open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ossi Mildh

**Sven Osvald ”Ossi” Mildh** (12. toukokuuta 1930 Helsinki – 16. syyskuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen yleisurheilija. 

Mildhin päälaji oli 400 metrin aitajuoksu, jossa hän voitti EM-pronssia Bernissä 1954 ennätystuloksellaan 51,5. Samoissa kisoissa hän voitti pronssia myös 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Helsingin olympialaisissa 1952 Mildh karsiutui 400 metrin juoksun alkuerissä ajalla 50,2. Pitkän viestin joukkue, jossa hän juoksi toisen osuuden, karsiutui alkuerissä ajalla 3.16,4. Mildh osallistui myös vuoden 1956 olympialaisiin sekä 1958 EM-kilpailuihin.

Mildh voitti 110 metrin aidoissa Suomen-mestaruuden vuonna 1957. Hän saavutti samoissa kisoissa kultaa myös 400 metrin aidoissa. Vuonna 1953 hän sai kultaa sekä 400 metrillä että 400 metrin aidoissa, vuonna 1954 kultaa 400 metrin aidoissa ja hopeaa 110 metrin aidoissa, vuonna 1958 kultaa 400 metrin aidoissa ja vuonna 1960 hopeaa 400 metrin aidoissa. Mildh kuului myös HIFK:n nelikkoon, joka voitti 4 × 400 metrillä SM-kultaa kolme kertaa peräkkäin vuosina 1952–1954.

Seuratasolla Mildh edusti HIFK:ta. Hän sai 6. tammikuuta 1955 Sport Pressenin kultamitalin parhaana suomenruotsalaisena urheilijana. 

Mildh pelasi myös käsipalloa ja jääkiekkoa. Käsipallossa hän voitti Suomen-mestaruuden HIFK:ssa vuonna 1951. Jääkiekossa hän pelasi Arsenalin ja HIFK Hockey:n riveissä 60 ottelua vuosina 1948 - 1962. Mildh pelasi myös neljä A-maaottelua.

## Lähteet
* 
* http://trackfield.brinkster.net/

### Viitteet
Valamo

**Valamo** () on saaristo, joka sijaitsee keskellä Pohjois-Laatokkaa noin 40 kilometriä Sortavalasta etelään. Se kuuluu hallinnollisesti   Venäjän Karjalan tasavallan Sortavalan piiriin.

Vuoteen 1940 asti saaristo kuului osana Sortavalan maalaiskuntaa Suomeen. Tämän jälkeen se oli luovutettava Neuvostoliitolle talvisodan päättäneessä Moskovan rauhansopimuksessa. Jatkosodassa 1941–1944 alue oli suomalaisjoukkojen valtaama, kunnes niiden oli vetäydyttävä sodan päättäneen Moskovan välirauhansopimuksen perusteella.

Valamon saaristoon kuuluu noin 50 saarta, joiden yhteispinta-ala on 36 km².  Saaristoalueen suojelemiseksi vuonna 1992 Venäjän presidentti antoi asetuksen, jolla perustettiin vuonna **Valamon saariston luontopuisto**. Tehtävänään luontopuistolla on säilyttää saariston luontoa ja tutustuttaa matkailijoita ekoreittien kautta alueen kulttuuriarvoihin, historiaan ja luontokohteisiin.

Saariston suurin ja tunnetuin saari on nimeltään *Valamo*, ja sen pinta-ala on 28,45&nbsp;km². Saaren kaunis luonto ja tunnelma houkuttelevat vierailijoita kaikkialta maailmasta. Valamon saari on tunnettu ortodoksisesta Laatokan Valamon luostarista. Toiminta käynnistyi ja munkit palasivat sinne uudelleen vuonna 1989. Luostari on myös pyhiinvaelluskohde.

Vladimir Putin on rakennuttanut erääseen Valamon saareen huvilan. Sen tarkka sijainti on tuntematon, mutta uutistoimisto Itar-Tass on julkaissut siitä kuvan vuonna 2007. Putin vieraili tällä huvilalla 28.4.2014, ja jatkoi matkaansa sieltä Petroskoihin. Samaan aikaan Venäjän hallituksen tutkakone RA-64516 kierteli Valamon ympärillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Valamon tieteellis-tutkimuksellisen keskuksen kotisivut  
* Valamo Sortavala-säätiö
* Luovutetun alueen kartat kts. topografikartta 1:100 000 (Valamon saaristo on ruudussa 4143)
* Valamon kartta
Luirojärvi

**Luirojärvi** on järvi Sodankylässä Saariselän etelälaidalla tuntureiden välissä. Se on lähde Kemijoen mutkaiselle latvahaaralle, Luirolle. Järvi kuuluu Urho Kekkosen kansallispuistoon.

## Maantiede
Luirojärven pinta-ala on 1,44 neliökilometriä ja rantaviivan pituus 9,4 kilometriä. Sen mainittavimpana naapurina kohoaa itäpuolella Saariselän korkein tunturi, 718 metrin korkeuteen kohoava Sokosti, ja pohjoispuolella 620-metrinen Lupukkapää. Järven rannat ovat metsämaata tai soistunutta metsämaata. Järvellä on yksi pieni saari, joka sijaitsee järven lounaisosassa.

## Virkistysarvot
Järven etelärannalla on retkeilykäyttöön varattavat Kuuselankämppä ja Luirojärven varaustupa sekä vapaakäyttöinen Luirojärven autiotupa. Kuuselankämppä on vuonna 1963 rakennettu tupa. Luirojärven autio- ja varaustupa ovat samassa vuonna 1991 rakennetussa rakennuksessa, joka tunnetaan myös nimellä 'Luirojärven Hiltton'. Autio- ja varaustupien yhteydessä on sauna. Järven itärannalla on Raappanan kammi, jonka rakensi alun perin Sodankylän nimismies Aaro Raappana. Kammi rakennettiin uudelleen vuonna 1984, jonka jälkeen se toimi varauskammina, mutta nykyisin se on nähtävyyskohde.

## Vesistösuhteet
Luirojärvi sijaitsee Kemijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 65) Luiron valuma-alueen (65.9) Luiron latvan valuma-aluella (65.94), jonka Luirojärven valuma-alueeseen (65.943) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 282,9 mmpy. Järvi laskee sen lounaispäästä lähtevää Luirojokea pitkin. Se laskee aluksi Lokan tekojärveen ja jatkaa siitä Kemijokeen.

## Lähteet
Soini Nikkinen

**Soini Mikael Nikkinen** (29. heinäkuuta 1923 Kiuruvesi – 2. kesäkuuta 2012 Nastola) oli suomalainen keihäänheittäjä.

Nikkinen saavutti keihäänheiton EM-pronssia Bernissä 1954 tuloksella 73,38 metriä. Olympiakisoissa hän sijoittui Lontoossa 1948 kahdenneksitoista (58,05 m) ja Helsingissä 1952 kahdeksanneksi (68,80 m.) Vuosina 1951–1956 Nikkinen oli kauden maailmantilastossa aina toisena tai kolmantena. Suomen mestaruuden hän voitti vuonna 1952. SM-hopeaa hän saavutti vuosina 1951, 1954, 1956 ja 1957, pronssille hän pääsi vuosina 1953, 1955 ja 1958.

Nikkinen teki Kuhmoisissa 24. kesäkuuta 1956 keihäänheiton maailmanennätyksen 83,56 m. Tulos kesti ennätyksenä vain kuusi päivää: 30. kesäkuuta puolalainen Janusz Sidło heitti Milanossa 83,66 m. Suomen ennätyksiä Nikkinen teki lisäksi kaksi: 79,60 m vuonna 1954 ja 79,64 m vuonna 1956.

Seuratasolla Nikkinen edusti uransa aikana Kiuruveden Terästä, Lahden Kalevaa, Lahden Sampoa ja Vuoksenniskan Vesaa.

