open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Leptinotarsa

***Leptinotarsa*** on lehtikuoriaisiin (*Chrysomelidae*) kuuluva kovakuoriaisten (*Coleoptera*) suku. Suomessa suvun lajeista on tavattu ainoastaan satunnaisesti perunan tuholaisena koloradokuoriaista. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti noin 12 lajia. Suvun lajeja esiintyy pääasiassa Pohjois- ja Keski-Amerikassa sekä Euroopassa.

## Lajeja
* *[[koloradonkuoriainen|Leptinotarsa decemlineata]]* – koloradonkuoriainen
* Leptinotarsa defecta
* Leptinotarsa haldemani
* Leptinotarsa juncta
* Leptinotarsa lineolata
* Leptinotarsa texana

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ITIS: Leptinotarsa 
* UniProt: Taxonomy – ''Leptinotarsa'' 
* Bug Guide: ''Leptinotarsa'' 
* Bug Guide: ''Leptinotarsa'', kuvia 
* Pherobase: Semiochemicals of Genus ''Leptinotarsa''
Juža

**Juža** () on kaupunki Ivanovon alueella Venäjällä. Se sijaitsee Vazal-järven rannalla 95 kilometriä Ivanovosta kaakkoon. Kaupunki on Južan piirin keskus. Asukkaita on 14&nbsp;800 henkeä (vuonna 2008).

1800-luvulla Južan kylään perustettiin kutomo. Vuonna 1925 siitä tuli kaupunki. Južassa on tekstiili- ja puunjalostusteollisuutta.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla

* Južan piirin sivusto 
* Piirilehti Svetlyi put
Transitoliikenne

**Transito- eli kauttakulkuliikenne** on tavaroiden ja raaka-aineiden kuljetuksia toisen maan kautta kolmansiin maihin. Transitotavaroita ei osteta kauttakulkumaahan, niitä ei selvitetä kauttakulkumaan tullissa eikä niitä tilastoida sen ulkomaankaupaksi.

Joulukuussa 2005 Suomen satamien kautta kuljetettiin transitotavaraa itään (lähinnä Venäjälle) 221&nbsp;944 tonnia ja länteen 155&nbsp;345 tonnia. Transitokuljetusten määrä itään lisääntyi 8 prosenttia ja länteen väheni 30 prosenttia verrattuna edellisen vuoden vastaavaan kuukauteen. Luvut perustuvat Tilastokeskuksen Merenkulkulaitokselta, VR:ltä ja Itäiseltä tullipiiriltä keräämiin tietoihin.

Transitotavaraa kuljetettiin joulukuussa rautateitse 256 332 tonnia ja maanteitse 277 923 tonnia. Rautateiden transitokuljetukset vähenivät 6 prosenttia ja maanteiden transitokuljetukset lisääntyivät 17 prosenttia edellisen vuoden vastaavaan kuukauteen verrattuna.

Pääosa Suomen kautta kulkevasta transitoliikenteestä saapuu Suomeen ja lähtee Suomesta satamien kautta merikuljetuksina. Näin ollen meritransiton määrä on toistaiseksi ollut lähellä transitokuljetusten kokonaismäärää. Ukrainan sota ja sitä seuranneet pakotteet ovat kuitenkin muuttaneet tilannetta oleellisesti, sillä rautatiekuljetukset Suomen ja Venäjän välillä on keskeytetty joitain poikkeuksia lukuun ottamatta.

## Lähteet
*Tilastokeskus
*http://tilastokeskus.fi/til/tran/2005/12/tran_2005_12_2006-02-15_tie_001.html
Natalie Horler

**Natalie Christine Horler** (s. 23. syyskuuta 1981 Bonn, Saksa) on saksalaisen eurodance-ryhmä Cascadan laulaja. Hän on sekä Saksan että Englannin kansalainen. Natalien musiikkiura alkoi 1990-luvulla, ja hän liittyi Cascadaan vuonna 2003.

Horler aloitti laulajanuransa laulamalla baareissa ja kasinoilla. 18 vuotta täytettyään hän pääsi työskentelemään eri DJ:den kanssa ja levytti useita kappaleita studiossa. Tämän myötä hän sattumalta tutustui tuleviin bändijäseniinsä DJ Manianin ja Yanouhin. Natalie on myös hakenut Saksalaiseen musiikkiohjelmaan Star Search vuonna 2004, jossa hän esitti Mariah Careyn kappaleen Hero.
Ertil

**Ertil** () on kaupunki Voronežin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin vesistöön kuuluvan Ertil-joen rannalla 225 kilometriä Voronežista itään. Kaupunki on Ertilin piirin keskus. Sen läpi kulkee Grjazin ja Povorinon väliseltä rautatieltä Oboronan asemalla haarautuva sivurata. Asukkaita on 11&nbsp;900 henkeä (vuonna 2008).

Paikkakunta on syntynyt vuonna 1897 rakennetun sokeritehtaan yhteyteen. Kaupungissa on elintarvike- ja metalliteollisuutta. Kotiseutumuseon kokoelmissa on paikallisen käsityötaiteen tuotteita. Kaupungiksi Ertil nimettiin vuonna 1963.

## Lähteet
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Ertilin piiri Voronežin alueen sivustolla
Štšutšje

**Štšutšje** () on kaupunki Kurganin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Tšeljabinskin ja Kurganin välisen rautatien varrella (Štšutšjen asema) 170 kilometriä Kurganista länteen. Kaupunki on Štšutšjen piirin keskus. Asukkaita on 10&nbsp;018 (tammikuussa 2016).

Paikkakunta on syntynyt 1800-luvun lopussa. Kaupunki siitä tuli vuonna 1945. Štšutšjessa on elintarviketeollisuutta ja konepaja.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Epävirallinen kaupunkiportaali
Hyvää yötä ja huomenta (kappale)

**Hyvää yötä ja huomenta** on Don Huonojen vuonna 1997 julkaistun samannimisen albumin toinen single. Idols-semifinalistit tekivät kappaleesta oman versionsa vuonna 2008.

## Kappaleet
#

## Aiheesta muualla
* Discogs
Trouble (Akonin albumi)

**Trouble** on hip hop ja R&B -laulaja Akonin esikoisalbumi, joka julkaistiin 29. kesäkuuta 2004. Levyä myytiin noin kolme miljoonaa kappaletta.

## Kappaleet
# "Locked Up" - 3:56
# "Trouble Nobody" - 3:23
# "Bananza (Belly Dancer)" - 4:00
# "Gangsta" - 4:16
# "Ghetto" - 3:55
# "Pot of Gold" - 3:36
# "Show Out" - 3:25
# "Lonely" - 3:56
# "When the Time's Right" - 3:44
# "Journey" - 4:18
# "Don't Let Up" - 4:03
# "Easy Road" - 3:22
# "Locked Up (Remix)" (feat. Styles P) - 4:08

### Deluxe Edition
# "Belly Dancer (Bananza) (Remix)" (feat. Kardinal Offishall) - 3:27
# "Gunshot (Fiesta Riddim)" - 2:50
# "Senegal" - 2:52
# "Keep on Callin'" - (feat. P-Money) - 3:31
# "Never Gonna Get It" (feat. Topic & Sean Biggs) - 3:36
# "Miss Melody" (feat. Miri Ben-Ari) - 3:49
# "Kill the Dance (Got Something For Ya)" (feat. Kardinal Offishall) - 2:56
# "Find Us (In the Back of the Club)" (feat. The Beatnuts) - 3:15
# "Baby I'm Back)" (feat. Baby Bash) - 3:39
# "Yey' (Konvict Muzik Exclusive)" (feat. Grady Babyz) - 4:31

## Singlet
* "Ghetto" (marraskuu 2004)
* "Locked Up" (2. helmikuuta 2005)
* "Lonely" (15. marraskuuta 2005)
* "Belly Dancer (Bananza)" (19. heinäkuuta 2005)
* "Pot of Gold" (15. marraskuuta 2005)
Kolme kuningasta (elokuva)

**Kolme kuningasta** on yhdysvaltalainen toimintadraamaelokuva vuodelta 1999. Sen tapahtumat sijoittuvat Irakiin vuonna 1991, kun kansa kapinoi Saddam Husseinia vastaan Persianlahden sodan jälkeen. Voimakkaasti sodanvastainen elokuva kertoo kolmesta amerikkalaisesta sotilaasta jotka etsivät aarretta vapautetusta Kuwaitista sen jälkeen kun sota on julistettu päättyneeksi.

## Näyttelijät

## Tuotanto
Elokuva sai alkunsa koomikko John Ridleyn ideasta kokeilla, miten nopeasti hän pystyy kirjoittamaan ja myymään käsikirjoituksen elokuvalle. Käsikirjoituksen, alkujaan nimellä *Spoils of War*, tekoon kului seitsemän päivää ja Ridley myi sen Warner Bros. -yhtiölle 18 päivää myöhemmin heinäkuussa 1995. Ohjaaja David O. Russell kiinnostui käsikirjoituksesta toukokuussa 1997, ja laati oman käsikirjoituksensa pohjautuen Ridleyn käsikirjoitukseen. Warner Bros. sitoutui rahoittamaan elokuvaa 48 miljoonalla dollarilla.

Päärooliin (Archie Gates) kaavailtiin alkujaan Clint Eastwoodia, joka kieltäytyi roolista. Muita ehdolla olleita, mutta myös roolista kieltäytyneitä olivat Nicolas Cage, Mel Gibson, Jack Nicholson, Nick Nolte ja Dustin Hoffman. Russel päätyi lopulta palkkaamaan rooliin George Clooneyn, joka tuolloin pyrki siirtymään televisiorooleista elokuvarooleihin. Conrad Vigin hahmoa näytteli Spike Jonze, Chief Elginiä rap-artisti Ice Cube, Troy Barlow'ta Mark Wahlberg ja Adriana Cruzia Nora Dunn.

Suurin osa elokuvasta kuvattiin Arizonassa Casa Granden luoteispuolella. Alueella oli aikanaan ollut kaivostoimintaa, jonka päästöt olivat tappaneet kaiken kasvillisuuden. Paikalle rakennettiin irakilaisia kyliä esittäviä lavasteita. Elokuvaa varten palkattiin myös avustajia, joista monet olivat irakilaisia pakolaisia Dearbornista Michiganissa. Kuvaukset osoittautuivat hankaliksi etenkin pääroolinäyttelijä Clooneylle, jolle elokuva oli ensimmäinen suuri Hollywood-tuotanto. Hänellä oli ohjaaja Russellin kanssa hyvin huonot välit, jotka kärjistyivät jopa nyrkkitappeluksi.

## Vastaanotto
Elokuvan ensi-ilta oli 27. syyskuuta 1999 ja yleinen levitys alkoi 1. lokakuuta. Elokuvan lipputulot olivat maailmanlaajuisesti 107,8 miljoonaa dollaria, eli elokuva tuotti huomattavasti budjettiaan enemmän.  

Kriitikkojen arviot elokuvasta olivat pääosin positiivisia. Arvoita luetteloivan *[[Rotten Tomatoes]]*-sivuston mukaan sen 134 elokuva-arviosta 94&nbsp;% oli positiivisia. *[[Metacritic]]*-sivuston 34 arvioon perustuva vastaava lukema oli 82/100.

## Lähteet
Armstrong (Brittiläinen Kolumbia)

**Armstrong** on Kanadassa, Brittiläisen Kolumbian provinssissa Okanagan alueella sijaitseva kaupunki. Vuonna 2016 sen väkiluku oli noin 5&nbsp;100.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Armstrongin kaupungin viralliset sivut
Štšokino

**Štšokino** () on kaupunki Tulan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Keski-Venäjän ylängöllä 25 kilometriä Tulasta etelään. Kaupunki on Štšokinon piirin keskus. Sen läpi kulkee Tulan ja Orjolin välinen rautatie (Štšokinon asema) sekä Moskovan ja Simferopolin välinen valtatie. Asukkaita on 60&nbsp;700 henkeä (vuonna 2005).

Paikkakunta on syntynyt vuonna 1870 perustetun ruskohiilikaivoksen yhteyteen. Vuonna 1938 Štšokinosta tuli kaupunki. Toisen maailmansodan aikana se oli saksalaisten miehittämä.

Nykyisin kaupungissa on lannoite- ja kemian teollisuutta sekä TGK-4-tuotantoyhtiöön kuuluva sähkövoimala. Piirin alueella sijaitsee Leo Tolstoin kartanomuseo Jasnaja Poljana.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla

* Štšokinon piirin sivusto
Charles Brown

**Charles Brown** -nimisiä ovat:

**Henkilöitä:**

* Charles Brown (1678–1753), brittiläinen meriupseeri
* Charles Brown (1922–1999), yhdysvaltalainen muusikko
* Charles Brown, tennispelaaja
* Charles Brown, painija
* Charles Brown (s. 1947), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
* Charles Brown (1867–1937), yhdysvaltalainen roquenpelaaja
* Charles John Brown (s. 1955), yhdysvaltalainen katolinen arkkipiispa ja Pyhän istuimen diplomaatti
* Charles Q. Brown Jr. (s. 1962), yhdysvaltalainen kenraali
* Charles-Édouard Brown-Séquard (1817–1894), mauritiuslais-brittiläinen lääkäri
* Charles ”Charlie” Brown (s. 1939), nyrkkeilijä

**Fiktiivisiä hahmoja:**

* Jaska Jokunen (*Charles ”Charlie” Brown*), sarjakuvahahmo
Štšigry

**Štšigry** () on kaupunki Kurskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kurskin ja Kastornajan välisen rautatien varrella (Štšigryn asema) 61 kilometriä Kurskista itäkoilliseen. Kaupunki on Štšigryn piirin (11&nbsp;994 as., vuonna 2010) keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Asukkaita on 17&nbsp;040 henkeä (2010).

1600-luvulta lähtien tunnetaan Troitskoje na Štšigrah -niminen kylä, josta vuonna 1779 tuli Štšigryn kaupunki ja Kurskin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Asukkaiden pääelinkeinona oli maatalous. Toisen maailmansodan aikana kaupunki oli saksalaisten miehittämä. Nykyään Štšigryssa on koneenrakennus-, muovi-, elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta.


Kuva:Administration Building of Shchigry Region.jpg|Piirihallinnon rakennus.
Kuva:Shchigry Train Station 4.JPG|Rautatieasema.
Kuva:Autostation 1.jpg|Linja-autoasema.
Kuva:Кафедральный собор,Свято-Троицкая церковь, г. Щигры.JPG| Pyhän Kolminaisuuden katedraali.
Kuva:Собор Троицы Живоначальной в Щиграх (5).jpg|Sisänäkymä katedraalista.


## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Liikenneinsinööri

**Liikenneinsinööri** on teknisen alan ammatti. Liikenneinsinöörejä koulutetaan Suomessa Teknillisessä korkeakoulussa liikennetekniikan osastolla (diplomi-insinööri) ja ammattikorkeakoulutasolla Hämeen ammattikorkeakoulussa Riihimäellä (insinööri (AMK), syksystä 2008 alkaen). Aikaisemmin alan koulutusta järjestettiin myös opistoasteella.

Liikenneinsinöörin työtehtävät voivat liittyä esimerkiksi yleiseen liikennesuunnitteluun, joukkoliikenteeseen, kuljetuksiin tai liikennetelematiikkaan. Mahdollisia työnantajia ovat valtio, kunnat ja suunnittelutoimistot sekä erilaiset liikennealan yksityiset yritykset.

## Aiheesta muualla
* Hämeen ammattikorkeakoulu liikennealan koulutusohjelma 
*Aalto yliopisto: Insinööritieteiden korkeakoulu, liikennetekniikka
Rosie the Riveter

**Rosie the Riveter** () on henkilösymboli, joka kuvaa miljoonien yhdysvaltalaisten naisten työtä toisen maailmansodan aikana. Sodan aikana Rosie the Riveter oli propagandahahmo, jonka avulla kannustettiin naisia osallistumaan Yhdysvaltojen sotaponnisteluihin. Sittemmin hahmo on toiminut erilaisten tasa-arvo- ja feminististen liikkeiden ikonina.

Noin kuusi miljoonaa yhdysvaltalaista naista siirtyi töihin teollisuuteen korvaamaan armeijaan siirtyneitä miehiä. Monet naisista työskentelivät tehtaissa, jotka tuottivat sodankäyntiin tarvittavia välineitä, kuten ammuksia, aseita ja varusteita.

Rosie the Riveter liitetään usein yhteen tosielämän esikuvistaan, Rose Will Monroeen, joka työskenteli niittaajana B-29- ja B-24-pommikoneita tuottaneessa Willow Run -lentokonetehtaassa Michiganissa. Monroe esiintyi sotaponnistuksen tärkeyttä esittelevässä promootioelokuvassa ja toimi mallina vastaavassa julistekampanjassa. Kun alkuvuodesta 1943 julkaistiin lisäksi laulu *Rosie the Riveter*, Monroesta tuli yksi aikansa tunnetuimmista hahmoista maassaan.

Rosie-hahmo liitetään usein myös J. Howard Millerin 1942 toteuttamaan *[[We Can Do It!]]* -julisteeseen, mutta Millerin mallina oli eri nainen, mahdollisesti Geraldine Doyle. Myös Norman Rockwell maalasi Rosie-aiheisen taulun, josta *[[Saturday Evening Post]]* -lehti teki kansikuvan. Rockwellin mallina toimi Mary Doyle Keefe.

Rosie the Riveter-hahmon edeltäjä oli kanadalainen aseteollisuuden työntekijä Veronica Foster, jolle annettiin lempinimi *Ronnie the Bren Gun Girl*.

## Katso myös

* Kotirintama
* Propaganda
* Totaalinen sodankäynti

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karl Storch

**Karl Storch** (21. elokuuta 1913 – 19. elokuuta 1992) oli saksalainen moukarinheittäjä ja olympiamitalisti.

Storch heitti moukaria huipputuloksiin jo 1930-luvun lopulla, mutta koska kahdet olympialaiset peruuntuivat sodan takia ja Saksa suljettiin Lontoon 1948 olympialaisten ulkopuolelle, pääsi Storch olympialaisiin vasta 38-vuotiaana Helsingissä 1952. Tuolloin hän saavutti olympiahopeaa tuloksella 58,86&nbsp;m. Vajaa kuukausi aiemmin hän oli heittänyt Saksan ennätyksen 59,44&nbsp;m.

## Lähteet
* 
*
Goma

**Goma** on kaupunki Kongon demokraattisessa tasavallan itäosassa Kivujärven pohjoisrannalla. Se on Pohjois-Kivun maakunnan pääkaupunki, jossa oli vuonna 2012 noin miljoona ihmistä: 300&nbsp;000 kanta-asukasta ja satojatuhansia pakolaisia.

Gomassa on strategisesti merkittävä lentokenttä.

Vuonna 2012 Ruandasta tukea saava kapinallisryhmä M23 taisteli kaupungista ja sai sen haltuunsa marraskuun lopulla. Noin 50&nbsp;000 kaupungin asukkaan arveltiin paenneen. Kapinalliset vetäytyivät kaupungista joulukuun alussa.

Tilanne kaupungissa heikentyi uudestaan, kun maan asevoimien ja Ruandan tukemien M23-kapinallisten väliset taistelut levisivät kaupunkiin. Tammikuussa 2025 Goma oli taistelujen vuoksi piiritetty. Tammikuun 27. M23-kapinalliset kertoivat ottaneensa Goman haltuunsa. YK varoitti huolestuttavasta humanitaarisesta tilanteesta Gomassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Heikki Ala-Mäyry

**Heikki Ala-Mäyry** (21. lokakuuta 1893 Kuortane – 31. lokakuuta 1960 Kuortane) oli suomalainen maanviljelijä, pankinjohtaja, kirjakauppias ja Kansallisen Kokoomuksen kansanedustaja. Ala-Mäyry tunnettiin monitaitoisena ja valistuneen pohjalaisen talonpoikaisuuden edustajana ja kotiseutunsa johtavana miehenä.

## Varhainen elämä ja työura
Ala-Mäyry kävi kansakoulun ja harjoitti määrätietoista itseopiskelua. Syntymäkodissaan Ala-Mäyry sai voimakkaan kansallisen ja isänmaallisen herätykseen. Vuonna 1918 Ala-Mäyry osallistui vapaussotaan ja toimi sen jälkeen suojeluskunnassa aina suojeluskuntien lakkauttamiseen saakka.

Ala-Mäyry toimi maanviljelijänä sekä kotiseutunsa johtavana länsisuomalaisen maatiaiskarjan jalostajana. Ala-Mäyry oli myös metsänhoitaja. Nuoruudessaan Ala-Mäyry toimi nuorisoseuratyössä. Maanviljelijänä Ala-Mäyry osallistui maamiesseuran harrastuksiin.

Vuosina 1944–1951 Ala-Mäyry toimi Kuortaneen Säästöpankin johtajana ja vuodesta 1952 alkaen Kansallis-Osake-Pankin Kuortaneen konttorin johtajana. Viimeiset pari vuotta ennen kuolemaansa, Ala-Mäyry toimi Sydänmaan Turve Oy:n toimitusjohtajana.

Ala-Mäyry oli kirjallisuuden ja kansansivistyksen ystävä. Hän omisti ja hoiti Kuortaneen kirjakauppaa noin 30 vuoden ajan. Ala-Mäyry oli myös Kuortaneen Yhteiskoulun yksi perustajista ja kuului koulun johtokuntaan aina kuolemaansa saakka.

## Poliittinen ura
### Luottamustoimet
Ala-Mäyry tuli valituksi Kuortaneen kunnanvaltuustoon jo 1925 ja uudelleen 1944 ollen valtuuston jäsenenä kuolemaansa saakka. Ala-Mäyry toimi kunnanvaltuuston puheenjohtajana 1946–1954 ja sen jälkeen varapuheenjohtajana kuolemaansa saakka. Vuosina 1941–1943 Ala-Mäyry toimi Kuortaneen Osuusmeijerin isännöitsijänä. Edelleen hän toimi pitkän ajan Kuortaneen Venhämylly-yhtiön ja Kuortaneen Sementtivalimon johtoelimissä.

Ala-Mäyry toimi aktiivisesti Kuortaneen kansallisseurassa sekä Vaasan läänin itäisen vaalipiirin kansallisliiton piirtoimikunnassa. Ala-Mäyry toimi myös Kansallisen Kokoomuspuolueen keskusjohdon jäsenenä puoluevaltuuskuntaan.

### Kansanedustajana
Ala-Mäyry valittiin eduskuntaan Vaasan läänin itäisestä vaalipiiristä vuoden 1948 vaaleissa. Ala-Mäyry tunnettiin tunnollisena ja ahkerana valiokuntatyöskentelijänä. Ala-Mäyry puolusti ehyttä ja rakentavaa kansallista ajattelutapaa.

Hän istui eduskunnassa yhden kauden, heinäkuuhun 1951 saakka. Hän kuului kulkulaitosvaliokuntaan ja toimi presidentin valitsijamiehenä vuosina 1950 ja 1956. 

## Seurakunta
Heikki Ala-Mäyry omasi kristillisen elämänkatsomuksen ja osallistui seurakunnalliseen elämään kuuluen mm. kirkkovaltuustoon. Ala-Mäyry toimi kirkkohallintokunnan puheenjohtajana kuolemaansa saakka.

## Huomionosoitukset
Anssioistaan kunnallismiehenä Heikki Ala-Mäyry sai Maalaiskuntien Liiton ansiomerkin.

## Lähteet
*
* 

### Viitteet
Šuja

**Šuja** () on kaupunki Ivanovon alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kljazman sivujoen Tezan rannalla 32 kilometriä Ivanovosta kaakkoon. Kaupunki on Šujan piirin keskus, mutta ei itse kuuluu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Šujan läpi kulkee Vladimirin ja Ivanovon välinen rautatie (Šujan asema). Asukkaita on 58&nbsp;900 henkeä (vuonna 2008).

Šuja mainitaan ensimmäisen kerran Nižni Novgorodin ruhtinaskuntaan kuuluneena huomattavana asutuskeskuksena vuonna 1393/1394. Kaupunki on saanut alkunsa Šuiskin ruhtinassuvun omistamasta kylästä, jonka nimi on johdettu merjalaisista sanoista *suo* 'suo' ja *oja* 'joki'. 1500-luvulla sen nimenä oli myös Borisoglebskaja sloboda. Vuonna 1539 sen hävittivät Kazanin kaanin Safagäräyn joukot, vuonna 1609 puolalaiset ja vuonna 1619 se kärsi liettualaisten, kasakoiden ym. hyökkäyksistä. 1500–1600-luvulla Šuja oli vilkas kauppapaikka ja käsityöläiskeskus. 1700-luvulla alkoi kehittyä tekstiiliteollisuus.

Vuonna 1708 Šuja liitettiin Moskovan lääniin ja vuonna 1778 siitä tuli Vladimirin lääniin kuulunut kihlakuntakaupunki. 1800-luvulla Šuja oli huomattava tekstiili- ja nahkateollisuuden keskus. Nykyisin kaupungissa on tekstiiliteollisuuden lisäksi mm. puunjalostus- ja konepajateollisuutta.

Kaupungissa toimii pedagoginen yliopisto, kotiseutumuseo ja Mihail Frunzelle omistettu museo.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Šujan kaupungin sivusto
Vyökeisari

**Vyökeisari** (*Tropheus duboisi*) tai **vyökirjoahven** on yksi afrikkalaisen Tanganjikajärven endeemisistä kirjoahvenlajeista. Lajia pidetään myös akvaariokalana. Vyökeisari luokitellaan erittäin uhanalaiseksi lajiksi sen akvaariokalaksi pyytämisen ja elinympäristön laadun heikkenemisen seurauksena.

## Koko ja ulkonäkö
Vyökeisarikoiras kasvaa noin 12&nbsp;cm pitkäksi, naaras jää hieman pienikokoisemmaksi. Nuoret vyökeisariyksilöt ovat väriltään mustia tihein valkoisin pistein. Kalan kasvaessa sen pää muuttuu siniseksi ja kehoon kehittyy leveä keltainen tai valkoinen pystyraita.

## Käyttäyminen
Vyökeisarikoiraat ovat tarkkoja alueistaan ja voivat käyttäytyä aggressiivisestikin alueelleen tunkeutuvia kaloja kohtaan. Vyökeisarinaaraita tulisi olla akvaariossa enemmän kuin saman lajin koiraita. Naaraat hautovat mätiään suussaan.

## Vesiolot ja ravinto
Vyökeisarit viihtyvät parhaiten vedessä, jonka lämpötila on 24–26&nbsp;°C ja pH 8,5–9,0. Ravintonaan laji käyttää pääasiassa leviä, joita se raaputtaa kivien pinnoilta. Akvaariossa sitä voi ruokkia salaatilla ja pinaatilla.

## Katso myös
* Tanganjikajärven biotooppiakvaario

## Lähteet
Gran Turismo 4

**Gran Turismo 4** (lyhenne **GT4**) on Polyphony Digitalin kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin vuonna 2004 julkaisema *[[Gran Turismo (pelisarja)|Gran Turismo]]* -pelisarjaan kuuluva ajopeli PlayStation 2:lle.

## Pelaaminen
Pelin Eurooppalaisessa versiossa on 721 eri automallia ja 51 kilparataa pelattavana.

## Vastaanotto
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9.5/10. Kritiikin kohteena on mainittu muun muassa tekoälyn ohjaamien autojen ennakoitavuus: autot seuraavat omaa ajolinjaansa muista huolimatta.

## Myynti
Peli on myynyt 11,44 miljoonaa kappaletta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
William Miller (keihäänheittäjä)

**William Preston Miller** (22. helmikuuta 1930 Lawnside, New Jersey – 27. lokakuuta 2016 Apache Junction, Arizona) oli yhdysvaltalainen keihäänheittäjä ja olympiamitalisti.

Miller saavutti olympiahopeaa Helsingissä 1952 tuloksella 72,46 metriä. Hän hävisi parikymmentä senttimetriä pidemmälle maanmiehelleen Cyrus Youngille 1,32 metriä. Miller heitti ennätyksensä 81,29 metriä vuonna 1954 ja kilpaili myös korkeushypyssä, jossa hänen ennätyksensä oli vuonna 1952 tehty 202 cm. Miller kuoli 86-vuotiaana 27. lokakuuta 2016.

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
William Miller

**William Miller** -nimisiä henkilöitä ovat:

* William Miller (1912–2008), yhdysvaltalainen seiväshyppääjä
* William Miller (1930–2016), yhdysvaltalainen keihäänheittäjä
* William Miller (1782–1849), yhdysvaltalainen saarnaaja ja adventismin perustaja
* William E. Miller (1914–1983), yhdysvaltalainen poliitikko
* William Ferguson Miller, Willie Miller (s. 1955), skotlantilainen jalkapalloilija
* William G. Miller, (1905–1985), yhdysvaltalainen soudun olympiamitalisti
* William Read Miller (1823–1887), yhdysvaltalainen poliitikko
Eco-Drive

**Eco-Drive** on japanilaisen kellovalmistaja Citizenin valmistama kellosarja, joka toimii aurinkovoimalla. Ensimmäinen Eco-Drive-kello julkaistiin myyntiin vuonna 1995.

## Lähteet
Freedom (Akonin albumi)

__NOTOC__
**Freedom** on hip hop R&B -laulaja Akonin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 2. joulukuuta 2008. Albumi on Akonin ensimmäinen, joka ei sisällä Parental Advisory -merkkiä. Albumi sjoittui Billboard 200 -listan 7. sijalle myytyään 110&nbsp;000 kappaletta ensimmäisellä viikolla. Nyt albumia on myyty 600&nbsp;000 kappaletta ja se on ylittänyt kultarajan.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Metacritic: 58/100
* Allmusic: 
* Entertainment Weekly: C–

## Listasijoitukset

## Lähteet
John Holland

**John Macfarlane "Dutch" Holland** (20. joulukuuta 1926 – 9. kesäkuuta 1990) oli uusiseelantilainen 400 metrin aitajuoksija ja olympiamitalisti.

Holland saavutti 400 metrin aitajuoksussa olympiapronssia Helsingissä 1952 ajalla 52,2&nbsp;sekuntia. Erot olivat selvät, sillä hän hävisi hopeamitalisti Juri Litujeville 0,9 sekunnilla mutta voitti neljänneksi jääneen Anatoli Julinin 0,6 sekunnilla. Vuoden 1950 Kansainyhteisön kisoissa hän saavutti hopeaa 440 jaardin aitajuoksussa ajalla 52,7&nbsp;s sekä pronssia 4&nbsp;×&nbsp;440 jaardin viestijuoksussa.

## Lähteet
* 
* 
* 

## Viitteet
Kokkelipiimä

**Kokkelipiimä** on itäsuomalainen hapatettu maitotuote – piimää, jonka sekaan on sekoitettu **kokkelia**. Kokkeli on hyytelömäinen, heraton aine, joka muodostuu lämpimässä paikassa seisotetusta ja juoksettuneesta maidosta.

Kokkelia saadaan seisottamalla kuorittua maitoa lämpimässä paikassa noin kaksi vuorokautta. Piimimistä eli maidon juoksettumista voidaan nopeuttaa pitämällä maito miedossa lämmössä uunissa. Maito kiinteytyy maitohappobakteerien vaikutuksesta itsekseen, ja siitä erottuu hera. Kiinteä kokkeli poimitaan eri astiaan, johon lisätään vettä, ja sitä säilytetään viileässä. Kokkeli muistuttaa koostumukseltaan raejuustoa tai rahkaa. Kokkelista voi säilytyksessä vielä irrota heraa, joten vesi vaihdetaan puhtaaseen. Kokkelia voidaan syödä sellaisenaan, tai sitä sekoitetaan maitoon, kirnupiimään tai veteen.

## Lähteet
Dick Whittinghill

**Dick Whittinghill** (3. maaliskuuta 1913 Helena, Montana &ndash; 24. tammikuuta 2001 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, muusikko ja radio-DJ.

Whittinghill toimi Tommy Dorseyn big bandin solistina 1930-luvulla. Toisen maailmansodan aikana hän palveli luutnanttina Yhdysvaltain puolustusvoimien radioverkossa tiskijukkana. Sodan jälkeen hän työskenteli ensin helenalaisella KPFA-asemalla, jolta siirtyi Los Angelesiin, aluksi KIEV- ja sittemmin KGFJ-asemalle. Vuonna 1950 Whittinghall siirtyi KMPC:lle, jolla ollessaan hänestä tuli Los Angelesin merkittävin radiopersoona aina eläkkeelle jäämiseensä vuoteen 1979 asti. Vuonna 1982 Whittinghall palasi radioon KPRZ-asemalle, mutta ei enää pystynyt saavuttamaan entistä suosiotaan takaisin.

Dick Whittinghill on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle ja hänet on nimetty Radio Hall of Fameen.

## Lähteet
Mazda 323 (BJ)

**Mazda 323 BJ** on Mazda 323:n kuudennen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1998–2003. Se korvasi edeltäneen BH-mallin ja seuraajaksi tuli täysin uusi Mazda3. Japanissa mallin nimenä oli **Mazda Familia**, ja Yhdysvalloissa sitä myytiin nimellä **Mazda Protegé**. Lisäksi muun muassa Australaasiassa myytiin 323-malliin perustuvaa Ford Laseria.

Malli oli edeltäjäänsä konservatiivisemmin ja käytännönläheisemmin muotoiltu. Korimalleina olivat viisiovinen hatchback ja neliovinen sedan. Samaan aikaan myydyllä farmarikorisella Familialla ei ollut mitään yhteistä muun malliston kanssa, vaan se oli uudelleennimetty Nissan AD.

Vuonna 2001 malli sai uudelleenmuotoillut ajo- ja takavalot, etusäleikön ja -puskurin.
 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
LV 241

**LV 241** on digitaalinen, hyppivätaajuuksinen, Suomen puolustusvoimien käytössä oleva pataljoonaradio, jonka teholähteenä on ladattava NiCd-akku. Radio toimii 30–107,975 MHz:n taajuudella sekä salaamattomana että salattuna. Salaamattomana se toimii kaikkien VHF -radioiden, kuten LV 217 ja LV 217M:n kanssa analogisena, mutta kun se asetetaan salattuun, taajuushypintä-tilaan, voi dataa/puhetta vastaanottaa/lähettää vain toinen, samalle taajuudelle ja asetuksille säädetty radio. Lähetysteho on joko 0,25 tai 5 wattia. Radion valmistaja on israelilainen Elbit Systems. Radio tunnetaan tuotenimellä Tadiran CNR-900(tuoteperhe).

Ruotsin taistelunhallintajärjestelmä Telesystem 9000:ssa on vastaavana kenttäradiona Radio 180.

Vuonna 2020 Puolustusvoimat ilmoitti hankkivansa vuosien 2021–2022 aikana 3&nbsp;000 Android-järjestelmään perustuvaa tablettia, joiden on tarkoitus olla langattomasti yhteydessä reitittimeen ja tiedon on tarkoitus kulkea siitä kaapelin kautta LV 241 -radioon.

## Lähteet
*Digitaalinen kenttäradio LV 241

### Viitteet
James Dillion

**James Dillion** (2. toukokuuta 1929 – 16. syyskuuta 2010) oli yhdysvaltalainen kiekonheittäjä ja olympiamitalisti.

Dillion saavutti kiekonheitossa olympiapronssia Helsingissä 1952 tuloksella 53,28&nbsp;m. Hän jätti maailmanennätystä hallussaan pitäneen maanmiehensä Fortune Gordienin neljänneksi 62 senttimetrin erolla. Urheilijan uransa jälkeen hän työskenteli auto- ja lentomekaanikkona sekä toimi yksityislentäjänä. 

## Lähteet
* 
* 

## Viitteet
Pyörre (kirja)

**Pyörre** on suomalaisen kirjailijan Ilkka Remeksen kirjoittama kirja, joka ilmestyi vuonna 2008. Kirja oli vuonna 2008 Suomen toiseksi myydyin (82 500 kpl) kotimainen kaunokirja *[[Puhdistus|Puhdistuksen]]* jälkeen.

## Juoni
Kirjan alussa viisikymmentävuotias Tero Airas on katsomassa F1-tallipaikkaa kärkkyvän 19-vuotiaan poikansa Ronin koeajoja Monzassa. Kohtaus päättyy erään saksalaiskuskin loukkaantumiseen koeajoissa.

Viikon kuluttua Ronin vanha tyttöystävä, 17-vuotias Julia Leivo, löydetään kuolleena metsästä. Tytön isä Kimmo Leivo hautoo omakätistä kostoa Julian enon Toomas Ehaverin kanssa. Ronista tulee tytön kuolemaan pääepäilty. Myöhemmin Toomas tulee heidän kotinsa ovelle ja näyttää heille kännykästään viestin, jossa Julia kertoo tapaavansa Ronin sinä iltana, kun hänet surmattiin. Toomas uhkaa näyttää viestin poliisille, elleivät he tuo hänelle Ronin ruotsalaisen rahoittajan Marcus Grotenfeltin sveitsiläisen tallelokeron sisältöä. Grotenfeltin on huhuiltu työskennelleen Ruotsin sotilastiedustelun MUST:in palveluksessa.

## Henkilöt
;Suomalaiset
* Tero Airas: Ex-poliisi hämärätoimiin erikoistuneesta ryhmästä, nykyinen turva-alan yrittäjä. Hänen firmansa nimi on Helsinki Security
* Roni Airas: Tero Airaksen 19-vuotias poika, joka on pääsemässä F1-kuskiksi McLarenilla
* Heli Airas: Tero Airaksen ex-vaimo ja Ronin äiti
* Valtteri Airas: Heli Airaksen toinen poika, jonka isää ei kirja paljasta. Narkomaani, joka ei Teron ansiosta joutunut linnaan jengi-pahoinpitelyn jälkeen
* Julia Leivo: Kirjan alussa murhattu 17-vuotias suomalais-virolainen tyttö, Ronin entinen tyttöystävä
* Kimmo Leivo: Entinen rikollispiireissä liikkunut ja linnassakin istunut mies, jonka Tero otti töihin firmaansa
* Jenni: Kirjan oheisjuonessa esiintyvä Ronin ja Julian hyvä ystävä
* Sami Rahnasto: Rikosylikonstaapeli, joka alkaa tutkia Julian murhaa
* Kari Paatsama: SuPon ylitarkastaja
* Jorma Railo: Suomen armeijan eversti

;Virolaiset
* Sirje Ehaver: Virolainen nainen, joka tapasi Kimmon pian, kun tämä oli herännyt koomasta. Julia Leivon äiti
* Toomas Ehaver: Sirjen veli, joka työskentelee entisellä Puna-armeijan majurilla ja nykyisellä asekauppiaalla Anatoli Rybkinillä. Julian kummieno

;Ruotsalaiset 
* Ulf Bengtson: Ruotsin sotilastiedustelun virkailija
* Jonas Hellevig: Sotilastiedustelun ex-virkailija, joka työskentelee Zentechillä
* Claus Steglitz: Hellevigin kollega
* Martin Nykvist: Insinööri sotilastiedustelusta
* Marcus Grotenfelt: Sotilastiedustelun ex-virkailija, joka petti Sotilastiedustelun jo kauan ennen kirjan tapahtumia. Kiinteistövälityksessä myöhemmin rikastunut. Kiinnostunut auto-urheilusta ja toimii Ronin rahoittajana

;Venäläiset
* Anatoli Rybkin: Entinen puna-armeijan majuri, joka harjoittaa asekauppaa Espoosta käsin
* Sergei "Mr. Smile" Makarin: GRU:n agentti
* Oleg Mihailov: GRU:n työskentelijä
* Dima: Olegin apulainen
  
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Taustaa Ilkka Remeksen kotisivulla
* Pyörre. Kirjasampo
Meredith Gourdine

**Meredith Gourdine** (26. syyskuuta 1929 – 20. marraskuuta 1998) oli yhdysvaltalainen pituushyppääjä ja olympiamitalisti.

Gourdine saavutti pituushypyssä olympiahopeaa Helsingissä 1952 tuloksella 753&nbsp;cm. Hän hävisi vain neljä senttimetriä maanmiehelleen Jerome Bifflelle.

## Lähteet

*
Sininen ämpäri

**Sininen ämpäri** on suomalaisen ekspressionistisen taidemaalarin Vilho Lammen (1898–1936) öljyvärimaalaus vanerille vuodelta 1931. Maalaus esittää talonpoikaistuolilla olevaa sinistä emaliämpäriä kauhoineen.

Maalaus on kooltaan noin 69,5 × 56 cm, ja siinä esiintyvät Lammen Limingassa sijaitsevan kotitalon Matinlaurin arkiesineet. Teos kuuluu Lammen vuosien 1931–1936 välille sijoittuneeseen kauteen, joka sisältää runsaasti asetelmia ja henkilöaiheita. Siinä on nähty yhteyksiä toisaalta Vincent van Goghin kuuluisaan tuoliteokseen ja toisaalta värienkäytössä Paul Cézanneen.

Paavo Rintala kuvasi teoksen syntyprosessin Lammen elämästä aineksensa saaneessa fiktiivisessä romaanissaan *[[Jumala on kauneus]]*, ja teki siten maalauksesta kulttityön, jota on jälkeenpäin pidetty avaimena Vilho Lammen tuotantoon. Rintalan romaanissa maalauksessa näkyvä ruokakomeron ovi aukeaa maalarin omaan kauneuden maailmaan, jossa kaikki on kaunista ja josta kauneus valuu pirttiin, jossa ämpäri ja tuoli ovat.

Maalaus kuuluu nykyään sanomalehti Kalevan kokoelmiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*''Sininen ämpäri'' Oulun taidemuseon sivuilla
Arnoldo Devonish

**Arnoldo Devonish** (15. kesäkuuta 1932 – 1. tammikuuta 1997) oli venezuelalainen kolmiloikkaaja ja maansa ensimmäinen olympiamitalisti.

Devonish saavutti kolmiloikassa olympiapronssia Helsingissä 1952 tuloksella 15,52&nbsp;m. Hän jätti Yhdysvaltain Walter Ashbaughin neljänneksi 13 senttimetrin erolla. Vuonna 1955 Devonish saavutti Méxicossa käydyissä Pan-Amerikan kisoissa hopeaa tuloksella 16,13&nbsp;m ylittäen 16 metrin rajan kaikkien aikojen neljäntenä kolmiloikkaajana. Etelä-Amerikan mestaruuden hän voitti vuosina 1961 ja 1963 brasilialaisten Adhemar Ferreira da Silvan ja Nelson Prudêncion menestyksekkäiden urheiluvuosien välissä.

## Lähteet
* 
* 
* 
* 
*
Kenneth Wiesner

**Kenneth George ”Ken” Wiesner** (17. helmikuuta 1925 Milwaukee, Wisconsin – 20. maaliskuuta 2019 Minocqua, Wisconsin) oli yhdysvaltalainen korkeushyppääjä ja olympiamitalisti.

Wiesner saavutti korkeushypyssä olympiahopeaa Helsingissä 1952 tuloksella 201&nbsp;cm. Hänen lisäkseen vain hänen maanmiehensä Walter Davis ylitti kaksi metriä päästen vielä kolme senttimetriä Wiesneriä korkeammalta. Vuonna 1953 Wiesner rikkoi sisäratojen maailmanennätyksen kolmesti. Wiesner kuoli 94-vuotiaana 20. maaliskuuta 2019.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
André Vingt-Trois

**André Armand Vingt-Trois** (s. 7. marraskuuta 1942 – 18. heinäkuuta 2025) oli ranskalainen katolisen kirkon kardinaali ja Pariisin arkkihiippakunnan emeritusarkkipiispa. Hän sai vihkimyksensä papiksi 28. kesäkuuta 1969 ja piispaksi 14. lokakuuta 1988.

Hän toimi vuosina 1999–2005 Toursin ja 2005–2017 Pariisin arkkipiispana. Pariisissa häntä edelsi Jean-Marie Lustiger ja hänen seuraajakseen valittiin aikaisemmin Nanterren piispana toiminut Michel Aupetit.

Vingt-Trois yleni kardinaaliksi konsistoriossa 24. marraskuuta 2007 S. Luigi dei Francesin kardinaalipappina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Catholic-hierarchy.org: André Armand Cardinal Vingt-Trois
Margaret Beaufort

**Margaret Beaufort** voi tarkoittaa:

*Lady Margaret Beaufort (1443–1509), John Beaufortin tytär, Englannin kuningas Henrik VII:n äiti
*Margaret Beaufort, Staffordin kreivitär (n. 1427–1474), Edmund Beaufortin tytär, Henry Staffordin äiti
*Margaret Beaufort, Devonin kreivitär (n. 1409–1449), John Beaufortin tytär, Thomas Courtenayn äiti.
Eero Nero

**Eero Veikko Nero** (8. lokakuuta 1916 Rovaniemi – 17. heinäkuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen upseeri ja jatkosodan aikana sotavankileirin komentaja, joka tuomittiin myöhemmin tässä tehtävässä tekemistään rikoksista vankeuteen.

Nero, ammatiltaan rakennusmestari ja sotilasarvoltaan luutnantti, toimi IV armeijakunnassa Jalkalan sotavankileirin komentajana. Armeijakuntaa johti kenraaliluutnantti Lennart Oesch. Tutkija Antti Kujalan mukaan armeijakunnassa komentaja Oesch, pioneerikomentaja Matti Oinonen ja sotavankileirien johtaja P. Simelius lietsoivat käskyillään venäläisvastaisuutta ja antoivat esimerkiksi 19. marraskuuta 1941 selvästi lainvastaisen käskyn sotavankien kohtelusta, jonka mukaan muun muassa niskuroivat vangit oli heti teloitettava.

Jo aikaisemmin syksyllä kaksi vankia ampunut ja yhden ammututtanut Nero lähetti vuodenvaihteessa 1941–1942 työpalvelussaan 14 pahoja paleltumia saanutta sotavankia miinoja polkemaan. Loput paleltuneet, kaikkiaan 13 miestä Nero ampui itse tai ammututti. Esikunnan linnoitustoimisto määräsi tammikuussa Neron sotavankikomppanioiden valvojaksi. Ampumiset jatkuivat, keväällä 1942 ammuttiin esimerkiksi karanneiden sotavankien toverit varoitukseksi muille.

## Sodanjälkeiset tapahtumat
Jatkosodan jälkeen Nero pakeni Ruotsiin, mutta palautettiin vuonna 1946 puolentoista vuoden luovutustaistelun jälkeen. Asiasta nousseessa oikeudenkäynnissä muun muassa Neroa syytettiin kaikkiaan 51 sotavangin surmasta. Luvussa eivät olleet mukana esimerkiksi miinanraivaukseen lähetetyt. Nero tuomittiin yhteensä 33 taposta aluksi 12 vuodeksi kuritushuoneeseen, mutta Korkein oikeus nosti rangaistuksen elinkautiseksi vankeudeksi, jota hänet lähetettiin suorittaman Riihimäen vankilaan. Myöhemmin rangaistus aleni jälleen 12 vuodeksi ja Nero vapautui vankilasta 1950-luvun alussa. Sen jälkeen hän työskenteli Suomen sementtiyhdistyksen palveluksessa.

## Lähteet
* 
* Vaittinen Juha: ''Tärkeä tutkimus venäläisten sotavankien kovasta kohtelusta suomalaisten käsissä'' , Agricolan kirja-arvostelut 9.11.2008
* Vehkasalo Jukka: ''Suomalaiset eivät olleet sotiessaan muita kansoja parempia tai pahempia'' , kirja-arviointi, Kymen Sanomat verkossa 18.10.2008

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Sisäasiainministeriön yleiskirje. Helmikuun 12 p:nä 1945 , Sotavankileirien tutkimuskeskuksen etsintäkuuluttamat henkilöt.
*
Two International Finance Centre

**Two International Finance Centre** (lyhennetään usein **2 IFC**; ) on pilvenpiirtäjä Hongkongin saarella Hongkongissa Kiinassa. Rakennuksen korkeus antennin huippuun on 416 metriä. Katto taas on 413 metrin korkeudella. Rakennuksessa on 90 kerrosta, joista kuusi sijaitsee maan alla. Two International Finance Centre on Hongkongin korkein rakennus ja maailman seitsemänneksi korkein pilvenpiirtäjä.
 
Two International Finance Centren suunnittelusta vastasi arkkitehtitoimistot Rocco Design Ltd. ja César Pelli & Association Architects. Pilvenpiirtäjä valmistui vuonna 2003 ja sen rakentaminen aloitettiin jo vuonna 1997. Rakennus on varattu pääosin toimistotiloille ja se on postmodernia tyyliä, jota monet nykyiset pilvenpiirtäjät ovat. Hissejä pilvenpiirtäjässä on 62 ja lattipinta-alaa 185&nbsp;805&nbsp;m2.

Rakennuksen alla sijaitsee Mass Transit Railwayn Airport Express -linjan metroasema Hongkong.

## Lähteet

* Skyscraperpage.com
Merja Kuusisto (hiihtäjä)

**Merja Päivikki Kuusisto** (o.s. **Lahtinen** s. 30. kesäkuuta 1968 Laihia) on suomalainen, 1990-luvulla arvokilpailuihin osallistunut maastohiihtäjä.

Kuusisto sijoittui Falunin 1993 MM-kilpailuissa 32:nneksi 30&nbsp;kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Lillehammerin olympialaisissa 1994 hän oli 15&nbsp;kilometrin vapaan tyylin kilpailussa kuudestoista ja 30&nbsp;kilometrin perinteisellä viidestoista. 4 × 5 kilometrin viestissä hän hiihti kolmannen osuuden Suomen joukkueessa, joka sijoittui neljänneksi runsaat puoli minuuttia pronssista jääneenä.

Kuusisto sijoittui Thunder Bayn 1995 MM-kilpailuissa 15&nbsp;kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa kymmenenneksi. 5 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa hän oli sijalla 29. Viestissä hän toi Suomen maaliin kuudentena. Maailmancupin osakilpailussa hän sijoittui parhaimmillaan kaksi kertaa yhdenneksitoista.

Kuusisto voitti Suomen-mestaruuden vapaan hiihtotavan 5 kilometrillä 1994 sekä perinteisen hiihtotavan 5 kilometrillä ja takaa-ajossa 1995 

Kuusisto saavutti SM-mitalin myös maastojuoksussa oltuaan kolmas kuuden kilometrin matkalla vuonna 1998.

Merja Kuusisto on naimisissa entisen maastohiihtäjän Mika Kuusiston kanssa.

## Lähteet
*
*www.sports-reference.com  

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Aarne Karvo

**Aarne Johannes Karvo** () oli suomalainen reservinvänrikki. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Matti Aukusti Ollitervo 1. Karvo ja Kaisa Matilda Karvo. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Eveliina Toivosen kanssa.

## Opinnot
Karvo kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Helsingin suomalaisessa lyseossa vuonna 1922. Hän kävi Reserviupseerikoulu vuosina 1925–1926.

## Jääkärikausi

Karvo työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 12. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella.

## Suomen sisällissota
Karvo saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan komppanianvääpeliksi ja joukkueenjohtajaksi 12. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, missä hän haavoittui pahasti 28. maaliskuuta 1918.

## Sisällissodan jälkeinen aika
Karvo määrättiin sisällissodan jälkeen 20. kesäkuuta 1918 alkaen koulutusaliupseeriksi Kaartin jääkäripataljoonan l. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 12. heinäkuuta 1918 Pioneerikoulutuspataljoonaan, missä hän toimi koulutusaliupseerina ja 3. komppanian vääpelinä. Radiokoulun vääpeliksi hänet siirrettiin 1. lokakuuta 1921, mistä hänet siirrettiin edelleen 1. huhtikuuta 1925 Uudenmaan rykmenttiin, missä hän toimi 1. pataljoonan adjutanttina ja nuorempana upseerina. Karvo kuoli työtapaturmassa Suomenlinnassa 22. joulukuuta 1927. Karvo oli illalla kello 9 aikaan päivystävänä upseerina Suomenlinnan paikalliskomppaniaan kuuluvassa työkomppaniassa. Humalaisten sotilaiden aikaansaama mellakka pakotti hänet poistumaan päivystyshuoneesta ikkunan kautta ja tässä vaiheessa hänen epäkuntoon joutuneessa pistoolissaan ollut viimeinen panos laukesi vahingossa ja luoti meni läpi Karvon pään. Hänet haudattiin Tervolaan.

## Lähteet
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. 
*Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 . 

### Viitteet
Paavali Kaski

**Paavali Alarik Kaski** ent. **Kask** () oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen äitinsä oli Ida Maria Kask. 

