open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Haikola (Jääski)

**Haikola** oli kylä Jääsken pitäjän kirkonkylän välittömässä läheisyydessä, ja oikeastaan muodosti huomattavan osan kirkonkylän alueesta. Kylän alueelle sijoittuivat mm. kirkonkylän silta, kirkko ja suojeluskuntatalo. Lounaassa kylä rajoittui Vuokseen, lännessä ja luoteessa Kostialaan, idässä ja kaakossa Niemen kylään ja koillisessa Jääskijärveen. Jääskijärven laskujoki, Littulanjoki, joka laski muutaman kilometrin päässä Vuokseen Hyppölänjoen nimisenä, kulki kylän poikki. Kylän poikki kulkivat myös Antreasta Imatralle johtava tie sekä Imatra–Antrea-rata. Jääsken rautatieasema oli kylän välittömässä läheisyydessä. Kylästä oli hyvät yhteydet myös Vuoksen vastarannalle mm. Littulan, Vetelälän ja Tollolan kylien suuntiin. Kylässä oli tiheä asutuskeskittymä Imatralle johtavan tien varressa, lähellä Kostialan kylän rajaa.

Haikolan kylän muistoksi on nimetty Imatran kaupungin Meltolan kaupunginosassa sijaitseva Haikolankatu.
Hirsilampi

**Hirsilampi**, oik. **Hirslampi**, oli kylä Jääsken pitäjän koillisosan äärimmäisessä kärjessä. Kylän keskusta sijoittui Immalanjärven Varpaanlahden ja Hirslammen väliselle kannakselle. Naapurikyliä olivat Ruokolahden pitäjän Immalanjärven kylä lännen-luoteen suunnassa, pohjoisessa tuli vastaan Rautjärven Niskapietilän kylä, idän ja kaakon suunnassa sijaitsi Kirvun Tietävälän kylä ja lounaispuolella sijaitsi Jääsken Laitilan kylä.

Suhteellisen syrjäisestä sijainnistaan huolimatta Hirslammen kylässä oli paikallisesti tärkeiden teiden risteys: lounaasta, Jääsken suunnasta ja kaakosta, Kirvun suunnasta tulevat tiet yhtyivät Hirslammella pohjoisesta tulevaan tiehen, joka yhdisti nämä tiet Niskapietiläntiehen, vanhaan ja maakunnallisesti merkittävään tiehen. Matkamiehet lepuuttivatkin hevosiaan usein kylän taloissa.

Kylän itäpuolella sijaitsi neljän pitäjän rajapiste: Jääsken, Ruokolahden, Rautjärven ja Kirvun pitäjien rajat kohtasivat toisensa Hirslammella. 

Pieni osa Hirslammen kylästä kuuluu edelleen Suomen alueeseen ja sijaitsee nykyisellä rajavyöhykkeellä Immalanjärven Varpaanlahden pohjukasta lounaaseen.

Hirslampi kuului Laitilan koulupiiriin. Kylän lapsia kävi aikanaan myös Kirvun Tietävälän kansakoulussa. Kylässä pidettiin kesäisin jumalanpalveluksia.
Jeu de paume

**Jeu de paume** on  pallopeli, joka oli suosittu etenkin Ranskassa 1500- ja 1600-luvuilla. Se on nykyaikaisen tenniksen edeltäjä, ja se oli kesäolympialaisten kilpailuohjelmassa vuonna 1908.

Jeu de paumea pelataan seinien reunustamalla sisäkentällä. Pallo saa kimmota seinistä kuten squashissa. Jeu de paume -pallot ovat pienempiä, painavampia ja vähemmän kimmoisia kuin tennispallot. Puiset mailat ovat pieniä ja kireiksi viritettyjä, ja niiden lapa voi olla viistossa asennossa varteen nähden. Peliä pelataan usein tasoitussäännöillä.

Nykytenniksen pistelaskujärjestelmä ja osin myös terminologia on omaksuttu jeu de paumesta. Koska jeu de paume vaatii enemmän taitoa ja oveluutta kuin fysiikkaa, sen parhaat pelaajat ovat usein paljon iäkkäämpiä kuin tenniksessä.

## Historiaa

Jeu de paumea pelattiin Ranskassa jo 1000-luvulla. Silloin munkit pelasivat sitä ilman mailaa paljain käsin, mistä pelin nimi ”kämmenpeli” juontaa juurensa. 1200-luvun loppuun mennessä peli oli levinnyt Ranskan kaupunkeihin ja sitä pelattiin niin sisäkentillä kuin kaduillakin. Pelistä tuli niin suosittu, että vuonna 1397 Pariisissa sen pelaaminen kiellettiin muulloin kuin sunnuntaisin. 1500-luvulla jeu de paumea pelattiin jo puumailoilla, ja pelaajien kenttäpuoliskojen väliin vedettiin naru ja myöhemmin verkko.

Englantiin jeu de paume tuli 1300- tai 1400-luvuilla, missä sitä kutsutaan nykyisin nimellä *real tennis*. Kuningas Henrik VIII tunnettiin taitavana pelaajana, ja William Shakespeare mainitsee pelin näytelmässään *[[Henrik V (näytelmä)|Henrik V]]* vuodelta 1599.

Pelin suosio saavutti Ranskassa huippunsa vuosien 1500–1700 välillä. Sen jälkeen sen suosio hiipui tavallisen kansan parissa sopupelien ja vedonlyöntiskandaalien sekä pelin elitisoitumisen myötä, ja sadat pelikentät muutettiin näyttämöiksi ja muihin tarkoituksiin. Yksi tällainen on nykytaiteen ja valokuvataiteen museo Galerie nationale du Jeu de Paume.

## Nykyisin
Jeu de paumen säännöt perustuvat yhä vuoden 1592 ”Ordonnance du Royal et Honorable Jeu de la Paume” -sääntöihin. Ranskassa on nykyisin kolme jeu de paume -pelikenttää ja Englannissa yli 20 pelikenttää. Jeu de paumen maailmanmestaruudesta on pelattu yhtäjaksoisesti vuodesta 1740 lähtien.

## Lähteet
Reponen

**Reponen** on muun muassa seuraavien ihmisten sukunimi:

* Astrid Reponen-Juvas (1905–1940), suomalainen kansatieteilijä ja suomen murteiden tutkija
* Eemeli Reponen (s. 1990), suomalainen jalkapalloilija
* Jari Reponen (s. 1976), suomalainen taikuri
* Kalervo Reponen (1894–1947), kansakoulunopettaja ja kirjailija
* Meri-Tuulia Reponen (s. 1994), jalkapalloilija
* Mikko Reponen (1892–1951), suomalainen uskonnollinen vaikuttaja, ”Karjalan profeetta”
* Oskar Reponen (1928–1997), suomalainen toimittaja ja kirjailija
* Pertti Reponen (1941–1998), suomalainen laulujen sanoittaja, tv-ohjelmien käsikirjoittaja ja tuottaja
* Perttu Reponen (s. 2002), suomalainen yhdistetyn hiihtäjä
* Tapio Reponen (s. 1947), tietojärjestelmätieteen professori
* Toivo Reponen (1900–1960), eversti, Merisotakoulun johtaja ja rykmentinkomentaja.
Jussi Lehtonen (muusikko)

**Jussi Lehtonen** (s. 1977) on suomalainen jazz-rumpali, Koko Jazz Clubin isäntä sekä Sibelius-Akatemian lehtori.

Lehtonen on yksi suomalaisten jazz-kokoonpanojen käytetyimmistä rumpaleista. Hän on soittanut lähes kaikkien suurten suomalaisten jazz-artistien kanssa. Jussi Lehtosen ensimmäinen oma levytys on CD *Firstborn*, joka julkaistiin vuonna 2009. Muuten Jussi Lehtonen on esiintynyt usealla levyllä rumpalina. Kiertueita Lehtonen on keikkaillut artistien kanssa kuten Randy Brecker, Tim Hagans, Wayne Krantz, Jukkis Uotila, Palle Danielsson ja Rick Margitza.

Lehtonen opettaa Sibelius-Akatemiassa.

## Palkinnot
* Yrjö-palkinto 2018

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*http://www.jussilehtonen.net/index.html 
*http://www.myspace.com/jussilehtonen
*http://www.kokoteatteri.fi/pagew.php?id=3 
*http://zomobo.net/Jussi-Lehtonen
*http://www.allaboutjazz.com/php/musician.php?id=18444
Kauhanen

**Kauhanen** on muun muassa seuraavien suomalaisten ihmisten sukunimi:

* Aarne Kauhanen (1909–1949), valtiollisen poliisin Valpon esittelijä
* Aira Kauhanen (1901–1989), näyttelijä
* Anna Löppönen-Kauhanen (1873–1947), taidemaalari
* Armas Kauhanen (nimimerkki *Kuha*, 1907–1980), rikostoimittaja
* Eleonoora Kauhanen (s. 1999), näyttelijä, tanssija ja laulaja
* Eveliina Kauhanen, näyttelijä
* Hellevi Kauhanen (1916–1995), lastenkirjailija
* Ilpo Kauhanen (s. 1973), suomalais-saksalainen jääkiekkomaalivahti
* Jarno Kauhanen (s. 1978), jalkapallomaalivahti
* Jukka-Pekka Kauhanen (s. 1963), raviohjastaja, -valmentaja ja hevoskasvattaja
* Jussi Kauhanen (s. 1958), lääkäri ja kansanterveystieteen professori
* Kalle Kauhanen (1900–1969), poliitikko ja muurari
* Maija Kauhanen (s. 1986), kansanmuusikko ja kanteleensoittaja
* Olavi Kauhanen (1926–2013), keihäänheittäjä ja lentopalloilija
* Olli Kauhanen (s. 1948), eräkirjailija
* Pekka Kauhanen (1954–2020), kuvanveistäjä
* Pentti Kauhanen (1932–1990), työläinen, SKDL:n ja SKP:n poliitikko
* Sami Kauhanen (s. 1972), raviohjastaja ja Jokerien toimitusjohtaja, Jukka-Pekka Kauhasen veli
* Sylvi Kauhanen (1906–1993), toimittaja ja lastenkirjailija
* Tuomas Kauhanen (s. 1985), rap-artisti
* Walfrid Kauhanen (1881–1940), taidemaalari.
Hyppölä

**Hyppölä** oli kylä Suomen entisen Jääsken kunnan kaakkoisosassa, Vuoksen rannalla, nykyisen valtakunnanrajan tuntumassa. Naapurikyliä olivat Kasila pohjoispuolella ja Soperonmaa eteläpuolella. Kylä oli muodoltaan kapeahko, karkeasti itä-länsi-suuntainen. Lännessä kylä rajoittui Vuokseen, idässä Rikkolan kylään. Kylän viljelysmaat olivat pääasiassa länsiosissa, lähellä Vuoksea. Itäosassa sijaitsivat kylän metsät, joiden itäisin osa sijoittui Orkolankankaan maastoon. Metsäalueilla sijaitsi myös pari pientä lampea, Umpilampi ja Härkälampi. 

Hyppölän kylän halki virtasi Hyppölänjoki (yläjuoksullaan Littulanjoki), joka oli Jääskijärven laskujoki.  Joki laski kylän kohdalla Vuokseen, ja siinä oli kylän kohdalla vesimylly. Kylän poikki kulkivat Jääskestä Antreaan johtava maantie sekä Imatra–Antrea-rata. Läheisin rautatieliikennepaikka oli Vehniäisen seisake noin kilometrin päässä.

Kylässä oli Hyppölän kartano, joka sijaitsi lähellä Hyppölänjoen laskukohtaa. Kartano oli vauras maanviljelystila.

Nykyisin Venäjällä kylä kuuluu Tienhaaran maalaiskuntaan ja on nimeltään **Moštšnoje** (Мощное).
Heikki Lamusuo

**Heikki Lamusuo** (s. 9. joulukuuta 1967 Siikajoki) on suomalainen arkkitehti. Lamusuo on suunnitellut etenkin päiväkoteja, elokuvateattereita ja sairaaloita, mutta myös muita rakennuksia. 
Lamusuo työskentelee Kuopiossa Partanen & Lamusuo Oyssä. 

Lamusuo on valmistunut arkkitehdiksi Oulun yliopistosta vuonna 1996. Hän on opiskellut myös Escola Tècnica Superior d’Arquitectura de Barcelonassa Espanjassa vuosina 1993–1994 ja taideteollisessa korkeakoulussa sisustusarkkitehtuurin ja huonekalusuunnittelun laitoksella.

Lamusuon suunnittelemia päiväkoteja löytyy Rauhalahdesta Kuopiosta, Vuokatista ja Punkaharjulta. Punkaharjun päiväkoti palkittiin arkkitehtuuristaan Making Space 2010 Architectural Award - Arkkitehtuuria ja muotoilua lapsille ja nuorille -kilpailussa Skotlannissa.
Hän on suunnitellut myös elokuvateattereita ja tehnyt yhteistyötä Bio Rexin kanssa Porvoossa (Bio Rex Porvoo), Espoossa (Bio Rex Sello) ja Kajaanissa (Bio Rex Kajaani).
Lamusuo voitti vuonna 2008 järjestetyn kutsukilpailun Kuopion yliopistollisen sairaalan tilojen uudistamisesta. Uudistus valmistui vuosina 2013-2014. 

Lamusuo on toteuttanut monia julkisia taideteoksia avoimiin ulkotiloihin ja rakennusten sisätiloihin yhteistyössä puolisonsa kuvataiteilija Jaana Partasen kanssa yhteisyrityksensä Partanen & Lamusuo puitteissa. Näihin lukeutuvat muun muassa *Alavan lehto* (2006) Kuopiossa (Iisalmen Veljeskoti) ja *Höyhtyän ruksit* (2007) on Oulussa (Höyhtyän terveyskeskus).  
Lamusuo laati Kuopion Saaristokaupunkia varten taiteen kaavan, jonka Kuopion kaupunginhallitus hyväksyi 2007.

Vuonna 2010 Partanen & Lamusuo suunnitteli Shanghai Expo 2010 maailmannäyttelyn Suomen paviljongin toteutusta, kuten mediateokset ja äänimaailma.  Maailmannäyttelyn oppaina toimi 16 artistiopasta, ja hankkeen pääyhteistyötahona oli Finpro.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Partanen & Lamusuo Oy
Timo Hirvonen (basisti)

**Timo Hirvonen** (s. 1977) on KokoTeatterin varatoiminen teatterijohtaja. Hirvonen perusti Koko Jazz Clubin vuonna 2010 ja on isännöinyt sitä.

## Taiteellinen toiminta

Hirvonen valmistui Sibelius-Akatemian jazzosastolta musiikin maisteriksi 2005. Hän kokosi vuonna 2009 nimikkoyhtyeensä, Timo Hirvonen Quartet, kiertueelle pitkin Suomea. Hän oli aiemmin samana vuonna ollut kiertueella myös the Mokners-yhtyeessä Severi Pyysalon ja Jussi Lehtosen kanssa. Kiertueen järjesti Suomen Jazzliitto. Hirvonen soittaa bassoa Severi Pyysalo & The Mokners -yhtyeen levyllä, joka julkaistiin 22. syyskuuta 2011. Hän on ollut kiertueella Kauko Röyhkän ja Severi Pyysalo trion kanssa trion basistina Suomessa vuonna 2011.

Hirvonen on näytellyt jazz-musikaalissa The Professionals. Mukana näytelmässä olivat näyttelijä Henry Hanikka, joka myös vastasi ohjauksesta, sekä muusikot Jussi Lehtonen ja Severi Pyysalo. Näytelmä esitettiin KokoTeatterilla syksyllä 2011.

