open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tomi Kervinen

**Tomi Kervinen** (s. 1975 Outokumpu) on teatterintekijä, opettaja ja sosiaalikasvattaja. Hän toimii aktiivisesti ohjaajana Teatteri-Traktorissa ja on yksi teatterin perustajajäsenistä. Kervinen on erikoistunut luoviin ja soveltaviin menetelmiin sosiaalipedagogisessa ja taiteellisessa kehyksessä. 

Hän on naimisissa yhteisökehittäjä ja tuottaja Kaisa Kervisen kanssa. Heillä on neljä lasta.

## Ohjauksia

* 2017 Peppi Pitkätossu seitsemällä merellä
* 2016 Kolme iloista rosvoa
* 2015 Kapteeni Kustoon Ihmeellinen maailma, Artpark
* 2013 Shakespeare: Myrsky
* 2012 Karsinan Kapina, käsikirjoitus E-P Tiitinen
* 2011 Ronja Ryövärintytär
* 2010 Tohtori Sykerö
* 2009 Heinähattu, Vilttitossu ja Littoisten Riiviö
* 2008 Peppi Pitkätossu
* 2007 Viirun ja Pesosen Kuumatka
* 2006 Viiru ja Pesonen: Kettujahti
* 2005 Vaahteramäen Eemeli metkuilee taas
* 2004 Vaahteramäen Eemeli
* 2004 Hyvästi Mansikki
* 2003 Runonlaulajan sydän
* 2002 Mustanaamion napanuora, käsikirjoitus E-P Tiitinen
* 2001 MTV-Maaseudun tulevaisuuden visiot, Leader-kiertue
* 2000 Maitolaiturimusikaali
* 1999 Maaseutusirkus 
* 1999 Aavan lapset
* 1998 Lemminkäisen tarina, kansainvälinen katuteatterikiertue
* 1997 Juhannusyön uni, käsik. William Shakespeare, ohjaus Tommi P. Pesonen ja Tomi Kervinen
          
## Radio-ohjelmia

* Maaseutumakasiini, 10 ohjelmaa
* Maaseuturadio, 10 ohjelmaa

## Lähteet
*
Vuohenpolvet

**Vuohenpolvet** eli **isovuohenpolvet** (*Paronychia*) on kohokkikasvien (Caryophyllaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu ainakin noin 70 lajia, joiden lisäksi sukuun on kuvattu noin 130 muutakin lajia, mutta näiden taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.

## Lajeja ja alalajeja
* *[[hopeavuohenpolvi|Paronychia argentea]]* – hopeavuohenpolvi eli mattovuohenpolvi
* *[[kanarianvuohenpolvi|Paronychia canariensis]]* – kanarianvuohenpolvi
* *[[mykerövuohenpolvi|Paronychia capitata]]* – mykerövuohenpolvi
** ''Paronychia capitata'' subsp. ''canariensis'' – kanarianmykerövuohenpolvi
** ''Paronychia capitata'' subsp. ''capitata'' – espanjanmykerövuohenpolvi
* *[[pörrövuohenpolvi|Paronychia echinulata]]* – pörrövuohenpolvi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Vuohenpolvet (isovuohenpolvet) – ''Paronychia''
* Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Vuohenpolvet (''Paronychia'')
* ITIS: ''Paronychia'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Paronychia''
Päivänkilot

**Päivänkilot** (*Fumana*) on päivännoutokasvien (Cistaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 20 lajia. Päivänkilot muistuttavat päivännoutoja (*Helianthemum*), mutta eroavat niistä erilaisten lehtien sekä kukkien perusteella.

Päivänkilot ovat pensasmaisia tai varpumaisia kasveja. Niiden varret ovat puutuneita lukuun ottamatta kuluvana vuonna kasvanutta vartta, joka on ruohovartinen. Päivänkilojen kasvutapa vaihtelee maanmyötäisestä tai kohenevaan. Päivänkilojen lehdet ovat korvakkeettomia, teräväkärkisiä ja neulasmaisia. Kukat sijaitsevat yksittäin ja ne ovat viisilukuisia. Kukkien terälehdet ovat keltaisia ja verholehdet punertavia. Uloimmat verholehdet ovat tavallisten lehtien kaltaisia. Päivänkilojen hedelmä on kolmilokeroinen kota.

Päivänkilojen (*Fumana*) suvun tieteellinen nimi viittaa latinan kielen sanaan *fuma*, joka tarkoittaa savua.

Suomen luonnossa ei esiinny yhtään päivänkilojen sukuun kuuluvaa lajia, mutta Ruotsissa esiintyy yksi päivänkilolaji: rentopäivänkilo eli gotlanninpäivänkilo (*Fumana procumbens*).

## Lajeja
* *[[Fumana aciphylla]]*
* *[[idänpäivänkilo|Fumana arabica]]* – idänpäivänkilo
* *[[Fumana bonapartei]]*
* *[[Fumana ericifolia]]*
* *[[Fumana ericoides]]*
* *[[Fumana fontanesii]]*
* *[[Fumana fontqueri]]*
* *[[Fumana grandiflora]]*
* *[[Fumana juniperina]]*
* *[[Fumana lacidulemiensis]]*
* *[[Fumana laevipes]]*
* *[[Fumana laevis]]*
* *[[Fumana oligosperma]]*
* *[[Fumana paphlagonica]]*
* *[[rentopäivänkilo|Fumana procumbens]]* – rentopäivänkilo eli gotlanninpäivänkilo
* *[[Fumana scoparia]]*
* *[[kaitapäivänkilo|Fumana thymifolia]]* – kaitapäivänkilo
* *[[Fumana trisperma]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Päivänkilot (''Fumana'')
* Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Päivänkilot (''Fumana'')
Kasvutapa

**Kasvutapa** on kasvin ominaisuus, joka riippuu lajista sekä ympäristöstä. Joidenkin lajien tieteellisen nimen lajinimi viittaa kasvin kasvutapaan. Tieteellisissä nimissä usein esiintyviä kasvutapaa kuvailevia sanoja ovat esimerkiksi *repens* (suom. suikertava) ja *erecta* tai *erectus* (suom. pysty). Kasvien kasvutapaa kuvailtaessa kasvikirjoissa käytetään usein jokseenkin vakiintuneita termejä, joita ovat pysty, koheneva, maanmyötäinen, rönsyllinen, kiipeilevä ja mätästävä. Näitä termejä käytetään yleensä maalla kasvavien kasvien kasvutavan kuvailuun, vaikka osa niistä sopii myös vesikasvien ja epifyyttien kasvutavan kuvailuun. Kasvin kasvutapa ei välttämättä korreloi sen varren tanakkuuden kanssa, sillä esimerkiksi puuvartinen kasvi voi ihan hyvin olla kasvutavaltaan pysty tai maanmyötäinen.

## Kasvutapaa kuvaavia termejä
* **pysty**: kasvin varsi kasvaa maasta suurin piirtein suoraan ylöspäin
* **koheneva**: kasvin varsi kasvaa viistosti ylöspäin maasta tai aluksi maanmyötäisesti muuttuen sitten pystyksi
* **maanmyötäinen**: kasvin varsi kasvaa lähellä maanpintaa, joillakin lajeilla varsi saattaa myös juurtua maahan ollessaan pitkäkestoisesti kosketuksissa maanpintaan
* **rönsyllinen**: kasvi haaroo tyveltään useammaksi varreksi muodostaen rönsyjä, joiden päihin voi kehittyä uusia kasviyksilöitä (rametteja)
* **kiipeilevä**: kasvi tukeutuu kasvaessaan ympärillään oleviin kohteisiin kärhien, kiipimäjuurien tai muiden vastaavien rakenteiden avulla
* **mätästävä**: kasvi kasvaa tiiviinä rykelminä (mättäinä), joissa monia varsia voi kasvaa lähes samasta kohdasta
Ftalosyaniini

**Ftalosyaniini** (C32H18N8) on heterosyklinen ja aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdisteellä on muutamia erikoiskäyttöaiheita, mutta sen metallikomplekseja käytetään runsaasti väriaineina.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa ftalosyaniini on sinivihreää tai siniharmaata kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta, eikä se liukene myöskään moneen orgaaniseen liuottimeen kuten etanoliin tai dietyylieetteriin. Aromaattiset liuottimet kuten bentseeni, bentsofenoni tai aniliini liuottavat ftalosyaniinia kohtalaisesti. Useat metallit ja puolimetallit muodostavat komplekseja ftalosyaniinin kanssa ja nämä ovat väriltään useimmiten sinisiä tai vihreitä.

## Valmistus ja käyttö
Ensimmäisen kerran ftalosyaniinia havaittiin muodostuvan vähäisiä määriä kuumennettaessa o-syanobentsamidia. Yhdistettä valmistetaan ftalonitriilistä kuumentamalla sitä natriumalkoksidien esimerkiksi natriumamylaatin tai amiinien kanssa. Näin muodostuu ftalosyaniinin natriumkompleksi, josta natrium voidaan syrjäyttää alkoholyysillä. Toinen yleisesti käytetty tapa on ftaalianhydridin ja urean välinen reaktio ja tätä katalysoi natriummolybdaatti. Ftalosyaniinin metallikomplekseja valmistetaan samalla tavoin metalli-ionien läsnä ollessa.

Kompleksoitumattomalla ftalosyaniinilla on muutamia erityiskäyttökohteita. Sen johdannaisilla ja metallikomplekseilla on sen sijaan useita käyttökohteita. Esimerkiksi kupariftalosyaniini on hyvin yleisesti käytetty sininen väriaine. Rautaftalosyaniini on hapettumisreaktioissa yleisesti käytetty katalyytti, ja monia ftalosyaniinikomplekseja tutkitaan orgaanisina puolijohteina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vesikasvi

**Vesikasvit** voidaan luokitella kasvumuodon mukaan erilaisiin elomuotoihin: rantakasveihin, ilmaversoisiin, kelluslehtisiin sekä upos- ja pohjalehtisiin. Eri lajit vaihtuvat usein vyöhykkeittäin rannalta ulapalle päin.

Rannoilla ilmaversoiset vesikasvit voivat kasvaa sekä matalassa vedessä että maalla vedenpinnan yläpuolella. Monet tällaiset rantakasvit kasvavat kuitenkin yleensä veden välittömässä läheisyydessä, mutta jotkut lajit voivat toisinaan kasvaa melko kaukanakin lähimmästä vesistöstä. Tällaisia hyvinkin kuivassa sekä kosteassa kasvavia lajeja ovat esimerkiksi järviruoko (*Phragmites australis*), vesitatar (*Persicaria amphibia*) ja osmankäämit (*Typha*).

Pohjasta kasvavat kasvit voidaan jakaa edelleen niiden lehtien sijoittumisen perusteella pohjalehtisiin eli pohjaversoisiin, joiden lehdet kasvavat ruusukkeena pohjassa, sekä uposlehtisiin ja kelluslehtisiin kasveihin. Kasvin kukinto voi kohota veden pinnan yläpuolelle, kuten nuottaruoholla (*Lobelia dortmanna*), vaikka se on muuten pääasiassa veden alla. Lahnanruohot (*Isoëtes*) sen sijaan kasvavat kokonaan upoksissa. Kelluslehtiset kasvit ovat kasveja, joiden lehdet kelluvat veden pinnalla, kuten ulpukoilla (*Nuphar*) ja lumpeilla (*Nymphaea*). Vedessä vapaana kasvavia kasveja ovat irtokellujat ja -keijujat, kuten limaskat (*Lemna*).

Vedessä kasvavat kasvit ovat sopeutuneet vesiympäristöön eri tavoin. Monilla vesikasveilla on solukoissaan runsaasti aerenkyymiä eli tuuletussolukkoa, jotta ilman happi pääsisi vedenalaisiin kasvinosiin, ja vähän tukisolukkoa, sillä veden noste tukee kasvia. Ilmarakoja on yleensä vain kasvin vedenpäällisissä osissa eli esimerkiksi kelluslehtisten vesikasvien lehtien yläpinnoilla. 

Vesikasveilla ei ole pulaa vedestä, ja siksi niiden juuret ovat yleensä pienet verrattuna maakasveihin. Juurten kokoon vaikuttaa kuitenkin myös ravinteiden saanti. Irtokellujilla on hyvin pienet juuret, koska ne ottavat tarvitsemansa ravinteet vedestä, ja vedessä ravinteita on melko tasaisesti. Pohjaan kiinnittyvien kasvien juuret ovat suuremmat, koska pohja-aineksessa ravinteet ovat jakautuneet epätasaisesti, ja juuriston on oltava riittävän suuri saadakseen riittävästi ravinteita. Uposlehtiset kasvit ovat usein rentoja. Ne eivät tarvitse tukevaa vartta, koska vesi kannattelee niitä. Pohjalehtisten kasvien lehdet ovat veden pohjassa, joten kasvien kasvua voi rajoittaa se, että pohjaan saakka ei tule riittävästi valoa. Kelluslehtisten kasvien lehdet taas kelluvat veden pinnalla, joten kasvit saavat runsaasti valoa.

Vesikasvit eivät ole mikään taksonominen ryhmä ja vesikasveja on monissa eri kasviheimoissa. Vesikasveja sisältäviä kasviheimoja ovat esimerkiksi vitakasvit (Potamogetonaceae), lummekasvit (Nymphaeaceae) ja lahnanruohokasvit (Isoëtaceae).

## Katso myös
* Kosteikkokasvi
* Rantakasvien vyöhyke

## Lähteet
Aalloilla

**Aalloilla** tai **Kanavat kuumina** (*Handle with Care* tai *Citizen’s Band*) on Jonathan Demmen ohjaama komediaelokuva vuodelta 1977. Paul Brickmanin käsikirjoittama tarina kertoo Nebraskan maaseudulla juopon isänsä kanssa asuvasta nuoresta miehestä (Paul Le Mat), joka huolehtii radiopuhelimellaan seudun hätäsanomaliikenteestä kunnes kanavat alkavat täyttyä muista viesteistä.

## Vastaanotto
Suomessa elokuva sai ensiesityksensä vasta 12 vuotta valmistumisensa jälkeen televisiossa syyskuussa 1989. Mikael Fränti piti sitä *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomissa]]* Demmen siihen asti parhaana elokuvana, ”virkistävänä komediana” jossa on ”rosoista elämän makua ja unelmien kirjoa”.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Nanger

***Nanger*** on afrikkalainen gasellien alaheimoon (Antilopinae) kuuluva antilooppisuku. Siitä on ennen käytetty nimeä grantingasellit. Aiemmin se luettiin suvun *[[Gazella]]* alasuvuksi.  

## Lajit<small></small>
* Valkopäägaselli (*Nanger dama*)
* Isogaselli (*Nanger granti*)
* Lyyrasarvigaselli (*Nanger soemmerringii*)

## Lähteet
Sujut

**Sujut** on tv-elokuva Veijo Meren romaanista. Vuonna 1974 valmistuneen tv-elokuvan ohjasi Yleisradion Teatteritoimitukselle Veli-Matti Saikkonen. Meri laati itse elokuvan käsikirjoituksen romaaninsa pohjalta.

## Juoni
Jatkosodassa kesällä 1944 suomalaisten rintama on romahtamassa. Sekavassa tilanteessa alikersantti Lauri Ojala päättelee, ettei häntä enää tarvita ja lähtee rintamalta luvatta kotiinsa Etelä-Hämeeseen sopivasti viljanpuinnin aikaan. Parin kuukauden kuluttua mies pidätetään, ja kostonhimoisen majurin käskystä hän joutuu kaivamaan itselleen haudan.

## Rooleissa

## Tuotanto
*Sujuja* kuvattiin värifilmille noin kaksi kuukautta Kouvolan Pahkajärven ampuma-alueella ja Karkkilassa.

## Vastaanotto
*Helsingin Sanomien* Paula Talaskivi moitti elokuvan ensiesityksen alla alun sotakohtauksia sekaviksi sodankäyntiä tuntemattomalle, mutta kirjoitti seuraamisen helpottuvan kun tarina keskittyy alikersantti Ojalaan. Parhaimmillaan elokuva oli hänestä lopun selvittelykohtauksissa. Talaskivi kehui erityisesti Vesa Mäkelän juroa näyttelijäntyötä, Juhani Sarron kuvausta ja Heikki Valpolan musiikkia.

Risto Salo sai elokuvan leikkauksesta elokuvataiteen valtionpalkinnon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
San Franciscon kansainvälisen lentoaseman vaaratilanne

**San Franciscon kansainvälisen lentoaseman vaaratilanne** tapahtui 7. heinäkuuta 2017 kello 23:57 paikallista aikaa, kun laskeutumassa ollut Air Canadan lento AC759 oli vähällä laskeutua neljän muun lentokoneen päälle. Vaaratilanteessa vältyttiin kuolonuhreilta.

## Lento
Kone oli lähtenyt Torontosta ja oli määrä laskeutua keskiyön aikaan San Franciscoon.

Onnettomuuspäivänä kiitotie 28L oli suljettu. Kello 23:55 kone oli noin kilometrin päässä lentokentästä 90 metrin korkeudella. 450 metrin päässä kentästä koneelle oli annettu lupa laskeutua kiitotielle 28R, mutta jostain syystä, todennäköisesti lentäjän virheestä, kone suuntasi kohti rullaustietä C. Koneesta ilmoitettiin: *"Tämä on Air Canada 759, ja haluamme varmistaa: näemme valoja kiitotiellä. Vahvistatteko, että voimme laskeutua?",* jolloin lennonjohdosta vastattiin: "Air Canada 759, vahvistamme, että voitte laskeutua kiitotielle 28R. Siellä ei ole muita kuin te." 

Rullaustiellä oli kuitenkin neljä muuta konetta odottamassa pääsyä kiitotielle:
*  United Airlinesin lento 1
*  Philippine Airlinesin lento 115
*  United Airlinesin lento 863
*  United Airlinesin lento 1118

Muista koneista huomattiin Air Canadan koneen tulevan suoraan heitä kohti. "Minne tuo on oikein menossa, hänhän on rullaustiellä!", kuului United Airlinesin lennon 1 koneesta, jolloin  Air Canadan kone alkoi nostaa. Kone kävi noin 17 metrissä. Myös lennonjohto käski konetta tekemään ylösvedon. Kone oli noin 30 metrissä kahden ensimmäisen koneen yläpuolella, nousi 60 metriin ylittäessään kolmannen, ja 90 metriin ylittäessään neljännen. 

15 minuuttia myöhemmin kone laskeutui onnistuneesti, eikä vaaratilanteesta tullut henkilövahinkoja. 

## Lähteet
Há dias assim

**Há dias assim** on Filipa Azevedon esittämä kappale, jolla hän edusti Portugalia vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa Norjan Oslossa. 

Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui neljänneksi ja selviytyi finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 25. maan joukosta 18. sijalle.

## Lähteet
Hymy Lahtinen

**Hymy Ulpu Lahtinen** (o.s. **Jokinen**, 13. lokakuuta 1930 Urjala – 22. lokakuuta 2017 Tampere) oli lehtikustantaja Urpo Lahtisen ensimmäinen vaimo. Urpo ja Hymy Lahtisella on poika Jeppe Lahtinen, joka syntyi 1963. 

Kauppiasperheen tytär Hymy Jokinen kävi keskikoulun Vihdissä. Kesällä 1951 hän tapasi Urpo Lahtisen eräissä iltamissa Karhulassa ja he avioituivat vielä saman vuoden lopulla. Lahtiset muuttivat Tampereelle Urpon saatua toimittajan paikan Kansan Lehdestä vuonna 1955.  

Lahtiset perustivat vuonna 1959 tunnetuimman julkaisunsa Hymy-lehden, joka sai nimensä Hymy Lahtiselta. He perustivat myös Suomen ensimmäisen kaupunkilehden Tamperelaisen. Muita Lehtimiehet-yhtiön julkaisemia lehtiä olivat muun muassa Alibi, Nykyposti, Suosikki, Tekniikan Maailma ja Vauhdin Maailma sekä lastenlehdet Maailman vahvin Nalle ja Pellefantti. Lahtiset erosivat 1990-luvun alussa. Hymy Lahtisen oma suosikkitoimittaja Lehtimiehet Oy:ssä oli Suomen kohutuimpiin journalisteihin aikanaan kuulunut Veikko Ennala. Marraskuussa 1988 Lehtimiehet Oy myytiin Yhtyneet Kuvalehdet Oy:lle 304 miljoonalla markalla, josta myyjät saivat rahana 180 miljoonaa.

Hymy ja Urpo Lahtinen muuttivat asumuseroon vuonna 1972 ja avioero astui voimaan 1991. Lehtimiehet Oy:n myynnin ja avioeron jälkeen Hymy Lahtiselle ja hänen pojalleen Jeppe Lahtiselle jäi mittava kiinteistöomaisuus.

## Lähteet
Apricot Stone

**Apricot Stone** on Eva Rivasin esittämä kappale, jolla hän edusti Armeniaa vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa Norjan Oslossa. 

Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui kuudenneksi ja selviytyi finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 25. maan joukosta 7. sijalle.

## Lähteet
Puukkosaha

**Puukkosaha** on sähkökäyttöinen saha, jossa terä tekee edestakaista liikettä. Sahaa pidetään ja ohjataan kaksin käsin ja sahattava kappale on paikoillaan. Tyypillisesti puukkosahaa käytetään lähinnä purkutöissä, ei niinkään tarkkaa sahausjälkeä vaativissa töissä.

Puukkosahoja on verkkoliitäntäisiä ja akkukäyttöisiä. Sopivalla terällä saha soveltuu esimerkiksi puun, muovin tai raudan sahaamiseen. Toiset mallit sopivat kotikäyttöön, toiset on tarkoitettu ammattikäyttöön.

## Lähteet
Tyyppälä

**Tyyppälä** on Jyväskylän 48. kaupunginosa. Kaupunginosa muodostettiin vuoden 2009 alussa, sitä ennen alue kuului Jyväskylän maalaiskuntaan.
Valfrid Leopold Brehmer

**Valfrid Leopold Brehmer**, 1850-luvulle **Bremer** (8. maaliskuuta 1818 Teijon ruukki – 4. elokuuta 1887 Helsinki) oli suomalainen vuorihallituksen intendentti ja valtioneuvos.

Brehmerin vanhemmat olivat tehtailija, kapteeni Josef Bremer nuorempi ja Albertina Sofia Baer. Hän pääsi ylioppilaaksi yksityistodistuksella 1835. Brehmer valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja filosofian maisteriksi 1840. Brehmer opiskeli Falunin vuorikoulussa 1841–1842 ja teki ulkomaanmatkoja tutustuakseen kaivoksiin ja tehdaslaitoksiin. 

Brehmer oli Högforsin ruukinhoitajana vuodesta 1843 ja sen jälkeen vuori-intendentinkonttorissa (vuorihallituksessa) vt. vuorimekaanikkona vuodesta 1852, vakinaisena vuorimekaanikkona vuodesta 1858, vt. intendenttinä vuodesta 1868 sekä vakinaisena intendenttinä 1872-1877. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1879. Brehmer omisti muun muassa Huutokosken ruukin ja oli osakkaana Högforsin ruukkiosakeyhtiössä. 

Brehmer oli naimisissa vuodesta 1854 Augusta Karolina Andersinin (k. 1903) kanssa.

## Lähteet
Ankeriasjärvi (kaupunginosa)

**Ankeriasjärvi** on Jyväskylän 64. kaupunginosa Laukaan rajalla. Sen asutus koostuu Huhtasuon yhteydessä olevasta Vääräjärven asuinalueesta sekä Ankeriasjärveä ympäröivästä hajanaisesta asutuksesta. Myös pieni osa Palokankaan teollisuusalueesta kuuluu kaupunginosaan.

Tilastollisessa aluejaossa Ankeriasjärven kaupunginosaa vastaavat Palokärjen ja Vääräjärven pienalueet, joista ensiksi mainittu kuuluu Lohikoski–Seppälänkankaan suuralueeseen ja toiseksi mainittu Huhtasuon suuralueeseen. Palokärjen pienalueeseen kuuluu myös lähes koko Tyyppälän kaupunginosa. 

Kaupunginosan asukasluku oli 220 vuoden 2020 lopussa. Kaupunginosa muodostettiin vuoden 2009 alussa, sitä ennen alue kuului Jyväskylän maalaiskuntaan.

## Lähteet
Tripolis (Perrhaibia)

**Tripolis** (, ”Kolme kaupunkia”) eli *Perrhaibian Tripolis* oli antiikin aikainen kolmen kaupungin yhteenliittymä Perrhaibian maakunnassa Thessaliassa Kreikassa. Siihen kuuluivat Azoros, Dolikhe ja Pythion. Tripoliin kaupungit sijaitsivat nykyisen Elassónan kunnan alueella.

Kaikki nämä kolme kaupunkia sijaitsivat Olympos-vuoren juurella sen länsi- tai lounaispuolella. Etelässä aluetta rajasi Titaresios-joki. Kaupunkien sijainti oli strateginen, sillä ne hallitsivat yhdessä solaa, josta kulki luonnollinen tie Thessaliasta Makedoniaan. Kaupungit kukoistivat klassiselta kaudelta 400-luvulta eaa. hellenistiselle kaudelle 200-luvulle eaa. ja säilyivät olemassa myös roomalaisella ja varhaisbysanttilaisella kaudella.

Liitolla oli yhteiset kultit ja uskonnolliset juhlat. Sen keskuspaikkana toimi Olympoksen harjanteella sijainnut Apollon Pythiokselle omistettu temppeli. Liiton kaupungeilla oli myös yhteinen armeija ja yhteiset ulkopuoliset liittolaiset, ja ne löivät yhdessä rahaa, jonka kuvituksena oli laakeriseppelöity Apollonin pää. Tärkein lähde Tetrapoliin historiaan on roomalainen historioitsija Livius.

## Lähteet
Tripolis

**Tripolis** (, ”Kolme kaupunkia”) oli antiikin Kreikassa nimitys kolmen kaupungin tai poliksen eli kaupunkivaltion liitolle tai tällaisesta nimensä saaneelle kaupungille tai alueelle. Tunnetuimmat tripoliit olivat:

* Amorgoksen tripolis: Aigiale, Arkesine ja Minoa
* Arkadian tripolis: Dipoina, Kallia ja Nonakris
* Karpathoksen tripolis: Arkesseia, Brykus ja Karpathos
* Lakonian tripolis: Belbina, Pellana ja Aigys tai Karystos
* Peparethoksen tripolis: Panormos, Peparethos ja Seleinus
* Tripolis (Perrhaibian Tripolis) Thessaliassa: Azoros, Dolikhe ja Pythion

* Tripolis, kaupunki Foinikiassa
* Tripolis, kaupunki Fryygiassa
* Tripolis eli Tripolis Larisaia, antiikin aikainen kaupunki Thessaliassa

## Katso myös

* Tripoli, useita nykyisiä paikkoja tai muita merkityksiä

## Lähteet
Teatteri-Traktori

**Teatteri-Traktori** on loppuvuonna 1996 perustettu teatteri, joka aloitti toimintansa vuonna 1997 kiertämällä traktorilla ja polkupyörillä ympäri maaseutua Pohjois-Karjalassa. Teatteri on tehnyt paljon myös soveltavaa teatteria ja yhteisöteatteria sekä osallistunut moniin yhteiskunnallisiin kehittämisprojekteihin. Perustajajäsenet ovat Tommi P. Pesonen, Anu Kervinen ja Tomi Kervinen, joista Kervinen jatkaa teatterin ohjaajana edelleen.

Sinkkolan kesänäyttämön lisäksi teatteri vie esityksiä kiertueille. Sinkkolan kotieläinpihalla Joensuun Noljakassa, esitetään kesäisin kaiken ikäisille soveltuvaa koko perheen teatteria.

## Esityksiä

* 2025 Viiru ja Pesonen seikkailee taas 

*2024 Robin Hood 

*2023 Rölli ja Metsänhenki, Guru

*2022 Kalevalax

*2021 Viidakkokirja, Muumilaakson marraskuu

*2017 Peppi Pitkätossu seitsemällä merellä

*2016 Kolme iloista rosvoa

*2015 Kapteeni Kustoon Ihmeellinen maailma, Artpark

*2014 Fedja-setä, kissa ja koira. Ohjaus Hannu Rantala

*2013 Suuri Vesikiertue , Shakespeare: Myrsky

*2013 Navettajengi ja Super-Ankka

*2012 Karsinan Kapina, käsikirjoitus E-P Tiitinen, ohjaus Tomi Kervinen

*2011 Ronja Ryövärintytär

*2010 Tohtori Sykerö, yhdessä Joensuun kaupunginteatterin kanssa

*2009 Heinähattu, Vilttitossu ja Littoisten Riiviö

*2008 Peppi Pitkätossu

*2007 Viiru ja Pesonen: Kuumatka

*2006 Viiru ja Pesonen: Kettujahti

*2005 Vaahteramäen Eemeli metkuilee taas

*2004 Vaahteramäen Eemeli

*-- teatteri aloittaa Sinkkolassa ----*

*2004 Hyvästi Mansikki

*2003 Runonlaulajan sydän

*2002 Mustanaamion napanuora

*2001 MTV-Maaseudun tulevaisuuden visiot, Leader-kiertue

*2000 Maitolaiturimusikaali

*1999 Maaseutusirkus - kiertue

*1999 Aavan lapset

*1998 Lemminkäisen tarina, kansainvälinen katuteatterikiertue

*1997 Juhannusyön uni, käsik.William Shakespeare, ohjaus Tommi P.Pesonen ja Tomi Kervinen (traktorilla ja polkupyörillä toteutettu kiertue, joka työllisti 14 nuorta teatterilaista

## Aiheesta muualla
*www.traktori.net
Varsalanperä

**Varsalanperä** on Jyväskylän 56. kaupunginosa Vesangan pohjoispuolella.

Varsalanperä ei ole tilastollinen pienalue, vaan kuuluu tilastollisessa jaottelussa Vesangan pienalueeseen. Viralliseen kaupunginosaan kuuluu myös Orisillanmäen alue.

## Historiaa
Varsalanperän nimi viittaa alueella sijaitsevaan Varsalan tilaan, joka erotettiin Vesangan Ristolan tilasta 1700-luvun lopulla Hämeestä Ristolaan vävyksi saapuneelle Jöran Johaninpojalle. Myös Orisillan tila, josta Orisillanmäki on saanut nimensä, erotettiin Ristolasta 1700-luvulla.

Nykyinen Varsalanperältä Vesangan keskukseen ja Ruokkeelle kulkeva tie valmistui vuonna 1968. Sitä ennen alueelta kulki kuitenkin jo kärryteitä näihin suuntiin.

Varsalanperästä tuli osa Jyväskylän kaupunkia osana vuoden 2009 Jyväskylän maalaiskunnan kuntaliitosta.

## Lähteet
*Lintunen, Vuokko (toim.): *Wesanka – Kylä Sydän-Suomessa. Vesangan kyläkirja*. Vesangan kyläyhdistys, 2003. .
### Viitteet
Päätepysäkki New Mexico

**Päätepysäkki New Mexico** (*Gas Food Lodging*) on Allison Andersin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen independent-elokuva vuodelta 1992. Se perustuu Richard Peckin romaaniin *Don’t Look and It Won’t Hurt*, ja sen pääosissa näyttelevät Brooke Adams, Ione Skye ja Fairuza Balk.

Elokuvassa valkoiseen köyhälistöön kuuluva, New Mexicon osavaltion asuntovaunuleirissä kahden teinityttärensä kanssa asuva tarjoilija (Adams) yrittää selviytyä yksinhuoltajuudestaan perheen isän häivyttyä. Kapinoivat tyttäret haaveilevat paremmasta elämästä jossain muualla.

## Vastaanotto ja jälkimaine
Fairuza Balk palkittiin vuoden 1993 Film Independent Spirit Awards -gaalassa parhaasta naispääosasta. Elokuva sai myös neljä muuta palkintoehdokkuutta. New York Film Critics Circle palkitsi Allison Andersin vuoden parhaana ohjaajatulokkaana.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.

*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa arkisen koskettavaksi kasvatus- ja kasvukuvaukseksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

## Lähteet
Norio

**Norio** voi tarkoittaa:

## Etunimenä
* Norio Nagayama (1949–1997), japanilainen rikollinen ja kirjailija
* Norio Ōga (1930–2011), japanilainen yritysjohtaja
* Norio Omura (s. 1969), japanilainen jalkapalloilija
* Norio Sasaki (s. 1958), japanilainen jalkapalloilija ja valmentaja
* Norio Suzuki (s. 1984), japanilainen jalkapalloilija
* Norio Wakamoto (s. 1945), japanilainen ääninäyttelijä
* Norio Yamanaka (s. 1928), japanilainen pukeutumisen taidon yrittäjä ja kirjailija
* Norio Yoshimizu (s. 1946), japanilainen jalkapalloilija

## Sukunimenä
* Gösta Norio (1903–1937), diplomi-insinööri ja Raahen kaupunginjohtaja 1930–1936
* Jaana Norio (s. 1961), oikeustieteen professori
* Onni Norio (1913–1990), tullinhoitaja, kirjailija ja pakinoitsija
* Reijo Norio (1934–2023), lääkäri ja professori
Hämeenlahti

**Hämeenlahti** on Jyväskylän 27. kaupunginosa ja osa Kuokkalan suuraluetta. Alueen asutus sijoittuu lähinnä Samulinniemen pientaloalueeseen, mutta myös Hämeenpohjan pienalueella on teollisuusrakennusten lisäksi hieman asutusta.

Kuokkalan kartano sijaitsee Hämeenlahden pohjoisosassa Äijälänsalmen lähellä.  Kaupunginosaan kuuluu myös joitakin Päijänteen saaria kuten Lehtissaari eli Lehtinen.

Kaupunginosassa sijaitsevalla Salmirannan alueella toimi aikaisemmin aikuiskoulutuskeskus, jonka tiloissa on myöhemmin ollut muun muassa päiväkoti. Vuoden 2023 huhtikuussa alueelle alettiin suunnitella uutta pien- ja rivitaloaluetta.

## Lähteet
Gwadar

**Gwadar** () on satamakaupunki Pakistanin Balochistanin provinssissa. Kaupunki oli aina vuoteen 1958 osa Omania, jolloin se myytiin Pakistanille. Kaupungin talous on pitkään keskittynyt kalastukselle, mutta sittemmin sen satamaa on alettu kehittää yhdessä Kiinan kanssa. Gwadarin asukasluku oli vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 90&nbsp;201.

## Maantiede

Gwadarin kaupunki sijaitsee hiekkaisella kannaksella, joka yhdistää vasaran muotoisen niemekkeen mantereeseen. Sisämaa Gwadarin lähellä kuuluu useiden pienehköjen virtojen valuma-alueeseen.

## Historia
Aina 1700-luvulle saakka Gwadaria hallitsivat muun Makranin tapaan heimot, joilla ei ollut keskushallintoa. 1700-luvun puolivälin jälkeen Dorrani-valtakunnan vasalli ja Kalatin hallitsija Mir Nasir Khan liitti lopulta Gwadarin omiin alueisiinsa ja vuonna 1784 hän antoi alueen maahansa paenneelle Masqatin sulttaanille Ahmad bin Said al-Busaidille. Ei ole täysin selvää oliko Gwadarin luovutus tarkoitettu pysyväksi. Al-Busaidi maksoi suojelurahaa Mir Nasir Khania seuranneille Kalatin hallitsijoille vuoteen 1857/1858 saakka. Vuonna 1860/1861 silloinen Kalatin hallitsija ehdotti Brittiläiselle Intialle Gwadarin ostamista Omanilta ja sen siirtämistä hänen alueidensa osaksi. Kalatin lisäksi paikasta oli kiinnostunut Persia, jolla oli aluevaatimuksia koko Kalatin rannikon suhteen. Brittieversti Frederic John Goldsmid lähetettiin alueelle tutkimaan maiden aluevaatimusten luonnetta ja hänen mukaansa Omanin valta Gwadarissa oli oikeutettu ja taas Persian vaatimukset perusteettomia. Persian ja Kalatin välinen raja vedettiin lopulta noin 80 kilometriä Gwadarista länteen. Intian varakuningas George Curzon ehdotti Gwadarin liittämistä Kalatiin vuonna 1902, mutta ehdotusta ei koskaan pantu toimeen. Liitos olisi rikkonut brittien ja Ranskan välistä Omanin alueellista koskemattomuutta koskenutta julistusta vuonna 1862. Gwadar oli osa Omania aina vuoteen 1958 saakka, jolloin se myytiin nyt itsenäiselle Pakistanille hintaan 5 500 000 000 Pakistanin rupiaa. Suurin osa rahoista tuli nizari-ismailiittien imaami Aga Khan IV:lta. Kaupungista tuli virallisesti osa Pakistania 8. joulukuuta 1958.

Osana Pakistania Gwadar on ollut myös osa laajempaa Balochistanin konfliktia. Tyytymättömyyttä Pakistaniin ovat aiheuttaneet köyhyys, mutta samalla myös kehityshankkeet, joiden hyötyjen on koettu valuvan lähinnä ulkopuolisille. Useat eri asejoukot alueella ovat tehneet esimerkiksi pommi-iskuja ja sieppauksia. Samaan aikaan Kiina ja Pakistan ovat suunnitelleet esimerkiksi tien rakentamista Kiinan Kašgarista Gwadarin satamaan.

## Talous

Alueen asukkaiden pääelinkeino on kalastus, ja pääosa teollisuudesta Gwadarissa liittyy kalan jalostukseen. Alueella tuotetaan myös suolaa haihduttamalla merivettä. Vuonna 2016 kiinalaisen yrityksen uutisoitiin aloittaneen uuden teollisuusalueen rakentamisen Gwadariin, jonka arvioitiin tuovan alueelle sen valmistuttua 40&nbsp;000 työpaikkaa.

## Väestö
Pakistanin vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan Gwadarin asukasluku oli 90&nbsp;201. Alueen asukkaat ovat balucheja, arabeja, khojia ja Afrikasta aikanaan tuotujen orjien jälkeläisiä.
## Lähteet
Enok Hjalmar Furuhjelm

**Enok Hjalmar Furuhjelm** (3. lokakuuta 1823 Helsinki – 30. joulukuuta 1886 Helsinki) oli suomalainen vuorihallituksen intendentti ja valtiopäivämies.

Furuhjelmin vanhemmat olivat valtioneuvos Otto Vilhelm Furuhjelm (1794–1871) ja Ulrika Johanna Fredrika Fock. Hän kävi Helsingin yksityislyseota ja pääsi ylioppilaaksi yksityistodistuksella 1844. Furuhjelm opiskeli Freibergin vuoriakatemiassa 1847–1850.

Furuhjelm oli vuori-intendentinkonttorin ylimääräisenä konduktöörinä 1847, kullanetsintöjen työpäällikkönä Kuusamon Lapissa 1850, kreivi Stroganovin vuorilaitosten, sulattojen ja kultahuuhtomoiden insinöörimetallurgina Uralilla 1851–1853 sekä vuori-insinöörinä venäläisamerikkalaisen komppanian palveluksessa 1853–1862. Hän sai vuorimestarin arvon vuonna 1859. Hän toimi insinöörinä Suomen vuorihallituksessa vuodesta 1863 alkaen ja oli Suomen eteläisen piirin vt. vuorimestarina 1866–1868. Furuhjelmista tuli Suomen ylimasuunimestari 1872, vuorihallituksen vt. intendentti 1880 ja vakinainen intendentti 1884 sekä vuodesta 1885 teollisuushallituksen vuori-intendentti. Hän osallistui aatelissäädyssä valtiopäiville 1867, 1872, 1877–1878, 1882 ja 1885.

Enok Hjalmar Furuhjelm oli naimisissa vuodesta 1865 akateemikko Anders Johan Sjögrenin tyttären Fredrika Justina Sjögrenin (k. 1912) kanssa. Heidän lapsiaan olivat oikeusneuvosmies Hjalmar Johan Leopold Furuhjelm (1869–1942), lääketieteen kandidaatti, kartanonomistaja Harald Otto Lincoln Furuhjelm (1871–1909) ja taidemaalari Johan Erik William Furuhjelm (1873–1940).  Hjalmar Furuhjelmin veljiä olivat kenraaliluutnantti Johan Otto Vladimir Furuhjelm, amiraali Hampus Furuhjelm ja Kaukoidässä vaikuttanut Karl Harald Felix Furuhjelm.

## Lähteet
Seaman

**Seaman** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

*Daryl Seaman (1922–2009), kanadalainen liikemies
*David Seaman (s. 1963), englantilainen jalkapallomaalivahti
*Frederick Seaman (1906−2000), intialainen maahockeypelaaja
*Richard Seaman (1913–1939), brittiläinen kilpa-autoilija
Johan Furuhjelm

**Johan Furuhjelm** (2. heinäkuuta 1762 Urjala – 21. helmikuuta 1840 Urjala) oli suomalainen kapteeni, tilanomistaja ja lasitehtailija.

Furuhjelmin vanhemmat olivat tilanomistaja, rykmentinkirjuri, asessori Enok Nauclér (aateloituna vuodesta 1762 Furuhjelm, k. 1782) ja Ulrika Carlstedt. Hän pääsi mahdollisesti ylioppilaaksi Turussa 1777.

Furuhjelm oli korpraalina henkirakuunarykmentissä vuodesta 1777 ja hänestä tuli kersantti 1780, vänrikki Uudenmaan jalkaväkirykmentissä 1781 sekä luutnantti 1786. Hän osallistui Kustaa III:n sotaan ja sen aikana Anjalan liittoon, mistä hänet tuomittiin kuolemaan, mutta armahdettiin. Viimeksi Furuhjelm palveli kapteenina Hämeen läänin jalkaväkirykmentissä 1788–1800 ja Pohjanmaan jalkaväkirykmentissä 1800 eroten armeijasta samana vuonna. Hän osti vuonna 1797 Jacob Wilhelm de Pontilta Urjalassa sijaitsevan Nuutajärven kartanon ja sen mukana osuuden Nuutajärven lasitehtaasta. Furuhjelm lunasti itselleen myös veljiensä osuudet lasitehtaasta vuonna 1809. Hän oli Nuutajärven kartanon isäntänä kuolemaansa asti ja rakennutti kartanon nykyisen päärakennuksen vuonna 1822.

Johan Furuhjelm oli naimisissa 1793–1814 Ulrika Charlotta Leopoldin (k. 1814) kanssa. Heidän lapsiaan olivat valtioneuvos Otto Vilhelm Furuhjelm (1794–1871), sotatuomari, kollegiasessori Karl Emil Furuhjelm (1796–1872) ja alikapteeni Johan Fredrik Furuhjelm (1797–1820). Johan Furuhjelmin veli oli eversti Enok Furuhjelm.  Toinen veli oli Nuutajärven lasitehtaan perustajaosakas Harald Furuhjelm.

## Lähteet
Aleksandr Vampilov

**Aleksandr Vampilov** (; 19. elokuuta 1937 Tšeremhovo, Irkutskin alue – 17. elokuuta 1972 Baikaljärvi) oli neuvostoliittolainen näytelmäkirjailija. Häntä on ihmisluonteen satiirisen tuntemuksensa ansiosta verrattu Anton Tšehoviin. Vampilov opiskeli Irkutskin yliopistossa

Vampilovin näytelmistä on suomennettu ja Suomessa esitetty ainakin *Varttitunti enkelin seurassa* (Двадцать минут с ангелом, 1962), *Vanhin poika* (Старший сын, 1967), *Sorsajahti* (Утиная охота, 1970), *Valentina* eli *Viime kesänä Thulimskissä* (Прошлым летом в Чулимске, 1972), *Maaseututarinoita*. ja *Jäähyväiset kesäkuussa* (*Proštšanije v ijune*, 1965). Monia näytelmiä on sovitettu elokuvaksi.

Vampilov hukkui 34-vuotiaana ollessaan kalassa Baikaljärvellä.

## Suomennettu tuotanto
* Muistiinmerkintöjä, Parnasso 41(1991) : 4, s. 193–197
;Näytelmät
* *Varttitunti enkelin seurassa* (Двадцать минут с ангелом, 1962), sisältyy Vampilovin näytelmään Maaseutukertomuksia (=Provinsialnye anekdoty)
* *Vanhin poika* (Старший сын, 1967)
* *Sorsajahti* (Утиная охота, 1970)
* *Valentina* eli *Viime kesänä Thulimskissä* (Прошлым летом в Чулимске, 1972)
* *Maaseututarinoita*
* *Jäähyväiset kesäkuussa* (*Proštšanije v ijune*, 1965)
* *Alistaja* sisältyy A. Vampilovin näytelmään Maaseutukertomuksia (=Provinsianye anekdoty)

## Lähteet
O’Shea Jackson Jr.

**O’Shea Jackson Jr.** (s. 24. helmikuuta 1991 Los Angeles) on yhdysvaltalainen näyttelijä.

Ennen näyttelijänuraansa Jackson teki rap-musiikkia taiteilijanimellä OMG. Hän valmistui Etelä-Kalifornian yliopistosta, missä hän opiskeli käsikirjoittamista. Hän aloitti näyttelijänuransa näyttelemällä isäänsä Ice Cubea vuoden 2015 elämäkertaelokuvassa *[[Straight Outta Compton (elokuva)|Straight Outta Compton]]*.

## Filmografia
### Elokuvat
* *[[Straight Outta Compton (elokuva)|Straight Outta Compton]]* (2015)
* *[[Ingrid Goes West]]* (2017)
* *[[Den of Thieves]]* (2018)
* *[[Long Shot – Mahdoton yhtälö]]* (2019)
* *[[Godzilla II: King of the Monsters]]* (2019)
* *[[Just Mercy]]* (2019)
* *Cocaine Bear* (2023)

### Televisio
* *The Premise* (2021)
* *The Now* (2021)
* *Swagger* (2021–)
* *[[Obi-Wan Kenobi (minisarja)|Obi-Wan Kenobi]]* (2022)

## Diskografia

### Mixtapet
* *Jackin For Beats’* (2012)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Liljeström

**Liljeström** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

*Aatto A. Liljeström (1868–1922), kapellimestari ja säveltäjä
*Anne Liljeström, tähtitieteilijä ja tiedetoimittaja
*Christel Liljeström (s. 1960), RKP:n poliitikko
*Evert Liljeström, (1873–1918), punakaartilaisjohtaja
*Marianne Liljeström (s. 1952), naistutkimuksen professori
*Tarja Liljeström (1946–2024), uimahyppääjä 
*Toini Jännes, o.s. Liljeström (1884–1942), Suomen sotilaskotiliiton puheenjohtaja
*Valdemar Liljeström (1902−1960), suomalainen poliitikko, Metallityöväen liiton puheenjohtaja.
Sofian lento-onnettomuus 1988

**Sofian lento-onnettomuus 1988** tapahtui 2. elokuuta 1988, kun Hemus Airin Jakovlev Jak-40 -koneen lentoonlähtö Sofian Vraždebnan lentoasemalta epäonnistui ja kone syöksyi rotkoon. Koneessa oli 33 matkustajaa ja neljä miehistön jäsentä. Heistä 29 kuoli onnettomuudessa ja kahdeksan selvisi hengissä.

Onnettomuuden aikaan lentoliikenne Vraždebnan lentoasemalla oli pysäytetty, koska Bulgarian johtaja Todor Živkovia kuljettanut Bulgarian ilmavoimien Tu-154 valmistautui lähtöön. Lennon lähtö kuitenkin myöhästyi, jolloin lennonjohtaja antoi Hemus Airin lennolle Varnaan lähtöluvan kehottaen miehistöä kiirehtimään. Lähtökiireessä miehistö unohti säätää korkeusvakaimen trimmin. Se jäi täyteen ala-asentoon, kun sen lentoonlähtöä varten olisi tullut olla suunnattuna 2,5–3,5 astetta ylöspäin. Niinpä kone ei noussut lainkaan ilmaan, vaan jatkoi kiitotien päätyttyä matkaa maata pitkin, syöksyi Iskăr-joen rotkoon ja syttyi tuleen.

## Lähteet
Gunnarsson

**Gunnarsson** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

*Aron Gunnarsson (s. 1989), islantilainen jalkapalloilija
*Björn Leví Gunnarsson (s. 1976), islantilainen poliitikko
*Börje Gunnarson (1906–1969), suomalainen esseisti
*Carl Gunnarsson (s. 1986), ruotsalainen jääkiekkoilija
*Evert Gunnarsson (1929–2022), ruotsalainen soutaja
*Guðmundur Óli Gunnarsson (s. 1961), islantilainen kapellimestari
*Gunnar Gunnarsson (1889–1975), islantilainen kirjailija
*Illugi Gunnarsson (s. 1967), islantilainen poliitikko ja ministeri
*Jón Gunnarsson (s. 1956), islantilainen poliitikko ja ministeri
*Jonas Gunnarsson (s. 1992), ruotsalainen jääkiekkomaalivahti
*Kristoffer Gunnarsson (s. 1997), ruotsalainen jääkiekkoilija
*Logi Gunnarsson (s. 1981), islantilainen koripalloilija
*Ólafur Þór Gunnarsson (s. 1963), islantilainen lääkäri ja poliitikko
*Patrik Gunnarsson (s. 2000), islantilainen jalkapallomaalivahti
*Pétur Gunnarsson (s. 1947), islantilainen kirjailija
*Rutger Gunnarsson (1946–2015), ruotsalainen basisti, kitaristi, tuottaja ja sovittaja.
Ha’il

**Ha’il** () on kaupunki Saudi-Arabian Ha’ilin provinssissa. Kaupunki on entinen rašidien dynastian pääkaupunki. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 310&nbsp;897 asukasta.

## Maantiede
Ha’il sijaitsee Najdin historiallisen alueen pohjoisosassa. Najdin pohjoisreunan muodostaa Nafud Ha’ilista pohjoiseen ja pohjoisessa sijaitsee myös Umm Arkadin harjanne. Kaupungista länteen sijaitsee Adjan massiivi ja idässä Samran kukkula, joka tunnetaan paikallisesti myös nimellä al-Mawkida.

Kaupungissa vallitsee aavikkoilmasto. Vuorokauden ylin lämpötila vaihtelee vuoden mittaan 17–40&nbsp;°C:n välillä ja alin lämpötila 4–24&nbsp;°C:n välillä. Viilein kuukausi on tammikuu ja lämpimin elokuu. Vuosittainen sadanta on noin 110 millimetriä. Sateet sijoittuvat lokakuun ja toukokuun välille. Kesäkuun ja syyskuun välisenä aikana ei sada juuri lainkaan.

## Historia

Nimi Ha’il viittasi alun perin vadiin, joka sijaitsee nykyisen kaupungin reunamilla. Itse asutuskeskus paikalla tunnettiin alun perin nimellä Kurayya. Ha’ilin mainitsevat teoksissaan esimerkiksi runoilijat Imru’l-Qais ja Tarafa ibn al-Abd. Jotkut tutkijat ovat yhdistäneet paikan myös Ptolemaioksen mainitsemaan paikkaan nimeltä *Arre Kome*. Ha’il sijaitsee Šammar-heimon historiallisella ydinalueella. Wahhabilaiset hallitsijat alistivat Šammar-heimon vuosina 1786-7 ja 1800-luvun alkupuolta leimasivat valtakiistat sukujen välillä. Egyptin Ibrahim pašša teki sotaretken Dariyahin kaupunkiin vuonna 1818 ja Ha’ilista vaadittiin samalla sotaretkellä suojelurahaa.

Vuonna 1835 Ha’ilin hallitsijoiksi nousi rašidien suku ensin saudien alaisuudessa ja myöhemmin itsenäisenä Jabal Šammarina. Jabal Šammar oli voimakkaimmillaan Muhammad Ibn Rašidin valtakaudella vuosien 1872 ja 1897 välillä. Tuolloin Ha’ilin kaupunki koostui neljästä torin ympärille rakennetusta korttelista ja yhteensä kaupungissa oli noin 20&nbsp;000 asukasta. Kaupungista pohjoiseen sijaitsi Barzanin linnoitus. Kaupungin vaikutusvaltaisimmat kauppiaat olivat lähtöisin Najafin kaupungista Irakista. Vuonna 1871 kaupunkiin iski kulkutauti, joka tappoi monet sen asukkaista ja vuonna 1877 kaupungissa oli vain arviolta 3&nbsp;000 asukasta. Muhammadin kuoltua vuonna 1897 kiistat vallanperimyydestä heikensivät rašideja ja tilannetta hyödynsivät heidän kilpailijansa saudit. Ibn Saudin joukot valtasivat Ha’ilin 2. marraskuuta 1921.

## Talous
Ha’il sijaitsi aikanaan merkittävän Irakista lähtevän pyhiinvaellusreitin varrella, mutta reitti siirrettiin kulkemaan Al Jawfin kautta vuonna 1963. Kaupunki oli myös tunnettu hevosistaan, mutta hevostenkasvatus ei ole enää merkittävä elinkeino. Kaupungin nykyisiä pääelinkeinoja ovat pienimuotoinen maatalous ja kauppa. Alueella viljellään esimerkiksi taatelia, hedelmiä ja viljaa.

## Koulutus
Kaupungissa sijaitsee Ha’ilin yliopisto.

## Lähteet
GameXpo

**GameXpo** oli Helsingin messukeskuksessa vuosittain järjestettävä pelitapahtuma. Vuonna 2019 tapahtuma järjestettiin 15.–17.11.2019. Tapahtuman jälkeen Messukeskus ilmoitti lopettavansa tapahtuman kannattamattomana.

Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2016 ja toisen kerran vuonna 2017. Tapahtuma järjestettiin kolmannen kerran 2.–4.11.2018.
15.–17. marraskuuta 2019 jälkeen ilmoitettiin tapahtuman lopettamisesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tapahtuman kotisivut
Philippine Airlines

**Philippine Airlines**  on Filippiinien kansallinen lentoyhtiö. Yritys perustettiin vuonna 1941 ja sen pääkonttori sijaitsee Pasayn kaupungissa. Solmukohtina ovat Ninoy Aquinon kansainvälinen lentoasema Manilassa, Clarkin kansainvälinen lentoasema Angelesissa ja Mactan-Cebun kansainvälinen lentoasema Cebussa.

Philippine Airlines ja sen tytäryhtiö PAL Express lensivät kesäkaudella 2021 yhteensä 65 kohteeseen Filippiineillä, Kaakkois-Aasiassa, Lähi-idässä, Oseaniassa, Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa.

## Laivasto

Laivaston keski-ikä elokuussa 2022 on 8,1 vuotta.

## Lähteet
Maaloula

**Maaloula** on kaupunki Syyrian Rif Dimašqin maakunnassa al-Qutayfahin piirikunnassa maan pääkaupunki Damaskoksen koillispuolella. Kaupunki on yksi niistä harvoista paikoista, joissa puhutaan edelleen läntistä nykyarameaa. Vuonna 2004 Maaloulassa oli 2&nbsp;762 asukasta ja sen väestö koostuu pääasiassa kristityistä.

## Maantiede

Maaloula sijaitsee noin 60 kilometriä Damaskoksesta koilliseen ja 10 kilometriä Damskoksen ja Homsin väliseltä maatieltä länteen. Kaupunki on rakennettu hieman amfiteatterin tapaisesti aukkoon Qalamunvuorissa, jotka muodostavat Anti-Libanonvuorten viimeisen vuorijonon. Aukon toisella puolella on ylätasanko, josta johtaa kaksi solaa itse kaupunkiin.

