open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antero Vipunen

**Antero Vipunen** on itämerensuomalaisessa kansanrunoudessa maan alla makaava vainaja tai jättiläinen; tietäjä, jolla on hallussaan arvokkaita ikiaikaisia loitsuja tai tietoja. 

Kun Väinämöisen loitsusta puuttui kolme sanaa eli luotetta, hän meni ne saadakseen herättämään nukkuvan Vipusen joko hakkaamalla puut hänen haudaltaan tai menemällä suun kautta Vipusen vatsaan. Vipunen saattoi myös nielaista tahallaan Väinämöisen. Vatsassa Väinämöinen takoi niin kovasti, että Vipunen luovutti ja antoi sanat vatsasärystä päästäkseen.

Viron kielessä *vibu* merkitsee jousipyssyä, joten Virossa Vipunen on käsitetty taitavaksi jousimieheksi.

Useissa kertomuksen versioissa Vipusen mainitaan olevan ansastaja, kuten nimestä Vipunen voi päätellä. *Vipu* on eräänlainen ansalaite. 

Antero Vipusen alkuhahmon arvellaan lainatun saamelaisista tarinoista, joissa käytiin noita Antereeuksen haudalla hakemassa tietoja. Jotkut ovat arvelleet, että Antero Vipunen perustuisi apostoli Andreakseen, jota kuvastavaa vinoristiä olisi pidetty vipuansana.

Antero Vipusesta kertovan tarinan on myös arveltu olevan lainaa muinaisesta Egyptistä, sillä egyptiläinen tarina Ramses II:n pojasta, Satni-Khamuasetista, sisältää vastaavuuksia Antero Vipuseen. Satni-Khamuaset etsii kaiken synnyn salaisuutta joutuen kysymään neuvoa Nineferkaptah-nimiseltä vainajalta.

; Huomiot 

## Muuta

Antero Vipunen antoi nimensä myös Yrjö Karilaan toimittamalle teokselle, jossa esitellään erilaisia pelejä, leikkejä sekä yleis- ja knoppitietoa (*[[Antero Vipunen (kirja)|Antero Vipunen: arvoitusten ja ongelmien, leikkien ja pelien sekä eri harrastelualojen pikkujättiläinen]]*). WSOY, Porvoo 1950. 1. painos).

## Lähteet
*Martti Haavio: Väinämöinen, 1950.

### Viitteet
Fjodor Apraksin

**Fjodor Matvejevitš  Apraksin** (; 1661 – 10. marraskuuta 1728) oli venäläinen kreivi ja sotapäällikkö, joka loi Venäjän keisarikunnan laivaston.

Apraksin astui tsaari Fjodor III:n palvelukseen jo kymmenenvuotiaana ja kohosi yliamiraaliksi Pietari Suuren aikana. Vuonna 1700 hän oli Azovin kuvernööri ja amiraliteetin johtaja. Apraksin nimitettiin vuonna 1708 Inkerinmaalla ja Suomessa operoineen armeijan komentajaksi. Hän soti menestyksekkäästi Ruotsia vastaan voittaen ruotsalaisen ylipäällikkö Georg Lybeckerin johtamat joukot Inkerinmaalla vuonna 1708 ja vallaten piirityksen jälkeen Viipurin vuonna 1710. Apraksin toimi Venäjän Suomeen hyökänneen armeijan ylipäällikkönä vuonna 1713, valtasi Helsingin ja voitti ruotsalaiset muun muassa Kostianvirran taistelussa. Venäjän valloitettua Suomen Apraksin toimi vuodesta 1717 lähtien nimellisesti Suomen siviilihallinnon korkeimpana päällikkönä.

Vuosina 1712–1723 Apraksin oli Karjalan, Inkerinmaan ja Viron kuvernööri. Hän loi Venäjän laivaston ja komensi sitä Hangon edustalla käydyssä voitokkaassa Riilahden (ven. Gangut) meritaistelussa heinäkuussa 1714. 

Vuonna 1718 Apraksin nimitettiin amiraliteettikollegion johtajaksi. Vuonna 1720 perustettiin valtaneuvosto, johon Apraksin nimitettiin. Hän oli Venäjän edustajana Uudenkaupungin rauhanneuvotteluissa. Hän oli vuosina 1722–1723 käydyssä Venäjän–Persian sodassa Kaspianmerellä toimineen laivaston päällikkö. Apraksin toimi Itämeren laivaston päällikkönä vuosina 1723–1726.

## Lähteet
*  Lindeqvist, K. O. 1926 [1906]: *Suomen historia*. Kolmas painos. Werner Söderström Osakeyhtiö, Porvoo.
*
* 
* *[https://runeberg.org/pieni/ Pieni tietosanakirja]* 1925-1928. Kustannusosakeyhtiö Otava, Helsinki.

## Aiheesta muualla
Arminius

**Arminius** (noin 17 eaa. – 21 jaa.) oli germaaniheimo keruskien päällikkö. Vuonna 9 jaa. hän voitti roomalaisen Varuksen sotajoukot Teutoburgin metsässä.

Roomalaisen historioitsijan Tacituksen mukaan Arminius oli noin 200&nbsp;000 hengen keruskiheimon päällikön Segimerin poika. Arminiuksesta tuli vuonna 4 Rooman armeijan keruskeista koottujen auxilia-joukkojen komentaja, sillä hänet oli luultavasti jo nuorena poikana otettu Rooman joukkoihin panttivangiksi varmistamaan keruskien lupaama uskollisuus. Palvellessaan Rooman armeijassa Arminius oppi latinaa ja Rooman käyttämää taistelutaktiikkaa, mutta ennen kaikkea hän oppi arvostamaan armeijan kurinalaisuutta. Hän sai myös Rooman kansalaisuuden sekä ritarin aseman (*equites*).

Noin vuosina 7–8 Arminius erosi armeijan palveluksesta ja palasi takaisin kotimaahansa. Germanian roomalainen maaherra Publius Quintilius Varus oli aloittanut voimakkaan roomalaistamisen hallitsemillaan alueilla, ja hän pyrki laajentamaan Rooman valtapiiriä. Tämä nostatti useat germaaniheimot kapinaan, jonka johtoon Arminius nousi. Kapinan huipentumana oli kolmen roomalaisen legioonan täydellinen tuhoaminen Teutoburgin metsässä. Arminius päätteli, että väijytys vaikeakulkuisessa metsässä olisi oikea tapa kohdata Rooman joukot. Valmistautumiseen kuului koulutusvaihe, jossa soturit opetettiin hyökkäämään suunnitelmallisesti ja kurinalaisesti.

Taistelun jälkeen roomalaiset tekivät useita rankaisuretkiä Reinin yli vuosina 14–16 sotapäällikkönsä Germanicuksen johdolla. Arminius sen sijaan iski idän suunnalle markomannien kuninkaan Marbodin kimppuun ja kukisti tämän armeijan. Rooma pyrki murentamaan Arminiuksen aseman kylvämällä riitaa eri germaaniheimojen välille. Roomalaiset pystyivät lyömään Arminiuksen joukot Weserjoen lähellä käydyssä taistelussa, ja Germanicus vangitsi Arminiuksen vaimon Thusneldan. Roomalaiset eivät kuitenkaan onnistuneet kukistamaan Arminiusta ja joutuivat vetäytymään. Arminius halusi vahvistaa asemiaan tulevien yhteenottojen varalta ja pyrki solmimaan liiton kuningas Marbodin kanssa. Marbod kieltäytyi, ja vuonna 17 keruskit ja markomannit aloittivat sodan toisiaan vastaan. Marbod joutui tappiolle, mutta Arminius joutui silti palaamaan kotiin, sillä tyytymättömyys häntä kohtaan oli kasvanut. Arminius murhattiin vuonna 21. Ilmeisesti surmatyön takana olivat hänen vaimonsa sukulaiset, jotka kannattivat yhteistyötä roomalaisten kanssa.

Arminiusta on joskus pidetty germaanien nationalismin luojana. Olikin harvinaista, että joku taisteli roomalaisia vastaan ja selvisi voittajana. Antiikin aikana ei kuitenkaan voitu puhua nationalismista nykymielessä, ja Arminius tuskin pyrki sinänsä tällaisiin tavoitteisiin. Tuonaikainen heimosoturi osoitti lojaalisuutta vain heimolleen, ehkä joskus hieman suuremmalle sukulaiskansojen ryhmälle, kuten sveebit.

Saksalainen jalkapalloseura DSC Arminia Bielefeld on nimetty Arminiuksen mukaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fender

**Fender Musical Instruments Corporation**, alkujaan Fender Electric Instrument Manufacturing Company, on yhdysvaltalainen, Leo Fenderin 1940-luvulla perustama yhtiö, joka on yksi laajimmin tunnettuja sähkökitaroiden, bassokitaroiden ja vahvistimien valmistajia maailmassa. Yhtiön pääpaikka on Scottsdalessa Arizonassa, tuotantolaitoksia on Kaliforniassa, Meksikossa, Etelä-Koreassa ja Japanissa. 

Fender Electric Instrument Manufacturing Companyn alkuperäinen kotipaikka oli Fullerton, Kalifornia. Leo Fender myi vuonna 1965 yhtiönsä Columbia Broadcasting Corporationille eli CBS:lle. Työntekijä William Schultzin aloitteesta oma henkilökunta osti yhtiön takaisin CBS:ltä 1985 ja nimesi yhtiön Fender Musical Instruments Corporationiksi (FMIC).

Fender on erityisesti merkittävä roolissaan sähköisten soitinten tuonnissa suuren joukon käyttöön. Ensimmäinen umpirunkoinen sähkökitara Esquire ja ensimmäinen sähköbasso Precision Bass (P-Bass) voidaan katsoa Fender-yhtiön ansioksi. Telecaster nimettiin alkujaan Broadcasteriksi, mutta nimen oli jo rekisteröinyt Gretsch-yhtiö rumpusarjakseen. Leo Fenderiä voi myös pitää nykyaikaisen rockin symbolina pidetyn *[[Stratocaster]]*-kitaran keksijänä. Vaikka muut yhtiöt olivat tehneet sähkökitaroita ennen Fenderiä, ne olivat joko perinteisiä akustisia kitaroita varustettuna mikrofonilla tai erikoistuneempia soittimia, kuten Rickenbackerin umpirunkoiset havaijinkitarat.

Fender tekee myös sähköbassokitaroita. Suosituimmat mallit ovat Fender Jazz Bass ja Fender Precision Bass. Yhtiö on aina valmistanut myös vahvistimia ja niihin liittyviä tarvikkeita, joiden tuotanto alkoi 1948, kaksi vuotta ennen soittimien valmistamista. Viime vuosina Fender Musical Instruments Corporation on sekä laajentunut akustisten kitaroiden tekemiseen ja myyntiin että ostanut muita soitinvalmistajia, kuten Guild Guitar Company, Sunn Amplifier Company, SWR bassovahvistimet ja Jackson-kitarat. Fender valmistaa myös mandoliineja, banjoja ja viuluja. 

Fender-nimen takana Fender Musical Instruments Corporation on jatkanut kasvuaan lisäten tuotevalikoimaansa pitäen kuitenkin mukana alkuvuosien perinteisen muotoilun. Tuotteiden keskeisimmät Tele, Strat, P-Bass, ja J-Bass ovat pääosin muuttumattomia 1950- ja 1960-luvun alkuperäisistä malleista. Fender-kitaroiden käyttäjiä ovat olleet Ritchie Blackmore, Jimi Hendrix, Eric Clapton, Keith Richards, Dave Murray, Adrian Smith, Janick Gers, Hughie Thomasson, David Gilmour, Mark Knopfler, Yngwie Malmsteen, David Howell Evans (The Edge) sekä Kurt Cobain.

Fender Musical Instruments Corporationin tytäryhtiö on useista tuotteista halvempia versioita Aasiassa tekevä Squier.

## Sähkökitaroita
 
* Aerodyne
* Bronco
* Esquire
* Cyclone
* Duo-Sonic
* Heartfield
* Jag-Stang
* Jaguar
* Jazzmaster
* Fender Lead Series
* Mustang
* Showmaster
* Starcaster
* Stratocaster
* Super Strat
* Telecaster
* Toronado
* Swinger
*Squier

## Bassokitaroita

* Aerodyne 
* Bronco 
* Bullet
* Dimension
* Jaguar
* Jazz
* Katana
* Mustang 
* Performer
* Precision
* Telecaster 
* VI
* Zone

## Katso myös
* Epiphone
* Gibson Guitar Corporation
* Jackson

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Fenderin kotisivut
Asovanmeri

**Asovanmeri** (, ), antiikin **[[Maiotis]]** (; ), on Mustanmeren lahti Krimin niemimaan itäpuolella, Ukrainan ja Venäjän alueella. Kapea Kertšinsalmi yhdistää Asovanmeren ja Mustanmereen. 

Asovanmeren pinta-ala on noin 38&nbsp;000 neliökilometriä, noin kymmenesosa Itämeren alasta. Asovanmeren keskisyvyys on seitsemän metriä ja maksimisyvyys noin 14 metriä, ja se on siten maailman matalin meri. Veden lämpötilat nousevat kesäisin 25–30&nbsp;°C:seen, mutta talvisin meri jäätyy 2–4 kuukaudeksi. Asovanmeren keskimääräinen suolapitoisuus on 11 promillea, reunaosissa 2–4 promillea.

Lännessä Arabatinkynnäs erottaa Asovanmerestä Syvašmeren (tai -järven), joka on Krimin niemimaan itä- ja pohjoisrannikkoon työntyvien matalien lahtien järjestelmä, jossa suolapitoisuus on hyvin korkea. Asovanmeren koillisosassa on samoin hyvin matala mutta avoin Taganroginlahti, jossa Donin virtaaman takia suolaisuus on alimmillaan. Etelässä Asovanmeren erottavat Mustastamerestä Kertšin niemimaa Ukrainan puolella ja Venäjän puolella Kaukasuksen jatkeena Tamanin niemimaa.

Asovanmerelle erityispiirteistä ovat kapeat maakannakset eli kyntäät, jotka kuroutuvat rannikolta merelle. Isoja kyntäitä on 13, joista merkittävin on 112 kilometrin pituinen Arabatinkynnäs.

Tärkeimmät Asovanmereen virtaavat joet ovat Venäjältä laskevat Don ja Kuban. Donin kautta Asovanmereltä on kanavayhteys Volgalle ja edelleen Itämeren ja Vienanmeren vesistöalueille.

Venäjä on rakentanut Kertšinsalmeen yli 17-kilometrisen sillan, joka yhdistää Venäjän 2014 miehittämän Krimin niemimaan Venäjän valtioon. Tämä Krimin silta eli Kertšinsalmen silta valmistui toukokuussa 2018. Sillan pohjoispuolelle jää Asovanmeren rannalla olevia entisiä Ukrainan satamakaupunkeja, muun muassa Mariupol. Marraskuussa 2018 tapahtui Kertšinsalmen välikohtaus, jossa Venäjä otti asevoimaa käyttäen haltuunsa ukrainalaisia aluksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Astarte

**Astarte** (alk. kreikkalainen Ἀστάρτη, Astarte, Ishtar tai Ashtart) oli seemiläinen hedelmällisyyden jumalatar, jota sidonilaiset palvoivat, ja joka oli myös taivaan kuningatar ja Kuun- ja sodan jumalatar. Hän samaistuu babylonialaisten Ištariin, heprealaisten As´tarotiin tai Esteriin (עשתרת tai אסתר, translitteroituna Ashtoreth, Ester) ja assyrialaisten ja syyrialaisten Atargatisiin. Astarten muita nimiä olivat Istar Babyloniassa, Inanna sumerilaisilla ja Baalat Kanaanissa. Astarte-jumala mainitaan Raamatussa useita kertoja. Astarten ja Ištarin vertauskuvana oli Venus.

Astarte oli alun perin babylonialainen puujumalatar, myöhemmin Astartea palvottiin hedelmällisyyden jumalattarena, jonka heprealainen nimi oli Asera. Hänelle rakennettiin palvontapaikkoja, aserakarsikkoja karsituista puista. Astarten puoliso oli Ēl ja poika Baal.
 
Astarten tunnukset olivat leijona, hevonen, sfinksi, kyyhky, ja tähti (ympyrän sisällä planeetta Venus). Kuvataan usein alastomana.

Astarte kuvattiin joskus äiti-jumalana lapsi käsivarrellaan, useimmiten kuitenkin alastomana. Astartea palvottiin erinimisenä koko Lähi-idässä, myös muinaisessa Israelissa, Egyptissä, Roomassa ja Kreikassa. On mahdollista että Astarte ja soturijumalatar Anat olivat yksi ja sama jumala, joko alkujaan tai yhteen sulauduttuaan.

## Lähteet
* 1 Kun. 11:5
* 1 Kun. 11:33
* Teuvo Kopra: Raamatun ajan epäjumalia 
* Israel Update

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Raamattuhaku hakusanalla Astarte (Kirkkoraamattu 1933/1938)
Atlasvuoret

**Atlasvuoret** ovat Maghrebissa sijaitseva poimuvuoristo. Vuorijonon pituus on yli 2&nbsp;000 kilometriä, ja se ulottuu Marokon, Algerian sekä Tunisian alueelle. 

## Maantiede
Atlasvuoret levittäytyvät suurpiirteisesti Lounais-Marokon Agadirin rannikkokaupungista Pohjois-Algerian läpi Tunisiaan kohti maan pääkaupunki Tunisia. Vuoriston korkein kohta Jebel Toubkal sijaitsee Lounais-Marokossa, joissa sijaitsevat myös useat muut vuoriston korkeimmat huiput. Algeriaa kohti kuljettaessa vuoristo muuttuu sarjaksi ylätasankoja. Atlasvuoristo koostuu jurakaudella muodostuneesta sedimenttikivestä ja alueella esiintyy useita mineraaleja, kuten fosfaattia, rautaa, kivihiiltä ja öljyä.

Ilmastollisesti Atlasvuoristo toimii ilmastotyyppien jakajana Välimeren ja Saharan aavikon välillä. Välimeren puolella vuoriston pohjoisrinteet keräävät sateita tehden esimerkiksi metsät ja viljelmät mahdollisiksi. Pohjoisrinteille muodostuvat virrat on otettu paljolti käyttöön maatalouden kastelujärjestelmiin. Vuoriston etelärinteet ovat huomattavasti pohjoisrinteitä kuivemmat. Atlasvuorten eteläosan muodostavan Sahara ylätasankoa peittävät pensas- ja ruohokasvillisuus ja alueella on useita suolatasankoa ja suolajärviä. Eteläosa on pääasiallisesti liian kuiva maanviljelykselle, mutta siellä harjoitetaan karjan kasvatusta.

## Geologia
Vuoriston alueella esiintyy runsaasti maanjäristyksiä, joka osoittaa vuoriston yhä kasvavan. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Autodafee

**Autodafee** (), *uskon toimitus* oli Espanjassa ja Portugalissa järjestettyjä inkvisition julkisia seremonioita. Autodafee järjestettiin sen jälkeen, kun oikeudenkäynti oli päättynyt ja tuomio langetettu. Seremoniassa luettiin kerettiläisille tuomiot, joiden toimeenpano kuului maallisille viranomaisille. 

Ensimmäinen autodafee pidettiin Sevillassa vuonna 1481, viimeinen Meksikossa 1850. Ne järjestettiin yleensä kaupungin torilla ja mukana oli usein kuninkaallisia. Niissä oli yleensä pitkä kulkue, juhlallinen messu, kuuliaisuuden vala inkvisitiolle, saarna ja tuomion lukeminen. Vangit puettiin keltaiseen säkkikankaasta valmistettuun pukuun, jossa oli punainen risti edessä ja takana. Uhrit olivat yleensä katolisuuteen kääntyneitä entisiä juutalaisia, muslimeja tai protestantteja. Joskus oli kyse kaksinnaimisesta tai noituudesta syytetyistä. Elinkautinen vankeusrangaistus oli ankarin inkvisition käytössä ollut rangaistus, ja tuomion lukemisen jälkeen tuomioistuimen edustaja luovutti tuomitun maallisen viranomaisen haltuun. Maallisen viranomaisen oli toimeenpantava rangaistukset lukuun ottamatta vankeusrangaistuksia. Kuolemaantuomitut poltettiin roviolla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bernt Lie

**Bernt Lie** (13. heinäkuuta 1868 Mandal – 14. heinäkuuta 1916 Sandefjord) oli norjalainen kirjailija. Häneltä on suomennettu muun muassa teokset *Judit-sisko*, *Unelmien maa* ja *Uusia voimia* sekä poikakirjoja. Tromssassa tapahtuvat poikakirjat ovat keskeinen osa hänen tuotantoaan.

Lie meni Hedvig Mariboe Aubertin kanssa naimisiin vuonna 1894. Samana vuonna pari muutti ulkomaille, suurimman osan ajasta he asuivat Roomassa. Takaisin Norjaan he muuttivat vuonna 1910. Parilla oli yksi poika, Emil. Koulutukseltaan Lie oli juristi.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla

*
Bengt Lidforss

**Bengt Lidforss** (15. syyskuuta 1868 – 23. syyskuuta 1913) oli ruotsalainen kasvitieteilijä ja professori Uppsalan ja Lundin yliopistoissa. Hän kirjoitti useita kasvifysiologisia tutkimuksia ja paljon luettuja yleistajuistieteellisiä julkaisuja. Häneltä on suomennettu teokset *Luonnontieteellisiä pakinoita* I ja II.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Vuorisusi

**Vuorisusi** eli **viidakkosusi** (*Cuon alpinus*) on Aasiassa elävä uhanalainen koiraeläinlaji. Sen Afrikan savannilla elävä sukulainen on hyeenakoira. 

Aiemmin lajista on myös käytetty nimiä aasianvillikoira ja siperiantunturisusi.

## Ulkonäkö ja koko
Vuorisusi on yleisväritykseltään punertavanruskea, vatsapuoli on muuta ruumista hieman vaaleampi. Häntä on musta ja tuuheakarvainen. Poikaset ovat noin kolmen kuukauden ikäisiksi asti noenruskeita.

Täysikasvuisen vuorisuden pituus on noin 135 cm, josta hännän osuus on 40–45 cm. Aikuinen yksilö on säkäkorkeudeltaan noin 50 cm ja painoltaan 17 kg.

## Elinympäristö
Vuorisusi elää metsäisillä alueilla, jotka antavat sille hyvän ympäristön metsästää ja vaania. Vuorisutta tavataan myös mäkisillä ja ruohoisilla alueilla. Sitä tavataan nykyisin Aasiassa muun muassa Malesiassa, Sumatralla sekä Intiassa. Alkujaan se on esiintynyt myös Keski-Aasiassa ja Venäjällä, mutta nyt hävinnyt.

## Käyttäytyminen
Vuorisusi on sosiaalinen eläin, ja se elää yleensä kymmenen tai useamman eläimen laumoissa. Vuorisudet voivat joskus muodostaa jopa yli 40 yksilön yhteisöjä. Vuorisusiparit huolehtivat metsästämisestä ja pennuistaan yhteistyöllä. Vuorisusien äännähdykset koostuvat muun muassa erilaisista huudahduksista, maukumisen kaltaisista äänistä, vihellyksistä ja erilaisesta sähisemisestä.

