open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
VX (videojärjestelmä)

**VX** on Matsushitan kehittämä videonauhurijärjestelmä. Sitä markkinoitiin ensisijaisesti kotitalouksille. VX esiteltiin vuonna 1975 ja poistettiin markkinoilta vähäisen kysynnän takia jo 1977. 

VX käyttää analogista, kasettiin pakattua puolen tuuman levyistä magneettinauhaa, kuten VHS- ja Betamax-järjestelmät. Myös VX-järjestelmässä nauhaa lukee pyörivä helical scan -kuvarumpu, joka mahdollistaa matalan nauhannopeuden. VX poikkeaa muista 1970-luvun kotivideojärjestelmistä ennen kaikkea kasettinsa rakenteen suhteen: VX-kasetissa nauhakelat ovat päällekkäin ja kasetissa on vastakappale kuvarumpua varten. Nauha on aina latausvalmiina, joten järjestelmän ei tarvitse vetää nauhaa kasetin ulkopuolelle latauksen yhteydessä. Kuvarumpu asettuu automaattisesti kasetin sisään. Siten VX-kasetti on huomattavasti muiden järjestelmien kasetteja kookkaampi: mainittu vastakappale sijaitsee nauhakelojen vieressä, jolloin kasetin pidemmän sivun mitta nousee runsaasti yli 20 senttimetrin. Lisäksi VX-kasetti ladataan lyhyempi sivu eteenpäin, kun muissa järjestelmissä ladataan pidempi sivu eteen, paitsi Sanyon V-Cord-järjestelmässä.

VX-kasetin mitat ovat 213×146×44 millimetriä ja paino 550 grammaa. Kuvarummun halkaisija on 48 millimetriä ja nauhannopeus 5,2133 cm/s. Suhteellinen nauhannopeus on 9,091 m/s.

VHS-kasetit mitat ovat 187×102×25 millimetriä, joten VX-kasetti on kooltaan lähes kolme kertaa VHS-kasettia suurempi.

## Laitetuki
VX-järjestelmän nauhureita myytiin Yhdysvalloissa Quasar-merkkisinä, malleja oli vain yksi: VR-1000. Japanissa malleja oli kaksi: VX-100 ja VX-2000. Quasar-nauhuri perustuu VX-2000-malliin.

## Lähteet
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Youtube: Quasar- VR1000 "The Great Time Machine" (VX Format) circa 1976
*1976: Quasar VR-1000 Great Time Machine and matching VT-100 Mechanical Timer!
Gogui

**Gogui** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Nioron piirissä Malissa. Se sijaitsee lähellä Mauritanian rajaa 67 kilometriä Niorosta koilliseen. Kunnassa on 12&nbsp;900 ja kylässä 2&nbsp;800 asukasta (vuonna 2009).

Goguin kunnan pinta-ala on 1&nbsp;460 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Nioron piirin Diarran ja lounaassa Yérérén kuntiin, idässä Naran piiriin ja pohjoisessa Mauritaniaan. Maisemaa leimaavat Hodhin punaiset hiekkadyynit. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pysyviä vesistöjä ei ole. Vähäinen kasvillisuus koostuu pensaista ja piikkikasveista.

Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaista 90 % on soninkeja, 9 % fulbeja ja 1 % maureja. Islamin lisäksi harjoitetaan perinteistä uskontoa.

Goguin kautta kulkee Nionon ja Mauritanian Aïoun El Atroussin välinen päällystetty maantie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maapähkinä ja lehmänpapu. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset ja aasit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.

## Lähteet
Propyleenidiamiini

**Propyleenidiamiini** eli **1,2-diaminopropaani** tai **1,2-propaanidiamiini** (C3H10N2) on amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lähtöaineena orgaanisen kemian synteeseissä. Propyleenidiamiini on trimetyleenidiamiinin isomeeri.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa propyleenidiamiini on väritöntä nestettä. Yhdisteellä on amiineille tunnusomainen pistävä haju. Se liukenee erittäin hyvin veteen ja on myös hygroskooppista. Propyleenidiamiini liukenee myös useisiin orgaanisiin liuottimiin ja muodostaa niiden kanssa atseotrooppisia seoksia. Propyleenidiamiini on kiraalinen yhdiste, mutta yleensä sitä käytetään raseemisena seoksena. Aine on muiden amiinien tavoin vahvasti emäksistä. Propyleenidiamiini on ärsyttävää ja voi emäksisyytensä vuoksi syövyttää ihoa ja silmiä joutuessaan niiden kanssa kosketuksiin.

Propyleenidiamiinia voidaan valmistaa 1,2-dibromipropaanin ja ammoniakin välisellä reaktiolla. Teollisesti tyypillisempi tapa on kuitenkin ammoniakin ja propyleenioksidin tai aminopropanolien välinen reaktio. Yhdistettä käytetään polttoaineiden ja voiteluaineiden lisäaineena. Lisäksi propyleenidiamiinista valmistetaan lääkkeitä, maatalouskemikaaleja ja väriaineita. Yhdessä kuparisulfaatin kanssa sitä voidaan käyttää analyyttisenä reagenssina elohopean ja elohopeayhdisteiden tunnistamiseen.

## Lähteet
Tuvalu kesäolympialaisissa 2012

**[[Tuvalu]]** osallistui Lontoon kesäolympialaisiin vuonna 2012 joukkueella, johon kuului kolme urheilijaa kahdesta eri lajista. Kyseessä oli maan toinen esiintyminen olympialaisissa eikä se saavuttanut mitaleita. Lipunkantajana avajaisissa toimi painonnostaja Tuau Lapua Lapua ja päättäjäisissä yleisurheilija Asenate Manoa.

## Joukkue

### Painonnosto

*Tuau Lapua Lapua - Miesten alle 62 kg

### Yleisurheilu

*Taveleve Noa - Miesten 100 metrin juoksu
*Asenate Manoa - Naisten 100 metrin juoksu

## Lähteet
Pohjois-Kosovo

**Pohjois-Kosovo** (serbiaksi: Северно Косовo, albaniaksi: Kosova Veriore) on Kosovossa sijaitseva neljästä serbien asuttamasta kunnasta koostuva alue. Kunnat ovat Pohjois-Mitrovica, Leposavić, Zvečan ja Zubin Potok.

## Väestö
Pohjois-Kosovo koostuu neljästä kunnasta ja sen pinta ala on 1&nbsp;007 neliökilometriä. 

Ennen Kosovon sotaa serbit olivat alueen enemmistö ja vähemmistöjä olivat albaanit, bosniakit ja romanit. Vuoden 1991 väestönlaskennan mukaan Zvečanissa, Leposavićissa ja Zubin Potokissa asui yhteensä n. 50 000 ihmistä, joista enemmistö oli serbejä. Mitrovicassa asui pääasiassa albaaneja etnisesti sekoittuneita. 

Vuoden 2015 Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö arvion mukaan Pohjois-Kosovon alueella asuu yhteensä n. 79 910 ihmistä, joista 88% on serbejä, 8% albaaneja ja 2% bosniakkeja ja muita.

## Maantiede
Pohjois-Kosovossa on paljon mineraaleja ja siellä sijaitsi ennen Trepčan kaivoskompleksi. Alueen pohjoisosassa on Kopaonik-vuoren harjanne.

## Talous
Sota heikensi alueen taloutta. Vuonna 2006 77% Mitrovican väestöstä oli työttömiä. Suurin työllistäjä oli Trepčan kaivoskompleksi, joka työllisti 4 000 ihmistä. Kaivos kuitenkin saastutti ympäristöä vakavasti ja se lakkautettiin elokuussa 2000. Alueella käytetään enemmän Serbian dinaaria kuin euroa. Nautintoaineiden kuten alkoholin salakuljettamisesta on tullut yleinen liiketoiminta Pohjois-Kosovossa.
Pittsburghin synagogaisku

**Pittsburghin synagogaisku** oli terrori-isku, joka tapahtui Yhdysvalloissa Pittsburghssa sijaitsevassa Tree of Life -synagogassa 27. lokakuuta 2018. Synagogaan jumalanpalveluksen aikana tunkeutunut aseistautunut mies surmasi 11 ihmistä. Kyseessä oli Yhdysvaltain lähihistorian pahin juutalaisia vastaan kohdistunut isku.

## Tekijä
Hyökkääjä oli 46-vuotias äärioikeistolainen Robert Gregory Bowers. Hänen motiivinaan oli antisemitismi ja juutalaisia koskevat salaliittoteoriat. Bowers oli ennen tekoaan levittänyt juutalaisvastaisia vihaviestejään alt-right-yhteisön suosimassa sosiaalisen median Gab-viestipalvelussa. Viimeisessä viestissään Bowers viittasi Yhdysvaltoja lähestyvään siirtolaiskaravaaniin syyttäen juutalaista HIAS-avustusjärjestöä, ja kertoi tekevänsä asialle jotakin.

Bowers sai liittovaltiotasolla syytteen 63 syytekohtaan, ja hänet todettiin kesäkuussa 2023 syylliseksi jokaiseen kohtaan. Elokuussa liittovaltion valamiehistö päätti yksimielisesti langettaa Bowersille kuolemantuomion. Presidentti Joe Bidenin oikeusministeriö on kuitenkin kieltänyt liittovaltion teloitukset, joten on epäselvää tullaanko Bowersia teloittamaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
The Megas

**The Megas** on yhdysvaltalainen cover-yhtye, joka perustettiin Los Angelesissa vuonna 2008. Sen tuotanto perustuu Capcomin luomaan Mega Man -videopelisarjaan, jonka peleihin on lisätty sanoitukset sekä uusia sävellyksiä. Sanoitukset laajentavat pelien yksinkertaisia tarinoita ja antavat jokaiselle kahdeksasta Robot Masterista oman persoonallisuutensa. Heidän *[[Mega Man 2]] -videopeliin pohjautuva esikoisalbuminsa *Get Equipped julkaistiin tammikuussa 2008.

Yhtye on saavuttanut mainetta videopelimusiikkiskenessä mm. Newgroundsissa ja MySpacessa, sekä se on tehnyt lukuisia live-esiintymisiä ympäri Yhdysvaltoja, ensisijaisesti videopelitapahtumissa kuten MAGfest, Nerdapalooza ja Video Games Live -kiertueella.

## Diskografia
### Studioalbumit
* 
* 
* 

### EPt
* 
* 
* 
* 
* 
*Snakes (2020)

### Remix-albumit
* Get Acoustic* (2010)

=== Demot ===
* Demo Get* (2008)

### Singlet
* ”Scent Blasters” (2013)
* ”The Quick and The Blue” (Enhanced edition)" (2016) *MM25: Mega Man Rocks*
* ”Man on Fire” (Enhanced edition) (2016) *MM25: Mega Man Rocks*
* ”I'm Not The Breakman” (Street Cleaner Remix) (2018) Street Cleaner
*"Chill Xmas" (Chill Xmas) (2018)
*"Blue Christmas" (Chill Xmas) (2018)

### Musiikkivideot
* ”You've Sparked a War” (2010)
* ”Gotta Run/Be the One” (2011)

### Muita esiintymisiä

## Aiheesta muualla
* The Megas.com
Tallis Obed Moses

**Tallis Obed Moses** (s. 24. lokakuuta 1954) on vanuatulainen pappi ja poliitikko, joka toimii maansa presidenttinä heinäkuusta 2017 alkaen. Parlamentti valitsi hänet kesken virkakautensa menehtyneen Baldwin Lonsdalen seuraajaksi. Äänestys oli tiukka ja ratkesi vasta viimeisiä ääniä laskettaessa.

Obed opiskeli Australiassa ja toimi pappina Erromangon ja Ambrymin saarilla.

## Lähteet
Kiväärilajit

Kivääriammunnassa kilpaillaan monissa eri lajeissa.

Olympialaisissa kilpaillaan vain 10 metrin ilmakiväärissä, 50 metrin pienoiskiväärin makuuammunnassa, 50 metrin pienoiskiväärin moniasentokilpailussa ja ampumahiihdossa. Näissä lajeissa järjestetään myös olympialajeille tarkoitettu maailmancup.

Alla listoja eri kiväärilajeista. Taulukoihin on merkitty laji/luokka, kaliiperivaatimus, mahdollinen Suomen lajiliitto/jaosto, mahdollinen kansainvälinen lajiliitto sekä muut huomiot:

SALin ns. perinteisissä kiväärilajeissa on seuraavat lajit/luokat:

SALin liikkuva maali-kiväärilajeissa on seuraavat lajit/luokat:

Practical-ammunnassa (IPSC-ammunta) on seuraavat kiväärilajit/-luokat:

Siluettiammunnassa ovat seuraavat kiväärililajit/-luokat:

Kasa-ammunnassa on seuraavat kiväärilajit/-luokat:

Mustaruutiammunnassa on seuraavat kiväärilajit/-luokat:

Reserviläisurheiluliiton lajit/luokat joissa voi ampua kiväärillä:

IDPA-ammunnassa on seuraavat kiväärilajit/-luokat:

Steel Challenge-ammunnassa on seuraavat kiväärilajit/-luokat:

Cowboy Action Shooting-ammunnan (CAS-ammunta) kiväärilajeina/-luokkina on:

Suomen Ampumahiihtoliiton kiväärilajit/-luokat:

Suomen Sotilasurheiluliiton kiväärilajit/-luokat:

Suomen Asehistoriallisen Seuran kiväärilajit/-luokat:

Asehistorian liiton kiväärilajit/-luokat:

## Lähteet
Ari Matilainen

**Ari Matilainen** (s. 22. tammikuuta 1966) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, jonka Minnesota North Stars varasi NHL:ään vuoden  10. kierroksen ensimmäisenä pelaajana. Matilaisen pelipaikka oli hyökkääjä. Hän pelasi urallaan SM-liigassa Porin Ässissä, Oulun Kärpissä ja Tampereen Tapparassa.

## Tilastot

## Lähteet
Vanuatun presidentti

**Vanuatun presidentti** on Vanuatun valtionpäämies. Presidentti valitaan viisivuotiselle virkakaudella epäsuoralla vaalilla, valitsijakollegioon kuuluvat parlamentin jäsenet sekä kuuden provinssin päämiehet. Presidenttiehdokkaan täytyy olla Vanuatun kansalainen ja kuulua johonkin paikalliseen heimoon sekä olla vaalikelpoinen myös parlamenttivaaleissa.

## Luettelo presidenteistä

## Lähteet
Cookinsaaret kesäolympialaisissa 2012

**[[Cookinsaaret]]** osallistui Lontoon kesäolympialaisiin vuonna 2012 joukkueella, johon kuului kahdeksan urheilijaa viidestä eri lajista. Maa ei saavuttanut mitaleita kisoissa. Lipunkantajana avajaisissa ja päättäjäisissä toimi uimari Ching Wei.

## Joukkue

### Melonta

*Joshua Utanga - Miesten alle 200 ja 1 000 metrin yksikkökajakki
*Ella Nicholas - Naisten yksikkökoskimelonta

### Painonnosto

*Luisa Peters - Naisten yli 75 kg

### Purjehdus

*Helena Williams - Naisten Laser Radial

### Uinti

*Zac Payne - Miesten 50 metrin vapaauinti
*Celeste Brown - Naisten 150 metrin vapaauinti

### Yleisurheilu

*Patrick Tuara - Miesten 100 metrin juoksu
*Pat Taea - Naisten 100 metrin juoksu

## Lähteet
Nauru kesäolympialaisissa 2012

**[[Nauru]]** osallistui Lontoon kesäolympialaisiin vuonna 2012 joukkueella, johon kuului kaksi urheilijaa kahdesta eri lajista. Maa ei saavuttanut mitaleita kisoissa. Lipunkantajana avajaisissa ja päättäjäisissä toimi painonnostaja Itte Detemanto.

## Joukkue

### Judo

*Sled Dowabobo - Miesten alle 73 kg

### Painonnosto

*Itte Detemanto - Miesten yli 105 kg

## Lähteet
Kiribati kesäolympialaisissa 2012

**[[Kiribati]]** osallistui Lontoon kesäolympialaisiin vuonna 2012 joukkueella, johon kuului kolme urheilijaa kahdesta eri lajista. Maa ei saavuttanut mitaleita kisoissa. Lipunkantajana avajaisissa ja päättäjäisissä toimi painonnostaja David Katoatau.

## Joukkue

### Painonnosto

*David Katoatau - Miesten alle 94 kg

### Yleisurheilu

*Nooa Takooa - Miesten 100 metrin juoksu
*Kaingaue David - Naisten 100 metrin juoksu

## Lähteet
Aili Purtonen

**Aili Purtonen** (oik. **Junttila**; 7. helmikuuta 1928 Savitaipale – 20. marraskuuta 2018 Lahti) oli suomalainen oopperalaulaja (altto), joka työskenteli Keski-Euroopan oopperataloissa sekä opetti laulua suomalaisissa musiikkioppilaitoksissa.

Purtonen opiskeli laulua Viipurin musiikkiopistossa 1950–1953 sekä suoritti Sibelius-Akatemiassa laulunopettajaseminaarin vuonna 1956 ja lauludiplomin 1962 opettajanaan Antti Koskinen. Ensikonserttinsa Purtonen piti Helsingissä vuonna 1958.

Purtonen työskenteli 1960–1970-luvulla Saksan oopperataloissa (Düsseldorfissa. Saarbrückenissä, Nürnbergissä, Karlsruhessa). Samaan aikaan hän toimi laulunopettajana ensin Lahden, sitten Hämeenlinnan ja myöhemmin Espoon musiikkiopistossa, kunnes siirtyi vuonna 1979 Sibelius-Akatemian opettajaksi; lehtorina hän toimi siellä 1985–1993. Hän esiintyi myös oratorio- ja orkesterisolistina.

## Lähteet
Ilmari Karvonen

**Ilmari Karvonen** (7. elokuuta 1893 Luumäki – 12. helmikuuta 1967) oli suomalainen kirkkoherra, opettaja ja kristillinen kirjailija. Hän kuului evankeliseen liikkeeseen.

Karvosen vanhemmat olivat vääpeli Reinhold Karvonen ja Selma Korhonen. Hän pääsi ylioppilaaksi Sortavalan reaalilyseosta 1912 ja suoritti teologian erotutkinnon 1915 sekä pastoraalitutkinnon 1918. Karvonen vihittiin papiksi 1916.

Karvonen oli vt. kirkkoherrana Kaukolassa, Sortavalan maaseurakunnassa, Nurmeksessa ja Rautjärvellä. Hän oli Sammatin kappalaisena 1919–1922, Viipurin tuomiokirkkoseurakunnan komministerinä vuodesta 1922, tuomiokapitulin asessorina 1932–1938 sekä Nousiaisten vt. kirkkoherrana vuodesta 1950 ja kirkkoherrana 1951–1958. Hän jäi eläkkeelle 1958. Hän sai rovastin arvon 1938.

Karvonen oli Viipurin suomalaisen lyseon uskonnon opettajana 1922–1923; Viipurin kauppaoppilaitoksen pikakirjoituksen opettajana 1923–1929 ja 1943–1944 sekä Viipurin kirkkomusiikkiopiston uskonnon opettajana 1931–1935.

## Teoksia
* *Sydän ja elämä : lastuja hengellisen elämän syventämiseksi*. Suomen lähetysseura, Helsinki 1928
* *Valitan surua*. Suomen lähetysseura, Helsinki 1936
* *Kaksi todistajaa : [[Johan Henrik Martin]] ja [[Karl Gustaf Sirén]] : piirteitä evankelisen liikkeen historiasta Viipurissa ja sen ympäristöllä*. Suomen lut. evank.-yhdistys, Helsinki 1936
* *Elämän veden lähteelle : hengellistä elämää ja Raamatun-tuntemusta syventämään*. Suomen kirkon sisälähetysseura, Sortavala 1937
* *Sanan sytykkeitä : raamatullisia tekstejä ja viittauksia erilaisia kirkollisia toimituksia varten* ; koonn. Ilmari Karvonen. Otava 1946

## Lähteet
Jioji Konrote

**Jioji Konousi Konrote** (s. 26. joulukuuta 1947)  on fidžiläinen upseeri ja poliitikko, joka on toiminut maansa presidenttinä vuodesta 2015. Hänet valittiin jatkokaudelle elokuussa 2018 opposition protesteista huolimatta.

Konrote on eläkkeelle jäänyt kenraalimajuri. Hän johti rauhanturvaoperaatiota Libanonissa ja toimi sen jälkeen Fidžin suurlähettiläänä Australiassa 2001–2006. Sen jälkeen hänellä oli ministerin tehtäviä. Konrote on ensimmäinen presidentti, jonka äidinkieli ei ole fidžin kieli (iTaukei), ja ensimmäinen, jonka valitsi parlamentti eikä päälliköiden neuvosto. Hänen presidenttikautensa päättyi 12. marraskuuta 2021, kun Wiliame Katonivere nousi uudeksi presidentiksi.

## Lähteet
Mick Mulvaney

**John Michael "Mick" Mulvaney** [mʌlˈveɪni] (s. 21. heinäkuuta 1967) on yhdysvaltalainen republikaanipuolueen poliitikko. Hän toimi Valkoisen talon kansliapäällikkönä vuosina 2019–2020 sekä hallinto- ja budjettipäällikkönä () vuosina 2017–2020. Vuosina 2011–2017 hän oli Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen.

Mulvaney on suorittanut oikeustieteen tutkinnon Pohjois-Carolinan yliopistossa, Chapel Hillissä vuonna 1992. Hänellä oli oma yritys 1997–2000, minkä jälkeen hän työskenteli perheensä kiinteistöyrityksessä. Hän aloitti poliittisen uransa osavaltiovaaleissa vuonna 2006. Vuoden 2010 vaaleissa hänet valittiin Teekutsuliikkeen tuella liittovaltion kongressiin Etelä-Carolinan osavaltiosta.

Mulvaneya pidetään kovan linjan konservatiivina. Joulukuussa 2018 ilmoitettiin, että hänestä tulee vuoden 2019 alusta John F. Kellyn seuraaja Valkoisen talon kansliapäällikkönä. Hän oli nimityshetkellä kaksi vuotta kestäneen Trumpin presidenttikauden aikana kolmas kansliapäällikkö.

## Lähteet
Maastoyksipyöräily

**Maastoyksipyöräily** () on pyöräilyä maastossa yksipyöräisellä polkupyörällä. Maastoyksipyöräilyssä ajetaan maastossa samaan tapaan kuin tavallisessa maastopyöräilyssä. Ajaa voidaan metsässä poluilla, avokallioilla, hiekkateillä, jäällä, lumessa ja vuorilla.

## Lajin historia
Maastoyksipyöräily syntyi 1980-luvulla itsenäisesti eri yksipyöräilijöiden toimesta jotka opittuaan ajamaan tasaisella, kaipasivat lisää haastetta ja siirtyivät ajamaan maastoon poluille ja vuorille. Yksi maastoyksipyöräilyn pioneereista oli George Peck, joka julkaisi vuonna 1990 opetusvideon "Rough terrain unicycling" joka innoitti muita lajin harrastamiseen. Muita maastoyksipyöräilyn pioneereja ovat mm. John Foss ja Kris Holm.

## Välineet
Yksipyörässä ajajan koko paino on yhden renkaan päällä. Tästä syystä tavalliset yksipyöräiset eivät kestä maastoajoa. Maastoyksipyörissä on erittäin vahva akseli, 36-reikäinen vanne, vahvat poljinkammet, kestävä satula, platform-polkimet ja leveä nappularengas. Usein mukana on myös hydraulinen käsijarru, jota käytetään pyörän hidastamiseen jyrkissä alamäissä. Tunnettuja maastoyksipyörien valmistajia ovat mm. Kris Holm, Nimbus ja Qu-Ax. 

## Lähteet
S. A. Sohlman

**Selim Armas Sohlman** (4. heinäkuuta 1879 Hamina  – 26. marraskuuta 1936 Helsinki) oli metsänhoitaja ja majuri, joka toimi sekä virkamiehenä että metsäalan yritysten ja yhteisöjen palveluksessa, samoin kuin työskenteli päätoimittajana  ja julkaisi useita metsäalan teoksia.

## Henkilöhistoria
Armas Sohlmanin vanhemmat olivat pormestari Johan Leonard Sohlman ja Maria Staudinger ja puoliso vuodesta 1906 Gerda Molander. Sohlman kävi Haminan kadettikoulun 1900 ja palveli Hämeen tarkka-ampujapataljoonassa seuraavaan vuoteen. Metsäkonduktööriksi hän valmistui Evon metsäopistosta 1904. Sohlman toimi Metsähallituksen palveluksessa 1902, 1904–1906 ja 1912–1916. Suomen  Metsänhoitoyhdistyksen metsänhoidon neuvoja hän oli 1906–1908 ja Pellervo-Seuran 1908–1910. Suomen Metsänhoitoyhdistys Tapion sihteerinä ja metsälehti *Tapion* päätoimittajana Sohlman toimi 1910–1912. Venäjän kauppa- ja teollisuusministeriön  polttoainekomitean valtuuten apulaisena hän työskenteli 1916–1917, puolustusministeriön asumustoimiston päällikkönä 1918, Enso Gutzeitin piiripäällikkönä 1919–1927, apulaisjohtajana Suomen Puunjalostusteollisuuden Keskusliiton palveluksessa vuodesta 1927 aina 1930-luvulle, ja sitten vielä *Viikkosanomat*-lehden vastaavana toimittajana. Suomen sisällissodassa Sohlman toimi komppanianpäällikkönä ja Hjalmarsonin ryhmän esikuntapäällikkönä, majuriksi hänet ylennettiin maaliskuussa 1918.

## Julkaisuja
* *Yhteinen metsänmyynti: Käsikirja*, 1908
* *Yksityismetsätalouden edistämistyö Ruotsissa ja mitä meillä on siitä oppimista*, 1908
* *Mitä hyötyä on metsänomistajilla metsätalousyhdistyksestä?*, 1909 (ruots. *Hvad nytta har skogsägaren af en skogshushållningsförening?*)
* *Viljellyn maan käyttö ja vuokra-alueiden itsenäistyttäminen puutavarayhtiöiden tiloilla*, 1920
* *Auto metsätalouden palveluksessa*, 1925
* *Metsä- ja uittotyöväen asumuksista*, 1927
* *Timmerkvalitetens inverkan på sågvaran*, 1932
* *Venäjä kilpailijanamme metsäalalla*, 1932

## Lähteet
Johan Henrik Martin

**Johan Henrik Martin** (22. kesäkuuta 1848 Jyväskylä – 19. kesäkuuta 1873 Viipuri) oli suomalainen pastori joka kuului evankeliseen liikkeeseen.

Aviottomana lapsena syntyneen Martinin äiti oli kauppiaanleski Margareta Katarina Martin, o.s. Lithovius. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän alkeisopistosta 1867 ja suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1870. Martin vihittiin papiksi 1871.

Martin oli kirkkoherran apulaisena Kangasniemellä 1871 ja Viipurin maa- ja kaupunkiseurakunnassa 1871-1872. Hän oli virka- ja armovuoden saarnaajana Ristiinassa vuodesta 1872. Hän koki hengellisen murroksen 1869 ja tutustui Fredrik Gabriel Hedbergin kirjaan *Uskon oppi autuuteen* joka teki häneen syvän vaikutuksen. Viipurissa asuessaan hän piti hengellisiä kokouksia yhdessä Viipurin diakonissalaitoksen orpokodin opettajan Kaarlo Rahikaisen (1848–1909) kanssa. Kokoukset keräsivät paljon väkeä mutta Martinia alettiin joissain piireissä syyttää antinomismista ja hengellisestä häiriköinnistä. Keuhkotautia sairastanut Martin kuoli kesäkuussa 1873 Viipurissa. Hänet haudattiin Viipuriin Sorvalin hautausmaalle.

Johan Henrik Martin oli naimisissa vuodesta 1871 Johanna Viktoria Granholmin kanssa. Heidän poikansa oli asemapäällikkö Martin Martin (1872–1945).

## Teoksia
* *Lohdutus ja kehoitus uskovaisille kirjoitettu Elokuussa 1872*. Akkanen, Viipuri 1877
* *Kolme virvoitus-saarnaa. Ensimäinen : Uskovaisen kunnia ja uskottoman häpeä. - Toinen : Jesuksen nimi. - Kolmas : Kehoitus-kirje Kristuksen uskovaiselle seurakunnalle*. Rantanen, Mikkeli 1888
* *Lähetys-Kirje, Norrgrenílle Pastori Joh. Henr. Martinílta, Wiipurista, 1871*. Martin, Tampere 1890

## Kirjallisuutta
* Ilmari Karvonen : *Kaksi todistajaa : Johan Henrik Martin ja [[Karl Gustaf Sirén]] : piirteitä evankelisen liikkeen historiasta Viipurissa ja sen ympäristöllä*. Suomen lut. evank.-yhdistys, Helsinki 1936

## Lähteet
Ampumahiihdon maailmancup 2018–2019 – naisten normaalimatka

Ampumahiihdon maailmancupin 2018–2019 naisten normaalimatkan kilpailu alkoi 6. joulukuuta 2018 Pokljukassa, Sloveniassa ja se päättyy 12. maaliskuuta 2019 Östersundissa, Ruotsissa.

## Yhteenveto

## Tilanne

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Tomininlahti

**Tomininlahti** (, ) on päiväntasaajalla Indonesian Itä-Intian saaristossa, sijaitseva merenlahti ja merialue, joka rajautuu etelässä, lännessä ja pohjoisessa Sulawesin saareen ja idässä Molukkienmeren länsirajaan. Kansainvälinen hydrografinen järjestö (IHO) listaa Tomininlahden omaksi merialueekseen.

Merialueelle sijoittuvista saarista suurin saariryhmä on nimeltään Togeansaaret (tai Togiansaaret), jossa toimii Togeansaarten kansallispuisto.
 
Kuva:Kadidiri, morning view (6972093459).jpg|Rantanäkymä Kadidiriltä (Togeansaaret).
Kuva:Togian ferry1.JPG|Näkymä Togeansaarten lautalta (2005).


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Chrysler Europe

**Chrysler Europe** oli yhdysvaltalaisen Chryslerin eurooppalainen osasto, joka toimi vuosina 1967–1979. Siihen kuuluivat ranskalainen autonvalmistaja Simca, brittiläinen Rootes Group ja espanjalainen Barreiros. Talousvaikeuksiin joutunut Chrysler myi eurooppalaisen osastonsa ranskalaiselle PSA-konsernille vuonna 1978 nimellisellä yhden dollarin hinnalla. 

## Historia
Chryslerilla ei ollut vahvaa jalansijaa Euroopassa, toisin kuin kilpailevalla General Motorsilla, joka omisti saksalaisen Opelin ja brittiläisen Vauxhallin. Vuonna 1958 Chrysler osti Fordilta 15 prosenttia ranskalaisen Simcan osakkeista. Omistusosuus kasvoi 63 prosenttiin vuonna 1963, kun Chrysler osti Fiatin osuuden Simcasta. Samana vuonna Chrysler hankki lisäksi 35 prosenttia espanjalaisesta Barreirosista, josta tuli kokonaan osa Chrysler Europea vuonna 1969.

Chrysler oli vuonna 1962 epäonnistunut aikeissaan ostaa osuus brittiläisestä Leyland Motorsista, mutta vuonna 1964 se puolestaan osti 30 prosentin osuuden Rootes Groupista. Chrysler osti yhtiön kokonaan itselleen vuonna 1967. Rootesista tuli vuonna 1970 muodollisesti *Chrysler (UK) Ltd.* ja Simcasta *Chrysler (France)*. Rootesin valmistama Hillman-merkki lakkautettiin vuonna 1976, jonka jälkeen sen malleista tuli Chryslereita.

Vuonna 1978 Chrysler Europe myytiin nimellisellä yhden dollarin hinnalla ranskalaiselle PSA-konsernille. Uusi omistaja lopetti Simca-merkin käytön ja muutti sen entiset mallit Talbot-merkkisiksi, samoin kuin aiemmin Chrysler-merkillä myydyt mallit. Chrysler säilytti oikeudet Avenger-malliin, jonka valmistuksen PSA-konserni lopetti vuonna 1981. Chrysler kuitenkin jatkoi mallin valmistusta Etelä-Amerikassa.

## Mallit

*Chrysler 180 (1970–1979, tämän jälkeen Talbot-merkkisenä vuoteen 1982 saakka)
* Chrysler Alpine / Simca 1307 (1975–1979, tämän jälkeen Talbot-merkkisenä vuoteen 1986 saakka)
* Chrysler Avenger (1976–1979, tämän jälkeen Talbot-merkkisenä vuoteen 1981 saakka, Chrysler myös jatkoi valmistusta Etelä-Amerikassa) 
* Chrysler Horizon (1978–1979, tämän jälkeen Talbot-merkkisenä vuoteen 1987 saakka)
* Chrysler Hunter (1976–1979)
* Chrysler Sunbeam (1977–1979, tämän jälkeen Talbot-merkkisenä vuoteen 1981 saakka)

## Lähteet
Prinsessa Ruusunen (vuoden 1987 elokuva)

**Prinsessa Ruusunen** () on vuonna 1987 valmistunut yhdysvaltalainen fantasiaelokuva, joka perustuu Charles Perrault’n klassikkosatuun. Elokuvan on ohjannut David Irving, ja sen pääosissa nähdään Morgan Fairchild, Tahnee Welch, Nicholas Clay ja Sylvia Miles. Elokuva on esitetty Suomen televisiossa joulukuussa 1990. Se on julkaistu myös videona ja DVD:nä. 

## Lähteet
46P/Wirtanen

**Komeetta 46P/Wirtanen** on nimetty löytäjänsä Carl A. Wirtasen mukaan, joka työskenteli Lickin observatoriossa. Komeetta on halkaisijaltaan kilometrin mittainen, ja se on jäästä ja sorasta koostuva löyhä kappale. Sen kiertoaika auringon ympäri on noin 5,4 vuotta.

Joulukuussa 2018 komeetta ohitti Maan poikkeuksellisen läheltä, noin 30 Maa–Kuu-etäisyyden päästä, ja tästä syystä se näkyi Maahan kirkkaampana kuin yleensä.

## Lähteet
Ampumahiihdon maailmancup 2018–2019 – naisten viesti

Ampumahiihdon maailmancupin 2018–2019 naisten viesti alkoi 16. joulukuuta 2018 Hochfilzenissa, Itävallassa ja se päättyy 16. maaliskuuta 2019 Östersundissa, Ruotsissa.

## Yhteenveto

## Tilanne

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Boninlahti

**Boninlahti** tai **Bonenlahti** (, ) on Indonesian Itä-Intian saaristossa sijaitseva merenlahti ja merialue, joka rajautuu lännessä, pohjoisessa ja idässä Sulawesin saareen ja etelässä Bandanmeren koillisrajaan. Kansainvälinen hydrografinen järjestö (IHO) listaa Boninlahden omana merialueenaan.

## Lähteet
Air Manilan lento 702

**Air Manilan lento 702** oli Air Manilan tilauslento Wake Islandilta Guamin kautta Manilaan. Lennolla 4. kesäkuuta 1976 käytetty Lockheed L-188A Electra syöksyi maahan lähellä Aganan merivoimien lentotukikohtaa Guamilla moottorivikaa seuranneen miehistön virheen vuoksi. Kaikkien lennolla olleiden 45 ihmisen lisäksi yksi ihminen sai surmansa maassa, ja kaksi loukkaantui.

## Tapahtumat
Lento 702 lähti Wake Islandilta kello 9.09 paikallista aikaa (21.29 GMT) ja saapui Guamille kello 12.11 (2.11 GMT). Matkustajat nousivat koneesta, ja koneen moottorin numero 2 potkurin lepuutusmekanismia huollettiin. Matkustajat nousivat takaisin koneeseen, ja miehistö käynnisti kaikki neljä moottoria ilman vaikeuksia. Lähtökiidon aikana moottori numero 3 sammui. Kapteeni päätti jatkaa lentoonlähtöä, vaikka päätöksentekonopeutta ei vielä ollut saavutettu ja lentoonlähdön olisi siten voinut turvallisesti keskeyttää.

Koneen noustessa ilmaan tai heti sen jälkeen moottorin numero 3 potkuri lepuutettiin. Kone nousi noin 30 metrin korkeuteen lentäen oikealle kallistuneena. Miehistö nosti laskutelineet ja veti laskusiivekkeet sisään. Kone menetti tällöin vakautensa, sen nokka nousi ylös ja se osui nousevaan maastoon nokka ylhäällä noin 1,3 kilometrin päässä kiitotiestä.

Koneen perä raahautui maata pitkin noin 70 metriä, minkä jälkeen kone törmäsi lentoaseman verkkoaitaan, ylitti sen toisella puolella olevan tien ja syttyi tuleen. Se pysähtyi noin 1,5 kilometrin päähän kiitotiestä. Kaikki 33 matkustajaa ja 12 miehistön jäsentä saivat onnettomuudessa surmansa. Lisäksi kone osui tietä ylittäessään autoon, jonka kuljettaja menehtyi. Onnettomuuspaikan lähellä kotinsa ulkopuolella seisseet äiti ja poika saivat pahoja palovammoja palavan polttoaineen lämmöstä ja loukkaantuivat pahoin lentävien romun kappaleiden osuttua heihin.

## Onnettomuuden syyt
Onnettomuustutkinnassa todettiin, että miehistö veti laskusiivekkeet sisään liian aikaisin koneen lentäessä kolmella moottorilla. Laskusiivekkeiden vetäminen sisään johti nousukyvyn menetykseen, ja kone ei ollut vielä ehtinyt nousta riittävän korkealle ylittääkseen ympäröivän maaston. Lisäksi onnettomuuden syntyyn vaikutti kapteenin päätös jatkaa lentoonlähtöä yhden moottorin sammuttua.

## Lähteet
Gunfighter Ballads and Trail Songs

**Gunfighter Ballads and Trail Songs** on Marty Robbinsin studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1959. AllMusicin mukaan albumi on toisen maailmansodan jälkeisen aikakauden vaikuttavin western-albumi.

Albumin kappale ”El Paso” oli ensimmäinen western-kappale, joka voitti Grammy-palkinnon. Albumi äänitettiin kahdeksassa tunnissa Nashvillessä 7. huhtikuuta 1959. Levy julkaistiin syyskuussa 1959. CD-versio ilmestyi vuonna 1999. 

Albumi valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen *[[1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään]]*. Vuonna 2016 *Gunfighter Ballads and Trail Songs* otettiin säilytettäväksi kulttuurisesti, historiallisesti ja taiteellisesti merkittävänä äänitteenä Kongressin kirjaston ylläpitämään National Recording Registry -rekisteriin. Rekisterin tarkoitus on lisätä tietoisuutta yhdysvaltalaisen ääniteperinnön säilyttämiseksi.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
*AllMusic Review by Bruce Eder 
*Discogs
*Gunfighter Ballads and Trail Songs 

### Viitteet
Incheonin satama

**Incheonin satama** (, ; UN/LOCODE: KR INC ) on Etelä-Korean Incheonin kaupungissa toimiva suursatama. 

Incheon on Amerikan satamaviranomaisten yhdistyksen (AAPA) tilaston mukaan kokonaisrahtimäärältään (2016: 161,3 milj. t) Etelä-Korean neljänneksi suurin satama ja konttiliikenteessä toiseksi suurin satama (2,679 milj. TEU). Incheon kuuluu maailman 40 suurimman rahtisataman joukkoon. Rahtimäärällä sitä vilkkaampia eteläkorealaisia satamia olivat Busanin (349,7 milj. t), Gwangyangin (Kwangyang; 283,1 milj. t) ja Ulsanin satamat (175,4 milj. t).

Nykyisen kauppasataman kehittyminen juontaa vuoteen 1883, jolloin Korean ja Japanin välillä solmitussa sopimuksessa Incheon nimettiin yhdeksi kolmesta Korean kansainvälisestä kauppapaikasta.


Kuva:Incheon-port.jpg|Incheonin satama (2007).
Kuva:Ferry Sewol 1.jpg|Lautta "Sewol" Incheonin satamassa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Incheon (Port), Korea (KR)  (marinetraffic.com)
Ulsanin satama

**Ulsanin satama** (, ; UN/LOCODE: KR USN) on Etelä-Korean Ulsanin kaupungissa toimiva suursatama. 

Satama on Amerikan satamaviranomaisten yhdistyksen (AAPA) tilaston mukaan rahtimäärältään (2016: 175,4 milj. t) Etelä-Korean kolmanneksi vilkkain satama, ja se luettiin myös maailman 30 suurimman sataman joukkoon. Rahtimäärällä arvioituna Ulsanin satamaa vilkkaampia eteläkorealaisia satamia olivat Busan (349,7 milj. t) ja Gwangyangin satama (Kwangyang; 283,1 milj. t).

Nykyinen satama avattiin vuonna 1963. Kalastuksen tukikohtana ja kalastussatamana seutu on toiminut huomattavasti pitempään, sillä seudun kalliopiirroksista on löydetty luokkaa 8&nbsp;000 vuotta vanhoja kuvauksia valaanpyynnistä.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ulsan (Port), Korea (KR)  (marinetraffic.com)
Stanislav Tšertšesov

**Stanislav Salamovitš Tšertšesov** (, , s. 2. syyskuuta 1963 Alagir, Pohjois-Ossetian ASNT, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto, nykyinen Pohjois-Ossetia, Venäjä) on venäläinen jalkapallovalmentaja ja entinen maalivahti.

## Lähteet

### Huomioita

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Stanislav Tšertšesov National Football Teams-sivustolla 
* 
* Stanislav Tšertšesov (jalkapallovalmentaja) Transfermarkt-sivustolla
CA-luokka

**CA-luokka** oli Italian kuninkaallisen laivaston neljän aluksen muodostama pienoissukellusveneluokka, joka oli käytössä toisessa maailmansodassa.

## Suunnittelu
Kahden ensimmäisen Capronin suunnitteleman aluksen uppouma oli pinnalla 13,5 ja sukelluksissa 16,4 tonnia. Niiden pituus oli kymmenen, leveys 1,96 ja syväys 1,60 metriä. Alusten voimanlähteenä oli pinta-ajossa 60 hevosvoiman dieselmoottori ja sukelluksissa 25 hevosvoiman sähkömoottori. Aseisuksena aluksilla oli kaksi 450 millimetrin torpedoputkea, joihin aluksilla ei ollut lisätorpedoita. Alukset oli alun perin suunniteltu rannikkokohteiden suojaamiseen, mutta myöhemmin ne siirrettiin iskemään suojattuihin kohteisiin kuten sotasatamiin.

Toiset kaksi alusta olivat kooltaan hieman suurempia, mutta niiden uppouma oli hieman pienempi ollen pinta-ajossa 12,6 ja sukelluksissa 13,8 tonnia. Alusten pituus oli 10,47, leveys 1,90 ja syväys 1,83 metriä. Alusten voimanlähteenä oli ainoastaan 25 hevosvoiman Marelli-sähkömoottori, joka mahdollisti pinnalla seitsemän ja sukelluksissa kuuden solmun nopeuden. Ne oli nimenomaan suunniteltu satamiin suunnattuihin hyökkäyksiin kuten kahdella ensimmäisellä oli tehty 1941-1942, joten alusten aseistuksena oli kahdeksan 100 kilogramman ja kaksikymmentä 20 kilogramman räjähdyspanosta.

## Alukset

## Lähteet
*

### Viitteet
Euroopan kirkkojen konferenssi

**Euroopan kirkkojen konferenssi** () on Euroopan kirkkojen yhteistyöelin. Järjestö perustettiin vuonna 1959 toisen maailmansodan jälkimainingeissa. Järjestön tavoitteena oli toimia kirkkopoliittisena protestina kylmälle sodalle. Myöhemmin järjestö on kuvannut tavoitettaan suvaitsevaisuuden lisäämisenä.

Järjestön pääasialliseksi tehtäväksi muodostui kanssakäymisen varmistaminen kaikkien Euroopan kirkkojen välillä. Järjestön jäsenkirkkoihin kuuluu ortodoksisia, anglikaanisia ja uskonpuhdistuksen jälkeisiä kirkkokuntia. Jäsenkirkkojen määrä on vähentynyt, sillä 2000-luvun alussa konferenssiin kuului 124 jäsenkirkkoa. Nykyisin konferenssiin kuuluu 114 jäsenkirkkoa. Sen ensimmäiseen yleiskokoukseen Tanskan Nyborgissa 1959 osallistui yli 40 kirkkoa.

Järjestöllä on läheiset yhteydet Euroopan kirkkojen siirtolaiskomissioon ja Kirkkojen maailmanneuvostoon.. Tällöin jäseniä viiden vuoden välein pidettävässä kokouksessa oli jo 114. Nykyään konferenssi pyrkii edistämään kirkkojen yhteyttä, rauhaa ja ihmisoikeuksia Euroopassa. Konferenssin pääkonttorit sijaitsevat Brysselissä ja Strasbourgissa.

Konferenssi on muodostanut suhteet roomalaiskatoliseen kirkkoon luomalla yhteistyörakenteet Euroopan Katolisen Piispainkonferenssin kanssa.

## Suomen kirkot
Suomen evankelis-luterilainen ja ortodoksinen kirkko olivat osallisina viimeisessä yleiskokouksessa ja ovat konferenssin vakituisia jäseniä. Lisäksi Suomen Ekumeeninen Neuvosto toimii tarkkailijajäsenenä.

## Johtajat
### Presidentit
* 2009–2013: Arkkipiispa Emmanuel
* 2013–2018: Christopher Hill
* 2018–2023: Christian Krieger
* 2023– Arkkipiispa Nikitas

### Pääsihteerit
* 2005–2010: Colin Williams
* 2010–2011: Vionel Ionita (vt.)
* 2012–2016: Guy Liagre
* 2016–2019: Heikki Huttunen
* 2020–2023: Jørgen Skov Sørensen
* 2024– Frank-Dieter Fischbach)

## Lähteet
V-Cord

**V-Cord** on Sanyon kehittämä videonauhurijärjestelmä. Se suunnattiin ensisijaisesti kotitalouksien käyttöön. V-Cord esiteltiin vuonna 1972 ja poistettiin markkinoilta 1970-luvun lopussa. Sanyon lisäksi järjestelmän nauhureita valmisti Toshiba.

V-Cord käyttää analogista, kasettiin pakattua puolen tuuman magneettinauhaa, kuten tunnetummat VHS- ja Betamax-järjestelmät. V-Cord-kasetti ladataan lyhyempi sivu edellä, kuten toisessa kaupallisesti epäonnisessa järjestelmässä, VX:ssä. V-Cordissa nauhakelat sijaitsevat vierekkäin, VX:ssä ne on sijoitettu toistensa päälle, kuten Philipsin VCR-järjestelmässä. V-Cord I poikkeaa muista videokasettijärjestelmistä luku- ja kirjoitusmekanisminsa osalta. Sen mekanismi vastaa lähinnä quadruplex-systeemiä, jossa videonauhan kuvaraidat ovat pystysuorassa suhteessa kuvarummun kuvapäähän. V-Cord II sen sijaan käyttää helical scan -viistopyyhkäisyä, kuten VHS ja useimmat muut kotivideojärjestelmät.

V-Cord I -nauhojen kapasiteetti on 60 minuuttia ja ne tallentavat mustavalkoisena. Vuonna 1976 esiteltiin V-Cord II -nauhat, joiden enimmäiskapasiteetti on 120 minuuttia ja ne tallentavat myös väreissä. V-Cord I ja V-Cord II eivät ole yhteensopivia. Edellisen nauhannopeus on 14,8 cm/s ja jälkimmäisen 7,4 cm/s (puolinopeudella 3,7 cm/s).

V-Cord II oli aikanaan varsin edistyksellinen: siinä on kaksi tallennusnopeutta, pysäytyskuva ja hidastustoiminto. Koska V-Cord ei menestynyt kaupallisesti, Sanyo alkoi valmistaa Betamax-järjestelmän nauhureita 1977. Sanyo markkinoi valmistamiaan Beta-nauhureita nimellä Betacord. Myös Toshiba siirtyi Betamaxiin, ja kumpainenkin valmistaja vaihtoi VHS-järjestelmään Betamaxin väistyttyä markkinoilta.
 
## Lähteet
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Youtube: Sanyo VTC-7100 V-Cord 1 B/w Restoration Repair !!!!!
*LabGuy's World: Extinct Video Cassette Recorders: Sanyo
Kasperi Hirvonen

**Kasperi Hirvonen** (s. 13. syyskuuta 1996) on suomalainen jääpalloilija.

## Seurajoukkueura
Suomessa Hirvonen edusti Bandyliigan Botniaa kausilla 2012–2017 ja
Mikkelin Kamppareita kaudella 2017–2018.

Kesällä 2018 Hirvonen siirtyi Ruotsin pääsarjassa Elitserienissä pelaavaan IFK Motalaan. 

Syksyksi 2021 Hirvonen palasi Suomen Bandyliigaan ja Porvoon Akillekseen. 
Tauon jälkeen Kasperi Hirvonen teki paluun Bandyliigaan Botnian riveissä tammikuussa 2025. Kaudella 2025-2026 hän toimi Botnian apuvalmentajana  ja pelasi myös yksittäisiä otteluita.  

## Maajoukkueura

Kasperi Hirvonen pelasi miesten A-maajoukkueessa Rättvikin neljän maan turnauksessa joulukuussa 2018.  Hän on edustanut Suomea kahdeksassa B-, kymmenessä nuorten ja viidessä poikien maaottelussa.

Hirvonen oli mukana P 17 MM-kultaa voittaneessa joukkueessa vuonna 2013.

Miesten jääpallon MM-kisoissa Kasperi Hirvonen debytoi Ruotsin Vänersborgissa vuonna 2019.

## Saavutukset
**Seurajoukkueessa:**
*SM-kulta: 2015–2016 (Botnia)
*Suomen Cup: 2016 (Botnia) 
*SM-hopea: 2017–2018 (Kampparit)
*SM-hopea: 2021–2022 (Akilles)
*SM-pronssi: 2025–2026 (Botnia)

**Maajoukkueessa:** 
*MM-pronssi: 2019

## Lähteet
R.Smg. Acciaio

**R. Smg. Acciaio** oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 vesillelaskettu Acciaio-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa.

## Valmistus
Alus tilattiin Odero Terni Orlandon telakalta läheltä La Spezian laivastotukikohtaa Muggianosta, missä köli laskettiin 21. marraskuuta 1940. Alus laskettiin vesille 22. tammikuuta 1941 ja luovutettiin laivastolle 30. lokakuuta.

## Palvelus
Luovutuksen jälkeen aluksen miehistö oli viisi kuukautta koulutettavana. Aluksella tehtiin ensimmäinen partiomatka Libyan rannikolle 29. maaliskuuta - 4. huhtikuuta 1942 päällikönään Ottorino Beltrami. Matkan aikana havaittiin ongelmia Fiatin valmistamassa dieselmoottorissa, minkä seurauksena alus oli satamaan palattuaan yli kaksi kuukautta telakalla korjattavana.

Alus palasi palvelukseen kesäkuussa ja se oli partiomatkalle Algerian rannikolle Caxinenniemen pohjoispuolelle 6.-9. kesäkuuta. Alus teki toisen matkan samalle alueelle 13.-18. kesäkuuta. Seuraavan partiomatkan alus teki 24. heinäkuuta - 3. elokuuta Baleaarien eteläpuoliselle alueelle. Partiomatkalla 8.-11. marraskuuta alus hyökkäsi tuloksetta risteilijää vastaan Algerian rannikolla. Alus teki partiomatkan 1. tammikuuta - 10. helmikuuta 1943  Carbonin ja Bougaronin niemien välisellä alueella, jolloin se upotti sukellusveneentorjuntatroolari *HMT Tervanin*. Upotus oli ainoa sukellusveneelle kirjattu.

Alus teki 18.-29. helmikuuta matkan samalle alueelle ja Ferin niemen pohjoispuolelle 4.-16. huhtikuuta. Matkan päätyttyä Bertrami luovutti aluksen päällikkyyden Vittorio Pescatorelle.

Alus partioi 13. - 18. kesäkuuta Sisilian lounaispuolella, mistä se siirtyi Philippevillen lahdelle 20. kesäkuuta. Alus lähti viimeiselle matkalleen 10. heinäkuuta La Maddalenasta. Aluksen tehtävänä oli ylittää Messinansalmi ja partioida Sisilian länsirannikolla.

Britannian kuninkaallisen laivaston U-luokan sukellusvene *HMS Unruly* miehistö havaitsi 13. heinäkuuta illalla *Acciaion*. Britti sukellusvene laukaisi neljä torpedoa, jotka upottivat italialaisaluksen. Aluksella sai surmansa 46 miehistönjäsentä.

## Lähteet
*

### Viitteet
R.Smg. Adua

**R. Smg. Adua** oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 vesillelaskettu Adua-luokan sukellusvene, joka palveli toisessa maailmansodassa.

## Valmistus
Alus tilattiin CRDA:n Monfalconen telakalta, missä köli laskettiin 1. helmikuuta 1936. Alus laskettiin vesille 13. syyskuuta ja luovutettiin laivastolle 14. marraskuuta.

## Palvelus
Vuoden 1939 lopulla alus liitettiin VII sukellusveneosaston 71. laivueeseen, joka oli sijoitettu Cagliariin Sardiniaan. Italian liittyessä toiseen maailmansotaan 10. kesäkuuta 1940 aluksen päällikkönä oli Roselli Lorenzini ja se oli partiomatkalla Sardiniansalmessa yhdessä kolmen muun veneen kanssa. Kolme päivää myöhemmin alus siirtyi Baleaareille ja lopulta Lyoninlahdelle Ranskan etelärannikolla, missä aluksen miehistö havaitsi 18. kesäkuuta Ranskan laivaston Marseista Touloniin matkanneen saattueen. Sukellusvene laukaisi yhden torpedon, mutta tulos on ristiriitainen.

Pian matkalta palattuaan aluksen päälliköksi tuli Luigi Riccardi. Lokakuusta 1940 maaliskuuhun 1941 alus kuului Pulassa toimivaan merisotakouluun, minä aikana aluksen päällikön sijaisena olivat Carlo Todaro ja Mario Resio. Koululta vapauduttuaan alus siirtyi Riccardin johdolla Tarantoon.

Maaliskuusta toukokuuhun 1941 alus partioi Tarantonlahdella ja Kreikan vesillä. Alus kävi 10. toukokuuta Leroksella, josta se lähti 24. toukokuuta partiomatkalle Aleksandrian ja Kreetan väliselle merialueelle. Littinoksenniemen edustalla alus kohtasi 3. kesäkuuta moottoripurren, jossa oli 72 Egyptiin pyrkivää brittisotilasta. Sukellusveneeseen siirrettiin kahdeksan upseeria ja pursi pakotettiin palaamaan Kreetalle. Partiomatkalta alus palasi Tarantoon, jossa se siirrettiin huoltoon telakalle.

Syyskuun puolivälissä alus sai päätökseen partiomatkan Minorcalla ja se saapui Cagliariin 16. syyskuuta. Alus palasi 29. syyskuuta merelle aloittaen partioinnin Palosinniemen edustalla Cartagenan pohjoispuolella, missä odotettiin suurta saattuetta. Aluksen miehistö havaitsi 30. syyskuuta yksitoista hävittäjää, joita vastaan alus hyökkäsi laukaisten neljä torpedoa. Alus väisti hyökkäystä, mutta sen lähettämä ilmoitus saattueesta on viimeinen havainto aluksesta.

Sodan jälkeen julkaistut Britannian kuninkaallisen laivaston raportit kertovat *[[HMS Gurkha (G63)|HMS Gurkhan]]* ja *[[HMS Legion (G74)|HMS Legionin]]* upottaneen alueella sukellusveneen, josta ei jäänyt eloonjääneitä.

## Lähteet
*

### Viitteet
Aida (nimi)

**Aida** on alkujaan italialainen naisen etunimi. Nimen alkuperää ei varmuudella tunneta, mutta se on mahdollisesti Ada-nimen muunnelma. Toisen selityksen mukaan se on arabialaista alkuperää ja johtuu joko etiopialaista naista taikka *palannutta henkilöä* tai *vierailijaa* tarkoittavasta sanasta. Nimen teki tunnetuksi Giuseppe Verdin vuonna 1871 säveltämä ooppera *[[Aida]]*.  Jo 1800-luvun lopulla nimi tuli käyttöön myös Ruotsissa, jossa se yleistyi uudelleen 1990-luvulta lähtien.

Suomessa nimi Aida oli Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu huhtikuuhun 2025 mennessä noin 1&nbsp;680 henkilölle. Nimi oli Suomessakin käytössä jo 1800-luvulla, mutta yli puolet Aida-nimisistä on syntynyt vuoden 2000 jälkeen.  Aidan nimipäivä on 22. huhtikuuta. Nimi lisättiin kalenteriin vuonna 2020.

## Tunnettuja Aida-nimisiä

* Aida de Acosta (1884–1962), yhdysvaltalainen seurapiirihenkilö, ensimmäinen moottoroidulla ilma-aluksella yksin lentänyt nainen
* Aida Birinxhiku (s. 1999), ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko
* Aida Fanfani (s. 2006), italialais-suomalainen näyttelijä
* Aida Garifullina (s. 1987), tataarilais-venäläinen oopperalaulaja
* Aida Hadžialić (s. 1987), bosnialais-ruotsalainen poliitikko ja ministeri
* Aída Román (s. 1988), meksikolainen jousiampuja
* Aida dos Santos (s. 1937), brasilialainen korkeushyppääjä
* Aida Vedištševa (s. 1941), venäläis-yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja

## Kuvitteellisia Aida-nimisiä

* Aida, vangiksi joutunut etiopialainen prinsessa Giuseppe Verdin oopperassa *[[Aida]]*

## Lähteet
Sleeping Beauty

**Sleeping Beauty** voi viitata seuraaviin asioihin:

## Kirjallisuus
* *Sleeping Beauty*, *[[Prinsessa Ruusunen]]* -sadun englanninkielinen nimi
* *Nukkuva kaunotar* (engl. *The Sleeping Beauty*), Elizabeth Taylorin romaani (1953, suom. 1954)
* *Nukkuva kaunotar* (engl. *Sleeping Beauty*), Ross Macdonaldin romaani (1973, suom. 1974)

## Elokuva
* *[[Prinsessa Ruusunen (vuoden 1959 elokuva)|Prinsessa Ruusunen]]* (engl. *Sleeping Beauty*), Walt Disneyn tuottama, vuonna 1959 valmistunut animaatioelokuva
* *[[Prinsessa Ruusunen (vuoden 1987 elokuva)|Prinsessa Ruusunen]]* (engl. *Cannon Movie Tales: Sleeping Beauty*), David Irvingin ohjaama, vuonna 1987 valmistunut fantasiaelokuva
* *[[Sleeping Beauty (vuoden 2011 elokuva)|Sleeping Beauty]]*, Julia Leighin ohjaama, vuonna 2011 valmistunut draamaelokuva
* *[[Sleeping Beauty (vuoden 2014 elokuva)|Sleeping Beauty]]*, Casper Van Dienin ohjaama, vuonna 2014 valmistunut elokuva
Greg Smyth

**Greg Smyth** (23. huhtikuuta 1966 Oakville – 16. helmikuuta 2018 St. John’s) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan kymmenen kautta NHL:ssä. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja. Smyth kuoli syöpään. Philadelphia Flyers varasi hänet  toisen kierroksen ensimmäisenä pelaajana.

## Pelaajaura
Smyth pelasi NHL:ssä ensimmäisen ottelunsa kaudella 1986–1987 Philadelphia Flyersin paidassa. Hän siirtyi kaudeksi 1988–1989 Quebec Nordiquesiin, jossa hän pelasi neljä kautta. Smythin viimeinen kausi NHL:ssä oli 1996–1997. Hän lopetti uransa BISL-kauden 1999–2000 jälkeen.

## Lähteet
Merikotka-tutkimuskeskus

**Meriturvallisuuden ja -liikenteen tutkimuskeskus Merikotka** (Merikotka-tutkimuskeskus) on Kotkassa toimiva tutkimuskeskus. Merikotka-tutkimuskeskus tekee monitieteistä ja soveltavaa tutkimusta meriliikenteen turvallisuuden parantamiseksi, onnettomuuksien ennaltaehkäisemiseksi ja meriympäristön suojelemiseksi.

Merikotkan osaaminen perustuu Helsingin yliopiston, Aalto-yliopiston, Turun yliopiston ja Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulun tutkimukseen ja yhteistyöhön. Tutkimuskeskuksen ytimenä toimii Meriturvallisuuden ja -liikenteen tutkimusyhdistys, Merikotka ry.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Merikotka-tutkimuskeskuksen kotisivut