open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Judith Lang Zaimont

**Judith Lang Zaimont**  (s. 8. marraskuuta 1945 Memphis, Tennessee) on yhdysvaltalainen säveltäjä ja pianisti.

Zaimont syntyi musikaaliseen perheeseen ja varttui New Yorkissa. Hän aloitti pianonsoiton opiskelun 5-vuotiaana, ja hänet hyväksyttiin 11-vuotiaana Juilliard Schoolin valmennusosastolle. Hän voitti teini-ikäisenä useita sävellyskilpailuja; hänen saamiensa palkintojen joukossa oli Broadcast Music Incorporatedin *Young Composer Award*. Zaimont sai vuosina 1958–1964 Juilliard Schoolissa pianonsoiton opetusta Leland Thompsonilta. Sävellystä hänelle opettivat Queens Collegessa Hugo Weisgall sekä Columbian yliopistossa Otto Luening ja Jack Beeson. Saatuaan maisterin arvon hän lähti Pariisiin opiskelemaan André Jolivet'n johdolla orkestraatiota Debussy-stipendillä. Zaimont perusti teini-ikäisenä pianoduon siskonsa Dorisin kanssa. Yhdessä he kiersivät Yhdysvalloissa, levyttivät ja esiintyivät radiossa sekä televisiossa.

Zaimont päätti tämän jälkeen omistautua päätoimisesti sävellystyölle. Hänen varhaiset teoksensa (lähinnä vuotta 1980 varhaisemmalta ajalta) ovat pääasiassa vokaali- ja soolopianomusiikkia. Varhaisten pianosävellysten joukossa ovat muiden muassa *A Calendar Set* (1972–1978), *Two Rags* (1974), *La Fin de siècle* (nocturne, 1978) ja nelikätinen *Snazzy Sonata* (1972) sekä konsertto (1972). Myöhempään tuotantoon kuuluvat muiden muassa kolme sinfoniaa, lapsille suunnattu kamariooppera *Goldilocks and the Three Bears*, oratoriot ja kantaatit. Osassa teoksista on alkuperäisamerikkalaisia ja juutalaisia teemoja. Zaimontin saamien palkintojen joukossa on ensipalkinto vuoden 1995 kansainvälisessä McCollin-säveltäjäkilpailussa ensimmäisestä sinfoniasta (kantaesittänyt Philadelphian orkesteri, 1996). Säveltäjän teoksia on esitetty laajalti Yhdysvalloissa sekä Euroopassa ja levytetty lukuisille levymerkeille, kuten Naxokselle.

Zaimont on opettanut Queens Collegessa, Peabody-instituutissa, Adelphin yliopistossa ja vuosina 1992–2005 sävellysprofessorina Minnesotan yliopistossa (Minneapolis). Hän loi ja päätoimitti kirjasarjan *The Musical Woman: An International Perspective*. Hänen musiikistaan on tehty lukuisia väitöskirjoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Lasten ja nuorten kulttuurikeskus ARX

**Lasten ja nuorten kulttuurikeskus ARX** tarjoaa kulttuuri- ja taidesisältöjä lapsille, nuorille ja lapsiperheille sekä päivähoidolle ja kouluille. Lastenkulttuuriin keskittynyt kulttuurikeskus sijaitsee Hämeenlinnassa Verkatehtaan alueella. Keskuksella on toimintaa on ARX-talon lisäksi ympäri Hämeenlinnan seutua, myös Hattulan ja Janakkalan alueella, sekä Riihimäellä.

ARX aloitti toimintansa kehittämishankkeena vuonna 2003. Opetusministeriö käynnisti silloin lastenkulttuurin Taikalamppu-verkoston Suomeen. Hämeenlinna haki jäsenyyttä ja sai koko verkoston vetovastuun. Taikalamppu verkoston pohjalta syntyi vuonna 2015 Suomen lastenkulttuurikeskusten liitto, jonka jäsen ARX on.  

Lasten ja nuorten kulttuurikeskus ARX koordinoi seudullista kulttuurikasvatussuunnitelmaa eli Kulttuuripolkua ja vastaa Suomen vanhimman monitaiteisen lastenfestivaalin Hippaloiden järjestämisestä. ARXin suojissa toimii myös kuvataiteen ja käsityön aloilla taiteen perusopetusta antava lasten ja nuorten kuvataidekoulu Aimokoulu.          

## Lähteet
Keltanukkatatti

**Keltanukkatatti** (*Suillellus gabretae*, syn. *Boletus gabretae*) on loimutattien sukuun kuuluva sienilaji. Suomessa se on puutteellisesti tunnetuksi lajiksi (DD) luokiteltu sieni. Sen syötävyydestä ei ole varmuutta.

## Lähteet
* Mycobank: Boletus gabterae
* Laji.fi: Keltanukkatatti
* Suomen tattilajit
Ratsastus kesäolympialaisissa 2020 – kenttäratsastuksen joukkuekilpailu

**Kenttäratsastuksen joukkuekilpailu [[Kesäolympialaiset 2020|Tokion olympialaisissa 2020]]** kilpaillaan 30. heinäkuuta – 2. elokuuta Equestrian Parkilla ja Sea Forest Cross-Country Coursella. Kilpailuun osallistuu 15 joukkuetta.

## Karsinnat
Olympialaisiin pääsee 15 maata. Isäntämaa Japani saa kiintiöpaikan. Vuoden 2018 MM-kilpailuista pääsei kuusi parasta maata olympialaisiin. Muutoin karsintoja varten maat oli jaettu seitsemään maantieteelliseen alueeseen. Luoteis-Euroopan ja Lounais-Euroopan ryhmien karsintoina toimi vuoden 2019 EM-kilpailuista, joista pääsi kaksi joukkuetta kilpailuun. Keski- ja Itä-Euroopan ja Keski-Aasian paikka jaettiin erillisessä karsintapahtumassa. Amerikan kaksi paikkaa jaettiin Pan-Amerikan kisoissa 2019. Kaakkois-Aasian ja Oseanian sekä Afrikan ja Lähi-idän paikat jaettiin samassa karsintapahtumassa. Viimeinen paikka jaetaan kenttäratsastuksen Nation Cupissa 2019.

### Olympiaturnaukseen päässeet maat

## Osallistuvat ratsukot

## Kilpailu

## Lähteet
Pont-Avenin koulukunta

**Pont-Avenin koulukunta** (, ) oli Pont-Avenin kylässä ja sen lähialueilla Ranskan Bretagnessa toiminut taidemaalarien ryhmä, jonka johtohahmoja olivat Paul Gauguin, Émile Bernard ja Paul Sérusier. Ryhmä toimi 1880-luvun lopulta 1890-luvun alkuun. 

Paul Gauguin vieraili Pont-Avenissa ensimmäisen kerran vuonna 1886, ja toisella vierailukerralla vuonna 1888 hänen ympärilleen alkoi kerääntyä muita taiteilijoita. Pont-Avenin koulukunnan töille olivat tyypillistä puhtaat värit ja symbolistiset motiivit, jotka Gauguinin ja Bernardin myötä kehittyi edelleen syntetismin suuntaan. Muita ryhmään kuuluvia taiteilijoita olivat esimerkiksi Maurice Denis, Charles Laval, Charles Filiger, Émile Schuffenecker ja Meyer de Haan.

Pont-Avenin koulukunnasta erkani myöhemmin erikseen Nabis-ryhmä ().

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Musée de Pont-Avenin verkkosivut
Ratsastus kesäolympialaisissa 2020 – kenttäratsastuksen yksilökilpailu

**Kenttäratsastuksen yksilökilpailu [[Kesäolympialaiset 2020|Tokion olympialaisissa 2020]]** kilpaillaan 30. heinäkuuta – 2. elokuuta Equestrian Parkilla ja Sea Forest Cross-Country Coursella. Kilpailuun osallistuu 65 ratsukkoa.

