open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Istiophorus

**Istiophorus** on piikkimakrillikalojen (Carangiformes) lahkoon ja purjekalojen (Istiophoridae) heimoon kuuluva kalasuku.

Sukuun luetaan kuuluvan kaksi suurikokoista lajia, Tyynessämeressä ja Intian valtameressä elävä purjekala sekä atlantinpurjekala. Kummallakin lajilla yläleuka on pidentynyt keihäsmäiseksi. Ne ovat erittäin nopeita kaloja. Kummankaan lajin pituus ei ylitä kolmea metriä ja paino harvoin ylittää 90&nbsp;kg. Purjekalat tunnistaa helposti suurista selkäevistään.

Purjekalat ovat arvostettua saalista urheilukalastuksessa, jonka lisäksi niitä pyydetään teollisesti. 

## Lajit
* *[[Istiophorus albicans]]* Latreille, 1804 – Atlantinpurjekala
* *[[Istiophorus platypterus]]* Shaw, 1792 – Purjekala

## Lähteet
Arturo Schwarz

**Arturo Schwarz** (1924 Alexandria, Egypti – 23. kesäkuuta 2021) oli italialainen taidehistorioitsija, professori, taidekonsultti ja kansainvälisten näyttelyjen kuraattori. Hän keräsi laajan kokoelman Marcel Duchampin, André Bretonin, Man Rayin ja Jean Arpin sekä muiden 1900-luvun taiteilijoiden teoksia. Hän oli myös kirjailija ja runoilija. Schwarz käsitteli kirjoituksissaan Marcel Duchampia, Man Rayta, surrealisteja ja dadaisteja.

Schwarz karkotettiin poliittisen aktivismin vuoksi Egyptistä 1949. Hän asettui Italiaan Milanoon ja aloitti silloin taiteenkeräämisen. Hänen yhteistyönsä Jerusalemissa sijaitsevan Israel-museon kanssa alkoi 1972, jolloin hän lajoitti museolle 13 Duchampin teosten kopioita, jotka hän oli tehnyt 1964 Duchampin kanssa. 1991 hän lahjoitti laajan arkistonsa. Vuonna 1998 hän lahjoitti museolle 800-teoksen kokoelma dadan ja surrealismin taidetta. Kokoelmasta oli Gettyn museo tarjonnut hänelle suuret summat.

Israelin museon peruskorjaustyön aikana kokoelmasta kiersi maailmalla 250 teosta, ja ne ovat esillä Helsingissä Taidemuseo Tennispalatsin näyttelyssä *Suuntana surrealismi – mestariteoksia Jerusalemin Israel-museosta* 22.9.2009 saakka.

## Teokset (valikoima)
*(toim.) *The Complete Works of Marcel Duchamp*, H. N. Abrams (New York, NY), 1969, reprinted, Delano Greenidge (New York, NY), 1997.
**Marcel Duchamp: Sixty-six Creative Years; From the First Painting to the Last Drawing*, Gallery Schwarz (Milan, Italy), 1972.
**New York Dada: Duchamp, Man Ray, Picabia*, Prestel Verlag (Munich, Germany), 1973.
**Almanacco dada: Antologia letteraria-artistica, cronologia e repertorio delle riviste*, Feltrinelli (Milan, Italy), 1976.
**Man Ray: The Rigour of Imagination*, Rizzoli International (New York, NY), 1977.
**André Breton, Trotsky, et l'anarchie*, Union Generale d'Editions (Paris, France), 1977.

## Lähteet
Purjekalat

**Purjekalat** (Istiophoridae) on piikkimakrillikalojen (Perciformes) lahkoon kuuluva kalaheimo, jonka lajit ovat purjekaloja ja marliineja. Niitä tavataan ympäri maailman valtameriä. Heimon kaikilla lajeilla on keihäsmäiseksi pidentynyt yläleuka, siro ruumis ja huomattava selkäevä. Heimon kalat ovat maailman nopeimpia kaloja; purjekalan on kerrottu saavuttaneen jopa 110 kilometrin tuntinopeuden.

Purjekalat ja marliinit ovat haluttuja ja arvostettuja urheilukalastuksen saalislajeja. Ernest Hemingwayn romaanissa Vanhus ja meri kuvaillaan suuren marliinin kalastusta.

## Suvut ja lajit
Heimossa on viisi sukua ja yksitoista lajia.
**[[Istiompax]]*
***[[Mustamarliini|Istiompax indica]]* Cuvier, 1832 – mustamarliini
**[[Istiophorus]]*
***[[Atlantinpurjekala|Istiophorus albicans]]* Latreille, 1804 – atlantinpurjekala
***[[Purjekala|Istiophorus platypterus]]*  Shaw, 1792 – purjekala
 
**[[Kajikia]]*
***[[Valkomarliini|Kajikia albida]]* Poey, 1860 – valkomarliini
***[[Juovamarliini|Kajikia audax]]* Philippi, 1887 – juovamarliini

**[[Marliinit|Makaira]]* – marliinit
***[[Idänmarliini|Makaira mazara]]* Jordan & Snyder, 1901 – idänmarliini
***[[Sinimarliini|Makaira nigricans]]* Lacépède, 1802 – sinimarliini

**[[Tetrapturus]]*
***[[Lyhytleukamarliini|Tetrapturus angustirostris]]* Tanaka, 1915 – lyhytleukamarliini
***[[Välimerenmarliini|Tetrapturus belone]]* Rafinesque, 1810 – välimerenmarliini
***[[Pyöreämarliini|Tetrapturus georgii]]* Lowe, 1841 – pyöreämarliini
***[[Pitkäleukamarliini|Tetrapturus pfluegeri]]* Robins & de Sylva, 1963 – pitkäleukamarliini

## Katso myös
* Miekkakala

## Lähteet
### Viitteet
Iberiankeisarikotka

**Iberiankeisarikotka** (*Aquila adalberti*) on hyvin harvinainen haukkalaji. Se muistuttaa paljon keisarikotkaa, joka tosin on hieman suurempi. Aiemmin nämä onkin luettu alalajeiksi. Iberiankeisarikotkaa tavataan Espanjan lounaisosissa ja Portugalissa, mutta yksittäisinä pareina se pesii mahdollisesti myös Marokossa.

## Tuntomerkit
Iberiankeisarikotka on 72–85&nbsp;cm pitkä ja sen siipiväli on 180–210&nbsp;cm. Se painaa 2&nbsp;500–3&nbsp;500 grammaa. Laji muistuttaa ulkonäöltään paljon keisarikotkaa. Vanhalla linnulla siiven etureuna on kuitenkin valkoinen sekä siiven ylä- että alapuolella. Iberiankeisarikotkan valkoiset hartialaikut ovat yleensä suuremmat kuin keisarikotkalla ja sijaitsevat edempänä, jolloin ne usein yhdistyvät valkeaan siiven etureunaan. Lisäksi iberiankeisarikotkan siipisulat ovat tummemmat eivätkä niin selvästi poikkijuovaiset, ja pyrstön tyvi vaaleammanharmaa ja juovaton. Nuori iberiankeisarikotka on nuorta keisarikotkaa punaruskeampi eikä sen puvussa ole viirutusta, vaan korkeintaan hyvin heikkoa kuviointia.

## Levinneisyys
Iberiankeisarikotkaa tavataan Keski- ja Lounais-Espanjassa sekä Portugalin itäosissa. Marokosta se on hävinnyt. Marokosta on kuitenkin pesimähavainto vuodelta 1995, joten maassa voi olla yhä joitain pesiviä pareja. 1800-luvulla laji pesi myös Algeriassa, mutta sittemmin se on sieltä hävinnyt. Lajin pesimäkanta on nykyään noin 200 paria. Yksilömääräksi arvioidaan 450–600 yksilöä, joista 300–400 on täysikasvuisia.

## Elinympäristö
Iberiankeisarikotkaa tavataan pääasiassa nahkealehtisen kasvillisuusvyöhykkeen metsissä, mutta myös marskimailla. Riittävä saaliseläinten määrä on tärkeä vaatimus elinympäristölle.

Vanhat iberiankeisarikotkat ovat paikkalintuja, mutta nuoret yksilöt vaeltavat itenäistymisensä jälkeen.

## Ravinto
Iberiankeisarikotkan tärkeintä ravintoa ovat jänikset. Se syö myös raatoja, kyyhkyjä ja muita lintuja sekä matelijoita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Aquila adalberti
Äänis

**Äänis** on harvinainen suomalainen etunimi. Sillä oli oma nimipäivä 2. lokakuuta vuosina 1929–1949. Se on ollut suomalaisen almanakan kaikkien aikojen ainoa Ä-alkuinen nimi. Se viittaa Itä-Karjalassa sijaitsevaan Äänisjärveen ja kuuluu suursuomalaisiin nimiin.

Pääosa Ääniksistä on saanut nimensä 1940-luvulla.  Jatkosodan aikana Äänis-nimen antamista perusteltiin joskus sillä, että lapsi oli kastettu rintamalta tuodulla Äänisen vedellä. Kustaa Vilkunan *[[Etunimet (kirja)|Etunimet]]*-kirjassa Äänis on merkitty naisennimeksi, vaikka sen on saanut ainakin 50 miestä ja alle 40 naista.

## Tunnettuja Ääniksiä
* Jyrki Äänis Kaleva Vesikansa (s. 1941), toimittaja ja tietokirjailija

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Tummalaulumesikko

**Tummalaulumesikko** (*Meliphaga lewinii*) on itäisessä Australiassa tavattava mesikkoihin kuuluva varpuslintu. Laji on nimetty australialaisen taidemaalarin John Lewinin mukaan.

## Tunnistaminen
Kooltaan tummalaulumesikko on noin 20&ndash;22&nbsp;cm. Yleisväritykseltään lintu on vihertävän harmaa. Nokasta silmäkulmaan ulottuu kapea viiru paljasta vaaleaa nahkaa. Silmän takana on vaaleankeltainen kuunsirppimäinen laikku. Lennossa näkyy tummalaulumesikon siipihöyhenten vaaleat reunat. Molemmat sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Nuoret lajin yksilöt eroavat aikuisista tummalaulumesikoista silmien värin perusteella. Nuorilla silmät ovat rusekat, kun ne aikuisilla ovat siniset. Ulkonäöltään tummalaulumesikoa muistuttavat tarhalaulumesikko (*Meliphaga garcilis*) ja nokilaulumesikko (*Meliphaga notata*), mutta ovat molemmat pienempiä. Paras tummalaulumesikon tuntomerkki on sen kauas kuuluva konekiväärin ääntä muistuttava laulu.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Tummalaulumesikkoa tavataan Australian itärannikolla pohjoisesta Queenslandista Victorian osavaltion keskiosiin. Lajin elinympäristöä ovat sademetsät ja kosteat pensaikkoalueet. Laji vaeltaa usein myös avoimemmillekin seuduille. Lintu on pääosin paikkalintu, mutta muuttaa talveksi korkeilta seuduilta matalammille.

## Pesintä ja ravinto
Tummalaulumesikon pesimäkausi kestää syyskuusta tammikuulle. Suuri, kuppimainen pesärakennetaan kasvimateriaalista ja sidotaan yhteen hämähäkinseitin avulla. Naaras munii kahdesta kolmeen munaa, joita haudotaan kaksi viikkoa. Molemmat vanhemmat osallistuvat poikasten hoitoon.

Tummalaulumesikon ravinto koostuu pääsoin hedelmistä ja marjoista, mutta laji syö myös mettä ja hyönteisiä, joita se syö lennosta. Laji elää yleensä yksin, mutta voi myös muodostaa löyhiä noin kymmenen yksilön parvia.

## Lähteet
Sinimarliini

**Sinimarliini** eli **purjemarliini** (*Makaira nigricans*) on purjekalojen heimoon kuuluva marliinikala. Se on lihansyöjä, joka käyttää ravinnokseen monenlaisia eliöitä lähellä veden pintaa. Sinimarliini on suosittu ja arvostettu saalis urheilukalastuksessa. 

## Koko ja ulkonäkö
Sinimarliininaaras voi saavuttaa 4,3 metrin pituuden ja 540 kg painon. Painoennätys on 636 kg. Koiraat kasvavat hitaammin ja pienemmiksi kuin naaraat. 

Sinimarliinin ruumis on päältä koboltinsininen ja alta hopeanvalkoinen. Sinisessä osassa on korkeussuuntaisia valkoisia raitoja. Otsa on hyvin korkea; ruumis on edestä paksu ja se kapenee taaksepäin. Yläleuka on pidentynyt keihäänmuotoiseksi. Pyrstö on korkea ja puolikuun muotoinen. Selkäevä on aivan edessä korkea ja matalampi takana.

## Levinneisyys
Sinimarliinia esiintyy Atlantin valtameressä. Pääasiassa sen elinalueen rajat ovat etelässä Hyväntoivonniemen ja Rio de la Platan välillä, pohjoisessa Espanjan luoteisrannikon ja Newfoundlandin eteläosien välillä. 
Sinimarliinia esiintyy myös muissa merissä, muun muassa eteläisellä intian valtamerellä se on suosittu urheilukalastuksen kohde.

## Lisääntyminen
Sinimarliinit saavuttavat sukukypsyyden 2-4 vuoden iässä. Lisääntymisaika on myöhäiskesästä syksyyn; kuteminen tapahtuu toukokuussa. Naaras voi kutea neljäkin kertaa yhtenä kutuaikana, kerrallaan jopa 7 miljoonaa mätimunaa, joista kukin 1 mm läpimitaltaan. Mätimunista vain harvat saavuttavat sukukypsyyden.

Koiraiden on todettu saavuttaneen 18:n ja naaraiden 27 vuoden iän.

## Ravinto
Sinimarliinin pääravintoa ovat pääasiassa kalmarit, mustekalat ja pienet tai keskikokoiset kalat. Sen uskotaan käyttävän pitkää keihäsmäistä yläleukaansa saaliin tainnuttamiseen.

## Taloudellinen merkittävyys

Sinimarliini saadaan tavallisesti saaliiksi sivusaaliina tonnikaloille tarkoitetuissa pitkäsiimoissa. Lajilla on kuitenkin kaupallista arvoa ympäri maailman. Vuonna 2000 sinimarliinia kalastettiin yhteensä 3064 tonnia. Sen liha on hyvänlaatuista, vaaleaa ja runsasrasvaista. Lihaa arvostetaan erityisesti Japanissa, missä sitä käytetään erityisesti sashimin valmistukseen.

Urheilukalastuksessa sinimarliini on erittäin haluttu ja arvostettu saalis.

## Lähteet
* marinebio.org (englanniksi)
* animals.nationalgeographics.com  (englanniksi)
### Viitteet
Gateways to Annihilation

**Gateways to Annihilation** on death metal -yhtye Morbid Angelin vuonna 2000 julkaistu kuudes studioalbumi. Albumi oli viimeinen, jossa yhtyeen kitaristi Eric Rutan soitti.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Trey Azagthoth - kitara, kitarasyntetisaattori, laulu
* Steve Tucker - basso, laulu
* Erik Rutan - kitara, koskettimet
* Pete Sandoval - rummut

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Heini Koivuniemi

**Heini Koivuniemi** (s. 1973) on suomalainen voimailija. Hän on sijoittunut maailman vahvin nainen -kilpailussa toiseksi vuonna 2001 ja kolmanneksi vuosina 2002 ja 2003. Euroopan vahvin nainen -kilpailun hän voitti vuonna 2002. Suomen vahvin nainen -kilpailun hän on voittanut vuosina 2001 ja 2003. Voimanostossa hän on voittanut Suomen mestaruuden 75 kilogramman sarjassa vuonna 2004.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Art brut

**Art brut** ( raaka),  on taidemaalari Jean Dubuffetin käyttämä nimitys varsinaisen taidemaailman ulkopuolella tuotetusta taiteesta, joka ilmaisee hänen mukaansa spontaanisti ihmismielen tiedostamattomia puolia. Tällaista taidetta ovat muun muassa mielisairaiden, lasten, vangittujen rikollisten tai amatööritaiteilijoiden tekemät teokset. 

Myös graffiti laskettiin kuuluvaksi art brutiin. Dubuffet arvosti siinä vision tai emootion raakaa ilmaisua, joka ei joudu konvention ansaan. Dubuffet koki art brutin olevan aidointa ja alkuperäisintä taidetta sen raaimmassa perusmuodossaan.

Dubuffet kiinnostui 1940-luvulla taiteesta, joka oli karkeaa, hiomatonta ja jopa rivoa. Häntä innoittivat erityisesti psyykkisesti sairaiden tekemät teokset. Toisaalta myös Paul Kleen lapsenomaiset maalaukset olivat Dubuffet'lle merkittävä inspiraation lähde. Omissa varhaistöissään Dubuffet pyrki välittämään sitä rehellisyyttä, naiiviutta ja teeskentelemättömyyttä, joka ilmeni hänen mukaansa todellisessa art brut -taiteessa. Hänen myöhemmissä teoksissaan on vaikutteita graffitista ja psykoottisesta taiteesta.

Englanninkielisissä maissa art brutista käytetään usein nimitystä **outsider art**, jonka otti käyttöön taidekriitikko Roger Cardinal vuonna 1972.

## Katso myös
*ITE-taide

## Lähteet
Tom Enberg

**Tom Gustaf Enberg** (s. 26. elokuuta 1970 Hanko) on suomalainen jalkapalloilija. Hän pelaa Uudenmaan Vitosessa FC HIK:n joukkueessa.

Laitahyökkääjänä pelaavan Enbergin ura alkoi II divisioonan Hangö IK:sta 1988. Kaudeksi 1993 hän siirtyi Veikkausliigaan Turun Palloseuran riveihin. Enberg pelasi TPS:ssa 1993–1995 ja hänen suurin saavutuksensa oli Suomen Cupin voitto 1994. Turusta Enberg siirtyi kahden kauden ajaksi Myllykosken Palloon. Ensimmäisellä MyPa-kaudella hän voitti SM-hopeaa. Kausilla 1998–1999 Enberg edusti jälleen Turun Palloseuraa, kunnes hän palasi kesken kauden 1999 Ykkösessä pelanneeseen kasvattajaseuraansa, Hangö IK:hon. Kaikkiaan Enberg pelasi seitsemän pääsarjakautensa aikana 155 ottelua, joissa hän teki 32 maalia.

Maajoukkueessa Enberg pelasi vuonna 1995 viisi A-maaottelua.

## Lähteet
Steel Panther

**Steel Panther** (aiemmin muun muassa nimillä **Danger Kitty**, **Metal Shop** ja **Metal Skool**) on yhdysvaltalainen, Los Angelesissa Sunset Stripillä perustettu parodinen glam metal -yhtye. 

Alkujaan Metal Shop -nimisellä yhtyeellä on pisimpään kestänyt heavy metal -show Sunset Stripillä. Lavalla yhtye soittaa 1980-luvun glam metal -kappaleita sekä covereina että pilkallisina parodioina. Konserteissa yhtyeen kappaleiden välissä esitetään useimmiten komediaa, esimerkiksi riitaa jäsenten välillä, keskustelua seksistä, huumeista ja yleisön kanssa harrastetaan improvisoitua huumoria.

Suomessa Steel Panther esiintyi ensimmäistä kertaa Tampereen Sauna Open Air -festivaaleilla 10. kesäkuuta 2010. Toinen keikka oli 11. maaliskuuta 2012 Nosturissa, Helsingissä. Neljännen kerran yhtye esiintyi Suomessa 19. helmikuuta 2014 Tampereen Pakkahuoneella.
Bändi on myös esiintynyt Helsingin The Circuksessa 2012. Yhtye esiintyi jälleen kerran Tampereen Pakkahuoneella 14.syyskuuta 2016 sekä Helsingin The Cirkuksessa 15. syyskuuta 2016.

## Jäsenet
Kaikki yhtyeen jäsenet käyttävät nimimerkkejä imitoimiensa yhtyeiden hengessä.

**Nykyiset jäsenet**
* Michael Starr (Ralph Saenz) – laulu
* Satchel (Russ Parrish) – kitara
* Stix Zadinia (Darren Leader) – rummut
* Joe "Spyder" Lester – basso

**Entiset jäsenet**
* Ray Luzier – rummut (2000-2003)
* Lexxi Foxx (Travis Haley) – basso (2000-2021)

## Diskografia
### Albumit
* *Love Rocket* (2001) - promosingle nimellä Danger Kitty
* *Hole Patrol* (2003) - julkaistu alkujaan Metal Shop -nimisenä ja julkaistu uudelleen nimellä Metal Skool.
* *Hey That's What I Call Sludge! Vol. 1* (2004) - kokoelma nimellä Metal Sludge All-Stars on ensimmäisissä painoksissa (myöhemmin Metal Skoolina), sisältäen neljä puhuttua sketsiä ja ensimmäinen levytetty versio kappaleesta "Death To All But Metal".
* *[[Feel the Steel]]* (2009) - ensimmäinen Universalin julkaisema yhtyeen albumi
* *[[Balls Out]]* (2011)
* All You Can Eat (2014)
* 
* *[[Heavy Metal Rules]]* (2019)
* *[[On the Prowl]]* (2023)

### DVD:t
* *Fat Girl (Thar She Blows) - The Video* - DVD, joka sisältää kappaleen "Fat Girl" musiikkivideon ja materiaalia kulissien takaa.
* *British Invasion* (2012) - DVD, jossa on vuonna 2010 soitettu keikka Brixton Academyssa ja vuonna 2012 soitettu keikka Download Festivaaleilla.

### Musiikkivideot
**Fat Girl (Thar She Blows)* (2005)
**Death To All But Metal* (2009)
**Community Property* (2009)
**If You Really Really Love Me* (2011)
**Party Like Tomorrow is the End of the World *(2014)
**The Burden of Being Wonderful* (2014)
**Gloryhole* (2014)
*Pussywhipped (2014)
**She's Tight* (2016)
**Poontang Boomerang* (2017)
**I Got What You Want* (2017)
**Wasted Too Much Time* (2017)
**Fuck Everybody* (2019)
**All I Wanna Do Is Fuck (Myself Tonight)* (2019)
**Always Gonna Be a Ho* (2019)
**Gods of Pussy* (2019)
**Heavy Metal Rules* (2020)
**Let's Get High Tonight* (2020)
**Fuck 2020* (2020)
**Never Too Late (To Get Some Pussy Tonight)* (2022)
**1987* (2022)
**Friends With Benefits* (2023)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Steel Pantherin viralliset sivut
Meidän gangstereiden kesken

**Meidän gangstereiden kesken** () on vuonna 1973 ensi-iltansa saanut elokuva, jonka ohjasi Enzo Barboni. Sen pääosia näyttelevät Bud Spencer ja Giuliano Gemma. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Wolfgang Seidel

**Wolfgang Seidel** (4. heinäkuuta 1926 Dresden – 1. maaliskuuta 1987 München) oli saksalainen F1-kuljettaja. Seidel ajoi yleensä itsensä mukaan nimetyillä autoilla tai jotka olivat Scuderia Colonian omistamia.  

## Formula 1
Seidel osallistui 12 F1-osakilpailuun kausilla 1953, 1958 ja 1960–1962. Hän oli parhaimmillaan yhdeksäs Italian GP:ssä 1960. Seidel ajoi myös sarjan ulkopuolisia kilpailuja.

