open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
W.

**W.** on George W. Bushin elämään ja presidenttikausiin perustuva elämäkertaelokuva vuodelta 2008. Elokuvan tuotti ja ohjasi Oliver Stone, käsikirjoitti Stanley Weiser, ja sen pääosassa nähdään Josh Brolin. Kuvaukset alkoivat 12. toukokuuta 2008 Louisianassa, ja elokuva sai ensi-iltansa 17. lokakuuta 2008. The Motion Picture Association asetti elokuvalle ikärajaksi 13, mutta Suomessa ikäraja on K-7.

## Roolitus
* Josh Brolin – George W. BushChristian Bale oli alun perin palkattu samaan rooliin, ja hän viettikin kuukausia työstäen rooliaan. Hän kuitenkin luopui roolista, koska hän ei ollut tyytyväinen ehostukseen. Valintansa jälkeen Brolinkin vietti kuukausia tutustuen Bushin puhetyyliin (bushismit), soitellen texasilaisiin hotelleihin ja jutellen vastaanotossa oleville ihmisille ja kuunnellen heidän korostustaan. Brolin tutustui myös Bushin kävelytapaan 10 vuoden aikana kuvattujen videonauhojen avulla.
* Elizabeth Banks – Laura Bush
* Thandie Newton – Condoleezza Rice
* Jesse Bradford – Thatcher, Yalesta tuttu nuoruudentoveri
* James Cromwell – George H. W. Bush
* Richard Dreyfuss – Dick CheneyStone oli kiinnostunut saamaan Robert Duvallin, mutta tämä kieltäytyi.
* Scott Glenn – Donald Rumsfeld
* Ellen Burstyn – Barbara Bush
* Ioan Gruffudd – Tony Blair
* Jason Ritter – Jeb Bush
* Noah Wyle – Donald Evans
* Jeffrey Wright – Colin Powell
* Bruce McGill – George Tenet
* Rob Corddry – Ari Fleischer
* Toby Jones – Karl Rove
* Dennis Boutsikaris – Paul Wolfowitz

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu 
* 
* ''W.'' Rotten Tomatoes -sivustolla
Dardanit

**Dardanit** () olivat traakialais-illyrialainen heimo, joka asutti antiikin Makedonian pohjoispuolella sijainnutta Dardaniaa suunnilleen nykyisen Kosovon alueella. Dardanien kaupunkeja olivat muun muassa Ulpiana (nyk. Pristina), Naissus (Niš), Vicianum (Vučitrn) ja Scupi (Skopje). Heimon pääkaupunkina toimi Damastion.

Dardanit olivat usein uhkana makedonialaisille, jotka joutuivatkin usein sotaan dardaneja vastaan. Makedonian kuningas Perseus teki onnistuneen sotaretken heitä vastaan vuonna 170 eaa. Ensimmäisellä vuosisadalla eaa. dardanit hyökkäsivät yhdessä scordiscien ja maedien kanssa Rooman Macedonian provinssiin. Roomalaiset kukistivat dardanit 6 jaa. ja vuonna 87 Dardania liitettiin Moesia superiorin provinssiin. Keisari Diocletianus erotti Dardanian Moesia superiorista noin vuonna 284 ja teki siitä erillisen Dardanian provinssin.

## Lähteet
Paavo Helistö

**Paavo Olavi Helistö** (21. syyskuuta 1934 Kemi – 8. lokakuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen radiotoimittaja, toimituspäällikkö, musiikkikirjailija ja musiikkikriitikko.

## Koulutus
Helistö valmistui ylioppilaaksi Kajaanin Lyseosta 1953, minkä jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa kotimaista kirjallisuutta, musiikkitiedettä, suomen kieltä, kansatiedettä ja kansanrunoutta. Helistö suoritti klarinetinsoitossa Sibelius-Akatemian diplomin vuonna 1957 opettajanaan Sven Lavela ja valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1961, gradun aiheenaan Eino Leinon sävelletyt runot.

## Ura
Paavo Helistön työura Yleisradion musiikkiosastossa alkoi toimittajana vuosina 1957–1963. Vuodet 1963–1997 hän toimi musiikkitoimituksen toimituspäällikkönä ja jäi eläkkeelle 1998. Hän toimitti lukuisia musiikkiaiheisia radio-ohjelmia ja -dokumentteja.

Helistö toimi musiikkiarvostelijana ja -avustajana muun muassa *[[Uutispäivä Demari|Suomen Sosialidemokraatissa]]* (1973–1978) ja *[[Ilkka (sanomalehti)|Ilkassa]]* vuodesta 1977 alkaen. Hän on toiminut myös Kaustisen kansanmusiikkijuhlien organisaatiotehtävissä.

Helistö on myös sanoittanut muutamia lauluja salanimellä Paul Holm. Niistä tunnetuin lienee Konsta Jylhän säveltämä "Konstan joululaulu".

Vuonna 2000 Helistölle myönnettiin valtion journalistipalkinto.

## Kirjallinen tuotanto
Lukuisten radio-ohjelmien ja -dokumenttien lisäksi Helistö on kirjoittanut myös musiikkiaiheisia julkaisuja, kirjoja ja oppikirjoja. Ellen Urhon ja Erkki Pohjolan kanssa kirjoitettu *Musiikki eilen ja tänään I–II* sai valtion tiedonjulkistamispalkinnon vuonna 1974.
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Paavo Helistön muistokirjoitus ''Helsingin Sanomissa''.
Pier Gerlofs Donia

**Pier Gerlofs Donia** (noin 1480 – 28. lokakuuta 1520) oli legendaarinen friisiläinen soturi, merirosvo ja kapinallinen. Hänet tunnetaan länsifriisinkielisellä lempinimellään *Grutte Pier* eli *Suuri Pier* (vanhalla friisillä *Greate Pier*,  tai *Lange Pier*, ). Kertomusten mukaan hän oli poikkeuksellisen suurikokoinen ja voimakas.

Grutte Pier oli maanviljelijä synnyinkylässään Kimswerdissä kunnes liittyi kylänsä hävityksen myötä merirosvoutta harjoittavien friisiläisten vapaustaistelijoiden joukkoon. Hän taisteli heidän johtajanaan aktiivisesti hollantilaisia ja burgundilaisia vastaan 1500-luvun alussa erityisesti Zuiderzeellä. Uransa suurimmassa taistelussa vuonna 1515 hän kaappasi 28 hollantilaista laivaa ja niiden mukana 400 miestä.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Adriaan J. van Rossem

**Adriaan J. van Rossem** (1892–1949) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä, joka tutki etenkin Kalifornianlahden linnustoa.

Van Rossem oli kuollessaan American Ornithologists' Unionin  Pohjois-Amerikan lajilistan (Check-list of North American Birds) toimikunnan jäsen. Hän oli myös AOU:n Lintujen luokittelu- ja nimistökomitean (Committee on Classification and Nomenclature) jäsen.

Van Rossem julkaisi kirjoituksen vuonna 1945 *A Distributional Survey of the Birds of Sonora, Mexico*. Van Rossem kuvaili ja nimesi kymmeniä lintujen alalajeja, muun muassa amerikanpääskyn (*Petrochelidon pyrrhonota*) alalajin *minima* ja aavikkosirkun (*Amphispiza bilineata*) alalajin *tortugae*.  

## Lähteet
Vinyyli (albumi)

**Vinyyli** on 2. Maanantain vuonna 1996 julkaistu toinen studioalbumi. Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa "Jääkärin barbara", ja "Kännykkämies".

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muuta
Albumi on klassikoksi muodostunut palkinto Matti Airaksisen Ylex-kanavan radio-ohjelman *[[Parasta ennen (radio-ohjelma)|Parasta ennen]]* "Mikä Hitti" -kilpailussa. Levyä on jaettu jo useamman vuoden ajan viikoittain. 

## Lähteet
Masauji Hachisuka

**Masauji Hachisuka** (15. helmikuuta 1903 Tokio – 14. toukokuuta 1953 Atami, Japani) oli japanilainen lintutieteilijä ja Hachisukan 18. markiisi.

Hachisuka opiskeli eläintiedettä Cambridgen yliopistossa Englannissa ja oli oppiarvoltaan filosofian tohtori (1927).

Hachisuka matkusti Islantiin 1925 ja 1927 Ernst Hartertin kanssa Pohjois-Amerikkaan. Hän matkusti myös Kongossa, Kiinassa ja Koreassa. Vuosina 1928–1929 hän tutki Filippiinien linnustoa ja kirjoitti Lontoossa kaksiosaisen teoksen *The Birds of the Philippine Islands with notes on the Mammal Fauna*. Osa 1. H.F. & G. Witherby, 326 High Holborn, London, W.C.1. 16. maaliskuuta 1931.

Hachisuka avioitui 7. maaliskuuta 1939 Chiye Negaminen kanssa Los Angelesissa. Heidän tyttärensä opiskeli Yhdysvalloissa.

Toisen maailmansodan jälkeen Hachisuka tutki Maskareenien linnustoa, josta hän julkaisi kirjan.

Hachisuka kuvaili ja nimesi linnuista muun muassa mindanaonmedestäjän (*Aethopyga primigenia*).

## Muita teoksia
* *A comparative hand list of the birds of Japan and the British Isles*. University Press. Cambridge. 1925.
* *A handbook of the birds of Iceland*. Taylor & Francis. Lontoo. 1927.
* *Contributions to the birds of the Philippines*. Ornithological Society of Japan. Tokio. 1929.
* *Le Sahara*. Societé d'éditions géographiques, maritimes et coloniales*. Pariisi. 1932.
* *The dodo and kindred birds; or the extinct birds of the Mascarene Islands''. Lontoo. 1953. 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Maameren velho

**Maameren velho** () on yhdysvaltalaisen kirjailijan Ursula K. Le Guinin kirjoittama fantasiaromaani, joka julkaistiin alun perin vuonna 1968. Teos on Le Guinin luoman *[[Maameren tarinat]]* -kirjasarjan ensimmäinen osa. *Maameren velhoa* seuraa sarjan toinen teos *[[Atuanin holvihaudat]]*, joka julkaistiin alkuperäiskielellä vuonna 1971.  

*Maameren velho* sijoittuu nimensä mukaisesti Maameren fantasiamaailmaan, ja sen pääosassa on nuori velho Ged. Kustantaja WSOY julkaisi *Maameren velhon* suomeksi vuonna 1976. Kirjan on kääntänyt suomeksi Kristiina Rikman. 

## Juoni

Tarinan alussa 12-vuotias poika Duny (myöh. Varpushaukka eli Ged) Gontin saarella joutuu käyttämään kaikki tädiltään kylänoidalta ja säänmanaajalta oppimansa taidot sekä omat synnynnäiset mahtivoimansa karkottaakseen taikuuden avulla sotaisat kargit pois kylästään. 

Tästä alkaa pitkä tie, jonka aikana Varpushaukka saa arvet kasvoihinsa pimeän voimien hyökkäyksessä velhokoulussa Roken viisaiden saarella. Maameren saaristomaailman herkkã tasapaino on järkkynyt. Lopulta Ged kaukana ulkomerellä voittaa taistelun ja kohoaa lopulta lohikäärmeitten herraksi ja on *[[Kaukaisin ranta]]* -kirjassa korkein velho eli arkkimaagi.

## Aiheesta muualla
* Jo Walton: “Bright the hawk’s flight in the empty sky”. Tor.com 2010.
Adam Hann-Byrd

**Adam Hann-Byrd** (s. 23. helmikuuta 1982) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi 7-vuotiaan Fred Taten roolista Jodie Fosterin ohjaustyössä *[[Pieni mies Tate]]* (1991). Myöhemmin hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa *Digger* (1993), *[[Jumanji]]* (1995), *[[Jäämyrsky]]* (1997) ja *[[Halloween H20]]* (1998). 

Hann-Byrd syntyi New Yorkissa ja valmistui vuonna 2004 Wesleyan Universitystä Connecticutissa. Roolistaan elokuvassa *Pieni mies Tate* hän sai lupaavimman nuoren tulokkaan Young Artist Awardin.

## Aiheesta muualla
*
Scott Frank

**Scott Frank** (s. 10. maaliskuuta 1960) on yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja. Työ elokuvassa *[[Mieletön juttu]]* (1998) toi hänelle muun muassa Edgar-palkinnon ja Oscar-ehdokkuuden. Muiden teosten joukossa ovat *[[Pieni mies Tate]]* (1991), *Murha menneisyydestä* (1991), *Petos mielessä* (1993), *[[Get Shorty – hyvä pätkä]]* (1995), *[[Minority Report]]* (2002), *[[Tulkki (elokuva)|Tulkki]]* (2005). Frankin ensimmäinen ohjaustyö nähtiin elokuvassa *[[The Lookout]]* (2007). Vuoden 2014 jännityselokuva *[[Tanssi haudoilla]]* on myös Frankin ohjaama. 

## Aiheesta muualla
*
Anaksibia

**Anaksibia** (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa useamman eri naishahmon nimi.

* **Anaksibia**, Biaan ja Ifianassan tytär ja Melampuksen veljentytär, joka nai Peliaan. Hän synnytti tälle Akastoksen, Pisidiken, Pelopeian, Hippothoen, Alkestiin ja Medusan.

* **Anaksibia**, joko Atreuksen ja Aeropeen, Pleistheneen ja Aeropeen tai Pleistheneen ja Kleollan tytär ja Agamemnonin ja Menelaoksen sisar. Joissakin lähteissä atreidien sisareksi nimetään Astyokhe, joka saattaa olla sama henkilö. Astyokhen kerrottiin naineen Fokiin kuninkaan Strofioksen ja olleen Pyladeen äiti.

* **Anaksibia**, yksi danaideista, joka meni naimisiin Aigyptoksen pojan  Arkheloksen kanssa.

* **Anaksibia**, Kratieuksen tytär, joka meni naimisiin Nestorin kanssa ja synnytti tälle Pisidiken, Polykasteen, Perseuksen, Stratikhoksen, Aretoksen, Ekhefronin, Peisistratoksen, Antilokhoksen ja Thrasymedeen. Yleisemman tradition mukaan kuitenkin Eurydike oli Nestorin puoliso ja edellä lueteltujen lasten äiti.

* **Anaksibia**, Ganges-joen najadi, joka pakeni Helioksen lähentely-yrityksiä. Artemis kätki hänet Koryfe-vuoren alle..

## Lähteet
Cantabile (kuoro)

**Cantabile** on helsinkiläinen sekakuoro, jonka director musices Ylermi Kuula perusti Helsingissä vuonna 1972. Kuoro toimi alun perin Helsingin Kaksoisyhteislyseon kuorona, kunnes se itsenäistyi ja alkoi ottaa laulajia myös koulun ulkopuolelta. Cantabile harjoittelee Pitäjänmäen kirkolla.

Cantabile on vuosien aikana tehnyt yhteistyötä Radion sinfoniaorkesterin, Helsingin kaupunginorkesterin sekä barokkiorkesteri Uuden kapellin kanssa. Lisäksi kuoro on ollut mukana erilaisissa poikkitaiteellisissa produktioissa, joissa kuoromusiikkiin on yhdistetty tanssia, lausuntaa ja muita musiikinlajeja. Cantabile on työskennellyt yhdessä myös muiden kuorojen, kuten EMO Ensemblen, Akateemisen Laulun ja Näsin Äänen, kanssa yhdistäen voimia suurkuoroteoksia varten.

## Kilpailuhistoria
Kuoro on osallistunut kilpailuihin ensimmäisen kerran vuonna 1973, jolloin se saavutti finaalipaikan Yleisradion nuorisokuorokilpailussa. Vuonna 1975 se tuli kolmanneksi ja vuonna 1977 toiseksi samassa kilpailussa. Kasvettuaan ulos nuorisokuorokilpailusta Cantabile saavutti vuosina 1978 ja 1980 kolmannen sijan Yleisradion kamarikuorokilpailussa.

Kotimaisen kilpailumenestyksen vuoksi Yleisradio pyysi kuoroa osallistumaan kansainväliseen “Let the People Sing” -kilpailuun. Tuloksena on ollut toinen palkinto vuosina 1980 ja 1981 sekä ensimmäinen palkinto vuonna 1985. Vuonna 1984 Cantabile voitti kansainvälisen kuorokilpailun Rencontres Chorales Internationales de Montreux Sveitsissä.

Vuonna 1991 Cantabile voitti ensimmäisen palkinnon modernin musiikin luokassa EBU:n kuorokilpailussa “Let the Peoples Sing”.

Italiassa vuonna 2001 Cantabile voitti “In…Canto sul Garda” –kuorokilpailussa sarjansa ja palkittiin samalla kilpailun menestyneimpänä kuorona. Vuonna 2005 Cantabile voitti sarjansa kansainvälisessä Grieg-kuorokilpailussa Norjan Bergenissä sekä palkittiin kilpailun parhaan kuoron Grand Prix -palkinnolla. Vuonna 2007 kuoro voitti Athens International Choir & Lyric Soloist Festival -kilpailun parhaalle kuorolle annetun Grand Prix -palkinnon. Kotimaassa kuoro on osallistunut Tampereen Sävel kuorokatselmukseen neljästi saavuttaen kolmasti yhden kultaleiman, sekä vuonna 2009 kaksi kultaleimaa.

## Kuoronjohtajat
# Ylermi Kuula (1972–)
# Ilmo Riihimäki (–1982)
# Kari Kaarna (1982–)
# Ulf Långbacka
# Hannu Norjanen (–1996)
# Timo Lehtovaara (1996–1997)
# Pasi Hyökki (1997–2008)
# Ruut Kiiski (2008–2013)
# Juha Kuivanen (2013–2017)
# Dominik Vogt (2017–)

## Julkaisut
* 
* 

## Lähteet
*Kuoron sivusto
*Kuoron Facebook-sivusto
*Kuoron verkkokauppa 

### Viitteet
Archives Internationales de la Danse

**Archives internationales de la danse** (AID) oli ranskalainen yhdistys ja aikakausijulkaisu, jotka Rolf de Maré perusti vuonna 1932 kunnianosoituksena johtamalleen balettiseurueelle Ballets suédois ja sen ensitanssijalle Jean Börlinille.

Pariisissa rue Vitalin varrella sijaitseva yhdistys perusti museon, kirjaston, kokoussalin ja kaksi tilapäistä näyttelysalia.

Lehden tarkoituksena oli "keskittyä eri maiden ja eri aikojen koreografiaan". Lehdellä oli määräävä asema näytöksiä ja kilpailuja koskevien uutisten esittäjänä, ja se käsitteli erityisteemoja kuten yhdysvaltalaista ja saksalaista tanssia, balettisäveltäjiä kuten Stravinskya ja Ravelia, tanssin ja koreografian historiaa sekä tanssia käsittelevää kirjallisuutta yleensä.

Lehden ensimmäinen numero ilmestyi marraskuussa 1932. Se aloitti säännöllisen ilmestymisen tammikuussa 1933 ja lakkasi ilmestymästä marraskuussa 1935.

Ensimmäisessä numerossa julistettiin koreografiakilpailu, johon osallistuivat muun muassa Pierre Conté, Janine Solane, Boris Kniaseff, Oskar Schlemmer baletillaan *Ballet triadique* ja Kurt Joossin koulu, joka toi esitettäväksi *[[Vihreä pöytä|Vihreän pöydän]]*.

Lehti lakkasi ilmestymästä 1935, mutta yhdistyksen toiminta jatkui vuoteen 1951, jolloin Rolf de Maré päätti kääntää lehteä ja luovuttaa merkittävät kokoelmansa Pariisin oopperan kirjastolle. Ballets suédois'n omaisuuden hän jätti perinnöksi Tukholman Dansmuseetille.
The Shapeshifters

**The Shapeshifters** on house-yhtye, joka on kotoisin Isosta-Britanniasta. 

## Diskografia
### Albumit
*2004: *Shapeshifters Present House Grooves* (Virgin)
*2005: *Shapeshifters Present House Grooves Vol. 2* (Newstate)
*2006: *Sound Advice* – #76 UK (Positiva)
*2008: *The Shapeshifters – In the House* (Defected)
*2009: *Nocturnal Grooves: Vol. 1 – Mixed by the Shapeshifters* (Nocturnal Groove)
*2009: *Summadayze 2010 – Mixed by the Shapeshifters* (EQ Recordings)
*2010: *Nocturnal Grooves: Vol. 2 – Mixed by the Shapeshifters* (Nocturnal Groove)
*2011: *Nikki Beach – In the House: Mixed by the Shapeshifters* (Defected)
*2013: *Analogue To Digital...And Back Again* (Nocturnal Groove)

### Singlet
*2004 "Lola's Theme" 
*2005 "Back To Basics" 
*2006 "Incredible" 
*2006 "Sensitivity" 
*2007 "Pusher"
*2007 "New Day"
*2008 "Chime"
*2008 "Treadstone"
*2008 "Lola's Theme" ('08 re-edit) 
*2009 "The Ones You Love" (Frankie Knucklesin kanssa) 	
*2010 "Helter Skelter" 
*2010 "She Freaks" 
*2011 "The Ones You Love" (DJ Meme Remix) 
*2011 "Waiting for You" (Shermanologyn kanssa) 	
*2012 "Shake, Shake" 	
*2012 "Only You" 	
*2014 "Heartache" (Calvin Lynchin kanssa)
*2015 "It’s You" (Riverin kanssa)
*2015 "The Chase" (Kischin kanssa)
*2017 "When Love Breaks Down" (Teni Tinksin kanssa)
*2018 "Try My Love (On for Size)" (Teni Tinksin kanssa)
*2019 "Life is a Dancefloor" (Kimberly Davisin kanssa)
*2020 "Second Chance" (Kimberly Davisin kanssa)
Pieni mies Tate

**Pieni mies Tate** (*Little Man Tate*) on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut Scott Frankin käsikirjoittama ja Jodie Fosterin ohjaama elokuva. Sen tapahtumat keskittyvät seitsemänvuotiaan lapsinero Fred Taten ympärille. Hänen roolinsa esittää Adam Hann-Byrd. Elokuvaohjaajana debyyttinsä tekevä Foster myös näyttelee itse Fredin yksinhuoltajaäidin Deden osassa. 

*Pieni mies Tate* kuvattiin pääosin Ohion Cincinnatissa. Elokuvan julkaissut yhtiö oli Orion Pictures Corporation. 

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Olavi Similä kuvaa *Pieni mies Tatea* koskettavaksi ja inhimilliseksi pikkuelokuvaksi, joka sopii kouluikäisistä alkaen koko perheelle. Hän antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

*Helsingin Sanomien* Helena Ylänen piti Scott Frankin käsikirjoitusta sovinnaisena aiheen mahdollisuuksiin nähden, mutta kehui Fosterin konstailematonta ohjausta ja keskittynyttä näyttelijäntyötä. Ylänen piti nuorta lapsinäyttelijää elokuvan parhaana puolena: ”Adam Hann-Byrdissä ei havaitse lainkaan näyttelemistä, mutta lapsen mielen avaruuden voi silti tajuta.”

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
François-Xavier Fabre

**François-Xavier Fabre** (1766 Montpellier Ranska – 1837) oli ranskalainen taidemaalari, joka maalasi historiallisia aiheita.  

Fabre oli Jacques-Louis Davidin oppilas ja nousi maineeseen voitettuaan Prix de Romen vuonna 1787. Ranskan vallankumouksen aikana hän muutti Firenzeen, ja hänestä tuli Firenzen akatemian jäsen ja maalauksen opettaja. Hän ystävystyi Italiassa kirjailija Vittorio Alfierin kanssa, ja hänen väitetään avioituneen tämän lesken Luise zu Stolberg-Gedernin kanssa. Louisen kuoltua vuonna 1824 hän peri tämän omaisuuden, jonka hän käytti kotikaupunkiinsa perustamansa taidekoulun rahoittamiseen. Hän itse testamenttasi taidekokoelmansa kaupungille, josta tuli Musée Fabren perusta.

Fabren maalauksia ovat muun muassa *Kuoleva pyhä Sebastian* (1789) ja *Narkissoksen kuolema* (1814).

## Aiheesta muualla
Emil Jokinen

**Juho Emil Jokinen** (27. kesäkuuta 1890 Karinainen − 21. heinäkuuta 1960 Perniö) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1927−1939 ja 1944−1945.

## Elämä
Karinaisen Kyrössä syntyneen Emil Jokisen vanhemmat olivat Faarin talon torppari Juho Heikinpoika Jokinen (s. 1865) ja Marttilasta kotoisin ollut Karoliina Mäkelä (1863-1926). Myöhemmin hänen isänsä viljeli Tarvasjoen Seppälässä sijainnutta Ylijoen torppaa. Kansakoulun käytyään Jokinen teki maatöitä ja innokkaana lukumiehenä kehitti itseään ahkeralla itseopiskelulla. Juho Ylijoki oli vuonna 1907 toimintansa aloittaneen Tarvasjoen työväenyhdistyksen perustajajäsen ja kuului sen johtokuntaan. Emil Jokinen vaikutti Karinaisten sosialidemokraattisessa kunnallisjärjestössä jo 1910-luvun vaihteessa ja oli myös Tarvasjoen nuorisoseuran johtokunnan jäsen. Perniön maamieskoulun käytyään hän toimi 1910-luvulla Paarskylän kartanon työnjohtajana Perniössä ja Kuuskosken kartanon tilanhoitajana Aurassa. 

Maltillisena sosialidemokraattina Jokinen pysyi erossa sisällissodan tapahtumista. Sodan jälkeen Jokinen työskenteli 1920-luvun alussa Pienviljelijäin liiton toimitsijana. Maatalouden työoloja pitkään seurattuaan hän innostui politiikasta tosissaan ja oli Turussa ilmestyneen *[[Sosialisti (lehti)|Sosialistin]]* maataloustoimittajana 1924-1927. Vuonna 1927 Jokinen valittiin kansanedustajaksi. Kansanedustajan tehtäviensä ohessa Jokinen viljeli Perniöstä hankkimaansa pientilaa sekä toimi sosialidemokraattisen piirijärjestön toimitsijana, luennoitsijana ja piirisihteerinä 1927-1929, Pienviljelijäin liiton neuvojana ja toimitsijana 1930-1937 sekä sihteerinä 1937-1945. Jokinen jätti eduskunnan 1939, mutta hänestä tuli kansanedustaja vielä vajaan vuoden ajaksi Kustaa Perhon kuoltua kesällä 1944. Myöhemmin Jokinen työskenteli Kansaneläkelaitoksen eläkeosaston esittelijänä 1945-1957. Lisäksi Jokinen toimi neljästi presidentin valitsijamiehenä.  

## Perhe
Emil Jokisen puoliso oli Emma Maria Lempinen (ent. Sario), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1927.  

## Teokset
*

## Lähteet
Brecker Brothers

**Brecker Brothers** oli yhdysvaltalainen jazzyhtye, jota johtivat veljekset Michael Brecker (saksofoni) ja Randy Brecker (trumpetti, flyygelitorvi). Duo nousi toimintavuosiensa aikana merkittäväksi tekijäksi jazzmusiikin alueella, ja se levytti useita kaupallisesti menestyneitä jazz- ja fuusioalbumeita 1970-, 1980- ja 1990-luvuilla. Michael ja Randy soittivat uransa aikana myös sessiomuusikkoina lukuisten kuuluisien artistien kanssa. He onnistuivat luomaan itselleen omat menestyvät soolouransa.

Yhtyeen yhteistoiminta loppui vuonna 2007, kun toinen veljeksistä, Michael, menehtyi leukemiaan.

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen profiili Allmusic.com:in sivuilla.
4 ässää

**4 ässää** on belgialainen sarjakuva-albumisarja. Sitä julkaistiin 1970-luvun alussa suomeksi viiden albumin verran, ranskaksi albumeja on ilmestynyt 43. Päähenkilöinä on neljä nuorta ja heidän koiransa.
 
*4 ässää* ilmestyi aluksi romaaneina (ei suomennettu), joiden kirjoittaja oli Georges Chaulet ja kirjat oli kuvittanut François Craenhals. Vuonna 1962 tekijät ehdottivat Casterman-kustantamolle kirjojen henkilöhahmoihin perustuvaa sarjakuvaa.

## Suomeksi ilmestyneet albumit
* 4 ässää ja Robinsonin saari (1972)
* 4 ässää ja pyhä lehmä (1973)
* 4 ässää ja lumihirviö (1973)
* 4 ässää ja keskiyön kummitus (1974)
* 4 ässää ja miljoonaralli (1975)
Hordes of Chaos

**Hordes of Chaos** on Kreatorin studioalbumi, joka julkaistiin 13. tammikuuta 2009.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Mille Petrozza – laulu, kitarat
* Sami Yli-Sirniö – kitarat
* Christian Giesler – basso
* Jürgen Reil – rummut

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Blabbermouth: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Nil Recurring

__NOTOC__
**Nil Recurring** on brittiläisen progressiivisen rock-yhtye Porcupine Treen julkaisema EP vuodelta 2007. Julkaisu sisältää samana vuonna julkaistun *[[Fear of a Blank Planet]]* -albumin nauhoituksissa nauhoitettuja kappaleita, jotka eivät mahtuneet mukaan itse albumille.

Albumi nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 5.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Steven Wilson – laulu, kitara, piano, koskettimet 
* Richard Barbieri – koskettimet, syntetisaattorit
* Colin Edwin – basso
* Gavin Harrison – rummut, perkussiot, täpatty kitara kappaleessa "Nil Recurring" 

### Vierailevat muusikot
* Robert Fripp – soolokitara kappaleessa "Nil Recurring"
* Ben Coleman – sähköviulu kappaleessa "What Happens Now?"

## Arvostelut
* Aquarian Weekly: A+
* Imperiumi.net: 
* PopMatters: 7/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Porcupine Treen kotisivu
* Peaceville Recordsin ''Nil Recurring'' -EP:tä varten tehty minisivusto
Kenneth Walsh

**Kenneth Walsh** (s. 11. helmikuuta 1945) on entinen yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja.

Walsh voitti kultaa Méxicon 1968 olympialaisten 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestissä ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä. Molemmilla matkoilla hän ui viimeisen osuuden ja molemmilla matkoilla Yhdysvallat teki uuden maailmanennätyksen. Hopeaa Walsh sai 100 metrin vapaauinnissa. Hänen hallussaan oli matkan maailmanennätys 52,6 s, jota Zachary Zorn sivusi Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa. Olympia-altaassa Walsh ui ajan 52,8 s ja hävisi maailmanennätystä parantaneelle Australian Michael Wendenille 0,6 s – Zorn jäi loppukilpailussa kahdeksanneksi.

## Lähteet
* 
*
Brighton & Hove Albion FC

**Brighton & Hove Albion FC** on jalkapalloseura Brighton & Hoven kaupungista, East Sussexista, Englannista. Se pelaa Englannin korkeimmalla sarjatasolla, Valioliigassa.

Brighton sijoittuu vuosien 2020–2025 eurooppalaisten seurojen keskinäisessä UEFA:n seurapisterankingissa sijalle 84.

## Historia
Brighton & Hove Albion perustettiin vuonna 1901 ja se pelasi aluksi Eteläisessä liigassa. Vuonna 1910 seura saavutti toistaiseksi ainoan kansallisen mestaruutensa voitettuaan FA Charity Shield -ottelussa Englannin liigan mestarin Aston Villan.

Brighton hyväksyttiin Englannin liigan 3. divisioonaan vuonna 1920. Seura nousi ensimmäisen kerran maan pääsarjaan, tuolloiseen 1. divisioonaan, sijoituttuaan toiseksi 2. divisioonassa kaudella 1978–1979. Se pelasi 1. divisioonassa kaikkiaan neljä kautta sijoittuen parhaimmillaan 13:nneksi kaudella 1981–1982. Brighton putosi 2. divisioonaan keväällä 1983, jolloin se kuitenkin selviytyi toistaiseksi ainoan kerran FA Cupin loppuotteluun: se pelasi Manchester Unitedia vastaan ensin 2–2-tasapelin, mutta hävisi uusintaottelun 0–4.

Brighton putosi 3. divisioonaan keväällä 1987, mutta palasi takaisin 2. divisioonaan vuotta myöhemmin. Se yritti paluuta pääsarjaan kaudella 1990–1991 selviytyen nousukarsintafinaaliin, jossa se kuitenkin hävisi Notts Countylle 1–3. Seuraavalla kaudella seura putosi sarjatasoa alemmaksi, uudelleen nimettyyn 2. divisioonaan. Kauden 1995–1996 päätteeksi Brighton putosi 3. divisioonaan ja oli seuraavalla kaudella lähellä pudota pois Englannin liigasta: vasta viime hetken tasoitusmaali kauden päätösottelussa Herefordia vastaan varmisti sarjapaikan.

Brightonin vanha kotikenttä Goldstone Ground myytiin vuonna 1997. Seura pelasi seuraavat kaksi vuotta kotiottelunsa Gillinghamissa. Vuodesta 1999 se pelasi jälleen Brightonissa, Withdean Stadiumilla, kunnes uusi kotiareena Falmer Stadium valmistui toukokuussa 2011. Seura nousi 2. divisioonaan keväällä 2001 ja 1. divisioonaan seuraavan kauden päätteeksi. Kaudella 2002–2003 edessä oli taas putoaminen, mutta paluu mestaruussarjaksi nimensä vaihtaneelle toiseksi korkeimmalle sarjatasolle tapahtui seuraavana keväänä. Brighton putosi ykkösliigaan kauden 2005–2006 päätteeksi ja nousi takaisin mestaruussarjaan keväällä 2011.

Kaudella 2016–2017 Brighton sijoittui Mestaruussarjan toiseksi ja nousi takaisin Valioliigaan 34 vuoden tauon jälkeen.

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Protaetia

***Protaetia*** on kovakuoriaisiin (Coleoptera) kuuluva suku.

## Suvun nimityksen synonyymejä
* *Protaetia* (Burmeister, 1842)
* *Eumimimetica* (Kraatz, 1881)
* *Poecilophana* (Kraatz, 1895)
* *Protaecia* (Reitter, 1898)
* *Protaetiophana* (Hell, 1896)
* *Pseudanthracophora* (Kraatz, 1898)
* *Liocola* (Thomson, 1859)
* *Potosia* (Mulsant, 1871)
* *Pyropotosia* (Reitter, 1898)

## Lajeja
### ''Protaetia ([[Calopotosia]])''

* *[[Protaetia lewisi]]*
* *[[Protaetia orientalis]]*

### ''Protaetia ([[Cetonischema]])''

### ''Protaetia ([[Eupotosia]])''
* *[[Protaetia affinis]]*
* *[[Protaetia pseudospeciosa]]*
* *[[Protaetia pyrodera]]*
* *[[Protaetia tyrrenica]]*

### ''Protaetia ([[Heteroprotaetia]])''
* *[[Protaetia fusca]]*

### ''Protaetia ([[Liocola]])''

### ''Protaetia ([[Netocia]])''

### ''Protaetia ([[Pachyprotaetia]])''
* *[[Protaetia fukinukii]]*

### ''Protaetia ([[Potosia]])''

### ''Protaetia ([[Pseudocalopotosia]])''
* *[[Protaetia ishigakia]]*

### ''Protaetia ([[Pyropotosia]])''
* *[[Protaetia pryeri]]*
SEO

**SEO**, **Seo** tai **SE-O** voivat tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

*Hakukoneoptimointi, engl. *search engine optimization*
*Länsi-Götanmaan lääni (SE-O) Ruotsissa
*Séguélan lentokentän IATA-koodi
*Suomalainen Energiaosuuskunta (SEO)
*Seo de Urgel, La Seu d'Urgell, kaupunki Kataloniassa, Espanjassa
*Seo-nimisiä henkilöitä:
** Kazunori Seo (s. 1974), japanilainen huilisti
** Seo Chae-hyun (s. 2003), eteläkorealainen kiipeilijä
** Seo Chang-bin, *Changbin* (s. 1999), eteläkorealainen rap-artisti ja lauluntekijä
** Seo Eun-kwang (s. 1990), eteläkorealainen laulaja ja viihdetaiteilija
** Seo Hyo-seon (s. 1968), eteläkorealainen maahockeypelaaja
** Seo Jae-pil (1864–1951), korealainen aktivisti, poliitikko ja toimittaja
** Seo Jeong-ju, *Sŏ Chŏng-ju*, *Midang* (1915–2000), korealainen kirjailija
** Seo Ji-hye (s. 1984), eteläkorealainen näyttelijä
** Seo Ju-hyun, *Seohyun* (s. 1991), eteläkorealainen laulaja ja näyttelijä
** Seo Jung-won (s. 1970), eteläkorealainen jalkapalloilija ja valmentaja
** Seo Soo-jin, *Soojin* (s. 1998), eteläkorealainen laulaja ja tanssija
** Seo Tai-ji (s. 1972), eteläkorealainen laulaja
** Seo Yeong-jun (s. 1995), eteläkorealainen jääkiekkoilija
Burn (energiajuoma)

**Burn** on Monster Energyn runsaasti sokeria ja kofeiinia sisältävä energiajuoma, jolla on marjainen maku. Juomaa myydään vain harvoissa kaupoissa Suomessa, mutta sitä myydään esimerkiksi autolauttojen verovapaista myymälöistä, Virossa, Espanjassa ja Ruotsissa. Burn-energiajuomassa on noin 78 milligrammaa kofeiinia tölkkiä kohden, mikä ei poikkea suuresti muista energiajuomista. 

Burnia valmistetaan seuraavissa mauissa: 

* Original
* Apple Kiwi
* Zero Sugar
* Passion Punch
* Lemon Ice
* Dark Energy
* Sour Twist
* Cherry
* Mango
* Raspberry Zero Sugar
* Peach Zero Sugar

## Lähteet
Oskari Tamminen

**Oskari Tamminen** (s. 1994 tai 1995) on suomalainen ääninäyttelijä, joka on ollut *[[Jeesus ja Josefine]]* -sarjassa Jeesuksen ystävän Simonin ääniroolissa, *[[Hannah Montana]]* -sarjassa Oliver Okenin ääniroolina ja *[[Zackin ja Codyn viiden tähden elämää]]* -sarjassa Zackin ja Codyn ystävän Bobin ääniroolissa. Hän myös ääninaytteli Urich Sterniä sarjassa Code Lyoko suomeksi puhutussa versiossa

Tamminen on opiskellut IT-tradenomiksi. Ääninäyttelemisen ohella hän työskentelee ICT-kouluttajana ja -konsulttina.

## Muita äänirooleja

## Lähteet
Papelorikko

**Papelorikko** (*Saxifraga granulata*) on lähinnä Euroopassa tavattava, kuivien paikkojen valkokukkainen rikkokasvi.

## Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen papelorikko kasvaa 15–40 cm korkeaksi. Varsi on karvainen, pystysuora, ja siinä on muutamia varsilehtiä. Pääosa kasvin lehdistä on maanpinnan rajassa ruusukkeina. Alimmat lehdet ovat munuaismaisia, isonyhäisiä, paksuhkoja ja ainakin ruodit ovat karvaisia. Ylimmät lehdet ovat isohampaisia. Kukinto on harsu, 3–5-kukkainen huiskilo. Kaksineuvoiset kukat ovat valkeat ja tuoksuvat miedosti mantelilta. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä, ja heteitä on 10 kappaletta. Emiö on kaksilehtinen ja enintään tyvestä yhdislehtinen, emilehtien tyvellä on mesisuomuja. Papelorikko kukkii Suomessa touko-kesäkuussa. Hedelmä on kaksiosainen, monisiemeninen kota. Papelorikon varren tyvessä kasvaa vaaleanpunaisia, pallomaisia itusilmuja, joiden avulla kasvi talvehtii ja leviää suvuttomasti. Näitä itusilmuja on kutsuttu papeloiksi, mikä on antanut kasville sen suomenkielisen nimen. Myös lajin vanha nimi, *mukularikko*, viittaa itusilmuihin.

## Levinneisyys
Papelorikkoa tavataan Euroopassa Pyreneiden niemimaan keskiosista Unkariin, Länsi-Ukrainaan, Puolaan ja Baltiaan, pohjoisessa Fennoskandian keskiosiin ja etelässä Pohjois-Balkanille ja Etelä-Italiaan saakka. Lisäksi lajia tavataan Islannissa sekä Euroopan ulkopuolella Marokossa. Suomessa papelorikkoa tavataan nykyisin muinaistulokkaana erityisesti Ahvenanmaalla sekä Varsinais-Suomessa ja Uudellamaalla. Muualla Suomea se on uustulokas, jota on tavattu enimmäkseen Pohjanlahden satamakaupungeissa. Vuodesta 2010 papelorikko on luokiteltu Suomessa silmälläpidettäväksi lajiksi. Lajin taantumisen syynä on avointen kasvupaikkojen umpeenkasvaminen.

## Elinympäristö
Papelorikko kasvaa kuivahkoilla ja ohutmultaisilla kalliorinteillä, keto- ja lehtoniityillä ja laidunniityillä.. Lajia tavataan Suomessa myös vanhoista satamapaikoissa, jonne laji on kulkeutunut purjelaivojen painolastimaan mukana.

## Käyttö
Papelorikkoa on aikoinaan käytetty lääkekasvina. Signatuuriopin mukaisesti mukulamaisten itusilmujen uskottiin auttavat sappikivivaivoihin.

## Kuvia

Kuva:Saxifraga granulata 002.JPG|Papelorikon kukinto.
Kuva:Saxifraga granulata cm01.jpg|Papelorikkokasvusto.


## Lähteet
*
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Pohjolan kasvien pauloissa: Saxifraga granulata - papelorikko
* 
* Suomen Lajitietokeskus: Papelorikko (''Saxifraga granulata'')
Mecynorhina

***Mecynorhina*** on lehtisarvisiin (Scarabaeidae) kovakuoriaissuku (Coleoptera).

Suvun kovakuoriaisia tavataan Afrikan trooppisella vyöhykkeellä, päiväntasaajan leveyspiirin alueella.

M. De Palman ja S. Frantzin kirjateoksen *Taxonomic revision of Megalorhina Westwood and Subgeneric Classification of Mecynorhina Hope* mukaan suvun tyyppilaji on *Scarabaeus polyphemus* Fabricius, 1781.

## Taksonomia

Aikaisemmin *Mecynorhina*-sukuun luettiin kuuluvan kolme lajia:
* *Mecynorhina oberthuri* (Fairmaire, 1903)
* *Mecynorhina torquata* (Drury, 1782)
* *Mecynorhina ugandensis* (Moser, 1907)

Eräät auktorit nimesivät *M. ugandensis* -lajin *M. torquata* -lajin alalajiksi *Mecynorhina torquata ugandensis*. *M. ugandensis* tunnetaan suvun eniten varioivana edustajana, jossa kaksi saman lajin yksilöä ovat harvoin täysin samannäköisiä keskenään. Vincent Allard on kuvannut monia erilaisia lajimuunnelmia.

Suvun harvinaisimpana edustajana pidettiin pitkän aikaa *Mecynorhina oberthuri* -lajia, kunnes Jean-Pierre Lequeux teki havaintoja siitä eräissä Tansanian metsissä, missä huomasi lajin kuitenkin olevan erittäin yleinen. Nykyisin laji on yleinen myös monien harrastajakasvattajien keskuudessa.

M. De Palman ja S. Frantzin mukaan suku jaetaan nykyisin viiteen alasukuun:
* *Mecynorhina* Hope, 1837
* *Mecynorrhinella* Marais & Holm, 1992
* *[[Chelorhinella]]* De Palma & Frantz, 2010
* *[[Megalorhina]]* Westwood, 1847
* *[[Amaurodes]]* Westwood, 1844

## Aiheesta muualla
* ''Mecynorrhina'', Hier krabbelts (saksaksi)

## Kirjallisuutta
* M. De Palma & S. Frantz: *Taxonomic revision of Megalorhina Westwood and Subgeneric Classification of Mecynorhina Hope (Coleoptera: Scarabaeidae: Cetoniinae)*, 2010
Goliathus

***Goliathus*** on lehtisarvisiin kuuluva kovakuoriaissuku. Ne kuuluvat maailman painavimpiin ja kookkaimpiin hyönteisiin.

## Lajeja
* *[[Goliathus albosignatus]]*
* *[[Goliathus cacicus]]*
* *[[Goliathus goliatus]]*
* *[[Goliathus orientalis]]*
* *[[Goliathus regius]]*

## Aiheesta muualla
* ''Goliathus'' (mm. lajien esiintyminen Afrikan kartalla), Hier krabbelts (saksaksi)
Osmaniturkki

**Osmaniturkki** (osmaniturkiksi لسان عثمانی‎, *lisân-ı Osmânî;* nykyturkiksi *Osmanlı Türkçesi* tai *Osmanlıca*) oli Osmanien valtakunnassa 1300-luvun alusta 1900-luvun alkuun käytetty turkin kielen standardimuoto. Osmaniturkki oli merkittävässä asemassa valtakunnan hallinnon, kirjallisuuden ja kulttuurin kielenä. Laveammin termillä voidaan toisinaan myös viitata kaikkiin Anatoliassa ja Balkanilla puhutun turkin kielen historiallisiin kehitysvaiheisiin 1200-luvun lopulta eteenpäin.

Kielitieteellisessä luokituksessa osmaniturkki kuuluu turkkilaisten kielten läntiseen haaraan, ja se edustaa Keski-Aasian seldžukkiheimojen puhumien oghuusimurteiden jatkumoa. Kielen kantamuoto on saapunut Anatolian niemimaalle seldžukkien valloitusretkien myötä 1000-luvulla. Kielen historia voidaan jakaa kolmeen vaiheeseen: vanhempaan (1200–1500-luvut), keskiseen (1600–1700-luvut) ja uudempaan (1800–1900-luvut) osmaniturkkiin. 

Kieli oli lähinnä vain kirjakieli, jossa merkittävä osa sanastosta, jopa 80 %, edusti lainasanoja arabiasta ja persiasta. Kielioppi oli turkkilaisten kielten mukaista, mutta lainasanojen kohdalla noudatettiin paikoittain lähtökielen kielioppia. 

Osmaniturkkia kirjoitettiin arabialaisella kirjaimistolla, ja siinä oli niin paljon arabialaisia, kreikkalaisia ja persialaisia lainasanoja, että tavallisen kansalaisen oli vaikea ymmärtää sitä. Vuonna 1928, Turkin tasavallan perustamisen myötä (1923), vaihdettiin käyttöön latinalaiset aakkoset. Syynä vaihtoon oli osittain se, että arabialainen kirjoitusjärjestelmä ei sopinut kovinkaan hyvin turkkilaisten kielten kirjoittamiseen vokaalien merkitseminen vaikeuden vuoksi. Myös arabiasta ja persiasta tulleista lainasanoista pyrittiin eroon 1930-luvun kuluessa toteutettujen reformien myötä, jolloin lainasanoja korvattiin turkkilaisilla sanoilla, joita piti usein keksiä. Tämän myötä osmaniturkista tuli vanha kirjakielen muoto, joka jäi sittemmin pois käytöstä.

## Lähteet

*

### Viitteet
Adolf von Seckendorff

**Franz Adolf von Seckendorff** (17. maaliskuuta 1857 Gera, Thüringen, Saksa – 8. toukokuuta 1941) oli saksalainen vapaaherra ja jalkaväenkenraali, joka komensi kenraaliluutnanttina vuonna 1918 Saksan keisarikunnan LXVIII armeijakuntaa ja oli Brest-Litovskin rauhan jälkeen Viron saksalainen sotilaskuvernööri 16. maaliskuuta – 11. marraskuuta 1918. 

Pakottaakseen neuvostovenäläiset osapuolet Brest-Litovskin rauhaan Saksan valtakunta hyökkäsi Latvian ja Viron kautta kohti Pietariaia. Saksalaiset joukot valtasivat 22. helmikuuta 1918 Valgan, 24. helmikuuta Tarton ja Jõgevan sekä 25. helmikuuta Pärnun, Viljandin sekä Tallinnan. Viro julistautui itsenäiseksi 24. helmikuuta. Seckendorff kieltäytyi tunnustamasta Viron itsenäisyysjulistusta ja valtiollisia instituutioita. Virolaiset halusivat johtajaksi kenraalimajuri Andres Larkan.

Seckendorffin esikunta sai tehtäväkseen 1. huhtikuuta 1918 suunnitella osasto Brandensteinin tulon Suomeen Suomen kansanvaltuuskunnan joukkojen yhteyksien katkaisemiseksi Pietariin katkaisemalla ratayhteyden Kouvolaan. Tämä onnistui joksikin aikaa Uudenkylän rautatieaseman kohdalla.

## Lähteet
N-bromibutaani-imidi

**''N''-bromibutaani-imidi** (C4H4BrNO2) on korvaus- ja liittymisreaktioissa bromin lisäämiseksi rakenteeseen käytetty aine. 

## Reaktioita
*N*-bromibutaani-imidiä käytetään alkeenien bromaukseen. Usein *N*-bromisukkimidina käytetään vesiliuoksena, jossa on mukana myös dimetyylisulfoksidia, dimetoksietaania tai tetrahydrofuraania.
:

Wohl–Ziegler-reaktiolla voidaan bromata alkeeneja, jolloin kyseessä on radikaalisubstituutio. Tällöin käytetään usein myös tetrakloorimetaania 

*N*-bromibutaani-imidin avulla on myös mahdollista bromata selektiivisesti karboksyyliryhmän sisältäviä yhdisteitä tai alkoholeja
:
:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Äänekosken sellutehdas

**Äänekosken sellutehdas** oli Metsä Fibren (entisen Metsä-Botnian) Äänekoskella, Keski-Suomessa toimiva sellutehdas, jonka toiminta lopetettiin vuonna 2017, kun Äänekosken biotuotetehdas valmistui. Vuonna 1985 perustettu sellutehdas tuotti havu- ja lehtipuusellua pääasiassa omistaja-asiakkaille, mutta myös markkinaselluksi. Merkittävä osa tehtaan tuotannosta toimitettiin kotimaiseen jatkojalostukseen, mutta osa tuotannosta toimitetaan myös ulkomaille.

Tehtaalla työskenteli loppuvaiheessa yli 170 ihmistä, ja se on yksi Äänekosken suurimmista työllistäjistä. Tehtaanjohtajana toimi vuosina 2009&ndash;2015 Camilla Wikström.

Tehdas tuotti loppuaikoinaan 530&nbsp;000 tonnia ECF-valkaistua sellua vuodessa. Se oli erikoistunut tuottamaan sellua kartongin, pehmo- ja erikoispaperin valmistukseen. Vuonna 2008 tehtaalla investoitiin uuteen, metanolipohjaiseen valkaisuprosessimuutokseen, jonka ansiosta tehtaan ympäristöpäästöt vähenivät.

Sellutehdas oli osa tehdasintegraattia, johon kuului sellutehtaan lisäksi ja Metsä Boardin kartonkitehdas sekä Cp Kelcon ja Specialty Mineralsin tuotantolaitokset sekä M-Realin paperitehdas, joka lopetettiin 2012. Integraattiin kuului myös Äänevoima, joka tuotti energiaa sellutehtaan jätteenä syntyvästä puunkuoriaineksesta.

Vuonna 2013 Metsä Fibren emoyhtiö osuuskunta Metsäliitto ilmoitti aloittavansa investointisuunnitelman uuden biotuotetehtaan rakentamisesta. Metsä Fibre teki siitä 21. syyskuuta 2015 rakentamispäätöksen. Biotuotetehdas aloitti tuotannon syksyllä 2017. Uusi tehdas rakennettiin samalle alueelle Äänekosken sellutehtaan kanssa.

Äänekosken sellutehtaan purkaminen aloitettiin marraskuun alkupuolella 2017. Purkamisen valmistui marraskuussa 2019. Vanhan tehtaan osista uuden Biotuotetehtaan käyttöön jäi tehtaan Voithin kuivauskone.

## Lähteet
Pyhä Matteus ja enkeli

**Pyhä Matteus ja enkeli** oli Michelangelo Merisi da Caravaggion maalaus, joka tuhoutui toisessa maailmansodassa pommisuojan tulipalossa.

Caravaggio teki maalauksen tilaustyönä roomalaisen kirkon San Luigi de Francesin Contarelli-kappeliin. Matteus-sarjan kolmas teos ei kuitenkaan saanut ranskalaiskirkon pappien hyväksyntää, ja se siirtyi Caravaggion suojelijalle Vincenzio Giustinianille, ja Caravaggio maalasi tilalle uuden Matteus-aiheisen taulun. 1800-luvulla alkuperäinen maalaus siirtyi Preussin kuninkaan haltuun. Se tuhoutui 1945 Berliinissä Kaiser-Friedrich-Museumin Gemäldegalerien tulipalossa, jossa tuhoutui yhteensä 400 teosta.

Taidemaalari Antero Kahila on maalannut Caravaggion maalauksesta rekonstruktion. Mustavalkoisten kuvien ja taustatutkimusten perusteella toteutettu rekonstruktio valmistui 2008, ja se oli esillä Sinebrychoffin taidemuseon näyttelyssä, jossa oli mukana työhön liittyvää materiaalia.

Caravaggion teoksesta on mustavalkoisen valokuvan lisäksi runsaasti sanallista kuvausta, samoin hänen tekniikkaansa on tutkittu hyvin paljon. Tutkija Hans Posse on tehnyt Caravaggion väreistä tarkat kuvaukset.


Tiedosto:Caravaggio (Michelangelo Merisi) (1571 - 1610) - The Evangelist Matthew - 365 - Gemäldegalerie.jpg|*Pyhä Matteus ja enkeli*, 1602. Valokuva tuhoutuneesta maalauksesta.
Tiedosto:Caravaggio MatthewAndTheAngel byMikeyAngels.jpg|Väritetty versio mustavalkoisen valokuvan pohjalta.


## Lähteet
Michał Ogiński

**Michał Ogiński** voi olla

* Michał Kazimierz Ogiński (1730–1800), puolalainen poliitikko, sotilas, säveltäjä ja muusikko
* Michał Kleofas Ogiński (1765–1833), puolalainen diplomaatti, poliitikko, säveltäjä ja muusikko, muun muassa poloneesin *[[Jäähyväiset isänmaalle]]* säveltäjä.
Uinuvien kirjojen kaupunki

**Uinuvien kirjojen kaupunki** on Walter Moersin vuonna 2004 julkaistu Zamoniaan sijoittuva 522-sivuinen fantasiakirja. Se suomennettiin vuonna 2008 ja julkaistiin vuoden 2008 syksyllä.

Die Welt on sanonut kirjan olevan; "Suurin ja kaunein rakkaudentunnustus lukemiselle ja kirjallisuudelle tänä vuonna." 

Kirjan päähenkilönä on nuori Zamonialaisen linnoituksen lohikäärme Hildegunst von Mythenmetz, jonka elämä muuttuu hänen runokumminsa kuolinvuoteella, kun tämä antaa Hildegunstille täydellisimmän tekstin, mitä Zamoniassa on. Kummisetänsä kuoltua Hildegunst lukee tekstin ja hänen elämänsä kääntyy ylösalaisin. Nuori lohikäärme lähteekin etsimään täydellisen tekstin kirjoittajaa Kirjalistoon, Zamonian kaupunkiin, jossa kirjailijat tienaavat suuria summia. Kirjalistossa nuori Hildegunst von Mythenmetz joutuu kohtaamaan niin vihamiehiä kuin ystäviäkin etsiessään salaisen tekstin kirjoittajaa, jonka kaltaista ei Zamoniassa ole ennen nähty. Lohikäärme joutuu tekemisiin mm. Kirjakkaiden, Spinxxxxien sekä Pelättien kanssa. 

Ystävällistä teeskennellyt haikalamato Phistomefel Smeik huijaa Hildegunstin maanalaisiin katakombeihin , joissa hän tapaa tekstin todellisen kirjoittajan. Kirjoittaja on koko Zamonian "alamaailman" pelätyin hirviö - varjoruhtinas. Todellisuudessa tekstin kirjoittaja on muutettu täksi hirviöksi ja vangittu kaupungin alapuolisiin katakombeihin, jottei kirjallisuusbisnes tuhoutuisi, koska teksti on niin täydellinen, että kukaan sen lukenut ei enää välitä muusta kirjallisuudesta. Lopussa käy myös hyvin ilmi kuinka täydellisesti nimi "uinuvien kirjojen kaupunki" pukee kirjaa.
Kidekša

**Kidekša** () on kylä Vladimirin alueen Suzdalin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kamenka- ja Nerl-jokien yhtymäkohdassa neljän kilometrin päässä Suzdalista.

Kidekša-nimen arvellaan olevan suomalais-ugrilaista perua. 1000-luvun alussa paikalla oli linnoitus, joka valvoi Nerl-jokea pitkin Suzdaliin kulkenutta liikennettä. Vuonna 1238 mongolivalloittajat hävittivät kaupungin, jonka paikalle myöhemmin perustettiin luostari.

Kidekšassa on säilynyt 1100–1700-lukujen rakennuskokonaisuus, johon kuuluu Koillis-Venäjän vanhin kivirakennus, ruhtinas Juri Dolgorukin vuonna 1152 rakennuttama Borisin ja Glebin kirkko. 1700-luvulla korjatussa kirkossa on säilynyt jäänteitä 1100-luvun freskoista. Sen yhteydessä sijaitsevat vuonna 1780 rakennettu Pyhän Tapanin kirkko, 1700-luvun kellotapuli ja porttirakennelma. Kirkkojen ympärillä on muinaisten maavallien jäänteitä.

Kidekša on osa Unescon Vladimirin ja Suzdalin valkoiset monumentit -maailmanperintökohdetta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kidekša Suzdalin kaupungin sivustolla
Grimoald I

**Grimoald I** tai **Grimoald vanhempi** (616–656) oli Austrasian major domus eli käskynhaltija vuosina 643–656. Hän oli major domus Pipin I:n ja Ittan poika. 

Grimoald pelasti Austrasian kuningas Sigebert III:n hengen kuningasta vastaan suunnatun kapinan aikana. Miehistä tuli ystävät, ja Grimoald peri isänsä viran. Grimoald sai myös suostuteltua tuolloin vielä ilman perillistä olleen Sigebertin adoptoimaan oman poikansa Kildebertin. Tästä on peräisin nimi Kildebert Adoptivus. Myöhemmin kuningas sai kuitenkin pojan, Dagobert II:n.

Kun Sigebert III kuoli, Grimoald päätti, että oli aika päästä merovingeista. Hän leikkautti Sigebertin pojan Dagobertin hiukset ja lähetti tämän luostariin Irlantiin. Sen jälkeen Grimoald julisti oman poikansa Kildebertin Austrasian kuninkaaksi. Tätä Austrasian ylimystö ei kuitenkaan enää sietänyt. Grimoald, Kildebert ja Grimoaldin lanko Ansegisel saarrettiin ja heidät luovutettiin Neustrian kuninkaalle Klodvig II:lle, joka teloitti heidät.

## Lähteet
Kalevan solki

**Kalevan solki** on helsinkiläiskirjailija Jari Tammen tähänastinen pääteos, jota hän kirjoitti kuusi vuotta 1996–2002 Pohjois-Walesissä, pienessä Bangorin yliopistokaupungissa. Historiallinen fantasiaromaani pohjautuu itämerenmytologiaan, kalevalarunoihin ja Kalevalaan. *Kalevan solki* on kuvitelma siitä, mitä olisi voinut tapahtua vuonna 801 Varsinais- ja Vakka-Suomessa kuningas Väinämöisen, seppä Ilmarisen ja kumppaneiden aikaan.

Teoksensa lähtökohdaksi Jari Tammi on ottanut sen, että muinaiset sankarimme, epäjumalamme ja haltijamme ovat alkujaan olleet lihaa ja verta. Sitten tarinat alkoivat kiertää ihmiseltä ja sukupolvelta toiselle. Näin syntyi mytologia.

## Palkintoehdokkuudet

Kalevan solki oli vuoden 2002 Olvi-kirjallisuuspalkintoehdokas. Se sai myös kolmannen sijan Suomen Tolkien-seura ry:n jakamassa Kuvastaja-palkinnossa (vuoden 2002 parhaat kotimaiset fantasiakirjat).

## Kirjallisuus

* 

## Aiheesta muualla
* Esittely kustantajan sivuilla
*
Riaz Ahmed Gohar Shahi

**Riaz Ahmed Gohar Shahi** () (&lrm;25. marraskuuta 1941), tunnetaan myös nimillä **Sayyedna Riaz Ahmed Gohar Shahi** ( ja **Hazrat Sayyedna Riaz Ahmed Gohar Shahi Muddazullahul Aali** (), on pakistanilainen sufilainen hengellinen johtaja ja Anjuman Serfaroshan-e-Islam -uskonliikkeen perustaja. Shahi syntyi Intian niemimaalla Dhok Gohar Shahin kylässä Rawalpindissa.

## Katoaminen
Shahin ilmoitetaan kadonneen vuonna 2001 Lontoosta; jälkeenpäin hänestä kerrotaan olevan useita havaintoja eri puolella maapalloa, kun ihmiset ovat väittäneet saaneensa häneltä hengellistä ohjausta.

Katoamisen jälkeen hänen seuraajansa jakautuivat suurelta osin kahteen osaan: "Anjuman Serfaroshan-e-Islam" ja "Messiah Foundation International" ("MFI", entinen "RAGS International"); jälkimmäisen vaihtoi nimeä vähän katoamisen jälkeen, sen johtajana toimii Younus AlGohar.

Joidenkin pakistanilaisten lähteiden mukaan hän kuoli 2001 tai 2003, ja intialaisen uutistoimiston PTI:n mukaan (2008) Shahi on paennut Isoon-Britanniaan saatuaan tuomion jumalanpilkasta Sindhin korkeimmassa oikeudessa. *Anjuman Serfaroshan-e-Islam* pitää Shahia kuolleena ja on rakentanut hänelle hautamuistomerkin Markazi Aastanaan Kotrissa, minne uskovaiset tekevät pyhiinvaellusmatkoja. *MFI* pitää häntä "kadonneena" tai että hän "kärsii elinkautista". 

Shahin perhe - vaimo, viisi poikaa ja tytär - asuvat yhä Kotrissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla