open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Satisfactory

**Satisfactory** on ennakkojulkaistu Coffee Stain Studiosin kehittämä ja tämän emoyhtiö Coffee Stain Publishingin julkaisema avoimen maailman tutkimus-, tehtaanrakennus- ja ensimmäisen persoonan ammuntapeli.

## Pelaaminen
Peliä pelataan ensimmäisestä persoonasta. Pelimaailma on pinta-alaltaan 30 km². Peli tukee 1–4 pelaajan moninpeliä, mutta myös laajemmat moninpelit ovat mahdollisia.

## Tarina
Pelihahmo on vieraalla planeetalla oleva insinööri, jonka tulee saada tehtävä "Project Assembly" valmiiksi. Pelaajan tulee kerätä resursseja, rakentaa automaattisia tehtaita sekä tehdä erilaisia työkaluja ja koneita.

## Kehitys ja historia
Peliä alettiin tehdä vuoden 2016 puolivälissä. Satisfactoryn piti tulla julkaistuksi Steamissä, mutta se siirrettiin eksklusiivisesti Epic Games Storeen 12 kuukauden ajaksi. Peli on saatavilla ainoastaan Windowsille, mutta pelin saapumista muille alustoille tulevaisuudessa ei ole suljettu pois.

## Vastaanotto
Peliä on luonnehdittu ensimmäisen persoonan Factorioksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Satisfactorygame'', viralliset kotisivut
She's the One (vuoden 2013 elokuva)

**She's the One** on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut filippiiniläinen tagaloginkielinen elokuva, jonka ohjasi Mae Cruz-Alvair.
## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
*
Dabangg 2

**Dabangg 2**  on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Arbaaz Khanin ohjaama intialainen hindinkielinen toimintaelokuva. Se on jatkoa vuoden 2010 elokuvalle *[[Dabangg]]*.

## Näyttelijät

## Soundtrack

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Myrskyöitä

**Myrskyöitä** (*I Know Where I’m Going!*) on Michael Powellin ja Emeric Pressburgerin käsikirjoittama, tuottama ja ohjaama brittiläinen romanttinen draamaelokuva vuodelta 1945.

## Juoni
Määrätietoinen nuori kaupunkilaisnainen Joan Webster (Wendy Hiller) yrittää matkustaa Hebridien saarelle Skotlannin länsirannikolla mennäkseen siellä vihille Englannin rikkaimpiin kuuluvan, itseään vanhemman teollisuusjohtajan kanssa. Monen päivän myrsky kuitenkin estää laivamatkan, ja odotellessaan sään paranemista Mullin saarella kaupunkilaisnainen tutustuu paikallisiin ihmisiin ja heidän elämäntapaansa ja alkaa miettiä arvojaan uudestaan. Ratkaisun tekoa ei helpota saarelta löytyvä komea nuori mies (Roger Livesey).

## Rooleissa

Laulajana myöhemmin tunnettu, lapsinäyttelijänä uransa aloittanut Petula Clark näyttelee *Myrskyöissä* pienen sivuroolin noin 13-vuotiaana.

## Tuotanto
*Myrskyöitä* on kuvattu Denhamin studioilla Buckinghamshiressä sekä aidoissa ympäristöissä Mullin saarella. Tarinassa on kyse odottamisesta, ja odottaminen liittyi myös elokuvan tekoon. Powell ja Pressburger päättivät kuvata tämän mustavalkoisen elokuvan odotellessaan Technicolor-kalustoa, jota he tarvitsivat seuraavan elokuvansa *[[Kysymys elämästä ja kuolemasta]]* kuvauksissa.

## Vastaanotto
*Helsingin Sanomien* Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1986, että tarina alkaa hyvin realistisena mutta muuttuu vähitellen mielikuvitukselliseksi ja runolliseksi kelttiläisten satujen ja legendojen ilotulitukseksi.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Elokuvan esittely Criterion Collection -sivustolla
Xiuhtecuhtli

**Xiuhtecuhtli** tai **Xiuhtecutli** (”turkoosin herra”) on asteekkien tulen jumala. Hänet tunnettiin myös nimellä huehue teotl – vanha jumala. Turkoosi käärme oli hänen vaatteensa, ja hänellä oli punaiset tai keltaiset kasvot. Hänen pyhä lukunsa oli kolme, tulisijan kolmen kiven mukaan. Hän hallitsi ensimmäistä eli alinta kolmestatoista taivaasta.

## Lähteet
* Jordan, Michael: Encyclopedia of Gods. Kyle Cathie Limited, 1992. .
* Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Jaakkolankylä

**Jaakkolankylä** on yksi Parkanon 15 kylästä. Se sijaitsee noin 6 kilometriä keskustasta itään päin Parkano–Kuru-tien (seututie 332) sekä Vahojärven- ja Karttiperänteiden varsilla. Kylämaisemaan kuuluu Poikkeusharju, Poikkeusjärvi ja Jaakkolanjärvi. Poikkeusjärvi muodostuu kahdesta järvialtaasta, joita erottaa toisistaan kapea salmi. Jaakkolankylän halki kulkee Tampere–Seinäjoki-rata, joka ylittää Poikkeusjärven salmen kohdalla. Kylän asutus on keskittynyt teiden ja järvien läheisyyteen. Kyläläiset saivat ennen elantonsa maanviljelyksestä ja Kausen sahalta. 1950-luvun lopulta alkaen kylän väki on vähentynyt tilojen koneistumisen ja sahatoiminnan loppumisen myötä. Vaikka vakinainen väki kylästä on vähentynyt, niin kesäasukkaiden määrä on lisääntynyt. Järvet ja luonnonrauha houkuttelevat. Parkano pitää huolta kesäasukkaistaan; kaupunki tarjoaa kesäasukkailleen muun muassa terveyskeskuspalveluita.

## Kause
Yrjö Kause kumppaneineen perusti höyrysahan Jaakkolankylään Poikkeusjärven ja Kuruntien väliselle alueelle vuonna 1934. Sotien jälkeen sahaa nykyaikaistettiin ja vuonna 1976 se myytiin Oy Rosenlew Ab:lle, joka yhdistyi muutaman vuoden päästä Rauma-Repola Oy:n. Sahan viimeisin omistaja oli Yhtyneet Sahat, joka kuului UPM-Kymmene -konserniin. Sahaustoiminta Kausella loppui vuonna 2002, ja sen jälkeen entisen sahan alueella on ollut muuta yritystoimintaa, kuten esimerkiksi pellettitehdas.    

## Jaakkolan koulu
Vuonna 1955 Parkanon Jaakkolankylään rakennettiin oma kyläkoulu. Oppilasmäärien vähentyessä Parkano lopetti Aureen ja Soljan kyläkoulut ja niiden oppilaat siirrettiin Jaakkolan kouluun vuonna 1993. Jaakkolan koulu lakkautettiin vuonna 2007.    

Tällä hetkellä lähin koulu sijaitsee Parkanon keskustassa. Koulu- ja kulttuurikeskus Kaarna avasi ovensa 8. elokuuta 2019. Siellä aloitti opiskelunsa noin 700 oppilasta ja lähes 100 henkilökunnan jäsentä. Kaarnassa toimii peruskoulu, lukio ja esikoulu. 

## Palvelut

Palvelut löytyvät Parkanon keskusta. Nopeita laajakaistapalveluita on tulossa myös Jaakkolankylään, Tukiverkon rakentaminen alkaa tämän hetken arvioiden mukaan vuonna 2019 ja jatkuu kunnes verkko on valmiiksi rakennettu. Ennen rakentamisen alkua voi tehdä uusia sopimuksia. 
## Poikkeusharjun leirikeskus
Parkanon seurakunnannalla on leirikeskus Poikkeusjärven rannalla noin 9 km keskustasta. Alueella on päärakennuksen  lisäksi majoitusrakennus ja rantasauna. Majoitustilaa leirikeskuksessa on n. 50 hengelle. Leirikeskusta vuokrataan myös ulkopuolisten käyttöön juhla ym. tilaisuuksiin. 

## Kyläyhdistyksiä

### Koppelokorven Erä ry,
Metsästysseuralla on maja,  jota se vuokraa yksityisille, yrityksille ja yhteisöille.

### Parkanon Jaakkolan Pienviljelijäyhdistys ry

### Parkanon Jaakkolan kyläseura Lento ry.
Kyläseuralla on Lennon kylätalo, joia se vuokraa erilaisiin tilaisuuksiin ja kokoontumisiin. Kesäisin kylätalossa pidetään Jaakkolan kyläkirppistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Itä-Parkanon laajakaista 

*Jaakkolankylän kyläsivut

*Jaakkolan kyläseura Lento ry

*Pelletti Aureskosken Jalostehdas Oy

*Poikkeusharjun leirikeskus
Arya Stark

**Arya Stark** on kuvitteellinen hahmo George R. R. Martin kirjoittamassa fantasiakirjasarjassa *[[Tulen ja jään laulu]]*, ja siihen perustuvassa HBO:n televisiosarjassa *[[Game of Thrones]]*, jossa Aryaa näyttelee Maisie Williams. Hän on yksi kertojahahmoista kirjoissa *[[Valtaistuinpeli]]*, *[[Kuninkaiden koitos]]*, *[[Miekkamyrsky]]*, *[[Korppien kestit]]*, *[[Lohikäärmetanssi (kirja)|Lohikäärmetanssi]]* ja *[[The Winds of Winter]]*.

Arya Stark esitellään *Valtaistuinpelissä* Eddard ja Catelyn Starkin kolmantena lapsena. Hänen sisaruksiinsa kuuluvat Robb, Sansa Stark, Bran, Rickon ja velipuoli Jon Nietos. Arya on poikatyttö, joka ei ole kiinnostunut tavallisista aatelisneidon kiinnostuksenkohteista; hän on enemmän kiinnostunut miekkailusta. Hänellä on hurjasusi nimeltään Nymeria.

Aryan rooliin *Game of Thrones* -sarjaa varten koekuvattiin yli sata lapsinäyttelijää.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Arya Stark A Wiki of Ice and Firessa 
*Arya Stark Game of Thrones Wikissä
Dragon Spacecraft Qualification Unit

**Dragon Spacecraft Qualification Unit** (artikkelissa DSQU) oli SpaceX:n ensimmäinen lento uudella Falcon 9:n kantoraketilla. Testilaukaisun kuormanana oli miehittämättömille lennoille tarkoitetun Dragon-aluksen lentomalli DSQU. Lento laukaistiin 4. kesäkuuta 2010.

DSQU jätettiin kiinni raketin toiseen vaiheeseen. Ne lensivät vapaasti, kunnes palasivat ilmakehään ja tuhoutuivat 27. kesäkuuta 2010.

## Lähteet
Viktor Manakov

**Viktor Viktorovitš Manakov** (, 28. heinäkuuta 1960 Budogoštš, Venäjän SFNT – 12. toukokuuta 2019 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut ratapyöräilijä ja olympiavoittaja.

Manakov voitti joukkuetakaa-ajossa olympiakultaa Moskovassa 1980. Hän saavutti myös MM-mitaleja.

Manakov kuoli moskovalaisessa sairaalassa 58-vuotiaana 12. toukokuuta 2019.

## Lähteet
* Viktor Manakov Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Christine Candolin

**Christine Candolin** (s. 17. kesäkuuta 1953 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija.

Christine Candolin opiskeli Taideteollisessa Korkeakoulussa 1975-1982. Candolinin installaatioiden materiaalit vaihtelevat raskaasta kivestä ja teräksestä lasiin. Hän käyttää myös kevyempiä elementtejä, kuten perunajauho ja vesi tai videoprojisoinnit ja ääni-installaatiot. Candolinin teoksia on ollut esillä Alvar Aallon Pohjolan talossa Reykjavikissa Islannissa että Tarton taidemuseossa Eestissä. ja hän on tuottanut ryhmänäyttelyitä vuosina 2002-2017 välillä (Desire to See sekä The Sjählö9-ryhmät) Suomessa ja ulkomailla.

Candolinille myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2019 ja Stina Krookin tunnustuspalkinto vuonna 2001.
__NOTOC__
## Julkaisut
*Suomen taiteen historia, Keskiajalta nykyaikaan Schildts 1998.
*Punainen potkukelkka ja muita kuvallisia kohtaamisia. Pro Artibus 2000.
*Mystiikan portit, Tampereen taidemuseo Karisto 2003.

## Julkinen teos
* Perhosvaikutus, Toukola Helsinki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Christine Candolin instagramissa
*Candolin taiteilijamatrikkelissa
*
Fanny Ekenstierna

**Fanny Maria Ekenstierna**, nimimerkki *Carmen Sylva* (23. helmikuuta 1864 Tukholma, Ruotsi – 13. heinäkuuta 1933 Eskilstuna, Ruotsi) oli ruotsalainen kääntäjä, kulttuurikirjoittaja ja kirjailija.

Ekenstiernan vanhemmat olivat kapteeni Fredrik Eugén Ekenstierna ja tämän vaimo Franciska Emilia, o.s. Björkman. Hän oli keskimmäinen kolmesta tyttärestä. Äiti oli tehtailijan tytär, isä yleni myöhempinä vuosina kamariherraksi. Nuoruusikäisestä Fannysta on hyvin vähän tietoa, mutta todennäköisesti hän on saanut opetusta kielissä ja kirjoittamisessa. Perhe muutti 1880 Tukholmasta Mariefrediin, jonne isän virkatehtävät linnan intendenttinä heidät veivät. Ekenstierna kertoi linnan historiasta teoksessaan *Ödenas slott'. Bilder ur Gripsholms historia´* (1921).

Ekenstierna ei mennyt naimisiin. Hän omaksui varhain englantilaiset sufragettiaatteen ajatuksia naisen vapautuksesta. Hän toimi 1906 Fredrika Bremer Förbundetin valtuutettuna, ja 1908–1922 hän työskenteli liiton lehden *[[Hemtrefnad]]in* toimittajana ja vastaavana julkaisijana. Hänen kirjoituksensa ja käännöksensä liittyivät uskontoon ja naisen vapautukseen liittyviinaiheisiin. Hän kirjoitti paljon *[[Dagny (lehti)|Dagny]]*-lehteen ja *[[Biblioteksbladet]]iin*. 

Hänen kaunokirjalliset tuotoksena olivat suosittuja vielä 1900-luvun jälkipuoliskollakin. Hän kirjoitti Romanian kuningattaren Elisabethin elämäkerran (nimimerkillä Carmen Sylva) ja muita elämäkertoja. Elämäkertoja hän myös käänsi, yleensä englannista. Hänen töitään leimasi kristillisyys, ja myös naisasiassa hän kulki brittiläisen kristillisen naisasian jalanjäljissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Svenskt författarlexikon. Viitattu 13.5.2019
Klara Guseva

**Klara Ivanovna Guseva** (myöh. **Nesterova**, ; 8. maaliskuuta 1937 Tambovin alue, Venäjän SFNT – 12. toukokuuta 2019 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut pikaluistelija ja olympiavoittaja.

Guseva voitti 1&nbsp;000 metrillä olympiakultaa Squaw Valleyssä 1960. Hän sijoittui samoissa kisoissa 1&nbsp;500 metrillä neljänneksi ja 500 metrillä kuudenneksi. Innsbruckin talviolympialaisissa 1964 hän sijoittui 3&nbsp;000 metrillä neljänneksi. Vuoden 1961 MM-kilpailuissa Guseva sijoittui viidenneksi.

Avioitumisensa jälkeen Nesterovana tunnettu Guseva kuoli jäätyään auton alle Moskovassa 82-vuotiaana 12. toukokuuta 2019.

## Lähteet
* Klara Guseva-Nesterova Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Myrskyöitä (vuoden 1941 elokuva)

**Myrskyöitä** (*Remorques*) on Jean Grémillonin ohjaama ranskalainen draamaelokuva vuodelta 1941. Jacques Prévertin yhdessä ohjaajan kanssa käsikirjoittama tarina perustuu Roger Vercelin romaaniin ja kertoo meripelastusmiesten maailmasta. Kolmiodraaman pääosissa näyttelevät Jean Gabin, Madeleine Renaud ja Michèle Morgan.

Elokuvaa ei ole nähty Suomen teattereissa, mutta se on esitetty televisiossa 1974.

## Juoni
*Cyclone*-nimisen hinaajan miehistön jäsen on menossa naimisiin, ja paikalla on myös laivan kapteeni André Laurent (Gabin) ja hänen puolisonsa Yvonne (Renaud). Hääpaikalle tullaan kertomaan rahtilaivan olevan merihädässä, jolloin hinaajan miehistö lähtee häistä pelastustöihin. Lopulta laiva saadaan pelastetuksi. Laivan miehistön joukossa on salaperäinen nainen Catherine (Morgan), joka on merellä miehensä kapteeni Marcin (Jean Marchat) seurassa, mutta heidän suhteensa vaikuttaa vihamieliseltä. Keskellä myrskyä Catherine lähtee miestään pakoon pelastusveneellä. Hinaajan miehistö korjaa hänet talteen ja palauttaa parin yhteen. Hinaajan kapteeni André rakastuu Catherineen, muttei tiedä vaimonsa Yvonnen vakavasta sairaudesta, jonka tämä on kätkenyt. Yvonne kuolee Andrén käsivarsille.

## Tuotanto
Ensimmäisen käsikirjoitusversion Vercelin romaanista tekivät André Cayatte ja Charles Spaak, mutta tulos ei tyydyttänyt ohjaaja Grémillonia eikä päärooliin kiinnitettyä Jean Gabinia. Apuun kutsuttiin runoilija Jacques Prévert, joka muovasi käsikirjoituksen uuteen kuosiin ja kirjoitti dialogin.

Elokuvan kuvaukset aloitettiin kesällä 1939, mutta sodan takia työ keskeytyi ja sitä jatkettiin vuoden 1940 alussa. Seuraavan vuoden alussa tehtiin viimeiset studiokohtaukset.

## Vastaanotto
Hannu Salmen mukaan Brestin kaupunkiin sijoittuva elokuva muistuttaa lähtökohdiltaan ja tunnelmaltaan käsikirjoittaja Jacques Prévertin runoa ja siihen perustuvaa laulua ”Barbara”. Salmi näkee myrskyteeman metaforana kuvausten aikana syttyneelle toiselle maailmansodalle, mutta Prévertin ja Grémillonin käsissä elokuvasta on tullu runollinen kuvaus ihmiskohtaloista.

## Lähteet
Nokturno (täsmennyssivu)

**Nokturno** tarkoittaa seuraavia asioita: 

* Nokturno, romantiikan ajalla suosittu sävellystyyppi 
* Nokturno, suomalainen runoussivusto.
Shlomo Hillel

**Shlomo Hillel** (; 9. huhtikuuta 1923 Bagdad, Irak – 8. helmikuuta 2021) oli israelilainen diplomaatti ja poliitikko.

Hillel syntyi mizrahijuutalaiseen perheeseen Irakissa, ja 11-vuotiaana hän muutti perheensä kanssa Palestiinan mandaattialueelle. Hän järjesti Operaatio Esra ja Nehemia -nimellä kutsutun operaation, joka toteutti irakinjuutalaisten massamaahanmuuton Israeliin. Hän toimi urallansa myös ministerin tehtävissä ja knessetin puhemiehenä. Hillelille myönnettiin Israel-palkinto vuonna 1988.

## Lähteet
Opiskelijaprotesti

**Opiskelijaprotesti** on opiskelija-aktivismin muoto, jolla puututaan yhteiskunnallisiin epäkohtiin nostamalla ne protestin muodossa esiin. Opiskelijaprotesti voi kohdistua opiskelijoita koskeviin yksittäisiin tai niitä yleisempiin yhteiskunnallisiin ongelmiin.

Opiskelijaprotesteilla on Euroopassa monisatavuotinen historia. Ensimmäinen protesti ajoitetaan Bolognan yliopistoon 1200-luvulle. Tuolloin opiskelijat protestoivat kaupungin korkeita elinkustannuksia ja saamaansa kelvotonta opetusta. Samoihin aikoihin myös Pariisissa kuohui. Syyttömiä opiskelijat rankaistiin toisten tekemistä vahingoista ja opettajat päättivät vastatoimena sulkea Pariisin yliopiston. Vasta paavi Gregorius IX sai tilanteen rauhoittumaan.

Opiskelijaprotestin muotoja ovat esimerkiksi adressi, tiedottaminen, mielenosoitus, sit-in, die-in, luentolakko ja yliopistovaltaukset. Esimerkkejä tiedottamisesta ovat vuonna 2008 julkaistu Helsingin yliopiston Opiskelijatoiminnan manifesti  ja vuonna 2011 julkaistu Vastaopinto-opas .

## Katso myös
* Die-in
* Mielenosoitus
* Musta blokki
* Opiskelijatoiminta
* Sit-in
* Yliopistovaltaus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jean Grémillon

**Jean Grémillon** [gʁemijɔ̃] (3. lokakuuta 1901 Bayeux, Calvados – 25. marraskuuta 1959 Pariisi) oli ranskalainen elokuvaohjaaja, joka teki 35 vuotta kestäneellä urallaan sekä dokumentti- että fiktioelokuvia. Grémillonin tuotantoa luonnehditaan lähes hänen kuuluisampien aikalaisten René Clairin, Jean Renoirin ja Marcel Carnén veroiseksi. Hänen näytelmäelokuviaan ovat muun muassa *[[Myrskyöitä (vuoden 1941 elokuva)|Myrskyöitä]]* (Remorques, 1941), *[[Suudelma pimeässä]]* (Lumière d’été, 1943) ja *[[Taivas on meidän]]* (Le ciel est à vous, 1944). Kaikissa kolmessa näytteli naispääosaa Madeleine Renaud.

Grémillon opiskeli musiikkia ja aloitti elokuvan parissa lyhyillä dokumenttielokuvilla. Ensimmäisen pitkän elokuvansa hän ohjasi 1927. Ensimmäisen äänielokuvan epäonnistuminen vei hänet pois Ranskasta, ohjaamaan kaupallisia töitä Saksassa ja Espanjassa. Näytelmäelokuvillaan hän saavutti suosiota kotimaassaan vasta 1940-luvun alkupuolella ollessaan jo yli 40-vuotias. Hänen dokumenttielokuvistaan onnistuneimpana pidetään uran viimeistä, taiteilijakuvaa André Massonista. Moniin elokuviinsa Grémillon sävelsi itse musiikin.

## Elokuvia
*1923: Chartres
*1928: Maldone (pitkä fiktio)
*1929: Gardiens de phare
*1933: Gonzague (lyhyt fiktio)
*1937: Mies ja hänen varjonsa (*L’Étrange M. Victor*, pitkä fiktio)
*1937: Naistenhurmaaja (*Gueule d'amour*, pitkä fiktio)
*1941: Myrskyöitä (*Remorques*, pitkä fiktio)
*1943: Suudelma pimeässä (*Lumière d'été*, pitkä fiktio)
*1943: Taivas on meidän (*Le Ciel est à vous*, pitkä fiktio)
*1945: Le 6 juin à l’aube (dokumentti)
*1949: Intohimon kuilu (*Pattes blanches*, pitkä fiktio)
*1950: Les Charmes de l’existence (lyhyt dokumentti)
*1950: Madame X – uskoton nainen (*L’Étrange Madame X*, pitkä fiktio)
*1952: Sodan kauhut (*Les Désastres de la guerre*, lyhyt dokumentti)
*1953: L’Amour d'une femme (pitkä fiktio)
*1955: La maison aux images (dokumentti)
*1956: Haute lisse (dokumentti)
*1957: André Masson et les quatre éléments (lyhyt dokumentti)

## Lähteet
Vibrio cholerae

**Vibrio cholerae** on Vibrionaceae-heimoon kuuluva gramnegatiivinen bakteeri, joka aiheuttaa koleraa. Sitä tavaan makeassa vedessä ja merivedessä. Bakteerin eristi ensimmäisenä italialainen Filippo Pacini vuonna 1854. Se aiheuttaa koleraa tuottamalla koleratoksiini-myrkkyä.

Koleraa aiheuttavat vain sen kaksi serokantaa, O1 ja O139, joita ei Suomessa tavata. Muut kannat levittävät lievempiä sairauksia. Kahdesta koleraa levittävästä kannasta O1 on yleisempi, mutta siihen tehoavat kolerarokotteet. Toista seroryhmää, O139, tavataan Kaakkois-Aasiassa. Se on vastustuskykyinen kaikille tunnetuille rokotteille.

*Vibrio cholerae* ei kestä yli 60 eikä alle 10 celsiusasteen lämpötiloja. Se ei myöskään viihdy happamassa vedessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Vibrio cholerae 
*National Center for Biotechnology Information (NCBI): Vibrio cholerae 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Vibrio cholerae
Marko Niemi

**Marko Juhani Niemi** (12. heinäkuuta 1974 Tampere – 18. syyskuuta 2019 Turku) oli suomalainen runoilija ja kääntäjä. Niemi oli yksi Suomen ensimmäisistä digitaalisista runoilijoista ja yksi Osuuskunta Poesian perustajajäsenistä. Niemi toimi runoussivusto Nokturnon päätoimittajana vuosina 2006–2014.

## Julkaisut
### Painetut teokset
* *Nurousoppi*. Espoo: Ankkuri, 2006.
* *Suut*. Helsinki: Poesia, 2012. (yhdessä Miia Toivion kanssa)

### Elektronisessa muodossa (valikoima)
* Stud Poetry Electronic Literature Collection Volume 1.
* Marko Niemen teoksia Unlikely 2.0 -sivustolla
* Marko Niemen teoksia Nokturno-sivustolla
* Marko Niemen teoksia Logolalia-sivustolla 

### Suomennoksia
* Judith Schalansky: *Kaukaisten saarten Atlas*. Osuuskunta Poesia, 2020.
* Ulrika Nielsen: *Perikato*. Helsinki: Osuuskunta Poesia, 2017.
* Eva-Stina Byggmästar: *Locus Amoenus*. Helsinki: Osuuskunta Poesia, 2013.

### Toimitettuja teoksia
* Juri Joensuu, Marko Niemi, Harry Salmenniemi (toim.) *Vastakaanon: Suomalainen kokeellinen runous 2000–2010*. Helsinki: Poesia, 2011.
* Marko Niemi (toim.) *Valo kajahtaa. Keski-Suomen Kirjailijat 50 vuotta*. Jyväskylä: Keski-Suomen Kirjailijat 2013.
* Tiina Lehikoinen ja Marko Niemi. *Ikuinen Kertosäe: [[Tuli & Savu|Tuli&Savu]] -juhlakirja*. Helsinki: Nihil interit, 2015.

## Lähteet
* Poesia
* ELMCIP

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Luettelo Marko Niemen suomentamista runosta, Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta
*Internetissä kukkii uudenlainen runous (Yle 24.10.2006)
Luettelo Euroopan unionin vapaakauppasopimuksista

'''Euroopan unioni''' on tehnyt **[[Vapaakauppa|vapaakauppasopimuksia]]** ja muita kauppasopimuksia useiden maiden kanssa maailmanlaajuisesti ja neuvotellut  useiden muiden maiden kanssa.

## Voimassa olevat kauppasopimukset

## Väliaikaisesti sovelletut sopimukset

## Lopulliset sopimukset (neuvottelut päättyneet, mutta ei allekirjoitettu)

## Neuvottelut käynnissä

## Neuvottelut keskeytetty

## Toimivalta
Euroopan unionin tuomioistuin on todennut, että sijoittajan ja valtion välimiesmenettelysäännökset (mukaan lukien eräisiin vapaakauppasopimuksiin suunnitellut erityistuomioistuimet) kuuluvat Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden jaettuun toimivaltaan ja tästä syystä sekä EU:n että jokaisen 28 jäsenvaltion olisi ratifioitava ne.

## Viitteet
Asentohuimaus

**Hyvänlaatuinen asentohuimaus** eli **benigni paroksysmaalinen positionaalinen vertigo** (eng. *benign paroxysmal positional vertigo*) tai **BPPV** on yleisin huimausta aiheuttava tasapainoelinhäiriö.
Hyvänlaatuisessa asentohuimauksessa ihmisen korvan tasapainoelimen kaarikäytävään muodostuu sakkaa, joka estää nesteen normaalin liikkeen kaarikäytävässä. Kaarikäytäviä on kolme kappaletta kummassakin korvassa, kukin kohtisuorassa toisiinsa nähden. Tästä johtuen yhden käytävän tukkeutuminen aiheuttaa huimausta vain tietyissä asennoissa tai liikkeissä. Kahden tai kolmen kaarikäytävän tukkeutuminen samanaikaisesti on äärimmäisen harvinaista. Useimmin tukkeutuu posteriorinen kaarikäytävä. Huimausoire tulee esiin tyypillisesti aamulla sängystä noustessa tai makuulla kylkeä kääntäessä.
## Hoito
Kaarikäytävän sakka pyritään saamaan liikkeelle manöövereitä eli liikesarjoja tekemällä. Niissä pään liikkeellä saadaan aikaan kaarikäytävänesteen ja siten sakan liike kohti tasapainoelimen tyveä, jossa se ei enää aiheuta tukosta. Manööverit ovat usein tehokkaita, mutta tila saattaa uusiutua.

## Lähteet
Vallan terällä

**Vallan terällä** (*Prince of the City*) on Sidney Lumetin ohjaama ja yhdessä Jay Presson Allenin kanssa käsikirjoittama yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1981. Se pohjautuu Robert Daleyn kirjaan korruptiosta New Yorkin huumepoliisissa. Kirja perustuu tositapahtumiin, joissa newyorkilainen huumeryhmän etsivä Robert Leuci ryhtyi penkomaan kollegoidensa väärinkäytöksiä vuonna 1971, ja jutusta paisui liittovaltiotason tutkinta ja korruptioskandaali, joka ulottui asianajajiin ja tuomareihin asti. Samasta aiheesta tuotiin samana vuonna ensi-iltaan myös elokuva *[[Kunniakysymys]]* (A Question of Honor, ohj. Jud Taylor).

## Vastaanotto
*Vallan terällä* tuotti tekijöille Oscar-ehdokkuuden käsikirjoituksesta sekä Golden Globe -ehdokkuudet parhaan miespääosan (Treat Williams), parhaan draamaelokuvan ja parhaan ohjauksen sarjoissa. Yhdysvaltalainen National Board of Review of Motion Pictures nosti sen vuoden 1981 kymmenen parhaan englanninkielisen elokuvan joukkoon.

*Helsingin Sanomien* Helena Ylänen luonnehti lähes kolmetuntista elokuvaa harvinaisen aikuismaiseksi, koska siinä ei yksinkertaisteta asioita liikaa. Hänestä Lumet on aiemminkin kunnostautunut työtä ja uraa tekevien kaupunkilaisten kuvaajana ja onnistuu rikostarinassa varmaan paremmin kuin onnistuisi vaikkapa Martin Scorsese tai Paul Schrader, nuo ”epärehelliset eksistentialistit ja itsensäruoskijat”. Saman lehden Mikael Fräntin mielestä elokuva on haastava ja vaativa Lumet-ohjaus, jossa asioita jätetään tietoisesti auki: ”Epähavainnolliset ajatusluomukset estävät toiminnan joustavan kulun ja tarinan selkeän etenemisen, mutta se on joko hyväksyttävä tai hylättävä ohjaajan älyllisenä strategiana.”

*Uuden Suomen* ja *Iltalehden* yhteisessä videoliitteessä 1981 elokuvassa nähtiin toden tuntua ja paljon hyvää, mutta liika pitkittäminen ei tee hyvää tarinan intensiteetille. *[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Asko Alanen piti elokuvaa huolellisesti ja vahvasti raportoituna tositarinana ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.

## Lähteet
Chicomecóatl

**Chicomecóatl**, (nahuatliksi “Seitsemän käärmettä”), toiselta nimeltään **Xilonen** (“Nuori maissintähkänukke”), on asteekkien ravinnon ja siten myös  maissin jumalatar. Chicomecóatl on yksi Meksikon laakson vanhimmista ja tärkeimmistä jumalattarista. Hänen nimeensä sisältyvä luku seitsemän yhdistetään onneen ja hedelmällisyyteen. Kuvissa ja veistoksissa Chicomecóatl esitetään kauttaaltaan punaiseksi maalattuna, päässään erityinen suorakulmainen hiuslaite tai punaisesta paperista tehty viuhka sekä maissintähkät kummassakin kädessä. Hänet kuvataan usein maissin jumalan Centéotlin puolisona.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sven Lindqvist

**Sven Oskar Lindqvist** (24. maaliskuuta 1932 Tukholma – 14. toukokuuta 2019 Tukholma) oli ruotsalainen kirjailija. Hän julkaisi yhteensä 33 teosta, jotka sisälsivät muun muassa esseitä ja matkareportaaseja. Lindqvist oli Tukholman ja Uppsalan yliopistojen kunniatohtori.

Lindqvistin varhaisin tuotanto oli Afrikkaa, Aasiaa ja Latinalaista Amerikkaa käsitteleviä matkareportaaseja. 1980-luvun lopusta lähtien hän keskittyi kirjoittamaan rasismista, imperialismista ja kolonialismista sekä erilaisista sodista ja kansanmurhista. Lindqvistin pääteoksena pidetään vuonna 1992 ilmestynyttä *Utrota varenda jävel* (suom. *Tappakaa ne saatanat*). Sen mukaan natsien rotuoppien ja lebensraum-ideologian juuret olivat imperialismin ja kolonialismin periaatteissa, joita natsit sovelsivat ensimmäisenä toisiin eurooppalaisiin.

## Suomennettuja teoksia
*
*
*
*
*
*
*
*
*

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Sven Lindqvistin virallinen kotisivu
Rage 2

**Rage 2** on Avalanche Studiosin ja id Softwaren kehittämä ja Bethesda Softworksin vuonna 2019 julkaisema avoimen maailman ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli on jatkoa vuoden 2011 pelille ''Rage''.

## Pelaaminen
*Rage 2* on ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Pelaaja ohjaa Walker-nimistä hahmoa, jolla voidaan tutkia pelin avointa apokalyptistä maailmaa. Päähahmoa voi mukauttaa pelaajan mieltymysten mukaiseksi pitkälti. Mukautettavia ominaisuuksia ovat muun muassa: sukupuoli, taidot ja pukeutuminen. Hahmo voi käyttää useita tuliaseita ja työkaluja vihollisia vastaan taistelemiseksi. 

## Tarina
Pelaaja ohjaa Walkeria, jonka tulee selvitä vaarallisten mutanttien valloittamassa apokalyptisessä, asteroidin törmäyksen jälkeisessä maailmassa. Suurin osa ihmiskunnasta kuoli, ja ainoastaan kolkkoa joutomaata jäi jäljelle. Authority-niminen auktoriteetti on julistanut itsensä sotilasvallaksi ja metsästää arvokasta nanoteknologiaa valtansa lujittamiseksi. Peli sijoittuu aikaan 30 vuotta *Ragen* jälkeen.

## Lähteet
John Wick: Chapter 3 – Parabellum

**John Wick: Chapter 3 – Parabellum** on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva, jonka on ohjannut Chad Stahelski. Elokuva on *[[John Wick (elokuvasarja)|John Wick]]* -elokuvasarjan jatko-osa elokuville *[[John Wick]]* (2014) ja *[[John Wick: Chapter 2]]* (2017). Elokuvan nimiroolissa jatkaa Keanu Reeves. Elokuvan jatko-osa *[[John Wick: Chapter 4]]* sai ensi-iltansa vuonna 2023.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
*John Wick: Chapter 3 – Parabellum* sai pääosin hyvän vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivustolla 90 prosenttia kriitikoista antoi sille positiivisen arvostelun keskimääräisellä arvosanalla 7,48/10 perustuen 323 arvosteluun. Metacritic-sivustolla elokuva sai arvosanan 73/100 merkiten ”yleisesti myönteisiä arvosteluja”.

## Lähteet
Calefa

**Calefa Oy** on suomalainen lämpöpumppulaitoksia ja lämpöpumppujärjestelmiä valmistava yritys.  Nimi juontaa juurensa latinankieliseen sanaan *calefacio*, joka tarkoittaa lämmittää.

## Liiketoimintamalli

Calefa Oy toteuttaa lämpöenergiaa ja jäähdytystä tuottavia lämpöpumppuratkaisuja energiantuottajille, teollisuudelle ja suurille kiinteistöille sekä niistä muodostuville energiaekosysteemeille.  

Tavallisista lämpöpumpuista poiketen, Calefan lämpöpumppuratkaisuilla pystytään tuottamaan erittäin korkeita, noin 120 asteen lämpötiloja, joita voidaan käyttää teollisuuden prosesseissa, kiinteistöjen lämmitystarpeissa sekä alue- ja kaukolämpönä . 

Energianlähteinä lämpöpumppuratkaisuissa voidaan hyödyntää teollisuuden ylijäämälämpöjä, ulkoilman, vesistöjen, maan ja auringon energiaa sekä energiavarastoja. 

Energian uusiokäytöllä voidaan vähentää ostoenergian tarvetta sekä parantaa energiaomavaraisuutta, joka on noussut tärkeäksi vakauttavaksi tekijäksi etenkin energiakriisin myötä. Lämpöpumpputeknologialla voidaan pienentää energiatuotannon CO2-päästöjä, kun sillä korvataan polttamalla tuotettua energiaa. 

Energiaekosysteemit ovat nousseet uudeksi energianjakomalleiksi, jossa omaa ylijäämäenergiaa ei lauhduteta vesistöihin tai ilmaan, vaan myydään sitä tarvitsevalle hyödynnettäväksi . 

## Innovaatioita
* AmbiHeat®-lämpöpumppulaitos tuottaa lämpöä ja jäähdytystä CO2-vapaasti sekä ilman pienhiukkaspäästöjä. Laitos voi hyödyntää energialähteinä teollisuuden ylijäämälämpöä sekä vesistöjen, ilman, auringon ja maan lämpöä. Laitokset voivat sisältää myös energian varastointiratkaisuja. 

* Retrofit-hybridijärjestelmä, joka hyödyntää lämmityksessä ja jäähdytyksessä lämpöpumppujärjestelmän ohella maalämpöä ja maakylmää 

* HotLevel®-kuumalämpöpumppu, jolla haaleistakin hukkalämmöistä voidaan tuottaa teollisuuden tarvitsemia 130 °C:een lämpötiloja . Huhtikuussa 2019 Calefa julkaisi kuumalämpöpumpun sisarmallin, jolla 100 °C:een lämpötilanostot voi tehdä hyvällä hyötysuhteella.

* Calmari®-lämmönsiirrin kerää pesulateollisuudessa kuivureiden ylijäämälämmön talteen poistoilmasta ja siirtää sen tuloilman lämmitykseen. Järjestelmä pienentää kuivausprosessin CO2-päästöjä ja ostoenergiantarvetta merkittävästi sekä nopeuttaa kuivausta. 

## Palkinnot ja valinnat

* Calefan yrittäjät valittiin Hollolan Vuoden 2022 -yrittäjäksi 
* Euroopan lämpöpumppuyhdistys EHPA palkitsi Calefan DecarbIndustry-palkinnolla Orionin Turun tehtaan esimerkillä vuonna 2021. 
* Calefa voitti Kasvu Openin Energiainnovaatioiden Kasvupolun vuonna 2019.
*Sitra valitsi Calefan Kiertotalouden kiinnostavimmat -yrityslistalle vuonna 2019.
* Calefan kokonaistoteutus Yandexin datakeskuksen hukkalämmön kierrättämisestä Mäntsälän energiayhtiö Nivoksen kaukolämpöverkkoon sai Vuoden ilmastoteko 2016 -tunnustuksen Energiateollisuuden kestävän kehityksen foorumilta vuonna 2016.
* Euroopan lämpöpumppuyhdistys EHPA palkitsi Yandexin datakeskuksen hukkalämmön kierrätysratkaisun Heat pump city of the year -palkinnolla vuonna 2015. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Calefa Oy
Brevardin piirikunta

**Brevardin piirikunta** () on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 596&nbsp;849 vuonna 2018 ja sen pinta-ala on 4 033 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus on Titusvillen kaupunki.

Kennedyn avaruuskeskuksella on vahva rooli piirikunnan taloudessa ja aluetta kutsutaankin joskus avaruusrannikoksi.

## Asukkaat
Piirikunnan asukkaista 74,2 prosenttia on valkoisia, 10,4 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 9,46 prosenttia mustia. 97 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 47,2 vuotta.

## Kuvia piirikunnasta

Tiedosto:Indian River sunset over Melbourne Florida 1985 or 1986.jpg|Melbourne Beachin laituri.
Tiedosto:Titusville Comm Dist06.jpg|Titusvillen keskustaa.
Tiedosto:Aerial View of Launch Complex 39.jpg|Kennedyn avaruuskeskus.


## Lähteet
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Syme (kaupunki)

**Syme** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Symen saarella eli nykyisellä Sýmin saarella Kreikassa. Sen kaupunkikeskus sijaitsi nykyisen Sýmin kaupungin paikalla.

## Maantiede

Symen kaupunki sijaitsi lahdenpohjukassa saaren koillisrannikolla, samalla paikalla kuin saaren nykyinen keskus Sýmin kaupunki. Kaupungin akropoliina eli linnavuorena ja yläkaupunkina toimi Áno Sýmin eli Ylä-Sýmin kukkula nykyisen Sýmin kaupungin eteläosassa.

Symen kaupunkivaltion alue käsitti koko koko Symen saaren, eikä sillä ollut muita poliksia. Antiikin nimistöllä saari sijaitsi Skhoinoksenlahden suulla Kaarian rannikolla länteen Kynosseman niemestä, Knidoksen niemimaan ja Rhodoksen saaren välillä. Plinius vanhempi kuvasi saaren ympärysmitaksi 37 roomalaista mailia, ja sanoi siellä olleen hänen aikanaan kahdeksan satamaa.

## Historia

Symen saaren varhaisiksi nimiksi mainitaan *Metapontis* ja *Aigle*. Kreikkalaisessa mytologiassa saari ja kaupunki saivat myöhemmän nimensä Symestä, rhodoslaisen kuningas Ialysoksen tyttärestä, jonka Glaukos kaappasi saarelle. Saaren ensimmäinen kuningas oli Poseidonin ja Symen poika Kthonios. Myöhempi Kthonioksen jälkeläinen Nireus johti Homeroksen *[[Ilias|Iliaan]]* laivaluettelon mukaan kolme laivaa Troijan sotaan.

Varhaisessa historiassaan Syme saattoi olla Kaarian vallan alla, ja jossain vaiheessa puolestaan asumattomana. Historiallisella ajalla Syme oli doorilaista aluetta, ja sen doorilainen asuttaminen ajoitetaan noin 900–800-luvuille eaa. Perinteen mukaan kaupungin asuttivat argoslaiset ja spartalaiset yhdessä knidoslaisten ja rhodoslaisten kanssa. Tämän jälkeen, jo ennen Rhodoksen kaupungin perustamista, Syme oli pääasiassa Rhodoksen vallan alla. Ainoan poikkeuksen muodosti aika 400-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla, jolloin Syme kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 434/433–429/428 eaa. Vuonna 411 eaa. spartalaiset voittivat ateenalaiset Symen taistelussa merellä saaren edustalla.

Symen kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Symaīos* (). Kaupungin ei tiedetä lyöneen omaa rahaa; sen nimiin aiemmin laitetut rahat kuuluvat ilmeisesti Syangelan kaupungille.

## Rakennukset ja löydökset

Symen akropoliilta on löydetty muurien jäänteitä, jotka on rakennettu keskiajalla osaksi paikalla nykyisin olevaa Johanniittain ritarikunnan linnaa. Muureissa oli kaksi kehää ja torneja, ja ne on ajoitettu hellenistiselle kaudelle. Ulompi muuri sulki sisäänsä noin 0,3 hehtaarin kokoisen alueen. Akropoliilla tiedetään olleen Athenelle omistettu pyhäkkö. Muihin löytöihin lukeutuu muun muassa hautalöytöjä.

Kaupungista tehtyjä esinelöytöjä on esillä Sýmin arkeologisessa museossa.

## Lähteet
Telos (kaupunki)

**Telos** () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Teloksen saarella eli nykyisellä Tíloksen saarella Kreikassa. Sen kaupunkikeskus sijaitsi nykyisen Megálo Chorión kylän lähellä.

## Maantiede

Teloksen kaupunki sijaitsi samannimisen saaren länsirannikolla. Sen akropoliina eli linnavuorena ja yläkaupunkina toimi saaren nykyisen pääkylän Megálo Chorión vieressä kohoava kukkula.

Teloksen kaupunkivaltion alaisuuteen kuului koko Teloksen saari, eikä sillä ollut muita poliksia eikä välttämättä mitään muitakaan asutuksia, kuten kyliä, sillä tällaisista ei ole löytynyt merkkejä. Saari sijaitsi antiikin nimistöllä Karpathoksen meressä Rhodoksen ja Nisyroksen saarten välissä. Strabon, joka luki saaren kuuluvaksi Sporadeihin, kuvasi sen ympärysmitaksi 80 stadioninmittaa. Stefanos Byzantionlainen luki Teloksen puolestaan osaksi Kykladeja. Nykyisin se luetaan osaksi Dodekanesiaa eli Eteläisiä Sporadeja.

## Historia

Teloksen saaren alkuperäinen nimi oli Plinius vanhemman mukaan *Agathusa* (). Historiallisella ajalla Teloksen asukkaat olivat doorilaisia. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Tēlios* (). 

Telos oli aina läheisissä yhteyksissä Rhodoksen polikseen. Sen arvioidaan kuitenkin olleen ainakin arkaaisella ja klassisella kaudella itsenäinen polis, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään tuon aikaisessa lähteessä. Teloslaiset olivat mukana perustamassa Gelan siirtokuntaa Sisiliassa 600-luvulla eaa. yhdessä Lindoksen asukkaiden kanssa, ja Sisilian tyranni Gelonin suku oli teloslaista alkuperää, sillä hänen esi-isiinsä kuulu teloslainen Telines.

Klassisella kaudella 400-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla Telos kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa noin vuosina 427/426–415/414 eaa. Vuosina 404–394 eaa. saari oli Spartan vallassa, kunnes Farnabazos II ja Konon vapauttivat sen Korintin sodan aikana. Kaupunki löi omaa pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien, ja oli ainakin tuolloin itsenäinen Rhodoksen vallasta. Se tuli Rhodoksen vallan alle 200-luvulla eaa. 

Telos esitetään usein runoilijatar Erinnan yhdeksi mahdolliseksi kotipaikaksi. Plinius mainitsee saaren olleen tunnettu voiteestaan tai parfyymistään, joka tehtiin mahdollisesti meiramista.

## Rakennukset ja löydökset

Teloksen akropolis on ollut varustettu muurein, joista on säilynyt jäänteitä. Ne ympäröivät noin 10 hehtaarin kokoisen alueen. Muurit on ajoitettu klassisen kauden lopulle tai varhaiselle hellenistiselle kaudelle. Muihin löytöihin lukeutuvat tornin sekä Athene Poliaalle omistetun pyhäkön rauniot. Piirtokirjoitusten mukaan Teloksella oli paitsi Athenen myös Zeus Polieuksen kultti. Akropoliin huipulla on nykyisin keskiaikaisen linnan rauniot.

Kaupungin talot oli tehty pengerryksille akropoliin rinteeseen. Niiden lukumääräksi on arvioitu korkeintaan 150. Esinelöytöihin lukeutuu muun muassa veistoksia sekä suuri määrä piirtokirjoituksia. Kastéllosta nykyisen Livádian läheltä on löydetty muurin ja tornin jäänteitä. Antiikin lähteiden mukaan Teloksella oli myös Poseidonille omistettu temppeli.

## Lähteet
Set Suomalainen

**Set Mikko Suomalainen** (13. syyskuuta 1886 Luvia – 1. helmikuuta 1975) oli maanviljelysneuvos ja meijerialan kehittäjä Suomessa. 
 
## Henkilöhistoria
Set Suomalaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Isak Viktor Suomalainen ja Kristiina Esko ja puoliso vuodesta 1918 Siiri Amanda Jaakola. Suomalainen tuli ylioppilaaksi 1906 ja valmistui agronomiksi 1911 ja filosofian kandidaatiksi 1921. Hän toimi Kuopion tietopuolisen meijerikoulun johtajana 1914–1918, valtion juustonvalmistuksen konsulenttina ja juustokoeaseman johtajana 1918–1930 ja valtion vointarkastuslaitoksen yliassistenttina 1931–1955. Suomalainen oli myös maanviljelijä Porissa. Maanviljelysneuvoksen arvon hän sai 1949. 

## Julkaisuja
* *Kertomus Kuopion tietopuolisen meijerikoulun toiminnasta v:lta 1907–1917*, 1918, Suoma Kyykoski, Set Suomalainen
* *Maitotalous: 79-kuvainen sarja*, 1920, toim. Hjalmar Braxén, K. J. M. Collan, Set Suomalainen
* *Suomen juustonvalmistajat 1856–1948 = Finlands ostberedare 1856–1948*, 1949, Santeri Salomaa, G. A. Bredenberg, Set Suomalainen, Akseli Lounamaa
* *Suomen juustonvalmistajayhdistys: piirteitä yhdistyksen toiminnasta 1931–1950*, 1953, Set Suomalainen, Akseli Lounamaa

## Lähteet
Ignaz Franz

**Ignaz Franz** (12. lokakuuta 1719 Protzau, Frankenstein in Schlesien, Sleesia – 19. elokuuta 1790 Breslau) oli saksalainen katolinen pappi, teologi ja virsirunoilija.

Franz opiskeli filosofiaa ja teologiaa Breslaun yliopistossa. Valmistuttuaan yliopistosta hänet vihittiin papiksi ja hän työskenteli pappina mm.Glogaussa ja Schlawessa kunnes hänet 1766 nimitettiin Breslaun pappisseminaarin rehtoriksi. 

Franz julkaisi katekismuksia ja laulukirjoja valistuksen aikakauden hengessä ja hänen runoilija-esikuvanaan moraalisena ohjaana on ollut runoilija ja filosofi Christian Fürchtegott Gellert. Hän on kirjoittanut noin 350 virttä, joista tunnetuin on ”Grosser Gott, wir loben dich” vuodelta 1768. Virsi on varhaiskirkon ajalta peräisin olevan Te Deum- hymnin runomuotoinen, loppusounnillinen versio. Se ilmestyi 1771 kokoelmassa *"Die Christlich-katholische Lehre in Liedern, das ist: Katechetische Gesänge zum Gebrauche der Saganischen Schulen: mit einer Vorrede von der Absicht und dem Gebrauche dieser Lieder* " Virrestä on useita säkeistömäärältään erilaisia versioita. Alkuperäinen versio on 12-säkeistöinen mutta useimmissa virsikirjoissa virressä on yhdeksän säkeistöä.

Virsi tuli suosituksi ei vain katolisessa kirkossa vaan se julkaistiin myös saksalaisissa evankelisissa virsikirjoissa. Virrestä onkin tullut yksi tunnetuimmista ekumeenisista virsistä.  Se on myös Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa, virsi numero 901 ja Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi numero 1 "Luoja, Isä, sinulle", käännös on Pekka Kivekkään 1994 tekemä. Suomen kirkon virsikirjassa virrestä on teksti myös saksaksi, ruotsiksi, englanniksi ja venäjäksi. 

Virrestä on useita vanhempia erilaisia suomennoksia. Helsingin katolisen hiippakunnan laulukirjassa "Cantemus" virrestä on kolmisäkeistöinen käännös, lauu 291 ”Herra suuri taivahan” (suom. Ilta Koskimies). Siionin Kannel-kirjassa on Franzin virrestä oma 4-säkeistöinen käännös ja muokkaus (83 Suuri Herra, sinua)*.* Hengellisessä laulukirjassa on 5-säkeistöinen käännös (22 "Suuri Luoja, kiittäen"). Hengellisiä lauluja ja virsiä- kirjassa on 6-säkeistöinen versio (349 "Sulle, suuri Jumala"), Suomen adventtikirkon laulukirjassa Seurakunta laulaa virrestä on 3-säkeistöinen käännösmukaelma (103 "Jumalaa me kiitämme", suom mukaellen Joel Niininen 2001)*.*

## Aiheesta muualla

* Großer Gott, wir loben Dich, teksti saksaksi– https://de.wikisource.org/wiki/Großer_Gott,_wir_loben_dich
* Großer Gott, wir loben Dich,  nuotit, midi, teksti saksaksi–  http://www.lieder-archiv.de/grosser_gott_wir_loben_dich-notenblatt_400230.html
* Großer Gott wir loben dich - http://www.liederlexikon.de/lieder/grosser_gott_wir_loben_dich saksankielinen, tietoa virrestä

## Lähteet
Asunto-osakeyhtiölaki

**Asunto-osakeyhtiölaki** on Suomessa asunto-osakeyhtiöitä, kvasiasunto-osakeyhtiöitä, keskinäisiä kiinteistöosakeyhtiöitä ja eräitä muita osakeyhtiöitä koskeva laki. 

## Historiaa
Suomen ensimmäinen asunto-osakeyhtiölaki tuli voimaan vuonna 1926. Tätä lakia edelsi yleinen osakeyhtiölaki, ja lisäksi käytettiin yhtiöjärjestyksiin otettuja erillisiä määräyksiä. Asunto-osakeyhtiölaki oli erityislaki, jonka rinnalla sovellettiin osakeyhtiölakia. Asunto-osakeyhtiölakiin tehtiin pieniä teknisiä muutoksia vuonna 1978.

Seuraava asunto-osakeyhtiölaki tuli voimaan vuonna 1992. Muutoksen syynä olivat kasvaneet peruskorjaustarpeet, joiden toteuttamista helpotettiin uudella lainsäädännöllä. 

Nykyinen asunto-osakeyhtiölaki astui voimaan 1. heinäkuuta 2010. Nykyinen laki on itsenäinen suhteessa osakeyhtiölakiin.

## Lain määräyksiä
Asunto-osakeyhtiö määritellään laissa osakeyhtiöksi, jonka tarkoituksena on omistaa ja hallita vähintään yhtä rakennusta tai sen osaa, joissa huoneistojen lattiapinta-alasta yli 50&nbsp;% on osakashallinnassa olevia asuinhuoneistoja. Jos pinta-alaehto ei toteudu, kyseessä on keskinäinen kiinteistöosakeyhtiö; näin on esimerkiksi silloin, kun yhtiössä on ainoastaan tai enimmäkseen liikehuoneistoja. 

Yhtiön jokainen osake tuottaa yksin tai toisten osakkeiden kanssa (osakeryhmä) oikeuden hallita yhtiöjärjestyksessä määrättyä huoneistoa tai muuta osaa yhtiön hallinnassa olevasta rakennuksesta tai kiinteistöstä (osakehuoneistoa).

Asunto-osakeyhtiölaki edellyttää, että yhtiöllä on yhtiöjärjestys. Yhtiöjärjestyksessä on mainittava muun muassa yhtiön toiminimi, jokaisen huoneiston sijainti kiinteistöllä tai rakennuksessa, osakkeiden järjestysnumerot ja tieto, millä osakeryhmällä hallitaan mitäkin osakehuoneistoa. Yhtiöjärjestyksessä on myös huoneistoselitelmä. 

Asunto-osakeyhtiölailla säädetään lisäksi muun muassa seuraavista asioista: yhtiövastikkeet, kunnossapito, muutostyöt, yhtiökokous, hallitus ja isännöitsijä, osakkeen ottaminen hallintaan, rahoitusasiat ja yhtiön perustaminen.

## Lain soveltaminen eri yhtiömuodoissa
Asunto-osakeyhtiölain nykymuotoa sovelletaan kaikkiin osakeyhtiöihin, jotka on rekisteröity Suomen lain mukaisesti asunto-osakeyhtiöinä. Lisäksi sitä sovelletaan vanhoihin niin sanottuihin kvasiasunto-osakeyhtiöihin.

Keskinäinen kiinteistöosakeyhtiö voi yhtiöjärjestyksessään valita, sovelletaanko siihen asunto-osakeyhtiölakia, osakeyhtiölakia vai näiden yhdistelmää. Jos yhtiöjärjestyksessä ei muuta määrätä, keskinäiseen kiinteistöosakeyhtiöön sovelletaan asunto-osakeyhtiölakia, paitsi jos yhtiö on perustettu ennen 1.1.1992, jolloin siihen sovelletaan osakeyhtiölakia.

Jos tavallisessa osakeyhtiössä on ainakin yksi osakehallinnassa oleva huoneisto tai muu tila, sen yhtiöjärjestyksessä voi määrätä, että siihen sovelletaan asunto-osakeyhtiölakia tai joitain sen määräyksiä. Siltä osin kun tällaista määräystä ei ole, yhtiöön sovelletaan osakeyhtiölakia. Tällaisessa yhtiössä osa osakkeista saattaa tuottaa vain etuoikeuden osinkoon mutta ei hallintaoikeutta. Näitä osakeyhtiöitä on ainakin Helsingissä, johon niitä on perustettu 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa.

## Lähteet
Ruy Guerra

**Ruy Guerra** (s. 22. elokuuta 1931 Lourenço Marques, Mosambik) on portugalilais-brasilialainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, näyttelijä ja lauluntekijä.

Mosambikissa syntynyt Guerra opiskeli aluksi kotimaassaan ja Portugalissa ja sitten elokuvaa Pariisin IDHEC-oppilaitoksessa 1952–1954. Hän siirtyi tekemään elokuvia Brasiliaan, jossa hänestä tuli sikäläisen uuden aallon () varhainen edustaja.

Hänen läpimurtoelokuvansa oli *[[Brasilian pojat (vuoden 1962 elokuva)|Brasilian pojat]]* (Os Cafajestes, 1961), jossa Rion nuoret vetelehtijät kiristävät nuoren naisen rikkaalta sedältä rahaa tytöstä rannalla ottamillaan alastonkuvilla. *[[Kiväärit (elokuva)|Kiväärit]]* (Os Fuzis, 1964) sijoittuu koilliseen Brasiliaan, jossa sotilasjoukko suojelee rikkaan tilanhoitajan peltoviljelmän satoa nälkäisiltä talonpojilta. Elokuvan *[[Lempeät metsästäjät]]* (Ternos caçadores, 1969) Guerra kuvasi ranskan ja englannin kielillä, ja suljetun yhteisön jäseniä syrjäisellä lintusaarella näyttelevät muiden muassa Sterling Hayden, Susan Strasberg ja Stuart Whitman.

Synnyinmaansa Mosambikin itsenäistyttyä 1975 Guerra sai tehtäväkseen rakentaa maan elokuva-alaa. 1980-luvun alkupuolella hän ohjasi Meksikossa Gabriel García Márquezin lapsiprostituodusta kertovaan tarinaan perustuvan *[[Erendira]]n* (1983).

Ruy Guerra on sanoittanut monia lauluja, joita on esittänyt varsinkin Baden Powell de Aquino. Näyttelijänä Guerra on esiintynyt muun muassa Werner Herzogin elokuvassa *[[Aguirre – jumalan viha]]*.

## Filmografiaa
* *[[Brasilian pojat (vuoden 1962 elokuva)|Brasilian pojat]]* (*Os Cafajestes*, 1961)
* *[[Kiväärit (elokuva)|Kiväärit]]* (*Os Fuzis*, 1964)
* *[[Lempeät metsästäjät]]* (*Ternos caçadores*, 1980)
* *Mueda, memória e massacre*
* *[[Erendira]]* (1983)
* *[[Kauniin kyyhkystenkasvattajan tarina]]* (*Fábula de la Bella Palomera*, 1988)
* *Kuarup* (1989)
* *[[Unien valtiatar]]* (*Me alquilo para soñar*, 1992)
* *[[Pahan hetki]]* (*O Veneno da Madrugada*, 2005)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Poutapilviä ja lihapullakuuroja 2

**Poutapilviä ja lihapullia 2** on jatko-osa elokuvalle *[[Poutapilviä ja lihapullakuuroja]]*. Elokuvan pääkonna on Chester V, jolla on yritys nimeltä Live Corp. Hän yrittää saada Flint Lockwoodin ruokakoneen itselleen, sillä Live Corp:n tärkein tuote on Food Bar.
Korisliiga-kausi 2018–2019

**Korisliiga-kausi 2018–2019** on 79 kausi, jolloin pelattiin miesten koripallon Suomen mestaruudesta. Kaarinalainen Ura Basket nousi sarjaan täksi kaudeksi M1DA-mestaruutensa myötä.

## Sarjataulukko

## Pudotuspelit
Brasilian pojat (vuoden 1962 elokuva)

**Brasilian pojat** (*Os Cafajestes*) on Ruy Guerran käsikirjoittama ja ohjaama mustavalkoinen draamaelokuva vuodelta 1962. Siinä ylemmän keskiluokan perheistä tulevat vetelehtijänuorukaiset yrittävät kiristää nuorista naisista rannalla ottamillaan alastonkuvilla rahaa näiden rikkailta sukulaisilta.

Guerran läpimurtoelokuvaa pidetään brasiliaiselokuvan uuden aallon () aloittaneena teoksena. Sen runsaat alastonkohtaukset aiheuttivat kohua. Suomessa elokuvan esittäminen kiellettiin kokonaan. Elokuvan musiikin on tehnyt Luiz Bonfá.

## Rooleissa

## Lähteet