open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tervajoki (Lappeenranta)

**Tervajoki** ( ) on Suomessa Etelä-Karjalan Lappeenrannassa ja Venäjällä Viipurin piirissä virtaava 33 kilometriä  pitkä joki, joka muodostaa Tervajoen vesistön 37,8 kilometrisestä  pääuomasta suurimman osan.

## Joen kulku
Tervajoki alkaa karttanimenä Säämälän ja Heinosenmäen yhteisellä peltoaukealla, johon tulee Purajoki Ruokosesta, toinen oja Lipiäisestä ja kolmas Laitjärvestä. Vaikka Purajoki muodostaakin vesistöalueen pääuoman yläjuoksun, alkaa Tervajoen seuraaminen tästä kohdasta. Joen seuraava sivu-uoma on Poikki-Sarkasesta alkava Luhanoja , jonne on jokivartta pitkin 2,5 kilometriä. Joki seuraa pellonreunaa tai peltomaita seututie 387, jonka jälkeen joki siirtyy metsätaipaleelle. Joki virtaa kahden mäen välistä osuudelle, jossa se meanderoi taajaan. Yhtymäkohdan jälkeen se tekee mutkan Rummun kylään, jonka jälkeen joki virtaa lähes suoraan Venäjän rajalle asti. Rummun kylässä siihen yhtyy oikealta koillisesta tuleva Vääräoja ja alempana Nutikan kylän jälkeen Kynsikkäänoja.

Joki siirtyy rajavyöhykkeen läpi Venäjän puolelle, jossa sillä on merelle matkaa vielä 22 kilometriä . Venäläiset kutsuvat jokea Tervajoeksi Tervajärvelle ( ) asti. Ennen sitä jokeen yhtyy muutama oja, joista Suomen puolelle yltää ainoastaan Orijärvenpuro. Tervajärvi on 5,3 kilometriä pitkä, mutta hyvin kapea. Järven levein kohta on sen keskilaajentumassa, jossa se on 700 metriä leveä. Joki on kulkenut Venäjällä metsien halki, mutta Tervajärven koillisrannat ovat peltomaata. Peltomaat lisääntyvät matkalla kohti merenrantaa, jonne on järveltä matkaa kahdeksan kilometriä. Järveltä merelle on joen venäläinen nimi Polevaja. Joensuun ympärillä levittäytyy Tervajoen kylä () ja juuri ennen merenrantaa joki alittaa maantien A-181 sillan. Joki laskee varsin saaristoiseen kohtaan Viipurinlahtea.

Joen vesistönumero Venäjän federaation vesistötietokannassa on 01040300512102000008034.

## Luontoarvoja
Joki on tyypitetty pieneksi kangasmaiden joeksi, jonka ekologinen tila on vuonna 2018 luokiteltu hyväksi. Joki on kuitenkin kärsinyt metsien ja peltomaiden ojituksista sekä haja-asutuksen kuormituksesta ja sen vedenväri on tummentumassa. Joen vesi onkin tumman väristä, humuspitoista ja ravinnetilanne vastaa rehevää. Joen valuma-alueella ei sijaitse pistekuormittajaa.

Vielä 1960-luvulla joessa eli meritaimenta, mutta viimeiset havainnot siitä ovat 1970-luvulla. Joella on joitakin nousuesteitä, joiden poistamista pohditaan. Joen koskia on vuonna 2022 suunniteltu kunnostettavaksi meritamenien potentiaalisiksi lisääntymispaikoiksi. Joen kiinnostavimmat kosket Suomen puolella ovat Rautakoski, Lieskoski ja Vanhanmyllynkoski.

## Tervajoen vesistö

Tervajoen vesistön valuma-alueen pinta-ala on 203,89 neliökilometriä. Siitä on Suomen puolella noin 108&nbsp;km² ja Venäjän puolella 96&nbsp;km². Valuma-alueen järvisyys on 3,86&nbsp;%. Suomen puolella Tervajoen vesistö sijaitsee Lappeenrannan kaupungin alueella.

## Huomioita

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* VIPSU-hanke, Saimaan vesiensuojeluyhdistys
*
Ylämaan kirkko

**Ylämaan kirkko** on kirkkorakennus Lappeenrannassa entisen Ylämaan kunnan kirkonkylässä. Kirkko valmistui vuonna 1931 Ilmari Launiksen suunnitelman pohjalta. Antti Salmenlinna toteutti tiilikirkon sisämaalaukset ja lasikaiverrusikkunat ja alttaritaulun on maalannut Väinö Saikko vuonna 1939. Kirkossa on Kangasalan urkutehtaan vuonna 1940 rakentamat urut. Kirkossa on Ylämaan spektroliitista valmistettu kastemalja, jonka Ylämaan seurakunta sai lahjoituksena vuonna 1975.

Kirkon sankarihautausmaan muistomerkki on paljastettu 11. marraskuuta 1956 ja se on kuvanveistäjä Mikko Hovin teos.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luuydintutkimus

**Luuydintutkimus** on ihmisen luuytimestä otettu näyte. Se voidaan ottaa joko imunäytteenä eli luuydinaspiraationa tai kudosnäytteenä eli luuydinbiopsiana. 

## Aiheet
Luuydinnäyte voidaan ottaa, kun epäillään verta muodostavan kudoksen ja luuytimen tautia. Tällaisia sairauksia ovat muun muassa leukemia, lymfooma, myeloproliferatiiviset ja myelodysplastiset taudit ja luuytimen fibrotisoivat muutokset. Luuydinnäytteen avulla voidaan selvitellä epäselvän anemian, muiden verenkuvamuutosten ja vaikeiden puutostilojen syitä. Pahanlaatuisissa veritaudeissa voidaan tutkia kromosomi- ja geenipoikkeavuuksia ennusteen ja hoidon valinnan helpottamiseksi.

## Suoritus
Luuydinaspiraatio otetaan erityisellä neulalla joko rintalastasta (sternaalipunktio) tai alaselästä suoliluun harjanteesta (kristapunktio). Iho ja luukalvo puudutetaan, minkä jälkeen luuydinneulalla edetään luun pintaan. Neulan kärki viedään luun korteksin läpi poraavalla liikkeellä, minkä jälkeen nestemäistä luuydintä imetään ruiskulla 0,5–1&nbsp;ml. Kun neulalla imetään näytettä luuydinontelosta, sinne syntyy alipaine, joka saattaa tuntua kipuna. Luuydinaspiraatio on kuitenkin mainettaan kivuttomampi tutkimus. Jos aspiraatio ei onnistu, tutkimuksessa edetään ottamalla luuydinbiopsia.

Luuydinbiopsia otetaan suoliluun harjanteesta. Kuten aspiraatiossa, iho ja luukalvo puudutetaan, minkä jälkeen neulalla edetään luun korteksin läpi. Neulan kärki viedään luuytimeen, josta saadaan kiertävällä liikkeellä neulan sisään 2–3&nbsp;mm paksu ja 0,5–2&nbsp;cm pitkä lieriö.
 
## Analysointi
Imunäytteessä olevista luuydinnokareista tehdään lasilevylle puristevalmisteet, jotka laboratoriossa värjätään ja analysoidaan mikroskoopilla. Samalla tutkitaan yleensä perifeerisen veren sivelyvalmiste. Näytteestä voidaan tehdä tarvittaessa myös muita laboratoriotutkimuksia, kuten erikoisvärjäyksiä, kromosomitutkimuksia tai PCR-tutkimuksia. Biopsianäyte kiinnitetään formaliinilla ja leikataan kudosleikkeiksi, jotka värjätään ja analysoidaan. Tarpeen mukaan voidaan tehdä immunohistokemiallisia värjäyksiä.

## Riskit
Luuydinnäyte on turvallinen tutkimus. Suuressa brittiläisessä noin 55&nbsp;000 luuydinnäytteen ottoa käsittäneessä tutkimuksessa haittavaikutusten esiintyvyys oli vain 0,05 prosenttia (26 tapausta). Yleisin komplikaatio oli verenvuoto.

## Lähteet
Dobsonin spektrofotometri

**Dobsonin spektrofotometri** on laite, jolla voidaan mitata otsonin määrää ilmakehässä. Laitteen kehitti Gordon Dobson 1920-luvulla, ja se on ensimmäinen otsonin mittaamiseen käytetty väline. Dobsonin spektrofotometri mittaa otsonin määrän mittauspisteen yläpuolisessa ilmakehässä vertaamalla auringonsäteilyn intensiteettiä kahdella eri aallonpituudella, joista toista otsoni absorboi voimakkaasti, toista heikosti. Sillä voidaan mitata myös otsonin pystyprofiili eli pystysuuntainen jakautuminen ilmakehässä.

Dobsonin spektrofotometrin avulla on mitattu pisimmät aikasarjat otsonin määrän vaihteluista ilmakehässä. Ne ovat tärkeitä nykyisen otsonikadon suuruutta arvioitaessa. Lisäksi perinteisillä, tarkoilla ja luotettavilla mittausvälineillä voidaan kalibroida nykyisiä, satelliittien avulla tapahtuvia otsonimittauksia. Vanhin otsonin mittaussarja on Sveitsistä vuodesta 1925 alkaen. Maailmanlaajuinen otsonin mittausverkosto perustettiin kansainvälisenä geofysiikan vuonna 1957. Nykyään maailmassa on noin sata mittausasemaa, joista monet tekevät säännöllisesti otsonimittauksia Dobsonin spektrofotometrilla. 

Kehittyneempi versio Dobsonin spektrofotometristä on Brewerin spektrofotometri.

## Lähteet
*
*
The Spider’s Lullabye

**The Spider's Lullabye** on King Diamond -yhtyeen kuudes albumi. Levy on äänitetty ja miksattu The Dallas Sound Labissa syyskuun ja lokakuun aikana vuonna 1994.
Albumin ovat tuottaneet levy-yhtiöt Massacre Records ja myöhemmin Metal Blade Records.

Albumin on uudelleenmasteroinut Andy LaRocque, ja se on julkaistu uudelleen vuonna 2009.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
*King Diamond: laulu, kosketinsoitin, cembalo
*Andy La Rocque: kitara
*Herb Simonsen: kitara
*Chris Estes: basso
*Darrin Anthony: rummut

## Aiheesta muualla
* Kotisivut 
* 
*
Sounds of Silence

**Sounds of Silence** on Simon & Garfunkelin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 17. tammikuuta 1966. Se sisältää muun muassa suuret hitit "The Sound of Silence" ja "I Am a Rock".

Albumi nauhoitettiin joulukuussa 1965 CBS-studioilla Nashvillessä, Tennesseessä ja Los Angelesissa, Kaliforniassa. Tuottajana toimi Bob Johnston. Kappaleet "I Am a Rock", "Leaves That Are Green", "April Come She Will", "A Most Peculiar Man" ja "Kathy's Song" oli julkaistu alun perin Paul Simonin ensimmäisellä sooloalbumilla *[[The Paul Simon Songbook]]* (1965). Lisäksi "The Sound of Silence" sisältyi täysin akustisena versiona duon debyyttialbumille *[[Wednesday Morning, 3 A.M.]]* (1964).

*Sounds of Silence* julkaistiin myös osana *Simon & Garfunkel Collected Works* -kokoelmaa. 

Vuonna 2012 albumi valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.

## Kappaleet
**A-puoli**
#
#
# 
#
#
# 

**B-puoli**
#
#
#
#
#

### Bonuskappaleet vuoden 2001 CD-versiossa
#
# 
# 
# 

*Kappale 12 äänitetty 21. joulukuuta 1965.
*Kappaleet 13–15 äänitetty 8. heinäkuuta 1970.

## Lähteet
CD-levy 460954 2 (Columbia Records, 1968, levyssä on tämä vuosiluku)

### Viitteet
La Hoguetten ryhmä

**La Hoguetten ryhmä** oli kivikautinen kulttuuri Saksassa ja Ranskassa. Se ajoittuu samaan aikaan nauhakeraamisen kulttuurin kanssa, mutta selviä eroja näissä oli esimerkiksi esineiden muotoilussa. Kulttuuri oli kotoisin Välimeren rannikolta Espanjasta ja Ranskasta, josta se sitten siirtyi Keski-Eurooppaan päin.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
*http://www.comp-archaeology.org/LaHoguette.htm
Brasilian lippu

**Brasilian lippu** (, tai *Auriverde*, eli kultainen ja vihreä) on Brasilian liittotasavallan tunnus vaakunan ja hymnin ohella. Lippu on otettu käyttöön 19. marraskuuta 1889 ja sen nykyinen versio hyväksyttiin 11. toukokuuta 1992. Lipun suhteet ovat 7.10. Lipun vihreä taustaväri symboloi Amazonin ja rannikon metsiä, ja keskellä oleva keltainen neljäkäs maan alla olevia rikkauksia. Lipun keskellä on tähtitaivasta kuvaava sininen ympyrä, jonka halki kulkee Brasilian motto *Ordem e Progresso* (suom. "järjestys ja edistys").

## Tähdet

Brasilian lipun silmiinpistävä erikoisuus on, että se esittää todellista tähtitaivasta. Lippuun on kuvattu 27 tähteä sellaisina, kuin ne näkyivät Rio de Janeiron taivaalla 15. marraskuuta 1889 kello 20:30 illalla, jolloin Brasilian keisarikunta julistettiin tasavallaksi. Taivaan poikki kulkeva nauha on suurin piirtein taivaanekvaattorin kohdalla. Tähtien lukumäärä on muuttunut lipun alkuperäisestä 21 tähdestä, sillä jokaisella osavaltiolla on oma nimikkotähtensä ja osavaltioiden määrä on kasvanut vuoden 1889 jälkeen. Nykyinen muoto on ollut käytössä 12. toukokuuta 1992 lähtien.

Lipun tähdet ja tähdistöt ovat:
# Procyon (α Canis Minoris),
# Iso koira, kirkkain tähti on Sirius,
# Canopus (α Carinae),
# Spica (α Virginis)
# Vesikäärme
# Etelän risti, joka on eteläisen pallonpuoliskon tunnus sekä kristillinen symboli.
# Sigma Octantis (σ Octantis; lähinnä eteläistä taivaannapaa oleva tähti)
# Etelän kolmio
# Skorpioni, kirkkain tähti on Antares

## Osavaltioden liput

Osavaltioita ja liittovaltion piiriä kuvaavat tähdet:

## Entisiä lippuja

Kuva:Flag of the United Kingdom of Portugal, Brazil, and the Algarves.svg|Portugalin, Brasilian ja Algarven unioninlippu 1816–1821.
Kuva:Flag Kingdom of Brazil.svg|Brasilian kuningaskunnan lippu 1816–1821.
Kuva:Flag Portugal sea (1830).svg|Brasilian lippu 1821–18. syyskuuta 1822.
Kuva:Flag Regent Prince of Brazil.svg|Brasilian kuningaskunnan lippu 18. syyskuuta–1. joulukuuta 1822.
Kuva:Flag of Empire of Brazil (1822-1870).svg|Brasilian keisarikunnan lippu 1. joulukuuta 1822–1870.
Kuva:Flag of Empire of Brazil (1870-1889).svg|Brasilian keisarikunnan lippu 1870–15. marraskuuta 1889.
Kuva:Flag of Brazil 15-19 November.svg|Brasilian lippu 15–19. marraskuuta 1889.
Kuva:Flag of Brazil (1889-1960).svg|Brasilian lippu 20. marraskuuta 1889–14. huhtikuuta 1960.
Kuva:Flag of Brazil (1960-1968).svg|Brasilian lippu 14. huhtikuuta 1960–28. toukokuuta 1968.
Kuva:Flag of Brazil (1968-1992).svg|Brasilian lippu 28. toukokuuta 1968–11. toukokuuta 1992.
Kuva:Flag of Brazil.svg|Brasilian lippu 11. toukokuuta 1992–
Hermannin koulu

**Hermannin koulu** on yksi Salon viidestä yläasteesta. Oppilaita tulee osasta Saloa sekä entisistä Kiskon, Muurlan, Kiikalan ja Perttelin kunnista. Hermannin koulussa toimii kielipainotteisia luokkia. Oppilaita on noin 500.

Hermannin koulussa opiskellaan nelijaksojärjestelmässä (lukuvuosi on jaettu neljään 9–10 viikon jaksoon). Koulussa toimii oppilaskunta, johon kuuluu kaikki yläkoulun oppilaat. Oppilaskunnan hallitukseen kuuluu puheenjohtaja ja yksi jäsen jokaiselta luokalta. Koulussa on tukioppilaita, jotka pyrkivät lisäämään koulun hyvinvointia.

Ennen samassa rakennuksessa toimi myös Hermannin lukio, joka yhdistyi Laurin lukion kanssa Salon lukioksi syksyllä 2005.

Koulun rakennus sijaitsee Torikadulla, mutta vuoden 2018 keväästä vuoden 2021 kesään koulu toimi Ylhäistentiellä entisen Turun ammattikorkeakoulun tiloissa Torikadun tilojen sisäilmaongelmien vuoksi. Koulu muutti takaisin Torikadulle kesällä 2021, kun koulun remontti valmistui.

## Aiheesta muualla

*Hermannin koulun kotisivu
The Graveyard

**The Graveyard** on King Diamond yhtyeen seitsemäs albumi, joka on julkaistu vuonna 1996 levymerkeillä Massacre Records ja Metal Blade Records.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* King Diamond: laulu, kosketinsoitin
* Andy La Rocque: kitara
* Herb Simonsen: kitara
* Chris Estes: basso
* Darrin Anthony: rummut

## Aiheesta muualla
* Kotisivut 
* 
*
Bridge over Troubled Water

**Bridge over Troubled Water** on Simon & Garfunkelin viides ja viimeinen studioalbumi vuodelta 1970.

Levyn keskeisiä kappaleita ovat nimikkokappale ”Bridge over Troubled Water”, ”The Boxer” sekä ”Cecilia”. Nimikappale mielletään usein Paul Simonin parhaaksi sävellykseksi ja yhtyeen ”lippulaivalauluksi”. Simon sävelsi laulun hakemalla vaikutteita gospelista sekä eräästä Johann Sebastianin Bachin koraalista. Laulu sävellettiin alun perin kitaralla, mutta äänitteellä instrumenttina on piano, pianistina Larry Knechtel. Sävellaji vaihdettiin G-duurista laulaja Garfunkelin äänialalle paremmin sopivaan Es-duuriin. Laulun kesto on pitkähkö, miltei viisi minuuttia. 

Yhdysvalloissa 26. tammikuuta 1970 julkaistu levy saavutti ykkössijan Billboardin popalbumilistalla ja voitti vuoden parhaan albumin Grammy-palkinnon. Myös Britanniassa siitä tuli valtava menestys. Levy oli useita kertoja listaykkösenä ja vietti  listoilla joitakin vuosia, kunnes siitä tuli lopulta maan 1970-luvun myydyin albumi.

Suomessa albumi nousi kymmenen eniten myydyn albumin listalle maaliskuussa 1970 ja pysyi siellä tammikuuhun 1971 saakka. Kesä- ja heinäkuussa 1970 se oli Suomen myydyin albumi. Elokuussa 1970 Creedence Clearwater Revivalin albumi *[[Cosmo’s Factory]]* pudotti sen toiselle sijalle. *Bridge over Troubled Water* -albumin kokonaismyynti ylitti syksyyn 1977 mennessä Suomessa kultalevyyn oikeuttavan myyntimäärän (tuolloin 25&nbsp;000 kappaletta). Maailmanlaajuisesti levyä on myyty yli 25 miljoonaa kappaletta.

Vuonna 2022 *Helsingin Sanomat* pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. Albumin nimikappale ylsi kyselyn kokonaistuloksissa sijalle 58.

## Kappaleet

Kappaleet ovat Paul Simonin ellei toisin ole mainittu. 
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Suomennoksia
Albumin lauluista moni on levytetty myös suomeksi. Nimikappale sai Pertti Reposen suomentamana ja Kirkan tuoreeltaan 1970 levyttämänä nimen ”Silta yli synkän virran”. Fredin levytys samasta kappaleesta ilmestyi vuonna 1972. Niin ikään Reposen suomennos kappaleesta ”Keep the Customer Satisfied” levytettiin Irina Milanin tulkintana ”En saa laulaa”. Lauluyhtye Punainen Lanka, solistina Harri Saksala, levytti 1976 Hectorin suomennoksen kappaleesta ”The Boxer” nimellä ”Taistelija”. Kari Tuomisaari suomensi kappaleen ”Cecilia” Tiikeri-yhtyeelle 1974. Kappale ”The Only Living Boy in New York” sai Jaana Rinteen suomennoksena ja Cliftersin vuoden 1992 levytyksenä nimen ”Se paikka ruma on mut olkoon”. ”El Condor Pasa” -kappaleen suomensi Tuula Valkama nimellä ”Vain kotka lentää aurinkoon”; sen levytti ensimmäisenä Markus.

## Lähteet
* CD-levy 462488 2 (Columbia Records, 1970)

### Viitteet
Olkaluu

**Olkaluu** ()  on olkavarren ainoa luu. Yläpäästään se rajoittuu olkaniveleen ja alapäästään kyynärniveleen. Olkaluun olkaniveleen osallistuvassa osassa eli sen yläpäässä on nivelrustoa puolipallon muotoisella alueella. Kyynärniveleen osallistuvassa luun alapäässä on kyynärluuta vastaava olkaluun tela ja värttinäluuta vastaava olkaluun värttinänasta. Olkaluun anatominen vastine jalassa on reisiluu.

Mahdollisia olkaluun ongelmia ovat olkaluun murtuma ja olkaluun sijoiltaanmeno.

## Piirteitä

Puolipallon muotoinen ulkonema olkaluun yläpäässä mediaalisesti on olkaluun pää (*caput humeri*). Se niveltyy olkanivelessä. Pään muodostavan puolipallon reuna on luun anatominen kaula (*collum anatomicum*). Olkaluun yläpäässä lateraalisemmin on kaksi olkakyhmyä, joista pienempi (*tuberculum minus*) on ventraalisesti suurempaan (*tuberculum majus*) nähden. Olkakyhmyjen välivako (*sulcus intertubercularis*) jatkuu alas olkaluun proksimaalista vartta. Olkakyhmyihin kiinnittyy kiertäjäkalvosimen jänteitä.

Olkakyhmyjen alapuolella olkaluun kiertää kirurginen kaula (*collum chirurgicum*), joka on heikkoutensa takia tyypillinen murtumakohta.

Olkaluun alapäässä on nivelnasta eli kondyyli (*condylus*). Sen osista tela (*trochlea humeri*) niveltyy kyynärluuhun ja olkaluun nasta (*capitulum humeri*) värttinäluuhun kyynärnivelessä. Kondyyli on nivelruston peittämä.

Anteriorisesti kondyylin yläpuolella on kaksi kuoppaa, joihin kyynär- ja värttinäluiden ulokkeet menevät kyynärpään koukistuksessa: *fossa coronoidea* mediaalisesti ja *fossa radialis* lateraalisesti.

Mediaalisesti ja lateraalisesti kondyylin yläpuolella olkaluun alapäässä ovat olkaluun sisä- ja ulkosivunasta (*epicondylus medialis &amp; lateralis*). Sisäsivunasta on kiinnityskohta kyynärvarren anteriorisen lihasaition lihaksille, ulkosivunasta posteriorisen lihasaition lihaksille.

## Lähteet

*
Perinataalikuolema

**Perinataalikuolema** tarkoittaa sitä että yli 22-viikkoinen tai yli 500 grammaa painava sikiö syntyy kuolleena tai että vastasyntynyt kuolee ensimmäisen elinviikon aikana. Mikäli lapsi syntyy kuolleena puhutaan kohtukuolemasta tai prenataalikuolemasta. Kohtukuolleita lapsia syntyy vuosittain Suomessa noin 500. Lisäksi noin kaksisataa lasta kuolee seitsemän ensimmäisen elinpäivänsä aikana.

## Katso myös
*Keskonen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Duodecim Terveysportti: Perinataalikuolleisuus
Tuomari (elokuva)

**Tuomari** (*The Punisher*) on Jonathan Hensleighin ohjaama Marvel Comicsin sarjakuviin perustuva supersankarielokuva vuodelta 2004. Se kertoo sarjakuvahahmo tuomarista, jota esittää Thomas Jane.

## Juoni

Entisellä Delta Forcen operaattorilla ja FBI:n agentilla, Frank Castlella oli kaikki; rakastava perhe, hieno elämä ja tulossa oli rauhallinen työ. Viimeisellä tehtävällään Castle soluttautui asekauppoihin. FBI:n saapuessa paikalle, he kuitenkin joutuvat ampumaan yhden kaupassa mukana olleista rikollisista. Tämä ilmenee kuuluisan rikollispomon, Howard Saintin toiseksi pojaksi ja Saint alkaa välittömästi hautomaan kostoa.

Saatuaan Castlen henkilöllisyyden selville Saint lähettää joukkonsa tappamaan hänet perheineen. Castle joutuu todistamaan perheensä kuoleman mutta jää itse henkiin. Tästä lähtien hän alkaa toteuttaa kostoaan Saintille pettyneenä lakiin ja poliisien toimintaan. Käyttäen kaikkia 20 vuoden aikana oppimia taitojaan Castle aloittaa nerokkaan ja strategisen hyökkäyksen, joka päättyy elokuvan lopussa viimeiseen välienselvittelyyn. Castle saa huijattua Saintin tappamaan parhaan ystävänsä ja vaimonsa tappaen sitten kaikki Saintin liittolaiset ja lopulta itse Saintin. Castle kuitenkin päättää jatkaa taisteluaan pahantekijöitä vastaan, vaikka on jo saanut rangaista Saintia.

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
### Arvostelut
*
Imatran taidemuseo

**Imatran taidemuseo** on perustettu vuonna 1951, ja se on vanhimpia Suomen maaseutukaupunkien taidemuseoista. Alkujaan taidemuseo avattiin kansakoulun ylimpään kerrokseen Vuoksenniskalla. Nykyään taidemuseo toimii Imatran kaupungintalon eteläpuolella Arto Sipisen suunnittelemassa, vuonna 1986 valmistuneessa Kulttuuritalo Virrassa (Mansikkalassa) yhdessä Imatran kaupunginmuseon, kaupunginkirjaston, Karelia- ja Kaleva-salien ja musiikkiopiston tilojen kanssa.

Museon kokoelmiin kuuluu Imatran kaupungin ja Imatran taideyhdistyksen omistamia teoksia, yhteensä yli 1&nbsp;400 teosta. Kokoelman ja näyttelytoiminnan painopiste on suomalaisessa 1900-luvun taiteessa.  Kokoelmissa on etenkin 1900-luvun alun taidetta, ja modernismin vuosikymmen eli 1950-luku on hyvin edustettuna. 

Imatran kaupungin museoissa (kaupunginmuseo, taidemuseo) kävi vuonna 2015 yhteensä 34&nbsp;245 henkeä, joista ilmaiskäynnin sai 33&nbsp;790 henkeä. 

Jalo Sihtolan rooli taidemuseon perustamisessa oli ratkaiseva, ja nykyäänkin taidemuseon omistuksessa oleva Sihtola-kokoelma on valtakunnallisesti merkittävä. Se koostuu 1900-luvun modernistisesta suomalaisesta, ruotsalaisesta, ranskalaisesta ja italialaisesta taiteesta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Etelä-Karjalan museoportaali: Imatran taidemuseo  (etelakarjalanmuseot.fi)
Durendal

**Durendal** tai **Durandal** oli Rolandin laulun sankarin Rolandin tarunomainen miekka. Sen kahva sisälsi tarujen mukaan Pietarin hampaan, Basileios Kesarealaisen verta, pyhän Deniksen hiukset ja palan Neitsyt Marian vaatteita. Nämä antavat miekalle maagisia ominaisuuksia. Sen terä on luomakunnan terävin ja miekka on murtumaton. Runoelmassa kerrotaan, että enkeli olisi antanut miekan Kaarle Suurelle Morainen laaksossa Englannissa.

Kaarle Suuri antoi taikamiekan mahtavimmalle paladiinilleen Rolandille. Roland käyttää miekkaa Roncevaux'n solan taistelussa ja pitää sen avulla viholliset aisoissa sekä turvaa Kaarle Suuren armeijan vetäytymisen Ranskaan. Roland surmaa miekallaan suuren määrän saraseeneja. Hän muun muassa leikkaa miekalla kuningas Marsilen käsivarren irti sekä katkaisee tämän pojan Jursaleun kaulan.

Lopulta Roland tajuaa, ettei kykene vastustamaan saraseeneja ikuisesti, ja päättää mieluummin tuhota miekan kuin antaa sen joutua vihollisen käsiin. Hän lyö sitä niin kovaa kivenlohkareita vasten, mutta Durendal halkaisee ne kahtia. Lopulta Roland haavoittuu kuolettavasti ja kätkee miekan ruumiinsa alle yhdessä maagisen torvensa Olifantin kanssa, jolla hän on ehtinyt varoittanut Kaarle Suurta.

Ludovico Arioston runoelman Orlando Furioson mukaan miekka oli kerran kuulunut Troijan prinssille Hektorille. Rolandin laulussa kerrotaan, kuinka Roland yritti rikkoa miekan, jotta se ei joutuisi vihollisen käsiin. Kun hän ei siinä onnistunut, hän heitti sen myrkytettyyn virtaan. Paikallisen kansanperinteen mukaan Durendal on yhä tallessa Rocamodourissa.

## Lähteet
Alkuaineiden IUPAC-nimeämiskäytäntö

Kemiassa transuraanisille eli uraania raskaammille alkuaineille annetaan nimi usein löytöpaikan tai löytäjän mukaan ja symboli (nimeen viittaava kirjainyhdistelmä) vasta sen jälkeen, kun ne on löydetty. Vielä löytämättömistä alkuaineista käytävän keskustelun helpottamiseksi IUPAC () on määritellyt väliaikaisen **järjestelmällisen transuraanisten alkuaineiden nimeämisjärjestelmän**. Tämän nimeämisjärjestelmän idea sai alkunsa onnistuneesta orgaanisten yhdisteiden nimeämisjärjestelmästä.

## IUPACin säännöt

Väliaikaiset alkuaineiden nimet saadaan järjestelmällisesti alkuaineen järjestysluvusta (transaktinoideilla ja niitä raskaammilla kolminumeroinen). Jokainen numero muutetaan taulukonmukaisesti latinalais- tai kreikkalaisperäiseen etuliitteeseen, päätteeseen ja nimensisäiseen liitteeseen, joista lopulta muodostuu alkuaineen koko nimi. Järjestelmällisen nimen perään lisätään vielä pääte *-ium*. Symboli muodostetaan ottamalla jokaisen liitteen ensimmäinen kirjain.

Nykyisin jokaiselle alkuaineelle aina alkuaineeseen 118 (oganesson) saakka on annettu oma järjestelmällisestä nimeämisjärjestelmästä poikkeava nimensä. Tämän vuoksi järjestelmällistä nimeämisjärjestelmää suositellaan käytettäviksi vain niille alkuaineille, joiden järjestysnumero on yli 118, joten käytännössä näiden alkuaineiden symbolit ovat aina kolmekirjaimisia (esimerkiksi Uue, Ubt, Bno).

## Nimeämisesimerkkejä
* alkuaine 119: un + un + enn + ium = ununennium (Uue)
* alkuaine 123: un + bi + tr + ium = unbitrium (Ubt)
* alkuaine 208: bi + nil + oct + ium = biniloctium (Bno)
* alkuaine 444: quad + quad + quad + ium = quadquadquadium (Qqq) 
* alkuaine 457: quad + pent + sept + ium = quadpentseptium (Qps)
* alkuaine 783: sept + oct + tr + ium = septocttrium (Sot)
* alkuaine 986: enn + oct + hex + ium = ennocthexium (Eoh)

Nimeämisjärjestelmässä on muutama poikkeussääntö:
* Jos *bi*- tai *tri*-liite päättyy liitteeseen '-ium' (eli -2, -3), liitteiden i:t yhdistyvät ja tulokseksi muodostuu '-bium' tai '-trium', eikä '-biium' tai '-triium'.
* Jos *enn*-liite jatkuu liitteellä *nil* (eli -90-), liitteiden n-kirjaimet yhdistyvät ja tulokseksi muodostuu '-ennil-', eikä '-ennnil-'.
Stöð 2 Extra

**Stöð 2 Extra** (aiemmin **Sirkus**) on islantilainen televisiokanava, jonka omistaa 365 ljósvakamiðlar, joka on osa Islannin suurinta mediayhtiö 365:a.

Kanava on esittänyt muun muassa ohjelmia *[[Smallville]]*, *[[24 (televisiosarja)|24]]*, *[[Salaiset kansiot]]*, *[[Kadotettu (televisiosarja)|Kadotettu]]* ja *[[Frendit]]*.

## Aiheesta muualla
*Sirkus
MIPS

**MIPS** (*Millions of instructions per second*) on suorittimen suorituskyvyn mittayksikkö, joka kertoo kuinka monta miljoonaa käskyä suoritin pystyy suorittamaan sekunnissa. Ennen MIPS-arvoa käytettiin KIPS-arvoa (tuhatta käskyä sekunnissa).

MIPS-arvo on jäänyt pois käytöstä koska se ei ota huomioon muita suorituskykyyn vaikuttavia asioita ja MIPS-luvusta käytetään sarkastisesti selitystä "Meaningless Indicator of Processor Speed" eli suomeksi "merkityksetön suorittimen nopeuden mittari".

Eri suoritinarkkitehtuurit voivat vaatia useampia käskyjä saman lopputuloksen saamiseksi, mutta yksittäiset käskyt voivat käyttää vähemmän kellojaksoja käskyä kohden. Eräissä tapauksissa käsky voi vaatia kaksi kellosykliä ja toisissa tapauksissa viisi. Muita eroja aiheuttaa haarautumisen ennakointi ja käskyjen samanaikainen suorittaminen. Lisäksi muistin määrä ja tyyppi sekä väyläratkaisut vaikuttavat nopeuteen. Joissakin tapauksissa ilmoitettu huippu-MIPS on myös harhaanjohtava, ja eräissä tapauksissa hitaampi suoritin on ollut 15 prosenttia nopeampi käytännössä.

Vaihtoehtoja MIPS-luvulle ovat esimerkiksi SPEC-mittaukset. SPEC-tuloksissa mittausten tekijä voi optimoida ohjelmointikielen kääntäjää tuottamaan korkean tuloksen, mutta tämä ei ole välttämättä vertailukelpoinen koska todellisessa sovelluksessa se voisi johtaa virhetilanteeseen tai hitaampaan suoritukseen. 1980-luvulla oli tavallista verrata suorituskykyä VAX-11/780-tietokoneeseen, jota kutsuttiin yhden MIPSin tietokoneeksi. Tätä käytettiin pitkään mittatikkuna, kunnes todettiin todellisen suorituskyvyn olevan noin puolet. Liukulukulaskentaa varten esitettiin vastaavaa MFLOPS-lukemaa. Liukulukulaskennassa esiintyy sama ilmiö, eli kaikki samat käskyt eivät ole tuettuja jokaisella alustalla, jolloin jotkin arkkitehtuurit voivat vaatia enemmän käskyjä, mutta jos käytetty aika on silti sama toinen arkkitehtuuri voi saada tällä suuremman FLOPS-lukeman. 

Dhrystone mittaa kokonaislukujen laskentaa synteettisellä mittaustavalla. Dhrystone-ohjelman suorittama laskenta on pieni ja mahtuu suorittimen L1-tason välimuistiin.

Eri mittausmenetelmät ovat johtaneet rajuihin kiistoihin keskustelupalstoilla.

## Lähteet
L (kirja)

**L** (*L*) on norjalaisen Erlend Loen kirjoittama romaani. Se ilmestyi vuonna 1999. Kirjan suomensi Outi Menna, ja sen suomalainen kustantaja on Like. Loen humoristinen ja ajoittain naiivi kerrontatapa nosti kirjan kansainväliseksi menestykseksi.

## Juoni

L on omaelämäkerrallinen kirja, joka kertoo seitsemän miehen Thor Heyerdahlin hengessä tekemästä tutkimusmatkasta Tyynenmeren autiolle saarelle. Retken tarkoituksena on nostaa Norja lopultakin maailmankartalle. Retkikunnan johtaja Erlend on kehittänyt teorian Polynesian saarten asuttamisesta. Hän uskoo, että eteläamerikkalaiset ovat asuttaneet ne luistellen meren yli sen ollessa jäässä. Kirjan alussa hän yrittää todistaa teoriaa kuitenkaan erityisemmin onnistumatta.

Tämä tutkimus ei muiden mielestä riitä maineen ja kunnian saavuttamiseksi, joten heistä alkaa tuntua, että tulisi tutkia jotain muutakin. Egil saa uuden ajatuksen. He päättävät kokeilla ja vertailla eri yhteiskuntajärjestelmien toimivuutta käytännössä autiolla saarellaan. Tarkasteluun joutuvat monet hallintoratkaisut apartheidista yksinvaltiuteen. He eivät kuitenkaan löydä yhtään aukotonta järjestelmää – jokaisessa on omat epäkohtansa ja heikkoutensa. Retkikunta on kuitenkin tyytyväinen kokeeseen ja Erlend uskoo, että siitä voi olla hyötyä muille tulevaisuudessa. Kun he palaavat takaisin Norjaan, heitä ei ole vastaanottamassa soittokuntaa, mutta matkalla oli kuitenkin ajatuksia selkeyttävä vaikutus heille itselleen.
Erillinen pataljoona 6 (talvisota)

**Erillinen pataljoona 6** (Er.P 6) oli talvisodan aikainen Suomen puolustusvoimien joukko-osasto, joka kuului ennen YH:n julistamista (14. lokakuuta 1939) perustettuihin niin sanottuihin suojajoukkoihin.

## Perustaminen
Erillinen pataljoona 6 perustettiin 7. lokakuuta 1939 Kaukolan, Käkisalmen, Räisälän ja Sakkolan reserviläisistä.

## Varustaminen
Pataljoonan varustamisessa pyrittiin saavuttamaan määrävahvuudet, johon pääsääntöisesti Er.P&nbsp;6:n osalta päästiinkin.

## Komentaja(t)
Pataljoonan komentajana toimi koko talvisodan ajan kapteeni Onni Saarelainen.

## Yksiköt
* EK/ErP 6, vänrikki Aaro Laamanen, Sakkola
* 1./ErP 6, luutnantti Johannes Ahi, Käkisalmi
* 2./ErP 6, luutnantti Pekka Jäntti, Käkisalmi, kaatui 27.12.1939  
* 3./ErP 6, luutnantti Vilho Lehtonen, Sakkola, kaatui 27.12.1939
* KKK/ErP 6, vänrikki Heikki Virtanen, Sakkola
* KrhOs, kadetti Lauri Nousiainen, Käkisalmi 
* PstkkJ, vänrikki Viktor Rangell, Sakkola
* PstOs , jääkärivääpeli Antti Suuronen, Kaukola, kaatui 27.12.1939 

## Keskittäminen
Er.P&nbsp;6 keskitettiin 11. lokakuuta 1939 Rautuun ja liitettiin samalla Raudun ryhmään, joka oli II armeijakunnan esikunnan komennossa.

## Taistelut
Erityistä mainetta pataljoona sai Keljan taistelussa 27. joulukuuta 1939, jossa se löi huomattavasti suuremman vihollisjoukon vastahyökkäyksellä takaisin Vuoksen taakse. ErP&nbsp;6:n tappiot kaatuneina Keljan taistelussa olivat 49 miestä 

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Unbiquadium

**Unbiquadium** on väliaikainen nimi toistaiseksi löytämättömälle alkuaineiden jaksollisen järjestelmän alkuaineelle, jonka järjestysluku on 124. Sen väliaikainen tunnus on Ubq. GANILissa, Ranskassa vuonna 2008 toiminut ryhmä väittää valmistaneensa unbiquadiumatomin ytimen, mutta löytöä ei ole virallistettu. Unbiquadium noudattaa alkuaineiden IUPAC-nimeämiskäytäntöä, kunnes se saa virallisen nimen.

## Katso myös
*Alkuaineiden järjestelmällinen nimeämisjärjestelmä

## Lähteet
Harmonia (mytologia)

**Harmonia** () oli kreikkalaisessa mytologiassa sovun jumalatar, Areen ja Afroditen tytär, joskin toisessa versiossa hänet on mainittu myös Elektran ja Zeuksen tyttäreksi. Hän on Kadmoksen puoliso, ja Polydoroksen, Inon, Autonoen, Semelen ja Agauen äiti. Harmonian roomalainen vastine oli **Concordia**.

Heidän häissään kaikki jumalat olivat läsnä; Harmonia sai häälahjaksi Hefaistoksen tekemän kaulakorun. Tämä koru osoittautui varsin kohtalokkaaksi, ja myöhemmin Polyneikes antoi saman korun Erifylelle lahjoakseen tämän suostuttelemaan miehensä Amfiaraos ryhtymään sotaan Thebaa vastaan. Kaikkialla koru toi mukanaan epäjärjestystä ja surmaa; sota johti lopulta Erifylen, Alkmaionin ja Fegeuksen ja hänen poikiensa kuolemaan. Viimein Fegeuksen ja Alkmaionin poikien murhien jälkeen se asetettiin Athene Pronaian temppeliin Delfoihin. Myös siellä se tuotti edelleen epäonnea. Fayllos, yksi Fokiin johtajista, ryösti korun mukaansa ja antoi sen rakastajattarelleen, sotapäällikkö Aristonin vaimolle. Tämän pidettyä korua jonkin aikaa hänen poikansa valtasi hulluus, ja tämä sytytti heidän talonsa tuleen polttaen samalla äitinsä.

Harmonian vastakohta oli Eris, eripuraisuuden jumalatar.

הרמוניה וקדמוס הנחש.jpg|Evelyn De Morgan, *Harmonia* 1877.
Polynices Eriphyle Louvre G442.jpg|Polyneikes antaa Harmonian kaulanauhan Erifylelle. Oinokhoe n. 450 eaa.
8TV

**8TV** (yksinkertaistetut merkit: 八度空间; pinyin Bā Dù Kōng Jiān, ´kahdeksas ulottuvuus´) on yksityinen malesialainen televisiokanava. 
Kanavan omistaa Media Prima Berhad, joka hankki sen MetroVision Channel8:lta vuonna 2004. Kanavan aikaisempi nimi oli MetroVision Channel 8 tai TV4. Kanava aloitti lähetykset 1. heinäkuuta 1995.

8TV toimi aiemmin nimellä Metrovision, joka lopetti lähetyksensä 1. tammikuuta 2000. Kanava aloitti uudelleen lähetykset 1. tammikuuta 2004 nimellä 8TV, kun Media Prima Berhad osti sen. 8TV on TV3:n, ntv7:n ja TV9:n sisarkanava, ja se jakaa toimitilat TV3:n kanssa Sri Pentasin kampuksella Bandar Utamassa. Lähetykset tapahtuvat UHF-taajuudella, Klang Valleyn alueella kanavalla 25, ja kanava on saatavilla myös Astro-alustalla kanavalla 708. Lähetysaika on päivittäin klo 6.00–24.00.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Englanninkielinen 8TV:n sivusto
Vesa Alare

**Vesa Erkki Alare** (s. 20. elokuuta 1941 Suomussalmi) on suomalainen säveltäjä, sanoittaja ja laulaja, joka keikkaili vuosina 1980–2001 Humppalallit ja Tanssiorkesteri Lallit-yhtyeiden kanssa. Sittemmin Alare on soittanut ja laulanut yhdessä Ahti Laineen kanssa muodostetussa Duo Maestro -kokoonpanossa. Hän on tehnyt noin 400 sävellystä ja sanoitusta. 

Alare on tehnyt elämäntyönsä Köyliössä Kankaanpään koulussa opettajana sekä koulun johtajana. Kesäisin hän on kierrellyt tanssipaikkoja ythyeineen.. Alare omistaa myös VA-studio-nimisen äänitysstudion.  

## Diskografia
* Muistojen polku (1980)
* Kulje kanssani (1982)
* Lallien parhaat (1985)
* Huoleton kulkija (1985)
* Kanssasi kuljen kuutamoon (1988)
* Elämän kultainen lanka (1990)
* Vain tuuli kuiskaa (1992)
* Nuoruuden tanssit (1995)
* Kun haaveilla uskallat (1997)
* Tanssilavan luona (2000)
* Yöt illat elokuun (2001)
* Duo Maestro Vesa Alare & Ahti Laine (2004)
* Alare Company (2005)
* Joulumuisto (2005)
* Sotiemme sävelet (2007)
* Kun rakastunut on (2009)
* Perhoselle (2012)
* Kaunis karu maa (2013)
* Sataa lunta (2014)
* Oi Jouluyö (2015)
* Elämän tuulet (2016)

## Lähteet
*
*VA-studion sivut 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Von Hippel–Lindaun oireyhtymä

**Von Hippel–Lindaun oireyhtymä** on vallitsevasti periytyvä sairaus, joka ilmenee alttiutena saada kasvaimia eri puolille kehoa. Oireyhtymä on nimetty Eugen von Hippelin ja Arvid Lindaun mukaan.

Von Hippel–Lindaun oireyhtymän aiheuttaa yhden geenin poikkeavuus kromosomin 3 lyhyessä haarassa. Enintään 150 suomalaisen arvioidaan kärsivän taudista. Koko maailmassa taudista kärsii yksi noin 35&nbsp;000 syntyvästä lapsesta.

Von Hippel–Lindaun oireyhtymän oireet riippuvat paljolti siitä, mihin kasvain on kehittynyt. Esimerkiksi kasvain pikkuaivoissa saattaa oireilla tasapainohäiriöinä ja munuaiskasvain verivirtsaisuutena. Muita yleisiä kasvainten kohteita ovat muun muassa verkkokalvo ja haima. Myös feokrosytoomia esiintyy. Oireyhtymä voi aiheuttaa sokeutumisen ja liikuntavamman. Liikuntavamman saaminen on yksilöllistä. 

Ennusteen kannalta on tärkeää todeta oireyhtymä mahdollisimman varhain, jotta kasvainten riski tiedostetaan etukäteen. Sairaus alkaa oireilla keskimäärin kolmenkymmenen vuoden iässä, vaikkakin tämä on hyvin yksilöllistä. Satunnaisen mutaation aiheuttama von Hippel–Lindaun oireyhtymä on erittäin harvinainen. Jotkut oireyhtymän saaneet kantavat kyseistä tautia ilman, että heillä olisi mitään oireita.

## Lähteet
Unbipentium

**Unbipentium** on väliaikainen nimi alkuaineiden jaksollisessa järjestelmässä teoreettisesti ennustetulle alkuaineelle, jota ei ole vielä löydetty. Unbipentiumin väliaikainen kemiallinen merkki on **Ubp** ja sen järjestysluku on 125.

Unbipentiumia ei vielä ole yritetty syntetisoida, mutta jos sen atomeja saataisiin aikaan, niin isotoopin 332Ubp odotetaan olevan pysyvin.

Unbipentium kuuluisi jaksollisen järjestelmän 8. jaksoon ja superaktinoidien sarjaan, sekä olisi g-lohkon alkuaine. Sen elektronikonfiguraatioksi on ennustettu Madelungin säännön perusteella Og8s25g5, mutta ottaen huomioon kvanttiväridynamiikan ja suhteellisuusteorian vaatimat korjaukset on todennäköisemmäksi elektronikonfiguraatioksi laskettu Og8s28p16f4. Toisia tuloksia on saatu hieman erilaisilla menetelmillä, kuten Og 8s28p16f35g1 soveltaen Dirac-Fock-Slater-menetelmää, joka tekisi tästä alkuaineesta ensimmäisen (kyseisellä menetelmällä laskien), jolla on elektroni 5g-alikuorella.

## Lähteet
Lehtonurmikka

**Lehtonurmikka** (*Poa nemoralis*) on yleinen, tuulipölytteinen heinäkasvi.

## Ulkonäkö ja koko
Lehtonurmikka kasvaa 30–80 senttimetriä korkeina löyhinä mättäinä. Sen lehti on kourumainen, lehden kärki veneenmuotoinen, ja ylin lehti osoittaa tyypillisesti suoraan sivulle. Korressa olevat solmukohdat ovat muuta kortta tummemmat. Röyhy on 5–10 cm korkea, ruskeanvioletti tai vihreä, ja sen haarat ovat ohuet ja karheat. Lehtonurmikka muistuttaa jossain määrin pahtanurmikkaa (*Poa glauca*) ja rantanurmikkaa (*Poa palustris*).

## Elinympäristö
Lehtonurmikka kasvaa kuivahkoissa, mutta ravinteikkaissa paikoissa, kuten lehtometsissä ja peltojen reunoilla. Lehtonurmikka kestää varjoa paremmin kuin monet muut heinät, joten sitä viljellään nurmikkokasvina varjoisissa paikoissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Lehtonurmikka (''Poa nemoralis'')
* Valokki – nettikasvio: Lehtonurmikka (''Poa nemoralis'')
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Poa nemoralis'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Poa nemoralis'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Poa nemoralis'' 
* Flora of China: ''Poa nemoralis''
Fiksaatio

**Fiksaatio** ( ’kiinnittää’) tarkoittaa yleensä kiinnitystä ja kiinnittymistä. Sitä käytetään tavallisesti psykologiassa ja psykiatriassa lyhennyksenä affektiivisesta fiksaatiosta. Tällä tarkoitetaan kiintymystä tai takertumista sellaiseen kohteeseen, johon aikaisemmassa kehitysvaiheessa oli normaalia tuntea kiintymystä – esimerkiksi äitiin. Fiksaation oletetaan aiheuttavan monia neuroottisia käyttäytymiskuvioita, kuten kiihkeitä ihmis- tai kohdesuhteita ja kyvyttömyyden kypsiin ihmissuhteisiin.
Haapaniemi (Hirvensalmi)

**Haapaniemi** on Hirvensalmen kirkonkylän etelärannassa sijaitseva niemenkärki ja sitä ympäröivät alueet. Haapaniemessä sijaitsee muun muassa Hirvensalmen vanhainkoti ja lasten päivähoitopaikka sekä yksi Hirvensalmen kolmesta hakelämpökeskuksesta. Terveysasema toimi haapaniemellä, mutta muutti kesällä 2020 kunnantalon läheisyyteen. Haapaniemi sijoittuu Haapaniementien, Heikinniementien ja Sysmälänniementien varrelle. Sysmälänniementie rakennettiin vasta 1990-luvun loppupuolella ja sinne on siitä lähtien rakennettu uusia yksikerroksisia omakotitaloja. Sysmälänniementie on saanut nimensä Sysmälän pappilan mukaan, jonka maihin kuului alueita Haapaniemestä. Kartassa näkyvää Puistotietä ei ole vielä rakennettu. Rannassa on monia venevajoja, mutta uimarantaa ei ole. Hiihtoa ja lenkkeilyä voi harrastaa pururadalla, jonka eteläiset osat ulottuvat Haapaniemeen asti.

## Aiheesta muualla
*http://map3.centroid.fi/mikkelinseutu
Rhett Butler (pokerinpelaaja)

**Rhett Butler** on yhdysvaltalainen pokerinpelaaja, jonka uran suurin saavutus on vuoden 2006 World Series of Pokerin pääturnauksen viides tila. Tämä toi hänelle 3&nbsp;216&nbsp;182 dollarin palkintorahat.

Butler on ammatiltaan vakuutusedustaja ja hän on pelannut pokeria yli 25 vuotta. Hän on opiskellut James Madisonin yliopistossa ja asuu Rockvillessä, Marylandissa vaimon ja kolmen lapsen kanssa..

Joulukuussa 2006 Butler oli rahasijoilla kahdessa Fifth Annual Five Diamond World Poker Classic -tapahtuman no limit hold 'em -turnauksessa. Maaliskuussa 2007 hän voitti The Wynn Classicin 1&nbsp;000 dollarin mixed hold'em/omaha/seven card stud -turnauksen.

Elokuussa 2007 Butlerin pokeriuran turnausansiot ylittivät 3,3 miljoonaa dollaria.

Rhett Butler on täyskaima *[[Tuulen viemää]]* -romaanin Rhett Butlerille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Tiia Forsström

**Tiia Anniina Forsström** (ent. **Aarnipuu**, o.s. **Lampela**, s. 26. huhtikuuta 1974) on suomalainen tietokirjailija, seksuaaliterapeutti ja seksityöntekijä.

## Koulutus

Koulutukseltaan Forsström on filosofian maisteri. Hänen keskiaikaisten pyhimysten ristiinpukeutumista käsitellyt uskontotieteen oppiaineen pro gradu -tutkielmansa hyväksyttiin arvosanalla laudatur vuonna 2005, ja hän sai tutkielmastaan Helsingin yliopiston naistutkimuksen (nykyään sukupuolentutkimus) gradupalkinnon vuonna 2006.

## Poliittinen tausta

Forsström on entinen helsinkiläinen Vasemmistoliiton kaupunginvaltuutettu, valtuustoryhmänsä puheenjohtaja sekä kulttuuri- ja kirjastolautakunnan jäsen (2004–2008). Forsström on ollut myös Vasemmistoliiton puoluevaltuuston jäsen ja Helsingin Vasemmistoliitto ry:n piiritoimikunnan jäsen.

Forsström on työskennellyt Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan (HYY) sosiaalipoliittisena sihteerinä vuosina 2003–2005 sekä kansanedustaja Suvi-Anne Siimeksen eduskunta-avustajana vuosina 2006–2007.

## Ura

Forsström toimi Seksuaalisen tasavertaisuuden eli Setan hallituksen puheenjohtajana vuosina 2001–2005. Hänen muita luottamustoimiaan ovat olleet muun muassa Sateenkaariperheet – Regnbågsfamiljer ry:n puheenjohtajuus, Kansainvälisten ihmisoikeusasiain neuvottelukunnan ja ILGA-Europen (International Lesbian and Gay Association Europe) hallituksen jäsenyys sekä Helsingin yliopiston tasa-arvotoimikunnan jäsenyys ja opintotukilautakunnan asiantuntijajäsenyys.

Vuodesta 2013 kesään 2015 hän työskenteli Sateenkaariperheiden koulutussuunnittelijana. Hän on kirjoittanut myös useita tietokirjoja.

Forsström on toiminut Sexpo-säätiön puheenjohtajana vuodesta 2017.

Forsström ja hänen silloinen aviomiehensä Jouni Forsström perustivat Espooseen *Aistien talo* -nimisen yrityksen, jonka kautta he harjoittivat seksityötä eli tarjoavat seksuaalisia palveluita (sadomasokismi, fetisismi, roolileikit, sidonta, eroottinen hieronta ym.) asiakkailleen. Erottuaan Jouni Forsströmistä Tiia Forsström on jatkanut yritystä yksin. Hän on myös pitänyt seksuaalisuutta koskevia aiheita käsittelevää podcastia *H-sana*.

## Yksityiselämä
Forsströmillä on kolme lasta. Hän on feministi. Tiia Forsströmin entisiä puolisoita ovat tutkija Petja Aarnipuu ja Jouni Forsström.

## Julkaisuja
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
*Ammattirakastaja. Like, 2019.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  kirjailijaesittely
* 
*
Amfion

**Amfion** oli kreikkalaisessa mytologiassa toinen Zeuksen ja Antiopen kaksoispojista. Hänen veljensä oli Zethos. Molemmat liittyvät olennaisesti myyttiin Theban perustamisesta heidän rakennettuaan kaupungin muurin.

## Lapsuus
Amfionin ja Zethoksen äiti oli Antiope, joka Zeuksen maattua hänet väkisin satyyrin hahmossa pakeni häpeäänsä Sikyoniin, jossa hän nai kuningas Epopeuksen. Kuitenkin joko Nykteus tai Lykos hyökkäsi Sikyoniin viedäkseen hänet takaisin Thebaan rangaistavaksi. Voittoisan sotaretken paluumatkalla hän synnytti kaksoset, jotka hänet pakotettiin jättämään Kithairon-vuorelle. Thebassa Lykos antoi Antiopen vaimonsa Dirken käsiin, ja tämä kohteli häntä julmasti monen vuoden ajan.

Lopulta Antiopen onnistui paeta, ja hän löysi poikansa asumasta lähellä Kithairon-vuorta. Kaksosten vakuututtua siitä, että hän oli heidän äitinsä, he lähtivät kostamaan tämän kohtaloa. He tappoivat Dirken sitomalla hänet härän sarviin, kokosivat armeijan ja valtasivat Theban alkaen yhdessä hallitsemaan kaupunkia.

## Theban hallitsijat
Amfionista tuli suuri laulaja ja muusikko, kun Hermes oli opettanut häntä soittamaan ja antanut hänelle kultaisen lyyran. Kaksoset rakensivat muurin Kadmean, Theban linnoituksen, ympärille. Zethos joutui ponnistelemaan kovasti kuljettaakseen tarvittavat kivet rakennuspaikalle, kun taas Amfion soitti lyyraansa, jolloin hänen kivensä seurasivat häntä ja liukuivat varovasti paikoilleen.

Amfion nai Nioben, Lyydian kuningas Tantaloksen tyttären. Tämän ansiosta hän oppi soittamaan lyyraansa lyydialaiseen tyyliin, jonka vuoksi hän lisäsi kolme kieltä soittimeensa.

## Myöhemmät vastoinkäymiset
Niobe sai monta lasta mutta tuli ylimieliseksi. Hän loukkasi jumalatar Letoa, jolla oli ainoastaan kaksi lasta, Artemis ja Apollon. Niinpä Leton lapset tappoivat Nioben lapset kostoksi. Ovidiuksen mukaan Amfion tappaa itsensä murheen murtamana. Telesilla puolestaan kertoo, että Artemis ja Apollon tappoivat hänet lastensa mukana. Hyginuksen versiossa hän hulluudessaan yrittää hyökätä Apollonin temppeliin, mutta kuolee jumalan ampumaan nuoleen.

Amfionin ja Zethoksen kuoltua Laios palasi Thebaan kuninkaaksi.

## Lähteet
Martha Gellhorn

**Martha Gellhorn** (8. marraskuuta 1908 – 15. helmikuuta 1998) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja journalisti. Hän  oli 1900-luvun kuuluisimpia kirjeenvaihtajia, joka raportoi lähes kaikista 60 vuotta kestäneen uransa aikana tapahtuneista merkittävistä konflikteista eri puolilla maailmaa. Hän oli naimisissa kirjailija Ernest Hemingwayn kanssa vuosina 1940&ndash;1945.

## Ura ja elämä

Gellhornin kuuluisien reportaasien sarja alkaa Yhdysvaltain lamakaudesta 1930-luvulla. Sen jälkeen hän kirjoitti Espanjan sisällissodasta, Adolf Hitlerin noususta ja Tšekkoslovakian valtauksesta. Toisen maailmansodan aikana hän kirjoitti Suomen talvisodasta, Hongkongista, Burmasta, Singaporesta ja Isosta-Britanniasta käsin. Myöhemmin hän kirjoitti Vietnamin sodasta, Kuuden päivän sodasta ja Keski-Amerikan sisällissodista. 1960-luvulla hän vietti paljon aikaa Afrikassa, osti talon Keniasta ja asui vuoroin siellä, vuoroin Lontoossa. 81-vuotiaana hän matkusti Panamaan ja kirjoitti Yhdysvaltain interventiosta. 

Gellhorn julkaisi myös kaunokirjallisia teoksia, jotka usein liittyivät hänen raportoimiinsa paikkoihin ja tilanteisiin. 

Gellhorn ystävystyi toisen tunnetun toimittajan John Pilgerin kanssa. Gellhorn oli vaikuttunut Pilgerin Vietnamin sodasta kertovista kirjoituksista ja kirjoitti Pilgerille kirjeen, jossa kertoi mielipiteensä. He tapasivat kuitenkin vasta kolme vuotta kirjeen lähettämisen jälkeen. On sanottu että jo ensitapaamisessa Pilger ja Gellhorn olivat samaa mieltä lähes kaikesta paitsi Israelin ja Palestiinan konfliktista. Gellhorn tunnettiin voimakkaana Israelin puolustajana ja Pilger ohjasi keskustelun muihin aiheisiin.

Gellhorn teki itsemurhan 89-vuotiaana.

## Martha Gellhorn Prize

Gellhornin nimeä kantava journalismipalkinto luovutetaan toimittajalle, joka haastaa vakiintuneet käytännöt ja yleisesti hyväksytyt olettamukset. Palkinnon ovat saaneet muun muassa Hala Jaber (*[[Sunday Times]]*), Michael Tierney (*[[Glasgow Herald]]*), Robert Fisk (*[[The Independent]]*), Ghaith Abdul Ahad (*[[The Guardian]]*), Patrick Cockburn (*The Independent*), Chris McGreal (*The Guardian*), Geoffrey Lean (*The Independent*) ja Nick Davies (*The Guardian*).

## Populaarikulttuurissa

Gellhornin ja Hemingwayn suhteesta kertoo HBO:n tuottama draama *Hemingway & Gellhorn* (2012), jonka päärooleissa ovat Nicole Kidman Gellhornina ja Clive Owen Hemingwayna.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Henkilökuva Martha Gellhorn Prize-sivuilla . 
* Authorscalendar.info. 
* Erkki Tuomiojan kirja-arvio Caroline Mooreheadin Martha Gellhorn -kirjasta.