open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lehtipuhallin

**Lehtipuhallin** on laite, jota käytetään lehtien tai muun irtaimen aineksen siirtämiseen maassa laitteen tuottaman puhallusilman voimalla. Useimmat lehtipuhaltimet toimivat polttomoottorilla.

## Meluhaitat
Polttomoottorikäyttöisille lehtipuhaltimille on ominaista erittäin korkea melutaso. Voimakkaimmillaan puhaltimen melutaso on noin 110 desibeliä. Sähkökäyttöisten melutaso on matalampi, keskimäärin 65–70 desibeliä. 

Melun vuoksi laitteen käyttö kiellettiin Yhdysvalloissa eräissä kaupungeissa jo 1970-luvulla, ja tällä hetkellä noin sadan yhdysvaltalaisen kaupungin järjestyssäännöissä on jonkinasteinen käyttökielto tai -rajoitus lehtipuhaltimille.  

Suomessakin lehtipuhallinten käytön on koettu vähentävän asumisviihtyisyyttä. Lehtipuhallin valittiinkin Suomen Luonto -lehden kisassa vuoden 2000 turhakkeeksi. Kuopiossa tutkittiin vuonna 2003, miksi lehtipuhaltimen melu ärsyttää korvia erityisesti. Selvisi, että jo alun perin kova melu muuttuu entistä häiritsevämmäksi kantautuessaan kerrostalon kaikuvalta sisäpihalta sisälle asuntoon. Suomen ympäristöministeriö on ohjeistanut, että asuinympäristössä melu saa olla enintään 55 desibeliä, ja lehtipuhallin ylittää tuon rajan selkeästi. Esimerkiksi Turussa ja Jyväskylässä lehtipuhaltamisen aiheuttamasta melusta valitetaan usein. Melu aiheuttaa myös lehtipuhaltajille työsuojeluongelmia. Syksyllä 2024 joukko Helsingin kaupungivaltuutettuja ja varavaltuutettuja esitti, että kaupungin pitäisi selvittää, voitaisiinko äänekkäät puhaltimet kieltää kokonaan.

## Lähteet
Sykloheksyyliasetaatti

**Sykloheksyyliasetaatti**, jonka kemiallinen kaava on C8H14O2 ja rakennekaava CH3COOC6H11, on etikkahapon ja sykloheksanolin esteri. Siitä käytetään myös nimiä *heksaliiniasetaatti* ja *asetaattisykloheksanoli*.

Normaaliolosuhteissa sykloheksyyliasetaatti on olomuodoltaan väritön neste, joka ei sekoitu veteen. Sillä on tunnusomainen haju. Moolimassa on 142,2 g/mol, sulamispiste −77 °C, kiehumispiste 177 °C, tiheys 0,97 g/cm3, leimahduspiste 58 °C c.c., itsesyttymislämpötila 334 °C ja CAS-numero 622-45-7. 

Sykloheksyyliasetaatti liuottaa monia orgaanisia yhdisteitä, myös polymeerejä, minkä vuoksi sitä käytetään usein liuottimena. Se parantaa myös maalien maalausominaisuuksia. Sykloheksyyliasetaatin hyvän tuoksun vuoksi sitä käytetään hajusteissakin. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Cyclohexylacetate *Data bank of environmental properties of chemicals*. Ympäristö.fi
Monica Bellucci

**Monica Anna Maria Bellucci** (s. 30. syyskuuta 1964 Città di Castello, Umbria) on italialainen näyttelijä.

## Ura

Bellucci aloitti mallintyöt rahoittaakseen lakiopintojaan Perugian yliopistossa, mutta siirtyi lopulta kokopäiväiseksi malliksi.

Belluccin elo­kuvaura alkoi 1990-luvun alussa. Hänen ensimmäinen merkittävä englannin­kielinen roolinsa oli vuoden 1992 *[[Bram Stokerin Dracula]]ssa*, ja päärooli oli italialaisessa elo­kuvassa *[[Malèna]]*. Bellucci tunnetaan Persephonen roolistaan elo­kuvissa *[[The Matrix Reloaded]]* ja *[[The Matrix Revolutions]]*. Hän on myös ääni­näytellyt samaa hahmoa *Matrix*-aiheisissa video­peleissä. *[[Prince of Persia: Warrior Within]]* -pelissä Bellucci ääni­näytteli Kaileenaa, ja *[[The Passion of the Christ]]issa* Bellucci esitti Magdalan Mariaa. Bellucci on myös näytellyt elo­kuvassa *[[Grimmin veljekset (elokuva)|Grimmin veljekset]]*, jossa hän esittää metsää hallitsevaa kuningatarta. Vuonna 2015 Belluccilla oli lyhyt sivurooli ”Bond-tyttönä” elo­kuvassa *[[007 Spectre]]*. 50&nbsp;vuoden ikäisenä hän on James Bond -elo­kuva­sarjan vanhin Bond-tyttö – aiemmin ikäennätystä piti hallussaan 39-vuotiaana *[[007 ja Kultasormi|007 ja Kulta­sormessa]]* esiintynyt Honor Blackman.

## Yksityiselämä

Vuosina 1990–1992 Bellucci oli naimisissa italialaisen valokuvaajan Claudio Carlos Basson kanssa.

Vuonna 1999 Bellucci meni naimisiin *[[Kohtalokas asunto]]* -vastanäyttelijänsä Vincent Casselin kanssa. Heillä on kaksi tytärtä (Deva Cassel s. 2004 ja 2010). Cassel ja Bellucci ilmoittivat erostaan 26.&nbsp;elokuuta 2013.

Bellucci puhuu äidin­kielensä lisäksi sujuvasti ranskaa ja englantia.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Musashi (1940)

**Musashi** () oli keisarillisen Japanin laivaston Yamato-luokan taistelulaiva, joka sai nimensä muinaisesta Musashin provinssista. Sisaraluksensa *[[Yamato (taistelulaiva)|Yamaton]]* kanssa se edusti maailman suurinta, raskaiten panssaroitua ja aseistettua valmistettua taistelulaivaluokkaa.

## Valmistus

Kesäkuussa 1937 Mitsubishin Nagasakin telakan johtaja Kensuke Watanabe ja veistämön päällikkö Kumao Baba saivat käskyn valmistella telakka uuden taistelulaivasarjan valmistamiseksi. Telakka-allas numero kahden laajennus oli alun perin innoittanut laivaston virkamiehet tarjoamaan rakennusprojektia Mitsubishille. *Musashi* rakennettiin valtavien peitteiden takana, jotta lahden toisella puolella olleesta Yhdysvaltain konsulaatista ei nähtäisi rakentamista. Alus laskettiin vesille 1. marraskuuta 1940 ja seuraavat 18 kuukautta käytettiin laivan varusteluun. Valmistumisajankohtaa muutettiin useaan kertaan laivaston muuttuneiden vaatimusten takia (mm. laivan tykkien panssaroinnin vahventamisen ja ylimääräisten kommunikointivälineiden asennuksen takia). 

## Palvelus
*Musashi* otettiin palvelukseen 5. elokuuta 1942 ja lähti saman tien Trukin laguunille, jossa amiraali Isoroku Yamamoto teki siitä lippulaivansa. Yamamoton saatua surmansa 18. huhtikuuta 1943 alus kuljetti hänen tuhkansa Japaniin, mistä se palasi 5. elokuuta 1943 takaisin. Alus oli 10. helmikuuta 1944 asti Trukilla, josta se teki syöksyn Marshallinsaarille kohtaamatta vihollista. Alukseen osui 29. maaliskuuta 1944 Yhdysvaltain laivaston sukellusvene *[[USS Tunny (SS-282)|USS Tunnyn]]* laukaisema torpedo. Vaurioituneen aluksen täytyi palata korjattavaksi Japaniin. Samalla alukselle asennettiin lisää ilmatorjunta-aseistusta.

Leytenlahden taistelussa *Musashi* sisaraluksena *Yamaton* kanssa muodosti vara-amiraali Takeo Kuritan keskisen ryhmän. Tämän taistelun aikana 25. lokakuuta 1944 Yhdysvaltain laivaston lentotukialuksilta nousseet lentokoneet hyökkäsivät aluksen kimppuun torpedoin ja pommein. Taistelussa *Musashiin* osui 17 pommia ja 20 torpedoa. Lisäksi sen lähelle tuli 18 lähiosumaa. Lopulta se kaatui kyljelleen ja upposi kello 19.35. Laivan 2&nbsp;399 hengen miehistöstä yli 1&nbsp;000 sai surmansa. Hävittäjien *[[Kiyoshimo]]* ja *[[Shimakaze]]* miehistöt pelastivat 1&nbsp;376 eloonjäänyttä.

## Hylky
Hylyn löysi 2015 Microsoftin perustaja Paul Allenin perustama tutkimusryhmä. Se oli kilometrin syvyydessä merenpohjassa Filippiinien saariryhmän keskellä Sibuyaninmeressä. 

## Lähteet
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* CombinedFleet.com: taulukko Musashin liikkeistä
Nižni Tagil

**Nižni Tagil** () on merkittävä venäläinen metalli- ja puolustusteollisuuskaupunki Sverdlovskin alueella Uralilla noin 25 km Aasian puolella. Kaupungin asukasluku oli 361&nbsp;811 (2010 väestönlaskenta). Kaupunki sijaitsee noin 130 km Jekaterinburgista pohjoiseen.

Kaupunki on rakennettu sammuneen tulivuoren ympärille. Sen läpi kulkee Tagiljoki. Kaupungin korkeus merenpinnasta vaihtelee 170 ja 380 metrin välillä.

## Historia
Nižni Tagilin historia alkaa Visokogorskin rautasulattamon perustamisesta 1696, joten se on vanhimpia metallinsulatuskeskuksia Uralin alueella. 

Itse kaupunki perustettiin lokakuussa 1722 - joidenkin tietojen mukaan vuonna 1725 - Nikita Demidovin kuparisulattamon työläisten asumuksien yhteyteen. Venäjän ensimmäinen veturi rakennettiin Nižni Tagilissa vuonna 1833. Kaupungiksi se muuttui virallisesti 1917 - joidenkin tietojen mukaan vuonna 1919.

## Teollisuus
Nižni Tagil on merkittävä metalliteollisuuden keskus. Nižni Tagilin metallurginen kombinaatti *NTMK* on yksi Venäjän merkittävimpiä terästeollisuusyrityksiä. Nykyään se on osa suurta Evraz-teräskonsernia. Vuonna 1936 perustettu Uralin vaunutehdas *[[Uralvagonzavod|UralVagonZavod]]* (UVZ) valmisti aluksi junavaunuja, mutta vuonna 1941 siitä tuli maailman suurin panssarivaunujen valmistaja, jonka tuotteita ovat mm. T-55, T-72 ja T-90. Tehdas tuottaa myös mm. kaivinkoneita.

## Koulutus ja kulttuurielämä
Nižni Tagilissa on teknologinen instituutti ja kolme ammattiteatteria. Kaupungissa on myös opettajankoulutuslaitos, kaivosoppilaitos sekä taideteollisuusoppilaitos ja aluemuseo. 


Nizhniy tagil ntmk main entrance.JPG|Nižni Tagilin rauta- ja terästehdas NTMK Venäjän Sverdlovskin alueella on osa Evraz-konsernia.
Uralvagonzavod building.jpg|Maailman suurimman panssarivaunuvalmistajan, Uralvagonzavodin pääkonttori Nižni Tagilissa.
Nizhniy tagil StAlexander Nyevsky Cathedral.JPG|Aleksanteri Nevskin katedraali.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin tiedotussivusto
Tambov

**Tambov** () on kaupunki Venäjällä Tambovin alueella. Kaupunki sijaitsee Tsnajoen varrella ja sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 280&nbsp;161. Tambovin kaupunki on Tambovin alueen pääkaupunki.

Tambov rakennettiin alun perin rajalinnoitukseksi tataareja vastaan, mutta siitä tuli pian maaseutuvaltaisen alueen hallintokeskus ja kauppapaikka. Tambovista tuli vuonna 1769 kuvernementin pääkaupunki. Kaupungin nimi tulee mahdollisesti mokšan suomaata merkitsevästä sanasta.

Tambovissa kapinoitiin marraskuussa 1830 kuvernööriä ja vuosina 1920–1921 bolševikkeja vastaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Tambovin kaupungin viralliset kotisivut 
*Kulttuuria Tambovissa
Toljatti

**Toljatti** () eli **Togliatti** on kaupunki Samaran alueella Venäjällä. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 719&nbsp;632. Kansainvälisesti Toljatti tunnetaan parhaiten autoteollisuudestaan ja 1960-luvun lopulla perustetun automerkki Ladan kotipaikkana.

## Historia

Kaupungin perusti Vasili Tatištšev vuonna 1737 nimellä **Stavropol-na-Volge** linnoitukseksi Volgan varteen. Volgan patohankkeen myötä koko kaupunki jäi 1950-luvulla Kuibyševin tekojärven alle ja rakennettiin uuteen paikkaan. Vuonna 1964 kaupunki nimettiin italialaisen kommunistin Palmiro Togliattin mukaan.

## Elinkeinot
Kaupungissa on voimakasta autoteollisuutta, VAZin (vuodesta 1971) ja GM-AvtoVAZin (2001–) tehtaat. Vesivoimasähkön ansiosta siellä on myös monenlaista kemianteollisuutta, Venäjän suurin ammoniakinvalmistaja ToljattiAzot, lannoitevalmistaja KuibyševAzot ja Fosfor.

Autotehtaan valta-aseman takia kaupunkia pidetään kuitenkin suurimpana yhden tehtaan tai tuotannonalan ympärille rakentuvista Venäjän kaupungeista, niin sanotuista monogorodeista. Joka seitsemäs kaupunkilainen on ollut aiemmin työssä autotehtaalla. AvtoVAZ vähensi talouskriisin ja automerkkiensä huonon menekin vuoksi vuoden 2009 syksyyn mennessä henkilöstöään neljänneksellä 75&nbsp;000:een, leikkasi palkkoja ja lyhensi työviikon 20-tuntiseksi.

## Koulutus
Kaupungissa on yli sata julkista ja kymmenen yksityistä oppilaitosta. Merkittävimmät ovat Toljattin valtionyliopisto, Tatiševin Volgan yliopisto, Toljattin valtionpalveluyliopisto ja Toljattin hallintoakatemia.

## Urheilu
Kaupungin uudelleenrakentamisen yhteydessä ja autoteollisuuden vuoksi siitä haluttiin tehdä täydellisen neuvostokaupungin esikuva, ja siinä yhteydessä kaupunkiin luotiin runsaat urheilumahdollisuudet. Sieltä on sittemmin tullut monia lahjakkuuksia, kuten telinevoimistelija Aleksei Nemov. Myös jääkiekkojoukkue HK Lada Toljatti on voittanut kansallisia mestaruuksia ja Continental Cupin vuonna 2006.

## Katso myös
*Kunnian obeliski

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dietyleeniglykolimonobutyylieetteriasetaatti

**Dietyleeniglykolimonobutyylieetteriasetaatti** on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste, joka sisältää sekä eetterin että esterin funktionaalisen ryhmän. Dietyleeniglykolimonobutyylieetteriasetaatista käytetään myös nimityksiä *2-(2-butoksietoksi)etanoliasetaatti*, *butyylikarbitoliasetaatti*, *diglykolimonobutyylieetteriasetaatti* tai *DEGBEA*. Dietyleeniglykolimonobutyylieetteriasetaatin kemiallinen kaava on C10H20O4 ja rakennekaava CH3COOCH2CH2OCH2CH2OC4H9. 

Dietyleeniglykolimonobutyylieetteriasetaatin moolimassa on 204,3 g/mol, sulamispiste −32 °C, kiehumispiste 245–247 °C, tiheys 0,98 g/cm3), liukoisuus veteen 20 °C:n lämpötilassa 6,5 g/100 ml, leimahduspiste 105 °C c.c., itsesyttymislämpötila 290 °C ja CAS-numero 124-17-4. 

