open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pähkinäpensaslehto

**Pähkinäpensaslehto** on lehtometsän kasvillisuustyyppi, joka on Suomessa yksi luonnonsuojelulain mukaan suojeltavista luontotyypeistä. Luontotyyppikriteerit täyttäväksi pähkinäpensaslehdoksi katsotaan alue, jolla on vähintään kaksikymmentä kahden metrin korkuista tai levyistä pähkinäpensasta hehtaarin pinta-alalla yhtenä tai useampana ryhmänä yhtenäisellä rajattavalla olevalla alueella. Pähkinäpensaslehtoja esiintyy Suomessa ainoastaan Etelä-Suomessa. Niitä esiintyy rehevällä ja tuoreella tai kuivahkolla lehtomaalla. Pähkinäpensaslehdoille tyypillisiä kasveja ovat jalot lehtipuut (kuten metsälehmus tai metsätammi), kuusi, koivu ja sinivuokko. 

Luonnontilaisia pähkinäpensaslehtoja on Suomessa säilynyt vain vähän. Niitä on raivattu muun muassa pelloiksi ja uhkana voivat nykyisin olla myös uudisrakentaminen ja hakkuut. Ilman hoitotoimia niitä voi uhata myös kuusettuminen, joten lehtoja voidaan hoitaa kuusten ja mahdollisten muiden pähkinää varjostavien puiden hyvin suunnitellulla poistolla. Pähkinäpensas kuitenkin viihtyy yleensä hyvin jalojen lehtipuiden sekä haavan ja raidan kanssa, ja siksi näitä on säästettävä. Itse pähkinäpensaita ei yleensä pidä harventaa, ja lehto pysyy elinvoimaisena kun kuolleet rungot jätetään lahoamaan. Pensaat kukkivat ja tuottavat pähkinöitä vain saadessaan sopivasti valoa. 

Pähkinäpensaslehdot ovat yleensä varsin pienialaisia, mutta paikallisesti ne ovat voivat olla melko yleisiäkin, kuten Lohjan seudulla. Uudellamaalla suojeltuja lehtoja on yhteensä useita kymmeniä. Helsingissäkin pieniä lehtoja on muun muassa Pasilassa, Jakomäessä, Maunulassa ja Viikissä.

## Pähkinäpensaslehtojen eliöstö
Pähkinäpensaslehtojen eliöstö on hyvin monimuotoista. Kasvillisuus on tavallisesti käenkaali-oravanmarjatyyppiä, mutta voi olla myös esimerkiksi käenkaali-mesiangervotyyppiä tai sinivuokko-käenkaalityyppiä. Aluskasvillisuuteen kuuluu siten lehdoille tyypillisiä lajeja, kuten käenkaali, oravanmarja, mesiangervo, sini- ja valkovuokko, kielo, lehto-orvokki, hentokiurunkannus, kivikkoalvejuuri, kevätlinnunherne, mustakonnanmarja, sudenmarja, jänönsalaatti, hiirenporras, metsäimarre, korpi-imarre, nuokkuhelmikkä, metsäkastikka, lillukka ja vuohenputki.

Pensaskerroksessa pähkinäpensaan seurassa kasvaa usein taikinamarjaa ja korpipaatsamaa sekä tuomia, haapoja ja pihlajia. 

Alus- ja pensaskasvillisuuden ohella pähkinäpensaan lähiympäristössä tai itse pensaalla viihtyy useita uhanalaisia eliöitä. Suomessa harvinainen lintu, pähkinähakki, on riippuvainen pähkinäpensaista. Kuolleiden pensaiden lahot rangat ovat monien sienten ja hyönteisten elinpiiriä. Pähkinäpensaalle ominainen juuriloinen on suomukka, joka on rauhoitettu loiskasvi. 

## Lähteet
* Pähkinäpensaslehdot (Suomen ympäristökeskus)
* List of Protected Habitat: Finland
* 

## Aiheesta muualla
* 
* Lounaisluonto
Lettosiemenkotilo

**Lettosiemenkotilo** (*Vertigo geyeri*) on nilviäislaji, jota tavataan Länsi- ja Pohjois-Euroopassa. Suomessa se on rauhoitettu luonnonsuojeluasetuksella.

## Koko ja ulkonäkö
Lettosiemenkotilo muistuttaa etenkin kalkkisiemenkotiloa (*Vertigo genesii*), josta se erotettiin omaksi lajikseen vasta 1966. Kotilo on muiden siemenkotiloiden tapaan pieni: 1,8–2,0&nbsp;mm korkea ja 1,1&nbsp;mm leveä. Kuori on hieman munanmuotoinen, kiiltävä, väriltään vaalean punaruskea, ja sen pinnassa on säännöllisesti heikkoja uurteita. Kierteet ovat pulleita, ja niitä on viisi. Kierteiden väliset saumat ovat syvät. Kuoren suuaukkoa ympäröivä huuli ei yleensä ole paksuuntunut, ja suuaukolla on neljä (joskus harvoin vähemmän) hammasmaista uloketta, jotka ovat muodoltaan tappimaiset, eikä niiden tyvellä ole paksunnosta. Kotilo näyttää tummalta, jos itse eläin on vielä sen sisällä.

## Levinneisyys
Lettosiemenkotiloa tavataan Euroopassa Britteinsaarilta Venäjälle. Esiintymät keskittyvät kuitenkin vuoristoihin ja Fennoskandiaan. Suomessa laji on harvinainen. Sitä tavataan Ahvenanmaalla, Lounais-Suomessa, Hämeessä, Pohjois-Pohjanmaalla, Kainuussa ja Lapissa, mutta esiintymät sijoittuvat hyvin pirstoutuneesti sinne tänne ja niitä tunnetaan kaikkiaan vain toistakymmentä. Samaan tapaan pirstaleinen esiintymiskuva on myös Ruotsissa.

## Elinympäristö ja elintavat
Nimensä mukaisesti lettosiemenkotilon ominta elinympäristöä ovat lettosuot. Sitä voidaan tavata kuitenkin myös rantaniityillä, lähteiköissä ja Etelä-Suomessa jopa rehevissä lehtometsissä. Ruotsin ja Norjan tunturialueilla laji elää myös puurajan yläpuolella. Se ei siedä vedenpinnan korkeuden vaihtelua tai elinpaikan ajoittaistakaan kuivumista ja suosii kalkkipitoista elinympäristöä. Karpaateilta tiedetään yksilömäärien kasvavan veden pH:n kasvaessa, mutta Ruotsissa sitä on tavattu soilta, joiden pH on vain 5,75–7,5. Lajilla ei ole selkeää elinkiertoa, vaan nuoruusvaiheen yksilöitä tavataan ympäri vuoden. Kukin yksilö tuottanee elämänsä aikana korkeintaan 10 munaa. Kotilon ravintoa ovat luultavasti mikroskooppiset levät, mutta muuten sen elintapoja ei juuri tunneta.

Lettosiemenkotilo kuuluu Euroopan unionin luontodirektiivin II liitteen lajeihin, eli sen suojelemiseksi tulee perustaa Natura 2000 -alueita. Suomessa laji on rauhoitettu ja luokiteltu vuoden 2010 uhanalaisarvioinnissa silmälläpidettäväksi (NT). Sama luokitus sillä on myös Ruotsissa. Etenkin lettosoiden kuivatus uhkaa lajin säilymistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The Vertiginidae of Poland  (myös kuva)
Hannah Frank

**Hannah Frank** (23. elokuuta 1908 Glasgow, Skotlanti &ndash; 18. joulukuuta 2008 Glasgow, Skotlanti) oli skotlantilainen kuvataiteilija. Hän opiskeli synnyinkaupungissaan Glasgow School of Artissa ja sai jo nuorena mainetta piirrostöillään. 1950-luvulla hän siirtyi kuvanveistoon, jonka taitajana hän menestyi yli 90-vuotiaaksi saakka. Viimeiset vuotensa hän eli skotlantilaisessa hoitokodissa. 

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Henry Harris

**Henry Harris** (28. tammikuuta 1925 – 31. lokakuuta 2014) oli Australiassa asunut venäläissyntyinen solubiologi. Hän oli Oxfordin yliopiston lääketieteen professori ja 1960-luvun johtavia syöpätutkijoita ja geneetikkoja. Hän oli vuodesta 1968 Royal Societyn jäsen.

## Lähteet
Axel Borup-Jørgensen

**Axel Borup-Jørgensen** (22. marraskuuta 1924 – 15. lokakuuta 2012) oli tanskalainen säveltäjä. Hän kasvoi Ruotsissa ja opiskeli pianonsoittoa ja soitinnusta Tanskan kuninkaallisessa musiikkikonservatoriossa vuosina 1946–1950. Säveltäjänä hän piti itseään itseoppineena. Hän sai vaikutteita usein ruotsalaisesta kulttuurista, varsinkin runoudesta. Hänet on palkittu esimerkiksi Carl Nielsen -palkinnolla. Borup-Jørgensenin tuotantoon kuuluu muun muassa orkesteriteoksia, vokaalimusiikkia sekä jousikvartettoja.

## Lähteet
Johnson Aguiyi-Ironsi

Kenraalimajuri **Johnson Thomas Umunnakwe Aguiyi-Ironsi** (3. maaliskuuta 1924 Umuahia – 29. heinäkuuta 1966 Lalupon, Oyo) oli nigerialainen sotilas, joka oli maan valtionpäämies korkeimman sotilasneuvoston johdossa 194 päivää 16. tammikuuta 1966 lähtien aina uuteen kaappaukseen ja kuolemaansa 29. heinäkuuta 1966 asti.

Thomas Umunnakwe Aguiyi-Ironsi syntyi Umuahiassa, nykyisessä Abian osavaltiossa. Kahdeksanvuotiaasta hän oli sisarensa ja tämän diplomaattimiehen Theophilius Johnsonin kasvatettavana ja lisäsi nimen Johnson nimeensä. 22-vuotiaana hän liittyi Nigerian armeijaan.

Hän sai sotilaskoulutusta Eaton Hallissa Englannissa ja nimitettiin upseeriksi kesäkuussa 1949. Hän oli Nigerian kenraalikuvernööri John Macphersonin adjutanttina. Kongon kriisin aikana YK:n pääsihteeri Dag Hammarskjöld pyysi Nigeriaa lähettämään joukkoja Kongoon ja everstiluutnantti Ironsi komensi pataljoonaa Kivussa ja Leopoldvillessä. ”Johnny Ironsides”, kuten häntä kutsuttiin, nimitettiin pian YK:n joukkojen (ONUC) komentajaksi.

Ironsi palasi Nigeriaan vuonna 1964, jolloin itsenäistyneen maan instituutioiden johtoon nimettiin paikallisia, ja hän seurasi armeijan komentajana (General Officer Commanding) kenraalimajuri Welby-Everardia 9. helmikuuta 1965.

Ensimmäisen tasavallan poliittinen kriisi johti lain ja järjestyksen murtumiseen joissakin maakunnissa, eikä pääministeri Tafawa Balewa kyennyt hallitsemaan tilannetta. Sotilaat päättivät päättää siviilivallan verisellä vallankaappauksella 14. tammikuuta 1966. Vallankaappaukseen ryhtyneitä johti itämaakunnasta kotoisin ollut majuri Chukwuma Kaduna Nzeogwu, joka likvidoi yhdessä yössä maan merkittävimmät poliitikot. Ironsi ja muut korkeimmat upseerit saivat kuitenkin joukot puolelleen, Ironsi erotti Nzeogwun ja nimitti maltilliset upseerit neljän autonomisen maakunnan sotilaskuvernööreiksi ja ilmoitti sotilashallituksen luopuvan vallasta kun aika koittaisi. ”Meidän ainoa tehtävämme on pitää yllä lakia ja järjestystä”, hän ilmoitti.

Päätös päättää maakuntien itsehallinto ja se, etteivät kaappauksen näkyvimmät uhrit olleet igboja, sai hausat ja jorubat uskomaan, että kyseessä oli igbojen salaliitto. Ironsi ei myöskään selvittänyt tapausta tai rangaissut kaappaajia.

Heinäkuussa 1966 Ironsi vietti yön Ibadanissa maanlaajuisella matkallaan. Isäntä, Länsi-Nigerian sotilaskuvernööri kenraaliluutnantti Adekunle Fajuyi, varoitti häntä mahdollisesta kapinasta, mutta Ironsi ei saanut yhteyttä pääesikuntaan. Aamuyöllä rakennukset piirittivät sotilaat Theophilus Danjuman johdolla. Ironsin ja Fajuyin luodinreikien täyttämät ruumiit löydettiin myöhemmin läheisestä metsästä. 

## Lähteet
Pohjois-Louko

**Pohjois-Louko** () on Suomen rataverkon liikennepaikka Seinäjoen kaupungissa 17 kilometriä Seinäjoen rautatieasemalta etelään rataosalla . Liikennepaikka sijaitsee entisen Peräseinäjoen kunnan Louonmäen kylän pohjoispuolella.

Pohjois-Louosta alkaa kaksiraiteinen rataosuus Seinäjoelle. Liikennepaikalla kaksoisraideosuuden eteläpäässä sijaitseva vaihde on Suomen ensimmäinen suurnopeusvaihde, ja sen suurin sallittu nopeus on 140 kilometriä tunnissa poikkeavalle raiteelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vaunut.org: Kuvia Pohjois-Louosta
The Whitest Boy Alive

**The Whitest Boy Alive** on berliiniläinen yhtye. Se aloitti vuonna 2003 elektronisen musiikin projektina, josta se on ajan myötä muovautunut soitinyhtyeeksi. Yhtyeen päähahmoja on norjalainen Kings of Convenience -yhtyeen keulahahmo Erlend Øye.

Yhtyeen esikoisalbumi *Dreams* julkaistiin kesäkuussa 2006.

## Diskografia
### Albumit
* *[[Dreams (The Whitest Boy Aliven albumi)|Dreams]]* (2006)
* *[[Rules]]* (2009)

### Singlet
* "Inflation" (2004)
* "Burning" (2006)
* "Burning" (2007)(Britannian versio)
* "1517" (2009)

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
* 
* Erlend Øyen sivut
Alkiolaisuus

**Alkiolaisuus** on poliittinen ideologia, joka perustuu kirjailija-poliitikko Santeri Alkion ajatuksiin. Alkio pyrki monitahoisella julkisella toiminnallaan herättämään maaseutuväestössä tietoisuuden sen omasta merkityksestä. Alkio oli nuorisoseuraliikkeen aatteellinen ja käytännöllinen johtaja sekä eräs Maalaisliiton perustajista. Alkio toimi puolueen edustajana valtiopäivillä ja eduskunnassa sekä sosiaaliministerinä. Alkio perusti myös Ilkan ja toimi sen päätoimittajana.

## Kansanvalistus
Alkio nousi nuorisoseuraliikkeen johtohahmoksi 1890-luvulla. Alkion myötä harrastus- ja edistysseuratoiminta sai tiiviin aattellisen linjan, joka tiivistyy sanapareissa "hyvä ihminen" ja "kunnon kansalainen". Alkiolainen nuorisoseura-aate perustui edistysuskoon, eli ihmisen kykyyn kehittyä kasvatuksen ja varsinkin itsekasvatuksen avulla. Yhteiskunnallisesti nuorisosta haluttiin kasvattaa kansalaisia, jotka veljeyden hengessä ja säätyrajat poistaneina rakentaisivat kansakuntaa.

Raittiusaatteen leviämisessä yhteiskunnalliset rajat murtuivat: raittiutta ajoivat sekä työväenliike, nuorisoseuraliike että herätysliikkeet.

Alkoholin saannin rajoittamisen kannalla ollut Santeri Alkio esitteli kieltolain vuonna 1919 ollessaan Castrénin hallituksen sosiaaliministeri.

## Poliittinen aate
Alkujaan Alkio oli poliittisesti nuorsuomalainen, mutta liike oli pääosin kaupunkilaisväestön puolue, josta ei tullut maaseudun valtapuoluetta. Alkion mielestä nuorsuomalaisuus liukui oikealle ja "yhteiskunnalliseen värittömyyteen". Alkio ja nuorisoseuralaiset perustivat vastaliikkeenä Etelä-Pohjanmaan oikeistolaiselle lehdistölle uuden sanomalehden, Ilkan, vuonna 1906. Lehti oli osa uudistusmielisen maalaisväestön järjestäytymistä Etelä-Pohjanmaalla. Alkiosta muodostui uuden maalaisväestön poliittisen liikkeen henkinen ja aatteellinen keulakuva, jonka ajatukset levisivät nuorisoseurojen kautta ympäri maata.

Alkiolaisuuden johtoajatuksena on edistyksen kannattaminen. Nuorsuomalaiset olivat innokkaampia uudistajia kuin suomettarelaiset. Sosialistista ajattelua Alkiossa liittyy köyhän asiaan. Tämä tiivistettiin kahteen asiaan: *köyhän asiaan* ja *edistyksen lipun kantamiseen*.

Suomen itsenäistymisen ja torpparivapautuksen jälkeen vahvistunut maalaisliitto pyrki lisäämään pienviljelijöiden viljelemää pinta-alaa. Tähän liittyi muun muassa Lex Kallio -laki.

## Keskustelu alkiolaisuudesta
Suomen Keskustan piirissä ei keskustelu alkiolaisuudesta ole dogmaattista, mutta ajoittain se johtaa kysymyksenasetteluun Keskustan ja Perussuomalaisten välillä, sillä Perussuomalaisten edeltäjä Suomen Maaseudun Puolue erkaantui aikanaan Keskustapuolueesta. Kesällä 2007 Keskustan puoluesihteeri Jarmo Korhonen totesi, että Perussuomalaiset ja Keskusta voisivat yhdistyä, koska niillä on samaa aateperinnettä. Suomen Keskustan historiankirjasarjan yhden osan kirjoittajan, Tytti Isohookana-Asunmaan mukaan yhteyttä ei ole, koska Perussuomalaiset on suvaitsematon puolue. Kari Hokkanen puolestaan kirjoitti, että yhteinen aateperintö on olemassa.

## Lähteet
* 
* 
* 
* 

### Viitteet
Greatest Hits (Alice in Chains)

**Greatest Hits** (tunnettu myös nimellä **Alice in Chains Greatest Hits**) on grunge-yhtyeen Alice in Chains "Greatest Hits" -kokoelmalevy. Se julkaistiin 24. heinäkuuta 2001 levy-yhtiöstä Columbia Records. Se on yhtyeen toinen hittikokoelma, lyhyempi kuin edellinen; *[[Nothing Safe: The Best Of The Box]]*.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Aiheesta muualla
* 
*
Musta pörssi

**Musta pörssi** on luvatonta kaupankäyntiä, jota esiintyy usein erilaisten poikkeustilanteiden, kuten sodan tai laajojen lakkojen yhteydessä. Yleensä mustan pörssin kauppa käynnistyy, kun jonkin tuotteen saatavuutta säännöstellään esimerkiksi ostokorttien avulla tai siitä muuten on pulaa. Kauppatavarat ovat tyypillisesti esimerkiksi alkoholia, ylellisyystuotteita, lääkkeitä ja elintarvikkeita.

Yleensä tuotteita myydään markkinahinnalla eli sillä hinnalla, jolla kysyntä ja tarjonta ovat yhtä suuret. Jos tuotteelle määrätään tätä alempi enimmäishinta, sitä yleensä myydään salaa markkinahintaan, mutta tällöin yleensä saatavuus heikkenee ja markkinahinta nousee, koska kannustin tuottaa tuotetta on heikentynyt.

Mustan pörssin eräitä muotoja ovat ”tiskin alta myyminen” ja tietynlainen kytkykauppa. ”Tiskin alta” myytäessä kauppiaat varaavat osan tuotteistaan ainoastaan tietyille asiakkaille tai asiakasryhmille, kun taas muille kerrotaan ettei kysyttyä tavaraa ole saatavilla. ”Kytkykaupassa” puolestaan asiakkaan edellytetään ostavan varsinaisesti tarvitsemansa hyödykkeen ohella muuta tavaraa, joka ei eri syistä käy hyvin kaupaksi.

Mustan pörssin kehittymiseen vaikuttaa myös yleinen suhtautuminen siihen. Esimerkiksi Suomessa talvisodan aikana salakauppaa paheksuttiin eikä vakavaa tavarapulaa ehtinyt sodan kuluessa muodostua, joten musta pörssi ei kehittynyt. Jatkosodan aikana oli toisin: ratsiat ja rangaistukset eivät estäneet salakauppaa, koska tavarapula lisääntyi ja yleinen mielipide hyväksyi salakaupan.

## Esimerkkejä
Diocletianus (Rooman keisarina 284–305 jaa.) yritti estää nopeaa hintojen nousua määräämällä yli tuhannen tuotteen enimmäishinnat kuolemantuomion uhalla. Moni tuottaja lakkasi myymästä ja kaupankäynti lähes loppui. Toiset myivät kalliimmalla salaa mustassa pörssissä.

## Lähteet
* 
### Viitteet

## Katso myös
*Hintasääntely

## Aiheesta muualla

* Musta pörssi (Keski-Suomen museo: Sota ja pula)
Commerzbank Tower

**Commerzbank Tower** on pilvenpiirtäjä Frankfurt am Mainin kaupungissa, Saksassa. Vuosina 1994–1997 rakennetun pilvenpiirtäjän on suunnitellut isobritannialainen arkkitehti Norman Foster. Antenni mukaan laskettuna pilvenpiirtäjän korkeus on 300 metriä, ilman antennia 259 metriä.

Commerzbank Towerin rakentaminen maksoi noin 600 miljoonaa Saksan markkaa. 56-kerroksinen rakennus kantoi vuosien ajan Euroopan korkeimman rakennuksen titteliä, kunnes sen ohitti Moskovan 264-metrinen Voiton palatsi joulukuussa 2003. Saksan korkein rakennus se on edelleen. Sitä kutsutaan myös maailman ensimmäiseksi ekopilvenpiirtäjäksi. Nimitys juontuu siitä, että pilvenpiirtäjä käyttää enimmäkseen luonnollista ilmanvaihtoa .

Pilvenpiirtäjässä pitää pääkonttoriaan pankkiyhtiö Commerzbank AG.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Emporis.com - Commerzbank Tower
* Structurae.de - Commerzbank Tower
Laura Lehtonen

**Laura-Maija Lehtonen** (o.s. Raittila) on suomalainen urheilutoimittaja. Hän toimi vuosina 2001–2007 Yleisradion urheilutoimituksen toimittajana ja Urheiluruudun uutisankkurina. Vuonna 2007 hän alkoi juontaa ja toimittaa Offseason-ohjelmaa Urheilukanavalla.  Lehtonen palasi Yleisradioon vuonna 2018. Hän toimii myös yrittäjänä Klue Oy:ssä.

Lehtonen on aikaisemmin pelannut pesäpalloa Järvenpään Palossa, muun muassa naisten edustusjoukkueessa.

Lehtonen opiskeli Helsingin yliopistossa viestintää. Hänen pro gradu -työnsä on nimeltään *Ekan joutsenlaulu – Televisiouutisten raportointi Ekan romahduksesta* ja se valmistui vuonna 2001.

## Lähteet
The Essential Alice in Chains

**The Essential Alice in Chains** on kaksilevyinen kokoelma-albumi yhtyeeltä Alice in Chains. Se suunniteltiin alun perin julkaistavan 30. maaliskuuta 2004, mutta se myöhästyi, ja albumi julkaistiin lopulta vasta 5. syyskuuta 2006. 

## Kappalelista
**CD 1**
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

**CD 2**
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Aiheesta muualla
* 
*
Friulin kieli

**Friulin kieli** on Friuli-Venezia Giuliassa, Koillis-Italiassa puhuttava kieli, jota puhuvat friulit. Se muistuttaa paljon ladinin kieltä, mutta on saanut myös vaikutteita saksan, italian ja slovenian kielistä. Friulin kielestä on tekstejä 1000-luvulta, ja runoutta ja kirjallisuutta löytyy 1300-luvulta. Kielellä oli 300&nbsp;000 puhujaa vuonna 2002.

## Lähteet
Grimstad

**Grimstad** on kaupunki ja kunta Etelä-Norjassa Agderin läänissä Skagerrakin rannikolla. Sen rajanaapureita ovat Arendal idässä, Froland ja Birkenes pohjoisessa ja Lillesand lännessä. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 24&nbsp;587 asukasta.

## Historia
Grimstadin puutavarasatama tunnetaan jo vuodelta 1528. Se oli luotsiasema () vuonna 1791 ja sai kaupunkioikeudet () vuonna 1816. Purjelaivojen aikakaudella kaupunki kukoisti laivanrakennus- ja varustamotoiminnan ansiosta. Fjæren ja Landvikin kunnat liitettiin Grimstadiin vuonna 1971.

## Elinkeinoelämä
Kaupungissa on huomattavaa laivanvarustamotoimintaa sekä öljynporaus- ja informaatioteknologian tuotekehitystä ja tuotantoa. Hedelmien, marjojen ja vihannesten tuotanto on tärkeää. Kaupungissa toimii erikoisoluistaan myös Norjan rajojen ulkopuolella tunnettu pienpanimo Nøgne Ø.

## Urheilu
Kaupungin tunnetuin urheiluseura on FK Jerv. Se onnistui nousemaan jalkapallossa maan pääsarjaan kaudeksi 2022.

## Koulutus
Grimstadissa toimii Agderin yliopiston tekninen tiedekunta ja osa taloustieteellistä tiedekuntaa.

## Media
Grimstadissa ilmestyy paikallislehti *[[Grimstad Adressetidende]]*.

## Tunnettuja henkilöitä
* Sigrun Gjerløw Aasland (s. 1978), poliitikko

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mike Reid

**Michael "Mike" Reid** (19. tammikuuta 1940 – 29. heinäkuuta 2007) oli englantilainen näyttelijä ja koomikko, joka muistetaan parhaiten Frank Butcherin roolista sarjassa *[[EastEnders]]*. Hän oli syntynyt Lontoossa, mutta perhe muutti Lontoon pommitusten jälkeen Tottenhamiin, jossa Reid opiskeli Rowland Hill Schoolissa. 

Reid meni vuonna 1958 naimisiin ensimmäisen vaimonsa Sheilan kanssa ja sai ensimmäisenä lapsenaan Jane-tyttären. Vuonna 1967 otetun avioeron jälkeen hän solmi vuonna 1971 uuden avioliiton Shirley Collinsin kanssa. Reid ja Collins saivat pojat Michael ja Mark, joista jälkimmäinen teki itsemurhan vuonna 1990. 

Reid työskenteli 1960-luvun alussa stand up -koomikkona ja sai pian sivurooleja suosituissa televisiosarjoissa, kuten *[[Doctor Who]]'ssa*, *[[Pyhimys (televisiosarja)|Pyhimyksessä]]* (*The Saint*) ja *[[Department S]]'ssa*. Hän oli myös stunttina elokuvissa *[[Casino Royale (vuoden 1967 elokuva)|Casino Royale]]* (1967) ja *[[Likainen tusina]]* (1967). 

Reid liittyi *EastEndersiin* vuonna 1987. Hän sai tällä roolilla uransa suurimman menestyksen. Vuonna 1994 hän aloitti stressin johdosta tauon. Hän teki useita lyhytaikaisia paluita vuosina 1995–1997 ja palasi täyspäiväisesti joulukuussa 1997. Toukokuussa 2000 hän ilmoitti jättävänsä sarjan, ja hänen viimeinen jaksonsa näytettiin saman vuoden marraskuussa. Samana vuonna hän esiintyi elokuvassa *[[Snatch – hävyttömät]]*, ja vuonna 2003 hänellä oli rooli espanjalaisessa elokuvassa *Oh Marbella!* 

Viimeisten elinvuosiensa aikana Reid teki useita lyhyiksi jääneitä comebackeja *EastEndersiin*. Hän esitti myös korruptoitunutta liikemies Brian Stevensiä sarjan *The Bill* kahdessa jaksossa. Pääasiassa hän oli kuitenkin jo vetäytynyt Espanjaan, jossa hän kuoli heinäkuussa 2007 Marbellassa saamaansa sydänkohtaukseen.

## Aiheesta muualla
*
Viimeinen kesä (vuoden 2007 elokuva)

**Viimeinen kesä** (*Der geköpfte Hahn*) on Radu Gabrean ohjaama saksankielinen elokuva vuodelta 2007. Se kertoo aikuisuuden kynnyksellä elävien nuorten ystävyydestä ja rakkaudesta pienessä romanialaisessa kaupungissa vuonna 1944.

## Juoni
Eginald Schlattnerin romaaniin perustuva elokuva kertoo toisen maailmansodan vaikutuksista transilvanialaiseen Făgărașin seutuun, jossa asuu saksalaisia, unkarilaisia, romanialaisia ja juutalaisia. Suvaitseva monikulttuurinen yhteisö saa kärsiä natsien ja sodanuhkan alla. Elokuvan tarina kerrotaan vapaamielisen ja vauraan saksalais-unkarilaisen perheen teinipojan näkökulmasta. Hän liittyy parhaan kaverinsa mukana enempiä ajattelematta Hitler-Jugendin jäseneksi. Pojat ihastuvat rikkaan talon ja juutalaisen elokuvakoneenkäyttäjän tyttäriin, mutta sota-ajan tuomat ristiriidat saavat vanhan kyläidyllin ja nuoruuden viattomuuden nopeasti katoamaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viimeinen kesä Internet Movie Databasessa
Nina Lundström

**Nina Lundström** (s. 26. lokakuuta 1961, Savonlinna) on ruotsinsuomalainen poliitikko, joka istui vuosina 2002–2006, 2010–2012 ja jälleen vuodesta 2016 alkaen liberaalien edustajana Ruotsin valtiopäivillä. Hänet valittiin Tukholman läänin vaalipiiristä. Paikallispolitiikassa hän on ollut kotikuntansa Sundbybergin kunnanvaltuustossa 1994–2003 ja 2006–2010. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://sundbyberg.liberalerna.se/liberaler/nina-lundstrom/
Turkoosihuulikko

**Turkoosihuulikko** (*Cirrhilabrus lubbocki*) tai **tulihuulikala** on koralliriuttojen huulikala, jota pidetään joskus myös riutta-akvaariossa.

## Koko ja ulkonäkö
Turkoosihuulikko kasvaa noin 7,5&nbsp;cm pitkäksi. Sen väritys vaihtelee. Usein vartalo on tulipunainen, evät keltaiset. Lajista on jalostettu myös muotoja, joiden vartalossa on laajoja sinisiä alueita.

## Alkuperä
Turkoosihuulikko elää luonnossa Indopasifisella merialueella. 

## Käyttäytyminen
Turkoosihuulikko saattaa hypätä ulos akvaariosta. Se viihtyy pienissä parvissa. 

## Ravinto
Turkoosihuulikko syö liha- ja leväpitoista ruokaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Cirrhilabrus lubbocki 
*ZipcodeZoo: Cirrhilabrus lubbocki
M/S Mistral

**M/S Mistral** () on ahvenanmaalaisen Godby Shipping Ab:n omistama ro-ro-rahtialus. Se on rakennettu vuonna 1998 J.J. Sietaksen telakalla Hampurissa, Saksassa. Kuollutta painoa aluksella on 7&nbsp;438 tonnia ja jääluokitus on 1A Super eli alus pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin. *Mistral* on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Brändö. Nykyisin Mistral on rahdattu Färsaarelaiselle Smyril Line konsernille ja ajaa väliä Hirtshals-Torshavn-Thorlakshoven väliä.

Mistralin sisaraluksia ovat M/S Caroline Russ, M/S Elisabeth Russ, M/S Friedrich Russ, M/S Pauline Russ, M/S Miranda ja M/S Seagard.

## Käyttöhistoria

Godby Shipping tilasi aluksen telakalta marraskuussa 1997 ja 29. joulukuuta 1998 se siirtyi nykyisen omistajan omistukseen, joka rekisteröi sen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Ahvenanmaalla sijaitseva Brändö. Samalla laiva vuokrattiin viideksi vuodeksi Transfennicalle. 2. tammikuuta 1999, Lyypekissä tapahtui sen luovutus ja kastaminen *Mistraliksi*. Aluksen kummina toimi Anna-Kaisa Kälviänen. Kastamista seuraavana päivänä Mistral aloitti liikennöinnin reitillä Hanko–Lyypekki. Vuonna 2003 laiva siirtyi uudelle reitille: Hamina–Antwerpen.

20. joulukuuta 2003 UPM-Kymmene vuokrasi aluksen. Tammikuussa 2004 Mistral aloitti liikennöinnin linjalla Rauma–Santander / El Ferrol.

17. syyskuuta 2013, Tallink Silja aikarahtasi aluksen liikennöimään M/S Seawindin pariksi Turku-Tukholma väliä.

Loppuvuodesta 2014 vuoden 2019 loppuun Mistral oli aikarahdattuna P&O Ferries -laivayhtiölle. Alusta käytettiin pääasiallisesti Zeebrugge–Teesport-reitillä. Alus kulki myös satunnaisesti Zeebruggesta Tilburyn satamaan ja Rotterdamista Teesportin satamaan. Lyhyt poikkeus P&O:n rahtaukseen tapahtui kesällä 2018, jolloin Mistral oli aikarahdattu Stena Linen liikenteeseen Europoort–Harwich-reitille. Vuoden 2019 alusta loppuun P&O Ferries käytti Mistralia Irlannin merellä Dublinin ja Liverpoolin satamien välisessä liikenteessä. 



## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Fakta om Fartyg – M/S Mistral 
*Godby Shipping  (suomeksi)
Yamataikoku

**Yamataikoku** () oli kiinalaisten historiankirjojen mukaan Japanissa Yayoi-kaudella ajanlaskun alun vuosisatoina sijainnut muinainen valtio. Japani oli tähän aikaan jakautunut lukuisiin pieniin valtiomuodostelmiin, joista joillakin oli yhteyksiä Kiinaan. Yamatai on näistä valtioista tunnetuin.

Kronikoiden mukaan Yamataikokua hallitsi kuningatar Himiko. Hänellä oli vallassaan yli 30 *kunin* (maan tai maakunnan) liittouma, ja hän vaikuttaa hallinneen kansaansa šamaanin tavoin. Hän vaikuttaa myös pitäneen yhteyttä Kiinaan ja käyttäneen Kiinalta saamaansa hyväksyntää tuomaan vallalleen legitimiteettiä. Himikon tiedetään lähettäneen lähetystön Kiinaan vuonna 238. Hänen kuolemansa jälkeen kysymys vallanperimyksestä johti sotaan Yamataikokun ympäristössä, kunnes Himikon 13-vuotias sukulaistyttö nousi maan uudeksi kuningattareksi. Myös hän lähetti lähettiläitä Kiinaan. Tämän jälkeen Yamataikokua ei mainita kiinalaisissa teksteissä.

Yamataikokun sijaintia ei tiedetä, ja siitä onkin kiistelty. *[[Kolmen kuningaskunnan kronikka|Kolmen kuningaskunnan kronikassa]]* kuvaillaan valtion sijaintia suhteessa muihin *kuni*-valtioihin, joita tekstissä mainitaan seitsemän, mutta näiden pikkuvaltioiden sijainnista on erilaisia tulkintoja. Suosituimpien teorioiden mukaan Yamataikoku sijaitsi joko Kyūshūn saarella tai Kinain alueella Honshūn keskiosassa.

## Kirjallisuutta
* 

## Lähteet
Kultaraputokko

**Kultaraputokko** (*Amblyeleotris randalli*) on tokkoihin kuuluva kala. 

## Koko ja ulkonäkö
Kultaraputokko kasvaa noin 10&nbsp;cm pitkäksi. Sen vartalossa on vaalealla pohjalla kapeita kullankeltaisia juovia. Selkäevän tyvessä on tumma silmäkuvio. Silmät kohoavat kulmikkaan pään yläpuolelle. Rintaevät ovat muiden tokkojen tapaan voimakkaat.

## Alkuperä
Kultaraputokko elää luonnossa Tyynen valtameren länsiosassa.

## Käyttäytyminen

Kultaraputokko voi elää symbioottisesa suhteessa samassa hiekkakuopassa tai kolossa suunnilleen samankokoisten pistoolirapujen (*Alpheus sp.*) kanssa. Se on tokoista vähiten aggressiivisia, ja voi asua samassa kolossa myös toisen raputokon kanssa. 

## Vesiolot ja ravinto
Kultaraputokkoja pidetään meriakvaariossa jossa on paljon uintitilaa ja korallihiekkapohja. Ne eivät näyki koralleja, joten ne käyvät myös riutta-akvaarioon. Ne syövät lihaisaa pakasteruokaa, jota suositellaan annettavaksi kahdesti päivässä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*The Aquarium Wiki
Teen gongfu-haudutus

**Teen gongfu -haudutus** () on Etelä-Kiinassa kehittynyt tapa hauduttaa ja juoda teetä. Sitä kutsutaan myös **gongfu-teeseremoniaksi**. Ensimmäinen historiallinen maininta teeseremoniasta on 1600-luvun alkupuolelta.

Haudutusta käytetään hyvän oolong-teen nauttimiseen, jota voidaan hauduttaa useaan kertaan. Näin ollen käytetään hyvin pientä teekannua, jossa on suuri määrä teelehtiä, joita haudutetaan uudelleen ja uudelleen.

Gongfu-haudutukseen käytetään oolongin lisäksi myös vanhaa pu’er-teetä ().

Taiwanilainen gongfu-haudutus sisältää enemmän välineitä ja on hieman erilainen. 

Japanilaiseen teeseremoniaan verrattuna gongfu-haudutus on melko yksinkertainen tapa valmistaa teetä. Lisäksi siinä pääpaino on korkealaatuisen teen hauduttamisessa ja nauttimisessa aivan toisin kuin japanilaisessa teeseremoniassa.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kuinka taiwanilaista teetä valmistetaan ja juodaan
Nathan Deakes

**Nathan Deakes** (s. 17. elokuuta 1977) on australialainen kävelijä.
Deakes kilpaili 1997 kävelyn maailmancupissa, jossa sijoittui 20 kilometrin kävelyssä viidenneksikymmenenneksikolmanneksi ajalla 1.23.58. Kaksi vuotta myöhemmin hän käveli Sevillan MM-kisoissa samalla matkalla seitsemänneksi. Hän kilpaili Sydneyn olympialaisissa 2000 20 kilometrin kävelyssä, jossa sijoittui kahdeksanneksi ajalla 1.21.03 sekä 50 kilometrin kävelyssä, jossa sijoittui kuudenneksi ajalla 3.47.29. Edmontonin MM-kisoissa 2001 Deakes oli 20 kilometrillä neljäs ajalla 1.20.55. Seuraavana vuonna hän voitti Kansainyhteisön kisoissa 50 kilometrin kävelyn.

Deakes käveli 2004 kävelyn maailmancupissa kolmanneksi 20 kilometrillä ajalla 1.19.11. Myöhemmin samana vuonna hän voitti olympiapronssia Ateenan olympialaisissa 20 kilometrillä. Kansainyhteisön kisoissa 2006 hän voitti 10 kilometrin kävelyn ajalla 39.36, 20 kilometrin kävelyn sekä 50 kilometrin kävelyn ajalla 3.42.53. Myöhemmin samana vuonna hän oli viides kävelyn maailmancupissa 20 kilometrillä.

Deakes on voittanut Australian mestaruuden 20 kilometrin kävelyssä vuosina 2002–2006. Hän voitti maansa mestaruuden 2005 50 kilometrillä ja 2006 30 kilometrillä. Hän käveli 50 kilometrillä uuden maailmanennätyksen, 3.35.47, 2. joulukuuta 2006 Geelongissa.

Deakes voitti Osakan maailmanmestaruuskisoissa 2007 kultaa 50 kilometrillä.

## Ennätykset
* 3&nbsp;000 metrin ratakävely: 11.17,91 (2003)
* 5&nbsp;000 metrin ratakävely: 18.45,19 (2006)
* 10&nbsp;000 metrin ratakävely: 38.44,87 (2002)
* 10 kilometrin kävely: 38.10 (2001)
* 20&nbsp;000 metrin ratakävely: 1.19.48,1 (2001)
* 20 kilometrin kävely: 1.17.33 (2005)
* 30 kilometrin kävely: 2.05.06 (2006)
* 50 kilometrin kävely: 3.35.47 (2006)

## Lähteet
Udon

**Udon** ( tai 饂飩) tarkoittaa japanilaisia paksuja, vehnästä valmistettuja nuudeleita. Kuten muitakin japanilaisia nuudeleita, udonia tarjotaan usein viileänä kesällä ja kuumana talvella. Lisäkkeetkin voidaan valita vuodenajan mukaan. Suurinta osaa lisäkkeistä ei kypsennetä erityisemmin ennen niiden lisäämistä, vaikka jotkut onkin keitetty rasvassa. Monia udon-lisäkkeitä voidaan käyttää myös soban kanssa.

Yleisimmin udonia tarjotaan kuumana nuudelikeittona miedosti maustetulla liemellä, yksinkertaisimmassa muodossaan (*kake udon*) pelkässä dashista, soijakastikkeesta ja mirinistä valmistetussa liemessä. Yleisiä lisäkkeitä ovat tempura (yleensä rasvassa keitettyä katkarapua tai kakiagea) tai abura-age (rasvassa paistettuja tofukuutioita sokerilla, soijakastikkeella ja mirinillä maustettuna). Mukana voi olla ohut viipale kamaboko-kalakakkua, shichimi-maustetta ja beni shōga -pikkelsiä. 

Liemen maku ja lisukkeet vaihtelevat alueelta toiselle. Yleensä tummanruskeaa, tummasta soijakastikkeesta (*koikuchi shōyu*) valmistettua lientä käytetään Itä-Japanissa, kun taas vaaleaa, vaaleasta soijakastikkeesta (*usukuchi shōyu*) valmistettua Länsi-Japanissa. Tämä on otettu huomioon myös valmiiksi pakatuissa pikanuudeleissa, joita usein myydään eri versioina idässä ja lännessä. 

Udonin alkuperästä on useita erilaisia näkemyksiä. Erään version mukaan udon on lähtöisin Kiinasta Nara-kaudella tuoduista myvyistä, joiden vehnästä leivotun taikinakuoren sisälle oli laitettu punapaputahnaa. Niitä kutsuttiin nimellä *konton* (混沌, ’sekava’, ’kaoottinen’), koska niillä oli epämääräinen muoto. Myöhemmin sana muuntui muotoon *undon* (温飩) ja lopulta Muromachi-kaudella muotoon *udon*. Itse nuudelien alkuperä voi kuitenkin olla pikemminkin vettä apuna käyttäen venytetyissä kiinalaisissa nuudeleissa (水引餅). Joka tapauksessa Edo-kauden alkupuolella 1600-luvulla Osakaan syntyi udonia tarjoavia ravintoloita, jotka ottivat jo pian valikoimaansa sobaruokalajeja. Myöhemmin soba nousi niissä udonia tärkeämmäksi tarjottavaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Udon Noodles japan-guide.com
M/S Westwood Pomona

**M/S Westwood Pomona** () on yhdysvaltalaisen Westwood Shipping Linesin omistukseen rekisteröity ro-ro-rahtialus. Se on rakennettu Rauma-Repolan Rauman telakalla vuonna 1985. Kuollutta painoa *Westwood Pomonalla* on 9&nbsp;334 tonnia. Alus on rekisteröity Bahaman lipun alle ja sen kotisatama on maan pääkaupunki Nassau. 

## Käyttöhistoria

Huhtikuussa 1985 alus luovutettiin Rederi Ab Gustav Erikssonin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Maarianhamina. Tuolloin alus oli nimeltään *Degerö*. Tämän jälkeen Transfennica aloitti liikennöinnin laivalla Suomen ja Länsi-Euroopan välillä. Vuonna 1995 Degerö vaihtoi omistajaa, kun United Shipping osti sen. 

Tammikuussa 2002 laiva rekisteröitiin Birka Cargo Ab:n omistukseen. Myös aluksen nimi vaihtui; *Birka Forest*, jonka jälkeen se siirtyi reitille Hanko–Rauma–Antwerpen. Syksyllä 2003 Kappa Kraftliners vuokrasi Birka Forestin linjalle Piitime–Bremen–Sherness–Terneuzen. Heinäkuussa 2004 Kent Line vuokrasi aluksen ja vaihtoi sen nimeksi *Kent Loyalist*.

Nykyisen omistajan, Westwood Shipping Linesin omistukseen alus päätyi 4. lokakuuta 2005. Luovutus tapahtui kuitenkin vasta 15. tammikuuta 2006, jolloin alus myös sai nykyisen *Westwood Pomona* -nimensä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Fakta om Fartyg – M/S Degerö
Chali 2na

**Chali 2na** (oik. **Charles Stewart**, s. 26. kesäkuuta 1971 Chicago) on yhdysvaltalainen rap-artisti ja rap-yhtye Jurassic 5:n jäsen. Hänen matala äänensä on yksi hip hop -maailman tunnetuimpia. Chali 2na syntyi Chicagossa, Illinoisin osavaltiossa, mutta muutti sittemmin Los Angelesiin, jossa myös Jurassic 5 perustettiin vuonna 1995. Hän kasvoi isoäitinsä kanssa. Hänen taiteilijanimensä on viittaus Charlie the Tunaan, matalaääniseen Starkistin piirrettyyn maskottiin. 
## Sooloura
Chali 2na on aloittanut myös soolouran ja häneltä on ilmestynyt mixtape nimeltä Welcome to the Fish Market (toisinaan nimetty Fish Outta Sea), sekä single nimeltä Don't Stop, jonka hän teki yhteistyössä soul-artisti Anthony Hamiltonin kanssa. Don't Stop esiintyi video- ja tietokonepeli NBA Live 06:n soundtrackillä. Welcome to the Fish Marketilla ei ole yhtään Chali 2nan omaa kappaletta, sillä levyllä on pelkästään muiden artistien kanssa yhteistyössä tehtyjä biisejä.

## Lähteet
Roni Andersson

**Roni Andersson** (s. 7. tammikuuta 1985 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli laitahyökkääjä, mutta hän pystyi tarvittaessa pelaamaan myös sentterinä.

Andersson aloitti kiekkoilun Vuosaaren Viikingeissä, josta siirtyi Jokereissa, jossa pelasi pääosin junioreissa. Kaudella 2005–2006 hän pääsi pelaamaan kaksi SM-liigaottelua Jokereiden edustusjoukkueessa. Kaudeksi 2006–2007 nuorukainen valloitti kuitenkin pelipaikan Jokereista ja pelasi 50 ottelua, joissa syntyi kymmenen tehopistettä. Kauden päätteeksi Anderssonin ja muiden Jokeri-pelaajien kaulaan ripustettiin vielä hopea-mitalit.

Hyvän Jokeri-kauden jälkeen Andersson kiinnostui hakemaan pelipaikkaa muualta kuin kasvattajaseurastaan. Monet SM-liiga-seurat olivatkin kiinnostuneita tästä lupaavasta hyökkääjästä, mutta lopulta miestä miellytti eniten HPK:n kaksivuotinen sopimustarjous, jonka hän allekirjoitti. HPK:n organisaatiossa hän pelasi kevääseen 2009, jolloin joutui lopettamaan uransa.

## Seurat
* **[[Hämeenlinnan Pallokerho|HPK]]**, SM-liiga
* Jokerit, SM-liiga

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Jatkoaika.com
* HPK.fi 
*
Tilkkutäkki 3

**Tilkkutäkki 3** on Tilkkutäkki -kokoelmalevysarjan kolmas osa, joka julkaistiin vuonna 2006. Se ylsi Suomen virallisen listan sijalle 6.

## Kappaleet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Discogs
Mikel Astarloza

**Mikel Astarloza Chaurreau** (s. 17. marraskuuta 1979 Guipúzcoa, Baskimaa) on espanjalainen maantiepyöräilijä.

Astarloza aloitti ammattilaisuransa AG2R Prévoyance -joukkueessa vuonna 2002. Hän voitti seuraavana vuonna Tour Down Under -etappikilpailun Australiassa ennen Lennie Kristenseniä. Vuonna 2003 hän sijoittui lisäksi Ranskan ympäriajon nuorten kilpailussa toiseksi.

Astarloza edusti vuoden 2007 alusta Euskaltel-Euskadi-tallia. Hän sijoittui tuona vuonna seitsemänneksi Dauphiné Libéréssä, yhdeksänneksi Ranskan ympäriajossa ja kuudenneksi Clásica de San Sebastiánissa. Kaudella 2008 hän oli kuudes Baskimaan ympäriajossa, viides Tour de Romandiessa
ja kuudestoista Ranskan ympäriajossa. Vuonna 2009 hän sijoittui neljänneksi Katalonian ympäriajossa ja viidenneksi Dauphiné Libéréssä. Ranskan ympäriajossa hän voitti 16. etapin ja oli kahdeksannella etapilla kolmas. Kokonaiskilpailussa hän sijoittui 11:nneksi.

Kansainvälinen pyöräilyliitto UCI ilmoitti 31. heinäkuuta 2009, että Astarlozan 26. kesäkuuta antamasta dopingnäytteestä oli löytynyt merkkejä EPO-hormonin käytöstä. Hänet asetettiin välittömästi kilpailukieltoon. Vapauduttuaan kahden vuoden kilpailukiellosta hän teki paluun Euskaltel-Euskadi-joukkueeseen kesällä 2011. Hän lopetti uransa kauden 2013 jälkeen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivusto
Heriger Lobbesilainen

**Heriger Lobbesilainen** () (n. 925 – 31. lokakuuta 1007) oli ranskalainen benediktiinimunkki ja historiankirjoittaja. Hän toimi vuodesta 990 Lobbesin luostarin apottina. 

Heriger opiskeli katedraalikoulussa Liègessä. Hän oli Notker Liègeläisen läheinen ystävä ja lähti tämän mukaan Roomaan vuonna 989. 

Herigerin päätyönä pidetään Liègen piispoista tehtyä kronikkaa, joka kuitenkin päättyi pyhän Remaculuksen kuolemaan 660-luvulla. Teosta on sittemmin täydennetty. Herigerin tuotanto sisältää ajalle poikkeuksellisen paljon historiallista kritiikkiä.
Vanneperhostokko

**Vanneperhostokko** (*Amblygobius phalaena*), aiemmin ruskoraitatokko, on tokkojen heimon kalalaji. 

## Koko ja ulkonäkö
Vanneperhostokko on yksi suurimmista perhostokkolajeista ja kasvaa noin 15&nbsp;cm pitkäksi. Sen vartalossa on ruskeansävyisiä pystyraitoja, päänseudussa ja niskassa on tummia pilkkuja.

## Alkuperä
Vanneperhostokko elää luonnossa Indopasifisella merialueella.

## Käyttäytyminen
Vanneperhostokko saattaa hypätä ulos akvaariosta, mikä pitää ottaa huomioon, kun suunnitellaan altaan kantta ja reunoja.

## Vesiolot ja ravinto
Vanneperhostokkoja pidetään meriakvaariossa jossa on korallihiekkapohja, jonka joukosta tokot kaivelevat ruokaa itselleen. Ne eivät näyki koralleja, joten ne käyvät myös riutta-akvaarioon. Ne syövät lihaisaa pakasteruokaa, jota suositellaan annettavaksi kahdesti päivässä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Australian museum (kuvia)
Alicia Alonso

**Alicia Ernestina de la Caridad del Cobre Martinez Hoya** eli **Alicia Alonso** (21. joulukuuta 1920 Havanna – 17. lokakuuta 2019) oli kuubalainen balettitanssija ja koreografi. Hänen perustamastaan tanssiryhmästä muodostui Kuuban kansallisbaletti, jota hän johti lähes 70 vuotta.

## Elämäkerta
Hoya syntyi Havannassa 21. joulukuuta 1920. Hän oli toinen upseeriperheen kahdesta tyttärestä. Hän aloitti flamencon tanssimisen nuorena espanjalaisen isoisänsä suosituksesta. Baletin tanssimisen hän aloitti 8-vuotiaana. 

Hoya rakastui 16-vuotiaana baletin opiskelija Fernando Alonsoon. Pari meni naimisiin ja he muuttivat New Yorkiin. Alonso synnytti pian tyttären ja jatkoi balettiopintojaan Yhdysvalloissa ja Lontoossa.

Ollessaan 19-vuotias Alonso menetti näkönsä osittain verkkokalvon irtauman takia. Hänelle tehtiin useita korjausleikkauksia mutta ne epäonnistuivat, ja Alonso eli suurimman osan elämästään vaikeasti näkövammaisena. Tästä huolimatta hän pystyi luomaan uran tanssijana ja koreografina. 

Alonso kuoli 98-vuotiaana vuonna 2019.

## Ura
Alonso aloitti ammattiuransa balettitanssijana New Yorkissa 1930-luvun lopulla. Hän oli yksi vuonna 1941 perustetun American Ballet Theatren perustajajäsenistä. 1940-luvulla hän nousi maineeseen muun muassa *[[Giselle]]n* tulkitsijana. 

Menestyksestä huolimatta Alonso palasi vuonna 1948 Kuubaan ja perusti oman balettiryhmän. Tästä ryhmästä kehittyi myöhemmin Kuuban kansallisbaletti (*Ballet Nacional de Cuba*). Hän teki kiertueen Etelä-Amerikassa ja esiintyi myös Venäjällä vuonna 1952 sekä Pariisin oopperassa vuonna 1953. Vuosina 1955–1959 hän esiintyi joka vuosi vierailevana tähtenä Monte Carlon Ballets Russessa. Hän saavutti lopulta menestystä Amerikassa ja Euroopassa Neuvostoliitto mukaan lukien. Näkövamman takia muiden esiintyjien oli oltava lavalla aina sovitussa ja Alonson ennalta tietämässä paikassa. Lisäksi hän käytti näyttämövaloja apunaan tilan hahmottamisessa. 

Alonso johti Kuuban kansallisbalettia vielä yli 90-vuotiaana. Kaikkiaan hän johti kansallisbalettia ja sen edeltäjää melkein 70 vuoden ajan, ja hän nosti sen kansainvälisesti arvostetuksi balettiryhmäksi. Alonso jatkoi myös tanssijanuraansa vanhuuteensa saakka; vielä vuonna 1995 hän esiintyi muiden ikääntyvien balettitanssijoiden kanssa San Franciscossa Middle of the Sunsetissa. Hän voitti uransa aikana lukuisia palkintoja ja julkaisi myös omaelämäkerrallista kirjallisuutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Alicia Alonson muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (maksullinen)
Iijärvi (Jaakkima)

**Iijärvi** on kylä entisen Jaakkiman kunnan kylä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Nykyisin Iijärven alue kuuluu Miinalan kylähallintoalueeseen, mutta kylässä ei ole asutusta. Iijärven kylä sijaitsi Jaakkiman läntisimmässä osassa Ison-Iijärven ympäristössä noin 20 kilometriä länteen Jaakkiman kirkolta ja Lahdenpohjan kauppalasta. Kylä rajoittui idässä Meriän kylään, etelässä Lumivaaran kuntaan, lännessä Parikkalan ja Saaren kuntiin sekä pohjoisessa Uukuniemen kuntaan. 

Iijärvellä oli kansakoulu, osuuskassa, osuuskauppa ja meijeri.

Tunnettuja Iijärveläisiä olivat kansanedustajat Mikko Leinonen ja Jaakko Loppi.

Iijärveä kuten muutakaan Jaakkimaa ei vallattu talvisodassa, vaan se kuului alueeseen, joka luovutettiin vasta rauhansopimuksen perusteella 13. maaliskuuta 1940. Rauhan tultua Iijärven väestö evakuoitiin muualle Suomeen. Jatkosodassa alue vallattiin takaisin ja väestö pääsi palamaan koteihinsa, mutta uusi evakuointi toteutettiin 1944. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kuvia Iijärveltä vuosilta 2003–2005
Lillesand

**Lillesand** on kunta ja kaupunki Etelä-Norjassa Agderin läänissä Skagerrakin rannikolla. Kunnan rajanaapureita ovat Kristiansand lännessä, Birkenes pohjoisessa ja Grimstad koillisessa. Kaupunki tunnetaan erityisesti tyypillisenä Sørland-kaupunkina, jossa valkoiset puutalot heijastavat auringonvaloa idyllisessä ja pittoreskissa keskustassa. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 11&nbsp;419 asukasta.

## Historia
Lillesand mainitaan ensimmäisen kerran puutavaran lastaussatamana 1600-luvulla. Paikkakunnan nimi oli aluksi vain *Sanden*, mutta Kristiansandin perustamisen jälkeen 1641 nimeen lisättiin erotukseksi etuliite *lille* (pieni).

Lillesand sai kaupankäyntioikeudet 1688 ja sen myötä oikeuden viedä viljaa ja puutavaraa. 1700-luvulla kaupunkiin muutti paljon tanskalaisia kauppiaita ja käsityöläisiä, jotka rakensivat useimmat kaupungin keskustaa edelleen leimaavista valkoisista puutaloista.

Kaupungissa oli Kristian Lofthusin aikaansaamia talonpoikaislevottomuuksia virkamiesten ja porvarien mielivaltaa vastaan 1786–1787, minkä johdosta Lofthus vangittiin loppuiäkseen Akershusin linnakkeeseen. Lillesand sai luotsiasemaoikeudet () ja kiinteät rajat 1830. Kaupungin kulta-aika oli purjelaivojen rakentamistoiminnan aikana 1875–95. Höyrylaivojen aikakauden alettua 1900-luvun alussa kaupunki taantui ja monet muuttivat Yhdysvaltoihin.

Knut Hamsun vietti paljon aikaa Lillesandissa 1890-luvun alussa, Storgata 16:ssa vuokraamassaan hotellihuoneessa, jossa hän kirjoitti muun muassa teoksensa *Mysteerioita* ().

## Media
Lillesandissa ilmestyy paikallislehti *[[Lillesands-Posten]]*.

## Kuvia

Lillesandskyline12.jpg|Kaupunki mereltä nähtynä
Lillesand church.jpg|Lillesandin kirkko


## Tunnettuja henkilöitä
* Mads Ellef Langaard (1815–1891), liikemies
* Tine Sundtoft (s. 1967), poliitikko

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Epiteetti

**Epiteetti** (, , ’määrätty’) on määrittelevä sana tai lause, joka on vakiintunut käytettäväksi pääsanan kanssa.

## Kielitiede
Kielitieteessä epiteetti on usein metaforinen, merkittävästi lyhennetty tai tiivistetty appositio. Henkilön nimeen liitettynä epiteettiin viitataan usein termillä ”lisänimi” tai ”liikanimi”, mutta kaikki nimeen liitetyt adjektiivit eivät välttämättä ole epiteetteja. Ollakseen epiteetti määreen täytyy olla vakiintunut ja sitä käytetään myös silloin, kun määre itsessään ei liity asiayhteyteen muutoin kuin kuvaamansa henkilön kautta.

Epiteetit tunnetaan latinan kielen termillä *epitheton necessarium* silloin, kun ne ehdottomasti vaaditaan, jotta sen kantaja voidaan erottaa muista henkilöistä. Tällaisia ovat esimerkiksi Plinius vanhempi ja Plinius nuorempi. Toisaalta samaa epiteettiä voidaan käyttää useamman eri henkilön kohdalla, kunhan henkilöt pysyvät edelleen tunnistettavina; esimerkiksi Aleksanteri Suuri ja Katariina Suuri. Toisaalta silloin, kun epiteetti ei ole välttämätön henkilön tunnistettavuuden kannalta, siitä käytetään latinan kielen termiä *epitheton ornans*.

## Kasvitiede
Kasvien latinalaispohjaiset tieteelliset lajinimet muodostuvat suvusta ja lajimääritteestä. Lajimääritteestä voidaan käyttää myös nimeä epiteetti. Pelkkä epiteetti ainoastaan tarkentaa suvun määritelmää eikä siitä yksinään voida päätellä tarkoitettua kasvia. Esimerkiksi koiranruusun (*Rosa canina*) epiteetti *canina* viittaa kirjaimellisesti koiraan, kun taas suku *Rosa* kertoo kyseessä olevan ruusun.
Klymene

**Klymene** (, ”maine”, ”kuuluisuus”; ) viittaa useisiin eri asioihin.

## Kreikkalainen mytologia

Kreikkalaisessa mytologiassa Klymene oli usean naishenkilön nimi:

### Klymene, Iapetoksen puoliso

Klymene oli  titaanijumalatar ja yksi vanhimmista okeanideista. Usein hänet sekoitetaan Asiaan. Myös tämä Klymene mainitaan Iapetoksen puolisoksi ja Atlaksen, Prometheuksen, Epimetheuksen ja Menoitioksen äidiksi.

### Klymene, nymfi

Klymene oli okeanidi, Okeanoksen ja Tethyksen tytär, eikä hän ilmeisestikään ole sama kuin Iapetoksen puoliso. Auringonjumala Helios rakastui häneen, ja Klymene synnytti hänelle seitsemän tytärtä, heliadit, ja pojan, Faethonin. Hänet tunnettiin myös nimellä Merope, mutta tämän toisinnon mukaan aurinko oli hänen isoisänsä ja Merope tämän pojan puoliso.

Kun Faethonin isän alkuperää epäiltiin ei-jumalaiseksi, Faethon meni Klymenen luokse ja pyysi äitiään vahvistamaan, että hänen isänsä todellakin oli jumala. Tämän kuultuaan Klymene joko liikuttui poikansa anelusta tai suuttui, koska piti väitettä loukkauksena. Niin hän ojensi kätensä aurinkoa kohden ja pyysi Heliosta todistamaan kaikille, että jumala on pojan isä. Tämä myöntyi rakkaansa aneluun ja antoi Faethonin ajaa tulisia vaunujaan päivän ajan tuhoisin seurauksin.

### Klymene, nereidi

Klymene mainitaan myös yhdeksi Nereuksen ja Doriksen viidestäkymmenestä tyttärestä, neireidistä.

### Klymene, Minyaan tytär

Klymene oli kuningas Minyaan tytär. Hän meni naimisiin Iasoksen kanssa ja synnytti tyttären, Atalanten, mutta tarun toisen version mukaan hän nai Kefaloksen ja sai pojan, Ifikloksen.

## Tähtitiede

* 104 Klymene, asteroidi.

## Lähteet
Metalogy

**Metalogy** on Judas Priestin julkaisema neljä cd:tä ja yhden dvd:n sisältävä boksi. Se sisältää kappaleita yhtyeen kaikilta albumeilta sekä ennenjulkaisemattomia live-versioita ja demoja. Yhtyeen jäsenet ovat valinneet kokoelman kappaleet. 

## Kappaleet

**CD 1**
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

**CD 2**
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

**CD 3**
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

**CD 4**
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

**CD 5**
* *[[Live Vengeance '82]]* -DVD

## Aiheesta muualla
* 
*
The Essential Judas Priest

**The Essential Judas Priest** on Judas Priestin kokoelmalevy vuodelta 2006. Se sisältää kappaleita vuosilta 1976–1990 sekä vuodelta 2005, mutta Tim "Ripper" Owensin aikaisilta albumeilta ei ole yhtään kappaletta.

## Kappaleet

## Arvostelut
* Allmusic: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*