open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vinny Golia

**Vinny Golia** (s. 1. maaliskuuta 1946 Bronx) on yhdysvaltalainen jazzin ja avantgardemusiikin multi-instrumentalisti ja säveltäjä.

Alun perin Golia myös maalasi, mutta vuodesta 1971 hän on omistautunut kokonaisvaltaisesti musiikkiuralle. Hänen musiikkiinsa ovat vaikuttaneet jazz, maailmanmusiikki ja nykytaidemusiikki. Hän on esiintynyt lukuisten kokoonpanojen kanssa Euroopassa, Japanissa, Pohjois-Amerikassa, Meksikossa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Hän soittaa kahtakymmentä eri puupuhallinta ja lisäksi eräitä maailmanmusiikissa käytettäviä aerofoneja. Golia on päässyt useita kertoja *[[Down Beat]]in* Critic's Polliin eri soittimilla, ja vuonna 1990 hän sai bassosaksofoninsoitollaan *Jazz Times' Talent Deserving Wider Recognition* -tunnustuksen. Vuonna 1998 hän saavutti ensimmäisen sijan Cadence Magazinen *Writers & Readers Pollissa*, ja vuonna 1999 LA Weekly palkitsi hänet parhaana jazzmuusikkona. Jazziz-lehti nimesi hänet yhdeksi sadasta 2000-luvun jazziin vaikuttaneesta henkilöstä. Stipendejä hän on saanut muun muassa National Endowment for the Artsista.

Vuonna 1982 Golia perusti 37-jäsenisen, mukaansa nimetyn suuren kokoonpanon sävellystensä esittämistä varten. Jazzissa ja improvisoinnissa tekemänsä työn ohella hän on säveltänyt balettia ja nykytanssiteoksia sekä musiikkia teatteriin, videoihin ja elokuviin. Hän perusti vuonna 1977 Nine Winds -levy-yhtiön. Golia on tehnyt yhteistyötä Anthony Braxtonin, Henry Grimesin, John Carterin, Bobby Bradfordin, Joelle Leandren, Leo Smithin, Horace Tapscottin, John Zornin, Tim Bernen, Bertram Turetzkyn, George Lewisin, Barre Phillipsin, Rova Saxophone Quartetin, Patti Smithin, Harry Gibsonin, Eugene Chadburnen, Kevin Ayersin, Peter Kowaldin, John Bergamon, George Gruntz Concert Jazz Bandin, Misha Mengelbergin, Han Bennickin, Lydia Lunchin, Harry Sparnaayn ja Los Angelesin filharmonikkojen kanssa.

Golia on opettanut CalArtsissa, toiminut luennoitsijana Kalifornian yliopistossa, San Diegossa ja käynyt luennoimassa myös eri paikoissa Yhdysvalloissa, Euroopassa ja Kanadassa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Duroplast

**Duroplast**, tunnetaan myös nimellä **trabiplast** on lämmöstä kovettuva komposiittimuovi, Formican ja bakeliitin lähisukulainen. Se on hartsimuovia, joka on vahvistettu kuiduilla (joko puuvilla tai villa), mikä tekee siitä lasikuidun tapaista lujitemuovia.

## Ominaisuudet
Duroplast on kevyttä ja vahvaa. Sitä valmistettiin puuvillajätteistä ja fenolihartsista.

## Käyttökohteet
Duroplastia käytettiin Itä-Saksassa VEB Sachsenring Automobilwerke Zwickaun tuotannossa vuosina 1955–1990 Trabantin ja muiden autojen valmistuksessa. Siitä valmistettiin myös matkalaukkuja. 

## Lähteet
Heart Like a Grave

__NOTOC__

**Heart Like a Grave** on suomalaisen melodisen death metalin yhtyeen Insomniumin kahdeksas studioalbumi, joka ilmestyi 4. lokakuuta 2019 levymerkillä Century Media. Albumi sijoittui Suomen albumilistan ensimmäiseksi julkaisuaan seuranneella viikolla 41/2019.

Albumi on useilla kiertueilla livekitaristin pestiä hoitaneen Jani Liimataisen ensimmäinen yhtyeen kanssa. Hän on saanut albumilla myös sävellysvastuuta. Samalla Ville Frimanin rooli laulunkirjoituksessa oli tällä kertaa poikkeuksellisen pieni – hän oli säveltämässä ja sanoittamassa yhtä kappaletta. Albumin tuotti ja sovitti Insomnium yhdessä Teemu Aallon kanssa. Sen miksasi ja masteroi Jens Bogren.

Albumin teemana on ”kaivautua syvälle suomalaisen melankolian sydämeen”. Vaikutteita on otettu muun muassa Saima Harmajan, Tapio Rautavaaran ja Juha Vainion tuotannosta sekä Peltoniemen Hintriikasta.

Esimakua albumilta saatiin heinäkuun 2019 John Smith -festivaalilla, jossa Insomnium esitti kappaleen ”Valediction”. ”Valediction” sekä kappaleet ”Heart Like a Grave” ja ”Pale Morning Star” julkaistiin myöhemmin singlenä. Kahdesta ensimmäisestä tehtiin myös musiikkivideot. Kolin ja Lamminahon talon maisemissa kuvatut videot tuottivat Vesa Ranta ja Aapo Lahtela. Viimeisimmästä julkaistiin Vesa Tolosen tuottama sanoitusvideo.

Albumin julkaisun jälkeen Insomnium lähti marras-joulukuussa 2019 Euroopan-kiertueelle Stam1nan ja The Black Dahlia Murderin kanssa.

## Kappaleet

## Kokoonpano

* Niilo Sevänen – basso, laulu
* Ville Friman – kitara, laulu
* Jani Liimatainen – kitara, laulu
* Markus Vanhala – kitara
* Markus Hirvonen – rummut

### Vierailijat

* Aleksi Munter – koskettimet
* Teemu Aalto – taustalaulu

## Arvostelut

* Henri Eerola, *[[Soundi]]*: 
* Simo Pernu, *[[Kaaoszine]]*: 10−/10
* Henry Lunabba, *[[Imperiumi (verkkosivusto)|Imperiumi]]*: 7½/10
* Joni Juutilainen, *[[Inferno (lehti)|Inferno]]*: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ”Valediction”, ”Heart Like a Grave” ja ”Pale Morning Star” YouTube-sivustolla
Siwani

**Siwani** on Intian Haryanan osavaltiossa sijaitseva pieni kaupunki, joka on kuulunut vuodesta 2017 Hisarin piirikuntaan. Sieltä on noin 60 kilometriä Bhiwanin kaupunkiin ja 200 kilometriä pääkaupunki Delhiin. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Siwanissa asuu noin 19&nbsp;000 henkeä, joista 99 prosenttia tunnustaa uskontonaan hindulaisuutta. Lukutaitoisten osuus väestöstä on lähes 74 prosenttia.

Delhin pääministeri Arvind Kejriwal on syntynyt Siwanissa. Kylässä on juhlittu hänen poliittista menestystään.

## Lähteet
Wired to the Moon

**Wired to the Moon** on Chris Rean kuudes studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1984.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Chris Rea.

## Kokoonpano
*Chris Rea – laulu, kitara, basso, kosketinsoitin, piano, syntetisaattori, tuottaja
*Robert Ahwai – kitara
*Kevin Powell – basso
*Kevin Leach – kosketinsoitin
*Max Middleton – kosketinsoitin
*Dave Richards – syntetisaattori
*Dave Mattacks – rummut
*Adrian Rea – rummut
*Jeff Seopardie – rummut, lyömäsoittimet
*Martin Ditcham – lyömäsoittimet

## Arvostelut
* Allmusic: 

## Lähteet
Peter Herresthal

**Peter Herresthal** (s. 1970) on norjalainen viulisti.

Herresthal tunnetaan työstään nykyohjelmiston parissa. Hän on soittanut muun muassa säveltäjän itsensä johtamana Thomas Adèsin konserton *Concentric Paths*. Muita säveltäjiä, joiden teoksia viululle ja orkesterille hän on solistina tulkinnut, ovat olleet Per Nørgård, Arne Nordheim, Ørjan Matre, Henri Dutilleux, Harrison Birtwistle, Olav Anton Thommessen, Henrik Hellstenius ja Jon Øivind Ness. Kapellimestareita, joiden kanssa Herresthal on esiintynyt, ovat olleet muiden muassa Andrew Manze, Martyn Brabbins, Anu Tali ja Sakari Oramo.

Herresthal on tehnyt levytyksiä BIS- ja Simax-yhtiöille. Hän levytti Oslon filharmonikkojen kanssa Kaija Saariahon *[[Graal théâtre]]n*, minkä lisäksi hän on levyttänyt Nordheimin, Nessin, Eivind Buenen ja Rolf Wallinin teoksia. Herresthalin instrumentti on milanolainen GB Guadagnini -viulu vuodelta 1753. Hän on saanut muiden muassa Spellemann-palkintoja.

Herresthal on opettanut professorina Norjan valtiollisessa musiikkikorkeakoulussa ja toiminut vierailevana professorina Royal College of Musicissa, Lontoossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Hänen Majesteettinsa Keisarin käynti Helsingissä

**Hänen Majesteettinsa Keisarin käynti Helsingissä** on suomalainen vuonna 1915 valmistunut ajankohtaisdokumenttielokuva Venäjän keisari Nikolai II:n  vierailusta Helsingissä maaliskuussa 1915. Elokuvan tuotti Ab Maxim Oy ja sen ensi-ilta oli Helsingin Maxim- ja Esplanaad-elokuvateattereissa 12. maaliskuuta 1915. Elokuvan kuvaaja pysyi piilossa neljä vuorokautta vierailun jälkeen, sillä venäläiset viranomaiset etsivät elokuvaa viedäkseen sen sensuroitavaksi Pietariin. Elokuva on säilynyt. 

Nikolai II vieraili Helsingissä 10. maaliskuuta 1915. Hän saapui kaupunkiin keisarillisella junalla Tsarskoje Selosta. Vastaanottoseremoniat, joita ei saatu kuvata, olivat keskeneräisellä Helsingin rautatieasemalla. Asemalta keisari seurueineen ajoi autoilla Uspenskin katedraalille, jossa pidettiin lyhyt rukoushetki, ja sieltä Nikolainkirkkoon. Käynnin varsinainen tarkoitus oli Helsingissä olleiden Venäjän Itämeren laivaston laivojen ja Suomenlinnan tarkastus. Nikolai II vieraili myös keisarilliseen palatsiin (nykyinen Presidentinlinna) sijoitetussa tilapäisessä sotasairaalassa. 

Oscar Lindelöf ja Karl Johansson kuvasivat 10. maaliskuuta 1915 viranomaisten antamasta filmaus- ja valokuvauskiellosta huolimatta keisarin Helsingissä käynnin mikä aiheutti elokuvan esityskiellon. Vähän aikaa vierailun jälkeen poliisiviranomaiset sallivat kuitenkin elokuvan esityksen Esplanade-elokuvateatterissa Esplanaadikatu 37:ssä. Adams Filmi Oy aikoi maaliskuussa 1935, keisarivierailun 20-vuotispäivänä, esittää elokuvan Bio-Bio-teatterissaan Uudessa Ylioppilastalossa ja sen vuoksi Lindelöf vei elokuvan sensuroitavaksi. Elokuvasensuuri kuitenkin kieltäytyi myöntämästä filmille 5 prosentin veroalennusta ja Lindelöfille huomautettiin, että elokuvasensuuri mieluummin näkisi, ettei filmiä esitettäisi, koska se oli poliittinen ja saattaisi joissakin piireissä herättää pahaa verta. Näinollen Lindelöf ei ottanut filmille esittämislupaa varten sensuurikorttia ja se jäi esittämättä. Vuonna 1936 se esitettiin Filmiklubin jäsenille. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Keisari Nikolai II Helsingissä, Elävä Muisti-sivusto
Meeri Saarsalmi

**Meeri Marjatta Saarsalmi** (18. kesäkuuta 1923 Tampere – 17. marraskuuta 2007 Espoo) oli Helsingin kauppakorkeakoulun markkinoinnin professori, ensimmäinen liiketaloustieteestä väitellyt nainen Suomessa ja samoin Suomen ensimmäinen liiketaloustieteen naispuolinen professori.    
## Henkilöhistoria
Meeri Saarsalmen vanhemmat olivat lämpöteknikko Kustaa Saarsalmi ja Amanda Maria Krusell. Saarsalmi tuli ylioppilaaksi 1943 ja valmistui ekonomiksi 1945. Hän suoritti Indianan yliopistossa Yhdysvalloissa MBA-tutkinnon 1951 ja väitteli siellä liiketaloustieteen tohtoriksi (Doctor of Business Administration) vuonna 1955. Kauppatieteen kandidaatiksi Saarsalmi valmistui Suomessa 1960 ja lisensiaatiksi 1967, kauppatieteiden tohtoriksi hän väitteli 1972. Saarsalmi työskenteli Heelsingin kauppakorkeakoulussa assistenttina 1955–1961 ja lehtorina 1961–1973 ja oli Liiketaloustieteellisen tutkimuslaitoksen tutkija. Hänestä tuli kauppakorkeakoulun markkinoinnin apulaisprofessori 1973-1987, professuuria hän hoiti vuodesta 1980 ja siihen hänet nimitettiin 1987. Markkinoinnin professorin virasta Saarsalmi jäi eläkkeelle 1990.

## Julkaisuja
* *Some aspects of the thought underlying higher education for business in the United States*, 1955  (väitöskirja)
* *Kauppakorkeakoulu 1911–1961: historiikki: opettaja- ja virkailijamatrikkeli*, 1961
* *Markkinoinnista teini-ikäisille*, 1962
* *Suomalaisen kuluttajan varainkäytöstä*, 1966
* * Consumer purchases of major durables*, 1972 (väitöskirja)
* *Kuluttajan valintateoria ja kysyntätutkimus: approbatur-luentosarja 1975*, 1975
* *Miten laadin laudatur-tutkielman?*, 1975
* *Johtamistiede markkinoinnissa: markkinoinnin laudatur-luentosarja*, 1975
* *Markkinoinnin tutkiminen: markkinoinnin cl-luentosarja, 235D*, 1976
* *Markkinointitutkimus ja päätöksenteko*, 1978
* *Markkinoinnin tutkiminen*, 1978
* *Markkinoinnin toimivuusselvitys: (marketing audit)*, 1980
* *Kuluttajan käyttäytymisen tutkiminen*, 1981
* *Liiketaloustiede: markkinoinnin harjoitus- ja pienryhmäselvityksiä*, 1982

## Lähteet
Shibushi

**Shibushi** () on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Kagoshiman prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin kaakkoisosassa Tyynenmeren Shibushinlahden pohjoisrannikolla ja rajautuu idässä Miyazakin prefektuuriin. Kaupungin itä- ja pohjoisosat ovat vuoristoisia, länsi- ja eteläosissa maasto on loivan kumpuilevaa. Shibushissa on 31&nbsp;213 asukasta (heinäkuussa 2019) ja sen pinta-ala on 290,28 neliökilometriä.

Shibushin kaupunki perustettiin vuonna 2006, kun aiempaan Shibushin maaseutukaupunkiin liitettiin Matsuyaman ja Ariaken maaseutukaupungit. Edo-kaudella Shibushi kehittyi muun muassa Ryūkyūsaarille suuntautuneen kaupan satamana ja on nykyäänkin merkittävä satamapaikkakunta. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla harjoitetaan muun muassa riisin, teen ja bataattien viljelyä. Muita merkittäviä elinkeinoja ovat kalastus ja kiinansädepalmupuusta tehtyjen esineiden valmistus.

Shibushin nähtävyyksiin kuuluvat esimerkiksi Yamamiya-jinjan pyhäkkö suurine kamferipuineen ja Birōjiman saari, jonka subtrooppinen kasvillisuus on nimitetty luonnonmuistomerkiksi. Shibushia palvelee JR Kyūshūn Nichinan-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Shibushi Station April 2018 01.JPG|Shibushin rautatieasema
Tiedosto:枇榔島 - panoramio.jpg|Birōjima
Tiedosto:Yamamiya Shrine Anraku 2012.JPG|Yamamiya-jinja


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Ravintolayleisöä kameran silmän lävitse

**Ravintolayleisöä kameran silmän lävitse** on suomalainen vuonna 1930 valmistunut lyhyt mainoselokuva. Elokuva valmistettiin Valentin Vaalan Laveata tietä -elokuvan rahoittamiseksi ja se on yksi ensimmäisiä suomalaisia mainoselokuvia. Elokuva on säilynyt.

Elokuvan kehystarinana on ravintolassa käynti ja sen yhteydessä esitellään eri tuotteita kuten Hilbert Lähteisen valmistamia naisten turkkeja, Nokian valmistamia naisten kalosseja, Kultanauha-margariinia, Kahvi-osakeyhtiön Stadion-kahvia, Kultareuna-kahvikermaa, Lahden Erikoisolutta ja Pikku Fennia -savukkeita. Elokuvassa esitellään Suomen Rudolf Valentinoksi kutsuttu Teuvo Tulio ja Harold Lloydin kaksoisolento Josef Liebkind.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ravintolayleisöä kameran silmällä, Elävä Muisti-sivusto
Timbuktun paššakunta

**Timbuktun paššakunta** oli marokkolaisten sotilaiden hallitsema valtio nykyisen Malin alueella 1600–1700-luvuilla. Sen keskuksena toimi Timbuktun kaupunki.

Marokon sulttaanin Ahmad al-Mansurin lähettämät joukot valloittivat songhaivaltakunnan 1500-luvun lopussa. Sen jälkeen aluetta hallitsivat Marokosta lähetetyt käskynhaltijat eli paššat. Marokon kiinnostus aluetta kohtaan katosi nopeasti ja Saharan ylittämiseen liittyvät vaikeudet heikensivät yhteyksiä. Marokkolaiset sotilaat solmivat avioliittoja songhainaisten kanssa ja muodostivat uuden etnisen ryhmän armat. He hallitsivat *[[paššalik]]*-nimellä kutsuttua aluetta, joka ulottui Nigerin keskijuoksulla Djennéstä Gaon eteläpuolelle.

Viimeinen Marokosta lähetetty pašša saapui Timbuktuun vuonna 1604. Vuonna 1646 sotilaat valitsivat joukostaan ensimmäisen Länsi-Sudanissa syntyneen paššan. Yhteys Marokkoon katkesi muodollisesti vuonna 1660.

Timbuktun paššakunnan historia on täynnä vallanvaihdoksia, kapinoita ja sisäisiä konflikteja. Sen itsenäisyyden aikana vaihtui 150 paššaa. Valtion talous perustui ammattisotilaiden harjoittamaan ryöstelyyn. Armat kävivät sotia Dendin alueelle vetäytyneiden songhaiden ja Macinan fulbepaimentolaisten kanssa. Paššakunnan vallan muodollisesti tunnustaneet tuaregit kapinoivat ja hyökkäilivät Saharan kauppakaravaanien kimppuun. Kauppiaiden ja kaupunkilaisten ankara verotus tuhosi lopullisesti alueen talouselämän.

Paššakunta kärsi ratkaisevan tappion tuaregeille Toyassa vuonna 1737 käydyssä taistelussa. Armat vetäytyivät Timbuktuun ja luovuttivat Nigerin keskijuoksun tuaregien hallintaan. Vuonna 1775 hävinnyt pašša-nimitys otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1795, mutta se katosi lopullisesti vuonna 1833, kun Macinan fulbet löivät armat Dirén taistelussa.

## Lähteet
Marjo Ritavuori

**Marjoriitta (Marjo) Ritavuori**, o.s. **Kirri**, vuoteen  1939 **Ruoranen** (27. kesäkuuta 1914 Joensuu – 31. toukokuuta 1988 Espoo) oli suomalainen kätilö ja Kätilöopiston johtaja ja rehtori.    

Ritavuoren vanhemmat olivat lehtori Rikhard Abraham Ruoranen ja Siiri Katariina Kokko ja puoliso vuodesta 1948 toiminnanjohtaja Ilpo Arvid Ritavuori, ministeri Heikki Ritavuoren poika. Marjo Ritavuori tuli ylioppilaaksi 1935 ja valmistui sairaanhoitajaksi 1940, kätilöksi 1943 ja terveyssisareksi 1945. Hän oli Kätilöopiston ylikätilö 1943–1947 ja johtaja 1947–1952, Helsingin kaupungin kätilö 1954–1960 ja uudestaan Kätilöopiston johtaja  1960–1973 ja rehtori 1973–1976.

## Lähteet
Ellen Andrea Wang

**Ellen Andrea Wang** (s. 10. lokakuuta 1986 Gjøvik) on norjalainen kontra­basisti ja laulaja-lauluntekijä, jonka musiikissa yhdistyvät jazz-, pop- ja rockvaikutteet. Hän on soittanut myös tois­sijaisesti sähköbassoa.

## Ura

Wang aloitti lapsena viulunsoiton, mutta siirtyi 16-vuotiaana kontra­bassoon. Hän opiskeli muiden muassa Bjørn Kjellemyrin johdolla Norjan valtiollisessa musiikki­korkea­koulussa Oslossa. Vuonna 2009 hän perusti Jon Audun Baarin, Harald Lassenin ja Jonas Kilmork Vemøyn kanssa Pixel-jazz­yhtyeen. Se on levyttänyt Cuneifrom Recordsille ja saanut kansain­välistä tunnustusta.

Soolo­debyyttinsä Wang teki vuonna 2014 albumilla *Diving*, jota seurasi toinen albumi *Blank Out* vuonna 2017. Jälkimmäinen toi Wangille Spellemann-ehdokkuuden jazz­kategoriassa. Hän on myös toiminut Hanna Paulsbergin ja Rohey Taalahin kanssa Gurls-triossa, jonka ensi­albumi *Run Boy, Run* ilmestyi vuonna 2018. Lisäksi hän on tehnyt yhteis­työtä Dag Arnesenin, Marilyn Mazurin, Manu Katchén ja Bugge Wesseltoftin kanssa.

## Diskografia

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*  
* 
*  AllMusicissa
Zimbabwen ilmavoimat

**Zimbabwen ilmavoimat** () ovat Zimbabwen armeijan ilmavoimat. Se tunnettiin Rhodesian ilmavoimina vuoteen 1980 asti. Se osallistui Mosambikin sisällissotaan ja toiseen Kongon sotaan.
Vesa Linja-aho

**Vesa Martti Olavi Lucifer Linja-aho** (s. 1981) on espoolainen sähkö- ja elektroniikka-alan opettaja, toimittaja ja tietokirjailija. Linja-ahon artikkeleita ja kolumneja on julkaistu muun muassa *[[Sähkö & Tele]]* -lehdessä, Tuulilasissa, *[[Kirjastolehti|Kirjastolehdessä]]*, *[[Skrolli]]ssa*, *[[Skeptikko (lehti)|Skeptikossa]]* ja *[[Opettaja (lehti)|Opettaja]]*-lehdessä. Linja-aho on palkittu Helsingin autoteknillisen yhdistyksen Vuoden autoteknikko -palkinnolla ja sähköalan Sesko-palkinnolla.

## Teoksia

* Sähkö- ja hybridiajoneuvojen sähkötyöturvallisuus. Autoalan koulutuskeskus, 2012.
* Sähkötekniikan ja elektroniikan harjoituskirja korkeakouluille. Avoimet oppimateriaalit, 2014.
* Sähkö ja kaasu kuljettaa; hybridi-, sähkö- ja kaasuautojen turvallisuusperusteita pelastushenkilöstölle. Metropolia, 2014.
* Ostaisinko sähköauton?. Into, 2016.
* Voiko se olla totta? – skeptisiä näkökulmia nykymenoon (toim. Tiina Raevaara). Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 2017.
* Sähköautot ja latausjärjestelmät (toim. Matti Orrberg). Sähköinfo, 2019.
* Kysymyksiä sähköautoista - SATL:n asiantuntijat vastaavat (useita tekijöitä). Suomen Autoteknillinen Liitto, 2020.
* Sähkö- ja hybridiautojen sähkötyöturvallisuus. Suomen Autoteknillinen Liitto ry, 2021
* Litiumioniakkutekniikka : rakenne, ominaisuudet ja turvallisuus.Suomen Autoteknillinen Liitto ry, 2022

## Lähteet
Xbox (tuotesarja)

**Xbox** on Microsoftin tuotesarja, joka sai alkunsa Xbox-pelikonsolin julkaisun yhteydessä.

## Pelikonsolit
* Xbox (2001)
* Xbox 360 (2005)
* Xbox One (2013)
** Xbox One S (2016)
** Xbox One X (2017)
* Xbox Series X ja Series S (2020)

## Oheislaitteet
* Xbox-ohjain
* Kinect

## Palvelut
* Xbox Live
* Microsoft Store
* Xbox Game Pass
* Project xCloud

## Lähteet
Diamela Eltit

**Diamela Eltit** (s. 24. elokuuta 1949 Santiago de Chile) on chileläinen kirjailija. Hän on ollut Neustadt-palkinnon ehdokkaana.

## Lähteet
Eero Ojala

**Eero Samuli Ojala** (s. 25. lokakuuta 1984) on suomalainen näyttelijä. Näyttelijäntyön ohella Ojala on toiminut dramaturgina, teatteriohjaajana ja käsikirjoittajana. 

## Ura
Ojala valmistui teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2016, mutta hän on tehnyt uraansa jo 2000-luvun alusta alkaen. Ojala on näytellyt muun muassa Oulun kaupunginteatterissa ja Koko-teatterissa. 2010-luvun jälkipuoliskolla Ojalan taiteellisen uran kiintopisteenä on ollut espoolainen Teatteri Hevosenkenkä.

Ojalan roolitehtäviä ovat olleet muun muassa Jakov näytelmässä *[[Lokki (näytelmä)|Lokki]]*, Simeoni näytelmässä *Seitsemän veljestä* ja Janne näytelmässä *Myrskyluodon Maija*.

Ojalalla on ollut muutamia sivurooleja suomalaisissa elokuva- ja televisiotuotannoissa, kuten 
levy-yhtiön mies elokuvassa *[[Veljeni vartija]]* (2018).

Ojala on työskennellyt myös runonlausujana ja juontajana.

## Valikoitu rooliluettelo
*useita rooleja (*Populäärimusiikkia Vittulajänkältä*, Oulun kaupunginteatteri, 2003)
*Jakov (*[[Lokki (näytelmä)|Lokki]]*, Oulun kaupunginteatteri, 2006)
*rooli (*Laiha mies*, Koko-teatteri, 2011)
*Zucco ym. (*Roberto Zucco*, Vapaa Teatteri, 2015)
*Simeoni (*Seitsemän veljestä*, Ryhmäteatteri, 2017)
*Kemp (*Täti ja minä*, Riihimäen Teatteri, 2018)
*Janne (*Myrskyluodon Maija*, Rovaniemen Teatteri, 2018)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Eeroojala.net
Juovanelisilmä

**Juovanelisilmä** (*Anableps microlepis*) on nelisilmien heimoon kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Pohjois-Amerikassa ja Etelä-Amerikassa. Juovanelisilmä kasvaa yleensä noin 15 senttimetrin mittaiseksi. Suurimmillaan se voi olla 32 cm pitkä ja painaa 500 grammaa. Laji kuvattiin tieteelle vuonna 1844.

## Lähteet
Andrew Hutchinson

**Andrew Thomas Hutchinson** (s. 24. maaliskuuta 1980 Evanston, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, joka pelasi puolustajana. Hän pelasi urallaan NHL-liigassa 140 ottelua edustaen Nashville Predatorsia, Carolina Hurricanesia, Tampa Bay Lightningia, Dallas Starsia sekä Pittsburgh Penguinsia.

## Peliura
Nashville Predators varasi Hutchinsonin vuoden 1999  54. pelaajana. Hän debytoi seurassa kaudella 2003–2004, ja ensimmäisen ottelunsa hän pelasi 17. lokakuuta 2003 Columbus Blue Jacketsia vastaan. Ensimmäisen NHL-maalinsa Hutchinson iski 8. tammikuuta 2004 Colorado Avalanchea vastaan. Kaudet 2005–2007 hän pelasi Carolina Hurricanesissa, joista ensimmäisellä tuli Stanley Cup. Hutchinson toimi AHL-kaudella 2007–2008 Hartford Wolf Packin kapteenina ja teki sillä kaudella 67 otteluun 64 pistettä, joka oikeutti Eddie Shore Awardiin ja liigan puolustajien pistepörssin ykköspaikkaan. Tämän jälkeen Hutchinson pelasi vielä kolmella kaudella Tampa Bay Lightningissä, Dallas Starsissa sekä Pittsburgh Penguinsissa mutta vain yhteensä 45 ottelua. Hän lopetti uransa KHL:ssä pelatun kauden 2014–2015 jälkeen. Yhteensä hän pelasi NHL:ssä 140 ottelua saldolla 12+27=39.

## Perhe
Hutchinsonin vaimon nimi on Andrea ja heillä on poika Cole sekä tytär Avery.

## Lähteet
Jolene Marie Rotinsulu

**Jolene Marie Cholock-Rotinsulu** (s. 15. syyskuuta 1996 Santa Ana, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalais-indonesialainen näyttelijä, malli ja missi. Hän edusti Indonesiaa vuoden 2019 Miss International -kilpailussa.

Rotinsulu voitti Puteri Indonesia Lingkungan -kilpailun vuonna 2019, ja pääsi edustamaan maataan Miss International -kilpailussa Tokiossa 12. joulukuuta 2019.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Viherkeijukolibri

**Viherkeijukolibri** (*Heliothryx auritus*) on kolibreihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan laajalta alueelta Etelä-Amerikasta.

## Koko ja ulkonäkö
Viherkeijukolibri voi kasvaa noin 10&ndash;13 cm pitkäksi. Naaras on hieman koirasta kookkaampi. Lajin pää ja selkä ovat väriltään kirkkaan vihreät. Otsa ja silmäkulmajuova ovat mustat ja silmäkulmajuova päättyy sinisenviolettiin laikkuun. Viherkeijukolibrikoiraan vatsa on valkoinen ja naaraalla se on harmaaviiruinen. Linnun pyrstö on pitkähkö ja sen pituus vaihtelee hieman alalajeittain. Väriltään se on valkoinen lukuun ottamatta keskimmäisiä sinimustia sulkia. Viherkeijukolibrin nokka on muihin kolibreihin verrattuna suhteellisen lyhyt ja suora.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Viherkeijukolibria tavataan hyvin suuresta osaa Amazonin allasta ja Brasilian itäosista Bahiasta São Paulon osavaltioon asti. Sen elinympäristöä ovat kosteat metsät. Linnun ravintoa on pääasiallisesti kukkien mesi ja se syö myös hyönteisiä. Viherkeijukolibrin pesimäkausi kestää todennäköisesti läpi vuoden. Naaras rakentaa kuppimaisen pesän sammalista ja muista kasvimateriaaleista.

## Lähteet
Sarvisalo (Kuhmoinen)

**Sarvisalo**  on Päijänteen saari Pirkanmaalla Kuhmoisissa.

## Maantietoa
Saari on 1,7 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 1,3 neliökilometriä . Se sijaitsee Tehinselän länsiosassa aivan Sarviniemen edustalla olevassa saariryhmässä. Saariryhmä suojaa lahtea, jonka pohjukassa sijaitsee Kuhmoisten kirkonkylä. Saariryhmään kuuluvat myös etelässä sijaitseva Lampsalo, kaakkoinen Vähä Aitasalo ja idässä sijaitsevat saaret Suppa ja Hyllä. Saari on alttiina itäisille ja pohjoisille tuulille, joiden suunnissa on yli kolme kilometriä esteetöntä järvenselkää. Mantereelle on matkaa lähes 700 metriä ja tässä niemen edessä kulkevassa salmessa sijaitsee 17 pientä saarta tai luotoa. Näitä ovat esimerkiksi Uittosaari, Sikosaaret, Vähä-Ilves, Iso-Ilves ja Leppanatakko. Samaan saariryhmään kuuluvat vielä Sarvisalon pohjoispuolella sijaitsevat Iso Heinäsaari, Vähä Heinäsaari, Kalliosaari, Silmätakko ja Kaikale. Sarvisalon kaakkoispuolella on vielä pieni Laivasaari.

Saaren rantaviiva on ilmeeltään melko selkeä, vaikka rannoilla esiintyykin pieniä niemiä ja lahtia. Saaren sisäosissa on paljon matalia mäkiä, joiden välisiä on ojitettuja laaksoja. Peltoja ei ole ja koko saari on nykyään talousmetsää. Saaren korkein mäki kohoaa Päijänteestä 37 metrin korkeuteen ja se sijaitsee saaren kaakkoisosissa. Saaren ainoa pysyvästi asuttu tila on ollut Sarvisalon maatila, joka sijaitsee saaren koillispuolella. Myös keskellä saarta sijaitsee rakennus. Rannoille on rakennettu yhdeksän vapaa-ajan asuntoa. Saaressa ei ole muita teitä kuin maatilata pohjoisrantaan johtava kärrypolku. Saariryhmän sisällä kulkee veneväylä, joka ohittaa Sarvisalon sen eteläpuolelta. Itse Sarvisalossa ei ole veneilijöille osoitettua maihinnousu- ja nuotiopaikkaa, mutta saaren koillispuolella sijaitsevassa pienessä Kaikaleen saaressa sellaiset paikat on.

## Luontoarvoja
Saaresta on Päijänteen saaristojen inventointihankkeessa löytynyt laaja lehmusmetsikkö, jossa on kymmeniä runkomaisia lehmuksia. Samassa yhteydessä havaittiin purosuomusammalta kasvavan saarella.

## Historiaa
Sarvisaloon saapui vakituinen asutus 1760-luvulla, jolloin alkoi myös maanviljelytoiminta. Saaressa hankittiin myöhemmin lisätuloja polttamalla tervaa. Päijänteen saaristoissa alettiin rakentamaan huviloita, joita rakennettiin tällekin alueelle 1930-luvulla. Sarvisalossa tällainen oli Rasin huvila saaren eteläosassa. Rasissa majailivat myös sotavangit, joita käytettiin metsätöissä eri saarilla.

Vuoden 1938 talouskartassa on saaressa torppa ja maatilatila, joka sijaitsee saaren pohjoisosassa. Saarelle on piiretty viisi peltopalstaa . Vuoden 1965 peruskartassa on yksitoista peltopalstaa ja saaren pohjoisosassa sijaitsee maatila. 1960-luvulla alkoi saaristossa muuttoliike manterelle, joka koski myös Sarvisaloa . Vuoden 1985 kartassa on kaikki peltomaat metsitetty ja jäljellä on vain niiden viisi metsäojaa.

## Huomautukset

## Lähteet
Hosainoff (yritys)

**Oy Hosainoff** oli Laatokan Karjalassa Salmin pitäjässä 1908–1929 toiminut sahaustoimintaa ja puutavaran vientiä harjoittanut metsäteollisuusyritys.

Maakauppias Wasili Hosainoff perusti liikkeen jo 1872 Salmin kirkonkylässä ja liikkeen toimintaan tulivat mukaan sitten vuoteen 1880 mennessä myös hänen veljensä Mihail ja Ivan. Hosainoffien liike harjoitti halkokauppaa Pietariin ja sekatavarakauppaa Raja-karjalan alueella. Hosainoffit aloittivat sitten myös sahaustoiminnan 1892 Miinalan sahalla Salmissa ja hankkivat Laatokalla ja Nevalla tapahtunutta puutavarakuljetusta varten neljä höyryhinaajaa ja yli 20 proomua. Liikkeen laivastoa varten varustettiin myös telakka. Suurimmillaan laivastoon kuului 5 hinaajaa, 120 proomua ja kaksi matkustajalaivaa Koitto ja Ostro, jotka kulkivat Salmin—Pitkärannan—Valamon—Sortavalan— Käkisalmen—Konevitsan—Pietarin välillä. Uusi 4-raaminen sahalaitos valmistui 1907. Liikkeellä oli oma konttori Pietarissa ja liike vei sahatavaraa Pietarin kautta pääasiassa Englantiin. Vuonna 1908 liikkeestä muodostettiin osakeyhtiö nimellä *Osakeyhtiö Hosainoff*. Ruoka- ja siirtomaatavarakauppaa harjoitettiin myös ja suurin kauppa oli Salmin Tulemassa. Yhtiöllä oli kauppa- ja tukkuliike myös Sortavalassa.

Yhtiö joutui vaikeuksiin 1917 kun Salmin saha tuhoutui heinäkuussa tulipalossa puutavaravarastoineen, yhtiön Venäjällä ollut omaisuus takavarikoitiin Venäjän vallankumouksen jälkeen ja yhtiön perustaja ja johtaja Wasili Hosainoff kuoli samoihin aikoihin. Vuoden 1920 tienoilla yhtiön tilanne kuitenkin alkoi parantua ja sahaustoimintaa päästiin laajentamaan. Venäjän rajan sulkeutumisen vuoksi puutavara kuljetettiin Käkisalmeen ja puutavara vietiin ulkomaille nyt Viipurin Makslahden kautta. Yhtiö perusti tätä varten konttorit Käkisalmeen ja Viipuriin. Yhtiöllä oli 1923 perustettu Kexholm Timberin sahalaitos Käkisalmessa mutta tämä saha paloi jo 1925 eikä sitä rakennettu uudelleen. 1920-luvulla yhtiöllä oli viisi höyryalusta (niiden joukossa napatutkija Adolf Erik Nordenskiöldin aikoinaan käyttämä Sofia-laiva), tervahöyry ja useita kymmeniä proomuja. Salmissa sijaitsi yhtiön uudelleenrakennettu saha, laivatelakka ja korjauspaja. Vuotuinen sahausmäärä oli noin 50–60 000 kuutiometriä. Sahatavaran lisäksi vietiin ulkomaille Hollannin pelkkoja, kaivospuita ja paperipuuta. 

Oy Hosainoff joutui 1929 suoritustilaan, yhtiöllä oli varoja 26,9 miljoonaa markkaa ja velkoja 27,1 miljoonaa markkaa. Hosainoffin 1930 tapahtuneen konkurssin jälkeen Salmin sahaustoiminta ei enää elpynyt vaikka lamavuodet päättyivätkin. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kaarle Sulamaa : Lännen ja idän rajalla:  Salmin historiaa vuoteen 1944
Ray Cooney

**Raymond George Alfred Cooney** (30. toukokuuta 1932, Lontoo ) on englantilainen näytelmäkirjailija ja näyttelijä.

Ray Cooney aloitti uransa näyttelijänä 1940-luvun puolivälissä Brian Rixin teatteriseurueessa, joka oli erikoistunut farsseihin. Siellä hän oppi farssien rytmin ja kaiken siitä, mikä toimii näyttämöllä ja mikä ei. Sattuman kautta hän päätyi kirjoittamaan näytelmiä. Hänen ensimmäinen käsikirjoituksensa oli vuonna 1961 valmistuneeseen komediaelokuvaan *What a Carve Up!*, jonka hän kirjoitti Tony Hiltonin kanssa. Hänen kanssaan valmistui myös vuonna 1966 ensimmäinen farssinäytelmä *One for the Pot*, josta tuli menestys. Cooney on ollut tuottelias, ja hän on kirjoittanut yli 20 komediaa. Suosituin hänen farsseistaan on ollut Juokse lempesi edestä (*Run for Your Wife*, 1983), joka esitettiin Lontoon West Endissä yhdeksän vuoden ajan, mikä on kauemmin kuin mitään muuta komediaa. 

Ray Cooney on saanut brittiläisen imperiumin ritarikunnan arvonimen (OBE) kotimaansa näytelmäkirjallisuuden hyväksi tehdystä työstä. Hänellä on kaksi poikaa, joista Michael Cooney on tehnyt uraa kirjailijana, ohjaajana ja tuottajana.

## Ray Cooneyn käsikirjoituksia
* *One for the Pot* (1966)
* *Move Over Mrs. Markham* (1969), Vuoroin vieraissa
* *Two into One* (1981), Ministeriä viedään 
* *Run for Your Wife* (1983), Juokse lempesi edestä / Juokse vaimosi edestä
* *It Runs in the Family* (1987), Sukuvika 
* *Out of Order* (1991), Hulvaton hotelli / Valheessa vara parempi / Säpinää seurahuoneella / Munaako herra ministeri
* *Funny Money* (1994), Riemurahat
* *Caught in the Net*  (2001), Koukussa / Kuumat linjat / Linjat kuumina / Verkossa
* *Tom, Dick and Harry*  (2003), Voi Veljet! /  Tom, Dick & Harry

## Lähteet
Dendi

**Dendi** on historiallinen alue Nigerjoen laaksossa nykyisessä Nigerin tasavallassa ja sen lähialueilla.

Songhaivaltakunnan kaakkoisosassa Kukiyan ja Tillabérin eteläpuolella sijainnut Dendi oli läntisen Kurminan ohella valtakunnan suurin maakunta. Sen käskynhaltija oli songhaivaltakunnan kolmanneksi tärkein mies ja vastuussa sen etelärajan puolustamisesta. Askia Muhammadin kaapattua vallan Sonni Alin jälkeläiset siirtyivät Dendiin vieden mukanaan islamia edeltäneet songhaiperinteet.

Marokon hyökättyä songhaivaltakuntaan vuonna 1591 sen hallitsija askia Ishaq II vetäytyi Dendiin. Askia Dawudin poika Nuh jatkoi sissisotaa marokkolaisia vastaan, kärsi tappion Homborissa, ja hänet syrjäytti hänen veljensä Harun vuonna 1599. Harun johdatti armeijansa Homborin kautta Macinaan vuonna 1608 ja voitti seuraavana vuonna marokkolaiset kapinoivassa Djennéssä.

Askia al-Amin (1612–1618) vakautti olot Dendissa, ja hänen seuraajansa Dawud solmi rauhan Timbuktun paššan kanssa vuonna 1629. Dawudia kuvataan verenhimoiseksi hallitsijaksi, jonka veli Ismail pakeni murhayritystä Timbuktuun. Ismail palasi vuonna 1639 armojen kanssa Dendiin ja syrjäytti veljensä. Hän ei kuitenkaan halunnut luopua itsenäisyydestä, minkä johdosta armat valtasivat maan pääkaupungin Lulamin ja nimittivät uuden hallitsijan, jonka paikallinen väestö pian hylkäsi. Dendi oli jälleen itsenäinen, mutta hallitsijasuvun jäsenten kilpailu hajotti sen joukoksi pikkuvaltioita. Tuaregit valtasivat Nigerjoen laakson 1700-luvun lopulla, mutta he eivät onnistuneet alistamaan lännestä nykyisen Niameyn ympäristöön muuttaneita songhainkielisiä djermoja.

Dendin valtakunnan hajottua 1600-luvun lopulla osa songhaista muutti djermojen eteläpuolelle nykyisten Nigerian, Nigerin ja Beninin rajojen yhtymäkohtaan. He alistivat alueen kantaväestön tiengat ja muodostivat uuden Dendin, josta ei kuitenkaan tullut yhtenäistä valtiota. Alue joutui sittemmin Borgun alaisuuteen, ja yhteydet hausoihin voimistivat islamin vaikutusta.

Songhainkielisiä dendejä muutti 1700-1800-luvuilla etelään Hausamaan ja Gonjan välisille karavaanireiteille. He muodostivat Djougoussa, Parakoussa ja Nikkissä vaikutusvaltaisen vähemmistön, jonka kieli toimii Pohjois-Beninin muslimien lingua francana.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Wiborg Wood Company

**The Wiborg Wood Company Osakeyhtiö** oli suomalainen pääasiassa Laatokan Karjalassa Suojärvellä 1920- ja 1930-luvuilla toiminut metsäteollisuusyritys jonka omistivat Venäjän vallankumouksen jälkeen Suomeen siirtyneet venäläiset Sergei ja Jakob Belaieff. Yhtiön pääkonttori oli Viipurissa.

Ennen vallankumousta Venäjällä toimi sahaustoimintaa harjoittanut *"Tovarischestvo Petra Beljajeva Naslednik"*-yhtiö jolla oli useita sahoja Aunuksen, Pietarin, Vologodskin ja Arkangelin kuvernementtien alueella. Yhtiö myi sahatavaransa pääasiassa Englantiin. Yhtiön toiminta päättyi Venäjän vallankumouksen jälkeen mutta yhtiö oli onnistunut tallentamaan sitä ennen puutavarakaupoista saamansa noin 400&nbsp;000 puntaa englantilaiseen pankkiin. Sergei ja Jakob Belaieff perustivat näillä rahoilla Viipurissa *The Wiborg Wood Company*-yhtiön.  Yhtiö osti Suomen valtiolta 1920 Suojärven alueelta 28&nbsp;000 runkoa ja perusti tilapäiisen Näätäojan sahan sinne näiden sahaamista varten. Toukokuussa 1923 yhtiön vakinainen saha käynnistyi sitten Suojärvellä kun Suojärvelle valmistui samana vuonna rautatieyhteys.  Wiborg Wood sahasi vuosittain noin 30–41&nbsp;000 kuutiometriä. Vuonna 1931 sahaus putosi lamakauden vuoksi 12&nbsp;000:een kuutiometriin mutta nousi sitten nopeasti niin että vuonna 1934 tehtiin tuotantoennätys 53&nbsp;000 kuutiometriä. 

Wiborg Woodilla oli myös 1921 rakennettu Belaieffin sahaksi kutsuttu sahalaitos Käkisalmen alueella. Saha purettiin vanhanaikaisena muutaman toimintavuoden jälkeen.

Suojärven sahojen yhteyteen perustettiin 1928 laatikkolautatehdas ja vuonna 1926 puuhiomo ja kartonkitehdas. Laatikkolautatehdas käytti vuosittain 30–40&nbsp;000 kuutiometriä propseja ja puuhiomo ja kartonkitehdas vuosittain taas noin 12&nbsp;000 kuutiometriä sahauspintoja ja pinotavaraa. Kartongin vuosituotanto oli 5–6&nbsp;000 tonnia. Vuonna 1937 Suojärvellä aloitti toimintansa yhtiön sulfaattiselluloosatehdas. Wiborg Wood rakensi myös vesivoimalan Hyrsylän mutkan Jugakoskeen ja veti sieltä 35 kilometriä pitkän voimajohdon Suojärven Suvilahdessa sijainneille tuotantolaitoksilleen.

Wiborg Woodin Suojärven laitosten toiminta päättyi talvisodan alkaessa mutta yhtiön perustama Suojärven kartonkitehdas toimii edelleen. Wiborg Woodilla oli sotien jälkeen saha ja puulaatikkotehdas Heinolan Maitiaislahdessa noin 15 vuoden ajan vuodesta 1948 alkaen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Wiborg Wood Company Oy:n kartonki- ja laatikkotehdas Kaipaan Välikylässä Suojärvellä vuonna 1939, Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna)
* Wiborg Wood Company Oy:n kartonki- ja laatikkotehdas Kaipaan Välikylässä Suojärvellä vuonna 1939, Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna)
* Wiborg Wood Company Oy:n työläisten asuntola Kaipaankylässä Suojärvellä vuonna 1938, Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna)
* Wiborg Wood -sulfaattiselluloosatehdas Suojärven Välikylässä, Karjalan Sivistysseuran Sampo-tietokanta 
* Oy The Wiborg Wood -kenttärakennus Suojärvellä, Karjalan Sivistysseuran Sampo-tietokanta 
* Wiborg Wood Oy:n Heinolan Maitiaislahden itärannalla sijainnut sahalaitos vuonna 1953, Lusto - Suomen Metsämuseo (Finna)
Eino Raitio

**Eino Juhani Raitio** (2. heinäkuuta 1882 Sortavala – 7. huhtikuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen viulisti, viulunsoiton opettaja ja orkesterinjohtaja. Hänen veljensä oli säveltäjä Väinö Raitio.

Raitio opiskeli Helsingin musiikkiopistossa 1901–1906 Viktor Nováčekin oppilaana ja sen jälkeen Münchenissä 1906–1907, Pietarissa 1908–1910 Leopold Auerin johdolla sekä Berliinissä 1919–1923. Hän oli opettajana Helsingin musiikkiopistossa 1911–1936. Raitio johti 1930–1934 perustamaansa Helsingin teatteriorkesteria, ja hän perusti myös Helsingin työväenorkesterin ja johti sitä. Äänielokuvan tulo Suomeen vuonna 1929 aiheutti sen että elokuvateattereissa ei enää tarvittu mykkäelokuvien esitystä säestäneitä orkestereita ja suuri joukko elokuvateatterimuusikkoja joutui työttömiksi. Eino Raitio kokosi syksyllä 1930 työttömistä muusikoista 24 miehisen Helsingin teatteriorkesterin, jolle järjestyi työtä Helsingin kolmessa suurimmassa teatterissa.

Eino Raitio oli mukana IKL:n toiminnassa ja johti liikkeen omistaman Musta Karhu -ravintolan orkesteria Helsingissä. Eino Raition veli Väinö Raitio sävelsi 1933 liikkeelle omistetun *[[Mustapaitojen marssi]]n*, jonka sanoitti Heikki Asunta.

Urkuri Janne Raitio oli Eino Raition poika.

## Lähteet
Reinach (Basel-Landschaft)

**Reinach** on kaupunki Pohjois-Sveitsissä Basel-Landschaftin kantonissa. Siellä on vajaat 20&nbsp;000 asukasta.

## Sijainti
Reinach sijaitsee Birsjoen länsipuolella. Baselin kaupunki ja Muttenz ovat Reinachin pohjoisia rajanaapureita, joiden kanssa Reinach muodostaa yhtenäisen kaupunkialueen.

## Liikenne
Moottoritietyyppinen valtatie H18 Muttenzista Aeschiin kulkee Reinachin itäosan poikki.

Baselin liikennelaitoksen raitiotieverkko ulottuu Reinachiin. 


Bruderholz2.JPG| Vuonna 1499 käytyyn svaabilaissotaan liittyneen Bruderholzin taistelun muistomerkki Reinachissa.
B-Reinach-BL-Ref-Kirche.jpg| Reinachin reformoitu kirkko.


## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
David L. Goldfein

**David Lee Goldfein** (s. 1959) on Yhdysvaltain ilmavoimien neljän tähden kenraali. Heinäkuusta 2016 lähtien hän on toiminut Yhdysvaltain ilmavoimien esikuntapäällikkönä. Hän on toinen amerikanjuutalainen, joka on toiminut tehtävässä. 

Goldfein valmistui Coloradossa sijaitsevasta Yhdysvaltain ilmavoimien akatemiasta vuonna 1983. Hän on suorittanut taistelulentoja Operaatio Desert Shieldissa, Operaatio Desert Stormissa, Operaatio Allied Forcessa ja Operaatio Enduring Freedomissa. Lentotunteja Goldfeinilla on noin 4200. 

Goldfeinin General Dynamics F-16 Fighting Falcon -hävittäjäkone ammuttiin alas 2. toukokuuta 1999 Serbiassa Allied Shieldin aikana. Naton helikopterit pelastivat hänet.

## Lähteet
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Michael Cooney

**Michael Cooney** (1967, Lontoo) on englantilainen näytelmäkirjailija, ohjaaja ja tuottaja.

Michael Cooney on tehnyt käsikirjoituksen James Mangoldin vuonna 2003 valmistuneeseen elokuvaan *[[Identity]]*. Hänen tunnetuin teatterifarssinsa on vuonna 1996 ensi-illan saanut *Cash On Delivery*, joka tunnetaan suomenkielisillä nimillä *Ilmasta rahaa* ja *Puhtaana käteen*. Lisäksi hän on kirjoittanut isänsä, näytelmäkirjailija Ray Cooneyn kanssa farssin *Voi Veljet! Tom, Dick & Harry*. 

Michael on naimisissa näyttelijä Jessica Collinsin kanssa.

## Lähteet
Katō Tomosaburō

**Katō Tomosaburō** (, 1. huhtikuuta 1861 Hiroshima – 24. elokuuta 1923 Tokio) oli japanilainen amiraali ja poliitikko, joka toimi Japanin pääministerinä vuosina 1922–1923.

Katōn isä oli Hiroshiman klaaniin kuulunut samurai. Katō aloitti opintonsa keisarillisessa laivastoakatemiassa vuonna 1873. Hän sai vuonna 1886 luutnantin arvon ja meni vuonna 1888 opiskelemaan Isoon-Britanniaan. Ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan aikana hän palveli esikuntatehtävissä ja risteilijä *[[Yoshino (1892)|Yoshinon]]* päällystössä. Katō yleni komentajakapteeniksi 1895, komentajaksi 1897 ja kommodoriksi 1899. Hän oli 1896–1898 opettajana laivastokoulussa ja sen jälkeen risteilijä *[[Tsukushi (1880)|Tsukushin]]* päällikkönä. Joulukuussa 1903 hänestä tuli Japanin 2. laivaston esikuntapäällikkö, missä tehtävässä hän oli Venäjän–Japanin sodan puhjetessa seuraavana vuonna. Hänet ylennettiin syyskuussa 1904 kontra-amiraaliksi ja nimitettiin tammikuussa 1905 koko yhdistetyn laivaston esikuntapäälliköksi. Katō oli laivaston komentajan Tōgō Heihachirōn tärkeä yhteistyökumppani ja osallistui Tsushiman meritaisteluun Tōgōn lippulaivalla *[[Mikasa (1900)|Mikasalla]]*.

Katōsta tuli vuonna 1906 Japanin apulaismeriministeri. Hänet ylennettiin vuonna 1908 vara-amiraaliksi ja nimitettiin seuraavana vuonna Kuren laivastopiirin komentajaksi. Vuonna 1913 hänestä tuli yhdistetyn laivaston komentaja ja vuonna 1915 hän sai amiraalin arvon. Samana vuonna hänet nimitettiin meriministeriksi Ōkuma Shigenobun toiseen hallitukseen, ja hän jatkoi tässä virassa myös kolmessa seuraavassa hallituksessa. Vuonna 1920 hänet korotettiin paroniksi ja nimitettiin parlamentin ylähuoneen jäseneksi. Katō osallistui talvella 1921–1922 Washingtonin konferenssiin Japanin täysivaltaisena pääkomissaarina.

Pääministeri Takahashi Korekiyon erottua Katō muodosti kesäkuussa 1922 uuden hallituksen, jossa hän toimi pää- ja meriministerinä. Katōn hallitus päätti hyväksyä Washingtonin laivastosopimuksen ja vetää Japanin interventiojoukot pois Siperiasta. Lisäksi se sääti lain valamiehistöjen käyttöönotosta Japanin oikeuslaitoksessa. Katō kuoli äkisti virassa ollessaan vuonna 1923. Hänet ylennettiin postuumisti laivastoamiraaliksi (*genshui*) ja korotettiin varakreiviksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pahalampi (täsmennyssivu)

**Pahalampi** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

## Vesistöjä
* Pahalampi, lampi Heinolan kirkonkylällä
* Pahalampi, lampi Jyväskylän Moksissa
* Pahalampi, lampi Keuruun Monttosvuorella
* Pahalampi, lampi Keuruun Sällinkylässä
* Pahalampi, lampi Laukaan Rajajärvellä
* Pahalampi, lampi Kouvolan Jaalassa
* Pahalampi, lampi Mikkelin Häkkilässä
* Pahalampi, lampi Mikkelin Rahikaisenkylässä
* Pahalampi, lampi Petäjävedellä lähellä Louhimoa
* Pahalampi, lampi Pieksämäellä
* Pahalampi, järvi Pihtiputaan Liitonjoella
* Pahalampi, järvi Saarijärven Heinäpohjalla
* Pahalampi, lampi Saarijärven Hirvaanmäellä
* Pahalampi, lampi Saarijärven Lehtomäellä
* Pahalampi, lampi Tampereen Viinikassa
* Pahalampi, järvi Viitasaaren Soliskylässä
* Pahalampi, lampi Virtain Tulijoella
* Pahalampi, lampi Äänekosken Laajarannassa
* Iso Pahalampi, lampi Kouvolassa
* Keskimmäinen Pahalampi, lampi Kouvolassa.

Näiden lisäksi Suomessa on kymmeniä muitakin Pahalampia.

## Muita
* Pahalampi, tamperelainen urheiluseura

## Katso myös
* Pahalammi
Doom (täsmennyssivu)

**Doom** voi tarkoittaa seuraavia:
* *[[Doom (pelisarja)|Doom]]*, id Softwaren pelisarja
***[[Doom]]*, vuoden 1993 peli
** *[[Doom (vuoden 2016 videopeli)|Doom]]*, vuoden 2016 peli
** *[[Doom (elokuva)|Doom]]*, vuoden 2005 elokuva
** *[[Doom (lautapeli)|Doom]]*, lautapelisovitus
* Doom, brittiläinen yhtye
* Doom metal, musiikin tyylilaji
X1 (yhtye)

**X1** (kor. 엑스원 *Ekseuwon*) oli eteläkorealainen yhtye, jonka muodosti CJ E&M Mnetin *Produce X 101* -ohjelman kautta. Yhtyeeseen kuului yksitoista jäsentä: Kim Yohan, Kim Wooseok, Han Seungwoo, Song Hyeongjun, Cho Seungyoun, Son Dongpyo, Lee Hangyul, Nam Dohyon, Cha Junho, Kang Minhee ja Lee Eunsang. Yhtye debytoi Swing Entertainmentin alaisuudessa 27. elokuuta 2019 **' EP:llä.

Yhtye lopetti 6. tammikuuta 2020.

== Entiset jäsenet ==


== Historia ==

=== Ennen debyyttiä: ''Produce X 101'' ===
X1 koottiin Mnetin ''Produce X 101'' -ohjelman kautta, joka alkoi 3. maaliskuuta 2019 ja päättyi saman vuoden heinäkuussa. Ohjelmaan osallistui 101 kilpailijaa ja kahdestakymmenestä viimeiseistä kilpailijasta valittiin kymmenen jäsentä yhtyeeseen katsojaäänien kautta. Yhdestoista jäsen eli X.-sijan jäsen valittiin lopuista kilpailijoista sen perusteella, kuka oli saanut sarjan aikana eniten ääniä. X1:n jäsenet virallistettiin 19. heinäkuuta 2019.

Ennen ohjelmaan osallistumista moni jäsen oli ollut aktiivisena muissa yhtyeissä. Cho Seungyoun debytoi 2014 Uniq -yhtyeessä. Cho oli toiminut myös sooloartistina vuodesta 2016. Kim Wooseok debytoi vuonna 2015 UP10TION -yhtyeessä. Han Seungwoo debytoi [[Victon|Viction]] -yhtyeen johtajana 2016.

=== 2019: Debyytti ===
X1 allekirjoitti sopimuksen Swing Entertainmentin kanssa 2019. Yhtyeen tosi-TV-sarja ''X1 Flash'' alkoi 22. elokuuta. Yhtye debytoi 27. elokuuta **' EP:llä. "Flash" -kappaleeseen julkaistiin musiikkivideoon samana päivänä.

### 2020: Hajoaminen
X1 hajosi 6. tammikuuta 2020, sillä jäsenien levy-yhtiöt eivät päässeet yhteisymmärrykseen yhtyeen jatkosta. Lopettamisen taustalla oli Mnetin *Produce X 101* -ohjelman äänestysmanipulaatio.

## Diskografia

### EP:t

* ** (2019)

### Singlet

* "Flash" (2019)

## Lähteet
Münchenstein

**Münchenstein** on kaupunki Pohjois-Sveitsissä Basel-Landschaftin kantonissa. Siellä on runsaat 12&nbsp;000 asukasta.

## Sijainti
Münchenstein sijaitsee Birsjoen varrella viitisen kilometriä Baselin kaupungista kaakkoon. Münchenstein muodostaa yhtenäisen taajama-alueen naapurikuntiensa Baselin, Reinachin, Arlesheimin ja Muttenzin kanssa.

## Liikenne
Moottoritietyyppinen valtatie H18 Muttenzista Aeschiin kulkee Münchensteinin poikki.

Baselin liikennelaitoksen raitiotieverkko ulottuu Münchensteiniin.

SBB:n rautatie Baselista Aeschin kautta Delémontiin kulkee Münchenbuchseen kautta. Birjoen ylittävä rautatiesilta romahti vuonna 1891. Kaikkiaan 78 ihmistä kuoli onnettomuudessa, joka on edelleen Sveitsin pahin junaturma.

## Muuta
St. Jakobshalle, iso monitoimihalli, sijaitsee Münchensteinissa. 

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Hisar

**Hisar** on Intian Haryanan osavaltiossa sijaitseva kaupunki, joka toimii Hisarin piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Kaupungin perusti Firuz Shah Tughluq vuonna 1356. 1500-luvulla Hisar oli Ibrahim Lodin valtakunnan tärkeä strateginen keskus, joka vaihtoi omistajaa Baburin voitettua hänet sodassa. Babur antoi kaupungin pojalleen Humayunille kiitokseksi sotamenestyksestä. Merkkinä kaupungin historiasta siellä sijaitsee Firuz Shah Tughlugin linnoituksen ja palatsin sekä useiden moskeijoiden jäänteet.

Hisarin väkiluku on vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan noin 300&nbsp;000 henkeä. Uskonnoltaan 97 prosenttia on hindulaisia, sikhejä ja muslimeita on melkein prosentti kaupungin kokonaisväestöstä. Lukutaitoisten osuus on melkein 85 prosenttia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*  Hisar: Hub of Haryana’s history
Reinach

**Reinach** tarkoittaa muun muassa seuraavia:

## Paikannimiä
* Reinach, kaupunki Sveitsissä Baselin eteläpuolella
* Reinach, kunta Sveitsissä Zürichin länsipuolella.

## Henkilöitä
* Adolf Reinach, saksalainen filosofi
Ethan Bear

**Ethan Bear** (s. 26. kesäkuuta 1997) on kanadalainen jääkiekkoilija. Bear on pelipaikaltaan puolustaja ja laukoo oikealta. Hän edustaa AHL-seura Bridgeport Islandersia. Edmonton Oilers varasi Bearin viidennellä kierroksella vuoden 2015 varaustilaisuudessa. Joulukuussa 2020 Bear teki Oilersin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä neljän miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Bear on 13. lokakuuta 2019 mennessä pelannut 23 NHL-runkosarjaottelua tehden yhden maalin ja neljä syöttöä eli viisi tehopistettä.

Heinäkuussa 2021 Oilers kauppasi Bearin Carolina Hurricanesiin vaihdossa hyökkääjä Warren Foegeleen.

Lokakuussa 2022 Hurricanes kauppasi Bearin Vancouver Canucksiin vaihdossa viidennen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varausvuoroon.

Tammikuussa 2024 Bear teki vapaana pelaajana Washington Capitalsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 4,125 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.

## Lähteet

* http://www.hockeydb.com/ihdb/stats/pdisplay.php?pid=164825
* https://www.nhl.com/player/ethan-bear-8478451
Aesch (Basel-Landschaft)

**Aesch** on kaupunki Pohjois-Sveitsissä Basel-Landschaftin kantonissa. Siellä on runsaat 10&nbsp;000 asukasta.

## Sijainti
Aesch sijaitsee Birsjoen varrella kymmenkunta kilometriä Baselin kaupungista etelään.

## Liikenne
Aeschiin kulkee moottoritietyyppinen valtatie H18 Baselin suunnasta Muttenzista.

Baselin liikennelaitoksen raitiotieverkko ulottuu Aeschiin. 

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*