Käytetään öljyjen, hartsien, kumien ja selluloosanitraattien ja polymeeripinnoitteiden liuottimina sekä lakkojen ja pinnoitteiden pehmittiminä. Ainetta saatetaan käyttää esimerkiksi tulostimen musteissa, emalipinnoitteissa, maaleissa, tarroissa, huonekalujen hoitoaineissa ja siivoustuotteissa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
The Passion of the Christ

**The Passion of the Christ** (suom. televisioesityksessä *Kristuksen kärsimyskertomus*) on Mel Gibsonin ohjaama elokuva Jeesuksen kahdestatoista viimeisestä tunnista. Näitä tunteja nimitetään kristillisessä perinteessä passioksi.

Elokuva ei ala alkuteksteillä, jossa esitellään perinteisesti tekijät vaan tekstillä: "*Hän on haavoitettu meidän rikkomustemme tähden, runneltu meidän pahain tekojemme tähden; Hänen haavainsa kautta me olemme parannetut.* Jesaja 53; 700 eaa." Elokuva kuvailee Jeesuksen matkaa Golgatalle. Raa'an elokuvan tarkoituksena on saada katsoja ymmärtämään, ettei kristinuskon perustana oleva Jeesuksen uhraus ollut mikään helppo tehtävä.

## Näyttelijät

## Kiista ikärajasta Suomessa
Elokuvan levittäjä Scanbox Entertainment Finland haki elokuvalle K-15-ikärajaa, mutta Valtion elokuvatarkastamo päätti asettaa ikärajaksi K-18. Scanbox jätti saman tien Valtion elokuvalautakunnalle valituksen. Valtion elokuvatarkastamon johtajan Matti Paloheimon mukaan korkean ikärajan perusteena oli elokuvan väkivalta, jota pidettiin liioiteltuna, pitkitettynä ja sadistisena. Esimerkiksi Tanskassa, Norjassa ja Ruotsissa elokuva on kielletty alle 15-vuotiailta. Scanboxin markkinointikoordinaattori Sari Leinala puolustelee elokuvan kerrontaa myös sillä, että tarina on kaikille tuttu. "Kukaan ei tule yllättymään, mitä siinä tapahtuu. Tässä on erittäin tarkasti yritetty rekonstruoida tapahtumia. Elokuva olisi tärkeä opetuksellisesti. Lukioikäistenkin pitäisi päästä katsomaan se", Leinala vetosi. Elokuvatarkastamo muistutti 2008 seurakuntia siitä, että *Passion of the Christin* ikäraja on 18 vuotta. Eräillä rippileireillä oli esitetty elokuvaa tätä nuoremmille.

## Lähteet
Elektrostal

**Elektrostal** (, vuoteen 1938 Zatišje, Зати́шье) on kaupunki Venäjällä Moskovan alueella 58 km itään Moskovasta. Vuonna 2010 Elektrostalin asukasluku oli 155&nbsp;324.

Kaupunki syntyi 1916 perustetun tehtaan ympärille ja on edelleen metalli- ja raskaan teollisuuden keskus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin kotisivut
Kostroma

**Kostroma** () on kaupunki Kostroman alueella Moskovasta koilliseen, Volgan ja Kostromajoen yhtymäkohdassa. Se kuuluu kultaisen renkaan kaupunkien joukkoon. Kaupungin asukasluku on 268&nbsp;742 (2010).

Kaupunki on mainittu kronikassa 1213, mutta Juri Dolgoruki on saattanut perustaa sen jo puoli vuosisataa aiemmin. Mongolit ryöstivät sen 1238. Se oli myös ruhtinaiden pakopaikka vihollisen piirittäessä Moskovaa 1382, 1408 ja 1433. Vuonna 1375 kaupungin ryöstivät novgorodilaiset merirosvot (*uškuiniki*). 1500-luvulla kaupunki kasvoi merkittävästi Englannin kaupan ansiosta ja Boris Godunov antoi rakentaa Ipatijevskin luostarin kivestä. Kahteen kertaan kaupungin valtasivat puolalaiset ja siellä piileskellyt Mikael Romanov kruunattiin tsaariksi. Myöhemmät Romanovit pitivät kaupunkia erityisessä arvossa.

Kostroman ystävyyskaupunki Suomessa on Hyvinkää.

----


Image:Kostroma ipatiev.jpg|Kostroman Ipatijevin luostari
Image:Kostroma romanov.jpg|Mikael Romanovin palatsi
Image:Kostroma-resurrection.jpg|Ylösnousemuksen kirkko (1652)
Image:Kostroma watchtower.jpg|Palotorni (1823–1826)




## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sälen

**Sälen** on kylä, taajama sekä laaja tunturi- ja talviurheilualue Malung-Sälenin kunnassa Keski-Ruotsissa Taalainmaalla Norjan rajan tuntumassa. Se sijaitsee 65 kilometrin päässä luoteeseen Malungin keskustaajamasta. Tukholmaan on matkaa noin 420 kilometriä. Laaksossa Västerdalälven-joen rannalla sijaitsevassa Sälenin taajamassa on 652 asukasta (31.12.2010).

Sälen on Åren ohella Ruotsin ehkä tunnetuin ja suosituin laskettelualue. Sälenissä on runsaasti myös muita talviaktiviteettejä kuten laaja perinteisen hiihdon latuverkosto. Moottoriurheilua on tarjolla moottorikelkkailun ja mikroautoilun muodossa. Volvo tarjoaa yleisölle mahdollisuutta koeajaa autoja talvioloissa suljetulla rata-alueella.
 
Kaikentasoista majoitusta on tarjolla useita tuhansia vuodepaikkoja tuntureiden rinteillä, Sälenin taajamassa ja kauempana alueella.

Sälenin tuntureilla ovat laskettelukeskukset Lindvallen, Hundfjället, Högfjället ja Tandådalen. Varsinaisten Sälen-tuntureiden eteläpuolella on Kläppen ja pohjoispuolella Stöten. Alueella on kaikkiaan toistasataa rinnettä ja noin sata hissiä.

Sälenissä on keväisin hiihdettävän Vaasahiihto-maratonhiihdon lähtöpaikka. Päätepiste on 90 kilometrin päässä sijaitsevassa Taalainmaan Morassa. Vasahiihto järjestettiin ensimmäisen kerran 1922.

Tunturiylängöllä sijaitseva pienlentokenttä tarjoaa hyvät mahdollisuudet muun muassa purjelentoon.

## Historiaa

Sälen löydettiin matkailukohteena 1920-luvulla, jolloin sinne rakennettiin rautatie. Ensimmäinen hiihtohissi tuntureille valmistui 1949. Sitä ennen kuljettiin hevosilla ja reillä.

Nimi Sälen ("hylje" yleisruotsissa) tulee sanasta *säl* tai *sel*, joka tarkoittaa malunginmurteella eläinsuojaa.

## Väestönkehitys

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sälenin hiihtokeskusten sivut
* Sälenin taajaman sivut 
* Malung-Sälenin kunnan sivut
* Vasa-hiihdon sivut
Maustekurkku

**Maustekurkut** ovat etikka- ja mausteliemeen säilöttyjä avomaankurkkuja. Maustekurkkuja käytetään mm. voileivän päällisenä ja kurkkusalaatin aineksena.

Avomaankurkut pestään ja ladotaan kokonaisina tai siivutettuina puhtaaseen lasipurkkiin. Kattilassa keitetään liemi, joka valmistetaan vedestä, etikasta, sokerista, suolasta sekä mausteista kuten sinapinsiemenistä, kokonaisista mustapippureista, mustaherukan lehdistä ja tillin kukinnoista. Kiehautettu liemi kaadetaan kurkkujen päälle niin, että ne peittyvät. Kansi suljetaan tiiviisti, ja jäähdytyksen jälkeen purkkia säilytetään viileässä.

Kurkkuja voidaan säilöä etikkasäilönnän lisäksi myös maitohappokäymisellä tai suolaliemessä. Nimestään huolimatta suolakurkku on monesti kuitenkin eräänlainen maustekurkku, sillä se säilötään suolaliemikäsittelyn jälkeen toisinaan etikkaliemeen.

Intiasta peräisin olevia kurkkuja säilöttiin Tigrisin laaksossa vuonna 2030 eaa. Huhutaan, että ne olivat yksi Kleopatran arvostetuimmista kauneussalaisuuksista. Ne esiintyvät Raamatussa ja Shakespearen kirjoituksissa. 

## Katso myös
* Suolakurkku

## Lähteet
Velikije Luki

**Velikije Luki** () on kaupunki ja kaupunkipiiri Pihkovan alueen eteläosassa Lovatin varrella Luoteis-Venäjällä. Sen asukusluku oli 98&nbsp;778 (väestönlaskenta 2010).

Velikije Luki on liikennesolmu, joka sijaitsee tärkeiden rautateiden ja M9-valtatien (eurooppatie ) varrella. Siellä on myös pieni siiviililentoasema. 

Kaupungissa on 1901 perustettu Velikije Lukin veturitehdas (VLVRZ).

## Historia

Kaupunki on mainittu kronikoissa jo 1166. Linnoituksen rakentamisen jälkeen 1211 siitä tuli tärkeä Pihkovan ja Novgorodin suoja. Moskovan ruhtinaskuntaan sen liitti Iivana Suuri 1478.  1800-luvun jälkipuoliskolla kaupungista tuli merkittävä rautatiepaikkakunta Moskovan ja Riian välisen rautatien ja kaupungin rautatieaseman valmistuessa. 

Toisessa maailmansodassa Velikije Lukissa käytiin kovia taisteluja 1941 ja 1942. Vuosien 1942-1943 vaihteessa käytiin "Pohjoisen Stalingradina" tunnettu Velikije Lukin taistelu, jossa puna-armeija saarsi saksalaisjoukot kaupunkiin kuukausiksi, ja jossa kaupunki tuhoutui lähes täysin. Kokonaistappiot olivat useita kymmeniä tuhansia miehiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nevelin piirin sivusto
Dzeržinsk (Venäjä)

**Dzeržinsk** () on kaupunki ja kaupunkipiirikunta Nižni Novgorodin alueella, Okajoen varrella Venäjällä, 32 km miljoonakaupunki Nižni Novgorodista ja noin 400 km itään Moskovasta. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 240&nbsp;742 ja kaupunkipiirikunnan 251&nbsp;016 henkeä. Jälkimmäinen sisältää kolme pienempää kaupunkityyppistä taajamaa ja runsas 5&nbsp;000 maaseutuasukasta.

Kaupunki perustettiin 1920-luvulla ja tunnettiin aluksi nimellä **Rastjapino**, mutta nimettiin 1929 puolalaisen bolševikin ja Tšekan ensimmäisen johtajan Feliks Dzeržinskin mukaan.

Dzeržinsk on kemianteollisuuden keskus. Kaupunki oli Neuvostoliiton kemiallisten aseiden tuotantopaikka ja siten pitkään suljettu ulkomaailmalta. Kemiallisten aseiden tuotanto päättyi 1945, jonka jälkeen jätteet haudattiin tehtaiden kaatopaikoille. Nykyisin teollisuuden omistaa NORSI ja siihen on investoinut saksalainen Wella AG.

Kaupunki on Guinnessin ennätysten kirjan mukaan maailman saastunein ja keskimääräinen elinikä jää siellä miehillä 42:een ja naisilla 47:ään ikävuoteen.https://web.archive.org/web/20060521220846/http://www.guinnessworldrecords.com/content_pages/record.asp?recordid=49246

Dzeržinskin merkittävin maamerkki ovat tiedemies Vladimir Šuhovin suunnittelemat kaksi 128 metristä hyperboloidosta tornia Okan rannassa.

*Neuvostoliitossa järjestettiin väestönlaskenta 1926, 1939, 1959, 1970, 1979 ja 1989 sekä Venäjän federaatiossa 2002 ja 2010.*


Kuva:Dzerjinsk aerial view.jpg|Ilmakuva kaupungin keskustasta.
Kuva:Mayakovsky Square.jpg|Majakovskin aukio.
Kuva:Shukhov Oka Tower photo by Vladimir Tomilov.jpg|Torni Okajoen rannalla.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ivanovo

**Ivanovo** () on Ivanovon alueen pääkaupunki Venäjällä. Sen asukasluku on 408&nbsp;330 (2010).

## Historia
Ivanovon kylä tunnetaan kirjallisissa lähteissä vuodesta 1561. Kaupunki perustettiin 1871 liittämällä Ivanovon kylä Voznesenskin posadiin. Vuoteen 1932 kaupungin nimi oli Ivanovo-Voznesensk. Ivanovo kuuluu kultaisen renkaan historiallisiin kaupunkeihin Moskovan koillispuolella.

1800-luvun alussa Ivanovo kilpaili myös Venäjän keisarikuntaan kuuluneen Puolan Łódźin kanssa Euroopan tekstiiliteollisuuden keskuksen asemasta. 

Työväen olojen vuoksi lakot olivat yleisiä. Suuri kutomotyöläisten lakko puhkesi vuoden 1905 vallankumouksen aikana toukokuussa. Siihen osallistui 70 000 työläistä. Lakko kesti 72 päivää, ja sen aikana  Ivanovossa perustettiin yksi ensimmäisistä työläisten neuvostoista, Valtuutettujen neuvosto.

Ivanovossa on vuonna 1918 perustettu Ivanovon kemianteknologian valtionyliopisto (ИГХТУ; ISUCT). 

Neuvostoliiton kaaduttua tekstiiliteollisuus väheni huomattavasti sen jouduttuaan kilpailemaan ulkomaisten yritysten kanssa joka johti vakaviin taloudellisiin ongelmiin alueella.

## Kuvagalleria

Tiedosto:ИГХТУ.jpg|Ivanovon kemianteknologian valtionyliopisto
Tiedosto:Банк (Ивановская область, Иваново, Красной Армии улица, 10).JPG|Pankki Ivanovossa
Tiedosto:Ivanovo pam Frunze.jpg|Mihail Frunzen patsas
Tiedosto:Ivanovo cinema Lodz 2008-05.jpg|Elokuvateatteri "Lodz" Ivanovossa


## Lähteet
Marks

**Marks** () on kaupunki Saratovin alueella Venäjällä, Volgan itärannalla, noin 60 km koilliseen Saratovista. Sen asukasluku on 31&nbsp;531 (2010).

Kaupunki perustettiin 1767 saksalaisena siirtokuntana nimellä *Baronsk* (Баронск). Pian se nimettiin *Jekaterinenštadt*iksi (, *Jekaterinograd*) Katariina Suuren mukaan. Vuonna 1918 siitä tuli kaupunki. Vuonna 1920 se nimettiin *Marksštadt*iksi Karl Marxin mukaan. Vuonna 1941 nimestä siivottiin saksalainen "štadt" () ja nimeksi jäi Marks.


Kuva:Christ the King church in Marks, Russia.jpg|Katolinen kirkko.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ansari

**Ansari** tarkoittaa seuraavia:

* ansari tarkoittaa kasvihuonetta mutta se on myös sukunimi:
* Anousheh Ansari (s. 1966), amerikaniranilainen avaruusturisti
* Aziz Ansari (s. 1983), yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko
* Mohammad Hamid Ansari (s. 1937), intialainen poliitikko ja Intian entinen varapresidentti.
Viljaruuvi

**Viljaruuvi** on siirtoruuvi, joka on kierukan muotoinen kone, jolla esimerkiksi valmiiksi kuivattua tai puitua viljaa nostetaan esimerkiksi torniin eli viljasiiloon. Sieltä se siirtyy yleensä viljanostajalle tai tarvittaessa rehuksi. 

