open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dallara SF14

**Dallara SF14** on italialaisen Dallaran valmistama kilpa-auto, jolla on kilpailtu Super Formula -sarjassa vuodesta 2014 lähtien. Autolla tehtiin debyytti Japanin Suzuka Circuitin moottoriradalla 2014.

Auton seuraaja on vuodesta 2019 lähtien käytetty Dallara SF19.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Minä määrään

**Minä määrään** on industrial metal -yhtye Turmion Kätilöiden kappale ja single yhtyeen kolmannelta studioalbumilta *[[U.S.C.H!]]*. Se julkaistiin 21. toukokuuta 2008 levymerkillä Raha Records.

Nimikkokappaleessa on Zachary Hietalan soittama kitarasoolo. Singlen toinen kappale ”Shuttle to Venus” on käännöskappale Kikan kappaleesta ”Sukkula Venukseen”.

## Kappaleet
#
#

## Lähteet
Ihmisixsixsix

**Ihmisixsixsix** on industrial metal -yhtye Turmion Kätilöiden kappale ja single, joka julkaistiin 16. lokakuuta 2010 levymerkillä Osasto-A.

## Kappaleet
#

## Lähteet
Nykyaika (lehti)

**Nykyaika**-nimisiä lehtiä on useita:

* *[[Nykyaika (lehti 1898–1899)|Nykyaika]]*, Eino ja Kasimir Leinon vuosina 1898–1899 julkaisema kulttuuriaikakauslehti
* *[[Nykyaika (lehti 1918)|Nykyaika: Uuden Päivän klubin viikkolehti]]*, Kustannusosakeyhtiö Ahjon vuonna 1918 julkaisema valtiollis-kirjallinen viikkolehti 
* *[[Nykyaika (lehti 1921–1937)|Nykyaika]]*, Yhdysvalloissa vuosina 1921–1937 ilmestynyt sosiaalidemokraattinen lehti
* *[[Nykyaika (lehti 1946–1949)|Nykyaika]]*, vuosina 1946–1949 ilmestynyt Kansallisen Edistyspuolueen puoluelehti
* *[[Nykyaika (lehti 1968–)|Nykyaika: sanoma aikamme ihmisille]]*, Suomen adventtikirkon vuodesta 1968 ilmestynyt lehti
Nykyaika (täsmennyssivu)

**Nykyaika** tarkoittaa seuraavia:

* nykyaika, aikakausi
* *[[Nykyaika (elokuva)|Nykyaika]]*, Charlie Chaplinin elokuva 
* *[[Nykyaika (lehti 1918)|Nykyaika]]*, vuonna 1918 ilmestynyt Uuden Päivän Klubin viikkolehti
* *[[Nykyaika (lehti 1898–1899)|Nykyaika]]*, Eino ja Kasimir Leinon 1898–1899 julkaisema kulttuuriaikakauslehti 
* *[[Nykyaika (lehti 1921–1937)|Nykyaika]]*, Yhdysvalloissa 1921–1937 ilmestynyt sosialidemokraattinen lehti
* Valokuvakeskus Nykyaika, Tampereella toimiva alueellinen valokuvakeskus
Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 2001

**Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 2001** järjestettiin 7. kesäkuuta 2001, neljä vuotta edellisten vaalien jälkeen. Vaaleissa valittiin Britannian alahuoneen kaikki 659 jäsentä kaudelle, joka kesti vuoden 2005 vaaleihin saakka.

Pääministeri Tony Blairin johtama Työväenpuolue menetti kuusi edustajanpaikkaa mutta säilytti silti laajan enemmistön alahuoneessa. Näin ollen Blairin hallitus jatkoi Britannian johdossa. Suurin oppositioryhmä, Konservatiivipuolue, voitti vain yhden lisäpaikan. Absoluuttisesti suurin voittaja olivat Liberaalidemokraatit, jotka saivat kuusi lisäpaikkaa. Pohjois-Irlannissa Ulsterin unionistipuolue menetti kolme paikkaa Demokraattiselle unionistipuolueelle ja kaksi paikkaa Sinn Féinille.

## Tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Georgi Aljošin

**Georgi Vasiljevitš Aljošin** (, (s. 10. maaliskuuta 1931 Krasnojarsk, Neuvostoliitto – 4. toukokuuta 2011 Novosibirsk, Venäjä) oli Viron kommunistisen puolueen toinen sihteeri vuosina 1985–1990. Kansallisuudeltaan hän oli venäläinen.

Aljošin opiskeli sähkötekniikkaa Novosibirskin rautatieinstituutissa vuosina 1949–1954. Sen jälkeen hän työskenteli vuosina 1954–1956 Novosibirskissa veturivarikolla. Vuonna 1957 hänestä tuli Neuvostoliiton kommunistisen puolueen (NKP) jäsen. Hän siirtyi puolueen työntekijäksi Novosibirskissa. Vuodesta 1985 alkaen hän siirtyi Moskovaan NKP:n tehtäviin. Näin Aljošin oli puhdas Neuvostoliiton nomenklatuuran edustaja.

Vuoden 1985 joulukuussa NKP siirsi Aljošinin Neuvosto-Viroon paikallisen Viron kommunistisen puolueen toisen sihteerin eli paikallisen puolueen toiseksi vaikutusvaltaisimpaan virkaan. Ykköspaikalla eli ensimmäisen sihteerin virassa oli tiukan keskusvallan ja venäläistämisen kannattaja Karl Vaino. Aljošin oli Vainon kanssa samalla keskusvaltaa tukevalla linjalla kuten edeltäjänsä puolueen toisena sihteerinä ollut Aleksandr Kudrjavtsev. Aljošinin Neuvosto-Viron puoluesihteeritehtävän aikana alkoi virolaisen yhteiskunnan vapautuminen tiukasta kommunistipuolueen otteesta. Laulavan vallankumouksen myötä ensimmäinen sihteeri Vaino erotettiin kesäkuussa 1988 virolaisen Vaino Väljasin korvatessa Vainon.

Kesällä 1988 järjestäytyi keskusvaltamyönteinen ja samalla Viron itsenäisyysliikkeen vastainen Inter-liike, jonka kanssa Aljošinin oli yhteistyössä. Keskusvaltakeskeisen liikkeen asema heikkeni kuitenkin koko ajan Virossa. Maaliskuussa 1989 käydyissä Neuvostoliiton kansanedustajien kongressin vaaleissa Aljošin kärsi tappion sijoittuen vaalipiirissään vasta neljänneksi. Maaliskuussa 1990 Viron kommunistinen puolue irrottautui NKP:n määräysvallasta. Aljošin oli vielä tällöin puolueen keskuskomitean jäsenenä, mutta siirtyi vuoden 1990 aikana takaisin Venäjälle. Hän palasi Novosibirskiin NKP:stä irrottautuneen Venäjän kommunistisen puolueen tehtäviin.

## Lähteet
Saint-Loup-sur-Semouse

**Saint-Loup-sur-Semouse** on kunta itäisessä Ranskassa Haute-Saônen departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se on pieni teollisuuskaupunki, jossa on vuodesta 1936 lähtien toiminut huonekalutehdas Parisot.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Soulot

**Soulot** (*Catapodium*) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi neljä lajia.

## Lajeja ja alalajeja
* *[[Catapodium demnatense]]*
* *[[Catapodium mamoraeum]]*
* *[[merisoulo|Catapodium marinum]]* – merisoulo
* *[[tankisoulo|Catapodium rigidum]]* – tankisoulo
** ''Catapodium rigidum'' subsp. ''hemipoa'' – isotankisoulo
** ''Catapodium rigidum'' subsp. ''rigidum'' – pikkutankisoulo

## Katso myös
* soulokkeet (*Castellia*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Soulot (''Catapodium'')
* ITIS: ''Catapodium'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Catapodium''
Arvo Pohjannoro

**Frans Arvo Ilmari Pohjannoro** (18. marraskuuta 1893 Tampere − 10. lokakuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen pappi, poliitikko ja historioitsija. 

## Henkilöhistoria
Arvo Pohjannoron vanhemmat olivat isännöitsijä Frans Fabian Pohjannoro Erikka Heiskanen ja puoliso vuodesta 1919 Hertta Kyllikki Manninen. Pohjannoro tuli ylioppilaaksi 1913 ja vihittiin papiksi 1917. Kolme vuotta myöhemmin hän suoritti pastoraalitutkinnon. Sotilaspappina hän toimi sisällissodassa 1918, jonka jälkeen hän oli myös Viipurin vankileirin koulutusohjaajana. Myöhemmin Pohjannoro toimi Oriveden seurakunnan apulaisena, Virolahden kappalaisena 1924–1931 ja Kerimäen kirkkoherrana 1931–1958. Vuonna 1942 hänelle myönnettiin rovastin arvonimi. Pohjannoro oli Kokoomuksen kansanedustaja Mikkelin läänin vaalipiiristä vuosina 1936–1948.  Eduskuntauransa ohella Pohjannoro toimi neljästi valitsijamiehenä presidentinvaaleissa 1937–1950. Hän oli myös Kerimäen kunnanvaltuuston puheenjohtaja 1935–1950.

## Julkaisuja
* *Kuopion jalkaväkirykmentti n:o 4: sen synty, osanotto vapaussotaan, rykmentti rauhan kannalla*, 1919
* *Huone hongista rakettu: [[Kerimäen kirkko|Kerimäen kirkon]] 100-vuotisjuhlajulkaisu 20.6.1948*, 1948
* *Kerimäen kansakoulu, Jouhenniemen kansakoulu 1875–1950: Kerimäen kunnan Jouhenniemen ja samalla koko kunnan kansakoulun 75-vuotisvaiheita*, 1950

## Lähteet
Hernesniemi

**Hernesniemi** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Antti Hernesniemi (s. 1950), lääkäri, säveltäjä ja pianisti
* Emilia Hernesniemi (s. 1983), muotialan vaikuttaja ja elokuvaohjaaja
* Herkku Hernesniemi (1955–2015), poliitikko
* Juha Hernesniemi (1947–2023), neurokirurgi
* Jussi Hernesniemi (s. 1981), kardiologi
* Mika Hernesniemi (s. 1973), jalkapalloilija.
Pienimäki

**Pienimäki** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Arvo Pienimäki (s. 1955), iskelmälaulaja
* Eila Pienimäki (nyk. *Pienimäki-Kuukkula*, s. 1939), iskelmälaulaja
* Emil Pienimäki (1884–1949), päätoimittaja
* Jarmo Pienimäki (s. 1973), kaupunginjohtaja
* Sami Pienimäki (s. 1976), yrittäjä ja yritysjohtaja, Tomi Pienimäen veli
* Seppo Pienimäki (1939–2022), yritysjohtaja, teollisuusneuvos
* Tomi Pienimäki (s. 1973), yritysjohtaja, Sami Pienimäen veli
Puskala

**Puskala** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Antti Puskala (s. 1945 tai 1946), valokuvaaja
* Jarmo Puskala (s. 1981), elokuvakäsikirjoittaja
* Kalervo Puskala (1934–2021), valokuvaaja
* Sirpa Puskala (s. 1945), kirjailija
* Veikko Puskala (1911–1989), antikommunistinen tiedustelumies ja toimitusjohtaja.
Wäinö Mäkinen

**Wäinö Mäkinen** (6. joulukuuta 1882 Sortavala – 16. toukokuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Mäkinen toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1922–1924 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Mäkinen toimi myös Sortavalan maalaiskunnan kunnanvaltuuston puheenjohtajana.

Mäkinen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1903 ja valmistui musiikkiopistosta 1907 sekä suoritti musiikkiopintoja Saksassa. Politiikan ulkopuolella Mäkinen toimi Rauman seminaarin vt. musiikinlehtorina 1908−1910, maanviljelijänä Sortavalan maalaiskunnassa 1912−1939 ja 1941−1944, Karjalan Äänen päätoimittajana Sortavalassa 1918 sekä säestäjänä ja avustajana useiden taiteilijoiden konserteissa sekä piti lukuisia pianokonsertteja.

Mäkisen vanhemmat olivat seminaarinlehtori Eero Mäkinen ja Maria Emilia Stenbäck. Mäkisen puoliso vuodesta 1913 oli Augusta Makarov.

## Lähteet
Sirkka Ahonen (toimittaja)

**Sirkka Helena Ahonen** (31. tammikuuta 1925 Juva – 22. syyskuuta 2003 Lontoo) oli suomalainen radiotoimittaja, joka teki yli 30 vuotta jatkuneen uran BBC World Servicen suomenkielisten radiolähetysten parissa Lontoossa. Jäätyään eläkkeelle vuonna 1985 hän kirjoitti pakinoita Britannian kulttuurielämästä; niitä julkaistiin aikakauslehdissä ja *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomissa]]*.

Ahonen opiskeli englantia Helsingin yliopistossa ja matkusti vuonna 1947 Englantiin täydentääkseen opintojaan Lontoon yliopiston London School of Economicsissa. Vuonna 1953 hän sai viran BBC:n maailmanpalvelun suomenkieliseltä osastolta, aluksi sihteerinä ja sitten vakinaisena toimittajana ja Suomesta värvättyjen uusien toimittajien perehdyttäjänä.

Ahonen on haudattu Helsinkiin Malmin hautausmaalle.

## Lähteet
Emil Lautala

**Emil Lautala** (12. joulukuuta 1882 Vehkalahti – 9. huhtikuuta 1967 Vehkalahti) oli suomalainen poliitikko. Lautala toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1924–1933 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Lautala toimi myös Vehkalahden kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Lautalalle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1936.

Siviiliammatiltaan Lautala oli maanviljelijä ja toimi kotitilansa viljelijänä vuoteen 1922, jolloin hänestä tuli Myllykylän kartanon omistaja.

Lautalan vanhemmat olivat maanviljelijä Juhana Lautala ja Maria Stiina Anttila. Lautalan puoliso vuodesta 1910 oli Hilma Adolfiina Skogster.

Lautalan pojanpojan tytär on olympiaurheilija Heini Lautala.

## Lähteet
Kaarlo Hurme

**Kalle Kustaa (Kaarlo) Hurme** (5. maaliskuuta 1883 Punkalaidun – 5. kesäkuuta 1950 Saarijärvi) oli suomalainen poliitikko. Hurme toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1924–1929 edustaen Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä. Hurme toimi myös Saarijärven kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Siviiliammatiltaan Hurme oli maanviljelijä ja hän toimi viljelijänä Saarijärvellä 1908–1950. Hän toimi myös meijerin- ja tilanhoitajana Padasjoella, Asikkalassa ja Somerolla sekä Saarijärven meijerin isännöitsijänä. Hurme toimi presidentin valitsijamiehenä vuonna 1925. Hurmeen vanhemmat olivat vuokraaja Kalle Heikki Alajalli ja Vilhelmiina Erlandintytär. Hurmeen puoliso vuodesta 1908 oli Sofia Vilhelmiina Pasanen.

## Lähteet
Lautala

**Lautala** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

* Antti Lautala, laulaja ja kitaristi
* Emil Lautala (1882–1967), kansanedustaja (Maalaisliitto) ja kunnallisneuvos
* Heini Lautala (s. 1977), rytminen kilpavoimistelija
* Martti Lautala (1928–2016), maastohiihtäjä
* Matti Lautala (1947–2024), pesäpalloilija.
Irlannin parlamenttivaalit 2016

**Irlannin 32. parlamenttivaalit** järjestettiin 26. helmikuuta 2016, 24 päivää sen jälkeen, kun pääministeri Enda Kenny oli ilmoittanut vaalien järjestämisestä. Vaaleissa valittiin Irlannin parlamentin alahuoneen (Dáil Éireann) kaikki 158 jäsentä siirtoäänivaalitapaa käyttäen. Hyväksyttyjä ääniä annettiin 2 151 293 kappaletta äänestysaktiivisuuden ollessa 65,2%.

Noin kymmenen viikkoa vaalipäivän jälkeen Fine Gaelin johtaja Enda Kenny sai varmistukseen toiselle kaudelleen pääministerinä, kun Fianna Fáil suostui tukemaan Fine Gaelin vähemmistöhallitusta. 

## Tulokset

## Lähteet
DTM-kausi 2006

**DTM-kausi 2006** oli DTM-sarjan seitsemäs kausi. Kausi alkoi 9. huhtikuuta Saksan Hockenheimin radalta ja päättyi samalle radalle 29. lokakuuta.

Sarjan mestaruuden voitti saksalainen Bernd Schneider.

## Tallit ja kuljettajat

## Kilpailukalenteri ja tulokset
Berndt Kullberg

**Berndt Ivar Kullberg** (20. toukokuuta 1883 Orimattila – 16. huhtikuuta 1953 Turku) oli suomalainen poliitikko. Kullberg toimi RKP:n kansanedustajana vuosina 1927–1929 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Kullberg toimi myös Inkoon kunnanvaltuuston jäsenenä. Kullberg kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1903 ja valmistui agronomiksi vuonna 1905. Kullbergin vanhemmat olivat maanviljelijä Anders Kullberg ja Ida Lovisa Henriksson. Kullbergin puoliso vuodesta 1910 oli Jenny Josefina Damén.

## Lähteet
DTM-kausi 2005

**DTM-kausi 2005** oli DTM-sarjan kuudes kausi. Kausi alkoi 17. huhtikuuta Saksan Hockenheimin radalta ja päättyi samalle radalle 23. lokakuuta.

Sarjan mestaruuden voitti brittiläinen Gary Paffett.

## Tallit ja kuljettajat

## Kilpailukalenteri ja tulokset
DTM-kausi 2004

**DTM-kausi 2004** oli DTM-sarjan viides kausi. Kausi alkoi 18. huhtikuuta Saksan Hockenheimin radalta ja päättyi samalle radalle 3. lokakuuta.

Sarjan mestaruuden voitti ruotsalainen Mattias Ekström.

## Tallit ja kuljettajat

## Kilpailukalenteri ja tulokset

Shanghain kilpailu oli näytöskilpailu (ei kuulunut mestaruussarjaan). Shanghaissa ensimmäinen kahdesta suunnitellusta 30 minuutin kilpailusta peruttiin löysän kaivonkannen ja aikarajoituksen vuoksi.

## Lähteet
Shanghai Street Circuit

**Shanghai Street Circuit** on katurata Pudongissa Kiinassa. Radalla järjestettiin ensimmäinen DTM-sarjan osakilpailu 18. heinäkuuta 2004. Seuraavan kerran kisa ajettiin vuonna 2010, mutta poistui kisakalenterista jälleen seuraavana vuonna.

## Voittajat
### DTM

## Lähteet
Sveitsin pörssi

**Sveitsin pörssi** tai **SIX Swiss Exchange** on sveitsiläinen arvopaperipörssi ja osakeyhtiö. Sen pääkonttori sijaitsee Zürichissä Sveitsissä. 

Sveitsin pörssi perustettiin vuonna 1993 yhdistämällä Geneven, Baselin ja Zürichin pörssit yhteen yhdistysmuotoiseksi Sveitsin pörssiksi. 23. huhtikuuta 2002 yhdistys muutettiin osakeyhtiöksi (AG). Yhtiö muutti 2000-luvun alussa uuteen pörssitaloon. Loppuvuodesta 2015 kuitenkin uutisoitiin, että pörssitalon tiloihin muuttaa EF-kielikoulu. Kesällä 2017 Sveitsin pörssi toimikin jo kahdessa uudessa osoitteessa Zürichissä ("Hardturmstrasse" ja "Hard Turm Park").

Sveitsin pörssi toimii vuonna 2008 perustetun SIX Group AG:n tytäryhtiönä. Emoyhtiö SIX Groupin ja sen tytäryriysten palveluksessa on yhteensä runsas 3&nbsp;800 ihmistä (2016). Vuonna 2016 pörssissä tehtiin kauppaa 254 pörssipäivänä ja yhteensä 1&nbsp;279 miljardilla Sveitsin frangilla.

Sveitsissä toimii myös toinen arvopaperipörssi eli huomattavasti pienempi *[[Bernin pörssi]]*.

## Katso myös
* Luettelo Sveitsin pörssissä noteeratuista yhtiöistä

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Annual Report 2016 / SIX Group AG (pdf)  (six-group.com)
Walter Shaub

**Walter Shaub** on yhdysvaltalainen juristi ja politiikan toimija. Hän on Yhdysvaltojen politiikan eettisiä käytäntöjä valvovan elimen United States Office of Government Ethics (OGE) johtaja. Hän eroaa tehtävästä 19. heinäkuuta 2017. Vuonna 2013 alkaneen viisivuotiskauden oli määrä kestää vuoden 2017 loppuun. Eron taustalla on erityisesti presidentti Donald Trumpin kanssa syntyneitä ongelmia tämän taloudellisista sitoumuksista.

Shaub siirtyy puolueista riippumattomaan vaalien lainvoimaisuutta valvovaan järjestöön Campaign Legal Center.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Leadership Walter Shaub OGE:n sivulla
Gianna Terribili-Gonzales

**Gianna Terribili-Gonzales** (oikealta nimeltään *Giovanna Terribili*, 5. maaliskuuta 1882 Marino – 10. joulukuuta 1940 Rooma) oli italialainen näyttelijä.

Terribili-Gonzales oli varhaisen italialaisen mykkäelokuvan suurin diiva. Hän aloitti näyttelijänuransa vuonna 1908 ja sai kansainvälistä mainetta rooleistaan Enrico Guazzonin Cinesillä ohjaamissa elokuvissa *Marcantonio e Cleopatra* ja *La Gerusalemme liberata* (molemmat 1913). *Scuola d’eroin* (1914) jälkeen Terribili-Gonzales riitautui Guazzonin kanssa ja perusti oman tuotantoyhtiön, joka ei menestynyt. Tyyliltään yliampuva näyttelijä vetäytyi alalta italialaisen elokuvan lamavuosina 1920-luvun alussa. Hän meni naimisiin ja sai viisi lasta.

## Elokuvia
* *[[Alì Babà (vuoden 1911 elokuva)|Alì Babà]]*, 1911
* *[[Messalina (vuoden 1923 elokuva)|Messalina]]*, 1923

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Internet Movie Database: Gianna Terribili-Gonzales
The Escapists 2

**The Escapists 2** on Team 17:n kehittämä ja julkaisema simulaatiopeli. Peli on julkaistu 22. elokuuta 2017 Linuxille, macOS:lle ja Windowsille ja se on julkaistu myös Nintendo Switchille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle.

Peli on jatko-osa *[[The Escapists]]* -pelille.
Jatko-osassa on muun muassa neljän pelaajan moninpeli.

## Pelaaminen
Peli on simulaatiopeli, jossa tavoitteena on murtautua ulos vankilasta. Jatko-osassa on mukana moninpeli jaetulla näytöllä ja verkossa, yhteistyömoninpeli sekä vastustajamoodit. Pelihahmojen muokkaamista on myös kehitetty edelleen sekä uusia pakokeinoja ja uusia rakennettavia esineitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Virallinen traileri YouTubessa
* Viralliset kotisivut
Tributyyliamiini

**Tributyyliamiini** (C12H27N) on alifaattisiin amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa liuottimena, emäksenä ja orgaanisten yhdisteiden valmistuksessa lähtöaineena.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa tributyyliamiini on väritöntä nestettä ja sillä on tyypillinen ammoniakkia muistuttava haju. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen. Orgaanisista liuottimista sitä liuottavat hyvin muun muassa etanoli ja eetteri ja hieman huonommin asetoni. Muiden amiinien tavoin tributyyliamiini on heikko emäs. Yhdiste ärsyttää silmiä ja ihoa.

Tributyyliamiinia valmistetaan butanolin ja ammoniakin välisellä reaktiolla ja tässä reaktiossa voi muodostua myös butyyliamiinia ja dibutyyliamiinia. Yhdistettä käytetään emäksisenä katalyyttinä muun muassa polymerointireaktioissa, liuottimena ja korroosionestoaineena hydraulisissa nesteissä. Siitä valmistetaan myös muita kemikaaleja kuten faasinsiirtokatalyyttinä käytettävää tetrabutyyliammoniumbromidia.

## Lähteet
Vaalajärvi (järvi)

**Vaalajärvi** on Lapissa Sodankylän Vaalajärvellä sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Järven pinta-ala on 1&nbsp;300 hehtaaria eli 13 km². Se on 6,2 kilometriä pitkä ja 3,2 kilometriä leveä. Järven vedenpinnan korkeus on 201,3 metriä mpy.

Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 19,8 miljoonaa m³ eli 0,02 km³. Järven keskisyvyys on 1,5 metriä ja suurin syvyys on 2,8 metriä. Järven pohjan profiili jatkaa samaa ilmettä kuin järven ympäröivä maasto.

Järvessä on laskettu olevan 5 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 34 ha, mikä on noin 2,5 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista kaksi on yli hehtaarin suurisia ja kolme yli aarin kokoisia. Yksikään saari ei ylitä neliökilometriä. Suurin saari on Isosaari, joka sijaitsee järven eteläpäässä. Sinne on rakennettu viisi vapaa-ajan asuntoa. Keskellä järveä sijaitsee kapea Selkäsaari, jossa on yksi vapaa-ajan asunto. Muut saaret sijaitsevat lasku- tai tulojokien suulla ja ovat pieniä luotoja.

Järven rantaviivan pituus on 25 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 4 kilometriä. Rannat ovat enimmäkseen suota tai avosuota, mutta osa soista on raivattu peltomaaksi, joka ulottuu rantaviivalle saakka. Vaalajärven kylä sijaitsee järven kaakkoispäässä, Kuusikonkummun kulmakunta sen eteläpuolella ja Länsiranta järven lounaispuolella. Rantaan on rakennettu lähes 30 vapaa-ajan asuntoa ja muutama maatila. Järven itäpuolella kulkee Vaalajärven kylän läpi kantatie 80 ja siitä haarautuu järven eteläpuolitse seututie 952.

## Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kemijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 65) Kitisen alueen (65.8) Jeesiöjoen valuma-alueella (65.85), jonka Vaalajoen valuma-alueeseen (65.854) järvi kuuluu. Valuma-alue saa kaiken vetensä Vaalajoen valuma-alueelta ja se laskee Vaalajoen kautta Jeesiönjokeen, joka yhtyy Kitiseen Sodankylässä.

Vaalajärven alueella on 14 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Sallinkijärvi (44 ha) ja Hanhijärvi (20 ha), jotka laskevat Kalkojokea myöten koillisrantaan, Nojostijärvi (32 ha) ja Kalatonjärvi (11 ha), jotka laskevat Hanhijokea myöten pohjoisrantaan, Järvi-Järvinen (31 ha), joka laskee Joukhaisjokea myöten kaakkoisrantaan, sekä Katajajärvi (52 ha) ja Seimenlampi (12 ha), jotka laskevat Valajärven kylälle. Laskujoki Vaalajoki virtaa Vaalalompolon (51 ha) läpi.

## Lähteet
Aavoja-Kaunissaare kanal

**Aavoja-Kaunissaare kanal** (myös *Aavoja-Jägala kanal* ) on kanava Anijassa Harjumaalla Virossa. Kanava alkaa Aavaojan tekojärvestä () ja se laskee Kaunissaaren tekojärveen (). Kanava on yksi osa Tallinnan vesihuoltojärjestelmää.

## Kanavan kulku ja ominaisuudet
Kanavan tehtävänä on yhdistää kahden tekojärven vesivarastot toisiinsa. Kanava alkaa Aavoja veehoidlan lounaisesta haarasta ja se alittaa jo puolen kilometrin päässä Tallinna–Narva-rautatien. Kanava jatkuu tästä häiriöttä metsämaastossa kunnes se kohtaa Kaunissaaren tekojärven itärannan, missä se laskee Mulkojan viereen saarten taakse. Tekojärvien vedenpintojen korkeuserot on järjestetty niin, että vesi virtaa järvestä toiseen itsekseen.

## Lähteet
* 
### Viitteet
Pompeijin viimeiset päivät (vuoden 1908 elokuva)

**Pompeijin viimeiset päivät** () oli vuonna 1908 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Edward Bulwer-Lyttonin samannimiseen romaaniin perustuvan lyhytelokuvan on ohjannut Luigi Maggi. Se aloitti italialaisten historiallisten elokuvien sarjan.

## Juoni
Eletään vuotta 79 Pompejissa. Ylipappi Arbaces tavoittelee kaunista Jonea, joka rakastaa nuorta aatelista Glaucusta. Glaucus ottaa palvelijakseen sokean Nydian, joka on salaa rakastunut isäntäänsä. Arbaces huumaa pahaa-aavistamattoman Nydian avulla Glaucuksen, tappaa Jonen veljen Apacidesin ja syyttää Glaucusta murhasta. Glaucus tuomitaan heitettäväksi leijonille, mutta Vesuviuksen purkautuessa Nydia auttaa häntä ja Jonea pakenemaan.

## Näyttelijät

## Tuotanto ja vastaanotto
Ambrosio Filmin valmistama *Pompeijin viimeiset päivät* oli ensimmäinen italialainen suurtuotanto ja yhtiön ensimmäinen menestyselokuva. Se oli myös ensimmäinen elokuva, jonka mainoskampanjassa mainittiin ohjaajan ja näyttelijöiden nimet. Luigi Maggin ohjaustyö ei kuitenkaan ollut ensimmäinen Edward Bulwer-Lyttonin teoksen filmatisointi: brittiläinen Walter Booth oli tehnyt aihetta käsittelevän lyhytelokuvan *The Last Days of Pompeii* vuonna 1900.

Elokuvan uutuudenviehätys perustui sen taidokkaaseen lavastukseen, valaistukseen, ulkokuviin ja väkijoukkoihin. Lavasteina käytettiin ensimmäistä kertaa myös kiinteitä rakennelmia. *Pompeijin viimeiset päivät* oli suuri yleisö- ja arvostelumenestys eri puolilla maailmaa ja se aloitti pitkän historiallisten elokuvien sarjan, josta italialainen mykkäelokuva parhaiten tunnetaan. Ambrosio Film toteutti myös Edward Bulwer-Lyttonin teoksen seuraavan filmatisoinnin, Eleuterio Rodolfin *[[Pompeijin viimeiset päivät ja häviö]]n* vuodelta 1913.

*Pompeijin viimeisiä päiviä* esitettiin Suomessa vuodenvaihteessa 1908–1909. Lehtimainosten mukaan kyseessä oli ”loisteliaasti suoritettu romanttinen, jännittävä ja sensatsionelli taiteellinen kuvaus”, ”suurin draama mitä tähän asti tunnetaan”. *[[Uusi Aura|Uuden Auran]]* toimittajan mielestä elokuvan ”dekoratsionit ovat onnistuneet ja esiintyminen hyvää”.

## Restaurointi
Elokuvasta on säilynyt Jean Desmetin kokoelmaan kuuluva hollanninkielinen värjätty nitraattifilmikopio, joka on restauroitu Alankomaiden elokuvamuseossa. Alkuperäisestä 366 metrin pituudesta on jäljellä 346 metriä. Restaurointi on nähtävissä Italian kansallisen elokuvamuseon Vimeo-sivustolla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Unstoppable Gorg

**Unstoppable Gorg** on Futuremarkin kehittämä tornipuolustuspeli, joka on julkaistu vuonna .

Pelissä on humoristinen 1950-luvun scifi-teema, jossa käytetään satelliitteja puolustautumaan lentäviltä lautasilta.

Pelin full motion video -välikohtauksissa esiintyy muun muassa LouLou D’vil.

## Vastaanotto
Peli sai arvosanaksi 7.5/10 GameSpotin arvostelussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
DTM-kausi 2003

**DTM-kausi 2003** oli DTM-sarjan neljäs kausi. Kausi alkoi 27. huhtikuuta Saksan Hockenheimin radalta ja päättyi samalle radalle 5. lokakuuta.

Sarjan mestaruuden voitti saksalainen Bernd Schneider.

## Tallit ja kuljettajat

## Kilpailukalenteri ja tulokset
Veikko Teikari

**Veikko Olavi Teikari** (21. heinäkuuta 1943 Jyväskylä – 10. lokakuuta 2025 Helsinki) oli suomalainen Teknillisen korkeakoulun työpsykologian ja johtamisen professori.

Teikari kirjoitti ylioppilaaksi Viitaniemen yhteiskoulusta 1962. Hän valmistui Jyväskylän yliopistosta kasvatustieteen maisteriksi 1968, yhteiskuntatieteiden lisensiaatiksi 1975 ja yhteiskuntatieteiden tohtoriksi vuonna 1977. Hänen suomenkielinen väitöskirjatyönsä (*Vigilanssi-ilmiön mittaamisesta ja selitysmahdollisuuksista*, 1977) liittyi tarkkaavaisuuteen eli käsitteli psykologisen valppauden (vigilanssin) mittaamista ja tulkintaa. Tampereen teknillisen korkeakoulun dosentti hän oli vuodesta 1981 lähtien. 

Teikari toimi virkaatekevänä assistenttina Jyväskylän yliopistossa 1967–1968. Teknillisessä korkeakoulussa hän työskenteli vanhempana assistenttina vuosina 1969–1973, laboratorioinsinöörinä 1973–1984, virkaatekevänä professorina vuosina 1984–1985 ja työpsykologian professorina vuodet 1985–2007.

Teikarin kirjallinen tuotanto käsittää yli 180 tieteellistä julkaisua työpsykologian alalta. Hän osallistui muun muassa seuraavien teosten kirjoittamiseen:
* *Psykologinen työnopetus* (1989)
* *Pyramidi murenee: Näkökulma tietotyön prosessijohtamiseen* (1996)
* *Simulaatiopeli hallintotyön kehittämiseksi* (1996)
* *Tiellä strategiasta toimintaan* (2002)
* *Organisaation strategian toteuttaminen* (2003, 2006).

## Lähteet
Eda Tuğsuz

**Eda Tuğsuz** (s. 27. maaliskuuta 1997) on turkkilainen keihäänheittäjä. Hänen henkilökohtainen ennätyksensä on Bakussa 18. toukokuuta 2017 heitetty 67,21 metriä. Se on myös naisten keihäänheiton Turkin ennätys.

Tuğsuz sijoittui viidenneksi Donetskin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013 ja kahdeksanneksi Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 Tuğsuz sijoittui 11:nneksi tuloksella 56,97 metriä. Samana vuonna Bydgoszczissa järjestetyissä yleisurheilun alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia tuloksella 56,71 metriä. Vuoden 2017 Islamic Solidarity Games -kilpailuissa Bakussa Tuğsuz voitti keihäänheitossa kultamitalin heitolla, joka kantoi 67,21 metriä.

Tuğsuz sijoittui Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 neljänneksi ja saman vuoden Lontoon MM-kilpailuissa viidenneksi. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän karsiutui loppukilpailusta. Hän saavutti 2019 pronssia Napolin universiadeissa ja hopeaa Gävlen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa sekä karsiutui loppukilpailusta Dohan MM-kilpailuissa. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 64,00. Seuraavana vuonna hän saavutti hopeaa Oranin Välimeren kilpailuissa, mutta karsiutui loppukilpailusta Eugenen MM-kilpailuissa ja Münchenin EM-kilpailuissa.

Tuğsuz voitti Chengdun universiadeissa 2023 kultaa tuloksella 59,05. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän jäi karsinnassa ilman tulosta. Hän karsiutui loppukilpailusta Rooman EM-kilpailuissa ja Pariisin olympialaisissa 2024 sekä Tokion MM-kilpailuissa 2025.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
DTM-kausi 2002

**DTM-kausi 2002** oli DTM-sarjan kolmas kausi. Kausi alkoi 21. huhtikuuta Saksan Hockenheimin radalta ja päättyi samalle radalle 6. lokakuuta.

Sarjan mestaruuden voitti ranskalainen Laurent Aïello.

## Tallit ja kuljettajat

## Kilpailukalenteri ja tulokset
Ernst Wilhelm Floessel

**Ernst Wilhelm Floessel** (30. kesäkuuta 1819 Streidelsdorf (nyk. Studzieniec), lähellä Freystadtia (nyk. Kożuchów), Sleesia – 27. heinäkuuta 1874 Deuben, lähellä Dresdeniä, Saksan keisarikunta) oli Suomessa vaikuttanut saksalaissyntyinen muusikko ja sotilaskapellimestari, joka toimi Kaartin soittokunnan kapellimestarina vuosina 1853–1874.

Floessel on saattanut olla jo Saksassa sotilasmuusikko, mutta tätä ei tiedetä varmasti. Hän oli huilisti, joka tuli 1840-luvun lopulla Suomeen saksalaisten kylpylämuusikoiden mukana ja jäi pysyvästi maahan. Hän työskenteli esiintyvänä muusikkona ravintoloissa ja piti Helsingissä yksityistä musiikkiopistoa sekä musiikkikauppaa. Vuonna 1853 hänet palkattiin Josef Tvarjanskyn seuraajana Kaartin soittokunnan johtoon, virallisesti musiikin opettajan nimikkeellä. Floessel johti soittokuntaa sen ensimmäisessä julkisessa konsertissa Helsingin teatteritalossa samana vuonna. Hän jatkoi tehtävässä vuoteen 1874, jolloin palasi Saksaan.

Floessel oli ahkera säveltäjä ja sovittaja. Hän aloitti suomalaisen torvisoittokuntamusiikin kehittämisen, jota hänen seuraajansa Adolf Leander myöhemmin jatkoi. Floesselin mielestä kaikkien orkesterille tai pianolle sävellettyjen musiikillisten standardien piti olla sovitettavissa myös vaskipuhaltimille. Hän sovitti torvisoittokunnalle vaikeitakin teoksia, kuten Beethovenin *[[Sinfonia nro 5 (Beethoven)|5. sinfonian]]*. Floesselia on arveltu kiivasluonteiseksi, sillä hänellä oli vaikeuksia tulla toimeen maanmiehensä Fredrik Paciuksen kanssa.

## Lähteet
Marssikapellimestari

**Marssikapellimestari** on muusikko, joka johtaa soittokuntaa marssin tai paraatin yhteydessä. Soittokunnan edessä kävelevä marssikapellimestari näyttää tahtia suurella marssisauvalla tai käsimerkeillä.

Monissa Euroopan maissa marssisauvan käyttö on keskiajalle saakka yltävä perinne, mutta Suomen puolustusvoimien sotilassoittokunnat ottivat sen käyttöön vasta 1900-luvun jälkipuoliskolla. Ensimmäisenä marssisauvaa alkoi käyttää Kaartin soittokunnan kapellimestari Artturi Rope vuonna 1951. Sauvalla annettavista merkeistä on eri armeijoissa eri käytäntöjä.

Monissa kielissä marssikapellimestaria tarkoittava sana on johdettu ranskankielisestä nimityksestä *Tambour major*, joka on alkujaan tarkoittanut sotilassoittajia johtavaa päärummuttajaa (*tambour* = rumpu). Tästä on johdettu myös suomen kieleen puhekielinen sana **tampuurimajuri**, jota nykyään käytetään pääasiassa leikillisenä nimityksenä ravintolan eteisvahtimestarista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 2017

34. **[[suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut]]** järjestettiin Viron Tartossa, Viljandissa, Rõugessa ja Vitipalussa 30. kesäkuuta – 7. heinäkuuta 2017. 

## Tulokset
### Miehet
#### Sprintti, 4 km
1. heinäkuuta, Tartto

#### Keskimatka, 6 km
6. heinäkuuta, Vitipalu

#### Pitkä matka, 17 km
4. heinäkuuta, Rõuge

#### Viesti
7. heinäkuuta, Vitipalu

### Naiset
#### Sprintti, 3,4 km
1. heinäkuuta, Tartto

#### Keskimatka, 5,1 km
6. heinäkuuta, Vitipalu

#### Pitkä matka, 11,4 km
4. heinäkuuta, Rõuge

#### Viesti
7. heinäkuuta, Vitipalu

### Sekakilpailu
#### Sprinttiviesti
2. heinäkuuta, Viljandi

## Mitalitaulukko

## Lähteet
* Tulokset 

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut
Jussi Vanhanen

**Jussi Vanhanen** (s. 1971 Heinola) on suomalainen yritysjohtaja ja kirjailija. 

Vanhanen valmistui vuonna 1995 Helsingin yliopistosta oikeustieteiden maisteriksi. Hän suoritti myöhemmin vuonna 2002 liiketoimintajohtamisen maisteritutkinnon Lausannessa. 

Jussi Vanhanen työskenteli 14 vuotta eri tehtävissä metsäyhtiö UPM:ssä, mutta erosi vuonna 2013 kirjoittaakseen romaanin. Romaanin kirjoittaminen on ollut hänen pitkäaikainen unelmansa.  Esikoisromaaniaan hän kertoo kirjoittaneensa säntillisesti arkipäiväisin kello 9.30–16.00. Työn tuloksena oli esikoisromaani *Vapaus, Veljeys, Ahneus*, joka ilmestyi vuonna 2016. 

*Vapaus, Veljeys, Ahneus* kertoo kolmesta Kiteeltä kotoisin olevasta kaveruksesta. He tulevat Helsinkiin opiskelemaan ja pääsevät mukaan 1990-luvun alun lama-ajan yritysmaailmaan. Sieltä tapahtumat siirtyvät kansainväliseen yrityskauppojen maailmaan ja yritysjohtajien elämään. Teos kertoo liike-elämästä, yrityskaupoista ja niihin liittyvästä usein raadollisesta ahneudesta ja suoranaisista petoksista. Lisäksi se on kuvaus ystävyydestä, oman paikan löytämisestä ja moottoripyöräilystä. 

Vanhanen työskenteli vuosina 2014–2017 Wienissä pakkausmateriaali- ja paperiyhtiö Mondissa, ja siirtyi tämän jälkeen suomalaisen venttiilifirman Vexve Oy:n toimitusjohtajaksi. Vanhanen on ollut myös vuodesta 2014 lähtien Peikko Groupin hallituksen puheenjohtaja.
Vanhanen valittiin Metsä Groupin uudeksi pääjohtajaksi helmikuussa 2025.

## Pokeriura
Vanhanen pelasi helmikuussa 2018 Lontoossa Unibet Open -pokeriturnauksessa. Vanhanen sijoittui kuudenneksi ja ansaitsi 12&nbsp;310 puntaa. 

## Lähteet
Formula 2 Itävallan Grand Prix 2017

**Formula 2 Itävallan Grand Prix 2017** oli Formula 2 -kauden 2017 viides osakilpailu, joka ajettiin 8.–9. heinäkuuta Red Bull Ringin moottoriradalla Itävallassa.

Raffaele Marciello teki paluun Trident-talliin, korvaten Rapaxille siirtyneen Sergio Canamasasin, joka puolestaan korvasi Johnny Cecotto, Jr.:n. Alexander Albon palasi yhden viikonlopun tauon jälkeen takaisin ART GP:n rattiin.

## Aika-ajo
Paalupaikalle ajoi viidennen kerran peräkkäin Charles Leclerc. Toiseksi ajoi Sérgio Sette Câmara, mutta hänet hylättiin liian vähäisen polttoaineen takia. Näin ollen toiseksi nousi Antonio Fuoco ja kolmanneksi Alexander Albon.

## 1. Kilpailu (Lauantain kilpailu, 40 kierrosta)
Nyck de Vries sammutti autonsa lämmittelykierroksella lähtöruutuun, ja joutui starttaamaan kilpailuun varikolta. De Vriesin lähtöruutu olisi ollut kuudes. Leclerc ampaisi paalupaikalta kärkeen, Fuoco toisena, Albon kolmantena ja Nobuharu Matsushita neljäntenä. Kierroksella 6 Norman Naton auto hyytyi radan varteen. Luca Ghiotto sammutti autonsa varikkosuoralle, pystyen kuitenkin palaamaan takaisin kilpailuun.

Leclerc piti kärkipaikkansa kilpailun loppuun asti, mutta kahdeksannesta ruudusta kilpailuun lähtenyt Nicholas Latifi nousi toiseksi. Fuoco oli maalissa kolmas. Oliver Rowland nousi neljänneksi. Alexander Albon oli viides ja Nobuharu Matsushita kuudes.

## 2. Kilpailu (Sunnuntain kilpailu, 28 kierrosta)
Artjom Markelov lähti kilpailuun paalupaikalta. Toisesta ruudusta lähtenyt Ralph Boschung sammutti autonsa ruutuun, ja viimeisestä ruudusta lähtenyt Raffaele Marciello törmäsi häneen. Ensimmäisessä mutkassa Fuoco ja Matsushita osuivat ja Matsushita tippui viimeiseksi. Toisessa mutkassa Sean Gelael pyörähti, mutta pystyi jatkamaan matkaansa. Marciello joutui keskeyttämään ja turva-auto tuli radalle. Boschung onnistui jatkamaan matkaansa, mutta joutui myös myöhemmässä vaiheessa keskeyttämään kilpailunsa. Nabil Jeffri sammutti autonsa myös lähtöruudukkoon, mutta pääsi kuitenkin mukaan kilpailuun.

Neljän kierroksen jälkeen turva-auto kaartoi varikolle ja kilpailu jatkui Markelovin johtaessa, Albon toisena ja Rowland kolmantena. Fuoco yritti Rowlandista ohitusta mutkaan 3, mutta ei onnistunut. Siinä samassa Charles Leclerc osui Fuocon takapyörään pyörätäen radan sivuun ja keskeyttäen kilpailunsa. Virtuaalinen turva-auto tuli radalle. Sen jälkeen Nyck de Vries yritti ohittaa mutkassa 3, sekä Luca Ghioton, että Gustav Maljan - he menivät kolmerinnan mutkaan, jolloin Malja ja Ghiotto kolaroivat, ja Malja joutui käymään varikolla. Ghiotto pystyi pitämään de Vriesin takanaan.

Viimeisillä kierroksilla de Vries kolaroi Robert Vișoiun kanssa samassa mutkassa, ja molemmat joutuivat keskeyttämään. Artjom Markelov voitti, Alexander Albon oli toinen ja Oliver Rowland kolmas.

### Sijoitukset GP-viikonlopun jälkeen

## Katso myös
* Itävallan Grand Prix 2017
* GP3 Itävallan Grand Prix 2017
Swift 017.n

**Swift 017.n** on Swift Engineeringin valmistama kilpa-auto, jolla kilpailtiin Formula Nippon -sarjassa vuosina 2009–2013. Autolla tehtiin debyytti Japanin Fuji Speedwayn moottoriradalla 2009.

## Aiheesta muualla
Laherma

**Laherma** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Jonas Laherma (ent. *Vikman*, 1888–1977), pankinjohtaja ja kansanedustaja (SDP) 
*Väinö Laherma (ent. *Vikman*,1893–1983), urheiluopettaja, -johtaja ja -virkamies, Jonas Laherman veli
Tatsjana H’aladovitš

**Tatsjana H’aladovitš** (; s. 21. kesäkuuta 1991) on valkovenäläinen keihäänheittäjä. Hänen henkilökohtainen ennätyksensä on Oslossa 7. kesäkuuta 2018 heitetty 67,47 metriä. H’aladovitš voitti naisten keihäänheiton Euroopan-mestaruuden 2016.

Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2014 H’aladovitš sijoittui 61,66 metrin pituisella heitollaan viidenneksi. Gwangjussa pidettyjen vuoden 2015 kesäuniversiadien naisten keihäänheiton hän voitti tuloksella 60,45 metriä. Pekingin maailmanmestaruuskilpailuissa 2015 H’aladovitš heitti karsinnassa parhaalla yrityksellään 60,07 metriä eikä selviytynyt loppukilpailuun. Amsterdamin Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2016 hän voitti kultamitalin Valko-Venäjän ennätystuloksella 66,34 metriä. Rion kesäolympialaisissa samana vuonna hän sijoittui viidenneksi 64,60 metriä kantaneella heitollaan. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli kuudes tuloksella 64,05 metriä. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui viidenneksi ja Dohan MM-kilpailuissa 2019 kuudenneksi. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta.

## Lähteet
Ognena zvezda

**Ognena zvezda** () on bulgarialaisen pop-folk-laulaja Malinan ensimmäinen albumi. Sen julkaisi levy-yhtiö Payner vuonna 2001.

## Kappaleet
# Da ili ne
# Ognena zvezda
# Kam teb varvya
# Luda svetlina
# Meždu ad i rai
# Muzika
# Ne e gryah
# Nežna lyubov
# Diva strast
# Samo ti
# Lyubovnata strela
# Gorski plod
# Hai-li-li
# Bolka

## Aiheesta muualla
* ''Ognena zvezda'' discogs.com -sivustolla
Barbara Fredrickson

**Barbara L. Fredrickson** (synt. ) on yhdysvaltalainen psykologian professori sekä positiivisten tunteiden ja psykofysiologian laboratorion (PEP) johtaja Pohjois-Carolinan Chapel Hillin yliopistossa. Hän on tunnettu positiivisen psykologian ja onnellisuutta käsittelevän psykologisen tutkimuksen edustaja.

Hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon (B.A.) vuonna 1986 Carleton Collegessa Minnesotan osavaltiossa ja valmistui psykologian tohtoriksi vuonna 1990 Stanfordin yliopistosta. 
Vuosina 1990–1992 hän toimi apurahatutkijana UC Berkeleyssä, vuosina 1992–1995 apulaisprofessorina Duke Universityn psykologian laitoksella. Hän oli Michiganin yliopiston psykologian apulaisprofessorina (sosiaalipsykologia) vuosina 1995–2005. Vuonna 2005 hän oli sosiaalipsykologian ohjelman psykologian professori samassa yliopistossa. Vuodesta 2006 lähtien hän on ollut Pohjois-Carolinan yliopiston (Chapel Hill) sosiaalipsykologian ohjelman professori. Hän on lisäksi johtanut positiivisten tunteiden ja psykofysiologian laboratoriota (PEP) vuodesta 2000 ensin Michiganin yliopistossa ja sittemmin Pohjois-Carolinan yliopistossa. 

## Tuotantoa
Barbara Fredrickson on julkaissut (5/2017 mennessä) toista sataa vertaisarvioitua artikkelia tai muuta tieteellistä julkaisua. Hänen tunnetuimpiin artikkeleihinsa oli Google Scholarin mukaan viitattu heinäkuuhun 2017 mennessä yli 11&nbsp;000 kertaa. Yliopistollisen opetustyönsä lisäksi hän on esiintynyt puhujana lukuisissa kansallisissa ja kansainvälisissä tieteellisissä kokouksissa ja ollut kysytty haastateltava tiedotusvälineissä. Hänen yleistajuisia kirjojaan on käännetty yli kymmenelle kielelle. Hänen tunnetuimpia suurelle lukijakunnalle kirjoitettuja teoksiaan ovat muun muassa:
* *Love 2.0* (2013)
* *Positivity*  (2009)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Google Scholar: Barbara Fredrickson   (scholar.google.com)
* Meng-Wu Lecture (2013) Barbara L. Fredrickson, Ph.D.; CCARE at Stanford University (Youtube-video)  (youtube.com)
* Barbara L. Fredrickson Ph.D.  (psychologytoday.com)
*Barbara Fredrickson (23.3.2013) Your Phone vs. Your Heart  (nytimes.com)
DTM-kausi 2000

**DTM-kausi 2000** oli DTM-sarjan ensimmäinen kausi. Kausi alkoi 28. toukokuuta Saksan Hockenheimin radalta ja päättyi samalle radalle 29. lokakuuta.

Sarjan mestaruuden voitti saksalainen Bernd Schneider.

## Tallit ja kuljettajat

## Kilpailukalenteri ja tulokset
Tankisoulo

**Tankisoulo** (*Catapodium rigidum*) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon ja soulojen (*Catapodium*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on aikojen kuluessa luokiteltu myös muun muassa natojen (*Festuca*), nurmikoiden (*Poa*) sekä sorsimoiden (*Glyceria*) sukuihin kuuluvaksi. Tankisoulo jaetaan kahteen alalajiin: isotankisoulo (*Catapodium rigidum* subsp. *hemipoa*) ja pikkutankisoulo (*Catapodium rigidum* subsp. *rigidum*).

Tankisoulo on yksivuotinen ja kasvaa noin 5–30 cm korkeaksi, ja sen varret ovat kohenevia tai polveilevasti kohenevia. Tankisoulon kukinto on röyhy, jossa on ikään kuin kerrannaistähkiä terttumaisessa muodostelmassa. Tankisoulo kukkii touko–heinäkuussa.

Tankisoulo kasvaa kuivilla paikoilla Keski- ja Etelä-Euroopassa, Aasian länsiosissa sekä Afrikan pohjoisosissa.

## Lähteet
* Tela Botanica: ''Catapodium rigidum'' 

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Tankisoulo (''Catapodium rigidum'')
Luxeuil-les-Bains

**Luxeuil-les-Bains** on kunta itäisessä Ranskassa Haute-Saônen departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella.

## Nähtävyyksiä
Kaupunki on vanha perinteinen kylpyläkaupunki. Roomalaiset rakensivat kylpylän alueen kuumien lähteiden ympärille ja perustivat kaupungin nimeltä Luxovium. Roomalaisten asutuksesta on yhä jäänteitä kylpylän puistossa. 1700- ja 1800-luvuilla rakennettiin nykyinen kylpylä, joka listattiin Ranskan historialliseksi monumentiksi vuonna 1862.

1400-luvulla rakennetussa kaupungintalon tornissa (*Tour des Échevins*) on ollut vuodesta 1865 lähtien kaupungin taidetta, historiaa ja arkeologiaa esittelevä museo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kerrannaistähkä

**Kerrannaistähkä** on tähkää muistuttava kukintotyyppi, jossa monikukkaiset tähkämäiset osakukinnot ovat asettuneet tähkän muotoon. Heinäkasveilla kerrannaistähkässä tähkylät ovat asettuneet tähkän muotoon. Kerrannaistähkä on röyhyn ohella toinen heinäkasveilla yleisesti tavattavista kukintotyypeistä, ja esimerkiksi juolavehnän (*Elymus repens*) sekä englanninraiheinän (*Lolium perenne*) kukinto on kerrannaistähkä.
Illuminate

**Illuminate** on kanadalaisen artistin Shawn Mendesin toinen albumi, joka julkaistiin 23. syyskuuta 2016.

Albumi nousi heti Yhdysvaltain Billboard 200 -albumilistan kärkeen. Suomessa sen paras sijoitus oli Virallisen listan kuudentena. *[[Rolling Stone]]* -lehti antoi levylle 3,5 tähteä.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Rolling Stone: 

## Lähteet
Anete Sietiņa

**Anete Sietiņa** (o.s. **Kociņa**, s. 5. helmikuuta 1996 Limbaži) on latvialainen keihäänheittäjä. Hänen henkilökohtainen ennätyksensä on Tokiossa 20. syyskuuta 2025 heitetty 64,64 metriä.

Donetskissa käydyissä yleisurheilun alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2013 Sietiņa sai pronssia tuloksella 54,26 metriä. Eskilstunassa järjestetyissä alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2015 hän puolestaan saavutti naisten keihäänheitossa hopeamitalin 58,88 metrin pituisella heitollaan. Hän sai Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 hopeaa tuloksella 64,47. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa 2017, Berliinin EM-kilpailuissa 2018, Dohan MM-kilpailuissa 2019, vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa ja vuoden 2024 Pariisin olympialaisissa. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 63,18. Rooman EM-kilpailuissa 2024 hän oli seitsemäs tuloksella 59,34. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti hopeaa tuloksella 64,64.

## Lähteet
The Young Pope – piru vai pyhimys

**The Young Pope – piru vai pyhimys** (engl. *The Young Pope*) on italialainen draamasarja, jonka on luonut ja ohjannut Paolo Sorrentino sarjan alkuperäiskanaville Sky Atlanticille, HBO:lle ja Canal+:lle. Sarjan ensiesitys oli 21. lokakuuta 2016 – 18. marraskuuta 2016. Suomessa *The Young Popea* esitti kesällä 2017 Yle TV1. 

*The Young Popen* pääosia esittävät Jude Law, Diane Keaton ja Silvio Orlando. Sarjassa puhutaan sekä englantia että italiaa. Vuonna 2020 sarja sai jatkoa nimellä *The New Pope*

## Rooleissa
*Jude Law – Paavi Pius XIII (s. Lenny Belardo), juuri valittu amerikkalainen paavi ja entinen New Yorkin roomalaiskatolisen arkkihiippakunnan arkkipiispa.

*Diane Keaton – Sisar Mary, amerikkalainen nunna, joka kasvatti Berlardon ja Dussolierin. Nykyisin paavin henkilökohtainen sihteeri.

*Silvio Orlando – Kardinaali Angelo Voiello, Camerlengo ja valtiosihteeri.

*Bernardo Gutierrez – Monsignore (myöh. Kardinaali) Bernardo Gutierrez.

*Scott Shepherd – Kardinaali Andrew Dussolier, Lennyn pitkäaikainen ystävä.

*Cécile de France – Sofia

*Ludivine Sagnier – Esther

*Toni Bertorelli – Kardinaali Caltanissetta

*James Cromwell – Kardinaali Michael Spencer, entinen New Yorkin roomalaiskatolisen arkkihiippakunnan arkkipiispa ja Lennyn mentori.

## Juoni
Sarjan päähenkilö on 47-vuotias ketjupolttava ja kevytkolaa hörppivä amerikkalaispaavi Pius XIII (Jude Law), joka on siviilinimeltään Lenny Belardo. Hän ei ole harras eikä nöyrä vaan sisäisten ristiriitojen repimä. Katolilaiset ovat uudesta paavista innoissaan, mutta katolisen kirkon kardinaalikunta on hämmentynyt. Varsin pian käy ilmi, että paavi Pius XIII on ailahtelevainen, vastakohtien mies ja erittäin suorasukainen. Entisestä elämästään paavi tuo Vatikaaniin kasvattiäitinsä, sisar Maryn (Diane Keaton), josta tehdään hänen avustajansa.

## Vastaanotto
"*Kiehtova The Young Pope – piru vai pyhimys yhdistelee dramaattista juonittelua, tilannekomediaa, tunnelmointia ja hieman surrealismia. Amerikkalainen Lenny (erinomainen Jude Law) valitaan kompromissiratkaisuna paaviksi. Hän alkaa vetää omapäistä linjaansa, joka ei miellytä kaikkia Vatikaanissa. Paavi on haastava mutta hieno aihe. Paavia ei juuri nähdä kuin edustamassa. Juuri siksi The Young Popen kohtaukset tekevät vaikutuksen. Kun paavi nähdään suihkussa, pyytämässä kolajuomaa, pyjamassa tai aterioimassa, se näyttää erityiseltä. Jopa paavi jakamassa käskyjä virkamiehille tuntuu oudolta. Oikeat paavit näyttävät julkisuudessa niin lempeiltä ja viisailta. Tämä paavi vaikuttaa ajoittain [[House of Cards (televisiosarja)|House of Cardsin]] Frank Underwoodilta. Hän jopa kiroilee.

*The Young Popen omalaatuista voimaa lisää sekin, ettei paavia ole tällä tavoin juuri kuvattu tv-sarjoissa ja elokuvissa. Jos sarjaa tulee vielä toinen kausi, kuten suunniteltu on, saa nähdä, miten hyvin efekti kestää.''" Kirjoittaa Helsingin Sanomien toimittaja Kyösti Niemelä.

## Lähteet
Yrjö Leiwo

**Yrjö Kalervo Leiwo** (12. helmikuuta 1884 Kuhmalahti – 12. tammikuuta 1964 Kuopio) oli suomalainen poliitikko. Leiwo toimi Kokoomuksen kansanedustajana vuosina 1930–1936 edustaen Hämeen läänin eteläistä vaalipiiriä. Leiwo toimi myös kaupunginvaltuutettuna Lahdessa ja Hämeenlinnassa, kunnanvaltuutettuna Sääksmäellä sekä Hämeenlinnan kaupunginhallituksen jäsenenä. Leiwo kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1902. Politiikan ulkopuolella hän toimi viikkolehti ''Raatajan'' toimitussihteerinä ja ''Hämeen Sanomien'' päätoimittajana 1909, Jämsän kansanopiston johtajana 1909–1912, Suomalaisen puolueen sihteerinä 1912–1915, ''Lahti''-lehden päätoimittajana 1915–1919, ''Uuden Suomen'' ja ''Iltalehden'' toimittajana 1919, Päivölän kansanopiston johtajana Sääksmäellä 1919–1926, Tampereen osakepankin ja Maakuntain pankin Hämeenlinnan konttorin esimiehenä 1926–1932, Kansallis-Osake-Pankin Hämeenlinnan konttorin toisena johtajana 1932–1934, Kokoomuksen sihteerinä ja puoluesihteerinä 1934–1942, ''Savo''-lehden päätoimittajana Kuopiossa 1942–1950 ja toimittajana 1950–1963, Hämeenlinnan kansalaisopiston va. johtajana sekä Etelä-Hämeen suojeluskuntapiirin valistusohjaajana 1929–1932. Leiwon vanhemmat olivat kirkkoherra Paul Otto Leiwo ja Maria Charlotta Limón. Leiwon puoliso vuodesta 1909 oli Anna Maria Kajanti. Leiwolle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1943.

## Lähteet