open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Valion baarit

**Valion baarit** oli Valion jäätelöbaariketju, joka toimi Helsingissä ja muissa Suomen kaupungeissa vuosina 1936–1972.

Koko Suomen ensimmäisen jäätelöbaarin Valio avasi Helsingin Lasipalatsin pohjoispään käytävässä toukokuussa 1936. Vähitellen Valion baareista muodostui kokonainen ketju, jolla oli Helsingissä 1970-luvun alussa 34 baaria ja muualla maassa 25.

Jäätelö Lasipalatsin jäätelöbaaria varten valmistettiin aluksi Kalevankadun loppupäässä sijainneen Valion meijerin ullakkokerroksessa tanskalaisen jäätelömestari Sörensenin ohjeiden mukaan. Sörensen neuvoi myös jäätelöbaarin perustamisessa ja opetti henkilökuntaa tekemään voileipiä. Henkilökunnalla oli valkoiset suikkalakit, ja naisillekin määrättiin työasuksi pitkät housut. Paikka oli suosittu Helsingin koululaisten keskuudessa. 

Valion baarien suosio oli huipussaan 1950-luvulla, mutta alkoi hiipua 1960-luvulla, kun Valio ja muut jäätelövalmistajat toivat ruokakauppoihin ja kioskeihin monenlaisia jäätelöiden annospakkauksia, kuten jäätelötikut ja jäätelötötteröitä muistuttavat tuutit. Vuonna 1972 ketju ajautui Elannolle suuressa toimialarationalisoinnissa, jossa Elanto ja muut OTK:laiset osuusliikkeet puolestaan myivät kaiken meijeritoimintansa Valiolle. 1980-luvulle tultaessa Lasipalatsin jäätelöbaari oli muuttunut Elannon HM-kahvilaksi. Viime vuosikymmeninään se tunnettiin varttuneemman väen bussinodotuspaikkana ja bussinkuljettajien taukopaikkana. Lasipalatsin jäätelöbaari-kahvila lopetti toimintansa vuoden 1995 lopussa Elannon jouduttua yrityssaneeraukseen.

## Uudelleenlanseeraus 2005
2000-luvun keskivaiheilla Valio yritti mainostoimisto SEKin ja Paola Suhosen avulla lanseerata uudelleen Valion baarit perustamalla sennimisen kahvilan 2005 uuteen Kampin keskukseen ja toisen Linnanmäelle 2007. Jäätelöbaareista ei enää ollut kyse, sillä Valio oli myynyt jäätelöliiketoimintansa vähän aiemmin Nestlélle. Kampin keskuksen baari suljettiin 2010, jolloin jäljelle jäi Restelin hoitama Valion baari Hartwall Areenalla.

## Lähteet
Panaman presidentti

**Panaman presidentti** () on Panaman valtionpäämies. Presidentti ja varapresidentti valitaan samalla suoralla kansanvaalilla, jossa riittää yksinkertainen enemmistö. Presidenttikauden pituus on viisi vuotta, samaa henkilöä ei voida valita kahdelle perättäiselle kaudelle. Nykyisenä presidenttinä toimii José Raúl Mulino, joka astui virkaan 1. heinäkuuta 2024.

Panaman perustuslain mukaan presidentin tulee olla vähintään 35-vuotias syntyperäinen Panaman kansalainen.

Vuonna 2022 presidentin kuukausipalkka oli 7000 Yhdysvaltain dollaria.

## Luettelo Panaman presidenteistä

## Lähteet
Fergananlaakso

**Fergananlaakso** (, , ) on Tienšan- ja Hisor–Alaivuoristojen ympäröimä kattilalaakso Keski-Aasiassa. Laakson pinta-ala on 22&nbsp;000 neliökilometriä. Suurin osa siitä kuuluu Uzbekistaniin ja osa Tadžikistaniin ja Kirgisiaan.

Kolmionmuotoisen laakson pituus on noin 300 ja leveys enimmillään 170 kilometriä. Sitä rajoittavat koillisessa Ferganavuoret, etelässä Alai- ja Turkestanvuoret sekä luoteessa Qurama- ja Tšatkalvuoret. Laakso yhtyy lännessä kapean käytävän kautta Nälkäaroon. Sen soikionmuotoisen pohjan muodostaa itää kohti kohoava tasanko, jonka korkeus on 330–1&nbsp;000 metriä merenpinnasta. Vuoria reunustavat harjut ja kukkulat sekä vuoristojokien tuoman maa-aineksen kartiot, joita pitkin joet levittäytyvät viuhkoina tasangolle. Alue on hyvin altis maanjäristyksille. Hyötykaivannaisiin kuuluvat öljy, maakaasu, kivihiili, rautamalmi, kupari, monimetalli, antimoni, rikki, kivisuola ja kivennäisvesi.

Tärkein joki on Narynin ja Karadarjan laakson itäosassa muodostama Syrdarja. Maatalouden keinokastelua varten on rakennettu kanavia ja tekojärviä. Tasangon keskiosassa on osin viljelyskäyttöön otettuja suolasoita ja hiekkamaita.

Seudulla vallitsee mannerilmasto. Talvet ovat melko leutoja ja kesät kuumia ja kuivia. Keskilämpötila on tammikuussa –2:sta –3:een ja heinäkuussa 24–28 astetta. Vuotuinen sademäärä on 100–500 millimetriä. Sateita saadaan etupäässä keväällä.

Fergananlaakso on tärkeä maatalousalue, joka tuottaa varsinkin puuvillaa, silkkiä ja viinirypäleitä. Lisäksi viljellään riisiä ja muita viljakasveja, vihanneksia, meloneja ja hedelmiä. Lähes koko tasanko on viljelykäytössä. Joutomailla ja vuorten reuna-alueilla laidunnetaan karjaa.

Laakso on yksi Keski-Aasian tiheimmin asutuista alueista. Sen väestö lähes kolminkertaistui 1900-luvun aikana. Tärkeimmät kaupungit ovat Andižan, Fergana, Kokand ja Namangan Uzbekistanissa, Hudžand Tadžikistanissa sekä Oš ja Žalal-Abad Kirgisiassa. Kilpailu resursseista on aiheuttanut verisiä yhteenottoja eri väestöryhmien välillä.

Historiallisena alueena Fergana on ikivanha maanviljelyn ja Silkkitien kaupankäynnin keskus, joka on kuulunut moniin keskiaasialaisiin valtakuntiin. 1700-luvulta lähtien se muodosti Kokandin kaanikunnan ydinalueen, jonka venäläiset valtasivat vuonna 1876. Alue jaettiin eri neuvostotasavaltojen kesken vuosina 1924–1926. Neuvostoaikana sinne syntyi myös teollisuutta.

## Lähteet
Kenilworth

**Kenilworth** on noin  asukkaan kaupunki Warwickshiren kreivikunnassa Keski-Englannissa. Se tunnetaan etenkin keskiaikaisesta rauniolinnastaan.

Kenilworthin paikalla oli asutusta jo roomalaisaikana, ja kylä mainitaan Englannin vanhimmassa maakirjassa 1086. Vuonna 1120 Henrik I luovutti kylän maat kamariherralleen ja aarrekammion hoitajalleen Geoffrey de Clintonille, joka rakensi niille linnan ja augustinolaisluostarin. Suurimman osan toiminta-ajastaan linna kuului Englannin kuningassuvuille mutta siirtyi välillä myös muiden aatelissukujen hallintaan. Vuosien saatossa linnaa laajennettiin ja sen puolustuksia vahvistettiin. Elisabet I lahjoitti linnan vuonna 1563 Robert Dudleylle, Leicesterin jaarlille, joka muokkasi siitä ylellisen Elisabetin aikakauden palatsin ilmeisesti tehdäkseen vaikutuksen kuningattareen. 