## Lähteet
* 
* http://trackfield.brinkster.net/
* *Kilpakenttien sankarit*, s. 168–169. Tammi 1992.
* Soini Nikkinen Biography and Olympic Results.  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Nothosaurus

**Nothosaurus** oli Triaskaudella 251–200 miljoonaa vuotta sitten meressä elänyt matelija. Kuitenkin oletetaan että se olisi viihtynyt ison osan ajastaan myös maalla.

## Ulkonäkö ja koko
*Nothosauruksen* vartalo oli hoikka, noin 10 metriä pitkä, ja se painoi 150–200 kiloa. Sen kaula, häntä ja raajat olivat pitkiä. Vaikka eläin oli vesieläin, niin sen raajat olivat vähemmän erikoistuneita uimiseen kuin muilla *[[Sauropterygia]]*lla, niin kuin esimerkiksi *[[Pistosauroidea]]*illa, *[[Pliosaurukset|Pliosauruksilla]]* ja *[[Plesiosauria]]*lla.

*Nothosaurus* on uinut vedessä vartaloaan aaltomaisesti puolelta toiselle liikuttamalla, sekä raajoillaan.

*Nothosaurus* oli lihansyöjä, joka metsästi kaloja ja muita pieniä merieläimiä. Sen suu oli täynnä teräviä hampaita, jotka olivat soveltuvia liukkaiden kalojen saalistamiseen. Sen suu on sulkeutunut melko tiiviisti ja muodostanut loukun kaloille.

Kuten muutkin *[[Sauropterygia]]*t *Nothosaurus* on kehittynyt maalla eläneistä matelijoista jotka ovat suhteellisen kaukana liskoista ja käärmeistä.

## Kuvia

Nothosaurus.jpg|*Nothosaurus marchicus*, luonnonhistorian museo, Berliini.
Nothosaurus jagisteus 657.jpg|*Nothosaurus jagisteus*, Kalkkikivimuseo, Ingelfingen, Baden-Württemberg, Saksa.
Nothosaurus marchicus 45.jpg|*Nothosaurus marchicus*, Kalkkikivimuseo, Ingelfingen, Baden-Württemberg, Saksa.
Nothosaurus mirabilis 7834.jpg|*Nothosaurus mirabilis*, Kalkkikivimuseo, Ingelfingen, Baden-Württemberg, Saksa.
Nothosaurus winkelhorsti.jpg|*Nothosaurus winkelhorsti*n kallo. 


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*DK Find Out! | Fun Facts for Kids on Animals, Earth, History and more: ''Nothosaurus'' Kuva (*taiteilijan näkemys*) .
*Dinosaur Fact - Dinosaurs, facts, fossils, dinosaur information: ''Nothosaurus'' 
*PLOS: Diverse Aquatic Adaptations in Nothosaurus spp. (Sauropterygia)–Inferences from Humeral Histology and Microanatomy 
*''Nothosaurus'' "Southern lizards" 
*Awesome Animal - Nothosaurus
Örgryte IS

**Örgryte Idrottssällskap** on vuonna 1887 perustettu urheiluseura Göteborgista, Ruotsista. Sillä on toimintaa useissa urheilulajeissa, muun muassa jalkapallossa, painissa, keilailussa, yleisurheilussa ja vammaisurheilussa.

## Lajijaostot
* Jalkapallo: Örgryte IS Fotboll
* Keilailu: Örgryte IS Bowling
* Paini: Örgryte IS Brottning
* Yleisurheilu: Örgryte IS Friidrott
* Vammaisurheilu: Örgryte IS Handikappidrott
Eero von Boehm

**Eero Johannes von Boehm** (14. elokuuta 1949 Helsinki – 9. syyskuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Eero von Boehm valmistui Suomen Taideakatemiasta vuonna 1975 taidemaalariksi. Hän oli Taidemaalariliiton jäsen ja piti 1980-luvulta alkaen yksityisnäyttelyitä. Eero von Boehm tunnetaan ehkä parhaiten juuri värikkäistä hedelmäasetelmista, mutta myös muotokuva- ja maisemateoksistaan, joissa hän käytti monia eri maalaustekniikoita ja materiaaleja teoksissa, muun muassa voimakkaita väriyhdistelmiä tasapainoisesti yhdistellen, rehellisen tyylinsä mukaisesti sommitellen. Von Boehm harrasti nuorena valokuvausta lintuharrastuksen siivittämänä ja myös joitakin hänen valokuvateoksiaan on ollut näyttelyissä. Hänen elämänuransa tuotoksia ovat lukuisat öljyväriasetelmat ja loppukauden akryylimaalaukset sekä vesivärityöt.
Eero von Boehm on maalannut muun muassa Helsingin rantamaisemia ja hänen teoksensa nostetaan usein esille merkittävänä osana paikallishistoriaa.

Eero von Boehmin isä Tuomas von Boehm ja tämän äiti Aino von Boehm olivat taidemaalareita, samoin on hänen veljensä professori Juhani von Boehm. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Eero von Boehm galleriat.netissä.
Teuvo Saavalainen

**Teuvo Saavalainen** (22. heinäkuuta 1927 Kotka – 1. helmikuuta 2002 Virrat) oli suomalainen kirjailija ja lukion äidinkielen opettaja. 

Saavalainen syntyi Kotkassa ja teki elämäntyönsä Virroilla. Hän toimi kirjailijana opettajan työnsä ohella. Saavalaiselta ilmestyi 1970-luvun alussa teokset *Yksilön ylösnousemus* ja *Tänä yönä*. Saavalaisen pääteoksena voitaneen pitää kirjaa *Ja poika vaikenee*, joka oli aikoinaan Finlandia-palkintoehdokkaana. Kirjan pääteemaksi kohoaa pohdinta siitä, missä määrin ihminen on vastuussa lähiomaisten tekemistä äärimmäisistä ratkaisuista, kuten itsemurhasta. 

Saavalaisen kirjat ammentavat realismista, vaikka ne ovatkin fiktiivisiä. Kirjoittajan omien sanojen mukaan lukiessaan kirjaa ihminen lukee viime kädessä tarinaa itsestään. Tästä syystä kirjat on kirjoitettu yksikön ensimmäisessä persoonassa eli minä-muodossa.

Teuvo Saavalainen kirjoitti vuonna 1952 estetiikan ja nykykansain kirjallisuuden alaan kuuluvan pro gradu -tutkielman *Leo Tolstoi jumalanetsijänä*.

Saavalainen sai 22. maaliskuuta 1981 Suomen kunnallisliiton hopeisen ansiomerkin työstään lehtorina.

## Teokset
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Palkinnot
* Väinö Linnan rahasto 1979
* Kirjakerhon tunnustuspalkinto 1981
* Hämeen läänin taidepalkinto 1983
* Valtionpalkinto 1983
* Gummeruksen Kaarlen päivän palkinto 1985
* Suomen kulttuurirahaston Kaarlen päivän palkinto 1991
* Suomen kirjailijaliiton tunnustuspalkinto 2001

## Lähteet
* Tampereen kaupunginkirjaston sivu Teuvo Saavalaisesta
* Kymenlaakson kirjailijat: Teuvo Saavalainen
Dimorphodon

***Dimorphodon*** oli keskikokoinen, jurakaudella elänyt pterosaurus, jonka paleontologi Richard Owen nimesi vuonna 1859. Nimi tulee kreikan sanoista *di* eli kaksi, *morphe* eli muoto ja *odon* eli hammas. Se tarkoittaa siis ”kahdenmuotoisia hampaita”. Nimi onkin kuvaava, sillä dimorphodoneilla oli leuoissaan kahdenlaisia hampaita. Dimorphodonit olivat noin metrin pitkiä, niiden siipien kärkiväli oli 1,4 metriä ja ne söivät todennäköisesti kalaa.

