Lukonmäki

**Lukonmäki** on Tampereen kaupunginosa, joka sijaitsee Kaakkois-Tampereella. Se rajoittuu lännessä Hervannan valtaväylään, etelässä Hervannan kanjoniin, idässä Kaukajärven kaupunginosaan ja pohjoisessa Tampereen itäiseen ohitustiehen. Naapurikaupunginosia ovat Hervanta etelässä, Kaukajärvi idässä, Hallila lännessä ja Viiala pohjoisessa. Turtolankatu jakaa Lukonmäen kahdeksi osaksi pohjois–etelä suunnassa: varsinainen Lukonmäki on lännessä ja Finninmäki idässä. Lukonmäen tilastoalueella asui vuoden 2023 lopulla 2&nbsp;869 asukasta.

## Historiaa
Lukonmäen nimen pohjana ovat vanhat paikannimet Lukonmäki ja Lukonoja sekä lähellä Särkijärven itäkolkassa oleva Lukonlahti. Lukonojan  varrella sijainnut Turtolan talon Lukonojan torppa mainitaan isonjaon kartassa vuodelta 1784. On esitetty, että Lukonmäki olisi saanut nimensä siellä asuneesta torpparista Matti Lukosta, mutta todennäköisemmin luonnonpaikka on antanut nimensä torpalle. Messukylän alueella on ollut pysyvää asutusta jo yli tuhat vuotta, ja voidaan hyvin olettaa, että Lukonmäen kaltaisella maamerkillä on ollut nimi jo ennen ensimmäistäkään asumusta. Hämäläismurteissa appellatiivi lukko tarkoittaa paitsi 'oven, portin tms. sulkemiseen tarvittavaa esinettä', myös 'syvää ja jyrkkäreunaista notkoa, kuoppaa tai painannetta harjussa tai mäessä'. Jälkimmäinen kuvaus sopii varsin hyvin Lukonmäen alueen topografiaan. 

Lukonmäen ympäristö on ollut Messukylän suurtilojen takamaita, ja sinne alettiin perustaa torppia 1800-luvulla. Alue kuului käytännössä Messukylän kahteen Turtolan tilaan (rekisterinumerot 1:23 ja 1:30) ja Viialan kartanoon (2:17). Lukonmäen luoteispuolella oli Suutalan (Suutarlan) talo, jonka tilakeskus sijaitsi Hervannan valtaväylän ja moottoritien risteyksen kohdilla. Ensimmäiset asumukset olivat varsinaisella Lukonmäellä (nyk.  Keissunkadun ympäristö), nykyisen Keissunkadun tienoilla sekä Finninmäen luona. Finninmäen eteläpuolella oli Kruutin talo, jonka maat ulottuivat nykyisen Hepolamminkadun liepeille saakka. Lukonmäen vanhimpia vielä olemassa olevia rakennuksia on "vanha Välimäen talo" Pirjonkaivonkadun ja Keissunkadun kulmassa. Se on peräisin 1920-luvulta. Muita saman aikakauden rakennuksia Lukonmäessä on pientalot Almanahde 6:ssa ja Pyykkojankatu 7:ssä. 1930-luvulta on säilynyt tiettävästi vain omakotitalo Yrjölänkatu 8:ssa. 1940- ja 1950-luvuilla Finninmäen itäpuolelle ja maantien varteen rakennettiin useita omakotitaloja, mutta niistä on säilynyt ainoastaan Pyykkojankatu 13, Yrttikatu 13 ja Finninmäenkatu 6c. 

Lukonmäen kaupunginosan ensimmäinen asemakaava vahvistettiin vuonna 1973. Ennen lähiön rakentamista alueella oli asunut vain noin 200 henkeä, mutta 1970-luvun jälkipuoliskolla väestömäärä lähti nopeaan kasvuun.  

Lukonmäen ja Finninmäen välistä kulki maantie Viialasta Hervannanmaalle. Tie lähti Viialan kartanolta (nyk. Vasaratie 22:n kohdalla), laskeutui Vihiojalle ja ylitti ojan nykyisen Leipakantien sillan kohdalla. Tästä tiestä haarautui pienempi tie kohti Lukonmäen taloryhmää, ja isompi tie jatkui Vihiojan vartta nykyisen Leipakantien linjauksen mukaisesti. Siitä tie kaartui lounaaseen nykyisen Muulankadun alkupään mukaisesti ja kääntyi sitten etelään nykyisen Yrttikadun linjan mukaisesti. Sen jälkeen se kulki suunnilleen nykyisen Turtolankadun kohdalla käytännössä Hervannanrinteen laelle saakka. Tosin rinteen alapäässä tie teki jyrkän mutkan nykyisen tien itäpuolella. 

Lukonmäestä Hervantaan jyrkästi nousevaa Turtolankadun eteläisintä osuutta kutsutaan usein harhaanjohtavasti Lukonmäeksi. Rinteen rinnakkaisniminä ovat olleet myös Lukonojanahde, Lukonojanmäki, Kilometrimäki ja Pitkäahde. Vanhan kartta-aineiston perusteella Lukonmäen sijainti ei ole muutenkaan täysin selvä. Vuosien 1953 ja 1960 peruskartoissa Lukonmäellä tarkoitetaan sekä nykyisten Pirjonkaivonkadun–Almanahteen–Keissunkadun kohdalla olevaa kalliota että Hervantaan nousevaa rinnettä. Näin on myös vielä vuoden 1975 peruskartassa, mutta Hervannanrinteellä on kaksi nimeä: Pitkäahde ja Lukonojanmäki. Lisäksi nykyinen Lukonkallio on tässä kartassa nimeltään Kierikanmäki. 

Pirjonkaivonkadun nimen taustalla on Pirjonkaivo-niminen lähde, josta paikalliset asukkaat hakivat aikoinaan ruokavetensä. Lähde oli olemassa vielä 1970-luvulla, vaikkakaan ei enää käytössä vedenhakupaikkana. Varsinainen Lukonoja on saanut alkunsa nykyisen Ikämiestenkadun kohdilta ja laskenut peltojen keskellä nykyisen Leipakantien kohdalla Vihiojaan. Lukonojan vedet on ohjautuvat nykyään hulevesiviemäriä pitkin Lukonpuiston ja Pyykkiojanpuiston alta, niin että ojasta on näkyvissä vain sen loppupää Leipakantien ja Vihiojan välissä. 

Finninmäen kallion itäpuolella Finninmäenkadun ja Finninmäen maisemapellon välissä on historiallinen kivirakennelma. Pienessä metsikössä pellonreunassa on luontainen kallionpaljastuma jonka ympärille on tehty ympyränmuotoinen, matala muurimainen latomus. Rakennelman pohjoisreunalla mäen juurella on kiviaitaa ja rakennelman luo johtava kivetty polku. Rakennelma ei liene esihistoriallinen. 

## Luonnehdinta alueesta
Lukonmäen-Finninmäen rakennuskanta edustaa leimallisesti 1970-luvun matalaa omakotitalo- ja rivitaloarkkitehtuuria, mutta joukossa on myös runsaasti 1980-luvulla rakennettuja pienkerrostaloja ja rivitaloja. Finninmäen pohjoisosassa Muulankadun ja Vastakadun varrella on 2000-luvun alussa rakennettu pientaloalue.

Lukonmäki on nimensä mukaisesti suuri kalliomäki, joka alkaa aivan Hervannan kanjonin eli Koivusenojannotkon pohjoispuolelta. Lukonkallion lakea ja etelärinnettä lukuun ottamatta alue on rakennettua ympäristöä. Lukonkallion korkein kohta on yli 140 metriä merenpinnasta, joten nousua entisen laskettelukeskuksen pohjalta huipulle on 40 metriä. Lukonkallion laen eteläpuolella kulkee talvisin huoltamaton kävelytie itä-länsisuunnassa Kierikankadun päästä Ikämiestenkadulle. Lukonkallion metsässä risteilee paljon pienempiäkin polkuja.

Lukonmäen-Finninmäen alueella on runsaasti puistoja ja viheralueita. Yksi keskeinen ulkoilualue on Lukonpuisto, jossa on leikkikenttä, pallokenttä ja talvisin luistinrata. Toinen ulkoilualue on parhaillaan kehitettävä Hervannanrinne. Finninmäen ja Lukonkallion puistot ovat hyvin luonnontilaisia ja metsämäisiä, kun taas Finninmäen ja Vihiojan välinen Lystihuoneenpuisto suurimmaksi osaksi maisemapeltoa. Pienempiä viheralueita ovat Pyykkiojanpuisto ja Muulanpuisto. Laaja Pitkänahteen puisto Lukonmäen ja Hervannan välissä on puustoltaan hyvinkin vanhaa. Myös Lukonmäen puistossa kasvaa enimmäkseen vähintään 70-vuotiasta sekapuustoa. Finninmäen lähellä on myös Suomen saksanpaimenkoiraliiton harjoituskenttä (Yrjölänkatu 20).

Lukonmäen eteläosassa Turtolankadun varrella on päivittäistavarakauppa sekä pieni pizzeria. Samassa kiinteistössä toimii Lukonmäen päiväkoti, jossa on noin 60 lasta. Lukonmäenkadun ja Turtolankadun risteyksessä on Lukonmäen grilli, jossa myydään perinteisten grilliruokien lisäksi elintarvikkeita. Tampereen opiskelija-asuntosäätiöllä on Turtolankadun itäpuolella opiskelija-asuntoja: asunto-osakeyhtiöt Lukonkruuti, Lukonkierikka ja Lukonlysti. Näistä vanhemmat Turtolankatu 31–33:n talot tullaan purkamaan ja tilalle rakennetaan tiiviimmin ja korkeampia, 4–6-kerroksisia asuinkerrostaloja. Kaavaehdotus oli esillä 7.1.2025 asti, ja parhaillaan ehdotus odottaa kaupunginvaltuuston hyväksyntää.

## Hervannanrinteen ulkoilualue
Lukonmäki tunnetaan hyppyrimäistään, jotka sijaitsevat Hervannan kanjonin etelärinteellä laskettelurinteiden vieressä. Hervannan kanjonista lähtee myös puolentoista kilometrin mittainen valaistu hiihtolatu, joka johtaa valaistulle Hervanta–Koivistonkylä-ladulle. 

Hyppyrimäkien ja Pitkänahteen välissä oleva laskettelukeskus lakkautettiin 2019 ja rakennukset alueelta on purettu. Kesällä 2023 kaupunki keräsi yleisöltä ja järjestöiltä ideoita alueen kehittämiseksi. Rinteestä on tarkoitus kehittää vuosina 2025–28 monipuolinen ulkoilu- ja virkistysalue. Rinteessä olevia maastopyöräratoja kehitetään edelleen, ja lisäksi alueelle rakennetaan ulkokuntosali sekä mäen päälle oleskeluun soveltuva niitty. Uudet kuntoportaat otettiin käyttöön syyskuussa 2025 entisen hiihtohissin kohdalle. Portaat ovat 212 metriä pitkät, ja niissä on 460 askelmaa. Nousu alhaalta ylös on 55 metriä ja nousukulma 13–23 astetta. Lisäksi portaiden vieressä kulkee murskepintainen mäkijuoksurata. 

## Lähteet