open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Skeena

**Jasper-Prince Rupert juna** (tunnetaan yleisesti nimellä: **Skeena**) on kanadalaisen matkustajajunayhtiö VIA Rail Canadan liikennöimä Jasperin ja Prince Rupertin välillä liikennöivä intercityjunavuoro. 

Junavuoro kulkee kolmesti viikossa molempiin suuntiin. Reitti kulkee Kalliovuorilla sijaitsevasta Jasperista Prince Georgen kaupunkiin, jossa se pysähtyy yön ajaksi, ja jatkaa matkaa seuraavana aamuna Tyynenmeren rannalla sijaitsevaan Prince Rupertiin. Radan omistaa Canadian National Railway, ja se seuraa suurimmalta osaltaan Yellowhead Highway -tietä. Aikataulut on mukautettu vaihtoyhteyteen Jasperissa, mantereen halki kulkevan The Canadian -junan kanssa.

## Matkustajaluokat

Junassa on kaksi matkustajaluokkaa. 

### Turistiluokka

Turistiluokan (Economy class) vaunut ovat ruostumattomasta teräksestä valmistettuja yksikerroksisia matkustajavaunuja, joissa matkustaja voivat ostaa juomia ja kevyttä purtavaa tarjoilukärrystä. Sesonkiajan ulkopuolella, syyskuun puolestavälistä toukokuun loppuun turistiluokan matkustajilla on pääsy näköalavaunuun, jossa on koko korin ympäri kaartuvat ikkunat. Vuoteen 2009 saakka luokkaa kutsuttiin *Comfort Class* -nimellä.

### Matkailijaluokka

Matkailijaluokan (Touring class) vaunut ovat ruostumattomasta teräksestä valmistettuja kaksikerroksisia näköalavaunuja. Vaunujen alakerrassa on ravintola ja yläkerrassa korin ympäri kaartuvat ikkunat. Lippujen hintaan sisältyy kolme ateriaa (kylmä) päivässä juomineen, mukaan lukien alkoholijuomat. Vuoteen 2009 saakka luokkaa kutsuttiin *Totem Class* -nimellä ja sisälsi lämpimän päivällisen ja illallisen.

## Lähteet
Eero Saari (poliitikko)

**Eero Teodor Saari** (15. elokuuta 1907 Alavus – 29. toukokuuta 1955 Alavus) oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Maalaisliitto. 

Saari valittiin kansanedustajaksi kaksissa vaaleissa, 1951 ja  1954, Vaasan läänin itäisestä vaalipiiristä. Hän toimi eduskunnassa vajaan neljän vuoden ajan, heinäkuusta 1951 toukokuuhun 1955, ja oli jäsenenä lakivaliokunnassa sekä laki- ja talousvaliokunnassa. Hän oli myös Yleisradion hallintoneuvoston jäsen. Hän kuoli kesken toisen kansanedustajakautensa, 47-vuotiaana, ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli Eino Uusitalo. Paitsi kansanedustajana, Saari toimi poliittisella urallaan myös kunnanvaltuuston jäsenenä ja puheenjohtajana synnyinkunnassaan Alavudella.

Saaren vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Saari ja Alma Aliina Ojanperä. Hän toimi itsekin maanviljelijänä, vuodesta 1936 Alavudella, ja työskenteli lisäksi Alavuden palovakuutusyhdistyksen toimitusjohtajana vuodesta 1941. Saaren politiikan ulkopuolisiin luottamustehtäviin kuuluivat muun muassa Alavuden seudun peruna oy:n hallintoneuvoston puheenjohtajuus sekä Jälleenvakuutusyhtiö Vakavan johtokunnan ja Etelä-Pohjanmaan maakuntaliiton hallituksen jäsenyys. 

Saaren puoliso oli Sanelma Briita Asiala, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1934.

## Lähteet
Gulen

**Gulen** (vuoteen 1890 saakka *Evenvik*) on kunta Sognin ja Fjordanen läänissä Norjassa. Se sijaitsee Sognevuonon etelärannalla. Gulenin kuntaan kuuluu noin 1500 saarta, joista suurin on Sandøya. Kunnassa sijaitsee 220 metrin syvyinen Dingevatnetin järvi. Vuoden 2023 alussa Gulenissa oli 2&nbsp;228 asukasta.

Gulenin kuntakeskus on Eivindvik. Kunnan toinen taajama on Byrknes. Gulenissa sijaitsee noin tuhat vuotta vanhan Gulatingetin käräjäpaikan muistomerkki. Kunnan virallinen kieli on uusnorja.

## Kuvia

Tusenaarsstaden Gulatinget.jpg|Gulatingetin muistomerkki
Gulen kirke.jpg|Gulenin kirkko
Keltisk steinkors Eivinvik 2021.jpg|Gulenin kirkon lähellä sijaitsee kaksi kiviristiä, jotka on pystytetty kristinuskon saapuessa Norjaan. Kuvassa näkyvä risti katkesi vuonna 2012 puun kaaduttua sen päälle.


## Tunnettuja henkilöitä
* Peder Furubotn (1890–1975), kommunisti
* Ole Elias Holck (1774–1842), upseeri ja Eidsvollin kansalliskokouksen osanottaja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Risto A. Väisänen

**Risto Antero Väisänen** (s. 1940) on suomalainen lintutieteilijä ja professori.

Väisänen on lähtöisin Rovaniemeltä ja on oppiarvoltaan filosofian tohtori. Hän aloitti opintonsa Oulun yliopistossa, ja teki gradunsa Simon suolinnustosta. Hänen väitöksensä Helsingin yliopistossa vuonna 1979 käsitteli tyllin evoluutiota. Hän on työskennellyt Helsingin yliopistossa ensin tutkijana ja opettajana, ja vuodesta 1984 alkaen yli-intedenttinä. Vuonna 2002 hänet nimitettiin museon selkärankaisosaston johtajaksi, josta virasta hän jäi eläkkeelle vuoden 2008 lopulla. Eläkkeellä ollessaankin Väisänen jatkaa edelleen tutkimustyötä.

Väisänen on perehtynyt linnuston muutosten seurantaan, erityisesti pesimälinnuston runsauden ja levinneisyyden pitkäaikaismuutosten seurantaan. Hän on tutkinut myös lintuyhteisöjen rakennetta, ja miten ympäristömuutoksia ja niiden vaikutuksia voidaan tutkia lintujen avulla. Väisänen on järjestänyt ja kehittänyt muun muassa talvilintulaskentoja, pesimälinnuston linjalaskenta- ja pistelaskentamenetelmiä, saariston pesimälinnuston laskentaa, vesilintulaskentaa ja pesäkorttiaineistoa. Iin Krunnien saariryhmän linnustoa Väisänen tutki 1960–1970-luvuilla.

Väisänen on toiminut BirdLife Suomen nimistötoimikunnan puheenjohtajana. Hän on toiminut Suomen Biologian Seura Vanamon sihteerinä 1979–1981.

Väisänen on ollut julkaisemassa kymmeniä lintutieteellisiä artikkeleita sekä kotimaisissa että ulkomaisissa tieteellisissä sarjoissa. Vuonna 1998 hän kirjoitti, yhdessä Esa Lammin ja Pertti Koskimiehen kanssa, suurteoksen Suomen pesimälinnuston muutoksista (Muuttuva pesimälinnusto, Otava, ).

## Lähteet
*Helsingin yliopiston eläinmuseon seurantatiimin henkilöstö 
*Väisänen, Risto A | Kansalliskirjasto | Kansalliskirjaston hakupalvelu https://kansalliskirjasto.finna.fi/AuthorityRecord/melinda.(FI-ASTERI-N)000063113

### Viitteet
Roger Casement

**Roger Casement** (1. syyskuuta 1864 Dublin – 3. elokuuta 1916 Lontoo, Britannia) oli irlantilainen patriootti, runoilija, vallankumouksellinen ja nationalisti sekä brittiläinen diplomaatti. 

Casement sai konsulin viran jo nuorena, ja hän työskenteli useissa viroissa Afrikassa ja Etelä-Amerikassa. Työskennellessään Britannian konsulina Kongossa Casement matkusteli useita kuukausia maassa dokumentoiden Leopold II:n hallitsemassa Kongossa toimeenpantuja väkivaltaisuuksia. Casement auttoi vuonna 1904 Edmund Morelia perustamaan järjestöä Congo Reform Association.

Casement nimitettiin vuonna 1910 pääkonsuliksi Rio de Janeiroon. Siellä hän teki muun muassa useita selvityksiä, jotka koskivat Anglo-Peruvian Amazon co:n toimia intiaanien kohtelussa kumiplantaaseilla. Selvitykset julkaistiin 1912 ”sinisenä kirjana”. 

Casement palkittiin ansioistaan, mutta hän erosi tehtävistään yllättäen ja liittyi Sinn Féinin radikaaliin siipeen. Vuonna 1913 hän julisti lehtiartikkelissa, että sota Englannin ja Saksan välillä oli väistämätön ja että Irlannin pitäisi käyttää tilaisuutta hyväkseen ja itsenäistyä. Sodan puhjetessa hän oli Yhdysvalloissa ja yritti toiminnallaan siellä saada aikaan Saksan, Yhdysvaltojen ja Irlannin välisen liiton. Hän ei saanut ajatuksilleen tukea, ja hänen kirjoituksensa takavarikoitiin propagandana. Casement matkusti siksi Norjan kautta Saksaan, jossa hän innosti irlantilaisia vankeja mukaan sotajoukkoon, joka siirrettäisiin Irlantiin tukemaan kapinaa. 

Samaan aikaan Irlannissa oli vastarinta Britanniaa kohtaan vahvistunut, ja sovittiin kapinasta pääsiäisenä 1916, jolloin Casement toisi saarelle höyrylaivalla aseita ja ammuksia. Hän lähti Irlantiin saksalaisella sukellusveneellä, jonka jäljessä tuli sotamateriaalilla lastattu höyryalus. Britit olivat kuitenkin siepanneet sähkeen, ja alus räjäytettiin. Casement onnistui pääsemään maihin ja yritti nyt estää kapinan puhkeamisen, mutta britit vangitsivat hänet 24. huhtikuuta 1916. Hänet hirtettiin 3. elokuuta 1916 Lontoossa Pentonvillen vankilassa. Irlantilaisten pääsisäiskapina aloitettiin Patrick Pearsen ja James Connollyn johtamana, mutta siihen osallistuneet 2&nbsp;000 kapinallista joutuivat antautumaan viikon kuluessa, eivätkä he saaneet mainittavampaa apua Saksalta.

Irlantilaiset nationalistit pitivät Casementia marttyyrina, ja hänen vangitsemispaikastaan tuli pyhiinvaelluspaikka.

## Kirjallisuutta
* Mario Vargas Llosa, *[[Keltin uni]]*

## Lähteet
* Svensk uppslagsbok. Lund 1930
* Adam Hochschild, *King Leopold's Ghost*, 1998 (suom. *[[Kuningas Leopoldin haamu]]*, 2004)

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Latvala

**Latvala** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Anne Latvala (s. 1982), seiväshyppääjä
* Erkki Latvala (1923–1976), pesäpalloilija
* Erkki Latvala (s. 1965), ampumahiihtäjä
* Hanna-Maari Päkk, o.s. Latvala (s. 1987), pikajuoksija
* Jaakko Latvala (1866–1931), sosialidemokraattinen kansanedustaja
* Jack Latvala (s. 1951), amerikkalainen poliitikko
* Jan Latvala (s. 1972), jääkiekkoilija
* Jari-Matti Latvala (s. 1985), ralliautoilija
* Jukka Latvala (s. 1975), pesäpalloilija
* Kustaa Latvala (1890–1932), kansakoulunopettaja, toimittaja ja Lapuanliikkeen johtohahmo
* Laura Latvala (1921–1986), runoilija ja lääkäri
* Matti Latvala (1868–1964), Maalaisliiton kansanedustaja ja kirjailija
* Matti Latvala (s. 1983), pesäpalloilija
* Mikko Latvala (s. 1980), seiväshyppääjä
* Otto Latvala (s. 1999), jääkiekkoilija
* Riitta Latvala (s. 1964), kirjailija
* Roope Latvala (s. 1970), kitaristi, Latvala Bros -yhtyeen perustaja
* Salu Latvala (1870–1928), kirjallisuuden suomentaja
* Santeri Latvala (s. 1991), koripalloilija
* Sini Uunila, ent. Latvala (s. 1980), moukarinheittäjä
* Taina Latvala (s. 1982), kirjailija ja toimittaja
* Tea Latvala (s. 1977), juontaja
* Tero Latvala, viulisti
* Tomi Latvala (s. 1974), pesäpalloilija
* Toni Latvala (s. 1977), seiväshyppääjä
* Veikko Latvala (1933–2026), pesäpalloilija.
* W. K. Latvala (1896–1968), mainospäällikkö ja mainostoimisto Erva-Latvalan johtaja.
William S. Hart

**William Surray Hart** (6. joulukuuta 1864 Newburgh, New York &ndash; 23. kesäkuuta 1946 Newhall, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Hän aloitti teatterinäyttelijänä ja näytteli muun muassa Messalaa *[[Ben-Hur (romaani)|Ben-Hurin]]* alkuperäisessä Broadway-tuotannossa. Hart siirtyi Hollywoodiin 1914 ja erikoistui siellä näyttelemään lännenelokuvissa. Hän näytteli muun muassa vuoden 1914 elokuvassa *[[The Bargain]]*, joka oli ensimmäinen täyspitkä lännenelokuva. Hartista tuli yksi aikakauden suosituimmista miesnäyttelijöistä ja hänen alkuvaiheessa saamansa 75 dollarin viikkopalkka nousi nopeasti 10&nbsp;000 dollariin. Lisäksi Hart toimi itsenäisenä elokuvatuottajana yhteistyössä Famous Players-Lasky -studion kanssa, ja ansaitsi tuottamillaan elokuvilla yli neljä miljoona dollaria. Hartin suosio kääntyi laskuun 1920-luvun alussa, johtuen yleisön muuttuneesta elokuvamausta ja osittain myös Hartiin kohdistuneista perättömistä syytöksistä aviottomasta lapsesta, jotka johtivat hänen avioeroonsa. 

Hart lopetti näyttelemisen vuonna 1925. Vuonna 1929 Hart kirjoitti omaelämäkerran *My Life — East and West*, jonka lisäksi hän kirjoitti muutamia lännenromaaneja. Hän on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.

The Dawn-Maker.jpg|*The Dawn-Maker* (1916)
The Square Deal Man.jpg|*The Square Deal Man* (1917)
The Money Corral.jpg|*The Money Corral* (1919)
William S. Hart in White Oak.jpg|*White Oak* (1921)


## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 

## Aiheesta muualla

* 
* William S. Hart Internet Broadway Databasessa 
* William S. Hart Ranch and Museum
Rock Police

**Rock Police** on suomalaisen Lordi-yhtyeen promosingle. Sitä on tehty mm. DJ-käyttöön. Se on toinen single levyltä *[[Babez for Breakfast]]*. Mr. Lordi kertoo Rock Police -kappaleesta:

## Kokoonpano
* Mr. Lordi – laulu
* Amen – kitara
* OX – basso
* Kita – rummut, taustalaulu
* Awa – koskettimet

## Aiheesta muualla
* Rock Police Discogsissa. 
*
Tony Sheridan

**Tony Sheridan** (s. **Anthony Esmond Sheridan McGinnity** 21. toukokuuta 1940 Norwich, Norfolk, Englanti – 16. helmikuuta 2013 Hampuri, Saksa) oli englantilainen rock and roll –laulaja-lauluntekijä ja kitaristi. Hänet tunnetaan parhaiten yhteistyöstään alkuaikojen The Beatles –yhtyeen kanssa (vaikkakin yhtye Sheridanin kanssa levyttäessään käytti nimeä "The Beat Brothers").

