open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dmitri Grigorovitš (lentokonesuunnittelija)

**Dmitri Pavlovitš Grigorovitš** (; 6. helmikuuta (J: 25. tammikuuta) 1883 Kiova, Venäjän keisarikunta – 26. heinäkuuta 1938 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen lentokoneiden suunnittelija, joka johti Grigorovits-suunnittelutoimistoa.

## Elämä
Dmitri Grigorovitš syntyi nykyisin Ukrainaan kuuluvassa Kiovassa. Hän kävi keskikoulun ja Kiovan polyteknisen koulun. Siellä hän tutustui Igor Sikorskiin. Hän valmistui insinööriksi vuonna 1909. Hän muutti heti Pietariin ja julkaisi siellä vuodesta 1911 alkaen kahden vuoden ajan ”Ilmailun uutisia” -lehteä.  

Keväällä 1913 Grigorovitšista tuli tuotantopäällikkö Stetinin lentokonetehtaaseen, joka valmisti lisenssillä ranskalaisia lentoveneitä. Hän korjasi Donnet-Lévêcque-lentoveneen. Tämän kokemuksen pohjalta hän suunnitteli Grigorovitš M-9 -lentoveneen. Näitä lentoveneitä Venäjän asevoimilla oli Suomen suuriruhtinaskunnassa Suomen itsenäistyessä, ja siksi Suomen ilmavoimat aloitti muun muassa näiden koneiden varassa.

Grigorovitš perusti oma yhtiön 1. heinäkuuta 1917. Siitä tuli 13. maaliskuuta 1918 neuvostoliittolainen valtionyhtiö, jonka tuotantoa suunnattiin pois ilmailusta. Grigorovitš muutti Sevastopoliin. Vuodesta 1919 hän työskenteli Neuvostoliiton valtion laitoksissa ilmailun parissa. Vuonna 1922 hän alkoi suunnitella uutta lentokonetta, ja 1923 hän alkoi valmistuttaa Grigorovitš M-23bis -lentovenettä. Vuonna 1926 hän perusti oman suunnittelutoimistonsa Leningradiin. Hänet vangittiin vuonna 1930. Vuonna 1933 Georgi Berijev otti hallintaansa hänen suunnittelutoimistonsa. Vuoteen 1938 asti hän työskenteli eri suunnittelutoimistoissa. 

Grigorovitš kuoli vuonna 1938 Moskovassa leukemiaan.

## Aiheesta muualla
*Biografia
Variaattori

**Variaattori** on automaattinen voimansiirtojärjestelmä, jonka välityssuhde muuttuu moottorin kierrosten sekä kuormituksen mukaan. Tämän avulla käytössä on aina parhain välitys ja moottori pyrkii toimimaan taloudellisimmalla kierroslukualueella. Hihnavariaattorin toiminta perustuu kartiomaisiin hihnapyöriin sekä edessä että takana, sekä niitä yhdistävään voimansiirtohihnaan. Hihnan asentoa kartioilla säätelee yksinkertainen keskipakoisvoimaan perustuva puristusmekanismi joka siten pyrkii muuttamaan välitystä moottorille edullisimmaksi. 

Variaattoreita käytetään yleisesti moottorikelkoissa, mönkijöissä, skoottereissa, leikkuupuimureissa ja mopoautoissa. 
DAF ja Volvo ovat valmistaneet variaattori-voimansiirrolla (Variomatic) toimivia henkilöautoja, esimerkiksi Volvo 343 sekä DAF 66, myös Nissan on valmistanut Primeraa Transmatic-nimisellä variaattorilla.

Nykyään portaaton vaihteisto on elektronisesti ohjattu (CVT) ja toimii samojen periaatteiden mukaan kuin DAF:n alun perin suunnittelema variaattori. Kuminen vetohihna on saanut väistyä teräslamelleista valmistetun hihnan tieltä. CVT-vaihteistoja käytetään muun muassa Audeissa, Hondassa, Toyotassa (erityisesti hybrideissä), Subaruissa, Mitsubisheissä, Mineissä, sekä Opel Corsassa.
Energiavirasto

**Energiavirasto** () on työ- ja elinkeinoministeriön hallinnonalaan kuuluva asiantuntijavirasto. Sen nimenä oli aluksi **Sähkömarkkinakeskus** (SMK) ja ennen uusinta nimenvaihdosta **Energiamarkkinavirasto** (EMV).

Energiaviraston tehtäviin kuuluu sähkönsiirtoverkon ja maakaasumarkkinoiden hinnoittelun valvonta ja Suomen kansallisen päästökaupparekisterin ylläpito. Virasto tarjoaa myös tietoa sähkön hinnasta kuluttajille sähköenergian toimittajan kilpailuttamisen tueksi. Lisäksi Energiavirasto valvoo sähkön alkuperätakuun toteutumista, eli sitä, että energiayhtiön kuluttajille esimerkiksi tuulisähkönä myymää energiamäärää vastaava energia on tuotettu tuulivoimalla. Energiavirasto hallinnoi myös vuonna 2011 voimaan tulleita uusiutuvan energian syöttötariffeja.

Sähkönsiirto on Suomessa monopoliliiketoimintaa, josta vastaavat alueelliset siirtoyhtiöt. Energiavirasto valvoo, etteivät siirtoyhtiöt käytä monopoliasemaansa väärin ja peri ylihintaa asiakkailtaan.

Päästökauppaan liittyen Energiavirasto myöntää ja valvoo päästölupia, ja valvoo päästökaupan toteutumista, hyväksyy päästökauppatodentajat sekä toimii päästöoikeuksien huutokaupanpitäjänä Suomessa.

Vuoden 2014 alussa Energiavirasto sai nykyisen nimensä ja sille siirtyi työ- ja elinkeinoministeriöltä tehtäviä liittyen energiatehokkuuteen ja uusiutuvan energian edistämiseen. Tuolloin Energiaviraston palveluksessa oli 70 henkilöä. Viraston ylijohtaja on huhtikuusta 2015 Simo Nurmi.

## Katso myös
* Energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyövirasto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Energiavirasto
Alois Šmolík

**Alois Šmolík** (16. huhtikuuta 1897 Býšovec – 28. heinäkuuta 1945 Brno) oli tšekkiläinen lentokonesuunnittelija. Hän suunnitteli etenkin yksimoottorisia koulukoneita. Hän oli Letov-yhtiön pääsuunnittelija 1920- ja 1930-luvuilla.

## Šmolikin kehittämät lentokoneet
* Letov Š-1
* Letov Š-2
* Letov Š-3
* Letov Š-4
* Letov Š-5
* Letov Š-6
* Letov Š-7
* Letov Š-8
* Letov Š-12
* Letov Š-13
* Letov Š-14
* Letov Š-16
* Letov Š-18
* Letov Š-19
* Letov Š-20
* Letov Š-21
* Letov Š-22
* Letov Š-25
* Letov Š-28
* Letov Š-31
* Letov Š-32
* Letov Š-33
* Letov Š-39
* Letov Š-50
Kilpailuvirasto

**Kilpailuvirasto** (lyhenne Kivi tai KIVI) oli työ- ja elinkeinoministeriön alainen virasto, joka perustettiin 1988. Viraston tehtävänä oli turvata taloudellinen kilpailu Suomessa. Tarvittaessa kilpailuvirasto voi puuttua kilpailunrajoituksiin tekemällä selvityksiä joko omasta aloitteesta tai toimenpidepyynnön perusteella. Tietyn kokoiset yrityskaupat tai yritysfuusiot oli myös ilmoitettava kilpailuvirastolle, jonka tehtävänä oli selvittää, voiko kauppa johtaa merkittävään kilpailun rajoittumiseen tai jopa monopoliin. Virasto saattoi hyväksyä kaupan sellaisenaan tai ehdollisena tai esittää markkinaoikeudelle kaupan kieltämistä.

Vuoden 2013 alussa Kilpailuvirasto yhdistettiin kuluttajaviraston kanssa kilpailu- ja kuluttajavirastoksi.

## Kilpailuviraston ylijohtajat
*Matti Purasjoki 1988–2005
*Juhani Jokinen 2005–2012
*Timo Mattila 1.5.2012 – 31.12.2012

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kilpailuvirasto
WC (täsmennyssivu)

Lyhenne **WC** voi tarkoittaa:

* WC, vesiklosetti eli vesivessa
* maailmanmestaruuskilpailuja (World Championships)
* maailmancupia (World Cup)
* Wisconsin Central -rautatieyhtiötä (virallinen lyhenne WC)
* Warner/Chappell-musikkiyhtiötä
* wc (word count) on Unix-ohjelma, jolla voidaan laskea tiedostoista sanojen, merkkien ja rivien määrät
* Warcraft-pelisarjan tietokonepelejä
* Wan Chingiä (華青), kiinalaisamerikkalaista jengiä
* Kung fun Wing Chun -muotoa
* Suomessa kantakirjattujen C-sektion welsh-ponien kantakirjanumeron loppuun liitetään tunnus WC
* Wing Commander -tietokonepelisarjaa
* WC, yhdysvaltalainen rap-artisti.
* Westside Connection, yhdysvaltalainen hip hop -yhtye.
* WC, W heart C, Japanilainen vaatekauppa.
Petri Kokko (taitoluistelija)

**Petri Kokko** (s. 21. helmikuuta 1966) on suomalainen kilpauransa lopettanut taitoluistelija, joka urheilu-uransa jälkeen on toiminut markkinoinnin johtotehtävissä kansainvälisissä yrityksissä.

## Luistelu-ura
Kokko luisteli yhdessä Susanna Rahkamon kanssa ja he kilpailivat jäätanssissa. Heidän parhaimpiin saavutuksiinsa kuuluvat Euroopan mestaruus vuodelta 1995, sekä samalta vuodelta maailmanmestaruuskilpailujen toinen sija. Vuoden 1995 jälkeen he ryhtyivät ammattilaisiksi. Heidän valmentajansa oli Martin Skotnicky.

Rahkamo ja Kokko ovat kehitelleet jäätanssiin oman tanssinsa nimeltä Finnstep. Kansainvälinen luisteluliitto ISU pyysi paria kehittelemään kaudella 1994–1995 käyttämästään rytmitanssista uuden pakollisen tanssin jäätanssiin. Finnstep otettiin ohjelmaan kaudella 2008–2009.

## Työura

Luistelu-uran jälkeen Kokko on toiminut mainonnan ja liikkeenjohdon alalla muun muassa Niken Suomen-maajohtajana, Urheilukanavan ohjelmajohtajana sekä mainostoimisto Stream Helsingin toimitusjohtajana. 23. lokakuuta 2006 hänet nimitettiin Googlen ensimmäiseksi Suomen maajohtajaksi. Kokko nimitettiin 24. marraskuuta 2009 Googlen kansainvälisen myynnin kehitysjohtajaksi 1. tammikuuta 2010 alkaen. Hän ilmoitti muuttavansa Kaliforniaan pääkonttorin lähettyville kesäkuuhun 2010 mennessä. Elokuussa 2011 ilmoitettiin Kokon siirtymisestä Googlen myyntijohtajaksi Saksaan. Vuonna 2024 hän kertoi jättävänsä Googlen.

## Perhe

Rahkamo ja Kokko ovat naimisissa, ja heillä on kaksi lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*Care to Ice Dance? Susanna Rahkamo & Petri Kokko
*Ylen Elävä arkisto: Rahkamo ja Kokko poistuvat jäältä
Journalistin ohjeet

**Journalistin ohjeet** on Julkisen sanan neuvoston kannatusyhdistyksen laatima ammatillinen eettinen ohjeistus sanomalehtien, tv-kanavien ja vastaavien viestimien toimittajille. Ohjeistoa uudistetaan tarvittaessa muutamien vuosien välein. Uusin ohjeistus tuli voimaan 1. lokakuuta 2024, mihin asti noudatettiin vuoden 2014 ohjeita.

Journalistin ohjeiden noudattamista valvoo kustantajien ja muiden sidosryhmien jäsenten muodostama Julkisen sanan neuvosto.

## Katso myös
* Hyvä lehtimiestapa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Journalistin ohjeet (2024)
* Mitkä mediat kuuluvat JSN:n sääntelyn piiriin? Jsn.fi
*Suomen journalistiliitto
Pilvimetsä

**Pilvimetsä** on vuoristoissa esiintyvä kasvillisuustyyppi trooppisella ja subtrooppisella vyöhykkeellä. Sitä esiintyy erittäin kosteassa ilmastossa vuoriston merenpuoleisella rinteellä, tyypillisesti 500–2500 metrin korkeudella. 

Vuoristossa on viileämpää kuin alavilla mailla, minkä vuoksi vesihöyry tiivistyy vuoristossa uduksi, sumuksi tai pilviksi, ja kasvillisuus on pilvimetsää. Puiden oksat ovat sammalten, orkideojen ja muiden päällyskasvien peittämät. Puusaniaisia, palmuja ja bambuja voi kasvaa.

Pilvimetsää kasvaa Afrikan, Keski- ja Etelä-Amerikan, Indonesian, Uuden-Guinean  ja Madeiran vuoristojen rinteillä. Tietyillä alueilla lauhkealla vyöhykkeellä voi kasvaa pilvimetsää suuresti muistuttavia metsiä.

Maailman pilvimetsien yhteenlaskettu pinta-ala oli vuonna 2004 noin 400&nbsp;000 neliökilometriä. Niitä uhkaavat sekä ilmaston lämpeneminen että maankäytön muutokset.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vegaaniliitto

**Vegaaniliitto ry** on vuonna 1993 Suomessa perustettu yhdistys, jonka tarkoituksena on edistää kasvissyöntiä ja veganismia. Tarkoituksensa toteuttamiseksi yhdistys tekee tiedotus- ja valistustyötä, harjoittaa julkaisutoimintaa, järjestää tiedotus- ja esitelmätilaisuuksia, organisoi opintopiirejä ja järjestää mielenosoituksia ja kampanjoita. Tärkeä osa tiedotusta on vegaanisesta arjesta kertominen muun muassa jakamalla reseptejä sekä tietoa ravitsemuksesta.

Vegaaniliitto julkaisee erilaisten esitteiden lisäksi Vegaia-nimistä lehteä, joka ilmestyy neljästi vuodessa. Yhdistyksellä on oma kirjasto, josta voi lainata veganismia käsitteleviä kirjoja ja ulkomaalaisia lehtiä. Vegaaniliitolla on myös vapaaehtoisvoimin toimiva Vegaanipuoti, jossa on myynnissä veganismiin liittyviä tuotteita, joita tilaamalla tukee myös yhdistyksen toimintaa.

## Aiheesta muualla
* Vegaaniliiton kotisivut
Pekka Räty

**Pekka Kullervo Räty** (s. 9. joulukuuta 1954 Eno) on suomalainen näyttelijä ja poliitikko. Hän on näytellyt Lahden kaupunginteatterissa ja Seinäjoen kaupunginteatterissa. Hän tuli tunnetuksi Veikko Kerttulan *[[Simpauttaja (elokuva)|Simpauttaja]]*-televisioelokuvan (1975) Imppana. 

Vuosina 1991–1995 hän toimi kansanedustajana tultuaan valittua eduskuntaan Lahdesta sitoutumattomana Vihreän liiton listoilta. Räty on toiminut myös Lahden kaupunginvaltuuston jäsenenä. Räty on toiminut myös SDP:ssä. Vuoden 2007 ja vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Räty oli Suomen Keskustan ehdokkaana Vaasan vaalipiirissä. Räty valittiin Imatran kaupunginvaltuustoon kuntavaaleissa 2017. Räty on myös näytellut Salatut elämät -televisiosarjassa vuodesta 2024 alkaen.

