open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Untappd

**Untappd** on sosiaalisen median mobiiliohjelmisto, jonka avulla käyttäjät voivat kirjata juomiaan oluita ja siidereitä palveluun sekä jakaa kirjauksia ja sijainteja ystävilleen. Sovelluksessa voi myös arvostella juomiaan juomia, jakaa kuvia sekä saavuttaa badgeja, eli eräänlaisia saavutuksia. Palvelu myös suosittelee käyttäjille samankaltaisia juomia, ravintoloita ja kauppoja.

Sovelluksella pystyy jakamaan kirjauksia käyttäjiensä Twitter- ja Facebook-tunnuksilla ja liittää kirjauksiin sijainteja Foursquare-palvelusta.

Tammikuussa 2014 Untappd ilmoitti ylittäneensä miljoonan käyttäjän rajan. Huhtikuussa 2016 sivustolla oli 3,2 miljoonaa käyttäjää.

## Badget
Kirjatessa erilaisia oluita palveluun käyttäjä saavuttaa erilaisia badgeja. Badget jaotellaan kolmeen kategoriaan: olut-, sijainti- ja erikoisbadget. Olutbadgeja saavutetaan oluiden kulutusmäärillä. Esimerkiksi suomalaisia oluita kuluttamalla saavuttaa 'Never Finnished!' -badgen eri tasoja. Sijaintibadgeja saavutetaan kuluttamalla oluita eri sijainneissa, kuten samassa baarissa, useassa eri baarissa samana iltana tai urheilutapahtumassa. Erikoisbadgeja saavuttaa kuluttamalla oluita erityisinä päivinä, kuten jouluna, uuden vuoden aattona tai Untappd -sovelluksen vuosipäivänä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  Untappd-sovelluksen kotisivut
Jan van Hemessen

**Jan van Hemessen** (n. 1500 – n. 1575) oli alankomaalainen taidemaalari, joka työskenteli Antwerpenissa ja Haarlemissa. Hänen töissään näkyy italialaisen taiteen sekä Massusin ja Mabusen vaikutusta. Hän käsitteli uskonnollisia aiheita ja laatukuvia romanistiseen tapaan. On sanottu, että van Hemessen oli "aikansa ekspressionisti". Hänen katsotaan ennakoineen 1600-luvun laatukuvamaalausta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Danny Drinkwater

**Daniel Noel ”Danny” Drinkwater** (s. 5. maaliskuuta 1990 Manchester) on englantilainen uransa päättänyt jalkapalloilija. Oikeajalkainen Drinkwater oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi kolme ottelua Englannin jalkapallomaajoukkueessa.

Drinkwater kuului kaudella 2015–2016 Englannin Valioliigan voittaneeseen Leicester Cityn joukkueeseen.

## Seurajoukkueura
Drinkwater on Manchester Unitedin kasvatti. Hän kuului seuran edustusjoukkueeseen vuodet 2009–2012, muttei pelannut yhdessäkään ottelussa. Suurimman osan Manchester United -ajastaan Drinkwater vietti lainalla Englannin mestaruussarjan ja ykkösliigan joukkueissa. Hän edusti Huddersfield Townia, Cardiff Cityä, Watfordia ja Barnsleya.

Tammikuussa 2012 Drinkwater siirtyi lopullisesti pois Unitedista, Englannin mestaruussarjan Leicester Cityyn. Kaudella 2013–2014 hän juhli seuran kanssa Mestaruussarjan mestaruutta ja nousua Valioliigaan. Hän teki pääsarjadebyyttinsä elokuussa 2014 Evertonia vastaan. Kaudella 2014–2015 Drinkwater pelasi 23 valioliigaottelussa. Ensimmäisen valioliigamaalinsa Drinkwater teki tammikuussa 2016 Stoken verkkoon. Tuolla kaudella hän onnistui maalinteossa kaksi kertaa 35 ottelussa Leicesterin voittaessa yllättäen Valioliigan mestaruuden. 

Drinkwater siirtyi syyskuussa 2017 viiden vuoden sopimuksella lontoolaiseen Chelseaan. Syksyn 2019 hän oli lainalla Burnleyssä mutta pelasi vain yhden ottelun Valioliigassa ja yhden liigacupissa. Tammikuussa 2020 hän siirtyi lainalle Aston Villaan ja pelasi Valioliigassa kevätkauden aikana neljä ottelua. Keväällä 2021 hän pelasi Turkin Superliigan Kasımpaşassa lainasopimuksella 11 ottelua. Kaudeksi 2021–2022 Drinkwater lainattiin Englannin mestaruussarjan Readingiin. Lainakaudellaan Readingissa hän pelasi 33 Mestaruussarjan ottelua ja teki kauden ainoan maalinsa 27. marraskuuta 2021 ottelussa Swansea Cityä vastaan. Hän pelasi kaudella 2021–2022 Readingissa myös yhden FA Cupin ottelun. Drinkwaterin sopimus Chelsean kanssa päättyi kesään 2022, eikä sitä jatkettu.

Lokakuussa 2023 Drinkwater ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa.

## Maajoukkueura
Drinkwater edusti vuosina 2007–2008 Englannin alle 18-vuotiaiden ja vuosina 2008–2009 alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta. Englannin jalkapallomaajoukkueessa hän teki debyyttinsä maaliskuussa 2016 ystävyysottelussa Alankomaita vastaan. Saman vuoden toukokuussa hän pelasi Turkkia ja Australiaa vastaan mutta ei päässyt EM-kisajoukkueeseen.

## Saavutukset
**Seurajoukkuetasolla**
* Englannin Valioliiga: 2015–2016
* Englannin mestaruussarja: 2013–2014
* FA Cup: 2017–2018

**Henkilökohtainen**
* Englannin mestaruussarjan tähdistöjoukkue: 2013–2014

## Lähteet
Kimmo Sillanpää

**Kimmo Sillanpää** (s. 14. heinäkuuta 1960 Pori) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli hyökkääjä ja hän edusti koko uransa ajan Porin Ässiä. Hän pelasi SM-liigassa yhteensä 325 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 72+88=160 ja jäähymääränsä 136 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi 27 ottelua, joissa tehopisteitä kertyi 6+7=13 ja jäähyminuutteja 10. Sillanpään palkintokaapissa on SM-hopeamitali vuodelta 1984. Sillanpää päätti uransa kevääseen 1990 Ässien voitettua I-divisioonan ja noustua seuraavaksi kaudeksi takaisin liigaan.

Kimmo Sillanpään poika Severi on myös liigakiekkoilija ja pelasi isänsä tapaan pitkään Ässissä.

## Tilastot

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Saara Finni

**Saara Finni** (s. 1938) on suomalainen Janakkalan  Tervakoskella asuva toimittaja ja kirjailija.

Finnin tunnetuin kirja on omakohtaisiin kokemuksiin perustuva, vanhusten laitoshoidon epäkohdista kertova yhteiskunnallinen romaani *Suruvaippa*, joka on sovitettu myös näytelmäksi. Finni on kirjoittanut myös terveydenhuollon ongelmista (*Rahat vai henki*) sekä toimittanut 1970-luvun alussa kirjan maaseudun pientilojen emännistä. Hän on lisäksi julkaissut Valamon luostarisaaresta kertovan kirjan *Valamo, sinisen kukan saari*.

## Teoksia
* *Rahat vai henki*. Gummerus 1976
* *Suruvaippa* : romaani. Gummerus 1981, ilmestynyt näytelmänä 1985
* *Valamo, sinisen kukan saari* ; kuvat Igor Georgijevski ym. Tammi 1990, 2. uus. painos 1990
* *Vuoksi - satakielivirta*. Tammi 1994
* *Elämää ja ihmisiä Tervakoskella eilen ja tänään 2004*. Saara Finni, Tervakoski 2004
* Wiipurin matka 1900 ja Seminaarista paluu 1906. Omakustanne 2020.

## Toimitustöitä
* *Pientilan emäntä* ; toim. Saara Finni. Gummerus 1972

## Palkinnot
* Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto 1974 (kirjasta *Pientilan emäntä*)
* Kiitos kirjasta -mitali 1982 (romaanista *Suruvaippa*)

## Lähteet
Middletown (Connecticut)

**Middletown** on kaupunki Connecticutjoen varressa Connecticutissa Yhdysvalloissa. Kaupungilla on pinta-alaa noin 110 neliökilometriä ja siellä asui 47&nbsp;648 ihmistä vuonna 2010. Sen nykyinen pormestari on Daniel T. Drew.

Alun perin Middletownin alue tunnettiin nimellä **Mattabeseck** siellä asuneen samannimisen intiaaniheimon mukaan. Eurooppalaisten perustaessa Mattabeseckiin ensimmäistä siirtokuntaansa vuonna 1650 siirtokunnan nimeksi valittiin Middletown ("keskimmäinen kaupunki"), koska se sijaitsi likimain puolivälissä vanhempia Old Saybrookin ja Windsorin siirtokuntia. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Arno Holz

**Arno Holz** (1863–1929) oli saksalainen kirjailija, yksi varhaisimmista suurkaupunkirunouden edustajista ja naturalismin saksalaisista esitaistelijoista. Hän kirjoitti runojen lisäksi näytelmiä. Hänen runonsa ovat yleensä rytmiin perustuvaa, riimitöntä ja säkeetöntä. Holz kuului ajan realistiseen kirjailijapiiriin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Suuri runoilija, joka ei saanut Nobel-palkintoa, Kansan kuvalehti, 08.11.1929, nro 45, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Iiro Ollila

**Iiro Ollila** (s. 1971) on suomalainen säveltäjä, muusikko, improvisoija ja äänisuunnittelija. Hän on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri ja klassisen kitaransoiton opettaja. Ollila on työskennellyt kitaransoitonopettajana ja konsertoivana kitaristina vuoteen 1997 ja sittemmin säveltäjänä ja äänisuunnittelijana. Hän on toiminut myös Koiton Laulun taiteellisena johtajana vuosina 2000–2006. 

Ollila on säveltänyt konserttimusiikin lisäksi teatteriin, tanssiteoksiin, televisioon ja elokuviin. Hänen erityisalueitaan ovat teatterimusiikki ja -äänisuunnittelu, teatteri-improvisaatio sekä arkaais-musiikillinen improvisoitu ”huuto”. Elokuvamusiikin Ollila on tehnyt muun muassa Kaisa Rastimon ohjaamaan *[[Myrsky (vuoden 2008 elokuva)|Myrskyyn]]*. 

Ollila on työskennellyt muusikkona muun muassa Stella Polaris -improvisaatioteatterissa ja johtanut Suomen Improvisaatiokuoroa. Hän opettaa teatteri-improvisaatiota Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Iiro Ollilan verkkosivut
*
Yhdysvaltain sisäministeri

**Yhdysvaltain sisäministeri** () on Yhdysvaltain sisäministeriön johtaja. Sisäministerin nimittää Yhdysvaltain presidentti senaatin suostumuksella. 

Yhdysvalloissa sisäministerin rooli on erilainen kuin useimmissa Euroopan maissa, sillä Yhdysvalloissa kansallisen turvallisuuden ministeriö ja oikeusministeriö vastaavat useista sellaisista tehtävistä, jotka Euroopassa kuuluvat sisäministeriölle. Yksittäisistä virastoista sisäministerin alaisuuteen kuuluvat muun muassa Bureau of Indian Affairs, National Park Service ja U.S. Geological Survey. 

Donald Trump nimitti Doug Burgumin Yhdysvaltain sisäministeriksi virkakautensa alussa 2025. Sisäministeri on Yhdysvalloissa presidentin kahdeksantena sijaisena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lance Williams

**Lance Williams** (s. 19. kesäkuuta 1980 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri.

Williams pelasi vuosina 1998–2002 DePaulin yliopiston joukkueessa. Hän pelasi tämän jälkeen ammattilaisena muun muassa Turkin ja Bosnia ja Hertsegovinan pääsarjoissa. Hän pelasi myös EuroCupia kolmella kaudella. Williams kuului Yhdysvaltain alle 19-vuotiaiden nuorten MM-hopeaa voittaneeseen joukkueeseen.

Joulukuussa 2015 Williams siirtyi Suomen pääsarjassa pelanneeseen Kauhajoen Karhuun.

## Saavutukset
* Alle 19-vuotiaiden MM-hopeaa 1999
* Bosnia ja Hertsegovian mestaruus 2005 ja 2006
* Saudi-Arabian mestaruus 2004
* Bosnia ja Hertsegovinan cup-mestaruus 2005
* Turkin pääsarjan tähdistöottelussa 2009, 2010 ja 2011

## Lähteet
* Profiili eurocupbasketball.com 
* Lance Williams  Suomen Koripalloliitto
* Lance Williams Stats College Basketball at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Janne Virtanen (jääkiekkoilija, 1968)

**Janne Virtanen** (s. 9. helmikuuta 1968 Pori) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli keskushyökkääjä ja hän edusti lähes koko uransa ajan Porin Ässiä. Kauden 1995-1996 Virtanen pelasi Kuopiossa KalPan riveissä. Hän pelasi SM-liigassa yhteensä 387 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 63&nbsp;+&nbsp;98&nbsp;=&nbsp;161 ja jäähymääränsä 163 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi 35 ottelua, joissa tehopisteitä kertyi 8&nbsp;+&nbsp;5&nbsp;=&nbsp;13 ja jäähyminuutteja 12.

## Lähteet
*
Turtles-mutanttikilpikonnat (9. tuotantokausi)

Teini-ikäisten mutanttininjakilpikonnien 9.kauden jaksokuvaukset. Yhdeksännellä kaudella painottuivat Turtlesien uudet mutaatiot ja he saivat Silppurin tilalle uudeksi pääviholliseksi Lordi Dreggin.

## Jaksoluettelo

### The Unknown Ninja

### Dregg of the Earth

### The Wrath of Medusa

### The New Mutation

### The Showdown

### Split-Second

### Carter, the Enforcer

### Doomquest

## Lähteet

* 
* Turtles -mutanttikilpikonnat IMDB:ssä, viitattu 23.1.2016
* Turtles -mutanttikilpikonnat TV.com:ssa , viitattu 23.1.2016

## Aiheesta muualla
*Sarjan arvostelu Cinemassacre.com:issa (osa 1) 
*Sarjan arvostelu Cinemassacre.com:issa (osa 2) 
*Sarjan arvostelu Cinemassacre.com:issa (osa 3)
Comedy Central Roast

**Comedy Central Roast** on yhdysvaltalainen Comedy Central -kaapelikanavalla esitettävä televisio-ohjelma, jossa julkisuuden henkilöt ja stand up -koomikot roastaavat eli irvailevat sekä muille roastaajille että vierailevalle tähdelle. Vuosina 1998–2002 tapahtuma järjestettiin New York Frias Clubilla ja nykymuotoisena sitä on tehty vuodesta 2003 Los Angelesissa.

Jokaisessa jaksossa vieraaksi saapuu yksi julkisuuden henkilö, joka on illan pääaihe. Roastaajat irvailevat hänelle, mutta heittävät herjoja myös muille roastaajille. Jotkut vieraaksi saapuneet tähdet ovat kieltäneet käsittelemästä tiettyjä aiheita, kuten Pamela Anderson hepatiitti C:tä, Joan Rivers Melissa-tytärtään, Donald Trump varallisuuttaan, Charlie Sheen äitiään ja Mike Tyson raiskaustuomiotaan.

