open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Oryza sativa subsp. indica

***Oryza sativa'' subsp. ''indica*** on riisin alalaji. Sen jyvät ovat pidempiä kuin *[[Oryza sativa subsp. japonica|japonica]]*-alalajilla, jonka jyvät ovat lyhyempiä, pyöreämpiä ja kypsänä tahmeita, kun taas *O. s.* subsp. *indican* jyvät ovat kypsinä irtonaisia. Tärkkelyspitoisuus on kuitenkin molemmilla sama.

*Indica*-alalajia kasvatetaan pääasiassa trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla Intiassa, Kaakkois-Aasiassa ja Filippiineillä. Noin 80 prosenttia maailmassa tuotetusta riisistä *O. s.* subsp. *indicaa*. Lauhkeilla alueilla ja korkealla vuoristossa kasvatetaan yleensä *O. s.* subsp. *japonica* -alalajia. *O. s.* subsp. *indica* on korkeampi kuin *O. s.* subsp. *japonica* ja *O. s.* subsp. *indican* lehdet ovat kapeammat ja vaaleamman vihreät kuin *O. s.* subsp. *japonica* -alalajilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Henry Dundas

**Henry Dundas, Melvillen ensimmäinen varakreivi** (28. huhtikuuta 1742 – 28. toukokuuta 1811) oli skotlantilainen Tory-puolueeseen kuulunut poliitikko. Hän oli Britannian ensimmäinen sotaministeri (1794–1801) sekä viimeinen henkilö, jota vastaan Britanniassa on nostettu virkasyyte (*impeachment*). Hänen poliittinen uransa päättyi vuonna 1806 oikeudenkäyntiin, vaikka hän sai vapauttavan tuomion.

Dundas toimi vuosina 1804–1805 Yhdistyneen kuningaskunnan laivastoministerinä. Hän oli aiemmin toiminut ministeriön varainhoitajana, ja hänen epäiltiin käyttäneen ministeriön varoja omaksi hyödykseen. Hän joutui oikeuteen Britannian parlamentin ylähuoneessa mutta sai vapauttavan tuomion.

Dundasin poika oli meriministerinä toiminut poliitikko Robert Saunders Dundas ja pojanpoika vara-amiraali Richard Saunders Dundas.

Edinburghin keskustassa St Andrew Squarella on 42 metriä korkea Henry Dundasin muistomerkki. Se valmistui vuonna 1823. Insinööri Robert Stevenson käytti sen pystyttämiseen maailman ensimmäistä teollista tasapainonosturia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nellimin Pyhän kolminaisuuden ja pyhittäjä Trifon Petsamolaisen kirkko

**Nellimin Pyhän kolminaisuuden ja pyhittäjä Trifon Petsamolaisen kirkko** on ortodoksinen Lapin ortodoksiseen seurakuntaan kuuluva kirkko Nellimin kylässä Inarissa. Se on valmistunut tsasounaksi vuonna 1987 ja vihittiin kirkoksi vuonna 1988. Vihkimisen suoritti metropoliitta Leo. Tsasouna on pyhitetty Pyhälle Kolminaisuudelle ja Trifon Petsamolaiselle. Kirkon suunnitteli Seppo Latvala, ja sen esikuvana on käytetty Petsamon Yläluostarin kirkon vanhaa osaa. 

Kirkon yhteydessä sijaitsee hautausmaa, jolla on muun muassa neljän neuvostoliittolaisen sotilaan muistomerkki. 

## Lähteet
Suomen urheilu 1963

**Suomen urheilu 1963** käsittelee vuoden 1963 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.

## Vuoden urheilija

Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:

Erillisellä naisten listalla kuusi parasta olivat:

## Ampumahiihto

* Maailmanmestaruuskilpailujen henkilökohtaisessa 20 kilometrin kilpailussa Antti Tyrväinen saavutti hopeaa ja Hannu Posti pronssia. Joukkuekilpailussa Suomi saavutti hopeaa ja joukkueeseen kuului Tyrväisen ja Postin lisäksi Veikko Hakulinen.

## Autourheilu

* Jyväskylän suurajojen voittajaksi ajoi Simo Lampinen Saabilla.

## Jalkapallo

* Suomen maajoukkue pelasi viisi maaottelua. Olavi Laaksosen valmentama Suomi ei hävinnyt vuoden kolmesta Pohjoismaiden-mestaruusturnaukseen kuuluvasta ottelustaan yhtään mutta oli silti neljän vuoden lopputuloksissa neljäs eli viimeinen. Kesäkuun alussa Kööpenhaminassa Suomi pelasi Tanskan kanssa tasan 1–1, kesäkuun lopulla Helsingin olympiastadionilla Suomi voitti Norjan 2–0, ja elokuussa Tukholmassa Suomi ja Ruotsi pelasivat maalittoman tasapelin. Olympiakarsinnoissa Suomi hävisi Neuvostoliitolle vieraskentällä 7–0 ja kotona 0–4. Kai Pahlman teki vuoden kolmesta suomalaismaalista kaksi.
* Suomen-mestaruuden voitti Lahden Reipas, hopeaa sai Valkeakosken Haka ja pronssille sijoittui Åbo IFK.

## Jääkiekko

* Suomen-mestaruuden voitti Rauman Lukko, hopeaa sai Tappara ja pronssille sijoittui toinen tamperelaisseura Ilves.

## Jääpallo

* Maailmanmestaruuskilpailuissa Ruotsissa Suomi saavutti neljän joukkueen turnauksessa hopeaa.
* Suomen-mestaruuden voitti neljännen peräkkäisen kerran Oulun Palloseura, hopeaa sai kemiläinen Veitsiluodon Vastus ja pronssille sijoittui Warkauden Pallo -35.

## Koripallo

* Miesten Suomen-mestaruuden voitti kolmannen peräkkäisen kerran Helsingin Kisa-Toverit, hopeaa sai helsinkiläinen Torpan Pojat ja pronssille sijoittui Helsingin NMKY.
* Naisten Suomen-mestaruuden voitti neljännen peräkkäisen kerran Helsingin Työväen Uimarit, hopeaa sai helsinkiläinen Karhun Pojat ja pronssille sijoittui Lahden Sampo.

## Nyrkkeily

* Euroopan-mestaruuskilpailuissa Moskovassa, Neuvostoliitossa Antero Halonen saavutti pronssia alle 60-kiloisten sarjassa.
* Risto Luukkonen voitti ammattinyrkkeilyn kääpiösarjan Euroopan-mestaruuden voittamalla 9.12. Helsingissä 15-eräisessä ottelussa espanjalaisen Mimun Ben Alin.

## Yleisurheilu

* Pentti Nikula hyppäsi 2.2. Pajulahdessa Nastolassa seiväshypyn sisäratojen maailmanennätykset 500, 505 ja 510&nbsp;cm. Hänestä tuli lajissaan maailman ensimmäinen viiden metrin ylittäjä, sillä kukaan ei ollut ulkoradoillakaan aiemmin ylittänyt tätä korkeutta.
* Pentti Eskola ylitti pituushypyssä ensimmäisenä suomalaisena kahdeksan metrin rajan hyppäämällä 804&nbsp;cm 4.7. Helsingissä. Hän oli kauden maailmantilastossa kolmas.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Nikolai Pankin

**Nikolai Ivanovitš Pankin** (, 2. tammikuuta 1949 Moskova, Venäjän SFNT – 13. lokakuuta 2018) oli Neuvostoliittoa edustanut uimari, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Hän menestyi rintauinnissa.

Pankin voitti 100 metrin rintauinnissa olympiapronssia Méxicossa 1968. Hän kilpaili kesäolympialaisissa myös Münchenissä 1972 ja Montréalissa 1976 saavuttaen useita loppukilpailupaikkoja. Pankinin muihin saavutuksiin lukeutuivat muun muassa 200 metrin rintauinnin MM-pronssi Calissa 1975, 100 metrin rintauinnin Euroopan mestaruudet Barcelonassa 1970 ja Wienissä 1974 ja yhteensä neljä aikuisten rintauinnin maailmanennätystä, kaksi 100 ja kaksi 200 metrillä.

