open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Glarus Nord

**Glarus Nord** on kaupunki Sveitsissä Glarusin kantonissa. Siellä on asukkaita on runsaat 18&nbsp;000.

Glarus Nordin kunta perustettiin vuonna 2011, jolloin kahdeksan kuntaa, Bilten, Filzbach, Mollis, Mühlehorn, Näfels, Niederurnen, Oberurnen ja Obstalden, yhdistettiin.

## Sijainti
Glarus Nord sijaitsee Linthjoen laaksossa ja rajoittuu pohjoisessa Walenseejärveen ja Linthkanavaan. Suurin osa Glarus Nordin alueesta on vuoristoa: kunnan itäosassa nousevat Glarusin Alpit ja länsiosassa Schwyzin Alpit. 

## Liikenne
Moottoritie A3 ja SBB:n rautatie Zürichistä Sargansiin halkovat kaupungin pohjoisosan. 
Linthiä seuraileva valtatie 17 () ja SBB:n rautatie Ziegelbrückestä kantonin eteläosaan, Linthalin kylään, kulkevat Glarus Nordin poikki pohjoisesta etelään.  

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Arja Rosenholm

**Arja Rosenholm** (s. 1. syyskuuta 1954  Pori) on Venäjän kielen ja kulttuurin professori Tampereen yliopistossa.

Rosenholm opiskeli Freie Universität Berlinissä slaavilaista ja germaanista filologiaa sekä naistutkimusta vuosina 1974–1984. Hänen Nadežda Hvoštšinskajaa käsittelevä lisensiaatintutkielmansa valmistui Jyväskylän yliopistoon vuonna 1991. Vuonna 1999 valmistuneessa väitöskirjassaan Rosenholm käsitteli Venäjän naiskysymystä 1860-luvulla.

## Lähteet
Knightsbridge

**Knightsbridge** on Länsi-Lontoossa Hyde Parkin eteläpuolella sijaitseva asuinalue ja kaupallinen keskus. Alueella sijaitsevat muun muassa Harrodsin ja Harvey Nicholsin tavaratalot. Sloane Squarelle johtaa Sloane Streetin ylellinen ostoskatu.
Glarus Süd

**Glarus Süd** on kunta Sveitsissä Glarusin kantonissa. Siellä on asukkaita vajaat 10&nbsp;000.

Glarus Südin kunta perustettiin vuonna 2011, jolloin 13 kuntaa, Betschwanden, Braunwald, Elm, Engi, Haslen, Linthal, Luchsingen, Matt, Mitlödi, Rüti, Schwanden, Schwändi ja Sool, yhdistettiin.

## Sijainti
Glarus Süd sijaitsee Linthjoen laaksossa. Suurin osa kunnan alueesta on vuoristoa: kunnan itä- ja eteläosassa nousevat Glarusin Alpit ja länsiosassa Schwyzin Alpit. Glarusin Alppien korkein huippu Tödi (3&nbsp;613 m mpy.) sijaitsee Glarus Südin ja graubündeniläisen Disentis/Mustérin rajalla.

## Liikenne
Linthiä seuraileva valtatie 17 () pohjoisesta kulkee Glarus Südin kautta ja Klausenpass-solan yli Urin Altdorfiin. Linthalin kylästä on SBB:n rautatieyhteys pohjoiseen, Ziegelbrückeen .

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Prokainamidi

**Prokainamidi** eli **prokaiiniamidi** (C13H21N3O) on amideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä sydämen rytmihäiriöiden hoitoon.

## Ominaisuudet ja käyttö
Prokainamidi on niin kutsutun luokan I antiarrytminen yhdiste. Sen vaikutusmekanismi muistuttaa kinidiinin vaikutusmekanismia ja se pidentää sydämen aktiopotentiaalin kestoa ja hidastaa impulssien kulkeutumisnopeutta. Prokainamidia voidaan käyttää muun muassa takykardian ja eteisvärinän hoidossa. Prokainamidi metaboloituu maksassa asetyyliprokainamidiksi, joka on myös aktiivinen rytmihäiriöiden hoidossa. Euroopassa prokainamidin käyttö on harvinaista, mutta Yhdysvalloissa se on runsaasti käytetty lääkeaine, erityisesti mikäli kinidiinihoito ei tehoa riittävästi. Prokainidi on nopea- ja lyhytvaikutteinen lääkeaine.

## Haittavaikutukset
Prokainamidi voi aiheuttaa QT-ajan pidentymistä, mikä voi johtaa rytmihäiriöihin. Muita mahdollisia haittavaikutuksia ovat alhainen verenpaine, ruuansulatuskanavan oireet, lihasheikkous ja kuumeilu. Pitkäkestoisen prokainamidihoidon haittavaikutuksena voi olla lupus erythromatosuksen kaltaiset oireet.

## Valmistus
Prokainamidin synteesin ensimmäisessä vaiheessa p-nitrobentsoyylikloridi reagoi N,N-dietyylietyleenidiamiinin kanssa muodostaen amidin. Toisessa vaiheessa yhdisteen nitroryhmä pelkistetään vedyttämällä aminoryhmäksi ja tuotteena muodostuu prokainamidia.
:

## Lähteet
Otto Rossi

**Otto Henrik Rossi** (24. toukokuuta 1896 – 9. toukokuuta 1946) oli suomalainen kapteeni ja kalterijääkäri.

Rautalammin Mattilan talosta kotoisin ollut Otto Rossi aikoi lähteä Saksaan jääkäriksi ja matkusti tätä varten helmikuussa 1916 Rautalammilla Karjalan kartanon omistaneen Rolf Roschierin avustamana Seinäjoelle. Hän joutui kuitenkin pidätetyksi jo Seinäjoen rautatieasemalla ja päätyi sitten ensin Katajanokan vankilaan ja sieltä Pietariin Špalernajan tutkintavankilaan.

Rossi vapautui vankilasta Venäjän maaliskuun vallankumouksen jälkeen 12. maaliskuuta 1917. Hän kävi suojeluskunnan kersanttikurssin Kuopiossa ja oli Suomen sisällissodan aikana joukkueenjohtajana osallistuen muun muassa Tampereen ja Viipurin taisteluihin. Sodan jälkeen Rossi oli suojeluskuntajärjestön palveluksessa.

#### Kalterijääkärien yhdistys
Kun kalterijääkärien historiikin ja matrikkelin kolmas osa ilmestyi 1935, muodostettiin myös kalterijääkärien yhdistys, *Kalterijääkärit ry*. Yhdistys pohjautui löyhästi kapteeni Otto Rossin 1920-luvulta lähtien organisoimiin illanviettoihin. Majuri evp. Into Auer laati yhdistyksen säännöt. Yhdistyksen puheenjohtaja oli Yrjö Ruutu ja rahastonhoitaja Otto Rossi. Auer toimi yhdistyksen sihteerinä vuodet 1935-1944. Ensimmäinen vuosikokous järjestettiin keväällä 1936. Yhdistyksen keskeinen tarkoitus oli pitää huolta entisten spalerniittien eduista ja tukea huono-osaisia jäseniä.

## Lähteet
Royal Ordnance L7

**Royal Ordnance L7** on brittiläinen panssarivaunukanuuna, joka oli Naton ja useiden  muiden maiden panssarivaunujen pääase 1960-luvulta 1980-luvun alkuun. Tykki on 105 mm kaliiperinen ja putken pituus on 52 kaliiperin mittaa. Asetta on valmistettu noin 20 000 kappaletta.

## Historia
Unkarin vuoden 1956 kansannousun aikana neuvostoliittolainen T-54-panssarivaunu ajettiin Britannian Budapestin suurlähetystön pihalle, jolloin vaunua päästiin tutkimaan. Vaunussa oli 100 mm tykki ja arvionnin perusteella, brittiläisellä 20-paunaisella 84 mm Ordnance QF -tykillä tulisi olemaan vaikeuksia läpäistä sen panssarointi.

Armament Research and Development Establishment (ARDE) -laboratorio Fort Halsteadissa oli aloittanut uuden tykin kehittämisen jo 1950-luvun alkupuolella ja ensimmäiset testiammunnat suoritettiin 1956. L7 suunniteltiin sopimaan edeltävän 20-paunaisen kiinnityksiin, näin brittiläiset Centurionit voitiin vuodesta 1959 eteenpäin päivittää pienin kustannuksin. 

Tykki valittiin myös länsisaksalaisen Leopard 1 -vaunun pääaseeksi. Saksalainen versio tunnetaan nimellä L7A3, jossa lukon takareunaa on madallettu jotta aseelle saadaan suurempi alakoro tykin ottamatta kiinni tornin kattoon.

Yhdysvallat otti tykin käyttöön nimellä M68 M60 Patton -vaunujen päivittämiseen. Yhdysvaltalaisessa versiossa lukkomekanismia ja savunpoistinta on muutettu. Tykkiä käytettiin myös M1 Abrams -vaunuissa ennen sen korvaamista 120 mm Rheinmetal L44 -tykillä.
Amerikkalainen versio lisensointiin edelleen Turkille, jossa siitä valmistettiin nimellä M68T päivittämään M48 Patton -vaunuja. M68:tä käytetään myös Stryker-miehistönkuljetusvaunusta kehitetyssä M1128 Mobile Gun System -ajoneuvossa. Koreassa M68:ta valmistettiin M48 Pattoneita päivittämään ja K1-vaunuun.

Israelissa tykkiä käytettiin Merkava I ja II -vaunuissa. Israel on myös päivittänyt T-54 ja T-55-vaunuja tällä tykillä. Näistä vaunuista käytetään israelilaista nimitystä nimitys Tiran.

Egyptissä amerikkalaisten avustuksella M68:lla päivitetty T-55 tunnetaan nimellä Ramses II.

Argentiinassa tykkiä valmistettiin TAM-vaunuun.

Intiassa tykkiä käytettiin Vijayanta-vaunussa, joka perustui Vickers MBT -vaunuun.

Sveitsissä tykkiä käytettiin Panzer 61 ja Panzer 68 -vaunuissa.

Japanin Type 74 käytti tykistä muunnettua versiota L7:n putkella ja omalla lukko- ja rekyylinvaimennuksella.

Kiinalaisten uskotaan kopioineen L7-tykin nimellä Type 83. Tällä tykillä on päivitetty kiinalaisia Type 59 (T-55-kopio), Type 69/79, Type 80 ja Type 85-II -vaunuja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sloane Street

**Sloane Street** on Knightsbridgestä Sloane Squarelle johtava ostoskatu Lontoon länsiosassa. Etenkin 1980-luvulla katu tuli myös tunnetuksi stereotyyppisen yläluokkaisesta nuorisokulttuuristaan, jonka edustajat tunnettiin nimellä ”Sloane Rangers”. Lähettyvillä sijaitsevat myös Harrodsin ja Harvey Nicholsin tavaratalot.

Sloane Streetin alue sai nimensä Hans Sloanelta, jonka perillinen Charles Sloane Cadogan myi rakennusmaan Henry Hollandille vuonna 1777. Holland oli arkkitehti, rakennuttaja, kaupunkisuunnittelija ja Capability Brownin appi. Hän teki katusuunnitelman Sloane Streetille, Sloane Squarelle ja Hans Placelle sekä monille muille alueen kaduille osana Hans Town -nimistä kehityshanketta. Uusi katu lyhensi matkaa Knightsbridgestä King’s Roadille merkittävästi.

## Lähteet
Glarus (täsmennyssivu)

**Glarus** viittaa muun muassa seuraaviin paikkoihin:

* Glarusin kantoni, Sveitsin kantoni
* Glarus, Glarusin kantonin pääpaikka
* Glarus Nord, kunta Glarusin kantonissa
* Glarus Süd, kunta Glarusin kantonissa
* Glarusin Alpit, Alppivuoristo Glarusin kantoinin ja lähikantonien alueella.
Itäinen Vaasantie

**Itäinen Vaasantie** (ruots. *Östra Vasavägen*) on 1950- ja 1960-luvuilla rakennettavaksi suunniteltu,
myös Turpiinitieksi kutsuttu tieyhteys Turussa. Tien oli tarkoitus toimia kaupungin sisääntuloväylänä Hämeenlinnan suunnasta ja vähentää Hämeenkadun ja etenkin Tuomiokirkkosillan liikennepainetta. 
## Tien linjaus

Tielle oli kaksi vaihtoehtoista linjausta. Ensimmäinen olisi kulkenut Hämeentieltä Nummenmäen
alueen läpi nykyiselle yliopistoalueelle ja sieltä edelleen Kasarminkadun ja Verkatehtaankadun linjaa
suoraan kohti Aninkaistensiltaa. Suunniteltu linjaus on osittain nähtävissä maastossa rakentamattomina alueina Nummen kirjaston vieressä ja kylpylähotelli Caribian takana niin sanotussa
Ikituurin montussa. Toinen linjaus olisi ollut alkuosaltaan yhteneväinen edellisen kanssa, mutta kaupunkialueelle tulo olisi järjestetty Pispalantien ja Raunistulan kautta. Turun kaupungin karttapalvelun kaavakartoissa näkyy Vaasantie-niminen varaus Sillankorvan ensisuojan kohdalla ja Toijalan radan varressa. 

Ensimmäisen linjausvaihtoehdon huomattava ongelma olisi maisemahaittojen ohella ollut Karjaan radan ja moottoritien välisen alueen jääminen liikennemottiin. Lisäksi tie olisi katkaissut useita poikkikatuja. Toinen vaihtoehto taas olisi uhannut Raunistulan ja Lonttisten puutaloalueita ja edellyttänyt toisen sillan rakentamista Aurajoen yli hyvin lähelle rautatiesiltaa siinä tapauksessa, että tien loppuosa olisi rakennettu Lonttisten läpi linja-autoasemalle.

## Lähteet
Galeries Royales Saint-Hubert

**Galeries Royales Saint-Hubert** on Brysselin keskustassa sijaitseva lasikattoinen kauppagalleria. Galleriassa on ylellisiä kauppoja, kelloseppien liikkeitä, suklaamyymälöitä sekä ravintoloita. Kauppakeskuksessa käy vuosittain noin 6 miljoonaa vierailijaa. Se sijaitsee Brysselin keskusaukion Grand-Placen läheisyydessä.

## Historia
Gallerian suunnitteli Alankomaissa syntynyt ja lapsena vanhempiensa mukana Brysseliin muuttanut arkkitehti Jean-Pierre Cluysenaar. Galleria valmistui vuonna 1847.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Viralliset sivut
Ordnance QF 17-pounder

**Ordnance QF 17-pounder** on Britanniassa toisen maailmansodan aikana kehitetty 76,2 mm tai 3 tuuman tykki, jota käytettiin panssarintorjuntatykkinä ja panssarivaunukanuunana. Ase otettiin käyttöön vuonna 1943.

Aseen kehitys aloitettiin jo vuoden 1940 lopulla. Brittien paras panssarintorjuntatykki oli tuolloin 40 mm Ordnance QF 2-pounder, koska 57 mm Ordnance QF 6-pounder ei ollut vielä käytössä. Pohjois-Afrikan taisteluissa panssarintorjunnassa jouduttiin käyttämään Ordnance QF 25-pounder -haupitseja tehokkaampien aseiden puutteessa.

Ensimmäinen tykki toimitettiin elokuussa 1942. Ensimmäiset  tykit asennettiin 25-paunan haupitsin lavetille, koska oman lavetin valmistuksessa oli viivytyksiä. Nämä aseet otettiin käyttöön Pohjois-Afrikassa Tunisiassa tammikuussa 1943.
Tykki tunnettiin koodinimellä *Pheasant*.

17-paunaiselle kehitetty lavetti valmistui ja otettiin tuotantoon 1943. Näitä käytettiin ensimmäisen kerran Italian taisteluissa. Tykki oli brittijoukkojen käytössä vielä Korean sodassa.

Panssarivaunuissa tykkiä käytettiin aseistamaan amerikkalaisia M4 Sherman -vaunuja, jolloin syntyi nimellä Sherman Firefly -tunnettu muunnos. Firefly tuli käyttöön Normandian maihinnousua varten.
Tykki lisättiin myös 1100 M10 Wolverine -panssaritorjuntavaunuun, jonka britit tunsivat nimellä Achilles.
Tykki lisättiin myös Cromwellin rungolle, joka muunnos tunnetaan nimellä Challenger.

Panssarivaunuissa 17-paunaisen korvasi Ordnance QF 20-pounder ja jalkaväen aseistuksena 120 mm BAT ja WOMBAT -singot.

## Kirjallisuus
* R. P. Hunnicutt, Sherman - *A History of the American Medium Tank*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Parents Television Council

**Parents Television Council** (**PTC**) on yhdysvaltalainen järjestö, joka pyrkii vaikuttamaan yhdysvaltalaisten televisio-ohjelmien sisältöihin. Järjestön perusti L. Brent Bozell III vuonna 1995. Järjestöllä oli vuonna 2010 sen oman ilmoituksen mukaan yli 1,3 miljoonaa jäsentä, mutta esimerkiksi järjestön entisiin johtohahmoihin kuuluva Patrick W. Salazar on pitänyt tätä lukua vahvasti liioiteltuna.

Parents Television Councilin tarkoituksena on järjestön itsensä mukaan suojella lapsia ja perheitä televisiossa näytetyltä seksiltä, väkivallalta ja kiroilulta. Mediassa järjestöä on kuvailtu usein hyvin konservatiiviseksi: esimerkiksi *[[The New York Times]]* kutsui vuonna 2010 järjestöä "siveyspoliisiksi". PTC on pyrkinyt vaikuttamaan televisiokanavien ohjelmatarjontaan esimerkiksi painostamalla mainostajia ostamaan mainoksia vain sellaisten ohjelmien mainoskatkoilta, joita PTC pitää riittävän perheystävällisinä. Lisäksi PTC on tehnyt sopimattomiksi katsomistaan televisio-ohjelmista valtavan määrän kanteluita Yhdysvaltain telehallintovirastolle, jolla on oikeus määrätä Yhdysvalloissa sakkorangaistuksia televisiokanaville. Esimerkiksi vuosina 2003 ja 2004 kaikista telehallintovirastolle tehdyistä kanteluista yli 99 % tuli PTC:n kautta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Parents Television Council
Trulon – The Shadow Engine

**Trulon – The Shadow Engine** on Tamperelaisen Kyy Gamesin kehittämä vuoropohjainen taktinen roolipeli. Pelin ovat julkaisseet PowerPark ja Headup Games. Peli on julkaistu älypuhelimille sekä tietokonealustoille Steam-palvelussa: tuettuja alustoja ovat Android, iOS, Linux, macOS ja Windows. Peli on julkaistu myös PlayStation 4 ja Xbox One -konsoleille vuonna 2017.

Pelaaminen on vuoropohjaista strategiaa, jossa ohjataan maksimissaan neljää hahmoa kerralla.

Peli pohjautuu Johan Lillbackan luomaan fantasiamaailmaan. Pelin lisäksi PowerPark on järjestänyt teatteriesityksiä. Lillbacka on kirjoittanut maailmaan sijoittuvia kertomuksia yhdessä Jak Koken kanssa.

## Vastaanotto
V2.fi antoi pelille kolme tähteä viidestä arvostelussaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Jatkokäsittelylupa

**Jatkokäsittelylupa** on Suomen hovioikeuksien tuomioistuinasiassa myöntämä lupa ottaa asia käsittelyyn. Ilman jatkokäsittelylupaa valittaja ei automaattisesti saa oikeutta asiansa käsittelyyn hovioikeudessa. Menettely perustuu oikeudenkäymiskaareen (4/1734), jonka mukaan asiassa tarvitaan jatkokäsittelylupa hakiessa käräjäoikeuden ratkaisuun muutosta valittamalla (25:5 §). Vaikka lainsäädännössä on tiettyjä muutoksenhakukieltoja, ei jatkokäsittelylupaa koskeva vaatimus ole sellainen, sillä se ei estä hakemasta muutosta käräjäoikeuden ratkaisuun hovioikeudessa.. Jatkokäsittelylupajärjestelmä on ollut käytössä 1. tammikuuta 2011 lukien korvaten aiemmin muutoksenhaussa sovelletun seulontamenettelyn.

Oikeudenkäymiskaari jatkaa, että jatkokäsittelyluvan piiriin kuuluvat kaikki riita- ja hakemusasiat sekä rikosasiat, joissa vastaaja on tuomittu alempaan kuin kahdeksan kuukauden vankeusrangaistukseen (25:5 §). Tämä ei kuitenkaan ole ollut menetelmän ensimmäinen soveltamisala, sillä nykyisen säädös on ollut voimassa 1.10.2015 alkaen, aiemmin luvan soveltamispiiri oli suppeampi. Huolimatta eriyttävästä luonteestaan, luvanvaraisissakin asioissa on käräjäoikeuden ratkaisun oikeellisuutta koskeva tutkinta hovioikeudessa. Tämä tapahtuu tavallista kevyemmässä menettelyssä kirjallisen oikeudenkäyntiaineiston pohjalta sekä suppeammassa, lupaperusteiden rajaamassa tutkinnassa.

Lain mukaan hovioikeuden tulee myöntää jatkokäsittelylupa, 
# jos aihetta epäillä käräjäoikeuden ratkaisun lopputuloksen oikeellisuutta ilmenee
# käräjäoikeuden ratkaisun lopputuloksen oikeellisuuden arviointi myöntämättä jatkokäsittelylupaa ei ole mahdollista
# luvan myöntö on tärkeää lain soveltamisen kannalta muissa samankaltaisissa asioissa 
# jos on jokin muu painava syy 
Jos jatkokäsittelylupa myönnetään tai sitä ei kyseisessä asiassa tarvita, valitus saa täysimittaisen hovioikeuden käsittelyn. (Jokela 2016, 221) Jos se evätään, käräjäoikeuden ratkaisu jää voimaan. Yksi hovioikeuden tuomari voi jo päättää luvan myöntämisestä (OK 2:8), epääminen edellyttää kolmen tuomarin kokoonpanoa.

Koko järjestelmä perustuu ajatukselle, ettei käräjäoikeudessa kertaalleen käsiteltyä asiaa tulisi tutkia uudelleen koko laajuudessaan tarpeettomasti. Näin hovioikeuksien ja yhteiskunnan voimavarat kohdentuisivat mahdollisimman tarkoituksenmukaisesti. Asianosaisten kannalta on tärkeintä puolestaan virheellisten alioikeuden ratkaisujen saattaminen korjatuiksi tai vastaavasti oikeiden ratkaisujen pysyviksi saaminen mahdollisimman nopeasti ja vähin oikeudenkäyntikuluin.

## Lähteet
* HE 105/2009 vp Hallituksen esitys Eduskunnalle muutoksenhakua käräjäoikeudesta koskevaksi lainsäädännöksi
* Jokela Antti; Oikeudenkäynti I. Oikeudenkäynnin perusteet, periaatteet ja instituutiot, Alma Talent Oy, verkkokirja, 2016, 
* Linna Tuula, Prosessioikeuden oppikirja, Alma Talent Oy, verkkokirja, 2012, 
* Kantelinen Tero, Jatkokäsittelylupa hovioikeudessa – tutkielma jatkokäsittelyluvan nykytilasta ja korkeimman oikeuden ratkaisujen vaikutuksista, Helsingin yliopisto, pro gradu, 2014
### Viitteet
Ordnance QF 6-pounder

**Ordnance QF 6-pounder** on brittiläinen 57 mm tykki, jota käytettiin panssarintorjuntatykkinä ja panssarivaunukanuunana. Ase tuli käyttöön vuonna 1942.

## Historia
Vanhemman 2-paunaisen tykin rajoitukset olivat selvät jo ennen toista maailmansotaa, ja Woolwich Arsenal sai tehtäväkseen uuden panssaritorjuntatykin kehityksen vuonna 1938. Kaliiperiksi valittiin 57 mm, koska tätä kaliiperia oli käytetty jo kauan laivastossa ja valmistuskapasiteetti oli olemassa. Tykin nimi tulee brittiläisestä käytännöstä ilmoittaa kaliiperi vastaavan kokoisen rautaisen kanuunankuulan painona nauloina. QF (quick-firing) tarkoittaa brittiläisessä terminologiassa tykkiä, jossa käytetään pronssisia hylsyjä.

Tykki valmistui jo 1940 ja lavetti myöhemmin, mutta valmistuksen aloittamista viivytti tappio taistelussa Ranskasta ja Brittiläinen siirtoarmeijan raskaat kalustomenetykset vetäytymisessä. 2-paunaisen valmistusta jatkettiin jotta tuotanto ei keskeytyisi. Arvioitiin, että sadan 6-paunaisen valmistus johtaisi 600 2-paunaisen vajeeseen. Tämän vuoksi tykin valmistuksen aloitus viivästyi marraskuulle 1941 ja sen käyttöönotto toukokuuhun 1942. Valmistuksen vaikeuden vuoksi ensimmäisessä tuotantoon tulleessa mallissa Mk II käytettiin esituotantomallia lyhyempää L/43-putkea. Mk IV malliin tuli suunniteltu L/50-putki ja suujarru.

Panssarivaunuihin tykkiä asennettiin Churchill Mk III-, Valentine Mk IX- ja Crusader Mk III -malleista eteenpäin. Valentineen ja Crusaderiin tykin mahduttaminen tarkoitti yhden miehistönjäsenen vähentämistä. Alusta asti tykkiä käyttämään suunniteltiin Cavalier-, Cromwell- ja Centaur-vaunut. Cromwellissa kuitenkin käytettiin sen tullessa palvelukseen 1944 Ordnance QF 75 mm -tykkiä, joka oli 6-paunainen sovitettuna ampumaan yhdysvaltalaista 75 mm ammusta, joka oli hyödyllisempi pehmeitä kohteita vastaan.
Tykki sovitettiin myös AEC Mk II -panssariautoon.

Myös Yhdysvallat otti panssaritorjuntatykin käyttöön joukoilleen nimellä 57 mm Gun M1. Yhdysvaltain edeltävä tykki oli 37 mm Gun M3. Tykin valmistus aloitettiin alkuvuodesta 1942 ja sitä valmistettiin 1945 asti. Tykeistä 10&nbsp;000 meni Yhdysvaltain divisioonille Euroopassa, britit saivat 4&nbsp;200 amerikkalaisvalmisteista tykkiä ja Neuvostoliitto 400. Tykki poistettiin käytöstä Yhdysvalloissa 1950-luvulla. Lend-lease-ohjelmassa tykkejä saivat käyttöönsä myös Vapaan Ranskan asevoimat ja Brasilia.

Saksalaiset käyttivät sotasaaliksi saaduista tykeistä nimiä 5,7 cm PaK 209(e) ja 5,7 cm PaK 202(a).

Israeli käytti tykkiä ja osti vielä vuonna 1956 niitä lisää Alankomaista.
## Aiheesta muualla
Piraattipuolue (Islanti)

**Piraattipuolue** () on islantilainen poliittinen puolue. Sen puolueohjelma perustuu piraattipolitiikalle ja suoralle demokratialle.

Puolue perustettiin vuonna 2012. Se kannattaa muun muassa suoraa demokratiaa, hallinnon läpinäkyvyyttä, informaatiovapautta ja tekijänoikeuslainsäädännön uudistamista. Puolueen vaalikirjain oli aluksi Þ, mutta vuodesta 2016 lähtien se on ollut P. Ensimmäisissä parlamenttivaaleissaan vuonna 2013 puolue sai 5,1 prosenttia äänistä – juuri yli viiden prosentin äänikynnyksen – ja Alltingiin kolme edustajaa.

Vuonna 2015 Charlie Hebdon iskun jälkeen Allting hyväksyi äänin 43–1 piraattipuolueen Helgi Hrafn Gunnarssonin lakialoitteen jumalanpilkan laillistamiseksi. Vuosina 2015–2016 puolue oli Islannin suosituin puolue ja sen kannatus oli korkealla: toukokuussa 2015 sitä kertoi kannattavansa 32 prosenttia, huhtikuussa 2016 Panaman paperit -vuodon jälkeen 43 prosenttia. Vuoden 2016 parlamenttivaaleissa puolue sai kuitenkin vain 14,5 prosenttia äänistä ja kymmenen edustajaa Alltingiin. Seuraavan vuoden vaaleissa puolueen kannatus laski entisestään, ja se sai 9,2 prosenttia äänistä ja kuusi paikkaa Alltingissä. Vuoden 2021 parlamenttivaaleissa piraattipuolueen ääniosuus laski 8,6 prosenttiin, ja se sai Alltingiin kuusi edustajaa. 

## Katso myös
* Piraattipuolue, suomalainen sisarpuolue
* Piraattipuolue (Ruotsi), ruotsalainen sisarpuolue

## Lähteet
Calvin Thürkauf

**Calvin Thürkauf** (s. 27. kesäkuuta 1997 Zug, Sveitsi) on sveitsiläis-kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa National League-joukkue HC Luganossa. Thürkauf on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös laidassa.

## Pelityyli
Thürkaufin entisen junioriseuran, WHL-joukkue Kelowna Rocketsin valmennustiimiin kuuluneen Kris Malletten mukaan hän on työteliäs ja fyysinen pelaaja, joka tykkää taklata kovaa sekä mennä maalille ja vastustajien ihon alle. Malletten mukaan Thürkauf osaa tehdä myös kohtalaisen hyvin pisteitä ja pelata kahden ensimmäisen ketjun roolissa. Mallette on verrannut häntä pelityyliltään Brendan Gallagheriin ja Brad Marchandiin.

## Ura
### Seuraura
Thürkauf on EV Zugin kasvatti. Kaudella 2012–2013 hän oli seuran U17-junioreiden paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 21+17=38, joilla Thürkauf sijoittui koko Elite Novizenin maalipörssissä kolmanneksi ja jakoi pistepörssin kuudennen sijan SC Langnaun Andy Ritzin kanssa. Pudotuspeleissä hän oli Zugin paras maalintekijä kahdeksalla osumallaan. Kaudella 2014–2015 Thürkauf debytoi miesten peleissä pelattuaan seuran A-nuorten sisäksi yhden playoff-ottelun lainalla Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla National League B:n SC Langenthalissa.

WHL-joukkue Kelowna Rockets varasi Thürkaufin 59. pelaajana . Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2015–2016. Thürkaufin tulokaskausi toi siellä runkosarjassa 45 tehopistettä. Columbus Blue Jackets varasi hänet seitsemännellä kierroksella 185. pelaajana . Kaudella 2016–2017 Thürkauf oli tehoilla 33+37=70 Rocketsin paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Kole Lindin jälkeen. 

Joulukuussa 2016 Thürkauf teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Blue Jacketsin kanssa. Syksyn 2017 harjoitusleirin päätteeksi seura lähetetti hänet AHL-joukkue Cleveland Monstersiin.

### Maajoukkueura
Thürkauf pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2016 ja 2017, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi Sveitsin kapteenina. Alkulohkon ottelussa Ruotsia vastaan hän löi ensimmäisen erän lopulla kulmaväännössä Rasmus Dahlinia ja potkaisi häntä heti perään. Thürkaufille ei tuomittu tilanteesta jäähyä itse ottelussa ja hänet valittiin ottelun päätteeksi Sveitsin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Thürkauf tuomittiin teostaan kuitenkin yhden ottelun pelikieltoon. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin Thürkauf toimi Sveitsin varakapteenina. Valmennus valitsi hänet joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. 

Thürkauf pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2014, jolloin hän voitti koko turnauksen jäähypörssin 38 minuutillaan. Thürkauf pelasi samana vuonna myös alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa, jolloin hän voitti Sveitsin sisäisen syöttöpörssin ja jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Damien Riatin ja Makai Holdenerin kanssa kolmella syöttöpisteellään. Yhteensä Thürkauf on pelannut 28 nuorten ja 45 poikien maaottelua. Hän on kuulunut myös Sveitsin alle 16-vuotiaiden maajoukkueen kapteenistoon.

## Muuta
Thürkaufin isä on syntynyt Kanadan Québecin Montréalissa.

## Tilastot

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Ordnance QF 20-pounder

**Ordnance QF 20-pounder** (Suomessa **84 PSVK 53**) on brittiläinen panssarivaunukanuuna. Tykki otettiin käyttöön vuonna 1948 ja se aseisti Centurion, Charioteer ja Caernarvon Mk II -vaunut (Conquerorin edeltäjä).

Tykin nimitys tulee brittiläisestä käytännöstä ilmoittaa kaliiperi vastaavan kokoisen rautaisen kanuunankuulan painona nauloina. Tarkka 20-paunaisen kaliiperi on 83,4 millimetriä tai 3,283 tuumaa. QF (quick-firing) tarkoittaa brittiläisessä terminologiassa tykkiä jossa käytetään pronssisia hylsyjä (erotuksena suustaladattavista ML ja takaaladattavista BL).
Tykin edeltäjä oli toisen maailmansodan aikainen Ordnance QF 17-pounder, jonka kaliiperi on 76,2 millimetriä tai 3 tuumaa.

105 mm Royal Ordnance L7 korvasi 20-paunaisen Centurionissa vuodesta 1959 eteenpäin.
## Aiheesta muualla
Uranuurtajia ja rakentajia

**Uranuurtajia ja rakentajia** on  Pellervo-Seuran vuonna 1950 julkaisema elämäkertateos osuustoiminnan  vaikuttajista ja kehittäjistä Suomessa. 

## Julkaiseminen
Teoksen toimitti Y. R. Mäkihovi ja sen julkaisemisesta päätettiin Pellervo-Seuran 50-vuotisjuhlien valmistelun yhteydessä. Teoksen alaotsikon "Osuustoimintamiesten elämäkertoja" mukaisesti teoksessa esitellyt 35 henkilöä ovat miehiä, kaikki teoksen ilmestyessä jo edesmenneitä.

## Elämäkerrat
Teoksen elämäkertojen kirjoittajina on useita eri henkilöitä, Otto P. Pehkonen laati seitsemän elämäkertaa ja Kaarlo I. Tuominen ja Martti Väinölä neljä, mutta myös esimerkiksi Väinö Tanner kaksi. Elämäkerrat ja niiden kirjoittajat ovat teoksen esittämässä järjestyksessä seuraavat: 
* Hannes Gebhard, kirjoittaja Valde Hyvönen
* Julian Serlachius, kirjoittaja J. E. Niemi
* J. E. Antila, kirjoittaja Oiva Jääskeläinen
* Uuno Brander, kirjoittaja Martti Väinölä
* A.  Osw. Kairamo, kirjoittaja Kaarlo I. Tuominen
* Philip Suuronen, kirjoittaja Niilo Liakka
* Benjamin Alfthan, kirjoittaja Kaarlo I. Tuominen
* Juho Torvelainen, kirjoittaja Väinö Tanner
* F. M. Pitkäniemi, kirjoittaja Otto P. Pehkonen
* W. A. Lavonius, kirjoittaja Väinö Tanner
* Onni Karhunen, kirjoittaja Esko Hakkila
* Pentti Hiidenheimo, kirjoittaja Otto P. Pehkonen
* Vilho Oksanen, kirjoittaja Otto P. Pehkonen
* Akseli Sarjakoski, kirjoittaja Otto P. Pehkonen
* K. F. Kaarlonen, kirjoittaja Otto P. Pehkonen
* Jalmari Sahlbom, kirjoittaja V. Vesanen
* Yrjö Collan, kirjoittaja Otto P. Pehkonen
* Taavi Arola, kirjoittaja Kaarlo I. Tuominen
* Ilmari Arvola, kirjoittaja Otto P. Pehkonen
* August Raatikainen, kirjoittaja Martti Väinölä
* Fredrik Mikkola, kirjoittaja Eino Mikkola
* Juho Herman Virtanen, kirjoittaja Martti Väinölä
* Otto Palmroth, kirjoittaja Otto P. Pehkonen
* Juho Laitinen, kirjoittaja V. Vesanen
* Herman Janhonen, kirjoittaja Martti Väinölä
* Hannes Nylander, kirjoittaja Tatu Nissinen
* Niilo Liakka, kirjoittaja Viljami Kalliokoski
* Eemil Hynninen, kirjoittaja Kaarlo I. Tuominen
* Oiva Jääskeläinen, kirjoittaja Vilho Hannuksela
* Vihtori Kouki, kirjoittaja V. Vesanen
* Juho Silkkilä, kirjoittaja Viljami Kalliokoski
* Edw. Heiliö, kirjoittaja Matti Leppo
* Arvi Kontu, kirjoittaja Aku Korvenoja
* Urho Karhumäki, kirjoittaja Urho Kittilä
* Matti Varvas, kirjoittaja Martti Väinölä

## Lähteet
Stsjapan Falkouski

**Stsjapan Mikalajevitš Falkouski** (, ; s. 18. joulukuuta 1996 Minsk, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa KHL-joukkue Dinamo Minskissä. Isokokoinen Falkouski on peräti 200 cm pitkä ja 102 kg painava. Elite Prospects -sivuston Curtis Joen mukaan hän on kahden suunnan puolustaja, jolla on sekä hyvät hyökkäys- että puolustuspään vaistot, laukaus, syöttötaidot ja pelinavaustaidot. Falkouskin tulisi kuitenkin pelata fyysisemmin.

## Ura
### Seuraura
Falkouski on Junost Minskin kasvatti. Dinamo Minsk varasi hänet 148. pelaajana . Kaudella 2013–2014 Falkouski jatkoi Junost Minskin organisaatiossa, jossa suurin osa hänen runkosarjastaan eteni MHK Junost Minskin joukkueessa Venäjän nuorten sarja MHL:ssä. Kevätkauden Falkouski vietti lähinnä kotimaansa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Vyšeišaja ligan Junior Minskissä, jossa hän voitti kauden päätteeksi mestaruuden. Myös kauden 2014–2015 Falkouski vietti pääosin MHL:ssä. Hän debytoi kauden aikana myös Valko-Venäjän pääsarjatasolla Ekstraligassa, jossa Falkouski sai tililleen yhden runkosarjaottelun.

OHL-joukkue Ottawa 67’s varasi Falkouskin 42. pelaajana . Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2015–2016. Falkouski oli 67’sin eniten maaleja tehnyt puolustaja sekä tehokkain puolustaja Evan de Haanin kanssa. Hän voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +17. Los Angeles Kings varasi Falkouskin seitsemännellä kierroksella 185. pelaajana . Saman vuoden lokakuussa hän teki vuoden mittaisen AHL-sopimuksen Stockton Heatin kanssa. Falkouski pelasi kauden 2016–2017 kuitenkin kokonaan ECHL-joukkue Adirondack Thunderin vahvuudessa. Hänen tulokaskautensa toi 54 runkosarjaottelussa tehot 21+11=32 ja viidessä playoff-ottelussa tehot 1+2=3. Falkouski voitti koko liigan runkosarjan puolustajien maalipörssin.

Heinäkuussa 2017 Falkouski teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Los Angeles Kingsin kanssa. Syksyn 2017 harjoitusleirin päätteeksi seura lähetti hänet AHL-joukkue Ontario Reignin vahvuuteen. Falkouski pelasi siellä koko kauden 2017–2018 ja hänen tulokaskautensa liigassa toi 44 runkosarjaottelussa tehot 3+4=7.

### Maajoukkueura
Falkouski edusti Valko-Venäjää MM-kilpailuissa vuonna 2018. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016 sekä IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin Falkouski voitti kultaa. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin Falkouski voitti turnauksen puolustajien pistepörssin tehoilla 2+3=5, joilla hän jakoi myös Valko-Venäjän sisäisen pistepörssin voiton Dzmitryi Buinitskin ja Kiryl Markevitšin kanssa. Falkouski voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +4. 

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Fly Nano

**Fly Nano** on suomalainen Lahdessa sijaitseva ilmailualan yritys, joka on perustettu vuonna 2010.

Yritys valmistaa FlyNano liidinlentokonetta.

## Lähteet
Hämeenlinnan Jalkapalloseura

**Hämeenlinnan Jalkapalloseura** eli **HJS** on hämeenlinnalainen juniorijalkapalloseura. Sen yhteydessä toimii omana yhdistyksenään miesten edustusjoukkue **[[HJS Akatemia]]**, joka pelaa kaudella 2022 Kakkosessa.

HJS syntyi syksyllä 1999, kun Hämeenlinnan Pallokerhon, Pallo-Kärppien, Hämeenlinnan Palloilijoiden ja AC Täysosuman juniorit yhdistyivät. Kahdeksan vuotta aikaisemmin HPK:n ja Pallo-Kärppien miesten edustusjoukkueet olivat yhdistyneet FC Hämeenlinnaksi.

HJS valittiin vuonna 2011 Euroopan jalkapalloliiton (UEFA) vuoden Grassroots-seuraksi sekä parhaaksi Nuori Suomi -sinettiseuraksi osoituksena ansiokkaasta nuorisotyöstään. Samana vuonna seuralla oli noin tuhat rekisteröityä pelaajaa.

HJS:n naiset ovat pelanneet Ykkösessä ja voittaneet futsalin Suomen-mestaruuden.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hämeenlinnan Jalkapalloseuran sivusto
Crouch Hillin rautatieasema

**Crouch Hillin rautatieasema** on London Overgroundin asema Islingtonin kaupunkipiirissä Lontoossa. Se sijaitsee  Gospel Oak to Barking Linen varrella Upper Hollowayn ja Harringay Green Lanesin asemien välissä. Upper Hollowayn asema on Oyster-matkakortin vyöhykkeellä 3.

Crouch Hillin asema avattiin 21. heinäkuuta 1868, suljettiin 31. tammikuuta 1870 ja avattiin uudelleen jo 1. lokakuuta samana vuonna. Sitä käytti noin 470&nbsp;000 matkustajaa kaudella 2017–2018.


Tiedosto:Crouch Hill station geograph-3089818-by-Ben-Brooksbank.jpg|Asema vuonna 1994
Tiedosto:Crouch Hill stn entrance.JPG|Aseman sisäänkäynti


## Lähteet
* 

### Viitteet
Tapakomedia

**Tapakomedia** on tapakulttuurin kustannuksella pilaileva nokkela komedian laji teatterissa, kirjallisuudessa ja elokuvassa. Se tutkii koomisessa valossa ihmisten käyttäytymistä yllättävissä sosiaalisissa tilanteissa. Tapakomediat sijoittuvat yleensä yläluokan tai ylemmän keskiluokan piireihin, ja niiden katsojatkin ovat yleensä hyvin koulutettua ja kokenutta teatteri- tai elokuvayleisöä.

Varhaisimmaksi tapakomediaksi luetaan kreikkalaisen Menandroksen sekä roomalaisten Plautuksen ja Terentiuksen näytelmät. Tapakomedioita ovat myös William Shakespearen näytelmt *[[Turhaa lemmen touhua]]* (1594–1595) ja *[[Paljon melua tyhjästä]]* (1598–1600). Restauraation ajan Englannissa tapakomediasta tuli suosittua ajanvietettä, keskeisinä tekijöinä George Etherege (1635–1692), William Wycherley (1640–1716), John Vanbrugh (1664–1726), William Congreve (1670–1729) ja George Farquhar (1678–1707).

Tapakomedian mestarina pidetään Molièreä (1622–1673), esimerkkinä teeskentelyä karrikoiva näytelmä *[[Sievistelevät hupsut]]*. Myöhempiä tapakomedioiden kirjoittajia ovat muiden muassa Richard Brinsley Sheridan (1751–1816), Jane Austen (1775–1817), Oscar Wilde (1854–1900), George Bernard Shaw (1856–1950), W. Somerset Maugham (1874–1965) ja Noël Coward (1899–1973). 1900-luvun tapakomedioiksi luetaan myös muun muassa P. G. Wodehousen Jeeves-tarinat, Harold Pinterin *Kotiinpaluu*, E. M. Forsterin *Hotelli Firenzessä*, David Mametin *Boston Marriage* (1999) sekä Kazuo Ishiguron romaani *[[Pitkän päivän ilta]]* (1989), josta on tehty myös samanniminen elokuva (1993).

Nykyisin tapakomedia on laajentunut teatterista myös televisioon ja elokuvaan. Suosittuja tapakomediaan perustuvia, siis päähahmojensa elämäntapaa ja sosiaalisia käytöstapoja ivailevia televisiosarjoja ovat muun muassa yhdysvaltalainen *[[Frasier]]* sekä brittiläiset *[[Pokka pitää]]* ja *[[Todella upeeta]]*. Tapakomediaa suosivia elokuvaohjaajia ovat esimerkiksi Woody Allen ja Whit Stillman.

## Lähteet
Pentti Happonen

**Pentti Olavi Happonen** (11. syyskuuta 1929 Kuopio – 2. helmikuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen itseoppinut taidemaalari, jonka tyylinä oli naivismi. Ammatiltaan Happonen oli (rakennus)maalari.

Happosen isoisä oli tunnettu kirkkojen koristemaalari Otto Vilho Happonen (1875–?) Vehmersalmelta. Käytyään Helsingin työväenopiston taidemaalarikurssin vuonna 1966 Happonen ryhtyi vapaa-aikoinaan maalaamaan tauluja, ja jäätyään eläkkeelle vuonna 1972 hän omistautui kokonaan taidemaalaukselle. Happosen tauluissa Suomen luonnolla sekä huumorilla on suuri rooli. Hänen taulujaan löytyy esimerkiksi Heinäsen taidesäätiön naivistisesta kokoelmasta, joka on Oulun taidemuseon hallinnassa, Suomen Gallupin säätiön naivismikokoelmasta sekä K&G Karlssonin yksityiskokoelmasta. Mannerheimin lastensuojeluliitolla ja Juha ja Anna-Liisa Karvosella on Happosen tauluja kokoelmissaan.

## Teoksia
*Hallitus koolla, 1979, öljyväri puuvillakankaalle, 50,5 x 65,1 cm
*Pöksyt oksalla, 1979, öljyväri kankaalle, 50,5 x 65,2 cm


Tiedosto:Erakon seuralaiset.jpg|Erakon seuralaiset. Öljy kankaalle
Tiedosto:Perheidylli.jpg|Perheidylli. Öljy kankaalle
Tiedosto:Pelastus.jpg|Pelastus Öljy kankaalle 
Tiedosto:Mutkista selvitään.jpg|Mutkista selvitään. Öljy kankaalle
Tiedosto:Päällikköjen tervehdys.jpg|Päällikköjen tervehdys. Öljy kankaalle
Tiedosto:Isot ja pienet.jpg|Isot ja pienet. Öljy kankaalle
Tiedosto:Vauhtia masinaan.jpg|Vauhtia masinaan. Öljy kankaalle
Tiedosto:Oksalla keinua saa.jpg|Oksalla keinua saa. Öljy kankaalle


## Näyttelyt
* Helsingin työväenopisto 1966 Helsinki
* Taidehuone Vartiainen 1970–1971 Helsinki
* Strindbergin Taidesalonki 1974 Helsinki
* Atelier Beckas 1974 Helsinki
* Galleria Picasso, 1989 Helsinki
* Arvotaide Saari 1992 Helsinki
* Winö Aaltosen museo, Huvinvuoksi-näyttely 2002 Turku
* Muistonäyttely Vehmersalmen kirjastossa 15.6.–15.8.2017

## Lähteet
*Happonen-sukuseura 

### Viitteet
Seitsensormiaraliat

**Seitsensormiaraliat** (*Kalopanax*) on araliakasveihin kuuluva kasvisuku. Siihen sisältyy yksi tai kaksi lajia. Niistä toinen on Itä-Aasiassa alkuperäinen, koristepuuna käytetty seitsensormiaralia (*Kalopanax septemlobus*).

## Lajit
* *[[Kalopanax lutchuensis]]* (Nakai) H.Ohashi – Luokitellaan myös seitsensormiaralian alalajiksi.
* seitsensormiaralia (*Kalopanax septemlobus* (Thunb.) Koidz.)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Kalopanax''
* Suomen Lajitietokeskus: Seitsensormiaraliat – ''Kalopanax''
Carl Fredrik Pöndinen

**Carl Fredrik Pöndinen**, nimi alkuaan *Kalle Pöntinen* (18. tammikuuta 1849 Kronstadt, Venäjä – 7. heinäkuuta 1928 Porrassalmi, Mikkelin maalaiskunta) oli suomalainen Mikkelissä vaikuttanut tukkukauppias, laivanvarustaja ja kauppaneuvos.

Kuparisepän poika Kalle Pöntinen kävi Grenmanin ala-alkeiskoulun Mikkelissä ja muutti sitten 14-vuotiaana Heinolaan kauppa-apulaiseksi kauppias Lemströmin liikkeeseen. Hän palasi Mikkeliin parin vuoden kuluttua ja oli kauppa-apulaisena Juho Pylkkäsen liikkeessä. Kun Pylkkänen kuoli vuonna 1872 Pöntinen osti liikkeen perikunnalta ja ryhtyi harjoittamaan tukkukauppaa ja laivanvarustusta. Hän muutti sukunimensä muotoon *Pöndinen* ja sai kauppaneuvoksen arvon vuonna 1900.

Pöndisellä oli omistuksessaan *Siivo*, *Elli*, *Tapio* ja *Helvi*-nimiset laivat. Siivo-laiva liikennöi pääasiassa Mikkelin ja Pietarin välillä kun taas muut laivat liikennöivät Mikkelistä myös Viipuriin, Helsinkiin ja Tallinnaan. Laivoilla vietiin Mikkelistä voita ja puutavaraa ja tuotiin viljatuotteita, tupakkaa ja rautaa Mikkelin seudun kauppaliikkeisiin. Pöndinen omisti Mikkelissä myös viinikaupan *Mikkelin Viinikauppa Oy*:n nimellä. Hänellä oli vuoteen 1924 saakka kauppakartano Mikkelin torin laidalla ja vuosina 1888-1890 rakennettu kivitalo Porrassalmenkatu 18:ssa. Lisäksi Pöndisellä oli Kotiranta-niminen huvila Porrassalmella joka siirtyi lahjoituksena Mikkelin kaupungille Pöndisen kuoleman jälkeen. Pöndinen oli Mikkelin kaupunginvaltuuston jäsenenä yli 30 vuoden ajan 1875–1907. 

Pöndisen ja hänen sisarensa lahjoittamilla varoilla hankittiin vuonna 1899 Mikkelin kaupunkiseurakunnan kirkkoon Pekka Halosen maalaama alttaritaulu *Jeesus ristillä*, kunnostettiin palokunnan talon juhlasali sekä rahoitettiin Mikkelin kaupunginkirjaston rakentamista 1970-luvulla. Pöndisen mukaan on saanut nimensä Mikkelissä *Pöndisenkuja*. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Carl Fredrik Pöndisen elämäkerta SKS Biografiakeskuksen Talouselämän vaikuttajat-verkkojulkaisussa
Muuriyrtit

**Muuriyrtit** (*Parietaria*) on kasvisuku nokkoskasvien heimossa. Siinä on 25 lajia, joita esiintyy kautta maailman. Pohjoismaissa kasvaa kolme muuriyrttilajia, rento-, pysty- ja amerikanmuuriyrtti, hyvin harvinaisena eteläosassa. Ne ovat poltinkarvattomia ruohoja.

## Lajeja
* *[[Parietaria cretica]]*
* etelänmuuriyrtti (*Parietaria debilis*)
* kanarianmuuriyrtti (*Parietaria filamentosa*)
* rentomuuriyrtti (*Parietaria judaica*)
* marakonmuuriyrtti (*Parietaria mauritanica*)
* pystymuuriyrtti (*Parietaria officinalis*)
* amerikanmuuriyrtti (*Parietaria pensylvanica*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Muuriyrtit – ''Parietaria''
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Muuriyrtit (''Parietaria'')
HJS (edustus)

**HJS** on hämeenlinnalainen jalkapalloseura, jonka miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2022 Kakkosessa. Joukkue käytti aiemmin pelitoiminnassaan nimeä HJS Akatemia, mutta luopui Akatemia-liitteen käytöstä kauden 2020 päätteeksi. 

HJS:n edustusjoukkue toimii junioriseura HJS:n yhteydessä. Sen tarkoituksena on tarjota pelaajapolun jatkumo HJS:n junioripelaajille. 

HJS:n periaatteena oli pitkään olla harjoittamatta miesten edustusjoukkuetoimintaa, mutta kaudeksi 2015 koottiin joukkue Tampereen piirin Kutoseen FC Hämeenlinnan toiminnan hiipumisen myötä. HJS:n edustusjoukkue HJS Akatemia, joka eriytyi omaksi yhdistyksekseen syksyllä 2015, sai kaudeksi 2016 Parolan Visan paikan Nelosesta. Sieltä se nousi kaudeksi 2017 Kolmoseen ja edelleen kaudeksi 2018 Kakkoseen. Kaudella 2019 joukkue teki visiitin  Kolmoseen palaten takaisin Kakkoseen kaudelle 2020. Joukkue sijoittui kauden päätteeksi Kakkosen B-lohkon kolmanneksi. Kaudella 2022-23 HJS:n sijoitus kakkosessa oli kymmenes. Kauden 2023-24 päätteeksi HJS oli seurahistoriansa parhaallasijoituksella lähellä sarjanousua. Joukkue johti otteluparia 3-1 numeroin, mutta hävisi toisen osa-ottelun samoin numeroin. Lopulta Tampere United oli rangaistuspotkukulpailussa parempi numeroin 4-3.

## Päävalmentaja
Joukkueen pelaaja-valmentajana toimi kauden 2022 loppuun asti Lauri Hakanen. Kaudella 2023 joukkuetta valmensi seuran A-junioreiden entinen päävalmentaja Tommi Silvennoinen. Silvennoinen erotettiin päävalmentajan tehtävästä kesken kauden elokuussa 2023. Perusteena oli joukkueen heikko menestys ja riski pudota sarjaporrasta alemmas. Silvennoisen tilalle päävalmentajaksi palkattiin edellisellä kaudella EIF:n valmentajana toiminut Mikko Manninen. Mannisen komennossa HJS säilytti sarjapaikkansa voittamalla kauden viimeisessä pelissä SexyPöxyt. Syksyllä 2025 HJS ilmoitti, että Lauri Hakanen palaa HJS:n päävalmentajaksi. 

## Seuratoimijoita
Toiminnan alussa puheenjohtajaksi valittiin Rovaniemen Palloseurassa ja FC Hämeenlinnassa pelannut Tomi Uusitorppa. Häntä tehtävässä seurasi Joni Meltoranta, jonka pelaajauralta löytyy vuosi FC Hämeenlinnan riveissä. Yhdistyksen puheenjohtajana toimi kaudella 2019-20 Arto Viljanen, joka toimi aikanaan FC Hämeenlinnan pelaajana ja puheenjohtajana. Kauden 2020-21 alussa puheenjohtajaksi valittiin Olli Lehtimäki, joka niin ikään on kuulunut myös FC Hämeenlinnan organisaatioon. Lehtimäki pelasi FC Hämeenlinnan hyökkääjänä ja oli myös joukkueen kapteeni.   

Kauden 2020 päätteeksi joukkue kärsi kovan menetyksen, kun pitkäaikainen kakkosvalmentaja ja Hämeenlinnalaisen jalkapallon kivijalaksikin kutsuttu Teuvo Palkki siirtyi Hämeenlinnasta Ouluun. 

## Kannatuslaulu
Joukkueen epävirallinen maalilaulu on Pojun Esson baariin.

## Nykyinen joukkue

*Päävalmentaja Lauri Hakanen
*Valmentaja Atte Koivuniemi
*Huoltajat Jari Markkula ja Kari Nokkonen
*Fysioterapeutti Jaakko Puronaho 
*Joukkueenjohtaja Perttu Urponen
*Joukkueenjohtaja Markus Heikkinen
*Tiedottaja Marko Kouhia

### Entisiä pelaajia
*  Markus Joenmäki
*  Lauri Hakanen

## Sarjasijoitukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* HJS Akatemia
Laikkiot

**Laikkiot** eli **pteleat** (*Ptelea*) on ruutakasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on kolme lajia. Ne kasvavat alkuperäisinä Meksikossa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Niihin sisältyy koristepensaana kasvatettu humalalaikkio (*Ptelea trifoliata*).

## Lajit
* *[[Ptelea aptera]]* Parry
* *[[Ptelea crenulata]]* Greene
* humalalaikkio eli ptelea (*Ptelea trifoliata* L.)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Laikkiot – ''Ptelea''
* ITIS: ''Ptelea'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Ptelea''
Sontikat

**Sontikat** (*Diphylleia*) on happomarjakasvien (Berberidaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu kolme lajia.

Suvun lajeista varjosontikkaa (*Diphylleia cymosa*) käytetään koristekasvina.

## Lajeja
* *Diphylleia cymosa* eli *Podophyllum cymosum* – varjosontikka
* *[[Diphylleia grayi]]*
* *[[Diphylleia sinensis]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Diphylleia''
Tupelot

**Tupelot** (*Nyssa*) on tupelokasveihin kuuluva kasvisuku ja heimon tyyppisuku. Siinä on kymmenen lajia. Muutamaa pohjoisamerikkalaista ja aasialaista tupelolajia kasvatetaan koristepuuna.

Tupelot ovat kaksikotisia puita. Niiden kukat ovat yksineuvoisia ja sijaitsevat lyhyissä kukinnoissa. Hedekukat ovat viisilukuisia ja niissä on yhteensä kymmenen hedettä kahtena kiehkurana. Emikukat ovat myös viisilukuisia tai joskus nelilukuisia. Hedelmät ovat luumarjamaisia ja niissä on verhiö jäljellä.

## Tupelolajit
* *[[jokitupelo|Nyssa aquatica]]* – jokitupelo
* *[[Nyssa bidoupensis]]*
* *[[Nyssa bifida]]*
* *[[Nyssa biflora]]*
* *[[Nyssa hongiaoensis]]*
* *[[Nyssa javanica]]*
* *[[limettitupelo|Nyssa ogeche]]* – limettitupelo
* *[[kiinantupelo|Nyssa sinensis]]* – kiinantupelo
* *[[mustatupelo|Nyssa sylvatica]]* – mustatupelo
* *[[Nyssa talamancana]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Nyssa''
* Suomen Lajitietokeskus: Tupelot – ''Nyssa''
Annatot

**Annatot** (*Bixa*) on annattokasveihin kuuluva kasvisuku ja annattokasvien heimon tyyppisuku. Siihen kuuluu viisi lajia, joita esiintyy alkuperäisenä Amerikan mantereella. Niihin sisältyy hyötykasvina tunnettu väriannatto (*Bixa orellana*).

## Lajit
* *[[Bixa arborea]]*
* *[[Bixa excelsa]]*
* *Bixa orellana* – väriannatto eli annatto
* *[[Bixa platycarpa]]*
* *[[Bixa urucurana]]* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Bixa''
* Suomen Lajitietokeskus: Annatot – ''Bixa''
Sinisiemenet

**Sinisiemenet** (*Caulophyllum*) on happomarjakasvien (Berberidaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu kolme tai mahdollisesti neljä lajia.

## Lajeja
* *[[kirsisinisiemen|Caulophyllum giganteum]]* – kirsisinisiemen
* *[[idänsinisiemen|Caulophyllum robustum]]* – idänsinisiemen
* *[[amerikansinisiemen|Caulophyllum thalictroides]]* – amerikansinisiemen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Caulophyllum''
Sassafrasit

**Sassafrasit** (*Sassafras*) on laakerikasveihin kuuluva suku. Siinä on kolme lajia, joita kasvaa luontaisesti itäisessä Pohjois-Amerikassa ja Itä-Aasiassa Kiinan ja Vietnamin alueella. Sassafraseihin sisältyy mauste- ja lääkekasvina käytetty amerikansassafras (*Sassafras albidum*).

## Lajit
* amerikansassafras (*Sassafras albidum*) 
* *[[Sassafras randaiense]]*
* *[[Sassafras tzumu]]*

## Katso myös
* australiansassafrakset (*Atherosperma*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Sassafrasit – ''Sassafras''
* UniProt: Taxonomy - ''Sassafras'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Sassafras'' 
* Flora of China: ''Sassafras'' 
* Pherobase: Plant compounds of Genus ''Sassafras''
Harringay Green Lanesin rautatieasema

**Harringay Green Lanesin rautatieasema** on London Overgroundin asema Haringeyn kaupunkipiirissä Lontoossa. Se sijaitsee Gospel Oak to Barking Linen varrella Crouch Hillin ja South Tottenhamin asemien välissä. Asema on Oyster-matkakortin vyöhykkeellä 3. Sieltä ei ole suoria vaihtoyhteyksiä muihin juniin, mutta Lontoon metron Manor Housen asemalle on kävelymatkaa noin yhdeksän minuuttia ja National Railin Harringayn asemalle seitsemän minuuttia.

Asema avattiin 1. kesäkuuta 1880 nimellä **Green Lanes**. Sen nimi on vaihtunut vuosien varrella useaan kertaan: 30. elokuuta 1884 nimeksi tuli **Harringay Park (Green Lanes)**, ja 18. kesäkuuta 1951 se lyheni muotoon **Harringay Park**. Aseman seuraava nimi oli **Harringay Stadium**, joka otettiin käyttöön 27. lokakuuta 1958 ja pysyi käytössä 14. toukokuuta 1990 asti, jolloin uudeksi nimeksi tuli **Harringay East**. Asema sai lopulta nykyisen nimensä 8. heinäkuuta 1991.

Harringay Green Lanesin asemaa käytti noin 720&nbsp;000 matkustajaa kaudella 2017–2018.


Tiedosto:Harringay Green Lanes stn entrance westbound.JPG|Aseman sisäänkäynti
Tiedosto:Harringay Green Lanes stn roundel.JPG|Aseman nimikyltti


## Lähteet
* 

### Viitteet
Skimmiat

**Skimmiat** (*Skimmia*) on ruutakasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on seitsemän Aasiassa esiintyvää lajia. Niihin sisältyy koristepensaana, ruukkukasvina ja leikkovihreänä kasvatettu skimmia (*Skimmia japonica*).

## Lajit
* *[[Skimmia anquetilia]]*
* *[[Skimmia arborescens]]*
* skimmia (*Skimmia japonica*)
* *[[Skimmia laureola]]*
* *[[Skimmia melanocarpa]]*
* *[[Skimmia multinervia]]*
* *[[Skimmia reevesiana]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Skimmia''