open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pasi Häkkinen

**Pasi Häkkinen** (s. 25. kesäkuuta 1977 Lappeenranta) on suomalainen pelaajauransa päättänyt jääkiekkomaalivahti, ja nykyinen Kajaanin Hokin maalivahtivalmentaja.

## Pelaajaura
Lappeenrannasta kotoisin oleva Häkkinen juuttui kaudella 2000–2001 SaiPassa kakkosmaalivahdiksi, vaikka oli edellisellä kaudella pelannut muutamia mainioita otteluita. Hän lähti etsimään uusia haasteita Englannin Nottinghamiin, ja sieltä Mestikseen. Kausi 2002–2003 Mestiksen Kajaanin Hokissa oli menestys ja Häkkinen valittiin muun muassa Mestiksen vuoden maalivahdiksi.

Jokereihin Häkkinen palkattiin yllättäen kaudelle 2003–2004. Ennakkoon Pasi Häkkistä pidettiin korkeintaan kakkosmaalivahtina, mutta hän onnistui saavuttamaan ykkösmaalivahdin paikan jo kauden alla eikä kauden aikana siitä luopunut. Joulukuussa 2003 Häkkinen valittiin liigan kuukauden pelaajaksi. Kaudella 2004–2005 ei vastuuta Jokereissa tullut, joten Häkkinen suuntasi Tanskan sarjassa pelaavaan Herning IK:n joukkueeseen. Yhden Tanskan kauden jälkeen Häkkinen palasi SM-liigaan Rauman Lukon joukkueeseen. 20. lokakuuta 2006 Häkkinen kaupattiin Ilvekseen Tuukka Raskin maalivahtipariksi. Häkkinen jatkoi joukkueessa myös kaudella 2007–2008.

Kaudella 2008–2009 Häkkinen pelasi Italian Serie A:ssa HC Bolzanon riveissä. Häkkinen pelasi lopulta kaksi kautta Bolzanossa ja siirtyi kaudeksi 2010–2011 Saksan kakkossarjassa pelaavaan Dresdner Eislöweniin. Häkkinen pelasi kauden Eislöwenissä ja oli 2. Bundesliigan runkosarjan paras maalivahti. Kauden jälkeen hän vaihtoi valkovenäläiseen H’K Homeliin.

Homelissa Häkkinen pelasi kauden ja voitti Valko-Venäjän pronssia. Hän torjui 49 ottelussa ja päästi vain 1,7 maalia ottelua kohden. Häkkinen palasi kauden jälkeen takaisin Saksan kakkosliigaan, kun hän teki sopimuksen Starbulls Rosenheimin kanssa. Kaudella 2012–2013 Häkkinen pelasi Saksan kakkosliigassa Starbulls Rosenheimissa.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Uplifting trance

**Uplifting trance** eli **anthem trance** on elektronisen tanssimusiikkityyli trancen alalaji, joka syntyi progressiivisen trancen vanavedessä 1990-luvun loppupuolella. Tyypillisiä piirteitä ovat sointuprogressio kaikissa elementeissä (lead-syntetisaattori, bassosoinnut, diskanttisoinnut), pidennetyt breakdown-osiot ja arpeggiot taustalla tuotaessa wash-efektejä eteen.

Uplifting trance-kappaleissa on usein pidempiä breakdowneja kuin progressiivisessa, ja niissä on happy hardcoren kaltaisia melodioita, josta lempinimi "happy trance". Kappaleissa on usein tasainen 136-142 bpm tempo.  

## Artisteja

* 2 Players
* 4 Strings
* Above & Beyond
* Ace Da Brain
* Aly & Fila
* Duderstadt
* DuMonde
* Exalted
* Filo & Peri
* M.O.P.E.
* Nathan Profit

* NU NRG
* Plastic Angel
* Push
* Rank 1
* Ronski Speed
* Super8 & Tab
* System F
* True Form
* Woody Van Eyden
* Andy Blueman
* Dimension
* ReOrder
* Running Man

## Lähteet
Keith Duffy

**Keith Peter Thomas Francis John Duffy** (s. 1. lokakuuta 1974 Dublin, Irlanti) on irlantilainen laulaja ja näyttelijä. 

## Ura

Duffy oli yksi vuosina 1993–2000 toimineen Boyzone-poikabändin jäsenistä. Vuoden 2000 lopulla hän julkaisi entisen yhtyekaverinsa Shane Lynchin kanssa nimellä Keith ’n’ Shane uuden version Milli Vanillin vuoden 1988 hitistä ”Girl You Know It’s True”. Se sijoittui Britannian singlelistalla parhaimmillaan 36. sijalle.

Vuonna 2001 Duffy osallistui *Celebrity Big Brotherin* ensimmäiselle kaudelle ja sijoittui kuudesta kilpailijasta kolmanneksi. Vuosina 2002–2005 hän esitti Ciaran McCarthya brittiläisessä saippuasarjassa *[[Coronation Street]]*.

Duffy soitti bassokitaraa Moya Brennanin vuoden 1999 albumilla *[[Whisper to the Wild Water]]*.

## Yksityiselämä

Duffy meni naimisiin Lisa Smithin kanssa Las Vegasissa 24. kesäkuuta 1998. Heillä on kaksi lasta. Tyttärensä autismin vuoksi Duffy on puhunut sairaudesta julkisuudessa.

## Lähteet

* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Maunulan uurnalehto

**Maunulan uurnalehto** Helsingissä on Suomen ensimmäinen pelkästään uurnahautauksia varten rakennettu hautausmaa. Vuonna 1966 käyttöön vihitty Maunulan uurnalehto on arkkitehti Erik Sommerschieldin suunnittelema. 

Hautausmaan osoite on Pirkkolantie 22, 00630 Helsinki. Hautausmaalla on sähköinen tieto- ja karttajärjestelmä, joka sisältää tiedot haudoista ja vainajista. Haudan sijaintia voi kysellä vainajan nimen mukaan. Alueella sijaitsee hautausmaan toimisto ja portilla on kukkakioski. 

Hautausmaalla on myös sirottelualue, joka valmistui vuonna 2012. Muistokivenä on massiivinen graniittilohkare, johon voi kiinnittää muistolaatan, joka lunastetaan seurakuntayhtymältä. Laattaan kaiverretaan vainajan nimi, syntymä- ja kuolinaika. 

## Maunulan uurnalehtoon haudattuja tunnettuja henkilöitä

* Asmo Alho, sarjakuvapiirtäjä, kirjailija ja toimittaja
* Tony Arima, jääkiekkoilija
* Matti Aulos, näyttelijä
* Lee Gaines, yhdysvaltalainen laulaja
* Sasu Haapanen, näyttelijä
* Helge Herala, näyttelijä
* Jarkko Herala, näyttelijä Helge Heralan poika
* Pekka Jokipaltio, Helsingin ilmatorjunnasta vastannut eversti
* Teijo Joutsela, laulaja, näyttelijä, Kipparikvartetin jäsen
* Anu Kaipainen, kirjailija
* Osmo Kaipainen, lääkäri, poliitikko
* Kullervo Kalske, näyttelijä, poliisi
* Arvo Karvinen, järjestöneuvos ja näkövammaisvaikuttaja
* Herbert Katz, jazzkitaristi
* Marja Korhonen, näyttelijä
* Olavi Kortealho, talousneuvos
* Seppo Laine, näyttelijä "Sämpy"
* Stig-Erik Leiponen, juristi, työmarkkinajärjestöjohtaja
* Eero Leväluoma, näyttelijä, ohjaaja
* Pentti Linnosvuo, olympiavoittaja
* Olli Lounasmaa, fyysikko, akateemikko
* Aarre Nojonen, toimittaja, Yleisradion Moskovan-kirjenvaihtaja
* Väinö Nuorteva, pakinoitsija (nimimerkki Olli)
* Onni Oja, taidemaalari
* Oiva Paloheimo, kirjailija
* Olli Puhakka, hävittäjä- ja liikennelentäjä, Mannerheim-ristin ritari
* Oskar Reponen, toimittaja ja kirjailija
* Jarno Sarjanen, muusikko
* Sakari Simelius, jalkaväenkenraali, puolustusvoimain komentaja
* Ossi Skurnik, kuvaaja
* Tauno Söder, näyttelijä
* Antti Tammilehto, muusikko
* Ester Toivonen, elokuvanäyttelijä, missi
* Veikko Vennamo, tullineuvos, poliitikko
* Antero Viherkenttä, urheilutoimittaja
* Lauri Vilenius, kommunisti

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Maunulan uurnalehto Helsingin seurakuntayhtymän sivustolla
Jill Goodacre

**Jill Goodacre Connick** (s. 29. maaliskuuta 1965) on malli, joka esiintyi laajalti 1990-luvun Victoria's Secretin katalogeissa. Ohjattuaan yhden Harry Connick, Jr:n musiikkivideon vuonna 1994, he avioituivat eikä Connick ole tehnyt paljoa mallin töitä sen jälkeen. Hän on kuvanveistäjä Glenna Goodacren tytär.

