Kivikkoalvejuuri

**Kivikkoalvejuuri** (*Dryopteris filix-mas*) on yleinen, erityisesti Euroopassa tavattava saniainen. Se on Nurmijärven nimikkokasvi.

## Ulkonäkö ja koko

Kivikkoalvejuuren maavarsi on lyhyt, jokseenkin pysty tai vaakasuora sekä tiheitten liuskaisten suomujen peittämä. Kasvin pystyt lehdet ovat kimppuina ja kasvavat 25–80&nbsp;cm korkeiksi. Lehtiruoti on vaaleanruskeiden suomujen peitossa ja pituudeltaan alle puolet lehtilavan pituudesta. Lehtilapa on parilehdykkäinen ja kapeanpuikea. Lehdykät ovat kapeanpuikeita ja parijakoisia tai pariosaisia, liuskat tylppiä, pitkulaisia ja sahahampaisia. Tyvilehdykät ovat ylempiä lehdyköitä lyhyempiä. Lehdyköiden alapinnalla on kaksi riviä pieniä itiöpesäkkeitä. Itiöpesäkeryhmät ovat pyöreitä ja niiden katesuomut ovat munuaismaisia. Suomessa kivikkoalvejuuren itiöt kypsyvät heinä-elokuussa. Kivikkoalvejuuri haisee tympeältä.
  
## Levinneisyys
Kivikkoalvejuuri on levinnyt lähes koko Eurooppaan, mutta puuttuu mantereen aivan pohjoisimmista osista. Satunnaisemmin lajia tavataan myös Turkista, Keski-Aasiasta, Venäjän kaukoidästä, paikoitellen eri puolilta Pohjois-Amerikkaa sekä Grönlannista. Suomessa kivikkoalvejuuri on varsin yleinen maan etelä- ja itäosissa, pohjoisessa sitä tavataan vain paikoin.

## Elinympäristö
Nimensä mukaisesti kivikkoalvejuuri viihtyy louhikoissa, kallioilla sekä kuivissa ja varsinkin kivikkoissa lehdoissa. Se viihtyy selvästi kuivemmilla paikoilla kuin useimmat muut Suomessa tavattavat lähisukulaisensa, kuten esimerkiksi metsäalvejuuri (*D. carthusiana*).

## Käyttö
Vaikka kivikkoalvejuuri on myrkyllinen kasvi, sen juurakkoa on käytetty kansanlääkinnässä ainakin antiikin ajoista saakka. Sitä on käytetty muun muassa lisäämään imettävien äitien maidoneritystä sekä matolääkkeenä. Ennen synteettisten matolääkkeiden kehittämistä kivikkoalvejuuri oli ainoa tunnettu lääke heisimatoja vastaan. Alvejuuressa (alve=heisimato) on lukuisia floroglusiinijohdoksia, joista tuli aikoinaan puhtaana markkinoille flavaspiinihappo ja myöhemmin desaspidiini. Aikaisemmin lääketehtaissa kasvin juuresta uutettiin matolääkkeeksi floroglusinoleja (Extractum filicis), ja alvejuuriuute oli jopa Suomen ensimmäinen vientilääke. Myrkyllisyyden takia enempää alvejuuriuutetta kuin puhtaita floroglusinolejakaan ei enää käytetä heisimatojen häätöön.

Kivikkoalvejuurta käytetään myös koristekasvina varjoisissa tai puolivarjoisissa kasvupaikoissa.

## Lähteet
* *Oulun kasvit. Piimäperältä Pilpasuolle.* Toim. Kalleinen, Lassi & Ulvinen, Tauno & Vilpa, Erkki & Väre, Henry. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Norrlinia 11 / Oulun kaupunki, Oulun seudun ympäristövirasto, julkaisu 2/2005. Helsinki 2005.
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
* *Suomen terveyskasvit. Luonnon parantavat yrtit ja niiden salaisuudet*. Toim. Huovinen, Marja-Leena & Kanerva, Kaarina. Oy Valitut Palat – Reader's Digest Ab, Helsinki 1982. 
* *Ålands flora*. Toim. Hæggström, Carl-Adam & Hæggström, Eeva. Toinen laajennettu painos. Espoo 2010.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Kivikkoalvejuuri (''Dryopteris filix-mas'')
* Pohjolan kasvien pauloissa: Dryopteris filix-mas - kivikkoalvejuuri
* Kasviatlas 2010: Kivikkoalvejuuren levinneisyys Suomessa
* 
* ITIS: Dryopteris filix-mas 
* United States Department of Agriculture (USDA): Dryopteris filix-mas 
* Flora of China: Dryopteris filix-mas 
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Dryopteris filix-mas