open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Swidryn kulttuuri

**Swidryn kulttuuri** oli kivikautinen kulttuuri pohjoisessa Itä-Puolassa, Liettuassa ja Valko-Venäjällä jääkauden päättymisen aikoihin vuosina 11000–9500 eaa. Swidryn kulttuurin alueelta levisi asutusta kauas itään Uralille saakka. Tällä Swidryn kulttuurin asutuksen leviämisellä oli vaikutusta myös suomalais-ugrilaisiin kansoihin. Swidryn kulttuurin vaikutuksesta syntyi jälkiswidryläinen kiveniskennän ja säleiden valmistuksen tekniikka, joka vaikutti mesoliittisen kivikauden loppuvaiheessa (noin 6300-4500 ekr.) Lapin alueella.

## Katso myös

*Kivikausi
*Gravetten kulttuuri
*Kostenkin kulttuuri
*Madeleinen kulttuuri
*Hampurin kulttuuri
*Kundan kulttuuri
*Brommen kulttuuri

## Lähteet
Fada N’Gourma

**Fada N’Gourma** on kaupunkikunta sekä Estin alueen ja Gourman provinssin hallinnollinen keskus Burkina Fasossa. Se sijaitsee 220 kilometriä Ouagadougousta itään. Kunnassa on 187&nbsp;700 ja kaupunkialueella 73&nbsp;200 asukasta (vuonna 2019, väestönlaskenta).

## Maantiede ja väestö
Fada N’Gourman kunnan pinta-ala on 3&nbsp;400,2 ja kaupunkialueen 119,73 neliökilometriä. Kaupunkikunta rajoittuu lännessä Diapangoun ja Diabon, pohjoisessa Yamban ja idässä Matikoalin kuntiin sekä etelässä Kompiengan provinssiin.

Kunta on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Se sijaitsee Niger- ja Otijoen vedenjakajalla. Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 600–900 millimetriä. Luonnonvarainen kasvillisuus on pensas- ja metsäsavannia.

Kuntaan kuuluu 11 kaupunginosaa ja 34 kylää. Asukkaista 45 % on gurmia, 33,8 % moseja, 8,2 % fulbeja, 3,1 % bisoja, 1,3 % lobeja ja 1,3 % dagareja. Puhutuimmat kielet ovat gurma, moore ja fulani. Muslimeja on 48,9 %, katolisia 29,4 %, animisteja 10,7 % ja protestantteja 10,5 %.

## Historia
Gurmavaltion hallitsija Yendabri siirsi pääkaupunkinsa Pamasta Nanoumbaksi kutsuttuun Fada N’Gourmaan 1700-luvun alussa. Valtiosta tuli 1800-luvulla Ouagadougoun mosivaltion vasalli ja vuonna 1895 Ranskan protektoraatti. Se liitettiin vuonna 1897 Dahomeyn ja myöhemmin Ylä-Senegalin ja Nigerin siirtomaahan.

Fada N’Gourma oli siirtomaa-aikana hallintopiirin ja maan itsenäistyttyä aliprefektuurin ja prefektuurin keskus. Se sai kunnallishallinnon vuonna 1970. Gourman provinssi on perustettu vuonna 1984 ja kaupunkikunta vuonna 1995.

## Liikenne, talous ja palvelut
Fada N’Gourma on Burkina Fason itäosan kaupallinen ja liikennekeskus. Se kautta kulkevat Nigeriin ja Beniniin johtavat maantiet RN4 ja RN18.

Alueen pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, riisi, puuvilla, maapähkinä, soija, seesami, lehmänpapu, maapapu, peruna, maniokki, vihannekset ja hedelmät. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, siat, aasit, hevoset ja siipikarja. Kaupungissa on liikenneasema, keskustori, tärkeät karjamarkkinat ja nykyaikainen teurastamo. Käsityöläiset valmistavat tekstiilejä, metalli- ja muita käyttöesineitä sekä suorittavat rakennus- ja korjaustöitä. Teollisuutta edustavat Socoman puuvillankäsittelylaitos, hunajaa ja kosmetiikkaa valmistava Socag, pastöroitua maitoa, jogurttia ja voita tuottava meijeri sekä leipomo.

Kaupungissa toimii joukko julkisia ja yksityisiä lyseoita ja ammattikouluja. Terveyspalveluihin kuuluvat aluesairaala, terveyskeskukset, yksityisvastaanotot ja apteekit. Kulttuuri- ja urheilulaitoksia ovat nuorisotalo ja stadioni.

## Matkailu ja nähtävyydet
Fada N’Gourman nähtävyyksinä mainitaan Nalamboun pyhät kukkulat, gurmavaltion perustajasta Diaba Lomposta muistuttava apinanleipäpuu sekä paikallisten kuninkaiden hautausmaa ja palatsi. Kaupungissa on majoituspalveluja, mutta matkailu ei ole kovin kehittynyttä. Turisteja houkuttelevat lähinnä Burkina Fason, Nigerin ja Beninin rajaseudun luonnonpuistot.

## Lähteet
Herzl-vuori

**Herzl-vuori** (, *Har Hertzel*) on Jerusalemissa sijaitseva Israelin kansallinen hautausmaa, joka on nimetty modernin sionismin perustajan Theodor Herzlin mukaan. Vuonna 1949 avattu hautausmaa sijaitsee 834 metriä korkealla vuorella. Herzlin ohella paikalle on haudattu muun muassa Israelin edesmenneet presidentit. 

## Tunnettuja haudattuja
* Levi Eshkol
* Teddy Kollek
* Golda Meir
* Jitzhak Rabin
* Chaviva Reiková
* Hannah Szenes

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kotisivu
* Find a grave on Mount Herzl
Air Burkina

**Air Burkina**  on Burkina Fason kansallinen lentoyhtiö. Alun perin Air Burkina perustettiin 17. maaliskuuta 1967 nimellä Air Volta. Yhtiön lentokohteita ovat Ouagadougou, Bobo Dioulasso, Niamey, Cotonou, Lomé, Abidjan, Bamako, Dakar ja Pariisi. Ouagadougou on ainoa kohde, josta on lentoja kaikkiin yhtiön kohteisiin.

## Laivasto
Yhtiön laivasto koostuu seuraavista lentokoneista (heinäkuu 2015):

* 1 Embraer 170 (1 tulossa laivastoon)
* 1 McDonnell Douglas MD-87

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Air Burkina
Naftali Temu

**Naftali Temu** (20. huhtikuuta 1945 Sotik – 10. maaliskuuta 2003 Nairobi) oli kenialainen kestävyysjuoksija.

Temu nousi kuuluisuuteen voitettuaan vuoden 1966 Kansainyhteisön kisoissa kuuden mailin juoksun ennen Australian Ron Clarkea. Kaksi päivää myöhemmin Temu osallistui kolmen mailin kilpailuun, jossa sijoittui neljänneksi.

Méxicon kesäolympialaisissa 1968 Temu piti 10 000 metrin juoksun loppukilpailussa niin kovaa vauhtia, että vain Etiopian Mamo Wolde pysyi hänen mukanaan. Viimeisen kierroksen alkaessa Wolde ohitti Temun, mutta Temu kykeni loppusuoralla kiihdyttämään Wolden ohi ja olympiavoittoon. Neljä päivää myöhemmin hän osallistui 5 000 metrin juoksuun, jossa päätyi pronssimitalille Tunisian Mohammed Gammoudin ja Kenian Kipchoge Keinon jälkeen. Temu osallistui vielä maratonille, jolla hän kävi alkumatkasta kovaa kamppailua Mamo Wolden kanssa. Kolmenkymmenen kilometrin kohdalla Wolde aloitti irtiottonsa, johon Temu ei kyennyt vastaamaan. Uupunut Temu putosi lopulta yhdeksänneksitoista.

Olympialaisten jälkeen Temun urheilu-ura kääntyi laskusuuntaan. Hän sijoittui yhdeksänneksitoista vuoden 1970 Kansainyhteisön kisoissa ja karsiutui 10&nbsp;000 metrin alkuerissä Münchenin olympialaisissa 1972. Hän kuoli 57-vuotiaana vaikean sairauden murtamana.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Ray of Light (kappale)

**Ray of Light** on yhdysvaltalaisen poplaulaja Madonnan toinen singlejulkaisu hänen seitsemänneltä studioalbumiltaan *[[Ray of Light]]ilta*. Single julkaistiin huhtikuussa 1998. Kappaleen ovat tuottaneet Madonna ja William Orbit ja sitä olivat heidän lisäkseen säveltämässä Clive Muldoon, Christine Leach ja Dave Curtiss. *Ray of Light* menestyi hyvin nousten singlelistoille ympäri maailmaa, muun muassa Yhdysvalloissa ja Britanniassa. Billboard Hot 100 -listalla kappaleen paras sijoitus oli viides sija. Billboard Hot Dance Music/Club Play -listalla *Ray of Light* ylsi ykköseksi. Kappaleen musiikkivideon ohjasi ruotsalainen Jonas Åkerlund.
Kappaleen ovat alun perin kirjoittaneet Clive Muldoon ja Dave Curtiss, mutta William Orbit ja Christine Leach levyttivät kappaleen uudelleen ennen kuin aloittivat yhteistyön Madonnan kanssa.
Cape Yorkin niemimaa

**Cape Yorkin niemimaa** () sijaitsee Queenslandin osavaltion pohjoisosassa Australiassa. Sen pohjoisin kohta on Cape York (koordinaatit ), joka on samalla Australian mantereen pohjoisin kärki. Niemimaan nimesi luutnantti James Cook vuonna 1770 Yorkin herttuan prinssi Edward Augustuksen mukaan.

Cape Yorkin pohjoisimmasta kohdasta on vain 140 kilometrin matka Uuteen-Guineaan halki saaristoisen Torresinsalmen. Niemimaan länsipuolella sijaitsee Carpentarianlahti ja itäpuolella Korallimeri. Niemimaan pinta-ala on noin 137&nbsp;000 neliökilometriä, eli se on suurempi kuin Kreikka tai Englanti, mutta alueen väkiluku on vain noin 18&nbsp;000.

## Maantiede

Aikojen saatossa alueen maisemia on muokannut erittäin voimakas eroosio, ja siitä on tullut lähes tasaista tasankoa. Alueen korkeimmat kohdat ovat niemimaan itäosissa sijaitsevia matalia kukkuloita, joista korkeimmat muodostavat Queenslandin Iron Rangen, joka on tunnettu epätavallisista sademetsistään. Näissä sademetsissä asuu useita eläinlajeja, joita esiintyy lisäksi vain Uuden-Guinean saarella. Maaperä on huomattavan epäravinteikasta, jopa verrattuna muuhun Australiaan. Alueen maaperä on köyhää ja hankalaa muokata, eikä satoja saada kasvamaan edes maaperää lannoittamalla. Tämä on pääsyy alueen harvalle asutukselle.

Carpentarianlahden rannikolla on runsaita bauksiittiesiintymiä. Kaivostoiminnan keskus on Weipan kaupunki.

### Asutuskeskukset
* Cooktown
* Lakeland
* Laura
* Coen
* Weipa

### Aboriginaalien yhteisöt
* Wujal Wujal
* Hopevale
* Lockhart River
* Injinoo
* New Mapoon
* Umagico
* Old Mapoon
* Napranum
* Aurukun
* Pormparaaw
* Kowanyama
* Bamaga (*Torresinsalmen saaristolaisten kylä mannermaalla*)
* Seisia (*Torresinsalmen saaristolaisten kylä mannermaalla*)

## Ilmasto
Ilmastollisesti Cape Yorkin niemimaa sijaitsee monsuunialueella, jossa sadekausi kestää marraskuusta huhtikuuhun ja kuiva kausi toukokuusta lokakuuhun. Vuotuinen sademäärä on korkea, vaihdellen Iron Rangen 2000 millimetristä alueen etelärajan 700 millimetriin.

## Vesistöt
Alueella virtaa useita jokia, kuten Endeavour-, Annan-, Bloomfield-, Pascoe-, Jardine-, Wenlock-, Archer-, Holdroyd-, Mitchell- ja Staatenjoet. Cape Yorkin niemimaan alueen laskuvesien määrä on kaikkiaan neljännes Australian pintavesien laskuvesimäärästä.

## Liikenne ja teollisuus
Maantie yhdistää Cairnsin ja Atherton Tablelandsin Lakelandiin ja Cooktowniin. Rankat vesisateet joulu–toukokuussa saattavat katkaista Lakelandista pohjoiseen niemimaan kärkeen johtavan maantien.

Cooktownista Lauraan johtava rautatie valmistui 1888 ja se lakkautettiin 1961.

Pääelinkeinot ovat turismi, kaivosteollisuus, kalastus ja karjankasvatus.

## Historia
Aboriginaalit ovat asuneet alueella jo yli 50&nbsp;000 vuoden ajan. Eräs maailman runsaslukuisimmista kivimaalausesiintymistä sijaitsee pienen Laura-nimisen kaupungin ympäristössä.

## Aiheesta muualla

*"Cape York 2003 Trip Report"  yksityiskohtainen vaellusraportti 
*"A Cape to Adventure" 
*Cooktown and Cook Shire – virallinen internetsivu 
*Nature's PowerHouse , Cooktownin kasvitieteellinen puutarha
Konrad Knudsen

**Konrad Gustav Knudsen** (19. elokuuta 1890 Drammen, Norja – 16. kesäkuuta 1959) oli norjalainen taidemaalari, toimittaja ja kansanedustaja.

Knudsen toimi maalarina Drammenissa vuosina 1904–1908, ennen kuin matkusti Yhdysvaltoihin. Yhdysvalloissa hän työskenteli rakennustyöläisenä ja maalasi vapaa-ajallaan. Hänestä tuli toimittaja paikalliseen norjankieliseen sanomalehteen. Knudsen palasi Drammeniin 1920 ja maalasi siellä vuoteen 1923, jolloin hän sai töitä Fremtiden-sanomalehdestä. Hän kuului Norjan työväenpuolueeseen vuodesta 1921, ja vuonna 1937 hänet valittiin Norjan parlamenttiin eli stortingetiin.  

Vuonna 1935 neuvostoliittolaisen vallankumousmiehen Lev Trotskin oleskelupa umpeutui Ranskassa. Trotski sai turvapaikan Norjasta silloisen oikeusministerin, myöhemmin YK:n pääsihteerin Trygve Lien kutsumana. Trotski asui taidemaalari Knudsenin kotona Norderhovissa Hønefossin lähellä. Vuonna 1937 Norjan hallitus määräsi Neuvostoliiton painostuksesta Trotskin kotiarestiin. Neuvostoliittolaisten virkamiesten kanssa käytyjen pitkien neuvottelujen jälkeen Trygve Lie määräsi Trotskin muuttamaan Norjasta Meksikoon. Toisen maailmansodan aikana Knudsen asui Ruotsissa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa. Hän palasi Norjaan sodan jälkeen.

## Lähteet
Nokouéjärvi

**Nokoué** on järvi Etelä-Beninissä, Cotonoun pohjoispuolella. Se on 20 kilometriä pitkä ja 11 kilometriä leveä. Järven länsilaidalla on kuuluisa Ganvién veden ylle rakennettu kylä. Nokouéen laskevat sen pohjoisosassa So ja Ouémé. Järvi on tärkeä linnuille. Se on yhdistetty mereen kahdella kanavalla.

Vuonna 1960 järvestä mereen vieviä ojia levennettiin. Järviveden ollessa matalalla joulukuusta toukokuuhun merivesi virtaa järveen päin nousuveden aikaan. Sateiden jälkeen joet tuovat jälkeen ravinteita, ja vesihyasintti kasvaa laajoina mattoina. Suolaisen veden purskeet tappavat vesihyasintteja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Duncan Ferguson

**Duncan Ferguson** (27. joulukuuta 1971 Stirling) on skotlantilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Tammikuusta 2023 lähtien hän on toiminut Forest Green Roversin päävalmentajana.

## Ura pelaajana

Hyökkääjänä pelaava Ferguson aloitti ammattilaisuransa kaudella 1990–1991 Dundee Unitedissa. Ensimmäisellä kaudellaan Ferguson pääsi yhdeksässä sarjapelissä kentälle ja viimeisteli yhden maalin. Kaudella 1991–1992 Ferguson viimeisteli 15 maalia 38 pelissä, mikä on hänen ennätyksensä Skotlannin ajoilta. Kaudeksi 1993–1994 Ferguson vaihtoi Glasgow'n suurseura Rangersin paitaan. Aikaa Rangersissa varjosti pelikentällä tapahtuneesta yhteenotosta Raith Roversin John McStayn kanssa Fergusonille määrätty vankeustuomio. Myös peliaika Rangersissa jäi vähiin, ja lokakuussa 1994 hän siirtyi Englannin Valioliigan Evertoniin. Joulukuussa 1998 Ferguson myytiin Newcastle Unitediin kahdeksan miljoonan punnan siirtosummalla, mutta hän palasi elokuussa 2000 Evertoniin. Ferguson kärsi vankeustuomionsa Barlinnien vankilassa syksyllä 1995. Hän katsoi tuomion johtuvan Skotlannin jalkapalloliiton toimista ja kieltäytyi tämän jälkeen pelaamasta Skotlannin maajoukkueessa.

Vaikka Ferguson ei ollut Evertonissa varsinainen maalitykki (ennätys kaudelta 1997–1998 oli 11 maalia) saavutti hän paikan seuran kannattajien sydämissä tekemällä tärkeitä maaleja muita suurseuroja vastaan. Ferguson tunnettiin kovasta ja aggressiivisesta pelityylistään, joka saattoi hänet usein vaikeuksiin tuomareiden kanssa.

Fergusonin sopimus Evertonin kanssa päättyi kauden 2005–2006 loppuun, minkä jälkeen myös hänen ammattilaisuransa päättyi.

## Ura valmentajana

Pelaajauransa jälkeen Ferguson suoritti UEFA:n valmentajalisenssin. Hän toimi Evertonin organisaatiossa U18-joukkueen apuvalmentajana vuosina 2011–2014. Helmikuussa 2014 hän nousi edustusjoukkueen valmennustiimiin.

Joulukuussa 2019 Ferguson nimitettiin Evertonin väliaikaiseksi päävalmentajaksi potkut saaneen Marco Silvan tilalle. Hän palasi apuvalmentajan rooliin Carlo Ancelottin tultua seuran päävalmentajaksi myöhemmin joulukuussa. Ancelottin siirryttyä Real Madridiin kesällä 2021 Fergusonille tarjottiin apuvalmentajan paikkaa espanjalaisseurasta, mutta hän päätti jatkaa uraansa Evertonissa.

Tammikuussa 2022 Fergusonista tuli toistamiseen Evertonin väliaikainen päävalmentaja Rafael Benítezin saatua potkut. Hän valmensi joukkuetta yhdessä ottelussa, kunnes siirtyi päävalmentajaksi nousseen Frank Lampardin apuvalmentajaksi. Ferguson jätti Everton kauden 2021/22 päätteeksi.

Tammikuussa 2023 Fergusonista tuli Englannin Ykkösliigan Forest Green Roversin päävalmentaja.

## Muuta

Säveltäjä Osmo Tapio Räihälän orkesteriteos *Barlinnie Nine* on "musiikillinen muotokuva" Duncan Fergusonista. Sävellyksen kantaesityksen iltana huhtikuussa 2005 Ferguson viimeisteli voittomaalin Evertonille Manchester Unitedia vastaan.

## Lähteet
Frankensteinin poika

**Frankensteinin poika** (engl. *Son of Frankenstein*) on vuonna 1939 valmistunut elokuva. Sen on ohjannut Rowland V. Lee. Elokuva on jatkoa kahdelle aikaisemmalle elokuvalle *[[Frankenstein (vuoden 1931 elokuva)|Frankenstein]]* (1931) ja *[[Frankensteinin morsian]]* (1935).

## Juoni
Henry Frankensteinin poika Wolf tulee vaimonsa ja poikansa kanssa isänsä vanhaan asuntoon. Hän löytää isänsä työpajasta vanhan Ygor-nimisen miehen, joka on yritetty hirttää. Ygor vie Frankensteinin katsomaan Henryn ja tämän isän hautoja kellariin ja samalla sieltä löytyy Frankensteinin hirviö. Se ei ole kuollut, mutta on erittäin sairas. Nuori Frankenstein alkaa hoitaa hirviötä kuntoon kunnioittaen isäänsä, joka hänen mielestään oli suuri nero luodessaan keinotekoisesti elämää. Wolf saa isänsä luomuksen fyysisesti kuntoon, mutta ei onnistu saamaan sitä henkisesti tasapainoiseksi. Hirviö tottelee vain Ygoria ja sen takia Wolfin perhe ja koko kylä ovat vaarassa.

## Roolit

## Kohtelu Suomessa
Valtion filmitarkastamo kielsi elokuvan kokonaan 1939, joten elokuvaa ei saanut Suomessa laillisesti esittää eikä levittää. Kieltopäätöstä yritettiin kumota uusintatarkastuksessa vuonna 1955, mutta filmitarkastamon seuraaja Valtion elokuvatarkastamo piti kiellon ennallaan. Täyskielto kumoutui vasta 1.1.2001 kuvaohjelmien tarkastusta koskevan lakimuutoksen yhteydessä aikuissensuurin poistuttua Suomesta.

## Lähteet
Wim Slijkhuis

**Willem Frederik ”Wim” Slijkhuis** (13. tammikuuta 1923 Leiden – 28. kesäkuuta 2003 Badhoevedorp) oli alankomaalainen kestävyys- ja keskimatkojen juoksija.

Slijkhuis alkoi kilpailla kansallisissa kilpailuissa vuonna 1940. Toisen maailmansodan jälkeen hän aloitti kansainvälisen uransa. Oslon EM-kilpailuissa 1946 hän voitti hopeaa 5 000 metrin juoksussa Ison-Britannian Sydney Woodersonin jälkeen.

Lontoon olympialaisissa 1948 Sljkhuis jäi 5&nbsp;000 metrillä pronssille Belgian Gaston Reiffin ja Tšekkoslovakian Emil Zátopekin jälkeen ajalla 14.26,8. Hän osallistui myös 1 500 metrin juoksuun, jossa aloitti loppukirinsä liian myöhään ja jäi jälleen pronssille ajalla 3.50,4. Slijkhuisin saavutukset jäivät hänen maannaisensa Fanny Blankers-Koenin varjoon, sillä Blankers-Koen voitti neljä kultaa samoissa olympialaisissa.

Brysselin EM-kisoissa 1950 Slijkhuis onnistui voittamaan 1&nbsp;500 metrin kilpailun, mutta Helsingin olympialaisissa 1952 hän ei saavuttanut merkittävää menestystä. Slijkhuis joutui lopettamaan urheilu-uransa 1954 loukkaantumisten takia. Yhteensä hän voitti uransa aikana 11 Alankomaiden mestaruutta ja teki 29 Alankomaiden ennätystä. Hänet tunnettiin kilpauransa aikaan omapäisenä urheilijana, joka joutui usein riitoihin toimitsijoiden kanssa.

## Lähteet
Jonathan Nolan

**Jonathan Nolan** (s. 6. kesäkuuta 1976 Lontoo) on brittiläinen kirjailija ja käsikirjoittaja, joka tunnetaan muun muassa kirjoittamastaan novellista *[[Memento mori (novelli)|Memento Mori]]*, johon pohjautuu *[[Memento]]*-elokuvan käsikirjoitus.

Nolan syntyi vuonna 1976 Lontoossa ja vietti lapsuutensa Chicagossa. Hän valmistui Georgetownin yliopistosta 1999. Hänen veljensä on elokuvaohjaaja Christopher Nolan.

Vuonna 2015 HBO palkkasi Jonathan Nolanin käsikirjoittamaan *[[Säätiö-sarja|Säätiö]]*-trilogiaan perustuvaa televisiosarjaa.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisio

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Mantorras

**Pedro Manuel Torres**, pelaajanimeltään **Mantorras**, (s. 18. maaliskuuta 1982 Luanda, Angola) on angolalainen 179 senttimetriä pitkä jalkapalloilija, joka edusti pitkään portugalilaista SL Benficaa. Mantorrasin pelipaikka oli hyökkääjä.

## Ura
Mantorras aloitti ammattilaisuransa Alvercassa, jossa hän pelasi kaudet 1999–2000 ja 2000–2001. Noiden kahden kauden jälkeen hän siirtyi Benficaan. Seurajoukkueuran parhaita saavutuksia ovat Portugalin liigamestaruus, Portugalin Cupin voitto ja Portugalin Supercupin voitto.

## Maajoukkueura
Angolan maajoukkueessa Mantorras on pelannut 34 ottelua. Pelaamissaan maaotteluissa hän on tehnyt kuusi maalia. Vuonna 2001 hänet valittiin maanosansa parhaaksi nuoreksi jalkapalloilijaksi. Hän kuului Angolan joukkueeseen MM-kisoissa 2006 ja pääsi kahdessa ottelussa vaihtopelaajana kentälle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Mantorras FootballDatabase-tietokannassa
Joe Pantoliano

**Joe Pantoliano** (s. 12. syyskuuta 1951 Hoboken, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi amerikanitalialaisille vanhemmille. Pantoliano tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa *[[Arkajalat]]*, *[[Bound (vuoden 1996 elokuva)|Bound]]*, *[[Keskiyön pako]]*, *[[Matrix (elokuva)|Matrix]]*, *[[Memento]]* ja *[[Percy Jackson: Salamavaras]]* sekä televisioroolistaan *[[Sopranos]]issa*. Hän myös ääninäytteli Luigi Goterellia videopelissä *[[Grand Theft Auto III]]*. Vuonna 2003 Pantoliano sai Emmy-palkinnon *Sopranos*-roolistaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
David Weir

**David Weir** (s. 10. toukokuuta 1970 Falkirk) on skotlantilainen jalkapallopelaaja, jonka pelipaikka on puolustaja. Hän pelasi muun muassa englantilaisseura Evertonissa sekä viimeiset pelivuotensa Skotlannin Valioliigan Glasgow Rangersissa. Hän pelasi Skotlannin maajoukkueessa 69 ottelua ja teki niissä yhden maalin vuosina 1997–2010.

David Weir aloitti ammattilaisuransa kotikaupungissaan Falkirkissa kaudella 1992–1993, missä hän pelasi 30 sarjapeliä tehden yhden maalin. Neljällä kaudellaan Falkirkissa Weir pelasi yhteensä 132 sarjapeliä (8 maalia). Kaudeksi 1996–1997 Weir siirtyi Heart of Midlothianin eli Heartsin riveihin. Heartsissa Weir pelasi kaksi ja puoli kautta (ensimmäisellä kaudellaan hän teki ammattilaisuransa maaliennätyksen, kuusi maalia), kunnes siirtyi tammikuussa 1999 Englannin Valioliigan Evertoniin. Kaudella 2005–2006 Weir oli seuransa mukana pelaamassa ensin Mestarien liigan karsinnoissa ja sitten UEFA Cupissa. Molemmat yritykset jäivät seuran kannalta lyhyeksi.

Kaudeksi 2008–2009 Weir siirtyi takaisin kotimaahansa Skotlantiin ja Rangersiin.

## Lähteet
Norfolk (täsmennyssivu)

**Norfolk** on alun perin englantilaisen kreivikunnan nimi, katso Norfolk.

* USS Norfolk (SSN-714), Yhdysvaltain laivaston ydinsukellusvene
;Britannian kuninkaallinen laivasto
* HMS Norfolk (1693), 80-tykkinen kolmannen luokan alus
* HMS Norfolk (1757), 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
* HMS Norfolk (78), County-luokan risteilijä
* HMS Norfolk (D21), County-luokan ohjushävittäjä
* HMS Norfolk (F230), Tyypin 23 fregatti

## Paikkakuntia
* Norfolk (Connecticut)
* Norfolk (Massachusetts)
* Norfolk (Nebraska)
* Norfolk (New York)
* Norfolk (Virginia)
** Norfolkin laivastotukikohta
* Norfolkin piirikunta (Massachusetts)
* Norfolkin piirikunta (Ontario)
* Norfolkinsaari, saari läntisellä Tyynellämerellä
Telê Santana

**Telê Santana da Silva**, joka yleensä tunnettiin vain nimellä **Telê Santana** (26. kesäkuuta 1931 Itabirito, Minas Gerais, Brasilia – 21. huhtikuuta 2006 Belo Horizonte, Minas Gerais, Brasilia) oli brasilialainen jalkapalloilija ja myöhemmin jalkapallovalmentaja.

## Pelaajaura
Telê Santana ei pelaajana saavuttanut järin menestyksekästä uraa, vaikka edustikin useita maansa huipputason seuroja kuten Fluminensea, Guarania, Madureiraa ja Vascoa. Hän kuului urallaan myös Brasilian maajoukkueen rinkiin, mutta joutui tyytymään lähinnä reservimiehen osaan. Hänen pelipaikkansa oli vasen laitalinkki, joskin hän aloitti uransa maalivahtina.

## Valmentajaura
Telê Santana aloitti valmentamisen vuonna 1967 Fluminensen juniorijoukkueessa. Parin vuoden kuluttua hän siirtyi valmentamaan aikuisjoukkueita. Urallaan hän valmensi kotimaassaan Fluminensea, Atlético Mineiroa, Grêmiota, SE Palmeirasia, Flamengoa ja São Pauloa sekä kahteen otteeseen maajoukkuetta, vuosina 1982 ja 1986. Kumpanakin vuonna Telê Santana luotsasi Brasiliaa MM-kisoissa. Maajoukkuepestien välisen ajan hän valmensi saudiarabialaista liigajoukkuetta al-Ahlyä. Parhaiten Telê Santana muistetaan maajoukkueen lisäksi São Paulosta, jonka hän valmensi muun muassa kaksi kertaa Copa Libertadoresin ja Maailmanpokaalin voittoihin. 

## Valmentajauran jälkeinen elämä
Hän joutui lopettamaan valmentamisen sairastuttuaan vuonna 1996 iskemiaan, joka vuonna 2003 johti vasemman jalan amputointiin. Vuoden 2006 huhtikuussa hän menehtyi suolistotulehdukseen.

## Aiheesta muualla
*MTV3:n uutinen Telê Santanan kuolemasta
Tuskegee

**Tuskegee** (engl. [tʌsˈkiːɡiː]) on kaupunki itäisessä Alabamassa, Yhdysvalloissa. Vuonna  siellä oli noin 11&nbsp;846 asukasta. Kaupunki tunnetaan erityisesti mustan ihmisoikeustaistelijan Rosa Parksin ja laulaja Lionel Richien syntymäkaupunkina. Tuskegee on tyypillinen köyhä alabamalainen kaupunki, jossa noin 95&nbsp;prosenttia asukkaista on tummaihoisia. Kaupungissa sijaitsee Tuskegeen yliopisto ja ilmestyy sanomalehti The Tuskegee News. Kaupunki on myös tunnettu Yhdysvaltain armeijan ilmavoimien toisen maailmansodan aikana Euroopassa toimineesta tummaihoisista miehistä muodostetusta P-39 Airacobra-laivueesta, joka tunnettiin epävirallisesti nimellä Tuskegee Airmen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
La Chaux-de-Fonds

**La Chaux-de-Fonds** on kaupunki Sveitsin Juravuoristossa tuhannen metrin korkeudella merenpinnasta ja pari kilometriä Ranskan rajasta. Se on Geneven ja Lausannen jälkeen Sveitsin ranskankielisen alueen kolmanneksi suurin kaupunki. Kaupungin asukasmäärä on noin 39&nbsp;000. Se on pysynyt lähes samana yli sadan vuoden ajan.

## Historia
Alueen ensimmäiset asukkaat tulivat seudulle noin 10&nbsp;000 vuotta sitten ja olivat epipaleoliittisen kauden ihmisiä. 1300-luvun alussa alueet olivat valangien loordien hallussa ja alueen ihmisen pääelinkeino oli maanviljely. Ensimmäinen kirkko rakennettiin La Chaux-de-Fondsiin vuonna 1528, ja 1500-luvun lopussa kaupungista tuli tärkeä tienristeys Neuchâtelin ja Franche-Comten alueiden välillä.

La Chaux-de-Fondsin väkiluku kasvoi kolmikymmenvuotisen sodan aikana lähinnä kaupankäynnin kannalta strategisen sijainnin takia, mutta alueen talous lähti vasta 1700-luvulla kunnolla käyntiin pitsin kehittämisen ja kelloteollisuuden avulla.

Kaupunki paloi kokonaan vuoden 1794 suuressa tulipalossa ja vasta vuonna 1835 Charles Henry Junod julkisti uuden kaupunginrakennussuunnitelman.

## Talous
Kaupungin talous perustuu teollisuuteen ja suuriin kellotehtaisiin, joista kuuluisimpia ovat Girard-Perregaux, TAG Heuer, Corum ja Breitling.

## Kulttuuri
Kaupungin arkkitehtuuri on ottanut vaikutusta art nouveau -tyylistä. La Chaux-de-Fonds on yhdessä läheisen Le Loclen kaupungin kanssa maailmanperintökohde. Kaupungit ovat kulttuurikohde, jonka arvo on kelloteollisuuden tarpeista tapahtuneessa kaupunkisuunnittelussa ja -rakentamisessa.

Kaupungissa on kansainvälinen kelloteollisuuden museo. Kaupungin sanomalehteä L'impartialia on julkaistu vuodesta 1880 lähtien.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin internetsivut
Egyptinkobra

**Egyptinkobra** eli **kleopatrankobra** tai **aspiskäärme** (*Naja haje*) on erittäin myrkyllinen käärme. Se on kymmenen kertaa niin myrkyllinen kuin silmälasikäärme. Egyptinkobra elää Saharan, Pohjois-Afrikan ja Arabian niemimaan savanneilla, kuivissa metsissä ja puoliaavikoilla. Se voi kasvaa lähes kolme metriä pitkäksi. Muiden kobrien tavoin se kohottaa päänsä ilmaan tuntiessaan itsensä uhatuksi ja levittää niskansa leveäksi hupuksi. Jos tämä ei saa tunkeilijaa perääntymään kobra lähestyy ja valmistautuu iskuun. Egyptinkobran kuonon rostraalisuomu on hyvin pieni verrattuna samannäköiseen eteläafrikkalaiseen juovakuonokobraan (*Naja annulifera*), jonka rostraalisuomu on laajentunut. Egyptinkobran ravintoon kuuluvat muut käärmeet, sammakot, pikkunisäkkäät, linnut ja niiden munat. Se munii 10–20 munaa.

Kerrotaan, että Egyptin kuningatar Kleopatra valitsi egyptinkobran, kun hän vuonna 30 eaa. teki itsemurhan eli antoi myrkkykäärmeen purra itseään. Lajin myrkky onkin hyvin voimakasta hermomyrkkyä, jolloin vain 15 milligrammaa riittää riistämään ihmisen hengen. Egyptinkobra esiintyy myös Tutankhamonin kuolinnaamiossa, jossa käärme kuvataan uhkausasennossa, aivan kuin se haluaisi suojella hallitsijaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ITIS: ''Naja haje'' 
* The University of Adelaide, Australia, Clinical Toxinology Resources: Naja haje
Carrie-Anne Moss

**Carrie-Anne Moss** (s. 21. elokuuta 1967 Burnaby, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan erityisesti roolistaan Trinitynä elokuvasarjassa *[[Matrix (elokuvasarja)|Matrix]]*. 1980-luvun lopulla hän muutti Espanjaan luomaan uraa mallina, mutta vuonna 1992 hän muutti ensimmäisen televisioroolinsa vuoksi Los Angelesiin. Muita hänen tunnettuja roolejaan ovat Natalie elokuvasta *[[Memento]]* sekä Caroline Clairmont elokuvasta *[[Pieni suklaapuoti (elokuva)|Pieni suklaapuoti]]*. Moss meni naimisiin näyttelijä Steven Royn kanssa vuonna 1999, ja he saivat lapsen kesällä 2003. Vuonna 2007 hän näytteli elokuvassa *[[Paranoia (vuoden 2007 elokuva)|Paranoia]]*. Hän toimi myös Aria T’Loak -nimisen kuvitteellisen hahmon ääninäyttelijänä pelisarjassa *[[Mass Effect (pelisarja)|Mass Effect]]* ja näytteli Jeri Hogarthia *[[Jessica Jones (televisiosarja)|Jessica Jonesissa]]* (2015–2019) ja muissa Marvelin Netflix-sarjoissa.

## Filmografia

## Aiheesta muualla

* 
* 
*
Ashikaga

**Ashikaga** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tochigin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin lounaisosassa Watarasejoen varrella. Kaupunki on rakentunut Ashiovuorten eteläjuurelle. Etelässä kaupunki rajautuu Gunman prefektuuriin. Ashikagassa on 143&nbsp;544 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 177,76 neliökilometriä.

Ashikaga oli historiallisesti tärkeä liikenteen solmukohta, jossa sijaitsi myös yksi Tōsandō-tiereitin postiasemista (*[[shukuba]]*). Keskiajalla sieltä sai alkunsa vaikutusvaltainen Ashikaga-klaani. Sittemmin Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla kaupungista tuli Utsunomiyan daimiokunnan paikallinen hallintokeskus. Perinteinen elinkeino oli silkin kudonta. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Ashikaga sai vuonna 1921. Sen jälkeen se on kasvanut useiden kuntaliitosten kautta. Kaupunkiin on toisen maailmansodan jälkeen sijoittunut tekstiiliteollisuuden lisäksi myös metalli-, kone-, kumi- ja muoviteollisuutta, joiden myötä kaupungin elinkeinorakenne on monipuolistunut.

Ashikagan rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat historiallinen, jo keskiajalta lähtien toiminut Ashikaga-koulu, jossa säilytetään monia kansallisaarteiksikin valittuja dokumentteja, ja Ashikaga-klaanin residenssin paikalle rakennettu Banna-jin buddhalainen temppeli. Muita nähtävyyksiä ovat Kuritan taidemuseo, jossa on esillä keramiikkaa, taidemaalari Takazaki Sōunin teoksia esittelevä Sōun-taidemuseo ja Orihime-jinjan šintolainen pyhäkkö ympäröivine puistoineen. Ashikagaa palvelevat JR Higashi-Nihonin Ryōmō-linja ja Tōbu-rautateiden Isesaki-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Ashikaga Ashikaga-School Kuri 1.JPG|Historiallinen Ashikaga-koulu
Tiedosto:BannajiHondo.JPG|Banna-jin temppeli
Tiedosto:Ashikaga City View 1.JPG|Näkymä Ashikagaan
Tiedosto:Ashikaga city center area Aerial photograph.1986.jpg|Ashikagan kantakaupunki vuoden 1986 ilmakuvassa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Evelyn Ashford

**Evelyn Ashford** (s. 15. huhtikuuta 1957 Shreveport, Louisiana) on yhdysvaltalainen pikajuoksija. Hän voitti 100 metrin juoksun olympiakultaa Los Angelesissä 1984.

Hän tuli viidenneksi sadan metrin juoksussa jo 1976 olympialaisissa 19-vuotiaana. Hän olisi ollut yksi ennakkosuosikeista 1980 olympialaisissa, mutta Yhdysvallat boikotoi Moskovan kisoja. Vuonna 1983 hän juoksi 100 metrillä ME-ajan 10,79 Colorado Springissä ja oli suosikki voittamaan 100 metrin maailmanmestaruuden yleisurheilun ensimmäisissä maailmanmestaruuskilpailuissa Helsingissä. Ashford oli välierissä nopeampi kuin lopullinen voittaja Itä-Saksan Marlies Göhr. Loppukilpailussa Evelyn Ashford reväytti reitensä kesken juoksun ja keskeytti. Vuonna 1984 puolestaan itäsaksalaiset boikotoivat kisoja ja Ashford voitti kultaa olympiaennätysajalla 10,97. Hän oli ankkuriosuuden juoksija 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestinjuoksussa ja voitti toisen kultamitalin. Samana vuonna Zurichissa hän juoksi ME-ajan 10,76 voittaen Marlies Göhrin. Vuonna 1988 hän oli Yhdysvaltain joukkueen lipunkantajana olympialaisten avajaisissa. Ashford saavutti olympiahopeaa 100 metrin juoksussa. Ashford juoksi ankkuriosuuden 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestinjuoksussa ja voitti olympiakultaa. Barcelonan olympiakisoissa 1992 Ashford voitti olympiakultaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestinjuoksussa.

## Lähteet
Kirjasalo

**Kirjasalo** () on entinen kyläryhmä Inkerissä nykyisen Leningradin alueen Seuloskoin piirin Kuivaisin kunnan alueella. Se sijaitsi Karjalankannaksen keskiosassa Suomen ja Venäjän vanhan rajan tekemässä mutkassa. Pohjoisessa ja idässä alue rajoittuu Tungelmajokeen ja idässä Saijanjokeen.

Kyläryhmän osia olivat Autio, Pusanmäki, Tikanmäki, Uusikylä ja Vanhakylä. Seudulla oli myös Kirjasalon kartano ja tulliasema. Suomen puolelle Lipolan kylään (nykyinen Kotovo) johti kivetty maantie.

Kirjasalo mainitaan 1600-luvun kartoissa. Sen asukkaat olivat luterilaisia inkerinsuomalaisia, jotka kuuluivat Lempaalan seurakuntaan. Vuoteen 1861 saakka he olivat kartanonherrojen maaorjia. Pietarin kihlakunnan Korkiamaan volostiin kuuluneissa kylissä oli vuonna 1905 yhteensä 344 asukasta.

Vuosina 1919–1920 Kirjasalo oli Suomen tukemien inkeriläisten joukkojen miehittämä niin sanottu Kirjasalon tasavalta. Vuonna 1926 perustettiin Kuivaisin piiriin kuulunut suomalainen kansallinen kyläneuvosto. Sen alueella asui 356 suomalaista, 53 venäläistä ja kolme muiden kansallisuuksien edustajaa. Kirjasalon suomalaiset karkotettiin muualle Neuvostoliittoon 1930-luvun puoliväliin mennessä. Kyläneuvosto lakkautettiin vuonna 1936.

Nykyään Kirjasalo on täysin asumatonta seutua. 1990-luvulle saakka sitä käytettiin laidunmaana. Hylättyjen peltojen keskellä voi nähdä rakennusten perustuksia ja villiintyneitä omenapuita. Seudulla on myös suomalaisten jatkosodan aikana rakentamien linnoituslaitteiden jäännöksiä sekä vuonna 1919 kaatuneiden puna-armeijalaisten veljeshauta muistomerkkeineen.

## Lähteet
Jonas Hamm

**Jonas Henrik Hamm** (s. 2. toukokuuta 1980 Hampuri, Saksa) on suomalainen entinen keskimatkojen juoksija. Hänellä on myös Saksan kansalaisuus.

Hamm on voittanut 1&nbsp;500 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuosina 2004, 2005 ja 2007 sekä sijoittunut toiseksi vuosina 2009 ja 2010. 800 metrillä hän sai SM-hopeaa 2010. Sisäratojen Suomen-mestaruuden hän voitti 1&nbsp;500 metrillä 2011. Saksan-mestaruuskilpailuissa Hamm on voittanut kultaa sisäradoilla 3&nbsp;000 metrillä vuonna 2011 ja pronssia ulkoradoilla 1&nbsp;500 metrillä vuosina 2005, 2009 ja 2011.

Arvokilpailuissa Hamm on osallistunut 1&nbsp;500 metrille Helsingin MM-kisoissa 2005, Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 ja Barcelonan EM-kisoissa 2010 karsiutuen joka kerta alkuerissä. Pariisin EM-hallikisoissa 2011 hän osallistui 3&nbsp;000 metrille, mutta karsiutui tälläkin kertaa alkuerissä.

Virallisissa kilpailuissa Hamm ei ole esiintynyt vuoden 2013 jälkeen.

## Henkilökohtaiset ennätykset
:Lähde: Tilastopaja
;Ulkoradat
*800 metriä: 1.47,84 (2004)
*1 500 metriä: 3.39,93 (2010)
*3 000 metriä: 8.05,37 (2005)

;Sisäradat
*800 metriä: 1.50,39 (2006)
*1 500 metriä: 3.44,40 (2006)
*maili: 4.04,72 (2004)
*3 000 metriä: 8.05,53 (2011)
*3 000 metriä (ylipitkä rata): 8.01,94 (2011)

## Lähteet
Enter (lehti)

**Enter**, "kotimikron omistajan erikoislehti", oli suomenkielinen kahdeksan kertaa vuodessa ilmestynyt tietotekniikkalehti. Sitä julkaisi Yhtyneet Kuvalehdet. Lehden päätoimittajana oli Tuomas Kilpi. Vuoden 2005 alusta lehden jokaisen numeron mukana tuli mm. tietokoneohjelmia ja -pelejä sisältänyt CD-ROM.

Enterin ensimmäinen numero ilmestyi 10. toukokuuta 2000. Yhtyneet Kuvalehdet Oy ilmoitti lehden lopettamisesta huhtikuussa 2006. Enterin viimeinen, järjestyksessään 51. numero (4/2006) ilmestyi 19. toukokuuta 2006.

## Ilmestyneet numerot
* 2000: 1, 2, 3, 4, 5
* 2001: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8
* 2002: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8
* 2003: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8
* 2004: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8
* 2005: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10
* 2006: 1, 2, 3, 4

## Aiheesta muualla
* Enter-lehden julkaiseminen loppuu
Conwy

**Conwy** on kaupunki Walesissa. Vuonna 2001 siellä oli noin  asukasta. Se on hyvin säilynyt keskiaikainen kaupunki muureineen. Conwyn linnan rakennutti vuosina 1283&ndash;1289 kuningas Edvard I lujittaakseen valtaansa Walesissa. Edward myös keksi nimittää Conwyssä syntynyttä poikaansa Walesin prinssiksi, joka on nykypäivään asti säilynyt kruununperijän arvonimi.

Conwyn maamerkkejä ovat linnan muurien ohella kaksi siltaa. Sekä riippusilta että rautatiesilta kulkevat Conwyjoen yli läheltä linnaa. 


Kuva:Conwy Telfords Bridge.jpg| Telfordin silta
Kuva:Conwy street scene.jpg | Katunäkymä
Kuva:Conwy River from Conwy Castle.jpg | Conwyjoki linnasta nähtynä
Kuva:Conwy outside the wall.jpg | Conwyä kaupunginmuurin ulkopuolelta


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hankkila

**Hankkila** on kylä Eurajoen lounaiskulmalla, noin kymmenen kilometriä Rauman pohjoispuolella lähellä Olkiluotoa, joka on tunnettu ydinvoimalastaan. Hankkila on maatalousvaltainen kylä, jossa on noin sata asukasta ja kooltaan se on noin kymmenen neliökilometriä. Kylä on muodostunut muutaman vanhan tilan ja niiden jaettujen maiden ympärille. Kylässä on ollut kansakoulu, jossa Suomen presidentti Mauno Koivisto oli aikanaan opettajana. Koulu on nykyisin muutettu asunto-osakeyhtiöksi. Kylä sijaitsee Lapinjoen jokilaaksossa. Olkiluodontie kulkee kylän läpi.
Foto Strakosha

**Fotaq "Foto" Strakosha** (s. 28. maaliskuuta 1965 Tepelenë, Albania) on albanialainen entinen jalkapallomaalivahti. Hän lopetti pelaajauransa vuonna 2005.

188 senttimetriä pitkä Strakosha pelasi koko ammattilaisuransa Kreikassa. Hän edusti uransa aikana viittä eri seuraa, Olympiakosia, Panioniosia, Ionikosta, Kallitheaa ja Proodeftikiä.

Albanian maajoukkueessa Strakosha pelasi 73 ottelua, joista ensimmäisen jo vuonna 1990, ja viimeisen vuonna 2005. Hän pitää hallussaan maansa maaotteluennätystä.

Strakoshan pojat Dhimitri ja Thomas ovat myös jalkapalloilijoita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Strakosha Transfermarkt-tietokannassa 
*Strakoshan maaottelut RSSSF:n sivuilla
Gaston Reiff

**Gaston Reiff** (24. helmikuuta 1921 Braine-l'Alleud, Brabant Wallon – 6. toukokuuta 1992 Braine-l'Alleud) oli belgialainen kestävyysjuoksija.

Reiff kilpaili nuoruudessaan nyrkkeilyssä ja jalkapallossa, kunnes aloitti juoksun. Hänen urheilu-uransa suurin saavutus oli olympiavoitto Lontoon olympialaisten 1948 5 000 metrin juoksussa. Reiff pystyi pitämään Tšekkoslovakian Emil Zátopekin takanaan ajalla 14.17,6. Myöhemmin Zátopekistä ja Reiffistä tuli hyvät ystävät. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 Reiff saavutti 5&nbsp;000 metrillä pronssia edellään Zátopek ja Ranskan Alain Mimoun.

Reiff teki 1948 2&nbsp;000 metrin juoksun maailmanennätyksen. 1951 hän paransi 3 000 metrin juoksun ja 1953 kahden mailin maailmanennätystä. Vuonna 1951 hän piti hallussaan Belgian ennätyksiä kaikilla 1000:n ja 10&nbsp;000 metrin välisillä matkoilla. Hän voitti urallaan 24 Belgian mestaruutta ja teki 26 Belgian ennätystä. Hän osallistui 1952 Helsingin olympialaisiin mutta joutui keskeyttämään 5&nbsp;000 metrin finaalissa. Reiff lopetti urheilu-uransa vuonna 1958.

Reiffin kotikaupungissa Braine-l'Alleudissa on nykyisin hänen mukaansa nimetty katu.

## Lähteet
Girard-Perregaux

**Girard-Perregaux** (G-P) on sveitsiläinen kellomerkki. G-P:n juuret ovat vuodessa 1791, mikä tekee siitä yhden vanhimmista kellomerkeistä. Nykyinen nimi syntyi vuonna 1854, jolloin kellontekijä Girard meni naimisiin Marie Perregauxin kanssa. 

G-P on Sowind SA:n omistama kellomerkki. Sowindin pääkonttori ja tehtaat sijaitsevat La Chaux-de-Fondsissa. Sowind on kuulunut vuodesta 2011 alkaen tuotebrändien sijoituskonserniin Kering.

## Historiaa
* Vuonna 1791 Jean-Francois Bautte pääsi kellontekijän oppipojaksi ja 19 vuoden iässä hän kaiversi ensimmäisen kerran nimensä itse tehtyihin kelloihinsa.
* Vuonna 1837 Jacques Bautte ja Jean Samuel Rossel seurasivat Jean-Francois Bauttea.
* Vuonna 1852 Constant Girard perusti yrityksen nimeltä Girard & Cie. 
* Vuonna 1854 Constant Girard meni naimisiin Marie Perregauxin kanssa. He yhdistivät nimensä ja kellojenvalmistaja Girard-Perregaux syntyi La Chaux-de-Fondsissa.
* Vuonna 1867 G-P:n maine levisi nopeasti ja Girard-Perregauxin kello voitti kultamitalin Pariisin maailmannäyttelyssä Tourbillon-kellolla.
* Vuonna 1880 Constant Girard keksi innovatiivisen tavan pitää kelloa ranteessa ja alkoi valmistaa rannekelloja. Ensimmäiset kellot myytiin Saksan keisari Wilhelm II:n pyynnöstä Saksan laivastolle.
* Vuonna 1903 Constant Girard-Gallet otti yhtiön haltuunsa seuraten isäänsä.
* Vuonna 1981 Girard-Perregauxin mestarikellonvalmistajat rakensivat kaksikymmentä täydellistä kuuluisan Tourbillonin jäljennöstä.

## Lähteet
*Girard-Perregauxin kotisivut 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Marco Caneira

**Marco António Simoes Caneira** (s. 9. helmikuuta 1979 Negrais, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.

178 senttimetriä pitkä Caneira aloitti ammattilaisuransa lissabonilaisessa Sportingissa kaudella 1995–1996. Sen jälkeen hän edusti Salgueirosia, Beira-Maria, Alvercaa ja Benficaa kotimaassaan, Regginaa Italiassa ja Bordeaux'ta Ranskassa. Ranskasta Caneira siirtyi espanjaan Valencian riveihin vuonna 2004. Vuosina 2006–2007 hän pelasi lainalla Sportingissa.

Portugalin maajoukkueessa Caneira debytoi vuonna 2002 Suomea vastaan pelatussa ottelussa. Caneira oli mukana vuosien 2002 ja 2006 MM-kilpailuissa mutta pelasi vain jälkimmäisessä turnauksessa viimeisen alkulohko-ottelun Portugalin jo varmistettua jatkopaikkansa.

## Saavutukset

* Uefa-supercup: 2004
* Portugalin cup: 2007

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Marco Caneira Football Database -sivustolla
Liédson

**Liédson da Silva Muniz**, pelaajanimeltään **Liédson** (s. 17. joulukuuta 1977 Cairu, Brasilia) on portugalilainen jalkapalloilija, joka edustaa Brasilian pääsarjassa pelaavaa Corinthiansia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Liédson ehti edustaa syntymämaassaan kolmea seuraa, Coritibaa, Clube de Regatas do Flamengoa ja Corinthiansia, ennen siirtoaan Sportingiin kaudeksi 2003–2004. Jo ensimmäisellä kaudellaan hän teki 15 liigamaalia, mutta seuraavaksi kaudeksi tahti vain koveni, ja 25 maalillaan hän voitti Portugalin liigan maalikuninkuuden.

Asuttuaan kuusi vuotta maassa, Liédson sai Portugalin kansalaisuuden elokuussa 2009. Hänen naturalisaatioprosessinsa aiheutti kuitenkin kohua, sillä Portugalilaisjalkapalloilijoiden liitto (SJPF) valitti elokuussa 2009 Portugalin jalkapalloliiton (FPF) aikeista nopeuttaa prosessia. Liédson teki ensiesiintymisensä Portugalin paidassa 5. syyskuuta 2009  Tanskaa vastaan ja teki heti ensimmäisessä maaottelussaan maalin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Liédson FootballDatabase-tietokannassa
Herbert Schade

**Herbert Schade** (26. toukokuuta 1922 Solingen – 1. maaliskuuta 1994 Solingen) oli saksalainen kestävyysjuoksija.

Schade oli jo nuorena innokas juoksija. Leipurin oppipoikana toimiessaan hän kuljetti sämpylät juosten perille. Toinen maailmansota katkaisi hänen kehityksensä, mutta 1947 hän aloitti harjoittelun uudelleen. 1948 hän voitti ensimmäisen Saksan mestaruutensa 5 000 metrin juoksussa ajalla 15.10,48. 10. elokuuta 1951 hän juoksi Tukholmassa ensimmäisenä saksalaisena 10&nbsp;000 metriä alle 30 minuutin ajalla 29.55,4.

Helsingin olympialaisissa 1952 Schade ylsi urheilu-uransa suurimpaan saavutukseen juoksemalla pronssille 5&nbsp;000 metrin ajalla 14.08,8 kilpailussa, jonka voitti Tšekkoslovakian Emil Zátopek. Myöhemmin Zátopekistä ja Schadesta tuli elinikäiset ystävät. Schade osallistui Saksojen yhteisessä joukkueessa myös Melbournen olympialaisiin 1956, jossa hän sijoittui 5&nbsp;000 metrillä kahdenneksitoista ja 10&nbsp;000 metrillä yhdeksänneksi.

1955 Saksan yleisurheiluliitto myönsi Schadelle Rudolf-Harbig-muistopalkinnon. Schade lopetti urheilu-uransa vuonna 1958.

## Lähteet
Ad Decimumin taistelu

**Ad Decimumin taistelu** käytiin 13. syyskuuta 533 Pohjois-Afrikassa nykyisen Tunisian alueella osana vandaalisotaa. Taistelussa itäroomalainen sotapäällikkö Belisarius kukisti vandaalien kuninkaan Gelimerin johtaman armeijan. Taistelu käytiin Karthagon eteläpuolella, kymmenennen mailikiven (*Ad Decimum*) kohdalla kaupungista (noin 13&nbsp;kilometriä Karthagosta).

## Taistelun kulku

Itä-Rooman keisari Justinianus I lähetti vuonna 533 sotapäällikkö Belisariuksen valtaamaan Pohjois-Afrikkaa takaisin vandaaleilta, jotka olivat perustaneet sinne oman kuningaskuntansa 400-luvulla. Belisariuksen armeija rantautui Pohjois-Afrikkaan, nykyisen Tunisian alueelle syksyllä 533. Vandaalien kuningas Gelimer kokosi armeijan ja marssi roomalaisia vastaan. Hän suunnitteli piirittävänsä Belisariuksen joukot ja saavansa heidät ansaan vuorensolassa. Gelimerin veljen Ammataksen piti hyökätä edestä ja kuninkaan itse takaa. 

Aikalaishistorioitsija Prokopioksen mukaan Gelimer lähetti sukulaisensa (serkku, tai ehkä sisaren- tai veljenpoika) Gibamunduksen 2&nbsp;000 miehen kanssa koukkaamaan roomalaisten sivustaan, mutta historioitsija Ian Hughesin mukaan tämä on epätodennäköistä maastonmuotojen takia. Hänen mukaansa Gelimerin tarkoituksena oli lähettää Gibamundus turvaamaan Karthagon kaupunki, joka oli Ammataksen lähdettyä jäänyt suojattomaksi.

Belisariuksen upseeri Johannes Armenialainen komensi 300 miehen ratsuväkiosastoa, joka eteni yhdessä 600 miehen hunniosaston kanssa noin neljä kilometriä Rooman armeijan edellä. Vandaalien tiedustelijat kohtasivat roomalaisten osastot 45 kilometriä Karthagosta. Seuraavan neljän päivän ajan molemmat armeijat etenivät varovaisesti Ad Decimumin läheisyyteen. 

Taistelu käytiin 13. syyskuuta ja se meni vandaalien kannalta alusta asti pieleen. Ammatas hyökkäsi liian aikaisin ja Johanneksen joukot kukistivat hänen osastonsa ja tappoivat hänet. Johannes ajoi Ammataksen sotilaita takaa aina Karthagon porteille saakka ja aiheutti heille raskaita tappioita. Hunnit kukistivat Gibamunduksen, tappoivat hänet ja ajoivat hänen joukkonsa pakoon. Samaan aikaan Belisarius oli päävoimiensa kanssa pystyttänyt leirin parin kilometrin päähän taistelupaikalta. Hän jätti vaimonsa Antoninan ja jalkaväen leiriin ja eteni pelkän ratsuväen kanssa tiedustelemaan vihollisen liikkeistä ja koosta. Belisarius ei aikonut taistella vielä tässä vaiheessa. Foederati-osasto lähetettiin edeltä ja Belisarius tuli perästä *bucellariusten* ja lopun ratsuväen kanssa. Foederatit pääsivät taistelupaikalle ja saivat tietää Johanneksen menestyksestä, mutta Gelimerin hyökkäys ajoi heidät pakoon. Foederatit pakenivat Belisariuksen luokse, joka päätti hyökätä Gelimeriä vastaan. Vandaalit olivat voittamassa taistelun, mutta Gelimerin saatua tietää veljensä Ammataksen kuolemasta he menettivät rohkeutensa ja pakenivat. Belisarius hyökkäsi sekasortoon vajonneiden vandaalien kimppuun ja kukisti heidät. Pian myös Johannes ja hunnit liittyivät häneen. Taistelun jälkeen Belisarius marssi Karthagoon, joka antautui.

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Dennis Gabor

**Dennis Gabor** (; 5. kesäkuuta 1900 Budapest, Itävalta-Unkari – 8. helmikuuta 1979 Lontoo, Britannia) oli unkarilainen fyysikko, joka keksi hologrammit.

Gabor syntyi juutalaistaustaisille vanhemmille. Hän opiskeli insinööritieteitä Budapestissä ja Berliinissä ja sai tekniikan tohtorin arvon 1927, jonka jälkeen hän alkoi työskennellä Siemens & Halske -yhtiössä. Hän pakeni natseja 1933 Englantiin ja työskenteli Thomson-Houstonin palveluksessa Warwickshiressä. Vuonna 1949 hän siirtyi Imperial College Londoniin soveltavan elektronifysiikan professorin virkaan.

Vuosien 1947-1948 aikana Gabor keksi hologrammit työnsä ohessa ja sai siitä Nobelin fysiikan palkinnon vuonna 1971. Hologrammeista ei tullut kaupallisesti käyttökelpoisia ennen laserin keksimistä 1960.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nobelprize.org Dennis Gaborin omaelämäkerta 
* OpenMind: Dennis Gabor, “Father of Holography”
Mikko Ala-Leppilampi

**Mikko Juhani Ala-Leppilampi** (24. heinäkuuta 1943 Kannus – 22. helmikuuta 2005 Pihtipudas)  oli suomalainen este-, kestävyys- ja maastojuoksija.

Mikko Ala-Leppilampi esiintyi Suomen maajoukkueessa vuosikymmenen ajan. Hän sijoittui vuonna 1960 poikaurheilijapäivillä 1&nbsp;000 metrillä kuudenneksi. Läpimurtokesänä 1966 hän alitti neljäntenä suomalaisena 14 minuuttia 5&nbsp;000 metrillä. Saman vuoden EM-kisoissa Budapestissä hän keskeytti 10&nbsp;000 metrillä. 

Moninkertaisen Suomen mestarin Ala-Leppilammen paras arvokisasaavutus oli Helsingin EM-kisojen viides tila 3&nbsp;000 metrin esteissä vuonna 1971. Münchenin kesäolympialaisissa 1972 hän oli samalla matkalla kymmenes.

Esteissä Ala-Leppilammen paras tulos oli Tukholmassa 2. syyskuuta 1973 juostu 8.25,33, joka oli kauden kahdeksanneksi nopein aika maailmassa. Ajallaan Ala-Leppilampi on matkan kymmenenneksi nopein suomalainen.

Ruotsi-otteluita Ala-Leppilammen tilille kertyi kaikkiaan 11.

Ala-Leppilampi kuoli liikenneonnettomuuden yhteydessä Pihtiputaalla helmikuussa 2005. Onnettomuudessa Ala-Leppilammen auto törmäsi tien penkkaan, ja hän menehtyi sairauskohtaukseen hieman sen jälkeen kun oli noussut autosta.

## Münchenin kesäolympialaiset 1972
Münchenin kesäolympialaisissa 1972 Ala-Leppilammen onnistui loukata päänsä juuri ennen 3&nbsp;000 metrin estejuoksun finaalia. Verentulon estämiseksi hänen päähänsä kiedottiin valkoinen rätti, joka päässä hän ilmestyi lähtöviivalle vain hetki ennen lähtölaukausta. Ensimmäisellä kuivaesteellä hän kuitenkin kaatui ja hänen kätensä murtui. Kaikesta huolimatta Ala-Leppilampi juoksi loppuun asti ja oli lopulta kymmenes.

## Suomen mestaruudet

## Lähteet