Vilmundr Poissaolevan saaga

**Vilmundr Poissaolevan saaga** (isl. *Vilmundar saga viðutan*) on keskiaikainen islantilainen saaga, jonka kirjoittajaa ei tunneta. Se kertoo nuoresta talonpojan jälkikasvusta Vilmundrista, joka päätyy Garðarikin kuninkaan luokse. Siellä hänestä tulee kuninkaanpoika Hjarandin veriveli. Vilmundr on aiemmin löytänyt metsästä kultaisen kengän, joka osoittautuu kuninkaantytär Sóleyn kengäksi. Tämä on luvannut ottaa puolisokseen sen, joka toisi kengän takaisin. Tyttärelle on myös syntymän yhteydessä ennustettu, että tämä tulisi naimaan talonpojan, ja saagan lopussa Sóley ja Vilmundr saavat toisensa. Saaga on kirjoitettu 1300-luvulla. *Vilmundr Poissaolevan saagaa* ei ole suomennettu.

## Saagan erityispiirteitä
*Vilmundr Poissaolevan saaga* luetaan yleensä niin kutsuttuihin kotoperäisiin ritarisaagoihin. Niille tyypilliseen tapaan se päättyy onnellisesti, ja nuoripari saa toisensa. Saagalla on kuitenkin paljon yhtäläisyyksiä nuorempien, kansansatumaisia piirteitä sisältävien ja viikinkiseikkailuja kuvaavien muinaissaagojen kanssa (saks. *Abenteuersagas*, *Märchensagas*). Vaikka *Vilmundrin saagan* tapahtumat eivät keskity pohjolaan, sijoittuvat ne silti pikemminkin viikinki- kuin ritarimiljööhön. Saagan päähahmo ei kuulu aatelistoon, eikä esimerkiksi ole kuninkaanpoika, mikä olisi ritarisaagoille tyypillistä. Sen sijaan Vilmundr on köyhän talonpojan jälkeläinen. Kenkä-motiivin osalta *Vilmundr Poissaolevan saagaa* on pidetty yhtenä varhaisimmista Tuhkimo-tarinan ilmentymistä. 

## Käsikirjoitukset
*Vilmundr Poissaolevan saagasta* on säilynyt lähes viisikymmentä käsikirjoitusta. Yleensä kotoperäisillä ritarisaagoilla ei ole sisällöllisesti yhteyttä toisiinsa, mutta *Vilmundr Poissaolevan saaga* esiintyy kolmessa vanhimmassa käsikirjoituksessaan, 1400-luvulta peräisin olevissa kokoelmakäsikirjoituksissa yhdessä muinaissaagoihin luetun *[[Bósin saaga]]n* kanssa (AM 577 4to, AM 343a 4to, AM 586 4to). Vilmundrin kerrotaan kummassakin saagassa olevan *Bósin saagassa* kuvattujen Bósin eroottisten seikkailujen seurauksena syntyneen jälkikasvun, Svaðin, poika. *Vilmundrin saagan* ironisissa loppusanoissa on nähty yhtäläisyyksiä *Bósin saagan* ajoittain rietastelevaan kerrontaan.

## ''Vilmundar rímur viðutan''
Vilmundrin tarinan pohjalta on myöhemmin laadittu myös ''rímur''-runoutta. Nykypäivänä tunnetaan useampia *rímur*-sarjoja. Niistä vanhin (*Vilmundar rímur viðutan hinar fornu*) on 1400-luvun jälkipuoliskolta, ja sen laatijana pidetään islantilaista Ormur Loptssonia (k. 1463 jälkeen). Lisäksi tunnetaan mm. Hallur Magnússonin (k. 1601) laatimaksi katsottu nuorempi versio (*Vilmundar rímur viðutan hinar yngri*). Yhteensä Vilmundriin liittyviä *rímur*-sarjoja tunnetaan viisi.

## ''Vilmundr Poissaolevan saaga'' suurvalta-ajan Ruotsissa
Uppsalassa vuonna 1694 painetussa *[[Sturlaugr Ahkeran saaga]]n* ruotsinkielisessä käännöksessä *Sagann af Sturlauge hinum Starf-sama* teoksen kääntänyt Guðmundur Ólafsson mainitsee esipuheessaan *Vilmundrin saagan*. Samassa yhteydessä Guðmundur Ólafsson luettelee muita, nykytutkimuksessa muinaissaagoina pidettyjä keskiaikaisia saagoja, kuten *[[Hervörin saaga]]n*, *[[Kävelijä-Hrólfrin saaga]]n*, *[[Hrómundr Griprinpojan saaga]]n* ja *[[Hálfdan Eysteinninpojan saaga]]n*, joita hän omien sanojensa mukaan pitää ”totuudenmukaisina historioina” (*sanfärdige Historier*). 

Muun muassa edellä mainitut kaukaisesta menneisyydestä kertovat islantilaiset muinaissaagat alkoivat 1600–1700-luvulla herättää kiinnostusta erityisesti suurvalta-ajan Ruotsissa. Niiden katsottiin olevan lähteitä, jotka voisivat kertoa jotain Ruotsin muinaisesta ja loistokkaasta menneisyydestä, josta muuten oli saatavilla hyvin vähän lähteitä. Tämän seurauksena muinaissaagoja käytettiin ilman asianmukaista lähdekritiikkiä myös suurvaltaideologian rakennusaineena ja propagandatarkoituksessa, huolimatta siitä, että osa aikalaistutkijoista suhtautui muinaissaagojen lähdearvoon epäillen jo tuolloin. Erityisen kiinnostaviksi nähtiin ne saagat, joiden tapahtumat sijoittuvat, *Vilmundr Poissaolevan saagan* tavoin, Ruotsin alueelle tai valtakunnan kannalta tärkeille lähialueille kuten Skandinavian pohjois- ja itäosiin sekä Venäjälle. Monet näistä muinaissaagoista myös käännettiin 1600–1700-lukujen aikana ruotsiksi, sillä ruotsalaiset eivät tuolloin enää osanneet lukea muinaissaagojen kieltä, muinaisislantia. Huolimatta edellä mainitusta Guðmundur Ólafssonin esittämästä arviosta *Vilmundr poissaolevan saagasta* ”totuudenmukaisena historiana”, ei tällaista suurvalta-aikakaudella tehtyä käännöstä kuitenkaan ole *Vilmundrin saagasta* tiedossa.

## Katso myös
*Saaga
*Kotoperäiset ritarisaagat
*Muinaissaagat
*Ritarisaagat
**[[Bósin saaga]]*
**[[Sturlaugr Ahkeran saaga]]*

## Lähteet
*Busch, Kay. 2004 [2002]. *[https://opus4.kobv.de/opus4-fau/frontdoor/index/index/docId/45 Großmachtstatus & Sagainterpretation. Die schwedischen Vorzeitsagaeditionen des 17. und 18. Jahrhunderts. Vol I: Beschreibung] *. Väitöskirja. Friedrich-Alexander-Universität Erlangen-Nürnberg (FAU), Philosophische Fakultät und Fachbereich Theologie.
* Kanerva, Kirsi. 2015. Muinaista menneisyyttä etsimässä. Saagakäännöksiä ja riimututkimusta Ruotsin suurvalta-ajalta.Teoksessa *Kirjoista kokoelmaksi. Kansansivistystä ja kansainvälisyyttä Turun kaupunginkirjastossa 1800–1900-luvuilla *, toim. Kaisa Hypén, Leila Koivunen & Janne Tunturi. Turku: Avain, 246–254.
*Driscoll, Matthew J. 2009. Editing the Fornaldarsögur Norðurlanda. Teoksessa *[http://www.sagaconference.org/SC14/SC14_PAPERS1.PDF Á austrvega. Saga and East Scandinavia: Preprint Papers of The 14th International Saga Conference Uppsala, 9th–15th August 2009] *, toim. Agneta Ney, Henrik Williams & Fredrik Charpentier Ljungqvist. Gävle: Gävle University Press, 1: 207–212.
*Finnur Sigmundsson. 1966. Rímur af Vilmundi viðutan (1–5). Teoksessa Finnur Sigmundsson. 1966. *[http://baekur.is/bok/000117769/1/520  Rímnatal]*, I–II. Reykjavík: Rímnafélagið, 501–503.
*Glauser, Jürg. 1993. Vilmundar saga viðutan. Teoksessa *Medieval Scandinavia: An Encyclopedia*, toim. Phillip Pulsiano. New York: Garland, 702–703.
*Hui, Jonathan Y. H. 2018. Cinderella in Old Norse Literature. *Folklore* 129 (2018) 4: 353-374.
*Johansson, Karl G. 2009. Den höviske Bósi: Herrauðs ok Bósa saga i genrernas gränsland. Teoksessa *[http://www.sagaconference.org/SC14/SC14_PAPERS1.PDF Á austrvega. Saga and East Scandinavia: Preprint Papers of The 14th International Saga Conference Uppsala, 9th–15th August 2009] *, toim. Agneta Ney, Henrik Williams & Fredrik Charpentier Ljungqvist. Gävle: Gävle University Press, 1: 460-468.
*Jón Þorkelsson. 1888. *[https://archive.org/details/omdigtningenpi00orkeuoft/page/350 Om digtningen på Island i det 15. og 16. Århundrede]*. Køpenhavn: Andr. Fred. Høst & Søns forlag.
*van Nahl, Astrid. 1981. *Originale Riddarasögur als Teil altnordischer Sagaliteratur*. Texte und Untersuchungen zur Germanistik und Skandinavistik 3. Frankfurt am Main: Lang.
* Simek, Rudolf & Hermann Pálsson. 2007. *Lexikon der altnordischen Literatur *. Kröners Taschenausgabe 490. Stuttgart: Kröner.
* Wawn, Andrew. 2006. Whatever Happened to Úlfs saga Uggasonar?  Teoksessa *The Fantastic in Old Norse/Icelandic Literature: Sagas and the British Isles; Preprint Papers of The 13th International Saga Conference; Durham and York, 6th-12th August, 2006*, toim. John McKinnell, David Ashurst & Donata Kick. Durham: The Centre for Medieval and Renaissance Studies, Durham University, 2: 1015–1024.
### Viitteet

## Käännökset ja editiot
*Bjarni, Vilhjálmsson (toim.). 1949. *Riddarasögur*, 6: *Vilmundar saga viðutan; Sigurðar saga fóts; Tristrams saga og Ísoddar; Drauma-Jóns saga; Jarlmanns saga og Hermanns; Sarpidons saga sterka*. Reykjavík: Íslendingasagnaútgáfan.
*Guðmundur Hjartarson (toim.). 1878. *[https://catalog.hathitrust.org/Record/100869541  Sagan af Vilmundi viðutan]*. Reykjavík: Einar Þórðarson.
* Kreutzer, Gert (käänt.). 1998. *Die Saga von Vilmund Vidutan*. Teoksessa Jürg Glauser, Gert Kreutzer & Herbert Wäckerlin (toim.). 1998. *Isländische Märchensagas, Band 1. Die Saga von Ali Flekk, Die Saga von Vilmund Vidutan, Die Saga von König Flores und seinen Söhnen. Die Saga von Remund dem Kaisersohn, Die Saga von Sigurd Thögli, Die Saga von Damusti*. München: Diedrichs, 41-76.
* Loth, Agnete (toim.). 1964. *Late medieval Icelandic romances*, 4: *Vilhjálms saga sjóðs. Vilmundar saga viðutan*. Tiivistäen englanniksi kääntänyt Gillian Fellows Jensen. Editiones Arnamagnæanæ. Series B, 23. København: Munksgaard, 137-201. 
* *The Saga of Vilmund the Outsider*. Teoksessa Waggoner, Ben (käänt.). 2018. *Sagas of Imagination: A Medieval Icelandic Reader*. The Troth, 285-316.

## Aiheesta muualla
* *Vilmundar sagan* käsikirjoituksista *[https://skaldic.abdn.ac.uk/db.php?id=10816&if=default&table=text&val=mss Skaldic Poetry of the Scandinavian Middle Ages]* -projektin sivustolla