## Saalistus
Joskus vuorisusiperheet yhdistäytyvät, ja hyökkäävät suuremman eläimen kimppuun yhdessä. Ne saalistavat esimerkiksi sikoja. Suurena ryhmänä ne hyökkäävät jopa Intian suurten nautaeläinten ja leopardien sekä tiikereiden kimppuun. Vuorisudet ovat erinomaisia uimareita, ja joskus ne ajavat saalistamansa eläimen veteen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tunturisusi.com: Viidakkosusi (anonyymi yksityinen sivusto)
Extreme (yhtye)

**Extreme** on yhdysvaltalainen hard rock -yhtye, joka oli erityisen suosittu 1990-luvun alussa. Yhtyeen musiikissa on vaikutteita funkista ja glam metalista. Extreme perustettiin Bostonissa vuonna 1985. Seuraavina vuosina yhtye sai suosiota lähinnä kotiseuduillaan. Vuonna 1988 Extreme solmi levytyssopimuksen A&M Recordsin kanssa. Yhtyeen ensimmäinen albumi, *Extreme* julkaistiin vuonna 1989 ja yhtye alkoi saada suosiota myös oman kotiseutunsa ulkopuolella. Toinen albumi, *Extreme II Pornograffitti*, ilmestyi seuraavana vuonna. Yhtye hajosi vuonna 1996. Parhaiten yhtye tunnetaan hiteistä *More Than Words* ja *Get The Funk Out*. 

Muutamien 2004 ja 2006 tapahtuneiden paluukeikkojen innoittamana yhtye ilmoitti marraskuussa 2007 palaavansa yhteen uuden albumin ja kiertueen myötä. Kokoonpanon kerrottiin olevan sama kuin 11 vuotta aikaisemmin yhtyeen hajotessa lukuun ottamatta rumpali Michael Manginia, jonka korvaajaksi ilmoitettiin Kevin Figueiredo. Myös yhtyeen ensimmäisen rumpalin Paul Gearyn ilmoitettiin olevan mukana yhtyeen managerina. Extremen ensimmäinen albumi 13 vuoteen sai nimekseen *Saudades De Rock,* ja se ilmestyi Yhdysvalloissa 8. elokuuta 2008. Albumi on saanut kriitikoilta enimmäkseen positiivisen vastaanoton.

Extremen ensimmäinen albumi 15 vuoteen, "Six", julkaistiin 9. kesäkuuta 2023.

## Jäsenet
* Patrick Badger ‎– bassokitara (1985‎–1996, 2008‎–)
* Nuno Bettencourt ‎– kitara (1985‎–1996, 2008‎–)
* Gary Cherone ‎– laulu (1985‎–1996, 2008‎–)
* Paul Geary ‎– rummut (1985‎–1994)
* Michael Mangini ‎– rummut (1994‎–1996)
* Kevin Figueiredo ‎– rummut (2008‎–)

## Diskografia

### Studioalbumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
SELinux

**SELinux**, *Security-Enhanced Linux*, on alun perin Yhdysvaltain NSA:n Linux-ytimeen kehittämä laajennus, joka sisältää tuen ja työkalut käyttäjien ja järjestelmän oikeuksien normaaleja Unix-käyttäjäoikeuksia tarkempaan hallintaan (*[[mandatory access control]]*, MAC). MAC ei ole käyttäjän hallittavissa ja sillä rajataan järjestelmän sotkemista tai turvamekanismien ohittamista.

NSA julkaisi ensimmäisen version ohjelmistosta avoimen lähdekoodin GNU GPL -lisenssillä 22. joulukuuta 2000. Muihin merkittäviin kehittäjiin kuuluvat Red Hat ja Network Associates sekä Secure Computing, jälkimmäisistä molemmat nykyisin Intel Securityn omistamia. Nykyään SELinuxia kehittää Linux-yhteisö (eikä NSA).

SELinux on kuulunut viralliseen Linux-ytimeen versiosta 2.6 lähtien (elokuu 2003).
Androidissa se on ollut versiosta 4.3 lähtien.

Red Hat Enterprise Linux (RHEL) otti SELinuxin käyttöön versiossa 4 vuonna 2005, Fedora Core versiossa 2 (2004), Debian 4.0 Etch-julkaisussa (2007) ja Ubuntu versiossa 8.04 ”Hardy Heron” (2008).

SELinux ei ole ainoa MAC-ratkaisu Linuxissa vaan vaihtoehtoja ovat muun muassa AppArmor, TOMOYO ja Smack (*Simplified Mandatory Access Control Kernel*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  SELinux Project Wiki
* http://fedoraproject.org/wiki/SELinux
Pamfletti

**Pamfletti** tarkoittaa **kiistakirjaa** tai **kiistakirjoitusta**. Tavallisesti pamfletilla tarkoitetaan jotakin ajankohtaista ilmiötä koskevaa ohuehkoa kirjaa.

Pamfletti on nimensä mukaisesti kriittinen ja usein asioita kärkevästi käsittelevä. Pamfletissa kirjoittaja esittää suoraan omia mielipiteitään ja kannanottojaan.

Aiemmin käytetty nimitys on ollut **lentokirjanen**. Siinä käsitellään jotakin hetken kysymystä ja pyritään vaikuttamaan yleiseen mielipiteeseen. Kirjapainotaidon
keksimisen jälkeisinä aikoina lentokirjasilla oli sama merkitys kuin myöhemmin sanomalehdillä.

## Suomalaisia pamflettisarjoja
**Aikamme kysymyksiä*, Otava, 1946–1948 (15 nimikettä)
**Hyvä tietää*, Tammi, 1952–1967 (22 kirjaa)
**Suomalaisia puheenvuoroja*, Kirjayhtymä, 1959–1967 (4 kirjaa)
**Forum kirjasto*, Tammi, 1962–1970 (30 kirjaa)
**Alfa*, Tajo, 1963 (1 kirja)
**Faros*, Tajo, 1963 (1 kirja)
**Polttopisteessä*, WSOY, 1964–1968 (7 kirjaa)
**Puheenvuoroja*, Tajo, 1965–1966 (2 kirjaa)
**Mielipiteitä*, (Weilin+Göös), 1966–1969 (6 kirjaa)
**TJP-kirja (Terveen järjen puolesta)*, Alea-Kirja, 1967–1971 (9 kirjaa) 
**Kolmas maailma*, Tricont, 1969–1972 (7 kirjaa, 33 monistetta)
**Taskutieto*, WSOY, 1968–1989 (muuttui 1970-luvun lopulla tietokirjasarjaksi)
**Näkökulma*, Karisto, 1969–1971 (20 kirjaa)
**Sipuli*, Gummerus 1969–1972 (12 kirjaa)
**Ärrä*, Weilin+Göös, 1970–1971 (8 kirjaa)
**Suunta*, Otava, 1970–1971 (18 kirjaa)
**Omega*, Kirjayhtymä, 1970–1973 (26 kirjaa)
**Barrikadi*, Pulitzer Oy / WSOY, 2008–2011
**[[Huutomerkki (kirjasarja)|Huutomerkki]]*, Tammi, 1968–1983 (92 kirjaa), 2008–2011
**Erottaja*, Moreeni, 2008–
**Into*, Like, 2008–
**Polemos*, General Intellect / Like, 2006–
**Teesi*, Teos, 2005–

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Friisi

**Friisi** tarkoittaa seuraavia:

* friisi, germaaninen kieli
* friisit, germaanikansa
* friisi, rakennuksen vaakasuora koristepinta
* Friisi, sukunimenä:
** Oskari Juhola-Friisi, *Oscar Heine* (1854–1911), merikapteeni, laivanvarustaja ja liikemies.

## Katso myös
* Friisiläinen
William Baffin

**William Baffin** (1584 – 23. tammikuuta 1622) oli englantilainen merenkulkija ja löytöretkeilijä. Hän teki löytöretkiä Amerikan arktiseen saaristoon, Grönlantiin ja Huippuvuorille. Hänen varhaislapsuudestaan tiedetään hyvin vähän, mutta hänen uskotaan syntyneen Lontoossa vaatimattomissa oloissa. Varhaisin maininta hänestä on vuodelta 1612, jolloin hän liittyi kapteeni James Hallin miehistöön etsimään luoteisväylää. Hänen mukaansa on nimetty Baffininlahti, joka on sisämeri Grönlannin ja Amerikan arktisten saarten välillä, ja Baffininsaari, joka on yli 500&nbsp;000 neliökilometrin laajuinen saari Baffininlahden ja Hudsoninlahden välillä.

William Baffin sai surmansa musketin luodin osumasta hänen ollessaan mukana valtaamassa Qešmin saarta portugalilaisilta tammikuussa 1622.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Willem Barents

**Willem Barents** (1550?, Terschelling, Seitsemäntoista provinssia – 20. kesäkuuta 1597 Jäämeri, ) oli hollantilainen löytöretkeilijä ja kartografi. Hän teki Jäämerelle kolme matkaa etsiessään koillisväylää Itä-Aasiaan. Aiemmin hän oli matkaillut Espanjassa ja Välimerellä, josta hän oli julkaissut kartan.

Ensimmäisellä matkallaan vuonna 1594 hän löysi Novaja Zemljan, kolmannella matkalla vuonna 1596 Karhusaaren ja Huippuvuoret. Kolmannella matkallaan Barents kävi pohjoisempana kuin kukaan häntä ennen, saariryhmän pohjoisrannikolla, joka on leveyspiirillä 80° 11' N. Barents antoi Huippuvuorille nimen *Spitsbergen*, mutta nykyisin se tarkoittaa norjaksi virallisesti vain pääsaarta, ja saariryhmän nimi on *Svalbard*, jota nimeä viikingit olivat käyttäneet niistä jo aiemmin. Suomeksi kuitenkin koko saariryhmä on Huippuvuoret. Saarella on venäläisten kaivoskylä Barentsburg.

Kolmannella matkalla laiva juuttui jäihin ja Barents joutui jäämään talvehtimaan Novaja Zemljan rannikolle. Ravinnokseen ja lamppujen polttoaineeksi kaadettiin karhuja. Laiva ei irronnut jäistä alkuvuodesta 1597, joten miehistö lähti avoveneillä kohti Kuolan rannikkoa. Kaksitoista miehistön seitsemästätoista jäsenestä selviytyi, mutta Barents itse sairastui keripukkiin ja kuoli.  Talvehtimispaikalle rakennettu talo löytyi vuonna 1871. Vuonna 1875 paikalta löytyi osa Barentsin päiväkirjasta, jota säilytetään nykyisin Rijksmuseumissa Hollannissa.

Barentsin mukaan on nimetty Barentsinmeri eli se Jäämeren osa, joka on Huippuvuorten, Frans Joosefin maan ja Novaja Zemljan välissä, sekä Barentsinsaari, joka on Huippuvuorten saaristoon kuuluva saari sen itäpuolella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* M. Haffner : Harvinainen matkakertomus löydetty. Laivapäiväkirja, joka on maannut 270 vuotta Novaja-Semljan jäissä, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 10.02.1929, nro 6, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
The Rain

**The Rain** oli Ikaalisista lähtöisin oleva kristillinen rockyhtye, joka soitti melodista hard rockia. Yhtye perustettiin vuonna 1988 ja se lopetti toimintansa vuonna 2015 mutta on tehnyt yksittäisiä esiintymisiä sen jälkeen. Vuodesta 1996 yhtyeen kokoonpanossa soittivat Tatu "Tatsi" Haveri, Sami Haveri, Pasi Hakala ja Jussi Salo. Heille yhtye oli harrastus, jonka avulla he halusivat kertoa kristinuskosta. Tatu Haverin mukaan "Ilman Jumalan siunausta meidän työllä ei olisi mitään merkitystä". Yhtye on julkaissut neljä täyspitkää studioalbumia, joista 23. elokuuta 2008 julkaistu *Yhtä kuin voitto* oli parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan toisella sijalla viikolla 35/2008. Vuoden 2010 alusta yhtye jäi tauolle, joka päättyi marraskuussa 2011. Tauosta huolimatta yhtye soitti kuitenkin syyskuussa 2010 kaksi akustista keikkaa. Lokakuussa 2014 yhtye ilmoitti Facebook-sivuillaan lopettavansa. Viimeisen ison keikkansa The Rain soitti Maata näkyvissä -festareilla 2014, mutta teki keväällä 2015 vielä yhden pienimuotoisen kierroksen. Kierros käsitti Lappeenrannan, Savonlinnan, Seinäjoen ja Ikaalisen. Samalla yhtye julkaisi kokoelmalevyn *Kielet soi kunniaa* sekä yhtyeen vaiheita käsittelevän *Merkinkantaja*-kirjan. Kirjan mukana julkaistiin myös nuotteja sekä *Harvinaisuudet-*CD, joka sisältää yhtyeen ennen julkaisematonta tuotantoa.

## Tuotanto
**Kiitos ja anteeksi*: Vuonna 1999 julkaistu levy on yhtyeen ensimmäinen pitkäsoitto. Levyn myötä The Rain nousi yhdeksi 2000-luvun alun kysytyimmistä gospel-yhtyeistä. 
**Tie 316*: Vuonna 2002 julkaistu toinen pitkäsoitto. Levy vahvisti yhtyeen asemaa kristillisen musiikin piireissä.
**Ellipsis*: 2005 ilmestynyt kolmas pitkäsoitto toi The Rainistä uuden ulottuvuuden esille ja muutti sen äänimaailmaa. Levyn julkaisun jälkeen yhtye teki kiertueen, joka käsitti noin 40 paikkakuntaa ja noin 60 esiintymistä ympäri Suomea. Kiertueella oli mukana myös Ariel & Supremos ja Sotahuuto-yhtyeen kitaristi Taneli Törölä.
**Yhtä Kuin Voitto*: 2008 Julkaistiin 23. elokuuta 2008. Nousi seuraavalla viikolla 35/08 Suomen virallisen albumilistan kakkoseksi.
**Kielet soi kunniaa:* 2015 kokoelmalevy. Levy sisältää myös kappaleen "Taikapeili", jota ei ole julkaistu yhtyeen aiemmilla levyillä.

Neljän albumin lisäksi on julkaistu demokasetteja, kaksi EP-CD:tä (1996 ja 2001), *Kielet soi kunniaa* -kokoelmalevy, *Merkinkantaja*-kirja sekä kirjan mukana saatava *Harvinaisuudet*-CD.

*Kiitos ja anteeksi-* sekä *Tie 316* -levyjä oli myyty vuoden 2005 elokuuhun mennessä yhteensä lähes 12&nbsp;000 kappaletta.

## Jäsenet
*Jussi Salo: kitara, taustalaulu. Salon siviilityö on Lempäälän seurakunnan nuorisotyöntekijä.
*Tatu "Tatsi" Haveri: basso, laulu. "Tatsi" Haveri on siviiliammatiltaan tiedottaja.
*Sami Haveri: koskettimet, laulu. Sami Haveri on kirjoittanut myös suuren osan yhtyeen kappaleista.
*Pasi Hakala: rummut. Hakala on töissä myymäläpäällikkönä huonekaluja ja kodintekstiilejä myyvässä liikkeessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen kotisivut
*
Fredrik Ahlstedt

**August Fredrik Ahlstedt** (24. huhtikuuta 1839 Turku &ndash; 19. elokuuta 1901 Parainen) oli suomalainen taidemaalari. Hänen ihannoivaan tyyliin tehdyt maisemamaalauksensa sekä henkilö- ja laatukuvansa liittyvät lähinnä Düsseldorfin koulukunnan perinteeseen. Maisemien ohella Ahlstedt maalasi muotokuvia.

## Elämäkerta

Ahlstedt opiskeli Tukholman taideakatemiassa vuosina 1866–1868 ja Düsseldorfissa Saksassa 1869–1870. Hän oli naimisissa taiteilija Nina Ahlstedtin, s. Lignell (1853–1907), kanssa. Molemmat maalasivat Victor Westerholmin perustamassa Önningebyn taiteilijasiirtokunnassa Ahvenanmaalla. He olivat ensimmäisten Önningebyn taiteilijoiden joukossa.

Ahlstedt oli myös merkittävä taideopettaja. Hän toimi piirustuksenopettajana sekä Turussa että Helsingissä 1874–1901. Ahlstedt oli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun opettaja ja johtaja vuosina 1876–1893 sekä Helsingin yliopiston piirustuksenopettaja 1892–1901. Hänen oppilainaan ovat olleet Eero Järnefelt sekä Axel Gallén Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Jyväskylän kaupunkikirkon Ahlstedtilta tilaama alttarimaalaus *Sallikaa lasten tulla minun tyköni* jäi kesken taiteilijan kuoltua. Hänen vaimonsa Nina maalasi taulun valmiiksi.

Tekstiilitaiteilija Margareta Ahlstedt-Willandt oli Fredrik Ahsltedin tytär.

## Teoksia


Fredrik Ahlstedt - Winter Night, Moon Rising - A II 1541 - Finnish National Gallery.jpg|*Talvi-ilta kuun noustessa*, tuntematon tekovuosi
Fredrik Ahlstedt - It is Oh So Quiet (1896).jpg|*On tyyni nyt*, 1896
Fredrik Ahlstedt - Maisema (1889).jpg|*Maisema*, 1889
A Little Bit out of Humor by Fredrik Ahlstedt, 1889 - Cygnaeus Gallery - Helsinki - DSC05641.JPG|Maalaus lasten temmellyksestä, 1889
Ahlstedt, Fredrik Kesämaisema.jpg|*Kesämaisema*, 1891
Fredrik Ahlstedt - Matti Burning the Brushwood - A I 723 - Finnish National Gallery.jpg|*Matti kaskella*, 1893
Ahlstedt, Nuori äiti.jpg|*Nuori äiti*, 1893
Alexander III by Ahlstedt.jpg|*[[Aleksanteri III (Venäjä)|Aleksanteri III]]:n muotokuva*, 1897


## Lähteet
* Termonen, Teuvo: *Suomalaista postikorttitaidetta osa 4*, Suomen Postikorttiyhdistys Apollo 2006, 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Fredrik Ahlstedtin maalauksia Valtion taidemuseon kokoelmissa
* 
*
Linköping

**Linköping** on entinen kaupunki ja taajama Etelä-Ruotsissa, Itä-Götanmaan läänissä, Vätternistä itään. Kaupunki on samannimisen Linköpingin kunnan keskustaajama. Taajamassa oli 104 232 asukasta vuoden 2010 lopussa.

Linköpingin piispanistuin on 1100-luvulta ja tuomiokirkko 1200-luvulta. Linköping oli kaupunki vuoteen 1971 asti, jolloin Ruotsissa siirryttiin yhtenäiseen kuntamuotoon.

Kaupungin teollisuusyrityksistä merkittävimpiä on Saabin lentokonetehdas. Kaupungissa sijaitsee myös Ruotsin ilmavoimien ilmailumuseo *[[Flygvapenmuseum]]*. Linköpingin yliopisto on perustettu vuonna 1975. Kymmenen vuotta myöhemmin sen kylkeen avattiin tiedepuisto Mjärdevi Science Park, jonka yrityksistä monilla on edelleen yhteys yliopistoon.

## Liikenne ja kulkuyhteydet

Linköpingissä sijaitsee kansainvälinen lentokenttä, jossa operoivat ainakin KLM ja NextJet -lentoyhtiöt. Rautatieasema sijaitsee pääradan varrella, mistä on jatkuvat kulkuyhteydet pohjoiseen ja etelään.

## Väestönkehitys

## Kuvia

Kuva:Stora torget, Linköping, juli 2005.jpg|Linköpingin keskustori
Kuva:Linköpings domkyrka View1.jpg|Linköpingin tuomiokirkko
Kuva:La2-gyllentorget.jpg|Jouluvalot Gyllentorgetilla
Kuva:Linköping.jpg|Ilmakuvaa Linköpingistä


## Kaupunginosat

Linköpingissä on Ruotsin keskusrikospoliisin lokakuussa 2014 julkaistun raportin mukaan kolme lähiötä, jotka paikalliset rikolliset ovat ottaneet hallintaansa ja alueilla tapahtuu avoimia välienselvittelyitä, huumekauppaa ja kiristystä. Paikallisia asukkaita ei saada uhkausten vuoksi mukaan oikeuslaitoksen toimintaan eikä poliisi voi toimia hyökkäysten vuoksi. Alueet ovat Skäggetorp, Ryd ja Berga.

7. kesäkuuta 2019 pommin räjähdys vaurioitti 37 asuntoa Skäggetorpissa. 20 ihmistä joutui sairaalaan.

## Urheilu
Linköpingistä ovat kotoisin jääkiekkoseura Linköpings HC ja naisjalkapalloseura Linköpings FC.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Linköpingin kunta 
*Linköpingin yliopisto
Ny Tid

**Ny Tid** (aiemmin *Folktidningen* ja *Folktidningen Ny Tid*) on suomenruotsalainen kuukausittain ilmestyvä poliittinen kulttuurilehti ja oli monta vuotta Suomen ainoa kulttuuriviikkolehti. Lehti perustettiin vuonna 1944 Suomen kansan demokraattisen liiton (SKDL) ruotsinkieliseksi äänenkannattajaksi. Vuonna 1991 lehden julkaisijaksi tuli lukijoiden omistama Tigertext Ab, ja Ny Tid luopui suorista puoluepoliittisista sidonnaisuuksista. Lehti on saanut rahoitusta Vasemmistoliitolta ja Vihreältä liitolta. Ny Tid määrittelee arvomaailmakseen punavihreyden. Vasemmistoliitto lopetti lehden puoluelehtituen vuoden 2016 alusta, samoin kuin Satakunnan Työlle ja Kansan Tahdolle. Lehti vaihtoi taas julkaisijaa vuoden 2017 alussa, kun julkaisuoikeudet siirrettiin Tigertext Ab:sta Tigern rf-nimiselle järjestölle, joka oli ennen sitä toiminut lehden tukijärjestöna. Päätoimittaja Janne Wassin mukaan muutos tehtiin lähinnä verotusteknillisistä syistä. 

Ny Tidiin ovat kirjoittaneet monet merkittävät suomenruotsalaiset kulttuurivaikuttajat kuten Atos Wirtanen, Kjell Westö, Monika Fagerholm, Claes Andersson, Elmer Diktonius ja Jörn Donner. Päätoimittajana ovat Wirtasen lisäksi toimineet muun muassa Johan von Bonsdorff ja Peter Lodenius. Vuosina 2005–2009 päätoimittajana toimi libanonilaissyntyinen Patsy Nakell. 1990-luvulla lehti palkittiin suomenruotsalaisella journalismipalkinnolla asiantuntevista Itä-Eurooppaa käsitelleistä artikkeleistaan.

Tove Janssonin ensimmäiset Muumi-sarjakuvat julkaistiin Ny Tidissä vuosina 1947–1948. *Mumintrollet och jordens undergång* -niminen jatkokertomus sai kuitenkin osakseen voimakasta kritiikkiä lehden lukijoilta, jotka pitivät sitä esimerkiksi porvarillisena, feodaalisena tai kapitalistisena. Päätoimittaja Wirtanen päätti palautteen perusteella lopettaa sarjan julkaisemisen suunniteltua aiemmin.

Vuonna 2013 Ny Tidille myönnettiin Suomen opetus- ja kulttuuriministeriön Kulttuurilehtien laatupalkinto. Palkinto jaettiin kirjallisuuslehti Särön kanssa. 

Tammikuusta 2015 lähtien Ny Tid ilmestyy kerran kuukaudessa.

## Päätoimittajat
*Cay Sundström 1944–1945
*Allan Asplund 1945–1947
*Atos Wirtanen 1947–1953
*Mikael Romberg 1954–1973
*Georg Backlund 1973–1977
*Johan von Bonsdorff 1977–1985
*Peter Lodenius 1985–2000
*Theresa Norrmén 2000–2002
*Jan-Erik Andelin 2002–2004
*Patsy Nakell 2005–2009
*Nora Hämäläinen 2009–2011
*Fredrik Sonck 2012–2014
*Janne Wass 2014–

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ny Tid
Moraalikato

**Moraalikato** tai *moraalinen hasardi* () on oikeus- ja taloustieteellinen tilanne, jossa osapuoli lisää riskinottoaan siksi, että osa riskien seurauksista koituu jollekulle muulle. 

Tällainen riski voi syntyä sääntelyhäiriön seurauksena tai siksi, että toinen sopimuksen osapuolista voi muuttaa käytöstään toisen osapuolen tappioksi sopimisen jälkeen.

## Esimerkkejä
### Vakuutukset
Palovakuutuksen ottaneen henkilön ei kannata vältellä paloja yhtä huolellisesti kuin muiden. Ylipäänsä vakuutuksen ottaneen henkilön ei kannata vältellä vakuutettua riskiä niin huolella kuin olisi yhteiskunnallisesti järkevää. 

Autovakuutuksen bonusjärjestelmä korjaa tätä ongelmaa tekemällä vakuutuskorvauksista tavallaan lainamuotoisia. Osmo Soininvaara on esittänyt samantapaista järjestelmää työttömyysvakuutukseen. Sosiaalivakuutuksissa on tyypillisesti samanlainen moraalikato-ongelma kuin muissakin vakuutuksissa.

Koska ihmiset ovat yleensä riskinkarttajia, vakuutusten ottaminen vakavimpien seurausten riskeille voi olla järkevää moraalikadosta ja vakuutusten transaktiokustannuksista huolimatta.

### Sääntely
Jos valtio korvaa tulvavahinkoja, tulvavaara-alueille rakennetaan enemmän kuin olisi järkevää. Jopa pakollinen tulvavahinkovakuutus tuottaisi oikean määrän rakentamista, koska vakuutusyhtiöiden kannattaa mitoittaa vakuutusmaksu alueen riskin mukaisesti, mutta tulvavahinkokorvausten tavoin se heikentäisi kannustinta varautua tulviin niillä tavoilla, joita vakuutusyhtiöt eivät osaa käyttää vakuutusmaksun määräytymisperusteina.

Jos valtio auttaa isoja tappioita tehneitä yrityksiä pelastuspaketeilla "pelastaakseen työpaikkoja", yritykset ottavat enemmän riskejä kuin olisi yhteiskunnallisesti järkevää ja ammattiliitot eivät mitoita vaatimuksiaan konkurssiriskiä pienentävällä tavalla.

Moraalikatoa syntyy myös implisiittisissä sopimuksissa. Esimerkiksi Soneran 2000-luvun riskisijoitusten tai pankkikriisin syvyyttä on usein selitetty moraalikadolla, koska riskinottaja on tiennyt julkisen vallan takaavan rahallisesti vahingot.

Jos pankin katsotaan olevan "liian iso kaatumaan", sen kannattaa ottaa enemmän riskejä. Viimeisten 20 vuoden aikana kaikki pankkikriisit onkin hoidettu veronmaksajien kustannuksella. On myös sanottu, että jos mikä tahansa yritys on "liian iso kaatumaan", se on silloin ylipäänsä liian iso, ja se tulisi pilkkoa osiin moraalikadon välttämiseksi sekä kilpailun edistämiseksi.

## Katso myös
*Päämies–agentti-ongelma (esimerkki moraalikadosta)
*Vapaamatkustajan ongelma
*Haitallinen valikoituminen
*Epäsymmetrinen informaatio
*Uhka
*Sääntelyhäiriö

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Keskustelua moraalikadosta (englanniksi)
Finnisch-ugrische Forschungen

**Finnisch-Ugrische Forschungen** (FUF) on kansainvälinen fennougristiikan aikakauskirja, jota julkaisee Suomalais-Ugrilainen Seura. Ilmestyminen alkoi maaliskuussa 1901, ja vuoteen 2024 mennessä on ilmestynyt 69 nidettä. Aikakauskirjan nykyinen päätoimittaja on Jussi Ylikoski.

## Perustiedot
*Finnisch-Ugrische Forschungenin* perustivat alkujaan E. N. Setälä ja Kaarle Krohn fennougristien ja indoeuropeistien kansainväliseksi keskustelukanavaksi. Julkaisukielenä on alusta alkaen ollut saksa, toisinaan käytössä on ollut myös ranska, mutta nykyään suurin osa kirjoituksista on englanninkielisiä. Kirjoitukset käsittelevät fennougristiikkaan kuuluvia aiheita, joita ovat vertaileva ja historiallinen suomalais-ugrilainen kielentutkimus, muu puhujamäärältään pienten suomalais-ugrilaisten tai uralilaisten kielten tutkimus sekä näitä kieliä puhuvien kansojen perinteisen kulttuurin ja menneisyyden tutkimus. Vuodesta 2019 lähtien *Finnisch-Ugrische Forschungen* on open access -julkaisu. 

## Aiheesta muualla

* ''Finnisch-Ugrische Forschungenin'' kotisivu
Finsk Tidskrift

**Finsk Tidskrift** (FT) on Carl Gustaf Estlanderin vuonna 1876 perustama kulttuuria, taloutta ja politiikkaa käsittelevä aikakauskirja. Vuosittain lehteä ilmestyy kymmenen numeroa ja sen nykyinen päätoimittaja on Peter Nynäs. *Finsk Tidskrift* on pohjoismaiden vanhin edelleen ilmestyvä aikakauskirja.

C. G. Estlander toimi *Tidskriftin* päätoimittajana 1876–1886. Häntä toimessa seurasivat M. G. Schybergson, Reinhold Felix von Willebrand, Holger Nohrström ja Amos Anderson. Aikakauskirjan toimituksessa ovat työskennelleet muun muassa filosofi Georg Henrik von Wright ja valtiotieteilijä Göran von Bonsdorff.
## Lähteet
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Finsk Tidskrift.
Mr. Big (brittiläinen yhtye)

**Mr. Big** on 1970-luvun alkupuolella perustettu brittiläinen yhtye. Sen ensimmäinen albumi julkaistiin vuonna 1975. Yhtye sai vuonna 1977 hitin singlellään *Romeo*. Yhtye kuitenkin hajosi 1970-luvun lopulla ja koottiin uudestaan 1990-luvulla.
Mr. Big

**Mr. Big** on yhdysvaltalainen rock-yhtye, jonka basisti Billy Sheehan perusti vuonna 1988. Sheehanin ohella yhtyeen tunnetuimpaan kokoonpanoon kuuluvat kitaristi Paul Gilbert, laulaja Eric Martin ja rumpali Pat Torpey. Yhtyeen musiikkityyli vaihtelee pop-balladimaisesta rock-ilmaisusta raskaampaan tilutukseen.

## Historia
Yhtye tuli suosituksi toisella albumillaan *[[Lean into It]]* (1991), joka ylsi platinamyyntiin (1&nbsp;000&nbsp;000) Yhdysvalloissa. Albumilta singlenä julkaistu balladi ”To Be with You” oli vuonna 1992 kolme viikkoa Billboard Hot 100 -listan ensimmäisenä. Myöhempien julkaisujen myötä yhtye menetti maailmanlaajuista suosiotaan, mutta oli kuitenkin Japanissa erittäin suosittu koko ensimmäisen olemassaolonsa ajan.

Kitaristi Gilbert jätti yhtyeen 1990-luvun lopulla ja hänet korvasi Richie Kotzen kahden albumin ajaksi. Yhtye hajosi vuonna 2002, mutta teki paluun alkuperäisessä kokoonpanossaan vuonna 2009.

Yhtye on ilmoittanut tekevänsä viimeisen keikkansa 25. helmikuuta 2025 Tokiossa.

## Jäsenet

*Paul Gilbert – kitara (1988–1997, 2009–)
*Eric Martin – laulu (1988–2002, 2009–)
*Billy Sheehan – basso (1988–2002, 2009–)

### Entiset jäsenet
*Richie Kotzen – kitara (1999–2002)
*Pat Torpey – rummut (1988–2002, 2009–2018)

## Diskografia

### Studioalbumit
**[[Mr. Big (albumi)|Mr. Big]]* (1989)
**[[Lean into It]]* (1991)
**[[Bump Ahead]]* (1993)
**[[Hey Man]]* (1996)
**[[Get Over It (albumi)|Get Over It]]* (2000)
**[[Actual Size]]* (2001)
**[[What If...]]* (2010)
**[[...The Stories We Could Tell]]* (2014)
**[[Defying Gravity (Mr. Bigin albumi)|Defying Gravity]]* (2017)

### Livealbumit
**[[Raw Like Sushi (Mr. Bigin albumi)|Raw Like Sushi]]* (1990)
**[[Mr. Big Live]]* (1992)
**[[Raw Like Sushi II]]* (1992)
**[[Japandemonium]]* (1994)
**[[Channel V at the Hard Rock Live]]* (1996)
**[[Live at Budokan (Mr. Bigin albumi)|Live at Budokan]]* (1997)
**[[In Japan]]* (2002)
**[[Back to Budokan]]* (2009)
**[[Live from the Living Room]]* (2012)
**[[Raw Like Sushi 100: Live in Japan 100th Anniversary]]* (2012)
**[[Raw Like Sushi 114]]* (2015)
**[[R.L.S. 113 Senfai]]* (2015)
**[[Live from Milan]]* (2018)

### Kokoelma-albumit
**[[Big Bigger Biggest]]* (1996)
**[[Deep Cuts (Mr. Bigin albumi)|Deep Cuts]]* (2000)
**[[Greatest Hits (Mr. Bigin albumi)|Greatest Hits]]* (2004)
**[[Next Time Around]]* (2009)
**[[The Vault]]* (2014)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Virallinen sivusto
*Paul Gilbertin virallinen sivusto
*Richie Kotzenin virallinen sivusto
*Eric Martinin virallinen sivusto
*Billy Sheehanin virallinen sivusto
*Pat Torpeyn virallinen sivusto
Stephen Pearcy

**Stephen Eric Pearcy** (s. 3. heinäkuuta 1956 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen rock-muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten rockyhtye Rattin sekä lisäksi Arcaden ja Vertexin laulajana.

## Elämä ja muusikon ura
### Nuoruus ja Rattin perustaminen
Pearcy ei ollut nuoruudessaan kiinnostunut niinkään muusikon urasta, sillä hän haaveili urasta kiihdytysautojen parissa. Jouduttuaan pyöräilyonnettomuuteen ja sen myötä useaksi kuukaudeksi sairaalahoitoon, Pearcy innostui musiikista toipilasaikanaan, kun hänen ystävänsä toi hänelle lahjaksi kitaran. Pearcy on kuitenkin edelleen ainakin jossain määrin mukana kilpa-autotoiminnassa.

Pearcy perusti yhtyeen nimeltä Mickey Ratt vuonna 1976 San Diegossa. Kokoonpano vakiintui lukuisten miehistönvaihdosten päätteeksi vuonna 1982. Yhtye muutti Los Angelesiin ja sen nimi lyhennettiin muotoon Ratt. Yhtye nousi siihen aikaan kukoistaneen glam metalin kärkinimiksi 1980-luvun ajaksi. Rattin levyjä on myyty pelkästään Yhdysvalloissa noin 15 miljoonaa kappaletta.

### Yhtyeen hajoaminen ja uudet projektit
Rattin menestyksen laskettua 1990-luvun alussa yhtye hajosi alkuvuonna 1992 Pearcyn eroamisen myötä. Pearcy perusti vuonna 1993 rumpali Fred Couryn kanssa yhtyeen nimeltä Arcade, joka julkaisi pari albumia vuosina 1993–1994. Pearcy levytti seuraavaksi nimikkeellä Vicious Delite vuonna 1995, ja seuraavana vuonna hän perusti industrial-vaikutteisen yhtyeen nimeltä Vertex. Ratt jatkoi toimintaansa samana vuonna ja Pearcy palasi mukaan kokoonpanoon, mutta poistui kuitenkin uudestaan jo vuonna 2000. Pearcy totesi VH 1:n ohjelmassa *Behind the Music*, ettei hän voinut olla yhtyeessä, jonka jäsenten kanssa hän ei tule toimeen.

### Rattin hissiliike ja nykytilanne
Pearcy on julkaissut 2000-luvulla muutaman sooloalbumin levy-yhtiönsä Top Fuel Records kautta. Hänen viimeisin sooloalbuminsa *Smash* julkaistiin vuonna 2017. Pearcy palasi Rattin kokoonpanoon vuonna 2006, mutta poistui yhtyeestä jälleen vuonna 2014. Yhtye tunnettiinkin 2010-luvulla lähinnä oikeusjutuistaan ja nimen käyttöoikeuksiin liittyneistä riidoistaan. Pearcy on ollut jälleen mukana Rattin toiminnassa vuodesta 2018 lähtien.

Elokuussa 2021 Pearcy paljasti julkisuuteen saaneensa syöpädiagnoosin jo kolme vuotta sitten. Hän sairastaa maksasyöpää, ja tauti on pysynyt kurissa hoitojen ansiosta. Pearcylle oli paljastunut verikokeiden kautta syövän lisäksi myös hepatiitti eli maksatulehdus.

## Yksityiselämä
Pearcy julkaisi vuonna 2014 elämäkertansa *Sex, Drugs, Ratt & Roll: My Life in Rock*, jossa hän kertoo avoimesti muun muassa lukuisista naisseikkailuistaan sekä päihdeongelmistaan. Pearcy avioitui malli Melissa Reigelin kanssa useamman vuoden seurustelun päätteeksi syyskuussa 1999, ja pari erosi vuonna 2011. Heillä on vuonna 1996 syntynyt tytär Jewel.

## Lähteet
Arcade (yhtye)

**Arcade** on yhdysvaltalainen heavy metal -yhtye, jonka laulaja Stephen Pearcy perusti vuonna 1992 – vuosi sen jälkeen, kun hänen edellinen yhtyeensä Ratt oli hajonnut. Arcaden ensimmäinen levy *Arcade* julkaistiin vuonna 1993. Toinen levy *A/2* ilmestyi vuonna 1994. Vielä vuonna 2001 Arcadelta ilmestyi uusi levy, *A/3*.

## Diskografia
* Arcade (1993)
* A/2 (1994)
* A/3: Live and Unreleased (2000)
* A/4: Calm Before the Storm (2006/2008)
* Angry (2011)
Rough Cutt

**Rough Cutt** on yhdysvaltalainen heavy metal -yhtye. Sen perusti kolme Ratt-yhtyeestä eronnutta jäsentä vuonna 1981. Rough Cuttilta on ilmestynyt kolme levyä vuosina 1985, 1986 ja 1996. 

## Kokoonpano
* Paul Shortino - laulu
* Amir Derakh - kitara, koskettimet
* Chris Hager - kitara
* Matt Thorr - basso, taustalaulu
* Dave Alford - rummut, taustalaulu

## Diskografia
* "Used And Abused" ja "A Little Kindness" (1981)
* *[[Rough Cutt (albumi)|Rough Cutt]]* (1985)
* *[[Wants You!]]* (1986)
* *[[Rough Cutt Live]]* (1996)
* *[[Anthology (Rough Cuttin albumi)|Anthology]]* ( 2008)
* *[[The Fiddler Sessions '84]]* (2019)