open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Indigenous Tweets

**Indigenous Tweets** on nettisivu, joka kerää harvinaisten kielten Twitter-viestejä, jotta alkuperäiskansojen kieltenpuhujat voivat löytää toisensa. Sen perusti maaliskuussa 2011 Kevin Scannell, joka tutkii tietokonelingvistiikkaa Saint Louisin yliopiston matematiikan ja tietojenkäsittelytieteen laitoksella St. Louisissa, Missourissa. Sivuston tarkoitus on auttaa harvinaisten kielten puhujia kommunikoimaan internetissä.

Aloitussivulla on lista kielistä, jotka sivusto on tallentanut. Kielen valitsemisen jälkeen käyttäjä ohjautuu taulukkoon, jossa näkyvät kyseisellä kielellä twiittaavat käyttäjät. Indigenous Tweets esittää Twitter-käyttäjien profiilikuvat sekä tilastot käyttäjien seuraajista. Saatavilla on lisäksi tilastot käyttäjän eri kielillä kirjoittamien twiittien määrästä sekä lista suosituista puheenaiheista useilla kielillä.

## Historia
Sivuston aloittaessa maaliskuussa 2011, se listasi 35 kieltä. Huhtikuun 16. 2011 kieliä oli jo 76. Huhtikuun 26. päivään mennessä tuettuja kieliä oli 82. Listattuihin kieliin kuuluvat "salainen" Gamilaraay ja paremmin tunnetut Haitin kreoli ja baski, joilla on eniten twiittaajia. Kymri on Indigenous Tweetsin kolmanneksi suosituin kieli.

Pampangan kieli, joka oli seitsemänneksi suosituin huhtikuun 2011 viimeisellä viikolla, oli sivuston ensimmäinen filippiiniläinen kieli.

## Tiedonlouhinta

Indigenous Tweetsillä on harvinaisten kielten sanoista ja fraaseista koostuva datapankki, jonka perusteella ohjelma tunnistaa niillä kirjoittavat käyttäjät. Huhtikuussa 2011 BBC Newsille antamassaan haastattelussa Scannell sanoi käyttäneensä kahdeksan vuotta noin 500 kielen datapankin kokoamiseen tutkimalla blogeja, sanomalehtiä ja nettisivustoja.

Indigenous Tweets kerää tietoja Twitterin ohjelmointirajapinnan avulla etsimällä datapankin harvinaisten kielten sanoja ja fraaseja. Sivuston hakutoiminto ei tunnista twiitin kieltä, jos haettu sana kuuluu useampaan kuin yhteen kieleen. Sen vuoksi Scannell käyttää vain sanoja, jotka ovat kullekin kielelle uniikkeja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen nettisivu
*
Rotanpyytäjä

**Rotanpyytäjä** () on kuvitteellinen sarjakuvahahmo, joka esiintyy DC Comicsin julkaisemissa sarjakuvissa. Rotanpyytäjä on yksi Batmanin vihollisista ja DC Comicsin superroistoista. Hahmon loivat käsikirjoittajat Alan Grant ja John Wagner sekä piirtäjä Norm Breyfogle, ja se teki ensiesiintymisensä vuoden 1988 huhtikuussa *[[Detective Comics]]* -lehden numerossa 585.

Rotanpyytäjä on todellisuudessa Otis Flannegan, joka työskenteli aiemmin Gotham Cityssä tuholaistorjujana. Flannegan kykenee kommunikoimaan, kouluttamaan ja hallitsemaan rottia. Hän alkoi tuholaistorjujan työnsä sijasta hyödyntämään kykyään erilaisten rikosten tekemiseen, ja tämän myötä hänestä tuli yksi Batmanin vihollisista. Rotanpyytäjä tuntee koko Gotham Cityn viemäriverkoston läpikotaisin, ja hänen piilopaikkansa sijaitseekin viemäriverkoston syövereissä. Hän käyttää aseenaan kaasuasetta ja voi käsitellä erilaisia ​​asioita syanidikaasulla.

DC Extended Universen elokuvassa *[[The Suicide Squad: Suicide Mission]]* (2021) esiintyy kaksi Rotanpyytäjää, joista Cleo Cazo eli Rotanpyytäjä 2 on yksi päähahmoista. Cazo on myös ensimmäisen Rotanpyytäjän tytär. Cazoa elokuvassa näyttelee Daniela Melchior. Ensimmäistä Rotanpyytäjää näyttelee Taika Waititi. Rotanpyytäjä esiintyy myös pelissä **, jossa häntä ääninäyttelee Jonathan Roumie.

Rotanpyytäjä esiintyi myös *[[Harley Quinn (animaatiosarja)|Harley Quinn]]* animaatiosarjan jaksossa "There's Nowhere to Go But Down" Kaksinaaman apulaisena. Häntä ääninäytteli sarjassa James Adomian. Rotanpyytäjään viitattiin myös *[[Gotham (televisiosarja)|Gotham]]* televisiosarjan viidennellä kaudella. Animaatiosarjan *[[Batman of the Future|Batman Beyond]]* jaksossa "Rats" esiintyi Ratboy-niminen hahmo, joka perustui Rotanpyytäjään.

## Lähteet
Koba Jass

**Koba Jass** (s. 1. toukokuuta 1990 Riika, Latvia) on latvialainen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kaudella 2022–2023 Dinamo Riikaa, joka pelaa Latvian pääsarjassa.

Jass on edustanut Latvian maajoukkuetta viisissä arvokisoissa. Hänen setänsä Mareks ja Ilgvars, sekä serkkunsa Maris ovat myös jääkiekkoilijoita.

## Aiheesta muualla
*
Martin Smedberg-Dalence

**Martin Ramiro Guillermo Smedberg-Dalence** (s. 10. toukokuuta 1984 Norrköping) on bolivialais-ruotsalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on oikea keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Ruotsin pääsarjassa Allsvenskanissa pelaavaa IFK Göteborgia.

## Lähteet
RN Vincenzo Giordano Orsini

**RN Vincenzo Giordano Orsini** () oli Italian kuninkaallisen laivaston Sirtori-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 2. helmikuuta 1916. Alus laskettiin vesille 23. huhtikuuta 1917 ja liitettiin laivastoon muutamaa viikkoa myöhemmin 12. toukokuuta.

## Palvelus
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Aluksen miehistö upotti aluksensa 8. huhtikuuta 1941.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Sven Ulreich

**Sven Ulreich** (s. 3. elokuuta 1988 Schorndorf) on saksalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Bayern Müncheniä. Ulreich on oikeajalkainen.

## Ura
### Seurajoukkueura
Ulreich on VfB Stuttgartin kasvatti. Hän pelasi vuosina 2006–2009 seuran kakkosjoukkueen paidassa 73 ottelua. Seuran edustusjoukkueen paidassa Bundesliigassa Ulreich debytoi helmikuussa 2008 Hertha BSC:iä vastaan. Kausilla 2010–2011, 2011–2012 ja 2012–2013 hän pelasi jokaisen Stuttgartin ottelun Bundesliigassa. Kausilla 2010–2011 ja 2012–2013 Ulreich pelasi myös Eurooppa-liigaa. Yhteensä hän pelasi Stuttgartin paidassa 176 bundesliigaottelua.

Kesäkuussa 2015 Ulreich siirtyi Bayern Müncheniin toimiakseen varamaalivahtina Manuel Neuerille. Neuerin loukkaannuttua Ulreich torjui Bayernin ykkösmaalivahtina läpi kauden 2017–2018. Hänen johdollaan Bayern saavutti Bundesliiga-mestaruuden. Mestarien liigan välierissä Ulreich päästi kuitenkin neljä maalia Real Madridin voittaessa otteluparin lukemin 4–3. Hän teki jälkimmäisessä ottelussa henkilökohtaisen virheen, jonka katsottiin suorasti johtaneen Karim Benzeman tekemään voittomaaliin.

Ulreich on pelannut Bayernissa kaikkiaan 54 bundesliigaottelua, joissa hän on päästänyt 54 maalia ja pitänyt 19 ottelussa maalinsa koskemattomana. Hän on ollut voittamassa Saksan-mestaruutta viidesti peräkkäin kausilla 2015–2020 sekä kahdesti kausilla 2021–2023. Saksan Cupin hän voitti 2016 ja 2019, muttei pelannut kummallakaan kerralla finaalissa. DFL-Supercupin hän voitti 2017. Mestarien liigassa hän on pelannut Bayernissa yhteensä 17 ottelua, joissa hän on päästänyt 18 maalia ja pelannut kuusi nollapeliä.

Ulreich siirtyi ilmaissiirrolla Hamburger SV:hen lokakuussa 2020 ja pelasi seurassa kauden aikana 32 2. Bundesliigan ottelua. Kesällä 2021 hän siirtyi takaisin Bayern Müncheniin.

### Maajoukkueura

Ulreich on edustanut Saksaa sekä alle 19-vuotiaissa että alle 21-vuotiaissa. Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa hän pelasi vuosina 2009–2010 kolme ottelua. Hänet valittiin aikuisten maajoukkueeseen kahteen EM-karsintaotteluun kesäkuussa 2019. Hän ei kuitenkaan päässyt pelaamaan otteluissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vicente Matías Vuoso

**Vicente José Matías Vuoso** (s. 3. marraskuuta 1981 Mar del Plata) on argentiinalaissyntyinen Meksikoa edustava jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä. Vuoso edustaa Meksikon pääsarjassa pelaavaa Chiapasia, jossa hän on lainassa samassa sarjassa pelaavasta Atlasista.

## Lähteet
Gerson (jalkapalloilija)

**Gerson Santos da Silva** (tai pelkästään **Gerson**, s. 20. toukokuuta 1997 Belford Roxo) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Campeonato Brasileiro Série A:ssa pelaavaa Cruzeiroa. Vasenjalkainen Gerson on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.

## Ura
### Seurajoukkueura
Gersonin kasvattajaseura on Fluminense. Hän debytoi seuran ykkösjoukkueen paidassa Campeonato Brasileiro Série A:ssa toukokuussa 2015 Joinville Esporte Clubea vastaan. Gerson pelasi hyvän debyyttikauden ja lehtitietojen mukaan FC Barcelona oli kiinnostunut Gersonista ja oli hyvin lähellä sopimusta tämän kanssa.

### Maajoukkueura
Gerson debytoi vuonna 2015 Brasilian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa ikäluokan Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuissa. Hän pelasi turnauksessa seitsemässä ottelussa.

Gerson pelasi ensimmäistä kertaa Brasilian A-maajoukkueessa 3. syyskuuta 2021 MM-karsintaottelussa Chileä vastaan. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki 19. marraskuuta 2024 MM-karsintaottelussa Uruguayta vastaan. Elokuun 18. päivään 2025 mennessä hän on pelannut 14 maaottelua, joista kaikki ovat olleet MM-karsintaotteluita.

## Lähteet
RN Angelo Bassini

**RN Angelo Bassini** () oli Italian kuninkaallisen laivaston La Masa -luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 2. lokakuuta 1916. Alus laskettiin vesille 28. maaliskuuta 1918 ja liitettiin laivastoon reilua kuukautta myöhemmin 1. toukokuuta.

## Palvelus
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Alus upotettiin 28. toukokuuta 1943.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Huone 237

**Huone 237** () on Rodney Ascherin vuonna 2012 tekemä dokumenttielokuva, joka käsittelee Stanley Kubrickin Hohto-elokuvan sisältöä. Elokuvaa on esitetty Suomessa useita kertoja Yle Teemalla. Elokuvassa esitetään erilaisia tulkintoja siitä, mitä Kubrick elokuvallaan alun perin tarkoitti, ja miksi Stephen King ei pitänyt siitä. Elokuvassa kerrotaan myös Jay Weidnerin salaliittoteoriasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ihalainen, Paavo: Huone 237. Elitisti, 2012.
* 
* 
*
Semih Kaya

**Semih Kaya** (s. 24. helmikuuta 1991 Bergama) on turkkilainen jalkapalloilija, joka edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Galatasaray SK:ta. Oikeajalkainen Kaya on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän kuuluu myös Turkin jalkapallomaajoukkueeseen.

## Ura
### Seurajoukkueura
Kaya on Galatasaray SK:n kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Turkin Superliigassa huhtikuussa 2009 Istanbul BB:tä vastaan. Vuosina 2010–2011 hän kävi lainalla Superliigan Gaziantepsporissa ja 1. Ligin Kartalsporissa.

Kaudeksi 2011–2012 Kaya palasi Galatasarayhyn voittaen samalla kaudella heti Superliigan mestaruuden. Kaya on voittanut Superliigan mestaruuden myös kausilla 2012–2013 ja 2014–2015. Turkin cupin hän on voittanut kausilla 2013–2014, 2014–2015 sekä 2015–2016 ja Turkin supercupin vuosina 2012, 2013 ja 2015. Mestareiden liigaa Kaya on pelannut Galatasarayn kanssa kausilla 2012–2013, 2013–2014, 2014–2015 ja 2015–2016. Manchester United on tietojen mukaan ollut kiinnostunut Kayan palveluksista.

### Maajoukkueura
Kaya on edustanut käytännössä kaikkia Turkin nuorten maajoukkueita. Debyyttinsä Turkin jalkapallomaajoukkueessa hän teki helmikuussa 2012 ystävyysottelussa Slovakiaa vastaan. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi  Alankomaita vastaan syyskuuta 2012. Hän on pelannut 23 A-maaottelua vuosina 2012–2015, ja niistä yhdeksän on ollut MM- ja neljä EM-karsintaotteluja. Hän kuului Turkin joukkueeseen EM-kilpailuissa 2016, muttei päässyt pelaamaan.

## Saavutukset

**[[Galatasaray SK]]**
*Turkin Superliiga
**Mestaruus (2011-2012, 2012-2013, 2014-2015)
*Turkin cup
**Mestaruus (2013-2014, 2014-2015, 2015-2016)
*Turkin supercup 
**Mestaruus (2012, 2013, 2015)

**Henkilökohtainen**
*Turkin Superliigan vuoden nuori pelaaja (2011-2012)

## Lähteet
Sami Mikkolanaho

**Sami Mikkolanaho** (s. 3. lokakuuta 1990 Alajärvi) on suomalainen pesäpalloilija. Hän edustaa Ykköspesiksessä pelaavaa Kankaanpään Mailaa. Mikkolanaho toimii kotiuttajajokerina

16. kesäkuuta 2015 mennessä pelaamissaan 41 Superpesiksen runkosarjaottelussa vuosilta 2013–2015 Mikkolanaho on lyönyt 63 juoksua, tuonut kymmenen juoksua ja lyönyt 109 kärkilyöntiä. Toukokuussa 2015 Mikkolanaho valittiin miesten Superpesiksen kuukauden pelaajaksi.

Mikkolanaho siirtyi Ankkureista kesken kauden 2019 Kiteen Pallon riveihin.

Kaudella 2014 Mikkolanaho pelasi kuusi ottelua Ylihärmän Pesis-Junkkareissa Ykköspesiksessä.

Mikkolanaho on pelannut B-poikien Itä-Lännessä kahdesti vuosina 2007 ja 2008.

## Saavutukset
* 1 Itä-Länsi-ottelu: 2015
* Superpesiksen kuukauden pelaaja: toukokuu 2015 

## Lähteet
Giannelli Imbula

**Giannelli Imbula Wanga** (synt. **Gilbert Imbula**, s. 12. syyskuuta 1992 Vilvoorde, Belgia) on belgialais-ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Lecceä lainalla englantilaisseura Stoke Citystä. Vasenjalkainen Imbula on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hänellä on myös Kongon demokraattisen tasavallan passi.

## Ura
### Seurajoukkueura
Imbulan kasvattajaseura on En Avant de Guingamp. Hän pelasi seuran paidassa vuosina 2009–2013 Ligue 2:ssa ja Nationalissa yhteensä 90 ottelua tehden niissä neljä maalia. Tehdessään debyytin Ligue 2:ssa lokakuussa 2009 Imbulasta tuli sarjan historian nuorin pelaaja. Kaudella 2012–2013, joka päättyi Guingampin nousuun, Imbula valittiin Ligue 2:n parhaaksi pelaajaksi.

Heinäkuussa 2013 Imbula siirtyi Ligue 1:n Olympique de Marseilleen. Pääsarjadebyytti tapahtui elokuussa 2013 Imbulan vanhaa seuraa Guingampia vastaan ja avausmaali syntyi seuraavassa kuussa AS Saint-Étiennen verkkoon. Kaudella 2013–2014 Imbula debytoi myös Mestareiden liigassa. Muun muassa Tottenham Hotspur, Internazionale ja AC Milan olivat tietojen mukaan kiinnostuneita Imbulasta. Heinäkuussa 2015 Imbula siirtyikin Portugalin Primeira Ligan FC Portoon. Hän pelasi seuran paidassa vain kymmenessä ottelussa.

Tammikuussa 2016 Englannin valioliigan Stoke City osti Imbulan seuraennätyksellä, 18,3 miljoonalla punnalla.

### Maajoukkueura
Imbula on syntynyt Belgiassa kinshasankongolaisille vanhemmille, mutta on kasvanut Ranskassa. Näin ollen hän voisi edustaa maajoukkuetasolla joko Belgiaa, Kongon demokraattista tasavaltaa tai Ranskaa. Lokakuussa 2015 Imbula valitsi kuitenkin Belgian maajoukkueen. Imbula on edustanut Ranskaa alle 20-vuotiaissa ja alle 21-vuotiaissa.

## Saavutukset
**Henkilökohtainen**
*Ligue 2:n vuoden pelaaja (2012–2013)

## Lähteet
Cody Lundin

**Cody Lundin** (s. 15. maaliskuuta 1967) on yhdysvaltalainen selviytymisekspertti. Hän opettaa selviytymis- ja eloonjäämistaitoja, omavaraistaloutta ja erilaisia alkuperäiskansan taitoja vuonna 1991 perustamassaan selviytymiskoulussa Aboriginal Living Skills School. Lundin esiintyi vuosina 2010-2014 Discovery Channelilla esitettävässä televisiosarjassa *Dual Survival*, jossa Lundin esitteli eri olosuhteissa erilaisia selviytymismenetelmiä kävellen ilman kenkiä ja pukeutuen vain sortseihin. Lundin on kirjoittanut kaksi selviytymis aiheista kirjaa: *98.6 Degrees: The Art of Keeping Your Ass Alive* (2003) ja *When All Hell Breaks Loose: Stuff You Need to Survive When Disaster Strikes* (2006).

## Katso myös
* Dave Canterbury

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Cody Lundinin kotisivu
Jolanda Neff

**Jolanda Neff** (s. 5. tammikuuta 1993) on sveitsiläinen maastopyöräilijä, joka edustaa RV Alternrheiniä ja Stöckli-Pro-Teamia. Neff on 168 senttimetriä pitkä ja painaa 53 kilogrammaa.

Neff on saavuttanut kolmesti alle 23-vuotiaiden MM-kultaa, vuosina 2012, 2013 ja 2014. Saman ikäluokan EM-kilpailuissa hän sai kultaa 2012 ja hopeaa 2014. Aikuisten sarjassa hän saavutti EM-hopeaa viestissä 2013 ja maastoajossa 2014. Kesäkuussa 2015 Neff voitti henkilökohtaisen kilpailun kultaa historian ensimmäisistä Euroopan kisoista Bakusta. Näin ollen Neffistä tuli historian ensimmäinen Euroopan kisojen kultamitalisti. Hän voitti samana vuonna maastoajon Euroopan-mestaruuden ja sai maratonmatkalla EM-hopeaa. 

Neff voitti maailmanmestaruuden maratonmatkalla 2016, maastoajossa 2017 sekä viestissä 2017, 2018 ja 2019. MM-hopeaa hän sai viestissä 2014 sekä maastoajossa 2019 ja 2022. Hän voitti Euroopan-mestaruuden maastoajossa ja viestissä 2016 sekä maastoajossa 2018 ja 2019.

Tokion kesäolympialaisissa Neff voitti maastoajon kultaa. Hän voitti maastoajon maailmancupin kokonaiskilpailun 2014, 2015 ja 2018 sekä sijoittui toiseksi 2019. 

Vuonna 2014 Neff valittiin Sveitsin vuoden naispyöräilijäksi. Hänen valmentajanaan toimii hänen isänsä, itsekin urallaan maastopyöräillyt Markus Neff.

Neff kilpailee myös maantiepyöräilyssä. Hän voitti 2015 maantieajossa Sveitsin-mestaruuden ja sijoittui Richmondin MM-kilpailuissa yhdeksänneksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui Trofeo Alfredo Binda -kilpailussa kolmanneksi sekä voitti Puolan ympäriajon ensimmäisen ja kolmannen etapin sekä kokonaiskilpailun. Rio de Janeiron olympialaisissa hän oli maantiejossa kahdeksas. Hän voitti maantieajon Sveitsin-mestaruuden 2018. Hän voitti vuoden 2023 Trofeo Ponente in Rosa -kilpailussa kokonais- ja pistekilpailun sekä 3. ja 4. etapin.

Neff kilpailee huipputasolla myös cyclocrossissa. Hän voitti vuonna 2019 Sveitsin-mestaruuden ja DVV Trophy -sarjaan kuuluneen Baalin kilpailun sekä sijoittui MM-kilpailuissa viidenneksi. Hän oli MM-kilpailuissa kuudes vuonna 2026.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
André Deed

**André Deed** (oikealta nimeltään *André de Chapais*, 22. helmikuuta 1879 Le Havre – 4. lokakuuta 1940 Pariisi) oli ranskalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja.

Tullimiehen perheeseen syntynyt Deed aloitti uransa sirkus- ja revyyesiintyjänä. Vuosina 1901–1904 hän näytteli useissa Georges Mélièsin kokeellisissa elokuvissa. Vuodesta 1905 lähtien Deed teki lyhyitä komedioita Pathén veljeksille. Hänen kehittämänsä koominen henkilöhahmo Boireau oli yksi ensimmäisistä elokuvien vakiokasvoista.

Vuonna 1908 Deed siirtyi Giovanni Pastronen värväämänä torinolaiselle Itala Filmille. Hän teki Italiassa yli 90 komediaa, joita yhdistää Cretinetti-niminen henkilöhahmo. Vuoden 1911 lopulla Deed palasi tulevan vaimonsa Valentina Frascarolin kanssa Ranskaan, jossa hän teki Pathélle noin 50 Boireau-elokuvaa. Vuonna 1915 Deed siirtyi takaisin Torinoon, jossa hän jatkoi Cretinetti-sarjan tekemistä parin vuoden ajan. 1920- ja 1930-luvuilla hän näytteli sivurooleja muutamissa ranskalaiselokuvissa, mutta päätyi lopulta elokuvastudion yövartijaksi.

Suomessa Deedin elokuvahahmosta käytettiin nimeä Lehman.

## Elokuvia
* *[[Lehman on niin kaunis]]*, 1909 (näyttelijä)
* *[[Cretinetti ja ahneuden palkka]]*, 1910 (näyttelijä)
* *[[La paura degli aeromobili nemici]]*, 1915 (ohjaaja ja näyttelijä)
* *[[L’uomo meccanico]]*, 1921 (käsikirjoittaja, ohjaaja ja näyttelijä)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Miller Bolaños

**Miller Alejandro Bolaños Reasco** (s. 1. kesäkuuta 1990 Eloy Alfaro, Ecuador) on ecuadorilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Bolaños edustaa meksikolaista Club Tijuanaa.

## Lähteet
Pilo-luokka

**Pilo-luokka** oli Italian laivaston kahdeksan hävittäjän muodostama alusluokka toisessa maailmansodassa.

## Alukset

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet
Paras ohjaus draamasarjassa (Primetime Emmy)

**Primetime Emmy parhaasta ohjauksesta draamasarjassa** on Academy of Television Arts & Sciences -järjestön vuosittain jakama palkinto Primetime Emmy -palkintogaalassa.

## Voittajat ja ehdokkaat
Alla listattuna vuosittaiset voittajat ja muut ehdokkaat.

## Katso myös
*Paras ohjaus komediasarjassa (Primetime Emmy)

## Lähteet
*
Matti Rimpelä

**Matti Rimpelä** (1. elokuuta 1942 Siikainen – 26. kesäkuuta 2025 Helsinki) oli suomalainen lääketieteen tohtori, Tampereen yliopiston terveydenhuollon suunnittelun ja hallinnon dosentti ja terveystieteiden professori, joka tunnettiin näkyvänä keskustelijana monissa terveyteen ja hyvinvointiin liittyvissä kysymyksissä.

## Koulutus
Rimpelä valmistui lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Tampereen yliopistosta ja suoritti master-tutkinnon lääketieteellisessä sosiologiassa Lontoon yliopistossa.

## Ura
Rimpelä toimi lääkintöhallituksen ylilääkärinä 1970-luvulla, lääketieteellisen sosiologian apulaisprofessorina Helsingin yliopistossa ja ylilääkärinä Hyvinkään terveyskeskuksessa 1980-luvulla, ylilääkärinä terveydenhuollon oikeusturvakeskuksessa 1990-luvun alussa ja sen jälkeen tutkimusprofessorina Stakesissa. Rimpelä oli mukana julkaisemassa yli 200 tutkimusraporttia nuorten terveydestä ja tottumuksista, tupakkapolitiikasta, terveyspolitiikasta ja perusterveydenhuollosta.

Hän jäi eläkkeelle vuonna 2010 ja julkaisi sen jälkeen tutkimuksia lapsiperheiden ja lasten palveluista, lapsipolitiikan lähihistoriasta, kuntien lapsistrategioista sekä kirjan *Kehittämiskeskustelua lapsiperheiden sostepalveluista valtionhallinnossa 1970–2009*. Rimpelän mukaan lapsiperheiden sosiaali- ja terveyspalvelut kehittyivät 2000-luvulla ammattimaisemmaksi, eli ammattihenkilöt käyttivät yhä enemmän valtaa ongelmien määrittelyssä ja ratkaisemisessa.

## Huomionosoitukset
Rimpelä sai vuonna 2012 Kansanvalistusseuran palkinnon. Sen perusteluissa hänen sanotaan tutkineen ja tuoneen esille hyvinvointiin, sivistykseen ja syrjäytymiseen liittyviä kysymyksiä 1970-luvulta alkaen ja pitäneen tärkeänä erityisesti poikien ja miesten tukemista. Vuonna 2009 Rimpelä oli yksi Alfred Kordelinin säätiön tunnustuspalkinnon saajista.

## Lähteet
LZ1

Zeppeliini **LZ 1** oli ensimmäinen oikea vakaasti lentävä jäykkärunkoinen ilmalaiva. Aluksen ensilento tapahtui 2. heinäkuuta 1900. Pituudeltaan 128-metrinen kreivi Ferdinand von Zeppelinin ensimmäinen ilmalaiva nousi ilmaan 17 vetysäiliön avulla, ja työntövoimansa se sai koreissa olevista moottoreista. Korien välisellä kulkusillalla oli kiskojen varassa 100 kiloa painolastia, jota eteen tai taaksepäin siirtämällä saattoi nostaa tai laskea aluksen nokkaa. Ilmalaivan sukkulamainen runko muodostui 24 pitkästä alumiinipalkista, jotka oli kiinnitetty 16 kehään ja katettu kyllästyttää puuvillakankaalla. Sen halkaisija oli 11,7 metriä, tilavuus 11&nbsp;300 kuutiometriä ja huippunopeus 27&nbsp;km/h.

Aluksen ensilento kesti ainoastaan 18 minuuttia moottoriongelmien takia mutta silti lehtimiehet kirjoittivat pitkiä artikkeleja "Bodenjärven ihmeestä". Tosin saksan keisarin edustajat eivät olleet yhtä vakuuttuneita. He raportoivat että alus ei kelpaisi sotilaallisiin tai epä-sotilaallisiin tarkoituksiin. Se oli zeppelinin kannalta katastrofaalinen arvio. Kaikki hänen rahansa olivat uponneet LZ 1:een,  ja hän joutui varojen puutteessa purkamaan aluksen.
Oskar Rantala

**Kustaa Oskar Rantala** (1869 Tyrvää – syksy 1918 Pietari, Neuvosto-Venäjä) oli suomalainen punakaartilainen, joka toimi Suomen sisällissodan aikana Helsingin punakaartin 3. rykmentin päällikkönä ja myöhemmin punaisten itäisen rintaman komentajana. Sodan loppuvaiheessa hän oli yksi Viipurin taistelun aikana Viipurin puolustusta johtaneista.

Rantala oli ammatiltaan kirvesmies. Hän suoritti asepalveluksensa vanhan asevelvollisuuden aikana ja palveli sotilaana Suomen kaartissa. Hänen on mainittu saavuttaneen siellä jonkin aliupseerinarvon, jonka hän myöhemmin menetti. Hän oli vuonna 1905 perustetussa Helsingin ensimmäisessä punakaartissa rykmentinkomentajana ja keskustoimikunnan jäsenenä. Hän osallistui vuoden 1906 Viaporin kapinaan, jonka aikana hän haavoittui käsivarteen ja vatsaan. Rantala tuomittiin elokuussa 1907 kapinasta neljäksi vuodeksi kuritushuoneeseen. Vapauduttuaan hän vaikutti Helsingin Työväenyhdistyksessä. Hän oli todennäköisesti mukana avainhenkilönä, kun Helsinkiin perustettiin toukokuussa 1917 uusi työväen järjestyskaarti, mutta häntä ei vielä tuolloin valittu sen puheenjohtajaksi, sillä SDP:n johto halusi paikalle maltillisemman henkilön. Rantala oli marraskuussa 1917 parin viikon ajan Helsingin järjestyskaartin päällikkönä, mutta hänet korvattiin yleislakon aikana Ilmari Mannisella, jota seurasi pian Kustaa Salminen.

Sisällissodan puhjettua Rantalasta tehtiin Helsingin punakaartin 3. rykmentin komentaja. Rykmentti osallistui sodan aikana Karjalan rintaman taisteluihin Joutsenossa. Maaliskuun 1918 alussa Rantalasta tuli Viipuriin perustetun Karjalan rintaman helsinkiläisten joukko-osastojen oman esikunnan päällikkö, mistä hänet 12. maaliskuuta siirrettiin Viipurin piiriesikunnan päälliköksi ja pian koko Itäisen rintaman komentajaksi. Kokeneesta Rantalasta toivottiin pelastusta kyvyttömämpien edeltäjiensä tilalle. Hän hankki Helsingistä lisää miehiä ja päätti keskittää voimat Antrean rintamaosuudelle. Valkoisen armeijan esikunnan tiedusteluosaston raportin mukaan Rantala olisi kuulunut sisällissodan aikana myös punaisten vallankumousoikeuteen. Viipurin jouduttua saarroksiin sodan lopulla Rantalalle tarjottiin mahdollisuutta paeta kaupungista Kansanvaltuuskunnan mukana, mutta hän päätti jäädä johtamaan kaupungin puolustusta. Hän johti huhtikuun 29. päivän vastaisena yönä punaisten ulosmurtautumisyritystä, joka päättyi valkoisten pysäyttäessä joukon Tienhaarassa Viipurin länsipuolella. Hän onnistui itse viime hetkellä pakenemaan veneellä Uuraaseen ja sieltä Venäjälle.

Rantala tiettävästi ammuttiin Pietarissa syksyllä 1918 syytettynä elintarvikekeinottelusta.

## Lähteet
*Jarmo Nieminen (toim.): *Helsinki ensimmäisessä maailmansodassa – sotasurmat 1917–1918*. Gummerus, Helsinki 2015. 

### Viitteet
Teeriharju

**Teeriharju** on huvikeskus ja tanssilava Someron Talvisillan kylässä Salontien varrella noin 25 kilometriä Salosta  lähellä Häntälän kyläkeskusta. Tanssisalin pinta-ala on 500 m². Teeriharjun omistaa ja sitä ylläpitää Häntälän maamiesseura.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Paavo Okko

**Paavo Matti Okko** (s. 20. helmikuuta 1944 Lemi) on Turun kauppakorkeakoulun kansantaloustieteen professori emeritus. Hän sai vuonna 2008 Alfred Kordelinin säätiön tunnustuspalkinnon.

Okko väitteli kauppatieteiden tohtoriksi 1979 kansantaloustieteessä. Vuonna 1998 hänet nimitettiin Turun kauppakorkeakoulun kansantaloustieteen professoriksi, josta virasta hän jäi eläkkeelle 2007. Lisäksi Okko on opettanut Jyväskylän yliopistossa 1980–1981, Joensuun yliopistossa 1986–1990 ja Vaasan yliopistossa 1990–1998.

Paavo Okon tutkimusaiheisiin ovat lukeutuneet yritysten investointikäyttäytyminen, aluetalous ja aluepolitiikka, pankkikilpailu, EU-integraatio, globalisaatio, kasvuteoria sekä teknologinen muutos ja innovaatiot. Hänen julkaisulistassa on yhteensä noin 180 kohtaa, kansainvälistä tieteellistä artikkeleita ja muita tieteellisiä tekstejä.

Okko toimi Turun kauppakorkeakoulun vararehtorina 1999–2006, Suomen Akatemian kulttuurin ja yhteiskunnan tutkimuksen toimikunnan jäsenenä 1998–2003 sekä valtiovarainministeriön taloustieteellisen neuvoston jäsenenä 2001–2007.

Okko on toiminut monissa opetuksen ja tutkimuksen arviointitehtävissä muun muassa korkeakoulujen arviointineuvostossa, Suomen Akatemiassa, Suomen Pankissa sekä Tampereen ja Oulun yliopistoissa. 2000-luvulla hän toimi kauppatieteellisten koulutusohjelmien arvioijana Virossa.

Okko palkittiin vuonna 2019 Turun talouspäivillä Varsinais-Suomen vuoden talouskeskustelijana.

## Lähteet
Suomi Euroopan kisoissa 2015

**Suomen joukkue** Euroopan kisoissa 2015.

## Mitalistit

### Pronssia
* Marko Kemppainen, Miesten skeet

## Joukkue lajeittain

### Ammunta

### Jousiammunta

### Judo

### Karate

### Lentopallo
**Miehet**

**Beach Volley**

### Melonta

### Miekkailu

### Nyrkkeily

### Paini

### Pyöräily

**Maantiepyöräily**

**Mountain Bike**

### Pöytätennis

### Sulkapallo

### Taekwondo

### Triathlon

### Uimahypyt

### Uinti

**viestit**

### Voimistelu

#### Aerobic

#### Telinevoimistelu

**Miehet**

#### Rytminen voimistelu

**Naiset, joukkuekilpailu**

## Lähteet
* http://www.baku2015.com/athletes/country=fin/index,page=1.htmx

### Viitteet
RN Audace (1916)

**RN Audace** () (runkonumero AD) oli Italian kuninkaallisen laivaston hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa ja toisessa maailmansodassa torpedovene.

## Valmistus
Keisarillisen Japanin laivasto tilasi *Kawakazeksi* nimetyn aluksen Glasgow’sta Yarrow’n telakalta, missä köli laskettiin 1. lokakuuta 1913. Alus laskettiin vesille 22. syyskuuta 1916. Italia osti aluksen 3. heinäkuuta 1916 nimeten sen 5. heinäkuuta *Intrepidoksi*. Alus nimettiin 25. syyskuuta uudelleen *Audaceksi* ja se liitettiin Regia Marinaan 1. maaliskuuta 1917.

## Palvelus
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Maailmansotien välillä aluksen silta rakennettiin uudelleen ja alus riisuttiin osittain aseista, kun se muutettiin radio-ohjatun maalialuksen *[[RN San Marco|San Marcon]]* kontrollialukseksi. Toisen maailmansodan alkaessa alus varustettiin jälleen saattuetehtäviin, missä se oli sodan alettua. Vuonna 1942 alukselta poistettiin viisi neljän tuuman tykkiä ja sille jätettiin ainoastaan kaksi. Lisäksi alukselle asennettiin kaksikymmentä 20 millimetrin tykkiä. Italian antauduttua liittoutuneille Saksa valtasi 12. syyskuuta 1943 aluksen, joka oli toimintakyvyttömänä Venetsiassa.

### TA20
Korjausten jälkeen alus liitettiin Saksan laivastoon nimellä *TA20*. *[[HMS Avon Vale]]* ja *[[HMS Wheatland]]* upottivat aluksen taistelussa 1. marraskuuta 1944 Zaran edustalla.

## Lähteet

*
*

### Viitteet
Vaahteraliigan kausi 2015

**Vaahteralligan kausi 2015** oli Vaahteraliigan 36. kausi. Kausi alkoi 5. kesäkuuta ja päättyi 12. syyskuuta Vaahteramaljaan. Vaahteraliigassa pelasi kaudella 2015 ensimmäistä kertaa ainoastaan kuusi joukkuetta, Anders Trojans, Seinäjoki Crocodiles, Helsinki 69ers, Porvoon Butchers, Vantaan TAFT ja Helsinki Roosters. Nelonen Pro 1 sekä 2 televisioivat kymmenen ottelua kaudelta. Runkosarjan tv-ottelut pelattiin torstaisin. Ottelut olivat myös nähtävissä Ruutu-palvelussa.

Vaahteraliigassa kaudella 2014 pelannut Kouvola Indians putosi 1. divisioonaan kaudelle 2015. Myös Vaahteraliigassa kaudella 2014 pelannut Helsinki Wolverines siirtyi 1. divisioonaan.

## Sarjataulukko

Sarjataulukko liiton sivuilla

## Runkosarja
### Viikko 1

### Viikko 2

### Viikko 3

### Viikko 4

### Viikko 5

### Viikko 6

### Viikko 7

### Viikko 8

### Viikko 9

### Viikko 10

### Viikko 11

## Pudotuspelit
Pudotuspelit pelattiin 5-12.9.2015. Vaahteramaljan pelipaikkana toimi Sonera Stadium.

### Välierät

### Vaahteramalja XXXVI

## Lähteet
Luettelo Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien sotilaslentotukikohdista

Tämä on **luettelo [[Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimat|Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien]] lentotukikohdista**, joista osa sijaitsee Britteinsaarten ulkopuolella.

## Tukikohdat Britteinsaarilla

### Yhdysvaltain ilmavoimien käytössä olevat

## Tukikohdat Britteinsaarten ulkopuolella

## Lähteet
Strobe Talbott

**Strobe Talbott**, oik. **Nelson Strobridge Talbott III** (s. 25. huhtikuuta 1946) on yhdysvaltalainen ulkopolitiikan kommentaattori ja analyytikko, joka on Venäjä-tuntija. Hän oli Bill Clintonin hallinnossa varaulkoministeri 1994–2001, ja sitä ennen hän teki pitkän uran toimittajana, 21 vuotta Time-lehdessä, jossa hän kirjoitti erityisesti Venäjästä. Hän oli vuosina 2002–2017 yhteiskunnallisen tutkimuslaitoksen Brookings Institutionin pääjohtaja.

## Teokset (valikoima)
* *The Great Experiment: The Story of Ancient Empires, Modern States, and the Quest for a Global Nation* (2008)
* *Engaging India: Diplomacy, Democracy, and the Bomb* (2004)
* *The Russia Hand: A Memoir of Presidential Diplomacy* (2002)
* *Master of the game : Paul Nitze and the Nuclear Peace* (1989)
* *Deadly Gambits: The Reagan Administration & the Stalemate in Nuclear Arms Control* (1984)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Strobe Talbott's Brookings Expert Page
* Talbott lecture at Ditchley Foundation, July 2010 
* Strobe Talbott Ylen haastattelussa
Antti Lahti

**Antti Lahti** (s. 1979) on suomalainen tanssija-koreografi. Turun konservatoriosta vuonna 1999 tanssijaksi valmistumisensa jälkeen hän on esiintynyt useiden koreografien (muun muassa Virpi Pahkinen, Sasha Pepeljajev, Ari Numminen) ja ohjaajien (muun muassa Mikko Roiha, Leea Klemola, Maarit Ruikka) teoksissa, työskennellyt koreografina itsenäisissä tanssiproduktioissa, näytelmissä ja musikaaleissa, opettanut ammattilaisia ja harrastajia, sekä toiminut tanssin hallinnollisissa ja tuotannollissa tehtävissä. 

Lahti on työskennellyt pitkään kahdessa ensemblessä, ensin turkulaisessa Aurinkobaletissa vuosina 1999–2003 ja kuopiolaisessa Tanssiteatteri Minimissä 2003 eteenpäin, jota hän myös johti vuodesta 2006 vastaten ryhmän taiteellisesta suunnittelusta ja vuodesta 2009 myös taloudesta. Vuodet 2016–2020 hän toimi Jyväskylässä järjestettävän Tanssin Aika -festivaalin taiteellisena johtajana. Lokakuussa 2020 Lahti aloitti Helsingin Kaupunginteatterin Tanssiryhmän, Helsinki Dance Companyn johtajana.

Kiinnostus tanssiin, liikkeeseen ja fyysisen ilmaisun mahdollisuuksiin syttyi hip hop -kulttuurin ja katutanssin kautta. Lahti oli yksi 1990-luvun lopulla vaikuttaneen MidPoint Rockers -breikkiryhmän perustajajäseniä.

## Lähteet
Ateenan ja Epidauroksen festivaali

**Ateenan ja Epidauroksen festivaali** () eli **Kreikkalainen festivaali** (Ελληνικό Φεστιβάλ, *Ellinikó Festivál*) on vuosittainen taidefestivaali, joka järjestetään Ateenassa ja Epidauroksessa Kreikassa aina touko–lokakuussa. Se sisältää musiikki-, teatteri- ja tanssiesityksiä sekä muita kulttuuritapahtumia.

Festivaali perustettiin vuonna 1955. Se tunnetaan ennen kaikkea antiikin kreikkalaisten näytelmien uudelleenesityksistä tätä varten kunnostetuilla antiikin aikaisilla teattereilla. Festivaali sisältää myös mm. modernia teatteria, perinteistä kreikkalaista musiikkia, klassista musiikkia, jazzia ja rock-musiikkia, sekä perinteistä ja nykytanssia.

Festivaalin tapahtumapaikkoja ovat muun muassa Herodes Atticuksen odeion, Ateenan konserttitalo, Lykavittóksen teatteri ja Benaki-museo Ateenassa sekä Epidauroksen teatteri Epidauroksen arkeologisella alueella. Epidauroksen esityksiin järjestetään Ateenasta teatterimatkoja sekä bussilla että risteilyinä.

Festivaalin historian huippuhetkiin kuuluvat muun muassa Maria Callaksen tähdittämät Vincenzo Bellinin *[[Norma (ooppera)|Norman]]* (1960) ja Luigi Cherubinin *[[Médée (Cherubinin ooppera)|Médéen]]* (1961) esitykset; sekä Peter Hallin ohjaama Aiskhyloksen *[[Oresteia]]n* esitys Epidauroksessa vuonna 1982, mikä oli ensimmäinen ulkomailla tuotettu esitys kyseisellä teatterilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Φεστιβάλ Αθηνών και Επιδαύρου – Athens & Epidaurus Festival . Tapahtuman verkkosivut.
Iiris Aaltio

**Iiris Elina Aaltio** (ent. *Aaltio-Marjosola*, s. 13. toukokuuta 1953 Keuruu) on suomalainen kauppatieteiden tohtori, joka on toiminut vuodesta 2006 Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulun johtamisen professorina.

Aaltio opiskeli Jyväskylän yliopistossa ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 1976, taloustieteiden maisteriksi 1978 ja lisensiaatiksi 1979. Hän väitteli kauppatieteiden tohtoriksi vuonna 1991 Helsingin kauppakorkeakoulusta aiheenaan organisaatiokulttuurit.

Ennen nykyistä tehtäväänsä Aaltio on toiminut muun muassa organisaatiopsykologian lehtorina Helsingin kauppakorkeakoulussa 1989–1994, apulaisprofessorina Turun kauppakorkeakoulussa 1994–1997 ja Lappeenrannan teknillisen yliopiston liiketaloustieteen professorina 1997–2011. Vuosina 1999–2000 Aaltio oli Suomen Akatemian varttunut tutkija ja toimi vuosina 2003–2007 projektin johtajana.

Vuodesta 1995 Aaltio on ollut dosentti Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa, vuodesta 1997 Turun kauppakorkeakoulussa ja vuodesta 2007  Lapin yliopistossa. Hän on työskennellyt ulkomailla muun muassa Massachusettsin yliopistossa Amherstissa (1989), Pohjois-Dakotan yliopistossa (1999), Aucklandin yliopistossa Uudessa-Seelannissa (2005) ja St. Mary’s Universityssä Kanadassa (2007 ja 2012). Vierailevana tutkijana hän on ollut muun muassa Kiinassa Chinese Academy of Social Sciencessa (2010) ja Guangzhoun yliopistossa (2010, 2011 ja 2013), Virossa Tarton yliopistossa (2010) sekä MIT:ssä.

Aaltio on tutkinut muun muassa yrittäjyyttä sekä johtajuutta ja siihen liittyviä sukupuolikysymyksiä esimerkiksi Kiinassa ja Venäjällä.

## Lähteet
Pasi Holm

**Pasi Antero Holm** (s. 16. huhtikuuta 1962 Helsinki) on suomalainen taloustieteilijä. Hän toimii elokuusta 2015 Taloustutkimuksen tutkimusjohtajana. Aiemmin Holm oli Pellervon taloustutkimuksen toimitusjohtaja vuosina 2004–2015.

Holm valmistui ylioppilaaksi 1981, valtiotieteen maisteriksi 1986 Helsingin yliopistosta ja valtiotieteen lisensiaatiksi 1988. Valtiotieteen tohtoriksi hän väitteli Helsingin yliopistossa 1994 yhdestä kansantaloustieteen osa-alueesta eli kansainvälisen kaupan teoriasta, joka silloin oli voimakkaassa käymistilassa. Väitöskirja *Essays on international trade and tax policy in vertically related markets* julkaistiin VATT-tutkimuksia sarjassa.

Työuransa alkupuolella Holm toimi Alkon tutkijana 1985–1987 ja Helsingin yliopiston assistenttina 1987–1993. Hän oli yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan tiedekuntaneuvoston jäsen 1992–1993. Holm on toiminut taloustieteen dosenttina vuodesta 1995. Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen (VATT) johtavana ekonomistina hän työskenteli 1994–1995 ja laitoksen tutkimusjohtajana 1995–1999. VATT:sta Holm siirtyi Suomen Yrittäjät ry:n pääekonomistiksi vuosiksi 1999–2004. Vuodesta 2004 hän toimi Pellervon taloudellisen tutkimuslaitoksen (vuodesta 2010 Pellervon taloustutkimus) toimitusjohtajana. Hän jätti tehtävän kesäkuussa 2015.

## Lähteet
Dave Canterbury

**Dave Canterbury** (s. 19. syyskuuta 1963) on yhdysvaltalainen selviytymisekspertti ja survivalisti. Hän esiintyi Discovery Channelilla esitettävässä televisiosarjassa *Dual Survival*, jossa hän esitteli erilaisia selviytymismenetelmiä lavastetuissa onnettomuustilanteissa vuosina 2010–2011. Hän palveli sotilaspoliisina Yhdysvaltain maavoimissa vuosina 1981-1987. Hän on sotilasarvoltaan kersantti. Nykyisin hän opettaa erilaisia selviytymistaitoja ja -menetelmiä omistamassaan selviytymiskoulussa The Pathfinder School Ohiossa. Hän on kirjoittanut kaksi selviytymisaiheista kirjaa: *Survivability for the Common Man* (2010) ja *Bushcraft 101* (2014). Canterbury lataa myös omia selviytymisaiheisia opetusvideoita omalle YouTube-kanavalleen.

## Katso myös
* Cody Lundin

## Lähteet
Glen Morgan

**Glen Morgan** on yhdysvaltalainen tuottaja, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hänet tunnetaan televisiosarjasta *[[Salaiset kansiot]]*, jossa hän käsikirjoitti työparinsa James Wongin kanssa. Hän käsikirjoitti myös Wongin ohjaamat elokuvat *[[Final Destination – viimeinen määränpää]]* (2000) ja *[[Final Destination – viimeinen määränpää 3]]* (2006).

Hän on käsikirjoittaja Darin Morganin vanhempi veli.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Nino Schurter

**Nino Schurter** (s. 13. toukokuuta 1986) on sveitsiläinen maastopyöräilijä. Hän kilpailee SCOTT-SRAM MTB Racing Teamissä. Hänen päälajinsa on XCO-maastopyöräily, eli maastopyöräilyn olympiamatkan kilpailut. Schurter syntyi ja varttui retoromaaninkielisessä kylässä Lugnezin laaksossa. 

Schurter on voittanut maastoajon olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016, hopeaa Lontoossa 2012 sekä pronssia Pekingissä 2008. Maastoajon maailmanmestaruuden hän on voittanut kaikkiaan kymmenen kertaa, vuosina: 2009, 2012, 2013, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2021 ja 2022. Maastoajon maailmancupin hän on voittanut seitsemästi, vuosina: 2010, 2012, 2013, 2015, 2017, 2018 ja 2019. Hän voitti myös maastoajon Euroopan mestaruuden vuonna 2020. Schurter on voittanut maastoajon Sveitsin mestaruuden vuosina: 2012, 2013, 2014 ja 2015. Lisäksi hän on voittanut Etelä-Afrikassa ajettavan Cape Epic -maastopyöräilyetappikilpailun kahdesti vuosina 2017 ja 2019.  Kaudella 2014 Schurter osallistui muutamiin maantiekilpailuihin Orica-GreenEDGE-joukkueessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Nino Schurterin viralliset kotisivut
James Wong

**James Wong** (; s. 20. huhtikuuta 1959 Hongkong) on yhdysvaltalainen tuottaja, käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja. Hän on käsikirjoittanut televisiosarjaa *[[Salaiset kansiot]]* työparinsa Glen Morganin kanssa. Hän on ohjannut muun muassa elokuvat *[[Final Destination – viimeinen määränpää]]* (2000), *[[The One (elokuva)|The One]]* (2001) ja *[[Final Destination – viimeinen määränpää 3]]* (2006).

## Aiheesta muualla
*
Tim Minear

**Timothy ”Tim” P. Minear** (s. 29. lokakuuta 1963 New York) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, tuottaja ja ohjaaja. Hänet tunnetaan työstään Joss Whedonin televisiosarjoissa *[[Angel (televisiosarja)|Angel]]*, *[[Firefly (televisiosarja)|Firefly]]* ja *[[Dollhouse]]*. Lisäksi hän on televisiosarjan *[[American Horror Story]]* käsikirjoittaja-tuottaja.

## Katso myös
*Mutant Enemy Productions

## Aiheesta muualla
*
Lamposaaren lossi

**Lamposaaren lossi** on Lappeenrannassa mantereeseen kuuluvan Muukonniemen ja Lamposaaren välillä liikennöivä Finferriesin lossi. Se ylittää Laihianselän ja Turkianlahden välisen noin 400 metriä leveän salmen, jossa kulkee sallitulta syväykseltään 2,4 metriä oleva vesiväylä. Lossin kautta kulkee Utrasaarentie eli yhdystie 14826.

Lossiyhteys valmistui vuonna 1963. Lamposaaressa oli parhaimmillaan 300 henkilöä työllistänyt saha, joka paloi vuonna 1967. Lamposaari on pengertien kautta yhteydessä pienempään Utrasaareen. Vuonna 2005 Lamposaaressa ja Utrasaaressa oli 81 asukasta.

Lossi liikennöi maanantaista sunnuntaihin tarvittaessa. Reitin pituus on 380 metriä. Nykyisin käytössä oleva lossi on Parkano Oy:n vuonna 1972 rakentama lautta numero 195, jonka kannella on tilaa noin kymmenelle henkilöautolle ja hyötykuorma on 44 tonnia. Lautan koko on 27,3 × 6,8 metriä, syväys 1,8 metriä ja kuivapaino 72 tonnia.

## Lähteet
Valfrid August Vilhelm Blåfield

**Valfrid August Vilhelm Blåfield** (26. elokuuta 1868 Myttäälä, Pälkäne – 23. huhtikuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen kihlakunnantuomari, senaattori, valtiopäivämies ja oikeusneuvos.

## Henkilöhistoria
Blåfieldin vanhemmat olivat laamanni Berndt Gustaf Emil Blåfield (1816–1884) ja Anna Aurora Karolina Blåfield (1830–1908). Blåfield oli naimisissa vuodesta 1913 filosofian maisteri Irene Aleksandra Nyqvistin (1882–1959) kanssa. Hän pääsi ylioppilaaksi 1885 Hämeenlinnan normaalilyseosta ja suoritti oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1891. Blåfield sai varatuomarin arvon 1894. Blåfield oli Suomen senaatin kanslistina 1900–1904 ja senaatin oikeusosaston protokollasihteerinä 1904–1908. Hän oli eduskunnan uudistuskomitean sihteerinä 1905–1906 ja oppivelvollisuuskomitean jäsenenä 1906–1907. Blåfield oli kesällä 1907 Mikkelin läänin kuvernöörin viransijaisena ja vuonna 1908 hänet nimitettiin Hauhon tuomiokunnan tuomariksi. Blåfield oli senaatin oikeusosaston senaattorina 1917–1918 ja korkeimman oikeuden oikeusneuvoksena 1918–1927. Hän toimi sitten vuodesta 1927 alkaen Lohjan tuomiokunnan tuomarina. Blåfield oli atelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1897, 1900 ja 1905–1906. Hän toimi lisäksi pappissäädyn sihteerinä valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906.

Blåfieldin veli oli maanviljelijä, valtiopäivämies Karl Emil Blåfield.

## Teoksia
* *Käsikirja kihlakunnanlautamiehille ja haastomiehille*. Otava 1902, 2. lis. ja korj. painos 1911, 3. painos 1925

## Lähteet
Tommy Wiseau

**Thomas Pierre ”Tommy” Wiseau** (s. 3. lokakuuta 1955 Poznań, Puola) on elokuvaohjaaja, joka on tullut tunnetuksi vuoden 2003 elokuvastaan *[[The Room]]*, jonka hän on itse ohjannut, käsikirjoittanut ja tuottanut. Elokuva sai kulttimaineen erityisesti huonoutensa vuoksi – sitä pidetään yhtenä huonoimmista koskaan tehdyistä elokuvista. Wiseaun muuta tuotantoa ovat muun muassa vuoden 2004 dokumentti *Homeless in America* ja vuoden 2014 sarja *The Neighbors*.

## Filmografia

*

## Lähteet
Thure Ahlberg

**Theodor ”Thure” Rudolf Ahlberg** (s. 14. tammikuuta 1893 Espoo – 17. elokuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen painija ja painivalmentaja. Varsinaisilta ammateiltaan hän oli puuseppä ja vahtimestari. Helsingin Jyryä edustanut Ahlberg voitti kreikkalais-roomalaisen painin SM-kultaa 67,5 kg:n sarjassa vuosina 1915, 1916 ja 1917. 

Suomen sisällissodassa Ahlberg taisteli punaisten puolella ja pakeni sen loppuvaiheessa lukuisten muiden punakaartilaisten tavoin Neuvosto-Venäjälle, jossa hän toimi painivalmentajana. Myöhemmin Ahlberg paini vielä ammattilaisena eri puolilla Eurooppaa. Sodan jälkeen valkoisen armeijan esikunnan tiedusteluosasto epäili Ahlbergia osallisuudesta tohtori Oskar August Rosenqvistin surmaan. Hänet oli kuitenkin sekoitettu veljeensä, punakaartissa palvelleeseen Walter Ahlbergiin, joka oli ollut paikalla kun Rosenqvist ammuttiin. Walter Ahlberg kuoli todennäköisesti valkoisten teloittamana.

Thure Ahlberg kuoli vuonna 1967. Hänet on haudattu Helsinkiin Malmin hautausmaalle.

## Saavutukset
;Kreikkalais-roomalainen paini (67,5 kg)
*SM-kultaa: 1915, 1916, 1917
*SM-hopeaa: 1914

## Kirjallisuutta
*Soinio, Eino: *Suomalaisia mestaripainijoita*, WSOY, 1939.

## Lähteet
RN Fulmine (1898)

**RN Fulmine** () oli Italian kuninkaallisen laivaston ensimmäinen Italiassa suunniteltu ja valmistettu hävittäjä.

## Valmistus
Ernesto Martinezin suunnittelema alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 14. heinäkuuta 1897. Alus laskettiin vesille 4. joulukuuta 1898 ja otettiin palvelukseen 26. lokakuuta 1900.

## Palvelus
Alus oli kokeellinen eikä sen suunnittelu ollut täysin onnistunut ja muun muassa se ei kyennyt saavuttamaan tilauksessa määriteltyä maksiminopeutta 26,5 solmua. Aluksen aseistus vaihdettiin 1901 yhdeksi 3 tuuman 40 pituuskaliiperin ja kolmeksi 57 millimetrin 43 pituuskaliiperin tykiksi, mitä täydennettiin kahdella 14 tuuman torpedoputkella.

Alus oli kadettien koululaivana 1906-1911 lukuun ottamatta ajanjaksoa marraskuusta 1911 toukokuuhun 1912, jolloin alus osallistui Italian ja Turkin väliseen sotaan. Alus poistettiin alusluettelosta 15. toukokuuta 1921.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Poerio-luokka

**Poerio-luokka** oli Italian kuninkaallisen laivaston  ensimmäisessä maailmansodassa palvellut kolmen aluksen muodostama tiedusteluristeilijäluokka (). Luokan alukset luokiteltiin uudelleen hävittäjiksi 1. heinäkuuta 1921.

## Alukset

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Sappiväriaineet

**Sappiväriaineet** ovat sapessa olevia hemoglobiinin hajoamistuotteita, jotka syntyvät maksassa ja erittyvät sapen mukana. Merkittävimmät niistä ovat kellanruskea bilirubiini ja vihreä biliverdiini. Ne ovat ruoansulatuksen kannalta hyödyttömiä kuona-aineita, jotka erittyvät sapen myötä. Bilirubiinin pelkistyminen suolistossa aiheuttaa ulosteen ruskean värin. Jos sappi ei pääse suolistoon, tulee ulosteesta harmaata.

## Lähteet
Nousia

**Nousia** on muinaissuomalainen miehen etunimi. Se kuuluu -ia-loppuisten hämäläisperäisten nimien sarjaan. Nimistöntutkijoiden keskuudessa esiintyneen muinaisrunouden ihailun vaikutuksesta nimi on 1900-luvulla yritetty saattaa uudelleen käyttöön kuten useat muutkin muinaissuomalaiset etunimet. Vuosina 1929–1949 Nousialla oli almanakassa nimipäiväkin, 30. syyskuuta.  Vuoden 1900-jälkeen nimi on kuitenkin annettu vain muutamalle kymmenelle henkilölle..

Nousia-nimestä on mahdollisesti johdettu pitäjän nimi Nousiainen.

## Tunnettuja Nousia-nimisiä

* Nousia Venäläinen (1500-luvulla), karjalainen kauppateitä koskeneen selonteon laatija

## Lähteet
Eilo

**Eilo** on suomalainen miehen etunimi. Sen pohjana on voinut olla naisen etunimi Eila. Yrjö Karilas ehdotti sitä etunimeksi vuonna 1919. Pentti Lempiäisen mukaan *Eilola* on esiintynyt talonnimenä Suomessa jo 1500-luvulla. Nimen pohjaksi on esitetty ruotsalaista nimeä *Eiloff*, jolla on vastineensa myös saksalaisessa nimistössä. Näiden pohjana on esitetty olleen muinaisgermaanin *Agil*, joka on tarkoittanut miekan tuppea. Nimi oli vuosina 1899–2018 annettu noin 150 henkilölle.

## Tunnettuja Eilo-nimisiä
*Eilo Eriksson (1921–1986), Vaasan kaupunginjohtaja 1979–1984

## Lähteet
Jerker

**Jerker** on miehen etunimi. Se on muoto nimestä Eriker. Se tuli Ruotsissa käyttöön 1800-luvun puolenvälin tienoilla.

Suomessa nimi Jerker on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu
vuoden 2019 loppuun mennessä noin 220 henkilölle. Jerkerillä on nimipäivä ruotsinkielisessä almanakassa 18. toukokuuta

## Tunnettuja Jerkereitä
* Jerker Erikson (s. 1974), ruotsalainen kirjailija
* Jerker A. Eriksson (1931–2019), suomalainen elokuvakriitikko ja elokuvatarkastamon puheenjohtaja
* Jerker Lysell (s. 1989), ruotsalainen suunnistaja
* Jerker Svenske, oik. *Erik Finne* (1869–1931), suomenruotsalainen kirjailija
* Jerker Virdborg (s. 1971), ruotsalainen kirjailija

## Lähteet