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Kati Sinisalo luonnehti elokuvaa selviytyjän brutaaliksi tarinaksi, joka on täynnä mustaa huumoria, sadomasokismia ja kammottavia naishahmoja. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Lähteet
Suljettu ovi

**Suljettu ovi** (*Burnt Offerings*) on Dan Curtisin ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1976. Ohjaaja laati sen käsikirjoituksen yhdessä William F. Nolanin kanssa Robert Marascon romaanin pohjalta. Pääosia näyttelevät Karen Black, Oliver Reed, Bette Davis ja Burgess Meredith.

## Juoni
Kolmihenkinen perhe vuokraa iäkkäältä sisarusparilta kesäpaikakseen ison maalaiskartanon, joka hintansa puolesta vaikuttaa liian hyvältä ollakseen totta. Vuokralaisten pitää kuitenkin luvata viedä ruokaa päivittäin yläkerrassa asuvalle sisarusten vanhalle äidille, joka ei sisarusten mukaan koskaan tule huoneestaan ulos. Lomavieraat alkavat käyttäytyä oudosti ymmärtämättä itsekään miksi.

## Rooleissa

## Vastaanotto
*Suljettu ovi* sai kolme Saturn-palkintoa ja kolme palkintoa myös fantasia- ja kauhuelokuviin erikoistuneilla Sitgesin elokuvajuhlilla Espanjassa.

Yhdysvaltalainen elokuvakriitikko Roger Ebert piti elokuvan suurimpana mysteerinä sitä, miten tällainen kauhukliseiden kokoelma on onnistuttu myymään tuottajille ja nimekkäälle näyttelijäkunnalle. *Helsingin Sanomien* Paula Talaskivi kirjoitti elokuvan psykologisen kauhun käynnistyvän verkkaisesti, mutta vaikuttavan tarinan edetessä oudon voimallisesti. *[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Bello Romano luonnehti *Suljettua ovea* turhauttavaksi romaanifilmatisoinniksi ja antoi sille yhden tähden viidestä.

## Lähteet
Aztlán

**Aztlán** ("valkoinen maa") on asteekkien myyttinen alkukoti, josta he muinaisina aikoina vaelsivat Meksikon laaksoon. Aztlán sijaitsi myyttien mukaan pohjoisessa, mahdollisesti Pohjois-Meksikon tasangolla tai Pohjois-Amerikan lounaisosissa. Vaikka Aztlán on luultavasti legenda, on viitteitä siitä, että nahuatlkieliä puhuneet metsästäjä-keräilijäheimot muuttivat 1100-luvulla etelämmäs aiemmilta asuinsijoiltaan Pohjois-Meksikon ylätasangolla ja vaikuttivat osaltaan tolteekkien sivilisaation tuhoon.

## Aztlán Chicano-liikkeen piirissä

Meksikolais-yhdysvaltalainen runoilija Alurista otti Aztlánin vuonna 1969 nimitykseksi Yhdysvaltain lounaisosissa asuvien meksikolais-yhdysvaltalaisten eli chicanoiden yhteisölle. Jotkut chicano-activistit, kuten Rodolfo Gonzales, ovat omaksuneet Aztlánin nimeksi hypoteettiselle chicanojen omalle valtiolle lounais-Yhdysvalloissa. Osa chicanoista puolestaan on sitä mieltä, että Yhdysvallat pitää aluetta laittomasti hallussaan, ja että se tulisi palauttaa Meksikolle, jolle se kuului ennen vuonna 1848 solmittua Guadalupe Hidalgon rauhaa.

## Katso myös
*Chicomoztoc

## Lähteet
Kanadan-kirja

**Kanadan-kirja** on suomalaisen Akseli Rauanheimon kirjoittama kirja vuodelta 1930. Se toimi ensisijaisesti opaskirjana Suomesta Kanadaan siirtolaisina 1930-luvulla muuttaneille. Rauanheimo julkaisi kirjan toimiessaan Suomen Kanadan-pääkonsulina vuosina 1923–1932.

Rauanheimo esittelee kirjassa Kanadan yleistietoja, Kanadan ja Yhdysvaltojen eroja, siirtolaisuutta Kanadaan sekä eri suomalaisasutuksia Kanadassa. Hän nostaa yhdeksi esimerkiksi Sointulan Brittiläisessä Kolumbiassa. Rauanheimo esittelee myös erilaisia suomalaisille tuttuja kanadalaisia elinkeinoja, kuten maanviljelyä ja kalastusta. Kirja sisältää myös runsaasti kuvia.

Kirja on luettavissa ilmaiseksi Internet Archive -verkkopalvelusta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Transporno

**[[Transsukupuolisuus|Transseksuaalinen]] porno** on yksi pornografian genreistä. Useimmat transpornoesiintyjät ovat transnaisia, kuten Bailey Jay ja Sarina Valentina, mutta alalla on myös muunsukupuolisia sekä transmiehiä, kuten Buck Angel. Transnaiset esiintyvät usein miespuolisten partnereiden kanssa, mutta myös naistenvälistä transpornoa on saatavilla.

## Palkinnot
AVN Award **Vuoden Transesiintyjä** on yksi merkittävimmistä pornoalan palkinnoista transpornoesiintyjille. Transgender Erotica Awards joka tunnettiin aiemmin nimellä **Tranny Awards** on toinen merkittävä alan palkinto.

## Lähteet
Pyhän Pietarin kirkko (Camerton Park)

**Pyhän Pietarin kirkko** () on 1400-luvulla rakennettu kirkko Somersetissa, Englannissa. Se on Grade I -luokan suojelukohde. Kirkkoa laajennettiin ja korjattiin 1638 ja 1891.

## Lähteet
Karl Truppe

**Karl Truppe** (9. helmikuuta 1887 Ebenthal, Itävalta-Unkari – 22. helmikuuta 1959 Viktring, Itävalta) oli itävaltalainen taidemaalari. 

Truppe opiskeli Wienin taideakatemiassa. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän oli sotamaalari asemapaikkanaan eteläinen rintama. Myöhemmin hän oli konservatiivisena taiteilijana Adolf Hitlerin suosiossa. Hän maalasi maisemia, asetelmia ja muotokuvia muun muassa Hitleristä. Hän oli tunnettu maalari aikoinaan, mutta jäi unohduksiin toisen maailmansodan jälkeen.

## Lahjamuotokuva

C. G. Mannerheim sai Truppen muotokuvan Hitleristä 75-vuotissyntymäpäivälahjaksi, kun Hitler tuli yllätysvierailulle Suomeen. Saksan yhteysupseeri Waldemar Erfurth kertoo päiväkirjassaan, että Mannerheimin lähipiiriltä kysyttiin, millainen lahja ilahduttaisi Mannerheimia. Rudolf Walden ja Erik Heinrichs esittivät, että sopiva olisi taide-esine, jossa olisi Hitlerin omistuskirjoitus. Saksassa päädyttiin Hitlerin muotokuvaan.

Maalauksessa on Hitlerin kasvokuva luonnosmaisella taustalla. Maalaus on kooltaan 46&nbsp;× 59 senttimetriä. Kehyksen alaosassa lukee:

Luovutus tapahtui Mannerheimin salonkivaunussa, jossa olivat paikalla presidentti Risto Ryti ja Saksan sotamarsalkka Wilhelm Keitel. Maalauksen luovutuksesta ei ole kuvaa, vaikka Hitlerin vierailu Mannerheimin syntymäpäivillä on muuten tallennettu useisiin kuviin. Maalauksesta on tiedotuskomppanian Hugo Sundströmin mustavalkoinen valokuva vuodelta 1942 SA-kuva-arkistossa. Mannerheim-museossa on kaksi kuvaa, joissa oletetaan näkyvän salonkivaunun sohvalla olevan maalauksen kehystä.

Maalaus ei ole koskaan ollut ripustettuna. On arveltu niinkin, että se olisi tuhottu, mutta se on ollut vanerilaatikossa tallessa Mannerheimin kotitalon, nykyisen Mannerheim-museon ullakolla. Museon mukaan sitä ei myöskään tulla asettamaan esille.

## Lähteet
Pietari Topp

**Pietari Topp** (oik. **Peter Jonsson Topp**; 1787 – 1869) oli ruotsalainen korpraali, maanviljelijä sekä lukkari, joka toimi pietistisenä herätyssaarnaajana ja kirjojen levittäjänä Ruotsissa ja julkaisi myös useita omia kirjojaan. Hänen kirjansa *Huutavan ääni korvessa* levisi myös suomalaisen herätysliikeväen parissa.

## Elämä
Pietari Topp syntyi vuonna 1787. Hän oli kotoisin Ruotsin Länsi-Götanmaalta ja oli armeijan palveluksessa korpraalin arvoisena. Erottuaan armeijasta hän toimi maanviljelijänä sekä lukkarina Göteborgin hiippakuntaan kuuluvassa Boråsin seurakunnassa, jossa toimi tunnettu herätyssaarnaaja, pastori Otto Hoof. Alueella levinnyt hengellinen herätys veti myös Toppin mukaansa ja hän alkoi Hoofin esimerkkiä noudattaen pitää seuroja sekä levittää Hoofin ja muitten herännäiskirjailijoiden kirjoja. Hän vaelsi pitkiä matkoja kylästä toiseen kuljettaen sotilasrepussaan myytäviä kirjoja. Lisäksi hän kirjoitti itse useita kirjoja, joita hän myös levitti. Hän kuoli 1869.

## Kirjallinen tuotanto
Topp kirjoitti useita hengellisiä kirjoja. Näistä *Tuomiopasuna* (*Domsbasunen*) oli suorasanainen kuvaus viimeisestä tuomiosta. *Laulupasuna* puolestaan sisälsi sata valikoitua hengellistä laulua. Niistä suurin osa oli muiden kuin Toppin laatimia. Teos *Kuolemattoman sielun vaarallinen vaellus lyhyen elämän läpi iäisyyteen* oli niin suosittu, että siitä otettiin kuusitoista painosta. Samoin Toppin kirjoista ainoa Suomessa levinnyt, vuonna 1832 ilmestynyt *Huutavan ääni korvessa* oli myös kotimaassaan sen verran suosittu, että siitä otettiin viitisentoista painosta. Henrik Renqvist julkaisi kirjan suomeksi vuonna 1833. Siitä julkaistiin pian uusia painoksia vuosina 1835, 1836, 1840, 1850 ja 1855.

## Lähteet
Siurgus Donigala

**Siurgus Donigala** () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1&nbsp;992 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 76,39 neliökilometriä. Se sijaitsee 452 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Andorran parlamentti

**Andorran parlamentti** eli **yleiskokous** () on Andorran yksikamarinen parlamentti. Andorran yleiskokouksella on lainsäädännöllinen valta, ja se myös nimittää pääministerin, hyväksyy valtion budjetin sekä tukee ja valvoo hallituksen poliittisia toimia.

## Vaalit
Andorran parlamenttivaalit määritellään pääosin vuoden 1993 perustuslaissa ja vaalilaissa. Lisäksi asiaa käsitellään myös laissa puolueista ja kampanjarahoituksessa sekä laissa julkisesta radiosta ja televisiosta.

Edustajien vaalikausi kestää neljä vuotta. Vaaleissa käytetään kahta erilaista valintajärjestelmää. Puolet edustajista valitaan koko maan kattavasta vaalipiiristä suhteellista vaalitapaa noudattaen. Koko maan vaalipiirissä järjestetään suljettu listavaali. Lisäksi parlamenttiin valitaan kaksi edustajaa jokaisesta seitsemästä kunnasta, joissa toteutetaan enemmistövaalia. Vaaleissa äänioikeutettuja ovat kaikki yli 18-vuotiaat Andorran kansalaiset, joilla on täydet kansalaisoikeudet.

Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa äänestysprosentti oli 65 prosenttia. Eniten paikkoja sai Andorran demokraatit, joille meni 11 paikkaa. Muut edustajia saaneet puolueet olivat Sosiaalidemokraattinen puolue (7 paikkaa), Andorran liberaalipuolue (4 paikkaa), Unió Laurediana (2 paikkaa) ja Sosiaalidemokratia ja edistys (2 paikkaa). Lisäksi kaksi paikkaa meni sitoutumattomille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Parlamentin kotisivut
Stintino

**Stintino** (, ) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1&nbsp;623 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 59,04 neliökilometriä. Se sijaitsee 9 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Torpè

**Torpè** () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2&nbsp;869 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 91,5 neliökilometriä. Se sijaitsee 24 metrin korkeudella merenpinnasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fallon Fox

**Fallon Fox** (29. marraskuuta 1975) on yhdysvaltalainen naisten sarjan vapaaottelija, joka on transsukupuolinen. Vapaaottelu-urallaan Fox kävi kuusi ottelua, joista hän voitti viisi ja hävisi yhden Ashlee Evans-Smithille.

## Lähteet
Tatung Einstein

**Tatung Einstein** oli Tatung-yhtiön kehittämä 8-bittinen mikrotietokone. Ensimmäinen malli Tatung Einstein TC-01 julkaistiin kesällä 1984. Seuraava malli oli Tatung Einstein 256. TC-01:ssä oli yhtäläisyyksiä MSX-standardin kanssa, mutta ei ollut sen kanssa yhteensopiva. 256-mallissa oli nimen mukaisesti 256 kilotavua RAM-muistia.Laitteen kellotaajuu oli 4 MHz, näyttöresoluutio oli 512 x 424 pikseliä ja spritejen määrä oli 32 kappaletta.

Koneessa oli CP/M-yhteensopiva käyttöjärjestelmä Xtal/DOS, joka ladattiin erikseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 8-bit-museum.de 
* tatungeinstein.co.uk
Arzúa-Ulloa

**Arzúa-Ulloa** on Espanjan Galiciasta peräisin oleva lehmänmaitojuusto. 

Arzúa-Ulloa -juustoa valmistetaan Ulla-joen varrella Espanjan Galician keskiosissa. Juusto tunnettiin aikanaan aina vuoteen 1989 saakka yksinkertaisella nimellä *Ulloa* ja vuoteen 1995 saakka nimellä *Arzúa*. Nykyisellä nimellään juusto sai espanjalaisen alkuperänimityksen (*DO*) suojan vuonna 1995 ja nykyisin juusto lukeutuu tuotetuimpiin espanjalaisiin lehmänmaitojuustoihin. Vuonna 2014 juustoa tehtiin 3,2 miljoonaa kiloa.

