open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ana Sokolović

**Ana Sokolović** (; s. 7. syyskuuta 1968 Belgrad) on serbialaissyntyinen, myöhemmin Kanadaan siirtynyt ja siellä vaikuttanut säveltäjä.

Sokolović aloitti ensin baletin, sitten teatterin ja musiikin harrastamisen. Hän opiskeli sävellystä Dusan Radićin johdolla Novi Sadissa ja Zoran Erićin johdolla Belgradissa. Maisterinarvonsa hän sai 1990-luvun puolessavälissä Montrealin yliopistosta, jossa oli José Evangelistan opissa. Sokolovićin tuotantoon kuuluu muun muassa kansainvälisesti esitettyjä oopperoita, joihin lukeutuvat *The Midnight Court*, *Svadba* ja *Johannes Debus*. Hänen orkesteriteoksiaan ovat esittäneet muiden muassa Montrealin sinfoniaorkesteri, Vancouverin sinfoniaorkesteri, Belgradin filharmonikot ja Windsorin sinfoniaorkesteri. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös pienemmille soitinkokoonpanoille tehtyjä sävellyksiä.

Sokolovićin yhteistyökumppaneita ovat olleet koreografi Louise Lecavalier, tanssija Teodor Currentzis sekä näytelmäkirjailijat Denis Marlot ja Stéphanie Jasmin. Teoksellaan *Golden Slumbers Kiss Your Eyes* säveltäjä sai vuonna 2019 vuoden klassisen sävellyksen Juno-palkinnon. Hän on sävellystyönsä ohessa toiminut Montrealin yliopiston sävellysprofessorina.

## Lähteet
Kiera Cass

**Kiera Cass** (s. 19. toukokuuta 1981 Myrtle Beach, Etelä-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen nuortenkirjailija. Hänen suomennettu kirjasarjansa *Valinta* sisältää viisi teosta. Toinen suomennettu kirjasarja on kaksiosainen *Kihlattu*-sarja.
## Ura

Cass syntyi ja kasvoi Myrtle Beachissa Etelä-Carolinassa ja valmistui Myrtle Beachin Socastee-lukiosta. Hänen sukujuurensa ovat Puerto Ricossa. Cass suoritti historian tutkinnon Radfordin-yliopistossa. 

Cass julkaisi ensimmäisen kirjansa *The Siren* omakustanteisena vuonna 2009. Kirja menestyi tuolloin vain kohtalaisesti. Kirja julkaistiin uudestaan vuonna 2015 Cassin *Valinta*-kirjasarjan menestyksen myötä. Kirjan juonta ja juonen kulkua muutettiin uuteen versioon radikaalisti.

Vuonna 2012 Cass julkaisi *Valinta*-trilogian ensimmäisen osan. Kirja menestyi hyvin ja sen televisio-oikeudet myytiin CW-televisioverkolle. Televisio-ohjelmaan valittiin jo kaksi ohjaajaa, mutta muutosta tilanteeseen ei saatu. Lopulta Warner Bros osti sarjan elokuvaoikeudet. On epäselvää, onko sarjasta lopulta tulossa elokuvaa, vai jääkö projekti kesken. Kiera Cass on vuosien varrella päivitellyt elokuvan tilanteesta, mutta suoria vastauksia ei ole saatu.

Valinta-trilogian seuraavat osat *Eliitti* ja *Ainoa* julkaistiin vuosina 2013 ja 2014. Trilogian menestyksen ansiosta Kiera Cass päätti jatkaa sarjaa kahdella osalla. Neljäs osa *Perijätär* ja viides osa *Kruunu* julkaistiin vuosina 2015 ja 2016. Osat sijoittuvat noin 20 vuoden päähän alkuperäisen trilogian tapahtumista. Kaikki *Valinta*-kirjasarjan osat on myös suomennettu.

Cass on julkaissut lyhyitä novelleja *Valinta*-sarjan henkilöistä ja tapahtumista. Novelleissa tutustutaan tarkemmin sarjaa edeltäviin ja jälkeisiin tapahtumiin. Monet sivuhahmot saavat enemmän syvyyttä lyhyiden tarinoiden kautta.

## Romaanit
### Suomentamattomat
* *The Siren* (2009)
* *Happily Ever After* (2015) sis. seuraavat pienoisromaanit ja pienoisromaanin The Maid
** *The Prince* (2013)
** *The Guard* (2014)
** *The Selection Stories: The Prince & The Guard* (2014)
** *The Queen* (2014)
** *The Favorite* (2015)
** *The Selection Stories: The Queen & The Favorite* (2015)
** *Happily Ever After* (contains all of the above Novellas and The Maid) (2015)
*  *A Thousand Heartbeats* (2022)

### Suomennetut
* Valinta-sarja
** *Valinta* (2012)
** *Eliitti* (2013)
** *Ainoa* (2014)
** *Perijätär* (2015)
** *Kruunu* (2016)

* Kihlattu-sarja
** *Kihlattu* (2020)
** *Petetty* (2021)

## Lähteet
* http://www.kieracass.com/ 
* https://www.teenvogue.com/story/kiera-cass-the-selection
Florence Masnada

**Florence Masnada** (s. 16. marraskuuta 1968 Vizille, Ranska) on ranskalainen entinen alppihiihtäjä. Hän sai olympialaisista kaksi pronssimitalia. Ensimmäinen vuodelta 1992 Albertvillestä ja toinen vuoden 1998 Naganosta.
Käännekohta (televisiosarja)

**Käännekohta** (*Intimate Strangers*) on 13-osainen brittiläinen television minisarja vuodelta 1974. Se kertoo sydänkohtauksen saaneen keski-ikäisen yritysjohtajamiehen toipumisesta ja sen aiheuttamasta elämänmuutoksesta hänen työssään ja avioliitossaan aikuisine lapsineen ja uusine rakastajattarineen. Sarjan avioparia näyttelevät Anthony Bate ja Patricia Lawrence.

Sarja esitettiin Suomessa Mainos-TV:n ohjelmistossa alkuvuodesta 1976. *Helsingin Sanomien* Jukka Kajava kirjoitti *Käännekohdan* olevan kevään ainoita katsomisen arvoisia televisiosarjoja, joka tarjosi televisiossa harvinaista materiaalia, vivahteista ihmiskuvausta. ”Katsojalle rakennettiin ajateltavaa, ei passivoitu pelkkään tarinan tuijottamiseen.”

## Rooleissa
Lähde: British Film Institute

## Lähteet
Cameronin piirikunta (Louisiana)

**Cameronin piirikunta** (, ) on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 6&nbsp;968 vuonna 2018 ja sen pinta-ala on 5&nbsp;017 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus on Cameron ja suurin kaupunki Hackberry.

Cameronin piirikunta on saanut nimensä poliitikko Simon Cameronilta.

## Väestö
Piirikunnan asukkaista 91,3 prosenttia on valkoisia, 5,54 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 2,78 prosenttia mustia. 9,25 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 98 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 43,2 vuotta.

## Kuvia piirikunnasta

Tiedosto:Bald cypress - Lacassine National Wildlife Refuge.JPG|Floridansuosypressejä Lacassinen luonnonsuojelualueella.
Tiedosto:Creole Nature Trail and Holly Beach.jpg|Holly Beach.


## Lähteet
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Mesalatsiini

**Mesalatsiini** (C7H7NO3) eli **mesalamiini** tai **5-aminosalisyylihappo** on aromaattisiin karboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä tulehduksellisten suolistosairauksien kuten Crohnin taudin ja Colitis ulcerosan hoitoon. Lisäksi siitä voidaan valmistaa väriaineita ja sitä voidaan käyttää analyyttisenä reagenssina.

## Ominaisuudet ja käyttö
Huoneenlämpötilassa mesalatsiini on värittömiä tai punertavia kiteitä. Kuumennettaessa yhdisteen väri tummenee ja muuttuu ruskeaksi. Aine liukenee hieman veteen ja etanoliin. Liukoisuus veteen kasvaa lämpötilan kasvaessa.  Mesalatsiini estää ihmiselimistössä syklo-oksigenaasin tuotantoa, mikä vähentää leukotrieenien tuotantoa. Lisäksi se vähentää sytokiinien tuotantoa ja reagoi vapaiden happiradikaalien kanssa. Nämä vaikutukset vähentävät tulehdusreaktiota elimistössä ja tämän vuoksi yhdistettä käytetään colitis ulcerosan ja Crohnin taudin hoitoon. Se annostellaan joko tablettina tai peräpuikkona. Mesalatsiinin aihiolääkkeitä ovat balsalatsidi, olsalatsiini ja sulfasalatsiini eli ne metaboloituvat ihmiselimistössä mesalatsiiniksi.

Mesalatsiinia käytetään myös atsovärien ja rikkivärien valmistukseen. Mesalatsiinin fluoresenssi UV-valossa riippuu liuoksen pH:sta. Se muuttuu pH-alueella 3,1&ndash;4,4 ei-fuoresoivasta fluoresoivaksi.

## Haittavaikutukset
Mesalatsiinin aiheuttamia yleisiä haittavaikutuksia voivat olla pääkipu, huonovointisuus ja ripuli. Harvinaisempia voivat olla esimerkiksi iho-oireet, kuume, anemia ja huimaus. Vakavampana haittavaikutuksena voi ilmetä munuaistulehdus ja munuaiskivet. 

## Valmistus
Mesalatsiinia voidaan valmistaa nitraamalla salisyylihappo 5-nitrosalisyylihapoksi ja nitroryhmä pelkistetään aminoryhmäksi sinkin ja suolahapon avulla. Toinen vaihtoehto on pelkistää m-nitrobentsoehappoa vedyttämällä laimeassa rikkihappoliuoksessa platinan toimiessa katalyyttinä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Human Metabolome Database (HMDB): Mesalazine 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Mesalazine
Bullard

**Bullard** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Edward Bullard (1907–1980), brittiläinen geofyysikko
* Eugene Bullard (1895–1961), yhdysvaltalainen lentäjä
* James B. Bullard, yhdysvaltalainen taloustieteilijä
* Jimmy Bullard (s. 1978), englantilainen jalkapalloilija
* John Bullard, yhdysvaltalainen banjonsoittaja
* Kim Bullard (s. 1955), yhdysvaltalainen muusikko
* Mike Bullard (s. 1961), kanadalainen jääkiekkoilija
* Robert Lee Bullard (1861–1947), yhdysvaltalainen kenraali.
Kaspiansalakka

**Kaspiansalakka** (*Alburnus chalcoides*) on särkien heimoon (Leuciscidae) kuuluva kalalaji.

Kaspiansalakan levinneisyysalue on Kaspianmeressä ja siihen laskevien jokien alajuoksuilla. Kala kasvaa yleensä 20–28 senttimetrin mittaiseksi. Sen ravintoa ovat plankton, vesihyönteiset, pikkunilviäiset ja madot. Kaspiansalakat kutevat touko-syyskuussa matalassa virtavedessä sorapohjalle.

Aiemmin kaspiansalakat tekivät pitkiä kutuvaelluksia Kaspianmerestä jokiin, mutta jokien patoaminen on estänyt tämän. Ne voivat kuitenkin yhä kutea alajuoksuilla, ja patojen yläpuolelle on muodostunut pysyviä sisävesipopulaatioita, jotka lisääntyvät patoaltaisiin laskevissa joissa.

Lajin *Alburnus chalcoides* taksonominen rajaus on aiemmin ollut laajempi, ja sen levinneisyysalueen on tuolloin katsottu ulottuvan Keski-Eurooppaan. Esimerkiksi alppisalakkaa (*Alburnus mento*) on aiemmin pidetty tämän lajin alalajina.

## Lähteet
Autry Museum of the American West

**Autry Museum of the American West** on Länsi-Yhdysvaltain historiaa esittelevä museo Los Angelesissa, Kaliforniassa. Vuonna 1988 perustettussa museossa järjestetään muun muassa luentoja, filminauhojen esittelemisiä, festivaaleja, perhetapahtumia, musiikkia ja tutkimuksia.

## Kuvat

Tiedosto:American Progress (John Gast painting).jpg|*[[American Progress]]* -taulu kuuluu museon kokoelmiin.
Tiedosto:Tower at the Autry National Center DSCN0098.JPG|Museon torni.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Museon viralliset kotisivut
Croton-Harmonin rautatieasema

**Croton-Harmonin rautatieasema** on Croton-on-Hudsonissa New Yorkin osavaltiossa sijaitseva rautatieasema, jolla ei ole lipunmyyntiä. Junia lähtee New York Cityyn arkisin puolen tunnin välein. Nykyinen asemarakennus on valmistunut vuonna 1988.

## Lähteet
Halkia

**Halkia** () on yli 400 asukkaan kylä Pornaisten pohjoisosassa, lähellä Mäntsälän kuntarajaa. Kylän halki kulkee Halkiantienä tunnettu yhdystie 1493. Kylän varrella virtaa myös Mustijoki ja sen vieressä sijaitsee yhdystie 1494, joka etelään kunnan kirkonkylään Kirveskoskelle mentäessä toimii Pornaistentienä ja pohjoiseen Mäntsälään mentäessä Mäntsäläntienä. Kylän kaksi naapurikylää ovat etelässä sijaitseva Kupsenkylä ja lännessä Metsäkylä. Kylästä löytyy myös työväentalo ja palvelukoti, mutta lähin koulu, Parkkojan koulu, sijaitsee Metsäkylässä.

Halkiassa toimi vuosina 1963–1989 Musiikki-Fazerin pianotehdas, joka työllisti parhaimmillaan noin 150 henkilöä ja tuotti 1980-luvun alkupuolella jopa 7&nbsp;000 Fazer-pianoa vuodessa.

Halkiassa toimii vuonna 1924 perustettu urheiluseura Halkian Alku, jonka kasvatteja on kansainvälisen uran tehnyt jalkapalloilija Paulus Arajuuri.

## Lähteet
*Kylät ja nähtävyydet - Pornaisten kunta

### Viitteet
Olli Heilimo

**Olli Heilimo** (8. tammikuuta 1918 Helsinki – 8. lokakuuta 2002) oli lääninrovasti ja tietokirjailija, joka julkaisi useita teoksia seurakuntien hallinnosta ja kirkkolainsäädännöstä. 

## Henkilöhistoria
Olli Heilimon vanhemmat olivat esittelijäneuvos Esko Heilimo ja Aino Lille ja puoliso vuodesta 1943 Kaija Karolina Repo. Heilimo tuli ylioppilaaksi 1939 ja suoritti teologian erotutkinnon 1946. Hän toimi nuorisopappina Ruokolahdella 1947, Mäntyharjulla 1947–1948, Lappeenrannassa 1948–1949 ja Imatralla 1949–1952. Rantasalmen kappalainen Heilimo oli 1953–1963, Heinolan maaseurakunnan kirkkoherra 1964–1968 ja Hämeenlinnan kirkkoherra vuodesta 1968. Hän oli Mikkelin tuomiokapitulin asessori 1960–1968 ja Hämeenlinnan tuomiorovasti vuodesta 1973. Heilimo oli useaan otteeseen kirkolliskokouksen ja sen asettamien toimikuntien jäsen. Helsingin yliopiston teologian kunniatohtoriksi hänen vihittiin 1973.

## Julkaisuja
* *Suomen evankelis-luterilaisen kirkon oikeudellinen asema vuoden 1869 kirkkolain mukaan*, 1958
* *Kirkkolaki: selityksiä ja tulkintoja*, 1967
* *Kirkkoneuvoston tehtävät*, 1968
* *Kirkkovaltuuston tehtävät*, 1968
* *Kirkkohallintokunnan tehtävät*, 1968
* *Kirkkoneuvoston ja kirkkovaltuuston jäsenten vaalit*, 1970
* *Kirkkoneuvosto, yhteinen kirkkoneuvosto ja seurakuntaneuvosto*, 1976
* *Kirkkovaltuusto, yhteinen kirkkovaltuusto ja edustajisto*, 1978
* *Kirkkovaltuuston, yhteisen kirkkovaltuuston ja seurakuntaneuvoston jäsenten vaalit*, 1978

## Lähteet
Peetter

**Peetter** on miehen etunimi. Suomessa oli on vuoden 2020 loppuun mennessä 42 Peetter-nimistä henkilöä. Peetter on yksi muunnelma raamatusta peräisin olevasta etunimestä nimestä Pietari.

## Lähteet
Renan Lodi

**Renan Augusto Lodi dos Santos** (s. 8. huhtikuuta 1998 Serrana) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Brasilian Série A:ssa pelaavaa Atlético Mineiroa. Lodi on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.

## Seurajoukkueura
Lodi pelasi ensimmäisen ottelunsa Brasilian pääsarjassa curitibalaisessa Athletico Paranaensessa kaudella 2016. Hän voitti seuran riveissa Etelä-Amerikan seurajoukkueturnauksen Copa Sudamericanan vuonna 2018.

Heinäkuussa 2019 Lodi siirtyi Espanjan pääsarjassa pelaavaan Atlético Madridiin, jossa hän voitti liigamestaruuden kaudella 2020–2021. Lodi solmi elokuussa 2022 vuoteen 2026 ulottuvan jatkosopimuksen Atléticon kanssa mutta siirtyi samalla englantilaisseura Nottingham Forestiin yhden kauden mittaiselle lainajaksolle. Hän pelasi Valioliigassa 28 ottelua, joissa hän oli 26 kertaa avauskokoonpanossa.

Lodi siirtyi heinäkuussa 2023 ranskalaisseura Marseilleen 13 miljoonan euron siirtosummalla. Kaudella 2023–2024 Lodi pelasi Marseillessa 14 Ligue 1:n ottelua, kuusi Eurooppa-liigan ottelua sekä yhden Ranskan cupin ottelun.

Tammikuussa 2024 Lodi siirtyi saudiarabialaiseen Al-Hilaliin. Kevätkaudella 2024 Lodi pelasi Al-Hilalin voittamassa Saudi-Arabian Valioliigassa 11 ottelua. Lodi oli toukokuussa 2024 voittamassa Saudi-Arabian cupia, jonka loppuottelussa Al-Nassria vastaan hän pelasi 46 minuuttia. Elokuussa 2024 hän voitti Saudi-Arabian supercupin. Kaudella 2024–2025 hän pelasi 24 Saudi-Arabian Valioliigan ottelua, joissa hän teki kolme maalia ja antoi kahdeksan maalisyöttöä. Lodi pelasi AFC Champions Leaguessa kaudella 2024–2025 yhdeksän ottelua ja teki maalin 21. lokakuuta 2024 alkulohko-ottelussa Al-Ainia vastaan. Kesän 2025 seurajoukkueiden MM-kilpailuissa hän pelasi kaikki Al-Hilalin viisi ottelua.

Joulukuussa 2025 Lodi allekirjoitti viisivuotisen sopimuksen brasilialaisseura Atlético Mineiron kanssa. 

## Maajoukkueura
Lodi teki ensiesiintymisensä Brasilian A-maajoukkueessa lokakuussa 2019 Senegalia vastaan pelatussa ystävyysottelussa. Hän on pelannut helmikuun 2026 alkuun mennessä 19 maaottelua, joista 14 ottelua avauskokoonpanossa. Copa Américassa 2021 Brasilia saavutti hopeaa ja Lodi pelasi joukkueensa kaikki seitsemän ottelua ja kahta alkulohko-ottelua lukuun ottamatta avauskokoonpanossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Marouf Majidi

**Marouf Majidi** (s. 1978 Sanandaj, Iran) on iranilais-suomalainen kansanmuusikko. Hän syntyi Sanandajissa kurdilaiselle isälle ja turkinkieliselle äidille. Hän varttui aikuiseksi Iranin persialaisessa yhteiskunnassa, jossa hänen äitinsä oli itkulaulajana ja siten musiikki sekä laulaminen olivat jo pienestä pitäen osa hänen elämäänsä.

Majidi rakastui tanbur-musiikkiin heti ensi kohtaamiselta ja se on edelleen hänen suurin inspiraation lähteensä musiikin teossa ja sävellyksessä. Tanbourin kautta hän löysi persialaisen klassisen musiikin ja tar-luutun, joka johti hänet soittamaan myös useita muita pitkäkaulaisia perinteisiä soittimia kuten dotaria, setaria ja kitaroita.

Maailman eri puolilla asuminen ja vieraileminen on antanut hänelle intohimoa tehdä yhteistyötä eri taustaisten muusikoiden ja taiteilijoiden kanssa ja hänellä on ollut projekteja kansanmusiikista afroamerikkalaiseen ja flamencosta eteläamerikkalaisiin musiikkityyleihin.

Majidi on opiskellut mm. Turkissa turkkilaista kansanmusiikkia ja Suomeen muutettuaan suoritti maisteritutkinnon suomalaisen kansanmusiikin linjalta Sibelius Akatemiassa. Tämän jälkeen hän on työskennellyt mm. säveltäjänä, bändinjohtajana, laulajana ja muusikkona monipuolisissa projekteissa yhdessä tanssijoiden, teatterin, taiteilijoiden, esiintyjien ja muusikoiden kanssa.

Hänen aktiivisia projektejaan ovat mm. BaranBand, MA Rouf sekä Gilgamesh.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Antero Selänne

**Antero Selänne**, nimi alkuaan *Anders Selin* (31. elokuuta 1880 Loimaa – 13. heinäkuuta 1919 Hanko) oli suomalainen agronomi ja *[[Keskisuomalainen]]*-lehden päätoimittaja.

Selänteen vanhemmat olivat kruununvouti Johan Gustaf Selin ja Suoma Lovisa Selin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1902 Porin klassillisesta lyseosta. Hän suoritti eläinlääkäriopintoja Saksassa ja valmistui Mustialasta agronomiksi 1907.

Selänne oli jonkin aikaa tilanhoitajana Viipurin seudulla ja toimi sitten Somerolla Långsjön maanviljelyskoulun opettajana. Hän oli sen jälkeen *[[Uusi Aura]]* -lehden toimittajana ja oltuaan jonkin aikaa maanviljelijänä hän oli *Keskisuomalainen*-lehden päätoimittajana 1917–1918. Viimeksi Selänne oli Parviaisten maatilojen hoitajana Jyväskylässä.

## Lähteet
Amadeus (nimi)

**Amadeus** on miehen etunimi. Suomessa nimi Amadeus on kesäkuun 2019 loppuun mennessä annettu alle 300 miehelle. Nimen muotoja muissa kielissä ovat ainakin *Amadeo* ja *Amedée* 

## Tunnettuja Amadeus-nimisiä

* Amadeus I (, 1845–1890), Espanjan kuningas 1870–1873
* Amadeus Lundberg (s. 1989), suomalainen laulaja, vuoden 2009 tangokuningas
* Wolfgang Amadeus Mozart (1756–1791), itävaltalainen säveltäjä

## Kuvitteellisia Amadeuksia
* Amadeus, hahmo Charles M. Schulzin sarjakuvassa *[[Tenavat]]*
* Mestari Amedée, Uuno Kailaan runokokoelmaan *[[Uni ja kuolema]]* (1931) sisältyvän samannimisen runon päähenkilö 

## Lähteet
Ocepechelon

**Ocepechelon** on sukupuuttoon kuollut meressä elänyt kilpikonnasuku. Suvun ainoa laji on *Ocepechelon bouyai*, ja se tunnetaan vain yhden Marokosta löydetyn kallon perusteella, joka on peräisin myöhäisliitukauden Maastricht-vaiheelta.

*Ocepechelonin* kallo oli noin 70 senttiä pitkä, mikä tekee siitä yhden suurimmista tunnetuista merikilpikonnista. Sen erikoisin piirre oli sen luinen, putkimainen nokka, jolla se luultavasti imaisi vedestä pieniä kaloja, pääjalkaisia ja meduusoja ravinnokseen. Samankaltaista tekniikkaa hyödyntävät nykyisistä kilpikonnista muun muassa matamata ja näykkijäkilpikonna, mutta niistä poiketen *Ocepechelonilla* oli pitkä nokka. Eniten se muistutti ruokailutavoiltaan ja nokkansa rakenteelta putkisuukaloja ja nokkavalaita.

## Fylogenia
Evers et al. (2019):

## Lähteet
David Soskis

**David Vladimirovitš Soskis**, myös **Soskice** (27. maaliskuuta 1866 Berdytšiv, Ukraina – 1941) oli ukrainalaissyntyinen venäläinen vallankumouksellinen. Myöhemmin 1917 hänestä tuli Kerenskin sihteeri, ja hän välitti tälle uutisia brittiläisistä lehdistä. Soskis oli toiminut 1880- ja 1890-luvuilla vallankumousliikkeessä. Hän muutti sitten Lontooseen, jossa hän kirjoitti Observeriin ja Manchester Guardianiin.

Soskisin isä oli hattukauppias. Soskis kävi koulua Kiovassa. Hänen puolisonsa oli Juliet Catherine Emma Soskis (s. Hueffer). Hänen poikansa oli brittiläinen parlamentaarikko Frank Soskice, paroni Staw Hill, ja pojanpoikansa brittiläinen kansantaloustieteilijä David Soskice.

## Teokset
* Nikolai Alekseevich Nekrasov, David Soskice, et al., *Who Can be Happy and Free in Russia?*. Käännös: Juliet M. Soskice. Johdanto tohtori David Soskice, 1917 

## Lähteet
Barr

**Barr** voi tarkoittaa seuraavia:
### Maantiede
* Barr, kunta Ranskassa
* Barr, kylä Skotlannin Etelä-Ayrshiressä
* Perry Barr, Birminghamin vaalipiiri
### Henkilöitä
* Bob Barr (s. 1948), yhdysvaltalainen poliitikko
* Kathleen Barr (s. 1967), kanadalainen ääninäyttelijä
* Murray Barr (1908–1995), kanadalainen neuroanatomi ja sytogeneetikko
* Roseanne Barr (s. 1952), yhdysvaltalainen näyttelijä, kirjailija ja juontaja
* Thomas Barr (s. 1992), irlantilainen yleisurheilija
* William Barr (s. 1950), yhdysvaltalainen juristi
* Yvonne Barr (1932–2016), irlantilainen virologi.
### Muuta
* Barr-niminen mies, suomalainen televisiosarja
Ivana Stefanović

**Ivana Stefanović** (; s. 14. syyskuuta 1948 Belgrad) on serbialainen säveltäjä. Hän valmistui sävellysopinnoistaan Belgradin musiikkiakatemiasta ja opiskeli samanaikaisesti viulunsoittoa. Ranskan hallituksen stipendillä hän jatkoi opintojaan Pariisin IRCAM:issa vuosina 1979–81. Hänen sävellyksiään on esitetty julkisesti vuodesta 1966.

Stefanović asui Damaskoksessa vuosina 1995–99, Ankarassa vuosina 2001–05 ja Bukarestissa 2009–13.

Stefanović on luonut työuraa muun muassa Belgradin radiossa ja Belgradin musiikkiakatemiassa. Hän toimi Belgradin musiikkifestivaalin (BEMUS) taiteellisena johtajana vuosina 2001–06 ja Serbian kulttuuriministeriön valtiosihteerinä 2007–08. Hänen teoksiaan on esitetty laajalti kansainvälisesti; hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa musiikkia kymmeniin näytelmiin, joita on esitetty Belgradissa ja muissa kaupungeissa. Hän on julkaissut lisäksi lehtiartikkeleita ja kirjoja, jotka sisältävät muun muassa hänen musiikkiaiheisia esseitään. Hän on Serbian säveltäjäliiton ja Serbian kirjallisuusseuran jäsen.

## Lähteet
Silvana Berki

**Silvana Begotaraj Berki** (s. 12. toukokuuta 1968 Vlorë) on albanialais-suomalainen kirjailija. Hän lähti pakolaisena synnyinmaastaan vuonna 1989 ja saapui Suomeen 1991. Hän asettui Tampereelle, jossa hän opiskeli suomen kieltä ja valmistui siellä maisteriksi sosiaalityön alalta. Kirjallisen uransa Berki aloitti vuonna 2011; hänen tuotantoonsa kuuluu albanian- ja suomenkielisiä runoja ja novelleja. Kesällä 2019 ilmestyi toinen hänen toimittamistaan runoantologioista, *Olipa kerran toivo*, jonka hän on kääntänyt ja toimittanut yhteistyössä Aleksanteri Kovalaisen kanssa ja joka sisältää suomeksi käännettyä albanialaista runoutta. Tampereen Finlayson Art Areassa 13. kesäkuuta 2019 järjestetyssä kirjan julkistamistilaisuudessa kunniavieraina olivat Arian Leka ja Natasha Lako.

## Lähteet
Aleksanteri Kovalainen

**Aleksanteri Kovalainen** (s. 1978 Oulu) on suomalainen kirjailija. Hän varttui Kuhmossa ja asettui sittemmin Tampereelle. Hän julkaisi nimellä **Heikki A. Kovalainen** esikoisteoksensa *Mädän elämän alkeet* vuonna 2016. Tämän romaanin jälkeen häneltä ilmestyi rasismia ennakkoluuloisen kertojan kertomana tarkasteleva *Kansallinen herätys*.

Kovalainen on koulutustaustaltaan Tampereen yliopistosta vuonna 2010 väitellyt filosofian tohtori. Hän toimi avustajana Silvana Berkin suomentaman albanialaisen runouden *Olipa kerran toivo* -teoksen (2019) toimituksessa.

## Lähteet
Waltteri Wuorelainen

**Waltteri Wuorelainen**, nimi alkuaan *Valter Montin* (23. kesäkuuta 1876 Tervola – 3. maaliskuuta 1922 Helsinki) oli suomalainen kirjakauppias ja päätoimittaja.

Wuorelaisen vanhemmat olivat Ylivieskan kirkkoherra, lääninrovasti Jonathan Montin (1846–1919) ja Amanda Gustava Frosterus (k. 1899). Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 Oulun lyseosta ja opiskeli sitten jonkin aikaa Helsingin yliopistossa filologisia aineita.

Wuorelainen siirtyi 1905 lehtialalle ja oli toimittajana Louhi-lehdessä Oulussa, Perä-Pohjolainen-lehdessä Kemissä sekä Jyväskylässä Keski-Suomi-lehden päätoimittajana 1906–1910. Hän joutui jättämään lehtityön terveydellisistä syistä ja tutustui sitten kirjakauppa-alaan B. B. Bergdahlin kirjakaupassa Oulussa. Wuorelainen omisti sitten Keski-Pohjanmaan kirjakaupan Kokkolassa 1910–1911 ja Porin Uuden Kirjakaupan vuodesta 1911 alkaen. Hän toimi Kirjakauppiasyhdistyksen tilintarkastajana ja kirjoitti myös Kirjakauppalehteen. Hän kuului Porissa Satakunnan Kirjateollisuus Oy:n kirjainkustannusvaliokuntaan ja oli mukana Satakunnan Kansa-lehden julkaisutoiminnassa. 

## Lähteet
Veikko Heiskanen (kaupunginjohtaja)

**Veikko Uolevi Heiskanen** (2. kesäkuuta 1918 Viipuri – 19. toukokuuta 2012 Äänekoski) oli Äänekosken kauppalan- ja kaupunginjohtaja. 

Veikko Heiskasen vanhemmat olivat kauppalanjohtaja Hugo Heiskanen ja Tyyne Maria Manner ja puoliso vuodesta 1943 Gunnel Ingeborg Suominen. Heiskanen valmistui sosionomiksi Yhteiskunnallisesta korkeakoulusta 1939. Hän oli Karkkilan kauppalansihteeri 1940–1948 ja Valkeakosken 1948–1956. Äänekosken kauppalanjohtaja Heiskanen oli 1956–1973 ja kaupunginjohtaja vuodesta 1973. Kaupunginjohtajan tehtäviä Heiskanen hoiti vuoteen 1981 asti.

## Lähteet
Sélestat

**Sélestat** on kaupunki Koillis-Ranskassa Bas-Rhinin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 50 kilometriä Strasbourgin kaupungista lounaaseen.

Sélestat on historiallisesti ja taiteellisesti merkittävä kaupunki. Kaupungissa on 34 historiallisten muistomerkkien luetteloon kuuluvaa muistomerkkiä. Sélestat onkin kulttuuriperinnöltään Alsacen kolmanneksi tärkein kaupunki Strasbourgin ja Colmarin jälkeen. Kaupungissa on kaksi suurta kirkkoa, romaaninen Sainte-Foy ja goottilainen Saint-Georges.  Kaupungin keskiaikainen ilme on myös hyvin säilynyt. Sélestatin tärkein nähtävyys on huomattavat kokoelman renessanssiajan teoksia sisältävä Sélestatin humanistinen kirjasto. Kirjaston teokset on lahjoittanut sélestatilainen humanisti Beatus Rhenanus. Se on yksi aikakautensa rikkaimmista kokoelmista. Kirjaston laajennus valmistui vuonna 2018, ja sen suunnitteli ranskalainen arkkitehti Rudy Ricciotti.

## Tunnettuja kuntalaisia
* Beatus Rhenanus (1485-1547), humanisti


Tiedosto:Eglise_Sainte-Foy_Selestat2.jpg|Sainte-Foyn kirkko
Tiedosto:Saint_George's_Church_of_Sélestat.jpg|Saint-Georgesin kirkko
Tiedosto:Humanistenbibliothek_in_Schlettstadt_retouchée.jpg|Humanistinen kirjasto


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Emil Hartikainen

**Emil Hartikainen** (s. 2003) on suomalainen viulisti. Hän aloitti opintonsa Espoon musiikkiopistossa opettajanaan Grazyna Zeranska-Gebert ja jatkoi niitä vuodesta 2016 alkaen Sibelius-Akatemiassa nuoriso-osastolla opettajanaan Réka Szilvay. Hartikainen on osallistunut lukuisiin kansainvälisiin kilpailuihin monissa eri maissa. Hän pääsi esiintymään Radion sinfoniaorkesterin nuorten solistien konserttiin vuonna 2019. Hän on soittanut useissa orkestereissa, kuten Radion sinfoniaorkesterissa ja Concertgebouw-orkesterissa.

Hartikainen on tehnyt esiintymisiä Suomen, Venäjän, Belgian ja Itävallan festivaaleilla. Hän on toiminut myös kamarimuusikkona muun muassa perustamalla Bålder-kvartetin ja soittamalla sen ensiviulistina. Hänen instrumenttinsa on vuoden 1867 Gaillard-viulu.

## Lähteet
Seppo Tukiainen

**Seppo Kalevi Mikael Tukiainen** (28. kesäkuuta 1939 Helsinki – 16. elokuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen viulisti ja viulupedagogi. Hän voitti Kuopion viulukilpailun vuonna 1970 ja soitti Helsingin kaupunginorkesterissa vuosina 1960–1972. Hän aloitti työskentelyn viulunsoiton lehtorina Sibelius-Akatemiassa vuonna 1973 ja eteni jousisoitinten koulutuslinjan johtoon (1994–2001). Tukiainen aloitti soittamisen Sibelius-Akatemia-kvartetissa sen perustajajäsenenä ja ensiviulistina vuonna 1978. Hän esiintyi kansainvälisesti, levytti ja kuului eri viulukilpailujen tuomaristoihin.

Tukiainen sai vaimonsa Sirpa Lannes-Tukiaisen kanssa kaksi lasta. Myös vaimo tuli tunnetuksi pitkän linjan viulupedagogina, ja pariskunnan perustama vuosittainen Tukiainen-viulukilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran Helsingissä vuonna 2010. Lannes-Tukiainen menehtyi vuonna 2015.

Hänet on haudattu vaimonsa viereen Malmin hautausmaalle Helsinkiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seppo Tukiaisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Amanda Plummer

**Amanda Michael Plummer** (s. 23. maaliskuuta 1957) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan teatteriurastaan sekä rooleistaan elokuvissa kuten *[[Joe ja tulivuori]]* (1990), *[[Fisher King|The Fisher King]]* (1991), *[[Tarpeellista tavaraa (elokuva)|Tarpeellista tavaraa]]* (1993), *[[Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta]]* (1994) ja *[[Nälkäpeli – Vihan liekit]]* (2013). Plummer voitti Tony-palkinnon vuonna 1982 roolistaan näytelmässä *Jumalan Agnes.* Plummerin isä oli näyttelijä Christopher Plummer ja hänen äitinsä näyttelijä Tammy Grimes.

## Lähteet
*Plummer, Christopher (October 6, 2009). *In Spite of Myself: A Memoir.*
*"Amanda Plummer". FilmReference.com.

## Aiheesta muualla

*
Mi-sa Yang

**Mi-sa Yang** (s. 1987 Osaka) on Japanissa varttunut korealaistaustainen viulisti. Hän opiskeli Pariisin konservatoriossa. Hän voitti Yehudi Menuhin -kilpailun nuorille viulisteille (2000) ja saavutti kolmannen sijan kansainvälisessä kilpailussa Sendaissa (2001). Maria Canals -kilpailussa Barcelonassa hän ylsi vuonna 2009 ensimmäiselle sijalle pianotrion viulistina.

Orkesteridebyyttinsä Yang teki 12-vuotiaana. Sittemmin hän on soittanut muun muassa useissa japanilaisissa orkestereissa, London Mozart Players -orkesterissa ja Suk-kamariorkesterissa. Hän on Les Esprits -pianotrion perustajajäsen ja Ardeo-kvartetin viulisti. Yang on tehnyt useita levytyksiä, kuten pianisti Jonas Vitaud'n kanssa keväällä 2019 julkaistun tulkinnan Wolfgang Amadeus Mozartin sonaateista.

## Lähteet
Sara Etelävuori

**Sara Etelävuori** (s. 1990) on suomalainen viulisti. Sibelius-Akatemian nuorisokoulutuksessa häntä opetti Seppo Tukiainen ja Kölnin musiikkikorkeakoulussa Mihaela Martin. Hän on osallistunut mestarikursseille, joiden vetäjiin ovat kuuluneet Ana Chumachenko, Miriam Fried ja Christian Tetzlaff. Etelävuori sai ensipalkinnon Jyväskylän viulukilpailussa (2006), palkinnon yhdessä kategoriassa Pacem im Terris -viulukilpailussa Bayreuthissa ja ensipalkinnon Atlantic Coast -musiikkikilpailussa Portugalissa (2016). Vuonna 2015 hän myös eteni Sibelius-viulukilpailun semifinaaliin.

Toukokuussa 2019 Etelävuori ja sellisti Senja Rummukainen valittiin kilpailijoiksi tulevan kesäkuun Venäjällä järjestettyyn Tšaikovski-kilpailuun.

Etelävuori on esiintynyt useiden suomalaisorkesterien solistina ja myös kamarimuusikkona muun muassa Kuhmon kamarimusiikissa. Helmikuusta 2017 saakka Etelävuoren instrumentti on ollut vuoden 1790 italialainen Panormo-viulu. 

## Lähteet
Ariadnen lanka (televisio-ohjelma)

**Ariadnen lanka** oli suomalainen televisio-ohjelma, jota esitettiin Kolmoskanavalla ja sitten MTV:llä 1990-luvun taitteessa. Sitä juonsi ja tuotti Lemmikki Becker.

Ohjelmassa piti päätellä kuullussa kuvitteellisessa tarinassa käytetty murha-ase, teon tekijä tai tekotapa.

Ohjelman oheistuotteena julkaistiin kirja *Ratko Ariadnen lankoja* (WSOY 1991), johon on koottu seuraleikeiksi sopivia vastaavia tarinoita.

Lemmikki Becker teki *Ariadnen langan* jälkeen samantapaisia päättelyvisaohjelmia Yle TV1 -kanavalle. Näitä olivat *[[Luultavana]]* (1993) ja *[[Näin meitä huijataan]]* (1994).

## Lähteet
Pentti Hissa

**Pentti Ilmari Hissa** (13. maaliskuuta 1914 Ylistaro – 28. maaliskuuta 2009) oli rovasti, tietokirjailija ja kirkon diakoniatyön kehittäjä. 

## Henkilöhistoria
Pentti Hissan vanhemmat olivat maanviljelijä Toivo Ilmari Hissa ja Lempi Maria Härsilä ja puoliso vuodesta 1941 Mirjam Hillevi Kivekäs. Hissa tuli ylioppilaaksi 1933 ja suoritti teologian erotutkinnon 1941. Hän toimi sotilaspastorina 1941–1945 ja Kuusankoskella nuorisopastorina 1946–1955 ja virallisena apulaisena 1946–1955. Suomen kirkon seurakuntatyön keskusliiton sosiaalisihteeri Hissa oli 1955–1966, yhteisvastuukeräyksen johtaja 1956–1966 ja kirkon diakoniatyön johtava sihteeri 1966–1977. Hissa oli myös *Diakonia*-lehden toimitussihteeri, käynnisti valtakunnalliset diakoniapäivät ja julkaisi diakonia-alan oppikirjan. Hän oli filatelian aktiivinen harrastaja. Rovastin arvonimen Hissa sai 1965 ja sosiaalineuvoksen 1974. Sotilasarvoltaan hän oli reservin majuri (1968).

## Julkaisuja
* *Pitäjän ja pitäjän järjestöjen yhteys taistelevaan armeijaan: rintamalta käsin tehtyjä havaintoja*, 1944
* *Rukoilkaa näin: raamattutuntisarja Isämeidänrukouksesta poikia ja nuorukaisia varten*, 1949
* *Isän kirje pojalle*, 1952
* *Tuo poikasi tänne!: kirkkomme poikatyökysymyksen tarkastelua*, 1953
* *Kuusankosken kirkkokuoro 1924–1954*, 1954, Pentti Hissa, linoleumleikkaukset Tapani Lemminkäinen
* *Joka pojan laulukirja*, 1958, toim. (6. uudistettu painos)
* *Die Diakonie in der Kirche Finnlands*, 1960
* *Tiennäyttäjiä palvelun poluille: ohjelmakirja työpiireille*, 1964
* *Palvelemaan lähetettynä: Suomen kirkon diakonian vaiheita: ohjelmakirja työpiireille*, 1965
* *Kohti uudistuvaa diakoniaa: Kirkon diakoniapäivillä Tampereella 1–3.11.1968 pidetyt esitelmät ja alustukset sekä keskusteluryhmien yleisraportit*, 1969
* *Diakonia ja muuttuva yhteiskunta*, 1970, toim.
* *Suuntana lähimmäinen: aineistoa seurakunnan diakoniakasvatukseen*, 1971
* *Palveleva kirkko*, 1972, Pentti Hissa, Erkki Kansanaho (diakonia-alan oppikirja)
* *Lähimmäisenä tänään: 2. kirkon diakonipäivillä Kuopiossa 27–29.10.1972 pidettyjä puheita ja esitelmiä sekä keskusteluryhmien yleisraportit*, 1973
* *Kuurojen sielunhoidon järjestely: arkkipiispan asettaman työryhmän muistio*, 1973
* *Olemme toistemme jäseniä: 3. kirkon diakoniapäivillä Seinäjoella 29.–31.10.1976 pidettyjä puheita ja esitelmiä sekä keskustelujaostojen raportit*, 1977
* *Isästä poikaan: Poikien keskus 1919–1979*, 1979,  Urho Siro, Pentti I. Hissa, Pentti Tapio
* *Diakonian tiennäyttäjiä*, 1994, Pentti I. Hissa, Lea Lappalainen, Juhani Veikkola

## Lähteet
Siljamari Heikinheimo

**Siljamari Heikinheimo** (s. 1985) on suomalainen viulisti ja ohjaaja. Hän opiskeli Espoon musiikkiopistossa, Edsbergin musiikki-instituutissa (Tukholma) ja Sibelius-Akatemiassa. Hän soitti Radion sinfoniaorkesterissa vuosina 2012–2016 ja on vieraillut konserttimestari- ja äänenjohtajatehtävissä Helsingin kaupunginorkesterissa, Tapiola Sinfoniettassa, Tanskan kamariorkesterissa ja Trondheimin sinfoniaorkesterissa.

Heikinheimo on toiminut Soivat Kirja -konserttisarjan taiteellisena suunnittelijana. Hän on aktiivinen kamarimuusikko ja on esiintynyt muiden muassa kokoonpanojen Avanti!, Jousia Ensemble ja Virtuosi di Kuhmo kanssa. Hän on vieraillut monien muiden musiikkijuhlien ohella Kuhmon Kamarimusiikissa. Hän on suuntautunut myös oopperaohjaukseen. Hän onkin työskennellyt Deutsche Oper am Rheinissa (Düsseldorf), Komische Operissa (Berliini) ja Suomen Kansallisoopperassa.

Heikinheimo valittiin joulukuussa 2020 Rauma Festivo -kamarimusiikkifestivaalin johtajaksi. Pesti kestää viisi vuotta ja alkaa 1. tammikuuta 2021.

Heikinheimo on kymmenennen polven muusikko. 

## Lähteet
Jean-Féry Rebel

**Jean-Féry Rebel** (18. huhtikuuta 1666 – 2. tammikuuta 1747) oli ranskalainen barokkisäveltäjä ja viulisti. Hänen isänsä oli laulaja Jean Rebel. Jean-Féryn lahjakkuuden löysi pojan ollessa kahdeksanvuotias Jean-Baptiste Lully, joka alkoi antaa tälle opetusta viulunsoitossa ja sävellyksessä. Lullyn avulla Rebelin ura eteni nopeasti. Vuonna 1699 hänet nimitettiin oopperan ensiviulistiksi ja vuonna 1705 yhdeksi kuninkaan viulisteista. Vuosina 1718–1727 Rebel toimi kamarisäveltäjän asemassa ensin velipuolensa Michel Richard Delalanden kanssa, tämän kuoltua yksin, ja vuonna 1720 hän sai Académie Royale de Musiquen kapellimestarin tehtävän.

Rebel julkaisi säveltäjänä viulu- ja laulumusiikkia, lyyrisen tragedian *Ulysse* (1703) ja baletteja, joista ensimmäinen oli *Caprice* (1711). Sen esittäjänä toimi Françoise Prévost, jonka tytär Anne meni naimisiin Rebelin François-pojan kanssa vuonna 1733. Rebelin viimeinen teos oli myös baletti, *Les elemens* (1737). Vuosina 1734 ja 1735 hän johti Concerts Spirituels -sarjaa.

## Lähteet
Syrjälä (Nurmijärvi)

**Syrjälä** on  asuinalue Nurmijärven Klaukkalan eteläosassa. Alueella on omakotitaloasumista, rivitaloja ja pienkerrostaloja. Syrjälästä löytyy kaksi koulua: suomenkielisten Syrjälän koulu ja ruotsinkielisten Vendlaskolan, joissa kummassakin on luokat 1–6. Niiden yhteydestä löytyy myös päiväkoti. Alueelta löytyy jonkin verran palvelujakin, kuten ravintola Doping sekä vuonna 2019 avattu urheilu- ja aseliike Corenius. Syrjälän lähiympäristössä sijaitsee Espoon Lahnukseen suuntaan mentäessä Harjulan asuinalue.

## Lähteet
Tczew

**Tczew** (, ) on kaupunki Pommerin voivodikunnassa Pohjois-Puolassa. Kaupungin asukasluku oli 60&nbsp;279 vuonna 2015.. Nykyisin Tczew on Pommerin tärkeä rautatien risteys ja teollisuuden keskus. Kaupunki tunnetaan Vanhastakaupungista ja Veikseljoen sillasta, joka oli tärkein rooli Puolan invaasiossa toisen maailmansodan aikana. Tczew sijaitsee noin 30 kilometriä etelään Gdańskin kaupungista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lauma (elokuva)

**Lauma** (*Sürü*) on Yilmaz Güneyn käsikirjoittama ja Zeki Öktenin yhdessä Güneyn kanssa ohjaama turkkilainen draamaelokuva vuodelta 1978. Sen teon aikaan Güney oli vankilassa, ja Ökten ohjasi elokuvan Güneyn ohjeiden mukaan. Samalla tavoin tehtiin myöhemmin *[[Yol]]* (1982), jossa käytännön ohjauksesta vastasi Serif Gören.

## Juoni
*Lauma* kertoo paimentolaisperheestä, jonka poika on nainut vihollisperheen kauniin tyttären. Suvun päämies syyttää naista kaikista mahdollisista vastoinkäymisistä. Tarinan tapahtumat sijoittuvat matkaan, jossa paimentolaisperhe kulkee junalla kohti Ankaran markkinoita myymään eläimiään.

## Vastaanotto
*Lauma* sai kaksi erikoispalkintoa Berliinin elokuvajuhlilla, viisi palkintoa Turkin Antalyan elokuvafestivaaleilla ja eräitä muitakin kansainvälisiä palkintoja.

Elokuva esitettiin tammikuussa 1985 Yle TV2 -kanavalla. *Helsingin Sanomien* tv-sivun ennakkoesittelyssä Mikael Fränti piti *Laumaa* jopa parempana kuin Günezin Cannesissa palkittua elokuvaa *Yol* (1982). Molemmat ovat hänen mielestään vahvan taistelevia, epäkohtia paljastavia ja vallanpitäjiä vastaan hyökkääviä elokuvia. Fränti rinnastaa elokuvan John Fordin *[[vihan hedelmät (elokuva)|Vihan hedelmiin]]*: ”Matkan kuvauksena *Lauma* kasvaa lähes myyttisiin ulottuvuuksiin: ihmisen pyrkimys parempaan, kohti onnea jota ei ole olemassa kuvitelmien mukaisena.”

## Lähteet
Myrtle Bachelder

**Myrtle Claire Bachelder** (13. maaliskuuta 1908 &ndash; 22. toukokuuta 1997) oli yhdysvaltalainen kemisti, joka toimi Los Alamosissa Manhattan-projektin aikaan.

Bachelder ja hänen ryhmänsä toimi saapuvan uraanin puhtauden ja rakenteen mittaamisessa. Hänen löytönsä röntgensäteilyyn ja uraanin rakenteeseen tunnustettiin sodan jälkeen.

## Lähteet
Hakkapeliittain päivä

**Hakkapeliittain päivä** on aitosuomalaisten ylioppilaiden ja lukiolaisten vuonna 1932 luoma kilpaileva juhla ruotsalaisuuden päivälle. Se pidetään 6. marraskuuta Ruotsin kuninkaan Kustaa II Aadolfin kuolinpäivänä.

Osana kielitaistelua Helsingissä puhkesi päivän yhteydessä vuosina 1933 ja 1934 mielenosoituksia ja katutappeluita, joiden hillitsemiseksi tarvittiin poliiseja sekä puhtaanapitolaitoksen vesisuihkuja. Nämä yhteenotot ovat tiettävästi ainoat kielitaistelun "etniset" yhteenotot kieliryhmien välillä.

## Lähteet
Riikka Häyrinen

**Riikka Häyrinen** (o.s. **Rantanen**) on suomalainen ringettepelaaja. Hän edusti Luvian Kiekko -82:ta vuosina 2000–2016 ja saavutti 13 peräkkäistä SM-mitalia. Suomen-mestaruuden hän voitti vuosina 2004, 2005 ja 2007. Hän palasi SM-sarjaan ja Luvian Kiekkoon kaudella 2018–2019. Ringeten SM-sarjan kaikkien aikojen pistetilastossa Häyrinen on kauden 2021–2022 jälkeen kahdeksantena. Hän on pelannut SM-sarjassa 449 ottelua ja tehnyt yhteensä 1&nbsp;486 tehopistettä (442 maalia ja 1&nbsp;044 maalisyöttöä).

Häyrinen pelasi myös Suomen maajoukkueessa ja voitti maailmanmestaruuden vuosina 2013 ja 2016.

Riikka Häyrisen isoisä Pekka Rantanen sai ensimmäisenä Hockey Hall of Fame Finlandin jakaman Yrjö Salminen -elämäntyöpalkinnon ansioistaan jääkiekkovalmentajana.

## Lähteet
Patric

**Patric** on miehen etunimi. Se on eräs muunnelma nimestä Patrik.

Suomessa nimi Patric on huhtikuuhun 2025 mennessä annettu noin 350 miehelle.

Nimen naispuolinen vastine on Patricia.

## Etymologia

Nimi Patric tulee roomalaisesta nimestä Patricius, joka on latinaa ja tarkoittaa aatelismiestä. Rooman valtakunnan alkuaikoina patriisit muodostivat erioikeuksia nauttineen säädyn.

## Tunnettuja Patriceja

* Patric Blomdahl (s. 1984), ruotsalainen jääkiekkoilija
* Patricio Gabarrón Gil, taiteilijanimeltään Patric (s. 1993), espanjalainen jalkapalloilija
* Patric Hörnqvist (s. 1987), ruotsalainen jääkiekkoilija
* Patric Kjellberg (s. 1969), ruotsalainen jääkiekkoilija
* Patric Leitner (s. 1977), saksalainen ohjaskelkkailija
* Patric Niederhauser (s. 1991), sveitsiläinen moottoriurheilija
* Patric Sarin (s. 1973), suomalainen säveltäjä
* Patric Standford (1939–2014), brittiläinen säveltäjä
* Patric Zimmerman (s. 1954), yhdysvaltalainen ääninäyttelijä

## Lähteet
Pietu

**Pietu** on miehen etunimi. Suomessa nimi Pietu on tammikuuhun 2025 mennessä annettu alle 430 miehelle. Pietu on yksi muunnelma raamatusta peräisin olevasta etunimestä nimestä Pietari. 

## Tunnettuja Pietu-nimisiä
* Pietu Heiskanen (s. 1998), uutistoimittaja
* Pietu Kätkä (s. 1977), koripalloilija
* Pietu Vesterinen (s. 2005), pesäpalloilija
* Pietu Wikström (s. 1994), näyttelijä ja artisti

## Lähteet
Puistotikkukoi

**Puistotikkukoi** (*Caloptilia robustella*) on Gracillariidae-heimoon kuuluva perhoslaji. Lajin siipiväli on 10–13 senttimetriä. Puistotikkukoi on erikoistunut vaahteraan.

## Lähteet
Petja

**Petja** on miehen etunimi. Nimi on alkujaan Pietari-nimen latinalaisesta vastineesta Petrus johdettu itäslaavilainen hellittelymuoto.

Suomessa nimi Petja on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 640 miehelle ja hieman yli 10 naiselle. Petjan nimipäivä on 29. kesäkuuta, Pietarin päivänä. Nimi lisättiin almanakkaan vuonna 2020.

## Tunnettuja Petja-nimisiä
* Petja Ilieva (s. 1975), suomalainen balettitanssija
* Petja Peltomaa (s. 1971), suomalainen käsikirjoittaja
* Petja Pendareva (1971–2025), bulgarialainen pikajuoksija
* Petja Piiroinen (s. 1991), suomalainen lumilautailija
* Petja Turunen, *MC Raaka Pee* (s. 1980), suomalainen metallimuusikko ja laulaja

## Lähteet
Machito

**Machito** (oik. **Frank Grillo**, ehkä 1912 – 16. huhtikuuta 1984 Lontoo) oli kuubalaisen viihdemusiikin tunnetuimpia orkesterinjohtajia, joka myöhemmin siirtyi lähemmäs jazzia. Hän soitti ja levytti uransa aikana muun muassa Dizzy Gillespien, Johnny Griffinin ja Charlie Parkerin kanssa. ”Latinalaisen musiikin Duke Ellingtoniksi” kutsutun Machiton orkesteri kiersi vuosikymmeniä ympäri maailmaa ja kävi usein Suomessakin.

Machiton syntymäajasta ja lapsuudesta on monenlaisia tietoja. Erään version mukaan hän syntyi Floridan Tampassa ja vietti nuoruutensa Kuuban Havannassa. Machito muutti vuonna 1937 New Yorkiin ja oli 1940-luvulta lähtien yksi kaupungin yöelämän tunnetuimmista latinalaismuusikoista. Hän oli vuonna 1940 perustamansa Afro-Cubans-orkesterin keulakuva yhdessä laulusolistina toimineen sisarensa Graciella Grillon kanssa, mutta varsinainen orkesterinjohtaja ja sovitusten tekijä oli taustalla pysynyt lankomies Mario Bauza (1911–1993). Orkesterin tunnuskappaleeksi muodostui ”Tanga”.

Orkesterin johdossa jatkoi Machiton kuoleman jälkeen hänen poikansa Mario Grillo. Machiton tytär Paula Grillo on toiminut orkesterin laulusolistina.

Machiton albumi *Kenya* (1957) valittiin mukaan vuonna 2005 julkaistuun englanninkieliseen hakuteokseen *[[1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään|1001 Albums You Must Hear Before You Die]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Yol

**Yol** on Yilmaz Güneyn käsikirjoittama ja Serif Görenin Güneyn ohjeiden mukaan ohjaama turkkilainen draamaelokuva vuodelta 1982.
 Vankilassa suuren osan elämästään viettänyt Güney leikkasi elokuvan Pariisissa, jonne hänen onnistui paeta vankilasta. Elokuva voitti Cannesissa Kultaisen palmun ja Fipresci-palkinnon. Elokuva sai ensi-iltansa Turkissa 12. helmikuuta 1999.

## Juoni
Elokuva *Yol* (suom. ”tie”) syntyi Güneyn vankitovereiden kertomusten pohjalta elokuvantekijän pyydettyä kutakin pitämään kirjaa kokemuksistaan viikon mittaisen vankilomansa aikana. Valmiissa elokuvassa esiintyy viiden vangin tarinat, joiden kautta kuvataan Turkkia sotilasdiktatuurin ja tukahduttavien perinteiden kahleissa. Eri tarinoiden teemoina ovat muun muassa kurdikysymys, naisten asema ja nuorten kahlittu elämä ilman omaa päätösentekovaltaa.

## Arvioita
Yhdysvaltalainen National Board of Review of Motion Pictures nimesi *Yolin* vuoden 1982 viiden parhaan vieraskielisen elokuvan joukkoon.

Suomen kansallisen audiovisuaalisen instituutin sivuilla elokuvasta todetaan ilmeisesti Ywe Jalanderin ajatuksiin perustuen: ”Hyvin harvoin elokuvan historiassa jonkin kulttuurin hallitsevat sisäiset rakenteet on pystytty saamaan näkyville näin selkeinä ja uskottavina. Yolia sopisi täten pitää eräänlaisena sosiologis-antropologisena dokumentaarina fiktiivisessä muodossa. Silti se ei hetkeäkään tunnu didaktisella eikä siinä myöskään ole teoreettisen konstruktion makua, vaan nuoruudessaan innokkaasti amerikkalaisia seikkailuelokuvia katsellut Güney on punonut panoraamansa osaset mukaansatempaavaksi kertomukseksi.”

*Yol* nähtiin Suomen elokuvateattereissa tuoreeltaan jouluna 1982 ja televisiossa ensimmäisen kerran Mainos-TV:n ohjelmistossa vuoden 1985 alussa. *Helsingin Sanomien* Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla sen tarinan vaikuttavan vahvalta, tosipohjaiselta ja vaikuttavalta, mutta ei pitänyt itse elokuvaa kovin omaperäisenä saati erinomaisena.

## Lähteet
Nimismiehen kiharat (tievaurio)

**Nimismiehen kiharat** ovat sorateillä esiintyviä tien epätasaisia, aaltomaisia kohtia. Ne syntyvät, kun autojen pyörät kerta toisensa jälkeen sutivat tietyssä kohdassa ja kasaavat hienompaa hiekkaa pieniksi kohoumiksi. Mutkat ovat tyypillinen paikka, jossa nimismiehen kiharoita esiintyy. Suurella nopeudella ajettaessa niitä ilmestyy suoriinkin tieosuuksiin. 

## Korjaaminen

Kuivien teiden tasoittaminen on hankalaa, joten tiet pyritään yleensä lanaamaan keväällä, kun on sopivat sääolosuhteet ja tiessä on riittävästi kosteutta. 

## Nimityksen alkuperä

Nimitys on saanut alkunsa Suomessa vuosina 1918–1948 voimassa olleista teiden hallintoa ja kunnossapitoa koskevista järjestelyistä. Tuolloin päätiet kuuluivat tie- ja vesirakennushallitukselle mutta pienemmät tiet lääninhallitukselle, jossa niistä vastasivat nimismiehet. Tien epätasaisuuden voitiin katsoa osoittavan, että nimismies ei ollut riittävästi huolehtinut tehtävistään.

## Lähteet
Ceyloninbarbi

**Ceyloninbarbi** (*Pethia cumingii*) on särkikalojen (Cyprinidae) heimoon kuuluva kalalaji. Ceyloninbarbi on peräisin Sri Lankasta. Lajin kuvasi tieteelle Albert Günther vuonna 1868.

## Koko ja ulkonäkö
Ceyloninbarbi kasvaa yleensä korkeintaan viiden senttimetrin mittaiseksi. Laji on harmaanvihreä, kummassakin kyljessä on kaksi tummaa juovaa. Evät ja pyrstö ovat vaaleat.

## Elinympäristö
Ceyloninbarbia tavataan yleensä virtaavissa vesistöissä lähellä pohjaa Sri Lankassa. Laji on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton uhanalaisuusluokituksen mukaan erittäin uhanalainen.

## Elintavat
Ravintonaan ceyloninbarbi käyttää planktonia sekä vihreää levää. Laji viihtyy hiekkapohjaisilla vesistöillä, mahdollisimman lähellä pohjaa.

## Lähteet
Varsinaiset taskuhyppyrotat

**Varsinaiset taskuhyppyrotat** (Perognathinae) on taskuhyppyrottien (Heteromyidae) heimoon kuuluva jyrsijöiden alaheimo. Siihen kuuluu 2 sukua joissa on yhteensä lähes 30 lajia. Varsinaisia taskuhyppyrottia tavataan kotoperäisenä Pohjois- ja Etelä-Amerikassa.

## Lähteet
Ostrów Wielkopolski

**Ostrów Wielkopolski** on kaupunki Ison-Puolan voivodikunnassa keskisessä Puolassa. Se sijaitsee 120 kilometriä Poznańista kaakkoon, ja se on voivodikuntansa viidenneksi suurin kaupunki. Vuoden 2019 arvion mukaan Ostròw Wielkopolskissa asui 71&nbsp;931 asukasta. Kaupunki on Ison-Puolan tärkeä rautatien risteys ja teollisuuden keskus.

## Valokuvia


File:Ostrow Wielkopolski konkatedra 2011-05.jpg| Ostrów Wielkopolski konkatedraali
File:Ostrów Wielkopolski ul.Wrocławska-51, Gimnazjum nr 1.jpg|Ostrówin korkeakoulu
File:Ostrowcity-hallafter1.jpg | Ostrówin kaupungintalo
File:Ostrów Wielkopolski, kościół MB Królowej Polski (02).jpg| Pyhän Marian kirkko
File:Ostrow Wlkp-fasada boznicy noca.jpg | Entinen synagoga
File:Budynek-poczty-w-Ostrowie-Wielkopolskim-z-1886r..jpg| Postitoimisto
File:Stacja Ostrów Wlkp.jpg|Rautatieasema


## Ystävyyskaupungit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Konin (kaupunki)

**Konin** on kaupunki Ison-Puolan voivodikunnassa keskisessä Puolassa. Se on yksi voivodikuntansa suurimmista kaupungeista ja sijaitsee 100 kilometriä Poznańista itään. Koninissa asui vuoden 2019 arvion mukaan 73&nbsp;522 asukasta. Konin sijaitsee Puolan keskiosassa Berliinin-Warszawa-Expressin junan (Berliini-Varsova-Moskova) eurooppalaisella reitillä.

Konin oli vuosina 1975–1998 Koninin voivodikunnan hallinnollinen keskus.

## Valokuvia

Tiedosto:Konin kosciol sw andrzeja.jpg|Kirkko
Tiedosto:Ratusz w Starym Koninie.jpg|Kaupungintalo


## Lähteet

## Aiheesta muualla