open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mika Laitinen

**Mika Antero Laitinen** (s. 5. maaliskuuta 1973 Kuopio) on suomalainen 1990-luvulla menestynyt mäkihyppääjä, joka voitti joukkuekilpailussa olympiakultaa ja kaksi maailmanmestaruutta. Seuratasolla Laitinen edusti Puijon Hiihtoseuraa. 

Koulutukseltaan Laitinen on tradenomi, erikoisalueenaan markkinointiviestintä. Hän valmistui Pohjois-Savon ammattikorkeakoulusta loppuvuodesta 2001.

## Urheilu-ura
Laitinen valittiin viime hetkellä mukaan 1992 Albertvillen talviolympialaisten joukkueeseen. Olympialaisissa Laitinen voitti kultaa joukkuemäessä ja oli normaalimäessä viides. Nuorella Laitisella oli vaikeuksia siirtyä käyttämään uutta v-tyyliä. 

1994 Laitinen voitti muovimäen Suomen mestaruuden, ja 1995 MM-kisoissa hän oli voittamassa Suomelle joukkuemäen kultaa ja henkilökohtaisen normaalimäen pronssimitalin.

Laitinen hallitsi 1995–1996 maailmancupin alkupuolta ylivoimaisesti, mutta Keski-Euroopan mäkiviikolla Garmisch-Partenkirchenin harjoituksissa hän kaatui ja katkaisi solisluunsa. Laitinen palasi mäkeen vielä saman vuoden keväänä, mutta hyppyvarmuuden löytäminen vei aikaa. 1997 Trondheimista voitetun joukkuemäen kultamitalin jälkeen Laitinen loukkaantui jälleen, eikä enää palannut maailman terävimmälle huipulle.

Uransa huipuilla Laitinen tunnettiin vahvasta ponnistuksestaan ja häntä kutsuttiinkin lempinimellä "Puijon jousijalka".

## Saavutuksia
* Olympiakultaa Albertville 1992 (mäkihyppy, joukkuekilpailu)
* MM-kultaa Thunder Bay 1995 ja Trondheim 1997 (joukkuekilpailu)
* MM-pronssia 1995 (normaalimäki)
* Kuusi SM-mitalia 1990-99

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Laitinen Hiihtoliiton sivuilla (arkistoitu versio vuodelta 2004)
* Mika Laitinen Ylen Elävässä arkistossa
L’Olimpiade (Vivaldin ooppera)

**L'Olimpiade** on Antonio Vivaldin vuonna 1734 säveltämä kolminäytöksinen ooppera. Pietro Metastasion librettoa käyttivät Vivaldin lisäksi lukemattomat säveltäjät (mm. Pergolesi, Paisiello ja Cimarosa) vuosien 1733 ja 1798 välillä - siitä on olemassa yli 120 versiota.

## Juoni
Tapahtumat sijoittuvat Eliin seudulle Kreikkaan, Olympian pyhäkköalueen lähelle, Olympian kisojen avajaispäiväksi. Neljää päähahmoa yhdistävät aiemmat ihmissuhdekuviot. *Megacle* on uljas ateenalainen urheilija joka rakastaa *Aristeaa*, jota tytön isä, Sikyonin tyranni *Clistene* on kieltänyt nuorukaista tapaamasta. Megaclen hengen kerran pelastanut, Kreetan kuninkaan poika *Licida* taas rakastaa *Argeneä*, mutta myös häntä tytön isä on neuvonut pysymään kauempana. Clistene on olympialaisten kilpailujen suojelija. Hän on luvannut Aristean käden kilpailujen sankarille. Mukanaan hänellä on uskollinen palvelijansa *Alcandro*, jolle Clistene aikoinaan uskoi tehtäväksi heittää Aristean kaksonen Filindo aaltojen vietäväksi koska Delfoin oraakkeli oli ennustanut tämän eräänä päivänä tekevän isänmurhan. Ensimmäisen näytöksen alkaessa palvelijansa *Amintan* kanssa Olympiaan saapunut Licida on juuri rakastunut Aristeaan, unohtaen Argenelle tekemänsä lupaukset. Hän ei tiedä Argenen olevan myös Olympiassa Licori-nimiseksi lammaspaimeneksi naamioituneena ja aikoo voittaa prinsessan sydämen itselleen pistämällä Kreetalta kutsuman ystävänsä Megaclen kilpailemaan hänen (Licidan) nimellä.

## Aiheesta muualla
*Kuuntele ote Licidan aariasta "''Mentre dormi, amor fomenti...''" (RealPlayer)
Jani Soininen

**Jani Soininen** (s. 12. marraskuuta 1972 Jyväskylä) on suomalainen entinen mäkihyppääjä, joka voitti normaalimäen kultaa vuonna 1998 Naganon olympiakisoista. Seuratasolla hän edusti Jyväskylän Hiihtoseuraa. Soinisen valmentajina toimivat Risto Pirttimäki ja Jukka Kalso.

## Ura
Soininen ei vielä juniori-ikäisenä ollut maailman kärjessä, mutta kehittyi luotettavaksi arvokisaedustajaksi debytoiden Falunin MM-kisoissa 1993. Lillehammerin olympialaisissa seuraavana vuonna hän oli jo paras suomalainen.

Jani Soininen hyppäsi Keski-Euroopan mäkiviikolla 1994–1995 Garmisch-Partenkirchenin kilpailussa 1. tammikuuta 1995 kolmanneksi 112,5 ja 105 metriä kantaneilla hypyillään. Hän jäi kilpailun voittaneesta Janne Ahosesta 15,8 pistettä. Mäkiviikon yhteispisteissä Soininen oli seitsemäs. Hänen paras sijoituksensa mäkiviikolla on viides. 

Talvi 1997–1998 oli Soinisen uran paras. Hän saavutti marraskuussa uransa 10. maailmancupin palkintokorokkesijoituksen ja hetkeä myöhemmin uransa 2. maailmancupin osakilpailuvoiton nousten hetkellisesti kokonaispisteissä kärkeen. Samana talvena Soininen saavutti mäkiviikolla uransa parhaan sijoituksen oltuaan viides kokonaispisteissä. 

Naganon olympialaiset olivat Soiniselle lopullinen läpimurto. Hän voitti kultaa normaalimäestä ja hopeaa isosta mäestä. Naganon kisojen normaalimäen kilpailu oli erittäin tasainen. Hakuban mäestä hyppääjä toisensa perään tuli lähes täsmälleen samoille lukemille. Ensimmäisen kierroksen jälkeen 90 metriä hypännyt Soininen oli toisena pisteen päässä Masahiko Haradasta. Toisella kierroksella hyppypuomia nostettiin, mutta Soininen hyppäsi vain 89 metriä. Hänen hermojaan koeteltiin ennen hyppyvuoroa, kun hänet komennettiin puomilta pois, ja pääsi hyppäämään vasta parin minuutin odottelun jälkeen. Soininen siirtyi kilpailun kärkeen hyppynsä jälkeen kisan toiseksi viimeisenä hyppääjänä. Viimeisenä hypännyt Harada kuitenkin hermoili ja jäi 84,5 metriin.  Haradan hypyn jälkeen Soininen pääsi juhlimaan olympiakultaa japanilaisyleisön edessä. 

Soininen on hypännyt uransa pisimmät hypyn maaliskuussa 1997 kun hän ylsi Planicassa 203,5 metriin. Soininen jättäytyi keväällä 2001 pois maajoukkueryhmästä ja ilmoitti myöhemmin kesällä lopettavansa uransa.

## Saavutuksia
* olympiakultaa Nagano 1998 (mäkihyppy, normaalimäki)
* olympiahopeaa Nagano 1998 (suurmäki)
* Lillehammer 1994 viides ja kuudes sija
* MM-kultaa Thunder Bay 1995 ja Trondheim 1997 (joukkuekilpailu)
* MM-hopeaa Lahti 2001 (suurmäen joukkuekilpailu)
* MM-kisat Ramsau 1999 neljäs sija (joukkuekilpailu)
* Maailmancup: 1994 14., 1995 7., 1996 11., 1997 9., 1998 7., 1999 35., 2000 7. ja 2001 10. Uran aikana (1992-2001) maailmancupissa neljä osakilpailuvoittoa ja 18 palkintokorokesijoitusta. Maailmancupin joukkuekilpailuissa 7 voittoa ja 10 palkintokorokesijoitusta
* kolme Suomen mestaruutta

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* YLE Elävä arkisto: Soiniselle olympiakultaa Naganosta
KOffice

**KOffice** on KDE-työpöytäympäristöön tarkoitettu toimisto-ohjelmistopaketti, joka sisältää muun muassa tekstinkäsittely- ja taulukkolaskentaohjelmiston. KOffice on vapaa ohjelmisto.

KOffice tukee avointa OpenDocument-tiedostomuotoa. Ohjelman viimeisin vakaa versio 2.3.3 julkaistiin 24. kesäkuuta 2011.

## Historia

KOfficen kehitys alkoi vuonna 1997. Osa kehittäjistä siirtyi pois projektista vuonna 2010, jonka seurauksena KDE-projekti ilmoitti KOfficen seuraajasta Calligra Suitesta. KOffice ja Calligra olivat olemassa samaan aikaan vuosina 2010&ndash;2012 mutta KOfficen tuki loppui virallisesti vuonna 2014.

## KOfficen sisältämät ohjelmat

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*KOfficen kotisivut
Pirttisaari (Porvoo)

**Pirttisaari** (ruots. *Pörtö*) on saari Porvoon ulkosaaristossa, jossa oli merivartioasema ja joka on tunnettu veneveistämöistään. Saarella on kuvattu vuonna 1936 julkaistun VMV 6 -elokuvan ulkokohtaukset. Entinen sotilasalue on nykyisin Uudenmaan virkistysalueyhdistyksen hoitama ulkoiluale, jossa on mm. retkisatama poijuineen. 

Pirttisaari on ollut asuttuna 1700-luvun alusta saakka. Nykyisin ympärivuotisia asukkaita on noin kymmenen ja kesäasukkaita moninkertainen määrä. Pirttisaari oli 1900-luvulla puolustusvoimien linnakesaari. Muistona tältä ajalta Metsähallituksen hallinnoimalla Mellauddenilla on yksi tykki ja Uudenmaan virkistysalueyhdistyksen Lerviksuddenilla kaksi tykkiä. Lisäksi alueella on tulenjohtotorni ja paljon bunkkereita.

## Lähteet
Puupäähattu

**Puupäähattu** on Suomen sarjakuvaseuran ansioituneelle suomalaiselle sarjakuvantekijälle vuosittain myöntämä palkinto. Suurin osa palkituista on ollut sarjakuvapiirtäjiä, mutta palkinto on myönnetty joitain kertoja myös käsikirjoittajalle.

Puupäähattu on kopio Pekka Puupään tötteröhatusta päivänkakkaroineen. Ola Fogelbergin luomaa Pekka Puupäätä pidetään ensimmäisenä merkittävänä suomalaisena sarjakuvasankarina. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1972. Sen jako on vakiintunut keväälle. Palkittu hatutetaan Kansalliskirjastossa, jossa järjestetään myös palkitun näyttely.

## Puupää-hatun saajat (suluissa tunnetuin sarjakuva)
* 1972 Toto Fogelberg-Kaila (*[[Pekka Puupää]]*)
* 1973 Veikko Savolainen (*[[Joonas (sarjakuva)|Joonas]]*)
* 1975 Asmo Alho (*[[Kieku ja Kaiku]]*)
* 1978 Tarmo Koivisto (*[[Mämmilä]]*)
* 1979 Veli-Pekka Alare (*[[Pekko (sarjakuva)|Pekko]]*)
* 1980 Tove Jansson ja Lars Jansson (*[[Muumipeikko (sarjakuva)|Muumipeikko]]*) 
* 1981 Mauri Kunnas (*[[Nyrok City]]*)
* 1982 Erkki Tanttu (*[[Rymy-Eetu]]*) 
* 1983 Jorma ”Jope” Pitkänen (*[[Näkymätön Viänänen]]*) 
* 1984 Kari Suomalainen (*[[Välskärin kertomuksia]]*) 
* 1985 Kari Leppänen (Raiden) − ei ottanut palkintoa vastaan 
* 1988 Usko Laukkanen (*[[Masto ja Märssy]]*)
* 1989 Timo Mäkelä (*[[Peikkonen]]*, *[[Häjyt (sarjakuva)|Häjyt]]*) 
* 1990 Touko Laaksonen eli Tom of Finland (*[[Kake (sarjakuva)|Kake]]*, *[[Mike (sarjakuva)|Mike]]*) 
* 1991 Kivi Larmola 
* 1992 Jyrki ”Jykä” Paavola ja Risto ”Rike” Nurisalo (*[[Puutaheinää (sarjakuva)|Puutaheinää]]*)
* 1993 Riitta Uusitalo (*[[Nasu (sarjakuva)|Nasu]]*, *[[Tipu Laitinen]]*) 
* 1994 Pauli Kallio (*[[Kramppeja & nyrjähdyksiä]]*) 
* 1995 Pentti Otsamo (*[[FC Palloseura]]*)
* 1996 Egon Meuronen ja Olavi Vikainen 
* 1997 Matti Hagelberg (B.E.M.-sarja)
* 1998 Pauli Heikkilä ja Markku Paretskoi (*[[Vanhat herrat]]*) 
* 1999 Kati Kovács 
* 2000 Jussi ”Juba” Tuomola (*[[Viivi ja Wagner]]*) 
* 2001 Jukka Tilsa (*[[Postimies Niilo]]*, *[[Sekametsä (sarjakuva)|Sekametsä]]*) 
* 2002 Petri Hiltunen (*[[Praedor]]*, *[[Väinämöisen paluu]]*) 
* 2003 Katja Tukiainen (*[[Hyvät Hyssykät]]*) 
* 2004 Timo Aarniala 
* 2005 Jii Roikonen (*[[Jasso-kissa]]*)
* 2006 Ilkka Heilä (*[[B. Virtanen]]*)
* 2007 Marko Turunen (*[[Pohja (sarjakuva)|Pohja]]*, *[[Kuolema kulkee kintereillä]] ja [[Lihat puntarissa]]*)
* 2008 Juho Juntunen (*[[Paholaisen morsian (sarjakuva)|Paholaisen morsian]]*) 
* 2009 Ville Ranta (*[[Sade (sarjakuva)|Sade]]*)
* 2010 Tiina Pystynen
* 2011 Tommi Musturi (*[[Toivon kirja]]*)
* 2012 Kaisa Leka (*[[I Am Not These Feet]]*)
* 2013 Heikki Paakkanen
* 2014 Terhi Ekebom (*[[Kummituslapsi]]*)
* 2015 Kari Korhonen (*[[Aku Ankka]]*)
* 2016 Ville Pirinen (*[[Ornette Birks Makkonen]]*)
* 2017 Tiitu Takalo
* 2018 Martti Sirola
* 2019 Tiina Paju ja Sari Luhtanen (*[[Maisa ja Kaarina]]*)
* 2020 Petteri Tikkanen
* 2021 Hanneriina Moisseinen
* 2022 Harri "Wallu" Vaalio (*[[Mikrokivikausi]]*) 
* 2023 Mari Ahokoivu (*[[Oksi (sarjakuva)|Oksi]]*) 
* 2024 Pekka A. Manninen 
* 2025 Ulla Donner
* 2026 Aino Havukainen ja Sami Toivonen (Tatu ja Patu)

## Lähteet
* Puupäähattu-palkinto Suomen sarjakuvaseuran kotisivuilla

### Viitteet
Nummi (Turku)

**Nummi** (**; tunnetaan suomeksi myös nimillä *Nummenmäki*, *Nummenpakka*, *Nummenpaka*, *Pakka* ja *Nopola*) on Turun kaupunginosa. Se on pääasiassa vanhaa puutaloaluetta, mutta sen alueeseen kuuluu myös Ylioppilaskylä. Nummi sijaitsee muutaman kilometrin päässä keskustasta itään. Asutus sijaitsee sekä Vanhan Hämeentien–Itäharjun alueella että Kuuvuorella, jossa talot on rakennettu 1900-luvun alussa. Nummen kaupunginosaan kuuluu viisi pienaluetta, jotka ovat Kuuvuori, Nummenmäki, Paaskunta, Vatsela ja Yo-kylä.

Vuoden 2016 lopussa Nummen väkiluku oli 8&nbsp;112. Kaupunginosan asukkaista 8,0&nbsp;% oli alle 15-vuotiaita, 83,6&nbsp;% 15–64-vuotiaita ja 8,5&nbsp;% yli 64-vuotiaita. Asukkaista puhui suomea 77,7&nbsp;%, ruotsia 6,6&nbsp;% ja muita kieliä 15,7&nbsp;%.

Alueella toimii Nummenpakan koulu, joka on aloittanut toimintansa vuonna 1883. 

## Historia

Nummen lähellä sijaitsee Vähäjoen ja Aurajoen yhtymäkohdassa Koroisten niemi, jossa 1200-luvulla sijaitsi piispan asuinpaikka ja tornilinna. Pyhän Katariinan kirkko hallitsee aluetta, ja sen suunnittelu ja rakennustyöt aloitettiin 1340-luvulla. Vitaaliveljet ryöstivät ja polttivat kirkon 1396. Se rakennettiin uudestaan kolmilaivaiseksi 1440-luvulla.

Nummen kylässä oli 1500-luvulla kuusi taloa: Pappila, Kuikkula, Kylä, Simola, Tammi ja Veräjänkorva (Korvala). Talot oli rakennettu umpikartanoiksi, jossa rakennukset ja aita sulkevat pihapiirin kokonaan. Vuoden 1827 Turun palon jälkeen asukkaat muuttivat halvempien hintojen perässä Kaarinan puolella olleeseen Nummenpakkaan. Vuonna 1905 se muodostettiin Nummenmäki-nimiseksi taajaväkiseksi yhdyskunnaksi. Alue siirtyi Kaarinalta Turulle vuoden 1939 alueliitoksessa, jonka yhteydessä taajaväkinen yhdyskunta lakkautettiin.

1960-luvun loppuun saakka viereisessä Itäharjun kaupunginosassa toimi Kupittaan Savi Oy, jonka tehtaalta johti kapearaiteinen Kupittaan savirata joen yli Halisten pellolle, josta raaka-ainesavi kaivettiin.

Nummenpakalta olivat kotoisin Turun ja Porin läänin maaherrat Erkki Härmä, Esko Kulovaara ja Paavo Aitio.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Nummenmäen Pientalot ry
* Kallio, Marja: *Kaksitoista pakkalaista : merkkimiehiä ja muistikuvia Nummenpakalta.* Turku-seura, 1982.
* Luoto, Markku ja kirjatyöryhmä: *Hämeentullista Härkätielle – läpi Nummenpakan*. Nummenpakanseura, 2020.
Ivar Böling

**Ivar Theodor Böling** (10. syyskuuta 1889 Inkoo – 12. tammikuuta 1929 Viipuri) oli suomalainen painija, joka saavutti hopeaa kreikkalais-roomalaisen painin sarjassa 82,5 kiloa Tukholman kesäolympialaisissa 1912. Sarjan loppuottelussa hän kohtasi Ruotsin Anders Ahlgrenin. Seitsemän tunnin painin jälkeen ottelu keskeytettiin ratkaisemattomana ja molemmille annettiin hopeamitali – kultaa ei jaettu sarjassa ollenkaan.

Böling voitti epävirallisen Euroopan mestaruuden Wienissä 1914 raskaassa keskisarjassa. Seuratasolla Böling edusti Helsingin Atleettiklubia. Suomen mestaruuden hän voitti alle 83 kg:n sarjassa vuosina 1911 ja 1913 sekä raskaassa sarjassa vuosina 1915 ja 1916. Hän otteli 44 kilpailua, joista hän sai 37 ensimmäistä palkintoa. Böling toimi ammattilaisena vuosina 1916–1920.

Monissa urheiluhistorian kirjoissa Bölingin sukunimi esiintyy muodossa Böhling.

## Lähteet
* M-o-n-i: *Suomalaisia mestaripainijoita : Carl Allénista Väinö Kokkiseen*,  Helsinki,  Wsoy, 1939
* Boehling, Ivar Theodor (FIN) International Wrestling Database 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Desna

**Desna** ( ja ) on Venäjän federaation ja Ukrainan alueella virtaava 1&nbsp;130 kilometriä pitkä joki, pisin Dneprin sivujoista.

Joki saa alkunsa Smolenskin ylängöltä Venäjällä ja yhtyy Dnepriin vasemmalta Ukrainassa noin 6 kilometriä Kiovan pohjoispuolella. Joki on purjehduskelpoinen 535 kilometrin matkalla alajuoksultaan. Joen varrella sijaitsevia kaupunkeja ovat muiden muassa Brjansk ja Tšernihiv.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Енциклопедія Сучасної України: Десна  (esu.com.ua)
* Hydrologisia tilastoja 1894-1985: Desna at Bryansk   (unesco.org)
Erityisruokavalio

**Erityisruokavalio** on määritelmän mukaan joko terveydellisistä syistä noudatettava taikka uskontoon tai muuhun vakaumukseen liittyvä ruokavalio.

Erityisruokavaliossa täytyy olla erityisen huolellinen, jotta ruokavalion kokonaisuus säilyy monipuolisena ja tasapainoisena.

## Vakaumukseen perustuvat erityisruokavaliot
Uskonnollisista tai eettisistä syistä noudatettavat ruokavaliot ovat vakaumukseen perustuvia erityisruokavalioita. Muslimit käyttävät sallitusta ruoasta nimitystä halal ja juutalaiset košer. Monet hindulaiset ovat ovolaktovegetaareja tai  laktovegetaareja, jolloin he eivät he syö lihaa eikä kananmunia. 

Suomen kouluissa ja varhaiskasvatuksessa otetaan huomioon vakaumukseen perustuvat eriasteiset kasvisruokavaliot. Uskonnolliset ruokavaliot huomioidaan ainoastaan sian- tai naudanlihan ja veriruokien syöntikiellon osalta.

## Terveysperustaiset erityisruokavaliot
Ruokavirasto tarkoittaa erityisruokavaliolla ainoastaan ruokavaliota, jossa yhden tai useamman ruoka-aineen käyttöä rajoitetaan terveydellisistä syistä. Erityisruokavalion noudattaminen toimii osana jonkin sairauden hoitoa, ja sen tarkoituksena on tukea yksilön kokonaisvaltaista terveyttä. 

Erityisruokavaliota vaativia sairauksia ovat esimerkiksi diabetes, keliakia, laktoosi-intoleranssi ja ruoka-allergia. Keliaakikot noudattavat gluteenitonta ruokavaliota ja laktoosi-intolerantikot laktoositonta ruokavaliota. Allergikot välttelevät ruoka-allergiaa aiheuttavaa ruoka-ainetta kuten pähkinää, soijaa, kalaa, äyriäisiä, maitoa, kananmunaa tai vehnää. Diabeteksen ja epilepsian hoidossa on käytetty pitkään hiilihydraattien saantia rajoittavia ruokavalioita.

Erityisruokavalio voi olla myös valmistautumista laboratoriotestiin, tai se voi olla laihduttamista, tai se voi perustua nielemis- tai puremisongelmiin, korkeaan verenpaineeseen tai veren rasva-arvoihin, sairauksiin, kuten syövän, munuais- ja muiden elinsairauksien tai perinnöllisten aineenvaihduntasairauksien hoitoon.

Suomen kouluissa ja varhaiskasvatuksessa otetaan huomioon ne erityisruokavaliot, joiden taustalla on lääkärin toteama terveydellinen peruste, kuten ruoka-aineallergia tai -yliherkkyys.

## Katso myös
* Ruokatabu

## Lähteet
Pyrintö

**Pyrintö** tarkoittaa ainakin seuraavia urheilujoukkueita:

*Enonkosken Pyrintö
*Haapakosken Pyrintö
*Iitin Pyrintö
*Kauklahden Pyrintö
*Kempeleen Pyrintö
*Korpilahden Pyrintö
*Leppävaaran Pyrintö
*Oulun Pyrintö
*Pieksämäen Pyrintö
*Porin Pyrintö
*Posion Pyrintö
*Tampereen Pyrintö
*Tiutisen Pyrintö.
Arterioskleroosi

**Arterioskleroosi** eli **valtimonkovettumatauti** on tavallisesti korkeasta verenpaineesta johtuva valtimoiden seinien paksuuntuminen ja kimmoisuuden väheneminen. Arterioskleroosi on yläkäsite valtimoiden seinämien paksuuntumiseen ja niiden seinämien joustavuuden vähenemiseen johtaville systeemisille valtimotaudeille kuten ateroskleroosi, arterioloskleroosi ja Mönckebergin arterioskleroosi. Arterioskleroosi on tavallisesti iäkkäiden ihmisten tauti. Suomessa potilaista noin 90 prosenttia on yli 60-vuotiaita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hairspray (musikaali)

**Hairspray** on New Yorkin Broadwaylla 15. elokuuta 2002 ensi-iltansa saanut musikaali. Euroopan-kantaesityksensä se sai Helsingin kaupunginteatterissa elokuussa 2005. Musikaali perustuu John Watersin käsikirjoittamaan ja ohjaamaan ''Hairspray''-elokuvaan vuodelta 1988.

## Juoni
Vuonna 1962 Yhdysvaltojen Baltimoressa pullukka lukiolaistyttö Tracy Turnblad haaveilee pääsystä televisioon suosittuun nuorten tanssiohjelmaan. Yllättäen hän onnistuu ja kohoaa teinitähdeksi. Idoliroolinsa varjolla hän ajaa myös rotujen välistä tasa-arvoa. Päälle päätteeksi Tracy voittaa Miss Hairspray -kilpailun ja valloittaa ihastuksensa Link Larkinin sydämen.

## Helsingin kaupunginteatteri 2007
Helsingin kaupunginteatteriin musikaalin suomensi Mikko Koivusalo ja ohjasi Georg Malvius. Kapellimestarina toimi Lasse Hirvi ja koreografian suunnitteli Jüri Nael. Laulut oli harjoittanut Irina Milan, lavastuksesta ja pukusuunnittelusta vastasi Ellen Cairns.

Äiti Edna Turnbladin roolissa jatkettiin Suomessakin musikaalin pohjana olevasta John Watersin elokuvasta alkanutta perinnettä roolittaa osaan miesnäyttelijä. Vuoden 1988 elokuvassa roolin näytteli Divine, musikaalin kantaesityksessä Harvey Fierstein ja musikaalin pohjalta tehdyssä vuoden 2007 elokuvassa John Travolta. Helsingissä roolissa vuorottelivat Mikko Kivinen ja Tuomas Uusitalo.

*Katja Aakkula, Johanna Heimonen – Tracy Turnblad
*Petja Lähde – Corny Collins
*Katja Sirkiä – Amber von Tussle
*Tuukka Leppänen – Brad
*Vuokko Hovatta – Tammy
*Teemu Mustonen – Fender
*Mikko Kivinen, Tuomas Uusitalo – Edna Turnblad
*Pertti Koivula, Pekka Huotari – Wilbur Turnblad
*Mikko Leppilampi – Link Larkin
*Gary Revel Jr. – Seaweed Stubbs
*Caron Barnes – Maybelle

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bengali

**Bengali** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Bengali, alue Aasiassa
* bengali, indoeurooppalainen kieli
* bengalit, indoeurooppalainen kansa
* Länsi-Bengali, Intian osavaltio
* Bangladesh, valtio Aasiassa, entinen Itä-Bengali
* Bengalinlahti, merenlahti Intian valtameressä
* bengali, kissarotu
* Bengali, Mustanaamio-sarjakuvan kuvitteellinen afrikkalainen valtio.
Akvitania

**Akvitania** () on Lounais-Ranskassa sijaitseva entinen Ranskan hallintoalue, joka rajoittuu lännessä Biskajanlahteen ja etelässä Espanjaan ja Pyreneihin. Akvitania, Limousin ja Poitou-Charentes yhdistettiin vuoden 2016 alussa Uuden-Akvitanian hallintoalueeksi.

Akvitania jakautuu viiteen departementtiin: Dordogne, Gironde, Landes, Lot-et-Garonne ja Pyrénées-Atlantiques. Pääkaupunki on Bordeaux. Asukkaita alueella on 3&nbsp;150&nbsp;890 (2007) (7,97&nbsp;% Ranskan väestöstä) ja pinta-ala on 41&nbsp;308&nbsp;km² (7,6&nbsp;% koko Ranskan pinta-alasta).

## Historia

Akvitanian alueesta on puhuttu ensimmäiseltä vuosisadalta eaa. lähtien. Siihen aikaan siellä asuivat akvitaanit. Akvitanialla on tarkoitettu erikokoisia alueita Pyreneiden ja Loiren välissä.

Rooman vallan aikana Akvitania oli Rooman provinssi, Gallia Aquitania, joka ulottui Pyreneiltä Loirelle ja sen pääkaupunki oli aluksi Saintes, sittemmin Poitiers ja Bordeaux. Visigoottien vallan aikana Akvitania oli kuningaskunta ja noin 600–800-luvuilla se muodosti jaksoittain Akvitanian herttuakunnan ja 800-luvulta alkaen yhtäjaksoisesti.

Satavuotisessa sodassa Englanti sai Akvitanian haltuunsa vuonna 1356. Ranska valtasi alueen itselleen lopullisesti Castillonin taistelussa 1453.

## Kaupunkeja
Vuonna 2007 Akvitanian suurimmat kaupungit olivat (väkiluku suluissa)
*Bordeaux 	(235&nbsp;000)
*Pau 	(85&nbsp;000)
*Mérignac (66&nbsp;000)
*Pessac (58&nbsp;000)
*Bayonne  (44&nbsp;000)
*Anglet (38&nbsp;000)
*Agen  (34&nbsp;000)
*Mont-de-Marsan  (30&nbsp;000)	

## Katso myös
*Baskit

## Lähteet
Vilpas Vikings

**Vilpas** on Salon Vilppaan koripallon miesten edustusjoukkue, joka pelaa Korisliigassa. Kauden 2008–2009 päätteeksi Vilpas nousi takaisin Korisliigaan kaadettuaan Karkkilan Team Componentan nousukarsinnoissa. Joukkueen huippuaika alkoi vuonna 2016.

Helmikuussa 2016, sen jälkeen kun viisi vuotta Vilppaan päävalmentajana toiminut Mikko Tupamäki ilmoitti siirtyvänsä pois toimesta, Vilppaan uudeksi päävalmentajaksi nimettiin Joonas Iisalo. Hän valmensi seuraa kolme vuotta, minä aikana Vilpas ylsi kahdesti SM-hopealle ja voitti Suomen Cup -mestaruuden.

Joukkueen entinen kannattajaryhmä on nimeltään Vilpas Ultras. He toimivat vuosina 2016-2021, jonka jälkeen vetovastuu siirtyi nuoremmalle sukupolvelle. Nykyään ryhmä toimii nimellä Forza Vilpura. Salon Vilppaalla on sarjan toiseksi korkein yleisökeskiarvo.

Vilpas voitti seurahistorian ensimmäisen mestaruutensa vuonna 2021.

## Henkilökohtaiset palkinnot
**[[Korisliigan vuoden pelaaja]]**

* Henri Kantonen – 2020

**[[Korisliigan vuoden puolustuspelaaja]]**

* Faisal Abraham – 1999
* Perttu Blomgren – 2023

**[[Korisliigan vuoden ulkomaalaisvahvistus]]**
* Faisal Abraham – 1999
* Tim Kisner – 2005
* Juwan Staten – 2017
* Aaron Jones – 2018
* Tim Coleman – 2020
* Jeremiah Wood – 2021

**[[Korisliigan vuoden tulokas]]**
* Ilpo Jalonen – 1997
* Aatu Kivimäki – 2017
* Samu Adler – 2025
**[[Vuoden I-divisioonapelaaja (koripallo)|Vuoden I-divisioonapelaaja]]**
* Ilpo Jalonen – 1996  
**[[Korisliigan vuoden valmentaja]]**
* Joonas Iisalo – 2017
**[[Korisliigan paras kuudes pelaaja]]**
* Mikko Koivisto – 2018
* Samu Adler – 2025

**[[Korisliigan vuoden kehittynein pelaaja]]**

* Henri Kantonen – 2020
* Perttu Blomgren – 2022
* Teemu Suokas – 2024

**[[Korisliigan SM-finaalien paras pelaaja]]**

* Jeremiah Wood – 2021

## Areena ja yleisö

Joukkue pelaa kotipelinsä Salohallissa, jonka katsojakapasiteetti on 2&nbsp;500 katsojaa.

Seuran yksittäisen ottelun yleisöennätys on tammikuulta 2020, jolloin 2383 katsojaa seurasi liigaottelua Vilpas-Kouvot.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vilpas Vikingsin kotisivu
Piipsjärvi

**Piipsjärvi** on kylä Oulaisten kaupungissa Pohjois-Pohjanmaalla, noin seitsemän kilometriä pohjoiseen Oulaisten keskustasta, samannimisen järven rannalla. Asukkaita on noin 800.

Kylällä toimii myös aktiivinen Piipsjärven nuorisoseura.

## Järvi
Piipsjärvi on Suomen ensimmäinen uudelleen vesitetty järvi. Järvi kuivatettiin 1800-luvulla maanviljelyn tarpeita varten. Järvi vesitettiin uudelleen 1978 virkistyskäyttöön. Järvellä on myös selkeä maisemaa parantava vaikutus. Nykyisin järvi on Pohjois-Pohjanmaan liiton määrittelemä arvokas luonnonsuojelukohde. 

Järven pinta-ala on 3,89 neliökilometriä ja sen korkeus merenpinnasta on 73,5 metriä. Se kuuluu Pyhäjoen päävesistöön. Järvi on matala ja ruskeavetinen, ja siinä viihtyvät sekä suuret hauet että ahvenet. Istutuskaloina järvessä on myös kirjolohia. Särki on ahvenen ohella järven yleisin saaliskala.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Piipsjärven kotisivut 
### Kirjallisuutta
* Isokivelä, Tapio ym. (toim.): *Piipsjärvi – kylä järven ympärillä : Piipsjärven kyläkirja.* Oulainen: Piipsjärven kyläyhdistys, 2009. .
Kymmenen avataran aarre ja muita Don Rosan parhaita

**Kymmenen avataran aarre ja muita Don Rosan parhaita** () on viides Suomessa julkaistu ainoastaan Don Rosan Disney-tarinoita sisältävä sarjakuvakirja.

Kirjan julkaisi Sanoma Magazines Finland vuonna 2003, ja sen toimittivat Jukka Heiskanen, Riku Perälä ja Elina Toppari. Kirjan kaikki tarinat on suomentanut Jukka Lindfors.

Kirja on 176-sivuinen, eli ohuempi kuin yksikään aikaisemmista Rosa-kokoelmista. Ohuuden lisäksi kirja oli monille Rosan faneille pettymys myös siksi, että *Kymmenen avataran aarre* -nimikkotarinaa lukuun ottamatta kaikki tarinat oli jo aikaisemmin julkaistu Suomessa, ja siksi, että Rosan lakon vuoksi hänen esipuheensa ja kutakin tarinaa koskevat kommenttinsa jouduttiin paikkaamaan Marja Ritolan *Don Rosa ja Ankkojen päättymätön tarina* -esipuheella, ja kommenteilla. Kirjasta ei myöskään julkaistu nahkakantista erikoispainosta, kuten neljästä aiemmin ilmestyneestä kokoelmasta.

## Tarinat
Hormajärvi

**Hormajärvi** on kirkasvetinen järvi Lohjalla, Lohjanharjun (ensimmäisen Salpausselän) kupeessa, heti Lohjanjärven pohjoispuolella.

Hormajärven pinta-ala on 5,0 neliökilometriä, ja sen rantaviivan pituus on 30,2 kilometriä. Etelästä työntyvä Kotniemi jakaa sen läntiseen ja itäiseen altaaseen. Järven keskisyvyys on 7,3 metriä ja syvin kohta 19,9 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven länsiosassa. Järven tilavuudeksi on laskettu 36,5 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0365 kuutiokilometriä.

Järvellä on yhdeksän saarta, joista suurin on koillisosassa sijaitseva Hiidensaari, joka on pinta-alaltaan noin 27 hehtaaria. Muita nimettyjä saaria ovat Klupi, Mustasaari, Rouvasaari ja Teurinkari. Järven saarista neljä on nimettömiä.

Hormajärven rannoilla on runsaasti taloja ja vapaa-ajan asuntoja. Järven kaakkoisosassa on yleinen uimaranta.

Hormajärvi sijaitsee Karjaanjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 23) Lohjanjärven alueella (23.05), jonka Hormajärven valuma-alueeseen (23.025) se kuuluu. Vedenpinnan korkeus on 32,3 mpy. Järvi laskee sen lounaispäästä lähtevää Hormajokea pitkin Lohjanjärveen. Hormajoen pituus on 400 metriä ja pudotus 0,7 metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hormajärvi-yhdistys ry:n sivusto ja tietoa Hormajärvestä
* Tietoa Hormajärvestä Länsi-Uudenmaan vesi ja ympäristö ry:n sivuilla
Jyskyjärvi

**Jyskyjärvi** (, ) on maalaiskunta  ja kahden siihen kuuluvan kylän nimi (Vanha ja Uusi Jyskyjärvi) Kalevalan kansallisessa piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä.

Vuoden 2024 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 765 asukasta.

Jyskyjärvi oli myös historiallinen Arkangelin kuvernementin kunta Vienan Karjalassa Venäjän keisarikunnassa.

## Nykyinen Jyskyjärven maalaiskunta
Jyskyjärven maalaiskunnassa on kolme asutuskeskusta: Vanhan Jyskyjärven kylä sekä Uuden Jyskyjärven ja Kepan taajamat.

### Jyskyjärvi
Jyskyjärvi () tai **Vanha Jyskyjärvi** on kunnan hallinnollinen keskus. Se sijaitsee Tsirkkakemijoen ja Kemijoen yhtymäkohdassa 118 kilometriä piirikeskuksesta Uhtuasta kaakkoon. Se on perinteenmukaisesti rakennettu komea karjalainen joenvarsikylä, jossa talot kulkevat nauhana pitkin joentörmää päädyt rantaan päin. Jyskyjärvellä on myös joen yli rakennettuja riippusiltoja, jotka yhdistävät joessa olevia saaria mantereeseen. Karjalainen kylä on yleensä kalmistoa lukuun ottamatta puuton. Jyskyjärvellä on kuitenkin paljon erilaisia koristepuita ja puutarhoja. Jyskyjärven kirkko on rakennettu vuonna 1998.

Jyskyjärvi oli itäisimpiä Vienan runokylistä. Vuonna 1905 kylässä oli 107 taloa ja 626 asukasta. Jyskyjärvellä vieraili useita runonkerääjiä 1800-luvulla. Ensimmäisenä Jyskyjärvellä vieraili Jaakko Fellman. Elias Lönnrot puolestaan vieraili vuonna 1835. Myöhemmin alueella vierailivat vielä Berner, Genetz, Basilier ja Meriläinen.

### Uusi Jyskyjärvi
**Uusi Jyskyjärvi** () sijaitsee seitsemän kilometriä Vanhasta Jyskyjärvestä itään. Se on Kemijoen rannalle perustetun rautatieaseman ympärille syntynyt taajama. Sinne päättyvän rautatien toinen pää on Suojärvellä. Radan liikenne on  hiljaista, puutavaraliikennettä ja paikallista henkilöliikennettä.

## Jyskyjärven historiallinen kunta
Arkangelin kuvernementin Jyskyjärven kunta sijaitsi Tsirkka-Kemijoen vesistöalueella ja käsitti suunnilleen Nuokkijärven ja Kemijoen välisen alueen. Sen naapurikuntia olivat pohjoisessa Uhtua ja Paanajärvi, idässä Voijärvi ja Tunkua, etelässä Rukajärvi ja Kiimasjärvi sekä lännessä Kontokki. Jyskyjärven kunnan kyliä olivat Jyskyjärvi (nykyinen Vanha Jyskyjärvi), Suopassalmi, Lukanniemi ja Piismalahti. Vuonna  1907 kunnassa oli 1&nbsp;066 asukasta, joista 1&nbsp;060 oli karjalaisia. Jyskyjärven kunta lakkautettiin vuonna 1920 ja sen alue liitettiin Uhtuan piiriin. Entisen kunnan länsiosa oli jatkosodassa Suomen miehittämä 1941–1944. Nykyisin entisen kunnan alueen käsittävät suunnilleen Jyskyjärven ja Borovoin kunnat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Jyskyjärvi Vienan runokylät. juminkeko.fi
Rahjan satamarata

**Rahjan satamarata** on toteutumatta jäänyt suunnitelma Pohjanmaan radan sivuradasta, joka kulkisi Kalajokilaaksossa, Ylivieskasta Kalajoelle Rahjan satamaan. Rautatielinjalle on tehty varauksia seutukaavassa, ja ne on säilytetty myös vuoden 2003 kaavamuutoksissa.

## Radan perusedellytykset
Nykyisin Rahjan satama toimii ympärivuotisena linkkinä rekka- ja laivaliikenteen siirtokuormauspisteenä. Ylivieska–Rahja-radan tarvetta on arvioitu useaan otteeseen 1970-luvulta lähtien.

Rahjan satamarata toimisi myös suorana linkkinä Iisalmen–Ylivieskan radalta, ja mahdollisesti siirtäisi osan Iisalmi–Kajaani-alueen Rahjaan suuntautuvasta liikenteestä rautateille.
Midas

**Midas** () oli muinaisen Fryygian toinen kuningas, joka on jäänyt historiaan kreikkalaisesta mytologiasta. Midas hallitsi isänsä Gordioksen kuoltua Fryygian valtakuntaa kahdeksannen vuosisadan viimeisillä vuosikymmenillä ennen ajanlaskun alkua. 

Kimmerialaisten hyökättyä Fryygiaan ja tuhottua hänen kaupunkinsa Midaan kerrotaan tehneen itsemurhan juomalla härän verta. Muutamat tutkijat arvelevat veren mahdollisesti myrkyttyneen seistyään pitkään. Myrkyllisyyden olisi aiheuttanut botuliini. Vuonna 1957 muinaisen Fryygian pääkaupungista Gordionista löydettiin hauta, jonka sanotaan olleen Midaan. Ilmeisesti Midas oli haudattu puiseen arkkuun, joka oli 50 metriä korkean savisen hautakummun sisällä.

## Myytit
Tarun mukaan Silenos oli harhautunut pois muiden sileeneiden luota lähdettyään juovuksissa harhailemaan. Midas otti harharetkeläisen huomaansa, kunnes kymmenen päivän kuluttua palautti tämän Dionysoksen luokse. Tästä kiitollisena Dionysos antoi Midaan toivoa mitä tahansa. Hän toivoi, että kaikki mihin hän koskee muuttuu kullaksi. Toive toteutui, mutta myös ruoka, juoma, ja Midaan yrittäessä halata tytärtään tämäkin muuttui kullaksi. Lopulta kuningas joutui katumaan pyyntöään ja luopumaan lahjastaan. 

Aristoteleen mukaan legenda kertoo Midaan kuolleen nälkään ahneen toivomuksensa seurauksena. Joissakin tarinoissa hän pyysi jumalilta kiroustaan anteeksi ja se kumottiin. Mammonaa karttava Midas ryhtyi Panin seuraajaksi. Kerran Apollonin ja Panin kilpaillessa soittotaidoissa Midas ilmoitti vuorenjumala Tmolokselle olevansa tyytymätön tämän päätökseen valita voittajaksi Apollon. Tästä rangaistukseksi Apollon kasvatti Midaalle aasin korvat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kairokosken rautatieasema

**Kairokosken rautatieasema** (, aik. Pko) on Parkanon keskustassa sijaitseva lakkautettu rautatieliikennepaikka Haapamäki–Pori-radan varrella. Sen nimi oli Parkano vuoteen 1970 asti, jolloin nykyinen nimi otettiin käyttöön. Nykyään Parkano-niminen liikennepaikka sijaitsee Tampere–Seinäjoki-radan varressa noin viiden kilometrin päässä Parkanon keskustasta.

Parkanon vuonna 1934 valmistuneen asemarakennuksen on suunnitellut arkkitehti Thure Hellström. Samoin piirustuksin on rakennettu myös Kankaanpään (1933) ja Virtain (1936) asemarakennukset, jotka ovat samalla rataosalla. Tiilinen, kaksipaikkainen veturitalli ja siihen liittynyt vesitorni valmistuivat 1935. Haapamäki–Pori-rata avattiin osissa sitä mukaa, kun rata valmistui. Parkano avattiin liikenteelle 1. tammikuuta 1935, jolloin henkilö- ja tavaraliikenne Porin ja Parkanon välillä alkoi. Vuonna 1937 liikennettä voitiin jatkaa Parkanosta Kihniöön ja rata voitiin avata kokonaisuudessaan 1938. Parkanon kirkonkylä oli jo junaliikenteen alkamisen aikoihin merkittävä Koillis-Satakunnan palvelukeskus ja maanteiden risteys, josta lähtivät tiet Tampereelle, Kuruun, Kankaanpäähän, Karviaan ja Vaasaan. Parkano muuttui kauppalaksi vuonna 1972 ja kaupungiksi vuonna 1977.

Parkanon liikennepaikka nimettiin Kairokoskeksi Tampereen ja Seinäjoen välisen oikoradan valmistuttua 1970. Tällöin myös Parkanon uusi liikennepaikka avattiin Haapamäki–Pori-radan ja oikoradan risteykseen. Kairokosken merkitys alkoi vähentyä uuden aseman avaamisen myötä. Henkilöliikenne Haapamäki–Pori-radalla lakkautettiin 31. toukokuuta 1981 ja Kairokoski muutettiin miehittämättömäksi liikennepaikaksi vuonna 1987. Liikennepaikka lakkautettiin lopullisesti 7. toukokuuta 2020.

Kairokosken asemarakennus on edelleen olemassa, mutta veturitallin purkaminen aloitettiin elokuussa 2008 kiivaasta vastustuksesta huolimatta. Kairokosken ratapiha ja vaihteet purettiin vuosien 2019 ja 2020 aikana.

## Lähteet
Kuolinpesä

__NOTOC__
**Kuolinpesällä** tarkoitetaan kuolleen henkilön varojen ja velkojen muodostamaa taloudellista kokonaisuutta. Tällainen pesä ei ole oikeushenkilö vaan osakkaidensa väliaikainen henkilöyhteenliittymä. Kuolinpesän osakkaita ovat henkilön perilliset, eloonjäänyt puoliso avio-oikeuden nojalla sekä mahdollinen yleisjälkisäädöksen saaja tai saajat. Kuolinpesään liittyviä oikeudellisia seikkoja ovat muun muassa perunkirjoitus, osakkaiden mahdollinen vastuu pesän veloista erityistilanteissa, perinnönjako ja lesken oikeus hallita jäämistöä jakamattomana. Kuolinpesää kutsutaan joskus arkikielessä vanhahtavasti **perikunnaksi**.

## Hallinto
Kuolinpesän hallinto edellyttää osakkaiden yksimielisyyttä kaikista päätöksistä. Jos tätä ei voida saavuttaa, kukin osakas voi hakea tuomioistuimelta pesänselvittäjän määräämistä. Kun kuolinpesä on pesänselvittäjän hallinnossa, hän yksin tekee päätökset pesän asioista.

## Lakkaaminen
Kuolinpesä tavallisesti lakkaa perinnönjaossa, mutta se voidaan myös osakkaiden niin halutessa pitää jakamattomana hyvinkin pitkiä aikoja. Osakkaat voivat tehdä kirjallisen sopimuksen jakamattomassa pesässä elämisestä ja luopua täten määräajaksi oikeudestaan pesänselvittäjän tai pesänjakajan hakemiseen. Kun kuolinpesän osakas kuolee, hänen sijaansa osakkaiksi tulevat automaattisesti hänen perillisensä.

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* Finanssivalvonta - Kuolinpesän asioiden hoito
Æ

**Æ** (**æ**) on latinalainen kirjain, joka sisältyy fäärin, islannin, tanskan, norjan ja osseetin aakkosiin. Sitä käytettiin myös muinaisenglannissa, sekä keskiaikaisessa ja varhaismodernissa latinassa, sekä ranskassa. Merkki on ligatuuri kirjaimista a ja e.

Suomen kielessä æ-merkkiä kutsutaan toisinaan tanskalaiseksi ä:ksi. 

Islannissa æ on diftongi []. Fäärissä pitkä æ lausutaan [] ja lyhyt æ []. Tanskassa æ on [] ja norjassa [].

Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa merkki æ ilmaisee laveaa lähes väljää etuvokaalia, jota ruotsissa ja suomessa merkitään ä-kirjaimella. 

Wolmar Schildtin 1800-luvulla kehittämässä venykekirjoituksessa suomen ä-kirjainta vastasi æ-kirjain.

Merkki tehdään Windowsilla painamalla ALT ja numeroita 0198 peräkkäin näppäimistön numero-osasta. Suomalaisella monikielisellä näppäimistöllä sen pystyy kirjoittamaan yhdistelmillä AltGr+Ä (æ) tai AltGr+vaihto+Ä (Æ). HTML-entiteettiviittauksissa Æ on *&amp;AElig;* ja æ *&amp;aelig;*.

## Katso myös
* Œ
* Kyrillinen Ӕ 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Islannin lippu

**Islannin kansallislippu** () otettiin käyttöön vuonna 1915. Siinä yhdistyvät Islannin perinteiset värit, valkoinen ja sininen. 1900-luvun alkupuolella Islannille suunniteltiin lippua, jossa olisi ollut valkoinen risti sinisellä pohjalla, kuvaamassa merta ja jäätä. Myöhemmin valkoisen ristin keskelle lisättiin kapeampi punainen risti kuvaamaan tulivuoria.

Skandinaavinen risti muistuttaa siitä, että Islanti kuuluu Skandinavian kulttuuripiiriin. Lippu on kuin Norjan lippu käänteisenä: Norjan lipussa on punaisella pohjalla sininen risti valkoisin reunoin ja Islannin lipussa sinisellä pohjalla punainen risti valkoisin reunoin. Tämä symboloi Islannin väestön polveutumista norjalaissiirtolaisista. Valtiolippu, jota myös sotalaivasto käyttää ja joka on tyypillinen halkio- eli kielekelippu, noudattaa Pohjoismaiden mallia.

## Lipun mitat ja värit

Islannin lipun korkeus on 18 ja pituus 25 mittayksikköä. Lippu jakautuu pystysuunnassa suhteessa 7:1:2:1:7 ja vaakasuunnassa lipputangon puolelta lähtien suhteessa 7:1:2:1:14. Ristin punaisen osan leveys on siis 2 mittayksikköä ja valkoisen reunan 1 mittayksikkö. Siniset kentät ovat seitsemän mittayksikön korkuiset. Lipputangon puoleisten sinisten kenttien leveys on seitsemän ja uloimpien kenttien vastaavasti 14 mittayksikköä.

Lipun viralliset **SCOTDIC**-järjestelmän (*Standard Colour of Textile, — Dictionaire Internationale de la Couleur*) mukaiset värit ovat:
* Sininen: SCOTDIC nr. 693009.
* Valkoinen: SCOTDIC nr. 95.
* Punainen: SCOTDIC ICELAND FLAG RED.
Lisäksi Islanti on harkinnut esittävänsä lipulle myös Pantone-, CMYK- ja RGB-järjestelmien mukaiset väriarvot. Toistaiseksi nämä ehdotetut arvot ovat kuitenkin vielä epävirallisia:

**Pantone:**
* Sininen: PMS 287
* Punainen: PMS 1795
**CMYK:**
* Sininen: CMYK 100-69-0-11.5
* Punainen: CMYK 0-94-100-0
**RGB-heksadesimaaliarvot:**
* Sininen: #00529B
* Punainen: #EE3423

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kuhankoski

**Kuhankoski** on kylä Laukaan kunnassa, noin kolmen kilometrin päässä kunnan keskustasta. Kylällä toimii Kyläseura Kuhaset ry. 

Kuhankoskella sijaitsee vesivoimala. Voimalaitoksen vieressä on pieni entinen asuntoalue voimalaitoksen työntekijöitä varten: kolme paritaloa, jotka ovat valmistuneet 1920.

## Muuta
Neste Rally Finlandin Laukaan erikoiskoe ajettiin osittain Kuhankosken sorateillä Kuhanniemen ja Vuonteen välillä. Myös Peurunkarallin osakilpailuja on kulkenut Kuhankosken kautta.

## Aiheesta muualla
* Kyläseura Kuhaset
Vanhan Maan kreationismi

**Vanhan Maan kreationismi** on oppi, jonka mukaan elämä on luotu ilman evoluutioteorian mekanismeja. Vanhan Maan kreationismi on ylemmän tason termi useille luomisoppityypeille, jotka eri tavoin pyrkivät selittämään Raamatun tai muiden luomiskertomusten kohtia niin, että ne sopivat nykyisiin tieteellisiin havaintoihin, erityisesti arvioihin Maapallon iästä.

## Määritelmä
Vanhan Maan kreationismi hyväksyy yleisesti tieteellisesti määritellyn iän Maapallolle, toisin kuin Nuoren Maan kreationismi. Yhtenä määritelmänä on pidetty sitä, että Vanhan Maan kreationismin mukaan Jumala tai jumalainen olento on suunnitellut koko nykyisen biologisen monimuotoisuuden ollen aktiivinen toimija sekä alun luomisprosessissa että myös sen jälkeisinä aikoina.

## Alalajit

Vanhan Maan kreationismi jakaantuu useisiin alalajeihin, jotka selittävät Maapallon tieteellisesti havaittua ikää eri tavoilla. Esimerkiksi Aukkojen kreationismin mukaan Raamatun tarinassa on pitkiä ajallisia aukkoja, erityisesti kahden ensimmäisen jakeen välissä, jolloin Jumala ensin loi Maan ja vasta paljon myöhemmin aloitti seitsemän päivän luomistyönsä. Raamatun luomistarinan seitsemän päivän voidaan myös selittää olevan vertauskuvallisia ja tarkoittavan todellisuudessa huomattavasti pidempiä ajanjaksoja. Progressiivisen kreationismin mukaan Jumala on luonut elämänmuodot vaiheittain, niin että ensin on luotu yksinkertaiset eliöt ja myöhemmin miljardien vuosien kuluessa jaksoittain aina monimutkaisempia elämänmuotoja. Näin voidaan selittää fossiililöydöissä havaittu elämän monimuotoisuuden hidas kehitys miljoonien vuosien kuluessa ja ristiriita Raamatun kanssa. Progressiivisen kreationismin mukaan luomisjaksojen välissä on pitkiä ajanjaksoja, jolloin elämänmuodot voivat lisäksi kehittyä mikroevoluution mukaisesti. Makroevoluutiota, eli lajien kehittymistä toisiksi lajeiksi ei kuitenkaan progressiivisessa kreationismissakaan hyväksytä.

## Uskontokuntien kantoja kreationismiin

Jehovan todistajat uskovat eräänlaiseen vanhan Maan kreationismin muotoon, jossa maailma on luotu, mutta Raamatun luomiskertomuksessa mainitut päivät voivat viitata hyvinkin pitkään ajanjaksoon, ja siksi Maapallon tieteellisesti määriteltyä ikää ei pidetä vääränä. Jehovan todistajat eivät kuitenkaan oman määritelmänsä mukaan ole kreationisteja.

## Katso myös
* Elämän alkuperä
* Evoluutioteorian vastustus
* Kreationismin historia
* Kreationismin opetus kouluissa
* Raamatun luomiskertomus
* Älykäs suunnittelu

## Lähteet
Helvetialaiset

**Helvetialaiset** tai helveetit () olivat kelttiläinen heimo, joka asui nykyisen Sveitsin alueella, jota roomalaiset kutsuivat nimellä Helvetia. Julius Caesar kertoo heistä kirjassaan *[[Gallian sota (kirja)|Gallian sota]]* (*Commentarii de bello Gallico*).

Helvetialaiset asuivat alun perin Germanian eteläisissä osissa, mutta kun germaanit työntyivät etelämmäs, he siirtyivät vuonna 61 eaa. nykyisen Sveitsin alueelle. Koska germaaniheimot työntyivät pian myös helvetialaisten uusille asuinseuduille, he päättivät muuttaa Galliaan päällikkönsä Orgetorixin johdolla. 

Gallia Narbonensisin gallialaiset pyysivät Caesaria suojelemaan heitä maahan tunkeutuvilta helvetialaisilta. Caesar komensi tuolloin kuutta legioonaa, ja hän värväsi nopeasti avukseen vielä kaksi legioonaa lisää. Kokeneet ja hyvin organisoituneet roomalaiset joukot löivät helvetialaiset, vaikka näitä olikin huomattavasti enemmän kuin roomalaisia. Tosin suurin osa helvetialaisista oli naisia, lapsia ja vanhuksia, eikä suinkaan sotilaita. Roomalaiset tappoivat suurimman osan helvetialaisista, ja osan he ottivat orjiksi. Loput helvetialaiset ajettiin takaisin Helvetiaan.

Vuonna 52 eaa. 10&nbsp;000 helvetialaista liittyi Vercingetorixin johtamaan kapinaan.

Tiberius ja Drusus liittivät helvetialaisten alueet Rooman valtakuntaan 15 eaa. Alamannit hyökkäsivät helvetialaisten asuinalueille 200-luvulla jaa., ja helvetialaiset sekoittuivat vähitellen germaaneihin. 

## Lähteet
*Paavo Castrén ja Leena Pietilä-Castrén: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. .

### Viitteet
Amanuenssi

**Amanuenssi** on henkilö, joka hoitaa yliopiston tai tutkimuslaitoksen hallintovirkaa. 

Yliopistojen laitoksilla amanuenssit toimivat opintojen ohjaajina ja järjestelijöinä. Tehtävät kuitenkin vaihtelevat, sillä jotkut amanuenssit toimivat myös opetus- ja tutkimustehtävissä. Amanuenssien hallinnollisiin tehtäviin kuuluvat laitoksilla esimerkiksi opetussuunnitelmien ja opetusohjelmien laatiminen, opinto-ohjaus, henkilöstöhallinto, tiedotus ja raportointi. Amanuenssi on eräänlainen *"*akateeminen sekatyömies*"*.

Museoiden amanuenssit vastaavat tyypillisesti museon kokoelmista, niiden luetteloimisesta sekä näyttelyiden järjestelemisestä. Samantapaiset tehtävät on myös kirjastoamanuenssilla ja tietopalveluamanuenssilla.

Lääketieteen opintoihin kuuluu sairaalaharjoittelu amanuenssin nimikkeellä. Vastaavasti joissakin paikoissa, kuten Hesperiassa, psykologian harjoittelijoista käytetään nimikettä psykologian amanuenssi. Ennen koulutuksen täyttä uudistusta eli noin vuoteen 1970 lääketieteen amanuenssit olivat yleensä valmiita lääkäreitä, jotka työskentelivät 3–5 vuotta sairaalalääkäreinä nimellisellä palkalla kerätäkseen kokemusta; erikoislääkäriksi pätevöityminen alkoi juuri amanuenssin toimen hoitamisesta. Sotien jälkeen amanuensseja käytettiin lähes ilmaisena ammattityövoimana, koska lääkäreistä oli tuolloin kova pula. Yksi amanuenssin velvollisuuksista tuolloin oli sairaanhoitajien ja kätilöiden opettaminen ja ohjaaminen.

## Lähteet
* 

* 

### Viitteet
Wall Street

**Wall Street** on katu Manhattanilla New Yorkissa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee lähellä Manhattanin saaren eteläpäätä ja johtaa Broadwayltä Manhattanin itärantaa pitkin kulkevalle South Streetille. Wall Street on Manhattanin finanssialan keskittymän *[[Financial District (Manhattan)|Financial Districtin]]* keskus, jossa pitää majaansa muun muassa New Yorkin pörssi. Wall Street on ollut maailman johtava finanssikeskus, mutta vuonna 2007 Lontoon City kasvoi kansainvälisenä finanssikeskuksena ohi Wall Streetin.

Kadun nimi *Wall Street* (”Muurikatu”) on peräisin vuodelta 1652, jolloin sen kohdalla kulki Manhattanin saaren eteläpäähän perustetun, hollantilaisten asuttaman Uuden Amsterdamin pohjoisraja ja paikalle rakennettiin muuri suojaksi lenape-intiaaneja, brittejä ja Uuden Englannin uudisasukkaita vastaan. Britit, joiden siirtomaahan alue kuului vuodesta 1664, hävittivät muurin vuonna 1699 ja rakensivat sen tilalle kadun ja sen varrelle asuin- ja toimistotaloja. Näiden joukossa oli uusi kaupungintalo Broad Streetin ja Wall Streetin kulmassa.

Kadun mukaan on nimetty myös sanomalehti *[[The Wall Street Journal]]*.

## Tunnettuja rakennuksia Wall Streetin varrella
*Bank of New York Building, 1 Wall Street
*New York Stock Exchange Building (New Yorkin pörssitalo), 11 Wall Street (julkisivu Broad Streetin puolella)
*Bankers Trust Company Building, 14 Wall Street
*J.P. Morgan Building, 23 Wall Street
*Federal Hall, 26 Wall Street
*Trump Building, 40 Wall Street

Kadun päässä osoitteessa 89 Broadway sijaitsee Trinity Church -kirkko.

## Wall Street populaarikulttuurissa
Wall Street on esiintynyt useissa elokuvissa sekä tapahtumapaikkana että kuvauspaikkana. Wall Streetiin liittyviä elokuvia ovat muun muassa *[[Wall Street – rahan ja vallan katu]]* (1987), sen jatko-osa *[[Wall Street: Money Never Sleeps]]* (2010) sekä *[[The Wolf of Wall Street]]* (2013).

## Katso myös
*Wall Streetin pörssiromahdus
*Occupy Wall Street
*Wall Streetin pommi-isku

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pakracin välikohtaus

**Pakracin välikohtaus** oli veretön yhteenotto Pakracin kaupungissa Kroatiassa maaliskuussa 1991. Se oli yksi ensimmäisistä vakavista väkivallan purkauksista, joista kehittyi Kroatian sota. Yhteenotto alkoi, kun serbikapinalliset valtasivat kaupungin poliisiaseman ja hallintorakennuksen sekä häiritsivät Kroatian hallituksen virkamiehiä. Kroatian hallitus teki vastahyökkäyksen ja lähetti sisäministeriön erikoispoliisin palauttamaan järjestyksen. Jugoslavian kansanarmeijan väliintulosta huolimatta Kroatian hallitus onnistui saamaan kaupungin kontrolliinsa. 

## Aiheesta muualla
* NY Times: Belgrade Sends Troops to Croatia Town 
* NY Times: Serb-Croat Showdown in One Village Square