open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
I Call Your Name (The Beatlesin kappale)

**I Call Your Name** on John Lennonin ja Paul McCartneyn kirjoittama kappale, jonka levytti ensimmäisenä Billy J. Kramer with the Dakotas -yhtye vuonna 1963. The Beatlesin versio oli mukana The Beatles -yhtyeen Yhdysvalloissa vuonna 1964 julkaistulla albumilla *[[The Beatles' Second Album]]*.

Kappale on mukana Beatlesin kokoelma-albumeilla *[[Rock 'n' Roll Music]]* (1976), *[[Rarities]]* (1978), *[[Past Masters, Volume One]]* (1988) ja *[[The Capitol Albums, Volume 1]]* (2004).

Vuonna 1967 kappaleen on levyttänyt The Mamas & the Papas. Tämä esitys on mukana kokoelma-albumilla *[[Lennon & McCartney Songbook]]* vuodelta 1990.

Vuonna 1977 kappaleen on levyttänyt brittiläinen punkyhtye The Boys esikoisalbumilleen.
Lehtoinkylä

**Lehtoinkylä** () on kylä Leningradin alueen Seuloskoin piirin Lieskulan kunnassa. Se sijaitsee Karjalankannaksen eteläosassa seitsemän kilometriä Lieskulasta koilliseen. Kylän kautta kulkee Toksovasta Matoksiin johtava tie. Virallisesti siellä on vain seitsemän asukasta (vuonna 2007).

Kylä mainitaan 1600-luvun kartoissa. Sen asukkaat olivat äyrämöisperäisiä inkerinsuomalaisia, jotka kuuluivat Vuoleen luterilaiseen seurakuntaan. Vuoteen 1861 saakka Lehtoinkylän talonpojat olivat kartanonherrojen maaorjia. Sen osia olivat Saksanmäki ja Virkinmäki.

Vuoden 1926 väestönlaskennan mukaan kylässä oli 457 asukasta, joista inkeriläisiä oli 440, venäläisiä 13 ja suomensuomalaisia neljä. Kuivaisin piiriin kuuluneen Lehtoinkylän suomalaisen kansallisen kyläneuvoston alueella asui 1323 suomalaista, 407 venäläistä ja 28 muiden kansallisuuksien edustajaa. Suomalaiset karkotettiin muualle Neuvostoliittoon viimeistään Leningradin piirityksen aikana.

Nykyään Lehtoinkylässä sijaitsee Možaiskille nimetyn avaruuspuolustuksen sotilasakatemian koulutuskeskus asuinalueineen. Pitkäjärven (ven. Pitkejarvi) länsipuolelle on sijoitettu Voronež-tyyppinen tutka-asema. Seudulle rakennetaan omakotitaloalueita.

## Lähteet
Studtiitti

**Studtiitti** on harvinainen uraanioksidimineraali, jonka kemiallinen kaava on [(UO2)O2(H2O)2]·2(H2O) tai UO4·4(H2O). Se muodostuu sekundaarisena mineraalina uranyyli-ionin ja veden radiolyysituotteen vetyperoksidin reaktiosta. Studtiitti esiintyy yleensä keltaisina neulamaisina kiteinä varsinaisen uraanimalmin pinnalla. Joutuessaan ilman kanssa kosketuksiin studtiitti muuttuu nopeasti metastudtiitiksi (UO4·2(H2O)). Nämä ovat ainoat tunnetut luonnossa esiintyvät peroksidimineraalit. 

Studtiitti raportoitiin ensimmäisen kerran mineraalinäytteistä 1947 Shinkolobwe-kaivoksesta, Kongon demokraattisesta tasavallasta, ja se nimettiin geologi Franz Edward Studtin mukaan. Sittemmin studtiittia on löytynyt myös muista uraaniesiintymistä sekä muun muassa Tšernobylin ydinvoimalaitoksen polttoainelaavan pinnalta. Sitä pidetään myös mahdollisena käytetyn ydinpolttoaineen pitkäaikaissäilytyksen alteraatiofaasina. 

## Aiheesta muualla
* Mindat.org: Studtite 
* Webmineral.com: Studtite Mineral Data
V. J. Kostiainen

**Vilhelm Johan Kostiainen** (1. toukokuuta 1889 Sulkava – 22. huhtikuuta 1968 Hämeenlinna) oli suomalainen urheiluvaikuttaja, joka toimi Työväen Urheiluliiton ensimmäisenä pääsihteerinä ja oli 1920- ja 1930-luvuilla työväenliikkeen sosialististen kasvatusihanteiden tärkein puolestapuhuja Suomessa.

## Elämä
V. J. Kostiainen pääsi kansakoulun käytyään sulkavalaisen kauppiaan puotipojaksi, mutta joutui eroamaan kun paljasti kyläläisille kauppiaan petkuttavan. Hänet valittiin pian kauppa-apulaiseksi paikalliseen työväen osuuskauppaan. Kostiainen muutti vartuttuaan Helsinkiin ja sai 22-vuotiaana harjoittelijan paikan osuustukkuliike GEG:ssä Hampurissa. Siellä hän tutustui marxismiin ja oppi saksan kielen.

Saksasta palattuaan Kostiainen alkoi aktiivisesti osallistua työväen urheilu-, raittius- ja kulttuuritoimintaan. Sisällissodan aikana Kostiainen työskenteli kansanvaltuuskunnan rautatieneuvoston toimistossa. Sodan jälkeen Kostiainen oli perustamassa Työväen Urheiluliittoa. Liittotoimikunnan jäsenenä ja liiton johtavana toimitsijana hän oli merkittävä hahmo järjestön alkuvuosina, ja kielitaitonsa ansiosta Kostiainen pääsi edustamaan liittoa myös Sosialistisessa urheiluinternationaalissa. Liian kilpailuhenkisen urheilun kritisoimisen ohella hänet tunnettiin täysraittiina, tupakan vastustajana, kasvissyöjänä ja naturismin harrastajana. Kostiainen harrasti myös esperantoa.

TUL-uran jälkeen V. J. Kostiainen toimi Suomen Sähköteollisuus Oy:n konttoristina Hämeenlinnassa vuodesta 1936, ja sen jälkeen Hämeen läänin liikevaihtoverotarkastajana. Hän jatkoi työskentelyä eläkevuosinaankin oman tili- ja käännöstoimiston puitteissa.

## Perhe
V. J. Kostiainen oli naimisissa kahdesti. Hänen kahdesta pojastaan vanhempi oli valokuvaaja Ilmari Kostiainen ja nuorempi poika Veikko Juhani Kostiainen (s. 1941) on kansainvälisesti tunnettu biologisten fosforinpoistomenetelmien tutkija ja kehittäjä.

## Julkaisuja
* *Miksi työläisten on voimisteltava ja urheiltava?: puhe työväen urheilupäivää varten*, TUL 1920.
* *Urheiluväki raittiiksi!* Sos.-dem. raittiusliitto 1925.
* *Työväen urheiluliiton ensimmäisen liittojuhlan juhlakirja*, TUL 1927.

## Lähteet
Adıyamanin maakunta

**Adıyamanin maakunta** () on Turkissa sijaitseva maakunta. Vuoden 2019 arvion mukaan maakunnassa oli 626&nbsp;465 asukasta. Maakunnan pääkaupunki on Adıyaman.

## Piirikunnat
Adıyamanin maakunta on jaettu yhdeksään piirikuntaan, jotka ovat:
*Adıyaman
*Besni
*Çelikhan
*Gerger
*Gölbaşı
*Kâhta
*Samsat
*Sincik
*Tut

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto
The Family That Plays Together

**The Family That Plays Together** on yhdysvaltalaisen Spirit-yhtyeen toinen, vuonna 1969 julkaistu studioalbumi. Sen on tuottanut Lou Adler. Albumin julkaisi levy-yhtiö Ode Records. 

## Kappaleet

; A-puoli

# 
# 
# 
# 
# 
# 

; B-puoli

#
# 
# 
# 
# 

Laulujen oikeudenomistaja ja julkaisija on Hollenbeck Music Co. BMI.