## Jaksot
* 2003 – Denis Leary (Illan isäntä: Jeff Garlin)
* 2005 – Jeff Foxworthy (Isäntä: Bill Engvall, Ron White, Larry the Cable Guy)
* 2005 – Pamela Anderson (Isäntä: Jimmy Kimmel)
* 2006 – William Shatner (Isäntä: Jason Alexander)
* 2007 – Flavor Flav (Isäntä: Katt Williams)
* 2008 – Bob Saget (Isäntä: John Stamos)
* 2009 – Larry the Cable Guy (Emäntä: Lisa Lampanelli)
* 2009 – Joan Rivers (Emäntä: Kathy Griffin)
* 2010 – David Hasselhoff (Isäntä: Seth MacFarlane)
* 2011 – Donald Trump (Isäntä: Seth MacFarlane)
* 2011 – Charlie Sheen (Isäntä: Seth MacFarlane)
* 2012 – Roseanne Barr (Emäntä: Jane Lynch)
* 2013 – James Franco (Isäntä: Seth Rogen)
* 2015 – Justin Bieber (Isäntä: Kevin Hart)
* 2016 – Rob Lowe (Isäntä: David Spade)
* 2018 – Bruce Willis (Isäntä: Joseph Gordon-Levitt)
* 2019 – Alec Baldwin (Isäntä: Sean Hayes)

## Lähteet
Paavo Seppänen (toimittaja)

**Paavo Johannes Seppänen** (1. huhtikuuta 1949 Virtasalmi – 4. tammikuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja pitkäaikainen Metsälehden päätoimittaja.

Seppänen opiskeli journalismia Tampereen yliopistossa, mutta jätti opinnot kesken siirryttyään työelämään. Uransa aikana hän työskenteli Savon Sanomissa, Uudenkaupungin Sanomissa ja Länsi-Uusimaassa. Välillä hän teki myös töitä freelancerina muun muassa Uusi Maailma -lehdessä. Hän oli myös perustamassa Lohjalle Länsi-Uudenmaan Sanomia. Metsälehden toimittaja hänestä tuli 1979, päätoimittaja 1983 ja Kustannusosakeyhtiö Metsälehden toimitusjohtaja 1995. Hän jäi eläkkeelle 2010.

Kun hän tuli Metsälehteen, se oli lakkautusuhan alla, ja hän sai levikin nousuun. Yhtiön toiminta laajeni samalla kirjoihin ja verkkopalveluihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Paavo Seppäsen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Tapio Kyöstilä

**Tapio Urho Juhani Kyöstilä** (1. kesäkuuta 1939 Helsinki – 19. joulukuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen muusikko. Hän oli Finntrion jäsen ja Yleisradiossa TV1:n äänisuunnittelija.

Kyöstilä oli Finntrion perustajajäsen ja ainoa joka oli mukana koko sen olemassaolon ajan. Hän lauloi tenoria ja soitti ja laulamisen lisäksi ideoi esiintymisasuja ja järjesteli keikkoja ja sponsoreita. Kun Vesa Nuotio ja Hannu Karlsson lähtivät yhtyeestä vuonna 1979, Finntrion luultiin olevan päätöksessä, mutta Kyöstilä kokosi sen uudelleen uusin jäsenin ja yhtye teki neljä albumia ja esiintyikin.

Kyöstilä on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon Helsinkiin.

## Lähteet
Pyy (sukunimi)

**Pyy** on muun muassa seuraavien merkittävien suomalaisten sukunimi:

* Armas Pyy (1913–1996), jalkapalloilija
* Juha Pyy (s. 1963), pikajuoksija
* Juho Pyy (1884–1978), kansanedustaja (SDP)
* Outi Pyy, *Outi Les Pyy* (s. 1977), vaatesuunnittelija
* Sini Pyy (s. 1992), kelkkahiihtäjä
Kissat (elokuva)

**Kissat** (*Kattorna*) on ruotsalainen draamaelokuva vuodelta 1964. Se perustuu suomenruotsalaisen Walentin Chorellin samannimiseen näytelmään, ja sen on ohjannut tanskalainen Henning Carlsen. Chorell ja Carlsen tekivät yhdessä elokuvan käsikirjoituksen.

## Juoni
Marta on pesulan työnjohtaja, joka on epäsuosittu vaativuutenssa ja väitettyjen lesbotaipumustensa vuoksi. Nuori Rike alkaa väittää muille naistyöntekijöille Martan lähennelleen häntä, ja että muuan toinen tyttö olisi joutunut samasta syystä mielisairaalaan.

## Tuotanto
Elokuvan musiikin sävelsi Roman Polanskin vakiosäveltäjänä tunnetuksi tullut Krzysztof Komeda.

## Vastaanotto
Eva Dahlbeck sai Guldbagge-palkinnon Martan roolistaan.

Iltalehden Jyrki Laelma pitää *Kissoja* onnistuneimpana Walentin Chorell -filmatisointina.

## Lähteet
Kaarila

**Kaarila** (aiemmin *Kaarela*) on Tampereen läntinen kaupunginosa, joka sijaitsee 6,3&nbsp;kilometrin päässä Tampereen keskustasta. Kaarila rajoittuu pohjoisessa Epilään, idässä Hyhkyyn, etelässä Pyhäjärveen ja lännessä Raholaan. Kaupunginosaa palvelee Tampereen Kaupunkiliikenteen bussilinja 26. Kaarilan ja Epilän välimaastossa sijaitsee Vaakkolammi-niminen järvi. Järven ympäristö on suojeltu. Kaarilan asutus on omakotivaltaista.

Pirkkalan pitäjän vuoden 1510 kevätkäräjillä mainittiin Kankaantaan ja Viikin kylien kalavesiriidan todistajana *Hinzze Karletainen*, joka oli todennäköisesti Kaarilan kylästä. Kaarila-nimen vanhempi muoto on *Kaarlela*, ja myöhemmästä Kaarilan rusthollista käytettiin asiakirjoissa nimeä *Karlberg*. Henkilö, jonka mukaan tila nimettiin, on siten todennäköisesti kuulunut Suomen ruotsalaisväestöön. Vuosina 1728–1800 Kaarilan tila kuului Gaddin suvulle, jonka tunnetuin jäsen oli taloustieteilijä, Turun akatemian kemian professori Pehr Adrian Gadd. Gadd-suvun hautakappeli Raholan kaupunginosassa Nokiantien varrella on Tampereen vanhimpia rakennuksia. Kaarilan tila mainitaan vuoden 1540 maakirjassa.

Vuonna 1838 Kaarilan tila siirtyi Thunebergin (myöh. Tuurna) suvulle, jolta sen maa- ja metsäalueet osti vuonna 1963 Tampereen kaupunki. Kartanon pihapiiri ja siinä olevat rakennukset eivät kuuluneet kauppaan. Thuneberg–Tuurna-suvun jäseniin kuuluu muun muassa Viipurin viimeinen kaupunginjohtaja Arno Tuurna. Kaarilan alue siirrettiin muiden Tampereen läntisten esikaupunkialueiden mukana Pohjois-Pirkkalan kunnasta Tampereen kaupunkiin vuoden 1937 alussa. Kaarilan, Hyhkyn ja Epilän kaupunginosien yhteinen asemakaava vahvistettiin vuonna 1953 ja Kaarilaan rakennettiin 1960-luvulla puistomainen pientaloalue. Kaarilan kadunnimistöön kuuluu ryhmänimiä, joiden aihepiiri liittyy Kaarilan kartanon puutarhaan (mm. *Hedelmäkatu, Köynnöskatu, Pensaskatu*); muilta osin katuja on pyritty nimeämään historiallisten nimiaiheiden pohjalta (mm. *Simolankatu*).

Vaakkolammin nimen taustalla on järven rannalla aikanaan sijainnut Vaakkola-niminen talo, joka yhdistettiin Kaarilan kartanoon. Vaakkolammi mainitaan isonjaon pöytäkirjoissa vuonna 1767 nimellä *Waackojerwi*. Vaakkolammin länsipuolella sijaitsee Liittokallio, joka on tunnettu myös nimillä Sopimusvuori ja Likomäki. Nimet Liittokallio ja Sopimusvuori viittaavat kalliolla aikoinaan käytyihin käräjiin, Likomäki puolestaan pellavien liottamiseen Vaakkolammissa.

## Kaarilan rakennuksia
*Simolan talo
*Kaarilan kartano
 
## Lähteet
* Maija Louhivaara: *Tampereen kadunnimet*. Tampereen museoiden julkaisuja 51, 1999, Tampere. .

### Viitteet
Fogelholm

**Fogelholm** on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi:

* Axel Fogelholm (1859–1894), suomenruotsalainen kirjailija
* Gunnar Fogelholm (1894–1974), suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja  
* Gustaf Fogelholm (1864–1940), Nokian toimitusjohtaja
* Kaj Fogelholm (1936–1997), muusikko ja rocklaulaja
* Mikael Fogelholm (s. 1959), ravitsemustieteen professori
Astoria-sali

**Astoria-sali** on juhlahuoneisto Helsingin Punavuoressa Ison Roobertinkadun varrella. Astoria-juhlasali valmistui aikoinaan elokuvateatteriksi. Nykyisin tila toimii Astoria-nimisenä juhlatilana, jossa voi järjestää jopa 500 henkilön cocktailtilaisuuksia tai 50–250 henkilön istuvia illallisia. Tilat soveltuvat myös messujen, konserttien sekä näytelmien järjestämiseen.

## Historia
Helsingin Iso Roobertinkatu 14:ssä sijainnut elokuvateatteri avattiin 1920 Astoria-nimisenä. Ensimmäiset 15 vuotta teatteri oli Astoria, kunnes nimi vaihdettiin vuoden ajaksi Empireksi. Vuonna 1936 teatterista tuli Astor.

Teatterissa alettiin näyttää 1970-luvun lopulla päivisin ”uskallettuja elokuvia”, ja näihin näytöksiin käynti järjestettiin sisäpihan kautta. Tätä puolta Astorin toiminnasta kutsuttiin nimellä Takaportti. 1980-luvun keskivaiheilla Astorissa esitettiin Wim Wendersin elokuvaa *[[Paris, Texas]]* (1984) ja Peter Weirin *[[Peter Weirin Todistaja|Todistajaa]]* (1985) kumpaakin yli 70 viikkoa.  Elokuvateatterin toiminnan loputtua 1987 tilat remontoitiin juhlahuoneistoksi.

Astoria on rakennettu vuonna 1919, ja tila edustaa uusklassista tyylisuuntaa. Historiallinen Astoria-sali on yli kahdeksan metriä korkea juhlatila, jossa on näyttävä kattosyvennys sekä koristeelliset seinä- ja katto-ornamentit. Tilassa on myös esiintymislava sekä iso parvi ja aulatilat kolmessa kerroksessa.

## Lähteet
* Astor-elokuvateatteri
* Astoria-sali
### Viitteet
Tassullo

**Tassullo** on kylä ja entinen kunta Pohjois-Italiassa Trenton maakunnassa Ville d’Anauniassa. Ennen kuntaliitosta Tassullon asukasluku oli 1&nbsp;868 (31.12.2015) ja pinta-ala 13,5 neliökilometriä. Asukastiheys oli 147 as./km². Tassulloon kuului myös pienkylät Rallo, Sanzenone, Pavillo ja Campo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ruotsalainen orjakauppa

**Ruotsalainen orjakauppa** oli Ruotsin kuningaskunnan käymää kauppaa orjilla lähinnä kolmessa historiallisessa vaiheessa: viikinkiaikana ja myöhäiskeskiajalla, suurvaltakaudella sekä kustavilaisena aikana ja hieman sen jälkeen. Orjuus kiellettiin Ruotsissa, johon silloin kuului myös Suomi *Österland*-nimisenä alueena, Maunu Eerikinpojan aikana vuonna 1335. Ruotsalaiset laivat osallistuivat transatlanttiseen orjakauppaan 1600-luvulla. Käytännössä orjakauppa laillistettiin Ruotsin alueen ulkopuolella vuonna 1650, kun Ruotsin afrikkalainen kauppakomppania Guineakompaniet hankki tukikohdakseen Cabo Corson siirtokunnan nykyisen Ghanan alueelta. Vuonna 1784 Ruotsi osti Saint-Barthélemyn saaren osallistuakseen muun muassa kolmiokauppaan Atlantin valtamerellä.

1800-luvulla Ruotsi vähitellen luopui orjakaupasta merentakaisilla alueilla, ja viimeiset orjat ostettiin vapaiksi 9. lokakuuta 1847. Kaiken kaikkiaan Ruotsin osuus transatlanttisessa orjakaupassa oli pieni verrattuna päätoimijoihin kuten Portugaliin ja Isoon-Britanniaan. Muutama kymmenen orjakuljetusta on pystytty todentamaan tapahtuneiksi Ruotsiin rekisteröidyillä aluksilla. Orjien tarkkaa lukumäärää ei tunneta, mutta yhteen laivaan mahtui kymmeniä, jopa satoja orjia, joten kyseessä on kuitenkin melko suuri joukko ihmisiä.

## Lähteet
Ullan unelmakakku

**Ullan unelmakakku** on ruokaohjelma, jossa Ulla Svensk valmistaa jokaisessa jaksossa kakkuja eri juhlateemojen mukaisesti.

## Jaksot

## Lähteet
Ajo

**Ajo** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Aimo Ajo (1932–2005), pappi, SDP:n kansanedustaja
* Aki Ajo (s. 1968), ratamoottoripyöräilijä 
* Benjamin Ajo (1868–1941), asemapäällikkö ja suomentaja
* Niklas Ajo (s. 1994), ratamoottoripyöräilijä
* Pentti Ajo (s. 1937), juristi, Lakimiesuutisten päätoimittaja
Vallelaghi

**Vallelaghi** on kunta Pohjois-Italiassa Trentino-Etelä-Tirolin alueella olevassa Trenton maakunnassa. Kunta perustettiin vuonna 2016, kun kolme kuntaa, Padergnone (801 asukasta), Terlago (2&nbsp;032 asukasta) ja Vezzano (2&nbsp;203 asukasta), yhdistyivät.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kirvesniemi

**Kirvesniemi** saattaa tarkoittaa seuraavia:

* Kirvesniemen kylä Taipalsaarella

## Henkilöitä
Kirvesniemi on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi:

* Anita Kirvesniemi (s. 1990), hiihtäjä, Harri ja Marja-Liisa Kirvesniemen tytär
* Elisa Kirvesniemi (s. 1985), yleisurheilija, Harri ja Marja-Liisa Kirvesniemen tytär
* Harri Kirvesniemi (s. 1958), hiihtäjä, yritysjohtaja
* Marja-Liisa Kirvesniemi (o.s. *Hämäläinen*, s. 1955), hiihtäjä, yrittäjä, Harri Kirvesniemen puoliso 1984–2011
Raine Siltala

**Raine Aarre Siltala** (s. 26. syyskuuta 1984 Valtimo) on suomalainen urheilujournalisti, komediakäsikirjoittaja ja mainostoimistoyrittäjä vuoteen 2017 asti, kunnes palasi pitkäaikaisten markkinointipäällikköpestiensä jälkeen yrittäjäksi vuonna 2023. Siltala on luonut oman tv-realitykomediaformaatin Wannabe Superstar, jota on esitetty Ylen nettikanavilla. 

Siltala soitti rumpuja Niila-nimisen artistin bändissä vuosina 2003–2011. Siltala on pelannut pääsarjatasoilla salibandyä (liiga & 1.div)  ja voitti Tapanilan Erän joukkueessa salibandyn Suomen cupin vuonna 2012.

Siltala aloitti joulukuussa 2017 markkinointipäällikkönä Savo Volleyssa, uudessa lentopallon mestaruusliigajoukkueessa. Savo Volleyn markkinointi voitti heti ensimmäisenä toimintavuotenaan vuoden lentopalloilmiön palkinnon ja sijoittui neljänneksi mestaruusliigassa. 

Vuonna 2020 Siltala jatkoi Savo Volleyn markkinoinnin johdossa, mutta siirtyi päätyökseen asiakkuuspäälliköksi Tampereelle mainostoimisto Ahooy Creativeen. Elokuussa 2021 Siltala aloitti päätoimensa ohella lentopallon Mestaruusliigajoukkueen LP Kangasalan markkinoinnissa.

Tammikuussa 2023 Siltala palasi takaisin mainostoimistoalalle omalla raineaarre -brändillään.

## Lähteet
Lauri Aaltonen

**Lauri Antti Aaltonen** (s. 3. joulukuuta 1963) on kasvaingenomiikan professori (8/2007–) Helsingin yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnan kliinisteoreettisella laitoksella. Aaltonen on toiminut akatemiaprofessorina elokuusta 2002 heinäkuuhun 2007, vuodet 2008–2017 ja vuodesta 2019 alkaen. Hän on maailman tunnetuimpia syöpägenetiikan tutkijoita, joka selvittelee työryhmineen syövän syntyyn ja etenemiseen liittyviä iturata- ja somaattisia mutaatioita, tekee data-analyysia ja mallinnuksia aihepiiristä. Aaltosen kasvaingenomiikan tutkimusryhmä tutkii erityisesti periytyvää kasvainalttiutta. Tutkimustuloksia pyritään hyödyntämään lääketieteen sovelluksissa.

## Ura

Aaltonen valmistui ylioppilaaksi Tapiolan lukiosta Espoosta 1982. Hän suoritti lääketieteen lisensiaatin tutkinnon Helsingin yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa 1989. Ansiokas lääketieteen väitöskirja hyväksyttiin vuonna 1994. Lääketieteellisen molekyyligenetiikan dosentin oppiarvon hän sai 1996. Hän oli Suomen syöpäinstituutin tutkimusprofessori helmikuusta 2001 heinäkuulle 2002 ja kasvaingenomiikan professori elokuusta 2007. Aaltonen on toiminut akatemiaprofessorina elokuusta 2002 heinäkuulle 2007 sekä vuodet 2008–2017 ja vuodesta 2019 alkaen. Hän johtaa Suomen Akatemian Syöpägenetiikan tutkimuksen huippuyksikköä. 

Aaltonen on Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen (2002).

## Oppilaat
Vuoteen 2022 mennessä professori Aaltonen on toiminut 37 väitelleen tutkijan väitöskirjatyön ohjaajana. Heistä kuudentoista väitöskirja oli arvioitu erinomaiseksi ja viisi on saanut mainiosta työstään väitöskirjapalkinnon.

## Palkinnot
*Pharmacia Biotech & Science Prize for Young Scientists, European Winner (1995)
*European Association for Cancer Research, Young Cancer Researcher Award (1998)
*Sigrid Juseliuksen säätiön nuoren tutkijan palkinto (1999)
*Institut des Sciences de la Sante’ Europe & Me’decine Junior Prize (1999)
*Anders Jahren palkinto (2000, nuoremman tutkijan palkinto)
*Medix -palkinto (2003)
*Matti Äyräpään palkinto (2006)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Research at the Tumor Genomics lab (Research group led by prof. Aaltonen), Helsinki.fi 
*Google Scholar: Aaltonen LA (koko uran h-indeksi jo >100 !)  (google.com)
Roscoe Conkling

**Roscoe Conkling** (30. lokakuuta 1829 Albany, New York – 18. huhtikuuta 1888 New York, New York) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja lakimies. Hän toimi vuodesta 1858 eteenpäin kuuden vuoden ajan Yhdysvaltain edustajainhuoneessa ja 14 vuotta senaatissa. Sisällissodan jälkeen Conkling kuului niin kutsuttuihin radikaaleihin republikaaneihin, joiden mielestä vanhat etelävaltiot piti tarvittaessa laittaa takaisin ruotuun sotilaallisella voimalla. Conkling tunnettiin myös yksilönvapauksien ja mustien oikeuksien kannattajana. Lisäksi hänet muistetaan Rutherford B. Hayesin virkamiesuudistuksen, jolla Hayes halusi kieltää poliittisin perustein tehdyt virkanimitykset, voimakkaana vastustajana.

Conklingille tarjottiin vuonna 1882 virkaa Yhdysvaltain korkeimmasta oikeudesta, mutta hän kieltäytyi nimityksestä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Manu Paajanen

**Manu Paajanen** (12. toukokuuta 1941 Hämeenlinna – 27. tammikuuta 2018) oli suomalainen Espoon Tapiolassa ja viimeksi Forssassa asunut toimittaja ja kirjailija.

Paajasen vanhemmat olivat kotoisin Antreasta ja Paajasen syntymän aikana he olivat evakossa Hämeenlinnassa. Jatkosodan jälkeen Paajasen perhe asettui Parikkalaan ja Paajanen pääsi ylioppilaaksi Parikkalan yhteislyseosta. Hän opiskeli matematiikkaa ja luonnontieteitä. Paajanen työskenteli Suomi-Neuvostoliitto -seuran Oulun paikallisosaston  toiminnanjohtajana ja toimittajana  maalaisliittolaisessa sanomalehti Liitossa Oulussa. Muutettuaan Helsinkiin hän kirjoitti juttuja muun muassa Viikkosanomiin, Uuteen Maailmaan, Iltaset-lehteen ja Hymy-lehteen. Hän oli  toimittajana Iltaset-lehdessä ja vuodesta 1980 lähtien Uudessa Suomessa ja Iltalehdessä. Paajanen kirjoitti kirjoja ja käsikirjoituksia mm. 7-osaiseen televisiosarjaan *Scandinavian Miracles - Finland Towards the 2lst Century*, jonka tuotti ja ohjasi Juhan af Grann 1990-luvun alussa.

## Teoksia
* *Varokaa vakauttajia*; kirj. Heikki Kekkonen ja Manu Paajanen. Suunta 6. Otava 1970
* *Isänmaan pakolaiset*; kirj. Heikki Kekkonen ja Manu Paajanen. Karisto 1970
* *Luvattu maa*: radiokuunnelma. 1972
* *Viljelijän pakkopaita*; kirj. Manu Paajanen, Heikki Kekkonen. Omega-sarja. Kirjayhtymä, Helsinki 1972
* *Marskin ritarin pako*: romaani. Gummerus 1981
* *[[Mauno Koivisto]] - hellahuoneesta presidentin linnaan*; kirj. Lauri J. Aho, Jarmo Luuppala, Manu Paajanen
* *Piru nokkii omansa*: romaani. Gummerus 1982
* *Viipuri-opas*; tekijät Manu Paajanen, Juhani Puukila. Pro Wiipuri, Vantaa 1994
* *Pääkallosotilas: SS-vapaaehtoiseksi 16-vuotiaana*; kirj. Olavi Lempinen ja Manu Paajanen. Otava 2015

## Toimitustöitä
* *Ristiveto 1*; toim. Manu Paajanen. Keskustan opiskelijaliitto, Helsinki 1968

## Palkinnot
* Valtion tiedonjulkistamispalkinto yhdessä Heikki Kekkosen kanssa 1972 kirjasta *Viljelijän pakkopaita*

## Lähteet
Marko Ek

**Marko Ek** (s. 1. helmikuuta 1966 Loviisa) on suomalainen entinen jääkiekkoilija.

Oikeana laitahyökkääjänä pelanneen Ekin ura alkoi I-divisioonan Peliitoissa kaudella 1984–1985. Kaudeksi 1987–1988 hän siirtyi saman sarjan Saimaan Palloon, jonka kanssa hän saavutti nousun SM-liigaan kauden päätteeksi. SaiPan pudottua kaudella 1990–1991 Ek edusti SM-liigassa myös Joensuun Kiekko-Poikia, Tapparaa ja JyP HT:tä, yhden kauden kutakin. Hän pelasi SM-liigassa kausina 1988–1994 yhteensä 261 runkosarjaottelua tehopistein 63 + 50 = 113. Kaudet 1994–1996 Ek edusti jälleen SaiPaa I-divisioonassa.

Ek on koulutukseltaan tuotantotalouden diplomi-insinööri. Hän on työskennellyt UPM-Kymmenellä, viimeksi kahdeksan vuoden ajan myyntijohtajana. Tammikuussa 2016 hänet nimettiin SaiPan taustayhtiön Liiga-SaiPa Oy:n väistyvän toimitusjohtajan Riku Kallioniemen seuraajaksi 1. toukokuuta 2016 alkaen. Hän toimi tässä tehtävässä kahden kauden ajan vuosina 2016–2018.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
FN 5,7×28 mm

**5,7**×**28 mm** (FN 5,7×28 mm) on patruuna, joka kehitettiin Belgiassa. Sen on luonut Fabrique Nationale de Herstal 1990-luvulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia patruunasta
Niflumiinihappo

**Niflumiinihappo** (C13H9N2O2F3) on pyridiinikarboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä tulehduskipulääkkeenä.

## Ominaisuudet ja käyttö
Niflumiinihappo on valkoista kiteistä ainetta. Aine estää COX2- ja fosfolipaasi-A2-entsyymien toimintaa ja estää kalsiumioniaktivoituvia kloridikanavia. Tämä johtaa tulehduksen ja kivun lievittymiseen. Niflumiinihappoa käytetään kivunlievitykseen nivelreuman, nivelpsoriasiksen, hypertrofisen osteoartriitin hoidossa sekä leikkausten jälkeisenä kivunlievityksenä. Tyypillisimmät lääkkeen aiheuttamat haittavaikutukset ovat ruuansulatuskanavan oireet.

## Valmistus
Niflumiinihappoa voidaan valmistaa m-aminobentsotrifluoridin ja 2-kloorinikotiinihapon välisellä reaktiolla kaliumjodidin toimiessa katalyyttinä tai emäksisissä olosuhteissa kuparisuolojen katalysoiman 2-aminonikotiinihapon ja m-bromibentsotrifluoridin välisellä reaktiolla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Niflumic acid
Rifftera

**Rifftera** on suomalainen metalliyhtye, joka perustettiin Vaasassa vuonna 2010. Yhtyeen musiikissa on vaikutteita etenkin melodisesta death metallista ja thrash metallista. Riffteran esikoisalbumi Pitch Black julkaistiin vuonna 2015 ja se nousi Suomen virallisella listalla sijalle 37, sekä Rumban Albumilistalla sijalle 10.

## Jäsenet
* Janne Hietala – kitara, huutolaulu (2010–)
* Mikko Kuoppamaa – kitara, puhdas laulu (2012–)
* Antti Pöntinen – koskettimet (2010–)
* Jupe Karhu – basso (2010–)
* Ville Härkönen – rummut (2016–)

### Sessiojäsenet
* Thomas Tunkkari – rummut (Pitch Black, 2015)

## Diskografia
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Riffteran virallinen sivusto
* Riffteran YouTube-kanava
* Rifftera Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Turun tauti (täsmennyssivu)

**Turun tauti** voi tarkoittaa:

*Turun tauti, käsite jolla viitataan poliittiseen kähmintään ja vanhojen talojen purkamiseen
**[[Turun tauti (pamfletti)|Turun tauti. Kansanvallan kriisi suomalaisessa ympäristöpolitiikassa]]*, Hannu Tapani Klamin pamfletti Turun taudista
*Turun Tauti, punk-yhtye
***Turun Tauti*, em. yhtyeen EP & single vuodelta 1989.
The End (EP)

**The End** on englantilaisen metalliyhtye Black Sabbathin EP-levy, jota myytiin vain yhtyeen viimeisellä, The End -nimisellä kiertueella vuosina 2016–2017. Ensimmäiset neljä kappaletta ovat albumilta *[[13 (Black Sabbathin albumi)|13]]* yli jääneitä kappaleita ja loput ovat konserttitaltiointeja kyseisen albumin kiertueelta vuosilta 2013–2014.

## Kappaleet
# Season of the Dead
# Cry All Night
# Take Me Home
# Isolated Man
# God Is Dead? (Live Sydney, Australia 4/27/13)
# Under the Sun (Live Auckland, New Zealand 4/20/13)
# End of the Beginning (Live Hamilton, ON Canada 4/11/14)
# Age of Reason (Live Hamilton, ON Canada 4/11/14)

## Kokoonpano
* Ozzy Osbourne – laulu
* Tony Iommi – kitara
* Geezer Butler – basso

### Vierailevat muusikot
* Brad Wilk – rummut (kappaleissa 1–4)
* Tommy Clufetos – rummut (kappaleissa 5–8)
* Adam Wakeman – piano (kappaleissa 5–8)

## Arvostelut
* Kaaoszine: 7+/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Dell’Orto

**Dell’Orto** on vuonna 1933 perustettu italialainen kaasutinvalmistaja. Alkuaikoinaan Dell’Orto valmisti kaasuttimia Guzzille, Benellille sekä Piaggiolle. 1960-luvulla Dell’Orto laajensi autojen kaasuttimien valmistamiseen, valmistaen kaasuttimia muun muassa Alfa Romeolle, Fordille, Lotukselle sekä Lancialle. 1990-luvulle tultaessa Dell’Orto laajensi myös suoraruiskutusjärjestelmiin. Suomeen Dell’Orton auto- ja moottoripyöräkaasuttimet maahantuo Mopo Sport ja Uimonen Trading Oy (nykyinen Power Factory) maahantuo moottoripyöräkaasuttimia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Dell’Orton kotisivu
Martti Montonen

**Martti Montonen** (5. huhtikuuta 1925 Viipuri – 21. elokuuta 2019 Ivalo) oli suomalainen kustannusvirkailija, luontokirjailija, luontovalokuvaaja ja suomentaja.

Montonen oli vuonna 1972 ajamassa yhdessä Erkki Vannisen ja rovasti Jorma Kaukon kanssa suojelualueen perustamista Kuhmon Elimyssaloon uhanalaiselle metsäpeuralle. Presidentti Urho Kekkoselle tehdyn vetoomuksen ansiosta Elimyssalon ydinalue säilyi metsänhakkuilta. Montonen julkaisi aiheeseen liittyen kirjan *Suomen metsäpeura*. 

## Teoksia
* *Lapinkorpi* ; kirj. Urpo Huhtanen, Mikko Kilpi, Martti Montonen. WSOY 1963, 2. painos 1964
* *[[Suomen peura (kirja)|Suomen peura]]*. WSOY 1974, ilmestynyt myös venäjän kielellä nimellä *Ot olen'ih prostorov do olen'ih gor*. Progress, Moskva 1986

## Toimitustöitä
* *Lännen kultaan kurkottamassa : amerikansuomalaisten kirjoituskilpailun satoa* ; toim. Martti Montonen. WSOY 1979

## Suomennoksia
* Michael Gilbert : *Katedraalin varjossa*. SaPo 20. WSOY 1956 (alkuteos *Close quarters*)
* Alistair MacLean : *Saattue Murmanskiin*. WSOY 1956, 11. painos 1980 (alkuteos *H. M. S. Ulysses*)
* C. S. Forester : *Saattuehävittäjä* : romaani. Otava 1957 (alkuteos *The Good Shepherd*)
* Helen Keller : *Elämäni tarina* ; suom. Martti Montonen ; johdanto Felix Holländer ; jälkikirjoitus Niilo Mäki. WSOY 1957 (alkuteos *The story of my life*)
* Wolfgang Ott : *Hait ja pienet kalat*. WSOY 1957 (alkuteos *Haie und kleine Fische*)
* A. M. Maughan : *Kuninkaan tie*. WSOY 1957 (alkuteos *Harry of Monmouth*)
* Francis Iles : *Vakain tuumin ja harkiten*. SaPo 30. WSOY 1957, 3. painos 1989 (alkuteos *Malice aforethought*)
* Michael Gilbert : *Kuolema vankileirillä*. SaPo 38. WSOY 1958, 3. painos 1992 (alkuteos *Death in captivity*)
* Joyce Warren : *Eliot soittaa torvea* ; piirrokset Tony Walton ; suom. Martti Montonen. WSOY 1958 (alkuteos *Peacocks and avarice*)
* Michael Gilbert : *Taivaan tuuliin*. SaPo 41. WSOY 1959, 2. painos 1987 (alkuteos *Sky high*)
* Frank Baines : *Täysin purjein*. WSOY 1960 (alkuteos *In deep*)
* Victor Schuller : *Saksan kotkat*. WSOY 1960 (alkuteos *Mit Eichenlaub und Schwertern... ging eine Welt zugrunde*)
* Walter M. Miller, Jr : *[[Viimeinen kiitoshymni]]*. WSOY 1962, 2. painos 1993 (alkuteos *A canticle for Leibowitz*)
* Rex Stout : *Samppanjaa yhdelle* ; englanninkielisestä alkuteoksesta *Champagne for one* suom. Eero Ahmavaara ja Martti Montonen. Sapo 64. WSOY 1963, 3. painos 1997
* *Luonto lähikuvassa 11, Kaukaisin pohjola* ; kirj. J. L. Hicks ; kuv. R. Coombs, D. Cordery, M. Wilson ; suom. Martti Montonen. WSOY 1977 (alkuteos *A closer look at arctic lands*)
* *Eskimot* ; kirj. Jill Hughes ; kuv. Maurice Wilson ; suom. Martti Montonen. WSOY 1978 (alkuteos *A closer look at Eskimos*)
* *Tasankointiaanit* ; kirj. Christopher Davis ; kuv. Maurice Wilson ja George Thompson; suom. Martti Montonen. WSOY 1978 (alkuteos *A closer look at plains indians*)

## Palkinnot
* Valtion tiedonjulkistamispalkinto 1975 kirjasta *Suomen peura*

## Lähteet
Pitch Black (albumi)

**Pitch Black** on metalliyhtye Riffteran vuonna 2015 julkaistu esikoisalbumi. Albumi nousi Suomen virallisella listalla sijalle 37, sekä Rumban Albumilistalla sijalle 10. Ruotsalaisen Soilwork-yhtyeen keulahahmo Björn "Speed" Strid on mukana levyn kappaleella "Rotten to the Core".

## Kappaleet
Sanoitukset: Janne Hietala

## Kokoonpano
### Yhtye
* Janne Hietala – kitara, huutolaulu
* Mikko Kuoppamaa – kitara, puhdas laulu
* Antti Pöntinen – koskettimet
* Jupe Karhu – basso

### Vierailevat muusikot
* Thomas Tunkkari – rummut
* Björn "Speed" Strid – laulu kappaleessa "Rotten to the Core"

### Tuotanto
* Janne Hietala – tuotanto, äänitys, miksaus
* Mikko Kuoppamaa – äänitys
* Sami Koivisto – äänitys (rummut), masterointi
* Petri Lampela – kansitaide
* Heidi Järvi – valokuvaus

## Arvostelut
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Pitch Black (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
* Rifftera - Rotten to the Core video YouTubessa
* Rifftera - Lightbringer video YouTubessa
Anton Babikov

**Anton Igorevitš Babikov** (, s. 2. elokuuta 1991 Ufa) on venäläinen ampumahiihtäjä. Hän edustaa TsSKA-seuraa. Hänen valmentajinaan toimii Viktor Nikitin.

Babikov debytoi maailmancupissa tammikuussa 2015 Ruhpoldingin pikamatkalla ollen 46:s. Avauspisteensä hän saavutti joulukuussa 2015 Östersundin normaalimatkalta ollen 18:s. Ensimmäistä kertaa Babikov sijoittui kymmenen parhaan joukkoon Ruhpoldingin takaa-ajossa tammikuussa 2016. Kaudella 2016–2017 hän voitti Östersundin takaa-ajokilpailun ja oli kolmas Nové Měston yhteislähtökilpailussa. Kaudella 2021–2022 hän voitti Anterselvan normaalimatkan kilpailun.

EM-kilpailuista Babikov on saavuttanut yhden viestikullan sekä kaksi takaa-ajon pronssia. Vuonna 2016 hän osallistui Oslon MM-kisoihin ollen yhteislähdön 16:s, takaa-ajon 21:s ja pikakilpailun 23:s. Hän hiihti myös Venäjän kuudenneksi tulleessa viestijoukkueessa. Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 hän hiihti kolmannen osuuden kultaa voittaneessa Venäjän viestijoukkueessa.

## Lähteet
Totuus rakkaudesta

**Totuus rakkaudesta** on ohjelma, jossa jokaisessa jaksossa julkisuudesta tutut henkilöt kertovat tarinoita rakkaudesta. 

## Jaksot

## Lähteet
Bert Sundqvist

**Bert Erik Sundqvist** (6. helmikuuta 1921 – 4. helmikuuta 1998) oli suomalainen metsänhoitaja. Hän toimi Centralskogsnämnden Skogskulturin toimitusjohtajana 1978–1986.

## Lähteet
Finanssivallankumous

**Finanssivallankumous** oli sarja hollantilaislähtöisiä taloudellis- ja finanssireformeja englantilaisessa yhteiskunnassa vuoden 1688 mainion vallankumouksen jälkeen, kun Vilhelm III Oranialainen nousi Englannin hallitsijaksi. Tämä vallankumous manifestoitui veronkannossa sekä talousinstituutioiden kuten esimerkiksi Bank of Englandin perustamisena vuonna 1694. Kuningaskunnan ensimmäiset valtionobligaatiot julkaistiin vuonna 1693. Pian tämän jälkeen englantilaiset osakeyhtiöt tulivat julkisesti noteeratuiksi.

Finanssivallankumouksen rakenteet lepäsivät periaatteessa finanssitekniikoissa, jotka oli kehitetty Alankomaissa. Finanssivallankumouksella oli suuri merkitys siinä, että Britannia nousi 1700-luvulla maailman suurvallaksi. Keskeinen tekijä muutoksessa oli osakemarkkinoiden syntyminen.  

Finanssivallankumous muutti myös fundamentaalisesti kruunun ja parlamentin suhdetta Siviililistan (*Civil list*) luomisen 1698 myötä. Siitä lähtien parlamentti on myöntänyt vuotuiset tulot kruunulle.
Ossi Sunell

**Ossi Juhani Sunell** (10. tammikuuta 1930 Helsinki – 28. toukokuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän oli suurlähettiläs Algerissa 1972–1975, ulkoasiainministeriön neuvotteleva virkamies 1975–1976, protokollaosaston päällikkö 1976–1979, suurlähettiläs Ottawassa 1979–1982 ja Pariisissa 1983–1986, edustustojen tarkastaja 1985–1987, hallinnollinen alivaltiosihteeri 1987–1990 ja suurlähettiläs Roomassa 1990–1993.

## Lähteet
Naomi Scott

**Naomi Grace Scott** (s. 6. toukokuuta 1993 Lontoo, Englanti) on englantilainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan muun muassa Meganina brittiläisessä *[[Life Bites]]* -televisiosarjassa ja Maddy Shannonina yhdysvaltalaisessa tieteisfiktiosarjassa *[[Terra Nova (televisiosarja)|Terra Nova]]*. Vuonna 2019 Scott näytteli Prinsessa Jasminea musikaalielokuvassa *[[Aladdin (vuoden 2019 elokuva)|Aladdin]]*.

## Ura

Scott aloitti esiintymisen nuorena paikallisen kirkon nuortenkuorossa. Hän työskenteli brittiläisessä käsikirjoittajien ryhmässä *Xenomania*.

Vuonna 2008 Scott sai ensimmäisen suuren roolin englantilaisen Disney Channelin *[[Life Bites]]* -sarjassa. Sen jälkeen vuonna 2011 hän esitti Mohini ”Mo” Banarjeeta musikaalisessa Disney Channelin elokuvassa *[[Lemonade Mouth]]* ja Maddy Shannonia yhden kauden mittaiseksi jääneessä tieteisfiktiosarjassa *[[Terra Nova (televisiosarja)|Terra Nova]]*.

Scott julkaisi omakustanne-EP:n *Invisible Division* elokuussa 2014.

Vuonna 2015 Lionsgate kiinnitti Scottin vuonna 2017 ensi-iltansa saavaan *[[Power Rangers (vuoden 2017 elokuva)|Power Rangers]]* -elokuvaan Kimberly Hartin rooliin.

Vuonna 2017 Scott valittiin Jasminen rooliin uuteen *[[Aladdin (vuoden 2019 elokuva)|Aladdin]]*-elokuvamusikaaliin, jonka ohjaa Guy Ritchie. Elokuva perustuu Disneyn vuoden 1992 samannimiseen animaatioelokuvaan.

## Yksityiselämä

Scott meni naimisiin jalkapalloilija Jordan Spencen kanssa kesäkuussa 2014, parin seurusteltua ensin kolme vuotta.

## Filmografia

## Diskografia

**EP:t**
* 2014: *Invisible Division*

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Naomi Scott Discogs.comissa 
* Naomi Scott AllMusic.comissa
Jack Arnold

**Jack Arnold** (oik. **Jack Arnold Waks**; 14. lokakuuta 1916 New Haven, Connecticut – 17. maaliskuuta 1992 Woodland Hills, Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, joka muistetaan erityisesti 1950-luvun tieteis- ja kauhuelokuvistaan. Hänen ohjaajanuransa jatkui 1970-luvun lopulle saakka.

Arnold aloitti uransa Universal-yhtiön palveluksessa. Hänen tunnetuimpia ohjaustöitään ovat *[[Vieraat ulkoavaruudesta]]* (1953), *[[Mustan laguunin hirviö]]* (1954), *[[Tarantula (elokuva)|Tarantula]]* (1955) ja *[[Mies joka kutistui]]* (1957). Näistä kaksi ensin mainittua kuvattiin kolmiulotteisina.

## Lähteet
* 

## Kirjallisuutta
* Nummelin, Juri: ”Jättiläishämähäkkien ja kutistuvien miesten erikoismies Jack Arnold”. *Filmihullu* 1/2017.
* Osteried, Peter: *Die Filme von Jack Arnold.* MPW, Hille 2012. 
* Reemes, Dana M.: *Directed by Jack Arnold.* McFarland & Company, Jefferson 1988. 
* Schnelle, Frank ym. (toim.): *Hollywood Professional: Jack Arnold und seine Filme.* Fischer-Wiedleroither, Stuttgart 1993. 

## Aiheesta muualla
* 
*
Yllätyskokki Niki

**Yllätyskokki Niki** on ruokaohjelma, jossa Niki Thieulon matkaa eri puolilla Suomea yllättämään ihmisiä juhlien järjestelyissä.

## Jaksot

## Lähteet
Martti Suni

**Martti Juha Akseli Suni** (13. kesäkuuta 1926 – 19. syyskuuta 2014) oli suomalainen virkamies. Hän oli koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Hän oli vuodesta 1971 lisenssiviraston johtaja.

## Lähteet
Lisenssivirasto

**Lisenssivirasto** oli valtion virasto, jonka tehtäviin kuului ulkomaankaupan säännöstely ja tarkkailu. Virasto oli kauppa- ja teollisuusministeriön alainen, ja kun se lakkautettiin 1993, tehtävät siirtyivät ministeriölle.

Lisenssivirasto oli perustettu vuonna 1955, ja se oli tarkoitettu väliaikaiseksi elimeksi. Viraston edeltäjä oli valtion lisenssitoimikunta, joka oli perustettu toisen maailmansodan sytyttyä syksyllä 1939.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Hallituksen esitys jonka perusteella lisenssivirasto lakkautettiin
*Hyväksytty
Lisää kaupunkia Helsinkiin

**Lisää kaupunkia Helsinkiin** on suomalainen avoin Facebook-ryhmä, jonka jäsenet haluavat kehittää Helsingistä kaupunkimaisemman. Ryhmä on tarkoitettu ihmisille, jotka haluavat kaupunkiin lisää tiiviitä kerrostalokortteleita, kivijalkaliikkeitä  ja korttelipuistoja Jäsenet tekevät ehdotuksia täydennysrakentamisesta ja liikenneratkaisuista sekä kommentoivat viranomaisten tekemiä suunnitelmia. Ryhmän perusti Mikko Särelä 22. marraskuuta 2009. 

Ryhmä etsii aktiivisesti paikkoja lisäkaavoitukselle Helsingistä, ja on vaikuttanut kaavoitukseen muun muassa esittämällä Koskelan sairaala-aluetta rakennettavaksi. Helsingin ensimmäisen varjoyleiskaavan, Pro Helsinki 2.0:n, loivat ryhmän kautta toisensa tavanneet ihmiset.  Ryhmä on myös järjestänyt muun muassa kaupunkisuunnittelupubeja ja yleisöpaneeleja. Myös Helsingin kaupunkisuunnitteluvirasto on kiinnostunut tekemään yhteistyötä ryhmän kanssa. 

Helsingin yliopiston tutkijoiden mukaan ryhmän toiminta on kaupunkiaktivismia, joka on uudenlaista omaehtoista kansalaistoimintaa. Kaupunkiaktivismissa kaupunkilaiset ottavat edustukselliselle päätöksenteolle kuuluneita tehtäviä itselleen. Tyypillisesti kaupunkiaktivismi suuntautuu toimintaan eikä keskity poliittiseen mielipidevaikuttamiseen. Muita esimerkkejä kaupunkiaktivismista ovat muun muassa Kallioliike, ravintolapäivä ja ruokapiirit. Facebook-ryhmää on myös kutsuttu Helsingin ”uuden urbanismin kasvoiksi”.

*[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* toimittaja Teppo Moisio on kutsunut ryhmää ”soininvaaralaisten hommafoorumiksi”. Moision mukaan ryhmässä käydään kaupunkisuunnittelusta kiivasta keskustelua, johon osallistuvat rivikansalaisten lisäksi poliitikot, virkamiehet ja tutkijat. Ryhmän keskusteluja arvostetaan yli puoluerajojen. ''Imagen'' mukaan ryhmä on ”klassinen yhden asian liike” ja moni sen perustajista on mukana Vihreissä. Ryhmässä oli lokakuussa 2016 yli 10 000 jäsentä.

Lisää kaupunkia Helsinkiin -ryhmän perustamisen ansiosta Kaupunkitoimittajat ry valitsi Mikko Särelän ”vuoden kaupunkilaiseksi” 2014. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ryhmä Facebookissa
*Faehnle, Maija, Lehtonen, Tuuli & Mäenpää, Pasi: ”Jälkistalinistinen hirviö” vai suunnittelukeskustelun uudistaja? Laiturilla ruodittiin Lisää kaupunkia Helsinkiin -ryhmää
Elin Törnudd

**Elin Maria Törnudd** (22. huhtikuuta 1924 Helsinki – 18. elokuuta 2008 Espoo) oli suomalainen ylikirjastonhoitaja. 

Törnudd suoritti ylemmän korkeakoulututkinnon ensin Teknillisessä korkeakoulussa, josta hän valmistui kemian diplomi-insinööriksi vuonna 1950. Sen jälkeen hän opiskeli Carnegie Institute of Technologyssa, josta valmistui kirjastotieteen maisteriksi vuonna 1953. Hänen uransa kirjastoalalla alkoi Kemian Keskusliitossa, mutta keskeisen osan elämäntyöstään hän teki Teknillisen korkeakoulun kirjaston ylikirjastonhoitajana vuosina 1968–1991. 

Törnudd toimi Unescon General Information Programmen kansainvälisen neuvoston puheenjohtajana. Professorin arvonimi hänelle myönnettiin vuonna 1982. Hän oli myös kansainvälisen Teknillisten yliopistokirjastojen yhdistyksen (IATUL) puheenjohtaja vuosina 1990–1992 ja yhdistyksen kunniajäsen.

## Julkaisuja
* *Suomen teknillinen keskuskirjasto: 150 vuotta Teknillisen korkeakoulun ja yhteiskunnan palveluksessa*. Espoo: Teknillinen korkeakoulu, 1998. 

## Lähteet