open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kadotettu (vuoden 1951 elokuva)

**Kadotettu** (*Der Verlorene*) on saksalainen film noir -elokuva, jonka on ohjannut Peter Lorre oman käsikirjoituksensa pohjalta. Hän myös näyttelee elokuvassa, joka on hänen ainoa ohjauksensa, ja käsikirjoituskin jäi hänen ainoakseen. Elokuvan nimi on myös hänen elämäkertansa nimi.

Joissakin lähteissä sanotaan, että elokuva perustuisi Lorren romaaniin *Der Verlorene*, mutta romaani on ilmestyi vasta elokuvan markkinointivaiheessa ja sen kirjoittaja on Egon Jameson, vaikkakin kirjoittajaksi merkittiin Lorre. Alkuperäinen aihekin on Jamesonin. Lorre toivoi elokuvasta menestystä, joka vauhdittaisi hänen uransa uutta nousua, mutta näin ei kuitenkaan käynyt, sillä natsiajan kokeneet saksalaiset eivät innostuneet elokuvasta, joka kertoo murhanhimoisesta lääkäristä. Kriitikko Timo Peltosen mukaan se ei ole yllätys. Lorre palasi Hollywoodiin jatkamaan uraansa.

## Juoni
Tarina kerrotaan takaumina. Tohtori Rothe (Peter Lorre) on saksalainen tutkija, joka tekee toisen maailmansodan aikana Saksan viranomaisille salaista tutkimusta. Huomattuaan, että hänen morsiamensa myy salaisuuksia liittoutuneille hän surmaa tämän. Viranomaiset salaavat asian. Rothe työskentelee sodan päätyttyä toisella nimellä pakolaisten lääkärinä. Nähdessään natsiupseerit, jotka olivat salanneet hänen rikoksensa, hän joutuu syyllisyydentunteiden valtaan sota-aikana tekemiensä rikosten vuoksi.

## Arviot
Matti Rämö (Tv-maailma) mainitsee, että *Kadotettu* on elokuvahistorian vähemmän tunnettuja harvinaisuuksia parhaasta päästä: ”Lorre maalaa pienin elein moraalisen tyhjiön muotouvan.”

Timo Peltonen (Helsingin Sanomat) toteaa, että ohjaajan ensikertalaisuus näkyy muun muassa takaumien ja nykyhetken yhteensopimattomuutena, runsaana replikointina ja niin edelleen, joskin hän puolustaa ohjaajaa sillä, että kuvauspäivinä ei aina ollut valmista käsikirjoitusta. Peltonen pitää kuitenkin elokuvan televisioesitystä ilahduttavana tapauksena, sillä elokuvassa risteävät amerikkalainen film noir ja sodan jälkeinen saksalainen Trümmer-film ('raunioelokuva').

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Dariusz Wosz

**Dariusz Wosz** (s. 8. kesäkuuta 1969 Piekary Śląskie, Puola) on puolalaissyntyinen saksalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.

Wosz syntyi Puolassa, mutta muutti jo lapsena perheineen Halleen Saksan demokraattiseen tasavaltaan jossa hänen setänsä asui. Kärsittyään kielitaidottomana aluksi sopeutumisvaikeuksista Wosz löysi pakotien urheilusta ja menestyi sekä jalkapallossa että pikaluistelussa nuorisomaajoukkuetasolla. Hän jätti kuitenkin luistelun keskittyäkseen täysimittaisesti jalkapalloon ja nousi HFC Chemien edustusjoukkueeseen jo 17-vuotiaana. Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen Wosz siirtyi länsisaksalaiseen VfL Bochumiin, jossa hän pelasi yhteensä 346 ottelua Saksan kahdella korkeimmalla sarjatasolla. Myöhemmin Wosz jäi seuraan valmennustehtäviin ja on toiminut vuodesta 2020 VfL Bochumin jalkapallokoulun johtajana, hän on jatkanut myös omaa peliuraansa alasarjatasolla muissa bochumilaisseuroissa.

Wosz pelasi Saksan demokraattisen tasavallan maajoukkueessa seitsemän A-maaottelua vuosina 1989–1990 ja Saksan maajoukkueessa 17 A-maaottelua vuosina 1997–2000. Hän edusti Saksaa EM-kilpailuissa 2000.

Saksan demokraattisen tasavallan lakattua olemasta Wosz oli ehdolla myös Puolan maajoukkueeseen, mutta FIFA kieltäytyi tunnustamasta edustusoikeutta. 

Myös Woszin veljenpoika Joscha Wosz on ammattilaisjalkapalloilija.

## Lähteet
Jyränkö (sanomalehti)

**Jyränkö** oli Heinolassa vuosina 1890–1901 ilmestynyt sanomalehti.

Kirjakauppias A. Raution perustama *Jyränkö* oli Heinolan ensimmäinen sanomalehti. Kaupungin seminaarin opettajakunnan tukemana se oli linjaltaan kristillis-siveellinen, valistushenkinen ja suomenmielinen. Sortovuosina kenraalikuvernööri Bobrikov yllättäen lakkautti *Jyrängön* pysyvästi, jolloin Heinola jäi useiksi vuosiksi ilman sanomalehteä.

Lehti ilmestyi aluksi kerran, vuodesta 1891 lähtien kahdesti ja vuodesta 1899 kolmesti viikossa. Sen levikki oli 1400 kappaletta vuonna 1897. Päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät D. K. Kröger (1890), O. A. Forsberg (1891), Joh. Walve (1891), K. E. Sonck (1892–1893), Kuuno A. Bäckman (1893–1894), K. K. B. Wickstrand (1894–1896) ja K. A. Järvi (1899).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Jyränkö'' digitoituna kansalliskirjastossa
Savonmaa (1903–1969)

**Savonmaa** (vuoteen 1919 saakka **Keski-Savo**) oli Savonlinnassa vuosina 1903–1969 ilmestynyt sanomalehti.

*Keski-Savo* perustettiin vuonna 1901 lakkautetun ''Savonlinna''-lehden jatkajaksi. Se oli alussa poliittisesti varovainen, mutta siirtyi vuonna 1905 perustuslaillisten ja nuorsuomalaisten äänenkannattajaksi.

Vuonna 1917 lehti edusti nuorsuomalaisten oikeistoa ja vuoden 1918 hallitusmuototaistelussa monarkisteja, minkä seurauksena siitä seuraavana vuonna tuli kokoomuksen äänenkannattaja. Samalla se sai uuden nimen *Savonmaa*. *[[Itä-Savo (sanomalehti)|Itä-Savon]]* kanssa kilpailleen lehden talous oli heikko, vaikka se 1960-luvulle saakka olikin Savonlinnan kaupungin valtalehti. Kirjapainoyhtiön tehtyä konkurssin sen tilalla ilmestyi muutaman kuukauden ajan kuopiolaisen ''Savon'' eripainos, jonka nimiössä luki *Savonmaa*.

Lehti ilmestyi vuodesta 1904 lähtien kolmesti, vuodesta 1953 kuudesti ja loppuvaiheessa seitsemästi viikossa. Sen levikki oli 3&nbsp;800 kappaletta vuonna 1912, 8&nbsp;880 kappaletta vuonna 1948 ja 4&nbsp;651 kappaletta vuonna 1966. Päätoimittajina työskentelivät Knut Sarlin (1903–1915), Ville Niskanen (1915–1917), Oskari Kokko (1917), Väinö Kolkkala (1917–1918), V. A. Marjanen (1918–1919), Väinö S. J. Laamanen (1919–1923), G. Joutseno (vastaava toimittaja 1923–1924), Onni Kivitie (1923–1926), Valma Kivitie (1926–1932), Niilo Pärnänen (1929), Severi Harju (1930–1931), J. Takkinen (1932), Väinö Leisio (1932–1934), Eetu Kekomäki (1934), Toivo Himanen (1934–1960), O. A. Pullinen (vast. toim. 1941–1942), Eero O. Helkkula (1960–1961), Mikko Sakki (1961–1968), Voitto Pennanen (1960 ja 1968–1969) ja Paavo Eerikäinen (1969).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Keski-Savo'' (1903–1919) digitoituna kansalliskirjastossa
* ''Savonmaa'' (1919–1920) digitoituna kansalliskirjastossa
* Kustannusyhtiön historiaa Pörssitiedossa
Koi (sanomalehti)

**Koi** oli Tampereella vuosina 1879–1881 ilmestynyt sanomalehti.

August Favénin julkaisema ja toimittama jungfennomaaninen *Koi, Sanomia Tampereelta ja Suomen saloilta* perustettiin ''Tampereen Sanomien'' kilpailijaksi. Kerran viikossa ilmestynyt lehti lopetettiin taloudellisesti kannattamattomana. Loppuvaiheessa sitä julkaisi ja toimitti Matti Viljanen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Koi'' digitoituna kansalliskirjastossa
Jyränkö (täsmennyssivu)

**Jyränkö** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Jyränkö, Heinolan kaupunginosa Jyrängönvirran eteläpuolella
* ''Jyränkö'', Heinolassa vuosina 1890–1901 ilmestynyt sanomalehti
* Jyrängön linjavaihde, lakkautettu rautatieliikennepaikka Lahti–Heinola-radalla Heinolassa
* Jyränkö-nimisiä henkilöitä:
** Jalmari Jyränkö, oik. *Arvo Jalmari Luotonen* (1896–1964), suomalainen kirjailija
** Yrjö Jyränkö (1897–1945), suomalainen jääkärivaravääpeli ja kaupunginjohtaja.
Itä-Häme (1904–1906)

**Itä-Häme** oli Heinolassa vuosina 1904–1906 ilmestynyt sanomalehti.

S. W. Cornér ja Kuuno Bäckman perustivat *Itä-Hämeen* vuonna 1901 lakanneen ''Jyrängön'' korvaajaksi. Sen linjana oli kristillisyys, isänmaallisuus ja edistyksellisyys. Vuonna 1906 *Itä-Häme* yhdistettiin vanhasuomalaiseen ''Lahteen''.

Kahdesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 1500 kappaletta vuonna 1906. Sen vastaavana toimittajana oli Kuuno A. Bäckman (Talvioja).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Itä-Häme'' digitoituna kansalliskirjastossa
Perijanpiikkipyrstö

**Perijanpiikkipyrstö** (*Asthenes perijana*) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Perijanpiikkipyrstöä tavataan pienellä alueella Sierra de Periján vuoristossa Kolumbiassa ja Venezuelassa. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi, ja se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi. Sen populaatioksi on arvioitu 250–999 yksilöä.

## Lähteet
Butyrofenonit

**Butyrofenonit** ovat eräs kemiallinen lääkeaineryhmä. Ensimmäiset tähän ryhmään kuuluvat tuotteet, tulivat markkinoille vain vähää, eli joitakin vuosia klooripromatsiinia myöhemmin. Tämän lajin lääkkeillä on ollut lähinnä käyttöä skitsofrenian ja muiden psykoottisten sairauksien hoidossa. Samaten kehitysvammaisia ja autistisia on voitu tähän ryhmään kuuluvilla lääkeaineilla hoitaa. Ehdottomasti tunnetuin ja eniten käytetty butyrofenoni-pohjainen antipsykootti on haloperidoli: *Haldol*, *Haloperin* ja *Serenase*. Se kuuluu, niin kutsutuihin klassillisiin, eli 1. polven tyypillisiin neurolepteihin.

## Yleistä
Antipsykoottisessa hoitokäytännössä, ja lääkityskäytössä: usein puhutaan niin kutsutuista pieniannos-neurolepteista. Tämä johtuu siitä, että lääkeaineiden ekvivalenttinen teho tulee määritellä erikseen. Esimerkiksi 8 milligrammaa haloperidolia vuorokaudessa, on suhteellisen runsas annostus. 2 mg haloperidolia vastaa ekvivalenttisena arvona 100 mg klooripromatsiinia.

Tämän lajin lääkeaineryhmän tuotteista, on ollut vain *droperidoli* yksinomaan anesteettiseen käyttöön ja siten vain sairaalan omaisiin laitosolosuhteisiin tarkoitettu. Hieman myöhempänä kehitettiin kombinaattivalmiste, joka oli soveltuva niin kutsuttuun neuroleptianalgesiaan. Siinä leikattavalle annetaan yhdessä, sekä neuroleptistä lääkettä että analgeettia. Täten aikaan saatava narkoosi aiheuttaa lähes täydellisen tunnottomuuden tilan. 1970-luvulla tätä narkoosin muotoa, suositeltiin etenkin heikkokuntoisille leikkauspotilaille.

Butyrofenoneiden lääkitysvaikutus on jokseenkin fentiatsiineja vastaava. Indikaatiot eli hoitoaiheet sekä sivuvaikutuksetkin myötäilevät nekin fentiatsiineja.

## Butyrofenoni-pohjaiset antipsykootit

*droperidoli (*Dridol*)
*haloperidoli (*Haldol*, *Haloperin*, *Serenase*)
*melperoni eli metyyliperoni (*Buronil*, *Melpax*)
*moperoni (*Luvatren*)

## Yhdistelmävalmisteet
**Thalamonal* (droperoli + fentanyyli) 

## Lähteet
*Halldin, Matts: *Nukutus ja puudutus*. Shks/Wsoy, Tukholma/Porvoo, 1971. Alkuteos 1958.
*Tuomi, Eero - Alfering, Sirkku - Olli, Marcus: *Lääkkeet ja niiden käyttö*, 1977, Shks/Wsoy, Helsinki/Espoo/Porvoo. .
*Achté K. & Tamminen T.: *Psykiatrian käsikirja*, 1998, Recallmed, Jyväskylä. .
### Viitteet
Ruskopiikkipyrstö

**Ruskopiikkipyrstö** (*Asthenes fuliginosa*) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Ruskopiikkipyrstöä tavataan Ecuadorissa, Kolumbiassa, Perussa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Rillipiikkipyrstö

**Rillipiikkipyrstö** (*Asthenes palpebralis*) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Rillipiikkipyrstöä tavataan Perussa. Laji saattaa olla suhteellisen yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Punanpiikkipyrstö

**Punanpiikkipyrstö** (*Asthenes helleri*) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Punanpiikkipyrstöä tavataan Boliviassa ja Perussa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi. Metsäkadon arvellaan olevan suurin uhka lajille, mutta se elää melko syrjäisellä alueella, jossa ei ole juurikaan hakkuita. Se onkin siksi luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Teurastamo 5 (elokuva)

**Teurastamo 5** (*Slaughterhouse-Five*) on yhdysvaltalainen elokuva jonka on ohjannut George Roy Hill. Sen ensi-ilta oli 1972. Elokuva perustuu Kurt Vonnegutin romaaniin *[[Teurastamo 5]]*. Se on Hillin ensimmäinen kunnianhimoinen romaanifilmatisointi.

Elokuvan Dresdenin tapahtumat on kuvattu Prahassa, muuten elokuva on kuvattu Yhdysvalloissa Minnesotassa.

Vonnegut kirjoitti pian elokuvan ensi-illan jälkeen teoksen *[[Between Time and Timbuktu]]* alkusanoissa:
"George Roy Hill ja Universal Pictures tekivät hienoa työtä, he siirsivät romaanini *Teurastamo 5* taitavasti valkokankaalle... kuolaan ja käkätän joka kerta kun katson elokuvan, sillä tunnen aivan samalla tavalla kuin kirjaa kirjoittaessani."

## Juoni
Elokuva noudattaa romaania esittäessään tarinan minä-muodossa Billy Pilgrimin (Michael Sacks) kertomana, joka ”irtautuu ajasta” ja kokee elämänsä tapahtumat näennäisen satunnaisessa järjestyksessä, myös ajan jonka hän viettää Tralfamadoren planeetalla. Erityiskorostusta ovat saaneet hänen kokemuksensa toisessa maailmansodassa ja Dresdenin pommituksissa, samoin aika jonka hän vietti toisen sotavangin Edgar Derbyn (Eugene Roche) ja psykopaatti Paul Lazzaron (Ron Leibman) kanssa. Elokuvassa kuvataan myös hänen elämäänsä Valencian (Sharon Gans) puolisona ja lastensa Barbarn (Holly Near) ja Robertin (Perry King) isänä yltäkylläisyydessä monissa Vonnegutin kirjoissa esiintyvässä kuvitteellisessa Iliumin kaupungissa. Mukana on myös Pilgrimin isän ”uppoa tai ui” -kohtaus. Tralfamadoren avaruuselämässä on mukana Hollywood-tähtönen Montana Wildhack (Valerie Perrine).

## Vastaanotto
*[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* televisiosivulla vuonna 1981 Mikael Fränti piti George Roy Hillin filmatisointia liian uskollisena Vonnegutin romaanille, mistä aiheutuu kerrontaan mekaanisuutta ja tasapaksuutta. Parhaimmillaan elokuva on hänestä lopussa, missä Pilgrim matkaa povikuningattaren kanssa Trafalmadore-planeetalle. Vuoden 2014 televisioesityksen yhteydessä Pertti Avola toteaa, ettei elokuva ”ole hullumpi Vonnegut-filmatisointi”. Hänestä ohjaaja onnistuu ainakin pintapuolisesti Vonnegutin kirjan tunnelmia keskittymistä edellyttävässä elokuvassa. Pääosanäyttelijä Michael Sacksin uran hän sanoo alkaneen tässä hienosti, mutta näyttelijän vaipuneen sittemmin unohduksiin. *[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Kati Sinisalo moittii VHS-videojulkaisun kelvotonta suomennosta, mutta antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

## Palkinnot
Elokuva sai Cannesin elokuvajuhlilla 1972 tuomariston palkinnon. Se sai myös Hugo-palkinnon ja parhaan sci-fi-elokuvan Saturn-palkinnon. Hill ja Geller olivat kumpikin oman ammattikuntansa palkintoehdokkaina. Sacks oli ehdokkaana Golden Globen saajaksi.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Marko Meriläinen

**Marko Meriläinen** (s. 25. elokuuta 1966) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti koko uransa ajan Asikkalan Raikasta ja hänen valmentajanaan toimi Torsti Salmenniemi. Kalevan kisoista Meriläinen saavutti pronssia 5 000 metrin juoksussa vuonna 1994. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1994 jälkeen.

## Lähteet
Kirjanmerkki

**Kirjanmerkki** on kirjan väliin laitettava ohut esine, joka näyttää aukeaman, mistä lukemista tulee seuraavalla lukukerralla jatkaa tai mihin kirjan kohtaan pitäisi muuten kiinnittää huomiota. Esimerkiksi virsikirjan kirjanmerkkiä siirretään hartaustilaisuudessa edellisen virren lopuksi seuraavaksi laulettavan virren alkukohtaan.

Monissa näyttävästi sidotuissa kirjoissa on selän sisään valmiiksi kiinnitetty kirjanmerkkinauha, jota voi helposti siirtää haluttujen sivujen väliin. Perinteinen irrallinen kirjanmerkki voi olla kaunis nauha tai kirjottu tai muuten koristeltu nahka- tai kangasliuska. Kirjanmerkkinä voi kuitenkin toimia muukin litteä ja ohut esine, kuten paperiliitin, Post-it-lappu, kirjan osto- tai lainauskuitti tai muu paperin tai kartonginpalanen. Erillisen kirjanmerkin sijaan kirjan sivun voi myös merkitä taittamalla sivun kulman niin sanotulle koirankorvalle eli hiirenkorvalle. Jos pitää kirjan paperipäällystä kirjan päällä lukiessaan, voi myös päällyksen etu- tai takaliepeen sujauttaa oikealle aukeamalle kirjanmerkiksi.

Jotkut kirjakaupat laittavat myymiensä kirjojen väliin liikkeen logolla ja tiedoilla varustetun kirjanmerkin. Kirjanmerkit ovat myös suosittuja lasten ja aikuisten askartelutöitä.

Vanhimmat säilyneet kirjanmerkit ovat peräisin 1500-luvun lopulta, muun muassa kuningatar Elisabet I:n kirjoista. Oma erillinen esinetyyppinsä, ja samalla keräilykohde, kirjanmerkistä alkoi tulla 1800-luvun puolivälissä, jolloin eräät kutomot Englannin Coventryssä alkoivat valmistaa niitä silkkinauhoistaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Markku Kyyrönen

**Markku Juhani Kyyrönen** (s. 31. toukokuuta 1969) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen estejuoksija. Hän edusti urallaan Lahden Ahkeraa ja Turun Tovereita. Hänen valmentajanaan toimi Simo Kaukonen. Kalevan kisoista Kyyrönen saavutti 3 000 metrin estejuoksussa hopeaa vuonna 1994 ja pronssia 1993. Lisäksi hän saavutti viestijuoksun SM-kisoista kultaa 4 × 800 metrin viestijuoksussa vuonna 1993 sekä 4 × 1 500 metrin viestijuoksussa kaksi kultaa vuosina 1993 ja 1994 sekä hopeaa vuonna 1995. Sisäratojen SM-kisoista Kyyrönen saavutti hopeaa 3 000 metrin juoksussa vuonna 1995. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2011 jälkeen.

## Lähteet
Ari Vuorela

**Ari Vuorela** (s. 20. helmikuuta 1966) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen estejuoksija. Urallaan hän edusti vuodesta 1985 lähtien Turun Weikkoja ja hänen valmentajinaan toimivat Allan Vuorela sekä Matti Hämäläinen. Kalevan kisoista Vuorela saavutti pronssia 3 000 metrin estejuoksussa vuonna 1994. Lisäksi hän saavutti viestijuoksun SM-kisoista 4 x 1 500 metrin viestijuoksussa kaksi kultaa vuosina 1991 ja 1992 sekä pronssia vuonna 1990. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1999 jälkeen.

## Lähteet
Montreuil (Pas-de-Calais)

**Montreuil**, tai toisella nimellä **Montreuil-sur-Mer**, on kunta Pohjois-Ranskassa Pas-de-Calais’n departementissa. Se sijaitsee Canchejoen rannalla, noin 10 kilometriä Englannin kanaalista. Montreuil oli aikanaan kapetingien valtakunnan ainoa satamakaupunki. Se linnoitettiin keskiajalla vankaksi. Valleja on vahvistettu vuosisatojen saatossa. Linnoituksesta ovat vielä jäljellä vallit sekä vallihaudat sekä linnan kaksi suurta tornia. 

Victor Hugo teoksen Kurjat tapahtumista osa sijoittuu Montreuil-sur-Meriin. 

## Aiheesta muualla

## Lähteet
Mette Finderup

**Mette Finderup** on tanskalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut kirjasarjaa nimeltä Emmy. Sitä on julkaistu  ainakin tyttökerhossa nimeltä Girl:it.
Marko Nikodijević

**Marko Nikodijević** (s. 4. tammikuuta 1980 Subotica, Serbian sosialistinen tasavalta, Jugoslavia) on serbialainen säveltäjä, joka on asunut Saksassa vuodesta 2003. Hän opiskeli Belgradissa sävellystä vuosina 1995–2003 Srđan Hofmanin ja Zoran Erićin johdolla. Hän sai lisäksi sävellysopetusta Marco Stroppalta Stuttgartissa vuosina 2003–05, ja Bernd Asmus opetti hänelle yksityisesti musiikin teoriaa vuosina 2008–09.

Nikodijević on saanut kolme palkintoa Internationale Gaudeamus Muziekweekin kilpailussa Amsterdamissa (2003, 2007, 2010), Brandenburgin biennaalin säveltäjäpalkinnon (2008) ja useita muita tunnustuksia. Hänen pääasiallinen kustantajansa on Internationale Musikverlage Hans Sikorski. Kamarimusiikilla on keskeinen osuus Nikodijevićin tuotannossa, mutta hän on säveltänyt lisäksi muun muassa teoksia sinfoniaorkesterille ja 6-kohtauksisen kamarioopperan *Vivier – Ein Nachtprotokoll* (2012–14).

## Lähteet
Prokaiini

**Prokaiini** on aminoestereihin kuuluva puudutusaine. Prokaiiniin viitataan myös nimellä **novokaiini**. Prokaiinilla on kokaiinia muistuttava kemiallinen rakenne. Prokaiini syntetisoitiin vuonna 1905. Prokaiinia käytetään puudutusaineena intramuskulaaristen penisilliinirokotteiden yhteydessä ja puudutusaineena hammaslääketieteessä. Prokaiini on hidas ja lyhytvaikutteinen puudutusaine. Suomessa esteripuudutteita käytetään ainoastaan pintapuudutuksissa.

## Katso myös
* Lidokaiini

## Aiheesta muualla
*Human Metabolome Database (HMDB): Procaine 
*Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Procaine 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Procaine
Puudute

**Puudutteita** käytetään kivun lievitykseen ja puuduttamiseen. Puudutteita ovat esimerkiksi:

* lidokaiini
* ropivakaiini
* bupivakaiini
Tome Mančev

**Tome Mančev** (s. 1950 Gevgelija) on pohjoismakedonialainen säveltäjä. Hän opiskeli Pyhän Kyrilloksen ja Pyhän Metodioksen yliopistossa Skopjessa, jossa hänen aineinaan olivat aluksi musiikin teoria ja pedagogiikka, sitten sävellys Vlastimir Nikolovskin johdolla. Myöhemmin hän opiskeli sävellystä myös Prahan esittävien taiteiden akatemiassa Josef Ceremugan ja Jiří Dvořáčekin johdolla sekä orkestraatiota Sofian kansallisessa musiikkiakatemiassa, josta hän sai musiikin tohtorin arvonsa.

Mančev on opettanut vuodesta 1990 lähtien sävellystä, instrumentaatiota, ja orkestraatiota Pyhän Kyrilloksen ja Pyhän Metodioksen yliopistossa, jossa hänestä tuli sävellyksen professori vuonna 2000.

Mančev on saanut useita palkintoja ja tunnustuksia. Hän sai kahdesti kolmannen palkinnon kuoromusiikin TEHO-kilpailussa Tetovossa (1978, 1990). Makedonian säveltäjäliitto myönsi hänelle kolmesti Panče Pešev -palkinnon (1989, 1995, 2002). Mančevin palkittuja teoksia ovat kuoroteokset *Harvester* ja *War* sekä orkesteriteokset *2. [[sinfonia]]* (*Paganophony*), *Old Song* ja *Exodus*. Toisessa sinfoniassa on myös osuus baritonille. Lisäksi Mančevin neljännessä sinfoniassa (*Requiem*) ovat mukana osuudet sopraanolle ja puhujalle.

## Lähteet
Michael Gross

**Michael Gross**- tai **Michael Groß** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Michael Gross (s. 1947), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Michael Groß (s. 1964), saksalainen uimari ja olympiavoittaja.
Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 1982

**Uinnin pitkän radan maailmanmestaruuskilpailut** järjestettiin vuonna 1982 Ecuadorin Guayaquilissa 29. heinäkuuta – 8. elokuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Kansainvälinen uimaliitto FINA. Kilpailulajeina olivat ratauinti, uimahypyt, taitouinti ja vesipallo.

## Mitalistit
### Uinti
#### Miehet

#### Naiset

### Uimahypyt

### Taitouinti

### Vesipallo

## Mitalitaulukko

## Lähteet
*Uinnin tulokset 
*Uimahyppyjen tulokset  
*Taitouinnin tulokset  
*Vesipallon tulokset
Ítróttarfelag Fuglafjarðar

**Ítróttarfelag Fuglafjarðar** (lyh. **ÍF**, kansainvälisesti myös **ÍF Fuglafjørður**) on färsaarelainen jalkapalloseura, jonka edustusjoukkue pelaa Färsaarten korkeimmalla sarjatasolla Effodeildinissä. Seuran kotikenttä on Fløtugerði Fuglafjørðurissa, Eysturoyn saarella.

ÍF perustettiin 25. maaliskuuta 1946. Se on voittanut Färsaarten-mestaruuden kerran, vuonna 1979. Färsaarten cupin loppuotteluun ÍF on yltänyt kuudesti ja hävinnyt joka kerta. 2010-luvulla seura on ollut mukana Eurooppa-liigan karsinnoissa.

Tunnettu ÍF:ää edustanut pelaaja on Färsaarten maajoukkueen pitkäaikainen maalivahti Jákup Mikkelsen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Seuran sivusto 
* Seura Färsaarten jalkapalloliiton sivustolla  
* Seura Euroopan jalkapalloliiton sivustolla
Soukon kaivos

**Soukon grafiittikaivos** sijaitsi Tyrväällä Soukon kylässä Perttulan talon alueella ja se oli toiminnassa 1900-luvun alusta aina vuoteen 1923 saakka. Kaivoksesta louhittiin 500 tonnia grafiittimalmia jonka keskipitoisuus oli 50 %. Kaivoksen omisti agronomi Väinö Selander joka myi 1919 puolet kaivoksesta *Grafit*-yhtiölle. Yhtiö lopetti toimintansa 1923.

Entisellä kaivosalueella on näkyvissä kaivosratalinja ja pari isompaa louhintakuoppaa joista molemmista lähtee tunneli. Perimätiedon mukaan kaivosalueella olisi myös kymmeniä metrejä pitkä kaivostunneli ja tunneleita saattaa olla myös vieressä olevan Rautaveden järven alla. Kaivoksesta louhittu malmi ns. soukonkivi kuljetettiin vesitse luultavasti Karkun rautatieasemalle edelleen kuljetettavaksi. 1980-luvun lopulla alueelta löydettiin koeporauksissa nikkeliesiintymä.

## Lähteet
* GTK tietoaineistot : Grafiittikaivokset 
* Geocaching : Soukon kaivosalue
* Pörssitieto G. Kock : Grafit
Marcin Łukaszewski

**Marcin Łukaszewski** (s. 20. marraskuuta 1972 Częstochowa) on puolalainen säveltäjä, musiikkitieteilijä ja pianisti. Hänen isänsä oli säveltäjä Wojciech Łukaszewski ja myös hänen veljensä Paweł Łukaszewski on säveltäjä.

Łukaszewski on säveltäjänä lähinnä itseoppinut. Hän sai Varsovan Fryderyk Chopin -musiikkiyliopistosta diplomit pianonsoitossa (1998) ja musiikin teoriassa (2000). Hän on saanut säveltäjänä toisen palkinnon Varsovan Feliks Nowowiejski -kilpailussa teoksesta *Prologue and Fugue* vuonna 1996. Hän sai lisäksi pianistina Fryderyk 2002 -palkinnon Piotr Perkowskin pianoteosten levytyksestä vuonna 2003. Vuonna 2003 hän sai toisenkin palkinnon, Mater Verbin, kirjoituksistaan hengellisestä musiikista. Łukaszewskin sävellyksiä on esitetty Puolan lisäksi monissa muissa Euroopan maissa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa.

Łukaszewski on pianistina tulkinnut omien teostensa ohella muun muassa Johannes Brahmsin ja Frédéric Chopinin musiikkia. Hän on opettanut musiikkitiedettä ja pianonsoittoa Varsovan kardinaali Stefan Wyszyński -yliopistossa vuodesta 1996. Hän on kirjoittanut runsaasti puolalaisesta musiikista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Eileen Ford

**Eileen Ford** (25. maaliskuuta 1922 – 9. heinäkuuta 2014) oli yhdysvaltalainen Ford-mallitoimiston perustaja. 

Eileen Ford perusti toimiston toisen maailmansodan jälkeen yhdessä miehensä Jerry Fordin kanssa. Jo 1940-luvun loppuun mennessä Ford Models -toimisto oli kasvanut yhdeksi Yhdysvaltojen suurimmista. Parhaimmillaan 1960-luvulla Fordille työskenteli lähes 250 mallia, ja toimiston markkinaosuuden mallivälityksessä arveltiin olleen 70 prosenttia New Yorkissa ja 30 prosenttia maailmanlaajuisesti.

Ford nykyaikaisti mallialaa, ja hänen ansiostaan alalle syntyi supertähtiä. Hänen toimistostaan lähtivät uralle muiden muassa Candice Bergen, Lauren Hutton ja Jane Fonda.

Eileen Ford etsi uusia malleja ympäri maailmaa myös kilpailujen kautta. Tutustuttuaan Jane ja Aatos Erkkoon hän kävi Suomessa tuomaroimassa *[[Me Naiset]]* -lehden valokuvamallikilpailuja. Ensimmäisen vuonna 1962 järjestetyn kilpailun kautta pääsi Fordin toimiston malliksi kauhavalainen Hellevi Keko.

Ford oli äitinsä puolelta suomalaista Laineen sukua: isoisä oli lähtenyt jostakin Suomen rannikkokaupungista Amerikkaan purjeentekoa oppimaan ja nainut siellä irlantilaissukuisen tytön.

Eileen Ford kuoli 92-vuotiaana 9. heinäkuuta 2014.

## Lähteet
Barbour

**Barbour** voi tarkoittaa:

;Henkilöitä:
* Haley Barbour (s. 1947), yhdysvaltalainen poliitikko
* Ian Barbour (1923–2013), yhdysvaltalainen uskontotieteilijä ja filosofi
* Julian Barbour (s. 1937), englantilainen fyysikko

;Paikkoja:
* Barbourin piirikunta Alabamassa, Yhdysvalloissa
*  Barbourin piirikunta Länsi-Virginiassa, Yhdysvalloissa

;Yrityksiä:
* J. Barbour & Sons, tunnettu vahakangastakkien valmistaja
Parker (hahmo)

**Parker** on häikäilemätön rikollinen, jonka loi Donald E. Westlake salanimellä Richard Stark kirjoitetuissa tarinoissa. Westlake kirjoitti kaikkiaan 28 tarinaa salanimellään ja Parker esiintyy niistä 24:ssa.

Kirjoissa Parker on häikäilemätön ammattirikollinen, jonka tärkeimmät luonteenpiirteet ovat tehokkuus ja ammattimaisuus. Parker on kylmä ja järjestelmällinen eikä epäröi tappaa saadakseen haluamansa. Hänellä on kuitenkin erittäin vahva kunniantunto, jonka takia hän ei koskaan petä rikollistovereitaan, joiden kanssa tekee keikkaa, paitsi jos joku pettää hänet, jolloin hän kostaa keinolla millä hyvänsä. Parkerin etunimeä ei koskaan mainita, eikä hänen taustastaan kerrota mitään. Nimi "Parker" voi olla itsekin tekaistu nimi.

Ensimmäinen Parker-kirja oli *The Hunter* (1962) (suom. *[[Pankaa Parker lautoihin]]*, 1973), josta on kaksi filmitulkintaa Tappajan jäljet (Point Blank, 1967) ja Payback – tilinteko (1999).

Parkeria ovat esittäneet elokuvissa muun muassa
* Lee Marvin (Tappajan jäljet); hahmon nimenä Walker, 
* Mel Gibson (Payback – tilinteko); nimenä Porter,
* Jason Statham (Parker (2013 elokuva)); ensimmäinen Parker-niminen hahmo.
M/S Spirit of Britain

**M/S Spirit of Britain** on vuonna 2011 valmistunut autolautta, joka kulkee Englannin kanaalissa Doverin ja Calais’n välillä. Alus on rakennettu STX Finlandin Rauman telakalla ja sen operaattori on brittiläinen P&O Ferries. 

Spirit of Britain ja vuotta myöhemmin liikenteeseen tullut sisaralus M/S Spirit of France olivat valmistuessaan suurimpia Englannin kanaalissa liikennöiviä autolauttoja. Alus on myös kaksi kertaa suurempi kuin aikaisemmin reitillä kulkenut P&O:n autolautta M/S Pride of Dover. Spirit of Britainin nimeksi piti alun perin tulla Olympic Spirit, mutta nimeä muutettiin mahdollisten oikeustoimien välttämiseksi Lontoon kesäolympialaisten järjestelykomitean rekisteröityä itselleen erilaisia olympia-aiheisia nimiä.

## Lähteet
*Spirit of Britain Shipspotting

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*P&O Ferriesin kotisivut
Niittymarinkielinen Wikipedia

**Niittymarinkielinen Wikipedia** () on Wikipedian niittymarinkielinen versio. Se aloitettiin 9. heinäkuuta 2009. Niittymarinkielinen Wikipedia on artikkelimäärältään Venäjällä puhuttavilla uralilaisilla kielillä toimivista Wikipedioista suurin. Se oli niistä myös toinen, joka saavutti 10 000 artikkelin rajapyykin. Kaikista uralilaisilla kielillä toimivista Wikipedioista niittymarinkielinen Wikipedia on neljänneksi suurin. Tällä hetkellä sen artikkelimäärä on 11 328 (1.1.2026).

## Virstanpylväitä
* 7. helmikuuta 2011 — 1 500 artikkelia
* 8. maaliskuuta 2011 — 1 600 artikkelia
* 13. huhtikuuta 2011 — 2 000 artikkelia
* 7. huhtikuuta 2012 — 3 000 artikkelia
* 9. toukokuuta 2014 — 5 000 artikkelia
* 26. heinäkuuta 2014 — 6 000 artikkelia
* 29. toukokuuta 2018 — 10 000 artikkelia

## Katso myös
* Vuorimarinkielinen Wikipedia
S. A. Agulhas II

**S. A. Agulhas II** on vuonna 2012 valmistunut eteläafrikkalainen antarktiselle alueelle tarkoitettu tutkimus- ja tukialus. Se rakennettiin STX Finlandin Rauman telakalla ja laivaa voidaan käyttää myös jäänmurtajana. Alus on nimetty Etelä-Afrikan eteläisimmän pisteen, Agulhasin niemen mukaan.  

Etelä-Afrikan ympäristöministeriön omistama *S. A. Agulhas II* toimii tuki- ja huoltoaluksena maan Etelämantereella sekä Goughin ja Marionin saarilla sijaitseville tutkimusasemille. Aluksella on myös valmius tehdä omia meritieteellisiä ja merenpohjan geologisia tutkimuksia, lisäksi laivalla suoritetaan mittauksia Etelä-Afrikan meteorologian laitokselle. *S. A. Agulhas II* on jäävahvistettu ja kuuluu jääluokkaan PC-5. Aluksen edeltäjä *S. A. Agulhas I* oli rakennettu Japanissa ja se palveli Etelä-Afrikan ympäristöministeriötä 34 vuoden ajan.

Laivan rakentaminen kesti Raumalla 18 kuukautta ja se luovutettiin tilaajalleen huhtikuussa 2012. *S. A. Agulhas II* on omistettu vuonna 2008 kuolleen eteläafrikkalaisen laulajan ja ihmioikeusaktivistin Miriam Makeban muistolle. Hänen nimensä on myös maalattu aluksen kylkeen. Laivassa on helikopterikansi sekä hangaari kahdelle Atlas Oryx tai SA 330 Puma -helikopterille. Laboratorioita on yhteensä 14, joista kahdeksan on kiinteää ja kuusi siirreltävää kontteihin sijoitettua. Lastia alukseen mahtuu 4&nbsp;000&nbsp;m³.

## Lähteet
*S.A. Agulhas II Vessel Info De Norske Veritas

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*South African National Antarctic Programmen kotisivut
Sylvain Legwinski

**Sylvain Legwinski** (s. 10. kesäkuuta 1973 Clermont-Ferrand, Ranska) on ranskalainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja.

Legwinski edusti ammattilaisurallaan Ranskan sarjoissa pelaavia Monacoa ja Bordeaux'tä sekä englantilaisia Fulhamia ja Ipswich Townia.

## Lähteet
Fred Grim

**Fred Grim** (s. 17. elokuuta 1965 Amsterdam, Alankomaat) on alankomaalainen entinen jalkapallomaalivahti ja nykyinen jalkapallovalmentaja. Kesästä 2023 lähtien hän on toiminut FC Emmenin päävalmentajana.

## Ura pelaajana

Grim aloitti uransa JOS Watergraafsmeerin juniorijoukkueessa, josta siirtyi Ajaxin organisaatioon jo juniori-ikäisenä. Hän nousi Ajaxin edustusjoukkueeseen kaudella 1986/87, mutta siirtyi kauden aikana lainalle SC Cambuuriin. Syyskuussa 2016 hän jätti tehtävänsä ja siirtyi Danny Blindin apuvalmentajaksi Alankomaiden A-maajoukkueeseen. Toukokuusta marraskuuhun 2017 hän toimi Dick Advocaatin puvalmentajana maajoukkueessa. Yhteistyö jatkui joulukuussa 2017 Sparta Rotterdamissa, johon Advocaat siirtyi päävalmentajaksi ja Grim apuvalmentajaksi. Hän nosti seuran Eredivisieen kauden 2018/19 päätteeksi.

### Saavutukset valmentajana

* U19 Alankomaiden mestaruus: 2011, 2012
* Eerste Divisie
**nousukarsintojen voitto: 2019

## Lähteet
Colorado-luokka

**Colorado-luokka** oli Yhdysvaltain laivaston ensimmäisen maailmansodan jälkeen valmistettu neljän taistelulaivan muodostama alusluokka, josta rakennettiin valmiiksi kolme alusta. Neljännen eli yli 75-prosenttisesti valmiin *USS Washingtonin* rakennustyöt keskeytettiin vuoden 1922 Washingtonin laivastosopimuksen astuessa voimaan. Luokan alukset olivat laivaston viimeisiä ja raskaimpia taistelulaivoja, kunnes North Carolina -luokan alukset saatiin palvelukseen hieman ennen toista maailmansotaa.

Lukuun ottamatta uusia kuudentoista tuuman tykkejä, luokan alukset olivat lähes toisinto edeltäneestä Tennessee-luokasta. Järeämmät tykit otettiin käyttöön keisarillisen Japanin laivaston Nagato-luokan myötä, koska senkin aseistuksena oli kahdeksan kuusitoistatuumaista tykkiä. Luokka oli viimeinen Yhdysvaltain laivaston taistelulaivaluokka, jossa oli neljä kaksiputkista raskasta tykkitornia.

Valmistuneet alukset osallistuivat toiseen maailmansotaan. *USS Maryland* ja *USS West Virginia* olivat Japanin hyökätessä Pearl Harborin satamassa, jolloin *West Virginia* upposi satama-altaaseen ja *Maryland* sai vähäisiä vaurioita. Uponnut alus nostettiin ja korjattiin. Alukset osallistuivat lokakuussa 1944 Surigaonsalmen taisteluun, jota pidetään viimeisenä taistelulaivojen tykein käymänä taisteluna. Pian sodan päätyttyä alukset siirrettiin reserviin ja ne romutettiin 1950-luvun lopulla.

## Alukset

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Cesiumhydroksidi

**Cesiumhydroksidi** (CsOH) on cesium- ja hydroksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Ainetta voidaan käyttää katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä ja paristoissa.

## Ominaisuudet
Cesiumhydroksidi on huoneenlämpötilassa värittömiä tai kellertäviä hygroskooppisia kiteitä. Yhdiste on yksi voimakkaimmista tunnetuista emäksistä. Cesiumhydroksidi liukenee erittäin hyvin veteen ja vesiliuokset ovat voimakkaasti emäksisiä ja kykenevät liuottamaan lukuisia metalleja, kuten nikkeliä ja hopeaa. Kidevedettömän cesiumhydroksidin lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen monohydraatti (CsOH · H2O). Kidevesi poistuu kiderakenteesta kuumennettaessa yhdistettä alennetussa paineessa 400 °C:n lämpötilaan. 

## Valmistus ja käyttö
Cesiumhydroksidiliuosta muodostuu metallisen cesiumin reagoidessa veden kanssa. Tyypillisesti sitä valmistetaan kuitenkin elektrolysoimalla cesiumkloridin vesiliuosta tai cesiumsulfaatin ja bariumhydroksidin tai kalsiumhydroksidin välisellä reaktiolla, jolloin saostuu veteen niukkaliukoinen barium- tai kalsiumsulfaatti ja muodostuu cesiumhydroksidiliuos.

Cesiumhydroksidista voidaan valmistaa metallista cesiumia pelkistämällä magnesiumin avulla. Muita yhdisteen käyttökohteita ovat voimakkaana emäksenä toimiminen orgaanisen kemian synteeseissä, joissa cesiumhydroksidia voidaan käyttää muun muassa rasvahappojen esterien, polyolien valmistuksessa ja siloksaanien polymeroitumiskatalyyttinä. Sitä voidaan käyttää myös elektrolyyttinä alkaliparistoissa ja se on erityisen tehokas kylmissä lämpötiloissa ja sulana rikin poistoon öljynjalostusteollisuuden tuotteista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Rakkautensa uhri

**Rakkautensa uhri** on Kalle Rounin ja Martin Söderhjelmin ohjaama yhteiskunnallinen elokuva vuodelta 1945. Se perustuu Erik Dahlbergin käsikirjoitukseen. Elokuva ei ole säilynyt.

Elokuvan ensi-ilta oli 11. helmikuuta 1945 Helsingissä Savoyssa ja Tuulensuussa. Levityskopioita arvioidaan olleen viisi, mutta tiettävästi yhtään ei ole säilynyt, kuten ei myöskään negatiiveja, eikä Kavin arkistossa ole myöskään käsikirjoitusta. Huonosti menestynyt elokuva oli tuotantoyhtiön viimeinen, vaikka julkaistuissa suunnitelmissa oli kaksi elokuvaa.

Elokuva on valistuselokuva, jonka aiheena oli vapaista suhteista aiheutuva sukupuolitautitartunnan vaara. Se oli vuosina 1945–1947 valmistuneista ”kuppafilmeiksi” sanotuista elokuvista ensimmäinen. Elokuvantekoa aloitettaessa ohjaajana oli Kalle Rouni, mutta Jäger otti pian hänen tilalleen kirjailija Martin Söderhjelmin, eikä Rounia mainita käsiohjelmassa. Samoin kuvaajia ehti olla ainakin kolme. Elokuvan valmistumisella tuli kiire, ja viimeisiä kopioita tehtiin vielä, kun esitys oli alkanut, ja ääni oli väärinpäin. Tarkastamo leikkasi tanssikohtauksesta pois 60 metriä eli parin minuutin verran.

Tarinassa kolme nuorta, Helka, Marja ja Toini aloittavat sairaanhoito-opiskelun. He ovat taustaltaan erilaisia, ja kaikista ei ole sairaanhoitajiksi. Toini erotetaan, Marja saa kupan, Helkalla on vaikeuksia sopeutua sääntöihin. 

## Arviot
Aikalaisarvioita  oli vähän eikä kovin kehuvia. Jäger-filmi sai kiitosta rohkeudesta elokuvan laskemisessa markkinoille, mutta esimerkiksi A-L. S. (Uusi Suomi) piti sitä ”alkeellisimpana, mitä voi ajatella”. Paula Talaskivi (Helsingin Sanomat) oli samalla kannalla ja huomautti vielä teknisistä puutteista: kuva on sumea, ääni katkeaa. Teknisestä ala-arvoisuudesta huomautti myös Toini Aaltonen (Suomen Sosialidemokraatti). Aaltosen mukaan elokuva on puolivillainen ja naiivi, ja hän huomauttaa: ”Pitkät suutelukohtaukset, joissa ilmeisesti kasvatustarkoituksessa (!) esitetään ainakin kaksikymmentä eri suutelutapaa, saavat yleisön lopuksi nauramaan.” Hans Kutter (Hufvudstadsbladet) kirjoittaa ohjaajasta, suomenruotsalaisesta kirjailijasta Martin Söderhjelmistä: ”hän on edelleen merkittävämpi kaunokirjailijana kuin elokuvamiehenä” ja ihmettelee minne Blomberg on piilottanut lahjansa. Poikkeus kriitikoista on Leo Schulgin (Ilta-Sanomat), jonka mielestä ”elokuva on valmistettu poikkeuksellisen luistavasti ja tasaisesti. - - Aihe on valittu ja toteutettu rohkeasti”. Myös näyttelijät saavat häneltä runsaat kiitokset.

## Näyttelijät

## Lähteet
Levysienet

**Levysienet** (*Helotiales*) on morfologisesti epäyhtenäinen kotelosienilahko, johon kuuluvat tunnetuista lajeista nykykäsityksen (2013) mukaan muun muassa harmaahome (*Botrytis cinerea*), rustonupikka (*Leotia lubrica*), omenanmuumiosieni (*Monilinia fructigena*) ja homepahkasieni (*Sclerotinia sclerotiorum*) sekä mahdollisesti myös esimerkiksi keltalapakka. Osasta mainituja sienilajeja on aiemmin käytetty muun muassa nimitystä vaillinaissienet (*Fungi imperfecti*), joka tarkoittaa sitä, että kyseessä on ollut elinkierroltaan puutteellisesti tunnettujen sienilajien suvuttomia vaiheita.

## Lähteet
Cyril Lemoine

**Cyril Lemoine** (s. 3. maaliskuuta 1983 Tours) on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti harjoittelijana Crédit Agricole -tallissa 2004, jatkoi samassa joukkueessa ammattilaisena 2005–2008, edusti Skil-Shimanoa 2009, Saur-Sojasun / Sojasun -joukkuetta 2010–2013, Cofidista 2014–2020 ja viimeisinä ammattilaisvuosinaan 2021–2022 B&B Hotels KTM -joukkuetta.

Lemoine voitti Tour du Tarn-et Garonne -ajon kolmannen etapin 2004. Hän voitti Luxemburgin ympäriajon nuorten kilpailun 2006. Vuonna 2009 hän sijoittui kolmanneksi sekä Dunkerquen neljän päivän ajon kokonaiskilpailussa että Ranskan ympäriajon kolmannella etapilla. Hän on voittanut myös cyclocross-kilpailuja. 

## Lähteet
Agraffi (vaatetus)

**Agraffi** (: hakanen, liitin, sinkilä, solki; verbistä *agrafer*: nitoa, sitoa) on vaatteissa käytetty kiinnitin, tavallisesti nyöristä punottu koristeellinen solki tai linkkusalpa, jota käytetään yöpukujen, aamutakkien sekä miesten koti- ja tupakkatakkien liepeiden sulkemiseen. Sen toisessa puoliskossa on punos- tai muu nappi, joka pujotetaan toisen puoliskon nyörilenkin sisään.

## Lähteet
Agraffi

**Agraffi** (: hakanen, liitin, sinkilä, solki; verbistä *agrafer*: nitoa, sitoa) voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
* agraffi, nyöristä punottu koristeellinen solki
* agraffi eli fibula, antiikin Rooman rintaneula tai koristeellinen metallisolki
* agraffi eli haavahakanen eli ”tikki”
* agraffi, holvikaaren koristeellinen lakikivi; ikkunan-, oven- tai taulunkehyksen ylimmän keskikohdan koriste 
* kahta rakennuskiveä yhdistävä liitosrauta tai sinkilä
* agraffi, flyygelin kieliä paikallaan pitävä messinkiohjain

## Lähteet
Ylitornion seurakunta

**Ylitornion seurakunta** on Ylitorniolla Lapin maakunnassa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja siellä Kemi-Tornion rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimi Nona Lehtinen vuodesta 2024 aina kuolemaansa 2025 asti.

## Historia
Ylitornion seurakunta levittäytyi molemmin puolin Tornionjokea aina vuoteen 1809 asti. Tuolloin Haminan rauhansopimuksen mukaan Suomen ja Ruotsin välinen raja piirrettiin keskelle jokea, ja seurakunta jaettiin kahtia. Seurakunnan kaksi kirkkoa, Matarengin ja Hietaniemen kirkot, jäivät Ruotsin puolelle Ylitornion kuntaan. Kirkkojen irtaimisto jaettiin. Tsaari määräsi rakentamaan kirkon Suomen puolelle, ja se rakennettiin nykyiseen Ylitornion kuntakeskukseen. Se valmistui 1818 ja purettiin huonokuntoisena huhtikuussa 1939. Ylitornion nykyinen kirkko rakennettiin samalle paikalle.

## Toimitilat
Seurakunnassa on kaksi kirkkoa, Ylitornion kirkko kuntakeskuksessa ja Meltosjärven kirkko noin 50 kilometrin päässä Meltosjärven kylässä. Molempien kirkkojen lähellä on hautausmaa. Seurakuntakoti on kuntakeskuksessa.

## Herätysliikkeet
Ylitornion seurakunta kuuluu muun Lapin tavoin lestadiolaisuuden tukialueeseen. Ylitornion alueen voimakkain suuntaus on rauhansanalaisuus. Alueella vaikuttaa jonkin verran myös vanhoillislestadiolaisuus, mutta seurakunta ei kuulu kuitenkaan liikkeen voimakkaimpaan kannatusalueeseen.

## Papisto
Muun muassa seuraavat henkilöt ovat toimineet Ylitornion seurakunnan kirkkoherroina:

* 1606–1613: Henricus Michaelis
* 1614: Marcus Thomae
* 1618–1638: Nicolaus Theod. Falk 
* 1637–1676: Nicolaus Nic. Ulopolitanus
* 1741–1762: Erik Brunnius
* 1824–1849: Karl Arvid Castrén
* 1850–1880: Albert Heikel
* 1881–1911: Antti Holmström
* 1912–1921: Juha Kiviharju
* 1922–1952: Leonard Pietari Tapaninen
* 1953–1965: Hannes Leinonen
* 1966–1972: Timo Kökkö
* 1973–1983: Lauri Mustakallio
* 1983–1998: Heikki Koivisto
* 1999–2024: Matti Salminen
* 2024–2025: Nona Lehtinen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ylitornion seurakunta
Leonora

**Leonora** on naisen etunimi. Nimi on italialainen lyhentymä ranskalaisesta nimestä Eleanor, oksitaaniksi Alienor. Nimeä ensimmäisenä kantanut Eleonoora (Alienor) Akvitanialainen olisi väittämän mukaan saanut ensin nimensä Aenor-nimisen äitinsä mukaan ja sitten kutsumanimekseen *alia Aenor,* ’toinen Aenor’.  Samaa alkuperää ovat myös nimet Eleonora, Elli ja Noora.

Suomessa nimi Leonora on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu elokuuhun 2025 mennessä yli 420 henkilölle.  Leonoran nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 11. heinäkuuta.

## Tunnettuja Leonora-, Leonore- ja Leonor-nimisiä

* Leonor (s. 2005), Espanjan prinsessa
* Leonor Andrade (s. 1994), portugalilainen laulaja ja näyttelijä
* Leonor Fini (1907–1996), argentiinalainen taidemaalari
* Leonor Varela (s. 1972), chileläinen näyttelijä
* Leonora Baroni (1611–1670), italialainen laulaja ja säveltäjä
* Leonora Carrington (1917–2011), brittiläinen kuvataiteilija ja kirjailija 
* Leonora Colmor Jepsen (s. 1998), tanskalainen laulaja, lauluntekijä ja taitoluistelija
* Leonora Piper (1859–1950), yhdysvaltalainen meedio 
* Leonora Ruffo (1936–2007), italialainen elokuvanäyttelijä
* Leonora Christina Ulfeldt (1621–1698), Tanskan ja Norjan kuningas Kristian IV:n tytär
* Leonore (s. 2014), Ruotsin prinsessa
* Leonore Gewessler (s. 1977), itävaltalainen poliitikko
* Leonore Veenemans (1935–1973), eteläafrikkalainen laulaja

## Kuvitteellisia Leonora- ja Leonore-nimisiä

* Leonora di Guzman, Gaetano Donizettin oopperassa *[[La favorite]]*
* Leonore, Ludwig van Beethovenin oopperan *[[Fidelio]]* sankaritar

## Nimen muita merkityksiä

* 696 Leonora, päävyöhykkeen asteroidi

## Lähteet
Hon kieli

**Ho** on Intiassa Jharkhandin, Odishan ja Länsi-Bengalin osavaltioissa puhuttu austroaasialainen kieli, joka on läheistä sukua mundarille, santalille ja mundalle. Kielellä on vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan 1&nbsp;040&nbsp;000 puhujaa. Hota voidaan kirjoittaa devanagarilla tai orijalaisilla kirjaimilla.

Hota ei pidä sekoittaa Myanmarissa, Kiinassa, Vietnamissa ja Laosissa puhuttuun tiibetiläis-burmalaiseen hanin kieleen, josta myös käytetään nimitystä ”ho”.

## Lähteet
Teemu Roivainen

**Teemu Roivainen** (s. 9. heinäkuuta 1986 Oulu) on suomalainen laulaja, joka valittiin tangokuninkaaksi Seinäjoen Tangomarkkinoilla vuonna 2014. Hänen taustayhtyeenään toimii Energia.  

Roivainen on julkaissut neljä soololevyä, joista viimeisin *[[Vanha liekki|Uusi alku]]* ilmestyi 2021.

Ennen soolouraansa Roivainen soitti koskettimia Saara Aallon yhtyeessä. Hän on myös tehnyt sävellyksiä Aallon levyille ja toiminut tämän albumien tuottajana. Vuonna 2015 kaksikolta ilmestyi duettolevy *[[Tonight (Saara Aallon & Teemu Roivaisen albumi)|Tonight]]*. Roivainen seurusteli 2000-luvun alkupuolella Aallon kanssa. Roivainen on naimisissa Oona Roivaisen kanssa, ja pariskunnalla on yksi tytär. Saara Aalto on tyttären kummitäti.

Roivainen vieraili Teflon Brothers -yhtyeen rap-singlellä ja -videolla ”AY AY AY” vuonna 2015 nimellä Tango-Teemu. Samana vuonna julkaistu pitkäsoitto *[[Sydämesi tyhjä huone (Teemu Roivaisen albumi)|Sydämesi tyhjä huone]]* kipusi Suomen virallisen listan 30. sijalle.  Roivaiselta ilmestyi 2016 *[[Pohjolan joulu]]* -niminen joulualbumi, jolta löytyvä kappale ”Poika ja tähti” on kirjoitettu yhdessä Saara Aallon kanssa. Levy nousi parhaimmillaan albumilistan 30. sijalle.

Roivainen osallistui vuoden 2023 syksyllä Nelonen-kanavalla esitettyyn Selviytyjät Suomi -tosi-tv-ohjelmaan, jonka hän voitti.

Keväällä 2024 Roivainen osallistui Nelosen *[[Tähdet, tähdet (televisiosarja)|Tähdet, tähdet]]* -kilpailuohjelman 8. tuotantokaudelle. Hän pääsi finaaliin ja sijoittui kolmanneksi Hanna Kinnusen ja Riku Niemisen jälkeen. 

## Diskografia

* *[[Sydämesi tyhjä huone (Teemu Roivaisen albumi)|Sydämesi tyhjä huone]]* (2015, Yume Records)
* *[[Tonight (Saara Aallon & Teemu Roivaisen albumi)|Tonight]]* (yhdessä Saara Aallon kanssa) (2015, Yume Records)
* *[[Pohjolan joulu]]* (2016, Yume Records)
* *[[Vanha liekki]]* (2018, Yume Records)
* *[[Uusi alku]]* (2021, Yume Records)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Teemu Roivaisen Facebook-sivu
*Energia-orkesterin kotisivut