13. lokakuuta 2018 Pankinin uutisoitiin kuolleen 69-vuotiaana.

## Lähteet
* Nikolay Pankin Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Aleksi Varttinen

**Aleksi Mikael Varttinen** (s. 26. kesäkuuta 1997 Eura) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Puolan Polska Hokej Ligan GKS Katowicessa. Hän on pelannut juniorina myös hyökkääjänä.

## Ura
Varttinen aloitti jääkiekkoilun Panelian Raikkaassa. Hän siirtyi E-juniori-ikäisenä Porin Ässiin. Varttinen voitti kauden 2016–2017 päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa. 

Kesällä 2018 Varttinen harjoitteli niin ikään try-out -sopimuksella Ässien SM-liigajoukkueen ringissä. Syyskuussa Ässät lainasi hänet yhden Suomen Cupin ottelun ajaksi Suomi-sarjajoukkue Karhu HT:hen. Varttinen debytoi kaudella 2018–2019 myös SM-liigassa. Hän teki liigadebyyttinsä 13. lokakuuta 2018 paikallisvastustaja Rauman Lukkoa vastaan. Varttinen merkittiin Ässien seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa lopulta 10.34 minuuttia. Muutamaa päivää myöhemmin Varttinen sai Ässiin loppukauden kattavan jatkosopimuksen. Helmikuussa 2019 hän teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Varttinen teki liigauransa avausmaalin 1. maaliskuuta 2019 vieraissa KooKoota vastaan. Kaikkiaan hänen tulokaskautensa 2018–2019 toi 49 runkosarjaottelussa tehot 1+3=4. 

Kaudella 2019–2020 Varttinen pelasi Ässissä 14 runkosarjaottelua. Marraskuussa 2019 seura lainasi hänet alustavasti 18. joulukuuta asti ulottuvalla sopimuksella Mestiksen nousijajoukkue Kajaanin Hokkiin, jossa Varttinen pelasi kuusi ottelua. Tammikuussa 2020 Ässät lainasi hänet toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Savonlinnan Pallokerhoon, jossa Varttinen jatkoi siirtotakarajan jälkeen ja pelasi siellä kaikkiaan yhdeksän ottelua. Kauden 2020–2021 hän pelasi kokonaan SM-liigassa tehden siellä yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 3+2=5.

Varttinen siirtyi kaudeksi 2021–2022 vuoden mittaisella sopimuksella Slovakian Extraligan HK 32 Liptovský Mikulášiin.

Heinäkuussa 2022 Varttinen teki kauden 2022–2023 kattavan ja kahden kuukauden tryoutin sisältävän sopimuksen Pelicansin SM-liigajoukkueen kanssa. Hän kuitenkin loukkaantui viikko ennen runkosarjan alkua. Varttinen ehtinyt pelata otteluakaan, kunnes lokakuussa Pelicans vahvisti, että hän ei jatka joukkueessa. Seuraavana päivänä Varttisen uutisoitiin siirtyvän marraskuun maaottelutaukoon asti kestävällä sopimuksella Vaasan Sportiin. Marraskuussa 2022 Varttisen sopimusta jatkettiin joulutaukoon asti. Joulukuun lopulla Sport tiedotti, että hänen sopimustaan ei jatketa. Tammikuussa 2013 Varttinen siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella sopimuksella Puolan Polska Hokej Ligan GKS Katowiceen. Hän jakoi kuudella syöttöpisteellään sarjan pudotuspelien puolustajien syöttöpörssin voiton viiden muun pelaajan kanssa. Varttinen voitti kauden päätteeksi Puolan-mestaruuden. Heinäkuussa 2023 hän teki Katowicen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

## Muuta
Varttisen isoveli Matias pelaa hyökkääjänä Saksan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oberliga-joukkue MEC Halle 04:ssa. Veljekset pelasivat kaudella 2018–2019 joukkuetovereina Ässien SM-liigajoukkueessa. Aleksi Varttinen harrasti lapsena myös jalkapalloa Euran Pallossa.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Tanskan väestö

**Tanskan väestö** tarkoittaa Tanskassa asuvia ihmisiä. Tanskan väkiluku oli 2018 vuoden huhtikuussa 5&nbsp;785&nbsp;864. 

## Väestönmuutokset
Väestönmuutokset 1970-2017.

## Väestöennuste
Väestöennuste 2020-2060:

## Syntyvyys

Tanskassa oli keskimäärin 10,4 syntymää/nainen vuonna 2012. 1950-luvulla Tanskan hedelmälisyys luku oli 2,6. Vuonna 1983 se oli 1,4. Se nousi sen jälkeen ja on nykyisin noin 1,7-1,8.

## Elinajanodote
Elinajanodote Tanskassa 1950-2015:

## Kielet
Tanskan ainoa virallinen kieli on tanska, mutta fäärillä, grönlannilla ja saksalla on vähemmistökieli asemat.

### Fääri
Fääri on Färsaarien virallinen kieli. Fäärillä on 45 000 puhujaa Färsaarilla ja 21 000 puhujaa Tanskassa.

### Grönlanti
Vuodesta 2009 lähtien, grönlanti on Grönlannin ainoa virallinen kieli. Tanskassa sitä puhuu noin 7 000 ihmistä.

### Saksa
Saksan kielellä on virallinen vähemmistökielen asema Etelä-Tanskassa. 15 000-20 000 saksalaista asuu Etelä-Tanskassa, joista 8 000 puhuu saksaa.

## Uskonto
Suurin osa tanskalaisista ovat luterilaisia. Vuonna 2019 74,7 prosenttia oli Tanskan kansankirkon jäseniä. 

Muslimeja on arviolta 306&nbsp;000 eli 5,3 prosenttia väestöstä.

Buddhalaisia on 30&nbsp;000 eli 0,5 prosenttia väestöstä ja Hindulaisia 8&nbsp;000 eli 0,1 prosenttia väestöstä.

## Suurimmat kaupungit
Luettelo Tanskan suurimmista kaupungeista:

# Kööpenhamina 1 295 686
# Aarhus 269 022
# Odense 176 683
# Aalborg 113 417
# Esbjerg 72 261
# Randers 62 563
# Kolding 60 300
# Horsens 58 480
# Vejle 55 876
# Roskilde 50 393

## Maahanmuuttajat

Tanskassa oli vuoden 2022 lopussa 692 345 maahanmuuttajaa ja 211 667 maahanmuuttajien jälkeläisiä. Yhteensä heitä oli 904 012, eli 15,2 prosenttia Tanskan väestöstä. 

Alla olevassa taulukossa on 15 maata, joista on eniten maahanmuuttajia ja heidän jälkeläisiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ateenan liitto

**Ateenan liitto** tai **Ateenan meriliitto** voi viitata seuraaviin:

* Deloksen meriliitto, kreikkalaisten kaupunkivaltioiden liitto vuosina 478–404 eaa.
* Toinen Ateenan liitto, kreikkalaisten kaupunkivaltioiden liitto vuosina 378–355 eaa.
Luettelo Deloksen meriliiton jäsenistä

Tämä on **luettelo Deloksen meriliiton jäsenistä**. Se luettelee Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon 400-luvulla eaa. kuuluneet polikset eli kaupunkivaltiot sekä muut liiton verotusluetteloissa esiintyvät kaupungit. Ateena mukaan lukien yksittäisiä jäseniä tunnetaan 336.

