open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Viipurin Lauluveikot 100 vuotta

**Viipurin Lauluveikot 100 vuotta** on Viipurin Lauluveikkojen studiolevy vuodelta 1997.

## Kappaleet
# Jean Sibelius, Alla Marcia
# Jean Sibelius, VLV:n kunniamarssi
# Jean Sibelius, Isänmaalle
# Christian Kress, Porilaisten marssi
# Fredrik Pacius, Suomen laulu
# Olli Nykänen, Karjala
# Oskar Merikanto, Reppurin laulu
# Ilkka Kuusisto, Unessa tumma torni
# Giuseppe Verdi, Synnynmaani sä kallehin
# Minä muistelen, sua Suom. kansanlaulu
# Ruusu laaksossa, Suom. kansanlaulu
# Armas Järnefelt, Sirkka
# Toivo Kuula, Tanssista palataan 
# Selim Palmgren, Sjöfararen vid milan
# Jean Sibelius, Venematka
# Jean Sibelius, Venematka
# Jean Sibelius, Finlandia
Tuomas Mäntynen

**Rauno Taisto Tuomas Mäntynen** (19. maaliskuuta 1932 Sippola – 8. joulukuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen pesäpalloilija ja taidemaalari.

## Pesäpalloura
Myllykoskella pelaajauransa aloittanut Mäntynen saavutti Pallo-Tovereiden lukkarina Suomen Mestaruuden 1959, vuosina 1958–1960 hänet valittiin Itä–Länsi-otteluun ja 1958 kauden parhaaksi lukkariksi. MyKV:ssä hän sai nuorten mestaruuden 1948 ja 1949. 

Vuonna 1921 Inkeroisten urheilukentällä käytiin ratkaiseva kokeiluottelu, jonka tuloksena pitkäpallosta siirryttiin lopullisesti pesäpalloon. Tämän tapauksen kunniaksi taidemaalari Mäntynen muotoili muistolaatan, joka paljastettiin pelipaikalla vuonna 1968.

## Taiteellinen tuotanto
Mäntynen opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa 1952–1954, Vapaassa Taidekoulussa 1956–1957 ja Academié de la Grande Chaumièressä Pariisissa. Taiteilijana Mäntynen tunnettiin etunimellä Tuomas. Figuratiiviseen taiteeseen suuntautunut Mäntynen kiinnostui naivismista 1970-luvulla, mutta hänen maalauksissaan on myös ekspressionistisia ja surrealistisia piirteitä ja ensin mainittu korostui sittemmin.

Pro Finlandia -mitalin Mäntynen sai vuonna 1986 ja professorin arvonimen 1996.

## Saavutukset
### Pelaajana
* 1 SM-kulta: 1959
* 3 Itä–Länsi-ottelua: 1957–1959
* Vuoden lukkari: 1958 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Pikkuruskotiira

**Pikkuruskotiira** (*Anous tenuirostris*) on trooppisten merten tiira.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 29–34&nbsp;cm ja siipien kärkiväli 57–64&nbsp;cm. Pikkuruskotiira on kooltaan hieman kalatiiraa pienempi. Sen höyhenpuku on muuten tummanruskea mutta pää on vaalea, ja se muistuttaa suuresti isokokoisempaa ruskotiiraa. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

## Esiintyminen
Pikkuruskotiirat pesivät Intian valtameren trooppisissa ja subtrooppisissa saarissa Australian ja Afrikan välillä. Lajin populaation koko on noin 1&nbsp;200&nbsp;000 yksilöä ja elinympäristön ala 4&nbsp;900&nbsp;neliökilometriä. Coenraad Jacob Temminck kuvaili lajin holotyypin Seychelleiltä. Alalaji *melanops* pesii Länsi-Australian Houtman Abrolhos Islandilla.

## Elinympäristö
Pikkuruskotiirat elävät lisääntymisaikana valtamerten luodoilla ja koralliriutoilla, muina aikoina sisävesillä ja koralliriuttojen laguuneissa pieninä, muutaman kymmenen yksilön suuruisina parvina, usein yhdessä ruskotiirojen kanssa.

## Lisääntyminen
Pikkuruskotiirat pesivät suurissa kymmenien tuhansien lintujen yhdyskunnissa, joissa pesien väliä on puolesta viiteen metriin. Pesä rakennetaan merilevistä ja tuoreista ruohoista, ja se sijaitsee usein mangroven vaakasuoralla oksalla tai pensaassa.

## Ravinto
Pikkuruskotiirat syövät pääasiassa kaloja ja pieniä selkärangattomia, kuten kalmareita, joita petokalat ajavat veden pinnalle.

## Lähteet
The Official Michael Jackson Opus

**The Official Michael Jackson Opus** on Michael Jacksonin elämäntyötä esittelevä kirja. Jackson oli mukana työstämässä kirjaa, jonka piti alun perin kertoa hänen tulevasta This Is It -konserttisarjastaan.

## Tietoa
*Yli 300 kuvaa. Mukana myös harvinaisempia sekä ennenjulkaisemattomia kuvia.
*Jacksonin parhaiten tuntevien ihmisten henkilökohtaisia muistoja.
*Kirjan tuotot menevät Jacksonin kuolinpesään, hänen lapsilleen, äidilleen sekä hyväntekeväisyyteen.
*Yli 400 sivua, koko 13x18 tuumaa, paino ~ 12Kg.
*Kirja on sidottu mustaan nahkaan.
Hypertermofiili

**Hypertermofiili** on eliö, joka elää ja lisääntyy jatkuvasti huomattavan kuumissa olosuhteissa. Hypertermofilian alarajana pidetään yleensä +60&nbsp;°C, jolloin tavanomaisten eliöiden proteiinit ovat jo denaturoituneet. Useimmat hypertermofiilit viihtyvät ja lisääntyvät parhaiten yli +80&nbsp;°C lämpötilassa. Hypertermofiilisyys on eräs ekstremofilian päätyypeistä.

Ensimmäiset hypertermofiiliset eliöt löysi Thomas Dale Brock vuonna 1969 tutkiessaan Yellowstonen kansallispuiston kuumia lähteitä ja havaitsi noin +70&nbsp;°C lämpötilassa viihtyvän bakteerin, joka sai nimen *[[Thermus aquaticus]]*. Hypertermofiilejä esiintyy kuumissa lähteissä, vulkaanisissa mutalähteissä, fumaroleissa, öljyesiintymissä sekä valtamerten pohjissa hydrotermisten lähteiden ympäristössä. Riittävän syvällä veden paine nostaa veden kiehumispistettä, joten näissä ympäristöissä eliöt saattavat kohdata jopa yli +100&nbsp;°C lämpötilassa olevaa vettä. Useimmat lajeista ovat kemolitotrofeja, joiden hiilen lähteenä toimii hiilidioksidi ja tarvittava energia tulee epäorgaanisten yhdisteiden hapetusreaktioista, mutta joukossa on myös heterotrofeja. Jotkin lajit käyttävät aineenvaihdunnassaan happea, mutta ne ovat ns. mikroaerofiilejä eli sietävät vain vähäisiä happipitoisuuksia. Suurin osa tunnetuista hypertermofiileistä on arkeoneja, mutta piirre esiintyy myös muutamilla bakteereilla. Hypertermofiilisten eliöiden luokittelu perustuu etenkin 16S rRNA:n sekvensointiin.

Eräät hydrotermisten lähteiden yhteydessä kasvavat mikrobit eivät selviydy lainkaan alle +90&nbsp;°C lämpötilassa. Erityisesti nimellä Strain 121 tunnettu viljelmä lisääntyi kaksinkertaiseksi yhdessä vuorokaudessa, kun sitä pidettiin autoklaavissa +121&nbsp;°C lämpötilassa ja *[[Methanopyrus kandleri]]* -arkeoni kykenee kasvamaan vielä +122&nbsp;°C lämpötilassa.

## Katso myös
*Pyrococcus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Thomas D. Brock (1969) "Thermus aquaticus gen. n. and sp. n., a nonsporulating extreme thermophile" Kuvaus ensimmäisestä hypertermofiilistä
Yhä kohoaa tuttu torni

**Yhä kohoaa tuttu torni** on Viipurin Lauluveikkojen studiolevy vuodelta 2007.

## Kappaleet
#Kaunehin maa
#Viipurin marssi
#Hämärän ääniä
#Unessa tumma torni
#Kaukainen aamu
#Tuomittu katti
#Laulu Karjalalle
#Karjala (Nykänen)
#Viipurin Laulu-Veikkojen lippulaulu 1921 
#Viipurin Laulu-Veikkojen kunniamarssi 1921 
#Viipurin Laulu-Veikkojen kunniamarssi 1929
#Karjalaisten laulu
# Sydämeeni joulun teen 
# Jouluhymni 
# Ave Maria 
# Oi jouluyö 
# Jouluyö

## Aiheesta muualla
Karjala-Lehden arvostelu levystä Yhä kohoaa tuttu torni... Viipurin Lauluveikkojen tiedotearkistossa.
Oshiya

**Oshiya** () on työntekijä, joka mahduttaa ihmisiä junaan aamun ja illan ruuhka-aikaan Japanissa. Rautatieasemat alkoivat käyttämään työntekijöitä Tokion isännöityä kesäolympialaiset 1964.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Oshiyat työssään
Tommy Kono

**Tamio ”Tommy” Kono** (27. kesäkuuta 1930 Sacramento, Kalifornia – 24. huhtikuuta 2016 Honolulu, Havaiji) oli yhdysvaltalainen painonnostaja ja olympiavoittaja.

Tommy Kono voitti Helsingin 1952 olympialaisissa kultaa kevyessä sarjassa (alle 67,5&nbsp;kg) tuloksella 362,5&nbsp;kg. Hän punnersi tuloksekseen 105&nbsp;kg, tempasi maailmanennätyksen 117,5&nbsp;kg ja työnsi 140&nbsp;kg. Melbournen 1956 olympialaisissa hän kilpaili raskaassa keskisarjassa (alle 82,5&nbsp;kg) ja voitti kultaa maailmanennätystuloksella 447,5&nbsp;kg (punnerrus 140&nbsp;kg, tempaus 132,5&nbsp;kg, työntö 175&nbsp;kg). Rooman 1960 olympialaisissa hän saavutti keskisarjassa (alle 75&nbsp;kg) hopeaa tuloksella 427,5&nbsp;kg (punnerrus 140&nbsp;kg, tempaus 127,5&nbsp;kg, työntö 160&nbsp;kg); Neuvostoliiton Aleksandr Kurinov voitti hänet 10 kiloa paremmalla tuloksella.

Kono voitti maailmanmestaruuden keskisarjassa vuosina 1953, 1957, 1958 ja 1959 sekä raskaassa keskisarjassa vuosina 1954 ja 1955. Hän saavutti vielä raskaassa keskisarjassa MM-pronssia vuonna 1961 ja MM-hopeaa vuonna 1962.

Kono kilpaili myös kehonrakentajana ja voitti AAU:n Mr. Universe -tittelin vuosina 1954, 1955 ja 1957.

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Muhojoki

**Muhojoki** on Iin kunnassa sijaitseva joki. Se virtaa kokonaisuudessaan Iin kunnan alueella ja laskee Perämereen hieman toistakymmentä kilometriä Iistä pohjoiseen Muhoperässä. Muhosuolta ja -lammelta on jokea pitkin merelle matkaa parisenkymmentä kilometriä. Korkeuseroa tällä matkalla kertyy yli neljäkymmentä metriä. Asutusta Muhojoen varrelle on keskittynyt varsin vähän.

## Lähteet
*www.melontaseikkailu.info
Walibi Holland

**Walibi Holland** on huvipuisto Alankomaissa. Se sijaitsee Biddinghuizenissa Flevolandin maakunnassa. Huvipuiston nimiä ovat olleet *Walibi World*, *Six Flags Holland*, *Walibi Flevo* ja aikaisempi teemapuiston nimi *Flevohof*. Ensimmäisen Walibi-puiston alkuperä, puiston perusti belgialainen liikemies Eddy Meeùs 1975. Nimi "Walibi Belgium" tulee kolmesta kunnasta, joissa puisto sijaitsee: Wavre, Limal ja Bierges.

Alun perin nimellä *Flevohof* tunnetussa teemapuistossa esiteltiin maataloutta ja tilanpitoa. Kun *Flevohof* meni konkurssiin vuonna 1993, Walibi Group osti yrityksen ja sen nimeksi muutettiin *Walibi Flevo*. Siitä lähtien sen toimenkuva on ollut huvipuisto. Tämän puiston osti Premier Parks Inc. vuonna 1998, ja nimeksi vaihtui vuonna 2000 *Six Flags Holland*. Nimi Walibi World oli käytössä vuodesta 2005 vuoteen 2010. Nykyinen nimi otettiin käyttöön vuoden 2011 alussa. Useimmat laitteet, kuten vuoristorata, ovat peräisin *Six Flags* ja *Walibi Flevo* -ajoilta. Viime vuosina puisto on yrittänyt mainostaa itseään perhepuistona.

Walibi Hollandissa on seitsemän vuoristorataa, joista suurin, nopein ja pisin on *Goliath*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Käyn Luojalle laulamaan

**Käyn Luojalle laulamaan** on Viipurin Lauluveikkojen studiolevy vuodelta 1992.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Norbert Schemansky

**Norbert Schemansky** (30. toukokuuta 1924 Detroit, Michigan – 7. syyskuuta 2016 Dearborn, Michigan) oli yhdysvaltalainen painonnostaja ja olympiavoittaja. Hän oli ensimmäinen neljissä olympialaisissa mitaleille yltänyt painonnostaja.

Schemansky saavutti Lontoon 1948 olympialaisissa hopeaa raskaassasarjassa (yli 82,5&nbsp;kg) tuloksella 425&nbsp;kg. Hän punnersi tuloksekseen 122,5&nbsp;kg, tempasi 132,5&nbsp;kg ja työnsi 170&nbsp;kg. Helsingin 1952 olympialaisissa hän voitti kultaa kevyessä raskaassasarjassa (alle 90&nbsp;kg) maailmanennätystuloksella 445&nbsp;kg. Hän punnersi 127,5&nbsp;kg sekä teki maailmanennätykset 140&nbsp;kg tempauksessa ja 177,5&nbsp;kg työnnössä. Rooman 1960 olympialaisissa hän saavutti raskaassasarjassa (yli 90&nbsp;kg) pronssia tuloksella 500&nbsp;kg (punnerrus 170&nbsp;kg, tempaus 150&nbsp;kg, työntö 180&nbsp;kg). Tokion 1964 olympialaisissa hän saavutti raskaassasarjassa toistamiseen pronssia tuloksella 537,5&nbsp;kg (punnerrus 180&nbsp;kg, tempaus 165&nbsp;kg, työntö 192,5&nbsp;kg).

Schemansky voitti maailmanmestaruuden kevyessä raskaassasarjassa (alle 90&nbsp;kg) vuosina 1951 ja 1953 sekä raskaassasarjassa (yli 90&nbsp;kg) vuonna 1954. Hän saavutti raskaassasarjassa MM-hopeaa vuosina 1947, 1962 ja 1963.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Isaac Berger

**Isaac Berger** (16. marraskuuta 1936 Jerusalem – 7. kesäkuuta 2022) oli israelilaissyntyinen, yhdysvaltalainen painonnostaja ja olympiavoittaja.

Berger voitti Melbournen 1956 olympialaisissa kultaa höyhensarjassa (alle 60&nbsp;kg) maailmanennätystuloksella 352,5&nbsp;kg. Hän punnersi tuloksekseen 107,5&nbsp;kg, tempasi 107,5&nbsp;kg ja työnsi 137,5&nbsp;kg. Rooman 1960 olympialaisissa hän saavutti höyhensarjassa hopeaa tuloksella 362,5&nbsp;kg, joka oli 10 kiloa heikompi kuin neuvostoliittolaisen Jevgeni Minajevin voittotulos. Berger punnersi 117,5&nbsp;kg, tempasi 105&nbsp;kg ja työnsi 140&nbsp;kg. Tokion 1964 olympialaisissa hän saavutti höyhensarjassa hopeaa tuloksella 382,5&nbsp;kg. Hänen punnerrustuloksensa 122,5&nbsp;kg ja työntötuloksensa 152,5&nbsp;kg olivat samat kuin kultaa voittaneen japanilaisen Yoshinobu Miyaken, mutta tempauksessa Berger sai tulokseksi vain 107,5&nbsp;kg ja hävisi Miyakelle 15 kilolla.

Berger voitti maailmanmestaruuden höyhensarjassa vuosina 1958 ja 1961. Hän saavutti MM-hopeaa vuosina 1959 ja 1963 sekä MM-pronssia vuonna 1957.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Brütal Legend

**Brütal Legend** on Double Fine Productionsin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema heavy metal -teemainen seikkailu- ja strategiapeli. Peli julkaistiin PlayStation 3- ja Xbox 360 -konsoleille. Alun perin Vivendi Gamesin piti julkaista peli, mutta yhtiön fuusio Activisionin kanssa pudotti pelin pois heidän julkaisulistoiltaan, joten EA julkaisi pelin.

## Hahmot

Pelin päähahmona toimii Jack Blackin ääntämä Eddie Riggs, joka joutuu heavy metal -teemaiseen fantasiamaailmaan. Pelissä esiintyy samaisesta musiikkigenrestä tuttuja nimiä, kuten Lemmy Kilmister, Rob Halford, Ozzy Osbourne ja Lita Ford. Pelin ääninäyttelijöissä on muitakin julkisuuden henkilöitä, kuten Tim Curry.

Osa pelissä esiintyvistä hahmoista on suunniteltu elävän esikuvan pohjalta kuten *The Kill Master* (Lemmy Kilmister) ja *The Guardian of Metal* (Ozzy Osbourne).

## Pelaaminen
Peli yhdistää avoimen pelimaailman toimintaseikkailuun ja RTS-pelaamisen.

Tim Schaferin mukaan peli oli suunniteltu reaaliaikaisena strategiana alusta lähtien.

Pelissä on rytmipelin tyyppisiä minipelejä, joissa päähahmon on soitettava kitarasoolo.

## Vastaanotto
Peli on voittanut Interactive Achievement Awards -palkinnon kategoriassa *Vuoden strategia/simulaatiopeli (Strategy/Simulation Game of the Year)*.

Jack Black on voittanut Spike Video Game Awards -palkinnon kategoriassa *Best Voice* roolistaan Eddie Riggsinä. Peli oli myös ehdolla *Best Soundtrack* ja *Best Cast* -kategorioissa.

Pelin Windows-versiolla on 80/100 pistettä Metacritic-kerääjäsivustolla.

## Ääninäyttelijät

## Ääniraita
Pelin ääniraita sisältää 108 kappaletta metallimusiikkia tunnetuilta artisteilta ja yhtyeiltä kuten Judas Priest, Motörhead ja Ozzy Osbourne.

Lisäksi pelissä on Peter McConnellin peliin säveltämää musiikkia. Pelin suunnittelija Tim Schafer kertoo halunneensa peliin myös Metallican ja AC/DC:n musiikkia mutta lisensointikustannukset olivat liian korkeat.

## Katso myös
* Full Throttle, Tim Schaferin moottoripyöräilyyn ja heavy metaliin pohjautuva peli.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* Pelin kotisivu
Mika Lähderinne

**Mika Lähderinne** (s. 8. toukokuuta 1980 Kiuruvesi) on suomalainen entinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Lähderinne päätti pelaajauransa kauden 2013 jälkeen.

Lähderinne pelasi Veikkausliigassa KuPS:in, TP-47:n ja AC Oulun riveissä yhteensä 30 ottelua. Lisäksi hän pelasi Ykkösessä yli 100 ottelua. Valmentajana hän on toiminut PK-37:ssa, Jipossa, KuPS:in junioreissa sekä AC Oulussa.

## Seurajoukkueet

Mika Lähderinteen pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 1996 KiuPa:n riveissä Kolmosessa. Lähderinne pelasi kauden 1999 Kakkosen PK-37:ssa, ja kaudeksi 2000 hän siirtyi Ykkösessä pelanneen KuPS:in riveihin. KuPS nousi Veikkausliigaan kaudeksi 2001, ja Lähderinne debytoi liigassa 1. heinäkuuta 2001 ottelussa KuPS–FC Inter. Debyyttiottelu jäi kuitenkin kauden ainoaksi liigapeliksi ja Lähderinne vietti suurimman osan kaudesta lainalla Kakkosessa.

Lähderinne pelasi kaudet 2002–2003 Kakkosessa PK-37:ssa ja Warkaus JK:ssa sekä kauden 2004 jälleen KuPS:issa Ykkösessä. Kaudeksi 2005 hän siirtyi Veikkausliigassa pelanneen TP-47:n riveihin. Lähderinne pelasi kaudella 2005 yhteensä 15 liigaottelua. TP-47 jäi liigassa viimeiseksi ja putosi kauden päätteeksi Ykköseen. Liigakauden jälkeen Lähderinne siirtyi Ykkösessä pelanneeseen Jippoon, jossa hän pelasi kolmen kauden aikana yhteensä 69 ottelua.

Lähderinne siirtyi kaudeksi 2009 Ykkösen KPV:hen. KPV oli sarjassa toinen ja pääsi pelaamaan liigakarsintaa. Veikkausliigassa pelannut JJK voitti kuitenkin KPV:n karsinnassa. Lähderinne pelasi kaudella 2009 yhteensä 24 Ykkösen ottelua ja hän voitti Ykkösen Veikkauspörssin. Kaudeksi 2010 Lähderinne siirtyi Veikkausliigaan nousseeseen AC Ouluun, jonka riveissä hän pelasi 14 liigaottelua. Lähderinne jatkoi AC Oulussa myös seuraavalla kaudella vaikka seura jäi ilman liigalisenssiä ja joukkue pudotettiin Ykköseen. Lähderinne pelasi kaudet 2012–2013 Kakkosessa PK-37:ssa, jonka jälkeen hän päätti pelaajauransa.

## Valmentajana

Mika Lähderinteen valmentajaura alkoi kaudella 2012, kun hänet nimitettiin Kakkosen PK-37:n pelaajavalmentajaksi. Kahden kauden ja pelaajauran päättymisen jälkeen Lähderinne siirtyi kaudeksi 2014 Ykkösessä pelanneen Jipon päävalmentajaksi. JIPPO oli kaudella 2014 Ykkösessä toiseksi viimeinen ja joukkue putosi Kakkoseen. Kaudet 2015–2017 Lähderinne valmensi KuPS:in A- ja B-junioreita.

Lähderinne siirtyi lokakuussa 2017 Ykkösen AC Oulun päävalmentajaksi 1+2 -vuotisella sopimuksella. AC Oulu oli kaudella 2018 Ykkösessä neljäs. Lähderinne ja AC Oulu käyttivät sopimuksen kahden vuoden jatko-option, joten hän jatkoi seuran päävalmentajana myös kaudella 2019. AC Oulu irtisanoi Lähderinteen sopimuksen odotuksia heikommin sujuneen alkukauden jälkeen kesäkuussa 2019.

## Lähteet
Oomme Karjalaa muistaneet

**Oomme Karjalaa muistelleet** on helsinkiläisen mieskuoro Viipurin Lauluveikkojen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1984.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Otto le Roi

**Otto le Roi** (28. marraskuuta 1878 Zweibrücken – 11. lokakuuta 1916) oli saksalainen eläintieteilijä.

Otto le Roin suku oli muuttanut Ranskasta. Roi opiskeli lääkealaa Bonnin yliopistossa, josta valmistui 1904. Hänen intohimonsa oli kuitenkin eläintiede, josta hän väitteli tohtoriksi 1906. Väitöksen aiheena olivat siimajalkaisten loiset. Le Roi toimi Alexander Koenigin assistenttina Huippuvuorille suuntautuneella tutkmusretkellä 1907–1908. Roi kirjoitti lintuja käsittelevän osan sekä hieman hyönteisistä ja kasveista retken matkakertomukseen *Avifauna Spitzbergensis Forschungsreisen nach der Bären-Insel und dem Spitzbergfen-Archipel, mit ihren Faunistischen und floristischen Ergebnissen* (W. Büxenstein, Berliini 1911).

Roi kuvaili käpytikan (*Dendrocopos major*) alalajin *thanneri* vuonna 1911.

## Lähteet
*Journal für Ornithologie 
*Amherst College
Wolmanin tauti

**Wolmanin tauti** on varhain kuolemaan johtava lysosomaalinen kertymäsairaus. Se aiheuttaa muun muassa hepatosplenomegaliaa, steatorreaa ja anemiaa. Sairaus johtuu happaman lipaasin puutoksesta. LIPA-geenin perinnöllisten mutaatioiden aiheuttama sairaus johtaa vaikeaan aliravitsemustilaan. Tauti on todettavissa arviolta yhdellä 350&nbsp;000 vastasyntyneestä.

## Lähteet

## Katso myös
* Kolesteroliesterien varastoitumissairaus
Elisa Salo

**Elisa Salo** on suomalainen näyttelijä, tanssija ja näytelmäkirjailija, lisäksi hänen erityisosaamiseensa kuuluu capoeira. 

Salo on näytellyt Heinähattua Tampereen Työväen Teatterin näytelmässä *Heinähattu, Vilttitossu ja Pamela-täti*, jossa Vilttitossun roolissa nähtiin Mervi Takatalo. Salo on käsikirjoittanut nuortennäytelmän nimeltä *Räjähdysvaara* Ahaa Teatteriin vuonna 2007, lastennäytelmän *Iik, hammaspeikko* sekä *Naurutalo* -näytelmän. Televisiorooleista tunnetuin on Sepän Liisan eli Liisa Aaronintyttären rooli televisiosarjassa *[[Hovimäki]]*.

Salo valmistui teatteritaiteen maisteriksi Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta vuonna 2004.

## Filmografia
### Teatteri

* *SeaLife Uponneet* (Karo)
* Sinikka ja Tiina Nopola: *Heinähattu, Vilttitossu ja Pamela-täti* (Heinähattu)
* Sinikka ja Tiina Nopola: *[[Heinähattu, Vilttitossu ja Rubensin veljekset]]* (Heinähattu)
* *Pieni merenneito* (Heljä), Kuopion kaupunginteatteri 2004
* *Myöhästynyt hääyö*
* *Kultaiset hupsut* (Fairy May), Kuopion kaupunginteatteri 2006                                  
* Antonio Skármeta: *Isla Negran postimies* (Beatriz), Kuopion kaupunginteatteri 2005
* *[[Populäärimusiikkia Vittulajänkältä|Populäärimusiikkia V*ttulajänkältä]]* (isosisko ym.), Kuopion Kaupunginteatteri 2005
* *Café Moravia* (La Cuoca)
* *[[Lokki (näytelmä)|Lokki]]* (Nina)
* *[[Kesäyön unelma]]* (Titania)
* *Carmen ja ihmisten kaupunki*, Tanssiteatteri MD 2002
* *Iik, hammaspeikko* (Hammaskeiju Wau), Teatteri Vantaa 2009
* *Tiitiäisen pippurimylly* (Lilli), Raatikko 2011
* *Naurutalo* (Maikki)

### Elokuva ja televisio

* Tauno Tukevan sota, tv-sarja (Taunon vaimo Ida), ohj. Heidi Köngäs
* Asta + Janne, lyhytelokuva (Asta), ohj. Esa Illi 
* Vuorikauris Noora Toivonen, tv-dokumentti, (Nooran ääni) ohj. Jari Kärenlampi
* Mielipuolen päiväkirja, ohj. Jaakko Salmijärvi 
* Kolme selviytyjää, lyhytelokuva (Venla), ohj. Harri István Mäki 
* Hovimäki (Sepän Liisa), ohj. Carl Mesterton. 
* Kalapuikkokeitto, tv-sarja (Pilvi), ohj. Lenka Hellstedt
* Donna Hot, haaveratsastaja 
* Kolmas pyörä

### Radio

* Laiskuuden lähteillä, kuunnelma, ohj. Heikki Niskanen 
* Takamaa, kuunnelma, ohj. Hannu Puttonen  
* Maleksijat, kuunnelma, ohj. Helka-Maria Kinnunen
* Me Rosvolat, kuunnelma (Vilja) ohj. Tarja Jakunaho

### Dramatisointi

*Etusivun juttu, ohjaus: Tommi Kainulainen, Teatteri 2000 v. 2008

## Lähteet
*https://www.taik.fi/component/option,com_frame/Itemid,622/depid,10/progid,36/y,2006/uid,184/workid,440/lang,sv/
*http://www.hurraa.org/Etusivun_juttu.htm
*http://www.uta.fi/ajankohtaista2/yliopistouutiset/0202/0102c.html
*http://yle.fi/elavaarkisto/?s=s&g=5&ag=113&t=839&a=7524
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Elisa Salo, Helsingin Freet ry
* 
* 
*Heinähattu, Vilttitossu ja Pamela-täti -näytelmän virallinen traileri, TTT / YouTube
Kohtaamispaikka

**Kohtaamispaikaksi** kutsutaan kaikille kansalaisille avointa, mahdollisesti jollekin ihmisryhmälle suunnattua, tilaa, jonka pääasiallisena tarkoituksena on tarjota kansalaisille mahdollisuus vapaamuotoiseen kohtaamiseen. Kohtaamispaikkoja ylläpitävät usein järjestöt, kunnat ja/tai seurakunnat.

Osa kohtaamispaikoista on tarkoitettu yleisesti kaikille kansalaisille ja osa taas on suunnattu palvelemaan joidenkin erityisryhmien, esimerkiksi mielenterveyskuntoutujien, työttömien tai vammaisten henkilöiden tarpeita. Ihmiset hakeutuvat kohtaamispaikkoihin paitsi tapaamaan muita ihmisiä myös saamaan konkreettista apua ja tukea tai auttamaan muita.

Kohtaamispaikkojen tarkkaa lukumäärää Suomessa ei tiedetä. Jonkinlaisia viitteitä antaa Kansalaisareenan ylläpitämä rekisteri, jossa on tällä hetkellä yli 200 kohtaamispaikan tiedot.

Kohtaamispaikkojen edustajat, sekä työntekijät että vapaaehtoiset, kokoontuvat vuosittain valtakunnalliseen kohtaamispaikkojen seminaariin. Vuonna 2017 seminaari järjestetään Savonlinnassa.

## Lähteet
*http://kansalaisareena.fi
*www.kumppanuuskeskus.fi
*EHYT ry:n Elokolot ja kohtaamispaikkaverkosto
Area 51 (vuoden 2005 videopeli)

**Area 51** on Midway Gamesin kehittämä ja vuonna 2005 julkaisema ensimmäisen persoonan ammunta- ja selviytymiskauhupeli. Peli on julkaistu PlayStation 2:lle, Xboxille ja Windowsille. 

Pelattavan hahmon ääninäyttelijänä on David Duchovny. Pelin kaksi muuta merkittävää näyttelijää ovat Powers Boothe ja Marilyn Manson.

## Juoni
Pelin päähenkilö on Ethan Cole, HazMat Bravo -tiimin jäsen, joka on lähetetty Area 51:lle selvittämään jonkinlaisen alien-viruksen leviämisen syytä ja löytämään HazMat Delta -tiimi, joka on myös Area 51:llä taistelemassa virusta vastaan. Virus on saastuttanut henkilökuntaa ja tehnyt heistä verenhimoisia mutantteja. 

## Vastaanotto
Peli sai GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 6.9/10. Kehuja se sai muun muassa hyvistä visuaaleista ja ääniefekteistä, kritiikkiä taas heikosta ääninäyttelystä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Posse (lyhytelokuva)

**Posse** on suomalainen lyhytelokuva vuodelta 2009. Elokuvan ohjasi Aleksi Salmenperä ja käsikirjoitti Kari Hotakainen. Pääosassa esiintyivät Antti Virmavirta, Pertti Sveholm ja Pirjo Lonka.

## Rooleissa
Heterobathmia

***Heterobathmia*** on pieni, vain muutaman lajin käsittävä perhossuku ja alkeellisen Heterobathmiina-alalahkon ainoa suku.

Suvun perhoset ovat pieniä, Etelä-Amerikan eteläosissa tavattavia metallinkiiltoisia perhosia. Lajit muistuttavat suuresti leukaperhosia, joihin kuuluvaksi ryhmä ne alun perin katsottiinkin, kunnes poikkeavuudet toukkavaiheen kehityksessä johtivat ryhmän erottamiseen omaksi alalahkokseen. Suuosat ovat purevat eikä suvun perhosilla ole kehittyneemmille perhosryhmille ominaista imukärsää. Myös suun rakenteissa on pieniä eroja leukaperhosiin nähden.

Aikuiset perhoset ovat aktiivisia päiväsaikaan ja käyttävät ravinnokseen *[[Nothofagus]]*-suvun puiden siitepölyä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tree of Life: Heterobathmiidae
Charles Vinci

**Charles Thomas Vinci Jr.** (28. helmikuuta 1933 Cleveland, Ohio – 13. kesäkuuta 2018) oli yhdysvaltalainen painonnostaja ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän kilpaili kärpässarjassa eli alle 56-kiloisissa, joka hänen aktiivivuosinaan oli kevyin painoluokka. Vielä lähes 50 vuotta jälkimmäisen olympiavoittonsa jälkeen hän on viimeisin yhdysvaltalainen painonnoston olympiakultaa voittanut mies; naisista olympiavoittoon on sittemmin yltänyt Tara Nott vuonna 2000.

Vinci voitti Melbournen 1956 olympialaisissa kultaa kärpässarjassa maailmanennätystuloksella 342,5&nbsp;kg. Hän punnersi tuloksekseen 105&nbsp;kg, tempasi 105&nbsp;kg ja työnsi 132,5&nbsp;kg. Rooman 1960 olympialaisissa hän voitti kultaa tuloksella 345&nbsp;kg. Hän paransi Melbournen tempaustulostaan 2,5 kilolla ja sai muissa nostomuodoissa saman tuloksen kuin neljä vuotta aiemmin.

Vinci saavutti MM-kilpailuissa hopeaa vuosina 1955 ja 1958.

## Lähteet
* 
* 
### Viitteet
Copa Interamericana

**Copa Interamericana** oli CONMEBOLin vuosina 1968–1998 järjestämä jalkapallokilpailu, jossa kohtasivat Copa Libertadoresin ja CONCACAF Champions' Cupin voittajat. Kilpailua ei pelattu säännöllisesti vuosittain; esimerkiksi vuosina 1981–1984 sitä ei järjestetty lainkaan. Viimeisen kerran cup pelattiin vuonna 1998, jolloin yhdysvaltalainen DC United voitti brasilialaisen Vasco da Gaman kahden ottelun yhteistuloksella 2–1. Sittemmin kilpailu lopetettiin ja CONCACAFin joukkueet alkoivat ottaa osaa CONMEBOLin järjestämiin kilpailuihin.

## Mestarit
*1968  Estudiantes
*1971  Club Nacional de Football
*1972  Independiente
*1974  Independiente
*1975  Independiente
*1977  Club América
*1979  Club Olimpia Asuncion
*1980  Club Universidad Nacional 
*1985  Argentinos Juniors
*1986  River Plate
*1988  Club Nacional de Football
*1989  Atletico Nacional  
*1990  Club América
*1991  Colo-Colo
*1993  Universidad Catolica
*1994  Vélez Sársfield
*1995  Atletico Nacional
*1998  DC United
Helmimuurat

**Helmimuurat** (*Hylophylax*) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Helmimuurien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan 3 lajia.

## Helmimuuriin kuuluvia lajeja
* Helmimuura (*Hylophylax naevius*)
* Helmirintamuura (*Hylophylax naevioides*)
* Helmiselkämuura (*Hylophylax punctulatus*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Hylophylax
Luettelo Norjan sarjoissa pelanneista suomalaisista jalkapalloilijoista

Tämä on **luettelo Norjan sarjoissa pelanneista suomalaisista jalkapalloilijoista**. Pelaajista on mainittu kaikki heidän norjalaisseuransa sekä sarjakaudet. Ne pelaajat, jotka ovat pelanneet sekä ylimmällä että alemmilla tasoilla, on mainittu vain ylimmällä tasolla pelanneiden listassa. Siinä tapauksessa myös pelaajan alemman sarjatason seurat on mainittu, ja niiden seurojen nimet, joiden kanssa pelaaja on pelannut ylimmällä sarjatasolla, on vahvennettu.

## Ylin sarjataso
* Timo Pirilä - FK Mjölner 1989
* Kari Arkivuo - Sandefjord 2006-08
* Otto Fredrikson - Lillestrøm SK 2006-
* Tuomas Haapala - Sandefjord 2006-07
* Jukka Hakala - **[[IK Start]]** 2002-03, **[[Sogndal Fotball|Sogndal]]** 2004, Notodden FK 2006-09
* Janne Hietanen - Tromsø IL 2005
* Juhani Himanka - Lillestrøm SK 1982
* Keijo Huusko - Lyn 2005, Strømsgodset IF 2006-2007, Tromsø IL 2008-
* Olli Isoaho - Moss FK 1989
* Ville Jalasto - Aalesunds FK 2009-
* Toni Kallio - Molde FK 2004-07
* Miika Koppinen - Tromsø IL 2000-05, 2008-, Rosenborg BK 2006-07
* Peter Kopteff - Viking FK 2002-05, Aalesunds FK 2008-
* Tero Koskela - **[[Fredrikstad FK]]** 2004-05, Hønefoss BK 2006-07
* Toni Koskela - Molde FK 2007-08
* Mika Kottila - SK Brann 1999
* Toni Kuivasto - Viking FK 2001-03
* Tuomo Könönen - Odd Grenland 2006-08
* Ville Lehtinen - FK Bodø/Glimt 2002-04
* Mathias Lindström - Fredrikstaf FK 2005
* Sami Mahlio - **[[Odd Grenland]]** 1999-2002, Sandefjord 2003, Pors 2004-2005, Tøllnes 2006
* Jon Masalin - Notodden FK 2006-2007, **[[Hamarkameratene|HamKam]]** 2008-
* Miikka Multaharju - Fredrikstad FK 2006-07
* Juha Pasoja - HamKam 2006-09
* Mike Peltola - Fk Bodø/Glimt 2001-02
* Pasi Rasimus - Lillestrøm SK 1990
* Aki Riihilahti - Vålerenga IF 1999-2000
* Janne Saarinen - Rosenborg BK 2001-03
* Juska Savolainen - Rosenborg BK 2008-09
* Christian Sund - Stabaek 2005-06
* Kimmo Tauriainen - IK Start 2002
* Hannu Tihinen - Viking FK 2000-02
* Marko Tuomela - Tromsø IL 1998-2000
* Hermanni Vuorinen - Fredrikstad FK 2006
* Ville Väisänen - Bryne FK 2003
* Jarkko Wiss - Molde FK 1999, Lillestrøm SK 1999, Moss FK 2000
* Harri Ylönen - SK Brann 1999-2001

## Alemmat sarjatasot

* Anders Eriksson - Bryne FK 1993, Lyn 1994-95
* Mika Halmetniemi - Raufoss IL 1994
* Kaj Huuhka - Egersund IK 
* Kimmo Hörkkö - Raufoss IL 2007
* Petri Jalava - Nybergsund 2001-02
* Jani Keula - Nybergsund 2002
* Esko Kähkönen - Hammerfest 1996, 1999, 2001
* Valtter Laaksonen - Sogndal 2008-, Stavanger IF 2009
* Paul Lindholm - SK Vard 1994-95
* Jani Modig - Asker 2008
* Jaakko Nyberg - Kongsvinger IL 2002-05, Bryne FK 2006-08
* Tomas Nygård - Raufoss IL 2000-02
* Janne Oinas - Kjelsås 1998
* Markus Paija - Nybergsund 2003-04
* Max Peltonen - FK Mjølner 1995
* Janne Räsänen - Hønefoss 2005-07
* Jorma Savolainen - Hammerfest 2002
* Toni Tervonen - Haugesund 1999
* Teemu Turunen - Sogndal 2009
* Juho Vahla - Hammerfest 2001-03, Mø IL 2004-06
* Mikko Vilmunen - Alta IF 2008-09
* Mika Wallden - Nybergsund 2002

## Lähteet

* Pelimiehet: Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930-2006, 
* Finnish players abroad
Scott McCord

**Scott McCord** (s. 19. huhtikuuta 1971 Camden, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilais-kanadalainen näyttelijä ja blueslaulaja, joka tunnetaan paremmin äänirooleistaan animaatioissa *[[Yin Yang Yo!]]*, *[[Ruby Gloom]]*, *[[Total Drama Island]]* ja *[[Bakugan]]*. Hän on esiintynyt myös televisiosarjoissa ja elokuvissa kuten *[[Jailbite (elokuva)|Jailbite]]*, *[[The Eleventh Hour (televisiosarja)|The Eleventh Hour]]*, *[[16 Blocks]]* ja *[[Hetkessä tähdeksi]]*.

## Diskografia
**Blues for Sunshine* (2008) 

## Lähteet
Louie Donowa

**Brian Louie Donowa** (s. 24. syyskuuta 1964) on entinen englantilainen jalkapalloilija. Hän pelasi kotimaassaan muun muassa Norwichissa, Stokessa, Ipswichissä ja Birminghamissa. Ulkomailla hän pelasi Espanjassa Deportivossa, Alankomaissa Willem II:ssa sekä Suomessa FC Interin paidassa Ykköstä kaudella 1998.

## Lähteet
West Valley City

**West Valley City** on kaupunki Yhdysvalloissa, Utahin osavaltiossa. Se on kasvanut kiinni Salt Lake Cityyn. Heinäkuussa 2008 West Valley Cityssä oli noin 123&nbsp;000 asukasta, mikä tekee siitä Utahin toiseksi suurimman kaupungin.

West Valley City muodostettiin vuonna 1980 yhdistämällä Grangerin, Hunterin ja Redwoodin pikkukaupungit. Uuden kaupungin väkiluku oli noin 72&nbsp;500.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin kotisivu
Pikaluistelu talviolympialaisissa 2010

**[[Talviolympialaiset 2010|Vancouverin talviolympialaisissa 2010]]** kilpailtiin **[[pikaluistelu]]ssa** 13.–27. helmikuuta. Kilpailupaikkana toimi Richmond Olympic Oval. Kilpailulajeja oli yhteensä 12, kuusi kummallekin sukupuolelle.

## Kilpamatkat

## Miehet
### 500 m
15. helmikuuta






### 1 000 m
17. helmikuuta






### 1 500 m
20. helmikuuta






### 5 000 m
13. helmikuuta






### 10 000 m
23. helmikuuta






### Joukkuetakaa-ajo
27. helmikuuta






## Naiset
### 500 m
16. helmikuuta






### 1 000 m
18. helmikuuta






### 1 500 m
21. helmikuuta






### 3 000 m
14. helmikuuta






### 5 000 m
24. helmikuuta






### Joukkuetakaa-ajo
27. helmikuuta






## Aiheesta muualla

* Vancouverin talviolympialaisten viralliset kotisivut – Pikaluistelu
Rantamuurat

**Rantamuurat** (*Hypocnemoides*) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Rantamuurien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.

## Rantamuuriin kuuluvia lajeja
* Isorantamuura (*Hypocnemoides maculicauda*)
* Rantamuura (*Hypocnemoides melanopogon*)

## Aiheesta muualla
*BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) 
*ITIS: Hypocnemoides
Paul Joseph Cohen

**Paul Joseph Cohen** (1934–2007) oli yhdysvaltalainen matemaatikko. Hänet tunnetaan kontinuumihypoteesiin liittyvistä tutkimuksistaan.

Puolanjuutalaisille siirtolaisille syntynyt Cohen sai kaksi merkittävää palkintoa, Fieldsin mitalin vuonna 1966 ja Amerikan Matemaattisen seuran Bôcher-palkinnon vuonna 1964.

## Lähteet
Eero Nikkarinen

**Eero Nikkarinen** (s. 24. maaliskuuta 1963) on suomalainen entinen pääsarjatason koripallovalmentaja. 

## Ura
Nikkarinen on toiminut päävalmentajana SM-tasolla Helsingin NMKY:ssä kaksi kautta vuosina 1996–1998. I-divisioonassa hän toimi Rekolan Urheilijoiden valmentajana ennen siirtymistään pääsarjaan Team Componentaan. 13. joulukuuta 2007 Componenta ilmoitti vapauttavansa toistaiseksi Nikkarisen tehtävästään joukkueen huonon menestyksen takia. Nikkarinen ei ollut kuitenkaan väliaikaiseen erottamiseen tyytyväinen vaan irtisanoutui Componentan päävalmentajan pestistä ja jätti käräjäoikeuteen vaatimuksen vahingonkorvauksesta. Vahingonkorvausta Nikkarinen haki, koska hän koki Componentan rikkoneen työsopimuslakia estämällä työntekijäänsä tekemästä työtään. Hän voitti kiistan ja Team Componenta tuomittiin maksamaan hänelle 60&nbsp;000 euron korvaukset.

Varsinaiselta ammatiltaan Nikkarinen on hovioikeudenneuvos. Nikkarinen sai vuonna 2022 hovioikeudelta kirjallisen varoituksen vapaa-ajallaan tekemistään Lapin yliopiston prosessioikeuden professoria Mikko Vuorenpäätä arvostelleista Twitter-kirjoituksista.

## Lähteet
Agathiphaga

***Agathiphaga*** on kaksi lajia käsittävä perhossuku ja perhosten Aglossata-alalahkon ainoa suku. Suvun kuvasi tieteelle Lionel Jack Dumbleton vuonna 1952.

*Agathiphaga*-lajeja pidetään toiseksi alkeellisimpana perhosryhmänä heti leukaperhosten jälkeen. Leukaperhosten tapaan *Agathiphaga*-lajeilla ei ole imukärsää vaan epäsymmetriset, purevat suuosat. Lajien levinneisyys kattaa alueen, joka ulottuu itäisestä Australiasta Vanuatulle, Salomonsaarille ja Fidžille saakka. Toukat elävät kaurien (*Agathis*) siementen sisällä, mistä tulee suvun ”kaurinsyöjää” merkitsevä tieteellinen nimi. Lajeja tunnetaan toistaiseksi kaksi, *[[Agathiphaga vitiensis]]*, jonka toukat elävät *[[Agathis macrophylla]]n* ja *[[Agathiphaga queenslandensis]]*, jonka toukat elävät *[[Agathis robusta]]n* siemenissä. Toukka myös koteloituu siemenen sisään. *Agathiphaga*-toukkien vihollisia ovat ainakin loispistiäiset.

Toukat voivat vaipua diapaussiin jopa 12 vuoden ajaksi, mikä luultavasti on mahdollistanut lajien leviämisen Tyynen valtameren saarille kelluvien siementen sisällä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kuvia lajista ''Agathiphaga queenslandensis'' 
*Kristensen N.P. (1984) ''The male genitalia of Agathiphaga (Lepidoptera: Agathiphagidae) and the lepidopteran ground plan'', Insect Systematics & Evolution, '''15''', 151–178 
*Tree of Life web project: Agathiphaga
Fagervikin kartano

**Fagervikin kartano** (ruots. *Fagervik gård*) sijaitsee Fagervikin kylässä Inkoossa Bruksträsketin rannassa. Kartano on alun perin rakennettu Fagervikin ruukin yhteyteen. Kartanon päärakennus, jonka on suunnitellut arkkitehti C. F. Schröder, valmistui vuonna 1773. Kartano suojeltiin Uudenmaan lääninhallituksen päätöksellä 1992. 

Fagervikin puisto on perustettu 1700-luvulla. Kartanon pohjoispuolella puisto on laaja, englantilaistyyppinen maisemapuisto ja kartanon eteläpuolella puisto on hoidetumpi, lähinnä barokkityylinen muotopuutarha, jossa sijaitsee muun muassa suihkulähde ja uusgoottilainen, kunnostettu kasvihuone. Vaativien kasviharvinaisuuksien kasvatukseen viehättyneen Fridolf Hisingerin aikaan Fagervikissa oli omat huoneensa muun muassa ananaksen, orkideoiden, kamelioiden ja palmujen kasvatukseen. Parhaimmillaan orkideahuoneessa oli 45 eri lajiketta. 

Fagervikin kirkko sijaitsee kartanon yhteydessä. Se on yksi Suomen harvoista yksityisomistuksessa olevista kirkoista. 

Fagervikin kartano, ruukin alue ja kirkko ovat olleet Hisingin (Hisinger) suvun yhtäjaksoisessa yksityisomistuksessa vuodesta 1723. Nykyiset omistajat ovat Otto von Frenckell sekä Barbara ja Eva Hisinger-Jägerskiöld, jotka omistavat myös Ekerön tilan Raaseporin Pohjassa.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Char 2C

**Char 2C**(myös nimellä **FCM 2C**) oli raskas panssarivaunu, joka suunniteltiin Ranskassa ensimmäisen maailmansodan aikana. Siitä oli tulossa maailman suurin panssarivaunu. Panssarivaunun suunnittelu alkoi sodan viimeisenä vuonna, ja aselepo solmittiin ennen kuin Char 2C:tä oli ehditty käyttää kertaakaan. Sitä käytettiin kuitenkin lyhyesti Ranskan puolustuksessa kaksikymmentä vuotta myöhemmin. Vaunuja valmistettiin vain kymmenen kappaletta vuosien 1919-1921 välisenä aikana.

## Ominaisuudet
Char 2C oli kolme metriä leveä, noin neljä metriä korkea ja yli kymmenen metriä pitkä. Panssari oli paksuimmillaan jopa 45 mm, mikä nosti vaunun painon 69 tonniin. Char 2C:n miehistöön kuului 12 jäsentä. Aseistuksena oli 75 mm tykki ja neljä 8 mm konekivääriä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Suomi talviolympialaisissa 1952

**[[Suomi]]** saavutti **[[Talviolympialaiset 1952|Oslon talviolympialaisten 1952]]** virallisissa urheilulajeissa yhdeksän mitalia, joista kolme oli kultaisia, neljä hopeisia ja kaksi pronssisia. Kisojen mitalitilastossa Suomi sijoittui kolmannelle tilalle. Lisäksi Suomi sai pronssia näytöslajina olleesta jääpallosta.

Nuorin suomalainen olympiaurheilija näissä kisoissa oli jääkiekkoilija Erkki Hytönen, joka oli kilpaillessaan 18 vuoden ja 264 päivän ikäinen. Vanhin suomalainen osallistuja taasen oli jääkiekkoilija Eero Salisma, jolle ikää oli kilpaillessa kertynyt 35 vuotta ja 61 päivää.

## Mitalistit
### Kultaa
* Veikko Hakulinen – maastohiihto, miesten 50 km
* Heikki Hasu, Paavo Lonkila, Urpo Korhonen ja Tapio Mäkelä – maastohiihto, miesten 4x10 km viesti
* Lydia Wideman – maastohiihto, naisten 10 km
### Hopeaa
* Tapio Mäkelä – maastohiihto, miesten 18 km
* Eero Kolehmainen – maastohiihto, miesten 50 km
* Heikki Hasu – yhdistetty
* Mirja Hietamies – maastohiihto, naisten 10 km
### Pronssia
* Paavo Lonkila – maastohiihto, miesten 18 km
* Siiri Rantanen – maastohiihto, naisten 10 km
* Suomi – jääpallo, miehet (näytöslaji)

## Lähteet
* Finland at the 1952 Oslo Winter Games  Sports Reference LLC. 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* YLE Elävä arkisto: Oslon talviolympialaiset 1952
Patrick Wackström

**Patrick Rafael Wackström** (s. 6. syyskuuta 1958 Porvoon maalaiskunta) on suomalainen kilpapyöräilijä.

Wackström edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Moskovassa 1980 hän sijoittui 100 kilometrin joukkueajossa seitsemänneksi yhdessä Harry Hannuksen, Kari Puiston ja nuoremman veljensä Sixten Wackströmin kanssa. Los Angelesissa 1984 hän sijoittui henkilökohtaisessa 190,2 kilometrin maantieajossa 38:nneksi sekä 100 kilometrin joukkueajossa 13:nneksi yhdessä Harry Hannuksen, Kari Myyryläisen ja Sixten Wackströmin kanssa.

Patrick Wackström edusti Suomea vuosien 1977, 1978, 1979, 1981, 1982, 1983 ja 1985 MM-kilpailuissa. Nuorten MM-kilpailuissa vuonna 1976 hän sijoittui henkilökohtaisessa maantieajossa 12:nneksi ja 3&nbsp;000 metrin takaa-ajossa 20:nneksi. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa 100 kilometrin joukkueajossa vuonna 1982 ja saavutti pronssia henkilökohtaisessa maantieajossa vuonna 1982 sekä joukkueajossa vuosina 1980 ja 1983.

Seuratasolla Patrick Wackström edusti Porvoon Akillesta. Hän voitti maantie- ja ratalajeissa vuosina 1977–1983 yhteensä yhdeksän henkilökohtaista Suomen-mestaruutta ja useita joukkuemestaruuksia. Hän ajoi useita Suomen ennätyksiä, muun muassa 4&nbsp;000 metrin takaa-ajossa ajan 4.56,8 vuonna 1981.

Patrick Wackström on toiminut Suomen Pyöräilyunionin hallituksessa. Hänen isänsä Ole Wackström oli 1960-luvulla Suomen parhaita kilpapyöräilijöitä.

Wackström oli Porvoon Energia Oy:n toimitusjohtaja vuosina 2006–2021. Hän sai energianeuvoksen arvonimen vuonna 2019.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* cyclingarchives.com Patrick Wackström
Tunisian koripallomaajoukkue

**Tunisian koripallomaajoukkue** on Tunisian koripalloliiton hallinnoima joukkue, joka edustaa Tunisiaa maajoukkuekilpailuissa. Sen paras arvokisasaavutus on hopeamitali Afrikan-mestaruuskisoissa 1965. Se selviytyi ensimmäisen kerran MM-kisoihin vuonna 2010. MM-kisoissa se hävisi kaikki viisi alkulohkon otteluaan, niukimmin Iranille lukemin 58–71.

## Menestys arvokilpailuissa
**Olympialaiset**

* 1956–2008: ei läpäissyt karsintoja.
* 2012: 11.
* 2016–2024: ei läpäissyt karsintoja.

**Maailmanmestaruuskilpailut**

* 1959–2006: ei läpäissyt karsintoja.
* 2010: 24.
* 2014: ei läpäissyt karsintoja.
* 2019: 20.
* 2023: ei läpäissyt karsintoja.
* 2027: 

**Afrikan-mestaruuskilpailut**

* 1962: ei osallistunut.
* 1964: 4.
* 1965: &nbsp;**Hopeaa**
* 1968: ei osallistunut.
* 1970: &nbsp;**Pronssia**
* 1972: 7.
* 1974: &nbsp;**Pronssia**
* 1975: 5.
* 1978: ei osallistunut.
* 1980: ei osallistunut.
* 1981: 6.
* 1983: ei osallistunut.
* 1985: 8.
* 1987: 5.
* 1989: 8.
* 1992: 7.

* 1993: 8.
* 1995: ei osallistunut.
* 1997: ei osallistunut.
* 1999: 5.
* 2001: 4.
* 2003: 6.
* 2005: 8.
* 2007: 6.
* 2009: &nbsp;**Pronssia**
* 2011: &nbsp;**Kultaa**
* 2013: 9.
* 2015: &nbsp;**Pronssia**
* 2017: &nbsp;**Kultaa**
* 2021: &nbsp;**Kultaa**
* 2025: 12.
* 2029: 

## Tunisian 2010 MM-kisajoukkue

## Lähteet
Sixten Wackström

**Sixten Konstantin Wackström** (s. 2. elokuuta 1960 Porvoo) on entinen suomalainen kilpapyöräilijä.

Wackström edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Moskovassa 1980 hän sijoittui 100 kilometrin joukkueajossa seitsemänneksi yhdessä Harry Hannuksen, Kari Puiston ja vanhemman veljensä Patrick Wackströmin kanssa sekä keskeytti henkilökohtaisessa 189 kilometrin maantieajossa. Radalla hän sijoittui 4&nbsp;000 metrin takaa-ajossa 11:nneksi Suomen ennätyksellä 4.50,17. Los Angelesissa 1984 hän sijoittui 100 kilometrin joukkueajossa 13:nneksi yhdessä Harry Hannuksen, Kari Myyryläisen ja Patrick Wackströmin kanssa sekä karsiutui 4&nbsp;000 metrin takaa-ajon alkuerissä.

Sixten Wackström sijoittui viidenneksi 3&nbsp;000 metrin takaa-ajossa nuorten MM-kilpailuissa vuonna 1978. Aikuisten MM-kilpailuissa hän sijoittui 100 kilometrin joukkueajossa parhaimmillaan 11:nneksi vuonna 1983 sekä 4&nbsp;000 metrin takaa-ajossa 17:nneksi ja joukkuetakaa-ajossa 11:nneksi vuonna 1981. Hän sijoittui Berliinin neljän päivän ajossa kolmanneksi vuonna 1981. Ikämiessarjoissa hän voitti kaksi maailmanmestaruutta 1990-luvun lopulla, ja mm. 2010 EM-kisoissa pisteajon kultaa.

Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa Wackström voitti kultaa henkilökohtaisessa maantieajossa vuonna 1980 sekä 4&nbsp;000 metrin takaa-ajon henkilökohtaisessa ja joukkuekilpailussa vuonna 1984. Vuoden 1980 maantieajon palkintojenjaossa hän sai alun perin hopeamitalin, koska hän irrotti kätensä ohjaustangosta ennen maaliviivaa ja hänet silloisten sääntöjen mukaisesti pudotettiin lopputuloksissa oman ryhmänsä viimeiseksi eli tuossa tapauksessa toiseksi. Mestaruusarvo palautettiin hänelle vasta vuonna 2000. 

Seuratasolla "Sicke" Wackström edusti Porvoon Akillesta. Hän voitti maantie- ja ratalajeissa vuosina 1979–1998 yhteensä kymmenen henkilökohtaista Suomen-mestaruutta ja viisi joukkuemestaruutta. Hän ajoi 4&nbsp;000 metrin takaa-ajon lisäksi Suomen ennätyksen myös 1&nbsp;000 metrin aika-ajossa, 1.09,68 vuonna 1984.

Sixten Wackströmin isä Ole Wackström oli 1960-luvulla Suomen parhaita kilpapyöräilijöitä ja toimi myös poikiensa valmentajana.

## Lähteet

* 
* http://www.cyclingmasters.com/euromasters/2010%20Results/thursday.html
Giani Esposito

**Giani Esposito** (myös **Gianni** tai **Giovanni**; 23. elokuuta 1930 Etterbeek – 1. tammikuuta 1974 Neuilly-sur-Seine) oli belgialaissyntyinen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa elokuvassa *[[Pariisi kuuluu meille]]* (*Paris nous appartient*, 1960) Gerard Lenzin roolissa.

Esposito syntyi alkuperältään napolilaiselle isälle sekä ranskalaiselle äidille ja asui 9–19-vuotiaana Italiassa. Hän toimi paitsi näyttelijänä myös runoilijana ja muusikkona. Hän oli naimisissa Pascale Petit'n kanssa, ja Douchka Esposito on hänen tyttärensä. Hän kuoli saatuaan aivokasvaimen ja virushepatiitin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ystävämme Charlie

**Ystävämme Charlie** () on saksalainen vuosina 1995–2012 valmistunut televisiosarja. Sarjaan valmistui kaiken kaikkiaan 220 normaalia jaksoa, ja 16 erikoisjaksoa. Sarja kertoo berliiniläisen eläinlääkärin perheen sekä Charlie-nimisen bonobon elämästä.

Sarjaa esitettiin Saksassa ZDF -televisiokanavalla. Suomessa sarjan jaksoja on esittänyt televisiokanava Nelonen. Ensimmäinen jakso ensiesitettiin Nelosella 29. elokuuta 1999.

## Lähteet
James Hill

**James Hill** (19. toukokuuta 1908 – 2. kesäkuuta 1971) oli englantilainen pikakirjoituksen opettaja ja Teeline-pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä.

Hill toimi Pitmanin pikakirjoitusjärjestelmän opettajana, mutta huomasi uransa aikana, että Pitmanin järjestelmä oli keskiverto-opiskelijoille vaikea oppia. Hän kehitti helpommin opittavan Teeline-nimisen järjestelmän, joka julkaistiin 32-sivuisena vihkosena *Teeline – A Method of Fast Writing* vuonna 1968. Ensimmäinen oppikirja *Basic Teeline* julkaistiin seuraavana vuonna. Jo tätä ennen Hill oli jo opettanut järjestelmää opiskelijoille. 

Hill kuoli vuonna 1971, vain muutama vuosi järjestelmän julkaisemisen jälkeen. Hänen vaimonsa Constance Hill, joka myös oli pikakirjoituksen opettaja, jatkoi järjestelmän levittämistä. Teeline saavutti suosiota erityisesti Britanniassa.

## Lähteet
Tapani Vuorenhela

**Tapani Aimo Vuorenhela** (s. 15. syyskuuta 1947 Somero) on entinen suomalainen kilpapyöräilijä.

Vuorenhela osallistui Münchenin 1972 olympialaisissa 182 kilometrin maantiepyöräilyyn, jossa hän keskeytti. MM-kilpailuihin hän osallistui vuosina 1969 ja 1971; jälkimmäisellä kerralla hän sijoittui 100 kilometrin joukkueajossa kymmenenneksi. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuihin hän osallistui vuosina 1968–1972 ja saavutti 100 kilometrin joukkueajossa pronssia vuonna 1971. Hän osallistui Varsova–Berliini–Praha-ajoon vuosina 1970–1972.

Seuratasolla "Tapsa" Vuorenhela edusti Porin Tarmoa ja Turun Urheiluliittoa. Hän voitti Suomen mestaruuden henkilökohtaisessa maantieajossa sekä radalla 4&nbsp;000 metrin joukkuetakaa-ajossa vuonna 1971. Maantieajossa hän saavutti SM-hopeaa vuonna 1969 sekä 1&nbsp;000 metrin aika-ajossa SM-pronssia vuosina 1969 ja 1970.

Tapani Vuorenhelan poika Turo Vuorenhela on saavuttanut joukkuekilpailuissa Suomen mestaruuksia pyöräilyssä ja triathlonissa.

## Lähteet

*
Levi Strauss

**Levi Strauss** (26. helmikuuta 1829 Buttenheim, Baijerin kuningaskunta – 26. syyskuuta 1902 San Francisco, Kalifornia) oli saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen tekstiilitehtailija, joka perusti Levi Strauss & Co. -yhtiön ja aloitti ensimmäisenä maailmassa farmarihousujen eli ”farkkujen” valmistamisen.

## Elämäkerta
Levi Strauss (alkuperäiseltä nimeltään Löb Strauß) syntyi vuonna 1829 Buttenheimissä Baijerissa eläneeseen juutalaiseen suurperheeseen. Isän kuoltua Strauss muutti 18-vuotiaana äitinsä ja kahden siskonsa kanssa New Yorkiin töihin kahden veljensä ompelutarvikeyritykseen. Seitsemän vuotta myöhemmin Strauss muutti San Franciscoon ja perusti oman ompelutarvike- ja vaatetusyrityksen, jonka asiakkaina oli vuoden 1849 kultaryntäyksen mainareita. Straussin tukkurikauppa menestyi, ja vaurastunut Strauss rahoitti kaupungin ensimmäisen synagogan perustamista sekä erilaisia hyväntekeväisyyskohteita kuten orpolasten rahastoja.

Vuonna 1872 nevadalainen räätäli Jacob Davis alkoi valmistaa miesten työhousuja Straussilta hankkimistaan kankaista. Hän tarvitsi liikekumppania ja kääntyi tukkurinsa puoleen. Vuonna 1873 he saivat patentin farmarikankaisille työhousuille, joiden taskut oli vahvistettu kuparinapeilla. Kangas värjättiin siniseksi tahrojen piilottamiseksi. Strauss rakennutti oman farmaritehtaan. Näistä Levi's-farkuista yhtiö tuli tunnetuksi, ja ne tekivät Straussista miljonäärin. Hän laajensi yritystoimintaansa seuraavina vuosina ostamalla Mission and Pacific -puuvillatehtaan.

Strauss kuoli 26. syyskuuta 1902 kotonaan San Franciscossa. Hänen sisarenpoikansa seurasi häntä yhtiön johdossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla