open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Timur Vermes

**Timur Vermes** (s. 1967 Nürnberg, Länsi-Saksa)
on saksalainen kirjailija ja toimittaja. Hänen esikoisromaaninsa *[[Täällä taas (romaani)|Täällä taas]]* (*Er ist wieder da*, 2012), poliittinen satiiri Adolf Hitlerin edesottamuksista vuoden 2011 Berliinissä, nousi pian ilmestymisensä jälkeen bestselleriksi Saksassa. Kirja on käännetty kymmenille kielille ja siitä on tehty samanniminen elokuva (2015). Muun muassa BBC:n kulttuuritoimitus kuvaili kirjaa sensaatioksi ja kirjaa oli myyty Saksassa maaliskuuhun 2013 mennessä 1,3 miljoonaa kappaletta.

Vermes syntyi saksalaisen äidin ja unkarilaislähtöisen isän perheeseen. Hänen isänsä pakeni Unkarista vuonna 1956. Vermes on opiskellut historiaa ja politiikkaa sekä toiminut toimittajana muun muassa müncheniläisessä *[[Abendzeitung]]*- sekä kölniläisessä *[[Express (saksalainen lehti)|Express]]*-lehdessä. Hän on myös työskennellyt haamukirjoittajana vuodesta 2007 lähtien.

## Lähteet
Kulttuurivallankumouksen pienryhmä

**Kulttuurivallankumouksen pienryhmä** oli Kiinan kommunistisen puolueen keskuskomitean alaisuudessa toiminut työryhmä, joka ohjaili vuosien 1966–1967 kulttuurivallankumousta sen radikaaleimmassa vaiheessa.

Vuoden 1965 alussa keskuskomitean alaisuuteen oli perustettu Peng Zhenin johtama ”kulttuurityön pienryhmä” (ns. viiden miehen ryhmä), joka kulttuurivallankumouksen käynnistymisvaiheessa vuoden 1966 alussa laati niin sanotun helmikuun ohjeen rajoitetusta kritiikkikampanjasta kulttuurielämän porvallisia piirteitä vastaan. Kun Mao Zedong julisti helmikuun ohjeen vääräoppiseksi ja syrjäytti Pengin, myös tämä työryhmä hajotettiin. Sen tilalle perustettiin toukokuussa 1966 Kulttuurivallankumouksen pienryhmä, josta tuli sen jälkeen hyvin vaikutusvaltainen elin. Se oli muodollisesti puolueen politbyroon pysyvän komitean alainen, mutta todellisuudessa sitä merkittävämpi. Ryhmän puheenjohtajana oli aluksi Maon sihteeri Chen Boda ja sitä hallitsivat vasemmistoradikaalit. Mukana oli tosin myös joitain maltillisia jäseniä, kuten Zhou Enlai, joka nimettiin myöhemmin ryhmän nimelliseksi puheenjohtajaksi. Tosiasiallinen johtaja oli kuitenkin Maon vaimo Jiang Qing. Mao käytti kulttuurivallankumouksen aikana pienryhmää välineenä omien tavoitteidensa ajamiseen, mutta vastaavasti myös ryhmä vetosi Maon auktoriteettiin omien linjaustensa ajamiseksi. Pienryhmän valta kasvoi entisestään vuonna 1967, jolloin myös puolueen politbyroon toiminta lamaantui joksikin aikaa. Saman vuoden syksyllä käynnistynyt suuri kurinpalautus kuitenkin romahdutti Kulttuurivallankumouksen pienryhmän valta-aseman ja pääosa sen vasemmistolaisista jäsenistä syrjäytettiin puolueesta seuraavien kahden vuoden aikana. Ryhmä lakkautettiin vuoden 1969 lopussa.

## Lähteet
Ensimmäinen Taiwaninsalmen kriisi

**Ensimmäinen Taiwaninsalmen kriisi** (tunnetaan myös nimellä **Formosan kriisi** ja **Quemoyn–Matsun kriisi**) oli sotilaallinen konflikti Kiinan kansantasavallan (Kiinan) ja Kiinan tasavallan (Taiwanin) välillä vuosina 1954–1955.

Taiwaninsalmi on ollut geopoliittisesti merkittävä paikka aina siitä lähtien, kun Kiinan sisällissota päättyi ja Tšiang Kai-šek määräsi nationalistit vetäytymään Taiwanin saarelle.

## Tapahtumien kulku
Konfliktin kohteena olivat Taiwanin haltuun jääneet aivan mantereen edustalla sijainneet pienet saaret, joista tärkeimmät olivat Kinmenin ja Matsun saaret. Kummankin valtion mielestä saarten hallussapito lisäsi Taiwanin mahdollisuuksia mahdolliseen mantereen takaisinvaltaamiseen, joten Kiina pyrki valtaamaan ne itselleen. Varoitukseksi Kiinan lehdistössä aloitettiin syyskuussa 1954 äänekäs kampanja Taiwania vastaan. Saman kuun aikana kansan vapautusarmeija alkoi pommittaa Kinmenin sekä pian myös Matsun ja Dachenin saaria. Yhdysvallat ja Taiwan solmivat tämän seurauksena sopimuksen kahden maan välisestä puolustusliitosta.

Yhdysvallat siirsi laivastojoukkojaan Taiwaninsalmen lähelle. Kiinan armeija valtasi tästä huolimatta Yijiangshanin saaret ja pakotti Taiwanin joukot perääntymään myös Dachenin saarilta. Yhdysvaltain presidentti Dwight Eisenhower uhkasi Kiinaa mahdollisella ydinaseiden käytöllä, jos se ei perääntyisi. Kriisi laukesi huhtikuussa 1955, kun kolmannen maailman valtioita edustaneen Bandungin konferenssin yhteydessä Zhou Enlai ilmoitti Kiinan olevan valmis neuvotteluihin Yhdysvaltojen kanssa. Tykkituli Kinmenia vastaan lopetettiin. Yhdysvallat ja Kiina kävivät heinäkuusta 1955 alkaen neuvotteluja Taiwanin kysymyksen ratkaisemisesta. Neuvottelut päättyivät yli kahden vuoden jälkeen tuloksettomina joulukuussa 1957.

## Seuraukset
Yijiangshanin ja Dachenin saaret jäivät pysyvästi Kiinan haltuun, mutta Kinmenin ja Matsun saaret pysyivät Taiwanilla.

Vuonna 1958 samat osapuolet ajautuivat toiseen vastaavaan kriisiin Taiwaninsalmella.

## Lähteet
CCTV-6

**CCTV-6** tai **China Movie Channel** on kiinalaisen CCTV:n elokuvakanava. Se on lähettänyt a 18. helmikuuta 1996 lähtien.

## Ohjelmat
* World Film Report (世界电影之旅)
* China Film Report (中国电影报道)
* Movie Weekly (光影周刊)
* Golden Times (流金岁月)
* Love Movie Series (“爱-电影”系列)

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivusto
Jarkko Malmberg

**Jarkko Kalevi Malmberg** (s. 28. maaliskuuta 1973 Lavia) on Sastamalan kaupunginjohtaja. Sastamalan kaupunginvaltuuston valitessa kaupunginjohtajaa vuonna 2013 hän voitti Esa Sirviön äänilukemin 50−9. Malmberg on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri. Hän oli Kihniön kunnanjohtaja vuosina 2002&ndash;2006 ja Parkanon kaupunginjohtaja 2006&ndash;2013.

## Lähteet
Käyttöpäällikkö

**Käyttöpäällikkö** johtaa teollisuuslaitoksessa valmistusta, voimalaitoksessa käyttöpäällikkö vastaa sen toiminnasta. Käyttöpäälliköillä on yleensä AMK-koulutus, ja he ovat insinöörejä. Käyttöpäällikön vastuulla voi olla koko tuotantolaitoksen toiminta. Esimerkiksi kaukolämmön käyttöpäällikkö huolehtii kaukolämpöverkoston ja siihen liitettyjen lämpökeskusten ja pumppaamoiden käytöstä ja kunnossapidosta. Lisäksi työ sisältää raportointia, ja siihen kuuluvat myös osaston ympäristöasiat, kuten ympäristöluvat ja päästökauppa.

