720p

**720p** (1&nbsp;280 × 720 kuvapistettä, kutsutaan teräväpiirtovalmiiksi ja standarditeräväpiirroksi) on progressiivinen eli lomittamaton teräväpiirtotelevision läheteformaatti, jossa on 720 vaakasuuntaista juovaa ja kuvasuhteena 16:9, joka tunnetaan myös laajakuvateräväpiirtotelevisiona (1,78:1). Kaikkissa tärkeimmissä teräväpiirto-TV:n lähetysstandardeissa (kuten SMPTE 292M:ssä) käytetään 720p:n lähetysmuotoa, jonka kuvatarkkuus on 1&nbsp;280 × 720. On kuitenkin olemassa muitakin tallennusmuotoja, mm. HDV Playback ja videokameroissa käytettävä AVCHD, joissa käytetään 720p:tä teräväpiirtotelevision standarditarkkuudella. Kuvataajuus riippuu standardeista, ja tavallisessa lähetyksessä se on 50 kuvaa sekunnissa (50&nbsp;Hz) lomittamattomana PAL/SECAM-maissa (Euroopassa, Australiassa, ym.) ja 59,94&nbsp;Hz NTSC-maissa (Pohjois-Amerikassa, Japanissa, Brasiliassa ym.) 

Luku 720 tarkoittaa, että kuvassa on 720 vaakajuovaa (ja pystysuuntainen kuvatarkkuus on 720 kuvapistettä). Kirjain p tarkoittaa peräkkäispyyhkäisyä eli lomittamatonta (progressiivistä) kuvaa. Kun lähetteessä on 60,00 kuvaa sekunnissa, 720p tarjoaa korkeimman mahdollisen hetkellisen kuvatarkkuuden ATSC- ja DVB-standardeissa. Kuvasuhteen oletetaan olevan laajakuva eli 16:9, joten kuvatarkkuus on 1&nbsp;280 × 720 kuvapistettä (0,9 megapikseliä). 

720i (i tarkoittaa lomitettua kuvaa) on virheellinen käsite, joka löytyy lukuisista lähteistä ja julkaisuista. Se on yleensä kirjoitusvirhe, ja kirjoittaja viittaa 720p-teräväpiirtotelevisioformaattiin. Joissakin tapauksissa sitä luullaan virheellisesti todelliseksi 720p:lle vaihtoehtoiseksi tallennusmuodoksi, mutta missään olemassa olevassa tai suunnitellussa lähetysstandardissa ei ole käytetty 720 juovan lomitettua kuvaa millään kuvataajuudella.

## Vertailu 1080i:n kanssa
Peräkkäispyyhkäisy vähentää tarvetta ehkäistä välkkymistä laskostamalla vaakajuovia, joiden sävykkyys on korkea. On myös helpompi esittää 50↔60&nbsp;Hz:n muunnokset ja hidastusleikkeet lomittamattomina. 

720p60:n (kuvataajuus 59,94&nbsp;Hz) etuna verrattuna 480i:hin ja 1080i60:een (29,97 kuvaa sekunnissa, 59,94&nbsp;Hz) on se, että se vähentää 3:2:n häiriöitä, jotka johtuvat elokuvan kuvataajuuden 24 kuvaa sekunnissa muunnoksesta. 576i ja 1080i50 (25 kuvaa sekunnissa, 50&nbsp;Hz), jotka ovat yleisiä Euroopassa, eivät kuitenkaan yleensä ole häiriöllisiä, koska elokuva toistetaan yksinkertaisesti 25&nbsp;Hz:n taajuudella ja äänenkorkeus korjataan 25/24:llä. Tämän vuoksi 720p60:tä käytetään Yhdysvaltojen läheyksissä, kun taas Euroopan lähetyksissä käyteään usein 1080i50:tä kuvataajuudella 24, ja pystysuuntainen kuvatarkkuus on 1920 tai 1440 kaistanleveyden rajoitteista riippuen. Joissakin eurooppalaisissa lähetyksissä käytetään 720p50-lähetysmuotoa. Sitä ovat käyttäneet mm. saksalaiset ARD ja ZDF, norjalainen NRK ja espanjalainen TVE HD. Arte: kaksikielinen ranskalais-saksalainen kanava, jota ARD, ZDF ja France Télévisions tekevät yhteistyössä, lähetetään Saksassa 720p50:nä mutta Ranskassa 1080i50:nä. Belgialainen Vlaamse Radio- en Televisieomroeporganisatie käytti ennen 720p50:ä, mutta siirtyi 1080i50:een muutamia vuosia sitten. 

## Kuvatarkkuudet

## Katso myös
* Teräväpiirtotelevisio
* Näytön kuvatarkkuus
* Peräkkäispyyhkäisy
* Plasmapaneelinäyttö

## Lähteet