Jill Connickilla on kolme tytärtä Harry Connick, Jr:n kanssa (s.1996, 1997 ja 2002).

Connick on myös ollut vieraana *[[Frendit]]*-televisiosarjassa jaksossa "Sähkökatko" ("The One With the Blackout") vuonna 1994.
Ontajärvi (kylä)

**Ontajärvi** (, ) on maaseututaajama ja entinen kylähallintoalue Mujejärven piirin itäosassa Ontajärven länsipuolella Karjalan tasavallassa Venäjällä. Vuodesta 2006 Ontajärvi on osa Rukajärven kuntaa. Kylässä oli noin 300 asukasta vuonna 1996.

Ontajärvi sijaitsee 131 kilometriä piirikeskuksesta Mujejärvestä itään, noin 35 km Rukajärven kylästä kaakkoon. Kylässä on 1800-luvulta peräisin oleva tšasouna. Nykyinen Ontajärvi on peräisin 1950-luvulta ja oli perustettu entisen Ontajärven karjalaiskylän kohdalle tyypilliseksi metsätyökyläksi. Sen väestö on muodostunut entisestä Ontajärven kyläläisistä, entisten lähikylien asukkaista (esim. Korpilahti) ja uusista tulokkaista, jotka olivat pääosin värvättyjä valkovenäläisiä. Nykyinen Ontajärvi käsittää kaksi osaa: kylän (ven. *derevnja*), jolla tarkoitetaan vanhan kylän paikkaa, ja myöhemmin rakennetun maaseututaajaman (*posjolok*).

Ontajärven kylä on perustettu yli 450 vuotta sitten. Se oli yksi vanhimmista asutuskeskuksista nykyisen Karjalan tasavallan keskiosassa. Kylä mainitaan ensi kerran Lapin pogostojen verokirjassa vuodelta 1597. Ontajärvi kuului silloin hallinnollisesti Paateneen pogostaan ja oli melko iso paikallismittakaavassa (19 taloa). Talojen määrän perusteella voi olettaa, että Ontajärvi oli perustettu ainakin muutamaa kymmentä vuotta ennen esimerkiksi 1540-1550 luvuilla tai aikaisemmin. Kylän perustajat olivat harkinnet tarkasti tulevan kylän sijaintia, koska olivat halunneet elää siellä mahdollisimman mukavasti, harjoittaa maanviljelyä ja olla turvassa. Perustamispaikkana oli valittu kannas Ontajärven ja Lajanijärven välissä. Vieressä sijaitsee kalarikas Ontajärvi ja lähimetsät ovat täynnä riistaa.

## Lähteet
* Karjalan tasavalta vuonna 1997, Yrityspalvelu Karelski. Jyväskylä 1997. 

## Aiheesta muualla
*Ontojärvi Mujejärven piirin sivustossa
Sukkajärvi

**Sukkajärvi** (; ) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Karjalan tasavallan Mujejärven piirissä Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen järven itäpuolella 104 kilometriä maanteitse ja 81 kilometriä rautateitse Mujejärvestä etelään. Taajamassa on 1&nbsp;400 ja kunnassa 2&nbsp;000 asukasta (vuonna 2012).

## Maantiede ja asutus
Kunnan pinta-ala on 213,2 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Mujejärven piirin Lentieran, pohjoisessa Pieningän, idässä Karhumäen piirin Paateneen ja etelässä Suojärven piirin Porajärven kuntiin. Pinta-alasta valtaosa on metsää.

Seudun joista huomattavin on Suunujoki. Järvistä suurimmat ovat Himolanjärvi, Sukkajärvi ja Roikonjärvi. Kaksikymmentä kilometriä Sukkajärvestä kaakkoon sijaitsee Maanselkään kuuluvan Länsi-Karjalan ylängön korkein kohta Vuottovaara (*Vottovaara*). Hyötykaivannaisiin kuuluvat rautamalmi, graniitti, kvartsiitti, gneissigraniitti, diabaasi, hiekka, sora ja turve.

Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Himolan ja Tumpajoen taajamat sekä Suunin asema, jolla ei ole vakinaista asutusta. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan asukkaista 66 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 16 % valkovenäläisiä, 5 % karjalaisia, 4 % ukrainalaisia ja 1 % suomalaisia.

## Historia
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1953 avatusta metsätyömaasta, josta vuonna 1956 tuli metsäteollisuuspiiri. Taajama on perustettu vuonna 1957.

Vuosina 1962–1991 Sukkajärvellä oli kaupunkimaisen taajaman status, minkä jälkeen se aleni maaseututaajamaksi. Nykyinen Sukkajärven maalaiskunta syntyi vuoden 2006 kunnallishallintouudistuksessa, jolloin aiemmin erilliset Sukkajärven, Himolan ja Tumpajoen kylähallintoalueet yhdistettiin yhdeksi kunnaksi.

## Liikenne, talous ja palvelut
Sukkajärven kautta kulkee Mujejärven, Voloman, Pieningän, Himolan ja Porajärven välinen soratie, josta haarautuu tie Lentieraan. Sukkajärven etelälaidalla on huoltoasema.

Taajaman ohi kulkee myös Suojärven ja Jyskyjärven välinen rautatie, josta Brusnitšnojessa lähtee rata Lentieraan. Radoilla on Sukkajärven, Rukolammen (ven. *Rugolambi*), Brusnitšnajan, Suunin, Himolan (*Gimolskaja*) ja Kankaan (*Kangas*) asemat. Sukkajärven asemalta on matkustajajunayhteydet Petroskoihin, Kostamukseen, Pietariin ja Lentieraan.

Kunnassa toimii puunjalostus- ja rakennustarviketeollisuutta, veturivarikko ja metsänhoitoalueen konttori. Kaivannaisista hyödynnetään graniittia, kvartsiittia, gneissigraniittia sekä hiekkaa ja soraa.

Keskustaajaman palveluihin kuuluu lastentarha, koulu, kulttuuritalo, kirjasto, pieni poliklinikka, paikallissairaala, posti, pankki ja joukko kauppoja.

## Nähtävyydet ja matkailu
Kunnan alueella sijaitsevia kulttuuriperintökohteita ovat Himolan ja Sukkajärven kivikautiset asuinpaikat, Vuottovaaraan ja Pizanets-järven muinaiset palvontapaikat, autioksi jääneen Himolan kylän asuintalot ja talousrakennukset sekä toisen maailmansodan sotilashaudat. Sukkajärven asemalla on hotelli ja Himolanjärven rannalla lomakylä.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Sukkajärven kunta Mujejärven piirin sivustolla
Himala

**Himala** oli kylä Muolaan kunnan itäosassa Viipurin läänissä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Kylä sijaitsi Punnusjärven länsirannalla noin viisi kilometriä Muolaan kirkonkylästä Kirkkorannasta itään. Himalan naapurikyliä olivat pohjoisessa Punnus, idässä Saustala sekä etelässä ja lännessä Telkkälä. Nykyisin kylä on asumaton eikä sillä ole venäläistä asutusnimeä.

## Kyläkuva

Vuonna 1936 Himalan kylän pinta-ala oli 5,63 neliökilometriä, josta oli peltoa 194 hehtaaria, niittyä 37 hehtaaria ja metsää 315 hehtaaria. Punnusjärvestä Kirkkojärveen laskeva Punnusjoki muodosti kylän Punnuksen vastaisen pohjoisrajan. Himalan asutus ja pellot olivat keskittyneet kylän pohjoisosaan Punnusjärven rannalle. Kylässä oli kauppa ja kaksi pientä myllyä ja sahaa. Kylän länsiosan kautta kulki maantie Lehtokylästä Punnukseen, jonka lisäksi kylään johti kylätie Telkkälästä. Kylän peltopinta-ala lisääntyi huomattavasti Punnusjärven laskun myötä. Kylän pääelinkeino oli maanviljelys, jonka ohella monet kyläläiset harjoittivat kalastusta Punnusjärvellä. Himalan kylä kuului Telkkälän koulupiiriin, jonka koulu sijaitsi kylätien varressa metsätaipaleella Himalan ja Telkkälän kylien välimaastossa.

## Historia

Himalan asukkaat evakuoitiin läntisempään Suomeen heti talvisodan alettua vuonna 1939. Moskovan rauhassa 1940 alue luovutettiin Neuvostoliitolle, mutta Suomi valtasi alueen takaisin jatkosodan alussa 1941 ja kylän asukkaat pääsivät palaamaan raunioituneeseen kotikyläänsä. Jälleenrakennus keskeytyi vuonna 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua ja kylän asukkaat evakuoitiin uudelleen. Rauhanteossa kylä jäi taas Neuvostoliiton puolelle.

Sodan jälkeen Muolaan siirtoväki asutettiin Lounais-Hämeeseen ja Etelä-Pirkanmaalle, jossa Himalan asukkaat asutettiin Humppilaan ja Jokioisille.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Kirjallisuutta
*
Himola

**Himola** (; karjalaksi *Himol’a*) on taajama Karjalan tasavallan Mujejärven piirin Sukkajärven kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Himolanjärven kaakkoispuolella 28 kilometriä Sukkajärvestä etelään. Taajamassa on 309 asukasta (vuonna 2012).

## Historia
Selkin pogostaan kuulunut Himolan kylä mainitaan Lapin pogostojen tarkastuskirjassa vuonna 1597, jolloin siellä oli 25 taloa. Myöhemmin se kuului Aunuksen läänin Poventsan kihlakunnan Porajärven volostiin eli kuntaan, joka oli suomalaisten miehittämä vuosina 1919–1921 ennen Tarton rauhan toteuttamista. Porajärven Klyyssinvaaran kyläkunnan Himolan kylässä oli vuonna 1905 koulu, 30 taloa ja 158 asukasta. 

Porajärven kunnan lakkauttamisen jälkeen Himolasta tuli osa Klyyssinvaaran kyläneuvostoa. Vuonna 1926 kylässä oli 184 asukasta, joista 177 oli karjalaisia ja seitsemän suomalaisia. Jatkosodassa vuosina 1941–1944 alue oli Suomen miehittämä.

Nykyinen taajama on perustettu metsätyöläisten asutukseksi rautatien rakentamisen yhteydessä vuonna 1954. Parhaimmillaan siellä asui lähes 3&nbsp;500 henkeä vuonna 1966, mutta vuonna 1991 enää 650. Vuonna 1956 perustettu Himolan kyläneuvosto (myöhemmin kylähallinto) liitettiin Sukkajärven kuntaan vuonna 2006. Taajaman kuihtuminen alkoi jo vuonna 1973, jolloin Himolan metsäteollisuuspiiri muutettiin Sukkajärven metsäteollisuuspiirin työmaaksi.

## Nykypäivä
Taajaman kautta kulkee Porajärven ja Mujejärven välinen soratie sekä Suojärven ja Jyskyjärven välinen rautatie. Rautatieaseman venäjänkielinen nimi on *Gimolskaja*.

Himolan lähellä on graniitti-, hiekka- ja soralouhoksia. Taajamassa toimii sepelintuotantolaitos. Palveluihin kuuluu posti.

## Nähtävyydet ja matkailu
Autioksi jäänen Himolan kylän lähettyvillä on kivikautisia asuinpaikkoja. Himolanjärven rannalla sijaitsevan kylän rakennusmuistomerkkeihin kuuluu joukko 1800–1900-lukujen vaihteen asuin- ja talousrakennuksia. Myös muut alueen kylät Klyyssinvaara, Kuutamalahti, Roikonniemi ja Uskali ovat nykyään autioina. 

Himolan taajamassa on toisessa maailmansodassa kaatuneiden neuvostosotilaiden hautapaikka. Sen lounaispuolella Himolanjärven rannalla sijaitsee lomakylä. Lomakyliä suunnitellaan myös Himolanjärven Dengasaarelle, entisen Himolan kylän tienoille sekä Roikonniemelle. Seudun huomattavin nähtävyys on Himolan koillispuolella sijaitseva Länsi-Karjalan ylängön korkein kohta Vuottovaara (ven. *Vottovaara*) muinaisine seitoineen.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kari Silvennoinen

**Kari Pekka Silvennoinen** (s. 1. heinäkuuta 1956 Liperi) on suomalainen lakimies, joka vuonna 2006 vei Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen kysymyksen Suomen sodissa luovutettujen alueitten kiinteistöjen omistusoikeuksista.

Kari Silvennoinen syntyi Liperissä. Hän pääsi ylioppilaaksi Liperin lukiosta vuonna 1975 ja opiskeli Helsingin yliopistossa teoreettista fysiikkaa, tietojenkäsittelyoppia ja matematiikkaa 1975–1979. Hän siirtyi lukemaan oikeustiedettä ja valmistui vuonna 1980 varanotaariksi ja 1985 oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta ja 1997 varatuomariksi. Lisäksi hän on suorittanut jatko-opintoja yleisessä siviilioikeudessa Helsingin yliopistossa, Lapin yliopistossa ja Freie Universitet Berlinissä. Silvennoinen valmistui oikeustieteen lisensiaatiksi vuonna 2013 lisensiaatintutkimuksella *Lainhuudatusvelvollisuudesta*. Silvennoinen on eronnut Suomen Asianajajaliiton jäsenyydestä vuonna 2013, mutta jatkaa asianajotoiminnan harjoittamista asianajajaliiton ulkopuolella omassa toimistossaan.

## Karjalaan jääneiden kiinteistöjen palauttamisasia
Silvennoinen toimi 88 tilanomistajan asianajajana luovutettuun Karjalaan jääneiden kiinteistöjen palauttamisasiassa. Helmikuussa 2007 Euroopan ihmisoikeustuomioistuin vastasi, ettei käsittele kanteita, koska kaikkia Venäjän oikeuskeinoja ei ole käytetty. Silvennoinen jatkoi asian ajamista Venäjän oikeuslaitoksessa. Juttu eteni oikeuskäsittelyyn kesäkuussa 2007 ja ensimmäinen istunto oli elokuussa.

Venäjän oikeuslaitos hylkäsi kanteet, ensin Viipurissa ja sitten Pietarissa. Venäjän federaation Korkein oikeus on antanut asiassa päätöksen 29.4.2008, jolloin se kumosi alempien oikeuksien päätökset ja ilmoitti ettei asiaa voi käsitellä lainkaan Venäjän oikeuslaitoksessa. Silvennoinen vei asian uudestaan EIT:hen keväällä 2008, ja vielä toiseen kertaan syksyllä 2008, mutta EIT ei ottanut sitä käsittelyyn.  

Silvennoinen oli etsinyt asianomistajia lehti-ilmoituksin. Suomen Asianajajaliitto tutki, oliko toiminta hyvän asianajajatavan mukaista, ja ojensi Silvennoista varoituksella. Silvennoinen valitti Helsingin hovioikeuteen ja Korkeimpaan oikeuteen. Molemmat oikeusasteet pitivät kuitenkin asianajajaliiton antaman varoituksen voimassa. 

Silvennoinen on tehnyt useita kansainvälisoikeudellisia tutkimuksia aiheesta. Kiinteistökysymyksen osalta hän on myös julkaisuut useita artikkeleita sekä tutkimuksia.

## Väinö Tannerin sotasyyllisyys
20. lokakuuta 2008 Korkein oikeus hylkäsi Silvennoisen ajaman hakemuksen Väinö Tannerin sotasyyllisyystuomion purkamiseksi. Oikeusministeri Tuija Brax ilmoitti *Helsingin Sanomissa*, että oikeusministeriö tutkii, voidaanko tuomiot purkaa lainsäädäntöteitse. Silvennoinen ilmoitti vievänsä asian Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen. Hän jätti asian vireille 12.1.2009.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Silvennoisen yrityksen kotisivut
* Silvennoisen blogi
Rinkeli (maailmanpyörä)

**Rinkeli** on italialaisvalmisteinen maailmanpyörä, joka korvasi vanhan Helsinki-pyörän kaudella 2006 Linnanmäellä. Rinkeli on noin 35 metriä korkea eli 11 metriä edeltäjäänsä korkeampi. Laitteessa on 24 gondolia, ja sen kyytiin mahtuu samanaikaisesti 144 matkustajaa. Tunnissa laitteen kapasiteetti on noin 1&nbsp;700 matkustajaa. Nimensä Rinkeli sai yleisöäänestyksessä, joka pyöri Linnanmäen internetsivuilla talvella 2005–2006. Maailmanpyörää ryhdyttiin pystyttämään maaliskuun puolivälissä, ja se otettiin käyttöön huvipuiston avauduttua perjantaina 28. huhtikuuta 2006.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Maailmanpyörän valmistajan Technical Parkin sivut
Tumpajoki

**Tumpajoki** () on taajama Karjalan tasavallan Mujejärven piirin Sukkajärven kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Suunujoen yläjuoksulla 18 kilometriä Sukkajärvestä luoteeseen. Taajamassa on 260 asukasta (vuonna 2012).

Seesjärven piirin Paateneen kyläneuvostoon kuuluneet Tumpajoen metsätyömaat mainitaan vuoden 1933 väestönlaskennassa. Nykyinen taajama on perustettu metsätyöläisten asutukseksi vuonna 1958. Vuonna 1996 siellä oli noin 500 asukasta. Ennen vuoden 2006  kunnallishallintouudistusta Tumpajoki oli oman kylähallintoalueensa keskuskylä.

Taajaman kautta kulkee Porajärven–Mujejärven maantieltä Lentieraan johtava tie sekä Suojärven–Jyskyjärven radalta Lentieraan haarautuva rautatie, jolla on Suunin asema. Tumpajoelta on linja-autoyhteys Pieningän ja Voloman kautta Mujejärvelle. Rautatiellä on  henkilöliikennettä Lentieraan ja Sukkajärvelle. Taajaman palveluihin kuuluu lääkintäasema ja posti. Siellä on heinäkuussa 1941 kaatuneiden neuvostoliittolaisten rajavartioiden hautapaikka.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Puijon Diabetesyhdistys

**Puijon Diabetesyhdistys** on vuonna 1992 perustettu toimialueensa diabeetikoiden etujärjestö. Yhdistys työskentelee diabeteksesta aiheutuvien lisäsairauksien ennalta ehkäisemiseksi, valvoo diabeetikoiden yhteiskunnallisia etuja, harjoittaa valistus-, tiedotus- ja neuvontatoimintaa, vaalii terveitä elämäntapoja, tukee tutkimus- ja tiedotustoimintaa, järjestää jäsenistölleen liikuntaa, mm. allas- ja salijumppaa, lentopalloa, sauvakävelyä ym., sekä järjestää virkistystilaisuuksia. retkiä ja järjestää asiantuntija- ja keskustelutilaisuuksia. Yhdistys kuuluu Diabetesliittoon, joka on diabeetikoiden valtakunnallinen etujärjestö.

Puijon Diabetesyhdistyksen toimialueeseen kuuluu Kuopio, Pielavesi, Rautavaara, Siilinjärvi ja Vehmersalmi. Yhdistyksen jäseneksi voi liittyä kuka tahansa diabeteksesta kiinnostunut yksityishenkilö tai yhteisö. Jäsenmaksu oli vuonna 2015 18 €/vuosi ja jäseniä noin 1300.&nbsp; Yhdistys julkaisee 2 kertaa vuodessa jäsentiedotteen, jossa kerrotaan tarkemmin yhdistyksen toiminnasta.

## Lähteet
*Puijon Diabetesyhdistys ry:n esite.

## Aiheesta muualla
* Diabetesliitto
Kiimavaara

**Kiimavaara** saattaa tarkoittaa seuraavia asioita:

* Kiimavaara tai Kiimanvaara, kylähallintoalue ja sen keskuskylä Karjalan tasavallassa Venäjällä.
* Kiimavaara, kylä Kainuussa Suomessa.
Kiimanvaara

**Kiimanvaara** (myös *Kiimavaara*, ; ) on taajama Karjalan tasavallan Mujejärven piirin Lentieran kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Karkiejärven (ven. *Kargiozero*) rannalla 30 kilometriä Lentierasta pohjoiseen. Taajamassa on 146 asukasta (vuonna 2012).

## Historia
Repolan pogostaan kuulunut Kiimanvaaran kylä mainitaan vuoden 1679 veroluettelossa, jolloin siinä oli 10 taloa. Vuonna 1873 kylässä oli 14 taloa ja 90 karjalaista asukasta. Vuonna 1905 Repolan Kiimanvaaran kyläkuntaan kuului 14 kylää: Aimalahti, Haukkasaari, Kiimaanvaara, Kipo, Koroli, Lentiera, Luovutsaari, Pieninkä, Suoverkka, Suulaansaari, Tšolkka, Tuusenia, Vuosniemi ja Ylävaara. Kiimanvaaran kylässä oli koulu, 20 taloa ja 156 asukasta. 1800–1900-lukujen vaihteessa sinne rakennettiin ortodoksinen kirkko, joka suljettiin vuonna 1929.

Repolan piirin Repolan kyläneuvostoon kuuluneessa Kiimaanvaarassa oli vuonna 1926 129 asukasta, joista neljä oli suomalaisia ja loput karjalaisia. Vuoteen 1933 mennessä perustettiin Kiimaanvaaran kyläneuvosto, johon kuuluivat myös Kapustavaaran, Pieningän, Termannon, Tuusenian ja Ylävaaran kylät. Kyläneuvoston alueella oli yhteensä 373 asukasta, joista yksi oli suomalainen ja loput karjalaisia. Kiimanvaaran kylässä asukkaita oli 121.

Jatkosodassa vuosina 1941–1944 alue oli suomalaisten miehittämä. Seudun monista muista kylistä poiketen Kiimaanvaara selviytyi sodan tuhoista, mutta vuonna 1959 siellä oli enää 73 asukasta. Tuolloin se kuului Segežan piirin Repolan kyläneuvostoon. Myöhemmin Kiimaanvaara muuttui Lentieran metsäteollisuuspiirin työläisasutukseksi, joka muodosti oman kyläneuvostonsa ja Neuvostoliiton hajottua volostin. Sen asukasluku oli suurimmillaan yli 500 henkeä vuonna 1970. Kiimanvaaran kylähallintoalue eli volosti liitettiin Lentieran kuntaan 2000-luvun alun kunnallishallintouudistuksessa.

## Nykypäivä
Kiimanvaarasta on linja-autoyhteys Lentieraan, Repolaan ja Mujejärvelle. Taajamassa on Lentieran metsäteollisuuspiirin toimintoja. Palveluihin kuuluu lääkintäasema ja kauppa. Sähköä tuottaa paikallinen dieselvoimala. Kiimanvaaralla on historiallisen asutuksen status.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Pieninkä

**Pieninkä** () on maalaiskunta ja sen keskustaajama Karjalan tasavallan Mujejärven piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Tervalammen ja Koverolammen rannalla 60 kilometriä Mujejärvestä maanteitse etelään. Taajamassa on 717 ja kunnassa 731 asukasta (vuonna 2013).

## Maantiede ja asutus
Pieningän kunnan pinta-ala on 1&nbsp;328 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Mujejärven piirin Sukkajärven, lännessä Lentieran ja pohjoisessa Voloman kuntiin sekä idässä Karhumäen piirin Paateneen kuntaan. Pinta-alasta valtaosa on metsää.

Seutu kuuluu Länsi-Karjalan ylänköön, jonka maisemaa leimaavat korkeat harjut ja jääkauden muovaamat vesistöt. Kunnan alueella virtaavia jokia ovat Voloma, Songa eli Tumpajoki (ven. *Tumba*), Pieninkä (*Peninga*), Sitrajoki (*Sidra*), Tsiasjoki (*Tšias*), Sun, Arjanuks, Varguno, Salma, Hauge, ja Korvindjoki. Suurimmat järvet ovat Volomajärvi (*Voloma*), Nižneje, Pieninkäjärvi (*Peninga*), Tšiasjärvi, Palojärvi, Nurmisjärvi, Talvisjärvi, Kupinasjärvi, Piralampi, Verhneje, Jelejärvi, Hagojärvi, Muštajärvi, Aita, Kivijärvi ja Pedrojärvi. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka ja sora.

Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu Pieningän asema. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 68 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 18 % valkovenäläisiä, 5 % karjalaisia ja 3 % ukrainalaisia.

## Historia
Repolan kuntaan kuulunut Pieningän erämaakylä syntyi 1700-luvun puolivälissä. Pieninkäjärven rannalla sijainneessa kylässä oli vuosina 1873 ja 1905 kaksi taloa ja 15 asukasta. 1900-luvun alussa se oli osa Repolan Kiimanvaaran kyläkuntaa.

1920-luvulla Pieninkä kuului Seesjärven piirin Laasarin kyläneuvostoon. Vuonna 1926 siellä oli 13 asukasta, jotka kaikki olivat karjalaisia. Vuoteen 1933 mennessä kylä oli liitetty Kiimanvaaran kyläneuvostoon, ja sen asukasluku oli laskenut kahteen. Jatkosodassa vuosina 1941–1944 alue oli Suomen miehittämä.

Nykyinen Pieningän taajama sijaitsee 12 kilometriä Pieninkäjärvestä itään. Sen rakentaminen alkoi vuonna 1960. Vuonna 1989 Pieningän kyläneuvostossa oli 1&nbsp;200 asukasta.

## Liikenne, talous ja palvelut
Pieningän kautta kulkee Porajärven ja Mujejärven välinen soratie sekä Suojärven ja Jyskyjärven välinen rautatie. Taajamasta on linja-autoyhteys Voloman kautta Mujejärvelle sekä Sukkajärven ja Himolan kautta Porajärvelle. Pieningän rautatieasema sijaitsee 1,2 kilometriä taajamasta kaakkoon.

Kunnan alueella toimii Leskarelin Voloman metsäteollisuuspiiri. Pieningän taajaman lähellä louhitaan soraa.

Keskustaajaman palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema, posti, pankki ja muutama kauppa. Taajamassa on rukoushuone.

## Nähtävyydet ja matkailu
Pieningän keskustassa sijaitsee toisen maailmansodan aikana kaatuneiden neuvostosotilaiden yhteishauta. Talvisjärven kaakkoisrannalla on lomakylä.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Pieningän kunta Mujejärven piirin sivustolla  
* Talvisjärven lomakylän sivusto
Voloma

**Voloma** () on maalaiskunta ja sen keskustaajama Karjalan tasavallan Mujejärven piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Hovdajärven rannalla 32 kilometriä Mujejärvestä etelään. Taajamassa on 1&nbsp;174 ja kunnassa 1&nbsp;201 asukasta (vuonna 2012).

## Maantiede ja asutus
Voloman kunnan pinta-ala on 1&nbsp;333 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Mujejärven piirin Pieningän, lännessä Lentieran sekä Repolan ja pohjoisessa Mujejärven kuntiin sekä idässä Karhumäen piirin Paateneen kuntaan. Pinta-alasta valtaosa on metsää.

Seutu kuuluu Länsi-Karjalan ylänköön. Sen maisemaa leimaavat korkeat harjut ja jääkauden muovaamat vesistöt. Kunnan alueella virtaavia jokia ovat Tširkkakemijoki, Volomajoki, Talvijesjoki, Pieninkä (ven. *Peninga*), Amindomaoja, Kožala, Kivioja, Ronda, Tširka ja Kondi. Suurimmat järvet ovat Volomajärvi (*Voloma*), Kemeljärvi (*Kemel*), Tšiasjärvi, Talvijesjärvi, Kelajärvi (*Kelarvi*), Kumšajärvi (*Kumša*), Jekondjärvi, Tsirkkajärvi (*Tširka*), Amindomajärvi, Hovdajärvi, Simononjärvi, Mošeljärvi, Semjonovo, Pedrojärvi ja Nižneje Šulgojärvi. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka ja sora.

Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu Sonozeron asema. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 64 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 18 % valkovenäläisiä, 5 % karjalaisia ja 4 % ukrainalaisia.

## Historia
Seesjärven piirin Laasarin kyläneuvostoon kuulunut Voloman metsätyömaa mainitaan vuoden 1933 väestönlaskennassa. Tuolloin siellä oli 132 karjalaista ja kahdeksan venäläistä asukasta. Jatkosodassa vuosina 1941–1944 alue oli Suomen miehittämä. 

Nykyinen taajama on perustettu vuonna 1962. Se kuului aluksi Sukkajärven kyläneuvostoon. Vuonna 1964 avattiin Sonozeron rautatieasema ja vuonna 1965 perustettiin Voloman kyläneuvosto. Vuonna 1969 otettiin käyttöön Voloman hakettamo, joka oli kapasiteetiltaan Neuvostoliiton suurin. Vuonna 1989 taajamassa oli 1&nbsp;700 asukasta.

## Liikenne, talous ja palvelut
Voloman kautta kulkee Porajärven ja Mujejärven välinen soratie sekä Suojärven ja Jyskyjärven välinen rautatie. Taajamasta on linja-autoyhteydet Mujejärvelle sekä Sukkajärven ja Himolan kautta Porajärvelle. Sonozeron rautatieasema sijaitsee 600 metriä Voloman taajamasta itään.

Kunnassa toimii puunhankintaa ja -jalostusta harjoittava Leskarelin Voloman metsäteollisuuspiiri sekä metsänhoitoalueen konttori. Lisäksi louhitaan soraa.

Keskustaajaman palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto lääkintäasema, vanhainkoti, posti, pankki ja joukko kauppoja.

## Nähtävyydet
Voloman keskustassa on kolmen toisessa maailmansodassa kuolleiden neuvostoarmeijan lentäjien hautapaikka.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Voloman kunta Mujejärven piirin sivustolla
Muotka

**Muotka** () on taajama ja rautatieasema Karjalan tasavallan Mujejärven piirin Lentieran kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Mendojärven pohjoispuolella 44 kilometriä Lentierasta kaakkoon. Taajamassa on 219 asukasta (vuonna 2012).

Muotkan taajama on perustettu vuonna 1959 Lentieran metsäteollisuuspiirin työläisasutukseksi. Se muodosti metsätyömaa 796:n ja Muotkan aseman kanssa kyläneuvoston ja Neuvostoliiton hajottua volostin, jossa oli vuonna 1989 noin 850 asukasta, mutta vuonna 1997 enää 467. Muotkan kylähallintoalue eli volosti liitettiin Lentieran kuntaan 2000-luvun alun kunnallishallintouudistuksessa.

Taajamasta on linja-autoyhteys Tumpajoen, Pieningän ja Voloman kautta Mujejärvelle. Muotkan rautatieasema sijaitsee kilometrin verran taajamasta etelään Suojärven–Jyskyjärven radalta Lentieraan haarautuvalla sivuradalla. Radalla on henkilöliikennettä Lentierasta Sukkajärvelle. Taajamassa on Lentieran metsäteollisuuspiirin toimintoja ja metsänhoitoalueen konttori. Palveluihin kuuluu lääkintäasema, posti ja kaksi kauppaa.

Muotkalla on historiallisen asutuksen status. Taajamassa on toisessa maailmansodassa kaatuneiden neuvostosotilaiden hautapaikka.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Civilization II

**Sid Meier's Civilization II** (yleisesti **Civilization II** tai **Civilization 2**) on MicroProsen kehittämä ja alun perin 1996 julkaisema *[[Civilization]]*-strategiapelisarjan videopeli. Peli julkaistiin alun perin kaksikielisenä (englanti ja ranska). Peli julkaistiin myöhemmin PlayStationille.

Civilization II:ssa on 21 kansaa. Ne ovat tasoltaan ja ominaisuuksiltaan samanlaiset. Kansat ovat: Amerikka, Atsteekit, Babylonia, Egypti,Englanti, Espanja, Intia, Japani, Keltit, Karthago, Kiina, Kreikka, Mongolia, Persia, Ranska, Rooma, Saksa, Siouxit, Venäjä, Viikingit ja Zulut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Wallenberg (suku)

**Wallenbergin suku** on yksi Ruotsin ja koko Skandinavian elinkeinoelämän vaikutusvaltaisimmista ja varakkaimmista suvuista. Suku on peräisin Itä-Götanmaalta, ja se tunnetaan pankkiiri-, tehtailija- sekä diplomaattisukuna. Suvun esi-isänä pidetään vuosina 1670–1741 elänyttä Per Hanssonia.

Suku omistaa Investor-sijoitusyhtiön, jolla on vaikutusvaltaa useissa suurissa ruotsalaisissa yhtiöissä, kuten Ericssonissa ja Scaniassa. Suku perusti sijoitusyhtiön jo vuonna 1916, ja nykyään yhtiö on suvun tärkein taloudellinen osa.

Suvun jäsenet ovat perustaneet myös useita säätiöitä.

## Tunnettuja jäseniä


File:AOWallenberg.jpg|André Oscar Wallenberg (1816–1886), pankkimies, meriupseeri
File:KnutWallenberg.jpg|Knut Agathon Wallenberg (1853–1938), pankkimies ja poliitikko
File:MarcusWallenberg3.jpg|Marcus Wallenberg vanhempi (1864–1943)
File:Jacob Wallenberg (1892-1980).jpg|Jacob Wallenberg vanhempi (1892–1980)
File:Marcus wallenberg 1960-1969.jpg|Marcus Wallenberg nuorempi (1899–1982),  pankkiiri, teollisuusmies
File:Raoul Wallenberg.jpg|Raoul Wallenberg (1912–n.1947), ruotsalainen diplomaatti
File:MarcWallenberg-jr.jpg|Marc Wallenberg (1924–1971)
File:Wallenbergare-peter.jpg|Peter Wallenberg vanhempi (1926–2015)
File:Jacob Wallenberg at History Marketing Summit 2018 portrait.jpg|Jacob Wallenberg (1956–), yritysjohtaja
File:Recebe em audiência o presidente do Conselho Administrativo do Shandinaviska Enskilda Banken, Electrolux e SAAB - Sistemas de Defesa Aeroespacial, Marcus Wallenberg. (16794468978) (cropped).jpg|Marcus Wallenberg (1956–) , Skandinaviska Enskilda Banken AB:n (SEB) hallituksen puheenjohtaja.
File:Max IV invigning Peter Wallenberg Jr 20160621 0039 (27748566472) (cropped).jpg|Peter Wallenberg (1959–) 


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kotisivut
Plasmoni

**Plasmoni** on plasman värähtelyenergian kvantti. Kuten fotoni on sähkömagneettisen säteilyn kvantti ja fononi kiteen värähtelyn, plasmonit ilmenevät vapaaelektronikaasun värähtelyinä.

**Pintaplasmoni** on metallin ja eristeen tai metallin ja puolijohteen rajapinnalla etenevä plasmoni. Se on sähkömagneettinen aalto, joka etenee pinnan suuntaisesti. Pintaplasmonin aallonpituus on erilainen eri metalleilla ja plasmonin etenemiseen vaikuttaa myös pinnan karheus. Teoriassa täydellisen tasaisella metallipinnalla plasmoni voisi kulkea häviöittä, mutta käytännössä pinnan epätasaisuudet rajoittavat etenemismatkan muutamaan millimetriin. Karhealla tai sopivasti kuvioidulla metallipinnalla pintaplasmoni kykenee siirtämään energiaa ympäristöönsä. Tällöin syntyy niin kutsuttu pintaplasmoni-polaritoni. **Polaritoni** voi syntyä vain jos pintaplasmonin aallonpituus vastaa pinnan piirteiden mittoja. Kun nämä on valittu sopiviksi, syntyy ilmiö jota kutsutaan plasmonikytkennäksi. 

Pintaplasmoneja ja plasmonikytkentää on tutkittu käytettäväksi tulevaisuuden optisissa integroiduissa piireissä sekä muualla optoelektroniikassa, etenkin LED-tekniikassa.

## Lähteet
Kuittinen

**Kuittinen** (; ) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Karjalan tasavallan Aunuksen piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Mäkriänjoen varrella 19 kilometriä Aunuksesta itään. Kylässä on 800 ja kunnassa 1&nbsp;100 asukasta (vuonna 2012).

## Maantiede ja asutus
Kuittisen kunnan pinta-ala on 350 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Aunuksen piirin Mäkriän, lännessä Aunuksen ja Koveran ja pohjoisessa Kotkatjärven kuntiin sekä idässä Kuujärven kuntaan ja Leningradin alueeseen. Pinta-alasta 87,3 % on metsää, 6,4 % luonnonsuojelualuetta, 2,9 % maatalousmaata ja 1,9 % vesistöjä.

Kunnan länsiosa kuuluu Aunuksen tasankoon. Idässä kohoaa Äänisen ja Laatokan vedenjakaja. Seudulla virtaavat Alavoisenjoki, sen sivujoet Mäkriänjoki (*Megrega*) ja Ulvanka, Mäkriänjokeen laskevat Tšilmozerka ja Pätsioja (*Petšnaja*), Ulvankan sivujoki Kadoi sekä Mäkriänjärveen (*Megrozero*) laskeva Bolotnaja. Hyötykaivannaisiin kuuluvat turve ja suomalmi. Luonnonsuojelualueita ovat Kohtasuon, Levotsuon ja Tšilimsuon luonnonmuistomerkit. Ympäristön kokonaistila on hyvä.

Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu Vasoinkylän eli Jokiselän taajama (ven. *Retšnaja Selga*) sekä Mägrätjärven (*Megrozero*) ja Suurenselän kylät. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 63 % on kansallisuudeltaan karjalaisia, 31 % venäläisiä, 4 % valkovenäläisiä ja 1 % ukrainalaisia. Kunnan alueella on kaksi puutarhapalsta-aluetta.

## Historia
Serebrjakovin kauppiasveljekset rakensivat 1870-luvulla kylään vesivoimalla toimineen rautatehtaan. 1900-luvun alussa Kuittinen lähikylineen muodosti Nekkulan volostiin kuuluneen kyläkunnan. 1920-luvulla perustettiin Aunuksen piirin Kuittisen kyläneuvosto, jossa vuonna 1933 oli 1&nbsp;900 asukasta .

Kuittisen kylänosat Isaila (*Isajevka*), Järtsylä (*Jartšelitsa*), Kangas (*Nabor*), Uusihiekka (*Novyje Peski*), Tsärhälä (*Tšarhalitsa*) sekä kone- ja traktoriaseman asutus yhdistettiin virallisesti vuonna 1957. Vuodesta 1959 aina 1990-luvulle asti siellä toimi Kuittisen turkissovhoosi. Vuodesta 2003 lähtien kylässä vietetään siellä asuneelle runoilija Vladimir Brendojeville omistettua kirjallisuusjuhlaa.

## Liikenne, talous ja palvelut
Kuittisen kautta kulkee Mäkriän ja Kuujärven välinen asfaltoitu maantie, josta haarautuu asfaltoitu tie Yllöseen. Länsipuolella sen ohittaa Pietarin ja Murmanskin välinen M18-valtatie. Kylästä on linja-autoyhteys Aunukseen ja Kuujärvelle.

Paikallisista työllistäjistä tärkeimpiä ovat erilaiset palvelut. Nykyään alueella ei ole toimivia maatalousyrityksiä. Suurin osa työvoimasta käy töissä kunnan ulkopuolella.

Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, peruskoulu, kirjasto, elokuvasali ja kolme kauppaa. Myös Jokiselässä on kauppa.

## Nähtävyydet
Suurenselän kylällä on historiallisen asutuksen status. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat autioituneen Pätsin (ven. *Petšnaja Selga*) kylän tsasouna sekä Suuren- ja Pienenselän, Pätsin ja Hatun (*Kamennyi Rutšei*) vanhat asuin- ja talousrakennukset. Historiallisia kohteita ovat Pätsin karsikkometsä ja Kuittisen toisen maailmansodan muistomerkki.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kuittisen kunta Aunuksen piirin sivustolla
Seitajärvi

**Seitajärvi** on Savukosken kuntaan kuuluva kylä. Kylä sijaitsee kahden järven välissä, Seitajärven länsi- ja Arajärven itäpuolella. Suomalaisasutus kylään syntyi 1800-luvulla yhden perheen, Kittilästä lähtöisin olleen Mikko Rannan perheen myötä. Kylän nimi viittaa uhripaikkaa tarkoittavaan seita-sanaan. Kylään johtava Seitajärventie otettiin museotieksi vuonna 2010.

Seitajärvi koki yhden tuhoisimmista Suomeen tehdyistä partisaanihyökkäyksistä 7. heinäkuuta 1944.

1940-luvulla Seitajärven kylä koostui viidestä maanviljelyä ja poronhoitoa harjoittavasta talosta. Asukkaat olivat toisilleen sukua olevia Arajärviä, Olliloita ja Ylilokkia. Nykyään Seitajärvellä ei ole vakituista asutusta. 

Vuonna 2005 Seitajärvellä järjestettiin Lapin kamariorkesterin sota-ajan viihdekonsertti.

## Katso myös
* Seitajärven partisaanihyökkäys
* Neuvostoliiton partisaani-iskut Suomeen

## Lähteet
* Kaleva Plus 24.11.2005
*

### Viitteet
Magmasäiliö

**Magmasäiliö** on maan kuoreen muodostunut sulan kiviaineksen eli magman täyttämä säiliö, joka saattaa jäähtyä hitaastikin, muodostaen useinkin karkeakiteisiä syväkiviä. Mikäli magmasäiliöstä muodostuu kanava maan pintaan, siitä saattaa purkautua magmaa myös maan pinnalle, jolloin syntyy vulkaniitteja. Yleensä magmasäiliöt sijaitsevatkin tulivuorten alapuolella maan kuoressa.

## Lähteet
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
Honolulun sinfoniaorkesteri

**Honolulun sinfoniaorkesteri** () on Havaijin osavaltiossa Yhdysvalloissa toimiva sinfoniaorkesteri. Henri Berger perusti sen vuonna 1900.

Honolulun sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina on vuodesta 1996 alkaen toiminut Samuel Wong. Orkesteri esittää myös populaarimusiikkia Matt Catingubin johdolla.

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
MTV Unplugged in New York

**MTV Unplugged in New York** on grungeyhtye Nirvanan neljäs levy ja yhtyeen ensimmäinen livelevy. Levy sisältää Nirvanan 18. marraskuuta vuonna 1993 äänitetyn akustisen keikan. Levy julkaistiin vasta solisti Kurt Cobainin kuoleman jälkeen. Albumi on yksi Nirvanan suosituimmista levyistä. Albumi sisältää myös muutaman cover-kappaleen, jotka Nirvana esitti keikallaan.

Yhtyeen piti alun perin julkaista yhdessä *[[From the Muddy Banks of the Wishkah]] -*albumin kanssa vuonna 1994, mutta idea evättiin Cobainin kuoleman takia. *From the Muddy Banks of the Wishkah* julkaistiin vuonna 1996.

Cover-kappaleet ovat sellaisilta yhtyeiltä ja artisteilta kuin The Vaselines, David Bowie, Meat Puppets, ja Leadbellyn folk-kappale "Where Did You Sleep Last Night". TV:ssä näytetyssä *MTV Unplugged in New Yorkissa* jätettiin pois kaksi kappaletta: "Something In The Way" ja "Oh Me". Albumi nousi ilmestyessään Billboard 200 -albumi-listalla ensimmäiselle sijalle. Albumi on voittanut Grammyn vuonna 1996 parhaasta alternative-albumista. Levyn on tuottanut *Scott Litt*, *Alex Coletti* ja itse Nirvana.

*MTV Unplugged in New York* julkaistiin DVD:lle 20. marraskuuta, 2007. DVD-versio sisältää sekä MTV:n julkaistun version sekä kokonaisen version, jossa on myös "Something in the Way" ja "Oh Me".

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Kurt Cobain, ellei toisin mainita.

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelu

*All Music Guide -lehden arvostelu: 

## Albumin Sijoitukset

### Singlet
Lara St. John

**Lara St. John** (s. 15. huhtikuuta 1971, London, Ontario, Kanada) on kanadalainen viulisti, jolla on lisäksi skotlantilaisia sukujuuria. Hän on musikaalisesta perheestä. Hänen veljensä Scott on viulisti ja alttoviulisti, joka toimii professorina Toronton yliopistossa. 

St. John aloitti viulunsoiton 2-vuotiaana ja esiintyi ensimmäistä kertaa solistina 5-vuotiaana. 10-vuotiaana hän esiintyi Lissabonissa ja tulevina vuosina Espanjassa, Ranskassa ja Unkarissa. 14-vuotiaana hän pääsi Curtis Institute of Musiciin. Valmistuttuaan sieltä kolmen vuoden kuluttua hän siirtyi Moskovan konservatorioon. Nykyisin St. John asuu vakituisesti New Yorkissa. Hänen ensimmäinen levynsä oli *[[Johann Sebastian Bach|Bach]] Works for Violin Solo* (1996).

## Diskografia
* *Bach Works for Violin Solo* (1996)
* *Gypsy* (1997)
* *Bach the Concerto Album* (2002)
* *Re:Bach* (2003)

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut 
* Magnatune-levykaupan artistisivu
Mjasištšev M-4

**Mjasištšev M-4** () oli neuvostoliittolainen strateginen pommikone. Koneen NATO-koodinimi on *Bison*. Sen suunnitteli Vladimir Mjasištšev ja valmisti Mjasištševin tehdas.

Neljällä suihkumoottorilla varustettu M-4 suunniteltiin 1950-luvulla koneeksi, jolla pystyttäisiin tekemään Yhdysvaltoihin ulottuvia pommituslentoja, sen lentosäde osoittautui kuitenkin riittämättömäksi tehtävään. Konetta valmistettiin vuosien 1953–1963 välillä 93 kappaletta, joita alkuperäisen tehtävänsä sijasta käytettiin meritiedusteluun ja ilmatankkereina; viimeinen M-4-2 tankkeri vedettiin palveluskäytöstä vuonna 1994.

## Teknisiä tietoja

*Miehistö: 8
*Pituus: 47,67 m
*Kärkiväli: 50,53 m
*Korkeus: 11,5 m
*Siipipinta-ala: 326,35 m²
*Tyhjäpaino: 79 700 kg
*Lentopaino: 160 000 kg
*MTOW: 165 900 kg
*Voimalaite: 4 x Mikulin AM-3A suihkumoottori
*Työntövoima: 412 kN
*Huippunopeus: 930 km/h
*Lentomatka: 8 100 km
*Lakikorkeus: 12,5 km
*Aseistus: enimmillään 10 NR-23 (myöhempänä mahdollisesti GŠ-23) 23 mm tykkiä
*Pommikuorma: 9 000 kg pommikuilussa, tai 1&ndash;2 ydinpommia 
*Lähde *

## Lähteet
ADSL2+

**ADSL2+** on laajakaistainen tiedonsiirtotekniikka, jota käytetään etenkin käyttäjien kytkemiseen Internetiin. ADSL2+ -tekniikan lähetysnopeus on 1&nbsp;Mbps (megabittiä sekunnissa) ja vastaanottonopeus teoriassa jopa 24&nbsp;Mbps. ADSL2+ Annex M-, J- sekä L -tekniikoilla lähetysnopeus nousee jopa 3,5&nbsp;Mbps saakka. Uudella laajakaistatekniikalla on voitu toimittaa liittymiä aina 9 kilometriin saakka DSL-keskittimeltä.

Vanhempi ADSL-tekniikka mahdollistaa enintään 8/1&nbsp;Mbps -yhteyden, ellei useita linjoja yhdistetä rinnakkain. Vanhalla tekniikalla ei ole myöskään voitu toimittaa liittymiä kuin noin 1–5 kilometrin päähän lähimmästä puhelinkeskuksesta. Hieman ADSL:ää uudempi tekniikka on ADSL2, mutta se jää ADSL2+ -tekniikan jalkoihin suurimmillaan 12/1&nbsp;Mbps -nopeudellaan. Annex J -tekniikalla tosin siinäkin teoreettinen lähetysnopeus nousee 3,5 megabittiin sekunnissa.

Uusin ADSL -tekniikan laajennus on ADSL2+ G.Bond. Tekniikan avulla yhdistetään kahden ADSL2+ Annex M 24/3&nbsp;Mbps linjan kapasiteetti saumattomasti toimivaksi yhdeksi 48/6&nbsp;Mbps nopeudella toimivaksi linjaksi, jota jo ainakin Nebula, sekä SuomiCom tarjoavat. Tekniikan käyttö edellyttää kahta puhelinkaapeliparia huoneistoon asti. G.Bond tarjoaa enemmän luotettavuutta, sillä linjat myös varmistavat toisiaan. 

## Aiheesta muualla
* ADSL2 & ADSL2+ White Paper
Ats Purje

**Ats Purje** (s. 3. elokuuta 1985 Tallinna, Viron SNT, Neuvostoliitto) on virolainen jalkapalloilija. Hän edustaa kotimaassaan Tallinna Kalevia. 

Virossa Purje on pelannut muun muassa FC Levadiassa, Tallinna Jalgpalli Klubissa sekä SC Real Tallinnassa. Veikkausliigan FC Interiä hän edusti kaudet 2008 ja 2009 saavuttaen heti ensimmäisen Inter-kautenaan Suomen mestaruuden. Ennen siirtymistään ensimmäistä kertaa Kuopion Palloseuraan (KuPS) Purje pelasi kaksi vuotta Kyproksen liigassa. Kolmen KuPS-kauden jälkeen Purje palasi Viroon ja tallinnalaisen Nõmme Kaljun riveihin kahdeksi kaudeksi. Sen jälkeen hän palasi jälleen KuPS:n riveihin.  ja oli voittamassa mm. Suomen mestaruuden. Purje teki vielä mestaruusvuoden jälkeen syksyllä 2019 uuden sopimuksen KuPS:n kanssa. Kaudesta 2020 tuli Purjelle viimeinen KuPS:ssa. Kaikkiaan Purje pelasi Veikkausliigaa yhdeksän kautta, joista seitsemän KuPS:ssa ja kaksi Interissä. Veikkausliigaotteluita kertyi kaikkiaan 209, joissa Purje teki 55 maalia.

Purje on voittanut FC Levadiassa Viron maalikuninkuuden kolmesti vuosina 2004, 2005 ja 2007. Viron jalkapallomaajoukkueessa Purje on pelannut 65 ottelua ja tehnyt niissä kymmenen maalia.

## Saavutukset
*Viron mestaruus: 2004, 2006 ja 2007
*Viron mestaruushopeaa: 2005
*Viron mestaruuspronssia: 2003, 2015 ja 2016
*Viron cup: 2004 ja 2005
*Suomen mestaruus: 2008 ja 2019
*SM-hopeaa: 2017
*SM-pronssia: 2018 ja 2020
*Suomen cup-hopeaa: 2012 ja 2013
*Suomen liigacup: 2008 

## Lähteet
*Ats Purjeen esittely FC Levadian sivuilla 
*Ats Purjeen profiili FC Interin sivuilla 

### Viitteet
Latu

**Latu** on hiihtoura. Erään määritelmän mukaan suksenjälkeä voidaan kutsua laduksi, kun samaa uraa on hiihdetty kolmesti viimeisimmän lumisateen, kovan tuulen tai muun latua peittävän tai sotkevan ilmiön jälkeen.

Nykyään latu tarkoittaa monille valmiiksi latukoneella tehtyä uraa, joka on leveydeltään mitoitettu sopivaksi nykyisille kunto- ja kilpahiihtosuksille. Perinteisillä metsäsuksilla näille kuntoladuille ei ole juuri asiaa, sillä metsäsukset ovat koneladulle liian leveitä.

## Katso myös
* Tola
Ready for Freddie

**Ready for Freddie** on Freddie Hubbardin jazz-albumi, jonka Blue Note -levy-yhtiö julkaisi alun perin vuonna 1961.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Freddie Hubbard – trumpetti
* Bernard McKinney – baritonitorvi
* Wayne Shorter – tenorisaksofoni
* McCoy Tyner – piano
* Art Davis – kontrabasso
* Elvin Jones – rummut

### Muut tekijät
* Alfred Lion – tuottaja
* Rudy Van Gelder – äänittäjä

## Arviot
* Allmusic: 

## Aiheesta muualla
* Ready for Freddie discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Fokker 100

**Fokker 100** on Fokkerin valmistama kaksimoottorinen keskipitkän kantaman lentokone. Konetyyppi lensi ensilentonsa 30. marraskuuta 1986, ja sen tuotanto päättyi vuonna 1997, jolloin sitä oli valmistettu yhteensä 283 kappaletta. Konetyypin pienempi malli tunnetaan nimellä Fokker 70.

Kone esiteltiin yhdessä Fokker 50:n kanssa 24. marraskuuta 1983. Fokker 100 oli Fokker F.28 Mk 4000 -koneen seuraaja. Edeltäjäänsä verrattuna Fokker 100:ssa oli pidempi runko, suuremmat ja uudistetut siivet, Rolls-Roycen suihkumoottorit, uudistettu ohjaamo ja matkustamo sekä modernimpaa tekniikkaa.

## Ulkonäkö

Rakenne on alataso sekä kaksimoottorinen ratkaisu rungon perään asennettuna. Peräsintä kutsutaan T-malliseksi peräsimeksi, jossa korkeusvakain on sivuvakaimen huipussa eli äärimmäisenä ylhäällä.

Konetyypin konstruktio on samankaltainen silloisen McDonnell Douglas DC-9:n kesken. Myös brittiläisvalmisteinen BAC 1-11 sekä neuvostoliittolaisvalmisteinen Tupolev Tu-134A muistuttavat Fokker F-100:aa.

## Tekniset tiedot
Taulukossa kuvattu tekniset tiedot Rolls-Royce Tay 620 -moottoreilla.

## Katso myös
*Douglas DC-9
*Tupolev Tu-134
*BAC 1-11

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Future100 Executive Jet 
*Rekkof Project 
*Fokker F100 info