## Diskografia
* 1961: *My Bonnie* The Beat Brothersin/Beatlesin kanssa
* 1962: *single Ich Lieb' Dich So (Ecstasy)/Der Kiss - Me Song* ("Ecstasy" tehtiin yhdessä Phil Spectorin kanssa)
* 1964: *Just A Little Bit of Tony Sheridan* The Big Sixin kanssa
* 1964: "Ain't She Sweet" (side 1) the Beatlesin kassa, levytetty 1961
* 1965: *My Babe* The Big Sixin kanssa
* 1966: *Meet The Beat* (kaksi versiota, 10" and 12" ja cd, joilla täysin erilaiset kappalevalinnat, joista ainoastaan kaksi kaikille yhteisiä. 12" sisältää vuoden 1966 levytykset kappaleita Jailhouse Rock, Fever, ja Shake, Rattle and Roll
* 1974: *Live in Berlin '73*
* 1976: *On My Mind* (omakustanne)
* 1984: *Novus*
* 1986: *Ich lieb Dich so'
* 1994: *Here & Now!* - sisältää rock-klassikon Money Honey ja uudet levytykset kappaleista "What'd I Say" ja "Skinny Minnie"
* 1996: *Tony Sheridan & The Beat Brothers Live And Dangerous* [yhtye—Howie Casey, Roy Young] - levytys mm. kappaleesta Good Golly Miss Molly.
* 2001: *Fab Four Collection* The Beat Brothersin kanssa - vuoden 1996 levytykset kappaleista Johnny B. Goode, Money, My Bonnie, Skinny Minnie
* 2002: *Vagabond*
* 2004: *Chantal Meets Tony Sheridan* - ainoa tunnettu levytys varhaisesta McCartneyn/Sheridanin kappaleesta "Tell Me If You Can"
* 2008: Dave Humphries: *...and so it goes'' Sheridan esiintyy viidellä 11 kappaleesta

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tony Sheridanin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
* Virallinen sivu
* "Are You Tony Sheridan?" - RTE Radion dokumentti
Keller

**Keller** on seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Al Keller (1920–1961), yhdysvaltalainen kilpa-autoilija
* Carlos Parteli Keller (1910–1999), uruguaylainen katolinen arkkipiispa
* Christian Keller (s. 1972), saksalainen uimari
* Clayton Keller (s. 1998), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
* Erhard Keller (s. 1944), saksalainen pikaluistelun olympiavoittaja
* Erwin Keller (1905–1971), saksalainen maahockeypelaaja
* Evelyn Fox Keller (1936–2023), yhdysvaltalainen biologi, kirjailija, tieteenfilosofi ja feministi
* Fabienne Keller (s. 1959), ranskalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
* Ferdinand Keller (1800–1881), sveitsiläinen arkeologi
* Franz Keller (s. 1945), saksalainen yhdistetyn urheilija
* Friedrich Gottlob Keller (1816–1895), mekaanisen puumassan keksijä
* Friedrich Ludwig Keller (1799–1860), sveitsiläinen oikeusoppinut ja valtiomies
* Gottfried Keller (1819–1890), sveitsiläinen kirjailija
* Helen Keller (1880–1968), yhdysvaltalainen kuurosokea kirjailija, aktivisti ja luennoitsija
* Jack Keller (1942–2003), yhdysvaltalainen pokeriammattilainen
* Jens Keller (s. 1970), saksalainen jalkapalloilija ja valmentaja
* Jessica Lee Keller (s. 1992), yhdysvaltalainen näyttelijä, koreografi ja vaatesuunnittelija
* Jim Keller, yhdysvaltalainen sähköinsinööri ja mikroprosessorien suunnittelija
* Johan Keller (1830–1884), tanskalainen filantrooppi
* John Keller (1928–2000), yhdysvaltalainen koripalloilija
* Joseph Keller (1923–2016), yhdysvaltalainen matemaatikko
* Karin Keller-Sutter (s. 1963), sveitsiläinen poliitikko, liittopresidentti 2025
* Kasey Keller (s. 1969), yhdysvaltalainen jalkapallomaalivahti
* Klete Keller (s. 1982), yhdysvaltalainen vapaauimari
* Markus Keller (s. 1982), sveitsiläinen lumilautailija
* Martin Keller (s. 1986), saksalainen pikajuoksija
* Megan Keller (s. 1996), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
* Michael Keller (1896–1961), saksalainen katolinen piispa
* Ryan Keller (s. 1984), kanadalainen jääkiekkoilija
* Ska Keller (s. 1981), saksalainen poliitikko ja Euroopan parlamentin jäsen
* Timothy Keller (1950–2023), yhdysvaltalainen presbyteeripastori, teologi ja kirjailija
* Tore Keller (1905–1988), ruotsalainen jalkapalloilija.
Telluurio

**Telluurio** on vanha opetusväline, jolla havainnollistetaan Maan ja Kuun liikettä Auringon ja toistensa ympäri, ja täten päivän ja yön sekä vuodenaikojen vaihtelua ynnä auringon- ja kuunpimennyksiä. Aurinkona on valonlähde, jota kiertävät varren päässä olevat Maan ja Kuun mallit.

## Aiheesta muualla

*http://www.tampere.fi/vapriikki/kokoelma/opetushistoria.html
Dissoi logoi

**Dissoi logoi** (, ”Kahdenlaisia/Erilaisia sanoja”; tunnetaan myös nimellä *Dialekseis*, ) on antiikin kreikkalainen filosofinen teos, joka esittää erilaisten väitteiden suhteen puoltavia ja vastakkaisia argumentteja.

## Historia

Teoksen kirjoittajaa ja kirjoitusajankohtaa ei tunneta. Jotkut ovat esittäneet sen olevan sofistista alkuperää 400- tai 300-luvulta eaa.; jotkut puolestaan ajoittavat sen 200-luvulle jaa.  Teokseen viitataan tuolloin ensimmäisen kerran Iamblikhoksen teoksessa *Protreptikos* (*Kehotus filosofointiin*).

Teoksen ainoat käsikirjoitukset esiintyvät yhdessä Sekstos Empeirikoksen teosten kanssa, ja tästä syystä teos on joskus laitettu Sekstoksen nimiin. Pyrrhonistiset skeptikot pitivät teosta mahdollisesti hyödyllisenä oman menetelmänsä kannalta.

Teos on myös kielellisesti hajanainen, eikä sen alkuperäisestä kreikan kielen murteesta ole varmuutta. Teoksessa käytetään useita eri murteita: se on suureksi osaksi doorilaista kreikkaa, mutta siinä on attikalaisen ja joonialaisen kielen piirteitä. On esitetty muun muassa, että teoksen olisi kirjoittanut alun perin doorilaista murretta käyttänyt sofisti, joka oli saanut vaikutteita Protagoraalta, ja että myöhemmät kirjurit olisivat lisänneet tekstiin attikalaisia piirteitä.

*Dissoi logoi* on luettu osaksi esisokraatikkojen kirjoituksia Hermann Dielsin ja Walther Kranzin toimittamassa teoksessa *[[Die Fragmente der Vorsokratiker]]*, ja sisältyy siihen kokonaisuudessaan (osa II, C 90).

## Sisältö

*Dissoi logoi* on muodoltaan retorinen harjoitelma. Antiikin Kreikassa retoriikan oppilaiden tuki opetella puhumaan ja kirjoittamaan sekä jonkin asian puolesta että sitä vastaan. *Dissoi logoi* pyrkii nimensä mukaisesti argumentoimaan, että kaikilla asioilla on kaksi puolta.

Teos koostuu yhdeksästä luvusta, joiden aiheina ovat (tähdellä merkityillä ei kuitenkaan ole teoksessa varsinaista otsikkoa):
# Hyvä ja paha
# Sovelias ja häpeällinen
# Oikeudenmukainen ja epäoikeudenmukainen
# Totuus ja epätotuus
# Ihmisten mielipiteiden erot ja asioiden suhteellisuus *
# Ovatko viisaus ja hyve opetettavissa
# Tulisiko viranhaltijat valita arvalla *
# Retoriikan taito *
# Muisti *

Filosofiselta sisällöltään teosta ei ole pidetty erityisen ansiokkaana.

## Lähteet

## Kirjallisuutta

*  Kreikankielinen alkuteksti ja italiankielinen käännös.
*  Englanninkielinen käännös, kommentaari ja bibliografia.
*  Englanninkielinen käännös.
Thomas Thorowgood

**Thomas Thorowgood** (n. 1600 – 1669) oli englantilainen oppinut ja kirjoittaja.

Thomas Thorowgood suoritti opintonsa Queen's Collegessa, Oxfordissa. Vuoden 1618 pappisvihkimyksensä jälkeen hän muutti Norfolkiin, jossa vietti lähes lopun elämäänsä. Ensin hän toimi anglikaanisen kirkon pappina useissa eri seurakunnissa, mutta vallankumouksellisena aikana 1640-luvulla hän kääntyi puritaaniksi. 

Thorowgoodin vuonna 1650 julkaisema teos *Iewes in America, or, the Probabilities That the Americans are of That Race* käynnisti keskustelun intiaanien alkuperästä Englannissa ja oli ensimmäinen englanninkielinen tieteellinen kirjoitus aiheesta.

Thorowgoodin esittämä juutalaisteoria intiaanien alkuperästä tarjosi puritaaneille ihanteelliset puitteet uudella mantereella tehdylle käännytystyölle, joka oli yksi englantilaisten Amerikan valloituksen arvostettuja päämääriä. Teoria luonnehtii intiaanikulttuurin pääasiallisesti barbaariseksi, mutta painotti myös Amerikan alkuperäiskansan tarvetta tulla johdetuksi osaksi englantilaista sivistystä ja takaisin kristittyjen joukkoon. Teoria toi esille myös sen, että intiaanien esivanhemmat olivat olleet sivistyneitä. Intiaanien oli siis mahdollista omaksua kerran taitamansa juutalainen elämäntyyli, mikä oli Thorowgoodin mukaan jo alkanut New Englannissa.

## Lähteet
G20 (köyhät maat)

**G20** (**Ryhmä 20** ja myös **G21**, **G22** ja **G20+**) on 20. elokuuta 2003 perustettu kehitysmaiden muodostama painostusryhmä. Ryhmä tuli julkisuuteen Maailman kauppajärjestön viidennen ministerikokouksen yhteydessä Cancúnissa, Meksikossa syyskuussa 2003. Ryhmä on kauppaneuvotteluissa painostanut rikkaita maita lopettamaan oman maataloussektorinsa tukemisen, ja vastustanut maataloustuotteiden kaupan vapauttamista ryhmän jäsenmaissa. 

Maaliskuussa 2006 oli ryhmässä 21 maata:
Argentiina, Bolivia, Brasilia, Chile, Egypti, Etelä-Afrikka, Filippiinit, Guatemala, Indonesia, Intia, Kiina, Kuuba, Meksiko, Nigeria, Pakistan, Paraguay, Tansania, Thaimaa, Uruguay, Venezuela ja Zimbabwe.

G20-maat kattavat noin 60 prosenttia maailman väestöstä, 70 prosenttia maailman maanviljelijöistä, ja 26 prosenttia maataloustuotannosta.

Ryhmän jäsenistö on vaihdellut sen perustamisesta asti. Jäseninä ovat olleet myös Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Kolumbia, Peru ja Turkki.

## Katso myös
* G20 (rikkaat maat)

## Aiheesta muualla
* G20 kotisivut 
* G20 press release on 19th of March, 2005 – sisältää ryhmän logon
Liisa Castrén

**Liisa Castrén** (16. maaliskuuta 1899 Helsinki – 26. kesäkuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen lyseon lehtori ja historiantutkija.

Castrénin vanhemmat olivat pääjohtaja Jalmar Castrén ja Elli Montell. Hän pääsi ylioppilaaksi 1917 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1922, maisteriksi 1923, lisensiaatiksi 1945 ja tohtoriksi 1946. Väitöskirjan aiheena oli Adolf Ivar Arwidsson.

Castrén oli Kemin yhteislyseon historian ja yhteiskuntaopin vanhempi lehtori 1926–1932 ja Helsingin yliopiston poliittisen historian dosentti 1952–1955.

## Teoksia
* *Bjarmaland-Permasta - kansallisen romantiikkamme karjalaisesta sankarivaltakunnasta*. Helsinki 1937
* *Me uskomme 2 : Akateemisten naisten Karjala-seuran 20-vuotisjulkaisu*; toimituskunta: Liisa Castrén ym. Akateemisten naisten Karjalaseura, Helsinki 1942
* *Adolf Ivar Arwidsson I: Nuori Arwidsson ja hänen ympäristönsä*, väitöskirja. Otava 1944
* *Adolf Ivar Arwidsson isänmaallisena herättäjänä*. Historiallisia tutkimuksia 35. Suomen historiallinen seura, Helsinki 1951
* *Lappeenrannan kaupungin historia 1812–1918*. Lappeenrannan kaupunki 1957

## Lähteet
*  (toimimaton linkki, ei arkistoitu)

### Viitteet
Katrionan tarina

**Katrionan tarina** (Serien om Katriona) on kolmiosainen Lene Kaaberbølin kirjoittama fantasiakirjasarja, joka kertoo Katriona "Kat" -nimisestä tytöstä ja sijoittuu keskiaikaan.

Kirjasarjan osat ovat:
* *Hopeahevonen*, 2008 (*Solvhesten*, 1992)
* *Kärppä*, 2008 (*Hermelinen*, 1994)
* *Keskiyö*, 2009 (*Isfuglen*, 2000) 

## Juonitiivistelmä
**Hopeahevonen**
Katriona "Kat" on nuori tyttö, joka työskentelee äitinsä kievarissa. Kat ei kuitenkaan viihdy kievarissa, eikä myöskään tule toimeen äitinsä uuden puolison kanssa. Kievarissa vierailee nainen, bredinari, joka ratsastaa hornanhevosella. Katriona haluaa naisen nähtyään ruveta myös bredinariksi, kierteleväksi lainvartijaksi ja viestinviejäksi. Hänen äitinsä lähettää hänet kuitenkin värjärinoppiin, jossa Katriona ei tule toimeen muiden tyttöjen kanssa ja karkaa Bredan kaupunkiin oppiakseen bredinarin ammatin. Mutta bredinareja koulutetaan arvostetussa akatemiassa suuressa kaupungissa, eikä maalaistytön tie sinne ole helppo, vaan hän kohtaa monenlaisia ongelmia.

**Kärppä**
Kat pääsee bredinarien akatemiaan valmistautumaan Hopeiseksi: viestiinviejäksi, joka ratsastaa hornanhevosella. Bredassa on kuitenkin meneillään taistelu vallanpitäjien välillä, johon Kat huomaa sekaantuneensa.

**Keskiyö**
Kat saa viimein oman hornanhevosensa kesytettäväkseen ja valmistuu akatemiasta. Kun hänen ystävänsä ja esikuvansa Simon lavastetaan syylliseksi maanpetokseen, Katin on löydettävä keino auttaa ystäväänsä. 
## Lähteet
Kassari

**Kassari** on saari Hiidenmaan saaren kaakkoisrannikolla Virossa. Kassari on Viron viidenneksi suurin saari ja sen pinta-ala on 19,3 neliökilometriä. Saari on yhteydessä Hiidenmaahan patojen ja maantien kautta. Asukkaita saarella on lähes 200 ja hallinnollisesti saari kuuluu Hiidenmaan kuntaan. Saaren nimi tulee mahdollisesti viron kielen kissaa tarkoittavasta sanasta *kass*.

## Maantiede

Kassarin paikalla oli aiemmin kaksi saarta, Kassari ja Orjaku, joiden välistä kulki Käinan ja Pühelepan pitäjien välinen raja. Meren pinnan aletessa saaret yhdistyivät. Saaren asukkaat tekevät edelleen selvän eron Kassarin ja Orjakun asukkaiden kesken. Kassarin korkein kohta on Vaskimägi, joka sijaitsee 15 metrin korkeudella merenpinnasta. Saaren eteläosassa on pitkälle merelle ulottuva Säärennokka-niminen () hiekkakieleke. Kassarin ja Hiidenmaan välissä on Käinalahti, jonka erottavat merestä pengertiet sekä Kassarin matalikko, jolla veden syvyys on keskimäärin 0,5 metriä. Käinalahti on Hiidenmaan runsaslintuisimpia alueita. Lintuja sinne tulee etenkin muuttoaikoina. Lahdella esiintyy monia puolisukeltaja- ja sukeltajasorsia sekä muun muassa kyhmyjoutsenia, kaulushaikaroita ja avosettejä. Kassarilla on neljä kylää: Esiküla, Taguküla, Kassari ja Orjaku.

## Historia

Saaren syntytarinan mukaan meri oli vääntänyt saaren paikoiltaan ja se oli irronnut Hiidenmaasta. Sitten se oli lähtenyt ajelehtimaan Soelansalmessa. Silloin ei auttanut muu kuin tehdä siitä Hiidenmaan tytärsaari. Säärenokalla on oma syntytarinansa. Sen mukaan Kassarissa asunut jättiläinen nimeltä Leiger ja saarenmaalainen jätti Suur Tõll olivat vierailleet toistensa luona. Erään kerran Suur Tõll oli kieltäytynyt tulemasta Leigerille, ellei tämä rakenna siltaa Saarenmaalle. Leiger rupesi rakentamaan siltaa poikansa Antsin kanssa, mutta työ jäi kesken. 1600-luvun alussa Kassarilla oli Jakob De la Gardien hevoskartano, joka siirtyi vuonna 1821 Emmasten kartanon alaisuuteen. 1700-luvulla saarelle perustettiin myös toinen kartano, joka ei ole säilynyt näihin päiviin asti. Vielä 1800-luvulla Kassarin erotti Hiidenmaasta meri. Orjakuhun alettiin rakentaa satamaa vuonna 1912, mutta ennen ensimmäistä maailmansotaa satamasta oli valmistunut vain kaksi kivistä aallonmurtajaa. Viron itsenäisyyden aikana satamaa käytettiin matkustaja- ja tavaraliikenteessä.

## Kulttuuri
Kassarilla puhuttiin aikoinaan omaa murrettaan, mutta se on nykyisin jo sammunut. Paikallisten miesten on väitetty olevan virolaisten mittakaavassa erityisen kookkaita. Virossa tunnetaankin sanonta *niin suuri jalka kuin Kassarin miehellä*. Lukuisat virolaiset kulttuuripersoonat ovat käsitelleet Kassaria teoksissaan. Heitä ovat esimerkiksi runoilija Marie Under ja kirjailija Jaan Kross. Kassarissa sijaitsee Aino Kallaksen kotimuseo, sillä hän vietti aikaansa Kassarilla vuosina 1924–1938.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Harmaakivi

**Harmaakivi** on usein graniitin vanhentunut nimitys, mutta se voi tarkoittaa myös muita harmaita kivilajeja, kuten granodioriittia ja gneissigraniittia. Suomen keskiaikaiset kivikirkot on pääosin rakennettu harmaakivestä. Alkujaan monien kirkkojen ulkoseinät ovat olleet rapattuja ja kalkittuja.

Vuonna 1932 ilmestynyt Iso tietosanakirja määritteli harmaakiven harmaanväristen graniittikivien kansanomaiseksi nimitykseksi. Rahvas käytti sanaa usein mistä tahansa malmien, kalkkikiven tai muun hyödynnettävän kiviaineksen yhteydessä esiintyvästä hyödynnettäväksi kelpaamattomasta kivestä kelvollisen vastakohtana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Viherlattanokka

**Viherlattanokka** (*Rhynchocyclus olivaceus*) on Keski- ja Etelä-Amerikassa tavattava napsijoihin kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Kooltaan viherlattanokka on noin 15&nbsp;cm. Päästään ja selästään laji on väritykseltään tumman oliivinvihreä. Nokka on leveä sekä litteä ja ylänokka on väriltään musta ja alanokka vaaleanpunertava. Siivet ovat tummat ja sulissa on keltaiset reunat. Rinnastaan viherlattanokka on harmahtavan valkoinen ja rinnassa on myös keltaisia viiruja. Linnun vatsa on vaalean keltainen. 

## Levinneisyys ja elinympäristö
Keski-Amerikassa viherlattanokkaa tavataan Panamassa. Etelä-Amerikassa lajin levinneisyysalue ulottuu Kolumbiasta etelään päin Bolivian pohjoisosiin ja Kolumbiasta itään Venezuelaan, Guyanaan, Surinameen, Ranskan Guyanaan ja Brasiliaan. Linnun elinympäristöä ovat kosteat alankomaiden metsät. 

Viherlattanokat liikkuvat yleensä yksinään tai liittyvät sekaparviin. Ravintonaan laji käyttää selkärangattomia eläimiä, joita se pyydystää puiden oksilta ja lehdiltä. Linnun pesimäkausi kestää tammikuulta heinäkuulle. Viherlattanokan pesä on roikkuva ja päärynänmuotoinen ja sitä käytetään usein myös yöpymiseen. 

## Lähteet
K. J. Jalkanen

**Kaarlo Jonathan Jalkanen** (3. tammikuuta 1864 Rautalampi – 9. tammikuuta 1917 Jyväskylä) oli suomalainen lyseon rehtori ja historiantutkija.

## Henkilöhistoria
Jalkasen vanhemmat olivat talollinen Juhana Jalkanen ja Fredrika Waris. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1883 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1889, maisteriksi 1890, lisensiaatiksi 1892 ja tohtoriksi 1911. Väitöskirjan aiheena oli Pohjois-Hämeen erämaiden asutus vuoteen 1620 saakka. Jalkanen toimi Jyväskylän seminaarin historian ja kasvatusopin lehtorina 1893–1901 ja Jyväskylän lyseossa historian, maantieteen ja suomenkielen lehtorina 1901–1917 sekä rehtorina 1905–1917. Hän oli Jyväskylän yliopistovaliokunnan puheenjohtaja 1910–1917, yliopistotoimikunnan jäsen 1911–1917 sekä toimi kesäyliopiston järjestelyjen johdossa 1912–1917. Jalkanen oli Jyväskylän kaupunginvaltuutettuna 1897–1899 sekä 1911–1917.

Kaarlo Jalkanen oli naimisissa vuodesta 1893 opettaja Anni Helmi Maria Blomstedtin kanssa. Heidän poikansa oli kirkkoherra, teologian tohtori Kaarlo Väinö Lemmitty Jalkanen.

Maanviljelijä, valtiopäivämies Juho Jalkanen oli Kaarlo Jalkasen veli.

## Teoksia
* *Pohjois-Hämeen erämaan asutus ja olot vuoteen 1620*, väitöskirja. Hämeenlinna 1892
* *Verot Rautalammilla v:ina 1562-1620*. Suomen historiallinen seura, Helsinki 1892
* *”Amerikantauti” Suomessa 16 ja 17 vuosisadalla*. Gummerus 1896
* *Rautalammin vanhan hallintopitäjän historia*. Pitäjänkertomuksia 6. Gummerus 1900, uusi näköispainos Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2010
* *Apperseptioni : sielutieteellis-kasvatusopillinen tutkimus*; tekijät Karl Lange ja K. J. Jalkanen. Otava, Kuopio 1901
* *Lappeenrannan kaupungin historia 1649-1741*. Lappeenrannan kaupunki 1913

## Lähteet
* 
* Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961
* Teoslista Fennica-tietokannasta

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Aineistoa Keski-Suomen historiasta : K. J. Jalkasen väitöskirja Pohjois-Hämeen erämaat, asutus ja olot vuoteen 1620
LASK Linz

**LASK Linz** on itävaltalainen vuonna 1908 perustettu jalkapalloseura Linzin kaupungista Ylä-Itävallasta. Se on alueen vanhin jalkapalloseura ja miesten edustusjoukkue pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla, Bundesligassa. LASK:n naisten joukkue pelaa tällä hetkellä toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. 

SK Rapid sijoittuu vuosien 2020–2025 eurooppalaisten seurojen keskinäisessä UEFA:n seurapisterankingissa sijalle 73.

## Historia

LASK perustettiin elokuussa 1908 linziläisen postivirkailija Albert Siemsin johdolla. Siems kuului vuonna 1899 perustettuun urheiluseura **Linzer Athletik Sportklub Siegfriediin**, mutta hän halusi perustaa jalkapalloon keskittyvän seuran. Alkuperäiseksi nimeksi valittiin **Linzer Athletik Sport-Klub**, joka vaihdettiin vuonna 1919 nykyiseen **Linzer Athletik Sport-Klubiin**. Seura tunnetaan kuitenkin yleisesti nimellä LASK.

Seura pelasi historiansa ensimmäisen pääsarjakauden 1940–1941 Gauliga Ostmarkissa, mutta putosi kauden päätteeksi. Kaudella 1964–1965 seura voitti Itävallan mestaruuden ensimmäisenä ei-wieniläisenä joukkueena. Samana vuonna se juhli myös cupin mestaruutta. 1960-luku oli seuran menestyksen aikaa, sillä se oli myös cupin loppuottelussa 1963, 1967 ja 1970. 

1980-luvulla LASK pelasi usein europeleissä ja esimerkiksi kaudella 1985–1986 se onnistui voittamaan suurseura FC Internazionale Milanon kotonaan 1–0 UEFA Cupin toisella kierroksella. 

Vuonna 1997 LASK fuusioitui paikallisvastustajansa FC Linzin kanssa ja toiminta jatkui LASK-nimen alla. 

Keväällä 2012 LASK menetti taloussotkujen vuoksi liigalisenssin ja se pudotettiin maan kolmannelle sarjatasolle, Regionalligaan.

## Saavutukset

* Itävallan mestaruus: 1965
* Itävallan cup: 1965
** Hopeaa (4): 1963, 1967, 1970, 1999, 2021
* Erste Liga (4): 1958, 1979, 1994, 2007, 2017

## Entisiä pelaajia

*  Milivoje Novakovič
*  Vidar Riseth
*  Markus Weissenberger

## Entisiä valmentajia

*  Otto Barić (1972–1974)
*  Dietmar Constantini (1993)
*  Karl Daxbacher (2004–2006, 2012–2015)
*  Hans Krankl (2009)
*  Georg Zellhofer (2010–2011)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Viralliset kotisivut 
*UEFA.com profiili
*EUFO.de profiili 
*Weltfussball.de profiili 
*PlayerHistory profiili
*Transfermarkt.de profiili 
*NationalFootballTeams data
*LASK Linz at Football-Lineups.com
Lea-palkinto

**Lea-palkinto** on Suomen Näytelmäkirjailijat ja Käsikirjoittajat ry:n vuodesta 1985 jakama palkinto, joka myönnetään vuosittain parhaalle näytelmäteokselle. Palkinto myönnetään tekstin, ei esityksen perusteella. Palkinnon arvo on 5&nbsp;000 euroa ja se rahoitetaan Kopioston keräämistä tekijönoikeuskorvauksista. 

Palkinnon ehdokkaiksi voivat asettua Suomessa kantaesitettävät kotimaiset näytelmät, joiden ensi-ilta on näytelty joko suomen, ruotsin tai saamen kielellä suomalaisessa ammattiteatterissa.

## Palkinnon voittajat

## Lähteet
Carlo Rossi

**Carlo di Giovanni Rossi** (; 29. joulukuuta 1775 Napoli – 18. huhtikuuta (J: 6. huhtikuuta) 1849 Pietari) oli italialaissyntyinen venäläinen arkkitehti. Hänet tunnetaan suuria rakennuskokonaisuuksia luoneena kaupunkisuunnittelijana sekä yhtenä venäläisen empiretyylin kehittäjistä.

## Suku ja koulutus
Carlo Rossi oli Pietariin vuonna 1785 muuttaneen saksalaissyntyisen balettitanssijattaren Gertruda Rossin poika. Hänen isäpuolensa oli ranskalainen balettimestari Charles Le Picq. Carlo kävi saksalaisen Pietarin ja Paavalin seurakunnan koulua ja työskenteli vuodesta 1796 lähtien arkkitehti Vincenzo Brennan apulaisena. Vuosina 1802–1803 hän opiskeli Italiassa. 

## Ura Venäjällä
Palattuaan Venäjälle Rossi nimitettiin Pietarin lasi- ja posliinitehtaiden taiteilijaksi ja vuonna 1806 keisarilliseksi hoviarkkitehdiksi. Vuodesta 1809 lähtien hän työskenteli Moskovassa, teki uudet sisustussuunnitelmat Katariina II:n matkapalatsiin Tverissä ja suunnitteli rakennuksia maaseutukaupunkeihin.

Vuonna 1815 Rossi palasi Pietariin, jossa hänet seuraavana vuonna nimitettiin yhdeksi rakennus- ja vesitöiden komitean pääarkkitehdeista. Hän on suunnitellut kaupunkiin useita merkittäviä rakennuskokonaisuuksia, joille on ominaista korostettu juhlallisuus ja ilmeikkyys, runsas pylväiden käyttö sekä allegoriset veistosryhmät. Mistulansaarella sijaitsevan Jelaginin palatsin (1818–1822) jälkeen Rossi suunnitteli Mikaelin palatsin (1818–1822, nykyinen Venäläisen taiteen museo) ja siihen liittyvän Taideaukion kokonaisuuden.

Vuosina 1819–1829 hänen suunnitelmiensa mukaan rakennettiin Palatsiaukiolle avautuva Pääesikunnan rakennus. Arkkitehdin huippusaavutus on vuosina 1816–1834 toteutettu Aleksandrinski-teatterin kokonaisuus, johon kuuluvat teatteria ympäröivä Ostrovskin aukio, Lomonosovin aukio ja niitä yhdistävä Arkkitehti Rossin katu pylväsriveineen. Rossin viimeisen monumentaaliluomuksen muodostavat Senaatinaukion kokonaisuuteen kuuluvat Senaatin ja synodin rakennukset (1829–1834). 

Arkkitehdin muita töitä ovat Pavlovskin palatsin kirjasto (1822–1824), Nikolain portti valurauta-aitoineen (1826), Jurjevin luostarin kellotapuli Novgorodissa (1838–1841) sekä vuoden 1812 isänmaallisen sodan sankareiden galleria Talvipalatsissa (1826, Vasili Stasovin jälleenrakentama palatsin tulipalon jälkeen).

Rossi erosi arkkitehdin virastaan vuonna 1832 riitauduttuaan Nikolai I:n lähipiirin kanssa. Hänet on haudattu Aleksanteri Nevskin luostarin 1700-luvun hautausmaalle.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Grimm, G.G. *Ansambli Rossi. Ploštšad iskusstv i ploštšad Ostrovskogo*. Moskva-Leningrad: Iskusstvo, 1946.
* Piljavski, V.I. *Zodtši Rossi*. Moskva-Leningrad: GIAiG, 1951.
* *Rossi, Karl Ivanovitš (1775–1849). Katalog arhitekturnyh tšertežei i projektov predmetov prikladnogo iskusstva*. Leningrad, 1975.
* Šuiski, V.K. *Karlo Rossi*. Sankt-Peterburg: Stroiizdat, 2001.
* Taranovskaja, M.Z. *Karl Rossi. Arhitektor. Gradostroitel. Hudožnik*. Leningrad: Stroiizdat, 1980.
* Veinert, N. *Rossi*. Moskva-Leningrad: Iskusstvo, 1939.

## Aiheesta muualla

* Carlo Rossi Pietari-tietosanakirjassa 
* Carlo Rossi Pietarin kaupunginhallinnon sivustolla
Sofia Hagman

**Sofia Elisabeth Hagman** (17. lokakuuta 1842 Vaasa − 26. helmikuuta 1900) oli suomalainen kansakoulunopettaja, joka perusti Suomen ensimmäisen kansanopiston 1889 Kangasalle ja toimi sen johtajana.

Hagmanin vanhemmat olivat nimismies Nils Johan Erik Hagman ja Sofia Margareta Nordman. Hänen sisaruksiaan olivat naisasialiikkeen pioneeri Lucina Hagman ja toimittaja-kirjailija Tyko Hagman. Sofia Hagman valmistui kansakoulunopettajaksi 1871 Jyväskylän seminaarista. Hän toimi kansakoulunopettajana 1871–1879 ja Mikkelin suomalaisen tyttökoulun johtajana 1879–1887.

Hagman perusti Suomen ensimmäisen kansanopiston, *Kangasalan opiston*, Kangasalle vuonna 1889 ja hän toimi opiston johtajana 1889–1900. Opisto keskittyi hänen aikanaan käsityönopetukseen naisille ja se oli toiminnassa Hagmanin kuolemaan saakka.

Opettaja Sofia Hagman oli 1887–1888 tutustunut Tanskassa Askovin kansanopiston toimintaan ja muutamien ruotsalaisten opistojen toimintaan. Suomeen palattuaan hän perusti Kangasalle naisia varten kansanopiston, jonka avajaiset pidettiin Vääksyn kartanon alueella sijainneessa lehtori Fribergin huvilassa Parvulassa 7. tammikuuta 1889. Hagmanin johtama opisto aloitti toimintansa 16. tammikuuta ja oppilaita ilmoittautui kaikkiaan 39. Pääopetusaineina olivat naisten käsityöt ja yksiääninen laulu, lisäksi opetettiin uskontoa, laskentoa, lukemista, kirjoitusta, mallien piirustusta ja voimistelua. Opisto toimi Parvulan huvilassa kolmen kuukauden ajan ja sen jälkeen opisto oli vuokrahuoneistoissa kunnes se sai oman talon vuonna 1892 Kuohunmäeltä. Opistossa kävi myös ulkopuolisia luennoitsijoita ja esitelmän pitäjiä. Luentojen ja esitelmien aiheet olivat muun muassa Suomen historiasta ja maantiedosta, maataloudesta ja kasvatusopista. Kangasalan kansanopiston toiminta päättyi opiston johtajan Hagmanin kuoleman jälkeen helmikuussa 1900.

## Lähteet
* Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961
* Kansanopistotoiminnan alku Suomessa

## Viitteet
Metallia Perkele! Tour

**Metallia Perkele! Tour** on suomalainen raskaan musiikin kiertue, joka on järjestetty vuosina 2009, 2010 ja 2011. Kiertue on konsertoinnut Suomessa ja Euroopassa. Kiertueen artisteihin ovat kuuluneet muun muassa Anger Cell, Grendel, Ghoul Patrol, Status Minor, Subscribe ja Kiana. Kiertueen järjestäjänä on toiminut Jarkko Viitasaari ja Evil Eye Management Association. 

## Aiheesta muualla
* Metallia Perkele! Tourin verkkosivut 
* Kiertueen Facebook-sivu
* http://www.sue.fi/2011/09/metallia-perkele-2/
Manilaid

**Manilaid** on saari Viron länsirannikolla Kihnun saaren ja Tõstamaan niemen välissä. Saari on pinta-alaltaan 1,9 km², ja sillä asuu vajaat 40 asukasta. Hallinnollisesti saari kuuluu Pärnun kaupunkiin. Saari kuuluu yhdessä Kihnun kanssa Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon.

## Maantiede

Manilaid on Pärnumaan toiseksi suurin saari Kihnun jälkeen. Saaren levein kohta on 500 metriä leveä, ja sen korkein kohta on 5,2 metriä merenpinnasta. Saaren mataluuden takia se saattaa myrskyjen aikaan jakautua kolmeksi eri saareksi. Saarella on niittyjä ja ruovikoita, mutta ei juurikaan metsää. Saaren halki menee yksi tie. Saaren keskellä sijaitsee Kokkõkivi, Pärnumaan suurin siirtolohkare. Kivi on 3,4 metriä korkea ja sen tilavuus on 20 kuutiometriä. Saari on ollut vuodesta 1991 luonnonsuojelualuetta. Saarella on tavattu 338 eri kasvilajia, joista 12 on suojeltuja. Lintulajeja alueella pesii 81. Lisäksi saarella tavataan Virossa harvinaista haisukonnaa. Nisäkkäistä saarella asuu muun muassa supikoira, minkki ja jänis, satunnaisesti saarella on käynyt myös hirvi ja villisika.

## Historia

Ensimmäinen maininta saaresta kirjallisissa lähteissä on vuodelta 1560. Saari oli Pootsin kartanon heinämaata ja kihnulaiset kalastajat käyttivät sitä pysähdyspaikkana. Vuonna 1933 saarelle muutti 22 perhettä eli 79 henkilöä ahtaaksi käyneeltä Kihnun saarelta. Tähän oli saatu erityinen lupa Viron tasavallalta. Saari jaettiin tulokkaille yhtä suuriksi tiloiksi. Samana vuonna saarelle rakennettiin kahdeksan metrin korkuinen majakka. Vuoden 2005 tammikuussa saari kärsi pahoin myrskyssä ja jäi lähes kokonaan veden alle. Myrskyn vahinkoja on sittemmin korjailtu.

## Kulttuuri
Kihnulaisten tulokkaiden myötä Manilaidille siirtyi myös kihnulainen kulttuuri. Perinteinen kulttuuri on säilynyt etenkin naisten keskuudessa. Näkyvin kulttuurin ilmentymä ovat naisten edelleen yleisesti pitämät kansallispuvut. Kulttuurin säilymistä uhkaavat muun muassa muutto saarelta pois ja turismi.

## Lähteet
Pekka Kijanen

**Pekka Kijanen** (12. toukokuuta 1866 Katariinanhovin kylä, Pietarin suomalainen seurakunta – 15. marraskuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen lehtori ja venäjän kielen sanakirjojen laatija.

Pekka Kijasen vanhemmat olivat talollinen Aleksanteri Kijanen ja Liisa Koivistoinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta klassillisesta lyseosta 1887 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1891 ja maisteriksi 1894. Kijanen opiskeli venäjänkieltä Moskovassa 1892–1894.

Kijanen toimi Kolppanan opettajaseminaarin vt. johtajana ja opettajana keväällä 1895, Helsingin suomalaisessa reaalilyseossa venäjänkielen kollegana ja lehtorina 1895–1918, suomenkielen tuntiopettajana 1906–1929 sekä suomenkielen lehtorina 1929–1930. Hän oli Helsingin uuden yhteiskoulun venäjänkielen opettajana 1901–1906 sekä yksityisluokkien opettajana ja johtajana 1921–1929.

Kijanen laati useita venäjän kielen sanakirjoja ja oppikirjoja. Kijanen toimitti laajan kaksiosaisen venäläis-suomalaisen sanakirjan, joka ilmestyi Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kustannuksella 1912–1913. 

Pekka Kijanen oli naimisissa kaksi kertaa:
* 1899–1901 Maria Nummelinin (k. 1901) kanssa
* Vuodesta 1903 Matilda Maria Fredrikssonin kanssa

Kommodori ja sotakirjailija Kalervo Kijanen oli Pekka Kijasen poika hänen toisesta avioliitostaan.

## Teoksia
* *Suomalais-venäläinen sanakirja*. 1902
* *Venäläis-suomalainen sanakirja I-II*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1912–1913
* *Venäläis-suomalainen koulusanakirja*. 1913
* *Suomalais-venäläinen taskusanakirja*. Kirja, Helsinki 1914 (Vuonna 1914 ilmestynyt sanakirja löytyy Internet Archivesta)
* *Venäläis-suomalainen taskusanakirja* Kirja, Helsinki 1914, 2. korjattu ja täydennetty painos 1917
* *Rysk-svensk ordbok*. Kirja, Helsinki 1915
* *Harjoituskirja : Venäjänkielen oppikirja*; tekijät Pekka Kijanen ja H. J. Viherjuuri. WSOY 1916
* *Учебник русского языка 1-2*. WSOY 1916 (venäjänkielen oppikirja, tekijät Pekka Kiljanen ja H. J. Viherjuuri)
* *Venäläisen lukukirjan sanasto*; tekijät Pekka Kijanen ja H. J. Viherjuuri. WSOY 1918
* *Venäjän kielioppi : äänne-, muoto- ja lauseoppi : kouluja ja ominpäin opiskelua varten*; tekijät Pekka Kijanen ja H. J. Viherujuuri. WSOY 1920
* Elektroninen julkaisu: Venäläias-Suomalainen ja Suomalais-Venäläinen yleissanakirja Polyglossum, ETS (Moskova) 2010

## Lähteet
* 
* Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961
* Teoslista Fennica-tietokannasta

## Viitteet
Riksarkivet (Ruotsi)

**Riksarkivet** (**RA**) on Ruotsin kansallisarkisto. Sen päällikköä kutsutaan nimellä *riksarkivarie*.

Riksarkivet on Ruotsin vanhimpia hallintoyksiköitä, sillä sen juuret ulottuvat kuninkaan kanslian muodossa keskiaikaan ja 1500-luvulle saakka. Kustaa Vaasan aikana kuninkaan kanslia jaettiin saksalaiseen ja ruotsalaiseen osastoon, jotka huolehtivat valtion kirjeenvaihdosta. Valtakunnankansleri Axel Oxenstierna järjesti arkiston olot 18. lokakuuta 1618 säätämänsä kansliajärjestyksen kautta. Siinä hän määräsi, miten ”vanha kanslia” (det gamla kansliet), eli nykyinen Riksarkivet, piti olla organisoitu. "Vanhan kanslian" johdossa oli arkistosihteeri. 

Aluksi Riksarkivetin työalue oli vain kuninkaallisen kanslian hoitaminen, mutta 1800-luvun lopulla Riksarkivet sai uusia tehtäviä, muidenkin viranomaisten arkistonhoitoa. Itsenäiseksi viranomaiseksi Riksarkivet tuli kuitenkin vasta vuonna 1878. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Riksarkivetin verkkosivut
Sua kauheesti kaipaan

”**Sua kauheesti kaipaan**” (myös ”**Laura (sua kauheesti kaipaan)**”, alun perin ”**Tell Laura I love her**”) on Jeff Barryn säveltämä ja Ben Raleighin sanoittama musiikkikappale vuodelta 1960. Sitä on Suomessa esittänyt Hector, joka myös levytti suomenkielisen käännösversion vuonna 1974 albumille Hectorock I. Suomenkielisessä versiossa kerrotaan Laurasta ja Lauran poikaystävästä Ilmarista, joka kuolee moottoripyöräradalla kaaduttuaan saamiinsa vammoihin. Laura jää luonnollisesti suremaan Ilmaria. Hän itkee kappelissa laulun lopussa.
Walther Kranz

**Walther Kranz** (23. marraskuuta 1884 Georgsmarienhütte, Osnabrück – 18. syyskuuta 1960 Bonn) oli saksalainen klassillinen filologi ja filosofian historioitsija.

Kranz opiskeli klassillista filologiaa Berliinin yliopistossa vuosina 1903-07 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1910 Ulrich von Wilamowitz-Moellendorffin oppilaana. Vuosina 1928-33 hän johti Schulpfortan gymnaasia. Vuonna 1932 Kranz aloitti Hallen yliopiston vanhojen kielten professorina. Kansallissosialistien noustua valtaan Kranz joutui vaikeuksiin, sillä hänen vaimonsa oli juutalainen. Hänet siirrettiin vuonna 1935 ensin yläkouluun (Hauptschule), ja vuonna 1937 hän menetti opetusoikeutensa kokonaan.

Vuonna 1943 Kranz sai Istanbulin yliopiston filosofian historian ja klassillisen filologian oppituolin. Hän toimi virassa vuoteen 1950. Tämän jälkeen hän toimi Bonnin yliopiston vanhojen kielten ja niiden jälkivaikutuksen professorina. Kranz jatkoi teoksen *[[Die Fragmente der Vorsokratiker]]* toimitustyötä Hermann Alexander Dielsin jälkeen, ja julkaisi siitä viidennen uudistetun painoksen vuosina 1934–37 ja kuudennen vuosina 1951-52. 

## Teokset

* Diels, Hermann & Kranz, Walther (toim.): *Die Fragmente der Vorsokratiker griechisch und deutsch*, 5. painos 1934–1937, 6. painos 1951–1952 
* *Geschichte der griechischen Literatur*, Leipzig 1940; uusintapainos 1998 
* *Die griechische Philosophie: Zugleich eine Einführung in die Philosophie überhaupt*, Leipzig 1941; uusintapainos 2004 
* *Studien zur antiken Literatur und ihrem Fortwirken. Kleine Schriften*, toimittanut Ernst Vogt, Heidelberg 1967 

## Aiheesta muualla

* Walther Kranz *Catalogus Professorum Halensis*
John Lindley

**John Lindley** (5. helmikuuta 1799 Old Catton, Norfolk, Englanti – 1. marraskuuta 1865 Lontoo, Englanti) oli englantilainen kasvitieteilijä. Hän on nimennyt useita kasveja.

Lindley syntyi Old Cattonissa, lähellä Norwichia, missä hänen isällään oli taimitarha. Vuonna 1829 hänestä tuli kasvitieteen professori University Collegeen, Lontooseen, jossa hän toimi vuoteen 1860.

Lindleyn nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liitettävää auktorilyhennettä **Lindl.**

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*