Sarakkeiden selitykset:
* *Kaupungin nimi*: Jäsenenä olleen poliksen tai muun kaupungin nimi.
* *Polis?*: Oliko jäsenenä ollut kaupunki varsinainen polis eli itsenäinen kreikkalainen kaupunkivaltio. Merkintöjen selityksestä, katso: luettelo antiikin Kreikan poliksista ja muista kaupungeista.
* *Alue antiikin aikana*: Antiikin aikainen maakunta, saariryhmä tms.
* *Verotusalue*: Vuodesta 422 eaa. Ateenalle rahaveroa eli eräänlaista jäsenmaksua maksaneet kaupungit oli jaettu viiteen verotusalueeseen (*foros*).
* *Verotusluetteloissa?* Esiintyykö kaupunki Ateenan ylläpitämissä liiton verotusluetteloissa (katso: Deloksen meriliiton verotusluettelot).
** Sarakkeeseen (1) on merkitty ruksi, jos kaupunki esiintyy liiton vero-osuusluetteloissa, eli oli todellisuudessa maksanut rahaveroa Ateenalle ainakin yhtenä vuonna. Sarakkeeseen on merkitty viiva, jos kaupungin nimi ei esiinny luetteloissa suoraan, vaan niissä esiintyy vain koko saaren nimi tarkoittaen kaikkia sen poliksia.
** Sarakkeeseen (2) on merkitty ruksi, jos kaupunki esiintyy pelkästään liiton veromääräysluetteloissa, eli Ateena ainakin vaati kaupungilta rahaveroa, mutta ei ole tietoa, maksettiinko sitä.
** Jos kummassakaan sarakkeessa ei ole merkintää, kaupungin tiedetään muuta kautta olleen liiton jäsen.

## Katso myös

* Luettelo antiikin Kreikan poliksista ja muista kaupungeista
* Luettelo antiikin Kreikan poliksista alueittain

## Lähteet

* 
*
No Ordinary Family

**No Ordinary Family** on yhdysvaltalainen scifiä ja komediaa sekoittava draamasarja, jonka loivat Greg Berlanti ja Jon Harmon Feldman. Sen esittäminen alkoi Yhdysvalloissa ABC-kanavalla 28. syyskuuta 2010.

Sarjassa seurataan Powellin perhettä heidän saatuaan erikoiskykyjä sen jälkeen kun joutuivat tekemään lentokoneella hätälaskun Brasiliassa Amazonin sademetsän alueella. Tuon jälkeen kotiin Yhdysvaltoihin päässeen perheen arki muuttuu kun ilmenee ettei erikoiskykyjen kanssa eläminen ole ihan helppoa.

Toukokuussa 2011 ABC kertoi lopettavansa sarjan tuottamisen heikkojen katsojamäärien takia.

## Näyttelijät

## Tuotanto
ABC tilasi sarjasta pilottijakson tammikuussa 2010. Samalla sen käsikirjoittajiksi nimettiin Greg Berlanti ja Jon Harmon Feldman.

Ensimmäinen roolivalinta tehtiin helmikuussa 2010, kun Michael Chiklis valittiin esittämään perheen isää, Jim Powellia. Maaliskuussa Julie Benz nimettiin esittämään Jimin vaimoa, Stephanie Powellia.

Toukokuussa 2010 ABC kertoi ottaneen sarjan loppuvuoden esityslistalleen.

## Vastaanotto
Sarja on saanut enimmäkseen hyvää palautetta. Metacritic antoi sille arvioksi 65/100 pistettä ja Rotten Tomatoes 73%.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* ''No Ordinary Family'' TV.com sivustolla
Anastasia Kulikova

**Anastasia Kulikova** (; s. 15. helmikuuta 2000 Rjazan, Venäjä) on venäläissyntyinen, nykyään Suomea edustava vasenkätinen tennispelaaja, joka edustaa seuratasolla HVS-Tennistä.

Kulikova sijoittui junioreiden maailmanlistalla parhaimmillaan 69:nneksi tammikuussa 2018. Kulikova on sijoittunut WTA-maailmanlistalla kaksinpelissä parhaimmillaan sijalle 193 toukokuussa 2022. Kulikova on harjoitellut usean vuoden Suomessa ja sai SM-kelpoisuuden vuonna 2017. Suomen kansalaisuuden ja Fed Cup -edustusoikeuden Kulikova sai maaliskuussa 2019.

Kulikova on voittanut tenniksen kaksinpelin Suomen-mestaruuden kaksinpelissä vuosina 2017, 2018 ja 2020. Hän voitti Suomen-mestaruuden myös nelinpelissä 2017 ja 2018 Emma Laineen kanssa.

## Tennisura
Kulikova aloitti tenniksen pelaamisen seitsemänvuotiaana, ja muutti noin 10-vuotiaana Moskovaan, jossa harjoitteli tennisakatemiassa. Hän muutti 13-vuotiaana isovanhempiensa kanssa Suomeen, jossa pääsi heti valmennukseen Jarkko Niemisen tennisakatemiaan.

Vuonna 2017 Kulikova saavutti ensimmäisen ammattilaisturnausvoittonsa voitettuaan Tukholman 15 000 Yhdysvaltain dollarin ITF-turnauksen nelinpelin Viron Elena Malyginan kanssa. Loka-marraskuussa 2018 Kulikova voitti Tukholmassa kaksi ITF-turnausta kaksinpelissä. Heinäkuussa 2019 Kulikova voitti Tampereen 15 000 dollarin ITF-turnauksen kaksinpelin. Seuraavalla viikolla hän voitti samanarvoisen turnauksen Savitaipaleella. Loka-marraskuussa hän voitti Tukholman ITF-turnauksen ja joulukuussa Monastirissa. Maaliskuussa 2021 hän voitti Monastirissa 15 000 dollarin ITF-turnauksen. Kesäkuussa Kulikova pääsi välieriin 25 000 dollarin ITF-turnauksessa Madridissa, missä hävisi Olivia Gadeckille. Heinäkuussa hän eteni Lissabonin 25 000 dollarin ITF-turnauksen välieriin. Syyskuussa Kulikova pääsi samankokoisen turnauksen loppuotteluun Leiriassa, häviten siellä Jessika Ponchetille. Marras-joulukuussa hän hävisi samankokoisen turnauksen loppuottelussa Jablonec nad Nisoussa. Joulukuussa 2021 Kulikova pelasi ensimmäisessä WTA-turnauksessaan Etelä-Korean Soulissa edeten siellä välieriin. Turnaus oli alimman WTA-kategorian WTA125-turnaus. Turnauksessa sijoittamaton Kulikova päihitti neljänneksi sijoitetun Valentini Grammatikopouloun ja viidenneksi sijoitetun Arianne Hartonon, kunnes hävisi välierässä turnauksen voittaneelle Zhu Linille. Viimeksi suomalaisnainen oli WTA-tason turnauksen välierissä vuonna 1992.

Toukokuussa 2022 Kulikova saavutti 25 000 Yhdysvaltain dollarin ITF-turnausvoiton Splitissä. Kulikova karsi pääsystä Ranskan avointen pääsarjaan. Hän voitti toisella karsintakierroksella maailmanlistan sijalla 78 olleen Anastasia Potapovan, mutta hävisi ratkaisevalla kolmannella karsintakierroksella Ysaline Bonaventurelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Esko Saarinen

**Senob Esko Saarinen** (12. kesäkuuta 1914 Helsinki – 20. helmikuuta 1976 Helsinki) oli toimittajana, toimitussihteerinä ja päätoimittajana työskennellyt sanomalehtimies ja kirjeenvaihtaja, joka toimi myös puoluepolitiikassa ja tunnettiin pakinoitsijana. 

Esko Saarisen vanhemmat olivat ylikonemestari Senob Saarinen ja Hilma Akselina Stjerna. Hänen toinen puolisonsa vuodesta 1947 oli toimittaja Impi Oma Kulta Kursula. Ylioppilaaksi Saarinen tuli 1934. Hän opiskeli valtio-oppia ja kansantaloutta Helsingin yliopistossa, mutta siirtyi sitten lehtialalle työskennellen ensin *[[Nuori Voima|Nuoren Voiman]]* ja *Pohjois-Savon* palveluksessa. Saarinen toimi *[[Kymen Keskilaakso|Kymen Keskilaakson]]* päätoimittajana ja taloudenhoitajana 1941–1945, *Ilmatorjunta*-lehden päätoimittajana 1940–1941, *Nykyajan* päätoimittajana 1946–1949, Edistyspuolueen puoluesihteerinä 1946–1950 ja *Suomen puutalous* (*Paperi ja Puu*) -lehden toimitussihteerinä  1950–1952. Edistyspuolueen Uudenmaan piirijärjestön puheenjohtaja Saarinen oli 1948–1950 ja Vapaamielisten Liiton hallituksen jäsen 1950–1952. Saarinen toimitti vuonna 1952  teoksen *The Finnish Timber and Paper Calendar* Pentti Sahanterän kanssa. 

Saarinen työskenteli BBC:n ulkomaanpalvelun suomenkielisen osaston toimittajana Lontoossa 1952–1955 ja apulaisosastopäällikkönä 1955–1957 ja toimi samalla Yleisradion Lontoon kirjeenvaihtajana. *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* artikkelitoimittajaksi hän  tuli 1957. Saarinen julkaisi lehdessä myös pakinoita nimimerkillä "Penninen". *[[Kaleva (sanomalehti)|Kalevan]]* päätoimittajaksi Saarinen siirtyi 1966 ja hoiti tehtävää kuolemaansa saakka, samoin kuin jatkoi "Pennisen" pakinointia. 

## Lähteet
Danish Crown

**Danish Crown** on tanskalainen elintarvikealan yritysryhmä, joka on kasvanut yhdeksi maailman suurimmista lihanjalostajista. Se on maailman suurin sianlihan viejä ja Euroopan suurin sianlihan jalostaja. Danish Crown teurastaa 90 prosenttia Tanskan sioista. Yli puolet Tanskan maatalousviennistä tulee Danish Crownin kautta.

Yritysryhmän omistaa tanskalainen osuuskunta Leverandørselskabet Danish Crown AmbA. Danish Crown on kasvanut Tanskassa niin suureksi lihantuottajaksi, ettei maatalousmaa enää tahdo riittää tuotannon kasvattamiseen. Niinpä yhtiö on ostanut yrityksiä muualta Euroopasta.

Danish Crownin historia juontaa vuoteen 1887, jolloin Horsensiin perustettiin ensimmäinen tanskalainen teurastamo-osuuskunta. Niitä tuli paljon lisää, kunnes vuonna 1960 niitä alettiin yhdistää suuremmiksi kokonaisuuksiksi. Viimeiset suuret fuusiot olivat vuonna 1998, kun Danish Crown ja Vestjyske Slagterier yhdistyivät, ja vuonna 2002 kun mukaan tuli vielä Steff-Houlberg. Danish Crown toimi osuuskuntamuotoisena vuoteen 2010 saakka, kunnes liiketoiminta siirrettiin osuuskunnan omistamalle osakeyhtiölle ja sen tytäryhtiöille.

Vuonna 2004 Danish Crown tuli HK Ruokatalon kumppaniksi puolalaisen Sokołów-lihanjalostusyhtiön omistajana ostettuaan ruotsalaisen Lantbrukarnas Riksförbundin 22,5 prosentin osuuden siitä. Vuonna 2014 Sokolówista tuli Danish Crownin täysin omistama.

Danish Crown omisti aiemmin yhdysvaltalaisen lihanjalostusyhtiö Plumrose USA:n, kunnes myi sen vuonna 2017 brasilialaiselle JBS:lle.

## Lähteet
Jaakko Laurila

**Jaakko Laurila** (16. syyskuuta 1873 Isokyrö – 26. lokakuuta 1956 Helsinki) oli sanomalehtimies ja eduskunnan painatustöiden kanslian päällikkö. 

Jaakko Laurilan vanhemmat olivat poliisikonstaapeli Matti Laurila ja Elisabeth Perttilä ja puoliso vuodesta 1922 Aini Irene Yrjänäinen. Ylioppilaaksi Laurila tuli 1894 Vaasan lyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1903. Laurila aloitti lehtimiesuransa *[[Päivälehti|Päivälehden]]* palveluksessa 1902 ja siirtyi lehden lakkauttamisen jälkeen *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* ulkomaantoimittajaksi vuodesta 1905 vuoteen 1907, jolloin hän perusti *[[Uusmaalainen]]*-lehden ja tuli sen päätoimittajaksi. Sittemmin hän toimi *[[Laatokka (sanomalehti)|Laatokan]]*, *[[Kaleva (sanomalehti)|Kalevan]]* ja *Savo*-lehden päätoimittajana ja *[[Kauppalehti|Kauppalehden]]* palveluksessa, kunnes tuli ensin 1919 eduskunnan painatustöiden valvojaksi ja sitten painatustöiden kanslian päälliköksi, mistä tehtävästä hän jäi eläkkeelle 1951. Vuodesta 1923 Laurila oli myös valtioneuvoston kirjapainon ja julkaisuvaraston johtaja. Suomen Sanomalehtimiesten Liittoa perustamassa ollut Laurila kutsuttiin yhdistyksen kunniajäseneksi 1945. Nuorsuomalaisen Puolueen aktiivi Laurila oli puolueen viimeinen puoluesihteeri. Hänet tunnettiin myös suomentajana ja novellien kirjoittajana. Laurilan kirjoittamia runoja ja novelleja julkaistiin albumeissa sekä muun muassa Päivälehdessä, Pohjalaisessa ja Helsingin Sanomissa. 

## Lähteet
Edfun temppeli

**Edfun temppeli** on hyvin säilynyt temppeli Egyptissä. Se on rakennettu Ptolemaiosten hallitsijasuvun valtakaudella, 237–57 eaa. Se on Karnakin temppelin jälkeen toiseksi suurin Egyptin temppeleistä. Edfun kaupunki sijaitsee 115 km Luxorista. 

Temppeli on 138 metriä pitkä ja 76 metriä leveä. Se on rakennettu aikaisemman temppelin päälle. Rakennustyöt aloitettiin Ptolemaios III:n ja lopetettiin Ptolemaios XI:n valtakaudella. Ne keskeytyivät usein levottomuuksien takia. Seiniä koristavista korkokuvista on saatu tietoa temppelin käytöstä. Niissä on myös kansallismielistä aineistoa verhottuna uskonnolliseen kuvastoon.

Temppeli on omistettu Horukselle. Se on säilynyt niin hyvin, koska se hautautui autiomaan hiekkaan sen jälkeen, kun Horuksen palvominen kiellettiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Paakarla

**Paakarla** () on Turun Pansion kaupunginosan itäinen asuinalue. 

## Toimintoja ja rakennuskantaa
Paakarlaan kuuluvat muun muassa 1960-luvun lopulla rakennetut seitsenkerroksiset Lumikonkadun vuokrakerrostalot. Niiden pohjoispuolella Lumikonmäellä on vanha Pansion lentomajakka. Paakarlassa sijaitsevat Paakarlan seurakuntakeskus, Pansion nuorisotalo, Pansion koulu ja päiväkoti sekä Pansion Kisapuiston urheilukenttä. 

## Historiaa
Alkujaan Paakarla, kuten viereiset Perno, Pansio ja Hyrköinenkin ovat olleet alueen historiallisia kyliä. 

Paakarlan yksinäistalo kuului 1500-luvulta 1700-luvun lopulle Pernon kartanolle, kunnes tilan osti hovioikeuden auskultantti, lääninkamreeri Olof Wibelius. Hän rakennutti tilalle vuonna 1792 valmistuneen mansardikattoisen, kaksikerroksisen uuden päärakennuksen ja perusti sen ympärille kauniin puiston. Paakarlan uudeksi omistajaksi vuonna 1797 tuli tupakkatehtailija Rosendahl, joka kehitti puistoa edelleen. Paakarlan puisto ulottui asuinpihasta etelään Pohjoissalmen rantaan asti, ja siitä tuli 1800-luvulla turkulaisen herrasväen suosittu huvikävelypaikka. Puistosta kerrotaan Topeliuksen kuvateoksessa *[[Finland framställdt i teckningar]]* (1845–1852). 

1900-luvun alkuvuosikymmeniin asti Pansion, Paakarlan, Paavolan, Artukaisten ja Pahaniemen kylät olivat osa Raisiota kunnes tulivat liitetyiksi Turkuun vuonna 1931. Pernon kylän pääosa ja Pernon kartano liitettiin Raisiosta Turkuun 1967.
 
Nyt Paakarlan puiston paikalla on Pansion öljysataman säiliöitä. Tilan päärakennus siirrettiin vuonna 1928 Turun linnan puistoon, jossa se tuhoutui talvisodan pommituksissa 1940. Paakarlaan paikoilleen jäänyt toinen asuinrakennus purettiin 1970-luvun lopulla. Lumikonkadun varrelle rakennettiin kerrostaloja 1960-luvun lopulla. Kerrostaloja on myös Laivateollisuudenkadulla.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Kupila, Sanna. Paakarla. * Teoksessa:*
Getty Center

**Getty Center** on taidemuseo ja kulttuurikeskus Los Angelesissa. Siellä toimii J. Paul Gettyn museon lisäksi tutkimuskeskus, konservointilaitos ja Gettyn säätiö. Keskus avattiin vuonna 1997.

Keskuksen on suunnitellut Richard Meier. Sen kaksi siipeä myötäilevät kukkulana harjanteita, joille keskus on rakennettu. Museosiivessä on useita pieniä gallerioita ja 450-paikkainen auditorio. Toisessa siivessä on toimistotilojen lisäksi miljoonan teoksen kirjasto ja lukusaleja.

J. Paul Gettyn museon toiminta jakaantuu kahteen paikkaan: Getty Centerissä on eurooppalaista maalaus-, piirros-, kuvanveisto- ja valokuvataidetta, kuvitettuja käsikirjoituksia ja taideteollisuuden tuotteita, kun taas Getty Villa Malibussa keskittyy antiikin Kreikan ja Rooman historiaan. Museon tunnetuimpiin töihin kuuluvat Marino Marinin Angel of the Citadel (1950), Vincent van Goghin Iirikset (1889), Claude Monet’n Rouenin katedraali aamuvalossa (1894), James Ensorin Kristus saapuu Brysseliin (1889), André-Charles Boullen intarsiatyönä tekemä kaappi (1675-1680), Rembrandtin  Vanha mies sotilaspuvussa (1630-1631), ja Gentile da Fabrianon  Neitsyt Marian kruunaus (1420). 

Rakennusten väliin jäävässä tilassa on Robert Irwinin suunnittelema monimuotoinen puutarha.


Tiedosto:Getty USGS.jpg
Tiedosto:Getty 01.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lithos

**Lithos** on Carol Twomblyn vuonna 1989 suunnittelema kirjaintyyppi. Sen esikuvana ovat antiikin Kreikan 400-luvulla eaa. kiveen hakatut, karun geometriset kirjaimet. Kirjaintyyppissä on vain suuraakkoset, koska pienaakkosia ei tuolloin vielä ollut. Lithoksen selkeät perusmuodot ja leikkisä epäsymmetrisyys ovat tehneet tästä kirjaintyypistä erittäin suositun. Vuonna 2000 Twombly lisäsi fonttiin kreikan kielen tuen sekä kapiteelikirjaimet ja pienet numerot, ja päivitetty kirjaintyyppi sai nimen Lithos Pro. Lithos sopii parhaiten otsikoihin.

## Lähteet
*Itkonen, Markus: Kirjaintyypit ja tyyli. RPS-yhtiöt 2015. 

### Viitteet
Katja Nyberg (poliitikko)

**Katja Nyberg** (s. 1971) on ruotsalainen poliitikko, puoluekannaltaan ruotsidemokraatti. Hän on toiminut vuodesta 2018 valtiopäiväedustajana Tukholman kunnan vaalipiiristä.

Nyberg on ammatiltaan poliisi. Hänet valittiin Ruotsin valtiopäiville syyskuun 2018 vaaleissa, mitä ennen hän työskenteli Ruotsin keskusrikospoliisissa NOA:ssa (Nationella operativa avdelningen). Nyberg on valtiopäivien oikeusvaliokunnan jäsen.

Nyberg tuli mukaan ruotsidemokraattien toimintaan vuonna 2014, keskeisenä syynä puolueen maahanmuuttopoliittiset linjaukset. Hänet valittiin vuonna 2017 kaksivuotiskaudeksi puolueen Tukholman paikallisyhdistyksen hallitukseen. 

## Lähteet
YIT Chalets Waskia

Vaasan Vaskiluotoon suunnitellaan Scandic Waskian yhteyteen **tornirakennusta**, joka on 21 kerrosta korkea. Kerrostaloon on suunnitteilla pääsääntöisesti asuntoja ja se luo Vaasaan uuden maamerkin. Rakennuttajana ja suunnittelijana toimii rakennuskonserni YIT. 

## Lähteet
Espoon Palloseura (jalkapallo)

**Espoon Palloseura** (lyh. **EPS**, virallisesti **Espoon Palloseuran Jalkapallo ry**) on vuonna 1970 perustettu espoolainen jalkapalloseura. Kaudella 2024 EPS:n miesten edustusjoukkue pelaa Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla, Ykkösessä. Naisten edustusjoukkue pelaa Naisten Kakkosessa.

EPS voitti 2021 suomenmestaruuden T18 SM-sarjassa. Nuori joukkue pelasi myös itsensä Naisten 2022 Suomen Cupissa lohkovaiheeseen 24 parhaan joukkoon. Useampi joukkueen pelaaja on kutsuttu Suomen nuorisomaajoukkueisiin pelaamaan. Joukkueen valmentaja Arpad Mester palkittiin Suomen Palloliiton Captain's Ball 2021 -gaalassa vuoden tyttöjoukkueen valmentajana. Joukkue nosti myös EPS:n naiset vuoden 2021 päätteeksi pelaamaan Naisten Kakkoseen.

Omana seuranaan toimiva Espoon Palloseuran Jääkiekko on pelannut Suomi-sarjassa.

## Seuran kasvatteja (jalkapallo)
*Tapio Heikkilä
*Glen Kamara
*Lassi Lappalainen
*Saara Lappalainen
*Milla Punsar
*Linda Ruutu

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Espoon Palloseura
Hannele Laurila

**Hannele Laurila** on suomalainen iskelmäartistien manageri ja entinen malli. 

Hannele Laurila omisti manageri- ja ohjelmatoimisto Uniartists Oy:n, joka oli läheisessä yhteistyössä hänen miehensä Ari Laurilan johtaman levy-yhtiön Unirecords Oy:n  kanssa. Uniartists edusti Suomessa uutta toimintakulttuuria, jossa artistit olivat taustavoimien kehittämiä palvelutuotteita. Toisin kuin siihen saakka oli totuttu, artisti oli manageritoimiston palkkalistoilla. Ari Laurila tuotti muun muassa Laura Voutilaisen ensialbumin. Ari Laurila on "Kerran"-kappaleen alkuperäinen säveltäjä ja sanoittaja. Laurilan ensimmäisiä kiinnityksiä olivat 1990-luvulla Laura Voutilainen, Isto Hiltunen, Janne Hurme, Johanna Siekkinen ja Taivassatama.

Vuoden managerointisuhteen jälkeen Laura Voutilainen riitaantui manageriyhtiön kanssa ja halusi purkaa kohtuuttomana pitämänsä kolmen vuoden määräaikaisen sopimuksen. Asiasta nousi oikeusjuttu, jossa Uniartist Oy vaati Voutilaiselta neljän miljoonan markan korvauksia sopimusrikkomuksesta. Kesällä 1995 Kouvolan hovioikeus ratkaisi asian siten, että Voutilainen pääsi managerisopimuksesta irti. Koska tällaisesta ei ollut Suomessa ennakkotapausta, Voutilainen ja Laurila joutuivat maksamaan omat oikeudenkäyntikulunsa. Sittemmin Laurilan ja Voutilaisen välit ovat kuitenkin korjaantuneet.

Uniartists ja Unirecords saivat 1990-luvulla julkisuutta myös Johanna Siekkisen kappaleisiin kohdistuneiden plagiointisyytösten vuoksi. Hannele Laurilan mukaan kappaleista vastasi jugoslavialaistaustainen säveltäjä Michael Goodman. 

Vuosituhannen vaihteessa Laurila manageroi Maria Lundia ja ruotsalaista lapsitähteä Josefine Garlinea, joka kuitenkin lopetti uransa menetettyään isänsä ja veljensä Milanon lento-onnettomuudessa lokakuussa 2001. Tämän jälkeen Laurila vetäytyi pois julkisuudesta ja on toiminut terveydenhoidon tietojärjestelmien ja kiinteistönvälityksen parissa. Hän aloitti myös managerintyöt uudelleen vuonna 2014, jolloin hänen talliinsa kuuluivat lehtitietojen mukaan Nomi Enckell ja Mari Varjovirta.

Nuoruudessaan Laurila työskenteli mallina Laila Snellmanin Paparazzi-mallitoimiston listoilla.

## Lähteet
Vallinkoski (täsmennyssivu)

**Vallinkoski** ja **Wallinkoski** tarkoittavat seuraavia:

## Sukunimi
* Jorma Vallinkoski (1915–1980), Helsingin yliopiston kirjaston ylikirjastonhoitaja 
* Lola Odusoga ent. *Wallinkoski* (s. 1977), missi, malli
* Noora Vallinkoski (s. 1981), kirjailija

## Muita
* Vallinkoski, koski Imatralla Vuoksessa
* *[[Vallinkoski (maalaus)|Vallinkoski]]*, Victor Westerholmin maalaus
Wallinheimo

**Wallinheimo** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Jenni-Juulia Wallinheimo-Heimonen (s. 1974), vammaispoliittinen taiteilija
* Juho Wallinheimo (1871–1955), pappi ja kirjailija
* Kaisa Wallinheimo, e. Gustafsson, o.s. Savola (s. 1969), korkeushyppääjä
* Paavo Wallinheimo (1897–1975), työnantajajärjestövaikuttaja, yritysjohtaja, teollisuusneuvos
* Sinuhe Wallinheimo (s. 1972), jääkiekkomaalivahti, kokoomuksen kansanedustaja
Henneken kuntoluokitus

**Henneken kuntoluokitusjärjestelmä hevoselle** on numeerinen asteikko, jolla ilmaistaan rasvan määrää hevosen kehossa. Se on kehitetty 1980-luvun alussa tohtori Don Henneke Teksasin A&M Yliopistossa. Se julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1983 Henneken (et. al.) tutkimuksessa, jossa vertailtiin kuntoluokituksen, vartalonmittojen ja rasvaprosentin yhteyttä tammoilla. Henneken luokitus on standardoitu järjestelmä, jota voidaan käyttää kaikenrotuisille hevosille ilman erikoislaitteita silmämääräisesti ja tunnustelemalla. Asteikon arvot ovat välillä 1-9, jossa yksi on erittäin laiha ja yhdeksän on erittäin lihava; ihanteellinen luokitus useimmille hevosille on 4-6.

## Kuntoluokat

## Lähteet
Salisyylialkoholi

**Salisyylialkoholi** (C7H8O2) on alkoholeihin ja fenoleihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää kipua ja tulehdusta lievittävänä aineena ja orgaanisen kemian synteeseissä.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Salisyylialkoholi on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen ja hyvin moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin, kloroformiin ja bentseeniin. Salisyylialkoholi reagoi alkoholien ja fenolien tavoin muodostaen esimerkiksi estereitä. Kuumennettaessa tai reagoidessaan happoliuosten kanssa muodostuu siitä hartsimainen polymeeri. Salisyylialkoholia esiintyy luonnossa glykosidinaan salisiinia, jota eristetään esimerkiksi paju- ja poppelilajeista.

Salisyylialkoholia voidaan valmistaa hydrolysoimalla salisiinia happojen avulla. Muita valmistusmenetelmiä ovat fenolin ja formaldehydin välinen reaktio alkalimetallihydroksidin tai kalsiumoksidin läsnä ollessa, fenolin ja dikloorimetaanin välisen reaktiotuotteen hydrolyysi emäksisissä olosuhteissa ja salisyylihapon tai salisyylialdehydin pelkistys. Salisyylialkoholia käytetään muun muassa ulkoiseen käyttöön tarkoitetuissa kipua ja tulehdusta lievittävissä geeleissä. Siitä myös valmistetaan muita orgaanisia yhdisteitä esimerkiksi hartseja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Human Metabolome Database (HMDB): 2-Hydroxybenzyl alcohol 
* Food Component Database (FooDB): Salicyl alcohol 
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Salicyl alcohol 
* Pherobase: Semiochemical - o-hydroxybenzalcohol 
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Salicyl-alcohol
Valmentaja (elokuva)

**Valmentaja** on Tuukka Temosen ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 2018. Liikemies-mediapersoona Jari Sarasvuosta kertovan elämäkertaelokuvan on käsikirjoittanut Heini Heikkilä, ja Sarasvuota näyttelee Mikko Nousiainen.

*Valmentaja* kuvattiin pääosin Kouvolassa. Se aloitti ennakkokiertueensa ympäri Suomen jo elokuussa 2018. Neljällätoista paikkakunnalla pidettyihin ennakkoesityksiin liittyi André Noël Chakerin juontama tilaisuus, jossa oli mukana myös paikallinen puhuja. Elokuvan varsinainen ensi-ilta oli 17. lokakuuta 2018. Elokuvaa levitettiin 57:llä kopiolla teattereissa ja se sai 11 000 katsojaa.

## Rooleissa

## Vastaanotto
Elokuva jakoi kriitikoiden mielipiteitä. *[[Episodi (lehti)|Episodi]]*-elokuvalehden Jussi Huhtala piti *Valmentajaa* toimivana kokonaisuutena ja Mikko Nousiaisen roolityötä energisenä. ”Tuukka Temonen osoittaa viimeistään nyt olevansa vakavasti otettava elokuvantekijä. Valmentaja on pätevä ohjaustyö, jonka pitkä draaman kaari pysyy hyvin kasassa ja etenee sujuvasti.”

*[[Elokuvauutiset|Elokuvauutisten]]* arvostelijan mielestä *Valmentaja* on teemaltaan ja ajankuvaltaan samankaltainen kuin Temosen esikoispitkä, omakohtainen *[[Teit meistä kauniin (elokuva)|Teit meistä kauniin]]*, mutta tunnelmaltaan kylmempi ja toisaalta kokonaisuutena eheämpi.

*[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* Anton Vanha-Majamaa kirjoitti *Valmentajan* olevan kaikkea muuta kuin Jari Sarasvuon julkikuva: tylsä, karismaton ja lannistava. ”En ihan käsitä, miksi minulle kerrotaan näin pitkällisesti tästä mulkvistista. Sellaisena hän nimittäin elokuvassa näyttäytyy.” Vanha-Majamaan mielestä elokuvan rakenne on ”wikipediaaninen” ja Wikipedia-artikkelien tavoin täynnä rikkinäisiä linkkejä: ”Moni käänne huutaisi lisäselitystä, mutta katsojan oletetaan tuntevan Sarasvuon elämäntarinan kuin omat taskunsa”. Temonen piti Vanha-Majamaan arvostelua epäoikeudenmukaisena ja leimasi hänet kommunistiksi, joka pitää menestymistä vääränä asiana.

*[[Me Naiset]]* -lehden Martta Kaukonen vertasi *Valmentajaa* kotivideokoosteeseen, josta on turha etsiä draamallista kaarta: ”Huippukohtia markkeeraavat valkokankaalle lävähtävät naisten paljaat rinnat tai takamukset.” Hänestä vangitsevin roolisuoritus on Tatu Sinisalon Jussi Parviainen, mutta myös Nousiaisen Sarasvuo ”herää horteestaan” mieshahmojen yllättävän homoeroottisissa kohtaamisissa. Sarasvuo-hahmon kertojanääni taas suoltaa Kaukosen mielestä ”sellaista dadaa, että on mahdotonta tietää, yrittääkö Temonen parodioida, ironisoida vai ylistää päähenkilöään”.

*[[Ilta-Sanomat|Ilta-Sanomien]]* Taneli Topelius pitää Mikko Nousiaista ilmettynä Sarasvuona, joka tavoittaa etenkin esikuvansa puhetyylin ja onnistuu olemuksellaan antamaan ainakin osaselityksen valmentajahahmon vetovoimalle. ”Julkkisroolien” esittäjät Jarkko Lahti Simo Rantalaisena ja Tatu Sinisalo Jussi Parviaisena taas jäävät kalpeiksi imitaatioiksi alkuperäisistä. Elokuvan yleissävy on Topeliuksesta pikemminkin kepeä ja kiltti kuin satiirinen.

## Lähteet
Vladimir Kadannikov

**Vladimir Vasiljevitš Kadannikov** (; 3. syyskuuta 1941 Gorki, Neuvostoliitto – 3. kesäkuuta 2021) oli venäläinen oligarkki. Hän oli Venäjän talousuudistuksista vastaava ensimmäinen varapääministeri Anatoli Tšubaisin jälkeen 25. tammikuuta 1996 alkaen. Sitä ennen hän oli toiminut Lada-valmistaja AvtoVAZin pääjohtajana.

## Lähteet
Włodzimierz Cimoszewicz

**Włodzimierz Cimoszewicz** (s. 1950) on puolalainen poliitikko. Hän oli parlamentin puhemies ennen kuin hänestä tuli Puolan pääministeri 1. helmikuuta 1996. Hän kuului Demokraattiseen vasemmiston liittoon (SLD, entiset kommunistit).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
France université numérique

**France université numérique** (**FUN**) on ranskalainen yritys, joka tarjoaa verkkosivujensa kautta yhteistyösopimuksen tehneiden yliopistojen järjestämiä massiivisia avoimia verkkokursseja ilmaiseksi kaikille rekisteröityneille käyttäjilleen. 

## Lähteet
Järvi-Pohjanmaan rovastikunta

**Järvi-Pohjanmaan rovastikunta** oli yksi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Lapuan hiippakunnan seitsemästä rovastikunnasta. Rovastikuntaan kuuluivat Lapuan hiippakunnan 
Kauhavan sekä Lappajärven, Evijärven, Vimpelin, Alajärven, Soinin, Ähtärin ja Pietarsaaren suomalainen  evankelis-luterilaiset seurakunnat. 
Rovastikunnan lääninrovastina toimi Alajärven kirkkoherra Ari Auranen.

Lapuan hiippakunnan rovastikunnat jaettiin vuonna 2022 uudestaan maakuntajaon mukaan. Ennen rovastikuntia oli kuusi, uuden jaon mukaan viisi, eikä Järvi-Pohjanmaan rovastikuntaa enää ole.

## Rovastikunnan seurakunnat

## Lähteet
Tene Ruubel

**Tene Ruubel** (s. 29. lokakuuta 1961 Pärnu) on virolainen näyttelijä.

Hän valmistui vuonna 1979 Pärnun Endla-teatterin opetusstudiosta ja vuonna 1984 Tallinnan konservatorion näyttämötaiteiden osastolta (11. lento).

Työskenteli vuosina 1984–1990 Tallinnan nukketeatterissa ja 1990–2000 Endla-teatterissa.. Hän on näytellyt myös useissa elokuvissa.

Tene Ruubelin vanhemmat olivat näyttelijät Paul Ruubel ja Selma Sõõro.

## Teatterirooleja
* 1978 – Jumpovaari (Dagmar Normet, Jumpovaari)
* 1979 – Tuhkimo (Paul-Eerik Rummo, Tuhkimoleikki), hahmo (Mati Unt, Tohtori Noormannin kirjekavereiden kokous)
* 1980 – Peukalo-Liisa (Ingo Normet, Satu Peukalo-Liisasta), Ljudmila (Maksim Gorki, Vassa Železnova), Nato (Aleksandr Tšhaidze, Jälkeläiset)
* 1990 – Nauru-Ukon vaimo ja Lola (Astrid Lindgren, Vaahteramäen Eemeli), Charlotte (Molière, Don Juan), Miranda (John Fowles ja Harold Pinter, Muotinäytös)
* 1991 – Liisa (Zachris Topelius, Prinsessa Nopeakieli), Regine Ensgstrand (Henrik Ibsen, Kummittelijoita), Carol Melkett (Peter Shaffer, Musta komedia)
* 1992 – Ellie (Jerome Kern Teatterilaiva), Carmen (Michel Tremblay, Ikuisesti Sinun, Marie-Lou), Ida Langebrunn (A.H. Tammsaare ja Merle Karusoo, Täydellinen Viron tasavalta), piika ja Alice (Curt Goetz, Kolme petosta)
* 1993 – Jeppen vaimo ja isännöitsijätär (Ludvig Holberg, Miksi Jeppe juo?), Anni ja Cora (Arthur Schnitzler, Anatol, Max ja naiset), Ottilie (Ralph Benatzky, Valkoisen hevosen majatalo)
* 1994 – Kaminska (György Spiró, Roisto), Kersti Lõmme (Astrid Reinla Näin he tappoivat), Luutaneito (Selma Lagerlöf ja Ülev Aaloe, Kyösti Berlingin taru)
* 1995 – Sohvi-täti (Thorbjørn Egner, Kasper, Jesper ja Joonatan – kolme iloista rosvoa), hoitaja (Staffan Göthe, Täytetty koira)
* 1996 – Maret (Hugo Raudsepp ja Priit Aimla, Mikumärdi), Margit (Tony Roper, Pesulatarinoita ja -lauluja), Maria (Michael Baran, Tyttömutantti), Kalleken (Olav Ehala, Charles De Coster ja Grigori Gorin, Thyl Ulenspeiegel )
* 1997 – 2. maalari (Ivar Põllu ja Mart Velsker, Meren rannalla. Missä?), Mann (Juhan Smuul, Kihnu Jõnn)
* 1999 – Joan Cadwallader (Joyce Rayburn, Mies, joka luultavasti on)
* 2000 – nainen (Jaan Tätte, 2000 vuotta elämää Virossa)
* 2021, 2022 – Elli Heidelberg (Piret Jaaks, Öökuninganna, Yön kuningatar, ohjaaja Siim Maaten / Turu Teater)
* 2023 – Pille (Tene Ruubelin nukketeatteri, Häät vai pulmad)
* 2023 – Mia, Hans, susi (Tene Ruubelin nukketeatteri, Aurinkolinna/Õnnemägi)
* 2024 – Runonlausuja (Hetk Universumis, Turu Teater, suunnittelu ja ohjaus Tene Ruubel)

## Filmografia
* 1978 – Ihmetarina – Ermelina
* 1978 – Nainen lämmittää saunaa – Katrin
* 1979 – Korpiojan isäntä – Leena
* 1981 – Kaksi päivää Viktor Kingissepin elämästä – Elsa Kingissepp, Viktorin vaimo
* 1984 – Suden lain aikana – Ulla
* 1984 – Kaksi pariskuntaa ja yksinäisyys – tarjoilija
* 1991 – "Nuorena opittu" 

## Tunnustukset
* 1989 Viron Teatteriliiton palkinto 

## Lähteet
Rieksin tapettitehdas

**Rieksin tapettitehdas** oli Helsingin Siltasaaressa vuosina 1858–1885 ja myöhemmin Pietarissa vuoden 1917 paikkeille asti toiminut tapettitehdas, joka nousi tuotantomäärältään Euroopan kolmanneksi suurimmaksi.

Tehtaan perusti vuonna 1858 Saksassa oppinsa saanut ja Helsinkiin vuonna 1848 perustetussa Sundmanin tapettitehtaassa työskennellyt Georg Rieks. Alusta saakka Rieksin tapetteja vietiin paljon muualle Venäjälle niin, että 1870-luvulla tehdas oli Skandinavian ja Venäjän suurin. Venäjä kuitenkin kiristi vuonna 1885 tullejaan myös Suomen suuriruhtinaskunnasta tulevien tuotteiden tuontitulleja niin, että tehdas joutui muuttamaan Pietariin. Siellä se jatkoi menestyksekkäästi Venäjän vallankumoukseen saakka.

Georg Rieksin siirrettyä tehtaansa Pietariin monet sen työntekijät jatkoivat työskentelyä Helsinkiin vuonna 1885 perustetussa Sanduddin tapettitehtaassa. 1800-luvun lopulla tapetteja valmisti Helsingissä myös Tilgmann. Tampereella toimi Tampereen tapettitehdas, Viipurissa Nyholmin tehdas ja Maarianhaminassa Ålands tapetfabrik.

Helsingin tehtaan lakkauttamisen jälkeen nykyisen Paasivuorenpuistikon laidalla sijainnut tehdasrakennus muutettiin vuonna 1886 arkkitehti Theodor Höijerin suunnitelman mukaan ratsastusmaneesiksi, jossa ryhdyttiin järjestämään myös sirkusnäytöksiä. Vieressä kulkenut katu nimettiin myöhemmin sen mukaan Sirkuskaduksi (nyk. Paasivuorenkatu). Rakennuksessa järjestettiin myös Suomen Pelastusarmeijan perustava kokous vuonna 1889. Rakennus purettiin 1910-luvun alussa ja sen paikalle valmistui Siltalan liiketalo, joka myöhemmin tunnettiin pitkään Elannon tavaratalona. Talon seinässä on nykyään kaksi puretusta rakennuksesta kertovaa muistolaattaa.

## Lähteet
Espoon Palloseura

**Espoon Palloseura** tarkoittaa seuraavia espoolaisia urheiluseuroja:

* Espoon Palloseuran Jalkapallo
* Espoon Palloseuran Jääkiekko.
Suomen urheilu 1965

**Suomen urheilu 1965** käsittelee vuoden 1965 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.

## Vuoden urheilija

Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:

Erillisellä naisten listalla kuusi parasta olivat:

## Ampumahiihto

* Maailmanmestaruuskilpailuissa Antti Tyrväinen saavutti 20 kilometrin kilpailussa pronssia.

## Autourheilu

* Jyväskylän suurajojen voittajaksi ajoi Timo Mäkinen Morris Cooper S:llä.

## Jalkapallo

* Suomen maajoukkue pelasi kahdeksan maaottelua. Elokuussa Olavi Laaksosen valmentama Suomi voitti Pohjoismaiden-mestaruusturnaukseen kuuluvassa ottelussa Helsingin olympiastadionilla Norjan 4–0 ja pelasi kaksi viikkoa myöhemmin saman turnauksen ottelussa Luulajassa Ruotsin kanssa tasan 2–2. Syyskuussa Helsingin olympiastadionilla Suomi otti historiansa ensimmäisen MM-karsintaotteluvoiton: vastustajana oli Puola, ja Juhani Peltosen ja Semi Nuorasen maaleilla sekä Lars Näsmanin torjunnoilla Suomi voitti 2–0. MM-karsinnan kotiottelut Skotlantia ja Italiaa sekä vierasottelu Puolaa vastaan päättyivät Suomen tappioon, kuten myös PM-sarjaan kuulunut vierasottelu Tanskaa vastaan. Kai Pahlman ja Asko Mäkilä tekivät vuoden maaotteluissa kumpikin kolme maalia.
* Suomen-mestaruuden voitti Valkeakosken Haka, hopeaa sai Helsingin Jalkapalloklubi ja pronssille sijoittui Lahden Reipas. Kentille vuoden kilpailukiellon jälkeen palannut ja Helsingin Palloseurasta Helsingin Jalkapalloklubiin siirtynyt Kai Pahlman voitti maalikuninkuuden. HJK:n otteluissa kävi ennätyksellisesti yleisöä, ja korkein katsojamäärä oli 17&nbsp;293 katsojaa HJK:n ja Hakan välisessä ottelussa.

## Jousiammunta

* Maailmanmestaruuskilpailuissa Matti Haikonen ja Maire Lindholm voittivat henkilökohtaisen maailmanmestaruuden. Miesten joukkuekilpailussa Haikonen, Jorma Sandelin ja Tuomo Virtanen saavuttivat hopeaa kuten myös naisten joukkuekilpailussa Lindholm, Elma Haikonen ja Tuulikki Valkama.

## Jääkiekko

* Suomen-mestaruuden voitti Porin Karhut, hopeaa sai Tampereen Ilves ja pronssille sijoittui Rauman Lukko.

## Jääpallo

* Maailmanmestaruuskilpailuissa Neuvostoliitossa Suomi voitti Ruotsin mutta hävisi Neuvostoliitolle ja Norjalle ja jäi turnauksessa neljänneksi.
* Suomen-mestaruuden voitti Warkauden Pallo -35, hopeaa sai Helsingin IFK ja pronssille sijoittui Oulun Palloseura.

## Koripallo

* Miesten Suomen-mestaruuden voitti viidennen peräkkäisen kerran Helsingin Kisa-Toverit, hopeaa sai helsinkiläinen Työväen Mailapojat ja pronssille sijoittui Helsingin NMKY.
* Naisten Suomen-mestaruuden voitti kuudennen peräkkäisen kerran Helsingin Työväen Uimarit, hopeaa sai Jyväskylän Kiri ja pronssille sijoittui Työväen Mailapojat.

## Paini

* Kreikkalais-roomalaisen painin maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Tampereella. Martti Laakso saavutti hopeaa alle 63-kiloisten sarjassa ja Eero Tapio pronssia alle 70-kiloisissa.

## Pikaluistelu

* Maailmanmestaruuskilpailuissa Jouko Launonen saavutti yhteispisteissä hopeaa.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Tiku ja Taku (täsmennyssivu)

**Tiku ja Taku** tarkoittaa muun muassa:

* Tiku ja Taku, Disneyn sarjakuvahahmoja
* ”Tiku ja Taku”, 1990-luvun talousrikosjuttu
* tikutaku, nisäkästoimikunnan nimiehdotus maaoraville
Aigina (täsmennyssivu)

**Aigina** (, ) tai **Aígina** () voi viitata seuraaviin:

* Aigina, hahmo kreikkalaisessa mytologiassa
* Aígina, Saronisiin saariin kuuluva saari Kreikassa
** Aigina, antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio Aiginan saarella
** Aígina, nykyinen kaupunki Aíginan saarella
** Aíginan kunta, kunta Saarten alueyksikössä Attikan alueella.
Otto Kotonen

**Otto Kotonen** (11. tammikuuta 1878 Virolahti   – 28. joulukuuta 1933 Viipuri) oli suomalainen toimittaja ja piirisihteeri. 

Otto Kotosen vanhemmat olivat talollinen Tuomas Kotonen ja Maria Villi ja puoliso vuodesta 1907 Fanny Adéle Paasio (Pehrman). Varatuomari Anton Kotonen oli hänen veljensä. Otto Kotonen  kävi kansanopiston  1896 ja maanviljelyskoulun 1898 ja toimi maanviljelijänä Luumäellä 1898–1907. Tuorlan maanviljelyskoulun palveluksessa hän oli 1907–1908 ja sitten *[[Viipuri (sanomalehti)|Viipuri-lehden]]* toimittaja 1908–1916 ja päätoimittaja 1916–1918. Karjalan Kansalaisliiton sihteerinä Kotonen toimi vuodesta 1918. Hän oli myös muun muassa piirisihteerinä mukana Suomalaisen puolueen ja Kokoomuksen toiminnassa, samoin kuin toimi useissa eri yhdistyksissä ja järjestöissä. Kotonen oli 1920-luvun alusta kuolemaansa saakka *[[Vapaa Karjala]]* -lehden päätoimittaja. Suomen sisällissodassa vuonna 1918 punaisten vangitsema Kotonen toimi 1930-luvun alussa Suomen Lukon, Lapuan liikkeen ja IKL:n piirissä.

## Lähteet