open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Fredrik von Knorring

**Fredrik von Knorring** (13. helmikuuta 1824 – 1896) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Von Knorringin isä oli majuri Gustaf Adolf von Knorring ja puoliso vuodesta 1855 Olga Svaritskaja-Svarik. Kenraalimajuri Nikolai von Knorring oli hänen veljensä. Fredrik von Knorring  otettiin tykkimieheksi 18. tykistöprikaatiin vuonna 1843, ylennettiin junkkariksi samana vuonna ja siirrettiin vänrikkinä 19. tykistöprikaatiin vuonna 1846. Von Knorring osallistui sotaan kaukasialaisia vuoristoheimoja vastaan 1848–1859. Hänet ylennettiin aliluutnantiksi 1849, luutnantiksi 1852 ja alikapteeniksi 1857. Von Knorring siirrettiin 21. tykistöprikaatin reservipatteriin vuonna 1859 ja ylennettiin samana vuonna kapteeniksi. Vuonna 1861 hänet komennettiin Kaukasian linnoitustykistöön ja vuonna 1863 määrättiin 21. tykistöprikaatin reservipatterin päälliköksi. 40. tykistöprikaatin kevyen patterin päällikkö hänestä tuli 1864, everstiluutnantiksi hänet ylennettiin samana vuonna. Von Knorring erosi sotapalveluksesta 1867, mutta palasi palvelukseen 1869, jolloin hänet määrättiin H.K.K. Suuriruhtinas Pavel Aleksandrovitšin jalkaväkirykmenttiin. Everstiksi 1881 ylennettynä hänet nimitettiin Jekaterinodarin sotilaspiirin käskynhaltijaksi Kaukasiaan, eron tehtävästä hän sai 1885 ja eron sotapalveluksesta kenraalimajurina lokakuussa 1887. Von Knorringille myönnettiin Jekaterinodarin alueen kunniarauhantuomarin arvonimi tammikuussa 1888.

## Lähteet
Nikolai von Knorring

**Nikolai von Knorring** (21. joulukuuta 1827 – 29. heinäkuuta 1895 Pietari, Venäjän  keisarikunta ) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Von Knorringin isä oli majuri Gustaf Adolf von Knorring ja ensimmäinen puoliso vuodesta 1848 Iranda Platonovna Mallejeva (k. 1871), toinen Maria Semenovna Gvosdova (k. 1881) ja kolmas vuodesta 1882 Glafira Paulovna Kovaleva. Kenraalimajuri Fredrik von Knorring oli hänen veljensä. 

Nikolai von Knorring valmistui Moskovan kadettikoulusta ja määrättiin vänrikkinä Vjatkan linnoituspataljoonaan Itä-Venäjälle vuonna 1847. Hänet komennettiin vuonna 1849 Nižni Novgorodiin jalkaväkirykmentin reservipataljoonaan, josta hän kuitenkin palasi Vjatkan linnoituspataljoonaan seuraavan vuoden alussa. Hänet ylennettiin aliluutnantiksi vuonna 1851 ja määrättiin Bugulman invalidikomennuskunnan päälliköksi vuonna 1852. Luutnantiksi vuonna 1854 ylennettynä von Knorring määrättiin vuonna 1855 ensin adjutantiksi 11. linjapataljoonaan Orenburgiin 1855 ja sitten pataljoonan rahastonhoitajaksi. Hänet ylennettiin alikapteeniksi vuonna 1859 ja kapteeniksi vuonna 1864, jolloin hänestä tuli Samaran kuvernementin sotilaskäskynhaltijan kanslian päällikkö. Vuonna 1867 hänet nimitettiin 9. Orenburgin linjapataljoonan komentajaksi, mutta määrättiin samana vuonna majuriksi ylennettynä Kiovan sotasairaalan tarkastajaksi. Everstiluutnantiksi von Knorring ylennettiin vuonna 1872. Vuonna 1874 hänet määrättiin Ukrainaan Nežinin alueen sotilaskäskynhaltijaksi ja vuonna 1879 sotasairaaloiden pääkomitean esittelijän vanhemmaksi adjutantiksi. Everstin arvon von Knorring sai samana vuonna. Hänet nimitettiin vuonna 1887 sotasairaaloiden pääkomitean sihteeriksi ja ylennettiin kenraalimajuriksi vuonna 1892. Eron sotapalveluksesta hän sai maaliskuussa 1895.

## Lähteet
Gustaf Christian Knorring

**Gustaf Christian Knorring** (9. maaliskuuta 1831 Pietari –16. helmikuuta 1895, Venäjän keisarikunta) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Knorringin vanhemmat olivat heraldikko, pietarilainen vaakunataiteilija Johan Gustaf Knorring (1801-1846) ja Friederike Louise Fehrmann (1806-1875), joka oli pietarilaisen maalarimestari Johan Christian Fehrmannin tytär. Kenraalimajuri Nikolai Johan Ferdinand Knorring (1836-1871) oli hänen nuorempi veljensä. Muita veljeksiä olivat Carl Constantin Knorring (1833-1834), Otto-Fredrik Knorring (1834-1882) ja Baltian rautateiden asemapäällikkö Alexander Rudolf  Knorring (1844-1882). 

Hänen puolisonsa oli Alexandra Kohanova (s. 1836). Heille syntyi tytär Alexandra vuonna 1871.  

Gustaf Christian Knorring tuli aliupseeriksi 10. suomenmaalaiseen linjapataljoonaan vuonna 1851, josta hänet komennettiin samana vuonna oppilaaksi Helsingin junkkarikouluun. Sen suoritettuaan hänet ylennettiin vänrikiksi ja määrättiin H.K.K. Württembergin prinssi Eugenin krenatöörijääkärirykmenttiin vuonna 1854. Rykmentin pataljoonan adjutantiksi hänet nimitettiin vuonna 1855, jolloin hänet myös ylennettiin aliluutnantiksi. Seuraavana vuonna Knorring siirrettiin luutnanttina Henkivartioväen 1. Jekaterinoslavlin krenatöörijääkärirykmenttiin. Majuriksi hänet ylennettiin vuonna 1863 ja everstiluutnantiksi vuonna 1868. Knorring siirrettiin 2. Rostovin, H.K.K. Hollannin prinssi Frederikin krenatöörijääkärirykmenttiin vuonna 1869.

Erottuaan sotapalveluksesta everstinä syyskuussa 1876 hän palasi seuraavan vuoden huhtikuussa palvelukseen, jolloin hänet määrättiin Moskovan sotilaspiirin paikallisjoukkojen esikuntaan. Knorring siirrettiin Moskovan paikallisrykmenttiin seuraavana vuonna ja 129. reservijalkaväkipataljoonan komentajaksi vuonna 1878. Hän tuli samana vuonna ensin 43. reservijalkaväkipataljoonan komentajaksi ja sitten 78. reservijalkaväkipataljoonan komentajaksi. Eron sotapalveluksesta hän sai kenraalimajurina huhtikuussa 1883.

## Lähteet
Kōki Hirota

**Kōki Hirota** (; 14. helmikuuta 1878 Fukuoka – 23. joulukuuta 1948 Tokio) oli japanilainen diplomaatti ja poliitikko, joka toimi Japanin pääministerinä vuosina 1936–1937. Toisen maailmansodan jälkeen hänet tuomittiin kuolemaan Tokion sotarikostuomioistuimessa ja teloitettiin.

Hirotan isä oli muurari, mutta hänet adoptoitiin lapsena Hirotan aatelissukuun. Hän suoritti oikeustieteellisen tutkinnon Tokion yliopistossa ja loi uransa Japanin ulkoministeriössä, jossa hänet nimitettiin 1923 Euroopan ja Amerikan osaston päälliköksi. Hirota oli Japanin lähettiläänä Alankomaissa, suurlähettiläänä Moskovassa vuosina 1928–1932 ja ulkoministerinä Makoto Saitōn sekä Keisuke Okadan hallituksissa vuosina 1933–1936. Kun Okadan hallitus erosi helmikuun 26. päivän välikohtauksena tunnetun kiihkokansallismielisten upseerien vallankaappausyrityksen jälkeen, Hirota nimitettiin pääministeriksi maaliskuussa 1936. Hän antoi armeijan sanella hallituksensa politiikan, johon kuului varustelumenojen lisääminen, valtion voimakkaampi puuttuminen talouselämään, aggressiivisempi politiikka Kiinaa kohtaan ja Antikomintern-sopimuksen allekirjoittaminen. Hirota joutui eroamaan armeijan painostamana helmikuussa 1937.

Hirota nimitettiin vuonna 1937 Japanin parlamentin ylähuoneeseen. Hän oli uudelleen ulkoministerinä Konoe Fumimaron hallituksessa vuosina 1937–1938. Hirota lähetettiin toisen maailmansodan lopulla vuonna 1945 neuvottelemaan Neuvostoliiton kanssa, jotta Neuvostoliitto ei liittyisi sotaan Japania vastaan. Sodan jälkeen hän oli yhtenä syytettynä voittajavaltioiden järjestämässä Tokion oikeudenkäynnissä. Hänet todettiin syylliseksi A-luokan sotarikoksiin ja tuomittiin ainoana siviilivirkamiehenä kuolemaan. Tuomion perusteena oli hänen pääministerikaudellaan jatkunut sota Kiinaa vastaan Mantšuriassa sekä se, että hän ei ollut ulkoministerinä puuttunut vuoden 1937 Nankingin verilöylyyn ja muihin Japanin armeijan sotarikoksiin Kiinassa. Hänet teloitettiin hirttämällä Sugamon vankilassa joulukuussa 1948. Muiden teloitettujen tavoin häntä kunnioitetaan nykyisin Yasukunin pyhäkössä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Beit Dagan

**Beit Dagan** (hepr. בֵּית דָּגָן‎, "viljan talo") on kaupunki Israelin Keski-Israelin hallintoalueella. Sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 7&nbsp;211.

## Maantiede

Beit Dagan sijaitsee lähellä Tel Avivin kaupunkia.

## Historia
Beit Dagan on saanut nimensä raamatulliselta paikalta Bet-Dagon, jolla viitattiin Vanhassa testamentissa useampiin eri paikkoihin. Kaupunkina sen mainitsevat muut historalliset lähteet, kuten Eusebios. Ennen nykyisen kaupungin perustamista paikkakunta oli arabien asuttama kylä nimeltä Beit Dajan.

Israelin itsenäisyyssodan sytyttyä Beit Dajanissa käytiin raskaita taisteluja juutalaisten yrittäessä turvata liikenneväylän Tel Avivista kohti Jerusalemia. Kylän arabit pakenivat kodeistaan ja kylä liitettiin sodan tuloksena Israeliin. Sen ensimmäiset juutalaiset siirtolaiset saapuivat paikalle Bulgariasta vuoden 1948 lopussa. Ensin perustetusta mošavista kehittyi nopeasti Tel Avivin kasvun mukana kaupunkialue. Se sai oman kunnallisvaltuustonsa vuonna 1953 ja vuonna 1963 siellä aloitti toimintansa Israelin ilmatieteen laitos.

## Väestö
Beit Daganin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 7&nbsp;211. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 4&nbsp;830 ja vuonna 1968 2&nbsp;680.

## Lähteet
Nikolai Johan Ferdinand Knorring

**Nikolai Johan Ferdinand Knorring** (7. elokuuta 1836 Pietari, Venäjän keisarikunta – 13. maaliskuuta 1905 Nizza, Ranskan kolmas tasavalta) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Knorringin vanhemmat olivat heraldikko, pietarilainen vaakunataiteilija Johan Gustaf Knorring (1801-1846) ja Friederike Louise Fehrmann (1806-1875), joka oli pietarilaisen maalarimestari Johan Christian Fehrmannin tytär. Kenraalimajuri Gustaf Christian Knorring oli hänen vanhempi veljensä. Muita veljeksiä olivat Carl Constantin Knorring (1833-1834), Otto-Fredrik Knorring (1834-1882) ja Baltian rautateiden asemapäällikkö Alexander Rudolf Knorring (1844-1882). 

Hänen puolisonsa vuodesta 1871 oli Jevdokija Gerasimovna Nikiforova (s. 1845), joka oli kauppias Gerasim Nikiforovin ja Agrafina Mihailovan tytär. Heille syntyi kymmenen lasta, joista neljä kuoli pikkulapsina:

* Nikolai (s. 1872), 2. Konstantinovin sotilasoppilaitoksen junkkeri, 118. Suiškin jalkaväkirykmentin aliluutnantti vuonna 1892-1893, luutnantti vuonna 1896-1897. Erosi palveluksesta vuonna 1898.

* Vera (s. 1873); 
* Sergei (s. 1874); 
* Eugen (1876-1876), kuoli sylilapsena; 

* Constantin (s. 1877) pääesikunnan kartografisen koulun sotilastopografisen osaston oppilas, sotilastopografisen osaston nuorempi kaivertaja, kuvernementinsihteerin arvo 1916.

* Vasili (1880-1880); kuoli sylilapsena
* Vladimir (1881-1884); kuoli lapsena
* Nadežda (1882-1916?); 
* Jevdokija (s. 1885)
* Vladimir (1887-1887); kuoli sylilapsena

Nikolai Johan Ferdinand Knorring valmistui aliupseeriksi 2. Pietarin sotaopistosta ja määrättiin henkivartioväen Jekaterinoslavlin krenatöörirykmenttiin vuonna 1854. Hänet ylennettiin vänrikiksi  vuonna 1856, aliluutnantiksi vuonna 1863 ja luutnantiksi vuonna 1864, jolloin hän myös tuli palvelukseen Henkivartioväen suomenmaalaiseen rykmenttiin. Knorring ylennettiin alikapteeniksi vuonna 1870 ja kapteeniksi vuonna 1876. Turkin sodan alettua Knorring komennettiin Bulgarian hallituksen palvelukseen vuonna 1877 ja ylennettiin vuonna 1878 everstiksi. Hän palasi takaisin rykmenttiinsä vuonna 1879. Sieltä Knorring siirrettiin vuonna 1886 Henkivartioväen Pavlovskin rykmenttiin ja edelleen 118. Suiskin jalkaväkirykmentin komentajaksi  vuonna 1888. Hän sai eron sotapalveluksesta kenraalimajurina elokuussa 1894.

## Lähteet
Kosti Vehanen (toimittaja)

**Konstantin (Kosti) Vehanen** (3. syyskuuta 1858 Taivassalo – 2. lokakuuta 1887 Turku) oli suomalainen opettaja, toimittaja ja valtiopäivämies.

Vehasen vanhemmat olivat säterinomistaja Adolf Simonpoika Vuorenpää ja Gustava Jaakontytär. Hän oli käynyt lukkarinkoulua eikä osannut ruotsia. Vehanen pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisen normaalilyseon suomalaisesta osastosta vuonna 1876. Hän opiskeli Helsingin yliopiston historiallis-kielitieteellisessä osastossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1880.

Vehanen työskenteli latinan ja kreikan opettajana Turun suomalaisessa yksityislyseossa vuodesta 1881. Hän toimitti sanomalehti *[[Uusi Aura|Auraa]]* ja oli sen vastaava toimittaja vuosina 1882–1884. Vehanen suoritti lakitieteiden kandidaatintutkinnon vuonna 1886 ja työskenteli *Auran* päätoimittajana vuosina 1886–1887.

Vehanen oli innokas fennomaani. Hän kuului Turun suomalaiseen seuraan ja työväenyhdistykseen. Vehanen valittiin talonpoikaissäädyn edustajaksi vuoden 1885 valtiopäiville Vehmaan tuomiokunnasta.

## Lähteet
Oskar Fredrik Borg

**Oskar Fredrik Borg** (28. joulukuuta 1847 Uusikaarlepyy – 28. huhtikuuta 1907 Sortavala) oli suomalainen opettaja, toimittaja ja seminaarinjohtaja.

Borgin vanhemmat olivat kirkkoherra Gabriel Borg ja Katarina Juliana Haartman. Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan lukiosta vuonna 1866, opiskeli Helsingin  yliopiston historiallis-kielitieteellisessä tiedekunnassa ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1872. Borg vihittiin maisteriksi vuonna 1873.

Borg työskenteli alkeiskoulujen opettajana Hämeenlinnassa ja Turussa, Turun ruotsalaisen lyseon latinan ja ruotsin kielen opettajana vuosina 1875–1885, Turun ja Porin läänin kansakoulujen tarkastaja vuosina 1885–1897 ja Sortavalan seminaarin johtajana vuodesta 1897. Jälkimmäisestä tehtävästä hän sai kanslianeuvoksen arvon.

Borg oli turkulaisen *[[Uusi Aura|Aura]]*-lehden päätoimittaja vuosina 1880–1881, 1884–1885 ja 1887 sekä *[[Kansakoulun Lehti|Kansakoulun Lehden]]* toimittaja vuosina 1888–1892. Hän toimi Turun kansankirjaston hoitajana vuosina 1878–1885.

Borgin poikia olivat lehtori, toimittaja, kansanedustaja Väinö Kivilinna ja opettaja, Suomen metsästäjäliiton sihteeri ja tietokirjailija Martti Kivilinna..

## Lähteet
Jean Jacoby

**Jean Lucien Nicolas Jacoby** (26. maaliskuuta 1891 Luxemburg – 9. syyskuuta 1936 Mulhouse, Ranska) oli luxemburgilainen taiteilija ja olympiavoittaja. Hän on myös ainoa henkilö, joka on voittanut kaksi kultamitalia olympialaisten taidelajeissa. Jaboby osallistui olympialaisten taidelajeihin neljissä olympialaisissa. Pariisissa 1924 hän voitti maalaustaiteen olympiakultaa teoksella *Corner, Départ ja Rugby*. Neljä vuotta myöhemmin Amsterdamissa 1928 hän osallistui sekä piirrosten että maalausten sarjaan useilla eri teoksilla. Jacoby voitti piirrosten olympiakultaa teoksella *Rugby*. Jacoby osallistui vielä Los Angelesin ja Berliinin olympialaisiin usealla eri teoksella eri sarjoissa, mutta ei saavuttanut enää olympiamitaleja. Los Angelesissa hänen teoksensa *Before the Goal* ja Berliinissä *Abfahrtslauf* saivat kunniamaininnan. Jacoby kuoli syyskuussa 1936 sydänkohtaukseen.

Urheilulajit esiintyivät usein Jacobyn teoksissa, joista tunnettuja ovat olympiateosten ohella myös Helsingin olympialaisiin suunnitellut luxemburgilaiset postimerkit.

## Lähteet
Luettelo Vilho Lammen teoksista

**Luettelo Vilho Lammen teoksista** sisältää Vilho Lammen maalauksia ja piirustuksia. Luettelon teokset ovat kronologisessa järjestyksessä niiden teokoajan mukaan.

14 vuotta kestäneen uransa aikana 37-vuotiaana kuolleen Vilho Lammen tuotannon on arvioitu käsittävän yli 550 teosta. 

Suurin kokoelma teoksia on Oulun taidemuseossa. Kansallisgalleriassa on 13 teosta. Vilho Lampi -museossa Limingassa on noin 30 teosta, sekä kokoelma Lammen esineistöä. Teoksia on myös yksityiskokoelmissa ja Kalevan taidekokoelmassa. Turun taidemuseossa on yksi, sekä Helsingin taidemuseon Bäcksbackan kokoelmassa yksi Vilho Lammen teos.

## Luettelo

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kurkisto (järvi Kirkkonummella)

**Kurkisto** on Uudellamaalla Kirkkonummella Kurkiston ja Toukolahden välissä sijaitseva järvi. Kurkiston etäisyys Kirkkonummen keskustasta on noin neljätoista kilometriä pohjoiseen; etäisyys Helsingin keskustasta on noin 30 kilometriä länsiluoteeseen.

## Maantietoa
Kurkisto on 600 metriä pitkä, 400 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 17 hehtaaria. Se on muodostunut maaston loivapiirteiseen painaumaan. Kurkiston läheisyydessä on useita järviä ja lampia: etelässä Särkijärvi ja Tampaja, lännessä Hepari, pohjoisessa Kaljärvi ja idässä Haapajärvi. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä . Ympäristössä on metsää, peltoaukeita ja asutusta. Kirkkonummen pohjoisin taajama, Veikkola, sijaitsee välittömästi Kurkiston pohjoispuolella.

## Luontoarvoja
Kurkisto on varsin rehevä ja vähähumuksinen järvi. Sen tila on arvioitu hyväksi. Ulkoinen kuormitus on valuma-alueelta tulevaa hajakuormitusta.

## Vesistösuhteet
Kurkisto sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueessa (vesistöaluetunnus 81), jonka Mankinjoen valuma-alueeseen (81.057) järvi kuuluu. Sen valuma-alueen pinta-ala on 47 hehtaaria ja veden laskennallinen viipymä on 2,4 vuotta . Järveen on johdettu pari metsäojaa. Sen laskuoja alkaa pohjoisrannasta ja se virtaa Kaljärven eteläpäähän. Laskuoja on 900 metriä pitkä ja Kurkiston vedenpinnan korkeus on 48,3 metriä mpy (N2000), jolloin laskuojalle kertyy pudotusta 2,7 metriä.

## Lähteet
Olesa de Montserrat

**Olesa de Montserrat** on kunta Barcelonan maakunnassa Katalonian itsehallintoalueella Espanjan koillisosassa.

## Maantiede ja ilmasto
Olesa de Montserrat sijaitsee Barcelonan maakunnan sisämaassa noin 30 kilometriä Barcelonan keskustasta luoteeseen. Köppenin ilmastoluokituksessa Olesa de Montserrat kuuluu vyöhykkeeseen Cfa eli subtrooppiseen kosteaan ilmastovyöhykkeeseen. Vuotuinen keskilämpötila on 15,9 °C ja sademäärä 589 millimetriä. Heinä- ja elokuun keskilämpötila on 23,8 °C ja tammikuun 8,7 °C.

## Väestönkehitys
Olesa de Montserratin väkiluku kasvoi ripeää tahtia aina 2010-luvun alkuun: vuonna 2012 virallinen väkiluku oli noin 24&nbsp;000. Sen jälkeen väkiluku aleni pari prosenttia, kunnes vuosikymmenen lopulla alkoi uusi kasvuvaihe.

## Talous ja liikenne
Olesa de Montserrat tunnetaan tekstiiliteollisuudestaan ja oliiviöljytuotannostaan. Paikkakunnan tapahtumista merkittävin on pääsiäisnäytelmä *La Pasión de Olesa de Montserrat*, jonka historia alkaa vuodesta 1538.

Olesa de Montserrat on kytketty Barcelonan metropolialueen liikennejärjestelmään, jossa raideliikennettä hoitaa Ferrocarriles de la Generalidad de Cataluña. Olesan rautatieasema on nimeltään Estación de Olesa de Montserrat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Olesa de Montserrat, Barcelona, Spain — Sunrise, Sunset, and Daylength
Walker Buehler

**Walker Anthony Buehler** (s. 28. heinäkuuta 1994) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja, pelipaikaltaan syöttäjä, joka edustaa Major League Baseball (MLB) -sarjan Los Angeles Dodgersia. Dodgers varasi hänet MLB:n vuoden 2015 varaustilaisuudessa 24. pelaajana. Hän teki MLB-debyyttinsä vuonna 2017.

Buehler valittiin kaudella 2019 ensimmäistä kertaa un.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Walker Buehler MLB.comissa
Kevin Punter

**Kevin Xavier Punter jr.** (s. 25. kesäkuuta 1993 Bronx, New York) on yhdysvaltalainen koripalloilija, jolla on myös Serbian kansalaisuus.

Punter on voittanut urallaan muun muassa Mestarien liigan mestaruuden vuosina 2018 ja 2019 ollen kilpailun historian ensimmäinen kaksinkertainen voittaja. Vuonna 2019 hänet valittiin myös Mestarien liigan finaaliturnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi ja tähdistöviisikkoon. Vuonna 2018 Punter voitti Kreikan cup-mestaruuden.

## Ura

Punter pelasi Tennesseen yliopistossa vuosina 2014–2016. Jälkimmäisellä kaudellaan hänet valittiin konferenssinsa kakkostähdistöviisikkoon.

Punteria ei varattu NBA:n . Hän siirtyi ammattilaiseksi Eurooppaan pelaten kahdella seuraavalla kaudella Kreikassa, Belgiassa ja Puolassa. Helmikuussa 2018 Punter siirtyi kreikkalaisseura AEK Ateenaan. Hän voitti seurassa ensin Kreikan cup-mestaruuden ja kauden lopulla Mestarien liigan mestaruuden. Mestarien liigan loppuottelussa Punter heitti 16 pistettä.

Kauden 2018–2019 Punter pelasi italialaisessa Virtus Bolognassa joka myös voitti Mestarien liigan mestaruuden. Tällä kertaa Punter teki loppuottelussa 27 pistettä. Hänet valittiin Mestarien liigan tähdistöviisikkoon ja loppuotteluturnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi.

Syksystä 2019 alkaen Punter on pelannut Kreikassa ja Serbiassa, kansallisten sarjojen ohella myös yksityistä Euroliigaa. Hän siirtyi serbialaisjoukkue KK Crvena zvezdaan joulukuussa 2019, ja kahta kuukautta myöhemmin hänelle myönnettiin maan kansalaisuus.

## Lähteet
* Profiili Euroliiga 
* Kevin Punter International Stats Basketball-Reference.com 
* Kevin Punter College Stats College Basketball at Sports-Reference.com 
* Profiili Tennesseen yliopisto 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kevin Punter Basketball Player Profile eurobasket.com
Klemetti (Kirkkonummi)

**Klemetti** on noin neljän ja puolen hehtaarin laajuinen saareton metsäjärvi Kirkkonummen pohjoisosassa. Klemetin tila on arvioitu hyväksi.

Klemetin ympäristö on järvisyydeltään runsas. Lännen suunnassa lähimpiä järviä ovat Kaljärvi ja Haapajärvi. Parin kilometrin päässä koillisessa on kahden pienen järven kokonaisuus nimeltään Pikaraiset (Pikarainen (pohjoinen) ja Pikarainen (eteläinen)). Klemetin vedet laskevat itään Hauklampeen ja edelleen Loojärven kautta Espoonlahteen. Klemetin etäisyys Kirkkonummen keskustasta on noin viisitoista kilometriä pohjoiseen; etäisyys Helsingin keskustasta on noin 28 kilometriä länsiluoteeseen. Kirkkonummen pohjoisin taajama, Veikkola, sijaitsee välittömästi Klemetin pohjoispuolella.

## Vesistösuhteet
Klemetti sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueessa (vesistöaluetunnus 81), jonka Mankinjoen valuma-alueeseen (81.057) järvi kuuluu. Järven valuma-alueen pinta-ala on 71 hehtaaria ja järven laskennallinen viipymä on puoli vuotta . Järven vedenpinnan korkeus on 51,8 metriä mpy (N2000). Klemetti on Mankinjoen valuma-alueen läntisiä vakavesiä.

## Lähteet
Pikarainen (pohjoinen)

**Pikarainen** on noin neljän hehtaarin laajuinen järvi Kirkkonummen koillisosassa. Se muodostaa saman nimisen, lounaassa sijaitsevan pienemmän vakaveden kanssa Pikaraiset-nimisen kokonaisuuden. Järviä yhdistää kaita salmi. Ympäristö on kallioista ja metsäistä. Pientaloasutusta on jonkin verran.

Pikarainen-sana palautuu adjektiiviin pikkarainen. Järvet tunnetaan myös nimillä Iso   Pikkarainen ja Vähä Pikkarainen. Myös muotoa Pekkarais on käytetty, muiden muassa. Nimet lienevät melko nuoria.

Pohjoinen Pikarainen kuuluu eteläosiltaan Nuuksion kansallispuistoon. Pikaraisten etäisyys Kirkkonummen keskustasta on noin seitsemäntoista kilometriä pohjoiseen; etäisyys Helsingin keskustasta on noin 28 kilometriä luoteeseen. Kirkkonummen pohjoisin taajama, Veikkola, sijaitsee Pikaraisten länsipuolella.

## Vesistösuhteet
Pikarainen sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueessa (vesistöaluetunnus 81), jonka Mankinjoen valuma-alueeseen (81.057) järvi kuuluu. Sen laskuoja alkaa järven eteläpäästä ja se laskee pian eteläiseen Pikaraiseen. Järven vedenpinnan korkeus on 66,6 metriä mpy (N2000).

## Lähteet
Cesare Cantù

**Cesare Cantù** (1804 Brivio − 1895 Milano, Italia) oli italialainen historioitsija ja kirjailija. Hän tuli 1823 italian kielen ja kirjallisuuden opettajaksi Sondrioon, 1827 Comoon ja 1832 Milanoon. Hän tuli tunnetuksi runoteoksellaan *Algiso e la lega lombarda* (1828) ja historianteoksellaan *Storia della città e della diocesi di Como* (1829). Teoksessaan *La Lombardia nel secolo XVII, commento storico ai Promessi Sposi di A. Manzoni* (Milano, 1832) esittämiensä ajatusten vuoksi Cantù joutui 13 kuukaudeksi vankeuteen. Vankilassa hän kirjoitti historiallisen romaaninsa *Margherita Pusterla* (julkaistu 1837), joka kuvaa vankilan elämää.

Cantùn maine perustuu pääasiallisesti hänen yleistä historiaa käsittelevään teokseensa *Storia universale* (35 nid., Torino 1837). Se on kirjoitettu etupäässä saksalaisten ja ranskalaisten lähteiden mukaan ja kirkolliseen henkeen, mutta on ensimmäinen laatuaan Italiassa. Se tuotti tekijälleen taloudellisen riippumattomuuden. Toisessa pääteoksessaan *Storia degli Italiani* (Torino 1854) Cantù vaati italialaista valtiosopimusta Itävallan ja paavin kanssa. Cantù on kirjoittanut useita muitakin suppeahkoja historiallisia teoksia sekä Italian kirjallisuushistorian *Storia della letteratura italiana* (Firenze, 1865). Suuren suosion saavuttivat Cantùn nuorison- ja kansankirjaset. Cantù on kirjoittanut runojakin, jotka ilmestyivät kokoelmana Firenzessä 1870.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Larry Tesler

**Lawrence Gordon Tesler** (24. huhtikuuta 1945 Bronx, New York, New York, Yhdysvallat – 16. helmikuuta 2020 Portola Valley, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen tietoteknologian kehittäjä, joka työskenteli ihmisen ja tietokoneen vuorovaikutuksen parissa. Teslerin työnantajia olivat Xerox PARC, Apple, Amazon ja Yahoo! 

PARC-tutkimuskeskuksessa Teslerin työhön kuului Smalltalk, ensimmäinen dynaaminen oliokeskeinen ohjelmointikieli, ja  Gypsy, ensimmäinen tekstinkäsittelyohjelma, jolla oli graafinen käyttöliittymä Xerox Alto - tietokoneelle. Tesler kehitti yhdessä kollegansa Tim Mottin kanssa idean kopioi ja liitä -toiminnosta ja ajatuksen käyttäjävirheistä riippumattomasta (modeless) ohjelmistosta. Ollessaan Applen palveluksessa Tesler kehitti Apple Lisa -tietokonemallia ja Apple Newton -sovellusta sekä osallistui Pascal-kielestä johdetun objektiorientoituneen Object Pascalin kehittämiseen ja sen käyttämiseen sovellusohjelmoinnin  työvälinesarjoissa, mukaan lukien MacApp. 

## Aiheesta muualla

* Larry Teslerin kotisivu  
* Larry Teslerin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Pikarainen (eteläinen)

**Pikarainen** on noin kahden hehtaarin laajuinen metsäjärvi Kirkkonummen koillisosassa. Se muodostaa saman nimisen, koillisessa sijaitsevan suuremman vakaveden kanssa Pikaraiset-nimisen kokonaisuuden. Järviä yhdistää salmi. Ympäristö on kallioista ja metsäistä korpea.

Pikarainen-nimi palautuu adjektiiviin pikkarainen. Järvet tunnetaan myös nimin Iso Pikkarainen ja Vähä Pikkarainen. Myös muotoa Pekkarais on käytetty, muiden muassa. Nimet lienevät nuorehkoja.

Eteläinen Pikarainen kuuluu kokonaisuudessaan Nuuksion kansallispuistoon. Pikaraisten etäisyys Kirkkonummen keskustasta on noin seitsemäntoista kilometriä pohjoiseen; etäisyys Helsingin keskustasta on noin 28 kilometriä luoteeseen. Kirkkonummen pohjoisin taajama, Veikkola, sijaitsee Pikaraisten länsipuolella.

## Vesistösuhteet
Pikarainen sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueessa (vesistöaluetunnus 81), jonka Mankinjoen valuma-alueeseen (81.057) järvi kuuluu. Siihen laskee pohjoisesta puro pohjoisesta Pikkaraisesta ja sen laskuoja Pikkaraistenoja alkaa etelärannasta. Se laskee alempanan Hauklampeen. Järven vedenpinnan korkeus on 64,5 metriä mpy (N2000).

## Lähteet
Niilo Ferdinand Spolander

**Niilo (Nils) Ferdinand Spolander** (21. huhtikuuta 1843 Oulu – 30. marraskuuta 1904 Jyväskylä) oli suomalainen opettaja ja sanomalehtien toimittaja.

Spolanderin vanhemmat olivat maanviljelijä ja kauppakirjuri Nils Ferdinand Spolander ja Anna Katarina Lindberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lukiosta vuonna 1862, opiskeli Helsingin yliopiston historiallis-kielitieteellisessä tiedekunnassa ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi vuonna 1869.

Spolander työskenteli opettajana Oulun alkeisoppilaitoksessa vuosina 1866–1868, Porvoon lyseossa vuosina 1870–1875 ja Kokkolan alkeiskoulun uskonnon, latinan ja ruotsin kielen opettajana vuosina 1875–1887. Hän toimi myös Kokkolan alkeiskoulun rehtorina ja kaupungin kansakoulujen tarkastajana. Vuodesta 1887 aina kuolemaansa saakka Spolander työskenteli Jyväskylän tyttökoulun uskonnon ja ruotsin kielen opettajana.

Spolander oli katsomuksiltaan uskonnollinen ja suomenmielinen. Hän julkaisi ja toimitti *[[Kokkolan Lehti|Kokkolan Lehteä]]* vuosina 1884–1887 ja työskenteli jyväskyläläisen *[[Suomalainen (Jyväskylä)|Suomalaisen]]* toimittajana vuosina 1889–1891. Spolander edusti Kokkolan rovastikuntaa vuoden 1886 kirkolliskokouksessa ja toimi Jyväskylässä kirkkoneuvoston jäsenenä ja kirkonisännöitsijänä sekä työväenyhdistyksen esimiehenä. Hän suomensi muutamia teoksia ja toimitti ruotsin kielen harjoituskirjan.

## Lähteet
Karin Swanström

**Karin Sofia Swanström** (13. kesäkuuta 1873 Norrköping, Ruotsi – 5. heinäkuuta 1942 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän myös ohjasi joitakin mykkäelokuvia.
 
## Filmografia
*1921 – De landsflyktige
*1924 – Gösta Berlingin taru
*1926 – Flickorna Gyurkovics
*1926 – Flickan i frack
*1927 – En perfekt gentleman
*1928 – Gustaf Wasa del I
*1928 – Gustaf Wasa del II
*1935 – Swedenhielms 
*1940 – Juninatten

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Mikko Paavola

**Mikko Paavola** (s. 16. tammikuuta 1998 Alajärvi) on suomalainen uransa vuonna 2025 lopettanut seiväshyppääjä, joka edusti Alajärven Ankkureita. Hänen valmentajansa oli Mikael Westö.

Kalevan kisoissa Paavola voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2020 tuloksella 531 ja vuonna 2021 tuloksella 560. Sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa Paavola saavutti hopeaa 2021 ja 2022 sekä pronssia 2020.

Paavola karsiutui loppukilpailusta alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 ja alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019. Hän kilpaili aikuisten maaottelussa ensimmäisen kerran Tukholmassa 2019 sijoittuen kolmanneksi. Vuosien 2020 ja 2021 Suomi–Ruotsi-maaottelussa hän voitti seiväskilpailun. Hän voitti Pohjoismaisen hallimaaottelun seiväshypyn Helsingissä 2020. Paavola oli mukana Eugenen MM-kisoissa 2022. Karsinnassa hän hyppäsi tuloksen 550, mikä ei riittänyt finaalipaikkaan.

Paavola hyppäsi ennätyksensä 571 Joensuussa heinäkuussa 2021. Sisäradoilla hän hyppäsi parhaimmillaan 570 Kuortaneella kesäkuussa 2022.

## Lähteet
Stay the Night (Zeddin kappale)

**Stay the Night** on saksalais-venäläisen Zeddin kappale, joka julkaistiin singlenä 10. syyskuuta 2013. Se julkaistiin myös Zeddin *[[Clarity (Zeddin albumi)|Clarity]]*-esikoisalbumin deluxe-versiolla. Kappaleella vierailee Hayley Williams, joka tunnetaan yhdysvaltalaisen Paramore-yhtyeen laulajana.  Kappale kertoo eroavasta pariskunnasta, joka päättää viettää vielä yhden yön yhdessä.

”Stay the Night” nousi julkaisunsa jälkeen virallisille singlelistoille muun muassa Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa.
## Lähteet
Jack Butler Yeats

**Jack Butler Yeats [[Royal Hibernian Academy|RHA]]** (29. elokuuta 1871 – 28. maaliskuuta 1957) oli irlantilainen taidemaalari ja olympiamitalisti. Hänen veljensä oli vuoden 1923 Nobelin kirjallisuuspalkinnon voittanut kirjailija William Butler Yeats. Yeatsin taideteokset olivat usein hevosaiheisia. Kirjailija Samuel Beckett kuvaili Yeatsia taiteilijaksi, joka "on aikamme yksi suuruuksista... hän tuo valoa olemassaolon hankaliin tilanteisiin."

Yeats osallistui vuoden 1924 Pariisin olympialaisiin, joissa sai olympiahopeaa maalaustaiteessa teoksellaan *The Liffey Swim*. Myös hänen maamiehensä Oliver St. John Gogarty voitti samoista kisoista olympiapronssia kirjallisuudessa runoteoksellaan *Tailteann Ode*.

Yeatsin maalaamia taideteoksia on huutokaupattu korkeilla myyntihinnoilla: 
* *The Wild Ones* myytiin Sotheby’sin Lontoon taidehuutokauppakamarissa yli 1,2 miljoonalla punnalla vuonna 1999.
* *A Horseman Enters a Town at Night* (1948) sekä *Man in a Room Thinking* (1947) myytiin Christie’sin Lontoon huutokauppakamarissa 415&nbsp;300 punnan yhteishinnalla marraskuussa 2010.
* *A Fair Day, Mayo* (1925), myytiin Adam’sin Dublinin taidehuutokauppakamarissa miljoonalla eurolla syyskuussa 2011.

## Lähteet
Kalevan puistotie

**Kalevan puistotie** on Tampereella sijaitseva pohjois-eteläsuuntainen puistokatu. Se on yksi keskustan itäpuolella sijaitsevista pääliikenneväylistä.

Katu on nelikaistainen ja noin kilometrin pituinen. Sen pohjoispää sijaitsee Kekkosentien liittymässä Kaupin sairaala-alueen läheisyydessä. Eteläpää on Kalevan aukiolla, joka sijaitsee Sorsapuiston kentän laidalla Salhojankadun ja Viinikankadun risteyksessä. Kalevan puistotien länsipuolelle rajautuvat Tammelan ja Tullin kaupunginosat, itäpuolelle Petsamon ja Liisankallion kaupunginosat. Liisankallio on keskeinen osa Kalevan aluetta, jonka Museovirasto on luokitellut valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.

Kalevan puistotien, Itsenäisyydenkadun, Sammonkadun ja Teiskontien risteysalueelle sijoittuu Tampereen niin sanottu nollapiste, josta mitataan etäisyydet muihin kaupunkeihin ja paikkoihin.

## Historia ja nimi
Kalevan puistotie sai alkunsa 1920-luvun alussa, kun Tampereen kaupunkiasutus levittäytyi Tammelasta itään päin. Vuonna 1921 kaavoitettiin Kaupin metsän laitaan uusi pientaloalue, Petsamo. Se erotettiin Tammelasta puistomaisella rajaväylällä, joka sai nimen *Kalevan puistotie*. Myöhemmin puistokatua jatkettiin etelän suuntaan.

Nykyinen Kalevan asuinalue oli vielä 1920- ja 1930-luvulla lähinnä viljelysmaata, jota kutsuttiin ”Tammelan vainioiksi”. Ensimmäisiä kerrostaloja alettiin rakentaa sinne välirauhan aikana. *[[Tammerkoski (lehti)|Tammerkoski]]*-lehti järjesti vuonna 1948 asuinalueen nimestä kilpailun, ja siinä voittajaksi valikoitui *Kaleva*. Sennimisestä paikasta ei ollut vielä 1920-luvulla tietoa, joten kadunnimi *Kalevan puistotie* on merkitykseltään monitulkintainen. Se voi viitata Kalevankankaaseen tai *[[Kalevala]]an*.

## Rakennuksia ja rakennelmia

Rakennukset luetellaan kadun pohjoispäästä alkaen.

### Kadun itäpuolella
* Saukonmäen liikekeskus (Jaakko Tähtinen 1968), Kalevan puistotie&nbsp;7
* Ludekylä (Bertel Strömmer, Eetu Murros ja Vilho Kolho 1926), Kalevan puistotie&nbsp;9
* Veturimiesten talo (Harry W. Schreck 1955), Kalevan puistotie&nbsp;11
* As.oy Kalevanlinna (Oskar Helminen 1953), Kalevan puistotie&nbsp;13
* Kalevan tornit (Harry W. Schreck 1951), Kalevan puistotie&nbsp;19–23
* Sampola (Timo Penttilä ja Kari Virta 1962), Sammonkatu&nbsp;2 (Kalevan puistotien ja Sammonkadun kulma)

### Kadun länsipuolella
* Tammelan koulun lisärakennus (Olavi Suvitie 1957), Kalevan puistotie&nbsp;18
* Tammelan stadion (pallokenttä vuodelta 1931), Kalevan puistotie&nbsp;22
* As.oy Kalevan lukko (Bertel Strömmer 1953), Kalevan puistotie&nbsp;24–26
* As.oy Sammonkulma (Bertel Strömmer 1940), Kalevan puistotie&nbsp;28
* Kalevan lukio (ent. Kalevan yhteiskoulu, Jaakko Ilveskoski 1955), Kalevan puistotie&nbsp;30

### Kadun keskellä
* Petsamon jakelumuuntamo (Vilho Kolho 1928), Kalevan puistotien pohjoisosa (ajoratojen välinen puisto)

## Kuvia

Tiedosto:Kalevan Puistotie 11.jpg|Veturimiesten talo.
Tiedosto:Sampola, Tampere.jpg|Sampolan etupiha.
Tiedosto:FI-Tampere-20131021 155320 HDR-pcss.jpg|Tammelan koulu.
Tiedosto:Petsamon muuntamo, Kalevan puistotie.jpg|Petsamon muuntamo.


## Lähteet
Karl Wilhelm Weman

**Karl Wilhelm Weman** (17. syyskuuta 1838 Pyhtää – 18. huhtikuuta 1889 Kotka) oli suomalainen opettaja ja toimittaja.

Wemanin vanhemmat olivat maanmittausauskultantti Johan Wilhelm Weman ja Karolina Wilhelmina Granholm. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin lukiosta vuonna 1860 ja opiskeli Helsingin yliopiston fyysis-matemaattisessa osastossa, mutta joutui keskeyttämään opintonsa varojen puutteen takia.

Weman työskenteli opettajana Tammisaaressa, Turussa, Porissa ja Taalintehtaalla. Vuonna 1878 hän muutti Kotkaan Gutzeitin yksityiskoulun opettajaksi. Vuonna 1880 Weman alkoi toimia kirjakauppiaana ja vuonna 1882 hän hankki omistukseensa Karl Fredrik Hajanderin kirjapainon. Weman julkaisi ja toimitti *[[Kotkan Sanomat|Kotkan Sanomia]]* ja ruotsinkielistä *[[Kotka (sanomalehti)|Kotka]]*-lehteä, mutta teki konkurssin vuonna 1886. Hän jatkoi sen jälkeen *Kotkan* toimittajana, opetti kaupungin alkeis- ja teollisuuskoulussa ja toimi vakuutusasiamiehenä. Weman toimi Taalintehtaalla Dragsfjärdin kunnallislautakunnan puheenjohtajana ja Kotkassa kaupunginvaltuuston jäsenenä ja rahatoimikamarin puheenjohtajana.

## Lähteet
Tollie Zellman

**Tollie Zellman** (31. elokuuta 1887 Tukholma, Ruotsi – 9. lokakuuta 1964 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän oli oman aikansa suosittu komedienne.
 
## Filmografia
*1923 – Norrtullsligan
*1932 – Vi som går köksvägen
*1935 – Munkbrogreven
*1936 – Kungen kommer
*1938 – Karriär
*1941 – Fröken Vildkatt
*1945 – Blåjackor
*1946 – Medan porten var stängd

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Mental Samurai Suomi

**Mental Samurai Suomi** on Nelosella keväällä 2020 alkanut gameshow, jota juontaa Ellen Jokikunnas. Ohjelma perustuu yhdysvaltalaiseen *Mental Samurai* -formaattiin. Ohjelma kuvattiin Madridissa Espanjassa.

Ohjelmaa tehtiin 12 jaksoa. Ohjelma jäi tauolle kuuden jakson esittämisen jälkeen, mutta se jatkui lokakuussa 2020 uusin jaksoin.

## Ohjelman kulku
### Soturikierros
Tämä kierros koostuu 12 kysymyksestä ja neljästä kategoriatornista: *Järjestys*, *Muisti*, *Pulmat* ja *Tieto*. Yhdessä tornissa on yhteensä kolme kysymystä. Kilpailijalla on viiden minuutin peliaika ja hänen täytyy vastata kaikkiin kysymyksiin oikein. Jos yksikin kysymys menee väärin tai aika loppuu, peli päättyy. Jos kilpailija saa kaikki kysymykset oikein ennen ajan päättymistä, hän voittaa 5&nbsp;000&nbsp;€ ja pääsee jatkamaan samuraihaasteeseen.

### Samuraihaaste
Tällä kierroksella soturikierroksen voittaneille kilpailijoille esitetään jokaisesta neljästä tornista yksi kysymys eli yhteensä neljä kysymystä. Kilpailijalle annetaan 90 sekunnin peliaika ja siihen lisätään edelliseltä kierrokselta jäljelle jäänyt aika. Kilpailijan voittopotti kertyy jokaisesta oikeasta vastauksesta. Jos yksikin kysymys menee väärin tai aika loppuu, kilpailija voittaa tällä kierroksella keräämänsä rahasumman. Jos hän vastaa kaikkiin oikein ennen ajan päättymistä, hän voittaa pääpalkinnon 30&nbsp;000&nbsp;€.

## Jaksot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ohjelman jaksot Ruutu-palvelussa
Karolin Horchler

**Karolin Horchler** (s. 9. toukokuuta 1989) on saksalainen ampumahiihtäjä, joka edustaa WSV Clausthal-Zellerfeldiä.

Horchler voitti hopeaa viestissä Anterselvan MM-kilpailuissa 2020. Yhteislähtökilpailussa hän oli kolmastoista ja takaa-ajossa viidestoista.

Horchler saavutti nuorten MM-kilpailuissa hopeaa normaalimatkalla 2010.

Horchler on voittanut yhdeksän henkilökohtaista osakilpailua IBU-cupissa. Maailmancupissa hän on sijoittunut neljästi kymmenen parhaan joukkoon. Parhaimmillaan hän on ollut viides Tjumenin takaa-ajossa maaliskuussa 2018.

Karolinin isosiko on ampumahiihtäjä Nadine Horchler.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
When They See Us

**When They See Us** on yhdysvaltalainen draamasarja, joka julkaistiin Netflixissä 31. toukokuuta 2019. Tositapahtumiin perustuva sarja kertoo niin sanotusta ”Central Parkin viisikosta” (”Central Park Five”), viidestä tummaihoisesta nuoresta, jotka tuomittiin vuonna 1989 syyttöminä pitkiin vankeustuomioihin New Yorkin Keskuspuistossa tehdystä raiskauksesta. Sarjan idea ja käsikirjoitus on peräisin Ava DuVernayltä, joka ohjasi kaikki neljä jaksoa.

Emmy-gaalassa 2019 sarja sai useita ehdokkuuksia. Jharrel Jerome, joka näytteli yhtä syyttömänä tuomituista teinipojista, palkittiin parhaasta miespääosasta.

Sarjan julkaisun myötä tapauksen alkuperäinen syyttäjä, rikoskirjailijaksi ryhtynyt Linda Fairstein joutui eroamaan luottamustehtävistä ja kirjakustantaja irtisanoutui yhteistyöstä hänen kanssaan.

## Juoni
Tositapahtumiin perustuva sarja kertoo viidestä harlemilaisesta nuoresta, joiden epäillään raiskanneen naisen New Yorkin Keskuspuistossa. Sarja seuraa nuorten kuulusteluita ja oikeudenkäyntejä sekä heidän perheidensä elämää heidän tuomitsemisen jälkeen. Minisarjan kolmas jakso näyttää päähenkilöt vankilasta vapautumisen jälkeen.

Viimeisessä jaksossa käsitellään pääasiassa Korey Wisea, joka on ainoa tuomituista, joka oli rikoksentekoaikana 16-vuotias ja passitettiin aikuisten vankilaan. Kun todellinen raiskaaja paljastaa itsensä, viiden nuoren tuomiot kumotaan.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Nawa (Syyria)

**Nawa (**) on kaupunki Etelä-Syyriassa Daraan maakunnassa. Sen asukasluku oli vuonna 2004 47&nbsp;066.

## Maantiede
Nawa sijaitsee Syyrian eteläosassa historiallisen Basanin alueella Dar'an maakunnassa lähellä Kuneitran maakunnan rajaa. Lähellä kulkee Daraasta aina Idlibiin saakka kulkeva maantie 5.

## Historia
Nykyinen Nawa on historiallinen Neve. Paikka maintiaan lähteissä jo muinaisen Egyptin ajoilta luetteloissa Thutmosis III:n ja Ramses II:n valtaamista paikoista. Zenon vieraili paikalla vuonna 259 eaa. Sittemmissä historiallisissa lähteistä Eusebios kuvaili Nevea juutalaiseksi kaupungiksi. Talmudin kirjoittamisen aikoihin sitä pidettiin oman alueensa tärkeimpänä juutalaisen keskuksena. Kaupungin juutalainen yhteisö säilyi aina ristiretkiin saakka. Juutalaisen historiansa ohella Neve oli Bysantin valtakunnan kaudella osa Arabian provinssia ja sillä oli oma piispansa. Neven piispa nimeltä Petronius osallistui Edesoksen kirkolliskokoukseen vuonna 431 ja Jobius Khalkedonin kirkolliskokoukseen vuonna 451.

Syyrian sisällissodan aikana kaupunkia hallitsivat Syyrian kapinalliset ja etenkin salafistien asejoukot. Sen strategisen aseman takia kaupungin hallinnasta käytiin kiivaita taisteluja. Syyrian hallituksen joukkojen aloitettua hyökkäyksen Etelä-Syyriassa vuonna 2018 Nawa oli viimeinen kapinallisten hallussaan pitämä suurehko kaupunki Daraan maakunnassa ja se antautui heinäkuussa. Syyrian kapinalliset valtasivat jälleen Nawan ja koko Daraan maakunnan joulukuun alussa 2024.

## Väestö
Nawan asukasluku oli vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan 47&nbsp;066. Sen asukkaat ovat pääosin islaminuskoisia arabeja. 

## Lähteet
Luigi Capuana

**Luigi Capuana** (1839 Mineo − 1915 Catania, Italia) oli italialainen runoilija, prosaisti, kriitikko ja toimittaja. Hänen runollinen esikoisensa on nimeltään *Garibaldi*. Hän julkaisi salanimellä **Faunus** sonettikokoelman *Vanitas vanitatum*. Hän asettui 1864 Firenzeen, jossa hän toimi sanomalehtimiehenä ja teatteriarvostelijana. Teatteriarvostelujensa valikoiman hän julkaisi nimellä *Il teatro contemporaneo* (Palermo, 1872). Capuana on kirjoittanut joukon novelleja, esimerkiksi "Profili di donne" (1877). "Homo" (1883, laajennettu 1888), "Fumando" (1889), "Anime a nudo" (1900), "Delitto ideale" (1902). Lisäksi Capuana on kirjoittanut naturalistiset romaanit *Giacinta* (1879) ja *Profumo* (1890) sekä sadut "C’era una voita" (1882) ja "Il regno delle fate" (1883). Hänen teoksensa *L'Isola del sole* (1898) kuvaa Sisiliaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Martti Lujanen (pastori)

**Martti Aulis Lujanen** (16. toukokuuta 1905 Tornio – 27. elokuuta 1941 Muolaa) oli suomalainen pastori. Lujanen oli jatkosodan aikana sotilaspastorina Jalkaväkirykmentti 27:n kolmannessa pataljoonassa. Hän kaatui Muolaassa elokluun lopulla 1941 ja hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.

Martti Lujasen vanhemmat olivat kirkkoherra, kirjailija Feliks Lujanen ja Anna Eufrosyne Castrén. 

## Teoksia
* *Taivas aukeaa : kokoelma pastori Martti Lujasen jälkeenjättämiä puheita ja kirjoituksia* ; toim. Kaarina Lujanen. WSOY 1944

## Lähteet
Frantz Heldenstein

**François ”Frantz” Heldenstein** (15. toukokuuta 1892 Colmar-Berg – 27. maaliskuuta 1975 Luxemburg) oli luxemburgilainen kuvanveistäjä ja olympiamitalisti.

Heldenstein opiskeli kuvanveistoa ja sisätilasuunnittelua Karlsruhessa, Pariisissa ja Münchenissä. Hän osallistui vuoden 1924 Pariisin olympialaisiin, joissa sai olympiahopeaa kuvanveistossa teoksellaan *Vers l’olympiade*. Hänen maamiehensä Jean Jacoby voitti samoissa kisoissa olympiakultaa maalaustaiteessa teoksellaan *Corner, Départ ja Rugby*. Heldensteinin veli Willy Heldenstein osallistui vuoden 1928 Sankt Moritzin talviolympialaisiin lajinaan rattikelkkailu.

## Lähteet
Alfred Capus

**Alfred Capus** (1857 Aix-en-Provence, Ranska – 1922) oli ranskalainen näytelmän- ja romaaninkirjoittaja ja Ranskan akatemian jäsen vuodesta 1914. Aluksi hän julkaisi realistisia romaaneja, jotka eivät herättäneet erityistä huomiota. Melkoista huomiota hän sen sijaan sai osakseen *[[Le Figaro|Figaro]]*-lehteen vuodesta 1893 alkaen kirjoittamillaan dialogimuotoisilla poliittisilla satiireilla. 

Capusin draamallinen esikoisteos oli *Brignol et sa Fille* (1895), jossa jo ilmenee hänen taipumuksensa arvostella elämää ja ihmisten vikoja suopeasti. Yhdessä humoristisen kirjailijan Alphonse Allais’n kanssa Capus julkaisi 1896 näytelmän *L’Innocent*, jossa vakavuus, leikillisyys ja koomillisuus vuorottelevat, kuten usein Capusin näytelmissä. Capusin ensimmäinen huomattava näytelmä on *Rosine* (1897). Siinä Capus ilmenee moralistina, kuitenkaan olematta tendenssimäinen, ja hän suuntaa ivansa niin sanottua järjestynyttä yhteiskuntaa vastaan. Capusin seuraavista näytelmistä *Mariage bourgeois* (1898) kuvaa raha-ahdingon ja entisten rakkaussuhteiden vaikeuttamaa porvarillista avioliittoa. *La Bourse ou la vie* (1900) -näytelmän aihe on köyhän perheen taistelu puutteiden kanssa ja sen takertuminen suurpohatan asioihin, siitä johtuvat selkkaukset ja näiden lopullinen selviäminen, mikä on Capusin näytelmissä usein esiintyvä optimistinen piirre. Näytelmä *La veine* (1901) nosti Capusin huomatulle sijalle nuoren pariisilaisen näytelmäkirjoittajakoulukunnan joukossa. Siinä ilmenee Capusin parhaita kirjailijan ja dramaturgin ominaisuuksia. Capusin tuotanto on erittäin runsas.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Emilie Flygare-Carlén

**Emilie Flygare-Carlén** (o.s. **Smith**; 8. elokuuta 1807 Strömstad − 5. helmikuuta 1892 Tukholma) oli ruotsalainen kirjailija. Hänen skotlantilaissyntyinen isänsä Rutger Smith oli kauppias. 

Flygare-Carlén avioitui 1827 piirilääkäri A. Flygaren kanssa, jäi leskeksi 1833, meni 1834 kihloihin nuoren lakimiehen J. R. Dalinin kanssa, ja tämän kuoltua tapaturmaisesti avioitui 1841 J. G. Carlénin kanssa, joka oli iloluontoinen juhlija ja jonka velkoja hän makseli. Oleskellessaan Ruotsissa 1839−1842 J. V. Snellman kuului Carlénin läheiseen seurapiiriin. 

Kirjailijatoimensa Carlén aloitti 1838 julkaisemallaan romaanilla *Valdemar Klein*. Se on selkkausromaani, jolla ei ole sanottavaa merkitystä, mutta on sujuvasti kirjoitettu. Se saavutti menestystä ja rohkaisi kirjailijaa jatkamaan. Carlénin romaanituotanto on runsas. Hänen ensimmäisen kehityskautensa romaaneista on mainittavin *Skjutsgossen* (1841, 2 osaa), joka kuvaa köyhän ja rappeutuneen aatelissuvun jäsenen kärsimyksiä ja joka oli suunnattu säätyennakkoluuloja vastaan. Vuonna 1842 hän julkaisi rikosromaanin *Rosen på Tistelön*, joka samalla on Carlénin ensimmäinen saaristoromaani. Carlénin myöhäisemmistä romaaneista mainittavia ovat *Paul Värning* (1844), *En natt vid Bullarsjön* (1847), joka herätti suurta huomiota, sillä se ruoski ulkokultaisuutta. Carlén piti kuusi vuotta taukoa kirjoittamisesta, sillä hän suri lahjakkaan poikansa, filosofian tohtori Edvard Flygaren kuolemaa. Vasta 1859−1860 hän taas julkaisi suuren rannikkoaiheisen romaaninsa *Ett köpmanshus i skärgården*, joka on hänen parhaimpia tuotteitansa. Carlén lahjoitti omaisuuttaan hyväntekeväisyystarkoituksiin ja stipendirahastoihin.

Carlénin romaaneille on ominainen rikas mielikuvitus, kekseliäisyys, tapausten taitava ryhmitys ja juonen luonteva ohjaus. Lisäksi hänellä oli huomattava realistinen kuvauskyky, joka monessa kohdin ennustaa myöhäisempää naturalismia. Hänen romaaninsa on käännetty useille kielille.

## Suomennetut teokset
* *Morsian* (Bruden på Omberg), suom. Antti Rytkönen, Karisto, 1916
* *Ei koskaan liian myöhään*, suom. Hanna Piirinen, Kustannusoy. Kirja 1916. Sarja: 50 pennin kirjasto, n:o 44.
* *Elämän polulla*, suom. Hanna Piirinen, Kustannusoy. Kirja 1916 Sarja. 50 pennin kirjasto, n:o 41 
* *Estrid*, suom. Hanna Piirinen, Kustannusoy. Kirja 1916
* *Salassa maailmalta: romaani*, suom. Eero Alpi, Karisto, 1916
* *Laakson perhe* (Familjen i dalen), U. W. Walakorpi, Karisto, 1916
* *Kreivittären mielioikku*, suom. Hanna Piirinen, Kustannusoy. Kirja 1916
* *Tulevaisuudenunelmia*, Tuovi Halla, Karisto, 1917
* *Onnellinen pari*, suom. Hanna Piirinen, Kustannusoy. Kirja 1917
* *Ohdakesaaren ruusu: kertomus Länsisaaristosta* (Rosen på Tistelön), Aukusti Simelius, Karisto, 1919
* *Amiraalin toinen avioliitto*, Kirja 1924. Sarja: Helmisikermä, n:o 21. 
* *Toiselle luvattu* (Valdemar Klein), suom. Rob. A. Seppänen, Karisto, 1928
* *Saariston tyttäret* (Ett köpmanshus i skärgården), suom. Kaarina Jaatinen, Karisto, 1977

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Johan Gabriel Carlén

**Johan Gabriel Carlén** (1814−1875) oli ruotsalainen juristi ja kirjailija. Hän julkaisi 1846 *Romanser ur Svenska folklifvet* ja 1870 *Samlade dikter*. Runoilijana Carlén ei ole erityisen merkittävä. Varsinaisen tunteikkaan lyriikan alalla hän kuitenkin on luonut runoja, jotka osoittavat runoudelle avointa sydäntä. Vuosina 1856−1861 Carlén julkaisi C. M. Bellmanin kootut teokset ja 1856 Anna Maria Lenngrenin runot sekä 1869 Johan Anders Wadmanin teokset. Vuosina 1850−1852 hän toimitti painosta *Svenska Familjeboken. Läsning för hvar dag under året*, jossa hän tahtoi antaa "kokonaiskuvan isänmaasta, sen muistoista ja luonteista". Se sisältää joka vuoden päivää varten kirjoituksen, joka on jonkun Ruotsin tiedemiehen kirjoittama. Teos ollut Suomessa ilmestyneen *[[Oma maa (kirjasarja)|Oman maan]]* esikuvana. Carlén perusti 1845 kirjailijaklubin *Gröna stugan*. 

Iloluontoisen juhlijan puoliso oli vuodesta 1841 kirjailija Emilie Flygare-Carlén, joka makseli hänen velkojaan.

## Lähteet