## Historia
Georgios Kyproslainen kirjoitti Maaloulasta käyttäen siitä nimeä *Magloula* ja mainiten sen olevan osa Libonin Foinikiaa. Yaqut al-Hamawi kirjoitti puolestaan Maaloulan olevan piirikunta eli *iklim* lähellä Damaskosta. 1600-luvulla kaupungissa toimi melkiittien ortodoksinen hiippakunta ja vuonna 1724 se liitettiin hallinnollisesti Saidnayaan. Osmanien joukot ryöstivät kaupungin vuonna 1850 näiden kukistaessa Baalbekin emiiri Muhammad Harfušin johtamaa kapinaa. Osa kapinallisten joukoista oli paennut kylään ilman sen asukkaiden suostumusta. Maaloulaa vastaan hyökättiin myös vuosina 1860 ja 1925.

Syyrian sisällissodan aikana kaupungin hallinnasta käytiin taisteluja kapinallisten ja Syyrian hallituksen välillä. Joulukuun 2013 jälkeen kaupunki vaihtoi käsiä vähintään neljään otteeseen. Osa kapinallisista kuului al-Qaedaan yhteyksissä olleeseen al-Nusran rintamaan ja 12 paikallista nunnaa otettiin panttivangeiksi. Nunnat vapautettiin maaliskuussa 2014 Qatarin välittämän vankienvaihtosopimuksen jälkeen ja hallituksen joukot tukenaan Hizbollah valtasivat lopulta kaupungin saman vuoden huhtikuussa vallaten samalla muita alueita Qalamunvuorilla.

## Kaupunkikuva

Toisen solan suulla on Pyhän Sergiuksen kirkko, jonka jotkin osat ovat peräisin Bysantin valtakunnan ajoilta.Muita kaupungin kirkkoja ovat Pyhän Leontiuksen kirkko ja Pyhän Eliaksen kirkko. Jälkimmäisestä on löydetty 300-luvulta peräisin oleva mosaiikki. Pyhän Theklan nunnaluostari kuuluu alueen tunnetuimpiin rakennuksiin. Monet rakennukset kärsivät vahinkoja sisällissodan taisteluiden aikana. Maaloula on ollut vuodesta 1999 Syyrian aielistalla Unescon maailmanperintöluetteloon.

## Väestö
Maaloulan asukasluku vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan oli yhteensä 2&nbsp;762. Osa kylän asukkaista on palannut taistelujen jälkeen, mutta osa on kadonnut. Kylän asukkaat ovat kristittyjä ja suurin osa heistä on kreikkalaiskatolilaisia eli melkiittejä. Kylässä puhutaan läntistä nykyarameaa, jota puhutaan vain yhteensä kolmessa kylässä Syyriassa. Kaksi muuta kylää ovat Bax'a ja Gubb'adin, mutta niiden asukkaat ovat nykyisin muslimeja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kuninkaanpihta

**Kuninkaanpihta** (*Abies borisii-regis* tai *Abies* × *borisii-regis*) on mäntykasvien heimoon kuuluva havupuu.

Kuninkaanpihta kasvaa 30–40 metriä korkeaksi puuksi. Korkein tunnettu yksilö on Bulgariassa kasvava 60-metrinen puu, joka kuuluu Bulgarian kaikkein korkeimpiin puihin. Nuoret versot ovat vaaleankeltaiset. Neulaset ovat 2–3 senttimetriä pitkiä, 1,5–3 millimetriä leveitä ja kasvavat tiheässä. Kävyt muistuttavat kreikan- tai saksanpihdan käpyjä. Ne ovat tuoreina vaaleanpunaisia tai violetteja, 10–15 senttimetriä pitkiä ja 3–5 senttimetriä leveitä.

Kuninkaanpihtaa kasvaa Balkanin niemimaan vuoristoissa Bulgariassa, Kreikassa, Serbiassa ja Pohjois-Makedoniassa.

Kuninkaanpihta on luultavasti hybridi, joka on syntynyt saksanpihdan ja kreikanpihdan risteymänä. On myös ehdotettu, että se ei olisi ainakaan tuore risteymä, vaan osa Välimeren seudulla kasvavaa lajiryhmää, josta Euroopan ja Lähi-idän pihdat ovat eriytyneet.

Kuninkaanpihtaa kasvatetaan joulukuuseksi.

## Lähteet
Siti binti Saad

**Siti binti Saad** (n. 1880–1950) oli Itä-Afrikassa tunnettu swahililaulaja. Siti oli Columbia Recordsin kautta ensimmäinen kaupalliseen levitykseen päässyt itäafrikkalainen esiintyjä ja hänen tyylilajinsa oli sansibarilainen taarab.

## Elämäkerta

Siti binti Saad syntyi vuoden 1880 paikkeilla Fumban kylässä Sansibarin saarella. Hänen isänsä oli taustaltaan nyamwezi maanviljelijä ja äiti mzigua savenvalaja. Lapsena Sitiä kutsuttiin nimellä *Mtumwa* eli orja. Halventavien nimien antaminen lapsille on swahilien perinne. Siti ei käynyt nuorena koulua ja oli lukutaidoton. Hänen vanhempansa halusivat tehdä hänestä äitinsä tapaan savenvalajan, mutta Siti ei oppinut ammattia. Sen sijaan hän teki töitä kantamalla äitinsä tekemiä saviruukkuja kaupunkiin. Hän meni myös naimisiin, mutta liitto oli onneton ja Siti muutti kaupunkiin. Paikallinen luutunsoittaja opetti hänet laulamaan ja puhumaan arabiaa. Noin 31-vuotiaana hän liittyi luuttua, mandoliinia ja tamburiinia soittaneeseen yhtyeeseen alkaen samalla käyttää nimeä Siti.

Swahiliyhtyeillä oli Sansibarissa pitkä historia ja monista naislaulajista tuli tunnettuja. Tyyli tunnettiin nimellä taarab ja se oli peräisin arabiankielisestä hovimusiikista. Siti uudisti tyyliä esimerkiksi esittämällä sitä arabian sijaan swahilksi. Siti keräsi mainetta taitavana laulajana ja hän pääsi esiintymään Sansibarin sulttaani Khalifa bin Harubille, jolle yhtye oli tehnyt tarkoitusta varten oman laulunsa. Vuonna 1927 hänestä kiinnostui Columbia Records (His Master's Voice eli HMV), joka teki Sitin lauluista gramofonitallenteita Mumbaissa eli silloisessa Bombayssa. Siti tuli näin kuuluisaksi myös Brittiläisessä Intiassa. Siti äänitti yhteensä noin 100 laulua ja vuoteen 1931 mennessä hänen äänityksiään oli myyty arviolta 72&nbsp;00:lle kuuntelijalle. Hän oli myös ensimmäinen kaupallisesti äänittämään päässyt itäafrikkalainen muusikko. Sitin palatessa Sansibarille hänen kansansuosionsa oli kasvanut entisestään ja hän matkusti esiintyen esimerkiksi Pemballa, sekä mantereella Keniassa, Tanganjikassa ja Ugandassa. Shaaban Robert kuuli Sitin esiintyvän ensimmäistä kertaa vuonna 1936 ja tutustui tähän Sitin viimeisten elinkuukausien aikana. Siti kuoli 1950 ja Shaaban Robert julkaisi hänen elämäkertansa *Wasifu wa Siti binti Saad* vuonna 1967.

## Lähteet
Tikkakoski-Nyrölä

**Tikkakoski-Nyrölä** on Jyväskylän 10. suuralue. Suuralue muodostettiin vuoden 2009 alussa kuntaliitoksessa lakanneen Jyväskylän maalaiskunnan pohjoisimmasta osasta. Tikkakoski-Nyrölään kuuluvat Nyrölän, Kuikan, Tikka-Mannilan, Tikkakosken ja Kuukanpään kaupunginosat.
Tiedosto:Tikkakoski - playground.jpg|Tikkakosken kaupunginosaa.
Tiedosto:Liinalammin päiväkoti ja koulu.jpg|Liinalammin päiväkoti ja koulu Tikka-Mannilassa.
Tiedosto:Jyväskylä airport terminal.jpg|Jyväskylän lentoaseman matkustajaterminaali.