## Karsinnat
Olympialaisiin pääsee 60 ratsukkoa. Kaikki 15 joukkuekilpailuun pääsevää maata saa nimetä kolme ratsukkoa myös yksikkökilpailuun. Jäljelle jäävästä 20 paikasta 14 jaetaan FEI:n rankingin perusteella. Paikat on jaettu seitsemään maantieteelliseen alueeseen, joista jokaiselle myönnetään kaksi paikkaa. Yksi maa kuitenkin voi saada olympialaisiin korkeintaan yhden paikan. Viimeiset kuusi paikka jaetaan rankingin perusteella sille maalle, joka on korkeimmalla rankingissa. Rajoitteena on, että sama maa saa korkeintaan kaksi paikkaa.

### Olympiaturnaukseen päässeet maat

## Osallistuvat ratsukot

## Kilpailu

## Lähteet
Latanoprosti

**Latanoprosti** (C26H40O5) on prostaglandiinijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä glaukooman ja korkean silmänpaineen hoitoon. Latanoprosti kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.

## Ominaisuudet ja käyttö
Huoneenlämpötilassa latanoprosti on väritöntä nestettä. Yhdiste on optisesti aktiivista, ja sen kiertokyky asetonitriililiuoksessa on +31,6. Latanoprosti on prostaglandiini F2a:n analogi, ja sen vaikutus perustuu siihen, että se sitoutuu silmän sädelihaksen prostaglandiinireseptoreihin. Tällöin kammionesteen virtaus silmästä ulos kasvaa (niin kutsuttu uveoskleraalinen virtaus), ja silmänpaine alenee. Latanoprosti annostellaan tippana silmään kerran vuorokaudessa. Aine on aihiolääke ja hydrolysoituu silmässä vaikuttavaksi aineeksi latanoprostihapoksi. Yhdistettä voidaan käyttää yhdessä timololin kanssa. Latanoprostia käytetään glaukooman hoitoon myös koirilla.

## Haittavaikutukset
Latanoprosti on hyvin siedetty lääkeaine, mutta se voi aiheuttaa ärsytystä, esimerkiksi kutinaa. Muita mahdollisia haittavaikutuksia ovat silmien värin tummeneminen, silmäripsien pidentyminen ja kasvaminen silmämunaa kohden ja silmien ympäristön ihon tummeneminen.

## Lähteet
Gore (albumi)

**Gore** on yhdysvaltalaisen alternative metal -yhtye Deftonesin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin marraskuussa vuonna 2016 Reprise Recordsin kautta. Albumi debytoi toisella sijalla Yhdysvaltojen Billboard 200 -listalla, mikä tekee siitä yhtyeen viidennen listan kärkikymmenikössä debytoineen albumin ja korkeimmalle sijalle yltäneen vuoden 2003 Deftonesin jälkeen.

Albumin eniten huomiota herättävänä piirteenä pidettiin laulaja Chino Morenon ja kitaristi Stephen Carpenterin välistä luovaa jännitettä, minkä Rolling Stone kuvaili olevan "Morrisseyn soittamista kitaristin Meshuggahille".

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Chino Moreno − laulu, kitara
* Stephen Carpenter − kitara
* Sergio Vega − basso
* Abe Cunningham − rummut
* Frank Delgado − kosketinsoitin, samplet
* Jerry Cantrell – kitarasoolo kappaleessa "Phantom Bride"

## Arvostelut
* Kaaoszine: 7½/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Gore discogs.com -sivustolla
Tauno Muukkonen

**Tauno Einar  Muukkonen** (29. lokakuuta 1907 Taipalsaari – 1. lokakuuta 1974 Lappeenranta) oli kenttärovasti ja kristillinen kirjailija. 

## Henkilöhistoria
Tauno Muukkosen vanhemmat olivat lautamies  Antti Muukkonen ja Matilda Saukko ja puoliso vuodesta 1935 talousopettaja Bertta Turunen. Muukkonen tuli ylioppilaaksi 1928 ja vihittiin papiksi 1939. Hän oli Savon jääkärirykmentin sotilaspastori 1934–1939, V armeijakunnan esikunnan sotilaspastori 1940–1941, III armeijakunnan sotilaspastori 1941–1943, päämajan toimistopäällikkö 1943–1944, pääesikunnan kenttäpiispantoimiston päällikkö 1944–1958, 1. divisioonan kenttärovasti 1958–1966 ja Pohjois-Suomen sotilasläänin kenttärovasti 1966–1967. *Jääkärilehden* päätoimittaja Muukkonen oli 1935–1939. Hän sai rovastin arvon vuonna 1957. 

## Julkaisuja
* *Johann Christian Konrad v. Hofmannin, Franz Hermann Reinhold v. Frankin ja Reinhold Seebergin sovitusopit toisiinsa verrattuna*, 1931
* *[[Nikolai Frederik Severin Grundtvig|Grundtvig]] uskonnollisen kasvatuksen uudistajana*, 1932
* *Ohjelmistoa sotilasillanviettoihin*, 1941
* *Rintamapappi*, 1943
* *Kestävä perusta*, 1943

## Lähteet
Materiaaliviisaus

**Materiaaliviisaudella** () tarkoitetaan tapaa käyttää erilaisia materiaaleja (luonnonvarat, raaka-aineet, kemikaalit) harkitusti, tehokkaasti ja ympäristön ja ihmisten hyvinvointia sekä kestävää kehitystä edistävällä tavalla. Materiaaliviisaus on keino, jolla voidaan saavuttaa kestävä kiertotalous.

Materiaaliviisaus yhdistää materiaalitehokkuuteen eli materiaalien käytön määrälliseen tarkasteluun materiaalien, tuotantoprosessien sekä lopputuotteiden ympäristö- ja terveysvaikutusten hallinnan sekä kierrätyksen. Materiaaliviisas tuote on kestävä, turvallinen, ympäristöystävällinen ja sen raaka-aineet tunnetaan. Se on hyvin suunniteltu tuote, joka kiertää raaka-aineeksi uusiin kestäviin tuotteisiin. 

Materiaaliviisas tuotekehitys lähtee liikkeelle jo tuotesuunnittelusta, ja se koostuu kolmesta osa-alueesta:

# Viisaat raaka-ainevalinnat: turvalliset, haitattomat, kierrätettävät ja ekologiset raaka-aineet, uusiomateriaalien hyödyntäminen ja luonnonvarojen säästäminen. 
# Tehokas materiaalien käyttö: prosessin päästöjen ja materiaalihävikin huomioiminen, materiaalitehokkuuden parantaminen.
# Elinkaarellinen tuotesuunnittelu: tuotteiden pitkäikäisyys, uudelleenkäytettävyys ja kierrätettävyys.

## Lähteet
Anjalan koulu

**Anjalan koulu** on entinen peruskoulun ala-aste Anjalassa, Kouvolan Anjalankoskella. Koulussa oli noin 120 oppilasta luokilla 1–6. Koulu toimi viimeiset vuodet tällä hetkellä väistötiloissa Inkeroisissa entisen Anjalankosken lukion tiloissa Inkeroisten yhteiskoulun vieressä, sillä sen vanhassa rakennuksessa oli pahoja sisäilmaongelmia. Koulu sijaitsee Anjalankosken suuralueella. Luokkatasot on jaettu yhteen ryhmään (A). Vuonna 2016 koulussa oli 165 oppilasta.

Anjalan varsinaisen koulun tontti sijaitsee Anjalan kirkonkylällä, Anjalan kirkon vieressä Kymijoen rannalla. Koulurakennus purettiin syksyllä 2019. Koulussa oli myös liikuntasali. Anjalan koulun väistötilat eli entisen Anjalankosken lukion rakennus sijaitsee Inkeroisten keskustan eteläpuolella Kotkan radan varrella. Koulun vieressä on Inkeroisten yhteiskoulu, Inkeroisten jäähalli ja Inkeroisten uimahalli. Anjalankosken lukion rakennuksessa on myös liikuntasali ja pihalla lähiliikuntapaikka. Koulun toiminta siirtyi väistötiloihin vuonna 2016, kun rakennus asetettiin käyttökieltoon. Kouvolan kaupungin alkuperäisten suunnitelmien mukaan Anjalaan piti rakentaa uusi koulurakennus 2020-luvun alussa, mutta marraskuussa 2019 kaupunginvaltuusto päätti, ettei uutta koulua Anjalaan rakenneta. 

Anjalan koulu yhdistyi Inkeroisten yhteiskoulun ja Tehtaanmäen koulun kanssa vuonna 2022 Inkeroisten yhtenäiskouluksi. Uusi Inkeroisten monitoimitalo valmistui vuonna 2025, johon yhdistyi nämä kolme entistä koulua. 

Käytöstä poistettu sisäilmaongelmainen koulurakennus purettiin syksyllä 2019.

## Lähteet
Mariankatu (Salo)

**Mariankatu** on katu Salossa, Varsinais-Suomessa. Tie alkaa seututien 110 eritasoliittymä, josta toiseen suuntaan lähtee yhdystie 2241 *Halikontie* kohti Halikkoa. Sen jälkeen se risteää kiertoliittymänä *Taitajan-* ja *Salorankadun*. Vähän yli puolivälin *Mariankatu* risteää Annankadun, josta eteenpäin tie on ollut osa kantatietä 52 ennen Salon ohikulkutien valmistumista. Tie päättyy lähelle Salon toria ja kirjastoa Salonjoen sillalla, josta tie jatkuu edelleen Raatihuoneenkatuna. 

## Reitti
• Seututie 110

• Salorankatu / Taitajankatu

• Salorankatu (uudelleen) / Turuntie

• Joensuunkatu / Vilhonkatu

• Annankatu

• Asemakatu

• Satamakatu 

• Salonjoki (Tie päättyy)

## Lähteet
Jayne Fenton Keane

**Jayne Fenton Keane** (s. 1971 Britannia) on australialainen runoilija. Hän on Australian arvostetuimpia nykyrunoilijoita.

Etelä-Australiassa syntynyt Fenton Keane on asunut myös Queenslandissa. Hän on opiskellut Flindersin yliopistossa, jossa hän suoritti BEd-arvosanan. Hän on kiinnostunut poikkitaiteellisesta yhteistyöstä, visuaalisesta runoudesta ja yhteisölliseen osallistumiseen kannustamisesta.

Fenton Keane vieraili Annikin runofestivaalilla vuonna 2018.

## Palkinnot ja tunnustukset
* Varuna Writers Centre Fellowship and Mentorship
* 2005 Asialink Literature Residency Program for residency in India
* 2011 Literature Board Grants, Digital and New Media Writing Grants 15 000 dollaria uudelle medialle kirjoittamiseen (mediataide)

## Lähteet
Inkeroisten yhteiskoulu

**Inkeroisten yhteiskoulu** on entinen peruskoulun yhtenäiskoulu Inkeroisissa, Kouvolan Anjalankoskella. Koulussa oli noin 300 oppilasta luokilla 1–9. Oppilaista 100 oli ala-asteella ja 200 yläasteella. Luokkatasot oli jaettu ala-asteella yhteen ryhmään ja yläasteella neljään ryhmään (A–D). Vuonna 2016 koulussa oli 283 oppilasta.

Koulu sijaitsee Inkeroisten keskustan eteläpuolella Kotkan radan varrella, lähellä Kymijoen rantaa. Koulun vieressä on entinen Anjalankosken lukio, jossa toimii nykyisin Anjalan koulu, Inkeroisten jäähalli ja Inkeroisten uimahalli. Koulussa oli liikuntasali ja pihalla lähiliikuntapaikka. Inkeroisten yhteiskoulu on rakennettu vuonna 1929. Rakennukseen valmistui uusi laajennusosa vuonna 2012, ja rakennuksen alkuperäinen vanha osa purettiin vuonna 2021. Inkeroisten yhteiskoulu toimi uuden koulun rakentamisen ajan viimeiset vuodet väistötiloissa entisen Ummeljoen koulun ja Anjalankosken lukion tiloissa.

Inkeroisiin valmistui elokuussa 2025 uusi monitoimitalo, jossa toimii uusi Inkeroisten yhtenäiskoulu, päiväkoti, kirjasto, nuorisopalveluita ja valmistuskeittiö. Monitoimitalon rakentaminen alkoi vuonna 2022. Rakennus tuli entisen Inkeroisten yhteiskoulun ja entisen Anjalankosken lukion paikalle. Rakennus on rakennettu Leasing-sopimuksella, ja sen investointikustannusten arvio on 26,75 miljoonaa euroa. Inkeroisten yhteiskoulun yhdistettiin hallinnollisesti Inkeroisten yhtenäiskouluksi elokuussa 2022 Anjalan ja Tehtaanmäen alakoulujen kanssa. Uuden yhtenäiskoulun oppilasmäärä on noin 500. Uuteen päiväkotiin yhdistetään nykyisten Inkeroisten päiväkodin, Anjalan päiväkodin ja Tehtaanmäen esiopetusryhmän toiminta.

## Lähteet
Born To Run (kirja)

**Born to Run** on yhdysvaltalaisen muusikko ja laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin omaelämäkerta, joka julkaistiin vuonna 2016. 

Springsteen kirjoitti muistelmiaan käsin seitsemän vuoden aikana. Kuvaliitteineen yli 500-sivuinen kirja kartoittaa tekijän vaiheet lapsuudesta maailmantähdeksi. Omaelämäkerta täydentää Springsteenista on jo aiemmin kirjoitettujen kirjojen kuvaa, elämäntarinaa ja uran kertaamista kiinnostavampaa kirjassa on sen henkilökohtaisuus. Springsteen on sanonut, että hänen päätavoitteenaan ei ole ollut kertoa kaikkea, vaan näyttää lukijalle mielensä.

Teos käy Springsteenin uraa ja elämää läpi perusteellisesti syventyen lapsuuteen ja nuoruuteen, ensimmäisiin yhteisiin, kovan yrittämisen aikaan, menestykseen ja vakiintumisen vuosiin. The E Street Bandin jäsenistä kerrotaan paljon, varsinkin edesmenneestä saksofonisti Clarence Clemonsista sekä ystävä ja kitaristi Steve Van Zandtista. Naissuhteistaan Springsteen kertoo hienotunteisesti,  tyttöystäviä mainitaan, mutta nimeltä kerrotaan vain hänen kahdesta vaimosta, ensimmäisestä vaimosta Julianne Phillips’istä ja nykyisestä aviopuolisosta Patti Scialfasta.

Kirjan yksi punaisista langoista on vanhemmuus. Springsteen kertoo suhteesta isäänsä, joka oli pelottava, itseensä sulkeutunut ja äkkipikainen. Pojan ymmärrys isäänsä kohtaan kasvaa tarinan edetessä, ja kirjan viimeinen kolmannes painottuu Springsteenin oman isyyden ja sukupolvien välisen vuoropuhelun pohdintaan.

Ohjaaja Nigel Cole teki kirjan markkinoinnin oheen arkistomateriaalia sisältävän dokumenttielokuvan *Bruce Springsteen omin sanoin*. Reilun tunnin mittaisen dokumentin aikana Springsteen kertoo hänen musiikillisen uran ja elämän käännekohdaksi muodostuneesta vuonna 1975 julkaistusta *Born to Run* -levyn merkityksestä uralleen ja katsoo samalla mennyttä.

## Lähteet
Tehtaanmäen koulu

**Tehtaanmäen koulu** on entinen peruskoulun ala-aste Inkeroisissa, Kouvolan Anjalankoskella. Koulussa oli noin 100 oppilasta luokilla 1.–6. Koulurakennus on valmistunut vuonna 1940, ja sen on suunnitellut Alvar Aalto. Koulu sijaitsee Inkeroisten kaupunginosassa, Tehtaanmäen vanhan tehdasalueen vieressä Tehtaanmäen asuinalueella. Luokkatasot oli jaettu kahteen ryhmään (A ja B). Vuonna 2016 koulussa oli 77 oppilasta.

Tehtaanmäen koulu lakkautettiin vuonna 2025, kun uusi Inkeroisten monitoimitalo valmistui. Uuteen Inkeroisten yhtenäiskouluun siirtyi lisäksi myös Anjalan alakoulun oppilaat.

## Lähteet
Kaipiaisten koulu

**Kaipiaisten koulu** oli peruskoulun ala-aste Kouvolan Kaipiaisissa, Anjalankosken suuralueella. Koulussa oli noin 40 oppilasta luokilla 1-6. Koulurakennus on peruskorjattu vuonna 2012, jolloin kouluun rakennettiin myös liikuntahalli. Koulu sijaitsee Kaipiaisten kaupunginosassa, Kaipiaisten kylässä. Pienen oppilasmäärän takia koulussa opiskeltiin kolmessa yhdysluokassa (1-2, 3-4, 5-6). Vuonna 2016 koulussa oli 41 oppilasta.

Koulurakennuksessa on talonmiehen asunto, toimistotilat, keittiö ja ruokaali, kolme luokkahuonetta, tekninen luokka sekä liikuntasali. Koko rakennuksen pinta-ala on 1793 neliömetriä.

Utin koulun Kaipiaisten toimipiste lakkautettiin säästösyistä 1. elokuuta 2024. Asiasta päätti Kouvolan kasvatus- ja opetuslautakunta. Oppilaat siirtyvät pääsääntöisesti Utin koulun Utin toimipisteeseen. Kaipiaisissa oli koulutoimintaa vuosina 1885–2024. 
Samalla lakkautettiin myös Pilkanmaan koulu ja Hirvelän koulu.

## Koulun tulevaisuus
Kaipiaisten kylän kyläaktiivit selvittävät mahdollisuutta perustaa yksityiskoulu suljetun koulun tiloihin. Koulu olisi liikuntapainoitteinen. Koulussa olisi noin 30–40 oppilasta ja kaksi opettajaa sekä oma keittäjä. Yksityiskoulun toiminta alkaisi aikaisintaan vuonna 2027. Opetus- ja kulttuuriministeriö pitää yksityiskoulun perustamista epätodennäköisenä muun muassa opetusluvan ehtojen vuoksi. Koulutuksenjärjestäjä tarvitsee valtioneuvoston myöntämän opetusluvan, joka vaatii paikallisen tarpeen koulutukselle.

Koulurakennus on myynnissä 50 000 euron hintaan. 

## Lähteet
Utin koulu

**Utin koulu** on peruskoulun ala-aste Kouvolan Utissa, Valkealan suuralueella. Koulussa on noin 100 oppilasta luokilla 1-6. Koulurakennus on peruskorjattu vuonna 1995. Koulu sijaitsee Utin kaupunginosassa, Utin kylässä. Luokkatasot on jaettu yhteen ryhmään (A). Vuonna 2016 koulussa oli 67 oppilasta.

Kouvolan kaupungin uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan Uttiin rakennetaan uusi koulurakennus tai nykyinen peruskorjataan. Kaipiaisten koulusta siirtyi oppilaita Utin kouluun vuonna 2024, kun kyseinen koulu lakkautettiin.

## Lähteet
Keskustan koulu (Kuusankoski)

**Keskustan koulu** on peruskoulun ala-aste Kouvolan Kuusankoskella, Kuusaan kaupunginosassa. Koulussa on noin 320 oppilasta luokilla 1-6. Luokat 1-2 on jaettu kahteen ryhmään (A, B) ja luokat 3-6 kolmeen ryhmään (A, B, M). M-luokat on musiikkiluokkia, joita on Keskustan koulun lisäksi myös Kaunisnurmen koulussa. Vuonna 2016 koulussa oli 288 oppilasta. Koulurakennus on valmistunut vuonna 1941. Koulussa toimi alun perin Kuusankosken keskuskansakoulu, ja peruskouluun siirryttiin vuonna 1975.

Kouvolan kaupungin uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan Kuusankosken Keskustan koulu lakkautetaan ja Kuusankoskelle rakennetaan uusi yhtenäiskoulu, jonne siirtyy yhteensä kuuden lakkautettavan koulun 500-600 oppilasta.

## Lähteet
Kymintehtaan koulu

**Kymintehtaan koulu** on peruskoulun yhtenäiskoulu Kouvolan Kymintehtaalla, Kuusankosken suuralueella. Koulussa on noin 400 oppilasta luokilla 1-9. Koulu sijaitsee Mäyrämäen kaupunginosassa, Takaharjun asuinalueella entisen Kuusankosken kaupungin eteläosassa. Vuonna 2016 koulussa oli 312 oppilasta.

Koulun rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Georg Jägerroos ja Tauno Salo, ja se valmistui vuonna 1953.

Kouvolan koulujen hallintouudistuksen mukaisesti Pilkan koulu yhdistettiin Kymintehtaan kouluun niin, että koulurakennukset pysyivät ennallaan, ja Kymintehtaan koulu toimii nykyisin sekä Kymintehtaan että Pilkan toimipisteissä.

## Lähteet
Pilkan koulu

**Pilkan koulu** on entinen peruskoulun ala-aste Kouvolassa Pilkan asuinalueella Kuusankosken suuralueella. Nykyisin koulu on hallinnollisesti osa Kymintehtaan koulua, jolla on kaksi toimipistettä. Vuonna 2016 koulussa oli 125 oppilasta.

Vuonna 1922 valmistuneen koulurakennuksen rakennutti Kymiyhtiö noin puolitoista kilometriä Kymintehtaalta lounaaseen. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Bertel Liljequist.

Elokuun 2022 alussa Pilkan koulu yhdistettiin hallinnollisesti Kymintehtaan kouluun, ja siitä tuli Kymintehtaan koulun Pilkan toimipiste.

## Lähteet
Tähteenkadun koulu

**Tähteenkadun koulu** on peruskoulun yhtenäiskoulu  Kouvolan Tähteessä, Kuusankosken suuralueella. Koulussa on noin 100 oppilasta luokilla 0-9. Koulu on peruskorjattu vuonna 2012. Koulu sijaitsee Tähteen kaupunginosassa Tähteenkadun varrella. Luokkatasot on jaettu yhteen ryhmään (A). Vuonna 2016 koulussa oli 113 oppilasta.

Kouvolan kaupungin uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan Tähteenkadun koulu lakkautetaan ja oppilaat siirtyy uuteen suunnitteilla olevaan Kuusankosken yhtenäiskouluun Kuusankosken keskustaan.

## Lähteet
Kääpälän koulu

**Kääpälän koulu** oli peruskoulun ala-aste Kouvolan Kääpälässä, Valkealan suuralueella. Koulussa oli aikoinaan noin 70 oppilasta luokilla 1-6. Koulu sijaitsee Vekaranjärven kaupunginosassa, Kääpälän kylässä Vekaranjärven varuskunnan lähellä. Luokkatasot oli jaettu kolmeen ryhmään (A). Vuonna 2016 koulussa oli 48 oppilasta.

Kouvolan kaupungin uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan Pohjois-Valkealaan rakennetaan uusi koulurakennus, joten nykyinen rakennus tullaan purkamaan. Uuden koulun paikka on Tuohikotissa ja valmistuu elokuussa 2025. Uudessa rakennuksessa on päiväkoti sekä eskari-1-2 luokat. Vanhemmat oppilaat kulkevat tulevaisuudessa Valkealan yhtenäiskouluun.

Entisen Valkealan kunnassa on lakkautettu 2010-luvulla paljon kouluja, kuten Tuohikotin koulu ja Selänpään koulu. Niiden oppilaita on siirtynyt Kääpälään. Nyt myös Kääpälän koulu on lakkautettu yhdessä muiden muutaman Kouvolan koulun kanssa.

## Lähteet
Sippolan koulu

**Sippolan koulu** on entinen peruskoulun ala-aste Kouvolan Sippolassa, Anjalankosken suuralueella. Koulussa oli luokat 1–6, ja se sijaitsee Sippolan kirkonkylällä, Sippolan kaupunginosassa. Rehtorina toimi Elina Lehtomäki. Koulussa oli 66 oppilasta. Sippolan koulu yhdistyi hallinnollisesti Inkeroisten yhtenäiskouluun vuonna 2025. Sippolan koulun rakennuksessa toimii nykyisin yhtenäiskoulun toinen toimipiste, jossa on luokat 1-2.

## Lähteet
Pilkanmaan koulu

**Pilkanmaan koulu** oli peruskoulun ala-aste Kouvolan Kuusankosken Pilkanmaassa. Koulussa oli luokat 1–6. Koulurakennus on valmistunut 1900-luvun alussa. Vuonna 2020 koulussa oli noin 90 oppilasta. Pilkanmaan koulu lakkautettiin elokuussa 2024 yhdessä Hirvelän koulun kanssa ja oppilaat siirtyivät Naukion yhtenäiskouluun. Kuusankosken Naukioon rakennetaan uusi Kuusankosken yhtenäiskoulu, jonka on määrä valmistua vuonna 2028.

## Lähteet
Jaalan koulu

**Jaalan koulu** on peruskoulun ala-aste Kouvolassa Jaalan kirkonkylällä, Jaalan suuralueella. Koulussa on noin 80 oppilasta luokilla 1-6. Koulu sijaitsee Jaalan kaupunginosassa, entisen Jaalan kunnan kirkonkylällä. Luokkatasot on jaettu yhteen ryhmään (A). Vuonna 2016 koulussa oli 124 oppilasta.

Jaalan koulun uudemmassa rakennuksessa toimii myös Jaalan kirjasto. Kouvolan kaupungin uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan Jaalan rakennetaan mahdollisesti uusi koulurakennus.

Entisessä Jaalan kunnassa ja nykyisessä Jaalan aluetoimikunnassa ja suuralueella ei ole ollut aikoihin yläastetta, vaan jaalalaiset yläkoululaiset käyvät koulua 15 kilometrin päässä entisen Kuusankosken kaupungin Voikkaalla, Hirvelän yläkoulussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Jaalan koulu (kouvola.fi)
Saku Solin

**Saku "Shag-U" Solin** (s. 13. syyskuuta 1989) on suomalainen laulaja, joka on tällä hetkellä jäsenenä Turmion Kätilöissä sekä Fear of Dominationissa.

Solin on toiminut Fear of Dominationin laulajana yhtyeen perustamisesta eli vuodesta 2006 lähtien. Maaliskuussa 2017 hän liittyi väliaikaisesti Turmion Kätilöiden jäseneksi tuuraamaan yhtyeestä lähtenyttä Spellgothia. Elokuussa Solinin ilmoitettiin jäävän vakituisesti Turmion Kätilöiden toiseksi laulajaksi. Vuonna 2018 julkaistu albumi Universal Satan on ensimmäinen, jolla Solin lauloi. 

Solin on jäsenenä myös vuonna 2016 perustetussa Stereo Terror -duossa.

Musiikillisiin vaikuttajiksiin Solin on kertonut muun muassa Toolin, Musen, In Flamesin, Rammsteinin sekä The Kovenantin.

Solin oli mukana perustamassa Metalorgy -tapahtumaa, joka järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2008. Tapahtuma järjestettiin alun perin Helsingissä, mutta vuonna 2016 se laajeni myös muille paikkakunnille. Vuonna 2017 tapahtuma järjestettiin muun muassa Helsingissä Nosturissa, jossa se myi loppuun.

## Lähteet
Viialan koulu

**Viialan koulu** on peruskoulun ala-aste Kouvolan Myllykoskella, Anjalankosken suuralueella. Koulussa on noin 130 oppilasta luokilla 1-6. Koulurakennus on valmistunut 1980-luvulla. Koulu sijaitsee Myllykosken taajamassa Viialan asuinalueella. Luokkatasot on jaettu yhteen tai kahteen ryhmään (A, B). Vuonna 2016 koulussa oli 210 oppilasta.

Kouvolan kaupungin uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan Viialan koulu lakkautetaan ja oppilaat siirtyy uuteen Myllykosken yhtenäiskouluun. Vuonna 2020 kouluun siirtyy oppilaita lakkautettavasta Ummeljoen koulusta.

## Lähteet
Minamata

**Minamata** () on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Kumamoton prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa Kagoshiman prefektuurin rajalla Yatsushironmeren rannikolla. Kaupungin ydinalue on rakentunut Minamata- ja Yudejokien yhtymäkohtaan. Minamatassa on 24&nbsp;370 asukasta (elokuussa 2019) ja sen pinta-ala on 163,29 neliökilometriä.

Vielä Meiji-kaudella Minamata oli pieni satamapaikkakunta. Se alkoi kehittyä voimakkaasti teollisuuskaupunkina, kun Nihon chisso hiryō eli nykyinen Chisso perusti sinne vuonna 1908 kalsiumkarbidia valmistavan tehtaan. Tehdas kärsi vahinkoja toisessa maailmansodassa, mutta sodan jälkeen kaupunki jatkoi voimakasta kasvuaan ja ylitti 50&nbsp;000 asukkaan rajan 1950-luvun puolivälissä. Kaupunkioikeudet Minamatalle myönnettiin vuonna 1949. Tehtaan metyylielohopeapäästöt kuitenkin saivat aikaan ympäristökatastrofin, joka alkoi aiheuttaa kaupungissa Minamatan tautia, yhtä Japanin neljästä vakavasta saasteesta aiheutuvasta taudista. Pitkäkestoisten puhdistustöiden jälkeen Minamatanlahti julistettiin turvalliseksi vuonna 1997. Samalla Minamata on profiloitunut ympäristökysymysten edelläkävijäksi, joka muun muassa nimettiin yhdeksi Japanin ekokaupungeista vuonna 2001. 

Merkittäviä elinkeinoja ovat saha-, metalli- ja elintarviketeollisuus sekä rannikkoseuduilla teen ja mikan-mandariinien viljely. Kaupungin nähtävyyksiin lukeutuvat muun muassa Yunoko-onsenin ja Yunotsuru-onsenin kuumat lähteet. Minamataa palvelevat suurnopeusjunalinja Kyūshū Shinkansen ja Hisatsu orenji -rautatie. 

## Ilmasto

## Kuvia

Tiedosto:Marushima_Port_Minamata.JPG|Marushiman satama
Tiedosto:Tsukinoura Bridge.JPG|Tsukinouran silta
Tiedosto:Minamata Cherry line.JPG|Minamatan ”Cherry Line”


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Elimäen yhtenäiskoulu

**Elimäen yhtenäiskoulu** on peruskoulun yhtenäiskoulu Kouvolassa Elimäen kirkonkylällä, Elimäen suuralueella. Koulussa on noin 330 oppilasta luokilla 1–9, joista 100 on ala-asteella ja 230 yläasteella. Koulu toimii kahdessa rakennuksessa; entisen Kartanokoulun ala-asteen rakennuksessa ja Elimäen koulukeskuksen rakennuksessa, josta löytyy myös Elimäen lukio sekä Elimäen nuorisotila. Koulu sijaitsee Elimäen kirkonkylällä Vanhamaantien varrella. Luokkatasot on jaettu ala-asteella yhteen  ryhmään (A) ja yläasteella kolmeen normaaliin ryhmään (B, C, D) sekä yhteen yrittäjyysluokkaan (A). Vuonna 2016 koulussa oli 439 oppilasta.

Yläasteella on mahdollisuus opiskella yrittäjyysluokalla, jolla perehdytään enemmän yrittäjyyteen. Jaksoittain vaihtuvat lisätunnit on sijoitettu yhdelle valinnais-aineiden tuntipaikoista 8.–9. luokkien ajaksi. Näin ollen yrittäjyysluokkalaiset saa valita vähemmän vapaaehtoisia aineita.

Kouvolan kaupungin uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan Korialle rakennetaan uusi yhtenäiskoulu ja nykyinen yläkoulun rakennus puretaan. Tämän lisäksi Elimäen lukio lakkautettiin vuonna 2021 samaan aikaan Valkealan lukion kanssa.

## Lähteet
Valkealan lukio

**Valkealan lukio** oli Kouvolassa, Valkealan kirkonkylällä sijainnut lukio. Lukiossa oli noin 150 opiskelijaa. Koulurakennus valmistui vuonna 1985. Lukiorakennus sijaitsee Valkealan kirkonkylällä, entisen Valkealan kunnan keskustaajamassa.

Kouvolan kaupunki lakkautti Valkealan lukion vuonna 2021 yhdessä Elimäen lukion kanssa. Vuonna 2020 lukioon ei otettu enää uusia opiskelijoita, vaan tällöin lukion aloittaneet menivät joko Kouvolan yhteislyseoon tai Kuusankosken lukioon.

## Lähteet
Kuusankosken lukio

**Kuusankosken lukio** oli Kouvolassa toiminnut päivälukio, joka on nykyisin osa Kouvolan yhteislyseon lukiota. Se toimi Kuusaalla, Kuusankosken suuralueella. Lukiossa opiskeli noin 300 opiskelijaa. Lukio yhdistettiin hallinnollisesti Kouvolan yhteislyseoon vuonna 2025. 

Lukion tarjonnassa oli valtakunnallisen opetussuunnitelman lisäksi logistiikkaa, digitaitoja, yrittäjyys- ja työelämäopintoja sekä eri oppiaineiden opintomatkoja ulkomaille. Lukio kuului UNESCO ASPNet -verkostoon, jossa sen yhteistyökumppani oli maailmanperintökohde Verlan puuhiomo ja pahvitehdas. Kuusankosken lukion opiskelijat tekivät lukuvuosittain *Kuuluset*-lehteä, jonka ensimmäinen lehti kertoi kouluvuodesta 1976–1977.

## Historia
Kuusankosken lukio syntyi 1.8.2007, kun Kuusaan ja Voikkaan lukiot yhdistettiin. Lukion juuret ovat vuonna 1920 aloittaneessa Kuusankosken Yhteiskoulussa, joka sai yo-tutkinto-oikeuden 1939 ja ensimmäiset ylioppilaat lakitettiin keväällä 1946. Koulusta tuli ensin 1961 Kuusankosken yhteislyseo ja vuodesta 1975 Kuusaan lukio.

Toisaalta lukion juuret ovat vuodessa 1957, jolloin Voikan Yhteiskoulun toiminta alkoi. Vuonna 1961 nimeksi tuli Voikkaan yhteiskoulu ja se sai ylioppilastutkinto-oikeuden 1965. Vuonna 1975 toimintaa jatkoi Voikkaan lukio.

Lukion vaaleanpunainen rakennus Kuusankosken keskustassa valmistui 1957. Se peruskorjattiin 2006–2007.

Kuusankosken lukio, Kouvolan yhteislyseo sekä Kouvolan iltalukio yhdistettiin hallinnollisesti 1. elokuuta 2025 alkaen. Yhdistymisen myötä kaikki lukiot toimivat nykyisen Kouvolan yhteislyseon rehtorin alaisuudessa, jonka avuksi tuli 2–3 virka-apulaisrehtoria. Yhdistyminen saattoi myös aiheuttaa muutoksia siihen, missä tiloissa opetusta järjestetään. Lukioiden yhdistäminen taustana oli Kouvolan toiseen asteen opiskelijoiden määrän väheneminen.

## Kirjallisuutta
* Jani Alatalo (toim.): *[https://www.finna.fi/Record/jykdok.1045909?sid=2986034265 50 vuotta tiedon ja taidon tietä Voikkaalla : Voikan yhteiskoulu 1957-1961, Voikkaan yhteiskoulu 1961-1975, Hirvelän yläaste 1975-1998, Voikkaan lukio 1975-2007, Hirvelän koulu 1998-]*
* Aksel Kilkki: *[https://www.finna.fi/Record/narc.VAKKA-315079.KA_VAKKA-1811261.KA?sid=2987808876 Kuusankosken yhteislyseo 1920-1970, 50-vuotishistoriikki]*, Kouvola 1970.
* Juha Forsberg (toim.): *[https://www.finna.fi/Record/uef.9914959509305966?sid=2960420718 Läpi harmaan ja pinkin kiven : Kuusankosken lukio 100 vuotta]*
* Juha Forsberg: *[https://www.finna.fi/Record/jykdok.864358 Kuusankosken yhteiskoulu - Kuusankosken yhteislyseo - Kuusaan lukio 1920-2000]*

## Lähteet
Tamana

**Tamana** voi tarkoittaa:

* Tamana, Japanin Kumamoton prefektuurin kaupunki
* Tamanan piirikunta, Japanin Kumamoton prefektuurin piirikunta
* Tamana, saari Kiribatin Gilbertsaarilla
* Tamana, Futunan saaren kylä Wallis ja Futunassa
* Tamana, vuori Trinidadin saarella Trinidad ja Tobagossa
Jeannette Ng

**Jeannette Ng** () on Hongkongissa syntynyt brittiläinen fantasiakirjailija.

Ng julkaisi ensimmäisen romaaninsa, *Under the Pendulum Sun*, vuonna 2017. Muun muassa *[[The Guardian]]* arvioi sen yhdeksi vuoden parhaista tieteis- ja fantasiakirjoista. Ng palkittiin parhaan esikoiskirjailijan British Fantasy Award -palkinnolla 2018 ja vuonna 2019 hän sai parhaan uuden kirjailijan John W. Campbell -palkinnon. Voittopuheessaan Ng arvosteli palkinnolle nimensä antanutta John W. Campbelliä fasistiksi, minkä aiheuttaman kohu lopulta johti siihen että palkinnon nimettiin uudestaan Astounding-palkinnoksi.

## Lähteet
Narendra Singh Tomar

**Narendra Singh Tomar** (s. 12. kesäkuuta 1957) on intialainen poliitikko, joka on toiminut useissa eri ministerin viroissa. Nykyisin hän on maansa maatalousministeri ja maaseudunkehitysministeri. Aikaisemmin hän on johtanut Intian kansanpuoluetta Madhya Pradeshin osavaltiossa, jossa hän johti puolueensa vaalivoittoon vuosina 2008 ja 2013. 

Tomarin poliittinen ura alkoi vuonna 1980, jolloin hän toimi neljä vuotta Intian kansanpuolueen Gwaliorin nuorisosiiven johtajana. Madhya Pradeshin lainsäätäjäksi hänet äänestettiin ensi kerran 1998. Vuosina 2003–2007 hän toimi paikallisen osavaltiohallituksen ministerinä. 

Vuonna 2019 hänet asetettiin yhdessä Prakash Javadekarin kanssa johtamaan Intian kansanpuolueen toimintaa Haryanan ja Delhin lainsäädäntökokousvaaleissa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Profiili Intian parlamentin sivuilta
Pauli Hanhiniemi – Kerran elettyä

**Kerran elettyä** on laulaja-lauluntekijä Pauli Hanhiniemen omaelämäkerta, joka julkaistiin vuonna 2016.
 
Hanhiniemi aloitti kirjan kirjoittamisen kustantajan aloitteesta. Kirjassa on otteita Hanhiniemen vuonna 2004 julkaisemasta muistelmakirjasta *Soitto on sanoja*. Hanhiniemi on kertonut, että kirjan alkusysäys oli se, että hän halusi kertoa kolmelle lapselleen, missä oli ollut ja mitä tehnyt. Että he saisivat tietää asioita, joita hän ei ollut heille tajunnut tai ehtinyt kertoa. 

Teos ei ole varsinainen elämäkerta vaan Hanhiniemi tuo kirjassaan esiin merkityksellisiä katkelmia koko elämäntaipaleeltaan. Hän kertoo lapsuudestaan Etelä-Pohjanmaalla Alavudella Itärannan pienessä maalaiskylässä. Tulevista Kolmannen naisen soittajista erityisen merkittäväksi teoksessa muodostuu kitaristi Timo Löyvän osuus. Teoksessa Hanhiniemi kertoo myös tapahtumista ennen Kolmannen naisen läpimurtoa, tarinoita on keikkailusta ja oheistoiminnasta Tallinnassa ja Tartossa esimerkiksi Veltto Virtasen kanssa. 

Kirjassaan Hanhiniemi muistelee vaiheita yhtyeittensä Kolmas nainen, Perunateatteri ja Hehkumo kanssa. Kolmannen naisen keskeisestä tuotannosta lähitarkasteluun pääsevät esimerkiksi varhaisemman tuotannon merkkipaalut kuin "Asserin kapakkaan" ja "Äiti pojastaan pappia toivoi". Samoin käsitellään Hyvää ja kaunista – albumin keskeiset kappaleet. Perunateatterin uralta teoksessa nousee esille runsas ulkomaankeikkailu. Teoksessa Hanhiniemi kertoo myös musiikkibisneksen varjopuolista, kun tehdyt sopimukset paljastuvat epäreiluiksi. Kolmas nainen tekin uran alkuvaiheessa tietämättömyyttään huonon kustannussopimuksen, jota se yritti myöhemmin purkaa oikeusteitse siinä onnistumatta. 

Teoksessa on ajallisesti lähes koko Hanhiniemen uran kattavat tekstinäytteet kappaleiden sanoituksista. Kuvituksen osuus on runsas ja se painottuu tuoreempiin otoksiin.

## Lähteet
Tamana (Kumamoto)

**Tamana** () on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Kumamoton prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin pohjoisosassa Kumamoton suurkaupungin luoteispuolella Ariakenmeren rannikolla. Kaupungin ydinalue on rakentunut Kikuchijoen alajuoksulle. Tamanassa on 66&nbsp;184 asukasta (elokuussa 2019) ja sen pinta-ala on 152,6 neliökilometriä.

Tamanan nykyinen Takasen kaupunginosa kehittyi keskiajalta lähtien Kikuchijoen satamana, josta käytiin myös ulkomaankauppaa Kiinaan ja Kaakkois-Aasiaan. Edo-kaudella se kukoisti etenkin riisin kauppapaikkana osana Kumamoton daimiokuntaa. Tamanan kaupunki perustettiin vuonna 1954, kun silloiseen Tamanan maaseutukaupunkiin liitettiin 11 muuta kuntaa. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen liitettiin Taimein, Yokoshiman ja Tensuin maaseutukaupungit. Ariakenmeren rannikkoalueita on otettu maantäytöillä maatalouskäyttöön Edo-kaudelta saakka, ja nykyisin tärkeitä maataloustuotteita ovat riisin lisäksi erilaiset hedelmät. Rannikolta kerätään nori-merilevää ja japaninmattosimpukoita (*asari*). Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu esimerkiksi Tamana-onsenin kuuma lähde.

Tamanaa palvelevat suurnopeusjunalinja Kyūshū Shinkansen ja JR Kyūshūn Kagoshima-päälinja. 

## Kuvia

Tiedosto:Jagatani park - panoramio.jpg|Jagatanin puistoa
Tiedosto:Tamana city hall.jpg|Tamanan kaupungintalo


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Pauli Myllymäki

**Pauli Ilmari Myllymäki** (26. lokakuuta 1919 Hämeenlinna – 21. huhtikuuta 1980) oli suomalainen lehtimies, joka toimi *[[Apu (lehti)|Avun]]* ja *[[Me (lehti)|Me-lehden]]* päätoimittajana.

## Elämänvaiheet
Pauli Myllymäen vanhemmat olivat Kalle Myllymäki ja Elina Kauppinen ja puoliso vuodesta 1942 toimittaja Hertta Helena Salmela. Myllymäki valmistui kauppaopistosta 1939, tuli ylioppilaaksi 1945 ja valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1953 ja filosofian maisteriksi 1956. Jatkosodan aikana Myllymäki toimi armeijan tiedotuskomppanian reportterina ja haavoittui sodissa kahdesti.  Hän oli *[[Kansan Kuvalehti|Kansan Kuvalehden]]* toimitussihteeri 1945–1949, *Kuluttajain Lehden* eli myöhemmän *Me-lehden* 1949–1952 ja *[[Uusi Kuvalehti|Uuden Kuvalehden]]* 1952–1957. *Avun* toimituspäällikkönä Myllymäki työskenteli 1957–1959, 2. päätoimittajana 1959–1962 ja päätoimittajana 1962–1969. *Me-lehden* päätoimittaja hän oli 1969–1975 ja sen jälkeen vielä *[[Suomen Sosialidemokraatti|Suomen Sosialidemokraatin]]* kolumnisti. 1980-luvulla hän toimi pari vuotta päätoimisena sihteerinä Paasikivi-seuran kampanjassa, jolla tuettiin presidentti Urho Kekkosen uudelleenvalintaa. Myllymäellä oli useita lehtialan luottamustoimia. Sotilasarvoltaan hän oli kapteeni.

## Julkaisuja
* *Satavuotiaat: Pitkäikäisyys ja sen ongelmat*, 1967
* *E-osuuskauppaliikkeen lehdistö: selvitys sen synnystä, kehityksestä ja nykytilasta sekä toimenpide-ehdotuksia sen kehittämiseksi*, 1975

## Lähteet
Marjatta Myrberg

**Laina Marjatta Myrberg**, o.s. **Havu**, vuoteen 1914 **Hildesson** (15. elokuuta 1904 Uskela – 11. elokuuta 1982 Helsinki) oli ylikirjastonhoitaja, joka työskenteli pitkään Teknillisen korkeakoulun kirjastonhoitajana. 

Marjatta Myrbergin vanhemmat olivat tehtailija William Waldemar Hildesson-Havu ja Augusta Wilhelmiina Kavander. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1934–1946 oli lähetystöneuvos Hans Ruben Martola ja toinen vuodesta 1957 professori, kansleri Pekka Myrberg. Marjatta Myrberg tuli ylioppilaaksi 1925 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1930. Hän oli Helsingin yliopiston maatalous- ja metsäkirjaston hoitaja 1930–1939 ja Teknillisen korkeakoulun kirjastonhoitaja 1945–1967. Myrbergillä oli sekä kirjasto- että tietokirja-alojen luottamustoimia. Suomen tietokirjailijoiden seuran kunniajäseneksi hänet valittiin 1969. Myrberg sai ylikirjaston hoitajan arvonimen vuonna 1964, ensimmäisenä kahdesta itsenäisyyden aikana arvonimen toistaiseksi saaneesta henkilöstä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sodassa olevan Euroopan halki. Budapestista Helsinkiin kolmessa vuorokaudessa (Marjatta Martolan haastattelu), Helsingin Sanomat, 11.09.1939, nro 244, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 14.09.2024
Evolution (Disturbedin albumi)

**Evolution** on Disturbedin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 19. lokakuuta 2018. 

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Deluxe edition
#
#
#
#

## Kokoonpano
* David Drainman – laulu
* Dan Donegan – kitara, piano, taustalaulu
* Mike Wengren – rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu
* John Moyer – basso, taustalaulu

## Arvostelut
* Imperiumi: 6½/10
* Kaaoszine: 7½/10
* Soundi: 

## Aiheesta muualla
* Evolution discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Archibald Russell (parkki)

**Archibald Russell** oli suomalainen Gustaf Eriksonin varustamon nelimastoinen teräsparkki joka oli rakennettu 1905. Parkki oli Eriksonin omistuksessa 1924–1949 ja se romutettiin 1949.

Archibald Russellin oli rakentanut Scott Shipbuilding and Engineering Co Greenockssa Skotlannissa vuonna 1905 glasgowlaiselle James Hardie & Co -varustamolle. Laivan vetoisuus oli 2&nbsp;354 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 3&nbsp;950 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 92,93 metriä, leveys 13,18 metriä ja syväys 7,30 metriä. Ahvenanmaalle Archibald Russell ostettiin John Hardie & Co -varustamolta vuonna 1924. Laiva toimi myös koululaivana ja se kuljetti pääasiassa vehnälasteja Australiasta Eurooppaan sekä myös guanoa, paperimassaa ja puutavaraa. Archibald Russell voitti vuonna 1929 Grain Race -vehnäreitin kilpapurjehduksen purjehdittuaan Melbournesta Queenstowniin 93 päivässä.

Viimeisen vehnälastinsa Archibald Russell toi kesällä 1939 Port Germeinistä Falmouthiin. Lasti purettiin Hullissa jonne laiva saapui 24. elokuuta 1939. Toisen maailmansodan aikana Englannin hallitus takavarikoi laivan kesäkuussa 1941 ja se oli sodan ajan varastolaivana Goolessa. Laiva palautettiin Eriksonille maaliskuussa 1948. Se myytiin romutettavaksi seuraavana vuonna ja hinattiin romutustelakalle Gatesheadiin lokakuussa 1949.  Archibald Russellin sisarlaivoja olivat nelimastoparkit Hougomont ja Neville. Archibald Russellin kaljuunakuva ja pienoismalli ovat Maarianhaminassa Ahvenanmaan merenkulkumuseossa. 

## Kirjallisuutta
* *Isäni päiväkirjat : koulupojan meriseikkailu nelimastoparkki Archibald Russellilla - Min pappas dagböcker : skolpojkes sjoäventyr ombord å fyramastbark Archibald Russell* ; perustuu Tage Lidströmin (1913-1977) päiväkirjoihin, toimittaja/kääntäjä Harry Lidström. Harry Lidström, Oulu 2016  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Renia Spiegel

**Renia Spiegel** (18. kesäkuuta 1924 Uhryńkowce, Puola – 30. heinäkuuta 1942 Przemyśl, Puola) oli nuori juutalainen nainen, joka aloitti 15-vuotiaana tammikuussa 1939 päiväkirjan kirjoittamisen. Hän piti päiväkirjaa noin 3,5 vuotta, koko  Puolan miehityksen ajan. Hän ehti kirjoittaa päiväkirjaa noin 700 sivua ennen kuolemaansa.

## Koti
Spiegel syntyi vuonna 1924 juutalaiseen perheeseen. Hänen isänsä oli Bernard Spiegel ja hänen äitinsä oli Rose. Hänen isänsä oli maanomistaja. Renialla oli häntä kuusi vuotta nuorempi sisko Ariana, joka vaihtoi myöhemmin nimensä Elizabethiksi. 

## Elämä ja päiväkirja
Spiegel aloitti päiväkirjansa kirjoittamisen vuonna 1939 ollessaan 15-vuotias. Hän kirjoitti siihen elämästään ensin Neuvostoliiton miehittämässä Puolassa ja sitten Natsi-Saksan miehityksestä, jonka aikana vuonna 1942 Przemyśliin perustettiin ghetto. Hän kuoli noin viikko sen jälkeen kun oli täyttänyt kahdeksantoista. Saksalaiset sotilaat ampuivat hänet sen jälkeen kun he olivat löytäneet hänen piilopaikkansa ullakolta talosta, jonne hän oli piiloutunut kun oli paennut ghetosta. 

Hän kirjoitti miltei kuolemaansa asti ja onnistui toimittamaan päiväkirjat poikaystävälleen Zygmunt Schwarzerille ennen kuolemaansa. Schwarzer jäi myöhemmin kiinni ja joutui Auschwitziin, mistä kuitenkin selvisi hengissä. Hänestä tuli myöhemmin Yhdysvaltojen armeijan lääkäri. Hän löysi vuonna 1950 Renian siskon Elizabethin ja äidin Rosen New Yorkista ja toimitti heille Renian päiväkirjat.

Hänen sisarensa sanoi, ettei pystynyt lukemaan siitä kuin osan, koska itki niin paljon lukiessaan. Elizabeth ja hänen äitinsä säilyttivät päiväkirjoja pankin tallelokerossa, jossa ne olivat noin 70 vuotta. Elizabethin tytär Alexandra Bellak käännätti ne puolasta englanniksi, koska halusi saada tietoja tädistään. Kääntämisen jälkeen hän päätti julkaista ne.

Renia Spiegelin päiväkirjoja on verrattu Anne Frankin päiväkirjaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*  Otteita päiväkirjasta.
*
Lawhill

**Lawhill** (kutsuttiin myös lempinimellä *Lucky Lawhill*) oli suomalainen Gustaf Eriksonin varustamon nelimastoinen teräsparkki joka oli rakennettu 1892. Parkki oli Eriksonin omistuksessa 1917–1942. Se takavarikoitiin toisen maailmansodan aikana Etelä-Afrikassa 1941 ja julistettiin sotasaaliiksi 1942.

*Lawhillin* oli rakentanut W.B. Thompson & Co Dundeessa Skotlannissa vuonna 1892 dundeelaiselle kapteeni Charles Barrielle Itä-Intian juuttiliikenteeseen. Laivan vetoisuus oli 2&nbsp;816 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 4&nbsp;700 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 101,81 metriä, leveys 13,64 metriä ja syväys 7,44 metriä. Ahvenanmaalle *Lawhill* ostettiin Charles Barrie & Son -varustamolta vuonna 1914. Ensimmäisen maailmansodan aikana se oli Ranskan hallituksen takavarikoimana 1918. Laiva toimi myös koululaivana ja se kuljetti pääasiassa vehnälasteja Australiasta Eurooppaan sekä myös salpietaria, koksia ja puutavaraa. Lokakuussa 1932 *Lawhill* törmäsi yhteen puolalaisen hiililastissa olleen höyrylaiva *Njemen* kanssa Skagerrakissa jolloin höyrylaiva upposi ja *Lawhillin* keula vaurioitui. Ruotsalainen moottorilaiva *Kronprinsessan Margareta* pelasti puolalaislaivan miehistön ja hinasi *Lawhillin* korjattavaksi. 

Etelä-Afrikan hallitus takavarikoi *Lawhillin* vuonna 1941 ja se julistettiin sotasaaliiksi 1942. Sodan aikana *Lawhill* liikennöi Etelä-Afrikan ja Australian välillä. Vuonna 1947 laiva myytiin kapteeni G. V. Webbille Kapkaupunkiin ja siitä tehtiin koululaiva. Vuonna 1948 laiva myytiin Marcio da Silva Jr:lle Lourenço Marquesiin silloiseen Portugalin Itä-Afrikkaan (nykyinen Mosambik). Laiva oli sitten kuuden vuoden ajan Lourenço Marquesin satamassa. Se romutettiin vuonna 1959. *Lawhillin* sisarlaiva oli vuonna 1891 rakennettu nelimastoparkki *Garthpool*, entinen *Juteopolis*.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* *Lokikirja : nelimastoparkki Lawhillin matkassa 1929-1931* ; teksti ja valokuvat Osmo I. Lehmuskallio. Kansanelämän kuvauksia 27. Suomalaisen kirjallisuuden seura, Helsinki 1986 
* Björn Ekblom : *Galjonsfiguren*. Abacus, Mariehamn 1993 

## Aiheesta muualla
* Lawhillin pienoismalli Erikson's Capital Ab:n toimistossa Maarianhaminassa
Alain-Fournier

**Alain-Fournier**, myös: **Henri Alain-Fournier**, oik. **Henri-Alban Fournier**, (3. lokakuuta 1886 La Chapelle-d’Angillon – 22. syyskuuta 1914) oli ranskalainen kirjailija. Hänen ainoaa romaaniaan *Le Grand Meaulnes* pidetään yhtenä ranskalaisen kirjallisuuden tärkeimmistä 1900-luvun kirjoista.

## Suomennettu teos
Teoksesta *Le grand meaulnes* on julkaistu kolme suomennosta:
* *Ihmeellinen seikkailu* (*Le grand meaulnes*) suomentanut Selma Anttila. Karisto 1919
* *Suuri seikkailu* (*Le grand meaulnes*) suomentanut Jaakko Ahokas. Tammi 1963
* *Ensirakkaus* (*Le grand meaulnes*) suomentanut Marja Haapio. Helsinki : Basam Books, 2003 

## Lähteet
Šmitovonjuovamutu

**Šmitovonjuovamutu** (*Telestes polylepis*) on särkien heimoon (Leucuscidae) kuuluva äärimmäisen uhanalainen kalalaji. Se tunnetaan vain hyvin pieneltä alueelta Kroatiassa, pienen karstialueen joen (Stanicka Jaruga) Šmitovo jezero -järvestä. Lajin pelätään kuolevan sukupuuttoon lähitulevaisuudessa.

## Lähteet