open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Getz/Gilberto Vol. 2

**Getz/Gilberto #2** on Stan Getzin ja João Gilberton livealbumi, joka julkaistiin huhtikuussa 1966. Se nauhoitettiin livekonsertissa Carnegie Hallissa 9. lokakuuta 1964. Albumin kansikuvan maalasi Olga Albizu. 

## Kappaleet
# Grandfather’s Waltz (Lasse Farnlof, Gene Lees) – 4.58
# Tonight I Shall Sleep (With a Smile on My Face) (Duke Ellington, Irving Gordon) – 2.46
# Stan’s Blues (Gigi Gryce) – 4.46
# Here’s That Rainy Day (Johnny Burke, Jimmy Van Heusen) – 4.02
# Samba da Minha Terra (Dorival Caymmi) – 3.09
# Rosa Morena (Dorival Caymmi) – 4.05
# Um Abraço No Bonfá (João Gilberto) – 2.51
# Bim Bom (João Gilberto) – 2.10
# Meditation (Norman Gimbel, Antônio Carlos Jobim, Newton Mendonça) – 3.56
# O Pato (The Duck) (Jon Hendricks, Jayme Silva, Neuza Teixeira) – 2.22
# It Might as Well Be Spring (Oscar Hammerstein II, Richard Rodgers) – 5.53
# Only Trust Your Heart (Sammy Cahn, Benny Carter) – 5.50
# Corcovado (Antônio Carlos Jobim, Gene Lees) – 5.40
# Garota de Ipanema (The Girl from Ipanema) (Vinícius de Moraes, Norman Gimbel, Antônio Carlos Jobim) – 7.39
# Você e Eu (Vinícius de Moraes, Carlos Lyra) – 3.28

Kappaleet 11. ja 15. eivät sisältyneet alkuperäisessä LP-levyssä.

## Arvostelut
*AllMusic: 

## Lähteet
Lauluja elämästä

**Lauluja elämästä** on Veikko Lavin musiikkialbumi vuodelta 1979. Sen tunnetuimpia kappaleita ovat singlen A- ja B-puolina julkaistut ”Onnen pipanoita” ja ”Depressio tango” sekä albumin B-puolen aloittava ”Takarivin Taavi”.

Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Lavi itse, ja sovitukset on tehnyt Kalevi Nyqvist. Albumin on tuottanut Harri Saksala. Albumilla soittavia muusikoita ei ole lueteltu levykannessa. Kannen kuvan on ottanut Ari Hietala ja takakannen esittelytekstin on kirjoittanut Peter von Bagh.

Kappale ”Syntisen virsi” oli ollut valmiina jo kymmenen vuotta ennen levytystä, ja se oli herättänyt kohua Lavin esittäessä sen julkisesti Mikkelissä heinäkuussa 1969 järjestetyssä itäsuomalaisen kulttuurin seminaarissa. Laulu kertoo vakavasti sairastuneesta sotaveteraanista, joka tilittää elämäänsä ja syntejään Jumalan edessä. Lavi itse kertoi esityksen jälkeen käsittäneensä lopun elämänsä suunnan: hän tekisi tosielämästä kertovia lauluja. ”Ensimmäinen tukki” -runo oli alun perin ilmestynyt Karhula-lehdessä vuonna 1963. 
## Kappaleet
### A-puoli
#
#
#
#
#
#
### B-puoli
#
#
#
#
#
#

## Vastaanotto
*Helsingin Sanomien* Kalle Heikkinen kuvasi albumin arvostelussa Lavia harvinaiseksi iskelmien tekijäksi, joka kykenee välittämään lauluissaan aitoja tunteita ja koskettavia tarinoita tavallisista ihmisistä: ”Lavin levyt ovat mainio oppitunti siitä, miten tunteita voidaan kuvata muutenkin kuin teennäisin rakkaudenvaloin.” ”Takarivin Taavi” voitti tuoreeltaan Jaakko Jahnukaisen juontaman television Levyraadin.

## Lähteet
Herakleen temppeli

**Herakleen temppeli**, roomalaisittain **Herculeen temppeli**, voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin Herakleelle omistettuihin temppeleihin:

* Herakleen temppeli, Akragas, Sisilia
* Herakleen temppeli, Dodona
* Hercules Custoksen temppeli, Rooma
* Hercules Musarumin temppeli, Rooma
* Hercules Pompeianuksen temppeli, Rooma
* Hercules Victorin temppeli eli Hercules Olivariuksen temppeli, Rooma
* Spartián temppeli, eräs Herakleelle ja Alkmenelle omistettu temppeli, Magnesia, Kreikka
Rakkauden sävel (Sigin kappale)

**Rakkauden sävel** on Matti Inkisen SIG-yhtyeen kappale vuodelta 1996. Sen esitti yhtyeen Turun kokoonpano. Kappale on poppia ja iskelmää.

## Suosio
Kappale nousi parhaimmillaan valtakunnallisten radioiden yhteisellä viikkolistalla kolmannelle sijalle. *Ulmanen ja Roiha* -ohjelmassa kappale soitettiin kahdesta kappaleesta jatkoon joka päivä kahden viikon ajan. Normaalisti ohjelmassa sama kappale pysyi vain muutaman päivän. Tämän SIG:in tekemän ennätyksen rikkoi samana vuonna Leevi and The Leavingsin kappale "Itkisitkö onnesta?".

## Lähteet
*
Ihminen – Homo sapiens

**Ihminen – Homo sapiens** on Veikko Lavin musiikkialbumi vuodelta 1982. Albumin on tuottanut Harri Saksala. Kannen kuvituksen on tehnyt Markus Heikkerö ja esittelytekstin Pekka Gronow. Albumi ilmestyi juuri ennen Lavin 70-vuotissyntymäpäivää.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet on säveltänyt Lavi, paitsi ”Saunapalvipolkan” (A2) Pertti Husu. Kaikki sanoitukset ovat Lavin. Sovitukset on tehnyt Anssi Tikanmäki. Vanhin kappale on ”Suviaamuna”, jonka Lavi oli kirjoittanut jo vuonna 1955. Kappale ”Autokolari” on tilitys auto-onnettomuudesta, johon Lavi oli joutunut valtatie 7:llä Haminan ja Kotkan välillä marraskuussa 1980.

### A-puoli
#
#
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#
#
#

Vuonna 1996 ensiesitettiin noin 40-minuuttinen, miltei samanniminen Yle TV2 -kanavan lyhytdokumentti *Veikko Lavi – Homo sapiens*, alaotsikkona ”Laulajamestarin muotokuva”.

## Lähteet
Tuhannen ja yhden yön tarinat (Sigin kappale)

**Tuhannen ja yhden yön tarinat** on Matti Inkisen Sigin kappale, joka kertoi yhden yön jutusta ja sen jälkeisestä yksinäisydestä.

## Suosio
Sig pani kotisivuilleen ennen levynsä julkaisemista lyhyet näytteet tulevan albuminsa kappaleista.
Kyselyyn vastannaiden oli tarkoitus valita niistä parhaat kappaleet. Tämän parusteella Sig valitsi kappaleensa.
"Suomalaisella pop-levylle". "Tuhannen ja yhden yön tarinat" oli 39%:n mielestä paras Sig-biisi.
Kappaletta myytiin virallisesti noin 5000 kappaletta, jolloin se saavutti kultalevyrajan.
Kuitenkin suurimman osan levyistä osti Bauhaus, joka jakoi levyä eteenpäin asiakaslahjoina.