Suojatun alkuperänimityksen mukaista juustoa tuotetaan kolmena eri laatuna maatiloilla ja teollisesti. *Arzúa-Ulloa de Granxa* on tavallisesti vain paikallisesti myyty juusto. Perinteisesti valmistettua juustoa valmistettiin syksyisin ja talvisin ja lehmät laidunsivat syöden ristikukkaiskasveja. Teollisesti valmistettavaan Arzúa-Ulloa -juustoon käytetään pastöroitua lehmänmaitoa. Juustoa valmistettaessa maito lämmitetään 30–32°C lämpötilaan ja siihen lisätään juoksute. Valmistuva juustomassa leikellään pieniin paloihin ja se huuhdotaan vedellä, minkä' jälkeen juustot muotitetaan ja niitä puristetaan parin tunnin ajan. Perinteinen tapa suolata juusto on ollut suolan lisääminen jo maitoon, mutta nykyisin käytetympi tapa on suolan lisääminen juustomassaan, tai niiden upottaminen suolaveteen. Juusto kypsyy vähintään kuusi päivää, mutta kypsemmän juuston valmistukseen voi kulua neljä kuukautta. 

Valmiit Arzúa-Ulloa -juustot ovat muodoltaan linssimäisiä. Painoa juustotahkolla on 0,5–4 kiloa. Juustolla on suolainen ja miedosti hapan maku. Makua on kuvailtu myös voiseksi ja maitoiseksi. 

## Lähteet
Jaakko Sopala

**Jaakko Sopala**, vuoteen 1930 **Schroderus**  (3. toukokuuta 1901 Sotkamo – 15. elokuuta 1976 Kajaani) oli suomalainen juristi, joka toimi Kajaanin kaupunginjohtajana kaksikymmentä vuotta.

Sopalan vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Schroderus ja Anna Kaisa Mankinen ja puoliso vuodesta 1930 Helmi Tirkkonen. Sopala tuli ylioppilaaksi 1922 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1928, varatuomarin arvon hän sai 1931. Sopala toimi asianajajana 1928–1929 ja 1939–1940. Hän työskenteli myös Oulun rahakamarin ja kaupunginvaltuuston sihteerinä sekä kaupunginsihteerinä 1930–1939. Kajaanin kaupunginjohtaja hän oli 1940–1960 ja vt. kaupunginviskaali 1941–1944.

## Lähteet
Martti Salokas

**Martti Antero Salokas**, vuoteen 1906 **Silvander**  (13. joulukuuta 1888 Perniö – 9. huhtikuuta 1967 Lahti) oli kouluneuvos, opettaja, rehtori ja tietokirjailija.

## Henkilöhistoria
Salokkaan vanhemmat olivat rovasti Frans Edvard Silvander ja Elli Liljefors ja puoliso vuodesta 1917 teologi Wendla Ivaska. Rehtori, historioitsija Eino Salokas oli hänen veljensä. Martti Salokas tuli ylioppilaaksi 1908 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1913. Hän  toimi Terijoen yhteiskoulun opettajana vuodesta 1913 ja koulun johtajana vuodesta 1917 sekä vakinaisena lehtorina vuodesta 1921 ja rehtorina vuodesta 1922. Kun Terijoen yhteislyseo muodostettiin 1929, Salokkaasta tuli sen rehtori ja vanhempi lehtori. Rehtorin tehtävää hän hoiti vuoteen 1953, koulun siirryttyä Lahteen Kannaksen yhteislyseoksi, ja lehtoraattia vielä vuoteen 1958. Kouluneuvoksen arvon Salokas sai vuonna 1957.

## Julkaisuja
* *Eväjalkaiset ja niiden maantieteellinen leviäminen*, 1916
* *Terijoen yhteislyseo (Terijoen suomalainen yhteiskoulu, Terijoen keskikoulu ja Terijoen keskikoulun jatkoluokat) 1907–1932*, 1932
* *Terijoki: kuvia ja kuvauksia entisestä kotipitäjästä*, 1951

## Lähteet
Maire Tolonen

**Maire Margareta Tolonen** (o.s. Virtanen, 20. marraskuuta 1919 Helsinki – 29. huhtikuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, pakinoitsija, sarjakuvantekijä ja lastenkirjailija. Hänet tunnettiin 35 vuoden ajan *[[Uusi Suomi|Uuden Suomen]]* pakinoitsijanimimerkki Siprana.

Maire Tolonen opiskeli Taideakatemian koulussa ja Helsingin yliopistossa ja sai toimittajan paikan *Uudesta Suomesta*. Hän tuli tunnetuksi vuosina 1947–1982 nimimerkillä Sipra kirjoittamistaan perheaiheisista pakinoista, joita julkaistiin myös kokoelmana *Ruokakunnan päämies ja hänen verovuotensa* (Otava 1966). Hän myös kuvitti lehtipakinansa itse signeerauksella M.T.

Maire Tolonen kirjoitti ja kuvitti kaksi lastenkirjaa, *Viisi veitikkaa: iloisen sisarparven seikkailuja* (Väestöliitto 1945) sekä *Mari ja Kari* (1954), joka perustui Tolosen *[[Lasten maailma]]* -lehteen tekemiin sarjakuviin.

## Yksityiselämä
Maire Tolonen oli naimisissa Suomen Matkailijayhdistyksen toimitusjohtajan Jorma Tolosen kanssa. Heidän neljästä lapsestaan nuorin on muusikko Jukka Tolonen.

## Lähteet
Salokas

**Salokas** voi tarkoittaa:

* Eino Salokas (1887–1957), rehtori ja historiantutkija
* Martti Salokas (1888–1967), kouluneuvos ja tietokirjailija
* Wendla Salokas (1889–1969), teologi ja opettaja
Esa Klinga

**Esa Klinga** (s. 21. marraskuuta 1939 Mikkeli) on suomalainen yhdistetyn hiihtäjä, valmentaja ja urheilujohtaja.

Klinga edusti Suomea yhdistetyssä hiihdossa kolmissa arvokilpailuissa. Hän sijoittui 25:nneksi Innsbruckin olympialaisissa 1964, 12:nneksi Oslon MM-kilpailuissa 1966 ja 33:nneksi Grenoblen olympialaisissa 1968. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1967 ja saavutti SM-hopeaa 1966 ja 1968 sekä SM-pronssia 1963 ja 1969. Hän edusti Heinolan Iskua, Vierumäen Jytinää ja Lahden Hiihtoseuraa.

Klinga toimi Suomen Hiihtoliiton valmennus- ja johtotehtävissä vuodesta 1970 alkaen. Hän oli Hiihtoliiton yhdistetyn lajipäällikkö vuosina 1972–1976, valmennuksen ja koulutuksen johtaja 1983–1988 ja toimitusjohtaja 1988–2001. Hän erosi toimitusjohtajan tehtävästä Lahden MM-hiihtojen dopingskandaalin seurauksena maaliskuussa 2001.

Esa Klingan pojista Jani Klinga on voittanut SM-kultaa mäkihypyn joukkuekilpailussa ja Ville Klinga on pitkäaikainen urheilutoimittaja.

## Lähteet
Sahajärvi (Espoo)

**Sahajärvi** () on Uudellamaalla Espoossa Uusipellon lähellä sijaitseva järvi. Se kuuluu Siikajärven harvaanasuttuun kaupunginosaan.

## Maantietoa
Sahajärvi on 1,6 kilometriä pitkä, 650 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 55 hehtaaria. Se on muodostunut korkeiden mäkien väliseen painaumaan. Sahajärven lähin naapurijärvi, Nuuksion Pitkäjärvi, sijaitsee 700–800 metriä Sahajärvestä itään. Luoteispuolella kohoaa Salakoskenmäki, kaakossa Koulunpellon mäkialue ja Pitkäjärven välinen kannas on vaihtelevaa jopa 40 metriin kohoavaa mäkimaastoa. Järvessä on yksi saari Torsö, jonka pinta-ala on 1,02 hehtaaria . Saaren taakse jää järven toinen lahti Mätälahti, jonka eteläpuolella järvelle työntyy ainoa niemi Torsudd. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 1,63 miljoonaa kuutiometriä, jolloin sen keskisyvyydeksi tulee 3,0 metriä . Järven syvyys on 6,5 metriä ja tämä kohta löytyy Toruddin edustalta . Järven rantaviivan pituus on 5,2 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituuden osuus siitä on 450 metriä. Rannat ovat metsämaata paitsi lounaassa, jossa ne ovat peltomaata. Aivan rannan tuntumassa sijaitsee toistakymmentä kiinteästi asuttua tilaa ja lähes kaksikymmentä vapaa-ajan asuntoa. Uusipellon asuinalueelta on matkaa 250 metriä lounaisrantaan. Turunväylä kulkee parisen kilometriä Sahajärven eteläpuolitse.

## Vesistösuhteet
Sahajärvi sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueessa (vesistöaluetunnus 81), jonka Mankinjoen valuma-alueeseen (81.057) järvi kuuluu. Sen valuma-alueen pinta-ala on 10,94 neliökilometriä . Järveen on johdettu muutama metsä- ja pelto-oja. Länsipuolella sijaitsevasta Heinäslammesta laskee lounasrantaan Salakoski. Sahajärven laskuoja Sahaoja, tai myös Sahajoki, laskee parin kilometrin päässä Nuuksion Pitkäjärveen. 
Sahajärven vedenpinnan korkeus on 43,7 metriä mpy (N2000).

## Historiaa
Järven lähellä sijaitsi 1700-luvulla saha ja pärehöyläämö. Sahajärvi on aiemmin tunnettu myös nimellä Kvarnträsk.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*Espoon Suunta: BROBACKA-SAHAJÄRVI 1992
Erkki Luiro

**Erkki Olavi Luiro** (29. tammikuuta 1940 Rovaniemi – 2. elokuuta 1984 Rovaniemi) oli suomalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän sijoittui Innsbruckin olympialaisissa 1964 parhaana suomalaisena 22:nneksi. Hän sijoittui Holmenkollenin kisoissa kolmanneksi vuonna 1963. Mäkihypyssä hän sijoittui Salpausselän kisoissa toiseksi vuonna 1963. Luiro edusti Ounasvaaran Hiihtoseuraa.

Erkki Luiron isoveli Tauno Luiro oli maineikas mäkihyppääjä.

## Lähteet
Äärimmäisyyksien aika

**Äärimmäisyyksien aika: lyhyt 1900-luku (1914–1991)** (engl. *The Age of Extremes: The Short Twentieth Century, 1914–1991*) on Eric Hobsbawmin kirjoittama historiankirja vuodelta 1994. Vastapaino julkaisi Pasi Junnilan suomennoksen vuonna 1999.

## Sisältö

Kirja käsittelee ”lyhyttä 1900-lukua”, joka alkoi ensimmäisen maailmansodan syttymisestä vuonna 1914 ja päättyi Neuvostoliiton hajoamiseen vuonna 1991. Hobsbawm oli aiemmin käyttänyt nimitystä ”pitkä 1800-luku” vuosien 1789 ja 1914 välisestä ajasta eräissä muissa teoksissaan.

Useimmissa painoksissa kirjan kanteen on painettu stilisoitu kohtaus Charlie Chaplinin elokuvasta *[[Diktaattori (elokuva)|Diktaattori]]*.

### Kirjan luvut

* I osa: Katastrofin aika
** Totaalisen sodan aika
** Maailmanvallankumous
** Talous suistuu kuiluun
** Liberalismin romahdus
** Yhteistä vihollista vastaan
** Taide 1914–1945
** Imperiumien aika päättyy
* II osa: Kulta-aika
** Kylmä sota
** Kultaiset vuodet
** Yhteiskunnallinen vallankumous 1945–1990
** Kulttuurivallankumous
** Kolmas maailma
** Reaalisosialismi
* III osa: Maanvyörymä
** Kriisivuosikymmenet
** Kolmas maailma ja vallankumous
** Sosialismi tulee tiensä päähän
** Avantgardismi kuolee – taide vuoden 1950 jälkeen
** Velhot ja oppipojat – luonnontieteet
** Uutta vuosituhatta kohti
Bombardier Recreational Products

**Bombardier Recreational Products Inc.** eli **BRP** on kanadalainen yhtiö, joka valmistaa muun muassa Lynx-moottorikelkkoja, Can-Am-mönkijöitä ja Sea-Doo-vesiskoottereita. 

BRP on maailman suurin moottorikelkkojen valmistaja.

## Historia
Bombardier Recreational Products Inc. oli vuoteen 2003 asti osa Bombardier-yhtiötä. 

Vuonna 2013 BRP listautui pörssiin, ja vuonna 2017 sen liikevaihto oli 4,2 miljardia Kanadan dollaria (noin 2,8 miljardia euroa).

Vuonna 2001 Bombardier osti Outboard Marine Corporationin konkurssipesältä Johnson- ja Evinrude-perämoottorit, joista ensimmäisen valmistuksen BRP lopetti 2007 ja jälkimmäisen 2020.

## BRP Finland

BRP:n suomalainen tytäryhtiö BRP Finland Oy on perustettu vuonna 2003. Se valmistaa Rovaniemellä Lynx- ja Ski-Doo-moottorikelkkoja sekä Suomessa kehitettyjä 6-pyöräisiä Can-Am-mönkijöitä. Vuonna 2016 BRP Finland työllisti 356 henkilöä, joista 40 tuotekehityksessä, ja sen liikevaihto oli 261 miljoonaa euroa.   Vuonna 2017 viennin osuus tehtaan tuotannosta oli 85 prosenttia. Suomen markkinoita johtivat Lynx (50 %) ja Ski-Doo (23,5 %).

Mönkijöitä tehtaalla on valmistettu vuodesta 2014 lähtien.

Yhtiö on perustanut Suomen moottorikelkkasäätiön, joka on mukana muun muassa Rovaniemelle vuonna 2014 avatussa Joulupukin kelkkatalossa.

## Tuotteet
BRP valmistaa muun muassa Suomessa suunniteltuja Lynx-moottorikelkkoja ja Can-Am-mönkijöitä ja kanadalaisia Ski-Doo- ja BoonDocker-moottorikelkkoja.  Rovaniemellä suunnitellaan myös kelkkailuun sopivia ajovaatteita ja -varusteita. Kelkkavaatteissa on esimerkiksi lenkki hätäkatkaisimelle. Hätäkatkaisin sammuttaa moottorikelkan, jos kuski putoaa kelkasta.

Yhtiö myy myös Sea-Doo-vesiskoottereita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*BRP.com
Devil May Cry 5

**Devil May Cry 5** () on Capcomin kehittämä ja julkaisema toimintaseikkailupeli, joka on julkaistu vuonna  PlayStation 4:lle, Windowsille ja Xbox Onelle.
Peli kuuluu *[[Devil May Cry]]* -pelisarjaan. Pelistä julkaistiin laajennettu versio **Devil May Cry 5: Special Edition** PlayStation 5:lle ja Xbox Series X/S:lle, jossa Vergil lisättiin pelattavaksi hahmoksi.

## Pelaaminen
Pelissä on kolme pelattavaa päähenkilöä: Nero, Dante ja uusi hahmo V.

## Kehitys
Pelin ohjaaja Hideaki Itsuno keskusteli Capcomin johtajan Kenzo Tsujimoton kanssa tekisikö *Devil May Cry 5:n* vai *Dragon’s Dogma 2:n*. Tsujimoton vastaus oli että luovien henkilöiden olisi saatava tehdä mitä he haluavat tehdä, joten antaa mennä, tee mitä haluat. Tuolloin neljä vuotta aiemmin pelit olivat Itsunon mukaan kehittyneet paljon, mutta puhtaasti toimintapelejä ei ollut paljoa. Tuottajan roolissa Michiteru Okabe oli vastuussa liiketoimintapuolesta kuten budjetista ja arvioista paljonko peli myisi sekä hyväksyttää projekti.

Peli käyttää RE Engine -pelimoottoria, joka oli ensin käytössä *[[Resident Evil 7]]:ssä*.

## Vastaanotto
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9.5/10.

Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 9/10.

## Myynti
Capcom on kertonut pelin myyneen kaksi miljoonaa kappaletta toukokuuhun 2019 mennessä. Aiempi *[[Devil May Cry 4]]* myi kolme miljoonaa kappaletta koko elinaikanaan.

## Ääninäyttelijät
### Japaniksi

### Englanniksi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Behind the Voice Actors -sivustolla
Ussana

**Ussana** () on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 4&nbsp;198 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 32,82 neliökilometriä. Se sijaitsee 97 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Helena Allahwerdi

**Helena Allahwerdi** (o.s. **Liikanen**, s. 15. tammikuuta 1938 Helsinki) on suomalainen eläkkeellä oleva filosofian tohtori, joka tunnetaan kansainvälisyyskasvatuksen uranuurtajana Suomessa.

Allahwerdin kaksossisar on kasvatustieteilijä, professori emerita Pirkko Liikanen. Tytöt varttuivat Helsingin Kaisaniemenkadulla virkamiesisän ja ompelijaäidin tyttärinä, karjalaisevakoiden ympäröiminä. Tytöt pääsivät ylioppilaiksi vuonna 1956 Helsingin suomalaisesta yksityislyseosta, minkä jälkeen Helena Liikanen lähti au pairiksi Yhdysvaltoihin ja suoritti opintoja New Yorkin Columbian yliopistossa. Helsinkiin palattuaan hän valmistui vuonna 1962 humanististen tieteiden kandidaatiksi pääaineenaan englantilainen filologia ja vuonna 1969 valtiotieteiden kandidaatiksi pääaineenaan sosiologia. Vuonna 2001 hän väitteli tohtoriksi 63-vuotiaana aiheesta *Kansainvälisyyskasvatuksen suositukset maailmankansalaisen kypsyyskokeeseen*.

Helena Liikanen avioitui vuonna 1962 alun perin Irakin, sittemmin Itävallan kansalaisen, insinööri Munir Allahwerdin kanssa, joka oli työssä YK-tehtävissä. Heille syntyi kaksi poikaa, joita äiti hoiti kouluikään saakka. Miehen työ vei perhettä moniin sotaakäyviin maihin, kunnes he asettuivat Suomeen 1970. Helena Allahwerdi sai työtä ensi kouluhallituksesta ja sitten Suomen YK-liitosta kansainvälisyyskasvatuksen sihteerinä 1972. Vuonna 2002 hänestä tuli Haaga Instituutin ja Helsingin kauppaoppilaitoksen kansainvälisten asioiden johtaja. Tästä tehtävästä hän jäi eläkkeelle 72-vuotiaana vuonna 2010.

Helena Allahwerdille myönnettiin vuonna 1976 Noppa-työryhmän jäsenenä valtion tiedonjulkistamispalkinto. Vuonna 1971 aloitettu Noppa-hanke tähtäsi alle kouluikäisille lapsille suunnattujen tv-ohjelmien tuotantoon, tärkeimpänä tuloksenaan vuosina 1973–1981 lähetetty lastenohjelma *[[Noppa (televisio-ohjelma)|Noppa]]*. Työryhmässä oli mukana myös Allahwerdin kaksossisar, varhaiskasvatuksen professori Pirkko Liikanen sekä toimittajat Antero Ikonen, Sirppa Sivori-Asp ja Ulpu Tolonen. Helena Allahwerdi on toiminut monien lastenohjelmien käsikirjoittajana sekä lasten ja aikuisten koulutusmateriaalien laatijana ja julkaisujen toimittajana. Vuonna 1990 Allahwerdi sai Rauhankasvatusliiton rauhankasvatuspalkinnon.

## Teoksia
**Islamin porteilla*. Toim. yhdessä Helena Hallenbergin kanssa. Tammi, 2002.

## Lähteet
Formula 2 Espanjan Grand Prix 2019

**Formula 2 Espanjan Grand Prix 2019** oli Formula 2 -kauden 2019 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 11.–12. toukokuuta Circuit de Barcelona-Catalunyan moottoriradalla Barcelonassa Espanjassa.

## Tulokset
### Aika-ajot

### Lauantain kilpailu

### Sunnuntain kilpailu

## Muuta
* Zhou Guanyun uran ensimmäinen palkintokorokesija.
* Callum Ilottin uran ensimmäinen palkintokorokesija ja pisteet.

## Katso myös
* Espanjan Grand Prix 2019
* Formula 3 Espanjan Grand Prix 2019

## Lähteet
Niilo Nikunen

**Niilo Nikunen** (14. kesäkuuta 1913 Lemi – 19. heinäkuuta 1991 Savonlinna) oli suomalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän sijoittui yhdistetyssä Garmisch-Partenkirchenin olympialaisissa 1936 kymmenenneksi sekä MM-kilpailuissa Lahdessa 1938 ja sittemmin epävirallisiksi julistetuissa kisoissa Cortina d'Ampezzossa 1941 yhdeksänneksi. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1937–1939 ja voitti Salpausselän Kisojen yhdistetyn kilpailun vuonna 1939. Mestaruusvuosinaan hän edusti Evon Metsäpoikia ja Tainionkosken Urheilijoita.

Niilo Nikusen pikkuveli Kauko Nikunen sai SM-mitaleja yhdistetyssä ja viestihiihdossa.

## Lähteet
Aulis Sipponen

**Aulis Sipponen** (17. tammikuuta 1929 Valkjärvi – 5. maaliskuuta 2021 Orivesi) oli suomalainen yhdistetyn hiihtäjä, joka oli lajissaan Suomen kärkinimiä 1950-luvun alkupuolella.

Sipponen sijoittui yhdistetyssä 11:nneksi Rumfordin MM-kilpailuissa 1950, seitsemänneksi Oslon olympialaisissa 1952 ja 14:nneksi Falunin MM-kilpailuissa 1954. Oslon olympialaisissa hän sijoittui 16:nneksi 18 kilometrin hiihdossa. Hän voitti yhdistetyssä nuorten Suomen-mestaruuden vuosina 1947 ja 1949 sekä saavutti aikuisten sarjassa SM-pronssia vuonna 1953. Hän sijoittui toiseksi Puijolla 1949 ja 1952 sekä Ounasvaaralla 1953. Salpausselän Kisoissa hän oli parhaimmillaan kolmas vuonna 1952. Hän edusti Oriveden Ponnistusta ja Jämsänkosken Ilvestä.

Sipponen toimi Länsi-Saksassa yhdistetyn valmentajana vuosina 1959–1962 ja valmensi muun muassa vuonna 1960 olympiakultaa voittanutta Georg Thomaa.

## Lähteet
Eelis Uosikkinen

**Eelis Uosikkinen** (2. joulukuuta 1906 Kuopio – 12. marraskuuta 1991 Kuopio) oli suomalainen mäkihyppääjä ja yhdistetyn hiihtäjä.

Kuopion Urheilu-Veikkoja edustanut Eelis Uosikkinen voitti vuonna 1930 Suomen-mestaruuden sekä mäkihypyssä että yhdistetyssä. Seuraavana vuonna hiihtolajien erikoisseuraksi perustettua Puijon Hiihtäjiä edustanut Uosikkinen voitti yhdistetyssä Suomen-mestaruuden ja oli Salpausselän Kisoissa paras molemmissa lajeissa. Hän saavutti voittoja myös Puijolla ja Ounasvaaralla. Hän sijoittui Puijolla 1934 järjestetyssä Suomen ensimmäisessä pujottelukilpailussa toiseksi.

Eelis Uosikkisen pikkuveli Martti Uosikkinen oli telinevoimistelun olympiamitalisti ja suomalaisen alppihiihdon uranuurtajia.

## Lähteet
Bravely Second: End Layer

**Bravely Second: End Layer** () on Silicon Studion kehittämä Square Enixin julkaisema roolipeli. Peli on julkaistu vuonna  Nintendo 3DS:lle.

Peli on suora jatko-osa *[[Bravely Default]]ille*.

## Kehitys
Pelin musiikin on säveltänyt supercell-yhtyeen Ryo. Ryo on sanonut saavansa usein pyyntöjä vokaalisiin asioihin ja yllättyneensä saaneensa pyynnön pelimusiikkiin. Ryo on sanonut ostaneensa edellisen pelin *Bravely Default* sen julkaisupäivänä ja pelanneensa sen läpi.

## Vastaanotto

Peli on saanut Nintendo Lifen arvostelussa arvosanaksi 9/10.

Peli on saanut Muropaketin arvostelussa 4/5 tähteä.

Peli on saanut *[[Pelit (lehti)|Pelit]]*-lehden arvostelussa arvosanaksi 75/100.

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 7.1/10.

Peli on saanut *[[Famitsū]]* -lehden arvostelussa 36/40 pistettä (9/9/9/9).

Pelillä on Metacritic-kerääjäsivustolla 81/100 pistettä.

## Ääninäyttelijät
Pelin alkuperäiset japaninkieliset ääninäyttelijät:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* Behind the Voice Actors -sivustolla
Hendryn piirikunta

**Hendryn piirikunta** () on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 41&nbsp;556 vuonna 2018 ja sen pinta-ala on 3 082 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus on LaBellen kaupunki.

Vuonna 1923 perustettu piirikunta on saanut nimensä Konfederaation maavoimien kapteeni Francis A. Hendryltä.

## Väestö
Piirikunnan asukkaista 51,9 prosenttia on latinalaisamerikkalaisia, 33.5 prosenttia valkoisia ja 10,9 prosenttia mustia. 81,2 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 33,7 vuotta.

## Kuvia piirikunnasta

Tiedosto:Labelle FL crths01.jpg|Piirikunnan oikeustalo.
Tiedosto:Caloosahatchee.JPG|Caloosahatchee -joen rantaa.


## Lähteet
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Pentti Vesalainen

**Pentti Sylvester Vesalainen** (1. tammikuuta 1913 Kotka – 27. marraskuuta 2000) oli suomalainen yhdistetyn hiihtäjä, joka kilpaili 1930-luvulla. Hän sijoittui Lahden MM-kilpailuissa 1938 yhdistetyssä viidenneksi. Hän oli hiihto-osuudella kuudestoista mutta nosti sijoitustaan mäkiosuudella. Hän saavutti yhdistetyssä SM-pronssia vuosina 1937 ja 1938. Hän edusti Kotkan Hiihtoseuraa ja Kotkan Poliisi-Urheilijoita. Aikaisemmin Pentti (Pepa) Vesalainen edusti Kotkan Palloseuraa ja myöhemmin vuodesta 1960 Kotkan Voimistelijoita.

Vesalainen harrasti myös jalkapalloa, viisiottelua ja ampumista (isopistoolin mestariluokka, 30 + 30 laukauksella 558 pistettä). Hän oli mukana seura- ja järjestötoiminnassa, mm. Kotkan liikennelautakunnassa. Vesalaiselle myönnettiin Suomen Urheilun hopeinen ansiomitali kullatuin ristein. Vesalaisen harrastuksia olivat kuntourheilu ja saaristoretkeily. Vesalaisen kotikunta oli Kotka.

Ammatiltaan Vesalainen oli poliisi ja yleni komisarioksi.

## Lähteet
2,2-dibromi-2-syanoasetamidi

**2,2-Dibromi-2-syanoasetamidi** (C3H2N2Br2O) eli **2,2-dibromi-3-nitriilipropionamidi** tai **DBNPA** on amideihin ja nitriileihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään biosidina paperiteollisuuden prosesseissa ja muissa teollisuusvesissä.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa 2,2-dibromi-2-syanoasetamidi on kellertävää kiteistä ainetta, joka liukenee hyvin veteen ja alkoholeihin. Yhdiste ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. 2,2-Dibromi-2-syanoasetamidi estää bakteerien, levien ja hiivojen kasvua. Tämän vuoksi sitä käytetään estämään niiden lisääntymistä ja biofilmien muodostusta paperi- ja selluteollisuudessa, teollisuuden jäähdytysvesissä ja vesisärötysnesteissä. Yhdistettä valmistetaan bromaamalla syanoasetamidia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Human Metabolome Database: 2,2-Dibromo-2-cyanoacetamide 
*Food Component Database (FooDB): 2,2-Dibromo-2-cyanoacetamide 
*ChemBlink: 2,2-Dibromo-2-cyanoacetamide
Hammarsboda

**Hammarsboda** on kylä Kemiönsaaren kunnan länsiosassa entisen Dragsfjärdin alueella. Kylä sijaitsee Överölmosin ja Purunpään välissä saaren länsirannalla.

Hammarsboda sijaitsee Hammarsboda träskin pohjoispuolella. Kylän asutus keskittyy tuon alueen tasaille paikoille, muun kyläalueen ollessa pääasiassa mäkistä metsämaata.

Kylän alueelta on tehty kivi- ja pronssikautisia löytöjä. Hammarsboda on erotettu aikanaan Ölmosista omaksi kyläkseen. Vuoden 1922 maanmittaustoimituksissa Hammarsbodan rekisterikylä liitettiin takaisin Ölmosiin.

## Lähteet
Toivo Ilmari Sorjonen

**Tovo Ilmari (Immo) Sorjonen**  (15. huhtikuuta 1904 Ruskeala – 10. elokuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen opettaja, järjestöjohtaja ja retkeilyn ja kuntoilun uranuurtaja.

## Henkilöhistoria
Sorjosen vanhemmat olivat maanviljelijä Paavo Sorjonen ja Anna Liisa Laakkonen ja puoliso vuodesta 1933 Rauni Ingeborg Öström. Sorjonen tuli ylioppilaaksi 1923 ja valmistui voimistelunopettajaksi 1930. Hän oli Suomen urheiluopiston opettaja ja taloudenhoitaja 1932–1933 ja urheilutoimittaja 1933–1935, Suomen Matkailijayhdistyksen kenttäsihteeri 1935–1943, Suomen retkeilymajajärjestön toiminnanjohtaja 1943–1945 ja Suomen Ladun yleissihteeri ja toiminnanjohtaja 1945–1969. Vuokatin Urheiluopiston johtajana Sorjonen toimi 1958–1960, *Urheilijan* toimitussihteerinä 1930–1932 ja *Kouluvoimistelu ja -urheilun* 1936–1937. Hänellä oli useita liikunta- ja urheilualan luottamustoimia, mutta myös Espoon kunnanvaltuuston jäsenyys 1946–1953 ja -hallituksen jäsenyys 1946-1956. Jälkimmäisen puheenjohtaja hän oli 1953–1954. Ansioistaan Sorjoselle myönnettiin muun muassa Suomen urheilun kultainen ansioristi.

## Julkaisuja
* *Urheilija*, 1932, Arvo Vartia, Lauri Pihkala, T. I. Sorjonen
* *Hiihtotekniikan opas: ohjekirjanen nuorille hiihdon harrastajille*, 1941
* *Ohjeita suksien voitelussa ja hoidossa: hiihtäjien iloksi*, 1941
* *Sotilaspoikien hiihtokoulutus*, 1942
* *Eräretkeilyn opas*, 1949
* *Uusi hiihtokirja*, 1956, Veli Saarinen, T. I. Sorjonen
* *Vuokatin urheiluopisto 1945–1960*, 1960

## Lähteet
Pentti Suhonen

**Pentti Suhonen**  (27. tammikuuta 1888 Karttula – 30. maaliskuuta 1966 Tampere) oli kouluneuvos, opettaja, rehtori ja tietokirjailija.

## Henkilöhistoria
Pentti Suhosen vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Juho Suhonen ja Maria Tenhunen ja puoliso vuodesta 1919 käsityönopettaja Edit Elisabet (Liisa) Zimmermann. Suhonen tuli ylioppilaaksi 1910 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1915. Hän toimi opettajana Toijalan yhteiskoulussa 1918–1924 ja Tampereen klassillisessa lyseossa nuorempana lehtorina vuodesta 1924, vanhempana lehtorina vuodesta 1927, vararehtorina 1928–1938 ja rehtorina 1938–1955. Hän oli Tampereen Luonnonystävien pitkäaikainen johtokunnan jäsen ja sihteeri ja hänellä oli useita alansa ja muita luottamustehtäviä.

## Julkaisuja
* *Piirteitä Karttulan suojeluskunnan alkuvaiheista*, 1919
* *Puutarhanhoidosta Karttulan pitäjässä*, 1924
* *Luettelo Kuopion museon suomalaisesta keltanokokoelmasta*, 1927, J. Pekkarinen, H. Roivainen, Väinö Karvinen, Yrjö Pitkänen, Carl Cedercreutz, M. Jauhiainen, Pentti Suhonen, Antti Reinikainen, Lauri Siivonen
* *Karttulan pitäjän kasvisto*, 1935
* *Suomalaiset kasvinnimet*, 1936

## Lähteet
Ihminen ihmiselle

**Ihminen ihmiselle** (*Beautiful People*) on Jasmin Dizdarin käsikirjoittama ja ohjaama brittiläinen draamakomedia vuodelta 1999. Elokuva käsittelee Bosnian sodan moninaisia vaikutuksia 1990-luvun alun Lontoossa. Se sai Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 1999 Un certain regard -palkinnon.

## Juoni
Useat tarinat limittyvät toisiinsa. Elokuva alkaa vuoden 1993 Lontoosta, jossa sodassa eri puolilla olleet serbi- ja kroaattimies tunnistavat toisensa bussissa ja alkavat ajaa toisiaan takaa pitkin katuja He päätyvät vierekkäisiin sairaalasänkyihin ja jatkavat taas tappeluaan. Hienon perheen tytär rakastuu Balkanilta tulleeseen rutiköyhään pakolaismieheen. Päihderiippuvainen brittihuligaani nukahtaa lentokentällä Bosniaan lähtevän tavarakasan sisään ja herää, kun putoaa tavaroiden mukana laskuvarjolla sotatoimialueelle. BBC:n sotakuvaaja vammautuu Bosniassa niin fyysisesti kuin henkisestikin. Lontooseen paennut bosnialaisnainen on joutunut serbisotilaiden raiskaamaksi ja saa lapsen, jonka kokee vihollisekseen. Maahanmuuttajamiestä luullaan varkaaksi, kun hän yrittää palauttaa lompakkoa omistajalleen.

## Vastaanotto
Elokuvaa ei nähty Suomen teattereissa. *Helsingin Sanomien* Harri Römpötti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 2003 Dizdarin pitävän sirpaleisen, useista limittäisistä tarinoista muodostuvan elokuvan juohevasti liikkeessä. ”Hän onnistuu myös tarjoamaan toivon kipinöintiä tinkimättä ihmisen petomaisuutta korostavasta sanomastaan. Musta huumori voi maistua kitkerältä, mutta tässä se on sangen terveellinen lääke.”

Yhdysvaltalaiskriitikko Roger Ebertin mukaan *[[Short cuts – oikopolkuja|Short Cutsin]]* ja *[[Magnolia (elokuva)|Magnolian]]* tavoin eri tarinoita yhteen punova *Ihminen ihmiselle* käyttää huumoria samaan tapaan kuin elokuva *[[Me sotasankarit (elokuva)|Me sotasankarit]]* (1970), huvittamalla katsojaa sodan järjettömillä epäloogisuuksilla ja paradokseilla.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Lähteet
Veit Heinichen

**Veit Heinichen** (s. 1957 Villingen-Schwenningen) on saksalainen kirjailija.

## Elämä
Veit Heinichen opiskeli liiketaloutta Stuttgartissa ja aloitti tämän jälkeen työt Daimler-Benz AG:lla. Jonkin aikaa autoteollisuudessa työskenneltyään hän päätyi kuitenkin vaihtamaan alaa ja siirtyi kirjallisuuden pariin. Heinichen on työskennellyt niin kirjakauppiaana kuin eri kustantamojen palveluksessa; hän oli yksi Berlin Verlags -kustantamon perustajista ja toimi sen toimitusjohtajana vuoteen 1999 saakka. Veit Heinichen on asunut jo useiden vuosien ajan Italian Triestessä, jonne myös hänen Proteo Laurenti -dekkarisarjansa tarinat sijoittuvat. Heinichenin romaaneita on käännetty 10 eri kielelle, niistä on tehty tv-elokuvia ja ne ovat saaneet useita palkintoja. Veit Heinichen vieraili Suomessa marraskuussa 2019 Krimi Helsinki -tapahtumassa.

## Teokset
**Proteo Laurenti -sarja**

* 2001 *Gib jedem seinen eigenen Tod*, Zsolnay Verlag (*Kullekin suo kuolemansa*, Kustantamo Huippu 2018, )
* 2002 *Die Toten vom Karst*, Zsolnay Verlag (*Karstin kuolleet*, Kustantamo Huippu 2020, )
* 2003 *Tod auf der Warteliste*, Zsolnay Verlag
* 2005 *Der Tod wirft lange Schatten*, Zsolnay Verlag
* 2007 *Totentanz*, Zsolnay Verlag
* 2009 *Die Ruhe des Stärkeren*, Zsolnay Verlag
* 2010 *Keine Frage des Geschmacks*. Zsolnay Verlag
* 2013 *Im eigenen Schatten*, Zsolnay Verlag
* 2016 *Die Zeitungsfrau*, Piper Verlag
* 2017 *Scherbengericht: Commissario Laurenti vergeht der Appetit*, Piper Verlag

## Palkintoja

* 2003 *Premio Franco Fedeli* -finalisti romaanilla *Die Toten vom Karst* (yksi kolmesta parhaasta italiankielisestä rikosromaanista)
* 2004 *Premio Franco Fedeli* *-*finalisti romaanilla *Tod auf der Warteliste* (yksi kolmesta parhaasta italiankielisestä rikosromaanista)
* 2005 *Radio Bremen Krimipreis* -dekkaripalkinto ”Triestelle keskieurooppalaisen kulttuurin näyttämönä tunnusomaisten historiallis-poliittisten siteiden tarkkanäköisestä, viihdyttävästä ja virheettömästä kuvauksesta”
* 2010 *Premio Azzeccagarbugli* -palkinto parhaasta vieraskielisestä romaanista *Die Ruhe des Stärkeren*
* 2011 *XIII Premio Internazionale Trieste Scrittura di Frontiera*
* 2012 *Gran Premio Noé*
* 2012 *European Crime Fiction Star Award* -finalisti yhdessä Petros Markarisin ja Fred Vargasin kanssa
* 2014 *Premio Selezione Bancarella* romaanista *Im eigenen Schatten* 

## Lähteet
* http://veitheinichen.eu/?page_id=1900&lang=de  Viitattu 12.5.2019
* https://www.kustantamohuippu.fi/portfolio/veit-heinichen/ Viitattu 12.5.2019
* https://www.hanser-literaturverlage.de/autor/veit-heinichen/ Viitattu 12.5.2019
* https://www.piper.de/autoren/veit-heinichen-4627 Viitattu 12.5.2019
Timbuktu (elokuva)

**Timbuktu** on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut, Maliin sijoittuva, Abderrahmane Sissakon ohjaama ranskalais-mauritanialainen draamaelokuva.

Se voitti monia elokuvapalkintoja, muun muassa vuonna 2015 Afrikan elokuva-akatemian (AMAA) parhaan elokuvan palkinnon ja yhteensä seitsemän César-palkintoa (paras elokuva, paras alkuperäiskäsikirjoitus, paras ohjaus, paras kuvaus, paras leikkaus, paras ääni ja paras musiikki). Kesän 2017 katsauksessaan ''The New York Timesin'' elokuva-arvostelijat nostivat *Timbuktun* alkaneen vuosituhannen 25 parhaan elokuvan joukkoon. Elokuva oli myös BBC:n vuonna 2016 julkaisemalla 21. vuosituhannen alun sadan merkittävimmän elokuvan listalla, mikä lista pohjautui yhteensä 177:n, korostetusti Yhdysvalloista ja Britanniasta kotoisin olevan elokuvakriitikon mielipiteisiin. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Timbuktu'' -elokuvan osin  tekstitetty traileri (imdb.com)
Goblin (yhtye)

**Goblin** on italialainen, pääosin instrumentaalista progressiivista rockia esittävä yhtye, joka tunnetaan elokuvamusiikistaan. Yhtye nousi suosioon esikoisteoksensa, Dario Argenton *[[Verenpunainen kauhu|Verenpunaiseen kauhuun]]* esittämänsä ääniraidan myötä vuonna 1975, minkä jälkeen se toimi vuosien ajan Argenton hovisäveltäjänä. Muita merkittäviä sävellystöitä ovat *[[Suspiria – tappavat huokaukset]]* (1977) sekä *[[Dawn of the Dead]]* (1978).

Goblinin jäsenistö on vuosien mittaan vaihtunut toistuvasti, ja myös kokoonpanojen nimet ovat vaihdelleet. Rinnakkaiskokoonpanoja on tällä hetkellä toiminnassa peräti neljä: **New Goblin**, **Claudio Simonetti’s Goblin**, **Goblin Rebirth** sekä yhtyeen alkuperäisellä nimellä toimiva **Cherry Five**. Kaikissa kokoonpanoissa on mukana alkuperäisjäseniä. Vuonna 2013 perustettu Claudio Simonetti’s Goblin on vieraillut aktiivisesti myös Suomessa.

Goblinin musiikki sekoittaa useita eri lajityyppejä. Allmusicin Donald A. Guariscon mukaan siinä sekoittuvat King Crimsonin henkinen jazz-rock, progressiivinen rock ja metallimusiikki ”tehokkaaksi ja omalaatuiseksi tyyliksi”. Imperiumin Janne Rintala kuvailee yhtyeen musiikkia improvisaatiohenkiseksi ja elektroniseksi, ”melko erikoiseksi syntikkaprogeksi”.

## Diskografia

### Elokuvamusiikki

* *[[Verenpunainen kauhu|Profondo rosso]]* (1975)
* *[[Chi?]]* (1975)
* *[[Suspiria – tappavat huokaukset|Suspiria]]* (1977)
* *[[La via della droga]]* (1977)
* *[[The Bloodstained Shadow]]* (1978)
* *[[Dawn of the Dead|Zombi]]* (1978)
* *[[Patrick (vuoden 1978 elokuva)|Patrick]]* (1979)
* *[[Rakastaa, ei rakasta (vuoden 1979 elokuva)|Amo non amo]]* (1979)
* *[[Jengi joka varasti Amerikan|Squadra Antigangsters]]* (1979)
* *[[Buio Omega]]* (1979)
* *[[Kuoleman koura|*Contamination*]] (1980)
* *St. Helens* (1981)
* *Notturno* (1983)
* *Phenomena* (1985)
* *La Chiesa* (1989)
* *Non ho sonno* (2001)

* *Gamma* (ääniraita, 2007)



=== Studioalbumit ===

* *Roller* (1976)
* *Il fantastico viaggio del ’bagarozzo’ Mark* (1978)
* *Volo* (1982)
* *Back to the Goblin 2005* (2006)
* *Four of a Kind* (2015)
* *Goblin Rebirth* (2015)

=== Livealbumit ===

* *Austinato'' (2016)

## Lähteet