open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Harsosääsket

**Harsosääsket** (Sciaridae) on laaja sääskiheimo, jonka eräät lajit elävät sisällä asuinhuoneissa. Toistaiseksi maailmasta on nimetty noin 2&nbsp;000 harsosääskilajia. Arvioiden mukaan nimettyjä lajeja on vasta noin 10–20 prosenttia maailman koko harsosääskien lajimäärästä. Suomessa tavataan noin 300 lajia.

## Ulkonäkö
Harsosääsket ovat hentorakenteisia, noin 2–3&nbsp;mm:n pituisia, lentäviä hyönteisiä.
Niillä on pitkät, helminauhamaiset tuntosarvet sekä pitkät jalat. Ruumis on yleensä musta ja kyttyräselkäinen – takaruumis hoikka. Siipien suonitukselle on tyypillistä siiven kärkeen päättyvä heinähankokuvio.

Harsosääsken toukat ovat jalattomia, ja niillä on musta pääkapseli. Väriltään toukat ovat lasimaisen läpikuultavia, muuttuen myöhemmin valkoisiksi. Täysikasvuisina toukat ovat 6–7&nbsp;mm pitkiä.

Harsosääskien toukat voivat muodostaa luonnossa aarremadoksi tai ketjukäärmeeksi kutsutun käärmemäisen kulkueen liittyessään yhteen lähtiessään etsimään ruokaa tai koteloitumaan. Käärmemäinen muoto saattaa hämätä saalistajia ja estää normaalisti kosteilla paikoilla eläviä toukkia kuivumasta. Aarremato voi olla useita metrejä pitkä.

## Elämänkierto
Harsosääskien elämänkierto (muna, kolme toukkavaihetta, kotelo ja aikuinen) kestää noin 3–4 viikkoa. Harsosääskien biologisessa torjunnassa voidaan käyttää ainakin harsosääskipetopunkkia (*Hypoaspis miles*) ja isosukkulaa (*Steinernema feltiae*).

## Harsosääski kasvintuhoojana
Harsosääskille alttiita koristekasveja ovat begonia, petunia, lehtikaktus, joulutähti, pelargoni, tulilatva, neilikka, esikko, liljat, syklaami ja orkideat. Harsosääsket ovat lisäksi yleisiä myös yrteillä, salaateilla, kurkuilla sekä tomaatilla. Harsosääskiä esiintyy erityisesti silloin, kun kasvualusta on riittävän kostea.

Aikuiset harsosääsket syövät levää, sienirihmastoa sekä kaikenlaista mätänevää orgaanista ainesta. Toukat syövät edellisten lisäksi pistokkaiden ja taimien hentoja hiusjuuria sekä kasvupisteen kallussolukkoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Sciaridae
* Ötökkätieto: Harsosääsket (''Sciaridae'')
* Harsosääskien taksonomia ja fylogenia . Luonnontieteellinen keskusmuseo, Helsingin yliopisto.
* Puutteellisesti tunnettujen ja uhanalaisten metsälajien tutkimusohjelma. Suomen ympäristö 1/2008. (PDF)
* ITIS: Sciaridae. 
* Iowa State University, Bug Guide: Family Sciaridae - Dark-winged Fungus Gnats
León (maakunta)

**León** on maakunta luoteisessa Espanjassa, Kastilia ja Leónin itsehallintoalueen luoteisosassa. Sen rajanaapureita ovat Zamoran, Ourensen, Lugon, Asturian, Cantabrian, Palencian ja Valladolidin maakunnat. Noin neljännes maakunnan 468&nbsp;316 (vuonna 2017) asukkaasta asuu pääkaupungissa Leónissa.

Maakunnassa vallitsee kansanliike, jonka mielestä Leónista pitäisi tehdä oma itsehallintoalueensa.

León jakaa Picos de Europan kansallispuiston Cantabrian ja Asturian kanssa.


Montes Aquilanos II.jpg|Montes Aquilanos
LagoAusente.jpg|Lago del Ausente
Puente Ingeniero Carlos Fernández Casado.jpg|Embalse de Barrios de Luna



## Katso myös
* Leónin kuningaskunta

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kilpikirvat

**Kilpikirvat** (Coccidae) ovat kasvituholaisia. Ne näyttävät pieniltä ruskeilta kohoumilta kasvien suonissa imien kasvin solunesteitä ja jäävät siten usein havaitsematta. Havaittaessa niitä voi olla jo liikaa. Jos kasvi on pahoin saastunut, se on järkevintä heittää pois. Kilpikirvojen heimoon kuuluu maailmanlaajuisesti ainakin 159 sukua. Lajimäärän on arvioitu olevan yli 1100 lajia. Heimon sukujen ja lajien määrä vaihtelee eri lähteissä.

Aikuisilla kilpikirvakoirailla on suuret lasinkirkkaat siivet ja ne muistuttavat pieniä sääskiä. Aikuiset kilpikirvanaaraat eivät liiku ollenkaan, sillä useimpien lajien naaraat ovat siivettömiä eikä niillä ole jalkoja, joten ne vain imevät kasvista ravintoa paikoillaan. Toukat sen sijaan etsiytyvät sopiviin kohtiin ja alkavat muodostaa suojakseen kovaa kilpeä, jonka valmistumisen jälkeen ne eivät enää ikinä liiku. Kilpikirva pitää itseään paikoillaan hyvin kehittyneen kärsänsä avulla ja munat kehittyvät kilven takareunan alle. Kun toukka kuoriutumisen jälkeen etsii sopivaa kohtaa, saattavat ne tällöin vaeltaa ja tartuttaa toisen kasvin.

Kilpikirvoja on vaikea saada pois, sillä myrkyt tepsivät vain kilpeä valmistaviin toukkiin. Aikuiset kilpikirvat raaputetaan irti esimerkiksi teroitetulla puutikulla tai ohuella, teräväkärkisellä veitsellä.

## Lähteet
* tieteellinen luokitus: 
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Coccidae
*Metsäntutkimuslaitos: Kilpikirvat (''Coccoidea'') 
*Kauppapuutarhaliitto: Irene Vänninen, Koristekasvien kilpikirvat (pdf)
*UniProt: Taxonomy - Coccidae (soft scales) 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Coccidae
Villakilpikkä

**Villakilpikkä** (*Planococcus citri*) on eräs villakilpikirvojen heimoon kuuluva laji ja on kilpikirvojen tapaan myös kasvintuhooja.

## Ulkonäkö
Aikuinen villakilpikkänaaras on ovaalin muotoinen, noin 4–5&nbsp;mm pitkä ja 1,5&nbsp;mm leveä. Se erittää ympärilleen villamaisen suojuksen, joka voi olla 5–15&nbsp;mm. Naaraan ruumista reunustaa 18 paria vahapiikkejä. Aikuisella naaraalla saattaa näkyä pituussuunnassa harmahtava raita selkäpuolella.

## Elämänkierto
Villakilpikällä on kolme elämänvaihetta: muna, nuoruusasteet (naarailla kolme ja koirailla neljä toukka-astetta) ja aikuinen hyönteinen. Villakilpikän keltaiset munat ovat naaraan erittämän munasäkin suojassa. Toukat ovat 0,5–4&nbsp;mm, pyöreänsoikeita. Vahakerros kehittyy niiden pinnalla vasta ensimmäisen toukka-asteen jälkeen.

Villakilpiköiden kehitys munasta aikuiseksi on varsin pitkä: 3–3,5 kk 18 asteessa, 1,5 kk 22 asteessa ja 4 viikkoa 30 asteessa. Koiras elää aikuistuttuaan vain 1–2 vrk, jona aikana se hedelmöittää useita naaraita. Aikuiset naaraat elävät keskimäärin kolme kuukautta.

