open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Invaasiokirjallisuus

**Invaasiokirjallisuus** on kirjallisuuden alalaji, jossa kuvataan kuvitteellista ulkovallan hyökkäystä teoksen kohderyhmän kotimaahan. Osa invaasiokirjallisuudesta voidaan lukea myös vakoilukirjallisuudeksi. Invaasiokirjallisuus oli erityisen suosittu kirjallisuuden alalaji Ranskan–Preussin sodasta vuonna 1871 ensimmäiseen maailmansotaan vuonna 1914.

## Alatyyppejä

Invaasiokirjallisuus voidaan jakaa karkeasti kahteen eri tyyppiin:

Ensimmäinen on *varoittava* tyyppi, jossa kirjoittaja vihjailee maan olevan vaarassa joutua vieraan vallan hyökkäyksen kohteeksi, koska sen hallitsijat eivät anna maan puolustamiseen riittävää rahoitusta ja/tai resursseja. Yleensä kirjoittaja esittää kuvaamansa tapahtumakulun estämiseksi jonkin keinon, jonka haluaa kertomuksellaan saada suuren yleisön tietoon.

Toinen on *[[Jingoismi|jingoistinen]]* tyyppi, jota edustava kertomus yleensä alkaa samaan tapaan kuin varoittava tyyppi, mutta päättyy hyökkäyksen kohteen voittoon ja hyökkääjän tappioon, tuhoon tai nöyryytykseen.

Invaasiokirjallisuus voi olla myös humoristista. Tästä esimerkkejä ovat P. G. Wodehousen *[[The Swoop!]]* (1909) ja Arto Paasilinnan *[[Operaatio Finlandia]]* (1972).

## Historia

Invaasiokirjallisuuden merkkiteoksena pidetään Britannian armeijan upseeri George Tomkyns Chesneyn vuonna 1871 *[[Blackwood Magazine]]* -lehdessä julkaistua kertomusta *[[The Battle of Dorking]]*. Teoksessa sotaveteraani kertoo lapsenlapsilleen, kuinka otti osaa taisteluun Saksan yllätyshyökkäystä vastaan, mikä päättyi tappioon. Teosta edelsi Alfred Bate Richardsin teos *The Invasion of England (A Possible Tale of Future Times)* vuodelta 1870, joka oli huonosti kirjoitettuna ollut huomattavasti vähemmän vaikutusvaltainen.

## Teemoja
### Yhdistynyt kuningaskunta
Yhdistyneessä kuningaskunnassa invaasiokirjallisuudessa esiintyi usein tekijänä maahanmuutto, yleensä saksalaisten muodossa. Myös antisemitismi oli teoksissa usein esillä, esimerkiksi juutalaisten väitetysti ”jakautuneiden lojaliteettien” ja kosmopoliittisuuden vuoksi.

### Saksa
Saksassa maahanmuuttajia useammin kuvattiin sisäisenä uhkana maan tiettyjen osien asukkaat. Esimerkiksi hannoverilaisia kuvattiin englantilaistyyppisiksi ja ahneiksi, baijerilaisia maalaismaisiksi ja Preussin vastaisiksi, ja niin edelleen.

## Esimerkkejä

* Alan Burgoyne &ndash; *The War Inevitable* (1908)
* Ernest Hugh Fitzpatrick &ndash; *The Coming Conflict of Nations: or The Japanese–American War* (1909)
* Jean Raspail &ndash; *[[Le Camp des saints]]* (1972)

## Lähteet
* 
* 
### Viitteet
Alan Noble (maahockeypelaaja)

**Alan Henry Noble** (9. helmikuuta 1885 Loughborough – 30. marraskuuta 1952 Chatswood) oli brittiläinen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Lontoon kesäolympialaisissa 1908 Englannin joukkueessa, joka voitti turnauksessa kultaa.

## Lähteet
Alan Noble

**Alan Noble** voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:

* Alan Noble (1900–1973), englantilainen jalkapalloilija
* Alan Noble (1885–1952), brittiläinen maahockeypelaaja
Frida Hallgren

**Frida Sophia Hallgren** (s. 16. joulukuuta 1974 Tukholma) on ruotsalainen näyttelijä.

Hallgren aloitti näyttelemisen 8-vuotiaana ja suoritti lukio-opintonsa teatterilinjalla. Elokuvarooleissa hän on esiintynyt vuodesta 1988. Vuosina 1995–1998 hän opiskeli Malmön teatterikorkeakoulussa. Hallgren oli ehdolla parhaan naissivuosan esittäjän Guldbagge-palkinnon saajaksi Daniel Fridellin elokuvasta *[[30:e november]]* (1995). Ella Lemhagenin elokuvassa *[[Om inte]]* (2001) hän oli yksi pääosien esittäjistä. Hallgrenin suureksi läpimurroksi osoittautui esiintyminen Kay Pollakin elokuvassa *[[Niin kuin taivaassa]]* (2004). Vuonna 2010 hän oli yksi Shooting Stars Awardin saajista. 

Hallgren on esiintynyt Uppsalan kaupunginteatterissa ja vuonna 2005 *[[Murheesta nousee Elektra]]* -trilogiassa Tukholman kaupunginteatterissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ahmad Yusufzai

**Ahmad Q. Yusufzai** pelasi Afganistanin maahockeymaajoukkueessa Lontoon kesäolympialaisissa 1948. Yusufzai pelasi turnauksessa yhden ottelun Isoa-Britanniaa vastaan ilman tehtyjä maaleja.

## Lähteet
Leif Lindblom

**Leif Christer Lindblom** (s. 12. huhtikuuta 1967 Södertälje) on ruotsalainen elokuvaohjaaja. Hän on työskennellyt muun muassa televisiosarjassa *[[Matkalla taivaaseen (televisiosarja)|Matkalla taivaaseen]]* (*Halvvags till himlen*) sekä ohjannut elokuvat *[[Aurinkomyrsky (elokuva)|Aurinkomyrsky]]* (2007) ja *[[Vadelmavenepakolainen (elokuva)|Vadelmavenepakolainen]]* (2014). Elokuvista jälkimmäisestä myönnettiin vuonna 2014 Norjan kansainvälisessä elokuvafestivaalissa (Haugesund) parhaan pohjoismaisen elokuvan palkinto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ujoperhoahven

**Ujoperhoahven** (*Hypoplectrus guttavarius*) on saha-ahventen heímoon (Serranidae) kuuluva merivesissä elävä pohjoisamerikkalainen ahvenkalalaji. 

Ujoperhoahven voi kasvaa 13 senttimetrin mittaiseksi. Pää on keltainen ja muu ruumis ruskea tai musta. Kaikki evät ovat keltaisia. Selkäevässä on kymmenen piikkiruotoa ja 14–17 pehmeää ruotoa. Kylkiviivalla on 48–53 suomua.

Ujoperhoahventa tavataan Florida Keysistä, Bahamasaarilta, Kuubasta, Caymansaarilta, Jamaikasta, Hispaniolasta, Puerto Ricosta, Yhdysvaltain Neitsytsaarilta, Pieniltä-Antilleilta ja Panamasta. Se elää 3–30 metrin syvyydessä vedenpinnasta.

## Lähteet
Ferguson Rotich

**Ferguson Cheruiyot Rotich** (s. 30. marraskuuta 1989) on kenialainen yleisurheilija, joka kilpailee pääasiassa 800 metrin juoksussa.

Rotich sai vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hopeaa 800 metrillä ajalla 1.45,23. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti 800 metrillä MM-pronssimitalin ajalla 1.43,82. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 Rotich sijoittui neljänneksi ja Rion kesäolympialaisissa 2016 viidenneksi. IAAF World Relays -kilpailuissa hän on saavuttanut 4 × 800 metrin viestissä kultaa 2014 ja hopeaa 2017 sekä hopeaa DMR-viestissä 2015 ja 4 × 400 metrin sekaviestissä 2021. Hän on voittanut urallaan seitsemän Timanttiliigan osakilpailua. Rotichin ennätys 800 metrillä on 1.42,54. Ennätyksensä hän on juossut Monacossa 12. heinäkuuta 2019. 1&nbsp;500&nbsp;metriä hän on juossut parhaimmillaan aikaan 3.33,21 Berliinissä 2018.

## Lähteet
Elämää kuoleman jälkeen

**Elämää kuoleman jälkeen** () on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut suomalainen draamaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Klaus Härö. Elokuvan pääosissa ovat Peik Stenberg, Martin Paul, Lena Labart, Sara Arnia ja Jonas Bergqvist. Elokuva kertoo Nissestä (Stenberg), joka totuttelee elämään ilman hiljattain kuollutta vaimoaan.

*Elämää kuoleman jälkeen* sai ensi-iltansa 6. maaliskuuta 2020. Se ehti olla teattereissa vain 10 päivää, ennen kuin elokuvateatterit suljettiin koronapandemian takia. Elokuva päätettiin tuoda uudelleen teattereihin, kun koronatilanne olisi helpottunut. Kun elokuva oli taas saatu teattereihin marraskuussa 2020, uudet koronarajoitukset astuivat voimaan. Elokuvan näki teattereissa lopulta vain 27 623 katsojaa. 960 000 euron budjetilla se tuotti lipputuloja 287 766 euroa.

## Rooleissa

## Vastaanotto







## Lähteet
Purjeliskokala

**Purjeliskokala** (*Alepisaurus ferox*) on purjeliskokalojen (Alepisauridae) heimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji. Se on sukunsa *[[Alepisaurus]]* tyyppilaji.

Purjeliskokalan tieteellisen lajinimen *ferox* merkitys on hurja, raivopäinen.
## Koko ja ulkonäkö

Purjeliskokalan pituus on tavallisesti 150 senttimetrin luokkaa ja voi maksimissaan olla noin 215 senttimetriä (TL). Lajin paino on keskimäärin 1,3–3,2 kilogrammaa ja voi olla jopa yhdeksän kilogrammaa. Se on heimonsa suurikokoisin laji. Yleisväritys on melko vaalea ja kirjava. Selkä on tummin. Lajin selkäevä on huomattavan korkea. Suu on suuri. Leuoissa on pääasiassa pieniä hampaita, tosin alaleuassa on isompia kulmahampaita. Kummallakin suulaella on kohtalaisen suuria kulmahampaita ja kaksi pystyä torahammasta. Evät ovat tummanruskeita tai mustia. Ruumiin takaosassa on musta kölievä. Purjeliskokalan ruumis on suomuton. Se on muodoltaan hyvin hoikka; lajin korkeus on yli kymmenen kertaa ruumiin standardipituutta pienempi. Kuono on pitkä; yli kaksinkertaisesti silmän läpimitan pituinen. Selkäevässä on 30–45 pehmeää ruotoa ja peräevässä 13–18 pehmeää ruotoa. Rintaevät ovat suhteellisen pitkiä. Vatsaevät sijoittuvat ruumiin keskiosaan. Pyrstöevä on voimakkaasti haarautunut.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Purjeliskokalaa tavataan kaikista maailman valtameristä. Se elää pääasiassa trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla, ja subarktisilla alueilla asti käy yleensä vain aikuisia yksilöitä ravinnonhankintakauden aikana. Laji oleskelee korkeintaan 1&nbsp;830 metrin syvyydessä vedenpinnasta. Lajia saadaan usein sivusaaliina kalastettaessa tonnikaloja pitkälläsiimalla.

## Ravinto ja elintavat
Purjeliskokalan ravintoa ovat kalat, pääjalkaiset, vaippaeläimet ja äyriäiset. Sen kaikesta ravinnosta noin 70 prosenttia koostuu lättäkaloista (Sternoptychidae), naskalikaloista (Anoplogastridae), naskalileuoista (Omosudidae), purjeliskokaloista (Alepisauridae), Phrosinidae-heimon katkoista, Amphitretidae-heimon tursaista ja Alciopidae-heimon monisukasmadoista. Suuremmat yksilöt syövät pienempiä yksilöitä enemmän kalaa ja tursaita sekä vähemmän äyriäisiä ja syövät niitä enemmän purjeliskokalaa. Lajin on pääasiassa havaittu syövän päiväsaikaan.

## Lähteet
* Taksonomian lähde alaheimon sukuun asti:  
* Taksonomian lähde suvusta alaspäin: 

### Viitteet
Alan Burgoyne

**Alan Hughes Burgoyne** (30. syyskuuta 1880 &ndash; 26. huhtikuuta 1929) oli brittiläinen kirjailija, poliitikko ja sotilas.

Burgoyne kirjoitti teoksia sodankäynnistä, muun muassa sukellusveneistä, ja matkusteli paljon. Vuonna 1903 hänet pidätettiin erehdyksessä vakoojana venäläisten hallitsemassa Port Arthurin kaupungissa Kiinassa. Vuonna 1905 häneltä julkaistiin yhdessä W. Laird Clovesin kanssa teos *Trafalgar Re-Fought*, jossa Trafalgarin taistelu on sijoitettu sata vuotta myöhemmäksi. Burgoynen vuoden 1908 invaasioromaanissa *The War Inevitable* puolestaan Japanin laivasto kiertää maapallon ympäri tullakseen Englannin avuksi sodassa Saksaa vastaan. Teos herätti laajaa keskustelua. Hänen vuonna 1911 *[[Pearson’s Magazine]]* -lehdessä julkaistu kertomuksensa ”The Death Dive: The Story of the World's Last Naval Battle” puolestaan kuvaa brittiläistä lentäjää, joka suorittaa lentokoneellaan itsemurhaiskun Saksan laivaston lippulaivaa vastaan.

Burgoyne valittiin alahuoneen jäseneksi tammikuun 1910 vaaleissa North Kensingtonin vaalipiiristä. Hän säilytti paikkansa marraskuuhun 1922 asti.

Ensimmäisessä maailmansodassa kapteeniksi ylennyt Burgoyne rekrytoi vaalipiiristään 116 miestä palvelukseen. Hän palveli sodan aikana länsirintamalla, Italian rintamalla, Palestiinassa ja Intiassa ja yleni sen aikana everstiluutnantiksi.

Jätettyään North Kensingtonin paikkansa alahuoneessa Burgoyne pääsi uudelleen alahuoneen jäseneksi Aylesburyn vaalipiiristä lokakuussa 1924. Hän oli edelleen Aylesburyn edustaja, kun hän kuoli 26. huhtikuuta 1929.

## Lähteet
* 
* 
### Viitteet
Nimby (elokuva)

**Nimby** on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut suomalainen musta komediaelokuva, jonka on ohjannut Teemu Nikki. Nikki on myös käsikirjoittanut ja tuottanut elokuvan yhdessä Jani Pösön kanssa. Sen pääosissa ovat Susanna Pukkila, Almila Bagriacik, Elias Westerberg, Matti Onnismaa, Mari Rantasila, Antti Reini, Ona Kamu, Jouko Puolanto, Leila Abdullah ja Stephan Schad. Elokuvassa Mervi (Pukkila) vie tyttöystävänsä Katan (Bagriacik) tapaamaan ensimmäistä kertaa vanhempiaan maaseudulle.

*Nimby* sai ensi-iltansa 9. lokakuuta 2020.

## Rooleissa

## Arvosteluja

## Lähteet
Moriz Rosenthal

**Moriz Rosenthal** (18. joulukuuta 1862 Lemberg – 3. syyskuuta 1946 New York) oli puolalainen pianisti. 

Rosenthal oli matematiikan professorin poika. Hän aloitti pianonsoiton 8-vuotiaana. 10-vuotiaana hän aloitti opiskelun Frédéric Chopinin oppilaan, Karol Mikulin johdolla. Kun perhe muutti Wieniin vuonna 1875, Rosenthal jatkoi opintojaan Franz Lisztin oppilaan Rafael Joseffyn johdolla. Hän piti ensikonserttinsa Wienissä 14-vuotiaana. Liszt itse kuuli Rosenthalin soittoa käydessään Wienissä lokakuussa 1876 ja hyväksyi hänet oppilaakseen. Ennen opiskelua Lisztin johdolla Roomassa ja Weimarissa Rosenthal ehti kuitenkin kiertää Puolassa ja Romaniassa. Hän oli välillä Lisztin ainoa oppilas. Hän jatkoi myös esiintymistä pitämällä konsertteja Pariisissa, Varsovassa ja Pietarissa, mutta vuonna 1880 hän aloitti tauon esiintymisestä opiskellakseen Wienin yliopistossa filosofiaa ja estetiikkaa.

Rosenthal palasi konserttilavoille vuonna 1886. Ensimmäisen esiintymisensä Yhdysvalloissa hän teki vuoden 1888 lopussa ja Lontoon-debyyttinsä vuonna 1895. Hän piti vuonna 1921 seitsemän historiallisen resitaalin sarjan, jossa hän esitti piano-ohjelmistoa Johann Sebastian Bachista Johannes Brahmsiin. Vuonna 1922 Rosenthal meni naimisiin Hedwig Kannerin kanssa. Pariskunta pysyi Wienissä, kunnes joutui poistumaan natsipuolueen vallan takia ja asettui New Yorkiin. Rosenthal sai nimityksen Curtis Institute of Musicin vierailevaksi professoriksi Philadelphiassa. Siellä hänen opiskelijoihinsa kuului Charles Rosen. Vuonna 1936 Rosenthal toisti seitsemän historiallisen resitaalin sarjansa Lontoossa, ja vuonna 1938 hän piti Carnegie Hallissa resitaalin Yhdysvaltain-debyyttinsä 50. vuosipäivän kunniaksi. Hän esiintyi yleisölle vielä 80-vuotiaana.

Rosenthalin ohjelmiston ytimessä olivat Chopin, Liszt ja Robert Schumann, mutta hän tulkitsi myös muiden muassa Claude Debussyn, Isaac Albénizin, Ludwig van Beethovenin ja Franz Schubertin teoksia. Ensimmäistä kertaa Rosenthal levytti 65-vuotiaana. Hän teki levytyksiä useille eri yhtiöille ja jatkoi levytysuraansa, kunnes piti viimeisen levytyssessionsa New Yorkissa maaliskuussa 1942. Rosenthal teki myös eräitä omia sävellyksiään ja sovituksiaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Christian Vänttinen

**Christian Thomas Petteri Vänttinen** (s. 6. syyskuuta 1999 Raisio) on suomalainen pika- ja keskimatkojen juoksija. Hän edusti Raision Kuulaa vuoteen 2015, vuosina 2016–2023 Naantalin Löylyä ja sen jälkeen Turun Urheiluliittoa.

Kalevan kisoissa Vänttinen on saavuttanut 400 metrin juoksussa pronssia vuonna 2020 ajalla 48,27&nbsp;s. Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailuissa Vänttinen on saanut 4&nbsp;×&nbsp;800 metrillä kultaa vuonna 2018, hopeaa vuonna 2019 ja pronssia 2025, 4&nbsp;000&nbsp;metrin viestissä kultaa 2024 sekä 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestijuoksussa hopeaa vuonna 2019 ja pronssia 2025. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut viestissä pronssia 2026.

Vänttinen on kilpaillut kerran aikuisten maaottelussa: hän oli kuudes Suomi–Ruotsi-maaottelun 400 metrillä 2020.

Vänttisen ennätys 400 metrillä on 2. kesäkuuta 2021 Jyväskylässä juostu 48,07 ja 800 metrillä 14. heinäkuuta 2020 Turussa juostu 1.52,90.

## Lähteet
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1936 – miesten kuulantyöntö

**[[Kesäolympialaiset 1936|Berliinin olympiakisojen 1936]] miesten [[kuulantyöntö]]kilpailuun** osallistui 22 urheilijaa 14 maasta. Kilpailun karsinta ja loppukilpailu käytiin samana päivänä 2. elokuuta Berliinin olympiastadionilla. Kultamitalin voitti olympiaennätystuloksella isäntämaa Saksan Hans Woellke, hopealle ylsi Suomen Sulo Bärlund ja pronssille Saksan Gerhard Stöck.

## Tulokset
### Karsinta

### Loppukilpailu

Saksan Hans Woellkestä tuli maansa ensimmäinen kuulantyönnön olympiavoittaja. Sulo Bärlundin jälkeen suomalainen ylsi kuulantyönnössä olympiamitalille seuraavan kerran 64 vuotta myöhemmin.

## Lähteet
* XI Olympic Games, Berlin, 1936: Official Report, v.2 la84.org 
* OlyMADMen: 1936 Summer Olympics – Shot Put, Men Olympedia.org 

### Viitteet
Shiroi

**Shiroi** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin luoteisosassa Shimōsan ylängöllä. Shiroissa on 63&nbsp;203 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 35,48 neliökilometriä. 

Shiroin alue oli Edo-kaudella suoraan Tokugawa-bakufun hallinnassa Koganen laidunmaana. Alue oli pitkään maatalousvaltainen, ja se tunnetaan esimerkiksi omenapäärynöiden viljelystä. Siellä tuotetaan myös riisiä ja vihanneksia. Maaseutukaupunki Shiroista tehtiin vuonna 1964, minkä jälkeen se on kasvanut ja teollistunut voimakkaasti yhtenä Suur-Tokion esikaupungeista. Kaupungin alueella sijaitsee osa suuresta Chiba New Town -lähiöstä. Kaupunkioikeudet Shiroi sai vuonna 2001.

Shiroin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Edo-kauden keskivaiheilla valmistunut Takita-suvun asuintalo, joka on valittu yhdeksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista. Kaupunkia palvelee Hokusō-rautateiden Hokusō-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Hokuso-shiroi-station(cropped).jpg|Shiroin rautatieasema
Tiedosto:北総線 - panoramio.jpg|Hokusō-linja Shiroissa
Tiedosto:Shiroi city hall 2018.jpg|Shiroin kaupungintalo
Tiedosto:Munakata-shrine-torii-chiba-feb21-2016.jpg|Munakata-jinjan torii-portti


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Sokerihiippo

**Sokerihiippo** (*Resinomycena saccharifera*, syn. *Mycena saccharifera*) on sienilaji, jonka itiöemät kasvavat muun muassa lahoavilla heinäkasveilla saroilla, suovilloilla ja vihvilöillä. On havaintoja, joiden mukaan sieni saattaisi kasvaa myös lahoavalla oksalla.

Lajin lakki on noin senttimetristä kolmeen, joskus viiteenkin senttimetriin kasvava, samaa luokka on jalan pituus. Jalan paksuus on yleensä reilun millimetrin. Sienen itiöemä on valkoinen, harvoin hieman kellertävä, heltat ovat harvassa. Suomessa lajia on pidetty puutteellisesti tunnettuna, mutta ainakin Helsingin yliopistolla on näyte. Pohjoismaissa laji tunnetaan suhteellisen hyvin.

Ruokasienenä ei lajia kannata harkita kuten ei muitakaan hiippoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Sokerihiippo (''Resinomycena saccharifera'')
Sanmu

**Sanmu** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren rannikolla prefektuurin itäosassa. Kaupungin alue ulottuu Kujūkurin hiekkarannalta sisämaahan Kujūkurin tasangolle ja Shimōsan ylängölle. Sanmussa on 50&nbsp;579 asukasta (elokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 146,77 neliökilometriä. 

Sanmu on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2006 liittämällä yhteen Matsuon, Narutōn ja Sanbun maaseutukaupungit sekä Hasunuman kyläkunta. Niistä Narutō kehittyi Chōshin ja Tōganen välisen tien varrelle kaupunkimaisena asutuksena jo Edo-kaudella. Alue on luonteeltaan maaseutumainen, ja siellä viljellään riisin lisäksi vihanneksia, hedelmiä ja koristekukkia. Muita elinkeinoja ovat sugipuun viljely sekä sianlihan ja maidon tuotanto. Naritan kansainvälisen lentoaseman läheisyyden ansiosta kaupunkiin on rakennettu myös teollisuutta.

Matkailijoita Sanmuun houkuttelevat Tyynenmeren rannikon hiekkarannat ja virkistysalueet, kuten Hasunuman rantapuisto. Muita nähtävyyksiä ovat Fudō-in Chōshō-jin buddhalainen temppeli ja runoilija Itō Sachion kotitalo. Sanmua palvelevat JR Higashi-Nihonin Sōbu-päälinja ja Tōgane-linja.

## Kuvia

Tiedosto:蓮沼海浜公園付近（九十九里浜、山武市） - panoramio.jpg|Hasunuman rantapuistoa
Tiedosto:Chiba prefectural road route 76 (Naruto-Sisui line) in Hyugadai,Sanmu city.JPG|Prefektuurintie 76
Tiedosto:Narutou High School.JPG|Narutōn lukio
Tiedosto:Naruto Sta. reform.jpg|Narutōn rautatieasema


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Michael Roll (pianisti)

**Michael Roll** (s. 1946 Leeds) on brittiläinen pianisti.

Roll voitti syyskuussa 1963 kaikkien aikojen ensimmäisen Leedsin kansainvälisen pianokilpailun sen nuorimpana kilpailijana. Hän ei ollut vielä valinnut uraa ammattimaisena pianistina vaan suunnitteli kouluttautumista lääkäriksi isänsä jalanjäljissä. Roll oli kuitenkin jo tehnyt debyyttinsä Lontoossa vuonna 1958 Robert Schumannin pianokonserton esityksellä. Saman teoksen hän valitsi esitettäväkseen voittamansa Leedsin pianokilpailun finaalissa.

Roll teki Yhdysvaltain-debyyttinsä vuonna 1974 ja piti ensiresitaalinsa New Yorkissa vuonna 1992.

## Lähteet
Michael Roll

**Michael Roll** on ollut seuraavien henkilöiden nimi:

* Michael Roll (s. 1987), yhdysvaltalais-tunisialainen koripalloilija
* Michael Roll (s. 1961), saksalainen näyttelijä
* Michael Roll (s. 1946), brittiläinen pianisti
Konsta Hämäläinen

**Konsta Vili Valtteri Hämäläinen** (s. 8. maaliskuuta 1998 Sulkava) on suomalainen keski- ja pitkien matkojen juoksija. Hän edustaa Joensuun Katajaa

Kalevan kisoissa Hämäläinen sai 5 000 metrin juoksussa kultaa vuonna 2020 ajalla 14.28,54 ja pronssia 2024 ajalla 14.34,40 sekä 1 500 metrin juoksussa hopeaa vuosina 2020 ajalla 3.51,85 ja 2021 ajalla 3.51,36. Sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa Hämäläinen on saanut 1 500 metrillä hopeaa vuosina 2021 ja 2022. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti 4&nbsp;000&nbsp;metrin viestissä hopeaa 2021 ja pronssia 2020. Aikuisten maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran 2020.

Hämäläisen ennätys 1&nbsp;500 metrillä on 17. heinäkuuta 2021 Lapinlahdella juostu 3.44,26 ja 800 metrillä 28. elokuuta 2021 Tampereella juostu 1.52,66.

## Lähteet
Hubert Gädda

**Karl Hubert Haukia** (alun perin **Gädda**; 30. lokakuuta 1896 Vaasa – 5. helmikuuta 1977 Kajaani) oli kaksinkertainen korkeushypyn Suomen mestari. Hän harrasti myös muita hyppylajeja. Hän oli ammatiltaan rajavartija ja myöhemmin autokorjaamon omistaja Kajaanissa. Hän edusti aluksi Vaasan Hellasta, Vaasan Vasamaa, Turun Rientoa, Åbo IFK:ta sekä myöhemmin Kajaanin Ärjyä ja Kajaanin Kipinää. 

Suomen mestaruudet Gäddalla on vuodelta 1918 tuloksella 170 ja seuraavalta vuodelta tuloksella 175. Vaikuttaa siltä, että Urho Kekkonen piti itseään Kajaaninkin oloissa itseään Gäddaa lahjakkaampana korkeushyppääjänä, mutta nuorempana soi hänelle voiton.

## Lähteet
Amanda Roocroft

**Amanda Roocroft** (s. 1966 Coppull) on brittiläinen sopraano.

Roocroft valmistui Royal Northern College of Musicista vuonna 1990 ja teki oopperadebyyttinsä samana vuonna Sophien roolissa Charles Mackerrasin johtamassa *[[Ruusuritari]]n* esityksessä Walesin kansallisoopperassa. Sittemmin hän on esiintynyt esimerkiksi Englannin kansallisoopperassa, Covent Gardenissa, Glyndebournen oopperafestivaalilla, Baijerin valtionoopperassa ja Metropolitan-oopperassa. Roocroft on esiintynyt myös konserttilaulajana muiden muassa Mackerrasin, Simon Rattlen, Zubin Mehtan, Mariss Jansonsin, Ivor Boltonin, John Eliot Gardinerin, Neville Marrinerin, Colin Davisin, Valeri Gergijevin ja Bernard Haitinkin johdolla. Resitalistina Roocroft on laulanut sellaisissa paikoissa kuin Wigmore Hallissa, Musikvereinissa, Lincoln Centerissä ja La Monnaiessa.

Roocroftin on ohjelmistoon on kuulunut useita Wolfgang Amadeus Mozartin rooleja, mutta hänen ohjelmistonsa on vaihdellut Georg Friedrich Händelistä Richard Wagnerin. Vuonna 2007 hän sai Laurence Olivier -palkinnon oopperasaavutuksesta *[[Jenůfa]]n* naispääosan tulkinnasta. Roocroft on opettanut Royal College of Musicissa ja pitänyt mestarikursseja.

## Lähteet
Antero Juntto

**Antero Juntto** (s. 14. huhtikuuta 1944) on Luumäen Poikia edustanut yleisurheilija, erityisesti kuulantyöntäjä. Hän saavutti vuonna 1970 tuloksen 18,48, joka on säilynyt Etelä-Karjalan piirin ennätyksenä yli viisikymmentä vuotta. Vuonna 1965 hän saavutti Kalevan kisoissa hopeaa tuloksella 17,56 jääden Matti Yrjölän kullasta vain 29 senttimetriä. Vuosina 1967 ja 1968 Juntto oli pronssilla. Juntto osallistui myös seiväshyppääjien Auvo Pehkorannan ja Altti Alarodun kanssa toisiin Euroopan hallimestaruuskisoihin Prahassa vuonna 1967, joskin menestys jäi vaatimattomaksi.

## Lähteet
Giaches de Wert

**Giaches de Wert** (myös *Jaches de Vuert*; 1535 Gent? – 6. toukokuuta 1596 Mantova) oli Italiassa työskennellyt flanderilainen säveltäjä.

Wert lähti Italiaan todennäköisesti lapsena laulajaksi aristokraattisiin piireihin lähellä Napolia. Vuoden 1550 paikkeilla hänen uskotaan muuttaneen Novellaraan, jossa hän pääsi kosketuksiin Gonzaga-suvun hovin kanssa. 1560-luvun alkupuolella Wert työskenteli *maestro di cappellan* asemassa kuvernöörin hovissa Milanossa, ja vuonna 1565 hänet nimitettiin *maestro di cappellaksi* Mantovan herttua Guglielmo Gonzagalle Santa Barbaran kappeliin. Santa Barbaran kappelissa hän työskenteli vuoteen 1592, jolloin kärsi terveysongelmista.

Wert oli tuottelias sekä hengellisten että maallisten teosten säveltäjänä. Suuri osa hänen hengellisestä musiikistaan oli sävelletty vain Santa Barbaran kappelissa käytettäväksi, joten yhtä lukuun ottamatta kaikki hänen seitsemästä messustaan ja hänen yli 125 hymniään julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen. Wertin eläessä häneltä julkaistiin kuitenkin kolme motettien kokoelmaa. Aikalaisilleen hän tuli tunnetuimmaksi madrigaaleistaan ja sai osakseen suurta arvostusta etenkin Giovanni Pierluigi da Palestrinalta, Thomas Morleylta sekä Claudio Monteverdiltä.

## Lähteet
Yrjö Vilkman

**Yrjö August Vilkman** (myöhemmin Vilkkala, 16. lokakuuta 1896 Kuorevesi – 31. joulukuuta 1939) oli suomalainen Tampereen Pyrintöä edustanut yleisurheilija, jonka päälajina oli moukarinheitto. Hän osallistui Kalevan kisoihin viisi kertaa, saavuttaen Turussa vuonna 1927 järjestetyistä kisoista hopeamitalin tuloksella 42,07. Ennätyksekseen Vilkman heitti tuloksen 43,94 metriä vuonna 1929.

## Lähteet
Anthony Rooley

**Anthony Rooley** (s. 10. kesäkuuta 1944 Leeds) on brittiläinen luutisti ja vanhan musiikin asiantuntija.

Rooley opiskeli Royal Academy of Musicissa Hector Quinen johdolla ja aloitti uransa klassisena kitaristina. Luutunsoiton hän aloitti itse akatemian kirjaston tarjonnasta tekemiensä transkriptioiden pohjalta. Rooley opetti Royal Academy of Musicissa kitaran- ja luutunsoittoa vuosina 1969–1971. Vuonna 1969 hän perusti luutisti James Tylerin kanssa The Consort of Musicke -kokoonpanon. Yhtye alkoi pitää myöhäisen renessanssin ja varhaisen barokin maallisen musiikin soitinesityksiä, joihin joskus oli lisätty yksi lauluääni. Vuonna 1978 Britannian taideneuvosto myönsi tästä toiminnasta stipendin ja kokoonpano solmi uuden levytyssopimuksen Deccan kanssa, minkä jälkeen se aloitti pitkäaikaisen erikoistumisen madrigaaliohjelmistoon. 

Rooleyn laajaan diskografiaan kuuluu teoksia muiden muassa 1600-luvun suhteellisen vähän tunnetuilta säveltäjiltä: John Cooperilta, Sigismondo d'Indialta, Henry Lawesilta, Biagio Marinilta, Barbara Strozzilta, Giaches de Wertiltä ja John Wardilta. Rooley on levyttänyt useille levy-yhtiöille, kuten Harmonia Mundille ja Hyperionille, ja julkaissut levytyksiä myös oman Musica Oscura -yhtiönsä kautta. Hän on tehnyt usein yhteistyötä sopraano Emma Kirkbyn kanssa. Hän on myös kirjoittanut lukuisia artikkeleita luutunsoitosta ja vanhan musiikin aiheista.

## Lähteet
Henry Lawes

**Henry Lawes** (kaste 5. tammikuuta 1596 Dinton, Wiltshire – 21. lokakuuta 1662 Lontoo) oli brittiläinen säveltäjä.

Lawes pääsi Chapel Royalin jäseneksi vuonna 1626 ja kuninkaallinen luutisti-laulaja vuonna 1631. Hän sävelsi musiikkia John Miltonin naamionäytelmään *[[Comus (naamionäytelmä)|Comus]]* ja mahdollisesti Thomas Carewin *Coelum Britannicumiin* (1634). Vuonna 1636 Lawes sävelsi yhdessä veljensä William Lawesin kanssa musiikkia William Davenantin naamionäytelmään *The Triumphs of the Prince D'Amour*. Myös Lawesin *Choice Palmes* -teokseen (1648) on sisällytetty hänen veljensä musiikkia ja Miltonin sonetti. Lawes menetti asemansa hovissa Englannin sisällissodan levottomuuksien aikana, mutta sai ne takaisin Englannin restauraation yhteydessä vuonna 1660. Vuonna 1656 hän teki musiikkia Davenantin *The Siege of Rhodesiin*.

Erityisen merkittäviä sävellyksiä Lawesin tuotannossa ovat hänen continuo-laulunsa. Lauluihin vaikutti italialainen resitatiivityyli.

## Lähteet
Thomas Morley

**Thomas Morley** (1557/1558 Norwich – lokakuu 1602 Lontoo) oli brittiläinen säveltäjä, urkuri ja musiikkiteoreetikko. Hän oli englantilaisen madrigaalin edelläkävijä.

Morley opiskeli William Byrdin johdolla. Hän työskenteli lapsikuoron johtajana Norwichin tuomiokirkossa vuosina 1583–1587. Sittemmin hän toimi urkurina St Giles-without-Cripplegatessa ja St Paulin katedraalissa. Morley kääntyi hyvin todennäköisesti katolilaiseksi varhaisessa vaiheessa, mutta oli jättänyt katolisen kirkon viimeistään vuonna 1591, koska osallistui silloin englantilaisten katolilaisten vakoilemiseen Alankomaissa. 

Morleyn sävelsi madrigaalien lisäksi canzonettoja ja baletteja, joista jälkimmäiset olivat Giovanni Giacomo Gastoldin mallin mukaan laadittuja. Niissä on kuitenkin enemmän musiikillista kehittelyä ja voimakkaampi harmonisen suunnan tunne kuin Gastoldin töissä. Omien alkuperäissävellystensä ohella Morley teki englanninkielisiä käännöksiä italialaisista madrigaaleista. Vuonna 1598 hän sai monopolin musiikin painamiseen Englannissa teoreettisesti 21 vuoden ajalle. Morley julkaisi myös kirjan *A Plaine and Easie Introduction to Practicall Musicke* (1597), joka on hänen aikansa ja häntä edeltäneiden sukupolvien sävellystyylien teoreettisen pohjan lähde. Viimeiset alkuperäissävellyksensä Morley julkaisi teoksessa *The First Booke of Ayres* (1600), mutta vielä vuonna 1603 julkaistiin hänen editoimansa *The Triumphes of Oriana* -kokoelma eri säveltäjien tekemistä madrigaaleista. Madrigaalien ohella Morleyn teoksiin kuuluvat esimerkiksi kuusiääniset motetit *Laboravi in gemitu meo* ja *De profundis clamavi*.

Morleyn varhainen tuotanto poikkeaa tyylillisesti hänen myöhemmistä teoksistaan. Hän sai koulutuksensa laajasti ja vahvasti polyfonisen englantilaisen tyylin mukaisesti, mutta 1590-luvun teoksissaan hän osoitti hallitsevansa italialaisen madrigaalityylin.

## Lähteet
Vihanpidot

**Vihanpidot** on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut suomalainen kauhuelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Miska Kajanus. Sen pääosissa ovat Alina Tomnikov, Hanna Angelvuo, Karlo Haapiainen, Saara Inari ja Henry Pöyhiä. Elokuva kertoo viidestä parikymppisestä, jotka tapaavat pitkästä aikaa mökkiviikonlopun yhteydessä. Elokuva on Kajanuksen ensiohjaus, ja sen on kuvannut muusikko Eero Heinonen. Se on found footage -tyylinen kauhuelokuva.

Tuotanto ei saanut Elokuvasäätiön tukia. 

*Vihanpidot* sai maailmanensi-iltansa Yhdysvalloissa Marina del Rey -elokuvafestivaaleilla 20. lokakuuta 2019. Teatteriensi-illan se sai Suomessa 14. helmikuuta 2020. 

Sen näki Suomen teattereissa 99 katsojaa. 

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Giovanni Giacomo Gastoldi

**Giovanni Giacomo Gastoldi** (1554 Caravaggio – 9. tammikuuta 1609 Mantova) oli italialainen säveltäjä.

Gastoldi oli ensin alidiakoni ja sitten diakoni Santa Barbaran kappelissa Mantovassa. Hän lauloi sen kuorossa, jota johti Giaches de Wert. Hän myös työskenteli kappelin musiikin opetus- ja johtotehtävissä vuodesta 1579 ja seurasi Wertiä tämän asemassa vuonna 1592. Säveltäjänä Gastoldi tuli tunnetuksi erityisesti *balletti*-tanssilauluistaan, joista ensimmäiset hän julkaisi kokoelmana vuonna 1591. Hän oli varhaisen barokkimusiikin sointutekstuurien edelläkävijä ja vaikutti vahvasti englantilaisiin lauluihin. Gastoldin tuotantoon kuuluu myös hänen tanssilaulujaan huomattavasti vähemmälle huomiolle jäänyttä hengellistä musiikkia.

Ei ole tiedossa, miksi Gastoldi jätti kirkkotyönsä, mutta hänen paikkansa ilmoitettiin vapaaksi vuonna 1605.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Elina Europaeus

**Elina Europaeus** (s. 1940) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kiekonheittäjä, joka edusti Simpeleen Urheilijoita. Yleisurheilun Suomen-mestaruuskilpailuista hän voitti kiekonheiton pronssia vuonna 1958. Ennätyksekseen Europaeus heitti tuloksen 37,55 metriä vuonna 1958.

## Lähteet
Raija Viheroja

**Raija Kaarina Isoviita** (o.s. **Viheroja** 5. kesäkuuta 1937 Jämijärvi – 11. tammikuuta 2023 Ikaalinen) oli suomalainen kiekonheittäjä, joka edusti vuodesta 1954 alkaen Jämin Jännettä. Kalevan kisoista hän saavutti kiekonheiton pronssia vuonna 1957. Ennätyksekseen Viheroja heitti tuloksen 37,87 metriä vuonna 1958.

## Lähteet
Emil Elo

**Emil Elo** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Emil Elo (1879–1953), päätoimittaja ja sosiaalidemokraattinen poliitikko
* Emil Elo (1896–1944), liikemies, hiihtäjä, pikajuoksija ja autourheilija
* Emil Elo (s. 1987), mm. Helsingin Sanomissa ja Kauppalehdessä työskennellyt toimittaja
Jussi Anttalainen

**Johannes Evert (Jussi) Anttalainen** (24. kesäkuuta 1904 Uusikirkko Vl – 19. lokakuuta 1987 Hyvinkää) oli suomalainen moukarinheittäjä, joka edusti vuoteen 1937 asti Helsingin Tovereita ja sen jälkeen Helsingin Kisa-Veikkoja. 

Pariisin Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1938 Anttalainen sijoittui moukarissa seitsemänneksi tuloksella 44,59. Kalevan kisoista hän sai moukarinheiton hopeaa vuonna 1938 ja pronssia vuonna 1944. Ennätyksekseen Anttalainen heitti tuloksen 52,75 metriä vuonna 1938.

## Lähteet
Kaarlo Arivaara

**Kaarlo Arivaara** (vuoteen 1935 Ackrén, 15. kesäkuuta 1905 Hanko – 1963) oli suomalainen moukarinheittäjä ja kiekonheittäjä, joka edusti vuodesta 1942 alkaen Helsingin Kisa-Veikkoja. Kalevan kisoista hän voitti moukarinheiton hopeaa vuonna 1945 sekä kiekonheitosta hopeaa vuonna 1935 ja pronssia 1936. Ennätyksikseen Arivaara heitti moukarissa tuloksen 50,19 metriä vuonna 1942 ja kiekossa tuloksen 43,97 metriä vuonna 1936.

## Lähteet
Pekka Dickman

**Pekka Akseli Dickman** (18. syyskuuta 1913 – 28. tammikuuta 1978) oli suomalainen moukarinheittäjä, joka edusti vuodesta 1935 alkaen Kronohagens Idrottsföreningiä. Kalevan kisoista hän voitti moukarinheiton pronssia vuonna 1933. Ennätyksekseen Dickman heitti tuloksen 46,86 metriä vuonna 1934.

## Lähteet
Gunnar Bergh

**Sten Gunnar Bergh** (20. maaliskuuta 1909 Kinna – 25. tammikuuta 1986 Sätila) oli ruotsalainen kiekonheittäjä ja kuulantyöntäjä.

Bergh voitti Pariisin EM-kilpailuissa 1938 kiekonheitossa pronssia ja sijoittui kuulantyönnössä viidenneksi. Berliinin kesäolympialaisissa 1936 hän sijoittui kiekonheitossa seitsemänneksi ja kuulantyönnössä yhdeksänneksi. Kiekonheitossa Bergh heitti ennätyksensä 51,72 metriä vuonna 1936. Samana vuonna hän teki ennätyksensä myös kuulantyönnössä, 15,84 metriä. Berghin Wivianne-tytär kilpaili kiekonheitossa Rooman kesäolympialaisissa 1960.

## Lähteet
* Profiili Ruotsin olympiakomitea 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Soufiane El Bakkali

**Soufiane El Bakkali** (; s. 7. tammikuuta 1996) on marokkolainen yleisurheilija, joka kilpailee 3&nbsp;000 metrin estejuoksussa.

El Bakkali voitti vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa kultaa 3&nbsp;000&nbsp;metrin estejuoksussa ajalla 8.08,90. Hän uusi kultamitalinsa Pariisin olympialaisissa 2024 ajalla 8.06,05. Rion kesäolympialaisissa 2016 hän sijoittui neljänneksi. Hän voitti estejuoksun maailmanmestaruuden Eugenessa 2022 ajalla 8.25,13 ja Budapestissa 2023 ajalla 8.03,53. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 El Bakkali saavutti hopeamitalin ajalla 8.14,49, Dohan MM-kilpailuissa 2019 pronssimitalin ajalla 8.03,76 ja Tokion MM-kilpailuissa 2025 jälleen hopeaa ajalla 8.33,95. Maastojuoksun MM-kilpailuissa hän saavutti sekaviestissä hopeaa Århusissa 2019. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän oli 3&nbsp;000&nbsp;metrin estejuoksussa neljäs Eugenessa 2014. 

El Bakkali saavutti 3&nbsp;000&nbsp;metrin estejuoksussa 2018 kultaa Välimeren kisoissa ja hopeaa Afrikan-mestaruuskilpailuissa sekä 2019 pronssia Afrikan kisoissa.

El Bakkali on voittanut urallaan yhdeksäntoista Timanttiliigan osakilpailua. El Bakkalin ennätys 3&nbsp;000&nbsp;metrin estejuokussa on 7.56,68. Ennätyksensä hän juoksi Rabatissa 28. toukokuuta 2023. Hän teki 2&nbsp;000&nbsp;metrin estejuoksun Afrikan ennätyksen 5.14,06 Zagrebissa syyskuussa 2022.

## Lähteet
Orazio Vecchi

**Orazio Vecchi** (kaste 6. joulukuuta 1550 Modena – 19. helmikuuta 1605 Modena) oli italialainen säveltäjä. 

Vecchi työskenteli tuomiokirkkojen *maestro di cappellan* asemassa Salòssa ja Modenassa. Ennen nimittämistään Modenan herttuanhovin *maestroksi* vuonna 1598 hän oli ollut kaniikkina tuomiokirkossa Correggiossa. Vecchin sävellysten joukossa on viidentoista kappaleen sarja *L'Amfiparnaso* (1597), jota on pidetty madrigaalikomediana. Teoksessa on draamallisuutta ja kontrasteja, mutta se eroaa selvästi tiestä, jonka oopperamuoto otti. Vecchin muuhun tuotantoon kuuluu esimerkiksi messuja, motetteja ja canzonettoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Elsa Tuomala

**Elsa Inkeri Tuomala** (13. toukokuuta 1921 Elimäki – 1. tammikuuta 2016) oli kiekonheittäjä, jonka seurana oli Korian Ponsi. Kalevan kisoista Tuomala voitti kiekonheiton kultaa vuonna 1947 ennätyksekseen jääneellä tuloksella 33,59 metriä.

## Lähteet
Harald Graf

**Harald Gustav Herman Graf** (, 29. joulukuuta 1885 Viipuri – 25. maaliskuuta 1966 Pittsburgh) oli suomalaissyntyinen Venäjän keisarillisen armeijan upseeri.

Harald Grafin vanhemmat olivat Pietarissa syntynyt insinööri Carl Bernhard Graf ja suomenruotsalainen Sofie Hermance Cedercreutz. Perhe asui isän työn takia Kalugassa, Tšerepovetsin lähellä, Suomessa ja vuodesta 1893 Pietarissa. Harald opiskeli pietarilaisessa lukiossa, mutta siirtyi vuonna 1898 merikadettikouluun.

Valmistuttuaan kadettikoulusta vuonna 1904 Graf osallistui Venäjän–Japanin sotaan ja vietti seitsemän kuukautta japanilaisten vankina. Hän palveli sen jälkeen Itämerellä, suoritti miinaupseerikurssin ja sai ylennyksen luutnantiksi.

Graf opiskeli Nikolain meriakatemiassa vuosina 1911–1913 ja työskenteli sen jälkeen miinaupseerikurssin opettajana. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän palveli Itämerellä hävittäjälaiva Novikilla. Graf ylennettiin kapteeniksi kesällä 1917. Venäläisten vetäytyessa etenevien saksalaisten tieltä keväällä 1918 hän jäi Helsinkiin.

Graf työskenteli Suomessa jonkin aikaa virkailijana, yritti liittyä Nikolai Judenitšin Luoteis-Venäjän armeijaan ja harjoitti epäonnistuneita liiketoimia. Vuonna 1921 Graf muutti Saksaan, jossa hän liittyi monarkistien toimintaan. Venäjän keisariksi julistautunut suuriruhtinas Kirill Vladimirovitš nimitti hänet kansliapäällikökseen vuonna 1924. Graf työskenteli suuriruhtinaan sihteerinä tämän kuolemaan saakka vuonna 1938 ja jatkoi sen jälkeen työtään Vladimir Kirillovitšin kanssa.

Saksalaiset pidättivät Grafin kesäkuussa 1941. Hän vietti 14 kuukautta Compiègnen lähellä sijainneella vankileirillä. Toisen maailmansodan jälkeen Graf asui perheineen Pariisissa ja muutti sitten vanhimman poikansa luokse Yhdysvaltoihin.

Saksalais-ruotsalais-suomalaisesta taustastaan huolimatta Grafia kuvailtiin ”ajatuksiltaan, tavoiltaan ja mieltymyksiltään täysin venäläiseksi ihmiseksi”. Hän kääntyi myöhemmin ortodoksiksi ja sai etunimen Georgi. Graf on kirjoittanut kolmiosaiset muistelmat, joissa hän kuvaa keisarillisen Venäjän laivastoa ja venäläisten emigranttien elämää. Kirja *Na Novike* (1922) on käännetty englanniksi, ranskaksi ja italiaksi.

## Lähteet
Sodegaura

**Sodegaura** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin keskiosassa Tokionlahden rannikolla. Sodegaurassa on 64&nbsp;695 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 94,93 neliökilometriä. 

Sodegaura kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla Kisarazuun johtaneen tien postiasemana. Tärkeitä perinteisiä elinkeinoja olivat muun muassa riisin ja vihannesten viljely, karjankasvatus ja *[[nori]]*-merilevän vesiviljely. 1970-luvulta lähtien kaupungin rannikolle on kuitenkin sijoittunut suurimittakaavaista petrokemian teollisuutta ja lämpövoimaloita osana laajempaa Keiyōn teollisuusvyöhykettä. Samalla Sodegaura on kasvanut yhtenä Suur-Tokion esikaupungeista. Kaupunkioikeudet Sodegaura sai vuonna 1991. Sisämaa on säilyttänyt maaseutumaisen luonteensa.

Sodegauraa palvelevat JR Higashi-Nihonin Uchibō-linja ja Kururi-linja. Kaupungin liittää Tokionlahden toiselle puolelle viereisen Kisarazun alueelta lähtevä silta- ja tunneliyhteys Tōkyōwan Aqua line.

## Kuvia

Tiedosto:Uchibo Line ; 209 series train runs while looking out over the Keiyo Kombinat aside.JPG|Teollisuutta Sodegauran rannikolla
Tiedosto:Country Farm Tokyo German Village (39857730340).jpg|Tokion saksalaisen kylän puistoa
Tiedosto:Sodegaura-City-Hall.JPG|Sodegauran kaupungintalo
Tiedosto:袖ヶ浦駅北口.JPG|Sodegauran rautatieasema


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Jacksonin piirikunta (Oregon)

**Jacksonin piirikunta** () on Yhdysvaltojen Oregonin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 220&nbsp;944 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Medfordin kaupunki. Piirikunta on perustettu 12. tammikuuta 1852.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karl Magnus Möllersvärd

**Karl (Carl) Magnus Möllersvärd** (1775–1846) oli suomalais-ruotsalainen sotilas ja muistelmien kirjoittaja. Hänet nimitettiin neljävuotiaana 1779 (sic) varusmestariksi Flemingin rykmenttiin. Hän osallistui Kustaa III:n sotaan 1788–1790, oli vuodesta 1795 paaši kuninkaan hovissa, vuodesta 1805 ratsumestari Uudenmaan rakuunoissa. Hän osallistui 1808–1809 vuoden sotaan ja siirtyi sodan jälkeen Suomeen.

Möllersvärd ylennettiin 1821 everstiluutnantiksi ja Viipurin jääkäripataljoonan päälliköksi. Hän jätti jälkeensä sekä elämästä Kustaa IV Aadolfin hovissa että 1808–1809 vuosien sodan ajalta käsinkirjoitettuja muistiinpanoja, jotka valaisevat ajan oloja ja käsityskantoja.

Möllersvärdin isä oli Porvoon valtiopäivillä Mäntsälää edustanut varamaaherra Carl Adolf Möllerswärd ja sisar hovineito Ulla Möllersvärd.

## Lähteet
František Douda

**František Douda** (23. lokakuuta 1908 Lhota Samoty, Böömi, Itävalta-Unkari – 15. tammikuuta 1989 Praha) oli tšekkoslovakialainen kuulantyöntäjä ja kiekonheittäjä. Hän voitti kuulantyönnössä 1930-luvulla olympia- ja EM-pronssia ja teki kahdesti lajin maailmanennätyksen.

## Elämä ja urheilu-ura

Douda teki kuulantyönnössä lokakuussa 1931 Brnossa maailmanennätyksen 16,04 metriä, joka kesti seuraavan vuoden kesäkuuhun asti. Syyskuussa 1932 hän otti jälleen maailmanennätyksen nimiinsä työnnettyään Prahassa 16,40 metriä. Tulos kesti maailmanennätyksenä yli puolitoista vuotta. Douda oli vuoteen 1976 asti viimeisin ei-yhdysvaltalainen kuulantyönnön ME-mies.

Douda kilpaili kolmissa kesäolympialaisissa. Amsterdamissa 1928 ja Los Angelesissa 1932 hän kilpaili sekä kuulantyönnössä että kiekonheitossa. Los Angelesissa hän voitti kuulantyönnössä pronssia ja sijoittui kiekonheitossa 15:nneksi. Berliinin kesäolympialaisissa 1936 Douda kilpaili vain kuulantyönnössä sijoittuen seitsemänneksi. Torinon EM-kilpailuissa 1934 hän voitti kuulantyönnössä pronssia virolaisen Arnold Viidingin ja suomalaisen Risto Kuntsin työnnettyä yhden senttimetrin pidemmälle. Douda teki henkilökohtaiset ennätyksensä, kuulantyönnössä 16,20 metriä ja kiekonheitossa 46,30 metriä, vuonna 1932.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Henri Jobier

**Louis Pierre Henri Jobier** (6. heinäkuuta 1879 Courson-les-Carrières – 25. maaliskuuta 1930 Pariisi) oli ranskalainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hän kuului Ranskan kultaa voittaneeseen joukkueeseen kesäolympialaisten 1924 floretin joukkuekilpailussa. Jobier osallistui myös vuoden 1900 kesäolympialaisten floretin henkilökohtaiseen kilpailuun.

## Lähteet
József Darányi

**József Darányi** (28. syyskuuta 1905 Devecser, Itävalta-Unkari – 23. joulukuuta 1990 Veresegyház) oli unkarilainen kuulantyöntäjä.

Darányi kilpaili kolmissa kesäolympialaisissa: Amsterdamissa 1928, Los Angelesissa 1932 ja Berliinissä 1936 ollen parhaimmillaan Los Angelesissa kahdeksas. Torinon EM-kilpailuissa 1934 hän sijoittui kuudenneksi. Ennätyksensä 15,77 metriä Darányi työnsi vuonna 1935. Darányi oli myös kahden käden kuulantyönnön maailmanennätyksen haltija. Unkarin mestaruuksia hän voitti 12 kappaletta.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Ella Lemhagen

**Ella Elisabet Lemhagen** (s. 29. elokuuta 1965 Uppsala) on ruotsalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.

Lemhagen opiskeli Dramatiska institutetin ohjauslinjalla vuosina 1988–1991. Hänen ensimmäinen täyspitkä elokuvansa oli *[[Drömprinsen – filmen om Em]]* (1996). Elokuvallaan *[[Tsatsiki, mutsi ja poliisi]]* (1999) hän sai Guldbagge-palkinnon parhaasta ohjauksesta. Lemhagen on ohjannut myös muiden muassa elokuvat *[[Meno & paluu]]* (2003), *[[Patrik 1,5]]* (2008) ja *[[Kronjuvelerna]]* (2011) sekä televisiosarjan *[[Järnvägshotellet]]* (2003). Vuonna 2012 hän sai Guldbagge-gaalassa Gullspira-palkinnon työstään nuorelle yleisölle suunnatuissa elokuvissa. Vuonna 2015 Lemhagen ohjasi ja käsikirjoitti ensimmäisen kansainvälisen elokuvansa, *[[All Roads Lead to Rome]]n*, jonka pääosanäyttelijät ovat Sarah Jessica Parker, Raoul Bova ja Claudia Cardinale.

Pukusuunnittelija Moa Li Lemhagen Schalin on Ella Lemhagenin sisko.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Sosa

**Sosa** voi tarkoittaa:

## Maantiede
* Sōsa, Japanin kaupunki Chiban prefektuurissa
* Sosa, Venezuelan kunta Barinasin osavaltiossa
* Sosa, Saksan entinen kunta ja nykyinen Eibenstockin kaupunginosa Saksin osavaltiossa

## Henkilöt
* Ernest Sosa (s. 1940), yhdysvaltalainen filosofi
* José Ernesto Sosa (s. 1985), argentiinalainen jalkapalloilija
* Mercedes Sosa (1935–2009), argentiinalainen laulaja
* Porfirio Lobo Sosa (s. 1947), Hondurasin entinen presidentti
* Sammy Sosa (s. 1968), Dominikaanisessa tasavallassa syntynyt baseballpelaaja
* Sixto Sosa Díaz (1870–1943), venezuelalainen roomalaiskatolinen piispa
Aleksandr Vatatsi

**Aleksandr Aleksandrovitš Vatatsi** (, Suomessa *Aleksander Watatzi*; 28. marraskuuta 1852 Pietari – 16. syyskuuta 1933 Sainte-Geneviève-des-Bois) oli venäläinen sotilas, joka toimi muun muassa Mikkelin läänin kuvernöörinä.

Vatatsin suku oli peräisin Mogiljovin kuvernementista. Hänen vanhempansa olivat tykistönkenraali Aleksandr Ivanovitš Vatatsi ja Vera Aleksandrovna Demetti. Vatatsin veljiä olivat senaattori Emmanuil Vatatsi ja kenraalimajuri Vladimir Vatatsi.

Vatatsi valmistui paasikoulusta vuonna 1872 ja palveli henkivartiokaartin ratsukrenatöörirykmentissä. Hän osallistui Turkin sotaan vuosina 1877–1878 ja komensi ratsukrenatöörirykmentin eskadroonaa sekä myöhemmin Gluhovskin 16. rakuunarykmenttiä.

Vatatsi oli Suomen kenraalikuvernöörin Nikolai Bobrikovin palveluksessa vuosina 1902–1903. Hän työskenteli Mikkelin läänin kuvernöörinä vuosina 1903–1905 ja sen jälkeen Kiovan ja Kostroman kuvernementtien kuvernöörinä. Vatatsi erosi palveluksesta kenraaliluutnanttina vuonna 1906 ja asui sen jälkeen Pietarissa.

Vatatsi evakuoitiin Venäjän sisällissodan aikana Novorossijskista Thessalonikin kautta Jugoslaviaan. Hän muutti sittemmin Ranskaan, jossa hän asui Sainte-Geneviève-des-Boisin venäläisessä vanhainkodissa.

## Lähteet
Paula Marosi

**Paula Marosi** (3. marraskuuta 1936 Budapest – 4. maaliskuuta 2022) oli unkarilainen miekkailija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Marosi edusti Unkaria floretin joukkuekilpailussa saavuttaen kultaa Tokion kesäolympialaisissa 1964 ja hopeaa Méxicon kesäolympialaisissa 1968. MM-kilpailuissa Marosi saavutti Unkarin joukkueessa kultaa Buenos Airesin maailmanmestaruuskilpailuissa 1962 ja hopeaa Moskovan maailmanmestaruuskilpailuissa 1966.

## Lähteet
Satomi Ishihara

**Satomi Ishihara** (, oik. , 24. joulukuuta 1986) on japanilainen näyttelijä.

Hänen debyyttinsä oli vuonna 2003 elokuvassa *Watashi no Guranpa*. Hän voitti useita palkintoja debyyttiroolistaan.

Hänet valittiin Tokion 2020 olympialaisten soihdunkantajaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Profiili JDorama-sivustolla 
* Profiili Dorama.info-sivustolla 
*
Lincolnin piirikunta (Oregon)

**Lincolnin piirikunta** () on Yhdysvaltojen Oregonin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 49&nbsp;962 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Newportin kaupunki. Piirikunta on perustettu 20. helmikuuta 1893.

## Lähteet

## Aiheesta muualla