Eurokolikot

**Eurokolikoita** on kahdeksan eriarvoista, yhdestä sentistä kahteen euroon (yksi euro jakautuu sataan senttiin). Kolikot otettiin käyttöön 1. tammikuuta 2002. Maat aloittivat kolikoiden valmistamisen 1999 ja löivät niihin vuosiluvun 2002, paitsi Alankomaat, Belgia, Espanja, Ranska ja Suomi, jotka löivät kolikoihin valmistusvuoden. 

Kolikoiden arvopuoli (klaava) on kaikissa euromaissa yhtäläinen, mutta tunnuspuolen (kruuna) on jokainen euroalueen maa suunnitellut itse. Tämän vuoksi kustakin kolikosta on useita eri malleja liikkeessä samaan aikaan.
	
Kolikot ovat Euroopan unionin jäsenmaiden kansallisten rahapajojen valmistamia. Kaikissa euromaissa ei ole rahapajaa, ja näiden maiden kolikot on valmistettu jossakin toisessa EU-maassa sen mukaan, miltä rahapajalta on saatu edullisin tarjous valmistuskustannuksista (esimerkiksi Viron eurokolikot Suomen Rahapajalla ). Valmistusmäärissä noudatetaan tiukkoja kansallisia kiintiöitä, ja valuuttaa kokonaisuudessaan hallinnoi Euroopan keskuspankki (EKP).

Kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden, lukuun ottamatta Tanskaa, joka neuvotteli erivapauden määräyksistä, on otettava euro käyttöön ainoana valuuttanaan, kun ne täyttävät kriteerit, joihin kuuluvat: vakaus- ja kasvusopimuksessa määriteltyjen velka- ja alijäämäkriteerien noudattaminen, inflaation ja pitkien valtionkorkojen pitäminen tiettyjen viitearvojen alapuolella, valuuttansa valuuttakurssin vakauttaminen euroon nähden osallistumalla Euroopan valuuttakurssimekanismiin (ERM II) ja sen varmistaminen, että niiden kansallinen lainsäädäntö on EKP:n perussäännön, EKPJ:n perussäännön ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen artiklojen 130 ja 131 mukainen. EU:n jäsenvaltioiden velvollisuus ottaa euro käyttöön määriteltiin ensimmäisen kerran Maastrichtin sopimuksen 109.1j artiklassa vuonna 1992, josta tuli sitova kaikille uusille jäsenvaltioille niiden liittymissopimusten ehtojen mukaisesti.

## Kuvaus
### Kolikoiden koot ja käytetyt metallit
Kolikoiden arvot, koot ja niissä käytetyt metalliseokset ovat seuraavat:

Käytetyistä metalliseoksista nikkelimessinki ja Nordic Gold ovat väriltään keltaisia, nikkelikupari vaaleanharmaata.

### Yhteinen puoli

Kolikkojen yhteiset puolet on suunnitellut belgialainen Luc Luycx, jonka nimikirjaimet "kaksois-L" ovat pienellä kolikoiden arvopuolella.

Kolikkojen arvopuoli on yhteinen kaikissa jäsenmaissa. Arvopuolella on rahan nimellisarvo sekä kartta-aihe, joka 1, 2 ja 5 sentin kolikoissa esittää Eurooppaa osana maapalloa ja suuremmissa kolikoissa vuoden 2007 alusta koko Eurooppaa .

Ennen vuotta 2007 10 sentin ja sitä suuremmissa kolikoissa kuva-aiheena oli vain vuosien 1995–2004 aikaisia EU:n jäsenmaita esittävä kartta. 1.5.2004 tapahtuneen EU:n laajentumisen vuoksi kartta-aihe kuitenkin oli jo vanhentunut ja olisi myöhemmin entisestään jäänyt jälkeen todellisesta EU:n kartasta, kun EU laajentuu lisää. Siksi 10 sentin ja sitä suuremmissa kolikoissa päätettiin korvata vuoden 2007 alusta lähtien pelkkiä EU-maita esittävä kartta koko maantieteellistä Eurooppaa esittävällä kartalla. Uuden kartan käyttöönotto ei tosin ollut pakollista vielä vuoden 2007 alusta, ja Italia, Itävalta, Portugali, San Marino ja Vatikaanivaltio löivät kolikoitaan vielä vuonna 2007 vanhalla kartalla. Alle 10 sentin kolikoihin muutosta ei tarvittu. Vanhoja kolikoita ei kuitenkaan vedetty pois käytöstä, vaan ne säilyttivät arvonsa ja niiden käyttö maksuliikenteessä jatkuu. 

### Kansalliset puolet
Toisen puolen eli niin sanotun kansallisen puolen aiheen päättää kukin kansallinen keskuspankki. Kansallisella puolella on kuitenkin aina oltava EU:n 12 tähteä sekä kolikon lyöntivuosi. Poikkeuksena käteiseuron käyttöönottoa edeltänyt 3 vuoden siirtymäaika, jolloin kolikoihin sai lyödä joko lyöntivuoden tai käyttöönottovuoden 2002.

Nykyisin voimassa olevien päätösten mukaan ainakin euroalueeseen tulevaisuudessa liittyvien uusien jäsenmaiden kolikoissa on kansallisella puolella oltava myös valtion nimi tai sen lyhenne. Joidenkin nykyistenkin jäsenmaiden kolikoissa valtion nimi on jo ilmaistu, esim. España tai RF (République Française), mutta tämä on pohjautunut vapaaehtoisuuteen. Lisäksi kansallisella puolella ei tule toistaa rahan arvoa ja nimeä; tähän kuitenkin sallitaan poikkeus, jos maassa on käytössä eri kirjainmerkistö, esimerkkinä Kreikka nykyisine kolikoineen. Ennen vuotta 2007 lyödyistä kolikoista kreikkalaisten lisäksi ainoastaan itävaltalaisissa on ollut arvomerkinnät myös kansallisella puolella.

Ainakin osassa Euroopan monarkioista on perinteenä tai lakiin kirjattuna vaatimuksena, että kolikkosarjan joissakin tai kaikissa kolikoissa on vallassa olevan monarkin kuva. Tämä näkyy myös näiden maiden eurokolikoissa. Samaa käytäntöä noudattaa myös Vatikaanivaltio. Näillä mailla on oikeus vaihtaa kolikoihinsa uudet kuvat hallitsijan vaihduttua tai muutoin 15 vuoden välein hallitsijan kuvan päivittämiseksi hänen piirteisiinsä iän myötä tulevien muutosten mukaan. Muiden euromaiden tulee säilyttää kolikoidensa kansalliset kuva-aiheet vakioina (pieniä yksityiskohtien muutoksia lukuun ottamatta). 

Euroopan unioniin kuuluvat euromaat ovat Alankomaat, Belgia, Bulgaria, Espanja, Irlanti, Italia, Itävalta, Kreikka, Kroatia, Kypros, Latvia, Liettua, Luxemburg, Malta, Portugali, Ranska, Saksa, Slovakia, Slovenia, Suomi ja Viro. EU:hun kuulumattomat San Marino ja  Vatikaani tuottavat eurokolikoita  Italian kiintiöstä ja Monaco Ranskan kiintiöstä. Myös Andorra käyttää euroja, mutta sillä oikeus omalla kuva-aiheellaan varustettuihin kolikoihin 1. heinäkuuta 2013 alkaen. Andorra suunnitteli julkaisevansa omat kolikkonsa maalis-huhtikuussa 2014. Ensimmäisiä rahoja alettiin kuitenkin viivästysten takia painamaan vasta heinäkuussa. Lopullinen rahojen julkaisupäivä ilmoitettiin loppuvuodelle 2014. Myöhemmin ilmoitettiin että kolikot julkaistaan 15. tammikuuta 2015.

Bulgaria suunnitteli alun perin liittyvänsä euroon vuonna 2015. Bulgaria liittyi heinäkuussa 2020 ERM II:n, jonka jälkeen Bulgaria ilmoitti liittyvänsä euroon vuonna 2024. Myöhemmin liittymisvuotta lykättiin vuoteen 2025 ja korkean inflaation takia vuoteen 2026. Romania suunnitteli alun perin ottavansa euron käyttöön vuonna 2019. Myöhemmin elokuussa 2017 Romanian ulkoministeri Teodor Meleșcanu ilmoitti Romanian ottavan euron valuutakseen vasta vuonna 2022. Myöhemmin liittymistä lykättiin vuoteen 2024 ja vielä pidemmälle vuoteen 2029.

Kosovo ja Montenegro ovat yksipuolisesti ottaneet euron käyttöön vuonna 2002 ja käyttäneet sitä sen käyttöönoton jälkeen, sillä aiemmin ne käyttivät Saksan markkaa Jugoslavian dinaarin sijaan. Tämä johtui poliittisista huolenaiheista, että Serbia käyttäisi valuuttaa näiden maakuntien epävakauttamiseen (Montenegro oli tuolloin unionissa Serbian kanssa), joten ne saivat länsimaista apua markan käyttöönotossa ja käytössä (vaikka dinaarin tai minkään muun valuutan käytölle ei ollut rajoituksia). Ne siirtyivät euroon, kun markka korvattiin, mutta eivät ole allekirjoittaneet valuuttasopimusta EKP:n kanssa; maat ovat pikemminkin riippuvaisia jo liikkeessä olevasta eurosta. Kosovo ja Montenegro eivät vielä lyö omia kolikoita.

Euro esiintyy joissakin Ruotsin lainsäädännön osissa EU-direktiivien perusteella. Esimerkiksi EU-direktiivissä todetaan, että kaikkiin EU:n sisäisiin euromääräisiin maksuihin sovelletaan samoja maksuja kuin kyseisen maan sisäisiin euromääräisiin maksuihin. Ruotsin hallitus on tehnyt muutoksen, jonka mukaan direktiivi koskee myös kruunumääräisiä maksuja. Tämä tarkoittaa esimerkiksi sitä, että euroja voi nostaa ilman maksuja ruotsalaisista pankeista miltä tahansa euroalueen pankkiautomaatilta ja että kruunu- ja euromääräisiä siirtoja Euroopan talousalueen pankkitileille voidaan tehdä internetin kautta ilman lähetysmaksua. Vastaanottavat pankit voivat kuitenkin joskus periä maksun maksun vastaanottamisesta, vaikka sama EU-direktiivi tekee tämän tyypillisesti mahdottomaksi euromääräisissä siirroissa euroalueen maihin. Tämä eroaa esimerkiksi Tanskasta, jossa pankkien on asetettava Euroopan talousalueen sisäisten kansainvälisten euromääräisten maksujen hinta samalle tasolle kuin kotimaisten Tanskan euromääräisten maksujen hinta (jonka ei tarvitse olla sama kuin kotimaisten Tanskan kruunumääräisten maksujen hinta). Ruotsin pankit kuitenkin päättävät edelleen vaihtokurssista, joten ne voivat edelleen veloittaa pienen prosenttiosuuden kruunun ja euron välisestä vaihdosta korttimaksuja käytettäessä.

## Pienkolikoiden käyttö
Suomessa ei ole otettu euroon siirryttäessä yhden ja kahden sentin kolikoita käyttöön, vaan jatkettiin jo markka-aikana aloitettua hintojen pyöristystä. Käteiskaupassa maksu pyöristetään lähimpään viiteen senttiin. Yhden ja kahden sentin kolikot ovat Suomessa laillisia maksuvälineitä ja kaupan on otettava niitä vastaan, ellei se ole selkeästi ilmoittanut kieltäytyvänsä vastaanottamasta niitä. Suomi on kuitenkin lyönyt vuosittain yhden ja kahden sentin kolikoita, ja ne menevät rahankeräilijöiden tarpeisiin. 

Lähimpään viiteen senttiin on käteismaksut pyöristetty myös Alankomaissa (1.9.2004 alkaen), Belgiassa (1.10.2014 alkaen) ja Irlannissa (28.10.2015 alkaen). Myös nuo maat ovat jatkaneet yhden ja kahden sentin kolikoiden valmistusta.

## Liikkeelle laskettujen kolikoiden määrät

Euroopan keskuspankin mukaan vuoden 2008 lopussa oli laskettu liikenteeseen yli 82 miljardia eurokolikkoa ja ne ylittävät yhteisarvoltaan 20 miljardia euroa.

## Kahden euron erikoisrahat

Vuodesta 2004 kukin euroalueen maa voi laskea liikkeeseen yhden 2 euron erikoisrahan vuodessa. Poikkeustapauksissa maat voivat kuitenkin laskea yhdessä liikkeeseen myös toisen erikoisrahan, joka juhlistaa jotakin koko Euroopan kannalta tärkeää tapahtumaa. Erikoisrahoilla on samat tekniset ominaisuudet ja sama yhteinen puoli kuin tavanomaisilla 2 euron kolikoilla. Erikoisrahojen kansallisella puolella on kuitenkin erityinen kuva-aihe, joka eroaa tavanomaisten eurorahojen kuva-aiheista.

Ensimmäisen 2 euron erikoisrahan julkaisi vuonna 2004 Kreikka, ja sillä juhlistettiin Ateenan olympialaisia.

Euromaat ovat yhdessä laskeneet liikenteeseen viisi erikoisrahaa:
* 2007 Rooman sopimus 50 vuotta
* 2009 Talous- ja rahaliitto EMU 10 vuotta
* 2012 Euro 10 vuotta
* 2015 EU:n lippu 30 vuotta
* 2022 Erasmus-ohjelma 35 vuotta.

Erikoisrahat ovat laillisia maksuvälineitä kaikkialla euroalueella.

## Kansalliset juhlarahat
Euroalueen jäsenvaltiot voivat laskea liikkeeseen myös kansallisia juhlarahoja. Useimmiten juhlarahat lyödään jostakin jalometallista, tavallisimmin hopeasta ja eräät kullasta. Juhlarahat ovat euroarvoisia, mutta ne ovat laillisia maksuvälineitä vain liikkeellelaskumaissaan. Juhlarahan nimellisarvo ei saa olla mikään tavallisten käyttökolikoiden nimellisarvoista. Juhlarahojen myyntihinta on kuitenkin yleensä korkeampi kuin niiden nimellisarvo, ja sen vuoksi ne eivät käytännössä liiku maksuliikenteessä, vaan päätyvät suoraan keräilijöille.

## Lyöntivirheitä
Suomen Rahapaja valmisti vahingossa noin 55&nbsp;000 kappaleen erän virheellisiä kahden euron kolikoita loppuvuodesta 2006. Kolikossa oli uusi, vuonna 2007 käyttöön otettavaksi tarkoitettu arvopuoli, mutta vuoden 2006 kansallinen puoli . Tällainen virhe on syntynyt ilmeisesti siten, että kun Suomen Rahapaja löi vuoden 2007 alusta eurot käyttöön ottaneen Slovenian kolikot ja niihin kaikkiin tuli uuden mallinen arvopuoli, niin sen jälkeen alettiin lyödä Suomen vuoden 2006 kolikoita, mutta arvopuolen meisti unohdettiin vaihtaa vanhan malliseksi. Virhelyönnin keräilyarvo oli alkuvuodesta 2007 noin 120–150 € ja kesän aikana hintataso laski 70 euron tietämille. Sittemmin vastaavanlaisia virheellisyyksiä väärällä kartalla on lyöty ainakin Saksan ja Portugalin kolikoihin.

Muita, pienempiä virheitä kolikoissa on ollut paljonkin. Tunnetuimpia ovat erilaiset ylimääräiset pahkurat kolikoiden kuvioissa. Esimerkiksi vuosiluvulla 1999 olevissa kolikoissa jonkin yhdeksikön renkaan sisäpuoli saattaa olla umpimetallia. Tällainen lyöntivirhe on johtunut meistin vaurioitumisesta siten, että siitä on kulunut tai murtunut pois palanen, ja tällainen kohta on jäänyt kolikon pinnassa siten koholle. Virhetyyppiä näkee joskus ulkonäkönsä vuoksi kutsuttavan virheellisesti valuviaksi, vaikkei kolikoiden kuvioita muodostetakaan valamalla kolikko muottiin vaan lyömällä kaiverretulla meistillä suurella voimalla sileän kolikkoaihion pintaan kuvio. Näistäkin virhelyönneistä on toisinaan maksettu suurempi keräilyhinta kuin kolikon nimellisarvo.

## Katso myös

* Eurosetelit

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ekp: eurokolikoiden yhteiset puolet
* Rahapajan tiedote eurokolikoiden valmistusmateriaaleista 
* Ekp: 2 euron erikoisrahat
* Kolikot.com: Eurokolikot
* Keraily.info erikoiseurot Suomi 2004-2012