## Singlet

Albumilta on vuonna 1969 julkaistu single "I Got a Line on You", joka nousi Top 30 -listalle, mutta se ei juurikaan lisännyt albumimyyntiä.

## Tuotantotiedot

* Tuottaja: Lou Adler
* Äänittäjät: Eric Wienbang ym.
* Taiteellinen johtaja: Tom Wilkes
* Valokuvaaja: Guy Webster

## Uudelleenjulkaisut

Albumin on julkaissut vuonna 2010 Sony Music Entertainment sarjassa *Original Album Classics* 5xCD (Epic 88697646982 CD2). Paketissa on viisi Spiritin ensimmäistä albumia. Tässä artikkelissa käsitellyn albumin oheen on lisätty ylimääräiset kappaleet:

# Fog – 2:26
# So Little to Say – 3:00
# Mellow Fellow – 3:49
# Now Or Anywhere – 4:23
# Space Chile – 6:26

## Lähteet

* Spirit 5xCD *Original Album Classics* (Epic 88697646982 CD2) 2010

; Viitteet
Out to Lunch

**Out to Lunch** on vuonna 1974 julkaistu tunnin pituinen televisio/perhekomediaelokuva. Elokuvan hahmoja esittävät muun muassa Luis Avalos, Jim Boyd, Carol Burnett, Barbara Eden, Morgan Freeman, Elliott Gould, Judy Graubart, Skip Hinnant, Jim Henson, Rita Moreno ja Hattie Winston. Elokuvan on ohjannut Bill Davis. Elokuvassa Muppeteista, *[[Seesamtie]]stä* ja *[[The Electric Company]]stä* tutut hahmot valtaavat ABC Nightly News aseman kuvausryhmän lounastauolla.

## Aiheesta muualla

*
Time Is Right for Romans, Baby

**Time Is Right for Romans, Baby** on Pintandwefallin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 19. tammikuuta 2011.

Levyn kappaleista ”Paranoid”, ”Apple and I Die” ja ”I Will Survive” kuvattiin musiikkivideot. Kappaleen ”I Will Survive” videon ohjasi Iiti Yli-Harja (Tough Pint). Kappaleessa vaalea tyttö, jota esittää Crazy Pint (Sanna Komi), käy Nosturissa Rytmihäiriön keikalla.

Yhtye käyttää monipuolisesti soittimia ja vaihtelee niitä keskenään. Levyllä kuullaan seuraavia soittimia tai ääntä tuottavia laitteita: basso, kitara, ukulele, banjo, huuliharppu, ”Darth-breathing” (mikä viitannee *[[Tähtien sota]]* -elokuvien Darth Vader -hahmon hengitysääneen), kosketinsoittimet ja syntetisaattorit (Casio, Rhytmic 10, Korg), tamburiini, kazoo, stylofoni, theremin, rummut, kellopeli, okariino, guiro ja lehmänkello. Lisäksi on mainittu kätten taputus ja hyperventilaatio.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
;Yhtye
* Tough Pint – rummut, laulu
* Cute Pint – laulu, koskettimet, lyömäsoittimet
* Crazy Pint – basso, laulu
* Dumb Pint – laulu, kitara

;Vierailevat muusikot
* Heidi Petäjäjärvi – harppu
* Teemu Markkula – havaijinkitara

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Helsingin Sanomat: 
* Rumba: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Time Is Right for Romans, Baby'' discogs.com -sivustolla
Bo Sundström

**Bo ”Bosse” Sigvard Sundström** (s. 16. lokakuuta 1961 Piitime, Ruotsi) on ruotsalainen laulaja, kitaristi ja lauluntekijä. Sundström on Bo Kaspers Orkester -yhtyeen keulahahmo, jolloin hän käyttää artistinimeä Bo Kasper. Hän on julkaissut omalla nimellä kaksi albumia, *[[Skåne (Bo Sundströmin albumi)|Skåne]]* (2004) ja *[[Den lyckliges väg]]* (2007), joista jälkimmäisen yhteistyössä Frida Öhrnin kanssa.

## Diskografia
### Sooloartistina
* 2004 – *[[Skåne (Bo Sundströmin albumi)|Skåne]]*
* 2007 – *[[Den lyckliges väg]]* (Frida Öhrnin kanssa)
* 2014 – *Drömlänges* (Frida Anderssonin kanssa)
* 2018 – *Mitt dumma jag - Svensk Jazz*
* 2021 – *Det kanske händer*

### Bo Kaspers Orkester
* 1993 – *[[Söndag i sängen]]*
* 1994 – *[[På hotell]]*
* 1996 – *[[Amerika (albumi)|Amerika]]*
* 1998 – *[[I centrum]]*
* 2001 – *[[Kaos (Bo Kaspers Orkesterin albumi)|Kaos]]*
* 2003 – *[[Vilka tror vi att vi är]]*
* 2006 – *[[Hund (albumi)|Hund]]*
* 2008 – *[[8 (Bo Kaspers orkesterin albumi)|8]]*
* 2010 – *[[New Orleans (albumi)|New Orleans]]*
* 2012 – *Du borde tycka om mig*
* 2015 – *Redo att gå sönder*
* 2020 – *23:55*
Get the Gringo

**Get the Gringo** on Adrian Grunbergin ohjaama yhdysvaltalainen toimintatrillerielokuva. Elokuvan pääosia esittävät Mel Gibson, Peter Stormare, Dean Norris, Bob Gunton, Scott Cohen ja Kevin Hernandez. Elokuvan maailmanensi-ilta oli Israelissa 15. maaliskuuta 2012, Yhdysvalloissa 1. toukokuuta sekä Suomessa 13. heinäkuuta.

## Juoni
Ryöstössä mukana oleva pakokuski (Mel Gibson) pakenee Yhdysvaltain rajavartiostoa kohti Meksikon rajaa – takapenkillään verinen ruumis ja iso kasa rahaa. 
Rajalla hän joutuu kolariin ja päätyy meksikolaisten poliisien pidättämäksi. Vaarallisessa “El Pueblito“ -vankilassa hän alkaa saada selviytymisneuvoja kymmenvuotiaalta pojalta.

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Arenal

**Arenal** on aktiivinen kerrostulivuori Arenal-vuoren kansallispuistossa Costa Ricassa. Tulivuori on 1&nbsp;670 metriä korkea ja Costa Rican aktiivisin tulivuori. Vuonna 1968 sattunut purkaus tuhosi Tabacónin kaupungin ja tappoi 78 ihmistä. Vuoden 1975 purkauksessa tuhkaa lensi 26 kilometrin päähän. Vuodesta 1984 lähtien tulivuori on purkautunut vuosina 1993, 1994, 1996, 1998 ja 2006. Vuoren purkaukset jatkuivat vaiheittain vuoteen 2010 saakka. Vuori on yksi maailman 10 aktiivisimmasta tulivuoresta.

Tulivuori ympäristöineen kuuluu Arenalin kansallispuistoon, joka kattaa myös 1&nbsp;140 metriä korkean sammuneen Chato-tulivuoren. Chaton romahtaneessa kraatterissa on nyt kaunis laguuni. Kansallispuistoon alueella elää monia metsän eläimiä, kuten tapiireja, mölyapinoita ja muita apinoita. 

## Lähteet
Pähkämöt

**Pähkämöt** eli **saumapähkämöt** (*Stachys*) on kasvisuku huulikukkaiskasvien heimossa. Siihen kuuluu vähintään 300 lajia, Catalogue of Lifen mukaan 370 lajia.

