open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Delfoí (kunta)

**Delfoí** () on Kreikan kylä ja samanniminen kunta (Δήμος Δελφών, *Dímos Delfón*), joka sijaitsee Fokiin alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Koko kunnan pinta-ala on 1&nbsp;123 neliökilometriä ja väkiluku 26&nbsp;716. Varsinaisen Delfoín kylän väkiluku on 854 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Ámfissa.

Delfoín kylä ja kunta ovat perineet nimensä antiikin aikaisesta Delfoista, joka tunnetaan Apollonin temppelistään ja Delfoin oraakkelista. Keskiajalla syntynyt kylä, jonka nimi oli Kastrí (Καστρί), sijaitsi antiikin aikaisen Delfoin paikalla. Kylä siirrettiin nykyiselle paikalleen puoli kilometriä lännemmäksi pois arkeologisten kaivausten alta vuosina 1892–1903, ja samalla se sai uuden nimen Delfoí. Delfoin Apollonin pyhäkön arkeologinen alue on nykyisin Unescon maailmanperintökohde. Sen lisäksi kylän nähtävyyksiin kuuluu arkeologisen alueen ohessa sijaitseva Delfoin arkeologinen museo.

Nykyinen Delfoín kunta muodostui, kun Delfoí, Ámfissa, Desfína, Galaxídi, Graviá, Itéa, Kallieís ja Parnassós yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Delfoín kunta kattaa laajan alueen Parnassos-vuoren länsipuolella ja se ulottuu merelle Korintinlahteen kuuluvalle Itéanlahdelle. Kuntaan kuuluvat saaret Ágios Athanásios, Ágios Geórgios, Ágios Konstantínos ja Apsifiá.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Delfoín kunta muodostuu kahdeksasta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Δελφών. Delfoín kunnan verkkosivut.
Dírfys-Messápia

**Dírfys-Messápia** ( eli Δήμος Διρφύων-Μεσσαπίων, *Dímos Dirfýon-Messapíon*) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Euboian alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Kunnan pinta-ala on 779,9 neliökilometriä ja väkiluku 18&nbsp;800 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Psachná.

Dírfys-Messápian kunta syntyi, kun Dírfys ja Messápia yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Dírfys-Messápian kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Διρφύων-Μεσσαπίων. Dírfys-Messápian kunnan verkkosivut.
Domokós

**Domokós** () on Kreikan kylä ja samanniminen kunta (Δήμος Δομοκού, *Dímos Domokoú*), joka sijaitsee Fthiotiin alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Koko kunnan pinta-ala on 707,5 neliökilometriä ja väkiluku 11&nbsp;495. Varsinaisen Domokóksen kylän väkiluku on 1&nbsp;531 (vuonna 2011).

Nykyinen Domokóksen kunta muodostui, kun Domokós, Thessaliótida ja Xyniáda yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Domokóksen kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Δομοκού. Domokóksen kunnan verkkosivut.
Domokos

**Domokos** voi viitata seuraaviin:

* Domokós, kylä ja kunta Fthiotiin alueyksikössä Keski-Kreikan alueella Kreikassa

* Domokos Kosáry, unkarilainen historioitsija, Unkarin tiedeakatemian johtaja
* Gábor Domokos, unkarilainen matemaatikko
* Géza Domokos, unkarilainen poliitikko
* József Domokos, unkarilainen juristi, valtakunnansyyttäjä 1945–1953 ja korkeimman oikeuden presidentti 1954–1958
Dorída

**Dorída** (; ; eli Δήμος Δωρίδος, *Dímos Dorídos*) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Fokiin alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Koko kunnan pinta-ala on 1&nbsp;007 neliökilometriä ja väkiluku 13&nbsp;627 (2011). Kunnan kuntakeskus on Lidoríki.

Dorídan kunta sijaitsee Korintinlahden rannalla. Kuntaan kuuluvat saaret Ágios Ioánnis, Ágios Nikólaos, Prasoúdi ja Trizónia. Dorídan kunta syntyi, kun Efpálio, Lidoríki, Tolofóna ja Vardoúsia yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Dorídan kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Δωρίδος. Dorídan kunnan verkkosivut.
Voittamaton (romaani)

**Voittamaton** (alkuteos , 1964 suom. Päivi Paloposki, Kirsti Siraste) on Stanisław Lemin kirjoittama tieteisromaani matkasta tuntemattomalle planeetalle ja siellä kohdatusta vihamielisestä elämänmuodosta. Kirjassa on kovan scifin, jännityksen ja kauhun aineksia. Lem kuvaa teoksessaan erästä kone-evoluution lopputulosta, pienistä roboteista koostuvaa parvea.

## Juoni
Regis III on autio, aavikoiden ja merten peittämä planeetta. Avaruusalus Kondor katosi pian sen jälkeen, kun se laskeutui planeetalle. Niinpä Kondorin sisaralus Voittamaton laskeutuu karulle planeetalle ottamaan selvää, miten Kondorille kävi ja tutkimaan planeettaa. Suojatoimet ovat äärimmäiset. Elämää planeetalla on vain merissä. Mikä on tuhonnut elämän maalta? Kondor löytyykin, mutta sen miehistö kuolleena. Vaaraksi paljastuu pienistä metallieliöistä koostuva pilvi. Miten Voittamattomalle käy? 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*The Invincible
*Alexandreev Devianart
*RISINGSHADOW: Voittamaton
Karpenísi

**Karpenísi** (; ) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Καρπενησίου, *Dímos Karpenisíou*), joka sijaitsee Evrytanían alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Kaupunki on Evrytanían hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 924,1 neliökilometriä ja väkiluku 13&nbsp;105. Varsinaisen Karpenísin kaupungin väkiluku on 7&nbsp;183 (vuonna 2011).

Nykyinen Karpenísin kunta muodostui, kun Karpenísi, Domnísta, Fourná, Ktiménia, Potamiá ja Prousós yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Karpenísin kunta muodostuu kuudesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Καρπενησίου. Karpenísin kunnan verkkosivut.
Kárystos

**Kárystos** () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Καρύστου, *Dímos Karýstou*), joka sijaitsee Euboian alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Koko kunnan pinta-ala on 672,4 neliökilometriä ja väkiluku 12&nbsp;180. Varsinaisen Kárystoksen kaupungin väkiluku on 5&nbsp;112 (vuonna 2011).

## Maantiede

Kárystos sijaitsee Euboian saaren kaakkoiskärjessä Eteläisen Euboianlahden rannalla ja Óchi-vuoren juurella. Kárystoksen kunta käsittää koko Euboian kaakkoispään. Kuntaan kuuluvat myös Petalioín saaret, mukaan lukien Chersonísi, Foúnti, Lamperoúsa, Megalónisos Petalión ja Tragonísi, sekä saaret Ágios Andréas, Dimákos, Foniás, Kavallianí, Kounéli, Mandiloú, Petoúsi ja Stýra. Kunnan alueella Óchi-vuoren pohjoisrinteessä sijaitsee Dimosárin rotko.

## Historia
### Antiikki

Antiikin Karystos oli yksi Euboian tärkeimmistä kaupungeista. Sen paikka on ollut asuttu neolittisella ja helladisella kaudella, ja varsinainen kaupunki syntyi geometrisella kaudella. Kaupunki oli merkittävä satama- ja kauppapaikka ja tunnettiin muun muassa marmoristaan.

Antiikin aikaisen kaupungin tarkkaa paikkaa ei tiedetä, mutta sen oletetaan sijainneen noin kolme kilometriä pohjoiskoilliseen nykyisestä kaupungista lähellä Kokkinókastrona (Castello Rosso) tunnettua linnavuorta.

### Nykyinen kaupunki

Kaupunki kukoisti vielä bysanttilaisella kaudella. Myöhemmällä keskiajalla väestö kuitenkin siirtyi rannikkoalueelta turvallisemmille seuduille vuoristoon. Venetsialaisvallan aikana 1200-luvulta lähtien seudun elämä keskittyi Castello Rosson kukkulalle eli oletetun antiikin aikaisen akropoliin paikalle rakennetun linnan ympäristöön. 1300-luvulla rannalle nykyisen kaupungin kohdalle rakennettiin venetsialainen Boúrtzin nimellä tunnettu linna.

Nykyinen Kárystoksen kaupunki perustettiin Kreikan itsenäistymisen jälkeen vuonna 1843 kuningas Oton käskystä, kun väestö oli pyytänyt uuden kaupungin perustamista rannikolle olojen vakiinnuttua. Kaupungin alkuperäinen nimi oli kuninkaan mukaan *Othonoúpoli* (Οθωνούπολη). Vuonna 1863 sen nimeksi vaihdettiin antiikin aikaisen kaupungin mukaan Kárystos.

Kaupunki tunnetaan 1800-luvulla rakennetuista uusklassisista taloistaan. Niihin lukeutuu muun muassa kunnantalo. Kaupungin nähtävyyksiin lukeutuu myös muun muassa Kárystoksen arkeologinen museo. Antiikin aikaisia jäänteitä kaupungissa ei juuri ole. Kárystoksen merkittävin kirkko on Pyhän Nikolaoksen (*Ágios Nikólaos*) katedraali.

Nykyinen Kárystoksen kunta muodostui, kun Kárystos, Kafiréas, Marmári ja Stýra yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Kárystoksen kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Καρύστου. Kárystoksen kunnan verkkosivut.
Lokroi

**Lokroi** () voi viitata seuraaviin:

* Lokris, antiikin Kreikan maakunta ja Kreikan entinen provinssi
** Opuntian Lokris, Lokriin itäinen osa
** Ozolian Lokris, Lokriin läntinen osa
* Lokroi Epizefyrioi eli Lokroi, lokrislaisten perustama siirtokunta Suur-Kreikassa eli Magna Graeciassa, nykyisessä Italiassa
* Lokroí, kunta Fthiotiin alueyksikössä Keski-Kreikan alueella
Makrakómi

**Makrakómi** () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Μακρακώμης, *Dímos Makrakómis*), joka sijaitsee Fthiotiin alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Koko kunnan pinta-ala on 834,7 neliökilometriä ja väkiluku 16&nbsp;036. Varsinaisen Makrakómin kaupungin väkiluku on 2&nbsp;245 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Spercheiáda.

Nykyinen Makrakómin kunta muodostui, kun Makrakómi, Ágios Geórgios Tymfristoú, Spercheiáda ja Tymfristós yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Makrakómin kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Μακρακώμης. Makrakómin kunnan verkkosivut.
Orchomenós (Boiotia)

**Orchomenós** () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ορχομενού, *Dímos Orchomenoú*), joka sijaitsee Boiotian alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Koko kunnan pinta-ala on 436,4 neliökilometriä ja väkiluku 11&nbsp;621. Varsinaisen Orchomenóksen kaupungin väkiluku on 5&nbsp;238 (vuonna 2011).

Orchomenós on perinyt nimensä mykeneläisen ja antiikin ajan Orkhomenoksesta, joka sijaitsi nykyisen kaupungin paikalla. Kaupungin alueella on muun muassa mykeneläisaikaisen tholos-haudan sekä hellenistisen ajan linnoituksen ja teatterin raunioita. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu myös bysanttilaisaikainen, vuonna 874 rakennettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen (*Koimíseos Theotókou*) kirkko.

Nykyinen Orchomenóksen kunta muodostui, kun Orchomenós ja Akraifnía yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Orchomenóksen kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Ορχομενού. Orchomenóksen kunnan verkkosivut.
Skýros (kunta)

**Skýros** ( eli Δήμος Σκύρου, *Dímos Skýrou*) on kunta, joka sijaitsee Euboian alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Kunnan pinta-ala on 223 neliökilometriä ja väkiluku 2&nbsp;994. Varsinaisen Skýroksen kylän väkiluku on 1&nbsp;657 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Skýros eli Chóra.

Skýroksen kunta käsittää koko Skýroksen saaren. Sen lisäksi siihen kuuluvat pienemmät saaret Ágios Ermólaos, Atsítsa, Diavátesin saaret (mm. Éxo Diavátis ja Mésa Diavátis), Éxo Podiés, Kalogriá, Koúlouri, Lakkonísi, Lakkonísian saaret, Mésa Pódia, Platý, Ríneia, Sarakinó, Skyropoúla, Válaxa ja Vrykolakonísian saaret. Saaret sijaitsevat Egeanmeressä Euboian saaren itäpuolella, Pohjoisista Sporadeista kaakkoon.

## Kunnan osat

Skýroksen kunta muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Σκύρου. Skýroksen kunnan verkkosivut.
Oikhalia

**Oikhalia** (, ) tai **Oichalía** () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

* Oikhalia, antiikin aikainen kaupunki Aitoliassa
* Oikhalia, antiikin aikainen kaupunki Euboialla
* Oikhalia, antiikin aikainen kaupunki Messeniassa
* Oikhalia, antiikin aikainen kaupunki Thessaliassa

* Oichalía, kylä ja kunta Messenian alueyksikössä
* Oichalía, kaupunki ja Farkadónan kunnan kunnallisyksikkö Tríkalan alueyksikössä

## Lähteet
Muzzy Izzet

**Mustafa Kemal "Muzzy" Izzet** (s. 31. lokakuuta 1974 Lontoo, Englanti) on englantilais-turkkilainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Izzet pelasi koko uransa Englannissa. Hän aloitti ammattilaisuransa Chelseassa, jonka edustusjoukkueessa ei kuitenkaan pelannut ainuttakaan sarjaottelua. Hän siirtyi vuonna 1996 1. divisioonan Leicester Cityyn, jonka kanssa nousi heti Valioliigaan. Izzet pelasi Leicesterissä kuusi liigakautta peräkkäin. Kaudeksi 2002–2003 Leicester putosi pääsarjatasolta, mutta Izzet oli jälleen saavuttamassa nousua jo seuraavalla kaudella ja jäi seuraan liigakaudeksi 2003–2004. Yhteensä yhdeksän Leicesterissä pelatun kauden jälkeen hän siirtyi Birmingham Cityyn, jossa pelasi Valioliigaa kahden kauden ajan, kunnes lopetti uransa kauden 2005–2006 päätteeksi.

Maajoukkuetasolla Izzet edusti Turkkia. Hän pelasi yhteensä yhdeksän A-maaottelua – neljä vuonna 2000, toiset neljä vuonna 2002 ja yhden vuonna 2004. Hän kuului maajoukkueeseen EM-lopputurnauksessa 2000 ja MM-lopputurnauksessa 2002, jossa Turkki saavutti pronssia.

Izzetin isä on lapsena Englantiin muuttanut Kyproksen turkkilainen ja äiti englantilainen.

## Lähteet
Rigault de Genouilly -luokka

**Rigault de Genouilly -luokka** oli Ranskan laivaston kahden aluksen muodostama rautakaarinen ja puuverhoiltu  risteilijäluokka, jonka alukset oli varustettu purjein.

## Alukset

## Lähteet
*

### Viitteet
Juha-Antero Puistola

**Juha-Antero Puistola** (s. 1967) on suomalainen kirjailija ja merivoimista valmistunut upseeri. Hänen sotilasarvonsa vuonna 2017 on kommodori.

## Palvelus
Puistola on palvellut muun muassa Maanpuolustuskorkeakoulussa, Kotkan Rannikkopataljoonassa ja Puolustusvoimien tutkimuslaitoksella.

## Tuotanto
* Terrorismi Euroopassa (2006, Tammi)
*Itä-Ukraina — Lännen etuvartio, Puistola, Juha-Antero; Suhonen, Johanna, (2020, Docendo)
## Lähteet

## Aiheesta muualla
FS Duguay-Trouin (1877)

**Duguay-Trouin** oli Ranskan laivaston vuonna 1877 vesillelaskettu rautarunkoinen, panssaroitu ja kuparoidulla pohjalla varustettu risteilijä.

## Valmistus
Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin vuonna 1873. Alus laskettiin vesille vuonna 1877 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1879.

Alus oli varustettu kaksoispohjalla ja se oli jaettu kahdeksaan vesitiiviiseen osastoon sekä varustettu törmäyslaipioin. Kansien väli oli pieni ja tykit oli sijoitettu yläkannelle. Tykeistä oli aluksen etukannella yksi 7,6 tuuman ja neljä oli asennettu hyllyille. Perään oli asennettu yksi 140 millimetrin  ja  loput laidoille. 7,6 tuuman tykit korvattiin myöhemmin 6,4 tuuman Mle 1881 tykeillä ja 37 millimetrin tykkien määrä laskettiin viiteen, jolloin tilalle asennettiin neljä 47 millimetrin tykkiä.

## Palvelus
*Duguay-Trouin* muutettiin proomuksi vuonna 1900 nimellä  *Vétéran*. Samalla kuljetusalus *Tonquin* vastaanotti aluksen tehtävän koululaivana nimellä *Duguay-Trouin*.

## Lähteet

*

### Viitteet
Joulun henki

**Joulun henki** on Suvi Teräsniskan 7. marraskuuta 2014 julkaistu seitsemäs studioalbumi ja järjestyksessään hänen toinen joululevynsä. Albumi on parhaimmillaan ollut Suomen virallisen albumilistan neljännellä sijalla. Albumi oli vuoden 2014 seitsemänneksi myydyin albumi Suomessa 14&nbsp;143 kappaleen myynnillään.

## Kappaleet

## Lähteet
Veli Kalima

**Veli Valdemar Kalima** (sukunimi vuoteen 1901 *Landgrén*; 26. toukokuuta 1894 Aura – 22. elokuuta 1968 Kangasniemi) oli suomalainen taidemaalari.

Kaliman vanhemmat olivat Axel Emerik Landgrén (1846–1900) ja Ida Amanda Rosenqvist (1867–1940). Veli Kaliman puoliso vuodesta 1938 alkaen oli maisema-akvarelleja maalannut taidemaalari Taimi Kalima (o.s. Korppi).

Kalima teki öljyvärimaalausten ohella myös IKL-aiheisia ja uskonnollisia postikortteja sekä korttisarjoja. Hän teki myös kirjankuvituksia.

## Lähteet
* Rafael Olinin GeneaNet-sivusto : Veli Kalima
* Kirjasampo.fi : Veli Kalima
* Helsingin kaupunginkirjaston Kysy mitä vain-palvelu : Mistä löytäisin lisätietoja kuvataiteilija Veli Kalimasta (1894-1968)
Johan Olai Pictorius

**Johan Olai Pictorius** (noin 1590 Turku – 1643 Kemi) oli suomalainen pakanallisten saamelaisten käännyttäjänä tunnettu kirkkoherra.

Pictoriuksen isä oli turkulainen porvari, maalari ja talonomistaja Olof (Olav) Pictorius (k. 1623). Pictorius opiskeli nähtävästi Uppsalan yliopistossa. Hän toimi vuodesta 1629 alkaen Kalajoen kappalaisena ja vuodesta 1630 Kemin kirkkoherrana.

Kemin kirkkoherrana Pictorius teki ahkerasti tarkastusmatkoja Kemin Lappiin. Näillä matkoilla hän pyrki kovin ottein hävittämään pakanallisuuden saamelaisten keskuudesta muun muassa tuhoamalla noitarumpuja ja kastamalla lapsia. Pictoriuksen toiminnasta tehtiin valituksia, ja hän joutui tekemään selvityksen toiminnastaan Nyköpingiin 1640 valtiopäiville kokoontuneelle pappissäädylle. Lopulta Turun tuomiokapituli ratkaisi asian kehottamalla Pictoriusta ”seurustelemaan sävyisästi lappalaisten kanssa” ja välttämään pelottelua, mihin Pictorius suostui.

Tuomo Itkonen on kertonut Pictoriuksesta kirjassaan *Keminlapin apostolit J. Pictorius, E. Fellman ja G. Tuderus: piirteitä 1600-luvun lapinlähetyksestä* (Lapin sivistysseura, Helsinki 1945).

Pictorius oli naimisissa Margareta Persdotter Arctophilaciuksen (n. 1605–1660) kanssa. Heidän poikansa Petter Pictorius (k. 1672) toimi Uudenkaarlepyyn kappalaisena ja tytär Susanna Pictorius (1620–1697) oli naimisissa Kajaanin linnan päällikkönä toimineen majuri Johan Forsmanin (k. 1683) kanssa.

## Lähteet
* SKS Biografiakeskus : Turun hiippakunnan paimenmuisto : Pictorius, Johannes Olai (noin 1590–1643)
*  Luettu 23.10.2014.
* Sursill sukua : 4.19 Margaretha Petterintytär Arctophilacius
Kaukovalvontatutka

**Kaukovalvontatutka** on pitkille, yli 300 km:n valvontaetäisyyksille tarkoitettu lennonvarmistuksen tai ilmapuolustuksen tutka. Ilmakehän vaimennusominaisuuksien vuoksi se käyttää matalaa 3&nbsp;GHz:n taajuutta (10&nbsp;cm:n aallonpituus) tai 1&nbsp;GHz:n taajuutta (30&nbsp;cm:n aallonpituus). Niitäkin rajoittaa maanpinnan kaarevuus ja tutkasäteen eteneminen ilmakehässä tyypillisesti maanpinnan kaarevuutta loivemmin. Maalin on oltava korkealla, jos se on kaukana.

Yli horisontin tutka () on LF-, MF-, HF- ja VHF-radiotaajuusalueilla toimiva kantamaltaan taivaanrannan taakse ulottuva tutka, jonka tehtävänä voi olla toimia ennakkovaroitustutkana. Matalan taajuuden vuoksi OTH-tutka voi käyttää radioaaltojen etenemistapaa, joka perustuu pinta-aaltoon tai ionosfääriheijastukseen, joita maanpinnan kaarevuus ei haittaa.

Suomen puolustusvoimien kaukovalvontatutkana on nykyään Thomson TRS 22XX. Tämä tutkatyyppi kykenee havaitsemaan lentäviä laitteita 500 kilometrin päästä, mutta sillä on äärietäisyydellä runsaan kymmenen kilometrin alapuolinen katvealue, joka johtuu maan kaarevuudesta. Tutka on kolmiulotteinen (3D-tutka) eli se kykenee suunnan lisäksi ilmoittamaan myös lentokorkeuden. Samassa laitekompleksissa on myös toisiotutka.

## Katso myös
*Lähivalvontatutka
*Keskivalvontatutka

## Lähteet
MGR-1 Honest John

**MGR-1 Honest John** on Yhdysvalloissa kehitetty maasta-maahan-ohjus, joka soveltuu taktisten ydinaseiden laukaisualustaksi. Ohjus on tyypiltään vapaastilentävä tykistöohjus, ja sen kehitti Redstone Arsenal Alabamassa, ja Douglas Aircraft Company, josta tuli myöhemmin osa Boeing-konsernia.

Honest Johnissa oli yksikärkinen ja fissiotyyppinen ydinräjähde. Sen suurin kantomatka oli noin 19 kilometriä. Ase laukaistiin 6×6 kuorma-auton lavetilta. Ohjuksen hyvin lyhyen kantaman seurauksena sen käyttö ydinräjähteellä varustettuna saattoi olla joissakin tapauksissa vaarallista omille joukoille.

Asetyypin koelaukaisut alkoivat vuonna 1951 ja käyttöönotto tapahtui kaksi vuotta myöhemmin. Ohjus voitiin varustaa kolmella eritehoisella W31-ydinkärjellä (2, 20 tai 40 kt TNT:tä) tai kemiallisella sariini-rypälepommilla, joka hajaantui tytärammuksiksi laukaisun jälkeen. Perinteisillä räjähteillä varustetun taistelukärjen omamassa oli 680 kilogrammaa, kun kemiallisen sariiniaseen toimintakärki oli jonkin verran kevyempi, painaen 564 kg.

Parannettu versio, MGR-1B, esiteltiin vuonna 1960. Siinä oli edeltäjäänsä jonkin verran pidempi kantomatka. Myöhemmin tämä asetyyppi korvattiin modernimmalla ja liikkuvammalla eli maastoutuskelpoisella Lance-ohjuksella.

## Lähteet
*McNab, Chris: *Military Vehicles – 300 of the world's most effective military vehicles*, 2003. Lewis International Inc. & Amber Books Ltd. (englanniksi) .

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*http://www.designation-systems.net/dusrm/r-1.html
*http://www.astronautix.com/lvs/hontjohn.htm
*MGR-1 Honest John | Weaponsystems.net
Iowa Wolves

**Iowa Wolves** on koripalloseura Iowan Des Moinesista. Se pelaa D-liigassa ja toimii NBA-seura Minnesota Timberwolvesin farmijoukkueena.

Tammikuussa 2017 julkistettiin silloisen **Iowa Energy** -joukkueen myynti Minnesota Timberwolvesin organisaatioon ja nimenvaihdoksesta Iowa Wolvesiksi kaudesta 2017–2018 alkaen. Samalla joukkueen yhteistyö Memphis Grizzliesin kanssa päättyi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu
Salt Lake City Stars

**Salt Lake City Stars** on koripalloseura Utahin Salt Lake Citystä. Se pelaa D-liigassa ja toimii NBA-seura Utah Jazzin farmijoukkueena.

Vuosina 2007–2016 joukkue tunnettiin nimellä **Idaho Stampede**.

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu
Sioux Falls Skyforce

**Sioux Falls Skyforce** on koripalloseura Etelä-Dakotan Sioux Fallsista. Se pelaa D-liigassa ja toimii NBA-seura Miami Heatin farmijoukkueena.

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu
South Bay Lakers

**South Bay Lakers** on koripalloseura Kalifornian El Segundosta. Se pelaa NBA:n kehityssarjassa ja toimii NBA-seura Los Angeles Lakersin farmijoukkueena.

Vuosina 2006–2017 joukkue tunnettiin **Los Angeles D-Fenders**inä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu
Luettelo Østfoldin läänin taajamista

Tämä artikkeli on **luettelo Østfoldin läänin taajamista** perustuen Statistisk sentralbyrån käyttämään taajaman määritelmään. Østfoldin läänissä oli 1. tammikuuta 2013 yhteensä 53 taajamaa, johon sisältyvät myös lääninrajan ylittävät taajamat.

## Lähteet
* Statistisk sentralbyrå: Befolkning og areal i tettsteder
Luettelo Norjan taajamista

Tämä artikkeli on luettelo läänikohtaisista **luetteloista Norjan taajamista**.

## Luettelot Norjan taajamista lääneittäin
* Luettelo Akershusin läänin ja Oslon taajamista
* Luettelo Buskerudin läänin taajamista
* Luettelo Etelä-Trøndelagin läänin taajamista
* Luettelo Finnmarkin läänin taajamista
* Luettelo Hedmarkin läänin taajamista
* Luettelo Hordalandin läänin taajamista
* Luettelo Itä-Agderin läänin taajamista
* Luettelo Länsi-Agderin läänin taajamista
* Luettelo Møren ja Romsdalin läänin taajamista
* Luettelo Nordlandin läänin taajamista
* Luettelo Opplandin läänin taajamista
* Luettelo Pohjois-Trøndelagin läänin taajamista
* Luettelo Rogalandin läänin taajamista
* Luettelo Sognin ja Fjordanen läänin taajamista
* Luettelo Telemarkin läänin taajamista
* Luettelo Tromssan läänin taajamista
* Luettelo Vestfoldin läänin taajamista
* Luettelo Østfoldin läänin taajamista

## Aiheesta muualla
* Statistisk sentralbyrå: Befolkning og areal i tettsteder
Latvian kansallisooppera

**Latvian kansallisooppera** () on pian Latviassa maan itsenäisyysjulistuksen (1918) jälkeen perustettu oopperayhtiö. Samassa rakennuksessa toimii myös kansallisbaletti. Latvian ensimmäinen ammattimainen baletti liittyi oopperan yhteyteen 1920-luvulla. Oopperan kausi kestää syyskuusta kesäkuuhun, ja siellä pidetään joka kausi yli 200 esitystä. Uusia tuotantoja on kaudessa keskimäärin kuusi. Uusklassistyylinen oopperatalo valmistui vuonna 1863 alun perin Riian saksalaiseksi teatteriksi, ja sen on suunnittellut arkkitehti Ludwig Bohnstedt. Rakennus raunioitui tulipalossa vuonna 1882, mutta se rakennettiin uudelleen alkuperäiseen asuunsa 1887.

Latvian kansallisooppera on eri puolille maailmaa suuntautuneilla kiertueillaan esiintynyt muun muassa Hongkongin taidefestivaalilla, Bordeaux’n kansallisoopperassa, Catanian oopperatalossa, Bolšoi-teatterissa, Luxemburgin oopperassa, Dalhallan oopperajuhlilla ja Meksikossa. Kansallisoopperassa uransa ovat aloittaneet muiden muassa Elīna Garanča, Kristine Opolais, Marina Rebeka, Maija Kovalevska, Inessa Galante, Aleksandrs Antonenko ja Egils Silins.

Oopperaa ensimmäinen johtaja oli Jāzeps Vītols. Ensimmäinen esitys oli 23. tammikuuta 1919 esitetty Richard Wagnerin *[[Lentävä hollantilainen (ooppera)|Lentävän hollantilainen]]*. Kaudella 2009–2010 oopperan orkesterin johdossa aloitti työskentelyn Modestas Pitrėnas, jonka viimeisimmät edeltäjät olivat Andris Nelsons ja Gintaras Rinkevičius. Oopperan historian tunnetuimmat kuoronjohtajat ovat olleet Pauls Jozuus (1919–1935), Teodors Kalniņš (1921–1940) ja Haralds Mednis (1945–1969). Vuonna 2006 kuoronjohtajana aloitti Aigars Meri. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Modestas Pitrėnas

**Modestas Pitrėnas** (s. 1974) on liettualainen kapellimestari. Hän on Kaunasin kaupungin sinfoniaorkesterin taiteellinen johtaja ja pääkapellimestari sekä Latvian kansallisoopperan musiikillinen johtaja ja pääkapellimestari. Hän toimii myös Liettuan kansallisen sinfoniaorkesterin ja Liettuan kansallisoopperan ja -baletin kapellimestarina. Lisäksi hän on johtanut muiden muassa Latvian kansallista sinfoniaorkesteria ja Puolan kansallisoopperaa (Teatr Wielki).

Pitrėnas valmistui Salzburgin Mozarteumista kandidaatin arvolla vuonna 1996. Tämän jälkeen hän valmistui Liettuan musiikkiakatemiasta kuoronjohdossa (1997) sekä orkesterin- ja oopperanjohdossa (2003). Hän täydensi opintojaan siellä vielä musiikin lisensiaatilla. Hän on osallistunut seminaareille ja mestarikursseille, joita ovat pitäneet muiden muassa Esa-Pekka Salonen, Jorma Panula ja H. Rilling. Vuonna 2003 Pitrėnas voitti 7. kansainvälisessä Grzegorz Fitelberg -kilpailussa Katowicessä ensipalkinnon, kultamitalin ja Sleesian filharmonikkojen erikoispalkinnon. Tämän ansiosta hän pääsi vierailemaan johtavien puolalaisorkesterien kapellimestarina.

Vuodesta 2003 lähtien Pitrėnas on opettanut Liettuan musiikki- ja teatteriakatemiassa. Hän on toteuttanut kutsuttuna projekteja Saksassa ja kiertänyt muissa Euroopan maissa sekä Yhdysvalloissa ja Kiinassa. Hän on sinfoniakonserteissa johtanut muiden muassa Gustav Mahlerin, Pjotr Tšaikovskin, Richard Straussin, Witold Lutosławskin, Sergei Prokofjevin ja Alfred Schnittken teosten esityksiä. Hän on aktiivisesti johtanut oopperaa (mm. *[[Carmen]]', [[Lentävä hollantilainen (ooppera)|Lentävä hollantilainen]]*, *[[Werther]]*, *[[Patarouva]]*, *[[Aida]]*, *[[Sevillan parturi]]*) ja myös balettia.

Laulajia, joiden kanssa Pitrėnas on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet Matti Salminen, Jaakko Ryhänen, Aleksandrs Antonenko, Virgilijus Noreika, Egils Silins, Ain Anger, Violeta Urmana, Inga Kalna, Asmik Grigorian, Kristine Opolais ja Pretty Yende. Soittajia, joiden kanssa Pitrėnas on esiintynyt, ovat olleet viulistit Tatjana Grindenko, Baiba Skride ja Pavel Berman; sellistit David Geringas ja Aleksandr Knjazev; pianistit Mūza Rubackytė, Anton Ljahovski, Peter Donohoe ja Petras Geniušas sekä oboisti Francesco di Rosa.

## Lähteet
Ilmavartioasema

**Ilmavartioasema** oli talvisodan aikana etäällä ilmapuolustusalukeskuksesta oleva ilmavalvonta-asema, josta lähetettiin puhelimella tieto vihollisen lentokoneiden liikkeistä.

Ilmavartioasemina käytettiin korkeita paikkoja, kuten kolmiomittaustorneja tai kellotapuleita. Jatkosodan aikana kotirintamaa ei paljoa pommitettu lukuun ottamatta Helsingin suurpommituksia 1944 keväällä.

Rintamilla ilmavartioasemat olivat tilapäisrakenteisia.


Kuva:Bell_tower.20051225_AM.hollola_of_finland.ojp.JPG|Hollolan kellotapuli 
Kuva:Lahden_kaupungintalo.jpg|Lahden kaupungintalon kellotorni 
Pyynikki_observation_tower1.jpg|Pyynikin näkötorni 


## Lähteet
*Suomen ilmavalvonta talvisodassa, toiminta ja kokemukset, kadettialikersantti Jussi Pajunen, maanpuolustuskorkeakoulu, pro gradu, 2008

### Viitteet
Tampereen ilmapuolustusaluekeskus

**Tampereen ilmapuolustusaluekeskus** perustettiin esikuntansa osalta Pyynikinrinteelle teknillisen oppilaitoksen rakennukseen. IPAK:n alainen Tampereen ilmavalvonta-asema perustettiin Pyynikin näkötorniin, josta oli hyvä näkyvyys jopa 30–40&nbsp;km päähän. 

Ilmatorjunta-aseiksi IPAK 51 sai 41 konekivääriä ja kaksi ilmatorjuntatykkiä 20 tuliasemaan.  Jyväskylän, Tampereen ja Imatran alueet saivat suojakseen neljä ilmatorjuntakonekiväärijoukkuetta. Kouvolan ja Turun seudut kaksi ilmatorjuntakonekiväärijoukkuetta kumpikin sekä Lahden, Savonlinnan, Rajamäen ja Riihimäen seudut kukin yhden.

Talvisodan pommituksissa Tampereella kuoli seitsemäntoista ihmistä. Rakennuksia tuhoutui tai vaurioitui 245. Kaupunkia vastaan hyökättiin 12 suorituskerralla ja 260 konesuorituksella 21., 25., 27., 31.joulukuuta 1939 ja 13,. 15., 20. tammikuuta, 17.helmikuuta sekä 2. maaliskuuta 1940.

## Lähteet
Viipurin ilmapuolustusaluekeskus

**Viipurin ilmapuolustusaluekeskus** oli talvisotaa ennen perustettu ilmapuolustusaluekeskus, jolla oli useita ilmavartioasemia. Viipurin ilmapuolustusaluekeskuksen alueelle osoitettiin 55.Rask.Kiint.It.Ptri, 56.Rask.Kiint.It.Ptri, 52.It.KKK, 52.Vh.Ptri ja 1.Vh.J. 

## Lähteet

*Sota-arkiston kansallisarkistoon siirretyt sotapäiväkirjat
Susanne Hou

**Yi-Jia Susanne Hou** (s. 1977) on kiinalaissyntyinen, Kanadaan 3-vuotiaana muuttanut viulisti. Hän on ensimmäinen, joka sai kolme kultamitalia tuomaristojen yksimielisellä päätöksellä Kansainvälisessä Long–Thibaud-kilpailussa (1999), Lipizer-viulukilpailussa (1999) ja Sarasate-viulukilpailussa (1997).

Houn yhteistyökumppaneihin ovat kuuluneet Mstislav Rostropovitš, Pinchas Zukerman, Alan Gilbert, Cho Liang Lin, Vladimir Spivakov, Marcello Viotti, Marek Janowski, Lan Shui, Boris Brott, Robert McDuffie, Ralph Kirschbaum, Lawrence Dutton, Joseph Kalichstein, Alain Trudel, Bernhard Gueller, Gregory Vajda, Ling Tung ja Li Xin Cao. Hou on kiertänyt solistina Pohjois-Amerikassa, lukuisissa Euroopan maissa, Kiinassa, Hongkongissa, Japanissa, Singaporessa ja Indonesiassa. Orkestereita, joiden kanssa hän on esiintynyt, ovat olleet muiden muassa Lontoon filharmonikot, Ranskan radion filharmonikot, Vancouverin sinfoniaorkesteri, Chicago Sinfonietta, Singaporen sinfoniaorkesteria, Tokion filharmonikot ja Tšekin kansallinen sinfoniaorkesteri.

Hou syntyi musikaaliseen perheeseen; hänen vanhempansa ovat viulisteja. 4-vuotiaana hän aloitti viulunsoiton isänsä Alec Houn johdolla. 9-vuotiaana hän pääsi stipendillä Toronton kuninkaalliseen konservatorioon. Myöhemmin hän opiskeli Juilliard Schoolissa, jossa hän suoritti musiikin kandidaatin tutkintonsa Dorothy DeLayn ja Naoko Tanakan oppilaana vuonna 2000. Hän jatkoi opintojaan yksivuotisella maisteriohjelmalla ja suoritti lopulta Juilliardin taiteilijadiplomiohjelman Cho Liang Linin ja Naoko Tanakan johdolla. 

Hou esitti 17-vuotiaana Niccolò Paganinin 24 kapriisia Torontossa ja Aspenin musiikkijuhlilla. Hän on myös esittänyt kaikki Ludwig van Beethovenin viulusonaatit sekä Johannes Brahmsin viulusonaatit ja pianotriot. Vuosina 2009–13 Houn instrumenttina oli kuuden miljoonan dollarin arvoinen Giuseppe Guarneri del Gesùn viulu vuodelta 1735. Aiemmin sitä oli soittanut Fritz Kreisler.

## Lähteet
Hotelli Belvedere

**Hotelli Belvedere** oli Viipurissa 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa toiminut hotelli, joka sijaitsi Salakkalahden kaupunginosassa silloisten Salakkalahdenkadun ja Karjalankadun kulmauksessa. Arkkitehti Fredrik August Odenwallin suunnittelema rakennus valmistui vuonna 1879. Värikkään historian omaava hotelli on toiminut muun muassa Venäjän hajotetun duuman edustajien istuntopaikkana sekä Suomen sisällissodan punaisen sotilashallinnon yhtenä toimipaikkana.

## Rakentaminen
Hotelli Belvederen rakennutti viipurilainen liikemies Frans Ehrenburg. Hän oli jo vuodesta 1868 lähtien pitänyt Torkkelinpuistossa sijainnutta samannimistä hotelli-ravintolaa, joka tuhoutui tulipalossa vuonna 1887. Sen oli niin ikään suunnitellut F. A. Odenwall. Uudessa Belvederessä oli alun perin 38 huonetta, ja sitä pidettiin kaupungin tasokkaimpana hotellina. Sen tiloissa kokoontui muun muassa vuonna 1897 perustettu Viipurin Lauluveikot, joka järjesti paikassa konsertteja ja illanviettoja.

## Venäjän duuma ja Lenin
Keisari Nikolai II:n hajotettua Venäjän duuman heinäkuussa vuonna 1906 piti osa duuman kapinallisiksi kutsutuista jäsenistä istunnon Hotelli Belvederessä. Myöhemmin vankilaan joutuneet osallistujat julkaisivat niin sanotun Viipurin manifestin, jossa he kehottivat Venäjän kansaa vastustamaan hallitusta passiivisella vastarinnalla. Samaan aikaan hotellissa majaili myös kaksoisagentti Jevno Azef, joka toimi sekä vallankumouksellisten että Venäjän hallituksen lukuun. Venäläinen kirjailija Aleksandr Solženitsyn kuvaa lyhyesti Belvederessä pidettyä duuman istuntoa vuonna 1983 ilmestyneessä suomentamattomassa romaanissaan *Oktjabr 1916*.

Myöhemmin saman vuoden elokuussa Vladimir Lenin asui Belvederessä parin viikon ajan yhdessä puolisonsa Nadežda Krupskajan kanssa. Hän toimitti hotellissa uutta *Proletarija*-nimistä lehteään, jonka ensimmäinen numero ilmestyi 21. elokuuta 1906. Rakennuksen seinässä on heidän vierailustaan kertova muistolaatta. Belvederen tunnettuihin vieraisiin kuului 1910-luvun alussa myös nuori runoilija Osip Mandelštam, joka kääntyi Viipurin metodistikirkossa juutalaisuudesta kristinuskoon.

## Ensimmäisen maailmansota ja myöhemmät vuodet
Ensimmäisen maailmansodan aikana vuonna 1917 hotellissa piti majaansa Suomeen sijoitetun Venäjän 42. erillisen armeijakunnan esikunta. Punaisten johdon siirryttyä Suomen sisällissodan loppuvaiheessa huhtikuussa 1918 Helsingistä noin kolmen ajaksi Viipuriin Belvederessä toimi Suomen kansanvaltuuskunnan sota-asiain osasto ja punakaartin intendenttilaitos.

Hotelli Belvedere lopetti toimintansa ilmeisesti 1920-luvun alkuun mennessä, jolloin rakennukseen tehtiin muutostöitä arkkitehti Uno Ullbergin piirustusten mukaan. 1930-luvun lopulla paikalla oli kuitenkin Uusi Belvedere -niminen matkustajakoti. Sotavuosina hotelli vaurioitui pahoin, ja rauhan tultua se muutettiin asunnoiksi. Nykyään rakennuksen ensimmäinen kerros on liiketiloina ja kaksi muuta asuinkäytössä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nälkätalvena

**Nälkätalvena – Katovuoden kuvaus** on Väinö Katajan esikoisromaani. Se ilmestyi alkujaan sanomalehdessä nurkkaromaanina, ja se ehdittiin painaakin mutta on jäänyt epäselvistä syistä ilmestymättä. Kun yksi kappale löytyi ulvilalaisen keräilijän kokoelmasta, rovaniemeläinen kustantamo Väylä julkaisi siitä uusintapainoksen 2014. 

Teos sisältää romaanin alkuperäisessä kieliasussa, ja lisäksi on liitteenä löytöhistoria ja vanhahtavien sanojen selitykset. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Wäinö Kataja, Nälkä talwena *Satakunta* 11.4.1895 no 43/1895 s. 3 (nimiösivu)
* Wäinö Kataja, Nälkä talwena *Satakunta* 5.9.1895 no 105/1895 s. 4 (viimeinen sivu)
FS Andromède (M643)

**Andromède** (runkonumero M643) on Ranskan laivaston 1984 palvelukseen otettu Éridan-luokan miinantorjunta-alus ().

## Valmistus

Alus tilattiin DCN:n Lorientin telakalta, missä köli laskettiin 5. maaliskuuta 1980. Se laskettiin vesille 22. toukokuuta 1982 ja otettiin palvelukseen 19. lokakuuta 1984.

## Palvelus
Alus oli 2014 aktiivipalveluksessa sijoitettuna Brestiin.

## Lähteet
*

### Viitteet
FS Pégase (M644)

**Pégase** (runkonumero M644) on Ranskan laivaston 1985 palvelukseen otettu Éridan-luokan miinantorjunta-alus ().

## Valmistus

Alus tilattiin DCN:n Lorientin telakalta, missä köli laskettiin 22. lokakuuta 1980. Se laskettiin vesille 23. huhtikuuta 1983 ja otettiin palvelukseen 30. toukokuuta 1985.

## Palvelus
Alus oli 2014 aktiivipalveluksessa sijoitettuna Brestiin.

## Lähteet
*

### Viitteet
CDIC

**CDIC-luokka** () on Ranskan merivoimien kahden maihinnousualuksen (LST) muodostama alusluokka. Ne on suunniteltu toimimaan yhdessä Mistral- tai Foudre-luokan alusten kanssa tai yksin lähellä rannikkoa.

## Alukset

## Lähteet

*

### Viitteet
D-radio

**D-radio** on toisen maailmansodan aikainen nimitys Suomen kenttätykistön käyttämille kenttäradioille. D-radioita alettiin valmistaa 1927. Niitä valmistettiin 1927 noin 50 kappaletta. Radion tunnus oli P-12-15. P-12-15:n tunnuksena oli myös VRGK. Niitä valmistettiin myös myöhemmin ja valmistajana oli ainakin ASA-radio.

## Perusmalli jatkosodan aikana
*P-12-15
**VRGK 9/1941
**teho 400 mW sähkötyksellä ja puheella

*P-12-15A
**VRGKA 1942
**teho 1&nbsp;W sähkötyksellä ja 700 mW puheella

ASA-radio valmisti 700 P-12-15 - ja P-12-15A -mallin radiota toukokuuhun 1942 mennessä.

## Myöhemmät mallit

*P-12-15B
**VRGKB 1943
**teho 1.5–2&nbsp;W sähkötyksellä ja puheella
**taajuusalue 3&nbsp;000–6&nbsp;000&nbsp;kHz

## Historia

Radiota käytettiin tykistön tulenjohdon viestivälineenä. Wilho Petter Nenonen kesällä 1923 yritti hankki kokemuksia radion käytöstä tykistössä Perkjärven tykistöleiriltä. Syy kokeiluihin oli Ranskasta saatu idea. Kun V. P. Nenosesta tuli Kyösti Kallion ensimmäisen hallituksen kolmas puolustusministeri 16.8.1923–18.1.1924 ensimmäisen Bruno Jalanderin 14.11.1922–22.6.1923 ja toisen Kyösti Kallion 22.6.–16.8.1923 jälkeen, hän määräsi valmistettavaksi kaksi radioasemaa, jotka valmistuivat 1924.

Suunnittelutavoitteena kahden miehen kannettavalle radioasemalle oli 10 kilometrin kantavuus amplitudimoduloituna puhelähetyksenä. Radiot onnistuivat niin hyvin, että kantama kuitenkin saattoi olla enimmillään jopa 50–60 kilometriä.

26.5.1924 tykistön tarkastaja antoi käskyn, jonka mukaan tykistörykmentit velvoitettiin määräämään yhden upseerin ja yhden aliupseerin radiopalvelukseen. Kirjelmässä n:o 403/27.6.24 selostettiin, miksi tykistön pitäisi saada kevyitä kannettavia radioita ja esitettiin, että jokaiselle sodanajan patteristolle osoitettaisiin kaksi kevyttä radioasemaa rykmenttien ja sitä ylempien esikuntien radioasemien lisäksi.

5.1 1925 Nenonen lähetti teknisten joukkojen komentajalle käskyn, jonka mukaan radiopataljoonan piti rakentaa kokeilu- ja koulutustarkoituksiin 10 kappaletta radioasemia. Radiopataljoonan radioasemien massa oli 13 kilogrammaa. 26.6.1925 lähetti Nenonen sotaväen päällikölle, Lauri Malmbergille, radioamatööreiltä peräisin olevatn yksieletrodiputkisen sähkötyslenttätinradioaseman kytkentäkaavioin. Koska asia eteni hitaasti, rakennutti Nenonen kaksi radioasemaa yksityisin varoin Perkjärven ampumaleirillä kokeiltavaksi molekylääriasemien kanssa. Tykistön yhden miehen liikuteltavia radioasemia alettiin kutsua L.T.J. -radioiksi, liikkuvan tulenjohdon radioiksi.

Vuodesta 1927 suomalainen kenttätykistö saattoi käyttää kaikissa rauhanajan harjoituksissa kenttäpuhelinten puhelinkaapelien lisäksi myös radioaaltoja.
Mimivirus

**Mimivirus** on alun perin ameeboista löytynyt jättiläisvirus, joka muistuttaa bakteereita, mutta ei sisällä itsenäiseen lisääntymiseen tarvittavia soluelimiä eli ribosomeja. Se on poikkeuksellisen suuri, pyöreä ja halkaisijaltaan 750 nanometriä, kun virukseksi kookas isorokkovirus on vain 300 nanometriä ja poliovirus vain 30 nanometriä. Sillä on yli 900 geeniä ja yli miljoona emäsparia.

Suuri virus sai nimen mimivirus, koska se jäljittelee bakteereja. Yleensä virukset eivät tarvitse paljon geenejä, koska ne kaappaavat isäntäsolun geneettisen koneiston omiin tarkoituksiinsa. Jättiläisviruksessa on muista viruksista poiketen useita geenejä, joita tarvitaan kopioitumiseen. Lisäksi on geenejä, jotka osallistuvat proteiinien laskostamiseen, korjaavat dna-vaurioita sekä auttavat rakentamaan ja kuljettamaan aminohappoja. Silti ne eivät pysty lisääntymään itsenäisesti, vaan ovat aitotumallisista riippuvaisia loisia. Jättiläisviruksia on kuitenkin epäilty solujen tuman esimuodoiksi.

Mimiviruksen löytäminen liittyi Bradfordin kaupungin keuhkokuume-epidemiaan vuodelta 1992, jolloin niitä oli vesitornin ameeboissa. Jättiläisviruksia onkin löydetty ihmisistä usein keuhkokuumeiden yhteydessä, vaikka niitä pidetäänkin yleisesti ihmisille vaarattomina. Jättiläisvirukset tuottavat kollageenia, joka muistuttaa ihmisten omaa sidekudosproteiinia. Tutkijat epäilevätkin, että nivelreumassa virukset laukaisevat hyökkäyksen ihmisen omaa sidekudosta vastaan. Testeissä mimiviruksen on todettu lisäävän hiirten riskiä sairastua reumaan. Mimiviruksen vasta-aineet ovatkin nivelreumaa sairastavilla terveitä yleisempiä. Mimivirus oli ensimmäinen löydetty ns. jättiläisvirus ja sen jälkeen on löydetty useita muita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Laji.fi: Mimivirus
* ViralZone: Mimivirus 
* National Center for Biotechnology Information (NCBI): Mimivirus, taxonomy
McLaren MP4-29

**McLaren MP4-29** on brittiläisen Formula 1 -talli McLarenin käyttämä auto kaudella 2014. Autolla kilpailivat britti Jenson Button sekä tanskalainen tulokaskuljettaja Kevin Magnussen. Testikuljettajina toimi Gary Paffett, Oliver Turvey ja Stoffel Vandoorne.

Auton debyyttikisassa 2014 Australian GP:ssä tallin autot sijoittuivat kolmanneksi ja neljänneksi. Alun perin toiseksi sijoittuneen Daniel Ricciardon hylkäyksen jälkeen Magnussenin sijoitukseksi uransa avauskilpailussa tuli lopulta toinen sija, ja Button nousi palkintosijoille kolmanneksi. Kyseessä oli ainoat MP4-29-autolla ajetut palkintosijat ennen kauden kolmea viimeistä osakilpailua.

MP4-29 on toistaiseksi viimeinen Mercedes-Benzin moottoreita käyttävä McLaren-auto. Kaudella 2015 McLarenin moottorintoimittajaksi tulee F1-sarjaan kuuden vuoden tauon jälkeen palaava Honda, jonka kanssa tallilla on menestyksekäs historia 80-luvulta 90-luvun alkuun saakka.

## Tulokset

* † — Kuljettaja keskeytti, mutta onnistui ajamaan yli 90% kilpailusta mikä oikeuttaa loppusijoitukseen.
* ‡ — Abu Dhabin GP:ssä jaettiin tuplapisteet.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Voittamaton

**Voittamaton** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* ”Voittamaton”, Fintelligensin singlekappale vuodelta 1999
* *[[Voittamaton (romaani)|Voittamaton]]*, Stanisław Lemin kirjoittama tieteisromaani vuodelta 1964
* *[[Voittamaton (vuoden 1956 elokuva)|Voittamaton]]*, Satyajit Rayn ohjaama intialainen elokuva vuodelta 1956
* *[[Voittamaton (vuoden 1964 elokuva)|Voittamaton]]*, Mario Costan ohjaama lännenelokuva vuodelta 1964.
Sparco

**Sparco S.p.A** on italialainen yritys, joka valmistaa moottoriurheiluvarusteita, muun muassa istuimia, ratteja, kypäriä sekä suoja-asuja. Se on perustettu vuonna 1977.

Sparcon tuotteet ovat näkyvästi esillä eri autourheiluluokissa, korkeimmilta tasoilta lähtien. F1-sarjassa yrityksen yhteistyökumppaneita kaudella 2014 ovat McLaren sekä Marussia.
Piaristit

**Piaristit** () on katolinen munkkikunta, jonka jäsenet sitoutuvat kouluttamaan nuorisoa maksutta. Munkkikunta on perustettu 1621.

Munkkikunnan perusti espanjalainen José de Calasanz. Hän perusti ensimmäisen koulun roomalaiseen slummiin ja 25 vuodessa kouluja tuli 40 lisää. Kouluissa köyhille pojille opetettiin hyödyllisiä taitoja, kuten lukemista ja matematiikkaa. Calasanz ärsytti kirkon johtoa myös tukemalla Galileo Galileita julkisesti.

Nykyisin munkkikunta toimii kaikkialla maailmassa, sillä on 222 toimipaikkaa ja niissä 1&nbsp;300 opettajaa.

Piaristejä on syytetty alaikäisiä hyväksikäyttävien henkilöiden suojelusta.

## Lähteet
FS Orion (M645)

**Orion** (runkonumero M645) on Ranskan laivaston 1986 palvelukseen otettu Éridan-luokan miinantorjunta-alus ().

## Valmistus

Alus tilattiin DCN:n Lorientin telakalta, missä köli laskettiin 19. heinäkuuta 1981. Se laskettiin vesille 6. helmikuuta 1985 ja otettiin palvelukseen 14. tammikuuta 1986.

## Palvelus
Alus oli 2014 palveluksessa sijoitettuna Touloniin.

## Lähteet

*

### Viitteet
The Barren Throne

**The Barren Throne** on islantilaisen death metal -yhtye Beneathin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 29. huhtikuuta 2014.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano

;Yhtye
* Benedikt Natanael Bjarnason – laulu
* Unnar Sigurðsson – kitara
* Jóhann Ingi Sigurðsson – kitara
* Gísli Rúnar Guðmundsson – bassokitara
* Ragnar Sverrisson – rummut

;Tuotanto
* Wojtek Wiesławski – tuottaja
* Sławek Wiesławski – tuottaja
* Raymond Swanland – kansikuva
* Valli Dordingull – layout

## Arvostelut
* Heavy Metal Tribune: 
* The Metal Observer: 8.5/10
* Metal Temple: 9/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Dario Benuzzi

**Dario Benuzzi** (s. 1946) on italialainen autourheilija.  Benuzzi on toiminut Ferrarilla katuautojen testikuljettajana 1970-luvulta lähtien. Hän toimi myös 80-luvun lopulta vuoteen 1993 saakka Scuderia Ferrari -tallin F1-testikuljettajana.

Benuzzi oli yksi olympiatulen soihdunkantajista, soihdun kulkiessa läpi Maranellon matkalla kohti vuoden 2006 Torinon talviolympialaisia. Benuzzi ojensi soihdun eteenpäin toiselle Ferrarin testikuljettajalle Luca Badoerille.

## Lähteet
Väriopuntia

**Väriopuntia** (*Opuntia cochenillifera*) on opuntioiden sukuun kuuluva kaktuslaji.

## Ulkonäkö ja koko
Väriopuntia kasvaa puumaiseksi ja monihaaraiseksi, kolme tai neljä metriä korkeaksi. Varsinivelet ovat vastapuikeita, vihreitä ja jopa 25&nbsp;cm pitkiä. Lehdet ovat pieniä, naskalimaisia ja varhain karisevia. Areolit eli kääpiöversot sijaitsevat etäällä toisistaan, ja niissä on villakarvaa sekä pieniä, keltaisia väkäskarvoja (glokidioita); piikit puuttuvat. Kukat ovat kapeita, ruusunpunaisia, korkeintaan 5,5&nbsp;cm pitkiä. Kukkapohjuksessa vartalon ympärillä on paljon glokidioita. 5&nbsp;cm pitkä hedelmä on punainen.

## Levinneisyys
Väriopuntia lienee kotoisin Meksikosta, mutta on nykyään levinnyt kaikkialle maapallon lämpimiin osiin, koska sitä on viljelty väriaineen vuoksi ja se on karannut viljelyksestä.

## Käyttö
Väriopuntiaa on viljelty väriaineen vuoksi. Sitä kerrotaan käytetyn myös lääkekasvina. Puuainesta on käytetty huonekalujen valmistukseen.

Väriaine ei oikeastaan ole kasvin itsensä tuottamaa, vaan se saadaan *[[Dactylopius]]*-kilpikirvalajeista, jotka imevät opuntioiden nesteitä. Kirva tuottaa karmiininpunaista happoa, jolla se torjuu saalistavia muurahaisia. Väriainetta on käytetty jo 2&nbsp;400 vuotta sitten Perussa kankaiden värjäykseen, ja asteekkihallitsijat käyttivät sillä värjättyjä viittoja. Espanjalaiset valloittajat kohtasivat laajoja asteekkien väriopuntiaviljelmiä saavuttuaan Meksikoon, ja kuivattuja kirvoja ja väriainetta alettiin kuljettaa myös Eurooppaan. Sitä käytettiin vielä niinkin myöhään kuin Yhdysvaltain vapaussodassa brittisotilaiden ja Kanadan ratsupoliisien takkien värjäykseen. Nyttemmin karmiininpunaista väriä on alettu tuottaa synteettisesti, mutta muun muassa ruoan ja juoman värjäämiseen ja kosmetiikassa käytetään yhä viljelmiltä saatua väriainetta. Viljelyä harjoitetaan Meksikossa, Perussa, Chilessä, Kanariansaarilla ja useissa Afrikan maissa. Suurin tuottaja on Peru.

Lääkekasvikäytössä väriopuntia on Meksikossa ja Keski-Amerikassa. Sillä torjutaan sieni-infektioita.

## Lähteet
* Anderson E. F.: *The Cactus Family*. Portland, Oregon: Timber Press, 2001. .

### Viitteet
Marco Greco

**Marco Antonio Greco** (s. 1. joulukuuta 1963 São Paulo) on brasilialainen entinen moottoriurheilija.

Greco kilpaili ratamoottoripyöräilyn MM-sarjassa vuosina 1979–1986. Vuosina 1988–1990 Greco osallistui Formula 3000 -sarjaan, mutta selviytyi kolmen kauden aikana vain kahdesti itse kilpailuun. Kaudella 1991 Greco toimi Fondmetal-tallin testikuljettajana F1-sarjassa.

Vuosina 1993–1999 Greco ajoi Pohjois-Amerikassa CART- sekä IRL-sarjoissa. IRL-kausi 1996–1997 oli Grecon uran paras kaikki sarjat huomioon ottaen, hänen sijoituttua loppupisteissä kolmanneksi. Perinteikkäässä Indy 500 -kilpailussa Grecon uran paras sijoitus oli 14. sija vuonna 1998.