open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Cleto Bellucci

**Cleto Bellucci** (23. huhtikuuta 1921 – 7. maaliskuuta 2013) oli italialainen kirkonmies. Hän sai katolisen vihkimyksensä papiksi 27. tammikuuta 1946 ja piispaksi 14. toukokuuta 1969. Hänestä tuli vuonna 1969 Melzin titulaaripiispa ja Taranton apulaispiispa. Vuodesta 1973 hän oli arkkipiispan apulaisena Fermossa, ja vuonna 1976 hän seurasi Norberto Periniä Fermon arkkipiispana.

Bellucci vetäytyi Fermon arkkipiispan virasta vuonna 1997, jolloin hänen seuraajakseen astui Benito Gennaro Franceschetti.

## Lähteet
Ann-Louise Skoglund

**Ann-Louise Skoglund** (s. 28. kesäkuuta 1962 Karlstad, Ruotsi) on entinen ruotsalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli 400 metrin aitajuoksu ja hän oli ensimmäinen ruotsalaisnainen, joka voitti kultaa yleisurheilun EM-kilpailuissa.

Skoglund voitti Ateenan EM-kilpailuissa 1982 kultaa 400 metrin aitajuoksussa ajalla 54,58&nbsp;s. Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hän sijoittui kuudenneksi ajalla 54,80&nbsp;s. Hänen edelleen sijoittui vain neuvostoliittolaisia ja itäsaksalaisia juoksijoita. Los Angelesin 1984 olympialaisissa, joihin Neuvostoliitto ja Itä-Saksa eivät osallistuneet, oli 400 metrin aitajuoksu ensimmäistä kertaa olympiaohjelmassa. Skoglund sijoittui viidenneksi ajalla 55,43&nbsp;s. Hän hävisi pronssimitalisti Cristeana Cojocarulle vain 0,02 sekuntia. Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 Skoglund sijoittui neljänneksi ennätysajallaan 54,15&nbsp;s jääden mitalisijasta jälleen 0,02 sekuntia. Skoglundin aika on yhä vuonna 2008 Ruotsin ennätys.

## Ennätykset
* '''200 m:''' 23,76 (1983)
* '''400 m:''' 51,69 (1986)
* '''400 m aidat:''' 54,15 (1986) **NR**
* '''4 x 100 m viesti:''' 46,62 (1979)
* '''4 x 400 m viesti:''' 3.35,83 (1982)

## Lähteet
* 
* 
* 
### Viitteet
Härömäiset

**Härömäiset** (Cucujoidea) on kovakuoriaisiin (Coleoptera) kuuluva yläheimo.

Yläheimo käsittää runsaasti heimoja, jotka ovat ulkonäöltään hyvinkin erilaisia. Pääsääntöisesti yläheimon lajit ovat kooltaan melko pieniä.

Vanhan tavan mukaan härömäisten heimot on jaettu kahteen ryhmään:
* **[[nuijasarviset]]** (Clavicornia) omaavat nimen mukaisesti yleensä nuijamaiset tuntosarvet. Tosin samankaltaisia tuntosarvia on todettu suurella joukolla muitakin kovakuoriaisia.
* **[[erilaisniveliset]]** (Heteromera) tunnistetaan lähinnä nilkoistaan. Etu- ja keskinilkat ovat viisijaokkeiset, ja takanilkat taas nelijaokkeiset.

## Heimoja
Kovakuoriaisten kuten muidenkin hyönteisten suomenkielistä nimistöä koskevia asioita käsittelee Suomen Hyönteistieteellisen Seuran sanastotoimikunta. 

* † Parandrexidae

## Aiheesta muualla
*ITIS: Cucujoidea 
*Hyonteismaailma.fi - Riisihärö ja pähkinähärö Oy Transmeri A
*Hyonteismaailma.fi - Lesehärö Oy Transmeri A

## Lähteet
Peter Neururer

**Peter Neururer** (s. 26. huhtikuuta 1955) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän toimii saksalaisen tv-kanava sport1:n jalkapalloasiantuntijana.

Marraskuussa 2008 Neururer palasi yli kahden vuoden tauon jälkeen valmennustehtäviin, kun 2.Bundesliigassa pelannut MSV Duisburg palkkasi hänet uudeksi päävalmentajakseen.  Menestys nousua havittelevassa Duisburgissa on kuitenkin jäänyt vaisuksi ja lopulta kehno alku kaudelle 2009/10 koitui Neururerin kohtaloksi ja hän sai potkut lokakuussa 2009. 

Kesäkuussa 2012 Neururer sai vakavan sydäninfarktin golfkentällä Gelsenkirchenissä.  Neururer oli useiden päivien ajan lääkinnällisesti tajuttomassa tilassa.  Neururer toipui infarktistaan ja palasi huhtikuussa 2013 valmennustehtäviin, kun 2. Bundesliigan hännille juuttunut VfL Bochum palkkasi hänet päävalmentajaksi. Neururerin johdolla Bochum pelastui putoamiselta ja kauden jälkeen seura jatkoi Neururerin sopimusta kahdella vuodella.  Neururerin täysi kausi 2013/14 Bochumin peräsimessä sujui ailahdellen ja joukkue taisteli itsensä lopulta sijalle 15 säilyttäen sarjapaikkansa. Kaudella 2014/15 Bochum kamppaili keskikastin sijoituksista, mikä ei tyydyttänyt seurajohtoa. Lopulta Neururer sai joulukuun alussa 2014 potkut Bochumin majaillessa 2. Bundesliigan sijalla 10. 

### Meriitit valmentajana
* 2.Bundesliiga: 1992

## Lähteet
Hamad bin Thuwaini

**Hamad bin Thuwaini** (arabiaksi حمود بن محمد) oli Omanissa syntynyt Brittien hallitseman Sansibarin sulttaani. Hamoudista tuli Sansibarin sulttaani Hamad bin Thuwainin jälkeen. Britit puolsivat Thuwainia, mutta hän sai kilpailijan Khalid bin Barghashista, joka julisti itsensä sulttaaniksi ja otti haltuunsa hallitsijan palatsin. Tämä johti Sansibarin sotaan, jossa britit pakottivat Bargashin pakenemaan. Thuwain lopetti orjuuden brittien painostuksesta. Hän sai kymmenen lasta vaimonsa Sayyida Khanforah bint Majid Al-Busaidin kanssa.

*Sayyid Ali bin Hamud Al-Busaid
*Sayyid Majid bin Hamud Al-Busaid
*Sayyid Saud bin Hamud Al-Busaid 
*Sayyid Taimur bin Hamud Al-Busaid 
*Sayyid Faisal bin Hamud Al-Busaid 
*Sayyid Muhammed bin Hamud Al-Busaid 
*Sayyida Matuka bint Hamud Al-Busaid 
*PSayyida Bashan bint Hamud Al-Busaid 
*Sayyida Boran bint Hamud Al-Busaid 
*Sayyida Hakima bint Hamud Al-Busaid
Readiness to Sacrifice

**Readiness to Sacrifice** on Michael Kisken toinen sooloalbumi. Se julkaistiin Japanissa ja Etelä-Koreassa vuonna 1999 ja myöhemmin Euroopassa vuonna 2001.

## Kappaleet
#  (Kiske)
#  (Kiske)
#  (Kiske)
#  (Kiske, Ciriaco Taraxes)
#  (Kiske, Taraxes)
#  (Kiske)
#  (Kiske)
#  (Kiske)
#  (Kiske)
#  (Kiske)

## Kokoonpano
* Michael Kiske – laulu, kitara, koskettimet
* Ciriaco Taraxes – kitara, kosketinsoitin
* Jens Mencl – basso
* Juergen Spiegel – rummut

### Vierailevat muusikot
* The Bremer Weser Quartett –  jousisoittimet
* Norbert Krietemeyer – huilu
* Ralli D. – basso kappaleessa ”Watch Your Blue”
* Kay Rudi Wolke – rummut kappaleissa ”Philistine City” ja ”Watch Your Blue”

## Lähteet
Salvatore Morale

**Salvatore Morale** (s. 4. marraskuuta 1938 Teolo) on entinen italialainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli 400 metrin aitajuoksu. Hän on yhä yksi vain neljästä eurooppalaisesta miesjuoksijasta, joka on juossut maailmanennätyksen tässä yhdysvaltalaisten hallitsemassa lajissa.

Morale voitti Belgradin EM-kilpailuissa 1962 kultaa 400 metrin aitajuoksussa maailmanennätystä sivuavalla ajalla 49,2&nbsp;s. Samoissa kisoissa hän sijoittui 4 × 400 metrin viestijuoksussa viidenneksi ajalla 3.07,8. Tokion 1964 olympialaisten aitajuoksussa hän saavutti pronssia ajalla 50,1&nbsp;s.

## Lähteet

* 
* 
*
Per-Ove Trollsås

**Per-Ove Trollsås** (18. tammikuuta 1933 Krokom – 5. marraskuuta 2000 Järfälla) oli ruotsalainen 400 metrin aitajuoksija.

Trollsås saavutti Tukholman EM-kilpailuissa 1958 hopeaa 400 metrin aitajuoksussa ajalla 51,6&nbsp;s. Hän hävisi Neuvostoliiton Juri Litujeville 0,5 sekuntia.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Bruno Galliker

**Bruno Galliker** (29. joulukuuta 1931 Emmenbrücke – 27. toukokuuta 2020 Zürich) oli sveitsiläinen 400 metrin aitajuoksija.

Galliker saavutti Tukholman EM-kilpailuissa 1958 pronssia 400 metrin aitajuoksussa ajalla 51,8&nbsp;s. Rooman kesäolympialaisissa 1960 hän jäi loppukilpailussa kuudenneksi eli viimeiseksi ajalla 51,0&nbsp;s. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 hän saavutti pronssia 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Galliker juoksi viestissä ensimmäisen osuuden joukkueen loppuajan oltua 3.07,0. Galliker kuoli Zürichissä 88-vuotiaana 27. toukokuuta 2020.

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Heikki Jääskeläinen (jääkäri)

**Heikki Jääskeläinen** () oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat torppari Aaro Heikki Jääskeläinen ja Henriikka Vepsäläinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Vilhelmiina Nevalaisen kanssa.

## Opinnot
Jääskeläinen kävi kansakoulun ja Jalkaväen kapitulanttikoulun vuosina 1923–1924 sekä sotilaspedagogisen kurssin vuonna 1926. 

## Jääkärikausi

Jääskeläinen työskenteli sahatyömiehenä Ruotsissa enne liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 5. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella,  Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. 

## Suomen sisällissota
Jääskeläinen saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) aliupseeriksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin joukkueenjohtajaksi 2. Krenatöörirykmentin 2. Savon pataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Vilppulassa, Lylyssä, Korkeakoskella, Lempäälässä, Tampereella ja Vesilahdella sekä rykmentin etenemiseen Valkeakosken, Hauhon, Tuuloksen ja Lammin kautta Koskelle.

## Sisällissodan jälkeinen aika
Jääskeläinen siirrettiin sisällissodan jälkeen 18. heinäkuuta 1918 Pioneerikoulutuspataljoonaan, josta hänet siirrettiin aluksi koulutusaliupseeriksi 4. komppaniaan ja 14. tammikuuta 1919 Panssarijuna 2:n vääpeliksi. Myöhemmin hän toimi vääpelinä 1. ja 4. komppaniassa kunnes hänet siirrettiin  1. helmikuuta 1935 pioneerivälinevaraston hoitajaksi.

## Talvi- ja jatkosota
Jääskeläinen osallistui talvisotaan komppanianvääpelinä 23. Pioneerikomppaniassa ja osallistui taisteluihin Kollaalla. Välirauhan aikana hän toimi samassa tehtävässä kunnes hänet siirrettiin komppanianvääpeliksi Pioneeripataljoona 12:een ja edelleen Pioneeripataljoona 9:ään sekä Pioneeripataljoona 4:ään. Jatkosodan puhjettua hänet siirrettiin vääpeliksi Pioneeripataljoona 24:ään, josta hänet siirrettiin Pioneerikoulutuskeskuksen keskusvaraston hoitajaksi ja oli toimessa aina sodan loppuun asti ja osallistui taisteluihin Repola-Rukajärvi akselilla. Sotien jälkeen hän toimi Pioneerirykmentin ase- ja vientivälinevaraston hoitajana. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta vuonna 1950 ja siirtyi sen jälkeen varastonhoitajaksi Ojaputki Oy:n palvelukseen Korialle. - Hänet haudattiin Kouvolaan. 

## Lähteet
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. 
*Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 . 

### Viitteet
BBC Three

BBC Three  oli  kaapeli- ja satelliittitelevisiokanava, joka kuului brittiläiselle yleisradioyhtiö BBC:lle. Kanava korvasi BBC:n BBC Choicen.

BBC Three jakoi kanavapaikkansa lapsille tarkoitetun CBBC:n kanssa, minkä vuoksi BBC Threen ohjelmistoa näkyi vain iltaseitsemästä aamuneljään.

Maaliskuussa 2014 BBC ilmoitti, ettei BBC Three jatka televisiokanavana alkuvuodesta 2016 eteenpäin 100 miljoonan punnan budjettileikkauksen seurauksena. Nykyään BBC Three näkyy vain internetissä.

## Perustaminen
Kanava aloitti toimintansa 9. helmikuuta 2003, yksitoista kuukautta ennen alkuperäistä suunnitelmaa korvaten samantyyppisen BBC Choice -kanavan. Perustamista edelsi vilkas keskustelu ohjelmistoprofiilista ja siitä kuinka tämän yleisradioyhtiön kanavan tulisi erottua kaupallisista nuorisolle suunnatuista viihdekanavista. Kanava lopetti toiminnansa televisiossa 16. helmikuuta 2016, ja muutti verkkoon samana päivänä.

## Katsojat
BBC Three oli suunnattu 15–34-vuotiaille, joten se kilpaili samasta katsojakunnasta ITV2 ja E4 -digikanavien kanssa. Joka viikko yhdeksän miljoonaa ihmistä katsoi BBC Threetä.

## Aiheesta muualla
* BBC Threen kotisivut. 
* BBC Threen ohjelmaopas.
Litoria aurea

***Litoria aurea*** on australialainen maassa liikkuva lehtisammakko.

## Ulkonäkö ja koko
*L. aurea* kasvaa 11&nbsp;cm pitkäksi, joten se on yksi Australian suurikokoisimmista sammakkolajeista. Sen kuononkärki on terävä ja jalat pitkät; varpaiden välissä oleva kalvo ulottuu lähes varpaankärkiin asti. Pohjaväri on vaaleanvihreä ja sitä peittävät joskus, mutta eivät aina, hiekanruskeat kuviot. Silmän takana on selvä korva-aukko. Tumma viiva kulkee kyljessä melkein kuononkärjestä silmän läpi lähelle pyrstöä. Toukat ovat suuria, ja niillä on keltaiset evät. Vanhetessaan toukat muuttuvat tummemmiksi.

## Elinympäristö ja levinneisyys
*L. aurea* elää hitaasti virtaavissa vesistöissä ja niitä ympäröivissä kosteikoissa. Lisääntyäkseen se tarvitsee lammikoita, joissa ei ole petokaloja, ja poikasten kasvatus onnistuukin parhaiten sellaisissa lätäköissä, jotka kuivuvat kuivan kauden tullen.

*L. aurea* on australialainen laji, jota tavataan mantereen kaakkoisosassa. Se on istutettu Uuteen-Seelantiin, Uuteen-Kaledoniaan ja Vanuatulle.

Laji on muuttunut viime vuosina harvinaisemmaksi. Sen populaatiosta arvellaan hävinneen kymmenessä vuodessa 30&nbsp;%. Vähenemiseen ovat syynä elinympäristön tuhoutuminen, loistauti sekä muualta Australiaan istutetut petoeläimet.

## Luokittelu
*L. aurea* luokiteltiin ensin aitosammakoihin  (*Rana*) kuten suomalainenkin sammakko, sillä sen vartalonmuoto muistuttaa aitosammakoita. Luuston ja rustokudoksen rakenteen läheisempi tarkastelu on saanut tutkijat siirtämään sen *Litoria*-sukuun.

## Käyttäytyminen
*L. aurea* on yksi harvoista sammakkolajeista, joka liikkuu päivisin. Pariutumiskausi on lokakuusta tammikuuhun. Koiraat kurnuttavat uiskennellessaan avovedessä. Kylminä kuukausina nämä sammakot ovat hyvin passiivisia, mutta eivät vetäydy varsinaiseen horrokseen. Samalla niiden väri muuttuu tummemmaksi, melkein mustaksi.

## Lähteet
Daydream Nation

**Daydream Nation** on yhdysvaltalaisen vaihtoehtorockyhtye Sonic Youthin lokakuussa 1988 julkaistu viides studioalbumi. Levyn julkaisi Yhdysvalloissa Enigma Records ja  Isossa-Britanniassa Blast First. Useat musiikkijulkaisut, kuten Rolling Stone, Spin Magazine ja Pitchfork ovat valinneet levyn yhdeksi 1980-luvun parhaista.

Levynjulkaisun jälkeen yhtye aloitti joulukuuhun saakka kestäneen Pohjois-Amerikan kiertueen, jolla he soittivat lähes yksinomaan Daydream Nationin kappaleita. Ainoat vanhat kappaleet, joita yhtye soitti kiertueella olivat *I Love Her All The Time*, *Brother James* ja *I Wanna Be Yr Dog*. Alkuvuodesta 1989 yhtye esiintyi myös Uudessa Seelannissa, Australiassa, Japanissa ja Neuvostoliitossa. Tämän jälkeen yhtye suuntasi Euroopan-kiertueelle. Myös näillä kiertueilla yhtye esitti enimmäkseen uuden albumin kappaleita.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#*a) 
#*b) 
#*c) 

Joillakin julkaisuilla ”Trilogyn” kolme osaa ovat erillisinä kappaleina.

## Kansikuva
Albumin kannessa on Gerhard Richterin maalaus *Kerze* vuodelta 1983. Albumin takakannessa on Richterin toinen, samanniminen maalaus vuodelta 1982.

## Uusi kiertue ja uudelleenjulkaisu

Vuonna 2007 Sonic Youth päätti esittää Daydream Nationin Lontoossa ATP:n Dont Look Back-konserttisarjassa, jossa yhtyeet esittävät jonkin klassikkojulkaisunsa kokonaisuudessaan. Konsertin innoittamana yhtye aloitti uuden Daydream Nation -kiertueen, esiintyen muun muassa Espanjassa, Saksassa, Italiassa, Yhdysvalloissa, Ranskassa, Belgiassa, Skotlannissa sekä Englannissa.

Kiertueen jälkeen yhtye uudelleenjulkaisi *Daydream Nationin* tupla-cd:nä ja neljänä 12" LP-vinyylinä. Alkuperäisen, remasteroidun levyn lisäksi julkaisu sisälsi kiertueella nauhoitetun live-version levystä, joitakin cover-versioita muiden yhtyeiden kappaleista sekä aiemmin julkaisemattoman demoversion kappaleesta *Eric's Trip*.

## Lähteet
Jörg Neumann

**Jörg Neumann** (s. 2. joulukuuta 1941) on entinen saksalainen 400 metrin aitajuoksija.

Neumann saavutti Belgradin EM-kilpailuissa 1962 hopeaa 400 metrin aitajuoksussa ajalla 50,3&nbsp;s. Häntä nopeampi oli vain maailmanennätystä 49,2&nbsp;s sivunnut italialainen Salvatore Morale.

## Lähteet

*
Helmut Janz

**Helmut Janz** (11. huhtikuuta 1934 – 8. marraskuuta 2000) oli saksalainen 400 metrin aitajuoksija.

Janz sijoittui Rooman 1960 olympialaisten 400 metrin aitajuoksussa neljänneksi ajalla 49,9&nbsp;s. Yhdysvallat saavutti juoksussa kolmoisvoiton ja Janz hävisi pronssimitalisti Richard Howardille 0,2 sekuntia. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 Janz saavutti pronssia ajalla 50,5&nbsp;s. Hänen edellään olivat maailmanennätystä 49,2&nbsp;s sivunnut italialainen Salvatore Morale ja ajan 50,3&nbsp;s juossut maanmies Jörg Neumann.

## Lähteet
* 
*
Breakout

**Breakout** tai **Break Out** voi tarkoittaa esimerkiksi:

* *[[Breakout (kolikkopeli)|Breakout]]*, Atarin vuonna 1976 julkaisema kolikkopeli
* *[[Breakout (albumi)|Breakout]]*, Miley Cyrusin albumi vuodelta 2008
* ”Breakout”, rockyhtye Foo Fightersin vuonna 2000 julkaistu single
* *[[False Metal]]*, Brother Firetriben albumi, joka on julkaistu uudelleen nimellä *Break Out*
* *[[Break Out (The Pointer Sistersin albumi)|Break Out]]*, The Pointer Sistersin albumi vuodelta 1983
* *[[Teräshermo]]* (engl. *Breakout*), Tom Griesin ohjaama elokuva vuodelta 1975
Beljov

**Beljov** () on kaupunki Tulan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okan rannalla 155 kilometriä Tulasta lounaaseen. Kaupunki on Beljovin piirin keskus. Sen läpi kulkee Smolenskin ja Gorbatšovon välinen rautatie (Beljovin asema). Asukkaita on 15&nbsp;300 henkeä (vuonna 2005).

Beljov mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1147. 1200-luvulta lähtien se kuului Liettuaan. 1300-luvun lopulta lähtien kaupunki oli Beljovin ruhtinaskunnan keskus. Vuonna 1437 sen hävittivät Kultaisen ordan joukot. Vuonna 1494 Beljov liitettiin Venäjään. Vuosina 1512 ja 1544 sen ryöstivät krimin tataarit. 1500–1600-luvulla Beljovin linnoitus oli osa Venäjän etelärajan puolustusjärjestelmää. Vuonna 1708 se liitettiin Kiovan lääniin, vuonna 1719 Belgorodin kuvernementin ja vuonna 1777 siitä tuli Tulan kuvernementin Beljovin kihlakunnan keskus. 1800-luvulla Beljov oli taloudeltaan Tulan alueen toiseksi tärkein kaupunki. Okan laivaliikenteen väheneminen hidasti sen kehitystä.

Nykyään Beljovissa on mm. koneenrakennus-, rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta. Kaupunki on kuuluisa pitseistään. Nähtävyyksistä huomattavin on 1600–1800-luvuilla rakennettu Kristuksen kirkastumisen luostari.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Beljovin piirin sivusto
Senioripiha

**Senioripiha** on Joensuun keskustassa sijaitseva ikäihmisten asumis- ja palvelukeskus. Kyseessä on uudentyyppinen hyvinvointikeskus, joka yhdistää senioreiden asumisen, palvelut, harrastamisen sekä tutkimus- ja kehittämistoiminnan. Senioripiha on tarkoitettu sekä sen asukkaille että kaikille joensuulaisille vanhuksille.

Senioripihan palvelupisteestä annetaan kaikkiin ikäihmisten palveluihin liittyvää neuvontaa ja ohjausta. Yhdessä paikassa on tieto niin yksityisen, kolmannen sektorin kuin kunnankin järjestämistä vanhuspalveluista. Senioripiha Oy:n toimitusjohtaja on Jukka Masalin.

Kolmen taloa sai syksyllä 2014 nimikilpailuun perusteella nimet Maija, Matti ja Martta. 

Senioripihan sijaitsee entisen paloaseman tontilla, joka on lähellä Pielisjoen rantaa ja Pötkänniemeä ja joka rajoittuu Torikatuun ja Rantakatuun. Paloaseman toiminta loppui vuonna 2008, ja sen jälkeen rakennuksissa toimi asunnottomien yömaja. Senioripihan rakentaminen alkoi 2012.

Hankkeesta käytettiin alun perin nimitystä Hoivapuisto. Yksi vaihtoehtoehto sijoituspaikaksi oli aivan ydinkeskustassa Rantakadun, Torikadun ja Suvantokadun rajoittamassa korttelissa, mutta se osoittautui ahtaaksi paikaksi keskukselle.

## Valmistumisaikataulu
Senioripihan ensimmäisessä vaiheessa valmistui 55 itsenäisen asumisen vuokra-asuntoa ja 20 pienryhmäkotiasuntoa. Ensimmäiset asukkaat muuttivat Maija-taloon 1.4.2014. 

Asuntojen koko on 38–50,5 neliötä. Talossa on myös muun muassa Respectan apuvälinemyymälä.

Toisessa vaiheessa keväällä 2015 valmistuu 80 tehostetun hoivan asuntoa Matti-taloon . Tällöin valmistuu ravintola asukkaille,
kuntosali, päivätoiminnan, muistihuollon, kotihoidon ja sosiaalipalveluiden tiloja sekä harrastustiloja.

Kolmanteen Martta-taloon rakennetaan vuokra- ja vapaarahoitteisia asuntoja. 

## Lähteet
*Senioripihan esisuunnittelu, Joensuun kaupunki

### Viitteet
Belaja Holunitsa

**Belaja Holunitsa** () on kaupunki Kirovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Vjatkan sivujoen Belaja Holunitsan rannalla 82 kilometriä Kirovista koilliseen. Kaupunki on Belaja Holunitsan piirin keskus. Asukkaita on 11&nbsp;700 henkeä (vuonna 2005).

Paikkakunta on syntynyt vuonna 1764 perustetun rautatehtaan yhteyteen. Vuonna 1965 siitä tuli kaupunki. Nykyään Belaja Holunitsassa on metalli-, puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Belaja Holunitsalle omistettu sivusto
Europeana

**Europeana** on internetissä toimiva Euroopan digitaalisen kulttuurin ja taiteen keskus. Palvelun varsinainen sisältö on eri maiden kansallisissa digitaalisissa kirjastoissa. Prototyyppivaiheessa olevaa hanketta vetää ydinryhmä, joka toimii Alankomaiden kansalliskirjastossa (Koninklijke Bibliotheek) ja tukeutuu Euroopan kirjaston asiantuntemukseen. Hankkeen valvojana on Euroopan digitaalisten kirjastojen säätiö EDL Foundation ja se on osa laajempaa Euroopan tietoyhteiskunta i2010 -hanketta.

Europeana digitaalinen kirjasto ja multimediamuseo on Euroopan yhteisön suurhanke, joka palvelee yhteisön kansalaisia heidän omalla kielellään. Palvelu avautui marraskuussa 2008 ja syyskuussa 2009 kokoelma oli kasvanut kahdesta 4,6 miljoonaan digitoituun teokseen. Vuonna 2010 valmistuvaksi aiotun Europeana 1.0:n tavoite on 10 miljoonaa teosta.

Suomi on Europeanassa mukana Kansallisen digitaalisen kirjaston kautta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Europeana
* Europe's Digital Library doubles in size but also shows EU's lack of common web copyright solution
Balašov

**Balašov** () on kaupunki Saratovin alueen länsiosassa Venäjällä. Se sijaitsee Donin vesistöön kuuluvan Hopjor-joen rannalla maanteitse noin 300 kilometriä Saratovista länteen. Siellä risteytyvät Rtištševoon, Povorinoon, Tamboviin ja Kamyšinin johtavat rautatiet.

Kaupunki on Balašovin piirin (113&nbsp;352 as., vuonna 2010) keskus. Tästä kaupungin asukkaiden osuus oli 82&nbsp;227 henkeä.

Balašovon kylä tunnetaan 1700-luvulta lähtien. Vuonna 1780 siitä tuli Balašovin kaupunki ja Saratovin kuvernementtiin kuuluneen kihlakunnan keskus. Rautatien rakentamisen jälkeen 1800-luvun lopussa kaupunkiin syntyi teollisuutta. Vuosina 1954–1957 se oli Balašovin alueen keskus. 

Kaupungin lähellä sijaitsee Balašovin sotilaslentokenttä.


Kuva:Balashov Station.jpg|Rautatieasema.
Kuva:Собор Архангела Михаила (Балашов).jpg| Arkkienkeli Mikaelin katedraali.
Kuva:BalashovMuzeum.jpg|Kotiseutumuseo.


## Lähteet

### Muut lähteet
* 

## Aiheesta muualla
Bataisk

**Bataisk** () on kaupunki Rostovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin rannalla 15 kilometriä Donin Rostovista kaakkoon. Kaupungissa risteytyvät Krasnodarin, Bakun ja Salskin rautatiet, sen kautta kulkee myös Donin Rostovin ja Bakun välinen valtatie. Asukkaita oli 111&nbsp;843 henkeä (vuonna 2010).

Paikkakunta on syntynyt kasakoiden hävittämän Batain tataarileirin paikalle vuosina 1779–1780. Vuonna 1938 siitä tuli kaupunki. Nykyään se on Donin Rostovin teollinen esikaupunki ja tärkeä liikennekeskus.


Kuva:BatayskStation.JPG |Rautatieasemaa
|Kulttuuritalo ja Lenin.


## Lähteet
### Viitteet

## Muut lähteet
* 

## Aiheesta muualla

* Bataiskin kaupungin sivusto
Baryš

**Baryš** () on kaupunki Venäjällä Uljanovskin alueella. Se sijaitsee Volgan vesistöön kuuluvan Baryšjoen rannalla 139 kilometriä Uljanovskista lounaaseen. Kaupunki on Baryšin piirin keskus. Sen kautta kulkee Inzan ja Syzranin välinen rautatie (Baryšin asema). Asukkaita on 18&nbsp;100 (vuonna 2005).

Paikkakunta on syntynyt 1600-luvun loppupuolella. Vuonna 1954 siitä tuli kaupunki. Nähtävyyksistä huomattavin on vuonna 1754 rakennettu Kolminaisuuden kirkko.


Церковь в селе Павловка Барышского района.jpg|Kristuksen syntymäkirkko. Kulttuuriperintökohde.
Черная церковь в селе Холстовка.jpg|Arkkienkeli Mikaelin kirkko. Kulttuuriperintökohde


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Baryšin kaupungin sivusto
Seitivalas

**Seitivalas** eli **uurteisvalas** (*Balaenoptera borealis*) on uurteisvalaiden heimoon kuuluva laji, jota tavataan kaikilla merialueilla. Toisin kuin sukulaisensa sillivalas, se välttelee lahtia ja pysyttelee avoimemmilla merialueilla. Seitivalas vaeltaa kesäksi viileille merialueille ja talveksi subtrooppisille merille.

Laji on saanut nimensä seitin mukaan, sillä sitä tavataan Norjan edustalla samaan aikaan kuin suuria seitiparviakin.

Lajin hetulat ovat mustat.

## Kanta
Seitivalaiden määrä on pienentynyt valaanpyynnin takia viidennekseen määrästä, mitä niitä oli ennen pyynnin aloittamista. Niitä on nykyisin jäljellä noin 54&nbsp;000 yksilöä.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Baksan

**Baksan** () on kaupunki Kabardi-Balkariassa Venäjällä. Se sijaitsee Terekin vesistöön kuuluvan Baksan-joen varrella 24 kilometriä Naltšikista luoteeseen. Kaupunki on Baksanin piirin keskus, mutta muodostaa erillisen kaupunkipiirinsä. Sen läpi kulkee Donin Rostovin ja Bakun välinen valtatie. Vuonna 2010 kaupungissa oli 38&nbsp;860 asukasta, koko kaupunkipiirikunnassa 57&nbsp;088. 

Vuonna 1822 paikalle rakennettiin venäläinen linnoitus. 1860-luvulla sen itäpuolelle syntyi Kutšmazukinon kabardikylä ja vuonna 1891 venäläiset ja ukrainalaiset uudisasukkaat perustivat linnoituksen länsipuolelle Baksanin kylän. Vuonna 1965 Baksan sai kaupunkimaisen taajaman statuksen ja vuonna 1967 siitä tuli kaupunki.

Nykyään kaupungissa on mm. elektroniikka- ja elintarviketeollisuutta. Sen lähellä sijaitsee Baksanin vesivoimalaitos. Kaupungissa ovat syntyneet kabardin nykykirjallisuuden perustaja Ali Šogentsukov, kirjailija Adam Šogentsukov, kapellimestari Juri Temirkanov.

## Lähteet

### Muuta lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Baksanin piirin Kabardi-Balkarian sivustolla
Karkausvuosi

**Karkausvuosi** on kalenterivuosi, johon on lisätty yksi tai useampi karkauspäivä, jotta kalenteri saadaan synkronoitua aurinkovuoden ja vuodenaikojen kanssa. Tämä on tarpeellista 365 päivän pituista kalenterivuotta käyttävissä järjestelmissä, koska aurinkovuosi on noin neljännespäivän pidempi kuin kalenterivuosi.

## Eri kalentereissa
* Nykyisessä länsimaisessa ajanlaskussa karkausvuosi on joka neljäs vuosi kaikkina neljällä jaollisina vuosina (2028, 2032, 2036, 2040), paitsi jos kyseinen vuosi on jaollinen myös sadalla (poislukien vuosi, joka on jaollinen myös 400:lla). Karkauspäivä on lisätty karkausvuoden helmikuun 24. päiväksi, mikä pidentää helmikuun 29-päiväiseksi. Suomessa karkauspäivä on tosin vuodesta 2000 lähtien ollut helmikuun 29. päivä.

* Kiinalaisessa kalenterissa karkausvuosi on joka kolmas vuosi, jolloin vuoteen lisätään ylimääräinen kuukausi.

* Juutalaisessa kalenterissa karkausvuosi on joka 19. vuosi, jolloin vuoteen lisätään ylimääräinen kuukausi.

* Iranilaisessa kalenterissa karkausvuosi on yleensä joka neljäs vuosi. Sen tarkka ajankohta määritellään päiväntasauksen ajankohdan mukaan.

* Hindukalenterissa karkauspäivien ja karkauskuukausien lisääminen ja vähentäminen tapahtuu epäsäännöllisesti.

* Islamilaisessa kalenterissa karkausvuosi esiintyy 11 kertaa 30 vuoden jakson aikana. Tällöin vuoden viimeiseen kuukauteen lisätään yksi päivä.

* Bahai-kalenterissa karkausvuosi esiintyy yleensä joka neljäs vuosi, jolloin vuoden kahden viimeisen kuukauden väliin lisätään viisi päivää.

* Etiopialaisessa kalenterissa karkausvuosi esiintyy kerran neljässä vuodessa, jolloin ylimääräinen päivä lisätään vuoden loppuun.

## Lähteet
Balabanovo

**Balabanovo** () on kaupunki Kalugan alueen Borovskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Okan sivujoen Protvan rannalla 76 kilometriä Kalugasta koilliseen ja 90 kilometriä Moskovasta lounaaseen. Asukkaita oli 26&nbsp;337 henkeä (vuoden 2010 väestönlaskenta).

Balabanovon kylä mainitaan ensimmäisen kerran 1600-luvun alussa. Kaupungin läpi kulkee päärata Moskova–Kaluga–Brjansk, mistä voi jatkaa edelleen Homeliin tai Kiovaan. Rautatien valmistuttua 1900-luvun alussa paikkakunnasta tuli asemataajama ja vuonna 1972 kaupunki. Myös Venäjän valtatie M3 kulkee kaupungin kautta.

Kaupungin tunnetuin tuotantolaitos on suuri tulitikkutehdas. Balabanovossa toimii myös Stora Enson pakkaustehdas.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Borovskin piirin sivut 
*Eräs Balabanovo-1 portaali 
*Eräs Balabanovo portaali 
*Nettiversio kirjan Goroda Rossii (1994) artikkeleista
Bakal

**Bakal** () on kaupunki Tšeljabinskin alueen Satkan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Uralin länsirinteellä 258 kilometriä Tšeljabinskista länteen. Kaupungissa on Ufan ja Tšeljabinskin väliseltä rautatieltä Berdjaušin asemalla haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita on 22&nbsp;000 henkeä (vuonna 2005).

Paikkakunta on syntynyt rautaesiintymän yhteyteen vuonna 1757. Vuonna 1951 siitä tuli kaupunki. Bakal on huomattava raudantuotannon keskus.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Epävirallinen kaupunkisivusto
Monika Zehrt

**Monika Zehrt** (s. 29. syyskuuta 1952 Riesa) on entinen itäsaksalainen pikajuoksija, kaksinkertainen olympiavoittaja Münchenissä 1972. 

Zehrt voitti tyttöjen Euroopan mestaruuden 400 metrin juoksussa vuonna 1970 ajalla 54,00. Seuraavana vuonna Helsingin EM-kisoissa hän ei mahtunut maansa joukkueeseen yksilömatkalla, mutta oli ankkuri voittoisassa maailmanennätyksen 3.29,3 tehneessä viestijoukkueessa. Tämä oli yksi Zehrtin neljästä viestimaailmanennätyksestä.

Olympiavuonna 1972 vasta 19-vuotias Zehrt rikkoi maailmanennätyksen juostuaan Pariisissa 51,08. Kaksi kuukautta myöhemmin hän voitti olympiakultaa täsmälleen samalla ajalla. Zehrt oli jälleen  kultaa maailmanennätysajalla saavuttaneen viestijoukkueen ankkuri.

Vielä 1973 Zehrt voitti Euroopan cupin, mutta lopetti uransa seuraavana vuonna 21-vuotiaana.

## Lähteet
Bagrationovsk

**Bagrationovsk** () on kaupunki Kaliningradin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Venäjän ja Puolan rajalla  37 kilometriä Kaliningradista etelään. Kaupunki on Bagrationovskin piirin keskus. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 6&nbsp;400 ja koko piirissä 32&nbsp;352 henkeä.

Kaupunki on perustettu vuonna 1336. Vuoteen 1945 saakka se kuului Saksaan nimellä Preußisch Eylau. Vuonna 1807 sen lähellä tapahtui Eylaun taistelu kenraaliluutnantti Pjotr Bagrationin johtamien venäläisten ja Napoleonin armeijan välillä.

Neuvostojoukot valtasivat kaupungin helmikuussa 1945. Vuonna 1946 kaupunki nimettiin Bagrationin mukaan Bagrationovskiksi.

Kaupungissa on elintarvike-, koneenrakennus- ja huonekaluteollisuutta. Noin kaksi kilometriä kaupungin kaakkoispuolella on kansainvälinen rajanylityspiste Venäjää ja Puolaa yhdistävällä maantiellä (Venäjän maantie A195 Kaliningradiin, Puolan maantie 51).

## Lähteet

### Lähteet joihin ei ole viitattu
* 

## Aiheesta muualla
* Bagrationovskin piirin sivut  (bagrationovsk-mo.ru)
* Bagrationovskin museon sivusto 
* Bagrationovskin koristeellinen ortodoksikirkko  (sobory.ru)
Baimak

**Baimak** (, baškiiriksi Баймаҡ) on kaupunki Baškortostanissa Venäjällä. Se sijaitsee Uralin itärinteellä Uraljoen vesistöön kuuluvan Tanalyk-joen yläjuoksulla 489 kilometriä Ufasta etelään. Kaupunki on Baimakin piirin keskus. Asukkaita on 16&nbsp;900 henkeä (vuonna 2008).

Baimak on syntynyt vuonna 1913 perustetun vaskisulattamon asutuksesta. Kaupunki siitä tuli vuonna 1938. Nykyään kaupungissa on konepaja ja elintarviketeollisuutta.

Kuva:Baymak in the winter.jpg|Baimak talvella.
Kuva:Church Baimak Bashkortostan.jpg|Kirkko Baimakissa.


## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla

* Baimakin piirin sivusto
Ray McAnally

**Ray McAnally** (30. maaliskuuta 1926 Buncrana, Donegalin kreivikunta – 15. kesäkuuta 1989 Wicklown kreivikunta, Irlanti) oli irlantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista *[[Linnake (elokuva)|Linnake]]* (1986) ja *[[Minun elämäni]]* (1989). Hänet tunnetaan myös minisarjoista *[[A Perfect Spy]]* (1987) ja *[[A Very British Coup]]* (1988). 

## Palkinnot
* BAFTA Film Award (1987, 1990)
* BAFTA TV Award (1988)
* RTS Television Award (1988)
* Evening Standard British Film Award (1987)

## Ehdokkuudet
* BAFTA TV Award (1988)

## Yksityiselämä
McAnally oli naimisissa näyttelijä Ronnie Mastersonin kanssa vuodesta 1951 kuolemaansa asti. Heillä on neljä lasta, kaksi poikaa ja kaksi tytärtä. Ray McAnally kuoli sydänkohtaukseen ollessaan 63-vuotias.

## Aiheesta muualla
* 
*
Kaunotar ja hirviö – Lumottu joulu

**Kaunotar ja Hirviö – Lumottu joulu** ( ja *Beauty and the Beast 2*) on Disney Television Animationin vuonna 1997 julkaistu animaatioelokuva. Se on jatkoa vuonna 1991 julkaistulle *[[Kaunotar ja hirviö (vuoden 1991 elokuva)|Kaunotar ja hirviö]]* -elokuvalle.

Syyskuussa 1997 julkaistiin elokuvan soundtrack. Levyn säveltäjänä toimii Rachel Portman ja sanoittajana Don Black.

Walt Disney Studios Home Entertainment uudelleenjulkaisi *Kaunotar ja Hirviö – Lumottu joulu* -elokuvan Blu-ray-kokoelmapaketissa 26. lokakuuta 2016.

## Ääninäyttelijät

## Suomenkieliset ääninäyttelijät

## Julkaisu
*Kaunotar ja Hirviö – Lumottu joulu* julkaistiin suoraan videolle nopeasti *[[Jafarin paluu]]n* ja muiden vastaavanlaisesti julkaistujen jatko-osien menestyksen myötä. Lumottu joulu oli Disneyn uuden Disney Television Animation -tytäryhtiön ensimmäinen julkaisu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Disneyn kotisivut
* 
* Elokuva-arvostelu – leffatykki.com
Chlodwig zu Hohenlohe-Schillingsfürst

**Chlodwig Carl Viktor zu Hohenlohe-Schillingsfürst** (31. maaliskuuta 1819 Rotenburg an der Fulda, Hessen – 6. heinäkuuta 1901 Bad Ragaz, Sveitsi), Ratiborin ja Corveyn ruhtinas, oli saksalainen valtiomies. Hän toimi vuosina 1866–1870 Baijerin ministeripresidenttinä ja vuosina 1894–1900 Saksan keisarikunnan valtakunnankanslerina sekä Preussin ministeripresidenttinä.

## Elämä
Chlodwig zu Hohenlohe-Schillingsfürst kuului vanhaan frankenilaiseen Hohenlohen aatelissukuun. Hän syntyi toisena ruhtinas Franz-Joseph zu Hohenlohe-Schillingsfürstin (1787–1841) ja tämän puolison, prinsessa Konstanze von Hohenlohe-Langenburgin (1792–1847) viidestä lapsesta. Hänen isänsä oli katolinen ja äiti luterilainen. Ajan oloon hänet kasvatettiin isänsä uskontoon katoliseksi, kun taas perheen tyttäret kasvatettiin luterilaisiksi.

Chlodwig zu Hohenlohe-Schillingsfürst opiskeli Ansbachin ja Erfurtin kymnaaseissa ja myöhemmin Göttingenin, Bonnin, Lausannen ja Heidelbergin yliopistoissa. Hän opiskeli oikeustiedettä ja auskultoi vuonna 1841 Koblenzissa.

## Poliittinen ura
Hohenlohe-Schillingsfürst oli poliittisesti liberaali ja kannatti ajatusta yhdistyneestä Saksasta. Baijerin kuninkaan neuvonantajana hänellä oli poliittisesti vaikutusvaltainen asema ja mahdollisuus vaikuttaa kuninkaaseen. Preussin–Itävallan sodan puhjettua vuonna 1866 Hohenlohe-Schillingsfürst tuki Preussia ja halusi Baijerin solmivan tiiviit yhteydet preussilaisiin. Hänen onnistui vakuuttaa Baijerin kuningas Ludvig II asiasta ja tämä nimitti hänet Baijerin ministeripresidentiksi sodan syttymisvuonna. Baijerin ministeripresidenttinä Hohenlohe-Schillingsfürst ajoi liittoa eteläsaksalaisten valtioiden välille esikuvanaan Bismarckin luoma Pohjois-Saksan liitto. Myöhemmin, Saksan yhdistyttyä Hohenlohe-Schillingsfürstin toivomalla tavalla, Hohenlohe-Schillingsfürst nimitettiin varapuhemieheksi vastaperustetuilla Saksan valtiopäivillä.

Vuonna 1873 Bismarck nimitti Hohenlohe-Schillingsfürstin Saksan suurlähettilääksi Pariisiin. Hän pysyi virassa vuoteen 1878 asti. Vuonna 1885 hänestä tuli Elsass-Lothringenin kuvernööri ja hän jatkoi kuvernöörinä vuoteen 1894 asti. Vuonna 1894 Saksan keisari Vilhelm II nimitti Hohenlohe-Schillingsfürstin Saksan valtakunnankansleriksi. Hän erosi valtakunnankanslerin virasta terveyssyihin vedoten vuonna 1900.
Lutherin kirkko (Turku)

**Lutherin kirkko** on Turun keskustassa sijaitseva Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen (SLEY) Turun osaston kokoontumistila. Se sijaitsee osoitteessa Puutarhakatu 8 a. Kirkon ovat suunnitelleet Tauno Salo ja Olavi Heikkilä, ja sen vihki käyttöön arkkipiispa Martti Simojoki 10. huhtikuuta 1967. Kirkon tiloissa sijaitsee myös SLEY:n Varsinais-Suomen piirin toimisto.

Kirkkosali on 345-paikkainen. Yhteensä kirkkoon mahtuu 560 henkilöä.

Kirkossa järjestetään viikoittain muun muassa jumalanpalveluksia ja nuorteniltoja. Jumalanpalveluksiin osallistuu keskimäärin 200 henkeä joka sunnuntai.

Vuoden 1988 Maata näkyvissä -festarit järjestettiin Lutherin kirkossa.

Samassa korttelissa Lutherin kirkon kaakkoispuolella sijaitsee Turun Betel-kirkko. Niitä yhdistää Puutarhakadulta Yliopistonkadulle johtava kävelytie.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen luterilaisen evankeliumiyhdistyksen Turun sivusto
Lutherin kirkko

**Lutherin kirkko** voi olla:

*Luther-kirkko, kirkko Helsingissä.
*Lutherin kirkko, kirkko Jyväskylässä.
*Lutherin kirkko, kirkko Lahdessa.
*Lutherin kirkko, kirkko Turussa.
Ammunta kesäolympialaisissa 1988 – miesten 10 metrin ilmakivääri

**Miesten 10 m ilmakivääri** ammuttiin 20. syyskuuta. Kilpailun voitti Jugoslavian Goran Maksimović tuloksella 695.6 (594+101.6).

Peruskilpailun jälkeen kilpailua johti Goran Maksimović, toisena Nicolas Berthelot ja kolmantena oli Johann Riederer. Finaalin lähdettäessä asetelmat olivat tasaiset, koska kaikki finalistit olivat neljän pisteen sisällä. Finaalissa kolmen kärjen asetelma pysyi muuttumattomana, joten kultaa otti Maksimović, hopeaa Berthelot ja pronssia Riederer.

Kilpailussa Suomea edustivat Juha Hirvi ja Tapio Säynevirta. Säynevirta oli lajin yksi voittaja suosikeista, koska hän oli ampunut kesäkuussa lajin finaalin maailmanennätyksen. Juha Hirvi oli lopulta jaetulla 17. sijalla tuloksella 587 ja Säynevirta 25. tuloksella 585.

## Peruskilpailu

## Finaali

## Lähteet
* 
*
Valaanrasva

**Valaanrasva** tai **valasöljy** on useiden valaslajien, erityisesti silovalaiden ja grönlanninvalaiden, traanista, luista ja lihasta keitetty rasva. Traanin painosta 50–80 %, luiden painosta 10–70 % ja lihan painosta 2–8 % on jalostettavissa öljyksi. Valaanrasvaa valmistetaan keittämällä valaan traania matalassa lämpötilassa.

Rasva sisältää lähes 30 prosenttia omega 3-rasvahappojen bioaktiivisia muotoja. Valaanrasva on huonelämmössä juoksevaa. Kemiallisesti valaanrasva on nestemäinen vaha. Taloudellisesti arvokkainta valaanrasvaa on ollut kaskelottien päästä saatu rasva eli spermaseetti (, ). Ennen öljyntuotannon alkua valaanrasvaa käytettiin myös öljylampuissa. Lisäksi valaanrasvaa on käytetty kosmetiikkatuotannossa sekä margariinien ja maalien valmistuksessa. Valaanrasvan käyttö päättyi lopullisesti valaiden pyyntikieltoon vuonna 1986.

Jotkut inuiitit saattavat edelleen käyttää valaanrasvaa öljylampuissa.

## Historia
Ennen öljyä käytettiin valasöljyä lampuissa, voiteluaineena ja moneen muuhun. 1740-luvulla Lontoossa 5&nbsp;000 katulamppua käytti valasöljyä. Se oli hyvin kallista. 

Jalostamattoman valasöljyn reaalihinta laski hieman vuosina 1804-1913 (whale oil; sperm oilin hinta putosi alle puoleen). Vuonna 1804 hinta oli 0,5 dollaria gallonalta eli 21 dollaria barrelilta eli vuoden 2025 rahassa 575 dollaria barrelilta.

Valaanpyyntiteollisuus laajeni Yhdysvalloissa 1700-luvun lopulta saavuttaen huippunsa 1860-luvulla. Kutistuvat valaspopulaatiot tekivät valaanpyynnin kalliimmaksi. 1860-luvulla tilanne muuttui nopeasti.

1850-luvulla asti maaöljyn jalostus syrjäytti valasöljyjä. Valasöljyjen osuus Yhdysvaltojen tuotannosta tärkeimpiin käyttökohteisiin (valaistus ja voitelu) putosi kaksi kolmasosaa 1850-luvulla. Siitäkin pienempi osa käytettiin kotimaassa kuin maaöljystä. 

Laaja maaöljyteollisuus tuhosi Yhdysvaltojen valaanpyyntiteollisuuden. Valaistuksessa oli jo muitakin kilpailijoita, mutta on arvioitu, että voiteluaineena valasöljyä olisi voitu käyttää vielä vuosikymmenten ajan ilman maaöljyn saapumista. Voi tosin olla, että hiilestä tuotettu öljy olisi tällöin syrjäyttänyt valasöljyn pikemmin. Vuonna 1854 Yhdysvallat tuotti ennätysmäärän, 320 000 barrelia valasöljyä, vuonna 1905 enää 1 800 barrelia.

Valaan osille keksittiin muuta käyttöä kosmetiikkaa ja vaatteita myöten. Siksi valaiden pyynti saavutti ennätyksensä vasta 1960-luvulla, jolloin pyydettiin 80 000 valasta vuodessa. Valaiden niukkuus sitten vähensi pyyntiä ja valaan osille löytyi entistä enemmän korvikkeita, jolloin valasteollisuuden kannattavuus katosi. 1980-luvulta alkaen merkittävät pyyntikiellot vähensivät pyyntiä entisestään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Hyljekoirat
Traani

**Traani** on kaikkien merinisäkkäiden nahan alla oleva paksu rasvakerros, joka säilöö energiaa, lämmittää eläintä ja helpottaa kellumista. Esimerkiksi hylkeiden, valaiden ja mursujen koko keho on nahan alla traanin peitossa. Myös saukoilla ja pingviineillä on nahan alla traania. Mustavalailla on nahkansa alla jopa yli 30 cm paksuinen kerros traania. Traani on huomattavasti paksumpaa kuin muut ihonalaiset rasvakerrokset, ja siinä on paljon enemmän verisuonia kuin maaeläinten rasvakudoksissa. Jotkut meribiologit eivät pidä traania rasvakudoksena, koska se on niin erilaista. Heidän mielestään se on omanlaistaan kudosta, joka yhdistää eläimen nahan ja sisäelimet.

Traanista voi valmistaa keittämällä hylje- tai valasöljyä, ja se muodostikin valaanpyynnin perustan. Traanin painosta 50–80 % on jalostettavissa öljyksi. Inuiitit ovat perinteisesti saattaneet käyttää hyljeöljyä ruoan paistamisessa ja valasöljyä öljylampuissa. Myös traani on ollut inuiiteille perinteisesti tärkeä ravinnonlähde ainakin muktukin muodossa. Esimerkiksi valaan traani koostuu 70-prosenttisesti kertatyydyttymättömistä rasvahapoista ja lähes 30-prosenttisesti omega-3-rasvahapoista.

## Lähteet
Leijapoika

**Leijapoika** () on Khaled Hosseinin esikoisromaani vuodelta 2003. Kirjasta tehtiin samanniminen elokuva vuonna 2007. Kirja on käännetty 34 kielelle ja myynyt yli kahdeksan miljoonaa kappaletta. Suomeksi se ilmestyi vuonna 2004 Erkki Jukaraisen kääntämänä ja Otavan kustantamana.

*Leijapoika* on eeppinen tarina isistä ja pojista, ystävyydestä ja petturuudesta. Se on ensimmäinen länsimaissa mittavaa suosiota saanut afganistanilaissyntyisen kirjailijan teos. Kirja antaa lukijalle värikkään kuvan Afganistanin kulttuurista, perinteistä ja elämästä niin Afghanistanissa kuin maahanmuuttajina Yhdysvalloissa. Vaikka Hosseinin kuvauksessa sotaa edeltävästä ajasta Afganistanissa on tiettyä nostalgiaa, hän ei kuitenkaan peittele silloisenkaan yhteiskunnan epäkohtia kuten rotuvihaa, luokkaeroja ja nepotismia. Hänen kuvauksensa Talibanin ajasta, josta monet länsimaiset lukijat ovat saaneet tietoja ainoastaan joukkotiedotusvälineistä, on inhimillisesti järkyttävä ja koskettava, sillä se on esitetty yksilön näkökulmasta.

## Juoni

Leijapoika kertoo Amirista ja Hassanista, kahdesta afganistanilaisesta pikkupojasta 1970-luvun alkupuolen Kabulissa. Pojat ovat parhaat ystävykset, vaikka heidän välillään on suuri ero. Amir on rikkaan ja vaikutusvaltaisen isänsä ainoa poika, Hassan taas palvelijan poika ja vähemmistökansalainen, mongolien jälkeläisiin kuuluva hazara ja šiiauskoinen muslimi, kun taas valtaväestö on pataaneja ja sunnalaisia. Ystävyys ei ole tasaveroinen, vaan siinä on isännän ja palvelijan välinen arvoasetelma. Erään kerran leijoja lennättäessään Hassan saa kimppuunsa vihamiehensä Assefin, joka inhoaa erityisesti hazaroita. Amir näkee väkivallanteon, mutta ei uskalla auttaa ystäväänsä.

Neuvostomiehitys, sotaherrojen aika ja lopulta Taliban tuhoavat 1970-luvun rauhallisen ja vauraan Kabulin. Amir pakenee isänsä kanssa Yhdysvaltoihin ja yrittää unohtaa entisen kotimaansa. Hän avioituu ja ryhtyy kirjailijaksi. Menneisyys ei kuitenkaan jätä Amiria rauhaan. Syyllisyys painaa häntä ja lopulta hänelle tarjoutuu tilaisuus korjata virheitään. Vielä kerran tulee kutsu takaisin talibanien hallitsemaan Afganistaniin hyvittämään kauan sitten tehty teko tai pikemminkin tekemättä jättäminen.

## Lähteet
Etelänkrilli

**Etelänkrilli** (*Euphausia superba*) on äyriäinen, joka elää suurina parvina Etelämannerta ympäröivissä merissä. Se on eteläisten merialueiden ekosysteemien avainlaji.

## Ulkonäkö ja koko
Etelänkrilli kasvaa noin kuusi senttiä pitkäksi, ja painaa noin kaksi grammaa.  Se on läpikuultava, ja selkäpuoleltaan ruskean sävyinen. Silmät ovat pyöreät, koirailla suuremmat kuin naarailla. Yhteensulautunutta päätä ja keskiruumiista peittää selkäkilpi; niitä seuraa lihaksikas 6-jaokkeinen takaruumis. Tuntosarvet ovat suhteellisen lyhyet. Maailman etelänkrillien yhteenlaskettu massa on luultavasti suurempi kuin minkään muun eläinlajin. 1980-luvulla sen laskettiin olevan noin 500 miljoonaa tonnia, mutta määrä on vähentynyt siitä ainakin joillakin alueilla.

## Levinneisyys
Etelänkrilliä tavataan vyöhykkeellä, joka kiertää Etelämantereen ympäri polaaririntaman sisäpuolella jonkin matkaa irti rantaviivasta. Krilliparvet eivät ole jakautuneet tasaisesti tälle vyöhykkeelle, vaan suosivat tiettyjä paikkoja, jotka johtuvat joko ravinnoksi kelpaavan kasviplanktonin ja petoeläinten liikkeistä tai virtauksista ja pohjan muodoista. Krilliparvet liikkuvat, tiivistyvät ja hajaantuvat eri vuoden- ja vuorokaudenaikoina.

## Lisääntyminen ja elintavat
Etelänkrillit laskevat munansa veteen alkukesästä: tammi-helmikuussa. Kukin naaras laskee tuhansia munia päällimmäisessä sadan metrin vesikerroksessa. Munat vajoavat kymmenen päivän ajan, ja toukat kuoriutuvat jopa kahden kilometrin syvyydessä. Ne kehittyvät toukkavaiheiden kautta aikuiseksi, ja osa saavuttaa sukukypsyyden kaksivuotiaina, osa vasta kolmantena vuonna. Toisin kuin monet sukulaisensa, etelänkrillit jatkavat kuoren vaihtamista säännöllisesti läpi elämänsä. Kun ravintoa on runsaasti, ne kasvavat nopeasti, ja voivat vaihtaa kuorta jopa 2-4 viikon välein. Kun ravinnosta on pulaa, laji jatkaa kuorenvaihtoa mutta muuttuu pienemmäksi. Lajin on aiemmin arveltu elävän kaksivuotiaaksi, mutta on tutkimustuloksia, jotka viittaavat etelänkrillien elävän jopa yksitoistavuotiaiksi.

## Lähteet
Theano (mytologia)

**Theano** () oli kreikkalaisessa mytologiassa Pallas Athenen papitar Troijassa. Hän oli traakialaisen kuninkaan Kisseuksen tytär ja Antenorin, jonka sai lukuisia lapsia, puoliso. Ennen Troijan sotaa hänen perhekuntansa oli ottanut Menelaoksen ja Odysseuksen vastaan ja kehottanut luovuttamaan Helenan rauhan nimessa takaisin kreikkalaisille. Tämän vuoksi kreikkalaiset säästivät heidät kaupungin kukistuttua. Myöhemmän tradition mukaan Theanoa ja Antenoria pidettiin pettureina, jotka pettivät Troijan ja luovuttivat palladionin, kaupunkia suojelleen Athenen veistoksen, kreikkalaisille.

## Muita samannimisiä hahmoja
* Theano, yksi danaideista ja Danaoksen ja Polykson tytär, joka nai Aigyptoksen pojan Fanteen vain surmatakseen tämän hääyönä isänsä käskystä.
* Theano, joka synnytti Aineiaan rinnalla taistelleen Mimaan samana yönä kun Hekabe synnytti Pariin.
* Theano, Ikarian kuninkaan Metapontoksen puoliso, jota kuningas vaati synnyttämään hänelle pojan välttyäkseen maasta karkotukselta. Theano esitti Arnen lapsen puolisolleen omanaan, mutta kun hän myöhemmin synnytti itse miehelleen kaksi poikaa, hän lähetti nämä näiden vartuttua surmaamaan kasvattiveljeään, jotta he perisivät aikanaan valtakunnan. Syntyneessä taistelussa molemmat Thenon pojat saivat surmansa, jolloin uutisen kuultuaan myös Theano surmasi itsensä.

## Lähteet
Pain (albumi)

**Pain** on industrial metal -yhtye Painin ensimmäinen albumi. Se julkaistiin vuonna 1996.

## Kappaleet
# 
# 
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
# 

## Kokoonpano
* Peter Tägtgren – kaikki instrumentit

## Aiheesta muualla
* 
*
Rebirth (Painin albumi)

__NOTOC__
**Rebirth** on Painin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 1. joulukuuta 1999.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Peter Tägtgren – laulu, kaikki instrumentit paitsi rummut
* Horgh (Reidar Horghagen) – rummut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*