open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Can-can

**Can-can** on 1830-luvun Pariisissa kehittynyt kabareetanssin muoto, jolle ominaista ovat tanssijattarien sääripotkut (*[[Luettelo balettitermeistä#Battement|battement]]*) ja hameen nostot, sekä aikanaan kiusalliseksi koettu paljastava pukeutuminen, kuten korsetit, alushameet ja sukkanauhat. Usein can-cania säestää Jacques Offenbachin operetin *[[Orfeus manalassa]]* (1858) toisen näytöksen toisen kohtauksen helvetintanssimusiikki, joka nykyään yhdistetään lähtemättömästi can-can-tanssiin. Kuuluja can-can-tanssijattaria ovat La Goulue ja Jane Avril.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Price, David: *Cancan!*. Fairleigh Dickinson University Press, 1998. . 

## Aiheesta muualla

*Can-Canin historiikki
Kantomaanpää

**Kantomaanpää** on kylä ja postinumeroalue (95660 Kantomaanpää) Ylitornion kunnassa Lapin maakunnassa. Se palkittiin vuoden lappilaisena kylänä 2012.

Kantomaanpään postialue rajautuu lännessä Koivistonpäähän, idässä Ainolaan, Pohjoisessa Pellon kuntaan (Ratasjärveen) ja etelässä Lohinivaan. Kantomaanpään postialue on 204 neliökilometriä pinta-alaltaan.

Kylän päävesistö on Miekojärven vesistöön kuuluva laskujoki, Tengeliönjoki. Seutu on hyvin vaihtelevaa maakorkeuksiltaan. Suurien suoalueiden vastapainona kohoavat vaarat jopa yli sadan- ja kahdensadan metrin korkeuteen, joista esimerkkinä voidaan mainita Palovaara 209m ja Jäivaara 176m.

Kantomaanpäässä on aktiivista kylätoimintaa ja erinomaiset ulkoilu, metsästys, marjastus, asumis ja yirtystoimintamahdollisuudet.

Konttilan kisat ovat yksi Kantomaanpään urheilutapahtuma, joka on järjestetty jo vuodesta 1959 lähtien. Koko kylän hiihtotapahtuma on saavuttanut suosiota myös laajelmaltikin sillä osanottajia tulee kauempaakin. Hiihdot ovat aina olleet kaikille avoimet ja osanottomaksuja ei peritä. Hiihtotapa on vapaa.

Kantomaanpää sijaitsee seututien 932 varrella, Aavasaksalta Raanujärvelle päin n. 19 km päässä. Kylästä pääsee myös Ratasjärven kautta valtatielle 21.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* kantomaanpaa.fi 
* Tapio, Maija-Liisa (toim.): *Elämäni kylä : Kantomaanpää ja rakkaat naapurit.* Ylitornio: Kantomaanpään kyläyhdistys, 1994. .
Gil Stratton

**Gil Stratton** () oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän teki Broadway-debyyttinsä 19-vuotiaana roolilla musikaalissa *Best Foot Forward*.

Stratton esiintyi myös lukuisissa elokuvissa, aina 2000-luvulle asti.

## Aiheesta muualla
*
Mati Unt

**Mati Unt** (1. tammikuuta 1944 Voore, Viro – 22. elokuuta 2005 Tallinna, Viro) oli virolainen kirjailija, esseisti ja teatteriohjaaja. Hän opiskeli kirjallisuutta ja journalismia Tarton yliopistossa. 

## Tuotanto
Unt sai mainetta jo 19-vuotiaana ensimmäisellä kirjallaan *Hüvasti, kollane kass* (”Hyvästi, keltainen kissa”). Untin toinen julkaisu, J. D. Salingerin nuorisokuvauksesta *[[Sieppari ruispellossa]]* vaikutteita saanut pienoisromaani *Velka*, aiheutti ilmestyessään omaperäisyydellään ja teeskentelemättömyydellään skandaalin Neuvostoliiton alaisessa Virossa.

Vuonna 1970 ilmestynyt *Murha hotellissa* on eristyneessä hotellissa tapahtuva kafkamainen, unenomainen trilleri, jossa Untin myöhemmälle tuotannolle ominainen kokeellisuus on jo täysin esillä. *Kuunpimennys* vuodelta 1984 kertoo päiväkirjamuodossa nuoren, täysin miehelleen omistautuneen ja tämän kautta elävän naisen kokemuksista ja ajatuksista. Loppua kohti naisen ulkoinen ja sisäinen maailma kietoutuvat yhä erottamattomammin toisiinsa. *Kuunpimennykseen* sisältyy samankaltaisia, surrealismiin viittaavia tyylillisiä piirteitä, kuin sen alussa lainatun Julio Cortázarin teoksiin. *Kuunpimennys* on esitetty Suomessa myös näytelmäversiona. Samana vuonna ilmestynyt *Niin kerrotaan* on kokoelma viidentoista eri henkilön puheenvuoroja, jotka koskevat kirjan alussa tapahtunutta merkillistä taksimatkaa. Näiden puheenvuorojen kautta teos käsittelee juorujen ja valheiden syntymistä toisistaan täysin irrallisten ihmisten muodostamassa maailmassa.

Untin pääteoksena pidetään usein vuonna 1979 ilmestynyttä *Syystanssia*. Teos kertoo katkelmallisesti ja näkökulmaa vaihdellen kuuden eri henkilön oudoista, hauskoista ja surullisista ihmiskohtaloista Tallinnan lähiöissä. Veiko Õunpuu ohjasi vuonna 2007 kirjaan löyhästi perustuvan samannimisen elokuvan, joka otettiin maailmanlaajuisesti hyvin vastaan.

Mati Unt on haudattu Metsakalmistun hautausmaalle Tallinnaan.

## Suomennetut teokset
* *Syystanssi* (*Sügisball*, 1979) Suomentanut Eva Lille. Gummerus, 1980 
* *Kuunpimennys* (*Kuuvarjutus*, 1984) Suomentanut Eva Lille. Gummerus, 1985 
* *Niin kerrotaan* (*Räägivad*, 1984) Suomentanut Eva Lille. Gummerus, 1986 
* *Verenluovuttajan muistikirja* (*Doonori meelespea*, 1990) Suomentanut Samuli Juvonen. Gummerus 1991 
* *Murha hotellissa* (*Mõrv hotellis*, 1970) Suomentanut Samuli Juvonen. Taifuuni, 1993 
* 
* Hyvästi, keltainen kissa (hüvasti, kollane kass, 1963) Suomentanut Jouko Väisänen. Joensuu: Kirjokansi, 2024. 

;
;Näytelmät ja kuunnelmat
* Syystanssi: kuunnelma, suom. Eva Lille. Helsinki: Yleisradio 1984
* "Hyvää iltaa, rakkaat vainajat" (*Vaimude tund Jannseni tänaval*, 1984) Näytelmä. Suomentanut Eva Lille. Pohjoinen, 1986
* Kertovat: kuunnelma (Nemad räägivad, aga meie kuulame), suom. Eva Lille. Helsinki: Yleisradio 1987

;Pienoisromaani
* "Velka" (*Völg*, 1964) Pienoisromaani. Teoksessa *Suomenlahden takaa - Viron uutta proosaa*. WSOY, 1968

## Kirjallisuutta
* Kalev Kesküla (toim.), *Undi-jutud: mälestusi Mati Undist*. 2008  (muistelmakirja Mati Untista)

## Lähteet
* Nirk, Endel: *Viron kirjallisuus*. Suomentanut Eva Lille. SKS, 1986 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Inkeri Uusmaa

**Inkeri Uusmaa** (s. 1957) on suomalainen kirjailija, joka on julkaissut nuorten tieteisromaanin *Kielletty metsä* (Karisto, 2000). Inkeri Uusmaa on kotoisin Tuusulasta. Hän on työskennellyt lastentarhanopettajana, tietopalvelusihteerinä ja uutistoimittajana.

## Romaani
* 

## Lähteet
* Karisto
Rudi Strittich

**Rudi Strittich** (3. maaliskuuta 1922 – 11. heinäkuuta 2010) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän pelasi aktiivisen peliuransa aikana useissa seuroissa niin kotimaassaan kuin ulkomaillakin. 

Strittich loi sittemmin merkittävän uran valmentajana, jona hän toimi muun muassa Tanskan jalkapallomaajoukkueessa vuosina 1970–1975.

## Lähteet
Tomahawk (albumi)

__NOTOC__
**Tomahawk** on samannimisen superyhtyeen debyyttialbumi. Albumi on konseptialbumi, joka kertoo sarjamurhaajasta, joka albumin lopussa jää kiinni. 

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Mike Patton – laulu, kosketinsoittimet, samplet
* Duane Denison – kitarat
* Kevin Rutmanis – basso
* John Stanier – rummut
* JD Wilkes – harmonikka (kappale ”Point and Clickissä”)

### Tuotanto
* Joe Funderburk – äänittäjä, miksaaja
* Lynd Ward – kansi- ja välilehti taide

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Alternative Press:  

## Listasijoitukset
### Albumi

## Lähteet
Daryl Seaman

**Daryl Kenneth Seaman** O.C., B.Sc, LL.D, AOE (28. huhtikuuta 1922 &ndash; 11. tammikuuta 2009) oli kanadalainen liikemies. Hän valmistui Saskatchewanin yliopistosta ja palveli toisessa maailmansodassa Kanadan kuninkaallisissa ilmavoimissa.

Seaman oli vuonna 1949 mukana perustamassa Bow Valley Industries -yhtiötä. Hän oli jääkiekkoseura Calgary Flamesin osaomistaja. Hän kuului jo niihin alkuperäisiin liikemiehiin, jotka vuonna 1980 ostivat seuran Calgaryyn ja nimesivät sen uudelleen. Seaman valittiin vuonna 2010 postuumisti Hockey Hall of Famen jäseneksi vaikuttajien kategoriassa.

Seamanista tehtiin vuonna 1992 Kanadan ritarikunnan upseeri.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Daryl Seaman Legends of Hockey -sivustolla
Cornelius Jakhelln

**Cornelius Jakhelln** (s. 1977) on norjalainen muusikko, runoilija ja kirjailija. Hän soittaa yhtyeissä Solefald, Sturmgeist ja G.U.T.. Häneltä on suomennettu satiirinen romaani *Jumalten tuho* (2007), joka oli Pohjoismaisen romaanikilpailun Norjan voittaja.

## Suomennettu teos

* 

## Aiheesta muualla
* Saara Oranen: Jumalatonta menoa. Ylioppilaslehti 16.5.2008.
* Hannu Poutiainen: Maailmojen loppu kajahtaa Valhallasta . Karjalainen 24.8.2008.
* Santeri Nemo: Insinöörilogiikkaa ja Jumalten kuolema. Koiranmutkia 28.9.2008.
Ernest Vaast

**Ernest Vaast** (28. lokakuuta 1922 – 10. huhtikuuta 2011) oli ranskalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaajana useissa seuroissa, kuten Racing Club de Parisissa.

Vaast pelasi myös useita otteluita Ranskan jalkapallomaajoukkueessa. Hän toimi aktiivisen peliuransa jälkeen joukkueenjohtajana AS Cherbourgissa ja Rodez AF:ssa. 

## Lähteet
Elizabeth Montgomery

**Elizabeth Victoria Montgomery** (15. huhtikuuta 1933 – 18. toukokuuta 1995) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan varsinkin Samantha Stephensin roolista televisiosarjassa *[[Vaimoni on noita]]* (1964–1972). Hän oli moninkertainen Emmy- ja Golden Globe -ehdokas.

Montgomery syntyi Los Angelesissa näyttelijä-ohjaaja Robert Montgomeryn tyttärenä. Hän meni neljästi naimisiin; kolme viimeistä puolisoa olivat Gig Young, William Asher ja Robert Foxworth. Viimeinen avioliitto kesti, kunnes Montgomery kuoli paksusuolen syöpään 62-vuotiaana.

Montgomery oli poliittisilta näkemyksiltään varsin liberaali. Hän oli muun muassa homojen oikeuksien puolestapuhuja. Hän sai 4. tammikuuta 2008 postuumisti tähden Hollywood Walk of Famella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Ågestan ydinvoimalaitos

**Ågestan ydinvoimala** () oli Ruotsin ensimmäinen kaupallinen ydinvoimala. Se oli käytössä vuosina 1964–1974. Se sijaitsee Huddingen kunnassa lähellä Tukholmaa. Se tuotti 55 MW kaukolämpöä ja 10 MW sähköä. Laitosta hallinnoi Vattenfall.

Laitos on louhittu kallioluolaan Ågestan ulkoilualueelle Huddingessa. Tyypiltään se oli raskasvesihidasteinen painevesireaktori. Polttoaineena käytettiin luonnonuraania joka oli puristettu ja sintrattu sylinterin muotoon. Ne oli kapseloitu zirkoniumlejeerinkiin. Käytetty ydinpolttoaine säilöttiin säteilysuojatussa betonirakennuksessa. Kun voimala lakkautettiin, reaktori tyhjennettiin, raskas vesi myytiin Kanadaan ja polttoaine siirrettiin välivarastoon.

Ruotsin valtion Vattenfallsverk ja AB Atomenergi päättivät vuonna 1958 yhteistyöstä kahdessa reaktoriprojektissa, R3/Adam Ågestaan ja R4/Eva Marvikeniin. Ågestan laitoksen rakentamisesta vastasivat AB Atomenergi, Vattenfall ja ASEA. Rakennuttajina olivat Vattenfall ja Tukholman sähkölaitos. ASEA toimi laitoksen päätoimittajana. Kokonaiskustannukset olivat 200 miljoonaa silloista ruotsin kruunua. Laitosta koeajettiin keväästä 1963 alkaen ja kaupalliseen käyttöön se saatiin toukokuussa 1964. Polttoaine saatiin ASEAn polttoainetehtaalta Västeråsista ja AB Atomenergin tehtaalta Liljeholmista Tukholmasta. Kaikkiaan valmistettiin kolme erää, joista yksi oli peräisin Ranstadista Ruotsista, muut olivat ulkomailta.

Ågestan laitoksen teho oli alkuaan 65 MW, mutta tehoa nostettiin vuodesta 1970 alkaen 80 MW:iin. Tämä oli vähän verrattuna myöhemmin rakennettuihin reaktoreihin. Laitos oli osa niin kutsuttua Ruotsin ydintutkimusohjelmaa jonka tavoitteena oli vähentää riippuvuutta tuottamalla energiaa kotimaisella polttoaineella. Samalla olisi tuotettu asekelpoista plutoniumia mahdolliseen ruotsalaiseen ydinaseeseen. Tätä ei kuitenkaan koskaan käytetty sillä Ruotsi allekirjoitti ydinsulkusopimuksen, mikä esti sitä hankkimasta ydinaseita. Laitos suljettiin kesäkuussa 1974, mikä osui taloudellisesti katsoen huonoon aikaan sillä öljykriisi oli nostanut öljyn hintaa rakettimaisesti loppuvuodesta 1973 lähtien. Vuodesta 1980 alkaen Tukholman palolaitos on käyttänyt luolaa harjoitus- ja varastotiloina.

Vuonna 2020 Vattenfall aloitti purkamisen, jonka on tarkoitus valmistua vuoteen 2024 mennessä.

## Vaaratilanne
1. toukokuuta 1969 Ågestan voimalaa uhkasi reaktoriytimen sulaminen. Aamulla asentaja oli suorittanut venttiilille rutiinitoimenpiteen. Liitos hajosi päästäen 500 tonnia vettä vuotamaan ulos. Vesi virtasi reaktorirakennukseen ja aiheutti oikosulun reaktorin ohjausjärjestelmässä. Tämän vuoksi koko ohjausjärjestelmä oli toimintakyvytön. Koko reaktoriin liittyvä putkisto oli vaarassa räjähtää. Tapauksesta vaiettiin kunnes *[[Dagens Nyheter]]* kertoi siitä 13. huhtikuuta 1993.

## Katso myös

* Ydinvoima Ruotsissa

## Lähteet
* 
*
Patricia Kneale

**Patricia Kneale** (17. lokakuuta 1925 – 27. joulukuuta 2008) oli brittiläinen näyttelijä. Hänet muistetaan varsinkin Judy Adamsonin roolista seitsenosaisessa sarjaelokuvassa *A for Andromeda* (1961).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Peter Halliday

**Peter Halliday** (1924–2012) oli brittiläinen näyttelijä. Hän oli kotoisin Walesista ja nousi maineeseen scifi-rooleistaan.

Halliday muistetaan varsinkin John Flemingin roolista seitsenosaisessa sarjaelokuvassa *A for Andromeda* (1961). Hän esiintyi myös sille tehdyssä jatkossa, *The Andromeda Breakthrough'ssa* (1962). 

Lisäksi Halliday esiintyi uransa varrella muiden muassa useissa *[[Doctor Who]]* -sarjan jaksoissa. Hän oli myös elokuvanäyttelijä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Gerd Brantenberg

**Gerd Brantenberg** (s. 1941 Oslo) on norjalainen opettaja, feministi ja kirjailija. Hän on kirjoittanut romaanin *[[Egalian tyttäret]]* (1977, suomeksi Kääntöpiirin kustantamana 1991), joka ottaa kantaa naisasian puolesta satiirin keinoin. Kirjan maailmassa on esimerkiksi virkaemäntiä, tiede-emäntiä ja liikennemerkeissä pikkuakkoja. 

## Suomennettu romaani

*
Edward Frederic Benson

**Edward Frederic Benson** (1867 – 1940) oli englantilainen romaanikirjailija, elämäkerturi  ja novellisti. Kirjailijana hänet tunnettiin nimellä **E. F. Benson**. Hänen nuortenromaaninsa *Sininen ovi* (1918) suomennettiin 1931. Lisäksi myöhemmin hänen kauhunovellejaan on ilmestynyt eri kokoelmissa. 

## Suomennettuja novelleja

* "Gavonin ilta" (1906), teoksessa *Suuri noitakirja*, 1994.
* "Tornihuone" (1912), teoksessa *[[Haudantakaisia]]*, 1994.
* "Toukat" (1912), teoksessa *[[Englantilaiset aaveet]]*, 1994.
* "Negotium perambulans" (1923), teoksessa *[[Paha vieras]]*, 1996.
* "Eikä yksikään lintu laula" (1926), teoksessa *Vampyyrit*, 1993.
* "Suljettu huone", teoksessa *Suuri kummituskirja*, 1993. 

## Lähteet
Gilles Thomas

**Éliane Taïeb** (o.s. **Grimaître**, 1929–1985) oli ranskalaisen tieteiskirjailija, joka käytti kirjailijanimiä **Gilles Thomas** ja **Julia Verlanger**. Häneltä on suomennettu romaani *Merkityt miehet* (1976) kioskisarjassa *[[Musta virta -scifi|Musta virta]]*. Ranskalainen Julia Verlanger -palkinto on nimetty hänen mukaansa. 

## Suomennettu teos
* 

## Aiheesta muualla
* Hinkkanen, Juhani: Merkityt miehet. Aikakone 2/1992.
Mari Kujanpää

**Mari Kujanpää**, ent. **Tammi** (s. 16. lokakuuta 1976 Paimio) on suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija. Hän on ollut informaatiotutkimuksen jatko-opiskelijana Åbo Akademissa Turussa ja työskentelee nykyään kirjastonjohtajana Oripäässä. Kujanpää on julkaissut nimellä Mari Tammi lastenromaanit *Hilda ja Tilda Salatun maassa* (2003) ja *Hilda, Tilda ja tohtori Urhean pelkokuuri* (2006) sekä nykyisellä nimellään Mari Kujanpää lastenkirjan *Minä ja Muro* (2009, kuvittanut Aino-Maija Metsola). Yksinäisestä ja koulukiusatusta pikkutytöstä kertova *Minä ja Muro* voitti vuoden 2009 Finlandia Junior -palkinnon.

## Lähteet
Melanie Tem

**Melanie Tem** (o.s. **Kubachko**; 11. huhtikuuta 1949 – 9. helmikuuta 2015) oli yhdysvaltalainen kauhu- ja dark fantasy -kirjailija. Häneltä on suomennettu ihmissusiromaani *Petojen suku* (1992). Temin puoliso oli kirjailija Steve Rasnic Tem.

## Lähteet

* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Steve Rasnic Temin ja Melanie Temin kotisivut
Tuula Pelttari

**Tuula Pelttari** (s. 1944) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on kirjoittanut kirjallisuusarvosteluja sekä kolumneja.

## Tuotanto

### Romaanit
**Anuba, jumalten tytär* (Gummerus, 1981). Egyptiin sijoittuva romaani. Toinen painos ilmestyy sähkökirjana syksyllä 2022.
**Susien aika* (Tammi, 1984). Teos kertoo 1600-luvun noitavainoista Suomessa.
**Pimeyden sakramentti* (1987). Kyöpeli-kirjasarjaan kuuluva kauhupokkari. *Kaksi pienoisromaania hämärän rajamailta*. Toinen painos ilmestyy sähkökirjana syksyllä 2022.
**Karamellikuninkaat ja unien valtakunnat* (Valmiixi, 2016). Ensimmäinen osa käsittelee muinaista Egyptiä Tutankhamonin ajalta. Toinen osa Maya-kultturia ja jaguaaripappia.
**Sininen amuletti* (ilmestyy sähkökirjana ja nidottuna syskyllä 2022). Jatkoa Anuba, jumalten tytär -romaanille. 

### Muut teokset
**Anubiksen aika.* Matkakertomus Egyptistä 1984. Uusintaesitys 1985. Kuunnelma 30 min. Lukijana Veikko Honkanen. Tuottaja: YLE kulttuuritoimitus.

### Muu toiminta
*Taideteoksia, taidenäyttelyitä. Aiheina enimmäkseen muinainen Egypti. Myös muotokuvia ja maisemamaalauksia.
*Faraoiden perhekuntaa esittävät savityöt.
Esmond Knight

**Esmond Penington Knight** (4. toukokuuta 1906 – 23. helmikuuta 1987) oli brittiläinen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa professori Ernest Reinhartinin roolissa seitsenosaisessa sarjaelokuvassa *A for Andromeda* (1961).

Knight loukkaantui pahoin palvellessaan toisessa maailmansodassa;  taistelulaiva Bismarckin hyökättyä hän vietti loppuikänsä näkövammaisena. Hän kuoli sydänkohtaukseen 80-vuotiaana pian palattuaan Egyptistä koti-Englantiinsa. 

Kaksi kertaa naimisissa olleen Knightin puolisoina olivat Frances Clare ja Nora Swinburne. Frances Claren kanssa hänellä oli tytär Rosalind Knight, josta sittemmin tuli näyttelijä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Juha K. Tapio

**Juha K. Tapio** (s. 17. lokakuuta 1957) on oululainen kriitikko ja kirjailija. Hän on toiminut *[[Kaleva (sanomalehti)|Kaleva]]*-lehden kirjallisuusarvostelijana.

Hän voitti novellillaan ”Frankensteinin paperit eli Gertrud Steinin toinen päiväkirja” (julkaistu *Portti* 1/95:ssä) Tampereen science fiction -seuran novellikilpailun 1994, ja hänen romaaninsa *[[Frankensteinin muistikirja]]* palkittiin Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkinnolla vuonna 1996 parhaana kotimaisena esikoisromaanina.

## Lähteet
Lotinapellon sotilaslentoasema

**Lotinapellon lentotukikohta** on entinen sotilaslentokenttä varikkoineen Leningradin alueella Venäjän Läntisessä sotilaspiirissä. Entinen tukikohta-alue sijaitsee kaksi kilometriä etelään Lotinapellon kaupungista, Syvärijoen eteläpuolella. Siellä toimi aiemmin Venäjän ilmatorjuntajoukkojen ja Venäjän 6. ilma-armeijan 177. hävittäjälentorykmentti. Hävittäjärykmentti oli aluksi varustettu MiG-23 ja vuodesta 2005 lähtien Suhoi Su-27 -kalustolla. Joulukuussa 2009 lentotukikohdan toiminta lopetettiin ja lentokalusto sijoitettiin muualle.

## Tulipalo 2008

Lentokentällä syttyi tulipalo 23. toukokuuta 2008. Palo oli toisen asteen palo ja sen sammuttamiseksi tarvittiin kahdeksan sammutusyksikköä ja miltei 30 palomiestä. Ohjusten kappaleita lensi 3–4 kilometrin päähän. Palossa tuhoutui noin 450 ilmataisteluohjusta.

## Lähteet
Eric Wagner

**Eric Wagner** (24. huhtikuuta 1959  – 22. elokuuta 2021) oli yhdysvaltalainen metallimusiikin laulaja, joka tunnetaan parhaiten uraauurtavan doom metal -yhtye Troublen solistina. Wagner oli mukana myös Foo Fighters -yhtyeen Dave Grohlin metallimusiikkihankkeessa *[[Probot]]issa* vuonna 2004. Wagnerin viimeinen yhtye oli vuonna 2012 perustettu The Skull.

Wagner oli Trouble-yhtyeen perustajajäseniä. Doom metalin uraauurtaviin yhtyeisiin kuulunut Trouble perustettiin vuonna 1979. Wagner oli yhteen solistina vuoteen 1997 saakka. Wagner oli mukana albumeilla *[[Psalm 9]]* (1984), *[[The Skull]]* (1985), *[[Run to the Light]]* (1987), *[[Trouble (Troublen albumi)|Trouble]]* (1990), *[[Manic Frustration]]* (1992) ja *[[Plastic Green Head]]* (1995). Wagner tunnettiin persoonallisesta, karheasta lauluäänestään. Hän kirjoitti kaikki Troublen sanoitukset, ja aiheet vaihtelivat Wagnerin kiinnostusten mukaan: alkuaikoina hän haki innoitusta Raamatusta, mutta myöhemmin aiheet muuttuivat psykedeelisemmiksi, ja sanoitukset alkoivat käsitellä huumausaineita sekä harhanäkyjä. Raamatulliset ja kantaa ottavat aiheet olivat selkeimmin esillä yhtyeen kahdella ensimmäisellä, maineekkaalla albumilla. 

2. toukokuuta 2008 virallisella Troublen kotisivulla ilmoitettiin, että Wagner jätti yhtyeen, koska hänellä ei ollut enää kiinnostusta tehdä kiertueita. Hänen tilalleen tuli entinen Warrior Soul -solisti Kory Clarke. Hänen tilalleen tuli entinen Warrior Soul -solisti Kory Clarke.

Wagner muodosti lähdettyään Troublesta Daniel Cavanaghin kanssa Lid-nimisen yhtyeen, joka julkaisi yhden albumin, vuonna 1997 ilmestyneen *In the Mushroomin*. Hän oli myös mukana Dave Grohlin *[[Probot]]*-albumilla (2004), jolla oli kutsuttu useita tunnettuja metallimusiikin vokalisteja.

Wagner palasi Troubleen vuonna 2000 ja oli mukana yhdellä yhtyeen albumilla, vuonna 2007 julkaistulla levyllä *Simple Mind Condition*. Seuraavana vuonna Wagner jätti Troublen uudestaan. Wagner oli vuonna 2012 perustamassa The Skull -nimistä yhtyettä. Mukana oli myös kaksi entistä yhtyekaveria Troublesta, Jeff Olson ja Ron Holzner. Nimensä yhtye otti Troublen toisesta albumista. Wagner ehti tehdä The Skullin kanssa kaksi albumia *Those Which Are Alseepin* (2014) ja *The Endless Road Turns Blackin* (2018). Wagner oli 2010-luvulla myös kahdella Blackfingerin albumilla.

Wagner kuoli elokuussa 2021 covid-19-taudin aiheuttamaan keuhkokuumeeseen. The Skull oli aiemmin peruuttanut Las Vegasin keikkansa, kun kolme neljästä yhtyeen jäsenestä oli sairastunut covidiin.

## Diskografia
### Sooloalbumit
* In the Lonely Light of Mourning (2022)

### Trouble
* Psalm 9 (1984)
* The Skull (1985)
* Run to the Light (1987)
* Trouble (1990)
* Manic Frustration (1992)
* Plastic Green Head (1995)
* Simple Mind Condition (2007)

### Lid
* In the Mushroom (1997)

### Probot
* Probot (2004)

### Blackfinger
* Blackfinger (2014)
* When Colors Fade Away (2017)

### The Skull
* For Those Which Are Asleep (2014)
* The Endless Road Turns Dark (2018)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Eric Wagnerin haastattelu 
*Troublen kotisivut
El Sardinero

**Estadio El Sardinero** on jalkapallostadion, joka sijaitsee Santanderissa, Espanjassa. Se on Racing de Santanderin kotistadion. Stadionin kapasiteetti on 22&nbsp;400.
Venäjän 6. ilma-armeija

**Ilmavoimien ja ilmatorjuntajoukkojen punaisen lipun kuudes Leningradin ilma-armeija** (venäjäksi 6-я Краснознамённая Ленинградская армия Военно-воздушных сил и противовоздушной обороны) on Venäjän federaation Läntisessä sotilaspiirissä (vuoteen 2010 Leningradin sotilaspiirissä) oleva ilma-armeija, jolla on lentotukikohtia Murmanskin alueelta Karjalan tasavaltaan ja Leningradin alueeseen saakka läntisimmillä osillaan. Ilma-armeija perustettiin 1942.

## Organisaatio

***Esikunta – [[Pietari (kaupunki)|Pietari]]**
**21. ilmapuolustusarmeijakunta – Severomorsk
***9. hävittäjälentorykmentti – esikunta Kilpajärvi (Poljarnyi) - Su-27;
***458. torjuntalentorykmentti – esikunta Savatija (Kotlas) - MiG-25U, MiG-31;
**54. ilmapuolustusarmeijakunta – esikunta Taitsy
***177. hävittäjälentorykmentti – esikunta Lotinapellon sotilaslentoasema - Su-27;
***159. hävittäjälentorykmentti – esikunta Pesoutsan lentoasema - Su-27;
**149. yhdistetty ilmadivisioona
***67. pommituslentorykmentti – esikunta Siverski-2 - Su-24;
***722. pommituslentorykmentti – esikunta Smuravjevo (Gdov) - Su-24;
**98. tiedustelulentorykmentti – esikunta Montšegorskin sotilaslentoasema - MiG-25RB/U, Su-24MR;
**138. erillinen yhdistetty lentorykmentti – esikunta Levaševo - An-12, An-26, Mi-8, Tu-134;
**Maavoimien ilmailuosasto
***147. erillinen elektronisen sodankäynnin helikopterilaivue – esikunta Puškin - Mi-8PPA;
***332. erillinen taisteluhelikopterirykmentti – esikunta Pribylovo - Mi-8, Mi-24;
***85. erillinen helikopterirykmentti – esikunta Alakurtti - Mi-8, Mi-24.
Arviomääräraha

**Arviomääräraha** on yksi valtion talousarvion määrärahatyypeistä. Arviomääräraha voidaan jättää osin käyttämättä, ellei tarvetta ole, ja sen ylittämiseen voidaan perustellusta syystä myöntää lupa. Arviomäärärahan käyttöaika
on vain yksi varainhoitovuosi eli se vuosi, jolle se on budjetoitu. Arviomäärärahaa ei saa siirtää
vuodesta toiseen. Sen käyttöaika loppuu varainhoitovuoden lopussa. 

*Arviomäärärahaa ei saa siirtää käytettäväksi varainhoitovuoden jälkeen. Lupa arviomäärärahan ylittämiseen voidaan antaa, jos ylitys perustuu lakisääteiseen, lakisääteistä vastaavaan tai ennakoimattomaan muuhun välttämättömään tai vaikeasti arvioitavaan tarpeeseen taikka arvioitua suurempaan yleisen kustannustason nousuun eikä määrärahatarvetta ole mahdollista muutoin toteuttaa. Lupa arviomäärärahan ylittämiseen voidaan myös antaa tulokertymän rajoissa silloin, kun kysymys on maksullisesta toiminnasta tai menot on sidottu tulokertymään.*

## Lähteet
Simon Scarrow

**Simon Scarrow** (3. lokakuuta 1962 Nigeria) on brittiläinen historiallisten romaanien kirjoittaja. Scarrow on syntynyt Nigeriassa ja asuu nykyisin Norfolkissa. Hän on kirjoittanut sarjan romaaneja Rooman valtakunnan legioonien elämästä. Ensimmäinen osa, *Rooman kotkan alla* (Under the Eagle, 2000) ilmestyi suomeksi 2004 Jalavan kustantamana.
Edwin Charles Tubb

**Edwin Charles Tubb** (1919 – 10. syyskuuta 2010) oli brittiläinen kirjailija, joka kirjoitti etupäässä scifiä. Hän julkaisi oman nimensä lisäksi yli 20 nimimerkillä, kuten *Arthur MacLean*, *Charles Grey* ja *Volsted Gridban*.

## Lähteet
Ulkoasiainkansankomissaari

**Ulkoasiankansankomissaari** () oli Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan ja Neuvostoliiton tultua perustetuksi Neuvostoliiton ulkoasiainhallinnosta vastaavan hallituksen jäsen. Vasta 1946 muutettiin ulkoasiainkansankomissaarin tehtävän nimitys ulkoasiainministeriksi.

Ensimmäinen ulkoasiainkansankomissaari oli Lev Trotski (8. marraskuuta 1917 – 13. maaliskuuta 1918), toinen varsinainen ulkoasiainkansankomissaari Georgi Tšitšerin (7. heinäkuuta 1923 – 21. heinäkuuta  1930), kolmas Maksim Litvinov (21. heinäkuuta 1930 — 3. toukokuuta 1939) ja kolmas Vjatšeslav Molotov (3. toukokuuta 1939 – 19. maaliskuuta 1946, jolloin hänestä tuli 19.maaliskuuta 1946 — 4. maaliskuuta 1949 väliseksi ajaksi ensimmäinen Neuvostoliiton ulkoasiainministeri.

Vjatšeslav Molotovin aikana ulkoasiainkansankomissaarin virkanimike muuttui vallankumouksellisesta ulkoasiainkansankomissaarista tavanomaiseksi ulkoasiainministeriksi 19. maaliskuuta 1946, kun kaikki kansankomissaarinimitykset muutettiin ministerinimityksiksi. Näin ollen Vjatšeslav Molotov oli sekä kolmas ulkoasiainkansankomissaari että Neuvostoliiton ensimmäinen ulkoasiainministeri.
Green Howards

**Green Howards** (**Alexandra, Princess of Wales's Own Yorkshire Regiment**) oli Britannian armeijan jalkaväkirykmentti. Se oli osa Kuninkaan divisioonaa.

Rykmentti on saanut lukuisia kunniamainintoja useissa sodissa. Se osallistui mm. Espanjan perimyssotaan, Yhdysvaltain itsenäistymissotaan, Krimin sotaan ja kumpaankin maailmansotaan.

## Historia

Rykmentti perustettiin itsenäisistä komppanioista Devonissa 1688. Sen tulikaste oli Boynen taistelussa Irlannissa 1690. Rykmentti tunnettiin sitä komentaneiden everstien nimillä vuoteen 1751, jolloin siitä tuli 19. jalkaväkirykmentti. Vuonna 1782 annettiin erityisnimi lääninsä mukaan kaikille jalkaväkirykmenteille, joilla ei sellaista ollut. Nimen tarkoitus oli "kehittää yksikön yhteyttä lääniin, joka auttaisi sitä saamaan värvättyjä". Rykmentistä tuli 19. (1. North Riding of Yorkshire) jalkaväkirykmentti ja sen värväämiset tapahtuivat enimmäkseen juuri tällä alueella aina vuoteen 2006 saakka. Värväystä suoritettiin erityisesti Middlesbroughissa, Redcarissa, Northallertonissa ja Scarboroughissa.

### Walesin prinsessan oma

Vuonna 1875 Aleksandra Tanskalainen lahjoitti Sheffieldissä 1. pataljoonalle uudet värit ja salli rykmentin kantaa hänen nimeään. Tällöin siitä tuli **19th (1st Yorkshire North Riding - Princess of Wales's Own) Regiment of Foot**. Rykmentti otti käyttöönsä hattumerkin, jossa oli prinsessan nimen ensimmäinen kirjain "A" yhdistettynä Tanskan ristiin Dannebrog. Symbolin päällä oli prinsessan kruunu. Prinsessasta tuli kuningatar Alexandra vuonna 1901 ja hän toimi nimellisesti rykmentin ylimpänä everstinä vuodesta 1914 aina kuolemaansa 1925 saakka.

### Childersin uudistukset

Vuonna 1881 Britannian jalkaväki kohtasi uudistuksia. Vakinaisen armeija rykmentit menettivät numeronsa nimestään ja saivat tilalle alueellisen nimen. Ne alkoivat toimia yhdessä alueidensa nostoväkipataljoonien ja vapaaehtoisarmeijan osastojen kanssa. Tällöin rykmentti sai nimen **The Princess of Wales's Own (Yorkshire Regiment)** ja sen värväysalueena pysyi Yorkshiren North Riding. Vuonna 1902 rykmentti sai uuden nimen **Alexandra, Princess of Wales's Own (Yorkshire Regiment)**

### Kaksi Howardsia

Rykmentti tunnettiin nimellä **The Green Howards** vuodesta 1744 lähtien. Tuolloin rykmentti nimettiin aina komentavan everstinsä mukaan. 19. rykmentin eversti oli kunnianarvoisa Sir Charles Howard. Samaan aikaan oli olemassa toinenkin rykmentti, kolmas, jota oli johtanut eversti Thomas Howard vuodesta 1737 lähtien. Jotta rykmenttien, joiden kummankin nimien olisi käytännön mukaan pitänyt olla 'Howard's Regiment of Foot', nimet erotettaisiin toisistaan 3. jalkaväkirykmentistä tuli "Howard's Buffs" ja lopulta pelkästään "Buffs". 19. jalkaväkirykmentistä tuli puolestaan "Green Howards". Vaikka rykmentti säilytti nimensä epävirallisesti vuosisatojen ajan siitä tehtiin vasta 1921 **The Green Howards (Alexandra, Princess of Wales's Own Yorkshire Regiment)**.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*The Friends of the Green Howards website
*The Green Howards web page on army.mod.uk
*The British Army in the Great War: Alexandra, Princess of Wales's Own (Yorkshire Regiment)
Aleos

**Aleos** (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Tegean kuningas ja Afeidaan poika ja Arkaan pojanpoika. Vaimonsa Neairan kanssa Aleoksella oli useita lapsia: Lykurgos, Kefeus, Amfidamas ja Auge. Hän oli myyttinen Tegean ja Alean perustaja.

Aleos peri isänsä osuuden Arkadiasta. Hän seurasi Aipytosta hallitsijana, ja hänen aikanaan rakennettiin Athene Alean temppeli Tegeaan, josta hän teki valtakuntansa pääkaupungin.

## Lähteet
Turkoosisukkakolibri

**Turkoosisukkakolibri** (*Eriocnemis godini*) on äärimmäisen uhanalainen, mahdollisesti jo sukupuuttoon kuollut kolibrilaji. Sitä on tavattu Etelä-Amerikan Ecuadorissa ja mahdollisesti Kolumbiassa. Ainoa varma havainto on vuodelta 1850.

Kooltaan turkoosisukkakolibri on noin 11&nbsp;cm. Koiras on pääosin väritykseltään kirkkaan vihreä. Sillä on sinivioletti kurkkulaikku ja alaperä sekä valkoiset ”sukat”. Turkoosisukkakolibrin siivet ja pyrstö ovat mustat. Naaraalla ei ole kurkkulaikkua ja sen väritys ei ole niin kirkas kuin koiraalla. Naaras on vatsastaan kullanvärisempi. Nokka on kummallakin sukupuolella suora ja musta. Turkoosisukkakolibrikoirasta ei voi sekoittaa muihin kolibreihin, naaras muistuttaa hohtosukkakolibrinaarasta, jolla on höyhenpuvussaan myös kanelinruskeaa.

Ainoa tavattu turkoosisukkakolibri eli laakson rinteillä 2&nbsp;100–2&nbsp;300 metrin korkeudessa. Turkoosisukkakolibrikannan kooksi arvioidaan alle 50 yksilöä. Suurin osa linnun elinympäristöstä on täydellisesti tuhoutunut metsänhakkuiden takia.

## Lähteet
Magnus Lindgren

**Magnus Lindgren** (s. 1974 Västerås) on ruotsalainen jazzmuusikko. Hän on opiskellut Ruotsin kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa Tukholmassa. Oman kvartetin hän perusti vuonna 1997. Hän on esiintynyt kansainvälisten tähtien, kuten Herbie Hancockin, Bob Mintzerin ja Barbara Hendricksin kanssa.

## Lähteet
*Magnus Lindgrenin sivusto
Carmen Silvera

**Carmen Blanche Silvera** (2. kesäkuuta 1922 Toronto, Ontario – 3. elokuuta 2002 Northwood, Lontoo) oli kanadalaissyntyinen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Edith Artois'n roolissa brittiläisessä televisiosarjassa *[[Maanalainen armeija iskee jälleen]]* (1982–1992).

## Nuoruus ja ura
Silvera syntyi Torontossa, Kanadassa vuonna 1922. Lapsena hän muutti perheensä kanssa Coventryyn, Britanniaan, mutta he evakoituivat takaisin Kanadaan toisen maailmansodan ajaksi. Isänsä vastustuksesta huolimatta Silvera päätti ryhtyä näyttelijäksi, saaden koulutuksensa London Academy of Music and Dramatic Artissa.

Uransa alussa Silvera työskenteli West End-teattereissa. 1960-luvulla hän teki ensimmäisen merkittävän televisioroolinsa saippuasarjassa *Compact*, jossa hän esitti Camilla Hopea. Tämän jälkeen Silvera vieraili muun muassa televisiosarjoissa *[[Doctor Who]]* ja *[[Ruutiukot]]*.

Silvera teki pisimmän televisioroolinsa komediasarjassa *Maanalainen armeija iskee jälleen*, jossa hän esitti Edith Artoisia. Silvera esiintyi sarjassa kaikilla sen tuotantokausilla. Sarjan päättymisen jälkeen Silvera esiintyi elokuvassa *La Passione* vuonna 1996.

## Yksityiselämä
Näyttelijäntöidensä ohella Silvera teki hyväntekeväisyystyötä Grand Order of Lady Ratlings -järjestölle. Hän avioutui näyttelijä John Cunliffen kanssa vuonna 1941. He erosivat Silveran saatua keskenmenon, eikä Silvera enää avioitunut uudelleen.

Silvera kuoli keuhkosyöpään 80-vuotiaana näyttelijöiden lepokoti Denville Hallissa Englannissa 3. elokuuta 2002.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Gorden Kaye

**Gorden Fitzgerald Kaye** (7. huhtikuuta 1941 Huddersfield, Yorkshire, Englanti – 23. tammikuuta 2017 Knaresborough, North Yorkshire, Englanti) oli brittiläinen näyttelijä. Hänet muistetaan varsinkin René Artois’n roolista televisiosarjassa *[[Maanalainen armeija iskee jälleen]]* (1982–1992).

## Nuoruus
Gordon Kaye syntyi Huddersfieldissä Englannissa vuonna 1941. Hänen isänsä Harold oli rekkakuski. Kaye oli omaelämäkertansa mukaan "ujo, homo ja ylipainoinen poika", joka sai itseluottamusta näyttelemisestä, aluksi King Jamesin oppikoulussa Huddersfieldissä, ja myöhemmin Huddersfieldin teknisessä korkeakoulussa. Nimi Gorden tuli seurauksena British Actors' Equity Associationin tekemästä kirjoitusvirheestä.

## Ura
Kaye teki ensiesiintymisensä televisiossa BBC:n draamassa *Champion House* vuonna 1968. Tätä ennen hänellä oli ollut pieniä elokuvarooleja, muun muassa elokuvassa *The Party's Over* (1965). Kayen ensimmäinen merkittävä rooli oli saippuasarjassa *[[Coronation Street]]*, jossa hän esitti Bernard Butleria vuonna 1969. 1970-luvulla Kaye esiintyi komediasarjoissa *Are You Being Served?*, *Till Death Us Do Part* ja *It Ain't Half Hot Mum* sekä draamasarjassa *[[Kaikenkarvaiset ystäväni (televisiosarja)|Kaikenkarvaiset ystäväni]]*.

Vuonna 1982 David Croft tarjosi Kayelle kahvilanpitäjä René Artois'n roolia komediasarjastaan *[[Maanalainen armeija iskee jälleen]]*. Kaye otti roolin vastaan ja näytteli Renéä sarjan loppuun asti, esiintyen sen jokaisessa jaksossa. Kaye oli Renén roolista ehdolla Baftan televisiopalkinnon saajaksi vuonna 1986.  Kaye palasi Renén rooliin vuonna 2007 tehdyssä erikoisjaksossa *Return of 'Allo 'Allo!*, mikä jäi hänen viimeiseksi televisioroolikseen. Samana vuonna hänet nähtiin vielä Australiassa tehdyssä sarjaan perustuvassa näytelmässä.

## Yksityiselämä
Kaye loukkaantui 25. tammikuuta 1990 liikenneonnettomuudessa, kun pala mainostaulua iskeytyi hänen autonsa tuulilasiin myrskyn seurauksena. Kaye joutui onnettomuuden seurauksena aivoleikkaukseen, josta toipuessaan *Sunday Sport* -sanomalehden toimittaja, esiintyen sairaalan työntekijänä, haastatteli ja kuvasi häntä. Kaye haastoi lehden oikeuteen, mutta hävisi jutun, sillä tuohon aikaan englantilaisessa lainsäädännössä ei ollut oikeussuojakeinoja yksityisyyden loukkausta vastaan. Kaye ei muistanut onnettomuudesta mitään jälkeenpäin, mutta hänelle jäi siitä pysyvä arpi otsaan.

Kaye julkaisi omaelämäkertateoksen *Rene & Me: A Sort of Autobiography* vuonna 1989. Hän kuoli 75-vuotiaana 23. tammikuuta 2017 sairastettuaan pitkään dementiaa.

## Lähteet
Arte Verum

**Arte Verum** on levy-yhtiö, jonka Barbara Hendricks on perustanut tammikuussa 2006. 

Arte Verum julkaisee Hendricksin levytykset, joilla hän on tehnyt yhteistyötä muiden taiteilijoiden, kuten Roland Pöntisen, Love Derwingerin ja Drottningholms Barockensemblen, kanssa.
Kumparelasku

**Kumparelasku** on freestylehiihdon laji, jossa kilpailijan pitää suorittaa hyppyreillä ja kummuilla varustettu 200–250 metrin rata mahdollisimman nopeasti ja tyylikkäästi. Laskun aikana suoritetaan kaksi vapaavalintaista hyppyä ja myös kummut pitää viedä mahdollisimman tyylikkäästi läpi. Laskua tuomaroivat yleensä 5–7 tuomaria, joista 3-5 on tekniikkatuomareita ja kaksi hyppytuomaria. Kumparelaskussa laskijan kokonaispisteet muodostuvat tekniikasta 50 %, ajasta 25 % ja hypyistä saman verran.

Suomalaiset ovat olleet vahvoja koko kumparelaskun historiassa: olympiamitalisteja ovat Janne Lahtela, Sami Mustonen ja Mikko Ronkainen. Lahtela voitti kultaa Salt Lake Citystä 2002 ja hopeaa Naganosta 1998. Mustonen saavutti maanmiehensä Lahtelan jälkeen pronssia Naganosta. Ronkainen saavutti Torinosta 2006 hopeaa. MM-tasolla mitaleja on tullut useita, muun muassa Martti Kellokummun pronssimitali ensimmäisistä MM-kilpailuista 1986.

## Laskijoita

* Severi Vierelä
* Tapio Luusua
* Jimi Salonen
* Olli Penttala
* Lauri Lassila

## Lähteet
* FIS:n kuvaus freestylehiihdon lajeista 

### Viitteet
Guy Siner

**Guy Siner** (s. 16. lokakuuta 1947) on yhdysvaltalaissyntyinen, varhain Britanniaan muuttanut näyttelijä. Hänet muistetaan varsinkin luutnantti Hubert Gruberin roolista televisiosarjassa *[[Maanalainen armeija iskee jälleen]]* (1982–1992). 

Siner on lisäksi vieraillut muiden muassa *[[Star Trek]]issä* ja *[[Doctor Who]]ssa*. Hän on ollut äänenä Star Wars -peleissä, ja hänellä oli pieni rooli *[[Pirates of the Caribbean: Mustan helmen kirous|Pirates of the Caribbeanissa: Mustan helmen kirouksessa]]* (2003).

Siner opiskeli Lontoon Webber Douglas Academy of Dramatic Artissa. 

Siner on esiintynyt myös monissa teatterinäytelmissä.

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
*
Rauhanyliopisto

**Rauhanyliopisto** (*University for Peace*, *UPEACE*) on vuonna 1980 perustettu Costa Ricassa toimiva yliopisto, jonka tavoitteena on rauhan edistäminen pyrkimällä lisäämään ihmisten välistä suvaitsevaisuutta.

Rauhanyliopistossa on tällä hetkellä 124 opiskelijaa 37 maasta, ja se on ainoa YK:n instituutioista, jolla on oikeus myöntää maisterin- ja tohtorintutkintoja. Oppilaitoksen virallinen kieli on englanti, mutta monet henkilökunnasta puhuvat vain espanjaa ja merkittävää osa yliopiston kirjaston kokoelmista ei ole saatavissa englanninkielisenä. 

Yliopiston kampus sijaitsee San Josén maakunnassa noin 20 kilometrin päässä Costa Rican pääkaupungista San Josésta. Kampukseen kuuluu suojeltu metsäalue ja rauhanpuisto. 

Yliopiston toiminta rakentuu vuoden mittaisten maisteriohjelmien ympärille. Yliopistolla on kahdeksan osastoa: kansainvälinen oikeus ja ihmisoikeudet, kansainvälinen oikeus ja kiistojen välittäminen, sukupuoli ja rauhanrakentaminen, kansainvälinen rauhantutkimus, rauhankoulutus, ympräistöturvallisuus ja rauha sekä media, konflikti ja rauha. Rauhanyliopisto tarjoaa lisäksi myös yhdessä yhdysvaltalaisen American Universityn kanssa kaksois-koulutusohjelman, jossa opiskelijat saavat kahden vuoden opintojen jälkeen filosofian maisterin tutkinnon American Universityn kansainvälisen tutkimuksen koulutusohjelmasta ja Rauhanyliopistosta filosofian maisterin tutkinnon luonnonvarojen käytöstä ja kestävästä kehityksestä. 

Rauhanyliopiston ensimmäisenä rehtorina toimi suomalainen Tapio Varis.
## Tausta

Akateemisen vapauden takaamiseksi yliopisto perustettiin YK:n yleiskokouksen hyväksymänä. Rauhanyliopisto toimii oman neuvoston ohjaamana. Yliopiston laajempi tehtävä on maailmanrauhan ja YK:n turvallisuustavoitteiden edistäminen. Koulutuksen ja tutkimuksen merkitys rauhan edistämisessä ja väkivallan vähentämisessä tunnustetaan yhä voimakkaammin. Yliopiston rahoitus tulee pääasiassa lahjoituksina eri maiden hallituksilta ja yhdistyksiltä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pohjois-Carolinan yliopisto

**Pohjois-Carolinan yliopisto** (University of North Carolina) on julkinen osavaltionyliopisto Pohjois-Carolinassa Yhdysvalloissa. Yliopistojärjestelmään kuuluu 16 kampusyliopistoa ja yksi lahjakkaille opiskelijoille tarkoitettu tiede- ja matematiikkapainotteinen high school. 

Pohjois-Carolinan yliopisto Chapel Hillissä on yksi suurimmista kampusyliopistoista. Se on myös parhaiten menestynyt kampus yliopistorankingeissa. Esimerkiksi tieteellisiin saavutuksiin pohjautuvassa kiinalaisessa ARWU-vertailussa Chapel Hill sijoittui vuonna 2021 sijalle 29 maailman parhaimpien yliopistojen joukossa. Toinen samalle maailman huippuyliopistojen listalle yltänyt kampusyliopisto oli Greensboro, joka arvioitiin tuhannen yliopiston listauksessa sijaluokkaan 801–900.  

## Lähteet
Richard Marner

**Richard Marner** (syntyjään **Aleksandr Moltšanov**, 27. maaliskuuta 1921 Pietari, Neuvosto-Venäjä – 18. maaliskuuta 2004 Perth, Skotlanti) oli brittiläinen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa saksalaisen eversti Kurt von Strohmin roolissa televisiosarjassa *[[Maanalainen armeija iskee jälleen]]* (1982–1992).

## Nuoruus
Moltšanov syntyi Pietarissa Neuvosto-Venäjällä vuonna 1921. Hänen isänsä Pavel oli ollut Henkikaartin Semjonovin rykmentin eversti keisarinvallan aikana. Koko perhe kuitenkin jätti kotimaan jo tulevan näyttelijän varhaislapsuudessa, paeten Suomen ja Saksan kautta Britanniaan jossa hänen isoisoäitinsä, kansallismielinen kirjailija Olga Novikova jo asui.

Moltšanov kävi Monmouthin koulua Walesissa, jossa hän oppi puhumaan sujuvasti englantia, ranskaa, saksaa ja venäjää. Koulun jälkeen Moltšanov liittyi Britannian kuninkaallisiin ilmavoimiin. Hän palveli ilmakoulutusjoukoissa Etelä-Afrikassa. Sodan jälkeen hän otti nimen *Richard Marner* ja ryhtyi näyttelijänuralle.

## Ura
Marnerilla ei ollut näyttelijänkoulutusta. Hän teki ensiesiintymisensä West End-teatterissa 1950-luvulla Robert Stolzin näytelmässä *Rainbow Square*. Kosmopoliittisuudensa ansiosta Marner sai paljon rooleja, kuten venäläisen upseerin roolin  Peter Ustinovin näytelmästä *The Love of Four Colonels*.

1960-luvulla Marner alkoi esiintyä televisiossa. Vuonna 1960 hän näytteli anestesiologia *Danger Man* -sarjan yhdessä jaksossa. Sen jälkeen hän vieraili muun muassa sarjoissa *[[Me kostajat]]*, *Jason King* ja *[[Maanalainen armeija]]*. Marner esiintyi myös elokuvissa *[[Afrikan kuningatar]]* (1951), *[[Mies kylmästä (elokuva)|Mies kylmästä]]* (1965), *[[Likainen tusina]]* (1967) ja *[[Elät vain kahdesti]]* (1967).

Marner aloitti tunnetuimmassa roolissaan *Maanalainen armeija iskee jälleen* -komediasarjan eversti Kurt von Strohmina vuonna 1982, näytellen sarjassa sen päättymiseen asti. Marner näytteli von Strohmia myös sarjaan perustuvassa näytelmässä, jota esitettiin London Palladiumissa sekä Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Sarjan päättymisen jälkeen Marner nähtiin vielä televisiosarjassa *[[Lovejoy]]* vuonna 1994 sekä elokuvassa *[[Peloista pahin]]* vuonna 2002.

## Yksityiselämä
Marner oli naimisissa näyttelijä Pauline Farrin kanssa vuodesta 1947 kuolemaansa saakka. Heillä oli yksi tytär, Helen. Marner kuoli 82-vuotiaana Perthissä 18. maaliskuuta 2004.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Vicki Michelle

**Vicki Michelle** (s. 14. joulukuuta 1950) on brittiläinen näyttelijä. Hän esiintyi Yvette Carte-Blanchen roolissa televisiosarjassa *[[Maanalainen armeija iskee jälleen]]* (1982–1992). Emmerdale-sarjassa hän on esittänyt Jonny Fosterin äitiä Patriciaa.

## Aiheesta muualla
*  
* Vicki Michellen kotisivut
Kim Hartman

**Kim Hartman** (s. 11. tammikuuta 1952) on brittiläinen näyttelijä. Hän esiintyi Helga Geerhartin roolissa televisiosarjassa *[[Maanalainen armeija iskee jälleen]]* (1982–1992).

## Aiheesta muualla
*
Robert von Bahr

**Carl Robert Lauri von Bahr** (s. 27. elokuuta 1943 Solna, Tukholman lääni, Ruotsi) on ruotsalainen musiikkituottaja ja levy-yhtiön johtaja.

Von Bahr on opiskellut laulupedagogiksi Ruotsin Kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa Tukholmassa. Hän on työskennellyt musiikkiteknikkona Tukholman filharmonisessa orkesterissa 1968–1973 ja levytuottajana vuodesta 1970. Hän on perustanut 1973 levy-yhtiön BIS, jonka toimitusjohtaja hän edelleen on.

Von Bahr on ollut naimisissa 1970–1977 huilisti Gunilla von Bahrin kanssa, 1979–2001 Marianne von Troilin ja 2002–2010 huilisti Sharon Bezalyn kanssa. Robert von Bahrin äiti oli balettitanssija Margaretha von Bahr ja velipuoli laulaja Riki Sorsa. Von Bahr sairastaa Castlemanin tautia, joka aluksi oli diagnosoitu syöväksi. Sairaus pysyy hänellä kurissa lääkityksellä.

## Palkinnot ja tunnustukset
*International Classical Music Awards -palkinto (ICMA) 2011 Sibeliuksen koko tuotannon julkaisemisesta 65 cd:nä

## Lähteet
Petăr Kirov

**Petăr Kirov** (, s. 17. syyskuuta 1942 Kaltševo) on bulgarialainen entinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.

Kirov saavutti 52 kilon sarjasta kaksi kertaa peräkkäin olympiakultaa; Méxicossa 1968 ja Münchenissä 1972. Méxicossa hän kukisti loppuottelussa Vladimir Bakulinin ja Münchenissä Kōichirō Hirayaman. Maailmanmestaruuden hän voitti kolmasti ja viidesti Euroopan mestaruuden.

Hän on painin Hall of Famen jäsen.

## Aiheesta muualla
*databaseolympics.com
BIS Records

**BIS Records AB** (aiemmin *Grammofon AB BIS*) on ruotsalainen levy-yhtiö, jonka toimipaikka on Åkersbergassa. Sen on perustanut 1973 Robert von Bahr. Syyskuussa 2023 Apple ilmoitti ostavansa BIS-yhtiön ja liittävänsä sen katalogin osaksi uutta Apple Music Classical -palveluaan.

BIS julkaisee yksinomaan klassista musiikkia ja on erikoistunut pohjoismaiseen musiikkiin, varsinkin Jean Sibeliukseen, jonka teokset on julkaistu 68 levyn kokonaiseditiona, mutta yhtiö on julkaissut myös vähemmän tunnettujen säveltäjien teoksia. Yhtiö oli vuonna 2016 julkaissut noin 1&nbsp;700 nimekettä.

Keskeisiä hankkeita ovat olleet muiden Alfred Schnittken, Joonas Kokkosen ja Kalevi Ahon kokonaislevytykset sekä J. S. Bachin kirkkokantaattien levytys.

BIS valittiin Midemissä vuoden levy-yhtiöksi 2008. Vuonna 2014 Minnesotan orkesterin ja Osmo Vänskän Sibelius-levy palkittiin Grammylla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* BIS Records
* Robert von Bahrin haastattelu. Dave Billinge, Music Web international.
Rose Hill

**Rose Hill** (5. kesäkuuta 1914 – 22. joulukuuta 2003) oli brittiläinen näyttelijä ja sopraanolaulaja. Hänet muistetaan Madame Fanny La Fanin roolista televisiosarjassa *[[Maanalainen armeija iskee jälleen]]* (1982–1992).

Hill opiskeli Guildhall School of Music and Dramassa. Hän esiintyi oopperalaulajana muiden muassa teoksissa *[[Così fan tutte]]* (Mozart), *[[Figaron häät]]* (Mozart) ja *[[Kerjäläisooppera]]* (Brittenin versio). 

Hill kuoli näyttelijöiden lepokoti Denville Hallissa Englannissa 89-vuotiaana.

## Aiheesta muualla
*
Sarah Lawson

**Sarah Lawson** (6. elokuuta 1928 Lontoo, Iso-Britannia – 18. elokuuta 2023) oli brittiläinen näyttelijä. Hän opiskeli Lontoon Webber Douglas Academy of Dramatic Artsissa.

## Elämäkerta
Lawsonin vanhemmat olivat Edith Monteiht, jonka omat näyttelijäntyön tavoitteet jäivät toteutumatta, ja merivoimien upseeri Noel Lawson. Hänen isoisänsä Francis Wilfred Lawson oli taidemaalari, joka tunnettiin muun muassa teoksestaan *Speaker's Procession* (1884), jossa hän herätti henkiin viktoriaanisen ajan parlamentin jäsenet.

Lawson varttui Horshamissa, West Sussexissa, jossa hän esiintyi Herons Ghyll -koulun näytelmissä, ja opiskeli Webber Douglas Academy of Dramatic Artissa Lontoossa. Valmistuttuaan vuonna 1947 hän lähti suoraan ensimmäiselle Edinburghin *Fringe*-festivaalille keskiaikaiseen mysteerinäytelmään *Everyman*.

Hänen tilaisuutensa tarjoutui pienessä roolissa elokuvassa *The Browning Version* (1951), jota seurasi varma esitys naisten kuninkaallisen armeijakomppanian karkurin kanssa tekemisissä olevan etsivän roolissa elokuvassa *[[Kadunkulma]]* (1953) ja komediarooli Wreninä elokuvassa *You Know What Sailors Are* (1954).

Varhainen televisiorooli oli Sarah Pilgriminä scifi-sarjassa *The Trollenberg Terror* (1956-1957). Hänen lähes sadan muun pikkuroolinsa joukossa oli esiintymisiä muun muassa toimintasarjoissa *[[Pyhimys (televisiosarja)|Pyhimys]]* (1965), *The Avengers* (1966), *Department S* (1969) ja *[[Veijareita ja pyhimyksiä]]* (vuonna 1972).

Hän näytteli Myra Gargania vuonna 1965 ilmestyneessä sarjassa *Legend of Death*, joka on kreikkalaisen myytin Theseuksen ja Minotauroksen labyrintissa tapahtuvan kohtaamisen muunnelma, ja neuvostovakoojaa vuonna 1972 ilmestyneessä *Callanin* jaksossa.

Lawson esiintyi miehensä Patrick Allenin kanssa scifi-elokuvassa *[[Night of the Big Heat]]* (1967), jossa he näyttelivät syrjäisellä saarella asuvia majatalon omistajia, joiden avioliittoa uhkaa entisen rakastajattaren saapuminen.

Lawson esiintyi muun muassa elokuvassa *[[Paholaisen morsian]]* (1968), jossa hän teki yhden Hammer Filmsin parhaista naispuolisista sivuosista. Hän oli naimisissa näyttelijä Patrick Allenin kanssa, kunnes jäi leskeksi 28. heinäkuuta 2006. Lawsonille tarjottiin roolia BBC:n televisio-ohjelmassa *Eldorado* (1992-1993), mutta hän ei halunnut lähteä Lontoosta vuoden ajaksi Espanjaan ja jäi eläkkeelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*