open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jaavanihminen

**Jaavanihminen** on nimitys fossiileille, jotka löydettiin 1891 Trinilistä Bengawan Solo -joelta Itä-Jaavalta Indonesiasta. Se on ensimmäisiä tunnettuja *[[Homo erectus]]* -yksilöitä. Sen löytäjä Eugène Dubois antoi sille tieteelliseksi nimeksi ***Pithecanthropus erectus***, jonka sanat pohjautuvat latinan ja kreikan sanoihin, jotka tarkoittavat *pystyapinaihminen*.

## Historia ja merkitys
 
  
Dubois'n löytö ei ollut kokonainen yksilö, vaan se koostui päälaen luista, reisiluusta ja muutamista hampaista. Yksimielisyyttä ei ole siitä, kuuluvatko luut samalle lajille. Toinen, täydellisempi yksilö löytyi myöhemmin Sangiranin kylästä Keski-Jaavalta, 18 km Solosta pohjoiseen. Tämän löydön, jossa oli samankokoinen päälaen luu kuin Dubois'n löytämä, löysi berliiniläissyntyinen paleontologi G. H. R. von Koenigswald vuonna 1936. Sangiranista on sen jälkeen tehty paljon löytöjä, mutta viralliset raportit suhtautuvat kriittisesti.. 

Siihen asti kunnes vanhempia ihmisen jäänteitä löydettiin Keniasta Itä-Afrikan hautavajoamasta, Dubois'n ja Koenigswaldin löydät olivat vanhimmat koskaan tehdyt hominidilöydöt. Jotkut sen ajan tieteilijät ovat esittäneet, että Dubois'n jaavanihminen olisi nykyihmisten ja suurten muiden apinoiden yhteinen esi-isä. Antropologit ovat nykyisin sitä mieltä, että nykyihmisen suoria esi-isiä olivat afrikkalaiset *[[Homo erectus]]* -populaatiot, ehkä *[[Homo ergaster]]* pikemmin kuin aasialaiset populaatiot, joita edustavat jaavanihminen ja pekinginihminen. 

Kuten useiden muidenkin merkittävien hominidilöytöjen yhteydessä jotkut kreationistit ovat yrittäneet vähätellä jaavanihmisen evolutionaarista merkitystä väittämällä, että yksilöä olisi pidettävä joko ihmisenä tai apinana. Esimerkki edellisestä väittämästä on väite, että jaavanihminen on "ihmissuvun oikea jäsen". Esimerkki jälkimmäisestä on virheellinen väite, että Dubois itse olisi myöhemmin todennut, että jaavanihminen oli oikeasti iso gibboni.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Time-lehti: "How Man Began"
Chuck Schaden

**Chuck Schaden** (s. 29. heinäkuuta 1934 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen radiotoimittaja.

Schaden aloitti vanhojen radio-ohjelmien keräämisen 1960-luvulla. Vuonna 1970 hän aloitti evanstonilaisella WNMP-asemalla oman radio-ohjelmansa, *Those Were The Days*, jossa hän esitti ohjelmia kokoelmastaan. Ohjelma jatkuu edelleen ja nykyään sitä esittää WDCB-asema Glen Ellynissä. Schaden on isännöinyt myös muita vanhoihin radio-ohjelmiin erikoistuneita ohjelmia Chicagon alueen radioasemilla, kuten *The Hall Closet*, *When Radio Was Radio* ja *Old-Time Radio Classics*. Vuosina 2006&ndash;2007 hän juonsi valtakunnallisesti syndikoitua ohjelmaa *When Radio Was*.

Chuck Schaden nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 1993.

## Lähteet
*Radio Hall of Fame: Chuck Schaden  

### Viitteet
Gobra

**Gobra** on suomalainen 1980-luvulla perustettu rockyhtye.

## Historia
Gobra perustettiin 1980-luvun alussa Vihannissa. Alkuaikoina yhtye tunnettiin nimellä Flimsy Haze, mutta koska nimi oli vaikea suomalaiselle medialle ja keikkajärjestäjille, yhtyeen nimeksi vaihdettiin Gobra ensimmäisen singlejulkaisun yhteydessä vuonna 1985 (The Tryout). Tosin tämäkin nimi osoittautui vaikeaksi medialle, koska Neuvostoliiton presidenttinä oli tuolloin Mihail Gorbatšov, joka tunnettiin lempinimellä ”Gorba”. Gobran melodiseen heavy-tyyliin kuuluu olennaisesti kahden kitaran stemmat ja kertosäkeitten harmoniat. 

*Despair EP:n* Janis Joplin -coverkappaleella ”Move Over” Gobra pääsi vuonna 1988 televisioon MTV3:n *[[Levyraati]]*-ohjelmaan ja ”Leave Me, Baby” -kappaleella *[[Rockstop!|RockStop!]]*-ohjelmaan vuonna 1989. Kokkola TV:llä tehtyä videota esitettiin myös MTV Europen taivaskanavilla. Gobra julkaisi singlet ”Behind The Deadzone” (1989) ja ”Shadow Of Sadness” (1990) ja ensimmäisen LP-levyn *The First At Last* (1990) omalle Flimsy Haze -levymerkille. Ensimmäisen CD:n *True Tale* yhtye julkaisi 1992. Tämä teema-albumi äänitettiin 8-raitatekniikalla eri paikoissa Raahessa ja Vihannissa. Äänittäjänä ja miksaajana toimi Juha Matinheikki. Seuraava albumi *The Third* ilmestyi vuonna 1999. Se äänitettiin ja miksattiin Raahessa BRR-studiolla vuonna 1996 toisena kitaristina Samick. 2000-luvulla yhtye keikkaili edelleen, ja kitaristivaihdokset värittivät toimintaa. 

Vuoden 2006 lopulla yhtye teki live-demon BRR-studiolla ja aloitti vuonna 2007 uuden albumin äänitykset kitaristeina Ramiz ja Maze. Ramiz vetäytyi keikkailusta vuonna 2007 terveydellisten ongelmien takia, mutta oli mukana aktiivisesti levyn teossa koko ajan. Yhtyeen perustajajäsen Uki palasi miehistöön, ja uuden levyn materiaalia esitettiin keikoilla. *From Dawn To Storm* julkaistiin vuoden 2009 alussa.
## Jäsenet
### Nykyiset
* Reno – rummut
* Aze – kitarat ja taustalaulu
* Tony – laulu ja basso

### Entiset
* Uki – kitarat ja taustalaulu (1985–2004, 2008–2009)
* EHT – kitarat ja taustalaulu (1982–1995)
* Abso – kitarat (1989)
* Samick – kitarat ja taustalaulu (1996)
* Ramiz – kitarat ja taustalaulu (1997–2003,2006)
* Angry A. – kitarat ja taustalaulu (2004)
* Mutu – kitarat ja taustalaulu (2005)
* Maze – kitarat ja taustalaulu (2011)

## Julkaisut
### Singlet
* The Tryout (1985)
* Behind The Deadzone (1989)
* Shadow of Sadness (1990)
* Castaways In Time cd-single (1992)
* From Dusk to Dawn (2023)

### EP
* Despair (1987)

### Albumit
* *The First At Last* (1990)
* *True Tale* (1992)
* *The Third* (1999)
* *From Dawn To Storm* (2009)
* *Calm Under Ice* (2012)
* *From Dreams To Nightmares* (2023)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Gobran virallinen sivusto
* Virallinen Gobra MySpace sivu
* Encyclopaedia Metallum - Gobra
* Spirit Of Metal - Gobra (français)
* Finnmusic.net - database of finnish music - songs and recordings of Gobra
Sue Lemström

**Sue Lemström** (s. 17. heinäkuuta 1948 Helsinki) on suomenruotsalainen näyttelijä. Hän on työskennellyt Helsingin ja Vaasan ruotsinkielisissä teattereissa sekä näytellyt useissa elokuvissa. Vuonna 1969 hän oli perustamassa Skärgårdsteatern-ryhmää, ja on ollut mukana useimpien suomenruotsalaisten teattereiden tuotannoissa. Ensimmäisen vakinaisen kiinnityksensä Lemström sai vasta 63-vuotiaana Svenska Teaterniin.

Lemström sanoo olleensa Suomen ensimmäinen radio-discjockey tehdessään 1960-luvulla Ylelle ruotsinkielistä radio-ohjelmaa *Pop Time*. Hänen teatteriuransa alkoi Svenska Teaternin *[[Hair]]*-musikaalista 1969, minkä jälkeen hän pääsi täpärästi Svenska Teaterhögskolaniin ja valmistui sieltä 1974 vaikeasta lukihäiriöstä huolimatta. 

Lemströmin tärkeimpiä rooleja ovat olleet *[[Peer Gynt]]in* Åse, Niels Bohrin vaimo Michael Fraynin näytelmässä *Ett möte i Köpenhamn* (2000–2001) sekä erityisesti vuoden 2003 rooli Mary Tyronena Eugene O’Neillin näytelmässä *[[Pitkän päivän matka yöhön]]* (*Lång dags färd mot natt*). Lemström myös ääninäytteli *[[Muumilaakson tarinoita|Muumilaakson tarinoiden]]* ruotsinkielisessä versiossa Noitaa.

Benny Törnroosin televisiohaastattelussa 2014 Lemström kertoi olevansa alkoholisti ja HIV-positiivinen.

Lemström sai Pro Finlandia -mitalin 2008.

## Filmografia
**Rotko* (1970)
**Kultainen koskelo* (1989)
**[[Korttitalo (vuoden 1991 elokuva)|Korttitalo]]* (*Korthuset*, 1991)
**Ruusutarha* (1997)
**[[Badding (elokuva)|Badding]]* (2000)
**[[Aleksis Kiven elämä]]* (2001)
**[[Transport]]* (2005)
**[[Miehen työ]]* (2007)
**[[Colorado Avenue]]* (2007)

## Lähteet
* 

### Viitteet
Eukalyptuskiipijä

**Eukalyptuskiipijä** (*Climacteris picumnus*) on Australiassa elävä australiankiipijöihin kuuluva varpuslintu. Lajista tavataan kolmea alalajia, jotka ovat *Climacteris picumnus melanotus*, *Climacteris picumnus picumnus* ja *Climacteris picumnus victoriae*.

## Ulkonäkö
Eukalyptuskiipijä on suurikokoisin australiankiipijöistä. Lajin pää, kurkku ja kaulan yläosa ovat väriltään harmahtavan ruskeat. Vatsa on raidallinen. Siivet ovat väriltään tummemman ruskeat. Sukupuolet ovat hyvin samannäköiset, mutta naaraan erottaa ruosteenruskeareunaisista kaulahöyhenistä.

## Elinympäristö
Eukalyptuskiipijät elävät pääasiassa eukalyptusmetsissä, joilta puuttuu tiheä aluskasvillisuus. Linnut viettävät koko vuoden samoilla alueilla.

IUCN luokittelee eukalyptuskiipijän elinvoimaiseksi lajiksi. Kuitenkin metsien kaataminen ja sitä kautta sopivan elinympäristön vähentyminen ovat aiheuttaneet, että paikalliset viranomaiset luokittelevat eukalyptuskiipijän *picumnus*- ja *victoriae*-alalajit vaarantuneiksi.

## Ravinto ja pesiminen
Eukalyptuskiipijän ravinto koostuu pääasiassa muurahaisista, joita se kaivaa kuoren alta hieman kaarevalla nokallaan. Laji syö myös kovakuoriaisia ja toukkia. 

Pesänsä lintu tekee onttoon puunkoloon ja pehmustaa sen höyhenillään ja heinillä. Vain naaras huolehtii munien hautomisesta. Eukalyptuskiipjäille on tyypillistä, että hautovalla naaraalla on apulaisia, jotka usein ovat koiraspuolisia lintuja. Tämä auttaa pesinnän onnistumisessa.

## Lähteet
Vesoul

**Vesoul** [və.zu] on kaupunki Ranskassa. Se on Haute-Saônen departementin prefektuuri, eli pääkaupunki, Burgundi-Franche-Comtén alueella *(région)*. Siellä on arviolta 15&nbsp;473 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 9,07 neliökilometriä.

Taidemaalari ja kuvanveistäjä Jean-Léon Gérôme syntyi Vesoulissa 11. toukokuuta 1824.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bandasaaret

**Bandasaaret** () ovat Indonesialle kuuluva tuliperäinen saariryhmä Bandamerellä noin 140 kilometriä Seramin saaresta etelään ja noin 2&nbsp;000 kilometriä Jaavalta itään. Noin kymmenen pienen saaren muodostama saaristo on osa Molukkien saaristoa ja kuuluu hallinnollisesti Etelä-Molukien maakuntaan. Saarten tärkein kaupunki ja hallinnollinen keskus on Bandanaira, joka sijaitsee samannimisellä saarella. Saaria ympäröivä meri on 4–6 km syvä, ja saarten yhteispinta-ala on noin 180 km². Saarten väkiluku on noin 15&nbsp;000. 

1800-luvulle saakka Bandasaaret olivat kauppapoliittisesti merkittäviä muskottipuiden ainoana kasvupaikkana. Niistä saatiin kahta kallisarvoista maustetta, muskottipähkinää ja muskottikukkaa. Saaret menettivät ainutlaatuisen asemansa vasta Napoleonin sotien yhteydessä, kun britit ottivat saaret väliaikaisesti hallintaansa ja siirsivät lukuisia muskottipähkinäntaimia Ceylonille ja Singaporeen.

Nykyään saaria suosivat vierailukohteena laite- ja snorkkelisukelluksen harrastajat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jádson

**Jádson Rodrigues da Silva** yleensä vain **Jádson** (s. 5. lokakuuta 1983 Londrina, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Ukrainan pääsarjassa pelaavaa Šah’tar Donetskia. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.

## Saavutukset
*Ukrainan valioliiga: 2005, 2006, 2008
*Ukrainan Cup: 2008
*Ukrainan Supercup: 2008

## Lähteet
Marjut Sariola

**Marjut Sariola** (3. maaliskuuta 1948 Mikkeli) on suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Tampereen Teatterissa  vuodesta 1973 vuoteen 2013 ja vieraili sen ohella muun muassa Riihimäen Teatterissa, Tampereen Komediateatterissa, Pyynikin ja Kirjurinluodon kesäteattereissa ja Seinäjoen kaupunginteatterissa.

Sariola syntyi puutarhuriperheeseen Mikkeliin 1948. Kotikaupungin Paukkula-opistossa saadun teatterikipinän myötä Marjut Sariola aloitti vuonna 1968 opinnot Suomen Teatterikoulussa, mutta karsittiin tuoreen rehtorin Kalle Holmbergin uuden menettelytavan perusteella koulusta pois kuukauden opintojen jälkeen. Näyttelijäopinnot jatkuivat käytännön tasolla Usko Keskisen johtamassa Mikkelin Teatterissa, jossa hän sai tehdä monenlaisia rooleja musikaaleista ja opereteista lastennäytelmiin ja Tšehovin *[[Kirsikkapuisto]]on*. Mikko Niskanen poimi hänet Mikkelistä elokuvaansa *[[Laulu tulipunaisesta kukasta (vuoden 1971 elokuva)|Laulu tulipunaisesta kukasta]]*, joka kuvattiin kesällä 1971.

Vuonna 1973 Sariola siirtyi Mikkelistä Tampereen Teatteriin. Hän oli nimiroolissa teatterin kaikkien aikojen suosituimmassa musikaalissa *Sugar eli Piukat paikat* (1982). Viisi vuotta teatterin ohjelmistossa jatkanut menestysnäytelmä *[[Älä pukeudu päivälliselle]]* (1993) toi esiin Sariolan komediennekykyjä.

Sariola oli naimissa teatterikapellimestari Tapio Nurmisen kanssa vuodesta 1977 parikymmentä vuotta.

Kesällä 1996 Sariola ohjasi Pertunmaan Joutsjärvellä Eeva Jalosen kirjoittaman ja Erkki Salmisen säveltämän kylämusikaalin *Martan laulu*.

