open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Damage: The Sadistic Butchering of Humanity

**Damage: The Sadistic Butchering of Humanity** on Suomi-Peli-ryhmän kehittämä ammuntapeli, joka julkaistiin sharewarena Amigalle vuonna .

Pelaaja ohjaa pelihahmoa sivultakuvatussa kaupungissa tavoitteenaan eliminoida kaikki vastaantulijat.

## Juoni
Presidentin menestynyt ja lupaava poika Michael Modelcitizen katoaa. Neljän vuoden etsintöjen jälkeen hänen todetaan olevan kuollut ja hänelle järjestetään hautajaiset. Hautajaispäivänä Mike Massacre herää hullun tiedemiehen koekammiossa. Mike on menettänyt muistinsa eikä tiedä kuka hän on tai missä hän on. Pelin tavoitteena on eliminoida kaikki vastaantulijat.

## Kehitys

*Damagen* kehittäneen tiimin jäsenet olivat alun perin irtautuneet The Crux -demoryhmästä. Jyrki Sinivaara, Olli-Pertti Kojo ja Jani Finér alkoivat kehittää peliä Amigalla / Atari ST:llä ohjelmoitujen tikku-ukkojen ympärille. Kojo ideoi sivultakuvatun kaupungin ja teki hahmografiikat. Sinivaara toimi pelin ohjemoijana ja Finér graafikkona sekä säveltäjänä. Kehitykseen meni neljä vuotta. Yhdessä vaiheessa pelillä oli myös hollantilainen jakelija.

Kehittäjätiimi on perustellut pelin väkivaltaisuutta sillä, että he halusivat tehdä pelin, ”jota kukaan ei kehtaisi tehdä”. Peli oli viimeinen suomalainen Amigalle kehitetty peli. 

Vuonna 2013 pelistä tehtiin uusintaversio Windowsille. Peli hyväksyttiin vuonna 2016 Steamin Greenlight-ohjelman kautta julkaistavaksi Steamissa.

## Vastaanotto
Pelin julkaisussa *[[CU Amiga]]n* päätoimittaja piti *Damagea* idealtaan sairaana. ''Vice''-lehden mukaan *Damage* on yksi Amigan huomattavimmista gore-peleistä, ja sen voi nähdä edelläkävijänä *[[Hotline Miami]]lle*. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pelin kotisivu  (vanhentunut linkki)
* Pelin Steam-sivu
*
Petri Tiainen (muusikko)

**Petri Tiainen** (s. 6. heinäkuuta 1973 Uukuniemi) on suomalainen muusikko.
Hän on valmistunut musiikinopettajaksi Sibelius Akatemiasta. 

Tiainen on ollut vuodesta 1994 saakka rock-yhtye YUP:n kosketinsoittajana ja taustalaulajana. Hän on aiemmin toiminut kapellimestarina Kuopion kaupunginteatterissa vuosina 1995–2007.

Petri Tiainen mainitsee merkittävimmiksi musiikillisiksi vaikuttajikseen mm. sellaiset esiintyjät kuin Tuomari Nurmio, Ismo Alanko, Motelli Skronkle, Kauko Röyhkä, Liisa Akimof, Hedningarna, The Beatles, Led Zeppelin, Tom Waits ja Danny Elfman.

## Lähteet
Zaran

**Zaran** on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto. Marvel-universumin historiassa ainakin kaksi eri miestä on kantanut Zaranin nimeä. Alkuperäinen Zaran esiintyi ensimmäisen kerran amerikkalaisen *Master of Kung Fu* -lehden numerossa 77 (1979). Hahmon loi Mike Zeck. Toinen Zaran esiintyi vuonna 1990 julkaistussa *Master of Kung Fu: Bleeding Black* -julkaisussa. Tämän Zaranin loivat Doug Moench ja Paul Gulacy. 

Suomessa Zaran esiintyi ensimmäisen kerran *Wolverine* -lehden kolmannessa numerossa (2002).

## Zaran I

**Maximillian Zaran** on syntyjään Englannista. Jo varhain hän päätti ryhtyä palkkasoturiksi. Varmana päätöksestään Zaran alkoi harjoitella useiden erilaisten terä- ja ampuma-aseiden kanssa. Harjoittaessaan kylmää ammattiaan Zaran ajautui luonnollisesti kohtaamisiin supersankarien kanssa ja sai vaivoikseen superroiston aseman. 

Zaranin ensimmäinen taistelu tapahtui kamppailulajien taitajaa, Shang-Chitä vastaan. Kung fun mestari voitti helposti Zaranin. Zaran ei kuitenkaan luovuttanut, vaan palasi haastamaan useita kertoja Shang-Chin. Myöhemmin Zaran ajautui törmäyskurssille myös Kapteeni Amerikan kanssa. 

Zaran ei kuitenkaan luovuttanut vaan yhdisti voimansa muiden pelättyjen taistelijoiden Teräkäden sekä Paineaallon kanssa ja iski Länsirannikon Kostajia vastaan. Myöhemmin Zaran joutui taistelemaan myös Haukansilmää vastaan. 

Zaran tutustui sittemmin toiseen palkkasoturiin, ranskalaiseen Batrociin ja liittyi tämän joukkioon, Batrocin Prikaatiin. Yhdessä joukko kävi Kapteeni Amerikan kimppuun, mutta hävisi taistelussa. Tämän jälkeen Zaran on nähty niin Gambiitin kuin Wolverinenkin kimpussa. Jälkimmäistä vastaan Zaran kävi puhtaasta näyttämisenhalusta, mutta menetti miltei henkensä Wolverinen lävistettyä tämä kynsillään.

## Zaran II

Toinen Zaranin identiteetti on Zhou Man She, paljastetaan, että hän on harjoitellut kamppailulajeja Maximillian Zaranin kanssa tullakseen palkkasoturiksi. Ei tiedetä varmasti, missä vaiheessa ensimmäinen Zaran koulutti seuraajiaan. Kuten ensimmäinen Zaran, tämä superpahis haastoi arkkivihollisensa Shang-Chin elämän tai kuoleman taisteluun. Shang-Chi kuitenkin voitti hänet, eikä uutta Zarania ole nähty sen jälkeen. 

## Voimat ja varusteet

Zaran ei omaa minkäänlaisia yliluonnollisia voimia. Hänellä on ikäisensä terveen, aktiivisesti harjoittelevan miehen nopeus, kestävyys ja fyysiset voimat. Zaran on kuitenkin hionut äärimmilleen taitonsa erilaisten tuliaseiden, mutta varsinkin muinaisten kamppailulajien aseiden kanssa. Zaran hallitsee erinomaisesti erilaisia tekniikoita nuija-, veitsi-, nunchaku-, shuriken- ja miekkatekniikoita. 

Zaran käyttää myös suojaavia käsineitä sekä kaulasuojusta, joihin molempiin on kätketty pieniä heitettäviä saita. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Marveldatabasen profiili Zaranista
Veli-Pekka Ketola -palkinto

**Veli-Pekka Ketola -palkinto** on jääkiekon SM-liigan vuosittain runkosarjan pistepörssin voittajalle myöntämä tunnustuspalkinto. Ensimmäisen kerran palkinto myönnettiin kaudella 1977–78, mutta nykyisen nimensä se sai vuonna 1995 kunnianosoituksena hyökkääjä Veli-Pekka Ketolalle.

## Palkinnon saajat

* *Edelleen voimassa oleva yhden kauden piste-ennätys
* 1Ensimmäinen pistepörssin voittanut puolustaja

## Katso myös
* Luettelo jääkiekon SM-liigassa eniten tehopisteitä kaudessa tehneistä pelaajista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Veli-Pekka Ketola -palkinto SM-liigan sivuilla
Francis Bull

**Francis Bull** (1887–1974) oli norjalainen kirjallisuudentutkija, jolla oli merkittävä asema Norjan kulttuurielämässä. Hän oli toimittajana aikakausijulkaisussa *Edda. Nordisk Tidsskrift för Litteraturforskning*. Hän oli erityisesti perehtynyt Bjørnstjerne Bjørnsonin tuotantoon. Hän oli yksi *Norske Akademi for Sprog og Litteraturin* perustajista 1953.

