open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alol (järvi)

**Alol** tai **Alolja** ( ) taikka myös **Mjasovskojen järvi** ( ) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pustoškan piirissä.

## Maantietoa
Järvi on 3,6 kilometriä pitkä, 1,7 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 2,79 neliökilometriä eli 279 hehtaaria. Sen keskisyvyys on 8,4 metriä, mutta sen syvänteessä on 16 metriä syvää. Järvi on kaksiosainen niin, että kaksi niemeä lähes sulkee väliinsä järven 1,2 kilometriä pitkän luoteisosan. Niemien kaakkoispuolelle jää suuri järvenselkä, joka päättyy kaksikilometrisenä kahden niemen välistä alkavaan järven pieneen kaakkoisosaan. Täällä sijaitsee järven suurin saari, joka on alle 300 metriä pitkä. Toiseksi suurin saari on 150 metriä pitkä ja se lähes sulkee taakseen matalan lahden järvenselän pohjoispäässä. Muut järven seitsemästä saaresta, joiden yhteispinta-ala on muuten 11,7 hehtaaria, ovat näihin kahteen nähden pieniä. Järven ympäristö on metsämaata, mutta järven kaakkoispäässä on sekä etelä- että pohjoispuolella peltomaata ja asuinalueita. Ne muodostavat Mjasovon (Мясово) ja Kiselin kylät (Кисели). Kaakossa sijaitsee Aloljan uoman molemmilla puolilla Alolin taajama, jonka läpi kulkee järven lounaissivua seuraava Pustoškan ja Opotškan välinen maantie (P-23 eli E95 E).

## Luontoarvoja
Järvessä elää ainakin hauki, ahven, lahna, rutilus, pasuri, turpa, säyne, suutari, made, pasuri, sorva, rantanuoliainen, allikkosalakka, mutakala, törö, salakka, pasuri, salakka, ruutana, kuha, nieriä ja simppu. Järvessä esiintyy myös joitakin *[[Rutilus]]*-suvun kaloja sekä rapua. Järven rannat ovat jyrkät niin, ettei järven ympäristössä esiinny soita, ja ne ovat hiekka- tai sorarantoja, jossa esiintyy kivikkojakin. Järven pohja on kivinen ja hiekan päälle on kerrostunut mutaa.

Järven pohjoisosat sisältyvät Alolin luonnonpuistoon ().

Алоль - северная часть.tif|Järven pohjoisosat, jotka kuuluvat luonnonpuistoon
Северный залив озера Алоль.tif|Järven pohjoinen lahti


## Vesistösuhteita
Alol sijaitsee Aloljan valuma-alueella. Alolja on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järveen laskee luoteesta päin Kolpinka (Колпинка), jonka valuma-alueella sijaitsee muun muassa Bolšoje Kolpino ja Svetloje . Järven valuma-alueen koko on lähteestä riippuen 75,2  tai 71,9  neliökilometriä. Järvestä laskee Mjasovskij 200–300 metrin pituisena uomana, joka yhtyy Aloljaan kahdeksan kilometriä ennen kuin Alolja itse yhtyy Velikajaan.

## Huomautuksia

## Lähteet
Posse (komedia)

**Posse** on saksalainen farssimaisen komedian alalaji. Se perustuu karkeuksiin, satiirimaiseen hyökkäävyyteen, pintapuolisuuteen ja improvisaatioon. Posse-esitys sisältää usein myös musiikkia ja tanssia.

Nykymuotoinen posse kehittyi karnevaalinäytelmistä ja commedia dell'artesta 1500-luvulta alkaen. Erityisen suosittua posse oli Wienissä 1600- ja 1700-luvuilla. Posseen kuuluva improvisaatio oli myös tapa välttää sensuuria, jonka kohteena näytelmien käsikirjoitukset olivat. Musiikki tuli posseihin 1800-luvulla. Laulut olivat usein kaksimielisiä, poliittisia tai satiirisia kupletteja ja niiden kertosäkeet mieleenpainuvia. Kuoroineen ja tansseineen posset alkoivat muistuttaa musiikkiteatteria. Myös nukketeatterin Kasper-hahmo on sukua posselle.

Possen alalajit ovat sadunomainen Zauberposse ja esityspaikkakunnan erityispiirteille ilveilevä Lokalposse.

Merkittäviä possen edustajia olivat Ludwig Tiek, Karl Meisl, Johann Nestroy ja Zygmunt Krasiński. Tunnettuja possenäytelmiä on muun muassa Nestroyn *Der böse Geist Lumpacivagabundus* (1833).

## Lähteet
Gotenba

**Gotenba** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Shizuokan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin koillisosassa Fujivuoren itäpuolella. Kaupungin alue ulottuu lännessä Fujin huipulle, idässä Hakonevuorelle ja käsittää niiden välisen ylänköalueen. Gotenbassa on 87&nbsp;681 asukasta (maaliskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 194,90 neliökilometriä.

Muinaisaikoina vanha Tōkaidō-tie kulki Gotenban kautta, ja siellä sijaitsi tärkeä Yokohashirin pysähdyspaikka Sagamin ja Kain provinssien välillä. Paikkakunnan nimi on peräisin Tokugawa Ieyasua varten 1600-luvun alussa rakennetusta levähdyspaikasta tai palatsista (*goten*). Tärkeä liikenteellinen merkitys Gotenballa oli myös 1800–1900-lukujen vaihteessa, kun Tōkaidō-rautatielinja kiersi sen kautta ennen Tannan tunnelin valmistumista. Myöhemmin siitä on tullut yksi Fujille suuntautuvan vuorikiipeilyn tukikohdista. Kaupunkioikeudet Gotenba sai vuonna 1955, kun Gotenban maaseutukaupunkiin liitettiin neljä kyläkuntaa. Kaupungissa toimii monenlaisia matkailupalveluja golfkentistä hiihtokeskuksiin. Sinne on sijoittunut myös paino- ja hienomekaanista teollisuutta, autonosien valmistusta ja huonekalujen tuotantoa. Maaseutualueilla harjoitetaan riisin ja kasvisten viljelyä sekä maitokarjan ja kanojen kasvatusta. Kaupungin alueesta noin yksi kolmasosa on Japanin itsepuolustusvoimien käytössä pääosin harjoitusalueena.

Fujivuoren lisäksi Gotenban nähtävyyksiin kuuluvat esimerkiksi Otainain laavapuutarha, Komakado-kazaanan luola ja Gotenban rauhanpuisto. Osa kaupungin alueesta kuuluu Fuji-Hakone-Izun kansallispuistoon. Gotenbaa palvelee JR Tōkain Gotenba-linja.

## Kuvia

Tiedosto:371 asagiri-1.JPG|JR Tōkain juna Gotenbassa
Tiedosto:Street view of Gotemba, Shizuoka near Gotemba Station 3.JPG|Gotenban kaupunkikuvaa
Tiedosto:Stupa in Gotemba.jpg|Gotenban rauhanstupa
Tiedosto:Gotemba city center area Aerial photograph.1983.jpg|Gotenba vuoden 1983 ilmakuvassa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Rantahuulikala

**Rantahuulikala** (*Symphodus melops*) on huulikalojen (Labridae) heimoon kuuluva pääasiassa lauhkeissa merivesissä elävä kalalaji.

## Koko ja ulkonäkö

Rantahuulikala on tavallisesti 20 senttimetrin mittainen. Maksimissaan se voi kasvaa 28 senttimetrin mittaiseksi. Sen ruumis on sivuiltaan huomattavasti litistynyt ja korkea. Koiraat ovat väritykseltään sinisiä ja vihreitä, naaraat ruskeita ja keltaisia tai pelkästään ruskeita. Rantahuulikalalla on kylkiviivallaan 32–36 suomua. Lajin pää on pyöreän muotoinen ja lyhyt. Kuono on terävä. Selkäevät ovat yhteenkasvaneet, mutta eri osat erottuvat silti toisistaan. Etuosassa on 14–17 piikkiruotoa ja takaosassa 8–10 haarautunutta nivelruotoa. Peräevän kolme ensimmäistä ruotoa ovat piikkiruotoja ja loput 8–11 haarautuneita nivelruotoja.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Rantahuulikalaa tavataan Atlantin valtameren itärannikkoa pitkin Norjan keskiosista ja Färsaarilta länteen Britteinsaarille. Etelässä se on levinnyt Azoreille, Välimerelle ja aina Länsi-Afrikkaan asti. Tavallisesti laji elää kivi- ja hiekkapohjilla, meriajokkaiden yllä tai riutoilla korkeintaan 30 metrin syvyydessä. Talvet se viettää kesiä syvemmissä vesissä.

## Ravinto ja elintavat
Rantahuulikalan ravintoa ovat nilviäiset, polyyppieläimet, sammaleläimet, madot ja erilaiset äyriäiset. Sen kutu tapahtuu loppukeväällä ja kesällä. Koiras kokoaa pallomaisen pesän levistä, mihin naaras munii noin 1 500 mätimunaansa. Koiras vartioi munia niiden alkionkehityksen aikana. Poikaset ovat kuoriutuessaan 2,5–3 millimetrin mittaisina. Nuoret rantahuulikalat voivat toimia puhdistajakaloina, minkä vuoksi lajia käytetään joskus kalankasvattamoissa poistamassa loisia lohista ja muista kaloista.

## Lähteet
Tripwire Interactive

**Tripwire Interactive** on yhdysvaltalainen pelitalo, joka on perustettu vuonna 2005. Yhtiön päämaja sijaitsee Roswellissa.

Yhtiön *Killing Floor* ja *Rising Storm* -sarjat ovat myyneet yhteensä yli 12 miljoonaa kappaletta. Yritys työllistää yli 80 henkeä.

Yhtiön *Rising Storm 2: Vietnam* peliin on julkaistu virallinen modi Suomen talvisodasta.

## Pelit
* *[[Red Orchestra: Ostfront 41-45]]* (2006)
* *[[Killing Floor]]* (2009)
* *[[Zeno Clash]]* (2010)
* *[[Dwarfs!?]]* (2011)
* *[[Red Orchestra 2: Heroes of Stalingrad]]* (2011)
* *[[Rising Storm]]* (2013)
* *[[Killing Floor 2]]* (2015)
* *[[Rising Storm 2: Vietnam]]* (2017)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Profiili MobyGamesissä
Niederkassel

**Niederkassel** on kaupunki Rhein-Siegin piirikunnassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Kölnin ja Bonnin vaikutuspiirissä Reinin itärannalla sijaitseva Niederkassel syntyi 1960-luvun kuntaliitosten tuloksena.

## Maantiede
Niederkassel sijaitsee osavaltionsa lounaisosassa noin 15 kilometriä Kölnin keskustasta kaakkoon ja noin 10 kilometriä Bonnin keskustasta luoteeseen. Pohjoisessa Niederkassel rajoittuu Kölniin, idässä Troisdorfiin, etelässä ja lännessä Reiniin. Reinin vastarannalla ovat Bonn, Bornheim (Rheinland) ja Wesseling. Reinin sivujoki Sieg yhtyy Reiniin Niederkasselin eteläisimmässä kolkassa.

Niederkassel koostuu seitsemästä kaupunginosasta. Kaupungin länsiosassa Reinin varrella on Bonnista Kölniin ulottuva asutustihentymä, johon kuuluvat kaupunginosat Mondorf, Rheidt, Niederkassel, Lülsdorf ja Ranzel. Niederkasselin itäosa on maaseutumaista. Siellä sijaitsevat Uckendorf ja Stockem, joka on muutaman kymmenen asukkaan maalaiskylä Stockemin järven koillispuolella.

## Historia
Roomalaiset linnoittivat Reinin länsirantaa ensimmäisellä vuosisadalla ennen ajanlaskun alkua, ja joen itärannalle rakennettiin apulinnoja sillanpääasemia turvaamaan. Frankit syrjäyttivät roomalaiset alueen hallitsijoina 400-luvulla. Ensimmäinen asiakirjamaininta Niederkasselista on vuodelta 722 muodossa Cassele. Mondorf mainitaan ensi kerran vuonna 795 muodossa Munnendorp, Rheidt mainitaan vuonna 832 muodossa Reide, Stockem vuonna 1003, Ranzel 1128 ja Lülsdorf 1190-luvulla muodossa Lullestorp. Uckendorf ilmestyi aikakirjoihin 1100-luvulla muodossa Ockindorp.

1400-luvulla kylistä tuli osa Bergin herttuakuntaa. Kolmikymmenvuotisessa sodassa Niederkasselin alueen kylät kärsivät tuhoja. Ranskalaiset yhtenäistivät Niederkasselin alueen hallintoa 1800-luvun alussa. Alue liitettiin Preussiin 1815, jolloin perustettiin Bürgermeisterei Niederkassel, joka vastasi nykyistä Niederkasselin aluetta. Alueen maalaiskunnat liitettiin toisiinsa elokuussa 1969. Kaupunkioikeudet Niederkassel sai 1981.

Mondorfissa ja Rheidtissa oli juutalaisväestöä, joka kuljetettiin toisen maailmansodan aikana keskitysleireille murhattavaksi. Niederkasselin seutu menetti väestöä myös sotarintamalla ja pommituksissa.

Niederkasselin historiallisia rakennuksia ovat muun muassa keskiaikainen kirkko St. Matthäus ja 1878–1880 rakennettu uusgoottilainen kirkko St. Jakobus.

## Talous ja liikenne
Niederkasselissa on muun muassa kemianteollisuutta, koneenrakennusta ja rakennusalan yrityksiä. Kaupungista on erinomaiset moottoritieyhteydet ja Reinin yli on vesiliikennettä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Niederkassel, Nordrhein-Westfalen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Plouider

**Plouider** on kunta läntisessä Ranskassa Finistèren departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee departementin pohjoisosassa Atlantin valtameren rannalla. Kunnan läpi virtaavat Quillimadec-joki ja Flèche-joki. Plouiderin naapurikunnat ovat Lesneven, Saint-Frégant, Kernouës ja Guissény. Kunnan pormestarina on toiminut René Paugam vuodesta 2014 lähtien.

Plouiderin kunnan väkiluku oli  vuoden 2017 väestönlaskennassa. Kunnan pinta-ala on 23,63 neliökilometriä.

## Kuvia

Tiedosto:Plouider 2.jpg|Keilahalli
Tiedosto:Plouider 3.jpg|Kirjasto
Tiedosto:Monument aux morts - Plouider-29.jpg|Sotamuistomerkki


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Iranin Pasteur-instituutti

**Iranin Pasteur-instituutti** (; , IPI; ) on Iranin pääkaupungissa Teheranissa toimiva biolääketieteellinen tutkimus-, tuotanto- ja koulutuslaitos, joka toimii kansanterveyden parissa. Sillä on tärkeä asema Iranin rokotetutkimuksessa ja -tuotannossa sekä infektiosairauksien leviämisen rajoittamisessa. IPI on tuottanut esimerkiksi isorokko-, kolera-, BCG- ja rekombinoitua hepatiitti B-rokotetta. Laitos Pasteur-instituuttien verkostoon kuuluvista runsaasta 30:stä tutkimuslaitoksesta. 

Tutkimuslaitoksella on tutkimuskeskukset Amolissa ja Hamadanissa. 

Iranin Pasteur-instituutin tarve oli tullut ilmi vuosien 1918-1919 influenssapandemian tapettua satojatuhansia Persian tuolloisesta noin kymmenestä miljoonasta asukkaasta. Tästä syystä Iranin ulkoministeri Firuz Mirzā Noṣrat-al-Dawla, joka johti vuonna 1919 Persian delagaatiota Pariisin rauhankonferenssissa, otti yhteyttä Pasteur-instituuttiin tytärinstituutin perustamiseksi toimimaan Persian kansanterveydellisten haasteiden parissa. Tehdyn sopimuksen seurauksena vuonna 1920 ranskalainen bakterologi Joseph Mesnard (1860-1950) tuli vuonna 1920 Teheraniin tutkimuslaitosta perustamaan ja toimimaan sen ensimmäisenä johtajana. Pariisin Pasteur-instituutti avattiin virallisesti 10. elokuuta 1921. 
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Pasteur Institute of Iran   (pasteur.ac.ir)
*Akanlu Research Center -  Research Center for Emerging and Reemerging Infectious Diseases   (pasteur.ac.ir)
*North Research Center (NRC) of Pasteur Institute of, Amol   (pasteur.ac.ir)
Valittu kansa (kappale)

**Valittu kansa** on Antti Tuiskun kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä Tuiskun samannimiseltä albumilta 5. helmikuuta 2020. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Tuiskun itsensä lisäksi Jurek, Aku Rannila ja Saara Törmä. Kappale nousi listaykköseksi Suomen virallisella singlelistalla.

Kappaleen musiikkivideon ohjasi Toni Karén ja tuotti Elias Koskimies. Videolla Tuisku nähdään hengellisenä johtajana, ratsastamassa härällä hämmentyneen Jeesuksen kanssa ja makaamassa alasti seuraajiensa öljyttävänä. Vaikka kappaleesta on tunnistettavissa hengellistä tunnusmerkistöä, Tuisku itse on kertonut kappaleen ja videon olevan ennemmin parodia hänestä itsestään sekä tähtikultista yleensä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Musiikkivideo YouTubessa
Predeterminismi

**Predeterminismi** on todellisuutta mieltävä filosofian näkökulma. Sen mukaan kaikki on esimerkiksi kohtalon tai Jumalan ennalta määräämää.

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Pauanne (yhtye)

**Pauanne** on kolmen helsinkiläismuusikon perustama yhtye. Yhtye esittää säveltämäänsä kansanmusiikkia, joka pohjautuu suomalaisiin arkistonauhoihin. Pauanteen muodostavat Kukka Lehto, Tero Pennanen sekä Janne Haavisto. Yhtye perustettiin vuonna 2016.

Etnogaalassa 2019 yhtye palkittiin vuoden tulokkaana. Trion esikoisalbumi julkaistiin huhtikuussa 2019 Nordic Notes -levy-yhtiön kautta. Emma-gaalassa 2020 yhtye sai albumista vuoden etno -palkinnon.

## Albumit
* *[[Pauanne (albumi)|Pauanne]]* (2019)
* Irina Björklund & Pauanne: *[[Barely Ann-Mari]]* (2020)
* Joku raja rakkaudesakin (2024)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen kotisivut
Pauanne (albumi)

**Pauanne** on Pauanne-nimisen yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin huhtikuussa 2019 saksalaisen Nordic Notes -levy-yhtiön kautta. Albumi julkaistiin Suomessa 1. huhtikuuta 2019 ja Euroopassa 15. toukokuuta 2019.

Pauanne palkittiin albumista vuoden etno -palkinnolla Emma-gaalassa 2020.

## Kappaleet

## Lähteet
Mika Tommola

**Mika Tommola** (s. 13. marraskuuta 1960 Helsinki) on suomalainen toimittaja, joka tunnetaan varsinkin MTV3:n *[[MTV Uutiset#Kymmenen uutiset|Kymmenen Uutisten]]* loppukevennyksistä. 

## Elämä ja ura
Tommola valmistui ylioppilaaksi Helsingin Saksalaisesta koulusta ja opiskeli journalistiikkaa Svenska social- och kommunalhögskolanissa. Hän aloitti kesätoimittajana MTV:llä vuonna 1984. Hän työskenteli ulkomaantoimittajana vuodesta 1990, mutta siirtyi kotimaantoimitukseen 1990-luvun lopulla. Tommola on työskennellyt myös stuerttina Finnairilla. 

Tommolan isä oli ulkomaankirjeenvaihtaja ja uutistenlukija Esko Tommola.

## Yksityiselämä
Tommolan vaimo on lehtitietojen mukaan hakenut avioeroa heinäkuussa 2025. Hän on hakenut avioeroa myös aiemmin, vuosina 2023, 2022, 2012 ja 2008, mutta ne ovat peruuntuneet.

Lokakuussa 2024 sekä Tommola että hänen vaimonsa tuomittiin toistensa kahdesta pahoinpitelystä sakkorangaistuksiin, Tommolalle tuomittiin 60 ja vaimolle 40 päiväsakkoa. Pahoinpitelyt olivat tapahtuneet vuosina 2022 ja 2023 puolisoiden välisten riitojen yhteydessä.

## Lähteet
Ponkalahti

**Ponkalahti** () on Karjalan tasavallan Kostamuksen kaupunkipiirissä sijaitseva kylä, joka on yksi Vienan runokylistä. Lönnrotin aikaan kylä oli pieni (4-5 taloa), mutta vuoden 1905 väestönlaskennan mukaan siellä oli 19 taloa ja 92 asukasta. 1970-luvulla Ponkalahti tuhottiin osana perspektiivittömien kylien likvidointia, ja siellä asuu nykyisin vain yksi asukas.

1900-luvun alussa kylään perustettiin koko Vienan Karjalan ensimmäinen kansankielinen kiertokoulu, joka kuitenkin pian suljettiin "tsaarinvallalle vihamielisenä", koska opetuskielenä ei käytetty venäjää. 

Kalevalan kokoaja Elias Lönnrot kävi kylässä neljännellä runonkeruumatkallaan. Myöhempiä kylässä vierailleita runonkerääjiä ovat olleet mm. Aksel Berner vuonna 1872, Axel August Borenius vuonna 1877 ja Samuli Paulaharju vuonna 1915.

## Lähteet
* Ponkalahti Juminkeko-säätiön runokyläprojektin sivuilla
Pirttilahti

**Pirttilahti** on Vienan Karjalassa sijaitseva kylä, joka on yksi Vienan runokylistä. Kylässä vierailleita runonkerääjiä ovat olleet mm. Anders Johan Sjögren vuonna 1825 ja Elias Lönnrot vuonna 1833. Mahdollisesti Lönnrotin neljännellä keruumatkalla tapahtuneen epäonnistuneen laulattamisyrityksen vuoksi vain harva runonkerääjä kävi kylässä; D. E. D. Europaeuksen vuodenvaihteessa 1845-46 tapahtuneen vierailun jälkeen seuraava runonkerääjä oli Heikki Meriläinen vasta 1880-luvulla.

Pirttilahden kylä jakautuu kahteen osaan, joista toisen muodostaa varsinainen kylä ja toisen Taipaleen asutus. Eräs Taipaleessa sijaitseva talo on ainoa läntisen Vienan runokylissä säilynyt rakennus, jossa asuinsijat ja karjasuojat ovat vielä saman katon alla, ja siellä on vieraillut jopa Viron presidentti Lennart Meri.

Jatkosodan aikana kylän väki ei ehtinyt evakkoon, ja suomalaiset miehittäjät pääsivät keräämään runoja ja suorittamaan muuta tutkimustyötä. Tuolloin kylässä asui myös Ontrei Malisen pojanpojan Iivana Jyrkisen tytär Okahvie Antipin, jolta saatiin toisinto harvinaisesta *[[Väinämöisen tuomio]]*-runosta. Kuten muutkin runokylät, Pirttilahti tuhottiin 1970-luvulla osana perspektiivittömien kylien likvidointia, ja kaikki asukkaat pariakymmentä eläkeläistä lukuun ottamatta pakotettiin muuttamaan muualle. Hankalien kulkuyhteyksien vuoksi Pirttilahden uudelleenasuttaminen ei alkanut samaan aikaan muiden autioituneiden runokylien kanssa, mutta kulttuurimatkailun kohteeksi se tuli heti laulumaiden avauduttua.

## Lähteet
* Pirttilahti Juminkeko-säätiön runokyläprojektin sivuilla
Neljä paholaista

**Neljä paholaista** (, rinnakkaisnimeltään *Punaiset taiteilijat*) on vuonna 1911 valmistunut tanskalainen mykkäelokuva. Robert Dinesenin ja Alfred Lindin ohjaaman sirkusdraaman pääosia esittävät Dinesen ja Edith Buemann Psilander.

## Juoni
Fritz ja Adolphe myydään lapsina isä Cecchille, joka kouluttaa heistä kiertäviä esiintyjiä. He kasvavat kahden tytön, Aiméen ja Louisen kanssa aikuisiksi ja perustavat Cecchin kuoltua huimapäisen sirkusryhmän nimeltä Neljä paholaista. Fritz solmii suhteen kreivitär Tauben kanssa eikä huomaa häneen rakastunutta Aiméeta. Epätoivoinen tyttö päättää kostaa, ja Neljän paholaisen trapetsiesitys päättyy tragediaan.

## Näyttelijät

## Tuotanto, teemat ja vastaanotto
Kinografenin tuottama *Neljä paholaista* perustuu tanskalaisen kirjailijan Herman Bangin samannimiseen kertomukseen. Elokuvan varsinaisena ohjaajana voidaan pitää kuvaaja Alfred Lindiä, kun taas Robert Dinesen lienee vastannut näyttelijäryhmän työskentelystä. Lind vilahtaa kuvassa Alfred Hitchcockin tapaan sirkuksen sähkömiehenä.

*Neljä paholaista* oli ensimmäinen sirkusaiheinen pitkä elokuva. Sen aineksia ovat rakkaustarina, voimakkaat tunteet ja onnettomuuteen päättyvät jännittävät sirkusesitykset. Elokuvan suurin ansio on Lindin kameratyö, joka vangitsee sirkuksen ilmapiirin ja esittää dramaattisen tarinan vaihtelevien kuvakulmien, lähikuvien ja leikkauksen avulla. Kuvakieleltään *Neljä paholaista* oli ajalleen poikkeuksellisen moderni.

Elokuva oli suuri yleisömenestys Tanskassa ja ulkomailla. Tuotantoyhtiö Kinografen rakensi sen tuloilla suuren elokuvastudion, mutta ei onnistunut uusimaan menestystään. Alfred Lind jatkoi sirkuselokuvien sarjaa muun muassa seuraavana vuonna ohjaamallaan *[[Lentävä sirkus (vuoden 1912 elokuva)|Lentävällä sirkuksella]]*.

”Elävien kuvien kuningattareksi” ristitty *Neljä paholaista* saapui marraskuussa 1911 Helsingin Scala-teatteriin, jossa sitä esitettiin ”täysille saleille” kahden viikon ajan. Elokuvassa oli poikkeuksellisesti myös suomen- ja ruotsinkieliset välitekstit. Turkulaisen *[[Uusi Aura|Uuden Auran]]* mukaan kyseessä oli ”mieltä järkyttävä, erinomaisesti näytelty sirkusdraama, joka jättää katsojaan kauan pysyvän muiston”.

Elokuva on nähtävissä Tanskan elokuva-arkiston mykkäelokuvasivustolla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Kari Glödstafin Mykkäelokuvasivusto: Neljä paholaista
Tarinoita hyveiden kirjasta

**Tarinoita hyveiden kirjasta** (alkuperäiseltä nimeltään ***Adventures from the Book of Virtues***) on yhdysvaltalainen 39-osainen piirrossarja, joka perustuu William Bennettin kirjoihin *The Book of Virtues: A Treasury of Great Moral Stories* ja *The Children's Book of Virtues*. Sarjan ovat tuottaneet KCET ja PorchLight Entertainment. Se esitettiin alun perin vuosina 1996–2000. Sarja kertoo kahdesta ihmislapsesta Zachista ja Anniesta ja heidän eläinystävistään, joilta he oppivat erilaisia elämän opetuksia. Opetukset näytetään katsojille animaationa ja ne perustuvat Raamatun tarinoihin, satuihin, faabeleihin, mytologiaan ja kansansatuihin eri kulttuureista. Suomessa sarjaa on esitetty 1990-luvun lopussa ja 2000-luvun alussa.
Kaucminden kartano

**Kaucminden kartano** () on kartano historiallisella Zemgalen alueella Latviassa.

## Historia
Kartanon ensimmäiset osat on rakennettu noin vuonna 1459. Sitä on jälleenrakennettu 1780-luvulla kreivi Peter Ludwig von der Pahlenin toimesta, talon suunnittelijana toimi jälleenrakennuksen aikana tanskalainen arkkitehti Severin Jensen. Kartanoa on rakennettu eri aikakausina rakennusta jatkamalla ja rakenteita yhdistelemällä, ja se valmistui kokonaisuudessaan vuonna 1912. Rakennus on puolikuunmuotoinen ja kompleksia kutsutaan *Kaucminden palatsiksi*. Kartano toimi aikanaan Von der Pahlen-suvun asuinpaikkana, Peter Ludwigin toimiessa kenraalikuvernöörinä. Vuoden 1920 maareformiin saakka kartano pysyi Pahlen-suvun omistuksessa. Ennen toista maailmansotaa kartanossa toimi mm. taloustieteellinen instituutti vuosina 1923-1943 sittemmin rakennus on toiminut sairaalana, päiväkotina ja maatalousoppilaitoksena. Kaucminden kartano on ollut historiallisesti merkittävä rakennus ja se on luokiteltu kansalliseksi kulttuuriperintökohteeksi vuonna 1998.    

## Lähteet
* https://www.bauskasdzive.lv/projekts-kulturvide-novados/posta-laiks-zemgale-turpinas-172899 
* https://visitbaltics.net/castles-and-manors-in-zemgale/
* https://de.wikipedia.org/wiki/Pahlen_(Adelsgeschlecht)
Take Me Home

**Take Me Home** voi tarkoittaa seuraavia:

* Take Me Home, Sam Jaegerin ohjaama elokuva vuodelta 2011
* Take Me Home, Cherin albumi vuodelta 1979
* Take Me Home, One Directionin albumi vuodelta 2012
* Take Me Home, Sophie Ellis-Bextorin kappale vuodelta 2001
* Take Me Home, Cash Cashin kappale vuodelta 2013
Michael McKeegan

**Michael Robert McKeegan** (s. 23. maaliskuuta 1971 Larne, Pohjois-Irlanti) on pohjoisirlantilaisen Therapy?-yhtyeen basisti ja taustalaulaja. Hän on ollut mukana yhtyeessä sen alusta vuodesta 1989 alkaen. Hän aloitti musiikin yhdessä veljiensä kanssa Evil Priest -nimisessä yhtyeessä, josta hänelle jäi lempinimi *Evil Priest.*

McKeegan soittaa Warwickin bassoa ja käyttää Warwickin vahvistimia. 

## Therapy?

Vuonna 1989 McKeeganin ollessa vielä koulussa, hänen luokkakaverinsa Fyfe Ewing antoi McKeeganille neljä kappaletta sisältävän, *Thirty Seconds of Silence* -nimisen demokasetin, jonka hän oli nauhoittanut Andy Cairnsin kanssa. McKeegan piti kuulemastaan niin paljon, että hän liittyi Therapy?:n basistina ja nauhoitti pian ensimmäisen oman demonsa yhtyeelle; toinen neljän kappaleen demokasetti, nimeltään *Meat Abstract.* 

Tähän päivään mennessä McKeegan on nauhoittanut 15 studioalbumia, kaksi kokoelma-albumia ja useita EP-julkaisuja. Cairnsin lisäksi McKeegan on yhtyeen ainoa alkuperäisjäsen. 

## Sivuprojektit
Myöhäisellä 1990-luvulla McKeegan liittyi Belfastilaiseen yhtyeeseen Sons of Massey. Yhtyeen muita jäseniä olivat veljensä Charlie McKeegan, rummut; Robyn G. Shields, laulu ja kitarat; ja Paul Kinghan, kitara. Yhtye esiintyi Pohjois-Irlannissa ja nauhoitti demon Einstein Studioilla County Antrimissa.

Marraskuussa 2014 McKeegan ja Andy Cairns nauhoittivat 15 kappaletta projektille East Antrim Belfastissa Start Studiolla. Projektissa olivat mukana pohjois-irlantilaiset muusikot Robyn G. Shields, Desert Hearts, Brian Coney, LaFaro ja Goons. Levyä ei ole vielä julkaistu. 

Vuonna 2017 McKeegan, Rory McGeown, Willy Mundel perustivat yhtyeen Haunch. Yhtyeen debyyttialbumi *Lay My Bones Beside The Others* julkaistiin 26. tammikuuta 2018.

## Diskografia

### Therapy?

### Evil Priest

* *Pretention Is No Excuse* (1988) - demo tape
* *Hear No Evil...* (1988) - demo tape
* *Hate Net* (1989) - demo tape

### Sons of Massey

* *Sons of Massey* (1999) - demo CD, unreleased

### The Gemils

* *Purveyor of Quackery* (2015) - 7" limited to 10 copies, not for sale

### Haunch

* *Lay My Bones Beside the Others* (2018)

## Lähteet
Top Wing

**Top Wing** on kanadalainen lastenohjelma, jonka ensiesitys oli vuonna 2017.

## Lähtökohta

Lintujen asuttamalla saarella Big Swirl Island, *Top Wing* seuraa neljää innokasta nuorta lintua - Swift, Penny, Brody ja Rod - jotka työskentelevät yhdessä Top Wing Academyssa uusina kadetteina ansaitakseen siipiään auttamalla yhteisöä. Kadetit osallistuvat mentorin Speedy avulla eri tehtäviin pelastustaidoissaan ja auttavat myös apua tarvitsevia oppimalla tärkeitä oppitunteja.

## Äänirooleissa

## Viitteet

## Aiheesta muualla

* ''Top Wing'' sivuilla  
*
Rapsodia Paganinin teemasta

Sergei Rahmaninovin rapsodia op. 43 on vuodelta 1934 ja samalla viimeinen teos, jossa säveltäjä käyttää pianoa instrumenttina. 

Sävellyksen inspiraationa on Niccolo Paganinin viulukapriisi numero 24. Myös Franz Liszt ja Johannes Brahms tekivät siitä sovituksia, mutta Rahmaninov toi mukaan orkesterin.
Rahmaninovin teoksessa on 24 muunnelmaa 24. kapriisista.

## Lähteet
Edith Buemann Psilander

**Edith Josephine Buemann Psilander** (16. toukokuuta 1879 Kööpenhamina – 2. tammikuuta 1968 Gentofte) oli tanskalainen näyttelijä.

Edith Groth syntyi kauppiaan perheeseen. Hän kävi Kuninkaallisen teatterin baletti- ja draamakoulun ja työskenteli näyttelijänä Folketeatretissa, Casinossa ja Frederiksbergin teatterissa nimellä Edith Buemann.

Buemann näytteli Nordisk Filmin ja Kinografenin elokuvissa vuodesta 1909. Niistä muistetaan parhaiten Aiméen rooli *[[Neljä paholaista|Neljässä paholaisessa]]* vuonna 1911. Samana vuonna hän meni naimisiin Valdemar Psilanderin kanssa. Buemann Psilander erosi näyttelijämiehestään vuonna 1916 ja lopetti samoihin aikoin myös elokuvauransa. Hän työskenteli teatterissa vuoteen 1930 saakka.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Internet Movie Database: Edith Buemann
Kinografen

**Kinografen** oli vuonna 1906 perustettu tanskalainen elokuvayhtiö.

Alexander Christianin ja Peter Elfeltin perustama Kinografen omisti samannimisen elokuvateatterin ja harjoitti elokuvien vuokrausta. Se aloitti elokuvien tuotannon vuonna 1910 ja sai kansainvälistä menestystä *[[Neljä paholaista|Neljällä paholaisella]]* vuonna 1911. Oman studion rakentaneen yhtiön pääohjaajana työskenteli sensaatiomaisiin melodraamoihin erikoistunut Einar Zangenberg.

Kinografenin elokuvatuotanto päättyi vuoden 1918 tienoilla, minkä jälkeen se toimi levitysyhtiönä. Nordisk Films osti saksalaisen UFA:n haltuun joutuneen yhtiön vuonna 1922.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Autiojoki

**Autiojoki** voi tarkoittaa muiden muassa seuraavia:

*Autiojoki, joki Jyväskylässä, Keski-Suomessa
*Autiojoki, joki Laukaassa, Keski-Suomessa
*Autiojoki, joki Nurmeksessa, Pohjois-Karjalassa
*Autiojoki, joki Pielavedellä, Pohjois-Savossa
Ellen Nordenstreng

**Ellen Augusta Nordenstreng**, o.s. *Lindhult* (1. heinäkuuta 1859 Göteborg – 31. lokakuuta 1950) oli ruotsalainen opettaja ja puutarha-alan tietokirjailija.

Nordenstrengin vanhemmat olivat konsistorinotaari, filosofian tohtori Hans August Lindhult ja Emma Charlotta Tengberg. Hän valmistui Kjellbergin seminaarista Göteborgista 1886, suoritti ylioppilastutkinnon 1887, valmistui filosofian kandidaatiksi 1893 ja 1894. Nordenstreng toimi opettajana Kjellbergin tyttökoulussa Göteborgissa 1886–1887, sihteerinä Uppsalan yliopiston naisopiskelijoiden yhdistyksessä 1892–1897. Hän oli Stocklholms Dagbladin puutarhataiteen ulkomaanstipendiaatti 1913. Hän julkaisi lehdissä esseitä ja artikkeleita filosofisista, esteettisistä ja puutarhakysymyksistä ja useita puutarhanhoitoa käsitteleviä kirjoja, joista yksi on suomennettu.

Nordenstrengin puoliso oli vuodesta 1903 suomalaissyntyinen rotuteoreetikko, filosofian lisensiaatti Rolf Nordenstreng.

## Teokset
* *Tomater* (1915)
* *Plommon* (1915)
* *Luktärter ute och inne* (1917)
* *Blomsterdyrkan och trädgårdskult* (1918, Rolf Nordenstrengin kanssa)
* *Varken brödlös eller rådlös* (1917)
* *Våra trädgårdar i krigs- och kristid* (1917)
* *De vitaminrika rönnbären i folktro, forskning och hem* (1934)
* *Kryddväxter i svenska trädgårdar och hem* (1936)
; Suomeksi
* *82 tomaattien käyttämis- ja valmistustapaa*. WSOY 1921

## Lähteet
Anton Chigurh

**Anton Chigurh** (/ʃɪˈɡɜːr/) on kuvitteellinen hahmo ja pääantagonisti Cormac McCarthyn romaanissa *[[Menetetty maa (romaani)|Menetetty maa]]* (2005), sekä elokuvassa *[[Menetetty maa]]* (2007), jossa häntä näyttelee Javier Bardem. Bardem sai roolistaan parhaan miessivuosan Oscar-, Golden Globe-, Bafta- ja SAG-palkinnon.

Belgialaisen psykiatrin Samuel Leistedtin tutkimusryhmä kartoitti elokuvia sen perusteella, missä on onnistunein psykopaattisen hahmon kuvaus. Kolme onnistuneinta olivat: Anton Chigurh elokuvassa *Menetetty maa*, Hans Beckert elokuvassa *[[M – kaupunki etsii murhaajaa]]* ja Henry elokuvassa *[[Henry Lee Lucas – sarjamurhaaja]]*.

''Empire''-lehti listasi Chigurhin sadan parhaan elokuvahahmon joukkoon, jossa hän oli sijalla 46.

## Katso myös
* Höpsismi
* Kolikon heittäminen

## Lähteet
Plymouthin siirtokunta

**Plymouthin siirtokunta** () oli Englannin kuningaskunnan Pohjois-Amerikassa nykyisen Massachusettsin alueella sijainnut siirtokunta vuosina 1620–1691. Siirtokunnan pääkäupunkina toimi Plymouthin kylä.

Siirtokunnan perustivat Euroopasta uskonnollista vainoa pakeneet puritaanit. Plymouth ja Jamestown olivat englantilaisten ensimmäiset onnistuneet siirtokunnat Pohjois-Amerikassa. Plymouth lakkasi olemasta vuonna 1691, jolloin siirtokunta liitettiin Massachusetts Bayn provinssiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
James H. Doolittle

**James Harold "Jimmy" Doolittle** (14. joulukuuta 1896 – 27. syyskuuta 1993) oli yhdysvaltalainen kenraali ja lentämisen edelläkävijä. Hän teki useita aikalaisekseen erityisen pitkiä lentoja, voitti lentokisoja ja auttoi kehittämään mittariston varaista lentämistä.

Doolittle opiskeli Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssä, valmistuen taiteiden kandidaatiksi vuonna 1922. Edelleen vuonna 1925 hän valmistui ilmailun tohtoriksi Massachusetts Institute of Technology:stä (MIT). Hän toimi lento-opettajana ensimmäisen maailmansodan aikana ja oli reservin upseerina Yhdysvaltain ilmavoimissa, josta hänet kutsuttiin takaisin aktiiviseen palvelukseen toisen maailmansodan aikana. Hänelle myönnettiin Yhdysvaltain korkein sotilasansiomitali Medal of Honor henkilökohtaisista saavutuksistaan johtajana Doolittlen iskussa, jossa Yhdysvallat suoritti pitkänmatkan kostoiskun lentopommituksin Japania vastaan 18 huhtikuuta 1942, neljä kuukautta Pearl Harborin iskun jälkeen. Onnistunut hyökkäys toimi moraalin nostattajana yhdysvaltalaisten joukkojen keskuudessa, minkä vuoksi Doolittlea pidettiin sankarina. Hän osallistui monien mittarilentämisen kannalta keskeisten ja edelleen käytössä olevien laitteiden, kuten hyrrävakautettujen lennonvalvontamittareiden, kehittämiseen.

Doolittle ylennettiin kenraaliluutnantiksi ja hän komensi 12. ilmavoimia Pohjois-Amerikassa, 15. ilmavoimia Välimerellä ja 8. ilmavoimia Euroopassa. Toisen maailmansodan jälkeen hän eläköityi ja virallisesti erosi ilmavoimista, mutta pysyi edelleen monien asioiden teknisenä asiantuntijana. Hänet ylennettiin kenraaliksi 26 vuotta eläköitymisen jälkeen.

## Aiheesta muualla
Dolgoje (järvi Bolgatovan pitäjässä Opotškan piirissä)

**Dolgoje** () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Opotškan piirissä. Järven nimi *ozero Dolgoje* merkitsee pitkää (″Pitkäjärvi″), millä todennäköisesti viitataan järven pitkänomaiseen muotoon. Velikajan valuma-alueella on muitakin Dolgoje-järviä kuin tämä. Järvi sijaitsee Bežanitsyn ylängön tunnetulla järvialueella.

## Maantietoa
Järvi on 1,8 kilometriä pitkä, 0,5 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 47 hehtaaria. Järven kapeus korostuu etenkin sen eteläpäässä, jossa suurin leveys on noin 150 metriä. Järven keskisyvyys on 3 metriä, mutta syvänteessä on 5 metriä vettä. Järvi on nykyään metsäinen järvi, vaikka aikoinaan sen ympärillä oli viljelytiloja. Sen kaakkoispuolella sijaitsee pieni Lahovon () kylä, jonka kautta kulkee pohjois-etelä-suuntainen pikkutie. Järven koillispuolella on puolen kilometrin päässä Šapkino (), jonka kautta kulkee Kudeverin () ja Duhnovon () välinen pikkutie. Tiet risteävät heti järven pohjoispuolella.

## Luontoarvoja
Järvessä elää ainakin hauki, ahven, pasuri, suutari, karppi, ruutana ja mutakala sekä Rutilus-suvun kaloja ja varsin yleinen rapu. Järven rannat ovat soistunutta metsämaata, jota rikkovat pienten niittyjen saarekkeet. Rannoilla on hiekkarantoja, joissa hiekan joukossa on myös kiveä ja soraa. Järven pohja on mutainen.

## Vesistösuhteita
Dolgoje sijaitsee Aloljan valuma-alueella. Alolja on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Dolgoje sijaitsee Aloljan valuma-alueen rajalla, ja sen länsipuolella järvet laskevat Kudkaa pitkin ja pohjoispuolella Šestiä pitkin Velikajaan. Järven valuma-alueen koko on 1,3 neliökilometriä, ja sen noin neljä kilometriä pitkä laskuoja alkaa järven eteläpäästä, josta se virtaa kaakkoon päin kahden pienen Glazovskoje-järven () kautta Aloljaan.

## Huomautuksia

## Lähteet
Lamminniemen kappeli

**Lamminniemen kappeli** on Puumalan seurakunnan omistama kappeli Ruokotaipaleessa, Hurissalossa, Puumalassa. Kappelin pihamaalla on hautausmaa. 

Kappeli on valmistunut syksyllä 1970. Hautausmaa on perustettu jo vuonna 1952.

Kappelin tilavuus on 650 m3 ja lattiapinta-alaa on noin 140 m2. Kirkkosalin lisäksi kappelissa on eteishuone, omaistenhuone ja pieni sakaristo. Istumapaikkoja on yli 70. Kappelin rakentaminen maksoi 50&nbsp;000 markkaa.

Ensimmäisenä hautausmaahan on haudattu 1. tammikuuta 1956 Eveliina Piskonen Kyllölästä. Ensimmäiseksi avioliittoon vihityt olivat Matti Hämäläinen Ollilankylästä Puumalasta ja Anja Hämäläinen Savonlinnasta 2. syyskuuta 1972.

## Lähteet
Englanninkielinen kirjallisuus

**Englanninkielinen kirjallisuus** tarkoittaa kaikkea englannin kielellä kirjoitettua proosaa, runoutta ja näytelmiä. Englanninkielistä kirjallisuutta on julkaistu paljon etenkin englanninkielisissä länsimaissa kuten Britteinsaarilla eli Englannissa, Skotlannissa, Walesissa ja Irlannissa sekä Yhdysvalloissa, Kanadassa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Myös moni afrikkalainen kirjailija esimerkiksi Etelä-Afrikassa ja Nigeriassa on kirjoittanut englanniksi.

Varhaisin englanninkielinen kirjallisuus on peräisin Britteinsaarilta 600-luvulta. Englanninkielisen kirjallisuuden varhaisten vuosisatojen merkittävimpiä kirjailijoita olivat esimerkiksi Geoffrey Chaucer ja William Shakespeare. Uudella ajalla moni muukin englanninkielinen kirjailija on noussut maailmanmaineeseen. Vuosien 1901–2017 välillä englanninkieliset kirjailijat ovat voittaneet 29 Nobelin kirjallisuuspalkintoa, mikä on yli kaksinkertainen määrä mihinkään toiseen kieleen verrattuna.

Englanniksi on kirjoitettu suhteellisen paljon esimerkiksi matkakirjallisuutta, mutta myös esimerkiksi elämäkerrat, historialliset romaanit, lastenkirjallisuus, fantasiakirjallisuus, esseet ja aikakausjulkaisut ovat kirjallisuuden tyylilajeista laadullisesti suhteellisen merkittävästi edustettuina.

## Keskeisiä teoksia aikakausittain

### Muinaisenglannin aika (n. 450–1066)

* Beowulf

### Keskienglannin aika (1066–1500)

* Geoffrey Chaucer: Canterburyn tarinoita

### Renessanssi (1500–1660)

* William Shakespeare: Sonetit ja näytelmät, erityisesti Hamlet, Macbeth, Romeo ja Julia, Kuningas Lear ja Kesäyön unelma.

### Restauraation aika (1660–1700)

* John Milton: Kadotettu paratiisi

### 1700-luku

* Alexander Pope, runoilija & satiirikko
* Jonathan Swift: Gulliverin retket

### Romantiikan aika (1798–1837)

* Jane Austen: Ylpeys ja ennakkoluulo
* Mary Shelley: Frankenstein

### Viktoriaaninen aikakausi (1837–1901)

* Charles Dickens: Oliver Twist, Kaksi kaupunkia
* Charlotte Brontë: Kotiopettajattaren romaani
* Emily Brontë: Humiseva harju
* George Eliot: Middlemarch
* Mark Twain: Tom Sawyerin seikkailut
* Lewis Carroll: Liisan seikkailut ihmemaassa
* Oscar Wilde: Dorian Grayn muotokuva

### 1900-luku

* James Joyce: Odysseus
* Virginia Woolf: Oma huone, Mrs. Dalloway
* F. Scott Fitzgerald: Kultahattu
* Ernest Hemingway: Jäähyväiset aseille, Vanhus ja meri
* T. S. Eliot: Autio maa -runo
* George Orwell: Vuonna 1984
* John Steinbeck: Vihan hedelmät
* Samuel Beckett: Huomenna hän tulee

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Autiojoki (Jyväskylä)

**Autiojoki** on Jyväskylässä sijaitseva joki, joka laskee Tikkakosken Luonetjärvestä Puuppolan Korttajärveen. Rantaviivaa joella on 7,8&nbsp;km. Joessa on kolme koskea: Tikkakoski, Survonkoski sekä Puuppolankoski. Puuppolassa toimii joessa Puuppolan vesivoimalaitos. Autiojoki on Jyväskylän pisimpiä jokimuodostelmia. Joenvarren asutus on keskittynyt Tikkakoskelle sekä Puuppolaan. Saarijärvestä laskee Kalmujoki Autiojokeen.

Autiojoki on tunnettu aiemmin nimellä *Luonetjoki*. (*Luonejoki* 1687, *Luonnejoki*  1792).

## Kalasto
Autiojoessa esiintyy särkeä, lahnaa, taimenta, harjusta, ahventa, haukea sekä kiiskeä. ja lisäksi vieraslaji puronieriää.

## Säännöstely
Autiojokea säännöstellään kolmessa paikassa: Luonetjärven säännöstelypadolla, Alamyllylammen kosken pohjapatorakennelmalla sekä Puuppolan voimalaitospadolla Puuppolankoskessa. Säännöstely estää vaelluskalojen, kuten esimerkiksi järvitaimenen nousun kutemaan ja vuonna 2018 Jyväskylän kaupunki käynnisti esiselvityksen joen ennallistamisesta.

## Ennallistaminen
Autiojoki aiotaan ennallistetaa poistamalla kolme vaellusestettä, mukaan lukien Puuppolan voimalaitospato. Tavoitteena on mahdollistaa taimenen vaellus Pohjois-Päijänteeltä Luonetjärveen. Joessa elää yhä paikallinen taimenkanta, jonka elinolosuhteet paranevat esteiden poiston ja uuden, luonnonmukaisen uoman myötä. Hanke on osa laajempaa virtavesien kunnostustyötä, jossa Suomella on ollut Euroopan kärkitilastoja. Rakennustyöt voivat alkavat luvituksen jälkeen.

## Lähteet
Einar Zangenberg

**Einar Christian Constantin Zangenberg** (22. joulukuuta 1882 Kööpenhamina – 24. lokakuuta 1918 Wien) oli tanskalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja.

Einar Zangenberg syntyi näyttelijä Christian Zangenbergin perheeseen. Hän työskenteli koulun jälkeen teatterinäyttelijänä ja siirtyi vuonna 1910 Nordisk Filmsille. Zangenberg oli tanskalaiselokuvien ”toimintasankari”, jonka lensi ensimmäisenä näyttelijänä lentokoneella. Vuodesta 1911 lähtien hän työskenteli Kinografen-yhtiön taiteellisena johtajana, ohjaajana ja näyttelijänä. Zangenberg siirtyi vuonna 1914 Saksaan, jossa hän toimi Flora Filmsin ohjaajana ja näyttelijänä.

Zangenberg kuoli 35-vuotiaana espanjantautiin. Hän oli naimisissa näyttelijä Alfi Zangenbergin kanssa. Näyttelijä Lillian Zangenberg oli heidän tyttärensä.

## Elokuvia
* *[[Valkoinen orjakauppa (elokuva)|Valkoinen orjakauppa]]*, 1910

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Talliumbromidi

**Talliumbromidi** (TlBr) on tallium- ja bromidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää infrapunasovellutuksissa, säteilynilmaisimissa ja reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä.

## Ominaisuudet
Talliumbromidi on huoneenlämpötilassa vaaleankeltaista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on kuutiollinen ja muistuttaa cesiumkloridin rakennetta. Aine liukenee niukasti veteen ja hieman etanoliin. Talliumbromidi on Lewis-happo. Yhdiste on puolijohde ja sen valenssivyön ja johtavuusvyön välinen energiaero (*band gap*) on 2,68&nbsp;eV. Aine on muiden talliumyhdisteiden tavoin erittäin myrkyllistä.

## Valmistus ja käyttö
Talliumbromidia valmistetaan saostamalla veteen liukenevasta talliumsuolaliuoksesta, kuten talliumnitraatista, bromidien avulla.
:TlNO3 (aq) + Br- (aq) → TlBr (s) + NO3- (aq)

Talliumbromidia käytetään yhdessä talliumjodidin kanssa infrapunalähettimissä. Lisäksi sitä käytetään infrapuna-, röntgen- ja gammasäteilydetektoreissa. Orgaanisen kemian reaktioissa talliumbromidi toimi bromaavana reagenssina ja katalyyttinä kytkentäreaktioissa.

## Lähteet
Darolutamidi

**Darolutamidi** (Nubeqa) on antiandrogeeni, jota käytetään ei-metastaattisen eturauhassyövän hoitoon miehillä. Darolutamidi on Bayerin ja Orionin yhdessä kehittämä eturauhassyöpälääke, jolle on myönnetty myyntilupa etäpesäkkeettömän eturauhassyövän hoitoon Japanissa  ja EU:ssa 2020.

## Lähteet
Berezovskoje (järvi)

**Berezovskoje** () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Opotškan piirissä. Järven alkuosa () tarkoittaa *koivua*, joten järveä voisi kutsua ”Koivujärveksi”. Järvi sijaitsee Bežanitsyn ylängön tunnetulla järvialueella.

## Maantietoa
Järvi on 3,1 kilometriä pitkä, 1,6 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 3 neliökilometriä eli 300 hehtaaria. Keskisyvyys on 2,6 metriä ja syvänteessä on 4 metriä vettä. Järvessä on kaksi vesiallasta, joita yhdistää hyvin kapea salmi järven keskellä. Järvellä on 4 saarta, joiden yhteispinta-ala on 25 hehtaaria. Saarista kaksi sijaitsee pohjoisosassa ja kaksi sen eteläosassa. Niemi, joka jakaa järven kahtia, on 1,2 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Niemellä on ollut maatila, jonka pellot on nykyään metsäniittyinä. Ne ovat kuuluneet länsipuolen Gnutikin kylälle (). Etelärannassa sijaitsee vielä elinvoimaiselta vaikuttavat Hanevon () ja Jeldinon () kylät, joiden alue ulottuu rantaan asti. Järven koillisrantaan ulottuvat Fomkinon kylän () pellot ja niityt. Etelärannan kylissä on ilmakuvien mukaan useita asuttuja taloja.

## Luontoarvoja
Järvessä elää ainakin hauki, ahven, pasuri, pasuri, suutari, karppi, ruutana, mutakala, rantanuoliainen, sekä *[[Rutilus]]*-suvun kaloja ja yksittäisiä jokirapuja. Järven ympäristö muodostuu metsämaasta, jonka pilkkovat soiden, niittyjen ja joidenkin peltoja pienimuotiset pinta-alat. Järven pohjassa on mutaa, mutta rannat ovat hiekkapohjaisia. Rannoilla esiintyy paikoin kivikkoa ja savipohjaa, mutta soiden rannat ovat kasvaneet kelluvaksi hetteiköksi.

## Vesistösuhteita
Berezovskoje sijaitsee Aloljan valuma-alueella. Alolja on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järveen tulevaksi merkittyjä ojia ovat Fomkinon kylän johto-oja. Järven valuma-alueen koko on lähteestä riippuen 14,9  tai 9,9  neliökilometriä. Järven laskuoja lähtee järven eteläosan itärannasta ja se on nimeltään Berezovskaja, joka yhtyy puolimatkassa Bereznitsaan, joka yhtyy Aloljaan juuri Melenkan yläpuolella.

## Huomautuksia

## Lähteet
Luettelo Billboard 200 -listan ykkösistä vuonna 2015

Tämä on **luettelo [[Billboard 200]]** -listan kärkipaikkaa hallussaan vuonna 2015 pitäneistä artisteista ja albumeista.

## Lähteet
Samuel Greig

**Samuel Greig** (Venäjällä Samuil Karlovitš Greig; 1735 Inverkeithing, Fife, Skotlanti – 1788 Tallinna) oli skotlantilaissyntyinen venäläinen meriupseeri.

Samuel Greig (sukunimi kirjoitetaan joskus myös muodossa Greigh) aloitti uransa merillä kauppalaivoilla. Muutaman vuoden jälkeen hän astui Ison-Britannian laivaston palvelukseen. Hän oli mukana useissa taisteluissa Atlantilla seitsenvuotisessa sodassa (1756–1763). Sodan jälkeen vuonna 1764 hänet värvättiin Venäjän laivaston palvelukseen luutnanttina. Hyvin pian hänet ylennettiin kapteeniksi.

Venäjän–Turkin sodassa (1768–1774) Samuel Greig oli mukana Tšesmen salmen taistelussa 1770, jossa venäläiset löivät Turkin laivaston. Ansioistaan taistelussa hänet ylennettiin samana vuonna kontra-amiraaliksi. Vuonna 1775 Greig nimitettiin vara-amiraaliksi.

Suursaaren taistelussa 17. heinäkuuta 1788 Greig ansioitui Venäjän Itämeren laivaston komentajana. Taistelu päättyi ratkaisemattomana, mutta taistelun molemmat osapuolet katsoivat sen päätyneen omaan voittoon. Venäjällä voittoa pidettiin Greigin saavutuksena, minkä vuoksi hänen palkittiin Venäjän korkea-arvoisimmalla Pyhän Andreaksen ritarikunnan kunniamerkillä.

Syksyllä 1788 Samuel Greig sairastui vakavasti ilmeisesti toisintokuumeeseen laivallaan *Rotislavilla* ja kuoli myöhemmin lokakuussa 1788 Tallinnassa. Hänen haudalleen pystytettiin kuuluisan italialaisen arkkitehdin Giacomo Quarenghin suunnittelema marmorinen hautamuistomerkki.

Samuel Greigin poika Alexis Samuilovitš Greig (1775–1845) teki isänsä tapaan merkittävän uran Venäjän laivastossa ja yleni amiraaliksi saakka. 

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Maailma liekeissä

**Maailma liekeissä** *(World on Fire)* on brittiläinen toisen maailmansodan tapahtumiin sijoittuva draamasarja. Sarja sai ensi-esityksensä BBC One -kanavalla 29. syyskuuta 2019. Sarjan on käsikirjoittanut Peter Bowker, ja sen ovat ohjanneet Chanya Button, Thomas Napper, Adam Smith ja Andy Wilson. BBC on tilannut sarjaan myös toisen tuotantokauden.

Sarja kertoo useiden eri henkilöiden tarinan toisen maailmansodan aikaisten tapahtumien keskellä. Henkilöt edustavat eri kansallisuuksia ja asuvat eri puolilla Eurooppaa, mutta he kaikki liittyvät erilaisten tuttavuus- ja sukulaisuussuhteiden kautta toisiinsa. Sarjan tapahtumat sijoittuvat pääasiassa Isoon-Britanniaan, Puolaan, Saksaan ja Ranskaan. Varsinaisten sotatapahtumien kuvaamisen sijaan sarjassa kuvataan tapahtumia lähinnä kotirintamalla. Ensimmäinen tuotantokausi käsittää ajanjakson Puolan valtauksesta Dunkerquen evakuointiin eli syyskuusta 1939 kesäkuuhun 1940.

## Rooleissa

## Jaksot

## Lähteet
Paimion Haka

**Paimion Haka** on vuonna 1955 perustettu paimiolainen jalkapallo- ja jääkiekkoseura. Jalkapallossa seuralla on miesten ja naisten joukkueet edustuksesta F-junioreihin. Jääkiekossa edustusjoukkue pelaa kaudella 2020–2021 II-divisioonaa. Lisäksi seuralla on juniorijoukkueet E-G-junioreissa.

Hakan naiset pelasivat 80-luvulla Jalkapallon naisten SM-sarjassa.

## Kasvatit ammattilaissarjoissa
*Karolus Kaarlehto

## Lähteet
*Seuran kotisivut 
### Viitteet
Aki Hanhela

**Aki Hanhela** (s. 1989) on suomalainen pesäpalloilija. Hanhela edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Kempeleen Kiriä. Hanhela on myös pelannut Ykköspesistä Ylivieskan Kuulassa. Hän pelaa ulkopelissä etukentällä ja sisäpelissä etenijänä tai kotiuttajana. Hanhela on pelannut urallaan 88 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt viisi kunnaria ja 13 tavallista juoksua, tuonut 43 juoksua ja kerännyt 246 kärkilyöntiä. Lisäksi Hanhela on pelannut 11 Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän on lyönyt kaksi tavallista juoksua, tuonut viisi juoksua ja kerännyt 28 kärkilyöntiä.

## Lähteet
* http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=5441&view=pelaajakortti
* https://www.kempeleenkiri.fi/pesis/miesten-superpesis/miehet-joukkue/aki-hanhela