open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alexandra Babitzin

**Alexandra ”Ake” Babitzin** (myös **Aleksandra Babitzin**, s. 1. tammikuuta 1981) on suomalainen laulaja. Hänen isänsä oli Kirka.

Babitzin osallistui vuonna 1991 Tenavatähti-kilpailuun tätinsä Muska Babitzinin levyttämällä kappaleella ”Pidä kii” ja selviytyi semifinaaliin saakka. Myöhemmin Babitzin on laulanut muun muassa Anssi Kelan ”Puistossa”-kappaleen kertosäkeen *[[Nummela (albumi)|Nummela]]*-albumilla. Hän on ollut mukana myös Alimo&Controlin ”Älä kuuntele mua” -kappaleella. Hän on myös esiintynyt kokoonpanossa nimeltä Alexandra Babitzin & Band. Hän on tehnyt yhteistyötä myös Siiri Nordinin kanssa: Babitzin on taustalaulajana Nordinin molemmilla albumeilla sekä mukana livekokoonpanossa. Lisäksi Babitzin on ollut tekemässä kappaleita Nordinin kahdelle soololevylle *Me too* (2006) ja *Lyö tahtia* (2008). Hän on tehnyt myös "Playboy"-kappaleen. Nordin ja Babitzin vierailevat myös *Ipanapa liikenteessä* -levyllä.

## Diskografia

### Singlet
* Ake Babitzin: Sha-la-la / Pidä kii (1992)
* Anssi Kela feat. Alexandra: Puistossa (2001)
* Alimo & Control feat. Alexandra Babitzin: Älä kuuntele mua (2001)

## Lähteet
Kaniikki

**Kaniikki** tai **kanunki** () oli alun perin katolisessa kirkossa kanoniseen yhteiselämään sitoutunut pappi, sittemmin joko tuomiokirkon pappi tai tuomiokapitulin jäsen, kuoriherra eli tuomioherra. Esimerkiksi Turun hiippakunnan tuomiokapituliin kuului 1200-luvulla neljä kaniikkia. Kaniikki-nimitys on edelleen käytössä katolisessa ja anglikaanisessa kirkossa (tuomiokapitulin jäsen, tuomioherra).

Nimitys on alun perin johdettu kreikan sanasta κανωνικος "säännösten alainen", jolla tarkoitettiin kirkonmiestä, joka asui tuomiokirkon alueella ja oli omistautunut noudattamaan kirkon säännöstöä eli kaanonia.

Turussa Kastussa sijaitsee Kaniikintie. Salossa Kuusjoella on Kanunki-niminen kylä.

## Lähteet
*Annukka Aikio ja Rauni Vornanen: Uusi sivistyssanakirja. Kustannusosakeyhtiö Otava 1993. .

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Jack Buckner

**Jack Richard Buckner** (s. 22. syyskuuta 1961) on brittiläinen kestävyys- ja keskimatkojen juoksija.

Buckner oli jo nuoruudessaan lahjakas juoksija. Opiskellessaan Workshop Collegessa Nottinghamshiressa hän juoksi 15-vuotiaana Englannin koululaisten mestaruuskilpailujen viidenneksi 1 500 metrin juoksussa ajalla 4.16,90. Kolme vuotta myöhemmin hän voitti maansa nuorten mestaruuden 1&nbsp;500 metrillä ajalla 3.50,94. Valmistuttuaan collegesta Buckner aloitti maantieteen opinnot Loughboroughin yliopistossa. Myöhemmin hän suoritti MBA-tutkinnon. Opiskeluaikoinaan Buckner voitti yliopisto-opiskelijoiden mestaruuden 800 metrin juoksussa sekä teki 1983 uuden maansa alle 23-vuotiaiden ennätyksen 2&nbsp;000 metrillä ajalla 5.01,90. Valmistuttuaan yliopistosta hän alkoi panostaa juoksuun enemmän ja vuonna 1986 hän oli saanut 1&nbsp;500 metrin ennätyksensä lukemiin 3.35,38. Vaikka aika oli hyvä, ei hän pärjännyt brittien kolmelle nopeimmalle mailerille Sebastian Coelle, Steve Cramille tai Steve Ovettille.

Tästä syystä Buckner päätti kokeilla 5 000 metrin juoksua. Ensimmäisessä merkittävässä kilpailussaan 1986 Kansainyhteisön kisoissa hän sijoittui toiseksi ajalla 13.25,87 häviten ainoastaan Steve Ovettille. Samana vuonna hän voitti 5&nbsp;000 metrillä Euroopan mestaruuden Stuttgartin EM-kisoissa. Bucknerin voittoaika oli 13.10,15, joka on edelleen EM-kisojen ennätys ja jäi Bucknerin omaksi ennätykseksi. Rooman MM-kisoissa 1987 hän voitti MM-pronssia ja sijoittui kuudenneksi Soulin olympialaisissa 1988, joka jäi hänen viimeiseksi merkittäväksi saavutuksekseen. Buckner osallistui vielä Barcelonan olympialaisiin 1992, mutta jäi kaatumisen seurauksena alkueriin. Lopetettuaan urheilu-uransa Buckner työskenteli 10 vuotta Adidaksen palveluksessa, kunnes muutti perheensä kanssa Uuteen-Seelantiin ja alkoi viljellä omenoita. Palattuaan Uudesta-Seelannista hänet nimitettiin Sport England -organisaation projektipäälliköksi. Lisäksi hän luennoi Exeterin yliopistossa strategisesta brändinhallinnasta. 

Bucknerin veli Tom oli myös kansainvälisen tason juoksija.

## Lähteet
Auris (laiva)

**Auris** oli tankkeri ja ensimmäinen kauppalaiva, joka kulki kaasuturbiinin voimalla. Laiva valmistui vuonna 1948 Newcastlessa Hawthorn Leslie and Companyn telakalla rakennusnumerolla 686. Se kuljetti kolme vuotta öljyä dieselmoottorien voimalla, kunnes siirtyi Shellin laivateknisen osaston kokeilualukseksi.

Aluksi 12&nbsp;250 tonnin säiliöaluksen neljä dieseliä pyörittivät neljää sähkögeneraattoria, joiden tuottamalla virralla pyöritettiin yhtä 2&nbsp;760 kilowatin (3&nbsp;750 hevosvoiman) potkurimoottoria. Vuonna 1951 aluksen yhden dieselmoottorin ja generaattorin tilalle asennettiin kaasuturbiini (883 kW / 1&nbsp;200 hv) ja isompi generaattori. Kokeissa laiva kulki täydessä lastissa aivan hyvin kaasuturbiinin voimalla, nopeus tosin oli vain 7 solmua (13 km/h), koska tehoa oli käytettävissä vain neljäsosa normaalista.

Vuonna 1956 Britannian lipun alla purjehtineen laivan kaikki dieselmoottorit korvattiin kaasuturbiineilla. Laivan kohtaloksi tuli romutus vuonna 1962. Sillä oli myös kaasuturbiiniton sisaralus nimeltään *Auricula*.

## Lähteet
* http://www.merchant-navy.net/Pictures/auris.html
* Suomen laivasto 1952:3–4 s. 63–64.
Risa Niigaki

**Risa Niigaki** (, s. 20. lokakuuta 1988 Jokohama, Japani) on J-pop-ryhmä Morning Musumen 5. sukupolven jäsen. Hän on liittynyt yhtyeeseen vuonna 2001. Samaan aikaan liittyivät Ai Takahashi, Asami Konno ja Makoto Ogawa. Hänen ensiesiintymisensä oli Morning Musumen 13. singlellä Mr. Moonlight – Ai no big band. Morning Musumen tuottaja Tsunku kertoo valinneensa Risan, koska "hän loisti studionauhoitusten finaalissa", jossa kaikkien finalistien piti koe-esiintyä. Vuonna 2007 Kesäkuun ensimmäisenä päivänä tuli Risasta Morning Musumen "toinen johtaja" Miki Fujimoton äkkinäisen vetäytymisen vuoksi.