## Lähteet
Kanadanmustikka

**Kanadanmustikka** (*Vaccinium angustifolium*) on puolukoiden sukuun kuuluva laji, joka kasvaa luonnonvaraisena Kanadan itä- ja keskiosissa ja Yhdysvaltojen koillisosassa. Eteläisimmät esiintymisalueet ovat Länsi-Virginiassa ja läntisimmät Minnesotassa ja Manitobassa.

Kanadanmustikka on kesävihanta varpu, joka kasvaa parhaimmillaan 60 senttimetrin pituiseksi, mutta yleensä pituus on 35 cm tai vähemmän. Lehdet ovat kiiltävän sinivihreitä kesällä ja muuttuvat syksyllä purppuranvärisiksi. Kukat ovat valkoisia, 5 mm pitkiä. Marja on makea ja väriltään tummansinisestä mustaan.

Kanadanmustikka kestää metsäpaloja ja yleistyy usein alueilla, joilla on ollut metsäpalo. Joillakin alueilla se peittää laajoja alueita lähes ainoana lajina.

Kanadanmustikkaa kasvatetaan kaupallisesti Kanadassa ja Yhdysvaltojen Mainessa. Siitä on jalostettu Ruotsissa pakkasta kestävä lajike *Putte*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*United States Department of Agriculture (USDA): ''Vaccinium angustifolium''
Skeleton talviolympialaisissa 2006

**[[Talviolympialaiset 2006|XX talviolympialaisissa]]** vuonna 2006 järjestettiin **[[skeleton]]issa** eli **mahakelkkailussa** kaksi kilpailutapahtumaa: miehille ja naisille. Kilpailut käytiin Cesana Torinesessa 1 435 metriä pitkällä radalla, jossa on 19 mutkaa ja kokonaispudotusta 114 metriä.

## Mitalistit
### Miehet
17. helmikuuta




Ensimmäisen laskun jälkeen Gibson johti kisaa 0,18 sekunnin erolla Painiin. Lopulta voitto tuli 0,26 sekunnin erolla kahden edellisen maailmancupin voittajaan Painiin. Voittonsa myötä 39-vuotiaasta Gibsonista tuli talviolympialaisten historian vanhin henkilökohtaisten kilpailujen kultamitalisti. Pronssimitalisti Stähli oli ensimmäisen kierroksen jälkeen vasta viides.


### Naiset
16. helmikuuta




Hallitseva maailmanmestari Pedersen voitti Sveitsille maan ensimmäisen Torinon kisojen kultamitalin, Ison-Britannian Shelley Rudman toi hopeallaan puolestaan Ison-Britannian ainoan mitalin.


## Lähteet
### Viitteet
Paul Tergat

**Paul Kibii Tergat** (s. 17. kesäkuuta 1969 Baringo, Kenia) on kalenjin-heimoon kuuluva kestävyysjuoksija.

Ratajuoksuissa Tergat on usein joutunut tyytymään arvokisoissa kakkossijoihin. Sekä 1996 Atlantan ja 2000 Sydneyn olympiakisojen 10&nbsp;000 metrillä Tergat johti kilpailua ennen viimeistä kierrosta, mutta molemmilla kerroilla etiopialainen Haile Gebrselassie vei kultamitalin. Lopputulosten osalta sama asetelma toistui kympillä myös 1997 Ateenan ja 1999 Sevillan MM-kisoissa. Vuosina 1999 ja 2000 Tergat voitti puolimaratonin MM-kullan. Vuonna 2002 Lontoon maratonilla Tergat voitti ensimmäistä maratoniaan juosseen Gebrselassien sijoittuen toiseksi Khalid  Khannouchin perässä. Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailuista Tergatilla on henkilökohtaisesta kilpailusta viisi kultaa ja yksi pronssi ja joukkuekilpailusta lisäksi kahdeksan kultaa.

Tergat juoksi 28. syyskuuta 2003 Berliinin maratonilla maratonin maailmanennätyksen 2.04.55, vaikka hänen jalkansa oli kipeä ja hän harhautui eräässä kohtaa reitiltä. Haile Gebrselassie rikkoi hänen ennätyksensä juoksemalla vuoden 2007 Berliinin maratonilla ajan 2.04.26.

Ennen vuoden 2004 Ateenan olympiakisoja Tergat ilmoitti Ateenan olympiamaratonin olevan hänen viimeinen arvokisaedustuksensa Kenian joukkueessa. Maratonilla Tergat joi väärän lämpöistä vettä, mikä aiheutti hänelle kramppeja ja hän sijoittui lopulta kymmenenneksi. Tergat tavoitteli pääsyä vuoden 2008 Pekingin olympialaisten maratonille, mutta ilmoitti huhtikuussa 2008 ettei ole tarpeeksi hyvässä kunnossa kilpaillakseen Pekingissä.

Paul Tergat valittiin vuonna 2013 KOK:n jäseneksi ja vuonna 2017 Kenian olympiakomitean puheenjohtajaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kaukalopikaluistelu talviolympialaisissa 2006

**[[Talviolympialaiset 2006|XX talviolympialaisissa]]** Torinossa järjestettiin **[[kaukalopikaluistelu]]ssa** kahdeksan kilpailutapahtumaa. Kisat käytiin Palavelan 8 285-paikkaisella areenalla. Olympialaisissa lajiin osallistui noin 110 urheilijaa. 

Monista muista lajeista poiketen kaukalopikaluistelussa on käytössä ikärajat, sillä kilpailijan pitää olla täyttänyt 15 vuotta viimeistään 1. heinäkuuta. 

## Tulokset

### Miehet
#### 500 m






#### 1 000 m
18. helmikuuta






#### 1 500 m

12. helmikuuta







#### 5 000 m viesti






(*) Oh Se-jong ei kilpaillut loppukilpailussa mutta sai mitalin.

### Naiset
#### 500 m
15. helmikuuta



Kanada valitti lopputuloksesta Urheilun vetoomustuomioistuimeen (CAS), sillä Kanadan mielestä Radanovalla oli oikea luistin ilmassa hänen ylittäessään maaliviivan. Sääntöjen mukaan molemmat luistimet pitää olla kiinni jään pinnassa maaliin tultaessa. Vetoomus ei kuitenkaan mennyt läpi ja maaliintulojärjestys säilyi.



#### 1 000 m






#### 1 500 m
18. helmikuuta






#### 3 000 m viesti
22. helmikuuta






## Lähteet
Pajarit

**Pajarit** eli **bojaarit** (, ’ylimys’) olivat Venäjän ylimmän ruhtinaallisen palvelusluokan jäseniä ennen Pietari Suuren aikaa. Pietari Suuri lakkautti pajarien neuvoston eli pajariduuman vuonna 1711. Pajarit toimivat sotureina ja hallitsijan neuvonantajina.

Pajari-nimitystä käytettiin myös muun muassa Unkarin ja Romanian alueella.

## Pajarien alkuperä
Venäläiset pajarit on perinteisesti jaettu kolmeen eri kategoriaan:

* rurikilaiset ruhtinaat (muun muassa suvut Šuiski, Vorotonski ja Repnin)
* Liettuan ja Kultaisen Ordan ruhtinaat, joiden väitettiin polveutuvan itse Tšingis-kaanista (muun muassa suvut Belsk ja Mstilavski)
* ikivanha moskovalainen aateli, joka on palvellut suuriruhtinaita 1300-luvulta lähtien (muun muassa suvut Romanov, Godunov ja Šeremetjev)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pajari

**Pajari** tarkoittaa seuraavia henkilöitä ja asioita:

* pajari, Venäjän historialliseen yläluokkaan kuulunut henkilö
* Pajari, kylä Luumäellä
* Pajarinkylä, kylä Rautjärvellä
* Paha pajari, kiteeläinen kansanperinteen legendaarinen hahmo

## Suomalainen sukunimi
* Aaro Pajari (1897–1949), kenraali
* Aino-Kaarina Pajari (1957–2022), taidegraafikko
* Erkki Pajari (1933–1993), diplomaatti, Risto Pajarin poika
* Kirsti Pajari (1921–2010), televisiojuontaja
* Kosti Pajari (1887–1955), kemisti ja väestönsuojelumies
* M. Pajari, oik. *Tyyne Rautio* (1900–1972), kirjailija
* Noora Pajari (s. 1987), kunnanjohtaja
* Olli Pajari (1860–1923), kansanedustaja
* Pentti Pajari (1914–1982), pääkonsuli ja Colombia Oy:n omistaja ja toimitusjohtaja
* Risto Pajari (1909–1995), eversti, vakuutusalan toimihenkilö ja sotakirjailija
* Sami Pajari (s. 2001), ralliautoilija
* Toivo K. Pajari (1886–1935), konsuli ja toimitusjohtaja
* Väinö Pajari (1879–1959), filosofian maisteri, Työmies-lehden toimitussihteeri ja valtiollisen poliisin esittelijä.
Intro

**Intro** (lyhennys sanasta *introduction*) eli alkusoitto, johdanto, on musiikillisen teoksen alussa tai teoksen kahden jakson välissä oleva osa, joka johdattelee kuulijan kappaleeseen tai uuteen jaksoon.

Intro ei välttämättä noudata itse teoksen tahtijakoa tai sävellajia, eikä se välttämättä ole edes musiikkia sanan varsinaisessa merkityksessä. Intro voi olla myös puhetta, linnunlaulua, hälyääniä tms. Klassisessa musiikissa alkusoittoa kutsutaan usein myös preludiksi. Laajemmin ymmärrettynä preludi on lyhyt musiikkikappale, jolla yleensä ei ole tarkkaan määriteltyä sisäistä rakennetta, urkusävellyksiä lukuun ottamatta. Urkusävellyksen nimenä preludi viittaa tavallisesti kokonaisuuteen, jossa improvisatoriset fantasia-ainekset vuorottelevat ankarampien fuugajaksojen kesken. 

Musiikkikappaleen lopussa oleva, hiljaisuuteen johdatteleva osa on vastaavasti nimeltään *outro* (yhdistelmä sanoista *out* ja *intro*).

## Intro multimediassa ja tietotekniikassa

Introlla voidaan laajemmin tarkoittaa myös esimerkiksi tietokoneohjelman tai multimediaesityksen alussa esitettävää erillistä materiaalia kuten lyhyttä videoesitystä. Tietotekniikassa intro voi viitata muun muassa demoskenen yhteydessä tehtyihin tuotoksiin tai esimerkiksi niin sanottuihin *[[cracktro]]ihin*, joita tyypillisesti liitetään järjestelmällisesti levitettyjen luvattomien ohjelmakopioiden, yleensä pelien alkuun.
Vastapaino (kirjankustantamo)

**Vastapaino** on syksyllä 1981 Tampereella perustettu ja toimiva tiede- ja tietokirjakustantamo. Julkaisutoiminnan painopiste on koko toiminnan ajan ollut yhteiskuntatieteellisessä, humanistisessa ja filosofisessa tutkimus- ja tietokirjallisuudessa. Kustantamon ensimmäinen julkaisu oli Raimo Blomin *[[Yhteiskuntateoria ja valtio]]* huhtikuussa 1982.

Vastapainon kirjoja käytetään runsaasti yliopistojen ja korkeakoulujen oppi- ja kurssikirjoina, mutta niillä on ollut paikkansa myös osana yliopistomaailman laajempaa yhteiskunnallista keskustelua. Käännösten osuus julkaisuista on noin puolet. Osa teoksista julkaistaan myös e-kirjoina. Vastapaino julkaisee vuosittain 20–30 uutuutta. Kustantamolla on ollut Tieteellisten seurain valtuuskunnan myöntämä vertaisarviointitunnus vuodesta 2015

Yritysmuodoltaan Vastapaino on osakeyhtiö (vuodesta 2016), jonka suurin osakas on Osuuskunta Vastapaino. Jäseniä osuuskunnassa on noin 2&nbsp;500 (vuonna 2014). Yrityksen toimitusjohtaja on ollut Kimmo Jylhämö vuodesta 2015.

Osuuskunnan perustajien mielestä Suomessa ei 1980-luvun alussa julkaistu ”juuri lainkaan kriittistä yhteiskuntatieteellistä, filosofista ja humanistista kirjallisuutta”. Vastapaino pyrki edistämään ”kriittistä tieteellistä tutkimusta ja opiskelua sekä antamaan pontta yhteiskunnalliselle keskustelulle”. Teokset päätettiin julkaista pehmeäkantisina, jotta ne olisivat hintansa puolesta saavutettavia. Osuusmaksu oli aluksi 100 markkaa. Osakkaat saivat lunastaa julkaisut omakustannehintaan. Osuuksia sai lunastaa useampia, mutta kokouksissa kaikilla osakkailla oli vain yksi ääni. Päätösvalta oli vuosikokouksella, joka valitsi hallituksen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vastapainon verkkosivut
Ferriitti

**Ferriitti** (α-Fe) on raudan ja rautavaltaisten metalliseosten kiderakenne (tilakeskinen kuutio) tai mikrorakenteen faasi. Ferriitillä on suuri magneettinen permeabiliteetti, minkä takia sitä käytetään monissa sähkötekniikan sovelluksissa. Ferromagneettiset teräkset ja valuraudat sisältävät aina jotain ferriitin muotoa.

Ferriitti on puhtaan raudan kiderakenne (lujuus = 280&nbsp;N/mm2). Ferriittinen kiderakenne voi kuitenkin sisältää hieman hiiltä, 0,03 % 723oC lämmössä ja 0,006 % huoneen lämmössä. Ferriittisen rakenteen lujuus on niin alhainen, että sillä ei juurikaan ole käyttöä rakennemateriaalina. Puhtaasti ferriittisiä rautaseoksia käytetäänkin lähinnä magneettisten ominaisuuksiensa vuoksi. Sähkötekniikassa ferriittisiä rautaseoksia käytetään ohuista levyistä koottuina erilaisten käämien sydäminä esimerkiksi muuntajissa ja sähkömoottoreissa.

Useimmat pehmeät teräkset (maks. 0,2 % hiiltä) muodostuvat pääosin ferriitistä. Mikäli hiilipitoisuus on suurempi, on huoneenlämpöinen rakenne ferriittis-perliittinen ja hiilimäärän edelleen lisääntyessä täysin perliittinen. Mikäli hiilipitoisuus on vielä suurempi, syntyy perliitin raerajoille runsaasti hiiltä sisältävää sementiittiä.

Perliitti on mikrorakenne, jossa esiintyy ohuina lamelleina sekä niukkahiilistä ferriittiä että runsashiilistä raudan ja hiilen muodostamaa karbidia, sementiittiä. Bainiitti ja martensiitti ovat hiiliylikylläisiä ferriitin muotoja, joita syntyy lämpökäsittelemällä sellaisia teräksiä, joiden hiilipitoisuus on niin suuri, etteivät ne normaalisti esiinny huoneenlämmössä puhtaasti ferriittisinä.

## Katso myös
*Metallurgia
Taksvärkki

**Taksvärkki** ( ”päivätyö”) oli alun perin vuokratilallisen päivätyövelvollisuus. Vuokratilallisia olivat torpparit ja mäkitupalaiset. Vuokralaisen oli työskenneltävä isäntätalossa tietty määrä päiviä viikossa tai tarjottava työmies, jos vuokra oli sovittu suoritettavaksi osin tai kokonaan päivätyönä; näitä kutsuttiin arkikielessä taksvärkkipäiviksi. Sana poistui alkuperäisestä käytöstään vuokratilallisten vähetessä 1900-luvun alkupuolella torpparilain vaikutuksesta.

Nykyään sanalla tarkoitetaan peruskoulun yläluokilla vuosittain järjestettävää taksvärkkipäivää, jolloin koululainen käy päivän töissä jossakin ja saa sovitun summan palkakseen, joka annetaan hyväntekeväisyyteen.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Laki maanvuokrasta maalla (19/1902)
* Armollinen Asetus torpan, lampuotitilan ja mäkitupa-alueen vuokrauksesta (12/1909)
* Laki vuokra-alueiden lunastamisesta (135/1918) eli ”torpparilaki”
TV-kortti

**TV-kortti** on tietokoneen lisälaite, jonka avulla televisiolähetys voidaan vastaanottaa tietokoneella. Suurin osa tietokoneiden TV-vastaanottoon tarkoitetuista laitteista on malliltaan koneen sisään asennettavia kortteja, mutta on olemassa myös muilla tekniikoilla toteutettuja vastaanottimia, kuten tietokoneen USB-liintäntään kytkettäviä pieniä ulkoisia laitteita. 

TV-kortteja on olemassa kahta pääryhmää, analogiset ja digitaaliset. Digitaaliset TV-kortit toimivat kuten tavalliset televisioiden digivastaanottimet. Osa tv-korteista osaa myös pakata tv-lähetystä reaaliaikaisesti tietokoneen ymmärtämään digitaaliseen videomuotoon, mahdollistaen tietokoneen toiminnan kiintolevytallentimena.

Videokuvan tallentaminen mahdollistaa myös ns. ajansiirtotoiminnon käytön. Tällöin reaaliaikainen TV-lähetys voidaan keskeyttää milloin tahansa ja jatkaa katsomista myöhemmin samasta kohtaa mihin aiemmin jäi. Toiminto perustuu televisiolähetyksen tallentamiseen kiintolevylle tauon aikana ns. puskurimuistiin. Kun katsoja jälleen jatkaa ohjelman katsomista, se esitetään kiintolevyltä samalla kun meneillään oleva lähetys tallentuu edelleen levylle. Puskurimuistin koosta riippuu, kuinka pitkä tauko voi olla.

Digitaalisissa TV-korteissa voi olla kaksi viritintä, jolloin voidaan katsoa toista ohjelmaa ja tallentaa samalla toisen kanavan lähetystä. Kaksi viritintä mahdollistaa myös ns. PiP-toiminnon (Picture in Picture), jolloin kahden kanavan lähetys näytetään päällekkäin samassa ruudussa. Yleensä ensisijaisen kanavan lähetys näkyy taustalla koko ruudun kokoisena ja toisen kanavan lähetys pienenä kuvana ensimmäisen lähetyksen päällä. Toisinaan on mahdollista kytkeä tietokoneeseen kaksi TV-korttia omiin lisäkorttipaikkoihinsa, jolloin saadaan käyttöön yllä mainitut ominaisuudet kuten kahdella virittimellä varustetun kortin kanssa.

## TV-korttien muita ominaisuuksia

Digitaalisilla TV-korteilla voi kuunnella joitakin digitaalisia radiokanavia. Korteista löytyy monesti tuki HDTV-kuvan vastaanottoon ja esittämiseen. TV-korttien mukana toimitetaan kaukosäädin, jonka infrapunavastaanotin kytketään tietokoneen USB- tai sarjaliitäntään. Kaukosäätimellä pystyy ohjaamaan varsinaisen televisionkatseluohjelman lisäksi muita tietokoneen ohjelmia.

Joistakin televisiokorteista löytyy analogiselle signaalille S-video- tai komposiittisisäänmenoliitäntä, jonka kautta pystytään kaappaamaan analogista tv-kuvaa vaikkapa VHS-nauhurista. Kortilla olevat piirit muuntavat kuvan digitaaliseksi, pakkaavat sen esimerkiksi MPEG2-muotoon ja tallentavat pakatun videokuvan kiintolevylle. Muihin ominaisuuksiin kuuluvat elektroninen ohjelmaopas **EPG**, kuvakaappausten ottaminen lähetyksestä sekä tallennuksen ajastustoiminto.

## Aiheesta muualla
* Dvico
* KWorld
* Hauppauge
* TerraTec
* TechnoTrend
*Pinnacle Systems
Idan Raichel

**Idan Raichel** (; s. 1977) on Kfar Sabasta läheltä Tel Avivia Israelista kotoisin oleva aškenasijuutalaisiin kuuluva muusikko. 

Hän on saavuttanut kotimaassaan ja kansainvälisesti suurta suosiota elektronista musiikkia, juutalaisia balladeja ja Israelin etiopianjuutalaisten vähemmistön kansanmusiikkia yhdistävällä maailmanmusiikillaan, jota soittaa yhtyeensä *Idan Raichel Projectin* (הפרוייקט של עידן רייכל) kanssa. 

Ennen yhtyeen perustamista  Raichel oli tunnettu taitavana kosketinsoittajana. Hänen ensilevynsä myi Israelissa 120&nbsp;000 kappaletta, eli moninkertaisen platinalevyn verran, ja toi Raichelille muun muassa ”vuoden artisti”- ja ”vuoden albumi” -palkinnot. Myös seuraava levy *Mimaamakim* nousi Israelin albumilistan kärjeen ja myi platinaa. Suurin osa Raichelin musiikista esitetään hepreaksi, mutta osa lauluista lauletaan myös amharaksi.

## Levytykset

* *Idan Raichel Project*, 2002
* *Mimaamakim* (ממעמקים eli ”syvyyksistä”), 2005
**Within My Walls*, 2008
**The Tel Aviv Session*, 2012
**Quarter to Six*, 2013
**The Paris Session*, 2014
**At the Edge of the Beginning*, 2015
**And If You Will Come to Me*, 2019

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut
Sigfrid Edström

**Johannes Sigfrid Edström** (21. marraskuuta 1870 Orustin kunta – 18. maaliskuuta 1964 Tukholma) oli ruotsalainen tehtailija ja Kansainvälisen olympiakomitean puheenjohtaja vuosina 1942–1952.  

Edström syntyi Morlandassa ja opiskeli Chalmersin teknillisessä korkeakoulussa Göteborgissa ja myöhemmin Sveitsissä ja Yhdysvalloissa. Nuorena Edström oli pikajuoksija; hänen ennätyksensä oli 100 metriä 11 sekunnissa.

Edström oli ruotsalaisen teknologiayritys ASEAn johtaja vuosina 1903–1933. Sen jälkeen hän toimi ASEA:n hallituksen puheenjohtajana vuosina 1934–1939.

Samaan aikaan Edström oli aktiivinen Ruotsin urheiluliiton jäsenenä. Hän oli mukana järjestelemässä vuoden 1912 kesäolympialaisia, jotka pidettiin Tukholmassa. Samana vuonna hänestä tuli perustetun Kansainvälisen yleisurheiluliiton (IAAF) pitkäaikainen puheenjohtaja aina vuoteen 1946 asti. Tähän ajanjaksoon liittyy vuoden 1932 Los Angelesin kesäkisojen yhteydessä tapahtunut Paavo Nurmen ammattilaiseksi julistaminen, joka esti häntä osallistumasta näihin kisoihin. Kieltopäätöksen syntymisessä Edströmillä oli keskeinen ja iso rooli, ja päätös henkilöityi Edströmin ja Suomen silloisen yleisurheiluliiton puheenjohtajan Urho Kekkosen keskinäiseksi kiistaksi ja keskeytti vuosiksi muun muassa Suomen ja Ruotsin väliset yleisurheilumaaottelut.

Edströmistä tuli Kansainvälisen olympiakomitean jäsen vuonna 1920 eversti Viktor Balckin erottua KOK-jäsenyydestään ja varapuheenjohtaja vuonna 1931. Vuonna 1942 Kansainvälisen olympiakomitean silloinen puheenjohtaja Henri de Baillet-Latour kuoli, ja Edströmistä tuli uusi puheenjohtaja. Sigfrid Edströmillä oli tärkeä rooli sodan jälkeisellä olympiatoiminnalla. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1952. Kansainvälisen olympiakomitean puheenjohtajaksi tuli hänen jälkeensä yhdysvaltalainen Avery Brundage. Edströmille myönnettiin 9. maaliskuuta 1955 Suomen Urheilun kultainen ansioristi.

Vuonna 1899 Edström meni naimisiin Ruth Miriam Randallin kanssa. Heillä oli neljä lasta.

## Lähteet
Afro Celt Sound System

**Afro Celt Sound System** tai **Afro Celts** on irlantilainen Simon Emmersonin perustama yhtye, joka yhdistelee musiikissaan elektronisen musiikin tanssirytmejä kelttiläiseen ja afrikkalaiseen kansanmusiikkiin. Yhtyeen levyillä on vieraillut suuri määrä musiikin supertähtiä kuten Robert Plant, Peter Gabriel ja Sinéad O'Connor. Yhtye levyttää Peter Gabrielin johtamalle Real World Records levy-yhtiölle.

## Levytykset
* *Volume 1: Sound Magic*, 1996
* *Volume 2: Release*, 1999
* *Volume 3: Further in Time*, 2001
* *Seed*,2003
* *Pod*, 2004 (Remixalbumi)
* *Volume 5: Anatomic*, 2005
* *Capture (1995–2010)*, 2010 (Kokoelma)
* *The Source*, 2016
* *Flight*, 2018

## Lähteet
Fat Beat Sound System

**Fat Beat Sound System** on Hepa Halmeen, DJ Bunuelin, Jarmo Saaren, Jukkis Kiviniemen ja Abdissa Assefan 1990-luvun alussa perustettu yhtye, joka soittaa jamaikalais- ja afrikkalaisvaikutteista tanssimusiikkia. Yhtyeen jäsenet vaikuttavat Fat Beat Sound Systemin lisäksi muun muassa yhtyeissä Nu Spirit Helsinki, Giant Robot ja Soul Tattoo. Yhtyeen laulajina ovat toimineet muun muassa Hosni Boudali, Paleface ja Tommy Lindgren.

## Julkaisut
* *Feed The Vocalists* (Exogenic Breaks Records, 2007)
* *Late Downtown* EP (Exogenic Breaks Records, 2006)
* *Fala Fala* (Exogenic Breaks Records, 2005)
* *Baba Sheriff* EP (Exogenic Breaks Records, 2005)
* *Quality* EP (Tiger Records, 2002)
Gaudeamus

**Gaudeamus** on Helsingin yliopiston omistama tieto- ja tiedekirjakustantamo. Vuoden 2016 alkuun saakka sen omisti Helsingin yliopiston ylioppilaskunta. 

Kustantamon historia alkaa 1960-luvun lopulta, jolloin Helsingin yliopiston ylioppilaskunta aloitti pienimuotoisen kustannustoiminnan. Ensimmäinen kustanne *Lääketieteen ylioppilaiden fysiikan harjoitustöitä* ilmestyi vuonna 1968 ja 1970-luvun alussa alkoi toiminta Gaudeamus-nimen alla.

Gaudeamus julkaisee laajaa yleisöä kiinnostavia tietokirjoja, eri tieteenalojen perusteoksia, yliopisto- ja ammattikorkeakoulujen oppimateriaaleja, tutkimuksiin pohjaavia teoksia sekä ammattikirjallisuutta. Teokset ovat saaneet lukuisia palkintoja ja tunnustuksia.

Kustantamon erikoisaloja ovat yhteiskuntatiede, filosofia, historia, humanistiset tieteet, ympäristö, talous ja kasvatus. Gaudeamus julkaisee myös Helsingin yliopiston tiedekasvatuksen kanssa ideoitua lastenkirjasarjaa sekä Helsingin yliopiston Tiedekulman kanssa suunniteltua Tiedekulmapokkarien sarjaa. Lisäksi Otatieto-sarjassa julkaistaan tekniikan alan kirjallisuutta. 

Gaudeamuksen tuotantoon kuuluu myös klassikkokäännöksiä, muun muassa Aristoteleen, Ciceron, René Descartesin, Immanuel Kantin, Edmund Husserlin, Jacques Derridan ja Michel Foucault’n teoksia. Vuonna 2006 valmistunut Aristoteleen teosten yhdeksänosainen suomennossarja on kansainvälisestikin harvinaislaatuinen.

Julkaisufoorumin suomenkielisten tiedejulkaisujen tasoluokituksessa Gaudeamus sijoittuu kirjakustantajien tasoluokkaan 2 yhdessä yhdessä muun muassa kansainvälisten yliopistokustantamojen kanssa.

Sana *gaudeamus* on latinaa ja tarkoittaa ”iloitkaamme”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Gaudeamuksen verkkosivut
Kössi Kenguru

**Kössi Kenguru** on suomalainen pala-animaatiosarja, jota valmistettiin vuosina 1968–1978 sekä 1997, 2000 ja 2002. Sarjaa esitettiin pääasiallisesti *[[Pikku Kakkonen|Pikku Kakkosen]]* yhteydessä. Hahmon loi animaattori Heikki Prepula. Kössi Kenguru seikkaili myös sarjakuvassa, joka ilmestyi *[[Me (lehti)|Me]]*-lehdessä vuosina 1973–1990.

Kössi Kenguru on yksinkertaisista geometrisista paloista muodostuva vihreä kenguru. Kössin ohella animaatioissa esiintyvät hänen ystävänsä Masa Myyrä, Anselmi Avaruusapina ja Allu Alligaattori.

## Jaksot

**YLE TV2:n tuottamat jaksot:**
* *Kössi Kenguru pohjolassa*, (mustavalkoinen, 1968) 
* *Kössi Kenguru avaruudessa* (1972) 
* *Kössi Kenguru vetehisten valtakunnassa* (1973) 
* *Kössi Kenguru satujen maailmassa* (1974) 
* *Kössi Kenguru ja Aatami Aikuinen* (1975)
* *Kössi Kenguru ja tyhjätaskut* (1976)
 
**Heikki Prepulan tuottamat Kössi-jaksot:**
* *Veturi* (1978, 7 min) 
* *[[Plumps!]]* (1997, 8 min)
* *Yhä ylöspäin* (2000, 6 min)
* *Uninen kurpitsa* (2002, 8 min)

## DVD-julkaisut
* *Kössi Kenguru*
* *Kössi Kenguru satujen maassa*
* *Kössi Kenguru ja muut ystävämme*

## Lähteet
* Heikki Prepulan haastattelu
* Tuula Leinonen: *100 vuotta suomalaista animaatiota*, s. 102–105. Aalto ARTS Books, Helsinki 2014.

## Aiheesta muualla
* Ylen Elävä arkisto: Kössi Kenguru
* Film-O-Holic.com arvostelu "Kössi Kenguru ja muut ystävämme"-DVD:stä
Mikkelin teatteri

**Mikkelin Teatteri** on suomalainen Mikkelissä toimiva kannatusyhdistyksen ylläpitämä ammattiteatteri.

## Historia
Teatteri on aloittanut toimintansa vuonna 1919 **Mikkelin Työväen Näyttämö** -nimisenä harrastajateatterina. Vuosina 1930–1944 se oli nimeltään **Mikkelin Työväenteatteri**. Tuolloin teatteri toimi yhdistyspohjaisena. Vuonna 1930 teatterille palkattiin ensimmäiset päätoimiset henkilöt: teatterinjohtaja ja kaksi näyttelijää. Vuonna 1944 teatterista tuli Mikkelin Teatteri.

Ensimmäinen näytelmä, Minna Canthin *[[Anna Liisa]]*, sai ensiesityksensä 28. syyskuuta 1919.

1940-luvun alusta teatterin harjoitustilana toimi kaupungin juhlasali palokuntatalossa, minne teatterin koko toiminta vähitellen siirtyi. Teatterin 50-vuotisjuhlassa 15. marraskuuta 1969 Mikkelin kaupunki luovutti kaupungin juhlasalin kokonaan teatterin käyttöön.

Kesäteatteriesitykset Naisvuorella aloitettiin kesällä 1956. Ensimmäinen näytelmä oli Artturi Järviluoman *[[Pohjalaisia (näytelmä)|Pohjalaisia]]*.

### Entisiä näyttelijöitä ja ohjaajia
*Pirkko Aalto (1969–)
*Hemmo Hakkarainen (–1969)
*Pentti Kallio (1979–)
*Hannu Kangas (–1979)
*Tauno Karvonen (–1969)
*Irene Kinnari
*Sivi Kohonen
*Mauno Käpyaho
*Alice Luukkonen (–1969)
*Eero Pikkarainen (1969–)
*Pertti Raveila (1969–)
*Olavi Saaristo (–1981)
*Risto Salminen (1969–)
*Jukka Tuominen (–1981)
*Hille Vesterinen (–1969)
*Janne Viuhkonen
*Pekka Ylinen

## Nykyaika
Nykyisin Mikkelin teatterin henkilökuntaan kuuluu johtajan lisäksi taiteellisena henkilökuntana ohjaaja, 11 päätoimista näyttelijää, lavastaja-pukusuunnittelija sekä teknistä henkilökuntaa. Teatterin suurella näyttämöllä on 315 paikkaa. Lisäksi teatteritalossa on 70-paikkainen pieni näyttämö.  Naisvuorella toimivalla kesäteatterilla on 558-paikkainen katettu katsomo. Syksyllä 2009 teatteri juhli 90-vuotista taivaltaan. Teatterinjohtajana aloitti 1. elokuuta 2011 Mika Nuojua. Hänen määräaikainen johtajasopimuksensa päättyy heinäkuun 2014 lopussa, ja Katriina Honkanen oli teatterinjohtajana vuosina 2014-2018. Uutena johtajana aloitti Aleksander Anria.

## Lähteet
* Mikkelin teatterin verkkosivut

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Lindsay ja Sidney Greenbush

Kaksoset **Rachel Lindsay Rene** ja **Robin Sidney Danae Bush** (s. 25. toukokuuta 1970 Hollywood, Kalifornia) ovat yhdysvaltalaisia näyttelijättäriä. Vuosina 1974–1982 he esiintyivät yhdessä Michael Landonin tuottamassa draamasarjassa *[[Pieni talo preerialla (televisiosarja)|Pieni talo preerialla]]*, jossa he näyttelivät Ingallsin perheen tytärtä, Carrieta. Sarjassa heidät oli esitelty yhteisnimellä ***Lindsay Sidney Greenbush*** eikä heitä erikseen mainittu identtisiksi kaksosiksi. He eivät ole näytelleet teini-iän jälkeen.

Lindsay Greenbush on nykyisin naimisissa Frank Dornanin kanssa ja heillä on yksi tytär, Katlynn (s. 1995) sekä kaksi ottolasta, Shaylene (s. 1986) ja Dan (s. 1990).

Sidney Greenbush oli naimisissa William "Rocky" Fosterin kanssa. Foster oli ammatiltaan eläinlääkäri ja hevosjalostaja. Foster teki itsemurhan toukokuun 5. päivänä 2009 pariskunnan yhteisessä kodissa.

## Aiheesta muualla
*Kotisivut 
* 
*
Zoetrooppi

**Zoetrooppi** on optinen lieriönmuotoinen laite, jonka sisälaidalle piirretyt kuvat synnyttävät liikkeen illuusion, kun kuvia katselee sen pyöriessä lieriön laidoille tehdyistä rei'istä. Laitteen esitteli 1834 bristolilainen William George Horner.

Zoetrooppia edelsivät useat muut liikkeen illuusion luovat lelut, kuten esimerkiksi fyysikko Joseph Antoine Ferdinand Plateaun kehittämä fenakistoskooppi, jossa oli kaksi samalle akselille asennettua kiekkoa. Ensimmäisessä kiekossa oli urat reunoilla ja toisessa peräkkäin olevat piirrokset.  Jokainen piirros esitti liikesarjan yhden vaiheen. Kun kiekkoa pyöritettiin ja sitä katsottiin peilistä urien läpi, katsojalle syntyi vaikutelma liikkeestä.

Vuonna 1834 William George Horner kehitti Plateaun fenakistoskooppiin perustuvan kätevämmän laitteen, jossa ei tarvittu peiliä ja jonka avulla useat ihmiset pystyivät katsomaan laitetta samanaikaisesti.

Hornerin laitteessa oli rumpu, jonka sisäreunalle oli asetettu paperiliuskalle piirretty kuvasarja. Kuvia voitiin katsella rummun ulkopinnassa olevien aukkojen kautta. Kun rumpua pyöritettiin, nopeasti peräkkäin vaihtuvat kuvat loivat illuusion liikkeestä. Horner kutsui keksintöään Daedalumiksi, mutta se unohtui vuosikymmeniksi. Vuonna 1887 William F. Lincoln patentoi laitteen Yhdysvalloissa ja antoi sille nimen Zoetrope.

## Lähteet
* Nevala, Tommi: Aikamatka elokuvaan - Elokuvan historian oppimateriaali peruskouluille ja lukioille. 1. painos (pdf). Valveen elokuvakoulu, Oulun kaupunki, 2015. 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Artikkeli liikkuvan kuvan historiasta
Ladysmith Black Mambazo

**Ladysmith Black Mambazo** on eteläafrikkalainen kuoro, joka esittää säestyksetöntä mbube-musiikkia. Kuoro saavutti kansainvälistä mainetta esiintyessään Paul Simonin albumilla *[[Graceland (albumi)|Graceland]]*. 

Kuoron perusti Joseph Shabalala (1940–2020). Köyhään kahdeksanlapsiseen perheeseen Etelä-Afrikan Ladysmithissä syntynyt Shabalala lauloi zulukuoro Blacksissa, jonka johtaja hänestä sittemmin tuli. Ladysmith Black Mambazon hän perusti 1975 kuultuaan Jumalan äänen, joka määräsi hänet paastolle. Paasto sai hänet näkemään näkyjä uudenlaisesta laulumusiikista, joka syntyikin kun Shabalala yhdisti zulu-perinteen kolme erillistä laulutapaa ja otti vaikutteita myös amerikkalaisesta gospelista.

Vuonna 1973 Ladysmith Black Mambazo julkaisi ensimmäisen albuminsa *Amabutho*, jota myytiin kuoron kotimaassa kultalevyyn oikeuttava määrä. Tämän jälkeen kuoro on esiintynyt laajalti Yhdysvalloissa ja Euroopassa muun muassa The Corrsin, Stevie Wonderin, Dolly Partonin ja George Clintonin kanssa. Kuoro on voittanut Grammy-palkinnon vuonna 1987 parhaasta folk-levystä albumilla *Shaka Zulu* ja parhaan maailmanmusiikkialbumin palkinnon vuonna 2005 albumilla *Raise Your Spirit Higher*.

Ladysmith Black Mambazo vieraili Pori Jazz -festivaaleilla vuonna 2004.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset kotisivut
Isicathamiya

**Isicathamiya** (zuluksi *vaanien*) tai **Mbube** (*leijona*) eteläafrikkalaista, erityisesti zulujen vokaalimusiikkia, jonka tunnetuimipia esittäjiä on eteläafrikkalainen Ladysmith Black Mambazo -kuoro.

Isicathamiyan ensimmäisiä edustajia oli  Johannesburgiin Zulumaasta 1930-luvun puolivälissä muuttanut Solomon Linda. Lindan johtama lauluyhtye The Evening Birds oli yksi isicathamiya-musiikin uraanuurtajista. 

Iscathamiyaa on ollut olemassa jo kauan, mutta nykyiseen muotoonsa se kehittyi 1960-luvulla. Musiikkia esitetään tavallisesti ilman säestystä, ja sen harmonioissa on paljon gospel-vaikutteita. Laajemman yleisön tietoisuuteen tyyli tuli Paul Simonin *[[Graceland (albumi)|Graceland]]* -levyn myötä, jolla Ladysmith Black Mambazo esiintyy muun muassa kappaleilla *Diamonds on the Soles of her Shoes* ja *Homeless*.

## Lähteet
Miehittämätön ilma-alus

**Miehittämätön ilma-alus** (, *UAV*) on ilma-alus, jossa ei ole lentäjää.

Monesti miehittämättömästä lennokista tai helikopterista käytetään nimitystä **drooni** tai **drone**. Drooneja ohjataan kauko-ohjauksella ja/tai siinä on automaattiohjaus.

Siviilikäytössä drooneja on käytetty esimerkiksi leluna ja ilmakuvauksessa. Sotilaskäytössä drooni saattaa tiedustelun lisäksi laukaista aseen; lisäksi on kohteeseen ohjattavia tai ohjautuvia, samalla tuhoutuvia malleja.

Ensimmäiset kauko-ohjatut lennokit kehitettiin ensimmäisen maailmansodan lopussa.

## Lennokit ilmatorjunnan harjoitusmaalina
Ampumaharjoitusten maaliksi tarkoitettua lennokkia kutsutaan maalilennokiksi (). Mallilennokkia ohjataan tyypillisesti radio-ohjauksella, mutta käytössä on myös itsenäisesti autopilotin avulla lentäviä malleja.

Vanhentuneita suihku- ja potkurilentokoneita on käytetty myös miehittämättöminä harjoitusmaaleina. Tämäntyyppisten miehitettyjen lentokoneiden pohjalta rakennettujen maalilennokkien ongelma on tosin usein ollut niiden korkea hinta ja käyttökulut.

## Droonin historia Suomessa
Tammikuussa 2019 Suomessa oli rekisteröitynyt 2&nbsp;416 drooneja hyödyntävää kaupallista toimijaa, joilla oli käytössään 3&nbsp;073 droonia. Vuoden 2020 heinäkuun 1. päivästä lähtien on droonin lennättäjän suoritettava ilmailuun liittyvä verkkokurssi ja -tentti. Tähän liittyy myös rekisteröitymisvaatimus. Vaatimusten taustalla ovat uudet EU-asetukset.

Toukokuussa 2021 kerrottiin, että Helsingin yliopistollinen sairaala alkaa testata sähkökäyttöisiä drooneja pääkaupunkiseudun ensihoidossa keväällä 2023. Euroopan komission rahoittaman ja VTT:n koordinoiman Airmour-hankkeen putteissa tehtävillä testilennoilla kuljetetaan sekä ensihoitohenkilöstöä esittäviä nukkeja että hoitovälineitä ja -tarvikkeita. VTT arvioi, että miehitettyjä droonilentoja voidaan tehdä vakituisesti vasta 2030-luvulla.

## Avoin-luokan droonit Suomessa

Avoin-toimintakategoriaan kuuluvat alle 25 kg painavat ja alle 120 m korkeudessa lentävät droonit. Drooneilla lentäminen on jaettu kolmeen alakategoriaan (A1 – A3) toimintaympäristön mukaan, ja droonit on luokiteltu C-luokituksin. Jokaisella luokalla on omat erityisvaatimukset drooneille ja kauko-ohjaajille. Tehdasvalmisteisen droonin tulee olla myös CE-merkitty. Avoin-luokan droonilla ei saa lentää väkijoukkojen yli, ja droonin suurin sallittu nopeus on 19 m/s.

## Katso myös
*Automatisoidut autot
* Miehittämätön sotilaallinen ilma-alus
* MAV

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Huffington post: Drone lobbying companies
*IMINT imagery intelligence 
*"Human Pilots: Who Needs 'Em?" – Wired
*AUVS International Aerial Robotics Competition 
*UAVMarketSpace UAV MarketSpace is a comprehensive web resource for information on Commercial (Civil) and Public use of UAVs.
* Mahon, Tim: "U.K., BAE Systems divulge details of six UAV programs", Space News
*Sata vuotta yksin taivaalla - Robottien sota ei ole uusi asia, Suomen Sotilas 6, 2010
Naisvuori

**Naisvuori** on Mikkelin keskustan välittömässä läheisyydessä sijaitseva korkea mäki.  Mäen huippu on 43 metriä Saimaan ja 122 metriä meren pinnan yläpuolella. Naisvuori vesitorneineen on tunnetuimpia Mikkelin maamerkkejä. Naisvuori on osittain Maunukselan ja osittain Kalevankankaan kaupunginosan alueella.

## Historia
Tarinan mukaan Naisvuori ja sen pohjoispuolella oleva Akkavuori olisivat saaneet nimensä naisista, jotka näiltä korkeilta paikoilta seurasivat Porrassalmen taistelun kulkua vuonna 1789. Tarinan mukaan silloisen Mikkelin kirkonkylän vanhimmat naiset kiipesivät Akkavuorelle ja nuoremmat Naisvuorelle nähdäkseen edes jotain kuuden kilometrin päässä riehuvasta taistelusta. Ainakin Naisvuori-nimi esiintyy kuitenkin jo vuonna 1775 piirretyssä kartassa. Toisen tarinan mukaan nimet liittyisivät siihen, kuinka naiset olisivat seuranneet vuonna 1597 nuijasodan Suur-Savon taistelun joukkosurmaa. 

Naisvuorelle rakennettiin 1800-luvun lopulla puisto ravintoloineen ja huvimajoineen. Vuosina 1911–1912 paviljongin paikalle rakennettiin Selim A. Lindqvistin suunnittelema vesitorni, sen pohjakerrokseen sijoitettiin keittiö ja sen reunaan katoksellinen paviljonkihuone. Rakennuksen avajaisia vietettiin vappuna 1912. Se on Suomen toiseksi vanhin varsinainen vesitorni ja vanhin säilynyt. Vesitorni on ollut pelkästään näkötornina vuodesta 1953 lähtien. Näkötornin peruskorjaus on tehty vuonna 2022 ja sen jälkeen näkötornin alimman osan kahvila on kesäisin toimiva lounas-kahvila.

Naisvuoren kupeeseen valmistui vuonna 1911 Mikkelin työväentalo. Sisällissodan alussa Mikkelin punakaarti piti Naisvuorta päivän ajan hallussaan, mutta antautui 29. tammikuuta 1918 valkoisten kehotuksesta ilman vastarintaa.

Talvi- ja jatkosodan aikana Naisvuoressa toimi päämajakaupunkia suojannut ilmavalvonta. Välirauhan aikana louhittiin Naisvuoren matalampaan osaan eli Pikku-Naisvuoreen luolasto, johon jatkosodan sytyttyä sijoitettiin Päämajan viestikeskus Lokki. Uudelleen rakennettu Lokki avattiin museona yleisölle vuonna 1996. Lokki on nykyisin suljettu turvallisuussyistä luolan katon romahdettua.

Sotien jälkeen vuoreen louhittuja luolastoja on laajennettu. Kesällä 1971 Naisvuoren kallion sisään rakennettiin maanalainen uimala, Naisvuoren uimahalli, "maailman vahvin uimahalli". Lisäksi Naisvuoren luolia käyttää muun muassa Mikkelin maakunta-arkisto ja teleoperaattorit. Lisäksi niitä käytetään väestönsuojina.

Naisvuoren matalammalla osalla on myös toiminut Mikkelin teatterin kesäteatteri vuodesta 1956. Entinen Mikkelin työväentalo on kunostettu upea historiallinen rakennus,  nykyisin Kulttuuritalo Tempo, joka on toimiva ja suosittu tapahtumapaikka.

Vesitornin vieressä Naisvuoren laella on Johannes Haapasalon pronssiveistos *Vaeltaja*, joka on 1920-luvulta. Se esittää tähyilevää alastonta miestä.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Naisvuoren esittely Mikkelin kaupungin sivuilla