open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Valaistusvoimakkuus

**Valaistusvoimakkuus** (tunnus **E**), on fotometrian suure, joka kuvaa tietylle pinta-alalle lankeavaa valovirran määrää. Valaistusvoimakkuutta käytetään kuvaamaan, miten hyvät valaistusolosuhteet jossakin tilassa on. Valaistusvoimakkuuden SI-järjestelmän mukainen mittayksikkö on luksi (lx).

## Käytännön valaistusvoimakkuusarvoja

Ihmisen silmän värinäkö toimii vain kirkkaammissa olosuhteissa (luokkaa 100&nbsp;lx). Värien näkeminen vääristymättöminä vaatii myös tasaista valon spektriä. Hämärässä toimii vain kirkkauden (harmaasävyjen) aistiminen ja sekin vaatii hetken totuttelua olosuhteisiin, mutta ihminen saa karkeita näköhavaintoja ympäristöstään noin sadasosa luksinkin valaistuksessa. Tarkkaan työhön tarvitaan päivänvaloa tai tehokas ja hyvin kohdennettu keinovalo.
Tampereen kauppakamari

**Tampereen kauppakamari** on Pirkanmaalla toimiva elinkeinoelämän edunvalvonta- ja palvelujärjestö,  joka edistää Pirkanmaalla elinkeinoelämän toimintaedellytyksiä, yrittäjyyttä, tervettä kilpailua ja kansainvälistymistä sekä valvoo elinkeinoelämän etuja edistäen sen ja viranomaisten välistä yhteistoimintaa.

## Toiminta
Tampereen kauppakamarin jäseninä on noin 2100 erikokoista ja eri toimialoja edustavaa yritystä ja yhteisöä. Jäsenyys kauppakamarissa on vapaaehtoista. Toiminta rahoitetaan jäsenmaksuilla ja maksullisilla palveluilla. Vaikuttamiskohteet määritellään vuosittain yhteistyössä luottamushenkilöiden kanssa laadittavassa vaikuttamissuunnitelmassa. Kamari on jäsenmäärältään toiseksi suurin Suomen 19 kauppakamarista, joiden yhteiselimenä toimii Keskuskauppakamari. Tampereen kauppakamarin puheenjohtaja on Juhani Lehti. Toimitusjohtaja on Antti Eskelinen ja hänen edeltäjiään Tommi Rasila (2004–2012), Harri Jaskari (2001–2004) ja Matti Hokkanen (1968–2000).

Kauppakamareiden toiminta perustuu Suomessa kauppakamarilakiin (878/2002). Sen mukaan kauppakamari on Keskuskauppakamarin jäsenyhteisö, jonka toiminta-alueena on Keskuskauppakamarin sille vahvistama alue. Kauppakamarin tehtävänä on kehittää elinkeinoelämän toimintaedellytyksiä toiminta-alueellaan sekä hoitaa sille säädettyjä ja määrättyjä julkisia tehtäviä.

## Historia
Venäjän väliaikainen hallitus vahvisti 10. elokuuta 1917 asetuksen kauppakamareista, joita tuli perustaa Helsinkiin, Tampereelle, Turkuun, Vaasaan ja Viipuriin. Tampereen kauppakamarin perustamista yritettiin useammassa kokouksessa marraskuusta 1917 alkaen, mutta lopullinen perustamispäätös siirtyi muun muassa sisällissodan takia vuoden 1918 toukokuuhun. Aluksi Tampereen kauppakamarin toiminta-alue oli nykyistä huomattavasti laajempi ja ulottui Porin ja Rauman alueilta Keski-Suomeen asti. Nykyisin Tampereen kauppakamarin toiminta-alue kattaa  Pirkanmaan maakunnan.

## Lähteet
* Tampereen kauppakamarilehti
* Pirkanmaan talouskatsaus

## Aiheesta muualla
* Tampereen kauppakamari
* Keskuskauppakamari
Markku Peltola

**Markku Juhani "Peltsi" Peltola** (12. heinäkuuta 1956 Helsinki – 31. joulukuuta 2007 Kangasala) oli suomalainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja muusikko. Hän vietti lapsuutensa synnyinkaupungissaan Helsingissä. Hän oli mukana Tampereella Kulttuuriravintola Telakan toiminnassa, jonka yksi perustajajäsen hän oli.

Peltola aloitti Helsingissä Kellariteatterissa, siirtyi 1980-luvun alussa Vaasan kaupunginteatteriin ja sieltä Kajaaniin. Laitosteattereiden jälkeen hän liittyi monitaiteelliseen Motelli Skronkle -ryhmään. Hänen viimeinen ohjauksensa Telakalle oli *Aktivisti*.

Peltolan tunnetuin elokuvarooli on miespääosa Aki Kaurismäen 2002 ensi-iltaan tulleessa elokuvassa *[[Mies vailla menneisyyttä]]*. Muita elokuvia, joissa Peltola näyttelee, ovat muun muassa *[[Vares – yksityisetsivä|Vares]]*, *[[V2 – Jäätynyt enkeli]]*, *[[Hymypoika (elokuva)|Hymypoika]]*, *[[Kauas pilvet karkaavat]]*,  *[[Ruokala Lokki]]*, *[[Jadesoturi]]* ja *Perhoshäkki*. Pekka Lehdon ohjaamassa Kalervo Palsasta kertovassa elokuvassa *[[Kalervo Palsa ja kuriton käsi]]* Peltolalla on kaksi roolia, toinen intiaanipäällikkönä ja toinen Palsan isänä.

1980-luvun alusta asti Peltola soitti bassoa ja lauloi Motelli Skronkle -yhtyeessä. Hän teki kaksi soololevyä. Ensimmäinen, *[[Buster Keatonin ratsutilalla]]*, jonka julkaisi Ektro Records -pienlevy-yhtiö, ilmestyi vuonna 2003 ja toinen, *Buster Keaton tarkistaa idän ja lännen*, vuonna 2006.

Markku-liitto valitsi vuonna 2003 Peltolan seitsemänneksi vuoden Markuksi.

Peltola kuoli vaikeaan sairauteen 31. joulukuuta 2007 aamuyöllä kotonaan Kangasalla. Hänet on haudattu Kalevankankaan hautausmaan pohjoisen uurna-alueen muistolehtoon Tampereelle.

## Filmografia

**[[Espanjankävijät]]* (1980)
**[[Valehtelija (elokuva)|Valehtelija]]* (1981)
**[[Painija (elokuva)|Painija]]* (1985)
**[[Sokeri-Sakari (elokuva)|Sokeri-Sakari]]* (1989)
**[[Me olemme viisi ystävää]]* (1990)
**[[Tuhlaajapoika (vuoden 1992 elokuva)|Tuhlaajapoika]]* (1992)
**[[Papukaijamies]]* (1992)
**[[Harjunpää ja kiusantekijät (elokuva)|Harjunpää ja kiusantekijät]]* (1993)
**[[Scale]]* (1996)
**[[The Night]]* (1996)
**[[Kauas pilvet karkaavat]]* (1996)
**[[Merisairas]]* (1996)
**[[Mustasilmä-Susanna ja lepakkoluolan aarre]]* (1997)
**[[Dual]]* (1999)
**[[Juha (vuoden 1999 elokuva)|Juha]]* (1999)
**[[Armon aika]]* (1999)
**[[Epäilyksen varjo (vuoden 2001 elokuva)|Epäilyksen varjo]]* (2001)

**[[Dogs Have No Hell]]* (2002)
**[[Vanhan miehen viimeinen päivä]]* (2002)
**[[Mies vailla menneisyyttä]]* (2002)
**[[Perhoshäkki]]* (2003)
**[[Kohtalon kirja]]* (2003)
**[[Hymypoika (elokuva)|Hymypoika]]* (2003)
**[[Vares – yksityisetsivä]]* (2004)
**[[Eläville ja kuolleille]]* (2005)
**[[Lupaus (elokuva)|Lupaus]]* (2005)
**[[Kamome shokudo]]* (2006)
**[[Jadesoturi]]* (2006)
**[[Riivaaja (elokuva)|Riivaaja]]* (2007)
**[[Tutkijat]]* (2007)
**[[Jadesoturi (extra)]]* (2007)
**[[V2 – Jäätynyt enkeli]]* (2007)
**[[Kalervo Palsa ja kuriton käsi]]* (2013)

## Lähteet
EE-ilmiö

**EE-ilmiö** (engl. *experimenter effect* tai *expectancy effect*) on yleinen ongelma tieteellisissä kokeissa. Termiä käytetään yleensä paranormaalien ilmiöiden tutkimuksen yhteydessä. 

EE-ilmiö tarkoittaa, että tutkija tai tutkimuksen kohde odottaa saavansa tietyn lopputuloksen kokeesta ja on taipuvainen löytämään sen saaduista havainnoista (*expectancy effect*) tai että tutkija vaikuttaa tutkimuksen tulokseen (*experimenter effect*, esimerkiksi odotettua paranormaalia ilmiötä ei saada aikaan tutkimustilanteessa). 

Jälkimmäisessä EE-ilmiössä on parapsykologiaan uskovien mielestä kyse siitä, että skeptiset tutkijat estävät ilmiöt, kun taas skeptikoiden mielestä EE-ilmiö on osoitus siitä, ettei paranormaaleja ilmiöitä voida toistaa kontrolloiduissa olosuhteissa.

## Kirjallisuutta
*
John Peel

**John Robert Parker Ravenscroft** (30. elokuuta 1939 – 25. lokakuuta 2004), tunnetummin **John Peel**, oli BBC:n musiikkitoimittaja. Hän työskenteli BBC:ssä vuodesta 1967 kuolemaansa asti. Peel oli ensimmäisiä, jotka toivat suuren yleisön tietoisuuteen muun muassa punk-, reggae- ja hip hop -musiikkia.

Käytyään armeijan Peel muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1960. Seitsemän vuoden aikana hän työskenteli useilla radioasemilla ja palasi takaisin Isoon-Britanniaan vuonna 1967. Peel toimi hetken DJ:nä luvattomalla radioasemalla *[[Radio London]]illa* ennen kuin hänet palkattiin vasta perustettuun BBC:n populaarimusiikkiin keskittyneeseen Radio 1:een. Yli 40 vuoden ura musiikkitoimittajana kertoo miten intohimoisesti hän suhtautui musiikkiin ja radiotyöhön.

Peelin tunnetuin ja pitkäkestoisin ohjelma oli *The Peel Session*. Lähes jokainen merkittävä yhtye tai artisti ja useat sadat tuntemattomammat ovat tehneet oman Peel Sessionin. Suomalaisista yhtyeistä oman Peel Sessionin ovat päässeet tekemään ainakin Aavikko, Circle, Deep Turtle ja Pan sonic. Merkittävimmistä yhtyeistä vain The Beatles, The Rolling Stones ja Oasis eivät ole olleet Peel Sessionissa.

Myös Suomessa John Peelillä oli vuosina 1987–2003 oma erikoisohjelma Rockradiossa, Radiomafiassa ja YleX:ssä. Ohjelmassa Peel soitti kaikkea mahdollista: country-kappaleen jälkeen saattoi tulla monotonista teknoa. Peelin tavaramerkkinä oli myös soittaa vahingossa levyjä väärällä nopeudella, joka sitten korjattiin ja soittaminen aloitettiin alusta.

Vuonna 2002 järjestetyssä 100 Greatest Britons -äänestyksessä Peel sijoittui 43. tilalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*John Peelin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
*John Peelin sivu BBC Radio 1:ssä. 
*''Home Truths'' Radio 4:ssä. 
*Peel Sessions - BBC Radio 1. 
*The John Peel -makeistensyöntipeli.
Aki Kaurismäen Suomi-trilogia

**Suomi-trilogia** on kolmesta elokuvasta koostuva Aki Kaurismäen ohjaama ja käsikirjoittama kokonaisuus. Kaikki osat ovat juoneltaan itsenäisiä elokuvia. Trilogian kaikki kolme osaa ovat olleet mukana Cannesin elokuvajuhlien kilpailusarjassa. 

Elokuvat tarkastelevat Suomea vähäosaisten näkökulmasta. Elokuvien aiheina ovat työttömyys, kodittomuus ja syrjäytyminen. Trilogia koostuu seuraavista elokuvista:

* *[[Kauas pilvet karkaavat]]* (1996)
* *[[Mies vailla menneisyyttä]]*  (2002)
* *[[Laitakaupungin valot]]*  (2006)

## Lähteet
Pan Sonic

**Pan Sonic** (vuoteen 1998 asti **Panasonic**) oli suomalainen elektronista avantgarde-musiikkia tuottava duo. Yhtye perustettiin vuonna 1993 ja siihen kuuluivat Mika Vainio ja Ilpo Väisänen.

Pan Sonicin musiikki on hyvin staattista ja minimalistista, ja yhtyeen äänimaailmasta on löydettävissä yhteyksiä 1950- ja 1960-luvun darmstadtilaiseen konemusiikkiin sekä muun muassa suomalaisen konemusiikin pioneeriin Erkki Kurenniemeen. He tuottivat äänet julkaisuissaan ja live-esiintymisissään osin omatekoisilla ja modifioiduilla syntetisaattoreilla ja efektilaitteilla, joita yhtyeelle rakensi Jari Lehtinen.

Pan Sonic, kuten monet muut suomalaiset elektronisen musiikin yhtyeet ja artistit, on huomattavasti tunnetumpi ja arvostetumpi ulkomailla kuin kotimaassa. Pan Sonic on esiintynyt niin festivaaleilla kuten (Sónar ja Avanto) kuin taidegallerioissa.

Pan Sonic levytti brittiläiselle Mute Recordsin Blast First -levymerkille.

Pan Sonic on säveltänyt musiikin Mika Taanilan ja Jussi Eerolan ohjaamaan dokumenttiin *[[Atomin paluu]]*, joka kertoo Olkiluoto 3 -ydinvoimalan rakennushankkeesta. *Atomin paluu* sai ensi-iltansa Suomen elokuvateattereissa 6.11.2015. Yhtye sai musiikista Jussi-palkinnon.

Mika Vainio kuoli 13. huhtikuuta 2017 53 vuoden ikäisenä.

## Diskografia
### Albumit

* *Vakio* (1995)
* *Kulma* (1997)
* *A* (1999)
* *Aaltopiiri* (2000)
* *Kesto (234.48:4)* (2004)
* *Katodivaihe* (2007)
* *Gravitoni* (2010)

### EP:t ja singlet

* *Panasonic EP* (1994)
* *Osasto EP* (1996)
* *B* (1999)
* *Arctic Rangers* (2004)

### DVD:t
* *Kuvaputki* (2008)

### Yhteistyö muiden artistien kanssa

* *Endless* (1998), Alan Vegan kanssa nimellä *Vainio Väisänen Vega*
* *V* (2003), Merzbow'n kanssa
* *Resurrection River* (2005), Alan Vegan kanssa nimellä *Vega/Vainio/Väisänen*

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Mute Recordsin nettisivut
* pHinnWebin Panasonic-sivut
Materialismi (täsmennyssivu)

**Materialismi** on aineeseen liittyvä käsite, joka voidaan nähdä usealta kannalta:

*ontologinen materialismi eli **aineellinen todellisuuskäsitys**, filosofinen käsite, jonka mukaan todellisuus, jossa elämme, on ainetta; vastakohta on idealismi
*eliminatiivinen materialismi, mielenfilosofinen suuntaus
*materialismi sosiologisessa asiayhteydessä, esineiden itseisarvoa ja materian arvostamista sen itsensä vuoksi
Naturalismi

**Naturalismi** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* naturalismi taiteessa
* naturalismi kirjallisuudessa
* naturalismi filosofiassa
* naturalismi ontologiassa
* naturalismi tietoteoriassa
* naturalismi etiikassa

## Katso myös
* naturismi
Panteismi

**Panteismi** (', ’kaikki’ ja *theos*, ’jumala’) on näkemys, jonka mukaan kaikkeus eli luonto on sama kuin Jumala. Panteisti ei usko useisiin persoonallisiin jumaliin vaan yhteen Jumalaan, joka on maailmankaikkeus. Panteismissa Jumalan ajatellaan olevan persoonaton ja ääretön, eikä jumalan lisäksi voi olla muuta todellisuutta.

Panteistisia ajatuksia esiintyy esimerkiksi hindulaisuuden Advaita Vedanta -koulukunnassa, joissain kabbalistisen juutalaisuuden suuntauksissa, kelttiläisessä henkisyydessä ja suufimystiikassa. Länsimaisen filosofian historiassa on ollut useita panteistisesti ajatelleita filosofeja. Panteistisia käsityksiä ovat kannattaneet esimerkiksi Giordano Bruno, Baruch Spinoza, Johann Wolfgang von Goethe, Friedrich von Schelling, Charles S. Peirce, William James, Ernst Haeckel ja Henri Bergson. Myös populaarikulttuurissa käsitellään joskus panteistisia teemoja, kuten elokuvissa *[[Tähtien sota (alkuperäinen elokuva)|Tähtien sota]]*, *[[Avatar (elokuva)|Avatar]]* ja *[[Leijonakuningas]]*. 

Panteismista kirjoitti ensimmäisenä irlantilainen filosofi John Toland kirjassaan *Socinianism Truly Stated* (1705). Hän käytti adjektiivia ’panteistinen’, ja neljä vuotta myöhemmin eräs toinen kirjoittaja käytti ensi kertaa termiä ’panteismi’.

## Katso myös

* Animismi
* Luonnonuskonto
* Mystiikka
* Panenteismi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pahat pojat (vuoden 2003 elokuva)

**Pahat pojat** on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Aleksi Mäkelän ohjaama komediallinen rikosdraama, joka perustuu löyhästi Koistisen veljesten (”Euran Daltonien”) elämään.

Veljeksiä näyttelevät Peter Franzén, Niko Saarela, Lauri Nurkse ja Jasper Pääkkönen. Heidän isäänsä Joukoa näyttelee Vesa-Matti Loiri ja äitiänsä Sirkkaa näyttelee Outi Mäenpää.

*Pahat pojat* on Suomen kahdeksanneksitoista katsotuin kotimainen elokuva ja toiseksi katsotuin 2000-luvulla tehty kotimainen elokuva Aku Louhimiehen *[[Tuntematon sotilas|Tuntemattoman sotilaan]]* jälkeen. Elokuva voitti kaksi Jussi-palkintoa: Pini Hellstedt parhaasta kuvauksesta ja Jyrki Rahkonen parhaasta äänisuunnittelusta.

## Juoni
Elokuva kertoo neljästä veljeksestä, Otto, Matti, Ilkka ja Eero Takkusesta, joilta skitsofreniaa sairastava, Raamattua omin päin tulkitseva isä Jouko on vienyt kaiken muun paitsi rakastamisen kyvyn. Pojat ovat kasvaneet kurinpitäjinään nyrkki ja sirppi. Pojat ovat siveellisyyden perikuvia, lukuun ottamatta erästä seikkaa: he ovat ryöstäneet useita rahapeliautomaatteja, bensiiniasemia, posteja ja pankkeja. Lisäksi mielisairaalasta karannut Jouko-isä yrittää saada itselleen poikien ryöväämät rahat, sillä hänen käsityksensä mukaan valtio on hänelle ne velkaa.

## Rooleissa

## Tietoja ja tilastoja
*Pahat pojat* -elokuvan näki elokuvateattereissa 614&thinsp;628 katsojaa. Se on Suomen historian 15. katsotuin kotimainen elokuva.

Poliisiammattikorkeakoulussa tehtiin vuonna 2004 tutkimus *Pahat pojat* -elokuvan vaikutuksesta niin sanottuun jäljittelyrikollisuuteen. Tutkimuksessa todettiin elokuvan innostaneen jonkin verran samankaltaisiin rikoksiin.

## Musiikki ja soundtrack
# Apocalyptica: "Somewhere Around Nothing"
# Olavi Uusivirta: "Raivo härkä"
# Tommi Läntinen: "Se on rock"
# Pate Mustajärvi: "Nahkurin orret"
# Jore Marjaranta: "Tavallista elämää"
# Yö: "Sano että jäät"
# Yö: "Niin paljon me teihin luotettiin"
# Jore Marjaranta: "Haaveet kaatuu"
# Tehosekoitin: "Hetken tie on kevyt"
# Apulanta: "Hiekka"
# Mikko Kuustonen: "Ainoain"
# The Rasmus: "In the Shadows"

## Tiivistetyt tuotantotiedot

## Arvioita
*Turun Sanomien* Tapani Maskula moitti tekijöiden haistaneen surullisessa tositapauksessa pelkkiä kaupallisia ambitioita ja nostaneen pääosaan lihaksikkaiden miesvartaloiden esittelyn. Käsikirjoituksesta hän löysi joutavaa jaarittelua ja television sarjafilmeistä tuttuja pehmentäviä kliseitä sekä Aleksi Mäkelän henkilöohjauksessa puutteita, joiden takia veljeshahmot eivät erotu toisistaan. *Aamulehden* Antti Selkokari näki elokuvassa liikaa tuottaja Markus Selinin kaupallista kädenjälkeä, jonka tuloksena siitä on tullut multipleksien meluisaa ajantappoviihdettä. *Helsingin Sanomien* Helena Ylänen piti elokuvaa osoituksena Aleksi Mäkelän ammattitaidosta mutta myös matalasta moraalista. *TV-maailman* Antti Lindqvist kehui Pini Hellstedtin kuvausta kaksine käsivarakameroineen.

## Lähteet
* Solar Films - Elokuvat: Pahat pojat

### Viitteet
SRAM

**SRAM** () eli staattinen RAM-muisti on puolijohdetekniikalla toteutettu muistityyppi. 

SRAM on toteutettu kiikuilla, jotka koostuvat muutamista transistoreista. Kiikku pitää saman arvon kunnes vastakkainen arvo tallennetaan.

Yleisesti käytetty DRAM-muisti tarvitsee kondensaattoria säännölliseen virkistämiseen koska muutoin se kadottaa tietonsa. Kiikkupiiri on asetetun tilansa säilyttävä eli staattinen niin pitkään kuin käyttöjännite on kytkettynä, joten tarvetta virkistykselle ei ole. SRAMista voidaan tehdä erittäin nopeaa, koska data voidaan lukea suoraan solun ulosmenolinjalta ilman erityistoimenpiteitä, ja SRAM voidaan valmistaa samalla nopealla logiikkaprosessilla kuin yleiskäyttöiset piirit. SRAM-muisti sijaitsee usein fyysisesti samalla mikropiirillä kuin sitä käyttävä suoritin, kun puolestaan DRAM sijaitsee omalla piirillään. SRAM vaatii n. 6−8 kertaa enemmän tilaa piiriltä kuin DRAM, eli samaan tilaan ja samalla hinnalla saadaan valmistettua 6−8 kertaa enemmän DRAM-muistia kuin SRAM-muistia, mistä syystä SRAMia käytetään lähinnä puskuri- ja välimuistina sekä esimerkiksi paristovarmennettuna asetusmuistina.

SRAM-piirien rajapinta on tyypillisesti erilainen kuin DRAM-piirien; SRAM-piireillä on tyypillisesti täysleveä osoiteväylä, jolloin koko osoite voidaan syöttää kerralla, eikä osoitteen syöttämisestä useammassa osassa aiheudu ylimääräistä viivettä, kuten DRAMin kohdalla.

## Katso myös
*Muisti
*DRAM
*Digitaalipiirit
*Kiikkupiiri

## Lähteet
Humanismi

**Humanismi** on länsimaissa renessanssin myötä noussut kulttuurivirtaus sekä aatteellisena käsitteenä ihmisyyteen perustuva elämänkatsomus. Humanismiksi alettiin 1800-luvun lopulla kutsua keskiajan ja uuden ajan taitteessa syntynyttä, antiikin sivistysihanteeseen perustuvaa, inhimillisyyttä korostavaa suuntausta. Antiikkiin pohjautuvaa humanismia on kutsuttu *klassiseksi humanismiksi*. *Humanisti* tarkoittaa humanismin kannattajaa tai humanististen tieteiden tutkijaa tai opiskelijaa. Humanisti-sana on humanismi-sanaa vanhempi. Latinan *humanista* tarkoitti 1400-luvun lopulla antiikin kirjallisuuden opettajaa. Uskonnotonta humanismia kutsutaan sekulaarihumanismiksi.

## Historiaa
Italian kielen sanalla *umanista* alettiin 1400-luvun lopulla viitata oppineeseen, joka opetti kielioppia, retoriikkaa, runoutta tai etiikkaa. Näihin oppiaineisiin viitattiin latinankielisellä käsitteellä *studia humanitatis*. Tämän käsitteen alkuperä juontuu todennäköisesti 1300-luvulle, ja sillä ilmaistiin eroa ”inhimillisen” tutkimisen sekä jumaluusopin, luonnontutkimuksen ja ammatillisten oppiaineiden välillä. 1400-luvulta 1500-luvulle humanistit olivat erityisen kiinnostuneita antiikin Kreikan ja Rooman klassisen kirjallisuuden tutkimuksesta. Antiikin teoksista he löysivät ihmisihanteen, jonka he halusivat elvyttää. Tämä ihmisihanne oli ennen kaikkea yksilöllinen, eräänlainen kaikkitietävä ja kaikenosaava yleisnero, jota kutsuttiin nimellä Uomo universale. Italialaiset humanistit alkoivat korostaa ihmisen saavutuksia ja mahdollisuuksia, eivätkä enää nähneet ihmiselämää ensisijaisesti valmistautumisena tuonpuoleiseen elämään.

Sana *humanismi* esiintyy ensimmäistä kertaa saksan kielessä. Sanalla 'humanismus' viitattiin 1800-luvun alun Saksassa perinteiseen klassiseen koulutukseen, joka rakentui humanististen alojen ympärille. Myöhemmin Jacob Burckhardt viittasi humanismin käsitteellä 1400-luvun Italian ajatteluun vaikutusvaltaisessa kirjassaan *[[Italian renessanssin sivistys]]* (1860). Burckhardt ei puhunut humanismista ainoastaan oppiaineina vaan myös laajempana kulttuurivirtauksena.

## Sekulaari humanismi

Sekulaari humanismi on nimitys uskonnottomalle humanismille. Kansainvälisen sekulaarin humanistisen ja eettisen liiton IHEU:n määritelmän mukaan ”humanismi on kansanvaltainen eettinen elämänkäsitys, joka väittää, että ihmisillä on oikeus ja velvollisuus antaa merkitys ja muoto omalle elämälleen. Se pyrkii nykyistä inhimillisempään yhteiskuntaan inhimillisten ja muiden luonnollisten arvojen sekä inhimillisten kykyjen, kuten järjen ja vapaan tutkimuksen avulla. Se ei ole teistinen, eikä se hyväksy yliluonnollista todellisuuskäsitystä”.

## Katso myös
* Ihmiskeskeisyys
* Filantropia

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Humanism. Internet Encyclopedia of Philosophy. 
* Georg Henrik von Wright: Humanismi - taisteleva elämänasenne.  Julkaistu Kanava-lehdessä 1976. Verkkoversio.
Luettelo taikureista

## Suomalaiset taikurit

### Suomalaisia taikureita (yhä aktiiviset)

* Simo Aalto
* Jorma Airaksinen
* Marcus Alexander
* Ben Elf
* Janne Kataja
* Henri Kemppainen
* Christian Engblom
* Robert Jägerhorn
* Noora Karma
* Markku Purho
* Lauri Nordberg
* Jose Ahonen
* Antti Kalliokoski
* Risto Leppänen
* Taikuri Luttinen
* Janne Mustonen
* Sami Paavola
* Joni Pakanen
* Miika Pelkonen
* J-P Pirinen
* Toomas Pitkänen
* Pete Poskiparta
* Keke Pulliainen
* Kristian Backman
* Janne Raudaskoski
* Tapio Salomaa
* Miika Korkatti
* Klovni Sebastian
* Martti Sirén
* Viljo Haapamäki
* Aaro Sorva
* Timo Taikuri
* Kalle Tahkolahti
* Taikuri Kari
* Kim Wist
* Herra Koskinen
* Jay Niemi
* Juha-Matti Ristiharju
* Taija Taika
* Tuomas Seikku

### Suomalaisia taikureita (ei-aktiiviset)

* Aleksander Casso
* Leo Frilander
* Joel Hallikainen (Taikuri Telmus)
* Nils Hedengren (Fakiiri Kronblom)
* Jussi Jalkanen
* Janne Kataja
* Jori A. Kopponen
* Kuikka-Koponen

* Solmu Mäkelä
* Mauri Saikkonen (Taikuri Max)
* Reijo Salminen
* Jukka Santanen
* Iiro Seppänen
* Antti Tuomento
* Timo Tuomivaara
* Kari Levelä

## Ulkomaisia taikureita

* Harry Anderson, (s. 1952, Yhdysvallat)
* Criss Angel (s. 1967, Yhdysvallat)
* David Blaine (s. 1973, Yhdysvallat)
* Signor Blitz (Antonio van Zandt), (1810–1877, Wales)
* Derren Brown, (s. 1971, Englanti)
* Alessandro Cagliostro (Giuseppe Balsamo), (1743–1795, Italia)
* Tommy Cooper, (1921–1984, Wales)
* David Copperfield (s. 1956, Yhdysvallat)
* Persi Diaconis, (s. 1945, Yhdysvallat)
* Martin Gardner, (1914–2010, Yhdysvallat)

* Uri Geller (s. 1946, Israel)
* Harry Houdini (Erik Weisz) (1874–1926, Itävalta-Unkari)
* Carl-Einar Häckner (s. 1969, Ruotsi)
* Rune Klan (s. 1976, Tanska)
* Eliphas Lévi, (1810–1875, Ranska)
* Jeff McBride (s. 1959, Yhdysvallat)
* Georges Méliès (1861–1938, Ranska)
* Eusapia Palladino, (1854–1918, Italia)
* James Randi (1928–2020, Kanada)
* Jean Eugène Robert-Houdin (1805–1871, Ranska)
* Joshua Seth, (s. 1970, Yhdysvallat)
* Siegfried & Roy (s. 1939 ja 1944, Saksa)

* Penn & Teller (s. 1955 ja 1948, Yhdysvallat)
* Val Valentino (s. 1956, Yhdysvallat)
* Jürgen Veber (s. 1983, Viro)
Uustomismi

**Uustomismi** on filosofis-teologinen suuntaus ja katolisen kirkon virallinen filosofia. Se on etualalla katolisessa koulutuksessa kaikkialla. Uustomismilla filosofiana on joitakin merkittäviä edustajia myös katolisen kirkon ulkopuolella eikä se ole ehdottomasti kytkeytynyt vain katolisen kirkon oppiin.

## Historia

Uustomismi syntyi jatkona klassiselle tomismille modernismiliikkeen yleistymisen myötä. Alkuperäinen tomismi oli jäänyt 1800-luvun lopussa pahasti silloisen fysiikan ja luonnontieteiden jalkoihin aristoteelisen fysiikkakuvansa takia, ja katolisen kirkon sisällä alkoi syntyä liikehdintää tomististen opetusten päivittämisestä  vastaamaan moderneja arvoja. Kysymys siitä, miten kirkon olisi suhtauduttava tutkimuksen uusiin tuloksiin, johti ideologisiin ristiriitoihin katolisen kirkon sisällä. Tässä tilanteessa katolisen kirkon oikeaoppinen vastaus oli torjua kaikki, mitä voitiin nimittää uudeksi, ja palata vuosisatojen takaiseen Tuomas Akvinolaisen skolastiseen filosofiaan.  

Uustomismi pyrki myös hylkäämään vanhan skolastiikan, ja synnyttämään Immanuel Kantin ja myöhemmin Henri Bergsonin kaltaisten filosofien työn pohjalta synteesin siitä, uusskolastiikan. Katolinen kirkko hyökkäsi modernismia vastoin muutoin kaikilla muilla yhteiskunnan osa-alueilla, ja uustomismi pitäisikin nähdä valtavirtamodernismin ulkopuolella vaikuttavalta vaihtoehtotulkinnalta modernismin arvoista. 

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Berdyaev, N. A.: Neothomism .
Dekonstruktio

**Dekonstruktio** on jälkistrukturalistisen ranskalaisfilosofi Jacques Derridan kehittämä kriittinen lukutapa. Sen tavoitteena on tuoda esiin käsityksissä ja käsitteissä piileviä ristiriitaisuuksia ja osoittaa kielen ja yleisesti merkityksen häilyvyys . Dekonstruktiosta on tullut merkittävä teoreettinen käsite mannermaisessa filosofiassa ja kirjallisuuskritiikissä sekä kirjallisuudentutkimuksessa.

Dekonstruktiivisen lukutavan mukaan esimerkiksi mikään kirja ei ole yksiselitteisesti yhden tekijän kirjoittama ja selkeää viestiä kommunikoiva teksti, vaan pikemminkin joukko konflikteja tietyssä kulttuurissa tai maailmankuvassa. Tekstin dekonstruoinnin uskotaan paljastavan useita erilaisia yhtäaikaisia näkökulmia, jotka saattavat olla myös ristiriidassa keskenään. Näin dekonstruoiva luenta tuottaa useita mahdollisia näkökulmia, jotka useimmiten on peitetty tai jätetty huomiotta perinteisemmässä luennassa.

Useimmiten dekonstruktio keskittyy mm. vastapareihin tekstissä, esimerkiksi maskuliinisuuteen ja feminiinisyyteen tai homouteen ja heterouteen, ja pyrkii esittämään ne yhteen kietoutuneina ja mahdottomina erottaa. Dekonstruktionistien mukaan jonkin seikan merkitys syntyy aina suhteessa siihen mitä se ei ole. Tästä he johtavat ajatuksen, ettei merkitystä ole olemassa minkäänlaisena selkeänä absoluuttisena kategoriana.

Derridan itsensä käyttämä esimerkki on kirjan painaminen. Sen yhteydessä kirjan sivuille syntyy marginaali. Marginaalista ei pääse eroon. Tekstiä lukiessa syntyy välttämättä merkityksiä, joita alkuperäisestä tekstistä ei löydy. Jos ne kirjoittaa auki tekstin sekaan ja latoo uuden kirjan, syntyy jälleen uusi marginaali.

Intertekstuaalisuus on nykyaikaisen kirjallisen analyysin vakiotyökaluja, ja sen katsotaan juontuneen pitkälti dekonstruktiosta.

## Katso myös
* Postmodernismi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Etyleeniglykoli

**Etyleeniglykoli** on kahdenarvoinen alkoholi eli dioli, koska se sisältää kaksi hydroksyyliryhmää (-OH). Se on puhtaassa muodossaan väritön, hajuton, hieman siirappimainen makea neste. Etyleeniglykolin rakennekaava on HOCH2CH2OH, leimahduspiste 111 °C (c.c.) ja itsesyttymislämpötila 398 °C. Etyleeniglykolista käytetään myös nimityksiä *glykoli*, *monoetyyliglykoli*, *etan-1,2-dioli* ja *1,2-dihydroksietaani*. Sen viskositeetti on 16,1 N·s/m2.

Etyleeniglykoli liukenee täysin veteen, alkoholiin ja asetoniin sekä huonosti mm. bentseeniin, tolueeniin, dikloorietaaniin ja kloroformiin. Etyleeniglykoli hapettuu helposti ja reaktio voi olla kiivas kloorisulfonihapon, fosfori(V)sulfidin, perkloorihapon, savuavan rikkihapon ja rikkihapon kanssa. Tästä reaktioherkkyydestä hapen, aldehydien, happojen ja muiden hapettimien kanssa voi aiheutua palo- ja räjähdysvaara.

Teollisesti etyleeniglykolia tuotetaan etyleenistä. Etyleenistä tehdään ensin etyleenioksidia, jonka annetaan reagoida veden kanssa.

## Myrkyllisyys
Useimpien alkoholien tavoin etyleeniglykoli on myrkyllinen yhdiste. Elimistössä etyleeniglykoli muuttuu aineenvaihdunnassa ensin glykolialdehydiksi, joka puolestaan hapettuu glykolihapoksi, glyoksyylihapoksi ja oksaalihapoksi. Juuri glyoksyyli- ja oksaalihapot aiheuttavat metabolisen asidoosin ja munuaisvauriot, joita etyleeniglykolimyrkytyksessä tapahtuu. Noin 50 millilitraa (0,5 dl) etyleeniglykolia riittää tappamaan aikuisen ihmisen. Etyleeniglykolin myrkkyvaikutukset kohdistuvat lähinnä keskushermostoon ja munuaisiin. Henkilö, joka on ottanut etyleeniglykolia on vietävä nopeasti ensiapuun. Mikäli myrkytyksen uhri on tajuissaan, hänelle voi antaa ensiavuksi maitoa tai vettä hidastamaan oksaalihapon vaikutuksia. Ensiapuna annettava fomepitsoli on alkoholidehydrogenaasin kilpaileva inhibiittori. Alkoholidehydrogenaasi on entsyymi, joka kiihdyttää reaktiota, jossa alkoholit hapettuvat vastaavaksi aldehydeiksi.

## Historia
Etyleeniglykolia valmisti ensimmäisen kerran ranskalainen kemisti Charles Wurtz vuonna 1859. Laajamittainen teollinen tuotanto alkoi vuonna 1937.

## Käyttö

Etyleeniglykolin ja veden seoksen sulamispiste on matalampi kuin veden sulamispiste. Seos kestää kovaa pakkasta jäätymättä. Tästä syystä etyleeniglykolia käytetään autojen jäähdytysnesteissä parantamaan pakkaskestävyyttä.

Jäähdytysnesteissä käytetään nykyään myös propyleeniglykolia, joka etyleeniglykolista poiketen ei ole kovin myrkyllistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*OVA-ohje: Etyleeniglykoli 
*Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Ethylene glycol
IUPAC:n orgaanisten yhdisteiden nimeämiskäytäntö

**IUPAC:n orgaanisten yhdisteiden nimeämiskäytäntö** on kansainvälisen kemikaaliunionin luoma systemaattinen tapa nimetä orgaanisia yhdisteitä. Käytäntö pyrkii tilanteeseen, jossa jokaisella yhdisteellä on nimi, josta yhdisteen rakenne voidaan yksiselitteisesti päätellä.

Nimeämiskäytännön pohjana on yhdisteen hiilirungon nimeäminen. Tämän lisäksi nimestä käyvät ilmi hiilirunkoon liittyneet funktionaaliset ryhmät ja mahdolliset heteroatomit eli muut kuin hiiliatomit. IUPAC-nimeämiskäytännössä käytetään etuliitteitä, päätteitä, numeroita, kirjaimia ja nimensisäisiä liitteitä kuvailemaan funktionaalisten ryhmien sijaintia yhdisteessä. Niinpä monet systemaattiset nimet ovat hyvinkin pitkiä; esimerkiksi C-vitamiinin IUPAC-nimeämiskäytännön mukainen systemaattinen nimi on (R)-3,4-dihydroksi-5-((S)-1,2-dihydroksietyyli)furan-2(5H)-oni.

Osalla yhdisteistä on vakiintuneet triviaalinimet, jotka hyväksytään osaksi systemaattista nimeä.

Esimerkkejä tavallisista funktionaalisista ryhmistä ja niiden tunnuksista systemaattisissa nimissä:

## Esimerkki
Yksinkertaisista kovalenttisista sidoksista rakentuneista hiiliyhdisteistä käytetään nimeä alkaanit, ja ne tunnistetaan päätteestä *-aani*. Jos yhdiste on renkaan muotoinen, saa se etuliitteen *syklo-*. Sen jälkeen tulee hiiliatomien (C) lukumäärän ilmoittava liite:

3-hiilinen avoin alkaani: *[[propaani]]*
5-hiilinen syklinen alkaani: *[[syklopentaani]]*

## Lähteet

## Katso myös
* IUPAC ()
Nykyaikainen sodankäynti

**Nykyaikainen sodankäynti** tarkoittaa yleensä modernina aikana käytyjä sotia, karkeasti lukien ensimmäisestä maailmansodasta tähän päivään asti. Nykyaikaisen sodankäynnin luonteeseen kuuluu sekä kehittyneen teknologian käyttö että epäsymmetrisen sodankäynnin menetelmät.

Useimmat nykyaikaiset sodat on käyty joko niin sanottujen kolmannen maailman valtioiden välillä tai yhden suurvallan ja jonkin kolmannen osapuolen välisinä.

## Nykyaikaisia sotia
* Vietnamin sota
* Falklandin sota
* Persianlahden sota

## Katso myös
* Sodankäynnin historia
* Tavanomainen sodankäynti

## Lähteet
* 

### Viitteet
Standardimalli

**Standardimalli** on jonkin ilmiön kuvaamiseen käytettävä lähes standardin aseman saavuttanut malli.

Erityisesti sillä voidaan tarkoittaa seuraavia asioita:

***[[Hiukkasfysiikan standardimalli]]** on hiukkasfysiikan perusvuorovaikutukset yhdeksi teoriaksi yhdistävä malli

***[[Kosmologian standardimalli]]** on alkuräjähdykseen perustuva kosmologian malli.

***[[Yhteiskuntatieteiden standardimalli]]** on evoluutiopsykologian ehdottama nimi paradigmalle, joka toimii pohjana suurelle osalle yhteiskuntatieteistä.
International Union of Pure and Applied Chemistry

**International Union of Pure and Applied Chemistry** (**IUPAC**) on järjestö, jonka tehtävänä on standardisoida ja yhdenmukaistaa kemian sanastoa ja mittausmenetelmiä sekä yhteistyö muiden kansainvälisten järjestöjen kanssa. IUPAC myös päivittää viimeisimpiä tietoja atomien massoista ja muusta alati tarkentuvasta datasta. Kemiallisten yhdisteiden IUPAC-nimeämiskäytäntö on kansainvälisesti tunnustettu standardi. Toimintaan kuuluvat muun muassa suositusten, kirjojen ja aikakauslehtien julkaisu sekä useiden konferenssien järjestäminen.

IUPAC perustettiin vuonna 1919 korvaamaan sitä edeltänyt International Association of Chemical Societies. IUPAC:in tärkein päättävä elin on yleiskokous.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* International Union of Pure and Applied Chemistry
Sumea logiikka

**Sumea logiikka** on matemaattisen logiikan laajennus, jossa propositiolla on diskreetin totuusarvon (tosi tai epätosi) sijasta reaalinen totuusarvo suljetulla välillä nollasta yhteen. 

## Sumean logiikan sovellusalueita
Sumea logiikka on kehitetty vastaamaan sumeiden järjestelmien tarpeita. Tällaisia ovat ne järjestelmät, joissa ei voida perinteisen logiikan tavoin tehdä suoria johtopäätöksiä oletuksista, koska ne eivät yleensä täysin vastaa tilanteen vaatimuksia. Esimerkiksi ihminen toimii eri tilanteissa erilaisilla lähtöarvoilla. Erityisesti tekoälyn tutkiminen on eräs sumean logiikan sovellusalueista. 

Sumea säätö on sumeaa logiikkaa hyödyntävä säätötekniikan osa-alue. Esimerkiksi auton automaattivaihteistossa voidaan käyttää sumean logiikan periaatetta pehmeämpään vaihtamiseen pääsemiseksi. 

## Logiikka
Sumeassa logiikassa peruskonnektiiveilla \neg ("ei"), \wedge ("ja") ja \vee ("tai" eli "joko ... tai ... tai molemmat") ei ole yksiselitteistä määritelmää, vaan ne voidaan määritellä erilaisilla funktioilla, kunhan ne käyttäytyvät arvoilla nolla ja yksi perinteisen logiikan konnektiivien tapaan. Eräs mahdollisuus on käyttää min- ja max-funktioita seuraavasti (A ja B ovat totuusarvoja välillä [0,1]):

* \neg A =_{df} 1 - A
* A \wedge B =_{df} \min(A,B)
* A \vee B =_{df} \max(A,B)

## Määritelmiä ja esimerkkejä

Jos klassisessa logiikassa voidaan selkeästi määritellä, että kuuluuko x ryhmään X, on sumeassa logiikassa kysymyksenasettelu ennemminkin, että *kuinka paljon* x kuuluu ryhmään X. Klassisen logiikan mukaan tulisi esimerkiksi määritellä, että  kesä- ja heinäkuut kuuluvat kesäkuukausiin, ja muut kuukaudet eivät. Sumean logiikan mukaan myös touko- ja elokuut voivat kuulua kesäkuukausiin, mutta vähemmän, kuin kesä- ja heinäkuut ja enemmän, kuin huhti- ja syyskuut.

## Katso myös

* Sumea joukko

## Kirjallisuutta
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla

* Koskensilta, Risto Miksi sumea logiikka haisee? . *[[Paatos (lehti)|Paatos]]* 2/08.
*
Paholaisen asianajaja

**Paholaisen asianajaja** (, virallisesti *Promotor Fidei* eli uskon puolustaja) on vuonna 1587 paavi Sixtus V:n perustaman  katolisen kirkon tutkimuskomission eli "Pyhän riittikongregaation" virkamies. Kongregaatio käsittelee oikeudellisesti autuaaksi ja pyhäksi­ julistamista. *Promotor Fidei* laatii kirjallisesti kaikki mahdolliset perustelut ketä tahansa vastaan, jota ollaan korottamassa autuaaksi tai pyhimykseksi, sillä kirkon etu vaatii, ettei kunnianosoituksia anneta ilman ansioita. Paholaisen asianajajan tehtävänä on erityisesti kyseenalaistaa väitettyjä ihmeitä. Mikään tärkeä toimi autuaaksi tai pyhäksi julistamisessa ei ole pätevä, ellei se tapahdu uskon puolustajan läsnä ollessa. Hänen velvollisuutensa on protestoida kaikkia säädettyjen muotojen noudattamatta jättämistä vastaan ja vaatia, että kaikki vastaväitteet otetaan huomioon.

Tehtävään on kauan valittu nimenomaan augustinolaismunkkeja; epävirallinen mutta ehdottoman vakiintunut kelpoisuusehto on poikkeuksellisen itsepäisen miehen maine . Jumalan asianajaja eli *advocatus Dei*  puolustaa ihmettä. 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Saraburi (provinssi)

**Saraburin provinssi** () on yksi Thaimaan provinsseista (*changwat*). Se sijaitsee maan keskiosassa Bangkokin koillispuolella. Naapuriprovinsseja ovat (pohjoisesta myötäpäivään) Lopburi, Nakhon Ratchasima, Nakhon Nayok, Pathum Thami ja Ayutthaya. Provinssin pinta-ala on 3&nbsp;576,5 neliökilometriä ja siellä on arviolta 715&nbsp;500 asukasta (vuonna 2017).

## Maantiede
Saraburi sijaitsee Chao Phraya -jokilaakson itäpuolella. Provinssin itäpuoli on ylänköä, kun läntinen puoli puolestaan on enimmäkseen alavaa tasankoa. 

## Väestö
Amphoe Phra Phutthabatissa on Wat Tham Krabokin temppeli, joka on Laosista Vietnamin sodan jälkeen paenneen Hmong-kansan leirinä. Hmongit siirtyivät temppeliin, kun viimeinen leiri Ban Vinai Loein provinssissa suljettiin 1992 rahoituksen puutteessa. 

## Symbolit
Provinssin sinetti esittää Phra Buddha Baatin temppeliä. 1600-luvulla metsästäjä löysi vesilammikon, joka näytti valtavalta jalanjäljeltä. Sen tulkittiin olevan Buddhan jalanjälki ja sen ympärille rakennettiin temppeli. Phra Phutthabat tarkoittaakin Buddhan jalanjälkeä.

Provinssin puu on *[[Lagerstroemia floribunda]]*, provinssin kukka on *[[Cochlospermum regium]]*.

## Aluejako
Provinssi on jaettu 13 piiriin (*[[amphoe]]*).  Piirit on edelleen jaettu 111 kuntaan (*[[tambon]]*) ja 965 kylään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Wikisanakirja

**Wikisanakirja** () on Wikipedian sisarhanke, jonka tavoitteena on luoda wikipohjainen kaikkien kielten välinen vapaa sanakirja. 

Wikisanakirjaa voi käyttää:
* sanojen, termien ja lyhenteiden selitysteoksena
* sivistyssanakirjana
* murresanakirjana
* synonyymisanakirjana
* käännössanakirjana

Wikisanakirjan artikkeleina on erikielisiä sanoja sisältäen tiedon sanan luokittelusta ja merkityksestä. Artikkelissa annetaan sanalle muiden muassa synonyymejä ja käännöksiä. Englanninkielinen Wikisanakirja aloitti 12. joulukuuta 2002, ja ensimmäiset muunkieliset Wikisanakirjat (ranska ja puola) 29. maaliskuuta 2004.

## Suomenkielinen Wikisanakirja

Suomenkielisen Wikisanakirjan artikkeleissa kerrotaan vieras- ja suomenkielisistä sanoista suomeksi. Suomenkielinen versio aloitti 2. toukokuuta 2004 Wiktionaryna. Sen nimi suomennettiin Wikisanakirjaksi 9. syyskuuta 2004 suomenkielisessä Wikipediassa päättyneessä äänestyksessä. 19. maaliskuuta 2005 kirjoitettiin suomenkielisen Wikisanakirjan tuhannes artikkeli. 26. syyskuuta 2005 suomenkielinen Wikisanakirja alkoi eritellä suuria ja pieniä kirjaimia sanan ensimmäisen kirjaimen osalta. Tämä oli toteutettu joissakin muissa Wikisanakirjoissa, kuten englanninkielisessä, jo aiemmin. Suomenkielisessä Wikisanakirjassa on noin  artikkelia. Suomenkielinen Wikisanakirja on 16. suurin eri kielten Wikisanakirjojen joukossa artikkelimäärällä mitattuna.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Suomenkielinen Wikisanakirja
*Englanninkielinen Wikisanakirja
*
Konsensus-päätöksenteko

**Konsensus-päätöksenteko** on ryhmän päätöstentekoprosessi, jossa toteutuu seuraavat periaatteet:

# Kaikki ryhmän jäsenet osallistuvat tai kaikkia rohkaistaan osallistumaan.
# Tavoitellaan päätöstä, jonka hyväksyvät kaikki tai laaja enemmistö.
# Päätöksenteossa korostuu keskustelu ja prosessi.
# Kaikkien mielipiteitä kunnioitetaan ja kaikkien osallistuminen on tärkeää.
# Päätöksenteko tehdään yhteistyössä, ja pyritään päätökseen, jossa on huomioitu kaikkien ryhmän jäsenten huolet mahdollisimman hyvin.

Onnistuneen konsensus-päätöksentekoprosessin lopputulos on päätös, joka ei ole välttämättä yksimielinen, mutta se on saavutettu edellä kuvattuja periatteita noudattaen. Tehokkaan konsensus-päätöksentekoprosessin päätepiste on lopullinen päätös, jonka aikaan saamiseksi on eri tapoja. Hierarkisessa organisaatiossa lopullisen päätöksen voi tehdä organisaation ylin päättävä henkilö tai pieni päättäväksi elimeksi valittu ryhmä tai komitea. Demokraattisessa organisaatiossa päätös puolestaan voidaan saada aikaan ryhmän enemmistöllä, määräenemmistöllä tai yksimielisesti.

Koska konsensus-päätöksenteko pyrkii vähimmäistämään vastustuksen, se on suosittu kansalaisjärjestöissä, joissa päätöksiä noudatetaan mieluiten, jos niillä on suurin mahdollinen tuki. Konsensusta vaaditaan silloin, kun päätöksen noudattamisen valvominen on mahdotonta, ja päätöksen noudattaminen jää yksittäisten yksilöiden harteille. Tällaisissa tapauksissa enemmistö ei voi yksinkertaisesti pakottaa haluaan vähemmistön päälle kuulematta heidänkin ääntään. Koska tarkemman konsensuksen hakeminen on useimmiten aikaavievää ja kuluttavaa, järjestöissä varataan konsensus-päätöksenteko useimmiten vain tärkeimpiä päätöksiä varten.

## Katso myös

*Poliittinen filosofia
*Dialogi
*Kollektiivinen tietoisuus
*Virheellinen konsensusefekti
*Tieteellinen konsensus

## Lähteet
DGSE

**Direction générale de la Sécurité extérieure** (DGSE) (vuosina 1947–81 **Service de documentation extérieure et de contre-espionnage**, SDECE) on Ranskan ulkoinen tiedustelupalvelu, joka toimii puolustusministeriön alaisuudessa. 

Kenraali Charles de Gaullen Vapaassa Ranskassa muodostettiin vuonna 1942 tiedustelupalvelu BCRA. Se siirtyi vuonna 1943 Algeriaan liittoutuneiden valloitettua sen marsalkka Petainin saksalaisten kanssa yhteistyössä olleelta Pierre Lavalin hallitukselta DGSS:nä, erikoispalvelujen päähallintona.

De Gaullen johtama Ranskan neljäs tasavalta laajensi palvelua vastavakoilulla SDECE:ksi vuonna 1946, joka menestyi hyvin Algeriassa. Vuonna 1962 SDECE siirrettiin pääministerin alaisuudesta puolustusministerin alaisuuteen Mehdi Ben Barkan katoamistapauksen jälkeen.

SDECE osallistui peiteoperaatioihin, muun muassa ”Ascotiin”, Québecissä Kanadassa ja tuki öljyrikkaan Biafran itsenäisyyttä Nigeriasta vuonna 1968. Biafran itsenäistymisyrityksessä kuoli puoli miljoonaa ihmistä.

Presidentti François Mitterrandin aikana Pariisin lentokentän toimitusjohtaja nimitettiin SDECE:n johtajaksi vuonna 1981 ja vuonna 1982 palvelusta tuli DGSE, joka jakautui tiedustelu-, hallinto-, vastavakoilu- ja operatiiviseksi osastoksi. Epäonnistuminen terrorin vastaisessa kampanjassa aikaansai amiraali Lacosten nimittämisen DGSE:n johtajaksi vuonna 1982. Vuonna 1996 alkaen DGSEn johtajaksi tuli Jacques Dewatre.

Ranskalaiset agentit asettivat kaksi pommia 10. heinäkuuta 1985 Greenpeacen Rainbow Warrior -nimiseen alukseen Aucklandin satamassa, Uudessa-Seelannissa. Kahdestatoista aluksella olleesta valokuvaaja Fernando Pereira kuoli yrittäessään pelastaa valokuvausvarusteitaan. Kuudesta tekijästä saatiin kaksi kiinni ja tuomittiin vankeuteen. Ranska yritti estää Greenpeacea häiritsemästä ydinkokeitaan.

## DGSE:n johtajat
*Pierre Marion (7. kesäkuuta 1981 – 10. marraskuuta 1982)
*Pierre Lacoste (10. marraskuuta 1982 – 19. syyskuuta 1985)
*René Imbot (20. syyskuuta 1985 – 1. joulukuuta 1986)
*François Mermet (2. joulukuuta 1986 – 23. maaliskuuta 1989)
*Claude Silberzahn (23. maaliskuuta 1989 – 7. kesäkuuta 1993)
*Jacques Dewatre (7. kesäkuuta 1993 – 19. joulukuuta 1999)
*Jean-Claude Cousseran (19. joulukuuta 1999 – 24. heinäkuuta 2002)
*Pierre Brochand (24. heinäkuuta 2002 – 10. lokakuuta 2008)
*Erard Corbin de Mangoux (10. lokakuuta 2008 – 10. huhtikuuta 2013)
*Bernard Bajolet (10. huhtikuuta 2013 –)

## Katso myös
*Luettelo tiedustelupalveluista
*Maailmanlaajuista joukkovalvontaa koskevat paljastukset (2013 alkaen)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* DGSE:n omat sivut
Maximilian Kolbe

**Maksymilian Maria Kolbe** (oik. *Rajmund Kolbe*, 8. tammikuuta 1894 Zduńska Wola, Puola – 14. elokuuta 1941 Auschwitz) oli puolalainen fransiskaaniveli, jonka katolinen kirkko myöhemmin julisti pyhimykseksi (**Pyhä Maximilian Kolbe**) hänen uhrauduttuaan toisen vangin edestä Auschwitzin keskitysleirissä.

## Kolben tausta ennen vangitsemista
Ennen toista maailmansotaa Kolbe oli aktiivinen useissa järjestöissä ja kirjoitti erilaisiin julkaisuihin. Hän oli myös aktiivinen radioamatööri (puolalaisella kutsumerkillä SP3RN). Vuonna 1939 hänen perustamansa ja johtamansa Niepokalanowin luostari lähellä Varsovaa tarjosi suojan monille puolalaisille pakolaisille, joista osa oli juutalaisia.

## Vangitseminen ja uhrautuminen
Gestapo pidätti hänet 17. helmikuuta 1941. Hänet vietiin Varsovaan, Pawlakin vankilaan, jossa vankeja kidutettiin ankarasti. Jonkin ajan kuluttua, 28. toukokuuta, franskiskaaniveli kuljetettiin Auschwitzin keskitysleirille (Auschwitz KL I).

Heinäkuussa 1941 eräs Kolben sellin miehistä oli kadonnut. Natsit valitsivat kymmenen miestä samasta sellistä näännyttääkseen nämä kuolemaan. Näillä tavoin haluttiin estää pakoyritykset jatkossa. Paenneeksi luultu mies löydettiin myöhemmin hukkuneena leirikäymälään. Kun eräs valituista miehistä itki ja pyysi vapautusta perheensä tähden, Kolbe astui esiin ja halusi tulla miehen tilalle. Pyyntöön suostuttiin. Kahden viikon näännytyksen jälkeen vain neljä kymmenestä oli yhä elossa, mukaan lukien Kolbe. Sellejä tarvittiin muuhun käyttöön, joten Kolbe ja kolme muuta miestä tapettiin myrkkyruiskeella (fenolilla).

## Autuaaksijulistaminen ja kanonisaatio
Isä Kolben pelastama mies, Francis Gajowniczek, selvisi leiristä ja sodan jälkeen oli yksi niistä ihmisistä, jotka edesauttoivat papin pyhimykseksi julistamisessa. Harmaapäisenä eläkeläisenä vuonna 1971 hän sai kutsun Vatikaaniin: itse paavi Paavali VI johti autuaaksijulistamisen seremoniaa, joka on kanonisoinnin ensimmäinen vaihe.

Lopullisen kanonisaation toimitti paavi Johannes Paavali II 10. lokakuuta 1982. 

Maximilian on päihderiippuvaisten, poliittisten vankien, perheiden sekä radioamatöörien suojeluspyhimys. 

## Muut muistamiset ja jälkimaine
Heinäkuussa 1998 paljastettiin Kolben patsas Westminster Abbeyssä, Lontoossa osana 1900-luvun marttyyrien monumenttia.

Pyhä Maximilian Kolbe oli puolalaisen marttyyripappi Jerzy Popiełuszkon suuri ihanne ja esikuva. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Pyhä Maximilian Kolbe (1894-1941) ja itsensä uhraava rakkaus - Fides 2021
TV Finland

**TV Finland** on Yleisradion omistuksessa oleva kanava, joka esittää valikoituja ohjelmia Ylen ohjelmistosta kaapelitelevisioverkkojen välityksellä Ruotsissa. Ohjelmat ovat pääasiassa suomalaista tuotantoa, eikä niiden välissä esitetä mainoksia. Tekstitelevisiopalvelunaan kanava käyttää Yleisradion teksti-tv:tä.

TV Finland näkyy Ruotsissa maanpäällisessä televisiossa ja kaapelitelevisiossa Suur-Tukholman ja Mälarinlaakson alueilla. Tämän lisäksi se on näkynyt satelliitin kautta pääosassa Eurooppaa, mutta vastaanotto edellytti Canal Digitalin katselukorttia. Satelliittijakelu päättyi kesäkuun 2013 lopussa, minkä jälkeen kanava näkyy enää Ruotsissa.

## Historia
Toiminta alkoi vuonna 1986 Nackan lähettimen näkyvyysalueella nimellä *Finlands TV*. Nimi TV Finland otettiin käyttöön vuonna 1997, kun satelliittilähetykset alkoivat. Kun Ruotsi siirtyi digitaalisiin maanpäällisiin lähetyksiin vuonna 2007, maanpäällinen näkyvyysalue laajeni kattamaan uusia alueita. Aiemmin kanavalla näkyi myös MTV3:n ohjelmia, mutta niiden esittäminen päättyi vuoden 2012 lopussa. 

Kanava näkyi aiemmin kahden eri satelliitin kautta, kunnes se siirtyi Telenorin Thor 5 -satelliittiin 2008. Uuden satelliitin käyttöönotto laajensi näkyvyysalueen myös Kanariansaarille.

## Katso myös
* Digitaalitelevisio

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* TV Finlandin www-sivut
Forssan Lehti

**Forssan Lehti** on Forssassa kuutena päivänä viikossa ilmestyvä sanomalehti. Oman määritelmänsä mukaan se on ”sitoutumaton Lounais-Hämeen maakunnallinen äänenkannattaja”. Lehti alkoi ilmestyä kuudesti viikossa 1958 ja päivittäin 2006, jolloin se alkoi ilmestyä myös näköislehtenä internetissä.

Forssan Lehden perusti Esko Aaltonen vuonna 1917. Lehteä kustansi vuonna 1920 perustettu Forssa Print (aiemmalta nimeltään *Forssan Kirjapaino*). 13. marraskuuta 2013 Hämeen Sanomat osti lehden. 22. kesäkuuta 2021 Keskisuomalainen osti lehden.

Lehden kokonaislevikki vuoden 2018 Media Audit Finland -levikkitutkimuksessa oli 9 520.

Forssan Lehti muuttui broadsheet-koosta tabloidi-kokoon 4. huhtikuuta 2013.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Forssan Lehti
Mustatorvisieni

**Mustatorvisieni** (*Craterellus cornucopioides*) on Hydnaceae-heimoon kuuluva erinomainen ruokasieni, joka ei tarvitse esikäsittelyä.

## Koko ja ulkonäkö
Mustatorvisienen lakki on ontto ja tumma, suppilomainen. Se on päältä mustanruskea ja alta mustanharmaa. Alapinta on myös valkoisen härmän peittämä. Märkänä väri on pikimusta. Sienen torven ulkopinta on matalasti poimuttunut, ja sen reuna on mutkainen. Raaka sieni tuoksuu miedosti omenalta ja maistuu voimakkaalta.

## Kasvuaika ja -paikka
Mustatorvisieni kasvaa elokuusta lokakuulle Etelä- ja Keski-Suomessa verrattain yleisenä, usein tiheinä kasvustoina rehevien kangasmetsien ja lehtojen aukkopaikoissa. Esiintymisrunsaus kuitenkin vaihtelee suuresti vuosittain. Mustatorvisieni jää helposti huomaamatta, sillä se maastoutuu lähes täydellisesti lahoavien lehtien joukkoon.

## Käyttö ravinnoksi
Mustatorvisieni on herkullinen monella tapaa valmistettuna. Sitä sopii käyttää kuten suppilovahveroa tai vaikka sekaisin suppilovahveron kanssa. Mustatorvisieni kannattaa säilöä kuivaamalla; kuivattuna sitä voi murentaa liottamatta mausteeksi ruokiin. Sienen tyviosa on mullanmakuinen ja sitkeä, joten sitä ei käytetä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Luontoportti: Mustatorvisieni (''Craterellus cornucopioides'')
* Laji.fi: mustatorvisieni (''Craterellus cornucopioides'')
* Mustatorvisieni – Ruokavirasto