open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Johann Matthäus Bechstein

**Johann Matthäus Bechstein** (11. heinäkuuta 1757 Waltershausen &ndash; 23. helmikuuta 1822 Dreißigacker) oli saksalainen luonnontutkija, metsänhoitaja ja ornitologi.

Bechstein syntyi Waltershausenissa Gothan piirikunnassa. Hänen vanhempansa olivat Johann Andreas Bechstein ja Catharina Elisabetha Keysser. Hän opiskeli Jenassa teologiaa ja luonnonhistoriaa 1778–1780. Myöhemmin hän perusti ja toimi metsäkoulun johtajana lähellä Waltershausenia 1795–1799. Sitten hän johti metsänhoidon ja riistanhoidon oppilaitosta Dreißigackerissa. Poikansa kuoleman jälkeen hän adoptoi sisarenpoikansa Ludwig Bechsteinin (1801–1860).

Bechstein oli tuottelias eläintieteilijä ja yksi ensimmäisistä, joka oli huolestunut luonnonvaraisten eläinten suojelusta. Lintutieteellisten töidensä lisäksi hän julkaisi töitä myös pedoiksi ja haittaeläimiksi luokiteltujen eläinten, kuten lepakoiden, suojelemiseksi.

## Teoksia
* Gemeinnützige Naturgeschichte Deutschlands nach allen drey Reichen. Leipzig 1789–09.
* Kurze aber gründliche Musterung aller bisher mit Recht oder Unrecht von dem Jäger als schädlich geachteten und getödteten Thiere, nebst Aufzählung einiger wirklich schädlichen, die er, seinem Berufe nach, nicht dafür erkennt, ... Ettinger, Gotha 1792–1805.
* Naturgeschichte der Stubenvögel. Ettinger, Gotha 1795.
* Naturgeschichte der Stubenthiere. Ettinger, Gotha 1797.
* Ornithologisches Taschenbuch von und für Deutschland oder Kurze Beschreibung aller Vögel Deutschlands für Liebhaber dieses Theils der Naturgeschichte. Richter, Leipzig 1802.
* Naturgeschichte der schädlichen Waldinsecten. Monath & Kußler, Nürnberg 1798–1800.
* Diana oder Gesellschaftsschrift zur Erweiterung und Berichtigung der Natur-, Forst- und Jagdkunde. Waltershausen 1797–1816.
* Die Forst- und Jagdwissenschaft nach allen ihren Theilen für angehende und ausübende Forstmänner und Jäger. Gotha, Erfurt 1818–35 p.m.

Bechstein nimesi ja kuvaili tieteelle useita lintulajeja, muun muassa valkoposkihanhen, lampiviklon, luhtakerttusen, kirjokertun, sirittäjän ja pikkusiepon.
Norjan jalkapallomaajoukkue

**Norjan jalkapallomaajoukkue** () on Norjan jalkapalloliiton hallinnoima joukkue, joka edustaa Norjaa kansainvälisissä jalkapallo-otteluissa. Joukkue pelasi ensimmäisen kansainvälisen ottelunsa vuonna 1908. Se pelaa kotiottelunsa Oslossa sijaitsevalla Ullevaal Stadionilla, johon mahtuu 25 572 katsojaa.

Norja on osallistunut kolme kertaa maailmanmestaruuskisoihin ja kerran EM-kisoihin.

Norja oli 1990-luvulle asti melko vaisu jalkapallomaa. 1990-luvulle ja valmentaja Egil "Drillo" Olsenin kauteen osui Norjan maajoukkueen huippukausi, vaikka kaikki eivät Olsenin "robottifutikseksi" haukutusta pelityylistä pitäneet. Norja esitti vakuuttavia otteita karsinnoissa ja ystävyysotteluissa suurmaita vastaan ja oli korkeimmillaan FIFA:n ranking-listalla sijalla 2. Arvokisat olivat kuitenkin huikeiksi nousseisiin odotuksiin nähden lieviä pettymyksiä. Olsenin jätettyä paikkansa Norja ei ole ollut aivan yhtä vakuuttava.

## Sijoitukset arvokilpailuissa
### Maailmanmestaruuskilpailut

*1930–1934: *Ei osallistunut*
*1938: 1. kierros
*1950: *Ei osallistunut*
*1954–1990: *Ei selviytynyt karsinnoista*
*1994: 1. kierros
*1998: 2. kierros
*2002–2022: *Ei selviytynyt karsinnoista*

### Euroopan-mestaruuskilpailut

*1960–1996: *Ei selviytynyt karsinnoista*
*2000: 1. kierros
*2004–2024: *Ei selviytynyt karsinnoista*

## Päävalmentajat
* 1970–1977  Nils Arne Eggen ja Kjell Schou-Andreassen
* 1978–1987  Tor Røste Fossen
* 1987–1988  Tord Grip
* 1988–1990  Ingvar Stadheim
* 1990–1998  Egil Olsen (MM-1994, MM-1998)
* 1998–2003  Nils Johan Semb (EM-2000)
* 2004–2008  Åge Hareide
* 2009–2013  Egil Olsen
* 2014–2016  Per-Mathias Høgmo
* 2017–2020  Lars Lagerbäck
* 2020–  Ståle Solbakken

## Pelaajat

### Nykyinen joukkue

Seuraavat pelaajat on valittu Norjan joukkueeseen A-maaotteluun Suomea vastaan 4. syyskuuta ja MM-karsintaotteluun Moldovaa vastaan 9. syyskuuta 2025.

*Ottelut ja maalit päivitetty 9. syyskuuta 2025 pelatun [[Moldovan jalkapallomaajoukkue|Moldova]]–ottelun jälkeen.*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kulhia MK 1b

**Kulhia MK 1b** oli Mikko Kulhian ja hänen veljestensä Yrjön ja Sakarin sekä vänrikki G. Ekholmin 1920- ja 1930-lukujen taitteessa rakentama sarjassaan toinen lentokone.

## Historia
Mikko Kulhia lähti suunnittelemaan uutta lentokonetta opiskelujensa ohessa talven 1929–1930 aikana. Aiempaan MK 1a -malliin pohjautuneessa koneessa oli uusi, kevyempi Göttingen 430 -siipiprofiilia käyttänyt vapaasti kantava siipi. Uusi kolmisalkoinen siipi painoi vain 60 kilogrammaa, ja oli pinta-alaltaan 2/3 MK 1a:n siiven alasta. Uuden siiven lisäksi aiemman MK 1a:n runko uusittiin ja pinnoitettiin vanerilla. MK 1b sai koelentoja varten suksilaskutelineen, koneeseen suunniteltiin myös halkaisijaltaan 50-senttimetrisiä pyöriä. Teline asennettiin 20 asteen kulmaan nokilleen menon estämiseksi.

MK 1b:n ensilento tehtiin helmikuun 1930 lopulla, minkä jälkeen koneen koelentoja jatkettiin ensin matalilla, muutamien metrien lentokorkeuteen nousseilla hypyillä. Korkeudet kasvoivat vähitellen, ja MK 1b:llä lennettiin lopulta jopa 30 metrin korkeudessa. Laskuteline vaurioitui koelentojen yhteydessä, mutta korjattiin nopeasti. Lennot päättyivät lopulta koneen potkurin hajottua sen osuttua jäällä olleeseen loskaan lopputalvesta 1930.

Koneen vaurioitumisen jälkeen Mikko Kulhia suunnitteli uuden MK 2 -lentokoneen, joka rakennettiin seuraavana kesänä koulujen päätyttyä.

## Tekniset tiedot

## Lähteet
* Suomen Ilmailuhistoriallinen Lehti, 3/1998, Jukka Raunio: Mikko Kulhia ja hänen lentokoneensa. 
* Suomen Kuvalehti, 14/1930.
* Aero, 8/1930.
*

### Viitteet
Baldwin Street

**Baldwin Street** on maailman jyrkimpänä pidetty katu. Se sijaitsee hiljaisella lähiöalueella Uuden-Seelannin Dunedinissa, noin 3,5 kilometriä kaupungin keskustasta koilliseen. Katu on pituudeltaan noin 350 metriä ja sen jyrkkyys on jyrkimmillään 1:2,86 eli 19 astetta tai 35 prosenttia. Katu on nimetty uusiseelantilaisen William Baldwinin mukaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*  Video.
Yttergrundin majakka

**Yttergrundin majakka** on Selkämerellä Siipyyn niemen ja Kristiinankaupungin edustalla, Yttergrundin saarella sijaitseva majakka. Se on valmistunut 1892, ja 41 metrin korkuinen majakkatorni on nykyisin Suomen toiseksi korkein majakka. Valmistuessaan majakka oli Pohjoismaiden korkein. Majakan rinnalla sijaitsevat samaan aikaan valmistuneet puiset majakanvartijoiden asuinrakennukset. 

Vuonna 1880 Yttergrundille päätettiin rakentaa valomajakka helpottamaan navigointia. Tuolloin Selkämeren rannikolla Porin ja Kaskisten välillä oli 50 meripeninkulman pituinen kaistale, jolla ei ollut ainoatakaan loistoa tai majakkaa. Rakennustyöt annettiin helsinkiläiselle Kone- ja Siltarakennus -yhtiölle. Ylöspäin kapeneva majakkatorni rakennettiin kokonaan muotoonleikatuista metallilevyistä yhtiön verstaan pihalle Sörnäisissä vuonna 1891, jonka jälkeen Luotsilaitoksen tarkastajat tarkastivat ja hyväksyivät tornirakenteet. Osat numeroitiin ja torni siirrettiin osina Yttergrundin saarelle.

Saaren korkeimmalle kohdalle muuratun ja pultatun majakkatornin kivijalan ympärysmitaksi tuli 31 metriä. Kivijalan päälle kiinnitettiin peruskallioon asti poratut tornin tukirangan pystypalkkien kymmensenttiset kiilapultit, ja tornin seitsenmilliset seinälevyt niitattiin tukirankoihin. Tornissa on kymmenen välikerrosta ja kierreportaissa 230 askelmaa. Tornin rakenne herätti kiinnostusta myös ulkomailla, ja sen piirustukset olivat esillä Suomen suuriruhtinaskunnan osastolla vuoden 1900 Pariisin maailmannäyttelyssä.

Valolaitteeksi majakkaan hankittiin Pohjoismaissa ainutlaatuiset Fresnelin järjestelmän mukaiset valolaitteet, joissa petrooliliekkiä ympäröi kaksi päällekkäistä linssistöä. Linssistöistä molempia käytettiin huonossa säässä. Alun perin majakan valon kantomatka oli 14 meripeninkulmaa eli 26 kilometriä.

Majakan petroolikäyttöinen valolaite muutettiin myöhemmin kaasukäyttöiseksi. Vuonna 1963 majakka automatisoitiin ja sen miehitys lopetettiin. Majakan kaasuvarastot ovat niin suuret, että ne riittävät vuodeksi kerrallaan.

## Kansainvälinen majakka- ja majakkalaivaviikonloppu
Kansainväliseen majakka- ja majakkalaivaviikonloppuun on osallistuttu Yttergrundin majakalta 2001-2007, jolloin amatööriradioasemaa on ylläpitänyt Lapuan Radiokerho, OH6AC, ja 2011-2012 Pekka Ritamäki, OH3GDO. Majakka- ja majakkalaivaviikonloppuna 19.8. kello 03:00 EEST - 21.8.2017 kello 03:00 EEST välisenä aikana Pekka Ritamäki, OH3GDO, avustajinaan Mikko Lusa OH3KR sekä Martti Lipasti, OH6MYZ, menevät Yttergrundin majakalle. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Yttergrunds fyr
Katharina von Schlegel

**Katharina Amalia Dorothea von Schlegel** (22. lokakuuta 1697 – noin 1768) oli saksalainen virsirunoilija. Hänen tiedetään sepittäneen ainakin 20 virttä. Niistä tunnetuin on ”Stille, meine Wille”, jonka melodiana käytetään nykyisin Jean Sibeliuksen säveltämää ”Finlandia-hymniä”.

Katharina von Schlegelin elämänvaiheista tiedetään vain vähän. Von Schlegel syntyi ja asui Saksan Köthenissä, jossa hän toimi luterilaisen kirkon naisjärjestössä. Häntä on kutsuttu nimellä "Stiftsfräulein". Ilmeisesti hän vaikutti lisäksi Anhalt-Köthenin ruhtinaskunnan hovissa, jossa samaan aikaan Johann Sebastian Bach toimi konserttimestarina. Von Schlegel saattoi olla aatelista syntyperää tai ainakin varakkaan perheen lapsi.

Vuonna 1752 ilmestyneessä virsikokoelmassa *Neue Sammlung Geistlicher Lieder* oli mukana von Schlegelin virsiä. Sävyltään ne olivat pietistisiä. Tunnetummaksi von Schlegel tuli vasta lähes sata vuotta kuolemansa jälkeen, kun Jane Borthwick käänsi vuonna 1855 hänen virtensä ”Stille, meine Wille” englanniksi nimellä ”Be still, my soul”.

## Lähteet
* Be Still My Soul.
* Be Still, My Soul.
* Featured Hymn: Be Still, My Soul. HymnSite.com.
* Katharina Amalia Dorothea von Schlegel . The Cyber Hymnal.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Verner Aro

**Verner Aro** (vuoteen 1906 **Flink**, 17. elokuuta 1873 Hausjärvi – 24. marraskuuta 1929 Keitele) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1908–1914. Aro teki myös pitkän uran raittiusliikkeen, työväenliikkeen ja osuustoimintaliikkeen kiertävänä luennoitsijana. Erityisesti hänet muistetaan osuustoimintaliikkeen valistajana, joka piti tuhansia puheita ympäri Suomea ja levitti aatetta maan joka kolkkaan.

## Elämä
Hausjärven Karassa syntyneen Verner Aron vanhemmat olivat Mäntsälästä kotoisin ollut räätäli Kaarlo Flinck (1841-1904) ja Amanda Vilhelmina Ahlqvist (1840-1897). Hän työskenteli 1890-luvun alusta lähtien räätälinä Oitissa ja vuosina 1895-1898 Vääksyssä. Aro ei käynyt kouluja, vaan hankki yleissivistyksensä itseopiskelulla. Hän vaikutti jo nuorena raittiusliikkeessä ja lähti vuosisadan vaihteessa työväenliikkeeseen. Vuosina 1906–1907 Aro toimi Uudenmaan sosialidemokraattisen piiritoimikunnan puhujana. Huhtikuussa 1907 hän osallistui Tampereella pidettyyn Suomen Ammattijärjestön perustavaan kokoukseen Oitin työväenyhdistyksen edustajana. Aro oli Hausjärven kunnallislautakunnan jäsen ja vuonna 1908 hänet valittiin eduskuntaan. Kansanedustajan tehtäviensä ohella Aro toimi sosialidemokraattien Uudenmaan piirisihteerinä 1908–1909 ja vuodesta 1912 lähtien SOK:n luennoitsijana.

Sisällissodan aikana Aro toimi punaisten siviilihallinnossa Hangon komissaarina ja vallankumousoikeuden puheenjohtajana. Saksalaisten maihinnousun jälkeen Aro pakeni kaupungista ja päätyi lopulta Vesalaan, jossa hänet vangittiin toukokuun alussa. Syyskuussa Aro sai valtiorikosoikeudelta 12 vuoden kuritushuonetuomion valtio- ja maanpetoksesta. Hän vapautui ehdonalaiseen Tammisaaren pakkotyölaitoksesta kesäkuussa 1920.

Vankilasta päästyään Aro työskenteli KK:n luennoitsijana ja osuuskauppaneuvojana. Lempinimellä ”Rovasti” tunnettu Aro piti laskujensa mukaan 23 vuoden aikana yli kuusi tuhatta puhetta eri puolilla Suomea. Marraskuussa 1929 hän kuoli sydänkohtaukseen puhujamatkallaan Keiteleessä. Aro luennoi Keiteleen Osuuskaupan tilaisuudessa, josta hän poistui tunnettuaan olonsa huonovointiseksi. Hieman myöhemmin Aro löydettiin kuolleena majapaikastaan. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle.

## Perhe
Verner Aron puoliso oli asikkalalainen Eva Sofia Kahi (1862-1934), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1895.

## Lähteet
Staphylococcus

**Staphylococcus** eli **stafylokokit** ovat grampositiivisten bakteerien suku.  Stafylokokit aiheuttavat yleensä ihoinfektioita, mutta voivat olla syyllisiä myös muihin tulehduksiin esimerkiksi sisäelimissä.  Stafylokokkeja on yli 30 lajia, ja niistä yleisimpiä taudinaiheuttajia ovat *[[Staphylococcus aureus]]*, *[[Staphylococcus epidermidis]]* ja *[[Staphylococcus saprophyticus]]*.

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Staphylococcus
*ITIS: Staphylococcus 
*National Center for Biotechnology Information (NCBI): Staphylococcus, taxonomy
Valentin Annala

**Valentin Annala** (18. marraskuuta 1859 Ilmajoki – 16. lokakuuta 1926 Maaria) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1909–1918 ja 1924–1926. Hän oli Turun seudun johtavia sosialidemokraatteja ja vanhan työväenliikkeen veteraani, jota tituleerattiin muun muassa ”Raunistulan patriarkaksi”.

## Elämä
### Rautatieläisenä ja politiikassa
Valentin Annalan vanhemmat olivat itsellinen Iisakki Annala ja Loviisa Palomäki. Hän kävi ainoastaan rippikoulun ja oppi luku- ja kirjoitustaidon vanhemmiltaan. Annala työskenteli 14-vuotiaasta lähtien ratatyömailla eri puolilla Suomea. Vuosina 1881-1884 hän suoritti asepalveluksensa Vaasan tarkk'ampujapataljoonassa ja kotiutui aliupseerina. Vuonna 1893 Annala sai ratavartijan viran Mäntyharjun Voikoskelta, josta hänet 1899 siirrettiin Liedon Rauhakylään ja 1901 Maarian Virusmäkeen.

Vuonna 1904 Annalla liittyi Raunistulan työväenyhdistykseen, jonka puheenjohtajana hän toimi 1905-1918. Suurlakon aikana Annala osallistui Helsingissä pidettyyn rautatieläisten yleiseen kokoukseen ja oli myöhemmin Suomen Rautatieläisten Liiton liittohallituksen jäsen. Hän kuului myös Turussa ilmestyneen *[[Sosialisti (Turku)|Sosialistin]]* johtokuntaan ja kirjoitti lehteen nimimerkeillä ”V. A.” ja ”Sylvesteri”. Vuosina 1908-1910 Annala toimi Maarian kuntakokouksen johtajana. Vuonna 1909 Annala valittiin eduskuntaan, jossa hän istui yhtäjaksoisesti sisällissotaan saakka. 

### Sisällissota
Sisällissodan aikana Annala toimi punaisten nimittämänä Maarian komissaarina ja vallankumousoikeuden jäsenenä sekä Turun ja Porin läänin lääninneuvoston verotuslautakunnan sihteerinä. Hänet vangittiin huhtikuun lopussa ja siirrettiin kesällä muiden vangittujen kansanedustajien tavoin Sörnäisten kuritushuoneeseen. Lokakuussa 1918 Annala sai valtiorikosoikeudelta 12 vuoden kuritushuonetuomion valtio- ja maanpetoksesta, jonka valtiorikosylioikeus alensi tammikuussa 8 vuodeksi. Annala vapautui ehdonalaiseen kesäkuussa 1919.

### Viimeiset vuodet
Vapauduttuaan Annala toimi SDP:n luennoitsijana Varsinais-Suomessa sekä puolueen Turun eteläisen vaalipiirin piirisihteerinä ja rahastonhoitajana. 1920-luvulla Annala oli Maarian kunnanvaltuuston jäsen ja 1924 hänet valittiin jälleen kansanedustajaksi. Vuoden 1925 presidentinvaaleissa Annala oli Väinö Tannerin valitsijamiehenä. Annala kuoli aivohalvaukseen kotonaan Maariassa lokakuussa 1926. Hänet on haudattu Kärsämäen hautausmaan vanhaan osaan. Annalan tilalle eduskuntaan nousi Edvin Wahlstén.

## Perhe
Valentin Annalan puoliso oli Ilmajoella syntynyt Maria Sofia Pinomäki (1860-1936), jonka kanssa hän avioitui 1881. Heillä oli Pohjois-Amerikkaan siirtolaiseksi muuttanut tytär. Maria Annala vaikutti myös työväenliikkeessä Raunistulan työväenyhdistyksen jäsenenä ja oli sisällissodan jälkeen vangittuna.

## Lähteet
Kulhia MK 1a

**Kulhia MK 1a** oli Mikko Kulhian ja hänen veljestensä Yrjön ja Sakarin rakentama sarjassaan ensimmäinen lentävä kone 1920-luvun loppupuolelta.

## Historia
Mikko Kulhia pääsi oppikoulun kolmannelta luokalta keväällä 1924, ja ryhtyi rakentamaan suunnittelemaansa liitokonetta kahden veljensä kanssa. Kone oli suunniteltu jossain määrin vesilentokelpoiseksi, sillä mäeltä aloitettavien koelentojen laskeutumispaikaksi kaavailtiin lähellä sijainnutta Vanajavettä. Liitokone ei tosin kerennyt lentämään kertaakaan, sillä sen runko tuhoutui myrskyssä korjauskelvottomaan kuntoon.

Liitokoneen tuho ei kuitenkaan sammuttanut Kulhioiden ilmailuintoa, sillä Mikko aloitti kesällä 1926 työt uuden koneen rungon parissa perheen kesäpaikassa Hattulassa. Voimalaitteeksi kaavailtiin tällä kertaa T-Fordin moottoria. Tämäkin projekti jäi tosin lopulta keskeneräiseksi töiden keskeydyttyä vuoden 1926 syksyllä.

Veljekset jatkoivat lentokoneprojektejaan seuraavana kesänä rakentamalla kärkiväliltään kymmenmetrisen siiven Hattulan puimaladossa. Siipiprofiili oli suunnittelijoiden omasta päästä. Koneeseen kaavailtiin tässä vaiheessa myös lentovenemallista runkoa, mutta suunnitelma jäi lopulta toteutumatta. Veljekset rakensivat keveämmän rungon yhdessä kaupunkiasuntonsa huoneista seuraavan talven aikana.

Voimalaitteeksi tilattiin Isosta-Britanniasta kaksisylinterinen 33-hevosvoimainen (25&nbsp;kW) British Anzani Summit V2-moottori, jonka iskutilavuus oli 1,1 litraa. Potkurin piirustukset hankittiin Niilo Karhumäeltä.

Kulhia MK 1a:ksi nimetty kone valmistui keväällä 1928, mutta lentopaikan puuttuessa jouduttiin jäämään odottamaan talvea ja järvien jäätymistä. Ensimmäinen koelento päästiin lentämään lopulta joulukuussa 1928, kun jäät olivat vahvistuneet tarpeeksi. Mikko Kulhialla ei ollut minkäänlaista aiempaa lentokoulutusta. Ensilennolle lähdettiin Kulhioiden kesäpaikan rannasta Hattulassa. Koneen vauhti kiihtyi nopeasti, ja ilma-alus nousi parhaimmillaan muutaman metrin korkeuteen. Laskeutumisen yhteydessä vastaan tuli kuitenkin betonisilta, ja vaihtoehdoiksi jäivät sulaan veteen tai rantalepikkoon laskeutuminen, joista ohjaaja valitsi jälkimmäisen. Koneen siipi ja peräsimet kärsivät laskeutumisessa jonkin verran vaurioita.

Suomen ilmavoimissa ohjaajakoulutuksen saanut reservin vänrikki G. Ekholm korjasi vaurioituneen koneen vuoden 1929 alulla, ja teki sillä muutamia lyhyitä lentoja.

MK 1a -kone toimi Mikko Kulhian opiskelujensa ohessa suunnitteleman MK 1b -jatkokehitelmän pohjana.

## Tekniset tiedot

## Lähteet
*
* Suomen Ilmailuhistoriallinen Lehti, 3/1998, Jukka Raunio: Mikko Kulhia ja hänen lentokoneensa. 
* Suomen Kuvalehti, 14/1930.

### Viitteet
NHL-kausi 1928–1929

**Kausi 1928–1929** oli National Hockey Leaguen 12.&nbsp;kausi. Sen aikana kymmenen joukkuetta pelasi kukin 44 ottelua. Kaudelle muutettiin ottelusääntöjä, kun jatkoaika muutettiin 10 minuutin pituiseksi eräksi, joka pelattiin loppuun asti, riippumatta siitä tuleeko maalia vai ei. Boston Bruinsin George Owenista tuli NHL:n historian ensimmäinen pelaaja, joka alkoi käyttää kypärää. Kypäräpakko tuli NHL:n uusille pelaajille vasta 51 vuotta myöhemmin.
Ensimmäistä kertaa Stanley Cupin historiassa finaalissa kohtasi kaksi yhdysvaltalaista joukkuetta. Paras kolmesta -järjestelmällä pelatussa loppuottelusarjassa Boston Bruins voitti New York Rangersin voitoin 2&ndash;0.

## Runkosarja

Ottawa Senators kärsi edellisen vuoden tapaan taloudellisista ongelmista, ja joukkue kauppasi Punch Broadbentin New York Americansiin. Eräässä vaiheessa ongelmien yhä kasautuessa huhuttiin, että organisaatio myytäisiin chicagolaiselle ryhmittymälle. Senatorsin omistaja Frank Ahearn kuitenkin kiisti huhun, mutta myönsi hieman myöhemmin joukkueen olevan myytävänä korkeimman tarjouksen esittäjälle.

Edellisellä kaudella viimeiselle sijalle jäänyt New York Americans yllätti kaikki viettämällä suuren osan kaudesta Kanadan divisioonan kärkipaikalla. Joukkueen menestyksen avaintekijöitä olivat puolustaja Lionel Conacherin ja maalivahti Roy Wortersin loistopelit. Montreal Canadiens onnistui kuitenkin järkyttämään Americansia ja vei lopulta kärkisijan. Canadiensin maalivahti George Hainsworth teki ennennäkemättömän ennätyksen 22 nollapelillään ja 0,98 päästetyn maalin ottelukeskiarvollaan. Tulokasmaalivahti Tiny Thompsonin johdolla Boston Bruins puolestaan sijoittui Yhdysvaltojen divisioonan ykköseksi.

### Sarjataulukot
#### Kanadan divisioona

#### Amerikan divisioona

### Pistepörssin parhaat

*Lyhenteiden selitys: O = Ottelut, M = Maalit, S = Syötöt, P = Pisteet, RM = Rangaistusminuutit*

## Pudotuspelit
Pudotuspelit pelattiin uudella järjestelmällä, jossa kummankin divisioonan sijoille 2-3 sijoittuneet pelasivat vastakkaisen divisioonan joukkueita vastaan pääsystä välieriin. Välieriin pääsivät suoraan divisioonien voittajajoukkueet. välierissä kohtasivat toisensa divisioonien voittajat, sekä ensimmäiseltä kierrokselta jatkoon päässeet. Puolivälierissä ja välierissä paremmuuden ratkaisivat kahden ottelun yhteismaalit, loppuottelu pelattiin paras kolmesta menetelmällä. Loppuottelusarjassa Boston Bruins voitti New York Rangersin ja saavutti näin ensimmäisen Stanley Cup voittonsa.

## Palkinnot

## Lähteet
David Hampshire

**David Alan Hampshire** (29. joulukuuta 1917 Derby, Derbyshire – 25. elokuuta 1990 Newton Solney, Derbyshire) oli brittiläinen kilpa-autoilija. Hän syntyi Mickleoveryssa, Derbyssä, Derbyshiressä ja kuoli Newton Sloneyssa, Etelä-Derbyshiressa. Yhtiönjohtajana Hampshirella oli varaa rahoittaa omia kilpa-autoprojektejaan, ja hän osallistui kahteen Formula 1 -sarjan osakilpailuun, jotka molemmat olivat kaudella 1950. Hän ei saavuttanut kummastakaan kilpailusta yhtään MM-pistettä.

Hampshire ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa, joista parhaana tuloksena oli voitto vuonna 1950 Nottingham Trophy Grand Prix'stä Maserati-tallin autolla.

## Formula 1 -tulokset

## Lähteet
Erik Tudeer

**Karl Erik Oskar Tudeer** (15. marraskuuta 1931 Helsinki – 13. kesäkuuta 2001 Eckerö) oli ahvenanmaalainen poliitikko ja kirjailija. Tudeer oli Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsen vuosina 1995–1999 ja toimi Ahvenanmaan maakuntahallituksen kansliaministerinä vuosina 1995–1996.

## Teokset
### Kaunokirjallisuutta
Kaunokirjailijana Tudeer käytti pseudonyymia T. Udde.

**Strandhugg till döds*, Schildts 1983, 
**Fregatten Orrdal*, Schildt 1985, 
**Skärgårdsnoveller*, Ålands Tidnings-tryckeri 2000, 
**Draggen*, Ålands Tidnings-tryckeri 2001, 

## Katso myös
* Tuderus -suku.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Erik Tudeer
Yksipuolinen tuomio

**Yksipuolinen tuomio** on riita-asiassa käräjäoikeudessa annettava ratkaisu, joka perustuu jommankumman osapuolen passiivisuuteen. Yleensä yksipuolinen tuomio annetaan velkojan eduksi, kun velkoja vaatii velallisen velvoittamista maksamaan velkansa. Jos velallinen ei vastaa saamaansa haasteeseen, käräjäoikeus voi antaa haasteessa ilmoitetun määräajan kuluttua yksipuolisen tuomion. Yksipuolinen tuomio annetaan myös vastapuolen vaatimuksesta, jos toinen osapuoli ei saavu oikeuden istuntoon saamastaan kutsusta huolimatta.

Jos yksipuolinen tuomio on annettava kantajaa vastaan, kanne on hylättävä. Yksipuolista tuomiota ei kuitenkaan saada antaa niiltä osin kuin kanne on selvästi perusteltu tai vastaaja on myöntänyt kanteen. Kanne on näiltä osin tuomiolla hyväksyttävä.

Jos yksipuolinen tuomio on annettava vastaajaa vastaan, kanne on hyväksyttävä. Yksipuolista tuomiota ei kuitenkaan saada antaa niiltä osin kuin kantaja on luopunut kanteesta tai se on selvästi perusteeton. Kanne on näiltä osin hylättävä tuomiolla.

Jos passiivinen osapuoli katsoo kuitenkin ratkaisun olleen väärä, hän voi hakea *takaisinsaantia*. Ts. hänen vaatimuksestaan, joka tulee esittää lyhyessä määräajassa yksipuolisen tuomion tiedoksiannon jälkeen, asia otetaan uudelleen käsiteltäväksi käräjäoikeudessa. Yksipuolisen tuomion jälkeen ei siis valiteta hovioikeuteen, vaan asia otetaan uudelleen ratkaistavaksi käräjäoikeudessa. Uudesta ratkaisusta voidaan valittaa hovioikeuteen.

## Lähteet
Jan Söderlund

**Jan-Henrik Göran Söderlund** (24. lokakuuta 1937 Helsinki – 24. helmikuuta 2025) oli suomalainen arkkitehti. Hän hoiti Helsingin Teknillisen korkeakoulun rakennusopin professuuria vuodesta 1995, hänet nimitettiin professoriksi 1998, jota virkaa hän hoiti vuoteen 2002.

Söderlund syntyi Helsingissä, mutta hänen ollessaan 2-vuotias perhe muutti Paraisille. Siellä umpiruotsinkielisellä alueella hän kävi koulunsa ja joutui myöhemmin opettelemaan suomen kielen, koska Suomessa ei voinut opiskella arkkitehdiksi ruotsin kielellä. Myöhemmin aikuisiälläkin hän tunsi itsensä paraislaiseksi, vaikka suunnitteli perheelleen omakotitalon Helsingin Laajasaloon.

Söderlund kirjoitti ylioppilaaksi 1957 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1965. Työuransa hän aloitti Arkkitehtitoimisto Söderlund – Valovirran osakkaana 1967–1981. Seuraava suunnittelutoimisto oli nimeltään Jan Söderlund & Co, jonka toiminnassa hän oli mukana 1981–1996 ja Arkkitehtitoimisto Sarcin osakkaana Söderlund oli vuodesta 1996 lähtien. Teknillisen korkeakoulun arkkitehtiosaston palveluksessa Söderlund oli aluksi tutkimusassistenttina 1967–1969 ja rakennusopin professorina 1998–2002. Suunnittelutyön hän lopetti 2000-luvun alkupuolella niin, että viimeiseksi suureksi työksi jäi Ravintolakoulu Perhon laajennus Helsingin Etu-Töölössä.

Söderlundin merkittäviin töihin kuuluu hänen yhdessä arkkitehti Erkki Valovirran kanssa suunnittelemansa Turun ylioppilaskylän vanhin eli läntinen osa, joka perustuu heidän vuonna 1967 voittamaansa arkkitehtikilpailuun. Söderlund ja Valovirta suunnittelivat yhdessä myös Poriin Yyteriin Rantasipi-ketjulle hotelli Rantasipi Yyterin, joka edusti kaikin tavoin aikansa huipputasoa. Söderlund ja arkkitehti Antti-Matti Siikala suunnittelivat yhdessä Helsingin keskustaan Sanomatalon, joka valmistui 1999.

Söderlundin suunnittelema Länsi-Pasilan asuntoalueen koerakentamiskortteli voitti Vuoden betonirakenne -kilpailun vuonna 1987.

Söderlund on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.

## Kuvia suunnittelutöistä

Tiedosto:Sanomatalo Helsinki.jpg|Sanomatalo, yhdessä Antti-Matti Siikalan kanssa.
Tiedosto:Yyterin kylpylähotelli.jpg|Yyterin hotelli, yhdessä Erkki Valovirran kanssa.
Tiedosto:Turku Student Village, a yard in western part.jpg|Turun läntinen ylioppilaskylä, yhdessä Erkki Valovirran kanssa.
Tiedosto:Länsi pasila experimental housing quarter.jpg|Länsi-Pasilan koerakentamiskortteli.


## Lähteet
Sara Hildén

**Sara Ester Hildén** (1930-luvulle **Saara Ester Hilden**; vuosina 1949–1962 **Sara Ester Hildén-Enroth**; 16. elokuuta 1905 Tampere – 7. lokakuuta 1993 Tampere) oli suomalainen liikenainen ja taidemesenaatti.

Sara Hildénin äiti oli Ida Maria Kadell, torpparintytär Lempäälästä, isän henkilöllisyydestä ei ole tietoa. Äiti Ida meni vuonna 1909 naimisiin Kalle Kustaa Hildénin kanssa ja Saran sukunimi vaihtui Hildéniksi. Sukunimi kirjoitetaan välillä aksentilla, välillä ilman.  

Sara-tyttö jäi orvoksi 13-vuotiaana ja sai kotiapulaisen paikan Jaakko Wilhelm Hongon perheestä. Perheen isä oli linja-autoyrittäjä, ja Sara Hildén työskenteli myös bussin rahastajana. Hän hoiti pari vuotta Hongon perheen Jaakko-poikaa, josta tuli myöhemmin Helsingin kauppakorkeakoulun rehtori ja kansleri. Sara Hildén suuntautui sitten vaatealalle: hän työskenteli eri vaateliikkeissä 1920-luvulta alkaen Tampereella, kunnes perusti oman muotiliikkeen 1950-luvulla. Vähitellen vaateliikkeitä oli useita Tampereella ja myös Lahdessa. Liikkeiden niminä oli muun muassa Muotitalo Hildén ja Muoditar.

Sara Hildén avioitui taidemaalari Erik Enrothin kanssa vuonna 1949; avioliitto päättyi eroon vuonna 1963.

Pia Andell on ohjannut vuonna 2013 Hildénin elämästä kertovan dokumenttielokuvan Mesenaatti.

## Säätiö
Sara Hildénin säätiön taidekokoelma sai alkunsa vuonna 1962. Tuolloin rouva Hildén lahjoitti omistamansa taideteokset säätiölle, joka nimettiin hänen mukaansa. Kokoelman ytimen muodostavat Erik Enrothin varhaiskauden maalaukset vuosilta 1945–1963.

Sara Hildénin säätiön kokoelma koostuu suomalaisista ja ulkomaisista maalauksista, veistoksista, piirustuksista ja grafiikasta, ja se on yksi Suomen laajimmista ja merkittävimmistä modernin taiteen kokoelmista. Säätiö huolehtii edelleen kokoelman kartuttamisesta ja tallettaa hankintansa Sara Hildénin taidemuseoon. Vuoden 2011 lopussa kokoelmaan kuuluu noin 4 600 teosta sekä testamenttilahjoituksena vastaanotettu graafikko Pentti Kaskipuron taidekokoelma. Kokoelmaa kartutetaan vuosittaisin teoshankinnoin.

## Huomionosoitukset

* Suomen Valkoisen Ruusun am. 1965 
* Suomen Valkoisen Ruusun R I 1987 
* Ranskan *Arts et Lettres* R 1982 
* Professorin arvo 1984
* Pro Sculptura -mitali 1967 
* Maecenas-killan ansiomitali 1975
* Suomen Museoliiton juhlamitali 1979
* Pro Graphica -mitali 1984
* Tampereen kaupungin kultainen ansiomitali 1985
* Tavastia-mitali 1990

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* *Sara Hildénin säätiö: Nykytaiteen kokoelma, ulkomaiset maalaukset, veistokset ja piirustukset.* 1999.
* *Sara Hildénin taidemuseo: Ulkomaiset maalaukset, piirustukset ja veistokset.* 1980.
* *Sara Hildénin taidemuseo: Ulkomaiset maalaukset, piirustukset ja veistokset.* 1988.
* Vehmas, E. J.: *Sara Hildén-Enrothin säätiön kokoelmat: Tampereen Taidemuseo 29.1.–20.2.1966, Turun Taidemuseo 4.3.–13.3.1966.* Näyttelyluettelo. 1966.
* Vehmas, E. J.: *Kokoelma Sara Hildén: Ulkomaista nykytaidetta.* 1975.
* Vehmas, E. J.: *Sara Hildén kansainvälisen nykytaiteen keräilijänä.*
* Vuorikoski, Timo: *Erik Enroth 1945–1947.* 1991.
* Vuorikoski, Timo: *Sara Hildén: Mesenaatin muotokuva.* 1994.
* 

## Aiheesta muualla

*Sara Hildénin taidemuseo
Turbofolk

**Turbofolk** oli hajoavassa Jugoslaviassa syntynyt musiikkigenre, joka oli kansanmusiikin ja popmusiikin sulautuma. Turbofolk yhdisti perinteen ja uuden ajan. Sitä kuunneltiin eniten 1990-luvun alun Serbiassa, Bosnia ja Hertsegovinassa ja Montenegrossa, sekä myös muualla entisessä Jugoslaviassa, Kroatiassa ja Makedoniassa. Turbofolk levisi myös Bulgariaan, Turkkiin ja Kreikkaan nimillä chalga, Arabesk ja Laïka. Turbofolk syntyi alkujaan noin 1988, unohdettiin pian ja palasi 1993.

Turbofolk tuli kuuluisaksi vuoden 1994 kappaleella "200 na sat" (200 tunnissa), jonka esitti Ivan Gavrilović. Kappale oli tunnetun 2 Unlimitedin eurodance-hitin *[[No Limits]]* cover-versio. Myöhemmin samasta kappaleesta eräs kroaattiryhmä teki oman coverinsa, nimellä *Nema ograničenja*, jossa vokaaleissa toistettiin termiä turbofolk. Turbofolk-laulajiin ilmestyi pian vähäpukeisia tyttöjä, mm. Ceca, Mira Škorić, Dragana Mirković ja Snežana Babić Sneki.

Serbiassa turbofolkia levittivät mm. televisioasemat Pink-TV ja Palma, jotka esittivät turbofolk-videoita.

Turbofolk herättää edelleen 1990-luvun Slobodan Miloševićin hallitseman Jugoslavian muistoja. Yksi kuuluisimmista serbialaisista sotapäälliköistä, Arkan oli naimisissa laulaja Cecan kanssa.

## Turbofolk-artisteja
*Aca Lukas
*Ceca
*Dara Bubamara
*Dragan Kojić Keba
*Dragana
*Goga Sekulić
*Indira Radić
*Jelena Karleuša
*Kemal Malovčić
*Marta Savić
*Mile Kitić
*Milica Todorović
*Miloš Bojanić
*Mitar Mirić
*Nada Topčagić
*Nedeljko Bajić Baja
*Osman Hadžić
*Rodoljub "Roki" Vulović
*Seka Aleksić
*Sinan Sakić
*Šaban Šaulić
*Šako Polumenta
*Siniša Vuco
Arancón

**Arancón** on kunta Espanjan Sorian maakunnan luoteisosassa. Sen pinta-ala on 77,76 km² ja asukasmäärä 92 (2014). Kunnan asukasluku on hiljalleen vähentynyt, eikä kunnan alueella olevat roomalaisajan monumentit vedä turisteja puoleensa. Kunnan tärkeimmät elinkeinot ovat maanviljely, karjatalous ja metsästys.

## Kylät
Arancón, Tozalmoro, Omeñaca, Calderuela, Nieva de Calderuela ja Cortos

## Nähtävyyksiä
* Roomalainen tie, joka on kulkenut Ceasaraugustan ja Austica Astorgan välillä.

## Väkiluvun kehitys

## Lähteet
Sulttaanitiainen

**Sulttaanitiainen** (*Melanochlora sultanea*) on tiaisten heimoon kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 22 cm, eli se on jättiläinen tiaisten joukossa. Se muodostaakin yksin oman sukunsa. Väritykseltään se on häkellyttävä: alapuoli ja töyhtö ovat kirkkaankeltaiset, naama, kurkku, rinta ja yläselkä tummanvihreät ja siivet sekä pyrstö tummanruskeat. Sukupuolet ovat saman väriset. Laosissa ja Vietnamissa esiintyvällä alalajilla *gayeti* töyhtö on musta.

## Esiintyminen
Itäaasialainen laji, joka esiintyy yleisenä Kaakkois-Aasiasta Etelä-Kiinaan ja Itä-Nepaliin. Lajin esiintymisalue on kooltaan 1–10 miljoonaa neliökilometriä. Lajia ei ole tavattu Suomessa.

## Elinympäristö
Kaikenlaiset metsät, etenkin sademetsät.

## Ravinto
Etsii syötäväkseen puiden lehvästössä eläviä selkärangattomia.

## Lähteet
Murikko

**Murikko** on Naantalin 10. kaupunginosa noin 4 km kaupungin keskustasta koilliseen. Kaupunginosassa on 113 asukasta (2005), ja se on pinta-alaltaan Naantalin pienin. Se rajoittuu Lietsalan ja Ladvo-Vengan kaupunginosiin sekä Raision kaupunkiin. Murikko on pientalo-aluetta Lietsalassa sijaitsevan Maskuntien teollisuusalueen takana.
Valuaatio

Olkoon K kunta ja G täysin järjestetty Abelin ryhmä. K:n **valuaatio**, jonka arvot kuuluvat *G*:hen, on kuvaus v:K\setminus \{0\}\to G siten, että kaikilla x,y\in G,x,y\ne 0 on voimassa
# v(xy)=v(x)+v(y)
# v(x+y)\geq \min(v(x),v(y)).

Jos v on valuaatio, on joukko R=\{x\in K|v(x)\geq 0\}\cup \{0\} K:n alirengas, jota kutsutaan v:n **valuaatiorenkaaksi**. Jos R on valuaatiorengas, jonka tekijäkunta on K, sanotaan, että R on K:n valuaatio. Valuaatiorenkaan eivät ole yleensä Noetherin renkaita.

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* Robin Hartshorne, Algebraic Geometry, Springer-Verlag
Viluluoto

**Viluluoto** on Naantalin 2.&nbsp;kaupunginosa. Se sijaitsee kaupungin keskustan koillispuolella. Vuonna 2005 kaupunginosassa oli 370 asukasta. Pinta-alaltaan se on Naantalin toiseksi pienin. Se rajoittuu lännessä Ruonaan ja kantakaupunkiin sekä idässä Karvettiin ja Luolalaan. Sen eteläpuolella sijaitsee Luolalanjärvi.

Viluluodon asutus on omakotitalovaltaista. Kaupunginosassa sijaitsee Naantalin suurin päivittäistavarakauppa K-Supermarket.
David Söderberg

**David Immanuel Söderberg** (s. 11. elokuuta 1979 Vöyri) on suomalainen moukarinheittäjä. Hän edusti IF VOM -seuraa ja häntä valmensivat uransa aikana Tommy Södergård, Arto Rinta-aho, Antti Vierula ja Ulf Friman.

Söderberg lopetti uransa kauden 2019 jälkeen. Viimeisen kilpailuheittonsa hän heitti elokuussa 2018 ja koko kausi 2019 jäi väliin loukkaantumisten vuoksi. Söderberg heitti uransa aikana kaikkiaan 16 vuotena putkeen yli 75 metrin tuloksen. Kilpailu-uransa jälkeen hän on toiminut muun muassa Charlotta Sandkullan valmentajana.

## Ura
### SM-kisat
Söderberg voitti Kalevan kisoissa neljä SM-kultaa vuosina 2013, 2014, 2015 ja 2016, kahdeksan hopeaa vuosina 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2007, 2008 ja 2009 sekä kolme pronssia vuosina 2006, 2010 ja 2011.

Söderbergin ennätys on vuonna 2003 Lahdessa heitetty 78,83 metriä.

### Arvokisat ja maaottelut
Aikuisten arvokilpailuihin Söderberg osallistui neljätoista kertaa: EM-kilpailuihin Münchenissä 2002, Göteborgissa 2006, Barcelonassa 2010, Helsingissä 2012, Zürichissä 2014, Amsterdamissa 2016 ja Berliinissä 2018, olympialaisiin Ateenassa 2004, Lontoossa 2012 ja Rio de Janeirossa 2016 sekä MM-kilpailuihin Osakassa 2007, Berliinissä 2009, Pekingissä 2015 ja Lontoossa 2017. Loppukilpailuun hän pääsi ensimmäisen kerran Zürichissä 2014 ja sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 76,55. Pekingissä Söderberg eteni finaaliin ollen lopulta kuudes tuloksella 76,92. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 74,22 ja Rio de Janeiron olympialaisissa kahdeksanneksi tuloksella 74,61. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa 2017 ja Berliinin EM-kilpailuissa 2018.

Universiadeissa Söderberg sijoittui kolmanneksi vuonna 2003 ja neljänneksi vuonna 2005. Hän voitti Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen ykkösliigan kilpailun 2017. Vuosina 2002–2016 Söderberg osallistui Suomi–Ruotsi-maaotteluun sijoittuen jokaisella kerralla toiseksi lukuun ottamatta vuosien 2014, 2015 ja 2016 voittoa sekä vuoden 2012 kolmatta sijaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* David Söderbergin kotisivut
*
Luolala

**Luolala** on Naantalin 11. kaupunginosa kaupungin keskustan itäpuolella. Kaupunginosassa on 71 asukasta (2007), ja se on lähinnä teollisuusaluetta. Luolala rajoittuu etelässä Humalisto-Sataman kaupunginosaan, lännessä kantakaupunkiin ja Viluluotoon, pohjoisessa Karvettiin sekä idässä Raision kaupunkiin. Luolalassa sijaitsee Luolalanjärvi, sekä osa Nesteen Naantalin jalostamosta.

Ensimmäinen maininta Luolalasta on vuodelta 1424. Vuonna 1441 kuningas Kristoffer antoi rälssioikeuden Luolalan tilaan. Luolalan kartanon viimeinen rusthollari oli vuodesta 1884 Aaron Karlström. Vuonna 1986 kartano siirtyi Naantalin kaupungin omistukseen. Luolalassa toimi emäntäkoulu vuoteen 2003 saakka.

Luolalan paloasema vihittiin käyttöön 24.3.2015. Rakennusten kerrosala on 2&nbsp;727 neliömetriä.

Luolalaan avattiin toukokuussa 2010 Naantalin ensimmäinen katsastusasema K1 Katsastajat. Keväällä 2016 Luolalaan avattiin liikerakennus Naantalin portti, jossa toimii autokorjaamo, lounasravintola ja sinne toimintansa siirtänyt katsastusasema.

## Liikenneyhteydet

Naantalin sataman raskas ajoneuvoliikenne kulkee pääasiassa Luolalan kautta Luolalan eritasoliittymään (myös nimellä Vanton eritasoliittymä) ja siitä edelleen Eurooppatie 18:n eli kantatie 40:n eli Naantalin pikatien kautta. Osa pohjoiseen suuntautuvasta liikenteestä kulkee eritasoliittymästä yhdystietä 1893 pitkin Maskun suuntaan.

Liikenne-ennusteen mukaan vuonna 2010 sataman keskivuorokausiliikennemäärä raskaassa liikenteessä olisi noin 600 ajoneuvoa ja sataman muu liikenne 600 ajoneuvoa vuorokaudessa.

Naantalin kaupunki aloitti uuden Satamatien rakentamisen vuonna 2005 ja vuoden 2006 kesäkuussa aloitettiin Vanton eritasoliittymän rakentaminen. Liikenneministeri Anu Vehviläinen vihki uuden tien ja liittymän käyttöön 23. lokakuuta 2007. Uusi Satamatie kulkee Luolalan teollisuusalueen läpi Vanton liittymästä satamaan.
Vanton eritasoliittymän tiejärjestelyjen kustannusarvio oli 6,10 miljoonaa euroa, josta Tiehallinnon osuus oli 4,37 miljoonaa euroa ja Naantalin kaupungin osuus 1,72 miljoonaa euroa.
Vanton eritasoliittymän tiejärjestelyt ja uusi Satamatie paransivat Vanton ja Luolalan liittymien toimivuutta ja turvallisuutta, sekä sataman tieyhteyksiä.

## Lähteet
Leppävesi

**Leppävesi** on taajama Laukaan kunnassa Keski-Suomessa. Leppävesi sijaitsee Jyväskylän rajan vieressä. Leppävesi on kasvanut voimakkaasti 2010-luvulla, koska taajamaan on muuttanut asukkaita Jyväskylän puolelta. Vuonna 2022 Leppäveden asukasluku oli 3&nbsp;381. Alueen rakennuskanta koostuu lähinnä rivi- ja omakotitaloista. Leppäveden taajaman itäpuolitse kulkevat sekä Jyväskylä–Haapajärvi-rata että Seututie 637.

Leppäveden rautatieasema kuului vuonna 1898 avatun Jyväskylän ja Suolahden välisen radan ensimmäisiin liikennepaikkoihin. Asemarakennus tehtiin arkkitehti Bruno Granholmin laatimien V luokan aseman tyyppipiirustusten mukaan ja sitä laajennettiin vuonna 1917. Leppäveden asema muutettiin miehittämättömäksi rautatieliikennepaikaksi vuonna 1969, henkilöliikenne lopetettiin vuonna 1984 ja liikennepaikka lakkautettiin vuonna 1985. Henkilöliikenne koko rataosalla lopetettiin vuonna 1987. 

Leppäveden tunnettuja henkilöitä ovat olleet ministeri Vihtori Vesterinen ja kansanedustaja Paavo Vesterinen. Leppävedellä toimii urheiluseura Leppäveden Leppä, jonka lajeina ovat muun muassa jalkapallo, salibandy ja lentopallo.

Leppävedellä toimii päiväkoti. Leppävedellä on lisäksi kaksi koulurakennusta: Leppäveden ”uudessa koulussa” järjestetään opetusta esikoululaisille ja peruskoulun luokille 1–3, ja Leppäveden ”vanhassa koulussa” opetetaan luokkia 4–6.
## Leppäveden liikuntapuisto

Leppävedelle on rakennettu vuodesta 2019 alkaen isohko liikuntapuisto. Sen läheisyydessä sijaitsevat lisäksi alueen hiihtoladut ja pururata sekä frisbeegolf-rata. 

## Kuvia

Tiedosto:Leppävesi.jpg|Alueen rivitaloasutusta.
Tiedosto:Leppäveden kirjasto.png|Leppäveden kirjasto.
Tiedosto:K-market Tiitus.jpg|K-Market Tiituspohjassa.
Tiedosto:Leppäveden koulu.jpg|Leppäveden koulu 4-6lk.
Tiedosto:Leppäveden koulu 2.jpg|Leppäveden koulu esikoulu-3lk.
Tiedosto:Leppävesi taloja.jpg|Omakotitaloja Leppävedellä.
Tiedosto:Tiituspohja Leppävesi Laukaa.png|Bussipysäkki Leppävedeltä.


## Lähteet
Tarvaala (Laukaa)

**Tarvaala** eli **Laukkavirta** on kylä Laukaan kunnassa Keski-Suomessa ja Laukaan pitäjän alkuperäinen historiallinen keskus. Asukkaita siellä on noin 300. Kylän alueella sijaitsee Laukaan kunnan maantieteellinen keskipiste, ja myös Laukaan kunta on saanut nimensä kylän läpi virtaavan Laukaanvirran mukaan. Laukaanvirta tunnetaan nykyään nimellä Tarvaalankoski.

Tarvaala sijaitsee kahden suuren vesistön, Kuusveden ja Lievestuoreenjärven välissä yhdistäen ne Saraaveteen, joka laskee edelleen Leppäveteen ja Päijänteeseen. Kuusveden rannalla on Tarvaalassa pumppaamo, josta johdetaan vettä Vuonteen  tekopohjavedenottamoon, joka tuottaa valtaosan Jyväskylän kaupungin juomavedestä.

## Historia
Tarvaala tunnetaan erityisesti Laukaan ja Jyväskylän ensimmäisestä, vuonna 1593 rakennetusta, kirkosta. Kirkosta on enää Hartikan kirkon nimellä tunnetut rauniot jäljellä. Toinen merkittävä kohde Tarvaalassa on Hartikan punamultakalmisto, josta löytyi vuonna 1986 Suomen toistaiseksi laajin kokoelma kivikautisia punamultahautoja. Tarvaalasta löytyy myös Alvar Aallon osittain suunnittelema Alatalo. Tarvaalaan perustettiin aikanaan Laukaan ensimmäinen puhelinyhtiö. Tarvaala on 1990-luvulta lähtien tullut tunnetuksi myös erikoislaatuisesta villin lännen saluunasta Musta Korppi. Valtakunnallistakin julkisuutta Tarvaala on saanut maanalaisista taloistaan, jotka olivat erityisesti esillä Laukaan asuntomessujen aikaan 2003.

Tarvaalalla on kaksi nimeä: kylän nimi Tarvaala ja postiosoitenimi Laukkavirta. Nimi Tarvaala pohjautuu kylän ensimmäiseen taloon (nyk. Savola), jonka perusti 1560-luvulla Juvalta tullut Lauri Tarvainen (tai Tarvahainen, Laukaan Historia I). Täsmälleen saman niminen henkilö eli Lauri Tarvainen perusti myös Saarijärvelle neljä vuotta myöhemmin samannimisen talon: "Savolaissyntyisen Lauri Laurinpoika Tarvaisen (Tarvahainen) uudistalo Tarvaala syntyi viimeistään vuonna 1564. Tämän vuoksi postiosoitteena käytetään nimeä Laukkavirta, joka on vääntynyt kylän läpi kulkeneesta Laukaan virrasta. Laukaan virta taas antoi nimensä  vuonna 1593 perustetulle Laukaan pitäjälle, jonka nimi oli pari ensimmäistä vuotta Pärnäsaari. Kun kirkko siirtyi 1600-luvulla Tarvaalasta Pellosniemeen, nimi Laukaa seurasi mukana. Nykyään Pellosniemen kylä tunnetaan Laukaan kirkonkylänä.  

Laukaan Tarvaala sekoitetaan usein Saarijärvellä Keski-Suomessa sijaitsevaan toiseen Tarvaalan kylään ja siksi monissa virallisissa yhteyksissä kylästä käytetäänkin nimeä Laukkavirta.

Kylällä toimii oma kyläseura Laukaan Tarvaalan kyläseura.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*http://www.tarvaala.fi Tarvaalan kylä
*Laukaan Historia I, Nils Berndtson, 1983
Vuontee

**Vuontee** on kylä Laukaan kunnassa Keski-Suomessa. Sen asukasluku oli 267 vuonna 2011. Kylä on saanut nimensä Leppäveden ja Torronselän yhdistävän Vuonteensalmen mukaan. Keiteleen kanava kulkee kylän läpi. 

Vuonteen merkittäviä kohteita ovat Valiotaimiasema, Vuonteen tekopohjavedenottamo ja vuosina 1931–1994 toiminnassa olleen Pernasaaren koulukodin paikalle Pernasaareen vuonna 1994 perustettu Laukaan avovankila. Avovankilan alueella sijaitsee  Pernasaaren koulukotimuseo, koulukodin suojeltu erityisosasto Leppäniemi sekä aiemmin Säätyläismuseona toiminut Wolmar Schildtin synnyinkoti. Vuontee on lintuharrastajien joukossa tunnettu myös lintutornistaan. Vuonteella on oma toimiva kyläyhdistys.

Suomen rallin Laukaan pikataipaleen toinen pää on Vuonteella (toinen Kuhaniemessä).

## Kuvia

Tiedosto:Vuonteen silta.jpg|Vuonteen vanha silta, joka korvattiin uudella vuonna 2019.
Tiedosto:Laukaa prison.JPG|Laukaan avovankila


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vuonteen seudun kyläyhdistys ry
Kiltti tyttö (elokuva)

**Kiltti tyttö** (*The Good Girl*) on elokuva vuodelta 2002. Sen on ohjannut Miguel Arteta ja käsikirjoittanut Mike White.

## Juoni
Justine Last (Jennifer Aniston) on töissä halpahalli Retail Rodeossa ja on naimisissa kannabista polttavan miehen kanssa. Justine tapaa samassa halpahallissa työskentelevän Thomas Wortherin (Jake Gyllenhaal), joka kutsuu itseään Holdeniksi *[[Sieppari ruispellossa]]* -romaanin kertojan Holden Caulfieldin mukaan. Justinelle ja Thomasille muodostuu rakkaussuhde, joka melkein pilaa Justinen avioliiton ja maineen. Lopulta Justinen on päätettävä, jatkaako hän entistä elämäänsä vai jättääkö sen taakseen.

## Näyttelijät
Savio (Laukaa)

**Savio** on kylä Laukaan kunnan eteläosassa, Keski-Suomessa. Savio sijaitsee Leppäveden rannalla, valtatie 9:stä pohjoiseen, vastapäätä Metsolahtea. Kylää halkoo seututie 640 (Saviontie) Lievestuoreelta Laukaaseen. 

Kylässä sijaitsee muun muassa Savion tanssilava sekä Lievestuoreenjärven rannalla oleva Hyyppäänvuori. Samalla alueella sijaitsee myös Puttolan kylä, joka toimii Savion kanssa yhdessä Savio-Puttolan kylätoimikunnassa. Saviolla sijaitsi kyläkoulu Savion ala-aste, jonka oppilasmäärä on (2008) noin 30 oppilasta. Koulu lakkautettiin keväällä 2018 ja purettiin syksyllä 2021. Kylällä on myös uimaranta.

Savio on ollut myös yksi Laukaan rekisterikylistä, johon on kuulunut myös muun muassa Metsolahti ja Vuontee. Vuonna 1974 Savion rekisterikylään kuuluneet Mehtoniemen ja Palvajärven kylät siirrettiin Laukaasta Jyväskylän maalaiskuntaan.
 
Kesällä 2006 Savion kylä nousi median tietoisuuteen, kun Laukaan kotiseutujuhliin saapuivat pääministeri Matti Vanhanen ja hänen uusi naisystävänsä. Juhlat järjesti Wanhan Laukaan kotiseutuyhdistys.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*http://www.savio-puttola.net/
Äijälä (Laukaa)

**Äijälä** on kylä Laukaan kunnassa Keski-Suomessa. Kylä rajoittuu Laukaassa Lankamaan, Kuusaan ja Leinolan kyliin, pohjoisessa Konneveden kuntaan. Äijälässä on kylätalo, päiväkoti, yrityksiä ja Laukaan seurakunnan Papinniemen leirikeskus. Äijälässä toimi myös 1907 valmistunut kyläkoulu, jonka toiminta lakkautettiin elokuussa 2024.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kuhaniemi

**Kuhaniemi** eli **Kuhanniemi** on kylä Laukaan kunnassa Keski-Suomessa. 
Kuhaniemi sijaitsee lähellä Laukaan kirkonkylää Saraaveden toisella puolen. 

Kylässä toimii Kuhaniemen koulu.

## Muinaisuus
Kylän lähellä Saraaveden vastarannalla lähinnä Ränssintaipaleen lähellä sijaitsevat Saraakallion kivikautiset kalliomaalaukset. 

## Perinneparannus
Kylässä vaikutti aikoinaan Laukaassa hyvin tunnettu kansanparantaja ja velho nimeltä Kuuvalon Jussi.

## Urheilu
Neste Rally Finlandin Laukaan erikoiskokeen nimellä ajetun pikataipaleen toinen pää oli Kuhaniemessä ja toinen Vuonteella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nils Berndtson: Laukaan historia I. 1983.
Spellgoth

**Spellgoth** alias **SG.7** (oik. **Tuomas Rytkönen**, s. 1. maaliskuuta 1982) on suomalainen muusikko. Hän on ollut Turmion Kätilöt -yhtyeen toisena vokalistina. Hän erosi yhtyeestä tammikuussa 2017. Spellgoth kuului Turmion Kätilöiden livekokoonpanoon mutta osallistui myös yhtyeen studiotyöskentelyyn. Hän soittaa kitaraa, bassoa ja pianoa.

Spellgoth soittaa kitaraa ja laulaa Trollheim’s Grottissa, Darkwoods My Betrothedissa ja Black Death Ritualissa, soittaa kitaraa black metal -yhtye Baptismissa ja laulaa Hornassa. Lisäksi hänellä on ainakin kaksi industrial -projektia, *Slave's Mask* ja *Syndicate Paranoia*. Spellgothia on haastateltu vuonna 2011 julkaistussa suomalaista black metal -musiikkia käsittelevässä dokumenttielokuvassa *[[Loputon Gehennan liekki]]*. Spellgothin ääntä on kuultavissa myös Stam1nan *[[SLK (albumi)|SLK]]-*albumilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Turmion Kätilöt
* Darkwoods My Betrothed
* Horna Encyclopaedia Metallum
Metsolahti

**Metsolahti** on kylä Laukaan kunnassa Keski-Suomessa. 
Kylä sijaitsee valtatien 9 varrella Vaajakosken ja Lievestuoreen välissä, vastapäätä Savion kylää. Metsolahden kylä on Metsolahti-nimisen lahden rannalla.

Metsolahti tunnetaan valtakunnallisesti Pönttövuoren tunnelista, joka on Jyväskylä–Pieksämäki-radan välisellä rautatieosuudella. Alkuperäinen tunneli rakennettiin ensimmäisen maailmansodan aikana 1914–1917 ja sitä on perinteisesti tai leikillisesti pidetty Savon länsirajana. 2000-luvun alussa viereen puhkaistiin uusi Pönttövuoren tunneli ja vanhasta tunnelista poistettiin kiskot. 

Metsolahdella on oma toimiva kyläseura, jonka kylätalona toimii entinen Metsolahden rautatieasema.
Metsolahdella on tiivistä yhteistyötä läheisen Savion kylän kanssa.

## Lähteet