Lauseenjäsenet

**Lauseenjäsenet** ovat lauseen osia, sanoja, lausekkeita tai lauseita, joilla on kullakin tietty tehtävä (funktio) lauseessa tai tietty asema lauseen hierarkkisessa rakenteessa. 

## Yleistä
Perinteisessä suomalaisessa lauseenjäsennyksessä sanoille määritellään niiden riippuvuussuhteet (mikä on pääsana, mikä on sen määrite) ja nimetään niiden tehtävä (funktio, rooli) lauseessa, esimerkiksi subjektina tai objektina. Suomen kaltaisissa kielissä tämä tehtävä määrittyy usein taivutusmuodon, esimerkiksi nominin sijan perusteella. Toinen kielitieteessä paljon käytetty lähestymistapa on kuvata lauseen rakenne hierarkiana, jossa lause jakautuu tyypilisesti ensin kahtia subjekti- ja predikaattiosaan, joista kumpikin voi edelleen jakautua osiin.  

Perinteisen lauseenjäsennysmallin mukaan lause *Mikon serkku Oulusta pelastaa tilanteen* sisältää subjektin (substantiivi *serkku)* ja predikaatin (verbi *pelastaa),* subjektilla on kaksi attribuuttia *(Mikon* ja *Oulusta*), predikaatilla objekti *(tilanteen).* 

Hierarkkisen lauserakennemallin mukaan, jota usein kuvataan puukuvaimen avulla, lause jakautuu kullakin tasolla ns. välittömiin muodostimiin (konstituentteihin), jotka voivat edelleen jakautua osiin. Yllä kuvatun esimerkkilauseen pääkonstituentit ovat tämän mukaan nominilauseke (NP) *Mikon serkku Oulusta* ja verbilauseke (VP) *pelastaa tilanteen*. Ne jakautuvat edelleen osiin, esimerkiksi verbilauseke koostuu verbistä *pelastaa* ja sen objektitäydennyksestä *tilanteen*. Konstituenttien yhteenkuuluvuutta voidaan testata esimerkiksi korvaustesteillä (voidaanko monisanainen konstituentti korvata yhdellä sanalla niin, että lauseen rakenne säilyy kieliopillisena) tai muuttelemalla sanajärjestystä: *Tilanteen pelastaa Mikon serkku Oulusta* on mahdollinen, **Mikon pelastaa serkku Oulusta tilanteen* ei. 

Lauseenjäsenenä voi toimia yksi sana tai sanaliitto, lauseke (sana erilaisine määritteineen tai täydennyksineen) tai lause (sivulause). Esimerkiksi lauseessa *koira tykkää suklaasta* sanan *koira* tilalla voisi subjektina yhtä hyvin toimia *tuo jättiläismäinen, herttaisen näköinen koira, jota Uolevi ulkoiluttaa.*  

## Lauseenjäsenet suomalaisessa kielioppiperinteessä
Lauseen ydinjäseniksi kuvataan usein toimintaa tai tilaa ilmaiseva verbi ('''predikaatti''') ja sen välttämättömät täydennykset. Näitä ovat ennen kaikkea **[[Subjekti (lauseenjäsen)|subjekti]]**, joka tyypillisimmillään ilmaisee verbin kuvaaman toiminnan suorittajaa, ja **[[Objekti (lauseenjäsen)|objekti]]**, joka ilmaisee toiminnan kohdetta. 

Lisäksi ydinjäseniin kuuluvat nominipredikaatti eli **[[predikatiivi]]** *(sinä olet *'ystäväni**)'' sekä adverbiaalitäydennykset eli verbin vaatimat **adverbiaalit,** esimerkiksi tiettyihin verbeihin kuuluvat paikallissijaiset täydennykset ''(Asun **Espoossa**. Muutan **Hyvinkäälle**.)'' tai predikatiiviadverbiaalit ''(hän toimii **opettajana**, tuo näyttää **hyvältä**).''

Ydinjäsenten lisäksi lauseeseen voi kuulua valinnaisia jäseniä, joita joissakin kuvausmalleissa nimitetään [[Adjunkti|**adjunkteiksi**]]. Ne voidaan jättää pois ilman että lause muuttuisi vajaaksi tai epäkieliopilliseksi. Tällaisia ovat esimerkiksi puite- ja kommenttiadverbiaalit (***Eilen*' **huoneessa** oli kylmä. **Valitettavasti** he tulevat takaisin.)* sekä puhujan asennetta ilmaisevat modaaliset [[Adverbi|adverbit]] ja [[Partikkeli (sanaluokka)|partikkelit]] *(hän **kai** on **sentään** maisteri).*

Lauserakenteen ulkopuolelle, ilman varsinaista lauseenjäsenen asemaa jäävät lauseita ja lausekkeita yhdistävät [[Konjunktio (kielitiede)|konjunktiot]] sekä useat vuoroja yhdistävät tai koko lauseen tulkintaan vaikuttavat partikkelit (esim. *entä, no*, *muuten*), samoin lauseen keskellä tai lopussa sijaitsevat irralliset lisäykset (esim. *Pessimistit ovat sanoneet – **ja heitä on erityisen paljon Neuvostoliitossa** – ettei mitään olennaista muutosta, **esimerkiksi demokratisointia**, voi tapahtua; Ei tästä tule mitään, **hitto vie!**).*

Perinteisissä suomen kieliopeissa substantiivin määritettä eli *'attribuuttia** (***Uolevin*' koira, **suuri** koira, **tämä** koira)* on pidetty lauseenjäsenenä. *Iso suomen kielioppi'' ei käytä attribuutti-termiä lainkaan vaan tulkitsee, että tällaiset substantiivin määritteet eivät ole lauseen jäseniä vaan lauseen jäsenenä (esimerkiksi subjektina tai objektina) toimivan nominilausekkeen osia.

## Katso myös

* Sanajärjestys
* Syntaksi

## Lähteet