## Kuvaus
*Dimorphodonin* oli hyvin pienet aivot ja hyvin lyhyet siivet. *Dimorphodonilla* oli kaksi terävää kynttä. Kaula oli lyhyt, mutta voimakas ja joustava. *Dimorphodonin* aikuisen luuragon pituus oli 1 metri ja siipien kärkiväli oli 1,4 metriä. *Dimorphodonin* häntä oli pitkä ja se koostui kolmestakymmenestä nikamasta. Ensimmäiset viisi tai kuusi nikamaa olivat lyhyitä ja joustavia, mutta loput vähitellen kasvoivat pituudeltaan.

## Kuvia

Tiedosto:Dimorphodon2DB.jpg|
Tiedosto:Dimorphodon mount.jpg|*Dimorphodonin* luuranko


## Lähteet
Östers IF

**Östers Idrottsförening** on jalkapalloseura Växjöstä, Ruotsista. Seuran miesten edustusjoukkue on pelannut Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa viimeksi kaudella 2013. Aikaisemmin seura on harjoittanut myös jääkiekko- ja keilailutoimintaa.

## Historia
Seura perustettiin 20. huhtikuuta 1930 nimellä *Östers Fotbollförening*. Pari vuotta myöhemmin nimi muutettiin nykyiseen ja seura liittyi Smoolannin jalkapalloliittoon. 1958 miesten edustusjoukkue nousi 2. divisioonaan ja vuonna 1961 Allsvenskaniin. Se kuitenkin putosi pian kakkoseen, mutta nousi takaisin kaudeksi 1968, jolloin se myös voitti mestaruuden historian ensimmäisenä ja toistaiseksi ainoana nousijajoukkueena liigan historiassa. Vuonna 1977 joukkue voitti Ruotsin Cupin ja vuotta myöhemmin historiansa toisen liigamestaruuden. Kolmas mestaruus tuli vuonna 1980 ja neljäs 1981. 1980-luvulla joukkue on useaan otteeseen tehnyt hissiliikettä sarjatasojen välillä, ja nousi viimeksi Allsvenskaniin kaudeksi 2013.

## Saavutuksia
* Ruotsin mestaruus (4): 1968, 1978, 1980, 1981
* Ruotsin Cup: 1977
* Superettan (2): 2002, 2012
* Division 1 Södra (2): 1989, 2009

## Ennätyksiä
* Eniten otteluita edustusjoukkueessa: Peo Bild, 329
* Eniten maaleja: Jan "Lill-Damma" Mattsson, 125
* Suurin voitto: 9–0 GAISia vastaan
* Suurin tappio: 0–6 Hammarbytä ja Kalmaria vastaan
* Yleisöennätys: 26 404 katsojaa IK Bragea vastaan vuonna 1967

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivu
* East Front
* Smålands Stolthet
Nancy Reagan

**Nancy Davis Reagan** (alun perin **Anne Frances Robbins**, ) oli yhdys­valtalainen elo­kuva­näyttelijä, joka toimi Yhdys­valtain ensimmäisenä naisena vuosina 1981–1989. Hän oli presidentti Ronald Reaganin toinen puoliso.

Vuonna 1951 silloinen Nancy Davis tapasi Ronald Reaganin, joka tuolloin toimi näyttelijöiden ammatti­järjestön puheen­johtajana. Nancy Davisia huoletti tuolloin työn­saanti, sillä toinen saman­niminen näyttelijä oli ilmaantunut Hollywoodin mustalle listalle, ja Davisia kehotettiin ottamaan yhteyttä puheen­johtaja Reaganiin. Ronald ja Nancy Reagan avioituivat 4.&nbsp;maalis­kuuta 1952 Los Angelesissa. Parin tytär Patricia Ann Reagan (Patty Davis) syntyi vuonna 1952 ja poika Ron Reagan vuonna 1958.

Ronald Reaganin ollessa Kalifornian kuvernöörinä vuosina 1967–1975 ja Yhdys­valtain presidenttinä vuosina 1981–1989 Nancy Reagania syytettiin usein turha­maisuudesta ja snobismista. Hänet muistetaan huumeiden vastaisen kampanjan luotsaamisesta, astrologian kannattamisesta ja rinta­syövästään. Kun Reaganin pariskunta sai 1960-luvulla Albanian maanpaossa elävältä kuninkaalta ja ystävältään Leka Zogulta elefantin, Nancy antoi sen nimeksi GOP. Elefantin alkuperäinen nimi oli Gertie.

Nancy Reagan kuoli sydämen vajaatoimintaan 94-vuotiaana 6.&nbsp;maalis­kuuta 2016 Los Angelesissa. Hänet haudattiin miehensä viereen Ronald Reaganin muisto­kirjaston maille Simi Valleyyn Kaliforniaan.

## Kunnianosoituksia

*  Presidentin vapaudenmitali (USA, 2002)

Kongressin kultamitalin Nancy Reagan otti vastaan vuonna 2002. Hän jakoi palkinnon miehensä kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Nancy Reagan  Valkoinen talo
*
Vikunja

**Vikunja** (*Vicugna vicugna*) on guanakon ohella toinen kahdesta Etelä-Amerikassa elävästä villistä kamelieläinlajista. Se elää noin 30-vuotiaaksi ja painaa 45&nbsp;kg.

Alpakka on ilmeisesti vikunjasta polveutuva kesytetty kamelieläinmuoto.

## Ulkonäkö
Vikunja on pienin kamelieläimistä; sen ruumiin pituus on 120&nbsp;cm ja säkäkorkeus 90&nbsp;cm. Sen paksu villaturkki on vaaleanruskeaa, vatsapuolelta valkoista. Hienon villansa takia vikunja metsästettiin lähes sukupuuttoon. 1500-luvulla kanta oli useita miljoonia, mutta 1960-luvun loppuun tultaessa alle 10&nbsp;000. Vikunja on nykyisin kokonaan rauhoitettu, ja kanta on kääntynytkin nousuun, vaikka salametsästys onkin edelleen ongelma. Vikunjoita on nykyisin jo noin 350&nbsp;000.

## Elinympäristö
Vikunjaa tavataan Etelä-Amerikan Andien ruohostomailla 3&nbsp;200–4&nbsp;800 metrin korkeudessa. Se on sopeutunut hyvin vuoristoelämään. Vikunja käyttää tehokkaasti vuoriston vähän hapen ja pystyy juoksemaan ohuessa vuoristoilmassakin 47&nbsp;km/h.

## Elintavat
Vikunja käyttää ravintonaan matalia ruohoja. Saadakseen suolaa se nuolee suolapitoisia kiviä ja juo suolavettä.

Vikunjat elävät laumoissa, jotka koostuvat koiraasta, 5–15 naaraasta ja poikasista. Laumalla on keskimäärin noin 18 neliökilometrin suuruinen asuinalue, jolta ne saavat ruokansa ja jota koiras suojelee.

Vikunjoiden pariutuminen tapahtuu maalis–huhtikuussa. Naaras on tiineenä 330–410 vuorokautta, jonka jälkeen se synnyttää yhden poikasen, jota se hoitaa kymmenen kuukautta. Poikanen tulee itsenäiseksi 12–18 kuukauden ikäisenä. Nuoret koiraat muodostavat omia ryhmiä, ja naaraat etsivät lauman, johon liittyä.

## Lähteet
Örgryte IS Fotboll

** Örgryte IS Fotboll** on göteborgilaisen Örgryte IS -urheiluseuran jalkapallojaosto. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2022 Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Superettanissa. Örgryte on eräs Ruotsin menestyneimmistä jalkapalloseuroista. Se on voittanut maan mestaruuden 14 kertaa.