## Lähteet
Ahvenjärvi (Harjavalta)

**Ahvenjärvi** on Satakunnassa Harjavallassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Harjunpäänjoen valuma-alueen *Kovelinojan valuma-alueeseen*. Ahvenjärvi on laskettu 1800-luvulla ja sen nykyinen vesialue on aiemmasta vain murto-osan kokoinen.

## Maantieto
Järvi sijaitsee keskellä 750 metriä pitkää ja 400 metriä leveää luhtamaata. Umpeenkasvu johtuu järven vedenpinnan laskusta ja ainoa avovedenpaikka sijaitsee luhteikon keskellä. Enää lammeksi luokiteltava avoveden alue on halkaisijaltaan alle 50 metriä. Luhteikkoa ei ole ojitettu, mutta ympäröivät suot ja metsät on ojitettu tiheästi. Vedet valuvat kuitenkin Iso-Huilun ja Vähä-Huilun suuntaan.
Järven alkuperäiset mitat voidaan arvioida esimerkiksi vuoden 1856 Kalmbergin kartastosta, mihin järvi on vielä piirretty. Kartan mittakaava on melko suuri eli 1 : 100&nbsp;000, joten mitat ovat vain suuntaa antavia. Mittauksen mukaan Ahvenjärvi olisi ollut korkeintaan 900 metriä pitkä ja 400 metriä leveä.

## Järvenlasku
Vuonna 1822 anoi Hermu Matts Johansson Kokemäeltä lupaa saada ojittamalla alentaa Ahvenjärven vedenpintaa. Hakemus siirrettiin kuitenkin lokakuussa lääninkonttoriin eikä sen päätöksestä ole tietoa. Järvi on kuitenkin vanhojen karttojen mukaan kutistunut merkittävästi, joten lupa järvenlaskuun on ilmeisesti annettu. Järvenlaskuilla tavoiteltiin lisää niittyjä, jonka heinää karja laidunsi ja jota voitiin säilöä talveksi.
## Lähteet
Kalle Mäkelä

**Kalle Mäkelä** (s. 1952 Multia) on ollut Ikaalisten kaupunginjohtaja vuodesta 2013. Hänet valittiin Ikaalisten kaupunginjohtajaksi äänin 16-11. Jo aiemmin hän toimi vuoden verran Ikaalisten virkaatekevänä kaupunginjohtajana ja sitä ennen kaupungin talousjohtajana. Kalle Mäkelä tuli Ikaalisiin terveyskeskuksen talouspäälliköksi vuonna 1976 oltuaan sitä ennen Lapinjärven talouspäällikkönä. Koulutukseltaan Mäkelä on hallintotieteiden maisteri.
Mäkelä jäi eläkkeelle syksyllä 2017 ja hänen tilalleen valittiin kaupungin sivistysjohtaja Kari Tolonen. Vuoden 2021 kuntavaaleissa Mäkelä valittiin Ikaalisten kaupunginvaltuustoon kokoomuksen edustajana.

## Lähteet
Köyhyyden teatteri

**köyhyyden teatteri** on kokeellisen teatterin suuntaus, joka perustuu J. M. Grotowskin näyttelijäilmaisua käsitteleviin teorioihin. Köyhyyden teatterin tarkoituksena on tehdä teatteritaiteesta mahdollisimman pelkistettyä karsimalla pois kaikki näyttelijätyön epätarkkuudet ja esteet.

## Lähteet
Jerzy Grotowski

**Jerzy Marian Grotowski** (11. elokuuta 1933 Rzeszów, Puola – 14. tammikuuta 1999 Pontedera, Italia) oli puolalainen teatteriohjaaja ja -teoreetikko. Hänen näyttelijäilmaisua koskeva koulukuntansa köyhyyden teatteri on nykyteatterin merkittävimpiä koulukuntia. Sen lähtökohtana on Antonin Artaudin julmuuden teatteri.

Köyhyyden teatteri karsii epäolennaisen, ja keskeinen on näyttelijä joka teknisen ja fyysisen taituruutensa kautta tavoittaa sisimmän minänsä paljastavan ilmaisun.

## Lähteet
Oikeiston vastainen kampanja

**Oikeiston vastainen kampanja** () tarkoittaa kahta erillistä poliittista puhdistuskampanjaa Kiinassa vuosina 1957–1960.

Ensimmäinen oikeiston vastainen kampanja käynnistettiin 8. kesäkuuta 1957 heti sadan kukan kampanjan jälkeen, jonka aikana kansalaisten oli sallittu arvostella avoimesti kommunistista puoluetta. Aiempaa avoimuuskampanjaa seliteltiin jälkikäteen siten, että taantumuksellisten ”myrkylliset rikkaruohot ja myrkkyhöyryt” oli ensiksi päästettävä esiin, jotta ne oli mahdollista kitkeä. Oikeistonvastaista kampanjaa johti kommunistisen puolueen pääsihteeri Deng Xiaoping. Kampanja laajeni suureksi oikeistolaisten ja byrokraattisuuden vastaiseksi kampanjaksi, joka jatkui vuoteen 1958. Kampanjan kohteeksi valittiin ne, jotka olivat esittäneet kritiikkiä aiempien avoimuuskampanjoiden aikana. Arviolta 300&nbsp;000 – 800&nbsp;000 ihmistä joutui erilaisten rangaistusten kohteeksi, useimmiten karkotetuksi pois kaupungeista tai työleirivankeuteen. Kampanja kohdistui varsinkin älymystön edustajiin. Lisäksi byrokraattisuuden vastaisessa kampanjassa noin miljoona kommunistisen puolueen jäsentä joutui puolueen sisäisen rangaistuksen kohteeksi.

Toinen, niin sanottu **oikeisto-opportunismin vastainen kampanja** käynnistettiin vuonna 1959 sen jälkeen, kun puolustusministeri Peng Dehuai oli arvostellut suurta harppausta ja Lushanin konferenssissa osa puoluejohdosta oli yhtynyt kritiikkiin. Mao Zedong katsoi asemansa olleen uhattuna ja käynnisti siksi puolueessa uuden puhdistuksen. Tämä kampanja jatkui vuoden 1960 puoliväliin saakka. Kohteina olivat varsinkin kommunistisen puolueen ja armeijan edustajat, joiden arveltiin vastustavan suurta harppausta. Virallisten tietojen mukaan oikeistolaisiksi leimattiin tällöin 3–10 prosenttia puolueen jäsenistä.

Deng Xiaoping käynnisti oikeiston vastaisissa kampanjoissa tuomittujen rehabilitoinnit vuonna 1979. Noin 850&nbsp;000 ihmisen maine puhdistettiin, ja lähes kaikki vanhat tuomiot kumottiin.

## Lähteet
Hannu Joensivu

**Hannu Olavi Markus Joensivu** (s. 12. elokuuta 1957 Viljakkala) toimi Tuusulan kunnanjohtajana vuosina 2001–2017.  Joensivu on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri.

Joensivu joutui Tuusulassa toimimaan varsin laajaa ja puoluerajat ylittävää oppositiota vastaan. Selvitysten jälkeen Joensivu sai kuitenkin valtuustolta luottamuksen keväällä 2014. Tuusulan kunnassa päätettiin tämän jälkeen siirtyä pormestarimalliin, mikä lakkautti kunnanjohtajan viran kesäkuusta 2017 alkaen. 

Vuosina 1980–1983 hän oli Pylkönmäen ja 1983–1986 Ruotsinpyhtään kunnanjohtaja sekä 1999–2001 Forssan kaupunginjohtaja. Hän työskenteli myös useissa tehtävissä OP Yrityspankissa.

## Lähteet
Erkki Kukkonen (kaupunginjohtaja)

**Erkki Jussi Kukkonen** (s. 16. maaliskuuta 1954) on ollut Järvenpään kaupunginjohtaja 1993–2018. Kukkonen valittiin virkaan sosiaalidemokraattien ehdokkaana täpärällä äänestyksellä. Hän oli vuonna 1975 Padasjoen kuntasuunnittelusihteeri, vuonna 1976 Hollolan kouluasiainsihteeri, vuosina 1977&ndash;1984 Heinolan talouspäällikkö ja vuosina 1984&ndash;1986 Heinolan konttorijohtaja.

## Lähteet
Arachamítes

**Arachamítes** (; ) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan keskiosissa. Hallinnollisesti se kuuluu Trípolin kuntaan, Arkadian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Aiemmin kylä kuului Valtétsin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Trípolin kunnan Valtétsin kunnallisyksikköön. Kylä muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Αραχαμιτών, *Topikí Koinótita Arachamitón*). Kylän väkiluku on 50 (vuonna 2011).

Arachamítes sijaitsee suunnilleen Trípolin ja Megalópolin kaupunkien puolessa välissä. Etäisyys edelliseen on linnuntietä noin 14 kilometriä ja jälkimmäiseen noin 10 kilometriä.

Suomen Ateenan-instituutti on suorittanut Arachamíteen Pyhän Paraskevan (*Agía Paraskeví*) kirkon lähellä arkeologisia tutkimuksia Björn Forsénin johdolla. Tutkimusten perusteella paikka on tunnistettu Artemis Lykoatiksen pyhäkköalueeksi, joka oli käytössä noin vuodesta 550 eaa. ensimmäisen vuosisadan loppuun eaa. Kyseessä on ainoa tunnettu tämännimisen Artemis-kultin temppeli koko Kreikassa.

## Lähteet
Aréthousa

**Aréthousa** () on Kreikan kylä sekä samanniminen Vólvin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Αρέθουσας, *Dimotikí Enótita Aréthousas*) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Thessalonikin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 2&nbsp;987 ja varsinaisen Aréthousan kylän väkiluku 748 (vuonna 2011).

Aréthousa sijaitsee linnuntietä noin 57 kilometriä Thessalonikista itään ja noin 72 kilometriä Kaválasta länsilounaaseen. Se oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Vólvin kunnaksi yhdessä Ágios Geórgioksen, Apollonían, Egnatían, Mádytoksen ja Rentínan kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.

Aréthousan lähellä sijaitseva Paliámpelan varhaiskristillinen basilika on Suomen Ateenan-instituutin ensimmäinen kaivauskohde.

## Kunnallisyksikön osat

Aréthousan kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:

## Lähteet
Kyllíni (Elis)

**Kyllíni** (; myös *Killíni*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan länsirannikolla. Hallinnollisesti se kuuluu Andravída-Kyllínin kuntaan, Eliksen alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Kástro-Kyllínin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Andravída-Kyllínin kunnan Kástro-Kyllínin kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 631 (vuonna 2011).

Kyllíni sijaitsee Peloponnesoksen länsikulmassa sijaitsevan pienemmän niemen pohjoisrannalla. Sieltä on matkaa Eliksen hallinnolliseen keskukseen Pýrgokseen linnuntietä noin 39 kilometriä ja Länsi-Kreikan pääkaupunkiin Patrakseen noin 64 kilometriä. Kyllíni muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Κυλλήνης, *Topikí Koinótita Kyllínis*), johon kuuluu varsinaisen Kyllínin kylän lisäksi asumaton Kafkalídan saari. Koko yhdyskunnan väkiluku on 631.

Kylä on perinyt nimensä antiikin ajan Kyllenen kaupungilta. Se oli Eliksen maakunnan satamakaupunki ja muun muassa monet Olympian kisoihin matkanneet saapuivat sen kautta. Se oli myös merkittävä sotasatama ja toimi muun muassa Spartan laivastotukikohtana peloponnesolaissodan aikana. Satama oli käytössä keskiajalle ja toimi tuolloin venetsialaisten ja genovalaisten kauppasatamana nimellä *Glarenza*. Suomen Ateenan-instituutti on suorittanut antiikin aikaisen sataman alueella meriarkeologisia tutkimuksia Jari Pakkasen johdolla.

Nykyinen Kyllínin satama sijaitsee vain noin 800 metriä antiikin aikaisesta satamasta itään. Satamasta on yhteys muun muassa Kefalonián ja Zákynthoksen saarille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kapitalistisen tien kulkija

**Kapitalistisen tien kulkija** oli Kiinassa vuosien 1966–1969 kulttuurivallankumouksen aikana käytetty haukkumanimitys kommunistisen puolueen jäsenistä, joiden katsottiin ajautuneen porvarillisuuteen ja vastavallankumouksellisuuteen.

Taustalla oli Mao Zedongin 1960-luvun aikana kasvanut huoli sosialistisen järjestelmän ajautumisesta takaisin kapitalistiseen luokkayhteiskuntaan puolueen omien johtajien ja kaaderien porvarillistumisen seurauksena. Käsite ”kapitalistisen tien kulkijat” lisättiin Maon tahdosta tammikuussa 1965 niin sanottuihin 23 kohdan ohjeisiin, jotka koskivat silloin käynnissä ollutta suhteellisen maltillista sosialismin opetuskampanjaa. Mao oli pettynyt kyseiseen kampanjaan ja käynnisti seuraavana vuonna paljon rajumman kulttuurivallankumouksen. Kulttuurivallankumouksen aikana ”kapitalistisen tien kulkijat” olivat väkivaltaisten hyökkäysten pääkohteena. Vuonna 1968 Liu Shaoqin julistettiin olevan ”kapitalistisen tien kulkija numero yksi” ja Deng Xiaopingin ”kapitalistisen tien kulkija numero kaksi”.

## Lähteet
*

### Viitteet
Kyllene

**Kyllene** (, ) tai **Kyllíni** () voi viitata seuraaviin:

* Kyllene, samannimisen vuoren nymfi kreikkalaisessa mytologiassa
** Kyllíni eli Zíreia, antiikin Kyllene, vuori Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa
* Kyllene, antiikin aikainen kaupunki Eliissä
** Kyllíni, nykyinen kylä Andravída-Kyllínin kunnassa Eliin alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella Kreikassa

* Cyllene, Jupiterin kuu
* *[[Cyllene (suku)|Cyllene]]*, kotiloiden suku
Kokytós

**Kokytós** (; myös *Kokítos*) on joki, joka virtaa Thesprotiassa, Epeiroksen alueella luoteisessa Kreikassa. Se saa vuolaimmillaan alkunsa Paramythiá-vuorilta ja yhtyy Achérontas-jokeen Mesopótamon kylän lähellä Párgan kunnassa.

Joen nimi vastaa kreikkalaisessa mytologiassa esiintyvää, manalassa eli Haadeessa sijainnutta Kokytos-jokea, joka oli samoin maanalaisen Akheron-joen sivuhaara.

Suomen Ateenan-instituutti on suorittanut Kokytós-joen laaksossa vuosina 2003–2010 monitieteellisen tutkimuksen, joka on kartoittanut alueen historiaa esihistorialliselta ajalta nykypäiviin saakka. Tutkimus hyödynsi historiatieteen, arkeologian ja geologian menetelmiä.

## Lähteet
Vesa Huuskonen

**Vesa Huuskonen** on suomalainen eversti evp. Hän toimi Parikkalan kunnanjohtajana 2014–2022. 

Parikkalan kunnanvaltuuston valitessa kunnanjohtajan Huuskonen voitti Pete Pakarisen äänin 17–7. Aiemmin hän toimi Raja- ja merivartiokoulun johtajana. Koulutukseltaan Huuskonen on upseeri (1985) ja yleisesikuntaupseeri (1995). Sotilasarvoltaan hän on eversti (2008). Huuskonen on suorittanut Johtamistaidon Opistolla Strategisen henkilöstöjohtamisen tutkinnon (2007).