## Hello! Project-ryhmät
*Morning Musume ([2001-)
***Alaryhmät**
**Morning Musume sakuragumi (2003-2004)
***Kesäkokoonpanot**
**Happy 7 (2002)
**7AIR (2003)
**H!P All Stars (2004)
***Erikoisyksiköt**
**Morning Musume tanjō 10-nen kinentai (2007)

## Esiintymiset
### Kuvakirjat
* 5 Morning Musume 5-ki menbā shashinshū  (5　モーニング娘。5期メンバー写真集, 13. elokuuta, 2002) 
* Niigaki Risa (新垣里沙), ensimmäinen henkilökohtainen kuvakirja (7. lokakuuta, 2004) 
* Ama natsu (あま夏), toinen henkilökohtainen kuvakirja (23. kesäkuuta 2006)

### TV-ohjelmat
* Haro@morning (2007-)
* Hello! Morning (ハロー！モーニング。) (2001-2007)
* Tin Tin TOWN! (ティンティンTOWN!) (5. heinäkuuta, 2002&ndash;26. maaliskuuta, 2004
* Sore yuke! Gorokkies (それゆけ!ゴロッキーズ) (29. syyskuuta&ndash;26. joulukuuta, 2003)
* Futarigoto (二人ゴト) (1. heinäkuuta&ndash;2. heinäkuuta, 2004  ja 23. heinäkuuta&ndash;29. heinäkuuta, 2004)
* Majokko Rika-chan no majikaru biyūden (魔女っ娘。梨華ちゃんのマジカル美勇伝) (21. lokakuuta &ndash; 10. marraskuuta, 2004)
* Musume DOKYU! (娘DOKYU!) (13. kesäkuuta, 2005&ndash;edelleen)

### Radio
* Tanpopo Henshūbu Oh-so-ro! (タンポポ編集部, OH-SO-RO!) (24. syyskuuta, 2002&ndash;23. syyskuuta, 2003)
* Tbc Fun fīrudo mōretsu mōdasshu (TBC FUNふぃーるど・モーレツモーダッシュ) (1. huhtikuuta&ndash;15. huhtikuuta, 2005 ja 25. heinäkuuta&ndash;5. elokuuta, 2005)
* Haropuro yanen (ハロプロやねん!!) (10. kesäkuuta &mdash; 24. kesäkuuta, 2005)

## Aiheesta muualla
*Virallinen Hello!Project-profiili
Kjell Carlström

**Kjell Carlström** (s. 18. lokakuuta 1976 Porvoo) on suomalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2002–2011. Hän osallistui Ranskan ympäriajoon vuosina 2005, 2006 ja 2007. Hänen paras sijoituksensa Ranskan ympäriajossa on 8. etapin toinen sija vuodelta 2006. 

12. maaliskuuta 2008 Carlström voitti Pariisi–Nizza-ajon kolmannen etapin oltuaan loppukirissä irtiottokumppaniaan Clément Lhotellerie'tä parempi. He olivat lähteneet irti pääjoukosta yhdessä Bradley McGeen kanssa jo aivan etapin alkuvaiheissa. Kyseessä on yksi merkittävimmistä voitoista suomalaisen ammattipyöräilyn historiassa.

Carlström ajoi Amore & Vita-Beretta -tallissa vuosina 2002–2004. Hän voitti vuonna 2003 Saaremaa Velotour -kilpailun 2. etapin ja kokonaiskilpailun. Hän oli voittanut saman kilpailun jo 2000. Hän oli vuonna 2003 paras myös Tour of Queenslandin 7. osuudella. Vuonna 2004 Carlström voitti Uniqa Classic -kilpailun 2. etapin ja kokonaiskilpailun.

Vuonna 2005 Carlströn siirtyi Liquigas-joukkueeseen. Hän voitti tuona vuonna Uniqa Classicin 3. etapin. Carlströmin sopimus jatkui vuoden 2009 loppuun. Kaudella 2010 Carlström siirtyi kilpailemaan brittiläiseen Team Sky -ammattilaistalliin..

Carlström ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa 28. joulukuuta 2011, kun Team Sky ei uusinut hänen sopimustaan. Hän toimi IAM Cycling -tallin apulaisjoukkueenjohtajana vuodesta 2013 tallin lopettamiseen, kauden 2016 loppuun saakka. Vuodesta 2017 hän on toiminut Israel Cycling Academyn urheilupäällikkönä.

Suomessa Carlström edusti TWD Länken -seuraa. Hän voitti maantieajon Suomen-mestaruuden 2000, 2004, 2009 ja 2011.

Carlströmin joukkuekaveri yritti saada Carlströmin käyttämään dopingia uransa alkuvuosina vuonna 2003, mutta päätti olla käyttämättä sitä.

## Saavutukset

;1999
* Serbian ympäriajo, kokonaiskilpailun voitto
;2000
* Suomen mestari maantieajossa
* Saaremaa Velotour, kokonaiskilpailun voitto
;2001
* Suomen mestari kriteriumajossa
;2003
* Tour of Queensland, 7. etapin voitto
* Saaremaa Velotour, kokonaiskilpailun voitto
;2004
* Suomen mestari maantieajossa
* International UNIQA Classic, kokonaiskilpailun ja 2. etapin voitto
;2005
* International UNIQA Classic, 3. etapin voitto
* Ranskan ympäriajo – kokonaiskilpailun 141.
;2006
* Ranskan ympäriajo – toinen 8. etapilla
* Ranskan ympäriajo – kokonaiskilpailun 132.
* Espanjan ympäriajo 2006 – kokonaiskilpailun 120.
;2007
* Ranskan ympäriajo – kokonaiskilpailun 76.
;2008
* Pariisi–Nizza, 3. etapin voitto
* Klasika Primavera, kolmas
* Tour Down Under – kokonaiskilpailun seitsemäs 
* Japan Cup, seitsemäs
* Puolan ympäriajo – kokonaiskilpailun yhdeksäs
* Amstel Gold Race, kuudestoista 
* Italian ympäriajo – kokonaiskilpailun 123.
;2009
* Suomen mestari maantieajossa
* Italian ympäriajo – kokonaiskilpailun 62.
* Espanjan ympäriajo – kokonaiskilpailun 91.
;2010
* Puolan ympäriajo – kokonaiskilpailun 23.
;2011
* Italian ympäriajo – kokonaiskilpailun 133.
* Suomen mestari maantieajossa

## Lähteet
* Kjell Carlström trap-friis -tietokannassa 
* Kjell Carlström Cycling Archives -tietokannassa 
* Kjell Carlström Pro Cycling Stats -sivustolla 

### Viitteet
Lars Høgh

**Poul Lars Høgh Pedersen** (14. tammikuuta 1959 Odense – 8. joulukuuta 2021) oli tanskalainen jalkapallomaalivahti. Hän pelasi kahdeksan ottelua Tanskan jalkapallomaajoukkueessa ja hänet valittiin Tanskan MM-joukkueeseen 1986 ja EM-joukkueeseen 1996. Hän pelasi MM-kilpailuissa 1986 kaksi ottelua. Hänet muistetaan kuitenkin parhaiten hienosta ja pitkästä urastaan Odense BK:ssa, jossa hän pelasi 817 ottelua vuodesta 1977 vuoteen 2000, jonka jälkeen hän lopetti jalkapallouransa 41 vuoden ikäisenä.

## Saavutuksia
*Tanskan mestaruus: 1977, 1982 ja 1989 
*Tanskan cup-mestaruus: 1983, 1991 ja 1993 
*Tanskan vuoden maalivahti: 1986, 1989, 1991, 1993 ja 1994 
*King Fahd Cupin voitto: 1995

## Lähteet
*Maajoukkuetilastot  
*Esittely Bröndbyn sivustolla
Šelkovskajan piiri

**Šelkovskajan piiri** () on hallintopiiri Tšetšenian koillisosassa. 

Šelkovskajan piiri perustettiin vuonna 1923. Alue rajoittuu Tšetšeniaan kuuluviin Naurskajan, Gudermesin ja Groznyin piireihin sekä Dagestaniin. Piirin hallinnollinen keskus on Šelkovskaja-niminen 9 200 asukkaan kylä. Vuonna 2001 koko piirin asukasluku, paossa olevat henkilöt mukaan lukien, oli 52 700. 

Pinta-alaltaan Šelkovskajan piiri on 299,4 neliökilometriä, eli se on pinta-alalaan suurin Tšetšenian piireistä. Alueen pituus pohjois-eteläsuunnassa on noin 50 kilometriä ja itä-länsisuunnassa 96 kilometriä.  Asutus on keskittynyt pääasiassa etelään ja itään Terekjoen sekä parempien liikenneyhteyksien varsille. Alueen läpi kulkee Astrahanin–Kizljarin–Tšervlenno-Uzlovajan rautatie 72 kilometrin matkalta sekä Gudermes–Ištšerskaja–Prohladnyi-rataosuus 24 kilometrin matkalta. Alueen pääasiallinen autojen kulkuväylä on Stavropol–Prohladnyi–Mozdok–Kizljar–Krainovka-valtatie (115,6 km).

## Aiheesta muualla
*Шелковской район . Tšetšenian virallinen sivusto.
Mitsubishi Starion

**Starion** oli japanilaisen Mitsubishi Motorsin vuosina 1982–1989 valmistama liftback-korinen urheiluauto. Kaksiovisen, nelipaikkaisen ja takavetoisen mallin voimanlähteenä toimi turboahdettu rivinelonen. Pohjois-Amerikassa Starionia myytiin nimillä *Dodge- ja Plymouth Conquest*, vuosina 1984–1986 ja *Chrysler Conquest*, vuosina 1987–1989. Starion on yksi ensimmäisistä japanilaisista turboahdetuista autoista.

## Taustaa
Starion tehtiin kilpailemaan GT -autojen luokassa muiden japanilaisten urheiluautojen, kuten Toyota Supran ja Nissan 300ZX:n kanssa. Starion turboahdettu nelisylinterinen moottori oli kilpailukykyinen lähes joka luokassa. Huonosta myyntimenestyksestään huolimatta media pitää edelleen Starionia turboahdettujen japanilaisten autojen aikakauden aloittajana.

Starionin moottori oli edessä, mutta auto oli takavetoinen, kuten useimmat urheiluautot. Starionissa oli myös ABS-jarrut, mutta vain takana. 

Starionia valmistettiin sekä kapeakorisena urheiluversiona että leveäkorisena ralliversiona. Auto oli luotettava ja siihen tehtiin valmistusajan aikana ainoastaan pieniä muutoksia. 

Starionin valmistus lopetettiin vuonna 1990, kun sen korvasi Mitsubishi 3000GT, joka perustui lähes täysin Mitsubishin aiemmin esittelemään HSX Sports -konseptiin. Starion toimi kuitenkin suunnittelun perustana myöhemmille Mitsubishin urheiluautoille, joita ovat mm. Mitsubishi Eclipse ja Mitsubishi Lancer Evolution-mallit.

## Mallit
### Australia
Kaikissa Australian malleissa on 2.0 -litrainen 4G63 -moottori.
* JA (1982 - 1984)
* JB (1984 - 1985)
* JD (1985 - 1987)

### Japani
Myös suurimmassa osassa Japanin malleja on 2.0 -litrainen 4G63 -moottori, lukuun ottamatta 2.6 -litraisella 4G54 -moottorilla varustettua GSR-VR -mallia.
* GX (1982-1983) (ilman turboa)
* GSR-I,GSR-II,GSR-III, GSR-X, (1982-1984)
* GSR-II, GSR-III,GSR-X,GSR-V (1985-1986) - eroaa edellisistä Starioneista erilaisten valojen takia
* GSR-V (1986-1987) - osassa Sirius 
* GSR-VR (1987-1988) (laajakorinen)

Roomalaiset numerot GSR -merkinnän jälkeen tarkoittavat auton varustelutasoa.
* GSR-I - perusmalli
* GSR-II - ohjaustehostin ja sähköikkunat
* GSR-III - parempi äänentoistojärjestelmä, ajotietokone, digitaalinäyttö kojelaudassa ja ilmastointi
GSR-X - nahkasisustus, vakionopeudensäädin, automaattinen ilmastointi

### Yhdysvallat
Yhdysvalloissa ainoa moottorivaihtoehto oli 2.6-litrainen 4G54.
* LS
* ES
* LE
* ESI-R

### Eurooppa
Euroopassa oli saatavilla kaksi mallia 2.0-litraisella moottorilla:
* EX - luksusversio
* TURBO - perusversio
Anime-musiikkivideo

**Anime-musiikkivideo**, () josta yleisesti käytetty lyhenne **AMV**, on yhden tai useamman animesarjan tai -elokuvan otoksia käyttämällä editoitu musiikkivideo johonkin musiikkikappaleeseen. AMV:t leviävät helposti ja nopeasti Internetin kautta, eivätkä ne ole millään tavoin kaupallisia. Anime-musiikkivideoilla on useita tyylilajeja, joista tunnetuimpia ovat tiettyyn animeteokseen keskittyvät, tai yhden tai useamman teoksen hahmokaartia esittelevät musiikkivideot. Tunnetuista dubstep-yhtyeistä Nero on tehnyt anime-musiikkivideon Innocence-kappaleeseensa.

Anime-musiikkivideoita tehdessä käytetään erilaisia keinoja, jotta kuva ja ääni sulautuisivat yhteen ja loisivat molempia palvelevan kokonaisuuden. AMV:t ovat fanien tekemiä, eivätkä liity mitenkään kyseiseen artistiin tai yhtyeeseen. Kuitenkin eräät yhtyeet, kuten ranskalainen Daft Punk ovat tehneet virallisia musiikkivideoitaan animetyyliin. Näitä ei tule sekoittaa AMV:ihin.

Anime-musiikkivideoihin liittyy dōjinshi-kulttuuri, jossa on tehtävä työpanos taiteeseen muokkaamalla alkuperäistä jollakin tavalla. Japanilaisen tekijänoikeuslain mukaan suora kopiointi ei ole sallittua ilman tekijänoikeuden omistajan lupaa. AMV-videot kuitenkin usein sallitaan jos ne lisäävät kiinnostusta alkuperäiseen.

## Historia
Ensimmäisen AMV-videon tekijän on sanottu olevan James Kaposztas, joka vuonna 1982 käytti kahta videonauhuria yhdistääkseen kohtauksia *[[Space Battleship Yamato]]* -sarjasta The Beatlesin kappaleeseen "All You Need Is Love".

## AMV-kilpailut

AMV:iden yleistyessä on alettu järjestää AMV-kilpailuja (). Jotkut kilpailut asettavat teeman (esimerkiksi toiminta, yaoi, jne.), toisissa ei ole rajoituksia. Useimmiten kilpailut järjestetään anime- ja mangafanien massatapahtumissa, coneissa, vaikkakin kilpailuihin on usein ennakkoilmoittautuminen ja -karsinta. Coneissa järjestettävissä AMV-kilpailussa karsinnan läpäisseet videot näytetään yleisölle, ja voittajan päättää usein raati. Palkintoja voidaan jakaa ”Best in show” -palkinnon lisäksi esimerkiksi parhaasta toiminta-AMV:stä tai erikoisefektien käytöstä, mutta vain mielikuvitus on rajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*AMV.fi - Suomalaisten AMV-harrastajien yhteisö. Sivuilta löytyy tietoa AMV-harrastuksesta, kilpailuista ja muista tapahtumista.
*AnimeMusicVideos.org  - Monipuolista tietoa AMV:n teosta, sekä mahdollisuus levittää omia videoita tai ladata toisten.
Ragusa

**Ragusa** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

*Ragusa, kaupunki Sisilian saarella Italiassa
*Ragusan maakunta Sisilian saarella Italiassa
*kroatialaisen Dubrovnikin kaupungin latinankielinen nimi
*Ragusan tasavalta, Dubrovnikista hallittu valtio Adrianmeren rannikolla vuosina 1358–1808.
Pennanen

**Pennanen** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Ain’Elisabet Pennanen (1881–1945), kirjailija 
* Aleksi Pennanen (s. 2000), futsalpelaaja
* Aliina Pennanen (1887–1978), kansakoulunopettaja ja lastenkirjailija
*Antti Pennanen:
** Antti Pennanen (1922–2003), kansanedustaja (SDP), kunnallisneuvos
** Antti Pennanen (1903–1989), kenraaliluutnantti
** Antti Pennanen (s. 1979), jääkiekkoilija ja valmentaja
* Donata Pennanen (s. 1964), suomalainen liikuntapedagogi ja tanssinopettaja
* Eetu Pennanen (s. 1992), lentopalloilija
* Eila Pennanen (1916–1994), kirjailija, kriitikko, esseisti ja suomentaja
* Ernst Pennanen (1881–1949), liikemies, toimittaja, toimitusjohtaja ja talous- ja finanssitieteiden tohtori
* Esko Pennanen (1912–1990), kielitieteilijä, professori
* Frithiof J. Pennanen (1896–1937), Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkkoherra, merimies- ja siirtolaispappi ja suomentaja
* Hanna Pennanen, nyk. *Hanna Fredrikson* (s. 1977), yleisurheilija
* Jarno Pennanen (1906–1969), kirjailija ja toimittaja
* Joonas Pennanen (s. 1988), jalkapalloilija
* Jotaarkka Pennanen (s. 1946), teatteriohjaaja
* Juhani Pennanen (s. 1993), jalkapallomaalivahti
* Jukka Pennanen:
** Jukka Pennanen (s. 1945), kulttuuriantropologi
** Jukka Pennanen (s. 1952), kenraalimajuri, Itä-Suomen sotilasläänin komentaja 2008–2011
* Kasimir Pennanen (1980–2006), näyttelijä
* Lea Pennanen (1929–2019), lastenkirjailija ja radiotoimittaja
* Leo Pennanen (1904–1991), rovasti ja käsialantutkija
* Maria Pennanen, startup-neuvonantaja
* Martti Pennanen (1923–2010), näyttelijä
*Matti Pennanen:
** Matti Pennanen (1847–1892), maanviljelijä ja liike- ja valtiopäivämies
** Matti Pennanen (1869–1937), filosofian maisteri ja tietokirjailija
** Matti Pennanen (1921–1991), pesäpalloilija
** Matti Pennanen (s. 1951), Oulun kaupunginjohtaja 2006–2017
* Mikko Pennanen (1918–2004), pesäpalloilija
* Pasi Pennanen, autosuunnittelija ja keksijä
*Pekka Pennanen:
** Pekka Pennanen (1872–1960), kansanedustaja ja ministeri, Kokoomuksen puheenjohtaja 1936–1942
** Pekka Pennanen (1926–2016), pesäpalloilija
* Petri Pennanen (s. 1981), pesäpalloilija ja pelinjohtaja
* Petrus Pennanen (s. 1972), Piraattipuolueen poliitikko
* Petteri Pennanen (s. 1990), jalkapalloilija
*Sami Pennanen:
** Sami Pennanen, (s. 1969), kilpaveneilijä
** Sami Pennanen (s. 1973), kuvataiteilija
* Tero Pennanen, kosketinsoittaja
* Toivo Pennanen (s. 1997), jääkiekkoilija.

## Kuvitteellisia henkiöitä
* Heikki "Hessu" Pennanen, Daniela Pennanen, Aamu Pennanen, Tapani Pennanen ja Tuula Pennanen tv-sarjassa Kotikatu.

## Nimen muita merkityksiä
* Osasto Pennanen oli talvisodan aikainen, Petsamossa taistellut joukko-osasto.
Omar Naber

**Omar Kareem** eli **Omar Naber** (s. 7. heinäkuuta 1981 Ljubljana, Slovenian ST) on slovenialainen laulaja ja lauluntekijä. Hänen äitinsä on slovenialainen musiikinopettaja ja isä jordanialainen hammaslääkäri.

Naber edusti Sloveniaa vuoden 2005 Eurovision laulukilpailussa itse tekemällään laululla ”Stop”. Hän ei päässyt finaaliin, mutta sijoittui semifinaalissa kahdenneksitoista. Vuoden 2017 kilpailussa hän edusti uudestaan maata kappaleella ”On My Way”.

Naber julkaisi vuonna 2005 albumin *Omar*. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut ,
Enkidu

**Enkidu** on Gilgameš-eepoksen keskeinen henkilöhahmo, päähenkilö Gilgamešin ystävä, jonka kuolema johtaa Gilgamešin pohtimaan elämän ja kuoleman arvoitusta ja etsintäretkelle ikuisen elämän tavoittelussa.

Enkidu on, kuten Gilgameš itse, jumalten muovaama ihminen, ylivertainen muihin nähden, ja hänelle vetää vertoja vain itse kuningas Gilgameš. Enkidu luotiin, koska ihmiset tuskastuivat Gilgamešin ylivertaisuuteen ja rukoilivat jumalilta apua. Jumalat tekivät Enkidusta Gilgamešin vihollisen, mutta taisteltuaan aikansa vihamiehet ystävystyivät. Sumerilaisissa Gilgameš-tarinoissa Enkidu on vain Gilgamešin palvelija, vaikka heidän suhteensa perustuukin ennemmin ystävyyteen kuin hierarkiaan. Anu aloitti hänen luomisensa. Hän sai sodanjumala Ninurtan uljauden ja pitkät aaltoilevat naismaiset hiuksensa Samuqanilta, karjan jumalalta.

Luontinsa jälkeen Enkidu vaelsi korpimaissa eläinten ja petojen keralla, mutta sitten metsästäjä, jonka pyyntiä Enkidu häiritsi, vei sanan Gilgamešille, joka neuvoi ottamaan kuninkaallisen kurtisaanin ja tämän avulla herättämään tässä muukalaisessa halun nautintoihin ja sitä kautta "sivistykseen". Metsästäjä vei kurtisaanin paikalle, missä Enkidu kävi, ja kun Enkidu näki viettelevän naisen, halu heräsi hänessä ja he seurustelivat monta päivää. Enkidun yrittäessä palata korpeen hänen askelensa eivät enää olleetkaan yhtä sukkelia ja metsän eläimet kavahtivat häntä. Kurtisaani otti kesyyntyneen Enkidun seuraansa ja vei tämän Gilgamešin luo. Ensin Enkidu halusi haastaa kuningas Gilgamešin, mutta kohdattuaan toisensa he ystävystyivät.

## Lähteet
Aasialainen paradoksi

**Aasialainen paradoksi** on kansanterveydellinen ristiriita, jonka mukaan eräiden tautien esiintyvyys eräissä Aasian maissa ei selity pelkästään jo tunnetuilla tautien riskitekijöillä.  

Amerikkalaisen Yalen yliopiston julkaiseman artikkelin mukaan aasialainen paradoksi on se, että Aasiassa syöpä ja sydän- ja verisuonitaudit ovat harvinaisempia kuin länsimaissa runsaasta tupakoinnista huolimatta. Esimerkiksi japanilaisten miesten elinikä on maailman korkeimpia. Yalen yliopistossa kehitettiin vuonna 2006 teoria siitä, että vihreän teen runsas nauttiminen voisi selittää aasialaista paradoksia. Vihreässä teessä on antioksidantteja ja katekiineja, jotka saattavat suojata japanilaisia syövältä ja sydäntaudeilta. Vihreän teen epigallokatekiinit voivat estää kolesterolin hapettumista ja saattavat ehkäistä syöpäkasvainten kasvua sekä parantaa ruoansulatuselimistön, maksan ja munuaisten toimintaa.

*Etelä-aasialaiseksi paradoksiksi* on kutsuttu sitä, että korkean verenpaineen, diabeteksen ja sydäntautien esiintyvyys Intian kaupungeissa on suurempaa kuin länsimaissa, vaikka he ovat hoikempia ja syövät vähärasvaisempaa ruokaa. Sen on arveltu johtuvan rasvan kertymisestä vatsaonteloon, insuliiniresistenssistä, alentuneesta beertasoluaktiivisuudesta, sikiöaikaisesta aliravitsemuksesta, antioksidanttien puutteesta ja suuremmasta angiotensiini-muuntavien entsyymien pitoisuudesta.