## Historia
Ensimmäisen ottelunsa jalkapallojoukkue pelasi 22. toukokuuta vuonna 1892 Idrottssällskapet Lyckans Soldateria vastaan ja voitti kamppailun maalein 1–0. 1800- ja 1900-lukujen vaihteen molemmin puolin se hallitsi Ruotsin jalkapalloa ja voitti mestaruuden vuosina 1896, 1897, 1898, 1899, 1902, 1904, 1905, 1906, 1907, 1909 ja 1913. Joinakin vuosina seura oli niin ylivoimainen, että reservijoukkue sijoittui sarjassa toiseksi. Allsvenskanissa se pelasi heti sarjan ensimmäisellä kaudella 1924, minkä jälkeen voitti mestaruudet vuosina 1926 ja 1928. Sittemmin menestyskulku katkesi ja joukkue putosi kakkosdivisioonaan, mistä se nousi takaisin Allsvenskaniin vasta 1950-luvulla. Noihin aikoihin nimekkäitä pelaajia joukkueessa olivat muiden muassa Agne Simonsson, Gunnar Gren, Lennart Wing ja Rune Börjesson. 1970-luvulla joukkue putosi jälleen kakkoseen, mistä se nousi 1980-luvulla takaisin korkeimmalle sarjatasolle. Noiden aikojen maineikkaita pelaajia olivat Sören Börjesson, Sven Andersson, Glenn Martindahl, Jan Hellström ja Conny Karlsson. Seuran voitti historiansa neljännentoista ja toistaiseksi viimeisen mestaruutensa vuonna 1985. Mestaruusjoukkuetta valmensi joukkueen entinen tähtipelaaja Agne Simonsson. 1990-luvulla joukkue putosi jälleen Allsvenskanista ja kävi jopa kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla ennen nousuaan takaisin. Joukkueen viimeisin suursaavutus on vuodelta 2000, jolloin se voitti historiansa ainoan Ruotsin Cup -mestaruuden.

## Ennätyksiä
* Eniten Allsvenskan-otteluita: Niclas Sjöstedt, 261 (1987–2000)
* Eniten Allsvenskan-maaleja: Carl-Erik Holmberg, 193
* Yleisöennätys: 46 405 katsojaa 11. lokakuuta vuonna 1985 Landskronaa vastaan

## Saavutuksia
* Ruotsin mestaruus 1896, 1897, 1898, 1899, 1902, 1904, 1905, 1906, 1907, 1909, 1913, 1926, 1928, 1985
* Ruotsin Cupin voitto 2000

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivu
* Kannattajien sivu
Immanuel

**Immanuel** on miehen etunimi.

Immanuel on hepreaa ja tarkoittaa 'Jumala kanssamme'. Latinalais-kreikkalainen muoto nimestä on Emanuel. 

Suomen almanakassa Immanuel on ollut vuodesta 1708, tosin vuosina 1740&ndash;1834 ajoittain muodossa *Emanuel*. Samana päivänä, 26. maaliskuuta, nimipäiviä viettävät myös Immanuelin muunnokset Manu, Manne ja Immo. Ruotsinkieliseen almanakkaan se otettiin vasta 1973. Nimen sijoittaminen almanakkaan Marian ilmestyspäivän läheisyyteen johtuu siitä, että Vanhassa testamentissa on ennustus neitsyestä, joka synnyttää pojan ja antaa tälle nimen Immanuel. Koska nimi merkitsee "Jumala kanssamme", selitetään Matteuksen evankeliumissa tämän ennustuksen toteutuneen Jeesuksen syntyessä.

Immanuel on teoforinen eli Jumalaan viittaava hepreankielinen nimi: muita teoforisia nimiä ovat esimerkiksi Heseki''el'' ja Dani''el''.

Nurmeksessa on esitetty vuodesta 1989 joulun aatonaattona joulunäytelmä Immanuel; näytelmä esitetään kaupungin keskustan kaduilla.

Maaliskuuhun 2026 mennessä nimi Immanuel oli Suomessa annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 1&nbsp;803 miespuoliselle henkilölle.

## Tunnettuja Immanuel-nimisiä
* Immanuel Alm (1767–1809), suomalainen taidemaalari
* Immanuel Bekker (1785–1871), saksalainen filologi
* Immanuel Bäck (1876–1939), suomalainen pappi ja poliitikko (RKP)
* Immanuel Ilmoni (1797–1856), suomalainen lääkäri ja professori
* Immanuel Kant (1724–1804), saksalainen filosofi
* Immanuel Kuutsa, nyk. *Immo Kuutsa* (1937–2025), suomalainen hiihtovalmentaja
* Immanuel Nobel nuorempi (1801–1872), ruotsalainen insinööri, arkkitehti, keksijä ja teollisuusmies, Alfred Nobelin isä
* Immanuel Saukkonen (1909–1970), suomalainen taidemaalari
* Immanuel Savonius, *Immi Savonius* (1861–1934), Suomen ensimmäinen apulaisoikeuskansleri
* Immanuel Tremellius (1510–1580), juutalaissyntyinen italialainen teologi, kirjailija ja kääntäjä
* Immanuel Velikovsky (1895–1979), venäläissyntyinen psykologi ja mielikuvituksellisia teorioita esittänyt muinaistutkija
* Immanuel Wallerstein (1930–2019), yhdysvaltalainen sosiologi

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
MMF

**MMF** voi tarkoittaa seuraavia:

* Multimedia Fusion, vuonna 1998 julkaistu pelinteko-ohjelma
* Märta Måås-Fjetterström (1873–1941), ruotsalainen tekstiititaiteilija
Ragnar Graeffe

**Ernst Ragnar Graeffe** (16. syyskuuta 1929 Hanko – 28. elokuuta 2005) oli suomalainen yleisurheilija. Arvokisoissa hän juoksi 400 metriä ja 400 metrin aitoja.

Graeffe voitti EM-pronssia Bernissä 1954 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Brysselin EM-kisoissa 1950 hän osallistui 400 metrille, mutta ei selviytynyt finaaliin. Helsingin olympialaisissa 1952 Graeffe karsiutui 400 metrin aitajuoksun alkuerissä ajalla 55,0. Hän oli mukana myös Suomen joukkueessa, joka karsiutui 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestin alkuerissä ajalla 3.16,4.

Seuratasolla Graeffe edusti helsinkiläistä Idrottsklubben-32:sta.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Rolf Back

**Rolf Erik Vilhelm Back** (13. toukokuuta 1928 Helsinki – 6. elokuuta 2009 Porvoo) oli suomalainen pikajuoksija. Backin päämatka oli 400 metriä.

Back voitti EM-pronssia 4 × 400 metrin viestijuoksussa Bernissä 1954. Back osallistui samoissa kisoissa 400 metrille, mutta ei selviytynyt finaaliin. Helsingin olympialaisissa 1952 hän karsiutui 400 metrin toisissa alkuerissä ajalla 51,1. Hän juoksi myös Suomen joukkueessa pitkässä viestissä, mutta joukkue karsiutui alkuerissä ajalla 3.16,4. Suomen mestaruuden Back voitti vuosina 1950, 1951, 1952 ja 1954.

Ennätyksensä 47,7, joka samalla oli Suomen ennätys, Back juoksi Helsingissä 15. syyskuuta 1951. Back lopetti uransa jo 26-vuotiaana.

Back edusti seuratasolla HIFK:ta ja ÅIFK:ta. Koulutukseltaan Back oli diplomiekonomi. Hänen poikansa Tomas Back oli myös pikajuoksija. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.kolumbus.fi/geodun/legbac.htm 
* 
* YLE Elävä arkisto – Rolf Back Suomi-Ruotsi maaottelussa 1954 (videolla kohdassa 5:16 – 6:10)
Anna-Liisa Prinkkala

**Anna-Liisa Prinkkala** (s. 3. maaliskuuta 1955 Pälkäne) on suomalainen entinen voimanostaja.

Prinkkala on voittanut maailmanmestaruuden neljä kertaa alle 44-kiloisten sarjassa. Mestaruudet tulivat vuosina 1987, 1989, 1990 ja 1994. MM-hopeaa hän saavutti vuosina 1986, 1988, 1991, 1993, 1996 ja 1997 sekä pronssia vuosina 1984, 1995, 1998 ja 1999. Suomen mestaruuden hän voitti 16 kertaa peräkkäin vuosina 1982–1997. Lisäksi hän voitti kultaa vuonna 1999 ja hopeaa vuonna 1998. 1996 hän saavutti penkkipunnerruksen Suomen mestaruuden.

Prinkkala pitää hallussaan yli 40-vuotiaiden naisten jalkakyykyn Suomen ennätystä alle 44 kg:n sarjassa tuloksella 165,5 kg. Hän on kilpaillut myös saappaanheitossa.

## Lähteet
* *Kilpakenttien sankarit*, Tammi 1992, s. 64–65
Aprilia

**Aprilia** on italialainen moottoripyörämerkki. Aprilian omistaa nykyisin Piaggio. Merkki on menestynyt hyvin muun muassa MotoGP-luokassa ja Superbike-luokassa.

## Historia
Aprilian perusti toisen maailmansodan jälkeen italialainen IPI, joka oli Aprilian lisäksi perustamassa Moto Guzzia ja Laverdaa. Alberto Beggion pojan Ivanon noustua firman johtoon tehdas alkoi toimittaa pyöriä Road Racingin MM-sarjan 50 cc:iin. 1970-luvun lopussa 50-kuutioisten lisäksi Aprilian pyöriä alkoi näkyä myös 125 cc:ssa. Vuonna 1998 yhtiö astui laajemmin superpyörien markkinoille RSV Mille mallillaan. Mallisto laajentui pian Mille R -supersport-pyörällä, Falcolla ja Futuralla. Vuonna 2002 seurasi kaksi riisuttua mallia: Tuono Fighter ja Tuono R. Aprilia jatkoi RSV:n ja Tuonon kehitystä muutaman vuoden ajan ja merkittävämpänä aikaansaannoksena oli vuoden 2003 RSV1000R-malli, joka oli uudelleenmuotoiltu ja nopeampi versio supersport-luokkaan. Aprilian kasvu jatkui sen hankittua kaksi kilpailijaansa Moto Guzzin ja Laverdan.

Yhtiön johtajalla Ivano Beggiolla oli kuitenkin tavoitteet liian korkealla, minkä seurauksena Aprilia velkaantui pahoin ja oikeudet luovutettiin Piaggiolle, jolla olisi varaa uuteen mallistoon.

## Road Racing
Aprilia on tunnettu viime aikoina kovana pyöränä etenkin 500 cc- ja 750 cc -luokissa. Jälkimmäisessä se onkin tällä hetkellä luokan ainoa niin sanottu supertiimi Hondan ohella.

## Mallisto
 
Aprilia valmistaa moottoripyöriä, mopoja ja skoottereita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Viralliset sivut
*Suomenkieliset sivut
Saturday Night Fever – lauantai-illan huumaa

**Saturday Night Fever – lauantai-illan huumaa** () on John Badhamin ohjaama vahvasti diskomusiikin ympärille rakentuva yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1977. Sen miespääosaa esittää tuolloin vielä varsin tuntematon televisionäyttelijä John Travolta ensimmäisessä pääroolissaan.

Elokuva sai yhden Oscar-ehdokkuuden, joka meni odotusten mukaisesti nuorelle Travoltalle. Itse palkinnon voitti kuitenkin Richard Dreyfuss elokuvasta *[[Rakkaus ei sula sateessa]]* (*The Goodbye Girl*).

Travoltan vastanäyttelijänä elokuvassa esiintyi tuolloin 32-vuotias Karen Lynn Gorney. Travolta esitti elokuvan tanssikohtaukset itse.

Elokuva valittiin vuonna 2010 Yhdys&shy;valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti&shy;sesti, historialli&shy;sesti tai kulttuuri&shy;sesti merkittäviä amerikkalais&shy;elokuvia. *[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Elokuvan vaikutuksia
*Saturday Night Fever* on antanut vaikutteita ja ideoita musiikkivideoihin kuten Madonnan ”Hung Up” ja N-Trancen ”Stayin’ Alive”, joka myös kappaleena pohjautuu elokuvan samannimiseen tunnuskappaleeseen, jonka esitti Bee Gees. Tom Novyn ”Your Body” -videoon on mukailtu elokuvan kohtauksia, lavastuksia ja koreografioita. Myöhempiä elokuvia *[[Fame (vuoden 1980 elokuva)|Fame]]* (1980) ja *[[Flashdance]]* (1983) on usein verrattu *Lauantai-illan huumaan*.

Musiikkiaiheisen *[[Glee]]*-nuortensarjan kolmannen tuotantokauden jakso ”Saturday Night Glee-ver” vuodelta 2012 on omistettu *Saturday Night Feverin* musiikille.

## Juoni
Tony Manero (Travolta) on kouluttamaton teini Brooklynin kaduilta. Hänen viikkojensa kohokohta on lauantai-ilta, jolloin nuoriso kokoontuu paikalliseen diskoon, jossa Tony on tanssilattian kiistaton kuningas. Diskossa Tony tapaa tytön nimeltä Stephanie (Gorney), ja he sopivat osallistuvansa parina tanssikilpailuun. Stephanie ei kuitenkaan lankea Tonyn iskuyrityksiin, vaan hänellä on mielessään suuremmat tavoitteet: Stephanie nimittäin aikoo muuttaa Brooklynistä joen toiselle puolen Manhattanille. Vähitellen myös Tonyn silmät avautuvat huomaamaan, että elämässä voisi olla jotain muutakin kuin vain lauantai-illan huumaa diskon parketilla, joten hän ja Stephanie päättävät auttaa toisiaan tavoitteessa aloittaa elämä Manhattanilla puhtaalta pöydältä.

## Sovitukset
Elokuvasta on muokattu musikaaliversio, joka esitettiin myös Suomessa Marco Bjurströmin ohjauksena Linnanmäen Peacock-teatterissa sekä kiertueella 2004.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
WonderSwan

**WonderSwan** on Bandain vuonna  julkaisema japanilainen käsikonsoli. Gunpei Yokoin yritys Koto Laboratory kehitti sen yhteistyössä Bandain kanssa kilpailijaksi Neo-Geo Pocket Colorille sekä Game Boy Colorille. Myöhemmin laitteesta kehitettiin uusi versio, WonderSwan Color. WonderSwanilla pystyy pelaamaan pitelemällä sitä vaakasuorassa tai pystysuorassa. Koska laite kehitettiin pääsääntöisesti Japanin markkinoille, on suurin osa peleistä japanin kielellä.

## Teknisiä tietoja
*Näyttö: FSTN LCD
*Resoluutio: 224 × 144 pikseliä
*Keskusmuisti: 512 kilotavua
*Ääni: sisäänrakennettu mono
*Virtalähde: 1 AA-paristo
*Koko: 121 mm × 74,3 mm × 24,3 mm
*Paino: 110 g

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*nexgam.de Reviews & Specials(saksa)
Khamphoui

Kuningatar ** Khamphoui** (12. heinäkuuta 1912 – 12. joulukuuta 1981) oli Laosin viimeinen kuningatar. 

7. elokuuta 1930 Khamphoui nai Laosin kruununprinssin Savang Vatthanan. Avioliitosta syntyi seitsemän lasta: kruununprinssi Vong Savang, prinssi Sisavang, prinssi Savang, prinssi Sauryavong Savang, prinsessa Savivanh Savang, ja prinsessa Thala Savang.

2. joulukuuta 1975 kommunistit ottivat vallan ja Khamphouin puoliso Savang Vatthana luopui kruunusta. Kuningas ja kuningatar kuolivat noin vuonna 1978  eristysleirillä Pohjois-Laosissa. Kruununprinssi Vong Savang kuoli  uudelleenkoulutusleirillä Pohjois-Laosissa ehkä lähellä Sop Haota. Prinssi Sauryavong Savangin onnistui paeta maasta ja hän asui maanpaossa Pariisissa.
Pentti Nikula

**Pentti Kustaa Nikula** (3. helmikuuta 1939 Somero – 30. lokakuuta 2025 Lahti) oli suomalainen seiväshyppääjä, Euroopan mestari, maailmanennätysmies ja ensimmäinen viiden metrin haamurajan rikkoja.

## Elämä ja ura
Nikula voitti EM-kultaa seiväshypyssä Belgradissa 1962 tuloksella 480. Tokion olympialaisissa 1964 hän oli seitsemäs.

Nikula oli ennakkosuosikki Belgradissa, sillä hän oli hypännyt seiväshypyn maailmanennätyksen 494 Kauhavalla 22. kesäkuuta 1962. Seuraavalla hallikaudella Nikulasta tuli maailman ensimmäinen viiden metrin ylittäjä hypättyään samassa kisassa 500, 505 ja 510 Pajulahdessa 2. helmikuuta 1963. Nämä kolme ylitystä paransivat kukin aiempaa maailmanennätystä.

Suomen mestaruuden Nikula voitti vuosina 1962 ja 1964 sekä Pohjoismaiden mestaruuden 1963. Vuoden urheilijaksi hänet valittiin 1962. Samana vuonna Pentti Nikula äänestettiin Vuoden suosituimmaksi suomalaiseksi Viikkolehden äänestyksessä. Hän sai erikoispostimerkin 1994 ja Pro Urheilu -palkinnon merkittävästä urasta oli vuorossa 2006.

Nikula oli kotoisin Someron Ihamäen kylästä. Urheilu-uransa jälkeen hän teki pitkän työuran Päijät-Hämeen liiton edunvalvontapäällikkönä. 

Kesäkuussa 2012 paljastettiin Somerolla Pentti Nikulan patsas, jonka on tehnyt kuvanveistäjä Sofia Saari.

Nikulan puoliso Leena, o.s. Vesala, saavutti yleisurheilussa useita SM-mitaleja. Heidän poikansa Kimmo Nikula kilpaili seiväshypyssä nuorten sarjoissa.

## Ennätykset aikajärjestyksessä

## Lähteet
* 
* http://trackfield.brinkster.net/
* http://www.gbrathletics.com/nc/fin.htm

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* Ylen Elävä arkisto: Lasikuitu kohotti Pentti Nikulan maagisiin ME-korkeuksiin
* Ylen Elävä arkisto: Nikulan EM-hyppy Belgradissa
* 

*

## Kirjallisuus
* Urho Salo: Pentti Nikula, seiväskomeetta (2009)
Mervi

**Mervi** on suomalainen naisen etunimi.

Nimi Mervi tuli käyttöön 1900-luvun alkuvuosina. Nimi on peräisin paikannimistä. Yksi ensimmäisistä Mervi-nimisistä, Mervi Ahla (s. 1917), sai tämän nimen Hattulan Mervessä sijaitsevan Merven kartanon mukaan.

Nimi pääsi Suomen almanakkaan vuonna 1950, jolloin sen nimipäivä oli 6. tammikuuta. Vuodesta 1952 lähtien se on ollut nykyisellä päivällään, 21. syyskuuta.

Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Mervi-nimen on vuoden 2019 loppuun mennessä saanut 10&nbsp;621 naista ja ainakin yksi mies. Suurin osa heistä on syntynyt vuosien 1940 ja 2000 välisenä aikana.

## Tunnettuja Mervejä
Mervi on seuraavien tunnettujen henkilöiden nimi:

* Mervi Ahla (1917–1995), rehtori ja yliopistonlehtori
* Mervi Airaksinen (s. 1980), teknologia-alan yritysjohtaja
* Mervi Enqvist, *Inderjit Kaur Khalsa*, ent. *Mervi Rannikko* (s. 1970), elokuvaohjaaja ja joogaopettaja
* Mervi Heikkilä (s. 1974), kirjailija, runoilija ja kirjastonjohtaja
* Mervi Helkkula (s. 1957), ranskan kielen professori
* Mervi Junkkonen (s. 1975), elokuvaohjaaja 
* Mervi Järventaus (1919–2006), näyttelijä ja lausuntataiteilija
* Mervi Kaarninen (s. 1957), Suomen historian dosentti
* Mervi Kallio (s. 1977), urheilutoimittaja
* Mervi Kantokorpi (1958–2023), opettaja, kirjallisuuskriitikko ja vapaa kirjoittaja
* Mervi Katainen (s. 1978), kokoomuslainen poliitikko, Jyrki Kataisen puoliso
* Mervi Kianto (s. 1947), pianisti ja pianopedagogi
* Mervi Koistinen (s. 1977), pesäpalloilija 
* Mervi Koponen (s. 1976), laulaja, vuoden 2011 tangokuningatar
* Mervi Koski (s. 1955), kirjailija ja informaatikko
* Mervi Kytösalmi-Buhl (s. 1948), kuvataiteilija ja videotaiteen pioneeri
* Mervi Laaksonen (s. 1975), biologi
* Mervi Markkanen (s. 1984), ampumahiihtäjä
* Mervi Multamäki, ent. *Hiltunen* (s. 1963), laulaja ja ääninäyttelijä
* Mervi Niskanen (s. 1963), rahoituksen professori
* Mervi Pakkanen (s. 1952), psykologi ja kirjailija
* Mervi Pantti (s. 1964), viestintätieteen professori
* Mervi Paulasto-Kröckel (s. 1966), elektroniikan integroinnin ja luotettavuuden professori
* Mervi Pesu, o.s. *Väisänen* (s. 1973), hiihto- ja pyöräsuunnistaja
* Mervi Pohjanheimo (s. 1945), tv-tuottaja ja ohjaaja
* Mervi Simoska (s. 1970), Juvan kunnanjohtaja
* Mervi Takatalo (s. 1981), näyttelijä
* Mervi Tapola (1954–2019), mäkihyppääjä Matti Nykäsen puoliso 2001–2003 ja 2004–2010.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Pô

**Pô** on kaupunki eteläisessä Burkina Fasossa Nahourin provinssissa. Kaupungin kerrotaan olevan perustettu vuoden 1500 tienoilla. Pôssa on sotilastukikohta. Vuonna 1983 Blaise Compaorén johtamien joukkojen kapina vapautti Thomas Sankaran vankilasta ja nosti tämän presidentiksi. Pôn kansallispuisto on lähellä kaupunkia.

Vuonna 2006 Pôssa oli vajaat 24&nbsp;320 asukasta.

## Lähteet
BC Rytas

**BC Rytas** on koripalloseura Vilnasta, Liettuasta. Se pelaa maan pääsarjassa Lietuvos Krepšinio Lygassa. 

## Historia

Virallisesti seura on perustettu vuonna 1997, mutta sen edeltäjä on neuvostomiehityksen aikaan vuonna 1964 perustettu **Statyba**.  Nimenmuutos BC Lietuvos rytasiin tapahtui 1997, kun Lietuvos rytas -sanomalehti osti seuran. Liettuan itsenäistymisen jälkeen Lietuvos rytas on hallinnut liettualaista koripalloa yhdessä kaunasilaisen Žalgirisin kanssa, eikä mikään muu joukkue ole pystynyt mestaruuteen.

Kesällä 2018 seura muutti nimensä muotoon BC Rytas.

## Saavutuksia
* Liettuan mestaruus 2000, 2002, 2006, 2009, 2010
* ULEB Eurocupin mestaruus 2005, 2009
* Baltian liiga 2006, 2007, 2009
* Presidents Cup 2008

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu
Willelmus Concheslainen

**Willelmus Concheslainen** (n. 1090 – 1154 jälkeen) oli skolastinen filosofi. Hän pyrki laajentamaan kristillisen humanismin aluetta opiskelemalla klassisia maallisen kirjallisuuden teoksia ja harjoittamalla empiiristä tiedettä.

## Elämä

Willelmus syntyi Conchesissa, Normandiassa. Hän opetti noin vuosina 1120–1154. Vuonna 1122 hänestä tuli Henrik II:n yksityisopettaja. On mahdollista, tosin epävarmaa, että hän toimi opettajana Chartresissa ennen tätä. Hän oli ainakin Bernardus Chartreslaisen oppilaana. Johannes Salisburylainen, myöhempi Chartresin piispa, joka oli Willelmuksen oppilaana, sanoi Willelmuksen olleen kyvykkäin grammaatikko Bernarduksen jälkeen.

Hänen ystävänsä varoitti häntä vaaroista, jotka liittyivät hänen harjoittamaansa filosofiaan, joka sovelsi platonilaista realismia teologiaan. Tämän seurauksena hän alkoi opiskella arabifilosofien filosofiaa ja luonnontieteitä. Willelmuksen kuolinaikaa ja kuolinpaikkaa ei tiedetä.

## Filosofia

Willelmus kiinnitti paljon huomiota kosmologiaan ja psykologiaan. Bernarduksen oppilaana hän suuntautui humanismiin, platonismiin ja chartreslaisten harjoittamaan luonnontieteeseen. Hän on yksi keskiajan ensimmäisiä kristittyjä filosofeja, joka alkoi hyödyntää arabien fysikaalista ja fysiologista tietämystä. Hänellä oli pääsy näiden kirjoituksiin Constantinus Africanuksen tekemien käännösten kautta.

Willelmus St. Thierrylainen, joka oli rohkaissut Bernardus Clairvauxlaista syyttämään Pierre Abélardia, hyökkäsi Concheslaisen teosta *Philosophia* vastaan. Kirjeessään Bernardille hän sanoi sen esittävän modalistisen näkemyksen Pyhästä Kolminaisuudesta. Seurauksena Willelmus uudelleenmuotoili joitakin kiistanalaisia kohtia teoksessaan *Dragmaticon*.

## Teokset

Willelmuksen nimiin laitetuiden teosten kirjoittajista on keskusteltu paljon. Vaikuttaa kuitenkin todennäköiseltä, että hän kirjoitti glossan Platonin dialogiin *[[Timaios (dialogi)|Timaios]]* sekä kommentaarit Boethiuksen teokseen *[[Filosofian lohdutus]]*, Priscianuksen teokseen *Institutiones Grammaticae* ja Macrobiuksen teokseen *In Somnium Scipionis*.

Willelmus on todennäköisesti dialogin *Dragmaticon* sekä tutkielman *Magna de naturis philosophia* kirjoittaja. 
Etiikkaa käsittelevä *Moralium Dogma Philosophorum* luettiin aiemmin hänen teoksiinsa, mutta nykyisin oppineet katsovan sen olevan jonkun toisen kirjoittama.

*Philosophia* on jaettu neljään kirjaan, jotka käsittelevät tähtitiedettä, maantiedettä, meteorologiaa ja lääketiedettä. Mateorologiaa käsittelevä osuus sisältää kuvauksen siitä, kuinka ilman tiheys alenee ja ilma kylmenee korkeuden noustessa. Willelmus pyrki myös selittämään ilman kiertoliikkeen yhteydellä merien kiertoliikkeeseen. Lääketiedeosuus käsittelee muun muassa sikiämistä ja lapsen syntymää. Willelmuksen *Philosophia* vaikutti Jean de Meungin runoon *[[Roman de la Rose]]*.

## Aiheesta muualla

* William of Conches  *Pontifical Institute of Mediaeval Studies* 
* 
* William of Conches : ''Philosophia Mundi'' ja ''Moralium Dogma Philosophorum''
Widukind

**Widukind** tai **Wittekind** (noin 755 – 7. tammikuuta 810) oli saksipäällikkö ja saksien itsenäisyyden ja pakanallisen uskon puolustaja.

Kun Kaarle Suuri oli alistanut saksit vuonna 777, Widukind pakeni tanskalaisten luo. Widukind palasi kotiseuduilleen sen jälkeen, kun Kaarle Suuri oli lähtenyt Espanjaan. Widukind nostatti saksit kapinaan, ja saksit alkoivat tehdä ryöstöretkiä frankkien hallitsemille alueille. Myös vendit ja friisit yhtyivät kapinointiin.

Kaarle Suuren Espanjan-retki oli keskeytettävä, kun arabien ja baskien vastarinta olikin odotettua voimakkaampaa. Retken aikana alkoivat Widukindin johtamat valtakunnan pohjoisosan saksit kapinoida. Kaarle teloitutti 4&nbsp;500 saksitaistelijaa lokakuussa 782 Verdenin verilöylyssä. Sekään ei lopettanut kapinaa. 

Saksien ja frankkien taistelu laantui vasta kun Kaarle Suuri sai Widukindin kääntymään kristityksi. Widukind ja suuri joukko hänen seuraajiaan kastettiin vuonna 785. Kasteen jälkeen hän joutui ilmeisesti viettämään loppuelämänsä vankina luostarissa Tarinoiden mukaan hän kuitenkin rakennutti kääntymisensä jälkeen useita kirkkoja. Toisten legendojen mukaan Widukind ratsasti ennen kastettaan mustalla hevosella ja sen jälkeen valkealla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ruukku (lehti)

**Ruukku** oli taustaltaan esikoislestadiolaisten henkilöiden julkaisema lehti, jolla ei ollut esikoislestadiolaisessa liikkeessä tunnustettua asemaa. Lehden perustivat vuonna 1998 liikkeen virallista kantaa liberaalimmat nuoret aikuiset.

Ruukku-lehden tarkoitus oli toimia kristillisen uskon ja siihen läheisesti liittyvien asioiden avoimena keskustelukanava sekä tiedottaa erilaisista tapahtumista ja ilmiöistä.

Ruukku-lehden Internet-sivusto oli Nettiruukku. Nettiruukku perustettiin kesällä 2000. Sivut palvelivat Ruukun tilaajia ja muita kävijöitä; sivuilla voi mm. osallistua nettikeskusteluun ja tilata Ruukku-lehden.

Ruukun toimituksessa, Nettiruukku mukaan lukien, työskenteli vapaaehtoisena noin 20 julkaisualan ammattilaista ja harrastajaa kirjoitus-, valokuvaus-, kuvitus-, taitto-, web-suunnittelu-, tuotanto-, markkinointi- ja muissa julkaisunvalmistustehtävissä.

Lehteä julkaisi Fonticulus ry, joka on perustettu vuonna 2001. Alkuvuosina lehteä julkaisi Kunnon Seura ry. Paperilehti ja sen nettiversio ovat sittemmin lakanneet ilmestymästä. 

## Aiheesta muualla
*Nettiruukku, Ruukun kotisivut
Kalmar FF

**Kalmar Fotbollförening** on jalkapalloseura Kalmarista, Ruotsista. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa. Seura on perustettu 1. lokakuuta vuonna 1910. Se on voittanut kahdesti Ruotsin Cupin.

Kalmar FF sijoittuu vuosien 2020–2025 eurooppalaisten seurojen keskinäisessä UEFA:n seurapisterankingissa sijalle 268.

## Ennätyksiä
* Eniten otteluita: Johny Erlandsson, 753
* Eniten maaleja: Sten-Åke Johansson, 351
* Kotiottelun yleisöennätys: 15 093 katsojaa Malmö FF:a vastaan vuonna 1949 

## Saavutuksia
* Ruotsin Cupin voitto 1981, 1987, 2007
* Allsvenskanin mestaruus: 2008
* Allsvenskanin kakkossija 1985

## Entisiä päävalmentajia

*  Nanne Bergstrand (1998–1999, 2003–2013, 2017–2018, 2020)
*  Bo Johansson (1973, 1977–1978, 1982–1983)
*  Conny Karlsson (2000–2002)
*  Peter Swärdh (2015–2017)
*  Henrik Rydström (2018, 2021–2022)
*  Magnus Pehrsson (2019)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivu
* Röda Bröder, kannattajien sivu
Pianosonaatti nro 26 (Beethoven)

Ludwig van Beethovenin **pianosonaatti nro 26** Es-duuri op. 81a, lisänimeltään **Les Adieux** (suomeksi **Jäähyväissonaatti**), on *[[Pianosonaatti nro 8 (Beethoven)|Pateettisen sonaatin]]* ohella toinen niistä sonaateista, jolle Beethoven on itse antanut lisänimen. Se on sävelletty vuosien 1809 ja 1810 aikana. Se on saanut nimensä siitä, kun Beethovenin sonaattien tärkein ja uskollisin tilaaja arkkiherttua Rudolph lähti Wienistä pakoon ranskalaisia vuonna 1809. Jäähyväisten lisäksi sonaatti kuvaa jälleennäkemistä ja sen odotusta. 

## Historiaa
Arkkiherttua Rudolph oli ollut Beethovenin hyvä ystävä, oppilas ja yksi uskollisimpia sonaattien tilaajia. Hänen avullansa Beethoven onnistui harjoittamaan häilyvää elinkeinoaan, mutta Rudolphin lähdön jälkeen se oli vielä vaikeampaa. Rahoittajan lisäksi Beethoven menetti hyvän ystävän ja oppilaan, ja niinpä hän omisti sonaatin Rudolphille. Beethoven on omistanut tälle muitakin suurteoksia, joihin kuuluvat mm. pianokonsertto nro 5 Es-duuri *[[Keisarikonsertto]]*, *[[Missa solemnis]]* ja pianotrio *Arkkiherttua*. Beethoven on onnistunut pukemaan ahdistuksen, epävarmuuden ja tuskan hienosti musiikiksi. Varsinkin sonaatin toinen eli hidas osa on tuskainen, jopa riipivä. 

Myöhemmin Beethoven moitti kustantajaansa siitä, että sonaatista oli jäänyt lisänimi *Das Lebewohl* (Jäähyväiset) pois. Oli vain ranskalainen käännös *Les adieux*, mikä oli sinänsä ironista, kun ajattelee, miksi Rudolph pakeni Wienistä. Sitä paitsi ranskankielisestä käännöksestä puuttui alkuperäisen ilmaisun henkilökohtaisuus.

## Rakenne

Sonaatissa on kolme osaa:
#Das Lebewohl (Les Adieux). Adagio — Allegro
#Abwesenheit (L´absence). Andante espresivo "In gehender Bewegung, doch mit Ausdruck"
#Das Wiedersehen (Le retour). Vivacissimamente "Im lebhaftesten Zeitmasse."

Sonaatin ensimmäisessä osassa käy ilmi selvästi se, että Beethovenin ja arkkiherttua Rudolphin jäähyväiset eivät olleet surulliset, toisin kuin jälleennäkemisen välissä oleva aika, odotus. Se on piinallinen, eikä ole millään loppua. Odotus käy pitkäksi. Mutta jos jäähyväiset olivat iloiset, niin jälleennäkeminen oli suorastaan riemukas. Pianotekninen loisto on huipussaan pianistin soittaessa nopeita juoksutuksia ja oktaavikuvioita. Välissä on kuitenkin aina rauhallisia kohtia, jotka sisältävät yksinkertaisen ja kauniin melodian. Koko sonaatissa yleensäkin on keskitytty paljon oktaaveihin. Sonaatin kolmen ensimmäisen nuotin yläpuolelle säveltäjä on kirjoittanut "Le-be-wohl" (Jäähyväinen), se on ikään kuin auttamassa pianistia saamaan mahdollisimman kauniin ja laulavan äänen.

## Aiheesta muualla
* [Piano Sonata No. 26, Op. 81a (Beethoven, Ludwig van)](http://imslp.org/wiki/Piano_Sonata_No.26,_Op.81a_(Beethoven,_Ludwig_van)) IMSLP / Petrucci Music Library
Gaoua

**Gaoua** on kaupunkikunta sekä Sud-Ouestin alueen ja Ponin provinssin hallinnollinen keskus Burkina Fasossa. Se sijaitsee 395 kilometriä Ouagadougousta lounaaseen. Kunnassa on 78&nbsp;000 ja kaupunkialueella 45&nbsp;200 asukasta (vuonna 2019, väestönlaskenta).

## Maantiede ja asutus
Gaouan kunnan pinta-ala on 874 ja kaupunkialueen 45,6 neliökilometriä. Kaupunkikunta rajoittuu pohjoisessa Bouroum-Bouroumin ja Nakon, koillisessa Malban, idässä Bousseran, kaakossa Gombloran, etelässä Midebdon, lounaassa Périgbanin ja lännessä Loropénin kuntiin. Maisemaa leimaa pohjoisesta etelään ulottuva kukkulajono. Tärkeimmät vesistöt ovat Mouhounin eli Mustan-Voltan sivujoki Poni ja siihen laskeva Kpanga Pô. Luonnonvarainen kasvillisuus on metsä-, pensas- ja puusavannia sekä galleriametsiä.

Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 700–1&nbsp;100 millimetriä. Sadekausi kestää toukokuusta marraskuuhun. Keskilämpötilat vaihtelevat 24,9 ja 30,2 asteen välillä.

Kuntaan kuuluu 8 kaupunginosaa ja 56 kylää. Asukkaat ovat etupäässä lobeja ja ganeja.

## Liikenne, talous ja palvelut
Gaouan kautta kulkee Norsunluurannikon rajalle johtava maantie RN12 ja Ghanan rajalle johtava päällystämätön RN11. Kaupungissa on nykyaikainen liikenneasema.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi, hirssi, riisi, lehmänpapu, maapapu, jamssi, maniokki ja peruna. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa, maapähkinää ja soijaa. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, siat ja siipikarja. Gaoua on torialueineen tärkeä rajakaupan välittäjä. Teollisuutta ei ole juuri lainkaan. Kaupungin lähellä kaivetaan kultaa perinteisin menetelmin.

Kaupungissa toimii kaksi julkista lyseota, yksityinen tekninen lyseo, sosiaalialan oppilaitos ja opettajaopisto. Terveyspalveluihin kuuluvat aluesairaala, poliklinikka, terveyskeskukset ja apteekit. Kulttuurilaitoksia ovat museo, kirjasto ja naisten talo.

## Matkailu ja nähtävyydet
Seudun nähtävyyksiä ovat Gaouan kansatieteellinen museo, Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvat Loropénin rauniot, Diébougoun luolat sekä lobikylien omaperäinen kulttuuriperintö. Kaupungissa on muutama hotelli ja muita majoituspalveluja.

## Lähteet
Turkmenialainen tyttöystävä

**Turkmenialainen tyttöystävä** on Leevi and the Leavings -yhtyeen kymmenes albumi, ja se julkaistiin vuonna 1993. Levy on yhtyeen viimeinen LP-muodossa julkaistu albumi.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Gösta Sundqvist ‎– laulu, sähkökitara, puupuhaltimet, piano ja kosketinsoittimet
* Risto Paananen ‎– basso, akustinen kitara, kosketinsoittimet ja taustalaulu
* Juha Karastie ‎– sähkö- ja akustinen kitara, mandoliini, banjo, oboe ja kosketinsoittimet
* Niklas Nylund ‎– lyömäsoittimet, kitara ja kosketinsoittimet

### Vierailevat muusikot
* Haije Sundqvist – taustalaulu
* Tarja Merivirta – taustalaulu
* Sergei Prjahin – lisäkitara
* Emilio Pacheco – sormipiano, charango, kenacho, bombo, mohoceno
* Riina Silpoja – alttoviulu, urut, haitari, taustalaulu
* Sanna Silpoja – viulu, sello, huilu, taustalaulu

### Muut tekijät
* Kari Kalén – tuottaja
* Pekka Aarnio – tuottaja, taustalaulu
* Sakari Riipinen – kansikuva, valokuvat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Turkmenialainen tyttöystävä'' discogs.com-sivustolla