Supertramp

**Supertramp** oli brittiläinen pop/rockyhtye, joka perustettiin Lontoossa vuonna 1969. Yhtye nousi maailmanmaineeseen vuoden 1979 albumillaan *[[Breakfast in America]]*. Se on soittanut yhdessä vielä 2010-luvulla. Yhtyeen tunnetuimman kokoonpanon muodostivat Rick Davies, Roger Hodgson, John Helliwell, Dougie Thomson ja Bob Siebenberg.

## Historia
Supertrampin perusti kosketinsoittaja ja laulaja Rick Davies vuonna 1969. Hän oli ollut yhtyeessä nimeltä The Joint, jota rahoittanut hollantilainen miljonääri Stanley August Miesegaes piti Daviesia lupaavana ja tarjoutui rahoittamaan Daviesin seuraavaakin yhtyettä. Davies laittoi hakuilmoituksen *[[Melody Maker]]* -lehteen, ja yhtyeeseen liittyivät kitaristi Richard Palmer, lyömäsoittaja Robert Millar ja laulaja/basisti Roger Hodgson. Yhtyeen nimi oli aluksi Daddy, mutta sekaannuksien välttämiseksi Davies vaihtoi nimeksi Supertramp walesiläiskirjailija William Henry Daviesin kirjan mukaan.

Supertramp teki vuonna 1970 levytyssopimuksen A&M Recordsin kanssa, ja yhtyeen esikoisalbumi *[[Supertramp (albumi)|Supertramp]]* julkaistiin samana vuonna. Progressiivista rockia sisältänyt albumi ei myynyt erityisen hyvin. Palmer ja Millar jättivät yhtyeen, Hodgson vaihtoi basson kitaraan, ja yhtyeeseen liittyivät basisti Frank Farrell, lyömäsoittaja Kevin Currie ja puhallinsoittaja Dave Winthrop. Yhtyeen toinen albumi *[[Indelibly Stamped]]* (1971) ei sekään ollut myyntimenestys, ja rahoittaja Miesegaes hylkäsi yhtyeen.

Kun useimmat soittajatkin olivat jättäneet Supertrampin, Davies ja Hodgson perustivat uuden kokoonpanon, jossa Davies soitti koskettimia ja lauloi, Hodgson soitti kitaraa, pianoa ja lauloi, Dougie Thomson soitti bassoa, Bob Siebenberg soitti rumpuja ja lyömäsoittimia, ja John Anthony Helliwell soitti puhallinsoittimia ja kosketinsoittimia. Uusi kokoonpano soitti aiempaa popmaisempaa musiikkia. *[[Crime of the Century]]* (1974) oli Supertrampin kaupallinen läpimurto, ja siltä julkaistiin singlenä Hodgsonin sävellys ”Dreamer” jonka B-puolena oli Daviesin ”Bloody Well Right”. Albumi *[[Crisis? What Crisis?]]* (1975) myi hiukan edeltäjään vähemmän, mutta *[[Even in the Quietest Moments...]]* (1977) antoi yhtyeelle listahitin kappaleella ”Give a Little Bit”. Samalla yhtyeestä oli tullut arvostettu live-esiintyjä.

Vuoden 1979 albumi *[[Breakfast in America]]* nosti Supertrampin supertähteyteen. Albumi nousi Billboardin listaykköseksi ja myi neljä miljoonaa kappaletta Yhdysvalloissa sekä platinaa Kanadassa, Ranskassa, Saksassa ja Isossa-Britanniassa. Myös singlet ”Goodbye Stranger”, ”Take the Long Way Home” ja ”The Logical Song” olivat top-20-hittejä. Seuraavan albumin *[[...Famous Last Words...]]* (1982) jälkeen Hodgson lähti soolouralle.

Hodgsonin lähdön jälkeen Supertramp julkaisi 1980-luvulla vielä kaksi albumia, *[[Brother Where You Bound]]* (1985) ja *[[Free as a Bird (albumi)|Free as a Bird]]* (1987), kunnes myös Davies jätti sen. Davies kokosi yhtyeen uudelleen vuonna 1996, ja kokoonpanossa olivat myös Helliwell, kitaristi Mark Hart ja lyömäsoittaja Jesse Siebenberg. Yhtye teki konserttikiertueen ja sen jälkeen uudet studioalbumit *[[Some Things Never Change]]* (1997) ja *[[Slow Motion]]* (2002). Vuonna 2010 Supertramp palasi jälleen yhteen maailmankiertueelleen, tosin edelleen ilman Hodgsonia. Supertrampin oli tarkoitus lähteä kiertueelle myös vuonna 2015, mutta Daviesin terveysongelmien takia kiertue peruttiin.

## Jäsenet

Tunnetuimman kokoonpanon jäsenet **tummennettu**.
***[[Rick Davies]]** – laulu, kosketinsoittimet, huuliharppu, piano (1969–1988, 1996–2002, 2010–2011)
***[[Roger Hodgson]]** – laulu, piano, kitarat, kosketinsoittimet, bassokitara, sello, flageoletti, marimba, vibrafoni, sähkösitar ja lyömäsoittimet (1969–1983)
*Richard Palmer-James — kitarat, laulu, balalaika (1969–1971)
*Keith Baker – rummut ja lyömäsoittimet (1969–1970)
*Robert Millar – rummut ja lyömäsoittimet (1970–1971)
*Dave Winthrop – saksofoni, puupuhallinsoittimet, (satunnaisesti) taustalaulut (1970–1973)
*Kevin Currie – rummut ja lyömäsoittimet (1971–1973)
*Frank Farrell – bassokitara, taustalaulut, (satunnaisesti) piano, (satunnaisesti) harmonikka (1971–1972)
***[[Dougie Thomson]]** – bassokitara, taustalaulut (live-esiintymisillä), (satunnaisesti) kosketinsoittimet (1972–1988)
***[[Bob Siebenberg]]** – rummut, lyömäsoittimet, (satunnaisesti) taustalaulut (1973–1988, 1996–2002, 2010–2011)
***[[John Helliwell]]** – saksofoni, puu- ja vaskipuhallinsoittimet, klarinetti, kosketinsoittimet, taustalaulut, (satunnaisesti) lyömäsoittimet (1973–1988, 1996–2002, 2010–2011)
*Carl Verheyen – kitarat, taustalaulut (kiertueilla 1985–1986, vakituisesti: 1996–2002, 2010–2011)
*Lee Thornburg – trumpetti, pasuuna, taustalaulut (sessiomuusikkona 1986–1997, vakituisesti: 1996–2002, 2010–2011)
*Cliff Hugo – bassokitara, (satunnaisesti) taustalaulut (1996–2002, 2010–2011)
*Mark Hart – kosketinsoittimet, kitarat, laulu (kiertueilla 1985–1988, vakituisesti: 1996–2002)
*Tom Walsh – lyömäsoittimet, taustalaulut (1996–1997)
*Jesse Siebenberg – lyömäsoittimet, kosketinsoittimet, kitarat, laulu (1997–2002, 2010–2011)
*Gabe Dixon – kosketinsoittimet, lyömäsoittimet, laulu (2010–2011)
*Cassie Miller – taustalaulut (2010–2011)

### Kiertuemuusikot
* Scott Page – saksofoni, puupuhallinsoittimet, kitara, taustalaulut (1983–1986)
* Fred Mandel – kosketinsoittimet, kitarat, taustalaulu (1983)
* Marty Walsh – kitara, taustalaulut (1984–1988)
* Brad Cole – saksofoni, kosketinsoittimet (1985, 1987–1988)
* Steve Reid – lyömäsoittimet (1987-1988)

## Diskografia

### Studioalbumit

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Supertramp Portrait  Lyhytfilmi Supertrampin (tuolloin vielä nimellä Daddy) esiintymisestä PN Clubilla Münchenissä 14.12.1969 (10 min 22 s).