open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Frank Pagelsdorf

**Frank Pagelsdorf** (s. 5. helmikuuta 1958) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. 

## Ura pelaajana

Pagelsdorf aloitti ammattilaisuransa Hannover 96:ssa 1976. Hän edusti seuraa kaksi kautta siirtyen 1978 DSC Arminia Bielefeldiin. Hän pelasi Arminiassa Otto Rehhagelin, Horst Köppelin ja Karl-Heinz Feldkampin alaisuudessa kaikkiaan 128 Bundesliigaottelua kuuden Arminiassa viettämänsä kauden aikana.

Arminia-legendojen joukkoon kuuluva Pagelsdorf jätti seuran 1984 ja siirtyi Borussia Dortmundiin. Dortmundissa Pagelsdorf pelasi neljä ja puoli kautta ja edusti seuraa 102 liigaottelussa. Tammikuussa 1989 hän palasi takaisin Hannover 96:een, jossa lopetti uransa samana vuonna.

## Ura valmentajana

Peliuransa jälkeen Pagelsdorf on toiminut valmentajana. Hän aloitti uransa 1991 Hannover 96:n II-joukkueen päävalmentajana. Kesällä 1992 hän siirtyi 1. FC Union Berlinin päävalmentajaksi. Hän valmensi seuraa kaksi kautta ja juhli 1994 Saksan amatöörimestaruutta ja seuran nousua Regionalligaan. Menestyskauden jälkeen Pagelsdorf jätti seuran siirtyen 2. Bundesliigassa pelanneen FC Hansa Rostockin päävalmentajaksi. Hänen johdollaan Hansa nousi kauden 1994/95 päätteeksi komeasti Bundesliigaan, jossa kausi 1995/96 toi komean kuudennen sijan, mikä on kauden 1997/98 ohella seurahistorian paras saavutus Bundesliigassa.

Kesällä 1997 Pagelsdorf jätti Hansan ja siirtyi Hamburger SV:n peräsimeen. Pagelsdorfin johdolla HSV otti askelia kohti Bundesliigan kärkeä ja kaudella 1999/00 se murtautui kärkikolmikkoon. Kausi 2000/01 jäi tuloksellisesti huomattavasti vaatimattomammaksi ja HSV putosi Bundesliigassa sijalle 13. Pagelsdorf sai lopulta potkut syyskuussa 2001 kehnosti alkaneen kauden vuoksi.

HSV-potkujen ja muhkeiden korvausten jälkeen Pagelsdorf piti taukoa valmennuksesta pari vuotta siirtyen kesällä 2003 VfL Osnabrückin päävalmentajaksi. Pagelsdorf ei kuitenkaan onnistunut säilyttämään seuraa 2. Bundesliigassa ja hän sai jättää tehtävänsä kesällä 2004. Syyskuussa hän siirtyi Arabiemiraatteihin Al-Nasr Dubain päävalmentajaksi.

Pagelsdorf viihtyi Dubaissa kauden loppuun palaten elokuussa 2005 FC Hansa Rostockin päävalmentajaksi. Pagelsdorfin johdolla Hansa palasi kauden 2006/07 päätteeksi takaisin Bundesliigaan, jossa meno osoittautui kuitenkin liian kovaksi ja kauden 2007/08 Hansa putosi takaisin 2. Bundesliigaan. Pagelsdorf sai kuitenkin jatkaa tehtävistään, kunnes kehno alkukausi kostautui ja hän sai marraskuussa 2008 potkut tehtävistään. 

Pagelsdorf palasi varsin pian Hansa-potkujensa jälkeen valmennustehtäviin siirryttyään tammikuussa 2009 Al-Nasr Dubain päävalmentajaksi.  Hän sai potkut helmikuussa 2010. 

### Meriitit valmentajana

* 2.Bundesliiga: 1995
**Hopeaa: 2007
* Saksan amatöörimestaruus: 1994

## Lähteet
Postitalonpoika

**Postitalonpoika** oli Ruotsin ja Suomen postilaitosta palveleva maanomistaja, jonka tehtävänä oli kuljettaa tai kuljetuttaa postia. Postitilat oli valittu valtateiden varsilta 20–30 kilometrin päästä toisistaan. Valantehnyt postitalonpoika piti tiettynä määräaikana hevosen ja täysi-ikäisen miehen, postirengin, lähtövalmiina postinkuljetusta varten. Jos edelliseltä postitilalta saapui postia, kuljetti mies hevosella sen seuraavalle postitilalle.

Postitalonpojista säädettiin 1636 Ruotsin ensimmäisessä yleisessä postijärjestyksessä, joka koski myös Suomea. Korvaukseksi postin kuljettamisesta postitilalliset saivat veronhuojennuksia ja vapauksia yleisistä rasituksista, kuten sotaväenotosta. Vuosisadan loppupuolella useimmat postitilat ottivat osaa ruotujakolaitokseen ja postinkuljetus korvattiin rahapalkkiolla. Vuonna 1704 postitalonpojille säädettiin erityinen turva hyökkäyksiä vastaan.

Postitalonpoikien kasvava tyytymättömyys ei horjuttanut järjestelmää, vaan se pysyi voimassa vuoden 1845 loppuun asti. Silloin mantereella kulkevaa postia alkoivat kuljettaa kestikievarikyydillä matkustavat postimiehet. Ahvenanmaalla ja Turun saaristossa postitalonpoikajärjestelmää käytettiin vuoteen 1910 saakka. Siellä sekä Eckerön ja Grisslehamnin välillä vesitse tapahtuvasta postin kuljetuksesta huolehtivat postitilallisten muodostamat 5–6-miehiset ruodut. Ne kuljettivat omilla postijahdeillaan postin ohella myös matkustajia. Eckerö–Grisslehamn-linjalla postia kuljettivat höyrylaivat jo 1870-luvulla, kun laivat alkoivat kulkea säännöllisesti myös talvella.

## Lähteet
* Iso tietosanakirja, Otava 1936, hakusanat postiruotu ja postitila
* Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1964
Anssi Pellikka

**Anssi Pellikka** (s. 22. maaliskuuta 1975 Kuopio) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Nykyisin hän toimii Kuopion Palloseuran junioripäällikkönä.

Pellikka pelasi urallaan 72 liigaottelua Kuopion Palloseurassa ja Tampereen Pallo-Veikoissa vuosina 1991–1992, 1994–1995 ja 1999. Pellikka valittiin vuonna 1990 lupaavimmaksi poikapelaajaksi Suomessa ja hän on pelannut useita otteluita Suomen nuorisomaajoukkueissa.

## Lähteet
Teknisten tieteiden tiedekunta

**Teknisten tieteiden tiedekunta** oli yksi Tampereen teknillisen yliopiston tiedekunnista. Siihen kuului viisi laitosta. Tiedekunta koulutti tekniikan kandidaatteja, diplomi-insinöörejä, tekniikan lisensiaatteja ja tekniikan tohtoreita kolmessa koulutusohjelmassa sekä kahdessa kansainvälisessä maisteriohjelmassa. Tiedekunnan koulutusohjelmat olivat automaatio-, kone- ja materiaalitekniikka.

Tiedekunnan tehtävänä oli kehittää tiedekunnan laitosten toimintaedellytyksiä sekä koordinoida laitosten antamaa opetusta ja tutkimusta.

Vuoden 2019 alussa tapahtuneen yhdistymisen jälkeen tiedekunnan toimiala on sisältynyt uuden Tampereen yliopiston tekniikan ja luonnontieteiden tiedekuntaan.

## Aiheesta muualla

*Tampereen teknillinen yliopisto
*Automaatio-, kone- ja materiaalitekniikan tiedekunta
Miguel D’Escoto

**Miguel d’Escoto Brockmann** (5. helmikuuta 1933 – 8. kesäkuuta 2017) oli nicaragualainen katolinen pappi, poliitikko ja diplomaatti. Hän oli YK:n 63. yleiskokouksen puheenjohtaja 2008–2009. Hän oli sandinistihallituksen ulkoministeri 1979–1990.

D'Escoto syntyi Los Angelesissa mutta vietti lapsuutensa Nicaraguassa ja palasi Yhdysvaltoihin 1947 opiskelemaan. Hän meni Maryknollin seminaariin New Yorkissa 1953 ja hänet vihittiin papiksi 1961. Vuonna 1962 hän sai journalistiikan arvosanan Columbia Universitylta.

D'Escoto matkusteli paljon. 1960-luvulla hän avusti Chilessä Santiagon slummien asukkaita. Managuan joulukuun 1972 maanjäristyksen jälkeen hän avusti tuhon uhreja.

Hän oli perustamassa ns. kahdentoista ryhmää (Grupo de los Doce), jonka jäsenet tukivat FSLN:ää sen taistelussa Nicaraguan Anastasio Somozaa vastaan. Pian Somozan syrjäytyksen jälkeen hänet nimitettiin maan ulkoministeriksi. Hän oli mukana Contadora- ja Esquipulas-rauhanprosesseissa. Hän ajoi myös hallituksen päätöstä haastaa Yhdysvallat kansainväliseen oikeuteen puolisotilaallisten joukkojen tukemisesta maataan vastaan, mikä päättyi Yhdysvaltain tappioksi.

D'Escoto oli myös vuodesta 2007 presidentti Daniel Ortegan vanhempi neuvonantaja ulkopolitiikassa, ministerin arvolla.

Yleiskokouksen puheenjohtajana hän oli kansainvälisen talouskriisin vuoksi perustamassa ryhmää käymään läpi kansainvälistä finanssijärjestelmää. Ryhmän johtoon tuli nobelisti Joseph Stiglitz.
Hän arvosteli Israelin hyökkäystä Gazaan vuodenvaihteessa 2008–2009 "hirviömäiseksi", sekä turvallisuusneuvostoa, koska se ei kyennyt päättämään toimista sen suhteen.

## Lähteet
* H.E. Father Miguel d’Escoto Brockmann, M.M.

### Viitteet
Hotchkiss H-39

**Hotchkiss H-39** on ranskalainen, ennen toista maailmansotaa kehitetty kevyt panssarivaunutyyppi. H-39 perustuu saman tehtaan H-35-malliin, josta se poikkeaa mm. suuremman ja tehokkaamman moottorinsa ja selvästi parempien ajo-ominaisuuksiensa puolesta.

## Taustaa
Ratsuväen vaadittua suurempaan nopeuteen kykenevää vaunutyyppiä päätettiin edeltäneen H-35 tyypin 78 hevosvoiman moottori korvata 120 hevosvoiman moottorilla. Samalla runkoa laajennettiin ja korotettiin moottorin vaatiman tilantarpeen vuoksi. Telakoneisto ja jousitus uusittiin, mikä nosti painon 12,1 tonniin. Uudistettu tyyppi oli nopeampi ja siitä huolimatta helpompi ajaa.

## Käyttö Ranskan ulkopuolella
Saksan lyötyä Ranskan v. 1940 Hotchkiss-vaunuja jäi runsaasti saksalaisten sotasaaliiksi. Saksalaiset käyttivät näitä vaunuja nimellä *Panzerkampfwagen 38H 735(f)* mm. Suomessa jatkosodan aikana taistelleen 211. panssaripataljoonan kalustona.

## Lähteet
Skopin

**Skopin** () on kaupunki Rjazanin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okan vesistöön kuuluvan Verda-joen rannalla 168 kilometriä Rjazanista etelään. Kaupunki on Skopinin piirin keskus. Sen kautta kulkee Uzlovajan ja Rjažskin välinen rautatie (Skopinin asema). Asukkaita on 31&nbsp;700 henkeä (vuonna 2007).

Skopinin paikalla on mahdollisesti sijainnut muinainen Verdejevin kaupunki. 1100-luvulta lähtien tunnetaan *Liharevski Gorodištše* -niminen linnoitus, joka myöhemmin suojasi Moskovan ruhtinaskunnan kaakkoisrajaa. Skopinin kaupunki on perustettu vuonna 1663. Vuonna 1778 siitä tuli Rjazanin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1800-luvulla se oli yksi läänin huomattavimpia maaseutukaupunkeja. 1800-luvun lopulla rakennettiin rautatie ja seudulla ryhdyttiin kaivamaan ruskohiiltä. Paikallista savea käytettiin keramiikan tuotantoon. Toisessa maailmansodassa Skopin oli saksalaisten miehittämä marras-joulukuussa 1941.

Nykyään Skopinissa on mm. koneenrakennus-, lasi-, keramiikka- ja tekstiiliteollisuutta. Kaupungissa toimii vuonna 1987 perustettu kotiseutumuseo. Keskustassa on säilynyt vuonna 1818 rakennettu Pyhän Georgioksen kirkko.

## Ystävyyskaupungit
*  Stolin, Valko-Venäjä (2014)

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla

* Skopinin kaupungille omistettu sivusto 
* Skopinin piirin sivusto
Rjažsk

**Rjažsk** () on kaupunki Rjazanin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kupta-joen rannalla 117 kilometriä Rjazanista etelään. Kaupunki on Rjažskin piirin keskus. Siellä risteytyvät Rjazaniin, Tulaan, Penzaan ja Mitšurinskiin johtavat rautatiet. Asukkaita on 21&nbsp;700 henkeä (vuonna 2010).

Kaupunki mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1502 nimellä *Rjassk*. Siellä sijaitsi Okan ja Donin välistä kannasta valvonut linnoitus. 1500–1600-luvulla se suojeli Venäjän etelärajaa Krimin ja Nogain tataarien hyökkäyksiltä. Vuonna 1778 Rjažskista tuli Rjazanin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1800-luvun lopussa siitä muodostui tärkeä rautateiden risteysasema. Nykyään kaupungissa on lähinnä elintarviketeollisuutta. 

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Rjažskin piirin sivusto
Mihailov

**Mihailov** () on kaupunki Rjazanin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okan sivujoen Pronjan rannalla 68 kilometriä Rjazanista lounaaseen. Kaupunki on Mihailovin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Mitšurinskin välinen rautatie (Mihailovin asema). Asukkaita on 13&nbsp;000 henkeä (vuonna 2005).

Kaupungin on ilmeisesti perustanut vuonna 1137 ruhtinas Rjurik Rostislavitš, joka nimesi sen poikansa Mihailin mukaan. Uudelleen kaupunki perustettiin vuonna 1551, jolloin sinne rakennettiin Moskovan Venäjää tataareilta suojannut linnoitus. Puolalaiset piirittivät sitä vuonna 1618. Vuonna 1778 Mihailovista tuli Rjazanin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Toisessa maailmansodassa se oli lyhyen aikaa saksalaisten miehittämä.

Nähtävyyksiä ovat 1700-luvun alun hallintorakennus ja asuintalot, 1700-luvulla rakennettu Kristuksen syntymän kirkko ja jugendtyylinen kihlakunnan zemstvon rakennus vuodelta 1912.

## Lähteet
*
Glíma

**Glima** () on vanha pitkäperinteinen islantilainen painimuoto. Varmuudella sen tiedetään olevan peräisin ainakin 1100-luvulta, mutta Eddan tarujen pohjalta pidetään varsin varteenotettavana mahdollisuutena että harjoittelumenetelmä on hyvinkin paljon vanhempia peruja.

Painijoilla on erityinen glima-vyö, josta kiertyy lenkit reisien ympäri. Varuste vastaa entisajan löysiä vaatteita, joista oli helppo saada ote.
Kadom

**Kadom** () on kaupunkimainen taajama Rjazanin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okan sivujoen Mokšan rannalla 245 kilometriä Rjazanista itään. Taajama on Kadomin piirin keskus. Asukkaita on 5&nbsp;900 henkeä (vuonna 2006).

Kadom mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1209. 1400-luvulla Mokšan tulvat pakottivat asukkaat siirtymään uudelle paikalle, jonne rakennettiin linnoitus. 1400-luvun puolivälistä 1600-luvun lopulle saakka Kadom kuului Qasimin kaanikuntaan. Vuonna 1779 siitä tuli Tambovin lääniin kuulunut kihlakuntakaupunki, joka vuonna 1787 kuitenkin menetti hallinnolliset tehtävänsä. Vuonna 1926 Kadom alennettiin kyläksi ja vuonna 1958 siitä tuli kaupunkimainen taajama. Nykyään paikkakunnalla on mm. puunjalostuslaitos, meijeri ja ompelimo.

## Aiheesta muualla
* Kadomille omistettu sivusto
RazakSAT

**RazakSAT** on Malesian avaruusjärjestön kehittämä kaukokartoitussatelliitti, joka laukaistiin 14. heinäkuuta 2009 yhdysvaltalaisella Falcon 1-kantoraketilla Kwajalein atollilta.

## Taustaa
RazakSATin edeltäjä oli Malesian ensimmäinen kaukokartoitussatelliitti TiungSAT-1, joka laukaistiin 26. syyskuuta 2000 Dnepr-raketilla Baikonurista. Satelliittihankkeen alkuperäinen nimi oli MACSAT. Se sai pääministeri Mahathir Mohamadilta uuden nimen, joka kunnioittaa itsenäisen Malesian toista pääministeriä Tun Abdul Razakia. RazakSAT kuljettaa elektro-optisia mittalaitteita, kuten "Medium-sized Aperture Camera" eli MAC-kamera. Siinä on yksi pankromaattinen kameraelementti ja viisi multispektraalista. Mittalaite painaa 50 kg ja koko satelliitti 180 kg.

Satelliitti lentää likmain ekvaatoriaalisella matalalla NEqO () kiertoradalla.

## Tekniset tiedot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Astronautic Technology (M) Sdn Bhd, Satelliitin laukaisija 
*Razaksat.com 
*RazakSATin kuvaus
Kairamo

**Kairamo** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Aimo Kairamo (1941–2004), *Suomen Sosialidemokraatti* -lehden päätoimittaja
* Alfred Oswald Kairamo (vuoteen 1906 *Kihlman*, 1858–1938), kasvitieteilijä, poliitikko ja teollisuusmies, Alfred Kihlmanin poika
* Aulis O. Kairamo, (vuoteen 1906 *Kihlman*, 1905–1991), vuorineuvos, Alfred Oswald Kairamon poika
* Erkki Kairamo (1936–1994), arkkitehti, Aulis O. Kairamon poika
* Kari Kairamo (1932–1988), vuorineuvos, Nokian pääjohtaja, Aulis O. Kairamon poika
* Maija Kairamo (o.s. *Santaholma*, 1935–2023), arkkitehti, Erkki Kairamon puoliso 1956–1973 
* Päivi Kairamo (s. 1964), diplomaatti, Aimo Kairamon tytär.

## Katso myös
* Kihlman
Kulikovon taistelu

**Kulikovon taistelu** () oli venäläisten ja Kultaisen ordan joukkojen välillä Kulikovon niityllä 8. syyskuuta 1380 käyty taistelu, joka päättyi venäläisten voittoon.

1370-luvulla voimistunut Moskovan suuriruhtinaskunta ryhtyi johtamaan venäläisten taistelua mongolivalloittajia vastaan. Kultaisen ordan johtoon kohonnut kenraali Mamai päätti palauttaa sen vallan Venäjällä. Hän kokosi noin 100&nbsp;000–150&nbsp;000 miehen sotajoukon, johon mongolien ja tataarien lisäksi kuului myös tšerkessejä, osseetteja, armenialaisia, Volgan seudun kansoja sekä Krimin genovalaisia palkkasotureita. Mamain liittolaisena toimi Liettuan suuriruhtinas Jagello.

Kuultuaan ordan joukkojen liikkeistä kesäkuun lopussa Moskovan suuriruhtinas Dmitri Ivanovitš Donskoi ryhtyi keräämään venäläisiä sotajoukkoja Moskovassa ja Kolomnassa. 100&nbsp;000–150&nbsp;000 miehen armeijaan kuului moskovalaisia ja Moskovan ylivallan tunnustaneiden ruhtinaskuntien sotilaita. Novgorodin, Tverin, Nižni Novgorodin, Rjazanin ja Smolenskin joukot eivät osallistuneet sotaretkeen.

Venäläiset kohtasivat kenraali Mamain joukot Donin yläjuoksulla Kulikovon niityllä. Perimätiedon mukaan taistelu alkoi venäläisten ja tataarien sankareiden Aleksandr Peresvetin ja Tšelubein kaksintaistelulla, jossa molemmat saivat surmansa. Varsinaisessa taistelussa venäläiset tuhosivat Mamain joukot, joiden vetäytymistä he seurasivat 50 kilometrin matkan verran.

Vaikka Kulikovon taistelu ei vielä vapauttanutkaan Venäjää mongolivallasta, se heikensi suuresti Kultaista ordaa ja nopeutti sen hajoamista. Taistelun seurauksena Moskovan suuriruhtinaiden asema Venäjällä voimistui huomattavasti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Blücher

**Blücher** tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:

* Franz Blücher (1896–1959), saksalainen poliitikko
* Gebhard Leberecht von Blücher (1742–1819), preussilainen sotamarsalkka
* Jakob Blücher (s. 1990), yhdysvaltalais-ruotsalainen jääpalloilija
* Wipert von Blücher (1883–1963), natsi-Saksan lähettiläs Suomessa
* Vasili Blücher (1890–1938), neuvostoliittolainen upseeri, Neuvostoliiton marsalkka
* SMS Blücher, Saksan keisarikunnan laivaston panssariristeilijä 
* Blücher, Kriegsmarinen Admiral Hipper -luokan raskas risteilijä
* Operaatio Blücher, sotilasoperaatioita
** Operaatio Blücher-Yorck
* Blücher-yhtiö
Päivi Kairamo

**Päivi Kairamo** (aiemmin myös *Kairamo-Hella*, s. 10. huhtikuuta 1964) on suomalainen diplomaatti ja virkamies. Hän on työskennellyt Genevessä Suomen YK:n pysyvän edustuston päällikkönä 1. heinäkuuta 2012 alkaen. Kairamo aloitti Suomen suurlähettiläänä Turkissa 1. syyskuuta 2016.

Kairamo on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti. Hän valmistui Helsingin yliopistosta vuonna 1990 ja aloitti uransa työministeriössä vuonna 1991. Kairamo työskenteli ministeriössä hallitussihteerinä vuoteen 1995. Ulkoasiainministeriössä Kairamo työskenteli kaupallisena neuvoksena 1995–1997 ja 1998 sekä eduskunnassa sosiaali- ja terveysvaliokunnan valiokuntaneuvoksena 1997.

Vuosina 1998–2000 Kairamo toimi erityisasiantuntijana Suomen pysyvässä EU-edustustossa. Hän työskenteli Euroopan komission virkamiehenä 2000–2005. Kairamo oli tasavallan presidentin ulkopoliittinen neuvonantaja 2005–2009 ja tasavallan presidentin kanslian kansliapäällikkö 2009–2012.

Puoluekannaltaan Kairamo on sosialidemokraatti. Kairamon isä oli *[[Demokraatti (lehti)|Suomen Sosialidemokraatti]]* -lehden entinen päätoimittaja Aimo Kairamo.

## Lähteet
Uinnin Kalevan Malja

**Uinnin Kalevan Malja** jaetaan vuosittain uinnin pitkän radan Suomen-mestaruuskilpailujen parhaalle seuralle.

Vakuutusyhtiö Kaleva lahjoitti maljan Suomen Uimaliitolle vuonna 1927. Malja on kiertävä palkinto, mutta voittajaseura saa siitä omakseen pienoismallin.

## Kalevan Maljan voittaneet uimaseurat

## Aiheesta muualla
* Suomen Uimaliitto
Ahonkylä (Liperi)

**Ahonkylä** on kylä Liperissä. Se sijaitsee valtatie 9:n tuntumassa lähellä Viinijärven taajamaa. Joensuuhun on matkaa noin 38 kilometriä, Kuopioon 100 kilometriä ja Viinijärvelle noin 8 kilometriä. Kylän kautta kulkee Siilinjärvi–Viinijärvi-rata, jolla on tavaraliikennettä. Ahonkylässä on lintutorni Ristonkankaantien varrella.
Lothal

**Lothal** oli muinainen Indus-kulttuuriin liittynyt satamakaupunki nykyisessä Gujaratin osavaltiossa Luoteis-Intiassa. Aikoinaan siellä lienee asunut noin 2&nbsp;500 ihmistä viiden hehtaarin alalla.

## Sijainti ja arkkitehtuuri
Lothal sijaitsee Sabarmatijoen ja sen sivujoen Bhogavon välissä Saurasthran alueella. Rauniot ovat nykyään 19 kilometrin päästä merestä, mutta aikoinaan sinne pääsi suoraan Khambatinlahdelta. Asutuskeskus oli keskikokoinen ja suurin piirtein suorakulmaisen muotoinen. Sitä ympäröi muuri, joka oli alkujaan tehty mudasta mutta myöhemmin rakennettu uudelleen tiilistä.

Alueelta on löydetty asuinrakennuksia, joista osa on melko suuria neli- tai kuusihuoneisia. Niissä oli lisäksi kylpyhuone, iso piha ja veranta. Lothalin merkittävin jäänne on eräänlainen satama, joka on alueen itäosassa. Puolisuunnikkaan muotoista allasta ympäröi muuri. Allas oli tehty Sabarmatijoen varrelle, ja sitä käytettiin vuorovesi-ilmiön, hydrauliikan ja veden käyttäytymisen avulla. Laivat pystyivät tulemaan jokea pitkin altaaseen, jossa ne sitten tyhjennettiin lastista. Toiset tutkijat eivät tue väitettä, vaan pitävät allasta jonkinlaisena juomavesialtaana.

Kypsän Harappa-kulttuurin aikoina meren pinnan arvelalan olleen Lothalin 6-7 metriä nykyistä korkeammalla.

## Historia
Lothalin paikka oli pieni kylä, kun Indus-kulttuurin ihmiset saapuivat sinne noin 2450 kalenterivuotta eaa. He perustivat kukoistavan kauppakeskuksen, joka oli erityisesti helmiteollisuuden keskus. Kaupunki ajautui rappiolle tulvassa, joka sattui noin vuonna 1900 eaa.
Indus-kulttuuri säilyi alueella pidempään kuin pohjoisemmilla seuduilla. Kirjoitus hävisi, mutta painot jäivät. Kauppa palautui ennalleen 1700–1600 eaa.

B-jaksolla, noin 1900–1600 eaa., uusia keramiikkatyylejä ilmestyi asteittain, samalla kuin vanhat Harappan keramiikat vähitellen katosivat. Niinpä  Lothalin B-jakson (1900–1600 eaa., Masca-kalibraatio 2180–1800 eaa.) alkupuolella ei tehty kiillotettua punaista keramiikkaa, mutta B-jakson vaiheessa V tehtiin. Harappan kirjoitusta käytettiin sineteissä yhä, muttei sineteissä ollut eläinkuvia.. Lothal itse hylättiin luultavasti voimakkaan tulvan takia noin 1600 eaa. Noin 1600–1400 eaa. kiillotettu punainen keramiikka levisi ympäristöön.

## Aikajako
A–B-jako

Lothal A 2300–1900 radiohiilivuotta eaa.  (masca-kalibraatio 2850–2180 kalenterivuotta eaa.)
Lothal B 1900–1600 Masca 2180–1800 cal. eaa.

Raon aikajako

I 2450–2350

II 2350–2200

III 2200–2000

IV 2000–1900

V 1900–1600  Myöhäisharappalainen

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Pictures of Lothal Remains 
*Lothal 
*A Walk through Lothal
Juri Fedkin

**Juri Fedkin** (s. 6. lokakuuta 1960) on venäläinen kivääriampuja ja olympiavoittaja.

Fedkin voitti olympialaisissa kultaa 10 m ilmakiväärissä Barcelonassa 1992 Yhdistyneen joukkueen riveissä. MM-kilpailuissa hän on saavuttanut Neuvostoliiton ja Venäjän joukkueissa kolme hopeaa ja kaksi pronssia. 

## Lähteet
*
*
*
Mielen objekti

**Mielen objekti** on olio, joka on olemassa vain mielikuvituksessa, ja jota sen vuoksi voidaan todellisessa maailmassa käsitellä vain mallintamalla tai representaationa. Se voi olla esimerkiksi matemaattinen eli abstrakti olio, fiktiivinen, filosofinen tai uskonnollinen olio.
American Soldier

**American Soldier** on yhdysvaltalaisen Queensrÿche-yhtyeen 31. maaliskuuta 2009 ilmestynyt konseptialbumi, joka kertoo sodasta sotilaan näkökulmasta ja sodan henkisistä ja fyysisistä vaikutuksista.

Kappale ”If I Were King” julkaistiin digisinglenä 3. maaliskuuta 2009.

## Teema
Queensrÿchen sanoittaja ja laulaja Geoff Tate on omien sanojensa mukaan ollut aina sotaa ja tappamista vastaan, mutta käytyään aiheesta ensimmäisen kunnollisen keskustelun Korean ja Vietnamin sotiin osallistuneen isänsä kanssa, hän lumoutui kuulemastaan. Seuraavan kahden vuoden aikana Tate haastatteli Yhdysvaltain sotilaallisiin konflikteihin toisesta maailmansodasta Irakin sotaan osallistuneita yhdysvaltalaisia veteraaneja, ja sanoitti lopulta albumin näihin tarinoihin pohjautuen.

*American Soldierin* kappaleet kuvaavat muun muassa tunnelmaa taistelukentällä (”Middle of Hell”), uhrauksia (”The Killer”), menetystä (”If I Were King”), koti-ikävää (”Remember Me”) ja sopeutumista yhteiskuntaan sodan jälkeen (”Man Down!”). Kappaleessa ”Unafraid” säkeistöt esittää kaksi sotaveteraania, ja otteita Taten nauhoittamista haastatteluista kuullaan musiikin lomassa läpi albumin. ”Home Again” on duetto Taten ja tämän tyttären välillä.

## Kiertue

Yhtye esitti albumin musiikkia livenä ensimmäistä kertaa 16. huhtikuuta 2009 Seattlen Snoqualmie Casinossa, mistä alkoi samalla kevään kestänyt Yhdysvaltain-kiertue. Konsertit koostuvat kolmesta osasta, joista yksi keskittyy uuteen albumiin ja kaksi muuta albumeihin *[[Rage for Order]]* (1986) ja *[[Empire (Queensrÿchen albumi)|Empire]]* (1990).

## Kappaleet

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

Laulaja Geoff Taten ohella albumin kirjoittamisesta vastasivat ** -albumin tapaan pääosin yhtyeen varsinaisen ydinnelikon ulkopuoliset tahot. Tuottaja Jason Slater sävelsi kahdeksan kappaletta ja tuottaja Kelly Gray neljä, joista kahdessa oli mukana myös kitaristi Damon Johnson ja Queensrÿchen rumpali Scott Rockenfield. Grayllä, Johnsonilla ja Rockenfieldillä on yhteinen Slave to the System -sivuprojekti, ja Gray kuului myös Queensrÿcheen *[[Q2K]]*-albumin (1999) aikaan.

## Kokoonpano
* Eddie Jackson – basso
* Scott Rockenfield – rummut
* Geoff Tate – laulu
* Michael Wilton – kitara

Albumilla vierailevat Taten tytär Emily Tate (kappaleessa ”Home Again”) sekä sotaveteraanit Chris Devine ja Sean Lenahan (kappaleessa ”Unafraid”).

## Arvostelut
* About.com: 
* Allmusic: 
* Consequence of Sound: 
* Imperiumi: 3/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''American Soldier'' Queensrÿchen sivustolla 
* ''American Soldier'' Rhinon sivustolla 
* 
*
Katrina Lumikallio

**Katrina Lumikallio** (s. 1977) on suomalainen sukupuolentutkija ja ex-gay-liikkeiden kriitikko. Lumikallio opiskeli 2000-luvun puolivälissä Jyväskylän yliopistossa naistutkimusta ja erikoistui sen alueella queer-tutkimukseen. Hänet tunnetaan viileän kiihkottomasta tutkimusotteestaan. 

Lumikallio on hoitanut Yhteys-liikkeen sihteerin tehtäviä vuodesta 2008 lähtien ja hän kuuluu FinnQueer-verkkolehden toimituskuntaan. Tasavertaisuusaktivisti yht.tri Olli Stålströmin ohella Lumikalliosta on tullut Suomen nykyhetken tunnetuimpia ex-gay-liikkeiden tai ex-gay-ideologian (tunnetaan myös nimillä konversio- ja eheytysideologia) analysoijia. Eheyttäjät pyrkivät rakentamaan homoseksuaalisesti suuntautuneelle heteroseksuaalisen identiteetin. Lumikallio kritisoi tätä kristilliseltä pohjalta lähtevää eheytysideologiaa ja katsoo, että se sisältää aineksia sekä uskonnollisista että psykoanalyyttisesta argumentaatiosta.

## Tuotantoa
* Jones, Stanton L. & Yarhouse, Mark A. Ex-Gays? A Longitudional Study of Religiously Mediated  Change in Sexual Orientation *Teologinen aikakauskirja* 1/2008, 84-85. Kirja-arvostelu.
* Kristillis-psykoanalyyttinen eheytysideologia: analyysi ei-uskonnollisista argumenteista 2007. Jyväskylän yliopisto. Pro gradu.
* Raportti eheytysideologiasta . 2007. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhteys-liike
* FinnQueer
Eyes Set to Kill

**Eyes Set to Kill** on yhdysvaltalainen post-hardcore-yhtye, joka on perustettu vuonna 2004 Tempessa, Arizonassa.

## Historia

Yhtyeen perustivat siskokset Alexia (kitara ja laulu) ja Anissa Rodriguez (basso) vuonna 2004, jonka jälkeen yhtyeeseen tulivat mukaan screamo ja syntetisaattoria soittava Brandon Anderson, toinen kitaristi Greg Kerwin ja rumpali Caleb Clifton. Yhtyeen ensimmäistä EP:tä "When Silence is Broken The Night Is Torn" on myyty yli 11 000 kopiota.

Eyes Set to Kill nousi julkisuuteen perustamisensa jälkeen internetmainostamisen myötä. Se oli muun muassa 10 kuukauden ajan MySpace-sivuston suosituimpia yhtyeitä, joilla ei ole levytyssopimusta.

## Diskografia

### Studioalbumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### EP:t
* 

### DVD:t
* 

### Singlet
* ”Darling” (2006)
* ”Liar In The Glass” (2006)
* ”Beauty Through Broken Glass” (2007)
* ”Reach” (2008)
* ”Darling” (2008)
* ”All You Ever Knew” (2010)
* ”Broken Frames” (2010)

## Lähteet
*
Legalismi (kiinalainen filosofia)

**Legalismi** () oli yksi neljästä kiinalaisen filosofian tärkeimmästä koulukunnasta Kiinan Kevättä ja syksyä ja Taistelevat läänitysvaltiot -kausilla. Tämä kausi, noin vuosina 770–221 eaa., oli Kiinassa suuren kulttuurisen ja intellektuaalisen kehityksen aikaa, ja siksi sitä kutsutaan nimellä Sata koulukuntaa.

## Historia

Legalismin perustajana on usein nähty kungfutselainen filosofi Xunzi, koska hänen oppilaistaan Han Fei ja Li Si olivat kummatkin legalisteja. Li Sin johdolla legalismista tuli Qin-dynastian valtiofilosofia. Jotkut tutkijat ovat pitäneet hänen legalismiaan varhaisimpana tunnettuna totalitarismin muotona.

## Oikeusfilosofia

Legalismi oli luonteeltaan käytännöllistä poliittista filosofiaa ja oikeusfilosofiaa, eikä se esittänyt teoreettisia kysymyksiä luonnosta tai elämän tarkoituksesta. Kiinalaisessa kontekstissa legalismi tarkoittaa näin filosofiaa, joka kannattaa lain valtaa. Näin sen merkitys eroaa termin ”legalismi” käytöstä länsimaisessa oikeusfilosofiassa.

Koulukunnan merkittävin filosofi Han Fei katsoi, että hallitsijan tulee hallita alamaisiaan seuraavan kolmen periaatteen mukaisesti:

# *Fa* (法 fǎ, ”laki” tai ”periaate”): Lain sääntöjen tulee olla selkeästi kirjoitettuja ja julkisia. Kaikki alamaiset ovat tasa-arvoisia lain edessä. Lakien tulee palkita niitä noudattavia ja rangaista niitä rikkovia. Näin taataan, että lain toimeenpano on järjestelmällistä ja ennustettavaa. Valtiota johtaa laki, ei hallitsija. Jos laki on täytännössä, jopa heikko hallitsija on vahva.
# *Shu* (術 shù, ”menetelmä”, ”taktiikka” tai ”taito”): Hallitsijan tulee harjoittaa erityisiä taitoja tai ”salaisuuksia” pitääkseen huolen, etteivät muut kaappaa valtaa valtiossa. Erityisen tärkeää on, ettei kukaan pysty ymmärtämään hallitsijan motivaattoreita, jolloin kukaan ei voi tietää, millainen käyttäytyminen edesauttaisi uralla etenemistä; poikkeuksena *fan* ja lakien noudattaminen.
# *Shi* (勢 shì, ”legitimiteetti”, ”voima” tai ”karisma”): Valta on hallitsijan asemassa, ei itse vallassa olevassa hallitsijassa. Siksi todellisen hallitsijan tulee hankkia legitimiteettinsä esimerkiksi voimansa tai karismansa avulla.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* Chinese Legalism: Documentary Materials and Ancient Totalitarianism. 
* Legalistisia kirjoituksia. 
* The Book of Lord Shang.
BbPress

**bbPress** on ilmainen avoimen lähdekoodin keskustelupalstaohjelmisto. Sen käyttö vaatii palvelimelta PHP-tuen ja MySQL-palvelimen. Uudistunut ja vakaa 1.0-versio ilmestyi heinäkuussa 2009. Tuki bbPress-versioille, jotka ovat alle 1.0 loppui vuoden 2010 lopussa. bbPressin kehitys on paikoillaan ja vaarassa loppua. bbPress korvataan lähikuukausien aikana kokonaan WordPressiin asennettavalla lisäosalla. Näin tapahduttua bbPressin itse asennettavan version kehitys loppuu kokonaan.

## bbPressin ominaisuuksia
* Tuottaa pääasiassa standardia XHTML-koodia
* Laajennettavissa lisäosilla
* Selkeä hallintapaneeli
* Akismet-roskapostisuodatin
* Tuki avainsanoille
* Hakukoneystävällinen osoiterakenne (laitettavissa päälle hallinnasta)

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Myanmarin ympäristöpolitiikka

**Myanmarin ympäristöpolitiikan** arkea ovat monimuotoiset ja pitkäkestoiset ongelmat, joiden ratkaisemista vaikeuttaa maan sulkeutuneisuus. Vallassa oleva sotilasjuntta rajoittaa merkittävästi kansalaisten perusoikeuksia. Rajoitukset lehdistönvapauteen, kansalaistoimintaan ja ulkomaisten tarkkailijoiden maahanpääsyyn vaikuttavat myös ympäristöpolitiikassa.

Myanmarin ympäristöpoliittisiin haasteisiin kuuluvat energiantuotannon, kuten öljyntuotannon ja suurvesivoimaloiden, vaikutukset, villieläinten salametsästys ja niistä saatavien varojen, kuten norsujen ja norsunluun salakauppa, sekä holtiton metsien käyttö. Germanwatchin Global Climate Risk Indexin mukaan Myanmar oli vuonna 2004 myös maailman maista kymmenen suurimpia ilmastoon liittyvistä luonnonmullistuksista vaurioita saaneen maan joukossa. Nargis-myrsky huhtikuussa 2008 johti laajaan riippumattomien avustusjärjestöjen tukeen Myanmarin ihmisille. Myanmar kuitenkin esti Yhdysvaltojen sotalaivojen maihin pääsyn. Satojatuhansia ihmisiä jäi kodittomaksi ja mahdollisesti ainakin osa rannikon pelloista suolaantui merivedestä.

## Ympäristönsuojelu

### Norsut
Myanmarissa on suuri norsukanta: 4&nbsp;000–5&nbsp;000 norsua. Kansainvälinen Cites-sopimus kieltää norsujen ja norsunluutavaroiden kaupan. Villieläinkauppaa valvovan Traffic-järjestön tammikuussa 2009 julkaiseman raportin mukaan Myanmarista on tulossa norsujen ja norsunluun kaupan keskus.

### Padot
Ympäristöjärjestöt ovat arvostelleet sotilasjunttaa patohankkeista, muun muassa koska ne johtavat laajoihin pakkomuuttoihin.

### Metsähakkuut
Juntta sallii laajoja metsähakkuita, mikä kaventaa villieläinten elintilaa.

## Katso myös

* Kestävä kehitys alueittain ja maittain

## Lähteet
Ukrainan energiapolitiikka

**Ukrainan energiapolitiikka** kertoo Ukrainan energiapolitiikasta eli energian käytön ja tuotannon suunnittelusta ja ohjaamisesta. Siihen sisältyvät lait, sopimukset, verot ja ohjauskeinot. 

## Ydinvoima
Ukraina on voimakkaasti riippuvainen ydinvoimasta, 15 reaktoria on tuottanut noin puolet sen käyttämästä sähköstä.

Venäjän hyökkäyksessä Ukrainaan kaksi ydinlaitosta on joutunut Venäjän asevoimien hallintaan helmi-maaliskuussa 2022: Tšernobylin ydinvoimala 24. helmikuuta – 31. maaliskuuta 2022 ja Zaporižžjan ydinvoimala 4. maaliskuuta 2022, joka on edelleen hetkellä Venäjän federaation hallinnassa. Kansainvälinen ydinenerrgiajärjestö IAEA pyrkii tooimimaan kriittisen ydinturvallisuustilanteen vakauttamiseksi ja ydinonnettomuuden estämiseksi Ukrainassa.

Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuus Ukrainassa vuonna 1986 oli vakavin ydinonnettomuus maailmassa vuoden 2008 loppuun mennessä. Tšernobylin taloudellisiksi kustannuksiksi on arvioitu satoja miljardeja dollareita. Ukrainalaisista 7 prosenttia (noin 3,3 miljoonaa ihmistä) sairastui onnettomuuden seurauksena. Alle 4-vuotiaista lapsista kolmasosa sairastui kilpirauhassyöpään. Onnettomuus ei rajoittunut Ukrainaan, vaan levisi laajalle alueelle. Laskeumasta 70 prosenttia kohdistui Valko-Venäjään.

## Maakaasu
**Katso myös [[Ukrainan maakaasukysymys]]*
Ukrainasta menee maakaasuputkia sekä itään että länteen. Kaasun kauttakulun tarina alkoi lähes 70 vuotta sitten. 1900-luvun alkupuoliskolla Länsi-Ukrainasta löydettiin suuria maakaasuesiintymiä. Tätä kaasua toimitettiin erityisesti rakennettujen putkien kautta Moskovaan, Minskiin, Chișinăuhun ja länteen, Baltian maihin. Myöhemmin putkistoa laajennettiin toimittamaan kaasua Tšekkoslovakiaan, Itävaltaan, Saksaan, Ranskaan ja Unkariin.

Ukrainan kaasunsiirtoverkko-operaattori pysäytti venäläisen kaasun kauttakulun Eurooppaan 1. tammikuuta 2025 aamulla, kun vuonna 2019 solmittu viisivuotinen sopimus venäläisen kaasun kauttakulusta raukesi.

## Siirtyminen uusiutuviin energialähteisiin
Ukrainan siirtyminen pois fossiilisista polttoaineista alkoi jo ennen Venäjän täysimittaista hyökkäystä: Euroopan unioniin liittymiseksi maan on omaksuttava yhteisön ilmastokriteerit, ja vuonna 2021 Ukraina lupasi luopua kivihiilestä vuoteen 2035 mennessä. Sota keskeytti tämän luopumisen, mutta se myös nopeutti Ukrainan uusiutuvien energialähteiden käyttöönottoa tiukasta budjetista huolimatta.

Sodan alusta lähtien Venäjä on kohdistanut iskujaan Ukrainan energiainfrastruktuuriin – sen vanhanaikaisiin fossiilisia polttoaineita käyttäviin voimalaitoksiin, sähköasemiin ja siirtolinjoihin. Siksi Ukraina on investoinut hajautettuun energiantuotantoon, joka koostuu aurinko- ja tuulivoimasta.

## Lähteet
Suomen muinaismuistoyhdistys

**Suomen Muinaismuistoyhdistys** on alansa tieteellistä julkaisu- ja valistustoimintaa harjoittava yhdistys. Sääntöjensä mukaan sen tarkoitus on "edistää Suomen maan ja kansan sekä Suomen suvun ja sen asuma-alueiden [...] muinaisuutta valaisevia muinaistieteellisiä, kansatieteellisiä, taidehistoriallisia ja kulttuurihistoriallisia tutkimuksia, levittää tietoja oman maan muinaisjäännöksistä ja osaltaan vaikuttaa niiden suojelemiseen sekä herättää ja pitää vireillä kansan harrastusta muinaismuistoihinsa."

Vuonna 1870 perustettiin Suomen Muinaismuisto-Yhtiö, ja alkujaan sen tavoitteena oli luoda edellytykset antikvaaristen muistomerkkien suojelulle ja muinaistutkimuksen käynnistämiselle sekä herättää kansan kiinnostus muinaismuistoja kohtaan. Yhdistyksen perustamisen aloitteentekijä oli J. R. Aspelin, ja kaikki sen 22 perustajajäsentä olivat alle 30-vuotiaita. Ensimmäiseksi puheenjohtajaksi kutsuttiin kirjailija Zachris Topelius, jonka katsottiin antavan yhdistykselle tarvittavaa arvovaltaa.

Perustajat murehtivat Suomen vanhojen linnojen ja kirkkojen huonoa kuntoa, ja yhdistyksellä oli merkittävä vaikutus lainsäädännön kehittämisessä ja hallinnon luomisessa. Ensimmäiseksi valtionarkeologiksi valittiin yhdistyksen sihteerinä toiminut J. R. Aspelin.

Vuosina 1871–1901 yhdistys järjesti kahdeksan Suomen eri alueille suuntautunutta taidehistoriallista retkikuntaa, joilla rekisteröitiin taiteellisesti ja taidehistoriallisesti arvokasta ja mielenkiintoista aineistoa. Retkikuntiin kuului piirtäjinä nuoria taiteilijoita ja arkkitehteja, ja niitä johti useimmiten Emil Nervander. Tuloksena oli yli 3 000 piirrosta, akvarellia ja valokuvaa kirkoista, linnanraunioista, kartanoista ja esineistä. Viimeinen retkikunta käytti enimmäkseen kameraa. Retkikuntien työn tuloksia säilytetään Kansallismuseossa.

Muinaistieteellisen toimikunnan perustamisen jälkeen Muinaismuistoyhdistyksen tehtäviksi jäivät erityisesti tieteellinen julkaisutoiminta ja valistustoiminta.

## Yhdistyksen puheenjohtajat

* Zachris Topelius 1870–1875, 1878–1879
* Wilhelm Lagus 1875–1878
* K. E. F. Ignatius 1879–1885
* J. R. Aspelin 1885–1915
* Hjalmar Appelgren-Kivalo 1915, 1918–1919
* Theodor Schwindt 1916–1917
* Axel Olai Heikel 1917–1918
* Alfred Hackman 1919–1920
* Juhani Rinne 1920–1921

* Kustavi Grotenfelt 1921–1922
* U. T. Sirelius 1922–1923, 1924–1929
* Julius Ailio 1923–1924
* Björn Cederhvarf 1929–1930
* A. M. Tallgren 1930–1942
* Aarne Äyräpää 1942–1945
* Kustaa Vilkuna 1945–1962
* Ella Kivikoski 1962–1968
* Lars Pettersson 1968–1973

* Carl Fredrik Meinander 1973–1976
* Henrik Lilius 1977–1984
* Juhani U. E. Lehtonen 1984–1991
* Torsten Edgren 1991–1998
* Teppo Korhonen 1998–2004
* Helena Edgren 2004–2010
* Mika Lavento 2010–2016
* Pia Olsson 2016–2021
* Elina Räsänen 2021–

Lähde

## Lähteet
C/2007 N3

**C/2007 N3 (Lulin)** on komeetta, jonka löysivät Quanzhi Ye ja Chi-Sheng Lin 11. heinäkuuta 2007.  Komeetta on nimetty löytöpaikkana olleen taiwanilaisen Lulinin observatorion mukaan.

Komeetan rata on hyperbolinen, eikä se siis luultavasti palaa Aurinkokunnan sisäosiin.

Lähestyessään Aurinkoa komeetta vähitellen kirkastui, ja sen odotettiin näkyvän jopa paljain silmin alkuvuodesta 2009 matalalla etelätaivaalla. Komeetta saavutti perihelin 10. tammikuuta, ja se oli lähinnä maapalloa 27. helmikuuta. Lyhimmillään Maan ja komeetan välimatka oli 0,41AU.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Astronomy Picture Of the Day 5.1.2009
Arthur Hay Tweeddale

**Arthur Hay**, **Tweeddale**n 9. markiisi (9. marraskuuta 1824 Yester, Gifford, East Lothian, Skotlanti – 29. joulukuuta 1878 Chislehurst, Lontoo) oli skotlantilainen sotilas, arvoltaan eversti, ja lintutieteilijä.

Hay palveli Intiassa ja Krimillä. Hän peri isältään markiisin arvon, jonka puolestaan peri hänen veljensä. 

Hay toimi Lontoon eläintieteellisen seuran (Zoological Society of London)) puheenjohtajana 16. tammikuuta 1868 alkaen. Veljenpoika Robert George Wardlaw-Ramsay julkaisi hänen ornitologiset työnsä postuumisti vuonna 1881. Haylla oli noin 20&nbsp;000 näytteen yksityiskokoelma lintuja, hyönteisiä, matelijoita ja nisäkkäitä, joka on nykyisin British Museumissa.

Hay palkkasi Carl Bockin keräämään näytteitä Malaijien saaristosta ja nimesi noin 40 uutta taksonia, muun muassa keltasiepon (*Ficedula zanthopygia*).

## Teoksia
* Robert George Wardlaw Ramsay 1881: *The Ornithological Works of Arthur, Ninth Marquis of Tweeddale*. Lontoo. Taylor and Francis.

## Lähteet
Pahin rikos

**Pahin rikos** on vuonna 1999 valmistunut Clint Eastwoodin ohjaama, tähdittämä ja osin tuottama rikosdraama.

## Juoni

Journalisti Steve Everettin elämässä ei ole kaikki hyvin. Hän juo liikaa, pettää vaimoaan eikä ole kovin häävi isänäkään. Kaikki muuttuu, kun hänen työtoverinsa kuolee kolarissa ja hän joutuu paikkaamaan tälle tarkoitetun työn, kuolemaantuomitun vangin haastattelun. Ennen kuin Steve lähtee suorittamaan tehtäväänsä, pienet yksityiskohdat alkavat vaivata häntä ja pian hän uskookin vangin olevan syytön. Hän päättää jutun teon sijaan todistaa miehen syyttömyyden, mutta hänellä on vain puoli päivää aikaa ennen teloitusta. Tapausta ratkoessaan hänen on pantava myös omat henkilökohtaiset asiansa tärkeysjärjestykseen.

## Vastaanotto
Rotten Tomatoes -verkkosivuston mukaan kriitikot antoivat elokuvalle 56-prosenttisesti hyväksyvän arvion. Yleisön arvio oli 49 prosenttia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut
* 
* 
*
Hermann Schalow

**Hermann Schalow** (1852 Berliini – 1925 Berliini) oli saksalainen pankkiiri ja amatööriornitologi.

Schalowin oppi-isä oli Jean Louis Cabanis ja hän työskenteli Anton Reichenowin kanssa. Schalow toimi Saksan lintutieteellisen yhdistyksen varapuheenjohtajana 1894–1907 ja puheenjohtajana 1907–1921.

Schalowin teoksia ovat *Die Musophagidae* (1886), *Beiträge zur Vogelfauna der Mark Brandenburg* (1919)ja *Die Vögel der Arktis* (1905). Schalow nimesi linnuista idänlepakkokiitäjän (*Neafrapus boehmi*), ornitologi Richard Böhmin kunniaksi.

## Lähteet
Oscar-gaala 2000

**Oscar-gaala 2000** oli 72. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa Yhdysvaltain elokuva-akatemia jakoi Oscar-palkinnot vuoden 1999 parhaille elokuville.

## Ehdokkaat ja voittajat
:Kaikki ehdokkaat ja voittajat:

## Lähteet
Leena Peltonen (päätoimittaja)

**Leena Peltonen** (31. elokuuta 1951 Tampere – 5. heinäkuuta 2007 Tampere) oli *[[Aikakone (lehti)|Aikakone]]*-lehden monivuotinen päätoimittaja, tieteis- ja fantasiakirjallisuuden kääntäjä, kirjallisuuskriitikko ja suomalaisen järjestäytyneen fantasia- ja tieteiskirjallisen harrastuksen kantavia voimia sen alusta alkaen. 

Leena Peltonen käänsi suomeksi muun muassa Guy Gavriel Kayn, Robert Holdstock, Terry Pratchettin ja Peter S. Beaglen teoksia.

Peltosen mukaan scifi on ensisijaisesti kaunokirjallisuutta, jossa ”nykyajan ongelmat on usein etäännytetty kaukaiseen aikaan, jotta niitä olisi helpompi tarkastella”. 

Peltonen opiskeli kirjallisuudentutkimusta Turun yliopistossa 1970-luvulla. Tuolloin hän tutustui fantasiakirjailija J. R. R. Tolkienin tuotantoon ja teki vuonna 1978 pro gradu -työnsä *[[Taru sormusten herrasta|Sormusten herran]]* juonirakenteesta ja kerrontatekniikasta. Opinnäyte oli ensimmäisiä suomalaisia Tolkien-tutkielmia. Peltonen oli vuonna 1976 perustetun Turun science fiction -seuran varhaisia jäseniä ja alusta lähtien mukana Tampereen sf-seuran toiminnassa. Hän kuului vuoteen 1986 asti seuran *Portti*-lehden toimituskuntaan. 

Vuonna 1988 Peltonen tarjoutui *Aikakone*-lehden päätoimittajaksi Juhani Hinkkasen vetäydyttyä tehtävästä. Peltonen toimi päätoimittajana vuoteen 1996, jolloin lehden julkaisu lopetettiin. Suomentajana Peltonen aloitti kääntämällä novelleja *Porttiin*, myöhemmin myös muihin sf-lehtiin. Peltonen toimi opettajana useilla Suomen tieteiskirjoittajien järjestämillä kirjoituskusseilla vuodesta 1987 sekä Jyväskylän kesän yhteydessä järjestetyillä kursseilla. Hän sai Suomen tieteiskirjoittajien Kosmoskynä-palkinnon 1991. Peltonen osallistui kaikkiin suomalaisiin sf-tapahtumiin vuoden 1997 Finnconiin saakka.

Peltonen oli tutustunut Johanna Sinisaloon, kun tämä oli avustanut *Portti*-lehteä. Peltonen kommentoi Sinisalon *[[Ennen päivänlaskua ei voi]]* -romaanin käsikirjoitusta ennen sen julkaisua. Peltosen kautta kulki myös Risto Isomäen Gilgamešin tappio -romaanin käsikirjoitus. Vuonna 1997 Peltonen vetäytyi fandom-toiminnasta.

Leena Peltonen asui Tampereella. Hän oli naimisissa vuodesta 2003 Juhani Hinkkasen kanssa. Peltosella todettiin vuonna 2006 vakava sairaus ja hän kuoli vuonna 2007.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Leena Peltosen kotisivu.
Rachida Dati

**Rachida Dati** (s. 27. marraskuuta 1965) on ranskalainen poliitikko. Hän toimi Ranskan oikeusministerinä toukokuusta 2007 kesäkuuhun 2009. Vuodesta 2009 lähtien hän on ollut Euroopan parlamentissa. Dati on lisäksi Pariisin seitsemännen kaupunginosan pormestari.

Dati syntyi Saint-Rémyssa Burgundissa toisena lapsena kahdestatoista marokkolaisen muurari-isän ja algerialaisen äidin perheeseen. Hän aloitti työnteon kuusitoistavuotiaana ja joutui äitinsä kuoleman jälkeen huolehtimaan nuoremmista sisaruksistaan. Dati opiskeli taloustiedettä ja oikeustiedettä ja pääsi vuonna 1997 École nationale de la magistratureen, josta valmistui lakimieheksi. Vuonna 2002 hänestä tuli sisäministeri Nicolas Sarkozyn neuvonantaja. Hän oli myös Sarkozyn edustajana tämän presidentinvaalikampanjan aikana.

Dati ilmoitti syyskuussa 2008 olevansa raskaana. Dati synnytti tyttärensä Zohran 2. tammikuuta 2009. Hän palasi töihin viiden päivän kuluttua.

## Lähteet
* BBC, Profile: Rachida Dati 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Mihail Ignatjev

**Mihail Borisovitš Ignatjev** (, s. 7. toukokuuta 1985, Leningrad, Neuvostoliitto) on venäläinen rata- ja maantiepyöräilijä, pisteajon olympiavoittaja. Maantiepyöräilyssä hän kilpaili ammattilaisena vuosina 2008–2014.

Ignatjev voitti Ateenan olympialaisissa 2004 kultaa pisteajossa. Hän keräsi 93 pistettä  hopeamitalisti Joan Llanerasin jäädessä 82 pisteeseen. Pekingin olympialaisissa 2008 Ignatjev saavutti Aleksei Markovin kanssa pronssia pariajossa eli madisonissa. Vuonna 2007 Ignatjev voitti ratapyöräilyn MM-kilpailuissa keirin-ajon maailmanmestaruuden. Nuorten sarjoissa hän voitti useita arvokilpailuja sekä rata- että maantiepyöräilyssä. 

## Saavutuksia

;2002
:Maantiepyöräilyn junioreiden MM-kilpailut, aika-ajossa kultaa
:Ratapyöräilyn junioreiden MM-kilpailut, pisteajossa ja joukkuetakaa-ajossa kultaa, henkilökohtaisessa takaa-ajossa hopeaa
:Ratapyöräilyn junioreiden EM-kilpailut, pisteajossa kultaa, henkilökohtaisessa takaa-ajossa hopeaa, joukkuetakaa-ajossa pronssia
;2003
:Maantiepyöräilyn junioreiden MM-kilpailut, aika-ajossa kultaa
:Ratapyöräilyn junioreiden MM-kilpailut, joukkuetakaa-ajossa ja madisonissa kultaa
:Ratapyöräilyn junioreiden EM-kilpailut, joukkuetakaa-ajossa kultaa, henkilökohtaisessa takaa-ajossa pronssia
:Ratapyöräilyn maailmancup, Sydneyssä pisteajon voitto
;2004
:Olympialaiset, pisteajossa kultaa
;2005
:Maantiepyöräilyn MM-kilpailut, alle 23-v. aika-ajossa kultaa
:Ratapyöräilyn maailmancup, Los Angelesissa pisteajon voitto, Moskovassa madisonin voitto
;2006
:Maantiepyöräilyn MM-kilpailut, alle 23-v. aika-ajossa hopeaa
:Ratapyöräilyn EM-kilpailut, alle 23-v. henkilökohtaisessa takaa-ajossa kultaa, madisonissa hopeaa 
:Ratapyöräilyn maailmancup, Los Angelesissa pisteajon voitto, Sydneyssä joukkuetakaa-ajon, pisteajon ja madisonin voitto, Moskovassa pisteajon voitto
;2007
:Ratapyöräilyn MM-kilpailut, pisteajossa pronssia
:Maantiepyöräilyn MM-kilpailut, alle 23-v. aika-ajossa hopeaa
:Trofeo Laigueglia, voitto
:Välimeren ajo, 3. etapin voitto
:Ster Elektrotoer, prologin voitto
:Vuelta a Burgos, 1. etapin voitto
:Regio Tour, 4. etapin (aika-ajo) voitto
:ProTourin joukkueaika-ajo, Eindhoven, toinen (Tinkoff Credit Systems)
;2008
:Olympialaiset, madisonissa pronssia
:Italian ympäriajo, 21. etapilla (aika-ajo) kolmas
;2009
:Ranskan ympäriajo, 5. etapilla toinen, 18. etapilla (aika-ajo) kolmas
;2010
:Tirreno–Adriatico, 6. etapin voitto
;2011
:Maantiepyöräilyn Venäjän-mestaruuskilpailut, aika-ajossa kultaa

## Lähteet
*Profiili www.cyclingarchives.com-sivustolla 
* Mikhail Ignatiev Sport-Topics.Ru -sivustolla
### Viitteet
Samuel Washington Woodhouse

**Samuel Washington Woodhouse** (27. kesäkuuta 1821 Philadelphia − 23. lokakuuta 1904 Philadelphia) oli yhdysvaltalainen lääkäri ja luonnontieteilijä.

Woodhouse opiskeli lääketiedettä Pennsylvanian yliopistossa ja valmistui 1847. Hän toimi lääkärinä ja luonnontieteilijänä luutnantti Lorenzo Sitgreavesin johtamilla tutkimusmatkoilla Coloradossa, Oklahomassa ja Zuni Riverillä 1849–1850 ja 1851. Hän julkaisi retkestä teoksen *A Naturalist in Indian Territory: The Journal of S. W. Woodhouse, 1849-50*. Vuonna 1853 hän osallistui tutkimusretkelle Hondurasiin. Tämän jälkeen hän keskittyi lääkärinpraktiikkansa hoitamiseen Philadelphiassa. Vuonna 1872 Woodhouse avioitui Sara A. Peckin kanssa ja heille syntyi kaksi lasta.

Woodhouse nimesi joitakin uusia nisäkäs- ja lintulajeja, muun muassa harmaasirkkulin (*Aimophila cassinii*) ja kalliokiitäjän (*Aeronautes saxatalis*).

## Lähteet
* Samuel Washington Woodhouse . Encyclopedia of Oklahoma History and Culture. Viitattu 10.6.2014.

### Viitteet
Bratislava III

**Bratislava III** () on yksi Slovakian pääkaupungin Bratislavan piireistä. Se sijaitsee Bratislavan keskustan pohjoispuolella. Siellä on arviolta 65&nbsp;093 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 74,66 neliökilometriä.  

Piiri jakautuu Nové Meston, Račan ja Vajnoryn osa-alueisiin.

## Väestö

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Skodje

**Skodje** on entinen kunta Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Se liitettiin vuonna 2020 Ålesundiin. Kunnalla oli ennen liitosta maapinta-alaa 111 neliökilometriä ja asukkaita 4&nbsp;764.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Stordal

**Stordal** on entinen kunta Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Kunnalla oli pinta-alaa 247 neliökilometriä ja tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Stordalin kunnassa oli 1 052 asukasta.

Stordal yhdistettiin vuonna 2020 Norddalin kanssa uudeksi Fjordin kunnaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kunnan kotisivu