open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
SS Exodus

**SS Exodus** on kuuluisa höyrylaiva, joka lähti Ranskasta 11. heinäkuuta 1947 kohti Brittiläisen mandaatin Palestiinan Haifan satamaa mukanaan 4&nbsp;515 juutalaispakolaista. Leon Uris kirjoitti laivan tarinasta romaanin *[[Exodus (romaani)|Exodus]]* (1958), joka sovitettiin elokuvaksi 1960.

## Taustaa
1930- ja 1940-lukujen juutalaisvainoista selvinneet juutalaispakolaiset, joista monet olivat eläneet Euroopan sodanjäkeisillä piikkilanka-aidoin ympäröidyillä pakolaisleireillä, olivat ottaneet päämääräkseen asettua asumaan Israeliin, juutalaisten Luvattuun maahan, joka oli itsenäistymäisillään. 

Laiva valmistui vuonna 1927 Yhdysvalloissa. Se oli alkuperäiseltä nimeltään SS President Warfield, ja se oli liikennöinyt Virginian Norfolkin ja Marylandin Baltimoren välillä kuljettaen matkustajia ja rahtia. Toisessa maaillmansodassa alus palveli USA:n merivoimia ja Royal Navya.

## Matka Palestiinaan
11. syyskuuta 1946 juutalainen puolisotilaallinen järjestö Haganah osti laivan sen agenttina toimineen Potomack Shipwrecking Co:n avustuksella tarkoituksenaan kuljettaa juutalaispakolaisia laittomasti Palestiinaan osana niin kutsuttu Aliyah Bet -operaatiota. Laiva lähti 11.7.1947 Sèten satamasta läheltä Marseillea Hondurasin lipun alla ilmoittaen suunnakseen Istanbulin Turkissa. 

SS *Exodusta* kuitenkin seurasivat Kuninkaallisen laivaston alukset ja lentokone, kunnes ne lopulta pysäyttivät sen 18. marraskuuta 1947 kansainvälisellä aluevedellä 40 kilometrin päässä Palestiinan rannikosta. Brittiläisten sotilaat hyökkäsivät laivaan. Neljä ihmistä kuoli ja laiva pakotettiin Haifan satamaan, josta matkustajat siirrettiin vankilaivoilla ensin Ranskaan ja myöhemmin Lyypekkiin. Siellä juutalaispakolaiset siirrettiin pakolaisleirille Britannian hallinnoimalle alueelle Saksassa. 

## Katso myös
* Juutalainen pakolaisuus
* Palestiinan brittiläinen mandaatti

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Britt Karin Larsen

**Britt Karin Larsen** (s. 16. huhtikuuta 1945 Oslo, Norja) on norjalainen runoilija ja prosaisti. Hän julkaisi esikoisteoksensa, runokokoelman *5 mg blues og andre dikti* vuonna 1978. 

Alun alkaen Larsen profiloitui runoilijana ja novellistina, mutta myöhemmin hän on kirjoittanut muun muassa Norjan romanien elämästä. Hän on kirjailijantyössään leimallisesti yhteiskuntakriittinen, ja hän käsittelee teoksissaan usein naisen elämän arkea ja ongelmia. Suomennetun teoksen *Kirje lapselle joka ei syntynyt: kuitenkin sinä olet olemassa* (*Du er likevel til*, 1989) hän kirjoitti abortin jälkeen.

Larsenin pääteoksina on pidetty 1997–1999 ilmestynyttä trilogiaa *De som ser etter tegn*, *De usynliges by* ja *Sangen om løpende hester*, jonka aiheena on Norjan romanien elämä 1900-luvulla. Teos *Det vokser et tre i Mostamägg* (2009) on historiallinen romaani ja sijoittuu 1700-luvun Hedmarkin ja Värmlannin rajamaille, ja siinä keskiössä on metsäsuomalainen vähemmistö. Teos oli ehdokkaana P2-lytternes romanpris -palkinnon saajaksi vuonna 2009. Hän jatkoi samasta aiheesta romaaneilla *Himmelbjørnens skog* (2010), *Som steinen skinner* (2011), *Før snøen kommer* (2012), *Det synger i lauvet* (2013), *Slik treet faller* (2014) ja *Kaldere mot natten* (2015), jotka ovat saaneet loistavia arvosteluja. 

## Suomennetut teokset
* *Kirje lapselle joka ei syntynyt: kuitenkin sinä olet olemassa* (*Du er likevel til*, 1989) suomentanut Kirsi Laamanen. Helsinki: Kääntöpiiri, 1991 
* *Finnskogen, elämän kehto* (*Det vokser et tre i Mostamägg*, 2009) suomentanut Jänis Louhivuori. Helsinki: Minerva Kustannus Oy, 2018 
* *Finnskogen, Taivaankarhun metsä* (*Himmelbjørnens skog*, 2010) suomentanut Jänis Louhivuori. Helsinki: Minerva Kustannus Oy, 2019 

## Palkinnot ja tunnustukset
* Gyldendals legat 1993
* Sarpsborgprisen 1998
* Hedmark fylkeskommunes kulturpris 1998
* Ossietzky-prisen 2000
* Riksmålsforbundetin kirjallisuuspalkinto 2001
* Amalie Skram -palkinto 2001
* Dobloug-palkinto 2014

## Lähteet
View

**View** (oik. **Juuso Ruohonen**, s. 1992 Pori) on suomalainen rap-artisti, jolla on levytyssopimus monikansallisen Sony Musicin kanssa. Hänen esikoisalbuminsa ilmestyi vuonna 2017.

## Ura
Porin Pormestarinluodosta kotoisin oleva Ruohonen kirjoitti ensimmäiset riiminsä 12-vuotiaana, ja muutti Helsinkiin vuonna 2010. Hänen ensimmäinen singlensä *Avalon* ilmestyi tammikuussa 2015. View’n esikoisalbumin julkaisu viivästyi puolella vuodella hänen reppunsa ja sen sisältämien kovalevyllä olleiden kappaleiden tultua varastetuksi Saksassa, mutta albumi ilmestyi lopulta marraskuussa 2017.

## Perhe
Juuso Ruohosen isä on ääninäyttelijä Pasi Ruohonen.

## Diskografia
*Pääartikkeli: [[View’n diskografia]]*

## Lähteet
Vitoria (1865)

**Vitoria** oli Espanjan laivaston vuonna 1865 vesillelaskettu ironclad.

## Valmistus
Alus tilattiin joulukuussa 1862 Thames Ironworks and Shipbuilding Companyltä Blackwallista, missä köli laskettiin tammikuussa 1863. Alus laskettiin vesille 4. marraskuuta 1865 ja valmistui toukokuussa 1867. Se otettiin palvelukseen seuraavan vuoden alussa.

## Palvelus
Vuodesta 1900 alkaen alus oli koululaivana. Alus poistettiin palveluksesta 1912 ja romutettiin.

## Lähteet
*

### Viitteet
Arapiles (1864)

**Arapiles** oli Espanjan laivaston vuonna 1864 vesillelaskettu ironclad.

## Valmistus
Puinen potkurifregatti tilattiin Greeniltä Blackwallista, missä köli laskettiin kesäkuussa 1861. Valmistuksen aikana alukseen lisättiin keskilaivaan panssarivyö, mikä lisäsi kaksi jalkaa aluksen leveyttä ja uppoumaa 200 tonnia. Valmistuessaan alus oli täystakiloitu ja höyrykonetta varten oli yksi savuhormi. Alus laskettiin vesille 17. lokakuuta 1864 ja valmistui seuraavana vuonna. Se otettiin palvelukseen 1868.

## Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1879 ja romutettiin vuonna 1883.

## Lähteet
*

### Viitteet
Zaragoza (1867)

**Zaragoza** oli Espanjan laivaston vuonna 1867 vesillelaskettu ironclad.

## Valmistus
Puurunkoinen panssarivyöllä suojattu alus, jonka tykit sijoitettiin keskilaivaan patteriksi, tilattiin lokakuussa 1860 Cartagenasta, missä köli laskettiin 4. lokakuuta 1861. Alus laskettiin vesille 6. helmikuuta 1867 ja se valmistui kesäkuussa 1868.

Vuonna 1885 alukselle asennettiin neljä Armstrongin valmistamaa yhdeksän tuuman, kolme Hontoria 7,1 tuuman tykkiä ja kahdeksan Hontoria 6,4 tuuman tykkiä. Aluksen aseistuksen täydensivät yksi 4,7 tuuman ja kuusi 12 naulan tykkiä.

## Palvelus
Alus otettiin palvelukseen vuonna 1868. Alus oli modernisoitavana vuonna 1889 ja siirrettiin torpedokoululaivaksi 1890-luvulla. Alus poistettiin vuonna 1899.

## Lähteet
*

### Viitteet
Tupla P ja Dopermannit

__NOTOC__
**Tupla P ja Dopermannit** on suomalaisen rap-artisti Aren vuonna 2016 julkaistu EP. Levyn tuottajana toimi Ruuben.

## Kappaleet
# 
# 
# 

## Lähteet
Tetuán (1863)

**Tetuán** oli Espanjan laivaston vuonna 1863 vesillelaskettu ironclad.

## Valmistus
Alus tilattiin 29. marraskuuta 1860 Ferrolista, missä köli laskettiin 22.  toukokuuta 1861. Alus laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1863 ja luovutettiin laivastolle 4. huhtikuuta 1866. Valmistuskustannukset olivat 6&nbsp;772&nbsp;256 pesetaa.  Alus otettiin palvelukseen kesäkuussa.

## Palvelus
Kolmannessa karlistisodassa vuoden 1873 puolivälissä ensimmäinen tasavalta perustettiin kapinan seurauksena. Kapinalliset valtasivat 12. heinäkuuta Cartagenan, jonka satamassa oli osa Välimeren laivueen aluksista kuten panssarifregatit *Tetuán*, *[[Vitoria (1865)|Vitoria]]* ja *[[Numancia (1863)|Numancia]]* sekä panssarikorvetti *[[Méndez Nuñez (1869)|Méndez Nuñez]]*. Kapinallisten haltuun jääneet *Numancia*, *Tetuán* ja *Mendez Nuñez* joutuivat 11. lokakuuta hallituksen *Vitorian* johtaman laivasto-osaston yllättämiksi lähellä Cartagenaa. Osastot pyrkivät pitämään etäisyyttä, koska hallituksen alukset eivät halunneet upottaa kapinallisten hallussa olleita aluksia. *Tetuán* vaurioitui taistelussa.

Alus tuhoutui 30. joulukuuta 1873 Curran telakan edustalla syttyneessä tulipalossa. Alukselle oli aiemmin päivällä kuormattu ruutia, josta onneksi vain pieni osa räjähti. Kaiken räjähtäessä pääosa kaupungista olisi tuhoutunut. Monet pienet alukset pelastivat aluksen eloonjääneitä. Osa aluksen panssarointiin käytetyistä levyistä pelastettiin ja käytettiin *Duque de Tetuánin* valmistuksessa. Tammikuusta 1877 tammikuuhun 1879 pelastettiin vielä osa aluksen jäänteistä, mitkä romutettiin. Näin helpotettiin kulkua satama-alueella.

## Lähteet
*

### Viitteet
Sähkönjakelu

**Sähkönjakelu** on sähkönsiirron vaihe, jossa sähköverkossa kulkeva virta jaetaan yksittäisiin käyttökohteisiin. Suurjännitelinjasta haarautuu ilma- ja maakaapeleita, joita pitkin kulkevan sähkövirran jännite muutetaan muuntajissa suurjännitteestä pienemmäksi, kotitalouksien käyttöön sopivaksi verkkojännitteeksi.

Voimalasta lähtevän sähkövirran jännite voi olla jopa 13&nbsp;800 volttia ja saapuvan verkkovirran jännite vaihtelee 110-260 voltin välillä maanosasta riippuen.

Sähköverkon toimivuutta seurataan tilastoimalla sattuneita sähkökatkoja.

## Katso myös
* Jakelujärjestelmä

## Lähteet
* http://www.energiauutiset.fi/etusivu/luotettava-sahkonjakelu-jatkui.html 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
17 EP

**17 EP** on suomalaisen rap-artisti Gettomasan EP-levy, joka julkaistiin 23. kesäkuuta 2017. Levyn kuudesta kappaleesta Ruuben tuotti viisi kappaletta, ja kappaleen "Justnii" tuottajana toimi Joniveli.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Dontnod Entertainment

**Don’t Nod Entertainment SARL**, toiminimeltään **Dontnod Entertainment** (tyyliteltynä **DONTИOD**), on ranskalainen pelitalo, jonka toimipaikka sijaitsee Pariisissa. 

## Historia
Vuonna 2008 perustettu yhtiö aloitti kehittämishistoriansa toimintaseikkailupelin *[[Remember Me (videopeli)|Remember Me]]* kanssa. Yhtiö koki vaikeita taloudellisia ongelmia, kunnes se julkaisi vuonna 2015 videopelin *[[Life Is Strange]]*, joka Dontnodin toimitusjohtajan Oskar Guilbertin mukaan pelasti yhtiön todella vaikeasta taloudellisesta tilanteesta. Pelin menestystä seuranneet liiketulot mahdollistivat keskittymisen kolmeen vuonna 2018 julkaistuun videopeliin: toimintaroolipeli *[[Vampyr]]*  sekä *Life Is Strangen* spin-off *[[The Awesome Adventures of Captain Spirit]]* ja jatko-osa *[[Life Is Strange 2]]*. Vuonna  julkaistiin videopelit *[[Twin Mirror]]* sekä ''Tell Me Why.

## Pelit

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Profiili MobyGamesissä
Armomurhaaja

**Armomurhaaja** on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut suomalainen musta komediaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Teemu Nikki. Elokuva kertoo mekaanikosta, joka sivutyönään lopettaa vanhoja lemmikkejä. Sen pääosissa ovat Matti Onnismaa, Jari Virman, Hannamaija Nikander, Heikki Nousiainen ja Pihla Penttinen.

*Armomurhaaja* sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla 7. syyskuuta 2017. Elokuvateattereihin se ilmestyi Suomessa 24. marraskuuta 2017. Elokuva sai viisi Jussi-ehdokkuutta parhaasta elokuvasta, ohjauksesta, käsikirjoituksesta, naissivuosasta (Nikander) ja musiikista. Se voitti Jussit käsikirjoituksesta, jonka teki Teemu Nikki, ja musiikista, jonka sävelsivät Timo Kaukolampi ja Tuomo Puranen. Nikki voitti parhaan käsikirjoituksen palkinnon Tokion kansainvälisillä elokuvafestivaaleilla. Elokuva kilpaili Suomen edustajana vuoden 2018 Pohjoismaiden neuvoston elokuvapalkinnosta, mutta palkinnon voitti Islannin ehdokas *Woman at War*. *Armomurhaaja* oli myös Suomen Oscar-ehdokas, mutta se ei yltänyt kilpailun semifinaaliin asti.

Joulukuussa 2019 suomalaiset elokuvakriitikot äänestivät *Armomurhaajan* 2010-luvun neljänneksi parhaaksi suomalaiselokuvaksi.

## Rooleissa

## Vastaanotto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
Mika Luoto

**Mika Luoto** on seuraavien henkilöiden nimi:

* Mika Luoto (s. 1969), suomalainen keilaaja
* Mika Luoto (s. 1973), suomalainen triathlonisti
Mika Luoto (keilaaja)

**Mika Luoto** (s. 8. heinäkuuta 1969 Hyvinkää) on suomalainen keilaaja. Hänen uransa huippuhetki oli vuoden 2001 EM-kilpailuissa, joissa hän voitti neljä Euroopan-mestaruutta. Vuonna 2002 hän voitti henkilökohtaisen maailmancupin ja vuonna 2003 singlen maailmanmestaruuden. Seuratasolla Luoto on edustanut hyvinkääläisseuroja Hookers ja Pinjets sekä helsinkiläistä Ballmastersia ja lohjalaista Rännimestareita (RäMe).

Luoto kuului vuonna 2000 Euroopan cupin voittaneeseen Suomen joukkueeseen. Vuoden 2001 EM-kilpailuissa Tanskan Aalborgissa hän voitti kultaa singlessä, All Events -kilpailussa, parikilpailussa Kimmo Lehtosen kanssa sekä triokilpailussa Lehtosen ja Sami Konsterin kanssa. Joukkuekilpailussa hän sai pronssia. Joukkueiden Euroopan-cupissa 2002 Luoto oli kolmanneksi sijoittuneessa Suomen joukkueessa. Myöhemmin samana vuonna Riiassa Luoto voitti henkilökohtaisen maailmancupin. Loppuottelussa hän voitti Singaporen Remy Ongin 2–0 (224–165, 202–183). Vuoden 2003 MM-kilpailuissa Kuala Lumpurissa Luoto voitti singlen maailmanmestaruuden.

Luoto voitti SM-kultaa joukkuekilpailussa 1998, 2000, 2003 ja 2005 sekä parikilpailussa 2003 ja 2005. Henkilökohtaisessa SM-kilpailussa hän sijoittui parhaimmillaan pronssille vuonna 2000. SM-liigamestarijoukkueeseen hän kuului vuosina 1998, 1999 ja 2002.

Urheilutoimittajain Liitto valitsi Luodon vuoden parhaaksi suomalaiskeilaajaksi 2002 ja 2003.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Eetu Isometsä

**Eetu Otto Elmeri Isometsä** (s. 15. toukokuuta 1997 Vihti) on suomalainen golfaaja. Hän edustaa seuratasolla Levi Golfia. Isometsän parhaimpiin saavutuksiin kuuluu golfin reikäpelin SM-hopea vuodelta 2024, jossa hän hävisi finaalissa Sami Välimäelle. Reikäpelin SM-pronssia Isometsä voitti vuonna 2023. Hän on saavuttanut myös SM-kultaa alle 21-vuotiaiden sarjassa vuonna 2017. Isometsä on edustanut Suomea alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa, sekä miesten EM-kilpailuissa. Isometsä on hiihtäjä Jari Isometsän poika.

Isometsä kilpailee myös aktiivisesti hiihdon kansallisella tasolla. Hän ilmestyi hiihdon Suomen cupin lähtöviivalle Vantaan osakilpailuun vuonna 2021. Tämän jälkeen hänen nimensä on löytynyt useaan otteeseen kansallisten hiihtokilpailujen tulosluettelosta. Hän on yltänyt SM-kisoissa parhaillaan sijalle 36 vuonna 2024. Hän on edustanut seuratasolla IF Sibbo-Vargarnaa ja keväästä 2025 lähtien Kuusamon Erä-Veikkoja. 

Isometsä harrasti aiemmin myös  salibandya. Salibandyssä hän on saavuttanut SM-pronssia B-junioreissa kaudella 2013–2014 Esport Oilersin riveissä. 

## Saavutukset

* 2. SM-Reikäpeli 2024
* 3. SM-Reikäpeli 2023
* 1. SM-Lyöntipeli U21 2017

## Lähteet
#  https://golfpiste.com/henkilot/eetu-isometsa-aikamoinen-apina-putosi-selasta/
#  https://www.is.fi/viihde/art-2000005232598.html
# www.vihdinuutiset.fi/artikkeli/539193-eetu-isometsa-pelaa-golfin-em-kisoissa
# www.golfpiste.net/seasongolf/uutiset/?newsID=130608&lang=fi
# https://www.hbl.fi/artikel/eetu-isometsa-golfkarriar-enda-alternativet/

### Viitteet
M/S Tampere

**M/S Tampere** on vuonna 1957 valmistunut suomalainen sisävesimatkustajalaiva. Laiva on seilannut aina Pyhäjärvellä Kokemäenjoen vesistössä ja sen kotisatama on ollut Laukontorin satama. Alus liikennöi reitillä Tampere–Hämeenlinna vuoteen 2013 saakka, jolloin Hopealinja myi aluksen Laivanvarustamo Tampere Oy:lle ravintolaivaksi. 2020-luvulla romuksi kuvailtu laiva on kerännyt merkittävää julkisuutta sen ankkuroiduttua luvattomasti lukuisiin paikkoihin Vanajaa. Se on joutunut myös laajan ilkivallan kohteeksi.

Aluksella on 180 matkustajapaikkaa sekä ruokailutilat 100 matkustajalle. M/S Tampere oli ravintolalaivana yksi Tampereen vanhimpia toiminnassa olevia ravintoloita. Laivaravintolana se avattiin ensimmäisen kerran vuonna 1958. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nauplia

**Nauplia** () oli antiikin aikainen kaupunki Argoliissa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Náfplion kaupungin paikalla. 

## Maantiede

Nauplia sijaitsi, samoin kuin nykyinen Náfplion kaupunki, Peloponnesoksen niemimaan itäosassa Argoliinlahden pohjukan koillisrannikolla. Kaupungin akropoliina toimi Akronauplia (nyk. Akronafplía), joka on toiminut linnoituspaikkana myös myöhemmillä ajoilla. Se on kallioinen niemi, joka kytkeytyi aiemmin mannermaahan vain kapean kannaksen välityksellä, ja sijaitsee heti nykyisen Náfplion kaupungin lounaispuolella. Hieman idempänä sijaitseva korkeampi kukkula, jolle keskiajalla rakennettiin Palamídin linnoitus, tunnettiin jo antiikin aikana todennäköisesti nimellä Palamedion.

## Historia

Nauplian paikka on ollut asuttu viimeistään neoliittiselta kaudelta lähtien. Kaupungin alueelta on tehty löytöjä myös varhaiselta ja keskiseltä helladiselta kaudelta sekä mykeneläiseltä ja geometriselta kaudelta.

Nauplian kaupunki oli Mykenen satama jo mykeneläiseltä kaudelta lähtien, ja jää historiassa usein sen varjoon. Kreikkalaisessa mytologiassa kaupunki sai nimensä Poseidonin ja Amymonen pojasta Nauplioksesta. Se tunnetaan myös Nauplioksen pojan Palamedeen kotipaikkana. Kaupungin nimi viittaa kuitenkin todennäköisemmin sen satamaan ja laivoihin (*naus*). Pausaniaan mukaan nauplialaiset olisivat olleet egyptiläistä alkuperää ja kuuluneet siirtokuntaan, jonka Danaos toi Argokseen. Tällaisen yhteyden puolesta saattaa puhua se, että kaupungin sijaintipaikka aivan rannikolla on hyvin erilainen kuin Kreikan esihistoriallisen ajan kaupungeilla yleensä.

Antiikin aikana Nauplia oli alun perin osa Kalaureian liittoa. Se ei kuitenkaan ilmeisesti ollut itsenäinen kaupunkivaltio (*polis*); ainakaan sitä ei ole tällaiseksi luetteloitu. Toisen Messenian sodan aikana Nauplia liittyi Spartan puolelle, ja läheisen Argoksen kuningas Damokratis valtasi ja tuhosi sen noin 688–685 eaa. Väestö ajettiin pois kaupungista, ja spartalaiset asuttivat nämä Messenian Mothoneen, missä nauplialaiset pysyivät vielä Messenen perustamisen jälkeenkin. Argos otti Nauplian paikan Kalaureian liitossa.

Nauplian myöhemmästä historiasta antiikin ajalla tiedetään vain vähän, ja se jää Argoksen varjoon toimien vuorostaan sen satamana. Muun muassa Strabon mainitsee sen kyseisessä yhteydessä. Pausaniaan aikaan 100-luvulla jaa. kaupunki oli autioitunut. Keskiajalla paikka asutettiin ja linnoitettiin uudelleen, ja se on kehittynyt nykyiseksi Náfplion kaupungiksi.

## Rakennukset ja löydökset

Nykyisessä Náfplion kaupungissa on vain vähän antiikin aikaisia jäänteitä. Antiikin Nauplian akropoliilla eli Akronauplian kukkulalla on joitakin jäänteitä 300-luvulla eaa. rakennetuista muureista. Ne ovat nykyisin osa myöhempiä linnoitteita. Akropoliilla on myös jälkiä kallioon tehdyistä leikkauksista sekä porrastuksista. Kaupungin läheltä on löydetty mykeneläisaikaisia kammiohautoja sekä geometrisen kauden hautoja.

Pausaniaan mukaan Naupliassa oli Poseidonille omistettu temppeli sekä Kanathos-niminen lähde, jossa peseytymällä Hera sai uudistettua neitsyytensä vuosittain.

## Lähteet
Siinain isku 2017

**Siinain isku** tapahtui 24. marraskuuta 2017, kun Pohjois-Siinailla Egyptissä Bir al-Abedin kaupungissa militantit laukaisivat pommin ja alkoivat ampua moskeijassa kesken perjantairukoksen. Egyptin valtionsyyttäjän mukaan hyökkääjiä oli 25–30 ja heillä oli Isisin lippu. Iskussa kuoli ainakin 305 ihmistä ja 128 loukkaantui. Mikään järjestö ei ole toistaiseksi ilmoittautunut iskun tekijäksi.

Egyptin presidentti Abdel Fattah al-Sisi julisti maahan kolmen päivän suruajan. 

## Lähteet
Howard Goodall

**Howard Goodall** (s. 1958) on brittiläinen säveltäjä, joka on säveltänyt musikaaleja, kuoroteoksia sekä musiikkia televisiosarjoihin. Televisiossa hänet tunnetaan pitkään jatkuneesta yhteistyöstään komedianäyttelijä Rowan Atkinsonin ja käsikirjoittaja Richard Curtisin kanssa.

Goodall on säveltänyt kymmenen musikaalia, ensimmäisen vuonna 1984. Niitä on esitetty West Endillä ja Off-Broadwaylla ja ne ovat saaneet useita palkintoja. Musikaalia *Love Story* (2010) on esitetty Suomessakin. Goodallin säveltämästä taidemusiikista menestyneimpiä ovat uskonnollisiin teksteihin tehdyt kuoroteokset *His Eternal Light: A Requiem* (2008) ja *Enchanted Voices* (2009) sekä useat psalmien kuorosovitukset.

Goodall on säveltänyt musiikin (sekä taustamusiikin että tunnusmusiikin) brittiläisiin komediasarjoihin *[[Ei yhdeksän uutiset]]*, *[[Red Dwarf]]*, *[[Musta kyy]]*, *[[Mr. Bean]]*, *[[Kovat koppalakissa]]* ja *[[Dibleyn kirkkoherra]]* sekä visailuohjelmaan *[[QI]]*. *Mr. Beanissa* hän käytti tunnusmusiikkina itse säveltämäänsä latinankielistä kuorolaulua *Ecce homo qui est faba*. Goodall on myös tehnyt Channel 4 -kanavalle 1990-luvulta alkaen sarjan itse juontamiaan dokumentteja musiikin historiasta. Eräs dokumenteista voitti Bafta-palkinnon.

Goodall on säveltänyt musiikin elokuviin *[[Bean – äärimmäinen katastrofielokuva]]* (1997) ja *[[Mr. Bean lomailee]]* (2007) sekä Winston Churchillista kertoviin televisioelokuviin *[[The Gathering Storm]]* (2002) ja *[[Winston Churchill myrskyn silmässä]]* (2009). Viimeksi mainitusta hän voitti Primetime Emmy -palkinnon parhaan televisioelokuvan musiikin sarjassa.

## Lähteet
*Biography  (Goodallin elämäkerta hänen omalla kotisivullaan)

## Aiheesta muualla
*
*
*Goodallin virallinen kotisivu
Mika Luoto (triathlonisti)

**Mika Luoto** (s. 1973) on suomalainen triathlonisti. Hän sijoittui vuonna 2003 pitkän matkan MM-kilpailuissa viidenneksi ja vuonna 2001 täysmatkan MM-kilpailuissa kuudenneksi. Täysmatkan Suomen-mestaruuden hän voitti ensimmäisen kerran vuonna 1995 ja viimeisen kerran vuonna 2012.

Luoto on koulutukseltaan matematiikanopettaja ja työskentelee lehtorina Kerttulin lukiossa.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Agénor de Gasparin

**Agénor Étienne, Gasparinin kreivi** (12. heinäkuuta 1810 Orange, Ranska – 14. toukokuuta 1871 Geneve, Sveitsi) oli ranskalainen valtiomies ja kirjailija, joka vastusti muun muassa orjuutta ja puhui uskonnonvapauden puolesta. Vaimonsa Valérie de Gasparinin kanssa hän perusti Lausanneen sairaanhoitajatarkoulun.

## Elämä
Agénor de Gasparin syntyi vuonna 1810. Hänen isänsä oli kreivi Adrien de Gasparin, joka toimi urallaan muun muassa Ranskan sisäministerinä. Agénor opiskeli oikeustiedetta. Hänet valittiin 1837 korkeimpaan hallinto-oikeuteen ja vuonna 1842 Korsikalta edustajainhuoneeseen. Hän kritisoi edustajana hallitusta ja vaati siirtomaiden orjuuden lakkauttamista.

Gasparin osallistui syyskuussa 1848 Ranskan protestanttien yleiskokoukseen. Hän perusti 1849 Frédédic Monodin kanssa Union des Églises évangéliques libres -kirkkokunnan.

Vuonna 1848 tapahtunut helmikuun vallankumous järkytti Gaspariniä, ja vuonna 1850 hän päätti muuttaa Sveitsiin, Geneven lähelle. Siellä hän keskittyi kirjoittamiseen ja julkaistyöhön. Hän oli perustamassa myös vaimonsa Valérie de Gasparinin kanssa Lausanneen La Source -nimistä sairaanhoitajatarkoulua. Evankelinen oppilaitos perustettiin 1859 vapaita ja sitoumattomia sairaanhoitajattaria varten.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Gasparin teoksia Projekti-Gutenbergissä
Lappeenrannan keisarintalo

**Lappeenrannan keisarintalo** eli **Fontellin talo** oli Lappeenrannan keskustassa sijainnut puutalo, joka toimi vuosina 1885–1917 Venäjän keisarin virallisena residenssinä. Rakennus sijaitsi raatihuoneen korttelissa Ison kirkkokadun (nykyinen Kirkkokatu) ja Raastuvankadun kulmassa. Sitä kutsuttiin myös keisarilliseksi palatsiksi.

Talon rakennutti alkujaan kodikseen piirilääkäri A. W. Dammert vuonna 1831, ja se oli tavanomainen pikkukaupungin empiretyylinen puutalo. Talon omistajaksi tuli myöhemmin ravintoloitsija Elise Fontell. Kun Venäjän keisari Aleksanteri III elokuussa 1885 vieraili Lappeenrannassa seuraamassa Suomen sotaväen sotaharjoituksia ja vihkimässä vastavalmistuneen Simola–Lappeenranta-radan, hänet päätettiin majoittaa Fontellin taloon. Arkkitehti Jacob Ahrenberg ja taidemaalari Fanny Churberg suunnittelivat taloon kiireellä keisarin arvolle sopivan sisustuksen. Vaikka talo oli kooltaan varsin vaatimaton, Aleksanteri III ihastui siihen, ja se muutettiin pysyvästi viralliseksi keisarilliseksi residenssiksi. Aleksanteri III majoittui sinne perheineen toisen kerran vieraillessaan uudelleen Lappeenrannassa vuonna 1891. Lisäksi keisarin veli, suuriruhtinas Vladimir Aleksandrovitš käytti residenssiä vuonna 1888.

Keisarintalon sisustuksesta pyrittiin tekemään tyyliltään mahdollisimman suomalainen, joten huonekalujen ja mattojen koristelussa käytettiin karjalaisten perinnetekstiilien ornamentiikkaa. Myöhemmin keisarintaloon alettiin Helsingin keisarillisen palatsin (nykyinen Presidentinlinna) tavoin kerätä suomalaisten taiteilijoiden maalauksia. Näiden kahden keisarillisen residenssin taideteokset muodostivat yhdessä Suomen suuriruhtinaskunnan keisarillisen taidekokoelman. Keisarintaloon hankittiin seitsemän maalausta, muun muassa Albert Edelfeltin ja Oscar Kleinehin meriaiheisia maalauksia sekä Gunnar Berndtsonin *Hiihtopartio*, ja lisäksi Ville Vallgrenin ja Johannes Takasen veistokset. Taideteokset siirrettiin vuonna 1920 Presidentinlinnaan ja yhdistettiin sen muuhun kokoelmaan.

Suomen itsenäistymisen jälkeen entinen keisarintalo toimi valtion rikkihappotehtaan konttorina. Se tuhoutui tulipalossa 24. maaliskuuta 1929. Tilalle rakennettiin vuonna 1931 valmistunut, Lars Sonckin suunnittelema kolmikerroksinen kivitalo, jossa toimi Valtion Rikkihappo- ja Superfosfaattitehtaat Oy:n (nykyisen Kemiran) pääkonttori. Tämän talon seinässä on nykyään Lappeenrannan killan kiinnittämä muistolaatta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kolmen vuorokauden kimmeltävä loisto. Kun Fontellin porvarispytingistä tehtiin keisarin palatsi - rikkihappotehtaan konttori - ja vihdoin se romahti savuavaksi sorakasaksi, Seura, 17.06.1936, nro 25, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Beneath the Skin

__NOTOC__

**Beneath the Skin** on islantilaisen indie pop -yhtye Of Monsters and Menin toinen studioalbumi, jonka julkaisi Republic Records 9. heinäkuuta 2015. Kappaleille *Crystals*, *Empire* ja *Wolves Without Teeth* on julkaistu musiikkivideot.
## Kappaleet

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut

* Metacritic: 63/100 
* Soundi:  

## Lähteet
Portamento (albumi)

__NOTOC__

**Portamento** on yhdysvaltalaisen indie pop -yhtye The Drumsin toinen studioalbumi, jonka julkaisi Island Records 2. syyskuuta 2011.
## Kappaleet

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut

* Pitchfork: 7.4/10
* Spin: 7/10
* The Guardian: 
## Aiheesta muualla

* Discogs: Portamento - albumi discogs.com -sivustolla
Pablo Estensoro

**Pablo Pedro Estensoro** (s. 1974) on espanjalainen karateka. Hän saavutti parhaimmillaan Kyokushinin Euroopan-mestaruuden Rengokai-liitossa 2014. Sitä ennen hän saavutti IKO-liitossa raskaansarjan EM-hopeaa 2003, 2006 ja 2013. Kotimaassaan Estensoro voitti kerran Espanjan mestaruuden.

## Kilpaura
Estensoro saavutti ensi kerran isompaa menestystä 2002 EM-kilpailuissa Bulgariassa voitettuaan pronssia. Seuraavissa kilpailuissa hän eteni ensimmäistä kertaa loppuotteluun, jossa hän hävisi Krzysztof Habraszkalle. Estensoro voitti vielä EM-pronssia 2004 raskaassasarjassa. Hän saavutti EM-hopeaa 2006 kotikisoissaan Espanjassa ja voitti samana vuonna myös Espanjan raskaansarjan mestaruuden. Estensoro hävisi tuolloin loppuottelussa Lucian Gogonelille. Loppuottelun jälkeen Estensoro voitti EM-pronssia 2008 ja 2009 raskaassarjassa. Marraskuussa 2009 hän saavutti kolmannen EM-hopeamitalinsa, joka oli samalla ensimmäinen avoimessasarjassa. Estensoro hävisi tällä kertaa loppuottelussa maamiehelleen Alejandro Navarrolle. 

2010 hän oli mukana EM-kilpailuissa Romaniassa, jossa Estensoron kisat päättyivät välieriin.

Hän saavutti vielä viidennen EM-pronssimitalin Italiassa 2011.

### KWF ja Euroopan mestaruus
Estensoro siirtyi sittemmin ottelemaan Kyokushinin KWF-liittoon, jossa hän saavutti menestystä EM-kilpailuissa Puolassa 2013. Estensoro saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa Aleksander Komanoville. Välissä hän otteli myös Rengokai liitossa, jossa Estensoro saavutti Euroopan-mestaruuden 2014 kotikisoissaan. Hän voitti loppuottelussa maamiehensä Sergio Lopezin. 2017 Estensoro voitti EM-pronssia toistamiseen Puolassa järjestetyissä kilpailuissa.

## Lähteet
Sonja Lyubomirsky

**Sonja Lyubomirsky** (s. 1967) on yhdysvaltalainen Kalifornian yliopiston (Riverside) psykologian professori ja tietokirjailija. Hän on tutkinut erityisesti ihmisten onnellisuutta ja kuuluu positiivisen psykologian edustajiin. 

Lyubomirsky lukeutuu tieteelliseltä tuotannoltaan maailman viitatuimpien psykologian tutkijoiden joukkoon ja oli esimerkiksi marraskuussa 2017 julkaistulla, maailmanlaajuisesti yli 3&nbsp;300 tutkijaa sisältävällä *Highly Cited Researchers* -listalla (psykiatrian ja psykologian osa-alue). 

Lyubomirsky on syntyperältään venäläinen. Hän opiskeli ensin Harvardin yliopistossa (A.B., psykologia, 1989) ja valmistui sosiaalipsykologian tohtoriksi (Ph.D.) Stanfordin yliopistosta (1994). Hän on työskennellyt professorina Kalifornian yliopistossa (Riverside) vuodesta 2005. Sitä ennen hän oli 1994–2005 saman yliopiston apulaisprofessori (ensin assistant, sitten associate professor).

## Teokset
Molemmat teokset on julkaistu ainakin 15 eri maassa.
* Lyubomirsky, S. (2013) *The myths of happiness: What should make you happy, but doesn’t, what shouldn’t make you happy, but does.* New York: Penguin Press. themythsofhappiness.org, .
* Lyubomirsky, S. (2008). *The how of happiness: A scientific approach to getting the life you want.* New York: Penguin Press. thehowofhappiness.com .

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sonja Lyubomirsky Google Scholarissa  (scholar.google.com)
* Sonja Lyubomirskyn kotisivut  (sonjalyubomirsky.com)
* Lyubomirsky mediassa  (drsonja.net)
* Sonja Lyubomirskyn sivu Kalifornian yliopistoilla   (psych.edu.ucr)
* The Science and Practice of Happiness Across the Lifespan (Univ. of California; 2014; videon kesto 1h 25min 25s)  (youtube.com)
Nonadekaani

**Nonadekaani** eli **n-nonadekaani** (C19H40) on 19-hiilinen suoraketjuinen alkaani. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteää vahamaista ainetta, joka ei käytännössä liukene veteen. Liukenee hieman etanoliin ja on liukoinen hiilitetrakloridiin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Nonadekaanin rakennekaava on CH3(CH2)17CH3, moolimassa 268,53&nbsp;g/mol, sulamispiste 31,5&nbsp;°C,  kiehumispiste 330&nbsp;°C (760 mmHg paineessa), tiheys 0,7855&nbsp;g/cm3 (vesi = 1,0&nbsp;g/cm3), leimahduspiste 100&nbsp;°C (c.c.), itsesyttymislämpötila 230&nbsp;°C, taitekerroin 1,4409 (20&nbsp;°C) ja CAS-numero 629-92-5.
 
Nonadekaania esiintyy useissa kasveissa, niiden tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

## Aiheesta muualla
*PubChem: Nonadecane 
*Human Metabolome Database (HMDB): Nonadecane 
*Food Component Database(FooDB): Nonadecane 
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Nonadecane 
*Pherobase: Floral Compound - 19Hy 
*Pherobase:  Semiochemical - 19Hy
Saksan 250. jalkaväkidivisioona

**250. jalkaväkidivisioona** () oli toisessa maailmansodassa Saksan maavoimien jalkaväkiyhtymä, joka koottiin vapaaehtoisista espanjalaisista. Se tunnetaan nimellä **sininen divisioona** (). Divisioona sai jopa oman mitalin kunnostauduttuaan Leningradin piirityksessä 1943.

## Perustaminen
Divisioonan muodostamista ehdotti Espanjan johtaja Francisco Francon luotetuin neuvonantaja ja Espanjan ulkoministeri Ramón Serrano Súñer. Joukko muodostettiin, jotta Espanja välttyisi sodanjulistukselta länsiliittoutuneille sen jälkeen kun Saksa hyökkäsi Neuvostoliittoon vuonna 1941. Vapaaehtoisten rekrytointi alkoi 28. kesäkuuta ja divisioonaan ilmoittautui suuri joukko falangistien kannattajia. Espanjan asevoimat halusi säilyttää divisioonan valvonnan eikä luovuttanut vastuuta falangisteille, minkä seurauksena vakinaisessa palveluksessa olevia upseereita sijoitettiin sen johtotehtäviin ja joukkoihin liitettiin vakituisen armeijan rivisotilaita.

Divisioona muodostettiin espanjalaisista ja muutamasta sadasta portugalilaisesta vapaaehtoisesta. Perustamispäivänä Grafenwoehrin koulutuskeskuksessa 20. heinäkuuta 1941 sen vahvuus oli 14&nbsp;000 sotilasta.

## Historia

Divisioona lähetettiin pian perustamisen jälkeen itärintamalle Novgorodiin pohjoiseen armeijaryhmään, jonka mukana se osallistui taisteluihin Novgorodin–Leningradin ja Ilmajärven alueilla vuoden 1941 lopulta alkuvuoteen 1942. Divisioonalla oli suuri merkitys torjuttaessa puna-armeijan talvihyökkäystä, jolloin se kärsi 8&nbsp;000 sotilaan tappiot kaatuneina, haavoittuneina, vangittuina ja paleltuneina.

Saatuaan täydennyksiä Espanjasta divisioona siirrettiin Olhavan alueelle, missä se osallistui toiseen Laatokan taisteluun tammi-helmikuussa 1943 menettäen 3&nbsp;200 sotilasta. Taistelussa fusilieeripataljoona menetti 90 prosenttia vahvuudestaan, mutta divisioona piti asemansa torjuen puna-armeijan hyökkäyksen. Divisioona osallistui Leningradin piirityksen valvontaan lokakuuhun 1943, jolloin Franco pyysi divisioonan kotiuttamista. Divisioona lakkautettiin virallisesti 20. lokakuuta 1943. Noin puolet divisioonan henkilöstöstä jatkoi kuitenkin palvelustaan Waffen-SS:ssä sodan loppuun.

## Komentajat
Divisioonankomentajat:
* kenraalimajuri Agustin Muñoz Grandes 20. heinäkuuta 1941 – 13. joulukuuta 1942
* kenraaliluutnantti Emilio Esteban-Infantes Martin 13. joulukuuta 1942 – 20. lokakuuta 1943

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* The 250. Infanterie-Division by Jason Pipes
* Spanish Blue Division Awards
Worlds

__NOTOC__

**Worlds** on yhdysvaltalaisen elektronisen musiikin tuottaja Porter Robinsonin ensimmäinen studioalbumi. Albumin tyylilaji on erilainen kuin muissa Porter Robinsonin kappaleissa. Albumin julkaisi Virgin EMI Records ja Astralwerks 12. elokuuta 2014.

## Kappaleet

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Metacritic: 63/100
* Pitchfork: 6.9/10
* Spin: 8/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Discogs: Worlds - albumi discogs.com -sivustolla
Wauhaus

**WAUHAUS** on monitaiteinen taidekollektiivi. Sen ohjelmistoon kuuluu nykyteatteria, esitystaidetta, tanssiteoksia, sosiaalista koreografiaa, konsepteja ja työpajoja. Sen keskeisimmät jäsenet ovat skenografi Laura Haapakangas, ohjaaja Juni Klein, lavastaja ja valosuunnittelija Samuli Laine, äänisuunnittelija Jussi Matikainen, koreografi Jarkko Partanen, mediataiteilija Jani-Matti Salo, äänisuunnittelija Heidi Soidinsalo ja tuottaja Julia Hovi.

WAUHAUSin teokset ovat kokonaisvaltaisia tapahtumia. Ne käsittelevät usein ajankohtaisia aiheita, ja niissä yhdistyvät kokonaisvaltainen audiovisuaalinen ilmaisu ja tietoisuus taideperinteistä. Ryhmän teoksia ovat muun muassa elokuussa 2017 Kiasma-teatterissa esitetty *The Church of Internet*, joka oli eräänlainen muistojuhla sosiaalisen median kuolleille henkilöille. Lokakuussa 2017 ensi-iltansa sai Uuden tanssin keskus Zodiakissa *Private Dancer*, jossa yleisö osallistuu kuuntelemalla, havainnoimalla ja fansioimalla yhdessä tai yksin kuulokkeiden kautta.

WAUHAUS sai marraskuussa 2017 näyttämö- ja esitystaiteen valtionpalkinnon. Palkintoperusteluiden mukaan ryhmän teokset ovat olleet omaäänisiä, rohkeita, uudistavia ja onnistuneita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ryhmän kotisivut
Fysiikkaperusteinen renderöinti

**Fysiikkaperusteinen renderöinti** () on joukko renderöintitekniikoita, joilla pyritään saamaan realistisempaa grafiikkaa mallintamalla valon käyttäytymistä (fotorealismi). PBR perustuu approksimaatiolle todellisuudesta, joka perustuu fysiikan periaatteisiin. Fysiikkaperusteisen renderöinnin tavoitteena on realistisempi tulos kuin Phong tai Blinn-Phong -valaistusmalleilla, sekä että materiaalit näyttävät oikeanlaisilta valaistuksen muuttuessa.

PBR on käytössä muun muassa reaaliaikaisessa tietokonegrafiikassa kuten videopeleissä, joissa tavoitteena on realistisempaa grafiikkaa ilman säteenseurannan laskennallista vaativuutta.

Koska renderöintiin vaikuttaa suuri määrä eri asioita ja toteutukset vaihtelevat fysiikkaperusteista renderöintiä kutsutaan enemmän konseptiksi kuin tiukasti määritellyiksi säännöiksi. Yhteisenä tavoitteena on mahdollisimman suuri tarkkuus.
Renderöinnin laskentaan vaikuttavia tekijöitä ovat esimerkiksi valaistus, pinnan muodot, materiaalit, kamerat ja näytteistys. 
Menetelmän tarkoituksena on tuottaa grafiikkaa erilaisiin valaistusolosuhteisiin vähemmällä työmäärällä. Menetelmä keskittyy muun muassa seuraaviin osa-alueisiin:
* heijastuminen
* diffuusio
* läpinäkyvyys ja läpikuultavuus
* energian säilyvyys
* metallisuus
* fresnel-kuvio

Valon aallonpituus on merkittävä tekijä useissa kohdissa. Eräitä käsitteitä ovat energian säilyvyys (pinta ei voi heijastaa enempää valoa kuin siihen kohdistuu), albedo (pinnan perusväri), mikropinta (karkeus, tasaisuus) ja heijastavuus (paljonko valoa pinta heijastaa, spekulaarisuus, metallisuus).

Tekniikkaa on käytetty muun muassa *[[Remember Me (videopeli)|Remember Me]]* -videopelin valaistuksessa. Menetelmä valittiin helpottamaan resurssien uudelleenkäyttöä ja vähentämään pelin tuotantoaikaa. Pelissä käytetään muokattua versiota Unreal Engine 3 -pelimoottorista, jossa käytetään Blinn microfacet -nimellä tunnettua menetelmää. Blinn microfacet on fysiikkapohjainen toteutus pinnan ja valon reaktiosta, joka mallinnetaan *Bidirectional Reflectance Distribution Function* (BRDF) -menetelmällä.

Suomalaisista peleistä *[[Wreckfest]]* on yksi tekniikkaa käyttävistä ajopeleistä.

## Vaikutus
Matt Pharr, Greg Humphreys ja Pat Hanrahan on palkittu konseptien formalisoinnista ja referenssitoteutuksesta fysiikkaperusteiselle renderöinnille, joka on julkaistu heidän kirjassaan.
Myös termiä *Physically Based Shading* on käytetty toisinaan.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* Physically Based Rendering:From Theory To Implementation, kirjan verkkoversio
Matts Kankkonen

**Matts Gustafsson Kankkonen** (1815 – 16. heinäkuuta 1899 Rödsö, Kokkolan maalaiskunta) oli suomalainen, Kokkolan maalaiskunnassa asunut talonpoika ja hylkeenpyytäjä, jolla oli merkittävä osuus Oolannin sodan aikana kesäkuussa 1854 käydyssä Halkokarin kahakassa.

Englannin laivaston uhatessa takavarikoida Kokkolan satamassa olleet kauppalaivat ja hävittää Halkokarilla sijainneet Kokkolan porvarien varastot kauppaneuvos Anders Donner kokosi noin sadan miehen vapaaehtoisjoukon, joka yhdessä venäläisen sotaväen kanssa onnistui torjumaan englantilaisten maihinnousuveneet niin sanotussa Halkokarin kahakassa 7. kesäkuuta 1854. Vapaaehtoisjoukkoon kuulunut talonpoika Kankkonen oli hylkeenpyytäjänä hankkinut tarkat ampumataidot ja juuri hänen on kerrottu ampuneen jo heti ensimmäisessä yhteislaukauksessa maihinnousuyritystä johtaneen luutnantti Carringtonin.

Halkokarin tapaus teki Kokkolan vapaaehtoisista niin maineikkaita, että Venäjän keisari Nikolai I antoi heille useita lahjoja ja kunnianosoituksia. Kankkoselle lahjoitettiin muun muassa Pyhän Yrjön hopeamitali ja kaksi kivääriä. Kankkosesta ja kauppaneuvos Donnerista tilattiin keisarin määräyksestä myös vuonna 1856 valmistuneet Wladimir Swertschkoffin maalaamat muotokuvat, jotka sijoitettiin Helsingin keisarilliseen palatsiin eli nykyiseen Presidentinlinnaan, missä ne ovat tänäkin päivänä. Presidentti Martti Ahtisaari kertoi Kankkosen muotokuvan olleen hänen suosikkinsa Presidentinlinnan taideteoksista.

## Lähteet
Dragon’s Dogma

**Dragon's Dogma** on Capcomin julkaisema toimintaroolipeli. Peli on julkaistu vuonna  PlayStation 3 ja Xbox 360 konsoleille. Päivitetty ja laajennettu versio **Dragon's Dogma: Dark Arisen** on julkaistu PlayStation 3:lle, PlayStation 4:lle, Windowsille, Xbox 360:lle ja Xbox Onelle.

## Vastaanotto
IGN antoi pelin alkuperäiselle versiolle arvosanaksi 7.9/10 arvostelussaan.

Muropaketti antoi pelin *Dark Arisen* -versiolle arvosanaksi neljä tähteä viidestä.

## Myynti
Peli on Capcomin yli miljoonan kappaleen myyntiin yltäneiden ”platina”-pelien listalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Pelin kotisivut
Coda (tiedostojärjestelmä)

**Coda** on Carnegie Mellon -yliopistossa vuonna 1987 kehitetty hajautettu levyjärjestelmä. Coda on kehitetty Andrew File System version 2 pohjalta.

Coda on saatavilla muun muassa Linux-alustalle.

Codan pohjalta kehitettiin InterMezzo-levyjärjestelmä, joka oli myös osana Linux-kerneliä.
InterMezzo poistettiin Linuxin 2.6 -versioista, kun sen kehitys lopetettiin ja kehittäjät alkoivat kehittää Lustre-tiedostojärjestelmää Cluster File Systems -yhtiössä vuonna 2001.

## Lähteet
Cgroups

**cgroups** () on Linux-ytimen ominaisuus järjestelmän ylläpitoon ja hallintaan. Ominaisuudella voidaan järjestää prosessit hierarkiaan, jonka mukaan tehtäville voidaan asettaa rajoituksia resursseille kuten muistin ja suoritinajan käytölle.
Ominaisuutta voidaan käyttää suoritettavien toimintojen *jäädyttämiseen* esimerkiksi eräajon pysäyttämiseen ja jatkamiseen myöhemmin levylle tallennetun tilan mukaan.

Ominaisuuden ensimmäinen versio on lisätty ytimen versiossa 2.6.24 tammikuussa 2008. Ominaisuutta käytetään käyttöjärjestelmätason virtualisoinnissa hyväksi.

Linux-versiossa 4.14 on lisätty tuki säikeistysmoodille.

cgroup-ryhmittelyä tukevat useat sovellukset kuten Docker, Hadoop, HTCondor, Kubernetes, LXC ja Mesos.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Introduction to Control Groups (Cgroups) 
* Control Group v2
Roso-orakas

**Roso-orakas** (*Sarcodon scabrosus*) on suomuorakkaisiin kuuluva orakas. Se on hyvin karvaan makuinen eikä sovellu syötäväksi. Sen voi sekoittaa männyn- (*S. squamosus*) ja kuusensuomuorakkaisiin (*S. imbricatus*). Roso-orakkaan lakki on punertavan ruskea, vanhempana ruskeiden suomujen peitossa ja halkeilee usein rosoiseksi. Roso-orakkaan malto jalan tyvellä on sinivihreää ja haju jauhomainen. Männynsuomuorakkaan malto on vaaleaa, mutta jalan tyveltä tummanruskeaa, kuusensuomuorakkaan malto on kauttaaltaan vaaleanruskehtavaa.

## Ulkonäkö ja koko
Roso-orakkaan lakki on noin 4–14 cm leveä, kupera tai laakea, kuoppakeskustainen, nuorena se on sileä ja samettipintainen, myöhemmin suomuinen ja keskeltä halkeilee rosoisesti. Pohjaväri kellertävä, lakkia peittävät suomut ovat punertavanruskeita. Usein suomut niin suuria, että koko lakki vaikuttaa ruskealta. Piikistö nuorena kellertävänvalkoinen, myöhemmin punertavanruskea, piikit eli orat 1–8 mm pitkiä. Jalka on 2,5–20 cm pitkä, 1–3 cm paksu, tyveen kapeneva, tyvestä kapeampi, hieno nukkainen, nuorena punertavanruskea, vanhemmiten lakin suomujen värinen, tyvestä harmaa tai sinivihreä. Malto on vaaleanruskeaa, jalan tyvestä sinivihreää. Maku kitkerä, haju jauhomainen. Itiöpöly on ruskeata.

## Levinneisyys
Roso-orakas kasvaa kuivissa kangasmetsissä ja männikoissä boreaalisella vyöhykkeellä. Roso-orakas on männyn juurisieni. 

## Kasvupaikka ja elinympäristö
Roso-orakas kasvaa harvinaisena kangasmetsissä männyn seuralaisena Etelä- ja Keski-Suomessa. Itiöemät ilmestyvät elo–syyskuussa. 

## Käyttö
Ei kelpaa syötäväksi. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*MushroomExpert.Com: Sarcodon scabrosus 
*Mushroom Observer: Name: ''Sarcodon scabrosus'' (Fr.) P. Karst. 
*''Sarcodon scabrosus'' Skrovlig taggsvamp
Linuxin tarina

**Linuxin tarina** on kirja Linuxin kehityksestä sekä sen kehittäjästä Linus Torvaldsista. Kirjan on kirjoittanut Tuula Nikkanen ja sen on julkaissut Satku vuonna 2000.

Kirjassa kerrotaan myös muista Linux-kehittäjistä sekä yrityksien kaupallisesta näkökulmasta.

## Lähteet
*
The Linux Programming Interface

**The Linux Programming Interface** on kirja Linux-ytimen ja GNU C-kirjaston (glibc) ohjelmointirajapinnoista (API).

Kirja on kirjoitettu ytimen versiolle 2.6.35 ja glibc versiolle 2.12.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kirjan tiedot julkaisijan sivuilla
KPC Records

**KPC** tai **KPC Records** on suomalainen hip hop -kollektiivi. Sen perustivat jyväskyläläiset rap-artistit Rekami, Are ja Gettomasa vuonna 2013 Kortepohjassa. Muita KPC Recordsia edustavia artisteja ovat Joosu J, Lyttä, Kriso K, Tohtori Getto sekä edesmennyt Mike Mo.

KPC Records toimi aiemmin myös levymerkkinä, jonka kautta julkaistiin muun muassa Gettomasan ja Ruubenin albumi *[[Vellamo LP]]* (2014) ja Aren albumi *[[Raaka ja leikkaamaton|Raaka ja Leikkaamaton]]* (2015).

Nimi KPC tulee joko sanoista Kortepohja City tai Kortepohja Crew.

## KPC Tour
Marras-joulukuussa 2022 järjestetyllä KPC Tour -kiertueella olivat mukana Gettomasa, Shakkii, Are, Kriso, Rekami, Lyttä, Tohtori Getto, Axel Kala, Pyrythekid ja Aaro630. Kiertue alkoi Jyväskylän jäähallista 12. marraskuuta ja päättyi Oulun Tullisaliin 17. joulukuuta. Esiintymispaikkoja olivat myös Tampereen Pakkahuone, Turun Logomo ja Helsingin Kaapelitehdas.

## Katso myös
* Skill Street Entertainment

## Lähteet
Ristananna Tracey

**Ristananna Tracey** (s. 9. toukokuuta 1992 Kingston, Jamaika) on jamaikalainen 400 metrin aitajuoksun MM-mitalisti. Hän edustaa jamaikalaisessa Spanish Townissa toimivaa Sprint Tech Track Clubia. Hän on pituudeltaan 178&nbsp;cm.

Tracey sijoittui 400 metrin aitajuoksussa kahdeksanneksi Bressanonen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009 ja viidenneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Monctonissa 2010. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuden 400 metrin aitajuoksussa ja 4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;metrin viestissä 2010.

Tracey karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä MM-kilpailuissa Daegussa 2011 ja Moskovassa 2013 sekä alkuerissä Pekingissä 2015. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui viidenneksi silloisella ennätyksellään 54,15. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti pronssia ennätysajallaan 53,74.

## Lähteet
Linux Device Drivers

**Linux Device Drivers** on kirja Linux-ytimen laiteajurien ohjelmoinnista.

Kirjan kolmas painos on Linux-ytimen versiolle 2.6.10 ja saatavilla Creative Commons -lisenssillä.

Kirjan toinen painos on tehty ytimen versiolle 2.4 ja on saatavilla GNU Free Documentation -lisenssillä.

## Lähteet
Pamela Dutkiewicz

**Pamela Dutkiewicz** (s. 28. syyskuuta 1991 Wattenscheid, Saksa) on saksalainen 100 metrin aitajuoksun MM-mitalisti. Hän edustaa TV Wattenscheid -seuraa ja on pituudeltaan 170&nbsp;cm.

Dutkiewicz keskeytti 100 metrin aitajuoksun loppukilpailun Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016. Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui välierissä. Hän saavutti Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017 pronssia 60 metrin aitajuoksussa ajalla 7,95. Hän voitti 100 metrin aitajuoksun Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa 2017. Lontoon MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia ajalla 12,72. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sai hopeaa niin ikään ajalla 12,72.

Dutkiewicz juoksi 100 metrin aitajuoksuennätyksensä 12,61 Weinheimissa 27. toukokuuta 2017. 60 metrin aidat hän on juossut hallissa aikaan 7,79 Leipzigissa 18. helmikuuta 2017. Hän on voittanut Saksan-mestaruuden ulkoradoilla 100 metrin aitajuoksussa 2017 ja 2018 sekä sisäradoilla 60 metrin aitajuoksussa 2017 ja 2019.

## Lähteet
Courtney Frerichs

**Courtney Frerichs** (s. 18. tammikuuta 1993 Barrington, Illinois) on yhdysvaltalainen 3&nbsp;000&nbsp;metrin estejuoksun olympia- ja MM-mitalisti.

Frerichs karsiutui 3 000 metrin estejuoksun alkuerissä Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012. Hän voitti NCAA:n estejuoksumestaruuden 2016. Rio de Janeiron olympialaisissa hän sijoittui estejuoksussa 11:nneksi. Hän saavutti Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hopeaa 3&nbsp;000&nbsp;metrin estejuoksussa ennätysajallaan 9.03,77. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän oli samassa lajissa kuudes. Hän saavutti vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hopeaa 3&nbsp;000&nbsp;metrin estejuoksussa ajalla 9.04,79. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui kuudenneksi.

Frerichs juoksi 3&nbsp;000&nbsp;metrin estejuoksun Pohjois-Amerikan ennätyksen 9.00,85 Monacossa heinäkuussa 2018. Hän paransi ennätyksen aikaan 8.57,77 Eugenessa 21. elokuuta 2021.

## Henkilökohtaiset ennätykset
### Ulkoradoilla

### Sisäradoilla

## Lähteet
Grottaglie

**Grottaglie** on kunta Taranton maakunnassa Apuliassa Italiassa. Grottagglien asukasluku on 31&nbsp;890 (2017). Kunta tunnetaan taidekeramiikastaan ja viineistään.

## Historia
Grottaglien nimi tulee latinankielisestä nimestä *Cryptae Aliae*, joka tarkoittaa monta rotkoa. Alueella on asuttu jo paleoliittisellä kaudella. Roomalaisen Enniuksen uskotaan asuneen Grottaglien alueella.

Grottaglien ympäristössä on paljon kaivettuja luolia, jotka alueen asukkaat ovat kaivaneet todennäköisesti suojautuakseen saraseenien hyökkäyksiltä varhaiskeskiajalla. Luolia on hyödynnetty turvapaikkana myöhemminkin.

## Nähtävyyksiä
Grottaglieen rakennettiin piispanlinna Castello Episcopio 1300-luvulla. Se on barokkityylinen linna Grottaglien vanhankaupungin kupeessa. Linnassa toimii nykyään museo.

Kaupungin pääkirkko on *Chiesa Matrica* vuodelta 1372. Kirkko edustaa romaanista tyyliä. Toinen kirkko, *Chiesa di San Francesco Di Geronimo*, on vuodelta 1832.

Grottagliessa on de Félice -suvun palatsi Palazzo de Félice, joka on rakennettu 1767, sekä useita muita komeita palatsirakennuksia eri aikakausilta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla