open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Suohyyppä

**Suohyyppä** (*Vanellus leucurus*) on hyyppien sukuun kuuluva aasialainen kahlaajalintu. Lajin kuvaili Martin Lichtenstein vuonna 1823.

## Koko ja ulkonäkö
Suohyypän pyrstö on valkoinen. Pituus on 25–30&nbsp;cm, siipien kärkiväli 60–70&nbsp;cm ja paino 100–200 grammaa. Ääni muistuttaa töyhtöhyyppää.

## Levinneisyys
Suohyyppä pesii Irakin ja Iranin suoalueilla sekä Etelä-Venäjällä. Maailman populaation koko on 20&nbsp;000–130&nbsp;000 yksilöä. Venäläiset linnut muuttavat talveksi Aasiaan ja Itä-Afrikkaan. Muuttajat voivat harhautua Eurooppaan. Suomessa suohyyppä on tavattu toistaiseksi kahdeksan kertaa:

11.–16. toukokuuta 1975 Vehkalahdella

15. toukokuuta 1990 Siikajoella

11. toukokuuta 1997 Parikkalassa

21. toukokuuta 2000 Merikarvialla

20. toukokuuta 2021 Lapualla

04. kesäkuuta 2021 Turussa

28-29. kesäkuuta 2021 Kajaanissa

20. heinäkuuta 2022 Lappeenrannassa.

## Elinympäristö
Lajin elinympäristöä ovat järvien ja hitaasti virtaavien jokien rannat ja rantaniityt.

## Lisääntyminen
Suohyyppä on yksiavioinen ja se pesii hajanaisissa yhdyskunnissa. Pesä on kuoppa maassa. Munia on neljä ja niitä haudotaan runsaat kolme viikkoa.

## Ravinto
Linnun ravintoa ovat maassa elävät selkärangattomat.

## Lähteet
* Rariteettikomitea 
* Stamps of Israeli Birds 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Haataja, Kari & Hämäläinen, Antti 1976: Suohyyppä *Vanellus leucurus** ensi kerran Suomessa. - Lintumies 3.1976 s. 95. SLY.
*
Siperiankurmitsa

**Siperiankurmitsa** (*Pluvialis fulva*) on keskikokoinen kahlaajalintu. Aikaisemmin sitä pidettiin amerikankurmitsan alalajina.

## Koko ja ulkonäkö
*Pituus 21&ndash;25&nbsp;cm
*siipien kärkiväli 60&ndash;70&nbsp;cm
*paino 100&ndash;200&nbsp;g.
Kapustarinnan näköinen kahlaaja. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuori yksilö ja talvipukuinen täyskasvuinen ovat lähes samannäköisiä. Ääni muistuttaa mustaviklon kutsuääntä.

## Levinneisyys
Siperiankurmitsa pesii Pohjois-Siperiassa ja Länsi-Alaskassa. Koko maailman populaation koko on 170&nbsp;000&ndash;220&nbsp;000 yksilöä &ndash; laji on elinvoimainen. Se talvehtii Etelä-Aasiassa ja Australiassa. Suomessa siperiankurmitsa on tavattu vuoden&nbsp;2023 loppuun mennessä 92&nbsp;kertaa.

## Elinympäristö
Muuttomatkoillaan siperiankurmitsa lepäilee ja ruokailee lieterannoilla, niityillä ja pelloilla. Se pesii tundralla.

## Lisääntyminen
Pesä on maassa, kasvillisuuden suojassa. Munia on kerralla&nbsp;4. Niitä kumpikin puoliso hautoo noin 26&nbsp;päivää. Poikaset ovat lentokykyisiä noin 22&nbsp;päivän ikäisinä.

## Ravinto
Hyönteiset, nilviäiset, marjat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Musonius Rufus

**Gaius Musonius Rufus** (s. noin 20–30 – k. ennen 98) oli ensimmäisellä vuosisadalla vaikuttanut roomalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi.

## Elämä

Musonius oli kotoisin Volsiniista, Etruriasta. Roomassa hän joutui eettisten opetustensa vuoksi keisari Neron asettamaan pannaan, ja hänet karkotettiin Gyaruksen saarelle. Tekaistun syytteen mukaan hän oli osallistunut Pison salaliittoon Neroa vastaan. Hän palasi Roomaan keisari Galban aikana.

Musonius oli Vitelliuksen ja Vespasianuksen ystävä. Hän rohkeni esittää syytteet Publius Egnatius Celeriä, toista stoalaista filosofia, vastaan. Tämän todistuksen perusteella Nero oli tuominnut kuolemaan hänen suojelijansa ja oppilaansa Barea Soranuksen. Musonius teki myös kaikkensa saarnatessaan rauhaa ja hyvää tahtoa Vespasianuksen sotilaille. Häntä kunnioitettiin niin paljon, että Vespasianus teki hänen kohdallaan poikkeuksen karkottaessaan kaikki muut filosofit Roomasta.

Nero surmautti Musoniuksen oppilaista Barea Soranuksen lisäksi Rubellius Plautuksen ja Thrasea Paetuksen. Heidät tunnetaan kolmena ”stoalaisena marttyyrinä”.

Musoniuksen kuoleman tarkkaa ajankohtaa ei tiedetä. Tiedetään vain, että hän ei elänyt enää keisari Trajanuksen aikana.

## Filosofia

Tunnetumpi stoalainen filosofi Epiktetos oli Musoniuksen oppilas. Musoniuksen filosofia oli melko identtistä Epiktetoksen filosofian kanssa. Se oli ensi sijassa hyvin käytännönläheistä. Hän ei hylännyt logiikkaa ja fysiikkaa aivan täysin, mutta opetti, että hyve on ihmisten elämän ainoa oikea päämäärä. Tämä hyve ei ole mikään määrätty asia tai teoria, vaan käytännöllistä, elävää todellisuutta. Se on identtinen filosofian kanssa sanan varsinaisessa merkityksessä, ja siten todella hyvä ihminen on myös todellinen filosofi.

Historiallisen tietosanakirjan *[[Suda]]n* mukaan Musonius kirjoitti lukuisia teoksia. Näihin kuuluu muun muassa joukko Apollonios Tyanalaiselle kirjoitettuja kirjeitä. Osa kirjeistä on kuitenkin todennäköisesti epäaitoja. Claudius Pollio kokosi hänen näkemyksiään ja kirjoitti teoksen, josta Stobaios hankki Musoniusta koskevat tietonsa.

## Lähteet
Deccanin laavapurkaukset

**Deccanin laavapurkaukset** Deccanin ylängöllä läntisessä ja keskisessä Intiassa ovat yksi Maan laajimmista laakiopurkauksista. Ne tapahtuivat liitukauden lopussa ja niitä onkin arveltu yhdessä asteroidin törmäyksen lisäksi liitukauden joukkosukupuuton syyksi. 

Purkaukset tapahtuivat aikavälillä 63 miljoonaa &ndash; 67 miljoonaa vuotta sitten. Laavaa tuli kahden kilometrin paksuinen kerros. Basalttisen laavakentän laajuus on yli 500&nbsp;000 km2 ja sen syntymisessä kesti yhteensä yli miljoona vuotta. Alun perin laavakenttä on saattanut olla kooltaan jopa 1,5 miljoonaa km2. Purkauksen syynä on mahdollisesti ollut Maan vaipasta ylöspäin noussut pluumi.

Laavasta on tutkittu 600 metrin paksuinen kerros, joka on saattanut syntyä 30&nbsp;000 vuoden aikana eli riittävän nopeasti vapauttaakseen samalla rikkipitoisia kaasuja, jotka saivat aikaan tappavia muutoksia maapallon ilmastossa. Dinosaurukset kuolivat K/T-rajan aikaan mahdollisesti vulkanismin ja asteroidin törmäyksen yhteisvaikutuksesta. Nykyisin asteroiditörmäyksen katsotaan kuitenkin olleen laavapurkauksia merkittävämpi tekijä joukkosukupuuton aiheuttajana.

## Katso myös
*Liitukauden joukkosukupuutto
*Maastricht-vaihe
*K/T-raja
*Shiva-kraatteri

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The Deccan beyond the plume hypothesis 
* The Deccan Volcanic Province: Thoughts about its genesis  
* 2003 GSA  
* Space daily: Deep Impact
Eskimosirri

**Eskimosirri** (*Calidris bairdii*), vanhalta nimeltään **bairdinsirri**, on harvoin Suomeen harhautuva rantalintu. Lajin nimesi ja kuvaili tieteelle Elliott Coues 1861, Spencer Fullerton Bairdin kunniaksi.

## Koko ja ulkonäkö
Pituus on 14–19&nbsp;cm, siipien kärkiväli 30–38&nbsp;cm ja paino 27–63&nbsp;g. Suosirrin kokoinen ja näköinen, nokka lyhyempi ja hennompi.

## Levinneisyys
Eskimosirri pesii arktisilla pohjoisilla rannoilla Koillis-Siperiassa, Alaskassa, Kanadan pohjoisosissa ja Grönlannin luoteisosissa. Maailman populaation koko on noin 300&nbsp;000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. Se talvehtii Etelä-Amerikassa Andien länsipuolella Ecuadorista Tulimaahan. Suomessa se on tavattu 5 kertaa vuoteen 2006 mennessä.

## Elinympäristö
Pesimäaikana tundran kuivahkot osat, myös soiden ja lampien rannat. Muuttomatkoilla ja talvehtimisalueilla suosii sisämaan rantoja, kosteikkoja ja lyhytkortisia avomaita. Tavataan Andeilla jopa 4 kilometrin korkeudella.

## Lisääntyminen
Pesä on maassa. Munia on 4 ja niitä haudotaan noin 21 päivää.

## Ravinto
Eskimosirri syö hyönteisiä, nilviäisiä ja muita pieniä selkärangattomia.

## Lähteet
* Cramp, Stanley (päätoim.) 1985: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. III. – Oxford University Press. Hong Kong. 
* Oiseaux
* Rariteettikomitea 

### Viitteet
Pitkäkoipisirri

**Pitkäkoipisirri** (*Calidris himantopus*, aiemmin myös *Micropalama himantopus*) on harvoin Suomessa vieraileva lintu. Lajin kuvaili ja nimesi Charles Lucien Bonaparte vuonna 1826.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 18–23&nbsp;cm, siipien kärkiväli 37–42&nbsp;cm ja paino 50–70&nbsp;g. Vaalean värityksensä, pitkän kaulansa ja kaarevan nokkansa takia pitkäkoipisirri muistuttaa kuovisirriä, mutta sen koivet ovat paljon pidemmät ja vaaleammat. Lentävästä linnusta huomaa, ettei pitkäkoipisirrillä ole vaaleaa raitaa siivissä. Sukupuolet ovat saman väriset.

## Levinneisyys
Tämä pitkän matkan muuttolintu talvehti Etelä- ja Keski-Amerikassa ja pesii Pohjois-Amerikan pohjoisosissa Alaskan ja Kanadan pohjoisimmilla tundraan rajoittuvilla rannikoilla. Maailman populaatio on kooltaan noin 200&nbsp;000 yksilöä. Laji on mahdollisesti taantumassa, mikä saattaa johtua lumihanhien lisääntymisestä niiden pesimäalueilla, sillä laiduntavat hanhilaumat häiritsevät sirrien pesintää. Se harhautuu joskus Eurooppaan muuttomatkoillaan. Suomessa pitkäkoipisirri on tavattu toistaiseksi kahdesti; kesäkuussa 1983 Kotkan Hovinsaaressa, ja heinäkuussa 2013 Porissa.

## Elinympäristö
Pesimäaikana tundran vetisillä niityillä ja soilla. Muuttoaikoina levähtää lieterannoilla, suuremmassa määrin sisämaan vesistöjen kuin meren rannalla.

## Lisääntyminen
Pitkäkoipisirri tekee kolmesta neljään munaa. Koiraalla on erityinen soidinlentopyrähdys.

## Ravinto
Syö pääasiassa rantavedessä ja lietteessä eläviä pieniä selkärangattomia, vähäisessä määrin vesikasvien osia.

## Lähteet
* Rariteettikomitea 
* South-Dakota Birds

### Viitteet
Kohtalo

**Kohtalo** (, mon. *fata*) tarkoittaa ennalta määrättyä tapahtumien kulkua. Usko jonkinlaiseen kohtaloon kuuluu osaan uskonnoista. *Kohtalouskoa* kutsutaan *[[fatalismi]]ksi*. 

Jotkut ajattelevat, että kohtalo tarkoittaa sitä, että ihminen toimii mekanistisesti syyn ja seurauksen lakien mukaan kuin kone, ja siksi seuraa ennalta määräytynyttä maailmanviivaa. Toisille kohtalon aikaansaa henkiolento, joka pyrkii tuottamaan ihmiselle tai asialle haluamansa kaltaisen tapahtumahistorian, vaikka tämä haluaisi muuta.

Ihmisen kohtalo saattaa joidenkin mielestä määräytyä esimerkiksi syntymähetkellä, toisten mukaan se on määräytynyt jo maailman syntyessä. Voidaan ajatella että on olemassa yksilön kohtalo, mutta myös suurempia, kuten kansakuntien tai maailman kohtaloita, joihin yksilön kohtalo nivoutuu.   

Kohtalo saattaa olla täysin orjuuttava, johonkin suuntaan vetävä, tai jotain siltä väliltä. Joidenkin mukaan kohtalo toimii aina samalla tavalla, esimerkiksi huono-onniseksi syntynyt kokee aina huonoa onnea. Toisten mukaan kohtalo taas vaihtelee.

Ennustaminen perustuu siihen uskomukseen, että asioilla on jonkinlainen ennalta määräytynyt tulevaisuus, eli siis kohtalo.

## Katso myös
* Determinismi
* Fatalismi
* Karma
* Kausaalisuus
* Kirous
* Kohtalottaret
* Onni
* Predestinaatio
*Usko kohtaloon islamissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Destiny and Free Will
*''Dictionary of the History of Ideas'':  "Fortune, Fate & Chance"
*Destiny re-definied -- Edge Life Magazine
*What is Destiny
*Destiny and Its Correction
Marita Koch

**Marita Koch** (nykyään **Marita Meier-Koch**, s. 18. helmikuuta 1957 Wismar, Saksan demokraattinen tasavalta) on entinen DDR:ää edustanut pikajuoksija ja olympiavoittaja.

Koch voitti kultamitalin 400 metrillä ja hopeamitalin 4 × 400 metrin viestijuoksussa Moskovan olympialaisissa vuonna 1980. Koch voitti Euroopan mestaruuden 400 metrillä vuosina 1978, 1982 ja 1986.

Koch juoksi vuonna 1979 ensimmäisenä naisena 200 metriä alle 22 sekunnin juostuaan ajan 21,71. Viisi vuotta myöhemmin hän sivusi ME-aikaansa. Koch juoksi yleisurheilun pitkäikäisimpiin kuuluvan, yhä voimassa olevan 400 metrin maailmanennätyksen 47,60 maailmancupissa Canberrassa 5. lokakuuta 1985. Valmentaja Wolfgang Meier mittasi suojatilleen väliajat 10,9–11,5–11,7–13,5. Yleisurheiluhistorioitsija Roberto L. Quercetani onkin pitänyt juoksua yhtenä hienoimmista uroteoista naisten yleisurheilussa. Koch teki maailmanennätyksiä myös sisäradoilla 50 ja 60 metrin matkoilla. DDR:n viestijoukkueissa hän juoksi uudet maailmanennätykset 4 × 100 metrin viestijuoksussa vuosina 1979, 1983 ja 4 × 400 metrin viestijuoksussa vuosina 1980, 1982 ja 1984.

Sisäratojen MM-kisoissa 1985 Kochista tuli ensimmäinen urheilija, joka on saavuttanut kaikki eurooppalaiselle yleisurheilijalle mahdolliset henkilökohtaiset arvokisavoitot: olympiakullan, MM-kullan sisällä ja ulkona sekä EM-kullan sisällä ja ulkona.

Muiden itäsaksalaisten huippu-urheilijoiden tapaan myös Koch kuului DDR:n systemaattiseen dopingohjelmaan. Hän käytti saksalaisten dopingtutkijoiden mukaan vuosina 1981–1984 Oral-Turinabol-nimistä anabolista steroidia  530 milligrammasta 1460 milligrammaan vuodessa.

Koch lopetti urheilu-uransa vuonna 1987.

## Lähteet
Enäjärvi (Sammatti)

**Enäjärvi** on järvi Uudellamaalla ja Varsinais-Suomessa Lohjan ja Salon alueella entisten Sammatin, Karjalohjan ja Suomusjärven kuntien rajalla. Järvi kuuluu Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöön ja sen keskikorkeus merenpinnasta on 57,6 metriä. Sen pinta-ala on 12,7&nbsp;km² ja rantaviivaa on kapeista lahdista johtuen 117 kilometriä. Järven keskisyvyys on 5,14 metriä ja suurin syvyys 19,6 metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Enäjärven suojeluyhdistys
Rusokaulasirri

**Rusokaulasirri** *(Calidris ruficollis)* on Suomeen harvoin harhautuva erittäin pieni kahlaaja. Suomessa se nähtiin 1990-luvulla kolme kertaa, ensihavainto 1991 Kemiössä ja toistaiseksi viimeinen 2001 Kristiinankaupungissa. Lajin nimesi Peter Simon Pallas 1776.

## Koko ja ulkonäkö
Tummat jalat ja levottomat liikkeet erottavat rusokaulasirrin useimmista muista kahlaajista. Sen nokan kärki on ohut, varpaiden välissä ei ole räpylää ja vartalo on pitkänomainen. Kaula, niska ja rinta ovat juhlapuvussa punertavat. Pituus on 12–14&nbsp;cm, siipien kärkiväli 34–37&nbsp;cm ja paino keskimäärin 25&nbsp;g.

## Levinneisyys
Rusokaulasirri pesii Koillis-Siperiassa ja satunnaisesti Alaskassa, ja talvehtii Kaakkois-Aasiassa ja Australiassa, jopa Tasmaniassa asti. Maailman populaation koko on noin 320&nbsp;000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Muuttomatkoillaan se joskus harhautuu Eurooppaan.

## Elinympäristö
Pesimäaikana arktisen tundran soistuneet alavat maat, yleensä ei pesi merenrannoilla. Talvehtimisalueilla se elää sekä vuorovesirannoilla että sisämaan lampien, järvien ja suola-altaiden rannoilla.

## Lisääntyminen
Pesä on maassa varvikon suojassa. Munia on 4 ja molemmat emot osallistuvat haudontaan.

## Ravinto
Maassa elävät hyönteiset, nilviäiset ja muut pienet selkärangattomat.

## Lähteet
* Cramp, Stanley (päätoim.) 1985: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. III. – Oxford University Press. Hong Kong. 
* Takapihan lintuja

### Viitteet
Athenodoros Kananalainen

**Athenodoros Kananalainen** (, ; n. 74 eaa. – 7) oli antiikin kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi.

## Elämä

Athenodoros syntyi Kananassa lähellä Tarsosta nykyisessä Turkissa. Hänen isänsä nimi oli Sandon. Hän oli Poseidonios Rhodoslaisen oppilas ja Octavianuksen, tulevan keisari Augustuksen, opettaja Apolloniassa.

Vuonna 44 eaa. hän seurasi Octavianusta Roomaan ja jatkoi hänen neuvonantajanaan toimimista siellä. Hänen kerrotaan nuhdelleen keisaria avoimesti, ja neuvoneen tätä luettelemaan mielessään aakkoset aina suuttuessaan ennen kuin tekee mitään hätiköityä. Myöhemmin Athenodoros palasi Tarsokseen. Siellä hän osallistui Boëthuksen hallinnon karkottamiseen ja kaupungin uuden perustuslain muotoiluun. Lopputuloksena oli roomalaisia suosiva oligarkia.

Athenodoroksen kuoleman jälkeen tarsoslaiset viettivät vuosittaista uhrijuhlaa hänen kunniakseen.

## Teokset

Muun muassa Strabon, Cicero ja Eusebius ovat osoittaneet teoksissaan kunnioitustaan Athenodorokselle. Hänen nimiinsä on laitettu seuraavanlaisia teoksia:

* Teos Aristoteleen *[[Kategoriat|Kategorioita]]* vastaan (vaikka tämä teos on joskus laitettu Athenodoros Kordylionin nimiin)
* Tarsoksen historia
* Octavialle omistettu teos
* Teos nimeltä *Peri spūdēs kai paideias* (, ”Innosta ja nuoruudesta”)
* Teos nimeltä *Peripatoi* (, ”Esitelmiä”)

Yksikään näistä teoksista ei ole säilynyt. Hän auttoi myös Ciceroa tämän kirjoittaessa teostaan *[[Velvollisuuksista]]* (*De officiis*). On myös esitetty, että hänen teoksensa olisivat vaikuttaneet Senecaan ja apostoli Paavaliin.
Athenodoros

**Athenodoros** (, ) voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin:

* Athenodoros Kananalainen (74 eaa. – 7 jaa.), stoalainen filosofi
* Athenodoros Kleitorilainen (400/300-luku eaa.), kuvanveistäjä
* Athenodoros Kordylion (1. vuosisata eaa.), stoalainen filosofi
* Athenodoros, yksi kolmesta kuvanveistäjästä, jotka tekivät *[[Laokoon-ryhmä]]n* eli Laokoonia ja hänen poikiaan esittävän veistoksen.
Indrit

**Indrit** (Indridae, aiemmin Indriidae) ovat puoliapinoita, jotka elävät Madagaskarin metsissä ja pensasalueilla. Niillä on lyhyt ja paljas kuono.

## Lajit
* Suku *[[Indri]]*
** Indri *Indri Indri*
*** *Indri indri indri*
*** *Indri indri variegatus*
* Suku *[[Avahi]]*
** Villaindri eli villamaki eli avahi, *Avahi laniger*
** *Avahi occidentalis*
** *Avahi unicolor*
* Suku *[[Sifakat|Propithecus]]* – sifakat
** *Propithecus diadema*
*** *Propithecus diadema diadema*
*** *Propithecus diadema candidus*
** *Propithecus edwardsi*
** *Propithecus perrieri*
** Kultatöyhtösifaka eli kultakruunusifaka, *Propithecus tattersalli*
** Lakkisifaka, *Propithecus verreauxi*
** *Propithecus coquereli*
** *Propithecus deckenii*
*** *Propithecus deckenii dekenii*
*** Kruunusifaka, *Propithecus deckenii coronatus*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Indrit (''Indridae'')
*iNaturalist: Indrit (''Indriidae'')
*ITIS: Indriidae 
*UniProt: Taxonomy -  Indriidae 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Indriidae 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Indriidae, indris, sifakas and relatives
Lorit

**Lorit** (Lorisidae) ovat Afrikassa ja Etelä-Aasiassa eläviä puoliapinoihin kuuluvia nisäkkäitä. 

Lori liikkuu hitaasti, mikä johtuu käsien ja jalkojen voimakkaista, harkituista otteista. Tarttumisraajat ovat tehokkaat. Häntä on joko lyhyt tai puuttuu kokonaan. Lorien silmät ovat suuret ja suuntautuvat eteenpäin. Kooltaan lorit ovat lajista riippuen noin 20&ndash;40&nbsp;cm:n mittaisia ja painavat noin 0,3&ndash;2&nbsp;kg.

Lorit ovat aktiivisia päivisin ja elävät puissa. Lorien kantoaika on noin viisi kuukautta. Ne synnyttävät kerrallaan yhden tai kaksi poikasta. Poikanen pysyttelee emonsa turkin suojissa kunnes se tulee toimeen omillaan. Poikanen piileksii pesässä sen aikaa, kun emo hakee ruokaa.

Lorit elävät joko yksin tai pareittain. Täysikasvuiset lorit eivät rakenna pesää, vaan ne nukkuvat yleensä puunonkaloissa tai oksanhaarukoissa.

Lorien ruokavalio koostuu hyönteisistä, pienistä liskoista ja nisäkkäistä, linnunmunista, lehdistä ja hedelmistä.

* **Heimo Lorisidae**
** Alaheimo Perodicticinae
*** Suku *[[Arctocebus]]*
**** Karhulori eli pohjankarhulori eli angvangtibo, *Arctocebus calabarensis*
**** Etelänkarhulori, *Arctocebus aureus*
*** Suku *[[Perodicticus]]*
**** Potto, *Perodicticus potto*
*** Suku *[[Pseudopotto]]*
**** *[[Pseudopotto martini]]*
** Alaheimo Lorinae
*** Suku *[[Loris]]*
**** Hoikkalori, *Loris tardigradus*
**** *[[Loris lydekkerianus]]*
*** Suku *[[Nycticebus]]*
**** Hidaslori eli konkangi, *Nycticebus coucang*
**** *[[Nycticebus bengalensis]]*
**** *[[Nycticebus kayan]]*
**** *[[Nycticebus pygmaeus]]*

## Lähteet
Galagot

**Galagot** eli **korvamakit** (Galagidae) ovat afrikkalaisia puoliapinoita. Heimoa pidettiin aiemmin lorien Lorisidae-heimon alaheimona. Siihen kuuluu noin kaksikymmentä lajia, jotka nykyisin jaetaan kuuteen sukuun:

* Suku *[[Euoticus]]* – kynsigalagot
** *Euoticus elegantulus* – kynsigalago
** *Euoticus pallidus* – nigeriankynsigalago
* Suku *[[Galago]]* - galagot
** *[[Galago gallarum]]* - somaliangalago
** *Galago matschiei* – silmälasigalago
** *Galago moholi* - miombogalago
** *Galago senegalensis* – savanningalago
* Suku *[[Galagoides]]* - pikkugalagot
** *Galago demidoff* – pikkugalago
** *[[Galagoides thomasi]]*
** *[[Galagoides kumbirensis]]*
* Suku *[[Otolemur]]* - isogalagot
** *Otolemur crassicaudatus* – isogalago
** *Otolemur garnettii* - lyhytkorvagalago
** *[[Otolemur monteiri]]*
* Suku *[[Paragalago]]* 
** *[[Paragalago cocos]]*
** *[[Paragalago granti]]*
** *[[Paragalago orinus]]*
** *[[Paragalago rondoensis]]*
** *[[Paragalago zanzibaricus]]* - sansibaringalago
* Suku *[[Sciurocheirus]]* 
** *Sciurocheirus alleni* – guineangalago
** *[[Sciurocheirus makadensis]]*
** *[[Sciurocheirus gabonensis]]*

## Lähteet
Athenodoros Kordylion

**Athenodoros Kordylion** () oli varhaisella ensimmäisellä vuosisadalla eaa. vaikuttanut kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Tarsoksesta. Hän ylläpiti Pergamonissa sijainnutta kirjastoa. Hänen kerrottiin leikanneen stoalaista filosofiaa käsittelevistä kirjoista osia pois, jos ei ollut niiden kanssa samaa mieltä. Vanhalla iällä hän muutti Roomaan, jossa hän eli Cato nuoremman kanssa kuolemaansa saakka.
Loyd Jowers

**Loyd Jowers**  (20. marraskuuta 1926 – 20. toukokuuta 2000) omisti Jim’s Grill -ravintolan motelli Lorrainen vieressä, missä Martin Luther King murhattiin 4. huhtikuuta 1968. Joulukuussa 1993 Jowers väitti ABC:n *Prime Time Livessa* kuuluneensa Kingin murhan suunnitelleeseen salaliittoon ja saaneensa 100&nbsp;000 dollaria murhan järjestelyistä. Hän kertoi palkanneensa Kingin ampuneen murhaajan ja saaneensa murha-aseen mieheltä, jota kutsuttiin Raouliksi. Vuonna 1998 Kingin suku nosti kanteen Jowersia ja ”muita tuntemattomia salaliittolaisia” vastaan Memphisin siviilioikeudessa. 8. joulukuuta 12 henkilön valamiehistö totesi Jowersin syylliseksi ja katsoi että Jowersin lisäksi salaliittoon kuului myös valtiovallan edustajia.

26. elokuuta 1998 Yhdysvaltain oikeusministeriö käynnisti tutkinnan Jowersin väitteistä. Tutkinta valmistui kesäkuussa 2000. Jowersin väitteitä salaliitosta ei pidetty uskottavina. Jowers kuoli sydänkohtaukseen 73-vuotiaana vain hieman aiemmin, 20. toukokuuta 2000.

## Lähteet
* http://www.thekingcenter.org/tkc/trial.html 
* http://www.usdoj.gov/crt/crim/mlk/part1.htm

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Verkkouutiset oikeudenkäynnistä
Aleutit

**Aleutit** tai "aleutti" voi viitata seuraaviin:

* aleutit, Alaskassa elävä kansa
* Aleutit, saariketju Tyynessämeressä Alaskan niemimaan ja Kamtšatkan niemimaan välillä
* aleutti, yksi eskimo-aleuttilaisista kielistä
* Aleuttivuoristo, vuorijono Alaskan niemimaalla Alaskan lounaisosassa.
Suippopyrstösirri

**Suippopyrstösirri** (*Calidris acuminata*) on Siperiassa esiintyvä pienikokoinen kahlaajalintu. Lajin nimesi ja kuvaili tieteelle Thomas Horsfield vuonna 1821.

## Koko ja ulkonäkö
Suippopyrstösirrin pituus on 17–22&nbsp;cm, siipien kärkiväli 42–48&nbsp;cm ja paino 45–100&nbsp;g.

## Levinneisyys
Suippopyrstösirri pesii Siperian tundralla Janajoelta itään ainakin Kolymalle saakka ja talvehtii Kaakkois-Aasiassa ja etenkin Kaakkois-Australiassa. Maailmanpopulaation koko on noin 73&nbsp;000 yksilöä, ja lajin kanta on vaarantunut. Syysmuuton aikana suippopyrstösirri saattaa harhautua Pohjois-Amerikkaan tai jopa Eurooppaan. Suomessa on tehty kaksi havaintoa: 23.–24.8.1984 Kotkassa ja 27.–30.8.2010 Maarin lintutornissa Espoon Otaniemessä.

## Elinympäristö
Pesimäaikana suippopyrstösirri elää arktisen tundran palsasoilla ja kuivemmilla lyhytkortisilla, jäkäläisillä ja sammaleisilla avoimilla alueilla.

## Lisääntyminen
Pesä on maassa kasvillisuuden suojassa, ja munia on yleensä neljä.

## Ravinto
Suippopyrstösirrit syövät hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia mudasta ja maasta.

## Lähteet
* *Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. III*. Päätoim. Stanley Cramp. Oxford University Press, 1985. .
* Rariteettikomitea 
* Sharp-tailed Sandpiper  *Birds in Backyards*. BirdLife Australia. 

### Viitteet
Valkoperäsirri

**Valkoperäsirri** (*Calidris fuscicollis*) on pieni rantalintu, joka vierailee harvoin Suomessa. Lajin kuvaili ja nimesi tieteelle Louis Jean Pierre Vieillot 1819.

## Koko ja ulkonäkö
Kesäpuvussa selkäpuoli on tummanruskea ja vatsapuoli valkea. Talvipuvussa selkä on vaaleanharmaa. Siivet ovat pitkät, ulottuvat pyrstön takapuolelle, kun lintu on maassa. Lajin pituus on noin 15–20&nbsp;cm, siipien kärkiväli 34–45&nbsp;cm ja paino 25–50 grammaa.

## Levinneisyys
Pesii Kanadan pohjoisilla saarilla ja paikoin myös mantereella, harvinaisena myös Alaskassa. Talvehtii Etelä-Amerikassa, pääosin Andien itäpuolella Paraguaysta Tulimaahan ja Falklandsaarille. Maailman populaation koko on noin 6&nbsp;200&nbsp;000 yksilöä ja lajin kanta on vaarantunut. Suomessa valkoperäsirri on tavattu hyväksytysti vuoden 2024 loppuun mennessä 10 kertaa.

## Elinympäristö
Pesimäaikana tundran kosteikot, kuten suot, lampien, järvien ja jokien rannat. Muuttomatkalla ja talvehtimisalueilla se viihtyy rannikoiden vuorovesirannoilla, laguuneissa ja kosteikoilla.

## Lisääntyminen
Pesä on maassa kasvillisuuden suojassa. Munia on 3 tai 4. Haudonta-aika on 21–22 päivää.

## Ravinto
Syö maassa eläviä hyönteisiä, nilviäisiä, äyriäisiä ja myös hieman kasvien osia.

## Lähteet
* Cramp, Stanley (päätoim.) 1985: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. IV. – Oxford University Press. Hong Kong. 
* Rariteettikomitea 
* Oiseaux

### Viitteet
Pesto

**Pesto** ( < *pestato,* 'murskattu') on italialainen jähmeähkö, lämmittämättömänä nautittava maustekastike tai maustetahna. Se on alkuaan Ligurian alueelta Pohjois-Italiasta, erityisesti Genovasta (*pesto genovese*). Sen juuret ovat roomalaisessa juusto-yrttikastikkeessa *moretumissa*.

## Pääaineet
Peston pääaineosia ovat jauhetut basilika, juusto, pinjansiemenet ja valkosipuli sekä oliiviöljy. Juustona käytetään yleensä parmesaania tai pecorinoa.

## Valmistus ja käyttö
Sopiva pestoon käytetyn oliiviöljyn määrä riippuu siitä, kuinka paksua tai ohutta kastikkeesta halutaan. Aineksia voidaan jauhaa morttelissa tai hienontaa monitoimikoneella, jolloin samalla öljy lisätään vähitellen. Aineksia voidaan silputa myös veitsellä. Vihreä pesto sisältää pääasiassa vihreitä yrttejä ja punainen pesto myös tomaattia, paprikaa ja chiliä. Pestoon voidaan käyttää myös pinaattia, lehtikaalia, rucolaa tai porkkanaa. Pesto syödään yleensä leivän tai pastan kanssa, joskaan sen käyttö ei ole rajoitettu näihin. Kaupallisessa pestossa käytetään usein cashew-pähkinöitä pinjansiementen tilalla, koska ne ovat halvempia ja niillä on samankaltainen rakenne. Pestoa käytetään myös kala- ja rapuruokiin, perunoiden kastikkeena tai keittoihin. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Keltajalkaviklo

**Keltajalkaviklo** (*Tringa flavipes*) on Eurooppaan harvoin eksyvä keskikokoinen kahlaajalintu. Suomessa se on nähty seitsemän kertaa: vuonna 1978 Oulussa, toukokuussa 2006 Köyliössä, kesäkuussa 2008 Lempäälässä, toukokuussa 2009 Kokkolassa ja Lempäälässä, toukokuussa 2017 Lohjalla sekä toukokuussa 2020 Porissa. Lajin nimesi Johann Friedrich Gmelin 1789.

## Koko ja ulkonäkö
Pituus on 24&nbsp;cm, paino 50–110&nbsp;g. Linnulla on pitkät keltaiset jalat ja pitkä ohut tumma suunnilleen pään pituinen nokka. Vartalo on harmaanruskea päältä ja vaalea alta, niskassa ja rinnassa on tummia raitoja. Pyrstö on valkoinen.

## Levinneisyys
Pesii Alaskassa ja Kanadassa. Maailman populaation koko on noin 650&nbsp;000 täysikasvuista yksilöä ja lajin kanta on vaarantunut. Talvehtii Meksikonlahden rannalla ja Etelä-Amerikassa. Harhautuu joskus muuttomatkoillaan Eurooppaan.

## Elinympäristö
Ruohostoiset niityt ja suot, harvapensaikkoiset avoimet metsät.

## Lisääntyminen
Pesä maassa esimerkiksi puun tyvellä tai pensaan suojassa, tavallisesti lähellä vettä. Munia on 3 tai 4 ja haudonta-aika on 22-23 vrk.

## Ravinto
Liejussa elävät selkärangattomat, madot ja nilviäiset.

## Lähteet
* Cramp, Stanley (päätoim.) 1985: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. III. – Oxford University Press. Hong Kong. 
* Rariteettikomitea 
* http://www.aamulehti.fi/uutiset/kotimaa/89029.shtml 
* https://www.tiira.fi/index.php?toiminto=8&laji=keltajalkaviklo&alue=0&kunta=&order1=pvm1&suunta1=desc&order2=syst_ord&suunta2=asc&limit=50&paivamaara=3&paivamaara_a=&paivamaara_l=&aikaalue1=&aikaalue2=&haku=Hae

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Vuorjoki, Arto 1979: Keltajalkaviklo *Tringa flavipes** ensi kertaa Suomessa. – Lintumies 4.1979 s. 186-187. LYL.
Sääsket

**Sääsket** (Nematocera) on kaksisiipisten alalahko, johon kuuluvat muun muassa polttiaiset, mäkärät, vaaksiaiset, hyttyset, surviaissääsket ja harsosääsket. Jotkin lajit ovat merkittäviä ihmisen ja muiden eläinten sairauksien levittäjiä. Usein varsinaisista hyttysistä (Culicidae) käytetään arkikielessä nimitystä ”sääsket”, mutta tieteellisessä kielessä sääsket ovat paljon tätä laajempi hyönteisryhmä, jonka eräs alaryhmä hyttyset puolestaan ovat.

Sääskien koko vaihtelee runsaan millimetrin mittaisista polttiaisista useiden senttimetrien kokoisiin vaaksiaisiin. Ruumiinrakenne on yleensä hoikka ja hyönteinen on huomattavasti pituuttaan kapeampi. Tuntosarvissa on ainakin kuusi jaoketta ja koirasyksilöiden tuntosarvet ovat usein tuuhean sulkamaiset. Siivet ovat yleensä pitkät mutta voivat myös puuttua kokonaan. Siipisuonitus on harva ja muiden kaksisiipisten tapaan takasiivet ovat surkastuneet väristimiksi.

Monien sääskien toukat elävät vedessä elinympäristöjen vaihdellessa järvistä tilapäisiin lammikoihin ja veden täyttämiin onkaloihin. Toukka hengittää kiduksilla tai roikkuu vedenpinnasta hengitysputken varassa. Muita toukkien elinympäristöjä ovat esimerkiksi sienet ja lahoava kasviaines.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Nematocera 
*Hyönteismaailma.fi
Amerikansipi

**Amerikansipi**, aikaisemmalta nimeltään **amerikanrantasipi** (*Actitis macularius* tai *Actitis macularia*) on kurppien heimoon kuuluva lintulaji, joka on nähty Suomessa kahdesti: vuonna 1982 Iissä ja vuonna 1989 Oulun seudulla. Lajin nimesi Carl von Linné vuonna 1766.

## Koko ja ulkonäkö
Amerikansipin pää ja selkä yksivärisen ruskeat, rinta ja vatsa muuten valkoiset, mutta niissä on harvakseltaan ruskeita pilkkuja. Sillä on tumma silmä, oranssi nokka, melko pitkät keltaiset jalat. Amerikansipi on helpoin tunnistaa nyökkivästä, västäräkkimäisestä liikehdinnästään. Sen pituus 20 senttiä, siipien kärkiväli 35 senttiä ja paino noin 35–50 grammaa.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Amerikansipi pesii Alaskassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa lukuun ottamatta kaakkoa ja keskietelää. Maailman populaation koko on noin 250&nbsp;000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. Se talvehtii Keski- ja Etelä-Amerikassa, pieni osa Yhdysvaltain eteläosissa. Amerikansipi on pesinyt Skotlannissa vuonna 1975. Se elää samanlaisilla kivikkoisilla ja kallioisilla rannoilla kuin rantasipi.

## Lisääntyminen
Amerikansipin pesä on kuoppa maassa kasvillisuuden suojassa. Naaras munii neljä munaa, joita molemmat puolisot hautovat 21–22 päivää. Naaraalla on toisinaan kaksi koirasta, joista toinen joutuu itse hautomaan oman pesyeensä. Poikaset ovat pesäpakoisia ja etsivät itse ruokansa. Ne oppivat lentämään 18–21 päivän ikäisinä. Amerikansipi saavuttaa sukukypsyyden 1–2-vuotiaana.

## Ravinto
Amerikansipi syö etupäässä maassa eläviä hyönteisiä, myös muita selkärangattomia.

## Lähteet
* Cramp, Stanley (päätoim.) 1985: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. III. – Oxford University Press. Hong Kong. 

### Viitteet
Geminos

**Geminos Rhodoslainen** (, ; 1. vuosisata eaa./jaa.) oli antiikin kreikkalainen tähtitieteilijä, matemaatikko ja stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hänen elinajakseen on arvioitu 130–60 eaa. tai 10 eaa. – 60 jaa.

Geminoksen katsotaan opiskelleen Rhodoksen koulussa ja myöhemmin Poseidonioksen alaisuudessa. Hän kirjoitti uransa aikana johdantoteoksia matematiikkaan ja tähtitieteeseen. Hänen tähtitieteelliset havaintonsa sisältävät muun muassa havainnon siitä, että päivän pituus vaihtelee eri puolilla maailmaa. Hänen teoksensa *Isagoge* perustui Hipparkhoksen teoksiin.

Hänen matemaattiset teoksensa jakoivat matematiikan puhtaaseen ja sovellettuun matematiikkaan. Puhtaaseen matematiikkaan kuuluivat lukuteoria ja lukujen erilaiset ominaisuudet. Sovellettuun matematiikkaan kuuluivat maanmittaus, musikaalinen harmonia, optiikka, tähtitiede, mekaniikka ja kirjanpito.

Kuussa oleva kraatteri *Geminus* on nimetty hänen mukaansa.

## Teokset
**Isagoge* (*Johdanto tähtitieteeseen*)
**Matematiikan teoria* (sittemmin kadonnut, mutta siteerattu useissa muissa teoksissa)

## Lähteet
Yola

**Yola** eli *Forth and Bargy -kieli* oli englannin kielestä eriytynyt murre, oikeastaan erillinen kieli, jota puhuttiin Wexfordin kreivikunnassa Irlannissa 1800-luvulle asti. Yolan kieli (nimi *yola* on sama sana kuin englannin *old*, vanha) oli periaatteessa keskienglannin murre, joka levisi Irlantiin 1100-luvulla ensimmäisten englantilaisten uudisasukkaiden mukana. Tämä asutus joutui kuitenkin ajan myötä erilleen Dublinin seudun englantilaisasutuksesta, ja suurin osa Wexfordin englantilaisten uudisasukkaiden jälkeläisistä sulautui iirinkielisiin, jotka olivat koko Irlannin väestön enemmistönä 1800-luvun nälkäkatastrofiin. Vain pieni joukko sinnitteli 1800-luvulle saakka sulautuakseen sitten nykyenglannin puhujiin.

Yolan kielen tärkeimpiä tunnusmerkkejä olivat soinnilliset hankausäänteet soinnittomien paikalla – esimerkiksi [z] standardienglannin [s]:n sijasta – sekä keskienglantilaisten vokaalien säilyminen muuttumattomina. Monikonpäätteenä *-(e)n* oli selvästi yleisempi kuin nykyenglannissa. Iirinpuhujien saartamina vuosisatoja eläneet yolan puhujat omaksuivat kieleensä runsaasti sanastoa ja vaikutteita myös iiristä. Esimerkiksi iirin diminutiivinpääte *-ín* esiintyy monissa yolan sanoissa. 

Yolaa ei ole dokumentoitu kovin tarkasti: tallella on sanasto ja kourallinen kansanlauluja. Yksittäisiä sanoja on jäänyt elämään Rosslaren seudun nykymurteisiin, mutta erillisenä, englantilaisille vaikeasti ymmärrettävänä kielenä yola katosi 1870-luvulla, jolloin viimeinen yolaa puhunut vanhus, Martin Parle, kuoli Carnsore Pointissa.

## Aiheesta muualla
* Jacob Poole of Growtown — And the Yola Dialect 
* A Glossary of Yola
Bund

**Bund** eli **Liettuan, Puolan ja Venäjän juutalaisten Yleinen Työväenliitto** () oli sosialistinen juutalaisten poliittinen puolue, joka toimi monissa Euroopan maissa 1890-luvulta 1930-luvulle. Se yhdisti etupäässä puoliproletaarisia aineksia, Venäjän läntisten alueiden juutalaisia käsityöläisiä. Bund oli sekulaari ja vastusti sionismia.

Bund perustettiin 1897 juutalaisten sosiaalidemokraattisten ryhmien edustajakokouksessa Venäjän keisarikunnan Vilnassa. Bund osallistui maaliskuussa 1898 Minskissä pidettyyn Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen ensimmäiseen edustajakokoukseen. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Damaskios

**Damaskios** (, ; s. noin 480) oli kreikkalainen uusplatonilainen filosofi. Hänen katsotaan olleen viimeinen uusplatonikko ja Platonin akatemian johtaja, ja siten viimeinen antiikin kreikkalaisten filosofien pitkässä ketjussa.

## Elämä

Damaskios oli kotoisin Damaskoksesta. Varhaisessa nuoruudessaan hän muutti Aleksandriaan, jossa hän vietti kaksitoista vuotta osaksi Theonin oppilaana, osaksi retoriikan opettajana. Tämän jälkeen hän palasi filosofian ja tieteen pariin, ja opiskeli Hermeiaan ja hänen poikiensa Ammonioksen ja Heliodoroksen alaisuudessa.

Myöhemmin hän muutti Ateenaan ja jatkoi opintojaan matemaatikko Marinoksen, Zenodotoksen ja dialektikko Isidoroksen alaisuudessa. Hänestä tuli Isidoroksen läheinen ystävä, ja hän seurasi tätä Ateenan koulun eli Platonin akatemian johdossa. Hän kirjoitti myös Isidoroksen elämäkerran, josta on säilynyt osa Fotioksen teoksessa *Bibliotheca*.

Vuonna 529 Ateenan filosofikoulu menetti julkisen rahoituksensa kaupungilta, minkä takia se suljettiin. Vuonna 532 Damaskios etsi kuuden kollegansa kanssa töitä Persian kuninkaan Khosrau I:n hovista. Olosuhteet osoittautuivat kuitenkin sietämättömiksi, ja kun Justinianus ja Khosrau solmivat seuraavana vuonna rauhansopimuksen, siihen sisältyi myös lupaus siitä, että filosofit voisivat palata. Uskotaan, että Damaskios palasi Aleksandriaan ja omistautui siellä teostensa kirjoittamiselle. Hänen kuolemansa ajankohtaa ei tiedetä.

## Teokset

Damaskioksen merkittävin tutkielma on nimeltään *Ensimmäisten prinsiippien ongelmat ja ratkaisut* (). Se tutkii luontoa ja Jumalan ja ihmissielun ominaisuuksia. Nämä tutkimukset ovat kahdellakin tavalla suuressa ristiriidassa muutamien muiden uusplatonilaisten kirjoittajien ajatusten kanssa. Ensinnäkin siitä puuttuu jostain syystä kokonaan kaikki se itämainen mystiikka, joka on hyvin tavallista myöhemmässä eurooppalaisessa pakanallisessa filosofiassa. Toisekseen se ei sisällä lainkaan polemiikkia kristinuskoa vastaan, eikä se edes sisällä mitään viittauksia kristinuskoon.

Damaskioksen tärkein johtopäätös on se, että Jumala on ääretön ja siten käsittämätön; että Jumalan hyvyyden, tiedon ja voiman ominaisuudet laitetaan hänen nimiinsä ainoastaan johtopäätöksenä niiden vaikutuksista; ja että tämä johtopäätös on loogisesti pätevä ja riittävä ihmisajattelulle. Hän piti tiukasti kiinni Jumalan ykseydestä ja jakamattomuudesta, kun taas Plotinos ja Porfyrios hyväksyivät ei ainoastaan kolminaisuutta vaan jopa enneadin eli yhdeksänosaisen persoonallisuuden.

## Lähteet
Zenon Tarsoslainen

**Zenon Tarsoslainen** (, n. 200 eaa.) oli kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli Khrysippoksen oppilas ja opiskeli yhdessä Diogenes Babylonialaisen ja Antipatros Tarsoslaisen kanssa. Diogenes oli myös Zenonin oppilaana jonkin aikaa, mutta ei tiedetä kuinka kauan. Zenon kuului keskivaiheen stoalaisuuteen ja vaikuttaa hyväksyneen kaikki stoalaiset opit, paitsi että hän kielsi lopussa koittavan suuren maailmanpalon.

## Lähteet
Ranskan tasavallan presidentti

**Ranskan tasavallan presidentti** () on Ranskan valtionpäämies. Ensimmäinen presidentti valittiin jo 1848, joten Ranskan presidentin virka on Euroopan vanhin. Ranskan presidentti on kansainvälisesti ajatellen varsin vahva, erityisesti ulkopoliittisissa asioissa. Presidentin virkakauden pituus oli seitsemän vuotta ennen vuotta 2000, jolloin pituudeksi säädettiin viisi vuotta. Tasavallan presidentti on ainoa henkilö Ranskassa, jolla on valta laukaista maan ydinaseet. Kausien määrää rajoitettiin vuonna 2008 kahteen peräkkäiseen. 

Espanjan Urgellin piispa ja Ranskan tasavallan presidentti toimivat muodollisesti yhdessä Andorran ruhtinaskumppanina.

## Ranskan presidentinvaalit

Ranskan presidentti valitaan nykyään suoralla kaksivaiheisella vaalilla. Ehdokkaaksi päästäkseen täytyy kerätä 500 vaaleilla valitun edustajan (esimerkiksi parlamentaarikko, kunnanjohtajan) julkista tuki-ilmoitusta. Lisäksi ehdokkaiden tulee olla vähintään 18-vuotiaita Ranskan kansalaisia.

## Elossa olevat entiset presidentit

File:Nicolas Sarkozy in 2010.jpg|Nicolas Sarkozy
Tiedosto:Francois Hollande 2015.jpeg|François Hollande

 
## Katso myös
*Luettelo Ranskan presidenteistä

## Lähteet
Tipi

**Tipi** () on kuvitteellinen piirroshahmo Warner Bros. -tuotantoyhtiön ''Looney Tunes''- ja ''Merrie Melodies'' -animaatiosarjoissa. Suomessa Tipi tunnetaan myös sarjakuvahahmona ''Nakke Nakuttaja'' -lehdestä.

Bob Clampett loi Tipin alkuhahmon vuonna 1942 lyhytanimaatioon *A Tale of Two Kitties*, jossa sillä oli vastassaan kaksi nälkäistä kissaa nimeltä Babbit ja Catstello (pilanimet kuuluisista koomikoista Abbott ja Costello). Tipi oli aluksi vaaleanpunainen ja paljon ärhäkämpi kuin myöhempi keltainen kanarialintu. Clampett väitti veijarimaisesti Tipin hahmon pohjautuvan omaan alastomaan vauvakuvaansa. Tipillä ei ollut vielä omaa nimeä, mutta animaattorit kutsuivat häntä Orsoniksi. Piirretyssä *Birdy and the Beast* vauvalintu sai virallisen nimen.

Monilla Mel Blancin äänen saaneista hahmoista on jokin puhevika. Tipi puhuu todellakin kuin lintu nokallaan ilman huulia ja hampaita. "Pussy cat" on sen sanomana "putty tat". Suomenkielisissä jälkiäänityksissä sanotaan "kisu- tai kissimirri", joka muuttuu muotoon "kitu- tai kittimirri".

Myöhemmin Friz Freleng rauhoitti Tipin luonnetta ja teki hänestä söpömmän isoilla sinisillä silmillä ja keltaisella höyhenasulla. Vuonna 1947 tehtiin *Tweetie Pie*, jossa ensimmäistä kertaa oli mukana Tipi ja Thomas-kissa, joka myöhemmin sai nimen Sylvesteri. Animaatio voitti Oscarin sen vuoden parhaana lyhytanimaationa. 

Piirretyn suosiosta johtuen Freleng ohjasi monia muitakin Tipi ja Sylvesteri -piirrettyjä. Yksi niistä, *Birds Anonymous*, voitti vuonna 1957 Oscarin. Vuonna 1995 Warner Bros. Television Animation teki uuden televisiosarjan nimeltä ''Sylvesteri ja Tipi: Dekkarit'' (*Sylvester & Tweety Mysteries*), jota myös Suomessa esitettiin TV:ssä ja julkaistiin videolla. Vuonna 2001 Tipi sai oman videoelokuvansa ''Tipin matka maailman ympäri'' (*Tweety's High-Flying Adventure*).
Luettelo kielistä puhujamäärän perusteella

Tämä on **luettelo kielistä puhuvien määrän perusteella**. Luettelo sisältää erikseen myös äidinkielenä puhujat ja toisena kielenä puhujat. Luetteloon sisältyvät ainoastaan kielet, joita puhuu yli miljoona ihmistä.

Kaikki luetellut kielet eivät ole yksittäisiä kieliä sanan tiukassa merkityksessä, koska niiden eri murteet eivät ole keskinäisesti ymmärrettävissä (esimerkiksi kiina ja arabia), kun taas monissa tapauksissa eri maissa puhutut keskinäisesti ymmärrettävissä olevat kielet, joilla on selviä kansallisia erikoispiirteitä, on lueteltu erikseen (esimerkiksi skandinaaviset kielet, hindustani ja malaiji).

## Katso myös
* Luettelo kielistä

## Lähteet
* Gordon, Raymond G., Jr. (toim.), 2005. *Ethnologue: Languages of the World*, 15. laitos. Dallas, Texas: SIL International. Teoksen verkkoversio 

## Katso myös
*Luettelo kielistä äidinkielenään puhuvien lukumäärän mukaan
### Viitteet
Disco

**Disco** tai **Disko** voi tarkoittaa seuraavia asioita:
* disko, musiikin tyylilaji
* diskoteekki eli disko eli yökerho, tanssipaikka, jossa soitetaan äänilevyjä
* Disco, suomalainen yhtye
* Disko eli Qeqertarsuaq, saari Grönlannin länsipuolella
* *[[Disco (Pet Shop Boys)|Disco]]*, Pet Shop Boysin albumi vuodelta 1986
* *[[Disco (Kylie Minoguen albumi)|Disco]]*, Kylie Minoguen albumi vuodelta 2020
* ”Disko”, Last Pizza Slicen kappale, Slovenian edustaja Eurovision laulukilpailussa 2022.
Tappara (ase)

**Tappara** eli **sotakirves** on vanha eurooppalainen ase. Se on kahdella kädellä käytettävä kirves, joka on tarkoitettu nimenomaisesti taistelukäyttöön. Sana *tappara* on lainaus venäjän kirvestä tarkoittavasta sanasta топор (*topor*). Tapparaa käytettiin varsinkin viikinkiajalla. Nykypäivänä tappara toimii tamperelaisen jääkiekkojoukkueen Tapparan nimenä ja myös sen logossa, jossa se esiintyy kaksiteräisenä.
Levyhaarniska

**Levyhaarniska** on suurista metallipaloista koottu haarniska, jota voidaan käyttää suojaamaan rintaa tai koko vartaloa.

Muinaiset kreikkalaiset ja roomalaiset käyttivät levyhaarniskaa, joka suojasi rintaa ja alaraajoja. Rooman tuhon jälkeen tällaisista haarniskoista luovuttiin. Levyhaarniskat tulivat uudelleen käyttöön 1200-luvun lopulla. Huippuunsa ne kehittyivät 1500-luvun alussa. Kalleimmat keskiaikaiset haarniskat oli silattu hopealla ja jopa kullalla.

Myöhäiskeskiaikaisessa Euroopassa ritarien käyttämässä levyhaarniskassa taistelijan koko keho on peitetty kuhunkin osaan sopivalla teräslevyllä.  Levyt puettiin villaisten alusvaatteiden päälle ja kiinnitettiin vöillä ja soljilla. Rengashaarniska suojasi niitä osia, joita ei voitu peittää teräslevyillä (kuten polven takaosa). Levyhaarniskan osia olivat esimerkiksi kypärä, taisteluhansikkaat, niskasuojus, rintalevy ja jalkasuojat.

Tavallisesti koko vartalon suojaava levyhaarniska tehtiin varta vasten sen kantajaa varten. Tämä teki haarniskoista luonnollisesti hyvin kalliita. Haarniskat painoivat normaalisti 20–25 kiloa. Kokovartalohaarniska oli ylellisyyttä, johon vain aatelisilla oli normaalisti varaa. Alemman luokan sotilaat käyttivät yleensä halvempia massatuotettuja haarniskoja, joihin kuului lähinnä vain kypärä, nivelsuojukset ja rintakilpi (*[[kyrassi]]*). Kokovartalohaarniska tarjosi kantajalleen hyvän suojan miekan iskuja ja kohtalaisen suojan nuolia, nuijia ja varhaisia musketin kuulia vastaan. Vaikka miekan terä ei läpäissytkään suhteellisen ohutta (noin 1 mm) teräslevyä, iskun voima saattoi tehdä silti vakaviakin vammoja, mikäli alla ei ollut toppausta (költeri, gambeson) vaimentamassa iskuja. Nuolet saattoivat lävistää varhaisen levyhaarniskan lähietäisyydeltä, mutta myöhemmin kehitys teräksen taontamenetelmissä teki tämänkaltaisen hyökkäyksen hankalammaksi; myöhäisten haarniskojen kuvioinnit ovat tarkoituksellisia - niiden ideana on muuttaa haarniskan geometriaa niin, ettei haarniskassa olisi yhtään kohtisuoraa pintaa ja jotta nuolet luiskahtaisivat sivuun. Ritarit putosivat useimmiten nuijien ja sotavasaroiden aiheuttamien vammojen vuoksi. Nämä aseet saattoivat välittää iskuenergiansa haarniskan läpi ja aiheuttivaa ritareille luunmurtumia, sisäisiä verenvuotoja tai aivotärähdyksen. Toinen tekniikka oli yrittää iskeä haarniskan aukkojen läpi tikareilla.

Levyhaarniskan laajamittainen käyttö päättyi ampuma-aseiden kehityksen myötä. Japanilaiset musketöörit käyttivät levyhaarniskaa 1800-luvulle asti. Neuvostoliiton kaartilla (eliittijalkaväellä) oli teräspanssareita toisessa maailmansodassa. Nyttemmin kevlar-haarniskoita on vahvennettu titaanikerroksella; tulosta voidaan pitää eräänlaisena levyhaarniskana.

## Katso myös
* Lorica segmentata

## Lähteet
Venäjän liberaalidemokraattinen puolue

**Venäjän liberaalidemokraattinen puolue** (, lyh. **ЛДПР**, **LDPR**) on Venäjän federaatiossa toimiva poliittinen puolue, joka on perustettu vuonna 1989 Neuvostoliiton liberaalidemokraattisen puolueen nimellä. Puolueen puheenjohtajana toimi sen perustamisesta saakka Vladimir Žirinovski kuolemaansa asti. Nykyinen puheenjohtaja on Leonid Slutski. 

LDPR kuvaa itseään liberaaliseksi demokraattiseksi puolueeksi. Puoluetta on kuvattu myös "räyhäkansalliseksi" ja sen perustajan ja johtajan fanaattis-populistiset lausunnot ovat herättivät 1990-luvulla huomiota ulkomaillakin. 

Puolueen tavoitteisiin kuuluu revansismi, entisten neuvostotasavaltojen uudelleen liittäminen Venäjään, Venäjän liittovaltiosysteemin kumoaminen viidestätoista nimitettyjen kuvernöörien hallitsemasta provinssista koostuvalla järjestelmällä, kuolemanrangaistus terrorismista ja murhasta, ei-perinteisten ja fanaattisten uskonlahkojen kieltäminen sekä kommunismin ja marxismin vastustaminen.

## Epäliberaali puolue

Puolueen ohjelma sanoo puolueen tavoittelevan demokratiaa ja sosiaaliliberalismia. Kuitenkin länsimaissa katsotaan laajalti, että puolue on epäliberaali ja sitä pidetään yleisesti äärinationalistisena puolueena. Puolueen itsensä mukaan sen päävastustajat ovat liberaali Jabloko sekä kommunistinen Venäjän kommunistinen puolue. 

## Puolueen synty

Entinen NKP:n politbyroon jäsen Aleksandr Jakovlev väittää puolueen olevan NKP:n ja KGB:n yhteisprojekti. Muistelmissaan Jakovlev kertoo, että KGB:n johtaja Vladimir Kriuzhkov esitteli tämän "nukkepuoluehankkeen" tapaamisessaan Mihail Gorbatšovin kanssa ja informoi tätä puoluejohdon valikoimisesta. Jakovlevin mukaan puolueen nimen keksi KGB-kenraali Philipp Bobkov. Bobkov tosin sanoo vastustaneensa tätä "Zubatov-tyyppistä nukkepuoluetta, joka on KGB:n kontrollissa ja ohjailee tiettyjen sosiaalisten ryhmien mielenkiintoa ja tuntemuksia".

## Menestys vaaleissa

### Presidentinvaalit
* Venäjän presidentinvaali  1991 (Žirinovski) - 8&nbsp;%
* Venäjän presidentinvaali 1996 (Žirinovski) - 5,8&nbsp;%
* Venäjän presidentinvaali 2000 (Žirinovski) - 2,7&nbsp;%
* Venäjän presidentinvaali 2004 (Malyškin) - 2,02&nbsp;%
* Venäjän presidentinvaali 2008 (Žirinovski) - 9,5&nbsp;%
* Venäjän presidentinvaali 2012 (Žirinovski) - 6,2&nbsp;%
* Venäjän presidentinvaali 2018 (Žirinovski) - 5,65&nbsp;%
* Venäjän presidentinvaali 2024 (Slutski) - 3,24&nbsp;%

### Duuman vaalit
* Venäjän duuman vaalit 1993 - 22.92 %,  64 edustajaa
* Venäjän duuman vaalit 1995 - 11.18 %, 51 edustajaa
* Venäjän duuman vaalit 1999 - 5.98 %, 17 edustajaa
* Venäjän duuman vaalit 2003 - 11.45 %, 36 edustajaa
* Venäjän duuman vaalit 2007 - 8,14 %, 40 edustajaa
* Venäjän duuman vaalit 2011 - 11.67 % 56 edustajaa
* Venäjän duuman vaalit 2016 - 13,14 %, 39 edustajaa

## Lähteet
* Venäjä toimintaympäristönä, Yhteiskunta ja hallinto, Puoluejärjestelmä, AMK-kurssimateriaalia
* Venäläistutkija Arkadi Moshes: Rodinan nousi duumaan on vaarallinen ilmiö, UPI

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Puolueen virallinen sivu