Nykyaikaisessa teollisuudessa ruuvikuljettimia käytetään usein tehokkaammin vaakasuorassa tai hieman kaltevassa asennossa, kun siirretään puolikiinteitä materiaaleja kuten ruokajätettä, haketta, kiviainesta, viljanjyviä, eläinten rehua, tuhkaa, lihaa, luujauhoa ja muita kiinteitä aineita. Ensimmäisiä tunnettuja ruuveja oli Arkhimedeen ruuvi, jota on käytetty muinaisista ajoista asti kasteluveden pumppaamiseen.

## Katso myös
*Elevaattori
*Kuljetin

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kuvia viljaruuveista
Akademgorodok

**Akademgorodok** () on venäläisen tiedekaupungin (naukograd) erityisaseman saanut alue Novosibirskin 138&nbsp;000 asukkaan (2014) Sovjetskin piirissä,  Novosibirskin alueella Etelä-Siperiassa. Tämä Novosibirskin usean korkeakoulun ja tutkimuskeskuksen yhteinen tiedekampus sijaitsee noin 20 kilometriä Novosibirskin keskustasta eteläkaakkoon, lähellä Obiin padotun Novosibirskin tekojärven koillisrantaa, keskellä koivu- ja mäntymetsää.

Novosibirskin Akademgorodokin perusti 1950-luvulla Neuvostoliiton tiedeakatemian  Siperian osaston johtaja, akateemikko Mihail Lavrentjev. Akademgorodokissa on Novosibirskin valtionyliopisto, 35 tutkimuskeskusta, maatalousakatemia, lääketieteellinen akatemia, asuinrakennukset ja kaupungin tavallinen infrastruktuuri. Vapaa-ajankeskuksessa, Tiedemiesten talossa (*Dom Utšjonyh*) on 100&nbsp;000 niteen kirjasto ja konserttisali.

Neuvostoliiton aikoina 1961–1991 Novosibirskin Akademgorodok oli etuoikeutettu yhteisö, jonka asukkaille taattiin tiettyjä ruokatavaroita, joita ei muualla ollut helposti saatavilla. Tohtoriksi väitelleet pääsivät käsiksi edelleen vielä laajempaan valikoimaan. Tiedeakatemian jäsenet saivat asua huviloissa, kun muut asuivat yhdeksän- ja viisikerroksisissa kerrostaloissa.


Kuva:Akademgorodok NSU Interweek.jpg|Novosibirskin valtionyliopistoa.
Kuva:New Exhibition Centre in Akademgorodok.JPG| Novosibirskin Akademkorodokin uusi näyttelykeskus.
Kuva:Novosibirsk technopark 1st stage.jpg| Novosibirskin teknologiapuistoa Akademkorodokissa.
Kuva:Akademgorodok House of Scientists.jpg|Venäjän tiedeakatemian kokousrakennuksia ("Tiedemiesten talo").


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Akademgorodok (Academgorodok/Academic Town)   (novosibirskguide.com)
* Novosiberskin valtionyliopisto   (nsu.ru)
* osakartta alueelta   (sscc.ru)
* Jandeksin "Street view" -tyylinen panoramavalokuvin varustettu kartta alueelta (yandex.ru)
Kuusenpunikkitatti

**Kuusenpunikkitatti** (*Leccinum piceinum*) on punikkitattilaji. Sitä tavataan taigalla kuusen seuralaisena. Se muistuttaa paljon koivunpunikkitattia ja männynpunikkitattia sikäli, että se on kookkaanpuoleinen, punalakkinen ja sen jalassa on mustaksi kääntyvä suomupeite. Toisaalta sen väritys on paljon esimerkkilajeja ruskeampi ja myös paistettaessa siitä tulee tumman punertavaa, kun vertailulajeilla väri menee varsin mustaksi.

Kuusenpunikkitatti on mainio ruokasieni.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Biolib valokuvia
Pikanäppäin

**Pikanäppäin** on näppäin tai näppäinyhdistelmä, jolla käyttäjä voi toteuttaa tietyn käyttöliittymän toiminnon käyttämättä valikkoa. Useissa Windows-ohjelmissa käyttäjä voi esimerkiksi tallentaa tiedot käyttämällä näppäinyhdistelmää Ctrl+S. 

## Katso myös
*Pikavalinta
Karl Marx ja uskonto

**[[Karl Marx]]** oli sitä mieltä, että **[[uskonto]]** on haitallista ihmiskunnalle. Hänen mukaansa se estää alistettuja ihmisiä etsimästä ratkaisua ongelmiinsa, sillä uskonto lupaa uskovaisten saavan palkinnon tuonpuoleisessa elämässä. Marx oli myös sitä mieltä, että uskovaisuus on vastaus vieraantumiseen tai aineelliseen puutteeseen, eikä sitä voida poistaa ennen kuin ihmisten elämä on vapautettu, jolloin uskonto tulee kuolemaan luonnollista tietä. 

Uskonto on Marxin mukaan hallitsevan luokan käyttämä väline, jonka kautta ihmiset voivat hetkellisesti saada lievitystä kärsimyksiinsä kokemalla uskonnollisia kokemuksia. Hallitsevan luokan edun mukaista on edistää käsitystä, jonka mukaan ihmisten nykyinen kärsimys tulee johtamaan ikuiseen onneen. Niin kauan kuin kansa uskoo, se ei yritä aidosti ymmärtää ja voittaa kärsimystensä todellista lähdettä, mikä Marxin mielestä oli riistävä talousjärjestelmä. 

Marxin mukaan uskonto on kansan oopiumia koska

* se tarjoaa hetkellistä lievitystä kipuun, mutta ei pysty poistamaan kivun aiheuttajaa
* se tarjoaa kuvitelmia paremmasta elämästä taivaassa.

Marx näki siis uskonnon todellisuuspakona eli eskapismina.

Ludwig Feuerbach väitti, että ihminen palvoo jumalassa omaa itseään. Karl Marx kehitti edelleen Feuerbachin ajatuksia. Marxin mukaan uskonnossa on kyse yhteisön virheellisestä tajunnasta. 

Karl Marxin kanta työväenliikkeen ja uskonnon suhteista oli selvä. Marxin mielestä uskonto on työväenliikkeelle vahingollinen ilmiö. 

Marxin luonnehdinta uskonnosta kansan oopiumina ja käsitys yhteiskunnallisten olosuhteiden merkityksestä on ollut nykyisinkin esillä pohdittaessa syitä uskontojen kannatukselle.

## Katso myös

* Marxilainen uskontokritiikki

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* Feuerbach, Ludwig (1980). *Uskonnon olemuksesta*. Helsinki: Otava.
* Marx, Karl (1971). *Filosofian kurjuus*. Moskova: Edistys.
* Marx, Karl (1974). *Pääoma I*. Moskova: Edistys.
*
Kierikkala

**Kierikkala** (aiemmin ruots. *Gerikkala*) on Kotkan kaupunginosa Kolkansaaren pohjoisosassa Kymijoen Korkeakoskenhaaran varrella. Kaupunginosa on omakotitaloaluetta, joka rajoittuu lännessä Kotkan rataan, pohjoisessa ja idässä Korkeakoskenhaaraan ja etelässä Äijönvuoren alueeseen. Kierikkalassa toimii Karhulan VPK.

Kierikkala sijaitsee Suomen parhaisiin lohijokiin kuuluvan Kymijoen varrella ja on tunnettu kalastusmatkailukohde.

## Historia
Kuninkaantien varrella Korkeakosken länsipuolella sijaitseva Kierikkala oli Kymin pitäjän merkittäviä kyliä, jonne oli kerääntynyt monia käsityöläisammattilaisia. Kierikkalan kylää kutsuttiin jopa kaupungiksi. 1940-luvulla Kierikkalan ja Kalliokosken kaupunginosien välissä olevalle Äijönvuorelle rakennettiin IVAKin (ilmavalvonta-aluekeskus) luolat osaksi Kymijoki-linjaa. Kierikkala kuului Kymin kuntaan vuoteen 1950 saakka ja Karhulan kauppalaan vuosina 1951–1976.

Kierikkalan historiasta on julkaistu vuonna 2021 Korkeakoski Kierikkala – kyläkirja.

## Palvelut
Kierikkalassa on vuosien saatossa toimineet kauppa, apteekki, majatalo, baari, kioski, antiikkikauppa.

**Kuninkaantien majatalo**

Kuninkaantien majatalo

**Kierikkalan Koskipirtti**

Kierikkalassa Kuninkaantien majatalon yhteydessä toiminut baari.

**Kierikkalan kioski**

Kierikkalassa Kymintien varrella toiminut kioski. Kioski lakkautettiin jo vuosia sitten.

**Kierikkalan apteekki**

Karhulan kauppalaan perustettiin kolmas apteekki maaliskuussa 1952. Apteekki oli pitkään viralliselta nimeltään Karhulan III Kierikkalan apteekki. Aluksi apteekki sijaitsi vanhassa puutalossa Kierikkalan kylässä. Puutalosta apteekki muutti rapattuun kivitaloon Kymintielle osuuskauppa Ympyrän tiloihin. Näissä tiloissa apteekki toimi vuoteen 1985 asti, jolloin apteekki muutti Tampsantiellä sijaitsevaan kiinteistöön.

Vuonna 1977 Kotkan, Karhulan ja Kymin kuntaliitoksen myötä apteekin nimeksi tuli Kotkan VII Kierikkalan apteekki.

Apteekki muutti Kierikkalasta Sutelaan Prisman kiinteistöön 25.11.2002. 

## Lähteet
* 
*Kotkan kaupunki
*https://www.kotka.fi/asuminen-ja-ymparisto/asuinalueet/korkeakoski-kierikkala-ja-laajakoski/
*http://www.hakamaenapteekki.net/?id=4
### Viitteet
Scillynsaaret

**Scillynsaaret** ( [sɪli], ) on Lounais-Englantiin kuuluva saariryhmä 45 kilometrin päässä Cornwallin lounaisrannikolta. Scillynsaarilla on yhtenäishallintopiiriä vastaava asema.

Scillynsaarilla on ollut asutusta kivikaudelta lähtien. Maanviljelyn ja kalastuksen lisäksi tärkeäksi elinkeinoksi on noussut matkailu. 

Englannin sisällissodan aikana Scillynsaaret toimivat tärkeänä tukikohtana rojalisteille, kunnes amiraali Robert Blake ryösti kesäkuussa 1651 saaret parlamentaristeille.

Scillynsaarten asukasluku on yli kaksituhatta. Saarten pinta-ala on 16,33 km². Suurin asutuskeskus on yli tuhannen asukkaan Hugh Town St Mary'sin saarella.

## Saaret
Scillynsaarten kuuden asutun saaren lisäksi ryhmään kuuluu lukuisia asumattomia saaria ja luotoja. Asutut saaret ovat:

* St Mary's (1&nbsp;666 as.)
* Tresco (180 as.)
* St Martin's (142 as.)
* Bryher (92 as.)
* St Agnes (70 as.)
* Gugh (3 as., yksittäinen maatalo) 

Samson on ollut asumaton vuodesta 1855.

## Liput
Scillynsaarilla käytetään valtuuston lipun lisäksi epävirallista Scillonian Cross -lippua, jonka *[[Scilly News]]* -lehden lukijat valitsivat äänestyksellä vuonna 2002.

## Lähteet
Hugh Town

**Hugh Town** ( tai **) on noin  asukkaan kylä Scillynsaariin kuuluvalla St Mary’sin saarella Cornwallin muodollisessa kreivikunnassa. Se on Scillynsaarten suurin asutuskeskus ja hallinnollinen keskus. Kaupunki sijaitsee St Mary’sin lounaisosassa sijaitsevalla hiekkaisella niemellä, ja siihen kuuluu satama ja redi, jonne suuret alukset voivat ankkuroitua. Tärkeimpiä elinkeinoja ovat kalastus ja matkailu.

Prinssi Charles (josta tuli myöhemmin Kaarle II) oleskeli Hugh Townissa vähän aikaa ennen pakenemistaan Jerseyn saarelle vuonna 1646. Vuonna 1593 rakennettu Star Castle -linnoitus toimii nykyisin hotellina. Hugh Townista pääsee lautalla Penzanceen, ja St Mary’sin lentoasema sijaitsee juuri kaupungin ulkopuolella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Télévision Suisse Romande

**Télévision Suisse Romande** (TSR) oli sveitsiläinen vuonna 1953 perustettu televisioasema, joka esitti ohjelmia kahdella kanavalla **TSR 1** ja **TSR 2**. Suurin osa TSR:n ohjelmista oli ranskankielisiä.

Kanavan päämaja sijaitsi Genevessä, ja kanavalla on toimistot myös Lausannessa, Sionissa, Moutierissä, Fribourgissa ja Neuchâtelissa.

TSR ja radiokanava RSR yhdistyivät 28. helmikuuta 2012 Sveitsin ranskankieliseksi mediakanavaksi, RTS:ksi (Radio Télévision Suisse), joka on valtakunnallisen SRG SSR:n osa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Télévision Suisse Romande
Luettelo Nintendon pelihahmoista

Nintendon videopeleissä esiintyviä hahmoja.

## ''Mario''

* Bowser
* Luigi
* Mario
* Prinsessa Peach
* Toad
* Wario
* Waluigi

### Donkey Kong

## ''The Legend of Zelda''

## ''Metroid''
* Kraid
* Metroidit
* Mother Brain
* Ridley
* Samus Aran

## ''Pokémon''

## ''Star Fox''
*Andrew Oikonny
*Andross
*Falco Lombardi
*Fox McCloud
*Leon Powalski
*Kenraali Pepper
*Peppy Hare
*Pigma Dengar
*Slippy Toad
*Wolf O'Donnell

## ''Super Smash Bros.''

## ''F-Zero''
*Antonio Guster
*Baba
*Beastman
*Billy
*Bio Rex
*Black Shadow
*Blood Falcon
*Captain Falcon
*Dr. Clash
*Dr. Stewart
*Draq
*Mr. EAD
*Mrs. Arrow
*Gomar & Shioh
*Jack Levin
*James McCloud
*Jody Summer
*John Tanaka
*Kate Alen
*Leon
*Michael Chain
*Mighty Gazelle
*Octoman
*Pico
*Roger Buster
*Samurai Goroh
*Silver Neelsen
*The Skull
*Super Arrow

## ''Kirby''
*Adeleine
*Bandana Waddle Dee
*Dark Matter
*Dark Mind
*Drawcia
*Dyna Blade
*Gooey
*King Dedede
*Kirby
*Magolor
*Marx
*Meta Knight
*Necrodeus
*Nightmare
*Yin-Yarn the Sorcerer
Edoras

**Edoras** on Rohanin valtakunnan pääkaupunki, J. R. R. Tolkienin luomassa fiktiivisessä maailmassa, Keski-Maassa. Kaupunki sijaitsi Valkoisten vuorten pohjoispuolella. Edoras oli rakennettu vuoren alarinteelle.

Edorasissa oli monia talleja, asuinrakennuksia, parakkeja, patsaita, vartiotorneja ja muita rakennuksia. Edorasta ympäröi puusta ja raudasta tehty ulkomuuri, jossa oli monia vartiotorneja. Muurissa oli myös salaovia ja suuri rautaportti. Kaupungissa oli vielä pienempiä paaluaitamuureja sekä vartiotorneja. Kaupungissa oli myös parakkeja ja talleja, joissa koulutettiin sotilaita ja pidettiin hevosia. Asuinrakennukset olivat vaatimattomia. Kaupungissa oli myös maatiloja ja patsaita. Ylimpänä kalliolla oli Meduseldin kultainen kartano, joka oli vartiotilassa. Muureilla oli vartijat, sekä kuninkaallinen ratsukaarti oli koko ajan valmiustilassa.

## Historia
Edorasin rakensi Brego, Eorl Nuoren poika vuonna 2548 Kolmatta Aikaa.

Sormuksen sodan aikana Edorasissa ei ollut paljon sotilaita. Kun Gandalf Valkoinen, Gimli Glóinin poika, Legolas Thranduilin poika ja Aragorn Arathornin poika tulivat Edorasiin, Gandalf paransi Théodenin Thengelin pojan mielen ja ajoi Sarumanin pois hänestä. Sen jälkeen Edorasista johdettiin noin 100 sotilasta ja noin 600 kansalaista Helmin syvänteeseen. Sieltä palasi Edorasiin noin 2&nbsp;000 sotilasta. Edorasista lähti noin 4&nbsp;000 ''rohirrim''in ratsastajaa Dunhargiin, jossa armeijan kokoaminen alkoi. 

Kun Sauron oli tuhottu, *rohirrim* palasivat Rohaniin. Théoden kuoli Pelennorin kentillä ja hänen sisarenpojasta Éomerista tuli Rohanin kuningas. Theoden haudattiin Edorasin lähellä oleviin hautakumpuihin, jossa kaikki entiset Rohanin kuninkaatkin makaavat. 

Neljännellä Ajalla Edoras ja Rohan kukoisti Éomerin johdolla ja kun hän kuoli hänen poikansa Elfwine piti Edorasin ja Rohanin kukoistuksessa.

## Aiheesta muualla
*Kontu – yhteisövetoinen sivusto, jolla on tietoa sekä kirjasta että elokuvista.
*Encyclopedia of Arda
*Tolkien Gateway

## Edorasin kuvia
Edorasin kartta
Kuoppainen tie

**Kuoppainen tie** on suomalaisen rockyhtye Eero ja Jussi & The Boysin studioalbumi vuodelta 1995. Se sisältää alkuperäissävellyksiä ja -sanoituksia monilta suomalaisilta lauluntekijöiltä. Albumin yhdessä Olli Haaviston kanssa tuottanut Eero Lupari kertoi kappaleiden kertovan suomalaisesta todellisuudesta kantaa ottaen mutta huumorimielellä.

Albumi syntyi juhlistamaan Raittisen veljesten ja The Boys -yhtyeen 35-vuotista musiikkiuraa. Tuohon mennessä Jussi Raittinen oli levyttänyt noin 600 kappaletta ja Eero Raittinen noin 500. The Boys -yhtyeessä oli soittanut eri vaiheissa yhteensä 32 muusikkoa.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Eero Raittinen – laulu, rummut
* Jussi Raittinen – laulu, basso
* Eero Lupari – kitarat, laulu
* Olli Haavisto – kitarat, dobro, pedal-steel, urut, mandoliini, haitari, tinapilli

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rytmimusiikin Syke: Kuoppainen tie
Elba

**Elba** on saari Italiassa Toscanan rannikolla, 20 kilometrin päässä Grossetosta.  Se on Toscanan saariston suurin ja Italian kolmanneksi suurin saari Sisilian ja Sardinian jälkeen.

Saaren pinta-ala on 224 km² ja asukasluku noin 31&nbsp;000. Saarella on rantaviivaa 147 kilometriä, ja sen korkein kohta on Monte Capanne 1&nbsp;019 metrin korkeudessa merenpinnasta.

Elban suurimman kaupungin Portoferraion lisäksi saarella sijaitsevat Campo nell'Elban, Capoliverin, Marcianan, Marciana Marinan, Porto Azzurron, Rio Marinan ja Rio nell'Elban kunnat.

Saarella louhittiin jo antiikin aikana rautamalmia, ja ensimmäiset kaivokset sinne perustivat etruskit. Tuolloin saari tunnettiin nimellä **Ilva**. Nykyään saari tunnetaan kuitenkin paremmin paikkana, jonne Napoléon Bonaparte karkotettiin 1814. Saaresta muodostettiin tuolloin lyhytikäiseksi jäänyt Elban ruhtinaskunta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Elban sivusto
Pertti Palo

**Pertti Palo** (11. marraskuuta 1934 Helsinki – 13. elokuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Hämeenlinnan kaupunginteatterissa 1957–1961, Tampereen Teatterissa 1961–1975 ja Helsingin kaupunginteatterissa 1975–1990. Palo kunnostautui etenkin musikaaleissa ja laulunäytelmissä.

## Ura
Pertti Palo oli kuuluisan näyttelijäsuvun vesa. Hän suoritti Suomen teatterikoulun 1954–1957. Palon teatterirooleja olivat esimerkiksi Biff (*[[Kauppamatkustajan kuolema]]*), Nick (*[[Kuka pelkää Virginia Woolfia?]]*), Sganarelle (*Don Juan*), Action (*[[West Side Story]]*), Nikolai Ivanov  (*Ivanov*), Gabriel (*[[Gabriel, tule takaisin]]*), Ventti Ville (*[[Omena putoaa]]*), Honkajoki (*Tuntematon sotilas*) ja Eino Grönberg (*Kallion kimallus*).

Pertti Palo teki ensimmäisen lapsiroolinsa kolmevuotiaana elokuvassa *[[Niskavuoren naiset (vuoden 1938 elokuva)|Niskavuoren naiset]]* (1938). Hän näytteli pieniä rooleja kymmenissä elokuvissa, kuten *[[Virtaset ja Lahtiset]]* (1959), *[[Punainen viiva]]* (1959) ja *[[Tulipunainen kyyhkynen]]* (1961) sekä monissa Spede Pasasen elokuvissa.

Palo sai parhaan miespääosan Jussi -palkinnon Erkko Kivikosken ohjaamasta elokuvasta *[[Yö meren rannalla]]* vuonna 1981. Hänen roolihahmonsa oli arkkitehti Mikko. Myös johtaja Lehdon rooli elokuvassa *[[Miljoonaliiga]]* (1968) poikkeaa Palolle tyypillisistä pienistä rooleista.

Pertti Palo ja Ritva Valkama saivat Aku-patsaan vuonna 1960.

## Yksityiselämä
Pertti Palon isä oli näyttelijä Tauno Palo, äiti näyttelijä Sylvi Palo ja veli näyttelijä Martti Palo. Näyttelijä Jukka-Pekka Palo on isän puolelta Pertti Palon velipuoli. Palon puoliso oli Ritva Valkama. Kaksi heidän kolmesta tyttärestään on myös näyttelijöitä: Sanna-Kaisa ja Maiju. 

Palo kuoli 75-vuotiaana pitkään sairastettuaan. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle Helsinkiin.

## Lähteet
* 
* 
* 
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Pertti Palon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Holy Island

**Holy Island** voi viitata seuraaviin:

* Lindisfarne (toiselta nimeltään *Holy Island*), saari Englannin koillisrannikolla.
* Holy Island, saari Luoteis-Walesissa Angleseyn kreivikunnassa.
Lindisfarne

**Lindisfarne** eli **Holy Island** on saari Englannin koillisrannikolla. Se on yhdistetty kolme kilometriä pitkällä pengertiellä Northumberlandiin. 

## Luostari
Irlantilainen Pyhä Aidan perusti Lindisfarnen munkkiluostarin vuonna 635. Hän myös toimi Lindisfarnen ensimmäisenä piispana 635–651. Viikinkien hyökkäystä saarelle 8. kesäkuuta 793 pidetään viikinkiajan alkuna. Vuonna 2001 Lindisfarnen asukasluku oli 162. Saarella kirjoitettiin 600-luvun lopussa tai 700-luvun alussa Lindisfarnen evankeliumikirja, jota säilytetään nykyään Lontoon British Libraryssa. 

Lindisfarnella on muun muassa 1500-luvulla rakennettu Lindisfarnen linna. Saaren luostari hylättiin 875, mutta perustettiin uudelleen 1082. Lopullisesti se lakkautettiin 1500-luvulla.

## Viikinkien hyökkäys 793
Tanskalaisten viikinkien hyökätessä Lindisfarnen luostariin se oli Britannian vauraimpia ja tärkeimpiä uskonnollisia keskuksia. Luostarin ryöstäminen toistui yhä uudelleen seuraavien 200 vuoden ajan, minkä takia luostari hylättiin, koulu suljettiin ja piispanistuin siirrettiin sisämaahan Durhamiin. Vaikka luostari perustettiin myöhemmin uudelleen, se ei saanut entistä valta-asemaansa. Vuoden 793 hyökkäys oli ensimmäinen viikinkien ryöstöretki Britanniaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* http://www.lindisfarne.org.uk/
Pianosa

**Pianosa** on Toscanan saaristoon kuuluva saari Italiassa. Se sijaitsee Elbasta 17 kilometriä lounaaseen. Pianosa on laakea noin 10km² kokoinen saari, jonka korkein kohta on 29 metriä. Saaren nimi onkin tullut sen tasaisuudesta.

Pianosa tunnettiin Rooman valtakunnan aikoina nimellä Planasia. Saarella oli ollut asutusta jo ennen roomalaisia. Saarelle karkotettiin vuoden 6 tienoilla Augustuksen tyttärenpoika Agrippa Postumus, joka asui saarella olleessa huvilassa. Huvilan rauniot ovat vieläkin nähtävissä kuten siihen kuulunut pieni teatteri ja kylpylä. Pianosalla on myös varhaiskristillisiä katakombeja. 

Vuonna 1856 saarelle perustettiin rangaistussiirtola sen syrjäisen sijainnin ja maaston vuoksi. Vankilaksi se muutettiin vuonna 1968. Saarella oli vangittuna mafiosoja, murhaajia ja poliittisia vankeja. Viimeiset vangit siirrettiin pois vuonna 1997 ja seuraavana vuonna vankila suljettiin. Sen jälkeen saari on ollut asumaton. Lopullisesti vankila lakkautettiin vuonna 2011.

Vankilan vuoksi pääsyä saarelle ja sen lähivesille rajoitettiin voimakkaasti, mikä suojeli saaren luontoa. Vesistö on näin säästynyt kalastukselta ja saastumiselta, jonka vuoksi sen on runsas lajinen. Nykyään Pianosa lähivesineen on luonnonsuojelualuetta. Saarelle pääsyä rajoitetaan vieläkin luonnonsuojelemiseksi. Vain tietty määrä ihmisiä päästetään päivittäin saarelle opastetuilla kierroksilla. Tietyin ehdoin saaren ympäristössä on voinut sukeltaa vuodesta 2013 asti. 

Saarella pesii noin 30 eri lintulajia, joista osa on uhanalaisia kuten välimerenlokki.  Saarella asuu myös piennisäkkäitä kuten jäniksiä ja jyrsijöitä sekä liskoja.

## Lähteet
Islamilainen yhteistyöjärjestö

**Islamilainen yhteistyöjärjestö** (28. kesäkuuta 2011 asti **Islamilainen konferenssi**) on kansainvälinen järjestö, jonka tarkoituksena on edistää jäsenmaissa keskinäistä yhteenkuuluvuutta ja lisätä yhteistyötä muun muassa talouden, kulttuurin ja tieteen alueella. Järjestöön kuului vuonna 2023 yhteensä 57 pääasiassa muslimiemmistöistä valtiota, ja se katsoo ajavansa maailman 1,4 miljardin muslimin etuja. Sillä on jäsenmaita neljässä maaosassa. Järjestö perustettiin  Rabatissa Marokossa 25. syyskuuta 1969.

Islamilainen konferenssi julkaisi vuonna 1990 Kairon julistuksen, joka järjestön mukaan määrittää islamin ihmisoikeuskäsityksen.

## Pääsihteerit
 

## Nykyiset jäsenvaltiot

### Afrikka
 
* (1969)
* (1982)
* (1975)
*  (1975)
* (1969)
* (1976)
* (1978)
* (1974)
* (1974)
* (1969)
* (1974)
* (2001)
* (1969)
* (1969)
*  (1969)
*  (1969)
*  (1994)
*  (1969)
*  (1986)
*  (1969)
*  (1972)
*  (1969)
*  (1969)
*  (1997)
*  (1969)
*  (1974)

### Aasia
 
* (1969) (erotettu 1980 -1989)
* (1969)
* (1970)
* (1974)
* (1984)
* (1969)
* (1976)
* (1969)
* (1969)
* (1992)
* (1969)
* (1969)
* (1976)
* (1970)
* (1969)
* (1969)
* (1970)
* (1969)
* (erotettu vuodesta 2012) (1970)
* (1992)
* (1992)
* (1971)
* (1995)
* (1969)

### Eurooppa
* (1992)

### Etelä-Amerikka
* (1998)
* (1996)

### Maanosienvälissä
 
* (1991)
* (1969) (erotettu 1979 - 1984)
* (1995)
* (1969)

## Entiset jäsenvaltiot
*  (tammikuu 1993 – elokuu 1993)

## Tarkkailijavaltiot
*  (1979)
*  (1994)
*  (1997)
*  (1998)
*  (2005)

## Tarkkailijajärjestöt
*  (1975–)
*  (YK) (1976–)  
* Afrikan unioni (AU) (2002–)
* Morojen kansallinen vapausrintama (MNLF) (1977–)
* Sitoutumattomien maiden liike (NAM) (1977–)
* Keski-Aasian talousjärjestö (ECO) (1995–)
* Parliamentary Union of .e OIC Member States (PUOICM) (2000–)
* Islamic Conference You. Forum for Dialogue a. Cooperation (ICYFDC) (2005–)

## Konferenssit

## Lähteet
*Jäsenvaltiot (ei tarkistettu) 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Islamilaisen yhteistyöjärjestön kotisivut
Južno-Sahalinsk

**Južno-Sahalinsk** () on Sahalinin alueen suurin kaupunki ja hallinnollinen keskus Venäjän kaukoidässä. Kaupunki sijaitsee Sahalinin saaren eteläosassa Susujajoen varrella.

Kaupungin väkiluku oli 181&nbsp;728 vuonna 2010, lähikylät sisältävän kaupunkipiirin 189&nbsp;010.

Kaupungissa on rautatieasema ja kantakaupungin eteläpuolella toimii Južno-Sahalinskin lentoasema. 

## Historia

Vuonna 1882 paikkakunta perustettiin **Vladimirovka**-nimisenä kylänä. Vuonna 1905 se siirtyi Japanin hallintaan nimellä **Toyohara** (豊原) ja sai kaupungin aseman. Toisen maailmansodan jälkeen kaupunki palautui Venäjälle, ja nykyisen nimensä se sai 1946.


Kuva:Vladimirovka.gif|Vladimirovkan kylä (nyk. Južno-Sahalinsk) 1880-luvulla.
Kuva:Toyohara birdeye.jpg|Ilmakuva Toyoharasta, Japanin hallinnon ajalta (1930-luku).
Kuva:Airbus A320-214, S7 - Siberia Airlines AN1652027.jpg| Ilmakuva (2009).
Kuva:Площадь Ленина..JPG|Leninin aukiota. Oikealla kaupungintalo.
Kuva:Сахалинский областной драматический театр. (1).JPG|Sahalinin alueteatteri.
Kuva:Yuzhno-Sakhalinsk Museum July 2012.jpg|Kaupunginmuseo.
Kuva:Воскресенский собор в Южно-Сахалинске. (2).JPG|Ortodoksinen kirkko.
Kuva:Католическая церковь в Южно-Сахалинске. (1).JPG|Katolinen kirkko.
Kuva:Аэродромы и терминалы - терминал, Южно-Сахалинск - Хомутово RP115997.jpg|Južno-Sahalinskin lentoasema.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin viralliset sivut  
*Sateliittikartta  
*Kaupungin epäviralliset sivut  www.sakh.com 
*Sakhalin in English englanninkielinen kaupunkiportaali www.sakh.com 
*Yuzhno-Sakhalinsk: city's History in Architecture  www.sakhalin.ru
KOTA-tietokanta

**KOTA-tietokanta** on opetusministeriön koulutus- ja tiedepolitiikan osaston ylläpitämä tietokanta, joka tarjoaa yliopisto- ja koulutusalakohtaisia tilastotietoja. Keväällä 1997 varsinaisen KOTA-tietokannan rinnalle avattiin KOTA Online -palvelu, joka ilman erillistä käyttölupaa tarjoaa internetin käyttäjille mahdollisuuden hyödyntää supistettua versiota tietokannan sisällöstä www-selaimella.

## Aiheesta muualla
* KOTA Online