open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vähä Hanhilampi

**Vähä Hanhilampi**  on Pirkanmaalla Parkanon Korpikylällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Vähä Hanhilampi on osa Parkanonjärven lähialuetta.

## Maantietoa
Vähä Hanhilampi on 350 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,1 hehtaaria. Lammella on kaksi pitkää lahtea siten, että se muistuttaa V-kirjainta. Rannat ovat soistunutta metsää ja lampeen laskee kolme suo-ojaa, joista yksi tuo pohjoisesta Iso Hanhilammesta vettä. Laskuoja lähtee etelään ja yhtyy 350 metrin jälkeen Pitkäjärvestä lähtevään Mustiaisluomaan. Rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä, ja ranta on kauttaaltaan rakentamaton. Lammelle ei myöskään johda teitä, mutta Tampere–Seinäjoki-rata ohittaa sen 50 metrin päästä.

## Historiaa
Vanhassa pitäjänkartassa vuodelta 1849 "Vähä Hanhi Lammi" on piirretty samalaisena kuin mitä se on nylyään. Iso Hanhilammen laskuoja on nykyisellä paikallaan ja sen oma laskuoja lähti nykyiseen suuntaan.

## Lähteet
Ahvenuslampi (Parkano)

**Ahvenuslampi**  on Pirkanmaalla Parkanossa Korpikylällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Ahvenuslampi on osa Parkanonjärven lähialuetta.

## Maantietoa
Lampi on 350 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,2 hehtaaria. Se sijaitsee keskellä suoaluetta, jonka suo-ojat laskevat siihen. Lammen vedet laskevat pois näitä ojia nyöten päättyen kahden kilometrin päässä olevaan Poikkeusjärveen. Se rantaviivan pituus on 850 metriä. Lammen rannoilla ei ole rakennuksia ja ainoa tie sinne tulee viereiseltä varastoalueelta.

## Historiaa
Kahdesta lähellä toisiaan sijanneista Ahvenuslammesta vain Riuttas-Ahvenus on saanut myöhemmin muunnetun nimen. Tämä lampi on vanhassa pitäjänkartassa vuodelta 1849 piirretty samanlaisena kuin se on nykyäänkin ja sillä oli tuolloin samanlainen laskuoja kuin nykyäänkin, joka laski Poikkeusjärveen.

## Lähteet
Gimbels

**Gimbels** oli Yhdysvalloissa toiminut tavarataloketju, joka perustettiin 1887 ja lakkautettiin 1987. Suurimmillaan sillä oli yli 50 ja lakkautusvuonna runsaat 30 tavarataloa ympäri Yhdysvaltojen suurkaupunkeja ja niiden esikaupunkeja.

## Historiaa
Gimbels-tavarataloyhtiön alkujuuret ovat Saksan Baijerista Yhdysvaltojen New Orleansiin siirtolaiseksi tulleen juutalaismiehen Adam Gimbelin (1817–1896) liiketoimissa. Hän toimi kulkukauppiaana Mississippijoen varrella kunnes perusti oman kaupan Indianan Vincennesiin 1842. Hänen kaksi vanhinta poikaansa, Jacob (1851–1922) ja Isaac Gimbel (1857–1931) perustivat 1880-luvulla tavaratalon Illinois’n osavaltion Danvilleen ja nuoremmat veljet Charles (1861–1932) ja Ellis Gimbel (1865–1950) seuraavalla vuosikymmenellä Philadelphiaan. Vuonna 1910 oli aika avata tavaratalo New Yorkin Herald Squarella. 1920-luvulla Gimbelit laajensivat yritystään ostamalla ensin newyorkilaisen Saks-tavarataloyhtiön ja sitten pittsburghilaisen Kaufman and Baer -yhtiön.

1960-luvun alussa Gimbelsillä oli noin 50 tavarataloa ympäri Yhdysvaltojen suurkaupunkeja ja niiden esikaupunkeja. Vuonna 1973 yrityksen osti tupakkayhtiö Brown & Williamsonin tytäryhtiö Batus. Se ei kuitenkaan saanut pidettyä Gimbels-ketjua kannattavana, vaan sulki vuonna 1973 tuolloin runsaat 30 tavarataloa sisältäneen ketjun. Gimbels-kaupan mukana tullut toinen tavarataloketju Saks Fifth Avenue sai jatkaa toimintaansa, ja Batus myi sen 1990 Investcorp S.A.:lle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sandholm

**Sandholm** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Johan Emil Sandholm (1899–1935), jääkäri
* Markus Sandholm (1943–1999), eläinlääkäri ja professori
* Thomas Sandholm (s. 1963), viittomakielinen uutisankkuri 
* Åke Sandholm (1920–1993), suomenruotsalainen kirjailija ja käytännöllisen teologian professori
* Edvard Sandholm (s. 1991), suomalainen tubettaja, tunnnetaan nimillä "Eetu, Eeddspeaks" 

;Entinen nimi
* Inger Hirvelä López, o.s. *Sandholm* (s. 1940), kansanedustaja (SKDL)
* Rita Polster, o.s. *Sandholm* (s. 1948), näyttelijä
Siiri Partanen

**Siiri Partanen** (s. 1990) on suomalainen muusikko ja näyttelijä.

Partanen työskentelee näyttelijänä Rovaniemen Teatterissa. Hän näytteli kaudella 2019–2020 muun muassa *[[Cabaret (musikaali)|Cabaret]]*-musikaalissa Sally Bowlesia. Hän näytteli Cicca Kallasta *[[Uusi päivä (televisiosarja)|Uusi päivä]]* -tv-sarjassa 2010–2018. Partanen esitti Cicca Kallasta myös *Uuden päivän* spin-off-sarjassa ''Väärät Bileet'' vuonna 2016.

Partanen valmistui muusikoksi ja ylioppilaaksi kaksoistutkinnosta Jyväskylän ammattiopiston Konservatoriosta 2009, pop/jazz-musiikkipedagogiksi (AMK) Metropolia Ammattikorkeakoulusta 2014, populaari- ja kansanmusiikin maisteriksi Sibelius-Akatemiasta 2017 ja näyttelijäksi (Master of Arts in Acting) Essexin yliopistoon kuuluvasta East15-näyttelijäkoulusta vuonna 2018.

Partanen osallistui Suomen euroviisukarsintoihin vuonna 2010 osana Sister Twister -yhtyettä, koska yhtyeen virallinen rumpali oli kilpailun aikaan liian nuori osallistuakseen. Vuonna 2010 Partanen voitti Imatra Big Band Festivaleilla parhaan esiintyjän SM-hopeaa rumpaleiden Junior All Stars -sarjassa.

Partanen julkaisee musiikkia nimellä **Siirisuurvisiiri**.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Siiri Partasen verkkosivut
Brian Baxter Arroyo López

**Brian Baxter Arroyo López** (s. 24. helmikuuta 1985 México) on meksikolainen jääkiekkoilija, joka pelaa kotimaassaan Liga Mexicana Éliten Lerma Estado Ice Sharksissa. Hän pelaa hyökkääjänä ja laukoo oikealta. Arroyo López on Meksikon ainoita ammattilaissarjoissa pelanneita jääkiekkoilijoita.

## Ura
### Seuraura
Arroyo López siirtyi kotimaastaan jo 15-vuotiaana pelaamaan jääkiekkoa Yhdysvaltoihin. Eri joukkueiden harjoitusleirien jälkeen hän päättyi lopulta 16-vuotiaana Ukrainaan Ivan Provilov Unique Hockey School -kiekkokouluun ja Družba-78 Harkovan joukkueeseen kaudeksi 2001–2002. Kaudella 2002–2003 Arroyo López debytoi joukkueen kanssa maan pääsarjassa Vyštša Lihassa. Kolmen Ukrainassa vietetyn vuoden jälkeen hän palasi kaudeksi 2004–2005 Pohjois-Amerikkaan ja siirtyi CSHL-junioriliigan Peoria Mustangsiin.

Vuodet 2005–2008 Arroyo López vietti kotimaassaan San Jerónimon joukkueessa, mutta hän kävi myös visiitillä Viron Meistriliigan Välk-494:ssä kaudella 2006–2007. Kaudella 2008–2009 Arroyo López kävi Suomessa try-outilla sekä Helsingin IFK:n A-nuorissa että Suomi-sarjajoukkue Oulunkylän Kiekko-Kerhossa, mutta ainoat sarjaottelunsa hän pelasi lopulta Lauttakylän Lujan Suomi-sarjajoukkueessa. Kaudeksi 2009–2010 Arroyo López siirtyi try-outin kautta jatkamaan Suomi-sarjauraansa Imatran Ketterän riveihin. 

Kaudeksi 2010–2011 Arroyo López palasi Ukrainaan ja siirtyi H’K Kompanion Kiovan paitaan, mutta hän palasi kuitenkin kesken kauden kotimaahansa ja siirtyi Mayan Astronomersin joukkueeseen. Tämän jälkeen Arroyo López on pelannut ainoastaan Meksikossa; kauden 2012–2013 Puebla Talaverosissa ja kaudesta 2013–2014 Lerma Estado Ice Sharksin joukkueessa.

### Maajoukkueura

Arroyo López edusti Meksikoa II-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2006, 2007, 2008, 2009 ja 2010, joista viimeisimmässä turnauksessä hän voitti joukkueensa sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 5+6=11. Arroyo López pelasi myös IIB-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012, 2013, 2014, 2015 ja 2016, joista vuosien 2014 ja 2016 turnaukset päättyivät hopeaan ja vuoden 2015 turnaus pronssiin. Hän voitti koko vuoden 2013 turnauksen maalipörssin ja Meksikon sisäisen pistepörssin tehoilla 9+3=12. Arroyo López valittiin turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi ja joukkueensa parhaaksi pelaajaksi. Vuoden 2014 turnauksessa hän ylsi tehoilla 3+4=7 Meksikon sisäisen pistepörssin kolmen muun pelaajan kanssa jaetulle kärkisijalle. Vuoden 2016 turnauksessa Arroyo López oli joukkueen paras maalintekijä kahdeksalla osumallaan.

Arroyo López pelasi myös Sotšin olympiakisojen 2014 ja Pyeongchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa. Ensimmäisessä turnauksessa hän oli Meksikon paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 5+3=8. Arroyo López pelasi myös Pan-Amerikan jääkiekkoturnauksessa vuosina 2014, 2015 ja 2016, joista kaikki turnaukset päättyivät hopeaan. Hän voitti vuoden 2015 turnauksen pistepörssin 21 tehopisteellään.

## Lähteet
*

### Viitteet
Kiimalampi (Parkano)

**Kiimalampi**  on Pirkanmaalla Parkanossa Jaakonkylällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Kiimalampi on osa Parkanonjärven lähialuetta.

## Maantietoa
Lampi on 300 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 4,4 hehtaaria. Se sijaitsee Kiimanevalla Poikkeusharjun länsisivulla. Lampeen on kaivettu viisi suo-ojaa, joista mikään ei erotu laskuojaksi. Suoalueen vedet virtaavat kuitenkin pohjoiseen, jolloin ne kerääntyvät esimerkiksi Poikkeusjärveen tai Parkanonjärveen. Rantaviivan pituus 800 metriä. Rannalle on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Parkanon Jaakonkylältä valtatieltä 23.

## Historiaa
Vanhassa valtionmaiden kartassa vuodelta 1849 "Kiima Lammi" on piirretty tarkasti näkyviin. Sen itäpuolelta kulkee pohjois-etelä-suuntaisena polku.

## Lähteet
Guatemalan maanvyöry 2015

**Guatemalan maanvyöry 2015** tapahtui Santa Catarina Pinulan kunnassa Guatemalassa 1. lokakuuta 2015. Rankkasateen aiheuttama maanvyöry surmasi noin 280 ihmistä. Onnettomuuspaikka sijaitsee noin 15 kilometriä itään maan pääkaupungista Guatemala Citystä.

## Lähteet
Sharon Cherop

**Sharon Jemutai Cherop** (s. 16. maaliskuuta 1984) on kenialainen kestävyysjuoksija.

Cherop sijoittui nuorten maailmanmestaruuskisoissa pronssille 5 000 metrin juoksussa vuonna 2000.

Vuonna 2011 hän voitti maratonilla pronssia Daegun maailmanmestaruuskilpailuissa. Vuonna 2012 hän voitti Bostonin maratonin, mutta häntä ei valittu saman vuoden olympiamaratonille. Maraton-ennätyksensä, 2.22.28, hän juoksi Berliinin maratonilla vuonna 2013.
## Lähteet
Snapper Films

**Snapper Films Oy** on vuonna 1998 perustettu suomalainen elokuvatuotantoyhtiö, joka kehittää muutamia hankkeita kerrallaan. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Helsingissä, minkä lisäksi sillä on toimisto myös New Yorkissa. Yhtiön toimitusjohtaja on Juha Wuolijoki.

## Pitkät näytelmäelokuvat
* *[[Joulutarina]]* 2007
* *[[Hella W]]* 2011
* *[[Ella ja kaverit (elokuva)|Ella ja kaverit]]* 2012
* *[[Ella ja kaverit 2 – Paterock]]* 2013

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Snapper Films
*
Luettelo Sambian presidenteistä

Tämä on **luettelo Sambian presidenteistä**. Sambian itsenäistyttyä lokakuussa 1964, sen ensimmäiseksi presidentinä toimi Kenneth Kaunda. Sambialla on ollut yhteensä kuusi vaalein valittua presidenttiä sekä yksi viransijainen.

## Presidentit

## Lähteet
Ashihara kaikan

**Ashihara kaikan** on japanilaisen Hideyuki Ashiharan vuonna 1980 perustama karaten tyylisuunta. Se pohjautuu pitkälti Kyokushin-karateen, jota Ashihara harjoitteli 1960- ja 1970-luvulla.

Yksi tyylisuunnan tunnetuimpia harrastajia on moninkertainen K-1-mestari Semmy Schilt.

## Alkuperä
Ashihara oli harjoitellut Kyokushinia Masutatsu Oyaman opissa. Ashihara kehitti sittemmin oman tyylisuuntansa 1970-luvun lopulla, ja varsinaisesti ensimmäinen dojo perustettiin 1980 matsuyamaan. Sitä ennen hän perusti oman liiton NIKO:n eli New International Karate Organization. Ashihara kehitti edelleen vuosien varrella kehittämäänsä sabakia eli liikkumista hyökkäyksen alta itselle turvallisempaan suuntaan. Hän suosi tekniikoita, joista oli ollut hänelle itselleen hyötyä otteluissa, kuten voimakkaat alapotkut ja polvien sekä kyynärpäiden lyönnit. Ashiharalle tyypillisesti harjoiteltavien tekniikoiden määrä pidetään harjoituksissa pienenä, vaikka sen perustekniikka on samanlaista kuin kyokushinissa.

## Katat
Ashihara jätti tyylistään perinteiset okinawalaiset katat ja kehitti niiden tilalle omat katansa, jotka tehdään parin kanssa. Niissä käytetään hyökkäys, torjunta ja vastaisku -periaatetta sekä lopetustekniikkaa. Ashiharassa katoja on 27, ja ne jakautuvat kuuteen luokkaan alkeis-, perus-, kaato-, sparraus-, taistelu- ja itsepuolustuskata.

## Turnauksia
Ashihara ei alun perin luonut tyylisuunnalleen maailmanmestaruuskilpailua. Epävirallisesti ensimmäisiä kilpailuja järjestettiin Yhdysvalloissa, kun Yhdysvaltojen ashiharan pääopettaja Joko Ninomiya järjesti turnauksia aluksi Kyokushin säännöillä. Sittemmin NIKO-järjestön perustamisen jälkeen turnaus nimettiin Sabaki U.S. Open Karate Challenge, joka käytiin ashiharan säännöillä. Turnaus järjestettiin viimeisen kerran 1988.

Ashihara antoi vuonna 1993 Tanskalle luvan järjestää maailmanmestaruuskilpailut, Sabaki Challenge Spirit. Ensimmäinen turnaus järjestettiin 1994. Turnaukseen pääsivät vain NIKO-järjestön karatekat. Yksikään japanilainen ottelija ei ole otellut turnauksessa, vaan he osallistuivat sitä vastoin Kyokushin turnauksiin Japanissa. Turnaus lakkautettiin 2011, minkä jälkeen NIKO järjesti uuden maailmanmestaruuskilpailun Sabaki World Championship.

*Sabaki World Championship (2011–)
*Sabaki US Open Karate Challenge (1980–1988)
*Sabaki Challenge Spirit (1994–2011)

## Vyöarvot

## Lähteet
Riuttas-Ahvenus

**Riuttas-Ahvenus**  on Pirkanmaalla Parkanossa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Riuttas-Ahvenus on osa Parkanonjärven lähialuetta.

## Maantietoa
Lammen pituus on 250 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Sen lähiympäristö on ojitettua suota, jota reunustaa kallioiset mäet. Lampeen on kaivettu yksi yhdysoja ympäröiviin ojiin, jota pitkin vesi kulkeutuu lopulta Mustiaisluomaan ja sen kautta Kairojärveen. Rantaviivan pituus on 550 metriä. Rannoilla ei ole asuntoja eikä lammelle johda teitä. Tampere-Seinäjoki-rata ja Parkanon rautatieasema sijaitsevat 700 metrin päässä.

## Historiaa
Vanhoissa 1800-luvulla piirretyissä pitäjänkartoissa lammen nimi saattoi olla vain "Ahvenusl." tai "Ahvenus lammi". Hieman etelään sijaitsi kuitenkin toinen Ahvenuslampi, johon se on voitu sekoittaa. Siksi tätä lampea on alettu myöhemmin kutsumaan Riuttaksen Ahvenuslammeksi eli Riuttas-Ahvenukseksi. Pitäjänkartassa ei tälle lammelle ole piirretty laskuojaa.

## Lähteet
Paskolampi (Parkanonjärvi)

**Paskolampi**  on Pirkanmaalla Parkanossa Yliskylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Paskolampi on osa Parkanonjärven lähialuetta.

## Maantietoa
Lampi on 300 metriä pitkä, 170 metriä leveä ja sen pinta-ala on 5,0 hehtaaria. Lampi on Paskolamminnevan länsilaidalla ja sitä ympäröi avosuo. Lampeen laskee kaksi suo-ojaa ja sen laskuoja lähtee länsirannasta ja laskee 1,9 kilometrin päässä Parkanonjärven pohjoispäähän. Rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä. Lammen rannoilla ei ole asutusta ja sen läheltä ohittaa vain pieni kävelypolku.

## Historiaa
Vuoden 1849 valtionmaiden kartassa Paskolammen nimi oli kirjoitettu "Nevalammi". Vuoden 1959 painetussa peruskartassa lammen nimi oli "Nevalampi". Lammessa oli tuolloin saari ja sitä ympäröi "Nevalammenneva". Vuoden 1984 peruskartassa lampi oli nykyisen niminen ja sitä ympäröi nyt "Paskolammenneva". Samalla siihen oli ilmaantunut kaksi niemeä ja ainoa saari oli kadonnut. Tämä selittyy lammen lyhentymisellä 100 metriä eli lammen vedenpintaa on laskettu.

## Lähteet
Myyrmäen monttu

**Myyrmäen monttu** on kesällä 2015 avattu väliaikainen tapahtumapuisto Vantaan Myyrmäessä. Montulla voi järjestää erilaisia pääsymaksuttomia, voittoa tavoittelemattomia, ikärajattomia ja kaikille avoimia tapahtumia. Toimintaa montulla hallinnoi Myyrmäki-liike, jolle Vantaan kaupunki on myöntänyt alueen käyttöoikeuden. Myyrmäen monttu on esimerkki sellaisesta väliaikaiskäytöstä, jossa kaupunki on luovuttanut rakentamista odottavan tontin asukkaiden käyttöön. 

## Alueen synty
Montun paikalta purettiin kesällä 2013 Myyrmäen vanha terveysasema. Tontille piti nousta Prisma-tavaratalo sekä kauppakeskus Myyrmannin laajennusosa. HOK-Elannon ilmoitettua ettei se avaa Prismaa Myyrmäkeen kauppakeskuksen omistaja Citycon perui koko laajennushankkeen. Kuoppaa ympäröivällä työmaa-aidalla avattiin jo syksyllä 2013 Helsingin seudun toiseksi pisin 120 metriä pitkä avoin graffitiseinä. Loppuvuodesta 2014 Myyrmäki-liike teki kaupungille ehdotuksen, että montulle kunnoistetaan Kalasataman konttiaukion kaltainen avoin tapahtumapaikka. Kaupunki otti hankkeeseen nopeasti myönteisen kannan. Myyrmäen monttu avattiin tapahtumille elokuun alussa 2015.

## Varustelu
Alueelta löytyy kesäkaudella touko–syyskuussa kolme konttia, jotka toimivat esiintymislavana, pop up -kahvilana sekä varastona. Lumen ja pakkasen myötä käynnistyvällä talvikaudella on käytössä pop up -kahvila ja pukusuojakontti. Muuhun varustukseen kuuluu äänentoistolaitteet, ulkoilmaelokuvakangas, festaripöytiä ja penkkejä sekä isot jäteastiat.

## Tapahtumat
Montun ensimmäinen toimintakausi jäi elo-syyskuun mittaiseksi, joiden aikana montulla järjestettiin toistakymmentä tapahtumaa muun muassa maailmanmusiikkitapahtuma Myyrmäki Music Fest, useita muita konsertteja, koululais- ja lastentapahtumia sekä puistoliikuntaa. Mikäli säätila sallii montulle on tarkoitus jäädyttää talvella yleisöluistelurata.

## Sijainti
Myyrmäen monttu sijaitsee puretun terveysaseman tontilla kauppakeskus Myyrmannin naapurissa Iskostiellä. Kävelymatkaa Myyrmäen rautatieasemalta kertyy noin 200 metriä. 

## Galleria

Tiedosto:Caroline montulla.jpg|Myyrmäkeläinen rockyhtye Carolinen Myyrmäen montulla elokuussa 2015
Tiedosto:Stuba montulla.jpg|Helsingin kulttuurijohtaja Stuba Nikula hakemassa virikkeitä lähiöiden kulttuuritoimintaan.
Tiedosto:Montulla.JPG|Yleisöä Myyrmäen montulla kesällä 2015.
Tiedosto:Tapahtuma montulla.JPG|Tapahtuma montulla kesällä 2015.
Tiedosto:MMFest001.JPG|Myyrmäki Music Fest -maailmanmusiikkitapahtuma Myyrmäen montulla kesällä 2015.
Tiedosto:MMFest002.JPG|Myyrmäki Music Fest -maailmanmusiikkitapahtumaa kesällä 2015.
Tiedosto:MMFest003.JPG|”Teräsmies” Omar Marcus montulla 2015.
Tiedosto:Vialliset montulla.JPG|Vialliset Myyrmäen montulla syyskuussa 2015.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Montun esittely, ohjeet sekä varauskalenteri löytyy tilaa hallinnoivan Myyrmäki-liikkeen sivuilta. 
*Montun talkoot 2016
United National Independence Party

**United National Independence Party** eli **UNIP** on sambialainen puolue. Sen perusti lokakuussa 1959 Mainza Chona. Se hallitsi Sambiaa 1964–1991, jolloin Kenneth Kaunda toimi maan presidenttinä. Maan ainoa puolue UNIP oli vuodesta 1973 vuoteen 1991. Ideologisesti puolue oli sosialistinen ja nationalistinen.

## Lähteet
Velsa

**Velsa** on Kurikkaan vuonna 1930 perustettu konepajayritys, joka sulautettiin vuonna 2006 osaksi Rautaruukki-konsernia. Velsan entiset tehtaat Kurikassa toimivat nyt Fortaco-yhtiön osana ja tuottavat ohjaamoja työkoneisiin, kuten kaivosajoneuvoihin ja metsäkoneisiin. Velsan aiempia tuotteita ovat olleet muun muassa potkukelkat, hevoskärryt, Lynx-moottorikelkat, metsäkoneet ja Terri-telamaasturit. Velsa ja sen erinimiset jatkajat ovat vuosikymmeniä olleet Kurikan suurin teollinen työnantaja. 

Velsan perustivat veljekset Yrjö, Viljo, Eero ja Armas Saari Kurikassa vuonna 1936 nimellä Kurikan Pyörä Oy. Vuonna 1940 nimi muutettiin Velsaksi, joka tuli sanoista Veljekset Saari. Jatkosodan aikana Velsa valmisti Suomen armeijalle ammuslaatikoita sekä työrattaita, perävaunuja ja maatalouskoneita. Velsan tytäryhtiönä oli sahatoimintaa harjoittanut Kurikan Puutavara Oy. 1950-luvulla tärkeimpiä Velsan tuotteita olivat norjalaiset Hydrein-merkkiset aurat, traktorin peräkärryt, rullaäkeet ja perunannostokoneet. 

Saaren suku myi Velsan 1960-luvulla tärkeälle jälleenmyyjälleen Hankkijalle. Vuonna 1974 Velsa siirtyi Valmetille, joka siirsi Velsan metsäkonevalmistuksen Ruotsiin ja moottorikelkkavalmistuksen Rovaniemelle. Tuolloin Velsan henkilöstömäärä putosi sadan tienoille. Valtionyhtiöiden järjestelyissä Velsa siirtyi Sisu-konserniin ja vuonna 1997 Partekille. Vuosituhannen vaihteessa Kone Oyj osti Partekin, joka omisti myös ruotsalaisen Kalmar Industries AB:n. Vuoden 2005 alusta Velsa siirtyi Kalmarilta Rautaruukille, joka sulautti sen niin, ettei Velsaa erillisenä yhtiönä enää ole. Vuonna 2013 Rautaruukki ja pääomasijoittaja Capman tekivät yritysjärjestelyjä, joissa työkoneohjaamoiden tuotanto siirtyi osaksi uutta 2&nbsp;600 työntekijän työkonekomponenttivalmistajaa nimeltä Fortaco Oy. Fortaco yhdistyi vuonna 2017 Komas Oy:n kanssa ja Fortacosta tuli Komasin vähemmistöosakas.

## Lähteet
Movement for Multi-Party Democracy

**Movement for Multi-Party Democracy** eli **MMD** on sambialainen puolue. Puolue perustettiin vuonna 1990 vastustamaan yksipuoluejärjestelmää. Se hallitsi Sambiaa vuodesta 1991 vuoteen 2011 saakka. Tällöin kolme puolueen poliitikkoa toimi Sambian presidenttinä: Frederick Chiluba vuosina 1991–2002, Levy Mwanawasa 2002–2008 ja Rupiah Banda 2008–2011. Se on Sambian parlamentin toiseksi suurin puolue 55 edustajalla Patriotic Frontin jälkeen.

## Lähteet
Vehkalampi (Parkano)

**Vehkalampi**  on Pirkanmaalla Parkanossa Yliskylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Vehkalampi on osa Parkanonjärven lähialuetta.

## Maantietoa
Lampi on 250 metriä pitkä, 80 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Se sijaitsee Parkanonjärven ja Leppäsjärven puolivälissä metsässä olevassa painanteessa. Lammen lähirannat ovat suota ja siihen laskee kaksi suo-ojaa. Sen laskuoja lähtee luoteispäästä ja kahden kilometrin jälkeen se laskee Parkanonjärveen. Lammen rantaviiva on 550 metriä pitkä. Rannoilla ei ole asuntoja ja sen lähelle johtaa yksi kärrypolku. Ikaalisten ja Parkanon välinen raja kulkee 550 metriä kaakossa.

## Lähteet
Considered Dead

**Considered Dead** on kanadalaisen teknisen death metalin yhtyeen Gorgutsin esikoisalbumi. Se julkaistiin 8. lokakuuta 1991 levymerkillä Roadrunner Records.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Vuoden 2006 uudelleenjulkaisu
#
#

## Kokoonpano
* Luc Lemay – laulu, kitarat
* Sylvain Marcoux – kitara
* Eric Giguere – bassokitara
* Stéphane Provencher – rummut

### Vierailevat muusikot
* Chris Barnes – taustalaulu (kappaleet 5, 6 ja 9)
* James Murphy – kitarasoolo (kappale 10)

### Tuotanto
* Scott Burns – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
* Michael Sarsfield – masteroija
* Dan Seagrave – kansikuva
* Luc Lemay – kannen konsepti, logo
* Jean Pierre Dubois – valokuvat
* Patricia Mooney – art direction

## Arvostelut
* Allmusic: 

## Aiheesta muualla
* 
* 

## Lähteet
Patriotic Front

**Patriotic Front**, lyhennetään usein **PF**, on sambialainen puolue. Sillä on ollut kaksi presidenttiä, vuosina 2011–2014 Michael Sata ja 2015–2021 Edgar Lungu. Puolueen Guy Scott toimi presidentin viransijaisena loppuvuonna 2014 Satan kuoltua.

## Lähteet
Pesäpallon suomensarja 1975

**Pesäpallon [[Suomensarja (pesäpallo)|suomensarja]]** pelattiin 31. kerran kaudella 1975. Sarja pelattiin kolmessa lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat Kiteen Urheilijat, Alajärven Ankkurit ja Jokioisten Koetus nousivat suoraan mestaruussarjaan kaudeksi 1976. Lohkojen kaksi heikointa putosi maakuntasarjaan. 
 
## Suomensarja

### Itälohko

Kitee voitti itälohkon näytöstyyliin. Ainoan pistemenetyksensä se koki 3-3 -kotitasapelissä Tohmajärveä vastaan. Ero joukkueiden välille jäi kymmenen pistettä.

### Etelälohko

Etelälohkon voiton vei Jokioisten Koetus, vaikka se hävisi molemmat kohtaamisensa Loimaata vastaan. Loimaa kuitenkin hävisi kaikkiaan kolme ottelua ja jäi kahden pisteen päähän Jokioisista.

### Länsilohko

Alajärven Ankkurit voitti länsilohkon niukasti pisteellä ennen Iitä. Kärkijoukkueet voittivat toisensa vuoroin vieraissa yhden juoksun marginaalilla. Ratkaisevaksi nousun kannalta muodostui Iin avauskierroksen tappio Kauhajoella, jossa vuorostaan Alajärvi elokuussa selvisi tasapeliin.

## Lähteet

* http://www.mrasilainen.com/
Pierre de Polignac

**Pierre Marie Xavier Raphaël Antoine Melchior de Polignac** (avioituneena **Pierre Grimaldi de Polignac)**; (24. lokakuuta 1895 Hennebont, Bretagne, Ranskan kolmas tasavalta – 10. marraskuuta 1964 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen aatelinen, Monacon prinsessa Charlotten puoliso ja Monacon ruhtinas Rainier III:n isä. 

Hän oli aktiivinen taiteen, musiikin ja kirjallisuuden tukija ja oli maansa UNESCO-delegaation johtaja sekä Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) monacolais-jäsen.

## Ranskalainen mahtisuvun jäsen
Pierre de Polignacin vanhemmat olivat kreivi Maxence de Polignac ja Susan de la Torre y Mier, joiden neljästä pojasta hän oli nuorin. De Polignacin ruhtinassuku oli kuulunut Ranskan aatelistoon aina 1100-luvulta lähtien, sai herttuan arvon vuonna 1780 ja päärin arvon vuonna 1817. Näin de Polignacin päärillinen suku oli Ranskan ylhäisintä aatelistoa eli Valentinoisin kreivi.

## Monacon prinssinä
Hän avioitui maaliskuussa 1920 Monacon prinsessa Charlotten kanssa, joka oli ruhtinas Ludvig II:n ja kabareetanssija Marie Juliette Louvetin avioton tytär, jonka ruhtinas adoptoi viralliseksi tyttärekseen. Juuri ennen häitä Pierre de Polignac otti sukunimekseen Grimaldi ja Grimaldin suvun vaakunan. Näin hänestä tuli Monacon prinssi ja säilytti myös entisen arvonimensä Valentinoisin kreivi.

Heille syntyi kaksi lasta:
*Prinsessa Antoinette (28. joulukuuta 1920 – 18. maaliskuuta 2011).
*Rainier III (31. toukokuuta 1923 – 6. huhtikuuta 2005), Monacon hallitseva ruhtinas Ludvig II:n jälkeen vuonna 1950.

Prinsessa Charlotten ja prinssi Pierre de Polignacin avioliitto päättyi jo 1920-luvun puolivälissä. Virallinen avioero julistettiin 20. maaliskuuta 1930. Pierre de Polignac säilytti kuitenkin entisen virallisen nimensä eli *prinssi Pierre Grimaldi de Polignac* Ludvig II:n vuonna 1933 tekemällä päätöksellä.

Ludvig II kuoli toukokuussa 1949, ja hänen seuraajakseen nousi Pierre de Polignacin poika Rainier III. Tällöin prinssi Pierre de Polignac valittiin poikansa jälkeen KOK:n jäseneksi vuonna 1950. Tässä tehtävässä hän oli kuolemaansa vuoteen 1964 asti. Prinssi Pierre de Polignac kuoli 10. marraskuuta 1964 syöpään Pariisissa.

## Muisto
Ruhtinas Rainier III perusti isänsä muistoksi 17. helmikuuta 1966 Prinssi Pierren säätiön, jonka tehtävänä oli kirjallisuuden ja taiteiden tukeminen.

## Lähteet
Moses Ndiema Masai

**Moses Ndiema Masai** (s. 1. kesäkuuta 1986,  Kapsogom, Bungoman piirikunta)  on kenialainen kestävyysjuoksija, jonka päämatka on 10 000 metrin juoksu. Siviilissä Masai työskentelee Kenian poliisivoimissa.

Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailuissa 2008 Masai sijoittui viidenneksi ja voitti joukkuekultaa Kenian joukkueessa.

Pekingin olympialaisissa 2008 Masai sijoittui neljänneksi 10&nbsp;000 metrillä. Hän tuli maaliin samalla ajalla pronssille juosseen maanmiehensä Micah Kipkemboi Kogon kanssa.

Berliinin maailmanmestaruuskilpailuissa 2009 hän saavutti pronssia 10 000 metrin juoksussa ajalla 26.57,39.

Masain pikkusisko Linet Masai on myös kestävyysjuoksija.

## Henkilökohtaiset ennätykset
:Lähde: IAAF
* 5&nbsp;000 metrin juoksu: 12.50,55 (2008)
* 10&nbsp;000 metrin juoksu: 26.49,20 (2007)
* Maraton: 2.10.36 (2014)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*BBC World Class - Twin for 2012  (bbc.co.uk)
Mwaron provinssi

**Mwaron provinssi** on yksi Burundin 18 maakunnasta. Sen hallintokeskuksena Mwaron pikkukaupunki (2&nbsp;403 as., VL2008). Vuonna 2025 voimaan tulleessa uudistuksessa se yhdistettiin Gitegan provinssiiin.

Maakunnan pinta-ala on 840 neliökilometriä. Asukasluku on kehittynyt seuraavasti: 188&nbsp;548 (VL1979), 209&nbsp;909 (VL 1990) ja 273&nbsp;143 (188&nbsp;548) (VL2008). Vuonna 2013 maakunnassa arvioitiin asuvan 319&nbsp;495 ihmistä.

Provinssi jakautuu kuuteen kuntaan seuraavasti (väkiluku VL2008):
* Bisoro (34&nbsp;175 as.)
* Gisozi (27&nbsp;954 as.)
* Kayokwe (49&nbsp;127 as.)
* Ndava (57&nbsp;284 as.)
* Nyabihanga (60&nbsp;311 as.)
* Rusaka (44&nbsp;292 as.)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Provinces of Burundi  (statoids.com)
*
Ngozin provinssi

**Ngozin provinssi** on yksi Burundin 18 maakunnasta. Maan pohjoisosassa sijaitsevan maakunnan hallintokeskuksena on 1&nbsp;750 metriä merenpinnan yläpuolella sijaitseva Ngozin kaupunki (39&nbsp;884 as., VL2008). Kaupunki tunnetaan maatalousvaltaisen seudun kaupallisena keskuksena. Maakunnassa kasvatetaan karjaa ja viljellään kahvia, teetä, banaaneja, maniokkia (kassavaa), bataattia, papuja ja maissia. Seudulta louhitaan tinakiveä tinan tuotantoon. Ngozista etelään johtava maantie vie Gitegaan, Burundin toiseksi väkirikkaimpaan kaupunkiin. 

Maakunnan pinta-ala on 1&nbsp;474 neliökilometriä. Asukasluku on kehittynyt seuraavasti: 394&nbsp;351 (VL1979), 482&nbsp;246 (VL1990) ja 660&nbsp;717 (VL2008). Vuonna 2013 maakunnassa arvioitiin asuvan 772&nbsp;839 ihmistä. 

Maakunta on moniulotteisella köyhyysindeksillä (MPI) mitattuna eräs Burundin köyhimmistä maakunnista.

Provinssi jakautuu yhdeksään kuntaan seuraavasti (väkiluku VL2008):
* Busiga (65&nbsp;143 as.)
* Gashikanwa (57&nbsp;086 as.)
* Kiremba (93&nbsp;336 as.)
* Marangara (67&nbsp;832 as.)
* Mwumba (61&nbsp;584 as.)
* Ngozi (120&nbsp;557 as.)
* Nyamurenza (57&nbsp;202 as.)
* Ruhororo (62&nbsp;337 as.)
* Tangara(75&nbsp;640 as.)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Provinces of Burundi  (statoids.com)
Rumongen provinssi

**Rumongen provinssi** oli yksi Burundin 18 maakunnasta 2015-2025. Se perustettiin keväällä 2015 yhdistämällä aiemmasta Bujumburan provinssista kaksi eteläisintä kuntaa ja Bururin provinssin kolme läntistä kuntaa uudeksi maakunnaksi. Maakunnan hallintokeskuksena toimii Rumongen rannikkokaupunki Tanganjikajärven rannalla (35&nbsp;931 as., VL2008), linnuntietä noin 68 kilometriä pääkaupunki Bujumburasta etelään.
Vuonna 2025 voimaan tulleessa uudistuksessa se yhdistettiin Burungan provinssiin.

Maakunnan pinta-ala oli 1&nbsp;080 neliökilometriä. Maankuntaan liitettyjen kuntien yhteenlaskettu väkiluku oli 352&nbsp;026 (VL2008) ja kuntien väestöarvioista yhdistetty väestöarvio 2013: 411&nbsp;764 asukasta.

Rumongen provinssin humanitaarinen tilanne on hauras; seutu on kärsinyt monista ongelmista. Lokakuun 2015 katsauksessa YK:n  luokitteli provinssin kuuden kiireellisimmin Burundissa humanitaarista apua tarvitsevan maakunnan ryhmään.

Provinssi jakautuu viiteen kuntaan seuraavasti (väkiluku VL2008; väestöarvio 2013):
* Bugarama (30&nbsp;482 as.; 35&nbsp;655 as.)
* Burambi (57&nbsp;167 as.; 66&nbsp;868 as.)
* Buyengero (58&nbsp;670 as.; 68&nbsp;626 as.)
* Muhuta (60&nbsp;633 as.; 70&nbsp;922 as.)
* Rumonge (145&nbsp;074 as.; 169&nbsp;693 as.)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Provinces of Burundi  (statoids.com)
Machingan piirikunta

**Machingan piirikunta** on yksi Malawin aluejaon 28 piirikunnasta. Piirikunta on osa Malawin Eteläistä aluetta.

Piirikunnan pinta-ala on 3&nbsp;771 neliökilometriä. Väkiluku oli 490&nbsp;600 (VL2008). Vuoden 2012 väkilukuarvio oli 554&nbsp;840 as. Piirikunnan keskus on Machingan kaupunki.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Members of parliament (from Machinga district)   (parliament.gov.mw)
The Erosion of Sanity

**The Erosion of Sanity** on kanadalaisen teknisen death metalin yhtyeen Gorgutsin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 19. tammikuuta 1993 levymerkillä Roadrunner Records.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#

### Vuoden 2006 uudelleenjulkaisu
#
#

## Kokoonpano
* Luc Lemay – laulu, kitara
* Sylvain Marcoux – kitara
* Eric Giguere – bassokitara
* Stéphane Provencher – rummut

### Tuotanto
* Colin Richardson – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
* Luc Pellerin – avustava äänittäjä
* Eddy Schreyer – masteroija
* Dan Seagrave – kansikuva
* Nathalie Duquette – valokuvat
* Jean Pierre Dubois – valokuvat

## Arvostelut
* Allmusic: 

## Aiheesta muualla
* 
* ''The Erosion of Sanity'' discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Volvo 140

**Volvo 140** on Volvon vuosina 1966–1974 valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka korvasi Volvo Amazonin. Mallisarjan ylellisempi kuusisylinterisellä moottorilla varustettu versio on nimeltään Volvo 164. Mallin seuraajaksi tuli pitkälti edeltäjäänsä perustuva Volvo 240, jota valmistettiin aina vuoteen 1993 saakka.

Mallisarjasta ensimmäisenä esiteltiin elokuussa 1966 neliovinen sedan-malli 144. Moottori ja alusta olivat pääosin samat kuin Amazon-sarjassa. Auto oli tilava ja turvallisuusominaisuuksiltaan kehittynyt. Siinä oli kokoonpainuvat törmäysvyöhykkeet edessä ja takana sekä turvavyöt kuljettajalle ja etumatkustajalle. Matkustamo oli suunniteltu sellaiseksi, ettei siinä ollut matkustajia vaarantavia esiin työntyviä osia. Jarrujärjestelmä oli kaksipiirinen ja kaikissa pyörissä oli levyjarrut. Auto oli saatavilla joko 85 tai 115 hevosvoiman moottorilla.

Alkukesästä 1967 esiteltiin kaksiovinen 142 ja vuoden lopulla viisiovinen farmarimalli 145. Sen lähes pystysuorasta takaluukusta tuli tunnuspiirre myös myöhemmille Volvo-farmareille. 145:stä valmistettiin lisäksi korotetulla katolla varustettua Express-versiota.

Vuonna 1971 malli sai uuden etusäleikön, jossa oli Volvon tavaramerkiksi muodostunut maskin vinottain halkaiseva lista. Seuraavana vuonna ovenkahvat muuttuivat sisäänupotetuiksi ja kojelautaa uudistettiin hieman.

Suurempi kasvojenkohotus tehtiin vuonna 1973, jolloin mallisarjaan tuli uusi etusäleikkö, suuremmat vilkut sekä uudistettu peräosa leveämmillä takavaloilla. Sisällä oli täysin uudenmallinen kojelauta, joka säilyi pienin muutoksin myös uudessa 240-mallissa. 

## Pohjois-Korean ”suuri autovarkaus”
Volvo 140 -sarjan autoja on yhä paljon käytössä Pohjois-Koreassa muun muassa takseina. Maahan toimitettiin Ruotsista vuonna 1974 tuhat Volvo 144 -autoa ja ilmeisesti myös suuri varaosavarasto, mutta maksua ei ole koskaan saatu. Ruotsin vientiluottolautakunta EKN on siitä lähtien lähettänyt Pohjois-Koreaan maksumuistutuksen puolen vuoden välein, mutta tuloksetta. Kauppasumma oli 2020-luvun alkuun mennessä kasvanut korkoineen yli 300 miljoonaan euroon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Volvo 164

**Volvo 164** on Volvon vuosina 1968–1975 valmistama edustusluokan neliovinen sedan, joka perustuu Volvo 140 -malliin. Sen seuraajaksi tuli Volvo 260.

Volvo 164 esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 1968 ylellisempänä versiona kahta vuotta aikaisemmin markkinoille tulleelle Volvo 144:lle. Autossa oli kuusisylinterinen 3,0-litrainen (145&nbsp;hv) bensiinimoottori, joka oli kehitetty 140-sarjan 2,0-litraisen nelisylinterisen moottorin pohjalta. Vaihteistoksi oli valittavissa nelivaihteinen manuaalivaihteisto (saatavana myös sähköisellä ylivaihteella) tai kolmeportainen automaattivaihteisto. 164:ssä oli pidempi konepelti, jotta suurempi moottori saisi tarvitsemansa lisätilan. Myös keulailmeeltään 164 erosi 140-sarjan malleista.

Vuonna 1972 moottori sai polttoaineen ruiskutusjärjestelmän ja ovenkahvat muuttuivat sisäänupotetuiksi. Sisällä uudistettiin kojelautaa.

Suurempi kasvojenkohotus tuli seuraavana vuonna, jolloin malli sai uuden etusäleikön ja -puskurin sekä suuremmat takavalot. Kojelauta uudistui täysin. 

Mallivuodeksi 1974 malli sai 140-sarjan tavoin massiiviset turvapuskurit ja etuovien sisään turvapalkit. 

Loppuvuodesta 1974 Volvo 264 korvasi 164:n. Viimeisenä tuotantovuonnaan 1975 tätä valmistettiin enää lähinnä Yhdysvaltojen markkinoille.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Obscura

**Obscura** on kanadalaisen teknisen death metalin yhtyeen Gorgutsin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 23. kesäkuuta 1998 levymerkillä Olympic Recordings.

Allmusicin William York on kuvaillut albumia "tämän metallimusiikin tyylilajin yhdeksi haastavimmaksi ja vaikeimmaksi albumiksi, mitä on koskaan julkaistu", sekä "suurta syvyyttä ja visiota sisältäväksi työksi".

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Luc Lemay – laulu, kitara, alttoviulu
* Steeve Hurdle – kitara, laulu
* Steve Cloutier – bassokitara
* Patrick Robert – rummut

### Tuotanto
* Pierre Rémillard – tuottaja, äänittäjä
* Sylvain Brisebois – masteroija
* Joel Beaupré – valokuvat
* Luc Lemay – taiteellinen ohjaus, grafiikka
* Alain Cloutier – grafiikka
* Steeve Hurdle – konseptin idealisointi, taiteellinen ohjaus

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Chronicles of Chaos: 

## Aiheesta muualla
* 
* ''Obscura'' discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Mike Holland

**Michael Harry "Mike" Holland** (s. 9. joulukuuta 1961 Barre, Vermont) on yhdysvaltalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1980-luvulla ja 1990-luvun alussa.

Holland hyppäsi lentomäen maailmanennätyksen 186 metriä (eli 610 jalkaa) Planicassa 1985. Tämä oli ensimmäinen 600 jalan ylitys. Matti Nykänen rikkoi ennätyksen noin tuntia myöhemmin.

Holland voitti Bischofshofenin maailmancupin kilpailun Keski-Euroopan mäkiviikolla 1988–1989. Hän sijoittui maailmancupin osakilpailuissa toiseksi Planican normaalimäessä maaliskuussa 1984, Harrachovin lentomäessä maaliskuussa 1989 ja Thunder Bayn suurmäessä joulukuussa 1991. Kolmas hän oli Lahden normaalimäessä maaliskuussa 1985.

Holland sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kymmenenneksi kaudella 1984–1985. Keski-Euroopan mäkiviikolla hän oli kahdeksas vuodenvaihteessa 1988–1989.

Holland sijoittui Seefeldin MM-kilpailuissa 1985 normaalimäessä kahdeksanneksi ja joukkuemäessä viidenneksi. Hän osallistui Sarajevon 1984 ja Calgaryn 1988 olympialaisiin sijoittuen parhaimmillaan Calgaryssa suurmäen 32:nneksi ja joukkuekilpailun kymmenenneksi.

Mike Holland voitti viisi Yhdysvaltojen-mestaruutta. Myös hänen veljensä ovat olympiatason urheilijoita: Jim Holland mäkihypyssä, Joe Holland yhdistetyssä hiihdossa.

## Lähteet
From Wisdom to Hate

**From Wisdom to Hate** on kanadalaisen teknisen death metal -yhtye Gorgutsin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 6. maaliskuuta 2001 levymerkillä Olympic Recordings.

Vuosi albumin ilmestymisen jälkeen yhtyeen silloinen rumpalisti Steve MacDonald kärsi masennuksesta ja teki itsemurhan, mikä johti yhtyeen hajoamiseen vuonna 2005.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Luc Lemay – laulu, kitara
* Daniel Mongrain – kitara
* Steve Cloutier – bassokitara
* Steve MacDonald – rummut

## Arvostelut
* Allmusic: 

## Aiheesta muualla
* 
* ''From Wisdom to Hate'' discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Punainen kolmio

**Punainen kolmio** on  Yleisradion Kotikatsomon joulukuussa 2015 esittämä kolmiosainen historiallinen draamasarja.

## Tekijät
Sarjan ovat käsikirjoittaneet Taina West, Leena Virtanen ja Heidi Köngäs ja sen on ohjannut Heidi Köngäs. Pääosissa ovat Vappu Nalbantoglu ja Eero Aho.

## Sisältö

Sarja kertoo kahden suomalaisen kommunistipoliitikon, Hertta Kuusisen ja Yrjö Leinon rakkaustarinan. Tapahtumat sijoittuvat 1930- ja 1940-luvuille, huipentuen niin sanottuihin vaaran vuosiin toisen maailmansodan jälkeen. Sama tarina kerrotaan myös Heidi Köngäksen vuonna 2015 ilmestyneessä romaanissa *Hertta*. 

Sekä romaanissa että sarjassa Yrjö Leino esitetään kaksoisagenttina, joka ilmiantaa kommunisteja ensin Etsivälle Keskuspoliisille ja sitten Valtiolliselle poliisille yhdyshenkilönään Etsivän Keskuspoliisin päällikkönä vuoteen 1938 toiminut Esko Riekki.

## Rooleissa

## Arvioita ja kommentteja
Helsingin Sanomien kirjallisuusarvostelija Antti Majanderin mukaan Köngäs nostaa romaanissaan tulkinnan Leinon kaksoisagentin roolista totuudeksi, vaikka mitään tutkimusnäyttöä asiasta ei ole. Aamulehden Elina Laurilan mukaan televisiosarjassa esitettävä tulkinta ei ole Köngäksen oma vaan näkemyksen on esittänyt ainakin historiantutkija Ilkka Hakalehto kirjassaan *Yrjö Leinon kujanjuoksu*. Savon Sanomien kirjallisuusarvostelijan Pekka Jäntin mukaan tätä Hakalehdon teoriaa ei ole pidetty vakuuttavana. Suomen kansallisbiografian Leino-elämäkerran kirjoittajan Venla Sainion mukaan puheita Leinon yhteyksistä Valpoon oli, ja ainakin Leinon ensimmäinen vaimo uskoi niihin. Erkki Tuomioja pitää Hakalehdon hypoteesia mahdollisena, mutta katsoo että myös sitä vastaan voidaan esittää aihetodisteita. Ohjaaja Heidi Köngäs itse ilmoittaa vastaavansa kysyjille, että kyseessä on tulkinta tapahtumista, joista  historiantutkijat ovat erimielisiä.

## Lähteet
Jeff Hastings

**Jeffrey Paul "Jeff" Hastings** (s. 25. kesäkuuta 1959 Mountain Home, Idaho) on yhdysvaltalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1980-luvun alkupuolella.

Hastings sijoittui Sarajevon olympialaisissa 1984 suurmäessä neljänneksi 1,7 pistettä pronssimitalisti Pavel Plocille hävinneenä. Normaalimäessä hän oli yhdeksäs. Oslon MM-kilpailuissa 1982 hän oli joukkuekilpailussa kuudes ja suurmäessä viidestoista.

Hastings voitti maailmancupin osakilpailun Lake Placidin suurmäessä joulukuussa 1983. Hän sijoittui maailmancupissa lisäksi toiseksi Engelbergin suurmäessä tammikuussa 1983 ja Falunin suurmäessä maaliskuussa 1984 sekä kolmanneksi Štrbské Pleson normaalimäessä maaliskuussa 1982, Lake Placidin suurmäessä tammikuussa 1983 ja Lake Placidin normaalimäessä joulukuussa 1983.

Hastings sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa neljänneksi kaudella 1983–1984 ja kymmenenneksi kaudella 1982–1983. Keski-Euroopan mäkiviikolla hän oli yhdeksäs vuodenvaihteessa 1983–1984.

## Lähteet
Ngozi

**Ngozi** on Burundin Ngozin provinssin hallintokeskus ja maan kolmanneksi suurin kaupunki. Se sijaitsee linnuntietä noin 73 kilometriä Bujumburasta koilliseen.

Ngozin väkiluku vuoden 2008 väestönlaskennassa 39&nbsp;884 asukasta. Ngozin kunnassa, joka on yksi Ngozin maakunnan yhdeksästä kunnasta, asui tuolloin 120&nbsp;557 ihmistä.

## Lähteet
Willem de Beer

**Willem de Beer** (s. 14. maaliskuuta 1988) on eteläafrikkalainen pikajuoksija, joka kilpailee pääasiassa 400 metrin juoksussa.

Hänen suurin saavutuksensa on hopeamitali Daegun maailmanmestaruuskilpailuista 2011 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Samana kesänä hän voitti viestihopeaa myös Universiadeissa Shenzhenissä.

Seuraavana kesänä de Beer saavutti Afrikan-mestaruuskilpailuissa hopeaa pitkässä viestissä ja pronssia henkilökohtaisella 400 metrin matkalla. Lontoon olympialaisissa hän pääsi joukkueineen olympiafinaaliin protestin kautta.

## Henkilökohtaiset ennätykset
* 400m: 45,67 (2012)

## Lähteet
Rumonge

**Rumonge** on Burundin Rumongen provinssin hallintokeskus ja maan neljänneksi suurin kaupunki. Se sijaitsee Tanganjikajärven itärannalla, linnuntietä noin 68 kilometriä pääkaupunki Bujumburasta etelään.

Rumongen kaupungin väkiluku oli vuoden 2008 väestönlaskennassa 35&nbsp;931 asukasta. Rumongen kunnassa, joka on yksi Rumongen maakunnan viidestä kunnasta, asui tuolloin 145&nbsp;074 ihmistä.

## Lähteet
Lapinpolthajat

**Lapinpolthajat** on rovaniemeläinen hardcore punk -yhtye, joka perustettiin vuonna 1997. Yhtye oli toiminnassa vain pari vuotta ennen ensimmäistä hajoamistaan, mutta aktivoitui vuosikymmen myöhemmin vuonna 2009. Yhtye vaikutti Helsinki–Tampere -akselilla 2010-luvulla.

Yhtyeen jäsenet ovat vaikuttaneet myös yhtyeissä The Heartburns, Turun Tauti, Sotatila, Pää Kii, Neuroottiset Pelimannit ja Uhrit.

## Jäsenet
* Tommo – laulu, kitara (1997–2021)
* Jukkeli – rummut (1997–2021)
* Häsperi – bassokitara, taustalaulu (2009–2021)
* Antti – kitara, taustalaulu (2010–2021)

### Entiset jäsenet
* Moguli – bassokitara (1997–?)

## Diskografia
* 
* 
* 
* 

### Kokoelma-albumit
* 

### EP:t
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lapinpolthajat punkinfinland.net -sivustolla 
* Facebook
* Bandcamp
Laulu laakson kukista

**Laulu laakson kukista** on savonlinnalaisen Paavoharju-yhtyeen toinen studioalbumi. Sen julkaisi Fonal Records 14. toukokuuta 2008.

Levyn keskeisiä tekijöitä ovat Lauri ja Olli Ainala, Emmi Uimonen ja Jenni Koivistoinen. Levyllä vierailevat myös Joose Keskitalo, Ville Leinonen, Toni Kähkönen ja Leena Uotila.

Levyn kansitaiteesta vastaavat Elina Rantasuo ja Lauri Ainala.

Albumi sai erinomaisen vastaanoton ja Metacriticissa arvosanan 85/100, joka perustui seitsemään eri arvosteluun.

Levystä julkaistiin myöhemmin uusintapainos Svart Recordsilla vinyyliformaatissa nimellä *Uskallan -* *The Fonal Years vol 2*. Boksi pitää sisällään *Laulu laakson kukista*-albumin sekä lukuisia muita aikalaisäänityksiä ja julkaisuja.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Metacritic: 85/100
* Allmusic: 
* Desibeli.net: 
* Helsingin Sanomat: 
* Pitchfork Media: 8.3/10
* PopMatters: 
* Rumba: *positiivinen*
* Soundi: 
Albumi sai aikalaisarvioissa pääosin kehuvan vastaanoton. Levyä kiitettiin sen omaleimaisesta ja kokeilevasta estetiikasta, jossa eri tyylisuuntaukset limittyivät liki saumattomaksi ja utuiseksi kokonaisuudeksi. Kritiikeissä katsottiin albumin olevan edeltäjäänsä melodisempi ja valoisampi. Osa kritisoi levyn hajanaisuutta ja osa kritisoi välisoittojen sekä abstraktien äänimaisemien määrää suhteessa lauluihin. Osa taas kiitteli tätä lähestymistapaa. Useimmissa kritiikeissä kuitenkin kiitettiin sitä, että yhtye oli onnistunut laajentamaan ilmaisuaan menettämättä mystistä ydintään.

Yhdysvaltalainen Pitchfork listasi levyn yhdeksi vuonna 2008 vaille ansaitsemaansa huomiota jääneeksi julkaisuksi.

Kanadalainen verkkomedia Cokemachineglow listasi levyn 10 parhaan vuonna 2008 julkaistun levyn joukkoon.

## Aiheesta muualla
* ''Laulu laakson kukista'' discogs.com -sivustolla

## Lähteet
* Fonal Records: Laulu laakson kukista 

### Viitteet
Venera 16

**Venera 16** () oli Neuvostoliiton Venusta kiertänyt avaruusluotain, joka tutkakartoitti kohtalaisen tarkasti Venuksen pintaa. Luotain kiersi Venusta hyvin, soikealla radalla ja siinä oli tarkka SAR-tutka ja tutkakorkeusmittari. Luotaimen samoihin aikoihin Venusta kiertänyt sisaralus oli Venera 15. Venera 16 laukaistiin 7. kesäkuuta 1983 kello 02.32.00 UTC, ja se saavutti Venuksen kiertoradan 11. lokakuuta 1983.

Venera 15 ja 16 -luotaimet löysivät Baltis Vallis -uurrelaakson vuonna 1983.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*The Soviet Exploration of Venus
*Catalog of Soviet Venus images
*Venera 16 
*Venera 15/16 Radar Mosaic Browser
Norra Dellen

**Norra Dellen** on järvi Ruotsissa Hudiksvallin kunnassa Delångersånin valuma-alueella. Sen suurin syvyys on 67 m, ala 80,3 neliökilometriä ja pinnankorkeus merenpinnasta 42 metriä.
Jim Holland

**James H. ”Jim” Holland** (s. 4. heinäkuuta 1967 Hanover, New Hampshire) on yhdysvaltalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1989–1994. Hän on pituudeltaan 167&nbsp;cm.

Holland mursi selkänsä mäkihyppyonnettomuudessa 1987. Vain kolme vuotta myöhemmin hän voitti Yhdysvaltojen-mestaruuden sekä normaali- että suurmäessä. Kaikkiaan hän voitti kuusi kotimaansa mestaruutta. Hän osallistui olympialaisiin Albertvillessä 1992 ja Lillehammerissa 1994. Hän sijoittui Albertvillessä suurmäessä 12:nneksi ja normaalimäessä 13:nneksi. Hän osallistui MM-kilpailuihin 1991 ja 1993 sijoittuen parhaimmillaan 29:nneksi. Maailmancupin osakilpailussa hän sijoittui kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan viides Garmisch-Partenkirchenissä uudenvuodenpäivänä 1992. Mäkiviikon kokonaiskilpailussa hän oli samassa vuodenvaihteessa kymmenes.

Holland valmistui Vermontin yliopistosta 1995 opiskeltuaan pääaineenaan yleistä valtio-oppia.

Myös hänen veljensä ovat olympiatason urheilijoita: Mike Holland mäkihypyssä, Joe Holland yhdistetyssä hiihdossa.

## Lähteet
Ken Thorne

**Kenneth ”Ken” Thorne** (26. tammikuuta 1924 Dereham, Britannia – 9. heinäkuuta 2014 West Wills Kalifornia, Yhdysvallat) oli brittiläinen televisio- ja elokuvasäveltäjä. Hän sävelsi musiikkia muun muassa elokuviin *[[Rytmiä kaupungissa]]* (1962), *[[Apua!]]* (1965), *[[Sattuipa hassusti matkalla Foorumiin]]* (1966) ja *[[Miten voitin sodan]]* (1967).
Miikka Luosmaa

**Miikka Luosmaa** (s. 22. huhtikuuta 1994) on suomalainen koripalloilija.

Karkkilan Urheilijoiden kasvatti Luosmaa harrasti lapsena koripallon lisäksi myös jalkapalloa. Hän kärsi polvivammasta vuodet 2012 ja 2013 ja pelasi kasvattajaseurassaan I-divisioona B:ssä syksyllä 2014 kahdeksan ottelua 6,1 pisteen ja 4,4 levypallon keskiarvoilla. Kauden 2014–2015 hän pelasi Yhdysvalloissa Regis Universityn NCAA II:sta pelanneessa joukkueessa. Heinäkuussa 2015 Luosmaa palasi Suomeen ja teki Korisliigassa pelanneen Kouvojen kanssa yksivuotisen pelaajasopimuksen, jonka myötä hän pelasi myös seuran I-divisioona B:ssä pelanneessa reservijoukkueessa.

Luosmaan polvea kuntoutettiin kauden aikana, ja pitkäaikainen polvivamma toipui olemattomiin. Luosmaasta oltiin kiinnostuneita myös muissa seuroissa, mutta hän teki maaliskuussa 2016 yhden kauden mittaisen jatkosopimuksen Kouvojen kanssa.

Toukokuussa 2017 Luosmaa siirtyi Turun kauppakorkeakouluun opiskelemaan siirtyessään kaksivuotisella sopimuksella Salon Vilppaaseen.

## Lähteet
* Miikka Luosmaa Suomen Koripalloliitto
* Miikka Luosmaa Bio  Regis University Athletics 

### Viitteet