open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Niagara (kappale)

**Niagara** on Jannika B:n kappale, joka julkaistiin 15. huhtikuuta 2016.

Jannika B julkaisi pitkän tauon jälkeen jälleen musiikkia. Niagara-kappale on Regina-yhtyeen Iisan kirjoittama, Egotripin Knipin säveltämä ja Jukka Immosen sekä Eppu Kososen tuottama kappale. Kappale poikkeaa muista Jannika B:n kappaleista siten, ettei hän ole itse sitä kirjoittanut.

Niagara kappale kertoo kuitenkin pelokkaammasta ja epävarmemmasta Jannikasta.
Kappaleeseen on myös kuvattu musiikkivideo jonka on ohjannut Viivi Huuska.

## Kappaleet
#

## Listasijoitukset

## Lähteet
Kristeligt Dagblad

**Kristeligt Dagblad** on tanskalainen Kööpenhaminassa julkaistava sanomalehti.

## Historia
Lehti perustettiin vuonna 1896 osittain reaktiona siihen mediahuomioon, jota neljän hukkuneen kalastajan hautajaisissa pidetty ruumissaarna oli saanut osakseen. Sen pitänyt pastori koki, että saarna oli väärinymmärretty ja häntä oli siteerattu väärin. Herätysliikejärjestö Indre Mission tulkitsi tämän vuoksi tarvittavan kristillistä sanomalehteä. Lehti ajateltiin myös aseeksi kulttuuriradikalismia ja jumalattomuutta vastaan.

Ensimmäiset vajaa 20 vuotta lehti oli pitkälti epäpoliittinen ja keskittyi uskonnollisiin ja moraalisiin kysymyksiin. Vuosina 1914-1932 lehden levikki kasvoi ja aihepiiri laajeni, ja vuonna 1935 se katkaisi siteensä Indre Missioniin laajentaen aihepiirejään politiikkaan ja kulttuuriin säilyttäen edelleen poliittisen riippumattomuutensa. Päätoimittaja Gunnar Helweg-Larsenin kansallisen linjan vuosina 1936-1941 lehden lukijamäärä kasvoi, mutta se menetti asemiaan vuoden 1950 jälkeen kun tuli tavalliseksi tilata vain yhtä sanomalehteä. Vuoden 1960 jälkeen lehden linja on jatkuvasti uudistunut sen ottaessa lehteen uusia aiheita. Vuosituhannen vaihteessa ei-tunnustuksellisten uskonnollisten aiheiden käsittely lisääntyi.

## Päätoimittajat
* 1896: C.B. Kjær, N.Th. Jerne ja Harald Jensen yhdessä
* 1897: N.Th. Jerne ja Harald Kent
* 1898-1904: Peter Christian Dyekjær
* 1904-1913: H.I.F.C. Matthiesen
* 1913-1914: Johannes Vibe-Petersen
* 1914-1932: Ernst Kjærgaard
* 1932-1936: Edvard Pedersen
* 1936-1941: Gunnar Helweg-Larsen
* 1939-1941: Povl Helweg-Larsen
* 1942-1945: J.Th. Thomsen
* 1945-1959: Edvard Pedersen
* 1959-1971: Bent A. Koch
* 1971-1994: Gunnar Rytgaard
* 1994-2022: Erik Bjerager
* 2022-: Jeppe Duvå

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Lehden kotisivut
Skumppalaulu

**Skumppalaulu** on Jannika B:n kappale ja single, joka julkaistiin 19. lokakuuta 2016.

Jannika B:n mukaan kappale on syntynyt vanhoja päiväkirjoja selaillessa ja sen tarina perustuu tositapahtumiin. Single ei yltänyt listasijoituksiin.

## Lähteet
William Huggins

**William Huggins** (7. helmikuuta, 1824 Lontoo, Britannia – 12. toukokuuta, 1910 Lontoo, Britannia) oli englantilainen tähtitieteilijä. Hän teki uraauurtavaa työtä astronomisen spektroskopian alalla vaimonsa kanssa.

Huggins rakennutti oman observatorion Lontoon Tulse Hilliin vuonna 1856. Vuonna 1859 hän alkoi soveltaa tähtitieteessä Robert Bunsenin ja Gustav Kirchhoffin kehittämää spektroskopiaa. Hän julkaisi vuonna 1863 ensimmäiset spektroskooppiset havaintonsa, jotka todistivat, että tähdet sisältävät samoja alkuaineita kuin Aurinko ja Maa. Vuonna 1864 erilaisista kaasusumuista tekemiensä spektroskooppisien havaintojen perusteella hän pystyi osoittamaan, että ne koostuivat pelkästään hehkuvista kaasuista eivätkä tähtien joukoista. Hän sai myös pian tämän jälkeen tutkituksi komeettojen spetrejä ja löysi niistä hiilivetyjä. 

Tärkeimmän keksintönsä hän kuitenkin teki vuonna 1868, kun hän ensimmäisenä määritti spektriviivoissa esiintyvän punasiirtymän avulla maasta poispäin liikkuvan tähden nopeuden. 

Vuoden 1875 jälkeen Huggins teki töitä pääasiassa Margaret Hugginsin kanssa. Vuonna 1897 William Huggins lyötiin ritariksi. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The Bruce Medalists: William Huggins  
* NNDB: William Huggins 
* William Huggins (February 7, 1824 – May 12, 1910) 
*
Olof Ottelin

**Karl Olof Ottelin** (3. toukokuuta 1917 Helsinki – 9. helmikuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen sisustusarkkitehti ja kalustesuunnittelija, joka toimi 1950-luvulla Stockmannin huonekaluosaston johtajana ja pääsuunnittelijana.

Ottelin aloitti vuonna 1939 opinnot Taideteollisessa keskuskoulussa mutta joutui keskeyttämään opintonsa jatkosodan vuosiksi 1941–1944 asevelvollisuuden takia. Hän valmistui sisustusarkkitehdiksi 1946 ja aloitti Stockmannin piirustuskonttorissa 1948. Hän toimi yhtiön huonekaluosaston johtajana 1953–1954 ja sisustusosastojen taiteellisena johtajana vuodesta 1955 kuolemaansa 1971 saakka.

Ottelinin tunnetuimpia tuotteita ovat modernistiset puutuolit kuten *Status, Camillo, Nero, Kaleva* ja *Othello*. Hän suunnitteli myös kaapisto- ja hyllystöjärjestelmiä ja laajoja sisustuskokonaisuuksia eri kohteisiin. Niitä olivat muiden muassa Helsingin ruotsinkielinen työväenopisto, Königstedtin kartano, Lahden Seurahuone, Porin kaupungintalo ja Laulumiesten talo Etu-Töölössä. Vuonna 1952 Olof Ottelin suunnitteli Helsingin ruotsinkielisen kauppakorkeakoulun kalustuksen yhdessä Lisa Johansson-Papen (valaisimet), Yki Nummen (väritys) ja Dora Jungin (tekstiilit) kanssa. Vuonna 1949 pidetyillä ensimmäisillä sodanjälkeisillä huonekalumessuilla Vanhassa messuhallissa Stockmann esitteli Ottelinin suunnitteleman osaston, jonka teemana oli pienen arava-asunnon sisustus. Ottelin teki suunnittelutyötä myös tapettitehdas Pihlgren & Ritolalle ja televisiovalmistaja Helvarille.

Olof Ottelin tunnettiin myös pilapiirtäjänä, ja hänen piirroksiaan julkaistiin *[[Kaunis koti]]* -sisustuslehdessä, Yleisradion suorissa TV-ohjelmissa sekä ruotsinkielisissä julkaisuissa *[[Nya Pressen (1921–1974)|Nya Pressen]]*, *Lucifer*, *Astra* ja *Nordisk Medicin*. Lisäksi hän kirjoitti artikkeleita muun muassa *[[Arkkitehti (lehti)|Arkkitehti]]*-lehteen.

Tammi–helmikuussa 1989 Amos Andersonin taidemuseo järjesti Olof Ottelin huonekaluista ja piirroksista näyttelyn. Vuonna 2023 järjestettiin Ottelinin näyttely *Sisustusarkkitehti ja muotoilija* Keravan taidemuseossa. 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
USS Charleston (C-2)

**USS Charleston** (runkonumero C-2) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1888 vesillelaskettu panssarikansiristeilijä.

## Valmistus
Aluksen tilaus vahvistettiin 3. maaliskuuta 1885 annetulla lailla. Se tilattiin Union Iron Worksiltä San Franciscosta, missä köli laskettiin 20. tammikuuta 1887. Alus laskettiin vesille 19. heinäkuuta 1888 kumminaan rouva A. S. Smith ja otettiin palvelukseen 26. joulukuuta 1889 päällikkönään G. C. Remey.

## Palvelus
Alus lähti 10. huhtikuuta 1890 Mare Islandin telakalta liittyäkseen Tyynenmeren laivueeseen lippulaivana. Alus kuljetti matkalla kuolleen Havaijin kuninkaan Kalākauan ruumiin Honoluluun. Alus osallistui 8. toukokuuta - 4. kesäkuuta 1891 chileläisen höyryaluksen SS *Itatan* etsintöihin. Alus oli Aasian laivueen lippulaivana 19. elokuuta - 31. joulukuuta 1891, minkä jälkeen se oli jälleen Tyynenmeren laivueessa 7. lokakuuta 1892 asti. Alus matkasi itärannikolle vieraillen matkalla useissa Etelä-Amerikan satamissa.

Alus ajoi 2. marraskuuta 1898 kartoittamattomaan riuttaan lähellä Camiguinin saarta Luzonin pohjoispuolella. Alus vaurioitui korjauskelvottamaksi ja se miehistö jätti sen perustaen leirin läheiselle saarelle, mistä miehistö siirtyi myöhemmin Camiguinille. Apua hakemaan lähetettiin aluksen pursi ja *[[USS Helena (PG-9)|USS Helena]]* saapui 12. marraskuuta noutamaan haaksirikkoiset.

## Lähteet
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Protarás

**Protarás** () on Paralímnin kaupungin kaupunginosa Famagustan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Se sijaitsee saaren kaakkoisrannikolla noin seitsemän kilometriä kaakkoon Paralímnistä ja noin viisi kilometriä koilliseen Agía Nápasta.

Protarás on kehittynyt turistialueeksi 1980-luvulta lähtien, ja alueella on lukuisia hotelleja. Protaráksen ranta-alue on noin viisi kilometriä pitkä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Volkswagen Polo Playa

**Volkswagen Polo Playa** on Volkswagenin vuosina 1996–2002 Etelä-Afrikan markkinoille valmistama pieni henkilöautomalli. Se oli uudelleennimetty SEAT Ibiza, joten se erosi muilla markkinoilla myydystä Polo-mallista.

Moottoriksi oli valittavana 1,4- (60/75&nbsp;hv) tai 1,6-litrainen (100&nbsp;hv) bensiinimoottori.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Anne Brochet

**Anne Brochet** (s. 22. marraskuuta 1955 Amiens, Ranska) on ranskalainen elokuva- ja teatterinäyttelijä sekä käsikirjoittaja.

Anne Brochet valmistui näyttelijäksi Ranskan kansallisesta taideinstituutista ja sai ensimmäisen filmiroolinsa Cinéma 16 -filmisarjasta (1986). Ensimmäinen elokuvapääosa oli filmissä *Masques* (1987). Sen jälkeen hän on esiintynyt kymmenissä eri filmi- ja teatteriproduktioissa. Hänen tunnetuimmat roolityönsä ovat elokuvissa *Cyrano de Bergerac* (1990) ja *[[Kaikki elämän aamut (elokuva)|Kaikki elämän aamut]]* (*Tous les matins du monde*, 1991).  Hän on saanut yhden César-palkinnon filmistä *Kaikki elämän aamut* sekä kolme César-palkintoehdokkuutta.

Hänellä on yksi lapsi aviomiehensä Gad Elmalehin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Strogo zabraneno

**Strogo zabraneno** on bulgarialaisen pop-folk -laulaja Andrean single, joka julkaistiin 31. elokuuta 2017.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen YouTube-video
Cyrielle Clair

**Cyrielle Clair** (syntyjään *Cyrielle Claire Besnard*; s. 1. joulukuuta 1955 Pariisi, Ranska) on ranskalainen näyttelijä.  

Cyrielle Clair on esiintynyt yli 50 elokuvaroolissa alkaen vuoden 1978 elokuvasta *Playmate - leikkitoveri* (*Le dernier amant romantique*, 1978). Hänen tunnetuimmat roolinsa ovat elokuvissa *[[Rohkea ritari]]* (*Sword of the Valiant: The Legend of Sir Gawain and the Green Knight*, 1984), *À la vie, à l'amour* (1991), Éric Rohmerin ohjaama *[[Kolmoisagentti (vuoden 2004 elokuva)|Kolmoisagentti]]* (*Triple agent*, 2004) ja *Frantz* (2016).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
HMS Dido (1869)

**HMS Dido** oli Britannian kuninkaallisen laivaston puinen Eclipse-luokan potkurisluuppi ja vuodesta 1876 alkaen potkurikorvetti.

## Valmistus

Sir Edward Reedin suunnittelema alus tilattiin Portsmouthin telakalta. Se laskettiin vesille 23. lokakuuta 1869 ja otettiin palvelukseen 20. huhtikuuta 1871.

## Palvelus
Alus luokiteltiin 1876 potkurikorvetiksi ja oli 1870-luvulla Afrikassa ja Australiassa sekä seuraavalla vuosikymmenellä Pohjois-Amerikassa ja Länsi-Intiassa. Vuonna 1906 se nimettiin uudelleen *Actaeon II:ksi*. Alus myytiin 1922 romutettavaksi.

## Lähteet
*

### Viitteet
Hannele Päiviö

**Hannele Päiviö**, ent. **Repo** (s. 9. tammikuuta 1957) on suomalainen teologi. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 2002 Helsingin yliopistossa.

Päiviö oli 1997–2006 Helsingin yliopiston uskonnonopetuksen didaktiikan lehtori. Vuoden 2007 alusta Päiviö on ollut Tallinnan suomalaisen seurakunnan pappi, myöhemmin kirkkoherra. Sitä ennen hän oli 1988–1997 Helsingin Huopalahden seurakunnan pastori. Vuodesta 2008 hän on ollut Viron evankelisluterilaisen kirkon teologinen instituutin lehtori.

Myös Päiviön puoliso Markku Päiviö on Tallinnan suomalaisen seurakunnan palveluksessa, turistipappina.

## Julkaisut
;Nimellä Hannele Repo
* *Kivi sydämeltä: nuorten rukouskirja*, toimittanut Hannele Repo; kirjoittajat: Kaisa Ahtee ... ja muita. Otava, 1997. 
* *Askel seurakuntaan: virolaisten rippikoulunopettajien käsitykset rippikoulusta ja konfirmaatiosta*, Hannele Repo. Helsingin yliopisto, käytännöllisen teologian laitos, 2002 - (Käytännöllisen teologian laitoksen julkaisuja, ISSN 1236-584X; 103.). . - Väitöskirja Helsingin yliopisto
* *Kastekirja*, Hannele Repo; kuvittanut Sanna Sorsa. WSOY, 2003. 
* *Isosen ripari*, Hannele Repo, Katarina Engström; piirroskuvat: Maija Ranta, Jaana Huuhtanen. WSOY, 2004. 
* *Surukirja*, Katarina Engström, Hannele Repo, Timo Ryhänen; kuvitus: Pirita Juntunen. WSOY, 2004. 
* *Iltarukouksen aikaan*, teksti: Hannele Repo; kuvat: Sanna Sorsa. WSOY, 2005 
* *Lohtu: kirja surevalle*, Hannele RepoLK-kirjat, 2008 
* *Lahja: kirja kasteesta*, Hannele Repo. LK-kirjat, 2009 
;Nimellä Hannele Päiviö
**Tahdon: kirja hääparille*, Hannele Päiviö; [kuvat: Hannu Pettinen]. LK-kirjat, 2011 .
* *Lyhty*, Hannele Päiviö; kuvat: Hannu Pettinen. LK-kirjat, 2012 
* *Tuulen kutsu: poimintoja oman tiensä etsijälle*, Hannele Päiviö; kuvat: Varpu Karhusaari. LK-Kirjat ja Kirjapaja, 2013 

## Lähteet
Þorgerður Katrín Gunnarsdóttir

**Þorgerður Katrín Gunnarsdóttir** (s. 4. lokakuuta 1965 Reykjavík, Islanti) on islantilainen poliitikko. Hän toimii islantilaisen reformipuolueen puheenjohtajana ja istuu Islannin parlamentissa Alltingissa.  

## Yksityiselämä ja tausta
Þorgerður syntyi Reykjavíkissa vuonna 1965. Hän valmistui Menntaskólinn við Sund -lukiosta vuonna 1985. Þorgerður on opiskellut oikeustiedettä Islannin yliopistossa ja valmistui vuonna 1993..

Þorgerður on naimisissa islantilaisen käsipallon pelaajan Kristján Arasonin kanssa. Kristján työskenteli vähittäiskaupan toimitusjohtajana Islannin finanssikriisin aikana kaatuneessa Kaupthing Bankissa. Heillä on kolme lasta, Gunnar Ari (1995), Gísli Þorgeir (1999) ja Katrín Erla (2003). Hän seuraa innokkaasti jalkapalloa, kannattaa Liverpool FC:tä ja omistaa useita islanninhevosia.

## Poliittinen ura
Þorgerður on nykyään reformipuolueen puheenjohtaja, mutta hän kuului ennen vuotta 2016 itsenäisyyspuolueeseen, johon hän oli liittynyt siihen vuonna 1999. Tänä aikana Þorgerður ehti toimia vuosina 2003–2009 opetus-, tiede- ja kulttuuriministerinä. 

Hän siirtyi heti vuonna 2016 reformipuolueeseen ja tuli valituksi sen listalta vuonna 2016. Þorgerður toimi vuoden 2017 tammikuusta marraskuuhun kalastus- ja maatalousministerinä Bjarni Benediktsson hallituksessa.. Hänet valittiin lokakuussa 2017 reformipuolueen puheenjohtajaksi. 

Joulukuussa 2024 Gunnarsdóttir nousi Islannin ulkoministeriksi Kristrún Frostadóttirin hallitukseen. Gunnarsdóttir ilmoitti tuolloin, että maassa on tarkoitus järjestää kansanäänestys EU-jäsenyydestä vuoteen 2027 mennessä. Lisäksi hallituksen tarkoitus asettaa asiantuntijakomitea selvittämään euroon siirtymisen hyödyt ja haitat. 

## Lähteet
Oktakosaani

**Oktakosaani** eli **n-oktakosaani** (C28H58) on 28-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan  kiinteää, vahamaista ainetta. Oktakosaanin rakennekaava on CH3(CH2)26CH3, moolimassa 394,772&nbsp;g/mol, sulamispiste 61,3&nbsp;°C, kiehumispiste 432&nbsp;°C, tiheys 0,8067&nbsp;g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 227&nbsp;°C   ja CAS-numero 630-02-4. Oktakosaani ei käytännössä liukene veteen, mutta liukenee bentseeniin ja kloroformiin sekä sekoittuu asetonin kanssa.

Yhdistettä esiintyy kasveissa ja kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

## Aiheesta muualla
*PubChem: Octacosane 
*ChemBlink: Octacosane 
*Human Metabolome Database (HMDB): Octacosane 
*Food Component Database (FooDB): Octacosane 
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Octacosane 
*Pherobase: Floral Compound - 28Hy 
*Pherobase: Semiochemical - 28Hy
Heiða Björg Hilmisdóttir

**Heiða Björg Hilmisdóttir** (s. 21. helmikuuta 1971 Akureyri) on islantilainen Sosiaalidemokraattista liittoa edustava poliitikko. Hän on toiminut puolueensa varapuheenjohtajana vuodesta 2016 lähtien. Hän on ollut Reykjavíkin kaupunginvaltuutettu vuodesta 2015. Tätä ennen Heiða toimi Sosiaalidemokraattisen liiton naisten puheenjohtajana vuosina 2013–2015. Heiða on naimissa Hrannar B. Arnarssonin kanssa, joka oli entisen pääministerin Jóhanna Sigurðardóttirin avustajana. 

## Lähteet
* https://reykjavik.is/borgarfulltruar/heida-bjorg-hilmisdottir(islanniksi)
Paluta Badunova

**Paluta Badunova** (, oikea nimi *Pelageja Aljaksandrauna Badunova*, Пелаге́я Алякса́ндраўна Бадуно́ва; 1885 Navabelitsa, nykyään osa Homelia – 29. marraskuuta 1938 Minsk) oli valkovenäläinen poliitikko.

Badunova työskenteli opettajana ja valmistui korkeakoulukursseilta Pietarissa vuonna 1917. Hän kuului Valko-Venäjän sosialistisen liiton keskuskomiteaan ja Pietarin työläis- ja sotilasneuvostoon sekä työskenteli Valko-Venäjän kansallisessa sihteeristössä vuonna 1918. Vuosina 1918–1925 Badunova kuului Valko-Venäjän sosialistivallankumoukselliseen puolueeseen ja toimi sen keskuskomitean sihteerinä. Vuonna 1919 hän oli Valko-Venäjän kansantasavallan radan jäsen kannattaen maan täyttä itsenäisyyttä.

Vuonna 1920 käydyissä neuvotteluissa Badunova kannatti yhteistyötä neuvostohallituksen kanssa. Hänet pidätettiin vuonna 1921, mutta päästettiin lähtemään Puolaan. Vuosina 1923–1925 Badunova asui Prahassa. Hän palasi vuonna 1925 Neuvostoliittoon, jossa hän työskenteli opettajana.

Neuvostovastaisesta toiminnasta syytetty Badunova pidätettiin syyskuussa 1937. Hänet tuomittiin ensin kymmenen vuoden vankeuteen ja myöhemmin kuolemaan. Badunova rehabilitoitiin vuonna 1989.

## Lähteet
L. O. Johanson

**Lars Olov Johanson** (6. lokakuuta 1919 Helsinki – 19. maaliskuuta 1999 Espoo) oli suomalainen kaupunkineuvos ja Suomen Kaupunkiliiton pitkäaikainen toimitusjohtaja. 

Johansonin vanhemmat olivat filosofian tohtori Väinö Frithiof Johanson ja tämän ensimmäinen puoliso Mary Margit Eugenie von Hertzen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1939 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1943. Sodan jälkeen Johanson valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1945, lakitieteen lisensiaatiksi 1948, valtiotieteen kandidaatiksi 1947 ja valtiotieteen maisteriksi 1956. Hän sai varatuomarin arvon 1946. 

Johanson toimi Helsingin kaupungin apulaiskaupunginsihteerinä 1947–1954 sekä kaupunginsihteerinä ja kaupunginkanslian päällikkönä 1955–1964. Hän oli Suomen Kaupunkiliiton toiminnanjohtajana ja Suomen Kunnallislehden päätoimittajana vuodesta 1964 alkaen. Johanson sai kaupunkineuvoksen arvon 1972.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Presidentti Urho Kekkosen kirje päätoimittaja L. O. Johansonille 3.5.1967
Pirak

**Pirak** on muinainen asutuskeskus Pakistanin Balochistanissa. Paikka on 20&nbsp;km Sibistä etelään.
Paikan ala on noin 6&nbsp;ha. Täältä on löydetty jälkiharappalaista asutusta: merkkejä hevosella ratsastamisesta ja varhaisia rautaesineitä.

## Historia
Siellä asuttiin noin 1800–800 eaa. Paikka edustaa jälkiharappalaista kulttuuria, luultavasti indoiranilaisten valloittajien tuomaa.  Ensimmäisestä kerrostumasta on löydetty tasanne ja 
kamelien ja hevosten savikuvia.  Tällöin n. 1700 eaa. lienee hevonen kesytetty. Kaudella tehtiin terrakottasinettejä: pyöreitä, neliömäisiä ja käyrämäisiä. Noin 1300/1200 alkoi toinen vaihe, jossa
tehtiin eläinten kuvien lisäksi myös ihmiskuvia, mm ratsastajia. Rauta ilmaantui pronssin ja kuparin rinnalle. III vaiheessa noin 1000–800 eaa. rauta yleistyi. Riisi ja sorghum ilmaantuivat tänne ensi kertaa viljeltyjen viljojen joukkoon.

## Aikajako
* Pirak I n. 1700 – varhaiset ratsut
* Pirak II n. 1300/1200 varhaisin rauta
* Pirak III n. 1000-800 rautakausi
Heptakosaani

**Heptakosaani** eli **n-heptakosaani** (C27H56) on 27-hiilinen suoraketjuinen   alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan  kiinteää ainetta. Heptakosaanin rakennekaava on CH3(CH2)25CH3, moolimassa 380,745&nbsp;g/mol, sulamispiste 58,8&nbsp;°C, kiehumispiste 442&nbsp;°C ja CAS-numero 593-49-7. Heptakosaani ei käytännössä liukene veteen, mutta liukenee hieman dietyylieetteriin.

Yhdistettä esiintyy kasveissa ja kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

## Aiheesta muualla
*PubChem: Heptacosane 
*Food Component Database (FooDB): Heptacosane 
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Heptacosane 
*Pherobase: Floral Compound - 27Hy 
*Pherobase: Semiochemical - 27Hy
Lizzy Mercier Descloux

**Martine-Elisabeth Mercier Descloux**, joka tunnettiin taiteilijanimeltään **Lizzy Mercier Descloux** (16. joulukuuta 1956 – 20. huhtikuuta 2004), oli ranskalainen muusikko, laulaja-lauluntekijä, säveltäjä, näyttelijä, kirjailija ja taidemaalari. Hän yhdisti musiikissaan afrikkalaisia rytmejä rhythm and bluesiin ja popmusiikkiin. 

## Diskografia
### Albumit
* *[[Rosa Yemen – Live in N.Y.C July 1978]]* (1978)
* *[[Press Color]]* (1979)
* *[[Mambo Nassau]]* (1981)
* *[[Zulu Rock]]* (1984)
* *[[One for the Soul]]* (1985)
* *[[Suspense (albumi)|Suspense]]* (1988)

## Lähteet
Clotilde Courau

**Clotilde Courau** (s. 3. maaliskuuta 1969 Levallois-Perret, Ranska) on ranskalainen elokuva- ja televisionäyttelijä.

Clotilde Couraun ensimmäinen elokuvarooli oli vuonna 1988 TV-sarjassa *Civilisations*. Hänen tunnetuimmat roolityönsä ovat elokuvissa *[[Pariisin varpunen – Edith Piaf]]* (2007), *[[Syötti (vuoden 1995 elokuva)|Syötti]]* (L’Appât, 1995), 
ja *Élisa* (1995).  Hän on saanut César-palkinnon parhaana tulokkaana vuonna 1991.

Vuonna 2003 Clotilde Courau avioitui Savoijin prinssin Emanuele Filiberton kanssa. Aatelisasemastaan huolimatta Savoijin prinsessa Clotilde käyttää elokuvamaailmassa entistä porvarisnimeään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Eugeniu Cebotaru

**Eugeniu Cebotaru** (, s. 16. lokakuuta 1984 Kišinjov, Moldavian SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Chișinău, Moldova) on moldovalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Venäjän jalkapallon 1. divisioonassa pelaavaa Sibir Novosibirskiä ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Moldovan maajoukkueessa 57 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin vuodesta 2007 alkaen.

## Huomioita

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Eugeniu Cebotaru National Football Teams-sivustolla 
* Eugeniu Cebotaru Soccerway-sivustolla 
* Eugeniu Cebotaru RomanianSoccer.ro-sivustolla  ja StatisticsFootball.com-sivustolla  
*
Petrona Viera

**Maria Petrona Viera Garino** (24. maaliskuuta 1895 Montevideo – 4. lokakuuta 1960) oli Uruguayn ensimmäinen naispuolinen ammattitaidemaalari, sekä yksi Pianismo-liikkeen jäsenistä. Hän käytti nimestään lyhyttä muotoa **Petrona Viera**. 
## Elämäkertaa
Petrona Vieran isä oli Uruguayn presidentti Feliciano Viera. Tuleva taiteilija sairastui lapsena aivokalvontulehdukseen ja komplikaation johdosta hän kuuroutui. Hänelle palkattiin ranskalainen kotiopettaja opettamaan viittomakieltä.

Täytettyään 20 vuotta Viera sai yksityisopetusta katalonialaiselta taidemaalari Vicente Puigilta. Kun Puig lähti maasta hänen uudeksi opettajakseen tuli Guillermo Laborde. Juuri Laborde sai hänet mukaan Planismo-liikkeeseen. Ensimmäiseen ryhmänäyttelyynsä Viera osallistui vuonna 1923 ja ensimmäisen yksityisnäyttelynsä hän piti 1926. 

Laborden kuoleman jälkeen Viera muutti työtapaansa. Hän keskittyi akvarelleihin, kaiverruksiin ja keramiikkaan. Maalauksissaan hän ryhtyi esittämään maisemia entisten lapsiaiheiden sijasta. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* http://www.artnet.com/artists/petrona-viera/
* https://cultura-sorda.org/petrona-viera/
Heidi Avellan

**Heidi Marita Avellan** (s. 16. tammikuuta 1961 Helsinki) on suomenruotsalainen toimittaja, joka on työskennellyt Ruotsissa 2000-luvun alusta alkaen.

Heidi Avellan on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. 1980-luvulla hän työskenteli *[[Hufvudstadsbladet]]issa* ja Ylellä. Hän muutti Tukholmaan 1990. 1990-luvulla hän oli *Hufvudstadsbladetin* ja tanskalaisen *[[Politiken]]in* Pohjoismaiden-kirjeenvaihtaja. Hän aloitti *[[Sydsvenska Dagbladet|Sydsvenskanissa]]* 2001, ja vuodesta 2005 hän on ollut *Sydsvenskanin* politiikan päätoimittajana Vuodesta 2014 hän on työskennellyt politiikan päätoimittajana myös ''Helsingborgs Dagbladissa''. Lisäksi hän on HD-Sydsvenskanin yritysjohdossa.

Avellan on ollut Ruotsin radiossa ja muissa viestimissä kolumnistina ja on työskennellyt myös viestintäkonsulttina. Hän vierailee paneelissa Sveriges Radio P1:n ohjelmassa *[[Godmorgon, världen!]]*

## Teokset
* *Nordiskt arbetsseminarium om kläder och handikapp* (1988)
* *Brännpunkter i nyhetsflödet. Rättssociologiska nedslag* (2003)
* *Men är det rättvist?* (2003, toimittaja)

## Lähteet
Tove Bull

**Tove Bull** (s. 31. lokakuuta 1945 Alattio) on norjalainen kielentutkija. Hän oli Tromssan yliopiston rehtorina 1996–2001. Vuodesta 1984 hän oli pohjoismaisen filologian apulaisprofessorina (*amanuensis*), ja vuodesta 1990 hän on ollut professorina Humanistisen tiedekunnan Pohjoismaisten kielten ja kirjallisuuden laitoksessa. Tutkijana Bull on tutkinut lukuoppimisprosessia ja kielikontaktia. Hän on muun muassa tutkinut norjan kielen murteita, joilla on ollut saamen ja suomen kielen substraattia.

Tove Bull oli Norjan kielineuvoston (Norsk Språkråd) jäsen 1980–1995. Hän oli Finnmarkun korkeakoulun johtokunnan jäsenenä 2003–2007, ja Saamen korkeakoulun (Sámi allaskuvla) johtokunnan jäsenenä 2007–2015.

Bull on Oulun yliopiston kunniatohtori vuodesta 1998.

## Lähteet
Chan Laiwa

**Chan Laiwa** tai **Chen Lihua** (; s. 1941) on kiinalainen, Pekingissä asuva yrittäjä, yritysjohtaja, miljardööri ja hyväntekijä. Hän omistaa vuonna 1988 Hongkongissa perustamansa, nykyisin Pekingistä käsin toimivan kiinteistösijoitusyhtiö Fu Wah International Groupin, jota hän myös hallituksen puheenjohtajana johtaa. Yhtiön rakennuttamiin kokonaisuuksiin kuuluvat muun muassa Pekingin ydinkeskustan Jinbao-kadun kehityshanke useine uudisrakennuksineen kuten Jinbao-torni ja Regent-hotelli. Laiwan yhtiö on sijoittanut Kiinan ohella myös hotelleihin Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi Laiwan varallisuudekseen 6,8 miljardia dollaria.

Laiwa on taustaltaan aatelista mantšu-sukua ja vietti suuren osana varhaislapsuudestaan Pekingin keisarillisen Kesäpalatsin alueella. Hänen lapsuudenkotinsa oli sisustettu punaisesta santelipuusta kaiverretuilla kalusteilla. Hänen opintonsa jäivät kuitenkin kesken 1940-luvulla lapsuusperheen vähävaraisuuden vuoksi. Hänen oli ryhdyttävä töihin opiskelujen sijasta; hän aloitti korjaamaan kalusteita, ja perusti 1980-luvulla huonekalutehtaan.  

Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Laiwa on Kiinan kommunistisen puolueen jäsen. Hän on perustanut Kiinan punaisen santelipuun museon () ja on sen kuraattori. Museo toimii operatiivisesti osana Fu Wah International -konsernia.

## Lähteet
Anne Husebekk

**Anne Husebekk** (15. joulukuuta 1955 – 5. joulukuuta 2025) oli norjalainen tutkija ja immunologian professori Tromssan yliopistossa. Vuosina 2013–2021 hän työskenteli yliopiston rehtorina.

Husebekk suoritti lääketieteellisen tutkinnon UiT:ssa vuonna 1982 ja väitteli samasta yliopistosta vuonna 1989. Hän oli immunologian ylilääkärinä ja tutkimusjohtajana Pohjois-Norjan yliopistollisessa keskussairaalassa. Vuonna 2002 hänestä tuli immunologian professori. Husebekk tutki erityisesti transfuusiolääketiedettä (*transfusjonsmedisin*) ja sikiöiden ja vastasyntyneiden alloimmuunista trombosytopeniaa. 

## Lähteet
Skye Nicolson

**Skye Nicolson** (s. 27. elokuuta 1995) on australialainen nyrkkeilijä.

Nicolson aloitti nyrkkeilyharrastuksen 12-vuotiaana. Hän otteli ensimmäisen ottelunsa 28. helmikuuta 2008 ja voitti ensimmäisen aikuisten Australian-mestaruutensa neljä vuotta myöhemmin, helmikuussa 2012, 57-kiloisissa. Hän osallistui toukokuussa 2012 ensimmäisiin aikuisten arvokilpailuihinsa, Qinhuangdaon maailmanmestaruuskilpailuihin, häviten ensimmäisellä kierroksella. Toukokuussa 2016 Nicolson sijoittui pronssille 64 kilon sarjassa Astanan maailmanmestaruuskilpailuissa.

Vuonna 2017 Nicolson palasi 57-kiloisiin. Huhtikuussa 2018 hän voitti kultaa Kansainyhteisön kisoissa, jotka järjestettiin hänen kotikaupungissaan, Gold Coastilla. Hän voitti puolivälierissä kamerunilaisen Christelle Aurore Ndiangin, välierissä kanadalaisen Sabrina Aubin-Boucherin ja loppuottelussa pohjoisirlantilaisen Michaela Walshin. Nicolson voitti loppuottelun hajaäänituomiolla, kun kolme tuomaria viidestä pisteytti ottelun hänen edukseen 29–28.

Skye Nicolsonin veli Jamie Nicolson voitti nyrkkeilyssä pronssia maailmanmestaruuskilpailuissa 1989 ja Kansainyhteisön kisoissa 1990 sekä osallistui kesäolympialaisiin 1992. Jamie Nicolson kuoli 22-vuotiaana auto-onnettomuudessa vuonna 1994 yhdessä 10-vuotiaan veljensä Gavinin kanssa.

## Lähteet
Lil Dagover

**Lil Dagover** (oikealta nimeltään *Martha Seubert*; 30. syyskuuta 1887 Madiun, Jaava – 23. tammikuuta 1980 München) oli saksalainen näyttelijä. Hän oli Weimarin tasavallan aikana yksi suosituimmista näyttelijöistä.

Lil Dagover asui nuoruutensa Indonesiassa, Britanniassa ja Sveitsissä, kunnes muutti äitinsä kuoleman jälkeen Saksaan. Hän aloitti teatterinäyttelijänä eri salanimien suojassa. Hän oli mukana useissa saksalaisissa mykkäfilmeissä, ohjaajanaan Robert Wiene ja Fritz Lang. Hänellä oli tällöin naispääosat Wienen elokuvassa Tri Caligarin kabinetti ja Langin filmeissä *[[Väsynyt kuolema]]* (*Der müde Tod* 1921) ja *[[Hämähäkit (elokuva)|Hämähäkit]]* (*Die Spinnen* 1919–1920). Vuonna 1922 hän liittyi F. W. Murnaun teatteri- ja elokuvaseurueeseen, joka teki elokuvia UFA-yhtiölle. Hän teki 1920-luvulla kaikkiaan yli 40 elokuvaroolia.

Siirtyminen äänielokuvaan onnistui Lil Dagoverille helposti. Hän esiintyi saksalaisissa filmeissä *Das alte Lied* (1930), *Elisabeth von Österreich* (1931), *Der Kongress tanzt* (1931), *Die Tänzerin von Sanssouci* (1932), *Der Flüchtling aus Chicago* (1934) ja *Der höhere Befehl* (1935). Vuonna 1931 hän oli mukana yhdysvaltalaisessa elokuvassa *The Woman from Monte Carlo*. Hänen uransa muodostui pitkäksi, sillä vielä 1970-luvulla hänellä oli isoja rooleja Maximilian Schellin elokuvissa. Vuonna 1962 hän sai kunniapalkinnon saksalaisen elokuvan hyväksi tekemästään työstä ja vuonna 1964 Bambi-palkinnon vaikuttavasta elokuva-alan elämäntyöstä.

Hän oli naimisissa ensin Fritz Daghoferin ja myöhemmin Georg Wittin kanssa. Hänen tyttärensä oli Eva Maria Daghofer.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Nonakosaani

**Nonakosaani** eli **n-nonakosaani** (C29H60) on 29-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan  kiinteää ainetta. Nonakosaanin rakennekaava on CH3(CH2)27CH3, moolimassa 408,799&nbsp;g/mol, sulamispiste 63,7&nbsp;°C, kiehumispiste 443&nbsp;°C, tiheys 0,8083&nbsp;g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), taitekerroin 1,4529 ja CAS-numero 630-03-5. Nonakosaani ei käytännössä liukene veteen, mutta liukenee bentseeniin ja erittäin hyvin etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin  sekä hieman kloroformiin.

Yhdistettä esiintyy kasveissa ja kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

## Aiheesta muualla
*PubChem: Nonacosane 
*ChemBlink: Nonacosane 
*Human Metabolome Database (HMDB): Nonacosane 
*Food Component Database (FooDB): Nonacosane 
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Nonacosane 
*Pherobase: Floral Compound - 29Hy 
*Pherobase: Semiochemical - 29Hy 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Nonacosane
Kristina Söderbaum

**Beata Margareta Kristina Söderbaum** (5. syyskuuta 1912 Tukholma – 12. helmikuuta 2001 Hitzacker, Saksa) oli ruotsalainen elokuvanäyttelijä, joka teki suurimman osan elämäntyöstään Saksassa.

Söderbaum sai vuonna 1936 ensimmäisen ison filmiroolinsa UFA-yhtiössä ohjaaja Erich Waschneckin *Onkel Bräsig*, joskin hän oli esiintynyt tätä ennen ruotsalaisessa lyhytfilmissä. Muutamaa vuotta myöhemmin hän aloitti yhteistyön tulevan aviomiehensä, ohjaaja Veit Harlanin kanssa. Näin syntyivät muun muassa elokuvat *Kadonneet jäljet* (*Verwehte Spuren* 1938), *Suuri kuningas* (*Der grosse König*, 1942), *Kolberg* (1945), *Immensee* (1942/43) sekä natsipropagandan läpitunkema *[[Vallanhimo]]* (*Jud Süss*, 1940).  Historiallisessa filmissä *Das unsterbliche Herz* (1939) kuvataan taskukellon kehittäjää Paul Henleiniä.

Toisen maailmansodan jälkeen Söderbaumia ja hänen aviomiehensä Veit Harlainia kiellettiin tekemästä elokuvia. Kiellosta vapauduttuaan he tekivät viimeisen yhteisen filminsä *Unohtumaton rakastettu* (*Unsterbliche Geliebte*, 1951). Söderbaumin näyttelijänura kuitenkin jatkui. Esiintyipä hän myös televisiosarja Vuoristolääkärin yhdessä jaksossa vuonna 1993.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Marie-Nicole Lemieux

**Marie-Nicole Lemieux** (s. 26. kesäkuuta 1975 Quebec) on kanadalainen oopperalaulaja. Hän aloitti uransa mezzosopraanona, mutta siirtyi altoksi.

Lemieux aloitti lauluopintonsa Rosaire Simardin johdolla Chicoutimissa vuonna 1994 ja jatkoi opiskelua Marie Daveluyn johdolla Montrealin musiikkikonservatoriossa, sittemmin yksityisesti. Ensimmäisen esiintymisensä Kanadassa Lemieux toteutti vuonna 2002 tulkitsemalla Cornelian roolin Georg Friedrich Händelin oopperassa *[[Giulio Cesare]]* Canadian Opera Companyssa. Hänet nimitettiin Ordre de la Pléiaden ritariksi (*Chevalier*) vuonna 2012.

## Lähteet
Gena Branscombe

**Gena Branscombe** (4. marraskuuta 1881 Picton, Ontario – 26. heinäkuuta 1977 New York) oli kanadalainen säveltäjä, kuoronjohtaja, pianisti ja musiikkipedagogi. Hän asui ja työskenteli Yhdysvalloissa yli 75 vuoden ajan, vaikkakin vieraili usein synnyinmaassaan. Hän saavutti suurimmat menestyksensä vokaalimusiikin alueella, mutta sävelsi myös muun muassa keskeneräiseksi jääneen oopperan *The Bells of Circumstance* ja siitä irrotetun orkesteriteoksen *Quebec Suite*, joka kantaesitettiin säveltäjän itsensä johdolla vuonna 1930. Moniin teoksiinsa Branscombe myös kirjoitti itse sanat.

## Lähteet
Violet Archer

**Violet Archer** CM (syntymänimeltään *Balestreri*; 24. huhtikuuta 1913 Montreal, Quebec – 21. helmikuuta 2000 Ottawa, Ontario) oli kanadalainen säveltäjä, pianisti, urkuri, lyömäsoittaja ja musiikkipedagogi. Hänen tuotantonsa kattaa yli 330 sävellystä, joita on esitetty yli kolmessakymmenessä eri maassa. Hänen pianokonserttonsa (1956) on eräs merkittävimpinä pidetyistä kanadalaisista teoksista genressään.

Archer opiskeli McGillin yliopistossa. Hän teki muodollisen debyyttinsä orkesterisäveltäjänä teoksellaan *Scherzo sinfonico*, jonka esitti Douglas Clarken johtama Montrealin orkesteri vuonna 1940.

## Lähteet
Rhené Jaque

**Rhené Jaque** (4. helmikuuta 1918 Beauharnois – 31. heinäkuuta 2006 Montreal) oli kanadalainen säveltäjä. Hänen syntymänimensä oli **Marguerite Marie Alice Cartier**; vuonna 1938 hän vannoi nunnan valat sisar Jacques-Renén nimellä. Hänen opettajiaan olivat musiikin teoriassa ja sävellyksessä Claude Champagne ja Marvin Duchow sekä viulunsoitossa Louis Bailly ja Camille Couture. Jaque osallistui myös Tony Aubinin sävellyskursseille Nizzassa. Vuonna 1943 hän liittyi École Vincent d'Indyn henkilökuntaan viulunsoiton ja musiikinteorian opettajana. 

Jaque sävelsi paljon atonaalisia kappaleita nuorille pianisteille ja viulisteille pedagogisessa tarkoituksessa. Hänen tuotantoonsa kuitenkin kuuluu myös muun muassa sinfonia suurelle orkesterille. Jaque oli Kanadan säveltäjäliiton jäsen, ja vuonna 2002 hänestä tehtiin Kanadan naissäveltäjien liiton elinikäinen jäsen.

## Lähteet
Tom Dixon

**Tom Dixon** (s. 21. toukokuuta 1959 Sfax, Tunisia) on brittiläinen itseoppinut teollinen muotoilija, joka on toiminut Habitat-sisustusyrityksen ja suomalaisen Artekin taiteellisena johtajana ja tunnetaan myös yhteistyöstään muun muassa Ikean ja Adidaksen kanssa. Vuodesta 2002 hän on suunnitellut ja markkinoinut huonekaluja, valaisimia ja sisustustuotteita myös omalla Tom Dixon -tuotemerkillään, jolla on omia myymälöitä Lontoossa, Tokiossa, Hongkongissa, New Yorkissa ja Los Angelesissa.

Itseoppinut Dixon kertoo käyneensä vain päivän kestäneen kurssin autojen muovipuskurien korjauksessa. Hän tuli tunnetuksi 1980-luvun puolivälissä romumetallista hitsaamistaan huonekaluista. Hän perusti muiden nuorien muotoilijoiden kanssa Space-nimisen ryhmän. Vuosikymmenen lopulla Dixon teki läpimurtonsa italialaiselle Cappellinille suunnittelemallaan *S Chair* -tuolilla. 1990-luvun alussa hittituotteeksi muodostui pinoutuva lattiavalaisinmoduuli *Jack*, jota markkinoi Dixonin oma yritys Eurolounge.

Vuosina 1998–2007 Tom Dixon toimi Terence Conranin perustaman Habitat-sisustusketjun pääsuunnittelijana ja taiteellisena johtajana. Samaan aikaan hän toimi omalla Tom Dixon -brändillään ja perusti ruotsalaisen pääomasijoitusyhtiö Proventuksen kanssa Design Research -nimisen tuotekehitysalan holdingyhtiön, joka omistaa Tom Dixon -tavaramerkin. Proventus nimitti Dixonin vuonna 2004 myös tuolloin omistamansa Artekin taiteelliseksi johtajaksi Ben af Schulténin jälkeen. Dixon hoiti tätä tehtävää viiden  vuoden ajan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Haastattelu ''Turun Sanomissa'' 2005 
*Tom Dixon -tuotteita Finnish Design Shopissa
Barbara Hannigan

**Barbara Hannigan** CM (s. 1971 Waverley, Nova Scotia) on kanadalainen sopraano ja kapellimestari. Hän on Kanadan ritarikunnan jäsen ja on voittanut muun muassa Juno- sekä Grammy-palkinnot. Hänet nimitettiin Ranskan Vuoden musiikkipersoonaksi 2013. 

Hannigan valmistui Toronton yliopistosta musiikin maisteriksi vuonna 1999. Hän opiskeli myös muun muassa Haagissa, Alankomaissa. Hän on esiintynyt kymmenissä oopperoiden kantaesityksissä usein juuri häntä varten luoduissa rooleissa. Näiden kantaesitettyjen oopperoiden joukkoon lukeutuvat Louis Andriessenin *[[Writing to Vermeer]]*, Michel van der Aan *[[One (ooppera)|One]]* ja Pascal Dusapinin *[[Passion]]*. Muita säveltäjiä, joiden teosten esityksiin Hannigan on osallistunut, ovat olleet muiden muassa George Benjamin, Pierre Boulez, Unsuk Chin, Henri Dutilleux ja György Ligeti. Hän on ollut mukana esittämässä myös kanadalaisia teoksia, joihin kuuluu Claude Vivierin *[[Lonely Child]]*. Vaikka Hannigan on pääasiallisesti keskittynyt nykytaidemusiikkiin, on hän tulkinnut myös perinteisiä rooleja sellaisten säveltäjien kuin Wolfgang Amadeus Mozartin ja Gioacchino Rossinin teoksissa. 

Hannigan on tehnyt yhteistyötä kapellimestareiden kuin Boulezin, Simon Rattlen, Susanna Mälkin, Kent Naganon, Esa-Pekka Salosen ja Peter Oundjianin kanssa. Oman ensiesiintymisensä kapellimestarina Hannigan toteutti vuonna 2010 johtamalla Théâtre du Châteletissa Igor Stravinskia. Ensimmäisen albuminsa (*Crazy Girl Crazy*), jolla Hannigan esiintyy sekä laulajana että kapellimestarina, hän julkaisi vuonna 2017. Tämä albumi toi hänelle Juno- ja Grammy-palkinnot vuonna 2018.

## Lähteet
USS Newark

**USS Newark** voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
*USS Newark (C-1), panssarikansiristeilijä
*USS Newark (SP-266), miinanraivaaja ja hinaaja
**USS Newark* (CL-88), suunniteltu Cleveland-luokan kevyt risteilijä
**USS Newark* (CL-100), Cleveland-luokan kevyt risteilijä, josta tehtiin kevyt lentotukialus *[[USS San Jacinto (CVL-30)|USS San Jacinto]]*
**USS Newark* (CL-108), suunniteltu Fargo-luokan kevyt risteilijä.
Monique Jean

Monique Jean**Monique Jean** (s. 17. huhtikuuta 1960 Caraquet) on kanadalainen säveltäjä. Hän opiskeli elektroakustisen musiikin säveltämistä Montrealin yliopistossa Francis Dhomontin johdolla ja tuli yhdeksi sukupolvensa aktiivisimmista, tuotteliaimmista elektroakustisen musiikin säveltäjistä.

Jeanista tuli vuonna 2005 improvisaatioryhmä Theresa Transistorin jäsen. Hän on myös tehnyt yhteistyötä muiden muassa huilisti Claire Marchandin, klarinetisti Lori Freedmanin ja Quasar-saksofonikvartetin kanssa. Hän on edennyt finalistiksi useissa kansainvälisissä kilpailuissa.

## Lähteet
Maribeth Solomon

**Maribeth Solomon** (s. 23. kesäkuuta 1950 Toronto, Ontario) on kanadalainen säveltäjä, sovittaja ja huilisti. Hän opiskeli Robert Aitkenin ja Gordon Delamontin johdolla. Hän on työskennellyt Toronton studioissa aviomiehensä, säveltäjä, sovittaja, trumpetisti Mickey Erben kanssa. Heidän yhtiönsä nimi on Mickymar Productions Ltd, ja sen jäsenenä Solomon on tehnyt musiikkia useisiin kanadalaisiin televisiosarjoihin (mm. *[[Mount Royal]]*, *[[Adderley]]*, *[[The Struggle for Democracy]]*) sekä elokuviin (mm. *[[North of Superior]]*, *[[Ticket to Heaven]]*, *[[Milk and Honey]]*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
USS Charleston

**USS Charleston** voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
*USS Charleston (1798), kaljuuna
*USS Charleston (C-2), panssarikansiristeilijä
*USS Charleston (C-22), St. Louis -luokan panssarikansiristeilijä
*USS Charleston (PG-51), tykkivene
*USS Charleston (LKA-113), maihinnousurahtialus
*USS Charleston (LCS-18), Independence-luokan rannikkotaistelualus
USS Baltimore

**USS Baltimore** voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
*USS Baltimore (1777), 12-tykkinen prikantiini
*USS Baltimore (1798), 20-tykkinen fregatti
*USS Baltimore (1861), siipiratasalus
*USS Baltimore (C-3), panssarikansiristeilijä
*USS Baltimore (CA-68), Baltimore-luokan raskas risteilijä
*USS Baltimore (SSN-704), Los Angeles -luokan ydinsukellusvene
Elaine Keillor

**Frances Elaine Keillor** (s. 2. syyskuuta 1939 London, Ontario) on kanadalainen pianisti, musikologi ja musiikkipedagogi. Hän sai Torontossa filosofian tohtorin arvon musiikkitieteessä vuonna 1976.

Keillorille opettivat pianonsoittoa hänen äitinsä Lenore Stevens Keillor, Reginald Bedford, Claudio Arrau ja Harold Craxton. Hän aloitti uransa resitalistina ja konserttopianistina 11-vuotiaana ja voitti vuonna 1958 Chappell-mitalin. Keillor on esiintynyt orkesterien kanssa eri paikoissa Kanadassa sekä Saksassa. Vuonna 1962 häntä kuultiin Neuvostoliitossa ja muualla Euroopassa. Hän on tulkinnut muiden muassa Johann Sebastian Bachin, Robert Schumannin, Camille Saint-Saënsin, Sergei Rahmaninovin ja Pjotr Tšaikovskin konserttoja.

Keillor on kantaesittänyt monien kanadalaisten teoksia. Heidän joukossaan ovat olleet Patrick Cardy, Nicole Carignan, Michael Colgrass, Clifford Ford, Vivian Fung, Mary Gardiner, Peter Paul Koprowski, Alexina Louie, Elma Miller, Mark Mitchell, Jean Papineau-Couture, David Thériault ja John Weinzweig. Vuonna 1984 Keillor piti sooloresitaalin Carnegie Hallissa. Kanadassa hän on esiintynyt useimmiten Ottawassa ja Torontossa. Hän on myös esiintynyt duona Christina Petrowska-Quilicon kanssa ja useissa kamarimusiikkikokoonpanoissa.

Keillor on opettanut muun muassa Carletonin yliopistossa. Hän on tehnyt tutkimustyötä muun muassa alkuperäiskansoihin kuuluvien ihmisten parissa ja julkaissut lukuisia kirjoituksia. Hänet nimitettiin vuonna 2009 yhdeksi viidestäkymmenestä Canadian Music Centren lähettiläästä.

## Lähteet
Natalie Martinez

**Natalie Martinez** (s. 12. heinäkuuta 1984 Miami, Florida, Yhdysvallat) on amerikankuubalainen näyttelijä ja malli. Hän on tullut tutuksi muun muassa mallina *JLO by Jennifer Lopez* brändin mainoksissa, näyttelijänä elokuvasta *[[Death Race (elokuva)|Death Race]]*, esiintymällä useissa musiikkivideoissa, sekä päärooleista televisiosarjoissa *[[Detroit 1-8-7]]*, *[[Under the Dome]]* ja *[[APB]]*.

## Ura
Martinezin ensimmäinen suuri näyttelijänrooli oli vuonna 2006 esitetyssä telenovelassa *[[Muotitalo]]*. Tuon jälkeen hän esitti hahmoa Case vuoden 2008 toimintaelokuvassa *[[Death Race (elokuva)|Death Race]]*. Martinez tähditti rikosdraamasarjaa *[[Detroit 1-8-7]]* vuosina 2010-11, jonka jälkeen hän siirtyi poliisisarjaan *[[C.S.I. New York]]*. Martinez esitti Linda Esquivelia Stephen Kingin tieteisromaaniin *[[Kuvun alla]]* perustuvassa *[[Under the Dome]]* scifidraamasarjassa vuosina 2013-14.

Jennifer Lopez valitsi Martinezin oman *JLO by Jennifer Lopez* muotilinjan malliksi.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 

* 
* Natalie Martinez FashionModelDirectory.comissa
USS Boston

**USS Boston** voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
*USS Boston (1776), gundalow
*USS Boston (1777), 24-tykkinen fregatti
*USS Boston (1799), 28-tykkinen fregatti
*USS Boston (1825), 18-tykkinen sluuppi
*USS Boston (1884), panssarikansiristeilijä
*USS Boston (CA-69), Baltimore-luokan raskas risteilijä
*USS Boston (SSN-703), Los Angeles -luokan ydinsukellusvene
USS Philadelphia

**USS Philadelphia** voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
*USS Philadelphia (1776), tykkivene
*USS Philadelphia (1799), 36-tykkinen fregatti
*USS Philadelphia (1861), siipiratasalus
*USS Philadelphia (C-4), panssarikansiristeilijä
*USS Philadelphia (CL-41), Brooklyn-luokan kevyt risteilijä
*USS Philadelphia (SSN-690), Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
USS Cincinnati

**USS Cincinnati** voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
*USS Cincinnati (1861), City-luokan tykkivene
*USS Cincinnati (C-7), Cincinnati-luokan panssarikansiristeilijä
*USS Cincinnati (CL-6), Omaha-luokan kevyt risteilijä
*USS Cincinnati (SSN-693), Los Angeles -luokan ydinsukellusvene
*USS Cincinnati (LCS-20), Independence-luokan rannikkotaistelualus.
Camille Couture

**Camille Couture** (23. helmikuuta 1876 Loretteville – 27. kesäkuuta 1961 Montreal) oli kanadalainen viulisti, viulunrakentaja ja musiikkipedagogi. Hän opiskeli viulunsoittoa seitsemän vuoden ajan Jean Duquetten johdolla Montrealissa. Vuonna 1899 hän lähti Eurooppaan jatkamaan opiskelua.

Couture teki debyyttinsä sooloviulistina Chaud-Fontainessa ja piti useita konsertteja Liègessä. Hän kuitenkin suosi opetustehtäviä uravalintanaan. Hän oli muun muassa Prix d'Europe -tapahtuman tuomariston jäsenenä ja opetti Gladys Chesteriä, Russell E. Chesteriä, John Charukia, Georges Codlingia, Arthur Davisonia, Jean Deslauriersia, Conrad Letendreä, Lucien Martinia, Roland Poissonia, Ruth Pryceä, Marielle Provostia sekä Rhoda Simpsonia. 

Couture rakensi muiden muassa Jacques Thibaud'n, Adolfo Bettin, Jan Kubelíkin, Max Rosenin ja Eugène Ysaÿen viulut.

## Lähteet
Kalidiatou Niakaté

**Kalidiatou Niakaté** (s. 15. maaliskuuta 1995 Aubervilliers) on ranskalainen käsipalloilija. Hän pelasi Ranskan maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa vuonna 2015. Hän voitti maailmanmestaruuden Saksan kisoissa 2017 ja Euroopan-mestaruuden Ranskan kotikisoissa 2018. Seuratasolla hän edustaa Nantes LAH:ta, jonne hän siirtyi Issy Paris Handista vuonna 2017.

## Lähteet
Mirkku Kullberg

**Mirkku Kullberg** (s. 1962) on suomalainen yritysjohtaja, joka on toiminut Artekin ja Turkisliike Grünsteinin toimitusjohtajana, Nanson brändijohtajana sekä Artekin vuonna 2013 ostaneen sveitsiläisen Vitran kuluttajaliiketoiminnan johtajana. Vuoden 2016 alusta kesään 2018 hän toimi hotelliketju Kämp Groupin markkinointijohtajana. Hän istuu Saga Fursin ja Alvar Aalto -säätiön hallituksessa.

Kullberg on naimisissa valokuvaaja Ola Kolehmaisen kanssa.

## Lähteet
Astride N’Gouan

**Astride N’Gouan** (s. 9. heinäkuuta 1991 Saint-Denis) on ranskalainen käsipalloilija. Hän on Ranskan maajoukkueen pelaajana voittanut maailmanmestaruuden Saksan kisoissa 2017 ja Euroopan-mestaruuden Ranskan kotikisoissa 2018. Seuratasolla hän on edustanut muun muassa Issy Paris Handia, Toulon Saint-Cyriä ja Brest Bretagne HB:tä.

## Lähteet
Lucy Doraine

**Lucy Doraine** (alun perin *Ilona Kovács*; 22. toukokuuta 1898 Budapest – 14. lokakuuta 1989 Los Angeles) oli unkarilainen elokuvanäyttelijä ja ohjaaja Michael Curtizin ensimmäinen vaimo (1918–1923).

Lucy Dorainen ensimmäiset elokuvaroolit olivat vuosina 1914–1918 Unkarissa hänen tulevan miehensä ohjaamissa filmeissä. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen he jatkoivat filmituotantoa Saksassa ja Itävallassa. Tällöin syntyivät mykkäelokuvat *Die Dame mit dem schwarzen Handschuh* (1919), *Der Stern von Damaskus* (1920), *Labyrinth des Grauens / Wege des Schreckens* (1921) ja kaikkein tunnetuimpana *Sodom und Gomorrah* (1922). Avioeronsa 1923 jälkeen Doraine sai elokuvarooleja muilta saksalaisilta ohjaajilta. Vuoden 1928 *Ruhtinatar maanpaossa* (*Adoration*, 1928) oli hänen ensimmäinen äänielokuvansa ja Yhdysvalloissa tehty filmiroolinsa. Siinä käytettiin Vitaphone-nimistä äänentallennusta.
Äänielokuvan yleistyminen tyrehdytti kuitenkin Lucy Dorainen uran. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Stakyoosi

**Stakyoosi** (C24H42O21) on oligosakkarideihin kuuluva orgaaninen yhdiste, jota esiintyy useissa kasveissa. Stakyoosin rakenne koostuu kahdesta galaktoosiyksiköstä, jotka ovat sitoutuneet glukoosiin ja fruktoosiin.

Stakyoosia esiintyy lukuisissa kasveissa, erityisesti niiden juurissa, lehdissä ja siemenissä. Runsaasti yhdistettä on hernekasveissa. Ensimmäisen kerran stakyoosi eristettiin mukulapähkämöstä (*Stachys affinis*). Kasveissa stakyoosin tehtävä on toimia hiilihydraattien varastomuotona ja muotona, joka on suhteellisen helposti siirrettävissä kasvinosasta toiseen. Tämän lisäksi sillä on kasvin kylmänkestävyyttä ja kuivuudenkestävyyttä lisääviä ominaisuuksia. Kasvit muodostavat stakyoosia raffinoosista ja galaktinolista glykosyylitransferaaseihin kuuluvan entsyymin stakyoosisyntaasin katalysoimana.

Stakyoosi on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen ominaiskiertokyky vesiliuoksessa on +149°.

## Lähteet