open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Majakkalaiva Plevna

**Majakkalaiva Plevna** oli suomalainen koneeton majakkalaiva. Sen rakensi turkulainen W:m Crichton & co vuonna 1892. Aluksen mitat olivat 29 x 6,9 x 2,1 metriä, uppoama 223 tonnia. 

Alus sijoitettiin aluksi Nahkiaisen matalikolle Merenkurkkuun. Siinä oli kaksi öljykäyttöistä valolaitetta sekä höyrykattila sumusireeniä ja ankkurivinssiä varten. Aluksessa oli myös purjeet, joskin yleensä sen toi paikalleen ja haki telakalle hinaaja. Kuten tapa oli, alus sai nimen *Nahkiainen* sijoituspaikkansa mukaan. Majakkalaivana sen miehitys oli päällikkö, kaksi perämiestä ja viisi miestä. 

Vuonna 1900 se siirrettiin Plevnan matalikolle Kemin ulkopuolelle ja sai uuden nimen *Plevna*, joka 1930-luvulla suomalaistettiin muotoon *Kemi*. Alukseen vaihdettiin samaan aikaan kaasuvalomajakka. Se oli viimeinen vanhanaikainen koneeton majakkalaiva.

Alus poistettiin majakkalaivan tehtävistä vuonna 1956, kun tilalle saatiin Rauman edustalta vapautunut modernimpi höyrykonekäyttöinen alus. Vanhempaa alusta kutsuttiin laitoksen sisäisessä kielenkäytössä tsaarinaikaisella nimellään, ettei se sekaantuisi uudemman kanssa. 

Poistettu majakkalaiva muutettiin asuntolaivaksi ja se sai väliaikaisen nimen *MKH 4*. Pian se sai uuden nimen *Kuohu* ja  siitä tehtiin merenmittaajien asunto- ja piirustussalialus, jota hinasi perässään toinen entinen majakkalaiva eli tukialus *[[Storbrotten|Pauha]]*. Miehitys kasvoi nyt liki viisinkertaiseksi: miehistöä tuli entisen neljän sijaan yhdeksäntoista henkeä. 

Vuonna 1978 yhdistelmä hajosi: *Pauha* siirtyi työskentelemään Saimaalle, kunnes vuonna 1979 uudet tukialukset *[[tukialus Linssi|Linssi]]* ja *[[tukialus Sesta|Sesta]]* valmistuivat. 

*Pauha* tuhoutui Venäjän puolella Suomenlahdella matalikolle ajelehdittuaan syksyllä 1980 ja **Kuohu** romutettiin samoihin aikoihin.

## Lähteet
* Auvinen, Visa: *Leijonalippu merellä*, luku *Majakkalaivat*. Turku, Eita Oy 1983.
* Laurell, Seppo: *Aalloilla keinuvat majakat: historiikki majakkalaivojen aikakaudesta ja museoalus Kemistä*. Merenkulkuhallitus, Helsinki 1988.
* Laurell, Seppo: *Suomen majakat*. Kustannusosakeyhtiö Nemo, Helsinki 1999.

### Viitteet
Krasnogvardeiskin piiri

**Krasnogvardeiskin piiri** () tarkoittaa seuraavia hallintoalueita:

*Krasnogvardeiskin piiri, hallinnollinen piiri Pietarissa
*Krasnogvardeiskin piiri, hallinnollinen piiri Belgorodin alueella
*Krasnogvardeiskin piiri, hallinnollinen piiri Orenburgin alueella
*Krasnogvardeiskin piiri, hallinnollinen piiri Stavropolin aluepiirissä.
Hätäraketti

**Hätäraketti** on erityisvalmisteinen punaista valoa levittävä rakettiammus, jolla ilmaistaan merihätää ja pyydetään apua. Se laukaistaan kädestä tai ammutaan merkinantopistoolilla, ja se kohoaa tyypistä riippuen noin 60 - 400 metrin korkeuteen, jolloin siinä oleva laskuvarjo aukeaa ja raketti leijuu hitaasti alaspäin. Paloaika vaihtelee 40 sekunnista jopa hiukan yli minuuttiin, tyypistä riippuen. Punaisia hätäraketteja ja punasoihtuja on tarkoitus käyttää pimeän aikaan, oranssisavuja valoisalla.

Merihädän ilmaisemiseen on olemassa myös erityisiä käsisoihtuja, joita käytetään hätämerkin antamiseen näköetäisyydeltä, sekä savurasia, joka sytytettynä heitetään veteen, jossa se kehittää paksua oranssinväristä savua. Savurasia on hyödyllinen lähinnä päiväsaikaan tehdyissä ilmaetsinnöissä.

Kaikissa tyypeissä on sisäänrakennettu laukaisumenetelmä, joka vaihtelee painettavasta tai vedettävästä erityisellä raapaisupinnalla sytyttämiseen. Tämän kaltaisia räjähde- ja palonarkoja valmisteita  kutsutaan pyroteknisiksi hätämerkinantovälineiksi.

Hätäraketin aiheeton käyttö on rangaistavaa. Hätäraketin perusteettomasti laukaissut joutuu korvaamaan hälytyksestä viranomaisille aiheutuvat, usein huomattavat kulut.

## Lähteet
Awaken the Guardian

**Awaken The Guardian** on  Fates Warning -yhtyeen kolmas albumi. Kitaristi Victor Arduinia jo edellisen albumin kiertueella korvannut Frank Aresti on otettu yhtyeeseen vakiojäseneksi. Albumi oli myös laulajan John Archin viimeinen työ yhtyeen kanssa. *Awaken the Guardian* vie kuuntelijan raskaiden riffien ja loppumattomien kitarasoolojen maailmaan. John Archin ääni on parhaimmillaan ja se onkin albumin paras ase. Koko yhtye oli kehittynyt valtavasti kolmen vuoden aikana ja albumista tuli yksi progressiivisen metallin kulmakivistä. Sanoitukset käsittelevät henkistä maailma ja elämää kuoleman jälkeen mytologisessa ilmaisussa ja niillä pyritään esittää myös sanomaa, joka koskee nykyistä elämää. Esimerkkinä mainittakoon kappale ”Guardian”, joka on omistettu fyysisesti ja henkisesti rajoittuneille ihmisille.

## Kappaleet

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Yhtyeen kokoonpano

* John Arch – laulu
* Frank Aresti – kitara
* Joe DiBiase – basso
* Jim Matheos – kitara
* Steve Zimmerman – rummut

## Aiheesta muualla
* 
*
Joni Pyysalo

**Joni Pyysalo** (s. 2. toukokuuta 1974 Turku) on suomalainen kirjailija, kirjallisuuskriitikko ja kulttuuritoimittaja.

Pyysalon esikoisteos, runokokoelma *Jätän tämän pimeän kalustamatta* sai Suomen Kirjailijaliiton esikoiskirjapalkinnon vuonna 2001 ja oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas. Pyysalon novellikokoelma *Ja muita novelleja* (2011) oli Runeberg-palkintoehdokas. Vuonna 2013 Pyysalo sai WSOY:n kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinnon työstään kirjallisuuden hyväksi.

## Elämä ja ura
Pyysalo valmistui filosofian maisteriksi Turun yliopistosta vuonna 1999 pääaineenaan kotimainen kirjallisuus. Hänen pro gradu -työnsä aiheena oli Laura Sointeen sadut. Hän on työskennellyt *[[Suomen Kuvalehti|Suomen Kuvalehden]]* kirjallisuuskriitikkona ja Yleisradion freelancer-kulttuuritoimittajana. Pyysalo on myös opettanut luovaa kirjoittamista Turun yliopistossa.

Pyysalo on Jarkko Laineen seura ry:n puheenjohtaja ja oli perustamassa joka toinen vuosi haastavalle, kotimaiselle kaunokirjalliselle teokselle myönnettävää 10&nbsp;000 euron suuruista Jarkko Laine -palkintoa.

## Tuotanto
### Runokokoelmat
* 
* 
* 
* 

### Proosateokset
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Joni Pyysalo Prosak-proosaklubilla (2016) Kirjastokaista-video.
Sutemi

**Sutemi** on japanilainen budōkäsite, joka liittyy hyökkäämiseen japanilaisissa kamppailulajeissa. Se on päättäväisyyttä ja sitoutumista hyökkäämiseen, silläkin uhalla että hyökkääjä asettaa itsensä alttiiksi vastustajan vastahyökkäykselle tai muulle tekniikalle, oman suojauksen avautuessa, ja vaikka siitä voisi äärimmäisenä seurauksena olla oma vahingoittuminen tai jopa kuolema.
Alkiorakkula

**Alkiorakkula** eli **blastokysta** on nisäkkään yksilökehityksen vaihe. Nisäkkään yksilökehityksessä tsygootti jakautuu yhä uudelleen ja uudelleen muodostaen kompaktin morulan. Sen syntymisen aika on lajikohtainen, ihmisellä tämä tapahtuu noin 54 tunnin ikäisenä. Alkiosta kehittyy ensin morula eli solurykelmä. Noin 8-soluvaiheessa tapahtuu kompaktio, jossa morulan pinnan solut kiinnittyvät tiiviimmin yhteen. Kehityksen seuraavassa vaiheessa alkion sisälle muodostuu nesterakkula nimeltä blastoseeleontelo. Blastoseeleontelon synnyttyä alkiota kutsutaan alkiorakkulaksi. Alkiorakkulan jälkeisiä vaiheita ovat mm. gastrulaatio ja neurulaatio. Kehitys alkiorakkulavaiheeseen asti kestää noin neljä päivää ja tapahtuu alkion uloimman kerroksen, zona pellucidan, glykoproteiinivaipan sisällä. 

## Alkiorakkulan syntyminen

Kompaktissa morulassa on kaksi erillistä solukkoa: pintakerros (trofoblastit) ja sisäkerros (sisäsolumassa). Kompaktion jälkeen trofoblastisolujen välille syntyy tiiviitä liitoksia, jolloin solut alkavat pumpata natriumioneja soluvälitilaan. Osmoosin ansiosta alkion sisälle muodostuu laajeneva nesterakkula eli blastoseeleontelo. Blastoseeleontelon synnyttyä alkiota kutsutaan alkiorakkulaksi. Sisäkerroksen solut jäävät alkiorakkulan reunaan, blastoseeleontelon ja trofoblastisolukerroksen väliin. Myöhemmin nämä solut muodostavat sikiön kaikki solutyypit sekä istukan ja sikiökalvojen rakenteita. Ne myös stimuloivat trofoblastisolujen jakautumista. 

## Kiinnittyminen kohdun seinämään

Matkalla kohtuun alkiorakkulan uloin kerros eli *zona pellucida* estää alkiorakkulaa kiinnittymästä munanjohtimen seinämiin. Kohdussa alkiorakkula kuoriutuu ulos zona pellucidasta prosessissa, jossa trofoblastien erittämä trypsiini tekee reiän zona pellucidaan. Tällöin alkiorakkula pääsee vapaasti kasvamaan ja kiinnittymään kohdun seinämään. 
Kiinnittymisprosessin aloittaa trofoblastien ulkopinnan proteiinien, L-selektiinien, kiinnittyminen kohdun seinämän solujen hiilihydraattiketjuihin. Tämä hidastaa alkiorakkulan liikettä ja lopulta pysäyttää sen, jolloin varsinainen kiinnittyminen alkaa.  
Trofoblastikerroksen kosketettua kohdun seinämää se alkaa nopeasti jakautua sisempään kerrokseen (solut sytotrofoblasteja) ja ulompaan kerrokseen (solut synsytiotrofoblasteja). Ulomman kerroksen mikrovillukset työntyvät kohdun epiteeliin ja raivaavat siihen aukon proteolyyttisten entsyymien avulla. Kiinnityttyään kohdun seinämään alkiorakkulan sisäsolumassa liikkuu kohti kiinnittymiskohtaa. Alkion pinnassa alkiorakkulan onteloon päin olevat solut litistyvät kerrokseksi jota kutsutaan hypoblastiksi. Tästä kerroksesta kehittyy endodermi.

## Lähteet
*
*
*
*
*
Raili Kauppi

**Raili Marjatta Kauppi** (10. huhtikuuta 1920 Helsinki – 1. elokuuta 1995 Tampere) oli suomalainen filosofi ja Tampereen yliopiston filosofian professori. Kauppi nimitettiin vuonna 1963 Tampereen yliopiston kirjasto-opin lehtoriksi ja vuonna 1969 filosofian professoriksi. Hän jäi eläkkeelle 1985. Hän oli Pohjoismaiden ensimmäinen naispuolinen filosofian professori. Vuodesta 1963 Kauppi oli 20-vuotisen kirjastouransa Helsingissä jälkeen 22 vuotta opettajana sittemmin Tampereen yliopistoksi muuttuneessa Yhteiskunnallisessa Korkeakoulussa, jossa hän hoiti aluksi kirjasto-opin lehtorin virkaa ennen filosofian alan professorinimitystään.

Kaupin vanhemmat olivat pankinjohtaja Juho Kauppi ja Alina Matilda Laine. Kauppi pääsi ylioppilaaksi 1938, valmistui filosofian kandidaatiksi 1949, lisensiaatiksi 1956 ja väitteli tohtoriksi 1961. Hän oli Helsingin kaupunginkirjaston virkaa tekevä amanuenssi 1942–1946, vakinainen amanuenssi 1946–1950, opiskelunneuvoja 1950–1960, Kallion sivukirjastonjohtaja 1960–1961, tilapäinen apulaiskirjastonjohtaja 1961–1963, Yhteiskunnallisen korkeakoulun, sittemmin Tampereen yliopiston kirjasto-opin lehtori 1963–1969, filosofian dosentti 1964, virkaa tekevä filosofian professori 1966–1969, professori 1969, Helsingin yliopiston teoreettisen filosofian assistentti, viran sijainen 1962–1963 ja dosentti 1964.

Kauppi oli kansainvälisesti tunnustettu Leibnizin ja intensionaalisen logiikan asiantuntija. Hän johti pitkään Filosofian iltoja Tampereen kaupunginkirjastossa.

## Julkaisuja
* *Über die Leibnizsche Logik mit besonderer Berücksichtigung des Problems der Intension und Extension*, Acta Philosophia Fennica, Fasc. XII, Helsinki, 1960. (väitöskirja)
* *Einführung in die Theorie der Begriffsysteme*, Acta Universitatis Tamperensis, Ser A, vol 15, Tampere, 1967.
* *Raili Kaupin kirjoitukset 1. Elämäkerta vuoteen 1963, varhaisia kirjoituksia, bibliografia*. (Toim. Ismo Koskinen). Tampere: Tampere University Press, 2008. http://tampub.uta.fi/handle/10024/95453 .
* *Raili Kaupin kirjoitukset 2. Kirjasto, sivistys, kasvatus*. (Toim. Ismo Koskinen ja Jari Palomäki). Tampere: Tampere University Press, 2000. 
* *Raili Kaupin kirjoitukset 3.1. Filosofia : coincidentia oppositorum. Edellinen osa.* (Toim. Ismo Koskinen ja Jari Palomäki). Tampere: Tampere University Press, 2001.
* *Raili Kaupin kirjoitukset 3.2. Filosofia : coincidentia oppositorum.* *Jälkimmäinen osa.* (Toim. Ismo Koskinen ja Jari Palomäki). Tampere: Tampere University Press, 2002.
* *Raili Kaupin kirjoitukset 4. Logiikka, käsiteteoria, scientia generalis*. (Toim. Ismo Koskinen ja Jari Palomäki). Tampere: Tampere University Press, 2010. http://urn.fi/urn:isbn:978-951-44-8090-4

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*Koskinen, Ismo: Filosofia perennis Raili Kaupin ajattelussa. *niin & näin* 4/2001, 24–27.
*Raili Kauppi 1920–1995 (muistokirjoitus). *niin & näin* 3/1995, 3.
*Raili Kaupin bibliografiaa. *niin & näin* 3/1995, 5.
Timo Heikkilä

**Timo Heikkilä** on helsinkiläinen kirjailija ja vapaa tutkija. Hän on käsitellyt muinaissuomalaista ja kalevalaista kulttuuria omaperäisesti ja on pohtinut suomalaisen mytologian kytkeytymistä Euroopan ja Aasian muiden kulttuureiden mytologioihin. Erityisesti Heikkilä on painottanut suomalaisen muinaiskulttuurin yhteyksiä balttien ja germaanien kulttuureihin. Perinteentutkimuksen professori Seppo Knuuttilan mukaan Heikkilä edustaa ns. fiktiivistä tutkimusta, joka yhdistää mytologiaa omaperäisiin näkemyksiin.

## Teokset

* 
* 
* 
* 
* *Ihmeinen - Tietäjän ihmiskäsitys ja mielen arkeologia.* Helsinki: Viides Askel, 2022. 

## Lähteet
Faction

**Faction** oli porvoolainen rockyhtye. Se toimi vakituisemmin vuosina 1967–1972, satunnaisesti sen jälkeenkin, ja oli suosittu erityisesti Porvoossa. Sen ohjelmistoon kuului Creamin kappaleita, joita sen sanotaan tulkinneen "väkevästi". Yhtyeen jäseniä olivat kitaristi ja laulaja Rabbe ”Urho” Fredriksson (k. 1997), basisti Tage ”Toote” Lindberg ja rumpali Hegge Söderholm (k. 2009).

Yhtye voitti Popmuusikot ry:n jäsenilleen 30. marraskuuta 1970 Helsingin Kulttuuritalolla Popmuusikot ry:n järjestämät ensimmäiset amatööripopyhtyeitten SM-kilpailut. Yhtyeen jäsenet saivat jokainen palkinnoksi kolme itse valitsemaan LP-­levyä. Finaalissa olivat mukana myös Blue Joint, Elonkorjuu, Faction, Isojako, Kolera ja Waterloo. Suosikissa kirjoittanut Hellevi Jussila vähätteli kilpailun merkitystä. Seuraavassa numerossa oli Jussilan tekemä Factionin kolmesivuinen haastattelu, jossa yhtye kertoi osallistuneensa kilpailuun Popmuusikot ry:n pyynnöstä ja saaneensa voiton ansiosta lisää esiintymisiä. Factionin ainoat levytykset olivat kilpailujen finalistien kokoomalevyllä *[[Popmestarit]]* (1971) julkaistut kappaleet ”Computer Brain” ja ”Uguru”. Söderholm soitti myöhemminkin Porvoossa 1990-luvun alussa perustetussa uudessa Holdersissa ja 2000-luvun alussa perustetussa yhtyeessä The British Standard äkilliseen kuolemaansa saakka.

Faction esiintyi Ruisrockissa elokuussa 1971.

## Lähteet
Lippuakara

**Lippuakara** (*Laetacara curviceps*) tai **lippukirjoahven** on kirjoahveniin kuuluva kala ja varsin suosittu akvaariokala, joka sopii myös seura-akvaarioon.

## Koko ja ulkonäkö
Lippuakaran pituus on noin 8&nbsp;cm ja se on sinikuvioinen. Sukupuolet ovat varsin samannäköiset, tosin uroksen selkä- ja peräevän takaruodot ulottuvat pyrstöevän yli. Naaraan evät ovat lyhyemmät. Lippuakara muistuttaa nuorena ruostekirjoahventa, varsinkin kun molempien värit ovat hailakat nuorena ja kaupan stressaavissa tilanteissa.

## Alkuperä
Lippuakara elää Amazonian joenpoukamissa.

## Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Lippuakara on käytökseltään rauhallinen. Laji kutee kiville.

## Vesiolot ja ravinto
Lippuakara syö sekaravintoa; pakastettu liharuoka kuten vesikirput ja surviaisentoukat, sekä kasvisravinto lisänä ovat hyväksi. Muiden jokikalojen tavoin se viihtyy happamassa, pehmeässä vedessä; sopiva pH on 6,0–7,0 ja lämpötila 22–26&nbsp;°C.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Helsingin akvaariokeskus  (kuva)
Defloraatio

**Defloraatio** (, ) viittaa jonkin asian, esineen tai ihmisen arvokkaiden ja kauniiden piirteiden (väkivaltaiseen) turmelemiseen. Se tarkoittaa myös naisen neitsyyden menetyttämistä puhkaisemalla emättimen immenkalvon. Termi tulee latinan kielen sanasta *flora*, mikä tarkoittaa sanaa kukka.

## Lähteet
Forever (Kissin kappale)

**Forever** on yhdysvaltalaisen hard rock-yhtye Kissin kappale ja singlejulkaisu. Se on seitsemäs raita yhtyeen vuonna 1989 ilmestyneellä studioalbumilla *[[Hot in the Shade]]*, ja kappaleen ovat säveltäneet Kissin rytmikitaristi ja laulaja Paul Stanley sekä laulaja-lauluntekijä Michael Bolton.

”Foreverista” muodostui Kissin suurin hitti yli kymmeneen vuoteen. Kappale nousi Billboardin singlelistalla Yhdysvalloissa kahdeksannelle sijalle, minkä johdosta siitä tuli yhtyeen ensimmäinen Top 20-listasijoitukseen Yhdysvalloissa yltänyt kappale sitten vuoden 1979, jolloin ”I Was Made for Lovin’ You” nousi samaisella listalla sijalle 11. ”Forever” on toistaiseksi yhtyeen viimeinen kahdenkymmenen parhaan kappaleen joukkoon Billboardin listalla noussut julkaisu. Billboardin varsinaisen singlelistan ohella ”Forever” nousi sijalle 17 Billboardin Hot Mainstream Rock Tracks-kategoriassa. Billboardin listoilla ”Foreveria” paremmin on menestynyt ainoastaan yhtyeen alkuperäisen rumpalin Peter Crissin tulkitsema balladi ”Beth”, joka nousi seitsemännelle sijalle vuonna 1976. Kappeesta kuvattiin myös musiikkivideo, joka nousi valtavan suosituksi Music Televisionilla. Kappaleen video valtasi kärkipaikan Music Televisionin toivotuimpien musiikkivideoiden listalla useita kertoja perättäin. Musiikkivideolla nähdään yhtyeen jäsenet - Paul Stanley, basisti-laulaja Gene Simmons, soolokitaristi Bruce Kulick ja rumpali Eric Carr - esittämässä kappaletta suuressa, tyhjässä huoneessa. Vaikka Simmons esiintyy kappaleen videolla, todellisuudessa albumille päätyneessä lopullisessa versiossa kappaleen bassoraidan soittaa Bruce Kulick.

”Foreverin” niittämästä suosiosta huolimatta *Hot in the Shadesta* tuli Kissin ensimmäinen albumi sitten vuoden 1982 *[[Creatures of the Night]]in*, joka ei saavuttanut platinalevymyyntiä. 

## Kappaleen esiintyminen Kissin diskografiassa
"Forever" löytyy seuraavilta albumeilta;

**Hot in the Shade* (1989)
**[[Alive III]]* (1993, livealbumi)
**[[The Box Set]] ([[2001]], [[kokoelmalevy|kokoelmaboksi]])
**The Very Best of Kiss* ([[2002]], kokoelma-albumi)
**Kiss Symphony: Alive IV* ([[2003]], livealbumi)
**The Best of Kiss: The Millennium Collection, Vol. 2* ([[2004]], kokoelma-albumi)
**Playlist Plus* ([[2008]], kokoelma-albumi)
**Jigoku-Retsuden – New Recordings Best'' (2008, vain Japanissa julkaistu albumi joka sisältää kappaleen uudelleennauhoitetun version)

## Kokoonpano
*Paul Stanley – akustinen kitara, laulu
*Gene Simmons – taustalaulu
*Bruce Kulick – bassokitara, akustinen kitara, taustalaulu
*Eric Carr – rummut, taustalaulu

## Lähteet
Starflower

**Starflower** oli Porista lähtöisin oleva, vuonna 2001 perustettu rockyhtye. Se julkaisi debyyttialbuminsa *Moment in the Sun* vuonna 2006. Levyn julkaisijana toimi ruotsalainen levy-yhtiö Music is My Girlfriend. Vuoden 2007 kesäkuussa *Moment in the Sun* julkaistiin myös Taiwanissa. Julkaisijana toimi taipeilainen levy-yhtiö Silent Agreement.  

Starflowerin toinen albumi *Ceasefires* julkaistiin 10. maaliskuuta 2010 (KHY Suomen Musiikki). Albumin ensimmäinen single "You King" julkaistiin 27. marraskuuta 2009. Kolmas ja viimeinen albumi *The Sea Is The Harbour* julkaistiin vuonna 2012. Julkaisijana toimi Karkia Mistika Records. 

## Jäsenet
* Antti Ojala – laulu, kitara
* Johannes Nordlund – kitarat, koskettimet
* Lauri Hannus – basso
* Mikko Grönlund – rummut, koskettimet
* Lasse Noukka – koskettimet

## Diskografia

* *Moment in the Sun* (Music is My Girlfriend, 2006)
* *Ceasefires* (KHY Suomen Musiikki, 2010)
* *The Sea Is The Harbour* (Karkia Mistika Records, 2012)

## Aiheesta muualla
* Music is My Girlfriend
Avoin tietosanakirja

**Avoin tietosanakirja** on tietosanakirja, joka on avoimesti kenen tahansa saatavilla, hyödynnettävissä, muokattavissa ja jaettavissa mihin tahansa käyttötarkoitukseen. Avoin tietosanakirja lisensoidaan avoimella lisenssillä, joka antaa luvan käyttää sisältöä edellä kuvatulla tavalla.

Tunnetuin ja laajin avoin verkkotietosanakirja on Wikipedia.

## Katso myös
*Luettelo avoimista tietosanakirjoista
*Avoin sisältö
*Avoin tieto

## Lähteet
Therese Borssén

**Therese Borssén** (s. 12. joulukuuta 1984 Rättvik) on ruotsalainen alppihiihtäjä.

Borssén laskee lähinnä tekniikkalajeja, etenkin pujottelua. Hän sijoittui Torinon olympialaisissa kahdeksanneksi pujottelussa. MM-kilpailujen pujottelussa hän on ollut viides Bormiossa 2005 ja seitsemäs Åressa 2007. Ensimmäisen voittonsa alppihiihdon maailmancupissa hän saavutti 29. joulukuuta 2006 Semmeringin pujottelukilpailussa.

## Maailmancupin palkintosijat
*Pujottelu
**Kausi 2005–2006: Maribor kolmas
**Kausi 2006–2007: Aspen kolmas, Val d'Isere kolmas, Semmering voitto; pujottelucupissa neljäs
**Kausi 2007–2008: Ofterschwang toinen
**Kausi 2008–2009: Åre kolmas

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Therese Borssénin kotisivut
Martinianus

**Sextus Marcius Martinianus** (k. 325) oli Rooman keisari heinäkuusta syyskuun 18. päivään 324. Itä-Rooman augustus Licinius teki hänestä nimellisesti Länsi-Rooman augustuksen kärsittyään tappion Konstantinus Suurta vastaan 3. heinäkuuta 324. Ennen keisariksi nimittämistään Martinianus oli ollut Liciniuksen hovin *magister officiorum*.

Liciniuksen kärsittyä tappion Krysopoliksen taistelussa Martinianus joutui Konstantinuksen vangiksi. Aluksi Konstantinus lähetti Martinianuksen vankeuteen Kappadokiaan, mutta vuonna 325 Konstantinus päätti antaa teloittaa Liciniuksen ja Martinianuksen. 

## Lähteet
* Roman Emperors – Martinianus
Sarah Schleper

**Sarah Schleper** (s. 19. helmikuuta 1979 Glenwood Springs, Colorado) on yhdysvaltalainen, nykyään Meksikoa edustava alppihiihtäjä.

Ainoan voittonsa maailmancupissa hän saavutti Lenzerheiden pujottelussa keväällä 2005. Yhteensä hänellä on maailmancupissa neljä palkintopallisijaa. Arvokisoissa hän on osallistunut seitsemiin olympialaisiin (1998, 2002, 2006, 2010, 2018, 2022, 2026) ja 11:iin MM-kisoihin (2001–2025). Paras sijoitus MM-kisoissa on seitsemäs tila Bormion pujottelussa 2005. Olympialaisissa hän sijoittui parhaimmillaan kymmenenneksi Torinon pujottelussa 2006.

Schleper jätti kauden 2006–2007 väliin polvileikkauksen vuoksi ja kauden 2007–2008 väliin raskauden vuoksi. Hän lopetti uransa vuonna 2012, mutta teki paluun kaudelle 2014–2015 saatuaan Meksikon kansalaisuuden.

Ensimmäisen kerran uransa lopetettuaan hänen viimeiseksi maailmancupin kilpailuksi jäi Lienzissä 29. joulukuuta 2011 laskettu pujottelukilpailu. Avauskierroksen laskunsa puolivälissä hän pysähtyi ja otti poikansa Lassen syliin ja laski maaliin. Sarah Schleper on viisinkertainen Yhdysvaltain mestari. Neljä tuli pujottelusta ja yksi suurpujottelusta.

Schleperin poika Lasse Gaxiola on myös alppihiihtäjä. He molemmat edustivat Meksikoa Milanon–Cortinan olympialaisissa 2026. Schleper oli Meksikon joukkueen lipunkantaja olympialaisten avajaismarssissa Cortina d’Ampezzossa.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Men Nguyen

**Men "The Master" Nguyen** (s. 30. joulukuuta 1954, Phan Thiết, Vietnam) on vietnamilaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Seitsenkertaista WSOP-voittajaa pidetään yleisesti yhtenä kaikkien aikojen parhaista turnauspelaajista. Vuosien 2000 ja 2004 välillä hän sijoittui rahasijoille yli 120 turnauksessa ja on urallaan voittanut yli 80 turnausta. *[[Card Player]]* -lehti on valinnut Nguyenin vuoden pelaajaksi vuosina 1997, 2001, 2003 ja 2005.

## Varhaiset vuodet

Nguyen lopetti koulunkäynnin 13-vuotiaana vuonna 1967 ja alkoi työskennellä linja-autonkuljettajana. Alkuvuodesta 1978 hän purjehti yhdessä 87 muun kanssa pakoon kommunistihallintoa Malesian Pulau Besariin. Samana vuonna hän sai poliittisen turvapaikan Yhdysvalloista ja asettui asumaan Los Angelesiin, Kaliforniaan. Yhdysvaltain kansalainen Nguyenista tuli vuonna 1986.

Pokerinpeluun Nguyen aloitti vuonna 1984 Las Vegasissa, Nevadassa. Aluksi hävittyään satoja dollareita, hän sai lempinimen "Money Machine", mutta oppi pelin ja voitti ensimmäisen turnauksensa vuonna 1987. Pokerivoitoillaan Nguyen avasi kuivapesulan ja huonekaluliikkeen, mutta myi ne pois vuonna 1990 koska ne vaativat liikaa aikaa ja eivät kannattaneet riittävän hyvin. Liiketoimiensa ansiosta hän kuitenkin tutustui moniin muihin vietnamilaisiin, joista osasta tuli hänen oppilaitaan. Näitä olivat muun muassa hänen serkkunsa David "The Dragon" Pham ja Minh Nguyen.

Vuonna 1987 Nguyen meni naimisiin Tuyet Van Nguyenin kanssa. Pariskunnalla on kahdeksan lasta (kolme poikaa ja viisi tyttöä). Kolme tyttäristä on syntynyt 22. joulukuuta neljän vuoden välein.

## Pokeriammattilaisena

Nguyen tunnetaan monien pokeriammattilaisten oppi-isänä. Benny Binionin pojanpojan Benny Binion Behnenin mukaan Nguyen on kouluttanut enemmän turnausvoittajia kuin kukaan muu alalla. Hän saa myös osuuden oppilaidensa pokerivoitoista itselleen.

Vuonna 1991 eräs Nguyenin oppilaista antoi tälle lempinimen "The Master" (Mestari) ja nykyään hänet tunnetaankin laajalti nimellä "Men the Master". Nguyen lahjoittaa osan turnausvoitoistaan hyväntekeväisyyskohteisiin Vietnamissa ja hän rakennutti lastentarhan maahan vuonna 1996.

Kesäkuussa 2010 Nguyenin turnausansiot ylittivät 9,7 miljoonaa dollaria.

### World Series of Poker

Nguyen on voittanut urallaan seitsemän World Series of Poker -turnausta (enemmän on viidellä pelaajalla). Hän on ollut rahasijoilla kaikkiaan 67 kertaa. Tätä enemmän rahasijoja on vain Phil Hellmuthilla (77). WSOP:n pääturnauksessa Nguyen on parhaimmillaan ollut neljäs (1996).

### World Poker Tour

WPT-turnauksista Nguyenilla ei ole toistaiseksi voittoja. Hän on selvinnyt finaalipöytään kolme kertaa (ja pelannut kaksi kertaa kutsuturnauksen finaalipöydässä). Gold Strike World Poker Openin WPT-turnauksessa tammikuussa 2008 hän oli kolmas (palkintosumma 241&nbsp;193 dollaria).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Marisa (nimi)

**Marisa** on naisen etunimi. Se on alun perin italialainen yhdistelmä nimistä Maria sekä Lisa, Louise tai Elisa.

Marisasta on eri kielissä käytetty myös muotoja *Marissa*, *Marise* tai ainakin hollannissa *Maryse*. 

Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Marisa-nimi on Suomessa annettu 1900-luvun alusta vuoteen 2025 menessä yhteensä hieman yli 400 lapselle. Heistä hieman yli 200 on 1980- ja 1990-luvuilla syntyneitä. Nimi ei ole päässyt suomalaiseen nimipäiväkalenteriin.

## Tunnettuja Marisoja

* Marisa Baena (s. 1977), kolumbialainen golfinpelaaja
* Marisa Berenson (s. 1947), yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli
* Marisa Coughlan (s. 1973), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Marisa DiGrande (s. 1997), yhdysvaltalainen jalkapalloilija
* Marisa Garcia, oik. *Maria Isabela Asensio* (s. 1970), espanjalainen laulaja ja säveltäjä
* Marisa Jordan (s. 2000), yhdysvaltalainen jalkapallomaalivahti
* Marisa Mell (1939–1992), itävaltalainen näyttelijä
* Marisa Merz (1926–2019), italialainen kuvataiteilija ja kuvanveistäjä
* Marisa Miller (s. 1978), yhdysvaltalainen malli
* Marisa Monte (s. 1967), brasilialainen laulaja, säveltäjä ja tuottaja
* Marisa Olislagers (s. 2000), alankomaalainen jalkapalloilija
* Marisa Pavan (1932–2023), italialainen näyttelijä
* Marisa Robles (s. 1937), espanjalainen harpisti
* Marisa Siketa (s. 1990), australialainen näyttelijä
* Marisa Tomei (s. 1964), yhdysvaltalainen näyttelijä

## Kuvitteellisia Marisoja

* Marisa Coulter, henkilö Philip Pullmanin fantasiatriologiassa *[[Universumien tomu]]* ja siihen perustuvassa elokuvassa *[[Kultainen kompassi (elokuva)|Kultainen kompassi]]*

## Lähteet
Verner Korsbäck

**Verner Valentin (Verner V.) Korsbäck** (vuoteen 1921 asti **Henriksson**; 25. lokakuuta 1910 Korsnäs – 25. maaliskuuta 1981 Vaasa) oli suomalainen poliitikko ja RKP:n kansanedustaja vuosina 1948–1972.

Pohjanmaalla Korsnäsissä syntynyt Korsbäck kävi kansanopiston ja valmistui agrologiksi 1933. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1937. Korsbäck valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi vuonna 1941. Hän suoritti kasvatusopillisen tutkinnon vuonna 1945. Korsbäck meni vuonna 1948 naimisiin Brita Kristina Woivalinin kanssa.

Korsbäck edusti kansanedustajana vuosina 1948–1962 Vaasan läänin eteläistä ja vuosina 1962–1972 Vaasan läänin vaalipiiriä. Hän toimi vuosina 1962–1963 Karjalaisen I hallituksen toisena maatalousministerinä. Korsbäck oli presidentin valitsijamies neljästi (1950, 1956, 1962, 1968) ja kuului Suomen YK-valtuuskunnan jäsenistöön.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
*
Kaktusjänis

**Kaktusjänis** eli **antilooppijänis** (*Lepus alleni*) on pohjoisamerikkalainen jänislaji.

## Koko ja ulkonäkö
Kaktusjänis kasvaa 45–60 sentin pituiseksi, jonka jatkeeksi vielä 2,5–10 sentin pituinen häntä. Jäniksen etujalat kasvavat 10–20-senttisiksi ja takajalat 20–30-senttisiksi. Nimen kaktusjänis se on saanut ravintonsa mukaan ja aiemman nimen antilooppijänis jalkojensa mukaan, siis afrikkalaisten nopeasti liikkuvien ja loikkivien antilooppien mukaan. Jäniksen korvat kasvavat 5–20-senttisiksi. Korvien tehtävänä ei ole ainoastaan kuulon tehostaminen, vaan myös lämmönsäätely.

## Levinneisyys
Ensisijaisesti kaktusjänistä tavataan Yhdysvaltojen lounaisosissa. Tiheimmiten se elää Arizonan osavaltiossa, mutta laji on levinnyt myös New Mexicoon, Kaakkois-Kaliforniaan sekä osittain myös pohjoiseen Meksikoon. Elinympäristöiksi kaktusjänikselle kelpaavat hyvin erilaiset asuinalueet. Sitä tavataan ruohoisilta kukkuloilta tai tasangoilta. Niitä elää kuitenkin myös Yhdysvaltojen lounaisosien aavikoilla sekä kaupungistuneilla alueilla, johon ne ovat sopeutuneet hyvin.

## Elintavat
Kaktusjänis on yöeläin ja ruokailee lähinnä myöhään illalla ja varhain aamulla. Se on hiljainen eläin, joka harvoin ääntelee lukuun ottamatta huutoa sen ollessa hädässä. Kolojen kaivamisen sijaan se vaaran uhatessa luottaa ennemmin nopeaan juoksutaitoonsa. Erikoista kaktus- eli antilooppijäniksessä on se, että se voi antaa signaaleja antilooppien tavoin nostamalla takapuolensa valkoisia karvoja. Näitä signaaleja annetaan silloin, kun jänis juoksee saalistajaa karkuun.

Sadekausina, joita on kaksi vuodessa, jänis syö tuoretta heinää. Kuivina kausina ravinto koostuu kaktuksesta ja mesquite-pensaasta. Veden juonti on jänikselle lähes tarpeetonta, sillä se saa kaiken tarvitsemansa nesteen syömistään aavikkokasveista.

## Lisääntyminen
Naaraat synnyttävät usein alle vuoden ikäisinä, ja lisääntyminen jatkuu vuoden ympäri. Pesue syntyy joka vuosi ja pesueen koko on 2–4 poikasta.

## Alalajit
Kaktusjäniksellä on kaksi alalajia:
**Lepus alleni alleni*
**Lepus alleni tiburonensis*

## Lähteet
Anders Jacobsson ja Sören Olsson

**Anders Jacobsson** (s. 1963) ja **Sören Olsson** (s. 1964) ovat ruotsalaiset serkukset, jotka tunnetaan yhdessä kirjoittamistaan lapsille ja nuorille suunnatuista romaanisarjoista kuten *[[Lasse Andersson|Lasse]]*, *[[Bertin päiväkirjat]]*, *[[Iida-Liisa]]* ja *[[Emanuel (kirjasarja)|Emanuel]]*. 

Jacobssonin ja Olssonin humoristiset kirjat ovat menestyneet suuresti Ruotsissa, ja Suomessakin niitä on myyty yli kolme miljoonaa kappaletta. Jacobsson ja Olsson ovat julkaisseet yhdessä kymmeniä kirjoja, joista yli 30 on käännetty suomeksi.

Kirjojen lisäksi serkukset ovat tehneet radio- ja televisio-ohjelmia sekä elokuvakäsikirjoituksia. He ovat lisäksi levyttäneet musiikkia Hemliga byrån -yhtyeenä ja päässeet listoille kappaleellaan *Hej, hej, hemskt mycket hej* 1980-luvun lopulla.

Vuonna 2009 Lasse-kirjasarjan ensimmäinen osa *Sagan om Sune* (suom. *Lasse, ekaluokkalainen*) pääsi mukaan kirjaan *Tusen svenska klassiker*, johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.

## Lähteet
Mimmi Bergh

**Jemina ”Mimmi” Bergh** (1. syyskuuta 1845 Kuopio – 17. syyskuuta 1932 Oulu) oli suomalainen kirjailija ja tyttökoulun kollega ja johtajatar. 

## Elämä ja ura

Limingan rovastin Julius Immanuel Berghin tytär Mimmi Bergh kävi Kuopion ruotsalaisen tyttökoulun ja seurasi myöhemmin opetusta Jyväskylän seminaarissa ja Helsingin suomalaisessa jatko-opistossa. Oulussa hän opetti useassa koulussa ja toimi ensimmäisenä johtajattarena Oulun suomalaisessa jatko-opistossa.

Bergh osallistui aktiivisesti hyväntekeväisyystyöhön, muun muassa Oulun diakonissakodin ja vankeinhoitoyhdistyksen toimintaan. Ollessaan opettajana Oulun lääninvankilassa hän kirjoitti kuusiosaisen sarjan *Kertomuksia ja mietteitä vangeille vankilan yksinäisyydessä* (1891–1892). ”Herätykseksi ja kehotukseksi” tarkoitetuissa vihkosissa Bergh suosittelee kurinalaista ja mukavuuksista karsittua elämäntapaa: mikään kärsimys ei ole turha, sillä maallisen vaivan palkka on iankaikkinen elämä taivaassa.

Teoksessa *Silmäyksiä aikamme emansipatsiooni-pyrintöihin* (1889) Bergh käsittelee naisasiaa muun muassa avioliiton, uskonnon ja moraalisten kysymysten näkökulmasta. Ajatukset yhteiskuntaluokkien ja sukupuolten tasa-arvoisuudesta olivat monella tapaa edellä aikaansa. Bergh kannatti tyttöjen koulutusta ja suhtautui suopeasti jopa yhteiskouluihin. Hänen näkemyksensä mukaan tytöistä tuli kasvattaa reippaita ja oma-aloitteisia kansalaisia, joilla olisi myös ”intelligenssiä” ja ”syvempää koulusivistystä”.  

Mimmi Berghin muuta tuotantoa ovat palvelijoille suunnattu opas *Palvelija-Kuvastin* (1888) sekä *Luetko raamattua ja miten luet?* (1893). Lisäksi hän kirjoitti sanomalehtiin ja suomensi uskonnollisia teoksia ruotsista ja saksasta.

## Tuotanto

* Palwelija-Kuwastin. K. F. Kiwekäs 1888
* Silmäyksiä aikamme emansipatsiooni-pyrintöihin, etenkin naiskysymykseen, Jumalan sanan valossa. WSOY 1889
* Kertomuksia ja mietteitä wangeille wankilan yksinäisyydessä -sarja:
** Kertomuksia ja mietteitä wangeille wankilan yksinäisyydessä 1. Huuto-Jukka. WSOY 1891
** Kertomuksia ja mietteitä wangeille wankilan yksinäisyydessä 2. Elinkautinen vanki. WSOY 1892
** Kertomuksia ja mietteitä wangeille wankilan yksinäisyydessä 3. "Vankila-Valentin" koti. WSOY 1892
** Kertomuksia ja mietteitä wangeille wankilan yksinäisyydessä 4. Holtin kirjeet vankilasta. WSOY 1892
** Kertomuksia ja mietteitä wangeille wankilan yksinäisyydessä 5. Oliko hän viaton? WSOY 1892
** Kertomuksia ja mietteitä wangeille wankilan yksinäisyydessä 6. Uuden vuoden mietteitä vankilassa. WSOY 1892
* Luetko raamattua ja miten luet? Herättäjä 1893
* Oulun Suomalainen Jatko-opisto 1892-1911. 1911 (myös teoksessa *Oulun koulujen 300 vuoden muistoksi*, 1911)

## Lähteet
* Oulun kaupunginkirjaston Saran sisaret -sivusto
* Paani, Miia: Mimmi Bergh: aikansa opastaja Jumalan sanan valossa. Teoksessa *Jäiset laakerit. Artikkeleita pohjoisista naiskirjailijoista*. Toim. Sinikka Tuohimaa et al. Oulun yliopiston Taideaineiden ja antropologian laitoksen julkaisuja. A. Kirjallisuus 8. Oulu: Oulun yliopisto 1998.

## Aiheesta muualla
* Palwelija-Kuvastin digitoituna
* Mimmi Bergh Kirjasampo.fi:ssä
Contraband (Velvet Revolverin albumi)

**Contraband** on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Velvet Revolverin vuonna 2004 julkaisema albumi. Albumilta julkaistut singlet: Slither, Fall To Pieces ja Dirty Little Thing (Promo).

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Scott Weiland – laulu
* Slash – kitarat, taustalaulu
* Duff McKagan – basso, taustalaulu
* Matt Sorum – rummut, taustalaulu
* Dave Kushner – kitara

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Imperiumi: 8/10
* Soundi: 

## Lähteet
Robert Coover

**Robert Lowell Coover** (4. helmikuuta 1932 Charles City, Iowa, Yhdysvallat – 5. lokakuuta 2024 Warwick, Englanti) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän kirjoitti artikkelin ”The End of Books”. Coover oli hypertekstin pioneereja. Hän kuului elektronisen kirjallisuuden organisaation (Electronic Literature Organization) perustajajäseniin. 

Coover opiskeli Indianan ja Chicagon yliopistoissa, ja opetti useissa yliopistoissa. Hän työskenteli muun muassa Brownin yliopistossa, jossa hän opetti verkkokirjoittamista. 

Cooverin ensimmäinen romaani *The Origin of the Brunists* sai William Faulknerin säätiön esikoisteospalkinnon vuonna 1966. Hänen tuotantonsa käsittää novelleja ja näytelmiä. Parhaiten Coover tunnetaan satiirisesta teoksestaan *The Public Burning* (1977), jonka aiheena on Ethel ja Julius Rosenbergin kohtalo. Kirjan yhtenä kuvitteellisena kertojana toimii karikatyyrimäinen Richard Nixon. *Whatever Happened to Gloomy Gus of the Chicago Bears* (1987) puolestaan kertoo fiktiivisen tarinan nuoresta Nixonista. 
 
## Teokset
*The Origin of the Brunists (1966)
*The Universal Baseball Association, Inc., J. Henry Waugh, Prop (1968)
*Pricksongs & Descants (1969) (novellikokoelma)
*A Theological Position (1972) (näytelmä)
*The Public Burning (1977)
*A Political Fable (1980)
*Spanking the Maid (1982) suom. *Sisäkölle piiskaa*, 2023
*In Bed One Night & Other Brief Encounters (1983) (novellikokoelma)
*Gerald's Party (1986)
*A Night at the Movies (1987)
*Whatever Happened to Gloomy Gus of the Chicago Bears (1987)
*Pinocchio in Venice (1991), suom. Pinokkio Venetsiassa (2016)
*Briar Rose (1996)
*John's Wife (1996)
*Ghost Town (1998)
*The Adventures of Lucky Pierre (Director's Cut) (2002)
*Stepmother (2004)

### Suomennetut teokset
* *Pinokkio Venetsiassa* (*Pinocchio in Venice*), suom. Heikki Karjalainen,  Helsinki: Moebius 2016 
* *Huck lännen mailla* (*Huck out West*), suom. Heikki Karjalainen,  Helsinki: Moebius 2019 
* *Sisäkölle piiskaa* (*Spanking the Maid*). Suom. Heikki Karjalainen. Moebius 2023 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Robert Coover’s Homepages at Brown University.
*New York State Writers Institute: Robert Coover. 
*“The End of Books” 21.6.1992.
*Review of Pinocchio in Venice.
*An Old Pinocchin Reverting to Wood.
*
Mario Reiter

**Mario Reiter** (s. 5. marraskuuta 1970 Rankweil, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä.

Reiter voitti alppiyhdistetyn olympiakultaa Naganon kisoissa 1998. MM-kilpailuissa hän on ollut pujottelussa toinen ja yhdistetyssä kolmas. Maailmancupissa Reiter saavutti kolme voittoa (2 pujottelun ja yhden suurpujottelun).

Hän lopetti uransa kauden 2000/01 jälkeen.

## Aiheesta muualla

*
Beagle 2

**Beagle 2** oli Mars Express -luotaimen mukana ollut englantilainen laskeutuja. Sen Marsiin laskeutumisen epäonnistui 24. joulukuuta 2003. Helmikuun 6. päivänä 2004 ESA julisti sen virallisesti kadonneeksi. Tammikuussa 2015 ESA ilmoitti luotaimen löytymisestä. Beagle 2 näkyi Nasan Mars Reconnaissance Orbiterin HiRISE-kameran kuvista. Se oli laskeutunut Marsiin, mutta kuvien perusteella kaksi sen neljästä aurinkopaneelista jäi avautumatta. Nämä blokkasivat antennia ja näin laskeutujaan ei saatu yhteyttä.

## Alus ja mittalaitteet
Beagle 2 muistuttaa suurta taskukelloa. Laskeuduttuaan sen oli tarkoitus avata neljä aurinkopaneeliaan ja ojentaa robottikätensä (Payload Adjustable Workbench, PAW), johon suurin osa mittalaitteista oli sijoitettu. Päinvastoin kuin NASAn robottikulkijat Spirit ja Opportunity, Beagle 2 ei ollut kykeneväinen liikkumaan.

Beagle 2 kantoi mukanaan  stereokameraparin, mikroskoopin, Mössbauer- ja röntgenspektrometrin, kaasukromatografin ja massaspektrometrin. Lisäksi siinä oli pora kivien hiomiseen sekä pieni kaira (Planetary Undersurface Tool, PLUTO), jolla voitiin kaivautua jopa metrin syvyyteen.

Sen toiminta ajaksi oli kaavailtu 180–687 Maan päivää. Marsin vuoden pituus on 687 Maan päivää.

## Katso myös

* Mars Express

## Muuta
* Transformers-elokuvassa mainitaan Beagle 2 -avaruusluotain, joka lähetettiin Marsiin. Beagle 2 ehti lähettää 13 sekuntia ja sen lähettämässä videokuvassa näkyi kun Marsissa ollut Decepticon tuhosi sen. Ohjaaja Michael Bay oli halunnut kertoa laskeutujan katoamissyyn jossakin hänen elokuvassaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Ratsutila

**Ratsutila** eli **rustholli** () oli maatila, jonka tehtävänä oli verohelpotusten vastikkeeksi pitää kruunun palveluksessa armeijan ratsumiestä sekä tämän hevosta. Ratsutilojen perustaminen liittyi Kaarle XI:n toteuttamaan ruotujakolaitokseen. Lähes koko ruotujakolaitoksen olemassaolon aikana, 1600-luvun lopulta vuoteen 1808 saakka, ratsutilan tuli varustaa asekuntoinen mies ja hevonen ratsupalvelukseen kuninkaan käskystä sotaa varten. Arvoasteikossa ratsutilalliset olivat tavallista talonpoikaa ylempänä, papistoa ja nimismiestä alempana. Ratsutilan isäntää kutsuttiin ratsutilalliseksi eli *rusthollariksi*. Rusthollari oli usein säätyläinen tai suhteellisen varakas talonpoika, jotka sittemmin muodostivat johtavan kerrostuman talonpoikaisessa säädyssä. 

Ratsutilat muodostettiin läänien ja pitäjien suurimmista maatiloista ja niiden tehtävänä oli varustaa asekuntoinen mies ja hevonen sotaa varten. Tavallisesti ratsupalvelusta suorittamaan palkattiin ulkopuolinen, jolle järjestettiin rahapalkan lisäksi joko torppa tai ylemmän sotilasviran omaavalle puustelli elantoa varten. Ratsupalvelua suorittamaan lähti usein myös talon nuorempi poika tai jopa isäntä itse. Vastapalvelukseksi miehen ja hevosen palveluksesta rustholli sai verohelpotuksia: ratsumiehen ja hevosen kustannuksiksi arvioitiin noin 50–80 taaleria. Mikäli talon omien verojen määrä ei riittänyt kuluihin, ratsutilalle voitiin tällöin määrätä aputila eli augmentti, joka maksoi veronsa päätilalle. Varsinaisella ratsutilalla saattoi olla useampikin aputila. Ratsupalvelusta suorittavan mahdollinen kuolema tai haavoittuminen aiheutti lisäkuluja tilalle, sillä sen oli hankittava uusi mies edesmenneen tai haavoittuneen tilalle. 

Ruotuväkiarmeija lakkautettiin Suomen siirtyessä osaksi Venäjän valtakuntaa. Tällöin rustholleille määrättiin vakanssi- ja passevolanssimaksu, jotka lakkautettiin vasta vuonna 1886, kun koko ruotujakolaitos lakkautettiin. Maksuksi vuonna 1809 määrättiin 10 tynnyriä viljaa ratsutilaa kohden.

Ratsutilat nousivat usein tavallisten maatilojen ja ruotujakolaitokseen osallistuneiden tilojen yläpuolelle, ja ne muodostivat eräänlaisen talonpoikaisen eliitin. Usein nämä talonpojat olivat maatalouden uudistusten edelläkävijöitä ja vaikuttivat ratkaisevasti erilaisiin maaseudullekin levinneisiin ilmiöihin ja aatteisiin.

Ratsutilat saattoivat joskus muodostua kartanoiksi, mikäli ne päätyivät säätyläisten omistukseen. Kartanoiden yhteydessä ja niiden synonyyminä käytössä ollut käsite säteriratsutila on kuitenkin eri asia kuin ratsutila yleensä, ja näin siis kaikki ratsutilat eivät ole olleet kartanoita, vaikka nimitys ratsutila usein saattaakin esiintyä kartanoiden yhteydessä liittyen niiden säteriratsutilaominaisuuteen. Ratsutilat olivat hyvin selkeästi eteläsuomalainen ilmiö, joka on pohjoisessa harvinainen ja joskus jopa täysin tuntematon. 

## Katso myös
*Ratsupalvelus

## Lähteet

**Suomen historia* 1–8, Weilin+Göös.
*Nenonen & Teerijoki; *Historian suursanakirja*, WSOY 1998.
* 

## Aiheesta muualla
* Rusthollikartta. Kartta Suomen rustholleista ja sotilasvirkataloista eli puustelleista.
Berit mila

**Berit mila** () tai **brit mila** on uskonnollinen rituaali, jossa juutalaiset pojat otetaan Jumalan ja Israelin lasten yhteyteen ympärileikkauksessa, jonka suorittaa *mohel* perheen ja ystävien läsnä ollessa kahdeksantena päivänä syntymästä eli viikon ikäisenä (päivä jolloin poika syntyy lasketaan ensimmäiseksi päiväksi). Seremoniaa seuraa juhla-ateria (*seudat mitzva*).

## Uskonnollinen peruste
Ympärileikkaukselle löytyy peruste Toorasta. Ensimmäisen kerran se mainitaan 1. Mooseksen kirjassa 17:10-14, kun Jumala käskee Abrahamia ympärileikkamaan itsensä, kaikki jälkeläisensä ja talossaan asuvat miehet liiton merkkinä Jumalan ja Abrahamin suvun välillä. 3. Mooseksen kirjassa on myös seuraava käsky:

Tooran mukaan ympärileikkauksen velvollisuuden laiminlyönnistä on rangaistuksena karet. Talmudin mukaan berit mila vastaa tärkeydessä kaikkia muita mitsvoja (Traktaatti Nedarim 32a).

## Berit mila lapsilla ja aikuisilla
Nykyään berit mila tehdään paitsi poikavauvoille, myös juutalaisuuteen kääntyville miehille ja pojille. Koska ympärileikkaus on osa kääntymisrituaalia, halakhan mukaan ilman ympärileikkausta kääntynyt henkilö ei ole juutalainen. Jos aikuinen juutalainen mies ei ole ympärileikattu, on hänellä itsellään velvollisuus ympärileikata tai ympärileikkauttaa itsensä mahdollisimman pian. Ympärileikkaus ei ole vain fyysinen velvollisuus, vaan siihen liittyy myös uskonnollinen rituaali. Jos ympärileikkaus on tapahtunut ilman berit mila-rituaalia, tai lapsi syntyy ilman esinahkaa, tulee tehdä symbolinen ympärileikkaus eli *hatafat dam brit*, jossa peniksestä otetaan rituaalisesti pisara verta. 

Lasta, jolle ympärileikkaus voisi olla vaarallista esimerkiksi keskosuuden tai hemofilian takia, ei ympärileikata. Ympärileikkausta voidaan myös siirtää myöhemmäksi lapsen terveydentilan takia. 

## Rituaalin toimittajat
Ympärileikkauksen tekee yleensä asiaa opiskellut miespuolinen ympärileikkaaja, *mohel*, jotka perinteisesti oppivat taidon vanhemmalta mohelilta, mutta 1980-luvulta alkaen he ovat alkaneet saamaan yhä enenevässä määrin tarvittavaa lääketieteellistä koulutusta. Mohel saa myös ympärileikata ei-juutalaisia. 

Henkilöä, joka kantaa lapsen äidiltä isälle ennen berit milaata, kutsutaan nimellä *kvater*. *Sandak* on henkilö, joka pitää lasta sylissä berit milan ajan. Berit mila tapahtuu tuolissa nimeltä Elijan tuoli, joka viittaa profeetta Eliaan. 

Ympärileikkauksen yhteydessä luetaan rukouksia, ja poikalapselle annetaan tässä yhteydessä nimi. Tytöt saavat nimensä yleensä ensimmäisenä sapattina syntymänsä jälkeen synagogassa. Berit mila toimitetaan sen sijaan usein kotona.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* lubavitch.fi: Brit mila
World Series of Poker 1974

**[[World Series of Poker]] [[1974]]** oli historiansa viides. Kauden aikana järjestettiin kuusi turnausta, mestaruusturnaus mukaan lukien. Mestaruusturnauksen voitti Johnny Moss, jolle turnauksen voitto oli peräti kolmas.

## Turnaukset

## Mestaruusturnaus
### Finaali

## Lähteet
*http://pokerdb.thehendonmob.com/circuit.php?a=e&n=WSOP&s=1974
Taistelutahto

**Taistelutahto** (, , suomeksi myös **moraali** tai **henkinen ryhti**) on kyky pitää usko instituutioon tai tavoitteeseen yllä. Taistelutahto liittyy erityisesti sotajoukkoihin tai urheilujoukkueisiin, mutta myös muihin organisaatioihin vaikeissa tilanteissa.

Taistelutahto ymmärretään yleensä koko joukon, eikä niinkään yksilöiden, kollektiivisena ominaisuutena. Siihen vaikuttavat huollon ja taustatuen toimivuus, ylpeys (ammatista ja yksiköstä) sekä taistelutilanne. Se on joukon toiminnalle ehdottoman tärkeää. Basil Liddell Hart muotoili asian niin, että taistelun tarkoitus on murtaa juuri vastustajan taistelutahto.

Toisessa maailmansodassa osapuolilla oli totaaliseen sotaan liittyvä käsite ”kansan taistelutahto”, jota pyrittiin murtamaan terroripommituksilla, joissa pyrittiin tappamaan mahdollisimman paljon vihollisvaltion asukkaita.

## Lähteet
Fernando Redondo

**Fernando Carlos Redondo Neri** (s. 6. kesäkuuta 1969) on argentiinalainen, vuosina 1985–2004 pääsarjatasolla Argentiinassa, Espanjassa ja Italiassa pelannut jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.

Redondoa pidetään yleisesti yhtenä sukupolvensa parhaista keskikenttäpelaajista maailmassa. Hänet muistetaan erityisesti tyylikkyydestään ja kyvystään kontrolloida peliä.

Redondo aloitti ammattilaisuransa kotimaansa pääsarjan Argentinos Juniorsin riveissä vuonna 1985. Vuonna 1990 hän siirtyi Espanjaan Tenerifen joukkueeseen. Espanjan suurseura Real Madrid hankki Redondon Tenerifestä vuonna 1994. Real Madridin riveissä hän pelasi uransa parhaat vuodet saavuttaen muun muassa kaksi Espanjan-mestaruutta ja kaksi Mestarien liigan voittoa. Vuodesta 2000 lähtien Redondo edusti vielä neljä kautta italialaista Milania, mutta loukkaantumiset pilasivat suurelta osin hänen uransa viimeiset vuodet.

Argentiinan maajoukkueessa Redondo pelasi 29 ottelua. Hän saavutti Argentiinan riveissä Kuningas Fahdin Cupin voiton vuonna 1992 ja Copa Américan voiton vuonna 1993. Ainoat MM-kisansa Redondo pelasi vuonna 1994. Hänen esiintymisiään maajoukkueessa rajoittivat erimielisyydet valmentajien kanssa.

## Saavutuksia

* Mestarien liigan voitto 1998, 2000, 2003
* Intercontinental Cupin voitto 1998
* Espanjan-mestaruus 1995, 1997
* Italian-mestaruus 2004
* Italian Cupin voitto 2003
* Kuningas Fahdin Cupin voitto 1992
* Copa Américan voitto 1993

## Lähteet