## Villakilpikkä kasvintuhoojana
Villakilpikkänaaraat ja niiden nuoruusasteet vahingoittavat kasveja imemällä niiden soluista kasvinesteitä. Aikuiset koiraat eivät vioita kasveja. Suurin haitta on villakilpiköiden erittämä mesikaste ja siinä elävät noki- ja härmäsienet. Lisäksi villakilpikät erittävät kasveihin myrkkyjä, jotka saattavat aiheuttaa joidenkin kasvien epämuodostumista. Kasvin saastuneet lehdet kellastuvat ja putoavat ennenaikaisesti. Kasvien kasvu tyrehtyy ja pienet kasvit voivat kuolla kokonaan.

Uuden Provado-nimisen torjunta-aineen kerrotaan tehoavan myös villakilpiköihin. Ainetta saa joko aerosolina, tai multaan työnnettävinä puikkoina. Se imeytyy kasviin ja kasvin nesteitä imevät kirvat syövät sitä ja kuolevat. Tehoaineena on neonikotinoideihin kuuluva imidaklopridi. Ainetta löytyy myös muilla tuotenimikkeillä. Aine on kuitenkin ongelmallista syötäväksi tarkoitetuissa kasveissa, koska se kulkeutuu kaikkiin kasvin osiin.

Villakilpiköitä voidaan torjua myös ns. biologisella torjunnalla. Tällöin kasviin päästetään nk. crypto-petokuoriaisia, kuten ansaripirkkoa eli amerikankilpikkäpirkkoa eli amerikanleppäpirkkoa (*Cryptolaemus montrouzieri*), jotka syövät kirvoja. Kun kaikki kirvat on syöty, petokuoriaiset kuolevat myös. Tämä torjuntamenetelmä on myrkytön ja on näin ollen hyvä vaihtoehto ruokakasvien tapauksessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vieraslajit: Villakilpikkä (''Phenacoccus citri'')
*Ötökkätieto: Villakilpikkä (''Planococcus citri'')
*ITIS: Planococcus citri 
*UniProt: Taxonomy - Planococcus citri (citrus mealybug) 
*Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Planococcus citri (citrus mealybug) 
*Pherobase: Semiochemicals of Planococcus citri, the Citrus mealybug
Castellón

**Castellón** (katalaaniksi *Castelló*) on maakunta Välimeren rannalla itäisessä Espanjassa Valencian itsehallintoalueen pohjoisosassa. Sen rajanaapureita ovat Valencian, Teruelin ja Tarragonan maakunnat.

Maakunnan pääkaupunki on Castellón de la Plana (katalaaniksi *Castelló de la Plana*). Väkiluku on 575&nbsp;470 (vuonna 2017), joista 30 prosenttia asuu pääkaupungissa. Toinen tärkeä kaupunki on Villarreal (katalaaniksi *Vila-Real*). Maakunnassa on yhteensä 135 kuntaa.

Castellón on kaksikielinen maakunta. Lähes kaikki asukkaat puhuvat espanjaa, ja monet myös alueen toista virallista kieltä, valenciaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ripsiäiset

__NOTOC__

**Ripsiäiset** (Thysanoptera) ovat pieniä (0,5–14&nbsp;mm) ja kapearuumiisia, yleensä tummia hyönteisiä, jotka eivät osaa lentää hyvin. Toisinaan kuitenkin tuuli kuljettaa niitä pitkienkin matkojen päähän.

Varhaisimmat ripsiäisten kantamuotojen fossiilit ovat kivettymiä permikaudelta ja ensimmäiset nykyisenkaltaisten ripsiäisten jäänteet ovat triaskaudelta. Liitu- ja tertiäärikautisissa meripihkoissa niitä tavataan jokseenkin yleisesti kaikissa merkittävissä esiintymissä.

Suomesta tunnetaan noin 138 ripsiäislajia, koko maapallolta 5&nbsp;500 lajia. Ripsiäisillä on pistävät ja imevät suuosat ja ne käyttävät ravinnokseen kasvisolukkoa, siitepölyä tai sienirihmastoa ja -itiöitä. Eräät lajit ovat myös petoja. Aikuiset ripsiäiset ovat nelisiipisiä, tynkäsiipisiä tai siivettömiä, 1–5&nbsp;mm:n pituisia, kapeita ja useimmiten litteitä hyönteisiä. Jotkut ripsiäislajit lisääntyvät ilman hedelmöitystä, partenogeneettisesti. Ripsiäisten alalahkoihin kuuluvat pistinripsiäiset (Terebrantia), joilla on tikarimainen munanasetin ja torviripsiäiset (Tubulifera), joilla on takaruumiin kärki torvimainen.

Eräät ripsiäislajit, kuten kalifornian- (*Frankliniella occidentalis*), palmu- (*Thrips palmi*) ja traakkipuunripsiäinen (*Parthenothrips dracaenae*), ovat viljely- ja huonekasvien tuholaisia, mutta Suomessa niiden taloudellinen merkitys on melko vähäinen. Jos kasvin lehdille ilmestyy harmaanvalkeita laikkuja, kyseessä saattavat olla ripsiäiset. Nämä laikut vähitellen yhtyvät ja saavat hopeisen kimalluksen. Lehtien alapinnoilla näkyy ulosteita pieninä pilkkuina. Yleensä munat löytyvät kasvin nuorimmista osista. Vihertävänkeltaiset toukat asustavat lehtien alapinnoilla ja niitä on todella vaikea havaita.

## Ripsiäisten torjunta
Tuholaislajien munat selviytyvät yleensä torjunta-aineista, koska ne on munittu kasvisolukon sisään ja siksi niitä vastaan on vaikea taistella. Kuoriutuessaan kalifornianripsiäisen toukat pudottautuvat multaan ja vain muutama jää kasviin ruokailemaan. Mullasta nuoret ja nopealiikkeiset ripsiäiset tulevat hetkeksi näkösälle kun kasveja kastelee kerralla runsaasti. Aikuisena ne kiipeävät takaisin kasviin munimaan ja syömään. Ripsiäiset pystyvät myös koteloitumaan ja odottelemaan parempia aikoja.

Torjunta-ainekäsittely on tehtävä toistuvasti kerran viikossa, kunnes ripsiäiset pysyvät kurissa. Ripsiäisiä voi torjua myös esimerkiksi petopunkeilla (Mesostigmata) ja ripsiäispetopunkeilla (*Amblyseius cucumeris*). Petopunkit elävät mullassa ja syövät multaan pudonneet ripsiäisten kotelot. Ripsiäispetopunkki taas imee saaliinsa elinnesteet ja saalistaa noin kolme ripsiäisentoukkaa päivässä.

## Katso myös
* Luettelo Suomen ripsiäisistä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Ripsiäiset (''Thysanoptera'')
*Irene Vänninen: Koristekasvien ripsiäiset, ripsiäisten tunnistaminen (pdf)
*Suomen ripsiäisten luettelo
*ITIS: Thysanoptera
Gipuzkoa

**Gipuzkoa** () on maakunta Biskajanlahden rannalla pohjoisessa Espanjassa, Baskimaan itsehallintoalueen koillisosassa. Sen rajanaapureita ovat Ranska sekä Biskajan, Álavan ja Navarran maakunnat.

Gipuzkoa on 1&nbsp;980 neliökilometrin pinta-alallaan Espanjan pienin maakunta. Väkiluku on 719&nbsp;282 (vuonna 2017),
 joista noin neljännes asuu pääkaupungissa San Sebastiánissa (). Muita tärkeitä kaupunkeja ovat Irun, Errenteria, Arrasate, Zarautz, Eibar ja Tolosa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Valencia (maakunta)

**Valencia** (katalaaniksi *València*) on maakunta Välimeren rannalla itäisessä Espanjassa Valencian itsehallintoalueen keskiosassa. Sen rajanaapureita ovat Alicanten, Albaceten, Cuencan, Teruelin ja Castellónin maakunnat. Myös Cuencan ja Teruelin välissä sijaitseva Rincón de Ademuzin erillisalue on osa Valenciaa.

Maakunnan väkiluku on 2 540 707 (2017). Kolmannes väestöstä asuu pääkaupungissa Valenciassa, joka on myös itsehallintoalueen pääkaupunki. Maakunnassa on yhteensä 266 kuntaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Barcelona (maakunta)

**Barcelona** on maakunta Välimeren rannalla itäisessä Espanjassa Katalonian itsehallintoalueen keskiosassa. Sen rajanaapureita ovat Tarragonan, Lleidan ja Gironan maakunnat.

Maakunnan väkiluku on 5&nbsp;576&nbsp;037 (2017). Noin kolmannes väestöstä asuu pääkaupungissa Barcelonassa, joka on myös itsehallintoalueen pääkaupunki. Muita tärkeitä kaupunkeja ovat L'Hospitalet de Llobregat, Badalona, Cerdanyola, Martorell, Mataró, Granollers, Sabadell, Terrassa, Sitges, Igualada, Vic, Manresa ja Berga.

Barcelonan maakunta on tunnettu arkkitehtuuristaan. Rannikolla sijaitsevien alueiden pääelinkeino on turismi. 

Maakunta on jaettu edelleen kymmeneen piirikuntaan (katalaaniksi *comarca*): 
*Alt Penedès
*Anoia
*Bages
*Baix Llobregat
*Barcelonès
*Garraf
*Maresme
*Osona
*Vallès Oriental
*Vallès Occidental

Näiden lisäksi seuraavat comarcat sijaitsevat maakunnassa osittain:
*Berguedà (kaikki kunnat paitsi Gósol Lleidan maakunnassa)
*Osona (kaikki kunnat paitsi Espinelves, Vidrà ja Viladrau Gironan maakunnassa)
*Selva (vain Fogars de la Selva, loput kunnat Gironan maakunnassa)

## Katso myös
*Montserrat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Shirley Rumsey

**Shirley Rumsey** on brittiläinen pääasiassa renessanssimusiikkia esittävä muusikko. Hän on laulanut ja säestänyt itseään muun muassa kitaralla, luutulla, viola da manolla ja vihuelalla. Rumsey on levyttänyt muun muassa Naxokselle. Hän opiskeli laulamista ja luutun soittoa Royal College of Musicissa.

## Diskografia
**Music of the Spanish Renaissance* (1991)
**[[Music of the Italian Renaissance]]* (1994)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Shirley Rumseyn esittely Naxoksen sivuilla
Naxos (levy-yhtiö)

**Naxos** on taidemusiikkia julkaiseva levy-yhtiö. Yhtiön perusti saksalaissyntyinen, Hongkongissa asuva Klaus Heymann vuonna 1987. Naxos on maailman johtava klassisen musiikin levy-yhtiö julkaisujensa laajuudeltaan ja kattavuudeltaan.

Naxoksen alkuperäisenä toiminta-ajatuksena 1980-luvun lopulla oli tarjota laadukasta klassista musiikkia mahdollisimman monelle klassisen musiikin ystävälle. CD-levyjä tarjottiin LP-levyjen hinnalla.   

Vuosien varrella Naxokselle levyttävien taiteilijoiden joukkoon on liittynyt suuri joukko tunnettuja nimiä, esimerkiksi Patrick Gallois, Marin Alsop, Leif Segerstam, Okko Kamu, Chloë Hanslip, Robert Craft, Gerard Schwarz, Lontoon filharmonikot ja Seattle Symphony Orchestra. Suomalaisista taiteilijoista yhtiölle hiljattain levyttäneitä ovat mm. kapellimestari Pietari Inkinen, Helsingin barokkiorkesteri, Aapo Häkkinen sekä Sinfonia Finlandia Jyväskylä. Suomalaisista säveltäjistä Naxoksen levytysluettelosta löytyvät mm. Einojuhani Rautavaara, Bernhard Henrik Crusell, Uuno Klami, Einar Englund, Magnus Lindberg ja Kai Nieminen. Suomalainen levy-yhtiö Ondine on myös Naxoksen omistuksessa.  

Naxos on julkaissut lukuisia levyjä, esimerkiksi Bachin kantaatteja ja Telemannin *Pöytämusiikin*, joita laajasti pidetään ensiluokkaisina levytyksinä. Vuonna 2005 *[[Gramophone]]*-lehti valitsi Naxoksen vuoden levy-yhtiöksi, ja vuosittain yhtiölle myönnetään suuri osa taidemusiikin levytyksille annettuista palkinnoista. Vuoden 2010 Grammy-palkintojenjaossa Naxos sai kuusi palkintoa.

Naxos-merkin parhaimpina puolena on pidetty valikoiman laajuutta. Levykatalogi on alan laajin: vuonna 2010 se käsitti lähes 6 000 nimekettä. Näistä yli 800 on saanut kolme tähteä Penguin Guide -suosituslistalla ja yli 130 on valittu *Gramophonen* toimittajien kuukauden valinnaksi (Editor's Choice).

Merkillä on myös julkaistu uudestaan maineikkaita vanhoja esityksiä vuosikymmenien takaa CD-muodossa, mukaan lukien musiikinhistorian tunnetuimpia kapellimestareita, laulajia, pianisteja ja viulisteja, joukossa mm. Jussi Björling, Maria Callas, Aulikki Rautawaara, Kim Borg, Arturo Toscanini, Vladimir Horowitz, Artur Rubinstein, Jascha Heifetz ja Pablo Casals. 

Yhtiöllä on kattava streaming-kuuntelupalvelu *Naxos Music Library*, jossa käyttäjä voi kuunnella lähes 400 eri levymerkin julkaisuja. Suomalaisista levymerkeistä mukana ovat Ondine, Alba ja SibaRecords. Klassisen musiikin lisäksi Naxos Music Library sisältää myös joukon blues-, jazz-, kansanmusiikki-, gospel- ja pop-äänitteitä.      

## Oy Fg-Naxos Ab
Fg-Naxos on kansainvälisen Naxos-yhtiön Suomen-jakelija ja sisaryhtiö. Fg-Naxos jakelee useita kymmeniä suurempia levymerkkejä sekä satoja pienempiä levymerkkejä mm. taidemusiikin, jazzin, gospelin ja kansanmusiikin saralla. Fg-Naxos tuottaa taidemusiikkia Naxos-levymerkillä sekä jazz- ja populaarimusiikkia Prophone Finnish Jazz- ja Long Play Records -levymerkeillä. Yhtiön alkukirjaimet viittaavat suomalaisen gospelmusiikin levymerkkiin Finngospel, jota Fg-Naxos myös tuottaa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Naxos.com
* Fg-Naxos
* Naxosdirect.fi
Kanttiaalto

**Kanttiaalloksi** (eli *sakara-aalloksi* tai *neliöaalloksi*) kutsutaan suorakulman muotoista aaltoa. Ideaalinen kanttiaalto vuorottelee säännöllisesti kahden tason välillä. Sitä käytetään esimerkiksi digitaalisissa laitteissa kellopulssina.  

Matemaattisesti kanttiaalto voidaan toteuttaa esimerkiksi askelfunktioiden, kuten signum-funktion avulla, kuten sinifunktion eli siniaallon etumerkin avulla: 

:\begin{align}
   x(t) &= \sgn\left(\sin 2\pi\frac{t}{T}\right) = \sgn(\sin \omega t),
 \end{align}

missä t on aika ja \omega=2\pi f on kulmataajuus. 
Vaihtoehtoisesti voitaisiin käyttää myös yksikköaskelfunktiota. 

Fourier-sarjana ideaalinen kanttiaalto voidaan kirjoittaa muodossa

:x(t) = \frac{4}{\pi} \sum_{k=1}^\infty {\sin{\left ( (2k-1) \omega t \right )}\over(2k-1)}.

## Katso myös
*Siniaalto
*Kolmioaalto
Tarragona (maakunta)

**Tarragona** on maakunta Välimeren rannalla itäisessä Espanjassa Katalonian itsehallintoalueen eteläosassa. Sen rajanaapureita ovat Castellónin, Teruelin, Zaragozan, Lleidan ja Barcelonan maakunnat.

Maakunnan väkiluku on 791&nbsp;693 (2017), joista noin viidennes asuu pääkaupungissa Tarragonassa. Muita tärkeitä kaupunkeja ovat Constantí,  Reus, Falset, El Vendrell, Tortosa ja Amposta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Valladolid (maakunta)

**Valladolid** ( ) on maakunta läntisessä Espanjassa Kastilia ja Leónin itsehallintoalueen keskiosassa. Sen rajanaapureita ovat Zamoran, Leónin, Palencian, Burgosin, Segovian, Ávilan ja Salamancan maakunnat.

Maakunnan 521&nbsp;130 (vuonna 2017) asukkaasta lähes kaksi kolmannesta asuu pääkaupungissa Valladolidissa, joka on myös itsehallintoalueen pääkaupunki. Maakunnassa on yhteensä 225 kuntaa, joista yli kolmannes on alle 200 asukkaan kyliä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Erlang

**Erlang** on teleliikenteen määrän yksikkö. Se on saanut nimensä tanskalaisen matemaatikko Agner Krarup Erlangin (1878&ndash;1929) mukaan. Liikenteen määrä 1 erlang merkitsee, että tarkkailujakson aikana keskimäärin yksi johto tai kytkinelin on varattuna.

Esimerkiksi jos puhelinlinja on varattu keskimäärin 60 minuuttia tunnissa liikennemääräksi tulee yksi (1) erlang.

## Lähteet
Ciudad Real (maakunta)

**Ciudad Real** on maakunta keskisessä Espanjassa Kastilia-La Manchan itsehallintoalueen lounaisosassa. Sen rajanaapureita ovat Cuencan, Albaceten, Jaénin, Córdoban, Bajadozin ja Toledon maakunnat.

Maakunnan väkiluku on 502&nbsp;578 (vuonna 2017) ja pinta-ala 19&nbsp;813 neliökilometriä. Noin kahdeksasosa väestöstä asuu pääkaupungissa Ciudad Realissa.

Las Tablas de Daimielin kansallispuisto ja osa Cabañerosin kansallispuistosta sijaitsevat Ciudad Realin alueella.
 

Campo de Criptana Molinos de Viento 1.jpg|Campo de Criptana
Atardecer el primero de mayo.jpg|Tablas de Daimiel
View of the Castle - Convent at Calatrava La Nueva - panoramio.jpg|Calatrava la Nueva, Aldea del Rey 



## Lähteet

## Aiheesta muualla
Maltan liira

**Maltan liira** () oli Maltan rahayksikkö ennen siirtymistä euroon. Maltalaiset itse kutsuvat Maltan liiraa usein Maltan punnaksi, jäänteenä Yhdistyneen kuningaskunnan vallan ajasta.

Maltan liiran lyhenne oli LM, vaikkakin perinteinen &#8356;-merkki oli yhä paikallisessa käytössä. Maltan liiran kansainvälinen valuuttatunnus oli MTL.

Maltan liityttyä Euroopan unioniin vappuna 2004 Maltalla oli velvoite pyrkiä taloutensa saattamiseen eurokuntoon eli lähentymiskriteerien täyttämiseen niin, että liira voidaan korvata eurolla. EU hyväksyi heinäkuussa 2007 Maltan hakemuksen liittyä euroalueeseen. Malta otti eurot käyttöön 1. tammikuuta 2008, mutta liira oli laillinen maksuväline 31. tammikuuhun 2008. Maltan liiran eurokurssi on 1 € = 0,429300 MTL.

Kierrossa olleet kolikot:
*1 sentti
*2 senttiä
*5 senttiä
*10 senttiä
*25 senttiä
*50 senttiä
*1 liira.

Kierrossa olleet setelit:
*2 liiraa
*5 liiraa
*10 liiraa
*20 liiraa.

## Lähteet
Salamanca (maakunta)

**Salamanca** on maakunta läntisessä Espanjassa Kastilia ja Leónin itsehallintoalueen länsiosassa. Sen rajanaapureita ovat Portugali sekä Zamoran, Valladolidin, Ávilan ja Cáceresin maakunnat.

Maakunnan väkiluku on 333&nbsp;603 (2018). 45 prosenttia väestöstä asuu pääkaupungissa Salamancassa. Maakunnassa on yhteensä 362 kuntaa, joista yli puolessa on alle 300 asukasta.
## Lähteet
Neoptera

**Uussiipiset** (Neoptera) on hyönteisten ryhmä, johon kuuluu suurin osa siivekkäistä hyönteisistä. Ryhmälle yhteistä ovat kehittyneet siivet, jotka kääntyvät takaruumiin peitoksi. Muutamilta ryhmiltä siivet ovat tosin sittemmin surkastuneet pois joko osittain tai kokonaan. Uussiipiset on ollut aiemmin taksonomisessa luokituksessa ylälahko, mutta nykyään se sijoitetaan yleensä osaluokan asemaan.

## Luokittelu
Eräs uussiipisten luokittelu:

* Osaluokka: **Uussiipiset** (Neoptera)
** Kladi: Holometabola
*** Ylälahko: Neuropterida
**** Lahko: Kaislakorennot (Megaloptera)
**** Lahko: Verkkosiipiset (Neuroptera)
**** Lahko: Käärmekorennot (Raphidioptera)
*** Lahko: Kovakuoriaiset (Coleoptera)
*** Lahko: Kaksisiipiset (Diptera)
*** Lahko: Pistiäiset (Hymenoptera)
*** Lahko: Perhoset (Lepidoptera)
*** Lahko: Kärsäkorennot (Mecoptera)
*** Lahko: Kirput (Siphonaptera)
*** Lahko: Kierresiipiset (Strepsiptera)
*** Lahko: Vesiperhoset (Trichoptera)
*** Heimo: †Permosialidae
*** Suku: †*[[Cavalarva]]*
** Kladi: Paraneoptera
*** Lahko: Nivelkärsäiset (Hemiptera)
*** Lahko: †Permopsocida
*** Lahko: Jäytiäiset (Psocodea)
*** Lahko: Ripsiäiset (Thysanoptera)
*** Heimo: †Protoprosbolidae
** Kladi: Polyneoptera
*** Ylälahko: Dermapterida
**** Lahko: †Protelytroptera
*** Ylälahko: Rososiipiäiset (Dictyoptera)
**** Lahko: Torakat (Blattodea)
**** Lahko: Rukoilijasirkat (Mantodea)
*** Ylälahko: Orthopterida
**** Lahko: †Caloneurodea
**** Lahko: †Geraroptera
**** Lahko: Suorasiipiset (Orthoptera)
**** Heimo: †Cacurgidae
**** Heimo: †Chresmodidae
**** Heimo: †Permostridulidae
**** Heimo: †Protophasmatidae
**** Suku: †*[[Chenxiella]]*
**** Suku: †*[[Lobeatta]]*
**** Suku: †*[[Nectoptilus]]*
**** Suku: †*[[Sinopteron]]*
*** Ylälahko: †Perlidea
**** Lahko: †Cnemidolestida
*** Lahko: Pihtihäntäiset (Dermaptera)
*** Lahko: Kehruujalkaiset (Embioptera)
*** Lahko: †Eoblattida
*** Lahko: Sirkkatorakat (Grylloblattodea)
*** Lahko: Mantophasmatodea
*** Lahko: Kummitussirkat (Phasmida)
*** Lahko: Koskikorennot (Plecoptera)
*** Lahko: †Protorthoptera
*** Lahko: Sorosiipiset (Zoraptera)
** Lahko: †Perielytrodea
** Heimo: †Archaemiopteridae
** Heimo: Metropatoridae

## Lähteet
Digital Equipment Corporation

**Digital Equipment Corporation** (**DEC**, **Digital**) oli yhdysvaltalainen tietotekniikkavalmistaja. 

## Historia
Yrityksen perustivat MIT:n insinöörit Ken Olsen (vaimo Eeva-Liisa Aulikki Valve) ja Harlan Anderson vaimoineen vuonna 1957. Perustamisen rahoitti American Research and Development Corporation, joka sijoitti yhtiöön 70&nbsp;000 dollaria vastineeksi 70 prosentin omistusosuudesta.

DEC kasvoi maailman toiseksi suurimmaksi tietokoneyhtiöksi, jolla oli  ja 14 miljardin dollarin liikevaihto.

DEC oli etenkin ensimmäisinä vuosikymmeninään merkittävä tietotekniikan edelläkävijä ja teki tunnetuksi etenkin minitietokoneen käsitteen. PDP-8 oli ensimmäinen laite, josta käytettiin minitietokone-sanaa. Yrityksen listautuminen pörssiin vuonna 1966 oli jättipotti etenkin rahoittajataho American Research and Development Corporationille, joka sai sijoituksestaan vuonna 1972 monituhatkertaisen voiton.
Vuonna 1977 oli yritys oli suurin minitietokoneiden valmistaja, jolla oli hallussa 40 prosenttia markkinoista.

Yhtiö myi tallennusmediatuotantonsa Quantumille vuonna 1994.

DEC perusti hakukonepalvelustaan tunnetun AltaVistan vuonna 1995.

DEC:lla oli tytäryhtiö Suomessa vuoteen 1998 asti, jolloin Compaq osti DEC:n. Compaq päätyi Hewlett-Packardin omistukseen vuonna 2002.

## Tuotteita

* PDP-tietokoneet (mm. PDP-10 sekä minitietokoneet PDP-1, PDP-8 ja PDP-11)
* LSI-11 (1975) mikrotietokone
* RSX-11 käyttöjärjestelmä
* DECnet verkkoprotokolla
* Digital Linear Tape (DLT) nauhatallennus
* VAX-minitietokoneet  
* VT-päätteet (mm. VT52, VT100, VT200, VT320 ja VT420)
* DEC Prism 32-bittinen RISC-suoritin (eri kuin Apollo Computerin Apollo/PRISM)
* Alpha 64-bittinen RISC-suoritinarkkitehtuuri
* DEC Rdb/VMS
* VMS-käyttöjärjestelmä
* Ultrix-käyttöjärjestelmä
* Tru64 UNIX -käyttöjärjestelmä
* DECmate tietokoneet
* DEC Professional 325 ja 350 mikrotietokoneet
* DEC Rainbow 100 mikrotietokone

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Anderson, Harlan E.: *Learn, Earn, and Return:  My Life as a Computer Pioneer*. Locust Press, 2009.

## Aiheesta muualla

* Digital Technical Journal (DTJ), kaikki lehden 42 numeroa vuosilta 1985–1998 verkossa 
* Gordon Bellin virtuaalinen DEC-museo 
* DEC: "A proposal to American Research and Development Corporation", 27.5.1957. Computer History Museum 
* Harlan E. Andersonin blogi 
* [Digital Equipment Corporation Nineteen Fifty-Seven to The Present](http://archive.computerhistory.org/resources/text/dec/dec.digital_1957_to_the_present_(1978).1957-1978.102630349.pdf)  (PDF)
Malaijienleipäpuu

**Malaijienleipäpuu** eli **leipäpuu** (*Artocarpus altilis*) on Tyynen valtameren saarilla elävä puu, jonka noin vesimelonin kokoista hedelmää kutsutaan vain nimellä **leipäpuun hedelmä** (eng. breadfruit).

Leipäpuun hedelmä muistuttaa ravintoarvoiltaan ja käytön puolesta monessa suhteessa perunaa. Kypsänä sitä voi syödä sellaisenaan, mutta yleensä se keitetään, grillataan tai paistetaan aivan kuten peruna. Leipäpuun hedelmä ei ole kovin hyvin tunnettu Euroopassa. Vaikka suomalainen nimi on hyvin samankaltainen johanneksenleipäpuun (*Ceratonia siliqua*) kanssa tai apinanleipäpuun (*Adansonia digitata*) kanssa, leipäpuu on kuitenkin kokonaan eri heimoon kuuluva kasvi.

## Ulkonäkö ja koko

Leipäpuu kasvaa noin 30 metriä korkeaksi. Sen lehdet ovat suuret ja syvästi hammaslaitaiset, ja niitä käytetään usein koristeluun puun kasvualueilla. Ne ovat päältä kiiltävät, alta karvaiset. Kasvissa on valkeaa maitiaisnestettä, jota voidaan käyttää liimana. Hedelmä on raakana vihreä ja muuttuu kypsyessään päältä keltaiseksi. Sisältä se on kermanvärinen. Siemenet ovat soikeat, ruskearaitaiset.

## Levinneisyys ja kasvupaikka
Puu on alkujaan kotoisin Malesiasta, Indonesiasta ja lähisaarilta. Se on levinnyt polynesialaisten mukana muillekin Tyynenmeren saarille Havaijia myöten. Eurooppalaiset, tarinan mukaan kapteeni James Cook, vei sen Keski- ja Etelä-Amerikkaan.
Leipäpuu pärjää vain trooppisessa ilmastossa, missä lämpötila ei koskaan laske alle neljän asteen. Sen kasvu loppuu jo lämpötilan laskiessa 15 asteen alapuolelle mutta myös silloin, jos on kuumempaa kuin 35 astetta.  Malaijienleipäpuu kasvaa niin metsissä, niiden runamailla kuin puutarhoissa ja viljelmilläkin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: ''Artocarpus altilis'' 
*United States Department of Agriculture (USDA): ''Artocarpus altilis'' 
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Artocarpus altilis  
*Food Component Database (FooDB): Breadfruit (''Artocarpus altilis'') 
*Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Artocarpus altilis (breadfruit)
Manu Chao

**Manu Chao** (oik. **José Manuel Thomas-Arthur Chao**, s. 21. kesäkuuta 1961 Pariisi, Ranska) on ranskalais-espanjalainen laulaja. Hänen äitinsä on baski ja isänsä, kirjailija Ramón Chao, on La Coruñan kaupungista Galiciasta. Hän syntyi Ranskassa, jonne hänen vanhempansa olivat paenneet Francon diktatuuria vuonna 1956.

Manu Chaon musiikki tunnetaan useiden eri tyylien, kuten rockin, salsan, reggaen, cumbian, chansonin ja skan yhdistämisestä. Hänen levyillään lauletaan monilla eri kielillä, esimerkiksi englanniksi, ranskaksi, espanjaksi, portugaliksi, arabiaksi ja wolofiksi, niitä myös yhdistellen. Manu Chaon onkin sanottu luoneen kokonaan uuden *mestiza*-musiikkityylin, jota ovat sittemmin seuranneet ja edelleen kehittäneet useat muut artistit, muun muassa Amparanoia, Dusminguet, Los de Abajo, Wagner Pá ja Macaco. 

Ennen soolouraansa Manu Chao soitti yhtyeissä kuten Hot Pants, Los Carayos ja Mano Negra, joista Mano Negra saavuttikin suurta suosiota varsinkin Latinalaisessa Amerikassa, Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Oman uransa lisäksi Manu Chao on ollut mukana usean muun yhtyeen levyillä vierailevana artistina sekä toiminut esimerkiksi Amadou & Mariamin albumin tuottajana.

Varsinkin soolourallaan Manu Chao on tullut tunnetuksi myös poliittisesta kantaaottavuudestaan. Hän on sympatisoinut meksikolaista EZLN-liikettä, mikä on näkynyt muun muassa hänen levyillensä sisällyttämissä otteissa Subcomandante Marcosin puheista. Tämän lisäksi hän on esiintynyt useissa poliittisissa tapahtumissa, kuten Genovassa G8-maiden kokouksen yhteydessä järjestetyissä mielenosoituksissa vuonna 2001 sekä Tanskassa Ungdomshusetin tukimielenosoituksessa lokakuussa 2007. Myös hänen kappaleidensa sanoitukset sisältävät usein voimakasta yhteiskuntakritiikkiä.

## Diskografia
* *[[Clandestino]]* - LP (Virgin 1998)
* *[[Próxima estación esperanza]]* - LP (Virgin 2001)
* *[[Radio Bemba Sound System]]* - LP (Virgin 2002)
* *[[Babylonia en Guagua]]* - DVD (Virgin 2002)
* *[[Siberie m'etait contée]]* - CD + kirja (Radio Bemba 2004)
* *[[La Radiolina]]* - LP (Because Music 2007)
* *[[Baionarena]]* - LP (Live + DVD 2009) 
* *Viva Tu* (2024) 

## Kirjallisuutta
* Chao, Ramón. "Un train de glace et de feu", 1994 (espanjankielinen käännös: "Mano Negra en Colombia. Un tren de hielo y fuego", 2001). Kirja Mano Negran junalla tehdystä kiertueesta Kolumbiassa. 
* 
* Robecchi, Alessandro. "Manu Chao. Música y libertad", 2000.

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut.
* Radiochango.com.
Nyquistin teoreema

**Nyquistin teoreema** eli *Nyquist–Shannon-teoreema* on ruotsalaisen Harry Nyquistin (1889–1976) vuonna 1928 esittämä teoreema, jonka mukaan signaalista tulee ottaa näytteitä taajuudella, joka on suurempi kuin kaksinkertainen alkuperäisessä signaalissa esiintyvään suurimpaan taajuuteen nähden, jotta näiden näytteiden perusteella voidaan rakentaa alkuperäistä vastaava signaali. Saman tuloksen saivat lähes samaan aikaan toisistaan tietämättä myös Vladimir Kotelnikov, Claude Shannon, Karl Küpfmüller ja Edmund Whittaker, joten teoreemasta käytetään myös heidän nimiään yksin tai erilaisina yhdistelminä. Usein puhutaan myös pelkästä *näytteenottoteoreemasta*.

Jos analogisesta signaalista otetaan näytteitä liian harvakseltaan, näytteenottotaajuutta korkeampitaajuiset komponentit laskostuvat alempitaajuisten signaalien päälle. Tällöin näytteestä ei saada enää muodostettua alkuperäistä signaalia, vaan signaali on "vääristynyt". Siksi ennen näytteenottoa on tärkeää käyttää alipäästösuodatinta, joka poistaa signaalin mahdollisesti sisältämät liian korkeat taajuudet.

Usein Nyquistin teoreemaan viitattaessa puhutaan Nyquistin **teoriasta** ja sanotaan, että korkein toistettava taajuus on puolet näytteenottotaajuudesta, ”Nyquist-taajuus”. On huomattava, että jo lähestyttäessä Nyquist-taajuutta menetetään alkuperäisen signaalin aaltomuoto ja toiston voimakkuus vaihtelee taajuudesta riippuen. Nyquist-taajuinen signaali voi jopa hävitä kokonaan, jos näytteet osuvat sen nollakohtiin.

## Katso myös
* Digitaalinen signaalinkäsittely

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 

## Aiheesta muualla
Pelias

**Pelias** () oli kreikkalaisessa mytologiassa Iolkoksen kuningas ja Akastoksen, Peisidiken ja Alkestiksen isä. Hänen vanhempansa olivat Tyro ja Poseidon.

Tyro oli naimisissa Kretheuksen kanssa ja heillä oli poika, Aison, mutta Tyro rakasti Enipeusta, joen jumalaa. Hän myös tavoitteli Enipeusta, joka kuitenkin torjui Tyron lähentelyt. Eräänä päivänä kuitenkin Tyroa himoitseva Poseidon naamioi itsensä Enipeukseksi ja onnistui näin saamaan Tyron. Heille syntyivät kaksoispojat Pelias ja Neleus. Tyro kuitenkin jätti poikansa vuorelle ja heidät kasvatti palvelusneito. Aikuistuttuaan pojat etsivät Tyron käsiinsä ja tappoivat hänen äitipuolensa Sideron koska tämä oli kohdellut Tyroa huonosti. Tämä tapahtui Heran temppelissä jonne Sidero koetti piiloutua ja tästä sai alkunsa Heran ikuinen viha Peliasta kohtaan.

Pelias oli vallanhimoinen mies ja tavoitteli koko Thessalian hallintaa. Tämä mielessään hän karkotti Neleuksen ja Fereksen sekä lukitsi Aisonin Iolkoksen vankityrmiin. Siellä ollessaan Aison meni naimisiin ja sai useampia lapsia, joista tunnetuin on Iason. Aison lähetti Iasonin Pelion-vuorelle, Kheiron-kentaurin luo oppiin. Vallasta syöksemistään vainoharhaisesti pelkäävää Peliasta taas oraakkeli varoitti vain yhdellä sandaalilla kulkevasta miehestä.

Vuosia myöhemmin Pelias uhrasi kerran Poseidonille. Iason, joka oli kutsuttu osallistumaan uhriin ja kiirehti paikalle, menetti matkalla sandaalinsa auttaessaan jotakuta pääsemään joen yli. Kun Iason pääsi kaupunkiin, hänet kuulutettiin yksisandaalisena miehenä. Vainoharhainen Pelias kysyi häneltä, mitä hän tekisi joutuessaan kasvokkain miehen kanssa, jonka on ennustettu olevan hänen turmansa. Iason vastasi lähettävänsä miehen etsimään kultaista taljaa. Pelias otti neuvosta vaarin ja lähetti Iasonin etsimään taljaa.

Iasonin poissa ollessa Pelias erehtyi luulemaan että Argo, Iasonin kipparoima alus, oli uponnut ja tämän kuullessaan Aison ja Promakhos tekivät itsemurhan myrkyllä (tai vaihtoehtoisesti Pelias tappoi heidät itse). Hera taas halusi edelleen Peliaan hengiltä ja hän punoi juonia saadakseen Peliaan rakastumaan Medeiaan, joka hänen suunnitelmissaan tappaisi Peliaan. Argonauttien palatessa Pelias ei luovuttanut istuintaan suosiolla. Medeia kuitenkin selitti peliadeille, Peliaan tyttärille, miten vanhaa oinasta voi nuorentaa leikkaamalla sen kahtia ja heittämällä pataan. Demonstraation ollessa käynnissä padasta hyppäsi kuin hyppäsikin nuori, elävä oinas ja tästä innostuneena kuninkaan tyttäret leikkasivat isänsä kappaleiksi ja heittivät pataan, ja näin Pelias kuoli.

Peliaalla oli siis poika, Akastos, joka hieman myöhemmin ajoi Iasonin ja Medeian Korinttiin ja täten sai valtakunnan takaisin. Hänen toisesta tyttärestään Alkestiksestä tuli myöhemmin kuningas Admetoksen vaimo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kokapensas

**Kokapensas** eli **aitokokapensas** (*Erythroxylum coca*, myös **kookapensas**) on eniten viljelty kokalaji, ja siitä valmistetaan pääosa maailman kokaiinista. Kasvi viihtyy trooppisessa ilmastossa ja vuoriston rautapitoisessa mullassa. *Erythroxylum coca* (*Huánuco* eli *Bolivian koka*) oli se kokalaji, jota eurooppalaiset merenkulkijat toivat 1800-luvulla mukanaan palatessaan Eurooppaan.

Kokapensas on pensas tai pieni puu, joka kasvaa korkealla vuoristossa puskamaisesti 180–240 senttimetrin mittaiseksi. Oksat ovat suoria. Kasvin tunnistaa suurista, soikeista ja tummanvihreistä lehdistä. Lehtien pituus on 3–8 senttimetriä ja leveys 2–4 senttimetriä. Kukat ovat kellertävänvalkoisia ja kasvavat ryhmissä pienten varsien päässä. Kukkimisen jälkeen pensas tuottaa pieniä punaisia marjoja.

Laji ei kasva Etelä-Amerikan ulkopuolella, jos ei oteta huomioon yksittäisiä näytekappaleita kasvitieteellisissä puutarhoissa. Intiaaniväestö on viljellyt lajia niin kauan, että se tuskin enää lisääntyy villinä. Siementen elinvoimaisuus ei säily kauan, vain parisen viikkoa, ja ne kuolevat helposti, jos ne joutuvat alttiiksi kuivuudelle.

## Erythroxylum coca subsp. ipadú
Erästä *Erythroxylum cocan* alalajia, *Erythroxylum coca* subsp. *ipadúa*, kutsutaan nimellä *Amazonin koka*, koska sitä viljellään nimensä mukaisesti Amazonin alueella. Pensas on heikkokasvuisempi kuin nimialalaji *Erythroxylum coca* var. *coca* ja lehdet ovat paksumpia. Sen siemenet itävät varsin heikosti, mutta sitä lisätään pistokkaiden avulla.

Amazonin kokan lehdet sisältävät joissakin tapauksissa vain 0,11 prosenttia kokaiinia, mikä on varsin alhainen pitoisuus. Alalajia tutkittiin systemaattisesti vuonna 1979 Amazonin viljelyalueille sijoittuneen tutkimusmatkan yhteydessä.

## Katso myös
* *[[Erythroxylum novogranatense]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Coca - Cocaine Transnational Institute 
* International Programme on Chemical Safety (IPCS), Inchem: Erythroxylum coca
Piirikytkentä

**Piirikytkentä** () on tiedonsiirtomenetelmä, jossa yhteys tilaajien välillä on avoinna koko yhteystapahtuman ajan. Riippumatta siitä, onko kanavalla liikennettä, yhteys pidetään avoinna jatkuvasti. Tätä menetelmää käyttää muun muassa perinteinen puhelinverkko ja ISDN. Piirikytkentään perustuvan verkon perusvahvuus on kyky taata tietty palvelun taso yhteyden muodostuttua ja heikkous on resurssien haaskaus, kun tiettyyn käyttöön varatut verkon osuudet eivät ole koko aikaa käytössä, eikä niitä tällöin saada otettua muuhun käyttöön.

Piirikytkennässä verkon resurssit, esimerkiksi kaistanleveys, jaetaan yhteyksille varattaviin osiin. Tämä kanavanvaraus osiin voidaan tehdä joko taajuuden (Frequency Division Multiplexing, FDM) tai aikajakson perusteella (Time Division Multiplexing, TDM).

Puhelinverkon vaihdelaitteet etsivät fyysisen polun soittajan ja vastaanottajan puhelinten välille. Joka kytkentäkeskuksessa on tulevat ja menevät linjat ja niitä yhdistellään, kun joku soittaa. 

Piirikytkentään perustuva yhteys alkaa lähettää dataa  vasta sitten, kun yhteys on muodostunut, mutta sitten kun yhteys on muodostunut, kaiken informaation voidaan taata menevän yhteyden lävitse, eikä yhteys voi tukkeutua. Piirikytkentää käyttävä verkko voi kuitenkin olla tukossa heti yhteyttä yritettäessä (esim. jos puhelinlinja on varattu).

Piirikytkennän verkon reitti on ennalta suunniteltu ennen yhteydenmuodostumista ja datan osat saapuvat yhteyden toiseen päähän aina samassa järjestyksessä ja kulkevat keskenään samaa reittiä.

Piirikytkennän verkossa piirit on varattu aina tiettyyn käyttöön ja jos niissä ei ole liikennettä, silloin tuo kapasiteetti haaskaantuu, koska muu verkossa oleva liikenne ei voi hyödyntää sitä. Piirikytkennän verkko on myös herkkä ongelmille, koska jos tietty kytkentä on mennyt pois käytöstä, kaikki verkon sitä kohtaa käyttävät muut kytkennät eivät myöskään voi lähettää mitään. Piirikytkennän vahvuus on kuitenkin siinä, että kun yhteys on muodostunut, pystytään takaamaan ennalta määritelty palvelun taso yhteyden ajaksi. Pakettikytkentään perustuva verkko taas on toiminnaltaan huomattavasti taipuisampi, mutta siinä yhteys voi heiketä kesken käytön tai hidastua yleensäkin verkon muun liikenteen takia.

Puhelinverkon lisäksi myös jotkut vanhemmat tietokoneiden verkot (esim. X.25 -standardi) käyttivät piirikytkentää.

Toinen tapa muodostaa yhteys ja siirtää tietoa on pakettikytkentä.
Kuusijalkaiset

**Kuusijalkaiset** (Hexapoda) on niveljalkaisten alajakso. Nimensä mukaisesti tähän alajaksoon kuuluvilla eläimillä on kuusi jalkaa. 

Kuusijalkaisiin kuuluu niveljalkaisten alajaksoista eniten lajeja. Alajaksoon kuuluu kaksi luokkaa: hyönteiset ja Entognatha, jolle ei vielä ole virallista suomenkielistä nimeä; (ehdotettu on "alkuhyönteiset" tai "Sisäleukaiset".  

Aiemmin kuusijalkaisten katsottiin olevan läheisintä sukua tuhatjalkaisille (Myriapoda), ja ne jopa laskettiin samaan alajaksoon. Uusi tutkimus on kyseenalaistanut tämän, ja kuusijalkaisten lähimmät sukulaiset saattavatkin olla äyriäiset (*Crustacea*).

Kuusijalkaisten yhdistävänä piirteenä on kolmesta osasta: päästä (*caput*), keskiruumiista (*thorax*) ja takaruumiista (*abdomen*) muodostuva vartalo sekä keskiruumiista erkanevat kolme raajaparia. Hyönteiset erottuvat muista kuusijalkaisten ryhmistä ennen kaikkea suuosiensa osalta, sillä hyönteisillä ylä- ja alaleuka eivät jää pään muodostavan kitiinikapselin sisäpuolelle. Taksonomisesti hyppyhäntäiset ja esihyönteiset ovat kehittyneet yhteisestä kantamuodosta sen jälkeen kun hyönteisten ja kaksisukahäntäisten kantamuodot ovat jo eriytyneet. Sen sijaan kaksisukahäntäiset ovat kehityshistoriallisesti lähellä hyönteisiä ja eräiden arvioiden saattavat jopa jakaa niiden kanssa yhteisen kantamuodon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hexapoda encyclopedia.com 
* Insect Britannica 
* Hexapoda Tree of Life, tolweb.org
Els Aarne

**Els (oik. Else) Aarne** (vuoteen 1936 saakka **Aarmann**, 1940 eteenpäin **Paemurru.** s. 30. maaliskuuta 1917 Dimitrijewsk, nyk. Makijivkan kylä, Ukraina – 14. kesäkuuta 1995 Tallinna, Viro) oli virolainen säveltäjä ja opettaja. Hän syntyi Ukrainassa ja opiskeli nuorena Tallinnan konservatoriossa. Hän valmistui musiikinopettajaksi vuonna 1939, pianistiksi vuonna 1942 ja säveltäjäksi vuonna 1946 Heino Ellerin ohjauksessa.

Aarne sai suosiota muun muassa kamarimusiikin säveltäjänä, ja hän sävelsi myös kaksi sinfoniaa ja muuta musiikkia. Aarnen poika Peeter Paemurru Aarne on poliitikko ja sellisti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Aarnen sävellykset ja teokset Viron musiikin tietokeskuksessa
* Lehtijuttu Els Aarnesta vuoden 1940 vironkielisessä Uudisleht-lehdessä (viroksi)
* Els Aarnen elokuvat Estonian Film Database -sivustolla (viroksi)
Marcello Abbado

**Marcello Abbado** (7. lokakuuta 1926 Milano – 4. kesäkuuta 2020) oli italialainen säveltäjä ja pianisti. Hän oli viulisti Michelangelo Abbadon poika ja kapellimestari Claudio Abbadon veli. Hän otti pianotunteja Gianandrea Gavazzenilta ennen kuin aloitti opintonsa Mlanon konservatoriossa. 

Abbado työskenteli muun muassa säveltäjä Paul Hindemithin kanssa. Abbado sävelsi monenlaista musiikkia, kuten orkesteriteokset *Hommage à Claude Debussy* sekä *Costruzioni per 5 piccole orchestre*. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Saatanallinen Raamattu

**Saatanallinen Raamattu** () on Anton Szandor LaVeyn vuonna 1969 kirjoittama okkulttis-filosofinen kirja. Se sisältää LaVeyn satanistisen filosofian perusteet, satanistisia rituaaleja ja muita aiheeseen liittyviä esseitä. Teosta pidetään modernin magian ja satanismin klassikkona.

Saatanallisen Raamatun pääteemat ovat yksilökeskeinen hedonismi, rationalistinen lähestymistapa uskontoihin ja mustan magian käyttö. Teosta ei pidä sotkea kabbalistiseen Mustaan raamattuun, joka on vanha noituuden ja magian loitsu- ja manauskirja. 

## Kirja

Saatanallinen Raamattu on jaettu neljään osaan ns. neljän elementin (tuli, ilma, maa, vesi) mukaan. Lisäksi kirjan lopussa on 19 *Eenokin Avainta*, eenokinkielisiä tekstejä jotka on tarkoitettu käytettäväksi rituaaleissa.

### Tuli: Saatanan Kirja &ndash; Infernaalinen häväistyskirjoitus
Sisältää laveylaisen satanismin keskeiset periaatteet yhden esseen ja viiden eri listan muodossa.

### Ilma: Luciferin Kirja &ndash; Valistus
Sisältää filosofian tarkempaa tutkailua ja selittämistä kahdessatoista esseessä. Aiheina ovat kristinuskon Jumala, Saatana, viha ja rakkaus, seksi, viettelykset, kuolemanjälkeinen elämä, uskonnolliset pyhäpäivät sekä enemmän tai vähemmän surullisenkuuluisa Musta messu.

### Maa: Belialin Kirja &ndash; Maan herruus
Sisältää ohjeita satanistisiin rituaaleihin, ja muita aihetta sivuavia esseitä.

### Vesi: Leviatanin Kirja &ndash; Raivoava meri
Sisältää erilaisia kirjoituksia, joita voi lausua rituaalien aikana, sekä mm. listan paholaisten nimistä, joita esiintyy eri uskonnoissa ja kulttuureissa.

## Viitteet filosofiaan

Saatanallinen Raamattu ei itsessään sisällä kirjallisia viitteitä. Teoksen symboliikka on johdettavissa semiittiseen kulttuuriin, josta näkyvimpänä ilmentymänä toimii voimasana Shemhamforash. Sanan voidaan katsoa olevan adaptaatio sanasta 'Shem ha-meforash', jonka tulkitsijana on toiminut muun muassa Gershom Scholem.

## Kirjallisuus

* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jantso Jokelin: Tyhmyyttä vastaan. Aviisi 4/2007.
Boulevard Périphérique

**Boulevard périphérique** on Pariisin moottoritiemäinen, 35,04 kilometriä pitkä kehätie. Tien rakentaminen alkoi 1956, ja se valmistui 25. toukokuuta 1973.

Tie rakennettiin 1920-luvulla puretun Pariisin puolustusmuurin jättämälle avoimelle alueelle. Kaupungin raja kulkee tietä pitkin tai hyvin lähellä sitä kaikkialla muualla paitsi suurten puistoalueiden, Bois de Boulognen ja Bois de Vincennesin kohdalla, jotka kuuluvat Pariisiin, mutta sijaitsevat kehätien ulkopuolella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Pariisin kehätien sivusto
Aarin kieli

**Aari** on eräs afroaasialainen kieli. Sitä puhutaan lähinnä Etiopiassa.

Vuonna 2007 tehdyn laskennan mukaan aaria puhui äidinkielenään 235&nbsp;000 ihmistä, joista yksikielisiä on 129&nbsp;000. Vain alle 10 % aaria äidinkielenään puhuvista osaa lukea ja kirjoittaa.

Uusi testamentti on käännetty kielelle vuonna 1997.

## Murteet
Aarin kielen katsotaan jakautuvan kymmeneen päämurteeseen, jotka ovat:

*bako (*joskus myös [[baco]]*)
*biyo (*joskus myös [[bio]]*)
*galila
*gozza
*laydo
*seyki
*shangama
*sido
*wubahamer (*joskus myös [[ubamer]]*)
*zeddo

Galila poikkeaa muista murteista verrattain paljon eikä se aina ole muiden murteiden kanssa keskenään ymmärrettävä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Aarin kielen sanastoa
Uhanalaisuus

**Uhanalaisuus** määritellään siten, että eliölajiin tai sen populaatioon kohdistuu lopullisen häviämisen vaara. Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton (IUCN) uhanalaisuusluokituksessa varsinaiset uhanalaiset lajit kuuluvat luokkiin VU (vaarantunut), EN (erittäin uhanalainen laji) ja CR (äärimmäisen uhanalainen laji). Lajin uhanalaisuuden arviointi on lajin levinneisyyden, yleisyyden ja runsauden muutosten ennakoimista käytössä olevien tietojen perusteella. Uhanalaisuutta arvioitaessa populaatioiden häviämisnopeus on olennainen tekijä, ja uhanalaisten lajien suojelutyössä häviämisnopeuteen pyritään vaikuttamaan eri tavoin.

## Katso myös
* Uhanalaisuusluokitus
* Luettelo Suomessa uhanalaisista putkilokasveista
* Luettelo Suomen uhanalaisista selkärankaisista
* Luettelo Suomessa uhanalaisista selkärangattomista
* Luettelo Suomessa uhanalaisista perhosista
* Luettelo Suomessa uhanalaisista kovakuoriaisista
* Luettelo Suomessa elävistä maailmanlaajuisesti uhanalaisista eliöistä
* Suomen luontotyyppien uhanalaisuus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2019 Ympäristöministeriö
Cáceres (maakunta)

**Cáceres** on maakunta läntisessä Espanjassa Extremaduran itsehallintoalueen pohjoisosassa. Sen rajanaapureita ovat Portugali sekä Salamancan, Ávilan, Toledon ja Badajozin maakunnat.

Cáceresin väkiluku on 400&nbsp;036 (vuonna 2017) ja pinta-ala 19&nbsp;868 neliökilometriä. Viidennes väestöstä asuu pääkaupungissa Cáceresissa. Toinen tärkeä kaupunki on Plasencia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Córdoba (Espanjan maakunta)

**Córdoba** on maakunta eteläisessä Espanjassa Andalusian itsehallintoalueen pohjoisosassa. Sen rajanaapureita ovat Málagan, Sevillan, Badajozin, Ciudad Realin, Jaénin ja Granadan maakunnat.

Córdoban pinta-ala on 13&nbsp;771 neliökilometriä. Maakunnan väkiluku on 788&nbsp;219 (vuonna 2017) ja väestötiheys 57,2 asukasta neliökilometrillä. 40 prosenttia väestöstä asuu pääkaupungissa Córdobassa. Maakunnassa on yhteensä 75 kuntaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Badajoz (maakunta)

**Badajoz** on maakunta läntisessä Espanjassa Extremaduran itsehallintoalueen eteläosassa. Sen rajanaapureita ovat Portugali sekä Cáceresin, Toledon, Ciudad Realin, Córdoban, Sevillan ja Huelvan maakunnat.

Badajozin pinta-ala on 21&nbsp;766 neliökilometriä, joten se on Espanjan suurin maakunta. Extremaduran toinen maakunta, Cáceres, on toiseksi suurin. Maakunnan väkiluku on 679 884 (vuonna 2017), ja pääkaupunki Badajoz. Toinen tärkeä kaupunki on Mérida, joka toimii itsehallintoalueen pääkaupunkina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla