open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Suurijärvi

**Suurijärvi** on yleensä paikan tai järven nimi. Sillä voidaan viitata esimerkiksi:

## Vesistö
* Suurijärvi, järvi Hartolassa
* Suurijärvi, järvi Heinolan Vierumäellä
* Suurijärvi, järvi Kuhmoisissa
* Suurijärvi, järvi Leppävirralla
* Suurijärvi, järvi Liperissä
* Suurijärvi, järvi Miehikkälässä
* Suurijärvi, järvi Mikkelissä
* Suurijärvi, järvi Pieksämäellä
* Suurijärvi, järvi Pihtiputaalla 
* Suurijärvi, järvi Savonlinnan Nätkissä
* Suurijärvi, järvi Suonenjoen ja Pieksämäen rajalla lähellä Haapakoskea
* Suurijärvi, järvi Suonenjoen ja Leppävirran rajalla
* Suurijärvi, järvi Sysmässä
* Suurijärvi–Kaita, järvi Luumäellä
myös
* Suurjärv, Virossa Põlvamaalla Kanepissa 
* Suurjärvi, Virossa Itä-Virumaalla Alutagusessa
* Suurjärv, Virossa Võrumaalla Rõugessa
* Suurjärvi, järvi Ruokolahden ja Puumalan rajalla

## Asutus
* Suurijärvi, kylä Venäjällä Karjalassa Louhen piirissä
Astakidópoulo

**Astakidópoulo** (, ) eli **Atsakidópoulo** (, ) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja tarkemmin Astakidonísian saariin ja sijaitsee Kárpathoksen luoteispuolella ja Kásoksen pohjoispuolella. Saaren pinta-ala on 0,136 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Astakidópoulo kuuluu Kárpathoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Astakidópoulo on toiseksi suurin Astakidonísian saarista ja sijaitsee ryhmän suurimman saaret Astakídan eteläpuolella.

## Lähteet
Sial

**Sial** voi viitata seuraaviin:

* sial, maankuoren ylempi, mantereinen osa
* Siál, saari Astakidonísian saarilla Dodekanesian saariryhmässä Kreikassa
Éxo Loúros

**Éxo Loúros** () on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Patraksenlahden ja Mesolóngin laguunin toisistaan erottavassa saariketjussa laguunin lounaislaidalla. Saaren pinta-ala on noin 3,08 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Éxo Loúros kuuluu Mesolóngin kuntaan, Aitolia-Akarnanian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen.

## Lähteet
Kalonísi

**Kalonísi** () eli **Peloúzo** (Πελούζο) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja sijaitsee Laganáksenlahdessa Joonianmeressä Zákynthoksen saaren etelärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,18 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti saari kuuluu Zákynthoksen kuntaan, Zákynthoksen alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen.

Kalonísi on osa Zákynthoksen merikansallispuistoa sekä Natura-aluetta, johon kuuluu myös osa Laganáksenlahden rannasta sekä Marathonísin saari. Kalonísi on valekarettikilpikonnien (*Caretta caretta*) pesimäaluetta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luettelo Kreikan Natura 2000 -alueista

Tämä on **luettelo Kreikan Natura 2000 -alueista**. Kreikassa on yhteensä 443 Natura 2000 -aluetta. Näistä 241 on luontodirektiivin mukaisia suojelualueita (SCI) ja 202 lintudirektiivin mukaisia erityisiä suojelualueita (SPA).

Alueissa on päällekkäisyyksiä kahdella tavalla: Ensiksikin, 24 alueista on kumpaakin tyyppiä (SPASCI), jolloin 217 aluetta on pelkästään tyyppiä SCI ja 178 pelkästään tyyppiä SPA, ja erillisiä alueita on yhteensä 419. Toiseksi, osa pelkistä SCI- ja SPA-alueistakin käsittää lähes saman luontoalueen ja niillä on lähes samat nimet.

## Lähteet
Astakidonísia

**Astakidonísia** () on pieni Kreikan Egeanmeren saariin ja tarkemmin Dodekanesiaan kuuluva saariryhmä, joka sijaitsee Egeanmeressä Kárpathoksen luoteispuolella ja Kásoksen pohjoispuolella. Saariryhmän saaret ovat asumattomia. Hallinnollisesti saaret kuuluvat Kárpathoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

Saaret muodostavat yhdessä lukuisten muiden pienten ja asumattomien eteläisen Egeanmeren kalliosaarten kanssa yhteisen Natura 2000 -alueen.

## Saaret

Saariryhmän saaret ovat:

## Lähteet
Poréti

**Poréti** () eli **Lagoúvardos** (Λαγούβαρδος) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja sijaitsee Kytheran ja Antikytheran saarten välissä noin 7,2 kilometriä Antikytherasta luoteeseen. Sen pinta-ala on 0,06 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti saari kuuluu Kytheran kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen.

Poréti muodostaa yhdessä Antikytheran sekä Porín (Prasonísi) ja eräiden muiden pienten saarten kanssa Natura 2000 -alueen. Sen harvinaisiin kasvilajeihin kuuluvat muun muassa endeemiset *[[Allium gomphrenoides]]*, *[[Asperula taygetea]]*, ''Campanula saxatilis'' subsp. ''cytherea'' ja ''Inula candida'' subsp. ''candida''. Saaren korkein kohta on 42 metriä merenpinnasta laskettuna.

## Lähteet
Prasonísi

**Prasonísi** (, myös *Prassonísi*, Πρασσονήσι, ; ”Vihreä saari” tai ”Purjosaari”) tai **Prasonísia** (monikko, Πρασονήσια) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

* Prasonísi, saari Alkyonidiensaarten saariryhmässä Korintinlahdessa
* Prasonísi, saari Dodekanesian saariryhmässä Kárpathoksen pohjoisrannikolla
* Prasonísi, saari Dodekanesian saariryhmässä Kárpathoksen itärannikolla
* Prasonísi, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Pátmosta
* Prasonísi, niemeksi muuttunut saari Dodekanesian saariryhmässä Ródoksen etelärannikolla
* Prasonísi, saari Gkrántesin saarilla lähellä Kreetaa
* Prasonísi, saari Jooniansaarten saariryhmässä lähellä Kytheraa
* Prasonísi, saari Tilevoḯdes-saarilla Jooniansaarten saariryhmässä
* Prasonísi, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Íosta
* Prasonísi, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Kímolosta
* Prasonísi, saari Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä lähellä Límnosta
* Prasonísi, saari Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä lähellä Psaráa
* Prasonísi, saari Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä lähellä Sámosta
* Prasonísi, saari lähellä Kreetaa
* Porí eli Prasonísi, saari Jooniansaarten saariryhmässä lähellä Kytheraa ja Antikytheraa
* Práso eli Prasonísi, saari Ekhinadeilla Jooniansaarten saariryhmässä
* Prasonisáki eli Prasonísi, saari Foúrnoin saarilla Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä
* Prásso eli Prasonísi, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Ándrosta
* Vryonísi eli Prasonísi, saari Mirampéllonlahdessa Kreetan rannikolla
* Ydroúsa eli Prasonísi, saari Argo-Saronisten saarten saariryhmässä Attikan rannikolla

* Prasonísia, pienten saarten ryhmä Kykladien saariryhmässä lähellä Mýkonosta
* Prasonísia, pienten saarten ryhmä Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä lähellä Oinoússesta

## Katso myös

* Práso, useita saaria
* Prásso, useita saaria
Chytra

**Chytra** voi viitata seuraaviin:

* Chytra, kylä Puolassa
* Avgó eli Chýtra, pieni Jooniansaariin kuuluva saari Kreikassa
* khytra (lat. *chytra*), antiikin aikainen vaasityyppi
Prokopánistos

**Prokopánistos** () on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Patraksenlahden ja Mesolóngin laguunin toisistaan erottavassa saariketjussa. Saaren pinta-ala on noin 0,65 neliökilometriä ja asukasluku 5 (vuonna 2011). Hallinnollisesti saari kuuluu Mesolóngin kuntaan, Aitolia-Akarnanian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen.

Prokopánistos on pitkä ja kapea, ja kulkee itä-länsisuunnassa Mesolóngin laguunin lounaislaidalla. Saaren suurin korkeus on 10 metriä. Prokopánistoksen länsipuolella sijaitsee Éxo Loúroksen saari ja koillispuolella Schoiniás.

## Lähteet
Schoiniás

**Schoiniás** () on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Patraksenlahden ja Mesolóngin laguunin toisistaan erottavassa saariketjussa. Saaren pinta-ala on noin 0,125 neliökilometriä ja sen asukasluku on 2 (vuonna 2011). Hallinnollisesti saari kuuluu Mesolóngin kuntaan, Aitolia-Akarnanian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen.

Schoiniáksen lounaispuolella sijaitsee Prokopánistoksen saari ja itäpuolella saaret Kómma (Kóma) ja Ágios Sóstis.

## Lähteet
Tourlída

**Tourlída** (, ) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Patraksenlahden ja Mesolóngin–Aitolikón laguunit toisistaan erottavassa saariketjussa. Saarella sijaitsee samanniminen kylä. Saaren pinta-ala on noin 1,54 neliökilometriä ja asukasluku 15 (vuonna 2011). Hallinnollisesti saari kuuluu Mesolóngin kuntaan, Aitolia-Akarnanian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen.

Tourlída sijaitsee noin viisi kilometriä etelään Mesolóngin kaupungista. Saaren itäpuolella sijaitsee Kleísovan laguuni ja länsipuolella suurempi Mesolóngin laguuni. Aiemmin saari toimi suojasatamana laivoille, jotka lähestyivät Mesolóngin kaupunkia, sillä laguunien vesi on hyvin matalaa. Vuodesta 1885 lähtien saari on ollut yhdistetty pengertiellä mantereeseen ja Mesolóngin kaupunkiin. Tourlídan nimi viittaa alueen kuoveihin (*tourlídes*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
21 oppituntia maailman tilasta

**21 oppituntia maailman tilasta** on israelilaisen historioitsijan Yuval Noah Hararin kirja, joka julkaistiin vuonna 2018. Esseistä koostettu kirja käsittelee nykyajan tärkeitä yhteiskunnallisia kysymyksiä.

## Sisältö

Kirjassa Harari antaa viitekehyksen, jonka avulla voi hahmottaa ja suhteuttaa nykyajan tärkeimpiä yhteiskunnallisia kysymyksiä, haasteita ja pelkoja kuten terrorismia, ilmastonmuutosta, tekoälyn nousua, yksityisyyteen kajoamisia ja kansainvälisen yhteistyön hiipumista. Kirjan 21 lukua käsittelevät kukin omaa aihettaan, kuten työelämää, sotaa, nationalismia, uskontoa, maahanmuuttoa ja koulutusta. Harari pyrkii määrittelemään kunkin aiheen terminologian keskustelua varten ja tarjoamaan niihin historiallisen ja filosofisen näkökulman. Kirja käsittelee myös yksilötason asioita kuten sinnikkyyttä, nöyryyttä ja meditaatiota. 

Harari esittää meditaatiota nykyajan ongelmien ratkaisuksi, sillä hänen mukaansa itsetuntemus on välttämätön taito 2000-luvun maailmassa. Hararin kahden aiemman kirjan tapaan myös *21 oppituntia* pohtii ihmiselämän merkityksen ja sisällön löytämistä tulevaisuudessa, jolloin ihmisten ei enää ole pakko tehdä työtä selvitäkseen.

## Vastaanotto

*[[The Guardian]]in* Helen Lewisin mukaan *21 oppituntia maailman tilasta* on esseemäisestä rakenteestaan johtuen hajanainen ja kärsii kirjailijan pyrkimyksestä olla kaikkien asioiden tuntija. Monet kirjan huomiot ovat Lewisin mukaan kierrätettyjä. Kirjan useiden yleistävien toteamusten joukossa on kuitenkin mieltä laajentavia huomioita, ja kirjan rakenne antaa Hararille mahdollisuuden yhdistellä odottamattomia ajatuksia ja häikäiseviä havaintoja tavalla, joka on tehnyt hänestä menestyskirjailijan.

*[[The New York Times]]issa* kirjoittaneen Bill Gatesin mukaan *21 oppituntia* on kiehtova teos, vaikka joistakin sen väitteistä ja aiheiden käsittelyn syvyydestä voikin olla eri mieltä.

Silvia Hosseini kirjoitti *[[Suomen Kuvalehti|Suomen Kuvalehdessä]]* teoksen olevan viihdyttävä ja parhaimmillaan terävä, mutta liian yksinkertaistava. Hosseinin mukaan Hararin ymmärrys on monista asioista pinnallista. Meditoinnin aseman maailman ongelmien ratkaisemisessa Hosseini kyseenalaistaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kirja Bazar Kustannuksen sivulla.
Esa Koukkari

**Esa Johannes Koukkari** (s. 22. syyskuuta 1938 Vieremä) on suomalainen rakennusmestari ja kirjailija. 

Koukkari suoritti Kansanvalistusseuran kirjeopiston kautta keskikoulun ja lukio-opintoja. Hän valmistui rakennusmestariksi 1963 Oulun teknillisestä koulusta. Hän oli opiskeluaikanaan rakennusten korjaustöiden työnjohtajana valtion rautateillä. Valmistuttuaan Koukkari oli työssä Hyvinkään kaupungin suunnitteluosastolla vuoteen 1970 saakka ja sen jälkeen hän oli Valmisbetoni Serimaa & kumppanien (myöhemmin Partek) palveluksessa. Esa Koukkari oli viimeksi työssä piirisihteerinä Rakennusteknisten ammattiliitossa vuodesta 1976 aina eläkkeelle jäämiseensä saakka 1998. Hän on ollut mukana Ylä-Savon kirjailijayhdistys Panu ry:n toiminnassa.

Esa Koukkari on kirjoittanut tietokirjoja, sukututkimuksia ja kaksiosaisen romaanin Koukkarin suvun vaiheista. 

## Teoksia
* *Rakentajat rajantakaiset*. Rakennusalan kustantajat, Helsinki 1998
* *Kodasta kualaan, pertistä kerkaan : asuinrakennusten historiaa ja matkakuvia sukukansojemme mailta*. Rakennusalan kustantajat - Kustantajat Sarmala, Helsinki 2003
* *Maasta, kivestä ja puusta : Karpaattien laitamien unkarilaista menneisyyttä*. Rakennusalan kustantajat - Kustantajat Sarmala, Helsinki 2005
* *Kärkkäisiä Kiuruveden Sulkavalta : Mustinmäen Matti Johanneksenpojan jälkeläisiä* ; koonnut Esa Koukkari. Tekijä, Hyvinkää 2007
* *Oulujärven Koukkareita : Juho Matinpoika Koukkarin jälkipolvet Säräisniemen Otermalta : Juho Laurinpoika Koukkarin jälkipolvet Kiuruveden Lapinsalosta* ; koonnut Esa Koukkari. Tekijä, Hyvinkää 2007
* *Sukupuumme juuret*. Tekijä, Hyvinkää 2008
* *Verenperintö : historiallistaustainen sukukertomus. I osa, Aika nuijasodasta Suomen sotaan*. Mediapinta, Tampere 2011
* *Verenperintö : historiallistaustainen sukukertomus. II osa, Autonomian aika ja itsenäisen Suomen vuodet jatkosotaan*. Mediapinta, Tampere 2011 
* *RAL se oli minun rattoni ja työni*. Mediapinta, Tampere 2015 

## Toimituksia
* *Päivämies palkan saa : näköaloja [[Antti Koukkari]]n elämään* ; toimittaneet Esa Koukkari ja Ari-Pekka Palola. Suomen rauhanyhdistysten keskusyhdistys, Oulu 2004

## Lähteet
Aarre Pekkarinen

**Aarre-Veikko Pekkarinen** (22. helmikuuta 1946 Hämeenlinna – 9. tammikuuta 2022 Lahti) oli suomalainen näyttelijä. Pekkarinen teki suuren osan näyttämöurastaan Lahden kaupunginteatterissa.

## Ura
Aarre Pekkarinen syntyi muurari Eino Vilho ja Tyyne Dagmar Pekkarisen perheeseen. Hän päätyi näyttelijän uralle Hämeenlinnan teatterikerhon kautta ja suoritti vuosina 1969–1973 Tampereen yliopiston näyttelijäkurssin. Ammattiuransa hän aloitti Kotkan kaupunginteatterista 1973. Myöhemmin hän näytteli muun muassa Kuopion ja Seinäjoen kaupunginteattereissa sekä useaan otteeseen Lahden kaupunginteatterissa, josta hän jäi pois vuonna 2009.

Pekkarisella oli roolitehtäviä suomalaisen ja kansainvälisen näytelmäkirjallisuuden klassikoissa, kuten *[[Kuinka äkäpussi kesytetään]]*, *[[Macbeth]]*, *[[Niskavuoren naiset]]* ja *[[Tulitikkuja lainaamassa]]*. Uransa myöhäisvaiheessa hän näytteli muun muassa suositussa *The Beatles Storyssa*, jossa hänen roolinsa oli Ed Sullivan.

Lahden Teatterikerho ry antoi Pekkariselle Iivari-veistoksen vuonna 2002 hänen roolitulkinnastaan Haroldina Lyle Kesslerin modernissa klassikkoteoksessa *Orvot*.

Pitkän teatteriuransa lisäksi Pekkarinen näytteli lukuisissa televisiotuotannoissa ja muutamissa valkokangaselokuvissa. Eila Arjoman ohjaamassa ja Yleisradion tuottamassa epookkidraamassa *Mustat ja punaiset vuodet* hän näytteli Korpelan Paulia.

Pekkarinen kuoli vuonna 2022 ja hänet on haudattu Hämeenlinnassa Ahveniston hautausmaalle.

## Valikoitu rooliluettelo
*Edmund (*[[Kuningas Lear]]*)
*Aarne Niskavuori (*[[Niskavuoren naiset]]*)
*Happy (*[[Kauppamatkustajan kuolema]]*)
*Turkka (*Tukkijoki*)
*Petrucchio (*[[Kuinka äkäpussi kesytetään]]*)
*Decius Brutus (*Julius Caesar*)
*Useita rooleja (*[[Nummisuutarit]]*)
*Tahvo Kenonen (*[[Tulitikkuja lainaamassa]]*)
*Harold (*Orvot*)
*Rajamäen Mikko / Viertola (*Seitsemän veljestä*)
*Ruckly (*Yksi lensi yli käenpesän*)

## Filmografia
### Teatterielokuvat
*Viimeinen savotta (1977) kreditoimaton
*Talvisota (1989)
*Isältä pojalle (1996)

### Televisioelokuvat ja -sarjat
*Mustat ja punaiset vuodet (1973)
*Kuvien takana (1975)
*Oman onnensa seppä (1978)
*Valmistumisen aika (1979)
*Lossi (1980)
*Vain silloin kun nauran (1984)
*Uskottu mies (1985)
*Pakanamaan kartta (1991)
*Jäljet vedessä (1991)
*Luonnollinen kuolema (1992)
*Nortia (1996)
*Seitsemän veljestä (2004)

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Yle Elävä arkisto: Aarre Pekkarinen
Menolippu (kappale)

**Menolippu** on Saukin suomennos alun perin Neil Sedakan vuonna 1959 levyttämästä kappaleesta ”One Way Ticket”. Alkuperäisen kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Hank Hunter ja Jack Keller.

Ensimmäisen suomenkielisen levytyksen kappaleesta teki Theresa Rosenius vuonna 1965. Kappaleen ovat levyttäneet myös muun muassa Satu Pentikäinen (1979), Vicky Rosti (1979), Nummisuutarit (1980), Markku Aro (1989) ja Tuomari Nurmio (1989).

## Lähteet
Kotikantele

**Kotikantele** -nimeä käytetään kanteleesta, jonka Paul Salminen (1887–1949) kehitti. Nimen alkuperästä ei ole muuta tietoa kuin että Paul Salminen käytti kanteleistaan nimityksiä koti- ja konserttikantele. Nimet eivät sinällään kerro paikasta tai tilaisuudesta, missä niillä soitetaan. Alun perin on ollut ajatus, että kotikanteleella voidaan soittotaitoa kehittää tiettyyn pisteeseen saakka ja taidon karttuessa sitten siirrytään konserttikanteleen soittoon. Tämä pätee myös nykyään ja ajatusmalli on edelleen käytössä. Nimet kuvaavat niiden pohjimmaista käyttötarkoitusta mutta konserttitilaisuuksia järjestetään myös kotikanteleilla.

Ero koti- ja konserttikanteleen välillä on siinä, että kotikanteleesta puuttuu sävelvaihtokoneisto, joka puolestaan on konserttikanteleessa. Kotikanteleessa on kolme kielikohtaista sävelvaihtajaa, mikä lisää jonkin verran sen soittamisen mahdollisuuksia. Kotikanteleeseen on mahdollisuus lisätä sävelvaihtajia tämänkin jälkeen, mutta koskaan sillä ei päästä konserttikanteleen tasolle. Koti- ja konserttikanteleen muoto ja koko ovat kutakuinkin samat.

## Lähteet

1. Annikki Smolander-Hauvonen: *Paul Salminen - suomalaisen konserttikanteleen ja soittotekniikan kehittäjä*, Sibelius-Akatemia, 1998, Studia Musica 9, 
:* Annikki Smolander-Hauvonen, (teoksessa *Paul Salminen - suomalaisen konserttikanteleen ja soittotekniikan kehittäjä*, Studia Musica 9, s. 51 - 52
Richard Ahlqvist

**Jarl Richard Cecil Ahlqvist** (16. syyskuuta 1938 Helsinki – 23. elokuuta 2013 Höganäs, Ruotsi) oli suomenruotsalainen arkkitehti, taidemaalari ja piirtäjä.

Ahlqvist valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1968 ja työskenteli sitten alue- ja maisemasuunnittelun piirissä ja julkaisi artikkeleita maisemanhoidosta. Hän laati muun muassa Suomenlinnan maisemasuunnitelman. Ahlqvist oli vapaa taiteilija vuodesta 1979 lähtien ja hän piti taidenäyttelyitä sekä Suomessa että Ruotsissa. Näyttelyissä oli esillä Ahlqvistin luonto- ja maisema-aiheisia maalauksia ja piirroksia. Vuonna 1981 hän piti Suomen arkkitehtuurimuseossa Helsinki-aiheisen *Kuvia Helsingistä* -näyttelyn. Ahlqvist asui vuodesta 1982 Ruotsissa. Myöhemmin hän keskittyi maalaamiseen ja käytti aiheina muun muassa Italian maisemia.

Ahlqvist esiintyi sivuosissa Jaakko Pakkasvirran elokuvassa ''Vihreä leski'' 1966 ja Risto Jarvan elokuvassa ''Työmiehen päiväkirja'' 1967. 

## Kirjallista tuotantoa
* *Kestääkö maisema* ; tekijät Tom Simons, Yrjö Haila ; kuv. Richard Ahlqvist. Uudenmaan seutukaavaliitot, Helsinki 1972
* *The "Roman Temple" at Tehna el-Gebel* ; kirj. Rostislav Holthoer, Richard Ahlqvist. Studia Orientalia 43, 7. Societas orientalis Fennica, Helsinki 1974
* *Suomenlinnan maisemasuunnitelma : Suomenlinnan rakennettujen ulkotilojen, puistojen ja luonnonalueiden suunnitelma : esiselvitys* ; laat. Oy Arkkitehtuuri & Maisema ab : Ahlqvist-Helander-Henttonen-Simons. Suomenlinnan hoitokunta, Helsinki 1977
* *Suomenlinnan maisemasuunnitelma : inventoinnit ja arviot, yleissuunnitelmien luonnokset : suunnitteluvaiheen esittely 6.6.1978* ; laat. Oy Arkkitehtuuri & Maisema ab: Ahlqvist-Helander-Henttonen-Simons. Suomenlinnan hoitokunta, Helsinki 1978
* *Kuvia Helsingistä : näyttely, 18.3.-20.4.1981 Suomen rakennustaiteen museo - Helsingforsbilder : utställning, 18.3.-20.4.1981 Finlands arkitekturmuseum* ; luettelon teksti Mikael Sundman ; kuvatekstit Richard Ahlqvist. Suomen rakennustaiteen museo, Helsinki 1981
* *Richard Ahlqvist : i landskapets tid : retrospektiv - maiseman aikaan : retrospektiivi - prevailing landscape : retrospectiv* ; esseet Marica Gripenberg, Yrjö Haila ; valokuvat Allan Olofsson ; toimittaja Magdalena Holm ; käännös  GRTranslation, Yrjö Haila, Richard Ahlqvist. Stiftelsen Pro Artibus, Ekenäs 2008

## Lähteet
Oso Heickell

**Oso Ensio Heickell** (22. tammikuuta 1927 Helsinki – 10. helmikuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen muotokuvamaalarina tunnettu taidemaalari.

Oso Heickellin vanhemmat olivat taidemaalari Arthur Heickell ja tämän toinen vaimo taidemaalari Alli o.s. Talpo. Hän opiskeli Helsingin yliopiston piirustussalissa 1946 ja 1951–1952, Suomen Taideakatemian koulussa 1948–1949 sekä Académie Julianissa Pariisissa 1949–1950 ja Surikovin taideinstituutissa Moskovassa 1961–1962. Heickell toimi taidehistorian ja tyyliopin opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa 1963–1981.

Heickell maalasi muotokuvia yhteiskunnan vaikuttajista (muun muassa Veikko Helle, Kauno Kleemola ja V. J. Sukselainen) ja useista tiede- ja kulttuurielämän edustajista.

Oso Heickellin velipuolia olivat pääesikunnan topografisen osaston johtaja, taidemaalari Paul Heickell ja taidemaalari Torsten Heickell.

## Lähteet
We Were Dead Before the Ship Even Sank

__NOTOC__

**We Were Dead Before the Ship Even Sank** on yhdysvaltalaisen alternative rock -yhtye Modest Mousen viides studioalbumi, jonka julkaisi Epic Records 20. maaliskuuta 2007. Albumilta julkaistiin viisi singleä, tunnetuimpana Missed the Boat. Albumin kappaleita yhdistää eräänlainen merenkulku-teema, sen oli alun perin tarkoitus olla konseptialbumi merimiehistöstä, jotka kuolevat joka kappaleessa.

Albumi on myös yhtyeen ainoa, jossa on kitaristina The Smiths -yhtyeen jäsen Johnny Marr. The Shinsin laulaja James Mercer toimii taustalaulajana kappaleilla "We've Got Everything" ja "Missed the Boat".

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Metacritic: 78/100
* Pitchfork: 7.8/10
* Rolling Stone: 
* Soundi: 

## Lähteet
Saha-aalto

**Saha-aalloksi** tai **ramppiaalloksi** kutsutaan sahanterän muotoista aaltoa. Toisin kuin kanttiaalto, joka sisältää vain parittomat yläsävelet, saha-aalto sisältää kaikki yläsävelet.

Fourier’n sarjana saha-aalto voidaan esittää muodossa

: x(t) = \frac{A}{2}-\frac {A}{\pi}\sum_{k=1}^{\infty} {(-1)}^{k} \frac {\sin (2\pi kft)}{k} , 

missä *A* on aallon amplitudi ja *f* sen taajuus.
Torsten Heickell

**Torsten (Totte) Heickell** (29. heinäkuuta 1897 – 1981) oli suomalainen Helsingin Käpylässä asunut liikemies ja taidemaalari.

Torsten Heickellin vanhemmat olivat taidemaalari Arthur Heickell ja näyttelijä Maria Vilhelmiina Lindström. Torsten Heickell maalasi pääasiassa öljyväreillä kansallisromanttista tyyliä edustaneita maisemamaalauksia isänsä maalaustyyliä noudattaen ja lisäksi muun muassa kukka-asetelmia. Hänen myöhemmissä töissään oli usein mukana auringonlasku tai iltarusko. Teosten värimaailma oli usein tumma.

Torsten Heickellin veli oli pääesikunnan topografisen osaston johtaja, taidemaalari Paul Heickell ja velipuoli taidemaalari Oso Heickell.

## Lähteet
Paul Heickell

**Paul Arthur Heickell** (1893–1955) oli suomalainen pääesikunnan topografisen osaston johtaja ja taidemaalari.

Paul Heickellin vanhemmat olivat taidemaalari Arthur Heickell ja tämän ensimmäinen vaimo näyttelijä Maria Vilhelmiina Lindström. Paul Heickell maalasi öljyväreillä kansallisromanttista tyyliä edustaneita valoisia kesämaisemia isänsä maalaustyyliä noudattaen. Hänen tuotantoonsa kuuluu useita lähinnä harrastusmielessä nopeasti maalattuja pienikokoisia tunnelmamaalauksia mutta myös tasokkaita suurikokoisia maisemamaalauksia. Paul Heickell lienee maalannut myös yhdessä isänsä kanssa.

Paul Heickell oli kemigrafina Lilius & Hertzbergin palveluksessa vuodesta 1911 ja sitten jonkin aikaa Pietarissa Nevski Prospektin varrella olleen hienostoravintolan tarjoilijana. Palattuaan Helsinkiin hän opiskeli valokuvausta Daniel Nyblinillä 1915–1916 sekä Lilius & Hertzbergillä 1917–1919. Heickell oli sitten *Kuvateollisuus Oy*:n palveluksessa kemigrafivalokuvaajana, esimiehenä ja asiakasesittelijänä 1920–1939 ja viimeksi hän johti pääesikunnan topografista karttaosastoa 1940–1955.

Paul Heickell näytteli sivuosassa rosvoa Birger Pohjanheimon mykkäelokuvassa Pirteä ja kadonnut kori vuonna 1914. 1920-luvulla hän oli jäsenenä erään elokuvateatterin esityksiä säestäneessä jousiorkesterissa.

Paul Heickellin veli oli taidemaalari Torsten Heickell ja velipuoli taidemaalari Oso Heickell.

## Lähteet
Alli Talpo

**Alli Gunilla Heickell**, o. s. *Talpo* (15. toukokuuta 1899 Helsinki – 31. lokakuuta 1982) oli suomalainen taidemaalari.

Alli Talpon vanhemmat olivat rakennusmestari Evert Alfred Talpo (vuoteen 1914 Gutzen) ja Hilda Fagerlund. Hän oli naimisissa taidemaalari Arthur Heickellin kanssa tämän toisessa avioliitossa. Heidän poikansa oli taidemaalari Oso Heickell. Alli Talpo oli ollut Arthur Heickellin oppilaana ennen naimisiin menoa. Alli Talpo maalasi erityisesti kukka-asetelmia.

Alli Talpon veli oli taidemaalari Kauko Talpo.

## Lähteet
Heickell

**Heickell** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Alli Heickell, o.s. Talpo (1899–1982), suomalainen taidemaalari, Arthur Heickellin puoliso
* Arthur Heickell (1873–1958), suomalainen taidemaalari
* Jaakko Heickell (1779–1840), suomalainen kruununvouti ja runoilija
* Jacob Fredrik Heickell (1808–1847), suomalainen käräjäkirjuri ja runoilija, Jaakko Heickellin poika
* Johan Vilhelm Heickell (1866–1941), suomalainen kirjanpainaja ja sanomalehtimies
* Oso Heickell (1927–2005), suomalainen taidemaalari ja muotokuvamaalari, Arthur Heickellin poika
* Paul Heickell (1893–1955), suomalainen pääesikunnan topografisen osaston johtaja ja taidemaalari, Arthur Heickellin poika
* Torsten Heickell (1897–1981), suomalainen liikemies ja taidemaalari, Arthur Heickellin poika
* Väinö Albert Heickell (1888–1946), suomalainen jääkäri

Myös seuraavien henkilöiden sukunimi oli alun perin Heickell:

* Eero Kuussaari, alk. Eero Heickell (1891–1978), suomalainen jääkärieversti, heimosoturi ja sotahistorioitsija, Johan Vilhelm Heickellin poika

## Katso myös

* Heikel
Birger Pohjanheimo

**Birger Hans Hygring Pohjanheimo** (1. marraskuuta 1895 Pori – 16. heinäkuuta 1936 Helsingin maalaiskunta) oli suomalainen elokuva-ohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä. 

Birger Pohjanheimon isä oli elokuvatuottaja, -ohjaaja ja elokuvateattereita omistanut Hjalmar V. Pohjanheimo. Hän oli mukana isänsä tuottamien mykkäelokuvien teossa 1910- ja 1920-luvuilla yhdessä veljiensä Adolf Pohjanheimon (1888–1958), Hilarius Pohjanheimon (1892–1932) ja Asser Pohjanheimon (1893–1937) kanssa.

Birger Pohjanheimo tavattiin kuolleena 16. heinäkuuta 1936 erään talon pihamaalta Tapanilassa. Kuolinsyyksi paljastui sydänkohtaus.

## Näyttelijänä elokuvissa
* ''Pirteä ja kadonnut kori'' (1914)
* ''Salainen perintömääräys'' (1914)
* ''Se kolmas'' (1914)
* ''Kun solttu-Juusosta tuli herra'' (1921)
* *[[Sunnuntaimetsästäjät]]* (1921)

## Käsikirjoittajana elokuvassa
* ''Se kolmas'' (1914)

## Muissa tehtävissä elokuvissa
* ''Nuori luotsi'' (1913) leikkaajana
* ''Kesä'' (1915) kuvaajana

## Lähteet
Asser Pohjanheimo

**Asser Allan Sergei Hjalmarinpoika Pohjanheimo** (11. heinäkuuta 1893 Pori – 14. huhtikuuta 1937 Karkku) oli suomalainen elokuvaaja ja käsikirjoittaja. 

Asser Pohjanheimon isä oli elokuvatuottaja, -ohjaaja ja elokuvateattereita omistanut Hjalmar V. Pohjanheimo. Hän oli mukana isänsä tuottamien mykkäelokuvien teossa 1910- ja 1920-luvuilla yhdessä veljiensä Adolf Pohjanheimon (1888–1958), Hilarius Pohjanheimon (1892–1932) ja Birger Pohjanheimon (1895–1936) kanssa.

## Kuvaajana elokuvissa
* Nuori luotsi 1913
* Pirteä ja kadonnut kori 1914 
* Kesä 1915 
* Kilu-Kallen ja Mouku-Franssin kosioretki 1921
* Sunnuntaimetsästäjät 1921

## Käsikirjoittajana elokuvissa
* Pirteä ja kadonnut kori 1914
* Salainen perintömääräys 1914

## Lähteet
Hilarius Pohjanheimo

**Paavo Vilho Hilarius Pohjanheimo** (30. heinäkuuta 1892 Pori – 26. helmikuuta 1932 Nurmijärvi) oli suomalainen elokuvaaja, elokuvaohjaaja, elokuvanäyttelijä ja käsikirjoittaja. 

Hilarius Pohjanheimon isä oli elokuvatuottaja, -ohjaaja ja elokuvateattereita omistanut Hjalmar V. Pohjanheimo. Hän oli mukana isänsä tuottamien mykkäelokuvien teossa 1910-luvulla yhdessä veljiensä Adolf Pohjanheimon (1888–1958), Asser Pohjanheimon (1893–1937) ja Birger Pohjanheimon (1895–1936) kanssa.
__NOTOC__
## Kuvaajana elokuvissa
* Nuori luotsi 1913
* Kesä 1915 

## Käsikirjoittajana elokuvassa
* Kosto on suloista 1913

## Näyttelijänä elokuvissa
* Salainen perintömääräys 1914
* Se kolmas 1914

## Ohjaajana elokuvassa
* Rikosten runtelema 1915

## Lähteet
Adolf Pohjanheimo

**Hjalmar (Jalmari) Aksel Adolf Pohjanheimo** (26. heinäkuuta 1888 Pori – 18. tammikuuta 1958 Vaasa) oli suomalainen elokuvanäyttelijä. 

Adolf Pohjanheimon isä oli elokuvatuottaja, -ohjaaja ja elokuvateattereita omistanut Hjalmar V. Pohjanheimo. Hän oli mukana isänsä tuottamien mykkäelokuvien teossa 1910-luvulla yhdessä veljiensä Hilarius Pohjanheimon (1892–1932), Asser Pohjanheimon (1893–1937) ja Birger Pohjanheimon (1895–1936) kanssa.

## Näyttelijänä elokuvassa
* Se kolmas 1914

## Lähteet
Yiqing Yin

**Yiqing Yin** (myös **Yin Yin**; s. 1985 Peking) on ranskalainen haute couture -muotisuunnittelija ja muotitalon omistaja ja perustaja. 

Hän muutti neljävuotiaana Pekingistä ensin Ranskaan ja sitten Australiaan. Hän asui ja tottui liikkumaan kahden maan välillä. Valmistuttuaan pariisilaisesta taideteollisesta korkeakoulusta École Nationale Supérieure des Arts Décoratifs (ENSAD) hänellä oli visio omasta couture-kokoelmastaan. 

Ensiaskeleet ja menestyminen osuivat Grand Prix de la Création -tapahtumaan Pariisissa vuonna 2009. Vuonna 2010 oli vuorossa varsinainen ensimmäinen näytös Pariisin muotiviikoilla. Seuraavana vuonna hän sai tunnustuksen ensimmäisestä kokoelmastaan haute couture -muotiviikoilla.

Yiqing Yin suunnittelee valmisvaatekokoelmia ja tekee yhteistyötä isoille merkeille, kuten Cartier, Guerlain, Hermès, Swarovski ja Lancôme. Nuori muotitalo oli ollut ranskalaisen muotiyhteisön vierasjäsen. Vuonna 2015 muotitalo otettiin vakituiseksi jäseneksi ja ylennettiin haute couture -muotitaloksi alaa valvovaan *Fédération Française de la Couture* järjestöön.

## Lähteet
Aino Manner

**Aino Lempi Manner** (aik. *Virtanen*; 18. toukokuuta 1884 – 27. syyskuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.

Aloitettuaan intohimoisena seuranäyttämöharrastajana Aino Manner käytyään Kansallisteatterin oppilaskoulun kokeili Kansallisteatterissa (silloin *Aino Virtanen* nimellään) keväällä vuonna 1905 Hermann Sudermannin *Juhannustulet (Johannisfeuer)* näytännössä melkoisella menestyksellä, ja näytteli sen jälkeen Folkteaternissa ja Svenska inhemska teaternissa. Tämän jälkeen hän sai kiinnityksen Tampereen Teatteriin näytäntökaudeksi 1907-1908. Hän rikkoi sopimuksensa toisen näytäntökauden alussa syyskuussa 1908, minkä jälkeen hän näytteli Maaseututeatterissa, Kansannäyttämöllä ja Aarne Orjatsalon kiertueella vuonna 1910 sekä Viipurin Näyttämöllä vuosina 1911-12. Vuonna 1914 Manner näytteli Valle Sorsakosken Komoediateatterissa. Tämän jälkeen Manner palasi Tampereen Teatteriin siirtyen edelleen Tampereen Työväen Teatteriin, jossa näytteli sisällisotaan saakka.

Manner palasi 1920-luvun loppupuolella lausuen ja esiintyen säännöllisesti Yleisradion kuunnelmissa. 1930-luvulla Manner muutti Turkuun, jossa hänet nimitettiin vuonna 1930 kaupungin ammattien ja asuntojen apulaistarkastajan virkaan. Virkatyönsä ohella Manner toimi Turun Teatterin näyttelijänä ja johtajan assistenttina, piti lausumisesiintymisiä erilaisissa seuroissa, ja tutustui muun muassa Tukholman teatterielämään. Manner muutti eläköidyttyään tarkastajan tehtävistä takaisin Helsinkiin. Manner kuului runoilija L. Onervan lähiystäviin.   

Manner esiintyi näyttelijänä varhaisissa suomalaisissa mykkäelokuvissa ''Eräs elämän murhenäytelmä'' (1916) ja ''Kesä'' (1915).  Teatterinäyttämöllä hän esiintyi muun muassa Minna Canthin ''Sylvi''-näytelmän pääosassa.

Manner on haudattu äitinsä Vilhelmina Virtasen kanssa Helsinkiin Hietaniemen hautausmaalle.  

## Lähteet
Serbian bosniakit

**Serbian bosniakit** (serbiaksi ja bosniaksi: Bošnjaci / Бошњаци) ovat Serbian neljänneksi suurin etninen ryhmä serbien, unkarilaisten ja romanien jälkeen. He asuvat lounais-Serbiassa, ja heidän kulttuurillinen keskuksensa on Novi Pazar.

## Väestötiedot
Bosniakit asuvat Lounais-Serbiassa Sandžakin historiallisella alueella, joka on jaettu Serbian ja Montenegron kesken. Bosniakit muodostavat enemmistön kolmessa Serbian puoleisen Sandžakin kunnassa. Novi Pazarin kaupunki on Serbian bosniakkien kulttuurillinen keskus. Monet Sandžakin alueen bosniakit muuttivat Turkkiin Ottomaanien valtakunnan hajottua. 

Suurin osa Serbian bosniakeista on sunnilaisia.

## Lähteet
* http://www.bnv.org.rs/obiljezja/zastava-i-grb 
* http://media.popis2011.stat.rs/2012/Nacionalna%20pripadnost-Ethnicity.pdf
* http://webrzs.stat.gov.rs/WebSite/Public/ReportResultView.aspx?rptId=1210
Disruptio

**Disruptio** (englannin sanasta *disruption*, ’häiriö’) tarkoittaa markkinoilla tapahtuvaa häiriötä, hajaannusta tai sekasortoa, jonka aiheuttaa jokin uusi innovaatio. Disruptiivinen innovaatio tai teknologia kasvattaa tuottavuutta tai rahalla saatavaa vastinetta. Uutta toimijaa ei aluksi ehkä oteta vakavasti, mutta ajan myötä sen halvat ja ketterät ratkaisut korvaavat aiemmat rakenteet ja toimintamallit, ja se määrittää markkinat uudelleen.

Entisaikojen suuren mittakaavan disruptiivisia muutoksia aiheuttivat esimerkiksi painokone, höyrykone ja sähkö. Disruption on nykyaikana tehnyt aiempaa helpommaksi digitaalinen liiketoiminta. Disruption aiheuttaneista toimijoista on nostettu esimerkeiksi muun muassa taksipalvelu Uber ja majoituspalvelu Airbnb. Pankkialalla teknologinen disruptio on tuonut palvelut konttoreista älypuhelimiin. Osakekauppaa käyvät osakemeklarit ovat korvautuneet algoritmeilla. Verkkokaupat ovat vähentäneet kivijalkakauppoja kuten autokauppoja. Teollisuuskaupungit ovat taantuneet kun globalisaatio ja tekniikan kehitys ovat vähentäneet raskaan teollisuuden työpaikkoja. Myös esimerkiksi videoiden jakelu, tietosanakirjat ja media ovat muuttuneet internet-innovaatioiden seurauksena. Toisaalta disruptiosta seuranneet muutokset ovat myös synnyttäneet uusia työpaikkoja.

Disruptiosta on käytetty tai ehdotettu myös suomenkielisiä nimityksiä ’häiritsevä innovaatio’, ’vakiintuneiden toimintamallien murtuminen’, ’toimialamurros’ sekä yleisluontoisempi ’rakennemuutos’.

## Katso myös
*Digitalisaatio
*Robottiauto
*Kolmiulotteinen tulostus
*Yhteiskäyttöauto

## Lähteet
Mayenne (kunta)

**Mayenne** on kunta läntisessä Ranskassa Mayennen departementissa Pays de la Loiren alueella. Se sijaitsee Mayennejoen rannalla.

Kaupunki vaurioitui pahoin toisen maailmansodan taisteluissa vuonna 1944. Amerikkalaissotilas Mac Rackenin rohkean toiminnan ansiosta liittoutuneet saivat vallan kaupungissa. Sen muistoksi kaupunkiin on nimetty hänen mukaansa silta.

## Nähtävyyksiä
Kunnan nähtävyys on joen rannalla oleva karolingien linna *Château de Mayenne*. Linna on tuhat vuotta vanha ja Euroopan parhaiten säilyneitä keskiaikaisia linnoja. Linnasta on näkymät Mayennejoelle ja itäisiin kaupunginosiin. Linnan avaraan pihaan rakennettiin 1800-luvun lopulla teatteri. Nykyisin paikalla on puisto. Linnassa on museo, jossa voi tutustua merkittäviin karolingilaisiin sekä linnan tuhatvuotiseen historiaan. Museossa on näytteillä esineitä, jotka löydettiin vuonna 1996 tehdyissä kaivauksissa.


FrancePaysDeLaLoireMayenneLaMayenne.jpg|Mac Rackenin silta
Le_théâtre,_Mayenne.jpg|Linnan teatteri


## Aiheesta muualla

## Lähteet
Julien Fournié

**Julien Fournié** (s. 1975 Pariisi) on ranskalainen muotisuunnittelija, joka perusti oman haute couture -muotitalonsa vuonna 2009. Hän on jo ansainnut useita alan tunnustuksia ja palkintoja, kuten vuonna 2000 Moët & Chandon -palkinnon Pariisin muotiviikoilla. Vuonna 2010 hän sai Pariisin kaupungin suunnittelupalkinnon (Lauréat du Grand Prix de la Création de la Ville de Paris - mode catégorie confirmée).  

Fournié on opiskellut muun muassa Pariisin Couture-koulussa. Kokemusta hänellä on monesta muotitalosta, muun muassa Nina Ricci, Dior ja Givenchy haute couture. Jean-Paul Gaultier palkkasi hänet myös haute couture "avustajaksi". Fournié on ollut Chambre Syndicale de la Haute Couture -komitean vierasjäsen vuodesta tammikuusta 2011 ja pysyvä jäsen tammikuusta 2017 lähtien. 
Vuodesta 2011 lähtien Fournié on tehnyt yhteistyötä ohjelmistoyritys Dassault Systèmesin kanssa. Julien Fournié loi FashionLab-ohjelmiston yhdistämällä muodin ja 3D-suunnittelun sen jälkeen, kun hän tuli vakuuttuneeksi siitä, että 3D voi auttaa muotia esimerkiksi materiaalien hankinnassa ja jakelussa. 

## Lähteet
Pont Mirabeau

**Pont Mirabeau** on Seinen yli johtava silta Pariisissa lähellä kaupungin läntistä rajaa. Se johtaa Pariisin 15. arrondissementista,  Rue de la Conventionilta ja joen vartta pitkin kulkevalta Quai André Citroënilta, 16. arrondissementtiin, Auteuiliin,  Place de Barcelone -nimiselle aukiolle jokivartta pitkin kulkevan Avenue de Versaillesin varrelle, josta sillan kohdalla haarautuvat Rue Mirabeau ja Rue de Rémusat.

Silta rakennettiin vuosina 1893–1896. Sen suunnittelivat insinöörit Jean Résal ja Amédée Alby. Silta sai nimensä Ranskan vallankumouksen aikaisena poliitikkona ja kirjailijana tunnetun Honoré Gabriel de Riquetti de Mirabeaun mukaan. 

Sillan välittömässä läheisyydessä 15. arrondissementin puolella sijaitsee RER:n C-linjan Javelin asema.

Vuonna 1975 silta julistettiin historialliseksi muistomerkiksi.

Silta on tullut kuuluisaksi Guillaume Apollinairen vuonna 1912 kirjoittamasta runosta *Le pont Mirabeau*, jossa hän vertaa ajan kulumista ja rakkauksien katoamista sillan ali kulkevaan virtaan.  Runon ensimmäisen säkeistön sanat on kaiverrettu sillan kaiteeseen kiinnitettyyn laattaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Averton

**Averton** on kunta läntisessä Ranskassa Mayennen departementissa Pays de la Loiren alueella.

## Tunnettuja kuntalaisia
*Alain Meslet (s. 1950), kilpapyöräilijä

## Aiheesta muualla

## Lähteet
Ezana

**Ezana** oli Aksumin valtakunnan kuningas 300-luvun puolivälissä ja valtakunnan ensimmäinen kristitty hallitsija.

Rufinus Aquileialaisen kirkkohistorian mukaan Intiaan matkalla ollut syyrialainen kristitty haaksirikkoutui kahden poikansa Aedesiuksen ja Frumentiuksen kanssa Aksumin rannikolle kuningas Ella Amidan aikana. Ella Amida adoptoi pojat ja asetti heidät poikansa Ezanan palvelukseen. Kun Ezanasta tuli hallitsija, Frumentius käytti vaikutusvaltaansa kristinuskon levittämiseen. Aksumin hävittäessä Meroen Ezana omisti voittonsa ajalta säilyneen kirjoituksen mukaan kristitylle Jumalalle.

## Lähteet
*

### Viitteet
Rufinus Aquileialainen

**Rufinus Aquileialainen**, myös **Tyrannius Rufinus** (n. 345, Iulia Concordia – 410/411, Sisilia) oli roomalainen pappi, teologi, kirjailija ja kääntäjä. Rufinus oli tärkeä kreikankielisen teologisen kirjallisuuden latinaksi kääntäjä aikana, jolloin kreikankielen taito oli jäänyt vähentynyt kristittyjen parissa.

## Elämä

Rufinus syntyi noin vuonna 345 Iulia Concordiassa Aquileian länsipuolella. Hänen saamastaan koulutuksesta päätellen hänen vanhempansa olivat varakkaita ja ylhäistä syntyperää. Rufinus opiskeli Roomassa, jossa hän ystävystyi Hieronymuksen kanssa. Aquileiaan palattuaan Rufinus liittyi paikalliseen luostariyhteisöön. Hänet kastettiin 369 tai 370.

Rufinus matkusti Egyptiin vuoden 372 lopussa tai 373 alussa, jossa hän opiskeli kuusi vuotta mm. Didymos Sokean alaisuudessa. Didymuksen ansioista Rufinus tutustui Origeneen teoksiin. Vuoden 378 paikkeilla hän vieraili Palestiinassa ja Syyriassa, jonka jälkeen hän palasi vielä kahdeksi vuodeksi Aleksandriaan. Vuoden 380 tienoilla hän liittyi Melania vanhemman perustamaan luostariin Jerusalemissa. Rufinus vastasti luostarissa kirjojen kopiointityöstä.

Rufinuksen ja Hieronymuksen välit katkesivat heidän otettuaan eri puolet ns. origenistisessa kiistassa, jossa Epifanios syytti Origeneen kirjoituksia harhaoppisuuksista. Välit palasivat ennalleen vuonna 397, mutta katkesivat kohta uudelleen Rufinuksen julkaistua Roomaan palattuaan Origeneen *Ensimmäisistä prinsiipeistä*, jonka esipuheessa hän esitti Hieronymuksen Origeneen ihailijaksi.

Näihin aikoihin häntä pyydettiin myös kääntämään Pamfilos Kesarealaisen Origeneen puolustuksen. Käännöstä hän täydensi omalla kirjoituksellaan, jossa hän esitti, että Origeneen teoksista löytyvät harhaoppisuudet olivat hänen vihamiestensä väärennöksiä ja tulkintoja.

Syksystä 397 kevääseen 398 hän vietti Pinetumin luostarissa, jossa hän käänsi Basileioksen luostarisäännöt.

Aquileian piispa Chromatius pyysi Rufinusta kääntämään Eusebios Kesarealaisen vuonna 325 julkaistun Kirkkohistorian, jonka lyhennetty käännös valmistui 402 tai 403. Rufinus täydensi historian vuoteen 395 asti. Käännöksessään Rufinus lyhenteli vapaasti, silottaen epäjohdonmukaisuuksia ja poistaen mielestään epäolellisuuksia ja harhaoppisuuksia yksinkertaistaen tyyliä ja selventäen tekstiä omilla lisäyksillä. 

Palattuaan Roomaan vuonna 408 Rufinus joutui pakenemaan Sisiliaan goottien hyökkäystä. Rufinus kuoli Sisiliassa 410 tai 411.

## Lähteet
*

### Viitteet
Seitsemän velimiestä

**Seitsemän velimiestä** oli lyhyt suomalainen musiikkielokuva jonka ohjasi Arvo Tamminen ja tuotti Sampo-Filmi Oy. Elokuva valmistui 1939.

Elokuvan pääosissa olivat Matti Jurva ja Tuulikki Paananen jotka esittivät musiikki- ja tanssinumeroita. Heitä säesti Columbia orkesteri.
Dipropyyliamiini

**Dipropyyliamiini** (C6H15N) on alifaattisiin amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteesien lähtöaineena.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa dipropyyliamiini on väritöntä nestettä. Sillä on amiineille tyypillinen pistävä ja ammoniakinkaltainen haju. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen ja hyvin muun muassa etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Dipropyyliamiini on suhteellisen vahva emäs ja sen pK<sub>a</sub>-arvo on 10,91. Yhdiste on ärsyttävää ja myrkyllistä ja voi hengitettynä aiheuttaa pääkipua ja huonovointisuutta.

## Valmistus ja käyttö
Dipropyyliamiinia valmistetaan propanolin ja ammoniakin välisellä reaktiolla. Reaktiossa muodostuu tuotteiden seos, jossa on myös propyyliamiinia ja tripropyyliamiinia. Dipropyyliamiinia käytetään muiden yhdisteiden valmistukseen. Siitä valmistetaan esimerkiksi rikkaruohomyrkkyinä käytettäviä trifluraliinia ja orytsaliinia.

## Lähteet
Eki Karlsson

**Eki Karlsson** (s. 17. toukokuuta 1969 Helsinki) on suomalainen miekkailija, nykyaikainen viisiottelija ja urheiluvaikuttaja.

Karlsson on voittanut miekkailussa henkilökohtaisen Suomen-mestaruuden floretilla vuonna 1993 ja kalvalla vuonna 1997 sekä joukkuekilpailun Suomen-mestaruuden kalvalla vuosina 1994 (osana Helsingin Nykyaikaisten 5-ottelijoiden joukkuetta) ja 1998 (osana Habdan joukkuetta). Nykyaikaisen viisiottelun Suomen-mestaruuden hän on voittanut vuosina 1989 ja 2017. Karlsson on toiminut myös valmentajana, muun muassa Suomen Nykyaikaisen 5-ottelun liiton miekkailun vastuuvalmentajana 2000-luvun alussa, ja Suomen Miekkailuliiton toiminnanjohtajana vuosina 2004–2005. Hän on suorittanut miekkailunopettajan tutkinnon Unkarissa.

Karlsson on toiminut syksystä 2007 Suomen Ladun toiminnanjohtajana ja hänen luottamustehtäviinsä ovat kuuluneet muun muassa Ulkoilufoorumin puheenjohtajuus sekä Suomen Olympiakomitean hallituksen jäsenyys. Karlsson on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri ja liikuntatieteiden kandidaatti. Opiskellessaan Jyväskylässä hän veti vuosina 1994–1998 miekkailuseura Allezin toimintaa. 

Karlsson oli touko-kesäkuussa 2005 kilpailijana tositelevisio-ohjelma Suuren Seikkailun viidennellä ja viimeisellä tuotantokaudella. Hän pääsi ohjelmassa finaaliin.

Karlsson on naimisissa ja hänellä on kaksi poikaa.

## Lähteet
Herra johtajan ”harha-askel”

**Herra johtajan ”harha-askel”** oli suomalainen komediaelokuva jonka ohjasi Eino Jurkka ja tuotti Filmistudio Oy. Elokuva valmistui 1940 ja se pohjautui Tatu Pekkarisen näytelmään *Vihtorin harha-askel,* jonka ensi-ilta oli ollut Helsingin Kansanteatterissa 1934.

## Näyttelijät
* Eino Jurkka johtaja Aukusti Rantamo
* Eine Laine Amalia Rantamo
* Emmi Jurkka Alviina Neitiniemi
* Sointu Kouvo Elviira Hokkanen, o.s. Rantamo
* Ossi Korhonen Robert Hokkanen, Roopertti-vävy
* Uuno Montonen makkaratehtailija Niemi
* Matti Jurva Haitari-Jallu
* Esko Mannermaa Fritsu Rantamo
* Varma Lahtinen mustalaisnainen
* Irja Kuusla työnvälitystoimiston asiakas
* Lennart Vaikonpää Casinon vahtimestari
Xiaomi Mi 4

**Xiaomi Mi 4** on Xiaomin 29. heinäkuuta 2014 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 4.4.3 (KitKat) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.

## Tekniset tiedot
### Muotoilu
Xiaomi Mi 4 -älypuhelimessa on 5-tuumainen näyttö Full HD-resoluutiolla.

### Fyysiset osat
Laitteesta löytyy 2,5 Gigahertsin neliydin-prosessori. Laitteessa on 3 Gigatavua RAM-muistia ja 64&nbsp;Gigatavua sisäistä muistia.

#### Kamerat ja multimedia
Laitteessa on 13 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 8 Megapikseliä.

Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30fps.

### Ohjelmisto
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 4.4.3 "KitKat" Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.

## Lähteet
* https://www.phonearena.com/phones/Xiaomi-Mi-4_id8777

## Aiheesta muualla
Mile 22

**Mile 22** on Peter Bergin ohjaama yhdysvaltalainen vakoilutrilleri, jonka käsikirjoittaja on Lea Carpenter. Elokuvan pääosissa ovat Mark Wahlberg, John Malkovich, Lauren Cohan, Iko Uwais, Ronda Rousey ja Lee Chae Rin.

Elokuva seuraa CIA:n erikoisryhmää, jonka tehtävänä on kuljettaa salainen tietolähde turvatalosta lentokentälle. Matkaa on 22 mailia ja tiellä on paljon esteitä.

Elokuva julkaistiin Yhdysvalloissa 7. elokuuta 2018 ja Suomessa 7. syyskuuta 2018.

## Näyttelijät

## Tuotanto
2. maaliskuuta 2015 ilmoitettiin, että Graham Roland on tehnyt käsikirjoituspohjan josta on tulossa elokuva jossa ovat mukana ainakin Ronda Rousey ja Iko Uwais. Peter Berg on elokuvan tuottaja. Pian valittiin myös pääosan esittäjä, Mark Wahlberg. Marraskuussa 2017 ilmoitettiin Lauren Cohanin valinnasta.

### Kuvaaminen
Elokuvaa kuvattiin Atlantan Georgiassa ja Kolumbian Bogotássa loppuvuonna 2017 ja alkuvuonna 2018.

## Julkaisu
Lopullinen traileri julkaistiin 26. heinäkuuta 2018.

Elokuva oli alun perin tarkoitus julkaista 3. elokuuta 2018, mutta julkaisua siirrettiin kaksi viikkoa.

## Tulevaisuus
Mile 22 oli tarkoitettu aloitukseksi elokuva-trilogialle. Toistaiseksi elokuvalle ei olla julkaistu jatko-osia mutta niitä ei ole myöskään peruutettu.

### Web-sarja
Elokuvan julkaisun jälkeen STXsurreal ilmoitti tuottavansa lyhyen aikavälin live-action-sarjan nimeltä The Kiev Exchange.

Sarja seuraa CIA:n panttivankineuvottelu-joukkoa, Ground Branch, kun he neuvottelevat jännittyneestä ja monimutkaisesta panttivankitilanteessa.
Keltaevämullo

**Keltaevämullo** (*Mulloidichthys vanicolensis*) on mullojen heimoon kuuluva kalalaji. Se elää indopasifisella merialueella. Keltaevämullon levinneisyys ulottuu lännessä Punaisenmeren pohjukkaan, idässä Tuamotuun, pohjoisessa Japaniin ja etelässä Lord Hoween.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Mulloidichthys vanicolensis 
*Fishbase: Mulloidichthys vanicolensis
Graham Parker

**Graham Parker** (s. 15. marraskuuta 1950 Lontoo, Englanti) on englantilainen laulaja-lauluntekijä, joka aloitti uransa 1970-luvun puolivälissä. Parkerin musiikissa yhdistyivät etenkin alkuvuosina rock and roll ja folkrock sekä vaikutteet Van Morrisonin ja The Rolling Stonesin musiikista. Myöhemmin hänen musiikkinsa tuli uuden aallon vaikutteita. Parker saavutti kriitikkojen suosiota ja kohtalaista myyntimenestystä 1980-luvun lopulle asti.

## Ura
Ennen levytysuransa alkua Parker oli soittanut vähän tunnetuissa pub rock -yhtyeissä. Vuonna 1975 hän äänitti demoja ja kokosi itselleen taustayhtyeen nimeltä The Rumour. Parker sai levytyssopimuksen Mercurylta ja julkaisi esikoisalbuminsa *Howlin’ Wind* vuonna 1976 nimellä Graham Parker & the Rumour. Albumi sai kriitikoilta kiitosta kuten sitä seurannutkin albumi *[[Heat Treatment]]* (1976).

Parkerin kolmas albumi *Stick to Me* julkaistiin 1977. Hänen uransa oli kuitenkin jumittunut paikalleen, mistä hän syytti levy-yhtiötään. Parker siirtyi Aristalle ja julkaisi neljännen albuminsa *Squeezing Out Sparks* (1979), joka on aiempia albumeja siloiteltumpi ja tyyliltään uutta aaltoa. Albumista tuli Parkerin uran suurin menestys: se nousi Yhdysvaltain albumilistan sijalle 40 ja myi yli 200&nbsp;000 kappaletta.

Parkerin viides albumi *The Up Escalator* (1980) ei myynyt kovinkaan hyvin, ja Parker erotti taustayhtyeensä. Hän jatkoi albumien julkaisemista, kokosi uuden taustayhtyeen The Shot ja sai uransa ainoan top-40-singlehitin kappaleella ”Wake Up (Next to You)” albumilta *Steady Nerves* (1985).

Vaihdettuaan 1980-luvun aikana useasti levy-yhtiötä Parker jatkoi uraansa RCA:lla albumilla *The Mona Lisa’s Sister* (1988). Albumi myi melko hyvin, mutta se jäi Parkerin uran viimeiseksi top-100-albumiksi.

Parker on julkaissut uusia studio- ja livealbumeja 2010-luvulle asti. Hän palasi The Rumourin kanssa yhteen vuonna 2011, ja kokoonpano on julkaissut sen jälkeen kaksi albumia.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*