## Teoksia
* F. Paaxchen, A. H. Winsnæs, F. Bull: *Norsk litteraturhistoria 1–5* (1924–1937)
* *Verdens litteraturhistorie* (1939, suom. Maailmankirjallisuuden historia 1963)
* *Ibsens Peer Gynt* (1947)
* *Tretten taler på Grini* (1945)
Chris Brasher

**Christopher ”Chris” William Brasher** (21. elokuuta 1928 Georgetown, Guyana – 28. helmikuuta 2003 Chattlewood, Britannia) oli brittiläinen estejuoksija ja urheilutoimittaja.

Brasher osallistui Helsingin olympialaisiin 1952 ja sijoittui estejuoksussa yhdenneksitoista. Roger Bannisterin juostessa ensimmäisen haamumailin vuonna 1954 Brasher toimi vauhdinpitäjänä vetäen juoksua kahden ensimmäisen kierroksen ajan.

Melbournen olympialaisissa 1956 Brasher yllätti asiantuntijat kirimällä voittoon ajalla 8.41,2. Kilpailun jälkeen hänet hylättiin väliaikaisesti syynä kolmantena maaliin tulleen Norjan Ernst Larsenin häiritseminen vesihaudalla. Seuranneissa tutkimuksissa sekä Larsen että uudeksi voittajaksi julistettu Unkarin Sándor Rozsnyói todistivat Brasherin syyttömyyden puolesta ja hylkäystuomio kumottiin.

Juoksu-uransa jälkeen Brasher harrasti vuorikiipeilyä, oli yksi suunnistuksen ensimmäisistä pioneereista Englannissa ja osallistui Lontoon maratonin perustamiseen. Hän juoksi sen itse elämänsä ensimmäisenä maratonina ja alitti kolmen tunnin rajan yli 50 ikävuodestaan huolimatta.

Brasher oli ammatiltaan The Observer -lehden toimittaja.

## Ennätykset
* 1 500 m: 3.53,6
* maili: 4.06,8 
* 3 000 m: 8.15,4
* 3 000 m esteet: 8.41,2

## Lähteet
* 
*
Linja-autokaista

**Linja-autokaista** on linja-autoja ja usein samalla myös joitain muita kulkuneuvoja varten liikenteen sujumisen parantamiseksi varattu ajokaista.

## Historia
Ensimmäiset linja-autokaistat otettiin käyttöön Chicagossa vuonna 1939. Euroopan ensimmäiset linja-autokaistat otettiin käyttöön vuonna 1962 Hampurissa, Länsi-Saksassa. Muut suuret saksalaiskaupungit seurasivat pian perässä ja linja-autokaistat saivat virallisen aseman Länsi-Saksan maantieliikenteessä vuonna 1971. Eri maiden asiantuntijat (japanilaiset ensimmäisten joukossa) perehtyivät Saksan esimerkkiin ja toteuttivat samankaltaisia ratkaisuja kotimaassaan. 

## Linja-autokaistat Suomessa

Suomen tieliikennelainsäädännössä linja-autokaista tarkoittaa linja-autoja, takseja ja usein myös tavaraliikennettä varten varattua ajokaistaa.  Se osoitetaan kaistan yläpuolella olevalla sinisellä kilvellä. Katuun maalataan yleensä teksti BUS. Bussikaistoja rakennetaan silloin, kun julkiselle liikenteelle halutaan antaa etuutta henkilöautoliikenteeseen nähden.

Helsinki on ollut bussikaistojen käyttöönotossa ensimmäisten joukossa, sillä siellä niitä on ollut käytössä jo 1970-luvulla. Vuonna 2010 uutisoitiin, että bussikaistat Helsingissä ovat ylikuormitettuja molempiin suuntiin, eikä niille siksi haluta esimerkiksi sallia enää tavaraliikennettä ruuhka-aikoina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vic Chesnutt

**Vic Chesnutt** (12. marraskuuta 1964 – 25. joulukuuta 2009) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä.

Chesnutt syntyi Floridan Jacksonvillessä ja joutui 18-vuotiaana auto-onnettomuuteen, joka jätti hänet halvaantuneeksi vyötäröstä alaspäin. Hän kasvoi adoptiolapsena Georgiassa ja muutti onnettomuutensa jälkeen saman osavaltion Athensiin.

Chesnutt esiintyi säännöllisesti 40 Watt Clubilla, josta R.E.M.-yhtyeestä tunnettu Michael Stipe ”löysi” hänet. Stipe tuotti Chesnuttin kaksi ensimmäistä albumia, *Littlen* (1990) ja *West of Romen* (1991). Chesnutt teki soolouransa ohella yhteistyötä Widespread Panicin jäsenten kanssa nimellä brute.. 

Chesnuttin sanoitukset ovat yleensä runollisia, ja hän ihaili Stevie Smithin teoksia. Hän kannatti avoimesti marihuanan laillistamista.

Chesnutt kuoli joulukuussa 2009 45-vuotiaana. Hän oli ollut koomassa otettuaan yliannostuksen lihasrentouttajia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Behold a Pale Horse

**Behold a Pale Horse** on Saviour Machine -yhtyeen vuonna 1998 *[[Massacre Records]]in* kautta julkaistu single, joka sisältää *New World Order* -nimisen "puuttuvan kappaleen" samana vuonna julkaistusta *[[Legend II]]* -albumista. Singlen nimi tulee  Ilmestyskirjan apokalyptisista ratsastajista.  

## Yhtyeen kokoonpano singlellä
* Eric Clayton - laulu
* Jeff Clayton - sähkö- ja akustiset kitarat
* Charles Cooper - bassokitarat
* Jayson Heart - rummut, lyömäsoittimet
* Nathan van Hala - piano, syntetisaattorit

## Kappaleluettelo
# *Behold a Pale Horse* (Conceptual Mix from Legend Part II) (4:16)
# *Behold a Pale Horse* (The Ego Mix) (3:55)
# *Behold a Pale Horse* (Classical Mix) (3:42)
# *New World Order* (The Missing Piece from Legend Part II) (4:09)
Stureforsin linna

**Stureforsin linna** () on linna Linköpingin kunnassa, Itä-Götanmaalla, Ruotsissa. Se sijaitsee Erlången-järven tuntumassa, pari kilometriä Stureforsin taajamasta. Kolmekerroksisen kivilinnan suunnitteli ruotsalainen arkkitehti Nicodemus Tessin nuorempi, ja se valmistui vuonna 1704.  

Se rakennettiin vuosina 1699–1707 osittain Nicodemus Tessin nuoremman piirustusten mukaan Piper-suvun pää asuinkartanoksi. Rakennuttaja oli valtiomies, kreivi Carl Piper sekä hänen vaimonsa kreivitär Christina Törne. Vuonna 1747 Christina Piper teki linnasta tyttärenpoikansa Nils Adam Bielken sääntöperinnön, joka myöhemmin modernisoi sisustuksen rokokoo-tyyliin arkkitehti Jean Eric Rehnin kanssa. Valtioneuvos, kreivi Nils Adam Bielke rakennutti vuonna 1776 isoäitinsä Christinan muistotemppelin, jonka suunnitteli Carl Johan Cronstedt.

Nykyään linna kuuluu Bielke-suvulle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tietoa ja kuvia Stureforsin linnasta  
* Slottsguiden
Anau

**Anau** on arkeologinen kohde nykyisessä Turkmenistanissa lähellä Ašgabatia. Sen arkeologiset kerrostumat on ajoitettu neoliittisen kauden ja rautakauden alun välille. Paikan löysi vuonna 1904 yhdysvaltalainen geologi Raphael Pumpelly. Paikka toimi pitkään alueellaan kronologisena lähteenä ajanjaksoista, joita se edustaa ja korvasi Namazga-Tepen isomman kokonsa takia. Anau on oikeastaan toissijainen paikka, mutta sen merkitys on siinä, että siellä tehtiin ensimmäisiä kaivauksia kyseisellä alueella ja toiminut pohjana Pumpellyn keidasteorialle, johon tarttui myöhemmin myös Vere Gordon Childe.
Läpsy

**Läpsy** on nopeatempoinen korttipeli. Läpsy on tunnettu seurapelinä. Pelin tarkoituksena on saada kaikki kortit itselleen, kortit jaetaan aluksi pelaajien kesken. Läpsy-sana tulee pelitilanteesta, jossa pöytään on lyöty kaksi samansuuruista korttia ja nopeimmin pinoa koskettanut saa pöydälle kerääntyneet kortit. Peli vaatii nopeutta ja yleensä nopein pelaaja voittaa, muttei aina, sillä myös onnella on myös osuutensa asiaan.

## Säännöt

* Pakka jaetaan pelaajien kesken (Normaali pakka 52 korttia, ei jokereita). Yli neljälle hengelle kaksi pakkaa on sopiva määrä.
* Tavoite saada kaikki kortit itselleen.
* Kortteja isketään vuorojärjestyksessä pöytään, kunnes kuvakortti on isketty pöytään. Myös ässä lasketaan kuvakortiksi. Kuvakortin iskijästä seuraava yrittää iskeä kuvakortin, jottei häntä edeltävä pelaaja saisi             
* jos itse vahingossa katsoo korttinsa joutuu laittamaan sen oman pakkansa alle
* pöydällä olevia kortteja. Jos jätkä on lyöty pöytään, seuraavalla on 1 mahdollisuus lyödä kuvakortti, jos rouva, seuraavalla on 2 mahdollisuutta, jos kuningas, seuraavalla on 3 mahdollisuutta ja jos ässä, seuraavalla on 4 mahdollisuutta löydä kuvakortti. Jos hän onnistuu lyömään kuvakortin, hänestä seuraava joutuu yrittämään samaa.
* Pöydältä nostetut kortit asetetaan aina käsipakan alle.
* Jos kaksi mitä tahansa samansuuruista korttia isketään peräkkäin pöytään, se kuka koskee pinoa nopeimmin saa sen itselleen. 
* Jos pelaajalta loppuvat kortit, hän saada jäädä odottamaan kahden peräkkäisen kortin ilmaantumista ja voi näin nousta takaisin peliin.
* Jos pelaaja läpsäisee pinoa ns. turhassa läpsyssä (tilanne, jossa henkilö erehtyy luulemaan että pöytään on lyöty kaksi samansuuruista korttia),pelaaja joutuu läpsykieltoon niin pitkäksi aikaa että joku toinen pelaaja on läpsäissyt korttipakkaa. (vaikka niin että joutuu itse läpsykieltoon)
* Muut kortit kuin kuvakortit ovat käytännöllisesti melko turhia.
* Jätkällä mahdollisuudet toisen osapuolen kortin ansaitsemiseen ovat suuremmat, mutta loppujen lopuksi saa vain yhden kortin. Jos kyseessä on esimerkiksi ässä, saa neljä vastapelaajan korttia onnistuessaan(mutta mahdollisuudet onnistumiseen ovat pienemmät). Tähän vedoten, pelissä ei ole "parasta" korttia.

## Lähteet
* http://www.korttipelit.net/lapsy
Reginald Butler

**Reginald Cotterell Butler** (28. huhtikuuta 1913 – 23. lokakuuta 1981) oli brittiläinen kuvanveistäjä. Hän tuli tunnetuksi voittaessaan 1953 kilpailun Länsi-Berliiniin suunnitellusta tuntematonta poliittista vankia esittävästä muistomerkistä. Hänen teoksensa oli kevyistä metalliosista koottuja rakennelmia. Myöhemmin hän teki naturalistisempia veistoksia. Hänen teoksiaan on MoMassa New Yorkissa ja Tate Galleryssa Lontoossa.
Canon Digital IXUS

**Canon Digital IXUS** on japanilaisen kameravalmistajan Canonin ultrakompaktien digitaalikameroiden tuoteperhe. Pohjois-Amerikassa IXUS-sarjan kameroita markkinoidaan PowerShot Digital ELPH- ja Japanissa IXY Digital -tuotenimillä. 

## Historia
Digitaaliset Canon IXUS -kamerat perustuvat APS-filmiä käyttäneeseen Canon IXUS -tuoteperheeseen, jonka ensimmäinen kamera julkaistiin vuonna 1996. Ensimmäinen digitaalinen IXUS-kamera, Canon Digital IXUS, julkaistiin toukokuussa 2000.

## Mallit
### CF-muistikorttia käyttävät mallit

### SD-muistikorttia käyttävät mallit

### Digital IXUS i -sarjan kamerat

## Katso myös
* Canon PowerShot

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Canon Digital IXUS -kamerat Canon Oy:n sivustolla
Myski

**Myski** on monissa hajuvesissä ja lääkkeissä käytettävä joidenkin nisäkäsurosten talirauhasen eritettä. Hyvälaatuinen myski on tumman purppuranpunaista, kuivaa, pehmeää ja öljymäistä sekä maultaan kitkerää. Myski on eräs kaikkein tärkeimpiä parfyymien raaka-aineita. Kemiallisesti myski on lukuisien aineiden seos, joista yksi on voimakkaan tuoksuinen muskoni, joka on syklinen ketoni.

Eläinperäistä myskiä syntyy esimerkiksi myskirotan ja Keski-Aasiassa elävän urospuolisen myskihirven sukupuolielinten edessä olevassa, pussimaiseksi venyneessä talirauhasessa. Myös muun muassa alligaattorit, myskijäärät ja myskisorsat viestittävät myskin hajulla. Myski toimii eläinten hajuviestimenä esimerkiksi sukupuolisuhteissa. Eläinperäisen myskin keräämiseksi eläin on tapettava ja talirauhanen irrotettava ja kuivattava perusteellisesti esimerkiksi auringossa, kuumalla kivellä tai öljyssä keittämällä. Esimerkiksi noin sata myskihirviurosta pitäisi surmata yhden myskikilon tuottamiseksi. Nykyään lähes kaikki myski on synteettisesti tuotettua.

Eläinperäistä myskiä on kolmea laatua: *Tong-king*, jota tuotetaan Kiinassa ja Tiibetissä ja joka on kaikkein halutuinta, *Assam* tai *Nepal*, joka on vähiten haluttua, *Karbardin* tai *Venäläinen*, jota tuotetaan Keski-Aasiassa ja kuljetetaan Venäjän kautta.

Voimakkaan, ärsyttävän tuoksunsa johdosta myski aiheuttaa myös haittaa monille ihmisille. Haju voi synnyttää erityisesti tuoksuyliherkille ihmisille huonoa fyysistä ja psyykkistä oloa sekä työtehon laskemista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Musk  (merriam-webster.com)
* Tuoksuherkät  (allergia.fi)
* Työterveyslaitoksen altisteluokitus (2009, pdf), Myski sivulla 53
Pyöreä torni (Kööpenhamina)

**Pyöreä torni** () on noin 34,8 metriä (kadun tasolta näköalatasanteelle) korkea torni Kööpenhaminassa, ja yksi kaupungin nähtävyyksistä. Vuonna 1642 valmistunut torni on osa laajempaa kompleksia, jonka tarkoituksena oli antaa ajan oppineille observatorio, koulukirkko ja yliopiston kirjasto. Tornin sisällä onkin yksi Euroopan vanhimmista observatorioista ja vanhin edelleen toimiva. Torni on avoinna yleisölle ja siellä järjestetään nykytaiteen näyttelyitä ja klassisen musiikin konsertteja.

## Rakentaminen
Pyöreän tornin rakentaminen aloitettiin kuningas Kristian IV:n käskystä. Sen suunnitteli flaamilais-tanskalainen arkkitehti Hans van Steenwinckel nuorempi. Erään kirjoituksen mukaan perustuskivi laskettiin 7. heinäkuuta 1637 ja kirjoituksessa väitetään, että kuningas olisi tuolloin sen käynyt omakätisesti muuraamassa. Hän oli tuolloin Holsteinin herttuakunnan Glückstadtin kaupungissa heinäkuussa 1637, joten hän ei ilmeisesti ole sitä tehnyt ainakaan tuolloin. Torni valmistui vuonna 1642.

## Observatorio
Tornin huipulle, jossa observatorio ja pieni planetaario sijaitsevat, ei johda portaita, vaan omaperäinen kierrekäytävä, jonka pituus ulkoseinustalla on 281&nbsp;metriä ja sisäseinustalla 93,5&nbsp;metriä. Käytävältä on myös pääsy kirjaston tiloihin. Kierrerampin pyöreä ydin on ontto ja se ulottuu pohjasta ylös asti. Sen sisäpuolelle on tehty nykyaikana aukko ja sinne on asennettu paksu lasilevy, jonka päällä voi käydä seisomassa, jos haluaa katsoa alas.

Tornissa tekivät tähtitieteen tutkimuksia muun muassa Ole Rømer ja Peder Horrebow. Kööpenhaminan yliopisto käytti observatoriota ja kirjastoa aina vuoteen 1861.

## Faktat Pyöreästä tornista
* Korkeus kadulta näköalatasanteelle 34,8&nbsp;m

### Kierreramppi
* Kierroksia 7,3 nykypäivänä, aiemmin 7,8 (loppupään peittävät puuportaat)
* Rampin pituus ulkoseinällä 281&nbsp;m, alun perin 300&nbsp;m
* Rampin pituus sisäseinällä 93,5&nbsp;m, alun perin 100&nbsp;m
* Kaltevuus ulkoseinällä 10&nbsp;%
* Kaltevuus sisäseinällä 33&nbsp;%
* Nousu yhdellä kierroksella 3,74&nbsp;m
* Keskipisteestä ytimen ulkoseinään 1,95&nbsp;m
* Keskipisteestä ulkoseinän sisäseinään 6,10&nbsp;m
* Säde 768&nbsp;senttimetriä

### Observatorio
* Korkeus 7&nbsp;m
* Säde 3&nbsp;m
* Pinta-ala 104,5&nbsp;m²
Lähde: 

## Kuvia

Tiedosto:Rundetarn main door.jpg|Pyöreän tornin pääovi.
Tiedosto:Rebus rundetaarn.jpg|Kiveen veistetty teksti ja kruunu Pyöreän tornin yläosassa.
Tiedosto:Rundetårn over rooftops.JPG|Näkymä Kööpenhaminan posti- ja telemuseolta kattojen yli Pyöreälle tornille.
Tiedosto:Aufgang im Rundetårn.jpg|Kierrekäytävä Pyöreässä tornissa.
Tiedosto:2018 - Rundetårn - interior.jpg|Kierrekäytävä. Kuvassa käytävän ydin ja holvattuja kattoja.
Tiedosto:Rundetårn staircase.jpg|Valoikkuna tornissa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Les Granges Brûlées

**Les Granges Brûlées** on Jean Michel Jarren albumi, joka julkaistiin vuonna 1973 Eden Roc-levymerkillä Ranskassa ja Kanadassa. Se on soundtrack saman nimiseen elokuvaan, jonka pääosassa on Alain Delon. Vuonna 2003 albumi julkaistiin uudelleen CD-muodossa, julkaisijana Disques Dreyfus.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
Oxygène

**Oxygène** on Jean-Michel Jarren tuottama ja säveltämä, instrumentaalista elektronista musiikkia sisältävä albumi. Sen julkaisi Disques Dreyfus vuonna 1976 Ranskassa ja vuonna 1977 maailmanlaajuisesti. Levy on lisensoitu myös Polydorille. 

Alun perin Jarrella oli vaikeuksia saada levyä julkaistuksi johtuen sen täysin instrumentaalisesta sisällöstä. Julkaisunsa jälkeen albumista tuli kuitenkin yksi kaikkien aikojen suosituimmista elektronisen musiikin saralla. Albumia myytiin maailmanlaajuisesti 15 miljoonaa kappaletta ja siitä tehtiin myös single-julkaisuja.

Vastapainona samantyylisten aikalaisartistien tuotannolle, kuten Kraftwerkin lähinnä futuristis-kokeelliselle äänimaailmalle tai Tangerine Dreamin tummanpuhuvalle ja kosmiselle musiikille, Oxygènella oli raikkaan avara ja vahvan melodinen sointi.

Raita ”Oxygène Part II” esiintyi australialaisessa *[[Gallipoli (elokuva)|Gallipoli]]*-elokuvassa. ”Oxygène Part IV” julkaistiin singlenä, ja se on eräs kaikkien aikojen tunnetuimmista elektronisen musiikin teoksista sekä teki Jarresta tunnetun hyvin laajalti maailmassa. Pätkä kappaleesta toimi muun muassa *[[Hittimittari]]*-ohjelman tunnusmusiikkina italialaisen Hipnosis-yhtyeen esittämänä versiona.

Vuonna 1997 Jarre julkaisi jatko-osan *[[Oxygene 7-13]]*. Nimi viittaa ensimmäiseen albumiin laajemman teoskokonaisuuden kuutena ensimmäisenä osana. Tyylillisesti se edustaa samaa linjaa kuin ensimmäinen albumi ja siinä käytetään myös samantyylistä, analogiselta kuulostavaa äänimaailmaa.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Instrumentit

* ARP 2600
* EMS Synthi AKS
* EMS Synthi VCS3
* RMI Harmonic Synthesizer

* Farfisa-urku
* Eminent 310U -urku
* Mellotron
* Elka 707 -urku

* EKO ComputeRhythm (Rhythmin' Computer) 

## Lähteet
Équinoxe

**Équinoxe** on Jean-Michel Jarren toinen julkaisu suuren levy-yhtiön alaisuudessa. Albumi julkaistiin vuonna 1978 Disques Dreyfus -levymerkillä ja on lisensoitu myös Polydorille. Kahdeksaan osaan jaettu Équinoxe kuvastaa päivää ihmisen elämässä, aamusta iltaan. Osat 1–4 (LP-julkaisun A-puoli) ja osat 5–8 (B-puoli) kulkevat saumattomasti yhdestä seuraavaan.

Albumia on myyty julkaisunsa jälkeen yli 10 miljoonaa kappaletta. Sen listasijoitus Yhdistyneessä kuningaskunnassa oli 11., ja Yhdysvalloissa se nousi sijalle 126.

Équinoxella Jarre kehitti omaa tyyliään käyttämällä enemmän dynaamisia ja rytmisiä aineksia sekä lisäämällä sekvensoitujen bassokuvioiden käyttöä. Levyn äänimaailmaan vaikutti suuresti Michel Geissin Jarrelle suunnittelema laitteisto.

Albumin julkaisua seurasi konsertti Pariisissa, Place de la Concorde -aukiolla, 14. heinäkuuta 1979. Konserttiin tuli paikalle miljoona ihmistä, minkä ansiosta Jarre sai ensimmäisen merkintänsä Guinnessin ennätysten kirjaan suurimman ulkoilmakonsertin järjestäjänä.

Albumilta julkaistiin kaksi single-julkaisua, ensin "Équinoxe Part 5" ja myöhemmin "Équinoxe Part 4".

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Instrumentit

* ARP 2600
* EMS Synthi AKS
* EMS Synthi VCS3
* Oberheim TVS-1A

* Korg PE 2000
* RMI Harmonic Synthesizer
* RMI Keyboard Controller
* Elka 707

* Yamaha CS-60
* Eminent 310U
* Mellotron
* ARP sequencer

* Oberheim digital sequencer
* Geiss Matrisequencer 250
* Geiss rythmcomputer
* EMS Vocoder 1000

## Lähteet
Bjärka-Säbyn linna

**Bjärka-Säbyn linna** () on linna Linköpingin kunnan eteläosassa, Itä-Götanmaalla, Ruotsissa. Linnan rakennutti alun perin Germund Ludvig Cederhielm vuosina 1791-1795, ja sen suunnittelusta vastasi tuolloin arkkitehti Fredrik Magnus Piper. Vuosina 1894-1898 linnan silloinen omistaja konsuli Oscar Ekman laittoi linnan ulkonäön kuitenkin uuteen uskoon. Muutostöistä vastasi arkkitehti Agi Lindegren.