## Lähteet
*
Jormakka

**Jormakka** voi tarkoittaa:

* Juho Jormakka (1862–1932), talousjohtaja, maanviljelijä, valtiopäivämies ja herastuomari
* Kaarlo Jormakka (s. 1988), jääkiekkoilija
* Kari Jormakka (1959–2013), arkkitehti
* Pekka Jormakka (s. 1990), jääkiekkoilija, Kaarlo Jormakan veli
* Tuomo Jormakka (1953–2021), jääkiekkopuolustaja
* Tuomo Jormakka (s. 1980), jääkiekkohyökkääjä, Kaarlo Jormakan veli
* Väinö Jormakka (1926–2001), yritysjohtaja, kauppaneuvos.
O Amor em Paz

**O Amor em Paz** on bossa nova -kappale ja jazzstandardi vuodelta 1960. Sen on säveltänyt Antônio Carlos Jobim ja sanoittanut Vinícius de Moraes. Englanninkielisen version ”**Once I Loved**” sanat teki myöhemmin Ray Gilbert. 

Kappaleen levytti ensimmäistä kertaa João Gilberto vuonna 1961 albumilla *João Gilberto*. 

## Lähteet
Fort Pierce

**Fort Pierce** on kaupunki Floridan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden  väestönlaskennassa 41&nbsp;910. Kaupungin pormestari on Linda Hudson. Fort Pierce on St. Lucien piirikunnan hallintokeskus.

## Kuvia kaupungista

Tiedosto:SunriseTheater.jpg|Sunrise -teatteri.
Tiedosto:Heathcote Botanical Gardens - Fort Pierce, Florida - DSC03280.jpg|Heathcoten kasvitieteellinen puutarha.
Tiedosto:Ft. Pierce, FL, Courthouse, St. Lucie County, 08-07-2010 (8).JPG|St. Lucien piirikunnan oikeustalo.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ruusuja ja risuja

**Ruusuja ja risuja** on Veikko Lavin musiikkialbumi vuodelta 1980. Sen on tuottanut Harri Saksala.

## Kappaleet
Kaikki sävellykset ovat Lavin paitsi ”Hunajainen tango” Viljo Ylösen. Kaikki sanoitukset on tehnyt Veikko Lavi, ja sovituksista ja orkesterinjohdosta vastaa Olli Ahvenlahti. Kappaleet ”Hunajainen tango”, joka oli parodia suomalaisesta romanttisesta tangosta, ja ”Tehtaan Marja” Lavi oli levyttänyt ensimmäisen kerran jo vuonna 1952.

### A-puoli
#
#
#
#
#
#
### B-puoli
#
#
#
#
#
#

Kannen on suunnitellut Nikolai Punin, ja esittelytekstin on kirjoittanut Pekka Gronow.

## Lähteet
Pont-en-Royans

**Pont-en-Royans** on kunta Itä-Ranskassa Isèren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 60 kilometriä Grenoblesta lounaaseen Bournejoen varrella.

Pont-en-Royans on tunnettu kalliolle rakennetuista värikkäistä taloistaan. Kunnalla on pitkä ja rikas historia. Kylä on ollut aikanaan linnoitettu, ja siellä on edelleen havaittavissa neljä entistä kaupungin porttia, jotka ovat olleet sitä suojanneissa valleissa. Nykyään Pont-en-Royans on matkailijoiden suosima kohde.

## Aiheesta muualla

## Lähteet
Kirjojen historia

**Kirjojen historia** alkaa kirjoitetun kielen kehittämisestä ja monista muista keksinnöistä, kuten paperi ja painaminen, ja jatkuu nykyajan moderniin kirjanpainantaan. 

Aikaisimmat merkinnät kirjoista viittaavat esimerkiksi tauluihin tai papyruskääröihin, joita ei nykyään enää kirjoiksi kutsuta. 

Niiden jälkeen ilmestyivät käsin kirjoitetut koodeksit. Painokoneen keksiminen johti kirjojen massatuotantoon. 

Nykyisin kirjoja tuotetaan myös sähköisenä. 

Kirjat tulivat useamman käytettäväksi pistekirjoituksen ja äänikirjojen myötä.
Stone Flower

**Stone Flower** on brasilialaisen jazzmuusikon Antônio Carlos Jobimin kuudes studioalbumi. Albumin nauhoitti Rudy Van Gelder Van Gelder Studiosissa New Jerseyssä 16. maaliskuuta – 22. toukokuuta 1970 ja sen tuotti Creed Taylor. Albumin julkaisi CTI Records vuonna 1970.

*Stone Flower* sijoittui Billboard 200 -albumilistan sijalle 196. 

## Kappaleet
# Tereza My Love – 4.23
# Children’s Games – 3.30
# Choro – 2.10
# Brazil (Ary Barroso) – 7.25
# Stone Flower – 3.21
# Amparo – 3.41
# Andorinha – 3.32
# God and the Devil in the Land of the Sun – 2.23
# Sabiá – 3.58

## Kokoonpano
* Antônio Carlos Jobim – piano, sähköpiano, kitara, laulu
* Harry Lookofsky – viulu
* Joe Farrell – sopraanosaksofoni
* Urbie Green – pasuuna
* Hubert Laws  – huilu
* Ron Carter – kontrabasso
* João Palma – rummut
* Airto Moreira – lyömäsoittimet
* Everaldo Ferreira – lyömäsoittimet
* Deodato – kitara, sovitus

## Arvostelut
*AllMusic: 

## Lähteet
Jinmen

**Jinmen** eli **Quemoy** tai **Kinmen** () on Kiinan tasavallalle eli Taiwanille kuuluva saariryhmä ja piirikunta Taiwaninsalmessa Xiamenin lahden suulla, noin 2,5 kilometrin päässä Manner-Kiinan rannikosta ja 275 kilometriä Taiwanin saaresta luoteeseen. Se koostuu samannimisestä pääsaaresta ja 11 pienemmästä saaresta ja luodosta. Pääsaarella on kukkuloita, kallioita ja tasankoja. Pääasiallinen tulonlähde on maanviljely, joka tuottaa bataattia, maapähkinöitä, hirssiä, vehnää, soijapapuja, vihanneksia ja riisiä.

Jinmen kuuluu nimellisesti Fuchienin eli Fujianin maakuntaan, vaikkakin maakuntajako on Kiinan tasavallassa menettänyt hallinnollisen merkityksensä. Vuonna 1949 nationalistit valloittivat Jinmenin saaret paetessaan Taiwaniin. Saarten hallinnasta on sodittu sen jälkeen (ensimmäinen Taiwaninsalmen kriisi ja toinen Taiwaninsalmen kriisi), ja ne olivat sotilasaluetta vuoteen 1992 asti.

Vuonna 2022 Jinmenin piirikunnassa oli 141&nbsp;295 asukasta.

Vuonna 2024 ilmoitettiin että Kinmenin ja Penghun saarille sijoitetaan pysyvästi Yhdysvaltain asevoimien Green Berets -joukkoja (1st Special Forces Group).  Joukot ovat nimellisesti kouluttamassa Taiwanin asevoimien 101. ambifisen tiedustelupataljoonan sotilaita. Yhdysvaltain joukkoja ei ollut virallisesti Kiinan tasavallan tukena neljäänkymmeneen vuoteen, kunnes 2021 presidentti Tsai Ing-wen paljasti että saarella on joukkoja koulutustehtävissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eljas Lönnrot

**Eljas Lönnrot** (8. huhtikuuta 1858 Kiiminki – 1. lokakuuta 1933 Sotkamo) oli pappi ja valtiopäivämies.

Eljas Lönnrotin vanhemmat olivat rovasti Frans Fredrik Lönnrot ja Sofia Amanda Snellman. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1888 oli Aina Kristina Sahlberg (k. 1907), toinen vuodesta 1908 Hanna Maria Forsell o.s. Nordlund (k. 1920) ja kolmas vuodesta 1925 Siiri Elisabet Hurme o.s. Snellman. Lönnrot tuli ylioppilaaksi 1879, valmistui filosofian kandidaatiksi 1884 ja vihittiin papiksi 1887. Hän toimi ylimääräisenä pappina Ristijärvellä, Paltamossa, Puolangalla, Leppävirralla ja Suonenjoella 1887–1897, oli kirkkoherra Kiimingissä 1896–1903, Alatorniolla 1903–1906 ja Sotkamossa 1914–1933. Oulun tuomiokirkkoseurakunnan tuomiorovasti Lönnrot oli 1906–1914 ja Kuopion tuomiokapitulin asessori 1900–1901 ja 1902–1909. Pappissäädyn jäsen hän oli valtiopäivillä 1904 ja 1905, kirkolliskokouksen jäsen 1903–1918.

Eljas Lönnrotin poika hänen ensimmäisestä avioliitostaan oli lyseon lehtori ja Kainuun murteen sanaston kerääjä Lauri Lounela, vuoteen 1918 Lönnrot (1889–1970).

## Lähteet
Unfriended: Dark Web

**Unfriended: Dark Web** on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, joka on jatkoa vuoden 2014 elokuvalle Unfriended. Elokuvan on ohjannut Stephen Susco. Kuten edeltäjänsä, tämäkin elokuva on kuvattu tietokoneelta, eli tapahtuu kokonaan tietokoneen näytöllä.

## Juoni
Elokuvassa Matias-niminen poika ystävineen löytää piilotettuja tiedostoja uudelta läppäriltään, ja lopulta päätyy Anonyymeihin verkkoihin. Heitä kuitenkin tarkkailevat läppärin kautta joukko hakkereita ja yrittävät saada tiedostot pysymään salassa kaikin tavoin.

## Mahdollinen jatko-osa
Stephen Susco on ilmoittanut olevansa kiinnostunut tekemään elokuvalle jatko-osan.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Episodi
Dan Brouthers

**Dennis Joseph Brouthers** oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja, joka pelasi pääuransa Yhdysvaltain baseball-liigassa Buffalo Bisons joukkueessa. Kaikkiaan hän kävi kymmenessä joukkueessa ja päätti uransa New York Giantsiin. Hänet on valittu Baseballin Hall of famen miehistöön 1945. Hänen pääpelipaikkansa oli ykköspesällä. 

Brouthersista tuli amatööritähti New Yorkissa ja hän oli yksi aikakautensa suuremmista pelaajista. Hän teki debyyttinsä liigaan vuonna 1879 Troy Trojansin joukkueessa. 

"Hän oli hieno hyökkääjä, yksi kaikkien aikojen voimakkaimmista taistelijoista", sanoi Hall of Fame- pelitoveri John McGraw vuonna 1894 Baltimore-joukkueesta. Hän teki 1171 pistettä vain 129 ottelussa. Brouthersin valtti oli hänen nykyaikainen syöttönsä.

## Ura lukuina

Lyöntikeskiarvo (pesälle päästyt lyönnit/ lyöntivuorot)- 0,220 on heikko ja 0,320 todella hyvä lyöntikeskiarvo.

## Lähteet
Amoroso

**Amoroso** on brasilialaisen bossa nova -muusikon João Gilberton albumi. Albumi nauhoitettiin vuosina 1976–1977 ja julkaistiin vuonna 1977. 

## Kappaleet
# ’S Wonderful – 4.10
# Estate – 6.27
# Tin Tin Por Tin Tin – 3.40
# Bésame Mucho – 8.46
# Wave – 4.41
# Caminhos Cruzados – 6.14 
# Triste – 4.19
# Zingaro – 6.22

## Arvostelut
*AllMusic: 

## Lähteet
Tiku ja Taku (talousrikosjuttu)

**”Tiku ja Taku”** oli 1990-luvulla toiminut tamperelainen liikemieskaksikko Jukka Malminen ja Jari Tanner, jotka tuomittiin  pitkiin vankeusrangaistuksiin laajassa talousrikosvyyhdissä pääosin törkeistä petoksista ja kirjanpitorikoksista. Miehet olivat eräitä 1990-luvun talousrikosoikeudenkäyntien eniten julkisuutta saaneita tekijöitä, jotka aloittivat toimintansa 1980-luvun lopun ”löysän rahan” kasinotalousvuosina.

Malminen ja Tanner tuomittiin Helsingin käräjäoikeudessa 1996 seitsemän vuoden ehdottomiin vankeusrangaistuksiin. Hovioikeus alensi 1997 Malmisen tuomion kuuteen vuoteen ja Tannerin 5 vuoteen 6 kuukauteen. Hovioikeuden mukaan Malminen ja Tanner olivat tietoisesti käyttäneet hyväksi Osuuspankkien Keskuspankki OKOn Helsingin Aleksanterinkadulla sijainneen konttorin johtajan ”kevytmielisyyttä ja törkeää huolimattomuutta”, jolloin miehille myönnetyt lainat olivat aiheuttaneet pankille kymmenien miljoonien markkojen luottotappiot. Entinen pankinjohtaja Risto Iso-Lotila pidätettiin kaksi vuotta asioiden ilmitulon jälkeen ja tuomittiin neljän ja puolen vuoden vankeuteen pääasiassa törkeistä kavalluksista. OKO-pankin lisäksi vahingon kärsijänä oli turkulainen Master-Rahoitus Oy.

Iso-Lotila piti kärsimäänsä tuomiota epäoikeudenmukaisena ja teki jutusta Jorma Ojaharjun kanssa kirjan *Aleksilta Nokalle*. Hänen mukaansa OKO-pankin johto oli myöntänyt Malmiselle ja Tannerille jo 22 miljoonan markan luotot ennen kuin hän itse edes tapasi miehiä, ja samoilla perusteilla olisi voinut tuomita monia muitakin tuon ajan pankinjohtajia. Iso-Lotila katsoi itse syyllistyneensä enintään luottamusaseman väärinkäyttöön.

Syksyllä 1997 OKO-jutusta vankilassa istunut Jari ”Taku” Tanner tuomittiin 1 vuoden ja 6 kuukauden ehdottomaan vankeuteen avunannosta Raision Postipankin tietomurtoon, jossa eri yrityksille tulossa olleet yhteensä 20 miljoonan markan veronpalautukset ohjattiin rikoksentekijöiden tileille vuodenvaihteessa 1996. Jutussa tuomittiin puolen tusinaa tekijää, muun muassa turkulainen talousrikollinen Jakke Viheriä.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Ojaharju, Jorma (toim.): *Aleksilta Nokalle : Risto Iso-Lotila. Pankkisalaisuus murtuu – mitä OKO-Aleksilla tapahtui?* Helsinki: Fennoten, 1998. .
Wave (albumi)

**Wave** on brasilialaisen bossa nova -muusikon Antônio Carlos Jobimin viides studioalbumi, jonka A&M Records julkaisi vuonna 1967. Levyn sovitukset on tehnyt saksalainen Claus Ogerman, joka myös johtaa orkesteria. Jobim soittaa kosketinsoittimia ja Ron Carter bassoa.

Albumi nauhoitettiin Van Gelder Studiosissa New Jerseyssä. Se sijoittui Billboard 200 -albumilistan sijalle 114. 

Albumin kansikuvan on kuvannut Pete Turner ja kannen on suunnitellut Sam Antupit. Esittelytekstit ovat kirjoittaneet George Frazier IV ja Norman Gimbel.

## Kappaleet
Kaikki albumin kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Jobim itse.
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Antônio Carlos Jobim – piano, kitara, piano, cembalo, laulu
* Urbie Green – pasuuna
* Jimmy Cleveland – pasuuna
* Raymond Beckenstein – huilu, piccolo
* Romeo Penque – huilu, piccolo
* Jerome Richardson – huilu, piccolo
* Joseph Singer – käyrätorvi
* Ron Carter – kontrabasso
* Dom Um Romão – rummut
* Bobby Rosengarden – rummut
* Claudio Slon – rummut

### Jousisoittimet
* Claus Ogerman – sovitus, kapellimestari
* Bernard Eichen – viulu
* Lewis Eley – viulu
* Paul Gershman – viulu
* Emanuel Green – viulu
* Louis Haber – viulu
* Julius Held – viulu
* Leo Kruczek – viulu
* Harry Lookofsky – viulu
* Joseph Malignaggi – viulu
* Gene Orloff – viulu
* Raoul Poliakin – viulu
* Irving Spice – viulu
* Louis Stone – viulu
* Abe Kessler – sello
* Charles McCracken – sello
* George Ricci – sello
* Harvey Shapiro – sello

### Tuotanto
* Sam Antupit – kannen suunnittelu
* Pete Turner – valokuvaus

## Arvostelut
*AllMusic: 

## Lähteet
Chega de Saudade

**Chega de Saudade** (port. [ˈʃeɡɐ dʒi sawˈdadʒi]) on Antônio Carlos Jobimin säveltämä ja Vinícius de Moraesin sanoittama kappale vuodelta 1959. Sitä pidetään usein ensimmäisenä bossa nova -kappaleena. 

## Lähteet
Chega de Saudade (albumi)

**Chega de Saudade** on brasilialaisen muusikon João Gilberton esikoisalbumi, jota pidetään usein ensimmäisenä bossa nova -albumina. Albumin julkaisi Odeon Records vuonna 1959.

*Chega de Saudade* valittiin Grammy Hall of Fameen vuonna 2000. 

## Kappaleet

## Arvostelut
*AllMusic: 

## Lähteet
Ora (kasvitiede)

**Ora** on kasvitieteessä kasvin piikki, joka on muodostunut oksasta tai lehdestä. Oria ovat esimerkiksi akaasioiden (*Acacia*) ja orapihlajien (*Crataegus*) piikit.

## Katso myös
* ota
* oka
* piikki
* karva
* ora (sienitiede)
* oras

## Lähteet
Ora (sienitiede)

**Orat** ovat sienitieteessä orakkailla itiöemän alapinnalla olevia pienikokoisia piikkimäisiä rakenteita.

## Katso myös
* ora (kasvitiede)

## Lähteet
Artur Malin

**Nils Artur Malin** (21. lokakuuta 1871 Turku – 6. helmikuuta 1939 Helsinki) oli pappi, sotarovasti, opettaja ja kristillisten järjestöjen sihteeri.

Artur Malinin vanhemmat olivat värjärimestari Anders Malin ja Edla Amanda Lundell ja puoliso vuodesta 1903 Hildur Maria Branders. Malin tuli ylioppilaaksi 1892 ja vihittiin papiksi 1897. Hän toimi ylimääräisenä pappina Turussa 1897–1904, Suomen NMKY:n matkasihteerinä 1904–1907 ja Helsingin NMKY:n pääsihteerinä 1907–14. Pietarissa hän oli Pyhän Katarinan ruotsalaisen seurakunnan kirkkoherra 1914–1918, Porissa kirkkoherra 1919–1921 ja Suomen armeijan sielunhoidon ja valistustyön johtaja, puolustusministeriön osastopäällikkönä, 1918–1939. Malin toimi myös uskonnon opettajana Turussa, Helsingissä ja Pietarissa. Turun NMKY:n sihteerinä, varapuheenjohtajana tai puheenjohtajana hän toimi 1897–1905, Helsingin NMKY:n johtokunnan jäsenenä 1919–1931 ja Suomen NMKY:n puheenjohtajana 1919–1931. Hänellä oli myös useita luottamustoimia. Malin julkaisi teoksen *Om Kristi uppståndelse* 1906 ja teoksen *Konfirmatsiooniopetuksesta ja konfirmatsioonista* 1912 sekä toimitti Suomen kirkon pappisliiton vuosikirjaa 1919–1927. Hän oli myös *Nuorten airuen* toimittaja 1907–1910 ja *[[Kotimaa]]n* avustaja lehden perustamisesta saakka.

Sotarovasti Malinista tuli vuonna 1919, minkä arvonimen on itsenäisyyden ajan Suomessa saanut hänen lisäkseen vain Reinhold Hedberg. Malinin tapauksessa sotarovasti oli sittemmin myös hänen virkanimikkeensä puolustusvoimien kirkollisen työn johtajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sotarovasti Artur Malin : Pakoni Venäjältä, Suomen Kuvalehti, 19.12.1931, nro 51-52, s. 44, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Artur Malin : Tsaarivallan santarmistossa, Kansan kuvalehti, 27.01.1933, nro 5, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Metsähovin geodeettinen tutkimusasema

**Metsähovin geodeettinen tutkimusasema** on Paikkatietokeskuksen tutkimusasema Kirkkonummen Metsähovissa. Samalla observatorioalueella sijaitsevat Aalto-yliopiston Metsähovin radiotutkimusasema sekä Helsingin yliopiston kaukoputkia. Paikkatietokeskus ylläpitää Metsähovissa useita geodesian ja geodynamiikan tutkimuksen laitteistoja.

Asemalla on 1970-luvulta saakka sijainnut satelliittilaserjärjestelmä, jolla voidaan tehdä tarkkoja laseretäisyysmittauksia Maata kiertäviin satelliitteihin. Satelliittilaser uusittiin 1990-luvulla, ja toimi 2000-luvun alkuun. Uusi laserjärjestelmä on valmisteilla ja sen odotetaan aloittavan toiminnan vuonna 2019.

Asemalla sijaitsee kiinteä GNSS-asema, jonka GPS-antenni on osa kansallista Finnref-verkkoa.

Aseman painovoimalaboratoriossa sijaitsee kaksi suprajohtavaa gravimetria sekä absoluuttigravimetrien mittauspiste.

Vuonna 2018 asemalle valmistui uusi radioteleskooppi, joka on osa kansainvälistä geodeettista VLBI-havaintoverkkoa.

Muutaman kilometrin päässä Sjökullassa sijaitsee lisäksi testikenttä, jota käytetään fotogrammetrian ja kaukokartoitusmenetelmien kalibroinnissa.

## Lähteet

*Paikkatietokeskuksen Metsähovi-sivu
Botnia-palkinto

**Botnia-palkinto** on Oulun kirjailijaseuran vuodesta 2017 vuosittain myöntämä kirjallisuuspalkinto. Se myönnetään teokselle, jonka tekijä on kotoisin Pohjois-Pohjanmaalta tai toimii siellä. Palkittu teos voi olla kauno- tai tietokirjallisuutta.

Vuosina 2017–2021 palkintosumma oli 10&nbsp;000 euroa. Vuonna 2022 palkintosumma nostettiin 15&nbsp;000 euroon.

## Palkitut

## Lähteet
Tehdas-teatteri

**TEHDAS Teatteri** on vuonna 2000 perustettu turkulainen vapaan kentän ammattiteatteri ja suomalaisen nukketeatterin päänäyttämö. Teatteri sijaitsee Aurajoen rannalla Manillan vanhassa Makasiini-salissa. TEHDAS toimii areenana ennakkoluulottomille näyttämötaiteellisille avauksille ja tukee kunnianhimoisesti, tutkien ja kokeillen työhönsä suhtautuvia ammattitaiteilijoita ja -ryhmiä.
Teatterilla on vuodessa 6-8 omaa ensi-iltaa sekä useita vierailuesityksiä sekä klubi-iltoja. Tiloja vuokrataan myös juhla- ja muuhun yksityiskäyttöön. Ohjelmistossa korostuvat yhteistyöprojektit eri taiteen alojen välillä. Teatterin ohjelmistossa painopisteen saavat omat kantaesitykset sekä rajoja rikkova ohjelmisto.

## Aiheesta muualla
* TEHDAS Teatterin verkkosivut
Kesäläinen

**Kesäläinen** voi tarkoittaa:

* Erkki Kesäläinen (1953–2018), jääkiekkoilija
* Teppo Kesäläinen (s. 1942), kilpasoutaja
* Tuomo Kesäläinen (s. 1983), tietokirjailija ja luontomatkailuopas.
Day

**Day** on päivää tai vuorokautta tarkoittava englannin kielen sana. Day on myös muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Alon Day (s. 1991), israelilainen moottoriurheilija
* Cecil Day Lewis, myös *Cecil Day-Lewis*, (1904–1972), englantilainen runoilija
* Clarence Day (1874–1935), yhdysvaltalainen kirjailija ja kuvittaja
* Corinne Day (1962–2019), englantilainen muoti- ja dokumentaarinen valokuvaaja
* Daniel Day-Lewis (s. 1957), brittiläinen näyttelijä
* David Day (s. 1947), kanadalainen kirjailija
* Derek Day (1927–2015), brittiläinen diplomaatti ja maahockeyn olympiamitalisti
* Donald S. Day (1895–1966), yhdysvaltalainen toimittaja
* Doris Day (1922–2019), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
* Dorothy Day (1897–1980), yhdysvaltalainen journalisti ja yhteiskunnallinen aktivisti
* Felicia Day (s. 1979), yhdysvaltalainen näyttelijä ja tuottaja
* Francis Day (1829–1889), brittiläinen luonnontieteilijä
* Hap Day, oik. *Clarence Henry Day* (1901–1990), kanadalainen jääkiekkoilija
* Howie Day (s. 1981), yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä
* Jason Day (s. 1987), australialainen golfaaja
* Kayla Day (s. 1999), yhdysvaltalainen tennispelaaja
* Laraine Day (1920–2007), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Muriel Day (s. 1942), irlantilainen laulaja
* Patricia Day, tanskalainen kontrabasisti ja laulaja
* Ryan Day (s. 1980), walesilainen snookerpelaaja
* Sean Day (s. 1998), belgialais-kanadalais-yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
* Stockwell Day (s. 1950), kanadalainen poliitikko
* Thomas Day (1748–1789), brittiläinen kirjailija ja orjuuden vastustaja
* William R. Day (1849–1923), yhdysvaltalainen lakimies ja diplomaatti
* Zella Day (s. 1995), yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä.

## Day taiteilijanimenä

* Andra Day, oik. *Cassandra Monique Batie* (s. 1984), yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä
* Jay Day, oik. *Jussi Penttinen*, suomalainen laulaja
Nunatsiavut

**Nunatsiavut** on Kanadan Newfoundlandin ja Labradorin provinssissa sijaitseva vuonna 2005 perustettu Labradorin inuitien itsehallinnollinen alue. Sen hallitus vastaa esimerkiksi terveys-, koulutus- ja kulttuuripolitiikasta.

## Maantiede

Nunatsiavut sijaitsee Kanadaan kuuluvan Newfoundlandin ja Labradorin provinssissa. Nimi Nunatsiavut tarkoittaa suomeksi ”kaunis maamme”. Itsehallinnolliseen alueeseen kuuluu 72&nbsp;520&nbsp;km² maata ja 44&nbsp;030&nbsp;km² merioikeuksia. Inuitit eivät varsinaisesti omista koko aluetta, mutta heillä on siihen käyttöoikeus. Omistettuun alueeseen kuuluu noin 16&nbsp;000&nbsp;km² ja käyttöoikeusalueeseen noin 44&nbsp;000&nbsp;km².

## Historia
Nykyiset Labradorin inuitit (*Labradormiut*) polveutuvat niin sanotusta Thulen kulttuurista, jonka edustajat lienevät muuttaneet itään Kanadan arktisilta alueilta 1000-luvun paikkeilla. Labradorininuitiesta tuli eri inuitiryhmistä eteläisimpiä, mutta heillä on kulttuurilliset ja kielelliset siteet pohjoisempiin ryhmiin. Eurooppalaisia alkoi saapua alueelle 1500-luvulta lähtien ja vuonna 1763 Labrador liitettiin Isoon-Britanniaan. Herrnhutilaiset lähetyssaarnaajat perustivat alueelle lähetysasemia siirtomaahallinnon tuella. Toisen maailmansodan jälkeen monet inuiteista muuttivat alueen muutamiin asutuskeskuksiin ja 1950-luvulla väestönsiirtoja teki myös keskushallinto. Muuttoliikkeiden seurauksena pysyvät inuitiyhteisöt katosivat nykyisen Nainin pohjoispuolelta.

Vuonna 1973 Labradorin inuitit perustivat Labradorin inuit-järjestön *[[Labrador Inuit Association]]* eli LIA. Jo vuonna 1977 järjestö teki vaatimuksen Labradorin inuitien omasta autonomisesta alueesta, mutta neuvottelut vaatimusta koskien alkoivat vasta vuonna 1988. Inuitien maa-vaatimukset ratkaistiin vuonna 1997 ja Nunatsiavutin itsehallinnollinen alue perustettiin vuonna 2005.

## Hallinto
Nunatsiavutin hallitus edustaa oman alueensa asukkaita, sekä muualla Kanadassa asuvia Labradorin inuiteja. Hallintoon kuuluu alueen presidentti, sekä alueen kuntien ja inuit-ryhmien edustajat. Kaikkiaan hallinnon jäseniä on vähintään 16. Nunatsiavutin hallinnollinen pääkaupunki on Nain ja lainsäädännöllinen pääkaupunki Hopeldale. Kolme muuta alueen yhteisöä ovat Rigolet, Makkovik ja Postville. Hallitus vastaa alueen terveys-, koulutus- ja kulttuuripolitiikasta, sekä järjestää alueen paikallisvaalit.

## Väestö
Vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan Nunatsiavutin asukasluku oli 2&nbsp;588. Heistä inuiteja oli 2&nbsp;290. 2&nbsp;185 ilmoitti äidinkielekseen englannin kielen ja 350 henkilöä inuktitutin. Inuktitutia ilmoitti osaavansa kaikkiaan 460 henkilöä. Nykyisin suurin osa alueen inuiteista asuu Nainin, Hopedalen ja Makkovikin asutuskeskuksissa.

## Lähteet
Alontion

**Alontion** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Se sijaitsi nykyisen San Marco d'Alunzion kaupungin paikalla.

## Maantiede

Alontion sijaitsi lähellä Sisilian pohjoisrannikkoa, noin kolme kilometriä rannikosta sisämaahan. Sen länsipuolella sijaitsivat Apollonia ja Himera ja itäpuolella Agathyrnon ja Tyndaris. Kaupunki oli rakennettu jyrkälle luoteis-kaakkoissuuntaiselle akropolis-kukkulalle ja harjanteelle, jolla myös nykyinen San Marco d'Alunzion kaupunki sijaitsee.

## Historia

Kreikkalaisen mytologian mukaan Alontionin asutti Patron Akarnanialainen, joka toimi Ankhiseen oppaana. Näin kaupunki vaikuttaa esittäneen olevansa taustaltaan kreikkalainen. Sen väestö oli kuitenkin pääasiassa ei-kreikkalaista, alun perin sikuleita. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Alontīnos* ().

Alontionin historiasta ei tiedetä paljoakaan. Kaupunki vaikuttaa hellenisoituneen 300-luvulla eaa., ja luetaan polikseksi eli varsinaiseksi kreikkalaiseksi kaupunkivaltioksi vasta myöhäiseltä klassiselta kaudelta alkaen, jolloin se muun muassa löi omaa pronssirahaa. 

Roomalaisella kaudella Alontion oli asemaltaan *civitas decumana*, toisin sanoen se joutui maksamaan Roomalle kymmenyksiä. Sen mainitaan osallistuneen yhdellä laivalla merirosvojen vastaiseen laivastoon ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Varhaisella keisarikaudella kaupunki oli *municipium*.

## Rakennukset ja löydökset

Alontionista on säilynyt joitakin jäänteitä nykyisessä kaupungissa ja sen ympäristössä. Kaupunki on ollut ainakin hellenistisellä kaudella ympäröity muureilla, jotka on tehty paikallisesta marmorista. Niitä on säilynyt muun muassa keskiaikaisen San Antonion portin lähellä. Akropoliin korkeimmalla kohdalla on nykyisin normanniaikainen linna, jonka alueelta on löydetty joitakin antiikin aikaisten rakennusten osia.

Merkittävin rakennus on Herakleen tai roomalaisittain Herculeen temppelinä paikallisesti tunnettu pieni temppeli, joka sijaitsee nykyisen kaupungin luoteislaidalla (). Se on rakennettu hellenistisellä kaudella, ja sen koko on noin 20 x 7 metriä. Rakennuksen ydinosa on säilynyt suhteellisen hyvin, koska se on toiminut myöhemmin kirkkona.

## Lähteet
Galeria

**Galeria** (, myös *Galaria*, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.

Myös Galerian historiasta tiedetään vain vähän. Stefanos Byzantionlaisen mukaan se oli alun perin ei-kreikkalaisten sikulien kaupunki. Noin vuonna 345/344 eaa. Galeria lähetti Entellan avuksi  hopliittia karthagolaisia vastaan; nämä kaikki saivat surmansa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Galarinos* ().

Galeria on luettu polisten eli kreikkalaisten kaupunkivaltioiden joukkoon lähinnä siksi, että Diodoros Sisilialainen mainitsee sen poliksena. Lisäksi sen tiedetään lyöneen omaa kreikkalaistyyppistä rahaa klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Kaupungissa oli myös kreikkalainen Zeus Soterin kultti. 

## Lähteet
Rautee

**Rautee** voi tarkoittaa:

* Elsa Rautee (1897–1987), työläisrunoilija ja lauluntekijä
* Erkki Rautee (1924–2000), SKDL:ssä vaikuttanut henkilö
* Matti Rautee (s. 1948), jääkiekkoilija
* Mikko Rautee (s. 1979), jääkiekkoilija
* Pekka Rautee (s. 1947), jääkiekkoilija
Piakos

**Piakos** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella.

Piakoksen historiasta ei tiedetä juuri mitään, eikä myöskään sen sijaintia tunneta. Sen arvellaan kuitenkin sijaineen lähellä Adranonin kaupunkia, nykyisen Mendoliton tienoilla lähellä Adranoa. Ainoa kirjallinen lähde, joka mainitsee Piakoksen, on Stefanos Byzantionlainen. Kaupunki on luettu polisten eli kreikkalaisten kaupunkivaltioiden joukkoon lähinnä siksi, että se löi klassisella kaudella 400-luvulla eaa. omaa kreikkalaistyylistä hopea- ja pronssirahaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Piakinos* ().

## Lähteet
Taorminan teatteri

**Taorminan teatteri** (*Tauromenionin/Tauromeniumin teatteri*) oli antiikin aikainen roomalainen teatteri Tauromenionin kaupungissa eli nykyisessä Taorminassa Sisiliassa Italiassa. Sen rauniot ovat Taorminan tunnetuin nähtävyys ja sijaitsevat kukkulan rinteessä kaupungin itäosassa.

## Historia

Tauromenionin teatteri rakennettiin alun perin kreikkalaisena teatterina hellenistisellä kaudella noin vuonna 265–215 eaa. Se muistutti tuolloin monin tavoin Sisilian toista suurta antiikin aikaista teatteria, Syrakusan teatteria. Kreikkalainen teatteri muutettiin roomalaiseksi teatteriksi 100-luvulla jaa. jossain välissä keisari Hadrianuksen (98–138 jaa.) kautta. Samalla sitä laajennettiin. Myöhemmällä roomalaisella kaudella 100-luvun lopulla tai 200-luvun alkupuolella teatteri muutettiin roomalaisiin taistelunäytäntöihin soveltuvaksi areenaksi.

Nykyisin teatterin rauniot ovat Taorminan ja koko Sisilian tunnetuimpia antiikin aikaisia nähtävyyksiä sekä siksi, että ne ovat säilyneet suhteellisen hyvin, että ainutlaatuisen sijaintinsa ja näköalansa vuoksi.

## Rakennus

Teatteri oli rakennettu Tauromenionin pienemmän akropoliin rinteeseen noin 100 metriä itään kaupungin agoran eli forumin paikasta. Teatteri koostui tyypillisestä puolikaarenmuotoisesta katsomosta, jonka keskellä oli pyöreä orkhestra. Katsomon leveys on noin 107 metriä ja orkhestran halkaisija noin 29 metriä.

Teatterin katsomossa oli alun perin tilaa arviolta noin  hengelle ja myöhemmässä roomalaisessa vaiheessa noin  hengelle. Katsomo oli jaettu yhdeksään sektoriin kahdeksalla pystysuuntaisella käytävällä. Pystysuunnassa se oli puolestaan jaettu kolmeen osioon (*maenianum*) kahdella poikkikäytävällä. Katsomon istuinkivet ovat kadonneet ja korvattu kunnostuksen yhteydessä, mutta katsomon takamuuri on säilynyt. Katsomon yläpuolelle on voitu ilmeisesti levittää suuri aurinkokatos.

Teatterin myöhemmän vaiheen ylemmät rakenteet oli tehty roomalaiseen tapaan tiilestä. Pohjakaava kuitenkin paljastaa, että roomalainen rakennelma on tehty kreikkalaisen esikuvan päälle. Teatterin näyttämörakennus on edustanut korinttilaista tyyliä, ja se on ollut monin tavoin koristeltu. Rakennuksen taustaseinä on säilynyt poikkeuksellisen hyvin. Katsomosta avautuu suurenmoinen näköala Etnan suuntaan, ja mahdollisesti tätä varten näyttämön taustaseinään oli jätetty kolme suurta kaari-ikkunaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Einarr Skúlinpojan tarina

**Einarr Skúlinpojan tarina** (isl. *Einars þáttr Skúlasonar*) on keskiaikainen islantilainen, anekdoottimainen ''þáttr''-tarina. Se kertoo 1100-luvulla eläneestä ja vaikuttaneesta Einarr Skúlasonista, joka oli kirkonmies ja usean Norjan kuninkaan hovissa toiminut skaldirunoilija. Tarinassa kuvataan Einarrin taitoa improvisoida hänen laatiessaan runoja. Tarina sisältää myös kolme erillistä Einarrin lausumaa runosäkeistöä (isl. *lausavísur*). *Einarr Skúlinpojan tarina* on laadittu 1200-luvulla, mahdollisesti noin viisikymmentä vuotta siinä kuvattujen tapahtumien jälkeen, ja se on säilynyt Norjan kuninkaista kertovassa *[[Morkinskinna]]ssa*. Ajallisesti tarina sijoittuu näin ollen 1200-luvun islantilaisten lähimenneisyyteen eli aikakauteen, jota kuvaavia saagoja kutsutaan aikalaissaagoihin. Nykytutkimuksessa *Einarr Skúlinpojan tarina* luetaan kuitenkin islantilaissaagoihin, monen muun kuningassaagojen kokoelmassa (esim. Flateyjarbók) olevien *þáttr*-tarinoiden tavoin . *Einarr Skúlinpojan tarinaa* ei ole suomennettu.

## Katso myös
*Skaldi
*Einarr Skúlason
*''þáttr''-tarinat ja lyhytsaagat
*Morkinskinna
*Kuningassaagat
*Islantilaissaagat
*Aikalaissaagat

## Lähteet
* Boucher, Alan. 1993. Einars þátt Skúlasonar. Teoksessa *Medieval Scandinavia: An Encyclopedia*, toim. Phillip Pulsiano. New York: Garland, 160.
* Simek, Rudolf & Hermann Pálsson. 2007. *Lexikon der altnordischen Literatur *. Kröners Taschenausgabe 490. Stuttgart: Kröner.
### Viitteet

## Käännökset ja editiot
* Andersson, Theodore Murdock & Kari Ellen Gade (käänt.). 2000. *Morkinskinna. The Earliest Icelandic Chronicle of the Norwegian Kings (1030–1157)*. Islandica 51. Ithaca, NY: Cornell University Press.
* Ármann Jakobsson & Þórður Ingi Guðjónsson (toim.). 2011. *Morkinskinna*, I–II. Íslenzk fornrit 23–24. Reykjavík: Hið íslenzka fornritafélag.
**Einar Skulason's Tale*, käänt. Scilla Brumfit. Teoksessa Viðar Hreinsson, Robert Cook, Terry Gunnell, Robert Kellog, Keneva Kunz & Bernard Scudder (toim.). 1997. *The Complete Sagas of Icelanders including 49 Tales*, 1. Reykjavík: Leifur Eiríksson Publishing.
*Finnur Jónsson (toim.). 1932. *[http://www.septentrionalia.net/etexts/index.php#onhistoriography Morkinskinna]*. Samfund til udgivelse af gammel nordisk litteratur 53. Copenhagen: Jørgensen.
*Unger, C. R. (toim.) 1867. *[https://archive.org/details/morkinskinna00unge/page/n9 Morkinskinna]*. Christiania: B. M. Bentzen.

## Aiheesta muualla
* Einarr Skúlasonin runoudesta *[http://skaldic.abdn.ac.uk/db.php?id=39&if=default&table=skalds Skaldic Poetry of the Scandinavian Middle Ages]* -projektin sivustolla
* *Einars þáttr Skúlasonar* muinaisislanniksi *[http://heimskringla.no/wiki/Einars_%C3%BE%C3%A1ttr_Sk%C3%BAlasonar  Heimskringla.no]* -sivustolla 
* *Einars þáttur Skúlasonar* islanniksi *[https://www.snerpa.is/net/isl/einar-th.htm Snerpa.is]* -sivustolla 
* *Einarrin tarinasta* *[http://www.fafnir.fr/einars-thattr-skulasonar Fafnir.fr] * -sivustolla
* *Einars þáttrin* sisältämästä runoudesta *[http://skaldic.abdn.ac.uk/db.php?id=10943&if=default&table=text  Skaldic Poetry of the Scandinavian Middle Ages]* -projektin sivustolla
The Wonderful World of Antônio Carlos Jobim

**The Wonderful World of Antônio Carlos Jobim** on brasilialaisen jazzmuusikon Antônio Carlos Jobimin toinen studioalbumi, jonka Warner Bros. Records julkaisi vuonna 1966. Levyn sovitukset on tehnyt Nelson Riddle. 

## Kappaleet
Kaikki albumin kappaleet on säveltänyt Antônio Carlos Jobim, sanoittajat mainitaan erikseen.

# She’s a Carioca (Vinícius de Moraes, Ray Gilbert) – 2.38
# Água de Beber (de Moraes, Gimbel) – 2.29
# Surfboard – 2.24
# Useless Landscape (Gilbert, Aloísio de Oliveira) – 2.18
# Só Tinha de Ser Com Você (de Oliveira) – 2.29
# A Felicidade (de Moraes) – 2.07
# Bonita (Gene Lees) – 2.09
# Favela (de Moraes) – 2.37
# Valsa de Pôrto das Caixas – 3.22
# Samba do Avião – 2.13
# Por Toda a Minha Vida (de Moraes) – 1.51
# Dindi (Gilbert, de Oliveira) – 2.35

## Kokoonpano
* Antônio Carlos Jobim – laulu, sävellys, piano
* Nelson Riddle – sovitus

## Arvostelut
*AllMusic: 

## Lähteet
Enter (yhdistys)

**Enter ry** on tieto- ja viestintätekniikasta kiinnostuneiden ikäihmisten yhdistys, jonka toiminnan tarkoituksena on auttaa ikääntyneitä ihmisiä tietotekniikan käytössä. Tärkein toimintamuoto on Enterin vapaaehtoisten vertaisopastajien antama henkilökohtainen opastus tietokoneen, tabletin ja kännykän käytössä. Opastus on avointa kaikille eikä vaadi yhdistyksen jäsenyyttä. Enterin opastuspaikkoja on Uudellamaalla yli 80 ja vapaaehtoisia vertaisopastajia noin 170.  

Toiminta lähti käyntiin Sosiaali- ja terveysalan tutkimus- ja kehittämiskeskus Stakesin aloitteesta 1990-luvulla. Alkuperäiseltä nimeltään Ikäihmisten atk-yhdistys ENTER ry perustettiin 1997 ja kirjattiin yhdistysrekisteriin 18.2.1998. Yhdistyksen virallinen nimi lyhennettiin muotoon ENTER ry vuonna 2005. Nimen kirjoitusmuoto muutettiin vuonna 2023 Enter ry:ksi. Jäsenmäärä pysyi pitkään 200–250 jäsenen tienoilla, mutta 2010-luvulla se on kasvanut nopeasti ja kävi tuhannessa vuonna 2022. 

## Lähteet
*

## Aiheesta muualla:
* Enter ry:n kotisivut: www.entersenior.fi
Stickball

**Stickball** on baseballiin perustuva katupeli, jota on pelattu Yhdysvaltojen suurimmissa kaupungeissa, mm. New Yorkissa ja Pennsylvaniassa. Pelivälineenä käytetään harjanvartta tai keppiä, jolla lyödään tennis- tai kumipalloa (Spaldingin urheiluosasto Spaldeen valmisti lajia varten kumisia palloja 1950–70-luvuilla ja toi pallon retroesineeksi uudelleen tuotantoon 2000-luvun alussa). Pelin sääntöjä voidaan muokata katuolosuhteisiin soveltuviksi, esimerkiksi käyttämällä viemärinaukon kansia tai paloposteja pesinä ja rakennuksia rajalinjoina. Peli oli suosittu 1900-luvulla, mutta suosio on hiipunut kaupunkilaisten keskuudessa.

## Muunnokset pelistä

Amerikan alkuperäisasukkaat pelasivat hikkoripuusta valmistetuilla kepeillä ja peuran karvasta tai nahasta valmistetuilla palloilla stickballin kaltaisia seurapelejä, joista on myöhemmin kehittynyt, mm. lacrosse. Itsesyöttämismenetelmässä eli *fungo*'ssa lyöjä heittää pallon ilmaan ja lyö sitä joko heti tai tietyn pomppumäärän jälkeen.

## Stickball elokuvissa
**[[Rocky]]*-elokuvan eräässä kohtauksessa nuorisojoukko pelaa stickballin muunnelmaa halfballia Philadelphian kaduilla. Jatko-osassa *[[Rockyn uusintaottelu|Rocky II]]* päähenkilö itse pelaa eräässä kohtauksessa stickballia/halfballia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
**[https://www.youtube.com/watch?v=l2GOplwV_BA: Fastpitch Stickball (An Unheard Pastime)]* (2007, ohjaus Jesse Tornabe).
**[https://www.youtube.com/watch?v=pL73zv3XTNc: Coverage Of Stickball Opening Day] (2008). 
**Stickball Night Coverage: Stickball Highlights* (2006, ohjaus Ross O. Fomerand).
**Stickballtv*
**Rocky II elokuvan kohtaus''
Stielanaioi

**Stielanaioi** () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella.

Stielanaioin historiasta ei tiedetä juuri mitään, eikä myöskään sen sijaintia tunneta varmuudella. Kaupunki sijoitetaan usein nykyisen Mazzarronen lähelle Sisilian eteläosaan, mutta sen on ehdotettu myös sijainneen lähempänä antiikin Megara Hyblaian kaupunkia. Stielanaioi löi omaa rahaa klassisella kaudella noin vuodesta 460 eaa. lähtien. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Stielanaios* (). 

## Lähteet
Sileraioi

**Sileraioi** (, myös *Silaraioi*, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella.

Sileraioin historiasta ei tiedetä mitään, eikä myöskään sen sijaintia tunneta. Kaupungin olemassaolo tiedetään pelkästään sen klassisella kaudella 300-luvulla eaa. lyömien kreikkalaistyylisten pronssirahojen kautta. Niihin perustuu myös sen lukeminen polisten eli kreikkalaisten kaupunkivaltioiden joukkoon. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Silaraios* ().

## Lähteet
Pieni Mustikkalampi (Oulu)

**Pieni Mustikkalampi** on pieni järvi Oulun kaupungin (entisen Ylikiimingin kunnan) itäosassa Ylivuoton kylässä Vuoton kaupunginosassa. Järven korkeus on lähes 121 metriä merenpinnasta ja rantaviivaa sillä on vajaa kilometri. Järvellä ei ole varsinaista laskuojaa, rannat ovat suota. Järven lähettyville tulee polku Mustikkaselkään päättyvästä metsäautotien sivuhaarasta Kiiminkijoen pohjoispuolelta. Järvestä noin kilometri kaakkoon on hieman suurempi Mustikkalampi ja vajaa kilometri itäkoilliseen pienempi Kolmas Mustikkalampi.

## Lähteet
Daniil Troshin

**Daniil Troshin** (s. 18. helmikuuta 1999 Tampere) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa Mestis-joukkue Kajaanin Hokkia.

## Ura
Troshin on Tampereen Ilveksen kasvatti. Hän nousi kaudella 2018–2019 seuran A-nuorten varakapteeniksi. Troshin nousi samalla kaudella myös Ilveksen SM-liigajoukkueeseen. Hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen liigaottelunsa 23. lokakuuta 2018 vieraissa Kalevan Palloa vastaan. Troshinille vapautui paikka Ilveksen kokoonpanosta loukkaantumisten myötä. Hänet merkittiin joukkueen seitsemänneksi puolustajaksi. Troshin sai ottelussa jääaikaa lopulta 3.44 minuuttia. Kauden 2019–2020 hän pelasi kokonaan Ilveksen A-nuorissa, joiden tehokkain puolustaja Troshin oli tehoilla 4+13=17. Hän voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +9.

Kaudeksi 2020–2021 Troshin siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kajaanin Hokkiin. Hänet valittiin sarjan lokakuun kuukauden tulokkaaksi. Kaikkiaan Troshin pelasi tulokaskaudellaan 22 runkosarjaottelua tehopistein 1+8=9. Toukokuussa 2021 hän teki Hokin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen, kuten taas päivälleen myöhemmin 6. toukokuuta 2022.

## Pelityyli
Hokin entisen päävalmentaja Niko Erosen mukaan Troshinin vahvuudet ovat puolustuspelissä ja alivoimalla, eikä hän aristele käyttää kokoaan hyväksi kamppailuissa.

## Muuta
Troshinin kaksoisveli Anton pelaa puolustajana Daniilin joukkuetoverina Hokissa. Veljeksillä on venäläiset sukujuuret. Heidän virallinen äidinkielensä on englanti, mutta he puhuvat kotonaan venäjää.

Troshin kirjoitti ylioppilaaksi Sammon keskuslukiosta syksyllä 2018.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Mäkihypyn maailmancup 2018–2019

**[[Mäkihypyn maailmancup]] 2018–2019** alkoi 17. marraskuuta 2018 Puolan Wisłassa ja päättyi Slovenian Planicassa sekä Venäjän Tšaikovskissa 24. maaliskuuta 2019. Miesten kilpailukalenterissa oli 28 henkilökohtaista osakilpailua sekä seitsemän joukkuekilpailua, naisilla kilpailuja oli 25 ja kaksi joukkuekilpailua.

## Osakilpailut

### Miehet

### Naiset

## Maailmancupin pistetilanteet
### Miehet

### Naiset
*Tilanne 12/24 osakilpailun jälkeen:*

## Lähteet
Mustikkalampi (Oulu)

**Mustikkalampi** on pieni järvi Oulun kaupungin (entisen Ylikiimingin kunnan) itäosassa Ylivuoton kylässä Vuoton kaupunginosassa. Järven korkeus on 119 metriä merenpinnasta, ja rantaviivaa sillä on runsas kilometri. Järvellä ei ole varsinaista laskuojaa, ja se on soiden ympäröimä. Lännen puolella on Mustikkasuo, pohjoisluoteessa Kivilamminsuo, idässä Torvensuo ja kaakossa Viidansuo. Järven etelärannalla on kuitenkin kapea kangaskaistale, jonka lähettyville menee Kontioviitaan päättyvä metsäautotien sivuhaara Kiiminkijoen pohjoispuolelta. Järvi on matala, ja siinä on turvelauttoja. Järvestä noin kilometri luoteeseen on sitä pienempi Pieni Mustikkalampi ja kilometri pohjoiseen Kolmas Mustikkalampi -niminen lampi.

## Lähteet
Tyrrhenoi

**Tyrrhenoi** () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella.

Tyrrhenoin historiasta ei tiedetä juuri mitään, eikä myöskään sen sijaintia tunneta. Sen väestö oli alun perin oletettavasti ja kaupungin nimenkin perusteella tyrrheeneitä eli etruskeja, mahdollisesti saarelle tulleita palkkasotilaita. Kaupunki sijoitetaan joskus Himeran lähelle nykyisen Alimenan tienoille, josta on löydetty antiikin aikaisen asutuksen jäänteitä, tai vaihtoehtoisesti jonnekin Aitnan ja Syrakusan välille. Kaupunki löi omaa kreikkalaistyylistä pronssirahaa ainakin klassisella kaudella 300-luvulla eaa. Tähän perustuu myös sen lukeminen polisten eli kreikkalaisten kaupunkivaltioiden joukkoon.

## Lähteet
Härölä

**Härölä** on suomalainen komedia-sketsisarja, jossa seurataan kuvitteellisessa Härölässä sijaitsevan kerrostalon asukkaiden elämää. Naapurikateus on keskeisessä roolissa naapuruston asukkaiden välillä. Jatkuvajuonisen sarjan rakennetta rikkoo jaksojen keskellä nähtävät sketsit.

Sarjan pääosissa näyttelevät Pilvi Hämäläinen, Jussi Puhakka, Anna-Riikka Rajanen sekä Matti Leino, jotka esittävät muiden sarjan näyttelijöiden ohella useampaa hahmoa.

## Rooleissa

Sarjassa cameoroolit tekevät Anna-Leena Härkönen sekä Ressu Redford ja Elias Kaskinen, jotka esittävät ”supersankareita”, jotka pelastavat Pia Anderssonin esittämän Sannan mitä arkipäiväisimmistä tilanteista.

## Jaksot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Härölä'' Yle Areenassa
Saint-Nazaire-en-Royans

**Saint-Nazaire-en-Royans** on kunta itäisessä Ranskassa Drômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 35 kilometriä Valencen kaupungista koilliseen Isèrejoen ja sen sivujoen Bournen haarassa.

Kunnan nähtävyyksiä on sen keskustaa halkova akvedukti. Se rakennettiin vuosina 1876 – 1878, ja se on 235 metriä pitkä ja 35 metriä korkea. Akvedukti on osa 118 kilometriä pitkää Canal de la Bournen kanavaverkostoa, jonka avulla kuljetetaan kasteluvettä Valencen tasangolle. Akveduktin juurella on museo, jossa kerrotaan kanavan historiaa. Akveduktin yläosaan pääsee hissillä, josta on näkymät Bournen laaksoon. 

Saint-Nazaire-en-Royansista pääsee jokiristeilylle siipiratasaluksella. Risteilyalus pysähtyy Grotte de Thaïs -luolalle, johon on mahdollista käydä tutustumassa.


Tiedosto:Saint-Nazaire-en-Royans_panneau.jpg|Akveduktin rakennustyöt käynnissä
Tiedosto:Bateau_à_roue_Saint-Nazaire-en-Royans.JPG|Siipiratasalus
Tiedosto:Caves_of_Thais_DSCN9517.JPG|Grotte de Thaïs


## Aiheesta muualla

## Lähteet