open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hongkong (Sirpalesaari)

**Hongkong** oli Helsingin Ullanlinnan Sirpalesaaressa sijainnut hökkelikylä, jossa majaili paikallisia kalastajia. Nimensä se oli saanut Kiinassa sijaitsevan Hongkongin mukaan, joka samaan tapaan oli joskus historiassaan rakennettu osittain meren päälle ja paalujen varaan.

Hongkongin synty on hämärän peitossa. *[[Helsingin Sanomat]]* kertoo, että ”Sirpalesaaren varhaisissa vaiheissa saari oli kalastajien kiinteästi asuttama”. Se on ollut olemassa vähintään vuosikymmeniä, kunnes se vuonna 1985 purettiin pois.

Hongkong koostui ”sään pieksemistä, harmaasta laudasta kyhätyistä majoista, jotka seisoivat veden tuntumassa sikin sokin”. Mökit oli rakennettu osittain paalujen varaan laiturin päälle. Niiden sivut olivat parin–kolmen metrin mittaisia. Alun perin Hongkongin majat olivat kalastusvälineitten säilyttämistä varten, mutta vuosien saatossa moni kalastaja muutti sinne kesäkaudeksi, ja jokunen myös talveksi. Naapureina kalastajilla oli vuodesta 1961 lähtien Suomalainen pursiseura.

Lähivesiltä sai ainakin ahventa, ja syksyisin myös lohta. Kopeille pääsi vain veneillä, sillä vesiväylät olivat ahtaita ja alueella oli useita aallonmurtajia. On arveltu, että kalastuksen lisäksi Hongkongissa olisi harjoitettu alkoholin epävirallista myyntiä.

Hongkongin kuuluisinta asukasta, jonka kaikki tiesivät, mutta jota kukaan ei tuntenut, kutsuttiin nimellä Kolumbus. Hän asui katetussa soutuveneessä kesät talvet. Veneen pituus oli viisi metriä. Yleensä se sijaitsi Liuskasaaren puolella HSS:n aallonmurtajan päässä. Kolumbus asui veneessään vielä 1970-luvun lopulla.

Hongkongia vaadittiin purettavaksi Helsingin olympialaisten aikaan vuonna 1952, sillä purjehduskilpailuja järjestettiin muun muassa Liuskasaaren edustalla. Kaupunginjohtaja Erik von Frenckell oli tähän todennut, että ”vain kuolleen ruumiini ylitse”. Lopulta hökkelit purettiin vuonna 1985. Suomalaisen pursiseuran kommodori Kai Kuusi sanoo, että kyseessä oli ”kulttuuriraiskaus” ja antaa ymmärtää, että alue voisi nykyään olla kulttuurihistoriallisesti arvokas paikka. Nimi Hongkong on noussut uudelleen esiin, koska kaupungin nimitoimikunta pohtii alueen nimistöä. Kai Kuusen mukaan Hongkong olisi sopiva nimi alueelle rakennettavalle uudelle aallonmurtajalle.

## Lähteet
Henrik Eklund

**Claes Henrik Eklund** (s. 20. helmikuuta 1961 Helsinki) on suomalainen, 1980-luvulla menestynyt kilpapurjehtija.

Eklund saavutti maailmanmestaruuskilpailuissa hopeaa E-jollien luokassa hänen maanmiehensä Tom Jungellin viedessä mestaruuden vuonna 1981. Vuonna 1988 Eklund sijoittui MM-kilpailuissa 470-luokassa Sebastian Blechinbergin kanssa 11:nneksi yhden sijan edellä saman vuoden olympialaisiin Suomen edustajaksi valittua paria Peter ja Johan von Koskull. Eklund oli olympialaisissa kaikkien luokkien varamiehensä. Euroopan-mestaruuskilpailuissa Eklund sijoittui 470-luokassa Blechinbergin kanssa kymmenen parhaan joukkoon vuonna 1985.

Seuratasolla Eklund on edustanut Helsingfors Segelklubbia ja Kotkan Pursiseuraa.

Eklund avioitui purjehduksen olympiaedustajan ja arvokisamitalistin Bettina Lemströmin kanssa.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Mangaanibromidi

**Mangaanibromidi** (MnBr2) on mangaani- ja bromidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä. 

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa mangaanibromidi on vaaleanpunaista ja hygroskooppista kiteistä ainetta. Sen alkeiskoppi on heksagonaalinen. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen. Mangaanibromidista tunnetaan useita kidevedellisiä muotoja, jotka ovat di-, tetra- heksa- ja oktahydraatit (MnBr2·2H2O, MnBr2·4H2O, MnBr2·6H2O ja MnBr2·8H2O). Kuumennettaessa tetrahydraattia 64 °C:n lämpötilaan kidevesi poistuu rakenteesta.

## Valmistus ja käyttö
Mangaanibromidia valmistetaan mangaanihydroksidin tai -karbonaatin ja vetybromidin välisellä reaktiolla.
:Mn(OH)2 + 2 HBr → MnBr2 + 2 H2O
:MnCO3 + 2 HBr → MnBr2 + H2O +CO2

Mangaanibromidia käytetään orgaanisen kemian synteeseissä katalyyttinä erityisesti hapetusreaktioissa kuten aromaattisten aldehydien tai karboksyylihappojen tuottamiseen alkyylibentseeneistä.

## Lähteet
Sveanmaanruotsi

**Sveanmaanruotsi** () on yksi ruotsin kielen kuudesta murrealueesta. Sveanmaanruotsia puhutaan Upplannin, Gästriklandin, Södermanlandin, Västmanlandin ja Närken maakunnissa Sveanmaan pääalueella Ruotsissa. Useimmiten omaksi kielekseen laskettavissa Taalainmaan murteissa (dalmål) on piirteitä sveanmaanruotsista ja norjan kielestä.

## Luokittelu
sveanmaanruotsi (sveamål)
:* välisveanmaanruotsi (mellansvenska mål)
::* närkenruotsi (närkingska)
:* yläsveanmaanruotsi (uppsvenska mål)
::* gästriklandinruotsi (gästrikemål)
::* tukholmanruotsi (stockholmska)
::* upplanninruotsi (uppländska)
:* välimurteet
::* södermanlandinruotsi (sörmländska)
::* västmanlandinruotsi (västmanländska)
:* Taalainmaan murteet (dalmål) (Lasketaan usein omaksi kielekseen. Piirteitä norjasta.)
::* Ks. Taalainmaan murteet, kuten älvdalska

## Katso myös
* Ruotsin kieli
* Norjan kieli
* Ruotsin murteet
* Taalainmaan murteet

## Aiheesta muualla
* Institutet för språk och folkminnen: Dialekter
* Institutet för språk och folkminnen: Lyssna på dialekter

## Lähteet
* Institutet för språk och folkminnen: Dialekter. (viitattu 8.6.2020) 
* Institutet för språk och folkminnen: Dialekter i skolan . (viitattu 8.6.2020) 
* Institutet för språk och folkminnen: Fakta om dialekter . (viitattu 8.6.2020) 

### Viitteet
Toukokukat

**Toukokukat** (*Vaccaria*) on kohokkikasvien (Caryophyllaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi vain yksi laji, toukokukka (*Vaccaria hispanica*), josta on erotettu erilaisia alalajeja ja muunnoksia.

Toukokukat ovat yksivuotisia, kaljuja ja yleisväritykseltään sinivihreitä ruohovartisia kasveja. Niiden varsi on haarova ja kasvutavaltaan pysty. Lehdet ovat suuria, puikeita ja teräväkärkisiä. Toukokukkien kukintona on rento, kaksihaarainen viuhko. Kukkien terälehdet ovat leveitä ja vaaleanpunertavia. Kukissa on kymmenen hedettä ja kaksi emiä. Toukokukkien hedelmänä on paksuseinäinen hammasluomainen kota.

