open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Piiskukaapuyökkönen

**Piiskukaapuyökkönen** (*Cucullia gnaphalii*) on kaapuyökkösiin lukeutuva, pienehkö, harmaankirjava yöperhoslaji. Se on Suomessa melko harvinainen.

## Koko ja ulkonäkö

Piiskukaapuyökkönen on muihin harmaisiin *[[Cucullia]]*-suvun lajeihin verrattuna kooltaan pieni ja väritykseltään kirjava. Etusiivet ovat vaaleanharmaat ja rengas- sekä munuaistäplä erottuvat tummareunaisina hyvin. Siiven keskiosa on etenkin etureunasta selvästi ruskeavarjosteinen ja siiven ulkoreunan takanurkassa on tumma alue. Takasiivet ovat tummanharmaat. Siipiväli 36&ndash;39 mm.

## Levinneisyys ja lentoaika
Piiskukaapuyökkösen levinneisyys yltää Keski-Euroopasta ja Italian keskiosista Skandinavian eteläosiin ja Uralille ja Keski-Aasiaan. Britteinsaarilta se on luultavasti hävinnyt. Suomessa laji esiintyy harvinaisena etelärannikolta Keski- ja Itä-Suomen sisämaahan. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena kesä-heinäkuussa, etenkin kesäkuun jälkipuoliskolla.

## Elinympäristö ja elintavat
Laji elää paikoittaisena kuivilla ja lämpimillä paikoilla kuten harjuilla ja kangasmetsissä. Aikuiset perhoset käyvät kukilla ja tulevat valolle. Niitä tavataan kuitenkin vain harvoin ja yksitellen. Sen sijaan toukkia voi löytää ravintokasvien kukintoja ravistelemalla. Toukka syö kukintoja öisin ja piilottelee päivisin maassa. Kotelo talvehtii maassa.

Laji on arvioitu Norjassa uhanalaiseksi.

## Ravintokasvi
Toukan pääasiallinen ravintokasvi on kultapiisku (*Solidago virgaurea*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bestimmungshilfe des Lepiforums 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
* Luonnontieteellinen keskusmuseo
Pohjantahti

**Pohjantahti** oli vuonna 1984 perustettu kansanmusiikkiyhtye. Yhtye esitti suomalais-ugrilaisten kansojen musiikkia erityisesti Neuvostoliiton alueelta sekä omia sävellyksiä Kalevalan teksteihin. Yhtye perustettiin Kalevalan juhlavuodeksi 1985. Yhtyeen jäsenet olivat Ilpo Saastamoinen (basso, laulu), Pekka Nylund (kitara, laulu) ja Kalle Fält (laulu, lyömäsoittimet). Arto Piispanen (kosketinsoittimet) korvasi Fältin vuonna 1991. Myös Wimme Saari (laulu) esiintyi yhtyeen kanssa sen viimeisinä vuosina. Yhtye soitti viimeisen keikkansa vuonna 1995, mutta sen muusikot olivat mukana Saastamoisen "Velho"-oopperatrilogiassa. 

Yhtyeen nimeä kantava LP julkaistiin vuonna 1986. *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* Pirkko Kotirinta kutsui sen arvostelussa yhtyettä jonkinlaiseksi ”kansanmusiikin Sielun Veljiksi”. Hän sanoi Pohjantahdin löytäneen ikivanhat suomalaisten sukukansojen laulut ja tehneen niistä ennakkoluulottomasti omat juttunsa: ”Sovituksia ei ole tehty perinnekalotti päätä puristaen. Jotkut ideat tuntuvat hautuneen niin pitkään, että metsätseremissipohja jää hämärän peittoon, toisissa taas on jokseenkin alkukantainen lataus.”

## Albumit
* *[[Kuäʹckkem suäjai vueʹlnn]]* (1992) Jaakko Gauriloffin kanssa
* *Pohjantahti* Polydor 8294971

### Kappaleet
A-puoli
# Hyyperö, huuhkana, kuihkamo
# Emmää tiiä
# Tauti kaataa
# Taivas ja maa
# Itku
B-puoli
# Haapanan uni
# Siskolle sulhasia
# Kyynel putoaa
# Poeka poes

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhtyeeseen liittyviä dokumentteja Ilpo Saastamoisen kotisivulla
* Yhtyeen LP kuunneltavissa Youtubessa
Student Nonviolent Coordinating Committee

**Student Nonviolent Coordinating Comittee** (**SNCC**; ”Opiskelijoiden väkivallattoman koordinoinnin komitea”) oli yksi Yhdysvaltain mustien kansalaisoikeusliikkeen keskeisistä järjestöistä 1960-luvulla.

SNCC perustettiin vuoden 1960 alussa Raleighissa Pohjois-Carolinassa. Järjestön alkuperäisenä tarkoituksena oli tuoda yhteen mustien kansalaisoikeuksia väkivallattomin keinoin ajaneet mustat ja valkoiset. Rotuerottelun vastustamiseen tarkoitetut mustilta kiellettyjen julkisten tilojen kuten ravintoloiden valtaukset olivat tuolloin etenemässä monissa Etelävaltioiden kaupungeissa. Nämä rauhanomaiset protestit toivat SNCC:lle alkuvaiheessa paljon julkisuutta. Se tuki myös vuoden 1961 vapausmatkustus (*freedom ride*) -liikettä, vuoden 1963 marssia Washingtoniin ja vuoden 1964 kansalaisoikeuslakia. Se antoi vuonna 1966 tukensa myös Vietnamin sodan vastaiselle liikkeelle.

SNCC:n toiminnan lisääntyessä sen jäsenet joutuivat yhä useammin väkivaltaisten hyökkäysten kohteiksi. Tämän seurauksena järjestö alkoi 1960-luvun puolivälin jälkeen irtautua väkivallattomuuden periaatteestaan ja ryhtyi myötäilemään radikalisoituvien mustien aktivistien jyrkempää linjaa, kuten Black Power -liikettä. Vaikka järjestöön oli alkuvaiheessa kuulunut paljon valkoihoisia jäseniä, se alkoi nyt korostaa yhä voimakkaammin mustien omaa identiteettiä. Linjanmuutos henkilöityi Stokely Carmichaelissa, joka tuli John Lewisin tilalle SNCC:n puheenjohtajaksi vuonna 1966. Carmichaelin seuraaja H. Rap Brown osoittautui vielä radikaalimmaksi ja ryhtyi yhteistyöhön Mustien pantterien kanssa.

Järjestön nimeksi muutettiin vuonna 1969 **Student National Coordinating Committee**. Se lakkasi toimimasta 1970-luvun alussa.

Muita tunnettuja SNCC:ssä vaikuttaneita olivat muun muassa Ella Baker, Julian Bond,  Rubye Robinson ja Fannie Lou Hamer.

## Lähteet
Parhaan maskeeraussuunnittelun Jussi

**Parhaan maskeeraussuunnittelun Jussi** (aiemmin **parhaan maskeerauksen  Jussi**) on yksi Jussi-palkinnon palkintosarjoista. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1992, minkä jälkeen se oli useita vuosia tauolla ja palautettiin palkintosarjaksi jälleen vuonna 2013.

## Useamman palkinnon voittaneet henkilöt

; Neljä
*Salla Yli-Luopa

; Kolme
*Riikka Virtanen

## Voittajat ja ehdokkaat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jussi-gaalan viralliset sivut
Malikaapuyökkönen

**Malikaapuyökkönen** (*Cucullia absinthii*) on kaapuyökkösiin lukeutuva, melko kookas, harmaankirjava yöperhoslaji. Se on yleistynyt Suomessa huomattavasti 2000-luvun aikana.

## Koko ja ulkonäkö
Malikaapuyökkönen kuuluu kookkaisiin, harmaisiin kaapuyökkösiin, mutta on selvästi kirjavampi kuin useimmat lähilajit. Etusiivet ovat vaaleanharmaat, hieman ruskeakehnäiset ja pituuteensa nähden hyvin kapeat. Munuais- ja rengastäplän alueella on selkeitä mustia pisteitä minkä lisäksi voimakkaasti tumman kehnän varjostamat sisempi ja ulompi poikkiviiru erottuvat selkeinä. Myös siiven ulkoreunassa on selkeä mustien pisteiden rivi. Takasiivet ovat vaaleat, reunoistaan tummemmat. Siipiväli 41&ndash;45 mm.

## Levinneisyys ja lentoaika

Malikaapuyökkösen levinneisyys Euroopan keskiosista Keski-Aasian poikki Kiinan keskiosiin ja Baikalille. Suomessa se on vanhastaan ollut lounaisrannikon ja -saariston hyvin harvinainen erikoisuus, mutta 2000-luvun aikana laji on laajentanut elinpiiriään likimain koko Pori-Imatra-linjan eteläpuolelle ja satunnaishavaintoja on tätäkin pohjoisempaa. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena heinäkuun alusta elokuulle.

## Elinympäristö ja elintavat
Lajin elinpaikkoja ovat avoimet, hiekkapohjaiset ympäristöt ja perhosen esiintyminen on paikoittaista. Perhoset lentävät yöllä, käyvät luultavasti kukilla, ja tulevat jossain määrin myös valolle. Aikuisia perhosia tavataan vain harvoin ja yksitellen, mutta toukkia voi löytyä ravintokasvien kukinnoista suuriakin määriä. Toukkien etsintää hankaloittaa toukan ulkonäkö joka maastouttaa sen kukintoon tavattoman hyvin. Kotelo talvehtii maaperässä kotelokopan suojaamana.

Laji on Norjassa luokiteltu uhanalaiseksi.

## Ravintokasvi
Vaikka toukka syökin myös malia (*Artemisia absinthum*), pääasiallinen ravintokasvi on pujo (*Artemisia vulgaris*) .

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Malikaapuyökkönen – ''Cucullia absinthii''
* Suomen Perhoset: Malikaapuyökkönen 
* Bestimmungshilfe des Lepiforums 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa
Villeneuve-la-Garenne

**Villeneuve-la-Garenne** on Ranskan kunta Pariisin pohjoispuolen esikaupunkivyöhykkeellä. Se rajoittuu idässä ja pohjoisessa Seinejoen vasempaan rantaan ja lännessä Gennevilliers’n kuntaan, josta se erotettiin omaksi kunnakseen 1929. Matkaa Pariisin keskustaan on runsaat yhdeksän kilometriä. Kunnassa on arviolta 25&nbsp;007 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 3,2 neliökilometriä.

Kunnan alueella ei ole asemaa tai pysäkkiä sen kummemmin Pariisin metrolla kuin RER-junallakaan, mutta lähin RER-asema on Saint-Denis vajaan kilometrin pohjoiseen päin. Villeneuveen kulkevat bussit numero 137, 177, 178 ja 378 sekä vuodesta 2012 myös raitiotielinja 1. Kunnan läheltä kulkevat tiet A86 ja A15.

Villeneuven nähtävyyksiin kuuluvat Saint-Joseph-kirkko ja osin naapurikunta Gennevilliers’n alueella sijaitseva 75 hehtaarin Chanteraines-puisto, jossa on muun muassa lintujen suosima tekojärvi, ponitalleja ja nuorten aktiviteettipuisto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Zachary Fucale

**Zachary Fucale** (s. 28. toukokuuta 1995 Laval, Québec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa AHL-joukkue Hershey Bearsissa. *[[The Hockey News]]* -sivuston mukaan Fucalen vahvuuksiin kuuluu kokonaisvaltaisuus, keskittymiskyky ja iso koko. Hänellä on kuitenkin kehitettävää liikkeessä, painossa ja kestävyydessä.

## Ura
### Seuraura
Fucale syntyi Lavalissa, mutta kasvoi Rosemèressä. Hän pelasi kauden 2010–2011 Saint-Eustache Vikingsin joukkueessa, jonka jälkeen QMJHL-joukkue Halifax Mooseheads varasi Fucalen 11. pelaajana kesällä 2011. Hän nousi joukkueen ykkösmaalivahdiksi jo tulokaskaudellaan 2011–2012, jonka päätteeksi Fucale palkittiin QMJHL:n vuoden puolustavana tulokkaana Raymond Lagacé Trophylla ja valittiin tulokkaiden tähdistökentälliseen. 

Kaudella 2012–2013 Fucale torjui Mooseheadsin QMJHL:n mestaruuteen, President's Cupiin. Hän torjui joukkueelle myös koko CHL:n mestaruuden, Memorial Cupin. Fucale valittiin kauden päätteeksi QMJHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen, Memorial Cupin tähdistökentälliseen ja kahdesti CHL:n viikon maalivahdiksi (17. helmikuuta ja 7. huhtikuuta 2013). Hän pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa.

Montréal Canadiens varasi Fucalen toisella kierroksella 36. pelaajana . Hän oli koko varaustilaisuuden ensimmäisenä varattu maalivahti. Fucale teki saman vuoden syyskuussa Canadiensin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Kaudella 2013–2014 hänellä oli koko QMJHL:n paras päästettyjen maalien keskiarvo (2.26) ja Fucale palkittiin Jacques Plante Memorial Trophylla. Hänet palkittiin myös liigan vuoden persoonana Paul Dumont Trophylla ja valittiin toiseen tähdistökentälliseen. Kesken kauden 2014–2015, joulukuussa 2014 Fucale, Matt Murphy ja kesän 2015 viidennen kierroksen varausvuoro kaupattiin Mooseheadsista Québec Rempartsiin vaihdossa Éric Brassardiin, kesän 2016 ensimmäisen ja kolmannen kierroksen sekä kesän 2018 ensimmäisen ja toisen kierroksen varausvuoroihin. Fucale eteni joukkueen kanssa aina QMJHL:n finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin Rimouski Océanic seitsemännessä finaaliottelussa voitoin 4–3. Remparts sai kuitenkin osallistua Memorial Cupiin turnauksen isäntäjoukkueena.

Kauden 2015–2016 Fucale vietti lähes kokonaan AHL-joukkue St. John's IceCapsissa, jossa hän pelasi tulokaskautensa aikana 42 runkosarjaottelua torjuen yhden nollapelin. Fucale sai joulukuussa 2015 kutsun Canadiensin NHL-vahvuuteen, jolloin IceCapsin suuntaan siirtyi Dustin Tokarski. Fucale ehti pukea Canadiensin paidan muutamaan otteluun, kun samat maalivahdit vaihtoivat osoitetta vain muutamaa päivää myöhemmin.

### Maajoukkueura

Fucale pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2015, joista jälkimmäinen turnaus päättyi maailmanmestaruuteen. Hänellä oli myös vuoden 2015 turnauksen paras torjuntaprosentti (93,9 %) ja päästettyjen maalien keskiarvo (1.20). Fucale pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2012, jolloin hän voitti kultaa. Fucale edusti myös Canada Québecin joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2012.

## Tilastot

### Maajoukkuetilastot

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Ricardo Horta

**Ricardo Jorge da Luz Horta** (s. 15. syyskuuta 1994 Sobreda) on portugalilainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera Divisiónissa pelaavaa Málaga CF:ää. Oikeajalkainen Horta on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän kuuluu myös Portugalin jalkapallomaajoukkueeseen.

## Seurajoukkueura
Horta aloitti ammattilaisuransa vuonna 2013 Primeira Ligan Vitória FC:ssä. Hän debytoi pääsarjassa huhtikuussa 2013 Rio Ave FC:tä vastaan. Avausmaalinsa hän iski joulukuussa 2013 Académica de Coimbraa vastaan. Heinäkuussa 2014 Horta siirtyi Espanjan Primera Divisióniin ja Málaga CF:ään, jonka riveissä hän teki pääsarjadebyyttinsä elokuussa 2014 Athletic Bilbaota vastaan.

## Maajoukkueura
Nuorten maajoukkuetasolla Portugalia edustanut Horta debytoi Portugalin jalkapallomaajoukkueessa syyskuussa 2014 EM-karsintaottelussa Albaniaa vastaan, kun Horta tuli vaihdosta William Carvalhon tilalle. Portugali hävisi ottelun 0-1.

## Lähteet
* 
* http://www.national-football-teams.com/player/56973/Ricardo_Horta.html
Belgradin aave

**Belgradin aave** (, *Beogradski fantom*) on serbialainen dramatisoitu televisiodokumentti vuodelta 2009. Se kertoo Vlada Vasiljevićistä, joka kesällä 1979 uhmasi Jugoslavian viranomaisia hurjastelemalla iltaisin varastamallaan valkoisella Porsche 911:lla poliiseja pakoon Belgradin keskustassa. Elokuva yhdistää sen ajan arkistomateriaalia, asianomaisten tuoreita haastatteluja ja dramatisoituja osuuksia, joissa ”Belgradin aavetta” näyttelee Milutin Milošević.

Porsche-hurjastelijan onnistui jatkaa toimintaansa kymmenen päivän ajan, ennen kuin ajoi bussin kylkeen viranomaisia väistäessään. Tapahtumat veivät jugoslavialaisten huomiota pois paraikaa Kuubassa olleen yksinvaltias Josip Broz Titon valtiovierailun uutisoinnista. Jopa tärkeä jalkapallo-ottelu Argentiinaa vastaan keräsi stadionille epätavallisen vähän katsojia, kun kymmenet tuhannet ihmiset kokoontuivat Belgradin kaduille nähdäkseen ”aaveen”.

## Lähteet
Katarina Peltola

**Katarina Peltola**, aiemmin **Kaisa Peltomäki**, myös **Kiikerin Kaisa** ja **Haka-Kaisa** (21. kesäkuuta 1804 Jalasjärvi – 30. kesäkuuta 1870 Ilmajoki) toimi suomenkielisen koulun pitäjänä 35 vuotta.  

Peltolan vanhemmat olivat uudisasukas Juhani Antinpoika Peltomäki ja Juliana Tuomaantytär, hän syntyi viisilapsisen perheen kolmantena tyttärenä.  Peltola muutti Ilmajoelle 1833, kun taas hänen äitinsä mainitaan kuolleen ns. loisleskenä 1846 eli uudistilalle ei Peltolan isän kuoltua löytynyt jatkajaa. Peltola oppi lukemaan varhain ja sai rippikoulusta hyvän osaamisensa palkinnoksi Raamatun. Vaikka hänellä ei ollut käytännön mahdollisuuksia jatkaa koulunkäyntiään, hän ei silti päätynyt piiaksi eikä myöskään mennyt naimisiin. Sen sijaan hän hoiti ystävänsä torpparin vaimon Leena Korpikosken lapsia ja opetti heitä lukemaan Kiikerin kylässä Ilmajoen Könnin alueella. Vähitellen hän sai opetettavakseen muitakin lapsia, enimmillään heitä oli jopa nelisenkymmentä samalla kerralla. Ilmajoen seurakunnan kirkkoherra, rovasti Carl Rudolf Forsman (1802-1882) otti Peltolan avuksi kouluopetuksen järjestämisessä 1852. Yhteensä Peltolan koulunpito kesti noin 35 vuotta. Piispalta hän sai elinaikanaan Raamatun huomionosoituksena työstään. Suomen Naisyhdistys noteerasi hänet matrikkelissaan 1896 jo edesmenneenä, mutta oman aikansa edelläkävijänä. Vastaavanlaiset koulut yleistyivät 1800-luvulla lähinnä vain kaupungeissa ja ruotsinkielisinä.  

## Lähteet
Suomen euroviisukarsinta 1974

**Suomen euroviisukarsinta 1974** oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 1974 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu järjestettiin suurempana kuin koskaan aiemmin, kutsukilpailussa 16 suomalaissäveltäjää kutsuttiin säveltämään karsintaan kappale. 16 kappaletta arvottiin kahteen kahdeksan kappaleen semifinaaliin, jotka pidettiin 19. ja 26. tammikuuta. Molemmista alueraadit äänestivät neljä parasta 16. helmikuuta pidettyyn finaaliin. Finaali televisioitiin suorana YLE TV1:ssä kello 19.35 alkaen. Finaalissa voittajan valitsi 20-henkinen asiantuntijaraati jonka jäsenistä jokainen antoi kappaleille pisteitä skaalalla 1-5. Väliajalla esiintyi brittiläinen muusikko Roger Whittaker.

## Tulos
### 1. semifinaali

### 2. semifinaali

### Finaali

## Palanneet artistit

## Lähteet
*http://www.viisukuppila.fi/muistathan-suomen-karsinnat-1974/

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Voittoesitys Ylen Elävässä arkistossa
*Koko karsintafinaali Ylen Elävässä arkistossa
*
Laviano

**Laviano** on kunta Italiassa Campanian alueella Salernon maakunnassa. Se oli yksi pahiten vuonna 1980 Irpinian maanjäristyksestä kärsineitä kuntia. Lavianossa menehtyi järistyksessä 303 henkilöä. 

## Aiheesta muualla

## Lähteet
Loistokaapuyökkönen

**Loistokaapuyökkönen** (*Cucullia argentea*) on kaapuyökkösiin  sukuun kuuluva, keskikokoinen yöperhoslaji. Se on elinympäristönsä osalta hyvin vaatelias ja luokiteltu Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 vaarantuneeksi (VU).

## Koko ja ulkonäkö
Loistokaapuyökkönen eroaa ulkonäöltään suuresti *[[Cucullia]]*-suvun harmaankirjavasta joukosta, eikä sitä voi sekoittaa mihinkään muuhun perhoslajiin. Etusiivet ovat tummanvihreät, kauttaaltaan metallinkiiltoiset ja niissä on laajoja hopeanvalkoisia laikkuja sekä hopeanvalkoinen ulkosyrjä. Aivan siiven keskiosassa on tumma pitkittäisviiru. Takasiivet ovat valkeat, ulkoreunastaan harmahtavat tai vihertävät. Siipiväli 41&ndash;45 mm.

## Levinneisyys ja lentoaika
Loistokaapuyökköstä tavataan Espanjan pohjoisosista Keski-Euroopan poikki Skandinavian eteläosiin ja idässä Keski-Aasian vuoristoihin, missä lajilla on useita erillisiä esiintymisalueita Japaniin saakka. Tanskassa sitä tavataan etenkin Jyllannin niemimaalla ja Virossa, kuten muuallakin Baltiassa laji on verraten yleinen. Sen sijaan Ruotsissa lajilla uskotaan olevan kanta enää Skånessa, mutta tuoreita havaintoja ei sieltäkään ole. Suomessa se on levinneisyydeltään lähinnä kaakkoinen useimpien havaintojen ollessa Etelä-Karjalasta ja itäiseltä Uudeltamaalta. Toisaalta siitä on havaintoja pitkin etelärannikkoa, lännessä aina Utöstä saakka. Lisäksi tunnetaan muutama esiintymä eteläisen Suomen sisämaasta. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena heinäkuun alusta elokuun puoliväliin.

## Elinympäristö ja elintavat
Toukan ravintokasvi, ketomaruna, rajaa loistokaapuyökkösen elinympäristön tiukasti lämpimille ja hiekkapohjaisille paikoille. Perinteisesti merenrannikolle, mutta myös rautateiden varsilta voi löytyä sopivaa ympäristöä. Ainakin Ruotsista on toukkahavaintoja ratapihalta. Aikuisia perhosia tavataan luonnossa harvoin ja suurin osa havainnoista koskee joko toukkia tai harrastajien toukista kasvattamia yksilöitä. Perhoset käyvät kukilla, joille ne sukulaisistaan poiketen laskeutuvat ruokailemaan, ja tulevat jonkin verran myös kirkkaiden valojen luokse. Päivisin yksilöitä saattaa lepäillä kasveilla näkyvästi. Toukat ovat aikuisista poiketen päiväaktiivisia ja elävät kukinnoissa, joihin ne sulautuvat värityksensä osalta äärimmäisen hyvin. Toukkia voi löytää kukintoja ravistelemalla. Munivat naaraat suosivat kookkaita kasviyksilöitä. Kotelo talvehtii maaperässä tiiviin hiekansekaisen kotelokopan suojaamana.

Suomessa laji on luokiteltu vaarantuneeksi, Ruotsissa se on äärimmäisen uhanalainen.

## Ravintokasvi
Toukan ravintokasvi on ketomaruna (*Artemisia campestre*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Loistokaapuyökkönen – ''Cucullia argentea''
* Suomen Perhoset: Loistokaapuyökkönen
* Bestimmungshilfe des Lepiforums 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa
Autonomous spaceport drone ship

**Autonomous spaceport drone ship (ASDS)** oli proomun pohjalle rakennettu laskeutumisalusta, jota SpaceX käytti rakettiensa ensimmäisten vaiheiden laskeutumiskokeissa. Aluksella oli merkittävä rooli SpaceX:n rakettien uudelleenkäyttösuunnitelmissa, joilla yhtiö tähtää alentamaan merkittävästi laukaisujen hintoja. SpaceX suunnitteli aluksen käyttöä kelluvana laukaisualustana, jossa raketin ensimmäinen vaihe tankattaisiin uudelleen, ja lähetettäisiin paluulennolle lähtöpaikkaansa. Yhtiö ei kuitenkaan ole ilmoittanut suunnitelmalle minkäänlaista aikataulua.

ASDS pystyi pitämään paikkansa kolmen metrin tarkkuudella kovassakin merenkäynnissä satelliittinavigoinnin, dynaamisen paikannusjärjestelmän ja ruoripotkurien avulla.

ASDS rakennettiin *Marmac 300* -nimisen kansiproomun pohjalta vuoden 2014 lopulla, ja otettiin ensi kertaa käyttöön CRS-5-laukaisun aikana. Raketin ensimmäisen vaiheen laskeutuminen ei onnistunut täydellisesti tällä lennolla, sillä vaikka se onnistui laskeutumaan oikeaan paikkaan, se laskeutui suurella nopeudella. 

Tammikuussa 2015 SpaceX:n toimitusjohtaja Elon Musk ilmoitti Twitterissä, että ASDS nimetään *"Just Read the Instructionsiksi"*.

## Historia
Pearlingtonissa, Mississippissä toimiva Gulf Coast Fabrication rakensi Marmac 300 -kansiproomun (CG No. 1063184) hinaajia ja lauttoja operoivalle McDonough Marine Servicelle vuonna 1998. Proomu oli valmistuessaan 88 metriä pitkä ja 30 metriä leveä, ja sen syväys oli noin kuusi metriä.

Proomu siirtyi uuteen käyttöön 2014, kun SpaceX hankki sen käyttöönsä rakettien laskeutumiskokeita varten. Proomun kantta jatkettiin pituussuunnassa 91-metriseksi ja leveyssuunnassa 52-metriseksi. Alus sai myös Thrustmasterin valmistaman ruoripotkurijärjestelmän. Proomu on miehittämätön ja sen ohjausjärjestelmä pystyy toimimaan itsenäisesti, mutta sitä voidaan myös ohjata toisesta lähistöllä olevasta aluksesta. ASDS:n kotisatama on tällä hetkellä Floridan Jacksonville.

Alkuperäinen ASDS palautettiin omistajalleen alkuperäiseen käyttöönsä kesäkuussa 2015.

## Sisaralukset

ASDS:llä oli kesäkuussa 2015 kaksi Marmac 300:n pohjalle rakennettua sisaralusta: *Of Course I Still Love You*, sekä toinen, Tyyneenmereen laskeutuville rakettivaiheille tarkoitettu alus.

*A Shortfall of Gravitas* korvaa *Of Course I Still Love You* -aluksen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nikkelisulfidi

**Nikkelisulfidi** (NiS) on nikkeli- ja sulfidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään metallisen nikkelin valmistuksessa ja katalyyttinä kemianteollisuuden prosesseissa. Luonnossa nikkelisulfidia esiintyy milleriittimineraalina.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa nikkelisulfidi on mustaa kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta eikä se liukene myöskään laimeisiin happoihin. Väkeviin happoliuoksiin nikkelisulfidi kuitenkin liukenee. Yhdisteellä on metallinkaltainen kiilto eikä se välttämättä ole koostumukseltaan täysin stoikiometrinen, minkä vuoksi sitä voidaan pitää myös nikkelin ja rikin seoksena. Nikkelisulfidilla on kolme eri kidemuotoa eli se on polymorfinen yhdiste. Sen kidemuodot ovat amorfinen α-muoto, alkeiskopiltaan heksagonaalinen β-muoto ja romboedrinen γ-nikkelisulfidi.

## Valmistus ja käyttö
Nikkelisulfidia voidaan valmistaa nikkelijauheen ja sulan rikin välisellä reaktiolla tai saostamalla nikkeliliuoksista rikkivedyn tai ammoniumsulfidin avulla. Lievästi happamissa olosuhteissa saostettaessa muodostuu nikkelisulfidin γ-muotoa, neutraaleista olosuhteista saostettaessa muodostuu pääasiassa α-nikkelisulfidia ja emäksisissä olosuhteissa saostuu β-kidemuotoa.
:Ni2+(aq) + H2S(g) → NiS(s) + 2 H+

Nikkelisulfidia käytetään metallisen nikkelin valmistuksessa ja sen saostumista käytetään analyyttisessä kemiassa nikkelin tunnistamiseen. Katalyyttinä nikkelisulfidia käytetään orgaanisten rikkiyhdisteiden vedyttämiseen ja rikkivedyn hapetuksessa.

## Lähteet
Hiirijärvi (kuivatettu järvi)

**Hiirijärvi** on kuivatettu järvi Harjavallassa Satakunnassa, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Tattaranjoen valuma-alueeseen. Järvi sijaitsi Hiirijärven kylän ("Hiirijärviby") lounaispuolella maaston painaumassa, jossa virtaa nykyään Hiirijärvenoja.

## Historia
Järven nimi on vaihdellut aikojen saatossa. Tästä on esimerkki Olof Mörtin piirtämässä kartassa vuodelta 1688, jossa sen nimeksi on merkitty "Wähäjärfwi" eli Vähäjärvi. Tämän parina on idempänä sijainnut "Isojerfwi" eli Isojärvi, jota kutsuttiin myöhemmin Harolanjärveksi . Hiirijärven nimi on kuitenkin jo vanha.

Kokemäen Harjavallan ja Köyliön asukkaiden välinen riitä 1420-luvulla koski Hiirijärven aluetta ja sen ruohoniittyjä. Harjavaltalaiset halusivat ne itsellensä, mutta ne kuuluivat Köyliöläisille. Asia käsiteltiin käräjillä, josta on olemassa tuomio vuodelta 1429. Tällöin Hiirjärveä ei mainita lainkaan, mutta jo 1458 sen nimi mainitaan toisessa kiistassa annetussa tuomiossa. Silloin harjavaltalaiset käräjöivät samoista niityistä Turun piispan kanssa, joka väitti ostaneensa järven niityt Köyliön Polsun kylältä. Nimi oli kirjoitettu tuomioon "Hyrijarffue". Hiirijärven voidaan ajatella saaneensa viljelevää asutusta rannoilleen tuon tapahtuman jälkeen.

Järvi on voinut saada nimensä Keski-Eurooppaa kiertäneen legendan mukaan. Legendan juoni olisi kopioitu Piispa Henrikin murhaajan Lallin tarinoihin siinä muodossa, että asuessaan 1100-luvulla metsässä paossa virkavaltaa olisivat hiiret ajaneet hänet puuhun, joka kaatuessaan järveen olisi aiheuttanut hänen lopunsa. Näin järvelle annettiin nimeksi Hiirijärvi. Muistona tästä perinteestä lähellä kylää ja järveä on muinaismuistona rauhoitettu Lallin itkukivi, jonka luona Lallin kerrotaan katuneen tekoaan.

## Maantieto
Olof Mörtin kartassa ei ole merkitty ojia ja siinä mittakaava oli sen ajan pituusyksiköissä. Myöhemmässä Kalmbergin kartastossa järven mitat on suuren mittakaavan vuoksi arvioitavissa vain likimääräisesti. Järvi on kuitenkin ollut pitkä ja kapea ja sen pituussuunta on ollut likimain luode-kaakko-suuntainen. Järven pituus oli Mörtin kartassa noin 700 kyynärää (kartassa "al" eli aln) ja leveys yli 100 kyynärää. Metreiksi muutettuina järven pituus oli noin 400−450 metriä ja leveys noin 60−80 metriä.

Järven laskuoja sijaitsi vuoden 1855 kartassa sen luoteispäässä, mistä sen oja laski Hiirijärven kylän niittyjen läpi Nakkilaan nykyiseen Tattaranjokeen. Hiirijärveen oli myös tulo-oja Harolanjärvestä.

## Kuivattaminen
Hiirijärvenojaa perattiin vuonna 1935. Järvi kuivattiin kuitenkin vasta 1950-luvulla viljelysmaaksi. Kuivatusta varten kaivettiin ojia, jotka johdettiin Hiirijärvenojaa myöten Nakkilan Tattaranjokeen.

## Lähteet
*
### Viitteet
Virgin Galacticin onnettomuus (2014)

**Virgin Galacticin onnettomuus** sattui 31. lokakuuta 2014, kun yhtiön ensimmäinen valmistunut SpaceShipTwo, *[[VSS Enterprise]],* putosi Mojaven autiomaassa Kaliforniassa tehdyllä koelennolla ja sen osat levisivät laajalle alueelle.

Konetta ohjasi kaksihenkinen miehistö, joista perämies Michael Alsbury kuoli ja heittoistuinta käyttänyt kapteeni Peter Siebold loukkaantui vakavasti. Koneen valmistajan, Scaled Compositesin, mukaan testilennolla käytettiin ensimmäistä kertaa uudenlaista polttoaineseosta.

Heinäkuussa 2015 Yhdysvaltain onnettomuustutkinnasta vastaava NTSB vahvisti onnettomuuden syyksi sen, että perämies Alsbury aloitti jarrutuksen liian aikaisin, mikä johti rakenteelliseen vikaan ja sitä kautta räjähdykseen sekä maahansyöksyyn.

Onnettomuuden vuoksi kaupallisten lentojen aloittamista on lykätty. Yritys ei silti aio luopua avaruusturismisuunnitelmistaan onnettomuuden takia.

## Lähteet
Vilho Itkonen

**Vilho (Ville Eliaanpoika) Itkonen** (8. maaliskuuta 1872 Heinävesi – 5. elokuuta 1918 Tampereen vankileiri) oli suomalainen työmies, sosialistinen agitaattori, arkkiveisujen tekijä, kansanperinteen kerääjä ja teosofiaan ajattelunsa perustanut itseoppinut filosofi.

Itkosen kirjoituksia julkaistiin muun muassa Työmies-lehdessä, Sorretun Voima-lehdessä ja teosofien Elämä-lehdessä. Hän julkaisi myös nimimerkillä *Mooses* omia kirjoittamiaan arkkiveisuja. Itkonen kierteli eri puolilla Suomea työmiehenä ja hän toimi myös sosialistien agitaattorina kuuluen lähinnä Matti Kurikan kannattajiin.

Vuonna 1914 painoasiamies Sjöström haastoi "Mooses"-nimimerkkiä käyttäneen Itkosen käräjille kunnianloukkauksesta ja siveyttä loukanneiden lauseiden käytöstä hänen Ylöjärven kirkkoherrasta tekemänsä arkkiveisun vuoksi. Vuonna 1910 ilmestyneestä sanomalehtijutusta "Onko sielunhoito Ylöjärvellä oikeissa käsissä?" alkunsa saanut arkkiveisu takavarikoitiin kirjapainosta. Elokuussa 1914 Itkonen tuomittiin sakkoihin ja takavarikoidut arkkiviisut määrättiin tuhottaviksi. Itkonen teki myös muita pappeja ja poliiseja pilkanneita arkkiveisuja, jotka eivät kuitenkaan johtaneet oikeustoimiin. 

Itkosen ajattelun mukaan suomalainen kansanusko ja -perinne olivat suoraa jatkoa suuremmalle henkiselle ilmiölle jonka rakentui Itkosen mukaan ”*intialais-hindulais-nasaretilais-spiritistis-tiedolliselle*” pohjalle. Tähän liikkeeseen kuuluivat Raamatun Vanhan ja Uuden testamentin henkilöt, Buddha ja Itkosen mukaan essealaiseen salaseuraan kuulunut Jeesus. Itkonen lähetti näitä kysymyksiä käsitelleitä kirjoituksiaan, omia runojaan sekä keräämänsä perinneaineistoa Suomalaisen Kirjallisuuden Seuralle. Itkonen keräsi 1907 Saarijärven seudulta taikoja Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran stipendiaattina ja kaikkiaan hän keräsi kansanperinnettä parinkymmenen vuoden ajan 1890-luvulta alkaen.

Tampereella asunut Itkonen joutui vangituksi Suomen sisällissodan aikana ja hän kuoli influenssaan Tampereen vankileirillä elokuun alussa 1918.

## Teoksia
* 
* *Arkkiveisu Pirkkalan kirkkoherrasta Ebelingistä sekä muista papeista yleensä*.
* *Tuulimyllärit eli Aliluutnantti Blåfieldt’in ja [[Vilho Pekonen|Vilho Pekosen]] poliisimestaritoiminta*. 1912
* *Hyvästijättölaulu Omistettu mestaripoliisi R. Blåfieldille ja sihteeri H. Gahmbergille*. 1913
* *Korkea Veisu Ylöjärven ihmeistä, joissa on pääosassa näytellyt haudantakainen henki ja Ylöjärven nykyinen kirkkoherra Frans Edvard Salokas*. 1914
* 
Lähde: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  Haastateltavina tohtori Kati Mikkola Suomalaisen kirjallisuuden seurasta ja tohtori Antti Kujala.
Lambertin oikeapintainen lieriöprojektio

**Lambertin oikeapintainen lieriöprojektio** on Johann Heinrich Lambertin vuonna 1772 laatima karttaprojektio. Nimensä mukaisesti Se kuuluu oikea­pintaisten lieriö­projektioiden ryhmään. Se voidaan ajatella muodostettavan ympäröimällä karttapallo lieriöllä, joka sivuaa sitä päiväntasaajan kohdalla, ja kuvaamalla maanpinnan jokainen kohta lieriön pinnalle siihen kohtaan, joka on samassa suunnasta kartta­pallon ja lieriön yhteisestä akselista kuin pallon­pinnallakin ja yhtä etäällä päivän­tasaajan tasosta. Lopuksi lieriö leikataan auki jotakin pituuspiiriä pitkin ja levitetään tasoksi.

## Ominaisuuksia

Lambertin oikeapintaisessa lieriöprojektiossa leveyspiirit näkyvät suorina ja pituuspiirit ne kohtisuorasti leikkaavina suorina. Projektion mukaisessa kartassa kartassa kunkin paikka­kunnan etäisyys päivän­tasaajasta on suoraan verrannollinen paikka­kunnan maan­tieteellisen leveyden siniin.

Vaikka todellisuudessa pituuspiirit napoja kohti kuljettaessa lähestyvät toisiaan, tällaisessa kartassa niiden etäisyydet pysyvät vakioina, joten napoja lähestyttäessä länsi-itä-suuntainen mittakaava kasvaa. Sitä vastoin pohjois-etelä-suuntainen mittakaava pienenee kääntäen verrannollisena pohjois-etelä-suuntaiseen mitta­kaavaan. Näin projektio esittää eri alueiden pinta-alat oikeassa suhteessa eli se on *oikea­pintainen*.

Lähellä päiväntasaajaa alueet näkyvät myös lähes oikean muotoisena. Sitä vastoin napojen läheisyydessä alueiden muodot vääristyvät niin paljon, että projektiota pidetään hyödyllisenä vain sellaisissa kartoissa, joissa näkyvän alueen maan­tieteellinen leveys ei ylitä 60 astetta. Esimerkiksi Alaska näyttäisi tämän projektion mukaisessa kartassa pitkältä ja kapealta niemi­maalta, samoin Siperian itäisin osa eli Tšuktšien niemimaa. Vaikka navat ovat todellisuudessa pisteitä, tällaisessa kartassa ne näkyvät yhtä pitkinä janoina kuin päivän­tasaajakin.

Lambertin lieriöprojektiota sellaisenaan on harvoin käytetty muutoin kuin oppi­kirja­esi­merkkinä siitä, mikä on yksin­kertaisin tapa laatia oikeapintainen karttaprojektio. Siitä on kuitenkin laadittu muunnelmia, jotka eroavat alku­peräisestä vain siinä, että pohjois-etelä-suuntaista mitta­kaavaa on muutettu kertomalla se jollakin vakiolla. Tällöin päivän­tasaajan sijasta kaksi siitä yhtä etäällä kummallakin pallon­puoliskolla olevaa leveys­piiriä on kuvattu oikea­pituisina, jolloin niiden läheisyydessä olevat alueet kuvautuvat oikean muotoisina. Tunnetuin tällainen muunnelma on 1970-luvulta lähtien runsaasti keskustelua herättänyt Petersin projektio.

## Koordinaatit

Lambertin oikeapintaisessa lieriöprojektiossa maan pinnan piste, jonka maan­tieteellinen leveys on \phi ja pituus \lambda, kuvautuu tasolle pisteeseen, jonka karteesiset koordinaatit (*x*, *y*) ovat:

:x = R (\lambda -\lambda_0)
:y = R \sin{\phi}

## Lähteet

*  
* 

### Viitteet
Itseään kuvaava luku

**Itseään kuvaava luku** (tai merkkijono, jos huomioon otetaan alkunollat), on sellainen luku, jossa luvun paikka (indeksi) merkkaa sen numeron määrää koko luvussa, alkaen nollasta. Kymmenjärjestelmässä luvun pituus on täten maksimissaan 10 (kantaluku 10, *b*). Ensimmäinen numero (luvun paikka, *d*) ilmaisee nollien määrän koko luvussa, seuraava ykkösten määrän jne. Itseään kuvaava luku ei kuitenkaan ole vain kymmenjärjestelmän ominaisuus. Myös 16-kantainen luku C210000000001000 toteuttaa kaavan.

Yleisimmin esitetty ongelma kuuluu seuraavasti: *”Pystytkö keksimään kymmennumeroisen luvun, jossa ensimmäinen numero kertoo nollien määrän, seuraava ykkösten, kolmas kakkosten ja niin edelleen?”*

Lukuja, jotka toteuttavat yllä mainitun, ovat:

Kohdista 7–10 on huomattavissa järjestelmällinen muutos, jossa paikka (*d*) 1 nousee aina yhdellä, siirtäen sitä merkkaavaa lukua yhden oikealle. Lisäksi on huomattavissa, että kaikkien ratkaisujen lukujen yhteenlaskettu summa on aina sama kuin pituus.

### Kaava
Kaavalla:

(b - 4)b^{b - 1} + 2b^{b - 2} + b^{b - 3} + b^3, jossa b kantaluku, voidaan laskea mahdolliset ratkaisut. Esimerkiksi luku 4 (b=4) antaa luvun 100, joka on 4-järjestelmässä luku 1 210.

## Lähteet
Ugg-saappaat

**Ugg-saappaat** (eli **uggit**) ovat lampaannahasta valmistettavat saappaat, jotka ovat suosittuja etenkin Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Saappaiden sisällä on yleensä fleecestä valmistettu vuori. Uggeja on sekä miehille että naisille. 

Ensimmäisen kerran kengät tulivat käyttöön 1960-luvulla, jolloin niitä käyttivät lainelautailijat. Ugg-saappaista tuli maailmanlaajuinen muoti-ilmiö 2000-luvun puolessa välissä. Tunnetuin uggien valmistaja on UGG Australia, joka on perustettu vuonna 1978.

Suuri osa kauppojen ugg-saappaista on kuitenkin väärennettyjä kenkiä, jotka ovat halvempia kuin oikeat uggit.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sofija Tarasova

**Sofija Tarasova** (; s. 31. maaliskuuta 2001 Kiova) on ukrainalainen laulaja ja näyttelijä. Tarasova edusti Ukrainaa lasten Euroviisuissa vuonna 2013 hänen kotikaupungissaan. Tarasova oli kappaleellaan ”We Are One” toinen saavutettuaan 121 pistettä. Tarasova on esiintynyt viisivuotiaasta, eli vuodesta 2006 asti. Joulukuussa 2014 hän voitti oman ikäluokkansa kilpailun Euro Pop Contestissa Berliinissä.

## Lähteet
* http://www.junioreurovision.tv/page/participant-profile?song=30883

### Viitteet
Chelsea Hobbs

**Chelsea Raelle Hobbs** (s. 18. helmikuuta 1985 Vancouver) on kanadalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa on Emily Kmetko yhdysvaltalaisen *[[Näytön paikka (televisiosarja)|Näytön paikka]]* -nuortensarjan kahdella ensimmäisellä tuotantokaudella 2009–2011. Hän on esiintynyt myös elokuvissa kuten *[[Snow Queen]]* (2002) ja *[[Lords of Dogtown]]* (2005).

Hobbs on esiintynyt *Näytön paikan* lisäksi monissa muissakin televisiosarjoissa, kuten *[[L-koodi]]*, *[[Todistettavasti syyllinen]]*, *[[C.S.I. Miami]]* ja *[[Supernatural]]*. Nuorempana hän esiintyi useissa televisiomainoksissa. Hobbs on ollut kerran naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.

## Aiheesta muualla
*
Jussi-palkinnot 1945

**Jussi-palkinnot 1945** jaettiin 6. marraskuuta 1945 järjestetyssä jakotilaisuudessa ravintola Adlonissa Helsingissä. Palkinnot jaettiin elokuville, jotka olivat saaneet ensi-iltansa välillä 1.10.1944–30.9.1945.

## Voittajat

## Lähteet
* 
*
Fintraffic Raide

**Fintraffic Raide Oy** (vuosina 2012–2020 *Finrail Oy*) on Suomen valtion kokonaan omistama osakeyhtiö, jonka tehtävänä on rautatieliikenteen liikenteenohjauspalvelut. Yhtiö eriytettiin VR-Yhtymästä 1. tammikuuta 2015 itsenäiseksi osakeyhtiöksi, jotta liikenteenohjauspalvelut voidaan tarjota usealle toimijalle tasapuolisesti.

## Katso myös

* Fintraffic Lennonvarmistus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*finrail.fi
Jussi-palkinnot 1946

**Jussi-palkinnot 1946** jaettiin 1. marraskuuta 1946 järjestetyssä jakotilaisuudessa ravintola Fenniassa Helsingissä. Palkinnot jaettiin elokuville, jotka olivat saaneet ensi-iltansa välillä 1.10.1945–31.7.1946.

## Voittajat

### Kunniamaininnat
* Irja Rannikko – naissivuosasta elokuvassa *[[Houkutuslintu]]*
* Kalle Peronkoski – kuvauksesta elokuvassa *[[Menneisyyden varjo]]*
* Yrjö Aaltonen – lyhytelokuvasta *[[Syksy]]*

## Lähteet
* 
*
Jussi-palkinnot 1947

**Jussi-palkinnot 1947** jaettiin 19. lokakuuta 1947 järjestetyssä jakotilaisuudessa ravintola Fenniassa Helsingissä. Palkinnot jaettiin elokuville, jotka olivat saaneet ensi-iltansa välillä 1.8.1946–31.7.1947.

## Voittajat

## Lähteet

* 
*
Jääkiekon nuorten naisten maailmanmestaruuskilpailut 2012

**Jääkiekon nuorten naisten maailmanmestaruuskilpailut 2012** pelattiin Tšekissä ja pelipaikkakuntana toimivat Zlín ja Přerov. Maailmanmestaruuden voitti Kanada.

## Lopputulokset

**Pääsarja**

**1. divisioona**
 

## Lähteet
* Turnaus IIHF:n tulospalvelussa 
### Viitteet
Nia Peeples

**Virenia Gwendolyn "Nia" Peeples** (s. 10. joulukuuta 1961 Hollywood, Kalifornia) on yhdysvaltalainen R&B- ja dance-artisti ja näyttelijä. Hänen sukujuurensa ovat Filippiineiltä. 

Peeples esiintyi 1980-luvulla useissa saippuasarjoissa. Hänen tunnetuin roolinsa tuolta ajalta on Nicole Chapman sarjassa *[[Fame (televisiosarja)|Fame]]*, jota hän esitti vuosina 1983–1986. Lisäksi hän näytteli muun muassa sarjoissa *[[General Hospital]]* ja *[[Enkelin kosketus]]*. 2000-luvulla hän on tehnyt merkittäviä rooleja sarjoissa *[[Walker, Teksasista]]*, *[[Tunteita ja tuoksuja]]* ja *[[Valehtelevat viettelijät]]*. 

Peeples on näytellyt muun muassa elokuvissa *[[Blues Brothers 2000]]* ja *[[Kuoleman selli]]*.

Peeplesin laulajanura ajoittuu 1990-luvun taitteeseen, jolloin hän sai mainetta menestyskappaleillaan "Trouble" ja "Street of Dreams", jotka molemmat sijoittuivat kärkisijoille Billboard Hot 100 -listalla.
Taigapunavarpunen

**Taigapunavarpunen** (*Carpodacus roseus*) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Taigapunavarpusta tavataan pesivänä Venäjän itäosissa ja Mongoliassa sekä talvehtivana etelämpänä Venäjällä, Kazakstanin itäosissa, Kiinassa, Pohjois- ja Etelä-Koreassa ja Japanissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Antony

**Antony** on Ranskan kunta Pariisin eteläisellä esikaupunkivyöhykkeellä. Matkaa Antonyn keskustasta Pariisin keskustaan on noin 11 kilometriä. Antony kuuluu Hauts-de-Seinen departementtiin ja on samannimisen arrondissementin keskuspaikka. Antonyssa on arviolta 61&nbsp;603 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 9,56 neliökilometriä.

## Maantiede
Antony sijaitsee kolmen departementin – Essonnen, Hauts-de-Seinen ja Val-de-Marnen yhtymäkohdassa. Sen naapurikunnat ovat pohjoisessa Sceaux, koillisessa Chevilly-Larue, idässä Fresnes, kaakossa Wissous, etelässä Chilly-Mazarin, lounaassa Verrières-le-Buisson ja luoteessa Châtenay-Malabry.

Antonyn läpi virtaa Seinen sivujoki Bièvre. 

## Historia
1900-luvun alussa Antony oli vielä maaseutumainen mutta kaupungistui nopeasti maailmansotien välillä ja kasvatti asukaslukuaan neljästä tuhannesta pariinkymmeneen tuhanteen. 1960-luvulla väkiluku nousi nopeasti 50 tuhanteen Algerian itsenäistymisen myötä kotiutuneen väestön myötä. Vuoden 2012 väestölaskennassa Antonyn asukasluku oli 61&nbsp;624. 

## Palvelut
Antonyssä toimii Île-de-Francen suurin yksityissairaala sekä monia kouluja ja oppilaitoksia, muun muassa katolinen ja juutalainen koulu sekä vuonna 1961 perustettu kokeellinen L’École nouvelle d'Antony. Ammattioppilaitos École Jean Trubert & Arc en Ciel antaa opetusta muun muassa sarjakuvien teossa.

## Liikenne

Antonyssä on viisi RER-junien B-linjan asemaa. Niistä Croix de Bernyn asema tarjoaa yhteyden myös uuteen pikabussireittiin omine bussikaistoineen. Vuonna 2020 asemalta on määrä päästä myös Antonystä Clamartiin kulkevien raitiotievaunujen kyytiin. Myös RER-junien C-linjan Massy–Pontoise-haara kulkee Antonyn läpi.

Antony sijaitsee lähellä Orlyn lentoasemaa ja sinne pääsee Antonystä omalla junallaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Koivupunavarpunen

**Koivupunavarpunen** (*Carpodacus rodopeplus*) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Koivupunavarpusta tavataan Kiinassa, Intiassa, Myanmarissa ja Nepalissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Katajapunavarpunen

**Katajapunavarpunen** (*Carpodacus thura*) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Katajapunavarpusta tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Myanmarissa, Nepalissa ja Pakistanissa. Lajia on kuvattu yleiseksi tai paikallisesti yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Bois-Colombes

**Bois-Colombes** on Ranskan kunta Pariisin luoteisella esikaupunkivyöhykkeellä noin 9 kilometriä Pariisin keskustasta. Siellä on arviolta 28&nbsp;514 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 1,92 neliökilometriä. Kunnan väestötiheys, lähes 15&nbsp;000 asukasta neliökilometrillä, tekee siitä yhden tiheimmin asutuista kunnista Euroopassa.

*Bois-Colombes* tarkoittaa suomeksi ”kyyhkysmetsää”. Se erotettiin vuonna 1896 omaksi kunnakseen Colombesin kunnasta.

## Tunnettuja asukkaita
* Henry Charles Litolff, säveltäjä (1818–1891)
* Michel Descombey, ballettitanssija ja koreografi
* Patrick Noubissie, jalkapalloilija
* Catherine Millet, kirjailija ja kriitikko

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kunnan internetsivut
Jussi-palkinnot 1953

**Jussi-palkinnot 1953** jaettiin 17. lokakuuta 1953 järjestetyssä jakotilaisuudessa ravintola Adlonissa Helsingissä. Palkinnot jaettiin elokuville, jotka olivat saaneet ensi-iltansa välillä 1.10.1952–30.9.1953.

## Voittajat

### Kunniakirjat
* 12 ulkomaiselle elokuvalle

## Lähteet
* 
*
Kellan Lain

**Kellan Lain** (s. 11. elokuuta 1989 Oakville, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka on tällä hetkellä vapaa pelaaja ilman seuraa. Hän on pelannut urallaan yhdeksän NHL-ottelua ja yli sata AHL-ottelua.

## Ura
Lainin valmistuttua neljä NHL-seuraa osoitti häntä kohtaa kiinnostusta. Hän päättyi valitsemaan näistä Vancouver Canucksin.

Ennen Vancouveriin siirtymistä Lain pelasi sen farmijoukkue Chicago Wolvesissa. Hän pelasi Chicagossa 13 ottelua ilman pisteitä. Vaikka hän ei onnistunut pisteiden teossa, Vancouver antoi hänelle kesäkaudella kahden vuoden kaksisuuntaisen jatkosopimuksen. Harjoitusleirillä Lain nähtiin Canucksin neljännen hyökkäyskentällisen keskellä. Hän ei kuitenkaan päässyt Canucksin NHL-kokoonpanoon ja joutui pelaamaan sen uudessa farmijoukkueessa Utica Cometsissa. Vancouverin päävalmentaja John Tortorella kertoi Lainin pelanneen hyvän leirin, mutta sanoi, että hän tarvitsisi enemmän jääaikaa, kuin Vancouverissa oli mahdollista saada. Lain sai pelata 19 ottelua ennen ensimmäistä ammattilaistason maaliaan, joka oli Utican jatkoajan 4-3 -voittomaali Abbotsford Heatia vastaan.

Lain pelasi Uticassa 35 ottelua, joissa teki seitsemän maalia ja sai 11 pistettä sekä 84 rangaistusminuuttia. Tämän jälkeen hänet nostettiin joukkueesta ylös NHL:ään. Hän teki NHL-debyyttinsä 18. tammikuuta 2014 kotiottelussa Calgary Flamesia vastaan. Lähes kaikki kentällä olleet pelaajat aloittivat kaksi sekuntia aloituksen jälkeen joukkotappelun ja myös Lain liittyi tähän  Kevin Westgarthin haettua hänet tappeluun. Lain sai tappelusta 5+20 minuuttia, joka näin päätti hänen debyyttinsä kahden vain sekunnin jälkeen. Kolme päivää myöhemmin Lain teki ensimmäisen NHL-maalinsa ensimmäisellä laukauksellaan ottelun toisessa vaihdossaan. Vancouver voitti ottelussa Edmonton Oilersin numeroin 2-1. Lain pelasi kahdeksan ottelua Vancouverissa ennen paluutaan Uticaan. Canucksin olympialaisissa pelannut keskushyökkääjä Ryan Kesler kärsi käsivammasta ja Lain nostettiin NHL:ään, jossa hän pelasi yhden ottelun ennen kuin hänet tiputettiin jälleen farmiin viisi päivää myöhemmin. 

20. marraskuuta 2014 Lain kaupattiin Canucksista Edmonton Oilersiin vaihdossa Will Actoniin.
Kirjopunavarpunen

**Kirjopunavarpunen** (*Carpodacus trifasciatus*) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Kirjopunavarpusta tavataan Bhutanissa, Kiinassa ja Intiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
La Garenne-Colombes

**La Garenne-Colombes** [la gaʁɛn kɔlɔ̃b]  on Ranskan kunta Pariisin luoteisella esikaupunkivyöhykkeellä noin 10 kilometriä Pariisin keskustasta eli Notre-Dame-kirkosta. Siellä on arviolta 29&nbsp;072 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 1,78 neliökilometriä. Se onkin yksi Euroopan tiheimmin asutetuista kunnista.

La Garenne-Colombes kuului vuoteen 1910 saakka pohjoispuolella sijaitsevaan Colombesin kuntaan. Muut rajanaapurikunnat ovat Bois-Colombes idässä, Courbevoie etelässä ja Nanterre lännessä. Kunta on melko pieni verrattuna muihin Hauts-de-Seinen kuntiin ja koostuu enimmäkseen enintään nelikerroksisista asuintaloista. Hyvin lähellä sijaitsee moderni toimistotornien rykelmä La Défense.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Galveston-Houstonin roomalaiskatolinen arkkihiippakunta

**Galveston-Houstonin roomalaiskatolinen arkkihiippakunta** () on Texasin kaakkoisosan katolinen arkkihiippakunta, jonka alueella asuu 1,1 miljoonaa katolista asukasta. Sen historia alkaa vuodesta 1839, jolloin perustettiin Texasin apostolinen prefektuuri.

Arkkipiispan alaisuudessa ovat Austinin, Beaumontin, Brownsvillen, Corpus Christin, Tylerin ja Victoria in Texasin hiippakunnat.

## Lähteet
Dustin Johner

**Dustin Johner** (s. 6. maaliskuuta 1983) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Djurgårdens IF:ssä. Hän on Florida Panthersin kuudennen kierroksen varaus .
Bourg-la-Reine

**Bourg-la-Reine** on Ranskan kunta Pariisin eteläisellä esikaupunkivyöhykkeellä. Siellä on arviolta 19&nbsp;881 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 1,86 neliökilometriä.

Bourg-la-Reinen naapurikunnat ovat pohjoisessa Bagneux, koillisessa, idässä ja kaakossa Val-de-Marnen departementtiin kuuluvat Cachan ja L’Haÿ-les-Roses, etelässä Antony sekä lounaassa ja lännessä Sceaux.

 
Bourg-la-Reine Saint-Gilles 19.JPG|*Église Saint-Gilles*. 
Bourg-la-Reine le 23 juillet 2012 - 01.jpg|RER Bourg-la-Reine. 
Hennebique_houseblr.jpg|*Villa Hennebique* (rakennettu 1901–1903). 
Villa Saint Cyr 07.jpg|*Villa Saint Cyr*. 
 

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
Jussi-palkinnot 1955

**Jussi-palkinnot 1955** jaettiin 16. marraskuuta 1955 järjestetyssä jakotilaisuudessa elokuvateatteri Rexissä Helsingissä. Palkinnot jaettiin elokuville, jotka olivat saaneet ensi-iltansa välillä 1.10.1954–30.9.1955.

## Voittajat

### Kunniakirjat
* 14 ulkomaiselle elokuvalle

## Lähteet
* 
*
Paweł Zagumny

**Paweł Zagumny** (s. 18. lokakuuta 1977 Jasło) on puolalainen lentopalloilija ja maailmanmestari. Seuratasolla Zagumny edustaa kotimaansa pääsarjan ZAKSA Kędzierzyn-Koźlea. Vuosina 1996-2014 hän edusti Puolan lentopallomaajoukkuetta. Zagumny on yksi maansa kaikkien aikojen tunnetuimmista pelaajista. Pelipaikaltaan hän on passari. 

Zagumnyn ura maajoukkueessa huipentui maailmanmestaruuteen vuoden 2014 MM-kisoissa hänen kotimaassaan, kun Puola voitti finaalissa Brasilian 3-1. Noiden kisojen jälkeen Zagumny lopetti maajoukkueuransa. Zagumny voitti maajoukkueen kanssa myös MM-hopeaa vuonna 2006, Euroopan mestaruuden vuonna 2009 ja maailmancupin hopeaa vuonna 2011. Zagumny osallistui myös neljiin kesäolympialaisiin peräkkäin vuosina 2000, 2004, 2008 ja 2012. Lisäksi hänet on valittu kerran sekä maailmanliigan, EM-kilpailuiden, MM-kilpailuiden että kesäolympialaisten parhaimmaksi passariksi. 

Seuratasolla Zagumny on edustanut vuodesta 2010 ZAKSA Kędzierzyn-Koźlea. Koko urallaan hän on edustanut kahdeksaa seuraa kolmessa eri maassa (Puola, Kreikka ja Italia). Zagumny voitti ZAKSA:n kanssa CEV-cupin kaudella 2010-2011. Hänellä on myös kuusi Puolan ja Kreikan-mestaruushopeaa ja neljä pronssia. 

Zagumny on 200 senttimetriä pitkä ja painaa 88 kilogrammaa. Hän ylettyy parhaimmillaan 336 senttimetrin korkeuteen ja blokkaa parhaimmillaan 317 senttimetrin korkeudesta.

## Lähteet
* http://www.worldofvolley.com/wov-community/players/3792/pawel-zagumny.html