open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
VG-62 (jääkiekko)

**VG-62**  (VG-62 Edustusjääkiekko ry) on naantalilainen jääkiekkojoukkue, joka pelaa kaudella 2024–2025 II-divisioonaa. Joukkueen kotihalli on vuonna 2002 valmistunut Aurinkoareena, jossa on 500-paikkainen katsomo sekä kahvio Ylänurkka.

Joukkue putosi kauden 2005–2006 jälkeen Suomi-sarjasta II-divisioonaan, mutta nousi takaisin kaudeksi 2007–2008, joka oli seuralle yhteensä neljäs kausi Suomi-sarjassa. Joukkue tippui Suomi-sarjasta takaisin II-divisioonaan keväällä 2018 ja voitti II-divisioonan lohko 6:n mestaruuden kaudella 2018-2019.

Emoseura VG-62 on myös tunnettu junioritoiminnastaan. VG-62 on Nuoren Suomen sinettiseura.

## Kasvatit ammattilaissarjoissa

*Eetu Anttila
*Tapio Laakso
*Markus Laine
*Tommi Laine
*Vesa Lehtonen
*Vili Munkki
*Jesse Pärssinen
*Jiri Pärssinen

*Sampo Ranta
*Topias Rovio
*Timo Salo
*Juuse Saros (aloitti seurajoukkuekiekkoilun, mutta siirtyi 10-vuotiaana HPK:hon)
*Oliver Suvanto
*Nuutti Viitasalo
*Eemil Viro
*Markku Vuorisalo

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Joukkueen kotisivut
* Joukkueen facebooksivut
Estádio José Duarte de Paiva

**Estádio José Duarte de Paiva** on monikäyttöinen stadion Sete Lagoasissa Brasiliassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Democrata Futebol Cluben kotikenttänä. Stadionille mahtuu 4 000 ihmistä.
VG-62

**VG-62** on naantalilainen urheiluseura. VG-62:ella on monia urheilujaostoja:

*VG-62, jääkiekkoseura
*VG-62, jalkapalloseura
*VG-62, ringetteseura
*VG-62, lentopalloseura
Pont de Saint-Nazaire

**Pont de Saint-Nazaire** on Loire-joen ylittävä vinoköysisilta Saint-Nazairen kaupungin ja Saint-Brevin-les-Pinsin kunnan välillä. Sillan ylittävä tie on Loire-Atlantique departementtitie 213 (*Route départementale RD 213*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Yhdyskuntajäte

**Yhdyskuntajäte** on tuotteiden loppukulutuksessa yhdyskunnissa syntyvää jätettä, joka on usein järjestetyn jätehuollon piirissä. Sitä syntyy lähinnä kotitalouksissa ja palvelualoilla vastakohtana teollisuusjätteelle, joka syntyy tuotannossa. Yhdyskuntajäte on tavallisesti sekajätettä.

Yhdyskuntajätteiden sijoittamista kaatopaikoille on vähennetty voimakkaasti viime vuosina vallinneen suuntauksen mukaan. Vuonna 2017 enää noin prosentti yhdyskuntajätteestä sijoitettiin kaatopaikoille. Tilalle on tullut jätteiden hyödyntäminen: aiemmin kaatopaikalle sijoitetun jätteen hyödyntämisestä kilpailevat sekä energiantuotanto että materiaalina hyödyntäminen. Yhdyskuntajätteen energiana hyödyntäminen on ollut 2020-luvulla Suomessa vallitsevin hyödyntämistapa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Jätetilasto Tilastokeskus.fi
Nolo et Rähjä

**Nolo et Rähjä** on suomalainen vuodesta 1970 toiminnassa ollut rockyhtye. Se tunnetaan erityisesti hitistään "Tahdon saada Paulan takaisin".

## Historia

Nolo et Rähjä oli alun perin kitaraduo, jonka muodostivat Veikko Lyttinen ja Jukka Ojanen. Se perustettiin Tampereen Aitolahdessa vuonna 1970. Nimi tuli siitä, kun Ojanen keksi kuormauskeikoillaan Sähkötyössä, että "tässä menee kuljetusliike Nolo et Rähjä".

Vuonna 1972 duo suureni yhtyeeksi, jossa soittivat Veikko Lyttinen (laulu), Jukka Ojanen (basso), Jarmo "Eetu" Tuominen ja Ari Nurminen (kitara). Rumpaleina vuorottelivat Juha Kaartinen ja Raimo Riikonen. Seuraavana vuonna Eetu Tuominen liittyi Juice Leskisen Coitus Int. -yhtyeeseen, ja tilalle otettiin Kimmo Vehovirta.

Ensimmäinen albumi *[[Milarca]]* julkaistiin vuonna 1975. Albumi nosti yhtyeen suuremman kansan tietoisuuteen, vaikka ajankohtaan nähden rohkeat sanoitukset eivät menneetkään helposti läpi radiossa. Nolo et Rähjästä tuli suosittu esiintyjä Pirkanmaalla ja koko Etelä-Suomessa. Yhtyettä on myöhemmin pidetty manserock-ilmiöön kuuluvaksi, vaikka 1970-luvulla yleisö tai yhtyeen jäsenet eivät olleet sitä mieltä.

Vuonna 1978 ilmestyi toinen albumi *[[Oodi (albumi)|Oodi]]*, jonka levyttämiseen yhtye oli valmistautunut huolellisesti. Epäonnistunut miksaus kuitenkin pilasi lopputuloksen. 1980-luvulle tultaessa yhtye perui sovitut keikat ja jättäytyi pikkuhiljaa taka-alalle.

Jukka Ojasen 50-vuotissyntymäpäivillä yhtye innostui taas jatkamaan. Vuonna 1997 julkaistiin kokoelmalevy *[[Top of the Flops 1975–1997]]*, joka sisältää kuusi kappaletta yhtyeen molemmilta albumeilta sekä kaksi uutta kappaletta: "Turhaa elämää" ja "Parfyymisi tuoksu".

Kolmas albumi *[[Maanantai nainen]]* ilmestyi vuonna 2002. Yhtye jatkaa edelleen keikkailua ja musiikin tekemistä.

## Kokoonpano vuodesta 2023

* Ari Nuppe Nurminen: kitara, laulu
* Timo Poeka Ryhänen: kitara, laulu
* Onde Ouninkorpi: basso, laulu
* Timo Wilhelmi Vehmas: rummut
* Veikko Veke Lyttinen: levylaulu

## Diskografia
### Albumit
* *[[Milarca]]* (Discovox DCLP 102, 1975)
* *[[Oodi (albumi)|Oodi]]* (Discovox DCLP 144, 1978)
* *[[Top of the Flops 1975–1997]]* (Johanna Kustannus, 1997) (kokoelma)
* *[[Maanantai nainen]]* (pappaojanen, 2002)
* *[[Rakkautesi erämailla]]* (pappaojanen, 2008)
* *[[Valtaa, kunniaa ja rahaa]]* (2012)
* *Taivaan mannaa – tai vaan mannaa* (2015)
* Itseänne varten (2022)

### Singlet
* Rakastin liikaa / Maanantai nainen (CD-single, Johanna Kustannus, 2000)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
* Nolo et Rähjä Manserock-sivustolla
Suster-vaihe

**Suster-vaihe** (*Susterian*) oli luultavasti ylämioseenikautinen tai sen jälkeinen stratigrafinen vaihe Euroopassa. Se oli Alankomaissa lämmin ja kostea, ja punapuut (*Sequoia*) olivat siellä silloin yleisiä. Aivan kauden lopussa viileni huomattavasti. Luultavasti Suster-vaihe oli mioseenin lopuilla noin 7,7–5,6 miljoonaa vuotta sitten. 

Joidenkin tutkijoiden mukaan se oli sama kuin Messina-vaihe. Kauden jälkeen tuli Luoteis-Euroopassa Brunssum-vaihe.

## Lähteet
Estádio João Hora de Oliveira

**Estádio João Hora de Oliveira** on monikäyttöinen stadion Aracajussa Brasiliassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Club Sportivo Sergupen kotikenttänä. Stadionille mahtuu 10 000 ihmistä.
Juha ”Watt” Vainio (albumi)

**Juha ”Watt” Vainio** on Juha Vainion ensimmäinen levyjulkaisu, ja se julkaistiin vuonna 1966. Levy on singlekokoelma. Kaikki muut albumin kappaleista olivat Vainion sanoittamia paitsi ”Sellanen ol' Viipuri”, jonka sanat olivat Eino Kettusen ja Sauvo Puhtilan käsialaa.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Juho Sairio

**Juho Oiva Sairio** (4. kesäkuuta 1897 Kymi – 1. lokakuuta 1918) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat välskäri Juho Sairio ja Hildur Josefina Lax. 

## Opinnot
Sairio kävi Helsingin suomalaista reaalilyseota ja erosi kahdeksannelta luokalta vuonna 1915 yhtyäkseen jääkäriliikkeeseen. Ylioppilaaksi hän kirjoitti vuonna 1918.

## Jääkärikausi
Sairio liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppamaan 15. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Aa-joella. Hän suoritti Libaussa vuonna 1917 järjestetyn sotakoulun B-kurssin.

## Suomen sisällissota

Sairio astui 7. helmikuuta 1918 Suomen armeijan palvelukseen Vänrikiksi ylennettynä ja saapui 3. maaliskuuta 1918 aselaiva S/S Virgolla Vaasaan ja liittyi sisällissotaan yliluutnantti von Hertzenin hiihto-osastoon aluksi joukkueen- ja myöhemmin osastonjohtajaksi. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Antooran-Pastuskerin akselilla, Suodenniemellä ja Epilän-Tampereen akselilla. Hän toimi 3. huhtikuuta 1918 alkaen Ylöjärvellä ja Kyröskoskella kutsuntajoukkojen kouluttajana ja siirtyi myöhemmin Porin rykmenttiin, missä toimi joukkueenjohtajana ja komppanianpäällikkönä 2. pataljoonan 7. komppaniassa.

## Sisällissodan jälkeinen aika
Sisällissodan jälkeen Sairio palveli edelleen Porin rykmentin 2. pataljoonassa ja hänet siirrettiin 18. kesäkuuta 1918 alkaen konekiväärikomppanian päälliköksi, mistä hänet siirrettiin edelleen 4. heinäkuuta 1918 Suomen valkoiseen kaartiin ja sijoitettiin 2. pataljoonan esikuntaan. 

## Jääkärin kohtalo
Sairio liittyi heinäkuun lopulla vuonna 1918 kapteeni Toivo Kuisman johtamaan Vienan-Karjalan retkikuntaan. Hän toimi Vuokkiniemen taisteluissa konekiväärikomppanian päällikkönä, missä taistelussa koki kohtalonsa ja kaatui taistelussa 1. lokakuuta 1918 ja hänen viimeiseksi leposijakseen tuli hauta Äijä-järvestä.

## Lähteet
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 .
* 

### Viitteet
Arena Multiuso

**Arena Multiuso** on suunniteltu monikäyttöinen stadion Salvadorissa Brasiliassa. Sille tulee 32&nbsp;000 paikkaa. Stadionia tullaan käyttämään enimmäkseen jalkapallossa Esporte Clube Vitórian kotikenttänä. Arena Multiuso korvaa seuran vanhan stadionin Barradãon.
Estádio Mutange

**Estádio Mutange**, tunnetaan myös nimellä **Estádio Gustavo Paiva** on monikäyttöinen stadion Maceióssa Brasiliassa. Stadion avattiin vuonna 1922. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Centro Sportivo Alagoanon kotikenttänä. Stadionille mahtuu 4 000 ihmistä.
Nelsão

**Nelsão**, tunnettu myös nimellä **Estádio Nélson Peixoto Feijó**, on monikäyttöinen stadion Maceióssa Brasiliassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Sport Club Corinthians Alagoanon kotikenttänä. Stadionille mahtuu 10&nbsp;000 ihmistä.
Estádio Lourival Baptista

**Estádio Lourival Baptista** on monikäyttöinen stadion Aracajussa Brasiliassa. Stadion avattiin vuonna 1969. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Associação Desportiva Confiançan kotikenttänä. Stadionille mahtuu 22 000 ihmistä.
Estádio Louis Ensch

**Estádio Louis Ensch** on monikäyttöinen stadion Coronel Fabricianossa Brasiliassa. Se avattiin vuonna 1950. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Social Futebol Clube kotikenttänä. Stadionille mahtuu 6 000 ihmistä.
Aurauskulma

**Aurauskulma** tarkoittaa ajoneuvon ohjaavien pyörien kulmaa suhteessa toisiinsa ajoneuvon kulkusuuntaan nähden. Aurauskulma voi olla joko negatiivinen tai positiivinen. Kun aurauskulma on negatiivinen, sanotaan tätä tilannetta haritukseksi.

Aurauskulma on käytännössä aina säädettävissä. Aurauskulma säädetään käytännössä aina ohjausmekanismissa olevista raidetangoista.

Virheellinen aurauskulma ilmenee ajoneuvon huonona suuntavakavuutena tai hitaana ohjausvasteena,  renkaiden epätasaisena kulumisena ja joskus myös ohjauspyörä voi olla eri suunnassa kulkusuuntaan nähden. Myös polttoainetta saattaa kulua enemmän.

## Muut kulmat

Ajoneuvojen pyörissä on myös muita kulmia kuin aurauskulma. Tällaisia ovat esimerkiksi camber (pystykallistuma: -sisäänpäin,+ulospäin), caster (olkatapin takakallistuma) sekä KPI (olkatapin sivukallistuma). 

## Aiheesta muualla
* Bridgestone:Renkaan kulumiseen vaikuttavia tekijöitä
* Tuomo Sivula: Raskaan kaluston akselistosuuntaukset ja suuntaustöiden lisääminen Raskoneen Tampereen korjaamolla
Ilkka Kallioinen

**Ilkka Kallioinen** (s. 19. elokuuta 1982) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan 443 runkosarjaottelua Mestiksessä, missä hän edusti Jukureita kymmenen kauden ajan. Hän voitti Jukureissa kahdesti sarjan mestaruuden, ja hänet valittiin kertaalleen sarjan parhaaksi puolustajaksi. SM-liigassa Kallioinen pelasi vain viisi ottelua JYPissä.

## Ura
Kallioinen aloitti uransa Palokan Kiekossa, mutta siirtyi jo pian JYPiin. JYPin B-junioreissa hän saavutti Suomen mestaruuden vuonna 1998. Kallioinen pelasi alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa 15 ottelua. Hän oli myös lähellä päästä alle 20-vuotiaiden MM-kisoihin vuonna 2000, mutta putosi kultaa voittaneesta Leijona-miehistöstä viimeisenä pelaajana.

Kaudella 2000–2001 Kallioinen pääsi JYPin liigajoukkueen mukaan viisi kertaa, mutta muuten kausi meni A-junnuissa. Seuraavan kauden Kallioinen pelasi Diskoksessa, josta siirtyi armeijan myötä Mikkeliin.

Kallioinen pelasi Jukureissa kaudesta 2002–2012. Hän voitti joukkueessa muun muassa kaksi Mestiksen mestaruutta. Muutamana ensimmäisenä kautena Jukureissa Kallioinen istui lähinnä vaihtopenkillä, mutta rooli kasvoi ajan myötä, ja hänestä tuli joukkueen ykköspuolustajia ja kapteeni. Uransa hän lopetti keväällä 2012, jolloin hän ilmoitti keskittyvän jatkossa siviiliammattiinsa.

## Kallioisen tilastot

## Lähteet
*

### Viitteet
Condemned

**Condemned** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Condemned, yhdysvaltalainen brutaalin death metalin yhtye
* *[[Condemned (vuoden 1929 elokuva)|Condemned]]*, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1929
* *[[The Condemned]]*, yhdysvaltalainen toimintaelokuva
* **, psykologinen kauhupeli sekä sen jatko-osa *[[Condemned 2: Bloodshot]]*.
Seututie 261

**Seututie 261** on Ikaalisista Jämijärven keskustan kautta Kankaanpään Niinisaloon kulkeva seututie. Tie muodostaa tärkeän yhteyden Kankaanpään ja Tampereen välille. Tien pituus on 34 kilometriä.

Tie alkaa valtatien 3 risteyksestä Ikaalisten keskustan länsipuolella. Se jatkuu luoteeseen ja kulkee Kilvakkalan ja Jämijärven kirkonkylän kautta. Ennen Niinisaloa tie ylittää tasoristeyksessä Parkano–Niinisalo-radan. Tie päättyy Niinisaloon, jossa se risteää valtatien 23 ja seututien 273 kanssa.

Tie on kokonaisuudessaan päällystetty ja kaksikaistainen.

## Lähteet
Howard Hesseman

**Howard Hesseman** (27. helmikuuta 1940 – 29. tammikuuta 2022) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa televisiosarjassa *[[WKRP in Cincinnati]]* sekä lukuisissa elokuvissa, joiden joukossa on *[[Poliisiopisto 2: Eka komennus]]* (1985).

Hesseman syntyi Lebanonin kaupungissa Oregonissa ja opiskeli Oregonin yliopistossa. Hän oli uransa varhaisissa vaiheissa vuosia The Committee -improvisaatiokomediaryhmän jäsenenä.

Hesseman oli 1980-luvun alussa kahdesti ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi. Kumpikin ehdokkuus tuli roolista *WKRP in Cincinnati* -sarjassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Estádio Presidente Vargas

**Estádio Presidente Vargas** on monikäyttöinen stadion Campina Grandessa Brasiliassa. Stadion avattiin vuonna 1940. Sykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Treze Futebol Cluben kotikenttänä. Stadionille mahtuu 12 000 ihmistä.
Minna Karhu

**Minna Karhu** (s. 2. marraskuuta 1971 Helsingin mlk) on suomalainen freestylehiihtäjä, joka kilpaili kumparelaskussa maailmancup-tasolla vuosina 1990–2002.

Karhu sijoittui arvokilpailuissa parhaimmillaan kuudenneksi Naganon olympialaisissa 1998 ja Whistlerin MM-kilpailuissa 2001. Maailmancupissa hän voitti viisi osakilpailua kumparelaskussa ja yhden parikumparelaskussa. Kaudella 1996–1997 hän sijoittui parikumpareiden kokonaiscupissa toiseksi ja kumparelaskun cupissa kolmanneksi.

Minna Karhu voitti 1990-luvulla Suomen Gladiaattorit-ohjelman naisten kilpailun. Lisäksi hän voitti Yhdysvalloissa järjestetyt Gladiaattoreiden MM-kisojen naisten kilpailun.

## Saavutuksia
*Olympialaiset: 
**Albertville 1992: kumparelaskussa 19.
**Lillehammer 1994: kumparelaskussa 13.
**Nagano 1998: kumparelaskussa kuudes
**Salt Lake City 2002: kumparelaskussa 12.
*MM-kilpailut
**Lake Placid 1991: kumparelaskussa 11.
**Altenmarkt-Zauchensee 1993: kumparelaskussa 12.
**La Clusaz 1995: kumparelaskussa kymmenes
**Iizuna Kogen 1997: kumparelaskussa seitsemäs
**Whistler 2001: kumparelaskussa kuudes, parikumparelaskussa yhdeksäs
*Maailmancupin palkintosijat:
**Kumparelasku
***Kausi 1995–1996: Mont-Tremblant voitto & toinen, Kirchberg kolmas, La Clusaz kolmas, Hundfjället 2 × kolmas
***Kausi 1996–1997: Tignes toinen & kolmas, La Plagne kolmas, Breckenridge kolmas, Hundfjället kolmas
***Kausi 1998–1999: Mont-Tremblant 2 × voitto, Heavenly 2 × voitto, Blackcomb toinen
***Kausi 2000–2001: Deer Valley kolmas
**Parikumparelasku
***Kausi 1995–1996: La Clusaz kolmas
***Kausi 1996–1997: La Plagne voitto, Blackcomb kolmas, Meiringen–Hasliberg toinen
*Maailmancupin kokonaiskilpailu:
**Kausi 1995–1996: kumpare- ja parikumparelaskucupissa neljäs
**Kausi 1996–1997: parikumparelaskucupissa toinen, kumparelaskucupissa kolmas
**Kausi 1997–1998: kumparelaskucupissa kuudes
**Kausi 1999–2000: kumparelaskucupissa yhdeksäs
**Kausi 2000–2001: kumparelaskucupissa viides

## Lähteet
*Hiihtoliiton esittely Minna Karhusta (arkistoitu versio)
*
Claude Vorilhon

**Raël** eli **Claude Maurice Marcel Vorilhon** (s. 30. syyskuuta 1946) on  ufouskonto raëlilaisuuden ranskalainen perustaja ja johtaja. Hän toimi aiemmin laulajana ja autourheilutoimittajana. Jälkimmäiseen liittyen hän perusti oman *Auto Pop* -lehtensä, työskenteli testiajajana ja osallistui myös kilpoihin. Hän on julkaissut useita kirjoja.

Vorilhon väittää henkilökohtaisesti tavanneensa 13. joulukuuta 1973 ja sitä seuranneina päivinä ulkoavaruuden muukalaisen, jolta sai toimeksiannon levittää tämän sanomaa maailmalle. Vorilhon on nyttemmin kiertänytkin laajalti eri puolilla maailmaa ja käännyttänyt lukuisia ihmisiä perustamansa uskonnon jäseniksi. Hänen mukaansa toisen planeetan tieteilijät kehittivät kaiken elämän Maan päällä.

Vorilhon on myöntänyt useille henkilöille raëlilaisuuden *Honorary Guiden* arvon, mutta muiden muassa Michel Onfray on kieltäytynyt tarjotusta kunniasta vastalauseena kultille. 

Vorilhonilta evättiin vuonna 2003 pääsy Etelä-Koreaan, minkä seurauksena monet eteläkorealaiset raelilaiset kokoontuivat protestoimaan päätöstä. Vorilhon on kohdannut myös muualla hankaluuksia johtuen varsinkin hänen kytköksistään Clonaid-kloonausyhtiöön; häntä ei esimerkiksi otettu asumaan Sveitsiin. Vorilhon on julkisuudessa puoltanut muun muassa muuntogeenistä ruokaa ja ihmiskloonausta.

Vorilhon oli ensimmäisessä avioliitossaan viidentoista vuoden ajan. Entinen vaimo on väittänyt kulttijohtajan tuhonneen niin hänen elämänsä kuin pariskunnan kahden lapsenkin elämät. Hän on sanonut, että mies harrasti avioliiton aikana kotonaan seksiä satojen sinne tuomiensa naisten kanssa. Vaikka raelilaiset kannattavat seksuaalista vapautta pitkälle, pedofilian he ovat tuominneet mielisairautena.

## Lähteet
Färsaarten yliopisto

**Färsaarten yliopisto** () on julkisrahoitteinen yliopisto Färsaarten pääkaupungissa Tórshavnissa, joka on perustettu vuonna 1965. Yliopiston perustamista oli ajanut vuonna 1952 perustettu Färsaarten tiedeakatemia. Tarkoituksena oli sekä kehittää paikallista tiedeyhteisöä sekä vaalia fäärin kielen säilymistä. Yliopiston avautuessa siellä oli vain yksi professori: kielitieteilijä Christian Matras. Opettajia ja sairaanhoitajia yliopistossa alettiin kouluttaa vuonna 2008.

Yliopistossa on mahdollista suorittaa alempi korkeakoulututkinto, maisterin tutkinto sekä filosofian tohtorin oppiarvo, yhteensä yli 20 eri tutkintoa. Yliopiston opetuskieli on fääri. Se kuuluu UArctic-nimiseen yliopistojen yhteistyöverkostoon.

Henkilökuntaa yliopistossa on 160, joista 100 on opetushenkilökuntaa. Opiskelijoita on noin 1000. Näin ollen kyseessä on yksi maailman pienimmistä yliopistoista.

Hallinnollisesti yliopisto jakautuu viiteen tiedekuntaan:

* Fäärin kielen ja kirjallisuuden tiedekunta
* Pedagoginen tiedekunta
* Historian ja yhteiskuntatieteiden tiedekunta
* Luonnontieteiden ja tekniikan tiedekunta
* Terveystieteiden tiedekunta 

Vuonna 2022 yliopiston rehtoriksi valittiin Martin Zachariassen. Yliopiston rahoituksesta vastaa Färsaarten paikallishallinto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yliopiston sivut
Tower Subway

**Tower Subway** on maailman ensimmäinen maanalainen rautatie (*tube railway*). Se sijaitsee Lontoossa Englannissa ja rautatie kulkee Thamesjoen alitse Lontoon keskustassa. Nimensä mukaisesti se sijaitsee lähellä Lontoon Toweria.

Rautatie otettiin käyttöön 2. elokuuta 1870. Tunnelin tarkoitus oli alun perin palvella matkustajaliikennettä joen poikki. Pieni kaapelirautatievaunu (tunnelin liikennöitsijöiden nimitys *omnibus*) kuljetti enimmillään 12 matkustajaa 410 metriä pitkuista halkaisijaltaan 2,1 metrin yksiputkista tunnelia pitkin 760&nbsp;mm:n kiskoilla. Matka kesti noin 70 sekuntia. Neljän hevosvoiman (3&nbsp;kW) höyrykone sijaitsi tunnelin eteläpäässä ja toimi kiskoradan voimanlähteenä.

Kaapelirata osoittautui pian taloudellisesti kannattamattomaksi – ahdas tunneli, liian vähän matkustajia, liian hidas nopeus – ja lopetettiin kolmen kuukauden päästä. Tunnelista poistettiin kiskot ja höyrykone, lisättiin kaasuvalaistus, matkustajahissit korvattiin kierreportailla ja tunneli muutettiin kävelytunneliksi. Siitä tulikin hyvin suosittu tapa joen poikki kulkemiseen. Keskimäärin 20&thinsp;000 ihmistä kulki viikossa joen puolelta toiselle halfpennyn kertamaksulla. Matkustajat olivat lähinnä aikaisemmin lauttayhteyksiä käyttäneitä työläisiä.

Tower Subwayn kohtaloksi koitui viimein joen ylittävä silta, Tower Bridge, joka rakennettiin muutaman sadan metrin päähän joen alajuoksulle ja avattiin vuonna 1894. Tunnelin talous romahti heti sillan valmistuttua sillä sillan ylitys oli maksutonta, toisin kuin tunnelin käyttö. Vuonna 1897 Britannian parlamentti hyväksyi tunnelin myynnin London Hydraulic Power Companylle 3&thinsp;000 punnalla, ja tunneli suljettiin lopullisesti matkustajaliikenteeltä vuonna 1898. Tämän jälkeen tunnelissä kulki enää vesijohtoja ja tiedonsiirtokaapeleita.
Hilary Bader

**Hilary J. Bader** (27. huhtikuuta 1952 – 7. marraskuuta 2002) oli yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, joka palkittiin kaksi kertaa Daytime Emmylla vuosina 1997 ja 1999 televisiosarjoista ''The New Batman Adventures'' ja ''Batman of the Future''. Hän oli uransa aikana mukana useissa ''Star Trek'' -aiheisissa televisiosarjoissa ja käsikirjoitti jaksoja muun muassa .

Bader kuoli Kaliforniassa vuonna 2002 rintasyöpään ollessaan 50-vuotias.

## Aiheesta muualla
* 
* TV.com
Robert Goodman

**Robert Goodman** on kaksi kertaa Daytime Emmylla palkittu yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja. Hän on useimmiten työskennellyt DC Comicsiin perustuvissa animaatiosarjoissa, kuten Teräsmies, Justice League Unlimited ja The Batman. Goodman tuotti myös oman animaatiosarjan The Zeta Project (2001).

## Aiheesta muualla
* 
* TV.com
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 1995

**Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut** järjestettiin vuonna 1995 22. kertaa. Kilpailut pidettiin Itävallan Wienissä 18.–27. elokuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN. Kilpailulajeina olivat uinti, avovesiuinti, uimahypyt, taitouinti ja vesipallo.

Venäjän Denis Pankratov ui maailmanennätyksen 100 metrin perhosuinnissa. Saksan Franziska van Almsick voitti kisoissa viisi kultamitalia ja Venäjän Aleksandr Popov neljä kultaa. Suomen Jani Sievinen voitti kolme kultamitalia, sekauinnin 200 metrillä ja 400 metrillä sekä vapaauinnin 200 metrillä.

## Mitalistit
### Uinti
#### Miehet

#### Naiset

### Avovesiuinti

### Uimahypyt

### Taitouinti

### Vesipallo

## Mitalitaulukko

## Lähteet
*Uinnin, avovesiuinnin, uimahyppyjen ja taitouinnin tulokset  
*Vesipallon tulokset  

## Aiheesta muualla
* Ylen Elävä arkisto: Jani Sievinen kahmi EM-kultaa 1995
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 1993

**Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut** järjestettiin vuonna 1993 21. kertaa. Kilpailut pidettiin Englannin Sheffieldissä 29. heinäkuuta – 8. elokuuta ja naisten vesipallo Leedsissä. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN. Kilpailulajeina olivat uinti, uimahypyt, taitouinti ja vesipallo.

Uinnissa syntyi yksi maailman- ja yksi Euroopan ennätys. Maailmanennätyksen teki Unkarin Károly Güttler miesten 100&nbsp;metrin rintauinnin karsinnoissa ja Euroopan ennätyksen Saksan Franziska van Almsick naisten 100&nbsp;metrin vapaauinnissa. Unkarin Krisztina Egerszegi voitti kilpailuissa neljä kultamitalia.

## Mitalistit
### Uinti
#### Miehet

#### Naiset

### Uimahypyt

### Taitouinti

### Vesipallo

## Mitalitaulukko
&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;Isäntämaa

## Lähteet
*Uinnin, uimahyppyjen ja taitouinnin tulokset  
*Vesipallon tulokset
Rich Fogel

**Richard H. Fogel Jr.** on kaksi kertaa Daytime Emmylla palkittu yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, animaattori ja televisiotuottaja. Hän on useimmiten työskennellyt DC Comicsiin perustuvissa animaatiosarjoissa, kuten The Super Powers Team: Galactic Guardians, Teräsmies, The New Batman Adventures, The Zeta Project ja Justice League.

## Aiheesta muualla
* 
* TV.com
Little Orphan Annie

**Little Orphan Annie** on yhdysvaltalaisen Harold Grayn luoma sarjakuva, jonka pohjalta on tehty myös radiokuunnelmasarja, elokuvia ja Broadway-musikaali. Sarjan päätähti on orpotyttö Annie, jonka miljardööri Oliver "Daddy" Warbucks on adoptoinut.

## Sarjakuva

Ensiesiintymisensä *Little Orphan Annie* teki *[[Chicago Tribune]]ssa* vuonna 1924. Gray vastasi sarjan tekemisestä aina kuolemaansa asti vuonna 1968. Sen jälkeen tekovastuu oli useilla henkilöillä vuoteen 1974 asti, jossa vaiheessa siirryttiin uudelleenjulkaisemaan vanhoja Grayn piirtämiä strippejä. Vakituisen tekijän sarja sai 1979, jolloin piirtäjäksi tuli Leonard Starr, joka jatkoi piirtämistä eläkkeellejäämiseensä asti vuonna 2000. Sen jälkeen sarjasta vastasi Ted Slampyak. Sarja lakkautettiin kesäkuussa 2010.

## Elokuvat

*Little Orphan Annie* pääsi valkokankaalle ensimmäisen kerran 1932 RKO:n saman nimisessä elokuvassa. Nimiroolin esitti Mitzi Green. Vuonna 1982 valmistui Broadway-musikaalin pohjautuva *[[Annie (vuoden 1982 elokuva)|Annie]]*, jonka päärooleissa olivat Aileen Quinn, Albert Finney, Carol Burnett, Ann Reinking, Tim Curry ja Bernadette Peters.

## Musikaali

Charles Strousen säveltämä ja Martin Charninin kirjoittama musikaali *Annie* sai ensi-iltansa Broadwaylla 21. huhtikuuta 1977. Kaikkiaan musikaalia esitettiin 2&nbsp;377 kertaa. Uusintaensi-ilta oli 26. maaliskuuta 1997 ja näytöksiä sille kertyi 239.

## Radio

Radiossa sarjaa esitettiin 1930–1942. *Little Orphan Annie* pääsi Radio Hall of Fameen vuonna 1990.

## Lähteet
Anton Makarski

**Anton Aleksandrovitš Makarski** on venäläinen näyttelijä ja laulaja. Hän näytteli venäläisessä *[[Anastasia (televisiosarja)|Anastasia]]*-telenovelasarjassa Andrei Dolgorukia sekä lauloi sarjan tunnusmusiikissa ja sen musiikkivideossa.
Nihonga

**Nihonga** () on japanilainen maalaustyyli. Nihonga-tyylin maalaukset seuraavat tuhat vuotta vanhoja perinteitä.

## Materiaalit
Nihonga-maalaukset tehdään yleensä siveltimillä japaninpaperille tai silkille. Maalatessa käytetään vettä samaan tapaan kuin akvarellissa. Maalaukset voivat olla mustavalkoisia tai värillisiä. Mustavalkoisissa maalauksissa käytetään usein kiinalaista mustetta, sumia, joka valmistetaan sekoittamalla nokea liimaan. Värillisten maalausten pigmentit tehdään murskaamalla mineraaleja, koralleja ja jopa korukiviä, jotka sekoitetaan liimaan.

## Tekniikat
Mustavalkoisessa nihongassa musteen tummuutta vaihdellaan siten, että saadaan eri valkoisen-, harmaan- ja mustansävyjä. Värillisissä maalauksissa painotetaan rajauksia tai niiden puuttumista. Yleensä kasveja ja lintuja maalatessa ei käytetä rajoja.

## Kehitys
Taidekriitikot Okakura Tenshin ja Ernest Fenollosa ovat vastuussa nihongan uudelleen elävöittämisestä. He painottivat perinteisten japanilaisten taiteiden kauneutta ja merkitystä vastapainona länsimaisen kulttuurin suosiolle.
Jotkut nihongamaalarit omaksuivat länsimaisia tekniikoita, kuten perspektiivin ja varjostuksen. Tämän takia on joskus vaikeaa erottaa, kuuluuko jokin tekniikka perinteiseen japanilaiseen tyyliin vai länsimaisista perinteistä kehittyneeseen tyyliin. 

## Lähteet
* Briessen, Fritz van. *The Way of the Brush: Painting Techniques of China and Japan*. Tuttle (1999). 
* Conant, Ellen P., Rimer, J. Thomas, Owyoung, Stephen. *Nihonga: Transcending the Past: Japanese-Style Painting, 1868-1968*. Weatherhill (1996).  

*
Veuve Clicquot

**Veuve Clicquot** on vanha ranskalainen samppanjan tuottaja ja tuotemerkki, joka toimii Reimsissä Ranskassa. Se on saanut lempinimekseen ”Keltainen leski”, koska pullossa on keltainen etiketti ja François Clicquot'n kuoltua Nicole-Barbe Ponsardin jäi leskeksi. Sen on perustanut vuonna 1772 Philippe Clicquot-Muiron. Juuri tämä valmistaja teki samppanjasta Euroopan ylhäisön ja varakkaan porvariston suosikin. Se on vuodesta 1987 kuulunut tytäryrityksenä Louis Vuitton Moët Hennessyn ylellisyystuotteita valmistavaan yritykseen.

Perustajan poika François Clicquot avioitui vuonna 1798 Nicole-Barbe Ponsardinin kanssa, josta tuli yrityksen johtaja miehensä kuoltua vuonna 1805. Sitä ennen yritys oli harjoittanut myös pankkitoimintaa ja villakauppaa, mutta rouva Clicquot keskitti yrityksen pelkästään samppanjan tuottamiseen.

Napoleonin sotien aikana vuonna 1814 Clicquot’n samppanjaa alettiin viedä ulkomaille, ja se pääsi hovien suosioon. Kun rouva Clicquot kuoli 29. heinäkuuta 1866, yrityksen toiminta oli vakaalla pohjalla.

## Katso myös
*Prix Veuve Clicquot, kansainvälinen Vuoden liikenainen -palkinto


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Veuve-Clicquot
Josef Wenzl

**Josef Wenzl** (s. 20. joulukuuta 1984 Zwiesel) on saksalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, joka kilpaili pääasiassa sprinttihiihdossa.

Wenzl hiihti ensimmäisen maailmancupin kisansa joulukuussa 2004 ja sijoittui vuoden 2007 MM-kilpailuissa Sapporossa perinteisellä tyylillä neljänneksitoista. Kaudella 2005–2006 hän voitti hopeaa maansa mestaruuskilpailuissa vapaalla tyylillä.

Wenzl saavutti yllättäen ensimmäisen maailmancupin voittonsa kauden 2007–2008 avausosakilpailussa Düsseldorfissa 27. lokakuuta vapaalla tyylillä. Samana talvena hän ylsi myös viidenneksi Canmoressa 26. tammikuuta niin ikään vapaalla tyylillä hiihdetyssä kilpailussa. Sprintticupissa hän oli lopulta kuudestoista. Kaudella 2008–2009 hän sijoittui viidenneksi Düsseldorfissa ja kolmanneksi Vancouverissa. Kaudella 2011–2012 hän oli toinen Milanon vapaan hiihtotavan sprintissä. Kaudella 2013–2014 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprinteissä toiseksi Szklarska Porębassa ja kolmanneksi Toblachissa. Sprintticupissa hän oli kolmas.

## Lähteet
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 1991

**Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut** järjestettiin vuonna 1991 20. kertaa. Kilpailut pidettiin Kreikan Ateenassa 18.–25. elokuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN. Kilpailulajeina olivat uinti, uimahypyt, taitouinti ja vesipallo.

Unkarin Krisztina Egerszegi teki kaksi maailmanennätystä, selkäuinnin 100 metrillä ja 200 metrillä, sekä voitti myös sekauinnin 400 metriä.

## Mitalistit
### Uinti
#### Miehet

#### Naiset

### Uimahypyt

### Taitouinti

### Vesipallo

## Mitalitaulukko
&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;Isäntämaa

## Lähteet
*Uinnin, uimahyppyjen ja taitouinnin tulokset  
*Vesipallon tulokset
Saatse

**Saatse** (setoksi: *Satserina*) on kylä Setomaan kunnassa Võrumaalla Viron kaakkoisosassa. Ennen vuoden 2017 kuntauudistusta kylä kuului Värskaan. Kylän tärkein tieyhteys muualle Viroon on Venäjän alueen kautta. Saatse on setukaiskylä, ja asukkaita siellä oli 89 vuonna 2007.

## Nimi
Kylän nimi on kirkon aikakirjan mukaan ollut aikoinaan *Gorki* tai *Korki*. Nykyinen nimi juontuu venäjänkielisestä nimestä *Zatserenje*. *Zatserenje* muokkautui muotoon *Satseeri* (*Satserinna*), josta edelleen kehittyi nimi *Saatse*.

## Historia
Ortodoksinen Pyhän Paraskevan kirkko vuodelta 1801 on Saatsen vanhimpia rakennuksia. Kirkon ympärillä sijaitsee vanha hautausmaa. Saatsen vanha puukirkko rakennettiin vuonna 1673. Pappi Vassili Sokolovski oli merkittävä henkilö kylän historiassa. Hän herätteli saatselaisissa kiinnostusta sivistystä kohtaan sekä kehitti seurakuntaa. Sokolovskilla oli kotonaan suuri kirjasto, joka oli kylän koulun ja asukkaiden käytettävissä. Hänen johdollaan myös korjattiin kylän kirkko vuonna 1900. Sokolovskia kunnioitettiin, koska häntä pidettiin kohteliaana, huomaavaisena ja rehellisenä. Vuonna 1919 Sokolovski murhattiin; hän on nykyisin haudattuna Saatsen vanhan puukirkon alttarin kohdalla.

Heinäkuussa 1974 kylän vanhaan koulurakennukseen avattiin Saatse Seto Muuseum, jossa on esillä muun muassa Setomaan suurin muinaisesinekokoelma. Museon yhteydessä on myös puistometsä opetuspolkuineen.

## Väkiluvun kehitys

## Saatsen saapas
Lyhin tie Värskasta Saatseen johtaa ”saappaana” () tunnetun alueen kautta. Parin neliökilometrin kokoinen, Venäjälle kuuluva alue sijaitsee virolaisten Sesnikin ja Lutepään kylien välissä. Viron kansalaiset saavat kulkea vapaasti Saatsen saappaan läpi. Ennen Venäjän puolelle siirtymistä on pysähtymisen kieltävä liikennemerkki. Tiellä on sallittua kulkea ainoastaan linja-autolla tai muulla autolla; esimerkiksi kävely ja pyöräily on kiellettyä. Välille pysähtyjää pidetään automaattisesti rajanloukkaajana. Tiedossa on tilanteita, joissa läpikulkijoita on seurattu, vaikka Venäjän rajavartijoita ei rajalla vakituisesti olekaan.

Saatsen saappaan oli tarkoitus tulla osaksi Viroa 18. toukokuuta 2005 allekirjoitetun Viron ja Venäjän välisen rajasopimuksen myötä. Viron Riigikogu lisäsi sopimukseen yksipuolisesti julistuksen, jossa viitattiin vuonna 1920 tehtyyn Tarton rauhansopimukseen. Tarton rauhassa Venäjä tunnusti Viron itsenäisyyden. Julistuksen lisäämisen vuoksi Venäjä perui allekirjoituksensa.

Sittemmin on rakennettu Saatsen saapasta välttelevä kiertotie, joka on kuitenkin paljon pidempi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Saatsesta Setomaa Valdade Liitin sivuilla
*Saatsen saapas &nbsp;
*Kuvia Saatsen saappaan alueelta sekä muualta Viron ja Venäjän sekä Viron ja Latvian rajaseuduilta.
Lucien Quélet

**Lucien Quélet** (14. heinäkuuta 1832 – 25. elokuuta 1899) oli ranskalainen sienitieteilijä, joka määritti useita sienilajeja ja oli perustamassa Ranskan sienitieteellistä seuraa. 

Quelet opiskeli biologiaa Montbéliardissa ja lääketiedettä Strasbourgissa. Sen jälkeen hän työskenteli lääkärinä lähellä Montbéliardia. Hän nimesi sienilajeja ja luokitteli niitä uusiin sukuihin, ja monet hänen antamistaan tieteellisistä nimistä ovat edelleen käytössä. Samanaikaisista sienitieteilijöistä Quelet lukeutui Christiaan Hendrik Persoonin kannattajiin, "persoonilaisiin", ja vastusti Elias Magnus Friesin kilpailevaa luokittelua.

Sienten tai kasvien tieteellisen nimen jälkeen käytettävä määrittäjän lyhenne **Quél.** tarkoittaa  Quéletiä.

## Julkaisut
* "Les Champignons de Jura et des Vosges" 1872  in Mémoires de la Société d'émulation de Montbéliard 2nd series, 5 pp. 43 - 332 1872
*Enchiridion fungorum in Europa Media et praesertim in Gallia vigentium, 1886
*Flore mycologique de la France et des pays limitrophes 1888  492 pp.
*Lucien Quélet & Frédéric Bataille  (1902) Flore monographique des Amanites et des Lépiotes  88 pp. 

## Lähteet
A Little Bit Longer

__NOTOC__
**A Little Bit Longer** on Jonas Brothersin kolmas studioalbumi, ja se on heidän toinen albuminsa, joka julkaistiin Hollywood Recordsilla. Levy julkaistiin Yhdysvalloissa 12. elokuuta 2008. "Burnin' up" oli albumin ensimmäinen single, ja se julkaistiin ensimmäisen kerran 20. kesäkuuta 2008. Samana päivänä Jonas Brothersin esikoiselokuva *Camp Rock* näytettiin ensimmäisen kerran Disney Channelilla. Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan ensimmäisellä sijalla.

"A Little Bit Longer" -nimi tulee heidän laulustaan, jonka Nick Jonas kirjoitti 1 tyypin diabeteksestään. Levyllä on kaksitoista laulua. Timbaland on ollut tekemässä albumia heidän kanssaan. 

Aivan niin kuin heidän edellinen albuminsa, tämäkin albumi sisältää CDVU+-teknologiaa. Levy sisältää 30 sivua bonusmateriaalia, joka sisältää esiintymisen, 60 kuvaa, kappaleiden sanat, ladattavia grafiikoita ja piilotettuja linkkejä.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Rolling Stone: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Jonas Brothers Official Website   
*Jonas Brothers Official MySpace   
*Jonas Brothers Official YouTube Channel  
*Jonas Brothers Official Facebook Page
Pianosonaatti nro 2 (Beethoven)

Ludwig van Beethoven sävelsi **toisen pianosonaattinsa** A-duuri op. 2 vuonna 1796, jolloin se myös julkaistiin. Hän omisti sen Joseph Haydnille, jonka johdolla hän tuolloin opiskeli. Teos kestää noin 22 minuuttia.

## Osat
Teoksessa on neljä osaa:
# Allegro vivace 
# Largo appassionato 
# Scherzo: Allegretto 
# Rondo: grazioso

## Aiheesta muualla
* Piano Sonata No.2, Op.2/2 (Beethoven, Ludwig van) IMSLP / Petrucci Music Library
GP2-kausi 2009

**GP2-kausi 2009** oli GP2-sarjan historian viides kausi. Kausi alkoi 9. toukokuuta Espanjasta ja päättyi 20. syyskuuta Portugaliin. Sarjan mestaruuden voitti ART Grand Prix -tallin Nico Hülkenberg, joka varmisti mestaruutensa kauden kolmanneksi viimeisessä kilpailussa.

## Tallit ja kuljettajat

## Kilpailukalenteri
Kaudella ajettiin 20 kilpailua 10 eri radalla. Kymmenenä kisaviikonloppuna oli yksi kisa lauantaina ja toinen kisa sunnuntaina.

* Asteriski tarkoittaa paalupaikkaa, joka on saavutettu lauantain kilpailun kahdeksannesta sijasta.

## Mestaruuspisteet
### Kuljettajat

### Valmistajat

## Aiheesta muualla
*GP2-sarjan viralliset kotisivut
Estádio Sady Arnildo Schmidt

**Estádio Sady Arnildo Schmidt** on monikäyttöinen stadion Campo Bomissa Brasiliassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Clube 15 de Novembron kotikenttänä. Stadionille mahtuu 3 500 ihmistä.
ABO-veriryhmäjärjestelmä

**ABO-veriryhmäjärjestelmä** on ihmisen veriryhmän luokittelujärjestelmä.

*A-veriryhmän henkilöiden punasolujen pinnalla on antigeeni A:ta, ja heidän veressään on antigeeni B:n vasta-aineita.
*B-veriryhmän henkilöiden punasolujen pinnalla on antigeeni B:tä, ja heidän veressään on antigeeni A:n vasta-ainetta.
*AB-veriryhmän henkilöiden punasolujen pinnalla on sekä antigeeni A:ta että B:tä eikä heillä ole veressään vasta-ainetta kummallekaan. 
*O-veriryhmän henkilöiden punasolujen pinnalla ei ole kumpaakaan antigeeniä, mutta heidän veressään on vasta-ainetta molemmille antigeeneille.

## Yleisyys
O-veriryhmä on maailmassa yleisin veriryhmä, vaikka esimerkiksi Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa A on yleisin. A on yleisempi kuin B, ja koska AB-veriryhmään tarvitaan molempia antigeeneja koodaavat geenit, AB on harvinaisin.

## Periytyminen
ABO-veriryhmä riippuu yhdestä geenistä, joka sijaitsee yhdeksännessä kromosomissa. Tästä geenistä esiintyy kolme alleelia, joista käytetään myös merkintöjä O, A ja B. Näistä O on väistyvä, molemmat muut dominoivia. Jokainen lapsi perii tästä geenistä molemmilta vanhemmiltaan jonkin alleelin. Jos hän perii molemmilta vanhemmiltaan alleelin O, veriryhmäksi tulee O. Jos hän perii toiselta vanhemmaltaan alleelin A, toiselta alleelin B, veriryhmäksi tulee AB. Muussa tapauksessa jos hän perii ainakin jommaltakummalta vanhemmaltaan alleelin A, veriryhmäksi tulee A, ja vastaavasti jos hän perii ainakin jommaltakummalta vanhemmaltaan alleelin B, veriryhmäksi tulee B. Täten geenien alleelien eri yhdistelmät eli genotyypit vastaavat seuraavia veriryhmiä, fenotyyppejä:

Tästä seuraa myös, että kun vanhemmilla on tietyt veriryhmät, lapsilla mahdolliset veriryhmät ovat seuraavat:

Veriryhmiä onkin käytetty lapsen isyyden selvittämiseen. Niiden avulla ei kuitenkaan voida varmuudella todistaa ketään lapsen isäksi, mutta useissa tapauksissa voidaan todistaa, että joku tietty mies ainakaan ei ole lapsen isä.

## Lähteet
*

* Veriryhmien periytyminen, Veripalvelu.fi (kuva)

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Lilia Skala

**Lilia Skala** (28. marraskuuta 1896 – 18. joulukuuta 1994) oli näyttelijä. Hän syntyi Wienissä, Itävallassa, ja opiskeli Dresdenin teknologian yliopistossa tavoitteenaan pääsy arkkitehdiksi. Hän jätti natsiaikana synnyinmaansa juutalaisen Eric-miehensä ja kahden poikansa kanssa. Perhe muutti ensin Britanniaan, josta se jatkoi pian Yhdysvaltoihin.

Skala asui loppuikänsä Yhdysvalloissa. Hän kuoli Long Islandilla 98-vuotiaana.

Näyttelijänuransa Skala aloitti jo Euroopassa asuessaan. Suurimmat menestyksensä hän kuitenkin saavutti Yhdysvalloissa, jossa hän esiintyi muiden muassa elokuvissa *[[Kedon kukkaset]]* (1963) ja *[[Flashdance]]* (1983). Viimeiseksi elokuvaksi jäi *Kunnian miehet* (1991). Näyttelijä oli uransa aikana ehdolla Oscarin, Emmyn ja kahden Golden Globen saajaksi.

Skala oli kristillinen tiede–yhteisön jäsen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Sthenelos (Perseuksen poika)

**Sthenelos** oli kreikkalaisessa mytologiassa Perseuksen ja Andromedan poika.

Stheneloksen isän kuoltua hänen veljistään Alkaios sai hallittavakseen Tirynsin ja Elektryon Mideian ja Mykenen. Amfitryon, Stheneloksen sisarentyttären Alkmenen rakastaja, seurasi isäänsä Alkaiosta Tirynsin hallitsijana, mutta kun tämä surmasi vahingossa Elektryonin, Sthenelos karkotti tämän maanpakoon ja nousi itse Mykenen ja Tirynsin kuninkaaksi.

Sthenelos nai Nikippen, Pelopsin tyttären, joka synnytti hänelle Alkyonen, Medusan ja Eurystheuksen, joka tuli myöhemmin kuuluisaksi Herakleen hänelle suorittamasta kymmenestä urotyöstä. Hyginuksen mukaan Sthenloksen tappoi Hyllos, Herakleen poika.

## Lähteet
Dennis Farina

**Dennis Farina** (s. 29. helmikuuta 1944 – 22. heinäkuuta 2013) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Chicagossa amerikanitalialaiseen perheeseen, jossa hänellä oli kolme veljeä ja kolme sisarta. Hän esiintyi lukuisten elokuviensa (kuten *[[Keskiyön pako]]*, 1988) lisäksi myös televisiosarjoissa.

Farinalla on kolme lasta. Ennen näyttelijäuraansa Farina työskenteli poliisina Chicagossa.

Dennis Farina kuoli keuhkoveritulppaan 69-vuotiaana.

## Osittainen filmografia
**[[Suurkaupungin lait]]* (*Thief*, 1981)
**[[Vaikenemisen laki]]* (*Code of Silence*, 1985)
**[[Psykopaatin jäljillä]]* (*Manhunter*, 1986)
**[[Keskiyön pako]]* (*Midnight Run*, 1988)
**[[Kunnian miehet (vuoden 1990 elokuva)|Kunnian miehet]]* (*Men of Respect*, 1990)
**[[Väkivallan kierre]]* (*Street Crimes*, 1992)
**[[Toinen kyttäyskeikka]]* (*Another Stakeout*, 1993)
**[[Jokikyttä]]* (*Striking Distance*, 1993)
**[[Get Shorty – hyvä pätkä]]* (*Get Shorty*, 1995)
**[[Janottaako vanha suola]]* (*That Old Feeling*, 1997)
**[[Mieletön juttu]]* (*Out of Sight*, 1998)
**[[Pelastakaa sotamies Ryan]]* (*Saving Private Ryan*, 1998)
**[[Reindeer Games – pelin henki]]* (*Reindeer Games*, 2000)
**[[Preston Tylk]]* (2000)
**[[Snatch – hävyttömät]]* (*Snatch*, 2000)
**[[Big Trouble]]* (2002)
**[[Harvardin varkaat]]* (*Stealing harvard*, 2002)
**[[Paparazzi (vuoden 2004 elokuva)|Paparazzi]]* (2004)
**[[You Kill Me]]* (2007)
**[[Purple Violets]]* (2007)
**[[The Grand]]* (2007)
**[[Bag Boy]]* (2007)
**[[Bottle Shock]]* (2008)
**[[Tapahtui Vegasissa]]* (*What Happens in Vegas*, 2008)
**[[Knucklehead]]* (2010)
**[[The Last Rites of Joe May]]* (2011)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Dennis Farinan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Doreen Valiente

**Doreen Edith Dominy Valiente** (4. tammikuuta 1922 Lontoo – 1. syyskuuta 1999 Brighton) oli brittiläinen uskonnollinen vaikuttaja. Hän oli wiccan keskeinen varhainen vaikuttaja yhdessä perustaja Gerald Gardnerin kanssa.

## Lähteet
Akklimatisaatio

**Akklimatisaatio** tai **akklimaatio** tarkoittaa sitä, että eliö sopeutuu aikaisemmasta poikkeavaan ilmastoon. Laajemmassa merkityksessä akklimatisaatio tarkoittaa eliön sopeutumista elinympäristönsä muutokseen, esimerkiksi muutokseen lämpötilassa, kosteudessa, valaistusolosuhteissa tai happamuudessa. Sopeutuminen voi olla kertaluontoista tai jaksoittaista, esimerkiksi vuodenaikaisvaihtelun aiheuttamaa. Akklimatisaatio tapahtuu suhteellisen lyhyessä ajassa (päivistä viikkoihin) yksilön elinaikana toisin kuin populaation pitkän aikavälin geneettinen sopeutuminen eli adaptaatio. Akklimatisaatioon kykeneminen vaihtelee eliöittäin suuresti.

## Lähteet
Aletes

**Aletes** () on antiikin kreikkalainen miehen nimi, joka tarkoittaa vaeltajaa tai muukalaista.

## Henkilöitä
* Aletes, Aigisthoksen ja Klytaimnestran poika
* Aletes, herakleidi ja Hippoteen poika
* Aletes, eräs troijalainen Vergiliuksen Aeneissa
* Aletes, Ikarioksen ja Periboian poika

## Näytelmiä
* *Aletes*, Sofokleen tragedia
* *Aletes*, Lykofronin tragedia

## Muita merkityksiä
* *[[Aletes (suku)|Aletes]]*, sarjakukkaiskasvien heimoon kuuluva kasvisuku
Salomoninviistäjä

**Salomoninviistäjä** (*Pseudobulweria becki*) on äärimmäisen uhanalainen ulappalintu, josta oli tavattu vuoteen 2003 asti ainoastaan kaksi yksilöä: naaras Papua-Uudesta-Guineasta vuonna 1928 ja koiras Salomonsaarilta vuonna 1929. Laji on nimetty yhdysvaltalaisen lintutieteilijän Rollo Beckin mukaan.

Kooltaan salomoninviistäjä on noin 29&nbsp;cm. Lajin selkä, pää ja kurkku ovat väriltään tummat. Vatsa on valkoinen ja siipien alapinnalla on valkoinen juova. Tylpän pyrstön reunat ovat väriltään punaiset. Salomoninviistäjä muistuttaa polynesianviistäjää (*Pseudobulweria rostrata*), mutta on sitä pienempi.

Kuten muutkin ulappalinnut salomoninviistäjät elävät suurimmaksi osaksi merellä. Laji todennäköisesti tekee pesänsä pienille saarille tai suurempien saarien metsiin. Salomoninviistäjäkannan kooksi arvioidaan 50&ndash;250 yksilöä. Lajiin kohdistuva suurin uhka on saarille levinneet kissat ja rotat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Aistinreseptori

**Aistinreseptori** eli **sensorinen reseptori** on aistinelimen solu, jonka tarkoituksena on vastaanottaa ulkoisia fysikaalisia tai kemiallisia ärsykkeitä sekä muuttaa nämä hermoimpulsseiksi. Reseptorit ovat spesifisiä tietyille energiamuodoille eli esimerkiksi näköaistin reseptorit aistivat sähkömagneettista energiaa ja kuuloaistin reseptorit puolestaan reagoivat paineen vaihteluihin.

## Reseptorien tyypit
Reseptorit voidaan jakaa eksteroseptoreihin, interoseptoreihin ja proprioseptoreihin. 

*Eksteroseptorit välittävät tietoa ulkomaailmasta.
*Interoseptorit välittävät tietoa elimistöstä itsestään.
*Proprioseptorit välittävät tietoa elimistön tai sen osan asennosta tai liiketilasta. Proprioseptoreihin kuuluvat sisäkorvan asento- ja liikereseptorit, jänteiden ja nivelpussien reseptorit sekä lihasten reseptorit. Sisäkorvan asento- ja liikereseptoreista käytetään myös nimitystä tasapainoreseptorit.

## Reseptorit ihmiskehossa
Aistinreseptoreihin kuuluvat muun muassa seuraavat reseptorit:
*Kemoreseptorit, joihin kuuluvat
**Neuroepiteliaaliset solut 
**Hajureseptorihermosolut 
**Ei-kromaffiiniset paragangliot 
**Makusilmut 

*Mekanoreseptorit, joihin kuuluvat
**Golgi-Mazzonin kappaleet 
**Merkelin solut 
**Lihaskäämit 
**Neuroepiteliaaliset solut 
**Pacinin kappaleet 
**Baroreseptorit 
**Keuhkojen venytysreseptorit 

*Kipureseptorit eli nosiseptorit

*Valoreseptorit eli fotoreseptorit

*Lämpötilareseptorit eli termoreseptorit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Estádio Santa Rosa

**Estádio Santa Rosa** on monikäyttöinen stadion Novo Hamburgossa Brasiliassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Esporte Clube Novo Hamburgon kotikenttänä. Stadionille mahtuu 17 000 ihmistä.
Gábor Boczkó

**Gábor Gyula Boczkó** (s. 1. huhtikuuta 1977 Tapolca) on unkarilainen kalpamiekkailija ja olympiamitalisti.

Boczkó oli mukana Unkarin hopeaa saavuttaneessa joukkueessa Ateenan olympialaisissa 2004. Joukkueessa kilpailivat hänen lisäkseen Krisztián Kulcsár, Géza Imre ja Iván Kovács. Kultaa voitti Ranska ja pronssia Saksa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti samassa lajissa pronssia.

## Lähteet
Estádio da Serrinha

**Estádio da Serrinha** on monikäyttöinen stadion Goiâniassa Brasiliassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Goiás Esporte Cluben kotikenttänä. Stadionille mahtuu 10 000 katsojaa.
Keskiyön cowboy

**Keskiyön cowboy** (*Midnight Cowboy*) on John Schlesingerin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1969. Se oli brittiläisen Schlesingerin ensimmäinen elokuva Yhdysvalloissa ja siitä tuli suuri yleisö- ja arvostelumenestys.

*Keskiyön cowboy* voitti kolme Oscar-palkintoa: paras elokuva, ohjaus ja sovitettu käsikirjoitus. Se oli myös ainoa Yhdysvalloissa korkeimman ikärajaluokituksen (X-rated) saanut elokuva, joka on voittanut parhaan elokuvan Oscar-palkinnon.

Elokuva valittiin vuonna 1993 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. *[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Keskiyön cowboyn* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Tarina

Elokuva kertoo texasilaisesta pikkukaupunkilaispojasta Joe Buckista (Jon Voight), joka saapuu New Yorkiin suurin odotuksin, ja yrittää haalia elantoaan epärehellisin keinoin kokeneen laitapuolen kulkijan Ratson (Dustin Hoffman) ohjauksessa. Buck haaveilee pääsevänsä rikkaiden naisten rattopojaksi, mutta päätyy myymään seksipalveluita miehille ja varastelemaan.

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*Leffatykki
*Film-o-holic