open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pohjois-Haagan rautatieasema

**Pohjois-Haagan rautatieasema** (, ) on pääkaupunkiseudun lähijunaliikenteen asema Vantaankosken radalla Helsingissä. Se sijaitsee nimestään huolimatta Lassilan eikä Pohjois-Haagan osa-alueella, mutta joka tapauksessa Haagan kaupunginosan pohjoisosassa. Asema on Huopalahden ja Kannelmäen asemien välissä, noin kahdeksan kilometrin päässä Helsingin päärautatieasemalta pohjoiseen. Se on ensimmäinen asema sen jälkeen, kun Vantaankosken rata ja rantarata eroavat toisistaan. Lentoasemalle liikennöidään raiteelta 1 ja Helsinkiin raiteelta 2. Kehäradan vuoksi liikenne kaupunkiradan raiteilla muutettiin syksyllä 2013 oikeanpuoleisesta vasemmanpuoleiseksi. Asemalla on sivulaiturit.

1960-luvun metrosuunnitelmissa kaavailtiin metrolinjaa nykyisen ratalinjan itäpuolelle keskelle Pohjois-Haagaa. Kun rautatie valmistui Pohjois-Haagan ja Lassilan välille, alue oli vielä syrjäseutua. Rautatieaseman ympäristöön kaavoitettiin kuitenkin asunto- ja toimistorakentamista. Liikenteen alkaessa kesäkuussa 1975 asema toimi väliaikaisissa tiloissa, kunnes Helsingin kaupungin rahoittama ja omistama asemarakennus valmistui saman vuoden lokakuussa. Rakennuksen asiakaspalvelutilat sijoitettiin katutasoon, josta noustaan portaita laitureille. Lipunmyynti Pohjois-Haagan asemalla lopetettiin monien muiden lähiliikenneasemien tavoin vuonna 2004.

Aseman lähettyviltä, sillalla olevan radan alapuolelta, lähtee jalankulun ja pyöräilyn reitti, jota seuraamalla pääsee radan vartta kulkien keskustaan asti. Sen sijaan toiseen suuntaan, Kannelmäkeen, ei radan vartta voi kulkea, sillä Pohjois-Haagan jälkeen rata jatkaa kapealla sillalla. 

Asema kuuluu Helsingin kaupungin liikennelaitoksen vastuulle.


Kuva:Pohjois-Haaga Train Station Southbound.JPG|Aseman pohjoispääty
Kuva:Pohjois-Haaga railway station in Lassila, Helsinki, Finland, 2023 September – 01.jpg|I-juna asemalla
Kuva:Pohjois-Haagan juna-asema.jpg|Sisäänkäynti
Kuva:Pohjois-Haagan juna-asema3.jpg|Sisätiloja
Kuva:Pohjois-Haaga railway station in Lassila, Helsinki, Finland, 2023 September – 03.jpg|Pyöräparkki


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Europuolue

**Europuolue**, virallisesti **Euroopan tason poliittinen puolue**, on Euroopan unionissa kansalliset rajat ylittävä poliittinen puolue. Europuolueilla ei ole henkilöjäseniä, vaan niihin kuuluu kansallisia puolueita.

Europuolueen perustamiseksi sillä on oltava kannatusta vähintään neljänneksessä jäsenvaltioista. Koska Euroopan unionissa on 27 valtiota, tarvitaan kannatusta kuudessa jäsenvaltiossa.

Kannatukseksi luetaan joko europarlamenttiedustajat, parlamentti- tai alueparlamenttiedustajat tai vähintään kolmen prosentin kannatus europarlamenttivaaleissa. Euroopan tason poliittisista puolueista ja Euroopan tason poliittisista säätiöistä vastaava viranomainen rekisteröi europuolueet, ja ne saavat puoluetukea Euroopan parlamentilta. Niiden on kuitenkin hankittava vähintään 15 prosenttia rahoituksestaan ulkopuolelta.

## Europuolueet

Lokakuussa 2025 rekisteröityjä europuolueita oli kaksitoista:

## Europuolueiksi rekisteröitymättömät puolueen kaltaiset ryhmät
Pohjoismaiden vihreän vasemmiston liitto, johon Suomesta kuuluu Vasemmistoliitto, ei ole rekisteröitynyt europuolueeksi. Vasemmistoliitto on kuitenkin ollut myös EL:n ja sittemmin ELA:n jäsen.

## Katso myös
*Luettelo Euroopan parlamentin ryhmistä

## Lähteet
Gabry Ponte

**Gabriele "Gabry" Ponte** (s. 20. huhtikuuta 1973 Moncalieri) on italialainen muusikko ja DJ. Parhaiten hänet tunnetaan Eiffel 65 -yhtyeestä, jossa hän oli mukana. Ponte on tehnyt myös yhteistyötä Bliss Teamin, DJ Gundamin, ja Sangwaranin kanssa. Myöhemmin hän teki itsenäisesti hitit "Geordie" ja "La Danza delle Streghe". Kappaleen "Depends on you" "The ultimate dance remix" -versio nousi myös isoksi hitiksi Italiassa. Hän on myös miksannut paljon  dance-versioita eri esittäjien alkuperäisistä kappaleista. Vuonna 2005 Ponte ilmoitti eroavansa Eiffel 65:stä jatkaakseen soolouraansa. Eiffel 65:n kaksi muuta jäsentä Jeffrey Jey ja Maurizio Lobina laittoivat omat studiot pystyyn ja jatkoivat työskentelyä Bloom 06 -nimen alla julkaisten kaksi albumia. Ponte palasi yhteen aiempien yhtyetoveriensa kanssa vuonna 2010 ja nimi Eiffel 65 otettiin jälleen käyttöön. Ponte on edelleen jatkanut konsertointia omalla nimellään, mutta myös keikkaillut aktiivisesti Eiffel 65:n mukana.

Ponte edusti San Marinoa vuoden 2025 Euroviisuissa kappaleella "Tutta l’Italia".

## Diskografia

### Albumit
* *[[Gabry Ponte (albumi)|Gabry Ponte]]* (2002)
* *[[Dr. Jekyll and Mr. DJ]]* (2004)
* *[[Love Songs in the Digital Age According to Gabry Ponte|Love Songs in the Digital Age]]* (2007)

### Singlet
* *Got to Get* (2001)
* *Time to Rock* (2002)
* *Geordie* (2003)
* *Man in the Moon* (2003)
* *La Danza delle Streghe* (2003)
* *Figli di Pitagora* (with Little Tony) (2004)
* *Depends On You* (2004)
* *Sin Pararse* (with Ye Man) (2004)
* *la Libertá* (2006)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Eiffel 65 
* Official Website
Heinz Kuttin

**Heinz Kuttin** (s. 5. tammikuuta 1971 Gassen, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä ja mäkihyppyvalmentaja. Kilpaurallaan Kuttin saavutti niin maailmanmestaruuksia kuin olympiamitaleitakin.

Kuttin hyppäsi menestyksekkäästi jo nuorten MM-kisoissa vuosina 1988–1990. Näistä kisoista hän otti kaksi henkilökohtaista ja kolme joukkuemaailmanmestaruutta. Calgaryn olympialaisissa 1988 vasta 17-vuotias Kuttin oli joukkuekisan viides ja normaalimäen kuudes.

Lahden MM-kisoissa 1989 Kuttin oli normaalimäen pronssilla ja seuraavissa kisoissa Val di Fiemmessä 1991 hän oli MM-kisojen paras hyppääjä: Kuttin voitti maailmanmestaruuden normaalimäessä ja joukkuekisassa, suurmäessä hän oli neljäs. 

Vaikka alkukauden kilpailut eivät olleet sujuneet kovinkaan hyvin, Albertvillen olympiakisoissa 1992 Kuttin otti hopeaa suurmäen joukkuekilpailusta, pronssia suurmäestä ja oli neljäs normaalimäessä. 

Vuonna 1993 Kuttin aloitti kauden Falunissa maailmancupin osakilpailussa kolmostilalla, mutta jatkossa palkintosijoituksia ei enää maailmancupissa henkilökohtaisella tasolla tullut. Falunin MM-kisoissa menestys henkilökohtaisesti oli Kuttinille vaatimatonta (suurmäen 11. ja normaalimäen 24.), mutta hän oli mukana suurmäen joukkuekilpailun pronssijoukkueessa.

Seuraava kausi oli samansuuntainen. Kuttin ei enää yltänyt henkilökohtaisissa kisoissa kolmen parhaan joukkoon, mutta Lillehammerin olympiakisoista 1994 hän sai jälleen pronssia suurmäen joukkuekisasta. Seuraavana vuonna 1995 Kuttin hyppäsi maailmancupissa vaatimattomasti ja lopetti uransa siihen kauteen.

Mäkihypyn maailmancupissa Kuttin oli parhaimmillaan seitsemäntenä (kaudella 1990–1991) ja kahdeksantena (1989–1990). Kaikkiaan hän voitti kaksi osakilpailua ja oli 13 kertaa palkintokorokkeella.

Mäkihyppyuransa jälkeen Kuttin on toiminut valmentajana. Kausina 2004–2006 hän oli Puolan mäkimaajoukkueen valmentaja ja vuosina 2014–2018 Itävallan mäkimaajoukkueen päävalmentaja.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kungssången

**Kungssången** eli **Ur svenska hjärtans djup en gång** () on Ruotsin virallinen &ndash; tosin nykyään harvoin käytetty &ndash; kuningashymni, joka lauletaan virallisissa tilaisuuksissa kuninkaan läsnä ollessa. Laulun sanoitti ruotsalainen runoilija C. V. A. Strandberg kuningas Oskar I:n kruunajaisjuhliin vuonna 1844. Laulun alkuperäinen nimi on ”Kungssången” (Kuninkaan laulu). Vapaamielinen runoilija odotti kuninkaasta vapaamielistä hallitsijaa, ja hänen toiveensa käyvät ilmi myös tekstistä. Samoin tekstistä käy ilmi epäsuora kannanotto Suomen kysymykseen. Strandberg elätteli toiveita, että kuningas Oskar I saisi aikaan Suomen jälleenyhdistämisen Ruotsin kruunun alaisuuteen, mitä Strandberg kuvitteli suomalaisten itsensäkin toivovan. Laulun sävelsi Otto Lindblad. Se julkaistiin ensi kerran Strandbergin kokoelmassa *Sånger i Pansar* vuonna 1845.

## Kungssångenin sanat

:Ur svenska hjärtans djup en gång 
:en samfälld och en enkel sång, 
:    som går till kungen fram! 
:Var honom trofast och hans ätt, 
:gör kronan på hans hjässa lätt, 
:och all din tro till honom sätt, 
:    du folk av frejdad stam! 

:O konung, folkets majestät 
:är även ditt: beskärma det 
:    och värna det från fall! 
:Stå oss all världens härar mot, 
:vi blinka ej för deras hot: 
:vi lägga dem inför din fot - 
:    en kunglig fotapall. 

:Men stundar ock vårt fall en dag, 
:från dina skuldror purpurn tag, 
:    lyft av dig kronans tvång 
:och drag de kära färger på, 
:det gamla gula och det blå, 
:och med ett svärd i handen gå 
:    till kamp och undergång! 

:Och grip vår sista fana du 
:och dristeliga för ännu 
:    i döden dina män! 
:Ditt trogna folk med hjältemod 
:skall sömma av sitt bästa blod 
:en kunglig purpur varm och god, 
:    och svepa dig i den. 

:Du himlens Herre, med oss var, 
:som förr du med oss varit har, 
:    och liva på vår strand 
:det gamla lynnets art igen 
:hos sveakungen och hans män. 
:Och låt din ande vila än 
:    utöver nordanland! 

### Suomenkielinen käännös

:Ruotsalaisten sydämistä kerran 
:nousee yhteen ääneen yksinkertainen lauluu, 
:kuninkaallemme! 
:Ole hänelle ja suvulleen uskollinen, 
:tee kruunu hänen kutreillaan keveäksi, 
:usko yksin häneen, 
:sinä rauhassa elävä kansa! 

:Oi kuningas, kansan valta 
:on sinunkin, siis suojaa sitä 
:ja estä sitä lankeemasta! 
:Vastusta tähtemme kaikkia maailman sotajoukkoja, 
:mekään emme kavahde heidän uhkaansa: 
:vaan laskemme ne jalkojesi juureen - 
:kuninkaan jalkojen alustaksi. 

:Mutta jos häviömme näyttää joskus koittavan, 
:ota harteiltasi purppuraviitta, 
:nosta kruunun paino yltäsi 
:ja pue yllesi rakkaat värit, 
:vanhat keltainen ja sininen, 
:ja käy miekkä kädessäsi 
:taistelua, tuhoakin kohti! 

:Ja tartu viimeiseen lippuumme 
:ja uhmassakin johda vielä
:miehesi aina kuolemaan! 
:Uskollinen kansasi kutoo urheasti 
:sydänverestänsä
:lämpimän ja jalon purppuraviitan, 
:ja kietoo sinut siihen. 

:Taivahan Herra, ole kanssamme, 
:niin kuin olet ollut kanssamme aiemminkin, 
:ja elähdytä rannoillamme 
:vanha mielemme jälleen 
:ruotsalaisten kuninkaalle ja hänen miehillensä. 
:Ja anna Henkesi vieläkin levätä
:pohjoisen maan yllä!
Valitsijayhdistys

**Valitsijayhdistys** on yhteisö, jonka tarkoituksena on asettaa ehdokas vaaleihin. Valitsijayhdistykset ovat harvinaisempi tapa asettua ehdokkaaksi poliittisiin vaaleihin. Suurimman osan ehdokkaista asettavat puoluerekisterissä olevat rekisteröityneet puolueet. 

Valitsijayhdistykset voivat asettaa ehdokkaita kaikkiin Suomessa järjestettäviin poliittisiin vaaleihin. Eri vaaleissa vaaditaan valitsijayhdistykseltä eri määrä ehdokkaan kannattajia:

* Kuntavaalit ja seurakuntavaalit: 10 äänioikeutettua henkilöä ehdokkaan kunnasta
* Aluevaalit: 50 äänioikeutettua henkilöä ehdokkaan hyvinvointialueelta
* Eduskuntavaalit: 100 äänioikeutettua henkilöä ehdokkaan vaalipiiristä
* Europarlamenttivaalit: 2&nbsp;000 äänioikeutettua henkilöä
* Presidentinvaali: 20&nbsp;000 äänioikeutettua henkilöä

Valitsijayhdistykset voivat yhdessä muodostaa alue-, kunta-, eduskunta- ja europarlamenttivaaleissa yhteislistoja ja toimia ko. vaaleissa samoin kuin puolue. Yhteislista tarkoittaa usean valitsijayhdistyksen muodostamaa yhteistä listaa, hieman samaan tapaan kuin puolueet voivat tehdä keskenään vaaliliiton. Yhteislistat ovat usein välttämättömiä, sillä Suomen suhteellinen vaalitapa suosii puolueiden ehdokkaita yksittäisten ehdokkaiden kustannuksella. Puolueet ja valitsijayhdistykset eivät voi muodostaa yhteistä listaa.

Valitsijayhdistykseen liitytään täyttämällä vaaleihin halutun ehdokkaan kannattajakortti. Eduskuntavaaleissa allekirjoitetaan ja täytetään valitsijayhdistyksen jäsenlistaan syntymäaika, osoite ja allekirjoitus, jolla korvataan erilliset kannattajakortit. Kannattajakortin täyttäminen ei edellytä ehdokkaan äänestämistä varsinaisissa vaaleissa. Äänioikeutettu voi olla jäsenenä vain yhdessä valitsijayhdistyksessä.  Yli vuoden vanhaa kannattajakorttia ei hyväksytä.

## Lähteet
Vaalilautakunta

**Vaalilautakunta** on lautakunta, jonka tehtävänä on järjestää äänestyspaikoilla vaalit. Suomessa kunnat asettavat oikeusministeriön johdolla vaalilautakunnat presidentinvaaliin, eduskuntavaaleihin sekä kunnallisvaaleihin. Kunnissa kunnanvaltuustot asettavat kunnallisvaalien jälkeen kunnallisen keskusvaalilautakunnan, joka järjestää vaalipäiviksi äänestyspaikkojen vaalilautakunnat.

Vaalilautakuntaan pitää kuulua puheenjohtaja, varapuheenjohtaja ja kolme muuta jäsentä sekä  vähintään kolme varajäsentä. Lautakunnanjäsenet edustavat eri puolueita ja muita ryhmittymiä, mutta eivät itse voi olla ehdokkaita. Esteellisyyssääntöä, jolla kielletään ehdokasta olemisen vaalilautakunnan varsinaisena tai varajäsenenä, kiristettiin vuonna 2016 ja alettiin soveltamaan vuoden 2017 kuntavaaleista lähtien. Uuden ohjeen mukaan ehdokas, hänen puolisonsa, lapsensa, sisaruksensa tai vanhempansa ei voi toimia ennakkoäänestyspaikassa tai kotiäänestyksessä vaalitoimitsijana eikä laitosäänestyksistä huolehtivan vaalitoimikunnan jäsenenä tai varajäsenenä. Ehdokas tai hänen lähisukulaisensa eivät myöskään saa toimia vaalilautakunnan nimeäminä äänestäjiä avustavina vaaliavustajina äänestettäessä.  

## Lähteet
Sergei Fjodorov

**Sergei Viktorovitš Fjodorov** (, , s. 13. joulukuuta 1969 Pihkova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija. Fjodorov toimii tällä hetkellä jääkiekkoseura TsSKA Moskovan päävalmentajana. Fjodorov on eräs menestyneimmistä venäläisistä jääkiekkoilijoista.

## Ura

Detroit Red Wings varasi Fjodorovin NHL:ään vuoden 1989 varaustilaisuuden neljännellä kierroksella TsSKA Moskovan riveistä. Ennen NHL-uraansa hän pelasi samassa ketjussa kahden muun tulevan tähden, Pavel Buren ja Aleksandr Mogilnyin kanssa. TsSKA Moskovan ollessa Yhdysvaltain Seattlessa vuoden 1990 Hyväntahdon kisoissa Fjodorov livahti ulos hotellihuoneestaan ja nousi Detroitiin vievään lentokoneeseen. Hänestä tuli näin yksi monista silloisesta Neuvostoliitosta Pohjois-Amerikkaan loikanneista pelaajista.

Keskushyökkääjänä pelaavaan Fjodorovin menestyksekkäin kausi oli 1993–1994, jolloin hän voitti Hart Memorial Trophyn, Frank J. Selke Trophyn ja Lester B. Pearson Awardin sekä sijoittui pistepörssin toiseksi Los Angeles Kingsin Wayne Gretzkyn jälkeen 56 maalilla ja 64 syötöllä. Hänet palkittiin parhaalle puolustavalle hyökkääjälle annettavalla Frank J. Selke Trophyllä myös kaudella 1995–1996, jolloin hän teki 39 maalia ja 68 syöttöä. Vuotta myöhemmin Fjodorov oli mukana voittamassa Detroit Red Wingsin ensimmäistä Stanley Cupia sitten vuoden 1955 ja keräsi 20 pudotuspeliottelussa yhteensä 20 pistettä. Tätä seurasivat kaksi muuta Stanley Cup -mestaruutta vuosina 1998 ja 2002, molemmat Red Wingsin paidassa. Venäjän maajoukkueessa hän on voittanut olympiahopeaa Naganon talviolympialaisissa 1998 ja olympiapronssia Salt Lake Cityn talviolympialaisissa 2002.

Vuonna 2003 Fjodorov siirtyi vapaana agenttina Mighty Ducks of Anaheimiin, jossa pelasi vuoteen 2005. Tuona aikana hän saavutti 1&nbsp;000. NHL-pisteen rajan ensimmäisenä venäläissyntyisenä ja viidentenä eurooppalaisena pelaajana. 15. marraskuuta 2005 Fjodorov siirtyi Columbus Blue Jacketsiin vaihdossa François Beaucheminiin ja Tyler Wrightiin.

Fjodorov siirtyi Columbuksesta Washington Capitalsiin 26. helmikuuta 2008 vaihdossa Ted Ruthiin.

Vuonna 1996 Sergei Fjodorov teki 5 maalia yhdessä pelissä Capitalsia vastaan. Viides maali syntyi jatkoajalla.

## Perhe ja vapaa-aika

Kaukalon ulkopuolella Fjodorov on yhdistetty muun muassa tennispelaaja Anna Kurnikovaan, jonka kanssa hän on paljastanut olleensa lyhyen aikaa naimisissa.  Sergein nuorempi veli Fjodor Fjodorov on myös ammattilaisjääkiekkoilija.



## Tilastot

## Saavutukset

 

 
 

* maailmanmestaruus (1989, 1990, 2008)
* olympiahopea (1998) ja -pronssi (2002)
* Stanley Cup (1997, 1998, 2002)
* Frank J. Selke Trophy (1994, 1996)
* Hart Memorial Trophy (1994)
* Lester B. Pearson Award (1994)
* Hockey Hall of Fame valinta (2015) 

## Katso myös

* Luettelo 1000 tehopistettä saavuttaneista NHL-pelaajista
* Luettelo vähintään viisi maalia yhdessä NHL-ottelussa tehneistä pelaajista

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Jatkoaika – Sergei Fjodorov
* NHL.com Players – Sergei Fjodorov
De Brangesin lause

Funktioteoriassa **de Brangesin lause** kertoo välttämättömän ehdon sille, että analyyttinen funktio kuvaa yksikkökiekon injektiivisesti kompleksitasoon. Lause on nimetty ranskalais-amerikkalaisen Louis de Brangesin mukaan, mutta se tunnettiin aikaisemmin  **Bieberbachin otaksumana** saksalaisen Ludwig Bieberbachin mukaan.  Otaksuman esitti Bieberbach jo vuonna 1916, mutta sen todisti de Branges vuonna 1984. Myöhemmin de Brangesin alkuperäistä todistusta on pystytty lyhentämään.

De Brangesin lause koskee yksikkökiekossa sileän eli injektiivisen analyyttisen funktion f Taylorin sarjan kertoimia. Kun f normitetaan niin, että f(0)=0 ja f'(0)=1, niin  f:llä on  yksikkökiekossa potenssisarjaesitys, joka on muotoa 

:f(z)=z+\sum_{n=2}^{\infty} a_n z^n.

De Brangesin lauseen mukaan kaikilla n\geq 2 on

:\left| a_n \right| \leq n.\,

Lisäksi kertoimien maksimit saavutetaan. On nimittäin |a_n|=n silloin ja vain silloin, kun 

:f(z)={z\over(1-\lambda z)^2}, 

missä |\lambda|=1.

Väitteen todisti oikeaksi tapauksessa n=2 Ludwig Bieberbach vuonna 1916. Vuoteen 1973 mennessä väite oli onnistuttu todistamaan oikeaksi, kun n\leq 8.

## Lähteet
Luettelo Australian avointen miesten kaksinpelin voittajista

Australian avoin tennisturnaus on vuosittain järjestettävä tennisturnaus, joka pelataan kovapohjaisilla ulkokentillä Melbourne Parkissa Melbournessa, Australiassa.

## Voittajat
} Daniil Medvedev || 3–6, 3–6, 6–4, 6–4, 6–3
|-
| 2025 ||  Jannik Sinner ||  Alexander Zverev || 6–3, 7–6(4), 6–3
|-
| 2026 ||  Carlos Alcaraz ||  Novak Đoković || 2–6, 6–2, 6–3, 7–5
|}

## Katso myös
* Luettelo tenniksen miesten kaksinpelin Grand Slam -voittajista

## Lähteet
*
Paul Graham

**Paul Graham** (s. 1964) on englantilainen kirjailija ja Lisp-ohjelmoija.  Hänet tunnetaan bayesilaisen roskapostisuodatuksen ideoijana.

Grahamilla on tietojenkäsittelytieteen tohtorin tutkinto Harvardin yliopistosta. Hän on opiskellut myös taidemaalausta.

## Kirjoja

* On Lisp (1993) 
* ANSI Common Lisp (1995) 
* Hackers & Painters (2004) 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kotisivu
* Paul Grahamin esseitä
Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut

**Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut** (*FIFA Club World Cup*) on jalkapalloturnaus, johon osallistuvat Kansainvälisen jalkapalloliiton kuuden maanosajärjestön parhaat joukkueet. Se korvasi aikaisemmin Euroopan ja Etelä-Amerikan mestarijoukkueiden välillä pelatun Intercontinental Cupin.

Maailmanmestaruudesta pelattiin ensimmäisen kerran Brasiliassa vuonna 2000. Turnaus pyrittiin järjestämään uudelleen jo seuraavana vuonna, mutta hanke kaatui yhteistyökumppanin mukana. Toisen kerran turnaus saatiin järjestettyä Japanissa vuonna 2005 Fifan sovittua Intercontinental Cupin pääsponsorin Toyotan kanssa turnausten yhdistämisestä, ja sittemmin mestaruudesta pelattiin joka vuosi.

Vuoden 2025 MM-kilpailuihin tehtiin se muutos, että joukkuemäärä nostettiin seitsemästä 32:een ja kilpailua alettiin järjestää joka neljäs vuosi. Laajentumisen myötä varsinkin  eurooppalaisista seuroista oli epäselvää, millainen painoarvo kisoille tulisi antaa.

## Loppuottelut
### Tulokset

### Menestys joukkueittain

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* FIFA Club World Cup
Katabaattinen tuuli

**Katabaattinen tuuli** eli **valumatuuli** on rinnettä alas puhaltava kylmä ja usein voimakas tuuli. Joskus se puhaltaa hirmumyrskyn voimakkuudella.

Katabaattinen tuuli syntyy usein vuorten ympäröimällä ylängöllä, jonka avoimesta reunasta laskeutuu rinne. Kun talven lumet kasautuvat ylängölle, sen yläpuolinen ilma jäähtyy voimakkaasti. Tämä kylmä ja raskas ilma voi laskeutua kukkuloiden välistä kylmänä ja pienenä ilmavirtauksena. Jos ilma kuitenkin puristuu vain kapean rotkon läpi, tuuli voi äityä hyvin voimakkaaksi, kuin vesi koskessa.

Etelämantereella katabaattisia tuulia syntyy jopa satojen kilometrien laajuisilla alueilla. Valuva ilmamassa voi tällöin olla 500 metriä korkea, ja tuuli puhaltaa yli 25 metriä sekunnissa. Pienissä laaksotuulijärjestelmissä ilma voi sen sijaan viilentyä vain alle viiden kilometrin alueella, jolloin ilmamassa on harvoin yli 10 metriä korkea, ja tuuli puhaltaa vain 1–5 metriä sekunnissa.

Katabaattisia tuulia esiintyy monessa paikassa maapallolla. Grönlannin ja Etelämantereen jäätiköiltä puhaltaa kylmiä ja voimakkaita katabaattisia tuulia. Adrianmeren pohjoisrannikon bora puhaltaa koillisesta Venäjän suunnalta. Mistral laskeutuu Rhônen laaksoon Ranskan läntisiltä vuorilta Välimerta kohti, ja aiheuttaa usein vahinkoa viinitarhoille. Pohjois-Amerikassa katabaattisia tuulia puhaltaa Idahon, Oregonin ja Washingtonin Columbiaylängöltä länteen Columbiajoen laaksoon ja Tyyneenmereen asti.

## Katso myös
* Föhntuuli
* Maatuuli
* Anabaattinen tuuli
* Rinnetuulet

## Lähteet
Iskander (ohjus)

**Iskander** (, ) on venäläinen lyhyen kantaman ballistinen ohjus.

Alkuperäinen Scud-ohjusten korvaajaksi aiottu OTR-23 Oka kiellettiin Neuvostoliiton ja Yhdysvaltain välisellä INF-sopimuksella. Ohjuksen kantamaa jouduttiin sopimuksen mukaan rajoittamaan 500 kilometriin eli Iskander on lyhyen kantaman ohjus SRBM. 

Ohjuksen kehitystyö aloitettiin NKP:n keskuskomitean ja ministerineuvoston päätöksellä 21. joulukuuta 1988.
Ohjuksen kehitti KBM pääsuunnittelijanaan Sergei P. Nepobedimyi.
Iskanderin ensimmäinen onnistunut laukaisu tapahtui vuonna 1996 ja järjestelmä esiteltiin MAKS-messuilla 1999.
Päivitettyä Iskander-M-järjestelmää testattiin vuonna 2011.

Ohjuksen vientiversio Iskander-E kantaa 50–280 km ja sen CEP-tarkkuus on 20 metriä. Ohjuksen kärki painaa 480 kiloa. Venäjän asevoimien käytössä olevalla versiolla (Iskander-M eli Tender) on suurempi kärki, se kantaa pidemmälle ja on tarkempi.

Ohjus on tarkka ja siinä on tavanomainen taistelukärki. Taktinen ohjus Iskander on yksivaiheinen ja kiinteäpolttoaineinen. Ohjuksessa on elektronis-optinen pääteohjausjärjestelmä, joka lisää ohjuksen tarkkuutta samoin kuin inertiajärjestelmän lisäksi GPS/GLONASS-paikannin.

Kesällä 2014 uutistoimisto Tass kertoi Venäjän asevoimille toimitetun jo monelle paikkakunnalle 500 kilometrin kantaman Iskander-M-ohjuksia. Ohjusten tuotannosta vastaa Venäjän valtionkonsernin Rostehin tytäryhtiö Vysokototšnyje kompleksy (lyh. NPO VK, toiselta nimeltään High Precision Systems). Venäjä on päivittämässä ohjusta, ja se saataneen operatiiviseen käyttöön viimeistään vuoteen 2020 mennessä.

## Iskander eli SS-26 Stone


Iskander range.jpg|Iskanderin kantomatka Kaliningradista.
9T250-1 Iskander-M.JPG|Kaksi Iskanderia kuljetuksessa.
Bronevik03.jpg|Iskander-M kuljetusalustallaan (МZKT-7930, vuonna 2011).
SS-26 Stone TEL in Moscow.JPG|Iskander-M Moskovassa (2009).
Iskander tochka.jpg|Iskander-E ohjuksia (Volgograd, 2008).
A Russian missile lies largely intact in a home in Gori.jpg| Asuntoon iskeytynyt venäläisen Iskander-ohjuksen rakettimoottoriosa Gorissa (2008).
A camouflaged Iskander-M complex during an exercise in Transbaikalia. June 2021.jpg|Naamioitu Iskander-M-kompleksi Taka-Baikaliassa harjoituksen aikana. Kesäkuu 2021


## Vastaavia järjestelmiä
*MGM-140B\E ATACMS
*LORA

## Lähteet
*Nezavisimaja Gazeta 30. syyskuuta 1999  
*Nuclear Threat Initiative 
*Global Security 
*Missile Threat  
*http://www.astronautix.com/lvs/iskander.htm
*http://www.fas.org/nuke/guide/russia/theater/ss-26.htm
*http://www.russianspaceweb.com/iskander.html
*http://www.defense-update.com/products/i/iskander.htm
*http://www.warfare.ru/?catid=265&linkid=1769
*http://www.dtig.org  Übersicht ballistischer Lenkwaffen aus russischer Produktion (deutsch)

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Maria Pettersson: Venäjä siirsi ohjuksia keskelle EU- ja Nato-maita (16.12.2013) (hs.fi)
*Venäjä sijoitti ballistisia ohjuksia EU-rajalleen - EU harkitsee vastatoimia (16.12.2013) (yle.fi)
KB mašinostrojenija

**KB mašinostrojenija (KBM)** (, "Tieteellis-tuotannollinen korporaatio KB mašinostrojenija, palkittu Työn punaisen lipun ja Leninin kunniamerkillä) on venäläinen ohjusten suunnittelutoimisto ja tehdas Kolomnassa Moskovan alueella.
Tehdas kuuluu Rostehin Vysokototšnyje kompleksyn alaisuuteen.

Se perustettiin sileäputkisen tykistön erikoissuunnittelutoimistoksi vuonna 1942 valtion puolustuskomitean määräyksellä suunnittelemaan kranaatinheittimiä.

Se on tehnyt useita eri ohjustyyppejä, mm. olkapääohjus Igla-S:n, Krysanteeni-S:n, RSS-40 Iskanderin sekä panssarivaunun suojajärjestelmä Arena-S:n.

## Lähteet
Tsvetana Pironkova

**Tsvetana Pironkova** (; s. 13. syyskuuta 1987 Plovdiv, Bulgaria) on bulgarialainen tennispelaaja. Hän on oikeakätinen ja käyttää kahden käden rystylyöntiä pelatessaan. Vuonna 2002 ammattilaiseksi siirtynyt Pironkova on ollut korkeimmillaan WTA-rankingissa syyskuussa 2010 sijalla 31. Hän saavutti ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan WTA-turnausvoittonsa tammikuussa 2014 voitettuaan Sydneyn turnauksen.

## Tennisura
Vuoden 2006 Australian avoimissa Pironkova pudotti ensimmäisellä kierroksella vuoden 2003 mestarin Venus Williamsin luvuin 2–6, 6–0, 9–7. Wimbledonissa 2010 Pironkova pääsi ensimmäistä kertaa Grand Slam -turnauksessa toista kierrosta pidemmälle. Turnauksessa hän voitti avauskierroksella Anna Laputšenkovan, toisella kierroksella Vera Duševinan, kolmannella Regina Kulikovan ja neljännellä kierroksella Marion Bartolin, joka oli turnauksessa yhdenneksitoista sijoitettu. Puolivälierässä hän voitti jälleen turnauksessa toiseksi sijoitetun Venus Williamsin luvuin 6–2, 6–3 ja pääsi jo välieriin asti. Välierässä hän voitti ensimmäisen erän Vera Zvonarjovaa vastaan 6–3, mutta hävisi loput kaksi erää 6–3, 6–2. Yhdysvaltain avoimissa 2010 Pironkova hävisi toisella kierroksella Mandy Minellalle.

Vuonna 2011 Pironkova pääsi puolivälieriin Wimbledonissa voitettuaan kolmannella kierroksella toiseksi sijoitetun Vera Zvonarjovan ja neljännellä kierroksella jälleen Venus Williamsin. Puolivälierissä hän hävisi kolmieräisen ottelun Petra Kvitováa vastaan. Vuonna 2012 hän pääsi neljännelle kierrokselle Yhdysvaltain avoimissa. Wimbledonissa 2013 Pironkova eteni myös neljännelle kierrokselle.

Tammikuussa 2014 Pironkova saavutti ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa urallaan voitettuaan Sydneyn turnauksen loppuottelussa Angelique Kerberin.

Vuonna 2016 Pironkova eteni puolivälieriin Ranskan avoimissa voitettuaan neljännellä kierroksella kolmieräisen ottelun Agnieszka Radwańskaa vastaan. Puolivälierässään hän hävisi Samantha Stosurille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Vibraslap

**Vibra-Slap** oli ensimmäinen Latin Percussionille myönnetyistä patenteista. Sitä on käytetty äänityksissä enemmän kuin mitään muuta ääniefektiä.

Vibra-Slapin rämisevä ääni syntyy kun soittimen pallopää lyödään kämmentä vasten. Sitä voi myös käyttää telineeseen kiinnitettynä, palloa lyöden.
Pronoia

**Pronoia** oli Bysantin valtakunnan aikainen 1100-luvulta lähtien yleistynyt järjestelmä, joka tavallisimmin merkitsi sotapalveluksesta myönnettävää oikeutta kantaa verotuloja.

Nimi pronoia tarkoittaa kirjaimellisesti huolenpitoa tai vaurastumista. Nimityksellä viitattiin valtion antamaan oikeuteen kerätä veroja tietyistä hallinto- ja verotusalueista, sekä tietyistä keisarin tiloista ja niiden vuokraajilta.

Keisari saattoi myöntää pronoia-oikeuksia yksityishenkilöille tai ryhmille. Alun perin pronoia-oikeuksia myönnettiin ainostaan Bysantin hallitsijasuku Komnenosten jäsenille. Manuel I alkoi jakaa oikeuksia myös muille, mutta varsinaisesti tapa yleistyi länsimaisen feodalismin vaikutuksesta vasta vuoden 1204 jälkeen. Kehitys merkitsi absoluuttisen valtiovallan siirtymistä hajautettuun valtiovaltaan, kun valtion tuloja siirrettiin yksityishenkilöille.

Ehkä yleisin tapa saada pronoia-oikeuksia oli sotapalveluksesta myönnetty pronoia-oikeus. Pronoia-oikeuksilla saatettiin kustantaa esimerkiksi koulutettujen sotilaiden varustus, jonka merkitys kasvoi armeijan uudistusten ja bysanttilaisten sotilasyksiköiden merkityksen kasvaessa palkkasotilaiden kustannuksella vuodesta 1081 eteenpäin.

## Lähteet
Sabah al-Ahmad al-Jabir al-Sabah

**Sabah IV al-Ahmad al-Jabir al-Sabah** (, 16. kesäkuuta 1929 Kuwait City, Kuwait – 29. syyskuuta 2020 Rochester, Minnesota, Yhdysvallat) oli Kuwaitin emiiri ja pääministeri. Hän oli edesmenneen emiirin Jabir al-Ahmad al-Jabir al-Sabahin veli, joka valitsi hänet pääministeriksi heinäkuussa 2003 silloisen kruununprinssi Sa’d al-Abdullah al-Salim al-Sabahin tilalle. Hän oli aiemmin maansa ulkoministerinä lähes yhtäjaksoisesti 40 vuotta vuosina 1963–2003 olleen yksi maailman pisimpään ulkoministerinä toimineista poliitikoista. 

Saddam Husseinin hyökkäys ja Kuwaitin miehitys vuonna 1990 oli traumaattinen tapahtuma. Sabah lähti maanpakoon Saudi-Arabiaan ja palasi seitsemän kuukautta kestäneen miehityksen jälkeen Yhdysvaltojen tuella. Saddamin syrjäyttämisen jälkeen Sadah alkoi rakentaa uudelleen suhteita Irakin kanssa.

Sa’d al-Abdullah al-Salim al-Sabah tuli valituksi uudeksi emiiriksi 15. tammikuuta 2006, mutta luopui tehtävästään terveyssyistä 23. tammikuuta. Seuraavana päivänä Kuwaitin hallitus erotti hänet tehtävästään ja ehdotti šeikki Sabahia uudeksi emiiriksi. Virallinen valinta tapahtui 29. tammikuuta.

Sabah hallitsi maataan 14 vuoden ajan ja tuli tunnetuksi rauhantahtoisena ja hyvätapaisena johtajana, joka arvosti hyviä suhteita muiden maiden johtajien kanssa. Arabikevät 2010 oli hankalaa aikaa, vaikka Kuwaitissa oli vähemmän mielenosoituksia kuin muissa arabimaissa. Sadah käytti avokätisesti rahaa kansan rauhoittamiseksi, ja lahjoitti kansalaisille käteistä juhlistaakseen valtion 50-vuotista itsenäisyyttä.

Šeikki Sabah IV kuoli 91-vuotiaana, Mayo-klinikassa Rochesterissa, Minnesotassa, Yhdysvalloissa 29. syyskuuta 2020, jonne hän meni jatkohoitoon hänelle tehdyn leikkauksen jälkeen.

## Lähteet
Euroopan demokraattinen puolue

**Euroopan demokraattinen puolue** (EDP) on keskustalainen europuolue, joka ajaa voimakasta integraatiota. Euroopan parlamentissa puolue kuuluu Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmään. Puolueen johtaja on ranskalainen François Bayrou.

Euroopan demokraattinen puolue perustettiin vuonna 2004 vastauksena nousevaan euroskeptikkojen kannatukseen. Europarlamenttivaaleissa 2019 Ranskan presidentti Emmanuel Macronin suosio johti silloiselta nimeltään En Marche! -puolueen 21 edustajapaikkaan ja koko parlamenttiryhmän 108 paikan menestykseen.

Vuoden 2024 europarlamenttivaaleissa EDP sai läpi kaikkiaan 10 edustajaa.

## Jäsenet
EDP koostuu 21 jäsenpuolueesta ja kolmesta itsenäisestä henkilöjäsenestä:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Euroopan demokraattinen puolue
Palomaresin lento-onnettomuus

**Palomaresin lento-onnettomuus** oli Yhdysvaltain ilmavoimien B-52 Stratofortress -pommikoneen ja KC-135 Stratotankerin yhteentörmäys 17. tammikuuta 1966 Välimerellä lähellä Espanjan rannikkoa.

Yhdysvaltain ilmavoimien B-52 Stratofortress -pommikone valmistautui ilmatankkaukseen KC-135 Stratotankerin kanssa lähellä Cuevas del Almanzoran kuntaan kuuluvaa Palomaresin kalastajakylää Almerían maakunnassa. Pommikoneen lähestyessä tankkeria se törmäsi päin tankkauspuomia, jolloin pommikoneen yläosa repesi. Pommikone syttyi tuleen ja alkoi syöksyä mereen hajoten samalla kappaleiksi. Miehistön seitsemästä jäsenestä neljä onnistui pelastautumaan heittoistuimilla. Stratotankerin polttoainekuorma räjähti, ja koneen koko nelihenkinen miehistö menehtyi. Koneiden romut levisivät yli kahdensadan neliökilometrin alueelle.

B-52:n aseistuksena oli neljä vetypommia. Kaksi pommeista putosi maahan ilman laskuvarjon avautumista Palomaresin kylään ja niiden perinteinen räjähdysainelataus räjähti levittäen plutoniumia ympäristöön. Kukaan kylän 1&nbsp;500 asukkaasta ei loukkaantunut, mutta pommit levittivät plutoniumia 226 hehtaarin alueelle. Palomaresin pelloilta kaivettiin noin 1&nbsp;400 tonnia plutoniumin saastuttamaa maata ja kasvillisuutta, jotka lähetettiin Etelä-Carolinaan, ydinaselaboratorion ongelmajätealueelle. 

Yksi pommeista putosi laskuvarjo osittain auenneena mereen. Pommin löysi pienoissukellusvene *Alvin* kahden kuukauden kuluttua noin kahdeksan kilometrin päästä rannikolta 869 metrin syvyydestä. Pommi onnistuttiin nostamaan 7. huhtikuuta 1966 kauko-ohjattavan laitteen avulla. Neljäs pommeista leijui ilman suuria vaurioita maahan laskuvarjon varassa ja löytyi kuivasta joenuomasta.

Lokakuussa 2006 Espanjan viranomaiset raportoivat mitanneensa normaalia korkeampia säteilyarvoja Palomaresin etanoista. Jos jatkotutkimuksissa löydetään maan alta vaarallisia määriä plutoniumia, saattaa tiedossa olla mittava puhdistusoperaatio.

## Katso myös
*Ydinaseonnettomuus

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
*Spain Program, Palomares, Spain
Sa’d al-Abdullah al-Salim al-Sabah

Šeikki **Sa’d al-Abdullah al-Salim al-Sabah** (kirjoitetaan joskus myös muodossa **Saad al-Abdullah al-Sabah**, ( arabiaksi سعد العبد الله السالم الصباح, ) s. 1930 &ndash; 13. toukokuuta 2008 Kuwaitin kaupunki) oli Kuwaitin valtionpäämies, emiiri, joka hallitsi maata kymmenen päivän ajan tammikuussa 2006. Kuwaitin hallitus tunnusti, vallanperimysjärjestyksen mukaisesti, šeikki, kruununprinssi Sa’d al-Abdullah al-Salim al-Sabahin emiiriksi 15. tammikuuta 2006, kaukaisen serkkunsa, edellisen valtionpäämiehen šeikki Jabir al-Ahmad al-Sabahin kuoltua.

Kuwaitissa monarkin asema on vaihtunut hallitsijasuvun kahden sukuhaaran, al-Jabirien ja al-Salimien kesken jo vuosisadan verran, šeikki Salim I:n seurattua veljeään Jabir II:sta hallitsijana vuonna 1917. Vuorotteleva vallanperimysjärjestys pohjautuu suvun sisäiseen sopimukseen, joka virallistetaan kruununperillisen nimittämisellä kilpailevasta sukuhaarasta ja sillä että kruununprinssi pääsääntöisesti toimii ministerineuvoston puheenjohtajana eli pääministerinä.

Sa’d al-Abdullah al-Salim al-Sabah oli maansa pääministerinä, asemassa joka pääsääntöisesti kuuluu kruununprinssille, helmikuusta 1978 heinäkuuhun 2003 asti, jolloin tehtävä siirtyi silloisen emiirin velipuolelle ja Sa’din kaukaiselle serkulle Sabah al-Ahmad al-Jabir al-Sabahille. Šeikki on kärsinyt paksusuolivaivoista ja on saanut syöpähoitoa. Jabir al-Ahmad al-Sabahin hautajaisiin 7. tammikuuta 2006 hän osallistui pyörätuolissa.

Terveydentilansa johdosta 23. tammikuuta šeikki Sa’d suostui hallitsijasuvun keskuudessa käytyjen neuvottelujen tuloksena luopuvansa monarkin asemasta, vain runsas viikko valtaantulonsa jälkeen. Juuri hetkeä ennen virallisen vallasta luopumiskirjeen saapumista, 24. tammikuuta Kuwaitin parlamentti päätti erottaa Sa’din valtionpäämiehen asemasta, jolloin uudeksi valtionpäämieheksi nousi pääministeri, šeikki Sabah al-Ahmad al-Jabir al-Sabah, joka on edesmenneen emiirin velipuoli ja emiiri Sa’din kaukainen serkku.
Sa’d al-Abdullah al-Salim al-Sabahin äiti Jameela oli alun perin etiopialainen orja.

## Lähteet
Euroopan vapaa allianssi

**Euroopan vapaa allianssi** (**EFA**) on europuolue. Se koostuu pääasiassa Euroopan vähemmistökansallisuuksien ja maakuntapuolueiden edustajista, jotka ajavat itsenäisyyttä tai suurempaa itsehallintoa äänestäjilleen. Euroopan vapaa allianssi perustettiin nationalististen puolueiden liitoksi vuonna 1979, ja siitä tuli yksi ensimmäisistä europuolueista vuonna 2004. Puolueeseen kuuluu 41 jäsentä 13:sta EU-maasta ja joistakin EU:n ulkopuolisista maista. Vuoden 2024 europarlamenttivaalien jälkeen Euroopan vapaan allianssin jäsenpuolueista viisi on edustettuna Euroopan parlamentissa, ja sillä on yhteensä kahdeksan parlamentaarikkoa. Puolueen mukaan se ajaa muun muassa ydinvoiman vastaisuutta, ihmisoikeuksia, kestävää kehitystä sekä kielien ja kulttuurien suojelemista Euroopassa.

EFA:n edustajat kuuluvat parlamentissa poliittiseen ryhmään Vihreät / EFA.

## Euroopan vapaa allianssin jäsenet

### Edustettuna Euroopan unionissa

### Euroopan parlamentin ulkopuoliset jäsenet

### Euroopan unionin ulkopuoliset jäsenet

## Aiheesta muualla
* Euroopan vapaan allianssin kotisivut 

## Lähteet
Suomen Purjelaivasäätiö

**Suomen Purjelaivasäätiö** (Sail Training Association Finland, STAF) on vapaaehtoistyöhön perustuva organisaatio, joka järjestää purjehduksia erityisesti nuorille. Säätiö perustettiin 1973, mutta sen toiminnan juuret ulottuvat 1940-luvulla toimineeseen Laivastoliittoon.STAF on kansainvälisen Sail Training International järjestön perustajajäsen nro 5. Säätiön neljänkymmenen toimintavuoden aikana on nuorisotyön toiminnan painopiste siirtynyt kohti kuntouttavaa ja nuorison kasvua tukevaa toimintaa. 

Vuonna 1992 valmistui säätiön lippulaiva kuunari Helena, joka on saanut julkisuutta Suomen Joutsenen reittejä purjehtiessaan. Talven 2005-2006 aikana Helena purjehtii Joutsenen viidennen matkan vastapäivään Etelä-Amerikan ympäri. Kuunari Helena peruskorjattiin vuonna 2012, purjehdittuaan n.560 000 merimailia kahdessakymmenessä vuodessa. Suomen Purjelaivasäätiö hankki vuoden 2011 lopulla omistukseensa Nautor Swan 65 SY Vahine ketsin, jonka päätarkoituksena on jatkossa vastata talvitoiminnasta mm. Karibian vesillä.

## Talous
### Rahoitus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Purjelaivasäätiö
Euroopan vasemmistopuolue

**Euroopan vasemmistopuolue** on vasemmistolainen europuolue. Euroopan parlamentissa sen jäsenpuolueiden edustajat kuuluvat pääasiassa Euroopan parlamentin vasemmistoryhmä - GUE/NGL-ryhmään, joka tunnettiin aiemmin nimellä Euroopan yhtynyt vasemmisto / Pohjoismaiden vihreä vasemmisto. Euroopan vasemmistopuolue perustettiin 8-9 toukokuuta 2004 Roomassa ennen vuoden 2004 europarlamenttivaaleja. Uudenlaista yhteistyötä vasemmistopuolueiden kesken oli valmisteltu erilaisissa tapaamisissa jo vuosia.

Suomalaisista puolueista Suomen kommunistinen puolue on Euroopan vasemmistopuolueen jäsen ja Vasemmistoliitto on sen entinen jäsen. SKP liittyi tarkkailijajäseneksi vuonna 2005 ja hyväksyttiin täysivaltaiseksi jäseneksi vuonna 2009. Vasemmistoliitto oli täysivaltainen jäsen vuodesta 2009 vuoteen 2022. Vuonna 2024 Vasemmistoliitto oli mukana perustamassa Euroopan vasemmistoliittoa.

Euroopan Vasemmistopuolueen puheenjohtaja on vuoden 2022 joulukuussa valittu Itävaltalainen poliitikko ja ekonomisti Walter Baier. Aikaisemmin puoluetta johti Saksan vasemmistopuolueen Heinz Bierbaum ja Gregor Gysi.

## Jäsenpuolueet
Euroopan vasemmistopuolue koostuu täysivaltaisista jäsenpuolueista, tarkkailijapuolueista, yksittäisistä jäsenistä ja yhteistyöpuolueista. Maaliskuussa 2023 Euroopan vasemmistopuolueella oli 25 täysvaltaista jäsenpuoluetta 23:sta eri maassa.

### Täysvaltaiset jäsenet

### Tarkkailijajäsenet

### Yhteistyöpuolueet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Euroopan vasemmistopuolue
Pohjoismaiden vihreän vasemmiston liitto

**Pohjoismaiden vihreän vasemmiston liitto** (NGLA) on pohjoismainen vasemmistolainen punavihreiden puolueiden liittouma, joka perustettiin 1. helmikuuta 2004 Reykjavíkissä.
NGLA:n jäsenten edustajat kuuluvat GUE/NGL-ryhmään Euroopan parlamentissa. NGLA:n puolueet osallistuvat Uuden eurooppalaisen vasemmistofoorumin tapaamisiin. 

## Jäsenpuolueet
*  Vasemmistoliitto
*  Vihreä vasemmisto (*Vinstrihreyfingin*)
*  Vasemmistopuolue (*Vänsterpartiet*)
*  Sosialistinen vasemmistopuolue (*Sosialistisk Venstreparti*)
*  Sosialistinen kansanpuolue (*Socialistisk Folkeparti*)
Ådne Søndrål

**Ådne Søndrål** (s. 10. toukokuuta 1971 Notodden, Norja) on norjalainen pikaluistelija.

Søndrål pärjäsi erityisesti 1&nbsp;000 ja 1&nbsp;500 metrin matkoilla vaikka aloittikin uransa yleisluistelijana ja voitti juniorien MM-hopeaa 1990. Vielä Albertvillen 1992 talviolympialaisissa hän jäi 1&nbsp;500 metrillä hopealle maanmiehensä Johann Olav Kossin takana, mutta 1998 Naganossa hän saavutti matkalla olympiakultaa uudella maailmanennätysajalla 1.47,87. Huippukunnossa ollut Søndrål joutui kuitenkin jättämään kisat kesken sairastuttuaan flunssaan. Vielä 2002 Salt Lake Cityssä hän saavutti 1&nbsp;500 metrillä pronssia.

Søndrål voitti matkakohtaisissa MM-kisoissa kultaa 1&nbsp;000 metrillä vuosina 1997 ja 2000 sekä 1&nbsp;500 metrillä vuosina 1998 ja 2001. Lisäksi hän saavutti matkakohtaisista MM-kisoista lukuisia hopeamitaleita, kaikkiaan 10 MM-mitalia.

Pikaluistelun maailmancupissa Søndrål voitti 30 osakilpailua. Salt Lake Cityn kisoissa hänet valittiin Kansainväliseen olympiakomiteaan.

## Henkilökohtaiset ennätykset
*500 m:	35,72, 15. tammikuuta 2000, Hamar
*1 000 m: 1.08,15, 2. joulukuuta 2001, Salt Lake City
*1 500 m: 1.45,26, 19. helmikuuta 2002, Salt Lake City
*3 000 m: 4.12,4, 13. marraskuuta 1993, Bergen
*5 000 m: 6.40,53, 6. helmikuuta 2000, Hamar
*10 000 m: 14.13,12, 7. helmikuuta 1999, Hamar

## Myöhempi ura
Ådne Søndrål on toiminut marraskuussa 2019 Vantaan Porttipuistoon avatun norjalaisomisteisen Helsinki Outlet -kauppakylän hankepäällikkönä ja alkuvaiheen johtajana.

## Lähteet
Maria Bagrationi

**Maria Bagrationi** (n. 1050 – vuoden 1103 jälkeen) oli Bysantin keisarinna. Hän oli Georgian kuninkaan Bagrat IV:n tytär ja Bysantin keisari Mikael VII:n ja Nikeforos III:n vaimo. Häntä kutsutaan joskus myös nimellä **Alanian Maria**. Hänen nimensä oli alun perin **Martha**. Maria oli tunnettu kauneudestaan ja siitä, että hän rahoitti monien luostareiden rakentamisen.

Maria lähetettiin vuonna 1056 Konstantinopoliin, jossa hänet kasvatettiin keisarinna Theodoran suojeluksessa. Vuonna 1065 Maria meni naimisiin keisari Konstantinos X:n pojan Mikaelin kanssa. Mikaelista tuli keisari vuonna 1067, mutta hänet syrjäytti Nikeforos III vuonna 1078. Maria lupautui menemään naimisiin Nikeforoksen kanssa, jos tämä vuorostaan antaisi Marian ja Mikaelin pojan Konstantinoksen seurata häntä valtaistuimella. Nikeforos ei kuitankaan pitänyt kiinni lupauksestaan. Maria liittyi tämän jälkeen Aleksios Komnenoksen ja tämän veljen Isaakin suunnittelemaan salaliittoon. Aleksios oli myös huhujen mukaan Marian salainen rakastaja. Vuonna 1081 Aleksios syrjäytti Nikeforoksen, ja hänet julistettiin keisariksi. Aleksios julisti myös nuoren Konstantinoksen omaksi seuraajakseen. Maria asui vielä keisarillisessa palatsissa pitkän aikaa sen jälkeen kun Aleksios ja tämän vaimo Irene Dukaina muuttivat sinne asumaan. Kun Aleksioksen vaimo synnytti hänelle tyttären Annan, antoi Aleksios kihlata hänet Konstantinoksen kanssa. Vuonna 1087 Aleksios sai kuitenkin pojan Johanneksen, jonka hän julisti heti kruununperillisekseen. Annan ja Konstantinoksen kihlaus purettiin, ja Maria joutui vetäytymään luostariin.

## Lähteet
Joe Sacco

**Joe Sacco** (s. 2. lokakuuta 1960) on maltalainen sarjakuvan tekijä ja toimittaja. Hänet tunnetaan sotareportaasisarjakuvistaan.

Sacco matkusteli laajasti ympäri maailmaa ennen muuttamistaan Yhdysvaltoihin 1972. Hän opiskeli journalismia Oregonin yliopistossa ja valmistui 1981. Valmistuttuaan hän jatkoi matkustelua ja eli Yhdysvalloissa, Maltalla ja eri puolilla Eurooppaa. Hän teki töitä piirtäjänä ja toimittajana monelle eri taholle, esimerkiksi Comics Journal -lehdelle.

Saccon ensimmäinen laajempi sarja oli *Yahoo*, julkaistu alun perin 1988&ndash;1992. Parhaat palat on kerätty *Notes from a Defeatist* -albumiin. Tänä aikana Sacco kiinnostui Lähi-idän arasta tilanteesta ja matkusti Israeliin sekä miehitetyille alueille, missä hän aloitti ensimmäisen suuremman teoksensa tekemisen. *Palestiina* on päiväkirjamainen kokoelma Saccon matkakertomuksia ja keskittyy tapaamisiin palestiinalaisten kanssa ja heidän kertomuuksiinsa. Teoksella Sacco voitti American Book Award -palkinnon 1996.

Tämän jälkeen Sacco matkusti Sarajevoon ja Goraždeen Bosnian sodan loppuvaiheilla ja teki kolme sotareportaasisarjakuvaa: *Safe Area Goražde*, *The Fixer* ja *War's End*. *Safe Area Goražde* voitti Eisner-palkinnon parhaana sarjakuvaromaanina vuonna 2001.

## Valittuja teoksia
* 
* *Safe Area Goražde: The War in Eastern Bosnia 1992–1995*, 2002
* *The Fixer: A Story from Sarajevo*, 2003
* *Notes from a Defeatist*, 2003
* *War's End*, 2005
* *Footnotes In Gaza*, 2009
* *Paying the Land*, 2020

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laura Honkasalo: Sarjakuvajournalismista skandaalisarjakuvaan. Kulttuurivihkot 3/2000.
Relander

**Relander** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
* Relander, suomalainen suku
* Allan Ferdinand Relander (1901–1990), suomalainen merikapteeni ja merenkulkuneuvos
* Andreas Relander (1829–1902), venäläinen diplomaatti, todellinen valtioneuvos
* Anna Inkeri Relander (1888–1945), suomalainen kirjailija
* Artur Relander (1862–1934), suomalainen rehtori ja kunnallispoliitikko
* Arvo Relander (1936–2012), suomalainen kemisti, sairaalanjohtaja ja sairaalaneuvos
* Bertha Relander (1866–1942), suomalainen musiikinopettaja ja kuoronjohtaja
* Einar Relander (1876–1964), suomalainen hammaslääkäri, musiikkimies ja lastenkirjailija
* Erik Relander (1937–2011), suomalainen historian opettaja ja paikallis- ja järjestöhistoriikkien kirjoittaja
* Erika Relander (1879–1937), suomalainen opettaja ja taidemaalari
* Evald Relander (1856–1926), suomalainen opettaja ja koulun- ja pankinjohtaja, maanviljelysneuvos
* Felix Fridolf Relander (1864–1925), Venäjän evankelisluterilaisen kirkkokunnan ensimmäinen piispa
* Hugo Relander (1865–1947), suomalainen koulumies, vakuutusmatemaatikko, toimitusjohtaja ja ministeri
* Ilmari Relander (1894–1932), suomalainen jääkärieversti
* Ilmari Relander (1910–1997), suomalainen yritysjohtaja, kauppaneuvos
* Jukka Relander (s. 1957), suomalainen historioitsija, kolumnisti, esseisti ja kunnallispoliitikko
* Kaj-Erik Relander (s. 1962), suomalainen ekonomi, Soneran entinen toimitusjohtaja
* Konrad Relander, *Konrad ReijoWaara* (1853–1936), suomalainen terveysvalistaja, lääkintöneuvos ja valtiopäiväedustaja
* Lauri Kristian Relander (1883–1942), Suomen presidentti 1925–1931. Hänen mukaansa on nimetty:
**Relanderinmatala, matalikko Rauman edustalla
**Relandersgrund, Rauman edustalla sijainnut majakkalaiva
* Oskar Relander (1863–1930), suomalainen pedagogi ja kansanrunouden tutkija
* Ragnar Relander (1910–1970), suomalainen kuvataiteilija, presidentti Lauri Kristian Relanderin poika
* Ritva-Liisa Relander (1930–2019), suomalainen aikakauslehtitoimittaja
* Robin Relander (k. 2019), suomalainen näyttelijä
* Signe Relander (1886–1952), presidentti Lauri Kristian Relanderin puoliso
* Sven Relander (1897–1956), suomenruotsalainen näyttelijä
* Tauno Relander (1892–1977), suomalainen lääkintöneuvos ja sukututkija
* Timo Relander (1941–2016), suomalainen Tilastokeskuksen pääjohtaja ja talouspolitiikan vaikuttaja

## Lähteet
Every Breath You Take: The Classics

**Every Breath You Take: The Classics** on rock-yhtyeen The Policen vuonna 1995 julkaistu kokoelma, joka sisältää yhtyeen tunnetuimmat hitit. Kokoelma sisältää kaikki *Every Breath You Take: The Singles* (1986) kokoelman kappaleet plus alkuperäisen version kappaleesta *Don't Stand So Close To Me* ja remix-version *Message In A Bottle*sta.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
# 
#
#
#
#
#
#
#

## Alkuperäisten albumien kappalelähteet
* (1. & 2.)
* (3. & 4.)
* (5. & 6.)
* (7., 8. & 9.)
* (10., 11. & 12.)

## Lähteet
Arto Ruotanen

**Arto Sakari Ruotanen** (s. 11. huhtikuuta 1961 Pyhäjärvi Ol) on suomalainen pelaajauransa lopettanut jääkiekkopuolustaja ja olympiamitalisti.

Ruotanen oli 1980-luvulla ja 1990-luvun alussa Suomen jääkiekkomaajoukkueen vakiopuolustajia: hän edusti Suomea kolmissa olympiakisoissa (1984, 1988 ja 1992), kuusissa maailmanmestaruuskisoissa (1985, 1986, 1987, 1990, 1991 ja 1992) sekä Canada Cupissa vuonna 1991. Ruotanen voitti olympiahopeaa Calgaryssa 1988 ja MM-hopeaa 1992.

Jääkiekon SM-liigassa Ruotanen voitti yhden Suomen mestaruuden Oulun Kärpissä sekä neljä pronssia. Ruotanen on valittu jääkiekkoleijonaksi #131.

Ruotanen pelasi Suomessa Kärppien riveissä vuosina 1979–1986, kunnes hän siirtyi Ruotsin liigan HV71:n riveihin. Ruotanen pelasi yhtä Saksassa vietettyä kautta lukuun ottamatta Ruotsin pääsarjassa yhdeksän kautta ja tämän päälle vielä kaksi kautta alasarjoissa kunnes lopetti pelaajauransa kevääseen 1998.

Pelaajauran jälkeen Ruotanen toimi HV71:n apuvalmentajana neljä ja puoli kautta. Helmikuussa 2003 HV71 irtisanoi koko valmennusryhmänsä. Tämän jälkeen Ruotanen jatkoi kolme kautta kolmannella sarjatasolla pelanneen Tranås AIFn päävalmentajana kunnes jätti jääkiekon ainakin toistaiseksi ja siirtyi muiden työtehtävien pariin.

## Seurat
* 1980–1986 Kärpät Oulu
* 1986–1992 HV71 (Ruotsi, Elitserien)
* 1992–1993 Berlin Capitals (Saksa, 1. Bundesliga)
* 1993–1996 Rögle BK (Ruotsi, Elitserien ja 1. division)
* 1996–1997 IF Troja Ljungby (Ruotsi, 1. division)
* 1997–1998 Nittorps IK (Ruotsi, 2. division)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*Ruotasen tiedot Jääkiekkomuseon sivuilla