open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Parque Ibirapuera

**Parque Ibirapuera** on yleinen puisto São Paulossa Brasiliassa. Se vihittiin käyttöön 21. elokuuta 1954 kaupungin 400-vuotisjuhlien kunniaksi. Puiston pinta-ala on 158 hehtaaria.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Puiston verkkosivusto
István Tarlós

**István Tarlós** (s. 26. toukokuuta 1948 Budapest, Unkari) on unkarilainen poliitikko, joka valittiin vuonna 2010 Budapestin pormestariksi.

Tarlós syntyi Budapestissa 1948. Hän valmistui yliopistosta insinööriksi, ja tämän jälkeen hän työskenteli 15 vuotta rakennusteollisuudessa. Tarlós astui aktiivisesti politiikkaan vasta 1990-luvulla. Hän oli liittynyt 1989 kommunismin vastaiseen Vapaiden demokraattien liittoon (SZDSZ). Tarlós valittiin 1990 Budapestin III osa-alueen pormestariksi.

Tarlós jätti SZDSZ:n kesällä 1994 poliittisten erimielisyyksien takia. Hän oli sen jälkeen sitoutumaton, jona valittiin uudelleen III osa-alueen pormestariksi 1994, 1998 ja 2002. Fideszin tukemana Tarlós asettui 2006 ehdokkaaksi Budapestin pormestariksi. Hän hävisi kuitenkin äänestyksen yhdellä prosenttiyksiköllä Gábor Demszkylle. Tarlós valittiin lokakuussa 2006 Fideszin ja Kristillisdemokraattisen kansanpuolueen Budapestin kunnan yhteisosaston johtajaksi, vaikka hän pysyi edelleen sitoutumattomana. Tarlós valittiin 2010 selvällä ääntenenemmistöllä Budapestin uudeksi pormestariksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tarlósin kotisivut
Veli-Pekka Alare

**Veli-Pekka Alare** (5. maaliskuuta 1946 Iisalmi – 19. syyskuuta 1981 Tampere) oli suomalainen sarjakuva- ja pilapiirtäjä. 35-vuotiaana kuollut Alare oli 1970-luvun lopulla Suomen lupaavimpiin kuulunut sarjakuvantekijä.

Alare tunnetaan parhaiten muinaiseen Suomeen sijoittuneesta sarjakuvastaan *[[Pekko (sarjakuva)|Pekko]]* (1972–1979), joka oli satiiria silloin eletystä nykyhetkestä. Pekko syntyi alun perin Amos Andersonin taidemuseon sarjakuvanäyttelyyn 1971, ja sitä julkaisi *[[Hymy (lehti)|Hymy]]*-lehti. *[[Suosikki|Suosikissa]]* 1975–1979 ilmestynyt ja vuonna 2005 kirjaksi koottu, Jyrki Paavolan käsikirjoittama Kutri-Helena on popmusiikin maailmaan sijoittuva hupailu. Päähahmo on viaton fanityttö, joka tapaa silloisia tähtiä.

Alare opiskeli Tampereen yliopistossa. Hänen pilakuviaan julkaistiin muun muassa *[[Aamulehti|Aamulehdessä]]* ja kaupunkilehti *[[Tamperelainen|Tamperelaisessa]]*.

Vuonna 1979 Alarelle myönnettiin Suomen sarjakuvaseuran Puupäähattu-palkinto.

## Teoksia
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Stevenson

**Stevenson** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Adlai Stevenson (1900–1965), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, kuvernööri ja YK-lähettiläs
* Adlai E. Stevenson (1835–1914), Yhdysvaltain varapresidentti 1893-1897
* Andy Stevenson (s. 1967), brittiläinen autourheiluvaikuttaja
* Bill Stevenson (s. 1963), yhdysvaltalainen muusikko ja levytuottaja
* Bryan Stevenson (s. 1959), yhdysvaltalainen professori, lakimies, kirjailija ja aktivisti
* Charles Stevenson (1908–1979), yhdysvaltalainen filosofi
* Chuck Stevenson (1919–1995), yhdysvaltalainen Indianapolis 500- ja NASCAR-kuljettaja
* Clayton Stevenson (s. 1967), australialainen rata- ja maantiepyöräilijä
* Ian Stevenson (1918–2007), kanadalainen biokemisti, psykiatri ja parapsykologi
* Jamie Stevenson (s. 1975), brittiläinen suunnistaja
* Juliet Stevenson (s. 1956), englantilainen näyttelijä
* Kenneth Stevenson (1949–2011), brittiläinen anglikaaninen piispa
* Michael Ray Nguyen-Stevenson, *Tyga* (s. 1989), yhdysvaltalainen rap-artisti
* ND Stevenson (s. 1991), yhdysvaltalainen sarjakuvantekijä ja animaatiotuottaja
* Parker Stevenson (s. 1952), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Ray Stevenson (1964–2023), brittiläinen näyttelijä
* Robert Stevenson (1772–1850), skotlantilainen insinööri
* Robert Stevenson (1905–1986), englantilainen elokuvaohjaaja
* Robert Louis Stevenson (1850–1894), skotlantilainen romaanikirjailija, runoilija ja matkakirjailija
* Ronald Stevenson (1928–2015), brittiläinen säveltäjä ja pianisti
* Teófilo Stevenson (s. 1952), kuubalainen nyrkkeilijä
* Thomas Stevenson (1818–1887), skotlantilainen insinööri, meteorologi ja majakoiden suunnittelija
* Toby Stevenson (s. 1976), yhdysvaltalainen seiväshyppääjä.

## Nimen muita merkityksiä
* 5211 Stevenson, päävyöhykkeen asteroidi

## Katso myös

* Stephenson
Colin White (jääkiekkoilija, 1977)

**John Colin White** (s. 12. joulukuuta 1977 New Glasgow, Nova Scotia) on kanadalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. White pelasi 12 kautta NHL-liigassa, edustaen miltei koko uransa New Jersey Devilsiä. White voitti Devilsin kanssa Stanley Cupin kaudella .

## Ura
White pelasi ennen ammattilaisuraansa kolme kautta juniorisarja LHJMQ:ssa, seuroinaan Laval Titan ja Hull Olympiques. Hän oli voittamassa Olympiquesissa LHJMQ:n mestaruutta vuosina 1995 ja 1997 ja Canadian Hockey Leaguen mestaruutta Memorial Cupia vuonna 1997. Vuonna 1996, ensimmäisen täyden LHJMQ-kautensa päätteeksi, hänet palkittiin sarjan vuoden tulokkaana.

New Jersey Devils varasi Whiten NHL:ään numerolla 49  toisella kierroksella. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 1997 AHL:n Albany River Ratsissä, jossa pelasi kolme kautta. Hän debytoi NHL:ssä kaudella 1999–2000, jonka päätteeksi oli voittamassa ensimmäistä Stanley Cupiaan. Hän pelasi vuoden 2000 pudotuspeleissä 23 ottelua ja teki kuusi tehopistettä, yhden maalin ja viisi syöttöpistettä. Hän oli voittamassa toista Stanley Cupiaan kaudella 2002–2003, jolla teki pudotuspeleissä viisi syöttöpistettä 24:ssä ottelussa. White pelasi Stanley Cupin loppuotteluissa myös vuonna 2001, mutta tuolloin Colorado Avalanche vei mestaruuden. Hänet nimettiin kauden 2000–2001, ensimmäisen täyden NHL-kautensa päätteeksi, NHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. 

Fyysisestä pelityylistään tunnetuksi tullut White pelasi Devilsissä 11 kautta, kauteen 2010–2011 asti. Hän toimi kaudesta 2005–2006 kauteen 2008–2009 joukkueensa varakapteenina. Devils osti hänen sopimuksensa ulos elokuussa 2011, minkä jälkeen hän siirtyi vapaana pelaajana San Jose Sharksiin.  

## Lähteet
Nana

**Nana** viittaa esimerkiksi seuraaviin:

**[[Nana (kirja)|Nana]]*, Émile Zolan romaani
**[[Nana (jumalatar)|Nana]]*, armenialaisten äitijumalatar
**[[Nana (albumi)|Nana]]*, Edward Vesala Trion albumi
**[[Nana (manga)|Nana]]*, Ai Yazawan mangasarja
**[[Nana (elokuva)|Nana]]*, mangaan perustuva elokuva
* Nana-Grébizi, prefektuuri Keski-Afrikan tasavallassa
* Nana-Mambéré, prefektuuri Keski-Afrikan tasavallassa
* *nana*, kääpiökokoista merkitsevä latinan sana, joka esiintyy useiden kasvi- ja eläinlajien tieteellisissä nimissä
* *Nana*, isoäidin nimitys englanninkielisissä maissa

Nana voi olla myös henkilön nimi:
* Nana, naisen etunimi
* Nana, Iberian kuningas Mirian III:n puoliso 300-luvulla, pyhimys
* Nana (1810–1896), apassien johtaja 
* Nana Akufo-Addo (s. 1944), Ghanan presidentti
* Nana Asma’u (1793–1864), nigerialainen runoilija
* Nana Attakora (s. 1989), kanadalainen jalkapalloilija 
* Nana Boateng (s. 1994), ghanalainen jalkapalloilija
* Nana Džordžadze (s. 1948), georgialainen käsikirjoittaja, elokuvaohjaaja ja näyttelijä
* Nana Fujimoto (s. 1989), japanilainen jääkiekkomaalivahti
* Nana Hedin (s. 1968), ruotsalainen laulaja ja studiomuusikko  
* Nana Ichise (s. 1997), japanilainen jalkapalloilija
* Nana Kitade (s. 1987), japanilainen laulaja, lauluntekijä ja muusikko 
* Nana Mizuki (s. 1980), japanilainen laulaja, lauluntekijä ja ääninäyttelijä 
* Nána Moúschouri (s. 1934), kreikkalainen laulaja
* Nana Patekar (s. 1951), intialainen näyttelijä
* Nana Sahib (1820–1859), intialainen hinduylimys, yksi sepoy-kapinan johtohahmoista
* Nana Darkoa Sekyiamah, ghanalainen kirjailija ja bloginpitäjä
* Nana Takagi (s. 1992), japanilainen pikaluistelija ja olympiavoittaja
* Nana Tanimura (s. 1987), japanilainen poplaulaja
* Nana Tucker, *Nana Visitor* (s. 1957), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Naná Vasconcelos (1944–2016), brasilialainen lyömäsoitintaiteilija, laulaja ja berimbaunsoittaja
* Nana Yang (s. 2001), suomalaienn jalkapalloilija
* kuvitteellisia henkilöitä:
** Nana Coupeau, päähenkilö Émile Zolan romaanissa *Nana*.
** Nana, sivuhahmo Muumilaakson tarinoissa.
Markku Annila

**Markku Ville Juhana Annila** (26. syyskuuta 1935 Tampere – 26. tammikuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, pilapiirtäjä ja lasiesineiden keräilijä.

## Koulutus
Annila kirjoitti ylioppilaaksi Töölön yhteiskoulussa 1954 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1963.

## Pilapiirtäjä ja kuvittaja
Markku Annila kävi Töölön yhteiskoulun. Opiskeluaikoinaan Otaniemessä Annila oli vuodesta 1954 lähtien mukana *[[Äpy]]*-lehden ja muiden teekkarijulkaisujen tekijäryhmissä ja piirsi kuvia nimimerkillä ”margho” *[[Ylioppilaslehti|Ylioppilaslehteen]]* vuodesta 1959 lähtien. Näinä vuosina syntyivät myös kuvitukset sekä nimimerkki ”Johnny Walkerin” (Pekka Haukinen) postuumiin pakinakokoelmaan että ”Nenän” (Pentti Saarikoski) pakinoihin. Niin sanottuja ”viikon kuvia” syntyi myös Kolmen Perunan eli Three Potatoes -yhtyeen jokasunnuntai-iltaisiin viikon kronikoihin televisiossa.

## Laulaja ja näyttelijä
Annila oli Three Potatoes -lauluyhtyeen jäsen yhdessä Juhani Nymanin ja Esa Laukan kanssa. Hän osallistui myös Helsingin Ylioppilasteatterin ja näyttämöyhdistys Rampin toimintaan  sekä esitti arkkitehtia nimeltä Arska entisen opiskelutoverinsa Risto Jarvan elokuvassa ''Onnenpeli'' (1965).

## Arkkitehti
Arkkitehtitoimisto Markku Annila Ky perustettiin 1963 ja fuusioitiin 1996 sisaryhtiöönsä Arknova Oy:öön, joka oli perustettu vuonna 1977 erityisesti ulkomaisia suunnitteluprojekteja varten. Teollisuusrakentamiseen erikoistunut ja lasinvalmistuksesta kiinnostunut Annila on suunnitellut muun muassa Nuutajärven lasitehtaan Hakahytin, käyttölasitehtaan mänkkihalleineen, joka rakennettiin 1973–1975.

## Lasinkeräilijä
Annilan keräämä lasikokoelma on mittava ja melko täydellinen katsaus 1700-luvun lopun ja 1800-luvun suomalaisen lasinvalmistuksen tuotteista. Siihen kuuluu yhteensä 938 numeroitua ja noin tuhat numeroimatonta lasiesinettä sekä kymmenosainen lasiluettelo, joissa on yksityiskohtaiset tiedot ja piirrokset jokaisesta esineestä. Vuonna 2007 Annila myi kokoelmansa Riihimäen kaupungille 206 000 euron hinnalla ja se sijoitettiin Suomen lasimuseoon.

## Teoksia
*  (*marghon* kuvitus)
*  (*marghon* kuvitus)
*  (*marghon* piirroksia)
* 
* 
* 
* Annila, Markku: *Mestarillinen lasinpuhaltaja – lasinpuhaltajamestari*, artikkeli teoksessa 

## Lähteet
Votkinskin piiri

**Votkinskin piiri** (, ) on kunnallishallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 1917,6 neliökilometriä. Asukkaita on 24&nbsp;100 henkeä (vuonna 2010).

Votkinskin piiri sijaitsee Udmurtian itäosassa. Se rajoittuu lounaassa Zavjalovon, lännessä Jakšur-Bodjan ja pohjoisessa Šarkanin piireihin sekä idässä ja kaakossa Permin aluepiiriin. Pinta-alasta 28 % on metsää. Seudulla virtaavat Kama-, Siva- ja Pozimjoet. Permin aluepiirin rajalla on Votkinskin tekojärvi. Hyötykaivannaisiin kuuluvat öljy, turve, hiekka, sora, savi ja kalkkisintteri.

Piiriin kuuluu Novovolkovskin kaupunkikunta (Novyin kaupunkimainen taajama) sekä 11 maalaiskuntaa: Bolguri, Bolšaja Kivara, Gavrilovka, Ijulskoje, Kamskoje, Kvarsa, Kukui, Perevoznoje, Pervomaiski, Sveloje ja Verhnjaja Talitsa. Hallinnollinen keskus on Votkinskin kaupunki, joka muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. 

Asukkaista 74,6 % on venäläisiä, 22,9 % udmurtteja ja 1,5 % tataareja. Kaupunkiväestön osuus on 23,8 %.

Votkinskista on rautatieyhteys Iževskiin sekä maantieyhteydet Iževskiin ja Tšaikovskiin.

Piirissä tuotetaan öljyä ja turvetta. Novyin taajamassa toimii rakennusyritys, Volkovskissa hiekka- ja soralouhos, Kvarsan kylässä eristetehdas. Votkinskin metsäteollisuuspiiri harjoittaa puunhankintaa. Maatalous tuottaa maitoa, lihaa, viljaa, perunaa, vihanneksia, marjoja ja hedelmiä. Lisäksi harjoitetaan mehiläistenhoitoa ja kalastusta.

Kvarsassa toimii maatalouden ammattioppilaitos. Paikallislehtenä ilmestyy *Votkinskije vesti*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Votkinskin piirin sivusto
Italianpantaheinä

**Tähkähirssi** eli **telahirssi** eli **italianpantaheinä** (*Setaria italica*) on hirssien ryhmään kuuluva viljalaji, jolla on paksu tähkämäinen kukinto. 

Italianpantaheinä-nimityksestä huolimatta kasvi on todennäköisesti peräisin Aasiasta, mutta jo 3000 vuotta sitten sitä viljeltiin paikoitellen myös Euroopassa. Nykyään sitä viljellään enimmäkseen Kiinassa ja Japanissa. Sielläkin sen merkitys on kuitenkin vähentynyt varsinkin maissin viljelyn laajentuessa. Sitä ei myöskään ole sanottavasti jalostettu nykyaikaisin menetelmin. Pidetään kuitenkin mahdollisena, että kuivuuden­kestävyyden ja myös hyvän ravinto­koostumuksen vuoksi se saattaa tulevaisuudessa jälleen saada nykyistä suuremman merkityksen sekä ravinto- että rehukasvina.

Se polveutunee viherpantaheinästä (*Setaria viridis*), joka kasvaa Suomessakin.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Italianpantaheinä (''Setaria italica'')
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Italianpantaheinä (''Setaria italica'')
* Food and Agriculture Organization of the United Nations (FAO): Setaria italica 
* ITIS: ''Setaria italica'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Setaria italica'' 
* Flora of China: ''Setaria italica''
Debjosyn piiri

**Debjosyn piiri** (, ) on kunnallishallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 1033,0 neliökilometriä. Asukkaita on 12&nbsp;700 henkeä (vuonna 2010).

Debjosyn piiri sijaitsee Udmurtian itäosassa. Se rajoittuu etelässä Šarkanin, lännessä Igran ja pohjoisessa Kezin piireihin sekä idässä Permin aluepiiriin. Pinta-alasta 40 % on metsää. Alueen läpi virtaa Tšeptsajoki. Hyötykaivannaisiin kuuluvat öljy, kivihiili, savi, hiekka, sora, kalkki ja turve.

Piiriin kuuluu 10 maalaiskuntaa: Bolšoi Zetym, Dejosy, Kotegurt, Nižnjaja Pyhta, Sjurnogurt, Staryi Kytš, Toljen (keskuspaikka Debjosy), Tylovai, Uivai ja Zaretšnaja Medla. Hallinnollinen keskus on Debjosyn kylä.

Asukkaista 79,2 % on udmurtteja ja 19,7 % venäläisiä. Kaupunkiväestöä ei ole.

Debjosyn kautta kulkee Kazanin ja Permin välinen Siperian maantie. Seudulla tuotetaan öljyä ja harjoitetaan puunjalostusta. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, perunan ja pellavan viljelyyn.

Piirikeskuksessa toimii opettajaopisto. Paikallislehtinä ilmestyvät venäjänkielinen *Novyi put* sekä venäjän- ja udmurtinkielinen *Baigureź*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Debjosyn piirin sivusto
Debjosy

**Debjosy** (, ) on kylä ja maalaiskunta Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Tšeptsajoen rannalla 140 kilometriä Iževskistä koilliseen. Kylä on Debjosyn piirin keskus. Sen kautta kulkee Kazanin ja Permin välinen Siperian maantie. Asukkaita on 5&nbsp;800 henkeä (vuonna 2002).

Debjosy on perustettu vuonna 1749. Sen asukkaat ovat etupäässä udmurtteja, venäläisiä ja ukrainalaisia. Kylässä toimii puunjalostusyritys, tiilitehdas ja leipomo. Siellä on keskikoulu, opettajaopisto, lasten taidekoulu, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa, Siperian maantien museo ja piirisairaala.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Debjosyn piirin sivusto
Maria (evankelista Markuksen äiti)

**Maria** on Raamatun ja kristillisen perimätiedon mukaan evankelista Markuksen äiti, ja häntä pidetään myös evankelista Barnabaan tätinä. Marian suku saattoi olla mahdollisesti kotoisin Kyprokselta, ja ortodoksisen perinteen mukaan hän oli varakas leski. Jerusalemin varhaiskristillinen seurakunta käytti hänen kotiaan kokouspaikkana. Marian poika, Markus, oli mahdollisesti läheisessä yhteydessä apostoli Pietariin, sillä Pietarin on uskottu viitanneen kirjeessä häneen termillä "poikani Markus". Vapauduttuaan Herodeksen vankilasta Pietari tuli suoraan Marian kotiin, "jossa oli useita koolla ja rukoilemassa". Myöhemmin Maria mainitaan myös evankelista Markuksen elämää käsittelevässä apokryfikirjassa *Apostoli ja evankelista Markuksen elämä*.

## Lähteet
Karakulinon piiri

**Karakulinon piiri** (, ) on kunnallishalintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 1192,5 neliökilometriä. Asukkaita on 12&nbsp;200 henkeä (vuonna 2010).

Karakulinon piiri sijaitsee Udmurtian kaakkoisosassa Kamajoen rannalla. Se rajoittuu pohjoisessa Sarapulin piiriin, idässä Baškortostaniin ja etelässä Tatarstaniin. Pinta-alasta 12 % on metsää. Hyötykaivannaisiin kuuluvat öljy, savi ja kalkkikivi.

Piiriin kuuluu 12 maalaiskuntaa: Arzamastsevo, Bojarka, Byrgynda, Galanovo, Karakulino, Kolesnikovo, Kuljuševo, Malyje Kalmašy, Nyrgynda, Pinjaz, Tšeganda ja Vjatskoje. Hallinnollinen keskus on Karakulinon kylä.

Asukkaista 72,6 % on venäläisiä, 16,9 % mareja, 5,0 % udmurtteja ja 3,7 % tataareja. Kaupunkiväestöä ei ole.

Karakulinosta on maantieyhteys Sarapuliin. Kesäisin Kama on tärkeä liikenneväylä. Seudulla tuotetaan öljyä, hiekkaa ja soraa. Lisäksi on tiilitehdas, rakennusteollisuutta, meijeri ja mylly. Maatalous on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan ja perunan viljelyyn. Joilla ja järvillä harjoitetaan kalastusta.

Piirissä toimii ammattikoulu, lasten luomistyön keskus, kansanperinnekeskus ja kotiseutumuseo. Venäläisillä, mareilla ja udmurteilla on omat kulttuuriseuransa. Paikallislehtenä ilmestyy *Prikamskaja pravda*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Karakulinon piirin sivusto
Karakulino

**Karakulino** () on kylä ja maalaiskunta Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Kamajoen rannalla 122 kilometriä Iževskistä etelään. Kylä on Karakulinon piirin keskus. Siellä on 5&nbsp;100 asukasta (vuonna 2002).

Karakulino on perustettu vuonna 1683. Sen nimi perustuu tataarin sanoihin *kara* ’musta’ ja *kul* ’järvi’. Asukkaat ovat etupäässä venäläisiä, mareja, udmurtteja ja tataareja.

Kylästä on maantieyhteys Sarapuliin. Tärkein elinkeino on maatalous. Lisäksi toimii tiilitehdas, meijeri ja leipomo. Kylässä on ammattikoulu, lasten luomistyön keskus, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa, kotiseutumuseo ja piirisairaala.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Karakulinon piirin sivusto
Elina Kilkku

**Elina Vilhelmiina Kilkku** (s. 30. maaliskuuta 1980 Uusikaupunki) on suomalainen kirjailija, teatteriohjaaja, näytelmäkirjailija ja teatteriopettaja. Hän on myös vetänyt työpajoja ja opettantut teatteria, muun muassa: huonon teatterin työpajaa, ohjaajantyön peruskurssia ja kurssia draaman kirjoittamisesta.

## Opiskelu
Kilkku liittyi vuonna 1996 Ylioppilasteatteriin, jossa näytteli neljä vuoden ajan ja osallistui muun muassa Esa Kirkkopellon ohjaamaan Kostamus-sinfoniaan ja Juha Hurmeen ohjaamaan Amerikka näytökseen. Kilkku valmistui ylioppilaaksi Kallion ilmaisutaidon lukiosta vuonna 1999, teatteri-ilmaisun ohjaajaksi Helsingin ammattikorkeakoulusta 2004 ja filosofian maisteriksi pääaineenaan teatteritiede Helsingin yliopistosta vuonna 2011.

## Työt
Kilkku on kirjoittanut romaanit muun muassa *Ihana tyttö*, *Täydellinen näytelmä* ja *Äideistä paskin* ja on ohjannut viimeksi mainittuun kirjaan perustuvan samannimisen näytelmän vuonna 2015. Kilkku on kirjoittanut myös nuorten novellikokoelman *Onks tää normaalii? ja muita tarinoita,* tietokirjan *Teatterin tyylilajit, sekä* 10-osainen Storytel Originals -äänikirjasarjan *Vaimovallankumous* ja sille jatko-osan *Vaimovallankumous 2.*

Kilkun romaani *Ihana tyttö* perustuu omakohtaisiin kokemuksiin hänen ajauduttuaan tuolloin vain 15-vuotiaana yläkoulua käyvänä tyttönä suhteeseen 40-vuotiaan teatteriohjaajamiehen kanssa.

Kilkku on ohjannut muun muassa Kansallisteatterissa, Teatteri Jurkassa, Teatteri Takomossa ja KOM-teatterissa.

## Kirjallinen tuotanto
* *Mahdoton elämä*, romaani, Helsinki: Bazar, 2020. 
* *Ihana tyttö*, romaani, Helsinki: Bazar, 2020. 
* *Täydellinen näytelmä*, romaani, Helsinki: Bazar, 2019. 
* *Vaimovallankumous 1 ja 2*, 10-osaiset äänikirjasarjat, Helsinki: Storytel Originals, 2018, 2019.
* *Onks tää normaalii? ja muita tarinoita*, nuorten novellikokoelma, Helsinki: Nordbooks, 2017. 
* *Teatterin tyylilajit*, tietokirja, Helsinki: Adlibris, 2017. 
* *Äideistä paskin*, romaani, Helsinki: Adlibris, 2014. 
Lähde: 
;Huomiot

## Käsikirjoitukset, dramaturgia, ohjaukset
* *Kapitalismi - tarinoita pääomasta*, 2020,  käsikirjoitus: Elina Kilkku ja Raisa Omaheimo, ohjaus: Elina Kilkku
* *Fast Food Kathakali*, 2020,  käsikirjoitus ja ohjaus: Elina Kilkku 
* *Pillu - intiimi spektaakkeli*, 2018, ohjaus: Elina Kilkku
* *Häiriö*, 2018, ohjaus ja dramaturgia: Elina Kilkku
* *LÄSKI. Rasvainen monologi lihavuudesta*, 2016, ohjaus ja dramaturgia: Elina Kilkku
* *Rambo*, 2015, Nadja Sumasen romaanin pohjalta dramatisointi ja ohjaus: Elina Kilkku
* *Äideistä paskin*, 2015, käsikirjoitus ja ohjaus: Elina Kilkku
* *OUCH!*, 2014, käsikirjoitus: Elina Kilkku 
* *Jäädä saa julma maa*, 2014, käsikirjoitus: Elina Kilkku
* *Kovan onnen lapsia*, 2011, sovitus, dramaturgia ja ohjaus: Elina Kilkku
* *Koneitten murskaajat*, 2010, dramaturgia ja ohjaus: Elina Kilkku 
* *Työnantajan hautajaiset*, 2009, dramaturgia ja ohjaus: Elina Kilkku
* *Teurastamojen pyhä Johanna*, 2008, dramaturgia ja ohjaus: Elina Kilkku
Lähde: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
Blood Money (vuoden 1988 elokuva)

**Blood Money** (tunnetaan myös nimellä *Clinton and Nadine*) on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut televisio/rikostoimintaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Andy Garcia, Ellen Barkin, Morgan Freeman, Michael Lombard, John C. McGinley, Brad Sullivan, Alan North, Bill Raymond ja Mario Ernesto Sánchez. Elokuvan on ohjannut Jerry Schatzberg.

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Bello Romano antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kezin piiri

**Kezin piiri** (, ) on kunnallishallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 2321,0 neliökilometriä. Asukkaita on 22&nbsp;900 henkeä (vuonna 2010).

Kezin piiri sijaitsee Udmurtian koillisosassa. Se rajoittuu etelässä Debjosyn, lounaassa Igran ja lännessä ja luoteessa Balezinon piireihin sekä koillisessa ja idässä Permin aluepiiriin. Pinta-alasta noin 60 % on metsää. Seutu kuuluu Ylä-Kaman ylänköön. Sieltä saa alkunsa Kamajoki. Hyötykaivannaisia ovat öljy, kalkkikivi, savi, turve ja mineraalivärit.

Piiriin kuuluu 15 maalaiskuntaa: Bolšoi Olyp, Gyja (keskuspaikka Staraja Gyja), Juski, Kabalud, Kez, Kljutševskoje, Kuliga, Kuzma, Mysy, Novyi Untem, Polom, Sjurzi, Sosnovyi Bor, Stepanenki ja Tšeptsa. Hallinnollinen keskus on Kezin taajama.

Asukkaista 68,0 % on udmurtteja, 28,4 % venäläisiä ja 1,7 % tataareja. Kaupunkiväestöä ei ole.

Kezin kautta kulkee Moskovan ja Venäjän kaukoidän välinen päärata. Iževskiin on maantieyhteys Debjosyn ja Igran kautta. Seudulla tuotetaan kalkkikiveä, savea, öljyä, turvetta ja raakapuuta. Lisäksi on puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. Maatalous on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, perunan ja pellavan viljelyyn.

Paikallislehtenä ilmestyy *Zvezda*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kezin piirin sivusto
The Quest for Captain Kidd

**The Quest for Captain Kidd** on vuonna 2001 julkaistu dokumenttielokuva, joka kertoo Kapteeni Kiddin elämänvaiheista. Elokuvan kertojana toimii Mel Gibson. Elokuvan on ohjannut Charles Vanderpool.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Zavjalovo

**Zavjalovo** (, ) on kylä ja maalaiskunta Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Pozimin sivujoen Zavjalovkan varrella 16 kilometriä Iževskistä kaakkoon. Kylä on Zavjalovon piirin keskus. Siellä on 7&nbsp;500 asukasta (vuonna 2002).

Kylä on perustettu vuonna 1750. Sen asukkaat ovat etupäässä udmurtteja, venäläisiä, tataareja ja ukrainalaisia. Piirikeskus Zavjalovosta tuli vuonna 1937.

Zavjalovosta on maantieyhteys Iževskiin ja Kaman rannalla sijaitsevaan Goljanyn satamaan. Kylässä toimii maatalousyritys, konepaja ja puunjalostusyritys. Palveluihin kuuluvat keskikoulu, lasten harrastuskeskus, kulttuuritalo, kirjasto ja piirisairaala.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Zavjalovon kylän sivusto 
* Zavjalovon piirin sivusto
Zavjalovon piiri

**Zavjalovon piiri** (, ) on kunnallishallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1937 perustetun piirin pinta-ala on 2219,9 neliökilometriä. Asukkaita on 66&nbsp;000 henkeä (vuonna 2010).

Zavjalovon piiri sijaitsee Udmurtian keskiosassa Iževskin ympärillä. Se rajoittuu kaakossa Sarapulin, etelässä Malaja Purgan, lännessä Uvan, pohjoisessa Jakšur-Bodjan ja koillisessa Votkinskin piireihin sekä idässä Permin aluepiiriin. Pinta-alasta 37 % on metsää. Seudulla virtaavat Kama-, Iž- ja Kazmaskajoet. Hyötykaivannaisiin kuuluvat öljy, turve, savi, hiekka ja kalkkisintteri.

Piiriin kuuluu 19 maalaiskuntaa: Babino, Goljany, Hohrjaki, Italmas, Jagul, Jakšur, Kamennoje, Kijaik, Ljuk, Novaja Kazmaska, Oktjabrski, Pervomaiski, Pirogovo, Podšivalovo, Šaberdino, Sovhoznyi, Sredni Postol, Varaksino ja Zavjalovo. Hallinnollinen keskus on Zavjalovon kylä.

Asukkaista 51 % on udmurtteja, 44 % venäläisiä ja 3 % tataareja. Kaupunkiväestöä ei ole.

Piirin kautta kulkevat Iževskin, Agryzin, Kilmezin, Igran ja Votkinskin väliset rautatiet sekä Sarapuliin, Možgaan, Uvaan, Igraan, Votkinskiin ja Goljanyyn johtavat maantiet. Kaman rannalla on Goljanyn satama. Seudulla tuotetaan öljyä, turvetta ja puutavaraa sekä harjoitetaan puunjalostusta. Maatalous on erikoistunut lihan, munien ja vihannesten tuotantoon. Babinon kylässä on lihanjalostamo.

Paikallislehtenä ilmestyy *Prigorodnyje vesti*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Zavjalovon piirin sivusto
Missä kuljimme kerran (elokuva)

**Missä kuljimme kerran** () on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut suomalainen historiallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Peter Lindholm. Se perustuu Kjell Westön samannimiseen romaaniin vuodelta 2006. Elokuva on lyhennetty versio kuusiosaisesta televisiosarjasta.

## Rooleissa

## Aiheesta muualla
* 
* 

## Lähteet
Kez

**Kez** ( ja ) on taajama ja maalaiskunta Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Tšeptsan sivujoen Lypin varrella 172 kilometriä Iževskistä pohjoiseen. Taajama on Kezin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Venäjän kaukoidän välinen päärata. Asukkaita taajamassa oli 10&nbsp;900 henkeä (vuonna 2002) ja 11&nbsp;080 (2010).

Paikkakunta on syntynyt vuonna 1898 rautatien rakentamisen yhteydessä. Vuonna 1925 siitä tuli volostin ja vuonna 1929 hallintopiirin keskus. Vuonna 1942 Kez sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Asukkaista kolme neljäsosaa on udmurtteja ja loput etupäässä venäläisiä.

Kezissä toimii metsä- ja puunjalostusteollisuutta, elintarviketeollisuutta sekä pellavanjalostuslaitos. Taajamassa on lasten taidekoulu, kulttuuritalo, kirjasto, kotiseutumuseo ja piirisairaala.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kezin piirin sivusto
Minna & miehet

**Minna & miehet: Minna Canthia sarjakuvina** on vuonna 2010 ilmestynyt sarjakuva-antologia, joka sisältää tulkintoja Minna Canthin kertomuksista. Piirtäjät ovat Jyrki Nissinen, Jyrki Heikkinen, Jope Pitkänen, Reijo Kärkkäinen, Petteri Tikkanen ja Pentti Otsamo. Teoksen julkaisi oululainen Asema-kustantamo ja Pohjois-Savon taidetoimikunta.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Harri Römpötti: Minna kertoi, miehet piirtävät. *Helsingin Sanomat* 15.11.2010.
HMS Gefle

**HMS Gefle** oli Ruotsin laivaston vuonna 1847 vesillelaskettu potkurikorvetti. Alus oli Ruotsin laivaston ensimmäinen potkurilla varustettu alus ja samalla yksi maailman ensimmäisistä potkurikorveteista.

## Valmistus
Alus tilattiin Karlskronan telakalta ja se laskettiin vesille 1. joulukuuta 1847. Alus otettiin palveluksen seuraavana vuonna.

## Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 21. helmikuuta 1890.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
HMS Valkyrian

**HMS Valkyrian** oli Ruotsin laivaston vuonna 1852 vesillelaskettu potkurikorvetti, vaikka määritelmä ei aivan oikea olekaan. Kokopuisena alus ei soveltunut sotatoimiin.

## Valmistus
Kokonaan puusta valmistettu alus tilattiin Karlskronan telakalta ja se laskettiin vesille 7. lokakuuta 1852. Alus otettiin palveluksen esikuntalaivana seuraavana vuonna.

Alus oli kolmimastoinen ja sen purjepinta-ala oli 489 neliömetriä. Sille asennettiin yksi Motala-höyrykone, jolle höyryä tuotti kaksi kattilaa. Höyrykone tuotti 140 hevosvoimaa yhteen akseliin ja alus saavutti 10 solmun huippunopeuden.

## Palvelus
Alus riisuttiin aseista vuonna 1872 ja se siirrettiin kuljetusalukseksi. Myöhemmin alusta kutsuttiin ainoastaan höyryalukseksi. Alus poistettiin palveluksesta 1. helmikuuta 1895 ja se sijoitettiin majoitusalukseksi.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
HMS Orädd (1853)

**HMS Orädd** oli Ruotsin laivaston vuonna 1853 vesillelaskettu kaksimastoinen puurakenteinen potkurikorvetti.

## Valmistus
Alus laskettiin vesille 10. syyskuuta 1853 Karlskronan telakalta ja se otettiin palveluksen 7. kesäkuuta 1854.

## Palvelus
Alus vieraili vuonna 1866 Le Havressa Ranskassa Pariisin maailmannäyttelyn aikana. Kotimatkalla se tuhoutui 3. joulukuuta 1866 Dungeness Fyrin edustalla Englannin kanaalissa, jolloin kaksitoista miehistönjäsentä sai surmansa. Alus ajautui rantaan, jossa hylky huutokaupattiin pari päivää myöhemmin.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Etyyliselluloosa

**Etyyliselluloosa** on puolisynteettinen selluloosasta johdettu polymeeri, joka kuuluu selluloosaeetterien ryhmään. Etyyliselluloosaa käytetään elintarvikkeissa ja lääkeaineissa lisäaineena sekä pinnoitteissa.
__notoc__
## Ominaisuudet
Etyyliselluloosan liukoisuus riippuu sen substituutioasteesta. Tyypillisimmin käytettyjen etyyliselluloosapolymeerien substituutioaste on välillä 2,2&ndash;2,7 ja tällainen materiaali liukenee vain orgaanisiin liuottimiin. Alhaisemman substituutioasteen omaava etyyliselluloosa liukenee myös veteen. Etyyliselluloosan tiheys on pienin selluloosasta johdetuista muoveista. Polymeeri on termoplastinen ja stabiili laajalla lämpötila-alueella. Etyyliselluloosan vetomurtolujuus ja joustavuus riippuvat polymeerin molekyylipainosta ja suurenevat molekyylipainon kasvaessa. Korkeissa lämpötiloissa etyyliselluloosa on altis hajoamiselle auringonvalon tai UV-säteilyn vaikutuksesta.

## Valmistus
Etyyliselluloosaa valmistetaan korotetussa paineessa ja 140&nbsp;°C:n lämpötilassa selluloosasta, etyylikloridista ja natriumhydroksidista. Valmistusprosessissa käytetään suurta natriumhydroksidi- ja etyylikloridiylimäärää. Lopuksi muodostunut tuote pestään vedellä suolojen poistamiseksi, kuivataan ja jauhetaan. Sivutuotteina muodostuu etanolia ja dietyylieetteriä. Reaktiota voidaan kuvata seuraavalla reaktioyhtälöllä.
:RcellOH + NaOH + C2H5Cl → RcellOC2H5 + NaCl + CH3CH2OH + CH3CH2OCH2CH3

## Käyttö
Etyyliselluloosaa käytetään paperien pinnoitteina, maaleissa ja lakoissa sekä sidosaineena monissa sovelluksissa. Se on monien lääketablettien kantaja- ja pinnoitusaine sekä elintarvikkeissa sitä käytetään emulgointi- ja täyteaineena. Etyyliselluloosan E-koodi on E462 ja CAS-numero 9004-57-3.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Ethylcellulose 
*Human Metabolome Database (HMDB): Ethyl cellulose 
*ChemBlink: Ethyl cellulose
HMS Balder

**HMS Balder** oli Ruotsin laivaston vuonna 1870 vesillelaskettu potkurikorvetti.

## Valmistus
Ruotsin vuosien 1865-1866 valtiopäivät vahvistivat aluksen hankinnan. Alus tilattiin Karlskronan telakalta ja se laskettiin vesille 11. heinäkuuta 1870. Alus otettiin palveluksen vielä samana vuonna 13. lokakuuta.

## Palvelus
Vuonna 1886 aluksen aseistukseksi vaihdettiin kaksi 15,2 cm M/83 -kanuunaa, kuusi 12,2 cm M/81 -kanuunaa sekä seitsemän kevyempää tykkiä, jotka olivat 65 mm M/86 -venetykki, kaksi 38 mm M/84 -pikatykkiä ja neljä 12 mm ksp M/75 -konekivääriä. Alus poistettiin palveluksesta 27. huhtikuuta 1901. Raskaat 15,2 cm tykit vaihdettiin vuonna 1894 12,2 cm M/81 -tykkeihin sekä aseistusta täydennettiin konekiväärillä.

Alus poistettiin palveluksesta 27. huhtikuuta 1901, jonka jälkeen se makasi ankkurissa. Alus myytiin vuonna 1911 romutettavaksi.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Suomen lasimuseo

**Suomen lasimuseo** on Riihimäellä sijaitseva valtakunnallinen vastuumuseo, joka on keskittynyt lasinvalmistukseen, lasiteollisuuteen ja lasitaiteen historiaan.

## Historia
Suomen lasimuseo perustettiin Riihimäelle vuonna 1961. Museokokoelman perustana oli Hämäläisen osakunnan opiskelijoiden keräämä 500 esineen peruskokoelma. Lasimuseo avattiin 1965. Museo toimi aluksi vuonna 1919 valmistuneessa, tilanomistaja Rudolf Gestrinin Alli-vaimolleen rakennuttamassa tanskalaista kartanotyyliä edustavassa Allinna-nimisessä rakennuksessa Riihimäen Harjukylän kaupunginosassa. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Oiva Kallio.

Nykyiseen paikkaansa museo muutti vuonna 1980, jonne museonäyttelyt suunnitteli akateemikko Tapio Wirkkala. Museo avattiin yleisölle seuraavana vuonna.

## Rakennus
Museorakennus on rakennettu alun perin Paloheimo Oy:n turvejauhetehtaaksi vuonna 1914. Riihimäen lasi Oy muutti rakennuksen lasitehtaaksi vuonna 1921. Rakennuksessa on toiminut myös muovitehdas ja silkkipaino, sekä viimeksi Riihimäen lasin kristallihiomo. Nykyinen museokahvila on vanha lasitehtaan hevostalli. Museorakennuksessa on tällä hetkellä noin 1&nbsp;700 neliömetriä näyttelytilaa. Isompi vaihtuvien näyttelyiden sali oli aikaisemmin lasitehtaan puhaltimo.

## Kokoelmat
Museon perusnäyttelyyn kuuluu esineitä suomalaisesta lasinvalmistuksesta 300 vuoden ajalta sekä lasin historiaa 4000 vuoden ajalta. Vuonna 2019 museon kokoelmavarastossa oli noin 50 000 lasiesinettä.

Vuonna 2005 lasinkeräilijä Markku Annila myi laajan kokoelman 1700- ja 1800-luvun lasiesineitä Riihimäen kaupungille 206 000 euron hinnalla ja se sijoitettiin Suomen lasimuseoon.

## Toiminta
Suomen lasimuseon ystävät ry järjestää museolla lasin keräilytapahtumia.

## Näyttelyitä

Esimerkkejä museon näyttelyistä:
*Oiva Toikan ja Tamara Aladinin näyttelyt vuonna 2019
*Dora Jungin ja Gunnel Nymanin näyttely vuonna 2020
*puolalaisen lasitaiteilija Marta Klonowskan Nanny Stillin ja Ilmiömäinen muoto - Aalto-maljakko -näyttelyt vuonna 2023
* Kaj Franckin ja Saara Hopean näyttely vuonna 2024

## Tunnustuksia
*Vuonna 1994 Suomen lasimuseosta tuli valtakunnallinen erikoismuseo. Vuonna  2020 voimaan astuneen museolain mukaan nimikkeeksi muuttui valtakunnallinen vastuumuseo.
*Vuonna 2023 Suomen lasimuseo sai oman postimerkin Museoliiton juhlapostimerkkisarjassa

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
*
Andrew Desjardins

**Andrew Desjardins** (s. 27. heinäkuuta 1986 Lively, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän on voittanut urallaan Stanley Cupin Chicago Blackhawksissa. NHL:ssä Desjardinsilla on 408 runkosarjaottelua Blackhawksissa ja San Jose Sharksissa.

## Ura
Desjardins pelasi ennen ammattilaisuraansa neljä kautta, vuodesta 2003 vuoteen 2007, juniorisarja OHL:n Sault Ste. Marie Greyhoundsissa. Hän ei saanut , vaan siirtyi juniorivuosiensa jälkeen kauden ajaksi Central Hockey Leaguen Laredo Bucksiin. Vuonna 2008 hän siirtyi vapaana pelaajana AHL-seura Worcester Sharksiin. Kahden AHL-kauden jälkeen, joista jälkimmäisellä muodosti lempinimen *Crazed Rats* saaneen ketjun Dan DaSilvan ja John McCarthyn kanssa, hän teki vuonna 2010 sopimuksen Worcesterin emoseuran, NHL:ssä pelaavan San Jose Sharksin kanssa. Ennen NHL-sopimusta hän oli pelannut Worcester Sharksin lisäksi muutaman ottelun ECHL:n Phoenix Roadrunnersissa.

Desjardins teki NHL-debyyttinsä 3. tammikuuta 2011, jolloin San Jose kohtasi kotiottelussa Vancouver Canucksin. Hän pelasi kaudella 2010–2011 yhteensä 17 ottelua NHL:n runkosarjassa ja kolme NHL:n pudotuspeleissä. Pisteitä hän teki runkosarjassa yhteensä kolme, maalin ja kaksi syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä yhden, maalin Vancouver Canucksia vastaan pelatun konferenssifinaalisarjan neljännessä ottelussa. Suurimman osan kaudesta, 58 ottelua, hän pelasi Worcesterissa AHL:ssä. Desjardins on toinen kahdesta NHL-pelaajasta, jotka ovat käyttäneet pelinumeroa 69.

Desjardins pelasi kaudella 2011–2012 76 ottelua San Josessa ja teki niissä 17 pistettä. Hänet valittiin kauden jälkeen paikallistoimittajien äänestyksessä Sharksin vuoden tulokkaaksi, ja hän solmi vuoden jatkosopimuksen kesäkuussa 2012.

Desjardins edusti Sharksia lopulta viidellä kaudella. Hän pelasi joukkueessa 272 runkosarjaottelua ja teki niissä 48 pistettä. Maaliskuussa 2015 Chicago Blackhawks hankki Desjardinsin Sharksista vaihdossa Ben Smithiin. Blackhawksissa Desjardins oli kevään aikana voittamassa Stanley Cupia. Kauden jälkeen hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Blackhawksin kanssa.

Desjardins sai kaudella 2015–2016 hieman aiempaa suurempaa roolia ja pelasi Blackhawksissa 77 ottelua ja teki 13 tehopistettä. Desjardinsin seuraava kausi oli kuitenkin paha pettymys. Hän pelasi 46 ottelua eikä tehnyt niissä ainuttakaan maalia. New York Rangers kutsui Desjardinsin ennen kauden 2017–2018 alkua koesopimuksella harjoitusleirille. Hän ei kuitenkaan saanut sopimusta ja oli myös kaksi harjoitusottelua pelikiellossa.

Desjardins teki lokakuussa 2017 vuoden sopimuksen Saksan DEL-liigan Adler Mannheimin kanssa. Vaikka hänen kautensa alkoi loukkaantumisten vaivaamana, hän nousi kauden aikana Mannheimin avainpelaajien joukkoon. Kauden jälkeen Mannheim ja Desjardins tekivät jatkosopimuksen.

## Lähteet
Uranofaani

**Uranofaani** on harvinainen uranyylisilikaattimineraali, jonka kemiallinen kaava on Ca(UO2)2SiO3(OH)2 · 5 H2O. Se on yleinen uraanimalmien rapautumistuote ja yleisin luonnossa esiintyvä uranyylimineraali. Se on väriltään keltaista.

Kuten kaikki uraanimineraalit, uranofaani on radioaktiivinen.

## Aiheesta muualla
* webmineral.com: Uranophane Mineral Data 
* Mindat: Uranophane 
* Prikryl J. D., 2008: Uranophane dissolution and growth in CaCl2–SiO2 (aq) test solutions — *Geochimica et Cosmochimica Acta* 72:18, s. 4508–4520
Fight for Life

**Fight for Life** on vuonna 1987 julkaistu, televisiolle tehty draamaelokuva. Sen on ohjannut Elliot Silverstein, ja pääosia esittävät Jerry Lewis, Morgan Freeman, Jaclyn-Rose Lester, Gerard Parkes, Patty Duke, Barry Morse, James Bearden, Robert Benson ja Alana King. 

Elokuvassa ohiolainen optikko matkustaa Englantiin hakemaan lääkettä kuusivuotiaalle epilepsiaa sairastavalle tyttärelleen ja pyrkii saamaan lääkkeen lailliseksi Yhdysvalloissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Mackenzie Aladjem

**Mackenzie Aladjem** (s. 11. syyskuuta 2001) on yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä. Hän on näytellyt roolin nimihahmon tyttärenä Fiona Peytonina *[[Nurse Jackie]]* -sarjassa. Hän sai siitä vuonna 2011 Young Artist Awardin ja oli samana vuonna ehdolla toisessa kategoriassa sarjasta *[[All My Children]]*, jossa hän on näytellyt Miranda Montgomeryn roolissa. Lisäksi hän on näytellyt sarjoissa ** (Emma Wade) ja *[[Passions]]* (Pamela). Aladjem sai Hayleyn roolin elokuvassa *[[The Lincoln Lawyer – Oikeuden palvelija]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Daniel Abt

**Daniel Abt** (s. 3. joulukuuta 1992 Kempten, Baijeri) on saksalainen moottoriurheilija. Hän ajoi Formula E-sarjassa, mutta menetti ajopaikkansa sarjassa ja sai potkut Audi Sport ABT -tallistaan jäätyään kiinni huijauksesta sarjan virtuaalikilpailussa toukokuussa 2020. Abtin isä Hans-Jürgen omistaa oman DTM-tallin sekä Formula E -tallin Abt Sportslinen. Abtin eno Christian Abt on myös moottoriurheilija.

## Ura

Abt aloitti karting-uransa vuonna 2001 ja ajoi siellä aina vuoteen 2007 asti. Hän voitti muun muassa vuonna 2007 ADAC-KF2 Karting -kilpailun. Vuonna 2008 Abt aloitti formulauransa ADAC Formel Masters -sarjassa, jossa hän sijoittui tulokaskaudellaan sarjan kahdeksanneksi. Abt jatkoi ADAC Formel Master -sarjassa vuonna 2009 voittaen sarjan mestaruuden ottaen kahdeksan voittoa ja seitsemän paalupaikkaa.

Vuonna 2010 Abt ajoi Saksan Formula 3 -sarjassa sijoittuen sarjan toiseksi häviten niukasti mestaruuden ranskalaiselle Tom Dillmannille. Vuonna 2011 Abt ajoi Formula 3 Euroseries -sarjassa sijoittuen sarjan seitsemänneksi.

Vuonna 2012 Abt ajoi GP3-sarjassa Lotus ART -tallissa. Hän nousi kauden loppupuolella taistelemaan sarjan mestaruudesta Mitch Evansin ja António Félix da Costan kanssa. Abt sijoittui lopulta sarjan toiseksi nappaamalla kaksi voittoa ja yhden paalupaikan.

Vuonna 2013 Abt siirtyi GP2-sarjaan jatkaen ART-tallissa. Ensimmäinen kausi oli hänelle vaikea, ja hän saavutti vain 11 pistettä sijoittuen parhaimmillaan kilpailussa viidenneksi. Loppupisteissä hän oli 22:s. Abt jatkoi sarjassa kaudella 2014 siirtyen Hilmer Motorsport -talliin. Hän saavutti kauden aikana 27 pistettä sijoittuen sarjan 16:nneksi.

Vuonna 2015 Abt kilpaili FIA World Endurance Championship -sarjassa Rebellion Racing -tallissa.

## GP3-tulokset

## GP2-tulokset

## Formula E (2014–)

Kaudella 2014–15 Abt kilpaili uudessa Formula E -sähköautosarjassa Audi Sport ABT:n riveissä. Ensimmäisen palkintosijansa Abt ajoi Miamissa sijoituttuaan kolmanneksi. Long Beachilla Abt ajoi ensimmäistä kertaa paalulle, mutta ei sijoittunut kilpailussa pisteille saatuaan varikon läpiajorangaistuksen tehorajoitusten ylittämisestä.

Abt teki jatkosopimuksen Audi Sport ABT:n kanssa kattaen kauden 2015–16. Hän ajoi kauden aikana kolme kertaa palkintokorokkeelle keräten yhteensä 68 pistettä. Abt jatkoi myös seuraavalla kaudella Formula E:ssä.

## Formula E -tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivusto 
*Daniel Abt Twitterissä
*Daniel Abt Facebookissa
HMS Saga

**HMS Saga** oli Ruotsin laivaston vuonna 1877 vesillelaskettu potkurikorvetti, joka oli viimeinen Ruotsin merivoimille valmistunut suuri puurunkoinen purjealus.

## Valmistus
Alus tilattiin Karlskronan telakalta. Se laskettiin vesille 12. marraskuuta 1877 ja otettiin palveluksen 20. kesäkuuta 1878. Alus oli fregattitakiloitu ja sen purjepinta-ala oli 1&nbsp;177 neliömetriä.

## Palvelus
Alus oli koululaivana sekä *[[HMS Vanadis (1862)|HMS Vanadisin]]* jälkeen vuodesta 1893 alkaen kadettien koululaivana, jolle voitiin majoittaa jopa 50 kadettia. Alus oli modernisoitavana vuonna 1898 Karlskronan telakalla, jolloin alukselle asennettiin kuusi uutta höyrykattilaa sekä pääkansi. Alus oli telakalla huollettavana vuosina 1884, 1888, 1893 ja 1906. Vuonna 1884 aluksen 167 millimetrin tykki korvattiin 152 millimetrin Armstrongin toimittamalla M/83 kanuunalla ja kuudella 122 millimetrin rihlatulla takaaladattavalla M/73 kanuunalla. Vuonna 1888 122 millimetrin tykit korvattiin kahdellatoista 122 millimetrin M/81 kanuunalla, yhdellä 65 millimetrin M/86 tykillä ja kahdella 38 millimetrin M/84 pikatykillä sekä neljäällä kymmenpiippuisella 12 millimetrin ksp M/75 konekiväärillä. Konekiväärit korvattiin myöhemmin kahdella 25,4 millimetrin ksp M/84 konekiväärillä. Vuonna 1893 alukselta poistettiin kaksi 122 millimetrin tykkiä ja vuonna 1906 poistettiin 65 millimetrin tykki sekä kaksi konekivääriä.

Aluksesta tehtiin vuonna 1920 majoitusalus. Alus poistettiin palveluksesta 25. kesäkuuta 1926, minkä jälkeen siitä tehtiin maalilaiva. Alus upposi 19. heinäkuuta 1928 rannikkopanssarilaivojen *[[HMS Sverige (1915)|HMS Sverigen]]* ja *[[HMS Drottning Victoria]]n* 283 millimetrin tykkien kouluammunnoissa.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
HMS Freja

**HMS Freja** oli Ruotsin laivaston vuonna 1885 vesillelaskettu potkurikorvetti.

## Valmistus
Alus tilattiin Kockums Mekaniska Verkstadin telakalta ja se laskettiin vesille 25. heinäkuuta 1885. Alus otettiin palveluksen 5. kesäkuuta 1886.

## Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1907 ja se muutettiin vuosina 1908-1909 Karlkronan telakalla majoitusalukseksi. Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1943.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Heikki Huikuri

**Heikki Veli Huikuri** (s. 26. kesäkuuta 1952 Haukipudas) on suomalainen lääketieteen professori.  

Huikurin vanhemmat ovat liikkeenharjoittaja Alpo Huikuri ja Liisa Späd. Hän tuli ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1971 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1977 ja tohtoriksi 1983 Oulun yliopistosta. Huikuri työskenteli terveyskeskuslääkärinä 1977–1979, Oulun yliopistollisen sairaalan sisätautien klinikan apulaislääkäri hän oli 1979–1984 ja erikoislääkäri vuodesta 1984. Oulun yliopiston sisätautiopin ja erityisesti kardiologian dosentti hän oli 1989–1998 ja professori vuodesta 1998. Vierailevana professorina Floridassa Huikuri toimi 1998–1999, samaan aikaan hän oli Suomen kardiologisen seuran varapuheenjohtaja. Sittemmin Huikuri on toiminut Oulun yliopistollisen sairaalan ylilääkärinä. Hänelle myönnettiin kardiologian alan tutkimuksistaan Sydäntutkimussäätiön jakama Sydäntutkimuksen suurpalkinto vuonna 2005.

Huikurille on myönnetty vuoden 2015 Matti Äyräpään palkinto. Hänen johtamansa tutkijaryhmä on selvittänyt sydänpysähdyksen riskejä EKG:ssa havaittujen poikkeamien avulla ja tunnistanut uuden, nuorten ihmisten äkkikuolemia aiheuttavan tautiryhmän, idiopaattisen sydänlihasfibroosin.

Huikuri valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2013.

Huikurin puoliso on Pirkko Rautio.

## Lähteet
Hjalmar Hagelstam

**Hjalmar Hagelstam** (13. huhtikuuta 1899 Hyvinkää – 4. syyskuuta 1941 Uusikirkko) oli suomalainen taidemaalari ja -graafikko, kuvittaja ja lavastaja. Vapaan taidekoulun opettajana hän toimi 1938–1940, ja samoihin aikoihin hän kirjoitti taidearvosteluja Svenska Pressen -lehteen. Monipuolinen Hagelstam toimi myös mainos- ja pilapiirtäjänä.

Hjalmar Hagelstam syntyi Hyvinkäällä juuri ennen vuosisadan vaihdetta huhtikuussa 1899. Hänen vanhempansa olivat professori Jarl Alarik Hagelstam ja Anna Eleonora o.s. Ehrnrooth. Hagelstam avioitui Kitty Maria Fazerin kanssa 1927 ja erosi tästä 1939. Hagelstam oli sotilasarvoltaan kornetti. Hän kaatui jatkosodan aikana Kannaksella syyskuussa 1941.

Ylioppilaaksi tultuaan Hagelstam aloitti taideopintonsa Helsingin yliopiston piirustussalissa, jossa hän opiskeli vuosina 1918–1923. Viimeisen opiskeluvuotensa aikana hän kävi myös Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulua, minkä jälkeen hän jatkoi taideopintojaan Pariisissa vielä neljän vuoden ajan sekä Italiassa 1929.

Hagelstam oli henkilö-, maisema- ja muotokuvamaalari sekä lähinnä etsausta menetelmänään käyttänyt taidegraafikko. Hän suunnitteli myös abstraktit seinämaalaukset Bauhaus-henkiseen Fazerin kahvilaan vuonna 1930.

## Lähteet
Adelbert von Chamisso

**Adelbert von Chamisso**, oikea nimi **Louis Charles Adelaide de Chamisso** (30. tammikuuta 1781 Boncourtin linna, Châlons-en-Champagne, Ranskan kuningaskunta – 21. elokuuta 1838 Berliini, Preussin kuningaskunta) oli saksalainen uusromanttinen kirjailija ja lyyrikko. Hän oli myös tunnettu luonnontutkijana. Von Chamisson auktorilyhenne on **Cham.**

Chamisso oli kotoisin Champagnessa sijaitsevasta Boncourtin linnasta. Muutettuaan Berliiniin hänestä tuli Preussin kuningatar Friederike Luisen (1751–1805) paašipoika. 

Vuosina 1798–1806 hän palveli upseerina Preussin armeijassa ja otti vuosina 1815−1818 Otto von Kotzebuen johdolla kasvitieteilijänä osaa laajaan tutkimusretkeen. Palattuaan hän sai paikan Berliinin kasvitieteellisessä puutarhassa. Hän on kirjoittanut tutkimusmatkaansa kuvaavan teoksen *Reise um die Welt*, henkevän kertomuksen nimeltä *Peter Schlemihl*, joka kertoo varjonsa menettäneestä miehestä, sekä joukon kaunismuotoisia ja tunteikkaita runoja. Hänen kootut teoksensa julkaisi Hitzig (6. p. Berliini 1874), uudemman painoksen Adolf Bartels (Leipzig 1894, 4 nid.).

## Suomennettu tuotanto
* *Pietari Schlemihl'in eriskummalliset elämänwaiheet* (Die wundersame Geschichte des Peter Schlemihl, 1814), suom. K. F. Kiwekäs, Oulu 1902
* *Pietari Schlemihl'in kummalliset elämänvaiheet* (Die wundersame Geschichte des Peter Schlemihl, 1814), suom. J. Säilä, Tampere: Luukkonen 1904
* 

### Suomennettuja runoja
Lähde:
* En tajua tuota, en usko (Ich kann's nicht fassen, nicht glauben), suom. Valter Juva, teoksessa: *Sata runoa: valikoituja maailmankirjallisuudesta*, WSOY 1926
* Sitä ymmärrä en, en usko (Ich kann's nicht fassen, nicht glauben), suom. Saima Harmaja, teoksessa: Saima Harmaja, *Kootut runot*, WSOY 1966 
* Rajuilma (Ungewitter), suom. Valter Juva, teoksessa: *Sata runoa: valikoituja maailmankirjallisuudesta*
* Rajuilma (Ungewitter), suom. Valter Juva, teoksessa: *Titaanien laulu*, Ntamo 2014 
* Kissanluonto (Katzennatur), suom. Anna-Maija Raittila, teoksessa: *Kissanystävälle*, WSOY 1991 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Vapaasti ladattavia Adelbert von Chamisson e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta
Coronel Fabriciano

**Coronel Fabriciano** on kaupunki Minas Geraisin osavaltiossa Brasiliassa. Vuoden 2011 arvion mukaan kaupungissa oli 104&nbsp;173 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla