open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Märta Eerikintytär

**Märta Eerikintytär** (tansk. *Margrete af Danmark*, ruots. *Märta Eriksdotter, Märta av Danmark*); (1277 tai 1282 – 3. lokakuuta 1341) oli tanskalainen prinsessa, josta tuli kuningas Birger Maununpojan puolisona Ruotsin kuningatar.

## Suku
Hänen vanhempansa olivat Tanskan kuningas Eerik Klipping ja Agnes Brandenburgilainen. Hänellä oli kuusi sisarusta, joista vanhin veli oli Tanskan kuningas Eerik VI Menved ja kolmanneksi vanhin veli oli Tanskan kuningas Kristofer II.

## Avioliitto ja jälkeläiset

Kronikoiden mukaan avioliitosta sovittiin vuonna 1288, ja ainoa aikuiseksi elänyt tytär Märta kasvoi tulevan appensa, kuningas Maunu Ladonlukon hovissa, kuningatar Helvigin valvonnassa Ruotsissa erossa sisaruksistaan jo vuodesta 1295 lähtien. Hänen isänsä oli surmattu vuonna 1286, ja veli Eerik Menvedistä tuli kuningas jo 12-vuotiaana. Veli kihlattiin vastaavasti Birgerin sisarelle Ingeborgille vuonna 1288. Märtan ja Birgerin häitä juhlittiin Tukholmassa suurellisesti 25. marraskuuta 1298, toisten tietojen mukaan kesällä 1297 turnajaismenoin. Märta kieltäytyi ensin huomenlahjasta ja halusi sen sijaan vain erään Magnus Algotssonin vapautuksen. Hän sai vuonna 1300 huomenlahjaksi Falköpingin ja koko Fjädrundalandin Uplannissa sekä Enköpingin kaupungin.

Märtalle ja Birgerille syntyi neljä lasta:

# Magnus Birgersson (1300–1320), kruununperillinen, mestattiin Tukholmassa vuonna 1320 Nyköpingin pidoiksi kutsutun tapahtuman vuonna 1317 lopputuloksena
# Erik Birgersson, arkkidiakoni
# Agnes Birgersdotter (k. 1341 jälkeen), nunna Slangerupin luostarissa Tanskassa
# Katarina Birgersdotter

## Kuningatar
Märta kruunattiin Ruotsin kuningattareksi 2. joulukuuta 1302 Söderköpingissä. Hän kuuluu Ruotsin merkittävimpiin keskiaikaisiin kuningattariin. Hänen väitetään, oikeutetusti tai väärin, olleen poliittisesti aktiivinen, vaikuttaneen puolisonsa politiikkaan ja osallistuneen itse moniin poliittisiin tapahtumiin. Hänet on toisinaan, olipa se totuuden mukaista tai ei, mainittu yhdeksi ns. Nyköpingin pitojen taustahenkilöksi vuonna 1317, jossa hänen puolisonsa nuoremmat veljet Erik ja Valdemar vangittiin. Eerikinkronikassa Märta kuvataan verenhimoisena. 

Kun puoliso Birger Maununpoika syrjäytettiin kuninkaana, hän pakeni tämän kanssa Gotlannin kautta Tanskaan vuonna 1318. Vuonna 1320 Märtan veli Kristofer II tuli kuninkaaksi ja lahjoitti maanpaossa elävälle kuningasparille maatilan Spegerborgissa lähellä Skälskörin kaupunkia Lounais-Sjaelannissa sekä kaksi kihlakuntaa.

## Leskikuningatar

Birger Maununpoika kuoli vuonna 1321, jonka jälkeen Märta eli vielä 20 vuotta leskenä. Hänen veljensä Kristofer II joutui syrjäytetyksi ja maanpakoon vuonna 1326, joten vuosina 1326–1329 myös Märta oleskeli Saksassa ja palasi sen jälkeen Tanskaan. 
Viimeisinä vuosinaan hän asui nunnana Pyhän Pietarin luostarissa Næstvedissä, Sjællandin eteläosassa.
Märta Eerikintytär kuoli noin 64-vuotiaana lokakuussa 1341 todennäköisesti Pyhän Pietarin luostarissa. Hänet ja puoliso on haudattu Sankt Bendtin kirkkoon, Ringstediin, Sjællantiin, Tanskaan.

## Viitteet
Catherine Bott

**Catherine Bott** (s. 11. syyskuuta 1952 Leamington Spa, Englanti) on brittiläinen sopraano. Hän aloitti uransa vanhan musiikin tulkitsijana ja onkin saavuttanut maailmanlaajuista tunnustusta barokin ajan vokaalimusiikin tulkitsijana. Häntä kuullaan solistina kymmenillä eri levyillä. Näiden joukossa ovat tulkinnat Johannes-passiosta (Johann Sebastian Bach Stephen Cleoburyn johtaman Choir of King's Collegen kanssa sekä Claudio Monteverdin, John Blowin, Henry Purcellin ja Alessandro Stradellan eräistä teoksista. Decca julkaisi *The World of Catherine Bott* -levyn vuonna 2001. 

Tuoreemman musiikin saralla Bott on levyttänyt muun muassa Gabriel Faurén requiemin, Ralph Vaughan Williamsin *[[Sinfonia Antarctica]]n*, Carl Nielsenin sinfonian nro 3, Michael Torken teoksen *Four Proverbs*, Nikolai Korndorfin *Hymn III:n* ja Michael Nymanin sävellyksen *Noises, Sounds and Sweety Airs*. 

Bott loi pääroolin Francis Grierin teoksessa *[[Five Joyful Mysteries]]* King’s Collegessa Cambridgessa, ja piti saman säveltäjän laulusarjan *Love without Hope* Yhdysvaltain-ensiesityksen Lincoln Centerissä New Yorkissa. Bott on esittänyt myös Jonathan Doven teoksia ja ollut solistina Joe Duddellin sävellyksen kantaesityksessä.

## Lähteet
Akna Montes

**Akna Montes** on vuorijono Venuksessa. Sen sijainti on 68.9°N, 318.2°E, ja se on 830 kilometrin pituinen.

Akna on pohjois-eteläsuuntainen harjanne, joka muodostaa Lakshmi Planumin pohjoisen reunuksen. Lakshmin ylätasanko on muodostunut laajoista tulivuoren purkauksista ja rajoittuu vuorijonoihin joka suunnassa. Tasangot näyttävät epätasaisilta vuorten lähellä. Tämä viittaa siihen, että vuoristo syntyi osittain tasangon muodostumisen jälkeen.

Vuoristossa sijaitseva törmäyskraatteri Wanda on halkaisijaltaan 22 kilometria. Sen havaitsi ensimmäisenä neuvostoliittolaiset Venera 15 ja Venera 16 avaruusluotaimet vuonna 1984.

## Lähteet
Nelson Algren

**Nelson Algren**, oik. **Nelson Ahlgren Abraham** (28. maaliskuuta 1909 Detroit, Yhdysvallat – 9. toukokuuta 1981) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen National Book Awardilla palkitun teoksensa *The Man with the Golden Arm* (suom. *Kultainen käsi*) pohjalta on Otto Preminger ohjannut elokuvan *[[Kultainen käsivarsi]]* (1955).

Algrenilla oli suhde ranskalaisen kirjailijan Simone de Beauvoirin kanssa. Beauvoir kuvaa suhdetta romaanissaan *[[Mandariinit (romaani)|Mandariinit]]* (1954).

Algren opiskeli journalistiikkaa Illinoisin yliopistossa. Pulavuosina hän kierteli lounaisosavaltioissa ja hyödynsi myöhemmin kokemuksiaan esikoisromaanissaan *Somebody in Boots* (1935). Hän kuvaa usein syrjäytyneitä ja boheemeja.

## Suomennetut teokset
* *Kultainen käsi* (*The Man with the Golden Arm*), suomentanut Antti Eerikäinen. Desura, 2004 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Antonia Fahberg

**Antonia Fahberg** (19. toukokuuta 1928 Wien, Itävalta – 21. lokakuuta 2016 München, Baijeri, Saksa) oli itävaltalainen sopraano. Hän suoritti opintonsa Wienissä ja debytoi Innsbruckissa vuonna 1950. Vuonna 1952 hän liittyi Baijerin valtionoopperaan Münchenissä; siellä hän työskenteli yli 25 vuoden ajan. Vuosina 1963–64 Fahberg lauloi solistina Salzburger Festspielessä.

Fahberg esiintyi säännöllisesti Münchenin Opernfestspielessä ja saksalaisissa televisionäytöksissä. Hän myös vieraili oopperataloissa Wienissä, Hampurissa, Amsterdamissa ja Brysselissä. Fahberg saavutti kansainvälistä suosiota konsertti- ja oratoriolaulajana erityisesti Johann Sebastian Bachin teosten tulkinnoistaan. Hän levytti muun muassa Matteus-passion, Bachin kantaatteja sekä Georg Friedrich Händelin ja Claudio Monteverdin teoksia. 

## Lähteet
Mars 2

**Mars 2** oli miehittämätön avaruusluotain, joka kuului Neuvostoliiton Mars-ohjelmaan. Ohjelma oli sarja miehittämättömiä luotaimia, jotka laskeutuivat tai kiersivät Marsia. Se laukaistiin toukokuussa 1971. Mars 2 ja Mars 3 olivat identtisiä avaruusaluksia, joissa oli kiertolainen ja laskeutuja yhdessä. Ne laukaistiin Proton-K raketilla ja Blok D-yläasteella. Mars 2:n laskeutuja oli ensimmäinen esine Marsin pinnalla, mutta sen laskeutumisjärjestelmä meni epäkuntoon ja se katosi..

Mars 2:ssa olevan kiertäjän oli määrä tutkia avaruuden aurinkotuulia ja mitata Marsin magneettikenttää. Sen lisäksi sen piti tutkia ja mitata Marsin kaasukehän ominaisuuksia ja lämpötilaa sekä tutkia pinnan topografian koostumusta sekä fysikaalisia ominaisuuksia Marsissa. Sen piti myös toimia tukiasemana välittämällä Maahan luotaimen lähettämää dataa. Marsin kaasukehässä vallitsi pölymyrsky, kun Mars 2 saapui perille, eikä se pystynyt kuvaamaan ja testaamaan niin kuin olisi pitänyt.

Pölystä johtuva tietokonehäiriö ja väärä data saivat aikaan, että laskeutuja saapui kaasukehään väärässä kulmassa ja sen nopeus oli 6 km/s. Moduulin laskeutumisjärjestelmä meni epäkuntoon, ja se putosi ilman laskuvarjoa hallitsemattomasti Marsin pintaan. 

Mars 2 jatkoi toimintaansa ja lähetti tietoja sekä kuvia vuoden 1972 elokuun 22. päivään asti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* V. G. Perminov, The Difficult Road to Mars, A Brief History of Mars Exploration in the Soviet Union
Hertha Töpper

**Hertha Töpper** (19. huhtikuuta 1924 Graz, Itävalta – 28. maaliskuuta 2020) oli itävaltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Hän esiintyi kuitenkin myös kontra-alttona. Hän suoritti opintonsa Grazissa, jossa hän opiskeli viulunsoittoa isänsä ja laulamista Franz Mixan johdolla. Oopperadebyyttinsä Töpper teki Graz Landestheaterissa vuonna 1945; hän lauloi Landestheaterissa vuoteen 1952 saakka. Vuonna 1951 Töpper esiintyi Bayreuthin oopperajuhlilla. 

Töpper työskenteli Baijerin valtionoopperassa Münchenissä ja esiintyi myös muun muassa Covent Gardenissa, San Franciscon oopperassa ja Metropolitan-oopperassa. Vuosina 1971–81 Töpper toimi professorina Münchenin musiikkikorkeakoulussa. 

Töpperin ohjelmistoon kuului lukuisia Richard Wagnerin, Giuseppe Verdin ja Richard Straussin rooleja. Hän vetäytyi lavalta vuonna 1980. Konserttiartistina hän saavutti huomiota etenkin Johann Sebastian Bachin teosten tulkinnoillaan. Yhdessä Marga Höffgenin kanssa Töpper oli yksi johtavista Bachia tulkinneista kontra-altoista 1950- ja 1960-luvuilla, ja hän levytti monia Bachin teoksista, pääasiassa Karl Richterin ja Fritz Wernerin johdolla.

## Lähteet
Huygens (luotain)

**Huygens** oli avaruusluotain, joka laskeutui onnistuneesti Saturnuksen Titan-kuun pinnalle vuonna 2005. Sen rakennutti ja ohjasi Euroopan avaruusjärjestö, se oli osa Cassini-Huygens -avaruuslentoa ja oli ensimmäinen luotain joka laskeutui muun planeetan kuun pinnalle. Se nimettiin Titanin vuonna 1655 löytäneen Christiaan Huygensin mukaan.

Yhdistynyt Cassini-Huygens avaruuslento laukaistiin lokakuussa vuonna 1997. Huygens erotettiin Cassinista joulukuussa 2004, ja laskeutui Titaniin tammikuussa 2005 lähelle Titanin Xanadu-aluetta. Tämä oli ainut onnistunut laskeutuminen ulkoisessa aurinkokunnassa. Huygens lähetti dataa 90 minuuttia laskeutumisensa jälkeen.

## Lähteet
Itäväylä (täsmennyssivu)

**Itäväylä** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* Itäväylä, katu, Seututie 170:n osuus Helsingissä
* Itäväylä, yhtye
* Itäväylä (lehti), lehti
Grouméra

**Grouméra** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Diéman piirissä Malissa. Se sijaitsee 35 kilometriä Diémasta pohjoiseen. Kunnassa on 11&nbsp;500 ja kylässä 4&nbsp;400 asukasta (vuonna 2009).

Grouméran kunnan pinta-ala on 627 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Diéman, lännessä ja pohjoisessa Béman ja idässä Nioron piirin Koréra Korén kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan alavaa tasankoa. Vesistöt ovat sadekauden jälkeen kuivuvia jokia, joista tärkein on Tianaba.

Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 350–550 millimetriä. Kasvillisuus on pensassavannia.

Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaista 85 % on soninkeja, 10,5 % maureja ja 4,5 % fulbeja. Fulbeista osa on diawandoja.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, lehmänpapu, maapähkinä, maissi, maapapu, okra ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Groumérassa pidetään viikoittaiset markkinat. Nuoriso hakeutuu ansiotöihin kaupunkeihin tai pyrkii muuttamaan ulkomaille. 

Palveluihin kuuluvat yksi alakoulu, kuusi lukutaitokeskusta ja terveyskeskus.

## Lähteet
Olli Kepsu

**Olavi (Olli) Kepsu** (19. joulukuuta 1922 Tampere – 13. lokakuuta 2001 Kotka) oli suomalainen jatkosodan pommikone- ja sissilentäjä. Hän sai mainetta vuonna 1944 tehtyään useita kaukopartioiden huolto- ja kuljetuslentoja Osasto Jaurin lentäjänä. Siviilissä hän toimi liikennelentäjänä. 

Olli Kepsun isä oli lentomestari Taneli Kepsu (1896–1941). Olli Kepsu aloitti sotapalveluksen jatkosodan aikana keväällä 1942 Lentolaivue 46:ssa Dornier Do 17-pommikoneen ohjaajana tehden pommituslentoja muun muassa Sekeheen. Huhtikuussa 1943 hän siirtyi Onttolaan Lentolaivue 44:ään Junkers Ju 88 -pommittajan ohjaajaksi. Vuonna 1944 Kepsu siirtyi vapaaehtoisena Osasto Jauriin joka hoiti kaukopartioiden kuljetusta ja huoltoa lentoteitse. Hän oli mukana vielä Lapin sodassa vastaavissa tehtävissä ja palveli sodan päätyttyä vuoden verran ilmavoimissa.

Kepsu oli sitten liikennelentäjänä Aero Oy:n ja Finnairin palveluksessa. Finnairista eläkkeelle jäätyään hän toimi vielä Caravelle-lentäjäna Hollannissa, Kalevi Keihäsen lentoyhtiön Spear Airin pääohjaajana Suomessa yhdessä Kyösti Karhilan kanssa sekä lensi Caravellella Syyriassa. Viimeisen lentonsa Kepsu teki 8. syyskuuta 1977 jolloin hänelle oli kertynyt 24&nbsp;298 lentotuntia.

## Kirjallisuutta
* Jukka Piipponen : *Sissilentäjä : Olli Kepsun tarina*. Koala-kustannus, Helsinki 1999, 2. korj. painos 2002, 3. korj. painos 2011 

## Lähteet
Nikola Jorgić

**Nikola Jorgić** oli Bosnian serbi Dobojin alueelta. Hän palveli paikallisessa puolisotilaallisessa ryhmässä. 26. syyskuuta 1997 hänet tuomittiin kansanmurhasta Saksassa. Tämä oli ensimmäinen osallistujia vastaan voitettu oikeudenkäynti Bosnian kansanmurhassa. Jorgić tuomittiin elinkautiseen osallistumisesta Bosnian kansanmurhaan. 

## Tausta
Oberlandesgericht sai selville, että puolisotilaallinen ryhmä oli liittynyt Bosnian serbien hallituksen terroristiseen toimintaan. Jorgić, joka oli asunut Saksassa 1969–1997, oli syyllistynyt moniin rikoksiin. Yksi rikoksista oli verilöyly Grabskassa, jossa 22 ihmistä mukaan lukien vanhuksia ja vammaisia teloitettiin ennen kuin loput kyläläiset häädettiin. Hänen katsotaan olevan syyllinen myös seitsemän kyläläisen kuolemaan Sevarlijessa. Saksan Bundesgerichtsof hyläsi hänen valituksensa tuomiosta 30. huhtikuuta 1999. Euroopan ihmisoikeuksien tuomioistuin hyläsi 12. heinäkuuta 2007 Jorgićin valituksen.

## Maksim Sokolović ja Novislav Đajić
Toinen Saksan tuomioistuimen antama Bosnian kansanmurhaan liittyvä tuomio oli Maksim Sokolovićille. Sokolović tuomittiin 29. marraskuuta 1999 rikoksista, avunnannosta ja Genevan yleissopimuksen vakavista rikkomuksista. Vuonna 2001 Sokolović tuomittiin yhdeksän vuoden vankeuteen rikoskumppanuudesta Kalesijassa. Hänet vapautettiin yhdeksän vuoden jälkeen.

Myös Novislav Đajić (s. 1963) sai syytteen osallistumisesta kansanmurhaan, mutta tuomioistuin ei saanut riittävää varmuutta rikollisesta vakaumuksesta. Đajić todettiin syylliseksi neljääntoista murhaan ja yhteen murhayritykseen. Đajićin valitettua tuomiostaan Baijerin valituskamari sai selville, että rikokset oli tehty kesäkuussa 1992 Focan hallinnollisella alueella. Baijerin korkeampi alueellinen tuomioistuin tuomitsi Đajićin 23. toukokuuta 1997 viideksi vuodeksi vankeuteen. Hänet vapautettiin ennenaikaisesti ja karkotettiin kolmanteen valtioon. 

## Lähteet

*
Adele Addison

**Adele Addison** (s. 24. heinäkuuta 1925 New York, New York) on yhdysvaltalainen taidemusiikin laulaja, äänialaltaan sopraano. Hän opiskeli Westminster Choir Collegessa, Princetonissa, ja Berkshire Music Centerissä Tanglewoodissa. Hän sai opetusta myös Povla Frijshilta.

Addison debytoi New Yorkissa vuonna 1952 ja lauloi sitten New England Operassa sekä New Yorkin kaupunginoopperassa. Hän teki lukuisia esiintymisiä muidenkin yhdysvaltalaisorkesterien kanssa, ja hänen ohjelmistonsa kattoi teoksia barokkiajalta 1900-luvun teoksiin.

## Lähteet
Johann Elert Bode

**Johann Elert Bode** (19. tammikuuta 1747 Hampuri – 23. marraskuuta 1826 Berliini) oli saksalainen tähtitieteilijä. Hänet tunnetaan Titiuksen-Boden lain muotoilusta ja popularisoinnista. Hän määritti Uranuksen kiertoradan ja ehdotti planeetalle sen nimeä.

Bode oli Berliinin observatorion (Berliner Sternwarte) johtaja ja kirjoitti useita alan kirjoja. Hän oli siten aikansa tärkein edustaja tähtitieteen alalla maassaan. Hänen tähtikarttaansa oli merkitty 12&nbsp;000 ennen tuntematonta tähteä, mutta kartta on toki sittemmin vanhentunut. Bode perusti Berliinin tähtitieteellinen vuosikirjan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Paul Agnew

**Paul Agnew** (s. 1964 Glasgow, Skotlanti) on brittiläinen taidemusiikin laulaja, äänialaltaan tenori. Hän sai oppiarvonsa Magdalen Collegesta, Oxfordin yliopistosta. Hänet tunnetaan muun muassa työstään Les Arts Florissants -kokoonpanossa; lisäksi hän on tehnyt yhteistyötä Tallis Scholarsin ja The Sixteenin kanssa. Agnewin tulkitsemien teosten joukossa on teoksia Claudio Monteverdilta, Georg Friedrich Händeliltä ja Henry Purcellilta sekä Johann Sebastian Bachin H-mollimessu.

## Lähteet
Juho Piirainen

**Johan Fredrik (Juho) Piirainen** (12. huhtikuuta 1879 Kuopio – 22. joulukuuta 1917 Kokkola) oli suomalainen insinööri ja tehtailija joka murhattiin Kokkolassa joulukuussa 1917. 

Piirainen oli muuttanut Kokkolaan Oulusta ja toimi Hakalahdessa sijainneen Kokkolan venemoottoritehtaan teknillisenä johtajana. Hän oli osallistunut aktivistien toimintaan Kokkolassa jo vuonna 1905 ja kuulunut jäsenenä Voimaliittoon. Marraskuussa 1917 hän oli järjestämässä S/S Equityn Saksasta tuomien aseiden vastaanottoa Kokkolassa yhdessä Astley Rodénin ja Gunnar Staudingerin kanssa.

Kokkolassa valmistauduttiin marras-joulukuun aikana 1917 tuleviin tapahtumiin hankkimalla ja varastoimalla aseita joita punaiset saivat venäläiseltä sotaväeltä ja suojeluskunnat taas Saksasta tulleen aselaiva Equityn mukana. Marraskuun suurlakon aikana kaupungissa oli tappelunnujakoita ja punaiset tekivät tarkastuksia paikallisten porvareiden koteihin etsien aseita. Poliisin tehtävät olivat kaupungissa siirtyneet punakaartin työväenmiliisille. 

22. joulukuuta 1917 Kokkolan nykyisellä Mannerheimin aukiolla järjestettiin isot joulumarkkinat joiden yhteydessä valkoiset järjestivät Kokkolan raatihuoneen edustalla punaista miliisiä vastaan suunnatun protestikokouksen. Kokkolan punakaarti oli muutamaa päivää aiemmin vaatinut kaupunginvaltuustoa lakkauttamaan virallisesti entisen poliisilaitoksen ja myöntämään määrärahan sen korvaavalle miliisille. Valtuuston porvarijäsenet eivät tähän suostuneet ja miliisi aloitti sen vuoksi lakon. Kiihkeätunnelmaisen protestikokouksen aikana osapuolet syyttivät toisiaan kiihoituksesta ja tappolistojen tekemisestä vastapuolen edustajista. Myös Piirainen pit puheen protestikokouksessa arvostellen miliisin toimia. Edellisenä yönä lakossa olleet miliisit olivat vanginneet parikymmentä kaduilla partioinutta talonomistajaa ja sulkeneet heidät Kokkolan raatihuoneen kellarissa olevaan putkaan. Kokous päättyi käsirysyyn kun putkaan suljettuja yritettiin väkivalloin vapauttaa ja paikalle tullut venäläinen ratsuväenosasto lopetti markkinat ja kaupunkiin julistettiin ulkonaliikkumiskielto.

Piirainen ammuttiin myöhemmin saman päivän iltana kello 22 aikaan Mannerheimin aukiolla hänen ollessaan palaamassa kotiinsa. Polkupyöräänsä taluttanut Piirainen ammuttiin kun hän oli lukemassa pylvääseen kiinnitettyä ilmoitusta. Ampujan henkilöllisyys ei koskaan selvinnyt ja lehdet uutisoivat asiasta sen mukaan mikä sopi lehden omaan poliittiseen kantaan syyttäen siitä joko punaisia, venäläisiä sotilaita tai porvareiden lavastusta. Yleisemmin arvellaan että Piiraisen ampui joku jyrkän linjan punaisten kannattaja. Valkoiset nimittivät Piiraista myöhemmin suojeluskuntahistorioissaan "vapaussodan ensimmäiseksi uhriksi"

Kokkolaan saapunut Vaasan läänin kuvernööri sai tapaninpäivänä kaupunginvaltuuston ja työväenyhdistyksen edustajat tekemään sopimuksen järjestyksenpidosta ja kaupunkiin palkattiin 22 uutta miliisiä, joille kuvenööri lupasi lakkolaisten vaatiman vaaditun palkankorotuksen.

Piirainen haudattiin Ouluun.

## Kirjallisuutta
* Janne Könönen : *Punaisen leijonan maa – Suomen hullu joulukuu 1917*. Otava 2017 

## Lähteet
Lowellin observatorio

**Lowellin observatorio** on tähtitieteellinen observatorio Yhdysvalloissa Arizonassa Flagstaffissa. Sen perusti Percival Lowell vuonna 1894, joten se on vanhimpia observatorioita Yhdysvalloissa. Se nimettiin National Historic Landmarkksi vuonna 1965. Siellä Clyde Tombaugh löysi Pluton vuonna 1930.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
Keck-teleskoopit

**Keck-teleskoopit** ovat kaksi teleskooppia W.M.Keckin observatoriossa, lähellä Mauna Kean huippua Havaijin saarella. Se on yksi Mauna Kean observatorioista. Molemmissa observatoriossa on 10 metrin halkaisijaltaan oleva peili, joka koostuu 36 kuusikulmaisesta osasta. Teleskoopin paino on yksittäin 300 tonnia. Ne ovat suurimpia astronomisia teleskooppeja, jotka ovat vielä käytössä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Alan Stern

**Sol Alan Stern** (s. 22. marraskuuta 1957 New Orleans, Louisiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ilmailu- ja avaruustekniikan insinööri ja planeettatutkija. Hän on New Horizons-avaruuslennon päätutkija ja Moon Expressin päätieteilijä.

Stern syntyi vuonna 1957 New Orleansissa, Yhdysvalloissa. Hän oli perheen ensimmäinen lapsi. Hänen isänsä oli Leonard Stern joka oli myyjä kemikaaliyrityksessä ja hänen äitinsä oli Joel Stern. Hän kiinnostui tähtitieteestä 1960-luvulla kun Yhdysvallat kävi kilpaa Neuvostoliiton kanssa avaruuden valloituksesta ja seurasi televisiosta Gemini- ja Mercury -lentoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Marc W. Buie

**Marc William Buie** (s. 1958) on yhdysvaltalainen tähtitieteilijä ja tuottoisa asteroidien löytäjä. Hän työskenteli Lowellin observatoriossa ja oli myös Sentinel Space Telescope -tehtävän tieteilijä B621:lle, joka on omistautunut suojaamaan Maata asteroiditörmäyksiltä.  Vuonna 2008 hän muutti  Southwest Research Instituten palvelukseen Boulderiin Coloradoon.

Buien tutkimus on keskittynyt Pluton ja Kuiperin vyöhykkeen ymmärtämiseen. Häntä ovat kiinnostaneet myös jääpinnat kaikkialla missä niitä esiintyy. Asteroidit, komeetat ja Maata lähestyvät taivaankappaleet ovat hänen omien sanojensa mukaan vain tutkimuksen sivupolkuja. Hän on kuitenkin nimennyt kaksi asteroidia, (9116) Billhamilton ja (65885) Lubenow.

## Lähteet
Janne Könönen

**Janne Könönen** (s. 1977) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija.

## Teoksia
* *Kahden maan kansalaiset : Suomi-gospelin historiaa* ; kirj. Janne Könönen ja Tero Huvi. Suomen lähetysseura, Helsinki 2005
* *Kolmannen valtakunnan vieraat : Suomi Hitlerin Saksan vaikutuspiirissä 1933-1944* ; kirj. Markku Jokisipilä ja Janne Könönen. Otava 2013
* *Unohduksista Unescoon : Petäjäveden vanhan kirkon vaiheet 1879 – 2014*. Petäjäveden vanhan kirkon säätiö, Petäjävesi 2014
* *Palokka : kaskimaista kaupunginosaksi*. Palokka-Seura, Jyväskylä 2015
* *Suomen maailmanperintökohteet - Världsarvet i Finland* ; kirjoittajat Juhani Kostet, Stefan Wessman, Sakari Mentu, Jyrki Niittyranta, Laura Puolamäki, Mervi Tammi, Jussi Telaranta, Janne Könönen, Eero Niinikoski, Eeva Raike, Pekka Tätilä, Tiina Hautala. Museoviraston julkaisuja 6. Museovirasto, Helsinki 2016
* *Punaisen leijonan maa : Suomen hullu joulukuu 1917*. Otava 2017
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Janne Könönen otti selvää Kolmannen valtakunnan vieraista, Uusi Tie 25.10.2013
* Janne Könösen artikkeleita Seurakuntalainen-sivustolla
Gearing-luokka

**Gearing-luokka** oli Yhdysvaltain laivaston 98 hävittäjän muodostama alusluokka, jonka alukset valmistuivat toisen maailmansodan lopulla ja pian sen jälkeen. Luokan alukset muistuttivat edeltäneen Allen M. Sumner -luokan aluksia, vaikka niiden rungon pituutta oli kasvatettu keskilaivasta 4,3 metriä, mikä mahdollisti suuremman polttoainetäytön kasvattaen toimintamatkaa.

Vuoden 1945 puolivälissä saatiin luokan ensimmäiset alukset palvelukseen, joten ne osallistuivat vain vähän sotatoimiin. Alusten palvelus kuitenkin jatkui aina 1970-luvulle, jolloin runsaasti luokan aluksia myytiin liittolaisille. Myydyt alukset jatkoivat palvelustaan vielä useita vuosia.

Yhdeksän luokan alusta jatkoi 2010-luvulle. Meksikon laivaston *ARM Netzahualcóytl* upotettiin 2014 keinotekoisekski riutaksi. *ROCS Chien Yang* ja *ROCS Sheng Yang* olivat huhtikuussa 2012 palveluskelvottomina laiturissa Kaohsiungissa Taiwanissa. Loput viisi ovat museoituina Izmirissä Turkissa *TCG Gayret*, lähellä Gangneungia Etelä-Koreassa *ROCS Jeong Buk*, Tainanissa Taiwanilla *ROCS Te Yang*, Fall Riverissä Massachusettsissa *USS Joseph P. Kennedy Jr*, lähellä Cheonania Etelä-Koreassa *ROKS Jeong Ju* ja Lake Charlesissa Louisianassa *USS Orleck*. Lisäksi lähellä Busania museoituna ollut *ROKS Kang Won* romutettiin joulukuussa 2016.

## Alukset
Luokan aluksia tilattiin kaikkiaan 152 kappaletta, mutta toisen maailmansodan päättyessä monien tilaus peruutettiin. Vuonna 1943 tilatuista peruutettiin ennen kölinlaskua DD809-816 ja DD854-856, minkä lisäksi peruutettiin kaikki vuonna 1945 tilatut alukset, DD891-926, ennen kölinlaskua. Kaksi alusta romutettiin telakalla DD768-DD769 ennen vesillelaskua ja yhdeksän luovutettiin keskeneräisinä ja sijoitettiin reserviin DD719-721, DD766-767, DD791, DD824-825 ja DD827. Keskeneräisistä aluksista neljä valmistui 1949 erilaisina uuden sukellusveneentorjunta-aluksen prototyyppeinä ja kaksi romutettiin 1955. Loput odottivat liikekannallepanoa keskeneräisinä, kunnes ne romutettiin 1958-1961. Näistä aluksista *USS Timmerman* (DD-828) valmistui uusien suunnitelmien mukaisena koealuksena.

Aluksista 54 valmistui ennen Tyynenmeren sotatoimien päättymistä ja valmistuneiden lukumäärä nousi lopulta 93 alukseen. Aluksista ensimmäinen otettiin palvelukseen vuoden 1944 lopulla ja monet vasta sodan viimeisenä kuukautena, joten alusten palvelus jäi hyvin lyhyeksi sodan aikana.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Dianguirdé

**Dianguirdé** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Diéman piirissä Malissa. Se sijaitsee 20 kilometriä Diémasta itään. Kunnassa on 12&nbsp;000 ja kylässä 1&nbsp;900 asukasta (vuonna 2009).

Dianguirdén kunnan pinta-ala on 2&nbsp;623 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Diéman piirin Dioumara Koussatan, lännessä Madiga Sackon ja Diéman, pohjoisessa Nioron piirin Koréra Korén ja etelässä Kitan piirin Madinan ja Guémoukouraban kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Etelässä Kourouguén seudulla on kukkuloita. Vesistöt ovat sadekauden jälkeen kuivuvia pieniä jokia, joista tärkeimmät ovat Tianaba ja Banankalé.

Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on keskimäärin 650 millimetriä. Kasvillisuus on pensassavannia.

Kuntaan kuuluu 14 kylää. Asukkaista 70 % on bambaroita, 15 % kagoroja ja 15 % maureja.

Dianguirdén ohi kulkee Bamakosta Kayesiin johtava päällystetty maantie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maapähkinä, maissi, lehmänpapu ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Dianguirdéssa, Torodossa ja Béréléssä pidetään viikoittaiset markkinat. Nuoriso hakeutuu ansiotöihin kaupunkeihin tai pyrkii muttamaan ulkomaille.

Kunnassa toimii lastentarha, neljä alakoulua, yläkoulu sekä koulutus- ja kehittämiskeskus (CED). Terveyspalveluihin kuuluu kaksi terveyskeskusta ja kaksi sairastupaa. Vesihuolto käsittää kaivoja ja kolmisenkymmentä porakaivoa.

Paikallinen nähtävyys on Dianguidén lammen krokotiilit.

## Lähteet
Rikissa Tanskalainen

**Rikissa Tanskalainen** (k. 1220) oli tanskalainen prinsessa, josta tuli kuningas Erik X Knutsonin puolisona Ruotsin kuningatar.

Rikissan vanhemmat olivat Tanskan kuningas Valdemar I ja Minskin prinsessa Sofia. Avioliitto solmittiin samana vuonna kun sulhasesta tuli kuningas. Avioliitolla yritettiin luoda diplomaattisia suhteita Tanskaan, joka oli perinteisesti kannattanut Sverkerin sukua Norjan kannattaessa Eerikin sukua. Kuningas Erik kuoli kuusi vuotta myöhemmin, ennen esikoispoikansa Erik Erikssonin syntymää. Tytär Ingeborg Eriksdotter meni naimisiin Birger-jaarlin kanssa.

## Lähteet
David C. Jewitt

**David C. Jewitt** (s. 1958) on englantilainen tähtitieteilijä ja tähtitieteen professori Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa (UCLA). Hän on löytänyt ensimmäisen Pluton jälkeen löydetyn Kuiperin vyöhykkeen kappaleen Albionin. Hän on saanut Shaw Prize- ja Kavli Prize -palkinnot vuonna 2012 tunnustuksena työstä Kuiperin vyöhykkeen kappaleiden ja transneptunisten kohteiden parissa sekä aurinkokunnan muodostumista käsittelevistä tutkimuksista.

## Nuoruus ja opiskelu
Jewitt syntyi Lontoossa vuonna 1958. Hänen isänsä oli töissä tehtaan liukuhihnalla ja hänen äitinsä oli töissä puhelinvaihteessa. He asuivat yhdessä hänen isoäitinsä kanssa ja elämä oli vaatimatonta. Hän kiinnostui tähdistä jo nuorena ja sanoo, että hänellä on ollut hyvä onni, sillä hänen vanhempansa kannustivat häntä kaikessa, mistä hän oli kiinnostunut. Kotona kirjoja oli vähän, mutta puutetta paikkasi koulun kirjasto. Vähän toisella kymmenellä ollessaan hän tutustui koulussa fysiikkaan ja kiinnostui siitä heti.

Hän aloitti vuonna 1976 opiskelun University College Londonissa, jossa opiskeli fysiikkaa, matematiikkaa ja tähtitiedettä. Hän kertoi, että hänen opettajanaan oli professori Boyd, jolla oli innostava ja laaja-alainen opetustapa. Yliopistossa professori Mike Dworetsky kehotti häntä hakemaan California Institute of Technologyyn (Caltech). Hän ei ollut kuullut siitä aiemmin, mutta löysi tiedon että se liittyi Palomarin observatorioon ja Jet Propulsion Laboratoryyn, jotka hän tunsi, ja teki hakemuksen. Hän muutti Pasadenaan vuonna 1979.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* 
* 
*
Jane X. Luu

**Jane X. Luu** (s. heinäkuu 1963 Etelä-Vietnam) on vietnamilais-amerikkalainen tähtitieteilijä. Hän tutki Kuiperin vyöhykettä David C. Jewittin kanssa ja kuvasi sen kappaleita. Hänet palkittiin Kavli-palkinolla David C. Jewittin ja Michael E. Brownin kanssa vuonna 2012. Hän sai samana vuonna Jewittin kanssa myös Shaw-palkinnon.

## Lapsuus ja muutto Yhdysvaltoihin
Jane Luu syntyi Etelä-Vietnamissa vuonna 1963. Hän oli toinen lapsi perheessä, jossa oli hänen lisäkseen isosisko ja kaksi nuorempaa veljeä. Hänen vanhempansa olivat muuttaneet Etelä-Vietnamiin maan pohjoisosasta vuonna 1955. Luun isä opetti hänelle ranskaa. Vuonna 1975 Etelä-Vietnamin hallitus romahti, ja Luun perhe muutti Yhdysvaltoihin. Yhdysvalloissa perhe muutti vaihtelevien majoituspaikkojen jälkeen Paducahiin, Kentuckyyn, jossa he asuivat vuoden. Sen jälkeen perhe muutti Kalifornian Venturaan, jossa Janen isä toimi kirjanpitäjänä.

## Opiskelu ja tutkimus
Jane Luu meni lukion (*high school*) jälkeen Stanfordin yliopistoon, jossa suoritti fysiikan kandidaatin tutkinnon (BA) vuonna 1984. Sen jälkeen hän oli töissä Jet Propulsion Laboratoryssä, joka johdatti hänet planeettatieteen pariin. Vuoden 1986 kesällä hän oli ylempään tutkintoon tähtäävässä koulutuksessa (*graduate studies*) Nepalissa Massachusetts Institute of Technologyn (MIT) planeettatieteellisen laitoksen tutkimuksissa. Hän tapasi siellä David Jewittin, joka toimi hänen ohjaajanaan.

Vuosina 1986–1990 Luulla oli vapautta opinnoissaan, ja hän pystyi tutkimaan kaikkea, mikä häntä kiinnosti vailla suurempia velvollisuuksia. Hän teki yhteistyötä Jewittin kanssa monissa projekteissa, joissa tutkittiin aurinkokunnan komeettoja, asteroideja, sekä pikkuplaneettoja. Vuonna 1987 Luu ja Jewitt aloittivat tutkimuksen, jossa tutkittiin, ovatko aurinkokunnan uloimmat osat niin tyhjiä kuin ne näyttivät olevan. Työhön kului 20 vuotta. Jewitt lopetti MIT:ssä vuonna 1988 ja siirtyi Havaijin yliopistoon, jonne myös Jane Luu muutti, sillä hän halusi työskennellä Jewittin kanssa. Hän ei kuitenkaan lopettanut MIT:ssä, jossa suoritti tohtorintutkinnon (Ph.D.) vuonna 1990. Syksyllä 1990 hän jätti Havaijin ja siirtyi jatko-opiskelemaan Harvard-Smithsonian Astrofysiikan keskukseen Cambridgeen Massachusettsiin. 

Jane Luu löysi Jewittin kanssa 30. elokuuta 1992 Havaijin yliopiston 2,2-metrisellä kaukoputkella Mauna Keassa kohteen . Se sai myöhemmin nimekseen 15760 Albion. Se oli ensimmäinen Pluton jälkeen löydetty Kuiperin vyöhykkeen transneptuninen kohde. Syksyllä 1994 Jane Luusta tuli Harvardin yliopiston tähtitieteen osaston professori.

## Henkilökohtainen elämä
Jane Luu on naimisissa Leidenin yliopistossa tapaamansa Ronnie Hoogerwerfin kanssa. Pariskunnalla on tytär  Eliot.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
David Rabinowitz

**David Lincoln Rabinowitz** (s. 1960) on yhdysvaltalainen tähtitieteilijä, kääpiöplaneettojen löytäjä ja tutkija Yalen yliopistossa.

## Lähteet
Orcus (mytologia)

**Orcus** oli roomalaisessa mytologiassa kuoleman ja manalan pelätty jumala sekä Juppiterin veli. Hän oli kreikkalaisen mytologian Plutonin eli Haadeksen roomalainen vastine. Orcuksen nimi oli myös manalan synonyymi. Myöhemmässä perinteessä hän sulautui Dis Paterin kanssa.

## Lähteet
* Castrén, Paavo ja Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. .
* Jordan, Michael: Encyclopedia of Gods. Kyle Cathie Limited, 1992. .
### Viitteet
Astley Rodén

**Astley Waldemar Rodén** (30. elokuuta 1887 Kokkola – 17. toukokuuta 1948) oli suomalainen Kokkolassa vaikuttanut konsuli, huolinta-alan liikemies ja suojeluskuntajohtaja.

Astley Rodénin isä oli konttoristi Otto Waldemar Rodén joka perusti 1884 Kokkolaan nykyisin Oy M. Rauanheimo Ab:n nimellä toimivan laivanselvittelyä, puutavaran välitystä, huolintaa ja rahtausta harjoittaneen *Ab Otto Rodén Oy*:n.  Astley Rodén otti Ykspihlajan satamassa toimineen liikkeen haltuunsa isänsä kuoleman jälkeen vuonna 1908. 

Rodén oli perustamassa Kokkolaan suojeluskuntaa syksyllä 1917 ja toimi sen päällikkönä. Marraskuussa 1917 hän oli järjestämässä S/S Equityn Saksasta tuomien aseiden vastaanottoa Kokkolassa yhdessä tehtailija Juho Piiraisen ja Gunnar Staudingerin kanssa.

Suomen sisällissodan alkaessa Rodén oli mukana Kokkolan valtauksessa tammikuun lopulla 1918 ja osallistui venäläisten upseerien kanssa Kruunupyyssä käytyihin neuvotteluihin joiden päätteeksi sovittiin venäläisten antautumisesta. Kokkolan eteläpuolella sijaitsevassa Norrmossenissa teloitettiin 29. huhtikuuta Kokkolan suojeluskunnan päällikön Astley Rodénin johdolla 47 punavankia, jotka haudattiin paikalle kaivettuun joukkohautaan. Vuonna 1967 vainajat siirrettiin kirkkoherra Johannes Sillanpään aloitteesta Marian hautausmaalle.

Rodén oli mukana perustamassa helmikuussa 1929 *Ab Yxpila Stevedoring Co. Props Ltd* nimistä huolinta-alan yhtiötä raakapuun ja sahatavaran huolintaa ja ahtausta varten. Yhtiö hallitsi puutavarankäsittelyä Ykspihlajan satamassa toiseen maailmansotaan asti ja Rodén omisti 30% yhtiöstä. Jatkosodan aikana 1941–1943 Ykspihlajan satama oli tärkeä Suomessa olevien saksalaisten joukkojen tarvikkeiden purkusatama ja Ab Otto Rodén Oy ja Ab Yxpila Stevedoring Co hoitivat yksin tuottoisan alusten huolinnan ja lastien purkamisen.

Sotien jälkeen 1945 loviisalaisen Nordström-konsernin omistamat Oy M. Rauanheimo Ab ja Oy Liinahamari Stevedoring Co Ab siirsivät toimintansa Petsamosta Kokkolaan. Vuonna 1954 Oy M. Rauanheimo osti Oy Otto Rodén Ab:n ja Yxpila Stevedoring Co:n osakkeet jonka jälkeen yhtiöiden toiminta jatkui satamassa Oy M. Rauanheimo Ab:n nimellä. Oy M. Rauanheimon omistus siirtyi 1983 Auto-Harolle, 1988 Botnia Shippingille ja 2001 KWH-konsernille joka nykyisin omistaa sen.

Rodén toimi Ruotsin, Tanskan ja Alankomaiden varakonsulina Kokkolassa. Hänellä oli kaupunkiasunto Vesitorninkatu 2:ssa ja huvila Soldatskärillä. 

Vuonna 1945 Rodén perusti vielä *Oy Yxpila Ab*:n jatkamaan vuonna 1939 aloittaneen Ykspihlajan sahan toimintaa. Saha tuhoutui tulipalossa vuonna 1966. 

## Lähteet
Hippolyte Girardot

**Hippolyte Girardot** (syntyjään *Frédéric Girardot*, s. 10. lokakuuta 1955 Boulogne-Billancourt, Ranska) on ranskalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.

Hippolyte Girardot teki elokuvadebyyttinsä filmissä *La femme de Jean* (1974), mutta varsinaisen läpimurtonsa hän teki 1980-luvun rooleillaan, esimerkiksi Jean-Luc Godardin filmissä *[[Etunimi Carmen]]* (*Prénom Carmen*, 1983) ja Francis Girod'n filmissä *Valta ja rakkaus* (*Le bon plaisir*, 1984). Ura on sen jälkeen jatkunut tiiviinä 2010-luvulle ja se on laajentunut teatteri- ja televisiotuotantoihin. Hän on saanut kolme César-palkintoehdokkuutta: lupaavimman näyttelijän ehdokkuus vuonna 1985 sekä parhaan miesnäyttelijän ehdokkuus vuosina 1990 ja 1992.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Vanth (mytologia)

**Vanth** on jumalatar Etruskien uskonnossa. Hänet näkee usein hautaustaiteessa ja sarkofageissa.

Vanthilla ei ole vastinetta kreikkalaisessa mytologiassa ja yleensä kuvataan siivillä.
Deep Ecliptic Survey

**Deep Ecliptic Survey (DES)** on projekti, jolla etsitään Kuiperin vyöhykkeen kappaleita. Sen päätutkija on Robert L. Millis.

Sen avulla on löydetty 9 kääpiöplaneettaa:28978 Ixion, 19521 Chaos, 1998 WW31, (148209) 2000 CR105, (87269) 2000 OO67, 2001 QR322 ja 2002 XU93

## Lähteet
Martin Bruns

**Martin Bruns** (25. marraskuuta 1960 – 30. tammikuuta 2026) oli sveitsiläinen taidemusiikin laulaja, äänialaltaan baritoni. Hän opiskeli alun perin viulunsoittoa Baselissa ja oli Bernin sinfoniaorkesterin jäsenenä. Tämän jälkeen hän opiskeli Daniel Ferron johdolla New Yorkin Juilliard Schoolissa. Hän saavutti merkittävää suosiota konsertti- ja oratorioesiintymisillään eri puolilla Eurooppaa. Hän teki yhteistyötä muiden muassa sellaisten kapellimestareiden kuin Marcello Viottin, Ivor Boltonin, Gerard Schwarzin, Eric Ericsonin, Heinz Holligerin, Yoav Talmin, Ari Rasilaisen, Peter Ruzickan ja Jonathan Nottin kanssa. 

Bruns teki yhteistyötä monien sinfoniaorkesterien ja sellaisten pianistien kuin Jan Philip Schulzen, Ulrich Eisenlohrin sekä Brian Zegerin kanssa. Hän tulkitsi myös oopperakirjallisuuden rooleja, joihin lukeutuvat Figaron ja Papagenon osuudet. Hän esiintyi muun muassa Baijerin valtionoopperassa ja Deutsche Oper am Rheinissa.

## Lähteet
Chad Trujillo

**Chadwick A. ”Chad” Trujillo** (s. 1973) on yhdysvaltalainen tähtitieteilijä, kääpiöplaneettojen löytäjä ja toinen kääpiöplaneetta Eriksen löytäjistä.

Trujillo on tutkinut useiden transneptunisien kohteiden kiertoratoja. Vuonna 2005 ilmoitettiin että Trujillo, Michael E. Brown ja David L. Rabinowitz löysivät kääpiöplaneetta Eriksen vuonna 2003.

## Lähteet
Varuna

**Varuna** on taivaan jumala Veda-kirjoissa, myöhemmin hän oli myös veden jumala.

Hindujen Puranassa hän on merten jumala, hänen kulkuneuvonsa on Makara (merihirviö) ja hänen aseensa on Pasha.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
José Luis Ortiz Moreno

**José Luis Ortiz Moreno** (s. 1967) on espanjalainen tähtitieteilijä ja IAA:n entinen varajohtaja. Hän johtaa tiimiä, joka tutkii pikkuplaneettoja Sierra Nevadan Observatoriossa Granadassa. Asteroidi 4438 Ortizmoreno nimettiin hänen kunniakseen.

Heinäkuun 29. päivänä, 2005, Ortiz ilmoitti Haumean löydön.

## Lähteet
Jouppi (Espoo)

**Jouppi** on Espoon keskuksen kaupunginosan osa-alue Tuomarilan länsipuolella ja Sunan pohjoispuolella. Jouppi jakautuu kahteen alueeseen, joista luoteisosan nimi on Joupinmäki ja kaakkoisosan Joupinlaakso. Näistä Joupinmäki on enimmäkseen kerrostaloaluetta ja Joupinlaakso pientaloaluetta.

## Historiaa
Jouppi on saanut nimensä Jofsin tilasta, jolle kuuluvaa peltoa alue aiemmin oli. Jofsin tila sai nimensä 1500-luvun isännän Jakob Mårtenssonin mukaan, jonka etunimestä käytettiin puhuttelumuotoa Jop. Jofsin talo oli olemassa vielä ainakin 1900-luvun alkupuolella rantarataa rakennettaessa, muttei ole säilynyt nykypäivään. Vuonna 1938 alue katsottiin osaksi Tuomarilan kylää. Jouppi-nimi on otettu alueen kaavanimistössä käyttöön 1970, ja Jofsia kutsuttiin tätä ennen suomeksi myös nimellä Joussi. Omaksi alueekseen Jouppia on alettu Espoon opaskartassa merkitä vuodesta 1984 lähtien.

Urkurakentaja Veikko Virtanen aloitti urkujen rakentamisen vuonna 1951 isänsä Jalmari Virtasen puusepänverstaalla, jonka tämä oli perustanut nykyisessä Joupinlaaksossa sijainneelle kesämökilleen vuonna 1937.

## Lähteet
Instituto de Astrofísica de Andalucía

**Instituto de Astrofísica de Andalucía** on tutkimuslaitos Granadassa, Espanja. IAA tutkii astrofysiikkaa, ja tiedevälineiden rakennus teleskoopeille ja avaruuslennoille. IAA tutkii myös Aurinkokuntaa, tähdien muodostumista, tähtien rakennetta ja kehitystä, galaksien muodostumista ja kosmologiaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Instituto de Astrofísica de Andalucía
Salacia (jumalatar)

**Salacia** oli meren jumalatar roomalaisessa mytologiassa. Hän oli Neptunuksen vaimo. Hänen kreikkalainen vastineensa oli Amphitrite, Poseidonin vaimo.
Actaea (kuu)

**Actaea** on Salacian ainoa tunnettu luonnollinen satelliitti. Sen halkaisija on arvioitu olevan 300 km, mikä on ⅓ Salacian halkaisijasta. Jos koot ovat oikeat, Actaea on kuudes isoimmista transneptunisten kohteiden kuista.

## Lähteet
Quaoar (mytologia)

**Quaoar** on luoja-hahmo Etelä-Kalifornian intiaanikansojen mytologiassa. Tongva-intiaanien luomistarussa ensimmäiset jumaluudet syntyvät Quaoarin tanssista ja laulusta, ja yhtyvät sitten tanssiin ja lauluun josta syntyy lisää jumaluuksia, jättiläisiä ja lopulta ensimmäiset ihmiset. 

Transneptuninen kohde 50000 Quaoar on nimetty Quaoar-hahmon mukaan.

## Katso myös
* Weywot (mytologia)

## Lähteet
Nathalie Nattier

**Nathalie Nattier** (syntyjään *Nathalie Belaïeff*, 19. toukokuuta 1925 Pariisi – 19. kesäkuuta 2010 Lagny-sur-Marne) oli ranskalainen näyttelijä. Hän aloitti filmiuransa 1940-luvulla. Vuosien 2002 ja 2003 filmirooleillaan hän teki comebackin 40-vuotisen tauon jälkeen. Hänellä oli rooli muun muassa elokuvissa *[[Yön portit]]* (*Les Portes de la nuit*, 1946), *Le château de la dernière chance* (1947) ja *Vaaleita tyttöjä Tangeriin* (*Détournement de mineures*, 1959).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Jun Chen

**Jun Chen** on kiinalais-amerikkalainen tähtitieteilijä ja pikkuplaneettojen löytäjä.

Chen väitteli tohtoriksi Hawain yliopistosta vuonna 1997 ja työskentelee ohjelmistokehittäjänä.
Yhdessä David Jewittin ja Jane Luun ja muiden tähtitieteilijöiden kanssa, hän on löytänyt monia Kuiperin vyöhykkeen kappaleita.

## Lähteet
Weywot (mytologia)

**Weywot** oli Tongva-intiaanien taivaan jumala, jonka loi Quaoar. Weywot hallitsi Tongva-ihmisiä, ja oli todella julma, mutta hänen poikansa tappoivat hänet.

## Lähteet
Teharonhiawako (mytologia)

**Teharonhiawako** tai **Teharonhiawagon** on mohawkien ja onondagojen palvoma jumala. Hänen nimensä merkitsee "hän joka pitää taivasta käsissään". Jumalalle on myös toinen nimi **Oterongtongnia**, joka tarkoittaa "pieni puu". Teharonhiawagon on luonut kaikki hyvät asiat, ja hän tuo terveyden ja menestyksen. Teharonhiawagon hallitsee aamua ja päivää, kun taas ilta ja yö ovat hänen vastustajansa Tawiskaronin vallassa.

Teharonhiawako oli irokeesien mytologiassa eläinten, lääkkeiden ja kukkien jumala ja Sawiskeran veli, joka tappoi äitinsä.

## Lähteet
* Manfred Lurker: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. 

### Viitteet
Encken jako

**Encken jako** on 325-km leveä aukko Saturnuksen A-renkaan sisällä. Sen aiheuttaa Saturnuksen kuu Pan, joka kiertää sen sisällä. Vaikka James Edward Keeler löysi sen vuonna 1888, se on nimetty Johann Franz Encken mukaan, koska hän tutki renkaita.

## Lähteet
Marthe Villalonga

**Marthe Villalonga** (s. 20. maaliskuuta 1932 Fort de l'Eau, Algeria) on ranskalainen näyttelijä. Hän aloitti filmiuransa 1960-luvulla ja ura on jatkunut 2010-luvulle saakka, joten rooleja on paljon sekä elokuvissa että teatterissa. Tunnetuimmat työt ovat 1970-luvulta: *La belle aventure* (tv-elokuva, 1971), *Katkera voitto* (*Verdict*, 1974), *Calmos* (1976), *[[Pure, vampyyri, pure!]]* (*Dracula père et fils*, 1976), *Un éléphant ça trompe énormément* (1976), *Nous irons tous au paradis* (1977), *Playmate, leikkitoveri* (*Le dernier amant romantique*, 1978), *Les ringards* (1978), *Le coup de sirocco* (1979) ja *[[Voittamaton ykkönen]]* (*The Big Red One*, 1980). Useimmat näistä ovat komedioita. Myöhempää tuotantoa on toimintaelokuva *[[Daltonin veljekset (elokuva)|Daltonin veljekset]]* (2004). 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Lääne-Harjun kunta

**Lääne-Harjun kunta** sijaitsee Luoteis-Virossa Harjumaan maakunnassa.

## Sijainti
Lääne-Harjun kunta sijaitsee Suomenlahden etelärannalla rajoittuen idässä Harkun ja Sauen kuntiin sekä Keilan kaupunkiin. Lounaan puolella naapurikuntana on Lääne-Nigulan kunta.

## Hallinto
Lääne-Harjun kunta muodostettiin lokakuussa 2017 yhdistämällä Keilan, Padisen ja Vasalemman kunnat sekä Paldiskin kaupunki. Kunnassa on 12&nbsp;881 asukasta (1.1.2018). Kunnan keskuspaikka on Paldiski.

Kunta muodostuu Paldiskin kaupungista (linn), Karjakülan, Keila-Joan, Kloogan, Rummun, Vasalemman ja Ämarin pienkauppaloista (alevik) sekä 44 kylästä (küla).

## Liikenne
Valtatie 8 Tallinnasta Paldiskiin ja kantatie 17 Keilasta Haapsaluun kulkevat Lääne-Harjun kautta. Keilasta kulkee rautatie länteen Paldiskiin ja Kloogarannaan sekä etelään Sauen Riisipereen. 

Ämarin sotilaslentokenttä sijaitsee Lääne-Harjun kunnassa, Ämarin pienkauppalassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bailey Bram

**Bailey Bram** (s. 5. syyskuuta 1990 Winnipeg, Manitoba) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on Kanadan maajoukkueen pelaajana saavuttanut olympialaisissa yhden hopeamitalin sekä MM-kilpailuissa yhden kullan ja neljä hopeaa. Seuratasolla hän edustaa CWHL-seura Calgary Infernoa.
 
Bram sai olympiahopeaa Pyeongchangissa 2018. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2012 sekä saavuttanut MM-hopeaa vuosina 2013, 2015, 2016 ja 2017. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa vuonna 2008.

Bram on seuratasolla edustanut Mercyhurstin yliopistoa vuosina 2008–2012, Brampton Thunderia 2012–2013, ruotsalaista Linköping HC:tä 2013–2014 sekä Calgary Infernoa vuodesta 2014. Hän voitti CWHL:n mestaruuden eli Clarkson Cupin vuonna 2016.

## Lähteet
Pinakoli

**Pinakoli** (C6H14O2) on dioleihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä ja hajusteissa.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa pinakoli on värittömiä kiteitä. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen heksahydraatti (C6H14O2·6H2O). Pinakoli liukenee hieman veteen ja liukoisuus lämpimään veteen on suurempi kuin liukoisuus kylmään. Yhdiste liukenee hyvin etanoliin ja dietyylieetteriin. Happamissa olosuhteissa pinakoli toisiintuu pinakoloniksi ja tämä reaktio tunnetaan pinakolitoisiintumisena.
:

## Valmistus ja käyttö
Pinakolia valmistetaan pelkistämällä asetonia magnesium- tai natriumamalgaaman avulla tai asetonin elektrolyyttisellä pelkistyksellä.
:

Pinakolia käytetään lähtöaineena valmistettaessa esimerkiksi lääkeaineita ja sitä voidaan myös käyttää hajusteissa

## Lähteet
Vanda Juknaitė

**Vanda Juknaitė** (s. 29. marraskuuta 1949 Papiliai) on liettualainen kirjailija. Hänen tuotantonsa käsittää esseitä, näytelmiä ja novelleja. 

Juknaitė opiskeli liettuan kieltä Vilnan yliopistossa ja työskenteli sen jälkeen opettajana Klaipėdan konservatoriossa ja vuodesta 1975 kasvatustieteellisessä korkeakoulussa.  Lisäksi hän on työskennellyt katulasten, asunnottomien ja vammaisten parissa. 

Ensimmäisen kirjansa *Punainen kettu*, Juknaitė julkaisi vuonna 1983. Hänen huomattavasti merkittävämpi teoksensa ilmestyi vuonna 2002. Se käsittelee Liettuan iloja että yhteiskunnallisia vaikeuksia sen siirtyessä kommunistisesta diktatuurista demokratiaan. Hän nostaa esiin myös vammaisten ja hylättyjen lasten ajatuksia. Aikaisemmin hän otti esiin liettualaisten traagiset kokemukset massakyydityksistä. Kun miehet vietiin väkisin Siperiaan, jäi naisten harteille sekä yhteiskunnan pyörittäminen että kulttuurin siirtäminen lapsille. 

Vuonna 2008 Liettuan valtio palkitsi hänet toimistaan tehdä liettualainen kulttuuri maailmalla tunnetuksi ja ymmärretyksi. 
## Lähteet
Kukkakärsäkkäät

**Kukkakärsäkkäät** (*Anthonomus*) ovat kärsäkkäiden heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti noin 560 lajia.

## Lajeja
*Omenankukkakärsäkäs  (*Anthonomus pomorum*)
*Tuomenkukkakärsäkäs (*Anthonomus humeralis*)
*Puuvillakärsäkäs (*Anthonomus grandis*)
*Anthonomus piri
*Anthonomus ulmi
*Anthonomus bituberculatus
*Anthonomus spilotus
*Lepänkukkakärsäkäs (*Anthonomus undulatus*)
*Anthonomus pedicularius
*Pihlajankukkakärsäkäs (*Anthonomus conspersus*)
*Anthonomus rufus
*Orapihlajankukkakkärsäkäs (*Anthonomus sorbi*)
*Vattukärsäkäs (*Anthonomus rubi*)
*Hanhikinkukkakärsäkäs (*Anthonomus brunnipennis*)
*Männynkukkakärsäkäs (*Anthonomus phyllocola*)
*Nukkakukkakärsäkäs (*Anthonomus pinivorax*)
*Tuomikärsäkäs (*Anthonomus rectirostris*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Kukkakärsäkkäät (Anthonomus)
*ITIS: Anthonomus 
*Bug Guide: Genus Anthonomus (kuvia) 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Anthonomus 
*Pherobase: Semiochemicals of Genus Anthonomus