open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Daniel Tšonkadze

**Daniel Tšonkadze** (, 1830 &ndash; 16. kesäkuuta 1860) oli  georgialainen kirjailija, joka tunnetaan erityisesti pienoisromaanistaan *Suramis tsikhe* ("Suramin linnoitus").

Tšonkadze syntyi talonpoikaisperheeseen Dušetin lähellä. Hänen syntymäkylänsä yhteisö koostui georgialaisista ja osseeteista. Tšonkadze sai koulutuksensa Vladikavkazin ja Tbilisin seminaareissa, ja opetti osseetin kieltä Stavropolissa ja Tbilisissä 1850-luvulla. Samaan aikaan hän toimi kirkon virkamiehenä, mutta hylkäsi myöhemmin tämän ammatin. 

Suuri osa hänen työstään keskittyi georgialaiseen ja ossetialaiseen kansanperinteeseen. Hän oli valmistumatta jääneen osseetti-venäjä-sanakirjan tekijä, ja kirjoitti muistiin kokoelman ossetialaisia sananlaskuja käyttäen professori Andreas Sjögrenin kielelle kehittämää aakkostoa. Tästä syystä jotkut pitävät häntä "ossetialaisen kirjallisuuden isänä". Tšonkadzen ensimmäinen ja viimeinen julkaistu teos, *Suramis tsikhe*, sai osakseen pitkäaikaista menestystä. Se julkaistiin vuosina 1859&ndash;1960 georgialaisessa *[[Tsiskari]]*-lehdessä. Pienoisromaani on sekoitus kansanperinnettä, historiaa, poliittista protestia ja romanttista draamaa, jossa Tšonkadze hyökkää intohimoisesti maaorjuutta vastaan. Sensuurisyistä tarinalle annettiin keskiaikainen asetelma, ja se oli täynnä allegorioita: tuon aikaista yhteiskuntapoliittista järjestelmää symboloi rapistuva Suramin linnoitus, joka vaatii elävän henkilön haudattavaksi muuriensa sisäpuolelle pysyäkseen pystyssä. Novellan teki kuuluisammaksi tunnettu armenialainen elokuvaohjaaja Sergei Paradžanov, joka ohjasi palkintoja saaneen *[[Ambavi Suramis tsikhitsa]]n* 1980-luvulla. 

Tšonkadze kuoli tuberkuloosiin vain kolmenkymmenen vuoden ikäisenä, ja hänen sukulaisensa tuhosivat useita hänen kirjoituksiaan mahdollisen tartunnan lähteinä.  

## Lähteet

*Chonkadze, Daniel , Dictionary of Georgian National Biography. 

### Viitteet
Jane Austenin jalanjäljillä

**Jane Austenin jalanjäljillä** () on brittiläis-amerikkalainen draamaelokuva vuodelta 2007. Se kertoo osittain tosielämään perustuen kirjailija Jane Austenin nuoruudenromanssista irlantilaisen Thomas Lefroyn kanssa. Elokuvan on ohjannut Julian Jarrold, ja sen ensi-ilta Suomessa oli 16. marraskuuta 2007. Pääosissa näyttelevät Anne Hathaway ja James McAvoy.

## Juoni

1700- ja 1800-lukujen vaihteessa elävä Jane (Hathaway) ei mukaudu aikansa naismuottiin, vaan uppoutuu naisille suhteellisen sopimattomaksi katsottuun kirjoittamiseen. Hän välttelee parhaansa mukaan epäsopivia aviomiesehdokkaita, vaikka perheen taloudellista tilannetta auttaisi, jos tytär menisi naimisiin. Vasta kun kujeileva ja Janen älyllisesti haastava Tom Lefroy (McAvoy) saapuu kirjailijan elämään, Jane kokee rakkauden, joka antaa hänelle inspiraation hänen kuuluisimpiin romaaneihinsa.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Beyond

**Beyond** alternative rock -yhtye Dinosaur Jr.:n kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 1. toukokuuta 2007. Albumi on yhtyeen ensimmäinen alkuperäiskokoonpanolla nauhoitettu albumi sitten vuoden 1988.

Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 69.

## Äänitys
Albumi äänitettiin syys- ja joululukuun välillä vuonna 2006. Studiona toimi kitaristi J Mascisin omistama *Bisquiteen studios* Amherstin kaupungissa Massachusettsin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Albumilla soittaa Dinosaur jr.:n alkuperäinen kokoonpano, johon kuuluvat J Mascis (kitara ja laulu), Lou Barlow (basso) ja Murph (rummut). Albumi on ensimmäinen kyseisellä kokoonpanolla tehty albumi sitten vuoden 1988.

Albumin tuottajana toimi J Mascis, joka on myös säveltänyt ja sanoittanut albumin kappaleet kahta lukuun ottamatta. Nuo kaksi muuta kappaletta on säveltänyt ja sanoittanut Lou Barlow. Albumin miksaajana toimi John Agnello ja masteroinnista vastasi Greg Calbi.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* J Mascis – kitara, laulu
* Lou Barlow – basso, laulu
* Murph – rummut

## Arvostelut
* Metacritic: 79/100
* AllMusic: 

## Lähteet
* Dinosaur jr.:n viralliset kotisivut
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Moreeni (kirjankustantamo)

**Kustannusosakeyhtiö Moreeni** (vuoteen 2010 saakka Multikustannus Oy) oli suomalainen kirjankustantamo, joka keskittyi yleiseen tietokirjallisuuteen, eri alojen ammattikirjallisuuteen ja syksystä 2010 alkaen myös kaunokirjallisuuteen. Keskeisiin aihealueisiin yleisellä puolella kuuluivat rakentaminen, arkkitehtuuri, luonto ja ympäristö, koti, ruoka ja sisustaminen, harrastukset sekä kulttuurihistoria; ammattikirjojen puolella taas rakentaminen, markkinointi ja johtaminen. Kaunokirjallisuuden kustantamisen Moreeni aloitti syksyllä 2010 kahdella englantilaisella dekkarisarjalla. Kustantamon eniten julkaisseita kirjailijanimiä olivat Panu Kaila, Esa Kero, Risto Vuolle-Apiala sekä englantilaiset David Hewson ja Barbara Nadel.

Kustantamon kotipaikka oli Vantaa, ja sen toimitusjohtajana toimi vuoden 2014 loppuun saakka Mikko Vartiainen.

Otava osti alkuvuodesta 2015 kustantamon osake-enemmistön. Kustannustoiminta jatkui samalla nimellä, kunnes yhtiö fuusioitiin Otavaan vuoden 2018 alussa. Nykyään Moreeni on Kustannusyhtiö Otavan kädentaito- ja harrastekirjoihin keskittyvä brändi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kustantamon kotisivut
Runnin seisake

**Runnin seisake** () on seisake Suomen rataverkolla Iisalmen kaupungissa Pohjois-Savon maakunnassa rataosalla .

Runnin lähde tunnettiin laajalti jo 1700-luvulla, jolloin paikkakunnalle kulki ihmisiä juomaan ihmeitä tekeväksi kerrottua vettä. Lähteen ympärille syntyi 1900-luvun alussa kylpylä hotelleineen ja huviloineen. Rautatien tullessa paikkakunnalle Runnin kylpylä eli kukoistuskauttaan. Ennen rautatien valmistumista kylpylävieraat saapuivat laivalla Iisalmesta, mutta junalla pääsi vain parin kilometrin päähän kylpylästä.

Asema otettiin käyttöön vuonna 1925. Asemarakennuksen suunnitteli ilmeisesti rautatiehallituksen arkkitehti Bruno Granholm ja se edustaa rataosalle tyypillistä arkkitehtuuria.

Runnin asema alennettiin laiturivaiheeksi vuonna 1964 ja se muutettiin miehittämättömäksi vuonna 1972. Tavaraliikenne Runnin seisakkeella lopetettiin vuonna 2001, mutta kylpylän ansiosta henkilöliikenne jatkuu edelleen, ja asemalle on rakennettu uusi korkea matkustajalaituri. Vuonna 1981 Runnin asemalla kuvattiin Eino Säisän romaanisarjaan pohjautuvaa TV-elokuvaa *[[Kukkivat roudan maat]]*. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vaunut.org: kuvia Runnista
Bibi Blocksberg

***Bibi Blocksberg*** on saksalainen lasten radiokuunnelma, jonka on luonut Elfie Donelly. Pääosassa on teini-ikäinen tyttö nimeltä Bibi Blocksberg, joka on noita.

Bibi, joka mielellään pilailee, kokee monia seikkailuita ystäviensä kanssa. Taikuudella on keskeinen rooli sarjassa, ja tämä johtaa usein siihen, että Bibin äiti (myös noita) joutuu selvittämään tilanteen. Bibi joutuu usein hankaluuksiin Neustadtin pormestarin kanssa, joka esitetään laiskana ja epäkelpona.

## Hahmot
### Bibi
Bibi (Brigitte) on 13-vuotias tyttö, joka mielellään käyttää taikavoimiaan pilaillakseen ihmisten kustannuksella. Hänen luutansa nimi on *Kartoffelbrei* (perunamuusi). Bibi on hyvin ystävällinen ja pelastaa tilanteen monissa jaksoissa.

### Bibin perhe
Bibin vanhemmat ovat Bernhard ja Barbara Blocksberg. Barbara on myös noita, ja hänen luutansa nimi on *Baldrian*. Hän ei osaa kokata, tai edes taikoa, ruokaa, minkä vuoksi hänen perheensä usein vitsailee hänen tarjoamansa ruoan kustannuksella. Barbara on asettanut tyttärelleen rajoituksia taikuuden käytön suhteen mutta tämä ei juuri koskaan tottele niitä. Berhnardilla ei ole taikavoimia, koska niitä on vain naisilla. Hän haluaisi ihan tavallisen perheen ja muistuttaa siitä joka jaksossa. Kuitenkin hän on ylpeä noidistaan, vaikkakin usein riitaantuu Barbaran kanssa,

### Monika
Monika on Bibin paras ystävä. Hän oli ensin epäsuosittu koulussa, mutta kun Bibi sai selville että hänellä on ongelmia perheensä kanssa, hän ystävystyi hänen kanssaan.

### Marita
Marita on myös Bibin ystävä. Heillä on joskus riitoja mutta he kokevat monia seikkailuja yhdessä.

### Florian
Florian on Bibin ystävistä ainoa poika ja tietokoneguru. Hän on auttanut Bibiä hautomaan dinosaurusmunan.

### Pormestari
Neustadtin pormestari tekee mielellään suuria lupauksia mutta haluaa kuitenkin aina pelkkää rahaa. Hänellä on puhehäiriö ja siksi hän kutsuu Bibiä "Blocksbergiksi". Hänellä on suuri ruokahalu ja hän on siksi hyvin lihava. Hän on usein epäkohtelias sihteeriään Pichleriä kohtaan. Hän ei kuitenkaan ole paha vaan hänellä on hyvä sydän.

### Karla Kolumna
Karla Kolumna on toimittaja joka mielellään raportoi Bibin seikkailuista.

### Flauipaui
Flauipaui on Bibin noitaystävä. Hän on hyvin turhamainen ja mielellään hoitaa ulkonäköään. Hänellä on ongelmia taikuuden opettajiensa kanssa koska hän ei osaa läksyjään. Hänen luutansa nimi on *Gänseblümchen* (kaunokainen).

### Schubia
Schubia Wanzhaar on punknoita. Hänellä on vihreä tukka ja moottoriluuta nimeltä *Kawakasi*. Hän on hyvin itsevarma ja joutuu usein hankaluuksiin taikuuden opettajiensa kanssa.

### Thunderstormit
Cecily Thunderstorm on Bibin irlantilainen täti ja myös noita. Hänen miehensä on Partick Thunderstorm, jolla ei ole taikavoimia. Heidän tyttärellään Margiella oli ensin riitoja Bibin kanssa, mutta kun Bibi sai selville heidän linnansa taloudelliset ongelmat, hän ryhtyi auttamaan heitä ja ystävystyi Margien kanssa.

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivu
* Lista jaksoista (Pdf) 
* TV-sarja
* TV-sarja ja hahmoesittely
Ljudmila Zykina

**Ljudmila Georgijevna Zykina** (, 10. kesäkuuta 1929 Moskova, Neuvostoliitto – 1. heinäkuuta 2009) oli venäläinen kansanlaulaja.

Zykina syntyi työläisperheeseen, isä oli leipomotyöntekijä, äiti työskenteli sairaalassa sanitäärina. Vuodesta 1942 eli kaksitoistavuotiaasta Zykina kuului vapaaehtoisena toisen maailmansodan sanitäärijoukkoihin.

Zykina aloitti laulu-uransa Pjatnitskovon kansankuorossa 1947. Hän oli menestynyt yleisvenäläisessä nuorten kykyjen etsintäkilpailussa tätä ennen. Zykinan laulut ovat aiheeltaan kansallisia ja isänmaallisia. Osa kertoo sodan vaiheista, osa rauhanajasta, mutta kaikissa heijastuu sodanjälkeisen maailman toivo ja positiivisuus. 

Zykina levytti paljon ja konsertoi myös ulkomailla; kuulijoina on ollut muun muassa Intian ja Ranskan huippujohtajia, Egyptin presidentti Nasser, Saksan liittokansleri Kohl sekä Suomen presidentti Kekkonen. Muusikoista häneen tutustuivat muun muassa Charles Chaplin, Frank Sinatra, Charles Aznavour, Marcel Marceau, Mireille Mathieu, Jean-Paul Belmondo sekä muutamat The Beatles- ja Boney M. -yhtyeiden jäsenet.

## Palkinnot ja tunnustukset
*Neuvostoliiton kansantaiteilija 1973
*Leninin kunniamerkki 1979 
*Sosialistisen työn sankari 1987.

## Aiheesta muualla

* Официальный сайт Людмилы Зыкиной
*Zykinasta venäjäksi
Myöhempien aikojen pyhien jäännöskirkko

**Myöhempien aikojen pyhien jäännöskirkko** () on myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluva uskonnollinen yhteisö. Yhteisö erosi Kristuksen yhteisöstä, toiseksi suurimmasta myöhempien aikojen pyhien yhteisöstä vuonna 2000. Kirkkoon kuuluu 1&nbsp;000–2&nbsp;000 jäsentä.

Jäännöskirkon mukaan kirkon johtajana voi toimia vain kirkon ensimmäisen profeetan Joseph Smithin lihallinen jälkeläinen. Se katsoo olevansa Smithin 6. huhtikuuta 1830 perustaman "Kristuksen kirkon" (engl. *Church of Christ*) seuraaja. Se ei tunnusta Brigham Youngia Smithin lailliseksi seuraajaksi, vaan katsoo kirkon syöksyneen Smithin kuoleman jälkeen vuonna 1844 "hajaannuksen vuosiin", jonka jälkeen Kristuksen kirkko järjestettiin uudelleen vuonna 1860 Smithin pojan Joseph Smith III:n noustessa kirkon profeetaksi ja johtajaksi. Kirkon mukaan myös Kristuksen yhteisö menetti valtuutensa toimia Kristuksen antamin valtuuksin, kun se luopui periaatteesta, jonka mukaan kirkon profeetan on oltava Smithin seuraaja.

Jäännöskirkon profeetta Frederick Niels Larsen on Joseph Smithin suora jälkeläinen. Profeetalla on kaksi neuvonantajaa, jotka yhdessä hänen kanssaan muodostavat ensimmäisen presidenttikunnan. Lisäksi kirkolla on kahdentoista apostolin neuvosto sekä johtava piispakunta. Kirkon päämaja sijaitsee Independencessä, Missourissa, lähellä Kristuksen yhteisön ja Church of Christ (Temple Lot)-yhteisöjen päämajoja. 

Kirkko tunnustaa Joseph Smithin Innoitetun raamatunkäännöksen, Mormonin kirjan ja Opin ja liitot pyhiksi kirjoituksiksi. Se tunnustaa myös Smithin laatimat Uskonkappaleet kirkkoa sitovaksi opin tiivistelmäksi ja tunnustukseksi. 

## Lisätietoja
*Jäännöskirkon viralliset kotisivut
Lambin siirtymä

**Lambin siirtymä** tarkoittaa kvanttimekaniikassa vetyatomin kahden energiatilan välistä pientä energiaeroa. Energiatilat eroavat toisistaan kvanttiluku l:n arvon mukaan. Arvon  ollen yhdessä l = 0 ja toisessa l = 1. Se on nimetty Willis Lambin mukaan.

## Kokeellinen tutkimus

1947 Lamb ja Robert Retherford suorittivat kokeen, jossa he käyttivät mikroaaltotekniikkaa stimuloidakseen radio-taajuuden siirtymän vedyn energiatasojen 2s_{1/2} ja 2p_{1/2} välillä. Käyttäen Doppler-levenemän

vaikutusaluetta matalampia taajuuksia, se voitiin jättää huomioimatta sillä se on verrannollinen taajuuteen. Lamb ja Retherford löysivät noin 1&nbsp;000&nbsp;MHz energiaeron tasojen 2s_{1/2} ja 2p_{1/2} välillä.

## Teoreettinen tutkimus
Vuonna 1947 Hans Bethe selitti ensimmäisenä Lambin siirtymän vedyn spektrissä ja loi pohjan modernin kvanttisähködynamiikan luomiselle. Lambin siirtymä mahdollistaa hienorakennevakio \alpha:n mittaamisen miljoonasosan tarkkuudella, joten kvanttisähködynamiikkaa voidaan testata tarkasti.

## Lähteet
Bill Archer

**William Reynolds ”Bill” Archer, Jr.** (s. 2. maaliskuuta 1928 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen poliitikko ja lakimies. Hän teki puoluevaihdoksen demokraatista republikaaniksi vuonna 1969.

Archer opiskeli St. Thomas High Schoolissa, Ricen yliopistossa ja Texasin yliopistossa Austinissa. Hän on Korean sodan veteraani ja varsinaiselta ammatiltaan lakimies. Hän aloitti poliittisen uransa 1950-luvulla Hunters Creek Villagen valtuustossa ja pormestarina *pro tempore*. Hän istui Texasin edustajainhuoneessa kaksi kautta vuosina 1967–1971.

Archer istui vuosina 1971–2001 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Texasin seitsemännestä vaalipiiristä. Hän on katolinen, ja hänellä on lapsia vaimonsa Sharon Sawyerin kanssa.

## Lähteet
Kristuksen kirkko (whitmeriläiset)

**Kristuksen kirkko (whitmeriläiset)** (engl. *Church of Christ (Whitmerite)*) on eräs myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuulunut uskonnollinen yhteisö, joka on nyttemmin hajonnut. Yhteisö on saanut nimensä sen perustajiin kuuluneesta David Whitmeristä, joka oli eräs profeetta Joseph Smithin varhaisimmista seuraajista ja yksi Mormonin kirjan "kolmesta todistajasta". Vuonna 1834 Smith oli nimittänyt Whitmerin profeetan seuraajaksi, mikäli tämä kuolisi tai "lankeaisi pois Herrasta".  

Tosiasiassa kyseessä on kaksikin saman nimistä uskonnollista yhteisöä. Profeetta Smith saatua surmansa 1844 väkivaltaisen kansanjoukon lynkkaamana, useat kirkon johtavissa asemissa olevista virkailijoista katsoivat olevansa Smithin oikeita seuraajia. Heidän joukossaan olivat Brigham Young ja Sidney Rigdon. Rigdonin johtama kirkko ajautui kuitenkin pian hajaannukseen, ja vuoden 1847 aikana useat hänen seuraajistaan, mukaan lukien entinen apostoli William E. M'Lellin, kääntyivät Whitmerin puoleen ja pyysivät häntä nousemaan kirkon johtajaksi. He vetosivat vuoden Smithin vuoden 1834 määräykseen Whitmeristä kirkon johtajana. Whitmer, joka alussa ei osoittanut mitään halua ryhtyä kirkon johtajaksi, suostuikin M'Lellinin pyynnöstä muodostamaan uuden yhteisön, "Kristuksen kirkon" (engl. *Church of Christ*). Kirkko kantoi samaa nimeä kuin Smithin vuonna 1830 perustama kirkko, ja siihen liitetään yleensä lisämääre (whitmeriläiset). Whitmer ei kuitenkaan noussut kirkossa johtavaan asemaan, ja kirkko hajaantui nopeasti.

Vuonna 1871 Whitmer järjesti uudelleen "Kristuksen kirkon". 1887 hän julkaisi pamfletin ''Address to All Believers in Christ'', jossa hän uudisti Mormonin kirjaa koskevan todistuksensa ja puhui kirkkonsa puolesta.   

Whitmer kuoli 1888, mutta hänen kirkkonsa jatkoi toimintaansa. Hieman ennen kuolemaansa Whitmer oli nimennyt veljenpoikansa seuraajakseen kirkon johdossa. Kirkko julkaisi vuodesta 1889 lehteä nimeltä *The Return* (*Paluu*). 1900 sen nimeksi tuli *The Messenger of Truth* (*Totuuden julistaja*). Kirkko julkaisi Mormonin kirjasta oman versionsa nimellä *Nefiläisten aikakirjat*, samoin se julkaisi oman versionsa "Käskyjen kirjasta", Opin ja liittojen varhaisesta versiosta. Vuoden 1925 paikkeilla suurin osa kirkon jäsenistä liittyi Church of Christ (Temple Lot) -nimiseen mormonistiseen yhteisöön. Viimeiset whitmeriläiset elivät 1960-luvulle.
Cybill

**Cybill** on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jota tuotettiin vuosina 1995–1998. Päähenkilö oli näyttelijä Cybill Sheridan (Cybill Shepherd), jonka ura oli laskusuunnassa hänen ikänsä vuoksi. Sen vuoksi hän joutui turvautumaan pieniin rooleihin televisiossa ja mainoksissa. Sarjaa on usein verrattu brittiläiseen komediasarjaan *[[Todella upeeta]]*, mutta Christine Baranski on sanonut, ettei *Cybillin* tekijä ollut koskaan nähnyt kyseistä sarjaa.

Suomessa sarjaa esitti PTV4.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* TV.com
Reubin Askew

**Reubin O’Donovan Askew** (11. syyskuuta 1928 – 13. maaliskuuta 2014) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Floridan kuvernöörinä vuosina 1971–1979 ja Yhdysvaltain neuvotteluedustajana 1979–1981.

Askew syntyi Muskogeessa, Oklahoman osavaltiossa yhtenä Leon G. Askewin ja Alberta Askewin kuudesta lapsesta. Hän muutti vuonna 1937 äitinsä kanssa Pensacolaan. Hän valmistui Pensacola High Schoolista vuonna 1946, sen jälkeen Floridan osavaltionyliopistosta ja Floridan yliopiston oikeustieteellisestä. 

Askew valittiin vuonna 1958 Floridan edustajainhuoneeseen ja vuonna 1962 senaattiin; hän toimi vuosina 1969–1970 osavaltion senaatin puheenjohtajana *pro tempore*. Hän palveli kuvernöörinä kaksi täyttä kautta. Hän suunnitteli vuonna 1984 presidentti- ja vuonna 1988 senaattoriehdokkuutta, mutta vetäytyi molemmista vaaleista. 

Askew, presbyteeri, oli vuodesta 1956 lähtien naimisissa Donna Lou Harperin kanssa. Heille syntyi kaksi lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Orson Bean

**Orson Bean** (22. heinäkuuta 1928 Burlington, Vermont – 7. helmikuuta 2020 Venice, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Alkuperäiseltä nimeltään hän oli **Dallas Frederick Burrows**.

Bean syntyi Burlingtonissa, Vermontissa, ja opiskeli Cambridge High Schoolissa sekä Boston Latin Schoolissa. Hän on Calvin Coolidgen serkku. Hänet muistetaan kenties parhaiten peliohjelmista *To Tell The Truth* ja *Match Game*. 

Bean esiintyi usein *[[The Tonight Show]]'ssa*, *[[Mary Hartman, Mary Hartman]]issa* ja *Fernwood 2 Nightissä*. Hän esitti Loren Brayta sarjassa *[[Tohtori tuli kaupunkiin]]* koko sen viisivuotisen historian ajan 1990-luvulla. 2000-luvulla hänellä oli osa sarjassa *Normal, Ohio*. Vuonna 2004 Bean esiintyi sarjan Todistettavasti syyllinen yhdessä jaksossa. Vielä 2010-luvun taitteessa Bean näytteli Roy Benderiä sarjassa Täydelliset naiset.

Broadwaylla Orson Bean tunnetaan mm. *Will Success Spoil Rock Hunterista* (1955). Hän esiintyi myös *Subways Are For Sleepingissa* (1961), joka toi hänelle Tony-ehdokkuuden. Hän kuului Hollywoodin mustalle listalle jonkin aikaa 1950-luvulla.

Bean tunnetaan myös elokuvista; hänellä oli rooli esimerkiksi *[[Erään murhan anatomia]]ssa* (1959). Hän oli kolmesti naimisissa, viimeisenä vuodesta 1993 näyttelijätär Alley Millsin kanssa.

Bean kuoli jäätyään auton alle 91-vuotiaana Los Angelesin Venicessä 7. helmikuuta 2020.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Robert Bergland

**Robert Selmer ("Bob") Bergland** (22. heinäkuuta 1928 – 9. joulukuuta 2018) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän kasvoi minnesotalaisella maatilalla lähellä Roseauta ja opiskeli Minnesotan yliopistossa. 

Bergland aloitti Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Minnesotan seitsemännestä vaalipiiristä 3. tammikuuta 1971. Hän voitti vuoden 1970 vaaleissa republikaanivastustajansa Odin Langenin. Hän erosi edustajainhuoneesta 22. tammikuuta 1977, kun Jimmy Carter nimitti hänet Yhdysvaltain maatalousministeriksi. 

Bergland oli naimisissa Helen Grahnin kanssa. Parilla on kaksi tytärtä ja viisi poikaa. 

## Lähteet
William Peter Blatty

**William Peter Blatty** (7. tammikuuta 1928 New York – 12. tammikuuta 2017) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja käsikirjoittaja sekä elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Hän kirjoitti romaanin *[[Manaaja (romaani)|Manaaja]]* (1971) sekä siitä tehdyn elokuvaversion (1973), josta hän sai parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon.

Blatty syntyi New Yorkissa libanonilaiseen perheeseen ja opiskeli Georgetownin yliopistossa. Hänen muita teoksiaan *Manaajan* ohella on muun muassa *[[Laukaus pimeässä]]* (1964). Hänen kirjoittamansa on niin ikään romaani *Paholaisleegio* (1983), joka toimi pohjana elokuvalle *[[Manaaja III]]* (1990). Kirjailija sivuutti täysin *[[Manaaja II: Luopio]]n* (1977), menestyskauhuelokuvansa ensimmäisen jatko-osan, jota hän ei ollut mukana työstämässä. Myös hänen vuonna 1980 ohjaamansa, käsikirjoittamansa ja tuottamansa *[[Yhdeksäs aisti]]*, joka perustuu hänen kirjoittamaansa romaaniin, sisältää viittauksia *Manaajaan*.

Blattyn omaelämäkerta *I’ll Tell Them I Remember You* on vuodelta 1973. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1983 Julie Alicia Witbrodt, jonka kanssa hänellä oli kolme poikaa ja kolme tytärtä.

## Suomennetut teokset

* 
* 

## Lähteet
Karlheinz Böhm

**Karlheinz Böhm** (16. maaliskuuta 1928 Darmstadt – 29. toukokuuta 2014 Grödig) oli itävaltalainen näyttelijä.

Böhm on kapellimestari Karl Böhmin poika. Hänellä oli päärooli keisari Frans Joosefina *[[Sissi (elokuvasarja)|Sissi]]*-trilogiassa (1955–1957) ja samoin päärooli Michael Powellin elokuvassa *[[Kurkistelija]]* (*Peeping Tom*, 1960). Rainer Werner Fassbinderin *Effi Briestissä* (1973) hän esittää Wullersdorfia.

Böhm oli naimisissa neljästi. Viimeisin avioliitto etiopialaisen Almaz Böhmin kanssa oli voimassa vuodesta 1991. Näyttelijä Katharina Böhm on hänen tyttärensä. 

Böhm oli aktiivisesti mukana hyväntekeväisyystyössä, johon työhön hän perusti vuonna 1981 Menschen für Menschen -järjestön.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*  
* 
* ''Menschen für Menschen'' -järjestön kotisivu
* Karlheinz Böhmin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Pandion I

**Pandion I** () oli kreikkalaisessa mytologiassa Ateenan myyttinen kuningas, Erikhthonioksen ja Praksithean poika. Vaimonsa Zeuksippen, joka oli hänen äitinsä sisko, kanssa heillä oli tyttäret Prokne ja Filomela sekä kaksoisveljet Erekhtheus ja Butes. Apollodoroksen mukaan Demeter ja Dionysos saapuivat Attikaan Pandioniin hallituskaudella Ilmeisesti Pandionin mukaan myös nimettiin Attikan Pandionis-fyle, koska sekä Ateenassa että Delfoissa oli fyleille nimensä antaneita eponyymejä heeroksia esittänyt veistosryhmä, ja Pandion oli näiden joukossa. Kyseessä saattoi kuitenkin olla myös Pandion II.

Rajariitojen kärjistyttyä sodaksi Theban kuninkaan Labdakoksen kanssa Pandion sai liittolaisen Traakian Tereuksesta. Kiitokseksi avusta Pandion antoi tyttärensä Proknen Tereukselle puolisoksi.

Pandionin kuoleman jälkeen hänen poikansa Erekhtheus seurasi häntä valtaistuimelle. Buteksesta puolestaan tuli Pallas Athenen ja Poseidonin ylipappi.

## Lähteet
Art Linkletter

**Gordon Arthur Kelly** eli **Art Linkletter** (17. heinäkuuta 1912 – 26. toukokuuta 2010) oli yhdysvaltalainen viihdetaiteilija. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella, ja puhutulla äänitteellään *We Love You Call Collect* hän on voittanut Grammy-palkinnon. Hänelle myönnettiin vuonna 2003 Daytime Emmyn *Lifetime Achievement Award*. 

Linkletter syntyi Moose Jawissa, Saskatchewanissa, Kanadassa. Hän tuli tunnetuksi *House Party*- ja *People Are Funny* -ohjelmien juontajana. Hän oli niinkin myöhään kuin vuosina 1998–2000 mukana juontamassa ohjelmaa *Kids Say the Darndest Things*.

Omaelämäkertateoksessaan *Confessions of a Happy Man* (1960) Linkletter tunnusti, että hänet oli lapsena adoptoitu luonnollisten vanhempien hylättyä hänet jo muutamassa viikossa. Hän on valmistunut San Diego State Universitysta. Hän on ollut vuodesta 1935 naimisissa Lois Foersterin kanssa, ja hän oli Walt Disneyn läheinen ystävä. 

Linkletter menetti viidestä lapsestaan kaksi jo varhain. 20-vuotias tytär Diane teki itsemurhan 4. lokakuuta 1969, ja poika Robert kuoli liikenneonnettomuudessa. 

Linkletter avasi vuonna 2005 *Happiest Homecoming on Earth* -juhlan Disneylandin 50-vuotisen historian kunniaksi. Hänet on nimetty Disney-legendaksi.

## Lähteet
Lou Jacobi

**Lou Jacobi** (28. joulukuuta 1913 – 23. lokakuuta 2009) oli kanadalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat *Anne Frankin päiväkirja* (1959), *Irma la Douce – pikku pariisitar* (1963), *Mitä kaikkea oletkaan aina halunnut tietää seksistä, mutta et ole rohjennut kysyä* (1972) ja *[[Rakkauden yhtälö]]* (1995).

Jacobi syntyi Torontossa, Ontariossa, Fay ja Joseph Jacobin pojaksi. Hänet otettiin 27. toukokuuta 1999 Canada's Walk of Fameen. 

Jacobi oli juutalainen.

## Aiheesta muualla
*
J. William Fulbright

**James William Fulbright** (s. 9. huhtikuuta 1905 Sumner, Missouri Yhdysvallat – 9. helmikuuta 1995 Washington (DC)) oli yhdysvaltalainen poliitikko, demokraattisen puolueen jäsen. 

Fulbright valittiin kongressin edustajainhuoneeseen 1943 ja senaattiin 1945. Hän toimi senaatin ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajana 1959–1974. Hänen aloitteestaan perustettiin 1946 ASLA-Fulbright-stipendejä jakava Fulbrightin opintorahasto, jonka varat ovat peräisin toisen maailmansodan ylijäämätavaroiden myynnistä saaduista tuloista. Varoista myönnetään apurahoja jatko-opiskelijoiden opiskelijavaihtoon.

ASLA-Fulbright-stipendiohjelman ansiosta J. William Fulbright nimitettiin vuonna 1976 Helsingin yliopiston ja vuonna 1992 Tampereen yliopiston kunniatohtoriksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sinikka Laine

**Sinikka Laine** (nyk. **Sinikka Laine-Törmänen**) (s. 17. lokakuuta 1945 Riihimäki)  on suomalainen kirjailija, joka on kirjoittanut erityisesti nuortenkirjallisuutta. Hän on julkaissut kymmenen nuortenkirjaa vuosina 1982–1996. Laineen esikoisteos *Ohari* ilmestyi WSOY:n kustantamana vuonna 1982 kuuden vuoden kirjoittamisen jälkeen. Ennen esikoisteoksen julkaisemista Laine oli kirjoittanut runoja ja saanut J. H. Erkon runokilpailussa 3. palkinnon vuonna 1972.

Laine on saanut useita kirjallisuuspalkintoja ja hänen vuonna 1986 ilmestynyt teoksensa *[[Tyttö tuulesta, poika pimeästä]]* sai Valtion kirjallisuuspalkinnon.

Laineen teemoja ovat olleet muun muassa rakkaus, perhe sekä äidit ja tyttäret. Lisäksi hän on usein kuvannut pohjoissuomalaista pikkukaupunkia, jonka voi tunnistaa Ouluksi ja hänen romaaneihinsa sisältyy oululaista ajankuvaa.

Laine syntyi Riihimäellä, asui nuoruusvuosinaan Hausjärvellä ja muutti Ouluun vuonna 1967. Hän työskenteli pitkään kolmiokirjassa toimittajana ja muun muassa nuortenlehti SinäMinän päätoimittajana vuosina 1980–1982. Laine on naimisissa kuvataiteilija Veikko Törmäsen kanssa ja asuu Oulun Pikisaaressa. Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2018.

## Tuotanto
### Romaanit
* 
* 
* 
*  (ilmestynyt tanskaksi nimellä *Sommerpigen*, 1990)
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Novellit
**Sata munkkipossua* teoksessa *Sanojen portille lyhyesti* (Toim. Asko Martinheimo), WSOY 1986
**Taiteilijaelämää*, Kaltio 4/2003

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Oulun kaupunginkirjaston Pohjoista kirjallisuutta -sivusto.
* Kirjasampo.fi: Sinikka Laine.
* Sinikka Laine Riihimäen kaupunginkirjaston sivuilla .
Mitch Miller

**Mitchell William "Mitch" Miller** (4. heinäkuuta 1911 – 31. heinäkuuta 2010) oli yhdysvaltalainen muusikko ja merkittävä musiikkialan taustavaikuttaja.

Miller syntyi juutalaiseen perheeseen Rochesterissa, New Yorkissa, ja valmistui Eastman School of Musicista. Hän toimi vuosina 1930–1940-luvuilla sessiomuusikkona; hän oli kuitenkin monipuolinen taiteilija, ja hän levytti myös oboistina/englannintorvensoittajana Sibeliuksen *[[Tuonelan joutsen]]en* ja Mozartin oboe­konserton. 

Miller työskenteli 1940-luvun lopulla Mercury Recordsille ja sen jälkeen 1960-luvulle saakka Columbia Recordsille. Hän kiinnitti levy-yhtiöön muun muassa sellaiset artistit kuin Frankie Lainen, Johnnie Rayn, Ray Conniffin, Percy Faithin, Johnny Mathisin, Tony Bennettin ja Guy Mitchellin. Lisäksi hän ohjasi esimerkiksi Doris Dayn, Dinah Shoren ja Jo Staffordin uria.

Miller perusti vuonna 1950 Mitch Miller and the Gang -yhtyeen, jonka suurimpia hittejä ovat ”Tzena, Tzena”, ”The Yellow Rose of Texas” ja ”Colonel Bogey March”. Hän pyöritti 1960-luvulla omaa televisioshow'taan (*Sing Along with Mitch*). Hänelle on myönnetty Grammyn *Lifetime Achievement Award* vuonna 2000. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Dolores Hope

**Dolores Hope**, o.s. **DeFina** (27. toukokuuta 1909 – 19. syyskuuta 2011) oli yhdysvaltalainen laulaja, viihdetaiteilija ja hyväntekeväisyyden harrastaja. 

Hope syntyi ja kasvoi New Yorkissa. Hänellä on italialaisia ja irlantilaisia sukujuuria. Hän tutustui vuonna 1933 Bob Hopeen, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1934. Pari vietti yhdessä Bobin 100-vuotispäivää 29. toukokuuta 2003, mutta miehen terveys alkoi heiketä nopeasti, ja hän kuoli 27. heinäkuuta. 

Hopeilla oli neljä adoptoitua lasta: Eleanora, Anthony, Linda ja Kelly. Heidän 69-vuotinen avioliittonsa on Hollywoodin historian pisimpiä. Pari teki keskenään taiteellista yhteistyötä aina 1940-luvulta saakka.

Dolores Hopella on tähti Hollywood Walk of Famella, ja katu Bronxissa on nimetty hänen mukaansa.

## Lähteet
Tertiäärilähde

**Tertiäärilähde** on tiedonlähteiden laji, joka voi olla tiivistelmä, koonti tai kokoelma alkuperäislähteistä ja ennen kaikkea niihin viittaavista lähteistä. 

Tertiäärilähteiden avulla voidaan paikallistaa primääri- tai sekundäärilähteitä. Bibliografioiden bibliografiat ovat tertiäärilähteitä, koska bibliografiat ovat sekundäärilähteitä.

Primääri- ja sekundäärilähteiden ero on vakiintunut historiankirjoituksessa, kun taas ero näiden lähteiden ja tertiäärilähteiden välillä on toisarvoisempi ja on olennaisempi tieteelliselle tutkimustyölle kuin itse julkaistulle sisällölle.

Tyypillisiä tertiäärilähteitä ovat bibliografia, kirjallisuusluettelot, kirjastoluettelot, hakemistot, suosituslistat ja katsausartikkelit. Ensyklopediat ja käsikirjat ovat esimerkkejä aineistosta, jotka ovat sekä sekundääri- että tertiäärilähteitä, ja ne esittävät toisaalta kommentointia, analyyseja ja toisaalta pyrkivät tarjoamaan yleiskatsauksen aihetta käsittelevästä tarjolla olevasta aineistosta.

Primäärilähde taas esittelee aineistoa, joka on peräisin ilmiön ensi käden todistajalta, ja sekundäärilähde yleensä tarjoaa primäärilähteiden tulkintaa, kommentointia, analyysia ja kritiikkiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Haukijärven koulu

**Haukijärven kansakoulu** oli Hämeenkyrön Haukijärven kylään vuonna 1898 perustettu koulu. Ensimmäiset vuotensa koulu toimi nykyisen tontin naapurissa sijainneen Suojan pirtissä. Yläkoulurakennus valmistui nykyiselle tontille vuonna 1902 ja alakoulurakennus vuonna 1941 (laajennus 1954). Koulun kaikkien aikojen tunnetuin oppilas lienee siellä koulunkäyntinsä aloittanut myöhempi Nobel-palkittu kirjailija F. E. Sillanpää. Koulun toiminta päättyi kevätlukukauden 2009 lopussa. Nykyisin tiloissa toimii Arteles Creative Center.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Uutinen Haukijärven koulun lakkauttamisesta YLEn sivuilla
* Koulun nykyisestä toiminnasta Aamulehdessä 9.11.2009
Matti Tapio

**Matti Tapio Johansson** (käytti taiteilijanimeä **Matti Tapio**; 27. syyskuuta 1926 Helsinki – 11. joulukuuta 1978 Tampere) oli suomalainen ohjaaja, näyttelijä ja teatterinjohtaja.  

Tunnetuin Tapion ohjaustöistä oli vuonna 1978 valmistunut TV2:ssa esitetty dokumenttipohjainen näytelmäsarja *[[Sodan ja rauhan miehet]]*, jossa kuvattiin arkistolähteisiin sekä aikalais- ja asiantuntijahaastatteluihin pohjautuen Suomen ulkopoliittista kehitystä 1930-luvun loppupuolelta jatkosodan alkuun. Sarja, jonka käsikirjoituksen Matti Tapio oli myös tehnyt, herätti aikanaan voimakasta keskustelua.

Muita Tapion ohjaustöitä olivat televisiosarja *Hilma* (1969), näyttelijä Tauno Palosta tehty televisiodokumentti *Elän tätä päivää – lähikuva näyttelijä Tauno Palosta* (1973), televisiosarja *[[Oi kallis kaupunki]]* (1975) ja televisionäytelmä *Kaksi ruplan rahaa* (1976).  Tapio esiintyi myös näyttelijänä monissa elokuvissa, muun muassa televisioelokuvassa *[[Manillaköysi (elokuva)|Manillaköysi]]* (1976) ja Matti Kassilan elokuvassa *[[Vodkaa, komisario Palmu]]* (1969).

Tapio työskenteli Oulun kaupunginteatterin johtajana vuosina 1957–1959.

Tapio menehtyi syöpään 52-vuotiaana. Hänet on haudattu Lamminpään hautausmaalle.

## Lähteet
* 
* 
### Viitteet
Edoardo Mangiarotti

**Edoardo Mangiarotti** (7. huhtikuuta 1919 Renate – 25. toukokuuta 2012 Milano) oli italialainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hän voitti olympiakultaa sekä kalvalla että floretilla ja on eniten olympiamitaleja voittanut miekkailija.

Edoardo Mangiarotti voitti olympiakultaa jo 17-vuotiaana kalvan joukkuekilpailussa Berliinissä 1936. Seuraavissa olympiakisoissa, Lontoossa 1948, Italian kalpajoukkue jäi hopealle mutta voitti kolmissa seuraavissa kisoissa kultaa. Kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa Mangiarotti sai pronssia Lontoossa 1948 ja Melbournessa 1956. Kultaa hän voitti Helsingissä 1952, jolloin hopealle sijoittui hänen isoveljensä Dario Mangiarotti.

Edoardo Mangiarotti aloitti miekkailu-uransa floretilla, mutta täytettyään 15 vuotta hänen isänsä, kuuluisa miekkailunopettaja Giuseppe Mangiarotti alkoi valmentaa häntä kalpamiekkailijaksi. Kuitenkin myös floretilla Edoardo saavutti neljä olympiamitalia joukkuekilpailussa ja yhden henkilökohtaisen hopeamitalin. Edoardo Mangiarotti oli alun perin oikeakätinen, mutta hänen isänsä opetti hänet ottelemaan vasenkätisenä koska katsoi siitä olevan etua otteluissa. Henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Mangiarotti voitti kahdesti.

Mangiarottin isä Giuseppe-isä ja Carola-tytär olivat molemmat olympiatason miekkailijoita ja Dario-veli saman lajin olympiavoittaja. Mangiarotti kuoli toukokuussa 2012 kotonaan Milanossa.

## Saavutuksia
* Olympiakultaa kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1952
* Olympiakultaa kalvan joukkuekilpailussa 1936, 1952, 1956 ja 1960
* Olympiakultaa floretin joukkuekilpailussa 1956
* Olympiahopeaa floretin henkilökohtaisessa kilpailussa 1952
* Olympiahopeaa floretin joukkuekilpailussa 1948, 1952 ja 1960
* Olympiahopeaa kalvan joukkuekilpailussa 1948
* Olympiapronssia kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1948 ja 1956
* MM-kultaa kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1951 ja 1954
* MM-hopeaa floretin henkilökohtaisessa kilpailussa 1951, 1953 ja 1954
* MM-hopeaa kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1938 ja 1958
* MM-pronssia floretin henkilökohtaisessa kilpailussa 1947 ja 1949
* Useita joukkuemaailmanmestaruuksia

## Lähteet
* 
* 
* 
* sports123.com: miekkailun arvokisatilastoja
* Edoardo Mangiarotti Biography and Olympic Results  Olympics at Sports-Reference.com 
* Miekkailun MM-mitalistit 

### Viitteet
LaTasha Jenkins

**LaTasha Jenkins** (s. 19. joulukuuta 1977) on yhdysvaltalainen pikajuoksija. Hän saavutti hopeaa vuoden 2001 sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa 200&nbsp;metrin matkalla ja pronssia vuoden 2001 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa Edmontonissa 200&nbsp;metrin matkalla. 

Jenkins on maailmanennätyksen haltija 4×200&nbsp;metrin viestijuoksussa ajalla 1.27,46. Aika juostiin 29. huhtikuuta 2000 Philadelphiassa ja muut joukkueen jäsenet olivat LaTasha Colander-Richardson, Nanceen Perry ja Marion Jones. Matka on kuitenkin harvinainen, eikä kuulu kansainvälisten kilpailujen ohjelmaan. 

## Aiheesta muualla
*
Päivi Kärkkäinen

**Päivi Irmeli Kärkkäinen** (o.s. *Nummi*, s. 30. tammikuuta 1955 Tampere) toimi Suomen Kansallisoopperan ja -baletin pääjohtajana vuosina 2007–2018. Ennen pääjohtajakauttaan hän työskenteli pitkään Yleisradiossa.

Kärkkäinen suoritti puheopin tutkinnon vuonna 1975 ja valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1979 ja logonomiksi vuonna 1980. Hän valmistui filosofian lisensiaatiksi vuonna 1985 Tampereen yliopistosta  pääaineinaan suomen kieli ja tiedotusoppi. Hän jatkoi opintojaan ASLA-Fulbright-stipendiaattina Ohion valtionyliopistossa Yhdysvalloissa 1988–1989 ja täydensi opintojaan vuonna 2000 suorittamalla Helsingin kauppakorkeakoulussa JOKO-johtamiskoulutusohjelman.

Kärkkäinen työskenteli Tampereen yliopiston tuntiopettajana 1977–1978 ja amanuenssina sekä lehtorina 1978–1991. Ylellä hän toimi TV2:n freelancetoimittajana ja -juontajana 1986–1988, toimittajana 1991–1994, ohjelmistopäällikkönä 1994–2001 ja ohjelmajohtajana 2002–2006. Hän työskenteli asia- ja kulttuuriohjelmien ohjelmistopäällikönä vuosina 2006–2007. Syyskuussa 2007 Kärkkäinen nimitettiin Suomen Kansallisoopperan pääjohtajaksi Erkki Korhosen erottua tehtävästä. Hän aloitti tehtävässä joulukuussa 2007. Kärkkäinen jäi eläkkeelle keväällä 2018. Hänen seuraajansa Gita Kadambi aloitti tammikuussa 2018.

Kärkkäinen oli Suomen elokuvasäätiön hallituksen jäsen 1999–2001.

## Teokset
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuusi kuvaa: Kansallisoopperan pääjohtaja Päivi Kärkkäinen: Elämän tasapaino on kuin 4-jalkainen jakkara 30.1.2016. Yle Areena.
Metal Jukebox

**Metal Jukebox** on saksalaisen power metal -yhtye Helloweenin vuonna 1999 julkaistu coveralbumi.

## Kappaleet
#"He's a Woman – She's a Man" – Scorpions (Schenker/Meine/Rarebell) –  3:13
#"Locomotive Breath" – Jethro Tull (Anderson) – 3:56
#"Lay All Your Love on Me" – ABBA (Andersson/Ulvaeus) – 4:36
#"Space Oddity" – David Bowie (Bowie) – 4:51
#"From out of Nowhere" – Faith No More (Bordin/Bottum/Gould/Martin/Patton) – 3:19
#"All My Loving" – The Beatles (Lennon/McCartney) – 1:44
#"Hocus Pocus" – Focus (van Leer/Akkerman) – 6:43
#"Faith Healer" – Alex Harvey (Harvey/McKenna) – 7:08
#"Juggernaut" – Frank Marino (Marino) – 4:50
#"White Room" – Cream (Bruce/Brown) – 5:46
#"Mexican" – Babe Ruth (Shacklock) – 5:48
#"Rat Bat Blue" – Deep Purple (Blackmore/Gillan/Glover/Lord/Paice) – 5:30 (Julkaistu ainoastaan Japanissa)

## Kokoonpano
*Andi Deris – laulu
*Markus Grosskopf – basso
*Michael Weikath – kitara
*Roland Grapow – kitara
*Uli Kusch – rummut

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Sylt

**Sylt** (, friisiksi *Söl*) on saari Pohjoisfriiseinsaarilla. Se on Saksan Pohjanmeren saarista suurin ja kuuluu Schleswig-Holsteinin osavaltioon. Saaren pinta-ala on 96,01 neliökilometriä, ja sen korkein kohta yltää 52 metrin korkeuteen. Kapeimmalta kohdaltaan saari on alle 400 metriä leveä. Saaren länsirannalla on 40 kilometriä pitkä hiekkaranta. Myrskyvuoksi kuluttaa saarelta jatkuvasti maa-ainesta.

## Liikenne
Saarelle ei ole tietä. Vuodesta 1927 alkaen saarelle on ollut rautatieyhteys Hindenburgin pengersiltaa () pitkin. Junat kuljettavat myös autoja matkustajineen. Laivalla Syltille pääsee pohjoisesta Rømøn saaren kautta Tanskasta sekä Amrumin saaren kautta etelästä. Westerlandissa sijaitsevalle Syltin lentoasemalle on säännöllinen lentoyhteys eri puolilta Saksaa.

## Asukkaat
Saarella asuu vajaat 20&nbsp;000 asukasta. Hallinnollisesti saari koostuu viidestä kunnasta, joista suurin on Syltin kunta. Saaren suurimmat taajamat ovat Westerland, Kampen ja Wenningstedt-Braderup.

## Matkailu
Syltillä käy vuosittain lähes miljoona matkailijaa, jotka yöpyvät saarella keskimäärin runsaan viikon ajan. Matkailijat ovat lähes pelkästään saksalaisia, sillä ulkomaalaisten osuus yöpymisistä on vain noin yksi prosentti.

## Historiaa
Toisessa maailmansodassa Sylt oli tärkeä tukikohta, ja Saksan armeija rakensi sinne runsaasti rakennuksia. Sodan jälkeen britit ottivat sen haltuunsa, ja ilmavoimilla oli tukikohta saaren pohjoiskärjessä Listissä vuoteen 1946 asti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Marsa Matruh

**Marsa Matruh** () on egyptiläinen satamakaupunki, joka sijaitsee Välimeren rannikolla 240 kilometriä länteen Aleksandriasta Libyan rajalle johtavan valtatien varrella. Libyan rajalle on kaupungista matkaa 217 kilometriä. Toinen valtatie johtaa kaupunkiin läntisestä autiomaasta Siwan ja Bahariyan keitailta.

Ptolemaiosten ja Rooman valtakunnan aikana sekä vielä bysanttilaisella kaudella kaupungin paikalla sijaitsi Paraitonionin kaupunki (lat. *Paraetonium*).

Kaupungissa oli vuonna 2005 noin 70&nbsp;000 asukasta ja se on Matruhin kuvernoraatin pääkaupunki. Marsa Matruh toimii nykyisin lomakohteena Kairon asukkaille, jotka pakenevat kesäkuukausien läkähdyttävää kuumuutta kaupungin lentokentän kautta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Evald Terho

**Evald (Ewald) Terho** (ent. **Valde Condu**, 24. lokakuuta 1889 – 23. lokakuuta 1970) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli alkuaan iltanäyttelijänä eri teattereissa. Terholla oli pitkäaikainen ura Helsingin Kansanteatterissa, ja hän toimi myös Helsingin Työväenteatterissa.

Terho näytteli suomalaisissa elokuvissa vuodesta 1938. Tuolloin Terholla oli roolit elokuvissa *[[Nummisuutarit (vuoden 1938 elokuva)|Nummisuutarit]]*, *[[Laivan kannella (vuoden 1938 elokuva)|Laivan kannella]]* ja *[[Vieras mies tuli taloon (vuoden 1938 elokuva)|Vieras mies tuli taloon]]*. Terhosta tuli pian vakiokasvo kepeissä suomalaisissa komedioissa, ja hän näytteli myöhemmin vielä 45 elokuvassa. Hänellä oli kuitenkin vain pieniä sivurooleja, joista mainittakoon Mikko *[[Seitsemän veljestä (elokuva)|Seitsemässä veljeksessä]]* (1939) sekä konstaapeli Lehtinen elokuvassa *[[Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin (vuoden 1940 elokuva)|Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin]]* (1940).

Terhon viimeinen elokuvarooli oli lehdenmyyjä elokuvassa *[[Miljoonavaillinki]]* (1961).

## Lähteet
*
Westerland

**Westerland** (, friisiksi *Wäästerlön* tai *Weesterlön*) on entinen kaupunki  Schleswig-Holsteinin osavaltiossa, Saksassa. Kaupunki kuului Nordfrieslandin piirikuntaan. Westerlandin kaupunki yhdistyi vuoden 2009 alussa Sylt-Ostin ja Rantumin kuntien kanssa Syltin kunnaksi. 

## Sijainti
Westerland sijaitsee Syltin saarella, Jyllannin niemimaan länsirannikolla. Westerland on noin 70 kilometriä länteen Flensburgista ja 190 kilometriä luoteiseen Hampurista. 

## Talous
Westerland on Syltin saaren taloudellinen ja hallinnollinen keskus. Liikenne Syltin saarelle ja saarelta tapahtuu valtaosin Westerlandin kautta; siellä on saaren ainoa lentoasema ja se on junayhteyden pääteasema. 

Westerlandin ja koko Syltin saaren talous perustuu matkailuun. Westerlandissa on noin 26&nbsp;000 matkailijoille tarkoitettua vuodepaikkaa, lähinnä loma-asunnoissa ja hotelleissa. Paikkakunnalla yöpyy vuosittain yli 400&nbsp;000 matkailijaa, joka on lähes puolet saarella vuosittain käyvistä 900&nbsp;000 matkailijasta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Walt Rostow

**Walt Whitman Rostow** (7. lokakuuta 1916 – 13. helmikuuta 2003) oli yhdysvaltalainen politiikan teoreetikko ja taloushistoriantutkija, joka toimi John F. Kennedyn ja Lyndon B. Johnsonin kausilla kansallisena turvallisuusneuvonantajana.

Rostowin katsotaan vaikuttaneen selvästi Yhdysvaltain politiikkaan Kaakkois-Aasiassa 1960-luvun aikana Kennedyn ja Johnsonin hallinnoissa. Hän oli jyrkkä kommunismin vastustaja ja kapitalismin puolestapuhuja. Rostow tuki Yhdysvaltain osallistumista Vietnamin sotaan. Häneltä on peräisin tunnettu sitaatti, jonka mukaan Vietnam pitäisi pommittaa kivikaudelle.

Taloushistorioitsijana Rostow kirjoitti erityisesti edistääkseen markkinataloutta kehitysmaissa. Hänet tunnetaan parhaiten vuonna 1960 julkaistusta kirjastaan *The Stages of Economic Growth: A non-communist manifesto* (1959, suomennos nimellä *Taloudellisen kasvun vaiheet*). Kirja on edelleen luettu yhteiskuntatieteellinen teos, joka kuvaa valtioiden taloudellisia kehitysvaiheita.

## Kirjat
* "Investment and the Great Depression", 1938, Econ History Review
* Essays on the British Economy of the Nineteenth Century, 1948.
* "The Terms of Trade in Theory and Practice", 1950, Econ History Review
* "The Historical Analysis of Terms of Trade", 1951, Econ History Review
* The Process of Economic Growth, 1952.
* The Dynamics of Soviet Society (with others), Norton and Co. 1953, slight update Anchor edition 1954.
* "Trends in the Allocation of Resources in Secular Growth", 1955, in Dupriez, editor, Economic Progress
* An American Policy in Asia, with R.W. Hatch, 1955.
* "The Take-Off into Self-Sustained Growth", 1956, EJ
* A Proposal: Key to an effective foreign policy, with M. Millikan, 1957.
* "The Stages of Economic Growth", 1959, Econ History Review (suom. Taloudellisen kasvun vaiheet)
* The Stages of Economic Growth: A non-communist manifesto, 1960.
* Politics and the Stages of Growth, 1971.
* How it All Began: Origins of the modern economy, 1975.
* The World Economy: History and prospect, 1978.
* Why the Poor Get Richer and the Rich Slow Down: Essays in the Marshallian long period, 1980.
* Theorists of Economic Growth from David Hume to the Present, 1990.

## Lähteet
Monadi

**Monadi** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

**Filosofiassa**
*Monadi (Epikuros), Epikuroksen mukaan monadit olivat materian pienimpiä osasia
*Monadi (symboli), termi jolla kuvataan jumalaa tai ensimmäistä olentoa
*Monadi (gnostilaisuus), gnostilaisuudessa jumaluuden ensimmäinen aspekti
*Monadi (monismi), käsite "yhdestä todellisuudesta" monismissa
*monadi, maailman jakamaton perusyksikkö Gottfried Leibnizin *[[Monadologia]]*-teoksessa esittämän filosofisen teorian mukaan
**[[Fyysinen Monadologia]]*, Immanuel Kantin teos
**Malja tai monadi*, eräs Hermetican teksteistä
*Varhaisessa biologiassa jaoton elämänvoima, joko solu tai tuma

**Matematiikassa**
*Monadi (kategoriateoria), funktorin tyyppi kategoriateoriassa
*Monadi (funktionaalinen ohjelmointi), abstrakti tietotyyppi funktionaalisessa ohjelmoinnissa
* Monadinen predikaattikalkyyli

**Musiikissa**
*Monadi (musiikki), yksi nuotti (samoin kuin dyadi, triadi jne.)

**Nimet ja populaarikulttuuri**
*Monadi (teknokratia), Teknokraattisen liikkeen symboli Pohjois-Amerikassa 1900-luvun alusta nykypäivään
*Windows PowerShell, Windowsin komentotulkki, koodinimeltä "Monad"
*Xmonad, ikkunointiohjelma X Window Systemissa
* *John Monad*, hahmo televisiosarjassa John From Cincinnati