## Lähteet
Sokkelokaniinikala

**Sokkelokaniinikala** (*Siganus vermiculatus*) on kaniinikalojen (Siganidae) heimoon kuuluva meri- ja murtovesissä elävä kalalaji, jota pidetään myös akvaariossa. Sen kuvasi tieteelle Achille Valenciennes vuonna 1835.

## Koko ja ulkonäkö

Sokkelokaniinikala kasvaa yleensä noin 30 senttimetrin mittaiseksi ja korkeintaan 45 senttimetrin mittaiseksi. Selkäevässä on 13 piikkiruotoa ja kymmenen nivelruotoa, peräevässä seitsemän piikkiruotoa ja yhdeksän nivelruotoa.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Sokkelokaniinikalaa tavataan Tyyneltämereltä Aasiasta ja Oseaniasta. Lajin elinympäristöä ovat pääasiassa matalat rannikot, laguunit ja koralliriutat. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut sokkelokaniinikalan elinvoimaiseksi lajiksi.

## Ravinto ja elintavat
Sokkelokaniinikala käyttää ravinnokseen pääasiassa leviä ja muita vesikasveja. Laji elää pienissä parvissa 19–38 °C:n lämpöisissä vesissä korkeintaan 20 metrin syvyydessä. Sokkelokaniinikalanaaras saattaa laskea kutemisen aikana pohjaan jopa 350 000 munaa kerralla.

## Lähteet
Suomen alueelliset vastuumuseot

**Suomen alueelliset vastuumuseot** ovat alueensa kulttuuriperinnön ja taiteen asiantuntijoita. Uudistetun museolain mukaan alueelliset ja valtakunnalliset vastuumuseot korvasivat maakunta- ja aluetaidemuseojärjestelmän sekä valtakunnalliset erikoismuseot. Laki astui voimaan 1.1.2020. Alueellisilla vastuumuseoilla on erilaisia tehtäviä niiden toimialueillaan, kuten edistää museotoimintaa ja toimia taiteen, kulttuuriperinnön ja kulttuuriympäristön asiantuntijoina. Vastuumuseoiden toimintaalueena on koko maakunta, mutta poikkeuksena Lapin ja Uudenmaan maakunnat, joihin on nimitetty useampia toimijoita. Vastuumuseoita toimii Suomessa 32.

## Lähteet
Nils Erik Hansegård

**Nils Erik Hansegård** (myös muodossa Nils-Erik Hansegård, 24. kesäkuuta 1918 Tukholma – 4. helmikuuta 2002) oli ruotsalainen opettaja, saamen kielen tutkija ja Uumajan yliopiston ensimmäinen saamen professori. 
  
Hansegård valmistui Tukholman yliopistosta filosofian maisteriksi vuonna 1953. Hän jatkoi Uppsalan yliopistossa filosofian lisensiaatiksi (1961) ja edelleen filosofian tohtoriksi (1967). Hansegårdin monografiana julkaistu englanninkielinen väitöstutkimus (1967) tarkasteli Tornionjokilaakson saamelaisten kieli- ja kulttuurioloja. Tutkimus käsitteli erityisesti suomen kielen vaikutusta pohjoissaamen tornionsaamen murteeseen. Työ oli otsikoitu *Recent Finnish loanwords in Jukkasjärvi Lappish*. Hansegård oli Uppsalan yliopiston dosentti vuosina 1967–1975.  

Tutkimustyössään hän käsitteli erityisesti kaksikielisyyttä, saamen kieltä ja saamelaista kulttuuria. 

Hansegård työskenteli Uumajan yliopiston ensimmäisenä saamelaisuuden professorina vuosina 1975–1979.  Tässä tehtävässä hän seurasi Olavi Korhonen vuodesta 1983 lähtien.

## Julkaisuja
Useita lähteitä, mm. 
* Nils Erik Hansegård: *Sámi-giella, gål'li-giella : lapsk kursbok*. Stockholm : Sveriges Radio (1963).
* Nils Erik Hansegård: *Recent Finnish loanwords in Jukkasjärvi Lappish* (1967).
* Nils Erik Hansegård: *Tvåspråkighet eller halvspråkighet?* (1968).
* Nils Erik Hansegård & Thomas Lundén: *Tvåspråkighet eller halvspråkighet?*. Bonnier (1968). 
* Nils Erik Hansegård: *Finnish loanwords in Jukkasjärvi Lappish classified according to their meaning : supplement to Recent Finnish loanwords in Jukkasjärvi Lappish*.  Uppsala : Acta Universitatis Upsaliensis (1971). Sarja Studia Uralica et Altaica Upsaliensia, 6.
* Nils Erik Hansegård: *The Transition of the Jukkasjärvi Lapps from Nomadism to Settled Life and Farming*. Uppsala : Uppsala universitet (1978).
* Nils Erik Hansegård, Thomas Lundén, Outi Honkasalo, Riitta Matilainen & Päivi Skille: *Kaksikielisiä vai puolikielisiä?*. Ruotsinkielinen alkuteos: Tvåspråkighet eller halvspråkighet? Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1979. .
* Nils Erik Hansegård: *Språken i det norrbottensfinska området* (Languages in the Norrbotten Finnish region - 1988). Luleå : Högskolan i Luleå 1988. Sarja 	Arbetsrapport lärarutbildningarna, 3:1988.
* Nils Erik Hansegård: *Den norrbottensfinska språkfrågan : en återblick på halvspråkighetsdebatten* (The Norrbotten Finnish language question - 1990). Sarja Uppsala multiethnic papers, ISSN 0281-448X; 19. .
* Nils Erik Hansegård: *Dialekt eller språk? : om de västsamiska och norrbottensfinska skriftspråken* (Dialect or Language? 2000). Finsk-ugriska institutionen, Uppsala universitet. Sarja URSUS : skriftserie utgiven av Finsk-ugriska institutionen i Uppsala, ISSN 1103-7024; 7. .

## Lähteet
Edgefieldin piirikunta

**Edgefieldin piirikunta** () on Yhdysvaltojen Etelä-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 27&nbsp;260 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Edgefieldin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1785.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vera Misevitš

**Vera Antonovna Misevitš** (, ; 10. huhtikuuta 1945 Kiova – 4. maaliskuuta 1995 Kiova) oli neuvostoliittolainen ratsastaja ja olympiavoittaja.

Hän edusti Neuvostoliittoa vuosina 1975–1985. Hän osallistui olympialaisiin vuonna 1980. Hän sijoittui neljänneksi kouluratsastuksen yksilökilpailussa ja saavutti kultaa kouluratsastuksen joukkuekilpailussa (Juri Kovšovin ja Viktor Ugrjumovin kanssa). Hän saavutti pronssia joukkuekilpailussa Euroopan mestaruudessa vuonna 1977 ja 1981.

## Lähteet
* Profiili Sports-Reference-sivustolla 

### Viitteet
Beloje (järvi Polnovskajan pitäjässä, Outovan piiri)

**Beloje** tai **Zaozerje** () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Outovan piirissä. Venäjän kielessä sanan alkuosa бело (lausu *belo*) tarkoittaa *valkoista*. Järven nimen voisi vapaasti suomentaa *Valkijärvi* tai *Valkojärvi*.

## Maantietoa
Järvi on 860 metriä pitkä, 550 metriä leveä ja sen pinta-ala on 56 hehtaaria. Se on suojärvi, joka sijaitsee 2,6 kilometriä pitkällä ja 1,8 kilometriä leveällä suolla. Järven keskisyvyys on 1,8 metriä ja sen syvänteessä on 3,2 metriä vettä. Järvessä on ainakin yksi rannan läheinen puinen saari, mutta sen pinta-ala on pieni. Suolla ei kulje teitä eikä järven rantaan tule tietä. Järvi on autio.

## Luontoarvoja
Järvessä elää ainakin hauki, särki, ahven, kiiski, ruutana ja mutakala. Järvellä on mutapohja. Sen rannat kasvavat turvehetteikköä, mutta osa rannoista on puskoitunutta tai kasvaa kapeana vyöhykkeenä puuta. Rantaan on kaatunut puun runkoja.

## Vesistösuhteita
Beloje sijaitsee Tšornajan valuma-alueella. Tšornaja laskee Peipsijärveen, jonka Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Järven valuma-alueen koko on 1,3 neliökilometriä . Sillä ei ole karttojen tai ilmakuvien mukaan tulo-ojia eikä laskuojaa. Se sijaitsee yli puoli kilometriä sekä Tšornajasta että sen sivujoesta Volosnjasta ().

## Huomautuksia

## Lähteet
Osinovskoje (järvi Pihkovan alueella)

**Osinovskoje** () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pihkovan piirissä. Venäjän kielessä Осина (lausu *Osina*) tarkoittaa haapaa, joten järveä voisi kutsua suomeksi *Haapajärvi*.

## Maantietoa
Järvi on 700 metriä pitkä, 480 metriä leveä ja sen pinta-ala on 24 hehtaaria. Se on suojärvi, jota ympäröi kaikissa ilmansuunnissa suoalue, joka on 2,0 kilometriä pitkä ja 1,5 kilometriä leveä. Järven keskisyvyys on 2,5 metriä ja syvimmillään se on 4,0 metriä syvä. Siinä ei ole saaria. Suota ympäröivissä metsissä on metsäautoteitä, mutta mikään niistä ei johda järvelle. Järvi on autio.

## Luontoarvoja
Järvessä elää ainakin hauki, särki, ahven, ruutana, suutari, kiiski, sorva ja mutakala, sekä jokirapua, jota esiintyy kuitenkin niukasti. Järvellä on mutapohja ja sen rannat kasvavat kelluvaa turvehetteikköä.

## Vesistösuhteita
Osinovskoje sijaitsee Tšornajan valuma-alueella ja sillä on suoraksi kaivettu laskuoja Tšornajaan. Tšornaja laskee Peipsijärveen, jonka Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Järven valuma-alueen koko on 8,6 neliökilometriä , ja se muodostuu järveä ympäröivästä suosta. Järveen on kaivettu pohjoisesta alkava suora oja, joka jatkaa metsien kätkössä yhtyen Tšornajaan.

## Huomautuksia

## Lähteet
Francisca

**Francisca** on naisen etunimi, joka tarkoittaa ’ranskatarta’. Se on miehennimen Frans (*Franciscus*) feminiininen vastine. Suomenruotsalaisessa almanakassa nimi esiintyy muodossa **Fransiska**, Ruotsin almanakassa puolestaan käytetään nimiasua **Franciska**. Samaa alkuperää olevia nimiä ovat myös muun muassa englantilaislähtöinen Fanny ja sen suomalainen muunnos *Fanni* sekä italialainen Francesca.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2020 mennessä tilastoitu noin 160 Fransiskaa. Francisca-nimisiä naisia on ollut alle 120 ja Franciska-nimisiä alle 70. 

## Tunnettuja Franciscoja ja Franciskoja
*Franciska Clausen (1899–1986), tanskalainen taidemaalari
*Francisca Fuentes (1647–1711), dominikaaninunna
*Francisca Lara (s. 1990), chileläinen jalkapalloilija
*Francisca Nazareth (s. 2002), portugalilainen jalkapalloilija
*Francisca Näf (s. 1972), sveitsiläinen laulaja
*Francisca Ordega (s. 1993), nigerialainen jalkapalloilija
*Francisca Celsa dos Santos (1904–2021), pitkäikäinen brasilialainen
*Franciska Sundholm (s. 1937), suomalainen kemisti

## Katso myös
* Fransiina

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Giellatekno

**Giellatekno** on elokuussa 2001 käynnistetty saamen kieliteknologian tutkimusryhmä ja -keskus Tromssan yliopistossa Norjan Tromssassa. Giellateknolle ja sen kanssa yhteistyötä tekevälle Divvun-tutkimusryhmälle myönnettiin vuonna 2012 pohjoismainen Gollegiella-kielipalkinto työstä, joka on tarjonnut saamenkielisille internetin käyttäjille oikeinkirjoitus- ja oikolukuohjelmia sekä sanakirjoja.

Kesäkuussa 2024 Giellatekno-tutkimusryhmään kuuluivat muun muassa professori Trond Trosterud ja professori Lene Antonsen.

## Lähteet
Rimma Kurutš

**Rimma Dimitrijevna Kurutš** (; 6. toukokuuta 1938 Vatšan piiri, Nižni Novgorodin alue, Neuvostoliitto – 8. heinäkuuta 2019) oli venäläinen, moldovalaistaustainen opettaja, kielitieteilijä ja poliitikko. Hänet tunnetaan Venäjän ulkopuolella erityisesti hänen työstään kiltinänsaamen parissa. 

Kurutš opiskeli Alecu Russon valtionyliopistoa edeltäneessä pedagogisessa korkeakoulussa (Бельцкий государственный педагогический институт) Moldovan SNT:n Bălțissa, ja valmistui sieltä diplomin saatuaan opettajaksi (1961). Hän jatkoi Venäjän SFNT:n Kasvatustieteiden akatemian kansallisissa kouluissa aspiranttina (1967) ja sai kasvatustieteen tohtoria vastaavan oppiarvon (kandidat pedagogitšeskih nauk, 1968).

Kurutš työskenteli kyläkoulujen opettajana Moldovassa (1960–1964). Hän työskenteli Tšernivtsin valtionyliopistossa (1968–1975) ja vuodesta 1975 lähtien Murmanskissa. Siellä hänen työpaikkojaan olivat Murmanskin valtiollinen opettajakorkeakoulu, ja Neuvostoliiton tiedeakatemian lingvistiikan instituutin saamen kielen osasto Murmanskissa. Murmanskin opettajakorkeakoulusta muodostettiin sittemmin valtionyliopisto, jonka seuraaja on Murmanskin arktinen valtionyliopisto (). 

Vuonna 1976 Kurutš kutsui saamelaiset opettajat Aleksandra Antonovan ja Boris Gluhovin työskentelemään kanssaan uuteen työryhmään uuden saamen aakkoston ja oppimateriaalien kehittämiseksi. Sittemmin Kurutš oli laatimassa useita saamen oppimiseen ja opettamiseen liittyviä teoksia työryhmässä, ja ryhmään kuuluivat myös kiltinänsaamelaiset Nina Afanasjeva ja Jekaterina Metškina. Kurutšin johdolla toimineessa työryhmässä kehitettiin kiltinänsaamelle toinen kyrillinen oikeinkirjoitus (ortografia), jossa oli 51 kirjainmerkkiä. Kurutš oli ensimmäisen, 8000 sanan saami–venäjä -sanakirjan (1985) päätoimittaja. 

Kurutš toimi jonkin aikaa myös saamelaispolitiikassa, mutta sittemmin monet tehtävät rajattiin syntyperäisille saamelaisille, johon joukkoon Kurutš ei kuulunut.

Vuonna 2010 Kurutšille myönnettiin venäläinen, pohjoisten olojen Za vernost Seveny -ansiomitali (, suom. *Uskollisuudesta pohjoiselle*).

## Teoksia
(ote, kesken)
* Антонова А.А., Афанасьева Н.Е., Глухов Б.А., Куруч Р.Д., Мечкина Е.И., Яковлев Л.Д. (1985) Саамско-русский словарь (saami-venäjä sanakirja). Russkii jazyk, Moskova.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rimma Kuruch and Kildin Saami language planning Michaelin Rießlerin kirjoittama nekrologi lehdessä Linguistica Uralica 56:3 (2020)
Vaskoonit

**Vaskoonit** olivat roomalaisaikana Ebro-joen yläjuoksun ja Pyreneiden välillä elänyt kansa, jota pidetään usein nykypäivän baskien esi-isinä. He puhuivat tiettävästi joko protobaskin kieltä tai akvitanian kieltä tai sitten kumpaakin.

## Lähteet
Aitnan naiset

**Aitnan naiset** (, ) oli Aiskhyloksen kirjoittama antiikin kreikkalainen tragedia. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan joitakin katkelmia.

## Historia

Aiskhylos kirjoitti tragedian siirryttyään Ateenasta Sisilian Syrakusaan tyranni Hieronin hoviin. Näytelmä liittyi Hieronin vain hieman aiemmin vuonna 476 eaa. Katanen paikalle perustamaan Aitnan kaupunkiin (*Aitna I*). Näytelmän tarkkaa ajoitusta samoin kuin Aiskhyloksen ensimmäisen Sisilian-käynnin ajoitusta ei tunneta. Näytelmä on usein ajoitettu jo vuoteen 475 eaa., jolloin se olisi esitetty luontevasti heti Aitnan kaupungin perustamisen jälkeen, mutta joskus Aiskhyloksen on ajateltu siirtyneen Syrakusaan vasta joskus vuosien 472–468 eaa. välillä, kenties noin 470 eaa. tai 468 eaa. Erään ehdotuksen mukaan tragedia olisi esitetty vuonna 470 eaa., jolloin Hieron asetti Aitnan hallitsijaksi poikansa Deinomeneen. Sisilian tilanteeseen sidonnaista näytelmää ei välttämättä koskaan esitetty Ateenassa.

## Sisältö

Näytelmässä Aiskhylos ennusteli uudelle kaupungille menestystä ja rukoili sen puolesta. Erään säilyneen papyruskatkelman perusteella tiedetään, että näytelmä sisälsi harvinaisen paljon paikan vaihdoksia, siinä missä ainakin säilyneet kreikkalaiset tragediat sijoittuivat yleensä yhteen tai korkeintaan kahteen paikkaan. Katkelman perusteella tragedian alkuosa sijoittui Aitnaan, jonka jälkeen siirryttiin Ksuthiaan ja sitten takaisin Aitnaan. Tämän jälkeen siirryttiin Leontinoihin, sitten Syrakusaan ja lopuksi vielä jonnekin muualle. Näin näytelmässä liikutaan Sisilian itäosissa.

## Lähteet
Greenvillen piirikunta

**Greenvillen piirikunta** () on Yhdysvaltojen Etelä-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 523&nbsp;542 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Greenvillen kaupunki. Piirikunta perustettiin 22. maaliskuuta 1786.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Antheus

**Antheus** (, joskus *Anthos*, , ”Kukka”) oli Agathonin kirjoittama antiikin kreikkalainen tragedia. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, eikä siitä tiedetä paljoakaan.

Agathon voitti tragedialla palkinnon näytelmäkilpailuissa, mutta juhlaa tai vuotta ei tunneta. Aristoteles mainitsee näytelmän *[[Runousoppi|Runousopissaan]]*. Hänen mukaansa tragedia oli poikkeuksellinen siinä, että sen henkilöhahmot ja juoni olivat kokonaan Agathonin itse keksimiä, siinä missä kreikkalaiset tragediat perustuivat yleensä joko kreikkalaisen mytologian jo ennalta tunnettuihin aiheisiin, tai joissakin harvemmissa tapauksissa (kuten Aiskhyloksen *[[Persialaiset (Aiskhylos)|Persialaiset]]*) historian tapahtumiin. Aristoteles sanoo, ettei tämä vähentänyt yhtään näytelmän viehätystä, ja käytti tätä esimerkkinä siitä, ettei näytelmissä ollut pakko pitäytyä perinteisissä myyteissä.

Aristoteleen sanoma ei kuitenkaan välttämättä tarkoita sitä, ettei Agathonin tragedia olisi sijoittunut myyttiseen, herooiseen maailmaan. Erään teorian mukaan näytelmän hahmot olisivat olleet keksittyjä mutta yhtä lailla mytologisia hahmoja.

## Lähteet
Rosebud

**Rosebud** (englantia, ”ruusunnuppu”) voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

**[[Rosebud (elokuva)|Rosebud]]*, vuoden 1975 yhdysvaltalainen toimintaelokuva
*”Rosebud”, elokuvan *[[Citizen Kane]]* juonen keskiössä oleva salaperäinen nimi
*Rosebud Books, suomalainen kirjakauppaketju ja kustantamo
*Rosebudin piirikunta, piirikunta Montanassa Yhdysvalloissa
*Rosebudin intiaanireservaatti, intiaanireservaatti Etelä-Dakotassa Yhdysvalloissa

## Muita
*Rosebudin taistelu, Yhdysvaltain intiaanisotien taistelu vuonna 1876
Vainukoirat

**Vainukoirat** (, ) on Sofokleen kirjoittama antiikin kreikkalainen satyyrinäytelmä, jossa satyyrit etsivät Apollonin karjan varastanutta Hermestä. Se on säilynyt nykyaikaan vain osittain, mutta se on kuitenkin toiseksi parhaiten säilynyt satyyrinäytelmä Euripideen *[[Kyklooppi (Euripides)|Kykloopin]]* jälkeen.

Näytelmän juoni perustui suoraan *[[Homeerinen hymni 4 Hermeelle|Homeeriseen hymniin Hermeelle]]*. Näytelmä alkaa sillä, että Apollon huomaa karjansa tulleen varastetuksi. Syyllinen varkauteen on vastasyntynyt Hermes. Apollon lähettää satyyrien muodostaman kuoron (*khoros*) hankkimaan eläimet takaisin, luvaten näillä sekä vapauden että kultaa, jos he onnistuvat tehtävässään. Satyyrit seuraavat eläinten jalanjälkiä. Kun he lähestyvät luolaa, jossa Hermes-lapsi piileskelee, he kuulevat hänen soittavan lyyraa, jonka oli juuri keksinyt.

Satyyrit säikähtävät outoä ääntä ja alkavat keskustella siitä, mitä tehdä. Kyseisen vuoren nymfi, Kyllene, selittää satyyreille uuden soittimen luonteen. Satyyrit näkevät luolan ulkopuolella eläinsuojia, ja ovat vakuuttuneita, että ovat löytäneet varkaan. Näytelmän säilynyt osa päättyy siihen, kun Apollon palaa. Näin kiistan ratkaisu jää epäselväksi.

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* Sophocles: *Ichneutae*. Teoksessa  Kreikankielinen alkuteksti.

## Aiheesta muualla

* Sophocles: *[http://www.perseus.tufts.edu/hopper/text?doc=Perseus%3Atext%3A1999.01.0220 Ichneutae]*. Perseus.
Eeva Lehtimäki

**Eeva Lehtimäki** (o.s. **Mikkonen**, s. 1968 Vaala) on suomalainen politiikkaan, talouteen ja yhteiskunnallisiin aiheisiin erikoistunut toimittaja. Hän on työskennellyt televisiotoimittajana MTV:n vaaliohjelmissa. Vuodesta 2025 Lehtimäki on työskennellyt *[[Uusi Juttu]]* -verkkolehdessä.

## Ura
Lehtimäki opiskeli journalistiikkaa ja valmistui filosofian maisteriksi Jyväskylän yliopistosta.
Hän on työskennellyt suurimman osan urastaan MTV:n uutistoimituksessa. Lehtimäki aloitti kesätoimittajana vuonna 1996, ja palasi taloon politiikan ja kotimaan toimittajaksi sekä uutisankkuriksi vuosiksi 1999–2015. Lehtimäki juonsi ensimmäisen vaalitenttinsä vuoden 2003 eduskuntavaalien aikaan MTV:llä, ja on sen jälkeen juontanut niitä tasaiseen tahtiin. Hänet valittiin MTV:n politiikka- ja yhteiskuntatoimituksen päälliköksi vuonna 2020.

Vuosina 2015–2017 hän toimi viestintäkonsulttina viestintätoimisto Ellun Kanat Oy:ssä. Viestintäkonsulttina hän hyödynsi toimittajan uralla kertynyttä politiikan tuntemusta ja keskittyi erityisesti median ja viestinnän muutokseen sekä mahdollisuusviestintään. Uransa alkuvaiheessa hän työskenteli toimittajana Ylen Nuorten uutisissa ja politiikan toimituksessa, Kalevassa sekä Radio Jyväskylässä.

Lehtimäellä on myös oma toiminimi, jonka kautta hän on työskennellyt vuodesta 2018 vapaana toimittajana, kolumnistina, juontajana ja viestintävalmentajana.

Vuonna 2021 Eeva Lehtimäki nimettiin Suuren journalistipalkinnon saajaehdokkaaksi kategoriassa Vuoden journalistinen pomo.

## Yksityiselämä
Nuorena Lehtimäki harrasti tavoitteellisesti yleisurheilua, ja kilpaili yliopistoaikoina joukkuevoimistelussa Jyväskylän Naisvoimistelijoiden riveissä Suomen mestaruus-tasolla.

Lehtimäki asuu Helsingissä puolisonsa, graafikko ja kuvittaja Vesa Lehtimäen kanssa. Avioparilla on yksi aikuinen poika ja borderterrieri. Vapaa-ajallaan Lehtimäki harrastaa astangajoogaa, ruoanlaittoa, lukemista ja elokuvien katselua.

## Lähteet
Richard Harmon

**Richard Harmon** on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan John Murphyn roolista Eloonjääneet-sarjassa, Jasper Amesin roolista Jälkiä jättämättä-sarjassa ja Julian Randolin roolista Continuum-sarjassa.

## Perhe
Harmonin isä on ohjaaja Allan Harmon ja äiti on tuottaja Cynde Harmon. Hänen sisarensa on näyttelijä Jessica Harmon.
Nevadan koealue

**Nevadan koealue** (Nevada National Security Site, NNSS: vuosina 1955&ndash;2010 Nevada Test Site eli NTS sekä sitä ennen NPG, Nevada Proving Ground) on entinen Yhdysvaltain ydinaseiden koealue Nevadan osavaltiossa noin 100&nbsp;km Las Vegasista luoteeseen. Alueella on tehty sata ydinkoetta ilmakehässä ja 921 maan alla vuosina 1951&ndash;1992.

Alue kuuluu liittovaltion sotilastarkoituksiin varattuun alueeseen, johon kuuluvat mm. Nellis Air Force Base Complex ja Area 51, ja josta voidaan käyttää kokonaisuudessaan termiä Nevada Test and Training Range.

Vuonna 1950 Atomienergiakomissio (AEC) harkitsi useita alueita varattavaksi ydinaseiden kehitystä ja testausta varten. Alueeksi varattiin Las Vegas Bombing and Gunnery Range. 18. joulukuuta 1950 presidentti Harry Truman määräsi varattavaksi 680 neliömailia koealueesta ydinaseohjelmalle nimellä Nevada Proving Ground. Aluetta laajennettiin edelleen useita kertoja ja sen nimeksi vaihdettiin Nevada Testing Site vuonna 1955.

27. tammikuuta 1951 räjäytettiin ensimmäinen 1 kilotonnin pommi Shot Able osana operaatio Ranger -ohjelmaa. Maanpäällisiä testejä tehtiin neljällä alueella: Frenchman Flat, Yucca Flat, Rainier Mesa ja Pahute Mesa. Vuoden 1957 koesarja Operaatio Plumbbob oli yksi suurimmista. Siihen kuului 29 ydinkoetta. Tämä koesarja on tuottanut 32&nbsp;% kaikesta ydinkokeiden tuottamista radioaktiivisista päästöistä ilmakehään. Ydinlaskeuma kulkeutui länsituulten mukana lähinnä Utahiin.

Jotkut räjäytykset nähtiin yli 160&nbsp;km päähän. Las Vegasissa tätä käytettiin turismia edistämään. Jotkut kasinot järjestivät pommibileitä, joissa tarjoiltiin asiaankuuluvia drinkkejä räjähdyksiä katsellessa. Räjäytysten ajat oli ilmoitettu ennalta ja merkitty kalentereihin.

Nuclear Test Ban Treaty -sopimus rajoitti ydinkokeita ilmakehässä. Tämän vuoksi viimeinen tällainen räjäytys tapahtui 17. heinäkuuta 1962.

18. lokakuuta 2023 Yhdysvaltain energiaministeriö räjäytti Nevadan koealueella maan alla radioaktiivisen pommin. Kyse ei ollut varsinaisesta ydinräjähdyksestä, vaan radionuklideita levittävä tavanomainen pommi, ns. "likainen pommi", jolla tutkittiin radioaktiivisuuden leviämistä räjähdyksessä.

## Lähteet
*Nevada Test Site, Atomic Heritage Foundation
*NNSS.gov, Nevada National Security Site

### Viitteet

## Aiheesta muualla
M/S Ehrensvärd

**M/S Ehrensvärd** on yksi Suomenlinnan lautoista. Se tunnetaan niin kutsuttuna huoltolauttana, joka liikennöi vain arkisin.

Laivan on valmistanut konepaja Hollming. Tarjouskisassa olivat vuonna 1977 mukana Hollming ja Valmet. Hollmingin tarjous oli alun perin epäilyttävän alhaiset 5,1 miljoonaa markkaa, ja rakennustöiden aikana huomattiinkin runsaasti ongelmia muun muassa lautan pituuteen ja potkureihin liittyen. Lautta saikin rakennusaikanaan lehdistössä liikanimen "susi-lautta".

Huoltolautan vihki käyttöön kaupunginjohtaja Teuvo Auran vaimo Sirkka Aura. Lautta aloitti säännöllisen liikennöinnin 27. marraskuuta 1978.

## Tekniset tiedot
Tiedot vuodelta 2009.

* Pituus 43,0 m
* Leveys 8,7 m
* Maksimisyväys 4,4 m
* Sivukorkeus 3,2 m
* Bruttovetoisuus 280
* Koneteho 1100 kW
* Pääkoneen tyyppi Caterpillar 3508 V 
* (tila) liikenteessä 

## Lähteet
Dorothy Masuka

**Dorothy Masuka** (3. syyskuuta 1935 Bulawayo – 23. helmikuuta 2019 Johannesburg) oli eteläafrikkalainen laulaja-lauluntekijä.

Masukan isä oli sambialaissyntyinen ja äiti Liza Mafuyani kotoisin Natalista. Masuka muutti vuonna 1947 Etelä-Afrikkaan, jossa aloitti laulamisen koulun kuorossa. Hän aloitti uransa teini-ikäisenä hitillä "Hamba Nontsokolo". Hän esiintyi usein big bandien solistina ja sävelsi itse laulunsa, joihin vaikutti elämänmeno townshipeissa 1950-luvulla. Masuka joutui apartheidajan viranomaisten vainoamaksi ja suuntasi vuonna 1961 ulkomaille. Hän vietti aikaa Malawissa, Tansaniassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Zimbabwessa ja Sambiassa. Hän ajoi kappaleillaan Afrikan maiden itsenäisyyden asiaa ja joutui poliittisten kytköstensä takia uhatuksi myös Zimbabwessa ollessaan. 

Sambiassa Masuka vähensi musiikillista aktiivisuuttaan ja työskenteli lentoemäntänä. Vuonna 1981 hän palasi itsenäistyneeseen Zimbabween. Hän jatkoi ammattimaista laulu-uraansa ja palasi Etelä-Afrikkaan vuonna 1992 Nelson Mandelan vapautumisen jälkeen. Masuka kuoli sairauteen 83-vuotiaana.

Masukan tekemiä lauluja ovat esittäneet myös muut laulajat, kuten Miriam Makeba.

## Lähteet
Hetekaalit

**Hetekaalit** (*Montia*) on hetekaalikasvien (Montiaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 10–30 lajia. Suvun lajeista Suomessa tavataan vain lähdehetekaalia eli hetekaalia (*Montia fontana*).

Hetekaalit ovat pieniä ja yksivuotisia ruohovartisia kasveja. Niiden varret ovat rentoja, pystyjä ja toisinaan melko lyhyitä. Lehdet sijaitsevat vastakkaisesti, ja ne voivat olla lehtiruodillisia tai -ruodittomia. Muodoltaan lehdet ovat kapeansuikeita tai puikeita sekä jokseenkin möyheitä. Lehdissä ei ole korvakkeita. Hetekaalien kukat ovat perällisiä ja sijaitsevat yksittäin tai muutamista kukista koostuvissa viuhkoissa. Kukissa on kaksi verholehteä ja kuusi terälehteä. Terälehdet ovat pieniä ja valkoisia, mutta keskenään erikokoisia. Kukissa on kolme hedettä ja yksi emi, jossa on kuitenkin kolme luottia. Hedelmänä on kolmiliuskainen kota.

Hetekaalien suvun tieteellinen nimi (*Montia*) viittaa 1682–1760 eläneeseen italialaiseen kasvitieteilijään Giuseppe Montiin.

## Lajeja
* *[[Montia australasica]]*
* *[[Montia biapiculata]]*
* *[[Montia bostockii]]*
* *[[Montia chamissoi]]*
* *[[Montia dichotoma]]*
* *[[Montia diffusa]]*
* *[[lähdehetekaali|Montia fontana]]* – lähdehetekaali eli hetekaali
** *M. fontana* subsp. *minor* (syn. *M. minor*) – keväthetekaali
* *[[Montia howellii]]*
* *[[Montia linearis]]*
* *[[Montia parviflora]]*
* *[[Montia parvifolia]]*
* *[[Montia platyphylla]]*
* *[[Montia vassilievii]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Montia''
*Suomen Lajitietokeskus: Hetekaalit (''Montia'')
*ITIS: ''Montia'' 
*United States Department of Agriculture (USDA): ''Montia'' 
*Flora of North America: ''Montia''
Juho Arvi Kemiläinen

**Juho Arvi Kemiläinen** (5. elokuuta 1884 Kuopion maalaiskunta – 11. lokakuuta 1941 Äänekoski) oli suomalainen kirjastonhoitaja, Suomen kirjastoseuran ja useiden eri järjestöjen aktiivi sekä toimittaja. 

## Henkilöhistoria
Kemiläisen vanhemmat olivat  suutari,  maanviljelijä  Juho Wilho  Kemiläinen  ja  Anna  Loviisa  Hyvärinen ja puoliso vuodesta 1912 Aino Tyyne Hyvärinen. Kemiläinen tuli ylioppilaaksi Kuopion  lyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1909.  Hän oli Tampereen  kaupunginkirjaston johtaja 1921–1927 ja Teknillisen korkeakoulun kirjaston ensimmäinen päätoiminen kirjastonhoitaja vuodesta 1927. Kemiläinen toimi vuodesta 1908 Kansanvalistusseuran kirjastonhoidon neuvojana ja vuodesta 1910 seuran kirjaston sihteerinä ja teki sitten kirjastoalan opintomatkoja Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin.  Kemiläinen oli Suomen kirjastoseuran perustajia ja toimi seuran sihteerinä 1915–1917. Seuran puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja hän oli 1930-luvulla. Eduskunnan sivistysvaliokunnan sihteeri hän oli 1917 ja Turun suomalaisen työväenopiston johtaja 1917–1921. Kemiläisellä oli useita luottamustoimia ja hän työskenteli myös *[[Kirjastolehti|Kirjastolehden]]* ja *[[Aitosuomalainen (lehti)|Aitosuomalaisen]]* päätoimittajana.

Kemiläinen vammautui työpaikallaan silmiin talvisodan ensimmäisen päivän pommituksessa Helsingissä ja kuoli myöhemmin tehdyn silmäleikkauksen jälkeen Äänekoskella.

## Julkaisuja
* *Kokoelma suomen kielen vierasperäisiä sanoja*, 1907
* *Suomen kirjastoseuran opas*, 1912
* *Yleisen kirjastoliikkeemme nykyisestä asemasta*, 1914
* *Luokitusluettelo: Deweyn kymmenjärjestelmän mukainen sovitus suomalaisia kirjastoja varten*, 1921
* *Tampereen kirjastotalon vihkiäisjulkaisu*, 1925
* *Uusi suomalaisuusliike: Tampereen radion välityksellä 25.5.1926 pidetty puhe*, 1926
* *Aitosuomalaisuusliike*, 1930

## Lähteet
David Gonzalvez

**David Gonzalvez** (s. 29. lokakuuta 1987 Marietta, Georgia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan takamies. Hän on pelannut ammattilaisena muun muassa Saksan, Alankomaiden, Suomen ja Itävallan pääsarjoissa ja on voittanut Alankomaiden, Suomen ja Itävallan mestaruuden.

## Elämä ja ura

Gonzalvez pelasi yliopistokoripalloa Richmondin yliopiston joukkueessa vuosina 2006–2010.

Yliopistouransa jälkeen Gonzalvez siirtyi ammattilaiseksi Eurooppaan. Hän aloitti ammattilaisuransa Ranskan toiseksi korkeimmalta sarjatasolta. Kevään 2011 hän pelasi Itävallan pääsarjajoukkue Oberwart Gunnersissa voittaen maan mestaruuden. Alankomaissa hän voitti Den Boschissa maan mestaruuden vuonna 2012 ja maan supercup-mestaruuden vuonna 2013. Hänet valittiin vuosina 2012 ja 2014 Alankomaiden pääsarjan tähdistöotteluun, ja vuonna 2012 hän oli sarjan riistokuningas.

Kaudeksi 2014–2015 Gonzalvez siirtyi Suomen pääsarjassa pelanneeseen Namika Lahteen. Seuraavan kauden hän edusti saman sarjan Kouvoja voittaen Suomen mestaruuden. Seuraavat kaksi kautta Gonzalvez pelasi Saksassa. Hän palasi Kouvoihin syksyllä 2018 ja pelasi seurassa seuraavat kaksi kautta. Kesäkuussa 2020 Gonzalvez siirtyi yhden kauden mittaisella sopimuksella Tampereen Pyrintöön. Siirron myötä hän pääsi asumaan samassa kaupungissa opiskelevan vaimonsa kanssa.

## Saavutuksia
* Alankomaiden mestaruus 2012
* Suomen mestaruus 2016
** SM-hopeaa 2019
* Itävallan mestaruus 2011

## Lähteet
* David Gonzalvez Suomen Koripalloliitto
* David Gonzalvez College Stats College Basketball at Sports-Reference.com 
* Profiili Richmond Spiders 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* David Gonzalvez basketball profile eurobasket.com 
* Profiili RealGM
Odotus (elokuva)

**Odotus** on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut suomalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Aku Louhimies. Louhimies on myös käsikirjoittanut elokuvan yhdessä Inka Kallénin kanssa. Elokuvan pääosissa ovat Kallén, Aku Hirviniemi, Andrei Alén ja Adeliina Arajuuri.

Elokuva on saanut innoituksensa Juhani Ahon vuonna 1893 julkaistusta romaanista *[[Papin rouva]]*. Elokuvan kuvaukset alkoivat elokuussa 2020 Turun saariston Saaristomeren kansallispuistossa. 

*Odotus* sai maailmanensi-iltansa Pimeiden öiden elokuvafestivaaleilla Tallinnassa, Virossa 26. marraskuuta 2021. Teatteriensi-illan se sai Suomessa 1. huhtikuuta 2022.

## Rooleissa

## Arvosteluja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Avdullah Hoti

**Avdullah Hoti** (s. 4. helmikuuta 1976) on kosovolainen poliitikko, joka on toiminut Kosovon pääministerinä 3. kesäkuuta 2020 lähtien. Hoti on edeltäjäänsä Albin Kurtiin verrattuna sovittelevampi koskien Serbiaa. Hänen johtamansa hallitus on ensityökseen poistanut serbialaistuotteille asetetun tuontikiellon, jotta maiden välille kehkeytyisi taas vuoropuhelua. Hoti on myös luvannut kitkeä korruptiota ja vähentää köyhyyttä ja rikollisuutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Chikuma (Nagano)

**Chikuma** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Kōshin’etsun alueella Naganon prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Naganon altaalla. Chikumajoki virtaa kaupungin läpi. Kaupungin molemmilla puolilla kohoavat vuoret, huomattavimpana lännessä Kamurikivuori, joka tunnetaan *[[Ubasuteyama]]*-legendasta. Chikumassa on 58&nbsp;976 asukasta (toukokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 119,79 neliökilometriä.

Chikuman kaupunki perustettiin vuonna 2003 liittämällä yhteen Kōshokun kaupunki sekä Kamiyamadan ja Toguran maaseutukaupungit. Niistä Togura kehittyi Edo-kaudella yhtenä Hokkoku-kaidō-tien postiasemista. Seutu on tunnettu Togura Kamiyamada-onsenin eli kuuman lähteen ansiosta pitkään myös kylpyläkaupunkina. Kaupungin alueella harjoitetaan esimerkiksi koristekukkien ja hedelmien, kuten aprikoosien, omenoiden ja viinirypäleiden, viljelyä sekä maitokarjan kasvatusta. Kaupunkiin on sijoittunut myös korkeateknologista teollisuutta ja elintarviketeollisuutta. 

Chikuman rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu muun muassa Chōraku-jin buddhalainen temppeli. Se tunnetaan vanhastaan paikkana, jossa kuun voi nähdä heijastuvan Obasuten terassoiduille riisipelloille (*tagoto no tsuki*). Paikallisen keittiön erikoisuus on *[[Tribolodon hakonensis]]* -kala (*ugui*). Chikumaa palvelevat JR Higashi-Nihonin Shinonoi-linja ja Shinano-rautatien Shinano-rautatielinja.

## Kuvia

Tiedosto:Takemizuwake-jinja shaden.JPG|Takemizuwake-jinja
Tiedosto:Inariyama-juku kimono shop.jpg|Inariyama-juku, kimonoliike
Tiedosto:荒砥城二の郭.JPG|Araton linna
Tiedosto:長楽寺・観音堂.jpg|Chōraku-jin Kannon-halli
Tiedosto:Togura Kamiyamada Onsen.jpg|Togura Kamiyamada-onsen


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Marion Hänsel

**Marion Hänsel** (12. helmikuuta 1949 – 8. kesäkuuta 2020) oli ranskalais-belgialainen elokuvaohjaaja, tuottaja, näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hänen elokuvansa *[[Syvä sininen meri]]* oli mukana vuoden 1995 Cannesin elokuvajuhlilla.

## Lähteet
Ketotuulenlento

**Ketotuulenlento** (*Filago arvensis*, syn. *Logfia arvensis*) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Muista lähisukulaislajeista ketotuulenlento on erotettavissa kehtosuomujensa ulkonäön perusteella.

## Ulkonäkö ja koko

Yksi- tai kaksivuotinen ketotuulenlento kasvaa 5–40 cm korkeaksi. Kasvin varsi on kasvutavaltaan pysty ja haaraton tai epäsäännöllisesti haarova. Kasvi on tiheään harmahtavakarvainen.

Aluslehdet ovat usein lähekkäin. Varsilehdet ovat ruodittomia, 20–30 mm pitkiä ja 2 mm leveitä. Muodoltaan lehdet ovat suikeita, ehytlaitaisia ja nipukkakärkisiä.

Ketotuulenlennon kukintona on pitkänä latvaterttuna oleva vaatimattomannäköinen mykeröstö. Noin viisi millimetriä leveät mykeröt sijaitsevat 3–12 mykerön tiiviinä rykelminä pitkin vartta. Mykeröt ovat lyhytperäisiä ja tukilehtiään lyhyempiä. Kehtosuomut ovat tylppäkärkisiä ja kärkiin asti villakarvaisia. Pähkylöiden kypsyessä kehtosuomut ovat tähtimäisesti harittavia. Mykeröpohjus on suomuinen.

Väriltään ketotuulenlennon kukat ovat kellertävän valkoisia. Kukan teriö on torvimainen. Laitakukat ovat emikukkia, kehräkukat kaksineuvoisia. Laitakukkien pähkylät ovat pappuksettomia kun taas kehräkukkien pähkylöissä on valkoinen hapsihaiveninen pappus. Suomessa ketotuulenlennon kukinta ajoittuu heinä–syyskuuhun.

## Levinneisyys
Ketotuulenlento on euraasialainen laji, jonka päälevinneisyysalue ulottuu Pyreneiltä Keski-Venäjälle sekä Skandinavian keskiosista Keski-Italiaan, Kreikkaan ja Kaukasukselle. Satunnaisemmin lajia tavataan muun muassa Pyreneiden niemimaalla, Englannissa, Turkissa, Lähi-idässä ja Keski-Aasiassa. Pohjois-Amerikassa ketotuulenlentoa on tavattu satunnaisena tulokaslajina.

Suomessa ketotuulenlento on muinaistulokas. Sitä tavataan lähinnä Ahvenanmaalla sekä Manner-Suomen eteläosissa, mutta paikoitellen aina Kuopion korkeudelle asti. Yksittäisiä havaintoja lajista on myös Oulun seudulta.

## Elinympäristö
Ketotuulenlento kasvaa kuivilla ja hiekkaisilla tai soraisilla kasvupaikoilla, kuten kedoilla, tien- ja radanvarsilla, tienleikkauksilla, hiekkakuopilla sekä hietikoilla.

## Lähteet
* 
* *Ålands flora*. Toim. Hæggström, Carl-Adam & Hæggström, Eeva. Toinen laajennettu painos. Espoo 2010.

### Viitteet
Jyrki Tujunen

**Jyrki Juhani Tujunen** (s. 20. marraskuuta 1968 Helsinki) on suomalainen kilpapyöräilijä, joka edusti Suomea ratapyöräilyn ja maantiepyöräilyn arvokilpailuissa 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa.

Tujunen sijoittui Soulin olympialaisissa 1988 neljän kilometrin takaa-ajossa 11:nneksi. Ratapyöräilyn MM-kilpailuissa hän oli takaa-ajossa yhdestoista vuonna 1986, viidestoista vuonna 1987 ja 27:s vuonna 1990. MM-kilpailujen muissa lajeissa hän oli yleisessä sarjassa parhaimmillaan 20:s tuhannen metrin aika-ajossa vuonna 1986, ja tässä lajissa hän saavutti nuorten MM-hopeaa vuonna 1985. Tujunen voitti Pohjoismaiden mestaruuden tuhannen metrin aika-ajossa vuonna 1990.

Seuratasolla Tujunen edusti Let's Go -seuraa ja Vantaan Pyöräilijöitä. Hän voitti Suomen-mestaruuden tuhannen metrin aika-ajossa vuosina 1986–1988, neljän kilometrin aika-ajossa vuosina 1987–1990 ja pisteajossa vuonna 1991.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Jari Lähde

**Jari Juhani Lähde** (s. 9. helmikuuta 1963 Nokia) on suomalainen kilpapyöräilijä, joka edusti Suomea maantiepyöräilyn arvokilpailuissa 1980-luvulla.

Lähde sijoittui vuoden 1988 olympialaisissa Etelä-Korean Soulissa 196,8 kilometrin maantiepyöräilyssä 37:nneksi. Hän hävisi voittajalle 34 sekuntia ja pronssimitalistille kymmenen sekuntia. Maantiepyöräilyn MM-kilpailuissa hän sijoittui kymmenenneksi vuonna 1987 ja 23:nneksi vuonna 1986.

Seuratasolla Lähde edusti Tampereen Yritystä ja Turun Urheiluliittoa. Hän voitti Suomen-mestaruuden maantieajossa vuonna 1988, tempoajossa vuonna 1989 ja useita mestaruuksia joukkuekilpailuissa niin maantiellä kuin radallakin.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Kirjonaamanapsija

**Kirjonaamanapsija** (*Pogonotriccus ophthalmicus*) on napsijoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta.

## Koko ja ulkonäkö
Kirjonaamanapsija on melko pienikokoinen lintu ja voi kasvaa 11&ndash;12 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Kirjonaamanapsijan pää on tuhkanharmaan ja valkoisen kirjava. Lajin rinta on vihreä ja vatsa kellertävä. Linnun selkä on väriltään oliivinvihreä ja siivissä on kaksi keltaista heikosti erottuvaa raitaa.  

## Levinneisyys ja elinympäristö
Kirjonaamanapsija elää laikuttaisesti alueella, joka ulottuu Venezuelasta Boliviaan. Lajin elinympäristöä ovat Andien itäpuolisten kosteieden vuoristometsien keskikerrokset. Lintu liikkuu useimmiten pareittain tai pieninä ryhminä ja liittyy sekaparviin. Kirjonaamanapsijan ravintoa ovat hyönteiset, joita se pyydystää kasvien  lehdiltä. Kirjonaamanapsija rakentaa sammalista kuppimaisen pesän oksanhaarukkaan.

## Lähteet
Russismi

**Russismi** eli *venäläisyys* tarkoittaa kielitieteessä venäjän kielestä lainattua sanaa, sanontaa, muuta kielellistä rakennetta tai koko lainautumisprosessia. Usein termin käyttöön liittyy myös ajatus siitä, että kyseinen rakenne on lainaajakielelle vieras ja jollakin tavalla epäsopiva. Erityisesti russismeja on Venäjällä ja sen lähiympäristössä puhuttavissa kielissä.

## Katso myös
* Lainasana
* Vierassana
* Sivistyssana
* Anglismi
* Svetisismi

## Lähteet
Otto Emil Ehrström

**Otto Emil Ehrström** (6. toukokuuta 1859 Mustasaari – 16. kesäkuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen eversti ja toimitusjohtaja.

Ehrströmin vanhemmat olivat Vaasan ja Mustasaaren kirkkoherra, rovasti Otto Vilhelm Ehrström (1806–1871) ja tämän toinen puoliso Emelie Antoinette Baeckman. Hän pääsi Haminan kadettikoulusta 1881 ja suoritti Oranienbaumin tarkk'ampujakoulun kurssin 1901.

Ehrströmistä tuli Ismailovin henkivartiorykmentin vänrikki 1881 ja Turun 2. tarkk'ampujapataljoonan luutnantti 1882. Hän erosi armeijan palveluksesta everstiluutnantin arvoisena vuonna 1903. Hän oli vielä everstinä Suomen armeijan reservissä 1918–1919.

Ehrström oli Juupajoen Korkeakoskella toimineen, vuonna 1894 perustetun *Suomen kenkä- ja nahkatehtaan* isännöitsijänä 1902–1912 ja toimitusjohtajana 1913–1926. Hän oli Helsingin raastuvanoikeudessa ylimääräisenä raatimiehenä 1920–1929. Ehrström kuului Suomen kenkäteollisuuden työnantajaliiton perustajiin ja hän oli liiton puheenjohtajana ja johtokunnan jäsenenä sekä Suomen työnantajien liiton johtokunnan jäsenenä vuoteen 1926 saakka. Hän oli myös perustamassa Suomen teollisuusliittoa ja oli liiton johtokunnan jäsen 1921–1926.

Ehrström oli Turun kaupunginvaltuuston jäsenenä 1898–1902, Helsingin kaupungin hätäapukomitean puheenjohtajana 1913–1919, Helsingin kaupungin kunnalliskodin ja työlaitoksen johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1920 ja Suomen kadettiklubin puheenjohtajana 1922–1923. Hän oli useita vuosia Finsk Militärtidskriftin toimituksen jäsenenä.

Otto Ehrström oli naimisissa vuodesta 1886 hovineiti Ellen Mathilda Charlotta von Troilin kanssa. Heidän poikiaan olivat hovioikeuden asessori Erik Gustaf Werner Ehrström (s. 1887) ja eläinlääkäri, maidontarkastuksen kehittäjä  Walter Ehrström (1890–1966). 

## Lähteet
Scandic Rosendahl

**Hotelli Rosendahl** on Tampereen Pyynikillä, Pyhäjärven rannalla sijaitseva kongressihotelli. Hotellin rakennutti rakennutti Alkon tytäryhtiö Yhtyneet Ravintolat; valmistuessaan hotelli oli Suomen suurin. Marraskuussa 1977 pidetyissä hotellin avajaisissa presidentti Urho Kekkonen vihki rakennuksen käyttöön. 

Kongressihotelli rakennettiin arkkitehtikilpailun voittaneiden Jaakko Laapotin ja Martti Kukkosen suunnitelmien mukaan. Se sijaitsee aiemman ravintola Rosendahlin puutarhan ja ravintolan paikalla. Johan Ludvig Rosendahl oli toiminut ravintoloitsijana Pyynikillä vuodesta 1861 lähtien. Hän perusti oman ravintolansa vuonna 1866. Rosendahlin kuoltua 1876 hänen vaimonsa Henrika Rosendahl jatkoi ravintolan pitäjänä. Vuonna 1888 hän rakennutti läheiselle näköalapaikalle uuden ravintolarakennuksen. Tampereen kaupunki osti rakennuksen vuonna 1918 ja vuokrasi sitä uusille ravintoloitsijoille. Tämä Rosendahlin ravintola toimi vuoteen 1969 saakka, ja purettiin 1970. 

Ruotsalainen Scandic-hoteliketju osti Rosendahlin Arctialta vuonna 1998. Tämän jälkeen hotellin markkinointinimenä on ollut *Scandic hotelli Rosendahl* tai *Scandic Rosendahl*. Vuodesta 2001 hotellia on isännöinyt kansainvälinen Hilton-hotelliketju.

## Lähteet
Mika Hämäläinen

**Mika Ilkka Hämäläinen** (s. 15. maaliskuuta 1967 Helsinki) on suomalainen kilpapyöräilijä, joka edusti Suomea ratapyöräilyn arvokilpailuissa 1980- ja 1990-luvuilla.

Hämäläinen sijoittui Soulin olympialaisissa 1988 tuhannen metrin aika-ajossa 17:nneksi ja Barcelonan olympialaisissa 1992 samassa lajissa 15:nneksi. Ratapyöräilyn MM-kilpailuissa hän sijoittui parhaimmillaan seitsemänneksi vuonna 1993, kahdeksanneksi vuonna 1994 ja yhdeksänneksi vuonna 1991. Hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 1993.

Seuratasolla Hämäläinen edusti Vantaan Pyöräilijöitä ja JVC:tä. Hän voitti Suomen-mestaruuden tuhannen metrin aika-ajossa vuosina 1989–1995, eräajossa vuosina 1991–1994, 200 metrillä vuonna 1994 ja keirinissä vuonna 1997.

## Lähteet

* 

### Viitteet