open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
RPGFan

**RPGFan** on vuonna 1999 avattu verkkosivusto, jolla julkaistaan tietokoneroolipelejä koskevia uutisia, arvosteluja, ennakoita ja kuvia. RPGFan sisältää myös fanien lähettämää taidetta sekä tietoa pelien soundtrackeistä ja sivuston henkilökunnasta. Sivuston nykyinen päätoimittaja on Eric Farand, ja sen mainonnasta vastaa Stephen Harris. Webmasterinä toimii John McCarrioll.

## Historia
Joulukuussa 1997 Mickey Shannon perusti RPG-peleihin keskittyvän LunarNET-sivuston, joka aluksi julkaisi lähinnä vain uutisia. Ensimmäisen uudistuksen myötä sivun sisältö laajeni uusilla osastoilla, joita olivat muun muassa arvostelut, keskustelufoorumit ja FAQ. 1998 sivusto sai huomiota suuremmilta peleihin erikoistuneilta verkkosivuilta julkaistessaan *[[Final Fantasy VIII]]* -kuvakaappauksia ja tuolloin uusimmasta Sonic-pelistä tehdyn videon, jollaisia vain harvalla muulla sivulla oli mahdollisuus esittää.

Kaksi vuotta toimineen LunarNET päätettiin nimetä uudelleen, sillä nykyisen nimen arveltiin haittaavan sivun kävijämääriä: mahdollisesti ihmiset luulivat LunarNETin käsittelevän ainoastaan *[[Lunar]]*-pelisarjaa kaikkien roolipelien asemasta. 3. maaliskuuta 1999 sivusto avattiin uudestaan nimellä RPGFan. Vuoden 2000 helmikuuhun mennessä RPGFania oli uudistettu yhteen otteeseen. Lisäksi se oli saanut monia uusia toimittajia, vaikka sivun alkuperäinen perustaja Mickey Shannon ilmoittikin erovansa ylläpidosta ilmoittaen ”menettäneensä kiinnostuksensa pelejä kohtaan”. Jättäessään RPGFanin Shannon loi uudelleen LunarNETin, joka aiemmasta versiosta poiketen kehitettiin vain Lunar-sarjaa varten.

Maaliskuusta 2000 lähtien RPGFan ei voinut enää käyttää Working Designs -pelijulkaisijan palvelinta, joka oli siihen asti ollut yksi tärkeimmistä sivuston tukijoista. Korvaavan palvelimen RPGFan löysi GameGlow Networkilta, minkä yhteydessä sivun ulkoasua uusittiin jälleen. GameGlow ehti kuitenkin tukea RPGFania vain parin kuukauden ajan, sillä verkko suljettiin vuoden 2000 lopulla. Sivusto joutui turvautumaan pienen EasilyHosted.com-yhtiön tarjoamaan palvelimeen. Siitä ei silti muodostunut RPGFanin lopullista ratkaisua, sillä palvelimesta vastuussa olevan henkilön piti keskeyttää sen toiminta maksamattomista laskuista johtuvien
epäselvyyksien vuoksi. Kyseinen mies järjesti RPGFanin väliaikaisesti ystävänsä palvelimelle, jonka alla sivustoa muokattiin sen nykyiseen muotoon. Vuonna 2001 RPGFan teki vuoden mittaisen sopimuksen CIHost-palvelimen kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* RPGFan 
* LunarNET
Iin kirkko

**Iin kirkko** on Iin evankelisluterilaisen seurakunnan kirkko. Iin seurakunta on kolmanneksi vanhin seurakunta Pohjois-Pohjanmaalla. Se on perustettu noin vuonna 1340. Ensimmäistä kirkkoa alettiin rakentaa heti seurakunnan perustamisen aikoihin ja se valmistui vuonna 1374. Kirkkorakennuksia on vuosisatojen saatossa ollut monia, mutta ne ovat tuhoutuneet ryöstelyjen, sotien ja tulipalojen johdosta. Nykyistä kirkkoa edeltänyt vuonna 1694 rakennettu *Pyhän Laurentiuksen kirkko* paloi salaman sytyttämänä 23. elokuuta 1942. Nykyistä kirkkoa alettiin suunnitella heti tulipalon jälkeen, mutta rakentamaan päästiin sotien vuoksi vasta vuonna 1949.
Kirkon viereen on haudattu sodissa kaatuneet iiläiset sankarivainajat. Vuoden 1955 kesällä paljastettiin sankarihautojen vieressä kaatuneiden muistomerkki. Iin Haminassa, kirkon vieressä sijaitsee vuonna 1970 valmistunut seurakuntatalo. Iin seurakunnalla on hautausmaat Kruununsaaressa sekä Väli-Olhavassa, jossa sijaitsee myös seurakuntatalo.
Nykyinen kirkko sijaitsee Iin Haminassa. Muodoltaan kirkko on edellisen kirkon muotoinen kivinen matalaseinäinen pitkäkirkko, jossa on erillinen kellotapuli. Kirkossa on istumapaikkoja noin 500. Kirkon ovat suunnitelleet arkkitehdit Gustav Strandberg ja Aarne Hytönen. Rakennus vihittiin kirkoksi kesäkuussa 1950. Kirkon alttaritaulun on maalannut taiteilija Eero Nelimarkka.

## Kuvia

Tiedosto:Iin kirkko Ii Oulun lääni.jpg|Iin kirkko ja kellotapuli.
Tiedosto:Ii Old Church.jpg|Pyhän Laurentiuksen kirkko, tuhoutui tulipalossa 1942.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aavekuiskaaja

**Aavekuiskaaja** (*Ghost Whisperer*) on yhdysvaltalainen yliluonnollinen draamasarja, jota CBS esitti 23. syyskuuta 2005 – 21. toukokuuta 2010.

Sarja seuraa Melinda Gordon -nimisen naisen (Jennifer Love Hewitt) elämää, joka pystyy näkemään ja kommunikoimaan aaveiden kanssa. Yrittäessään elää tavallista elämää – hän on naimisissa ja omistaa antiikkiliikkeen – Melinda auttaa henkiolentoja selvittämään asiansa elävien keskuudessa, jotta he voivat jatkaa matkaansa tuonpuoleiseen. Melindan tehtävä on hankala ja välillä hän kamppaileekin ihmisten kanssa, jotka työntävät häntä luotaan eivätkä usko hänen kykyynsä. Osa aaveista on salaperäisiä ja Melindan täytyy päätellä vihjeiden avulla kuinka ymmärtää henkeä ja auttaa heitä. Sarjan kirjoitti John Gray ja sitä tuotti Sander/Moses Productions ja vastaavana tuottajana toimi muun muassa Jennifer Love Hewitt yhdessä ABC Studiosin ja CBS Television Studiosin kanssa. CBS peruutti sarjan viidennen tuotantokauden jälkeen 18. toukokuuta 2010.

## Juoni

Melinda Gordon on nuori nainen, joka asuu fiktiivisessä Grandview’n kaupungissa, New Yorkissa ja jolla on kyky nähdä ja kommunikoida kuolleiden kanssa. Melinda asuu aviomiehensä Jim Clancyn (David Conrad) sekä myöhemmin poikansa Aiden Lucasin (Connor Gibbs) kanssa. Työkseen Melinda pitää "Same As It Never Was Antiques" -antiikkiliikettä. Aaveet pyytävät Melindalta apua luottaen tälle viestinsä tai täyttäen haasteensa voidakseen siirtyä tuonpuoleiseen. Keskeneräisiä asioita tunnollaan kuolleet ihmiset saattavat jäädä elävien joukkoon eivätkä voi siirtyä tuonpuoleiseen ja Melinda auttaa heitä löytämään rauhan.

Sarjassa esiintyi myös Aisha Tyler, joka esitti Melindan parasta ystävää ja työkaveria Andrea Marinoa. Andrea kuolee kuitenkin traagisesti ensimmäisen tuotantokauden lopussa. Toisella tuotantokaudella Melinda tapaa Delia Banksin (Camryn Manheim), kiinteistövälittäjän jonka kanssa hän ystävystyy. Vaikka aluksi Delia väittääkin Melindan tarvitsevan psykologin apua, lopulta hän hyväksyy Melindan lahjan pysyen kuitenkin aika ajoin epäileväisenä. Delialla on Ned-niminen poika (Tyler Patrick Jones kaudet 2–3, myöhemmin Christoph Sanders), joka saa Melindan lahjan selville paljon ennen äitiään. Melinda ystävystyy myös Rocklandin yliopiston professorin Rick Paynen (Jay Mohr) kanssa, joka auttaa Melindaa ratkaisemaan yhteenottoja aaveiden kanssa. Payne lähtee tutkimusmatkalle Himalajalle neljännen kauden ensimmäisessä jaksossa.

## Näyttelijät

## DVD-julkaisut Suomessa

## Lähteet
Meckelin oireyhtymä

**Meckelin oireyhtymä** on autosomissa peittyvästi periytyvä geneettinen sairaus, joka johtaa yleensä kuolleena syntymiseen tai hyvin varhaiseen menehtymiseen pian syntymän jälkeen. 

Meckelin oireyhtymä aiheuttaa poikkeavuuksia munuaisissa, maksassa ja aivoissa. Yleensä sikiöllä on ylimääräinen sormi tai varvas. 

Meckelin oireyhtymä luetaan osaksi suomalaista tautiperintöä. Se todetaan Suomessa vuosittain noin 5–7 sikiöllä, ja esiintyvyys on luokkaa 1/15&nbsp;000. Useimmissa muissa populaatioissa syndrooma on selvästi harvinaisempi.

## Lähteet
Harald Lundqvist

**Harald Lundqvist** on ruotsalainen puuseppä, joka keksi kuuluisan puuhyllyjärjestelmän, joka tunnetaan Suomessa nimellä Lundia. Lundqvist perusti ensimmäisen huonekaluveistämönsä vuonna 1939. Lundqvist nikkaroi verstaassaan hyllyjärjestelmän, joka osoittautui tukevaksi ja kestäväksi, jonka lisäksi se oli muunneltava ja helposti kasattava. Yhdeksän vuotta myöhemmin hän patentoi puuhyllyjärjestelmänsä, jota valmistettiin 1940-luvulta alkaen lisenssillä yli 30 maassa, aluksi yritysten varastohyllyiksi ja 1960-luvulta alkaen yhä enemmän kotikäyttöön.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.lundia.fi/
Pelastaja (televisiosarja)

**Pelastaja** (*Tru Calling*) on yhdysvaltalainen televisiosarja, jota alettiin esittää Yhdysvalloissa Fox-verkossa 30. lokakuuta 2003. Sarjassa esiintyvät Eliza Dushku, Zach Galifianakis, Shawn Reaves sekä Jason Priestley.

Sarjan päähenkilö on Tru Davies, jonka apua kuolleet voivat pyytää. Kun Trulta on pyydetty apua, hän herää ja elää päivän toisen kerran. Ensimmäisen kauden lopulla ilmaantuu mukaan Jack Harper. Hän on Trun vastakohta: hänkin elää tarvittaessa päivän uudelleen ja pyrkii varmistamaan, että kuollut pysyy kuolleena.

Fox peruutti sen tuotannon kesken kauden ja esitti ainoastaan toisen tuotantokauden viisi jaksoa. Kuudes jakso oli jouluteemainen ja esitettiin ensimmäisen kerran vasta vuonna 2008. Suomessa sarjan molemmat tuotantokaudet esitti Subtv 12. lokakuuta 2004 ja 18. lokakuuta 2005 välisenä aikana.

## Näyttelijät ja hahmot
WAGR-oireyhtymä

**WAGR-oireyhtymä** on synnynnäinen kehityshäiriö, jonka tyypillisiä piirteitä ovat kohonnut Wilmsin kasvaimen riski, silmän värikalvon puuttuminen (aniridia), sukupuolielinten ja virtsaelinten epämuodostumat sekä kehitysvammaisuus. 

Yleensä WAGR-oireyhtymä on satunnaisen mutaation aiheuttama sairaus, mutta toisinaan se saattaa periytyä vallitsevasti autosomin kautta. 

WAGR-oireyhtymään johtaa häiriötila useissa geeneissä, jonka taas aiheuttaa kromosomin 11 mikrodeleetio. 

## Oireet
Peräti puolet WAGR-oireyhtymästä kärsivistä lapsista sairastuu Wilmsin kasvaimena tunnettuun munuaissyövän muotoon kolmen vuoden ikään mennessä. Onneksi Wilmsin kasvaimen ennuste on varsin hyvä. 

Tavallisesti ensimmäinen sairaassa lapsessa havaittava piirre on aniridia eli värikalvon synnynnäinen puuttuminen. Se aiheuttaa poikkeuksellista valonarkuutta ja kohonneen kaihiriskin.

Sukupuolielinten poikkeavuudet saattavat vaatia korjauksia kirurgisin toimenpitein. Pojilla saattaa olla laskeutumattomat kivekset ja hypospadia, tytöillä sisäisiä poikkeavuuksia mm. munasarjoissa. Sukuelinten poikkeavuuksiin liittyy kasvanut gonadoblastooman riski. 

WAGR-oireyhtymästä kärsivien henkiset kyvyt ovat suuresti vaihtelevia. Useimmilla esiintyy lievästä keskitasoiseen vaihtelevaa kehitysvammaisuutta, kun taas joillakin kehitysvammaisuus saattaa olla vaikea-asteisempaa ja joillakin älykkyysosamäärä saattaa olla normaali.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* International WAGR Syndrome Association
* http://www.saunalahti.fi/kup/syndroma/wagr.htm
101 dalmatialaista

**101 dalmatialaista** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* *[[Satayksi dalmatiankoiraa]]*, Dodie Smithin vuonna 1956 julkaistu lastenkirja
* *[[101 dalmatialaista (vuoden 1961 elokuva)|101 dalmatialaista]]*, vuoden 1961 piirroselokuva
* *[[101 dalmatialaista (vuoden 1996 elokuva)|101 dalmatialaista]]*, vuoden 1996 elokuva
* *[[101 dalmatialaista (piirrossarja)|101 dalmatialaista]]*, piirrossarja 1990-luvulta
Jari Puhakka

**Jari Jouko Juhani Puhakka** (s. 16. kesäkuuta 1965) toimii kapellimestarina ja sovittajana eri TV-produktioissa sekä useissa viihdekonserteissa. Suuren yleisön tietoisuuteen hän nousi viimeistään BumtsiBum!-ohjelman kapellimestarina.

Puhakka aloitti uransa soittaen eri artistien – kuten Kirkan (1984–86) ja Paula Koivuniemen (1986–88) – taustaorkestereissa.

Hän soitti Boulevard-yhtyeessä, joka edusti Suomea vuoden 1988 Euroviisuissa.

Vuonna 1990 Puhakka jäi freelance-muusikoksi ja tuolloin myös äänilevytuotanto astui kuvaan mukaan. Hän on toiminut kapellimestarina ja sovittajana lukuisissa eri artistien levytyksissä 1990-luvulta alkaen sekä tuottanut albumeja muun muassa Eija Kantolalle, Joel Hallikaiselle, Kake Randelinille ja Kari Tapiolle.

## Yksityiselämä
Puhakka on asunut Vantaan Metsolassa, mutta päätti vuonna 2012 muuttaa Keski-Suomeen.
Puhakka avioitui tammikuussa 2016 Thaimaassa iskelmälaulaja ja Tangomarkkinoiltakin tutun Kaija Lustilan kanssa.  Pari ehti seurustella ennen liiton solmimista kuutisen vuotta ja he kihlautuivat vuonna 2012. Lokakuussa 2012 Puhakka tuomittiin Helsingin käräjäoikeudessa Lustilan pahoinpitelystä.

Näyttelijä Johanna Puhakka on Jari Puhakan tytär.

## TV-ohjelmat
* Sarjat
** Sirkus Trikolor 1991 (TV1)
** Pellit auki 1992–94 (TV1)
** Pöllölaakson aarre 1995–96 (MTV3)
** Levyraati 1997 (MTV3)
** Yllätys yllätys 1997 (MTV3)
** Tuttu juttu Show 1994–2002 (TV2)
** Bumtsibum! 1997–2005 (MTV3)
** Leikin varjolla 2002–2006 (TV2)

* Pisteohjelmat
** Tenavatähti-finaalit 1993–95 (MTV3)
** Syksyn sävel 1994 (MTV3)
** Telvis-gaala 1995–2001 (MTV3)
** Miss Suomi 1996 (MTV3)
** Vuoden suomalainen 1997–98 (MTV3)
** Jukka Kuoppamäki konserttilavalla 1997 (TV2)
** Joel Hallikainen konserttilavalla 1998 (TV2)
** Joulun tähti 1999, 2002 (MTV3)
** Sydämeeni joulun teen 1999 (TV2)
** Jukka Kuoppamäen 40-vuotistaiteilijajuhlakonsertti 2000 (MTV3)
** SPR Nälkäpäivä -keräys 2001 (MTV3)
** Kari Tapion joulukonsertti 2001 (MTV3)
** Valkea ruusu 1996, 2002, 2003 (MTV3) (TV2)
** UIT:n musiikkirevyyt 1995-2007 (MTV3) (TV2)
** Kultainen harmonikka vuodesta 1997 (MTV3) (TV2)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* http://www.discogs.com/artist/Jari+Puhakka
Shinagawa

**Shinagawa** () on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee kaupungin eteläosassa Tokionlahden rannalla Tokion keisarillisen palatsin eteläpuolella ja rajautuu Kōtōn, Meguron, Minaton, Ōtan ja Shibuyan erillisalueisiin. Shinagawassa on 385&nbsp;702 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 22,84 neliökilometriä.

## Aluejako
Shinagawan erillisalueella on 27 kaupunginosaa, jotka jakautuvat yhteensä 130 osa-alueeseen (). Yhteen kaupunginosaan kuuluu yhdestä kahdeksaan osa-aluetta.

*Ebara
*Futaba
*Hatanodai
*Higashi-Gotanda
*Higashi-Nakanobu
*Higashi-Ōi
*Higashi-Shinagawa
*Higashi-Yashio
*Hiratsuka
*Hiromachi
*Kami-Ōsaki
*Katsushima
*Kita-Shinagawa
*Koyama
*Koyamadai
*Minami-Shinagawa
*Minami-Ōi
*Nakanobu
*Nishi-Gotanda
*Nishi-Nakanobu
*Nishi-Ōi
*Nishi-Shinagawa
*Ōi
*Ōsaki
*Togoshi
*Yashio
*Yutakachō

## Kaupunkikuva ja nähtävyydet
Suuri osa Shinagawan itäosasta sijaitsee täyttömaalla, länsiosan korkeammalle kohoava alue muodostuu Musashinon kukkuloloiden reunamista. Vaikka suuri Shinagawan rautatieasema sijaitseekin Minaton alueella, se palvelee myös Shinagawaa. Suuri hotellikeskittymä aseman ympärillä muistuttaa Shinagawan roolista Edo-kaudella ensimmäisenä postiasemana, jonka matkailija saavutti lähdettyään Edosta kohti Kiotoa.

## Kuvia

Tiedosto:Higashi-Shinagawa_at_night.JPG|Higashi-Shinagawan kaupunginosaa
Tiedosto:Shinagawa_Harbor_in_Tokyo.jpg|Shinagawan satama-aluetta


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Erillisalueen internetsivut
Hans Albert Einstein

**Hans Albert Einstein** (14. toukokuuta 1904 – 26. heinäkuuta 1973) oli Albert Einsteinin ja Mileva Marićin toinen lapsi ja ensimmäinen poika. Vuoteen 1986 asti luultiin Hans Albertin olleen ensimmäinen lapsi, mutta Einsteinin ja Marićin kirjeiden ansiosta huomattiin perheeseen syntyneen tytär, Lieserl Einstein. Hans Albert Einstein oli hydrauliikan professori Kalifornian yliopistossa, Berkeleyn kampuksella.

## Elämä
Hans Albert syntyi Bernissä, jossa hänen isänsä oli töissä patenttitoimistossa. Hänelle syntyi Eduard Einstein -niminen veli kuusi vuotta myöhemmin Zürichissä. Perhe muutti vuonna 1914 Berliiniin ja pian Mileva palasi poikien kanssa takaisin Zürichiin, kun avioliitto oli kariutumassa Milevan ja Albert Einsteinin välillä. Vuonna 1919 suhde päätyi eroon, mikä oli hyvin hankalaa nuorille pojille. Raskaimmin eron otti Hans Albert.

Vuonna 1927 Hans Albert meni Frieda Knechtin kanssa naimisiin. Perheeseen syntyi kaksi lasta, Bernhard Caesar Einstein ja Klaus Martin. Poikien lisäksi perheeseen adoptoitiin Evelyn-niminen lapsi. Hans Albertin vaimo kuoli vuonna 1958 ja hän meni uusiin naimisiin Elizabeth Robozin kanssa.

Hans Albert kuoli vuonna 1973 sydämen vajaatoimintaan. Hänet haudattiin Massachusettsiin, lähelle Woods Holea.

## Ura
Hans Albert työskenteli metalli-insinöörinä Saksan Dortmundissa ennen Yhdysvaltoihin muuttoa vuonna 1938.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
*
Eduard Einstein

**Eduard Einstein** (28. heinäkuuta 1910 – 25. lokakuuta 1965) oli Albert Einsteinin ja Mileva Marićin kolmas lapsi ja toinen poika. Eduard Einstein syntyi Zürichissä.

## Elämä
Eduard Einstein osoitti ällistyttävää lahjakkuutta jo ennen kouluikää. Hän luki sanomalehtiä ja pystyi opettelemaan ulkoa pitkiä kappaleita valokuvamuistinsa avulla. Kansakoulun ensimmäisellä luokalla Edward luki jo Goethen ja Schillerin kaltaisia saksankielisen kirjallisuuden klassikoita. Hän osoittautui myös lahjakkaaksi pianistiksi.

Koulussa Eduard oli hyvä oppilas ja läpäisi ylioppilastutkinnon luokkansa parhaimmilla arvosanoilla. Eduard oli kiinnostunut kirjallisuudesta, taiteesta ja musiikista mutta ryhtyi opiskelemaan lääketiedettä, koska halusi psykiatriksi.

Eduard Einstein kärsi jo lapsena huolestuttavan suurista mielialan vaihteluista. Hän sairastui 20-vuotiaana skitsofreniaan  hänen naisystävänsä jätettyä hänet. Eduardia hoidettiin aluksi insuliini- ja myöhemmin sähköshokeilla. Sähköshokkiterapia teki Eduardista dementikon, jota ei voinut jättää hetkeksikään oman onnensa nojaan.

Mileva ja Albert Einstein muuttivat erilleen vuonna 1914. Ero kosketti hyvin paljon Eduardia ja Hans Albertia. Vaikka ero etäännytti poikien ja isän väliä, he kävivät kirjeenvaihtoa ja lomailivat yhdessä. Eduardin sairastumisen jälkeen Albert Einstein ei kuitenkaan enää halunnut tavata poikaansa, joten Eduardista huolehtiminen jäi Milevan vastuulle aina Milevan vuonna 1948 tapahtuneeseen kuolemaan saakka. Eduard Einstein vietti loppuelämänsä vuoroin laitoshoidossa, vuoroin äitinsä luona.

## Lähteet

## Muut lähteet
* http://www.einstein-website.de/biographies/print/p_eduard.html
Macintosh IIcx

**Macintosh IIcx** on Applen 7. maaliskuuta 1989 julkaisema tietokone, joka oli pienikokoisempi ja edullisempi versio puoli vuotta aiemmin julkaistusta Macintosh IIx -mallista. IIx:n verrattuna Macintosh IIcx oli hiljaisempi ja sen kotelo oli pienempi, sillä järjestelmä sisälsi vain kolme NuBus-liitäntää. Samaa koteloa käytettiin myös Macintosh IIci ja Quadra 700 -malleissa. Macintosh IIcx:n tuotanto lakkautettiin 11. maaliskuuta 1991. 

## Yleistä
Macintosh IIcx -mallia mainostettiin Macintosh IIx:n tavoin 32-bittisenä tietokoneena, mutta osa emolevylle kovakoodatusta käyttöjärjestelmästä käytti yhä vanhaa, 24-bittistä muistiosoitusta. Kotelo on Applen toistaiseksi ainoa malli, joka on suunniteltu käytettäväksi sekä vaaka- että pystyasennossa. Laitteen päivittäminen oli erittäin helppoa, sillä sen komponentit voitiin vaihtaa työntämällä osat paikalleen ilman ruuvimeisseliä.

## Tekniset tiedot
* 16 MHz:n Motorola 68030 -suoritin
* 16 MHz:n Motorola 68882 -matematiikkasuoritin
* 1 tai 2 Mt:n keskusmuisti, laajennettavissa 128 Mt:een saakka (120 ns 30-pin SIMM)
* 1,44 Mt:n levykeasema
* 3 NuBus-liitäntää
* käyttöjärjestelmä System 6.0.3

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Macintosh IIcx:n tekniset tiedot  Apple.comissa
*Tekniset tiedot Everymac.comissa
*Macintosh IIcx apple-history.comissa
Töyhtökääpiöahven

**Töyhtökääpiöahven** (*Apistogramma cacatuoides*) on yksi suosituimmista Apistogramma-suvun kääpiökirjoahvenista.

## Koko ja ulkonäkö
Töyhtökääpiöahvenkoiras on naarasta suurempi ja värikkäämpi. Koiraat voivat olla jopa 9&nbsp;cm pitkiä. Naarat ovat pari senttimetriä lyhyempiä, yleensä noin 5-senttisiä.

Lajista on olemassa erivärisiä kantoja, joilla erityisesti pyrstökuviot vaihtelevat.

## Alkuperä
Töyhtökääpiöahventa tavataan Perussa Amazonin ja Ucayali-joen alueella.

## Käyttäytyminen
Töyhtökääpiöahven on aika kiltti kirjoahven, joka kuitenkin muiden kirjoahventen tavoin tarvittaessa puolustaa reviiriään. Lajin vaatima reviiri on kuitenkin aika pieni, joten tarpeeksi isossa akvaariossa töyhtökääpiöitä voi yhdistää muiden pienten kirjoahventen kanssa.

## Vesiolot ja ravinto
Veden lämpötilan tulisi olla 24&ndash;27&nbsp;°C, pH-arvon noin 6&ndash;7 ja kovuus pehmeä, 2&ndash;10&nbsp;°dH. Akvaarion minimikoko on 80 litraa, mutta isommassa vesiolot on luonnollisesti helpompi pitää vakaina. Töyhtökääpiöt eivät ole kovin nirsoja ravinnon suhteen, mutta niille maistuvat muiden kalojen poikaset ja kaikki ravinteet akvaariossa.

## Katso myös
* Luettelo kääpiöahvenista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Harrastajan sivu
James Jamerson

**James Jamerson** (29. tammikuuta 1936 – 2. elokuuta 1983) oli yhdysvaltalainen muusikko. Hän toimi basistina useilla merkittävillä Motown Recordsin levytyksillä 1960-luvulla ja 1970-luvun alussa. Jamerson pääsi Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2000.

Jamerson syntyi Etelä-Carolinassa ja muutti äitinsä kanssa Detroitiin 1953. Hän oppi soittamaan kontrabassoa ja esiintyi pian useilla Detroitin alueen jazz- ja blues-klubeilla. 

Jamerson sai kasvaneen maineensa ansiosta toistuvia tilaisuuksia toimia studiomuusikkona. Hän kuului The Funk Brothers -studiomuusikkoryhmään. Hän siirtyi kontrabassosta sähköbassoon 1960-luvun alussa. 

Jamerson esiintyi mm. Jr. Walker & the All Starsin, Stevie Wonderin, The Miraclesin, The Temptationsin, Martha and the Vandellasin, Marvin Gayen, The Four Topsin ja The Supremesin soul-listahiteillä. 

Jamersonin suhteet Motown Recordsiin päättyivät virallisesti vuonna 1973. Tästä huolimatta hän soitti vielä 1970-luvulla mm. Al Wilsonin, Hues Corporationin, The Sylversin ja Marilyn McCoon hiteillä. 

Jamerson tuli tunnetuksi soittotekniikastaan, jossa hän käytti ainoastaan etusormeaan kielien soittamiseen. Jamersonin sormea kutsuttiinkin usein nimellä ”The Hook”.

Jamerson kuoli Los Angelesissa elokuussa 1983 kärsittyään alkoholismista, maksakirroosista, sydämen vajaatoiminnasta ja keuhkokuumeesta. Häntä jäivät kaipaamaan vaimo Annie sekä lapset James Jr., Ivey, Derek ja Doreen, joista Derek katosi noin vuoden isänsä kuoleman jälkeen. 

## Lähteet
Jeff Berlin

**Jeff Berlin** (s. 17. tammikuuta 1953) on yhdysvaltalainen basisti. 

Berlin syntyi musikaaliseen perheeseen, jossa äiti soitti pianoa ja isä lauloi oopperaa. Hän itse oli lapsena lahjakas viulisti, mutta siirtyi 14-vuotiaana bassokitaraan. Hän opiskeli Berklee College of Musicissa. 

Berlin on toiminut 1970-luvun alusta alkaen basistina lähinnä tunnetummille artisteille, mutta julkaissut myös omia albumeita. Hän teki yhteistyötä mm. Bill Brufordin kanssa ja torjui tarjouksen liittyä Van Haleniin. 

Berlin tunnetaan virtuoosisena fuusiojazzin ja progressiivisen rockin tulkitsijana.

## Diskografia
### Soololevyt
* Vox Humana - Champion (Passport Jazz) (1985)
* Pump It! (Passport Jazz) (1986)
* Taking Notes (Denon) (1997)
* Crossroads (Denon) (1998)
* Star Licks Master Sessions: Jeff Berlin (Star Licks Productions) (2000)
* In Harmony's Way (M.A.J. Records) (2000)
* Lumpy Jazz (M.A.J. Records) (2004)
* Aneurythms/Ace Of Bass (M.A.J. Records) (2006)
* Mel Bay Jeff Berlin-Bass Logic from the Players School of Music (Mel Bay Publications) (2006)
* High Standards (King Japan / M.A.J. Records) (2010)
* Low Standards (Random Act Records) (2013)

### Sessiomuusikko
**Patrick Moraz**
* The Story of I (Charisma (UK), Atlantic (US/Canada) (1976)
**Esther Phillips**
* Capricorn Princess (1976)
**Patti Austin**
* End of a Rainbow (CTI Records) (1976)
**David Matthews with Whirlwind**
* Shoogie Wanna Boogie (CTI Records) (1976)
**Ray Barretto**
* Eye of the Beholder (Atlantic Records) (1977)
**David Liebman**
* Light'n Up, Please! (A&M Records) (1977)
**Ernie Krivda**
* Satanic (Inner City) (1977)
**Bruford**
* Feels Good to Me (1977)
* One of a Kind (Winterfold Records) (1979)
* Gradually Going Tornado (Winterfold Records) (1980)
* The Bruford Tapes (Winterfold Records) (1981)
* Master Strokes: 1978-1985 (1985)
**Don Pullen**
* Montreux Concert (Atlantic) (1978)
**David Sancious**
* Just As I Thought (1979)
**Passport**
* Lifelike (1980)
**Joe Diorio**
* 20th Century Impressions (1980)
**Herbie Mann**
* Mellow (1981)
**Allan Holdsworth**
* Road Games (1983)
**Janis Ian**
* Uncle Wonderful (1983)
**Clare Fischer and Salsa Picante**
* Crazy Bird (1984)
**Shumate-Reno Jazz Quintet**
* Hurricane (1985)
**T Lavitz**
* Storytime (1986)
**Henderson-Berlin-Smith-Lavitz**
* Players (1987)
**Kazumi Watanabe**
* The Spice of Life (1987)
* The Spice of Life Too (1988)
**k.d. lang**
* Even Cowgirls Get the Blues (1993)
**Anderson Bruford Wakeman Howe**
* An Evening of Yes Music Plus (1993)
**Nathan Cavaleri Band**
* Nathan (1994)
**Richie Kotzen** 
* The Inner Galactic Fusion Experience (1995)
**Michael Zentner**
* Playtime (1995)
**Novecento**
* Featuring... (2002)
**Chambers-Berlin-Fiuczynski-Lavitz**
* Boston T Party (2006)
**Henderson-Berlin-Chambers**
* HBC (2012)

## Aiheesta muualla
* Official website
Resorsinoli

**Resorsinoli** on orgaaninen yhdiste (fenoli) muodostuen bentseenirenkaasta ja siihen liittyneestä kahdesta hydroksyyliryhmästä (OH). Resorsinoli on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää, valkoisia kiteitä, jotka muuttuvat vaaleanpunaisiksi ilman tai valon vaikutuksesta tai kosketuksesta raudan kanssa. Sen kemiallinen kaava on C6H6O2 ja rakennekaava on C6H4(OH)2. Resorsinolista käytetään myös nimityksiä *1,3-bentseenidioli*, *m-bentseenidioli*, *1,3-dihydroksibentseeni*, *m-dihydroksibentseeni*, *3-hydroksifenoli*, *m-hydroksifenoli*, *m-hydrokinoni*, *resorsini* ja *resorsiini*. Resorsinoli on bentseenidiolin isomeerinen muoto katekolin (1,2-bentseenidioli) ja hydrokinonin (1,4-bentseenidioli) kanssa.

Resorsinolin moolimassa on 110,11 g/mol, sulamispiste 110 °C, kiehumispiste 280 °C, tiheys 1,28 g/cm3, leimahduspiste 127 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 607 °C sekä CAS-numero 108-46-3. Resorsinoli liukenee veteen 140 g/ 100 ml.

Resorsinolia käytetään formaldehydin kanssa hartseissa, nahan parkitsemisessa, kumi­kemikaalina, kosmetiikassa, lääkevoiteissa, valokuvauksessa ja väreissä.

## Ympäristö- ja terveysvaikutukset
Lyhytaikainen altistus ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Aineelle altistumisesta voi seurata myös vaikutuksia veressä, johtaen methemoglobiinin muodostumiseen veressä eli methemoglobinemiaan. Toistuva tai pitkäaikainen ihokosketus voi aiheuttaa ihon herkistymisen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Kemian työsuojeluneuvottelukunta (KETSU): Resorsinoli 
* Isvet: Käyttöturvallisuustiedote, Resorsinoli  (pdf)
* Human Metabolome Database (HMDB): 1,3-Benzenediol 
* Food Component Database (FooDB): 1,3-Benzenediol 
* DrugBank: Resorcinol 
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Resorcinol 
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Resorcinol 
* PheroBase: Semiochemical - resorcinol
Marcus Miller

**William Henry <u>Marcus</u> Miller, Jr.** (s. 14. kesäkuuta 1959, New York) on yhdysvaltalainen jazz-säveltäjä, -sovittaja ja -multi-instrumentalisti. Miller on tullut tunnetuksi bassonsoitostaan, ja hänet tunnetaan erityisesti slap-soittotekniikan uranuurtajana. Hän on tehnyt yhteistyötä mm. Miles Davisin, Herbie Hancockin, Luther Vandrossin, Eric Claptonin sekä David Sanbornin kanssa ja levyttänyt myös useita omia albumeita. 

Miller on palkittu useilla Grammyillä.

## Soolodiskografia
* *Suddenly* (1983)
* *Marcus Miller* (1984)
* *The Sun Don't Lie* (1993)
* *Tales* (1995)
* *Live & More* (1998)
* *Best of '82-'96* (2000)
* *M²* (2001)
* *The Ozell Tapes* (2002)
* *Silver Rain* (2005)
* *Marcus*  (2008)
* *Renaissance *  (2012)
* *Afrodeezia*  (2015)

## Aiheesta muualla
* Marcus Miller (viralliset sivut)
Antilas

**Antilas** on karjalaisen kansanperinteen nimitys morsiamelle ennen häitä, kun hän on vielä äitinsä ja sukunsa ”oma”. Antilas on johdos sanasta *antaa*. Häissä äiti ”antaa” omansa toiselle suvulle.

Antilaan itkuvirsi esitetään häissä tai ennen häitä. Siinä surraan antilaan kovaa kohtaloa tai sitä, että äiti ”menettää” lapsensa. Itkuvirsissä antilasta myös neuvotaan ja opastetaan miehelään. Antilaan itkuvirren esittämiseen osallistuu usein antilas itse.

## Lähteet

*
Chris Squire

**Christopher Russell Edward ”Chris” Squire** (4. maaliskuuta 1948 Lontoo, Britannia – 27. kesäkuuta 2015 Phoenix, Arizona, Yhdysvallat) oli englantilainen muusikko. Hän oli Yesin basisti ja taustalaulaja. Hän esiintyi yhtyeen jokaisella hänen elinaikanaan julkaistulla albumilla.

## Musiikkiin varhaisiällä
Chris Squire syntyi Pohjois-Lontoossa Queensburyn lähiössä ja vietti lapsuutensa Kingsbury-nimisellä alueella. Musiikkiin hän tutustui kuusivuotiaasta laulaessaan St. Andrewin kirkkokuorossa. Kuoroa johti Barry Rose, joka oli myös kirkkourkuri ja hänen varhainen esikuvansa. Squire kutsuikin hänet soittamaan *Fish Out Of Water* - sooloalbumille pilliurkuosuudet. 

Kuoron aikana Squire ystävystyi Andrew Pryce Jackmanin kanssa, joka myöhemmin teki orkesterisovitukset Squiren *Fish Out Of Water* sooloalbumille sekä Yesin Tormato-albumille. Squire liittyi 12-vuotiaana Guildfordin katedraalikuoroon. Squiren koulukaveri ehdotti hänelle bassokitaraa. Squiren ensimmäinen basso oli äidin ostama Futurama. Hän perusti Pryce Jackmanin kanssa ensimmäisen yhtyeensä The Selfs. Basistina esikuvana oli The Whon John Entwistle.

## Yhtyeisiin
Squire käytti 1960-luvulla LSD:tä, kunnes kerran koki huonon LSD-”matkan”. Hän kertoo, että vietti sen seurauksena kuukausia tyttöystävänsä asunnossa ja kehitti tänä aikana omalaatuisen soittotyylinsä. Squire toipui eikä enää käyttänyt LSD:tä. 

Ensimmäinen tunnetumpi yhtye oli The Syn. Sen rinnalle muodostui kokoonpano Mabel Greer’s Toyshop, johon liittyi The Syn -yhtyeessä ollut kitaristi Peter Banks. Kokoonpanoon tulivat myös Jon Anderson, Tony Kaye ja Bill Bruford. Kokoonpanon ja musiikillisten muutosten myötä yhtyeen nimeksi keksittiin Yes.

Yes-yhtyeessä Squire soitti siitä lähtien kun se oerustettiin 1968. Hän sävelsi sen materiaalia sekä yksin että yhdessä muiden jäsenten kanssa. Hänen sävellystuotantoaan ovat muun muassa The Yes Albumin "Your's Is No Discrage", "I've Seen All Good People" sekä Fragile- albumin "Heart of The Sunrise". 

Squire oli Yesin kokoonpanossa, kunnes vetäytyi 2015 sairastuttuaan. Hänellä todettiin toukokuussa 2015 akuutti leukemia, johon hän kuoli. Yhtyeessä aiemmin ollut Billy Sherwood korvasi Squiren jo sovituissa konserteissa tämän jouduttua vetäytymään. 

## Soolo- ja yhteistyöprojekteja
* *Fish Out of Water* 1975
**XYZ* demovaiheeseen jäänyt kokoonpano Alan Whiten ja Jimmy Pagen kanssa
**Conspiracy* Billy Sherwoodin kanssa 2002
**Chris Squire's Swiss Choir* 2007

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut
Kari Lehtomäki

**Kari "Kunu" Juhani Lehtomäki** (s. 14. helmikuuta 1955 Rauma) on raumalainen muusikko ja näyttelijä. Hän on osana suositussa suomalaisessa iskelmäyhtyeessä Finlandersissa, jossa hän soittaa puhaltimia ja laulaa. Musiikkiin Lehtomäki hakeutui jo kansakoulussa, soittaen Rauman Poikasoittokunnassa mm. trumpettia. Ansiotyössä hän oli jonkin aikaa 1970-luvun aikana Rauman Seudun Puhelin Oy:ssä puhelinasentajana. Lehtomäki on työskennellyt uransa aikana muun muassa Uudessa Iloisessa Teatterissa sekä Seitsemän seinähullua veljestä ja Hariolax -yhtyeissä. Nuoruudessaan Lehtomäki soitti Nervous Breakdownissa ja Sonora Swingissä, mutta ammattilaiseksi hän lähti vasta Seitsemään seinähulluun veljekseen. Hän on myös toiminut Kanal Big Bandissa ja Pori Big Bandissa ykköstrumpetistina sekä Rauman kaupungin Puhallinorkesterin kapellimestarina. Lehtomäki opetti vuoteen 2008 saakka Rauman musiikkiopistossa trumpetinsoittoa, mutta jätti opetustyön keskittyäkseen muusikonuraansa. Lehtomäki on toiminut Rauman Muusikot ry:n puheenjohtajana. 

## Yksityiselämä
Lehtomäki asuu Raumalla ja hänellä on kaksi aikuista lasta. Hänen vaimonsa menehtyi vakavaan sairauteen hoitovirheen vuoksi kesällä 2008. Lehtomäki on nykyisin toista kertaa naimisissa.

## The Joulukalenteri
Kari Lehtomäki näytteli vuonna 1997 valmistuneessa The Joulukalenterissa Toivo-tonttua ja Pentti Niekseniä. Lehtomäen omien sanojen mukaan Jukka Virtanen näki hänet "Näsänä", ja näin ollen hän sai roolin. Lehtomäki on saanut runsaasti kiitosta roolisuorituksistaan. The Joulukalenteri -rooleistaan monet saattavat muistaa hänet jopa paremmin kuin itse musiikistaan.

## Lähteet
* 
* Finlandersin kotisivut 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Punainen viiva (politiikka)

**Punainen viiva** viittaa Suomen eduskuntavaaleissa vuosina 1907–1935 käytettyyn merkintätapaan. Listavaali toteutettiin tuolloin siten, että vaalilippuun oli painettu valmiiksi kaikkien ehdokaslistojen nimet ja äänestäjä merkitsi kynällä punaisen viivan sen listan nimen kohdalle, jolle halusi antaa äänensä.

Vuonna 1906 säädetyn Suomen Suuriruhtinaanmaan Vaalilain 45 §:n mukaan: ”*Jos valitsija tahtoo antaa äänensä jonkun valitsijayhdistyksen ehdokaslistan hyväksi, joka on otettu vaalilippuun, merkitköön tämän listan punaisella viivalla.*” Vaalilain valmistellut Hermansonin komitea oli päätynyt punaiseen väriin sen erottuvuuden vuoksi, mikä helpottaisi ääntenlaskentaa. Komiteaan kuulunut Emil Schybergson oli pitänyt myös punaiseen väriin liittyvää poliittista symboliikkaa yhteensopivana eduskuntauudistuksen radikaaliuden kanssa. Määräys punaisen värin käytöstä poistui laista vuonna 1935.

Käsite ”punainen viiva” on tullut tutuksi Ilmari Kiannon vuonna 1909 julkaisemasta romaanista *[[Punainen viiva (romaani)|Punainen viiva]]*. Romaani kertoo Kainuun syrjäseutujen köyhistä asukkaista, jotka valmistautuvat vuoden 1907 ensimmäisiin eduskuntavaaleihin ja odottavat ”punaisen viivan vetämisen” muuttavan koko yhteiskunnan hetkessä paremmaksi. Romaaniin perustuvat Matti Kassilan vuonna 1959 valmistunut elokuva *[[Punainen viiva (elokuva)|Punainen viiva]]* ja Aulis Sallisen säveltämä ooppera *[[Punainen viiva (ooppera)|Punainen viiva]]*, jonka kantaesitys oli vuonna 1978. Suomessa käytetään edelleen ilmaisua ”punaisen viivan vetäminen” tarkoitettaessa vaaleissa äänestämistä, erityisesti vaaliagitaation mukaista tietyn listan kannattamista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kerhokeskuksen ''Punaisen viivan veto'' -esittelysivustolta ensimmäisistä eduskuntavaaleista
Jeff Ament

**Jeffrey Allen "Jeff" Ament** (s. 10. maaliskuuta 1963) on yhdysvaltalainen rock-basisti. Hänet tunnetaan yhtyeestä Pearl Jam, jonka jäsenenä hän on ollut sen historian alusta alkaen. 

Ament kasvoi Big Sandy -nimisessä pikkukaupungissa Montanassa. Hän tuli Seattleen 1980-luvun alussa ja oli mukana perustamassa Green River -yhtyettä. Sen hajottua vuonna 1987 Ament kuului Mother Love Bonen perustajajäseniin. Yhtyeen ura päättyi Andrew Woodin kuoltua heroiinin yliannostukseen maaliskuussa 1990. 

Ament ja hänen vanha yhtyetoverinsa Stone Gossard ovat toimineet vuodesta 1990 lähtien Pearl Jamissa, jonka menestyksekäs ura jatkuu yhä. Amentilla on ollut sivuprojektina yhtye Three Fish.
Chaffeen piirikunta

**Chaffee** () on piirikunta Yhdysvalloissa Coloradon osavaltiossa. Piirikunnan hallinnollinen keskus on Salida. Chaffeen pinta-ala on 2&nbsp;625 neliökilometriä ja vuoden 2019 arvion mukaan siellä asui 20&nbsp;356 asukasta. Vuosina 2010–2019 piirikunnan asukasluku kasvoi 14,3 prosenttia. Chaffee on saanut nimensä Coloradon ensimmäisen senaattorin Jerome B. Chaffeen mukaan.

## Naapuripiirikunnat
* Laken piirikunta - pohjoisessa
* Parkin piirikunta - koillisessa
* Fremontin piirikunta - kaakossa
* Saguachen piirikunta - etelässä 
* Gunnisonin piirikunta - lännessä
* Pitkinin piirikunta - luoteessa

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Chaffeen viralliset sivut
Paul d’Amour

**Paul d'Amour** (s. 12. toukokuuta 1967 Spokane) on yhdysvaltalaisen Tool-yhtyeen entinen ja alkuperäinen basisti.

D'Amour soitti alun perin kitaraa ja liittyi Toolin basistiksi Adam Jonesin esiteltyä hänet yhtyeelle. D'Amour soitti yhtyeen vuonna 1993 ilmestyneellä debyyttialbumilla *[[Undertow]]*, mutta hän erosi yhtyeestä vuonna 1995. Hän kertoi myöhemmin eroamisen syyksi sen, että hän koki roolinsa bändissä liian rajatuksi. Hän perusti yhtyeen Lusk, jolta ilmestyi vuonna 1997 psykedeelinen albumi *Free Mars*. Hänellä on ollut myös muita projekteja musiikin parissa ja vuodesta 2019 lähtien hän on soittanut bassoa Ministry-yhtyeessä. 

## Lähteet
Peter Sallis

**Peter John Sallis** (1. helmikuuta 1921 Twickenham, Middlesex – 2. kesäkuuta 2017 Northwood, Lontoo) oli englantilainen näyttelijä, jonka tunnetuimpia rooleja ovat muun muassa Norman Clegg englantilaisessa komediasarjassa *[[Vielä virtaa]]*, Wallacen ääni Wallace ja Gromit -animaatioelokuvissa sekä vesirotan ääni nukkeanimaatiosarjassa *[[Kaislikossa suhisee]]*.

## Nuoruus
Peter Sallis syntyi Twickenhamissa 1. helmikuuta 1921 Harry ja Dorothy Sallisille. Sallis kävi Michendenin oppikoulun Southgatessa, minkä jälkeen hän päätti seurata isäänsä pankkialalle. Toisen maailmansodan aikaan Sallis liittyi Britannian kuninkaallisiin ilmavoimiin (RAF). Sallisia ei hyväksytty ilmajoukkoihin johtuen sairaudesta, joka saattoi saada hänet menettämään tajuntansa suurilla korkeuksilla, joten hän ryhtyi radiomekaanikoksi ja opetti radiotoimintojen käyttöä RAF Cranwellissa.

## Ura
Sallis aloitti näyttelijänuransa ollessaan Kuninkaallisissa ilmavoimissa, kun yksi hänen oppilaistaan tarjosi hänelle pääroolia Noël Cowardin *Heinäkuumeseen* perustuvassa amatöörinäytelmässä. Sodan jälkeen hänet valittiin Royal Academy of Dramatic Artsiin. Sallis teki ensiesiintymisensä ammattinäyttelijänä Richard Brinsley Sheridanin *The Scheming Lieutenant* -näytelmässä vuonna 1946.

Sallis aloitti televisiouransa BBC:n Samuel Pepysistä kertovassa sarjassa vuonna 1958. Tämän jälkeen hän esiintyi muun muassa televisiosarjoissa *[[Doctor Who]]* ja *[[Veijareita ja pyhimyksiä]]*, kunnes vuonna 1973 hän aloitti Norman Cleggin roolissa komediasarjassa *Vielä virtaa*. Sallis esiintyi sarjassa sen loppuun saakka, ja oli ainoa näyttelijä joka esiintyi sarjan jokaisessa jaksossa.

Vuonna 1983 Sallisille tarjottiin Wallacen ääniroolia Aardman Animationsin Wallace ja Gromit -animaatiossa *[[Suurenmoinen huviretki]]*. Sallis otti roolin vastaan, ja animaatio julkaistiin lopulta vuonna 1989. Hän jatkoi Wallacen roolissa vuoteen 2010 saakka. Vuonna 2006 hän sai Annie-palkinnon ääniroolistaan elokuvassa *[[Wallace & Gromit: Kanin kirous]]*.

Sallis jäi eläkkeelle *Vielä virtaa* -sarjan päätyttyä vuonna 2010.

## Yksityiselämä
Sallis avioitui näyttelijä Elaine Usherin kanssa vuonna 1957. He erosivat vuonna 1965, mutta asuivat yhdessä vuoteen 1999 saakka. Parin poika Crispian työskentelee lavastussuunnittelijana.

Sallis nimettiin brittiläisen imperiumin ritarikuntaan vuonna 2007. Hän kuoli 96-vuotiaana näyttelijöiden lepokoti Denville Hallissa 2. kesäkuuta 2017. Sallis on haudattu *Vielä virtaa* -kollegansa Bill Owenin viereen Upperthongissa sijaitsevan St Johnin kirkon hautausmaalle, lähelle Holmfirthin kylää, jossa sarja kuvattiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Peter Sallisin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Salibandyn Euroopan-mestaruuskilpailut 1994

**Salibandyn Euroopan-mestaruuskilpailut 1994** oli ensimmäinen salibandyn kansainvälinen arvoturnaus. Ne järjestettiin Suomessa Helsingissä. Osallistujamaita oli kahdeksan, jotka jaettiin kahteen neljän joukkueen alkulohkoon, joista kaksi parasta pääsi välieriin. Mestaruuden vei Ruotsi voittamalla loppuottelussa Suomen. Sveitsi otti pronssia voitettuaan pronssiottelussa Norjan.

## Alkulohkot
### Lohkon A sarjataulukko

### Lohkon A ottelutulokset

### Lohkon B sarjataulukko

### Lohkon B ottelutulokset

## Sijoitus- ja mitaliottelut
**Sijat 7–8**

**Sijat 5–6**

**Välierät**

**Pronssiottelu**

**Loppuottelu**

## Lopputulokset
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Katso myös
* Salibandyn Euroopan-mestaruuskilpailut
* Salibandyn Euroopan-mestaruuskilpailut 1995
* Salibandyn naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1995

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kansainvälinen Salibandyliitto IFF - Men´s European Champions 1994 
* Planet Floorball - Men European Championships 1994
Satiini

**Satiini** eli **pomsi** tai **atlas** on yksi kudotun kankaan perussidoksista. Muita perussidoksia ovat palttina ja toimikas. Toimikas ja satiini erotetaan toisistaan siten, että satiinissa kankaan sidospisteet eivät kosketa toisiaan. 

Satiinikankaan kiilto johtuu kankaan pinnassa olevista loimi- tai kudelankajuoksuista, jotka heijastavat valoa. Satiinista puhuttaessa tarkoitetaan usein kiiltävää, juhlapuvuissa käytettävää polyesterikangasta tai silkkikangasta. Satiinikangas voi kuitenkin olla mitä tahansa materiaalia, sillä nimityksen perusteena on kankaan rakenne, ei materiaali.

Satiini keksittiin keskiajalla Kiinassa, jossa sitä tehtiin yksinomaan silkistä. Satiinia tuotiin Eurooppaan Silkkitietä pitkin Quanzhoun kaupungista, jonka silloinen arabiankielinen nimi oli Zaitun, josta nimi "satiini" juontaa juurensa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Meretojan tauti

**Meretojan tauti** on autosomin kautta vallitsevasti periytyvä amyloidoosisairaus, josta kärsii Suomessa noin tuhat ihmistä. Täten se on Suomessa selvästi yleisempi kuin muualla, missä sitä kuitenkin esiintyy yhä enenevässä määrin. Meretojan tauti kuuluu suomalaiseen tautiperintöön. Sairauden aiheuttaa kromosomissa 9 oleva geenivirhe. Potilaan elimistössä gelsoliinin aineenvaihduntahäiriö saa aikaan amyloidikertymiä. 

Meretojan taudin oireisiin kuuluu muun muassa silmän sarveiskalvon verkkomaista rappeutumista, joka heikentää näköä ja altistaa silmän kuivumiselle, silmätulehdukselle, glaukoomalle ja harmaakaihille. Usein esiintyy myös iho-oireita, kuten ihon kutinaa, kuivumista, vähittäistä löystymistä, ohentumista ja haurastumista. Neurologisiin oireisiin voi kuulua muun muassa kasvolihasten riippumista ja sormitunnon heikkoutta. Toisinaan Meretojan tautiin liittyy lisäoireina häiriöitä munuaisten ja sydämen toiminnassa. Sairauteen ei tunneta parantavaa hoitoa. Tauti on dominoivasti periytyvä.

Meretojan tauti on nimetty silmälääkäri Jouko Meretojan mukaan. Hän löysi taudin ensimmäisenä 1969. Muilla kuin suomalaisilla sairaus on äärimmäisen harvinainen. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sari Kiuru-Enari ja Matti Haltia,  Perinnöllinen gelsoliiniamyloidoosi – 40 vuotta Meretojan tautia Duodecim-lehti 10/2010
Mennään bussilla

**Mennään bussilla** () oli brittiläinen tilannekomediasarja, jota tehtiin vuodesta 1969 vuoteen 1973. Sarjan loi käsikirjoittajapari Ronald Wolfe ja Ronald Chesley ja sen tuotti London Weekend Television.

Sarjaa näytettiin myös Suomessa tuoreeltaan 1970-luvulla ja uusintana 1990-luvulla. Kolmannen tuotantokauden eli ensimmäiset värilliset jaksot on julkaistu dvd:nä Suomessa.
 
## Juoni

Sarjan päähenkilö on bussinkuljettaja Stan Butler (Reg Varney), joka ajaa Luxton & District Traction Companyn kaksikerrosbussia. Stanin läheisin ystävä, naapuri ja työpari on rahastaja Jack Harper (Bob Grant), pahin vihollinen puolestaan bussiyhtiön hitlerviiksinen tarkastaja Cyril ”Blakey” Blake (Stephen Lewis). Stan asuu kotona leskiäitinsä (Cicely Courtneidge / Doris Hare), Olive-siskonsa (Anna Karen) sekä tämän miehen Arthurin (Michael Robbins) kanssa. Sarjan vakituisia teemoja ovat Stanin ja Jackin kahnaukset esimiehensä Blakeyn kanssa töiden hoitamisesta, Stanin ja Jackin yritykset menestyä naismaailmassa, hömppämäisen Oliven ja jäykkäniskaisen Arthurin liitoksissaan natiseva avioliitto sekä Stanin ja Arthurin väliset erimielisyydet.

## Suosio
*Mennään bussilla* ei ollut kriitikoiden arvostama, mutta brittiläiset televisionkatsojat ottivat oitis sen omakseen. Sarjaa tehtiin seitsemän tuotantokautta ja kaiken kaikkiaan 74 jaksoa. Sarjan suosio poiki myös kolme elokuvaa: *On the Buses* (1971), *Mutiny on the Buses* (1972) ja *Holiday on the Buses* (1973). Ensimmäinen elokuvista oli vuoden suurin katsojamenestys Britanniassa ja voitti jopa James Bond -elokuvan *[[Timantit ovat ikuisia]]* (1971).

Syksyllä 1971 *Mennään bussilla* oli *[[Katso]]*-lehden lukijaäänestyksessä toiseksi suosituin televisio-ohjelma *[[Naapurilähiö]]n* jälkeen. Katsojia se sai Suomessa yli kaksi miljoonaa.

## Lähteet
Ensio Partanen

**Vilho Ensio Partanen** (1. kesäkuuta 1910 Lahti – 3. tammikuuta 2000 Lahti) oli suomalainen SDP:tä edustanut kansanedustaja (1958–1970), rovasti (1966), sosiaalineuvos 1980 sekä Lahden kaupunginvaltuuston puheenjohtaja (1958 ja 1961–1965).

Partasen isä oli puuseppämestari, ja Ensiokin aloitti työuransa puuseppänä. Hän kuitenkin suoritti ylioppilastutkinnon ja lähti papin uralle. Pappisvihkimyksen hän sai 1938, ja oli sen jälkeen savottapappina Lapissa, Lapinjärven alkoholistihuoltolan apulaisjohtajana ja Ilmajoen työlaitoksen johtajana. Pisimmän työuran hän kuitenkin teki Harjulan kansalaisopiston rehtorina Lahdessa 1941−1978. Jatkosodan aikana hän oli rintamalehden toimittajana. 

## Lähteet
Alvin ja pikkuoravat (animaatiosarja)

**Alvin ja pikkuoravat** () on yhdysvaltalainen vuosina 1983–1990 valmistunut animaatiosarja. Sarja perustuu vuonna 1958 kehitetyn virtuaaliyhtye Alvin and the Chipmunks -hahmoihin. 

Sitä esitettiin Yhdysvalloissa NBC:n kanavalla 1983–1990 välisenä aikana. Suomessa piirrossarjaa esitettiin televisiokanava Nelosella vuosina 1999–2002 suomenkielisellä jälkiäänityksellä. Sarjan jälkiäänitti Agapio Racing Team.

## Lähteet
Cecil Powell

**Cecil Frank Powell** (5. joulukuuta 1903 &ndash; 9. elokuuta 1969) oli brittiläinen ydinfyysikko. Hänelle myönnettiin vuonna 1950 Nobelin fysiikanpalkinto ydinreaktion valokuvausmenetelmän kehittämisestä sekä mesonien (pioni) havaitsemisesta menetelmänsä avulla. Vuotta aiemmin Hideki Yukawa sai Nobelin fysiikanpalkinnon mesonien ennustamisesta. Powell sai vuonna 1967 Lomonosov-kultamitalin ja allekirjoitti Russellin–Einsteinin manifestin vuonna 1955.

## Elämäkerta
Powell syntyi vuonna 1903 Tornbridgen kaupungissa, joka sijaitsee Kentin kreivikunnassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Hänen isänsä Frank Powell oli paikallinen aseseppä ja George Bisacren poika. Bisacren oli perustanut aiemmin läheiseen Southboroughin kaupunkiin yksityiskoulun. Perhesiteittensä takia Powellille korostettiin opiskelun tärkeyttä.

Powell kävi peruskoulua Tornbridgessä, mutta ollessaan 11 vuoden ikäinen, hän sai stipendin, jonka turvin hän aloitti koulunkäynnin samassa kauoungissa sijainneessa Judd Schoolissa. Uudessa koulussa hän voitti jälleen stipendin, joka antoi mahdollisuuden aloittaa opinnot Sidney Sussex Collegessa, Cambridgessa. Collegesta hän valmistui ikäryhmänsä parhaimpiin kuuluvana.

Jatko-opiskelijana hän sai työpaikan Cavendish Laboratorysta, jossa pääsi työskentelemään Lordi Rayleigh’n ja C. T. R. Wilsonin kanssa. Powell pysyi Cavendish Laboratoryssä vuoteen 1927 saakka, jolloin hän väitteli tohtoriksi. Tohtoriksi väiteltyään hän aloitti työt Bristolin yliopistossa Arthur Tyndallin ja Henry Herbert Willsin apulaistutkijana. 

Powell vieraili Länsi-Intiassa vuonna 1936. Siellä hän tutki erityisesti vulkaanista toimintaa.

Powell solmi avioliiton Isobel Therese Artnerin kanssa vuonna 1932 ja suhteeseen syntyi kaksi tytärtä. Artner oli hänen apulainen. Powellin harrasti vapaa-aikanaan squashin ja tennikseen pelaamista. Powell kuoli ollessaan matkalla Italiassa vuonna 1969.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Myyty maa

**Myyty maa** on Seppo Heikkisen maaliskuussa 2007 julkaistu romaani, jonka julkaisi Kustannusosakeyhtiö Tammi.

*Myyty maa* on kertomus lähitulevaisuuden Suomesta. Samalla se on myös Lapista Etelä-Suomeen muuttaneen Kärkkäisen perheen sukutarina.

*Myyty maa* edustaa Heikkisen mukaan tyylilajiltaan ”sce-fiä” eli scenario fictionia. Scefi kertoo tieteisfiktion tavoin tulevaisuudesta, mutta kirjailijan mielikuvitus ei scefissä laukkaa vapaasti, vaan siinä etsitään tässä ajassa olevia signaaleja ja trendejä, ja niiden avulla maalataan mahdollinen – jopa todennäköinen – skenaario tulevaisuudesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ylen ykkösen Kirjakerhon keskustelu 17.5.2007 (Myyty maa -kirjan osuus alkaa n. 22 minuutin kohdalta)
* ''Kansan Uutisten'' haastattelu 5.4.2007
* Seppo Heikkisen romaanissa maa on myyty  *Kansan Uutiset* 5.4.2007
* ''Keskipohjanmaan'' arvostelu 4.4.2007 
* Maailman menestys kääntyy menetykseksi. *Helsingin Sanomat* 21.3.2007.
* [Seppo Heikkinen Myyty maa](http://www.savonsanomat.fi/viihde/kirjat/seppo-heikkinen---myyty-maa(37560).ece) *Savon Sanomat* 28.2.2007
Raskaampaa joulua

**Raskaampaa joulua** on vuonna 2006 julkaistu Warner Musicin julkaisema kokoelma joululauluja. Se on Raskasta joulua -projektin toinen levy. Kuten levyn nimikin kertoo, sovituksista on tehty hevimpiä ja raskaampia versioita. Levyä on myyty marraskuuhun 2016 mennessä yli 16 000 kappaletta, mikä oikeuttaa kultalevyyn.

Levyllä soittavia muusikoita ovat Erkka Korhonen (kitarat ja taustalaulu), Lauri Porra (basso), Vili Ollila (koskettimet, ohjelmointi), Anssi Nykänen (rummut), Aleksi Parviainen (taustalaulu), Anssi Växby (kontrabasso), Peter Lerche (kitara), Esa Kotilainen (koskettimet), Alexi Laiho (kitara) ja Tero Kostermaa (koskettimet, ohjelmointi).

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Myspace.com: ''Raskas joulu''
* 
*