## Lähteet
Johan Henric Kellgren

**Johan Henric Kellgren** (1. joulukuuta 1751 – 20. huhtikuuta 1795) oli ruotsalainen runoilija, kriitikko ja lehtimies. Hän kirjoitti muun muassa rakkausrunoja ja satiireja. Kellgrenin tunnetuimpia runoja ovat ”Man äger ej snille för det man är galen” (1787) ja ”Dumboms lefverne” (1791, suom. ”Tyhmäsen elämäkerta”). Hän kuului ajan merkittävimpiin kulttuuripersooniin.

## Henkilöhistoria
Johan Henric Kellgren syntyi Flobyssä, Skaraborgin läänissä. Hänen vanhempansa olivat rovasti Jonas Kiellgren ja Elisabeth von Wulff. 

Kellgren opiskeli Turun akatemiassa vuodesta 1768, valmistui 1772 maisteriksi ja tuli 1774 latinankielisen runouden dosentiksi. Hän oli Aurora-seuran jäsen. Hän muutti Tukholmaan 1777.

Tukholmassa Kellgren toimi yliopistossa latinankielisen kirjallisuuden dosenttina. Vuonna 1780 hän sai Kuninkaallisen kirjaston kirjastonhoitajan viran ja oli vuodesta 1785 kuninkaan sihteeri. Hän kuului Utile dulci -seuraan ja perusti Stockholms-Posten -sanomalehden. Kellgren sai suurimman kunnianosoituksensa 1786, kun Kustaa III nimitti hänet Ruotsin akatemian jäseneksi 1786. Hän liittyi 1788 Ruotsin kuninkaalliseen musiikkiakatemiaan. 

Kellgrenin runoissa on paljon satiirista sävyä, mikä johti kiistoihin useiden kriitikoiden kanssa. Häntä oli runoilijana luonnehdittu terveen järjen edustajaksi, ironikoksi ja rationalistiksi, mutta hän saattoi olla myös intohimoinen rakkauslyyrikko, ja myöhäistuotannossaan hän oli romantiikan edelläkävijä. Erityisesti hänen myöhäisemmässä tuotannossaan näkyy vaikutteita Gotthold Ephraim Lessingiltä ja Johann Wolfgang von Goetheltä. Kellgren kirjoitti esipuheen Carl Michael Bellmanin teokseen *Fredmans epistlar* (suom. *Fredmanin epistoloita*).

Kellgren kuoli keväällä 1795. Hänen kuolemansa jälkeen 1796 julkaistiin Kellgrenin kirjoituksia kolmiosaisena kokoelmana *Samlade skrifter*.

## Kirjallisuutta
* Lagus, W.: *Skalden J. H. Kellgren finska lefnadsminnen*, 1884

## Lähteet
Moloko

**Moloko** oli elektronista pop-musiikkia tuottanut yhtye Sheffieldistä Englannista. Yhtyeen muodostivat Róisín Murphy ja Mark Brydon. Ennen yhtyettä Murphyllä ei ollut musiikillista taustaa, mutta Brydon oli jo saanut nimeä tanssimusiikkipiireissä. Hän oli sekä remixannut että tuottanut itse musiikkia.

## Historia
Alun perin Róisín Murphy ja Mark Brydon tapasivat Sheffieldissä järjestetyissä juhlissa. Siellä ensin mainittu yritti vietellä jälkimmäistä. Heille muodostui sekä romanttinen että ammatillinen suhde. Iskurepliikistä oli tuleva heidän ensimmäisen albuminsa nimi.

Molokon ensimmäinen albumi *Do You Like My Tight Sweater?* ilmestyi vuonna 1995; se oli yhdistelmä tanssimusiikkia, trip-hopia ja funkia.

Toinen albumi *I Am Not a Doctor* ilmestyi vuonna 1998. Sillä julkaistu kappale, singlenäkin ilmestynyt "Sing It Back" nousi jo hitiksi, minkä myötä yhtye nousi yleiseen tietoisuuteen. Etenkin sen remix-versio oli tanssimusiikkipiireissä iso hitti.

Moloko menestyi myös kappaleella "The Time Is Now", joka on yhtyeen vuonna 2000 julkaistulla kolmannella albumilla *Things to Make and Do*. 

Vuonna 2001 Moloko julkaisi remix-albumin *All Back to the Mine*.

Murphyn ja Brydonin parisuhde päättyi juuri ennen kuin he alkoivat työstää neljättä albumiaan *Statues*, joka ilmestyi vuonna 2003. Albumin julkaisua seuranneen kiertueen jälkeen yhtye hajosi.

## Diskografia
### Albumit
**[[Do You Like My Tight Sweater?]]* (1995)
**[[I Am Not a Doctor]]* (1998)
**[[Things to Make and Do]]* (2000)
**[[All Back to the Mine]]* (2001)
**[[Statues]]* (2003)
**[[Catalogue]]* (2006)

### Singlet ja EP:t
**Fun for Me* (1995)
**The Moloko EP* (1995)
**Dominoid* (1996)
**The Flipside* (1998)
**Sing It Back* (1999)
**Indigo* (2000)
**Pure Pleasure Seeker* (2000)
**The Time Is Now* (2000)
**Forever More* (2003)
**Familiar Feeling* (2003)

### DVD
**11,000 Clicks* (2004)

## Lähteet
Itämeren valtioiden neuvosto

**Itämeren valtioiden neuvosto** (, **CBSS**) on Itämeren alueen maiden hallitustenvälinen yhteistyöjärjestö. CBSS perustettiin vuonna 1992 edistämään demokraattista ja taloudellista kehitystä Itämeren alueella. 

Neuvosto perustettiin vuonna 1992 Kööpenhaminassa Saksan ja Tanskan silloisten ulkoministerien Hans-Dietrich Genscherin ja Uffe Ellemann-Jensenin aloitteesta. CBSS:llä on tärkeä rooli Itämeren alueen poliittisena keskustelufoorumina ja kasvava merkitys alueellisena projektiorganisaationa, joka osallistuu esimerkiksi Euroopan unionin Itämeri-strategian toimeenpanoon. Itämeren valtioiden neuvoston puheenjohtajuus kiertää jäsenmaiden kesken. 

Suomi toimi CBSS:n puheenjohtajana heinäkuusta 2013 kesäkuuhun 2014. Nykyisen Saksan puheenjohtajuuden (2022-2023) jälkeen puheenjohtajuus siirtyy jälleen Suomelle.

Neuvosto kokoontuu ulkoministeritasolla joka toinen vuosi. Ulkoministerikokouksen kanssa vuorovuosittain järjestetään Itämeren alueen hallitusten päämiesten huippukokous (Baltic Sea Summit).

Venäjän ja Valko-Venäjän jäsenyys keskeytettiin väliaikaisesti Ukrainan sodan vuoksi 3. maaliskuuta 2022. Venäjä ilmoitti eroavansa Itämeren valtioiden neuvostosta toukokuussa 2022.

## Toiminnan painopisteet
* Alueellinen identiteetti
* Kestävä ja hyvinvoiva alue
* Turvallinen Itämeren alue
Asiantuntijatason yhteistyötä tehdään esimerkiksi järjestäytyneen rikollisuuden ja ihmiskaupan estämiseksi, ydin- ja säteilyturvallisuuden parantamiseksi sekä Itämeren kulttuuriperinnön säilyttämiseksi.

Suomessa CBSS-asiantuntijayhteistyötä hoitavat eri sektoreista vastaavat viranomaiset.

Itämeren valtioiden neuvostolla oli 1 miljoonan suuruinen hankerahasto vuosiksi 2013–2015. PSF-siemenrahan avulla CBSS haluaa tukea toimintasektoreilleen kuuluvia, monikansallisia Itämeren aluetta hyödyttäviä projekteja. Lisäksi neuvoston toimintaa tukee Tukholmassa sijaitseva kansainvälinen CBSS-sihteeristö.

## Jäsenmaat

### Nykyiset

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Entiset
* 

## Tarkkailijamaat
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  (Jäsenyys keskeytetty)
* 
* 

## Lähteet
* Itämeren valtioiden neuvoston kotisivut 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Pessi

**Pessi** tarkoittaa seuraavia:

* Pessi, etunimi
* Pessi, peikko Yrjö Kokon sadussa *[[Pessi ja Illusia]]*

## Sukunimi
3.1.2022 Pessi oli sukunimenä 390 henkilöllä.
* Anne Birgitta Pessi (s. 1975), suomalainen kirkkososiologian professori
* Simo Pessi (1892–1975), suomalainen jääkärivääpeli
* Ville Pessi (1902–1983), suomalainen kommunistipoliitikko
* Väinö Pessi (1896–1970), suomalainen osuustoimintamies ja yritysjohtaja
* Yrjö Pessi (1926–2022), suomalainen professori, vuorineuvos ja Kemiran pääjohtaja.

## Lähteet
Lahden Ursa

**Lahden Ursa ry** on tähtitieteen harrastusyhdistys, joka perustettiin Lahdessa vuonna 1948 Ursan paikallisosastoksi. Sen jäsenmäärä ylitti alussa Ursan pääosaston jäsenmäärän, ja yhdistys itsenäistyi kokonaan 1970-luvun alussa Ursan aloitteesta. Nykyisin yhdistyksessä on noin 150 jäsentä. Lahden Ursan toimitilat kaukoputkineen sijaitsevat Pirttiharjun vesitornissa. Tornissa oli 80-luvun lopussa 25 metriä korkea Foucault’n heiluri. Vuoden 2007 alussa jäsenet asensivat tähtitornin huipulle omalle jalustalle Meade 16″ LX200 GPS-SMT -kaukoputken, josta tuli tornin pääinstrumentti. Vanha Väisälä-kaukoputki laitteistoineen jätettiin entiselle paikalleen. Elokuussa 2009 yhdistys sai käyttöönsä yritysten ja yksityisten lahjoitusten turvin hankitun SBIG-CCD-kameran yötaivaan kuvaamiseen. Lahdessa on järjestetty Tähtipäivät vuosina 1976 ja 1998. Cygnus kesätapaamisen isäntänä vuonna 1991. em. tapahtumat järjestettiin yhteistyönä Ursan kanssa. Pirttiharjun vesitorni on rakennettu vuonna 1963 ja on edelleen säännöllisessä tähtiharrastuskäytössä sekä vesitornina Metsäkankaan, Pirttiharjun sekä Riihelän asuinalueille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yhdistyksen kotisivut
George Benson

**George Benson** (s. 22. maaliskuuta 1943 Pittsburgh, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen jazz-kitaristi ja pop-laulaja.

Benson on levyttänyt musiikkia 1960-luvulta alkaen. Monet hänen varhaisista levyistään ovat viihteellistä instrumentaalimusiikkia, jossa on esimerkiksi jouset taustalla. Puhtaampaa jazz-osastoa edustaa esimerkiksi rumpali Jack DeJohnetten, basisti Ron Carterin ja urkuri Clarence Palmerin kanssa tehty levy *Beyond the Blue Horizon* (1971), jota pidetään usein varsin merkittävänä jazz-kitaralevynä. Vuodesta 1975 alkaen Benson tuli tunnetuksi suuremmalle musiikkiyleisölle enemmän laulajana. Hänen ensimmäinen menestynyt levynsä oli *[[Breezin']]*, joka sisältää hänen tulkintansa Leon Russellin kappaleesta "This Masquerade" ja joka voitti Grammyn vuoden parhaana levynä 1976. Hänen tunnetuin levytyksensä on kappale "Gimme the Night" 1970-luvun lopusta (jota Heikki Silvennoinen parodioi Kummelin Musacornerissa nimellä "This is the Night").

Benson syntyi ja kasvoi Hill District'issä Pittsburghin kaupungissa Pennsylvanian osavaltiossa USA:ssa, ja kävi The Defunct Connelly High School'ia ja keskeytti koulunkäyntinsä siellä. Hän asuu nyt (v. 2008) Bergen County's Englewoodin kaupungissa, New Jerseyn osavaltiossa USA:ssa. Benson aloitti soittamalla instrumentaalista jazz kitaraa Jack McDuff -nimisen kosketinsoittajan kanssa. Bensonin ensimmäinen pidempi kokemus soittajana oli monivuotinen ajanjakso McDuff'in yhtyeen kanssa. 21-vuotiaana Benson levytti ensimmäisen albuminsa, *The New Boss Guitar*, Brother Jack McDuffin soittaessa kosketinsoittimia.

## Studioalbumit
* The New Boss Guitar of George Benson (1964)
* It's Uptown (1966)
* The George Benson Cookbook (1967)
* Gilbet Gravy (1968)
* Shape of things to Come (1968)
* Goodies (1968)
* Tell it Likes it is (1969)
* The Other Side of Abbey Road (1970)
* Beyond the Blue Horizon (1971)
* White Rabbit (1972)
* Body Talk (1973)
* Bad Benson (1974)
* Good King Bad (1976)
* Benson & Farrell (1976)
* Breezin' (1976)
* In Flight (1977)
* Livin' Inside Your Love (1979)
* Give Me the Night (1980)
* In Your Eyes (1983)
* Pacific Fire (1983)
* I Got a Woman and Some Blues (1984)
* 20/20 (1984)
* While the City Sleeps… (1986)
* Collaboration (1987)
* Twice the Love (1988)
* Tenderly (1989)
* Big Boss Band (1990)
* Love Remembers (1993)
* That's Right (1996)
* Standing Together (1998)
* Absolute Benson (2000)
* Irreplaceable (2003)
* Givin' it Up (2006)
* Songs and Stories (2009)
* Guitar Man (2011)
* Inspiration: A Tribute to Nat King Cole (2013)
* Walking to New Orleans (2019)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut
Jänisten kaukopartio

**Jänisten kaukopartio** on brittiläisen fantasiakirjailija Brian Jacquesin Redwallin taru -kirjasarjan kymmenes osa. Se julkaistiin suomeksi vuonna 2003.

## Juoni

Nuori jänis Tammeli Formelin-Ruohokumpu, kutsumanimeltään Tami, karkasi Ruohokumpuleiristä yhdessä vanhan oravan Ruusa Ilmanpesän kanssa liittyäkseen maineikkaaseen jänisten kaukopartioon. He kohtasivat majuri Perigord Habile Sinistran johtaman partion. Partio oli etsimässä Riesakki Raivohampaan johtamaa pukarilaumaa Salamandastronin valtiattaren rouva Kreeta Ruususilmän käskystä.

Samaan aikaan Redwallin luostarin etelämuuri oli luhistumassa maaperän pettämisen takia. Myrskyn jälkeen muurin päälle kaatui puu ja muuri sortui. Sen uudelleenrakentamista valvomaan ja luostaria suojaamaan kutsuttiin saukkopäällikkö Kippari joukkoineen. Kaukopartio saapui luostariin mukanaan matkan varrelta löytämänsä mäyränpentu, joka ristittiin Ruusilmaksi Ruusa Ilmanpesän mukaan, joka kuoli pelastaessaan pienokaisen tuholaisten kynsistä.

Riesakki Raivohampaan johtama pukarilauma lähestyi Redwallin luostaria. Rouva Kreeta Ruususilmän johtamana lähti Salamandastronista joukko kaukopartiojäniksiä ja alokkaita. Jänis Mikko Monitakki ja Tami naamioituivat tuholaisiksi, lähtivät pukarileiriin ja ennustivat Riesakille voittoa taistelussa, joka käytäisiin läheisillä kukkuloilla. Taistelussa rouva Kreeta Ruususilmä voitti Riesakin, mutta sokeutui. Hän jäi elämään luostariin Kreeta-äitinä. Tami meni naimisiin jänisparantaja Vuokko Valeriaanan kanssa. Kaukopartio lähti takaisin Salamandastroniin vasta, kun Ruusilma Viisas oli kyllin vanha hallitsemaan sitä.

## Sisältö
*Ensimmäinen kirja: Karkurialokas
*Toinen kirja: Soturit kokoontuvat
*Kolmas kirja: Harju
Pianosonaatti nro 17 (Beethoven)

Ludwig van Beethovenin **pianosonaatti nro 17** d-molli op. 31 nro 2, joka on sävelletty vuosina 1801 ja 1802, on dramaattisin kolmesta opuksen 31 sonaatista. Teoksella on lisänimi **Myrskysonaatti** (*Der Sturm*), jonka on väitetty tulevan siitä, että Beethoven olisi saanut innoitusta William Shakespearen samannimisestä näytelmästä (”Lukekaa Shakespearen *Myrsky*!”). Teosta ei ole omistettu kenellekään, mikä on Beethovenin sonaateille vähemmän tyypillistä. 

## Rakenne
Sonaatissa on kolme osaa:
#Largo — Allegro
#Adagio
#Allegretto.

Teos ei ala selkeällä teemalla vaan hitaalla arpeggiolla. Varsinainen teema nousee lentoon vain hetkeksi, minkä jälkeen palataan taas ensin hitaaseen sointuun (Fermaatti) ja sen jälkeen arpeggioon. Teema villiintyy jälleen, tällä kertaa seurauksena on siirtymä varsinaiseen pääteemaan, joka hallitsee koko osaa. Nopeat triolit varjostavat synkkää melodiaa vuoroin bassossa, vuoroin diskantissa. ”Adagio”- ja ”Largo”-taitteet rikkovat sonaatin rakennetta sivuteemankin tultua esiin. Tämä ilmiö on jo lähes ”Myöhäis-Beethovenia”. Osa päättyy pianissimoiden ”auvoiseen rauhaan”.

Toinenkin osa alkaa arpeggiolla mutta eri tunnelmissa. Tällä kertaa kuljetaan lempeässä B-duurissa. Osa on lähinnä vuoropuhelua basson ja diskantin välillä, vain basson patarumpumainen trioliaihe poikkeaa tästä kaavasta. Se lisää jännitystä osaan.

Viimeinen osa on tuskainen Allegretto d-mollissa, joka virtaa luontevasti eteenpäin. 3/8-tahtilaji lisää jännitystä. Teema on tarttuva ja toistuu koko ajan erilaisina variaatioina, vasemman käden soittaessa murrettua kolmisointua. Välillä oikean käden arpeggio-oktaavit saattavat siirtää ajatukset jo tulevaan duuriin, jota ei kuitenkaan koskaan tule. Osa päättyy (muidenkin osien tavoin) yhteen nuottiin, joka jää soimaan.

## Aiheesta muualla
* [Piano Sonata No.17, Op.31/2 (Beethoven, Ludwig van)](http://imslp.org/wiki/Piano_Sonata_No.17,_Op.31/2_(Beethoven,_Ludwig_van)) IMSLP / Petrucci Music Library
Vuolukivi

**Vuolukivi** on metamorfinen, pääosin karbonaattiryhmän mineraaleista ja talkista koostuva kivilaji. Joskus vuolukivestä käytetään harhaanjohtavasti pyrofylliitti-nimitystä (pyrofylliitti on mineraali, ei kivilaji). Vuolukiven väri vaihtelee harmaan eri sävyistä vihertävään. Vuolukivi on suhteellisen pehmeää ja toisinaan pinnaltaan saippuaisen tuntuinen. Vuolukivestä käytetäänkin joskus nimitystä *saippuakivi* (). 

## Vuolukiviesiintymät Suomessa

Suomestakin löytyy vuolukiviesiintymiä, joista suurimmat ovat Juuassa ja Nunnanlahdessa. Nunnanlahdella louhinta aloitettiin vuonna 1893 geologi Benjamin Frosteruksen tutkimusten perusteella.

## Käyttö

Nykyisin vuolukiveä käytetään määrällisesti eniten rakennusmateriaalina: se soveltuu lähes kaikkiin sisätilojen rakenteisiin sekä säänkestävänä useimpiin ulkotilojen kivirakenteisiin. Suhteellisen pehmeänä vuolukivi ei kuitenkaan sovellu kovan kulutuksen kohteena oleviin pintoihin, kuten portaisiin tai lattioihin. Pehmeyden vuoksi kiveä ei myöskään voida kiillottaa. Suuren tiiviytensä ansiosta vuolukivi soveltuu hyvin märkätiloihin. Happoja ja emäksiä vuolukivi kestää hyvin.

Vuolukiveä käytetään lähinnä uunien ja takkojen sisä- ja pintamateriaalina sekä seinälaatoituksissa. Vuolukivestä valmistetaan myös erilaisia käyttö- ja lahjatavaroita. Aikaisemmin kivestä on teollisesti valmistettu myös hautakiviä, kojetauluja, sähköeristimiä ja selluloosateollisuuden käyttämiä soodauunikiviä. Vuolukivi on ollut suosittu materiaali erilaisiin reliefeihin ja muuhun kuvanveistoon. Metalliesineiden valumuottien materiaalina vuolukiveä on käytetty jo esihistoriallisella ajalla.

## Nimen etymologia

Vuolukiven nimityksen käsitetään usein viittaavan vuolemiseen, ja kiveä onkin helppo muokata. Vuolukiven ja Vuojolasta (vanha nimitys Gotlannille) tuodun *vuojonkiven* rinnastaminen keskenään on arviolta johtunut vain sanojen äänteellisestä läheisyydestä. Vuolukiven ja vuojonkiven nimitysten eri alkuperää tukee myös kivien erilainen geologinen tausta. 

## Katso myös
* Suomen Kivikeskus
* Nunnauuni
* Tulikivi

## Lähteet
* 
* 
* 
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Jutta Rabe

**Jutta Rabe** (s. 1955 Hampuri) on saksalainen toimittaja, joka tunnetaan *[[M/S Estonia]]n* onnettomuuteen liittyvistä salaliittoteorioistaan. Hän on muun muassa kirjoittanut onnettomuutta käsittelevän kirjan *Estonia : tragedia merellä* (). Kirjasta on myös tehty osittain tositapahtumiin perustuva elokuva, *[[Itämeren arvoitus]]*. Kirja ja elokuva käsittelee eräänlaista versiota *Estonian* onnettomuuteen liittyvistä salaliittoteorioista, jonka tunnetuimpiin kannattajiin Jutta Rabe myös kuuluu.
Hän ja amerikkalaismiljonääri Gregg Bemis, Jr. järjestivät tutkimusryhmänsä kanssa sukellusretkiä tuolloin jo haudaksi julistetulle hylylle. Raben mukaan tutkimusryhmän kuvamateriaali paljastaa M/S ''Estonian'' pohjassa olevat, pommi-iskuun viittaavat reiät.

Jutta Rabe on kertonut myös epäilyjään liittyen 10. elokuuta 2005 tapahtuneeseen Copterlinen helikopterionnettomuuteen Suomenlahdella Viron edustalla. Rabe on ilmoittanut aloittavansa omat tutkintansa onnettomuuteen liittyen. Onnettomuustutkintalautakunta tutki ja selvitti onnettomuuden, ja se julkaisi oman raporttinsa 11. elokuuta 2008.

## Lähteet
Kanarianvirta

**Kanarianvirta** on Iberian niemimaan ohi etelään päin virtaava merivirtaus. Virtaus on osa Golfvirtaa. Kanariansaarten ja Kap Verden saarten ohi kulkiessaan se kääntyy päiväntasaajalta länteen ja jatkaa Etelä-Amerikan rannikkoa ylös pohjoista kohti jälleen Golfvirtana.

## Aiheesta muualla
*http://oceancurrents.rsmas.miami.edu/atlantic/canary.html
Milo Manara

**Maurilio ”Milo” Manara** (s. 12. syyskuuta 1945) on italialainen sarjakuvataiteilija (käsikirjoittaja ja piirtäjä), joka tunnetaan parhaiten sarjojensa eroottisuudesta, jopa pornografisuudesta.

Manara syntyi Lusonissa, Etelä-Tirolissa. Hän opiskeli arkkitehtuuria ja maalausta ja teki ensimmäisen sarjakuvansa vuonna 1969. Manaran sarjakuvat sisältävät usein kauniita naisia fantasianomaisissa eroottisissa tilanteissa, joihin liittyy usein myös nöyryyttämisen ja sadomasokismin kaltaisia asioita. 

## Manaran suomennetut teokset

### Giuseppe Bergman -sarja
* 
* 
* 
* 
* 

### Click!-sarja
* 
* Click! 2–1992 / The Good Fellows Ky -- (62 s. mv)
* Click! 3–1995 / The Good Fellows Ky -- (68 s. mv)
* Click 4–2002 / Jalava -- (52 s. mv)

### Yksittäiset albumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Tapiiri-lehdessä julkaistut tarinat
* ??? --- Acherontia atropas - 1984 / Tapiiri 1 -- (8 s. mv)
* ??? --- Asteroidi Borges Profeta - 1984 / Tapiiri 3 -- (8 s. mv)
* ??? --- Sininen kausi - 1985 / Tapiiri 3 -- (4 s. mv) 

### Muut julkaisut
* Kahdentoista sivun näyte tarinasta *Se suuri seikkailu - HP ja Giuseppe Bergman* - 1982 / *Sarjakuvan maailmat* / Otava -- (12 s. mv)
* Lyhyt tarina albumissa Murros -rautaesirippu repeää (Semic, 1990) -- (4 s. väri) 
* Tarina Neil Gaimanin teoksessa *[[Ikuiset yöt]]* (2006/Egmont-kustannus)
* Paperimies. Kylmä metalli 2/1987. (46 s. mv)
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Milo Manaran viralliset kotisivut.
* Luettelo Suomessa julkaistuista Manaran tarinoista.
Tuoksuruuta

**Tuoksuruuta** (eli **ruutakasvi**, **viiniruuta**) (*Ruta graveolens*) on ruutakasveihin kuuluva Etelä-Euroopasta kotoisin oleva voimakkaan hajuinen pieni pensas. Sillä on liuskaiset, sinertävänvihreät lehdet ja pienet keltaiset kukat. Se kasvaa noin puolimetriseksi.

Tuoksuruutaa käytetään nykyisin lähinnä koristekasvina, mutta aiemmin sitä on käytetty sekä mausteyrttinä että lääkerohtona. Se on myrkyllistä ja saattaa aiheuttaa keskenmenoja. Sen sanotaan peittävän huonon viinin maun, ja Italiassa sitä on käytetty myös grappan mausteena.

Kasvivärjäyksessä tuoksuruudan lehdistä saadaan keltaista ja vihreää väriä. Tuoksuruuta sisältää furokumariineihin kuuluvia psoraleeneja, kuten bergapteenia eli 5-metoksipsoraleenia (C12H8O4, CAS-numero 484-20-8) ja metoksaleenia eli 8-metoksipsoraleenia (C12H8O4, CAS-numero 298-81-7), jotka aiheuttavat iholle valoherkistymistä eli fytofotodermatiittia. Tuoksuruuta sisältää myös seuraavia yhdisteitä: rutiini, kversetiini, rutamariini (C21H24O5, CAS-numero 14882-94-1) ja skimmianiini (C14H13NO4, CAS-numero 83-95-4).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Tuoksuruuta (''Ruta graveolens'')
* Yrttitarha: Tuoksuruuta (''Ruta graveolens'')
* Coloria.net: Värjäys, tuoksuruuta
* Terveyskirjasto: Matti Hannuksela, Fytofotodermatiittia paratiisissa ?, 22.1.2009
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Ruta graveolens'' 
* International Programme on Chemical Safety (IPCS), Inchem: ''Ruta graveolens'' 
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: ''Ruta graveolens'' 
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): ''Ruta graveolens'' (common rue) 
* Gernot Katzer's spice pages: Rue (''Ruta graveolens'')
Sinfonia nro 7 (Šostakovitš)

Dmitri Šostakovitšin **sinfonia nro 7** C-duuri op. 60 valmistui 27. joulukuuta 1941 ja sai ensiesityksensä Kuibyševissä 5. maaliskuuta 1942, missä kantaesityksen soitti Samuil Samosudin johtama Bolšoi-teatterin orkesteri. Sinfonia tunnetaan lisänimellä **Leningrad-sinfonia**, koska säveltäjä omisti teoksen kotikaupungilleen Leningradille. Teoksen valmistuessa kaupunki oli saksalaisten saartama**.**  Šostakovitš sävelsi sinfonian kolme ensimmäistä osaa piiritetyssä Leningradissa. Hänet evakuoitiin sieltä lokakuussa 1941, minkä jälkeen hän sävelsi sinfonian valmiiksi Kuyíbyševissä saman vuoden lopulla. Esitys radioitiin ympäri Neuvostoliittoa. 

## Esitys Leningradissa
Leningradissa teos esitettiin ensimmäistä kertaa 9. elokuuta 1942, kun kapellimestari Karl Eliasberg oli  maaliskuussa 1942 päättänyt ottaa sen ohjelmistoon. Pulaa oli aluksi muusikoista, sillä kaupungissa oli vain radiokomitean sinfoniaorkesteri. Ensimmäiset harjoitukset maaliskuun 30. päivänä kestivät vain 20 minuuttia - nälkiintyneet soittajat eivät jaksaneet enempää. Soittajia olisi tarvittu sata, mutta kokoon oli saatu vain kaksikymmentäviisi. Muusikoille järjestettiin suuremmat ruoka-annokset ja heitä alettiin hakea radiokuulutuksilla. Osa mukaan saaduista oli rintamasotilaita. Harjoitusten jälkeen he palasivat juoksuhautoihinsa.  

Sinfonian esityspäivällä 9. elokuuta oli symbolinen merkitys: saksalaiset olivat ilmoittaneet valtaavansa Leningradin juuri tuona päivänä ja järjestävänsä voitonjuhlat hotelli Astoriassa. Eliasberg oli pystynyt järjestämään ensimmäiset täysimittaiset harjoitukset vasta kolme päivää ennen esitystä. Leningradilaiset kuuntelivat sinfoniaa kaduilla, kodeissa ja rintamalla. Sinfonian loppuvaiheissa joidenkin muusikoiden soitto alkoi horjua uupumisen takia. Tällöin paikalla ollut yleisö kannusti soittajia nousemalla seisomaan. 

Länsimaissa teos herätti valtavaa kiinnostusta, ja sen partituuri toimitettiin länteen Teheranin, Kairon ja New Yorkin kautta. Kaudella 1942–1943 sinfoniaa esitettiin pelkästään Yhdysvalloissa 62 kertaa. Teoksella oli suuri merkitys myös liittoutuneiden mielialoille. 

## Osat
Teos on Šostakovitšin pisin sinfonia, ja sen esitys kestää yleensä hieman yli tunnin. Teos koostuu neljästä osasta:

# Allegretto
# Moderato (poco allegretto)
# Adagio
# Allegro non troppo.

## Katso myös
*Luettelo Dmitri Šostakovitšin sävellyksistä

## Lähteet

* 

### Viitteet
Oijärvi

**Oijärvi** on kylä Iin kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla samannimisen järven rannalla sekä Kivijoen ja seututie 849:n varrella. Kylä sijaitsee noin 60 kilometrin päästä kunnan keskustaajamasta. Oijärvi erosi 1920-luvulla Iin kunnasta liittyäkseen Kuivaniemen kuntaan, jonka seurakunta- ja kunnallispalvelut olivat lähempänä. Sittemmin Kuivaniemen kunta lakkautettiin ja yhdistettiin Iin kuntaan vuoden 2007 alusta. 

Oijärvi on vanhaa maatalousaluetta, jonka väestö on maaltamuuton myötä vähentynyt. Oijärvellä toimi Veeran Puoti -niminen (entinen Jokituvan kauppa) kyläkauppa syksystä 2017 kesään 2025. Kaupan yhteydessä toimi baari. Lähimmät palvelut, kuten apteekki, pankki, terveyskeskus ym. löytyvät Yli-Iistä ja Kuivaniemeltä. Kirjastopalveluja hoitaa Iin, Kuivaniemen ja Yli-Iin yhteinen kiertävä kirjastoauto. Oijärven tunnetuin kohde on nuorisoseurantalo Sampola, joka parhaimmillaan on kerännyt tuhansia ihmisiä arki-iltoinakin. 

Kylän ikärakenne on vanhenemassa, sillä nuoret muuttavat pois koulutuksen ja työn perässä.

Kylästä lähtee tieyhteydet Kuivaniemelle, Olhavaan, Oulun Tannilan ja Yli-Iin kaupunginosiin ja Taininiemeen. 

## Lähteet