open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Setsuko Hara

**Setsuko Hara** (, oik. **Masae Aida**, ; 17. kesäkuuta 1920 Jokohama, Kanagawan prefektuuri, Japani – 5. syyskuuta 2015 Kanagawan prefektuuri, Japani) oli japanilainen näyttelijä, joka näytteli kuudessa Yasujiro Ozun elokuvassa, muistettavimpana Norikon rooli Noriko-trilogiassa (*[[Myöhäinen kevät]]*, *[[Varhainen kesä]]* (*Bakushu*) ja *[[Ensimmäinen matka]]*).

Hänen läpimurtonsa tapahtui, kun hänet löysi saksalainen ohjaaja Arnold Fanck, jonka saksalais-japanilaisessa yhteistyöelokuvassa *Die Tochter des Samurais* (1937) hän näytteli pääosaa. Sitä ennen hän oli näytellyt neljässä japanilaisessa elokuvassa. Toisen maailmansodan aikana hän oli suosituin japanilainen näyttelijä. Sodan päätyttyä alkoi hänen menestyksekkäin aikansa, jolloin hän näytteli pääosia Yasujiro Ozun, Akira Kurosawan, Mikio Narusen ja muiden merkittävien ohjaajien elokuvissa.

Hara on japanilaisen elokuvan 1950-luvun kultakauden symboli, ja häntä on Japanissa sanottu "ikuiseksi neitsyeksi". Hän lopetti näyttelemisen yhtäkkiä 1963, samana vuonna, jolloin Ozu kuoli, ja sen jälkeen hän on elänyt eristynyttä elämää Kamakurassa suostumatta haastatteluihin ja valokuviin. Hän piti jo aiemmin taukoja, minkä lisäksi veljen tapaturmainen kuolema järkytti häntä syvästi. Japanilaisen elokuvan tutkija Donald Richie on sanonut häntä Japanin Greta Garboksi. Hänen viimeinen merkittävä roolinsa oli Oishi Yoshion vaimo Riku elokuvassa *[[Chushingura: Hana no Maki, Yuki no Maki|Chushingura]]* (1962). Hän on ollut osittain aiheena animaatioelokuvan *[[Millennium Actress]]* (*Sennen joyû*, 2001) päähenkilön hahmolle.

## Filmografia (osittainen)
* 嫁ぐ日まで *[[Totsugu hi made]]* (1940) ohj. Yasujiro Shimazu
* 阿片戦争 *[[Ahen senso]]* (1943) ohj. Masahiro Makino
**[[Waga seishun ni kuinashi]]* (1946) ohj. Akira Kurosawa
**[[Myöhäinen kevät]]* (1949) ohj. Yasujiro Ozu
* 白雪先生と子供たち *[[Shirayuki-sensei to kodomo-tachi]]* (1950) ohj. Ren Yoshimura
**[[Idiootti (elokuva)|Idiootti]]* (1951) ohj. Akira Kurosawa
**[[Meshi]]* (1951) ohj. Mikio Naruse
**[[Bakushû]]* (1951) ohj. Yasujiro Ozu
**[[Ensimmäinen matka]]* (1953) ohj. Yasujiro Ozu
**[[Yama no oto]]* (1954) ohj. Mikio Naruse
* (驟雨 Shūu) (1956) ohj. Mikio Naruse
**[[Tôkyô boshoku]]* (1957) ohj. Yasujiro Ozu
**[[Perhetarina]]* (1961) ohj. Yasujiro Ozu
**[[Myöhäinen syksy]]* (1960) ohj. Yasujiro Ozu

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* JMDb Profile 
* Setsuko Haran elämäkerta 
* Cinema and the Female Star - A Symposium Part 1, Dan Harper, Setsuko Hara
Martinsilta

**Martinsilta** () on Turussa sijaitseva Aurajoen ylittävä palkkisilta. Sillalta luoteeseen johtaa Puistokatu, kaakkoon Martinkatu. Vuonna 1940 rakennetulla sillalla on pituutta 104,5 metriä ja leveyttä 16,5 metriä. 

Silta yhdistää Turun IV kaupunginosan eli Martin VIII kaupunginosaan eli Port Arthuriin. Viereisen Myllysillan valmistuttua vuonna 1975 yläjuoksun puolelle Martinsilta muutettiin yksisuuntaiseksi. Molemmat sillat ja niille/niiltä johtavat kadut ovat yksisuuntaisia. Martinsiltaa liikenne kulkee Puistokadulta Martinkadulle ja Myllysiltaa Myllyahteesta Koulukadulle. Kun Myllysilta korjaustöiden vuoksi jouduttiin sulkemaan maaliskuussa 2010, Martinsilta muutettiin väliaikaisesti jälleen kaksisuuntaiseksi.

Puisto- ja Martinkadun yhdistävä silta sisältyi jo Engelin vuoden 1827 kaupunkipalon jälkeen Turulle laatimaan uuteen asemakaavaan, mutta sen rakentaminen lykkäytyi yli sadalla vuodella. Muut saman asemakaavan edellyttämät sillat, Tuomiokirkkosilta ja Auransilta, oli rakennettu jo paljon aikaisemmin. Ennen Martinsillan rakentamista ihmisiä kuljetti Aurajoen yli kaksi föriä, joista toinen väistyi uuden sillan tieltä. Saaristolaivaliikenteen vuoksi sillasta suunniteltiin aluksi korkeaa, siinä piti olla jopa 6,7 metrin aukko. Suunnitteluaikana laivaliikenne kuitenkin väheni sen verran, että sillasta päätettiin rakentaa suorempi ja halvempi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dynamo-Kazan

**Dynamo-Kazan** () on venäläinen jääpalloseura Kazanista, Tatarstanista. Seura perustettiin vuonna 1958 nimellä Raketa. Nykyistä nimeä se on käyttänyt vuodesta 2008. Raketa ei koskaan pelannut neuvostoliiton mestaruussarjassa. Seura esiintyi Venäjän liigassa ensimmäistä kertaa kaudella 1996-1997, ja sijoittui heti liigan keskikastiin. Mitalisijoja ei Raketa-nimellä koskaan tullut. Kun seura otti nimekseen Dynamo-Kazan kaudelle 2008-2009, se voitti Venäjän liigan pronssia. Seura voitti ensimmäisen Venäjän mestaruutensa kaudella 2010-2011, voitettuaan loppuotteluissa Moskovan Dynamon. Viime vuodet Dynamo-Kazan on ollut yksi Venäjän menestyneimpiä jääpalloseuroja.

Suomalaisista Venäjän Superliigassa pelaavaa seuraa ovat edustaneet Sami Laakkonen viiden kauden ajan kausina 2009-2014 ja Petteri Lampinen neljän kauden ajan kausina 2007-2008, 2009-2012.

## Saavutuksia
**Saavutuksia Venäjän liigassa:**
***1 kulta** 2011
***1 hopea** 2012
***1 pronssi** 2009
*
**Kansainvälisiä saavutuksia:**
*Maailmancupin voitto 2010
*Jääpallon Champions Cup voitto 2009

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Teatterisilta

**Teatterisilta** () on Turussa sijaitseva Aurajoen ylittävä jalankulun ja pyöräilyn silta. Vuonna 1997 rakennettu Teatterisilta ylittää joen itäpuolella Turun kaupunginteatterin kohdalta ja länsipuolella Turun ylioppilasteatterin kohdalta. Teatterisilta yhdistää Turun III kaupunginosan VII kaupunginosaan eli Turun ydinkeskustaan. Teatterisillan on suunnitellut Insinööritoimisto Pontek Oy.

## Taideteos
Sillan yhteydessä sijaitsee kolmeosainen Jan-Erik Anderssonin taideteos *[[Turun Linnantontun ja Valpuri Innamaan kohtaaminen Teatterisillalla]]*. Taideteoksen muodostavat:
* sillan kivipäällysteeseen tehty sillan kannen kokoinen graniittinen mosaiikkiteos
* teatterin puoleisella rannalla oleva henkilöiden kohtaamista kuvaava valotaulu
* Internetissä oleva Anderssonin aloittama ja turkulaisten kirjailijoiden jatkama verkkotarina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*http://www.anderssonart.com/public/apubset.html
Piilosana

**Piilosana** on sanaristikko, jossa vihjeet annetaan varsinaisesta ristikosta erillisinä ja jossa jokainen vihje sisältää sekä suoran vihjeen että piilosanamaisen kätketyn vihjeen ratkaisusanasta. Kätketty vihje voi olla esimerkiksi anagrammi, tai sana on luettavissa lauseesta suoraan tai takaperin peräkkäisiä sanoja yhdistelemällä. Kätketyissä vihjeissä hyödynnetään usein myös lyhenteitä tai sanaleikkejä.

Piilosana on peräisin Englannista (alkukielellä *cryptic crossword*). Suomeen tehtävätyypin toi Risto Pitkänen. Pitkäsen laatima ensimmäinen suomalainen piilosana julkaistiin Suomen Kuvalehden numerossa 9 vuonna 1975. Piilosanoja ovat Suomessa julkaisseet säännöllisesti Suomen Kuvalehti, Ilta-Sanomat, Aamulehden *Sunnuntain ihmiset* ja useat ristikkolehdet. Tunnettuja suomalaisia piilosanojen laatijoita ovat Erkki Vuokila, Pertti Oskala ja Aulikki Nenonen. Alkuaikoina eräät laatijat esiintyivät salanimillä, jotka olivat anagrammeja piilosana-sanasta. Tällaisia tekijöitä olivat ainakin Ilpo I. Ansa ja Pia Solina.

Iisakin Julkaisut Oy:llä oli 1970-luvulla valikoimassaan myös Piilosana-niminen lehti, mutta se ilmestyi vain lyhyen aikaa. Muita säännöllisesti ilmestyneitä piilosanalehtiä ei Suomessa ole ollut.

Sanaristikkoseura Sanasepot ry:n kesäpäivillä on järjestetty piilosanan SM-kisoja vuodesta 2004 lähtien. Vuonna 2014 kilpailu järjestettiin yhteistyössä Otavamedian kanssa, ja voittajaksi selviytyi Juha Neitola. Vuonna 2016 Sanasepot järjestivät kisat yksin. Seuraavat piilosanan SM-kisat pidetään kesällä 2019.

Piilosanan ratkonnan ohjeita on annettu lehdissä, netissä ja kirjoissa.

## Esimerkkejä
*Vakaa järjestö? = AKAVA (vakaa-sanan anagrammi)
*Kerron totuuden. Ne ovat tyhjää täynnä. = ONTOT (luettavissa suoraan lauseesta: KerrON TOTuuden.)
*Palasi pukujuhlista ja raatoi maanantain. = NAAMIOT ("toi maan" takaperin, "pukujuhlista" antaa vihjeen aihepiiristä, "palasi" vihjaa takaperin lukemiseen)
*Tämä valitus ei kuulu maalaistollosta. = JUPISTA (ei juntista, "valitus" antaa vihjeen aihepiiristä)
*Valvomistöissä teet aukiot rapaisiksi. = KURAATTORIT (kuraat torit)

## Lähteet

## Kirjallisuutta

*
*
*  
*
Portsmouth (Ohio)

**Portsmouth** on kaupunki Ohiossa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Ohio-joen varrella Scioton piirikunnassa, jonka hallinnollinen keskus se myös on. Kaupungin perusti Henry Massie vuonna 1803. Sen arvioitu asukasluku vuonna 2005 oli 20&nbsp;101. Kaupungissa on muun muassa teräs-, kemikaali- ja tiiliteollisuutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Portsmouthin kaupungin internetsivut
STS-41-G

**STS-41-G** oli Nasan avaruussukkulaohjelman 13. ja Challenger-sukkulan kuudes lento. Laukaisu tapahtui Kennedyn avaruuskeskuksesta 5. lokakuuta 1984 kello 11.03 UTC-aikaa. Lento päättyi 13. lokakuuta kello 16.26. Kyseessä oli toinen kerta, kun sukkula laskeutui Kennedyn neljän kilometrin mittaiselle kiitotielle.

Lennon seitsenhenkinen miehistö oli siihenastisista suurin. Komentajana toimi kolmen avaruuslennon veteraani Robert Crippen. Toisella lennollaan oli tehtäväspesialisti Sally Ride. Ensikertalaisia olivat lentäjä Jon McBride sekä spesialistit Kathryn D. Sullivan, David Leestma, Paul Scully-Power ja kanadalainen Marc Garneau.

Hyötykuormana lennolla oli Nasan ERBS-kaukokartoitussatelliitti, joka irrotettiin robottikäsivarrella kiertoradalleen yhdeksän tunnin kuluttua laukaisusta. Lisäksi sukkulan rahtitilassa oli OSTA-3-laitteisto, joka sisälsi lukuisia tutkimuslaitteita maapallon havainnointiin.

Lennon seitsemäntenä päivänä astronautit Sullivan ja Leestma suorittivat avaruuskävelyn, jolla kokeiltiin satellittien polttoainetäydennykseen tarkoitettua järjestelmää.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
TOTEM (koelaitteisto)

**TOTEM** on yksi LHC:n kuudesta koeasemasta. Se sijaitsee LHC:n IP5-mittauspisteessä lähellä CMS-mittausasemaa, jonka kanssa TOTEM tekee osittain yhteistyötä. TOTEM-projektiin osallistuu 50 tutkijaa 10 eri instituutista 8 eri maasta. Koelaitteistoa käytetään protoni-protoni -törmäytyksien tutkimiseen ja sen tarkoituksena on selvittää protonin rakennetta. LHC:n muut projektit käyttävät TOTEM:illa tehtyjä mittauksia kalibroidakseen kirkkausmonitorejaan.

## Rakenne

TOTEM-koelaitteisto on 440 m pitkä, 5 m korkea ja 5 m leveä ja sen massa on 20 tonnia.

### Ilmaisimet

Koelaitteiston ilmaisimet sijaitsevat lähellä hiukkastunnelia. Siihen kuuluu kolme Roman Pot (RP) -etuilmaisinta ja T1- sekä T2-teleskoopit. 

Roman Pot -ilmaisin on saanut nimensä siitä, että laitetta käyttivät ensimmäistä kertaa roomalaiset italialaisfyysikot. Roman Potit havaitsevat hiukkasia, joiden siroamiskulma on pieni. LHC:ssä ne on sijoitettu suoraan hiukkasputkeen 147 m ja 220 m etäisyydellä hiukkasten törmäyspisteestä. Ne kykenevät havaitsemaan jäljittämään protonien liikeradan. Roman Pot -ilmaisimet koostuvat kahdesta yksiköstä, jotka on sijoitettu 4 metrin välimatkan päähän toisistaan. Yksittäinen yksikkö koostuu vaaka- ja pystysuuntaisesta *potista*.

T1- ja T2-teleskoopit sijaitsevat CMS:n luolassa 10,5 m ja 13,5 m päässä hiukkasten törmäyspisteestä. Ne havaitsevat protoni-protoni -törmäyksessä syntyneiden varattujen hiukkasten radat. T1-ilmaisimet koostuvat viidestä hiukkassuihkun radan suhteen pystysuuntaisesta tasomaisesta etuilmaisimesta. Sen sijaan T2-ilmaisin koostuu 20 puoliympyrämäisestä limittäisestä tasosta muodostaen 10 kokonaista ilmaisintasoa.

## Lähteet
Lokakuun ryhmä

**Lokakuun ryhmä** on suomalainen 1933 perustettu ekspressionistinen taiteilijaryhmä, joka oli marraskuun ryhmän perillinen. Ryhmän perustajajäseniä olivat jo perustusvuonna kuollut Ernst Krohn, Sven Grönvall, Eemu Myntti, Carl Wilhelms ja Sakari Tohka.

Lokakuun ryhmä syntyi hyvää palautetta saaneen reputettujen näyttelyn jälkimainingeissa. Näyttely oli ollut vastalause Suomen Taideakatemian näyttelylle. Näyttelystä reputettujen tukena oli tunnettu väritaiteilija Eemu Myntti. Lokakuun ryhmä ajoi modernismia ja vastusti niin eristäytyvää kansallismielisyyttä kuin poliittista sitoutumista ja kielellisiä vastakkainasetteluja. Lokakuun ryhmän muita nimiehdotuksia olivat olleet *Uusekspressionistit*, *Tyko-ryhmä* Sallisen mukaan, *Antica nova* ja *Vita classica*. Ryhmän ensimmäinen näyttely oli vuonna 1934.

Alkuperäisen ryhmän aktiivinen kausi jäi lyhyeksi talvisodan alkamisen vuoksi, vaikka toimintaa viriteltiinkin sodan jälkeen osin uusien taiteilijoiden voimin. Ryhmässä toimivat myös Aimo Kanerva, Mikko Laasio, Oskari Jauhiainen ja Helge Dahlman.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Poutasuo, Tuula (toim.): *Lokakuun ryhmä, Oktobergruppen 1933–1951*. Näyttelyluettelo (Porin taidemuseo, Helsingin taidehalli ja Turun taidemuseo). Helsinki: Suomen taideyhdistys, 1987. .
The News Quiz

**The News Quiz** on BBC Radio 4:n vuodesta 1977 esittämä uutisaiheinen komediallinen radiovisailu. Visailun nykyisenä puheenjohtajana toimii Sandi Toksvig. *The News Quiz* toimi esikuvana televisiossa esittävälle *[[Have I Got News for You]]lle*, jonka formaattiin Suomessa esitettävä *[[Uutisvuoto]]* pohjautuu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The News Quizin kotisivut 
* BBC Comedy: The News Quiz
Marc Webb

**Marc Webb** (s. 31. elokuuta 1974) on yhdysvaltalainen musiikkivideo- ja elokuvaohjaaja.

Webb on ohjannut musiikkivideoita muun muassa Green Daylle ja My Chemical Romancelle. Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa, *[[500 Days of Summer]]*, sai ensi-iltansa kesällä 2009. Sen pääosissa esiintyivät  Joseph Gordon-Levitt ja Zooey Deschanel. Webb ohjasi myös vuonna 2012 ensi-iltansa saaneen Hämähäkkimies-elokuvan *[[The Amazing Spider-Man (vuoden 2012 elokuva)|The Amazing Spider-Man]]* ja sen jatko-osan *[[The Amazing Spider-Man 2]]* vuodelta 2014.

Webb ohjasi pilottijakson vuoden 2015 televisiosarjoihin *[[Limitless]]* ja *[[Crazy Ex-Girlfriend]]*. Seuraavana vuonna hän ohjasi myös *Crazy Ex-Girlfriendin* toisen tuotantokauden avausjakson. Webbin seuraava elokuva *[[Gifted (vuoden 2017 elokuva)|Gifted]]* sai ensi-iltansa viivästyksien jälkeen vuonna 2017. Tulossa on elokuva *[[The Only Living Boy in New York]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*mvdbase.com - Marc Webb Videography 
*Die Musik Video Datenbank  
*
Auransilta

**Auransilta** () on Turussa sijaitseva Aurajoen ylittävä silta. Sillalta luoteeseen johtaa Aurakatu, kaakkoon Kaskenkatu. Vuonna 1907 rakennetulla sillalla on mittaa 47 metriä ja leveyttä 12 metriä. Sillassa oli aiemmin Tuomiokirkkosillan tavoin puukansi, mutta perustukset olivat kiveä. Auransilta ylittää Aurajoen Kaupungintalon kohdalta. Sillalla kulki myös raitiovaunu liikenteen aloittamisesta 1908 vuoteen 1949 saakka, jolloin Nummenmäelle kulkeva kakkonen siirrettiin kulkemaan Tuomiokirkkosiltaa pitkin. Auransillan nimi oli vuoteen 1923 asti *Alasilta* Tuomiokirkkosillan ollessa *Yläsilta*.

Alun perin silta rakennettiin vuonna 1827 Turun palossa tuhoutuneen sillan tilalle. Sillan rakentaminen herätti vastustusta, sillä sillan paikkaa pidettiin sillalle sopimattomana. Vastustajien mielestä mikään silta ei voinut pärjätä paikassa, jonka perustukset olivat savivelliä ja toisesta päästä nousee jyrkkä mäki.

Nykyinen Auransilta on tyyliltään jugendia.

Silta on kaksikaistainen ja molemmin puolin kulkee jalkakäytävä. Liikenne sillalla kulkee molempiin suuntiin. Sillalla kulkee myös hyvin paljon jalankulkijoita. Pyöräliikennettä sillalla on suhteellisen vähän.

Sillan itäpää on Turun II ja III kaupunginosan rajalla ja lännessä ydinkeskustan eli VI ja VII kaupunginosan rajalla.

## Lähteet
Tuomiokirkkosilta

**Tuomiokirkkosilta** () on Turussa sijaitseva Aurajoen ylittävä silta. Sillalta luoteeseen johtaa Aninkaistenkatu, kaakkoon Uudenmaankatu. Tuomiokirkkosilta ylittää Aurajoen lähellä Tuomiokirkkoa. Silta valmistui vuonna 1899.

## Aiemmat puusillat
Turussa oli vuosisatoja vain yksi silta joen yli. Ensimmäinen maininta sillasta on vuodelta 1414 Turun tuomiokirkon mustakirjassa. Aurajoen puiset sillat on vuosisatojen mittaan korjattu ja rakennettu moneen kertaan. Ennen Turun paloa 1827 silta sijaitsi Vähätorin kohdalla. Palaneen sillan tilapäiseksi korvaajaksi rakennettiin puinen paalusilta, nimensä mukaisesti puisten paalujen varassa oleva silta. Uusi pysyvä puusilta, Tuomiokirkkosilta, rakennettiin parisataa metriä tilapäisestä paalusillasta ylävirtaan eli nykyisen sillan paikkeille. Puinen Tuomiokirkkosilta valmistui 1831. Toisen lähteen mukaan palaneen sillan tilapäiseksi korvaajaksi rakennettiin Aurakadun ja Kristiinankadun puoliväliin proomusilta, ensimmäinen Auransilta.

## Nykyinen terässilta
Turun kaupunginvaltuusto päätti vuonna 1894 hankkia puusillan tilalle uuden sillan, kaksikaarisen rautaristikkosillan. Silta tilattiin tarjouskilpailun perusteella saksalaiselta yhtiöltä. Mutta vuonna 1897 valtuusto määräsikin, että silta on rakennettava yksikaarisena. Kaksinivelinen kaarisilta valmistui 1899.

Valmistumisensa jälkeen silta on kuitenkin kokenut niin lukuisia muutoksia, että se on oikeastaan rakennettu uudelleen. Huomattava muutos oli, kun vuosina 1951-1956 siltaa levennettiin molemmin puolin, yhteensä 14 metriä ja siitä tuli 6-kaistainen, aiemmin kaistoja oli 4. Muutoksen suunnittelivat arkkitehti Erik Bryggman ja professori Herman Ossian Hannelius. Lopputuloksena oleva nykyinen Tuomiokirkkosilta on tyypiltään teräksinen, 1-aukkoinen kaarisilta, jonka kaari on kolmenivelinen. Kaaren jännemitta on 39,5 m, aukko 37 m ja sillan hyötyleveys on 25,9 m. Sillan kokonaispituus on 39,5 m.

Sillan lyhtypylväissä olevat koukut viittaavat Turun raitiovaunuihin: koukkuja käytettiin raitiovaunujen ajolankojen kiinnitykseen.

Kun Tuomiokirkkosilta valmistui 1899, ennustettiin, että se riittää yksinään kaupungin liikenteen tarpeisiin seuraavat 60 vuotta. Liikenne-ennusteet kuitenkin pettivät ja Aurajoen yli oli rakennettava uusia siltoja. Auransilta valmistui 1907 ja Martinsilta 1940. Tuomiokirkkosillan levennyksestäkään ei ollut apua pitkäksi aikaa, joten alajuoksulle rakennettiin vielä Myllysilta 1975.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Sven Grönvall

**Sven Bertel Grönvall** (10. huhtikuuta 1908 Helsinki — 20. maaliskuuta 1975 Helsinki) oli suomenruotsalainen taidemaalari ja professori.

Sven Grönvall opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1931 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1932–1934. Hänen töitään oli ensi kerran esillä 1933.

Sven Grönvallin ekspressionistiset maisemat ja hillitty kolorismi loivat pohjaa sotien jälkeiselle maisemamaalaukselle. Grönvallille myönnettiin Pro Finlandia vuonna 1966 ja  professorin arvonimi 1974. Hän oli myös Lokakuun ryhmän perustajajäsen.

Sven Grönvall kuului taiteilijaseura Kiilaan, ja hän oli muussakin taiteen yhdistystoiminnassa laajasti mukana. Hän kuului Maire Gullichsenin lähipiiriin, ja hän kävi taiteilija Ina Collianderin kanssa tiivistä kirjeenvaihtoa, joka on julkaistu. Kirja sai Suomen taideyhdistyksen kirjallisuuspalkinnon.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*  Bondestam, Kati (toim.): *Inas längtan: Ina Collianders brev till Sven Grönvall 1925–1974.* Schildts 2005. 

## Aiheesta muualla
*
Vaziri

Iranilainen sukunimi **Vaziri** (, Vazīri) voi viitata seuraaviin henkilöihin:

* Ali-Naqi Vaziri (1887–1979), musiikintutkija, muusikko ja säveltäjä
* Amir Vaziri (s. 1979), jalkapalloilija
* Hossein Khosrow Vaziri, *Iron Sheik* (1943–2023), showpainija ja näyttelijä
* Leila Vaziri (s. 1985), uimari
* Qamar-ol-Moluk Vaziri (1905–1959), laulaja.
John Anders Gaustad

**John Anders Gaustad** (s. 29. helmikuuta 1980) on norjalainen maastohiihtäjä. Ensimmäisen maailmancup-kisansa Gaustad hiihti Oslossa, Norjassa vuonna 2004.

Gaustadin paras maailmancup-sijoitus on kaudella 2009–2010 Beitostølenissä saavuttama viides sija 15 km:n vapaalla hiihtotavalla.

Seuratasolla Gaustad edustaa Hamar SK-seuraa.

## Lähteet
*
Prix Rivarol

**Prix Rivarol** oli Ranskan valtion myöntämä kirjallisuuspalkinto. Se myönnettiin vuosittain ulkomaalaiselle kirjailijalle parhaasta ranskaksi kirjoitetusta kirjasta.

## Palkittuja
*Farjallah Haïk, 1949
*Emil Cioran, 1950
*Gloria Alcorta, 1952
*Vahé Katcha, 1956
*Bruce Lowery, 1961
*Piotr Rawicz, 1962
*Elie Wiesel, 1963

## Lähteet
Andrei Željabov

**Andrei Ivanovitš Željabov** (; 29. elokuuta (J: 17. elokuuta) 1851 Feodosijan läänin Nikolajevkan kylä – 15. huhtikuuta (J: 3. huhtikuuta) 1881 Pietari) oli venäläinen vallankumouksellinen narodnikki.

Andrei Željabov syntyi palvelusväkenä työskennelleeseen maaorjaperheeseen. Valmistuttuaan Kertšin lukiosta hän opiskeli Novorossijskin yliopistossa Odessassa, josta hänet erotettiin vuonna 1871 opiskelijalevottomuuksiin osallistumisen takia. Vuonna 1873 hän asui Kiovan läänin Gorodištšessa, jossa hän ylläpiti suhteita ukrainalaisiin vallankumouksellisiin. Palattuaan Odessaan Željabov liittyi Feliks Volhovskin johtamaan narodnikkiryhmään. Vuoden 1874 lopussa hänet pidätettiin, mutta vapautettiin takuita vastaan. Pietarin suuressa narodnikkioikeudenkäynnissä vuonna 1878 hän sai vapauttavan tuomion.

Vuonna 1879 Željabov liittyi Zemlja i volja -järjestöön, jossa hänestä tuli yksi terroripolitiikan näkyvimmistä kannattajista. Zemlja i voljan hajottua hän oli perustamassa Narodnaja voljaa ja toimi sen toimeenpanevan komitean jäsenenä. Željabov osallistui Narodnaja voljan tärkeimpien ohjelma-asiakirjojen laatimiseen ja valmisteli Aleksanteri II:n murhayrityksiä. Ennen keisarin murhaa Željabov joutui pidätetyksi, mutta vaati myöhemmin, että hänet tuomitaan yhdessä muiden murhasta syytettyjen kanssa. Hänet tuomittiin kuolemaan ja hirtettiin Pietarin Semjonovin kentällä  neljän muun vallankumouksellisen kanssa.

Željabovin mukaan on nimetty Vologdan alueen Ustjužnan piirissä sijaitseva taajama. Pietarin Suuri Tallikatu (*Bolšaja Konjušennaja*) kantoi hänen nimeään vuosina 1918–1991.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Entsiklopedija Krugosvet: Andrei Željabov
Olavi Malmberg

**Olavi Enzio Wilhelm Malmberg** (19. kesäkuuta 1893 Helsinki – 31. heinäkuuta 1920 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, joka käytti kirjailijanimiä *Olli Malmberg* ja *Olli Mala*.

Olavi Malmbergin vanhemmat olivat lehtori Emil Malmberg ja tämän ensimmäinen puoliso kirjailija Aino Malmberg, o.s. Perenius. Hänen vanhempia veljiään olivat kenraaliluutnantti Lauri Malmberg ja everstiluutnantti Erik Malmberg.

Malmberg pääsi ylioppilaaksi 1912 ja aloitti sitten kirjailijan uransa. Hän teki useita matkoja Englantiin ja lähetti sieltä kirjoituksia useille sanomalehdille Suomessa ja Amerikassa. Malmberg osallistui vuonna 1915 jääkäriliikkeen toimintaan ja joutui sitten piileskelemään väärällä nimellä Suomessa aina helmikuun vallankumoukseen 1917 saakka. Malmberg sairasti kahdeksan vuoden ajan keuhkotautia ja kuoli heinäkuun lopulla 1920 27-vuotiaana. 

Malmbergin esikoisteos, lapsikuvaus *Katupoikia* käännettiin myös englannin ja venäjän kielille. Kirjassa *Väärällä passilla* Malmberg kertoi matkoistaan Suomessa ja Ruotsissa ensimmäisen maailmansodan aikana jääkäriliikkeen tehtävissä. Malmbergin viimeiseksi jäänyt kirja oli humoristinen romaani *Dilta Hiltunen antautuu elämänpyörteeseen*, joka ilmestyi jouluksi 1919.

## Teoksia
* *Katupoikia* : kertomus.   Otava 1915  (nimellä *Olli Malmberg*)
* *Väärällä passilla : muistelmia vainovuosilta. Jääkäriliikkeen vakoilutehtävissä toimineen ja santarmeja joulukuusta 1915 maaliskuuhun 1917 pakoilleen muistelmia*.    Otava 1918 (nimellä *Olli Mala*)
* *Dilta Hiltunen antautuu elämänpyörteeseen* : romaani.    Otava 1919 (nimellä *Olli Mala*)

## Lähteet
* 
* Anneli Kotisaari : Jakob Pontus Erikinpoika Tawaststjerna s. 02.08.1666 Pietarsaari ja hänen jälkeläisiään yhteensä 1138 taulua, taulu 259 

## Viitteet
Lev Kassil

**Lev Abramovitš Kassil** (; 10. heinäkuuta (J: 27. kesäkuuta) 1905 Samaran läänin Pokrovskaja, nykyinen Engels – 21. kesäkuuta 1970 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija. Suomeksi hänen nimestään on käytetty myös muotoa *Leo Kassil*.

Lev Kassil syntyi maalaislääkärin perheeseen. Hän opiskeli Moskovan yliopistossa ja työskenteli lehtimiehenä. 1920-luvun lopulla hän alkoi kirjoittaa lasten- ja nuortenkirjoja Vladimir Majakovskin vaikutuksesta. Pienoisromaanit *Konduiitti* (*Konduit*, 1929) ja *Švambranija* (1931) perustuvat kirjailijan omakohtaisiin kokemuksiin Venäjän vallankumouksen ajalta. *Sankarin veli* (*Tšerjomys – brat geroja*, 1938) luo ihanteellisen kuvan isovelistä haaveilevasta lastenkodin kasvatista. *Minun kalliit poikani* (*Dorogije moi maltšiški*, 1944) on omistettu lastenkirjailija Arkadi Gaidarille. Maks Poljanovskin kanssa kirjoitettu, toisen maailmansodan nuoresta sankarista kertova *Nuorimman pojan katu* (*Ulitsa mladšego syna*, 1949) sai Stalin-palkinnon vuonna 1950. Kirjan *Pro žizn sovsem horošuju* (”Kertomus oikein kunnon elämästä”, 1959) aiheena on tulevaisuuden kommunistinen yhteiskunta. Kassil tunnetaan myös urheiluaiheisista romaaneistaan kuten *Vratar respubliki* (”Tasavallan maalivahti”, 1937).

## Suomennettuja teoksia
* A. Harry ja L. Kassil. *Avaruuksien laiva* (*Potolok mira*). Suom. O. Juonolainen. Petroskoi: Kirja, 1935.
* *Jäätikkö-aavikko* (*Ldina-holodina*). Petroskoi: Kirja, 1936.
* *Konduiitti: viimeinen kertomus kymnaasista* (*Konduit*). Leningrad: Kirja, 1935.
* *Minun kalliit poikani: Kalastajalahden komandosit: kertoelma*. Suom. Vuokko Ahveninen. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1948.
* *Mustakirja eli konduiitti: viimeinen kertomus kymnaasista* (*Konduit*). Suom. Kaisu-Mirjami Rydberg. Helsinki: Kansankulttuuri, 1957.
* L. Kassil, M. Poljanovski. *Nuorimman pojan katu: kertoelma* (*Ulitsa mladšego syna*). Suom. Irma Kapanen. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1954.
* *Pienet budjonnyilaiset* (*Budjonyši*). Petroskoi: Kirja, 1937.
* *Sankarin veli* (*Tšeremyš, brat geroja*). Suom. Eini Gran. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1955.
* *Tulenarka lasti*. Helsinki: Smia, 1946.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Entsiklopedija Krugosvet: Lev Kassil 
* Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Lev Kassil
Parasta aikaa (televisiosarja)

**Parasta aikaa** on suomalainen komediallinen draamasarja, jonka esittäminen alkoi Yle TV2 -kanavalla 26. joulukuuta 2009. Sarjassa on yhteensä kymmenen osaa.

Sarja kertoo Heinosen opettajaperheestä, johon kuuluu äiti Satu, isä Erkki sekä lapset Eve, Otto ja Tiuku.

## Näyttelijät

## Jaksot

## Aiheesta muualla
* Parasta aikaa -sarjan jaksokohtainen esittely Yle TV2:n sivustolla 
* Parasta aikaa -sarjan esittely Filmiteollisuuden sivustolla
Ankkojen maailmanhistoria

**Ankkojen maailmanhistoria** on Disneyn sarjakuvamaailmaan perustuva sarjakuvakirjasarja. Kuusiosaisen kirjasarjan edetessä kuljetaan Ankkalinnan mukana koko maailmanhistorian läpi. Jokaisessa sarjan kirjassa on yli 300 sivua.

Kovakantinen sarja julkaistiin vuosina 2009–2012. Vuonna 2017 sarjaa alettiin julkaisemaan pokkariversiona.

## Lista kirjoista
# *Ankkojen maailmanhistoria: Esihistoria ja varhaiset korkeakulttuurit* (2009)
# *Ankkojen maailmanhistoria: Antiikin aika* (2010)
# *Ankkojen maailmanhistoria: Keskiaika* (2010)
# *Ankkojen maailmanhistoria: Renessanssista suuriin vallankumouksiin* (2011)
# *Ankkojen maailmanhistoria: Löytöretket ja uusi maailma* (2011)
# *Ankkojen maailmanhistoria: Nykyaika* (2012)

## Lähteet
Kiowa Gordon

**Kiowa Gordon** (s. 25. maaliskuuta 1990) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi roolistaan ihmissusi Embry Callina elokuvissa *[[Twilight – Uusikuu]]* (2009) ja *[[Twilight – Epäilys]]* (2010).

## Nuoruus ja yksityiselämä
Gordon kasvoi Arizonassa, Utahissa ja Kaliforniassa. Hän on toiseksi nuorin seitsemästä lapsesta. Hänen äitinsä Camille Nighthorse Gordon on myös näyttelijä. Gordon kävi Cactus Shadows high schoolia Cave Creekissä, Arizonassa. Sukujuuriltaan Gordon on alkuperäisamerikkalainen ja kuuluu hualapai-heimoon. Hän kuuluu Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon. 

## Ura
Vuonna 2009 Gordon näytteli ihmissusi/hahmonvaihtaja Embry Callia elokuvassa *[[Twilight – Uusikuu]]*, joka perustuu Stephenie Meyerin *[[Houkutus (kirjasarja)|Houkutus]]*-fantasiakirjasarjan toiseen osaan *[[Uusikuu (kirja)|Uusikuu]]*. Gordon ja Meyer kuuluvat molemmat Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon ja käyvät samassa kirkossa Arizonassa. Gordon koe-esiintyi rooliin avoimessa koe-esiintymistilaisuudessa ja muutamaa viikkoa myöhemmin sai kuulla saaneensa roolin. Hän on mukana *Twilight – Uudenkuun* vuoden 2010 jatko-osassa *[[Twilight – Epäilys]]*.  

Gordon näyttelee myös vuoden 2011 elokuvissa *Into the Darkness* ja *Murder for Dummys*.

## Filmografia

## Lähteet
Velkoja

**Velkoja** on velkasuhteen osapuolena oleva henkilö tai oikeushenkilö, jolla on saamisoikeus toista osapuolta eli velallista kohtaan. Velan oikeusperusteena voi olla velallisen antama sitoumus, sopimus, vahingonkorvausvelvollisuuden aikaansaanut teko, perusteettoman edun saaminen tai viranomaisen päätös. Jos velkojia on useita eli kyseessä on yhteisvelkasuhde, he määräävät koko velasta yhteisesti ja kukin voi vaatia velalliselta vain omaa osuuttaan.

Velkojalla, jonka saatavan perusteella on ulosmitattu osuus kuolinpesästä, on pesän osakkaan lailla oikeus vaatia perinnönjakoa. Kuolinpesän osakkaan ulosmittausvelkojalla on myös oikeus saada tuomioistuin määräämään kuolinpesälle pesänselvittäjä. Konkurssivelkoja on saatavan haltija, joka on konkurssivalvonnassa valvonut vaateensa. Velkojainkokous on konkurssipesässä ylintä päätösvaltaa käyttävä toimielin, jossa konkurssivelkojan äänivallan suuruus riippuu saatavan suuruudesta. Velkojainkuulustelu on alioikeuden istunto, jossa ratkaistaan, onko edellytyksiä täysimittaiseen konkurssimenettelyyn vai lopetetaanko menettelyn jatkaminen. Velkojansuoja tarkoittaa varallisuusoikeuden haltijalle kuuluvaa suojaa ulosmittauksen toimittamisen tai konkurssin alkamisen jälkeen ilmaantuvia velkojia vastaan.

## Lähteet
Velallinen

**Velallinen** on velkasuhteen osapuoli, jolla on oikeudellinen velvoite (velka) täyttää tietty varallisuusarvoinen suoritus toiselle osapuolelle eli velkojalle. Jos velallinen jättää suorituksen kokonaan täyttämättä tai täyttää sen virheellisesti, hänet voidaan velvoittaa korvaamaan velkojan kärsimä vahinko, suorittamaan puuttuva osuus tai myöntymään sopimuksen purkuun. Jos velallinen pahentaa maksukyvyttömyyttään ja näin vahingoittaa velkojan asemaa, hän syyllistyy velallisen epärehellisyydeksi nimitettyyn rikokseen. Velallisen petos on rikos, jossa velallinen pyrkii saamaan hyötyä antamalla vääriä tietoja. Velallisen vilpillisyydeksi nimitetään rikosta, jossa velallinen tekee petoksellisen teon ilman hyötymistarkoitusta. Velallisenkuulustelu on käräjäoikeudessa tapahtuva konkurssimenettelyn vaihe, jossa velallinen esittää näkemyksensä velkojan konkurssihakemukseen ja jossa hakemuksen kohtalo ratkaistaan. Konkurssivelallinen on oikeussubjekti, jonka kohdalla täyttyvät konkurssinedellytykset.

## Yhteisvelalliset
Jos kaksi tai useampi henkilö, esimerkiksi puolisot, ottavat yhdessä velkaa, heitä kutsutaan *yhteisvelallisiksi*. Velkavastuu on tällöin lähtökohtaisesti *yhteisvastuullista* eli *solidaarista*. Velkoja voi vaatia koko velan maksua yhdeltäkin velalliselta.

Jos joku velallisista on maksanut velkaa omaa osuuttaan enemmän, hänelle syntyy takautumisoikeus. Sen perusteella hän voi vaatia muiden puolesta maksamaansa osuutta takaisin toisilta velallisilta.

Yhteisvelalliset vastaavat velasta kukin yhtä suurin osuuksin, jos muuta ei ole sovittu. Jos tasaosuuksista halutaan poiketa, on määräosaisvastuut mainittava velkakirjassa. Voidaan esimerkiksi sopia, että A vastaa 10&nbsp;000 euron osuudesta ja B 20&nbsp;000 euron osuudesta.

## Lähteet
Cupori

**Cupori Oy** on suomalainen metalliteollisuusyritys. Yhtiön kotipaikka on Pori ja tuotantotilat sijaitsevat Porin Kupariteollisuuspuistossa. Cuporin toimiala on kuparin valmistus. Cupori Oy:n päätuotteet ovat kupariset LVV-putket sekä teollisuusputket. Tuotevalikoimaan kuuluu myös rihlattuja ja muovilla pinnoitettuja putkia. Päämarkkina-alueet ovat Pohjoismaat ja Suomi. Myyntiä on myös muualle Eurooppaan, jossa Italia on suurin asiakasmaa. Henkilöstöä Cupori Oy:ssä on 140, joista työntekijöitä noin 100. Tuotanto toimii kahdessa vuorossa. Vuosituotanto 2016 on noin 16 000 t. Noin 70 % tuotannosta tehdään asiakastilauksina, mutta LVV-putkia on myös varastomyynnissä. Liikevaihto on luokkaa 100 M€ ja siitä noin 90 % menee vientiin.

## Historia

Outokummun Porin metallitehdas valmistui vuonna 1941. Perustamisen taustalla olivat puolustusvoimien tarpeet. Tuotannosta kolme neljäsosaa meni sotatarvikkeisiin. Sodan jälkeen tehdas osallistui myös sotakorvauksiin. Outokummun Porin tehtaat nousivat yhtiön suurimmaksi yksiköksi.

Outokumpu päätti 2000-luvulla keskittyä ruostumattomaan teräkseen ja myi vuonna 2005 kupariliiketoiminnastaan pääosan pääomasijoitusyhtiö Nordic Capitalille. Outokummulle jäi tuolloin vielä kupariputkia valmistanut Copper Tube & Brass -divisioona ja Porissa yhtiö toimi nimellä Outokumpu Pori Tube oy. Sen yhtiö myi divisioonan toimivalle johdolle vuonna 2008. Ostettu liiketoiminta jaettiin kahteen yhtiöön, jolloin Porin ja Västeråsin tehtaat alkoivat toimia Cupori-nimellä.Alussa uuden yhtiön pääkonttori toimi Espoossa. Cupori siirsi vuonna 2012 oleellisimman tuotannon Västeråsista Poriin ja samana vuonna Västeråsin tuotantolaitos suljettiin. Nykyinen yhtiö on perustettu 2014, jolloin Cupori Oy myytiin itävaltalaisten yksityishenkilöiden omistuksessa olevalle Cupori Limitedille.

Alkuvuodesta 2022 Cuporin osti ruotsalainen investointiyhtiö Lazarus Industriförvaltning Oy. 

### Nimi- ja Y-tunnushistoria

* Outokumpu Pori Tube Oy (1930452-2), 1.12.2004–9.10.2008
* Cupori Oy (1930452-2), 10.10.2008–31.12.2014
* Cupori Oy (2639859-8), 1.1.2015–

## Lähteet
Petri Kuljuntausta

**Petri Kuljuntausta** (s. 28. helmikuuta 1961 Tampere) on suomalainen säveltäjä, muusikko ja äänitaiteilija, jonka musiikkia on julkaistu Suomen ohella muun muassa Australiassa, Englannissa ja Yhdysvalloissa. Hän on kirjoittanut kolme kirjaa elektronisesta musiikista ja äänitaiteesta, joista *On-Off* on ensimmäinen kokonaisesitys suomalaisen elektronisen musiikin ilmiöistä ja kehittymisestä.

Kuljuntaustalle myönnettiin taiteen valtionpalkinto vuonna 2005. Hän käyttää teoksissaan sekä sähköisiä instrumentteja että luonnon ja urbaanin ympäristön ääniä. Hänen teoksiaan on julkaistu myös osana kokeellisia elokuvia tai yhteistyössä kuvataiteilijoiden ja tanssijoiden kanssa. Kuljuntausta on ollut perustamassa Äänen Lumo -yhdistystä ja ollut sen hallituksessa.

## Julkaisuja
**On-Off*, Like & Kiasma 2002.
**Äänen extreme*, Like 2006. 
**First Wave*, Like 2008.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Petri Kuljuntausta: International Who's Who in Classical Music 2003
*Petri Kuljuntausta: Aureobelin kotisivu 
*Petri Kuljuntausta: äänitejulkaisut
*Äänen Lumo ry
Saksan jalkapalloskandaali 2005

**Saksan jalkapallonskandaali 2005** oli useita Saksan jalkapallosarjoja koskettanut sopupeliskandaali, jossa kroatialaisen Ante Sapinan johtama vedonlyöntiorganisaatio lahjoi erotuomareita ja pelaajia. Ringin epäiltiin järjestäneen 23 ottelun tuloksen 2. Bundesliigassa, Regionalligassa ja Saksan cupissa. Petoksen arvoksi on arvioitu yli kaksi miljoonaa euroa.

Skandaalin keskeinen henkilö oli erotuomari Robert Hoyzer, joka tuomitsi otteluita. Hän tunnusti vaikuttaneensa tuloksiin. Hoyzer sai elinikäisen toimitsijakiellon ja hänet tuomittiin kahden vuoden ja viiden kuukauden vankeuteen. Myös toinen erotuomari, Dominik Marks, sai ehdollista vankeutta. Vedonlyöntiorganisaatiota johtanut Sapina sai kahden vuoden ja 11 kuukauden tuomion.

## Lähteet
Jack Russell -terrieri

**Jack Russell -terrieri** eli Working Jack Russellin terrieri on pitkäikäinen terrierirotu. Sitä käytetään yleisesti luolastukseen. Pienen kokonsa, nopeutensa ja älykkyytensä ansiosta se on hyvä luola- ja agilitykoira. Se tarvitsee paljon liikuntaa ja aktiviteettia, ettei pura energiaansa tuhoamalla kotia.

The Jack Russell Terrier Club of Great Britain perustettiin vuonna 1974, kun pieni joukko alkuperäisen Jack Russell -terrierin omistajia kokoontui yhteisenä määränpäänään oikean metsästävän Jack Russell -terrierin suojeleminen. 

Nykyisin maailmassa Jack Russell -terrierinä tunnettu metsästysterrieri on säilynyt tällaisenaan yli 200 vuotta.
 
Rodun oma rotuyhdistys (JRTCGB) ei ole mennyt Kennelliiton alaiseksi, koska haluaa rodun pysyvän tällaisenaan ja metsästävän. Se haluaa myös säilyttää metsästävän terrierityypin ja suojella rotua rappeutumiselta. JRTCGB-SF järjestää toimintaa alueittain ja näyttelyitä pari kertaa vuodessa.

## Aiheesta muualla
* Jack Russell Terrier Club of Great Britain - Suomi Finland ry:n kotisivut
* http://www.barkmoor.com/rodut.htm
Pohjolan tytär (sävellys)

**Pohjolan tytär** op. 49 on Jean Sibeliuksen vuonna 1906 säveltämä sinfoninen runo.

*Pohjolan tyttären* syntyhistoria on hämärän peitossa. Sibelius työsti keväällä 1906 sävelrunoa *Luonnotar*, mutta hylkäsi aiheen ja toteutti sen vasta seitsemän vuotta myöhemmin teoksena sopraanolle ja orkesterille. Kesäkuussa säveltäjä kirjoitti kustantajalleen Lienaulle uudesta sävellyksestä, joka perustui Väinämöisen ja Pohjolan tyttären tarinaan. Teoksen nimi oli lopulta kustantajan valinta: Sibeliuksen ehdotuksia olivat ”Väinämöinen” ja ”L’aventure d’un héros”. Sävellys valmistui syksyllä, ja venäläinen pianisti Aleksandr Ziloti kutsui säveltäjän johtamaan teoksensa Pietariin, jossa kantaesitys tapahtui 29. joulukuuta 1906. Teos sai hyvän vastaanoton sekä muusikoilta että arvostelijoilta. Sibeliusta kehuttiin muun muassa omaleimaisista orkesteriväreistä, spontaaniudesta ja muodon uudenaikaisuudesta. 

*Pohjolan tytär* edustaa Sibeliuksen tuotannossa tyylillistä murrosvaihetta. Erik Tawaststjernan mukaan sävelruno on kuin januksenpää:
"Väinämöisen-kasvot katsovat taaksepäin myöhäisromantiikan jykevästi veistokselliseen sävelmaailmaan, kun taas toiset, ilmojen tyttären kasvot suuntautuvat impressionistiseen taivaanrantaan."
Sibelius laajensi tavanomaista orkesterikokoonpanoaan piccololla, englannintorvella, bassoklarinetilla, kontrafagotilla, kahdella kornetilla ja harpulla. Hän muovasi teoksen ohjelmallisen taustan tekstiksi, jonka kustantaja julkaisi partituurissa saksaksi runomuotoisena. Muodoltaan teos edustaa vapaata sonaattimuotoa, jonka kertausjakso huipentuu voimakkaasti, minkä jälkeen kappale päättyy lyhyeen koodaan. Tritonuksen käytöllään teos ennakoi säveltäjän neljättä sinfoniaa. Tawaststjernan mukaan *Pohjolan tytär* on Sibeliuksen merkittävimpiä teoksia: se on yhtä säihkyvä kuin Richard Straussin sinfoniset runot mutta niitä yhtenäisempi.

## Lähteet
Keksitty keskiaika

**Keksitty keskiaika** tai **aaveaika** ( ja *Phantomzeit*) on saksalaisen tutkija Heribert Illigin pseudotieteellinen salaliittoteoria, jonka mukaan gregoriaanisen kalenterin vuosia 614–911 jaa. ei tapahtunut lainkaan. Teorian mukaan ne on vaan lisätty ajanlaskuun jälkikäteen Pyhän Saksalais-Roomalaisen keisarikunnan keisari Otto III:n ja paavi Sylvester II:n toimesta asiakirjaväärennösten avulla. Väärennöksen motiivina oli asettaa heidät teologisesti merkittävälle vuodelle 1000 jKr. noin kolme vuosisataa etuajassa. Teorian mukaan Kaarle Suuri oli lisäksi keksitty henkilö, eikä esimerkiksi **karolinista renessanssia** koskaan tapahtunut.  

Historiantutkimuksen valtavirta on torjunut Illigin väitteen näennäistieteenä, eivätkä luonnontieteelliset todisteet tai muut käytössä tuohon aikaan olleet aikalaiskalenterit tue väitettä. 

## Illigin väite

Illigin mukaan paavi Gregorius III:n vuonna 1582 toimeenpanemassa kalenteriuudistuksessa tehty kymmenen päivän korjaus oli kolme päivää liian lyhyt: juliaanisen kalenterin virheen olisi tuolloin pitänyt olla jo 13 päivää. Tästä Illig päättelee, että ajanlaskun alusta oli kulunut noin kolmesataa vuotta luultua vähemmän.

Illigin mukaan harvoissa tunnetuissa kyseiselle ajanjaksolle ajoitetuissa historiallisissa asiakirjalähteissä puhutaan vain harvoin yksiselitteisesti nimeltä mainituista henkilöistä. Lisäksi hän esittää, että kolmesataa ylimääräistä vuotta olisi helposti voitu lisätä asiakirjoihin 900-luvun ja 1200-luvun välisenä aikana, jolloin suuri osa vanhoista dokumenteista tuhottiin pyyhkimällä ne puhtaiksi uusiokäyttöä varten. Historioitsijat ovat vastanneet, että Illigin väitetyltä aaveajalta tunnetaan noin 7&nbsp;000 asiakirjaa, ja erityisesti 800-luvun luostarien kirjallinen perintö on huomattavan laaja.

Illig perustelee väitettään myös sillä, että noin vuosille 600–900 ajoitettuja arkeologisia löytöjä on hänen mukaansa äärimmäisen vähän. Valtavirran historioitsijoiden mukaan tuon ajan löytöjä on olemassa runsaasti.

Tähtitieteelliset todisteet, esimerkiksi dokumentoidut auringonpimennykset ja Halleyn komeetan kiertoaika eivät tue Illigin väitteitä vaan ovat sopusoinnussa vallitsevan ajanlaskun kanssa.

## Lähteet
Kalamalja

**Kalamalja**-keskustelu on keskustelun muoto, joka soveltuu suurille ryhmille. Kalamaljoja järjestetään yleensä osallistavissa tapahtumissa, kuten epäkonferensseissa. Kalamaljan avulla koko ryhmä voi osallistua keskusteluun.

## Menetelmä
Sisimpään rinkiin asetetaan neljästä viiteen tuolia, jotka muodostavat kalamaljan. Loput tuolit asetellaan sisäkkäisiksi renkaiksi kalamaljan ympärille. Kalamalja täytetään joko vapaaehtoisilla tai erikseen valituilla osallistujilla, muiden istuessa tuoleille kalamaljan ympärille. **Avoimessa kalamaljassa** yksi tuoli jätetään tyhjäksi, kun taas **suljetussa kalamaljassa** kaikki tuolit täytetään. Tilaisuuden juontaja esittelee aiheen ja osallistujat aloittavat keskustelun aiheesta. Kalamaljan ympärillä oleva yleisö seuraa keskustelua.

Avoimessa kalamaljassa kuka tahansa yleisön jäsen voi koska tahansa tulla istumaan kalamaljan vapaalle tuolille ja näin liittyä keskusteluun. Kun näin käy, yhden kalamaljassa jo olleen henkilön on vapaaehtoisesti jätettävä paikkansa ja siirryttävä yleisöön. Keskustelun edetessä osallistujat siirtyvät kalamaljan ja yleisön välillä varsin usein. Yleisön koosta riippuu, kuinka moni yleisön jäsen ehtii käydä kalamaljassa ja osallistua keskusteluun. Kun aika loppuu, kalamalja suljetaan ja juontaja esittää keskustelun yhteenvedon.

Suljetussa kalamaljassa alussa valitut osallistujat keskustelevat tietyn sovitun ajanjakson verran. Kun aika päättyy, he poistuvat kalamaljasta ja uusi ryhmä täyttää sen. Tämä jatkuu, kunnes riittävän moni yleisön jäsen on ehtinyt käydä kalamaljassa. Kun viimeinen ryhmä on valmis, juontaja sulkee kalamaljan ja esittää keskustelun yhteenvedon.

## Edut
Kalamalja-keskustelun tärkein etu on sen soveltuvuus suurille ryhmille. Toinen etu on se, että puhujien ja yleisön välille ei tehdä jyrkkää erottelua. Nämä syyt ovat tehneet kalamaljoista suosittuja osallistavissa ryhmätapaamisissa sekä epäkonferensseissa ja muissa perinteisistä konferesseista poikkeavissa tilaisuuksissa.

## Muunnelmat
Ryhmä jaetaan kahteen osaan siten, että molempien ryhmien jäsenillä on jokin yhteinen piirre. Esimerkkejä jaosta ovat aikuiset ja nuoret, miehet ja naiset, jne. Ryhmät tapaavat erikseen ja tuottavat kolmesta neljään kysymystä toiselle ryhmälle, jotka kirjoitetaan korteille. Tämän jälkeen ryhmät kootaan yhteen ja kortit vaihdetaan ryhmien välillä. Rakennetaan kalamalja, jonka ympärillä on kaksi tuolirinkiä, yksi kummallekin ryhmälle. Sisäringissä oleva ryhmä lukee kysymyksen ja käy keskustelun siitä. Ulkoringissä olevat kuuntelevat, mutteivät puhu. Kun kaikki kysymykset on käsitelty ja kaikki sisäringissä olevat ovat saaneet sanoa sanottavansa, ringit vaihdetaan ja prosessi toistetaan. Ryhmien tuottamat kysymykset voivat olla teemaltaan samoja, tai erilaisia. Tämä muunnelma toimii 30–60 hengen tilaisuuksissa ryhmäleikkinä.

Toisessa muunnelmassa kalamaljaa jatketaan tietyn ajan verran, esimerkiksi 30 minuuttia. Tämän jälkeen tilaisuuden juontaja pysäyttää kalamaljakeskustelun ja pyytää yleisöstä kommentteja ja kysymyksiä.
## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Closed Fishbowl 
* Using Fishbowl for class discussions
Tim Pawlenty

**Timothy James ”Tim” Pawlenty** (s. 27. marraskuuta 1960 Saint Paul, Minnesota) on yhdysvaltalainen republikaanipuolueen poliitikko. Hän toimi Minnesotan osavaltion kuvernöörinä vuosina 2003–2011. Vuosina 1993–2003 hän oli Minnesotan edustajainhuoneen jäsen.

Pawlenty asettui ehdokkaaksi republikaanien esivaalikilpaan vuoden 2012 presidentinvaaleihin, mutta ilmoitti vetäytyvänsä kisasta jäätyään elokuussa 2011 Iowan koeäänestyksessä kolmanneksi Michele Bachmannille ja Ron Paulille. 

Pawlenty opiskeli valtio-oppia ja lakia Minnesotan yliopistossa. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi tytärtä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tapio Nousiainen

**Toivo Tapio Nousiainen** (7. toukokuuta 1914 Pielavesi – 30. lokakuuta 1981 Kuopio) oli kristillinen kirjailija, lakimies ja teologian kandidaatti. Hänellä oli ylempi oikeustutkinto Helsingin yliopistosta vuodelta 1938, ja lakitieteen tohtori hänestä tuli 1961.

Nousiaisen tunnetuimpia teoksia ovat *[[Leipää ja suolaa]]* (1973) ja *[[Yksi ainoa elämä]]* (1980). Ensin mainittu on uudenlainen, aikansa Suomeen sijoittuva "Psalmien kirja". Yksi ainoa elämä  varoittelee kadotuksen tuskista, ja siihen sisältyy vähän myös katolisen kirkon kritiikkiä. Siitä on useimpina vuosina ilmestymisensä jälkeen otettu uusintapainos. Se on käännetty viroksi nimellä *Ainult üks elu*. Se on käännetty myös venäjäksi. Lisäksi hän kuvaili peitenimiä käyttäen omaa elämäänsä ja läheistensä elämää vuoteen 1974 asti romaanissaan *Katkennut korsi*.

Tapio Nousiainen tuli uskoon vuonna 1952 ja liittyi saman vuoden syksyllä Kuopion Vapaaseurakuntaan. Siitä lähtien hän kuului enimmäkseen Suomen Vapaakirkkoon, tosin välillä helluntaiherätykseen.

Nousiainen puhui ja toimi 1960–1970-luvulla Suomessa kristittyjen yhteyden, esimerkiksi yhteisen esirukouksen ja evankelioinnin (Jeesuksesta todistamisen) puolesta.  Hän kirjoitti aiheesta kirjan *Että he kaikki olisivat yhtä*. Lisäksi hän osallistui aktiivisesti yhteiskristillisiin Ashram-kokouksiin ja piti raamattutunteja vuosina 1970-1980 Kansan Raamattuseuran toimintakeskuksessa Oronmyllyllä, Etelä-Karjalan Parikkalassa. Nousiainen saarnasi hengellisissä tilaisuuksissa ympäri Suomea tuomarin ja kirjailijan töidensä ohella, ja teki silloin tällöin saarnamatkoja myös ulkomaille.

Vaikka 1970-luvun puolivälin jälkeen hänen terveytensä heikkeni esimerkiksi diabeteksen, aivoverenkiertohäiriön ja sydänvaivojen takia, Nousiainen jaksoi kirjoittaa kirjoja kuolemaansa asti.
Tapio Nousiaisesta on kirjoitettu elämäkerta: *Kunhan vaellamme samaa tieta - Tapio Nousiaisen elämä ja palvelutyö kristittyjen yhteyden puolesta*.  Kirjoittaja on Nousiaisen tyttärenpoika Miika Tynjälä. Elämäkerta julkaistiin Suomen Vapaakirkon kesäjuhlilla Kuopiossa 5.-7. heinäkuuta 2019.

## Tapio Nousiaisen kirjoja

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
* Tapio Nousiainen: Anna kastaa itsesi. Kastekysymys Jumalan sanan valossa. Tampere: Päivä, 1955.

## Lähteet
Mikä lapselle nimeksi

**Mikä lapselle nimeksi** on Eeva Riihosen kirjoittama ja Tammen vuonna 1992 julkaisema kirja suomalaisista etunimistä. Luonteeltaan teos on vanhemmille tarkoitettu opas lapsen nimen valintaan. Hakemistossa on noin 2900 etunimeä. 

## Lähteet
Läheltä ja kaukaa

**Läheltä ja kaukaa** on Flegmaatikkojen 26. helmikuuta 2001 julkaistu debyyttialbumi, jonka julkaisi Poko Records. Levyltä julkaistiin singlet "Hallitse & hajoita", "Ei epäilystä" sekä "Mutsin luona". Albumin tuotannosta vastaa kokonaan Tiedemies.

## Kappaleet
# Intro (1:05)
# Hallitse & hajoita (3:53)
# Olan takaa (4:23)
# Salajuoni (4:00)
# Välisoitto 1 (0:32)
# Kun me kruisaillaan (mukana Kontrasti) (5:08)
# Ei epäilystä (3:44)
# Jotain pientä (mukana Timsi, Supersankari & Idän Ihme) (4:15)
# Mutsin luona (3:53)
# Taattua laatua (4:49)
# Välisoitto 2 (1:06)
# Streittii hip hoppii (mukana Ezkimo) (3:30)
# Yks liikaa (3:33)
# Tamperelainen osa 2 (3:49)

## Aiheesta muualla
* Albumin arvostelu Findance -sivustolla
*