Huuskonen on työskennellyt Kainuun rajavartiostossa (1985–1990), Rajakoululla (1990–1993), Kaakkois-Suomen rajavartiostossa (1995–2002), Rajavartiolaitoksen esikunnassa (2002–2010) ja Raja- ja merivartiokoululla (2010–2014). Hän toimi UM:n raja-asian toimikunnan sihteerinä 2002–2004, osallistui valtion työnantajaryhmän toimintaan 2005–2009 ja johti rajayhteistyöhön liittyvää suomalais-venäläistä koulutuksen ja tutkimuksen työryhmää 2011–2014. Huuskonen osallistui kevään 2019 eduskuntavaaleihin Kokoomuksen ehdokkaana, mutta ei tullut valituksi. Huuskonen on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.

Huuskosen erottua syksyllä 2022 kunnanjohtajan virasta luottamuspulan takia Parikkalan kunnanvaltuusto valitsi talvella 2023 hänen seuraajakseen Mervi Pääkön. 

## Lähteet
Paliámpela (Thessaloniki)

**Paliámpela** (; myös *Paliámbela*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Makedoniassa maan pohjoisosassa. Hallinnollisesti se kuuluu Vólvin kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Aiemmin kylä kuului Ágios Geórgioksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Vólvin kunnan Ágios Geórgioksen kunnallisyksikköön. Kylä on osa Vrasnán kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 45 (vuonna 2011).

Suomen Ateenan-instituutti on suorittanut Paliámpelassa vuosina 1999–2004 kaivauksia ja restaurointia, joiden kohteena on ollut varhaiskristillinen basilikakirkko. Kohde sijaitsee Vrasnásta Aréthousaan johtavan tien varressa. Kaivausten yhteydessä löydettiin muun muassa kirkon lattiamosaiikkeja, joiden perusteella se on ajoitettu 400-luvun loppuun tai 500-luvun alkuun. Kirkko oli instituutin ensimmäinen kaivauskohde.

## Lähteet

## Kirjallisuutta

*
Strátos

**Strátos** () on Kreikan kylä sekä samanniminen Agrínion kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Στράτου, *Dimotikí Enótita Strátou*) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Aitolia-Akarnanian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 5&nbsp;429 ja varsinaisen Strátoksen kylän väkiluku 979 (vuonna 2011).

## Maantiede

Strátoksen kylä sijaitsee Achelóos-joen länsirannalla noin yhdeksän kilometriä Agrínion kaupungista luoteeseen. Heti kylän pohjoispuolella joessa sijaitsee Strátoksen tekojärvi. Strátoksen kunnallisyksikkö käsittää Agrínion kunnan länsiosan. Sen suurin asutus on Lepenoún pieni kaupunki.

## Historia

### Antiikki

Antiikin aikana nykyisen kylän paikalla sijaitsi Stratoksen kaupunki, joka oli Akarnanian merkittävin. Sen kukoistuskautta olivat erityisesti 400- ja 300-luku eaa. 200-luvulla eaa. kaupunki joutui Aitolian vallan alle ja pysyi siinä Rooman vallan alkuun vuonna 167 eaa. saakka, jonka jälkeen roomalaiset palauttivat kaupungin akarnanialaisille. Stratoksen merkittävimmät jäänteet ovat Zeus Stratioksen temppelin sekä teatterin rauniot.

### Nykyinen kylä

Nykyinen kylä on kehittynyt paikalle myöhemmin. Se tunnettiin aiemmin nimellä *Sorovígli* (Σωροβίγλι) ja nimettiin uudelleen antiikin aikaisen kaupungin mukaan vuonna 1928.

Strátos oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Agrínion kuntaan yhdessä Angelókastron, Arákynthoksen, Makryneían, Neápolin, Panaitolikón, Paravólan, Parakampýlian ja Thestieíin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.

## Kunnallisyksikön osat

Strátoksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Laajoki (täsmennyssivu)

**Laajoki** tarkoittaa seuraavia:

*Laajoki, joki Yläneellä
*Laajoki, kylä Mynämäen kunnassa

## Sukunimi
*Kauko Laajoki (s. 1940), geologi, professori
Kauko Laajoki

**Kauko Veikko Olavi Laajoki** (s. 1940) on suomalainen geologi ja Oulun yliopiston geologian ja mineralogian emeritusprofessori vuodesta 1978. Hänen tutkimusalaansa ovat Suomen prekambriset rautamuodostumat.

## Julkaisut
*Kauko Laajoki and Risto Saikkonen, *On the geology and geochemistry of the Precambrian iron formations in Väyrylänkylä, South Puolanka area, Finland*, Geologinen tutkimuslaitos, 1977 Sarja: Bulletin / Geological Survey of Finland, 0367-522X; 292 
*Kauko Laajoki, *Stratigraphy of the northern end of the early Proterozoic (Karelian) Kainuu Schist Belt and associated gneiss complexes, Finland*, Geologian tutkimuskeskus, 1991 Sarja: Geologian tutkimuskeskus. Bulletin ; 358. 

## Lähteet
Tuohi-kvartetti

**Tuohi-kvartetti** tai **Tuohi Quartet** oli vuonna 1971 toiminut suomalainen jazz-kokoonpano, jossa soittivat basisti Teppo Hauta-aho, saksofonisti Paroni Paakkunainen, pianisti Heikki Sarmanto ja rumpali Edward Vesala. Yhtye koottiin Montreux’n jazzfestivaaleja varten ja yhtye voitti siellä järjestetyn EBU:n jazzyhtyekilpailun. Yhtye esiintyi Montreux’n lisäksi Newportin jazzfestivaaleilla Yhdysvalloissa. 

Tuohi-kvartetti soitti Montreux’n yhtyekilpailussa sarjan, joka koostui kolmesta Sarmanno ja yhdestä Hauta-ahon sävellyksestä. Sarmannon sävellykset on julkaistu hänen soololevyllään *Counterbalance* hänen oman yhtyeensä soittamana ja Hauta-ahon sävellys on julkaistu Pekka Pöyryn kokoelmalevyllä *Happy Peter* Pöyryn kvartetin soittamana. Yhtye soitti sarjan kokonaisuudessaan Yleisradion televisio-dokumentissa.

# Counterbalance (Sarmanto)
# 5-3-4 (Hauta-aho)
# Moonflower (Sarmanto)
# Seagull (Sarmanto)

Vaikka yhtye ei levyttänyt olemassaolonsa aikana, sen Montreux’n-esitys kappaleesta ”Seagull” julkaistiin vuonna 2013 kokoelma-albumilla *Eteenpäin! Suomi-Jazz 1960–1975*. Juhani Aaltosen piti soittaa yhtyeessä saksofonia, mutta sairastumisen vuoksi Paakkunainen korvasi hänet (yhtyeen nimi olisi ollut Juhani Aaltonen kvartetti). 

## Lähteet
*Näyte kappaleesta Seagull sekä Heikki Sarmannon haastattelu Yleisradion Elävässä arkistossa
**Eteenpäin! Suomi-Jazz 1969-1975*, Arte Music 2013
*Suomen Jazz & Pop Arkiston tallenne Yleisradion Jazzradiosta, jossa Tuohi-kvartetin kilpailuohjelmisto Montreux’stä Viola-tietokannassa
*Suomen Jazz & Pop Arkiston tallenne Yleisradion televisio-dokumentista, jossa Tuohi-kvartetti esittää kilpailuohjelmistonsa Viola-tietokannassa

### Viitteet
Iso-Huilu

**Iso-Huilu** on Satakunnassa Harjavallassa sijaitseva kuivatettu järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Harjunpäänjoen valuma-alueen Kovelinojan valuma-alueeseen. Järven paikalla sijaitsee Iso-Huilun luhtamaa ja suo.

## Maantieto
Nykyinen järven paikalla sijaitseva kosteikko muistuttaa kolmisormista kättä, jonka 250 metriä pitkä peukalo osoittaa pohjoiseen ja kaksi pitkää sormea osoittavatta molemmat kaakkoon. Pisin sormi on 750 metriä pitkä, toinen on 450 metriä pitkä ja suo on muuten 400 metriä leveä. Suon pituussuuntaan on kaivettu pitkä oja, joka jatkuu metsään Osonojana. Oja muuttuu alajuoksulla Kovelinojaksi ennen yhtymistään Harjunpäänjokeen Kaasmarkussa Ulvilassa.

Mittaamalla vuoden 1856 Kalmbergin kartastosta järven mittoja, voidaan mittakaavan avulla saada summittainen käsitys järven mitoista. Kartassa on järvellä sama muoto kuin nykyisellä suolla. Järven pituus olisi Kalmbergin kartan mukaan noin kilometrin pitkä ja 450 metriä leveä.

## Historiaa
Silloisen Kokemäen ja nykyisen Harjavallan Niuttalasta kotoisin oleva Jacob Hermu ja muut osalliset anoivat vuonna 1816 lupaa kuivattaa Iso-Huilujärven. Päätös annettiin vasta 1825 ja sen jälkeen Iso-Huiluna nykyään tunnettu järvi on kuivatettu avosuoksi. Myös Vähä-Huilujärven kuivatuspäätöksessä on samat päivämäärät.

Hermun anomuksessa järveä kutsuttiin "Iso-Huilujärveksi". Kalmbergin kartastossa 1855–1856 järven nimi kirjoitettiin "Huilujärvi" ja sen vieressä ollutta Vähä-Huilua taas "Wähäjärveksi".

## Lähteet
Helge Laakso

**Helge Armas Laakso** (22. helmikuuta 1925 Lammi – 9. tammikuuta 1999 Renko) oli suomalainen pankinjohtaja. Hän oli Osuuspankkien Keskuspankin pääjohtaja 1984–1985. Laakso oli koulutukseltaan agronomi.

## Lähteet
Oso Laakso

**Oso Ilmari Laakso** (26. lokakuuta 1925 Helsinki – 9. lokakuuta 2015) oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja. Hän oli Toimihenkilö- ja Virkamiesjärjestöjen Keskusliiton (TVK) puheenjohtaja 1969–1981.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Oso Laakson muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Vähä-Huilu

**Vähä-Huilu** on Satakunnassa Harjavallassa sijaitseva kuivatettu järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Harjunpäänjoen valuma-alueen Kovelinojan valuma-alueeseen. Järven paikalla sijaitsee nykyään Vähä-Huilun niminen avosuo, joka syntyi 1800-luvulla järvenlaskun seurauksena.

## Maantieto
Nykyisen järven paikalla sijaitseva avosuo on kilometrin pituinen ja sen luoteispäässä suo jatkuu metsittyneenä suona. Koko suon pituudelta on kaivettu yksi kuivatusoja, joka yhtyy Iso-Huilusta laskevaan laskuojaan. Oja jatkaa Osonojana ja muuttuu alajuoksulla Kovelinojaksi ennen yhtymistään Harjunpäänjokeen Kaasmarkussa Ulvilassa.

Mittaamalla vuoden 1856 Kalmbergin kartastosta järven mittoja, voidaan mittakaavan avulla saada summittainen käsitys järven silloisista mitoista. Kartassa järvellä on sama muoto kuin nykyisellä suolla. Järvi olisi Kalmbergin kartan mukaan noin 1,1 kilometriä pitkä ja 200 metriä leveä.

## Historiaa
Silloisen Kokemäen ja nykyisen Harjavallan Niuttalasta kotoisin oleva Jacob Hermu ja muut hankkeen osalliset anoivat vuonna 1816 lupaa kuivattaa Vähä-Huilujärven. Päätös annettiin vuonna 1825, jonka jälkeen järvi on kuivatettu avosuoksi. Myös Iso-Huilujärven kuivatuspäätöksessä on samat päivämäärät.

Hermun anomuksessa järveä kutsuttiin "Vähä-Huilujärveksi". Kalmbergin kartastosa 1855–1856 järven nimi kirjoitettiin "Wähäjärvi" ja sen vieressä ollutta Iso-Huilua taas "Huilujärvi".

## Lähteet
Suomen euroviisukarsinta 1985

**Suomen euroviisukarsinta 1985** oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 1985 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu järjestettiin jo kolmatta vuotta putkeen avoimena sävellyskilpailuna, johon saatiin kappaleita 149. Niistä asiantuntijaraati valitsi 12 parasta karsintaan, jossa säveltäjän oli valittava kappaleensa esittäjäksi joko Ami Aspelund, Tapani Kansa, Sonja Lumme, Bianca Morales, Riki Sorsa tai Pave Maijanen. Heistä Maijanen vetäytyi kilpailusta viime hetkellä Yleisradon kanssa syntyneen palkkakiistan takia ja häntä korvaamaan saatiin Jokke Seppälä.

Kaikki kappaleet soitettiin radiossa helmikuun alussa ohjelmassa *Kohti euroviisuja*. Samassa lähetyksessä soitettiin myös viisi täpärimmin karsiutunutta kappaletta. Finaali pidettiin lauantaina 16. helmikuuta Yleisradion tv-studiolla 2 ja televisioitiin suorana YLE TV1:ssä kello 19.35 alkaen. Uutisten kohdalla olleen tauon jälkeen tuloslähetys nähtiin kello 21.00. Voittajan valitsivat kuudelle paikkakunnalle kokoontuneet alueraadit, jotka koostuivat tavallisista musiikin kuuntelijoista.

## Tulos

### Pistetaulukko

### Alueraatien puheenjohtajat
* Rovaniemi: Ritva Säilä-Tapio
* Kuopio: Ilkka Pettersson
* Vaasa: Vesa Nieminen
* Turku: Kari Purssila
* Jyväskylä: Marja Aho
* Helsinki: Reijo Suojanen

### Esikuuntelussa myös soitetut

## Palanneet artistit
Sijoitukset euroviisukarsinnoissa on merkitty mustalla tekstillä ja interviisukarsinnoissa punaisella tekstillä.

## Lähteet
*http://www.viisukuppila.fi/muistathan-suomen-karsinnat-1985/

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Voittoesitys Ylen Elävässä arkistossa
*Koko karsintafinaali Ylen Elävässä arkistossa
*
Altor Funds

**Altor Funds** on pääomasijoitusrahasto joka on erikoistunut pohjoismaisiin yrityksiin. 
Toimintaan kuuluu ostaa keskisuuria pohjoismaalaisia yrityksiä joita kehitetään joitakin vuosia ja myydään sitten eteenpäin. Sen omistuksiin kuuluu lähes 30 yritystä, joissa on töissä noin 30&nbsp;000 työntekijää.

Altorin rahastoilla ja neuvontayhtiöillä (konsulttitoimistoilla) on toimipaikat Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Suomessa.
Lisäksi Jerseyn veroparatiisissa toimii Altor Fund II GP Limited.

Altor rahoittaa juuri toimintansa aloittaneita tai taloudellisissa vaikeuksissa olevia yrityksiä, joilla se katsoo olevan mahdollisuuksia menestymiseen.

Kohdeyrityksiin tuodaan liikkeenjohdon osaamista sekä erityisosaamista, asetetaan taloudelliset tavoitteet ja pyritään lisäämään yrityksen kannattavuutta.

Pääomasijoittajat Stena Adactum ja Altor ovat tehneet julkisen ostotarjouksen Tukholman pörssissä listatusta turvallisuusyhtiö Gunnebosta. Gunnebohon on tehty tietomurto ja vääriin käsiin on joutunut mm. tietoja Ruotsin eduskunnan ja pankkien turvajärjestelmistä.

## Altorin kokonaan tai osittain omistamia yrityksiä
Altorin omistamia yrityksiä toimialoineen ovat seuraavat yritykset (tiedot vuodelta 2015):

* Agr Group, energia, Norja
* Apotek Hjärtat, terveydenhuolto, Ruotsi
* Carnegie Asset Management, palvelut, Tanska
* Carnegie Investment Bank, palvelut, Ruotsi
* Constructor Group, teollisuus, Norja
* CTEK, energia, Ruotsi
* Curato AS, terveydenhuolto, Norja
* Dustin, tukku- ja vähittäiskauppa, Ruotsi
* Eltek Group, energia, Norja
* Ewos, teollisuus, Norja
* Ferrosan, terveydenhuolto, Tanska
* Haarslev Industries, teollisuus, Tanska
* Health & Fitness Nordic, kuluttajatuotteet, Norja
* Helly Hansen, tukku- ja vähittäiskauppa, Norja
* Lindorff Group, palvelut ja perintä, Norja
* Max Matthiessen, palvelut, Ruotsi
* Navico, kuluttajatuotteet, Norja
* Norsk Gjenvinning, palvelut, Norja
* Northstar, energia, Ruotsi
* One, palvelut, Ruotsi
* Orchid, terveydenhuolto, Yhdysvallat
* Papyrus, tukku- ja vähittäiskauppa, Ruotsi
* Piab, teollisuus, Ruotsi
* Qmatic, palvelut, Ruotsi
* Rossignol Group, kuluttajatuotteet, Ranska
* Sonion, terveydenhuolto, Tanska
* Wrist Ship Supply, tukku- ja vähittäiskauppa, Tanska
* Åkers Group, teollisuus, Ruotsi
* Ålö, teollisuus, Ruotsi
* Realia Group (Realia Isännöinti, Realia Management,  Huoneistokeskus, Huom! Huoneistomarkkinointi ja SKV Kiinteistönvälitys), Suomi 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Altor Equity Partners AB
* turvallisuusyhtiö Gunnebo AB
Pikiruukki

**Pikiruukki** tarkoittaa seuraavia asioita:

*pikiruukki-käsite on tullut alun perin tervan valmistuksen yhteydessä syntyneen sivutuotteen pien tehdasmaisesta valmistuksesta. Piki oli tervan ohella yksi vientituote.
*Pikiruukki, Kokkolassa sijaitseva pienalue.
*Oulun Tervahovin yhteydessä sijainnut pikiruukki, joka oli Oulun kauppaseuran hallinnassa.
Kari Koski

**Kari Koski** (s. 1952 Uusikaupunki) on ollut Rauman kaupunginjohtaja vuodesta 2012. Aiemmin hän oli Uudenkaupungin kaupunginjohtaja.

Koski on koulutukseltaan oikeustieteen maisteri. Puoluekannaltaan hän on sosiaalidemokraatti. Koski kannattaa suuria kuntia ja on kertonut pitävänsä Rauman asukaslukua liian pienenä, minkä vuoksi kuntaliitokset olisivat hänen mukaansa suotavia.

## Lähteet
Timo Kenakkala

**Timo Kenakkala** (s. marraskuu 1957) on entinen lentopalloilija, urheiluvaikuttaja, tutkija ja poliitikko. Hän toimi Hämeenlinnan kaupunginjohtaja vuosina 2013-2021. Kenakkala jäi tehtävästä eläkkeelle ja hänen seuraajaksi valittiin Olli-Poika Parviainen. Kenakkala on koulutukseltaan filosofian tohtori. Aikaisemmin hän oli Oulun apulaiskaupunginjohtaja ja toimi sitä ennen usean vuoden ajan Kemiran tutkimuskeskuksen johtajana sekä tutkijana Oulun yliopistossa ja Tampellassa. Hänen puolueensa on SDP.

Kenakkala voitti lentopallon Suomen-mestaruuden vuonna 1988 Rantaperkiön Iskun joukkueessa. Hän pelasi SM-sarjassa 280 ottelua ja Suomen maajoukkueessa 80 ottelua. Hän oli pelipaikaltaan passari. Hänen kasvattajaseuransa oli Oulunsuun Heitto, ja hän edusti tamperelaisen Rantaperkiön Iskun lisäksi Oulun Kiskoa ja Oulun Ettaa.

Kenakkala toimi Suomen Olympiakomitean hallituksessa vuosina 2000–2004 ja Suomen Lentopalloliiton hallituksessa vuosina 2000–2007.

## Lähteet
Tomas Häyry

**Tomas Häyry** (s. 6. lokakuuta 1967) on Vaasan kaupunginjohtaja. Vaasan kaupunginvaltuuston valitessa kaupunginjohtajan elokuussa 2011 hän sai 34 ääntä 51:stä. Hän oli toiminut kaupunginjohtajan sijaisena edelliskeväästä saakka. Tätä ennen hän oli toiminut kaupungin teknisen toimen johtajana, kehitysjohtajana sekä kaupunkisuunnittelun lakimiehenä. Hän on Vaasanseudun Kehitys Oy VASEKin puheenjohtaja.

## Lähteet
Luis Rubiños

**Luis Rubiños Cerna** (s. 31. joulukuuta 1940) on uransa jo päättänyt perulainen jalkapallomaalivahti.

Rubiños edusti Perun jalkapallomaajoukkuetta vuosina 1963-1972 pelaten 38 ottelua. Hän oli maajoukkueen ykkösmaalivahtina vuoden 1970 MM-kilpailuissa Meksikossa, jossa Peru selviytyi puolivälieriin. Puolivälierissä tuleva maailmanmestari Brasilia oli kuitenkin parempi 2-4 -lukemin. Rubiños sai ottaa osan tappiosta omaan piikkiin, sillä kolme Brasilian maalia meni melko helposti hänen selkänsä taakse ja Peru hallitsi peliä suurimman osan ajasta. Tuota peliä lukuun ottamatta Rubiños esiintyi turnauksessa varsin hyvin.

Seuratasolla Rubiños pelasi koko uransa, joka kesti vuodesta 1961 vuoteen 1977, kotimaassaan Perussa pääsarjatasolla. Hän edusti Perussa suurimman osan ajastaan Sporting Cristalia. Rubiños pelasi myös Defensor Limassa, Universitario de Deportes Limassa ja Carlos Mannucci Trujillossa.

## Lähteet
* 
* http://www.national-football-teams.com/player/17435/Luis_Rubinos.html
Harlem Shake (kappale)

**Harlem Shake** on yhdysvaltalaisen DJ-tuottaja Baauerin kappale. Sen julkaisi Mad Decentin omistuksen alaisena oleva "Jeffree's" hänen debyyttisinglenä 22. toukokuuta 2012. Korkeatempoinen kappale sisältää mekaanisen bassolinjan, Dutch House-syntikkariffejä, tanssimusiikki dropin, ja sampleja karjuvan leijonan äänistä. Kappale sisältää samanlaisuuksia Plastic Littlen vuonna 2001 julkaistusta kappaleesta "Miller Time", varsinkin lause "then do the Harlem Shake", joka on viittaus samannimiseen tanssiin. Baauer lisäsi kappaleeseen erilaisia erikoisia ääniä niin, että se erottuu.

Helmikuuhun 2013 asti kappale ei myynyt kovin hyvin, kunnes YouTubeen ladattu kappaleeseen pohjautuva video kehittyi samannimiseksi internet-ilmiöksi. Internet-ilmiöksi muodostuminen auttoi singlen myyntitilastoissa, kun se sijoittui Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan kärkeen viideksi peräkkäiseksi viikoksi. Samoin se saavutti Britannian singlelistan kolmannen sijan sekä Australian ja Uuden-Seelannin singlelistan ensimmäisen sijan.

"Harlem Shake" sai pääosin positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta, jotka kokivat sen houkuttelevaksi tanssikappaleeksi, vaikka jotkut kokivat sen enemmän noveltykappaleeksi. Hitiksi muodostumisen jälkeen Mad Decentin johtaja Diplo solmi sopimuksen niiden kappaleen samplaajien kanssa, joiden sopimuksia sen samplaamisesta ei ollut selvitetty ennen kappaleen julkaisua. Yhdysvaltalaisräppäri Azelia Banks julkaisi "Harlem Shakestä" remix-version hänen SoundCloud-sivulleen, joka kuitenkin Baauerin pyynnöstä poistettiin ja johti näiden kahden väliseen riitaan.

## Lähteet
She Wolf (kappale)

**She Wolf** on kolumbialaislaulaja Shakiran kappale hänen samaa nimeä kantavalta kahdeksannelta studioalbumilta. Sen julkaisi Epic Records albumin johdantosinglenä 10. heinäkuuta 2009. Kappaleen sanoittivat Shakira, John Hill, ja Sam Endicott. Shakira ja Hill myös tuottivat kappaleen. Kappaleesta on julkaistu 6 heinäkuuta 2009 myös espanjankielinen versio nimeltään **"Loba"**, jolla vierailee Jorbe Drexler. Musikaalisesti "She Wolf" on disco, hi-NRG ja synthpop-inspiroitu kappale, joka sisältää yksityiskohtia Shakiran tylsistyneisyydestä hänestä välittämätöntä kumppaniaan kohtaan sekä siitä että hän näyttää miten hänet voi saada tyytyväiseksi.

Julkaisunsa jälkeen "She Wolf" sai pääosin positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta, jotka yllättyivät kappaleen erilaisuudesta moniin muihin senaikaisiin kappaleisiin verrattuna. Kaupallisesti "She Wolf" menestyi hyvin listakaavioilla. Se pääsi kymmenen parhaan joukkoon muun muassa Kanadassa, Saksassa, Italiassa, Espanjassa sekä Isossa-Britanniassa. Yhdysvalloissa "She Wolf" pääsi Billboard Hot 100 -listan 11.- sekä Dance/Club Play Songs -listan ensimmäiselle sijalle. Espanjankielinen versio "Loba" pääsi sekä Hot Latin Songsin että Tropical Songsin listojen kärkeen. "She Wolf" myi tuplaplatinaa Espanjassa sekä platinaa Italiassa, Meksikossa ja Yhdysvalloissa.

Kappaleeseen liittyvän musiikkivideon ohjasi Jake Nava ja se sisältää Shakiran tanssimassa lukuisissa kohteissa, kuten punaisessa luolassa sekä kultaisessa häkissä. Kriitikkojen palaute videota kohtaan oli positiivista, joista monet yllättyivät Shakiran tanssitaidoista. Kappaleen edistämiseksi Shakira on esittänyt kappaleen lukuisissa konserteissa ja musiikkifestivaaleilla. Se oli myös osa The Sun Comes Out World Tourin esityslistaa vuonna 2010.

## Lähteet
Matthias Jernvall

**Matthias Jernvall**, sukunimi vuoteen 1814 *Rautelius* (13. maaliskuuta 1784 Somero – 29. elokuuta 1832 Somero) oli suomalainen kirkkoherra ja arkkiveisujen tekijä.

Jernvallin vanhemmat olivat Someron Rautelan Suutelan talollinen Jöran Henriksson ja Kaisa Henriksdotter. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1809 ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1812.

Jernvall toimi Auran kappalaisen apulaisena vuodesta 1812, Turun suomalaisessa seurakunnassa vt. kappalaisena sekä virka- ja armovuodensaarnaajana vuonna 1818 ja vakinainen kappalaisena vuodesta 1819 (astui virkaan 1821) sekä viimeksi Someron kirkkoherrana vuodesta 1830.

Jernvall kirjoitti arkkiveisun Turun palosta 1827.

Jernvall oli naimisissa vuodesta 1821 Kristina Maria von Hausenin kanssa.

## Teoksia
* *Wärsyt, joita yksi turkulainen M. J. ittekseen hyräili muistaissansa sitä kowaa ja haikiaa yötä 4:n ja 5:n päiwän wälillä syyskuussa w. 1827, jona hän Turun kaupungin palon tähden, ynnä tuhanten ystäwäinsä kanssa, täytyi lapsinensa paeta ja jättää majansa ja tawaransa tulen saalihiksi*. 1829, 2. painos J. C. Frenckellin ja pojan kirja-paino, Turku 1853

## Suomennoksia
* *Jumalan kymmenen käskyä, jotka [[Christopher Dahl]] on selittänyt : nyt sen ihmellisen kallin ja ylösrakendavaisen sisällepidon tähden suomennetut* ; suomentajat Matthias Jernvall ja Johan Fredrik Wallin. Frenckell, Turku 1826, uusi painos 1831

## Lähteet
* Teosluettelo Fennica Suomen kansallisbibliografia
* Jyväskylän yliopiston kirjaston arkkiveisukokoelma : Mathias Jernwall 

### Viitteet
Paavo Hyökki

**Paavo Iivari Hyökki** (s. 17. syyskuuta 1981 Espoo) on suomalainen kuoronjohtaja. Hän valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemian kuoronjohtoluokalta vuonna 2013 erinomaisin arvosanoin. Hän on kuoroineen kantaesittänyt kymmeniä kuoroteoksia, johtanut kantanauhoituksia ja konsertteja Yleisradioon, menestynyt kansainvälisissä kuorokilpailuissa sekä konsertoinut kutsuttuna esiintyjänä monilla musiikkifestivaaleilla koti- ja ulkomailla.

Hyökki on toiminut taiteellisena johtajana sekä kuoronjohtajana muun muassa Helsingin Poliisilaulajissa (2006–2014), Medicantossa (2005–2013), Lain Huudossa (2009–), Ahjo Ensemblessä (2013–2021), Tampereen Laulajissa (2014–) (ent. Mieskuoro Laulajat) ja Chorus Cathedralis Aboensiksessa (2021–) sekä vieraillut muun muassa Kirkkonummen kamariorkesterissa. Vuodesta 2017 hän on toiminut myös Suomen Mieskuoroliiton edustuskuoro Liiton Miesten taiteellisena johtajana.

Hyökin isä on professori Matti Hyökki ja hänen veljensä on Pasi Hyökki, myös molemmat heistä ovat toimineet kuoronjohtajina.

## Levytyksiä

* "Tähti suurempi muita", Lain Huuto – 2015
* Jussi Chydenius: "Works for mixed choir", Ahjo Ensemble – 2017
* Mikko Pykäri: "O", Ahjo Ensemble ja vierailevat artistit – 2019 (PME Records)
* "Straight Masterpieces", Lain Huuto – 2019
* "Valoon!", Lain Huuto – 2023
* "Rajalla - On the frontier", Liiton Miehet – 2023
* "Sydämessäni on taivas", Lain Huuto – 2023
* "Elämän laulu", Tampereen Laulajat – 2024 (Alba Records)

## Muita tehtäviä
* Suomen Kuoronjohtajayhdistyksen hallituksen sihteeri  (2010–2016)
* Suomen Mieskuoroliiton musiikkilautakunnan jäsen (2012–) ja taiteellinen johtaja (2015–2024)
*Sulasol Laulu- ja soittojuhlien taiteellinen johtaja (2022)
*Sulasolin taiteellinen johtaja (2024–) 

## Kilpailumenestys
Kansainvälisen kuorokilpailun A1-sekakuorosarjan voitto Lain Huuto -kuoron kanssa (Canta al Mar, Espanja 2014).

## Lähteet
Peter Gould

**Peter Gould** on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, ohjaaja ja tuottaja. Hänet tunnetaan televisiosarjan *[[Breaking Bad]]* käsikirjoittajana ja sen spin-offin *[[Better Call Saul]]in* toisena luojana. Gould työskenteli *Breaking Badissa* vuosina 2008–2013 ja käsikirjoitti yhteensä 11 sarjan jaksoa, joista hän ohjasi kaksi.

