open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ravennan kosmografia

**Ravennan kosmografia** on oletettavasti alun perin 600-luvulla tehty maailmankuvaus silloin tunnetuista paikoista Rooman valtakunnan alueella, kuten kaupungeista, saarista ja joista. Sen on tehnyt tuntematon ravennalainen pappi. Tekstin perusteella on päätelty, että tekijä käytti runsaasti erilaisia lähteitä Raamatusta alkaen, ja osittain nykyisin tuntemattomia lähteitä, ehkä myös kartoista.

Säilyneet tekstit ovat sangen ongelmallisia. Olemassa olevat kolme käsikirjoitusta on kopioitu alkuperäisestä käsikirjoituksesta kolmessa tai neljässä käsikirjoitussukupolvessa. Niinpä niissä on kirjoitusvirheitä, sanajakovirheitä, pois jääneitä kohtia ja kohtia jotka ilmeisesti ovat kuulovirheitä, minkä perustella oletetaan, että teksti on jossain vaiheessa saneltu. Erot teksteissä eivät koske vain paikannimiä vaan myös niiden kommentointia, eikä virheistä siksi voi syyttää pelkästään alkuperäistä tekijää.

Versioista paras on *Codex Vaticanis (Urb. Lat. 961)*. Kolmen käsikirjoituksen kriittinen laitos on Joseph Schnetzin *Itineraria Romana, osa II: Ravennatis Anonymi Cosmographia et Guidonis Geographica*, 1942 (uusintapainos 1990), B. G. Teubner, Stuttgart.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Dirceu

**Dirceu José Guimarães**, lyhyemmin **Dirceu**, (15. kesäkuuta 1952 Curitiba, Brasilia – 15. syyskuuta 1995 Rio de Janeiro, Brasilia) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hän oli hyökkäävä keskikenttäpelaaja ja pelasi urallaan Brasilian, Meksikon, Espanjan, Italian ja Turkin pääsarjoissa.

Dirceu aloitti ammattilaisuransa vuonna 1970 kotikaupungissaan Coritiban joukkueessa. Hän edusti kaikkiaan neljää brasilialaisseuraa ennen siirtymistään ulkomailla. Yhden Meksikossa vietetyn kauden jälkeen Dirceu liittyi vuonna 1979 espanjalaiseen Atlético Madridiin, jonka riveissä hän pelasi kolmen kauden ajan. Tänä aikana kymppipaitaa kantaneen pelintekijän tilille kertyi 18 maalia 84 pelatussa ottelussa. Espanjan pelivuosista ikimuistoisimmat osunevat kaudelle 1980–1981. Pahojen talousvaikeuksien kanssa kamppaileva seura oli tuolloin menettänyt aiempia tähtipelaajiaan, muiden muassa brassilibero Luís Pereiran ja ykkösmaalivahti Miguel Reinan, eikä nuorisopelaajia vilisevältä kokoonpanolta odotettu minkäänlaista menestystä. Dirceun johdolla kokematon joukkue nousi kuitenkin liigan kärkitaistoihin ja sijoittui lopulta kolmanneksi menetettyään pitkään säilyneen sarjajohtonsa vasta kolmanneksi viimeisellä pelikierroksella. Vuonna 1982 Dirceu kaupattiin Napoliin tuntuvalla siirtosummalla, jonka espanjalaisseura tarvitsi kipeästi suurten velkojensa lyhentämiseen. Dirceu edusti Italiassa peräti viittä eri seuraa vuosien 1982 ja 1987 välillä.

Dirceu pelasi Brasilian maajoukkueessa yhteensä 44 kertaa tehden seitsemän maalia. Hän edusti maataan MM-tasolla kolmasti. Paras saavutus oli Argentiinan kisoissa vuonna 1978 voitettu pronssimitali. Dirceu maalasi turnauksessa kolmasti ja hänet valittiin kisojen tähdistöjoukkueeseen. Hänet valittiin alun pitäen myös vuoden 1986 kisoihin Meksikossa, mutta loukkaantuminen esti osallistumisen lopputurnaukseen.

Dirceu kuoli 43-vuotiaana auto-onnettomuudessa. Kuolema katkaisi hänen jo 25 vuotta kestäneen aktiiviuransa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Leyendas Rojiblancas: Jose Guimaraes 'Dirceu' 1979–1982
Frédèric Petit

**Frédèric Adolphe Petit** (6. toukokuuta 1857 Carnières, Nord – 19. helmikuuta 1947 Caudry, Nord) oli ranskalainen jousiampuja ja olympiamitalisti. Hän osallistui Pariisin olympialaisiin 1900, joissa hän voitti pronssia sekä 33 metrin Au Cordon Dorésta että saman matkan Au Chapelet -kilpailusta. 

## Lähteet
*
E. J. Warén

**Eliel Jonathan Warén** (28. marraskuuta 1854 Pielisjärvi, Lieksa – 24. maaliskuuta 1928 Salo) oli suomalainen lääkäri ja lintutieteilijä.

Warénin isänisä oli talollinen Iisakki Varis Rautalammilta ja vanhemmat pastori Johannes Warén ja Adolfina Maria Aschan. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lukiosta 1874 ja opiskeli lääketiedettä Helsingin yliopistossa. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1878, filosofian maisteriksi 1882, lääketieteen kandidaatiksi 1881 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1886. Hän toimitti Savo-Karjalaisen osakunnan lehteä. Poliittiselta kannaltaan Warén oli fennomaani. Valmistuttuaan hän toimi lääkärinä Viitasaarella ja Keuruulla. Vuonna 1892 hän siirtyi Jyväskylän piirilääkäriksi ja hoiti virkaansa Saarijärveltä käsin. 1906 hän sai piirilääkärin viran Salosta, ja hän pysyi tässä virassa eläkkeelle siirtymiseensä saakka.

Warén julkaisi kaksi ruotsinkielistä lintutieteellistä tiedonantoa (*Ägg af Charadrius apricarius från [[Suonenjoki]]*, 1874, ja *Tringa canutus från Suonenjoki*, 1876) sekä julkaisun Suonenjoen lintu- ja nisäkäsfaunasta (1881). Hän julkaisi useita lääktetieteellisiä artikkeleita ja käännöksiä.

Warén oli perustamassa Duodecim-seuraa 1881. Hän oli Finska Läkaresällskapet -seuran, Societas pro Fauna et Flora Fennican ja Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran jäsen. 
__NOTOC__
## Perhe
Warén avioitui 1888 Elina Amanda Ignatiuksen (1867–1926) kanssa, ja heille syntyi viisi poikaa. Perheeseen kuului myös kasvattitytär.

* Erkki (Kaarlo Erkki Johannes) Warén-Waris (1888–1939), LKT, Turun synnytyslaitoksen ylilääkäri, Duodecim-seuran jäsen (nro 365) vuodesta 1911, Turun Duodecim-seuran perustajia ja myöhemmin puheenjohtaja
* Matti Eliel Warén (1891–1955), taidemaalari ja Kansallisteatterin päälavastaja
* Harry Ilmari Waris (1893–1973), Turun yliopiston kasvitieteen professori ja rehtori, sittemmin Helsingin yliopiston kasvitieteen professori
* Paavo Gustaf Waris (1897–1959), everstiluutnantti, pankinjohtaja
* Toivo Ignatius Warén (1903–1929), lääket. ylioppilas
* Katri Warén (Kalkkinen) (1898-1976), kasvattitytär, veljen Filip Warénin tytär.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Obvodnyi-kanava

**Obvodnyi-kanava** () on Nevan ja Suomenlahteen laskevan Jekateringofka-joen yhdistävä kanava Pietarin keskustan eteläosassa Venäjällä. Sen pituus on 8,08 kilometriä, leveys 21,3 metriä (itäpäässä enimmillään 42,6 metriä) ja suurin syvyys kolme metriä. Kanavaan laskevat Monastyrka ja Sutelanjoki (ven. *Volkovka*).

Kaupungin etelärajan muodostaneen kanavan rakentaminen alkoi vuosina 1769–1776. Lännestä päin kaivettu osuus yhdistettiin vuosina 1803–1804 Fontankaan Vvedenski-kanavalla, joka peitettiin vuosina 1967–1969. Obvodnyi-kanavan rakentamista jatkettiin vuosina 1804–1812, 1816–1821 ja 1829–1833. Vuonna 1821 nykyisen Ligovski-prospektin paikalle rakennettiin akvedukti, joka johti Liihan kanavan vedet Obvodnyi-kanavan yli kaupungin keskustaan. Valmis kanava avattiin laivaliikenteelle 25. lokakuuta 1833.

1900-luvun alkuun saakka Obvodnyi-kanava toimi laivaliikenteen väylänä, jonka rannoille rakennettiin suuri teollisuuslaitoksia. 1800-luvun loppupuolella kanavasta muodostui avoviemäri, johon tehtaat laskivat jätevetensä. Monet teollisuuslaitokset liittyvät Venäjän työväenliikkeen historiaan. Vuonna 1904 kanavan rannalla murhattiin sisäministeri Vjatšeslav Pleve. Obvodnyi-kanavan puhdistus ja syventäminen aloitettiin 1930-luvulla. Rantapenkereet saatiin valmiiksi 1960-luvulla.

Nykyään Obvodnyi-kanavan rantakatu on tärkeä liikenneväylä. Sen varrella sijaitsevat Pietarin linja-autoasema, Baltian ja Varsovan rautatieasemat sekä metroasema Baltijskaja. Kanavan ylittävät Moskovan ja Vitebskin asemien rautatielinjat sekä Obuhovskoi Oborony, Ligovski, Moskovski, Izmailovski, Lermontovski ja Staro-Petergofski -prospektit. Klassistisen arkkitehtuurin muistomerkkejä ovat Aleksanteri Nevskin luostarin akatemiarakennus (arkkitehti Luigi Rusca, 1817–1819) ja Izmailovon rykmentin elintarvikevarastot (Vasili Stasov, 1819–1821). Kanavan varrella on lukuisia 1800–1900-luvun alun teollisuusarkkitehtuurin muistomerkkejä: kehräämöitä, rautatievarikoita, viinatehtaita, Treugolnik-kumitehdas, kaasulaitos, sähkölaitos, viljavarasto ym. Konstruktivistisen arkkitehtuurin ja Stalinin ajan klassismin siirtymävaihetta edustaa Moskovan valtakadun kulmassa sijaitseva Frunzenski-tavaratalon rakennus (1934–1938).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Obvodnyi-kanava Pietari-tietosanakirjassa
Preussin optinen lennätinlinja

**Preussin optinen lennätinlinja** oli optinen lennätinverkko, joka välitti tietoliikennettä Preussin pääkaupungin Berliinin ja Reinin provinssin välillä. Linjan pituus oli lähes 550 kilometriä ja se käsitti enimmillään 62 välitysasemaa, joukossa observatorio ja kolme kirkkoa. Lennätin oli viranomaiskäytössä vuosina 1832-1849, kunnes sähköinen lennätin teki siitä tarpeettoman. 

Optinen lennätin oli verrattain nopea, mutta erittäin kallis ja haavoittuva viestijärjestelmä. Viestin välittäjät olivat kaukoputken varassa, eikä siipiopastimia voinut käyttää pimeällä. Koko linjan saattoi lamaannuttaa valtaamalla vain yhden lennätinaseman; näin tapahtui ainakin kerran, hullun vuoden 1848 toukokuussa. 

## Lähteet
* Interessengemeinschaft Optischer Telegraph 4: Optische Telegraphie in Preußen 1832–1852 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Mandy

**Mandy** on englanninkielinen kutsumanimi, joka on voitu lyhentää naisen etunimestä Amanda mutta myös muista miehen tai naisen etunimistä. Suomessa Mandy oli vuoden 2019 loppuun mennessä annettu nimeksi noin 80 henkilölle.

## Tunnettuja nimellä Mandy kutsuttuja
Tunnettuja nimellä Mandy kutsuttuja naisia tai miehiä ovat:
* Mandy van den Berg (s. 1990), alankomaalainen jalkapalloilija
* Mandy Bujold (s. 1987), kanadalainen nyrkkeilijä
* Mandy Capristo (s. 1990), saksalainen laulaja
* Mandy Gaynor, oik. *Amanda Ashley*, yhdysvaltalainen basisti, Apulanta-yhtyeen entinen jäsen
* Mandy Jiroux (oik. *Amanda Jiroux*), yhdysvaltalainen tanssija, laulaja ja malli
* Mandy Minella (s. 1985), luxemburgilainen tennispelaaja
* Mandy Moore, oik. *Amanda Leigh Moore* (s. 1984), yhdysvaltalainen poplaulaja ja näyttelijä
* Mandy Patinkin, oik. *Mandel Bruce Patinkin* (s. 1952), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Mandy Smith, oik. *Amanda Louise Smith* (s. 1970), brittiläinen poptähti, malli ja näyttelijä
* Mandy Walker (s. 1963), australialainen elokuvaaja.

## Kuvitteellisia Mandy-nimisiä
* Mandy, päähenkilö Panos Cosmatosin ohjaamassa samannimisessä elokuvassa
* The Grim Adventures of Billy & Mandy, yhdysvaltalainen animaatiosarja
* Mandy, henkilöhahmo animaatiosarjassa *[[Spies-tytöt]]*
* Mandy Dingle, televisiosarjassa *Emmerdale*

## Katso myös
* Mandi
* Manda
* Manta

## Lähteet
Helsingin telakka (täsmennyssivu)

**Helsingin telakka** voi tarkoittaa seuraavia nykyisiä ja entisiä telakka-alueita Helsingissä:

* Hietalahden telakka, Hietalahdessa sijaitseva Helsingin viimeinen toimiva telakka
* Katajanokan telakka, Valmetin vanha Katajanokalla sijainnut telakka, lakkautettiin 1970-luvulla
* Suomenlinnan telakka, Suomenlinnassa sijaitseva kuivatelakka
* Vuosaaren telakka, 1970-luvulta vuoteen 1987 Vuosaaressa toiminut Valmetin uusi telakka
* Ullanlinnan laivaveistämö (myöhemmin Ullanlinnan telakkayhtiö ja Helsingin laivaveistämö Oy), nykyisen Olympiaterminaalin paikalla vuosina 1746–1938 toiminut telakka
Geiranger

**Geiranger** on pieni Geirangerinvuonon perukassa, Strandan kunnassa Norjassa sijaitseva kylä. Lähinnä Geirangeria sijaitseva kaupunki on Ålesund. Geiranger on Norjan kolmanneksi vilkkain risteilyalusten satama. Nelikuukautisen turistikauden aikana siellä käy 140–180 laivaa. Kylässä asuu vakituisesti 250 asukasta, joiden pääasiallinen työllistäjä ovat jokakesäiset useat sadat tuhannet turistit. Laivaliikenteen aktiivisessa käytössä oleva Geirangerinvuono otettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2005.

## Liikenneyhteydet
Riksvei 63 -tie kulkee Geirangerin läpi.

### Lauttayhteydet

Geirangerista on autolauttayhteydet Hellesyltiin ja Valldalin Sylteen ja niistä vastaa norjalainen kuljetuksiin keskittynyt monialayhtiö Fjord1 Nordvestlandske AS.

#### Valldal (Sylte) - Geiranger
M/F Kvernes -lautta kulkee 20.6.– 20.8. päivittäin. Lähdöt ovat Valldalista (Sylte) klo 9.30 ja 14.45 ja Geirangerista klo 12.00 ja 17.15.

#### Geiranger - Hellesylt

M/F Bolsøy- ja M/F Veøy -lautat kulkevat 1.6.–2.9. päivittäin. Lähdöt tapahtuvat 1½ tunnin välein klo 8.00–18.30 kummastakin satamasta.

## Nähtävyyksiä
Geiranger lähiympäristöineen tarjoaa monenlaisia nähtävyyksiä.

* Dalsnibba on 1&nbsp;476 metriä korkea vuorenhuippu Rv63-tien varrella lähellä Geirangeria. Vuorelle on rakennettu tie (Nibbevegen), joka mahdollistaa pääsyn huipulle autolla.
* Flydalsjuvet sijaitsee Rv63-tien varrella, ja paikalle on rakennettu näköalatasanteita, joilta avautuu näkymät Geirangeriin ja Geirangervuonolle. Alapuolella on jyrkkä rotko, jonka pohjalla virtaa joki, Geirangelva.
* Ørnevegen on mutkainen serpentiinitie, joka on osa Rv63-päätietä. Tie nousee ylös vuorenrinnettä Geirangervuonon rannalta kohti Eidsdalenin laaksoa. Tien ylimmälle mutkalle, Ørnesvingeniin, on rakennettu näköalatasanteet. Näköalapaikalta on laaja näkymä Geirangervuonolle. Tien yläpäässä sijaitsee pysähdyspaikka, Korsmyra.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dear Agony

**Dear Agony** on Breaking Benjaminin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 29. syyskuuta 2009. Se debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan neljännellä sijalla ja myi kultaa.

Albumin esikoissingle ”I Will Not Bow”  kuullaan elokuvassa *[[Surrogates]]*

Albumin kuva on yhtyeen laulaja-kitaristin Benjamin Burnleyn MRI-kuva päästä. Albumi on kitaristi Aaron Finkin ja basisti Mark Jamesin viimeinen, koska heidät erotettiin yhtyeestä vuonna 2011.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Benjamin Burnley – laulu, kitara
* Aaron Fink – kitara
* Mark James – basso
* Chad Szeliga – rummut

## Arvostelut
* About.com: 
* AllMusic: 
* Consequence of Sound: F

## Lähteet
Brandenburg-Preussi

**Brandenburg-Preussiksi** () kutsutaan Hohenzollernin suvun vaaliruhtinaiden personaaliunionina hallitsemaa ruhtinaskuntaa vuosina 1618–1701. Personaaliunioniin päädyttiin, kun Preussin herttua Albrekt Fredrik kuoli vuonna 1618. Tuolloin Brandenburgin kreivikunnan rajakreivi ja vaaliruhtinas Juhana Sigismund peri Preussin herttuakunnan. Brandenburg-Preussin seuraaja oli Preussin kuningaskunta, joka syntyi vuonna 1701, kun vaaliruhtinas Fredrik III kruunasi itsensä Preussin kuninkaaksi. 

## Aiheesta muualla
Pohjanharmoyökkönen

**Pohjanharmoyökkönen** (*Xestia borealis*) on maayökkösiin kuuluva yöperhoslaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU) ja rauhoitettu luonnonsuojelulailla 1. lokakuuta 2009 lähtien.

## Koko ja ulkonäkö
Pohjanharmoyökkönen on vaalea, harmaan ja valkean kirjava keskikokoinen yökköslaji. Etusiipien pohjaväri on vaaleanharmaa ja hieman kellertävä. Siipien pinta on tummakehnäinen ja tummina erottuvien sisemmän- ja ulomman poikkiviirun väliin jäävä alue on voimakkaasti tummanharmaalla ja ruskehtavalla värillä sävyttynyt. Poikkiviirut ovat voimakkaasti aaltoilevia. Sekä rengastäplä että munuaistäplä ovat vaaleat ja erottuvat hyvin. Takasiivet ovat tasaisen vaaleat, vain aivan siiven reunassa on tumma viiru. Siipiväli on noin 30&ndash;40&nbsp;mm.

Laji muistuttaa ulkonäöltään muutamia muita pohjoisia yökköslajeja.

## Levinneisyys
Pohjanharmoyökköstä tavataan pohjoisella havumetsäalueella Ruotsista ainakin keskiseen Siperiaan asti. Suomessa lajia tavataan ainoastaan vyöhykkeellä, joka ulottuu pohjois-eteläsuunnassa Sallasta Inariin ja lännessä Muonioon. Ruotsissa laji esiintyy muutamissa pohjoisissa maakunnissa. Laji havaittiin Suomessa ensi kertaa 1950-luvulla, mutta useimmat havainnot on tehty vasta 1980-luvulta alkaen.

## Elinympäristö
Pohjanharmoyökkönen vaikuttaa olevan paksusammaleisten kuusikkojen laji. Suomessa Keski-Lapin vanhojen kuusikkojen hakkuut uhkaavat lajin säilymistä.

## Lentoaika ja elintavat
Aikuiset yksilöt lentävät kesäkuun lopulta heinäkuun loppuun noin iltayhdeksän ja aamukahden välisenä aikana. Lämpimällä ilmalla lento tapahtuu lähellä metsänpohjaa, viileällä säällä puiden latvustoissa. Monien muiden samaan sukuun kuuluvien yökkösten tapaan myös pohjanharmoyökkönen esiintyy vuorovuosina siten, että Länsi-Lapissa lento ajoittuu parillisille, Itä-Lapissa parittomille vuosille. Laji talvehtii toukkana kaksi kertaa.

## Ravintokasvi
Toukan luontaista ravintokasvia ei tunneta, mutta kasvatusoloissa se syö ainakin haapaa, kuusen neulasia sekä naavaa. Ruotsissa ravintokasviksi on ilmoitettu mustikka.

## Lähteet
Artikkeli perustuu pääosin Valtion ympäristöhallinnon raporttiin, sivut 116&ndash;118.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Lepidoptera.pl: Xestia borealis
Special! Best Mini – 2.5-maime no kare

**Special! Best Mini – 2.5-maime no kare** () on Berryz kōbōn ensimmäinen minialbumi. Se julkaistiin 7. joulukuuta 2005.

## Kappalelista

# *Gag 100-kaibun ai shite kudasai* (ギャグ100回分愛してください)
# *Arigatō! Otomodachi.* (ありがとう!おともだち。)
# *Special Generation* (スッペシャル ジェネレ〜ション) 
# *21-ji made no Cinderella* (21時までのシンデレラ) 
# *Piriri to yukō!* (ピリリと行こう!) 
# *Anata nashi de wa ikite yukenai* (あなたなしでは生きてゆけない)
Sata (täsmennyssivu)

**Sata** voi tarkoittaa:

* Sata, 100, luku
* SATA International, portugalilainen lentoyhtiö
* Radio Sata, turkulainen radiokanava
* SATA, *Serial ATA*, tietokoneen ja kovalevyn välinen liitäntä
* Sata-komitea, sosiaaliturvan kokonaisuudistusta valmisteleva komitea
* Uutislehti 100, helsinkiläinen ilmaisjakelulehti

## Maantiede

* Sata, entinen kaupunki Kagoshiman prefektuurissa Japanissa
* Bannang Sata, kaupunki Yalassa, Thaimaassa

## Henkilöitä

* Ineko Sata, japanilainen kirjailija
* Ko Kan Ko Sata, malilainen muusikko
* Michael Sata, sambialainen poliitikko
* Sata Isobe, japanilainen lentopalloilija
A Camp

**A Camp** on ruotsalaisen The Cardigans -yhtyeen laulajan, Nina Perssonin sooloprojekti. Yhtye perustettiin vuonna 2001, The Cardigansin ollessa tauolla ''Gran Turismo'' -albumin jälkeen.

## A Camp
A Campin debyyttialbumi, ''A Camp'', nauhoitettiin alun perin Niclas Friskin kanssa. Myöhemmin mukaan tuli myös Mark Linkous Sparklehorse-yhtyeestä, joka teki levylle vielä muutamia uusia kappaleita. Nina Persson oli ollut jo pitkään Sparklehorsen fani ja sanonut heitä "parhaaksi, mitä on ikinä kuullut". Erään keikan jälkeen Lundissa, Ruotsissa, Persson antoi Linkousille kasetillisen A Campin lauluja.  Kun he tapasivat uudelleen, pyysi Persson häntä tuottamaan tulevan albuminsa.  Linkous suostui kuunneltuaan joitakin lauluja. Albumilta julkaistiin singleinä "I Can Buy You" ja "Song for the Leftovers". Nämä country-henkiset laulut näyttivät olleen inspiraationa The Cardigansin seuraavalle albumille, ''Long Gone Before Daylightille''.

## Colonia
Persson ilmoitti seuraavasta A Camp -albumista ''Dagens Nyheter'' -lehdessä toukokuussa 2007. Vaikutteiksi Persson mainitsi "60-luvun tyttö-popin, 80-luvun punkin ja David Bowien". Toisen albumin, ''Colonian'' Persson tuotti yhdessä Nathan Larsonin kanssa, mukana oli myös ex-Smashing Pumpkins -kitaristi James Iha, Joan As Policewoman ja Guided by Voices -rumpali Kevin March. Ensimmäinen single *Colonia*-albumilta, "Stronger Than Jesus", julkaistiin Ruotsin iTunesissa 17. marraskuuta 2008. Koko albumi julkaistiin Euroopassa helmikuussa 2009.

## Diskografia
### Albumit
**[[A Camp (albumi)|A Camp]]* (2001)
**[[Colonia (A Campin albumi)|Colonia]]* (2009)

### EP:t
**Covers* (2009)

### Singlet
**I Can Buy You* (2001)
**Song for the Leftovers* (2002)
**Stronger Than Jesus* (2009)
**Love Has Left The Room* (2009)
**My America* (2009)

## Lähteet
*Official Website
*Myspace
*Facebook
*Youtube Channel
*iLike 
*Purevolume 
*Biography for Nina Persson at imdb
THK Tver

**THK Tver** () oli venäläinen jääkiekkoseura Tveristä, Tverin alueelta. Seuran edustusjoukkue pelasi Venäjän toiseksi ja kolmanneksi korkeimmilla sarjatasoilla vuosina 2005–2017.

## Historia

Tverissä on ollut jääkiekkojoukkue vuodesta 1949 asti. Useilla eri nimillä kulkenut joukkue tunnettiin 1999–2004 THK Tverinä. Rahoitusvaikeuksissa ollut joukkue siirtyi Venäjän sisäministeriön hallintaan huhtikuussa 2004 ja se nimettiin HK MVD:ksi ja siirrettiin myöhemmin muualle Balašihaan.

Vuonna 2005 perustettiin Tveriin uusi THK Tver, joka liittyi kolmannelle sarjatasolle Pervaja Ligaan. Kaudeksi 2009–2010 seura nousi Vysšaja Ligaan mutta palasi sitten Pervajaan. Pervaja Ligan lakkauttamisen jälkeen THK Tver liittyi uudelle kolmannelle sarjatasolle Venäjän jääkiekkoliigaan 2011–2012, josta seuraavana vuonna seura nousi VHL:ään.

THK Tver ajautui taloudellisiin vaikeuksiin ja seura lopetti toimintansa kauden 2016–2017 jälkeen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seuran kotisivut
Hunajamelonit

**Hunajamelonit** on 1991 perustettu suomalainen yhtye. Yhtyeen ohjelmisto koostui aluksi 1960–1970-lukujen käännöskappaleista. Yhtyeen esiintymisasut olivat myös noiden vuosikymmenten tyylisiä diskokimalluksineen. Hunajamelonit osallistui rockin SM-kilpailuihin lokakuussa 1994 sijoittuen neljänneksi. Yhtyeen solisteina toimivat alun perin Satu Mattlar, Terhi Väisänen ja Nina Tapio. Vuonna 1996 yhtyeen jäseninä olivat Satu Mattlar (laulu), Satu Eronen (koskettimet), Satu Taalikainen (rummut), Paula Ojajärvi (basso), Katja Aakkula (laulu), Terhi Väisänen (laulu) ja Hannele Voutilainen (kitara).

## Yhtyeen historia
Ennen rockin SM-kilpailuihin osallistumista 1994 rumpaliksi oli vaihtunut Satu Taalikainen ja kosketinsoittajaksi Satu Eronen. Hanna-Riikka Siitonen oli välillä tuuraamassa laulaja Satu Mattlaria. Nina Tapion ja Hanna-Riikka Siitosen perustettua Taikapeili-yhtyeen Hunajameloneihin tarvittiin taas uusia jäsenia. Satu palasi yhtyeeseen ja uutena jäsenenä mukaan tuli Katja Aakkula. 

Satu Mattlar alkoi kirjoittaa Hunajameloneille omia kappaleita, ja ensimmäinen single, ”Sankaripoika” /” Kotimies”, ilmestyi Kaos-levymerkillä 1995. Tämän jälkeen yhtye sai radiosoittoa ja alkoi kiertää esiintymässä myös pääkaupunkiseudun ulkopuolella. Ensimmäisen albumin, *Hedelmälihaa*, julkaisi Kaktus Records vuoden 1996 alussa. Levy sisälsi yhtyeen omaa materiaalia sekä cover-kappaleen ”Aina vaan sexii” (käännös kappaleesta ”I'm So Excited”). "Ei haittaa" -single (säv. Maija Vilkkumaa, san. Maija Vilkkumaa & Paula Herkman) julkaistiin omakustanteena vasta vuonna 2000.

Elokuussa 1997 Hunajamelonit olivat viikon kiertueella Libanonissa esiintymässä suomalaisille rauhanturvaajille.

Satu Taalikaisen lähdettyä yhtyeestä opintojen takia rumpaliksi tuli Johanna Haapiainen. Satu Eronen päätti jäädä lomalle, ja hän kutsui sijaisekseen Maija Vilkkumaan. Myöhemmin Vilkkumaa siirtyi laulajaksi, ja hänen tilalleen koskettimiin tuli Susanna Eronen. Satu Mattlarin jäätyä äitiyslomalle uudeksi laulajaksi tuli Anu Vesterinen. Vuonna 2000 kitaristi Voutilaisen tilalle tuli Reetta Karppinen.
Soolokitaristiksi kiinnitettiin Tuula Mäkiniemi muutamaa vuotta myöhemmin, ja sen jälkeen kokoonpano on pysynyt samana.

Yhtye juhli 25-vuotista taivaltaan Tavastialla 27. lokakuuta 2016.

## Kokoonpanot
### Alkuperäinen kokoonpano
* Nina Tapio – laulu
* Terhi Väisänen – laulu
* Satu Mattlar – laulu
* Riikka Väyrynen – kosketinsoittimet
* Hannele Voutilainen – kitara
* Paula Ojajärvi – basso
* Marja Viskari – rummut

### Nykyinen kokoonpano
* Katja Aakkula – laulu
* Anu Raita – laulu
* Terhi Lahti – laulu
* Susanna Eronen – kosketinsoittimet
* Tuula Mäkiniemi – kitara 
* Reetta Karppinen – kitara 
* Paula Herkman – basso 
* Johanna Haapiainen – rummut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hunajamelonit Facebookissa https://www.facebook.com/hunajamelonit
* Hunajamelonit MySpace-sivulla
Rusoharmoyökkönen

**Rusoharmoyökkönen** (*Xestia brunneopicta*) on maayökkösiin kuuluva, erittäin huonosti tunnettu yöperhoslaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU) ja on rauhoitettu luonnonsuojelulailla 1. lokakuuta 2009 lähtien.

## Koko ja ulkonäkö
Rusoharmoyökkönen on keskikokoinen yökköslaji, jonka siipiväli on noin 40&nbsp;mm. Siivet ovat väritykseltään rusehtavan harmaat ja etusiiven keskellä on punaruskeaa väriä. Rengastäplä on muuta siipeä vaaleamman ruskea. Etusiivissä on mustaa kuviointia, joka muodostaa yhdestä kahteen epäselvää, siivensuuntaista juovaa. Siiven kärkiosassa aaltoviiru on tumma ja siiven kärkiosassa on mustia, kiilamaisia täpliä. Takasiivet ovat vaaleat, harmaanruskeat ja niiden väri tummenee ulkoreunaa kohti.

## Levinneisyys ja lentoaika
Rusoharmoyökkönen tunnettiin alun perin vain Keski-Siperiasta, Jenisei-joen alueelta, kunnes yksi yksilö löytyi Suomesta vuonna 1983. Sittemmin lajista on tehty lisää havaintoja, mutta kaikki havainnot ovat pieneltä alueelta Kuusamosta. ja ne on tehty aina parittomina vuosina. Yleisesti ottaen rusoharmoyökkösen levinneisyys tunnetaan huonosti. Laji saattaa olla yleinen Pohjois-Venäjällä, mutta muualta Euroopasta sitä ei, Suomessa tehtyjä havaintoja lukuun ottamatta, tunneta. Myös todellinen levinneisyysalue Suomessa on tuntematon.

Suomessa rusoharmoyökköstä on tavattu heinäkuussa.

## Elinympäristö ja elintavat
Elinympäristöä ovat mahdollisesti vanhat, mäntyvaltaiset metsät. Yksilöitä on kuitenkin tavattu myös rämeiltä ja rinnekuusikoista. Lajin uhanalaisuus tunnetaan puutteellisesti.

## Ravintokasvi
Toukan ravintokasvia ei tunneta.

## Lähteet
Artikkeli perustuu pääosin Valtion ympäristöhallinnon raporttiin, sivut 118&ndash;119.

### Viitteet
Dave E.C.

**Dave E.C. Henwood** tai vain **Dave E.C.** oli Green Dayn rumpali ennen Tré Coolia. Yhtyeestä lähdön syyksi hän sanoi että ei olisi tarpeeksi hyvä rumpali. Hän ehti olla mukana pari viikkoa. Tullessaan Green Dayhyn hän korvasi Al Sobranten (oik. John Kiffmeyer). Hän on soittanut myös yhtyeissä Filth, Wynona Riders, Pot Valiant ja Vagrants.

## Lähteet
I Will Not Bow

**I Will Not Bow** on Breaking Benjaminin ensimmäinen single Dear Agony albumilta. Se julkaistiin myös muun muassa Bruce Willisin näyttelemässä Surrogates elokuvan soundtrackilla.

## Listasijoitukset

## Lähteet
99 frangia

**99 frangia** (*99 francs*) on ranskalaisen elokuvaohjaajan Jan Kounenin 2007 ohjaama elokuva mainosmaailmasta. Se perustuu Frédéric Beigbederin samannimiseen avainromaaniin, joka on ilmestynyt Ville Keynään suomentamana nimellä *24,99 €*.

## Juoni
Elokuva on satiiri nykyaikaisesta mainosbisneksestä. Juoni keskittyy enimmäkseen kaupallisten mainosten suunnittelija Octave Parangoon (Dujardin), jolla on helppo, korkeapalkkainen työ ja toimintaköyhä elämä, joka on täynnä huumeita ja monia yhden yön suhteita.

Kuitenkin Octave alkaa kyllästyä työhönsä, ja kun hänen ensimmäinen pitkäaikainen suhteensa työkaveri Sophieen (Giocante) epäonnistuu onnettomasti, hän alkaa sotia mainosbisnestä vastaan.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Niilo Sipilä

**Niilo Sipilä** (s. 1995 tai 1996) esiintyi lapsinäyttelijänä Mari Rantasilan ohjaamassa Risto Räppääjä -elokuvassa (2008) Riston roolissa vastanäyttelijänään Mimmi Lounela.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Ørnesvingen

**Ørnesvingen** on Geirangeria lähellä ylängölle nousevan Ørnevegen-serpentiinitien korkein mutka Strandan kunnassa Länsi-Norjassa. Ørnevegen taas on osa Riksvei 63 -tietä. Ørnesvingenin varrella sijaitsee suosittu näköalatasanne, josta avautuu laaja näkymä Geirangervuonoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ørnevegen ja Ørnesvingen, Visitnorway.com (englanniksi)
Lieksan vaakuna

**Lieksan vaakuna** on Lieksan kaupungin tunnus, joka on saanut aiheensa vuodelta 1669 peräisin olevasta vanhan Brahean kaupungin sinetistä. Lieksa sijaitsee lyhytikäiseksi jääneen kaupungin paikalla.

Vaakunan selitys kuuluu ”punaisessa kentässä tyvestä nouseva käsijousella ampuva mies, karvalakki päässä, kirves vyöllä; kaikki hopeaa”. Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja se vahvistettiin käyttöön 20. huhtikuuta 1953.

## Lähteet
* 

### Viitteet
The Sweet (albumi)

**The Sweet** on Sweet-yhtyeen vuonna 1978 Isossa-Britanniassa julkaistu kokoelma-albumi. Materiaali koostuu vuosien 1971–1972 väliltä. Levyn kansikuva on kuitenkin samoilta ajoilta kuin albumin julkaisu.

## Kappaleet
**A-puoli**
#Co-Co
#Chop Chop
#Reflections
#Honeysuckle Love
#Santa Monica Sunshine
#Daydream
**B-puoli**
#Funny Funny
#Tom Tom Turnaround
#Sunny Sleeps Late
#Man from Mecca
#New York Connection
#Wig-Wam Bam

## Lähteet
*
Preussin herrainhuone

**Preussin herrainhuone** () oli Preussin kaksikamarisen parlamentin ylähuone vuosina 1855–1918. Vuosina 1850–1855 ylähuoneen nimi oli *ensimmäinen kamari*. Ylähuone perustettiin, kun maan oma perustuslaki astui voimaan 31. tammikuuta 1850. Sen jäsenet olivat osaksi suurmaanomistajien ja suurten kaupunkien edustajia, osaksi Preussin kuninkaan nimittämiä. Herrainhuoneeksi ylähuone muuttui kuninkaan määräyksestä vuonna 1855, eikä sen jäseniä enää valittu vaaleilla. Herrainhuoneen esikuvana oli Ison-Britannian *[[House of Lords]]*. Alahuone oli nimeltään Preussin edustajainhuone. Ylähuone kokoontui osoitteessa Leipziger Straße 3; samassa rakennuksessa toimii nykyisin Saksan liittoneuvosto.

Herrainhuone lakkautettiin vuonna 1918, kun Saksa oli hävinnyt ensimmäisen maailmansodan.

## Lähteet
Mongolien hyökkäykset Palestiinaan

**Mongolien hyökkäykset Palestiinaan** tapahtuivat ristiretkien loppupuolella sen jälkeen kun mongolit olivat onnistuneet valtaamaan Syyrian. Hyökkäykset tapahtuivat pääasiassa vuosien 1260 ja 1300 välillä. Hyökkäyksistä kaksi oli suurempaa sotaretkeä syvälle Palestiinaan, joiden välissä oli useita pienempiä ryöstöretkiä. Mongolit toteuttivat hyökkäykset suhteellisen pieninä joukkoina, joiden päätarkoituksena oli ryöstää, tappaa ja tuhota. Mongolit eivät osoittaneet aikomusta liittää Palestiinaa osaksi Mongolivaltakuntaa.

Mongolien ensimmäinen sotaretki päättyi Ain Jalutin taisteluun vuonna 1260, jossa mamelukit voittivat mongolit. Viimeinen suuri sotaretki eteni Gazaan saakka, mutta mongoliarmeija perääntyi mamelukkien joukkojen edestä ja mamelukit palauttivat koko Levantin hallintaansa vuoteen 1300 menneessä.


Mongol raids in Syria and Palestine 1260.svg|Mongoleiden ensimmäinen sotaretki Palestiinaan vuonna 1260
Mongol raids into Syria and Palestine ca 1300.svg|Mongoleiden viimeinen sotaretki Palestiinaan vuosina 1299–1300
Suutin

**Suutin** on neste- tai kaasuvirtausta suuntaava ja kuristava osa. Moottorissa suutin on kaasuttimen osa, jonka lävitse polttoaine kulkee ja sekoittuu kaasuttimen läpi virtaavaan ilmaan ja lopulta seos kulkeutuu imukaulan kautta moottoriin. Suutin sijaitsee kohokammiossa yleensä keskellä kaasutinta. Suuttimia on eri kokoisia ja sen koolla voidaan säädellä seoksen rikkautta eli kuinka paljon polttoaine-ilma-seoksesta on polttoainetta. Sylinteriin pääsevän polttoaineseoksen suhde on oltava oikea ja tämän takia suuttimia onkin tarjolla eri suuruisia. Autoissa suuttimia ei nykyään tarvita kaasuttimien käytön vähennyttyä kun on siirrytty vähäpäästöisempään ruiskutusjärjestelmään toisin kuin moottoripyörissä ja mopoissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Alainen Alposjärvi

**Alainen Alposjärvi**, tai myös **Alinen Alposjärvi**  ja **Alanen Alposjärvi**, on järvi Lapissa Pellon ja Ylitornion rajalla Tornionjoen vesistössä. Napapiiri ylittää järven Aukiniemen ja Korkeaniemen kohdalta.

## Maantietoa
Järven pinta-ala on 850 hehtaaria eli 8,5 neliökilometriä. Se on 10,0 kilometriä pitkä ja 1,4 kilometriä leveä. Järven lähiympäristö on korkeussuhteiltaan vaihteleva. Aivan rannan tuntumasta kohoavat pohjoispäässä Uudenviranvaara, Aukirova ja Viitavaara, ja eteläpäässä Haukkavaara ja Muotkavaara. Salmelan kohdalla kohoaa myös korkea mäki. Järveltä voi myös nähdä kauempana sijaitsevia Pakisvaaraa ja Alposrovaa. Järven ympäristössä on pääasiassa metsämaata ja suota on vain nimeksi. Järvessä on kartan mukaan yksi saari Kaakkurisaari, joka sijaitsee Alposjoen luusuan edustalla.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 60,8 miljoonaa kuutiometriä eli 0,061 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 7,2 metriä ja suurin syvyys on 22,9 metriä. Syvin kohta sijaitsee todennäköisesti pohjoispään yli 20 metrisessä laajassa syvänteessä Aukirovan edustalla.

Järven rantaviivan pituus on 27,3 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Joissakin kohdissa rantaan ulottuu suomaatakin. Haja-asutuksen äärellä sijaitsee muutama pieni peltopalsta ja talouksia on alle 20. Yli puolet niistä muodostavat Pakisjärven kulmakunnan. Rannoille on rakennettu yli 100 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdysteiltä 19640, 19641 ja Viitavaaralle johtavalta tieltä. Niille pääsee seututieltä 932, joka alkaa Aavasakalta.

## Luontoarvoja
Alaiseen Alposjärveen on istutettu kuhaa, taimenta ja pohjasiikaa.
## Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Miekojärven alueella (67.93), jonka Alposjoen valuma-alueeseen (67.932) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 86,9 metriä mpy.
Alposjoen valuma-alue on Tengeliönjoen valuma-alueella sen latvavesiä. Järvi saa kaiken vetensä Alposjoen valuma-alueesta kahta pääreittiä myöten. Järveen laskee pohjoisesta Ylisen Alposjärven (428 ha) lasku-uoma Välijoki ja sen eteläpäähän laskee Pakisjärveltä (76 ha) alkava lyhyt Kaivosoja. Pakisjärveen laskee pieni Pakisoja, joka tuo hieman vesitäydennystä Kypäsjärvestä, joka on bifurkaatiojärvi. Järven omaan lähialueeseen kuuluu Aukirovan takaa laskeva Aukiriipi (7 ha) ja Sirkkajänkä, joka laskee Aukiriipiin.

Järven laskujoki on Alposjoki, joka laskee 1,4 kilometrin päässä Miekojärven Alposlahteen.Joella on pudotusta 10,0 metriä. Miekojärvestä alkaa Tengeliönjoki, joka on myös koko valuma-alueensa pääuoma.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Honka, Aapo & Pikkupirtti, Maria: Tengeliönjoen säännöstelyn kehittäminen (PDF), Raportteja 37, , Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus, 2017
Nuottiöljyy

__NOTOC__
**Nuottiöljyy** on vuonna 2009 julkaistu Ruasteen albumi. Se on yhtyeen toinen albumi, mutta ensimmäinen levy-yhtiön julkaisema.

Levyllä vierailevat Jarkko Ahola (Teräsbetoni), Jussi Aaltonen (Mustat Enkelit), Elias Viljanen (Sonata Arctica) ja Vesku Jokinen (Klamydia).

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Imperiumi.net: 
* Lammaszine: *negatiivinen*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ruasteen Internet-sivut
Särkyneiden haaveiden kaupunki

**Särkyneiden haaveiden kaupunki** (*The Bad and the Beautiful*) on Vincente Minnellin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1952. Tarina sijoittuu Hollywoodiin ja kertoo elokuvatuottajasta, jota kaikki vihaavat. Elokuvassa palataan takaumien kautta vihan syihin. Elokuva sai useita Oscar-palkintoja: parhaan naissivuosan Oscar-palkinto Gloria Grahamelle sekä parhaan käsikirjoituksen, parhaan mustavalkokuvauksen, puvustuksen ja parhaan lavastuksen Oscar-palkinto.

## Juoni
Kehystarinassa filmitähti Georgia Lorrison (Lana Turner), käsikirjoittaja James Lee Bartlow (Dick Powell) ja ohjaaja Fred Amiel (Barry Sullivan) saapuvat elokuvastudioille tapaamaan johtaja Harry Pebbeliä (Walter Pidgeon). Tämä pyrkii suostuttelemaan kolmikon tekemään jälleen elokuvan heitä jokaista loukanneen ja hankalana pidetyn tuottajan Jonathan Shieldsin (Kirk Douglas) kanssa. Jonathan on alalta ulos joutuneen elokuvamogulin poika, joka on perinyt isänsä ikävät luonteenpiirteet.

Takaumien kautta esitellään kolmikon aiempia konflikteja Jonathan Shieldsin kanssa. Ohjaaja Amiel on tehnyt tämän kanssa sarjan menestyksekkäitä B-elokuvia, kunnes Shields varastaa Amielin idean vakavasta draamasta, mutta ottaakin ohjaajaksi arvostetun Von Ellsteinin (Ivan Triesault). Elokuvasta tulee menestys Amielin saamatta ideastaan sen enempää rahaa kuin kunniaakaan.

Seuraava takauma kertoo Georgia Lorrisonin muistoista. Hän on toisen polven filmitähti ja myös toisen polven alkoholisti isänsä tavoin: hän raitistuu Shieldsin avulla ja menestyy tämän filmien ansiosta, mutta heidän välisensä suhde päättyy pian.

Kolmannessa takaumassa Pulitzer-palkittu käsikirjoittaja James Lee Bartlow houkutellaan Hollywoodiin, jossa hän menestyy mutta menettää vaimonsa Rosemaryn (Gloria Grahame) sen jälkeen, kun Shields on järjestänyt tämän yhteen latinohurmuri Gauchon (Gilbert Roland) kanssa. Rosemary ja Gaucho kuolevat lento-onnettomuudessa, ja myös Bartlow katkeroituu Shieldsin toimintatavoista. 

Elokuvan lopussa Shields soittaa Pariisista Harry Pebbelin puhelimeen, mutta kolmikko kieltäytyy yhä ehdotuksesta ja poistuu neuvottelusta. Toimiston ulkopuolella Georgia Lorrison nostaa kuitenkin toisen pöytäpuhelimen luurin kuullakseen Shieldsin tarjousta tarkemmin. Myös Bartlow ja Amiel jäävät kuuntelemaan puhelua, ja loppuratkaisu jää avoimeksi.

## Arvioita
Antti Alanen kirjoitti talven 1986 Suomen Elokuva-arkiston käsiohjelmassa elokuvan päähenkilön olevan satiirinen kuva David O. Selznickistä - monta suurta elokuvaa tehneestä mutta lopulta tylystä ja epähuomaavaisesta tuottajasta. Virolaisen Ivan Triesaultin esittämän, taiteestaan tinkimättömän ohjaaja Von Ellsteinin esikuvana voidaan taas nähdä Erich von Stroheim.

*Särkyneiden haaveiden kaupunki* valittiin vuonna 2002 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. *[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Särkyneiden haaveiden kaupungin* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 

* Vesa Nykäsen elokuvaesittely vuodelta 2012, Yle Vintti
Dzeržinsk

**Dzeržinsk** voi viitata seuraaviin paikkakuntiin:

*Dzeržinsk, kaupunki Venäjällä Nižni Novgorodin alueella
*Dzeržinsk, kaupunki Valko-Venäjällä Minskin alueella
*Toretsk, aiemmin Dzeržynsk (Dzeržinsk), kaupunki Ukrainassa Donetskin alueella.

## Katso myös
*Dzeržinski (täsmennyssivu)
Flammenwerfer 35

**Flammenwerfer 35** (tunnetaan myös lyhyemmällä nimellä **FmW 35**) oli Wehrmachtin käyttämä liekinheitin toisessa maailmansodassa. Yksi sotilas riitti käyttämään liekinheitintä ja sitä käytettiin erityisesti rakennusten ja juoksuhautojen tyhjentämiseen vihollisista. Käytännössä ase paljastui erittäin tehokkaaksi lähitaisteluaseeksi.

Flammenwerfer 35 painoi noin 35,8 kiloa ja siinä oli 11,8 litran tankki polttoainetta, joka riitti noin 10 sekunnin yhtämittaiseen tulisuihkuun. Polttoaineena käytettiin bensiinin ja tervan sekoitusta, joka oli pelkkää bensiiniä painavampaa ja näin lensi kauemmaksi. Polttoaine sytytettiin aseessa olevalla vetysoihdulla.

Asetta käyttävällä sotilaalla oli yksiosainen tulenkestävä suojapuku ja suuret asbestikäsineet.

Asetta valmistettiin vuoteen 1941 asti, jolloin parannettu versio Flammenwerfer 41 korvasi sen valmistusohjelmassa. Suurista valmistusmääristä johtuen Flammenwerfer 35 oli kuitenkin uudemman mallin rinnalla saksalaisten joukkojen käytössä vuoteen 1945 ja toisen maailmansodan loppuun asti.

## Katso myös
* Einstossflammenwerfer 46
* M2-liekinheitin

## Lähteet
Star Warz

__NOTOC__
**Star Warz** on hip hop -ryhmä Rockin da Northin albumi, joka julkaistiin 5. syyskuuta 2003.  Albumista julkaistiin myös Kingsize Edition -painos 28. marraskuuta 2003.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 4.

## Kappaleet

### Alkuperäinen painos
# 
#  (GZA, Skandaali, YOR123)
#  (Toinen Kanava, Krisu)
#  (Pikku G, Raimssi)
#  (Pikku G, Ezkimo, Skandaali, Jaise, YOR123, Joniveli)
#  (Alkaholiks, Ezkimo, Skandaali)
#  (Freestyle, Urbaanilegenda)
#  (Metsänkylä Big Band)
#  (Ezkimo, Skandaali, YOR123)
#  (Sophie, Kasanova)
#  (A-Rühm, Skandaali, YOR123, Jaise)
#  (RZA, Cilvaringz, Ganz, Joniveli, Elastinen)
#  (Urbaanilegenda, Skandaali)
#  (Fattaru, Toinen Kanava)
#  (Helpus, Sophie)
#  (Skandaali, Sophie)
#  (YOR123, Skandaali)

#### Kappaleiden tuottajat
* Jukka Immonen: 1
* Sakris: 2, 5, 9, 16, 17
* Jouni: 3
* Pauli Rantasalmi: 4
* Jonny Bro: 6, 7, 10, 12, 13, 14
* Critikal: 11
* Helpus: 15

### Kingsize Edition
# Intro
# One World (GZA, Skandaali, YOR123)
# Katujen ääni (Toinen Kanava, YOR123)
# Sun kanssa (Toinen Kanava, Krisu)
# Nuoret ritarit (Pikku G, Raimssi)
# Star Warz (Pikku G, Ezkimo, Skandaali, Jaise, YOR123, Joniveli)
# We Got It (Alkaholiks, Ezkimo, Skandaali)
# Historia (Freestyle, Urbaanilegenda)
# Naiset (Ezkimo, Skandaali, YOR123)
# Niinku pitäis (Sophie, Kasanova)
# Tallsinki (A-Rühm, Skandaali, YOR123, Jaise)
# Supercool (A-Rühm, Skandaali, YOR123)
# Neckbone (RZA, Cilvaringz, Ganz, Joniveli, Elastinen)
# Sana sanasta 2 (Urbaanilegenda, Skandaali)
# Meijän ympärillä (Fattaru, Toinen Kanava)
# Ei rauhaa (Helpus, Sophie)
# Yhteistyö (Skandaali, Sophie)
# Outro (YOR123, Skandaali)
# Star Warz (live)

## Arvostelut
* Helsingin Sanomat: 
* Soundi: 

## Lähteet
* Star Warz -albumin kansilehdet
* Skandaali.fi

### Viitteet
Ylinen Alposjärvi

**Ylinen Alposjärvi** on Lapissa Pellossa Alposjärven kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Tornionjoen vesistöön.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 428 hehtaaria eli 4,3 neliökilometriä. Se on 5,8 kilometriä pitkä ja 1,4 kilometriä leveä. Sen suuntaus on samanlainen kuin kaakossa sijaitsevalla Alaisella Alposjärvellä. Järvellä pistää silmään erityisesti Alposrovan jyrkänteiset rinteet järven lounaisrannassa. Alposrova kohoaa 160 metriä vedenpinnan yläpuolelle ja vaaran ylimmät rinteet näkyvät järvelle 100 metriä korkeina. Järvi on muualla melko alavaa, vaikka sen itärannat nousevat Isovaaralle, Ouluvaaralle ja Matovaaralle länsirantoja jyrkemmin. Kartan mukaan järvessä ei ole saaria. Sen itärannassa on 450 metriä pitkä Rovaniemi ja vastarannalla sitä lyhyempi Muosniemi, jonka suojaan jää lyhyt Muoslahti.

Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 24,7 miljoonaa kuutiometriä eli 0,025 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 5,7 metriä ja suurin syvyys on 18,7 metriä. Syvin kohta sijaitsee Rovaniemen edustalla. Niemen eteläpuolella on vielä yksi 16,5 metriä syvä kohta 2,5 kilometriä pitkässä yli 10 metriä syvässä syvänteessä.

Järven rantaviivan pituus on 15,5 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata, joka on paikoin soistunutta. Järven haja-asutus muodostuu noin kymmenestä taloudesta ja lähes 50 vapaa-ajan asunnosta. Niille tulee tiet yhdystieltä 19673, joka kulkee Turtolan ja Lankojärven välillä, sekä siitä haarautuvalta yhdystieltä 19672, joka loppuu Ajankijärvelle.

Lämpimin kuukausi Alposjärvellä on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on 15&nbsp;°C. Kylmin kuukausi puolestaan on tammikuu –17&nbsp;°C keskilämpötilallaan.

## Luontoarvot
Järvi sijaitsee vaaramaisemien keskellä. Järvessä on muikkua, siikaa, särkeä, ahventa, kiiskiä, norssia, haukea, madetta ja vähäisiä määriä istutettua taimenta. Järven pohjasta kohoaa muutamia lähteitä, jotka talvisin voivat aiheuttaa vaaratilanteita jäällä liikkujille. Järven eteläpuolella on luonnontilainen hiekkaranta, jota seuraamalla itään päin löytää järven laskujoen Välijoen.

## Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Miekojärven alueella (67.93), jonka Alposjoen valuma-alueeseen (67.932) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 102,0 metriä mpy.

Alposjoen valuma-alue on Tengeliönjoen valuma-alueella sen latvavesiä. Järvi saa kaiken vetensä omalta valuma-alueeltaan. Ylinen Alposjärven valuma-alueella sijaitsee vielä neljä muuta yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan järveen. Ne ovat pohjoispäähän laskeva Soukkariipi (6 ha), ilman laskuojaa oleva eteläisempi Yrttiriipi (1 ha), Isovaaran takaa eteläpäähän laskeva Käärmelampi (2 ha) ja Alposvaaran takaa myös eteläpäähän laskeva Järvykäinen (2 ha).

Järven laskujoki on noin 1,7 kilometriä pitkä Välijoki, joka laskee Alaiseen Alposjärveen (850 ha). Joella on pudotusta 15,1 metriä. Vesireitti jatkuu sitten Alposjokea pitkin Miekojärveen, joka on Tengeliönjoen alkupää. Tengeliönjoki yhtyy Aavasaksalla Tornionjokeen, joka laskee Itämeren Pohjanlahdessa olevaan Perämereen.

## Lähteet
Karaman

**Karaman** (ennen **Larende**) on kaupunki Turkissa. Se  on Karamanin maakunnan hallinnollinen keskus. Vuonna 2022 kaupungissa oli noin 175 000 asukasta.

Kaupungin nykyinen nimi tulee alueella sijainneesta Karamanoğlun emiraatista. Entinen nimi *Larende* tulee kreikan sanasta *Laranda*, joka puolestaan on peräisin luuvin kielen sanasta *Larawanda*, joka tarkoittaa hiekkaista paikkaa.

## Historia

Kaupungin paikalla oli muinoin heettiläisten kaupunki nimeltään Laranda. Perdikkas tuhosi kaupungin vuonna 322 eaa. ja myöhemmin uudelleen rakennetusta kaupungista tuli merkittävä merirosvojen keskus. Rooman ja Bysantin jälkeen kaupunkia hallinnoivat seldžukit. Fredrik I Barbarossa valloitti kaupungin kolmannella ristiretkellä vuonna 1190 ja siitä tuli Kilikian armenialaiskuningaskunnan osa, kunnes turkkilainen sotapäällikkö Karamanoğlu Mehmet Bey valtasi kaupungin 1256 ja nimesi sen itsensä mukaan Karamaniksi. Vuonna 1275 kaupungista tuli Karamanoğlun emiraatin pääkaupunki. Osmanit valloittivat Karamanin ja koko Karamanoğlun vuonna 1468.

## Lähteet
Herttaikikukka

**Herttaikikukka** (*Rhodanthe manglesii*) on heinä-syyskuussa kukkiva, yksivuotinen asterikasvi. Se kasvaa 30-50 cm korkeaksi. Terälehtien väri vaihtelee punaisesta valkoiseen ja keskusta on tumma. Alapinta on hopeanhohtoinen. 

Herttaikikukkaa tavataan Lounais-Australiassa luonnonmukaisena.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Apollo Guidance Computer

**Apollo Guidance Computer** (AGC) oli tietokone, jota käytettiin Apollo-ohjelman avaruusaluksissa. Tietokone hoiti aluksen ohjaukseen ja navigointiin liittyviä tehtäviä. AGC oli ensimmäinen moderni sulautettu tietokonejärjestelmä. AGC:n suunnitteli Massachusetts Institute of Technology vuonna 1962 ja laitteet valmisti Raytheon. AGC oli varhainen merkittävä käyttökohde integroidulle piirille.

Kaikilla Kuussa käyneillä Apollo-lennoilla (paitsi Apollo 8:ssa, jossa ei ollut kuumodulia) avaruusaluksen komento- ja kuumoduulissa oli omat AGC-tietokoneet.

AGC käytti integroituja piirejä. RAM-muisti oli ferriittirengastyyppinen ja ROM-muisti rope-core-tyyppinen. RAM-muistia oli 2 kilosanaa, ja ROM-muistia 36 kilosanaa; sanan pituus oli 16 bittiä. Kellokide värähteli 2,048&nbsp;MHz:n taajuudella, joka jaettiin tai skaalattiin tarpeen mukaan eri käyttötarkoituksiin; pääasiallinen sisäinen kellotaajuus oli 1,024&nbsp;MHz.

AGC:n käyttöliittymänä toimi DSKY (*display and keyboard*, näyttö ja näppäimistö), jossa oli numero- ja merkkivalonäyttö, sekä komento- ja numeronäppäimistö. AGC:lle annettiin komentoja "verbin" (V) ja "substantiivin" (N) yhdistelminä, jotka ilmaistiin kahden numeron yhdistelminä. Verbi ilmaisi komennon, ja substantiivi komennon lisämääreen.

ROM-muistiin tallennettu yksinkertainen käyttöjärjestelmä kykeni ajamaan kahdeksaa prosessia yhtä aikaa. Ajettavat ohjelmat pystyttiin priorisoimaan.

## Ohjelmisto

Ohjelmiston kehittämisestä oli vastuussa Margaret Hamilton.

Ohjelmisto oli edelläjäkävijä huippuluotettavien ohjelmistojen suunnittelulle. Ohjelmistossa käytettyjä konsepteja olivat muun muassa asynkroninen ohjelmointi () ja tärkeysjärjestyksessä ajoittaminen ().

Hamilton on saanut muun muassa NASAn Exceptional Space Act Award -palkinnon tunnustuksena työstään.

Ohjelmisto kykeni toipumaan itsestään tunnetussa tilanteessa, jossa tietokone sai laskeutumisen lähestyessä ylimääräistä sitä kuormittavaa dataa.
Astronauttien tarkistuslistassa oli virhe, jonka vuoksi tutkalaitteiston kytkin oli väärässä tilassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Computers On Board The Apollo Spacecraft 
* Original Apollo 11 Guidance Computer (AGC) lähdekoodit GitHub-palvelussa 
* Virtual AGC
Superfast

**Superfast** voi viitata seuraaviin:

* M/S Superfast VII, Tallink Groupin ropax-alus
* M/S Superfast VIII, Tallink Groupin ropax-alus
* M/S Superfast IX, Tallink Groupin ropax-alus
* Superfast Ferries, kreikkalainen varustamo, jolla on useita Superfast-nimisiä aluksia