Hirvonen aloitti tammikuussa 2012 varatoimisena teatterijohtajana KokoTeatterissa Anna Veijalaisen jäädessä äitiyslomalle. Hän järjestää toisen Jazz Klubi -isännän, Jussi Lehtosen, kanssa Koko Jazz Clubille esiintymään sekä kansainvälisiä että suomalaisia muusikoita. Lisäksi Hirvonen harjoittaa konsertti- ja opetustoimintaa Suomessa ja muualla Euroopassa.

Timo Hirvosen puoliso on Koko-teatteria sen perustamisesta 1997 lähtien johtanut Anna Veijalainen.

## Lähteet
Anna Veijalainen

**Anna Maaria Veijalainen** (s. 13. tammikuuta 1973 Lohja) on KokoTeatterin johtaja. Hän on sen perustajajäseniä, koreografi, näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja.

## Ura
Anna Veijalainen on koreografi, näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hän valmistui Teatterikorkeakoulusta koreografiksi vuonna 1997. Veijalainen on perustajajäsen KokoTeatterissa, joka avasi ovensa vuonna 1997. Lukuisia hänen kirjoittamistaan näytelmistä on päätynyt teatterilavalle asti, muun muassa *High Heels Society* (kirjoitettu yhdessä Sofi Oksasen ja Maija Kaunismaan kanssa), *Luksusmuijat* (kirjoitettu yhdessä Pinja Flinkin ja Sesa Lehdon kanssa) ja *Pudonneet*. Veijalainen on myös kirjoittanut Liken kustantaman kirjan *Joukkokohtaus – KokoTeatteria 10 vuotta*, joka on KokoTeatterin historiaa käsittelevä omaelämäkerrallinen romaani.

Koko-teatteria vuodesta 1997 johtaneen Anna Veijalaisen puoliso on Koko-teatterin jazz-puolta johtava Timo Hirvonen.

## Teokset
* 

## Lähteet
Viktor Andro

**Viktor Andro (Androsow)** (3. maaliskuuta 1926 – 12. lokakuuta 1949 Jämijärvi) oli suomalainen lentäjä ja laskuvarjohyppääjä, joka kuoli syksyllä 1949 Jämijärvellä testatessaan kehittämäänsä lepakkopukua.

Andron vanhemmat olivat tulleet Suomeen Venäjältä ja hän joutui orpokotiin äitinsä sairastuttua. Lastenkodista päästyään hän kouluttautui puusepäksi ammattikoulussa, ja jatkosodan loppuvaiheissa hän palveli nostomiehenä toimien polttoaineauton kuljettajana lentokentällä. Andro sai lentäjän koulutuksen ilmavoimissa, mutta hän joutui erotetuksi rikottuaan lentomääräyksiä ja jouduttuaan onnettomuuteen. Andro toimi sitten muun muassa lentokonepuuseppänä Suomen Ilmailuliiton omistamalla Jämin Ilmailukoululla ja onnistui lopulta saamaan myös lentolupakirjansa takaisin.

Andron laskuvarjohyppääjän ura alkoi kesällä 1948 kun Ilmailuliitto tarvitsi ilmailunäytöksiinsä yleisöä vetäviä esityksiä. Andro teki ensimmäisen kahden laskuvarjon kaksoishyppynsä Vaasassa elokuun lopulla 1948 ja sen jälkeen hän teki useita tavallisia ja kaksoishyppyjä *Lentosirkus Pilvien Huimapäiden* lentonäytöksissä eri puolilla Suomea.

Vuonna 1949 Ilmailuliitto etsi uusia ohjelmanumeroita lentonäytöksiinsä. Andro ehdotti tällöin lepakkohyppyä, jossa hyppääjä liitää vapaassa pudotuksessa vartaloon kiinnitettyjen kangassiipien avulla ennen varsinaisen laskuvarjon avaamista. Käsistään kätevänä Andro suunnitteli ja valmisti itse nämä lepakkovarusteet ranskalaisista ilmailulehdistä saamansa mallin mukaan. Lepakkopukua testattiin ensimmäisen kerran 12. lokakuuta 1949, jolloin Andro hyppäsi 1&nbsp;600 metrin korkeudesta. Hyppy epäonnistui sillä Andro ei saanut laskuvarjoaan avattua nähtävästi siksi, että kangassiipi peitti varjon avauskahvan.

Viktor Andron muistomerkki sijaitsee Jämijärven lentokentän lähistöllä paikassa, johon hänen epäonnistunut hyppynsä päättyi. Sen on pystyttänyt 1981 Tampereen Laskuvarjokerho ry.

## Lähteet
* Eero Kausalainen : Lepakkohyppääjän muistoa kunnioitettiin - Viktor Androlle oma muistomerkki, Ilmailu 11/1981
* Senior Skydivers ry : Viktor Andro

## Viitteet
Ihalempiälä

**Ihalempiälän** pienehkö kylä sijaitsi Jääsken pitäjän eteläosassa, Antrean vastaisella pitäjänrajalla. Ihalempiälän naapurikyliä olivat Lottola ja Eevala sekä Antrean puolella sijainneet Paakkarila ja Rahikkala. Kylän itäpuolelta kulki Jääsken kirkonkylästä Viipuriin johtava maantie. Kylän kohdalla tiestä erkani Rahikkalaan johtava yhdystie. Kylä kuului Lottolan koulupiiriin yhdessä Lottolan ja Eevalan kylien kanssa.

## Kirjallisuutta
*Kauttu, Eva-Riitta & Vuorinen, Anu (toim.): *Kohvpannu ja kapsäkki kainalos : tarinoita Jääsken Lottolasta, Eevalasta ja Ihalempiälästä.* Vantaa 1997. .
Forza Motorsport 4

**Forza Motorsport 4** on Turn 10 Studiosin kehittämä ajopeli, joka on neljäs osa ''Forza Motorsport'' -pelisarjassa. Microsoft Game Studios julkaisi pelin Xbox 360:lle lokakuussa 2011. Peli on sarjan ensimmäinen peli, joka tukee tavallisen ohjaimen ohella Kinect-sensoria.

Uutena pelissä on Autovista-ominaisuus, joka antaa pelaajalle mahdollisuuden tarkastella auton erilaisia ominaisuuksia, esimerkiksi moottoria ja auton sisustuksia lähempää. Pelillä on kumppanuus ''Top Gearin'' kanssa. Jeremy Clarkson on tehnyt kommentoinnit Autovistassa esillä oleviin autoihin. Pelillä on myös kahden vuoden sopimus ALMS:n kanssa. Pelissä on yli 500 autoa ja 26 rataa.

## Pelaaminen
*Forza Motorsport 4* on ajosimulaattoripeli, ja siinä on pyritty realistisuuteen. Pelin 500 autoa vaihtelevat massatuotantoautoista kilpa-autoihin.

Pelaaja voi käyttää Kinectiä katsoakseen kulman taakse käyttäen uutta pääntunnistusominaisuutta. Peliohjainta tai rattia käytetään ohjaamaan autoa, ja Kinectiä käytetään katsomaan pelaajan ympärille. Kinectiä voi myös käyttää myös peliohjaimena. Autoa ohjataan pitämällä käsiä edessä ikään kuin ohjaten näkymätöntä rattia.

Aivan kuin sarjan aiemmissa peleissä, myös Forza 4:ssä on ura-pelimuoto joka on nimetty maailmankiertueeksi (). Aiempiin osiin nähden kehittyneempi tekoäly mukauttaa peliä ja kilpailijoita pelaajan taitojen mukaan. 

Pelissä on 26 rataa, joista 17 perustuu todellisiin ratoihin. Jokaisella radalla on myös erilaisia päivänaikoja ja käänteinen rata.

## Kehitys, markkinointi ja julkaisu

Demo pelistä esiteltiin vuoden 2010 E3:ssa. Demossa ajettiin vuoden 2010 Ferrari 458 Italialla. Demossa käytettiin Kinectiä. Forza 4 esiteltiin virallisesti vuoden 2010 Spike Video Game Awardseissa. 

Tesla Roadsteria käytettiin nauhoittamaan pelin renkaan äänet. Auto valittiin, koska sen sähkömoottori oli tarpeeksi hiljainen mahdollistamaan renkaiden äänien nauhoituksen. Kaksi mikrofonia kiinnitettiin autoon. Säveltäjä Lance Hayes palasi tekemään pelin ääniraidan, joka sisälsi hänen omia teoksiaan ja muita lisensoituja artisteja.

## Lähteet
John Hillcoat

**John Hillcoat** (s. 30. marraskuuta 1960 Queensland, Australia) on australialaissyntyinen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja. Hän on tullut tunnetuksi myös musiikkivideoiden ohjaajana.

Hillcoat syntyi Australiassa, mutta varttui Kanadassa. Lapsena hän kiinnostui kuvataiteesta ja päätyi sitä kautta lopulta elokuva-alan opintoihin Australian Melbourneen. Hillcoatin elokuvat ovat saaneet useita palkintoja.

## Filmografia
### Elokuvat
* *[[Ghosts... of the Civil Dead]]* (1988)
* *[[To Have and to Hold]]* (1996)
* *[[The Proposition]]* (2005)
* *[[Tie (elokuva)|Tie]]* (*The Road*, 2009)
* *[[Laittomat]]* (*Lawless*, 2012)
* *[[Triple 9]]* (2016)

### Musiikkivideot
* Siouxsie and the Banshees – *Stargazer* (1995)
* Manic Street Preachers – *Australia* (1996)
* Bush – *Personal Holloway* (1997)
* Placebo – *You Don’t Care About Us* (1998)
* Therapy? – *Church Of Noise* (1998) ja *Lonely, Cryin’, Only* (1998)
* Chicane – *No Ordinary Morning* (2000)
* Depeche Mode – *I Feel Loved* (2001), *Freelove* (2001) ja *Goodnight Lovers* (2002)
* Gemma Hayes – *Hanging Around* (2002)
* Nick Cave and the Bad Seeds – *Babe I’m On Fire* (2003)
* AFI – *Silver and Cold* (2003)
* Muse – *Time is Running Out* (2003)
* Grinderman – *Heathen Child* (2010)
* Unkle – *The Answer* (2010)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Galvanoitu teräs

**Galvanoitu teräs** on sinkkikerroksella elektrolyyttisesti päällystettyä terästä. Tällaisesta elektrolyysin avulla tapahtuvasta metallin päällystämisestä suojaavalla ja hitaammin hapettuvalla metallilla, sinkillä, käytetään nimitystä galvanointi tai *sähkösinkitys*. (Toinen mahdollinen galvanointimenetelmä on teräskappaleen upottaminen sulaan sinkkiin, jolloin taas kyseessä on *kuumasinkitys*.)

Galvanoitu teräs kestää korroosiota sinkkikerroksen ansiosta ja on edullisempaa kuin ruostumaton teräs. Galvanoitua terästä on käytetty runsaasti peltikatoissa. Sitä käytetään myös esimerkiksi aidoissa, katuvalojen tolpissa, maanteiden kaiteissa, rakennustelineissä ja erilaisissa rakennustarvikkeissa, kuten kulmaraudoissa ja teräsputkissa. Galvanoidun teräksen tunnistaa kristallisaatiokuviosta ja sinisenharmaasta värisävystä.

Galvanoidun teräksen sinkkipinnoitteessa voi olla lyijyä. Galvanoitua terästä on käytetty vesijohtona, mikä voi aiheuttaa lyijymyrkytyksen varsinkin silloin kun vesijohdon alkupää on kuparia, joka edistää lyijyn liukeamista.

## Lähteet
Siim Kallaksen hallitus

**Siim Kallaksen hallitus** oli 28. tammikuuta 2002 – 10. huhtikuuta 2003 toiminut Viron hallitus, jota johti pääministeri Siim Kallas. Siim Kallaksen hallitus toimi 438 päivää, ja se koostui Reformipuolueesta ja Viron keskustapuolueesta.

## Hallituksen kokoonpano


## Lähteet
Hämälälä

**Hämälälän** pienehkö kylä sijaitsi Vuoksen länsirannalla, Rouhialan eteläpuolella ja Kaplahalan pohjoispuolella. Vuoksen vastapäisellä rannalla sijaitsi Aholan kartano. Rouhialan voimalaitos sijaitsi vajaan kilometrin päässä Vuoksen alajuoksulle päin. Hämälälän, Rouhialan ja vastarannan Aholan kartanon kohdalla Vuoksi teki jyrkän mutkan, jossa Järvenkylän suunnalta parin kilometrin matkan itä–länsi-suuntaisena tehnyt joki kääntyi jälleen virtaamaan luode–kaakko-suunnassa. 

Hämälälän kylän poikki kulki Vuoksen länsirannan maantie. Huomattava osa kylän asutuksesta oli keskittynyt maantien varteen. Kylän kohdalla maantiestä erkani pieni yhdystie, joka johti Kärättilän kylään, jossa se yhtyi Jääsken kirkonkylästä Kuurmanpohjaan johtaneeseen poikittaistiehen. Lähellä tämän yhdystien ja Vuoksen rantatien risteystä sijaitsi myös Rouhialan koulupiirin kansakoulu. 

Lasten- ja nuortenkirjailija Aili Konttinen asui Hämälälässä ja toimi opettajana Rouhialan koulupiirin kansakoulussa vuosina 1927–1940.
Esfir Šub

**Esfir Iljinitšna Šub** (, 16. maaliskuuta 1894 Suraž, Venäjä – 21. syyskuuta 1959 Moskova, Neuvostoliitto) oli juutalaissyntyinen neuvostoliittolainen elokuvaohjaaja ja leikkaaja. Häntä pidetään dokumentaarisen kokoomaelokuvan pioneerina.

## Elämäkerta
Šubin ura elokuvan parissa alkoi leikkaajana vuonna 1922. Vallankumouksen jälkeisessä Neuvostoliitossa oli tarvetta muokata länsimaisia elokuvia ideologisesti sopiviksi. Šubin muokkaamiksi joutuivat muun muassa Chaplinin Carmen-parodia (1916) ja D. W. Griffithin Suvaitsemattomuus (1916). Tunnetuin muokkaus lienee kuitenkin Fritz Langin Dr. Mabusen (1922) uusversio. 1920-luvun alkupuolella Šub työskenteli myös Sergei Eisensteinin kanssa.

Länsimaisia elokuvia muokatessaan Šubista kehittyi kokoomaelokuvan taitaja, montaasin ja iskevien välitekstien hallitsija. Lähes kokonaan vuosina 1912-1917 kuvatusta arkistomateriaalista koottu Romanovien dynastian tuho (*Padenie dinastii Romanovykh*, 1927) on Šubin ensimmäinen ohjaustyö ja samalla tunnetuin. Elokuva kertoo nimensä mukaisesti tsaarin vallan romahduksesta Venäjällä, minkä päätepisteenä oli vuoden 1917 vallankumous. Vaikka oman aikansa viranomaiset eivät pitäneetkään kokoomaelokuvaa luovana työnä, Šubin kyvyt ymmärrettiin varsinkin elokuvapiireissä.
 
Romanovien dynastian tuho sai jatkokseen kokoomaelokuvat Suuri tie (*Veliki put*, 1927) ja *Rossija Nikolaja II i Lev Tolstoi* (1928). Edellinen jatkoi Neuvostoliiton synnyn kuvaamista vuosien 1917-1927 aikana. Jälkimmäisestä piti puolestaan tulla Leo Tolstoin henkilökuva, mutta arkistomateriaalin puutteen vuoksi Šub joutui laatimaan elokuvasta laajemman ajankuvan.

1930-luvulla Šub joutui neuvostohallinnon epäsuosioon ja työtilaisuudet vähenivät olennaisesti. Hän ehti kuitenkin antaa oman panoksensa äänellä varustetun dokumenttielokuvan luomiseen. Lisäksi hänen työskentelyssään oli piirteitä totuuselokuvasta 30 vuotta ennen genren varsinaista syntymää. Vaikka ohjaustyöt jäivät vähiin, Šub jatkoi työskentelyä elokuvateollisuuden parissa, 1940-1950-luvuilla lähinnä leikkaajana.

## Filmografia
* *Kino za XX let* (1940)
* Espanja (*Ispanija*, 1939)
* Tänään (*Segodnja*, 1930)
* *Rossija Nikolaja II i Lev Tolstoi* (1928)
* Suuri tie (*Veliki put*, 1927)
* Romanovien dynastian tuho (*Padenije dinastii Romanovyh*, 1927)

## Lähteet
* 
* 
* 
*
Shōtoku

**Shōtoku** voi tarkoittaa:

* Shōtoku (prinssi), japanilainen Asuka-kauden poliitikko
* Keisarinna Kōken eli Shōtoku, Japanin 48. hallitsija
* Shōtoku-kausi, japanilainen aikakausinimi
Boltzmannin kone

**Boltzmannin kone** on verkko, jossa solun tila on binäärinen. Solu voi sisältää solmuja, jotka näkyvät ulospäin ja jotka eivät. Konetta käytetään erityisesti mallinnettassa asioita, joissa on mukana piilomuuttujia, joihin ei tästä syystä voida käyttää esimerkiksi Markov-ketjuja. 

## Lähteet
Kasvufoorumi

**Kasvufoorumi** (Growth Forum) on Ohjelmistoyrittäjät ry:n, Teknologiateollisuus ry:n, Microsoftin, Tietotekniikan liiton sekä TEKESin hanke, jonka tarkoituksena on parantaa kasvavien ohjelmistoyritysten toimintaedellytyksiä Suomessa. Hanke järjestetään vuosittain, ensimmäisen kerran vuonna 2008.

## Lähteet
* http://www.kasvufoorumi.fi/hanke/ 

## Aiheesta muualla
*Kasvufoorumin sivut 
*Ohjelmistoyrittäjät ry sivut
Spectravideo

**Spectravideo** (SVI) oli yhdysvaltalainen peli-, lisälaite- ja mikrotietokonevalmistaja. Spectravideo-tuotteiden maahantuoja Suomessa oli Teknopiste Oy.

## Historia
Yhtiön perustivat vuonna 1981 **SpectraVision**-nimellä Harry Fox ja Oscar Jutzeler. Yhtiö tuotti aluksi moduulipelejä Atari 2600:lle, ColecoVisionille ja Commodore VIC-20:lle sekä Atari-yhteensopivia Quickshot-peliohjaimia.

Spectravideo-nimen yhtiö otti käyttöön vuonna 1982, jotta yhtiön tuotteita ei sekoitettaisi SpectraVisio-brändillä tuotettuun OnCommand-yhtiön hotellien televisiopalveluun.

Ensimmäiset mikrotietokoneensa, joiden käyttöjärjestelmänä oli Microsoft Extended BASIC, Spectravideo julkaisi 1983. Sisäänrakennetun peliohjaimen sisältävä SV-318 oli suunnattu kotikäyttöön ja CP/M-yhteensopiva SV-328 oli suunnattu yrityskäyttöön.

SV-328 inspiroi MSX-standardia mutta ei ollut vielä MSX-yhteensopiva vaan myöhempi SVI-728 oli yhtiön ensimmäinen yhteensopiva.

Yritys lopetti toimintansa Yhdysvalloissa vuonna 1985 ja siirtyi Hongongiin.

1988 Spectravideo lopetti toimintansa ja Spectravideo-tuotemerkki myytiin brittiläiselle Ash&Newmanille (Logic3).

## 8-bittiset mikrotietokoneet
*SV-318
*SVI-318 MKII
*SV-328
*SVI-328 MKII
*SVI-728
*SVI-738 X'Press
*SVI-838 X'Press 16 (IBM PC/MSX2-yhdistelmä)

## PC-yhteensopivat
* SVI-828 X'Press 16P
*SVI-256
* SVI-640FH/FF

## Katso myös
* MSX

## Lähteet
* El Museo de los 8 bits
### Viitteet
Laarin II hallitus

**Laarin II hallitus** oli 25. maaliskuuta 1999–28. tammikuuta 2002 toiminut Viron tasavallan hallitus, jota johti pääministeri Mart Laar. Hallituksen muodostivat Isänmaaliiton, Reformipuolueen ja Kansanpuolue Maltillisten muodostama koalitio. Laarin II hallitus oli 1041 päivällään uudelleenitsenäistyneen Viron pitkäikäisin vuoteen 2007 asti, jolloin Andrus Ansipin toinen hallitus ohitti sen.

## Hallituksen kokoonpano


## Lähteet
Perhoskala

**Perhoskala** (*Pantodon buchholzi*) on arapaimakaloihin kuuluva trooppisessa Länsi-Afrikassa tavattava kalalaji. Se on ainoa laji **perhoskalojen** (*Pantodontidae*) heimossa. Perhoskalaa pidetään usein myös akvaariokalana.

## Taksonomia ja ulkonäkö
Perhoskala on ainoa laji heimossaan. Se on hyvin läheistä sukua arapaimoille (*Osteoglossidae*) ja tämän vuoksi eräät kalatieteilijät lukevat sen arapaimojen kanssa samaan heimoon.

Kooltaan perhoskala kasvaa suurimmillaan 10&ndash;12&nbsp;cm:n mittaiseksi. Ruumiinrakenteeltaan se on litteähkö ja selvin tuntomerkki ovat sen evät. Rintaevät ovat hyvin suurikokoiset ja laji pystyy heiluttamaan niitä ylös ja alas. Vatsaevät ovat suuret ja niissä on neljä pitkää ruotoa. Myös pyrstöevä on suurikokoinen. Selkäeviä perhoskalalla on yksi ja se on pienehkö. Lajin suu on suurikokoinen ja ylöspäinsuuntautunut. Hampaita on useita ja ne ovat pieniä. Pohjaväriltään kala on harmaa ja ruumiissa on tummempia täpliä ja laikkuja. Perhoskalan uimarakko on kookas ja kala voi hengittää happea myös suoraan ilmasta.

## Levinneisyys ja elintavat
Perhoskalaa tavataan makeista vesistä, kuten soilta, lammikoista, puroista ja jokien suvantokohdista. Sen levinneisyysalue ulottuu Länsi-Afrikasta Keski-Afrikkaan. Perhoskalat liikkuvat yleensä hyvin lähellä veden pintaa. Ne kykenevät suurten ja voimakkaiden rintaeviensä avulla ponnistamaan vedestä jopa metrin korkeuteen. Varsinaisesti ne eivät kuitenkaan pysty lentämään, toisin kuin aikaisemmin luultiin. Perhoskalan ravinto koostuu pääasiallisesti hyönteisistä ja hyönteisten toukista, mutta se voi syödä myös pieniä kaloja ja äyriäisiä. Lajin lisääntymistavat ovat melko huonosti tunnettuja.

## Lähteet
Théodore Rousseau

**Théodore Rousseau** (15. huhtikuuta 1812 Pariisi − 22. joulukuuta 1867 Barbizon) oli ranskalainen taidemaalari ja yksi Barbizonin koulun perustajista.

Rousseau maalasi maisemia, joissa luonnon ilmiöiden havainnointi oli etualalla. Rousseaun luonnoksia ja akvarelleja pidetään raikkaampina kuin hänen öljyväritöitään, jotka usein ovat raskassävyisiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mario Cecchini

**Mario Cecchini** (25. tammikuuta 1933 Piticchio di Arcevia – 13. tammikuuta 2021 Senigallia) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 16. maaliskuuta 1958 ja nimitettiin Fanon, Fossombronen ja Cagli e Pergolan hiippakuntien johtoon 11. helmikuuta 1986. Piispaksi konsekroinnin suoritti 16. maaliskuuta Bernardin Gantin, jota avustivat Odo Fusi Pecci ja Marcello Morgante.

30. syyskuuta 1986 Cecchini sai nimityksen yhdistetyn Fano-Fossombrone-Cagli-Pergolan hiippakunnan piispaksi. Hän erosi tehtävistään 8. syyskuuta 1998.

## Lähteet
En svensk tiger

**En svensk tiger** on ruotsalaisen Bertil Almqvistin toisen maailmansodan aikana luoma iskulause ja vakoilun vastaisen kampanjan tunnus. Lause on kaksimerkityksinen. ”En svensk tiger” () viittaa toisaalta tunnuksessa kuvattuun tiikeriin, mutta toisaalta ruotsin kielessä *tiger* on verbin *tiga* () preesensmuoto, eli lause on myös luettavissa *ruotsalainen vaikenee*.

Almqvist loi tunnetun piirrostiikerin vuonna 1941 Ruotsin tiedotusviranomaisen Statens informationsstyrelsen tiedotuskampanjaa varten. Sen tavoitteena oli edistää ulkovaltojen Ruotsissa harjoittaman vakoilun torjuntaa. Kun Almqvist kuoli vuonna 1972, tiikeritunnuksen tekijänoikeudet siirtyivät ruotsalaiselle valmiusajan historiaa vaalivalle Beredskapsmuseetille. Ruotsin puolustusvoimien käytettyä tunnusta omassa toiminnassaan se haastettiin oikeuteen tunnuksen luvattomasta käytöstä. Vuonna 2008, 11 vuoden oikeustaistelun jälkeen, Ruotsin puolustusvoimat määrättiin maksamaan Almqvistin tyttärille vahingonkorvausta 300&nbsp;000 kruunua kummallekin ja lisäksi 100&nbsp;000 Beredskapsmuseetille.

## Lähteet
Pekka Puustinen (taloustieteilijä)

**Pekka Puustinen** (s. 1980 Kokemäki) on suomalainen taloustieteilijä ja  kauppatieteiden tohtori. Puustisen vuonna 2012 tarkastettu väitöskirja oli Suomen ensimmäinen vakuutustieteen alan väitöskirja.

Puustinen työskentelee varatoimitusjohtajana Pohjola Vakuutuksessa. Aiemmin hän työskenteli samassa konsernissa OP Ryhmän strategiajohtajana ja sitä ennen asiakkuuksista vastaavana johtajana Keskinäisessä työeläkevakuutusyhtiö Ilmarisessa. Hän oli työskennellyt yhtiössä aiemmin kehitysjohtajana ja digitalisaatiosta vastaavana johtajana. Ennen Ilmariseen siirtymistään Puustinen on työskennellyt muun muassa varainhoitoyhtiö Helsinki Capital Partnersissa, Tampereen yliopistossa ja vierailevana professorina St. Gallenin yliopistossa (HSG) Sveitsissä. Puustinen on Tampereen korkeakoulusäätiön hallituksen jäsen.

Akateemisella urallaan Puustinen erikoistui finanssiliiketoimintaa koskevaan tutkimukseen ja erityisesti digitalisaatioon sekä kuluttajan kokeman arvon mallintamiseen ja mittaamiseen vakuutus- ja finanssipalveluissa.

Puustinen on tullut tunnetuksi myös sijoituskäyttäytymistä käsittelevistä tutkimuksistaan, joissa hän on mitannut sijoittajien muitakin kuin taloudellisia pyrkimyksiä (mm. emotionaalisia, toiminnallisia ja symbolisia). Finland’s Sustainable Investment Forum palkitsi Puustisen vuonna 2012 sijoituskäyttäytymistä koskevasta tutkimuksesta. Kirjassaan *Vaihdantavallankumous – Finanssipalvelun uusi logiikka (2013)*, Puustinen korostaa tuotteiden lisäksi mobiilipalvelun, asiakasarvon, big datan, asiakkaiden kokemusten, sosiaalisen median  ja arvolupauksen lunastamiseen tähtäävän strategian roolia finanssipalvelun kilpailutekijöinä . 

Vuonna 2020 hän julkaisi yhdessä Hannu Saarijärven kanssa kirjoitetun kirjan *Strategiana asiakaskokemus*. 

## Julkaisuja
* Towards a Consumer-Centric Definition of Value in the Non-Institutional Investment Context - Conceptualization and Measurement of Perceived Investment Value . Acta Universitatis Tamperensis; 1726, Tampere University Press, Tampere 2012. , ISSN 1455-1616
* Vaihdantavallankumous – Finanssipalvelun uusi logiikka. Talentum 2013.
* Puustinen P., Maas P., Karjaluoto H. (2013). Development and Validation of the Perceived Investment Value (PIV) Scale. *Journal of Economic Psychology* 36, 41-54.
* Puustinen P., Kuusela H., Rintamäki T. (2012) Investment service providers gaining competitive advantage by focusing on consumers’ varying investment goals. *Journal of Financial Services Marketing* 17, 191–205.
* Puustinen P, Salonen J, Ahonen A (2007) Ymmärrämmekö toisiamme – sähköiset vakuutuspalvelut lähemmäksi kuluttajaa. Teoksessa: Kuluttajat kehittäjinä. Miten asiakkaat vaikuttavat palvelumarkkinoilla? Kuluttajatutkimuskeskus. Helsinki.
* Puustinen P., Korpinen V., Silvennoinen T. (2013). Mobiilivakuutuspalvelut – Logiikka ja Arvon Luominen. Finva. 

## Lähteet
Valerian D’Souza

**Valerian D'Souza** (3. lokakuuta 1933 – 25. helmikuuta 2020) oli intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Poonan hiippakuntaan 29. kesäkuuta 1961 ja nimitettiin sen johtoon 7. heinäkuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Valerian Gracias, jota avustivat Ignatius P. Lobo ja Charles Gomes.

D'Souza jäi eläkkeelle 4. huhtikuuta 2009.

## Lähteet
Honesto Chaves Pacana

**Honesto Chaves Pacana** (22. tammikuuta 1933 Cagayan de Oro – 1. helmikuuta 2024 Cagayan de Oro) oli filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin jesuiittojen papiksi 10. kesäkuuta 1965 ja nimitettiin Malaybalayn hiippakunnan johtoon 12. tammikuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gian Vincenzo Moreni, jota avustivat Jesus B. Tuquib ja Gaudencio Borbon Rosales.

Pacana jäi eläkkeelle 18. helmikuuta 2010.

## Lähteet
Alakylä (Pyhäjärvi Vpl)

**Alakylä** oli suurehko ja paikallisesti merkittävä kylä Vpl Pyhäjärvellä. Kylä sijaitsi Pyhäjärven rannalla, hevosenkengän muotoisen järven vasemmanpuoleisen "sakaran", Homalahden, pohjukassa. Kylässä sijaitsivat kunnan lastenkoti, kunnalliskoti, kansakoulu sekä kaupallisia palveluja. Kylän pellot muodostivat laajan, yhtenäisen peltoaukean Puikkoisten ja Pölhölän kylän peltojen yhteyteen.

Alakylä oli liikenneyhteyksiltään keskeisessä asemassa Vpl Pyhäjärvellä. Kylän läpi kulki kunnan kirkonkylästä, Pyhäkylästä Pyhäjärven läntistä rantaa Noitermaan kylään ja edelleen Sakkolaan johtava maantie, johon risteytyi Alakylän keskellä Konnitsan kylään ja edelleen Räisälään johtava maantie. Kylän halki kulki myös Pietari–Hiitola-rata, ja kylässä sijaitsikin Pyhäjärven rautatieasema.

Rautatieasema, joka oli sijoitettu vesiliikenteen vuoksi Pyhäjärven rantaan, sai nopeasti ympärilleen palveluja: matkustajakodin, Pyhäjärven Kauppa Oy:n myymälän, peltisepänliikkeen ja ompelimon. Rautatieaseman pihamaalla sijaitsi Pyhäjärven taistelun muistokivi. Aseman läheisyydessä, Sakkolaan johtavan maantien vastakkaisella puolella, sijaitsivat Pyhäjärven kunnan kunnalliskoti, lastenkoti ja kulkutautisairaala.

Alakylän naapurikyliä olivat Puikkoinen luoteessa, Valkeamäki pohjoisessa, Pyhäkylä idässä, Pölhölä etelässä sekä Kalamaja lounaan ja lännen suunnalla. Alakylän asutus keskittyi teiden varsille sekä kylän keskellä sijaitsevalle Sirkanmäelle. Pyhäjärven lisäksi kyläkuvaan ei kuulunut muita vesistöjä kylän keskellä sijainnutta pientä Piikalampea lukuun ottamatta.

## Lähteet
Luettelo Ruotsin päävesistöalueista

Tämä on **luettelo Ruotsin päävesistöalueista**. Ruotsin päävesistöalueita on yhteensä 119. Päävesistöalueiksi määritellään ne mereen laskevat vesistöalueet, joiden pinta-ala on vähintään 200&nbsp;km². Päävesistöiksi on määritetty kuusi sellaistakin vesistöä, joiden pinta-ala alittaa tuon raja-arvon. Ruotsin manneralueella on 112 vesistöaluetta ja ne on numeroitu pohjoisesta alkaen (numero 1 on Tornionjoen vesistöalue). Lisäksi on muutamia (numerot 113–116), jotka laskevat Ruotsista Norjan puolelle. Gotlannissa on kaksi päävesistöaluetta (117 ja 118) ja koko Öölanti muodostaa oman vesistöalueensa (119).

Alla on lueteltu kaikki Ruotsin päävesistöalueet. Muut vesistöalueet eli rannikon valuma-alueet puuttuvat. Jos vesistöalueesta ei ole omaa artikkelia, on sen asemesta voitu linkittää joen artikkeli. Osa valuma-alueista on yhteisiä Norjan ja Suomen kanssa . Jos Ruotsin puolelle jäävän valuma-alueen pinta-ala on pienempi kuin koko joen valuma-alueella, on sen pinta-ala lihavoitu. Muuten molemmat arvot ovat samat.

On huomattavaa, että Tornionjoen ja Kalixjoen vesistöt ovat kytköksissä toisiin niin sanotun bifurkaatiojoen kautta. Tämä Tärännönjoki tuo vettä Tornionjoesta Kalixjokeen, jonka vuoksi näiden vesistöjen valuma-alueiden pinta-alat ovat tulkinnanvaraisia.

Lähteet: 1 = 

## Katso myös
* Luettelo Ruotsin joista
* Luettelo Itämereen laskevista joista ja niiden valuma-alueista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Modelldata per område (valuma-aluelaskuri), SMHI
Manala (albumi)

**Manala** on Korpiklaanin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 3. elokuuta 2012. Albumista tuli myyntiin myös tupla-cd, joka sisältää englanninkieliset versiot kappaleista. Suuresta osasta albumin sanoituksia vastaa runoilija Tuomas Keskimäki. Levyltä löytyvä kappale Metsälle oli mukana Uuden musiikin kilpailussa. 

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### CD 2
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
### Yhtye
* Jonne Järvelä ‎– laulu, kitara, mandoliini, oktaavimandoliini, huilu, lyömäsoitin
* Cane ‎– kitara
* Jarkko Aaltonen ‎– basso
* Juho Kauppinen ‎– harmonikka, akustinen kitara
* Tuomas Rounakari ‎– viulu, huilu
* Matson ‎– rummut

### Tuotanto
* Aksu Hanttu – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
* Svante Forsbäck – masteroija
* Harri Hinkka – valokuvat
* Jan Yrlund – kansikuva

## Arvostelut
* Imperiumi.net: 8–
* Kaaoszine: 8/10
* Soundi: 
*Metalhammer 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* ''Manala'' discogs.com -sivustolla
You’re a Lie

**You’re a Lie** on entisen Guns N' Roses-kitaristin Slashin ensimmäinen single hänen toiselta sooloalbumiltaan Apocalyptic Love. Kappaleen ovat kirjoittaneet Slash sekä Myles Kennedy.

Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo.

## Kokoonpano
* Slash – soolokitara
* Myles Kennedy – laulu, rytmikitara
* Todd Kerns – basso, taustalaulu
* Brent Fitz – rummut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Slash paljasti tulevan levynsä biisilistan ja ensimmäisen singlen (Radio City)
Enkkua

**Enkkua** oli keskikokoinen kylä Vpl Pyhäjärvellä, Karjalankannaksella. Kylän keskusalue sijaitsi Pyhäjärven kaakkoisrannalla, luonnonkauniilla paikalla leveässä, kaksihaaraisessa niemekkeessä. Niemekkeen läntinen haara oli nimeltään Korkanniemi, ja niemekkeen toinen haara, Hatunniemi, kurottui puolestaan kohti pohjoista. Kylän edustalla sijaitsi kaksi suurikokoista saarta, Kiskonsaari kylän länsipuolella ja Heinäsaari kylän pohjoispuolella. Näistä ensiksi mainitussa oli jonkin verran asutusta, ja joissain yhteyksissä se luettiin omaksi kyläkseen.

Kylä sijaitsi Pyhäjärven idänpuoleista rantaa kiertävän tien varrella. Naapurikyliä olivat Haapaniemi pohjoisessa, Rahkajärvi kaakossa, Saapru etelässä ja Kostermaa lounaassa. Enkkuan pellot jatkuivat kylän keskustasta kohti etelää, ja ne muodostivat Saaprun kylän peltojen kanssa jokseenkin yhtenäisen peltolakeuden. Kylässä oli oma kansakoulu ja aktiivinen nuorisoseura, joka ylläpiti omaa taloaan kylän keskustassa.

Maanviljelys ja karjanhoito olivat kylän pääelinkeinoja, mutta kalastus ja käsityöt tuottivat monille tärkeitä lisätuloja. Lähimmät kaupalliset palvelut - osuuskassa ja osuuskauppa - sijaitsivat Saaprun kylässä.

## Kirjallisuutta
*Pohjakallio, Kari (toim.): *Ikkuna Karjalaan : Enkkuan koulupiirin kyläkirja : Enkkua - Kostermaa - Rahkajärvi - Saapru.* Enkkuan koulupiirikirjatoimikunta, 2001. .
Elias Lönnrot (muistomerkki)

**Elias Lönnrot** on Emil Wikströmin tekemä, vuonna 1902 paljastettu pronssiveistos Helsingissä.

Veistos sijaitsee Kampin kaupunginosassa, Lönnrotinkadun varrella Lönnrotin puistikossa, Ressun lukion (ent. Helsingin lyseon) rakennuksen edessä ja vastapäätä Vanhaa kirkkoa.

Veistos kuvaa Lönnrotin runonkeruumatkalla kirjaamassa muistikirjaansa kuulemiaan säkeitä ja syntysanoja Kalevalaa varten. Lönnrotin vierellä on Väinämöinen, ja monumentin jalustan juuressa kaihoisa Kantelettaren impi valikoi hiuksistaan sopivia suortuvia kanteletta varten. Jalustassa on tekstit ”Elias Lönnrot” ja ”Sain sanat salasta ilmi”. Maininta sanoista liittyy Väinämöiseen ja jalustan piilokuvaan. Jalustan sivulla on melko huomaamattomana reliefinä kuva tietäjä Antero Vipusesta ylösalaisin Väinämöisen alla. Väinämöinen menee Kalevalan 17. runossa kysymään Vipuselta puuttuvia sanoja ja päätyy Vipusen vatsaan. Vipusen otsassa on kalevalaisen mystiikan merkkinä pentagrammi.

## Teoksen tyyli ja vastaanotto

Lönnrot on kuvattu näköisenä muistomerkissä, jossa myös kansanrunouden ruumiillistumat esitetään realistiseen tyyliin.

Paljastamisen aikoihin veistosta arvosteltiinkin siitä, että Wikström oli kuvannut sekä mielikuvitukseen kuuluvat runohahmot että todellisuudessakin eläneen Lönnrotin yhtä realistisesti.

## Kilpailu ja luonnoksen vaiheita

Muistomerkkikilpailun oli julistanut Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Wikströmin voittoisassa luonnoksessa Lönnrot seisoi muistiinpanovälineiden kera. Muina figuureina olivat Väinämöinen ja Kantelettaren impi, mutta molemmat alhaalla jalustan juuressa. Jalustassa oli myös karjaa suojelevaa Tapiota kuvaava reliefi. Wikström muutti suunnitelmiaan keskusteltuaan Pariisissa Akseli Gallen-Kallelan kanssa. Uudessa versiossa Lönnrot istuutui nyt kuuntelevaan asentoon pieksut jalassaan, Väinämöinen nousi hänen rinnalleen ja taustan reliefit jäivät pois. Veistoksen uudessa asettelussa on nähty vaikutteita myös kilpailussa toiseksi tulleen Eemil Halosen ehdotuksesta.

Pronssivalu tehtiin Brysselissä J. Petermannin valimossa. Veistos paljastettiin 18. lokakuuta 1902 dramaattisesti yöllä, koska Suomi oli yhä osa Venäjän keisarikuntaa ja kansallisen tunnon ilmauksia pidettiin ensimmäisen sortokauden aikana tarkoin silmällä.

## Populaarikulttuurissa
Patsaan hahmojen nähdään heräävän eloon suomalais-neuvostoliittolaisessa elokuvassa *[[Sampo (elokuva)|Sampo]]* (1959).

## Muut Lönnrotin muistomerkit

Elias Lönnrotille on myöhemmin pystytetty kolme muuta muistomerkkiä Suomeen, vuonna 1942 Mauno Oittisen veistämä patsas Kajaaniin ja vuonna 1952 Eino Räsäsen Eemil Halosen alkuperäisen luonnoksen pohjalta veistämä Sammattiin. Kolmas patsas on Emil Cedercreutzin veistämä; se on Nurmes-talon viereisessä puistossa. Veistoksen lahjoitti Emil Cedercreutzin säätiö vuonna 2003.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jorge Hernández (kilpapurjehtija)

**Jorge Hernández** (s. 20. kesäkuuta 1965 San Juan) on puertoricolainen entinen kilpapurjehtija.

Hernández sijoittui Tornado-luokassa seitsemänneksi Ateenan olympialaisissa 2004 ja oli MM-kisoissa 2006 samassa luokassa yhdeksäs. Hän kilpaili Tornadossa myös vuosien 2007 ja 2008 MM-kisoissa, joissa hän oli 28. ja 24.

## Lähteet
Daniël de Jong

**Daniël de Jong** (s. 9. heinäkuuta 1992 Rotterdam) on hollantilainen moottoriurheilija. 

## Uran alkuvaiheet

De Jong kilpaili Karting-sarjoissa vuodet 2000-2007. Vuonna 2008 de Jong ajoi Pohjois-Euroopan Formula Renault -sarjassa sijoittuen loppupisteissä 13:nneksi. Samana vuonna hän ajoi Formula Renault NEZ -sarjassa sijoittuen sarjan kahdeksanneksi. Vuonna 2009 de Jong ajoi Eurocup Formula Renault-sarjassa, jossa hän otti 3 pistettä ja sijoittui sarjan 25:nneksi. Samana vuonna hän ajoi Formula Renault NEC-sarjassa sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. Vuonna 2010 de Jong jatkoi FR Eurocup-sarjassa ottaen yhden palkintokorokesijan ja sijoittuen loppupisteissä yhdeksänneksi. Samana vuonna hän nappasi Formula Renault NEC-sarjasta yhden voiton, kaksi paalupaikkaa ja kolme nopeinta kierrosta. Hän sijoitui sarjan loppupisteissä 11:nneksi. Vuonna 2011 de Jong kilpaili Formula Renault 3.5-sarjassa saavuttaen kaksi pistettä.

Formula Renault 3.5 -sarjan ohessa de Jong ajoi vuonna 2011 Auto GP -sarjassa kuusi kilpailua ja jatkoi myös kaudella 2012 sijoittuen sarjan viidenneksi. Samana vuonna hän ajoi GP2-sarjassa Euroopan kilpailusta lähtien. Hänet kuitenkin korvasi Stefano Coletti Italian kilpailusta lähtien. De Jong ei saavuttanut pisteitä debyyttikaudella, mutta jatkoi vuonna 2013 GP2:ssa saavuttaen kolme pistettä. Samana vuonna hän jatkoi kilpailemista myös Auto GP -sarjassa ollen parhaimmillaan kilpailussa toinen sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Vuonna 2014 de Jong jatkoi kolmannen kauden GP2-sarjassa saavuttaen kaksi pistettä. De Jong aloitti neljännen kautensa vuonna 2015 kahden edellisen kauden mukaisesti MP Motorsportin autolla.

## GP2-tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*http://www.driverdb.com/drivers/daniel-de-jong/career/
Jorge Hernández

**Jorge Hernández** on ainakin seuraavien henkilöiden nimi: 

* Jorge Hernández (1954–2019), kuubalainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja
* Jorge Hernández (s. 1988), meksikolainen jalkapalloilija
* Jorge Hernández (s. 1965), puertoricolainen kilpapurjehtija
* Jorge Hernández (s. 1948), kolumbialainen pyöräilijä
Jorge Hernández (nyrkkeilijä)

**Jorge Hernández Padrón** (17. marraskuuta 1954 Havanna – 12. joulukuuta 2019) oli kuubalainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.

Hernández voitti vuonna 1974 kultaa alle 48-kiloisten sarjassa lajin ensimmäisissä MM-kisoissa ja sai kultamitalin myös Pan-Amerikan kisoissa 1975 sekä vuoden 1976 olympialaisissa. Hän sijoittui toiseksi MM-kisoissa 1978, mutta putosi toisella kierroksella Moskovan olympialaisissa 1980.

## Lähteet
Haapaniemi (Pyhäjärvi Vpl)

**Haapaniemi** oli kylä Vpl Pyhäjärvellä, Karjalankannaksella. Kylä sijaitsi Pyhäjärven itärannalla. Kylän alue oli vähäisestä talo- ja väkimäärästä huolimatta varsin laaja, kylän alue kattoi Pyhäjärven itärannasta huomattavan osan. Asutus keskittyi kahdelle niemelle, saappaan muotoiselle Haapaniemelle ja tämän eteläpuolella sijaitsevalle Kuivaniemelle sekä ennen kaikkea kylän etelärajalle, lähelle Enkkuan kylää muodostuneelle peltoaukealle, jonka pituus oli noin 1,3 kilometriä ja leveys n. 600-700 metriä. Naapurikyliä olivat pohjoisessa Matiskala, itäpuolella Yläjärvi ja etelässä Enkkua. Kylän tieyhteydet eivät olleet aivan yhtä hyvät kuin naapurikylissä, suurempi kylätie kulki kylänaukean eteläpuolelta kaartuen kohti Yläjärveä. Kylän muihin osiin johti vain pieniä teitä.
Christian Eigner

**Christian ”Chris” Eigner** (s. 3. maaliskuuta 1971 Wien, Itävalta) on itävaltalainen rumpali. Eigner on soittanut Depeche Moden albumeilla *[[Exciter]]*, *[[Playing the Angel]]* ja *[[Sounds of the Universe]]*. Eigner on säveltänyt kappaleita Dave Gahanin kanssa Gahanin *[[Hourglass]]*-levylle, sekä Depeche Moden *Playing the Angel* ja *Sounds of the Universe* -levyille. Eigner on ollut Depeche Moden kiertuerumpalina jo vuoden 1997 Ultra Parties -keikoilla.
Gian Vincenzo Moreni

**Gian Vincenzo Moreni** (29. tammikuuta 1932 Montichiari – 3. maaliskuuta 1999) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka toimi kirkkonsa diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihittiin papiksi Brescian hiippakuntaan 4. huhtikuuta 1959 ja nimitettiin Turris in Mauretanian titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi pro-nuntiukseksi Tansaniaan 29. huhtikuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agostino Casaroli, jota avustivat Duraisamy Simon Lourdusamy ja Luigi Morstabilini.

Moreni sai vuonna 1984 nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Tansaniaan ja 8. syyskuuta 1990 Filippiineille. Hän kuoli 67-vuotiaana virassa.

## Lähteet