## Pähkämölajeja
Suomessa ja muissa Pohjoismaissa luonnonvaraiset lajit:

* keltapähkämö (*Stachys annua*)
* rikkapähkämö (*Stachys arvensis*)
* nukkapähkämö (*Stachys byzantina*)
* peltopähkämö (*Stachys palustris*)
* lehtopähkämö (*Stachys sylvatica*)

Muualla esiintyviä lajeja:
* tarrapähkämö (*Stachys aculeolata*)
* mukulapähkämö (*Stachys affinis*)
* *[[Stachys alpina]]*
* hapsipähkämö (*Stachys balansae*)
* välimerenpähkämö (*Stachys cretica*)
* villapähkämö (*Stachys germanica*)
** marokonvillapähkämö (subsp. *cordigera*)
** euroopanvillapähkämö (subsp. *germanica*)
* *[[Stachys glutinosa]]*
* *[[Stachys macrostachys]]*
* meripähkämö (*Stachys maritima*)
* valkopähkämö (*Stachys ocymastrum*)
* oikopähkämö (*Stachys recta*)
* sukaspähkämö (*Stachys setifera*)

Pallepähkämöiden (*Betonica*) sukuun siirrettyjä lajeja:
* jalopähkämö (*Betonica macrantha*, syn. *Stachys macrantha*)
* rohtopähkämö (*Betonica officinalis*, syn. *Stachys officinalis*)
* tähkäpähkämö (*Betonica hirsuta*, syn. *Stachys pradica*), jota kasvaa Etelä- ja Keski-Euroopassa

## Pähkämöt Suomessa
Suomessa luonnonvaraisena kasvavista pähkämölajeista yleisin on peltopähkämö, joka Etelä-Suomessa on aivan tavallinen. Se kasvaa rannoilla, niityillä ja viljelymailla. Lehtopähkämö on Etelä-Suomessa paikoin yleinen lehtokasvina. Muun muassa rohtopähkämö, keltapähkämö ja rikkapähkämö ovat uustulokaskasveja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Stachys''
* ITIS: ''Stachys'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Stachys'' 
* Flora of China: ''Stachys'' 
* Yrttitarha: Pähkämöt (''Stachys'')
Anne Haanpää

**Anne-Kristiina Haanpää** (o.s. **Bäckman**, s. 25. toukokuuta 1959) on suomalainen jääkiekkoilija.

Haanpää pelasi yli 200 ottelua naisten SM-sarjassa ja voitti Ilveksessä ja Shakersissä yhteensä kahdeksan mestaruutta. Maajoukkueessa Haanpää voitti neljä Euroopan-mestaruutta ja maailmanmestaruuskilpailuissa neljä pronssia.

Pelaajauran jälkeen Haanpää on toiminut erotuomarina muun muassa naisten SM-sarjassa.

## Erikoispalkintoja
*Suomen Jääkiekkoleijona #227 (2014)

## Lähteet
Vuohennokat

**Vuohennokat** (*Scutellaria*) on kasvisuku huulikukkaiskasvien heimossa. Siihen kuuluu vähintään 350 lajia, joita kasvaa koko maailmassa.

## Vuohennokkalajeja
* piippuvuohennokka (*Scutellaria adenostegia*)
* alppivuohennokka (*Scutellaria alpina*)
* isovuohennokka (*Scutellaria altissima*)
* baikalinvuohennokka (*Scutellaria baicalensis*)
* kynttelikkövuohennokka (*Scutellaria columnae*)
* huonevuohennokka (*Scutellaria costaricana*)
* luhtavuohennokka (*Scutellaria galericulata*)
* keihäsvuohennokka (*Scutellaria hastifolia*)
* hopeavuohennokka (*Scutellaria incana*)
* rohtovuohennokka (*Scutellaria lateriflora*)
* pikkuvuohennokka (*Scutellaria minor*)
* keltavuohennokka (*Scutellaria orientalis*)
* punavuohennokka (*Scutellaria rubicunda*)

## Vuohennokat Suomessa
Suomessa kasvaa kaksi luonnonvaraista vuohennokkalajia. Luhtavuohennokka on yleinen luhtarantojen kasvi koko maassa paitsi aivan Pohjois-Lapissa. Keihäsvuohennokkaa, joka eroaa luhtavuohennokasta lehden tyven muodossa, tavataan Etelä- ja Lounais-Suomen rannikolla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Vuohennokat (''Scutellaria'')
* Suomen Lajitietokeskus: Vuohennokat – ''Scutellaria''
Eeva-Maria Saari

**Eeva-Maria Saari** (s. 8. elokuuta 1979 Vantaa) on suomalainen entinen jalkapalloilija, nykyinen potkutekniikkavalmentaja ja yrittäjä.

Aiemmin Saari pelasi  muun muassa Helsingin Jalkapalloklubissa, Hongassa ja Puistolan Urheilijoissa sekä Ruotsissa Eskilstuna Unitedissa ja Hammarbyssä. Lisäksi hän pelasi Yhdysvalloissa Lindsey Wilson Collegen ja Lindenwood Universityn yliopistojoukkueissa. Saari voitti urallaan yhden Suomen-mestaruuden ja liigacupin HJK:ssa.

Nykyään hän valmentaa sekä junioripelaajia, että ammattilaispelaajia potkutekniikkavalmentajana Suomessa sekä Kataloniassa yrityksensä OrsaSportin kautta. 

## Lähteet
Electric Sea

**Electric Sea** on avant-garde kitaristi Bucketheadin 35. studioalbumi. Se on myös suoraa jatkoa 2002 julkaistulle Electric Tearsille. Albumi julkaistiin 21. helmikuuta 2012.

## Kappaleet

## Aiheesta muualla
* ''Electric Sea'' discogs.com -sivustolla
Syyläjuuret

**Syyläjuuret** (*Scrophularia*) on kasvisuku syyläjuurikasvien eli naamakukkaiskasvien (*Scrophulariaceae*) heimossa. Siihen kuuluu enintään 200 lajia.

## Syyläjuurilajeja
* sahasyyläjuuri (*Scrophularia arguta*)
* rantasyyläjuuri (*Scrophularia auriculata*)
* kaunosyyläjuuri (*Scrophularia calliantha*)
* koiransyyläjuuri (*Scrophularia canina*)
* kultasyyläjuuri (*Scrophularia chrysantha*)
* liitusyyläjuuri (*Scrophularia cretacea*)
* kiiltosyyläjuuri (*Scrophularia glabrata*)
* nokkossyyläjuuri (*Scrophularia lowei*)
* tummasyyläjuuri eli syyläjuuri (*Scrophularia nodosa*)
* tasahammassyyläjuuri (*Scrophularia racemosa*)
* portugalinsyyläjuuri (*Scrophularia scorodonia*)
* laakerisyyläjuuri (*Scrophularia smithii*)
** hierronlaakerisyyläjuuri (*Scrophularia smithii* subsp. *hierrensis*)
** kanarianlaakerisyyläjuuri (*Scrophularia smithii* subsp. *langeana*)
** teneriffanlaakerisyyläjuuri (*Scrophularia smithii* subsp. *smithii*)
* luhtasyyläjuuri (*Scrophularia umbrosa*)
* kevätsyyläjuuri (*Scrophularia vernalis*)
* keltasuomusyyläjuuri (*Scrophularia xanthoglossa*)

## Syyläjuuret Suomessa
Suomessa kasvaa kaksi luonnonvaraista syyläjuurilajia. Tummasyyläjuurta eli syyläjuurta, joka on monivuotinen pahanhajuinen ruohokasvi, tavataan Keski-Pohjanmaan ja Kainuun korkeudelle asti. Maan eteläisimmässä osassa se on yleinen tai hyvin yleinen. Tummasyyläjuuren kasvupaikkoja ovat esimerkiksi rehevät metsät ja pensaikot. Kevätsyyläjuuri on koristekasvi, joka on villiintynyt Uudellamaalla ja Varsinais-Suomessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Syyläjuuret (''Scrophularia'')
* Suomen Lajitietokeskus: Syyläjuuret – ''Scrophularia''
* Funet: Syyläjuuret (''Scrophularia'')
* ITIS: ''Scrophularia'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Scrophularia'' 
* Flora of China: ''Scrophularia''
LET-arvo

**LET** (Linear Energy Transfer) kuvaa energian määrää, jonka ionisoiva hiukkanen luovuttaa aineeseen kulkiessaan sen läpi. Sitä käytetään määrittämään säteilyn vaikutuksia väliaineessa. LET ilmaisee luovutetun energiamäärän suhteen pituusyksikköä kohti, ja sen yksikkönä käytetään usein keV/µm. Siten LET-arvo voidaan ilmaista yhtälömuodossa
:LET = \frac{\Delta E}{\Delta x},

missä \scriptstyle \Delta E on hiukkasen luovuttama energiamäärä ja \scriptstyle \Delta x hiukkasen kulkema matka.

Korkean LET-arvon partikkelit ovat tyypillisesti suuria ja korkeaenergiaisia, joilla on lyhyt kantama väliaineessa, esim. alfasäteily ja tätä raskaammat partikkelit, ja matalan LET-arvon partikkelit taas kevyempiä, joiden kantama väliaineessa on pitkä, esim. beetasäteily tai fotonisäteily.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Choppin G., Rydberg J., Liljenzin J.O.: Radiochemistry and Nuclear Chemistry, 2nd ed. Butterworth-Heinemann Ltd., Oxford, UK, 1995
Visma

**Visma**-konserni on norjalaislähtöinen ohjelmistoyritys, joka toimii yli kahdessakymmenessä maassa Euroopassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Vismalla on globaalisti yli 180 tytäryhtiötä ja noin 2 200&nbsp;000 asiakasta. 

Joulukuussa 2023 Visman arvon arvioitiin olevan 19 miljardia euroa.

## Historia
Visma syntyi Oslossa vuonna 1996, kun Multisoft, SpecTec ja Dovre Information Systems yhdistyivät.

Konserni teki 2010-luvulla noin 150 yritysostoa.

Vuonna 2016 Visma myi Visma BPO -divisioonan HgCapitalille. Visma BPO oli keskittynyt ulkoistettujen kirjanpito-, palkka- ja HR-palveluiden tuottamiseen. Nykyään Visma BPO toimii nimellä Azets.

Elokuussa 2020 Visman arvon arvioitiin olevan 12,2 miljardia dollaria eli noin 10,3 miljardia euroa.

Vuonna 2021 Visma teki 43 yrityskauppaa, joista 22 Pohjoismaissa. Syyskuuhun 2022 mennessä oli ostettu 31 yritystä, 15 Pohjoismaista. Yrityksen kasvusta puolet saatiin yrityskaupoista ja puolet liittyi orgaaniseen kasvuun. Yritykseen otettiin uusiksi osakkaiksi Aeternum Capital, Norjan valtion eläkerahasto Folketrygdfondet, Vind ja GIC. Kaupan myötä Visman kokonaisarvo nousi 16 miljardiin euroon.
Kesällä 2022 perustettiin Visma Local Government, jonka asiakkaat toimivat julkisella sektorilla Pohjoismaissa ja Baltiassa. Yhtiö kehittää saas-ohjelmistoja, joita voidaan tarvittaessa käyttää myös valtioiden rajojen ylitse. Suomessa yksikköä johti Jukka Holm. Yhtiö luopui it-konsultointi- ja infrastruktuuripalveluihin liittyvistä liiketoiminnoistaan.

Joulukuussa 2023 yhtiö sai 20 uutta omistajaa, joita olivat esimerkiksi Altaroc, Jane Street ja NYC Retirement System. Osakekaupan myötä yhtiön arvo nousi 19 miljardiin euroon. Yhtiö toimi 28 maassa ja sillä oli 15 000 työntekijää. Vuosina 2021–2024 Visma teki globaalisti noin 140 yrityskauppaa. Vuonna 2024 se osti 33 ohjelmistoyritystä ja avasi markkinansa Italiassa ja Kroatiassa.

### Historia Suomessa

Visma aloitti toimintansa Suomessa vuonna 2001 ostamalla ohjelmistoyritys Liinos Oyj:n, joka vaihtoi nimensä Visma Softwareksi. 

Suomen Visma on Tivi-lehden mukaan Suomen 17. suurin it-alan yritys vuoden 2024 liikevaihdon perusteella.

## Visma Software Nordic
Visma Software Nordic on alueellinen divisioona, joka perustettiin vuonna 2024 yhdistämällä Visma Software AS (Norja), Visma Software AB (Ruotsi) ja NextGen AB. Divisioona tarjoaa pilvipohjaisia ERP-ratkaisuja (Enterprise Resource Planning; toiminnanohjausjärjestelmiä) keskisuurille ja suurille yrityksille Pohjoismaissa. Päätuotteet ovat Visma Net, ERP-järjestelmä pienille ja keskisuurille yrityksille, ja Business NXT, joka on kehitetty suuremmille organisaatioille, joilla on monimutkaisia vaatimuksia. Divisioonan pääkonttori sijaitsee Oslossa, ja se työllistää noin 650 henkilöä 11 maassa.

## Organisaatio
Vuonna 2025 Vismalla oli yli 180 tytäryhtiötä, 17 500 työntekijää ja noin 2 200&nbsp;000 asiakasta.  Yhtiön enemmistön omistaa eurooppalainen pääomasijoitusyhtiö Hg.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhtiön sivut
Kannusruohot

**Kannusruohot** (*Linaria*) on kasvisuku ratamokasvien heimossa. Kannusruohoja on noin 150 alkuperäisesti Euraasiassa kasvavaa lajia, joista puolet tavataan Euroopassa, erityisesti Välimeren seudulla. Suvussa on myös koristekasveina käytettyjä lajeja.

Kannusruohot ovat monivuotisia ruohoja. Niiden varret ovat kasvutavaltaan pystyjä ja lehdet ovat kapeita tai puikeita. Lehtiasento vaihtelee. Kukat sijaitsevat varren päässä olevassa latvatertussa, jossa kukilla on pienet tukilehdet. Kukkien väri vaihtelee. Kukissa on neljä hedettä, joista kaksi on muita pidempiä. Emiö on yksivartaloinen. Hedelmänä on kota.

Kannusruohojen tieteellinen nimi (*Linaria*) tulee pellavien (*Linum*) suvun tieteellisestä nimestä, sillä kannusruohojen lehdet muistuttavat peltopellavan (*Linum usitatissimum*) lehtiä.

## Kannusruoholajeja
* kenttäkannusruoho (*Linaria arvensis*)
* pikkuhärmäkannusruoho (*Linaria genistifolia* subsp. *genistifolia*)
* *[[Linaria hellenica]]*
* dyynikannusruoho (*Linaria loeselii*)
* marokonkannusruoho (*Linaria maroccana*)
* koitokannusruoho (*Linaria micrantha*)
* etelänkannusruoho (*Linaria munbyana*)
* tuoksukannusruoho (*Linaria odora*)
* kreikankannusruoho (*Linaria peloponnesiaca*)
* kalliokannusruoho (*Linaria saxatilis*)
* sinekannusruoho (*Linaria* × *sepium*)
* tahmakannusruoho (*Linaria simplex*)
* nauhakannusruoho (*Linaria spartea*)

Koristekasveina viljeltyjä kannusruohoja:
* kaartokannusruoho (*Linaria aeruginea*)
** keltakaartokannusruoho (*L. aeruginea* subsp. *nevadensis*)
* alppikannusruoho (*Linaria alpina*)
* ametistikannusruoho (*Linaria amethystea*)
* härmäkannusruoho (*Linaria genistifolia*)
** isohärmäkannusruoho (*L. aeruginea* subsp. *dalmatica*)
* sirokannusruoho eli tarhakannusruoho (*Linaria incarnata*)
* purppurakannusruoho (*Linaria purpurea*)
* juovakannusruoho (*Linaria repens*)
* kirjokannusruoho (*Linaria reticulata*)
* rentokannusruoho (*Linaria supina*)
* sädekannusruoho (*Linaria triornithophora*)
* keltakannusruoho (*Linaria vulgaris*)

## Kannusruohot Suomessa
Suomessa kasvaa neljä luonnonvaraista kannusruoholajia. Yleisin on keltakannusruoho, joka kasvaa yleisenä koko maassa paitsi Pohjois-Lapissa. Sitä pidetään alkuperäiskasvina merenrannoilla ja uustulokkaana sisämaassa. Keltakannusruohoa käytetään myös koristekasvina. Juovakannusruohoa, jonka kanssa keltakannusruoho risteytyy, tavataan harvinaisena vakiintuneena tulokkaana rannikoilla. Se kasvaa esimerkiksi painolastimaa-alueilla ja ratapihoilla. Kaksi muuta lajia ovat tarhakannusruoho ja härmäkannusruoho.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kannusruohot (''Linaria'')
* Suomen Lajitietokeskus: Kannusruohot – ''Linaria''
* ITIS: ''Linaria'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Linaria'' 
* Flora of China: ''Linaria''
Tulikukat

**Tulikukat** (*Verbascum*) on kasvisuku syyläjuurikasvien eli naamakukkaiskasvien heimossa. Tulikukkien suvussa on noin 360 alkuperäisenä Euraasiassa ja Afrikassa kasvavaa lajia. Runsaimmin lajeja on löydetty Turkista, yli 200. Tulikukkien siemenet saattavat säilyttää itävyytensä kymmeniä vuosia. Kasvi on yleensä kaksivuotinen, mutta voidaan kasvuhormoneilla saada viljeltynä kukkimaan jo ensimmäisenä vuonna.

## Tulikukkalajeja
Pohjoismaissa kasvavia lajeja:
* akantulikukka eli italiantulikukka (*Verbascum densiflorum*)
* käentulikukka (*Verbascum lychnitis*)
* tummatulikukka (*Verbascum nigrum*)
* rohtotulikukka (*Verbascum phlomoides*)
* purppuratulikukka (*Verbascum phoeniceum*)
* pustantulikukka (*Verbascum speciosum*)
* ukontulikukka (*Verbascum thapsus*)

Muita lajeja:
* kreetantulikukka (*Verbascum creticum*)
* perhotulikukka eli kesätulikukka (*Verbascum blattaria*)
* hopeatulikukka (*Verbascum bombyciferum*)
* kynttilätulikukka eli ranskantulikukka (*Verbascum chaixii*)
** kaakonkynttilätulikukka (subsp. *austriacum*)
** etelänkynttilätulikukka (subsp. *chaixii*)
** idänkynttilätulikukka (subsp. *orientale*)
* kaitatulikukka (*Verbascum cheiranthifolium*)
* huopatulikukka (*Verbascum longifolium*)
* tornitulikukka (*Verbascum macrurum*)
* marokontulikukka (*Verbascum masguindalii*), aiemmin moilikki (*Celsia ramosissima*)
* jättitulikukka (*Verbascum olympicum*)
* soikkotulikukka (*Verbascum ovalifolium*)
* kartiotulikukka (*Verbascum pyramidatum*)
* vuohentulikukka (*Verbascum sinuatum*)
* piikkitulikukka (*Verbascum spinosum*)
* poimutulikukka (*Verbascum undulatum*)
* sauvatulikukka (*Verbascum virgatum*)
*  *[[Verbascum kochiiforme]]*

## Tulikukat Suomessa
Suomessa kasvaa luonnonvaraisena kuusi tulikukkalajia. Ukontulikukka on alkuperäinen ketokasvi Etelä-Suomessa ja tummatulikukka muinaistulokas vanhojen asuinalueiden tuntumassa. Purppura-, rohto-, pustan- ja käentulikukka ovat harvinaisia tulokaskasveja.

## Käyttö
Tulikukan kuivuneita varsia voidaan kyllästää talilla ja käyttää hieman kynttilän tai soihdun tapaan valonlähteenä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Suomen Lajitietokeskus: Tulikukat (''Verbascum'')
*Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Tulikukat (''Verbascum'')
*ITIS: ''Verbascum'' 
*United States Department of Agriculture (USDA): ''Verbascum'' 
*Flora of China: ''Verbascum''
Lyhtykoisot

**Lyhtykoisot** (*Physalis*) on kasvisuku koisokasvien heimossa. Lyhtykoisoja on 80 kaikkialla maailmassa kasvavaa lajia. Eräitä lajeja viljellään koristekasvina tai syötävien marjojen vuoksi.

## Lyhtykoisolajeja
* *Physalis alkekengi* – isolyhtykoiso eli lyhtykoiso, isolyhtykukka, lyhtykukka, juutalaiskirsikka – alkuperäalue Eurooppa, Lounais-Aasia. Koristekasvi, jonka verhiö on kukinnan jälkeen väriltään kellanpunainen ja suurenee kellonmuotoiseksi, paperimaiseksi marjahedelmän suojukseksi. 
* *Physalis grisea* – meksikontomatillo – alkuperäalue trooppinen Amerikka.
* *Physalis peruviana* – karviaiskoiso eli ananaskirsikka, kapinmarja, kapinkarviainen – alkuperäalue Etelä-Amerikka. Hedelmäkasvi.
* *Physalis philadelphica* – tomatillo – alkuperäalue Keski- ja Pohjois-Amerikka. Hedelmäkasvi.
* *Physalis angulata* – kolkkalyhtykoiso
* *Physalis cinerascens* – hopealyhtykoiso
* *Physalis pruinosa* – mansikkakoiso

## Lyhtykoisot Suomessa
Suomessa kasvaa villiintyneenä tulokkaana ainakin kaksi viljelyperäistä lyhtykoisolajia. Yksittäislöydöt mukaan lukien lyhtykoisoja on Suomesta löydetty luonnonvaraisena seitsemän lajia. Karviaiskoisoa on 1990-luvulta lähtien tavattu kaatopaikoilta useista paikoista Etelä- ja Keski-Suomessa. Lyhtykoisoa kasvatetaan myös Suomessa koristekasviksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Physalis''
* Suomen Lajitietokeskus: Lyhtykoisot (''Physalis'')
* ITIS: ''Physalis'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Physalis'' 
* Flora of China: ''Physalis''
Piiskut

**Piiskut** eli **kultapiiskut** (*Solidago*) on kasvisuku asterikasvien heimossa. Siihen kuuluu noin 80 lajia, jotka kasvavat pääosin Pohjois-Amerikassa ja Euraasiassa. Piiskut ovat usein monivuotisia, pystyvartisia ruohokasveja. Kukkamykeröt ovat pieniä, esimerkiksi keltakukkaisia. Joitain lajeja viljellään koristekasvina.

## Piiskulajeja
* korkeapiisku (*Solidago altissima*)
* kalvaspiisku (*Solidago bicolor*)
* siropiisku (*Solidago caesia*)
* kanadanpiisku (*Solidago canadensis*)
** tarhapiiskut (*S.* Canadensis-ryhmä, *S.* ×*hybrida*)
* pikkupiisku (*Solidago cutleri*)
* polvipiisku (*Solidago flexicaulis*)
* isopiisku (*Solidago gigantea*)
** isopiisku (*S. gigantea* subsp. *serotina*)
* pallerokultapiisku (*Solidago glomerata*)
* säiläpiisku (*Solidago graminifolia*) → siirretty sukuun raiput (*Euthamia*), nykyinen nimi säiläraippu *Euthamia graminifolia*.
* isokultapiisku (*Solidago macrophylla*)
* jäykkäpiisku (*Solidago rigida*)
* nuokkupiisku (*Solidago rugosa*)
* luhtapiisku (*Solidago speciosa*)
* kultapiisku (*Solidago virgaurea*)
** pohjankultapiisku (*S. virgaurea* subsp. *lapponica* (aiemmin subsp. *alpestris*))
** alppikultapiisku (*S. virgaurea* subsp. *minuta*)
** metsäkultapiisku (*S. virgaurea* subsp. *virgaurea*) 

Suomessa kasvaa alkuperäisenä luonnonkasvina kultapiisku, joka on erittäin yleinen koko maassa. Korkeapiisku, kanadanpiisku, isopiisku ja säiläpiisku ovat Pohjois-Amerikasta kotoisin olevia puutarhakarkulaisiksi levinneitä viljelylajeja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Solidago''
SMPS

**SMPS** voi tarkoittaa seuraavia asioita:
*Hakkuriteholähde - lyhenne englanninkielisestä nimestä switched mode power supply
*Suomen Meripelastusseura
American Gold Eagle

**American Gold Eagle** on Yhdysvaltojen virallinen kultakolikko. Sen on valtuuttanut *Gold Bullion Coin Act of 1985* ja  United States Mint julkaisi näitä kultarahoja ensimmäisen kerran vuonna 1986.

Kolikosta on neljä eri kokoa: , ,  ja yhden unssin nimellisarvoisia kolikoita. Näiden kolikoiden kultapitoisuuden takaa Yhdysvaltain hallitus. Lain mukaan kullan pitää olla peräisin Amerikasta ja se pitää seostaa hopean ja kuparin kanssa jotta saavutettaisiin suurempi kulutuksenkestävyys kuin puhtaalla kullalla. Kultapitoisuus on .9167 tai 22 karaattia. Kolikon julkaisun on hyväksynyt Yhdysvaltain kongressi ja sen painon ja koostumuksen on tarkastanut United States Mint.

Etupuolella on Augustus Saint-Gaudensin tulkinta kokovartaloisesta Lady Libertystä, jolla on soljuvat hiukset, pitäen soihtua oikeassa kädessä ja vasemmassa oliivipuun oksaa. Taustapuolella on esiintyy koiraskotka kantamassa oliivipuun oksaa lentäen pesän yllä. Naaraskotka hautoo pesässään.

## Arvo ja mitat

Kolikon arvo on yleisesti sama kuin sen kultapitoisuus, mutta ei sen nimellisarvo. Vuoden 2011 $5, $10, $25 ja $50 kolikot ovat todelliselta arvoltaan noin $180, $430, $650 ja $1&nbsp;650 USD. Nimellisarvot ovat verrannollisia painoon lukuun ottamatta  unssin kolikkoa, joka olisi nimellisarvoltaan $12,50. Itse myyntihinta pohjautuu senhetkiseen kullan spot-hintaan. United States Mint tuottaa myös proof-laatuisia versioita kolikkojen kerääjille. Kolikot, joissa on "W" mint-merkki vuosiluvun alla, on tuottanut West Point Mint, West Point, New Yorkissa.

## Aiheesta muualla

*United States Mint American Eagles page 
*Brochure from the U.S. Mint
Lumirikko

**Lumirikko** (*Micranthes tenuis*) on pieni, monivuotinen arktinen rikkokasvi.

## Ulkonäkö ja koko
Lumirikko kasvattaa 3–12 senttimetriä pitkän, lähes kaljun vanan. Nahkeat ruusukelehdet ovat 10–15 mm pitkiä, puikeita tai pyöreähköjä, pienihampaisia ja väriltään usein punertavia. Kukinto on harsu terttu, jossa kukkaperät ovat jopa 10–20 mm pitkiä. Kaksineuvoisten kukkien verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Verhiönliuskat ovat pystyjä. Teriö on verhiön pituinen, ja se muuttuu lopulta väriltään valkoisesta selvästi punaiseen. Heteitä on kymmenen kappaletta. Emiö on kaksilehtinen ja enintään tyvestä yhdislehtinen. Emilehtien tyvellä on mesisuomuja. Suomessa lumirikko kukkii heinä-elokuussa. Kukinnan jälkeen kypsyy kaksiosainen, monisiemeninen kota. Kodan liuskat ovat lyhytsuippuisia ja uloskääntyneitä.

## Levinneisyys
Pohjoismaissa lumirikko kasvaa Norjan, Ruotsin ja Suomen vuoristo- ja tunturialueilla, Islannissa, Färsaarilla sekä Huippuvuorilla. Suomessa sitä kasvaa pääasiassa Enontekiön suurtuntureilla sekä myös Utsjoella ja Muonion pohjoisosissa.

## Elinympäristö
Lumirikko kasvaa tunturien valuvesipahdoilla, kosteilla sorakankailla ja lumenviipymäpaikoilla. Laji on kalkinsuosija.

## Lähteet
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. 
* *Suuri Pohjolan kasvio*. Toim. Mossberg, Bo & Stenberg, Lennart. Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 2005 (2003).

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Micranthes tenuis'' - lumirikko
* Kasviatlas 2020: Lumirikon (''Micranthes tenuis'') levinneisyys Suomessa.
Ferenc Deákin silta

**Ferenc Deákin silta** on Tonavan yli kulkeva silta Budapestissa, aivan kaupungin etelärajalla. Budapestin kehätie M0 kulkee sitä pitkin. Sillan pituus on 700 metriä, ja sen ovat suunnitelleet Tibor Klatsmány ja Tibor Sigrid.

Sillasta järjestettiin suunnittelukilpailu vuonna 1981, ja sen rakentaminen alkoi vuonna 1987. Silta avattiin liikenteelle 16. marraskuuta 1990. Silta on nimetty valtiomies Ferenc Deákin mukaan. Sen nimenä oli aluksi Hárosin silta ().

## Lähteet
*
Otsamotunturi

**Otsamotunturi** on 418 metriä korkea tunturi Inarissa Pohjois-Suomessa. Tunturi sijaitsee noin kahdeksan kilometrin päässä Inarin kylästä. Otsamotunturilta aukeavat hienot näkymät Inarijärvelle, Muddusjärvelle, Muotkatuntureille ja Joenkielisen tunturille. Otsamotunturille johtaa retkeilypolkuja, ja se onkin suosittu retkeilykohde turistien ja paikallisten keskuudessa. Otsamotunturin laella on päivätupa, jossa retkeilijät voivat pitää taukoa. Tuvassa on tulentekomahdollisuus.

Retkeilyreitti Otsamolle lähtee museokeskus Siidaa vastapäätä. Otsamotunturi sopii hyvin päiväretkikohteeksi. Pituutta patikointiretkellä on noin 20 kilometriä, jos koko matkan taittaa jalkaisin. Otsamotunturille pääsee polkua pitkin myös esimerkiksi nuorisokeskus Vasatokasta käsin. Lyhyemmänkin reitin voi valita, koska mahdollisen auton voi jättää lähemmäksi Otsamotunturia. 

## Lähteet
* Luontoon.fi - Inarin retkeilyalueen nähtävyydet
The Execution of Raymond Graham

**The Execution of Raymond Graham** on vuonna 1985 julkaistu kanadalainen televisiodraamaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Graham Beckel, George Dzundza, Jeff Fahey, Morgan Freeman, Linda Griffiths, Laurie Metcalf, Kate Reid, Alan Scarfe, Lois Smith ja Josef Sommer. Elokuvan on ohjannut Daniel Petrie.

## Näyttelijät

Lähde: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
European Network of Democratic Young Left

**European Network of Democratic Young Left** (ENDYL) () oli euroopan laajuinen vasemmistolaisten nuorisojärjestöjen yhteenliittymä. Jäsenjärjestöjä yhdisti demokraattinen sosialismi sekä punavihreys. 

Suomesta Vasemmistonuoret kuului ENDYL:n jäsenjärjestöihin.

## Jäsenjärjestöt
*  — Alternativa Jove
*  — Socialistisk UngdomsFront
*  — Viron vasemmistopuolue
*  — Vasemmistonuoret
*  — Jeunes Communistes
*  — [Linksjugend 'solid]
*  — JungdemokratInnen/Junge Linke
*  — Νεολαία Συνασπισμού / Neolaia Synaspismou
*  — Ógra Shinn Féin
*  — Young Green Left
*  — Young Communists
*  — Young Socialists of Macedonia
*  — Union of the Communist Youth of Moldova (Komsomol)
*  — Sosialistisk Ungdom
*  — Młodzi Socjaliści
*  — Bloco de Esquerda
*  — Yhdistynyt Vasemmisto
*  — Özgürlük ve Dayanışma Partisi
Tongeren

**Tongeren** (, ) on kaupunki Belgian koillisosassa Flanderin alueella Limburgin provinssissa. Kaupungissa on arviolta 30&nbsp;720 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 87,6 neliökilometriä.

Kaupunki on Belgian vanhin kaupunki. Se on perustettu vuonna 15 eaa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pietaryrtit

**Pietaryrtit** (*Tanacetum*) on kasvisuku asterikasvien heimossa. Siihen kuuluu lähes 140 lajia, jotka kasvavat pääosin vanhan maailman lauhkeilla alueilla. Pietaryrtit ovat usein monivuotisia, pystyvartisia ruohokasveja. Kukintona on huiskilomainen mykeröstö. Pietaryrtit tuoksuvat heikosti tai voimakkaasti ryydille. Joitain lajeja viljellään koristekasveina.

## Lajeja
* palsamipietaryrtti eli palsamipäivänkakkara (*Tanacetum balsamita*)
* dalmatianpietaryrtti (*Tanacetum cinerariifolium*)
* punapietaryrtti eli punapäivänkakkara (*Tanacetum coccineum*)
* huiskilopietaryrtti (*Tanacetum corymbosum*)
* jättipietaryrtti (*Tanacetum macrophyllum*)
* reunuspietaryrtti eli reunuspäivänkakkara (*Tanacetum parthenium*)
* kanarianpietaryrtti (*Tanacetum ptarmiciflorum*)
* pietaryrtti eli rohtopietaryrtti (*Tanacetum vulgare*) 
** kähäräpietaryrtti (cv. 'Crispum') 
* kuolanpietaryrtti (*Tanacetum bipinnatum*)
* pilvipietaryrtti (*Tanacetum ferulaceum*)
* hopeapietaryrtti (*Tanacetum millefolium*)
* guayedranpietaryrtti (*Tanacetum oshanahanii*) 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Pietaryrtit (''Tanacetum'')
* Suomen Lajitietokeskus: Pietaryrtit – '''Tanacetum''
Sauramot

**Sauramot** eli **korosauramot** (*Anthemis*) on kasvisuku asterikasvien heimossa. Sauramot ovat usein matalahkoja, lehdiltään hienoliuskaisia ruohokasveja. Kukinnot ovat yksittäin kasvavia, tavallisesti laitakukallisia mykeröitä. Hedelmät ovat lenninhaivenettomia pähkylöitä. Ulkonäöltään sauramot muistuttavat monien lähisukujen kasveja, kuten päivänkakkaroita, kampasauramoita, peltosaunioita ja suvikakkaroita.

## Sauramolajeja
Pohjoismaissa tavattuja lajeja:
* peltosauramo (*Anthemis arvensis*)
* haisusauramo (*Anthemis cotula*)
* berberisauramo (*Anthemis fumariifolia*)
* kalvosauramo (*Anthemis hyalina*)
* kaakonsauramo (*Anthemis ruthenica*)

Muita lajeja:
* karpaattienvuorisauramo (*Anthemis carpatica*, syn. *A. cretica* subsp. *carpatica*)
* vuorisauramo (*Anthemis cretica*)
* marokonsauramo (*Anthemis pedunculata*)
* peijasauramo (*Anthemis pseudocotula*)
* *[[Anthemis rhodensis]]*

Aiempia lajeja, osa sauramoista on äskettäin siirretty piirtosauramoiden (*Cota*) sukuun:
* isosauramo (*Cota altissima*, syn. *Anthemis altissima*)
* itävallansauramo (*Cota austriaca*, syn. *Anthemis austriaca*)
* johanneksensauramo tai bulgariankeltasauramo (*Cota sancti-johannis* tai *Cota tinctoria* subsp. *sancti-johannis*, syn. *Anthemis sancti-johannis*)
* keltasauramo eli värisauramo (*Cota tinctoria*, syn. *Anthemis tinctoria*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: ''Anthemis'' 
*United States Department of Agriculture (USDA): ''Anthemis'' 
*Flora of China: ''Anthemis'' 
*Pherobase: Floral volatiles of Genus ''Anthemis''
The Brain Storm

**The Brain Storm** on vuonna 2011 julkaistu komediallinen lyhytelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Mel Gibson, Jamie Foxx ja Garry Shandling. Elokuvan on ohjannut Jeff Roe.

## Aiheesta muualla
Johan Welin

**Johan Welin** (n. 1705 Lappi – 30. tammikuuta 1744 Pariisi) oli Turun akatemian professori ja filosofi.

Welinin vanhemmat olivat kirkkoherra Johan Welin (Velinius) ja Birgitta Melartopaeus. Hän valmistui maisteriksi Turussa 1730 ja toimi Turun akatemiassa filosofian apulaisena vuodesta 1732 alkaen. Hän oli ensimmäinen henkilö, joka edusti siellä Christian Wolffin filosofiaa. Etevänä pidetty Welin sai logiikan ja metafysiikan professuurin 1738, mutta ei ilmeisesti koskaan hoitanut virkaa, koska oli lähtenyt jo 1735 pitkälle ulkomaan matkalle. Hän työskenteli matkansa aikana muun muassa Ruotsissa ja Saksassa, juuri Wolffin kanssa Marburgissa, samoin kuin Lontoossa, Italiassa ja Pariisissa, jossa hänen kerrotaan saaneen surmansa tulipalossa, vaikkakin hänet nähtiin huhun mukaan myöhemmin munkkina Italiassa.

Welin oli ensimmäisiä, joka kiinnitti huomiota suomen ja unkarin sukulaisuuteen. Hän laati 1738 ruotsalaiselle E. Benzeliukselle luettelon molemmissa kielissä esiintyvistä samaa juurta olevista sanoista. Welin hyväksyttiin vuonna 1741 ensimmäisenä suomalaisena Royal Societyn jäseneksi.

Welin kuoli naimattomana.

## Lähteet
*  Sivu 814.
* 

## Kirjallisuutta
*Jyrki Siukonen: *Mies palavassa hatussa: professori Johan Welinin maailma*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2006.
Piisku

**Piisku** voi tarkoittaa seuraavia:

* piisku, vanha karjalainen puhallinsoitin
* piiskut (*Solidago*), kasvisuku
Tapaseura

**Tapaseura** on vuonna 1996 perustettu suomalainen yhdistys, jonka tavoitteena on vahvistaa hyvien tapojen tuntemusta ja herättää kiinnostusta käytöskulttuurin alalla tapahtuvaan kehitykseen. Tapaseura haluaa koota yhteen ihmisiä, jotka arvostavat hyvätapaisuutta niin arkena kuin juhlatilanteissakin. Tapaseura valitsee vuosittain Hyvien tapojen lähettiläät sekä Vuoden käyttäytyjän.

Tapaseuran puheenjohtajana toimii toimittaja Mirva Saukkola. Seuran suojelijana toimii Eeva Ahtisaari.

## Hallitus
Tapaseuran avajaistilaisuus pidettiin Kansallissalissa 21. tammikuuta 1998. 

Tapaseuran ensimmäiseen hallitukseen kuuluivat kouluttaja Leena Helaniemi, puheenjohtaja, tapatietokirjailija Sirkka Lassila, opetusneuvos Raili Malmberg, suurlähettiläs Eva-Christina Mäkeläinen, rouva Ritva Rantanen, neuvotteleva virkamies Paula Tuomikoski, ruokatoimittaja Anna-Maija Tanttu ja kouluttaja Helena Valonen.

Tapaseuran pitkäaikaisin puheenjohtaja oli Kaarina Suonperä vuosina 2004–2022.

## Vuoden tapateko

Tapaseura on vuodesta 2000 lähtien palkinnut kunniakirjalla Vuoden tapateon. Kunniakirja myönnetään yksilölle tai yhteisölle, joka kyseessä olevan vuoden aikana on omalla toiminnallaan näkyvällä ja kiitettävällä tavalla edistänyt Tapaseuran tavoitteita. Vuoden tapatekopäivää vietetään vuosittain 20. syyskuuta.

### Palkitut:
* Vuonna 2025 Helsinki Mission Jorvin Sairaala, Sylikummit-toiminta
* Vuonna 2024 Operaatio Nettisaapas
* Vuonna 2023 Aivoliitto, kännykän vähentäminen kouluissa
* Vuonna 2022 Ylen ja Erätauko-säätiön Hyvin sanottu Bra-sagt-hanke
* Vuonna 2021 Tasavallan presidentin puolison Jenni Haukion saama Lotta Svärd-järjestön 100-vuotisjuhlajumalanpalveluksessa Helsingin Tuomiokirkossa
* Vuonna 2019 Linnanmäki kesätyöläisten erinomaisen tapakoulutuksen
* Vuonna 2018 HSL, "Kiitos, kun bussitarrat"
* Vuonna 2017 Satu Tiivolan lahjoitus Tapaseuralle käytettäväksi lasten ja nuorten lukuinnostuksen kasvattamiseen
* Vuonna 2016 Pikku Kakkosen Neiti Etiketti -sarja
* Vuonna 2015 Hoivakodin kummimummot ja -vaarit päiväkotilapsille
* Vuonna 2014 Tapakasvatusviikko - perusopetuksen tapakasvatuksen edistäminen. Kunniakirjan vastaanottajana opetushallituksen pääjohtaja Aulis Pitkälä.
* Vuonna 2013 Uusi Lastensairaala 2017 -hanke
* Vuonna 2012 Ihan tavallisia asioita -hanke
* Vuonna 2011 Suomen Poliisi – turvallisuuden tuoja
* Vuonna 2010 Suomen Palloliiton ja Helsingin Sanomien kampanja: Hyvät käytöstavat peritään
* Vuonna 2009 Roska päivässä -liike
* Vuonna 2008 Viestintäviraston ”Älä kailota” -kampanja
* Vuonna 2007 MLL:n tuottama tietoiskusarja
* Vuonna 2006 Zest-ohjelma
* Vuonna 2005 Toimittaja Mirja Pyykön TV-sarja *Kansakunnan perilliset*
* Vuonna 2004 Partiolaiset
* Vuonna 2003 Puolustusvoimat
* Vuonna 2002 Pukinmäen koulun tapakampanja
* Vuonna 2001 Anne Eskelinen, Laukaan käytöskampanja
* Vuonna 2000 Ylipormestari Eva-Riitta Siitonen ja Helsingin kaupungin itsenäisyyspäiväjuhla

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Länsiväylä: Tapaseura palkitsi Suomen poliisin 
*Kirkkohallitus: Tapaseura nimesi uudet Hyvien tapojen lähettiläät 
*YLE Uutiset: Tapaseura palkitsi roskankerääjät
Duriot

**Duriot** (*Durio*) on kasvisuku malvakasvien heimossa. Siihen kuuluu noin 28–34 lajia. Durioiden luontainen levinneisyysalue sijaitsee Kaakkois-Aasiassa Burmasta Malakan niemimaalle. Duriot ovat puita, joita lepakot pölyttävät. Tunnetuin lajeista on durio (*Durio zibethinus*), joka tuottaa suurikokoisia syötäviä hedelmiä. Duriot ovat tunnettuja hajustaan.

## Lähteet
Olai Wallin

**Olai Wallin** (25. tammikuuta 1832 Muhos – 28. marraskuuta 1896 Pirkkala) oli suomalainen opettaja, tietokirjailija ja päätoimittaja.

Wallininin vanhemmat olivat maaviskaali Olof Wallin ja Sofia Kranck. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1857 ja toimi sitten neljä vuotta Erkylän kartanossa Hausjärvellä olleen kansakoulun johtajaopettajana. Vuonna 1861 Wallin julkaisi teoksen *Om folkbildning och folkskolor*, mikä sai Uno Cygnaeuksen hankkimaan hänelle stipendin ulkomaille seminaariopettajan opintoja varten. Wallin nimitettiinkin 1863 Jyväskylän seminaarin historian ja kasvatusopin lehtoriksi.

Wallin julkaisi useita oppikirjoja opettamiltaan aloilta, mm. *Kansakoulun yleisen kasvatus- ja opetusopin* (1833), joka oli ensimmäinen Suomessa. Hän myös toimitti 1875–1881 perustamaansa kasvatusopillista aikakauskirjaa *[[Kansakoulu (lehti)|Kansakoulu]]*. Wallin toimi vuodesta 1885 Hämeen piirin kansakoulutarkastajana, työskennellen mm. opettajakirjastojen hyväksi.

Wallinin puoliso vuodesta 1864 oli Flora Fredrika Bernhardina Schreck (1839–1926). Historioitsija ja poliitikko Väinö Voionmaa, toimittaja Eino Voionmaa ja suomentaja Emmi Voionmaa olivat heidän lapsiaan. Ministereinä toimineet Niilo Liakka ja Hjalmar Kahelin olivat Wallinin vävyjä.

## Lähteet
*  Sivu 803.

## Aiheesta muualla
*
Ronald Stevenson

**Ronald Stevenson** (6. maaliskuuta 1928 Blackburn, Lancashire, Englanti – 28. maaliskuuta 2015 West Linton, Scottish Borders, Skotlanti) oli brittiläinen säveltäjä ja pianisti. Hänellä oli isänsä puolelta skottilaiset ja äitinsä puolelta walesilaiset juuret. Hän valmistui Royal Manchester College of Musicista vuonna 1948 ja opiskeli myöhemmin Rooman Conservatorio di Santa Ceciliassa sekä Kapkaupungin yliopistossa.

Stevenson esitti muun muassa Busonin tuotantoa, ja Busonin musiikkiin tutustuminen olikin tärkeää hänen musiikillisen kehityksensä suhteen. Hän teki Busonia koskevaa tutkimusta ja julkaisi tieteellisiä kirjoituksia myös muista musiikillista ja runouteen liittyvistä aiheista.

Stevensonin tunnetuin sävellys on yksiosainen, 80-minuuttinen pianoteos *[[Passacaglia on DSCH]]*. Hän sävelsi lisäksi muun muassa muita pianokappaleita, konserttoja ja kolmattasataa laulua. Yehudi Menuhin tilasi häneltä viulukonserton. Sävellyksiä ovat julkaisseet esimerkiksi Schott Music ja Boosey & Hawkes ja niiden levytyksiä muiden muassa EMI ja Marco Polo.

## Lähteet
Vuoden käyttäytyjä

**Vuoden käyttäytyjä** on Tapaseura ry:n antama kunnianosoitus.

Tapaseura valitsee Vuoden käyttäytyjäksi julkisuudesta tutun, ajankohtaisen henkilön, jonka persoonaan liittyy voimakkaita myönteisiä mielikuvia. Henkilö, jolle Tapaseura tämän suurimman kunnianosoituksensa kohdistaa, on tarkoitettu eräänlaiseksi aikuisesikuvaksi, joka omassa tehtävässään, omalla esimerkillään kannustaa kaikkia kansalaisia myönteiseen, lähimmäisensä huomioon ottavaan käytökseen.

## Vuoden käyttäytyjät

Lähde

## Lähteet
Ganz vállalatok

**Ganz vállalatok** on unkarilainen vuonna 1844 perustettu teollisuusyritys, joka on keskittynyt erityisesti liikennevälineiden valmistamiseen. Erityisen tunnettuja ovat Ganzin raitiovaunut.

Ábrahám Ganz perusti Ganzin 1845, ja sen valmistamia junanpyöriä vietiin kaikkialle Eurooppaan. Ganzin kuoleman jälkeen András Mechwart otti yrityksen haltuunsa 1875 ja kehitti siitä Unkarin suurimpiin kuuluvan teollisuusyrityksen. Ganziin perustettiin 1878 sähköosasto, joka eriytyi omaksi yrityksekseen 1900-luvun alussa. Ganz perusti 1909 telakan Rijekaan. Vuoden 1911 yhdistymisen jälkeen telakasta tuli Itävalta-Unkarin merkittävimpiä.

Ganzin merkittävimmäksi tuotteeksi muodostui 1920-luvulla raitiovaunut, joita myytiin Euroopan lisäksi myös Argentiinaan, Egyptiin, Intiaan ja Uruguayhin. Ganz kansallistettiin 1946 ja siitä muodostettiin kuusi suurta yritystä 1949. Yritykset liittyivät toisten kanssa seuraavien vuosikymmenien aikana, ja esimerkiksi Ganzin vaunuista ja koneista vastannut yritys yhdistyi 1959 MÁVAGin kanssa. Ganz-MÁVAG osti monia pienempiä tehtaita, ja sen tuotteet laajenivat muun muassa siltoihin. Ganz-MÁVAG valmisti rautaosia esimerkiksi moniin Tiszan siltoihin ja Budapestin Elisabetin siltaan. Ganzin rautatietehdas siirtyi 1989 brittiläisen Telfos Holdingin omistukseen ja parin vuoden päästä itävaltalainen GE Jenbacher osti Ganz-Hunsletin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Laufer

**Laufer** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Berthold Laufer (1874-1934), saksalainen antropologi ja Itä-Aasian tutkija
* Hildrun Laufer (s. 1939), itäsaksalainen pituushyppääjä
* Walter Laufer (1906-1984), yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja