open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Suvela

**Suvela** () on asuinalue Espoon keskuksen kaupunginosassa. Suvela on pääosin kerrostaloista muodostuva asuinalue, joka rajoittuu Helsinki–Turku-rantarataan. Tilastoinnissa käytettävään Suvelan pienalueeseen kuuluvat myös Kiltakallion, Sunan ja Saarniraivion alueet. Alueella sijaitsee Suvelan kappeli.

## Historiaa

Ensimmäinen maininta Suvelasta on vuodelta 1433, jolloin aluetta kutsuttiin nimellä Soderrike (Södrik). On arveltu, että Suvelan nimi juontaa juurensa sanoista *söder* ja *rike*, joista jälkimmäinen olisi merkinnyt taloa tai tilaa. Suvela on rakennettu pääosin Kirstin tilan alueelle, joka oli yksi Södrikin kylän kantatiloista. Tilan alueet myytiin Espoon kauppalalle vuonna 1965, ja ensimmäinen kerrostalo Suvelaan valmistui vuonna 1970. Suvelan Kirstinharjuun rakennetuista asunnoista 92,5 prosenttia oli aravarahoitettuja vuokra-asuntoja, mikä lisäsi järjestyshäiriöitä ja heikensi Suvelan mainetta.

Alueella havaittiin 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen alussa niin sanottua valkoisten pako -ilmiötä. Ilmiöllä tarkoitetaan tilannetta, jossa kantaväestö alkaa vältellä asuinaluetta ja muuttaa sieltä pois, kun samaan aikaan maahanmuuttajien osuus alueen väestöstä on kasvanut tarpeeksi suureksi. Vieraskielisten osuus on kasvanut Suvelassa vuosina 2000–2018 7,6 prosentista 37,4 prosenttiin. Vuonna 2020 vieraskielisten osuus alueen asukkaista oli 42,9 prosenttia. Vuonna 2022 alueella sijaitsevassa Kirstin koulussa enää pieni osa lapsista puhui äidin­kielenään suomea, ja sama ilmiö näkyi myös eräissä muissa Suvelan kouluissa ja päiväkodeissa. Vuoden 2025 alussa yli puolet Suvelan asukkaista puhui äidinkielenään muita kieliä kuin suomea, ruotsia tai saamelaiskieliä.

## Nykyään

Espoon kaupunginvaltuusto hyväksyi syksyllä 2017 suunnitelman purkaa Suvelasta vanhoja 1970-luvun kerrostaloja, joissa on ollut yhteensä 250 vuokra-asuntoa. Tilalle rakennetaan vuodesta 2019 alkaen uusia vuokra-, asumisoikeus-, opiskelija- ja omistusasuntoja yhteensä 450 kappaletta. Monimuotoisemman asunnontuotannon odotetaan vähentävän alueen eriytymistä. Myös Suviniittyyn, Espoon keskuksen ja Suvelan väliin, ollaan rakentamassa asuntoja noin 450 asukkaalle. Suviniityn asuinalueen rakentamisen katsotaan liittävän Suvelan tiiviimmin Espoon keskuksen palveluihin, minkä uskotaan parantavan alueen imagoa ja yhdessä rakennusten saneerausten kanssa nostavan Suvelan asuntojen arvoa.

## Julkinen liikenne
Suvelaan liikennöivät HSL:n bussilinjat ovat
*118 Tapiola - Urheilupuisto -  Espoon keskus
*118N Kamppi - Tapiola - Niittykumpu - Espoon keskus - Jorvi
*213 Kamppi - Espoon keskus - Kauklahti
*213N Kamppi - Laajalahti - Espoon keskus

*224 Tuomarila - Espoon keskus - Kauniainen - Leppävaara
*224B Tuomarila - Espoon keskus - Kauniainen 
*531 Tiistilä - Matinkylä - Olari - Espoon keskus 

Syöttöliikenne busseilla länsimetrolle kulkee Kamppiin linjoilla 213, 118N ja 213N, Matinkylään linjalla 531, sekä Urheilupuiston kautta Tapiolaan linjalla 118.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kutittaminen

**Kutittaminen** on ihmisen ruumiin koskettelua, jonka tarkoituksena on usein saada henkilö tahattomasti nauramaan. Jalkapohjien, vatsan, kainaloiden ja muiden kutittamiselle herkkien alueiden koskettelu sormenpäillä tai höyhenellä voi aluksi tuntua miellyttävältäkin, mutta jatkettuna siitä tulee tuskallista.

## Kutittaminen kidutusmenetelmänä
Kutittaminen ei tehoa kaikkiin ihmisiin, mutta helposti kutiaville se voi olla todellista kidutusta. Kutittamista on käytetty myös kidutuskeinona. Muun muassa antiikin aikaan kidutuksen uhrien jalkoja saatettiin kastaa suolaveteen, ja vuohien annettin nuolla niitä. Aluksi tämä käsittely vain kutitti, mutta myöhemmin se muuttui hyvin tuskalliseksi.   

## Lähteet
Riccardo Patrese

**Riccardo Patrese** (s. 17. huhtikuuta 1954 Padova, Italia) on italialainen Formula 1 -kuljettaja, joka kilpaili sarjassa vuosina 1977–1993. Patresen ura oli todella pitkä, ja hän oli uransa lopettaessaan ajanut enemmän kilpailuja kuin kukaan muu Formula 1 -sarjassa (257). Patresen ennätyksen rikkoi Rubens Barrichello Turkin Grand Prix’ssä kaudella . Patresen F1-ura on kaikkien aikojen seitsemänneksi pisin. Patresen kahden voiton välinen pituus on F1-historian toiseksi suurin 99 GP:tä ja ajallisesti pisin kestäen noin kuusi ja puoli vuotta.

## F1-ura
Patrese esiintyi ensimmäisen kerran Formula 1:n ratissa vuonna 1977, jolloin hän ajoi Shadow-tallin autoa Monacon Grand Prix’ssä. Vuonna 1978 Patrese oli mukana Italian Grand Prix’ssä sattuneessa onnettomuudessa, jossa sai surmansa ruotsalainen F1-kuljettaja Ronnie Peterson. Vaikkakin Patresea ei virallisesti syytetty onnettomuudesta, monet kuljettajat pitivät häntä vastuussa Petersonin kuolemasta. Videotaltioinnit ovat sittemmin osoittaneet ettei Patrese ollut onnettomuuteen syyllinen.

Hän ajoi viimeisen vuotensa Benettonilla, tallikaverinaan tuleva maailmanmestari Michael Schumacher. 

Riccardo Patrese starttasi pitkällä urallaan 256 GP-kilpailuun, joissa hän ajoi 6 voittoa, 8 paalupaikkaa ja 13 kilpailun nopeinta kierrosta. Patresella on toiseksi eniten keskeytyksiä 147 kappaletta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* The Riccardo Patrese Website 
* Riccardo Patrese: The Italian Hero
Strappado

**Strappado** on kidutusmenetelmä, jossa uhrin kädet sidotaan selän taakse ja häntä riiputetaan ranteistaan tai joskus lievemmässä muodossa olkavarsistaan. Toisinaan uhria pudotellaan köysien varaan, jolloin olkapäät menevät sijoiltaan tai solisluut murtuvat. Strappado on keskiajalla nimetty ja nykyaikanakin harjoitettu kidutusmenetelmä. Pohjois-Vietnam käytti strappadoa vankien kuulusteluun Vietnamin sodassa. Myös natsit käyttivät menetelmää keskitysleireillään toisen maailmansodan aikana.

Strappado voi olla joko pitkäkestoista ja lievää tai erittäin nopeaa ja tuskallista. Kidutusmuoto tunnettiin jo keskiajalla, mutta sitä on käytetty myös nykyajan konflikteissa. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on 1996 todennut Turkin käyttäneen strappadoa.

## Lähteet
Ihmeotukset ja niiden olinpaikat

**Ihmeotukset ja niiden olinpaikat** () on vuonna 2001 julkaistu J. K. Rowlingin kirjoittama kirja, joka esiintyy myös Harry Potter -kirjasarjassa Tylypahkan oppikirjana kuvitteellisen Lisko Scamanderin (engl. *Newt Scamander*) kirjoittamana. Kirjassa esitellään 85 taikamaailman olentolajia ja kerrotaan muun muassa, ”mikä on otus”.

Kirjassa on Albus Dumbledoren esipuhe sekä hauskana erikoisuutena Harryn, Hermionen ja Ronin reunamerkintöjä ja kommentteja eri otuksista. Muodoltaan kirja on hakuteos, ja se sisältää aakkosjärjestyksessä artikkeleita eri ihmeotuksista:
**<span style="font-variant: small-caps">Kirskuristaja</span>** *(Grindylow)*
*[[Taikaministeriö|TM]]-luokitus: XX*
Tätä sarvekasta, vaaleanvihreää vesihenkeä tavataan järvissä kautta Britannian ja Irlannin. Se syö pikkukaloja ja hyökkäilee niin velhojen kuin jästien kimppuun, mutta vedenväen tiedetään kesyttäneen kirskuristajia. Kirskuristajilla on hyvin pitkät sormet, jotka lujasta puristusvoimastaan huolimatta katkeavat helposti.

Kirjan tuotto lahjoitettiin Comic Relief -hyväntekeväisyysjärjestölle. Kirjan suomensi muutkin Harry Potter -sarjan kirjat kääntänyt Jaana Kapari salanimellä *Kurvaa Aka*.

Englannin kielellä julkaistiin vuonna 2017 laajennettu laitos, jossa esitellään kuusi uutta hirviötä.

## Elokuvaversio
Vuoden 2013 lopulla kerrottiin Rowlingin käsikirjoittavan teoksen pohjalta spin-off-elokuvan, joka sijoittuu aikaan 70 vuotta ennen *Harry Potter* -kirjoja. Päähenkilönä on Lisko Scamander ja tapahtumapaikkana New York. Elokuva oli ensimmäinen viidestä suunnitellusta elokuvasta. Eddie Redmayne valittiin päähenkilö Scamanderin rooliin kesäkuussa 2015. David Heyman, *[[Harry Potter (elokuvasarja)|Harry Potter]]* -elokuvien tuottaja, työskenteli tuottajana elokuvasarjassa. Neljän viimeisen *Harry Potter* -elokuvan ohjaaja, David Yates, ohjasi elokuvasarjan kaikki elokuvat. *[[Ihmeotukset ja niiden olinpaikat (elokuva)|Ihmeotukset ja niiden olinpaikat]]* sai ensi-iltansa 18. marraskuuta 2016, ja elokuvan Suomen-ensi-ilta oli 23. marraskuuta 2016. Sarjan toinen elokuva, *[[Ihmeotukset: Grindelwaldin rikokset]]*, sai ensi-iltansa 16. marraskuuta 2018 ja se sijoittuu Britanniaan ja Pariisiin.
Sarjan kolmas elokuva *[[Ihmeotukset: Dumbledoren salaisuudet]]* sai ensi-iltansa Suomessa 8. huhtikuuta ja Britanniassa 15. huhtikuuta 2022. Kolmannen elokuvan heikon taloudellisen menestyksen vuoksi neljäs ja viides elokuva peruttiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Comic Relief: Harry's Books  
* J. K. Rowlingin haastattelu kirjoista
Huispaus kautta aikojen

**Huispaus kautta aikojen** () on vuonna 2001 ilmestynyt J. K. Rowlingin kirjoittama kirja, joka kuuluu Harry Potter -kirjasarjaan. Nimiön mukaan teoksen on kirjoittanut ”Rauniolinnu Sipis” (engl. Kennilworthy Whisp), ja suomentajaksi ilmoitetaan ”Kurvaa Aka”.

Kirjassa kerrotaan muun muassa velhomaailman suosituimman urheilulajin huispauksen kehityksen vaiheista nykyiseen muotoonsa sekä esitellään muita muinaisia luutapelejä ja kerrotaan lentävän luudanvarren kehityksestä. Siinä kerrotaan myös huispausjoukkueista ja erilaisista tempuista. Kirjan tuotto meni Comic Relief -järjestön kautta hyväntekeväisyyteen. Suomennoksen painos on myyty loppuun. Suomennoksen uusi, kuvitettu painos ilmestyy 31.7.2017.

## Kirjassa mainitut Britteinsaarten huispausjoukkueet
*Harjuruusun harakat  – Montrose Magpies
*Henkipään harpyijat – Holyhead harpies
*Impoon ampiaiset – Winbourne Wasps
*Kadlein kanuunat – Chudley Cannons
*Kairlifin katapultit – Caerpilly Catapults
*Kenmaren kanahaukat – Kenmare Kestrels
*Kaljuahon kulkurit – Wigtown Wagnerers
*Laiturpuun loistokas – Pride of Portree
*Lipilinnan lepakot – Ballycastle Bats
*Nauriston nuolet – Appleby Arrows
*Rapakon palloseura – Puddlemere United
*Tutshillin tornadot – Tuthshill Tornados

## Lähteet
Kielo (nimi)

**Kielo** on suomalainen naisen etunimi. Kesäkuuhun 2025 mennessä Kielo on annettu nimeksi 1&nbsp;113 naiselle ja noin kymmenelle miehelle. Nimi tulee kasvista, Suomen kansalliskukaksikin valitusta valkokelloisesta kielosta (*Convallaria majalis*), joka kukkii Kielon nimipäivän (14. kesäkuuta) aikoihin noin viikon verran.

Kielo on myös ollut yksi suosituimmista lehmän nimistä.

## Tunnettuja Kieloja
* Kielo Tommila (s. 1950), näyttelijä.

## Kuvitteellisia Kieloja
* Kielo (), kuvitteellinen hahmo *[[Tenavat]]*-sarjakuvassa.
* Kielo Kenokaula, Hansu Hanhen tyttöystävä joissakin Aku Ankka -sarjakuvatarinoissa

## Lähteet
Lama (yhtye)

**Lama** on punk rock -yhtye, joka perustettiin Helsingin Puotilassa vuonna 1977 ja toimi aktiivisesti aina vuoteen 1983. Alkuperäisessä kokoonpanossa soittivat Jari ”Epe” Kronholm, Timo ”Eno” Eno, Timo ”Charlie” Peräniitty ja Jarkko ”Jere” Hämäläinen. Jere Hämäläisen korvasi kuitenkin pian Jusa Ranta. Loppuvaiheessa mukana oli myös Rane Raitsikka. Yhtyeen harjoitustilat olivat Helsingin Lepakossa. Laman levyt 1980-luvulla julkaisi Johanna-yhtiö.

Lama ehti julkaista 1980-luvulla neljä seitsemäntuumaista levyä ja kaksi pitkäsoittoa, joista jälkimmäinen, *Ja mikään ei muuttunut* vuodelta 1983, oli kokoelma ensimmäisestä neljästä EP:stä ja singlestä. Laman tunnetuin kappale on vuonna 1980 singlenäkin julkaistu ”Totuus löytyy kaurapuurosta”. Kappale päätyi erään kaurahiutalemerkin televisiomainokseen, mutta mainoksessa biisin esittää joku muu kuin Lama.

Vuonna 1993 Lama esiintyi Helsingin Tavastialla. Keikalta äänittetty levy *Tavastia* julkaistiin vuonna 2007. Vuonna 2005 Laman alkuperäiset jäsenet kokosivat yhtyeen uudestaan ja tekivät muutamia keikkoja muun muassa Tavastialla, Seinäjoen Provinssirockissa, Tampereen Tulliklubilla ja Puntala-rockissa.

Vuonna 2011 heinäkuussa Lama esiintyi Ruisrockissa. Aikaisemmin kyseisenä vuonna Lama teki kiertueen, jonka viimeinen konsertti oli Tavastialla toukokuun lopussa. Maaliskuussa 2013 yhtye julkaisi neljän kappaleen *Apuri-EP:n* Huhtikuussa 2013 Lama teki neljä keikkaa Brasiliassa. Heinäkuussa 2023 yhtye esiintyi Jytäkesä Go-Go -festivaalilla Helsingissä. Helmikuussa 2024 bändi teki lyhyen Suomen kiertueen.

## Kokoonpano
* Jari ”Epe” Kronholm – laulu
* Rane Raitsikka – basso, taustalaulu
* Timo ”Charlie” Peräniitty – kitara, taustalaulu
* Juha ”Jusa” Ranta – rummut

## Diskografia
### Albumit
* 
* 
* 

### EP:t
* 
* 

### Singlet
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ylen Elävä arkisto – Lama lisäsi punkkiin kierroksia
* Laman tuotanto Finnmusic.net sivustolla
* 

## Kirjallisuutta
*
Yritysten sulautuminen

**Yritysten sulautuminen** (**yritysten fuusioituminen**, **fuusio**) tarkoittaa yritysjärjestelyä, jossa osia vähintään kahdesta yrityksestä yhdistetään yhdeksi yritykseksi joko omistuspohjaltaan (tytäryritys) tai organisaatioltaan. *Absorptiofuusiossa* toinen yhtiö sulautuu vastaanottavaan yhtiöön, *tytäryhtiöfuusiossa* vastaanottava yhtiö tulee omistamaan kaikki sulautuvan yhtiön osakkeet, ja *kombinaatiofuusiossa* sulautuvat yritykset lakkautetaan ja muodostetaan uusi yhtiö. Sulautumisen lähtökohta on useimmiten parantaa yrityksen edellytyksiä toimia taloudellisemmin tai hajauttaa omistajien sijoitusriskiä.

Fuusion tuloksena ja tavoitteina on usein liikevaihdon kasvu, markkinaosuuden kasvattaminen, toiminnan tehostaminen esimerkiksi skaalaetujen kautta. Usein puhutaan myös "synergiaeduista", joilla viitataan esimerkiksi siihen, että fuusiossa voidaan karsia päällekkäisiä toimintoja esimerkiksi hallinnossa (yhdistetään markkinointiosastot, ja seurauksena voidaan vähentää työntekijöitä ja saavuttaa säästöjä). Yhdistymisestä voi seurata myös dynaamisia synergioita, jotka tähtäävät esimerkiksi aikaisempaa suurempaan kasvuun.

Yritysfuusiot saattavat vähentää kilpailua joko tietyllä hyödykemarkkinalla tai maantieteellisellä markkinalla. Koska kilpailulainsäädäntö kieltää fuusiot, joiden voidaan olettaa johtavan taloudellisen tehokkuuden vähentymiseen (eli hintojen nousuun), kilpailuviranomaiset voivat estää tällaisen fuusioiden toteuttamisen.

## Katso myös
*White knight

## Lähteet
507

## Tapahtumia
* Kuningas Klodvig hyökkäsi Visigoottien valtakuntaan ja liitti sen Gallian osat Frankkien valtakuntaan.
* Japanin keisari Keitai astui valtaistuimelle.

## Syntyneitä
*

## Kuolleita
* Alarik II, visigoottien kuningas (Vouillén taistelussa)
* Domangart mac Ferguso, Dál Riatan kuningas
* Keisari Buretsu, Japanin keisari
* Keisarinna Yu 

## Lähteet
505

## Tapahtumia
* Bysantin–sassanidien sota päättyi

## Syntyneitä
* Dorotheos Gazalainen, kristitty munkki ja luostarinjohtaja
* Germanus, itäroomalainen sotapäällikkö
* Varahamihira, intialainen matemaatikko

## Kuolleita
*
508

## Tapahtumia
* Klodvig tekee Pariisista (*Lutetia*) pääkaupunkinsa

## Syntyneitä
* 16. syyskuuta - Yuan Di , Liang-dynastian keisari

## Kuolleita
Latokaski

**Latokaski** () on Espoon kaupunginosa. Se sijaitsee Suomenojalta Espoon keskukseen kulkevan Finnoontien länsipuolella ja itä-länsisuuntaisen Espoon keskuspuiston eteläpuolella. Latokaski kuuluu Espoonlahden suuralueeseen. Espoonlahtea lähempänä on kuitenkin Espoon keskus, johon on matkaa muutamia kilometrejä. Latokaskessa sijaitsee Espoon radio- ja televisioasema, johon yleisradiolupaehdoissa viitataan Espoona ja koordinaattipaikkana, mutta jossain markkinointiviestinnässä Helsinkinä.

Latokasken historian merkittävä tekijä on Bolarskogin kartano, jonka historia tunnetaan keskiajan ja uuden ajan taitteesta.

## Nimi
Latokasken alueen ruotsinkielinen nimi *Ladusved* tunnetaan 1700-luvun puolivälistä lähtien. Nimi muodostuu latoa ja kaskea merkitsevistä sanoista, joten sille muodostettu suomenkielinen vastine on tarkka käännös. Nimi viittaa alueen historiaa kaskimaana. Murteessa nimi oli *Lädusved*, joka äännettiin suunnilleen "ledusve". Kaava-alueen nimeksi nimi tuli vuonna 1970 ja nimi vahvistettiin kaupunginosannimeksi 1. maaliskuuta 1976.

## Väestö
### Väkiluvun kehitys

## Palvelut

Latokaski on pientaloaluetta omakoti- ja rivitaloineen. Alueen asukasluku on noin viisi tuhatta (2023). Alueen palveluita ovat ruokakaupat, ravintolat ja parturi-kampaamot. Latokaskessa on kaksi koulua, Nauriskasken ja Kantokasken ala-asteet, sekä useita päiväkoteja. Peruskoulun yläaste on runsaan kilometrin päässä Nöykkiössä ja lukiot Espoonlahdessa ja Espoon keskuksessa. Aluenimistö on kaskiviljelyaiheista.

Espoon radio- ja televisioasema sijaitsee Latokaskesta länteen Tillinmäessä Harmaakalliolla. Maston korkeus maanpinnasta on 326 metriä ja se on Suomen kolmanneksi korkein rakennelma Hollolan Tiirismaan ja Haapaveden radio-ja televisiomaston jälkeen.

## Esihistorialliset löydökset
Lehtikasken leikkipuistoa vastapäätä Lehtikaskentien pohjoispuolella olevassa metsässä sijaitsee pronssi-rautakaudella rakennettu röykkiöhauta, ts. hiidenkiuas.

## Alueen varallisuus
Latokasken postinumerolla 02340 laskettu mediaanitulo oli vuonna 2009 Suomen 22. korkein.

## Virkistys
Latokasken alueella sijaitseva luonnonmuistomerkki on Latokasken mänty, joka sijaitsee Nöykkiönkadun pohjoispuolella kaupungin puistoalueella. Puu on rauhoitettu luonnonmuistomerkkinä vuonna 1984 erikoisen muotonsa ja näkyvän sijaintinsa perusteella.

## Lähteet
*

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
Tapani Hietaniemi

**Tapani Antti Olavi Hietaniemi** (23. maaliskuuta 1958 Mikkeli – 3. lokakuuta 2009 Helsinki) oli filosofian tohtori ja Helsingin yliopiston sivilisaatiohistorian dosentti. Hietaniemi luennoi Suomessa ja Virossa sekä suomensi kirjoja ja artikkeleita kaikkiaan seitsemästä kielestä. Hän oli myös Vihreän liiton vaikuttaja.

## Toiminta
Hietaniemi oli Tutkijaliiton *[[Tiede & edistys]]* -lehden toimittajana vuosina 1983–1997 ja Vihreän Sivistys- ja Opintokeskuksen *Viridis*-verkkolehden päätoimittajana 1998–1999 ja 2001. Hietaniemi väitteli tohtoriksi vuonna 1998 teoksellaan *Max Weber ja Euroopan erityistie: Vertailevia sivilisaatiohistoriallisia tutkielmia*. Hietaniemi suomensi ja toimitti suomeksi Weberin teksteistä julkaistut kokoomateokset *Maailmanuskonnot ja moderni länsimainen rationaalisuus: kirjoituksia uskonnonsosiologiasta* (1989) ja *Tiede ja politiikka: Kutsumus ja ammatti* (2009, yhdessä Risto Hannulan kanssa) sekä teoksen *Pörssi* (1990).

Hietaniemi toimi muun muassa Vihreän liiton periaateohjelmatyöryhmän puheenjohtajana 1997–1998 ja vuosina 1995–2003 puoluevaltuuskunnan jäsenenä ja varajäsenenä sekä puoluehallituksen varajäsenenä. Hietaniemi kuului Osmo Soininvaaran taustatukijoihin ja toimi muun muassa tämän eduskunta-avustajana 1990-luvulla. Vuonna 2009 hän oli perustamassa Vihreää miesliikettä.

Osmo Soininvaaran mukaan Hietaniemi tunnettiin aktiivisena keskustelijana ja erityisesti yhteiskuntatieteiden ja historian osalta laajasti sivistyneenä. Hän luonnehti edesmennyttä Hietaniemeä tinkimättömäksi järjen ja totuudenpuhumisen edustajaksi, joka vastusti kaikkea huuhaana pitämäänsä. Hietaniemi vaikutti myös Vapaa-ajattelijain liitossa. Häneltä jäi kesken teoksen *[[Ateismi (kirja)|Ateismi]]* suomennos..

## Teoksia
* 
*  (Matti Viikarin juhlakirja)
*  (Matti Viikari 1941–1994)
* 
* 
* 

## Lähteet
Sivilisaatiohistoria

**Sivilisaatiohistoria** on uusi tieteenala, joka liikkuu aatehistorian, historianfilosofian, sosiaalihistorian ja historiallisen sosiologian alueilla.

Yksi sivilisaatiotutkimuksen uranuurtajista oli Max Weber.

## Lähteet
Gweru

**Gweru** on kaupunki Zimbabwen keskiosissa. Se on Midlandsin provinssin pääkaupunki. Gweru on asukaslukunsa perusteella valtion viidenneksi suurin kaupunki.

Kaupunki perustettiin vuonna 1894. Sen nimi oli vuoteen 1982 saakka **Gwelo**. Kaupungin asukasluku on noin 141&nbsp;000 (2002).  

Entisen Rhodesian pääministeri Ian Smith syntyi Gwerussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Koulikoro

**Koulikoro** on kaupunki sekä Koulikoron alueen ja samannimisen piirin hallinnollinen keskus Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen varrella 60 kilometriä maan pääkaupungista Bamakosta itään. Kaupungissa on 43&nbsp;200 asukasta.

Koulikoron kaupunkikunnan pinta-ala on 228 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Koulan, idässä Méguétanin ja lännessä Tienfalan kuntiin. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kunnassa on 11 kaupunginosaa ja kylää.

Kaupungin nimi tarkoittaa bambaraksi ”vuoren juurta”. Se oli Segun bambaravaltioon kuuluneen Meguetanin alueen keskus. Ranskalaiset solmivat paikallisen päällikön kanssa protektoraattisopimuksen vuonna 1884. Vuonna 1889 Koulikorosta tuli siirtomaavallan paikallishallinnon keskus. Sen kehitys perustui vuonna 1904 valmistuneeseen rautatiehen. Vuonna 1955 Koulikoro sai kunnan statuksen.

Koulikoro on tärkeä jokisatama. Sen kautta kulkee maantie RN27 Bamakosta. Rakenteilla on uusi nelikaistainen tie sekä Nigerjoen ylittävä silta. Kaupunkiin johtaa myös Dakarin–Nigerin rautatie Bamakosta. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus sekä hiekan ja soran tuotanto. Koulikorossa on myös teollisuutta.

Kaupungin nähtävyyksiä ovat bankosta rakennettu moskeija ja siirtomaatyylinen rautatieasema.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ahjo

**Ahjo** on tulisija, jota käytetään yhteisenä työskentely- ja lämmitystilana metalleja muokattaessa ja sulatettaessa.

Ahjon polttoaineena käytetään tavallisimmin puuhiiltä tai kivihiilestä kuivatislattua koksia. Vielä 1800-luvun puoleenväliin asti suurin osa raudasta valmistettiin puuhiilellä. Metsien ehtymisen vuoksi oli siirryttävä käyttämään kivihiiltä, joka aiheutti monenlaisia ongelmia sisältämiensä epäpuhtauksien vuoksi. Koksilla saavutettiin jonkin verran suurempi lämpötila, jolloin vieraiden metallien oksidit hapettuivat tehokkaammin.

Hiilten palamista tehostetaan yleensä puhaltamalla niihin ilmaa. Perinteisesti sepät ovat käyttäneet ilman puhaltamiseen palkeita, mutta nykyaikana tarkoitukseen soveltuu myös sähköinen puhallin esim. puhaltava pölynimuri.

Ahjon polttoaineena voidaan käyttää myös kaasua, mikä sopii taontaan yhtä hyvin kuin perinteisempi hiili. Kaasua käytettäessä ei metallin pintakerroksiin kuitenkaan saada hiiltä perinteisen menetelmän tavoin, jolla raudan tapauksessa on metallin ominaisuuksia parantava vaikutus. 
## Lähteet
*
Nampula (kaupunki)

**Nampula** on sekä kaupunki(kunta) () että piiri () Mosambikin pohjoisosassa. Se tunnetaan Mosambikin pohjoisosan ja Nampulan maakunnan keskuksena. Kaupunki sijaitsee tärkeän, Nacalan käytäväksi kutsutun, naapurimaista Nacalan satamaan johtavan rautatien varrella. Kaupungissa toimii myös Napulan kansainvälinen lentoasema.

Vuoden 2017 väestönlaskennassa varsinaisen kaupungin väkiluku oli 743&nbsp;125. Se oli tällöin Mosambikin kolmanneksi väkirikkain kaupunki. Varsinainen kaupunki sijaitsee Nampulan piirin länsiosassa. Piirin laajuus (pinta-ala) on ilmeisesti muuttunut melko äskettäin, jolloin piirin tiedot eri vuosikymmeniltä eivät ole sellaisenaan vertailukelpoisia. Vuoden 2021 pinta-alaksi kerrottiin 340 neliökilometriä (väestöennuste 927&nbsp;168 as.), mutta seuraavana vuonna jo 1&nbsp;665 km². Mosambikin tilastokeskuksen vuoden 2017 väestönlaskentaan pohjautuvan väestöennuste ennakoi Nampulan piirin väkiluvuksi jopa 957&nbsp;596 vuodeksi 2022. Piirin pinta-ala on 1&nbsp;665 neliökilometriä ja väestötiheys olisi tällöin 575 ihmistä neliökilometrillä. 

Nampulan piiri rajoittuu lännessä Rapalen piiriin, pohjoisessa Muecaten piiriin, idässä ja etelässä Mecontan piirin ja lounaassa Mogovolasin piiriin. Piirissä on seitsemän hallinnollista aluetta: P.A de Anchilo, P.A de Muatala, P.A de Muhala, P.A de Namicopo, P.A de Napipine, P.A de Natikiri ja P.A Urbano Central.

Kaupungin asukkaista suurin osa on makua-kansan jäseniä.
Piirin väestön pääelinkeinoja ovat maatalous ja kauppa. Tärkein viljelykasvit ovat maniokki, maissi, kyyhkynherne ja lehmänpapu. 

Lukutaidottomuus oli piirissä vuosien 2019–2023 tilaston mukaan 19,6 prosenttia (maakunnan keskiarvo 51,8&nbsp;%). Kaupungissa toimivista yliopistoista vanhin on vuonna 2007 opetustoimintansa aloittanut Lúrion yliopisto.

## Kuvia

Caminho de Ferro de Nacala.png|Nacalan käytävän keskeisimmät rautatieyhteydet.
Nampula Airport.jpg|Nampulan lentoasema.
Museu Nacional de Etnografia de Nampula.JPG|Nampulan kansallinen kansantieteellinen museo.
EPC e ESG Clave do sol 1.jpg|Katunäkymä.
EPC de Mutomote 1.jpg|Eräs kaupungin kouluista.
Street vendors in Nampula, Mozambique, VOA.jpg|Katukauppaa. 


## Lähteet

## Aiheesta muualla
John Galsworthy

**John Galsworthy** (14. elokuuta 1867 – 31. tammikuuta 1933) oli englantilainen kirjailija, joka syntyi asianajajan poikana Surreyssa, Englannissa. Hän opiskeli Harrowissa ja Oxfordissa, valmistui itsekin asianajajaksi mutta ei harjoittanut ammattiaan. Sen sijaan hän matkusteli ympäri maailmaa ja toimi vuodesta 1898 lähtien vapaana kirjailijana. Galsworthy oli kansainvälisen Pen-klubin ensimmäinen puheenjohtaja. Hänelle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto vuonna 1932. 

*[[Forsytein taru]]* (osat 1–2) nosti kirjailijan kuuluisuuteen ilmestyessään. Se on psykologinen läpileikkaus porvarillisesta Lontoosta. Romaanissa Galsworthy kohdisti kritiikkiä varakkaiden yhteiskuntaluokkien omaa taloudellista etua tavoittelevaa maailmankatsomusta vastaan.

## Tuotantoa

**Taistelu*. Näytelmä. Suom. Eemil Elo. Työväen Sanomalehti, 1912.
**Herraskartano.* Suom. Eino Kaila. Otava, 1920.
**Ylimys.* Suom. Huvi Vuorinen. Otava, 1921.
**Omenapuu.* Suom. V. A. ja Vieno Koskenniemi. WSOY, 1926.
**Tumma kukka* Suom. Ilma Pahlama. WSOY, 1932.
**Tyttö odottaa.* Suom. Aune Brotherus. WSOY, 1932.
**Yli virran.* Suom. Aune Brotherus. WSOY, 1936.
**Nykyaikainen komedia 1. Valkoinen apina*. Suom. Tyyni Haapanen-Tallgren. WSOY, 1933. 
**Nykyaikainen komedia 2. Hopealusikka*. Suom. Tyyni Haapanen-Tallgren. WSOY, 1933.
**Nykyaikainen komedia 3. Joutsenlaulu*. Suom. Tyyni Haapanen-Tallgren. WSOY, 1933.
**Kukkiva erämaa*. Suom. Aune Brotherus. WSOY, 1936.
**Forsytein taru 1. Varakas mies*. Suom. Tyyni Haapanen-Tallgren. WSOY, 1937. 
**Forsytein taru 2. Kahleissa*. Suom. Tyyni Haapanen-Tallgren. WSOY, 1937.
**Forsytein taru 3. Vuokrattavana*. Suom. Tyyni Haapanen-Tallgren. WSOY, 1937.
**Pyhimys.* Suom. Aune Brotherus. WSOY, 1939.
**Punainen huvila.* Suom. Aune Brotherus. WSOY, 1942.
**Veljeys.* Suom. Helka Varho. WSOY, 1948.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Vapaasti ladattavia John Galsworthyn e-kirjoja Projekti Lönnrotilta ja Project Gutenbergiltä
* Galsworthy on kuollut - Forsytet elävät, Kansan kuvalehti, 10.02.1933, nro 7, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kiiminkijoki

[
{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoline",
  "ids": "Q598474",
  "properties": {
      "stroke": "#00BFFF",
      "stroke-width": 3, 
    "stroke-opacity": 1 }
}
]


**Kiiminkijoki** () on rakentamaton ja suurelta osin luonnontilainen joki Pohjois-Pohjanmaalla. Joen pituus on 178 kilometriä, ja se kuuluu Kiiminkijoen vesistöalueeseen.

Joki saa alkunsa Kivarinjärvestä Puolangalta, ja virtaa Utajärven, Oulun ja entisten Kiimingin ja Haukiputaan kuntien läpi, laskien Perämereen Haukiputaan Martinniemessä.

Kiiminkijoki kuuluu Project Aqua -ohjelmaan, jonka tavoitteena on säilyttää vesistöt jatkuvan tieteellisen tutkimustyön kohteina. Kansainvälisestikin harvinaisena Kiiminkijoki on kokonaisuudessaan sisällytetty Natura 2000 -ohjelmaan.

Uitot Kiiminkijoella päättyivät vuonna 1958 ja peratut kosket ennallistettiin 1980-luvulla. Tämän jälkeen joen merkitys matkailu- ja virkistyskäytössä on kasvanut huomattavasti. Joki on rakentamaton ja valjastamaton, joten joen yläjuoksulta voidaan tavata muiden muassa ankeriasta ja meritaimenta. Jokivarsi on myös maisemallisesti arvokasta. Matalarantaisena ja ympäristön alavuuden vuoksi joki tulvii keväisin laajalle alueelle.

Poronhoitoalueen eteläraja kulkee osittain Kiiminkijokea pitkin.

## Kosket
Joessa on noin 70 koskipaikkaa. Näistä tunnetuimmat ovat Koitelinkoski Kiimingissä ja Kalliuskoski Puolangalla sekä Kurimonkoski Utajärvellä. Suosittuja kalastuskohteita ovat myös Alavuoton Myllykoski sekä Ylikiimingin Inninkoski ja Juopulinkoski.

Suomen korkeimpiin luonnontilaisiin vesiputouksiin kuuluva Hepoköngäs Puolangalla kuuluu Kiiminkijoen latvavesistöön.

## Sivujoet
Kiiminkijoen sivujoet ja pikkujoet yläjuoksulta alkaen ovat:
* Kuorejoki Puolangalla
* Viitajoki Puolangalla
* Tilanjoki Utajärvellä
* Kivijoki Utajärvellä
* Lavaoja Alavuotolla Oulussa
* Korpisenoja Alavuotolla Oulussa
* Nuorittajoki Jokikokossa Oulussa
* Vepsänjoki Vesalassa Oulussa
* Juuvanjoki Kiimingissä
* Jolosjoki Kiimingissä
* Onkamonoja Haukiputaalla

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* www.kiiminkijoki.fi
* www.kiiminkijoki.fi – Melontareittiopas 
*
Abomey

**Abomey** eli **Abomei** on kaupunki Beninissä. Se sijaitsee valtion keskiosissa, noin sata kilometriä Cotonousta pohjoiseen. Se on Zoun departementin pääkaupunki.

Abomey oli Dahomeyn kuningaskunnan pääkaupunki. Kaupungissa on nykyään noin 78&nbsp;341 asukasta (2002). Abomeyn kuninkaalliset palatsit kuuluvat Unescon maailmanperintökohteisiin.

Kaupunki sijaitsee alueella, missä kasvatetaan maapähkinöitä ja öljypalmua. Myös matkailu on tärkeä tulonlähde.

## Historia
Abomey oli samannimisen 1600-luvun kuningaskunnan pääkaupunki ja myöhemmin Dahomeyn kuningaskunnan pääkaupunki. Abomeyn perusti noin vuonna 1625 prinssi nimeltä Do-Aklin, joka pakeni seudulle Alladasta hävittyään valtataistelun kahdelle veljelleen. Abomey kukoisti kuningas Do-Aklinin ja hänen pojanpoikansa Wegbajan (n. 1645–1680) alaisuudessa. Wegbajan hallintokaudella eräät Abomeyn fonit alkoivat kutsua kuningaskuntaansa nimellä Dahomey. Sen jälkeen kaksi kuningaskuntaa liittyivät yhteen, mutta Abomeyn kaupunki sai pitää nimensä. 

Abomey-Dahomeyta johti pitkään useita ovelia kuninkaita, kuten Agaja (n.1673–1740) ja Tegbesu (n. 1740– 1774), jolloin se hallitsi Länsi-Afrikan rannikon kaupankäyntiä.

Kuningas Gezun (1818–1858) hallintokauteen asti Abomeyn vaurauden päälähde oli siepattujen afrikkalaisten myynti, vaikka Britannia oli kieltänyt transatlanttisen orjakaupan jo aikaisemmin. Lopulta ihmisten kysyntä kaupankäyntiin tyrehtyi ja Abomeyn painopiste siirtyi palmuöljyn vientiin.

## Kuninkaalliset palatsit
Abomeyta hallitsivat pitkään huomattavat kuninkaalliset palatsit. Toisiaan seuraavat hallitsijat loivat jokainen omat palatsit 1600-luvun lopulta alkaen. Palatseissa oli yleellisiä residenssejä, joiden seiniä koristi lukuisat taideteokset. Palatseissa oli erityisen huomattavia savesta veistettyjä muraaleita, jotka kuvasivat tärkeitä tapahtumia, tapoja ja myyttejä, jotka liittyvät kaupungin ja sen ihmisten historiaan. Palatseja tuhoutui 1800-luvun lopulla ranskalaisten vallattua kaupungin, jolloin osa sen aarteista tuhoutui.

## Kuvia

Abomey 2006 1.jpg|Abomeyn kuninkaalliset palatsit.
Abomey Royal Palace.jpg|Abomeyn kuninkaalliset palatsit.
The celebration at Abomey. - Young girl with wooden statue of mystic chair.jpg|Nuori tyttö ja puuveistos mystisestä tuolista (1908)
Celebration at Abomey.- Important witchdoctors.jpg|"Huomattavia noitatohtoreita" (1908)


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Käpypalmut

**Käpypalmut** ovat paljassiemenisiä siemenkasveja, jotka muodostavat lahkon Cycadales. Ne eivät ole kovinkaan läheistä sukua muille nykyisin eläville kasveille, vaikka niitä usein luullaankin palmuiksi tai saniaisiksi. Siinä mielessä ryhmän suomenkielinen nimi käpypalmut onkin hieman harhaanjohtava, sillä ryhmän lajit eivät ole erityisen läheistä sukua palmuille. Käpypalmujen lehdet ovat jäykät ja ne kasvavat viuhkamaisena rykelmänä paksusta varresta, joka nuorena muistuttaa suurta käpyä.

## Esiintyminen
Nykyisin elävät käpypalmut jakautuvat kolmeen heimoon, yhteentoista sukuun ja 289 tunnettuun lajiin, jotka kaikki esiintyvät maapallon trooppisissa ja subtrooppisissa osissa. Keski- ja Etelä-Amerikassa lajimäärä on runsain; lisäksi useita lajeja esiintyy Australiassa, Tyynenmeren saarilla, Japanissa, Kiinassa, Intiassa, Madagaskarilla ja ainakin 65 lajia Afrikan mantereen eteläosassa ja trooppisessa keskiosassa.

Useimmat käpypalmut tarvitsevat elinympäristökseen suhteellisen valoisan ja lämpimän paikan, mutta muutoin ne eivät ole kasvupaikkansa suhteen vaativia. Jotkut lajit selviytyvät hiekalla tai jopa kalliolla tai suolaisella maaperällä. Jurakaudella käpypalmut olivat yksi hallitsevista kasvityypeistä, mutta nykyään ne muodostavat varsin pienen osan kasvikunnasta. Lisäksi monet lajit ovat käyneet uhanalaisiksi elinympäristön muutosten takia. Käpypalmut ovat nykyisin melko suosittuja koriste- ja huonekasveja, ja niitä voi myös kasvattaa suoraan siemenistä.

## Kehityshistoria
Yhdessä neidonhiuspuiden kanssa käpypalmut ovat vanhin nykyään elävä siemenkasviryhmä. Ne kehittyivät todennäköisesti muinaisista siemensaniaisista myöhäisellä paleotsooisella maailmankaudella. Varhaisimmat Kiinasta tehdyt fossiililöydöt ovat peräisin alapermikaudelta 270–280 miljoonaa vuotta sitten. Ne levisivät mesotsooisella maailmankaudella kaikkialle maailmaan, ja yhdessä neidonhiuspuiden sekä havupuiden kanssa ne hallitsivat kauden kasvillisuutta. Kyseiset käpypalmut eivät kuitenkaan olleet läheistä sukua nykyään eläville kolmelle heimolle, jotka ilmestyivät tertiäärikaudella 50–60 miljoonaa vuotta sitten. Koppisiemenisten noustua hallitseviksi kasveiksi liitukaudella alkoivat käpypalmut vähitellen harvinaistua ja monet lajit kuolivat sukupuuttoon.

## Käyttö
Käpypalmuista tehdään joissakin maissa saagon tapaista jauhoa ihmisravinnoksi. On olemassa hypoteesi, että mikrobien tuottama aminohappo beeta-N-metyyliamino-L-alaniini (BMAA) joutuisi käpypalmujen ravintokäytön vuoksi ihmisiin ja aiheuttaisi ainakin Guamin alkuperäisasukkaiden tšamorrojen keskuudessa motoneuronitaudin kaltaista dementiaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Vepsänjärvi

**Vepsänjärvi** sijaitsee Ylikiimingissä Oulussa Vepsän kaupunginosassa, noin 12 kilometriä Ylikiimingin taajamasta kaakkoon. Järven pinnan korkeus merenpinnasta on 78,1 metriä, ja se laskee Kiiminkijokeen Vepsänjoen kautta. Järvi on osa Kiiminkijoen vesistöaluetta.

Järven pituus on noin 2,3 kilometriä ja suurin leveys noin 900 metriä, keskisyvyyden ollessa noin kaksi metriä. Järvessä on yksi saari, Raatosaari. Järvi sekä sitä ympäröivät lammet muodostavat Vepsän kalaveden osakaskunnan vesialueen.

Järven ongelmana on nykyisin hapen väheneminen, josta johtuu muun muassa kalakantojen pienentyminen. Järven tilaa seurataan joka kolmas vuosi otettavilla näytteillä. Talvisin happitilanne on erittäin huono.

## Raatosaari
Raatosaari on järven ainoa, pieni ja asumaton saari Likalahden suulla, noin neljänsadan metrin päässä Vepsän koululta. Saarella on kiinteä laavu nuotiopaikkoineen ja venevalkamineen. Venevalkamassa, aivan vesirajassa, sijaitsee suuri kivenlohkare, joka on toiminut Oulun ja Suur-Iin pitäjien rajamerkkinä.  Saarella kasvaa pääasiassa havupuita.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Nuorittajoki

**Nuorittajoki** eli *Nuorittanjoki* on Kiiminkijoen pisin sivuhaara Pohjois-Pohjanmaalla Pudasjärven ja Oulun kaupunkien alueella.  Oulussa sijaitseva osa joesta on entistä Ylikiimingin kuntaa.

## Joen kulku
Joki virtaa pääosin Hetekyläntien suuntaisena, ja yhtyy Kiiminkijokeen Oulun Jokikokossa. Joki kuuluu Kiiminkijoen vesistöalueeseen, ja sen valuma-alueen pinta-ala on 1&nbsp;136&nbsp;km² ja järvisyys 2,2&nbsp;%. Nuorittajoki alkaa Pudasjärven kunnan alueelta Ruottisenjärvestä ja virtaa länteen kohti Perämerta. Joki on kapea ja paikoin syvä, ja siinä on useita koskipaikkoja, joista tunnetuin lienee Viinikoski. Nuorittajoen sivujokia ovat Piltuanjoki ja Jaalankajoki sekä Isosta Olvasjärvestä laskeva Olvasoja.

## Ominaisuudet
Nuorittajoen valuma-alueesta kosteikkoja on 72&nbsp;%, joten se virtaa halki soiden ja turvetuotantoalueidenkin. Joen tilaa ja humuspitoisuutta tarkkaillaankin jatkuvasti. Nuorittajokeen on istutettu taimenta sekä poikasina että aikuisina kaloina ja siinä on myös luontainen harjuskanta. Joen pyyntivahvuinen rapukanta on säilynyt 1960-luvulta, jolloin ravustus joella aloitettiin. Joen varrella sijaitsevalla Keinäsperällä rapukanta oli elinvoimainen ainakin vuoteen 1999 saakka.

## Lähteet
* Rehell S., Pellikka K., Virta P., Rantala L., Kauppinen V., Kilpeläinen T., Sandqvist, H. Ylitulkkila S. 2002. Oulun Vesi. Viinivaaran pohjavesihanke. Luonnonsuojelulain 65 §:n mukainen Kiiminkijoen Natura-arviointi. Raportti P01432. PSV-Maa ja Vesi. 61 s. Raportti PDF-tiedostona(viitattu 7.8.2008)
Velcra

**Velcra** oli suomalainen yhtye, jonka musiikki oli sekoitus metallia ja konemusiikkia. Velcran albumi *Between Force And Fate* pääsi Suomen virallisen albumimyyntilistan kuudenneksi ensimmäisellä listaviikollaan. Velcran kolmas albumi *Hadal* ilmestyi 30. toukokuuta 2007. Yhtye kiersi keikkailemassa Suomen lisäksi muun muassa Isossa-Britanniassa ja Keski-Euroopassa. Velcran musiikkia löytyy myös Ruotsissa 2006 julkaistusta kauhukomediaelokuvasta *[[Pakkasveri|Frostbiten]]*, sekä suomalaisista elokuvista *[[Suden vuosi]]* ja *[[Koti-ikävä]]*. 

Yhtyettä on kutsuttu Suomen Guano Apesiksi.

## Historia
Velcra-projekti keskittyi aluksi laulaja-sanoittaja Jessi Freyn sekä kitarasta ja ohjelmoinnista vastaavan O.D.:n ympärille, mutta kasvoi ensimmäisen levyn julkaisemisen aikoihin täysiveriseksi bändiksi. Velcran ensimmäiset demot (kuten "Alive" ja "Drained Out of Me") olivat ladattavissa mp3.com-palvelusta vuosituhannen vaihteen aikoihin.

Velcra lopetti toimintansa vuonna 2008. Se esiintyi silloin viimeisen kerran Helsingin Nosturin lokakuisessa MetalOrgy-tapahtumassa. Lokakuussa 2019 yhtye teki paluun yhden keikan ajaksi esiintymällä juuri Nosturissa, kunnioittaakseen tätä samana vuonna myöhemmin lopettanutta keikkapaikkaa. 

## Jäsenet
* Jessi Frey – laulu
* O.D. – ohjelmointi, kitara
* DJ Freak – kosketinsoittimet, samplaus
* Ramonius – basso
* Timo Hänninen – kitara

### Entiset jäsenet
* Mikko Herranen – rummut (2000–2006)
* Teppo Hudson – basso (2001–2005)
* Wille Hartonen – basso
* Tomi Koivusaari – kitara

## Diskografia
### Studioalbumit
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Velcran kotisivu 
* 
* Noise.fi:n haastattelu
* Velcran video sensuroitiin
Amersoft

**Amersoft** oli suomalainen yritys, joka oli osa suomalaista monialayritystä Amer-yhtymää. 

Amersoft tuli tunnetuksi ensimmäisten suomalaisten kaupallisten pelien ja tietotekniikka-aiheisten kirjojen julkaisijana. Amersoft julkaisi vuosien 1984–1987 aikana useita suomalaisia pelejä erityisesti Commodore 64 -tietokoneelle. Yrityksellä oli merkittävä rooli suomalaisen pelialan syntymiseen 1980-luvun puolivälissä. 

## Amersoftin julkaisuja

### Kirjoja
**Kaikki kuusnelosesta* (1983)
* *Seikkailupelit* (1985)
**Sanatar 64* (1984)
**Commodore 64 ohjelmoinnin opas : pelit* (1984)
**Ohjelmoinnin opas: Grafiikka* (1984)
**Ohjelmoinnin opas: Hyötyohjelmat* (1983)
**Ohjelmoinnin opas: Konekieli* (1985)
**Ohjelmoinnin opas: Menetelmät* (1983)
**Ohjelmoinnin opas: Pelit [d64]* (1983)
**Ohjelmoinnin opas: Seikkailupelit* (1985)
**Memotech-opas* (1985), 

### Pelejä
**[[Raharuhtinas|RahaRuhtinas]]* (1984)
**[[Afrikan tähti]]* (1985)
*''Uuno Turhapuro Muuttaa Maalle'' (1986)
**[[Yleisurheilu (tietokonepeli)|Yleisurheilu]]*
**[[Herkkusuu]]*
**[[Mehulinja]]* (1984)
**[[10... Knock out]]*
**[[Crash 16]]* (1985)
**[[Delta 16]]* (1985)

### Hyötyohjelmia
**[[BASIC-kääntäjä]]* (1984)

## Lähteet
Vähä-Vuotunki

**Vähä-Vuotunki** eli **Vähä-Vuotto** on järvi Oulun kaupungin (entisen Ylikiimingin kunnan) itäosassa Ylivuoton kylässä Vuoton kaupunginosassa lähellä Utajärven kunnanrajaa. Järven korkeus on 94 metriä merenpinnan yläpuolella. Järvi laskee Kiiminkijokeen Vuotonojan ja Vepsänjoen kautta.

Vähä-Vuotunki on muodostunut noin 7&nbsp;400 vuotta sitten, kun se erkani Litorinamerestä maankohoamisen myötä.

Järvessä on kaksi saarta, Tiironsaari ja Kettusaari. Pohjoisrannalla on Vaarintupa-niminen kota, liiteri ja laavu. Kota oli aiemmin länsirannalla, jonne johtavat yhä pitkospuut Alapääsuon yli. Myös Kettusaaressa on laavu. Vähä-Vuoton kylän asustusta on järven itärannalla, samoin kuin kesämökkejä. Järven rannat ovat muuten asumattomia. Eteläisimmän Lieju-nimisen lahden rannalla on suurehko Lieppäänsuo-niminen suo.

## Lähteet
Elävä fossiili

**Elävä fossiili** tarkoittaa eliölajia tai -ryhmää, joka on säilynyt nykyaikaan esihistoriallisista ajoista lähes muuttumattomana. Elävä fossiili on saanut nimityksensä siitä, että lajia tavataan luonnossa sekä elävänä että fossiileina.

## Bakteereja
* Stromatoliitti

## Kaloja

* Latimeria (*Latimeria chalumnae*)
* Sundanlatimeria (*Latimeria menadoensis*)
* Keuhkokalat, kuten australiankeuhkokala (*Neoceratodus forsteri*)
* Hait

## Matelijoita
* Krokotiilieläimet
* Tuatarat
* Kilpikonnat

## Nisäkkäitä

* *[[Laonastes aenigmamus]]* -jyrsijälaji
* Siilit
* Pussieläimet
* Nokkaeläimet
* Isopanda

## Lintuja
* Hoatsin
* Kuikkalinnut
* Sorsalinnut

## Selkärangattomia

* Molukkiravut
* Korallieläimet
* Sudenkorennot
* Torakat
* Merililjat
* Käsnäjalkaiset
* Kilpikidusjalkaiset
* Helmiveneet

## Kasveja

* *[[Amborella trichopoda]]*
* Araukariakasvit, kuten australianwollemia (*Wollemia nobilis*)
* Haarusanikkaiset
* Ikilehti (*Welwitschia mirabilis*)
* Kiinanpunapuu (*Metasequoia glyptostroboides*)
* Kortteet (*Equisetum*)
* Käpypalmut
* Neidonhiuspuu (*Ginkgo biloba*)

## Lähteet
*
Sumba (kunta)

**Sumba** on Färsaarten eteläisin kunta. Se sijaitsee Suðuroyn saaren länsirannikolla. Kunnan asukasluku on noin 281 (2002). Kunnassa on muun muassa vuonna 1887 rakennettu kirkko. Runoilija Poul F. Joensen syntyi Sumbassa.

Kunnan alueella on ollut asutusta jo 1&nbsp;200 vuotta.

## Kylät
Akraberg, Akrar, Lopra, Sumba ja Víkarbyrgi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tapani (Englanti)

**Tapani** (, , 1096 – 25. lokakuuta 1154) oli Vilhelm Valloittajan tyttärenpoika, Normandian herttua 1135–1144 ja Englannin kuningas 1135–1154. Tapani oli Englannin viimeinen normannikuningas. Häntä seurasi kuninkaana hänen serkkunsa Henrik II, Englannin ensimmäinen Plantagenet-kuningas. Tapanin valtakautta varjosti valtataistelu ja sisällissota Henrik I:n tyttären Matilden kanssa.

## Elämä
### Lapsuus ja nuoruus
Tapani syntyi Blois'ssa Ranskassa, josta tulee hänen nimensä Étienne de Blois, Tapani Bloislainen. Hän oli Blois'n kreivin Tapanin ja Vilhelm Valloittajan tyttären Adelan poika. Tapani lähetettiin setänsä Henrik I:n hoviin vuonna 1106. Hänestä tuli Mortainin kreivi vuonna 1115, ja hän nai noin vuonna 1125 Boulognen kreivin tyttären Matildan, josta pian tämän jälkeen tuli Boulognen kreivitär. 

### Nousu kuninkaaksi
Ennen Henrik I:n kuolemaa vuonna 1135 suurin osa Englannin paroneista oli vannonut kuninkaalle kannattavansa Henrikin tytärtä Matildea, Vilhelm Valloittajan lapsenlasta, Henrikin seuraajaksi. Henrikin ainoa avioliitosta syntynyt poika Vilhelm oli hukkunut haaksirikossa 1120. Tapani päätti kuitenkin ryhtyä taisteluun kruunusta. Olihan hän myös äitinsä puolelta Vilhelmin lapsenlapsi ja kasvatettu Henrikin hovissa Englannissa. 

Henrikin kuoltua Tapani kiiruhti Englantiin vaatimaan kruunua itselleen väittäen, että paronit oli pakotettu vannomaan valat ja että Matilde oli nunnan tyttärenä laiton perijätär. Tapani voittikin puolelleen aateliston ja papiston. Tärkeimpinä tukijoinaan hänellä olivat Salisburyn piispa Robert ja hänen oma veljensä Henrik, Winchesterin piispa, joka myös kruunasi hänet 22. joulukuuta 1135. Samaten häntä tukemaan asettui paavi Innocentius II. Kaksi Charters of liberties -lakia laadittiin vahvistamaan kuninkaan ja kirkon liittoa.

### Sisällissota
Tapanin kilpailija Matilde, Henrik I:n tytär, jäi haastajan asemaan. Englannissa Tapanin päävastustaja oli Gloucesterin jaarli, Henrik I:n avioton poika ja Matilden velipuoli Robert. Robert liittoutui Matilden kanssa vuonna 1138 samaan aikaan kun Tapani teki sarjan huonoja päätöksiä, jotka aiheuttivat katkeruutta hänen aiemmissa kannattajissaan. Tapanin veli, Winchesterin piispa kääntyi häntä vastaan kuninkaan pidätettyä Salisburyn, Elyn ja Lincolnin piispat.
 
Matilde nousi maihin Englantiin 30. syyskuuta 1139 ja sai Tapanin vangiksi Lincolnissa vuonna 1141. Tapanin kannattajat vangitsivat puolestaan Matilden velipuolen, Robertin. Päädyttiin vankien vaihtoon, mikä johti Tapanin vapautumiseen ja Matilden luopumiseen kruununtavoittelusta. Robertin kuoltua 1147 Matilde siirtyi 1148 Normandiaan, jonka hänen aviomiehensä Anjoun kreivi oli vallannut itselleen.

Tapanin seuraajaksi kohosi Matilden poika Henrik II, josta oli tullut Normandian herttua 1150. Henrik hyökkäsi Englantiin vuosina 1149 ja 1153. Tapanin pojan Eustacen  kuoltua sairauteen kesällä 1153 Tapanin oli tunnustettava Henrik perillisekseen. 

Tapani kuoli lokakuussa 1154 ja haudattiin Faversham Abbeyhin.

## Lähteet
Baaba Maal

**Baaba Maal** (s. 12. marraskuuta 1953) on senegalilainen laulaja ja kitaristi. Hän syntyi Podorin kaupungissa, Morfilin saarella. Perinteen mukaan laulajia tulee vain griot-kastista, ja Baaba Maal kuului kalastajakastiin. Hänen vanhempansa toivoivat hänen opiskelevan lakia, mutta Baaba Maal päätti toisin.

Maal opiskeli musiikkia aluksi äitinsä johdolla ja myöhemmin Dakarin yliopistossa ja Pariisissa.

Maal yhdistää tuotannossaan senegalilaista musiikkia poppiin ja reggaeen.

## Diskografia
* *Djam Leelii* (1989)		
* *Baayo* (1991)	
* *Lam Toro* (1992)
* *Wango* (1994)	
* *Firin' in Fouta* (1994)
**Gorel* (1995)	
* *Taara* (1997)	
**Nomad Soul* (1998)	
* *Live at the Royal Festival Hall* (1999)
* *Jombaajo* (2000)	
* *Missing You (Mi Yeewnii)* (2001)	
* *On the Road* (2009)	
* *Television* (2009)	
* *The Best of Baaba Maal*

## Lähteet
Paini

**Paini** on yleisnimitys aseettomille kaksinkamppailumuodoille, joissa kamppaillaan ilman lyöntejä ja potkuja erilaisia otteita, sidontoja, nostoja, heittoja ja mahdollisesti lukkoja käyttäen. 

Nykyisin painista puhuttaessa tarkoitetaan useimmiten olympiakisojen ohjelmassa olevia kreikkalais-roomalaista painia ja vapaapainia (nykyisin mukana myös naispaini) sekä näytösluonteista showpainia. Paini eli *[[pale (paini)|pale]]* oli mukana jo antiikin ajan Olympian kisoissa. Painia harrastettiin antiikin Kreikassa miehisen sotilaskunnon parantamiseksi. Nykyisin kilpaillaan myös erilaisissa painimuodoissa kuten brasilialaisessa ju-jutsussa, lukkopainissa, rantapainissa ja venäläisessä sambossa. Monilla kansoilla on omat perinteiset painimuotonsa, kuten mongolialainen paini ja turkkilainen öljypaini. Useiden painilajien maailmanlaajuinen kattojärjestö on kansainvälinen painiliitto UWW. Painissa erityisesti tarvitaan lihasten kuntoa, kestävyyttä, räjähtävyyttä ja koordinaatiota.

Kreikkalais-roomalainen paini on ollut aina olympialaisissa eli jo vuodesta 1896 ja vapaapaini vuodesta 1904.

## Kilpailuja
Lajeina kreikkalais-roomalainen-, vapaa- ja naispaini.
*Kesäolympialaiset neljän vuoden välein
*Maailmanmestaruuskilpailut joka syksy lukuun ottamatta olympiavuosia
*Maailmancup, jokavuotinen maajoukkuekilpailu
*Euroopan-mestaruuskilpailut joka vuoden toisen neljänneksen aikana 
*Aasian-mestaruuskilpailut
*Painin Suomen-mestaruuskilpailut

## Lähteet
Ratahallintokeskus

**Ratahallintokeskus** (RHK) oli liikenne- ja viestintäministeriön alainen väylävirasto, joka huolehti Suomen rataverkon ylläpitämisestä, rakentamisesta ja kehittämisestä. RHK vastasi myös ratakapasiteetin jakamisesta ja liikenteenohjauksesta. RHK aloitti toimintansa 1. heinäkuuta 1995, kun Valtionrautatiet-liikelaitos (VR) yhtiöitettiin. 1. syyskuuta 2006 RHK:sta erotettiin Rautatievirasto, joka valvoo rautatiejärjestelmän turvallisuutta ja yhteentoimivuutta Suomessa. Vuonna 2008 liikenne- ja viestintäministeriö käynnisti selvityksen, joka tähtäsi uuden, yhdistetyn väyläviraston perustamiseen. RHK:sta tuli osa tätä virastoa yhdessä Tiehallinnon ja Merenkulkulaitoksen kanssa. Liikennevirasto aloitti toimintansa vuoden 2010 alussa.

RHK:n toiminnan rahoitus tuli pääosin valtion talousarviosta, ja se oli vuosittain noin 350 miljoonaa euroa. RHK osti radanpidon palvelut, kuten ratojen suunnittelun, rakentamisen ja kunnossapidon, ulkopuolisilta yrityksiltä. RHK:n Liikennekeskus valvoi ja koordinoi rautatieliikenteen sujumista. RHK:ssa työskenteli noin 120 työntekijää. Ylijohtaja oli Ossi Niemimuukko ja johtoryhmään kuuluivat investointijohtaja Kari Ruohonen, liikennejohtaja Miika Mäkitalo, kunnossapitojohtaja Markku Nummelin, päälakimies Rami Metsäpelto ja viestintäpäällikkö Timo Saarinen. Virasto sijaitsi Makkaratalossa Helsingin keskustassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ratahallintokeskus