Linköpingin helluntailainen Siionseurakunta sai linnan lahjoituksena vuonna 1980. Siellä elää ekumeeninen yhteisö, jota johtaa Peter Halldorf.

## Aiheesta muualla
* http://www.nyaslottet.se/
* http://johannesakademin.wordpress.com/
* Slottsguiden
Anerood Jugnauth

**Anerood Jugnauth ** (; 29. maaliskuuta 1930 – 3. kesäkuuta 2021) oli mauritiuslainen poliitikko. Hän oli maansa presidentti 2003–2012  ja tätä ennen pääministeri sekä puolustus- ja sisäministeri.

Jugnauth opiskeli 1950-luvulla lakia Britanniassa. Hänet valittiin ensimmäisen kerran Mauritiuksen parlamenttiin vuonna 1963 ja kaksi vuotta myöhemmin hän oli mukana Lontoossa järjestetyssä konferenssissa, jossa valmisteltiin Mauritiuksen perustuslakia ja tulevaa itsenäisyyttä.

Jugnauth liittyi vuonna 1971 vasemmistolaiseen MMM (Mauritian Militant Movement) -puolueeseen. Hän erosi puolueesta vuonna 1982 ja perusti MSM (Militant Socialist Movement) -puolueen. Jugnauth toimi Mauritiuksen pääministerinä vuosina 1982–1995 ja 2000–2003, jolloin hänet valittiin presidentiksi. Toimittuaan yhdeksän vuotta Mauritiuksen presidenttinä Jugnauth erosi virasta ja palasi puoluepolitiikkaan.

Presidentillä ei Mauritiuksella ole paljoa valtaa, vaan virka on lähinnä seremoniallinen. Joulukuun 2014 parlamenttivaaleissa Jugnauthin johtama puoluekoalitio sai murskavoiton ja Jugnauth palasi taas Mauritiuksen uudeksi pääministeriksi.

Tammikuussa 2017 Anerood Jugnauth erosi pääministerin virasta ja nimesi seuraajakseen poikansa Pravind Jugnauthin, joka johtaa nykyään myös MSM-puoluetta. Anerood Jugnauthia pidetään yhtenä Mauritiuksen talousihmeen edistäjistä, sillä hänen kaudellaan Mauritius nousi köyhästä maatalousvoittoisesta saaresta yhdeksi Afrikan rikkaimmista valtioista. Hän piti myös kansainvälisesti esillä Chagossaarten asemaa ja niiden palauttamista Britannialta Mauritiukselle.

## Lähteet
Black Widow (yhtye)

**Black Widow** oli brittiläinen, Leicesterissä perustettu progressiivista rockia tai varhaista metallimusiikkia esittänyt yhtye, joka herätti 1970-luvun alussa huomiota musiikkinsa käsittelemillä saatanallisilla teemoilla. Teemallisesti, joskaan ei musiikillisesti, Black Widow oli eräänlainen black metal -tyylin edelläkävijä.

## Historia
Black Widow aloitti toimintansa Leicesterissa vuonna 1966 nimellä Pesky Gee!. Yhtyeen ainoa tällä nimellä julkaistu levy oli vuonna 1969 julkaistu *Exclamation Mark*. Albumi sisälsi pääasiassa cover-versioita aikakauden tunnetuimmista lauluista.

Yhtyeen ensimmäinen Black Widow’n nimellä julkaistu albumi oli *Sacrifice*, joka ilmestyi vuonna 1970. Albumi sisälsi blues- ja kansanmusiikkivaikutteista rockmusiikkia, jossa on yhtymäkohtia saman ajan progressiiviseen rockiin ja varhaiseen heavy metaliin. *Sacrificen* sanoitukset viittasivat mustaan magiaan, demonologiaan, okkultismiin ja saatananpalvontaan. Se ei vielä 1970-luvun alun rockissa ollut kovinkaan yleistä. Yhtyeen konserteissa nähtiin alastomuutta ja rituaalinäytelmiä. Ymmärrettävästi sensaatiolehdistö kiinnitti Black Widow’hon suurta huomiota. Yhtyeen single ”Come to the Sabbat” nousi Top 40 -hitiksi. 

Julkisuuden kiinnostus Black Widow’ta kohtaan kuitenkin hiipui pian, eivätkä yhtyeen kaksi seuraavaa albumia saavuttaneet myyntimenestystä. Yhtye lopetti toimintansa jo vuonna 1973. Black Widow on kuitenkin sittemmin saavuttanut jonkinlaisen kulttisuosion.

Mystic Records -yhtiö julkaisi vuonna 2008 DVD-muodossa  Black Widow’n konserttitaltionnin *Demons Of The Night Gather To See Black Widow - Live* vuodelta 1970. Lisääntyneen kiinnostuksen takia yhtye on puhallinsoittaja Clive Jonesin aloitteesta palannut uutta musiikkia levyttäen. Projektiin liittyivät bassokitaristi Geoff Griffith ja italialainen kosketinsoittaja Paolo ”Apollo” Negri. Tony Martin laulaa uusimmalla studioalbumilla yhden kappaleen. Uuden albumin nimi on *Sleeping With Demons* ja se julkaistiin lokakuussa 2011.

Suomalaisista yhtyeistä Reverend Bizarre on myöntänyt saaneensa vaikutteita Black Widow’lta.

Corvus Stone -yhtye julkaisi Black Widow’n kappaleesta ”You’re So Wrong” oman versionsa debyyttialbumillaan vuonna 2012. Versiolla oli mukana vierailemassa myös Black Widow’n kitaristi John Culley, joka oli soittanut alkuperäisellä vuoden 1972 versiolla.

Clive Jones menehtyi syöpään 16. lokakuuta 2014. Myös Geoff Griffith menehtyi syöpään 16. huhtikuuta 2016 ja joulukuussa 2016 ilmoitettiin alkuperäisen rumpalin Clive Boxin kuolleen.    

## Diskografia
### Albumit
**[[Exclamation Mark]]* LP (1969) as Pesky Gee! (Pye Records)
**[[Return to the Sabbat]] *LP (1969)
**[[Sacrifice (albumi)|Sacrifice]]* LP (1970 CBS Records)
**[[Black Widow (Black Widow’n albumi)|Black Widow]]* LP (1971 CBS Records)
**[[Black Widow III|III]]* LP (1972 CBS Records)
**[[Black Widow IV|IV]]* LP (1973 CBS Records)
**[[Sleeping with Demons]]* CD (2011 Smack Management)
**[[See's the Light of Day]]* (2012 Black Widow Records)

### Kokoelmat
**Come to the Sabbat – Anthology* (2003 Sanctuary Records)

## Lähteet
Luettelo Mauritiuksen presidenteistä

**Mauritiuksen presidentti** on  Mauritiuksen valtionpäämies.

Mauritius itsenäistyi vuonna 1968, mutta se oli Brittiläisen kansanyhteisön jäsen, jota johti Englannin kuningatar jota edusti kenraalikuvernööri. Maaliskuussa 1992 Mauritiuksesta tuli kansanäänestyksen jälkeen tasavalta, ja sen johtoon valittiin presidentti.

Presidentti valitaan epäsuoralla vaalilla: Kansalliskokous äänestää presidentin ja varapresidentin viisivuotiskaudelle, saman ehdokkaan korkeintaan kahdelle kaudelle. Vuonna 2019 presidentiksi valittiin Pritivirajsing Roopun.

## Mauritiuksen presidentit, 1992–nykyhetki
 

## Lähteet
Soijaöljy

**Soijaöljy** on soijapavuista (*Soya hispida*) puristettu ruokaöljy. Se on maailman toiseksi käytetyin kasviöljy, jota suositaan etenkin Aasiassa ja Amerikassa.

Soijaöljyssä on runsaasti linolihappoa. 

Soijaöljyn valmistuksen sivutuotteena saadaan soijaproteiinia (soijarouhetta), jota käytetään jauhelihan korvikkeena ja etenkin eläinten reuhuna sekä soijalesitiiniä, jota elintarviketeollisuus käyttää hapettumisenestoaineena ja emulgointiaineena.

## Ravintosisältö

Soijaöljy on väriltään tumman keltaista ja sen tuoksu on voimakas. Soijaöljyssä on 14&nbsp;% tyydyttyneitä rasvahappoja ja 59&nbsp;% monityydyttymättömiä rasvahappoja.

Soijaöljyssä on välttämättömistä rasvahapoista etenkin linolihappoa jopa 51 prosenttia. Alfalinoleenihappoa siinä on noin 7 prosenttia. Sterolien määrä on noin 0,3 prosenttia. Soijaöljy sisältää myös rasvaliukoisia E- ja K-vitamiineja.

## Käyttö
Soijaöljyä käytetään ruoanlaitossa ja valmisruokien ainesosana.  Soijaöljyä käytetään leipomotuotteisiin ja kalasäilykkeisiin. Siitä valmistetaan myös esimerkiksi margariinia ja majoneesia. Soijaöljyä voi käyttää myös salaatinkastikkeisiin ja kohtuullisessa lämpötilassa paistamiseen Soijaöljyllä on erityismerkitys myös allergia- ja keliakiapotilaille, soija-allergikot pois lukien. 

## Terveysvaikutukset
Hiirillä tehdyissä kokeissa, joissa yli 30 % ruokavalion energiasta saatiin soijaöljystä, havaittiin muutoksia noin sadassa hypotalamuksen geenissä. Suurin vaikutus oli siinä, että soijaöljyn nauttiminen sai hypotalamuksen tuottamaan vähemmän oksitosiini-hormonia. Alhainen oksitosiinitaso on yhdistetty masennuksen ja ahdistuneisuuden lisääntymiseen, lihomiseen sekä ahmimishäiriöihin. Tämä energiamäärä vastaa noin 5–6-kertaista määrää ihmisten keskimääräiseen soijaöljyn kulutukseen verrattuna. Osa soijaöljyn aiheuttamista geenimuutoksista tunnetaan yhteydestään skitsofreniaan, masennukseen ja Alzheimerin tautiin. Geenimuutokset saattavat myös selittää soijaöljyn lihomista ja tulehdusta lisäävän vaikutuksen.

Soijaöljyllä on kuitenkin myös useita terveyshyötyjä. Se sisältää runsaasti monityydyttymättömiä rasvahappoja, jotka alentavat LDL-kolesterolia ja parantavat HDL-kolesterolin tasoja, mikä vähentää sydänsairauksien riskiä. Soijaöljy on lisäksi hyvä E-vitamiinin lähde – E-vitamiini toimii antioksidanttina ja suojaa soluja hapetusstressiltä. Öljy sisältää myös K-vitamiinia, joka on tärkeä luuston ja luurankolihasten terveydelle.

Soijaöljy voi edistää immuunijärjestelmän vahvistumista sisältämiensä omega-3-rasvahappojen ansiosta, jotka auttavat elimistöä torjumaan taudinaiheuttajia. Korkea E-vitamiinipitoisuus suojaa ihoa vaurioilta ja voi parantaa sen ulkonäköä. Lisäksi soijaöljyn isoflavonoidit voivat tukea luuston terveyttä, erityisesti vaihdevuodet ohittaneilla naisilla.

Soijaöljyn on myös havaittu vähentävän väsymystä rintasyöpäpotilailla, ja se on toisinaan ollut tehokkaampi kuin kalaöljyt. 

## Ympäristövaikutukset
Soijaöljyn tuotannosta syntyy poikkeuksellisen vähän elinkaarenaikaisia päästöjä.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Fineli: Soijaöljyn ravintosisältö
Tom Clancy’s Ghost Recon Advanced Warfighter

**Tom Clancy’s Ghost Recon Advanced Warfighter** on Ubisoftin julkaisema *[[Tom Clancy’s Ghost Recon]]* -pelisarjan kolmas osa. Peli julkaistiin vuonna 2006 usealle alustalle. Jokaisen alustan versio eroaa hieman toisistaan. Peli sisältää hieman enemmän tulevaisuuteen tähtäävää sotateknologiaa kuin aiemmat versiot. 

Pelin jatko-osa *[[Tom Clancy’s Ghost Recon Advanced Warfighter 2]]* julkaistiin Xbox 360:lle maaliskuussa 2007 ja Microsoft Windowsille heinäkuussa 2007.

## Juoni

Vuosi on 2013 ja Yhdysvaltain rajanaapuri Meksiko on sisällissodan partaalla. Korruptoitunut armeija on myynyt kiellettyjä aseita kolumbialaisille kapinallisille. Yhdysvaltain presidentti on saapunut Meksikoon neuvottelemaan maan hallituksen kanssa yhteistyöstä kapinallisten kukistamiseksi. Méxicossa hallitusta vastustavat joukot pääsevätkin yllättäen kaappaamaan itse presidentin ja tilanne kärjistyy entisestään. Kapteeni Scott Mitchellin johtama Ghost-yksikkö komennetaan pelastamaan presidentti ja eliminoimaan kapinalliset. 

Tilanne ei ole kuitenkaan täysin toivoton, sillä tällä kertaa Yhdysvaltain armeijan ja haamujen apuna toimii Integrated Warfighter System (IWS),joka yhdistää vakoilu- ja satelliittiteknologian yhdeksi laajemmaksi tiedustelu-, viestintä- ja taistelujärjestelmäksi.

## Vastaanotto
Peli sai Pelaaja-lehden arvostelussa arvosanaksi 9/10.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Tom Clancy’s Ghost Recon Advanced Warfighter -kotisivu
Deserted Palace

**Deserted Palace** on kokeellista, instrumentaalista elektronista musiikkia sisältävä albumi, jonka on säveltänyt ja tuottanut Jean Michel Jarre. Albumi julkaistiin 1972 Sam Fox -levymerkillä. Kyseessä on Jarren ensimmäinen albumi.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Instrumentit
* ARP 2600
* EMS Synthi AKS
* EMS Synthi VCS3
* Farfisa -urku
Nutukas

**Nutukas** (, mon. *nuvttohat*), **siepakka** tai yksinkertaisesti **karvakenkä** on perinteinen saamelaisten talvikenkä. Se ommellaan poron parkitusta koipinahasta, joita tarvitaan yhtä kenkäparia varten noin kahdeksan kappaletta. Arkisempi nutukas voidaan tehdä myös poron kallonahasta. Kovalla pakkasella nutukkaan päälle voidaan pukea vielä kallokas.

Perinteisesti nutukkaat on tapana ommella kokonaan käsin, mutta ne on mahdollista ommella myös ompelukoneella.

Nutukkaiden kanssa ei yleensä käytetä lainkaan sukkia, vaan niiden sisään laitetaan lämmikkeeksi heinää. Poromiehillä ja -naisilla on käytössään myös tuplanutukkaita. Niissä on sisäkkäin kaksi turkisjalkinetta, joista sisemmässä karva on sisäänpäin ja ulommassa ulospäin. Väliin laitetaan eristeeksi heinää, minkä vuoksi tuplanutukasta kutsutaan heinäkengäksi. Tuplanutukkaassa pohjakin on karvaa, mikä tekee siitä liukkaan.

Siperiassa poron koipinahasta tehdyt nutukkaat tunnetaan evenkin kielen sanalla *unta*. Niissä on usein huopapohja. Miesten malleissa vartta koristavat salmiakinmuotoiset turkisompeleet, naisilla lasihelmikuviot.

## Katso myös

* Lapikas eli paulakenkä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Maebaru

**Maebaru** () on Japanin entinen kaupunki ja nykyinen Itoshiman kaupungin osa Kyūshūn saarella Fukuokan prefektuurissa. Sen alue sijaitsee Fukuokan länsipuolella Itoshiman kaakkoisosassa ja ulottuu Itoshiman niemimaalta Sefurivuorille. Ennen lakkauttamistaan vuonna 2005 kaupungissa oli 67&nbsp;275 asukasta ja sen pinta-ala oli 104,50 neliökilometriä.

Maebaru kehittyi historiallisesti Fukuokasta Karatsuun johtaneen tien varren postiasemana (*[[shukuba]]*) ja markkinapaikkana. Maaseutukaupunki Maebarusta tehtiin vuonna 1901. Sittemmin se on kasvanut hyvien liikenneyhteyksiensä ansiosta yhtenä Fukuokan esikaupungeista. Kaupunkioikeudet Maebarulle myönnettiin vuonna 1992. Vuonna 2010 se liittyi yhteen Nijōn ja Shiman maaseutukaupunkien kanssa muodostaen Itoshiman kaupungin.

Maebarun alueen nähtävyyksiä ovat esimerkiksi Raizanin muinaislinna, Sennyo-jin buddhalainen temppeli ja Itokokun historiallinen museo. Maebarua palvelee JR Kyūshūn Chikuhi-linja.

## Kuvia

Tiedosto:View from overpass of Chikuzen-Maebaru Station.JPG|Chikuzen-Maebarun rautatieasema
Tiedosto:Torii of Oimatsu Shrine near Chikuzen-Maebaru Station 2.jpg|Oimatsu-jinja


## Lähteet
Kirjansidonta

**Kirjansidonta** tarkoittaa kirjan kokoamista painetuista ja taitetuista paperiarkeista tai yksittäisistä lehdistä sekä kirjan kansien ja selän valmistamista ja niiden kiinnittämistä paikoilleen. 

Kirjojen sitominen on hyvin vanha ammatti, jota on harjoitettu jo muun muassa keskiajan Euroopassa munkkiluostareissa ja muualla kirkon piirissä. Munkit jäljensivät luostareissa tekstejä käsin ensin pergamentille ja 1000-luvulta lähtien paperille, kun se oli tullut tunnetuksi Euroopassa. Luostareissa kirjansidonta kehittyi näyttäväksi käsityötaiteeksi arvokkaine materiaaleineen ja koristeluineen. Gutenbergin keksittyä 1400-luvulla painokoneen ja tuotettavien kirjojen kappalemäärän näin kasvaessa kirjansidonta muuttui vähitellen enemmän sarjatyöksi. Yläluokan piirissä säilyi kuitenkin painettujen kirjojen käsityömäinen sidonta arvoesineiksi.

Keskiajalla arvokkaimpien kirjojen sidokset tehtiin loisteliaiksi koruesineiksi. Niihin käytettiin kultaa, hopeaa ja jalokiviä sekä taidokkaita norsunluisia kohokuvia. Tavallisesti kirjan kannet olivat nahalla päällystettyä puuta. Nahkaan painettiin tai puristettiin värittömiä koristekuvioita (sokeapainatus), mutta se voitiin myös maalata. Kirjan nimi tekstattiin etu- tai yläsyrjään, mutta selkä jätettiin tyhjäksi. 1500-luvulta lähtien se merkittiin yleensä nykyiseen tapaan.

Nykyisin kirjat työstetään sitomolinjoilla, joissa eri työvaiheet on kytketty yhtenäiseksi konelinjaksi. Joissain kirjansitomoissa kirjan painaminen ja sitominen on yhdistetty samaan valmistuslinjaan. Aikaisemmin kirjan arkit nidottiin toisiinsa tai selän poikittaissidoksiin langalla. Liimanidonta on yleistynyt toisen maailmansodan jälkeen halvempana menetelmänä, mutta lankasidos on kestävämpi ja edelleen käytössä.

## Katso myös
* Taiteilijakirja
* Ponnahduskirja

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
* Kirjansidonnan työohje Wikikirjastossa
UDP Lite

**UDP Lite** on muokattu versio UDP-protokollasta, jossa myös vialliset (tarkistussumma ei täsmää) paketit siirtyvät verkossa. Tämä on hyödyllinen ominaisuus sovelluksissa, jossa datapaketin vastaanottaminen viallisenakin on tärkeää.

UDP Lite -tuki on Linuxin ytimessä versiosta 2.6.20 lähtien.

## Lähteet
* , UDP Lite standardi.
Radiomajakka

**Radiomajakka** on radioaaltoja lähettävä laite, joka lähettää vakioitua radiosignaalia määritellyllä radiotaajuudella. Radiomajakan tarkoitus on ohjata ilma- ja meriliikennettä radioteitse.

Radioamatöörit käyttävät radiomajakoita testatakseen radioaaltojen etenemistä maapallon paikasta toiseen. Muun muassa ilmakehällä ja auringon säteilyllä on vaikutusta etenemiseen. Puhutaan niin sanotuista radiokeleistä.

## Radiomajakoiden historia Suomessa
Suomen ensimmäinen meriliikenteen suuntaamaton radiomajakka asennettiin 1935 Utön tornin kupeeseen. Se suljettiin vuonna 1996. Vuonna 1936 tehostettiin Helsingin meriliikenteen turvallisuutta hankkimalla Harmajaan suunnattu ja suuntaamaton radiomajakka, ensimmäinen lajissaan koko maailmassa. Jatkosodan aikana vuosina 1941–1944 Yleisradion radiomastot lähettivät automaattimorsetuslaitteilla radiomajakkasignaaleja Saksan ilmavoimien pommikoneille. Suomen viimeiset meriradiomajakat poistettiin käytöstä vuonna 1995.

Satelliittinavigoinnin kehityksen myötä radiomajakat ovat miltei menettäneet merkityksensä merenkulun suuntimavälineenä, mutta ilmaliikenteessä radiomajakat ovat edelleen laajalti käytössä. Myös lennonvarmennuksessa yleisesti käytetty toisiotutka vastaa toimintaperiaatteeltaan radiomajakkaa. Sen vastaanotinlaitetta, tutkavastaajaa, kutsutaankin myös tutkamajakaksi.

## Katso myös
*Radiosuuntima
*VHF-monisuuntamajakka
*DME

## Aiheesta muualla
* Revontulten radiohavainnot
* Flight Simulator Navigation
Theodore William Richards

**Theodore William Richards** (31. tammikuuta 1868, Germantown – 2. huhtikuuta 1928, Cambridge) oli yhdysvaltalainen kemisti, joka sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1914 työstään useiden alkuaineiden atomimassojen selvittämisessä. Hän oli ensimmäinen yhdysvaltalainen Nobelin kemianpalkinnon voittaja.

Richardsin vanhemmat olivat maisemamaalari William T. Richards ja runoilija Anna née Matlack. Aluksi hän opiskeli äitinsä johdolla ja matkusti Englannissa ja Ranskassa. Vuonna 1883 hän pääsi collegeen Haverfordiin ja valmistui sieltä 1885. Tämän jälkeen hän opiskeli Harvardin yliopistossa ja valmistui filosofian tohtoriksi vuonna 1888. Valmistumisensa jälkeen hän vietti vuoden Saksassa, missä hän opiskeli Viktor Meyerin johdolla. Palattuaan Harvardiin hän työskenteli aluksi kemianassistenttina, opettajana, avustavana professorina ja professorina. 1903 hänestä tuli Harvardin yliopiston kemianosaston puheenjohtaja.

Noin puolet hänen töistään koskivat atomimassoja, alkaen hapesta ja kuparista. Richards keksi nephelometrin ja selvitti erittäin tarkasti yli 30 alkuaineen atomimassat.

Richards oli naimisissa Miriam Stuart Thayerin kanssa. Heille syntyi yksi tytär ja kaksi poikaa.

## Aiheesta muualla
*Richardsin elämäkerta Nobel-säätiön sivuilla
Sosiaalikasvattaja

**Sosiaalikasvattaja** on sosiaalialan opistotasoinen tutkinto, jollaista koulutusta ei enää järjestetä. 

## Katso myös
* Sosionomi
* Sosiaalityöntekijä
Tunneilmasto

**Tunneilmasto** on termi, jota käytetään kuvaamaan esimerkiksi työyhteisön ilmapiiriä ja työntekijöiden yhteishenkeä.

## Tunneilmasto-sanan taustaa
Tunneilmasto vaikuttaa työntekijöiden halukkuuteen tehdä töitä ja työnteon tehokkuuteen. Voidaan sanoa että yritys tai työyhteisö, jossa on positiivinen tunneilmasto tuottaa tehokkaammin, kuin työyhteisö, jonka tunneilmastossa on negatiivisia vaikutteita. Tätä käsitettä on alettu käyttää uuden vuosituhannen alkupuolella. Se on tullut kielenkäyttöön helpottamaan kommunikointia yhteisön ilmapiiristä ja tunteista. Esimerkiksi työn tehokkuuden parantamiseen erikoistuneet konsultit käyttävät "tunneilmasto" -termiä taajaan. Myös yhteisön joiden toimissa on tunteilla suuri merkitys ovat ottaneet termin omakseen. Näitä voivat olla esimerkiksi seurakunnat tai päiväkodit ja varhaiskasvattajat.

## Tunneilmasto muissa kielissä
Tunneilmasto-sanalle ei ole suoranaista käännöstä esimerkiksi englannin kielessä, mutta alan konsultointiin erikoistuneet yritykset käyttävät muun muassa termejä Conflict management, Dispute resolution, Emotion management, Organizational behaviour.

## Lähteet
Laura Latvala

**Laura Eliina Latvala-Siippainen** (28. syyskuuta 1921 Lapua – 10. marraskuuta 1986 Siilinjärvi) oli suomalainen runoilija ja lääkäri. 

## Henkilöhistoria
Latvalan vanhemmat olivat opettajat Kustaa Latvala ja Elli Tuovinen. Ylioppilaaksi Latvala tuli 1940. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa vuoden filosofiaa, ennen kuin siirtyi lääketieteen opiskelijaksi.  Lääkäriksi Latvala valmistui vuonna 1950 ja työskenteli mielisairaalalääkärinä Harjamäessä Siilinjärvellä ja Paiholassa Kontiolahdessa. Latvala avioitui kirjailija Olavi Siippaisen kanssa 1946 ja heille syntyi viisi lasta.  Siippaisella oli aikaisemmasta avioliitostaan neljä lasta.

## Kirjallinen tuotanto
Latvalan runokuvakirja *[[Pikku-Marjan eläinkirja]]* (1947) on vuosikymmenet ollut Suomen suosituin lastenkirja. Sen on kuvittanut Helga Sjöstedt. Kirjaa on myyty yli 310&nbsp;000 kappaletta. Pikku-Marja on Latvalan oma tytär. 

### Teokset
**Yökkömökki*. Runoja. WSOY. 1945.
**Pikku-Marjan eläinkirja*. Lastenrunoja. WSOY. 1947.
**Hulivili-kili*. Lastenrunoja. WSOY. 1952.
**Aamusignaali*. Runoja. WSOY. 1953.
**Keulaneitsyt*. Runoja. WSOY. 1958.
**Kanavan Marja*. Lastenkertomus. WSOY. 1960.
**Tuulien talo*. Päiväkirjaromaani. WSOY. 1964.
**Rinascita*. Runoja. 1971.
**[[Tummilla oksilla punaiset marjat]]*. Runoja. WSOY. 1979.
**Elysiumin kultaiset kentät*. Runoja. 1986.
**Pikku-Marjan eläinlauluja*, säv. Marjatta Meritähti. 1980 (äänite)

Olavi Siippaisen kanssa:
**Menon yhteisyys*. Vaelluslauluja. WSOY. 1951.
**Toisillemme*. Runoja. WSOY. 1965.

### Palkinnot
*Valtion kirjallisuuspalkinto runokokoelmasta *Aamusignaali*, 1954.
* Kuopion taiteilijaseuran Minna-palkinto runokokoelmasta *Rinascita*, 1971.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laura Latvala
Overseas Private Investment Corp

**Overseas Private Investment Corp** on Yhdysvaltain hallituksen 1971 perustettu riskienhallintayhteisö, joka myöntää takauksia yhdysvaltalaisille yrityksille uusilla ja kehittyvillä markkinoilla. OPC takasi International Paperille OAO Svetogorskin oston Tetva Lavalilta poliittisen riskin varalta 1998.

## Aiheesta muualla
*OPC http://www.opic.gov/doingbusiness/index.asp 
*BRD 99(04) / 15. joulukuuta 1998 http://www.opic.gov/pubs/foia/resolutions/1999BDR/BDR-99-04.asp
Ulla-Maija Paavilainen

**Ulla-Maija Paavilainen** (s. 3. heinäkuuta 1955 Honkilahti) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän oli pitkään Me Naiset -lehden päätoimittajana ja on kirjoittanut suomalaisten julkisuuden henkilöiden elämäkertoja.

## Ura
Paavilainen on työskennellyt toimittajana useissa eri lehdissä muun muassa Uudessa Suomessa, Seurassa ja Iltalehdessä, ennen 18-vuotista uraansa Me Naiset -lehden päätoimittajana vuosina 1984-2002. Vuosina 2002–2012 hän on oli Sport-lehden päätoimittaja. Hän on myös kirjoittanut kolumneja Taloussanomiin. Vuodesta 2012 hän on toiminut vapaana journalistina ja kirjoittaa artikkeleita sekä kolumneja useisiin aikakauslehtiin muun muassa Apu-lehteen. 2020-luvulla hän on kirjoittanut kolmen suomalaisen julkisuuden henkilön elämäkerran, Kirsti Paakkasen (2020), Elina Gustafssonin (2021) ja Jukka Rintalan (2022). Vuonna 2023 ilmestyi Paavilaisen koostama toimittaja-kirjailija Katarina Westin elämäkerta *Päivät jotka sain*. Paavilainen kirjoitti valmiiksi teoksen, jonka West itse aloitti. Katarina West kuoli vuonna 2021.

Paavilainen on toiminut luottamustehtävissä, kuten Superpesis Oy:n varapuheenjohtajana ja Suomen Taitoluisteluliiton puheenjohtajana. Vuonna 2008 hänet palkittiin Piikkarit-kunniamaininnalla liikunnan tasa-arvotyöstä. Hän on Liikunnaiset-verkoston puheenjohtaja.

Mökkipaikkakunnallaan Puumalassa Paavilainen on toiminut Puumala-lehteä julkaisevan Puumala-Seuran puheenjohtajana vuosina 2021-2023.

## Yksityiselämä
Ulla-Maija Paavilainen syntyi maanviljelijä Veijo Matti Paavilaisen ja Kerttu Maria Sallisen perheeseen Honkilahdelle nykyisen Euran alueelle. Hänellä on viisi sisarusta. 

Ylioppilaaksi Paavilainen kirjoitti vuonna 1974 ja suoritti toimittajatutkinnon Tampereen yliopistossa vuonna 1977. Lisäksi Paavilainen on opiskellut Tampereen ja Jyväskylän yliopistoissa kirjallisuutta, taidehistoriaa ja folkloristiikkaa. 

Hänen puolisonsa on ollut vuodesta 1994 toimitusjohtaja ja valokuvataiteilija Philip Laszlo. Heillä on yhteinen aikuinen poika. Lisäksi perheeseen kuuluu aikuiset lapset Laszlon aiemmasta suhteesta.

Paavilainen ja Laszlo asuvat Helsingissä. Osan vuodesta he asuvat Puumalassa, jossa heillä on ollut pitkään vapaa-ajan asunto. 

Paavilainen sairastui herkästi uusiutuvaan syöpään alkuvuodesta 2023.

## Teokset
Paavilaisen esikoisteos oli nuorena kirjoitettu Kontakti-kirja *Valekierre*, mutta varsinaisesti esikoinen on hänen teoksensa *Sinulle luotu*.
* *Valekierre*, Kauppaitten kustannus, 1970 (Kontakti-kirja)
* *Sinulle luotu*, Otava, 2007
* *Sokerisiskot*, Otava, 2008
* *Äkkilähtö*, Otava, 2009
* *Kylmä kamari*, Otava, 2010
* *Kummitäti*, Otava, 2011
* *Superihmisiä? Johtajan voimavarat*, WSOY 2010
* *Hanki elämä! Jokanaisen voimakirja*, WSOY 2011
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet