open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dionysíou Areopagítou

**Dionysíou Areopagítou** (, ”Dionysios Areopagitan katu”) on katu Ateenan keskustassa Kreikassa. Se sijaitsee Akrópolin kaupunginosassa ja kulkee Akropolis-kukkulan eteläpuolitse.

Dionysíou Areopagítou -katu valmistui nykyiselle paikalleen vuonna 1955. Tätä ennen se kulki pohjoisempana lähempänä Akropolista. Katu on omistettu Dionysios Areopagitalle, joka oli *[[Apostolien teot|Apostolien tekojen]]* mukaan ensimmäinen kristityksi kääntynyt ateenalainen. Dionysíou Areopagítou -katu saa alkunsa Vasilíssis Amalías -valtakadulta Hadrianuksen kaaren läheltä ja muuttuu Akropoliin lounaispuolella Apostólou Pávlou -kaduksi. Katu oli aiemmin autoliikenteen käytössä ja hyvin vilkkaasti liikennöity. Se uusittiin ja muutettiin kokonaisuudessaan kävelykaduksi tekemällä siitä osa Akropoliin ympäristön arkeologista kävelyaluetta Ateenan olympialaisten alla vuosina 2000–2002.

Kadun varrella sijaitsevat Akropoliin etelärinteen arkeologinen alue, jolla sijaitsevat muun muassa Herodes Atticuksen odeion, Eumeneen stoa ja Dionysoksen teatteri, sekä Akropolis-museo. Katua rakennettaessa löydettiin niin kutsuttu Prokloksen talo. Sen rauniot ovat nykyään kadun alla, mutta rakennuksen ääriviivat on merkitty katuun.


Tiedosto:20090802 athina58.jpg|Dionysíou Areopagítou -katua.
Tiedosto:20100410 athina009.JPG|Dionysíou Areopagítou -kadun taloja.
Tiedosto:The Church of Saint Sophia (Dionysiou Areopagitou) on August 9, 2020.jpg|Pyhän Sofian (*Agía Sofía*) kirkko.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ermoú

**Ermoú** (, ”Hermeen katu”) on katu Ateenan keskustassa Kreikassa. Se kulkee Kerameikóksesta Sýntagma-aukiolle Thiseíon, Monastirákin ja Psyrín kaupunginosien halki.

Ermoú-katu rakennettiin 1800-luvulla ja se on omistettu kreikkalaisen mytologian kauppiaiden jumalalle Hermeelle. Katu on vanhan Ateenan pääkatuja ja muodostaa eteläisen sivun vanhan keskustan katukolmiossa, jonka kulmissa ovat Sýntagma- ja Omónoia-aukiot sekä Kerameikós. Kolmion muut kadut ovat Panagí Tsaldári ja Stadíou. Ermoú toimi pitkään Ateenan sisääntuloväylänä Pireuksesta päin. Kerameikóksessa Ermoú päättyy Panagí Tsaldári -katuun ja Sýntagma-aukion päässä sen länsilaidan Filellínon-katuun. Ermoún tärkeimpiä poikkikatuja ovat muun muassa Athinás ja Aiólou.

Kadun itäpää Sýntagma-aukiolta Aiólou-kadulle on kävelykatua, ja se on Ateenan keskeisimpiä, suosituimpia ja kalleimpia ostoskatuja. Kadun keskellä pienellä aukiolla sijaitsee Panagía Kapnikaréan kirkko, joka on Ateenan vanhimpia. Se joutui 1800-luvulla kadun linjauksen tielle, mutta säästettiin. Monastirákissa kadun varrella sijaitsee Monastirákin aukio.


Tiedosto:Ermou - panoramio.jpg|Ermoú-katua.
Tiedosto:Ermou Street in the evening. In the distance the Byzantine Church of Panagia Kapnikarea.jpg|Ermoú-katua ilta-aikaan.
Tiedosto:Καπνικαρέα 1114.jpg|Panagía Kapnikaréan kirkko kadun keskellä.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aiólou

**Aiólou** (, ”Aioloksen katu”) on katu Ateenan keskustassa Kreikassa. Se on nimetty kreikkalaisen mytologian tuulten jumalan Aioloksen mukaan. Toisaalta nimi viittaa kadun eteläpäässä olevaan Tuulten torniin.

Aiólou-katu kulkee Ateenan ydinkeskustassa suurin piirtein etelä-pohjoissuunnassa. Se saa alkunsa Pelopída-kadulta Roomalaisen agoran pohjoispuolelta ja päättyy Panepistimíou-kadulle Omónoia-aukion itäpuolelle, jonka jälkeen se jatkuu Patisíon (28is Oktovríou) -katuna. Suurin osa Aiólou-kadusta on nykyisin kävelykatua. Kadun pituus on noin 1,1 kilometriä.

Aiólou on nyky-Ateenan vanhimpia katuja. Se linjattiin vuonna 1833 ja päällystettiin soralla vuonna 1860. 1800-luvulla sen varrelle rakennettiin monia uusklassisia rakennuksia. 1900-luvulla kadun varrelle rakennettiin korkeampia, moderneja liikerakennuksia. Sen varrella sijaitsevat muun muassa Kreikan kansallispankin (NBG) päärakennus, Plateía Kotziá -aukio, Pyhän Irenen kirkko ja Panagía Chrysospiliótissan kirkko.


Tiedosto:Νεοκλασικό Πελοπίδα και Αιόλου 6183.jpg|Aióloun uusklassisia taloja.
Tiedosto:Παναγιά Χρυσοσπηλιώτισσα 6373.jpg|Panagía Chrysospiliótissan kirkko.
Tiedosto:View of Aiolou Street from the corner with Pandrosou Street.jpg|Aiólou-katua yöaikaan, taustalla Tuulten torni ja Akropolis.
Tiedosto:Atenas vista de Acrópole (2039877290).jpg|Aiólou-katu Akropoliilta nähtynä.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Peiraiós

**Peiraiós** (, ”Pireuksen katu”) on katu Ateenassa ja sen metropolialueella Kreikassa. Se kulkee Omónoia-aukiolta Pireukseen. Katu on osa Kreikan kansallisteiden verkostoa numerolla **EO56**.

Katu on vanha Ateenan keskustan ja Pireuksen sataman yhdistänyt päätie Ateenan 1800-luvun asemakaavassa. Kadun koillispään ensimmäinen kilometri Omónoia-aukiolta Kerameikókseen on nimetty erikseen **Panagí Tsaldári** -kaduksi (Οδός Παναγή Τσαλδάρη, *Odós Panagí Tsaldári*) Kreikan vuosien 1932–1935 pääministeri Panagís Tsaldáriksen mukaan. Osuus on vanhan Ateenan pääkatuja ja muodostaa luoteisen sivun vanhan keskustan katukolmiossa, jonka kulmissa ovat ja Sýntagma- ja Omónoia-aukiot sekä Kerameikós. Kolmion muut kadut ovat Ermoú ja Stadíou.

Varsinaisen Ateenan kaupungin alueella kadun varrella sijaitsevat muun muassa antiikin Kerameikoksen arkeologinen alue sekä Gkázin Technópolis. Tämän jälkeen katu kulkee Távroksen ja Moscháton halki ja päättyy Pireuksessa satama-alueen itäpuolelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Alpo Rönty

**Alpo Rönty** (s. 1941) on suomalainen Hämeenlinnassa asuva lehtori ja suomentaja.

Rönty pääsi ylioppilaaksi 1961 Sotkamon yhteiskoulusta. Hän opiskeli kieliä ja toimi sitten vuodesta 1968 lähtien Lappeenrannassa englannin, latinan ja venäjän kielen opettajana.

## Teoksia
* *Target: topically arranged reader with grammar exercises and tasks for pupils 1*; tekijät Alpo Rönty ym. Otava 1976, 8. painos 1981
* *Target: topically arranged reader with grammar exercises and tasks for pupils 2*; tekijät Alpo Rönty ym. Otava 1976, 5. painos 1982

## Suomennoksia
* Hammond Innes : *Atlantin raivo* : seikkailuromaani. Otava 1963 (alkuteos *Atlantic fury*)
* Hammond Innes : *Valkoinen vesi : romaani. Otava 1966 (alkuteos *The Strode venturer *)
* [[Publius Ovidius Naso]] : *Muodonmuutoksia: Metamorphoseon libri I-XV*; suomennos, esipuhe ja hakemisto Alpo Rönty. WSOY 1997; suomentajan tarkistama uusi laitos julkaistu sähkökirjana WSOY 2018.
* [[Publius Vergilius Maro]] : *Aeneis''.  Loki-kirjat, Helsinki 2000; suomentajan tarkistama uusi laitos julkaistu sähkökirjana WSOY 2021.

## Lähteet
Bełchatówin piirikunta

**Bełchatówin piirikunta** () on yksi Łódźin voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 112&nbsp;779. Piirikunnan ainoa kaupunkikunta on hallintokeskus Bełchatów. Seitsemän maalaiskuntaa ovat Bełchatów, Drużbice, Kleszczów, Kluki, Rusiec, Szczerców sekä Zelów ja niissä on kylien lisäksi yksi kaupunki; Zelów.

Bełchatówin piirikunnan pinta-alasta arviolta 29,2 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Bełchatówin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 4,8 prosenttia.

Vuoden 2019 lopussa Bełchatówin piirikunnassa arvioitiin olevan 112&nbsp;779 asukasta, joista 51,1 prosenttia naispuolisia ja 48,9 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 112&nbsp;983 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 95&nbsp;879 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 18,7 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 61,5 prosenttia ja eläkeikäisten 19,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,9 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 1&nbsp;123 lasta.

## Lähteet
Stadíou

**Stadíou** (, ”Stadionin katu”) on katu Ateenan keskustassa Kreikassa. Se kulkee Sýntagma-aukiolta Omónoia-aukiolle.

Stadíou-katu on saanut nimensä Panathinaïkó-stadionista, sillä alkuperäisen suunnitelman mukaan kadun oli tarkoitus yltää Omónoia-aukiolta stadionille asti. Katu päätettiin kuitenkin Sýntagmalle. Katu on vanhan Ateenan pääkatuja ja muodostaa koillisen sivun vanhan keskustan katukolmiossa, jonka kulmissa ovat Sýntagma- ja Omónoia-aukiot sekä Kerameikós. Kolmion muut kadut ovat Ermoú ja Panagí Tsaldári. Stadíoun suuntaisesti sen itäpuolella kulkee Panepistimíou-katu.

Kadun varrella sijaitsevat muun muassa Klafthmónos-aukio sekä Kreikan vanha parlamenttitalo, jossa toimii Kreikan kansallinen historiallinen museo. Kadun varrella sijaitsee myös muita arkkitehtonisesti merkittäviä vanhoja rakennuksia, kuten entinen Kuninkaallinen kirjapaino.


Tiedosto:National Historical Museum of Athens.jpg|Kreikan kansallinen historiallinen museo.
Tiedosto:Κινηματογράφος Αττικόν 1074.jpg|Elokuvateatteri Attikónin vanha rakennus.
Tiedosto:Παλαιό Εθνικό Τυπογραφείο 6590.jpg|Kuninkaallisen kirjapainon vanha rakennus.
Tiedosto:Ξενοδοχείο Αθηνών 6581.jpg|Vanha Grand Hotel.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vasilíssis Amalías

**Vasilíssis Amalías** (, ”Kuningatar Amalian valtakatu”) on katu Ateenan keskustassa Kreikassa. Se on nimetty kuningatar Amalian mukaan.

Vasilíssis Amalías -valtakatu kulkee Ateenan ydinkeskustassa suunnilleen pohjois–eteläsuuntaisesti vanhankaupungin Plákan itäpuolelta ja Kansallispuutarhan sekä Olympoksen Zeuksen temppelin arkeologisen alueen länsipuolelta. Se saa alkunsa Sýntagma-aukion koillispuolelta Vasilíssis Sofías, Vasiléos Georgíou A' ja Panepistimíou -katujen risteyksestä ja päättyy Andréa Syngroú ja Athanasíou Diákou -katujen risteykseen.

Kadun varrella sijaitsevat Kansallispuutarhan ja Olympoksen Zeuksen temppelin raunioiden lisäksi myös muun muassa Kreikan parlamenttitalo, Tuntemattoman sotilaan hauta, Hadrianuksen kaari, Roomalaisen kylpylän arkeologinen kohde ja Zappeion.


Tiedosto:Οικία Κυριακούλη Μαυρομιχάλη, λεωφόρος Αμαλίας 8 ^ Ξενοφώντος - panoramio.jpg|Kyriakoúlis Mavromicháliksen talo.
Tiedosto:Athens neoplan.jpg|Valtakadun liikennettä.
Tiedosto:The Arch of Hadrian on Vasilissis Amalias Avenue on March 24, 2020.jpg|Hadrianuksen kaari ja valtakatua yöllä.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Filellínon

**Filellínon** (, ”Filhelleenien katu”) on katu Ateenan keskustassa Kreikassa. Se saa alkunsa Sýntagma-aukiolta ja päättyy Vasilíssis Amalías -valtakadulle.

Katu on rakennettu 1800-luvulla ja omistettu Kreikan vapaussotaan osallistuneille filhelleeneille. Katu on lyhyt, mutta Ateenan vanhan ydinkeskustan keskeisimpiä katuja. Filellínon-katuun päättyy muun muassa lännestä tuleva Ermoú-katu. Kadun varrella sijaitsevat Sýntagma-aukion lisäksi myös muun muassa nykyinen venäläisortodoksinen Pyhän Kolminaisuuden kirkko (*Sotíra Lykodímou*) sekä anglikaaninen Pyhän Paavalin kirkko (*Saint Paul*).


Tiedosto:A row of taxi cabs in Syntagma square.jpg|Filellínon-katua.
Tiedosto:Filellinon Street in Athens during the Coronavirus lockdown on April 6, 2020.jpg|Filellínon-katua yöaikaan.
Tiedosto:The Church of the Holy Trinity (Russian Church) in Athens on 8 September 2018.jpg|Pyhän Kolminaisuuden kirkko (*Sotíra Lykodímou*).
Tiedosto:Αγγλικανική Εκκλησία Αγίου Παύλου, Φιλελλήνων - panoramio (4).jpg|Pyhän Paavalin kirkko (*Saint Paul*).


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Panepistimíou

**Panepistimíou** (, ”Yliopiston katu”) eli **Eleftheríou Venizélou** (Οδός Ελευθερίου Βενιζέλου, *Odós Eleftheríou Venizélou*) on katu Ateenan keskustassa Kreikassa. Se kulkee Sýntagma-aukiolta Omónoia-aukiolle.

Panepistimíou on Ateenan keskustan keskeisiä pääkatuja 1800-luvulla muodostetussa asemakaavassa. Kadun varrella on lukuisia arkkitehtonisesti merkittäviä rakennuksia, joista monet edustavat uusklassista arkkitehtuuria. Kadulla sijaitsevat muun muassa Ateenan yliopiston päärakennus, josta katu on saanut nimensä, sekä Ateenan akatemia ja Kreikan kansalliskirjasto, jotka muodostavat yhdessä Ateenan ”uusklassisen trilogian”. Kadun varrella sijaitsevat myös Numismaattinen museo eli Ilíou Mélathron -huvila, Ateenan arkeologisen seuran rakennus, katolinen Pyhän Dionysios Areopagitan katedraali, Arsákeio- eli Arsakeion-koulu, vanha silmäsairaala (Ofthalmiatreío), Serpiérin huvila sekä useita merkittäviä pankkitaloja ja liikkeitä. Kadulla on myös Ateenan metron asema Panepistímio.

Katu nimettiin vuonna 1945 virallisesti Elefteríou Venizélou -kaduksi 1900-luvun alkupuolen merkittävän poliitikko Elefthérios Venizéloksen mukaan, mutta nimi ei ole yleistynyt käyttöön kovin laajalti. Katu kulkee samansuuntaisesti sen itäpuolella sijaitsevan Akadimías-kadun sekä länsipuolella kulkevan Stadíou-kadun kanssa.

## Kuvia


Tiedosto:Λεωφόρος Πανεπιστημίου 6609.jpg|Panepistimíou-katua.
Tiedosto:Numismatic Museum of Athens 2011.JPG|Ilíou Mélathron -huvila eli Numismaattisen museon rakennus.
Tiedosto:03.Καθολικός Ναός Αγίου Διονυσίου GR-IA10-0058.jpg|Pyhän Dionysios Areopagitan katedraali.
Tiedosto:10.Οφθαλμιατρείο Αθηνών GR-IA10-0154.jpg|Vanha silmäsairaala.
Tiedosto:Αρσάκειο 1070.jpg|Arsákeio- eli Arsakeion-koulu.
Tiedosto:Athens academy.jpg|Ateenan akatemia.
Tiedosto:Universität von Athen.jpg|Ateenan yliopiston päärakennus.
Tiedosto:Griechische Nationalbibliothek (Zuschnitt).jpg|Kreikan kansalliskirjasto.
Tiedosto:Έπαυλη Σερπιέρι 1069.jpg|Serpiérin huvila.
Tiedosto:Οικία Δημητρίου Ράλλη 6412.jpg|Dimítrios Rálliksen talo.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Wallace K. Harrison

**Wallace Kirkman Harrison** (1895–1981) oli yhdysvaltalainen arkkitehti, jonka tunnetuimpiin töihin kuuluvat muun muassa New Yorkissa sijaitsevat Metropolitan-ooppera,  ja Rockefeller Center. Vuonna 1945 Harrison perusti arkkitehtitoimiston Max Abramowitzin kanssa.

## Lähteet

* Suuri suomalainen tietosanakirja A-lip. Helsinki, 1988.
Albán Vermes

**Albán Vermes** (19. kesäkuuta 1957 Eger – 3. helmikuuta 2021) oli unkarilainen uimari ja olympiamitalisti. Hän oli pituudeltaan 190-senttimetrinen ja painoi 80 kilogrammaa. Vermes edusti Unkaria Moskovan kesäolympialaisissa 1980 saavuttaen hopeaa 200 metrin rintauinnissa. Hän saavutti myös 200 metrin rintauinnin EM-hopeaa Rooman EM-kilpailuissa 1983.

## Lähteet
Johan August Florin

**Johan August Florin** (7. huhtikuuta 1841 Helsinki – 27. joulukuuta 1902 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, lääkintöneuvos ja valtiopäivämies. 

## Henkilöhistoria
Florinin vanhemmat olivat  valtioneuvos August Oskar Wilhelm Florin ja Lovisa Ekebom ja puoliso vuodesta 1877 Lydia Lovisa Carlström. Florin valmistui filosofian maisteriksi 1864 ja lääketieteen lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1868. Hän toimi lääkärinä Helsingissä ja patologisen anatomian ja oikeuslääketieteen dosenttina yliopistossa 1870–1878, hoitaen useita kertoja myös oppiaineensa professuuria, ja sitten lääkintöhallituksessa lääkintöneuvoksena vuoteen 1902 asti. Florin oli Kaskisten edustaja porvarissäädyssä valtiopäivillä 1882.

## Julkaisuja
* *Om amyloid-degeneration*, 1867
* *Om tvifvelaktiga sinnestillstånd i förhållande till civil-lag*, 1870
* *Om rättsmedicinska system och lifsfarans använding såsom kriterium på kroppsskada*, 1873
* *Om betydelsen af orden "svår kroppskada" och "lifsfarlig sjukdom" enligt § 4 i nådiga forordningen angående dråp utan uppsåt att döda, och annan misshandel å person af den 26 november 1866*, 1873
* *Bidrag till kännedom om de sanitära förhållandena i Helsingfors 1869–1875*, 1877

## Lähteet
Agiá

**Agiá** ( < Αγία, *Agía*, ”Pyhä”) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

* Agiá, kaupunki ja kunta Lárisan alueyksikössä Thessalian alueella
* Agiá, kylä Chanián kunnassa Chanián alueyksikössä Kreetan alueella
* Agiá, järvi Kreetan saarella lähellä samannimistä kylää
Ágios Pávlos

**Ágios Pávlos** (, ”Pyhä Paavali”) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

* Ágios Pávlos, kaupunki Neápoli-Sykiésin kunnassa Thessalonikin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella
* Ágios Pávlos, kylä Néa Propontídan kunnassa Chalkidikín alueyksikössä Keski-Makedonian alueella
* Mikronísi eli Ágios Pávlos, saari Kreetan etelärannikolla Kaloí Liménesin kylän edustalla
Ágios Stéfanos

**Ágios Stéfanos** (, ”Pyhä Stefanos”) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

* Ágios Stéfanos, kaupunki Diónysoksen kunnassa Itä-Attikan alueyksikössä Attikan alueella
* Ágios Stéfanos, kylä Kreetan saarella Ierápetran kunnassa Lasíthin alueyksikössä
* Ágios Stéfanos, saari Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä Chíoksen itärannikolla
* Ágios Stéfanos, saari Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä Chíoksen länsirannikolla
* Vído eli Ptychía, aiemmin myös Ágios Stéfanos, saari Jooniansaarten saariryhmässä lähellä Korfua
Magoúla

**Magoúla** (, ”Poski”) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

* Magoúla, kaupunki Elefsínan kunnassa Länsi-Attikan alueyksikössä Attikan alueella
* Magoúla, kylä Erétrian kunnassa Euboian alueyksikössä Keski-Kreikan alueella
* Magoúla, kylä Spártin kunnassa Lakonian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella
Louhukehräjäkälä

**Louhukehräjäkälä** (*Lecanora subcarnea*) on kehräjäkälien heimoon ja samannimiseen sukuun kuuluva jäkälälaji.

Louhukehräjäkälää kasvaa Suomessa vain yhdessä paikassa, Turussa Ispoisten jäkäläjyrkänteellä. Suomessa laji luokitellaankin äärimmäisen uhanalaiseksi, ja sen kasvupaikka on rauhoitettu. Vielä 2000-luvun alussa lajin uskottiin hävinneen Suomesta.

## Ulkonäkö ja kasvupaikat
Louhukehräjäkälän sekovarsi kasvaa tiukasti kiinni alustassaan. Väritykseltään se on harmaa tai vaaleahko. Louhukehräjäkälä on yksi harvoista jäkälälajeista, joka voi kasvaa lähes neutraaleilla tai kalkkipitoisilla kasvualustoilla. Laji voi kasvaa myös seinillä. Parhaiten se viihtyy kuitenkin piipitoisilla, luonnon muodostamilla kielekkeillä, usein pystysuorilla varjoisilla pinnoilla tai ulkonemilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* UniProt: Taxonomy - ''Lecanora subcarnea'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Lecanora subcarnea'' 
* Consortium of Lichen Herbaria: ''Lecanora subcarnea'' 
* Italic 7.0, The Information System on Italian Lichens: ''Lecanora subcarnea''
Glenn Florio

**Glenn Florio** (26. tammikuuta 1967 – 26. lokakuuta 2020) oli yhdysvaltalainen soutaja. Hän edusti newyorkilaisia Fordham Rams- ja NYAC -seuroja. Florio kilpaili miesten pariairokaksikossa vuoden 1988 kesäolympialaisissa. Hän ei parinsa Kevin Stillin kanssa selviytynyt keräilyeristä jatkoon.

Florio saavutti kevyessä yksikössä MM-pronssia Nottinghamissa 1986. Hän oli samassa luokassa seitsemäs Kööpenhaminan MM-kilpailuissa 1987. Nuorten MM-kisoissa hän sijoittui yksikkösoudussa viidenneksi 1985 ja kuudenneksi 1984. Hän voitti Yhdysvaltojen-mestaruuden kevyessä yksikössä 1986 ja 1987.

Florio valmistui Fordhamin yliopistosta 1989. Hän kuoli ilmeisesti sydänkohtaukseen 26. lokakuuta 2020.

## Lähteet
Viron kunnallisvaalit 2013

**Viron kuntavaalit 2013** pidettiin 20. lokakuuta 2013 ja niissä äänestettiin kunnanvaltuustot 215 kuntaan. Vaalien äänestysaktiivisuus oli 58 prosenttia. Ennakkoäänestysmahdollisuus oli voimassa 10.–16. lokakuuta, jolloin pystyi äänestämään myös sähköisesti. Vaalien suurin voittaja oli keskustapuolue, joka sai 31,9 prosenttia äänistä koko maassa ja voitti Tallinnassa puolet. Tallinnassa saavutetun voiton ansiosta puolueen puheenjohtaja Edgar Savisaar valittiin uudelleen pormestariksi. Vaalien alla Isänmaan ja Res Publican liittoa (IRL) edustanut Eerik-Niiles Kross joutui Interpolin etsintäkuuluttamaksi Arctic Sea -laivan kaappauksen tilaamisesta vuonna 2011. Kross itse piti etsintäkuulutustaan Venäjän tarjoamana apuna keskustapuolueelle.

Kuntavaalien kampanjointi ennakoi riigikogun vaaleja 2015. Tallinnassa Isänmaan ja Res Publican liitto kampanjoi aktiivisesti keskustapuoluetta ja Edgar Savisaaria vastaan. IRL:n vaalikampanjointiin kuului muun muassa kauko-ohjattava helikopteri, joka toimitti Savisaarin vastaisen julisteen ikkunan taakse, kun Savisaar esiintyi suorassa televisiolähetyksessä. Puolue myös levitti aktiivisesti julisteita, jotka syyttivät Savisaaria korruptiosta.

## Koko maan tulokset

## Lähteet
Tóth

**Tóth** tai **Toth** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Alex Toth (1928–2006), yhdysvaltalainen sarjakuvantekijä
* Béla Tóth (1857–1907), unkarilainen toimittaja ja kirjailija
* Ede Tóth (1844–1876), unkarilainen kirjailija
* Edina Tóth (s. 1975), unkarilainen poliitikko ja europarlamentaarikko
* Ilona Tóth (1932–1957), unkarilainen lääketieteen opiskelija ja aktivisti Unkarin kansannousun aikana vuonna 1956
* Kálmán Tóth, useita henkilöitä
** Kálmán Tóth (1831–1881), unkarilainen kirjailija
** Kálmán Tóth (s. 1944) unkarilainen jalkapalloilija
* Krisztina Tóth (s. 1967), unkarilainen kirjailija
* László Tóth (1912–1997), unkarilainen katolinen piispa
* Laszlo Toth (1938–2012), unkarilais-australialainen geologi ja taiteen tärvelijä
* Robert Toth (s. 1969), ruotsalainen kuvittaja, sarjakuvanpiirtäjä
* Rudy Toth (1925–2009), kanadalainen säveltäjä ja pianisti
* Sándor Somogyi Tóth (1923–2000), unkarilainen kirjailija, kansanopiston opettaja ja  rehtori

## Muita urheilijoita
* Alex Tóth (s. 2005), unkarilainen jalkapalloilija
* Annamária Tóth (1945–2023), unkarilainen viisiottelija
* Balázs Tóth (s. 1981), unkarilainen jalkapalloilija
* Beatrix Tóth (s. 1967), unkarilainen käsipalloilija
* Borbála Tóth Harsányi (s. 1946), unkarilainen käsipalloilija
* Dávid Tóth (s. 1985), unkarilainen meloja
* Géza Tóth (1932–2011), unkarilainen painonnostaja
* Imre Tóth (s. 1985), unkarilainen kilpa-autoilija
* István Tóth (s. 1951), unkarilainen painija
* István Tóth, unkarilainen meloja (aktiivisena 1982–1985)
* József Tóth (s. 1951), unkarilainen jalkapalloilija
* Kálmán Tóth (s. 1944), unkarilainen jalkapalloilija
* Kevin Toth (s. 1967), yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä
* László Tóth (s. 2000), unkarilainen autourheilija
* Matej Tóth (s. 1983), slovakialainen kilpakävelijä 
* Noémi Tóth (s. 1976), italialainen vesipalloilija.
Brzezinyn piirikunta

**Brzezinyn piirikunta** () on yksi Łódźin voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 30&nbsp;833. Piirikunnan ainoa kaupunkikunta on hallintokeskus Brzeziny. Neljä maalaiskuntaa ovat Brzeziny, Dmosin, Jeżów sekä Rogów.

Brzezinyn piirikunta syntyi 1. tammikuuta 2002 alun perin Łódźin itäiseen piirikuntaan kuuluneista kunnista, joista se vielä nykyäänkin koostuu.

Brzezinyn piirikunnan pinta-alasta arviolta 13,6 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Brzezinyn piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 6,8 prosenttia.

Vuoden 2019 lopussa Brzezinyn piirikunnassa arvioitiin olevan 30&nbsp;833 asukasta, joista 51,5 prosenttia naispuolisia ja 48,5 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 30&nbsp;959 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 27&nbsp;744 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 17,8 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 59,8 prosenttia ja eläkeikäisten 22,4 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,2 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 300 lasta.

## Lähteet
Tsuruoka

**Tsuruoka** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Yamagatan prefektuurissa. Se sijaitsee Japaninmeren rannikolla prefektuurin länsiosassa. Kaupungin keskusta on rakentunut Shōnain tasangolle Akajoen varrelle. Idässä ja etelässä kaupunkiin kuuluu laajoja vuoristoalueita Asahi- ja Dewavuorilta. Etelässä kaupunki rajautuu Niigatan prefektuuriin. Tsuruokassa on 124&nbsp;344 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 1&nbsp;311,53 neliökilometriä, mikä tekee siitä koko Tōhokun alueen pinta-alaltaan suurimman kaupungin.

Tsuruokan kaupungin historia ulottuu Kamakura-kaudelle saakka, kun aluetta hallitsi Mutō-klaani Daihōjin linnasta käsin. Sen nimesi Tsuruokan linnaksi Mogami Yoshiaki 1600-luvun alussa. Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla Tsuruoka kehittyikin linnanaluskaupunkina Sakai-klaanin hallinnassa. Meiji-restauraation jälkeen kaupunkiin syntyi tekstiiliteollisuutta, joka kuitenkin korvautui maatalouskoneiden, elektroniikan ja huonekalujen tuotannolla toisen maailmansodan jälkeen. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Tsuruoka sai vuonna 1924. Kaupunki laajeni huomattavasti vuoden 1955 kuntaliitoksessa ja vuonna 2005, kun siihen yhdistettiin viisi kuntaa: Atsumin, Fujishiman, Haguron ja Kushibikin maaseutukaupungit sekä Asahin kyläkunta. Kaupunkiin kuuluvat alavat maaseutualueet ovat tärkeää riisintuotantoaluetta. Ōyaman kaupunginosa tunnetaan saken valmistuksesta.

Tsuruokan rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi Tsuruokan linnan rauniot, daimiokunnan entinen koulu Chidōkan, Chidō-museo ja Zenpō-jin buddhalainen temppeli, joka on merimiesten suosiossa. Ideha-jinjan šintolaisen pyhäkön yhteydessä sijaitseva pagodi Hagurovuorella (Hagurovuoren pagodi) on valittu yhdeksi Japanin kansallisaarteista. Kasugan pyhäkkö Kurokawan alueella tunnetaan puolestaan nō-teatteristaan (*[[Kurokawa-nō]]*). Japaninmeren rannikolla toimii useita uimarantoja ja kuumia lähteitä (*[[onsen]]*), kuten Atsumi-onsen ja Yunohama-onsen, sisämaassa on muun muassa Yutagawa-onsenin kuuma lähde. Dewan kolme vuorta kaupungin itäosassa kuuluvat Bandain–Asahin kansallispuistoon. Tsuruokaa palvelee JR Higashi-Nihonin Uetsu-päälinja. Lisäksi kaupungin pohjoisrajalla toimii Shōnain lentoasema.

## Kuvia

Tiedosto:Cherry blossoms in Tsuruoka Park.jpg|Tsuruokan linnan puistoa
Tiedosto:Atsumi-spa-ashiyu03.JPG|Jalkakylpy Atsumi-onsenissa
Tiedosto:Old Nishi-Tagawa district office.JPG|Nishi-Tagawan piirikunnan talo Chidō-museossa
Tiedosto:Gassan (5693125340).jpg|Gassanvuori Tsuruokasta
Tiedosto:Tsuruoka city center area Aerial photograph.1976.jpg|Tsuruokan kantakaupunki vuoden 1976 ilmakuvassa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Koosa jõgi

**Koosa jõgi** on Virossa Tartumaalla Peipsiääressä virtaava 10,7 kilometriä pitkä joki, joka on samalla sekä Emajoen sivuhaara että sen suistohaara. Joki laskee Peipsijärven pohjoisosan länsirantaan Praagan pohjoispuolelle.

## Joen kulku
Koosa jõgi alkaa haarautumalla Emajoesta kohti pohjoista huomattavasti pääuomaa kapeampana uomana. Uoman keskimääräinen pudotus on vain joitakin senttimetrejä, joten sen virtaama syntyy joko Emajoen yläjuoksun paineesta, vallitsevasta tuulesta tai Peipsijärven vedenpinnan muutoksista esimerkiksi matala- tai korkeapaineessa. Vesi voi siis virrata kumpaan suuntaan hyvänsä. Koosa jõen loppuosa on kuitenkin leveämpi kuin sen yläjuoksu. Se näyttäisi yhtyvän luoteesta tulevaan ja sitä huomattavasti leveämpään Kargaja jõen uomaan, mutta viranomaistiedoissa uoman alajuoksua kohdellaan kuitenkin Koosa jõen pääuomana. Joen leveämpi loppuosa on kolme kilometriä pitkä ja sitä kutsutaan myös Lagina jõeksi . Koska Koosa jõella on Peipsijärvellä oma joensuu, on se katsottu olevan oma jokensa. Se voidaan myös tulkita olevan toinen Emajoen suuhaaroista, joka laskee Peipsijärveen 1,5 kilometriä pohjoisemmaksi kuin toinen suuhaara. Kargaja jõgi on sen ainoa sivujoki.

## Valuma-alue ja sivu-uomat
Koosa jõen valuma-alueen pinta-ala on 208,5 neliökilometriä. Siitä suurin osa kuuluu Kargaja jõen valuma-alueeseen, joka on 192,8 neliökilometriä suuri. Tämä tulkinta jättää Koosalle valuma-alueesta vain 15,7 neliökilometrin suuruisen lähialueen, joka muodostuu ojittamattomasta suosta. Emajoen valuma-alue, jonka pinta-ala on 9&nbsp;628 neliökilometriä , ei katsota vaikuttavan Koosa jõgeen niin paljon, että se tulisi huomioida sen valuma-alueessa.

Koosa jõen ainoa sivujoki on Kargaja jõen, jonka pääuoma virtaa alas pohjoisesta seuraten Peipsijärven rannikkoa 3–6 kilometrin etäisyydeltä. Siihen yhtyy lännestä päin Koosa järvestä alkava leveä uoma. Järveen laskee pohjoisesta tuleva Põdra oja. Kun noustaan Kargaja jõgea ylöspäin, yhtyy siihen lännestä Rehemetsa peakraav, koillisesta tuleva Saburi oja ja luoteesta Koosa oja.

## Valuma-alueen järviä
Koosa jõen uomassa ei ole järviä. Valuma-alueen suurin järvi on Koosa järv, joka sijaitsee joelta noin kilometrin verran luoteeseen päin. Koosa järven vieressä puolen kilometrin päässä samalla suoalueella sijaitsee pieni Sirkjärv, joka on umpijärvi. Pohjoisempana sijaitsevassa Koosan kylässä on Koosa ojaan padottu Koosa paisjärv, joka yhtyy pian Kargaja jõgeen. Siitä 23 kilometriä pohjoiseen sijaitsee joen uomaan padottu Metsakivi järv, joka on Metsakiven kylän patojärvi.

## Huomautuksia

## Lähteet
American Pie Presents: Girls’ Rules

**American Pie Presents: Girls’ Rules** vuonna 2020 suoraan videolle julkaistu yhdysvaltalainen komediaelokuva. Elokuva on viides *[[American Pie (elokuvasarja)|American Pie]]* -elokuvasarjan *American Pie presents* -nimellä julkaistuista spin-off-elokuvista ja kaiken kaikkiaan yhdeksäs *American Pie* -sarjassa ilmestynyt elokuva. *Girls’ Rules* on ainoa sarjan elokuva, jossa Eugene Levy ei esiinny.

Elokuvan on ohjannut Mike Elliott ja sen käsikirjoittajia ovat  Blayne Weaver ja David H. Steinberg.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Väinö Kolhonen

**Väinö ”Tommo” Kolhonen** () oli suomalainen elokuvaaja. Hän aloitti uransa lapsinäyttelijänä Suomi-Filmissä ja jatkoi yhtiön palveluksessa eri tehtävissä vuoteen 1970 saakka.

Kolhonen syntyi vuonna 1923 Viipurin Kolikkoinmäellä. Talvisodan jälkeen hänen perheensä lähti evakkotaipaleelle Suomen luovutettua Viipurin Neuvostoliitolle Moskovan rauhassa 1940. Kolhonen sai 17-vuotiaana ensimmäisen roolinsa Orvo Saarikiven ohjaaman *[[Anu ja Mikko (vuoden 1940 elokuva)|Anu ja Mikko]]* -elokuvan Tommona. Osa oli pienehkö mutta istui Kolhoselle niin hyvin, että hän kantoi lempinimeä ”Tommo” loppuikänsä. Hän sai esiintymisensä sekä karjalaisen puheensa luontevuudesta hyvät arvostelut.

Näyttelijädebyytin jälkeen Kolhoselle järjestyi Suomi-Filmissä ensin juoksupojan paikka, sitten pesti pitkien elokuvien kuvausryhmän jäsenenä. Hän jatkoi myös pienten sivuroolien tekoa elokuvissa, kaikkiaan hänelle kertyi noin kaksikymmentä elokuvaroolia. Syksyllä 1949 hän siirtyi kamera-assistentiksi ja siitä edelleen kuvaajaksi Orvo Saarikiven johtamalle lyhytkuvaosastolle olympiavuonna 1952.  

Vuonna 1970 Kolhonen siirtyi Suomi-Filmin negatiivifilmivaraston hoitajan tehtävistä kuvaajaksi Lii-Filmi Oy:hyn. Hän sai valtion taiteilijaeläkkeen 1979. Kolhonen kuvasi uransa aikana kaikkiaan nelisensataa uutiskatsausta Suomi-Filmissä sekä Lii-Filmissä. Lisäksi hän kuvasi noin sata lyhytelokuvaa ja useita mainospaloja. Vuonna 1987 hänellä oli roolitehtävä Janne Kuusen ohjaamassa elokuvassa *[[Älä itke Iines]]*. 

Kolhonen harrasti nuoruudessaan aktiivisesti nyrkkeilyä ja edusti 1940-luvun loppupuolella Helsinkiä kahdessa Helsinki vs. maaseutu -turnauksessa. Hänet nimitettiin Viipurin Nyrkkeilijöiden kunniajäseneksi vuonna 1967. Hän oli niin ikään kunniajäsen Suomen Elokuvayhdistys ry:ssä. Vuonna 2002 hän esiintyi Yle TV1-kanavan *Tositarina* -sarjan henkilöohjelmassa. 

Ihmisenä Kolhonen oli viipurilaisen luonteensa mukaisesti hyväsydäminen, avulias ja vilkas. Hän kuoli 81-vuotiaana olympiamatkalla Ateenassa vuoden 2004 kesäolympialaisten aikaan.

## Lähteet
Dávid Verrasztó

**Dávid Verrasztó** (s. 22. elokuuta 1988 Budapest) on unkarilainen sekauinnin MM-mitalisti ja Euroopan-mestari. Hän edustaa Jövő SC -seuraa ja on pituudeltaan 180&nbsp;cm.

Verrasztó saavutti nuorten EM-kilpailuissa kultaa 200 ja 400 metrin sekauinnissa 2005 sekä hopeaa 400 ja pronssia 200 metrin sekauinnissa 2006. Hän saavutti 400 metrin sekauinnissa hopeaa Istanbulin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2009 ajalla 4.00,10. Budapestin pitkän radan EM-kilpailuissa 2010 hän sai 400 metrin sekauinnissa hopeaa ajalla 4.12,96 ja oli 200 metrin sekauinnissa kuudes. Saman vuoden lopulla hän voitti 400 metrin sekauinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuden Eindhovenissa ajalla 4.03,06 ja sijoittui Dubain lyhyen radan MM-kilpailuissa neljänneksi.

Verrasztó sijoittui 2011 Shanghain MM-kilpailuissa 400 metrin sekauinnissa kuudenneksi ja karsiutui 200 metrillä välierissä. Saman vuoden Szczecinin lyhyen radan EM-kilpailuissa hän saavutti 400 metrin sekauinnissa hopeaa ajalla 4.03,03. Debrecenin pitkän radan EM-kilpailuissa 2012 hän oli samalla matkalla niin ikään toinen ajalla 4.14,23 ja 200 metrin sekauinnissa kuudes. Lontoon olympialaisissa hän karsiutui molemmilla sekauintimatkoilla alkuerissä. Vuoden 2012 lopulla hän saavutti 400 metrin sekauinnissa lyhyen radan EM-hopeaa Chartres'ss 2012 ajalla 4.02,54 ja MM-pronssia Istanbulissa ajalla 4.02,87.

Verrasztó sijoittui vuonna 2013 Barcelonan MM-kilpailuissa 400 metrin sekauinnissa kuudenneksi ja voitti lyhyen radan Euroopan-mestaruuden Herningissä ajalla 4.03,48. Hän saavutti 2014 samassa lajissa pitkän radan Euroopan-mestaruuden Berliinissä ajalla 4.11,89 ja lyhyen radan MM-pronssia Dohassa ajalla 4.01,82. Hän saavutti Kazanin MM-kilpailuissa 2015 hopeaa 400 metrin sekauinnissa ajalla 4.09,90. Hän voitti 400 metrin sekauinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuden Netanyassa 2015 ajalla 4.02,43.

Verrasztó voitti 400 metrin sekauinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuden Lontoossa 2016 ajalla 4.13,15. Rio de Janeiron olympialaisissa hän oli 400 metrin sekauinnin alkuerissä kahdestoista karsiutuen loppukilpailusta. Windsorin lyhyen radan MM-kilpailuissa 2016 hän sijoittui 400 metrin sekauinnissa kolmanneksi ajalla 4.01,56. Budapestin MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti 400 metrin sekauinnissa hopeaa ajalla 4.08,38. Hän voitti saman lajin pitkän radan Euroopan-mestaruuden Glasgow'ssa 2018 ajalla 4.10,65. Gwangjun MM-kilpailuissa 2019 hän karsiutui 400 metrin alkuerissä oltuaan kolmastoista.

Verrasztó sijoittui vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa neljänneksi 400 metrin sekauinnissa. Hän saavutti samassa lajissa hopeaa Rooman EM-kilpailuissa 2022 ajalla 4.12,58.

Myös Dávid Verrasztón isä Zoltán Verrasztó, täti Gabriella Verrasztó ja sisar Evelyn Verrasztó ovat olympiauimareita.

## Lähteet
Ede Tóth

**Ede Tóth** (4. lokakuuta 1844 – 26. helmikuuta 1876) oli unkarilainen näytelmäkirjailija. Hän kävi koulua Sárospatakissa mutta joutui keskeyttämään opinnot. Hän kokeili näyttelemistä mutta menestyi vasta näytelmäkirjailijana. Hän kirjoitti muutamia onnistuneita kansannäytelmiä: *A falu rossza * (1874; suom. *Kylän heittiö* 1877), *A tolonc* (1875) ja *A kintornás család* (1875). Toth kuoli keuhkotautiin 31-vuotiaana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kálmán Tóth (kirjailija)

**Kálmán Toth** (1831–1881) oli unkarilainen näytelmäkirjailija. Hän opiskeli Pécsissä. Hän osallistui vapaussotaan 1848–1849, minkä jälkeen hän ryhtyi Budapestissä kirjalliseen työhön. Tothin runot, varsinkin hänen rakkaus- ja isänmaalliset runonsa, saavuttivat heti suosiota. Näytelmäkirjailijana Toth saavutti suurimman menestyksen huvinäytelmillä *A király házasodik* (1863) ja *Nők az alkotmányban * (*Naiset valtioelämässä*, 1871). Routavuosina Tothin perustama (1860) ja toimittama pilalehti *Bolond Miska* saavutti huomattavan merkityksen. Perustuslaillisen elämän elvyttyä Toth osallistui (1865–1878) myös valtiolliseen elämään. Hänen kootut runonsa ilmestyivät 1878.

## Suomennetut teokset
* *Naiset valtioelämässä: komedia 3:ssa näytöksessä*, teoksessa *Unkarin albumi 1.*, toim. Antti Jalava. Weilin & Göös, 1881
* [Kolomán Tóth], *Mustalainen: kuvaus yhdessä näytöksessä*, Kuopio: Telén 1898. Sarja: Näytelmäkirjallisuutta, 18. (joissakin myöhemmissä painoksissa tekijänimi Kálmán Tóth)
* Tóthin suomennettu runo "Eteenpäin!" on antologiassa *[[Unkarin lyyra]]* (1970).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kálmán Tóth

**Kálmán Tóth** tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:

* Kálmán Tóth (1831–1881), unkarilainen kirjailija
* Kálmán Tóth (s. 1944), unkarilainen jalkapalloilija
Sandy Hook

**Sandy Hook** on kynnäs Yhdysvaltojen New Jerseyn osavaltiossa. Noin 10 kilometriä pitkä kynnäs alkaa New Jerseyn rannikolta jatkuen kohti New Yorkin satamaa. Aikanaan kynnäs oli merkittävä maamerkki New Yorkin satamaan purjehtiville laivoille ja Yhdysvaltain asevoimat on käyttänyt sitä kaupungin puolustamiseen. Nykyisin huomattava osa kynnäästä on osa Gateway National Recreation Areaa ja se suosittu matkailukohde.

## Maantiede

Sandy Hook on kynnäs New Jerseyn Monmouthin piirikunnassa Atlantin valtameren rannikolla. Kynnään pituus on noin 10 kilometriä. Kynnäs alkaa new jerseyn rannikolta ja jatkuu pohjoiseenNew Yorkin satamaa kohti. Kynnään alussa on Long Branchin kaupunki, josta kynnäs jatkuu Monmouth Beachin ja Sea Brightin läpi. Kynnään pohjoiskärki kuuluu liittovaltion hallinnoimaan Gateway National Recreation Areaan. Kynnäällä on rannikkometsää, hiekkadyynejä ja rantoja, sekä marskimaata ja pensaikkoja. Alueella esiintyy vähintään 300 eri lintulajia.

Historiansa aikana nykyisen Sandy Hookin läpi on kulkenut salmia, jotka ovat eri aikoina avautuneet tai sulkeutuneet tehden kynnäästä saaren. Nykyisin saman estää vuiden 1896 jälkeen rakennettu rantavalli. 

## Historia

Henry Hudson löysi Sandy Hookin vuonna 1609. Hollantilaiset tunsivat sen nimellä *Sant Hoek*. Paikasta tuli maamerkki New Yorkin satamaan purjehtiville laivoille. Newyorkkilaiset kauppiaat ja merimiehet rahoittivat vuonna 1764 avautuneen Sandy Hookin majakan rakentamisen kynnään pohjoiskärkeen. Majakka on Yhdysvaltojen vanhin edelleen käytössä oleva majakka. Vapaussodan aikana kynnään miehittivät britit. Sodan päätyttyä Yhdysvallat rakennutti Fort Gatesin linnoituksen vuonna 1812. Koko kynnäs ostettiin valtiolle vuonna 1814. Yhdysvaltain sisällissota pysäytti toisen kaavaillun linnoituksen rakentamisen. Kynnäälle valmistui kuitenkin kaksi Yhdysvaltain rannikkovartioston asemaa.

Asevoimat käyttivät kynnästä ampuma-alueena. New Yorkia tykeillään suojaava Fort Hancock valmistui vuonna 1895 ja kylmän sodan aikana kynnäällä tuotiin Nike-ohjuksia. Gateway National Recreation Area perustettiin vuonna 1972. Sandy Hook on yksi siihen kuuluvista kolmesta alueesta. Alue on suosittu matkailukohde.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pulskiot

**Pulskiot** (*Cyphostemma*) on viiniköynnöskasvien (Vitaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu reilut 250 lajia.

Pulskioita tavataan muun muassa Saharan eteläpuoleisessa Afrikassa. Niitä ei kasva Suomessa luonnonvaraisina.

## Lajeja
* *[[Cyphostemma adenocaule]]*
* *[[Cyphostemma anatomicum]]*
* *[[namaquanpulskio|Cyphostemma bainesii]]* – namaquanpulskio
* *[[kongonpulskio|Cyphostemma bambuseti]]* – kongonpulskio
* *[[tansanianpulskio|Cyphostemma braunii]]* – tansanianpulskio
* *[[Cyphostemma cirrhosum]]*
* *[[Cyphostemma congestum]]*
* *[[etiopianpulskio|Cyphostemma cyphopetalum]]* – etiopianpulskio
* *[[norsupulskio|Cyphostemma elephantopus]]* – norsupulskio
* *[[Cyphostemma fugosioides]]*
* *[[Cyphostemma gigantophyllum]]*
* *[[Cyphostemma glandulosissimum]]*
* *[[namibianpulskio|Cyphostemma juttae]]* – namibianpulskio
* *[[pullopulskio|Cyphostemma laza]]* – pullopulskio
* *[[sulkapulskio|Cyphostemma montagnacii]]* – sulkapulskio
* *[[Cyphostemma princeae]]*
* *[[Cyphostemma rhodesiae]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Cyphostemma''
* Suomen Lajitietokeskus: Pulskiot – ''Cyphostemma''
Maharashtra Navnirman Sena

**Maharashtra Navnirman Sena** (lyh. **MNS**) on intialainen Maharashtran osavaltiossa vaikuttava alueellinen puolue. Sen perusti Shiv Senasta eronnut Raj Thackeray vuonna 2006 puolustamaan marathien intressejä. Thackeray erosi setänsä Bal Thackerayn puolueesta vastalauseena Uddhav Thackerayn valitsemisesta Shiv Senan puheenjohtajaksi.

Puolueen vaalimenestys on ollut laskusuuntaista. Vuonna 2017 se sai seitsemän ehdokastaan Suur-Mumbain kuntayhtymän edustajistoon, mutta kuusi heistä siirtyi Shiv Senaan. Aikaisemmissa kuntayhtymän vaaleissa 2012 puolue sai 27 edustajaa. Maharashtran parlamentin alahuoneessa se sai 13 edustajaa vuonna 2009, mutta vuoden 2014 vaaleissa vain yhden. Maharashtran osavaltiovaaleissa 2019 puolueen paikkamäärä säilyi samana. Puolue ei saanut yhtäkään edustajaa Lok Sabhaan vuoden 2014 parlamenttivaaleissa eikä se osallistunut seuraaviin vuoden 2019 vaaleihin.

Maharashtra Navnirman Sena järjesti vuonna 2020 tukimielenosoituksen kansalaisuuslainmuutokselle ja ilmoitti kostavansa lakimuutoksen vastustajille. Puolue on myös toistuvasti vaatinut pakistanilaisten taiteilijoiden poistamista elokuvista ja musiikkiteollisuudesta. Puolue on saanut toistuvaa mediahuomiota vandalismista osana sen mielenosoituksia. Joulukuussa 2017 kahdeksan puolueen aktivistia vietti viikon vankilassa epäiltynä kongressipuolueen Mumbaissa sijainneen toimiston vandalisoinnista. Puheenjohtaja Raj Thackeray kutsui heidät asunnolleen ja onnitteli heitä kiitoksena puolueelle tekemästään työstä. Elokuussa 2020 puolueen aktivistit vandalisoivat Maharashtra State Electricity Distribution Company Limited -sähköyhtiön toimistoa, kun puheenjohtaja uhkasi "MNS-tyylisellä" mielenosoituksella, koska Nagpurissa asuva henkilö oli väitetysti tehnyt itsemurhan kalliin sähkölaskun takia.

## Lähteet
Viljaminkeltaruusu

**Viljaminkeltaruusu** (*Rosa* ’William’s Double Yellow’) on tarhakeltaruusuihin kuuluva ruusulajike, jolla on kerratut, kirkkaan keltaiset kukat. Sen menestymisalue yltää Suomessa rannikolla Oulun korkeudelle saakka (vyöhyke V).

## Alkuperä
Viljaminkeltaruusu on persianruusun (*Rosa foetida*) ja pimpinellaruusun (*Rosa pimpinellifolia*) risteytys, jonka kehitti englantilainen John Williams vuonna 1820. Ruusu sai nimensä kehittäjänsä mukaan. Ranskassa ruususta käytetään nimeä ’Jaude de William’, Skotlannissa ruusun nimi on ’Prince Charlie’s Rose’ ja Norjassa ’Namdalsrosen’. Suomessa Kaisaniemen kasvitieteellisessä puutarhassa 1920-luvulta saakka kasvaneen "Kaisaniemen harisoniruusun" sekä Raahessa yli sata vuotta kasvaneen ”Raahen ruusun” on molempien todettu olevan lajikkeeltaan ’William’s Double Yellow’.

Viljaminkeltaruusu ja Yhdysvalloissa 1800-luvun alussa löytynyt harisoninkeltaruusu (*Rosa* ’Harison’s Yellow’) ovat molemmat persianruusun (*Rosa foetida*) ja pimpinellaruusun (*Rosa pimpinellifolia*) risteymiä. Harisoninkeltaruusu on toisin, kuin viljaminkeltaruusu, todennäköisesti luonnossa syntynyt risteymä. Harisoninkeltaruusu kasvoi ensimmäisenä asianajaja ja ruusujen ystävä George Harisonin puutarhassa New Yorkin esikaupunkialueella. Ruusut ovat ominaisuuksiltaan ja ulkonäöltään lähellä toisiaan, mutta erojakin on mm. kukassa ja kasvukorkeudessa.

## Kuvaus
Viljaminkeltaruusu kasvaa 1–1,2 metrin korkuiseksi, tiheäksi, pienipiikkiseksi pensaaksi. Lehdet ovat pieniä, tummanvihreitä ja muistuttavat juhannusruusun lehtiä. Kukinta alkaa Suomessa kesäkuun lopussa ja kestää kahdesta kolmeen viikkoa. Kukat ovat kirkkaankeltaiset, kerrannaiset, halkaisijaltaan 4–5 cm. Terälehtiä on 17–25 kappaletta. Heteissä on keltaista ja ruskeaa. Kukissa on miellyttävä tuoksu. Syksyllä pensasta koristavat pyöreät mustat kiulukat. Ruusulla on taipumus levitä juurivesoilla. Ruusu viihtyy aurinkoisella ja puolivarjoisella paikalla, hedelmällisessä maaperässä, mutta sietää myös kuivuutta ja niukkaravinteista maaperää. Menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I–V.

## Kuvia viljaminkeltaruususta

Tiedosto:Viljaminkeltaruusu William’s Double Yellow 5.jpg
Tiedosto:Viljaminkeltaruusu William’s Double Yellow 2.jpg
Tiedosto:Viljaminkeltaruusu William’s Double Yellow 3.jpg


## Lähteet
Béla Tóth

**Béla Tóth** (1857–1907) oli unkarilainen toimittaja ja kirjailija. Hän oli erinomainen tyylitaituri. Hän käänsi unkariksi kirjallisuutta, muun muassa kirjailijoita Alphonse Daudet, Paul Bourget, Georges Ohnet, Guy de Maupassant, François Coppée, Edmondo de Amicis.

Tóthin isä oli kirjailija Kálmán Tóth.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Cyphostemma adenocaule

***Cyphostemma adenocaule*** on viiniköynnöskasvien (Vitaceae) heimoon, pulskioiden (*Cyphostemma*) sukuun kuuluva kasvilaji, joka on ulkonäöltään hyvin muunteleva laji.

*Cyphostemma adenocaule* on köynnöstävä tai maanmyötäisenä kasvava ruoho, joka voi kasvaa useiden metrien pituiseksi. Kasvin tyviosat ovat toisinaan jokseenkin puutuneita. Lehdet ovat sormilehdykkäisiä ja kussakin lehdessä on 3–11 lehdykkää, tavallisimmin 5–7 lehdykkää. Lehtiruodit ovat tavallisesti 1–5,5 cm pitkiä, mutta joskus jopa 9,5 cm pitkiä. Lehtien lehdykät ovat ohuita ja muodoltaan soikeita tai soikeanpuikeita sekä suippokärkisiä. Lehdyköiden pituus vaihtelee 1,5–11,5 cm väliltä ja lehdyköiden leveys 1–7,5 cm väliltä. Lajin kukintona on 2–15 cm pitkä kiemura viuhko. Kukkien terälehdet ovat tavallisesti 2,2–4 mm pitkiä ja kellanvihreitä. Hedelmät ovat soikeita, 6–11 mm pitkiä ja halkaisijaltaan 4–7 mm leveitä, tavallisimmin 6–8 mm pitkiä ja 4–6 mm leveitä. Hedelmien väri vaihtelee punaisesta viininpunaiseen tai lähes mustaan.

*Cyphostemma adenocaule* -lajia tavataan laajalti Eritreassa, Somaliassa ja Etiopiassa. Laji kasvaa 35–1000 metrin korkeudessa.

*Cyphostemma adenocaule* -lajia on käytetty Somaliassa perinteisessä lääketieteessä.

## Lähteet
* JSTOR Global Plants: https://plants.jstor.org/compilation/cyphostemma.adenocaule
McLaren Senna

**McLaren Senna** on McLarenin valmistama hyperauto, joka on jatkoa malleille F1 ja P1. Se on suunniteltu rata-ajoon sopivaksi, ja se on nimetty entisen McLarenin Formula 1 -kuljettajan Ayrton Sennan mukaan. Se voitti jokavuotisen pohjoismaisen Scandinavian Sports Car of the Year -urheiluautovertailun vuonna 2019.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

Senna McLarenin sivuilla
Slovenialainen keittiö

**Slovenialainen keittiö** on yhdistelmä paikallisia omaperäisiä tuotteita sekä erilaisia yhteisiä vaikutteita naapurimaista eri aikoina, erityisesti Keski-Euroopasta, Unkarista ja Jugoslaviasta. Ensimmäinen vaarsinainen slovenialainen keittokirja on vuodelta 1799, ja sen on koonnut Valentin Vodnik. Vuoristoisuudesta huolimatta maasta suuri osa on viljelysmaata. Maaseudun ruokakulttuuri poikkeaa kaupunkilaisesta, ja eri seuduilla on vaihtelua keskenään. Nykyään Slovenia markkinoi matkailuaan ruokaperinteen monipuolisuudella.

## Ruokalajeista
Lihaa on tarjottu perinteisesti ainoastaan viikonloppuisin sekä juhlapyhinä. Aineksina on käytetty paikallisesti kasvatettuja sianlihaa ja siipikarjaa. Makkaroita ja veripalttua on suosittu. Puuroja, keittoja ja pataruokia sekä muhennoksia on käytetty paljon. Kalaa ja mereneläviä on käytetty suhteellisen vähän. Sienet ja marjat ovat perinteisesti suosittuja. Koska myös lypsykarjaa on ollut, on monipuolisista juustoista tullut erityinen perinne, ja niitä on tehty sekä lehmän että lampaan maidosta. Alkoholijuomina on tarjoiltu olutta, viinejä ja toisinaan väkevämpiäkin. Tunnettu, mutta ehkä aliarvostettu ruokaviini on kuiva valkoviini Rizling.   

## Slovenialaisia juustoja

Lampaanmaidosta valmistettuja juustoja ovat bovški sir ja kraški ovčji sir. Lehmänmaitopohjaisia juustoja ovat bohinjski sir, mohant, nanoški sir, tolminc ja trnič.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Armise järv

**Armise järv** (myös *4. Jõuküla järv*) on Virossa Itä-Virumaalla Alutagusen kunnan Koldamäen kylässä sijaitseva järvi. Se katsotaan kuuluvan Jõugajärviin, jollainen on myös esimerkiksi Pesujärv.

## Maantietoa
Järvi on 350 metriä pitkä, 170 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,1 hehtaaria. Se sijaitseen metsämaastossa Armeiski mäen koillispuolella ojitetun metsäalueen luoteispuolella. Siinä ei ole saaria. Järven rantaviivan pituus on 830 metriä ja ainakin järven länsipuoliskon rannat ovat soistuneita. Järvi on autio eikä sinne tule tietä.

## Luontoarvoja
Järven metsäiset rannat ovat soistuneita ja rantat ovat mutapohjaisia. Järven kalasto on vähälukuinen, mutta ainakin hauki ja ahven viihtyy järvessä.

## Historiaa
Järven nimi selitetään kansanperineessä tarinassa armeijasta, joka piti muinoin leiriä järvellä. Toinen järveen liitettävä tarina on Varesmetsan suolle johtanut pitkospuista rakennetusta polusta tai jopa hirsiporrastiestä, joka alkoi järveltä ja johti suon taakse.

## Vesistösuhteita
Armise järv kuuluu Alajõen valuma-alueeseen. Siihen on johdettu itäpuolelta sen itärantaan lyhyt kuivatusoja, jonka kautta järven vesi myös laskee ojitusverkoston kautta lähellä virtaavaan Alajõgeen. Alajõgi laskee Peipsijärven pohjoisosan länsirantaan. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

## Huomautuksia

## Lähteet
Sulbaktaami

**Sulbaktaami** (C8H11SNO5) on sulfoneihin ja beetalaktaameihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä käytetään lääketieteessä antibioottien tehoa lisäävänä aineena.

## Ominaisuudet ja käyttö
Sulbaktaami on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste on vesiliukoista. Aine on optisesti aktiivista ja sen ominaiskiertokyky on +251.Sulbaktaami itsessään on antibioottina teholtaan heikko tehoten lähinnä eräisiin *Neisseria*- ja *Acinetobacter* sukujen lajeihin. Sen sijaan se sitoutuu bakteerien tuottamiin beetalaktamaasientsyymeihin ja estää niiden toiminnan. Tämä parantaa beetalaktaamiantibioottien kuten penisilliinien ja kefalosporiinien tehoa. Sulbaktaamia käytetään yhdessä esimerkiksi ampisilliinin, metslosilliinin ja kefoperatsonin kanssa.

## Valmistus
Sulbaktaami on puolisynteettinen yhdiste. Ensimmäisessä vaiheessa 6-aminopenisillaanihaposta tehdään diatsoniumsuola, joka sitten bromataan. Muodostuvan tuoteen tioeetteriryhmä hapetetaan sulfoniksi ja bromiatomit pelkistetään vedyttämällä.
:

## Lähteet