open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Semovente da 75/18

**Semovente da 75/18** oli toisen maailmansodan aikana valmistettu italialainen rynnäkkötykki. Sen pääase oli 75/18 ja se perustui M13/40, M14/41 ja M15/42-panssarivaunujen pohjalle. 

## Suunnittelu ja piirteet

Italialainen Ansaldo oli kehitellyt L3-panssarivaunuun perustuvan rynnäkkötykin prototyypin jo vuonna 1940, mutta saman vuoden toukokuun ja kesäkuun välillä tutustuttiin Sturmgeschütz III-vaunun suorituyskykyyn. Ansaldolla päätettiin rakentaa keskiraskaaseen vaunuun perustuva rynnäkkötykki, jonka pääase oli 75/18-tykki. Hankkeen toteutus alkoi syyskuussa 1940. Tammikuussa 1941 valmiina oli puinen malli ja helmikuussa ensimmäinen prototyyppi. Rynnäkkötykki hyväksyttiin asevoimien käyttöön ja Ansaldolle annettiin 30:n vaunun tilaus.

Semovente da 75/18 eli 75/18-rynnäkkötykki perustui M13/40-panssarivaunun pohjalle. Tykkitorni ja miehistön tilat uusittiin. Valmiin vaunun korkeus oli 185&nbsp;cm verrattuna M13/40:n korkeuteen 237&nbsp;cm. Painoa vaunulla oli noin 13 tonnia. Etupanssarointi koostui kahdesta 25&nbsp;mm panssarilevystä. Vaunuihin asennettiin myös Marelli RF1CA-radio. Nopeus tiellä oli 32&nbsp;km/h ja toimintasäde 210&nbsp;km.  Tykki liikkui sivusuunnassa 18° ja pystysuunnassa -12/+22°. Tykin laukauksen lähtönopus oli 425&nbsp;m/s ja tulinopeus 10 laukaisua minuutissa. Hidas lähtönopeus soveltui hyvin onteloammusten käyttöön. 500 metrin etäisyydeltä sen panssarinläpäisy oli 70&nbsp;mm. Vaunussa oli mukana 44 ammusta. Ilmi tulleita huonompia ominaisuuksia olivat sirpaloitumiselle taipuvainen tykin panssarointi, mekaaniset ongelmat ja nopeasti kuumentuvat miehistön tilat.

Ensimmäiset 60 vaunua valmistuivat vuonna 1941. Ensimmäistä mallia valmistettiin vuoteen 1942 saakka. Sittemmin alettiin käyttää M14/41-panssarivaunua pohjana. Uusi paino oli 13,5 tonnia ja nopeus tiellä 34&nbsp;km/h. 6,5&nbsp;mm Breda 30 -pikakivääri vaihdettiin 8&nbsp;mm Breda 38-konekivääriin, mutta muuten vaunun ominaisuudet säilyivät käytännössä samoina. Vuonna 1942 alettiin rakentaa uuteen M15/42-panssarivaunuun perustuva malli, jota valmistettiin 1942–1943. Vuonna 1943 jälkimmäinen malli sai uuden tykin, jolloin siitä tuli Semovente da 75/34. Valmistusmäärät olivat mallin mukaan M40 60 kappaletta, M41 162 kappaletta ja M42 245 kappaletta.

## Käyttö
Semovente da 75/18-vaunun suorituskykyyn oltiin esimerkiksi Libyassa tyytyväisiä. Siinä missä M14/41 oli vuoteen 1943 mennessä teknisesti jälkeenjäänyt vaunu, Semovente da 75/18 oli tykkinsä ja panssaroinninsa puolesta edelleen suorityskykyinen. Kuten muitakaan italialaisia rynnäkkötykkityyppejä, niitä ei kuitenkaan ollut koskaan saatavilla tarpeeksi, jotta nillä olisi ollut suurta vaikutusta taistelukentällä. Italian vaihdettua puolia vaunuja käytettiin saksalaisissa divisioonissa.

## Lähteet
Pierre Benoit

**Pierre Benoit** (1886 Albi, Ranska – 1962 Ciboure, Ranska) oli ranskalainen kirjailija. Hän opiskeli Algeriassa, Tunisiassa ja Pariisissa ja matkusteli, osallistui muun muassa maailmanympärimatkaan 1929. Benoit oli Ranskan akatemian jäsen vuodesta 1931.

Benoit kirjoitti aikanaan suosittuja Afrikka-aiheisia seikkailuromaaneja.

## Palkinnot ja tunnustukset
* Grand Prix du roman: 1919

## Suomennetut teokset
* *Atlantis* (*L'atlantide*), suom. Werner Anttila, Hämeenlinna: Karisto 1922
* *Ruhtinatar Aurore* (*Königsmark*), suom. K. V. Raitio, Helsinki: Kirja 1922
* *Don Carlosin puolesta*, suom. Urho Kivimäki, Hämeenlinna, Karisto 1923
* *Alberte*, 1927

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Strömsån

**Strömsån** on Ruotsissa Länsi-Götanmaan läänissä virtaava 800 metriä pitkä joki, joka kuuluu Strömsånin vesistössä sen pääuomaan loppuosaan. Vesistön pääuoman pituus on 32 kilometriä ja sen valuma-alueen pinta-ala on 256 neliökilometriä. Se laskee Pohjanmeren Skagerrakiin Strömstadin keskustassa.

## Joen kulku ja pääuoma
Joki on hyvin lyhyt ja se laskee Strömsvattnetin vedet kapeaan saaristoon. Joen rannat ovat taajaman katuja ja sen penkat ovat muuraamalla vahvistettuja. Joen alaosassa sijaitsee laitureita veneitä varten.

## Lähteet
Kartiopesäutaka

**Kartiopesäutaka** (*Mchenga conophoros*) on äärimmäisen uhanalainen kirjoahvenlaji. Se kasvaa noin 11 cm pitkäksi.
Sitä on tavattu vain Malawijärvestä Nankumban niemimaan lähistöltä. Ylikalastus on johtanut sen uhanalaisuuteen.

## Lähteet
Detroit Stories

**Detroit Stories** on Alice Cooperin albumi, joka julkaistiin 26. helmikuuta 2021.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Alice Cooper – laulu
* Wayne Kramer – kitara
* Paul Randolph – basso
* Johnny Bananjek – rummut

## Arvostelut
* Inferno:
* Imperiumi: 7-/10
* Soundi: 

## Lähteet
Elias Sipuli

**Elias Sipuli** (26. syyskuuta 1758 Kisko – 10. syyskuuta 1823 Kisko) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Kiskon pitäjän Hintsalan kylän Suomusjärven kappelin alueella asuneen Sipulin vanhemmat olivat Elias Simonpoika Sipuli ja Margareta Larsintytär. Hänen puolisonsa oli Kristina Isakintytär (k. 1833). Sipuli edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Turun ja Porin läänin Halikon ja Piikkiön kihlakuntaa. Valtiopäivien pöytäkirjoihin häneltä ei jäänyt mitään esityksiä tai aloitteita.  

## Lähteet
Micha Josef Berdyczewski

**Micha Josef Berdyczewski** (1865 Ukraina – 1921 Berliini, Saksa) oli ukrainanjuutalainen kirjailija. Hän asui lapsuutensa Venäjällä hasidilaisessa yhteisössä. Ensimmäisissä teoksissa on aiheena hasidilaisuus. Hän muutti Saksaan 1880 ja opiskeli siellä, jolloin hän etääntyi juutalaisuudesta. Tuotannolle antaa leimansa ristiriitainen suhde perinteiseen juutalaisuuteen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Litiumboorihydridi

**Litiumboorihydridi** (LiBH4) eli **litiumborohydridi** tai **litiumtetrahydroboraatti** on litium- ja boorihydridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä pelkistimenä ja katalyyttinä.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa litiumboorihydridi on valkoista tai hieman kellertävää kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Sen alkeiskoppi on ortorombinen ja muuttuu kuumennettaessa noin 135 °C:n lämpötilaan heksagonaaliseksi. Litiumboorihydridi reagoi veden kanssa, jolloin muodostuu vetyä. Yhdiste reagoi myös alkoholien kanssa, mutta liukenee esimerkiksi eettereihin ja amiineihin. Kuumennettaessa se hajoaa litiumhydridiksi, booriksi ja vedyksi. Litiumboorihydridi on pelkistimenä natriumboorihydridiä voimakkaampi mutta litiumalumiinihydridiä heikompi. Se pelkistää muun muassa aldehydit, ketonit, happokloridit, esterit ja epoksidit, mutta ei nitriilejä.

## Valmistus ja käyttö
Litiumboorihydridiä voidaan valmistaa usealla tavalla esimerkiksi litiumhydridin ja boraattiesterien reaktiolla tai organolitiumyhdisteiden ja boorihydridien välisellä reaktiolla. Tyypillisin tapa on kuitenkin litiumkloridin tai -bromidin reaktio natriumboorihydridin kanssa eetteri- tai amiiniliuoksessa.
:NaBH4 + LiCl → LiBH4 + NaCl

Litiumboorihydridiä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä, kun tarvitaan voimakasta mutta kuitenkin selektiivistä pelkistintä. Se myös katalysoi hydroboraatioreaktioita. Siitä valmistetaan myös muita boorihydridisuoloja Litiumboorihydridiä on tutkittu myös vedynvarastointisovellutuksiin, mutta kaupallisia sovellutuksia siihen perustuen ei ole käytössä.

## Lähteet
Krupina (piiri)

**Krupinan piiri** () on Slovakian piiri Banská Bystrican alueella. Sen väkiluku oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 22&nbsp;909.

Krupinan piirin väestöstä vuoden 2011 väestönlaskennassa 3 713 (noin 16,2 %) oli 0–14-vuotiaita, 14 094 (n. 61,5 %) työikäisiä ja 5 102 (n. 22,3 %) eläkeikäisiä.

## Väestö

## Kunnat
Krupinan piirin 36 kuntaa. Ne kunnat, jotka ovat myös kaupunkeja ovat luettelossa lihavoituja.

* Bzovík
* Cerovo
* Čabradský Vrbovok
* Čekovce
* Devičie
* Dolné Mladonice
* Dolný Badín
* Domaníky
* Drážovce
* Drienovo
* **[[Dudince]]**
* Hontianske Moravce

* Hontianske Nemce
* Hontianske Tesáre
* Horné Mladonice
* Horný Badín
* Jalšovík
* Kozí Vrbovok
* Kráľovce-Krnišov
* **[[Krupina]]**
* Lackov
* Ladzany
* Lišov
* Litava

* Medovarce
* Rykynčice
* Sebechleby
* Selce
* Senohrad
* Súdovce
* Sudince
* Terany
* Trpín
* Uňatín
* Zemiansky Vrbovok
* Žibritov

## Lähteet
Siniviivamalawinahven

**Kartiopesäutaka** (*Pseudotropheus cyaneorhabdos*) on äärimmäisen uhanalainen kirjoahvenlaji. Se kasvaa noin 7,5 cm pitkäksi.
Sitä on tavattu vain Malawijärvestä Likoman saaren koillispuolelta. Pyydystys akvaariokauppaan uhkaa lajin populaatiota. Levänsyöjänä se kärsii myös sedimentin lisääntymisestä järvessä.

## Lähteet
Enningdalselva

**Enningdalselva** (norjaksi, tai myös **Berbyelva**) eli **Enningdalsälven** (ruotsiksi) on Norjassa Østfoldin fylkessä ja Ruotsissa Länsi-Götanmaan läänissä läänissä virtaava 14 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Enningdalsälvenin vesistössä sen 95 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 782 neliökilometriä ja se laskee Pohjanmeren Skagerrakiin Idefjordeniin Tanumin ja Haldenin kunnissa.

## Joen kulku ja pääuoma
Joki alkaa Norra Bullaresjönin pohjoispäästä ja se on yläjuoksullaan 1,1 kilometrin matkalta Ruotsin ja Norjan valtionrajana, kunnes se siirtyy kokonaan Norjan puolelle. Siellä se virtaa etelästä pohjoiseen päin, jossa se laskee 25 kilometriä pitkään mutta hyvin kapeaan Idefjordeniin.

Pääuoman vesireitin lähdejärvi on Bufartjern, joka sijaitsee Norjassa ja on 236 metriä mpy. Reitti sisältää rajajärviä ja niiden välisiä uomia yhteensä 95 kilometriä. Vesistöalueesta yksi kolmasosa sijaitsee Norjassa ja kaksi kolmasosaa Ruotsissa.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
New Haven (albumi)

**New Haven** on The Chantin neljäs albumi, joka julkaistiin 6. kesäkuuta 2014.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Kaaoszine: 10/10
* Soundi: 

## Lähteet
Juhana Koivisto

**Juhana (Juho, Johan) Koivisto ** (13. toukokuuta 1766 Pöytyä – 11. joulukuuta 1851 Pöytyä) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Koiviston vanhemmat olivat Erik Antinpoika Raatikainen ja Maria Karlintytär Mikola ja puolisot Anna Juhontytär Koivisto (k. 1814) ja Elisabet Antintytär Koivisto (k. 1841). Koivisto oli lautamies, joka edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Turun ja Porin läänin Maskun tuomiokuntaa. Hän teki valtiopäivillä aloitteen tuntitaksan korottamisesta.  

## Lähteet
Elias Hintsa

**Elias Hintsa (Hinta, Sirén)** (28. helmikuuta 1768 Pirkkala – 15. heinäkuuta 1830 Lempäälä) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Pirkkalan Taipaleen kylässä syntyneen Hintsan vanhemmat olivat Juho Erkinpoika Sirén ja Brita Andersintytär Sirén ja puoliso Maija Heikintytär Sirén. Hintsa edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Turun ja Porin läänin Yli-Satakunnan ylistä kihlakuntaa. Hän teki valtiopäivillä kaksi aloitetta.  

## Lähteet
Martti Kilpeläinen

**Martti Veli Johannes Kilpeläinen** (16. toukokuuta 1943 Säräisniemi – 8. toukokuuta 2020 Vihti) oli suomalainen musiikkineuvos, kanttori ja kirkkomuusikko. Kilpeläinen valmistui Sibelius-Akatemiasta vuonna 1968. Musiikin maisterin tutkinnon hän suoritti vuonna 1995.

Seurakuntakanttorina Kilpeläinen toimi miltei 40 vuotta, pisimpään, liki 30 vuotta, Vihdin seurakunnassa. Tasavallan presidentti Sauli Niinistö myönsi Martti Kilpeläiselle musiikkineuvoksen arvonimen vuonna 2017.

## Elämäkerta
Martti Kilpeläinen syntyi 16. toukokuuta 1943 Säräisniemellä nykyisessä Vaalassa maanviljelijäperheeseen. Lukion jälkeen Kilpeläinen opiskeli Sibelius-Akatemiassa ja valmistui vuonna 1968. Samana vuonna Kilpeläinen meni naimisiin opiskelutoverinsa Tuula Edelmannin kanssa. Pariskunnalle syntyi kolme lasta: Laura, Tuure ja Atte.

Kilpeläinen menehtyi vaikeaan sairauteen 8. toukokuuta 2020 Vihdissä. Hänet on haudattu Vihtiin.

### Seurakuntakanttorina
Kilpeläinen aloitti uransa Punkaharjun seurakunnan kanttori-urkurina vuonna 1969. Punkaharjun seurakunnasta Kilpeläinen siirtyi Haapaveden seurakunnan kanttori-urkuriksi vuonna 1973. Vihdin seurakunnassa Martti Kilpeläinen toimi kanttorina vuodesta 1980 aina eläkkeelle jäämiseensä asti vuoteen 2008. Vielä eläkkeelläkin Kilpeläinen jatkoi kanttorin tehtäviä Espanjan Aurinkorannikon ja Costa Blancan suomalaisen seurakunnan kanttorina viitenä talvikautena vuosina 2008-2017.

### Ura Vihdin seurakunnassa
Vihdin seurakunnassa Martti Kilpeläinen otti johtaakseen hieman aiemmin perustetun soittajiston. Orkesteriharrastuksen Kilpeläinen oli tuonut mukanaan Haapavedeltä. Hänen johdollaan Haapaveden puhallinorkesteri oli saavuttanut puhallinorkesterien yleisen sarjan Suomen mestaruuden. Vuosien mittaan vihtiläinen soittajisto, joka oli saanut nimen Vihdin Kapelli, kasvoi pieneksi sinfoniaorkesteriksi. Kapellin rinnalle syntyi Vihdin kantaattikuoro.

Martti Kilpeläinen johti myös Vihdin kirkkokuoroa. Kuorot ja orkesteri olivat eri kokoonpanoissa usein vahvistamassa jumalanpalveluksia.

Yhteistyössä vihtiläisten kuorojen ja Hyvinkään Oratoriokuoron kanssa esitettiin Kilpeläisen johdolla eri puolilla maata viiden säveltäjän Requiemit eli Sielunmessut, mm. Giuseppe Verdin suurteos.

### Muita työtehtäviä
Kilpeläinen toimi myös muunlaisissa työtehtävissä. Hän oli musiikkikouluttajana Inkerin luterilaisessa kirkossa ja toimitti ns. Putron messun uudistetun laitoksen. Lisäksi vuonna 1972 Kilpeläinen johti Punkaharjun SOS-Lapsikylää.

## Arvonimet ja tunnustukset
Luettelo Martti Kilpeläiselle myönnetyistä arvonimistä ja tunnustuksista:

* Director cantus, 1982
* Suomen Kirkkomusiikkiliiton erityisansiomerkki, 1991
* Uudenmaan taidetoimikunnan taidepalkinto, 1992
* Director musices, 1994
* Suomen kanttori-urkuriliiton valitsema Vuoden kanttori, 2000
* Vihti-mitali tunnustukseksi Vihdin hyväksi tehdystä työstä, 2004
* Elli ja Artturi Hiidenheimon säätiön tunnustusapuraha kirkkomusiikin hyväksi tehdystä elämäntyöstä, 2007 ja 2019
* Musiikkineuvos, 2017

## Lähteet
Pyhän Katariinan luostari (Tver)

**Pyhän Katariinan luostari** () on Tverissä Volgan ja Tvertsan yhtymäkohdassa sijaitseva ortodoksinen nunnaluostari, joka on toiminut nykyisessä muodossaan vuodesta 1996. 

## Historia
Pyhän Katariinan luostarin alueella oleva Katariinan temppeli on rakennettu vuonna 1786. Sitä ennen paikalla oli puinen temppeli, joka paloi vuonna 1732. 

1800-luvulla ja 1900-luvun alussa alueelle rakennettiin kellotorni, ikonostaasi ja tsasouna. 1930-luvulla uskonnollinen toiminta päättyi paikalla sijaitsevassa temppelissä. Luostari perustettiin vanhan seurakuntakirkon ympärille. Nykyisen nunnaluostarin piispa siunasi ja avasi vuonna 1996. Sen sisarluostari on Oršassa. Ensimmäiseksi igumeniaksi vihittiin äiti Juliana (Kirsi Ritoniemi).   

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lars Berg

**Lars Berg** (1901 Hillesøy, Norja – 1969 Tromsø, Norja) oli norjalainen kirjailija. Hän sai alkutuotannossaan vaikutteita freudilaisuudesta, mutta myöhemmin tuotannolle olivat ominaisia yhteiskunnallisuus ja realismi. Teosten aiheet ovat peräisin Pohjois-Norjasta, esimerkiksi pohjoisnorjalaista kalastajayhteisöä käsittelevässä romaanisarjassa.

Toisen maailmansodan aikana Berg osallistui vastarintaliikkeen toimintaan. Hänet pidätettiin 1942, ja hän oli sodan loppuun asti Grinin vankileirillä.

Berg oli kiinnostunut teatterista ja kirjoitti romaanien ohella näytelmiä. Hän osallistui innokkaasti julkiseen keskusteluun.

## Lähteet
Juhana Kinttala

**Juhana (Johan) (Tuomaksenpoika) Kinttala ** (23. elokuuta 1765 Rymättylä – 16. tammikuuta 1832 Rymättylä) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Rymättylän Kinttalan kylän Juhana Kinttalan puoliso oli Liisa Henrikintytär (k. 1823). Kinttala edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Turun ja Porin läänin Mynämäen kihlakuntaa. Hän oli siviili- ja talousvaliokunnan jäsen ja teki valtiopäivillä esityksiä Vehmaan tuomiokunnan edustajan kanssa.  

## Lähteet
Agnes Poschner

**Agnes Poschner-Zilken** (16. tammikuuta 1880 Helsinki – 15. elokuuta 1935 Leipzig, Saksa) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.

Agnes Poschner oli nuorudessaan jäsenenä Sofie Bonnevien naiskuorossa, joka konsertoi joulukuussa 1901 esittäen Giovanni Battista Pergolesin *Stabat materin*. Poschner oli esityksessä sopraanosoolona, mutta hän sai suorituksestaan kielteisiä arvosteluja lehtien palstoilla. Poschner opiskeli sitten laulua Emmy Achtén johdolla Helsingissä ja hän piti ensikonserttinsa 13. maaliskuuta 1903. Konsertin ohjelmistoon kuului Oskar Merikannon *Ilmattaren laulu* ja *Kun päivä paistaa* sekä Armas Järnefeltin *Päivänpaistetta*. Tällä kertaa lehtien arvostelijat olivat tyytyväisiä esitykseen.

Ensikonserttinsa jälkeen Poschner matkusti Pariisiin, jossa hän opiskeli kahden kauden ajan laulua professori Duvernoyn johdolla. Tammikuussa 1907 hän suoriutui onnistuneesti Haagin oopperan koelaulusta. Vuotta myöhemmin Agnes Poschner ja Armas Järnefelt olivat vierailevina esiintyjinä Tukholman Kuninkaallisessa oopperassa. Ruotsalaisissa lehdissä arvosteltiin kiivaasti suomalaisten kutsumista esiintymään ja Aino Ackté sai lehdistökeskustelusta kimmokkeen lähteä perustamaan suomalaista oopperaa.

Oskar Merikanto ja Aino Ackté perustivat vuonna 1911 Kotimaisen oopperan. Oopperan ensimmäisiin produktioihin kuului Ruggiero Leoncavallon ooppera Pajatso, jonka esityksen valmisteluissa Poschner oli mukana Eino Rautavaaran ja Wäinö Solan kanssa. Poschner muutti pian tämän jälkeen Saksaan ja oli siellä kiinnitettynä 1912–1922 Elberfeldin valtionteatteriin. Tämän jälkeen hän esiintyi Karlsruhen valtionteatterissa, kävi esiintymässä Hollannissa ja opiskeli laulua Leipzigissa. Poschner kuoli vuonna 1935 Leipzigissa. Hän oli naimisissa saksalaisen oopperatenorin Willy Zilkenin kanssa.

Agnes Poschner teki vuosina 1905 ja 1909 20 levytystä esittäen suomen- ja ruotsinkielisiä lauluja. Osan levytyksistä hän teki yhdessä oopperalaulaja Alarik Ugglan kanssa.

## Aiheesta muualla
* Agnes Poschnerin digitoituja levytyksiä Doriassa
Tuomas Tuomala

**Tuomas (Tomas) Tuomala ** (25. marraskuuta 1770 Loimaa – 3. helmikuuta 1827 Loimaa) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Tuomala oli maanviljelijä ja kunnallismies, jonka puoliso oli Kaisa Henrikintytär (k. 1833). Hän edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Turun ja Porin läänin Yli-Satakunnan alista kihlakuntaa. Hän vastusti ainoana säädyssään esitystä, että pitäjänapulaisten virat olisi lakkautettava, ellei seurakunta halua yksimielisesti säilyttää virkaa ja kattaa sen palkkakustannukset.  

## Lähteet
Henrik Kesti

**Henrik (Heikki) Kesti (Gesti)** (27. maaliskuuta 1768 Ulvila – 9. maaliskuuta 1818) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Kestin vanhemmat olivat Kustaa Matinpoika ja Maria Erikintytär ja puoliso Kaisa Juliana Matintytär (k. 1827). Kesti oli kuudennusmies, joka edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Turun ja Porin läänin Ala-Satakunnan kihlakuntaa. Hän ei tehnyt valtiopäivillä mitään asiakirjoihin jääneitä ehdotuksia tai aloitteita.  

## Lähteet
Rifle (Colorado)

**Rifle** on kaupunki Coloradojoen varrella Garfieldin piirikunnassa, Coloradon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden  väestönlaskennassa 9&nbsp;172. Rifle perustettiin 1882 ja sai kaupunkioikeudet 18. elokuuta 1905. 

Riflen pormestarina toimii Barbara Clifton.

## Väestö
Kaupungin asukkaista 85,32 prosenttia on valkoisia, 1,09 prosenttia intiaaneja, 0,79 prosenttia aasialaisia ja 0,40 prosenttia afroamerikkalaisia. 12,55 prosenttia asukkaista ei ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 32,4 vuotta.

## Kuvia kaupungista

Tiedosto:US Post Office-Rifle Main.JPG|Riflen postitoimisto.
Tiedosto:Rio Grande Zephyr near Rifle, April 1983.jpg|Junaraiteita Riflessä.
Tiedosto:Rifle Bridge.jpg|Vuonna 1909 valmistunut silta kaupungissa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin kotisivut
Bergbomin palkinto

**Bergbomin palkinto** palkinto oli Suomen Kansallisteatterin vuosina 1908–1973 jakama palkinto. Se myönnettiin Suomen Kansallisteatterissa kahden edellisen vuoden aikana esitetyn parhaan kotimaisen alkuperäisnäytelmän tekijälle. Palkinto oli nimetty Kaarlo Bergbomin mukaan.

Bergbomin testamentissa säädettiin palkinnon perustamisesta siten, että jo aiemmin perustettuun "Kaarlo Bergbomin rahastoon" yhdistetyistä varoista käytetään joka toinen vuosi seuraavalla tavalla: "Kansallisteatterin johtokunta, Teatteritalon johtokunta sekä kaksi näyttelijäkunnan puolesta valittua edustajaa muodostavat lautakunnan, joka määrää sanotun summan [500 mk] parhaan suomenkielisen alkuperäisen, edellisen kahden vuoden kuluessa Kansallisteatterin näyttämöllä esitetyn näytelmäkappaleen tekijälle".

## Palkitut

* Larin Kyösti 1908
* Kaarlo Atra 1910

## Lähteet
Mārtiņš Mazūrs

**Mārtiņš Mazūrs** (28. helmikuuta 1908 Latvia – 30. huhtikuuta 1995 Bauska, Latvia) oli latvialainen pyöräilijä. 
Mazūrs kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa maantieajon yksilössä ja joukkueessa edustaen Latviaa.

## Lähteet
Henrik Riihimäki

**Henrik Riihimäki** (17. elokuuta 1752 Taivassalo – 20. maaliskuuta 1818) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Riihimäki oli kirkonisäntä ja kunnallismies, joka edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Turun ja Porin läänin Vehmaan kihlakuntaa. Hän teki valtiopäivillä ehdotuksia Juhana Kinttalan kanssa.  

## Lähteet
Juhana Himanen

**Juhana (Johan) Himanen (Himain)** (1770 Ristiina – 13. huhtikuuta 1819 Ristiina) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Ristiinan Laurikkalan kylässä Johan Himasen ja Maria Revon perheeseen syntynyt Himanen oli lautamies. Hänen vaimonsa oli Maria Himanen (k. 1846). Himanen edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Kymenkartanon läänin Suur-Savon tuomiokuntaa. Valtiopäivien pöytäkirjoihin häneltä ei jäänyt esityksiä tai aloitteita.  

## Lähteet
Lone Tree (Colorado)

**Lone Tree** on kaupunki Douglasin piirikunnassa, Coloradon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden  väestönlaskennassa 10&nbsp;218. Kaupunki perustettiin marraskuussa 1995. 

Lone Treen pormestarina toimii Jackie Millet.

## Väestö
Kaupungin asukkaista 77,77 prosenttia on valkoisia, 12,89 prosenttia aasialaisia, 2,66 prosenttia afroamerikkalaisia ja 0,10 prosenttia intiaaneja. 10,29 prosenttia asukkaista ei ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 38,5 vuotta.

## Kuvia kaupungista

Tiedosto:Lone Tree City Center station.JPG|Pikaraitiotieasema kaupungissa
Tiedosto:Park Meadows (Shopping mall).JPG|Park Meadows -kauppakeskus.
Tiedosto:Sky Ridge Medical Center, 18 January 2020.jpg|Sky Ridgen sairaala.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin kotisivut
Tuomas Seppälä

**Tuomas (Tomas) Seppälä** (1763 – 20. kesäkuuta 1839 Nastola) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Seppälän vanhemmat olivat Elias Juhaninpoika ja Kirstiina Juhanintytär ja puoliso Maria Taavetintytär. Lautamies Seppälä Nastolan Ahtialan kylästä edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Kymenkartanon läänin Yli-Hollolan kihlakunnan tuomiokuntaa. Seppälä valittiin Porvoon valtiopäiville talonpoikaissäädyn edustajaksi ja valtiopäivien Siviili- ja talousvaliokunnan jäseneksi.  

## Lähteet

¨
Detva (piiri)

**Detvan piiri** () on Slovakian piiri Banská Bystrican alueella. Sen väkiluku oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 32&nbsp;941.

Detvan piirin väestöstä vuoden 2011 väestönlaskennassa 4&nbsp;495 (noin 13,7 %) oli 0–14-vuotiaita, 20&nbsp;401 (n. 61,9 %) työikäisiä ja 8&nbsp;045 (n. 24,4 %) eläkeikäisiä.

## Väestö

## Kunnat
Detvan piirin 15 kuntaa. Ne kunnat, jotka ovat myös kaupunkeja ovat luettelossa lihavoituja.

* **[[Detva]]**
* Detvianska Huta
* Dúbravy
* Horný Tisovník
* **[[Hriňová]]**
* Klokoč
* Korytárky
* Kriváň

* Látky
* Podkriváň
* Slatinské Lazy
* Stará Huta
* Stožok
* Vígľaš
* Vígľašská Huta-Kalinka

## Lähteet
Juoksusavi

**Juoksusavi** (myös **nopea savi**) on maanvyörylle altista savimaata. Se on muinaista merenpohjaa jääkauden ajoilta. Juoksusaven maanvyöryalttius perustuu siihen, että saven seassa on merestä tullutta suolaa. Kun esimerkiksi sateiden mukana tullut vesi kuljettaa suolan pois, alun perin kiinteä maaperä voi muuttua geelimäiseksi. Tällöin voi tapahtua maanvyöry. Luonnon eroosio ja ihmisen rakennustoiminta edistävät juoksusaven maanvyöryjen syntyä. Myös maanjäristys voi saada juoksusaven liikkeelle. 

Juoksusaven aiheuttamia maanvyöryjä tapahtuu Norjassa silloin tällöin.

## Lähteet
Henrik Pussila

**Henrik Pussila** (29. syyskuuta 1764 Myrskylä – 27. joulukuuta 1834 Myrskylä) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Pussilan vanhemmat olivat Henrik Erikinpoika Pussila ja Anna Karlintytär ja puoliso Anna Juhanantytär. Myrskylän kirkonkylässä asunut Pussila edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Kymenkartanon läänin Kymen kihlakunnan tuomiokuntaa.  

## Lähteet
Henrik Waris

**Henrik Waris** (1760 – 8. heinäkuuta 1830 Rautalampi) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Wariksen vanhemmat olivat Juho (Johan) Waris  ja Liisa (Lisa) Liimatainen ja puoliso Elisabet Kilpeläinen (k. 1827). Waris oli lautamies Rautalammin Istumäen kylästä, joka edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Kuopion läänin Rautalammin tuomiokuntaa. Hän teki valtiopäivillä yhdessä muiden Kuopion läänin sekä Oulun läänin ja Vaasan läänin edustajien kanssa esityksen satovahinkojen korvaamisesta.  

## Lähteet
Pietari Hoffrén

**Pietari (Johan Petter) Hoffrén** (29. tammikuuta 1755 Savilahti – 12. maaliskuuta 1820 Leppävirta) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Hoffrénin vanhemmat olivat Henrik Hoffrén ja Katariina Hollender ja puoliso Maria Elisabet Sorthán (k. 1818). Hoffrén oli talollinen ja herastuomari Leppävirran Osmajärven kylässä, joka edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Kuopion läänin Vähä-Savon alisen kihlakunnan tuomiokuntaa.

## Lähteet
Idaho Springs

**Idaho Springs** on kaupunki Clear Creekin piirikunnassa, Coloradon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden  väestönlaskennassa 1&nbsp;717. Kaupunki perustettiin 15. marraskuuta 1885. 

Idaho Springsin pormestarina toimii Michael Hillman.

## Väestö
Kaupungin asukkaista 88,28 prosenttia on valkoisia ja 4,56 prosenttia afroamerikkalaisia. 1,38 prosenttia asukkaista ei ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 46,4 vuotta.

## Kuvia kaupungista

Tiedosto:1300 Block 2016-07-12 1169.jpg|Idaho Springsin kaupungintalo.
Tiedosto:Idaho Springs Public Library Exterior 01.png|Kaupunginkirjasto.
Tiedosto:Colorado St 05-08-2018 257.jpg|Methodist Episcopal Church -kirkko.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin kotisivut
Pietari Haaranen

**Pietari (Petter) Haaranen** (20. maaliskuuta 1762 Tohmajärvi – 26. huhtikuuta 1833 Tohmajärvi) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Haarasen vanhemmat olivat Mikael Haaranen ja Anna Jalkanen ja puoliso Riitta (Brita) Simonen (k. 1817). Tohmajärven Saarion (Sairiois) kylän Haaranen edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Kuopion läänin Karjalan alisen kihlakunnan tuomiokuntaa. Häneltä ei jäänyt valtiopäivien pöytäkirjoihin aloitteita tai esityksiä.  

## Lähteet
Kulmaharjanne

**Kulmaharjanne** on silmien yläpuolella oleva ulkoneva luumuodostelma.

Nykyihmisen kulmaharjanne on loiva verrattuna edeltäjiensä, varhaisten ihmisapinoiden jyrkkään kulmaharjanteeseen. Tämän ansiosta nykyihminen pystyy ilmehtimään kasvoillaan monipuolisemmin kuin edeltäjänsä. Kulmaharjanteen päällä kasvavien kulmakarvojen liikuttelu auttaa esimerkiksi kiukun ja hämmästyksen ilmentämistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Werner Bergengruen

**Werner Bergengruen** (1892 Riika, Latvia – 1964 Baden-Baden, Saksan liittotasavalta) oli saksalainen kirjailija, toimittaja ja kääntäjä, syntyjään baltiansaksalainen. Hän käänsi venäläistä kirjallisuutta saksaksi.

Bergengruen joutui Latviasta sisäiseen maanpakoon kansallissosialismin aikana. Romaaneissaan hän käsittelee äärimmäisiä tilanteita. Hän oli Gruppe 47:n jäsen.

## Suomennettu teos
* *Suurtyranni*, suom. Kaarina Visakanto, WSOY 1958.
;Novelli
* Torninrakennus. Antologiassa: *Hyvää yötä* *Yhdestoista "Hyvää yötä"!: hetki lepoa kunnes nukutte*, toim. Martti Qvist, Hämeenlinna: Arvi A. Karisto 1959

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hope (etunimi)

**Hope** on englanninkielinen etunimi. Sen merkitys on ’toivo’. Toisin kuin suomalainen nimi Toivo, Hope on tyypillisesti naisennimi.

Hope-nimeä käytetään jonkin verran myös Suomessa. Digi- ja väestötietoviraston mukaan se on vuoden 2020 loppuun mennessä ollut virallisena etunimenä noin 110–130 naisella ja ainakin muutamalla miehellä.

## Tunnettuja Hopeja
*Hope Cooke (s. 1940), yhdysvaltalaissyntyinen Sikkimin entinen kuningatar
*Hope Davis (s. 1964), yhdysvaltalainen näyttelijä
*Hope Emerson (1897–1960), yhdysvaltalainen näyttelijä ja vaudeville-esiintyjä
*John Hope Franklin (1915–2009), yhdysvaltalainen historiantutkija 
*Hope Hicks (s. 1988), Valkoisen talon entinen viestintäpäällikkö
*Hope Jahren (s.1969), yhdysvaltalainen geobiologi
*Hope Lange (1933–2003), yhdysvaltalainen näyttelijä
*Hope Masike (s. 1984), zimbabwelainen muusikko
*Hope Mirrlees (1887–1978), englantilainen kirjailija
*Hope Powell (s. 1966), englantilainen jalkapalloilija ja valmentaja
*Hope Sandoval (s. 1966), yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä
*Hope Solo (s. 1981), yhdysvaltalainen jalkapallomaalivahti ja olympiavoittaja

## Kuvitteellisia Hopeja
*Hope Brady, henkilöhahmo televisiosarjassa *[[Päivien viemää]]*
*Hope Logan, Brooke Loganin tytär televisiosarjassa *[[Kauniit ja rohkeat]]*
*Hope Pym, *Punainen Kuningatar*, Marvel-sarjakuvien hahmo

## Lähteet
Lockheed JetStar

**Lockheed JetStar** (yrityksen nimityksinä L-329 ja L-1329; määriteltynä C-140:ksi Yhdysvaltain armeijan palveluksessa) on liikelentokone, jota valmistettiin 1960-luvun alusta 1970-luvulle.

## Aiheesta muualla

*tutkimuskoneeksi muokattu Lockheed JetStar NASAn nettisivuilla
CASIC

**CASIC** (; ; vapaa suomennus *Kiinan ilmailun ja avaruuden tutkimus- ja teollisuusyhtymä*) on vuonna 1999 perustettu kiinalainen valtionyhtiö. Vuonna 2019 konsernin palveluksessa on runsas 147&nbsp;000 työntekijää. Yhtymään kuuluu 22 tytärorganisaatiota ja yhtymällä on osakeomistusta 9 pörssiyrityksessä; näiden kautta yhtymä on mukana noin 500 yrityksessä tai instituutissa. CASIC yhtymään kuuluu 19 keskeistä kansallista tutkimuslaboratoriota. Konserniyhtiön päätoimipiste sijaitsee Pekingissä. Yhdysvaltalaisen talousjulkaisu Fortunen mukaan CASIC-konsernin liikevaihto oli 37,6 miljardia Yhdysvaltain dollaria ja liikevoitto lähes 2,0 miljardia dollaria vuonna 2019.

Aseteollisuuden parissa CASIC suunnittelee ja valmistaa - osin valtiollisen sisarkonserninsa CASCin kanssa - esimerkiksi ohjuksia ja sotilassatelliitteja sekä laukaisutoimintaan liittyviä ratkaisuja ja palveluja. Riippumaton yhdysvaltalainen Defence News -uutispalvelu esittää arvionsa maailman sadasta suurimmasta aseteollisuusyhtymästä liikevaihtoineen vuonna 2019. Uutispalvelun mukaan aseteollisuuden osuus Kiinan ilmailun ja avaruuden tutkimus- ja teollisuusyhtymän liikevaihdosta oli 12,03 miljardia dollaria eli 32 prosenttia liikevaihdosta.  Tällä perusteilla se olisi ollut maailman 11. suurin aseteollisuuskonserni vuonna 2019 (sijoitus 12. mikäli kaksi vuonna 2019 Kiinan valtion laivanrakennusyhtymäksi yhdistynyttä osakonsernia summataan yhteen, kuten tilanne oli vuoden 2019 lopussa).

Tukholman kansainvälinen rauhantutkimusinstituutti (SIPRI) ei omassa arviossaan vielä sijoittanut CASICia maailman 25 suurimman asevalmistajayrityksen joukkoon, sillä SIPRI ei ollut onnistunut löytämään saatavilla olleista lähteistä kyllin täsmällistä kirjallista tietoa arviolleen tämän kiinalaisyhtymän sotilaallisesta liiketoiminnasta. Yhtymän on kuitenkin arvioitu kuuluvan Kiinan viiden suurimman aseteollisuusyhtymän joukkoon.

## Katso myös
*AVIC
*China Electronics Technology Group
*China South Industries Group
*Kiinan valtion laivanrakennusyhtymä
*Norinco

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*China Aerospace Science and Industry Corporation   (aspi.org.au)
Plunger

**Plunger** oli ensimmäinen Yhdysvaltain merivoimille rakennettu sukellustorpedovene. Kongressi valtuutti 3. maaliskuuta 1893 hankkimaan aluksen. Tilaus tehtiin Holland Torpedo Boat Co:lle 13. maaliskuuta 1895. Vene ja sopimus kuitenkin peruutettiin huhtikuussa 1900.

## Lähteet
Sultandağı

**Sultandağı** on piirikunta Afyonkarahisarin maakunnassa, Turkissa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa alueen väkiluku oli 14 566.

## Lähteet
Pilote

**Pilote** oli ranskalainen sarjakuvalehti, jota julkaistiin vuosina 1959–1989. Pilotessa saivat ensijulkaisunsa useat tuon ajan merkittävät ranskalaiset ja belgialaiset sarjakuvat, kuten Astérix, Blueberry sekä Valerian ja Laureline.

Pilote perustettiin käsikirjoittajien René Goscinnyn ja Jean-Michel Charlierin sekä piirtäjien Albert Uderzon ja Jean Hébrardin aloitteesta. Lehden ensimmäinen numero julkaistiin 29. lokakuuta 1959. Sen ensimmäinen painos myytiin loppuun yhdessä päivässä. Pilote joutui kuitenkin pahoihin taloudellisiin vaikeuksiin vuonna 1960. Ranskalainen Dargaud-kustantamo tuli tuolloin apuun ja ryhtyi julkaisemaan Pilotea. Uuden kustantajansa myötä lehdessä ryhdyttiin julkaisemaan monia uusia sarjoja, muun muassa Jean-Michel Charlierin ja Jean Giraudin tekemää Blueberryä vuonna 1963. Vuonna 1968 Morrisin piirtämä Lucky Luke siirtyi Piloteen kilpailevasta Spirou-lehdestä.

Dargaudin välityksellä Pilotessa alettiin julkaista myös englantilaisen Hulton Press Agencyn sarjakuvia. Piloteen alkoivat 1960-luvun lopulla lisäksi tehdä sarjakuvia useat uuden polven tekijät, kuten Claire Bretécher, Alexis ja Nikita Mandryka sekä Pierre Christin ja Jean-Claude Mézières, jotka aloittivat suositun Valerian ja Laureline -sarjan julkaisemisen.

Koska Astérix ja Obélix -sarjakuvista oli tullut erittäin suosittuja, Pilote-lehti sai alaotsikon "Journal d'Astérix et Obélix". Alaotsikko pudotettiin pois vuonna 1970. Lehden huumori muuttui 1970-luvulla aikuisempaan suuntaan, lähinnä sellaisten tekijöiden kuten Marcel Gotlibin, Philippe Druillet´n ja René Pétillonin myötä. Suuria yhteiskunnallisia ja poliittisia aiheita käsiteltiin kriittisesti Pierre Christinin käsikirjoittamassa sekä Jacques Tardin ja Enki Bilalin piirtämässä fantastisessa syklissä "Légendes d'Aujourd'hui". 

1970-luvun alku oli lehdelle myös vakavan kriisin aikaa. Useille sarjakuvantekijöille Pilote ei enää ollut oikea paikka tuoda esiin tummaa ja aikuisempaa huumoriaa. Riideltyään päätoimittaja René Goscinnyn kanssa Gébé, Cabu ja Reiser siirtyivät Hara-Kiriin ja Charlie Hebdoon, kun taas Gotlib, Bretécher ja Mandryka perustivat oman lehden, L'Écho des Savanesin.

Menetettyään monet tunnetut sarjakuvantekijänsä Pilote muuttui viikkolehdestä kuukausilehdeksi kesäkuussa 1974. Lisäksi Guy Vidal korvasi René Goscinnyn päätoimittajana. Pilotelle uskollisina pysyivät muuna muassa Fred (”Philémon”), F'Murr, Bilal, Pétillon ja Caza. Myös uusia tekijöitä liittyi joukkoon, ja Pilote alkoi julkaista myös ulkomaisten tekijöiden kuten Hugo Prattin ja Robert Crumbin töitä. Piloten myynti piristyi jälleen, ja useita erikoisnumeroita ilmestyi. Mutta myyntiluvut alkoivat laskea uudelleen vuonna 1980, huolimatta siitä, että lehdessä julkaistiin monien uusien lahjakkuuksien sarjakuvia. Pilote sulautui Charlie Mensueliin vuonna 1986. Lehteä julkaistiin sen jälkeen nimellä Pilote et Charlie vuoteen 1988, jolloin nimi muutettiin takaisin Piloteksi. Yleinen kiinnostus sarjakuvalehtiä kohtaan oli kuitenkin laskenut, ja Piloten viimeinen numero ilmestyi marraskuussa 1989.

## Lähteet
Aku Valtakoski

**August Aleksander Valtakoski** (alkuaan **Wallenius**, 13. lokakuuta 1888 Turku – 29. syyskuuta 1945) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Hän teki pitkän uran työväen näyttämöillä eri puolilla Suomea.

## Ura
Aku Valtakosken vanhemmat olivat muurari August Robert Wallenius ja Karoliina Wilhelmiina Efraimintytär. Valtakoski aloitti työuransa kirjaltajana ja siirtyi näyttelijäksi 1906 turkulaiselle Toivo II:n näyttämölle. Hän näytteli Turun Näyttämöllä, Turun Seuranäyttämöllä ja Turun Työväen Teatterissa. Ura katkesi Suomen sisällissotaan, johon Valtakoski osallistui punaisten joukoissa. Hän päätyi Suomenlinnan vankileirille.

Valtakosken ura jatkui 1919 Kokkolan Työväen Näyttämöllä, josta hän siirtyi Kajaaniin ja edelleen Tampereen Työväen Teatteriin, jossa hän näytteli 1922–1925. Vuosina 1925–1928 Valtakoski näytteli Varkauden Työväen Näyttämöllä ja 1929–1930 Hämeenlinnan Työväen Teatterissa.

Hämeenlinnasta Valtakoski siirtyi Jyväskylän Työväen Teatterin johtajaksi, minkä jälkeen hän toimi teatterinjohtajana Mikkelissä, Kuopiossa ja Lappeenrannassa.

Valtakosken rooleja olivat muun muassa Baldevin (*Baldevinin häät*), kenraali (*Viholliset*), Juikurinen (*Kun ruusut kukkivat*), Stålarm (*[[Daniel Hjort (näytelmä)|Daniel Hjort]]*), Jussi (*[[Pohjalaisia (näytelmä)|Pohjalaisia]]*) ja Timo (*Seitsemän veljestä*).

Valtakoski avioitui näyttelijä Elvi Majasen kanssa 1919. Pariskunnan nuorempi poika Jussi Valtakoski päätyi vanhempiensa tapaan näyttelijäksi.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Michael Tilson Thomas

**Michael Tilson Thomas** (s. 21. joulukuuta 1944 Los Angeles) on yhdysvaltalainen kapellimestari, säveltäjä ja pianisti.

Tilson Thomas sai musiikin maisterin arvon vuonna 1967 Etelä-Kalifornian yliopistosta. Vuonna 1969 hänestä tuli Bostonin sinfoniaorkesterin apulaiskapellimestari, ja myöhemmin hän sai nimityksen sen päävierailijaksi. Vuosina 1971–1979 Tilson Thomas toimi Buffalon filharmonikkojen musiikillisena johtajana ja vuosina 1981–1985 Los Angelesin filharmonikkojen päävierailijana. Vuosina 1987–1995 hän oli Lontoon sinfoniaorkesterin pääkapellimestari.

Tilson Thomas perusti vuonna 1987 myös koulutukselliseen toimintaan osallistuneen New World Symphonyn. Vuosina 1995–2020 hän oli San Franciscon sinfoniaorkesterin musiikillinen johtaja. Tilson Thomas tuli tunnetuksi aikansa säveltäjien teosten esitysten ja kokeellisten ohjelmien johtamisesta. Hän sai Ordre des Arts et des Lettres'n ritarin arvon ja vuonna 2009 National Medal of Artsin. Vuonna 2006 hänet valittiin Yhdysvaltain taide- ja tiedeakatemian jäseneksi. Tilson Thomas on saanut lukuisia Grammy-palkintoja ja -ehdokkuuksia.

Tilson Thomas aloitti vuonna 1976 seurustelun Joshua Mark Robisonin kanssa. Pariskunta solmi samaa sukupuolta olevien avioliiton vuonna 2014.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut
Adolf Niska

**Adolf Bernhard Niska** (17. helmikuuta 1884 Viipuri – 2. elokuuta 1960 Tukholma) oli suomalainen Suomessa ja Ruotsissa vaikuttanut operettilaulaja (baritoni), näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja.

Adolf Niskan vanhemmat olivat merikapteeni Ivar Alfred Niska ja Hilda Maria Elise Schlüter. Hänen sisaruksiaan olivat salakuljettaja Algot Niska, näyttelijä Bror Niska ja oopperalaulaja Ester Niska. Adolf Niska pääsi ylioppilaaksi 1904 Viipurin ruotsalaisesta lyseosta. Hän opiskeli sitten laulua eri opettajien johdolla Pietarissa, Helsingissä, Berliinissä ja Milanossa.

Niska teki debyyttinsä kreivi Hansin roolissa operetissa *Auringonsäteitä* Helsingin Arkadia-teatterissa, jossa hän oli kiinnitettynä 1905–1906. Tämän jälkeen Niska oli kiinnitettynä Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa 1909–1915 ja hän vieraili myös Turun Ruotsalaisessa teatterissa. Tässä vaiheessa Niskalla oli myös joitain oopperarooleja kuten Goro oopperassa Madame Butterfly, Wotan  Siegfried-oopperassa ja Figaro oopperassa Figaron häät.

Niska muutti syksyllä 1915 Ruotsiin, jossa hän oli kiinnitettynä Tukholman Oscarsteaterniin vuoteen 1926 saakka. Niska esiintyi Oscarsteaternissa ollessaan useissa merkittävissä operettirooleissa. Vuonna 1928 hän siirtyi Tukholman Vasateaterniin ja esiintyi täällä opereteissa vuoteen 1931 saakka. Niskalla oli myös lyhyempiä kiinnityksiä Konserthusteaterniin ja Cirkusteaterniin. Niska esiintyi myös kansanpuistokiertueilla ja kymmenessä elokuvassa, muun muassa kenraali Kulnevin roolissa ruotsalaisessa elokuvassa Fänrik Ståls sägner vuonna 1928. Samana vuonna Niska ohjasi myös elokuvan Stormens barn. Ensimmäisen gramofonilevytyksensä Niska teki 1915 yhdessä Naima Wifstrandin kanssa. He olivat esiintyneet yhdessä Oscarsteaternin operetissa *Madame Szibill*. Niska teki kaikkiaan 37 levytystä.

Adolf Niska oli naimisissa vuodesta 1910 näyttelijä Elin ”Elli” Niskan, o. s. Grahn kanssa. Heillä oli kaksi tytärtä.

## Kirjallista tuotantoa
* *Mitt livs mazurka med Thalia: äventyr i olika länder*. Bonnier, Stockholm 1931

## Lähteet
Giselher Klebe

**Giselher Klebe** (28. kesäkuuta 1925 Mannheim – 5. lokakuuta 2009 Detmold) oli saksalainen säveltäjä.

Klebe auttoi natsi-Saksan aikana taidemaalari Fritz Ohsea Gestapolta piilottelemisessa. Hän tapasi myös muita kuvataiteilijoita, joiden teokset olivat kiellettyjä, esimerkiksi Paul Kleetä. Hän tutustui kiellettyjen teosten säveltäjien, kuten Arnold Schönbergin ja Igor Stravinskyn työhön. Toisen maailmansodan jälkeen Klebe opiskeli Josef Ruferin ja Boris Blacherin johdolla. Hän itse toimi sävellysprofessorina Detmoldin musiikkikorkeakoulussa vuodesta 1962.

1950–1960-luvuilla Klebe sai huomiota dodekafonisilla teoksillaan esimerkiksi Darmstadtissa, ja hänen teoksiaan esitettiin aikakauden musiikkiin keskittyneissä radio-ohjelmissa. Vaikka Kleben harmoniat perustuivat sarjallisiin prosesseihin, hän ei tyylissään välttänyt tonaalisuudelle ominaisia sointuja. Hän lisäsi tyyliinsä sen kehittyessä 1960-luvulla muutenkin perinteisempiä aineksia. Vuodelta 1957 on Kleben ensimmäinen ooppera, *Die Räuber*. Hänen myöhempiin oopperoihinsa kuuluvat *Die tödlichen Wünsche* (1959/1962) ja *Jacobowsky und der Oberst* (1964/1965). Kleben tuotantoon kuuluu myös esimerkiksi kolme jousikvartettoa, muuta kamarimusiikkia, *[[Stabat Mater]]* (1964), balettisinfonia *Das Testament* (1972) ja *Poèma drammatico* (konsertto kahdelle pianolle ja orkesterille, 1999). *Poèma drammatico* sisältää lainauksia Giuseppe Verdiltä, joka vaikutti myös Kleben oopperoihin.

Klebe sai Detmoldin kunniakaupunkilaisen arvon lokakuussa 2002. Vuodelta 2007 on hänen viimeinen oopperansa *Chlestakows Wiederkehr*, joka kantaesitettiin Landestheater Detmoldissa. Klebe kuoli vaikean sairauden jälkeen 84-vuotiaana.

## Lähteet
Spangenhelm

**Spangenhelm** eli vannekypärä oli Euroopassa myöhäisantiikissa ja varhaiskeskiajalla suosittu kypärämalli.

## Rakenne

Nimi "Spangenhelm" tulee saksan sanasta *Spange*, "vanne". Se viittaa kypärän yli ristikkäin kulkevien teräsvanteiden muodostamaan kehikkoon. Kypärän kuvun muodostavat rautalevyt, joita oli kolmesta kuuteen (yleisimmin neljä) ja jotka niitattiin kiinni tähän tukirakenteeseen. Tällaisen kypärän valmistaminen ei vaatinut edistyneitä metallinkäsittelytaitoja, mutta se tarjosi silti hyvän suojan käyttäjälleen. Osassa kypäristä oli nenäsuojus ja mahdollisesti erilliset poskisuojat.

## Historia
Spangenhelm-malliset kypärät olivat käytössä antiikista varhaiskeskiajalle, ja 500-luvulle tultaessa se oli yleisin Euroopassa käytössä ollut kypärätyyppi. Niiden uskotaan saapuneen Eurooppaan Euraasian aroseuduilta, paimentolaiskansojen kuten skyyttien ja sarmaattien välittäminä. Lisäsuojana näiden kypärien kanssa käytettiin yleensä rengaspanssarista tehtyä huppua tai kaulusta eli  camailia. Spangenhelm-kypäriä käytettiin ainakin 800-luvulle, mahdollisesti jopa 1100-luvulle asti, jolloin yhdestä kappaleesta taotut kypärät syrjäyttivät ne lopullisesti.


Tiedosto:028 Conrad Cichorius, Die Reliefs der Traianssäule, Tafel XXVIII (Ausschnitt 01).jpg|Sarmatialaisia sotilaita Spangenhelm-kypärät päässään kuvattuina Trajanuksen pylvääseen.
Tiedosto:Helm DSC02149.JPG|Spangenhelm-kypärä 500-luvulta Wienin taidehistoriallsessa museossa.
Tiedosto:Spangenhelm-Sinj.JPG|Spangenhelm-kypärä kansainvaellusajalta Sinjssä Kroatiassa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Köşk Höyük

**Köşk Höyük** oli varhainen kivi-kuparikautinen kylä Etelä- Anatoliassa. Paikka sijaitsee Kemerhisarin lähellä Niğden maakunnassa nykyisessä Turkissa. Paikka sijaitsee lähteen lähellä Borin tasangolla Hasan Dagin tulivuoresta etelään. Se on nykyisen Bahçelin lähellä, Niğden provinssissa. Rauniokummun ala on 100x90 m.

Paikasta on löydetty muun muassa keramiikkaa, hautoja ja pienoisveistoksia. Naisia esittävät pienoisveistokset ovat alasti, miehillä on vaatteet päällä. Jotkut saviastiat ovat ihmisen tai eläimen muotoisia. Jotkut kallot olivat laastilla käsiteltyjä.

## Kerrostumat
Kerrostumissa I-II on samankaltaisuuksia läntisen, myöhemmän Çatal Hüyükin kanssa. Ne myös muistuttavat varhaista Hacilaria.

* I 5000-4750 kalkoliitti
* II 5600.5000 neoliitti hautoja
* III 6000-5600 neoliitti hautoja
* IV 5600-6300 neoliitti

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Valtakoski

**Valtakoski** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Aku Valtakoski (1888–1945), näyttelijä ja teatterinjohtaja
*Elvi Valtakoski (1895–1989), näyttelijä, Aku Valtakosken puoliso 1919–1945
*Jussi Valtakoski (1923−2010), näyttelijä ja talousjohtaja, Aku ja Elvi Valtakosken poika
*Ritva Valtakoski (1930−2022), näyttelijä, Jussi Valtakosken puoliso vuodesta 1950
Elvi Valtakoski

**Elvi Vilhelmiina Valtakoski** (o.s. **Majanen**, 6. helmikuuta 1895 Tampere – 8. syyskuuta 1989) oli suomalainen näyttelijä. Hän toimi näyttelijänä useilla työväen näyttämöillä ympäri Suomen ja ohjasi erinäisiä näytöskappaleita uransa loppuvaiheessa.

## Ura
Elvi Valtakosken vanhemmat olivat metsäasioitsija Janne Majanen ja Anna Ylä-Kauttu. Valtakoski aloitti näyttelijän uransa Tampereen Työväen Teatterissa 1911–1915. Ura jatkui Varkauden Työväen Näyttämöllä 1925–1929, Hämeenlinnan Työväen Näyttämöllä 1929–1930, jälleen Varkaudessa 1933–1936, Lappeenrannan Työväen Näyttämöllä 1938–1939, jälleen Hämeenlinnassa 1940–1945 ja Lahden Työväen Näyttämöllä 1945. Valtakoski työskenteli 1940-luvun lopulla ohjaajana Littoisten Työväen Näyttämöllä.

Valtakosken rooleja olivat muun muassa Niskavuoren nuori ja vanha emäntä, eli Loviisa Niskavuori sekä nimiosat näytelmissä *[[Elinan surma]]* ja *Rouva Dulskan moraali*. Hän näytteli myös Läpikäytävän Hennan näytelmässä *Pitkäjärveläiset* ja Maijan näytelmässä *[[Pohjalaisia (näytelmä)|Pohjalaisia]]*.

Valtakoski ohjasi muun muassa näytelmät *Kuriton sukupolvi*, *Mustalaisruhtinatar* ja *Neljä naista*. Teatterityönsä ohella hän toimi opettajana kansalais- ja työväenopistoissa 1936–1949.

Valtakoski avioitui näyttelijä Aku Valtakosken kanssa 1919. Pariskunnan nuorempi poika Jussi Valtakoski päätyi myös näyttelijäksi.

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet
Lautajalka

**Lautajalka** (, lyh. bd.ft.) on Yhdysvalloissa ja Kanadassa käytössä oleva puutavaran tilavuuden mittayksikkö. Puutavaran mittauksessa yksi lautajalka tarkoittaa kappaletta, joka on yhden jalan (12 tuuman) pituinen, yhden jalan levyinen ja yhden tuuman paksuinen. Tuhat lautajalkaa pyöreää puutavaraa on 140 kuutiojalkaa eli 3,96 kuutiometriä ja tuhat lautajalkaa sahatavaraa on 83 kuutiojalkaa eli 2,36 kuutiometriä.

Yksi lautajalka on
* 1 jalka (ft) &times; 1 jalka &times; 1 tuuma (in)
* 12 tuumaa &times; 12 tuumaa &times; 1 tuuma
* 144 kuutiotuumaa (in3)
* 1/12 kuutiojalkaa (ft3)
* noin 0,00236 kuutiometriä (m3)
* noin 2,36 litraa (l)
* noin 2&nbsp;360 kuutiosenttimetriä (cm3)
* 1/1980 Pietarin standarttia

**Lautamitta** on puutavaran kuutiomäärän lautajalkoina ilmoittava mitta.

## Lähteet
Vihersaariahven

**Vihersaariahven** (*Paretroplus maculatus*) on äärimmäisen uhanalainen kirjoahvenlaji. Se kasvaa noin 15 cm pitkäksi, ja sen kyljessä on musta, lähes suorakaiteen muotoinen läikkä.
Se on kotoperäinen Madagaskarin luoteisosassa, missä se elää tulvatasankojen matalissa järvissä ja pienissä joissa. Lajin uhanalaisuuteen ovat vaikuttaneet elinympäristön muutokset, kalastus ja haitalliset vieraslajit, etenkin Aasiasta levinneet käärmeenpäät.

## Lähteet
Camail

**Camail** tai **aventail** on rengaspanssarista tehty kaulus tai niskansuojus, jota käytettiin Euroopassa keskiajalla yhdessä kypärän kanssa antamaan lisäsuojaa.

Varhaiset camailit oli niitattu kiinni kypärän reunaan. 1320-luvulta alkaen irrotettava versio syrjäytti ne.  Tässä ketjupanssarikaulus oli kiinnitetty nahkahihnaan, joka puolestaan kiinnitettiin kypärään pujottamalla nyöri reiällisten niittien läpi. Camail oli yleisimmin käytössä 1300-luvulla basinettien kanssa, ja syrjäytti rengaspanssarihupun (*coif*) vuosisadan puolivälissä kokonaan. 1400-luvulla puolestaan teräslevyistä tehdyt kaulasuojukset syrjäyttivät camailin.

Kaulusta saatettiin koristella liittämällä messinki- tai pronssirenkaita sen reunaan, tai tekemällä reunasta sahalaitainen.

Samantapaisia ketjupanssarista tehtyjä kauluksia ja niskasuojuksia on käytetty myös muualla maailmassa, esimerkiksi osana persialaisten katafraktien haarniskaa.

## Lähteet