open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lännenvarpuspöllö

**Lännenvarpuspöllö** (*Glaucidium gnoma*) on pieni pöllöihin kuuluva lintu Pohjois- ja Keski-Amerikassa.

Lintu on hyvin runsaslukuinen, eikä se ole vaarantumassa, vaan päinvastoin, populaatio on kasvamassa. Lintua tavataan Kanadassa, Guatemalassa, Hondurasissa, Meksikossa ja Yhdysvalloissa. Sen elinpiiriä ovat lauhkean vyöhykkeen metsät, subtrooppisen ja trooppisen vyöhykkeen kosteat vuoristometsät, kuivat savannialueet ja yli 8 hehtaarin laajuiset pysyvät järvet.

## Kuvaus
Lintu painaa keskimäärin 61,5 grammaa.
Aikuisen linnun pituus on 15–17&nbsp;cm, ja se on väriltään harmaa, ruskeanharmaa tai punaruskea. Sen pää on pyöreä valkotäpläinen, sillä on heikosti rajattu naama, ja sen ylärinta, siivet ja pyrstö ovat tummat. Pyrstö on pitkä verrattuna muihin pöllöihin. Silmät ovat keltaiset, ja nokka on kellanharmaa. Linnun pään takana on silmiltä näyttävät valkorajaiset mustat niskatäplät. Rinnan keski- ja alaosa on valkoinen, ja siinä on tummempia vaakasuoria juovia. Jaloissa on höyhenet, ja sillä on neljä varvasta.

## Alalajit
Laji jakautuu seitsemään alalajiin:
**Glaucidium gnoma californicum* P. L. Sclater, 1857
**Glaucidium gnoma cobanense* Sharpe, 1875
**Glaucidium gnoma gnoma* Wagler, 1832
**Glaucidium gnoma grinnelli* Ridgway, 1914
**Glaucidium gnoma hoskinsii* Brewster, 1888
**Glaucidium gnoma pinicola* Nelson, 1910
**Glaucidium gnoma swarthi* Grinnell, 1913

## Lähteet
Pernambuconvarpuspöllö

**Pernambuconvarpuspöllö** (*Glaucidium mooreorum*) on pieni pöllöihin kuuluva lintu. Tämä lintulaji on kuvattu vasta 2000-luvulla. Se on kotoperäinen laji Brasiliassa Pernambucossa. On esitetty, että sen tieteellisen nimen todellisuudessa pitäisi olla *G. sicki*, mutta se ei ole saanut laajaa hyväksyntää.

Tämän pöllön on BirdLife International luokitellut äärimmäisen uhanalaiseksi. Sen populaation oletetaan olevan hyvin pieni ja pienenemässä hyvin suppealla alueella. Sen elinalue on supistumassa ja sirpaloitumassa, ja sitä uhkaa myös metsästys.

Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat metsät.

Se on tyypillinen neotrooppisen alueen *Glaucidium minutissimum* -ryhmän varpuspöllö. Sen kruunun väri on vaalean harmaan-pähkinänruskea, ja pää on täplikäs ja siinä on hyvin selviä valkoisia pilkkuja päässä ja kasvoissa niskan alaosaan saakka. Sillä on valkoinen kaulus, ja alapuoli on valkoinen punaruskein raidoin. Selkäpuolelta se on pähkinänruskea. Pyrstö on tumma, ja siinä on valkoisia täpliä. maantieteellisistä lähisukulaisistaan se eroaa vaaleammalla värityksellään sekä äänellään ja koollaan.

## Lähteet
Rakkauslauluja

**Rakkauslauluja** on suomalaislaulaja Matti Siitosen eli Fredin kuudes studioalbumi vuodelta 1975. Albumin tuotti edellisten levyjen tapaan Vexi Salmi, joka teki myös levylle useita sanoituksia. Levyn tunnetuin kappale on Siitosen itsensä säveltämä, levyn avausraita ”Rakkauslaulu”, joka sijoittui kolmanneksi vuoden 1975 *[[Syksyn sävel]]* -laulukilpailussa ja ylsi parhaimmillaan singlemyyntilistan yhdeksänneksi.

Levy menestyi hyvin ja nousi parhaimmillaan Suomen virallisen listan neljännelle sijalle pysyen listalla yhteensä 21 viikkoa. Kultalevyraja ylittyi vuonna 1976 ja levyä on myyty vuoteen 2013 mennessä noin 32 300 kappaletta. Se on täten Fredin kolmanneksi myydyin albumi.

Albumi on julkaistu Finnlevy-levymerkillä vinyylilevynä ja C-kasettina eikä sitä ole toistaiseksi julkaistu CD-levynä.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut Vexi Salmi, ellei toisin mainita. Kaikki sovitukset tehnyt Antti Hyvärinen.

### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
### Antti Hyvärisen orkesterin muusikoita
* Fredi – laulu
* Juhani Aaltonen – saksofoni (2)
* Arto Alaspää – taustalaulu (1, 3, 7)
* Ami Aspelund – taustalaulu (1)
* Pirjo Bergström – taustalaulu (2; mahdollisesti myös kosketinsoittimet)
* Kalle Fält – taustalaulu (8)
* Unto Haapa-aho – saksofoni (2)
* Antti Hyvärinen – kapellimestari
* Heikki Hämäläinen – viulu (1, 2, 6) 
* Antero Jakoila – kitarat (1, 6)
* Markku Johansson – trumpetti (2)
* Ilpo Kallio – rummut ja lyömäsoittimet (1, 3, 4, 6, 7, 12)
* Heikki Laurila – kitarat (1–10, 12) 
* Kari Lindström – sello (2, 5)
* Martti Metsäketo – basso ja taustalaulu (5, 8)
* Irina Milan – taustalaulu (2, 3, 7)
* Jörgen Petersen – trumpetti (2)
* Mauri Pietikäinen – alttoviulu (5)
* Jaakko Raulamo – sello (1)
* Seppo Rautasuo – viulu (2, 5)
* Staffan Stenström – sello (2)
* Arno ”Nono” Söderberg – kitarat (11)
* Irma Tapio – taustalaulu (1, 8, 10) 
* Jorma Ylönen – viulu (8)

### Tuotanto
* Finnlevy / Vexi Salmi – tuotanto
* Jorma Breider – valokuvat
* Toivo Niiranen – kansi
* Antti Joki – äänitys (ainakin 1, 12) 
* Ronnie Kranck – äänitys (ainakin 1, 3, 10, 12) 
* Kari Tamminen – äänitys (ainakin 1, 3, 7) 
* Jukka Teittinen – äänitys (ainakin 4, 7, 10) 
* Tom Vuori – äänitys (ainakin 7)

## Lähteet
Minä ja mieheni morsian

**Minä ja mieheni morsian** on Valentin Vaalan ohjaama suomalainen mustavalkoelokuva vuodelta 1955. Elokuva perustuu Vaalan jo aiemmin ohjaamaan ja Hilja Valtosen käsikirjoittamaan elokuvaan *[[Mieheke]]*, mutta kaikki roolinimet on vaihdettu.

## Juoni

Työpaikkaa hakeva neiti (Ruth Johansson) esiintyy työpaikan saadakseen rouvana, jonka juoneen tarttuu arkkitehti (Erkki Viljos). Arkkitehdilla on jo kuitenkin morsian (Leila Lampi).

## Näyttelijät

## Tuotanto

Elokuvan kaksoisrooli on Leila Lammen ainoa elokuvatyö Suomessa. Aiemmin hän oli näytellyt roolin ranskalaisessa Fernandel-elokuvassa *Boniface somnambule* (1951) ja ollut tanssijana toisessa ranskalaiselokuvassa *Femmes de Paris* (1953).

## Vastaanotto

Aikalaisarvioissa elokuvaa pidettiin todellisuuspakoisena, ihmisiä taustattomina, Vaalan ohjausta rutiininomaisena, mutta muuten elokuva sai komediallisuudestaan sekä kehuja että kritiikkiä.

## Lähteet
Puggle

**Puggle** on Yhdysvalloissa kehitetty pienikokoinen sekarotuinen yhdistelmä, joka on beaglen ja mopsin risteytys. Väriltään puggle voi olla valkoinen, ruskea tai musta. Pugglella on tyypillisesti keskilyhyt kuono. 

## Aiheesta muualla
171 Ophelia

**171 Ophelia** on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi, jonka löysi A. Borrelly vuonna 1877. Pikkuplaneetta sai nimensä Poloniuksen tytär Ofelian mukaan, joka on hahmo William Shakespearen Hamlet-näytelmässä. Tätä pikkuplaneettaa ei pidä sekoittaa Uranuksen Ofelia-kuuhun. Ophelia on melko suuri, sillä sen läpimitta on noin 117 kilometriä. Koostumukseltaan se on C-tyypin asteroidi.

## Lähteet
*JPL Small-Body Database Browser: 171 Ophelia 
* 
*Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000): Minor Planet Center 
*Numbered minor planets
Vanadaatti

**Vanadaatti**-ioni on vanadiinin oksianioni, jossa vanadiini esiintyy hapetusluvulla +V. Tyypillisimmät vanadaatti-ionit ovat metavanadaatti (VO3-), ortovanadaatti (VO43-) ja pyro- eli divanadaatti (V2O74-). Myös jonkin näistä anioneista sisältäviä ioniyhdisteitä kutsutaan vanadaateiksi.

## Ominaisuudet
Vanadaatteja muodostuu esimerkiksi käsiteltäessä divanadiinipentoksidia emäksisellä liuoksella tai saostamalla. Liuoksissa ne ovat stabiileja emäksisissä olosuhteissa. Teknisesti tärkeimmät ovat ammoniummetavanadaatti, natriummetavanadaatti ja kaliummetavanadaatti. Puhtaina vanadaatit ovat värittömiä tai hieman kellertäviä.
:V2O5 + 2 NaOH → 2 NaVO3

Ortovanadaattianioni on muodoltaan tetraedri ja pyrovanadaatti-ioni muodostuu kahdesta vanadiinin ja hapen muodostamasta tetraedristä, joilla on yhteinen kulma.  Metavanadaattien rakenne on monimutkaisempi ja ne muodostavat ketjuja. Näiden lisäksi tunnetaan myös polyvanadaatteja ja peroksovanadaatteja.

## Biokemialliset ominaisuudet
Vanadaatti-ionilla on insuliinin kaltainen verensokeria alentava vaikutus. Sillä voi olla myös merkitystä rasva-aineenvaihdunnassa sillä suuret pitoisuudet estävät kolesterolin synteesiä. Vanadaatti-ioni inhiboi voimakkaasti ATPaasin, kinaasien ja fosforylaasien toimintaa. Se muistuttaa rakenteeltaan fosfaatti-ionia ja sitoutuu fosfaattiryhmiä siirtäviin entsyymeihin. Vanadaatti aktivoi proteiinikinaasi A-entsyymiä eli cAMP-riippuvaista proteiinikinaasia.

## Lähteet
8405 Asbolus

**8405 Asbolus** on kentaureihin kuuluva pikkuplaneetta, joka kiertää Aurinkoa aurinkokunnan ulko-osissa. Se kiertää keskimäärin Saturnuksen ja Uranuksen etäisyyksien välillä, mutta ylittää niiden radat.  Asboluksen löysi Spacewatch-ohjelma vuonna 1995. Pikkuplaneetta sai nimensä Asbolus-kentaurin mukaan. Ennen nimeämistään kappale tunnettii väliaikaisella tunnuksella **1995 GO**.

Hubble-avaruusteleskoopilla tehtyjen havaintojen perusteella näyttäisi siltä, että Asboluksen pinnalla on alle 10 miljoonan vuoden ikäinen "tuore" törmäyskraatteri.

Kohde kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään  ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin  ja sen pyörähtämisaika akselin ympäri on .

## Lähteet
*JPL Small-Body Database Browser: 8405 Asbolus (1995 GO) 
*Hubblesite: Centaur's Bright Surface Spot Could be Crater of Fresh Ice 
*List Of Centaurs and Scattered-Disk Objects 

### Viitteet
Anna Massey

**Anna Raymond Massey**, CBE (11. elokuuta 1937 – 3. heinäkuuta 2011) oli englantilainen näyttelijä.

## Nuoruus
Massey syntyi Thakehamissa, West Sussexissa, Englannissa näyttelijä Adrianne Allenille ja kanadalaissyntyiselle näyttelijä Raymond Masseylle. Hänen veljensä Daniel Massey oli myös näyttelijä.

## Filmografiaa
**[[Kurkistelija]]* (1960)
**[[Bunny on kadonnut]]* (1965)
**[[Frenzy]]* (1972)
**[[Ääniä haudasta]]* (1973)
**[[Suusta suuhun]]* (1986)
**[[Pitkä jenkki]]* (1989)
**[[Déjà vu – matka rakkauteen]]* (1997)
**[[Tärkeintä on olla aito]]* (2002)
**[[The Machinist]]* (2004)
**[[Mrs. Palfrey at the Claremont]]* (2005)
**[[The Gigolos]]* (2006)
**[[Tess of the D'Urbervilles]]* (2008) (televisiosarja)
**[[Oxfordin murhat]]* (2008)

## Lähteet
Erta Ale

**Erta Ale** on Etiopiassa sijaitseva aktiivinen kilpitulivuori. Tulivuori on 613 metriä korkea ja sen kraatterissa on aktiivinen laavajärvi. Laavajärvi näytettiin elokuvassa *[[Titaanien taistelu (vuoden 2010 elokuva)|Titaanien taistelu]]* (2010). Tulivuori purkautui vuonna 2005, jolloin 250 ihmistä sai surmansa. Vuosina 2007–2008 purkaukset aiheuttivat tuhansien ihmisten evakuoinnin. Vuodesta 2010 lähtien vuori on purkautunut hiljalleen jatkuvasti.

Vuoren nimi tarkoittaa afarin kielellä ’savuavaa vuorta’.

Vuonna 2002 etiopialaiset tutkijat heittivät noin 30 kilogrammaa roskaa Erta Alen laavajärveen, nähdäkseen miten laava reagoi. Laavajärven kovettunut kuori repesi, ja aiheutti räjähdyksen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ex situ -suojelu

**Ex situ -suojelu** **eli etäsuojelu** tarkoittaa luonnonsuojelua, joka tapahtuu muualla kuin eliölajin alkuperäisessä elinympäristössä. Siinä tärkeässä asemassa ovat eläintarhat, yleisöakvaariot, kasvitieteelliset puutarhat ja erilaiset geenipankit.

Etäsuojelu täydentää lajin alkuperäisellä elinalueella tapahtuvaa in situ -suojelua. Ex situ -suojelun avulla voidaan tehdä palautusistutuksia heikentyneiden populaatioiden vahvistamiseksi luonnossa. Myös jo luonnosta hävinneitä populaatioita ja kokonaisia lajeja on mahdollista palauttaa sen avulla.

Ex situ- eli etäsuojelussa voidaan hyödyntää monia eri tekniikoita. Sen avulla voidaan suojella sekä geneettistä materiaalia että eläviä, villejä ja kasvatettuja eliöitä. Tällaisessa suojelussa käytetään erilaisia geenipankkeja, kuten siemen- tai munakokoelmia, eläinten suunniteltua tarhakasvatusta ja avustettua lisääntymistä, kasvien kasvatusta kasvitieteellisissä puutarhoissa sekä niiden keinotekoista lisääntymistä.  

Suomessa Korkeasaaren eläintarha, Ähtärin eläinpuisto ja Ranuan eläinpuisto osallistuvat eläinten ex situ -suojeluohjelmaan nimeltä EEP-ohjelma. Korkeasaaresta käsin johdetaan kolmen eläinlajin etäsuojelua koko Euroopan alueella. Kumpulan kasvitieteellisen puutarhan tiloihin perustettuun siemenpankkiin kerätään uhanalaisia ja silmälläpidettäviä suomalaisia kasvilajeja. 

## Katso myös
* In situ -suojelu
* Luonnosta hävinnyt laji
* Palautusistutus
* EEP-suojeluohjelma

## Lähteet
5335 Damocles

**5335 Damocles** on pikkuplaneetta, jonka rata ulottuu Marsin etäisyyden läheltä Uranusta kauemmas. Kappaleen komeettamaisen radan takia uskotaankin, että se olisi entinen komeetta. Damocleksen löysi R. H. McNaught vuonna 1991. Pikkuplaneetta sai nimensä kreikkalaisen mytologian Damokleen mukaan. Ennen nimeämistään kappale tunnettiin väliaikaisella tunnisteella **1991 DA**.

Damocles on damocloidien nimikkokappale. Ne ovat pikkuplaneettoja, jotka kiertävät Aurinkoa komeettamaisilla radoilla. Niiden keskietäisyys Auringosta on samantyyppinen kuin kentaureilla, mutta ne eivät täytä IAU:n Minor Planet Centerin virallista kentaurin määritelmää, sillä ne ovat lähimmillään Jupiteria lähempänä Aurinkoa. Damocleksen radan inklinaatio on  ja eksentrisyys on . Kohde on lähimmillään Auringosta  astronomisen yksikön ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä.

Kirkkauden ja valon heijastumisen perusteella kohteen läpimitta on luultavasti  &ndash; . Kohteen absoluuttinen magnitudi (H) on .

## Lähteet
*JPL Small-Body Database Browser: 5335 Damocles (1991 DA) 
* 
*IAU Minor Planet Center: Unusual Minor Planets 
*IAU Minor Planet Center: Other unusual objects 
*IAU Minor Planet Center: List of Centaurs and Scattered-Disk Objects 
*[ftp://ftp.lowell.edu/pub/bas/damocloid 'Damocloid' objects] 
*Meteor showers and their parent bodies  
*Nineplanets: Asteroids 
*The Planetary Society: Asteroid Facts  
*ABSOLUTE MAGNITUDE (H) 
*JPL Small-Body Database Browser: 136199 Eris (2003 UB313) 

### Viitteet
Dardilaiset kielet

**Dardilaiset** eli **luoteiset indoarjalaiset kielet** ovat Afganistanin koillisosan, Pakistanin pohjoisosan ja Intian luoteisosan vuoristoseuduilla puhuttavien indoiranilaisten kielten ryhmä. Sen nimitys perustuu muinaiseen Pohjois-Intian asukkaita tarkoittavaan sanaan. Kielten puhujamäärän arvioidaan olevan noin viisi miljoonaa. Suurin niistä on neljän miljoonan puhujan kašmiri.

Geneettisesti dardilaisia kieliä voidaan pitää indoarjalaisten kielten alaryhmänä. Toisaalta niillä on paljon yhteistä samalla alueella puhuttavien nuristanilaisten kielten kanssa, jotka toisinaan luetaan samaksi kieliryhmäksi. Dardilaiset kielet ovat myös säilyttäneet indoarjalaisista kielistä hävinneitä vanhoja indoiranilaisia piirteitä. Kielten luokittelu indoarjalaisiksi tai indoiranilaisten kielten erilliseksi haaraksi on herättänyt runsaasti keskustelua.

Dardilaisten kielten sisällä erottuu selvimmin itäinen ryhmä, johon kuuluvat kašmiri, šina, phalura ja siitä eriytynyt sawi. Kašmiri murteineen on toisinaan katsottu omaksi ryhmäkseen. Yhteisnimityksellä *kohistani* kutsutaan maijania, torwalia ja baškarikia eli gawria. Keskiryhmän pohjoiseen alaryhmään kuuluvat khowar ja kalaša. Lähinnä maantieteellisin perustein erotettavassa keskiryhmän eteläisessä alaryhmässä erityinen asema on tirahilla. Lähellä toisiaan ovat eteläisen alaryhmän gawar eli gawar-bati ja katarkalai sekä toisaalta šumašti, grangali ja ningalami. Erillisen ryhmän muodostavat pašai ja sen lähisukukielet tai murteet. Damelin kielessä on sekä dardilaisia että nuristanilaisia piirteitä. Dardilaisena pidetty dumaki kuuluu geneettisesti keskisiin indoarjalaiskieliin.

Dardilaisista kielistä ainoastaan kašmirilla on pitkä kirjallinen perinne. Sitä on vanhastaan kirjoitettu intialaisilla sarada-, nagari- ja takrikirjoituksilla. Nykyinen kašmirin kirjakieli perustuu arabialais-persialaiseen kirjaimistoon. Viime aikoina myös khowaria, maijania, šinaa ja pašaita varten on laadittu arabialaisiin aakkosiin perustuvat kirjoitusjärjestelmät.

## Lähteet
Nagari

**Nagari** oli abugida-tyyppinen kirjoitusjärjestelmä, jota käytettiin Intiassa sanskritin kirjoittamiseen 700–luvulta noin 1000-luvulle jaa. Kirjaimisto perustui gupta-aakkostoon, jonka juuret puolestaan olivat brahmi-kirjoituksessa. Nagarista juontavat juurensa Etelä-Aasian nykykirjaimistoista muun muassa bengalilainen, tiibetiläinen, orijalainen ja gudžaratilainen kirjaimisto sekä devanagari.

## Lähteet
Red Bull Records

**Red Bull Records** on yhdysvaltalainen itsenäinen levytysyhtiö. Se sijaitsee Kalifornian Culver Cityssä. Sen aloitti itävaltalainen energiajuomayhtiö Red Bull. Red Bull Records perustettiin vuonna 2007, kun yhtiö rakensi Santa Monicaan äänitysstudion, jossa pienten indie -yhtyeiden annettiin äänittää ilmaiseksi.
Yhtiötä johtavat entinen Atlantic Recordsin markkinointijohtaja David Burrier ja entinen Warner Bros. Recordsissa työskennellyt Merrideth Chinn.

## Artistit
* MORGAN
* Albert Hammond Jr
* Blxst
* Beartooth
* House of Protection
* James Vickery
* Jay Millian
* Joony
* C + G
* JUGGER
* rouri404
* Chris LaRocca
* Peter $un
* Kofi

*Tilanne 2025*

## Lähteet
Tverin suuriruhtinaskunta

**Tverin suuriruhtinaskunta** () oli Volgan yläjuoksulla 1200–1400-luvuilla sijainnut muinaisvenäläinen feodaalivaltio. Sen keskuksena toimi Tverin kaupunki. Muita kaupunkeja olivat Kašin, Ksnjatin, Zubtsov, Staritsa, Holm, Mikulin ja Dorogobuž.

## 1200-luku
Vladimirin suuriruhtinas Jaroslav Vsevolodovitš lahjoitti Pereslavl-Zalesskin ruhtinaskuntaan kuuluneen alueen pojalleen Aleksanteri Nevskille 1230-1240 -luvun vaihteessa. Vuonna 1247 se siirtyi Jaroslavlin toiselle pojalle Jaroslav Jaroslavitšille, jonka jälkeläiset siitä lähtien hallitsivat aluetta. Perustamisvaiheessa suuriruhtinaskunta käsitti 25&nbsp;000 neliövirstan laajuisen alueen, jolla asui noin 700&nbsp;000–800&nbsp;000 henkeä. Tverin suuriruhtinaskunta oli suojassa mongolien ja liettualaisten hyökkäyksiltä, ja siksi sinne siirtyi paljon väkeä Suzdalista ja Länsi-Venäjältä.

Suuriruhtinaskunnan poliittinen merkitys kasvoi nopeasti 1200-luvun loppupuolella. Vladimirin suuriruhtinaskunnan 1260-luvulla haltuunsa saanut Jaroslav Jaroslavitš ajoi Venäjän yhdistämispolitiikkaa, jota jatkoi hänen poikansa Mihail Jaroslavitš. Tverin suuriruhtinaskunnan vahvistuminen herätti huolta Kultaisessa ordassa, joka ryhtyi tukemaan kilpailevia Moskovan suuriruhtinaita. 

## 1300-luku
Moskovan suuriruhtinaan Juri Danilovitšin aloittamat sotatoimet päättyivät Mihail Jaroslavitšin ja hänen seuraajiensa mestaukseen 1300-luvun alussa. Vuonna 1327 Tverin suuriruhtinaskunnassa puhkesi kapina, jonka Kultainen orda tukahdutti Moskovan suuriruhtinaan Iivana Kalitan avulla. Hävityksen jälkeen Tverin suuriruhtinaskunta ei enää toipunut entiselleen. 1300-luvun loppupuolella siitä irtautuivat Kašinin, Holmin, Mikulinin ja Dorogobužin ruhtinaskunnat, joista kolme jälkimmäistä hajosi vielä pienemmiksi osiksi.

1370-luvulla Tverin suuriruhtinas Mihail Aleksandrovitš yritti heikentää Moskovan suuriruhtinaskuntaa Kultaisen ordan avulla, mutta joutui samalla kilpailemaan Moskovan tukeman Kašinin ruhtinaskunnan kanssa. 

## 1400-luku
Suuriruhtinas Ivan Mihailovitš onnistui nujertamaan Kašinin ruhtinaskunnan vastarinnan 1400-luvun alussa. Tverin suuriruhtinaskunnan vaikutusvalta kasvoi 1430–1360-luvuilla Moskovan suuriruhtinaiden keskinäisen taistelun aikana. Sen jälkeen suuriruhtinaskunta alkoi jälleen heiketä. Tverin suuriruhtinas Mihail Borisovitš joutui solmimaan epäedullisia sopimuksia Moskovan suuriruhtinaan Iivana III:n kanssa. Yritys tukeutua Liettuaan johti Moskovan hyökkäykseen. Sen joukot valtasivat Tverin vuonna 1485, jolloin suuriruhtinaskunta lakkasi olemasta.

## Perintö
Tverin suuriruhtinaskunnalla oli huomattava merkitys venäläisen kulttuurin ja taiteen kehityksessä. Tverissä kirjoitettiin kronikoita ja muita historiallisia teoksia. Siellä vaikutti myös omaperäinen ikonimaalauskoulukunta. Tveriläinen kauppias Afanasi Nikitin kävi ensimmäisenä venäläisenä Intiassa ja laati matkastaan värikkään kuvauksen. Tverin hiippakunta oli 1200–1300-luvuilla yksi Venäjän ortodoksisen kirkon vaikutusvaltaisimmista keskuksista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* V.S. Borzjakovski: Istorija Tverskogo knjažestva
Radioamatöörien viestintäpallotoiminta

**Radioamatöörien viestintäpallotoiminta** tarkoittaa viestintälaitteita, joita nostetaan ilmaa kevyemmän kaasun nostaman, vaakatasossa ohjautumattoman eli tuulen mukana kulkevan, miehittämättömän pallon avulla korkealle, yleensä stratosfääriin ja jopa 34 kilometrin korkeuteen. Maailman ensimmäinen radioamatöörien viestintäpallolento tapahtui 28.5. 1967 Suomessa. 

## Käyttö

Lentoja on käytetty testaamaan ainakin viestintälinkkejä, yksisuuntaista tallennetun datan lähetystä ja radiomajakoita. 

## Vertailu muihin

Eroaa tietoliikenneaerostaateista eli yhdenlaisista kiintopalloista siten, että ei ole kiinnitetty siimalla tai kaapelilla yhteen paikkaan. 

Hyvin harva lentokone lentää tai on lentänyt niin korkealla. Poikkeuksena ainakin U-2, SR-71 ja Helios prototype. 

## Pula-Ilmari

**Pula-Ilmari** oli nimitys, jota käytettiin kokeellisista vapaasti lentävistä tietoliikennevetypalloista. Pula-Ilmarit nostivat radioamatöörien omatekoisia radiolinkkejä 10-25 kilometrin korkeuteen. 

### Versiot
;Pula-Ilmari 1
* Lensi 23.10.2004
* Korkeus 10&nbsp;km

;Pula-Ilmari 2
* Lensi 18.6.2005
* Korkeus yli 18&nbsp;km

;Pula-Ilmari 3
* Lensi 4.11.2006 
* Reitin pituus noin 163&nbsp;km

;Pula-Ilmari 4
* Lensi 12.7.2008
* Reitin pituus oli noin 132&nbsp;km, 
* Maksimikorkeus noin 18,5&nbsp;km

## Katso myös

Pathfinder-Plus

## Lähteet
* Pula-Ilmari 4 
* http://www.kp24.fi/uutiset/40673/Paikallisten-radioamat%C3%B6%C3%B6rien-heliumpallo-kuuluu-l%C3%A4hes-koko-maassa 
* http://www.balloonproject.eu/  (hae "pula ilmari")
Hilja Tamminen

**Hilja Alina Tamminen** (o.s. **Teeriaho**; 1. toukokuuta 1889 Pyhäjärvi – 7. marraskuuta 1932 Viipuri) oli suomalainen runoilija.

Tammisen runoja ilmestyi muun muassa Sosialidemokraattinen työläisnuorisoliiton julkaisemissa *Työläisnuorison joululehdissä*.

Tamminen kävi kansakoulun ja toimi kotiapulaisena ja ompelijana. Hän oli päätoimittajana ajanvietelukemisto Sepossa 1930–1931. Avustajana hän oli Kansan Lehdessä, Karjalassa, Toverittaressa, Työläisnuorisossa, Sarastuksessa ja pilalehti Piiskassa. Tammisen osallistuminen käytännölliseen työväenliikkeeseen johti aikanaan kansalaissodan seurauksena kolmen vuoden vankeustuomioon. Kaikkia Tammisen kirjallisia tuotteita leimaa lämmin ymmärtämys työväestöä kohtaan ja osanotto sen huoliin ja kohtaloihin.

Tammisen vanhemmat olivat kivityömies Esa Teeriaho ja Maria (o.s. Puolitaival). Puoliso oli Matti Tamminen vuodesta 1910. Teeriahot muuttivat Pyhäjärveltä Viipurin maaseurakuntaan vuonna 1893 ja palasivat Ouluun vuonna 1897. Oulusta Teeriahot palasivat takaisin Viipurin maaseurakuntaan vuonna 1903. Tamminen muutti vuonna 1910 Viipurin kaupunkiin ja edelleen vuonna 1916 Mikkeliin.

## Teoksia
* *Vainon ajoilta*: runoja. Tampereen työväen sanomalehti, Tampere 1923

## Lähteet

* 
* Pirkanmaalaista kaunokirjallisuutta

### Viitteet
Silkkialbitsia

**Silkkialbitsia** (*Albizia julibrissin*) on hernekasveihin kuuluva pienikokoinen puu, jota kasvaa luonnonvaraisena Aasiassa maanosan lounaisosista itäosiin.

## Ulkonäkö ja koko
Silkkialbitsia on sateenvarjon muotoinen puu, joka kasvaa 6–10 metriä korkeaksi ja leveäksi. Sen lehvästö on avoin, minkä ansiosta valo pääse siitä läpi ja kasvin juurella voi kasvaa ruohoja. Puun kaarna on lähes sileää, väriltään se vaihtelee vaaleanruskesta harmaaseen.

Silkkialbitsian kukat muistuttavat silkkinauhaisia pom-poneja. Ne tuoksuvat hyvältä ja ovat väriltään vaaleanpunaisia. Lajin hedelmät ovat litteitä harmaanruskeita palkoja, jotka ovat 12–18 senttimetriä pitkiä. Palkot sisältävät ruskeita soikeanmuotoisia siemeniä. Silkkialbitsian lehdet ovat saniaismaisia ja kerrannaisesti pariliuskaisia. Ne voivat olla 50 senttimetriä pitkiä ja muodostua 40–60 noin 6 millimetriä pitkästä lehdykästä. Silkkialbitsia kukkii myöhäiskeväältä alkukesään, esimerkiksi Nepalissa huhtikuulta kesäkuulle. Siemenet kypsyvät elo-syyskuussa ja levittäytyvät pääasiassa vain emopuunsa ympärille, mutta ne voivat kulkeutua kauemmaksikin veden mukana.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Silkkialbitsian luonnonvarainen levinneisyysalue kattaa vyöhykkeen Azerbaidžanista ja Iranista Aasian poikki Japaniin. Sitä kasvaa kuitenkin tulokaslajina myös Kreikassa ja Yhdysvalloissa. Yhdysvaltoihin se tuotiin koristekasvina 1700-luvulla, ja nykyään sitä kasvaa maan itärannikolla Massachusettsissa saakka ja eteläosissa Floridan trooppisia alueita lukuun ottamatta.

Lajia tavataan rannikoilla, ranta-alueilla ja kaupungeissa, kuten tienpientareilla ja käyttämättömillä tonteilla. Se kasvaa vain harvoin metsissä, vaikka sitä joskus tavataan metsittyneillä alueilla. Se tarvitsee paljon auringonvaloa ja kestää kuivuutta, tuulta ja suolaisuutta. Silkkialbitsia voi kasvaa monenlaisella maaperällä, kuten savella, hiesulla ja hiekalla. Se kestää myös hieman emäksistä tai hapanta maaperää. Yleensä se kasvaa alle 900 metrin korkeudessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: ''Albizia julibrissin'' 
*United States Department of Agriculture (USDA): ''Albizia julibrissin'' 
*Flora of China: ''Albizia julibrissin'' 
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: ''Albizia julibrissin''  
*Pherobase: Floral volatiles of ''Albizia julibrissin''
Prasunin kieli

**Prasunin kieli** on Afganistanin Kunarin maakunnassa Kunarin sivujokeen Pechiin laskevan Prasunjoen varrella puhuttava nuristanilainen kieli. Sen puhujia arvioidaan olevan 2000–3000 henkeä (toisen arvion mukaan 2000).

Prasun toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sen puhujista eräät osaavat myös katia, harvemmin paštua tai daria. Murteiden erot ovat vähäisiä.

## Lähteet
Bregowine

**Bregowine** tai **Bregwin** (k. 764) oli Canterburyn arkkipiispa Hänen elämästään on kerrottu useita tarinoita, jotka kaikki on kirjoitettu normannivalloituksen jälkeen. Hänestä ei ole mitään aikalaislähteitä ennen arkkipiispuutta ja siitäkin tiedetään vain vähän. Arkkipiispaksi hänet kutsuttiin 759 ja kaksi vuotta myöhemmin hän sai palliumin paavi Paavali I:ltä. Hänen arkkipiispuudestaan tiedetään ainoastaan yritys saada Wessexin kuningas Cynewulf luovuttamaan Cookhamin luostari.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Laimi Leidenius

**Laimi Lovisa Leidenius** (13. helmikuuta 1877 Kurikka – 23. marraskuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston ensimmäinen naispuolinen professori. Hän valmistui ensin kielten opettajaksi.

## Ura
Leideniuksen vanhemmat olivat kirkkoherra Albert Ferdinand Leikola (aik. Leidenius) ja Mathilda Lovisa Landén. Hänen veljiään olivat professori Erkki Leikola ja kansanedustaja Aare Leikola. Valmistuttuaan ensin opettajaksi Leidenius ryhtyi opiskelemaan lääketiedettä ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1908 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1918. Hänen väitöskirjansa aihe oli *Untersuchungen über den Einfluss der Desinfektion der Kreissenden auf den Keimgehalt des puerperalen Uters*. 

Leidenius toimi Helsingin yliopiston yleisen sairaalan apulaislääkärinä vuosina 1910–1913 ja apulaisopettajana vuosina 1920–1928 sekä gynekologian klinikan alilääkärinä vuosina 1929–1930. Synnytys- ja naistentautiopin dosentiksi hänet nimitettiin vuonna 1925 ja professoriksi  vuonna 1930, samalla kun hän toimi Naistenklinikan toisena naistentautien ja synnytysosaston ylilääkärinä. Naistentautien erikoislääkärinä hän oli toiminut jo vuodesta 1913 alkaen. Hän oli myös sukupuolitautien vastustamiskomitean jäsen vuosina 1917–1924, äitiyshuollon järjestämiskomitean jäsen sekä naistenklinikan rakennustoimikunnan jäsen  vuosina 1932–1934. Suomen Gynekologiyhdistyksen puheenjohtajana hän toimi vuodesta 1934 kuolemaansa saakka, ja Suomen akateemisten naisten liiton puheenjohtaja hän toimi usean vuoden ajan.

Leidenius julkaisi tutkimuksia muun muassa synnytyskouristuksista, kohtusyövästä ja sen hoidosta sekä vastasyntyneiden lasten sisäeritysrauhasten toiminnasta.

Leidenius kuvattiin postimerkkiin vuonna 1992. Suomalainen Lääkäriseura Duodecim on vuodesta 2009 lähtien jakanut Leideniuksen mukaan nimettyä tunnustuspalkintoa.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Forsius, Arno: Laimi Leidenius. 
*
Ludvig Enkvist

**Karl Ludvig Enkvist** (6. heinäkuuta 1856 Teisko – 9. kesäkuuta 1934 Hämeenlinna) oli suomalainen rovasti ja kirjailija.

Enkvistin vanhemmat olivat suutari Henrik Enkvist ja Anna Kristina Björklund. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lyseosta 1876 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa suorittaen teologian erotutkinnon 1882. Enkvist vihittiin papiksi samana vuonna.

Enkvist toimi 1890-luvulla merimiespastorina Hullissa Englannissa ja vuodesta 1904 Hämeenlinnan ja Vanajan kirkkoherrana. Hän sai rovastin arvon 1914. Enqvist perusti 1907 Hämeenlinnan Sisälähetys ry:n avustamaan kaupungin hädänalasia asukkaita.

Ludvig Enkvist oli naimisissa kaksi kertaa:
* 1887-1891 Anna Lovisa Elisabet Johnssonin (k. 1891) kanssa
* vuodesta 1892 Elise Viktoria Johnssonin kanssa
Hänen molemmat vaimonsa olivat piispa J. V. Johnssonin tyttäriä. Enkvistillä oli kolme lasta ensimmäisestä ja neljä lasta toisesta avioliitostaan.

## Teoksia
* *Rukouksesta, uskontieteinen tutkistelma*. Wickström, Helsinki 1888
* *Uusi testamentti, varustettu piispa J. V. Johnsson vainajan tekemillä selityksillä, jotka hänen kuolemansa jälkeen painoon valmisti Ludvig Enkvist*. Edlund, Helsinki 1888
Nimellä *Ludvig Enswiss*:
* *Muruvasustani*. Tekijä, Lontoo 1930

## Suomennoksia
* *Evankeliumi Johanneksen mukaan* alkukielestä suom. Ludvig Enkvist. WSOY 1891

## Lähteet
* 
* 
* Martti Strengin GeneaNet-sukutietokanta : Karl Ludvig Enkvist
* Hämeenlinnan Sisälähetys ry:n sivut 
* Gunnar Johnsson : Savon Johnsson-suku, taulu IV
Aškunin kieli

**Aškunin kieli** on Afganistanin Laghmanin ja Kunarin maakunnissa puhuttava nuristanilainen kieli. Sen länsimurretta puhutaan Laghmanissa Kabuliin laskevan Alingarin sivujokien varsilla ja itämurretta Kunarin sivujoen Pechin laaksossa. Puhujia arvioidaan olevan noin 5&nbsp;000, joista 3&nbsp;000 puhuu länsimurretta. Toisen tiedon mukaan aškunin puhujia on ehkä 7&nbsp;000.

Kielellisesti aškun muodostaa yhdistävän lenkin katin ja waigalin välillä. Länsi- ja itämurteiden puhujat ymmärtävät toisiaan, vaikka he eräiden tietojen mukaan kuuluvat eri etnisiin ryhmiin. Kieli toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä.

## Lähteet
Yrityskauppa

**Yrityskauppa** tarkoittaa järjestelyä, jossa yritys ostaa toisen yrityksen liikeomaisuus (substanssi) tai sen osakkeet tai osuudet (omistuskauppa). Yrityskauppa-sanan asemesta voidaan käyttää sanaa yritysosto, jolloin tarkastellaan asiaa ostajan kannalta. MBO (management buyout) on yrityskauppatilanne, jossa ostajana on yrityksen toimiva johto. Yrityskaupalla voidaan tarkoittaa myös yrityksen omistaman yksittäisen liiketoimintayksikön, esimerkiksi ravintolan, kauppaa.

Maailman suurin yrityskauppa tehtiin, kun AOL osti vuonna 2000 Time Warnerin 186,2 miljardilla dollarilla. Suomen suurin yrityskauppa tehtiin, kun energiayhtiö Fortum vuonna 2015 myi Ruotsin sähkönsiirtoliiketoimintansa 6,6 miljardilla eurolla. Kun Nokia osti Alcatel-Lucentin, kyseessä oli Suomen historian ylivoimaisesti suurin yrityskauppa, jossa kauppasumma on 15,6 miljardia euroa.

Suomalaisen yrityksen myyminen ulkomaille hyödyttää yleensä Suomea, koska ulkomaisessa omistuksessa olevat yhtiöt ovat tuottavampia ja yrityksen myyminen tuo maahan johtamisosaamista ja tutkimuksen ja kehityksen osaamista. Myyjät myös usein käyttävät myyntitulojaan uuden yritystoiminnan perustamiseen.

## Yrityskauppa Suomessa
Suomen kilpailulaissa yrityskaupalla tarkoitetaan
* kirjanpitolaissa tarkoitetun määräysvallan tai vastaavan tosiasiallisen määräysvallan hankkimista (määräysvalta);
* elinkeinonharjoittajan koko liiketoiminnan tai sen osan hankkimista;
* sulautumista; sekä
* sellaisen yhteisyrityksen perustamista, joka huolehtii pysyvästi kaikista itsenäiselle yritykselle kuuluvista tehtävistä.

Omistuskauppa on oikeudelliselta luonteeltaan irtaimen omaisuuden kauppa, mutta kauppalaissa ei ole erityisiä säännöksiä yrityskaupoista.

## Lähteet
Järvi-meriwiki

**Järvi-meriwiki** (aiemmin **Järviwiki**) on alkujaan Suomen ympäristökeskuksen ylläpitämä wikimuotoinen verkkopalvelu, jossa on tietoja Suomen pinta-alaltaan yli yhden hehtaarin suuruisista järvistä sekä Suomen rannikon merialueista.

Wikin tietosisältö jakautuu kahteen osaan. Kunkin järven perustiedot, kuten vesistöalue, pinta-ala, sijainti ym. ovat peräisin viranomaisten tietokannoista, kuten Järvirekisteristä. Näitä tietoja saavat muokata vain SYKE:n viranomaiskäyttäjät. Sen sijaan muut kunkin järven tiedot ovat vapaasti kenen tahansa muokattavissa, ja näihin voi sisältyä myös omia havaintoja. Lisäksi järviwikiin sisältyy tilastolistauksia ja kyselymahdollisuuksia Suomen järvistä esimerkiksi vesistöalueittain, kunnittain ja maakunnittain.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Zemiaki

**Zemiaki** on Afganistanin Kunarin maakunnassa Kunarin sivujokeen Pechiin laskevan Tšara-daran varrella sijaitsevassa Zemiakin kylässä puhuttava nuristanilainen kielimuoto. Sen puhujia arvioidaan olevan noin 400–500 henkeä.

Kielellisesti Zemiaki on lähellä waigalia, jonka murteena sitä voidaan pitää. Perimätiedon mukaan kylän asukkaat ovat muuttaneet seudulle Waigaljoen varrelta.

## Lähteet
Waigalin kieli

**Waigalin kieli** on Afganistanin Kunarin maakunnassa Pechin sivujoen Waigalin varrella sijaitsevissa kylissä puhuttava nuristanilainen kieli. Lähisukukielineen tai murteineen sen puhujamäärä on noin 10&nbsp;000–12&nbsp;000. Toisen tiedon mukaan waigalin puhujia on noin 8&nbsp;000.

Waigali jakautuu ylä- ja alamurteisiin. Sen lähisukukieliä tai murteita ovat tregami ja zemiaki. Kieli toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Osa miehistä osaa paštua tai daria ja ilmeisesti myös katia.

## Lähteet
Katin kieli

**Katin** eli **bašgalin kieli** on Afganistanin itäosassa ja Pakistanin Chitralissa Kabulin ja Kunarin sivujokien varsilla puhuttava nuristanilainen kieli. Sen puhujia arvioidaan olevan noin 30&nbsp;000–40&nbsp;000 henkeä tai toisen arvion mukaan noin 20&nbsp;000. Kati on puhujamäärältään nuristanilaisen ryhmän suurin kieli.

Kieli jakautuu varsinaiskatin ja kamvirin murteisiin, joista jälkimmäistä puhutaan Bashgalin laakson keskiosassa. Murre-eroja on myös varsinaiskatin sisällä, mutta yleensä puhujat ymmärtävät hyvin toisiaan. Kati on perinteisesti toiminut Nuristanin yleiskielenä varsinkin Prasunin laaksossa, mutta nykyään se on menettämässä asemiaan paštulle ja darille. Viime aikoina sitä varten on yritetty luoda arabialaiseen kirjaimistoon perustuvaa kirjakieltä.

## Lähteet
Tregami

**Tregami** eli **gambiri** on Afganistanin Kunarin maakunnassa Kunarin sivujoen Pechin varrella sijaitsevissa kolmessa kylässä puhuttava nuristanilainen kielimuoto. Sen puhujia arvioidaan olevan noin tuhat henkeä.

Kielellisesti tregami on varsinkin sanastoltaan lähellä waigalia. Se on saanut vaikutteita myös dardilaisista kielistä.

## Lähteet
Kemijärven kirkko

**Kemijärven kirkko** on Bertel Liljeqvistin suunnittelema kirkkorakennus Kemijärvellä. Kirkko valmistui vuonna 1950 ja vihittiin käyttöön seuraavana vuonna. Kirkossa on 850 istumapaikkaa. 

## Historia
Kemijärven kirkollinen elämä sai alkunsa vuonna 1648, jolloin Lapualta kotoisin oleva Jakob Lapodius lähetettiin Kemijärvelle Kemin seurakunnan kappalaiseksi. Tuolloin valmistui myös seurakunnan ensimmäinen kirkko, joka todennäköisesti muistutti Sodankylän vanhaa kirkkoa. Tämä kirkko purettiin 1690-luvulla ja korvattiin suuremmalla kirkolla. Kemijärven seurakunta itsenäistyi vuonna 1779. 1830-luvulla seurakunnan väkiluku oli kasvanut jo yli 1600 henkeen, joten sen tilalle rakennettiin puinen ristikirkko Carl Ludvig Engelin piirustusten mukaan. Tätä kirkkoa korjattiin 1890-luvulla ja vuonna 1929, mutta lopulta se tuhoutui Lapin sodassa. Ylikiiminkiläisen kirkonrakentaja Heikki Väänäsen vuonna 1774 rakentama tapuli kuitenkin säästyi ja on seurakunnan vanhin rakennus. 

Nykyinen kirkko rakennettiin Amerikan luterilaisten kirkkojen tuella vuosina 1949–1950. Kirkossa on Gerhard Schmidin vuonna 1984 rakentamat 41-äänikertaiset urut.

Aale Hakavan maalaama alttaritaulu *Jeesus ristillä* (426 × 326 cm öljymaalaus kankaalle) on vuodelta 1950.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mikael Vasunta

**Yrjö Mikael Vasunta**, sukunimi aik. *Palmroth* käytti myös sukunimeä *Palmroth-Wasunta* (12. huhtikuuta 1891 Hämeenlinna – 4. huhtikuuta 1935 Hauho) oli suomalainen toimittaja, viulutaiteilija, näytelmäkirjailija ja suomentaja.

Mikael Vasunnan vanhemmat olivat Hauhon kirkkoherra, lääninrovasti Wilhelm (Ville) Palmroth ja Olga Maria Matilda Armfelt. Hänen nuorempia veljiään olivat säveltäjä Toivo Palmroth ja toimittaja, sanoittaja ja kirjailija Reino Palmroth.

Vasunta kävi Tampereen reaalilyseota ja opiskeli sitten vuosina 1908–1912 viulunsoittoa Pietarin, Dresdenin ja Wienin konservatorioissa. Hän kuului 1913–1914 Helsingin filharmooniseen orkesteriin ja piti konsertteja etupäässä maaseudulla. Vuodesta 1914 alkaen Vasunta asui Kotkassa toimien vakuutus ja sanomalehtialoilla. Hän osallistui Suomen sisällissotaan Kotkan suojeluskunnan joukkueenjohtajana muun muassa Porvoon, Loviisan ja Pellingin taisteluihin ja myöhemmin Kymenlaakson suojeluskunnan komppanianpäällikkönä taisteluihin Savitaipaleen rintamalla. Hänet palkittiin vapaudenristillä ja hän sai ylennyksen luutnantiksi toimien sodan lopulla Kyminlinnan komendanttina. Sodan jälkeen Vasunta oli liike- ja sanomalehtialoilla ollen muun muassa Nordische Wirtschaftzeitung-lehden toimittajana oleskellessaan Saksassa, Itävallassa ja Italiassa. Viimeksi Vasunta oli Porissa ilmestyvän Satakunnan Kansa-lehden palveluksessa.

Vasunta kirjoitti näytelmiä, sota- ja matkamuistelmia sekä novelleja muun muassa nimimerkillä *Yrjö Hirviseppä*. Hän toimi myös suomentajana, taide- ja kirjallisuusarvostelijana sekä murre- ja urheilupakinoitsijana. Vasunta kärsi terveydellisistä ongelmista sisällissodan jälkeen ja hän kuoli 43-vuotiaana huhtikuussa 1935.

Vasunta esiintyi yhdessä Teuvo Pakkalan 1921 ohjaaman Sotapolulla-elokuvan pääosista käyttäen nimeä *Yrjö Hirviseppä*.

Mikael Vasunta oli naimisissa vuodesta 1914 kansakoulunopettaja Aino Maria Tommolan kanssa.

## Teoksia
* *Taitava puheenjohtaja : opas puheenjohtajille, seurojen, yhdistysten, lautakuntien, komiteojen y.m. kokousten osanottajille, seurojen perustajille y.m. toimihenkilöille*; vanhojen ja uusien lähteiden mukaan sekä monivuotisen kokemuksen perusteella laatinut Sihteeri M.P.-W.           Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1929, 2. painos 1934
Nimellä *Geo Palmroth*:
* *Kuulkaas, Bakkelin!* : kolminäytöksinen farssi. Seuranäytelmiä 292.    Karisto 1926

## Suomennoksia
* Rora Asim Khan (Aurora Nilsson) : *Pako haaremista*.     Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1929
* H. Ashton-Wolfe : *Rikollista verta*.     Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1929
* H. Ashton-Wolfe : *Synnin väreet : merkillisiä rikosjuttuja Parisin etsivän poliisin kokoelmista*.     Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1930 (Alkuteos *The thrill of evil*)
* H. Ashton-Wolfe : *Suurrikollisten jäljillä : salapoliisin muistelmia ja seikkailuja eri maista*.     Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1932 (alkuteos *The underworld*)

## Lähteet
* 
* Martti Strengin Geneanet-sukutietokanta
* Anneli Kotisaari : Sara Gabrielintytär Laureus s. 1674 Muhoskylä ja hänen jälkeläisiään yhteensä 377 taulua, taulu 359 
* Elonet : Sotapolulla-elokuvan tiedot
Ivittuut

**Ivittuut** (vanha kirjoitusasu: *Ivigtût*) on hylätty kaivoskaupunki Sermersooqin kunnassa Lounais-Grönlannissa. Kaupungissa on mitattu Grönlannin korkein lämpötila, 30,1 celsiusastetta. Matalin Ivittuutissa mitattu lämpötila on ollut –28,9 celciusastetta. Kaupungin nimi on grönlantia ja tarkoittaa *ruohikkoista paikkaa*. Ivittuutista Kangilinnguitiin johtaa 5 kilometriä pitkä tie, joka on Grönlannin ainoa kaksi asutuskeskusta yhdistävä tie.

## Historia

Ivittuut sijaitsee viikinkiaikaisen *keskimmäisen siirtokunnan* paikalla, jota tosin toisinaan pidetään läntisen siirtokunnan osana. Siirtokunta oli pienin kolmesta, ja siinä oli noin 20 maatilaa. Keskimmäisestä siirtokunnasta tiedetään vähemmän kuin muista, sillä kirjallista materiaalia ei ole säilynyt. Tämän vuoksi myös maatilojen nimet ovat täysin hämärän peitossa. Se oli todennäköisesti viimeisimpänä perustettu ja ensimmäisenä hylätty.

Vuonna 1806 alueelta löydettiin kryoliittia, ja kaivostoiminta aloitettiin vuonna 1865. Malmivarannot oli kulutettu loppuun vuoteen 1987 mennessä, ja kaupunki menetti taloudellisen perustansa. Se hylättiin pian kaivostoiminnan loppumisen jälkeen.

## Katso myös
* Grönlannin historia
* Läntinen siirtokunta
* Itäinen siirtokunta

## Lähteet
Israel Reinius

**Israel Reinius** (30. huhtikuuta 1699 Laihia – 12. maaliskuuta 1771 Laihia) oli Rein-suvun edustaja, suomalainen pappi ja paikallishistorioitsija. 

## Henkilöhistoria
Reiniuksen vanhemmat olivat kappalainen Matthias Reinius ja Klara Alfthan ja puoliso Elisabeth Collin (k. 1734). Heidän poikansa Israel Reinius toimi kappalaisena samoin kuin isänsä, mutta hän kävi 1740-luvulla myös Kiinassa ja laati matkasta selonteon. Tultuaan ylioppilaaksi Uppsalassa 1718 Reinius vihittiin papiksi Turussa 1723 ja hänestä tuli isänsä jälkeen Laihian kappalainen vuonna 1724. Edellisen vuoden hän oli ollut siellä armovuoden saarnaaja. Reinius joutui syytetyksi Laihialla tuona vuosikymmenenä kyteneisistä separatistisista ajatuksista ja vapautui syytöksistä vasta 1734. Vuonna 1733 hän oli laatinut pitäjästä historiallis-maantieteellisen esityksen, mukaan lukien ison vihan tapahtumat ja muistiinpanot pikkuvihasta. P. N. Mathesius hyödynsi edellistä tutkimuksessaan *De Ostrabothnia* ja H. G. Porthan molempia vuonna 1789 ja 1791. Vuonna 1756 Reinius julkaisi kirjasen *Yxikertaiset kysymyxset juopumisesta*. Hän teki omasta maatilastaan mallitilan esimerkiksi muille, viljellen muun muassa perunaa, tupakkaa ja ulkomaisia heinälajikkeita. Reinius sai varapastorin arvon 1753. 

## Teoksia
* *Yxikertaiset kysymyxet juopumisesta, 1755 Uuden wuoden päiwänä aamulla mieleen tulleet, ja omantunnon ylösherättämisexi ylöskirjoitetut Israel M. Reiniuxelda*. Turusa, prändätty Kuningallisen acad. kirjapräntäjän Johan Christopher Frenckellin lesken tykönä, wuonna 1780

## Lähteet
Filipp Gorelenko

**Filipp Danilovitš Gorelenko** (, 14. marraskuuta 1888 – 1956) oli neuvostoliittolainen komentaja, joka otti osaa talvisotaan. 

Gorelenko liittyi punakaartiin vuonna 1917 ja toimi siinä sissiosaston komentajana. Vuonna 1918  hän liittyi puna-armeijaan. Hän valmistui sota-akatemiasta 1934.

Gorelenko toimi talvisodassa 50. jalkaväkiarmeijakunnan komentajana, jonka johtoon hänet oli valittu elokuussa 1939.Talvisodassa Gorelenkon divisioona pääsi Mannerheim-linjalla läpimurtoon helmikuussa 1940. Tästä hyvästä Gorelenko palkittiin Neuvostoliiton sankarinarvolla. 

Talvisodan jälkeen Gorelenko toimi Leningradin sotilaspiirin komentajan sijaisena ja tammikuussa 1941 Neuvostoliiton 7. armeijan komentajana, jossa tehtävässä hän oli suuren isänmaallisen sodan syttyessä Suomen vastaisella rintamalla. Gorelenko sai kenraaliluutnantin arvon 4. kesäkuuta 1940, kun kenraaliarvot otettiin käyttöön puna-armeijassa. 

## Lähteet
*Raunio, Ari; Kilin, Juri: Itsenäisyyden puolustajat, Sodan taisteluja 1, Talvisota. Weilin+Göös, 2005. .
*Гореленко Филипп Данилович 25.11.1888 - 25.01.1956 Герой Советского Союза Geroi Strany.
Ivan Habarov

**Ivan Nikititš Habarov** (; 12. marraskuuta 1888 Rjazan – 1960) oli neuvostoliittolainen divisioonankomentaja, joka osallistui talvisotaan Neuvostoliiton 8. armeijan komentajana.

## Ennen talvisotaa
Habarov aloitti sotilasuransa puna-armeijassa vuonna 1919. Tuolloin hän toimi Itäisellä rintamalla pataljoonan komentajana. Itäisellä rintamalla hän vastasi Novgorodin joukoista.

## Talvisota
Talvisodan alettua 30. marraskuuta 1939 Habarov toimi alkuun 8. armeijan komentajana. Stavka syrjäytti hänet tehtävästä kuitenkin jo 13. joulukuuta heikosti sujuneiden sotatoimien takia. Hänen tilalleen tuli Grigori Štern. Habarov toimi talvisodan loppuun saakka hallintovirastossa, joka vastasi Laatokan pohjoispuolella taistelleiden joukkojen (8. armeija, 9. armeija ja 14. armeija) huollosta ja joukkojen kuljetuksista.

## Talvisodan jälkeen
Talvisodan jälkeen Habarov määrättiin Uralin sotilaspiirin sotakoulujen johtajaksi vuonna 1941. Joulukuussa 1943 hän siirtyi 2. iskuarmeijan komentajan sijaiseksi, jona hän toimi vuoteen 1945 saakka. Sotien jälkeen Habarov toimi eri sotilaspiireissä komentajan sijaisena. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta terveydellisistä syistä 26. toukokuuta 1950 ja kuoli vuonna 1960.

## Lähteet
*Raunio, Ari & Kilin, Juri: *Itsenäisyyden puolustajat, Sodan taisteluja 2, Jatkosota*. Weilin+Göös, 2005. .
Nyiragongo

**Nyiragongo** on aktiivinen kerrostulivuori Kongon demokraattisessa tasavallassa lähellä Gomon kaupunkia. Tulivuoren kraatterissa on aktiivinen laavajärvi, joka on ollut aktiivinen vuodesta 1894 lähtien. Laavajärven syvyydeksi on mitattu 600–3250 metriä. Vuoden 1977 purkauksessa laavajärvi tyhjentyi, mutta on sittemmin täyttynyt uudelleen. Samassa purkauksessa syntyi Muraran tulivuori. Nyiragongo purkautui vuosina 1982–1983, 1994, 2002 ja 2004.

## Purkaushistoria
Vuoren huipulla oleva laavajärvi tyhjentyi vuonna 1977 ja täyttyi uudestaan kesäkuussa 1982.

Ennen vuoden 2002 purkausta läheisessä kylässä havaittiin purkauksia, mikä johti puolen miljoonan ihmisen evakuointiin. Tuolloin laavavirta tuhosi yli 4&nbsp;500 rakennusta Goman kaupungissa. Laavan lisäksi hiilidioksidi aiheutti kuolonuhreja. Vuonna 2013 satellittiikuvissa näkyy aktiivista toimintaa kraatterissa ja laavajärvessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pigga Keskitalo

**Pigga Päivi Kristiina Keskitalo** (*Ville Ásllat Piggá*, o.s. **Järvensivu**, s. 1972 Utsjoki) on Lapin yliopiston professori kasvatustieteiden tiedekunnassa. Hän on toiminut aiemmin opettajankouluttajana ja tutkijana Saamelaisessa korkeakoulussa.  
  
Keskitalo on valmistunut kasvatustieteen maisteriksi luokanopettajakoulutuksesta vuonna 1997, kasvatustieteen lisensiaatiksi vuonna 2008 ja kasvatustieteen tohtoriksi Lapin yliopistosta vuonna 2010. Hän on työskennellyt luokanopettajakoulutuksen lehtorina ja apulaisprofessorina Saamelaisessa korkeakoulussa Koutokeinossa. 

Keskitalo on Helsingin yliopiston dosentti vuodesta 2014. Hän on toiminut Siirtolaisuusinstituutin verkostotutkijana. 

Keskitalo nimettiin kasvatustieteen professoriksi Lapin yliopistoon kasvatustieteiden tiedekuntaan vuonna 2022. Hänet on nimetty strategisen tutkimuksen neuvoston jäseneksi vuosiksi 2025–2027.

Keskitalo on Saamelaiskäräjien varajäsen 2024–2027.

## Julkaisuja

* 
* 
* 
* Keskitalo, Pigga, Määttä, Kaarina & Uusiautti Satu 2013: *Sámi Education*. Frankfurt am Main: Peter Lange.  
* Keskitalo, Pigga, Rahko-Ravantti, Rauna & Äärelä, Rauni 2014: Katsaus saamelaiskoulutuksen historiaan ja nykytilanteeseen – assimilaatiosta kohti saamelaiskulttuurin soveltamista. Teoksessa *Kulttuuri, identiteetti ja kasvatus* (M. Laine toim.) Helsinki: Suomen kulttuuriperintökasvatuksen seuran julkaisuja 8.
* Keskitalo, Pigga, Lehtola, Veli-Pekka & Paksuniemi, Merja (toim.) 2014: *Saamelaisten kansanopetuksen ja koulunkäynnin historia Suomessa*. Turku: Siirtolaisuusinstituutti. 
* Keskitalo, Pigga. 2014: Saamelaisopetuksen historia]. Teoksessa *Saamelaispedagogiikan ydinkysymysten äärellä.* Keskitalo, P., Uusiautti, S., Sarivaara, E. & Määttä, K. (toim.). Rovaniemi: LAPLAND UNIVERSITY PRESS, p. 75-87.
* Linkola, Inker-Anni & Keskitalo, Pigga. 2015: Sámegiela sajádat skuvllain. Sámi dieđalaš áigečála 1, p. 7-28.
* Korte, Satu-Maarit., Väätäjä, Janne, Keskitalo, Pigga & Upola, Solja. 2023: Studeanttaid psykososiála buresveadjima doarjun gáiddusoahpahusas. Rovaniemi: Lapin yliopisto. 27 s.
* Äärelä-Vihriälä, Rauni, Keskitalo, Pigga & Peltola, Maria. (Toimittajat) 2022: *Sápmelaš árrabajásgeassin dál: árvvut, vuogádagat ja oassálastin árggas* . Oulun yliopisto. Acta Universitatis Ouluensis. F, Scripta Academica Nro 19 http://urn.fi/urn:isbn:9789526235417

## Lähteet
*Yle Saamen vaalikone

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Opintie sujuvaksi hankkeen blogikirjoitus .
* Pirjo Kristiina Virtanen, Pigga Keskitalo ja Torjer Olsen johtavat Indigenous Methodologies työpajahanketta (rahoitus Suomen kulttuurirahasto) vuosina 2017-2018. 
* Key note Sámi Education conference Kautokeino. 
* Puheenvuoro Suomi100  tilaisuudessa Inarissa. 
* Saamelaisopetukseen tarvitaan kulttuurisensitiivisyyttä.