## Opinnot
Kaski kävi kansakoulun ja Haminan taistelukoulu vuonna 1918. 

## Jääkärikausi

Kaski työskenteli palosotilaana Viipurissa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 20. syyskuuta 1916, josta hänet siirrettiin 1. maaliskuuta 1917 alkaen pataljoonan 3. komppaniaan. Hän suoritti Polangenissa vuonna 1917 järjestetyn erikoiskurssin (pommarikurssi). 

## Suomen sisällissota
Kaski astui Suomen armeijan palvelukseen 7. helmikuuta 1918 Saksassa vannottuaan ensin sotilasvalan ja kirjoitettuaan sitoutumissopimuksen. Tämän jälkeen hänet ylennettiin Suomen armeijan aliupseeriksi. Takaisin suomeen hän palasi 18. helmikuuta 1918 jääkärien etujoukon mukana Vaasaan, josta hänet määrättiin Satakunnan rintamalle, missä hän sai 23. helmikuuta 1918 tehtäväkseen aseiden toimittamisen Parkanoon, missä hänen tuli kouluttaa paikallisia vapaaehtois-  ja asevelvollisjoukkoja. 

Maaliskuun toinen päivä vuonna 1918 hän sai käskyn, joka määräsi hänet lähtemään vapaaehtoisista Jalasjärveläisistä kootun 110 miehisen joukon johtajana Ikaalisiin, missä hän johdatti joukkonsa Ikaalisten ympäristön taisteluihin. Kun kymmenen päivää oli taisteltu Kaski palasi joukkoineen takaisin Parkanoon. Seuraavaksi hän sai tehtäväksi marssittaa joukkonsa Parkanosta 21. maaliskuuta 1918 Osaraan, matkalla hänen joukkoihinsa yhdistettiin vielä Karvian nostoväki. Osaralle saavuttuaan hänen tuomansa joukko yhdistettiin Turun pataljoonaan, missä se määrättiin pataljoonan 3. komppaniaksi. Huhtikuussa vuonna 1918 Hänet siirrettiin Porin rykmentin 3. pataljoonaan 2. komppaniaan. Kaski toimi edellä mainittujen komppanioiden päällikkönä ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Kyröskoskella, Epilän-Tampereen akselilla, Karkussa, Kauvatsalla, Laitikkalassa ja Alvettulassa.

## Sisällissodan jälkeinen aika
Kaski palveli sisällissodan jälkeen komppanianpäällikkönä Varsinais-Suomen rykmentin 3. pataljoonan 2. komppaniassa ja hetken myös Lappeenrannan vartiopataljoonassa. Hänet siirrettiin 17. lokakuuta 1918 nuoremmaksi upseeriksi Karjalan kaartin rykmentin 5. komppaniaan.

## Lähteet
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. 
*Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 .

### Viitteet
Vitold Krejer

**Vitold Anatoljevitš Krejer** (, 12. marraskuuta 1932 Krasnodar, Venäjän SFNT – 1. elokuuta 2020) oli neuvostoliittolainen kolmiloikkaaja ja kaksinkertainen olympiamitalisti.

Krejer saavutti olympiapronssia Melbournessa 1956 tuloksella 16,02&nbsp;m sekä Roomassa 1960 tuloksella 16,43&nbsp;m. Molemmilla kerroilla paras yhdysvaltalainen jäi neljänneksi: Melbournessa William Sharpe hävisi Krejerille 14 ja Roomassa Ira Davis kaksi senttimetriä. Krejer kilpaili myös Tokion kesäolympialaisissa 1964 missä karsiutui loppukilpailusta. Krejer kuoli 87-vuotiaana 1. elokuuta 2020.

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
José da Conceição

**José Telles da Conceição** (23. toukokuuta 1931 – 18. lokakuuta 1974) oli brasilialainen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Parhaiten hän menestyi korkeushypyssä ja 200 metrin juoksussa.

José Telles da Conceição saavutti korkeushypyssä olympiapronssia Helsingissä 1952 tuloksella 198&nbsp;cm. Neljä vuotta myöhemmin Melbournen olympialaisissa hän selviytyi 200 metrin juoksun loppukilpailuun, jossa hän jäi viimeiseksi eli kuudenneksi ajalla 21,3&nbsp;s. Vuonna 1955 hän sijoittui Méxicossa käydyissä Pan-Amerikan kisoissa kolmanneksi sekä 200 metrin juoksussa että korkeushypyssä. Etelä-Amerikan mestaruuden hän voitti 100 metrin juoksussa vuonna 1958, 200 metrillä vuosina 1954 ja 1958 sekä korkeushypyssä vuosina 1952, 1954 ja 1958.

## Lähteet
* 
* 
* 
*
Väinö Kaski

**Väinö Valdemar Kaski** () oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat puuseppä Jaakko Kaski ja Maria Gustava Lindroos. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1914 Franziska Koblischken kanssa, joka kuoli vuonna 1925, ja hän avioitui toisen kerran vuonna 1938 Aino Astin kanssa. 

## Opinnot
Kaski kävi kahdeksan luokkaa Helsingin suomalaisesta reaalilyseota ja jatkoi opintojaan Saksassa vuosina 1913–1914 Mittweidan teknillisessä ja Zwickaun insinööriopistossa.

## Jääkärikausi

Kaski liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 19. lokakuuta 1915, josta hänet siirrettiin 19. helmikuuta 1916 alkaen pataljoonan 4. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Aa-joella. Kaski perusti pataljoonan rintamalle lähdön koittaessa pataljoonan lääkintäkoiraosaston ja toimi pataljoonan rintamalla olo ajan sen johtajana vuoden 1917 alkuun saakka. Rintamalta palattua edellä mainittu osasto lakkautettiin. 

## Suomen sisällissota
Kaski saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi joukkueenjohtajaksi 5. jääkäripataljoonaan, josta hänet siirrettiin komppanianpäälliköksi 9. huhtikuuta 1918 alkaen 6. Jääkärirykmentin 16. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Säiniöllä ja Viipurissa. 

## Sisällissodan jälkeinen aika
Kaski siirrettiin sisällissodan jälkeen 25. kesäkuuta 1918 Kaartin jääkäripataljoonan 3. komppanian ja 2. joulukuuta 1918 Jääkäriprikaatin polkupyöräosaston päälliköksi. Armeijasta hän erosi 21. tammikuuta 1920 ja siirtyi Suojeluskuntajärjestön palvelukseen. Hänet sijoitettiin sotilasohjaajaksi Pohjois-Hämeen suojeluskuntapiiriin 1. huhtikuuta 1920 alkaen, ja hän palveli sotilasohjaajana 15. maaliskuuta 1922 saakka, jolloin hän siirtyi Rajavartioston sotakoiratarhan johtajaksi ja oli sen palveluksessa 15. helmikuuta 1925 saakka. Seuraavaksi hän toimi johtajana Valtion koiratarhan poliisikoirakertauskursseilla. Myöhemmissä elämän vaiheissaan hän toimi sanoma- ja aikakauslehtien tilapäisavustajana sekä vuodesta 1937 alkaen  ylimääräisenä virkailijana Rajavartiostojen esikunnassa talvisodan syttymiseen saakka. 

## Talvi- ja jatkosota
Kaski osallistui talvisotaan komendanttina 1. Armeijakunnan esikunnassa. Armeijakunnasta hänet siirrettiin esikuntakomppanianpäälliköksi Karjalan armeijan esikuntaan. Vuonna 1941 hänet siirrettiin päälliköksi ensin Jalkaväenkoulutuskeskus 2:een ja edelleen Sotavankileiri 10:n Suojärven alaleirille. Suojärveltä hänet siirrettiin vuonna 1943 apulaispäälliköksi Sotavankileiri 16:een, josta hänet siirrettiin edelleen komendantiksi 65. sotasairaalaan. 

## Lähteet
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. 
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 . 

### Viitteet