Marjut Sariola jäi Tampereen Teatterista eläkkeelle elokuussa 2013, mutta on senkin jälkeen jatkanut näyttelemistä Tampereen Komediateatterissa.

## Elokuvat
* Laulu tulipunaisesta kukasta (1971)
* Kielipuoli potilas (1978)
* Mitäs me sankarit (1980)
* Isku vasten kasvoja (1988)
* Seinänaapurit (2004)
* Katoavaisuudesta lyhyesti (2005)

### Tv-sarjat
* Tankki täyteen (1978)
* Rintamäkeläiset

## Lähteet
Leo Houtsonen

**Leo Houtsonen** (25. lokakuuta 1958 Pieksämäki – 5. kesäkuuta 2019 Kuopio) oli valtion pääomasijoitusyhtiö Veraventuren toimitusjohtaja ja entinen maajoukkuejalkapalloilija. Houtsosen jalkapallouran tapahtumista muistetaan maajoukkue-esiintymisten lisäksi hänen valintansa keskittyä opiskeluun ja töihin, vaikka Newcastle United ja Norwich City olivat kiinnostuneita hänestä. Hänen isänsä Alvi oli keskeinen vaikuttaja Kuopion Palloseuran nappulatoiminnassa.

## Koulutus ja työura
*Kauppatieteen maisteri, Tampereen yliopisto
*Toimitusjohtaja, Veraventure (valtion erikoisrahoitysyhtiö Finnvera Oyj:n pääomasijoittamiseen erikoistunut tytäryhtiö)
**Toimitusjohtaja, Aloitusrahasto Vera Oy eli Avera (Veraventuren hallinnoima aloittaviin innovatioyrityksiin sijoittava rahasto)
**Finnveran johtoryhmän jäsen

## Jalkapalloilijana
Houtsonen pelasi kasvattajaseuransa Kuopion Palloseuran riveissä vuosina 1975–1977, 1981, 1984–1987 ja 1992. Hänen nuorempi veljensä Jyrki pelasi KuPSissa puolestaan 1981–1986 ja 1988–1992.

Newcastle Unitedin manageri Bill McGarry oli tarkkailemassa Houtsosen peliä Oulussa 18. toukokuuta 1980 ja kehui Houtsosta vuolaasti ottelun jälkeen. Houtsonen kävi samana vuonna myös Norwichin harjoitusleirillä, mutta päätti jäädä Suomeen pelaamaan. Houtsonen pelasi ensimmäisen MM-karsintaottelunsa Bulgariaa vastaan 4. kesäkuuta 1980. Hän menetti samalla edustusoikeutensa olympiajoukkueessa Moskovan olympialaisiin. Houtsonen pudotettiin maajoukkueesta sen jälkeen, kun Norja voitti Suomen 21. elokuuta 1980 PM-turnauksessa 6–1 ja Suomen manageri Esko Malm kritisoi Houtsosen peliesitystä ottelun jälkeen. Houstonen valittiin kuitenkin uudelleen maajoukkueeseen heti syyskuussa MM-karsintaotteluun Itävaltaa vastaan. Kauden 1980 päätteeksi Houtsonen siirtyi Kuopion Palloseuraan. 

Houtsonen oli KuPSin kiistaton maalikuningas 9 maalilla kaudella 1984. Kaudella 1981 hän jakoi KuPSin maalikuninkuuden 11 maalilla Olavi Rissasen kanssa. Suomen Palloliitto nimesi Houtsosen Gladiaattoriksi 18. lokakuuta 2007.

*Suomen mestaruudet: **3** (KuPS, 1976, OPS, 1979 ja 1980, lisäksi mm. B-nuorten SM vuonna 1972 ja 1973)
*SM-hopeaa: **2** (KuPS, 1975, 1977)
*Alle 18-vuotiaiden EM-hopeaa Sveitsissä vuonna 1975 (edelleen Suomen paras arvokisasaavutus).

## Lähteet
Kissanliha

**Kissanliha** on kissoista peräisin olevaa lihaa. Sitä syödään eteläisessä Kiinassa, Vietnamin pohjoisosissa, Perussa ja Sveitsissä. Sota-ajan säännöstelyssä kissoja käytettiin esimerkiksi Isossa-Britanniassa jäniksenlihan korvikkeena. Kuten esimerkiksi koiran ja muiden lemmikkieläinten lihan, myös kissanlihan syömistä pidetään yleisesti etenkin länsimaissa ruokatabuna.

Etelä-Kiinassa ja Pohjois-Vietnamissa kissanlihaa syödään talvisin. Kissan mahalaukku ja muut sisälmykset syödään, kuten myös reidet, joista tehdään lihapullia. Päätä ja muita osia ei syödä. Kissanliha on tavanomainen ruoka Perussa, jossa sitä nautitaan viillokkina ja pihveinä. Joissakin osissa Sveitsin maaseutua syödään myös kissanlihaa. Eräs perinteinen resepti on valmistaa kissa timjamin kera.

Joskus kissoja keitetään korealaisessa kansanlääkinnässä hermosärkyyn ja niveltulehdukseen tarkoitettavien lääkkeiden valmistamiseen, mutta itse lihaa ei normaalisti syödä.

## Katso myös
* Toksoplasmoosi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kenttätykistörykmentti 16 (jatkosota)

**Kenttätykistörykmentti 16** (**KTR 16**) oli jatkosodan Suomen maavoimien tykistöyksikkö, jonka perustivat välirauhan 11. prikaatin patteristo sekä Pohjois-Pohjanmaan sotilaslääni kesäkuussa 1941. Rykmentti liitettiin osaksi 3. divisioonaa.

## Perustaminen
*Esikunta ja Esikuntapatteri
*I Patteristo (I/KTR 16) muodostui kahdesta varusmiespatterista (1. ja 3. patteri) sekä Oulujoen reserviläisistä muodostetusta 2. patterista, jonka perustamispaikkana oli Pateniemen kansakoulu 15. - 17. kesäkuuta 1941.
*II Patteristo (II/KTR 16) muodostui kahdesta varusmiespatterista (4. ja 6. patteri) sekä Haukiputaan reserviläisistä muodostetusta 5. patterista, jonka perustamispaikkana toimi Haukiputaan Asemakylän kansakoulu 15. - 17. kesäkuuta 1941.
*III Patteristo (III/KTR 16) muodostettiin Haukiputaan reserviläisistä. Patteriston perustamispaikkana toimi Haukiputaan suojeluskunnantalo 15. - 17. kesäkuuta 1941.

## Keskittäminen ja sodan alun tehtävä
II Patteriston varusmiesyksiköt siirtyivät liikekannallepanossa 4. patteri Tanankajärven maastoon Kuusamon kirkolta viisi kilometriä itään ja 6. patteri siirtyi jo 5. kesäkuuta Kurkijärven varuskunnasta Vanttajajärven pohjoispuolelle leiriytyen sinne ja suorittaen varustelutöitä. Kumpikin patteri siirtyi 27. kesäkuuta lähemmäs valtakunnan rajaa valmistautuen tulitoimintaan.

## Komentaja(t)
Patteristonkomentajina olivat:
*everstiluutnantti Eino Takkula 15. kesäkuuta 1941 - 1. huhtikuuta 1943
*eversti Karl Schreck 1. huhtikuuta 1943 - 29. helmikuuta 1944
*eversti Jarl Edgren 29. helmikuuta - 22. marraskuuta 1944

## Katso myös
*Suomalaisen kenttätykistön kalusto jatkosodassa

## Lähteet
*
*
*
*
*

### Viitteet
Tommi-puukko

**Tommi-puukko** eli **Kainuun puukko** on Hyrynsalmella 1800-luvulla kehitetty puukkomalli. Fiskarsin hienotaepajan johtajan englantilaisen Thomas (Tommi) Woodwardin oppipoika Kalle Keränen kehitti mallin vuoden 1868 jälkeen. Kerästä alettiin Woodwardin mukaan nimittää Tommiksi ja hänen valmistamiaan puukkoja Tommi-puukoiksi. Puukon tekotapa säilyi Kerästen suvun salaisuutena aina 1930-luvulle saakka, jolloin puukkoja alettiin jäljitellä ensin Hyrynsalmella ja sitten muualla Kainuussa.

Tunnetuksi Tommi-puukon teki presidentti Urho Kekkonen, joka käytti puukkoja eräretkillään ja jakoi kymmeniä puukkoja lahjoiksi eri valtioiden päämiehille. Puukon voi nähdä roikkuvan presidentin vyöllä useissa kuvissa.

Nykyään aitoja Tommi-puukkoja valmistavat puukkosepät, mm. Veijo Käpylä.

## Lähteet
* Tommi-puukko Museoviraston esittelyssä

## Aiheesta muualla
* Kainuun Puukko
* tommipuukko.com
Raskas patteristo 16 (jatkosota)

**Raskas patteristo 16** (**Rask.Psto 16**)  oli  Pohjois-Pohjanmaan sotilasläänin kesäkuussa 1941 perustama Suomen maavoimien tykistöyksikkö. Patteristo kuului III armeijakuntaan.

## Perustaminen

Raskas patteristo 16 perustettiin Oulussa Koskelankylässä Toppilan seurojentalolla 15.–20. kesäkuuta 1941. Tykkikalustokseen patteristo sai 105 K/29 -kanuunat ja vetokalustoksi Citroën-kuorma-autot, kuusi telaketjutraktoria, tavara-ajoneuvoiksi Ford-kuorma-autot ja johtajia varten henkilöautoja ja moottoripyöriä. Tulenjohto-, mittaus- ja viestikalusto oli tyydyttävällä tasolla.

Henkilökohtaisena aseistuksena olivat italialaiset Terni-kiväärit. Konepistooleita oli vain pari patteria kohden.

## Keskittäminen

Patteriston sotavalmiustarkastus oli urheilukentällä 21. kesäkuuta 1941 kello 7.30, ja marssi keskitysalueelle alkoi kello 8.00 eli välittömästi tarkastuksen jälkeen. Marssireitti oli Oulu–Korpi–Ylikiiminki–Vepsä–Vuotto–Puolanka–Kyrö–Hyrynsalmi–Suomussalmi, jonne saavuttiin saman päivän iltana. Patteristo siirtyi lähemmäksi rajaa Saukon maastoon 28. kesäkuuta ja valmistelemiinsa tuliasemiin Raatevaaran länsiosiin 30. kesäkuuta.

## Komentajat

Patteriston komentajina olivat:
*kapteeni Urho Lepikkö 15. heinäkuuta – 8. marraskuuta 1941
*majuri  Reino Kekkonen 9. marraskuuta 1941 – 13. tammikuuta 1942
*majuri Tauno Rantala  13. tammikuuta 1942 – 27. heinäkuuta 1944
*kapteeni B. Uggedahl 28. heinäkuuta – 29. syyskuuta 1944
*majuri Tauno Rantala  29. syyskuuta – 20. marraskuuta 1944

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Mäntäkompressori

**Mäntäkompressori** on kompressorityyppi, jossa ilmaa puristetaan sylinterissä männän avulla. Ilma imetään ensin imuventtiilin kautta, sitten se puristetaan paineventtiilin kautta painesäiliöön tai seuraavaan sylinteriin, jossa sitä puristetaan lisää. 

## Toiminta

Ilma imetään ensin sylinteriin, jossa sitä puristetaan. Jos kompressori on monivaiheinen, kulkee ilma suoraan seuraavaan sylinteriin, jossa se puristetaan vielä korkeampaan paineeseen. Mäntäkompressori on hyvä, jos tarvitaan laajaa käyttöaluetta ja korkeita paineita. Paine voidaan saada jopa 1000 baariin saakka. Mäntäkompressorin heikkous on se, että se tuottaa painetta sykkivästi, mutta se saadaan tasattua paineilmasäiliön avulla. Vahvuuksia on taas se, että imuventtiileitä voidaan pakko-ohjata, jolloin kompressori saadaan tyhjäkäytölle. Tällöin on mahdollisuus säätää ilman tuottoa ja saada säästöjä, kun konetta ei tarvitse käyttää katkonaisesti.

## Lähteet

*Keinänen, Kärkkäinen: Automaatiojärjestelmien hydrauliikka ja pneumatiikka.
Greg Classen

**Greg Classen** (s. 24. elokuuta 1977 Aylsham, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi  aikaan Porin Ässissä kaudella 2004–2005. Classenin pelipaikka on keskushyökkääjä. Hän pelaa tällä hetkellä Rostock Piranhas joukkueessa Saksan kolmannella sarjatasolla eli Oberliigassa. Classenilla on myös Saksan kansalaisuus ja hän on pelannut Saksassa yhtäjaksoisesti kaudesta 2010–2011.

## Tilastot

## Lähteet
* 
*
Ulkotuotantoauto

**Ulkotuotantoauto** tai **ulkolähetysauto** () on televisio- tai radiotuotannossa käytettävä tuotantoyksikkö, millä voidaan tehdä suoria lähetyksiä tai nauhoituksia studioitten ulkopuolella.

## Televisio
Televisiotuotannossa ulkotuotantoautolla tarkoitetaan tavallisesti television monikamerakuvauksessa käytettyä kuvausautoa. Ulkotuotantoauton kori muistuttaa suurimmillaan bussia tai tv-kalusto on rakennettu eräänlaiseen rekan perävaunuun. Pienimmillään tarvittavat tuotantotilat ja tekninen kalusto on sijoitettu pakettiauton tai asuntovaunun runkoon. Tuotantoyksikkö koostuu täydellisestä tv-tuotantoon tarvittavasta kalustosta. Ulkotuotantoautossa on tv-ohjaamo, videomikseri, kuvatarkkaamo, äänitarkkaamo sekä kuvan ja äänen tallennuslaitteistot. Siellä voi sijaita myös tv-valaistuksessa käytettävä valopöytä . Lisäkalustoa kuljetetaan kalustoautossa. 

Vakituisten kameroitten määrä vaihtelee auton kapasiteetista riippuen tavallisesti kahdesta kahdeksaan. Yleensä voidaan kytkeä myös lisäkameroita. Kameroitten videosignaali ja komentoyhteydet autoon kulkevat kamerakaapeleita pitkin tai langattomasti linkeillä. Suurissa urheilukilpailuissa, konserteissa ja mittavissa tapahtumissa saatetaan useampia ulkotuotantoautoja kytkeä yhteen, jolloin kameroitten määrä voi olla useita kymmeniä. Erikoistapauksissa, kun tarvitaan todella mittavaa ja monipuolista tuotantokalustoa, voidaan laaja ulkotuotantokalusto ohjaamoineen, tarkkaamoineen ja kameroineen rakentaa tilapäisesti eräänlaisena palapelinä johonkin rakennukseen, vaikkapa stadionin tai jäähallin tiloihin  . 

Ulkotuotantoauton ohjaamossa työskentelevät ohjaaja, kuvaussihteeri ja mikseri, kuvatarkkaamossa kuvatarkkailija ja mahdollisesti kuvaaja. Äänitarkkaamossa äänen tasoa ja laatua säätää äänitarkkailija. Kuvauspaikalla henkilökuntaan kuuluvat mm. kameramiehet, äänitarkkailijat, studio-ohjaaja ja valaistustarkkailijat  .

Suorissa lähetyksissä video- ja äänisignaali lähetetään ulkotuotantoautosta tv-keskukseen (esim. Yleisradiossa Pasilan tv-keskukseen), mistä ne välitetään edelleen kytkentäkeskuksen ja lähetysyksikön kautta katsojille. Signaalit kulkevat joko linkkiketjun kautta, satelliittiteitse tai valokaapelilla. Nauhoitetut lähetykset tallennetaan joko ulkotuotantoautossa tai tv-keskuksessa .

## Radio
Radion ulkotuotantoautoissa on äänitarkkaamo äänipöytineen ja äänen muokkauksessa tarvittavine laitteineen. Auton kalustoon kuuluu myös äänen tallentamiseen ja lähettämiseen tarvittava tekniikka.

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Indonesian vaakuna

**Indonesian vaakuna** () on Indonesian kansallistunnus lipun, moton ja kansallislaulun ohella. Sen suunnitteli Pontianakin sulttaani Hamid II ja se hyväksyttiin maan viralliseksi vaakunaksi 11. helmikuuta 1950.

Vaakunan pääosan muodostaa garuda, jonka rinnassa on kilpi ja jaloissa tekstinauha, jossa lukee vanhalla jaavan kielellä *Bhinneka Tunggal Ika* ().

Kilven viisi symbolia edustavat Indonesian valtion virallisen filosofian pancasilan viittä periaatetta: uskoa yhteen jumalaan (tähti), oikeudenmukaista ja sivistynyttä ihmisyyttä (ketju), Indonesian yhtenäisyyttä (Banianpuu), sisäisen tietouden ohjaamaa yksimielistä demokratiaa (bantengin pää) ja sosiaalista oikeudenmukaisuutta (riisi ja puuvilla).

## Lähteet
Francisco Serrão

**Francisco Serrão** (, k. 1521) oli portugalilainen tutkimusmatkailija ja Fernão de Magalhãesin serkku tai hyvä ystävä. Hänen matkansa vuonna 1512 oli ensimmäinen tiedossa oleva eurooppalaisen tekemä purjehdus itään ohi Malakan ja Indonesian halki sen  tuottoisille 'Maustesaarille' Molukeille. Hän liittoutui Ternaten hallitsijan sulttaani Bayan Sirrullahin kanssa, ja hänestä tuli tämän neuvonantaja. Hän jäi Ternatelle, jossa hän kuoli salaperäisesti samoihin aikoihin kuin Magalhães.

## Lähteet
Ultraäänianturi

**Ultraäänianturi** on mittauslaite, jota voidaan käyttää esimerkiksi liikkeen havaitsemiseen ja mittaamiseen. Ultraäänellä voidaan havaita kuuloalueen ulkopuolelle jäävät äänet ja esimerkiksi käytettäessä ultraäänianturia 100 Hz:n taajuudella voidaan mitata kohteen paikka sata kertaa sekunnissa eli kymmenen millisekunnin välein.

## Lähteet
* Inkinen, Tuohi: Momentti 2 Insinöörifysiikka
Wallacea

**Wallacea** on eliömaantieteellinen nimitys Indonesiassa sijaitsevalle saariryhmälle, jonka erottavat Aasian ja Australian mannerjalustoista syvän veden salmet. Wallacean saarten länsipuolella on Sundamaa, johon kuuluvat Malakan niemimaa, Sumatra, Borneo, Jaava ja Bali ja jonka Wallacen linja erottaa Wallaceasta. Wallacean etelä- ja itäpuolella ovat Länsi-Oseania sekä Australia ja Uusi-Guinea.

## Katso myös
* Wallacen linja

## Aiheesta muualla
Pehr Gullstén

**Pehr Gullstén** eli **Pekka Kukkonen** (25. maaliskuuta 1770 Ahmas, Utajärvi – 1. syyskuuta 1825 Rovaniemi) oli suomalainen runonlaulaja ja lukkari.

Kukkolan lukkarisukuun kuuluneen Pekka Kukkosen vanhemmat olivat Jaakko Holappa, myöhemmin Kukkonen ja Reeta Räisänen. Kukkonen oppi jo lapsuudessaan runoja ja loitsuja äidiltään sekä muilta Ahmaksen kylän runonlaulajilta. Äidin kuoltua 1786 Kukkonen muutti kahden veljensä ja isänsä kanssa Ouluun. Oulussa hän muutti sukunimekseen Gullstén, opiskeli lukkariksi ja hän toimi Rovaniemen lukkarina 1800–1825. Gullstén harjoitti lukkarin toimen ohella myös välskärin, rokottajan ja lukkarikoulun opettajan tointa.

Gullstén kiersi piirilääkäri Zacharias Topelius vanhemman kanssa rokotusmatkoilla Kemin seudulla vuonna 1804. Hän sai Topeliukselta opetusta välskärin taidoissa ja kansanrunojen keräilyä harrastanut Topelius puolestaan merkitsi muistiin Gullsténin laulaman runon *Ilman Immen kosinnasta*. Gullstén sai mainetta runojen osaajana ja vuonna 1819 Turun akatemiassa suomen kieltä tutkinut Reinhold von Becker (1788–1858) matkusti Rovaniemelle ja keräsi Gullsténilta talteen Väinämöis-aiheisia runoja sekä loitsuja. Tämä kokoelma julkaistiin *[[Turun Wiikko-Sanomat|Turun Wiikko-Sanomissa]]*, ja Gullsténilta kerättyjä runoja oli mukana myös Kalevalassa.

Pehr Gullsténin poika Jaakko Gullstén (1813–1868) ja pojanpoika Pekka Gullstén (1839–1916) jatkoivat samassa ammatissa lukkareina. Myös Paasilinnan veljekset Erno, Reino, Arto ja Mauri Paasilinna kuuluvat Gullsténin jälkeläisiin sillä heidän isänsä konstaapeli Väinö Gullsténin (1902–1950, vuodesta 1934 Paasilinna) isä Juho Gullstèn oli Pehr Gullsténin pojanpojanpoika. 

Vuonna 1970 paljastettiin Rovaniemen Lappia-talossa Pehr Gullsténin muistolaatta.

## Lähteet
* Henkilögalleria – Pehr Gullstén. Kirjastovirma. 
* Paasilinnojen suku.  

## Kirjallisuutta
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Pehr Gullsténin sukupuu Holappa Sukuseura ry:n sivuilla
Lehigh’n yliopisto

**Lehigh’n yliopisto** (, ['liːhaɪ]) on yksityinen yliopisto Bethlehemissä, Pennsylvaniassa, Yhdysvalloissa. Sen neljä tiedekuntaa ovat sovelletut luonnontieteet, humanistis-luonnontieteellinen, kauppatieteet ja kasvatustieteellinen.

## Historia
Lehigh’n yliopiston perusti vuonna 1865 liikemies Asa Packer. Pörssiromahdus vuonna 1893 oli vakava isku yliopiston taloudelle. Tämän vuoksi yliopisto sanoutui virallisesti irti episkopaalisesta kirkosta, jotta voisi saada valtion rahoitusta.

## Urheilu
Lehigh’n virallinen urheilujoukkue on tunnettu nimellä Lehigh Mountain Hawks vuodesta 1995. Patriot Leaguen jäsenenä yliopisto kilpailee NCAA:n ensimmäisessä divisioonassa 25 urheilulajissa. Se tunnetaan kilpailustaan Lafayette Collegen kanssa.

## Aiheesta muualla
*Lehigh’n yliopiston viralliset sivut
Kuta

**Kuta** on kaupunki Balin saaren eteläosassa Indonesiassa. Se oli aiemmin kalastajakylä, mutta siitä kehittyi ensimmäinen Balin matkailukeskus, ja se on Indonesian merkittävin matkailukohde. Se tunnetaan pitkistä hiekkarannoistaan, erilaisista majoituspalveluistaan ja ravintoloistaan ja baareistaan. 

Kaupungissa on merkittävä australialainen asujaimisto. Kaupungin lähellä sijaitsee Ngurah Rain lentoasema.

Ennen matkailun yleistymistä Kutassa oli  buddhalainen temppeli ja satamapaikka jokisuussa. Sataman ansiosta Kuta on ollut portti Etelä-Balille 1700-luvulta lähtien. Vielä 1830-luvulla Kutassa käytiin vilkasta orjakauppaa. Tanskalainen kauppias Mads Lange rakensi kauppa-aseman  1800-luvulla joen lähelle.
Hän toimi usein välittäjänä paikallisen väestön ja hollantilaisten siirtomaalaisten välillä. Langen hauta on temppelissä joen rannalla. Kutan suosio matkailukohteena alkoi 1960-luvulla, kun hipit ja surffaajat löysivät sen. 

12. lokakuuta 2002 Kutassa sijainneeseen yökerhoon tehtiin pommi-isku, jossa kuoli 202 henkilöä. Suurin osa uhreista oli matkailijoita. Heistä 88 oli kotoisin Australiasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuta *Kerran elämässä* -blogi
Hovimies

**Hovimies** on aiemmin käytössä ollut nimitys, joka tarkoitti kuninkaan tai ruhtinaan hovissa palvelevaa aatelismiestä. Keskiajalla aatelismiehen tärkein arviointiperuste oli hänen kelpoisuutensa asepalvelukseen. Tämän ritari-ihanteen vähitellen väistyessä kehittyi Espanjassa ja Italiassa 1400-luvulla uusi aatelisihanne. Tämän uudentyyppisen hovimiehen arviointiperusteena oli kirjallinen oppineisuus sekä hallitut käyttäytymistavat.

Ihanteellisen hovimiehen ominaisuudet kokosi kirjaansa italialainen diplomaatti ja kirjailija Baldassare Castiglione, jonka teos *Il libro del cortegiano* julkaistiin 1528. Suomeksi tämä *[[Hovimies (kirja)|Hovimies]]*-nimen saanut kirja ilmestyi J. A. Hollon suomentamana 1957. Uuden ihanteen mukaisista oppineista hovimiehistä kehittyi virka-aateli, joka turvasi aatelissäädyn johtoaseman valtion uudessa keskitetyssä virkakoneistossa.

Kirjassaan Castiglione lanseerasi käsitteen *sprezzatura*. Hovimiehen piti taitaa sotimisen ja ratsastamisen lisäksi myös tanssin, musiikin, runouden ja hurmaavan käytöksen. Kaikki tämä täytyi tehdä näennäisen huolettomasti (*con sprezzatura*), sen piti näyttää luonnolliselta, eikä tekeminen saanut näyttää vaativan ponnisteluita.

## Hovinainen
Hovinaiseksi kutsutaan hienostonaista, joka on palkattu kuningattaren tai prinsessan palvelukseen.

## Lähteet
* Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1961

### Viitteet
Aappo Jurvelin

**Aappo Jurvelin** (23. helmikuuta 1870 Utajärvi – 14. tammikuuta 1962 Utajärvi) oli suomalainen Utajärven Ahmaskylällä asunut kansanparantaja ja maanviljelijä. Jurvelin tunnettiin luunmurtumien ja jäsenvikojen korjaajana sekä kotieläinten parantajana.

Oravan talossa Utajärven kirkonkylässä syntynyt Jurvelin muutti jo 6-vuotiaana setänsä kanssa tämän ostamaan Siiran taloon. Jurvelinin setä myi myöhemmin Siiran talon ja osti Säräisniemeltä Nuutilan talon. Aappo Jurvelin palveli täällä renkinä kuuden vuoden ajan. Palkasta säästämilään rahoilla hän osti sitten Kiviharjun talon Utajärven Ahmasjärven rannalta. Jurvelin raivasi tilalleen lähes 20 hehtaaria uutta peltoa kuokalla ja lapiolla. Hän jäi leskeksi ja joutui hoitamaan yksin sekä emännän työt että myös perheen kaksi lasta.

Jurvelin oli oppinut parantajan taidot isältään Pekka Pekanpoika Jurvelinilta, joka taas oli saanut ne omalta isältään Utajärven lukkarina toimineelta Pekka Jurvelinilta ollessaan tämän apulaisena. Lukkarin toimeen kuului aikoinaan myös välskärin tehtävät.  Aappo Jurvelin harjoitti parantajantointaan talonpidon ohella ja hänen luonaan kävi potilaita ympäri Suomea. Jurvelin kävi myös itse potilaidensa luona. Hän hoiti enimmäkseen käsi- ja jalkavammoja, mutta asetteli myös selkä- ja niskanikamia paikoilleen. Jurvelin hoiti myös eläimiä ja korjasi erityisesti hevosten sijoiltaan menneitä jalkoja. Jurvelin hankki myös kevätmarkkinoilta talven aikana savotoilla huonoon kuntoon ajettuja hevosia, hoiti ne kesän aikana terveiksi ja myi hevoset sitten syysmarkkinoilla.

## Lähteet
* Kirjastovirma: Henkilögalleria - Aappo Jurvelin
Differentiaalinen GPS

**Differentiaalinen GPS-paikannus** (DGPS) on GPS-paikannuksen alueellinen tarkennusmenetelmä. Se käyttää tarkkaan paikannettuja kiinteitä maa-asemia, jotka mittaavat GPS-signaaleista alueellisen paikannusvirheen ja välittävät paikannukseen korjaustiedon alueella liikuville laivoille jne.

## Merenkulku
Yhdysvaltain rannikkovartiosto ylläpitää sen rannikoiden merenkulun DGPS-järjestelmää, jossa korjaustieto välitetään laivoille 285–325&nbsp;kHz:n taajuuksilla. Samanlainen järjestely on myös Australiassa.  
 
Euroopassa DGPS-järjestelmiä ovat kehittäneet mm. Ruotsin ja Suomen merenkulkuhallinnot. Suomessa Väylävirastolla ja Traffic Management Finlandilla on yhdeksän rannikkoasemaa DGPS-korjaustietojen välittämiseen laivoille.

## Ilmailu
DGPS:n nähdään aikanaan korvaavan lentokoneiden laskussa käytettävän ILS-paikannuksen. Ilmailussa Yhdysvaltain, Kanadan ja Meksikon alueella toimii WAAS DGPS-järjestelmä. EU:n kehittämä EGNOS-järjestelmä on otettu käyttöön 1. lokakuuta 2009. EGNOS on laajemman Galileo-palvelun edeltäjä.

## Tausta
DGPS sai alkunsa siitä, että GPS:n julkista signaalia huononnettiin 2000-luvun alkuun asti tarkoituksella. GPS:n tullessa käyttöön myös DGPS-järjestelmät oli rakennettu.

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
* US NDGPS fact sheet 
* US coverage maps 
* Canadian Coast Guard DGPS information (English)
* Canadian Coast Guard DGPS information (French)
* Product Survey on RTK DGPS receivers for (mainly) hydrographic use
* DGPS Decoding Software
* Useful DGPS Links, Databases and Resources
* DGPS News & Information
Furiiri

**Furiiri** () on aiemmin useiden maiden maavoimissa käytössä ollut sotilasarvo, jota kantoivat majoituksesta ja muonituksesta vastanneet aliupseerit.

Ruotsin puolustusvoimissa on käytössä kaksikin arvoastetta, furiiri ja ylifuriiri (), jotka kuuluvat alipäällystöön. Kustaa Vaasan hallintokaudella furiiri toimi komppanian majoitus- ja muonitusvastaavana, mutta myöhemmin arvosta tuli tavallinen sotilasarvo, joka 1875 korvattiin faanjunkkarilla. Furiirin arvo otettiin uudelleen käyttöön 1914, jolloin siitä tuli ylin alipäällystön arvo Ruotsin armeijassa. Vuonna 1926 arvo otettiin käyttöön Ruotsin ilmavoimissa ja 1940 laivastossa. Ylifuriirin arvo otettiin käyttöön 1942. Nykyisin furiiri ja ylifuriiri sijoittuvat arvoasteikossa korpraalin ja kersantin väliin.

## Hovifuriiri

Hovifuriiri on hovipalvelija, joka hovin palvelusväen eli hovikunnan esimiehenä toimivan hovimarsalkan alaisuudessa hoitaa talousasioita ja valvoo palveluskunnan toimia.

## Lähteet
Litterointi

**Litterointi** on äänitallenteen puhtaaksikirjoittaminen tekstimuotoon. Litteroinnissa tyypillisesti ääninauhurilla tallennettu haastattelu kirjoitetaan tekstiksi. Litterointi on aikaa vievää, sillä litteroija voi joutua kelaamaan samaa ääninäytteen kohtaa useamman kerran, ennen kuin hän saa selvää puhutusta asiasta.

## Katso myös
* Puheentunnistus
* Tekstitys

## Lähteet
Don’t Let Me Be the Last to Know

**Don’t Let Me Be the Last to Know** on Britney Spearsin kappale ja viimeinen single hänen toiselta studioalbumiltaan *[[Oops!… I Did It Again|Oops!… I Did It Again]]*. Se julkaistiin 7. tammikuuta 2001. Kappaleen ovat kirjoittaneet Robert Lange, Shania Twain ja Keith Scott. Musiikkivideon kappaleeseen on ohjannut Herb Ritts.

Suomen virallisella singlelistalla kappaleen paras sijoitus oli 17.

## Lähteet
True Brit

**True Brit** on Beth Petersin kirjoittama vuonna 1999 julkaistu kirja. Teos kertoo poptähti Britney Spearsin elämästä. Kirjan julkaisi suomeksi WSOY vuonna 2000. Suomennoksen teki Ulla Selkälä. 

## Lähteet

*
The Trashmen

**The Trashmen** oli yhdysvaltalainen rock and roll -yhtye. Yhtye on ollut aktiivinen vuosien 1962–1967 välillä, jonka jälkeen yhtye hajosi. Vuonna 1982 yhtye teki paluun ja oli aktiivinen vuoteen 2016 saakka. Yhtyeen tunnetuin kappale on "Surfin’ Bird", jota lukuisat artistit ovat versioineet. 

The Trashmen on esiintynyt myös Euroopassa, muun muassa Alankomaissa, Saksassa, Ranskassa, Espanjassa, Belgiassa, Italiassa, Itävallassa, Ruotsissa, Norjassa ja Suomessa. 

## Kokoonpano
* Tony Andreason
* Dal Winslow
* Bob Reed
* Mark Andreason

### Entiset jäsenet
* Steve Wahrer

## Diskografia
### Albumit
* Surfin' Bird Garrett Sundazed - 1963
* Bird Dance Beat Garrett Soma - 1965 
* Comic Book Collector - 1989 
* Live Bird '65–'67 - 1990   
* Tube City!: The Best of the Trashmen Sundazed - 1992  
* The Great Lost Trashmen Album Sundazed - 1994  
* Bird Call!: The Twin City Stomp of the Trashmen Sundazed (4-CD box set) - 1998  
* Teen Trot: Live At Ellsworth, WI, August 22, 1965 Sundazed  - 2009  
* Deke Dickerson and the Trashmen: Bringing Back the Trash - 2014

### Singlet
* "Surfin' Bird"/"King of the Surf" - 1963
* "Bird Dance Beat"/"A-Bone" - 1964
* "Bad News"/"On the Move" - 1964 
* "Peppermint Man"/"New Generation" - 1964  
* "Whoa Dad"/"Walking My Baby" - 1964 
* "Dancing With Santa"/"Real Live Doll" - 1964  
* "Hanging on Me"/"Same Lines" - 1965   
* "Bird '65"/"Ubangi Stomp" - 1965 
* "Keep Your Hands Off My Baby"/"Lost Angel" - 1965
* "Green, Green Backs Back Home"/"Address Enclosed" - 1967
* "I'm A Trashman"/"Torture"/"Bop A Lena"/"Brewski - 2013
Natriumnitraatti

**Natriumnitraatti** (NaNO3) on valkoinen kiinteä suola, joka liukenee hyvin veteen. Natriumnitraattia kutsutaan myös nimillä chilen- ja perunsalpietari erotuksena perinteisestä salpietarista, joka on kaliumnitraattia.

Natriumnitraattia käytetään lannoitteisiin, pyrotekniikassa, säilöntäaineena, rakettien polttoaineessa, nitrauskemikaalina, hapettimena sekä lasin ja keramiikan valmistuksessa.

Chilen, Perun ja Bolivian välinen Tyynenmeren sota sai osittain alkunsa taistelusta alueen rikkaista natriumnitraattivaroista. Maailman suurimmat salpietarimalmiesiintymät oli Atacaman aavikolla. Natriumnitraattia kaivettiin alueella runsaasti 1940-luvulle saakka. Natriumnitraatin arvo oli laskenut koko 1900-luvun, mihin vaikutti Haber-Bosch-menetelmän kehittäminen.

Salpietarimalmia kaivetaan Chilestä edelleen. Siitä saadaan natriumnitraatin lisäksi kaliumnitraattia, natriumsulfaattia ja jodia. Natriumnitraattia valmistetaan myös keinotekoisesti neutralisoimalla typpihappoa soodalla.

Elintarvikkeissa käytettävä natriumnitraatin E-koodi on E251.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Matti Pohjanpalo

**Matti Leander Pohjanpalo** (sukunimi vuoteen 1906 **Friis**; 16. helmikuuta 1871 Kalajoki – 10. lokakuuta 1918 Kokkola) oli suomalainen insinööri ja tehtaanjohtaja. Hän oli nuorin kolmesta Friisin tehtailijaveljeksestä jotka perustivat *Veljekset Friis Oy*-nimisen valimo- ja konepajayrityksen.

Pohjanpalon vanhemmat olivat Kalajoen lukkari Johan Friis (vuodesta 1906 Pohjanpalo) ja Katariina Margareeta (Kaisa) Iso-Pöntiö. Hän opiskeli ensin kotonaan yksityisesti ja kävi sitten kaksi luokkaa yksityistä Oulun suomalaista oppikoulua. Pohjanpalo oli 1880-luvulla opissa veljiensä Tuomas ja Juhani Pohjanpalon Kalajoelle perustamassa metalliverstaassa. Hän kävi vuosina 1888–1890 teollisuuskoulua Kuopiossa ja Tampereella ja toimi sitten opettajana Friisin tehtaan yhteydessä vuosina 1890–1892 toimineessa teollisuuskoulussa. Matti Pohjanpalo suoritti vielä käytännön harjoittelua Putilovan tehtailla Venäjällä ja useassa eri tehtaassa Ruotsissa sekä opiskeli teollisuushallituksen stipendin avulla Ateneumin taideteollisuusosastolla Helsingissä.

Kun Friisin veljekset perustivat uuden valimon ja konepajan Kokkolan Ykspihlajaan, siirtyi Juhani Pohjanpalo johtamaan sitä ja Matti Pohjanpalon vastuulle jäi Kalajoen tehdaslaitos. Matti Pohjanpalo alkoi sitten suunnitella suuren köysitehtaan perustamista Kokkolaan. Tämä *Suomen Köysitehdas* aloitti toimintansa 1901 Matti Pohjanpalon johdolla. Tehtaassa valmistettiin laivaköysiä, merimies- ja kalastajaköysiä sekä myöhemmin myös tavallisia kauppaköysiä. Köysien raaka-aineena käytettiin hamppua, manillaa, kookosta ja alvetta. Tehtaan pinta-ala oli noin 5000 neliömetriä, ja sen köysirataosasto toimi 350 metriä pitkässä rakennuksessa. Koneet toimivat sähkövoimalla, ja ne oli rakennettu Veljekset Friisin omassa konepajassa. Köysitehdas tuhoutui kuitenkin vuonna 1910 salaman sytyttämässä tulipalossa, eikä sitä rakennettu enää uudelleen. Matti Pohjanpalo lähti vuonna 1913 Agros Oy:n Etelä-Pohjanmaan piirin palvelukseen ja viimeksi hän oli suunnittelemassa uutta köysitehdasta Viipuriin; tämä hanke kuitenkin kariutui Pohjanpalon ennenaikaiseen kuolemaan, sillä hän menehtyi marraskuussa 1918 espanjantautiin.

Matti Pohjanpalo oli veljiensä Tuomaksen ja Juhanin tavoin innokas suomalaisuusaatteen kannattaja. Hän oli mukana perustamassa suomenkielistä yhteiskoulua, kansakoulua ja emäntäkoulua Kokkolaan.

Matti Pohjanpalo oli naimisissa vuodesta 1897 Lydia Niemisen (1877–1969) kanssa, ja heillä oli viisi lasta (kolme poikaa ja kaksi tyttöä).

## Lähteet
* Kirjastovirma: henkilögalleria - Matti Pohjanpalo 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Weljekset Friis Osakeyhtiö
Mediatekniikka

**Mediatekniikka** on tietotekniikan ala, joka painottuu digitaalisen median tekniikkaan. Digitaalisuus viittaa informaation tallennukseen ja välitykseen tietokoneelle sopivaan tapaan. Media viittaa viestimiin sekä erilaisiin ilmaisun välineisiin, kuten tekstiin, kuvaan, ääneen ja liikkuvaan kuvaan.

Media-alan ideana on tiedon ja elämysten välittäminen joko graafisesti painoviestintää käyttäen tai sähköisesti digitaalisessa muodossa. Sen kehitys on nopeaa ja sitä vauhdittaa digitalisoituminen sekä eri medioiden sisällöllinen ja teknologinen läheneminen eli konvergenssi. 

## Sijoittuminen työelämään
Mediatekniikan insinööri voi toimia seuraavanlaisissa työtehtävissä:

(erikoistuttuaan digitaaliseen viestintään)
*Ohjelmoija, tietojärjestelmä- tai tekninen suunnittelija
*3D- tai virtuaaliympäristösuunnittelija
*käyttöliittymäsuunnittelija
*projektipäällikkö
*konsultti
*kouluttaja
*yrittäjä
*sisältösuunnittelija

(erikoistuttuaan graafiseen viestintään)
*kirjapainojen esimies- ja asiantuntijatehtävät
*markkinointitehtävät

## Koulutus
Suomessa mediatekniikan insinöörin tutkinto suoritetaan yleensä ammattikorkeakoulussa täyspäiväisenä nuorten koulutuksena tai työn ohessa aikuiskoulutuksena. Tutkinnon laajuus on 240 opintopistettä ja se on mahdollista suorittaa Metropolia Ammattikorkeakoulussa, Jyväskylän ammattikorkeakoulussa, Lahden ammattikorkeakoulussa ja Centria ammattikorkeakoulussa. Opintoihin kuuluu myös harjoittelu 30 opintopistettä, joka antaa valmiudet käytännön töihin.

Mediatekniikassa opitaan määrittelemään, suunnittelemaan ja toteuttamaan näyttäviä ja tyylikkäitä web-sivustoja ja –palveluita, sovelluksia ja pelejä eri päätelaitteet huomioiden, ja ymmärtämään eri tekniikat, joilla palvelut toteutetaan.  Opintojen keskeisiä aihealueita ovat eri mediat (teksti, kuva, video, ääni ja niiden käsittely). Opetukseen kuuluvia oppiaineita on muiden muassa seuraavat: Multimediasovellukset, käyttöliittymät ja käytettävyys, WWW -tekniikat ja -ohjelmointi, Digitaalitekniikka, Käyttöjärjestelmät, Tietokannat, Tietoverkkotekniikan perusteet, Ohjelmoinnin perusteet, Olio-ohjelmointi, WWW-tekniikat, Multimediaprojektit, Digitaalinen video ja audio, Multimediaohjelmointi, Ohjelmistosuunnittelu, Verkkopalvelut, WWW-palvelinohjelmointi, WWW-visualisointi, Web-sovellusten ohjelmointi, Kyberturvallisuus, Open Source -sovellukset, XML Techniques, Marketing Planning and Measurements, 3D-mallintamisen perusteet, Mobile Programming ja Embedded systems and design. 

## Katso myös

* Tietotekniikka
* Viestintä
* Medialukutaito

## Lähteet
Cairns-ryhmä

**Cairns-ryhmä** on 19:n maataloustuotteita vievän maan eturyhmä. Sen jäsenmaat ovat Argentiina, Australia, Bolivia, Brasilia, Chile, Costa Rica, Etelä-Afrikka, Filippiinit, Guatemala, Indonesia, Kanada, Kolumbia, Malesia, Pakistan, Paraguay, Peru, Thaimaa, Uruguay ja Uusi-Seelanti.

Nimi on peräisin Australian Cairns-nimisestä kaupungista, jossa ryhmän perustamiskokous pidettiin 1986. Australian hallitus johti ryhmän muodostamista, mutta eräät Kaakkois-Aasian maat ovat olleet maatalouskaupan yhteistyössä ASEANin kautta.

Ryhmä ajaa radikaalia maatalousreformia ja tukien poistamista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Cairns Groupin verkkosivut 
* Cairns Group Farm Leaders
Danakilin aavikko

**Danakilin aavikko** (lyhyemmin *Danakil*) on Etiopiassa sijaitseva aavikko, joka ulottuu myös Eritrean ja Djiboutin alueille.

Afarin syvängössä sijaitseva aavikko on yksi maailman kuumimmista paikoista. Päivän keskilämpötila Danakililla on 27&nbsp;°C ja korkeimmillaan lämpötila nousee jopa 55&nbsp;°C:seen. Vuotuinen sademäärä on alle 200 millimetriä.

Danakilin alueella on merkittävää seismistä aktiivisuutta ja useita aktiivisia tulivuoria. Aavikon merkittävin luonnonvara on vuorisuola, jota saa suolatasangoilta alueen suolajärvien ympäriltä. Danakilin aavikolla on myös mangaani- ja potaskavaroja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Eritrea  (globalis.fi)
Asemapäällikkö

**Asemapäällikkö** on VR:n käytöstä poistunut rautatiealan ammatti. Asemapäällikkö toimii kunkin liikennepaikan vastuullisena päällikkönä. Hänen kauttaan kulkee kaikki toiminta asemalla.
Asemapäällikön pätevyysvaatimuksiin kuului sähkötystaito aina lennättimen käytöstä poistamiseen asti. Tämä ei ollut mikään ongelma, koska pääsääntöisesti asemapäälliköksi ylennyttiin asemakirjurin kautta. Suurimmilla asemilla oli erikseen sähköttäjä.

Aiemmin asemapäällikkö toimi vain päivävuorossa ja muita aikoja varten asemilla oli asemakirjuri. Asemapäällikkö kuului kuudenteen eli toiseksi korkeimpaan kentällä toimivaan virkapukuluokkaan. Hihalaatassa oli yksinkertainen ristikkonauha ja sen alla kaksi puolileveää nauhaa. Virkalakin leukapunokset olivat kullanväriset.

Asemapäällikkö hoiti suuret linjat ja kantoi päävastuun. Hän toimi tarvittaessa myös epäitsenäisten liikennepaikkojen vastuullisena johtajana, näin muun muassa Jokioisten rautatiellä, jossa Minkiön asema oli Jokioisten aseman alainen laiturivaihde, vaikka siellä oma pysäkinhoitaja olikin. 

2000-luvulla asemapäällikön nimike poistettiin virkakäytöstä. Nimike on edelleen käytössä muun muassa Jokioisten Museorautatiellä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ammunta kesäolympialaisissa 1988 – miesten 50 metrin pienoiskiväärin moniasentokilpailu

**Miesten 50 m pienoiskiväärin makuu** ammuttiin 22. syyskuuta. Kilpailun voitti Ison-Britannian Malcolm Cooper tuloksella 1279.3 (1180+99.3).

Peruskilpailun jälkeen Ison-Britannian ampujilla oli kaksoisjohto. Alister Allan johti, uudella peruskilpailun olympiaennätyksellä 1681, ennen pisteen päässä olevaa lajin hallitsevaa olympiavoittajaa Malcolm Cooperia. Finaalissa Allan ei kyennyt säilyttämään johtapaikkaansa, vaan ampui finalisteista huonoimman finaalisarjan 94.6. Hän oli lopulta hopeamitalisti, kun Cooper nousi voittoon 3.7 pisteen erolla. Cooperista tuli ensimmäinen ampuja, joka on pystynyt puolustamaan olympiakultaansa tässä lajissa. Pronssille nousi neuvostoliittolainen Kirill Ivanov, joka ampui loistavan finaalisarjan 102.0 pistettä.

Kilpailussa Suomea edustivat Juha Hirvi ja Kurt Thune. Hirvi sijoittui kilpailussa 17. tuloksella 1167. Hän olisi tarvinnut kuusi pistettä päästäkseen finaaliin. Thune oli vasta 34. tuloksella 1159.

## Peruskilpailu

## Finaali

## Lähteet
* 
*