open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Franz von Werra

**Franz von Werra** (13. heinäkuuta 1914 –  25. lokakuuta 1941) oli saksalainen lentäjä-ässä toisen maailmansodan aikana. 

Werra syntyi Leukissa Sveitsissä. Nuoruudessaan hän joutui sisarensa kanssa hoitoon saksalaiseen aatelisperheeseen. Hän liittyi Luftwaffeen vuonna 1936. Hän otti toisessa maailmansodassa osaa taisteluun Britanniasta, jossa hän ampui alas yhdeksän lentokonetta. Hänen oma koneensa ammuttiin alas Kentissä 5. syyskuuta 1940. Hän joutui brittien sotavangiksi ja vankileiriin kahden viikon kuulustelujen jälkeen. Hän yritti myös paeta 7. lokakuuta 1940, mutta joutui kiinni melko pian. Werra joutui lopulta tammikuussa 1941 Kanadaan sotavankileirille Ontarioon Suurten järvien lähelle. Werra alkoi suunnitella pakoa Yhdysvaltoihin, joka oli tuohon aikaan puolueeton.  21. tammikuuta hän karkasi Montrealista lähteneestä vankijunasta hypäten toisten vankien avustamana ulos junan ikkunasta. Hän päätyi Smiths Fallsiin 30 mailia St. Lawrence -joesta. Seitsemän muutakin vankia karkasi, mutta he jäivät pian kiinni.

Werran onnistui päästä Ogdensburgiin New Yorkin rajalle, missä hän antoi itsensä ilmi poliiseille. Viranomaiset syyttivät häntä laittomasta maahantulosta, ja Kanadan ja Yhdysvaltain viranomaisten neuvotellessa Saksan varakonsuli auttoi hänet Meksikoon. Werra meni ensin Rio de Janeiroon Brasiliaan, sitten Barcelonaan Espanjaan ja Roomaan Italiaan. Werra palasi lopulta Saksaan 18. huhtikuuta 1941. Hänet otettiin vastaan sankarina ja hän sai Adolf Hitleriltä ritariristin. Hän palasi Luftwaffeen ja otti osaa taisteluihin itärintamalla saavuttaen 25 ilmavoittoa. Hänen lentueensa siirrettiin lopulta partioimaan Pohjanmeren ylle. 25. lokakuuta 1941 hänen koneensa katosi Pohjanmerellä moottoririkon takia. Hänen ruumistaan ei ikinä löydetty.

Werrasta tehtiin vuonna 1956 kirja ja elokuva nimeltä *The One That Got Away*.

## Lähteet
*
Andries Hoogerwerf

**Andries Hoogerwerf** (29. elokuuta 1906 Vlaardingen, Alankomaat – 5. helmikuuta 1977 Castricum) oli hollantilainen luonnontieteilijä, lintutieteilijä ja juoksija.

Hoogerwerf kunnostautui keskimatkojen juoksijana vuosina 1926–1930. Hän juoksi useita ennätyksiä ja edusti Hollantia vuoden 1928 Amsterdamin kesäolympialaisissa.

Hoogerwerf matkusti Jaavalle Indonesiaan vuonna 1931. Alue oli silloin vielä Hollannin siirtomaa. Aluksi hän luokitteli eliöitä Bogorin eläintieteellisen museon toimeksiannosta ja työskenteli Bogorin kasvitieteellisessä puutarhassa. Hänestä tuli siirtomaa-alueen luonnonsuojelualueiden luonnonsuojeluvirkamies 1935 ja hänet tunnetaan erityisesti jaavansarvikuonojen suojelusta ja Indonesian ensimmäisen kansallispuiston Ujung Kulonin perustamisesta.

Hoogerwerf palasi Hollantiin 1957 mutta vieraili senkin jälkeen säännöllisesti Indonesiassa. Hän toimi Manokwarin maatalouden tutkimuslaitoksen tutkijana lokakuusta 1962 huhtikuuhun 1963. Hollanissa hän asettui asumaan Castricumiin, jossa hän kuoli sydänkohtaukseen.

Hoogerwerf julkaisi useita kirjoja ja noin 250 lintu- ja kasvitieteellistä kirjoitusta. Linnuista hän nimesi muutamia alalajeja, muun muassa punarintakaijan (*Psittacula alexandri kangeanensis*) vuonna 1962. Hänen kunniakseen on nimetty leuserinrotta (*Rattus hoogerwerfi*).

## Teoksia
* *De avifauna van Batavia en omstreken*. Leiden (1938).
* *Bijdrage tot de oölogie van Java*. (1949).
* *De avifauna van de Plantentuin te Buitenzorg (Java)*. Buitenzorg (1949)
* *De Avifauna van Tjibodas en omgeving*. Buitenzorg (1949).
* *An Ornithological bibliography having particular reference to the study of the Birds of Java*. Jakarta (1953).
* *A further contribution to our oological knowledge of the Island of Java (Indonesia)*, (yhdessä Hellebrekersin kanssa). Leiden (1967).
* *Udjung Kulon: The Land of the Last Javan Rhinoceros*. Brill: Leiden (1970).

## Lähteet
Gerhard Schmidhuber

**Gerhard Schmidhuber** (9. huhtikuuta 1894 – 11. helmikuuta 1945) oli saksalainen kenraalimajuri toisen maailmansodan aikana. Hän oli syntynyt Dresdenissä Saksissa. Hän oli Wehrmachtin 13. panssaridivisioonan komentaja toisessa maailmansodassa. Kun saksalaiset valtasivat Unkarin vuonna 1944, Schmidthuber oli maassa olevien saksalaisjoukkojen ylipäällikkö. Virassaan hänellä oli monia sopimuksia Raoul Wallenbergin kanssa. Wallenberg pelasti lukemattomia juutalaisia keskitysleireiltä. Schmidhuber kuoli Budapestin taistelussa.

Unkarilainen sanomalehti väitti äskettäin, että Schmidhuber esti Budapestin gheton tuhoamisen puna-armeijan lähestyessä.

Schmidhuberin saamiin kunniamerkkeihin kuuluivat ensimmäisen ja toisen luokan rautaristit sekä ritariristi.
Sojuz T-6

**Sojuz T-6** oli Neuvostoliiton miehitetty avaruuslento Saljut 7 -avaruusasemalle. Alus laukaistiin Baikonurin kosmodromilta 24. kesäkuuta 1982 ja se palasi maahan 2. heinäkuuta 1982. Alus vietti avaruudessa noin kahdeksan vuorokautta. Lento oli Ranskan alku miehitettyihin avaruuslentoihin.

## Miehistö
### Avaruuteen lensivät
* Vladimir Džanibekov, päällikkö, jonka kolmas avaruuslento tämä oli
* Aleksandr Ivantšenkov
* Jean-Loup Chrétien, CNESin tutkimuskosmonautti, jonka ensimmäinen avaruuslento tämä oli kuten koko Ranskankin.

### Varamiehistö
* Leonid Kizim, päällikkö
* Vladimir Solovjov
* Patrick Baudry, CNESin tutkijakosmonautti

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*http://space.kursknet.ru/cosmos/english/machines/st6.sht  (engl.)
*http://www.spacefacts.de/mission/german/soyuz-t6.htm
John Wood

**John Wood** (1. tammikuuta 1930 Derbyshire, Englanti, Iso-Britannia – 6. elokuuta 2011) oli englantilainen elokuva- ja teatterinäyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista *[[Sotaleikit]]* (1983), *[[Ladyhawke – Legenda haukasta]]* (1985), *[[Jumpin’ Jack Flash (elokuva)|Jumpin’ Jack Flash]]* (1986), *[[Richard III]]* (1995), *[[Sabrina (vuoden 1995 elokuva)|Sabrina]]* (1995), *[[Kierot kuviot]]* (1998) ja *[[Pieni suklaapuoti (elokuva)|Pieni suklaapuoti]]* (2000). Hän voitti Tony-palkinnon roolistaan näytelmässä *Travesties*. Hän asui Chipping Cambdenissa Gloucestershiressä Englannissa. Wood sai CBE-arvonimen vuonna 2007. Hän kuoli 81-vuotiaana elokuussa 2011.

## Palkinnot
* Tony-palkinto (1976)

## Ehdokkuudet
* SAG-palkinto (2000)
* Saturn (1983)
* Tony-palkinto (1968)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Peter Auty

**Peter Auty** (s. 1969) on brittiläinen oopperalaulaja ja entinen kuoropoika. Tunnetuin Auty on vuonna 1982 ilmestyneen *[[Lumiukko (elokuva)|Lumiukko]]*-lyhytelokuvan tunnusmelodian ”Walking in the Air” laulajana. Tuolloin hän oli St Paulin katedraalin kuorossa. 1980-luvulla Auty opiskeli Royal Scottish Academy of Music and Dramassa, kunnes aloitti oopperatenorin uransa vuonna 1987.

## Lähteet
*
Velskin piiri

**Velskin piiri** () on paikallinen itsehallintoalue Arkangelin alueella Venäjällä. Alueen eteläosassa Vel- ja Vagajokien varrella sijaitsevan piirin pinta-ala on 10&nbsp;600 neliökilometriä. Asukkaita on 58&nbsp;700 henkeä (vuonna 2009).

Vuonna 1929 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Velskin kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu Kuloin taajama ja 20 maalaiskuntaa:
* Argunovski (ven. Аргуновский)
* Blagoveštšenskoje (ven. Благовещенское)
* Hozminskoje (ven. Хозьминское; keskuspaikka Ispolinovka, ven. Исполиновка)
* Lipovskoje (ven. Липовское; keskuspaikka Malkaja Lipovka, ven. Малкая Липовка)
* Muravjevskoje (ven. Муравьевское; keskuspaikka Voronovskaja, ven. Вороновская)
* Nizovskoje (ven. Низовское; keskuspaikka Terebino, ven. Теребино)
* Pakšengskoje (ven. Пакшеньгское; keskuspaikka Jefremovskaja, ven. Ефремовская)
* Pežma (ven. Пежма)
* Puiskoje (ven. Пуйское; keskuspaikka Dolmatovo, ven. Долматово)
* Rakulo-Kokšengskoje (ven. Ракуло-Кокшеньгское; keskuspaikka Kozlovskaja, ven. Козловская)
* Šadrengskoje (ven. Шадреньгское; keskuspaikka Šunema, ven. Шунема)
* Solginski (ven. Солгинский)
* Šonošskoje (ven. Шоношское; keskuspaikka Ust-Šonoša, ven. Усть-Шоноша)
* Sudromskoje (ven. Судромское; keskuspaikka Pogost, ven. Погост)
* Tegrinskoje (ven. Тегринское; keskuspaikka Tegro-Ozero, ven. Тегро-Озеро)
* Ust-Velskoje (ven. Усть-Вельское; keskuspaikka Djukovskaja, ven. Дюковская)
* Ust-Šonoša (ven. Усть-Шоноша)
* Verhnešonošskoje (ven. Верхнешоношское; keskuspaikka Komsomolski, ven. Комсомольский)
* Verhneustkuloiskoje (ven. Верхнеустькулойское; keskuspaikka Meledinskaja, ven. Мелединская)

Talous perustuu metsä- ja elintarviketeollisuuteen sekä maanviljelyyn. Piirin kautta kulkee Moskovan ja Arkangelin välinen M8-valtatie sekä Moskovan ja Vorkutan välinen rautatie.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Velskin piirin sivusto 
* Velskin piiri Arkangelin alueen sivustolla  
* Velskin piiri Velskin keskuskirjaston sivustolla
Sojuz T-7

**Sojuz T-7** oli Neuvostoliiton miehitetty avaruuslento Saljut 7 -avaruusasemalle. Laukaisu tapahtui Baikonurista 19. elokuuta 1982 ja paluu maahan 10. joulukuuta 1982.

## Miehistö
### Avaruuteen kuljetettiin
* Leonid Popov, päällikkö
* Aleksandr Serebrov
* Svetlana Savitskaja

### Varamiehistö
* Vladimir Vasjutin, päällikkö
* Viktor Savinyh
* Irina Pronina - tätä naiskosmonauttia ei löydy esim. http://space.kursknet.ru/cosmos/english/peoples/i_rus.sht  kosmonauttilistalta.

### Aluksella palasivat maahan
* Anatoli Berezovoi
* Valentin Lebedev

## Aiheesta muualla
* space.kursknet.ru (englisch) 
* spacefacts.de

## Lähteet
Horst Ademeit

**Horst Ademeit** (8. helmikuuta 1912 Breslau – 7. elokuuta 1944 Dünaburg, kadonnut) oli  Saksan ilmavoimien lentäjä-ässä ja rautaristin ritariristin saaja toisessa maailmansodassa. Hän saavutti 166 ilmavoittoa.

Ademeit valmistui Königsbergin Albertus-yliopistosta ja opiskeli lentäjäksi. Sodan syttyessä hänestä tuli hävittäjälentäjä. Hän osallistui taisteluun Britanniasta, jossa hänet ammuttiin alas Kanaalin yläpuolella. Ademeit selviytyi vahingoittumattomana. Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon Ademeit siirrettiin itärintamalle, jossa hänen yksikkönsä oli Jagdgeschwader 54 ”Grünherz”. Vuonna 1944 hänet ylennettiin kommodoriksi.

Ademeit saavutti 166 ilmavoittoa ja ansaitsi II sekä I luokan rautaristit ja ritariristin tammenlehvillä. Hän jahtasi 7. elokuuta 1944 venäläistä Il-2 Sturmovik -maataistelukonetta lähellä venäläisten linjoja Dünaburgissa. Hän ei palannut tukikohtaan, ja hänet julistettiin kadonneeksi.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Ahmavaara

**Ahmavaara** on suomalainen suku, johon on kuulunut useassa polvessa eri alojen vaikuttajia. Suvun kantaisä oli poliitikko Pekka Ahmavaara, jonka isä oli Ylitorniolla asunut talollinen David Ahma. Pekka Ahmavaara käytti alun perin nimeä Aulin, jonka alkuperä on epäselvä. Se on mahdollisesti väännös Lapissa esiintyneestä talonnimestä Aula. Vuonna 1906 hän suomensi nimensä Ahmavaaraksi. Tunnettuja suvun jäseniä ovat olleet:

* Pekka Ahmavaara, vuoteen 1906 *Aulin* (1862–1929), valtiopäivämies ja kansanedustaja
* Arvi Ahmavaara, vuoteen 1906 *Aulin* (1886–1957), lakimies, kansanedustaja ja ministeri, Pekka Ahmavaaran poika
* Eero Ahmavaara (1915–1961), Rovaniemen kauppalanjohtaja ja suomentaja, Arvi Ahmavaaran poika (puoliso toimittaja Anna-Liisa Ahmavaara, myöh. Rekola)
* Yrjö Ahmavaara, oik. *Arvi Yrjö Aulin-Ahmavaara*, vuoteen 1979 *Ahmavaara*, käytti julkaisuissaan myös nimeä *Arvid Aulin* (1929–2015), monitieteinen tutkija, Arvi Ahmavaaran poika
* Pekka Arvi Ahmavaara (s. 1944), suomalainen ammattiyhdistysjohtaja ja poliitikko, Eero Ahmavaaran poika

## Lähteet
Endolymfa

**Endolymfa** on korvan kaarikäytävien simpukkatiehyessä (*scala media*) olevaa nestettä. Kyseessä on solujen ulkopuolinen neste, jonka pääosaisena kationina on natriumin sijaan kalium. Endolymfalla on 80–90 millivolttia korkeampi potentiaali kuin perilymfalla.
Jan Kiepura

**Jan Wiktor Kiepura** (16. toukokuuta 1902 Sosnowiec, Puola – 15. elokuuta 1966 Rye, New York, Yhdysvallat) oli puolalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista *[[The Song of Night]]* (1932), *[[My Heart Calls You]]* (1934), *[[Auringonpaisteessa]]* (1936), *[[Give Us This Night]]* (1936), *[[Olet koko maailmani]]* (1939), *[[Ihmeellinen valhe]]* (1947) ja *[[Hymyn maa]]* (1952).

## Yksityiselämä
Kiepura oli naimisissa näyttelijä Mártha Eggerthin kanssa vuodesta 1936 kuolemaansa saakka vuoteen 1966. Heillä on kaksi poikaa, Sharbek ja Marjan.

## Aiheesta muualla
* 
* Jan Kiepura konsertissaan ja kotonaan, Suomen Kuvalehti, 11.11.1933, nro 46, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Jan Kiepura ja Marta Eggerth. Suuri tenori ja hänen viehättävä laulajatarpuolisonsa kotioloissa, Kuva, 27.04.1938, nro 9, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Louis Lavauden

**Adrien Joseph Louis Lavauden** (19. kesäkuuta 1881 Grenoble – 1. syyskuuta 1935 Anjou, Isère) oli ranskalainen metsä- ja eläintieteilijä.

Lavauden työskenteli Ranskan kansallisen metsätoimiston (*Eaux et Forêts*) palveluksessa Dauphinéssa ja myöhemmin kymmenen vuotta Tunisiassa. Vuonna 1925 hän otti osaa ensimmäiseen motorisoituun Saharan ylitykseen Tunisista Tšadjärven kautta Dahomeyhin. Vuosina 1928–1931 Lavauden toimi metsänvartijoiden päällikkönä Madagaskarilla. Hän palasi Ranskaan Keski-Afrikan kautta. Viimeiset vuotensa Lavauden vietti Pariisissa toimien opettajana maatalouskoulussa.

Lavauden oli kiinnostunut eläintieteestä, erityisesti Madagaskarin linnustosta ja nisäkkäistä. Hän julkaisi lukuisia kirjoituksia myös kotiseutunsa Alppien eläimistöstä. Hänen laaja kokoelmansa on pääosin Grenoblen luonnonhistoriallisessa museossa.

Lavauden nimesi linnuista isomustakaijan (*Coracopsis vasa*) alalajin *drouhardi*.

## Lähteet
* Muistokirjoitus (''The Ibis'')
* Aluka

### Viitteet
Perilymfa

**Perilymfa** on korvan kuulo- ja eteiskäytävän sisältämää solujen ulkopuolista nestettä, joka on verrattavissa veriplasmaan ja selkäydinnesteseen.
Perilymfan pääasiallinen kationi on natrium.

## Katso myös
* Endolymfa
Wolf-Udo Ettel

**Wolf-Udo Ettel** (26. helmikuuta 1921 – 17. heinäkuuta 1943) saksalainen Luftwaffen lentäjä-ässä toisen maailmansodan aikana natsi-Saksassa. Hän saavutti 124 ilmavoittoa ja sai kuolemansa jälkeen rautaristin ritariristin tammenlehvin ja miekoin. Ettelin pudotussuhde oli 2.02

Ettel palveli itärintamalla vuodesta 1942. Hän saavutti ensimmäiset kaksi ilmavoittoaan 24. kesäkuuta. 10. heinäkuuta hänet ammuttiin alas hänen tuhottuaan venäläisen pommikoneen. Hänen onnistui kuitenkin uida Donjoen yli ja palata neljän päivän päästä yksikköönsä. Hän saavutti 20. ilmavoittonsa 9. elokuuta ja 30. voittonsa 7. lokakuuta. Hänen yksikkönsä sijoitettiin Kubanin sillanpääasemaan helmikuussa 1943. Hän tuhosi 28 venäläiskonetta maaliskuussa ja 36 huhtikuussa. Hän saavutti 120. ilmavoittonsa 11. toukokuuta mutta hänen koneensa Bf 109 G–4 ammuttiin rintamalinjojen väliin ja hänen onnistui palata omiensa linjoille huolimatta venäläisten kivääritulesta. Samana yönä hän johti Wehrmachtin partion hakemaan koneesta varusteita.

Ettel sai ritariristin 1. kesäkuuta. 5. kesäkuuta 1943 Ettel sijoitettiin kapteeniksi 8./JG 27 yksikköön Kreikassa. Hän ampui alas Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien Supermarine Spitfiren Sisilian yläpuolella 14. heinäkuuta. 16. heinäkuuta hän pudotti kaksi B-24-pommikonetta ja yhden Spitfiren.

Ettel ammuttiin alas Sisiliassa 17. heinäkuuta 1943 ja hän sai surmansa.

## Lähteet
*  

### Viitteet
Wilfrid Wedgwood Bowen

**Wilfrid Wedgwood Bowen** (28. marraskuuta 1899 Barbados – 16. elokuuta 1987 Kutztown, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen eläintieteilijä ja lintutieteilijä.

Bowenin vanhemmat olivat Ernest Francis Sinderby Bowen ja Maude Marion Hodgkinson. Bowen toimi biologian professorina Dartmouthin yliopistossa Hanoverissa New Hampshiressa. Bowen oli American Ornithologists' Unionin jäsen.

Bowen nimesi linnuista muun muassa mosambikinkaijan (*Poicephalus cryptoxanthus*) alalajin *tanganyikae*.

## Teoksia
* *Angolan birds collected during the Gray African expedition, 1929* (1931).

## Lähteet
Fernando Rey

**Fernando Rey** (oik. **Fernando Casado Arambillet**; 20. syyskuuta 1917 A Coruña, Galicia – 9. maaliskuuta 1994 Madrid, Espanja) oli espanjalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista *[[Tristana]]* (1970), *[[Kovaotteiset miehet]]* (1971), *[[Doubt]]* (1972), *[[Elisa – elämäni]]* (1977), *[[Our Father]]* (1985), *[[The Knight of the Dragon]]* (1985), *[[Diario de invierno]]* (1988) ja *[[El Quijote de Miguel de Cervantes]]* (1991).

## Palkinnot
* Lifetime Achievement Award (1995)
* Award of the Spanish Actors Union (1993)
* Fotogramas de Plata (1971,1993)
* Goya (1989)
* Prize San Sebastián (1972,1988)
* Sant Jordi (1970,1986)
* Cannesin elokuvajuhlien parhaan miesnäyttelijän palkinto (1977)
* Premio ACE (1971)

### Ehdokkuudet
* TP de Oro (1993)
* Fotogramas de Plata (1986,1989)

## Yksityiselämä
Fernando Rey oli naimisissa näyttelijä Mabel Karrin kanssa vuodesta 1960 kuolemaansa saakka. Heillä on kaksi lasta. Rey kuoli syöpään 9. maaliskuuta 1994. Hän oli kuollessaan 76-vuotias.

## Aiheesta muualla
* 
*
Preussin sotakorkeakoulu

**Preussin sotakorkeakoulu** () oli Preussin kuningaskunnan sotakorkeakoulu ja upseerioppilaitos, joka sijaitsi Berliinissä. 

Koulun perusti Berliiniin preussilainen kenraali Gerhard von Scharnhorst 15. lokakuuta 1810. Yksi koulun ensimmäisistä oppilaista oli Carl von Clausewitz, josta tuli yksi tunnetuimmista sotateoreetikoista. Muita maineikkaita koulussa opiskelleita olivat muun muassa sotamarsalkat Karl Friedrich von Steinmetz, Helmuth von Moltke ja Leonhard Graf von Blumenthal.

Unter den Linden -kadun varrelle vuosina 1824–1825 rakennetun koulurakennuksen suunnitteli Karl Friedrich Schinkel. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen koulu kävi läpi uudistuksia. 

Koulu lakkautettiin toisen maailmansodan jälkeen.

## Aiheesta muualla
Ray Sharkey

**Ray Sharkey** (14. marraskuuta 1952 Brooklyn, New York – 11. kesäkuuta 1993 New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja Golden Globe -voittaja. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista *[[Tähdentekijä (vuoden 1980 elokuva)|Tähdentekijä]]* (1980) ja *[[The Ordeal of Bill Carney]]* (1981). Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi *[[Kyttä ja puolikas]]*. Hän näytteli myös televisiosarjoissa *[[Wiseguy]]*, *[[Murharyhmä]]* ja *[[Miami Vice]]*.

## Palkinnot
* Founder's Award (1988)
* Golden Globe (1981)

### Ehdokkuudet
* Golden Globe (1982)

## Yksityiselämä
Ray Sharkey oli puoliksi italialainen ja puoliksi irlantilainen. Avioliiton hän solmi kaksi kertaa: ensin Rebecca Woodin kanssa vuosina 1981–1986 ja sitten Carole Grahamin kanssa 1988–1992. Hänellä on Grahamin kanssa vuonna 1989 syntynyt tytär. Ray Sharkey kuoli AIDSiin 11. kesäkuuta 1993 ainoastaan 41-vuotiaana.

## Aiheesta muualla
*
Juhannussauna

**Juhannussauna** on suomalainen juhannusperinne. Vanhassa talonpoikaiskulttuurissa juhannussauna oli erityinen saunomisajankohta vuodessa. Silloin saunottiin juhannusta korostavasti jo päivällä, jotta illalla oltaisiin puhtaina valmiina vastaanottamassa yötöntä yötä. Juhannussauna saatettiin koristella juhannuskoivuin tai tuorein lehvin.
 
## Lähteet
Verkottunut ihmiskunta

**Verkottunut ihmiskunta** (*The Human Web. A Bird's-Eye View of World History*) on William McNeillin ja J. R. McNeillin, isän ja pojan, kirjoittama teos, jossa käsitellään ihmisten verkostoitumista ja sen vaikutuksia maailmanhistoriaan. Verkottunut ihmiskunta saavutti ilmestyessään suuren suosion Yhdysvalloissa, maailmanlaajuisesti ja Suomessa.

McNeillien teemana on käydä maailmanhistoria läpi ihmisten verkottumisen ajatuksen näkökulmasta. Ihmiskunta on vuorovaikutusverkkojen muodostava laajempi kokonaisuus, joka historian saatossa on tihentynyt ja nopeutunut eri ajanjaksoina. *Verkottunutta ihmiskuntaa* pidetään yhtenä parhaimmista yrityksistä selittää, miten nykyisenkaltainen globaali maailmantalous ja maailmanjärjestelmä ovat muodostuneet. Helsingin Sanomien kriitikko kirjoitti kirjan olevan paras vastaus siihen, mistä globalisaatiossa on kysymys. Kirjaa ovat kehuneet vuolaasti useat arvostetut historiantutkijat, kuten Jonathan Spence ja Alfred Crosby. Crosby kirjoittaa: "If you're going to read only one book on world history, this is the one it should be." McNeillit itse kertoivat tavoitteenaan olleen myös kirjoittaa historiankirja, jonka ihminen, jolla ei ole kirjahyllyllistä akateemisia teoksia kodissaan, voisi ymmärtää. Tässä McNeillien katsotaan onnistuneen erinomaisesti, yksinkertaistamatta historiaa liikaa.

Helsingin, Turun ja Tampereen yliopistoissa kirja otettiin pääsykoekirjaksi suomenkielisen painoksen ilmestymisen jälkeen. 2007 kirja oli pääsykoekirjana Helsingin valtiotieteellisessä tiedekunnassa maailmanpolitiikan sekä talous- ja sosiaalihistorian oppiaineisiin. Turun ja Tampereen historian laitosten valintakokeisiin kirja nousi myös pääsykoekirjaksi. Turku ja Tampere jatkoivat pääsykoekirjojen kierrätystä seuraavana vuonna, mutta Helsingissä *Verkottunut ihmiskunta* on säilynyt toistaiseksi maailmanpolitiikan ja talous- ja sosiaalihistorian valintakokeiden pohjateoksena.

William H. McNeilliltä ovat aiemmin ilmestyneet muun muassa useaan otteeseen palkittu, historiantutkimukseen keskeisesti vaikuttanut maailmanhistorian yleiskuvaus *[[The Rise of the West|The Rise of the West. A History of the Human Community]]* (1963), mielenkiintoisen näkökulman tanssin ja ihmisyhteisöjen historiaan tarjoava *Keeping together in Time: Dance and Drill in Human History* (1995) ja *Plagues and People*, joka on myös käännetty suomeksi nimellä *Kansat ja kulkutaudit*. 

J. R. McNeillin tunnetuin teos *Verkottuneen ihmiskunnan* ohella on hänen kuvauksensa 1900-luvun ympäristöhistoriasta, suuren painoarvon saanut *Something New Under the Sun: An Environmental History of the Twentieth-century World*, jota ei ole käännetty suomeksi. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Risto Heiskala: Koko maailmanhistoria yhdessä kirjassa. Helsingin sanomat 2.2.2006.
* Aki Alanko: Verkostoitumisen ikuinen voima. Tieteessä tapahtuu 3/2006. (PDF)
* Timo Vilén: Maailmanhistoriaa lintuperspektiivistä. Agricola 2.3.2007.
Otto Telschow

**Otto Telschow** (27. helmikuuta 1876 - 31. toukokuuta 1945), oli saksalainen viranomainen Wittenbergistä. Hänestä tuli poliisipäällikkö Hampuriin. Hän liittyi natsipuolueeseen 1925 ja oli paikallisen natsisanomalehden Niedersachsen-Stürmerin perustaja. Lokakuussa 1928 hänet nimitettiin Gauleiteriksi (aluejohtaja) Itä-Hannoverin alueelle. Hän pysyi virassaan II maailmansodan loppuun. 1930 hänet valittiin Reichstagiin Itä-Hannoverin alueelta ja hän pysyi virassa vuoteen 1945. Hän joutui brittisotavankeuteen Lüneburgissa ja teki itsemurhan vankilassa avaamalla rannevaltimonsa.
Kurt Knispel

**Kurt Knispel** (20. syyskuuta 1921 – 28. huhtikuuta 1945) oli saksalainen sotilas, panssarivaunun lataaja, ampuja ja lopulta vaununjohtaja toisessa maailmansodassa. Hän tuhosi 168 tankkia, ja varmistamattomat mukaan luettuina 195. Hänet on laskettu Johannes Bölterin, Ernst Barkmannin, Otto Cariuksen ja Michael Wittmannin ohella yhdeksi parhaista vaununjohtajista. Hän oli syntynyt Salisfeldissa (Salisov) Tšekkoslovakiassa. Vuonna 1940 vapauduttuaan työstään autotehtaassa hän liittyi Saksan armeijaan. Hän otti osaa operaatio Barbarossaan Saksan LVII armeijakunnassa luutnantti Hellmanin panssarivaunun lataajana. Hän taisteli Stalingradin lähellä Yarzevossa, Kaukasuksella ja otti osaa Leningradin piiritykseen. Knispel osallistui taisteluihin myös mm. Vinnitsassa, Jampolissa ja Korsunin motissa. Hänet siirrettiin Normandiaan, jossa hän osallistui vetäytymistaisteluihin. Sieltä yksikkö siirrettiin takaisin itärintamalle. Knispel ansaitsi I ja II luokan rautaristin ja kultaisen Saksan ristin. Hän kaatui taistelussa Wostitzissa juuri ennen Saksan antautumista.
Verhnjaja Toiman piiri

**Verhnjaja Toiman piiri** () on paikallinen itsehallintoalue Arkangelin alueella Venäjällä. Alueen kaakkoisosassa Vienanjoen varrella sijaitsevan piirin pinta-ala on 20&nbsp;450 neliökilometriä. Asukkaita piirissä oli 17&nbsp;060 henkeä (väestönlaskenta 2010).

Vuonna 1924 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Verhnjaja Toiman kylä (3 462 as.). Piiriin kuuluu 9 maalaiskuntaa:
* Afanasjevskoje (ven. Афанасьевское; keskuspaikka Voznesenskoje, ven. Вознесенское)
* Dvinskoi (ven. Двинской)
* Fedkovskoje (ven. Федьковское; keskuspaikka Avnjugski, ven. Авнюгский)
* Gorkovskoje (ven. Горковское; keskuspaikka Sogra, ven. Согра)
* Putšužskoje (ven. Пучужское; keskuspaikka Kondratovskaja, ven. Кондратовская)
* Seftrenskoje (ven. Сефтренское; keskuspaikka Zelennik, ven. Зеленник)
* Timošinskoje (ven. Тимошинское; keskuspaikka Semjonovskaja-1, ven. Семеновская-1)
* Verhnjaja Toima (ven. Верхняя Тойма)
* Vyiskoje (ven. Выйское; keskuspaikka Okulovskaja, ven. Окуловская)

Tärkeimmät elinkeinot ovat puunhankinta ja -jalostus sekä karjatalouteen, pellavan, perunan ja vihannesten viljelyyn erikoistunut maatalous.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Piirin kotisivut   (vtojma.ru)
* Verhnjaja Toiman piiri Arkangelin alueen sivustolla  
* Verhnjaja Toimalle omistettu sivusto
Johannes Bölter

**Johannes Bölter** (19. helmikuuta 1915 Mülheim, Ruhr − 16. syyskuuta 1987 Mülheim) oli saksalainen panssariupseeri toisessa maailmansodassa. Bölter toimi joukkueenjohtajana ja komppanianpäällikkönä 502. raskaassa panssarivaunupataljoonassa. Hän tuhosi sodan aikana 139 panssarivaunua (joidenkin lähteiden mukaan 144). Häntä pidetään Michael Wittmannin ja Otto Cariuksen ohella yhtenä sodan parhaista panssarivaununjohtajista.

Sotilasarvoltaan hän oli kapteeni. Bölter ansaitsi monia kunniamerkkejä, kuten I ja II luokan Rautaristit ja Ritariristin tammenlehvillä ja miekoilla.
Gran Torino

**Gran Torino** on Clint Eastwoodin ohjaama jännitys- ja draamaelokuva vuodelta 2008. Hän näyttelee siinä itse pääosaa.

Eastwood ilmoitti elokuvan ensi-illan aikoihin, että se olisi hänen viimeinen elokuvansa näyttelijänä, mutta hän palasi valkokankaalle neljä vuotta myöhemmin elokuvassa *[[Takaisin pelissä]]*.

## Juoni

Kyynistyneen eläkkeellä olevan autotehtaan työntekijän päivät täyttyvät talon kunnostustöistä, koiran hoivaamisesta, oluesta ja parturikäynneistä. Waltin varsinainen silmäterä on vuoden 1972 Gran Torino -mallinen henkilöauto. Vaikka Waltin vaimo toivoikin kuolinvuoteellaan miehen menevän ripittäytymään, M1-kiväärinsä säännöllisesti puhdistavalla Waltilla ei ole mielestään mitään tunnustettavaa. Waltin suhteet kahteen omaan poikaan ja näiden perheisiin ovat jääneet etäisiksi.

Kun tienoota terrorisoiva aasialainen nuorisojengi yrittää varastaa Waltin Torinon, tämä saa lisäkierroksia valmiiksi rasistisille asenteilleen. Hän alkaa kuitenkin nähdä asioita uudessa valossa, kun varas tulee Waltin ovelle ja lupaa hyvittää tekonsa tekemällä tälle töitä. Thao alkaa korvata tekoaan tekemällä töitä Waltille, jolloin Walt alkaa pitää Thaosta ja auttaa tätä elämässään, mutta sitten aasialaisjengi iskee Thaon kimppuun.

## Vastaanotto Suomessa
Ilta-Sanomien Tarmo Poussu arvioi, että elokuva tekee yhteenvedon Clint Eastwoodin tähtikuvasta ja tuo sen tähän hetkeen yllättävästi ja napakasti. Eastwood tavallaan pudottaa oman sankarihahmonsa myyttien maailmasta karuun todellisuuteen.

Kulttuurivihkojen Eero Hirvenojan mukaan elokuva tarkoittaa hyvää, mutta se on turhan alleviivaava. Siinä kuitenkin osoitetaan, että vanhempikin ihminen voi vapautua ennakkoluuloista ja oppia hyväksymään erilaisuutta. Samalla Eastwood pääsee parodioimaan takavuosikymmenten vähäpuheisia tähtiroolejaan. Mikään erityisen syvällinen elokuvantekijä Eastwood ei kuitenkaan ole.

Aamulehden Kari Salmisen arvion mukaan elokuva, ”karu romanssi tähden ja hänen arkkityyppisen hahmonsa välillä”, olisi kelvannut Eastwoodin jäähyväisiksi näyttelijänä, vaikka hän ei pitänytkään tämän vetäytymistä näyttelemisestä toivottavana.

## Palkinnot
* NBR (2008), Paras miespääosa: Clint Eastwood, Paras elokuvakäsikirjoitus: Nick Schenk

### Ehdokkuudet
* Golden Globe (2009), Paras elokuvamusiikki: Kyle Eastwood ja Michael Stevens

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Elokuvan viralliset kotisivut 
* 
*
Otto Carius

**Otto Carius** (27. toukokuuta 1922 Zweibrücken – 24. tammikuuta 2015) oli saksalainen panssarivaununjohtaja ja sotilasarvoltaan luutnantti. Hän tuhosi Tiger I -vaunullaan yli 150 vihollisen panssarivaunua toisessa maailmansodassa. Carius oli yksi kaikkien aikojen menestyksekkäimmistä panssarivaunujohtajista.

Carius aloitti rintamapalveluksensa panssarimiehenä Saksan 20. panssaridivisioonan 21. panssarirykmentissä kesäkuussa 1941, jolloin hän toimi PzKpfw 38 (t)-panssarivaunun lataajana. Elokuun ensimmäisenä päivänä 1941 Carius ylennettiin alikersantiksi. Vuoden 1943 alussa Carius siirrettiin 502. raskaaseen panssarivaunupataljoonaan, joka oli varustettu Tiger I -panssareilla. Carius osallistui pataljoonan mukana Leningradin rintaman taisteluihin ja kesällä 1944 Narvan ratkaisutaisteluihin muun muassa Sinimäillä. Luutnantti Carius haavoittui vakavasti 24. heinäkuuta 1944 Daugavpilsin suunnalla Latviassa. Toivuttuaan hänet määrättiin järeillä Jagdtiger-panssarintorjuntavaunuilla varustetun 512. raskaan panssarintorjuntapataljoonan 2. komppanian päälliköksi. Cariusin komppania osallistui keväällä 1945 taisteluihin muun muassa Siegburgissa ja Reinillä. Cariusin sota päättyi hänen komppaniansa antautumiseen yhdysvaltalaisjoukoille 15. huhtikuuta 1945.

Carius palkittiin muun muassa ensimmäisen ja toisen luokan rautaristeillä, rautaristin ritariristillä tammenlehvin ja hopeisella panssaritaistelumerkillä.

Sodan jälkeen Carius kouluttautui apteekkariksi ja perusti Herschweiler-Pettersheimiin, Rheinland-Pfalziin, apteekin nimeltä *Tiger-Apotheke*. Hän kirjoitti 1960 myös kirjan *Tiger im Schlamm: Die 2./schw.Pz.-Abt.502 vor Narwa und Dünaburg* (”Tiikerit mudassa: 2. raskas panssariosasto 502 Narvassa ja Daugavpilsissä”) sotakokemuksistaan. Kirjan käänsi suomeksi vuonna 2015 Raimo Malkamäki.

## Kirjallisuutta

* Carius, Otto: *Tigerit mudassa*. Koala-kustannus, 2015. .

## Lähteet
Lashkar-e-Taiba

**Lashkar-e-Taiba** on radikaali-islamilainen terroristijärjestö Etelä-Aasiassa, jonka tavoitteena on perustaa koko Intian niemimaan kattavan muslimivaltio. Se haluaa irrottaa muslimienemmistöisen Kashmirin alueen pääosin hindujen kansoittamasta Intiasta. Järjestöä johtaa Hafiz Muhammad Saeed. Hindujen lisäksi juutalaiset lukeutuvat sen vihollisiin.

Alkujaan järjestö taisteli Afganistanissa neuvostojoukkoja vastaan 1980-luvulla, jolloin se alkoi saada rahoitusta Persianlahden maista. Se alkoi toimia Intiassa vuonna 1993 Jammun ja Kashmirin alueella. Se on tehnyt monia terrori-iskuja lähinnä Kashmirin laakson alueella, mutta myös muualla Kashmirissa ja varsinaisessa Intiassa. Järjestö on aktiivisempi ja raaempi kuin muut alueella toimivat järjestöt. Sen toimintatapoihin kuuluvat itsemurhaiskut siviili- ja sotilaskohteita vastaan.

Järjestön nimi kirjoitetaan länsimaissa muun muassa *Lashkar-e-Taiba*,*Lashkar-i-Taiba*, *Lashkar-e-Toiba*, *Lashkar-i-Tayyaba*, *Lashkar-e-Tayyaba*, *Lashkar-e-Tayyiba*, *LeT*. Urdun kielen **لشکرطیبہ** *laškar-ĕ ṯayyiba* on kirjaimellisesti "Hyvien armeija", mutta käännetään vaikkapa näin: "Oikeauskoisten armeija", "Puhtaiden armeija".

## Suhteet Pakistaniin
Pakistan kielsi järjestön toiminnan vuonna 2002 kansainvälisen painostuksen vuoksi, jonka jälkeen sen entisiä jäseniä on epäilty iskuista Pakistanissa Pervez Musharrafin hallintoa vastaan. Intian hallitus ja epäviralliset intialaiset lähteet väittävät Pakistanin ja sen tiedustelupalvelun (ISI) edelleen tukevan Laskhar-e-Taibaa, minkä Pakistan kiistää.

## Lähteet
Nikamamurtuma

**Nikamamurtuma** on selkärangan osan eli selkänikaman luunmurtuma. 

Nikamamurtumia voi tulla terveisiin tai jonkin sairauden heikentämiin selkänikamiin. 
Terve selkänikama murtuu suuren vammaenergian takia. Sairauden takia heikentynyt nikama murtuu vähäisen vammaenergian tai kuormituksen takia (ns. patologinen murtuma).

Nikamamurtuma voi olla hyvin itsekseen parantuva eli stabiili tai huonosti itsekseen parantuva eli instabiili. Stabiileja murtumia hoidetaan ilman leikkausta, mutta ne voidaan leikata, jos tilanne huononee. Instabiilit murtumat voidaan leikata, tukea metalliruuvein ja tangoin ja luuduttaa. Joskus murtumaa voidaan tukevoittaa sementöimällä (vertebroplastia) itsenäisenä toimenpiteenä tai muun toimenpiteen osana.

Se, mitä nikamamurtumasta seuraa, riippuu siitä, missä kohti selkärankaa murtuva nikama sijaitsee:  Kaulanikaman murtuma voi aiheuttaa kuoleman tai neliraajahalvauksen. Rintanikaman murtuma voi aiheuttaa alavartalon ja alaraajojen halvauksen. Lannenikamamurtuma voi aiheuttaa alaraajojen laajaa toiminnanhäiriötä. 

Nikamamurtumapotilas kuuluu neurokirurgiseen tai ortopediseen arvioon oikean hoitomenetelmän valitsemiseksi.
Vammaenergia

**Vammaenergia** tarkoittaa tapaturmassa ihmisen ihmisen rakenteita vahingoittavaa mekaanista voiman suuruutta. Vammaenergia voidaan luokitella joko suur- tai pienenergiseksi, tosin jako näiden välillä ei ole yksiselitteinen.

Suurienergiainen vamman hoito tulee tapahtua hyvät hoitomahdollisuudet omaavassa traumasairaalassa tai vastaavassa yksikkössä. Kaikissa yliopistosairaaloissa ja isoimmissa keskussairaaloissa on monivammapotilaille organisoitu mahdollisimman kattava hoito-ohjeisto ja hoitotiimi. Suomessa suurin traumasairaala on HYKSin Töölön sairaala, jossa tapaturma-asemalla toimii niin sanottu traumatiimi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Väinö Sanaksenaho

**Väinö Edvard Sanaksenaho** () oli suomalainen jääkärivänrikki. 

## Perhetausta
Hänen äitinsä oli Elsa Sofia Sanaksenaho. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1943 hammaslääkäri Aili Adéle Watian kanssa.

## Opinnot
Sanaksenaho kävi kansakoulun ja Oulun kauppakoulua.

## Jääkärikausi

Sanaksenaho työskenteli konttoristina ja liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 11. maaliskuuta 1916 ja otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Aa-joella. Hänet siirrettiin 11. helmikuuta 1917 Altonan työosastoon, mistä hänet laskettiin siviilitöihin 2. elokuuta 1917.

## Suomen sisällissota
Sanaksenaho saapui takaisin Suomeen 24. maaliskuuta 1918 Vaasaan höyrylaiva S/S Arcturuksen toisella aseidenkuljetusmatkalla. Vaasasta hänet komennettiin komppanianpäälliköksi Oulun suojeluskuntaan. 

## Sisällissodan jälkeinen aika
Sisällissodan jälkeen hänet siirrettiin 5. kesäkuuta 1918 alkaen Suomen valkoisen kaartin 12. pataljoonan 3. komppaniaan. Armeijasta hän kumminkin erosi ja liittyi 22. kesäkuuta 1918 jääkärikapteeni Toivo Kuisman johtamaan Vienan Karjalan retkikuntaan. Hän toimi retkikunnalla joukkueenjohtajana ja 20. elokuuta – 15. syyskuuta 1918 välisen ajan komppanianpäällikkönä 2. komppaniassa. Hän otti osaa retkikunnalla taisteluihin Vuokkiniemessä, missä hän haavoittui. Retkikunnalta palattuaan Suomeen hän toimi Kuopiossa jääkärikapteeni Kuisman adjutanttina sekä toimi 1. joulukuuta 1918 – 1. huhtikuuta 1919 välisen ajan opettajana karjalaisten sotilasjohtajakursseilla ja oli huhtikuun ajan kurssinjohtajana sekä sen jälkeen 21. kesäkuuta 1919 saakka retkikunnan rahastonhoitajana. Myöhemmin hän liittyi Suojeluskuntajärjestöön, missä hänet sijoitettiin harjoituspäälliköksi Iisalmen suojeluskuntaan 1. syyskuuta 1919 ja toimi tehtävässä 1. elokuuta 1921 saakka, toimien tuona aikana hetken myös Iisalmen suojeluskunnan paikallispäällikkönä. Vuonna 1925 hän siirtyi järjestysmieheksi Kyrön-Petsamon maantienrakennustyömaalle, mistä hän siirtyi etsivän keskuspoliisin palvelukseen 12. syyskuuta 1930 ja palveli keskuspoliisissa 14. helmikuuta 1931 saakka. Myöhemmin hän toimi sekalaisissa töissä. 

## Talvi- ja jatkosota
Sanaksenaho osallistui talvisotaan ylimääräisenä kansliavirkailijana Kemin sotilaspiirin esikunnan Kutsuntatoimistossa. Välirauhan aikana hän jatkoi samassa tehtävässä, kunnes jatkosodan puhjettua hänet siirrettiin Oulun läänin kansanhuoltopiirin palvelukseen, missä tehtävässä hän palveli sodan loppuun saakka. 

## Lähteet
*Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 .

### Viitteet
Laakson ratsastusstadion

**Laakson ratsastusstadion** on Helsingin Laaksossa sijaitseva esteratsastuskenttä.

Kenttä otettiin käyttöön kesäkuussa vuonna 1937, jolloin kilpailtiin pohjoismaisista mestaruuksista. Alkuperäinen puinen katsomo tuhoutui tulipalossa kevättalvella 1989. Uusi nykyinen katsomorakennus valmistui vuonna 2000.

Hevosurheilualueet Ruskeasuolle ja Laaksolle rakennettiin vuoden 1940 olympialaisia varten. Sodan vuoksi kilpailu peruutettiin ja järjestettiin Helsingissä vasta vuonna 1952. Tuolloin kouluratsastus järjestettiin olympianurmella Ruskeasuon ratsastushallin luona, kenttäratsastuksen maastorata kiersi Keskuspuistossa, sekaestelaukkaosuus ratsastettiin Talin laukkaradalla ja esteosuus hypättiin Laaksolla kuten muutkin esteluokat. Esteratsastuksen finaalikilpailu käytiin kisojen viimeisenä päivänä Olympiastadionilla.

## Katso myös
*Kesäolympialaiset 1952
*Ratsastus kesäolympialaisissa 1952
*Helsingin Ratsastajat

## Aiheesta muualla

*Käyntiosoite, kulkuyhteydet ja ajo-ohjeet Helsingin Ratsastajien sivulla
Diskusleikkaus

**Diskusleikkaus** on selkärangan nikamavälilevyyn kohdistuva leikkaus. Diskus eli välilevy voi aiheuttaa ongelmia kaularangan, rintarangan tai lannerangan alueella. Vaikeiden oireiden takia diskusleikkauksia tekevät kaularangan ja rintarangan alueella pääasiassa neurokirurgit, lannerangan alueella ortopedit ja neurokirurgit. Diskusleikkaus on  yleensä niin sanottu mikrokirurginen leikkaus.
Spinaalistenoosi

**Spinaalistenoosi** on termi, jolla tarkoitetaan  selkäydinkanavan ahtaumaa. Spinaalistenoosi voi aiheuttaa vaivaa missä tahansa selkärangan alueella.
Kaikkein vaikeimpia oireita aina neliraajahalvaukseen saakka voi kehittyä kaularangan alueella. 
Rintarangan alueella ahtauma on harvinainen. 

Lannerangan alueella ahtaumat ovat yleisempiä kuin kaularangan alueella. Jos hermorakenteet joutuvat ahtaumassa puristukseen ja tästä aiheutuu oireita, on hyvä jos ortopedi tai neurokirurgi tekee tilannearvion magneettikuvin. Magneettikuvaus on perustutkimus, kun halutaan selvittää selkärangan ongelmia. Spinaalistenoosin leikkaushoito kuuluu neurokirurgian tai ortopedian alaan. Lanne- ja rintarangan alueella leikkauksia tekevät sekä ortopedit että neurokirurgit mutta kaularangan aluetta operoivat useimmiten vain neurokirurgit.

Suomen suurin selkäkirurgian yksikkö on HYKSin Töölön sairaalassa.

## Aiheesta muualla
*Terveysportti: Osmo Saarelma, Selkäydinkanavan ahtauma (spinaalistenoosi)
Vertebroplastia

**Vertebroplastia** tarkoittaa selkänikaman nikamasolmun hohkaluun täyttämistä niin sanotulla luusementillä (PMMA) tai biologisesti luuksi muuttuvalla hydroksiapatiittisementillä.

Kivulias nikama täytetään sementillä joko paikallispuudutuksessa, nukutuksessa tai selkäpuudutuksessa. 
Sementti puristetaan nikamasolmuun ohuen neulan kautta läpivalaisukontrollissa. 
Toimenpiteen aiheena on osteoporoottinen kivulias murtuma, selkärangan kasvain tai etäpesäke.
Oulun yliopistollinen sairaala ja HYKS Töölön sairaala ovat tehneet näitä toimenpiteitä ensimmäisenä Suomessa 2000-luvun alusta alkaen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vertebroplastica.org
Ernst Barkmann

**Ernst Barkmann** (25. elokuuta 1919 &ndash; 27. kesäkuuta 2009) oli saksalainen entinen SS-Oberscharführer (ylikersantti) ja panssarivaunun johtaja. Hän saavutti mainetta toisessa maailmansodassa Panther-panssarivaunun johtajana.

Barkmann syntyi Kisdorfissa Segebergissä Holsteinissa. Hänen isänsä oli maanviljelijä ja hän seurasi aluksi isänsä jalanjälkiä. Barkmann liittyi 1. huhtikuuta 1939 vapaaehtoisena SS-Verfügungstruppen SS-Standarte Germaniaan. Barkmann osallistui SS-Standarte Germanian 9. komppanian mukana Puolan ja Ranskan valtauksiin, toimien kiväärimiehenä ja konekivääriampujana. Operaatio Barbarossan alkaessa 1941 SS-Standarte Germania oli jo liitetty SS-divisioona Wikingiin. Barkmann haavoittui Dnjepropetrovskin luona käteen 23. heinäkuuta 1941.

Haavoittumisensa jälkeen Barkmann oli puolisen vuotta alokaskouluttajana maaliskuuhun 1942 asti, jolloin hän liittyi SS-divisioona Das Reichin 2. SS-panssarirykmentin 1. panssarivaunupataljoonan 2. panssarivaunukomppaniaan. Barkmann palasi taistelutehtäviin itärintamalla talvella 1942-1943, jolloin hän toimi Panzer III Ausf. J/1-panssarivaunun ampujana ja vaununjohtajana. Barkmann osallistui heinäkuussa 1943 menestyksekkäästi muun muassa Kurskin taisteluun. Elokuussa 1943 Barkmann siirrettiin 2. SS-panssarirykmentin 1. panssarivaunupataljoonan 4. panssarivaunukomppaniaan, joka sai kalustokseen uudet Panther-panssarivaunut. Syyskuussa 1943 Barkmann ylennettiin SS-Unterscharführeriksi.

Keväällä 1944 Barkmannin divisioona Das Reich oli siirretty Ranskaan, sillä länsiliittoutuneiden maihinnousu vaikutti yhä todennäköisemmältä. Normandian maihinnousu alkoi 6. kesäkuuta 1944, ja Das Reich saavutti rintaman heinäkuun alussa St. Lô:n suunnalla. Barkmann sai Rautaristin ritariristin 27. elokuuta 1944. Barkmann osallistui myös Ardennien taisteluun talvella 1944. Viimeiset taistelunsa Barkmann kävi vuoden 1945 keväällä itärintamalla Unkarissa ja Itävallassa. Barkmann hakeutui takaisin Saksan maaperälle ja antautui länsiliittoutuneille. Hänen sotavankeutensa kesti kaksi ja puoli vuotta ja hän vapautui 18.12.1947.

Sodan jälkeen hän toimi kotikaupunkinsa, Kisdorfin, pormestarina.
Victor Gurney Logan Van Someren

**Victor Gurney Logan Van Someren** (1886 Melbourne, Australia – 24. heinäkuuta 1976) oli Keniassa työskennellyt eläintieteilijä.

Tohtori Van Someren syntyi Australiassa, kävi yksityiskoulua ja opiskeli eläintiedettä George Watson's Collegessa Edinburghin yliopistossa Skotlannissa. Hän oli myös hammaslääkäri.

Van Someren muutti Keniaan 1912 ja asui Nairobissa. Hän oli Itä-Afrikan ja Ugandan luonnonhistoriallisen seuran kunniasihteeri (East Africa and Uganda Natural History Society).

Van Somerenin puoliso oli Elizabeth Cunningham.

Van Someren julkaisi muun muassa teokset *Bird Life in Uganda* ja *Notes on Birds of Uganda and East Africa*. Hän nimesi useita lintulajeja, kuten rusko-otsakertun (*Eremomela turneri*).

## Lähteet
* Zoonomen

### Viitteet
Helsingin Ratsastajat

**Helsingin Ratsastajat** on Helsingissä toimiva ratsastusseura.

## Historia
Yhdistys syntyi Keskustalli Oy:n yhteyteen, joka aloitti toimintansa Kampin kasarmialueella muonavarikon tallissa, nykyisen Hotelli Presidentin paikalla. Ratsastajien määrä kasvoi ja kaivattiin yhdistystä luomaan selkeät puitteet harrastustoiminnalle ja mahdollistamaan kilpailujen järjestäminen. Perustava kokous pidettiin syyskuun 1. päivänä 1930.

Keskustalli ja sen mukana Helsingin Ratsastajat siirtyivät 1940 Ruskeasuon ratsastushallin loistaviin tiloihin. Vuonna 1967 yhdistys vuokrasi Helsingin kaupungilta tallin Tuomarinkylän kartanosta ja vuokrasi sen edelleen Maire Andersson-Blondyxille ja Jouni Taivalojalle. Näin sai alkunsa Ratsastusopisto. Tuomarinkylästä kehittyi sittemmin yksi Suomen suurimmista ratsastuskeskuksista.

1970-luvulla alkoi niin kansallisten kuin kansainvälisten kilpailujen järjestäminen ja niihin osallistuminen olla rutiinia. Molemmat silloiset olympiaratsastajat, Kyra Kyrklund kouluratsastuksessa ja Christopher Wegelius esteratsastuksessa, ovat seuran kasvatteja jo juniorista alkaen.

## Katso myös
*Laakson ratsastusstadion

## Aiheesta muualla
*Helsingin Ratsastajat kotisivu
Laulelmia suomalaismetsistä

**Laulelmia suomalaismetsistä** on Esa Niemitalon vuonna 1977 julkaisema musiikkialbumi. Se sisältää ruotsalaisen runoilijan Dan Anderssonin (1888–1920) runoihin sävellettyjä lauluja pääasiassa Aappo I. Piipon suomennoksina. Levystä ei ole tehty cd-versiota, mutta se on kuunneltavissa Spotifyssa ja Apple Music -palvelussa.

## Kappaleet

Kaikki kappaleet sanoittanut suomennoksina Dan Anderssonin runoista Aappo I. Piippo, ellei toisin mainittu.

## Lähteet
* 
* Discogs
Mologa

**Mologa** () on Volgan vasemmanpuoleinen sivujoki Tverin, Novgorodin ja Vologdan alueilla Venäjällä. Sen pituus on 456 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 29&nbsp;700 neliökilometriä (joidenkin lähteiden mukaan valuma-alue   31&nbsp;500&nbsp;km2).

Mologa saa alkunsa Tverin alueen Maksatihan piiristä, virtaa mutkitellen kohti pohjoista ja laskee Rybinskin tekoaltaaseen. Kevätulva on yleensä huhti-kesäkuussa. Sen varrella sijaitsevat Bežetskin, Ustjužnan ja Pestovon kaupungit sekä Maksatihan taajama. Joen alajuoksu, jonka varrella aikaisemmin sijaitsi Vesjegonskin kaupunki, on nykyään osa Rybinskin tekojärveä. Sen alle on jäänyt myös jokisuussa sijainnut Mologan kaupunki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Unescon tilastoja joesta   (unesco.org)
*Suuren neuvostotietosanakirjan artikkeli joesta
Hannutin taistelu

**Hannutin taistelu** oli Saksan ja liittoutuneiden joukkojen välillä 12.–14. toukokuuta 1940 Hannutin alueella Belgiassa toisessa maailmansodassa käyty taisteltu, joka oli siihen mennessä suurin panssaritaistelu.

Saksan tavoitteena oli sitoa taisteluun Ranskan 1. armeija ja siten estää sen osallistuminen Saksan armeijaryhmä A:n Ardenneilla tehtävän hyökkäyksen torjuntaan. Läpimurto Ardenneilla oli tarkoitus toteuttaa 15. toukokuuta eli vain viisi päivää Alankomaihin ja Belgiaan suunnattujen hyökkäysten jälkeen. Ero antoi liittoutuneille kuvan, että saksalaiset aikoivat hyökätä Ranskaan samoin kuin ensimmäisen maailmansodan Schlieffenin suunnitelman mukaisesti. Liittoutuneiden joukkojen siirtyessä Belgiaan ne sidottiin taisteluihin hyökkäämällä Hannutissa ja Gemblouxissa. Ranskan 1. armeijan sivusta jäätyä avoimeksi saksalaiset etenivät Englannin kanaalin rantaan piirittäen liittoutuneiden alueella olleet joukot.

Taistelu päättyi Saksan taktiseen voittoon, joskin Ranskan 1. armeija kykeni liittymään Gembloux'n puolustajiin. Gembloux'ssa käytiin seuraava taistelu 14.–15. toukokuuta, missä kärsimänsä tappion jälkeen ranskalaisjoukot vetäytyivät Lilleen. Ranskalaiset kykenivät edelleen viivyttämään saksalaisten etenemistä antaen brittiläiselle siirtoarmeijalle aikaa vetäytyä Dunkerqueen evakuoitavaksi Englantiin.

## Osastot
Hannutin aluetta puolustivat kenraali Prioux’n Ranskan ratsuväkiarmeijakuntaan kuuluneet 2. ja 3. kevyt mekanisoitu divisioona (). Kumpaankin divisioonaan kuului kaksirykmenttinen panssariprikaati, ja rykmenteissä oli 87 panssarivaunua, joista puolet keveitä Hotchkiss H-35/H-39 -vaunuja ja loput keskiraskaista Somua S-35 -vaunuja. Divisioonaan kuului lisäksi motorisoitu kivääriprikaati, tiedustelurykmentti, kenttätykistörykmentti, pioneeripataljoona sekä normaalit huoltoyksiköt. Divisioonan tehtäväksi oli suunniteltu strateginen tiedustelu- ja suojaustehtävät.

Kenraali Hoepnerin Saksan XVI motorisoitu armeijakunta, jonka muodostivat 3. ja 4. panssaridivisioona, joihin kumpaankin kuului panssari- ja jalkaväkiprikaati tukevine osineen kuten kenttätykistö-, pioneeri- ja viestiyksiköt. Kumpikin prikaati koostui kahdesta rykmentistä. Panssariprikaatiin kuului kaikkiaan 561 panssarivaunua, mutta liikekannallepanon aikaisten kalustopuutteiden vuoksi todellinen vahvuus oli noin 300.

## Lähteet
*

### Viitteet
Mikrokirurginen leikkaustekniikka

**Mikrokirurginen leikkaustekniikka** on käytössä monella kirurgian alalla.

Mikrokirurgia tarkoittaa käytännössä leikkausmikroskooppin käyttöä, jolloin kohteeseen saadaan hyvä valo ja suurennus. Tarkka leikkaustyöskentely on tällöin mahdollinen ja kudosten erottuminen paremmin on mahdollista.

Hyvä esimerkki mikrokirurgiasta on neurokirurgia, jossa mikroskoopin avulla leikataan aivoja, selkäydintä, selkäydinkanavan rakenteita, ääreishermostoa. 

Mikrokirurgiaa käytetään myös silmäkirurgiassa,  korvatautien alalla ja plastiikkakirurgiassa.
North (Etelä-Carolina)

**North** on kaupunki Orangeburgin piirikunnassa Etelä-Carolinassa Yhdysvalloissa. Kaupungin väkiluku oli 813 vuoden  väestönlaskennassa.

United States Census Bureaun mukaan kaupungin pinta-ala on 2,2&nbsp;km², eikä vesialueita ole.

## Lähteet
Leikkausmikroskooppi

**Leikkausmikroskooppi** on muun muassa neurokirurgin perustyöväline, jota ilman leikkaushoitoja ei voitaisi toteuttaa. 

Leikkausmikroskooppi on painava laite,  jonka tasapainotettu jalustakin painaa jo satoja kiloja.  
Optiikkaosa on monilla säädöillä varustettu ja vapaasti 360 astetta kaikissa tasoissa liikkuva usein suuohjattava mikroskooppi, jolloin leikkaajan kaksi kättä jäävät vapaiksi mikrokirurgiseen työskentelyyn.

Tunnettuja laitevalmistajia ovat Zeiss, Möller-Wedel ja Leica.