Linnan strateginen merkitys pieneni Englannin sisällissodan jälkeen 1600-luvulla, ja sen rakennusten annettiin vähitellen ränsistyä. Maalaukselliset linnanrauniot kiinnostivat matkailijoita, ja kaupungista tuli kuuluisa Walter Scottin julkaistua romaaninsa *Kenilworth* (1821), jossa romantisoitiin Elisabetin ja Dudleyn välinen suhde. Kenilworth kasvoi tasaista tahtia 1800-luvulla. Rautatie saapui kaupunkiin 1840-luvulla, ja siitä tuli Birminghamin ja Coventryn äveriäiden teollisuusjohtajien suosima asuinpaikka. Kaupungin tehtaat valmistivat muun muassa sarvikampoja, parkittua nahkaa ja tiiliä ja sen kauppapuutarhat tuottivat tomaatteja ja mansikoita.

Vuonna 1937 autotehtailija John Siddeley osti Kenilworthin linnan kunnostaakseen siitä matkailunähtävyyden, ja vuonna 1957 hänen poikansa lahjoitti linnan Kenilworthin kaupunginvaltuustolle. Tämän jälkeen linnaa on korjattu useaan otteeseen ja sen alueelle on rakennettu uudelleen Elisabetin aikainen maisemapuutarha. Nykyisin linnan hoidosta vastaa English Heritage -järjestö.

## Lähteet
Bulimulus

**Bulimulus** on kotilosuku. Niitä tavataan Karibian alueella, Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikassa. Galápagossaarilla elää yli 70 kotoperäistä *Bulimulus*-lajia, ja ne ovat hyvä esimerkki saarilla tapahtuneesta sopeutumislevittäytymisestä.

## Lähteet
Conthey

**Conthey** on kunta Sveitsissä Valais’n kantonissa. Siellä on vajaat 9&nbsp;000 vakinaista asukasta. Conthey on Contheyn hallinnollisen alueen () keskuspaikka.

## Sijainti
Conthey sijaitsee Valais’n ranskankielisessä osassa Sionin länsipuolella. Lännessä kunta rajoittuu Vétroziin. Etelässä kunnan rajana on Rhônejoki. Contheyn pohjoisimmat osat ovat Les Diablerets -vuorella yli 3 kilometrin korkeudessa. 

## Talous
### Viininviljely
Conthey on viininviljelyaluetta: Rhônen laakson pohjoisrinteellä on viinitarhoja 3,8 neliökilometriä joelta (470 m mpy.) aina 940 metrin korkeudelle asti.

### Matkailu ja nähtävyydet
Lac de Derborence -järven alue on luonnonsuojelu- ja retkeilyaluetta sekä tunnettu 1700-luvun vuorensortumistaan. 

Les Diableretsin matkailualue ulottuu Contheyn alueelle, mutta kulku alueelle on pohjoisen puolelta Ormont-Dessusista ja Gsteigista.

## Liikenne
Rhônen laaksossa kulkeva SBB:n rautatie ja moottoritie A9 Lausannesta Brigiin kulkevat Contheyn kautta. Contheyn ja Sionin rajalla on Châteauneuf-Contheyn rautatieseisake, jossa RegionAlpsin Saint-Gingolph–Martigny–Brig-paikallisjunat pysähtyvät 1–2 kertaa tunnissa. Sionista Martignyyn ja Aveniin liikennöivät postiautot kulkevat Contheyn kautta. Kesäaikaan Contheystä on matkailua palvelevat yhteydet Col du Sanetsch -solalle ja Pas de Cheville -solan itäpuolelle Lac de Derborence -järvelle.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon vuoden 1701 virsikirjan virsistä

**Luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon vuoden 1701 virsikirjan virsistä** Luetteloitu sen virsikirjan virret ja sen osiot. 
 
Vuoden 1701 virsikirja oli alkuperäiseltä nimeltään Uusi Suomenkielinen Wirsikirja. Kirjan koko nimi oliː  **Uusi Suomenkielinen Wirsi-Kirja Nijden Cappalden canssa / jotca sijhen tulewat : Cuningal:sen Maij:tin Armolisesta Käskystä / Colmen Consistoriumin suostumisella / tarpellisest parattu ; Nijn myös Sen MDCXCV . ylitzecatzotun Ruotzalaisen Wirsi-Kirjan jälkeen jalosti enätty ; Ja Cuningalisen Maij:tin Armollisimmilla erinomaisilla Privilegiumeilla / TURUSA / Prändätty JOHAN Winterildä / Wuonna 1701** 

## Lähteet
Office de Radiodiffusion et Télévision du Bénin

**Office de Radiodiffusion et Télévision du Bénin** (ORTB) on Beninin kansallinen yleisradioyhtiö.

Yleisradiotoiminta alkoi Cotonoussa silloisessa Ranskan Dahomeyssa vuonna 1953. Radio Cotonou lähetti 75 minuutin pituisia päivittäisiä lähetyksiä yhden kilowatin keskiaalto- ja 250 watin lyhytaaltolähettimellä. Uusi neljän kilowatin lyhytaaltolähetin saatiin vuonna 1957. Samana vuonna asema siirtyi Akpakpan posti- ja lennätinlaitokselta omaan taloonsa.

Asema sai nimen Radio Dahomey vuonna 1958, La voix du progrès vuonna 1970, La voix de la révolution vuonna 1972 ja Radio Bénin vuonna 1990. Abomey-Calavin lähetyskeskukseen hankittiin Länsi-Saksan tuella 50 kilowatin keskiaaltolähetin vuonna 1972 ja 50 kilowatin lyhytaaltolähetin vuonna 1976. Länsi-Saksan rahoittama uusi radiotalo otettiin käyttöön vuonna 1976. Televisiotoiminta alkoi pitkäksi venyneen valmistelun jälkeen Ranskan tuella vuonna 1978. Radio ja televisio yhdistettiin vuonna 1975 Office de Radiodiffusion et Télévision du Dahomey -nimiseksi julkisen palvelun laitokseksi, joka sai nykyisen nimensä vuonna 1979.

Maan pohjoisosassa sijaitsevaan Parakouun perustettiin alueellinen radioasema vuonna 1983. Nuorisolle suunnattu Radio Atlantique FM aloitti toimintansa Cotonoussa vuonna 1994. Sen ohjelmia voi nykyään kuunnella maan eteläosassa. Toinen televisiokanava Bénin Business 24 (BB24) aloitti toimintansa vuonna 2013. Samaan aikaan ryhdyttiin kehittämään La chaîne de développement -nimistä toista valtakunnallista radio-ohjelmaa, jonka tarkoituksena on välittää ohjelmaa 18 paikallisella kielellä. Lyhytaaltolähetykset Cotonousta päättyivät vuonna 2006 ja Parakousta vuonna 2009. Nykyään kaikki radiolähetykset tapahtuvat ULA-alueella. Ulkomaille välitetään radio- ja televisio-ohjelmia satelliittien avulla. ORTB vastaa myös maaseudun lähiradioiden toiminnasta.

Vuoden 1990 perustuslain ja vuonna 1997 hyväksytyn uuden medialain jälkeen Beniniin on perustettu lukuisia kaupallisia, uskonnollisia sekä eri yhteisöjen omistamia radio- ja televisioasemia. Lisäksi välitetään ulkomaisten yleisradioyhtiöiden ohjelmia.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Office de Radiodiffusion et Télévision du Bénin
Grapsus grapsus

**Grapsus grapsus** on värikäs, usein punertava taskurapulaji, jota tavataan Pohjois- ja Etelä-Amerikan subtrooppisilla ja trooppisilla rannikoilla

## Ulkonäkö ja koko
*G. grapsus* on värikäs taskurapulaji. Aikuiset yksilöt ovat useimmiten kirkkaankeltaisia ja punaisia, mutta vatsapuoli on yleensä valkoinen. Selkäkilven reunat ovat mustat, ja silmien ympärillä on mustia tai vihreitä pisteitä. Jokaisen raajan kärki on lisäksi oranssi tai keltainen ja sakset kirkkaanpunaiset.

Selkäkilven leveys on 5–8 senttimetriä, ja koiraat ovat yleensä hieman naaraita pienempiä. Toukka on noin 0,5 millimetriä pitkä.

## Levinneisyys ja elinympäristö
*G. grapsus* -lajia tavataan Pohjois- ja Etelä-Amerikan subtrooppisilla ja trooppisilla rannikoilla. Lisäksi se elää sekä Atlantin että Tyynenmeren saarilla. Aikuiset yksilöt elävät erityisesti kivikkoisilla rannoilla. Toukat puolestaan elävät matalissa vesissä rannan läheisyydessä.

## Lähteet
Ganvie

**Ganvie** on Nokoué-järvessä sijaitseva veden päälle rakennettu kylä Beninissä, Afrikassa, lähellä Cotonouta. Nokoue-järven pohjoisosassa sijaitsevaa Ganvieta kutsutaan usein Afrikan Venetsiaksi.

Kylän väkiluku on noin 20&nbsp;000 henkilöä. Ganvie on luultavasti suurin järveen rakennettu kylä Afrikassa ja se on hyvin suosittu turistikohde. Perinteiset talot ovat paalujen varassa matalassa järvessä, ja asukkaat kulkevat ruuhilla. Naiset myyvät kalaa, hedelmiä ja vihanneksia haapioistaan, kun taas miehet viljelevät kalaa puilla ja aidoilla erotetuissa kalankasvatuspaikoissa kylän lähellä.

## Historia
Ganvien asukkaat ovat sukua Itä-Togon Adja-kansalle. Kylän perusti 1500-1600-luvuilla Tofinnu-kansa, joka pakeni järveen välttääkseen Fon-sotureita, jotka ottivat orjia myytäväksi eurooppalaisille kauppiaille. Kansa pelastui, koska dahomeylaisilla oli uskonnollinen käsitys, että taisteluita ei tulisi käydä vedessä. Ganvien kyläläisiä, jotka käyttävät matalaa Nokoué-järveä turvapaikkanaan, kutsutaan usein "vesi-ihmisiksi." Tofinnujen kielessa sana *gan* tarkoittaa "olemme pelastetut" ja *vié* "yhteisöä".

Alun perin maanviljelyyn perustuvan kylän pääelinkeinot ovat matkailun ohella kalastus ja kalanviljely.

## Maailmanperintökohde
Kylä lisättiin UNESCON maailmanperintöluetteloon alustavaan luetteloon 31. lokakuuta 1996 Kulttuuri-luokkaan.

## Kuvia

File:Port to Ganvie Benin Dec 2017.jpg|Ganviehin lähtevien veneiden satama.
File:Leaving for Ganvie Benin Dec 2017.jpg|Matkalla Ganviehin.
File:Fishermen near Ganvie Benin 2017.jpg|Kalastajia Ganvien lähellä.
File:Boat near Ganvie Benin Dec 2017.jpg|Tavarankuljetusta Ganvien lähellä.
File:Market at Ganvie Benin Dec 2017.jpg|Ganvien tori.
File:Hairdresser Shop in Ganvie Benin Dec 2017.jpg|Kampaamo.
File:House construction workers in Ganvie Benin Dec 2017.jpg|Rakennustyöläisiä.
File:Tourits shopping in Ganvie Benin Dec 2017.jpg|Turisteja.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Iida-Maria Heinonen

**Iida-Maria Heinonen** (s. 29. toukokuuta 1987 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2013. Hän on tullut tunnetuksi muun muassa naispääroolistaan elokuvassa *[[Juice (suomalainen elokuva)|Juice]]* sekä televisiosarjoista *[[Downshiftaajat]],* *[[Presidentti (televisiosarja)|Presidentti]]* ja *[[Pohjolan laki]]*. Vuodesta 2020 hän on näytellyt Sonja Salmea televisiosarjassa *[[Syke (televisiosarja)|Syke]]*.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Iida-Maria Heinonen suomalaisen teatterin Ilona-tietopankissa
* Iida-Maria Heinosen profiili Näyttelijäliiton sivuilla
Lemmikki Kekomäki

**Kaino Tuovi Lemmikki Kekomäki** (o.s. **Yrjö-Koskinen**; 17. syyskuuta 1902 Loppi &#x2013; 8. huhtikuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen juristi, joka valittiin ensimmäisenä naisena korkeimman hallinto-oikeuden jäseneksi vuonna 1956. Vuonna 1918 perustetussa tuomioistuimessa oli aiemmin työskennellyt useita naisia, ja Kekomäki itse oli ollut sen palveluksessa monissa eri tehtävissä vuodesta 1928 lähtien ennen nimitystä hallintoneuvoksen virkaan. Nimityksen myötä Kekomäestä tuli Pohjoismaiden ensimmäinen nainen ylimmän oikeusasteen tuomarina.

## Elämä
Lemmikki Kekomäki syntyi poliittisesti aktiiviseen perheeseen. Hänen isänsä oli kansanedustaja Lauri Yrjö-Koskinen ja isoisänsä senaattori Yrjö-Sakari Yrjö-Koskinen. Äiti Ossia Schöneman oli koulutukseltaan kansakoulunopettaja. Kekomäki valmistui Hämeenlinnan suomalaisesta yhteiskoulusta ylioppilaaksi vuonna 1921. Hän pääsi yhtenä ensimmäisistä naisista opiskelemaan Helsingin yliopiston oikeustieteelliseen tiedekuntaan, josta valmistui yleisen oikeustutkinnon suorittaneena vuonna 1927. Kekomäestä tuli Suomen kymmenes naisjuristi.

Varatuomarin arvon Kekomäki sai vuonna 1931. Samana vuonna hän avioitui varatuomari Esko Kekomäen kanssa. Pariskunnalle syntyi neljä lasta, joista esikoinen Eero Kekomäki toimi 1990-luvulla suojelupoliisin päällikkönä. Ennen vakinaista työllistymistään korkeimpaan hallinto-oikeuteen Kekomäki työskenteli Asutushallituksessa, Metsähallituksessa ja sosiaaliministeriössä. Korkeimpaan hallinto-oikeuteen hän tuli aluksi ylimääräiseksi virkamieheksi, josta hän eteni vuonna 1936 notaarin virkaan ja vuonna 1937 nuoremmaksi hallintosihteeriksi. Vakinaiseksi hallintoneuvokseksi hänet nimitettiin vuonna 1956.

## Tunnustukset
Vuonna 1960 Kekomäki vastaanotti ensimmäisenä naisena Suomen Valkoisen Ruusun I luokan komentajamerkin. Vuonna 1971 hän sai Suomen Leijonan suurristin, joka on ritarikunnan korkein kunniamerkki. Hän oli ensimmäinen suomalaisen ritarikunnan suurristin saanut nainen.

## Lähteet
Jack Studnicka

**Jack Studnicka** (s. 18. helmikuuta 1999 Tecumseh, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Florida Panthersin organisaatiossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Studnickaa on luonnehdittu pelityyliltään kahden suunnan sentteriksi. Hän laukoo oikealta.

## Ura
### Seuraura
Studnicka syntyi Ontarion Tecumsehissa, mutta hän muutti perheineen Yhdysvaltain Michiganin Noviin vuonna 2013, kun hänen isänsä sai työpaikan DTE Energylta. Studnicka pelasi kauden 2013–2014 HPBHL-juniorisarjaa Compuwaren joukkueessa. Hän jakoi tehoilla 10+16=26 koko sarjan syöttöpörssin voiton joukkuetoverinsa Blade Jenkinsin kanssa sekä jakoi pistepörssin toisen sijan Jenkinsin ja Chicago Missionin Cole Coskeyn kanssa edellään vain Chicago Missionin Sean Dhoogle. Kauden 2014–2015 Studnicka pelasi Belle Tiren junioreissa. Hän voitti tehoilla 9+32=41 koko T1EHL-juniorisarjan syöttöpörssin sekä jakoi pistepörssin kuudennen sijan Victory Hondan Brandon Puricellin kanssa. Studnicka voitti kauden aikana myös OHL Gold Cupin hopeaa Team ALLIANCEn joukkueessa.

Oshawa Generals varasi Studnickan 21. pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2015. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2015–2016. Studnickan tulokaskausi toi 62 runkosarja- ja viidessä playoff-ottelussa tehot 4+22=26. Kaudella 2016–2017 hän jakoi tehoilla 18+34=52 Generalsin sisäisen pistepörssin toisen sijan Eric Hendersonin kanssa edellään vain Domenico Commisso. Pudotuspeleissä Studnicka oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 5+10=15.

Boston Bruins varasi Studnickan toisella kierroksella 53. pelaajana . Hän teki jo saman vuoden syyskuussa seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Studnicka jatkoi kaudella 2017–2018 vielä Oshawa Generalsin OHL-joukkueessa, jonka kapteeniksi hän nousi. Studnicka oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 22+50=72. Hän voitti myös Generalsin sisäisen tehotilaston lukemalla +18. Neljännesvälierissä Studnicka oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 1+4=5. OHL-kauden päätteeksi, huhtikuussa 2018 hän siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Providence Bruinsin vahvuuteen. Studnicka pelasi siellä viisi runkosarjaottelua tehden piste per peli -tahdilla tehot 1+4=5. 

Kauden 2018–2019 Studnicka aloitti Generalsin vahvuudessa. Tammikuussa 2019 seura kauppasi hänet ja puolustaja Matt Brassardin Niagara IceDogsiin vaihdossa kolmeen toisen ja kolmannen kierroksen varausvuoroihin.

### Maajoukkueura
Studnicka edusti Kanadaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2017 ja alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2016, jolloin Chmelevski voitti hopeaa. Studnicka edusti myös Canada Redin joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2015.

## Muuta
Studnickan isoveli Samuel pelaa hyökkääjänä Pyhän Francisco Xavierin yliopiston joukkueessa ja pikkuveli Joey AHMPL-juniorisarjaa London Jr. Knightsin joukkueessa.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Tuomas Flinck

**Tuomas Flinck** (s. 2. heinäkuuta 1999) on suomalainen koripalloilija. Pelipaikoilla 1–3 pelaava Flinck on Tampereen Pyrinnön kasvatti. Hän on pelannut kasvattajaseurassaan M1DA:ta ja Korisliigaa.

## Pelaajaura

Flinck on Tampereen Pyrinnön kasvatti. Hän aloitti koripallon harrastamisen seitsemänvuotiaana. Flinck pelasi seuran juniorijoukkueissa B-poikien SM-sarjaa kaudella 2014–2015 ja A-poikien SM-sarjaa vuosina 2015–2017. Syksyllä 2017 hänet nostettiin Pyrinnön miesten M1DA:ssa pelanneeseen reservijoukkueeseen. Hän pelasi ensimmäisen divisioonakautensa aikana noin 16 minuuttia ottelua kohden ja heitti sarjan piste-ennätyksekseen 12 ONMKY:tä vastaan marraskuussa 2017.

Kaudella 2018–2019 Flinck jatkoi Pyrinnön reservijoukkueessa suorittaen samanaikaisesti varusmiespalveluksensa. Marraskuusta lähtien hän pelasi otteluita myös useista loukkaantumisista kärsineessä Pyrinnön edustusjoukkueessa: Korisliiga-debyyttinsä hän teki 22. marraskuuta Kobria vastaan, ja seuraavassa liigaottelussaan 7. joulukuuta hän teki Katajaa vastaan neljä pistettä.

## Pelityyli ja ominaisuudet

Flinckin on kirjoitettu pelaavan pelipaikoilla 1–3. Hän itse pitää vahvuutenaan puolustuspelaamistaan.

## Lähteet
* Tuomas Flinck Suomen Koripalloliitto

### Viitteet
Seychellien presidentti

**Seychellien presidentti** on Seychellien valtionpäämies. Presidentti valitaan  suoralla kansanvaalilla, ellei kukaan ehdokkaista saa yli 50 % äänistä, voidaan käydä toinen kierros. Presidenttikauden pituus on viisi vuotta, sama henkilö voidaan valita korkeintaan kahdelle kaudelle.

Maan perustuslain mukaan presidentinvaaleissa ehdokkaiksi voivat asettua sellaiset henkilöt, jotka täyttävät seuraavat ehdot:

* Seychellien kansalainen
* henkilöä ei ole erikseen kielletty rekisteröitymästä äänestäjäksi

## Luettelo Seychellien presidenteistä

## Lähteet
Radio Télévision Guinéenne

**Radio Télévision Guinéenne** (RTG) on Guinean kansallinen yleisradioyhtiö.

Yleisradiotoiminta alkoi silloisessa Ranskan Guineassa vuonna 1952. Radio Conakry välitti ohjelmia 500 watin lyhytaaltolähettimellä 90 minuuttia päivässä. Guinean itsenäistyessä ranskalaiset veivät mukanaan osan radioaseman laitteista, mutta maan hallitus onnistui aloittamaan lähetykset uudelleen vuonna 1959. Itä-Saksa lahjoitti vuonna 1961 sadan kilowatin lyhytaaltolähettimen ja Länsi-Saksan rahoittama uusi radiostudio otettiin käyttöön vuonna 1967. Radio Guinée ja myöhemmin La Voix de la Révolution -nimillä toiminut asema oli presidentti Sékou Tourén ja hänen Parti démocratique de Guinée -puolueensa äänitorvi. Sillä oli myös vuonna 1961 perustettu ulkomaanpalvelu, joka lähetti ohjelmia muun muassa Portugalin Guineaan ja Senegaliin.

Televisiolähetykset alkoivat vuonna 1977 Muammar Gaddafin Libyan lahjoittamilla laitteilla. Värilähetyksiin siirryttiin vuonna 1986 ja satelliittilähetykset aloitettiin vuonna 2003. Kiinan tuella rakennettu uusi radio- ja televisiokeskus Conakryn esikaupungissa Kolomassa otettiin käyttöön vuonna 2006.

RTG:llä on nykyään kolme radio-ohjelmaa. Kansallinen Radio nationale eli Radio guinéenne kattaa ranskan- ja paikalliskielisillä lähetyksillään lähes koko maan. Se lähettää etupäässä asiaohjelmia, jonkin verran viihdettä ja myös uskonnollisia ohjelmia. Radio Kaloum Stéréo lähettää viihdettä, musiikkia ja urheilua ranskaksi maan pääkaupungissa Conakryssa. Sveitsin tuella vuonna 1992 perustettu maaseuturadioiden verkko Radio rurale de Guinée käsittää neljän alueen ja 19 prefektuurin paikallisradiot, jotka toimivat kahdellakymmenellä paikallisella kielellä. Radiolähetykset tapahtuvat etupäässä ULA-alueella. Vuonna 2012 suljettu 50 kilowatin lyhytaaltolähetin otettiin uudelleen käyttöön vuonna 2016.

Televisio-ohjelmia on kaksi. Ykköskanava RTG Koloma kattaa analogisilla lähettimillään noin 40 prosenttia maan pinta-alasta. Sen ohjelmia välitetään myös satelliitilla ja pääkaupungissa digitaalisesti. Vanhassa Boulbinetin radiotalossa toimiva kakkoskanava RTG2 kattaa lähetyksillään Conakryn ja sen lähialueen. Television rahoitus on riittämätöntä, laitteisto vanhentunutta ja kulunutta ja henkilöstö huonosti koulutettua ja motivoitunutta, minkä johdosta myös ohjelmat ovat tasoltaan vaatimattomia. Tärkeimmän ohjelmanumeron muodostavat virallisena tiedotuskanavana toimivat uutislähetykset.

Vuodesta 2006 lähtien maahan on perustettu lukuisia kaupallisia radioasemia ja yhteisöradiota sekä muutamia yksityisiä televisioasemia. Lisäksi välitetään ulkomaisten yleisradioyhtiöiden lähetyksiä.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Radiodiffusion Télévision Guinéenne
Europeli

**Europeli**, myös **saksalaistyylinen lautapeli** tai **designer-lautapeli**, on eräs moderni lautapelien lajityyppi. Sille on tyypillistä hiottu pelimekaniikka mutta melko pinnallinen teema. Europeli kestää noin 45–90 minuuttia, ja kaikki pelaajat ovat koko pelin ajan mukana kamppailemassa voitosta. Pelaajat ovat usein vuorovaikutuksessa keskenään, mutta harvoin konfliktissa tai sodassa toisiaan vastaan. Europelit ovat usein suosittuja perhepelejä.

## Historiaa
Saksaan viittaavan nimityksen taustalla on 1970-luvulla perustettu saksalainen Spiel des Jahres -pelipalkinto, joka on nostanut saksalaisten lautapelien laatua merkittävästi. Eräs rajapyykki on vuonna 1995 ilmestynyt *[[Catan]]* (ensin nimellä *Catanin uudisasukkaat*), josta alkoi eräänlainen lautapelien uudelleennousu. Toinen suuren suosion saavuttanut uudenaallon lautapeli on vuonna 2000 julkaistu ''Carcassonne''.

Ennen europelien valtakautta ”vakavat” lautapelit olivat hyvin pitkälti monimutkaisia, pitkäkestoisia ja mekaniikaltaan hieman karuja. Amerikkalainen pelisuunnittelu on sittemmin ottanut mallia saksalaisilta, ja on syntynyt näiden kahden koulukunnan yhdistelmäpelejä. Amerikkalaisiin laatupeliyrityksiin kuuluu esimerkiksi Days of Wonder, joka on peleissään panostanut niin mekaniikkaan kuin ulkonäköönkin.

Vastaavasti myös eurooppalainen pelisuunnittelu on ottanut mallia amerikkalaisilta, ja näin on syntynyt lisää kahden koulukunnan yhdistelmäpelejä. Esimerkiksi yksi suosittu koulukuntia yhdistelevä pelisuunnittelija on tšekkiläinen Vlaada Chvátil. Hänet tunnetaan peleistä kuten *[[Through the Ages: A Story of Civilization]]*, *[[Space Alert]]* ja *[[Galaxy Trucker]]*.

Europelejä kutsutaan myös designer-peleiksi, sillä pelisuunnittelijan merkitys pelin markkinoinnissa on aikaisempaa merkittävämpi. Tunnettu suunnittelija kuten Reiner Knizia, Wolfgang Kramer tai Klaus Teuber on pelille olennainen myyntivaltti.

## Piirteitä
Europeleille on tavanomaista nopeatempoisuus ja luotettava pelin kesto: jos laatikon kyljessä pelin luvataan kestävän tunnin, arvio pitää yleensä paikkansa. Pelit ovat näyttäviä ja niillä on usein värikkäät aiheet, mutta simulaatioista ei ole kyse: pelin teema on yleensä vain koristetta, eikä välttämättä liity vahvasti pelimekaniikkoihin.

Perinteisten lautapelien elementtejä kuten liikkumista nopanheiton mukaan ei näissä uusissa peleissä juuri nähdä, mutta erilaisia satunnaistekijöitä on kuitenkin mukana. Voittajaa ei ratkaise vain taito, vaan myös tuuri, mutta taidolla on enemmän osaa kuin perinteisissä peleissä ja taidokkain pelaaja voittaa useammin kuin aloittelija.

## Suomessa
Uuden sukupolven europelejä on suomennettu runsaasti, kuten Menolippu-sarja, Carcassonne-sarja, *[[Uudet Löytöretket]]*, ''Tikal''. *Carcassonnea* on myyty Suomessakin kymmeniä tuhansia kappaleita.

## Lähteet
* 
### Viitteet
Kekomäki

**Kekomäki** voi tarkoittaa:

* Eero Kekomäki (1933–2024), varatuomari, Suojelupoliisin päällikkö 1990–1996, Lemmikki Kekomäen poika
* Eetu Kekomäki (ent. *Johansson*, 1874–1960), opettaja ja kunnallismies, Suomen ensimmäinen kaupunkineuvos
* Lemmikki Kekomäki (o.s. *Yrjö-Koskinen*, 1902–1996), juristi ja tuomari
* Paavo Kekomäki (1900–1977), juristi, Suomen korkeimman oikeuden jäsen.
Lou Williams

**Louis Tyrone ”Lou” Williams** (s. 27. lokakuuta 1986 Memphis, Tennessee) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan heittävä takamies tai pelintekijä. Vuodesta 2005 lähtien NBA:ssa, pisimpään Philadelphia 76ersissä, pelannut Williams on valittu  vuosina 2015, 2018 sekä 2019.

## Pelaajaura

Williams päätti asettua ehdolle NBA:n varaustilaisuuteen high schoolinsa päätyttyä, eli hän ei koskaan pelannut yliopistokoripalloa. Philadelphia 76ers varasi Williamsin NBA:han 45. vuorolla . Hän pelasi 76ersissä seitsemän kautta ja sen jälkeen useassa muussa NBA-joukkueessa. Williams valittiin  Toronto Raptorsin pelaajana vuonna 2015 ja Los Angeles Clippersin pelaajana vuosina 2018 ja 2019.

## Lähteet
* Lou Williams Stats Basketball-Reference.com 
* Louis Williams G-League Stats Basketball-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Profiili NBA
Jeremiah C. Sullivan

**Jeremiah Cutler Sullivan** (1. lokakuuta 1830 Madison, Indiana – 21. lokakuuta 1890) oli yhdysvaltalainen lakimies ja sotilas, joka palveli Pohjoisvaltioiden kenraalina Yhdysvaltain sisällissodassa. Hänen samanniminen isänsä oli Indianan osavaltion korkeimman oikeuden tuomari.

Sullivan aloitti sotilasuransa valmistumalla vuonna 1848 laivastoakatemiasta Annapolisissa, jonka jälkeen hän palveli kuusi vuotta laivastossa. Yhdysvaltain sisällissodan syttymisen jälkeen Sullivan oli mukana organisoimassa Indianan 6. vapaaehtoisrykmenttiä ja hänet valittiin rykmentin kapteeniksi. Myöhemmin hänet ylennettiin everstiksi ja siirrettiin Indianan 13. vapaaehtoisrykmentin komentajaksi. Keväällä 1862 hän komensi kokonaista prikaatia James Shieldsin johtamassa divisioonassa ensimmäisessä Kernstownin taistelussa. Pian taistelun jälkeen hänet ylennettiin prikaatikenraaliksi. Sullivan työskenteli loppusodan aikana useissa eri tehtävissä komentaen muun muassa kokonaista divisioonaa Länsi-Virginiassa ja erosi armeijasta sodan lopulla toukokuussa 1865. Sullivanille ei sodan loputtua myönnetty brevet-ylennystä kenraalimajuriksi, vaikka hän olikin toiminnut pitkään divisioonan komentajan.

Sodan jälkeen Sullivan asui Marylandissa, Oaklandissa ja muualla Kaliforniassa.

## Lähteet
FC Cincinnati

**Football Club Cincinnati** on yhdysvaltalainen jalkapalloseura, jonka joukkue pelaa Yhdysvaltain ja Kanadan korkeimmalla sarjatasolla Major League Soccerissa. Sen kotipaikka on Cincinnatin kaupunki Ohion osavaltiossa.

Seuran pääomistaja on liikemies Carl H. Lindner III. Cincinnatille myönnettiin MLS-joukkue 29. toukokuuta 2018, ja se aloittaa pelit liigassa kaudella 2019. Kaudet 2016–2018 samanniminen joukkue pelasi USL Prossa, jossa se rikkoi kotiotteluissaan liigan yleisöennätyksen useita kertoja. Kaudella 2018 joukkue voitti liigan runkosarjan. Päätöskierroksen ottelua Indy Eleveniä vastaan seurasi 31&nbsp;478 katsojaa, mikä oli jälleen ennätys.

FC Cincinnati pelaa kotiottelunsa Cincinnatin yliopiston kampuksella sijaitsevalla Nippert Stadiumilla, jota käyttää myös yliopiston amerikkalaisen jalkapallon joukkue Cincinnati Bearcats. FC Cincinnatille on rakenteilla oma jalkapallostadion West Endin kaupunginosaan, minkä odotetaan valmistuvan vuonna 2021. Stadionin suunniteltu kapasiteetti on noin 26&nbsp;000.

## Joukkue
### Kokoonpano
*Päivitetty: [[19. syyskuuta]] [[2023]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* FC Cincinnatin sivusto
Richard Kind

**Richard Bruce Kind** (s. 22. marraskuuta 1956) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi sitcom-rooleistaan ohjelmissa *[[Hulluna sinuun]]* (Mark Devanow´n roolissa) ja *[[Spin City]]* (Paul Lassiterin roolissa).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Rosina Tengén

**Anna Rosina Tengén** (1. toukokuuta 1861 Helsinki – 11. marraskuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen laulaja ja laulunopettaja.

Rosina Tengénin vanhemmat olivat lääninrovasti Johan Albert Tengén ja Ida Maria Tengström. Hän kävi Helsingin musiikkiopiston 1891 ja opiskeli myös Wienissä, Pariisissa ja Roomassa. Toimittuaan ensin musiikkiopiston soololaulun opettajana 1895–1896 hän ryhtyi yksityisopettajaksi. Tengénin opettajia olivat Suomessa Abraham Ojanperä, Wienissä professori Filip Forsten ja Pauline Lucca, Roomassa professori Sarapani ja Pariisissa professori Froment, Renée Richard ja Rose Caron. Hänen oppilaitaan olivat puolestaan muun muassa Anna Hagelstam, Antonietta Toini Putkonen, Aino Elenius, Karin Ehder, Eini Mårtenson, Ester Ingman, Minna Talvik-Palmgren ja Aune Varmavuori. Vaikka Tengén tuli tunnetuksi etenkin musiikkipedagogina, hän oli myös esiintyvä taiteilija. Laulunopettajana Tengén toimi yli neljä vuosikymmentä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Rosina Tengénin 70-vuotispäivähaastattelu Suomen Kuvalehdessä 2.5.1931 (Tenkanen–Tengén Suku)
Tornien taisto (Venäjä)

**Tornien taisto** on Venäjän politiikassa käytetty termi, jolla viitataan politiikan ylimmillä portailla käytyyn valtataisteluun. Tornit tarkoittavat Kremlin torneja, ja Kreml-nimitystä käytetään viittaamaan myös tähän politiikan yläkerrokseen: ”Kremlissä on monta tornia” eli Kremlin eri klaanien näkemykset ja tavoitteet ovat erilaisia.

## Lähteet
Einari Teräskivi

**Einari Anton Teräskivi**, vuoteen 1915 **Ståhl** (9. syyskuuta 1890 Helsinki – 13. kesäkuuta 1951 Helsinki) oli *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* toimittaja, lehtiyhtiön kirjapainon apulaisjohtaja, teollisuusneuvos sekä graafisen alan vaikuttaja.

Teräskiven vanhemmat olivat vanginvartija Johan Wilhelm Ståhl ja Selma Sofia Fagerholm ja puoliso vuodesta 1916 Elina Maria Amann. Teräskivi tuli ylioppilaaksi 1910 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1914. Hän toimi Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran arkiston amanuenssina 1910–1916 ja *Helsingin Sanomien* toimittajana 1916–1920 ja konttoripäällikkönä vuodesta 1920. Helsingin uusi kirjapaino -yhtiön apulaisjohtajana Teräskivi toimi 1921–1944. Hän oli myös muun muassa Sanoman ja Suomen Tietotoimiston johtokunnan jäsen, samoin kuin useiden graafisen alan järjestöjen ja yhdistysten jäsen. Teräskivi oli lisäksi perustamassa Reklaamimiesten kerhoa ja vaikutti mainosalalla. Vuonna 1942 hän toimitti Olavi Suomisen kanssa teoksen *Suomen kirjapainotaidon historiaa 1900–1942*. Teollisuusneuvoksen arvonimi Teräskivelle myönnettiin 1950. Teräskivi oli nuoruudessaan tunnettu hiihtäjä ja keskimatkojen juoksija, joka toimi myös Helsingin Kisa-Veikkojen sihteerinä. Ansioistaan hänet nimitettiin urheiluseuran kunniapuheenjohtajaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* *Einari Teräskiven ruumiinsiunaus*. Helsingin Sanomat, 21.6.1951, s. 3.
Replikointi

**Replikointi** (engl. *replication*) tarkoittaa alkuperäisen tieteellisen tutkimuksen peruslöydösten vahvistamista uudessa tutkimuksessa eri aineistolla. Alkuperäisessä tutkimuksessa on saattanut olla pieni aineisto, ja replikoinnissa käytetään kattavampaa aineistoa. Replikoinnissa saatavat tutkimustulokset voivat poiketa alkuperäisen tutkimuksen tutkimustuloksista. Tutkimuksen replikointi ei siis tarkoita sitä että saatava samat tutkimustulokset. Se, että replikoinnissa saadaan eri tutkimustulokset kuin alkuperäisessä tutkimuksessa, ei tarkoita epäonnistumista.

Replikointitutkimus voi joko negatoida () tai vahvistaa () tieteellisten tutkimusten peruslöydöksiä. Replikointitutkimuksessa saadusta peruslöydöksen vahvistumisesta käytetään englannin kielessä sanaa *corroborate*. Replikointitutkimuksessa saatu näyttö on yleensä heikompaa kuin alkuperäisessä tutkimuksessa saatu näyttö. Tämä tarkoittaa sitä, että replikointitutkimukset yleensä heikentävät alkuperäisen tutkimuksen todistusvoimaa.

Yksittäisen tutkijan kannusteet eivät kannusta tekemään replikointitutkimuksia. Tutkijoiden kannusteet ohjaavat tekemään tutkimuksia, joissa on jotain alkuperäistä, jokin uusi löydös, jokin uusi mahdollisuus. Replikointitutkimukset kuitenkin osoittavat mikä on todennäköistä ja lisäävät tutkimusten peruslöydösten luotettavuutta.

Replikointitutkimuksia julkaistaan harvoin tieteellisissä julkaisuissa. Esimerkiksi taloustieteen tieteellisissä julkaisuissa julkaistuista tutkimuksista vain 0,1 prosenttia on ollut replikointitutkimuksia vuosina 1974–2014.

## Lähteet
Luettelo Suomen sisällissodan taisteluista

Tämä on luettelo **[[Suomen sisällissota|Suomen sisällissodan]] taisteluista**. Luettelo perustuu Kansallisarkiston julkaisemaan sisällissodan taistelupaikkakortistoon, jonka lähteinä ovat Vapaussodan historian komitean julkaisema kirjasarja *Suomen Vapaussota vuonna 1918* (Otava, Helsinki 1921–1925) sekä Kai Donnerin, Thure Svedlinn ja Heikki Nurmion toimittama kirjasarja *Suomen Vapaussota* (Gummerus, Jyväskylä 1921–1927). Varsinaisten taisteluiden ohella luettelo sisältää valkoisten sodan alkuvaiheessa suorittamat venäläisten varuskuntien valtaukset sekä punaisten hallussa olleiden paikkakuntien miehityksen sodan eri vaiheissa. Lisäksi luettelo sisältää sotaa edeltäneitä yhteenottoja, joissa osallisina olivat molemmat sisällissodan myöhemmät osapuolet.

Taistelut on jaoteltu neljään päärintamaan (Satakunnan, Hämeen, Savon ja Karjalan rintamat), Saksan maihinnousun jälkeen Uudellamaalla, Kanta- ja Päijät-Hämeessä sekä Kymenlaaksossa käytyihin taisteluhin, Ahvenanmaan ja Varsinais-Suomen taisteluhin sekä sisällissodan rintamalinjan pohjoispuolella käytyihin taisteluihin. Lisäksi mukana ovat Itä-Lapin rajaseudulle syntyneen Koillisrintaman taistelut.

Kaatuneiden määrät perustuvat Valtioneuvoston kanslian julkaisemaan *[[Suomen sotasurmat 1914–1922]]*-tietokantaan, ellei toisin ole lähteistetty. Taistelut ovat niiden alkamispäivän mukaisessa järjestyksessä. Rintamien päätaistelut on lihavoitu ja alapuolella ovat niihin liittyvät pienemmät taistelut.

## Sisällissotaa edeltäneet yhteenotot

## Ahvenanmaa ja Varsinais-Suomi

## Satakunnan rintama

## Hämeen rintama

## Savon rintama

## Karjalan rintama

## Länsi-Uudenmaan ja Kanta-Hämeen taistelut

## Itä-Uudenmaan, Kymenlaakson ja Päijät-Hämeen taistelut

## Rintamalinjan pohjoispuoliset taistelut

## Koillisrintama

## Lähteet
*Sisällissodan taistelupaikkakortisto *Arkistojen portti*, Kansallisarkisto.
*Vuosina 1914-22 sotaoloissa surmansa saaneiden nimitiedosto  *Suomen sotasurmat 1914–1922*, Valtioneuvoston kanslia.
* 

### Viitteet
Uusittavuus

**Uusittavuus** (engl. *reproducibility*) tarkoittaa tieteellisen tutkimuksen toistamista siten, että toinen tutkija voi saada alkuperäistä tutkimusta noudattamalla täsmälleen samat tutkimustulokset. Uusittavissa olevan tutkimuksen datan tulee olla sellaista, että se on saatavilla. Uusittavuutta heikentää luottamuksellinen, yksityisomistuksessa oleva data. Uusittavuus koskee samasta aineistosta saatavia tutkimustuloksia. Tutkimuksen toistamista sen peruslöydösten vahvistamiseksi eri aineistolla kutsutaan replikoinniksi.

Ei-uusittavuus koskee erityisesti biolääketiedettä. Yksi ei-uusittavien tutkimusten syy on vilpillisyys, mihin kannustaa tutkijan tarve julkaista korkean vaikuttavuuskertoimen julkaisussa. Muita syitä ovat koeasetelman suunnittelun virheet sekä tilastollisen analyysin virheet.

Tutkimukset, jotka eivät ole uusittavissa tulevat kalliiksi. Erään arvion mukaan ne maksavat yhdysvaltalaisille tutkijoille 28 miljardia Yhdysvaltojen dollaria vuodessa. Kustannukset johtuvat siitä, että ei-uusittavuus aiheuttaa suurta tehottomuutta tieteellisessä tutkimustyössä. Tutkijat seuraavat vääriä johtolankoja.

Kesällä 2016 suoritetun kyselyn perusteella tiede on kärsinyt uusittavuuskriisistä, kun tutkijat eivät ole kyenneet uusimaan kollegoidensa kokeiden tuloksia. Yli 70 prosenttia tutkijoista on yrittänyt uusia kollegansa kokeen siinä onnistumatta. *[[Nature]]*-julkaisu on sittemmin edellyttänyt julkaistavilta tutkimuksilta huomion kiinnittämistä siihen, miten joku muu voisi uusia kokeen.

Alankomaiden tiedeakatemian mukaan uusittavuudesta pitäisi tehdä normaali osa empiirisiä tieteitä. Myös Yhdysvaltojen tiedeakatemia ja Brittiläinen psykologiyhteisö ovat kiinnittäneet huomiota uusittavuuteen.

## Katso myös
*Avoin tiede
*Avoin tutkimus
*Avoin data

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*PNAS: Sackler Colloquium on Improving the Reproducibility of Scientific Research  
*The Academy of Medical Sciences: Reproducibility and reliability of biomedical research: improving research practice. Symposium report, October 2015 (PDF) 
* Tutkimuksia toistetaan liian vähän, vaikka tulosten luotettavuus sitä vaatisi: "Uudet tutkimukset ovat jännittävämpiä"  Helsingin Sanomat 31.8.2015. 
* 
*Reproducible Research in Computational Science  
*Guidelines for Evaluating and Expressing the Uncertainty of NIST Measurement Results; appendix D 
*Definition of reproducibility in the IUPAC Gold Book 
* 
*Reproducible Research Planet 
*ReproducibleResearch.net 
*cTuning.org - reproducible research and experimentation in computer engineering
São Tomé ja Príncipen presidentti

**São Tomé ja Príncipen presidentti** on São Tomé ja Príncipen valtionpäämies. Presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla, ellei kukaan ehdokkaista saa yi 50 % äänistä, voidaan käydä toinen kierros. Presidenttikauden pituus on viisi vuotta, sama henkilö voidaan valita korkeintaan kahdelle kaudelle. Vuonna 2021 presidentiksi valittiin Carlos Vila Nova.

Presidentillä ei juurikaan ole valtaa, vaan hän toimii yleensä sovittelijana hallituksen mahdollisissa ristiriidioissa. Toimeenpanevaa valtaa käyttää hänen sijaan maan pääministeri. Perinteisesti presidentti ja pääministeri ovat tulleet eri puolueista, eikä tämä ole perinteisesti ollut ongelma maan johtamisessa.

Maan perustuslain mukaan presidentiksi valittavan henkilön tulee täyttää seuraavat ehdot:

* vähintään 35-vuotias
* syntyperäinen São Tomé ja Príncipen kansalainen
* ei minkään toisen muun maan kansalainen
* on asunut maassa pysyvästi vähintään 3 vuotta ennen ehdolle asettumistaan

Presidentinlinna, joka sijaitsee São Tomén kaupungissa, ei ole avoinna yleisölle.

## Luettelo São Tomé ja Príncipen presidenteistä

## Lähteet
Antero Viinikainen

**Osmo Antero Viinikainen** (s. 6. kesäkuuta 1941 Kotka) on suomalainen kirjailija, opettaja ja matkaopas.

Viinikaisen vanhemmat olivat Veikko Viinikainen ja Miili o.s. Viinamäki. Hän on opiskellut valtiotieteitä Helsingin yliopistossa ja työskennellyt muun muassa kansakoulunopettajana, sirkuksessa, atk-suunnittelijana, matkaoppaana ja sijoituskonsulttina. Viinikaisen kirja *Aleksis Kivi ja Serbian prinsessa* oli Finlandia-palkintoehdokkaana 1996. Viinikainen on asunut aiemmin 10 vuotta Oulussa ja nykyisin hän asuu Helsingissä. 

## Teoksia
* *Joen kylä* : romaani. WSOY 1995
* *Aleksis Kivi ja Serbian prinsessa* : seitsemän kertomusta, näytelmä ja alleviivatut selitykset : fiktio. WSOY 1996
* *Iberian kuvat* : romaani. WSOY 1999
* *Kaksipääkotka ja 13 muuta kertomusta*. WSOY 2000
* *Kerrottu mies* : romaani. WSOY 2003
* *Sisiliskopalatsi*. WSOY 2005 
* *Hyvän voitto* : romaani. WSOY 2008
* *Orgo* : romaani. WSOY 2009
* *Pentti Saarikosken toinen tuleminen* : romaani. Like, Helsinki 2012

## Suomennoksia
* Jorge Volpi : *Klingsoria etsimässä*. WSOY 2002 (alkuteos *En busca de Klingsor*)

## Palkinnot
* Tiiliskivi-palkinto 2009

## Lähteet
A’ana

**A’ana** on yksi Samoan hallintoalueista. Se sijaitsee Upolun saaren länsiosassa. Sen pinta-ala on 193 km² ja väkiluku oli vuoden 2021 väestönlaskennassa 24&nbsp;563.

## Lähteet
Atua

**Atua** on yksi Samoan hallintoalueista. Se sijaitsee Upolun saaren itäosassa. Sen pinta-ala on 413&nbsp;km² ja väkiluku oli vuoden 2016 väestönlaskennassa 22&nbsp;769.

## Lähteet
Gaga’emauga

**Gaga’emauga** on yksi Samoan hallintoalueista. Se sijaitsee Savai’in saaren koillisosassa. Sen pinta-ala on 223 km² ja väkiluku oli vuoden 2016 väestönlaskennassa 7&nbsp;840.

## Lähteet
Radiodiffusion Télévision Sénégalaise

**Radiodiffusion Télévision Sénégalaise**  (RTS) on Senegalin kansallinen yleisradioyhtiö.

Senegalin yleisradiotoiminta on saanut alkunsa vuonna 1939 perustetusta Radio Dakarista.  Toinen radioasema perustettiin Saint-Louisiin vuonna 1952. Radio Dakar, josta 1950-luvulla tuli osa Ranskan Länsi-Afrikan Radio Inter-AOF -ketjua, oli hengeltään ja sisällöltään ranskalainen radioasema. Afrikkalaisia kieliä käytettiin lähinnä uutislähetyksissä ja historia-aiheisissa ohjelmissa. Aseman afrikkalaistuminen alkoi vuonna 1957. Malin liittovaltion aikana se kantoi nimeä Radio Mali ja Senegalin itsenäistyttyä vuonna 1960 siitä tuli Radio Sénégal. Maan hallituksen alaisuudessa toimineella radiolla oli kaksi kanavaa, Chaîne nationale ja Chaîne internationale. 

Kokeellisia televisiolähetyksiä ryhdyttiin käynnistämään Unescon tuella vuonna 1963. Vuonna 1973 perustettiin radio- ja televisiotoiminnasta vastannut valtiollinen Office de Radiodiffusion Télévision du Sénégal. Viestintäkentän vapautuessa siitä tuli kansallinen mediayhtiö Radiodiffusion Télévision Sénégalaise vuonna 1992.

RTS:llä on nykyään neljä radiokanavaa: ranskaksi, wolofiksi ja muilla kansallisilla kielillä toimiva Chaîne Nationale, vieraskielistä ohjelmaa välittävä Sénégal Internationale, alueradioista koostuva Chaîne Régionale ja Dakarissa toimiva RTS Mag FM. Kaikki radiolähettimet toimivat ULA-alueella. Valtakunnallisia televisiokanavia on kaksi. Televisio-ohjelmat tuotetaan digitaalisesti, mutta ne lähetetään maanpäällisessä verkossa analogisina. Radio- ja televisio-ohjelmia välitetään myös satelliittien kautta.

1990-luvulta lähtien Senegaliin on perustettu lukuisia kaupallisia ja yhteisöradioita sekä yksityisiä TV-asemia. Ne toimivat usein paikallisilla kielillä. Lisäksi välitetään ulkomaisten yleisradioyhtiöiden ohjelmia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Radiodiffusion Télévision Sénégalaise
Hilkka Ravilo

**Hilkka Eeva Ravilo** (s. 18. marraskuuta 1940 Kiuruvesi) on suomalainen kirjailija.

Ravilon vanhemmat olivat pienviljelijä Juho Arpiainen ja Liisa Reme. Hän kävi kansakoulun Kiuruvedellä sekä myöhemmin reikäkorttilävistys- , puhtaaksipiirustus- ja konekirjoituskurssit. Hän on työskennellyt kotiapulaisena, reikäkorttilävistäjänä, piirtäjä-konekirjoittajana, edustustilan emäntänä, hotellin keittiöapulaisena, miesten asuntolan siivoojana, puhelinvaihteen hoitajana, konekirjoittajana ja tekstinkäsittelijänä. Esikoisromaaninsa *Kuin kansanlaulu* hän julkaisi vuonna 1991. Ravilon kirja *Mesimarjani, pulmuni, pääskyni* oli Finlandia-palkintoehdokkaana 1997. Ravilo on asunut Kiuruvedellä vuoteen 1957 ja sittemmin hän on asunut Kuopiossa, Leppävirralla, Lohjalla ja viimeksi Heinävedellä. 
__NOTOC__
## Teoksia
* *Kuin kansanlaulu* : romaani. Sahlgren, Otalampi 1991
* *Mesimarjani, pulmuni, pääskyni*. Atena, Jyväskylä 1997
* Älä itke äitini, Atena, Jyväskylä 1999
* *Yö yllä viljan*. Atena, Jyväskylä 2001
* *Pahan tytär* : rikosromaani. Myllylahti, Suomussalmi 2005
* *Kuolleet lehdet* : rikosromaani. Myllylahti, Suomussalmi 2006
* *Kylmät kädet* : rikosromaani. Myllylahti, Suomussalmi 2007
* *Muovikassimies* : rikosromaani. Myllylahti, Suomussalmi 2009
* *Nimeltään Eerika* : rikosromaani. Myllylahti, Espoo 2012
* *Terhi* : romaani elämästä ja rikoksesta. Myllylahti, Espoo 2013

## Palkinnot
* Jaettu III palkinto Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran järjestämässä *Elämysten jäljillä* -kirjoituskilpailussa. 1998

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tuomo Karhun kirja-arvostelu Ravilon kirjasta ''Pahan tytär'', Turun Sanomat 29.11.2005
Va’a-o-Fonoti

**Va’a-o-Fonoti** on yksi Samoan hallintoalueista. Se sijaitsee Upolun saaren koillisosissa. Sen pinta-ala on 38 km² ja väkiluku oli vuoden 2016 väestönlaskennassa 1&nbsp;621.

## Lähteet
Luettelo Jakovlev Jak-40:n onnettomuuksista

**[[Jakovlev Jak-40]]** on Jakovlevin valmistama kolmimoottorinen lyhyen matkan matkustajakone. Se lensi ensilentonsa 21. lokakuuta 1966 ja tuli liikennekäyttöön 30. syyskuuta 1968. Sitä valmistettiin vuosina 1966–1980 yhteensä 1&nbsp;136 kappaletta.

Valmistetuista koneista 106 eli noin 9,3 prosenttia on vuoden 2018 loppuun mennessä tuhoutunut onnettomuuksissa, kaappauksissa, terroriteoissa ja muissa tapahtumissa. Vertailun vuoksi saman aikakauden ja kokoluokan koneista vastaava osuus Fokker F.28 Fellowshipillä on 18,7 prosenttia ja VFW-Fokker 614:llä 5,3 prosenttia.

Jak-40:n toistaiseksi pahin onnettomuus tapahtui 28. elokuuta 1993 Tadžikistanin Horugissa, kun Tadžikistanin sisällissodassa naisia, lapsia ja militantteja kuljettaneen Tajik Airin Jak-40:n lentoonlähtö epäonnistui. Kone kulki yli kiitotien pään suurella nopeudella, osui maapenkkaan ja betonirakennukseen ja päätyi jokeen. Koneessa oli kolme tonnia ylikuormaa. Miehistö pakotettiin ottamaan koneeseen liikaa matkustajia, ja lopulta 28-paikkaisessa koneessa oli yhteensä 86 ihmistä, joista vain neljä selvisi onnettomuudesta. Se on myös pahin Tadžikistanin alueella tapahtunut lento-onnettomuus.

Alla olevaan taulukkoon on listattu kaikki onnettomuudet ja muut tapahtumat, jotka ovat johtaneet koneen tuhoutumiseen tai hylkäämiseen.

## Luettelo

## Lähteet