## Kilpailulisenssin menetys
Seidel menetti kilpailulisenssinsä vuonna 1962, kun hän kritisoi jyrkästi Saksan kansallisen autourheilun ylintä päättävää komissiota eli ONS:ää (), kisajärjestäjiä sekä Saksan autourheiluklubia eli AvD:tä (). Kritiikin kohteena oli Seidelin kokema vääryys vuoden 1962 Saksan GP:ssä, jossa hän ei päässyt kilpailuun, koska oli teknisen mittausvirheen mukaan ajanut harjoituksissa vain 4 kierrosta sääntöjen vaatiman vähimmäismäärän 5 sijasta. Seidelilta vietiin sekä kilpailulisenssi että AvD:n jäsenyys. Lisäksi ONS asetti hänelle elinikäisen kilpailukiellon, joka muutettiin myöhemmin kahden vuoden mittaiseksi. Seidel yritti myöhemmin osallistua sarjan ulkopuoliseen Meksikon osakilpailuun ja haki osallistumislupaa FIA:lta, jota hän ei koskaan saanut. Kiellon ja vääryyden seurauksena Seidel lopetti kilpailemisen.

## Lähteet
Günther Seiffert

**Günther Seiffert** (18. lokakuuta 1937 Oldenburg Ammerland – 11. marraskuuta 2020 Köln Nordrhein-Westfalen) oli saksalainen F1-kuljettaja.

## Formula 1
Seiffert osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1962, Saksan GP:hen, jossa hän jakoi autonsa Wolfgang Seidelin kanssa. Hän kuitenkin karsiutui, eikä päässyt starttaamaan kilpailuun. Hän osallistui myös MM-sarjaan kuulumattomiin kilpailuihin ollen parhaimmillaan seitsemäs Itävallan GP:ssä 1963.

## Lähteet
Forest of Equilibrium

**Forest of Equilibrium** on doom metal -yhtye Cathedralin vuonna 1991 julkaistu debyyttialbumi. Albumia pidetään yhtenä tyylilajinsa klassikkoalbumina.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Lee Dorrian – laulu
* Garry Jennings –kitara
* Adam Lehan – kitara
* Mark Griffiths – bassokitara
* Reverend Wolski – koskettimet
* Helen Acreman – huilu
* Mike Smail – rummut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Jarmo Flink

**Jarmo Flink** (s. 12. syyskuuta 1948) on suomalainen jalkapalloilija, joka peliuran päätyttyä toimi valmentajana.

Keskikentällä pelannut Flink edusti urallaan mestaruussarjassa Kuopion Palloseuraa 1966, 1969 ja 1971, Lahden Reipasta 1967–1968, Kopareita 1972–1973 sekä Kuusysiä 1974. Lisäksi Flink pelasi alemmilla sarjatasoilla Kopareissa 1970, Kuopion Elossa 1975–1976 ja 1979 sekä Kuopion Pallossa 1977–1978. Hän voitti urallaan kaksi Suomen-mestaruutta, Kuopion Palloseurassa 1966 ja Reippaassa 1967. Kaikkiaan Flink pelasi kahdeksan kauden aikana 138 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 21 maalia. 

Maajoukkueessa Flink pelasi vuosina 1968–1975 yhteensä 13 maaottelua.

Pelaajauran jälkeen Flink toimi myös valmentajana. Hän oli muun muassa Kuopion Palloseuran päävalmentaja osan kaudesta 1980.

Myös hänen veljensä Turo Flink oli menestynyt jalkapalloilija.

## Saavutukset pelaajana
* Suomen mestaruus 1966 (KuPS), 1967 (Reipas)

## Lähteet
Azar Gat

**Azar Gat** (s. 1959 Haifa, Israel) on israelilainen tutkija ja sotahistorioitsija. 

Gat suoritti Bachelor of Arts-tutkintonsa Haifan yliopistossa 1978 ja Master of Arts-tutkintonsa Tel Avivin yliopistossa 1983. Filosofian tohtoriksi hän valmistui Oxfordin yliopistossa 1986. Hän on toiminut Tel Avivin yliopiston valtio-opin laitoksen johtajana vuodesta 1999.

## Teoksia

Azar Gatin kirjoittamia teoksia:

* *The Origins of Military Thought from the Enlightenment to Clausewitz* Oxford University Press, 1989
* *The Development of Military Thought: The Nineteenth Century* Oxford University Press, 1992
* *Fascist and Liberal Visions of War: Fuller, Liddell Hart, Douhet, and Other Modernists* Oxford University Press, 1998
* *British Armour Theory and the Rise of the Panzer Arm: Revising the Revisionists* St Antony/Macmillan, 2000
* *War in a Changing World* Michigan University Press, 2001, yhteistyössä Zeev Maozin kanssa. 
* *War in Human Civilization* Oxford University Press, 2006

*War in Human Civilization* on yksi Times Literary Supplementin valinnoista vuoden 2007 parhaiksi kirjoiksi.

## Lähteet
Annala (täsmennyssivu)

**Annala** voi tarkoittaa seuraavia:

## Paikkoja

* Annala, asuntoalue Tampereen Kaukajärvellä
* Annalan huvila, huvila ja puutarha Helsingin Vanhassakaupungissa
* Annalan kotiseutumuseo, museo Pyhäjoella Pohjois-Pohjanmaalla
* Annala, kaupunginosa Kannuksessa
* Annala, alue Helsingin Vanhassakaupungissa

## Henkilöitä

* Heikki Annala (1934–1995), basisti, säveltäjä ja sovittaja
* Israel Simonpoika Annala (1650–1710), kirkonrakentaja
* Juho Annala (s. 1984), kilpa-autoilija
* Jukka Annala (s. 1966), toimittaja ja tietokirjailija
* Jukka-Pekka Annala (s. 1967), psykologi, yrittäjä ja valmentaja
* Jussi Annala (1897–1967), kirkkoherra, kansanedustaja
* Jutta Annala (s. 1975), laulaja, säveltäjä, sanoittaja, kirjailija ja ääninäyttelijä
* Maria Annala, Yhdysvaltain politiikan tutkija, toimittaja ja tietokirjailija
* Marko Annala (s. 1972), laulaja, Mokoma-yhtyeen perustaja
* Matti Annala (1898–1958), taidemaalari
* Orvokki Annala (s. 1938), kirjailija
* Sakari Annala (1928–2011), kenraaliluutnantti.
* Valentin Annala (1859–1926), kansanedustaja 
* Vilho Annala (1888–1960), Isänmaallisen kansanliikkeen puheenjohtaja, kansantaloustieteen professori ja historiantutkija
Erkkilä

**Erkkilä** on suomalainen sukunimi.

## Tunnettuja Erkkilöitä

* Eeli Erkkilä (1909–1963), poliitikko (maalaisliitto)
* Eero Erkkilä (s. 1941), säveltäjä ja laulaja
* Eva Erkkilä, oik. *Otto Holmström* (1879–1948), muistelmakirjailija
* Helena Erkkilä, o.s. *Koskinen* (1907–1981), elokuvanäyttelijä
* Jaakko Erkkilä (s. 1993), pesäpalloilija
* Jere Erkkilä (s. 1997), jääkiekkoilija
* Lassi Erkkilä (s. 1953), lyömäsoittaja
* Leena Erkkilä (1930–2020), lasten- ja nuortenkirjailija
* Mika Erkkilä (s. 1990), jääkiekkoilija
* Minna-Leena Erkkilä (s. 1963), gynekologi
* Paula Erkkilä (s. 1976), johtamisasiantuntija ja Pohjanmaan kauppakamarin toimitusjohtaja 
* Pekka Erkkilä (s. 1941), rikoksiin syyllistynyt poliisi
* Sven Erkkilä (1901–1973), lääkäri, professori
* Tero Erkkilä (s. 1974), politiikan tutkija ja valtio-opin professori
* Veikko Erkkilä (s. 1947), toimittaja ja kirjailija

### Kuvitteellisia Erkkilöitä

* Asko Erkkilä, tv-sarjassa Salatut elämät
Einola

**Einola** voi tarkoittaa seuraavia:

## Sukunimi

Einola, suomenkielinen sukunimi, joka vuonna 2022 oli yhteensä 343 henkilöllä. Tunnettu nimenkantaja:

* Ahti H. Einola, oik. *Eino H. Ahti* (1894-1955), kirjailija, kuplettilaulaja ja sanoittaja
* Akseli Einola (1894–1948), jääkäri, taiteilija, kuvittaja ja lastenkirjailija.

## Paikannimi
* Einola, kylä Jääskessä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella.

## Muuta
* Einola, funkistyylinen talo Tuusulassa.

## Lähteet
The Weinstein Company

**The Weinstein Company** (lyh. **TWC**) oli yhdysvaltalainen elokuvastudio. Sen perustivat veljekset Harvey Weinstein ja Bob Weinstein vuonna 2005, kun he jättivät Disneyn tuolloin omistaman Miramax Filmsin, jonka he perustivat vuonna 1979. TWC oli yksi suurimmista ns. itsenäisistä elokuvayhtiöistä Yhdysvalloissa ennen ajautumistaan konkurssiin keväällä 2018. Weinstein Company julkaisi muiden muassa Quentin Tarantinon menestyselokuvat *[[Kunniattomat paskiaiset]]* (2009) ja *[[Django Unchained]]* (2012).

Yhtiö ajautui talousvaikeuksiin vuonna 2017, kun toinen sen perustajista, Harvey Weinstein, joutui useiden seksuaaliahdistelu- ja raiskaussyytösten kohteeksi. Syytösten seurauksena TWC menetti useita tuotantosopimuksiaan; esimerkiksi yhtiön sopimus Netflixin kanssa purkautui ja sen nimi poistatettiin Peaky Blinders -sarjan lopputeksteistä. TWC hakeutui lopulta Chapter 11-konkurssiin 19. maaliskuuta 2018.

16. heinäkuuta 2018 ilmoitettiin, että TWC ja sen omaisuus oli myyty Lantern Entertainmentille 289 miljoonalla dollarilla.

## Weinsteinin tuottamia elokuvia
*Houkutus (2005) 
*The Libertine (2005) 
*Transamerica (2005) 
*Tapaus Punahilkka (2005, studion ensimmäinen animaatioelokuva) 
*Mrs. Henderson esittää (2005) 
*The Matador (2005) 
*Beatrix Potter – taiteilijaelämää (2006)
*Alex Rider & Stormbreaker (2006) 
*Doogal (2006, studion toinen animaatioelokuva) 
*Clerks II (2006) 
*Pulse (2006) 
*Wordplay (2006) 
*Shut Up & Sing (2006) 
*Border War: The Battle Over Illegal Immigration (2006, DVD) 
*Lassie (2006, DVD)
*Nuori Hannibal (2007, yhteistuotanto DDLC Dino De Laurentiis Companyn kanssa) 
*Sicko – aivan sairasta (2007, yhteistuotanto Lionsgaten kanssa) 
*The Hunting Party (2007) 
*Wasted (2007) 
*Thunderpants (2007) 
*Dedication (2007) 
*Cassandra’s Dream (2007, yhteistuotanto Wild Bunchin ja Virtual Studiosin kanssa) 
*Tropa de Elite (2008) 
*Territory (2008) 
*Rambo (2008, yhteistuotanto Lionsgaten kanssa) 
*Diary of the Dead (2008) 
*Boy A (2008, yhteistuotanto Cuba Picturesin kanssa Channel 4:lle) 
*Zack & Miri puuhaa pornoo (2008) 
*Lukija (2008)
*Kunniattomat paskiaiset (2009) 
*Halloween II (2009) 
*Nine (2009) 
*Youth in Revolt (2009) 
*Shanghai (2009) 
*All Good Things (2009) 
*The Janky Promoters (2009) 
*Hurricane Season (2009) 
*Black Hole (2009) 
*Scream 4 (2010) 
*Fraggle Rock: The Movie (2009, yhteistuotanto HIT Entertainmentin ja Jim Henson Picturesin kanssa) 
*Quelques jours en septembre (A Few Days in September, 2009) 
*Four Knights (2009) 
*Untitled remake of Yavarum Nalam (2011)
*Django Unchained (2012)
*Mestari (2012)
*Grace of Monaco (2013)
*Perhe – August: Osage County (2013)
*The Hateful Eight (2015)

## Lähteet
Kontomári

**Kontomári** (; ) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella ja kuuluu Plataniáksen kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Se kuului aiemmin Plataniáksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Plataniáksen kunnan Plataniáksen kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 285 (vuonna 2011).

Kontomári sijaitsee Kreetan pohjoisrannikolla 18 kilometriä Chaniásta länteen. Se muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Κοντομαρίου, *Topikí Koinótita Kontomaríou*), johon kuuluvat varsinaisen Kontomárin kylän lisäksi kylät Koiláda, Metóchi ja Xirokámpi. Alueen pääelinkeinoja ovat appelsiinin- ja oliivinviljely sekä turismi.

Toisen maailmansodan aikana saksalaiset maahanlaskujoukot teloittivat Kontomárissa noin 25 asukasta kostona siviilien osallistumisesta saarensa puolustamiseen Kreetan taistelun aikana. Kostoisku tunnetaan nimellä Kontomárin verilöyly.

## Lähteet
Viron vapaussodan voitonpylväs

**Viron vapaussodan voitonpylväs** () sijaitsee Vapaudenaukiolla Harjumäellä Tallinnan kaupungissa Virossa. Sen suunnittelivat Rainer Sternfeld, Andri Laidre, Kadri Kiho ja Anto Savi. Kyseessä on pilari, jonka päässä on embleemi.

Pylvään työnimi veistoskilpailussa oli *Libertas*. Sen pilari on 23,5 metriä korkea ja se koostuu 143 lasilaatasta. Pylvään huipulla on Viron Vapaudenristi. Muistomerkki paljastettiin 23. kesäkuuta 2009 Viron vapaussodassa 1918–1920 taistelleiden virolaisten muistoksi.

## Historia
Viron vapaussodassa vuosina 1918–1920 kaatui noin 4&nbsp;000 ja haavoittui noin 14&nbsp;000 virolaista. Ajatus itsenäisyyden puolesta taistelleiden muistoa kunnioittavasta muistomerkistä syntyi jo sodan aikana vuonna 1919. Laki muistomerkin pystyttämisestä laadittiin kuitenkin vasta vuonna 1936. Valmisteleva työ asian edistämiseksi keskeytyi kuitenkin toisen maailmansodan takia ja estyi vuosikymmeniksi sodanjälkeisen neuvostomiehityksen myötä. Viron julistauduttua uudelleen itsenäiseksi 1991 ajatus muistomerkistä nousi jälleen esiin. Keväällä 2005 Riigikogu päätti Tallinnan Vapaudenaukiolle pystytettävästä muistopylväästä. Keväällä 2006 muistomerkistä järjestettiin suunnittelukilpailu, johon tuli yli 40 ehdotusta. Viron vapaudenpylvään valmistumista tukivat yli 12&nbsp;000 ihmisen lahjoitukset.

Heti avajaisten yhteydessä muistomerkki nostatti esiin kiistoja sodan tulkinnasta erityisesti Viron ja Venäjän välillä.

Vuoden 2013 alussa *[[Postimees]]* uutisoi teoksen ylläpitokustannusten nousseen vajaan prosentin. Viron puolustusministeriö maksaa kiinteistöyhtiölle monumentin hallinnollisia kustannuksia 5 064 euroa kuukaudessa. Summa sisältää itse muistomerkin säännöllisen huollon, kunnossapidon, muistomerkin alueella olevan maiseman hoidon ja sähkön.

## Kuvia

File:The construction process of the War of Independence Victory Column.jpg
File:Vabadussõja võidusammas 2010.JPG
File:EU-EE-Tallinn-Kesklinn-Freedom square.JPG
File:Victory Column 19.jpg
File:Vabadussõja võidusammas 23062009.JPG
File:Võidusamba rist.JPG
File:Columna de la Victoria de la Guerra de la Independencia, Tallinn, Estonia, 2012-08-05, DD 15.JPG


## Katso myös
* Pronssisoturi

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Muistomerkin kotisivut
Oussama Boughanmi

**Oussama Boughanmi** (, s. 5. tammikuuta 1990) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Libyan valioliigassa pelaavaa Al-Madinaa.

## Lähteet
* Oussama Boughanmi FIFA.comissa  
* Oussama Boughanmi Ligue 1.comissa  

### Viitteet
Petter Parviainen

**Petter Juhonpoika Parviainen** (2. huhtikuuta 1824 – 12. lokakuuta 1892) oli suomalainen Joensuussa asunut kauppaneuvos, laivanvarustaja ja sahateollisuusmies.

Parviaisella oli Joensuussa oma kauppahuone ja hän harjoitti muun muassa viljakauppaa. Parviainen oli myös merkittävä laivanvarustaja. Parviaiselle myönnettiin kauppaneuvoksen arvonimi vuonna 1887.

Parviainen perusti yhdessä toisen joensuulaisen kauppiaan Gustaf Cederbergin (1823–1875) kanssa Penttilän sahan 1871, ja vuonna 1876 he perustivat Karsikon sahan. Parviainen myi osuutensa näistä yrityksistä jo 1879. Parviainen omisti myös vuodesta 1885 Joensuussa Haukipuron oluttehtaan.

Petter Parviaisen veljet Simon ja Henrik olivat myös kauppiaita. Veljekset omistivat myös yhteisen kuunarin, jolla tuotiin tavaraa Joensuuhun ulkomailta. Vuonna 1865 Simon Parviainen rakennutti yhdessä kauppias Reinhold Ryynäsen kanssa *Joensuu*-nimisen matkustaja- ja rahtilaivan, joka asetettiin Joensuu–Pietari-reitille. Vuonna 1866 Parviaisen veljekset rakennuttivat vielä suuremman *Väinämöinen*-nimisen laivan. Näillä laivoilla liikennöitiin sitten Joensuusta aina Lyypekkiin asti. Petter Parviainen rakennutti sittemmin yhdessä Gustaf Cederbergin kanssa *Suomi*-laivan ja Frithiof Neppen­strömin kanssa *Wellamo*-laivan. Nämä molemmat laivat asetettiin samalle Lyypekin reitille, mutta laivoista Wellamo upposi jo 1881 Uuraan salmeen.

Parviainen rakensi tilalle uuden samannimisen laivan Nurmes–Joensuu–Pietari-reitille, mutta se haaksirikkoutui Koivistonsalmeen jo ensimmäisellä matkallaan 1884. Parviainen osti sitten 1885 Savosta *Iisalmi*-laivan, joka sai uuden nimen *Kalevala* sekä 1890 *Leppävirran Höyrylaiva Oy*:ltä *Yrjö-Koskinen*-nimisen laivan, jonka uudeksi nimeksi tuli *Sampo*.

Parviaisen kuoltua 1892 hänen perillisensä jatkoivat kauppahuoneen toimintaa *Oy Petter Parviainen & Co*-nimisen yhtiön nimissä.

## Lähteet
* Matti Turunen: Vesiliikenteen kehitys Saimaalla ja Pielisen Karjalassa

## Aiheesta muualla
* Petter Parviaisen elämäkerta Kansallisbiografiassa
*
* L. Hämäläinen : Pohjois-Karjalan laivat purjehtivat Välimerelle saakka. Ensimmäinen Saimaan höyrylaiva kävi Lyypekissä jo 1860-luvulla, Helsingin Sanomat, 16.12.1938, nro 339, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Länsi-Pohjan sairaanhoitopiiri

**Länsi-Pohjan sairaanhoitopiiri** oli kuntayhtymä, jonka muodostivat Lapin nykymaakunnan kuusi lounaisinta kuntaa Kemi, Keminmaa, Simo, Tervola, Tornio ja Ylitornio. Sairaanhoitopiiri järjesti laissa säädetyt erikoissairaanhoidon palvelut jäsenkuntiensa puolesta. Kuntayhtymän palveluksessa oli noin 800 henkilöä vuonna 2007. Asukasluvultaan Länsi-Pohjan sairaanhoitopiiri oli toiseksi pienin Manner-Suomen sairaanhoitopiireistä. Vuoden 2013 lopulla piirin alueella oli 64&nbsp;200 asukasta.

Sairaanhoitopiirin toiminta päättyi 31. joulukuuta 2022 osana Sote-uudistusta.  Nykyisin alueen sosiaali-, terveys- ja pelastustoimen palvelut tuottaa Lapin hyvinvointialue. 

## Johtavat viranhaltijat
* Riitta Luosujärvi, sairaanhoitopiirin johtaja
* Paavo Uusimaa, johtajaylilääkäri

## Sairaalat
* Keroputaan sairaala (psykiatrinen sairaala), Kiviranta, Tornio
* Länsi-Pohjan keskussairaala, Kemi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Länsi-Pohjan sairaanhoitopiirin kotisivut
Nokia 5200

**Nokia 5200** on Nokian valmistama matkapuhelin, jossa on liukuläppä ja musiikkisoitin.

## Ominaisuudet
* kalenteri
* WAP
* GPRS
* VGA
* 128 × 160 pikselin näyttö
* Bluetooth
* IrDA infrapunayhteys
* musiikkinäppäimet

## Katso myös
* Luettelo Nokian tuotteista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Käyttöohjeet 
* Nokia 5200 - Tuki
Kumandinit

**Kumandinit** ovat Venäjällä Altain tasavallassa, Altain aluepiirissä ja Kemerovon alueella asuva kansanryhmä, joka puhuu altain kielen pohjoismurteisiin kuuluvaa kumandia. Neuvostoaikana heitä pidettiin altailaisina. Nykyään heillä on laissa tunnustettu Venäjän vähälukuisen alkuperäiskansan asema.

Kumandinit asuvat etupäässä Altain aluepiirin Soltonin ja Krasnogorskojen piireissä sekä Altain tasavallan Turotšakin piirissä. Vuonna 1926 heitä laskettiin olevan 6&nbsp;300 henkeä. Seuraavan kerran kumandinit rekisteröitiin erillisenä kansana vuoden 2002 väestönlaskennassa, jolloin heitä oli yhteensä 3&nbsp;100. Kumandin kieltä ilmoitti osaavansa 1&nbsp;000 henkeä. 99,7&nbsp;% kumandineistä puhuu venäjää. Alueellisesti he jakautuivat seuraavasti:
* Altain aluepiiri 1&nbsp;700 kumandinia (joista 581 puhuu kumandia),
* Altain tasavalta 931 (315, lisäksi 107 altain puhujaa),
* Kemerovon alue 294 (35).

Kumandinien kuten muidenkin altailaisryhmien esi-isiä ovat turkkilaiset heimot, joihin on sulautunut samojedejä ja kettejä. Kumandi ja altain muut pohjoismurteet kuuluvat turkkilaisten kielten uiguurilais-oguusilaiseen ryhmään. Kumandilla on yhteisiä piirteitä myös šoorin sekä osittain hakassin kanssa. Etelämurteet, joihin altain kirjakieli perustuu, kuuluvat kirgiisiläis-kiptšakkilaiseen ryhmään. Tämän takia erot kumandin ja altain kirjakielen välillä ovat huomattavat. Eräät tutkijat pitävät kumandia erillisenä kielenä.

## Katso myös
* Altailaiset
* Altain kieli

## Lähteet
Tubalarit

**Tubalarit** ovat Venäjällä Altain tasavallassa asuva kansanryhmä, joka puhuu altain kielen pohjoismurteisiin kuuluvaa tubaa. Neuvostoaikana heitä pidettiin altailaisina. Nykyään heillä on laissa tunnustettu Venäjän vähälukuisen alkuperäiskansan asema.

Tubalarit asuvat Altain tasavallan koillisosassa Turotšakin, Tšojan ja Maiman piireissä. Vuonna 1989 heitä arvioitiin olleen yli 4&nbsp;000 henkeä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa, jossa tubalarit rekisteröitiin erillisenä kansana, heitä laskettiin olevan 1&nbsp;600 henkeä. Tuban kieltä ilmoitti osaavansa 436 henkeä. Altain tasavallan tubalareista 99,8&nbsp;% puhuu venäjää, 26,6&nbsp;% tubaa ja 17,6&nbsp;% altaita.

Tuban murteella tai kielellä on välittävä asema altain etelä- ja pohjoismurteiden välillä. Nykyään ryhmä on kuitenkin hyvin pitkälti venäläistynyt. Äidinkieltä puhuvat vain vanhukset, kun taas nuoriso käyttää venäjää. Tubalarien venäläistymiseen on vaikuttanut 1960-luvulla alkanut ”perspektiivittömien kylien” lakkauttaminen sekä perinteiset elinkeinot hävittänyt metsien raiskaaminen.

## Katso myös
* Altailaiset
* Altain kieli

## Lähteet
Sojootit

**Sojootit** on Venäjällä Tuvan tasavallassa asuvista tuvalaisista aikaisemmin käytetty nimitys. Nykyään sillä tarkoitetaan Burjatiassa asuvaa kansanryhmää, joka on puhunut äidinkielenään tuvan kielen murretta. Toisinaan sojootti katsotaan itsenäiseksi turkkilaiseksi kieleksi.

Sojootit asuvat Burjatian tasavallan Okan piirissä. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan heitä on 2&nbsp;800 henkeä, joista lähes kaikki asuvat Burjatiassa. Burjatian sojooteista 95,8&nbsp;% puhuu burjaattia ja 88,7&nbsp;% venäjää. Omaa kieltä osaavat vain vanhukset. Väestönlaskennan mukaan Burjatian sojooteista vain 10 henkeä puhuu tuvaa.

Perimätiedon mukaan Burjatian sojootit ovat eronneet Mongoliassa asuvista tsaataneista noin 350–400 vuotta sitten. Heihin on ilmeisesti sulautunut myös turkkilaistuneita samojediheimoja. Nykyään sojooteilla on laissa tunnustettu Venäjän vähälukuisen alkuperäiskansan asema.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Endangered Languages of Indigenous Peoples of Siberia: The Soyot Language 
* Korennyje narody Severa: Sojoty
Frithiof Napoleon Neppenström

**Frithiof Napoleon Neppenström** (21. maaliskuuta 1835 Kuhmalahti – 11. maaliskuuta 1905 Joensuu) oli suomalainen Joensuussa asunut kauppias, valtiopäivämies, kauppaneuvos ja laivanvarustaja.

Neppenströmin vanhemmat olivat maanviljelijä, lipunkantaja Gustaf Adolf Neppenström ja Otteliana Emerentia Saxelin. Hän tuli ylioppilaaksi Porvoon lukiosta 1858, valmistui metsänhoitajaksi Evon metsäoppilaitoksesta 1861 ja työskenteli sitten Savijärven hoitoalueen aluemetsänhoitajana 1865–1869. Jo 30-vuotiaana hän kuitenkin toimi kauppiaana Joensuussa. Neppenström omisti myös kolmasosan Joensuussa toimineesta Haukipuron oluttehtaasta. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1892. Neppenström aloitti laivanvarustajana 1880-luvulla pienellä Valpas-laivalla joka hoiti Joensuun paikallislikennettä. Hän omisti yhdessä Cederbergien kanssa Pielisellä liikennöineen *Kullervo*-laivan ja vuonna 1891 hän oli mukana perustamassa *Pielisjärven Höyryvenhe Oy*:tä, jolla oli oma *Ilmari*-niminen laiva. Muita Nepperströmin laivoja olivat 1893 hankittu lastihöyrylaiva *Suomi*, joka liikennöi Joensuu-Pietari-linjalla, sekä Parviaisen kauppahuoneen kanssa omistettu *Ahti*-laiva, joka kulki aluksi Joensuusta Savonlinnaan ja sittemmin Viipuriin.

Neppenström oli porvarissäädyssä Joensuun ja Kajaanin edustaja 1872 ja Joensuun edustaja 1882, 1885, 1888, 1891 ja 1894. Hän kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Joensuun edustajana.

Neppeneströmin puoliso vuodesta 1867 oli Maria Christina Parviainen (1847–1898). Heidän poikansa kauppias Simon Arvid Neppenström rakennutti 1908 Joensuun Linnunlahdelle Pyhäselän rantaan puisen Vainoniemen jugendhuvilan, jonka suunnitteli arkkitehti Otto Wäinö Weckman (vuodesta 1906 Vartiovaara). Huvila on nykyisin entisöity ja Joensuun kaupungin omistuksessa.

Neppenströmin nimeä kantavat koulu ja kirjasto (Nepenmäen koulu ja Nepenmäen kirjasto) sijaitsevat Niinivaaran länsirinteellä, suvun entisillä mailla.

## Lähteet
* Matti Turunen: Vesiliikenteen kehitys Saimaalla ja Pielisen Karjalassa

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Frithiof Neppenströmin elämäkerta SKS Biografiakeskuksen Talouselämän vaikuttajat-verkkojulkaisussa
*
* L. Hämäläinen : Pohjois-Karjalan laivat purjehtivat Välimerelle saakka. Ensimmäinen Saimaan höyrylaiva kävi Lyypekissä jo 1860-luvulla, Helsingin Sanomat, 16.12.1938, nro 339, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tšelkanit

**Tšelkanit** ovat Venäjällä Altain tasavallassa asuva kansanryhmä, joka puhuu altain kielen pohjoismurteisiin kuuluvaa tšelkania. Neuvostoaikana heitä pidettiin altailaisina. Nykyään heillä on laissa tunnustettu Venäjän vähälukuisen alkuperäiskansan asema.

Tšelkanit asuvat Altain tasavallan koillisosassa Lebedjoen ja sen sivujoen Baigolin varrella. 1990-luvulla heitä arvioitiin olleen noin 2&nbsp;000 henkeä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa, jossa tšelkanit rekisteröitiin erillisenä kansana, heitä laskettiin olevan 855 henkeä. Tšelkanin kielen puhujia oli 539 henkeä. Altain tasavallan tšelkaneista 98,4&nbsp;% puhuu venäjää, 56,1&nbsp;% tšelkania ja 17,8&nbsp;% altaita.

Muiden altailaisten tapaan tšelkanien esi-isiä ovat turkkilaiset heimot, joihin on sulautunut samojedejä ja kettejä. Tšelkan ja altain muut pohjoismurteet kuuluvat turkkilaisten kielten uiguurilais-oguusilaiseen ryhmään. Etelämurteet, joihin altain kirjakieli perustuu, kuuluvat kirgiisiläis-kiptšakkilaiseen ryhmään. Tämän takia erot tšelkanin ja altain kirjakielen välillä ovat huomattavat.

## Katso myös
* Altailaiset
* Altain kieli

## Lähteet
Jan Jan

**Jan Jan** (myös nimellä **Nor par (Jan jan)**, ) on sisarusduo Ingan ja Anushin esittämä folk-tyylinen kappale. Se oli Armenian edustuskappale vuoden 2009 Eurovision laulukilpailussa. ”Jan Jan” sijoittui semifinaalissa viidenneksi 99 pisteellä ja finaalissa kymmenenneksi 92 pisteellä. Kappaleen on säveltänyt Mane Hakopyan ja sanoittanut Avet Barseghyan ja Vardan Zadoyan.

## Eurovision laulukilpailussa
Tammikuussa 2009 Armenia arvottiin vuoden 2009 Eurovision laulukilpailun ensimmäiseen semifinaaliin, joka järjestettiin 12. toukokuuta. Semifinaalin esiintymispaikakseen Armenian edustuskappale ”Jan Jan” sai numeron kuusi, kappaletta edelsi Ruotsin edustaja Malena Ernman kappaleella ”La voix” ja seurasi Andorraa edustanut Susanne Georgi laululla ”La teva decisió (Get a Life)”.

Semifinaalin tulosjulkistuksessa Armenia oli yhdeksäs maa, jonka paljastettiin pääsevän jatkoon 16. toukokuuta 2009 järjestettyyn finaaliin. Kilpailun jälkeen paljastetuista tuloksista selvisi ”Jan Janin” sijoittuneen semifinaalissaan viidenneksi 99 pisteellä.

Finaaliin kappale arvottiin yhdeksänneksi esiintyjäksi. Sitä edelsi Kreikan Sakis Rouvaksen esittämä edustuskappale ”This Is Our Night” ja seurasi järjestäjämaa Venäjän edustaja Anastasija Pryh’odko kappaleella ”Mamo”. Lopputuloksissa ”Jan Jan” sijoittui 25 finalistin joukossa kymmenennelle sijalle. Huolimatta kymmenen kärkeen sijoittumisesta tämä oli Armenian siihen astisen euroviisuhistorian huonoin sijoitus. Sittemmin maa on sijoittunut kilpailussa huonomminkin ja jo vuonna 2011 maa karsiutui ensimmäisen kerran finaalista.

Vuoden 2009 Euroviisujen semifinaaleissa oli käytössä yleisöäänestys ja finaalissa pisteet muodostettiin raatien ja puhelinäänien yhdistelmällä. Kappale keräsi finaalissa 92 pistettä ja sai täydet kaksitoista pistettä kerran Tšekin antamana. Heinäkuussa 2009 julkaistun finaalin eriteltyjen tuloksien mukaan ”Jan Jan” sijoittui raatiäänestyksessä viidennelletoista sijalle 71 pisteellä ja puhelinäänestyksessä yhdeksännelle sijalle 111 pisteellä. Armenian edustuskappale ”Jan Jan” sai pisteitä kilpailussa seuraavasti:

## Lähteet

### Huomautukset
Ken Kelly

**Ken W. Kelly**  (19. toukokuuta 1946 – 3. kesäkuuta 2022) oli yhdysvaltalainen taiteilija. Taiteilija Frank Frazetta oli hänen opettajansa uransa alkuvaiheilla. Kelly piirsi sarjakuvista esimerkiksi *[[Conan barbaari]]a*. Kansikuvitusta hän teki esimerkiksi Coheed and Cambrialle, Rainbow’lle, Kissille, Manowarille, Satanic Warmasterille ja Alabama Thunderpussylle. Hän teki myös maalauksia elokuvista, piirrosarjoista ja kirjoista. Kelly maalasi myös norjalaisen Kiss-faniklubin, Kiss Army Norwayn tunnusmerkin.

## Työt musiikkialalla
*Rainbow - *[[Rising]]* (1976)
*Kiss - *[[Destroyer]]* (1976)
*Kiss - *[[Love Gun]]* (1977)
*Manowar - *[[Fighting the World]]* (1987)
*Manowar - *[[Kings of Metal]]* (1988)
*Manowar - *[[The Triumph of Steel]]* (1992)
*Manowar - *[[Louder Than Hell]]* (1996)
*Manowar - *[[Warriors of the World]]* (2002)
*Manowar - *[[Gods of War]]* (2007)
*Manowar - *[[Hammer of the Gods]]* (2009)
*Coheed and Cambria - *[[Good Apollo, I'm Burning Star IV, Volume Two: No World for Tomorrow]]* (2007)
*Alabama's Thunderpussy - *Open Fire* (2007)
*Ace Frehley - *[[Space Invader]]* (2014)
*Satanic Warmaster - Aamongandr (2022)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ken Kellyn verkkosivut
Max Alexander

**Max Alexander** (s. 11. toukokuuta 1981 Camden, New Jersey) on yhdysvaltalainen nyrkkeilijä. Hän tuli tunnetuksi tosi-tv-kilpailusta *[[Contender – Haastaja]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Turo Flink

**Turo Flink** (27. huhtikuuta 1943 Varkaus – 17. joulukuuta 2012 Jämsä) oli suomalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.

## Elämä ja urheilu-ura
### Pelaajaura
Laitahyökkääjänä pelannut Flink edusti urallaan mestaruussarjassa Kuopion Palloseuraa vuosina 1961–1966 ja Lahden Reipasta vuosina 1967–1970. Reippaan jälkeen hän pelasi vielä 2. divisioonan Jämsänkosken Ilveksessä vuosina 1971–1975. Flink voitti Suomen-mestaruuden Kuopion Palloseurassa 1966 sekä Reippaassa 1967 ja 1970. Kaikkiaan Flink pelasi kymmenen kauden aikana 133 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 21 maalia. 

Suomen maajoukkueessa Flink pelasi vuonna 1968 yhden maaottelun, jossa hän teki yhden maalin. Ottelu pelattiin Belgiaa vastaan. Vuonna 1963 hän pelasi sotilasmaaottelun Norjaa vastaan ja teki siinä yhden maalin, joka oli Suomen ainoa.

### Valmennusura
Flink valmensi vuosina 1970–1981 Jämsänkosken Ilvestä kolmannessa ja toisessa divisioonassa. Vuosina 1982–1983 hän valmensi Äänekosken Huimaa ensimmäisessä divisioonassa. Flink valmensi myös Tampereen Ilvestä kaudet 1985–1986, jolloin Ilves saavutti SM-hopeaa. Vuosina 1987–1988 Flink valmensi Lahden Reipasta mestaruussarjassa. 1990-luvulla yhden syyskauden Flink valmensi Kontulan Urheilijoita 1. divisioonassa.

### Työura
Flink toimi SPL:n liittokouluttajana vuosina 1975–2006. Hän toimi samanaikaisesti Keski-Suomen piirin piirikouluttajana. Hän oli myös organisoimassa Lahden Reippaalle nappulatoimintaa. Flink työskenteli Jämsänkoskella voimistelunopettajana. Myös hänen veljensä Jarmo Flink on ollut jalkapalloilija.

Flink kuoli 69-vuotiaana Jämsässä 17. joulukuuta 2012.

## Saavutukset
### Pelaajasaavutukset
* Suomen mestaruus 1966 (KuPS), 1967 ja 1970 (Reipas)
** SM-hopeaa 1964 (KuPS) ja 1968 (Reipas)

### Valmentajasaavutukset
* SM-hopeaa 1985 (Tampereen Ilves)

## Lähteet
Seveso

**Seveso** on pieni kaupunki Pohjois-Italiassa Lombardiassa 21 kilometriä Milanosta pohjoiseen. Kaupungissa on 23&nbsp;431 asukasta (31.12.2015). Kunnan halki virtaa Sevesojoki. 

## Myrkkyonnettomuus
Sevesossa tapahtui vuonna 1976 dioksiinimyrkkyonnettomuus, jossa ympäristöön pääsi suurin tunnettu määrä hyvin tappavaa dioksiinimyrkkyä TCDD:tä. Onnettomuudessa ei kuollut ihmisiä välittömästi, mutta eläimiä kuoli tuhansia ja sillä on ollut pitkäaikaisvaikutuksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Naperville

**Naperville** on kaupunki Yhdysvalloissa Illinois’n osavaltiossa. Se on väkiluvultaan osavaltion viidenneksi suurin kaupunki (143&nbsp;661 asukasta 2009). 

Kaupunki perustettiin vuonna 1831, kun Joseph Naper saapui alueelle. Vuonna 1890 se sai kaupungin oikeudet.

Kaupungista ovat kotoisin Robert Zoellick, Evan Lysacek, Candace Parker ja Anthony Parker.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Virallinen kotisivu