## Filmografia

### Gouldin käsikirjoittamat televisiojaksot

## Lähteet
Antti Isotalus

**Antti Niilo Isotalus** (5. elokuuta 1949 Alavieska – 6. joulukuuta 2020 Kokkola) oli Kokkolan kaupunginjohtaja vuodesta 1991 vuoteen 2016. 

Isotalus työskenteli Ylivieskan kaupungin kansliasihteerinä vuosina 1973&ndash;1974, kaupunginsihteerinä 1974&ndash;1979, ulkoasiainministerin avustajana vuosina 1978&ndash;1985, ulkoasiainsihteerinä vuosina 1985&ndash;1986 ja 1988&ndash;1990, Ylivieskan kaupunginjohtajana 1986&ndash;1988 sekä vt. lähetystöneuvoksena vuosina 1990&ndash;1991. Isotalus oli naimisissa vuodesta 1971 ja hän sai kolme lasta. Isotalus jäi eläkkeelle keväällä 2017, mutta hänen seuraajansa kaupunginjohtajana aloitti jo syksyllä 2016.

Antti Isotalus kuoli 6. joulukuuta 2020 keskussairaalassa Kokkolassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Antti Isotaluksen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Kelluva valuuttakurssi

**Kelluva valuuttakurssi** on valuuttajärjestelmään liittyvä käsite, joka tarkoittaa valuuttaa, jonka kurssi määräytyy markkinoiden kysynnän ja tarjonnan perusteella.
Sen vastakohta on kiinteä valuuttakurssi, jonka arvo pidetään vakaana ja joka määräytyy poliittisen päätöksen seurauksena.

## Vapaasti kelluvat valuutat
* (AUD)
* (CAD)
* (CLP)
* (JPY)
* (MXN)
* (NOK)
* (PLN)
* (SEK)
* (GBP)
* (MAD)

* (EUR)
**
**
**
**
**
**
**
**
**
**
**
**
**
**
**
**
**
**
**
* (RUB)
* (SOS)
* (USD)

## Katso myös
* Suomen pankkikriisi
* Kovan markan politiikka

## Lähteet
Jokainen päivä on liikaa

**Jokainen päivä on liikaa** (alkuperäiseltä englanninkieliseltä nimeltään ”Killing Me Softly with His Song”) on Charles Foxin säveltämä kappale, joka julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1972. Englanninkieliset sanat on tehnyt Norman Gimbel ja suomenkieliset Juha Vainio. 

Kappale sai alkunsa siitä, kun 20-vuotias yhdysvaltalainen muusikko Lori Lieberman oli marraskuussa 1971 katsomassa folklaulaja Don McLeanin konserttia Los Angelesissa. McLeanin kappale ”Empty Chairs” teki Liebermaniin suuren vaikutuksen, ja hän kirjoitti ajatuksensa lautasliinaan. Hän näytti kirjoitustaan lauluntekijäparille Charles Fox ja Norman Gimbel, jotka kirjoittivat tekstin pohjalta laulun. Laulun nimi oli Gimbelin ajatus, ja Fox sävelsi sen.

Lori Lieberman äänitti kappaleen, ja se julkaistiin vuonna 1972. Liebermanin versio ei menestynyt, mutta Roberta Flackin julkaisema versio nousi listaykköseksi tammikuussa 1973 ja voitti Grammyn seuraavana vuonna. Sen jälkeen kappaleen ovat levyttäneet uudelleen muun muassa Johnny Mathis ja Perry Como (1973), Cleo Laine ja John Williams (1976), Precious Wilson ja Sky Train (1980), Luther Vandross (1994), The Fugees (1996) ja Rhenda Fearrington (2012).

Juha Vainion suomenkielisillä sanoilla kappaleen ovat levyttäneet Päivi Paunu ja Marion Rung (1973), Paula Koivuniemi (1974), Jussi Mäkelä (1980), Jaana Lammi (1996) ja Saija Varjus (1997).

## Lähteet
Simo Juva

**Simo Einar Juhani Juva** (s. 28. elokuuta 1950 Helsinki) oli Lohjan kaupunginjohtaja vuosina 2009–2015. Virkavaalista valitettiin, ja hän joutui aluksi toimimaan kaupunginjohtajan viran väliaikaisena hoitajana. Juva jäi eläkkeelle elokuussa 2015, ja hänen seuraajakseen valittiin Mika Sivula. Juva on valtiotieteen maisteri.

Juva oli kouluhallituksen suunnittelutehtävissä vuosina 1973–1978, opetusministerin poliittinen sihteeri vuosina 1978–1979, ja 1981–1982, Suomen kaupunkiliiton apulaisosastopäällikkö vuosina 1979–1993, Suomen kuntaliiton kehityspäällikkö vuosina 1993–1995, opetusministeriön apulaisosastopäällikkö vuosina 1995–1996, neuvotteleva virkamies vuosina 2003–2004 ja Lohjan kaupungin sivistysjohtaja vuosina 2004–2008. Hän oli maailmanpolitiikan konsultti Virossa vuonna 1993 ja Latviassa vuonna 1995.

Simo Juvan isä oli Mikko Juva.

## Lähteet
Tauno Nurmi

**Tauno Nurmi** (25. huhtikuuta 1922 Kangasala – 18. joulukuuta 2014 Tampere) oli suomalainen ratamoottoripyöräilijä.

Nurmi oli koulutukseltaan koneteknikko. Sotavuosina hän osallistui vuonna 1944 Teikarsaaren taisteluihin haavoittuen. Työuransa hän aloitti Valtion lentokonetehtaalla suunnittelijana ja sen jälkeen teknisten aineiden opettajana Parantolaopistossa sekä myöhemmin Pälkäneen yhteiskoulussa.

## Kilpailu-ura
Kansainvälisen kilpailu-uransa Nurmi aloitti voittamalla Viron mestaruuskilpailuissa Piritan radalla 500-kuutioisten sarjan vuonna 1958. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän pääsi 10 parhaan joukkoon vuosina 1962 ja 1963. Lisäksi hän osallistui kilpailuihin vuonna 1966.

## Kehitystyö
Tekninen suunnittelu oli Nurmelle ammattimainen harrastus, jota Suomen valtio ja useat ulkomaiset öljy-yhtiöt tukivat. Hän suunnitteli ja rakensi 350-kuutioisen V8 Premier -kilpamoottoripyörän, joka herätti paljon huomiota muun muassa Yhdysvalloissa. Lisäksi hän osallistui hyvällä menestyksellä yhteistyössä Tampereen teknillisen korkeakoulun Remmi-Teamin kanssa Pisaralla pisimmälle -kilpailuihin Suomessa ja muualla Euroopassa.

## Huomionosoitukset
Nurmelle myönnettiin Suomen Moottoriliiton kultainen ajajamerkki vuonna 1965.

## Lähteet
Betsy Brandt

**Betsy Brandt** (s. 14. maaliskuuta 1973) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on näytellyt Marie Schraderin roolissa  rikosdraamasarjassa *[[Breaking Bad]]* vuosina 2008–2013.

## Aiheesta muualla

*
Jonathan Banks

**Jonathan Ray Banks** (s. 31. tammikuuta 1947 Washington D.C.) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa *[[Hei, me lennetään!]]* (1980), *[[48 tuntia]]* (1982) ja *[[Beverly Hills kyttä]]* (1984) sekä Mike Ehrmantrautin roolissa televisiosarjassa *[[Breaking Bad]]* ja sen spin-offissa *[[Better Call Saul]]*. Lisäksi Banks on näytellyt televisiosarjassa *[[Wiseguy]]* vuosina 1987–1990. Hän on esiintynyt myös lukuisissa muissa televisiosarjoissa sekä elokuvissa myös 2010-luvulla. 

Muita elokuvia, joissa Banks on näytellyt, ovat muun muassa *[[Riiviöt]]* (1984), *[[Kaappaus raiteilla]]* (1995), *[[Crocodile Dundee Los Angelesissa]]* (2001), *[[Dark Blue (elokuva)|Dark Blue]]* (2002) ja *[[Väärät paperit]]* (2013).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*