open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
If It Don’t Kill You, It Just Makes You Stronger

**If I Don’t Kill You, It Just Makes You Stronger** on näyttelijä Bruce Willisin toinen sooloalbumi. Albumi julkaistiin 20. elokuuta 1989. Edellinen levy, *[[The Return of Bruno]]* on kaupallisesti menestyneempi albumi. Tämä on Willisin uusin studioalbumi, ja tämän jälkeen hän on julkaissut vain kokoelmia. 

## Kappaleet
#Pep Talk” 
#Crazy Mixed-Up World
#Turn It up (A Little Louder)
#Soul Shake
#Here Comes Trouble Again
#Save the Last Dance for Me
#Blues for Mr. D
#Tenth Avenue Tango
#Can’t Leave Her Alone
#Barnyard Boogie

## Aiheesta muualla
* If It Don't Kill You It Just Makes You Stronger discogs.com -sivustolla
Raindrops Keep Fallin’ on My Head

**”Raindrops Keep Fallin’ on My Head”** on sanoittaja Hal Davidin ja säveltäjä Burt Bacharachin vuoden 1969 elokuvaa *[[Butch ja Kid – auringonlaskun ratsastajat]]* varten tekemä musiikkikappale. Se palkittiin parhaan laulun Oscarilla, minkä lisäksi elokuva sai Oscarin myös parhaan musiikin kategoriassa. B. J. Thomasin esittämänä kappale oli neljä viikkoa Billboard Hot 100 -listan ykkössijalla vuonna 1970. Billboard Hot 100 All-Time Top Songs -listauksessa kappale sijoittui 85:nneksi, ja American Film Institute sijoitti sen  23:nneksi.

Kappale on käännetty suomeksi nimille ”Ei haittaa sää” (san. Vexi Salmi) ja ”Räystäät jos tippuu” (san. Pertti Reponen).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sanoitukset
Happo-emästitraus

**Happo-emästitraus** eli **neutralointititraus** on eräs useista titrausmenetelmistä. Happo-emästitraus on kvantitatiivinen analyysimenetelmä, jonka avulla voidaan määrittää tuntemattoman happo- tai emäsliuoksen konsentraatio. Titraus perustuu hapon ja emäksen väliseen neutraloitumisreaktioon.

## Välineet ja menettelytapa

Happo-emästitrauksessa konsentraatioltaan tuntematon happo- tai emäsnäyte analysoidaan titrantin avulla lisäämällä sitä näyteliuokseen vähitellen ja tarkkailemalla liuoksen pH-muutosta. Titranttina käytetään tunnetun väkevyistä happo- tai emäsliuosta, jota kutsutaan standardiliuokseksi.

Titrauksessa tutkittava näyte mitataan pipetin avulla erlenmeyerpulloon tai keitinlasiin. Standardiliuos lisätään useimmiten byrettiin, jonka mitta-asteikolta luetaan titrausliuoksen kulutus. Byretin sijaan voidaan käyttää myös standardiliuoksen kulutuksen automaattisesti mittaavaa titraattoria. Näytettä sekoitetaan magneettisekoittimen avulla. Titrauksen ekvivalenttikohta määritetään pH-indikaattorin tai pH-mittarin avulla. Standardiliuoksina käytetään happoja titrattaessa yleensä natriumhydroksidiliuosta, jonka konsentraatio on 0,1 mol/l ja emäksiä titrattaessa 0,1-molaarista suolahappo- tai rikkihappoliuosta.

Ennen titrauksen alkua on valittava pH-indikaattori, jonka värinmuutosalue osuu ekvivalenttikohdan pH:n läheisyyteen. Ekvivalenttikohta on kohta, jossa kaikki happo tai emäs on neutraloitu. Titrattaessa vahva happoa vahvalla emäksellä ekvivalenttikohdan happamuus on 7. Kun heikkoa happoa titrataan vahvalla emäksellä ekvivalenttikohdan pH on yli 7. Vastaavasti heikon emäksen titrauksessa ekvivalenttikohta on happaman puolella. Useimmin käytettyjä indikaattoreita ovat fenoliftaleiini ja bromitymolisininen. Byretistä tai titraattorista päästetään näytteen joukkoon standardiliuosta tipoittain. Ekvivalentti kohta huomataan, kun indikaattorin väri on muuttunut. Värinmuutoskohdassa standardliuosta on lisätty näytteeseen yhtäsuuri ainemäärä kuin näytteessä on tutkittavaa happoa tai emästä.. Jos pH:n mittaukseen on käytetty pH-mittaria, voidaan piirtää myös titrauskäyrä.

## Titrauskäyrä

Titrauskäyrässä vaaka-akselina on titrausliuoksen titraukseen käytetty tilavuus ja pystyakselina on liuoksen happamuus. Titrattaessa happoja käyrä lähtee matalammasta pH:sta päättyen korkeaan pH:hon ja emästä titrattaessa käyrän alkupisteen pH on korkea ja loppupisteen matalampi. Ekvivalenttikohta näkyy käyrässä happamuuden voimakkaana nousuna tai laskuna.

Titrattaessa heikkoa happoa tai emästä muodostuu titrauksen puolivälissä puskuriliuosalue. Tällöin heikon hapon tai emäksen ja niitä vastaavien suolojen konsentraatiot ovat samat. Kun pH puskurialueella tiedetään, voidaan määrittää tutkittavan aineen happo- tai emäsvakio.

Jos happo kykenee luovuttamaan useamman kuin yhden protonin, on se moniarvoinen eli polyproottinen. Titrauskäyrällä voidaan silloin erottaa useampi ekvivalenttikohtaa mikäli protonit eivät irtoa yhtä helposti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Happo-emästitraus  Opetushallitus Etälukion kemia
Rastulit

**Rastulit** (*Myadestes*) on rastaiden (Turdidae) heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu BirdLifen mukaan 12 lajia.

## Rastuleihin kuuluvia lajeja
* Andienrastuli (*Myadestes ralloides*)
* Antillienrastuli (*Myadestes genibarbis*)
* Havaijinrastuli (*Myadestes obscurus*)
* Kauainisorastuli (*Myadestes myadestinus*), kuollut sukupuuttoon
* Kauainpikkurastuli (*Myadestes palmeri*)
* Kuubanrastuli (*Myadestes elisabeth*)
* Lanainrastuli (*Myadestes lanaiensis*)
* Liuskerastuli (*Myadestes townsendi*)
* Panamanrastuli (*Myadestes coloratus*)
* Rosvorastuli (*Myadestes melanops*)
* Ruostesiipirastuli (*Myadestes occidentalis*)
* Savirastuli (*Myadestes unicolor*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Myadestes 
*ZipcodeZoo: Myadestes
Rohkea nuoruus

**Rohkea nuoruus** on ranskalaisen Claude Chabrolin toinen pitkä elokuva. Se valmistui vuonna 1959 ja oli ensimmäisiä Ranskan uuden aallon elokuvia.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Juoni
Gérard Plain näyttelee Charlesia, joka muuttaa lakiopintojen vuoksi maalta Pariisiin serkkunsa Paulin (Jean-Claude Brialy) luo. Paul on elämäntavoiltaan boheemi ja ottaa opiskelun kevyemmin kuin vakava, Honoré de Balzacin teoksia lukeva Charles.

## Lähteet
Macrianus Minor

**Titus Fulvius Junius Macrianus** tai **Macrianus Minor** (Macrianus nuorempi, k. syksy 261) oli roomalainen usurpaattori eli vallananastaja keisari Gallienuksen aikana. Hän oli Fulvius Macrianuksen eli Macrianus vanhemman ja mahdollisesti Junia -nimisen aatelisnaisen poika. Macrianuksen veli oli Titus Fulvius Junius Quietus. Epäluotettavan *[[Historia Augusta]]n* mukaan hän toimi sotilastribuunina keisari Valerianuksen aikana, mutta tämä saattaa olla fiktiota. Tiedetään kuitenkin, että hänen isänsä toimi Valerianuksen kenraalina Persian sotaretkellä.

Kesällä 260 roomalaiset kärsivät suuren tappion persialaisia vastaan Carrhaen lähistöllä. Valerianus vangittiin ja persialaiset hyökkäsivät Syyriaan ja Vähään-Aasiaan. Tilanne oli kaoottinen, mutta Macrianus vanhemman ja Ballistan (tai Callistuksen) vastatoimet Kilikiassa pysäyttivät persialaisten hyökkäyksen. Persian kuningas Sapor I joutui perääntymään takaisin itään. Macrianus vanhempi ja Ballista ansaitsivat tästä hyvästä sotilaidensa kunnioituksen ja nämä päättivätkin huutaa Macrianus vanhemman keisariksi vaikka Valerianuksen poika ja laillinen keisari Gallienus olikin yhä elossa ja hallitsi valtakunnan läntisiä provinsseja. Macrianus vanhempi kuitenkin kieltäytyi kunniasta vedoten ikäänsä ja terveyteensä ja nimitti keisareiksi sen sijaan poikansa Macrianus nuoremman ja Quietuksen. Tämä tapahtui todennäköisesti ennen 17. syyskuuta 260. Macrianuksilla oli käytössään Valerianukselta jäänyt kultavarat, mikä mahdollisti kolikoiden lyömisen uusien keisarien kunniaksi. Kolikoissa kunnioitettiin armeijaa ja julistettiin voiton olevan varmaa. Molemmat keisarit nimitettiin myös konsuleiksi kuluvalle vuodelle, jolloin koko valtakunnassa oli itse asiassa kolme konsuliparia vuonna 261; Gallian keisarikunnassa, Roomassa ja Macrianusten hallitsemassa Vähän-Aasian, Syyrian ja Egyptin provinsseissa.

Keväällä 261 Macrianus vanhempi päätti lähteä länteen valtaamaan Gallienuksen hallitsemia provinsseja. Hän otti nuoremman Macrianuksen mukaansa jättäen Quietuksen ja Ballistan valvomaan idän provinsseja. Macrianusten armeijan kuitenkin löivät syksyllä 261 Illyriassa Gallienuksen kenraalit Aureolus ja Domitianus. Tappion jälkeen Macrianusten omat sotilaat murhasivat komentajansa. Pian Palmyran hallitsija Septimius Odaenathus surmasi Quietuksen ja Ballistan.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
The New Scooby-Doo Movies

**The New Scooby-Doo Movies** on Hanna-Barberan tuottama yhdysvaltalainen 24-osainen piirrossarja. Se on toinen Scooby-Doohon perustuva sarja, jota esitettiin vuosien 1972–1973 aikana CBS:llä.

## Sarja
Ensimmäisen sarjan *[[Scooby-Doo, Where Are You!]]* menestyksen Hanna-Barbera jatkoi *Scooby-Doon* tuottamista. *The New Scooby-Doo Movies* keskittyi edellisen sarjan tavoin Scooby-Doon ja Mysteeri Oy:n salaperäisten tapahtumien ratkomiseen. Uutena puolena uusi sarja esitti nimensä mukaan pidempiä jaksoja, jotka olivat kestoltaan noin 40–45 minuuttia. Lisäksi sarjassa esiintyi lukuisia tunnettuja vierasesiintyjiä. Mukana oli niin tunnettuja näyttelijöitä, kuin kuvitteellisia hahmoja. Sarjassa vieraili muun muassa Three Stooges, Batman, Robin, Don Knotts, Sonny and Cher, Josie and the Pussycats ja Dick Van Dyke.

## Äänirooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The New Scooby-Doo Movies bcdb.comissa
Guaram II

**Guaram II** () oli Iberian (eli Georgian itäosan Kartlin) ruhtinas guaramidi-dynastiasta vuosina 684/685–n. 693. 

Guaram oli Klardžetin ja Džavakhetin herttua (eristavi). Hän nousi Iberian ruhtinaaksi, kun hänen edeltäjänsä Adarnase II Khosroiani-dynastiasta kaatui taistellessaan kasaareja vastaan vuonna 684 tai 685. Kun Bysantti oli voittanut sodan kalifaattia vastaan, Guaram alkoi noin vuonna 689 tukea Bysantin keisari Justinianus II:ta ja hänelle annettiin kuropalates-arvonimi. Hänen seuraajakseen lienee noussut hänen poikansa tai pojanpoikansa Guaram III jonkin verran ennen vuotta 693, jolloin arabit onnistuivat valloittamaan Kaukasian alueen kasaariliittolaistensa avustuksella ja alkoivat hallita aluetta suoraan Dvinissä asuneen varakuninkaansa (wali) kautta.   

## Lähteet
Katsura Tarō

**Katsura Tarō** (, 4. tammikuuta 1848 – 10. lokakuuta 1913) oli Keisarillisen Japanin armeijan kenraali, poliitikko ja kolminkertainen Japanin pääministeri.

## Sotilasura
Katsura syntyi samurai-perheeseen Hagissa, Chōshūn hanissa. Nuorena Katsura liittyi Tokugawa-shōgunaatin vastaiseen liikkeeseen ja oli osallisena eräissä Boshin-sodan suurista taisteluista.

Uusi Meiji-hallitus katsoi Katsuran olevan kyvykäs ja lähetti hänet Saksaan opiskelemaan sotatiedettä. Hän palveli sotilasasiamiehenä Japanin suurlähetystössä Saksassa vuosina 1875–1878 ja uudestaan 1884–1885. Palatessaan Japaniin hänet ylennettiin kenraalimajuriksi. Katsura palveli useissa merkittävissä armeijan viroissa ja vuonna 1886 hänet nimitettiin sotaministeriksi.

Ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan aikana Katsura komensi Keisarillisen Japanin armeijan kolmatta divisioonaa opettajansa sotamarsalkka Yamagata Aritomon alaisuudessa. Sodan jälkeen Katsuralle myönnettiin *[[kazoku]]*-aatelijärjestelmän mukainen *shishaku*-titteli (varakreivi). Hänet nimitettiin Taiwanin toiseksi kenraalikuvernööriksi 2. kesäkuuta 1896 ja hän toimi virassa vuoden 1896 lokakuuhun asti. Katsura toimi kahdessa peräkkäisessä hallituksessa sotaministerinä vuodesta 1898 vuoteen 1901.

## Pääministerikaudet
Katsuran ensimmäinen pääministerikausi alkoi 2. kesäkuuta 1901 ja jatkui neljä ja puoli vuotta eteenpäin aina 7:een tammikuuta 1906 asti, mikä oli tuon ajan ennätys Japanissa. Hänen ensimmäisen toimikautensa aikana Japani solmi Japanin ja Yhdistyneen kuningaskunnan liiton vuonna 1902 sekä voitti Venäjän vuosina 1904 ja 1905 käydyssä Venäjän–Japanin sodassa. Yhdysvaltojen kanssa 1905 tehty Taftin–Katsuran sopimus antoi Japanille toimivan, Korean kattavan suojelualueen.

Katsura luopui virastaan Saionji Kinmochin hyväksi tammikuussa 1906 Japanin ja Venäjän välisen sodan päättäneen Portsmouthin rauhansopimuksen aiheuttaman kiistelyn ja epäsuosion vuoksi. 

Katsuran toinen kausi pääministerinä oli 14. heinäkuuta 1908 – 30. elokuuta 1911. Katsuran epäsuosio kasvoi entisestään hänen toisen kautensa aikana, koska yleisesti epäiltiin hänen käyttävän virkaansa henkilökohtaisen omaisuutensa kasvattamiseen ja pitävän armeijan etuja tärkeämpinä kuin kansan edut. Erottuaan virasta Katsurasta tuli *kōshaku* (herttua), *naidaijin* (keisarillisen sinetin haltija) sekä yksi genroista. Katsura toimi pääministerinä vielä kolmannen lyhyen kauden 21. joulukuuta 1912 – 20. helmikuuta 1913. Hänen nimityksensä aiheutti laajoja mellakoita, joita alettiin nimittää Taishōn poliittiseksi kriisiksi. Hänen nimitystään pidettiin genroiden juonena, jonka tarkoitus oli syrjäyttää perustuslaillinen hallinto. Kompromissin sijaan Katsura perusti oman poliittisen puolueensa Rikken dōshikain pyrkimyksenään hankkia omat tukijoukkonsa. Katsuralle esitetyn epäluottamuslauseen ja tukijoiden menettämisen jälkeen Katsura luopui pakon edessä virastaan helmikuussa 1913. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Saionji Kinmochi

Prinssi **Saionji Kinmochi** (, 23. lokakuuta 1849 – 24. marraskuuta 1940) oli japanilainen poliitikko, valtiomies ja kaksinkertainen Japanin pääministeri. Viimeisenä genrōna hän oli Japanin kunnioitetuin valtiomies 1920- ja 1930-luvuilla.

## Uran alku
Aateliperheen perijänä Saionji osallistui politiikkaan nuoresta asti ja hänet tunnettiin kyvykkyydestään. Hän osallistui Boshin-sotaan, jossa Saionji otti osaa useisiin taisteluihin keisarillisten joukoissa. Meiji-restauraation jälkeen Saionji lähti Ranskaan, jossa hän vietti yhdeksän vuotta saapumisensa 1871 jälkeen tutkien eurooppalaista kulttuuria, järjestelmiä ja lakia. Palattuaan Japaniin hän perusti Meijin lakikoulun, josta myöhemmin kehittyi Meijin yliopisto. Vierailtuaan uudestaan euroopassa yhdessä Itō Hirobumin kanssa 1882 Saionji nimitettiin suurlähettilääksi Itävalta-Unkariin ja myöhemmin Saksaan sekä Belgiaan.

Palatessaan jälleen Japaniin Saionji liittyi valtakunnanneuvostoon. Hän toimi myös opetusministerinä Itōn toisella ja kolmannella kaudella (1892-1893, 1898) sekä Matsukata Masayoshiin toisella kaudella. Virassa ollessaan hän pyrki kehittämään koulutusjärjestelmän laatua vastaamaan kansainvälisiä standardeja. 1900 Saionji liittyi yhtenä ensimmäisistä jäsenistä Itōn perustamaan Rikken Seiyūkai -puolueeseen. Euroopasta keräämänsä kokemuksen vuoksi Saionjilla oli liberaali poliittinen näkemys ja hän kannatti parlamentaristista hallitusta. Hän oli yksi harvoista aikaisista poliitikoista, jotka vakuuttivat, että monipuoluejärjestelmän täytyi olla hallituksen pohja. 1900 Saionjista tuli valtakunnanneuvoston puheenjohtaja ja 1903 hän otti saman roolin Rikken Seiyūkaissa.

## Pääministerikaudet
Saionji toimi Japanin pääministerinä 1. tammikuuta 1906 – 14. heinäkuuta 1908 ja uudestaan 30. elokuuta 1911 – 21. joulukuuta 1912. Hänen molemmat ministeriönsä tunnettiin jännitteestä Saionjin ja konservatiivisen genrōn sotamarsalkka Yamagata Aritomon välillä. Saionji ja Itō näkivät poliittiset puolueet hyödyllisenä osana poliittista koneistoa; Yamagatan näkemyksen mukaan poliittiset puolueet ja kaikki demokraattiset toimielimet olivat riitaisia, korruptoituneita ja järjettömiä. Saionji joutui ponnistelemaan valtakunnan budjetin, useiden vaatimusten ja rajallisten resurssien kanssa samalla kun Yamagata haki jatkuvasti suurinta mahdollista laajennusta armeijalle. Yamagatan johtamat konservatiivit kaatoivat Saionjin ensimmäisen hallituksen 1908.

Saionjin toisen hallituksen kaatuminen oli huomattava takaisku perustuslailliselle hallinnolle. Taishōn poliittinen kriisi purkautui marraskuun lopussa 1912, kun kitkerää kiistaa armeijan budjetista ei saatu päätökseen. Kykenemättömänä taivuttelemaan hallitusta hyväksymään armeijan vaatimukset sotaministeri kenraali Uehara erosi. Japanin laki vaati, että sotaministerin täytyi olla aktiivisessa palveluksessa oleva kenraaliluutnantti tai kenraali. Koska kaikki kelpoiset kenraalit kieltäytyivät Yamagatan määräyksestä toimimasta Saionjin hallituksessa, oli hallitus pakotettu hajoamaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Honky Tonk Men

**Honky Tonk Men** on suomalainen rhythm and blues -yhtye, joka on perustettu vuonna 2005. Yhtye on toiminut myös nimellä *Masa Orpana & His Honky Tonk Men*. Ohjelmisto koostuu pääosin Ismo Haaviston ja Masa Orpanan sävellyksistä sekä 1950- ja 1960-lukujen blues-, soul- ja rock'n'roll-klassikoista. Musiikissa voi kuulla sävyjä useista eri rhythm and blues -tyyleistä, jazzista ja zydecosta. Saksofoni on keskeisessä roolissa. 

Honky Tonk Menin jäsenet ovat soittaneet myös yhtyeissä kuten Groovy Eyes, Olmarin Unioni, Anssi Tikanmäen Orkesteri, Ismo Haavisto Band, Marko Haavisto & The Hanks, Jazzgangsters, Pauli Hanhiniemen Perunateatteri sekä Pauli Hanhiniemi ja Hehkumo. He ovat soittajina tehneet yhteistyötä alan kansainvälisten taitureiden kanssa, kuten Carlos del Junco, Diz Watson, Junior Watson, Tino Gonzales, Barrence Whitfield ja Jo' Buddy. 

## Kokoonpano
* Masa Orpana (saksofonit, kitara)
* Ismo Haavisto (laulu, kitara, huuliharppu, yksirivinen haitari)
* Ville Vallila (basso)
* Juppo Paavola (rummut)

## Julkaisut
* *Honky Tonk Men: Woodbeat* (2007)

## Aiheesta muualla
* MySpace: Honky Tonk Men
* Meteli.net: Honky Tonk Men
* Blues-Finland.com: artikkeli Woodbeat-levystä
* Ismo Haaviston kotisivut
Nokirastulit

**Nokirastulit** (*Entomodestes*) on rastaiden (*Turdidae*) heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.

## Nokirastuleihin kuuluvia lajeja
* Kastanjarastuli (*Entomodestes leucotis*)
* Nokirastuli (*Entomodestes coracinus*)

## Aiheesta muualla
*BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) 
*ITIS: Entomodestes 
*ZipcodeZoo: Entomodestes
Joely Richardson

**Joely Kim Richardson ** (s. 9. tammikuuta 1965 Lontoo) on brittiläinen näyttelijä.

Joely Richardsonin vanhemmat ovat ohjaaja Tony Richardson ja näyttelijä Vanessa Redgrave. Hänen sisarensa oli näyttelijä Natasha Richardson.

Richardson opiskeli sisäoppilaitoksessa Kaliforniassa. Sitä ennen hän kävi tennisakatemiaa Tampassa Floridassa ja suunnitteli tennisammattilaisen uraa. Valmistuttuaan hän palasi kotikaupunkiinsa Lontooseen opiskelemaan Royal Academy of Dramatic Art -kouluun. Hän aloitti elokuvauransa 1980-luvulla. Richardson on näytellyt Julia McNamaran roolin televisiosarjassa *[[Muodon vuoksi]]*. Hän on näytellyt muiden muassa elokuvissa *[[Valo yössä]]* (1992), *[[101 dalmatialaista (vuoden 1996 elokuva)|101 dalmatialaista]]* (1996) ja *[[Viimeinen horisontti]]* (1997). 2000- ja 2010-luvulla Richardson on näytellyt merkittävät sivuosat elokuvissa *[[Maaginen Mimzy]]* (2007) ja *[[The Girl with the Dragon Tattoo]]* (2011).

## Aiheesta muualla
* 
*
Kollasjoki

**Kollasjoki** voi tarkoittaa seuraavia:

* Kollaanjoki (myös: *Kollasjoki*, ), joki Karjalan tasavallassa Venäjällä osittain Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella
* Kollasjoen rautatieasema, rautatieliikennepaikka Matkaselkä–Suojärvi-radalla Karjalan tasavallassa Venäjällä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella
What Lies Beneath

**What Lies Beneath** on Tarja Turusen toinen sooloalbumi, joka julkaistiin 10. syyskuuta 2010. Se ylsi toisella listaviikollaan Suomen virallisen listan seitsemänneksi, ja pysyi listalla niin ikään seitsemän viikkoa.

Levyn nauhoitukset alkoivat tammikuun 2010 lopulla. Kappaleesta ”I Feel Immortal” julkaistiin musiikkivideo.

## Kappaleet
### CD1
#  (mukana Van Canto) 
# 
# 
#  (mukana Phil Labonte) 
# 
# 
#  (Whitesnake Cover)
# 
# 
# 
# 
#  (mukana Joe Satriani) 
# 
# 

### CD2
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Dome.fi: 
* Imperiumi.net: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Pullopostia

**Pullopostia** on lastenmusiikkiyhtye Pellekaija Pumin albumi vuodelta 1998.

## Kappaleluettelo
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

* Sävellys ja sanat Pekka Tonttila
* Sovitukset Seppo Kantonen, Pete Parkkonen, Pekka Tonttila, Jukka Viljamaa, Kurt Lindblad

## Muusikot
* Mikko Aromaa (djembe)
* Seppo Kantonen (koskettimet)
* Jussi Laitinen (djembe)
* Kurt Lindblad (pasuuna (11), tuuba, irlantilainen poikkihuilu, krumhorn)
* Kimmo Leppälä (klarinetti)
* Mikael Långbacka, pasuuna (1)
* Sasu Moilanen (stemma- ja bassolaulu, hyminät ja puheet)
* Pete Parkkonen (rummut, lyömäsoittimet)
* Kimmo Pohjonen (5- ja 2-rivinen haitari, huuliharppu)
* Sanna Saksa (baritonisaksofoni)
* Pekka Suominen, stemmalaulu, särökitara (8), kitara
* Pekka Tonttila (kitara, laulu, taustalaulu)
* Manu Tuominen (tenorisaksofoni, laulu)
* Jukka Viljamaa (bassot, laulu)

Kuoro: 
* Pete Parkkonen
* Jussi Piipponen
* Pekka Suominen
* Pekka Tonttila
* Jukka Viljamaa

Lapset: 
* Aino Kärnä
* Oodi Kärnä
* Max Mäkinen
* Visa Mäkinen
* Iiris Tonttila
* Veera Tonttila

## Lähteet
* Pullopostia-levy
* Pullopostia levy Viola-tietokannassa

### Viitteet
Kuytun

**Kuytun** eli **Kuitun** (, ) on piirikuntatason kaupunki Kiinan Sinkiangin uiguurien autonomisella alueella. Hallinnollisesti se kuuluu Ilin kazakkien autonomiseen prefektuuriin. Kuytun sijaitsee kaupunkien Wusu ja Shihezi välillä rautatien varrella Ürümqista Kazakstaniin, lähellä Džungarian aavikkoa. Shiheziin on matkaa 127,5 kilometriä. Kaupungin pinta-ala on 1&nbsp;171 neliökilometriä ja väkiluku 166&nbsp;261 (2010).

Kaupunki on historiallisesti liitetty Seitsemänteen maatalousdivisioonaan, joka on Xinjiangin tuotanto- ja rakennuskomennuskunnan yksikkö. Se hallitsi Kuytunia vuoteen 1975 asti.

Paikalliseen teollisuuteen kuuluu elintarvikkeiden jalostusta ja tekstiiliteollisuutta sekä Kuytunin sähkövoimala. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu Kuytun City Zoo -eläintarha.

## Historia
Kuytun sijaitsee pohjoisimman Silkkitien reitin varrella, joka kulkee Ürümqin kautta ja Tienšan-vuoriston pohjoispuolitse.

## Väestö
Asukasluku 1. marraskuuta 2000 Kuytunissa oli yhteensä 285&nbsp;299 henkilöä.

Väestölaskennassa 1. marraskuuta 2010 kaupungin asukasmäärä on 166&nbsp;261. Vuoden 2014 tilastossa asukasmäärä on noin 157&nbsp;900.

## Lähteet
Euroopan unionin kansalaisuus

**Euroopan unionin kansalaisuus** on Euroopan unionin (EU) jäsenmaiden kansallisten kansalaisuuksien rinnalla turvaten Euroopan unionin asukkaille tietyt perusoikeudet. EU-kansalaisuus perustuu vuonna 1992 solmittuun Maastrichtin sopimukseen. Vuonna 2007 EU-kansalaisuuden periaatteet vahvistettiin Lissabonin sopimuksella.

Euroopan unionin kansalaisuus toimii jäsenmaiden kansalaisuuden rinnalla sitä täydentäen eikä sitä korvaten. EU-kansalaisuudesta on haettu inspiraatiota myös ns. Pohjoismaiden kansalaisuuteen, sillä vaikka Pohjoismaiden välisten sopimuksien nojalla kansalaisilla on tiettyjä oikeuksia toisissa Pohjoismaissa, mistään kansalaisuudesta ei kuitenkaan puhuta.

Vuosi 2013 oli Euroopan unionin kansalaisuuden teemavuosi, koska Maastrichtin sopimus täytti 20 vuotta.

## Oikeudet
Euroopan unionin perusoikeuskirja takaa Euroopan unionin kansalaisille mm. seuraavat oikeudet:

* oikeus äänestää ja asettua ehdolle Euroopan unionin parlamenttivaaleissa
* oikeus äänestää ja asettua ehdolle toisten jäsenmaiden kuntavaaleissa
* oikeus hyvään hallintoon
* oikeus päästä käsiksi pöytäkirjoihin
* oikeus panna alulle anomuksia
* oikeus vapaaseen liikkuvuuteen ja asuinpaikkaan
* oikeus diplomaatti- ja konsulipalveluihin

Viimeinen oikeus tarkoittaa sitä, että EU-kansalaisilla on oikeus saada palvelua toisen EU-maan diplomaattisista edustustoista, mikäli ulkomailla ei ole henkilön kotimaan edustustoa.

Vapaan liikkuvuuden nojalla EU-kansalaiset saavat muuttaa toisiin EU-maihin. Tätä ei tarvitse rekisteröidä paikallisille viranomaisille, jos muutto on väliaikainen ja kestää alle 3 kuukautta. Jäsenmaan omasta lainsäädännöstä riippuen muutosta voidaan tosin vaatia ilmoitus. Mikäli henkilö aikoo oleskella toisessa jäsenmaassa yli 3 kuukautta, tämän tulee rekisteröityä uuden kotimaansa asukkaaksi.

## Euroopan unionin kansalaisuuden saaminen
Henkilöt, joilla on jonkin Euroopan unionin jäsenvaltion kansalaisuus, on automaattisesti myös EU-kansalaisuus. Näin ollen EU-kansalaisuuden saaminen on kunkin jäsenvaltion oman kansalaisuuslain käsissä.

### Poikkeuksia
EU-sopimukset pätevät myös sellaisilla Euroopan merentakaisilla alueilla, joiden kansalaiset lasketaan lähtökohtaiseksi EU-kansalaisiksi. Näiden alueiden kansalaisilla on siis Euroopan unionin kansalaisuus unioniin kuuluvan jäsenmaan kansalaisuuden kautta, vaikka itse alue ei kuuluisikaan unioniin. Tällaisia alueita on kolmella EU:n jäsenmaalla:

* Tanska (Grönlanti)
* Alankomaat (Curaçao, Bonaire, Sint Eustatius, Aruba, Saba, Sint Maarten)
* Ranska (Uusi-Kaledonia, Ranskan eteläiset ja antarktiset alueet, Wallis ja Futuna, Saint-Barthélemy, Saint-Pierre ja Miquelon, Ranskan Polynesia)

## Lähteet
Leave It to Beaver

**Leave It to Beaver** (suomenkieliseltä nimeltään **Beaver**) oli yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jota aluksi CBS ja myöhemmin American Broadcasting Company esittivät televisiossa lokakuusta 1957 syyskuuhun 1963. Sarjan loivat käsikirjoittajat Joe Connelly ja Bob Mosher.

*Leave it to Beaver* kertoi Cleaverin perheestä, jossa vanhempien lisäksi on kaksi poikaa. Perheen vanhempia June ja Ward Cleaveriä esittivät Barbara Billingsley ja Hugh Beaumont ja poikien, Beaverin (oik. Theodore) ja Wallyn rooleissa olivat Jerry Mathers ja Tony Dow. Sarjan alkaessa Beaver oli 8-vuotias ja Wally oli iältään 12 vuotta. Sarjan tapahtumat sijoittuivat kuvitteelliseen Mayfieldin pikkukaupunkiin. 

Sarja ei saavuttanut mainittavaa menestystä alkuperäisinä esitysvuosinaan, mutta on 1970-luvun lopulta alkaen kerännyt merkittäviä katsojamääriä uusintaesityksilleen ja esimerkiksi vuonna 1983 Kellogg's alkoi käyttää sarjan hahmoja markkinoinnissaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*www.leaveittobeaver.org
Walter Huston

**Walter Huston** (6. huhtikuuta 1884 Toronto, Ontario, Kanada &ndash; 7. huhtikuuta 1950 Beverly Hills, Kalifornia, Yhdysvallat) oli kanadalaissyntyinen Oscar-palkittu näyttelijä.

Ensimmäisen merkittävän roolinsa Broadwayllä Huston sai vuonna 1924 näytelmässä *Mr. Pitt.* Ensimmäisen elokuvaroolinsa hän sai elokuvassa *Gentlemen of the Press* vuonna 1929. Näyteltyään sekalaisissa rooleissa 1930-luvulla, Huston palasi vuonna 1938 lyhyeksi aikaa Broadwaylle näytelmään *Knickerbocker Holiday*. 1940-luvulla hän esiintyi muun muassa elokuvissa *Piru ja Daniel Webster* ja *Tähtilipun sävel*. Tunnetuimman roolisuorituksensa Huston teki vuoden 1948 elokuvassa *[[Sierra Madren aarre]]*, josta hän sai Oscar-palkinnon parhaasta miessivuosasta. Elokuvan ohjasi Walter Hustonin poika John Huston.

Walter Huston on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.

## Lähteet
Operaattori (matematiikka)

Matemaattinen **operaattori** on funktio, joka muuntaa toista funktiota. Operaattorilla voi olla miten monta tahansa operoitavaa kohdetta, jolle se suorittaa toimintonsa, mutta useimmiten kohteita on vain yksi. 

## Määritelmä
Operaattori on siis *muunnoslaki*, joka muuntaa funktion uudeksi funktioksi. Jos merkitään tutkittavaa operaattoria symbolilla \scriptstyle \hat{A} ja operoidaan sillä funktiota \scriptstyle f(x), niin saadaan uusi funktio \scriptstyle g(x). Tämä voidaan ilmaista muodossa \scriptstyle \hat{A}f(x) = g(x).

## Operaattori vai funktio?
Operaattoreita käytetään yleensä reaalilukuja monimutkaisempiin matemaattisiin kokonaisuuksiin, kuten vektoreihin, satunnaismuuttujiin ja matemaattisiin lausekkeisiin. Jos funktion lähtö- tai määrittelyjoukon rakenne on reaalilukua huomattavasti monimutkaisempi, se määritellään useimmiten operaattoriksi. Vastaavasti, jos funktion lähtö- ja maalijoukot ovat reaalilukuja, kutsutaan sitä *vain* funktioksi. Esimerkkinä tämänlaisesta monimutkaisten matemaattisten kokonaisuuksien operoimiseen ovat derivaatta- \scriptstyle *\frac{d}{dx}~* ja integraalioperaattorit \scriptstyle *\int dx*.

Lisäksi, funktiota kutsutaan operaattoriksi, jos sitä käytetään usein tai sen merkintätapa on nopeampi kuin funktion yleinen muoto F(x,y,x...). Esimerkkejä tällaisesta tapauksesta ovat summaoperaattori *+*, jako-operaattori */* ja kertomaoperaattori *!*. Näiden käyttö ei välttämättä liity monimutkaisten matemaattisten kokonaisuuksien laskemiseen.

## Esimerkkejä matemaattisista operaattoreista
### [[Lineaarimuunnos|Lineaarioperaattorit]]
Lineaarisia operaattoreita käytetään lineaariavaruuksissa summaamaan vektoreita ja kertomaan skalaareilla.

### [[Todennäköisyysteoria]]n operaattorit
Todennäköisyyslaskentaan liittyviä operaattoreita ovat mm. odotusarvo, varianssi ja kertoma.

### [[Differentiaalioperaattori|Differentiaali]]- ja [[integraali]]operaattorit
*Derivaatta kuvaa operoitavan funktion muutosnopeutta jonkin muuttujan sutheen. 

*Integraali on derivaatan käänteisoperaattori. 

*Gradientti on kuin derivaatta tai osittaisderivaatta, mutta sillä operoidaan erikseen eri muuttujien suhteen. 

*Divergenssi on gradientin ja operoitavan vektorikentän pistetulo.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Kultanaamamaina

**Kultanaamamaina** (*Mino dumontii*) on Kaakkois-Aasiassa Indonesiassa sekä Oseanian alueella Papua-Uudessa-Guineassa ja Salomonsaarilla elävä kottaraisiin kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Kooltaan kultanaamamaina on noin 25&nbsp;cm. Höyhenpuvultaan kultanaamamaina on pääosin kiiltävän musta. Nokka, koivet ja lähes paljaat alueet silmien ympärillä ja kurkussa ovat keltaiset. Alaperä on keltainen ja pyrstön alapuoli sekä yläperä valkoiset. Kultanaamamaina muistuttaa kultamainaa (*Mino anais*), mutta eroaa siitä kultamainan keltaisen rinnan ja kaulan perusteella.

## Elinympäristö ja -tavat
Kultanaamamainan elinympäristöä ovat rannikon ja sisämaan metsät yleensä 750 metrin korkeudella meren pinnasta. Toisinaan lajia on tavattu 1&nbsp;500 metrin korkeudelta. Erityisesti kultanaamamaina viihtyy metsän reunoilla ja lähellä viljelysalueita.

Kultanaamamainat istuvat usein korkealla puissa päästellen raakkuvia kutsuääniä. Laji saattaa kerääntyä hedelmäpuihin yhdessä muiden hedelmiä syövien lintujen kanssa.

## Lisääntyminen
Naaras munii 2–4 munaa, joita haudotaan kaksi viikkoa.

## Ravinto
Ravintona ovat hedelmät ja hyönteiset.

## Lähteet
Keikarin kuudet vaatteet

**Keikarin kuudet vaatteet** on lastenmusiikkiyhtye Pellekaija Pumin studiolevy.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
*Lisänä "Lomalla ei munita" (musavideo)

* Sävellys ja sanat Pekka Tonttila, paitsi 'Lapsen uni' sävellys Pekka Tonttila, sanat Elmer Diktonius, suom. sanat: Viljo Kajava.
* Sovitukset Pellekaija Pum Sirkusorkesteri, torvisovitukset Esko Heikkinen

## Muusikot
* Jarkko Lepistö, rummut, lyömäsoittimet
* Pekka Suominen, basso, taustalaulu
* Pekka Tonttila, laulu, kitarat, huuliharppu, lyömäsoittimet, pumppupilli
* Tuula Tonttila, laulu, lyömäsoittimet
* Esko Heikkinen, trumpetti, pikkolotrumpetti, flyygelitorvi
* Marko Kataja, kosketinsoittimet, taustalaulu
* Tapani "Nappi" Ikonen, congarummut, bongorummut, lyömäsoittimet
* Minna Laamanen, justeeri (4)
* Seppo Sillanpää, banjo, mandoliini, viulu
* Patrik Latvala, tuuba

Lapsikuoro (10): 
* Iiris Tonttila
* Katariina Tonttila
* Veera Tonttila

## Lähteet
* Keikarin kuudet vaatteet -levy Viola-tietokannassa

### Viitteet
Pelastuspartio

__NOTOC__
**Pelastuspartio** on lastenmusiikkiyhtyeen Pellekaija Pum studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2006.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Pekka Tonttila.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Musiikkivideot
* Noitasoppaa (live)
* Ipanaorkesteri (live)
* Pikanopee (musiikkivideo)

## Kokoonpano
* Pekka Tonttila – laulu, kitara, banjo, rytmisoittimet, huuliharppu
* Jarkko Lepistö – rummut, taustalaulu
* Antti Ranta-Muotio – bassot, laulu
* Tuula Tonttila – laulu, rytmisoittimet
* Marko Kataja – haitari, urut, syntetisaattori, Hohner-claviola
* Patrik Latvala – tuuba, pasuuna
* Urpo-kuoro – taustalaulu

## Lähteet
* Pelastuspartio levy Viola-tietokannassa

### Viitteet
Matkalla Huitsin Nevadaan

__NOTOC__
**Matkalla Huitsin Nevadaan** on lastenmusiikkiyhtye Pellekaija Pumin 7. studiolevy.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Pekka Tonttila.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Tuomo Kuure – kontrabasso, sähköbasso, klarinetti
* Kimmo Salminen – rummut
* Pekka Tonttila – laulu, akustiset ja sähkökitarat, huuliharppu, rytmisoittimet, huilu, okariina, banjo
* Tuula Tonttila – laulu, rytmisoittimet, ääniefektit
* Marko Kataja – haitari, clavinet
* Jussi Raittinen – laulu ja taputus (6)

## Arvostelut
* Keskisuomalainen: *positiivinen*

## Lähteet
* Matkalla Huitsin Nevadaan levykannen vihko 

### Viitteet
Kiertävä Sirkusorkesteri

**Kiertävä Sirkusorkesteri** on lastenmusiikkiyhtyeen Pellekaija Pum studiolevy.

## Kappaleluettelo
# Venyvä kääpiö
# Pellekaija Pum
# Pissapoika 
# Merirosvolaulu
# Onni ja Senkin Pöllöpäät
# Noitasoppaa
# Niin minäkin
# Matkimustutka
# Halonhakkauslaulu
# Kanelinalle
# Setä Sinisen Blues  
# Voihan Papana
# Etana ja Perhonen
# Kapun laulu
# Vaarin baari
# Unipiirros

Sävel ja sanat Pekka Tonttila, paitsi 4, 7, 9, 15 säv. & san. Matti Salo
Sovitukset Sirkusorkesteri ja torvisovitukset (8) Reijo Aittakumpu

## Soittajat
* Tapani Jämsen, rummut, lyömäsoittimet
* Juha Mäntylä, haitari
* Pekka Suominen, bassot
* Pekka Tonttila, laulu, mandoliini, kitara, kazoo
* Matti Salo, kitara, mandoliini, laulu

### Vierailevat soittajat
* Pete Pethman, kitara
* Pepe Ahlqvist, huuliharppu (11)
* M. A. Numminen, scat-laulu (3), banjo
* Kaarle Fabritius, tuuba
* Timo Lehtovaara, saksofoni, tuohihuilu, irlantilainen huilu
* Pasi Piispanen, trumpetti
* Vuokko Hovatta, laulu (4, 12)
* Reijo Aittakumpu, stemmalaulu

### Kuoro
Orkesterin lisäksi:
* Vuokko Hovatta
* Päivi Mäntylä
* Reijo Aittakumpu

Lapsikuoro
* Teresa Ekman
* Roos Hannikainen
* Elena Leeve
* Max Mäkinen
* Heini Mäntylä
* Sakari Mäntylä
* Veera Tonttila
* Iiris Tonttila
* Veera Vuorela

## Lähteet
* Kiertävä Sirkusorkesteri levyn kansivihko
Jouluntaika

**Jouluntaika** on lastenmusiikkiyhtye Pellekaija Pumin studiolevy.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Pekka Tonttila.

## Muusikot
* Jarkko Lepistö (rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu)
* Jani Snellman (bassokitara)
* Pekka Tonttila (laulu, kitara, huuliharppu, Hohner-claviola, pumppupilli, kellopeli)
* Tuula Tonttila (laulu, lyömäsoittimet)
* Lassi Logren (viulu, mandoliini)
* Urpo Rauhala, kirkkourut (12) 
* Jari Ravaska (kosketinsoittimet)
* Nurmijärven musiikkiopiston lapsikuoro Laulujoutsenet (laulu)
* Veera Tonttila (laulu)
* Iiris Tonttila (laulu) 
* Katariina Tonttila (laulu)

Lähde

## Lähteet
Tōkyō metron Fukutoshin-linja

**Fukutoshin-linja** () on Tōkyō metron liikennöimä metrolinja Tokiossa, Japanissa. Sen reitti kulkee Tokion länsiosissa Saitaman prefektuurin Wakōn kaupungista Wakōshin metroasemalta Shibuyan erillisalueen Shibuyan metroasemalle. Linjalla on 16 asemaa, mutta Wakōshin ja Kotake-Mukaiharan välillä se jakaa raiteet ja asemat Yūrakuchō-linjan kanssa. Linja on 20,2 kilometriä pitkä, josta 11,9 kilometriä on pelkästään Fukutoshin-linjan käytössä.

Fukutoshin-linjan ensimmäinen osa avattiin vuonna 1994 ja kokonaisuudessaan se valmistui vuonna 2008. Linjalta liikennöidään läpiajoliikennettä neljän muun rautatieyhtiön linjoille: pohjoisessa Tōbu-rautateiden Tōjō-linjalle ja Seibu-rautateiden Yūrakuchō-linjalle sekä etelässä Tōkyū-rautateiden Tōyoko-linjalle ja sen kautta Minatomirai-linjalle Jokohamaan saakka.

Vuonna 2016 linjalla ajettiin noin 1&nbsp;199&nbsp;582&nbsp;000 matkustajakilometriä. Sen täyttöaste oli aamun ruuhka-aikana 146 prosenttia kapasiteetista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Seventeen Days

**Seventeen Days** on yhdysvaltalaisen vaihtoehtorockia soittavan 3 Doors Downin albumi, joka julkaistiin 8. helmikuuta 2005, tasan viisi vuotta yhtyeen ensimmäisen albumin julkaisun jälkeen. Albumi kohosi Billboard 200 -listan kärkeen pian julkistamisensa jälkeen. Levyllä vierailee Bob Seger, joka laulaa dueton yhdessä yhtyeen laulajan, Brad Arnoldin, kanssa kappaleella "Landing in London".

## Kappaleet
# Right Where I Belong – 2:31
# It's Not Me – 3:14
# Let Me Go – 3:52
# Be Somebody – 3:15
# Landing in London (feat. Bob Seger) – 4:31
# The Real Life – 3:52
# Behind Those Eyes – 4:19
# Never Will I Break – 3:50
# Father's Son – 4:12
# Live for Today – 3:47
# My World – 3:00
# Here by Me – 3:47
# Here Without You (akustinen versio) – 3:52
# Away from the Sun (akustinen versio) – 3:45

*Ison-Britannian erikoisversiolla on myös akustinen versio kappaleesta Let Me Go.
*iTunesin albumissa esiintyy kappaleen Be Somebody akustinen versio.

## Listasijoitukset
{| width="0%" 
|- valign="top" 
| width="50%" |
Turun Malja

**Turun Malja** on kansallinen esteratsastuskilpailu, joka järjestettiin Turussa ensimmäisen kerran vuonna 1946 ja jäi tauolle vuoden 2016 kilpailun jälkeen. Kilpailu järjestettiin vuosittain toukokuussa, ja se kasvoi vuosikymmenten kuluessa yli 300 ratsukon tapahtumaksi. Vähitellen tapahtuman suosio ratsastajien parhaimmiston keskuudessa alkoi kuitenkin hiipua.

## Kilpailuluokat

Turun Maljassa on kilpailtu perjantaista sunnuntaihin. Mukana on ollut myös aluetason kilpailuluokkia, ja erikoisluokkia on järjestetty muun muassa nuorille hevosille ja suomenhevosille. Perinteisesti päätöspäivänä ratsastettiin pääluokat Turun Malja sekä Kenraalin Malja (vuodesta 1998 alkaen). Kenraalin Malja on jalkaväenkenraali Adolf Ehrnroothin lahjoittama, viikonlopun parhaalle nuorelle ratsastajalle jaettava kiertopalkinto, joka on sittemmin jatkanut matkaansa muissa kilpailuissa. Turun Malja -pokaalin puolestaan on voinut saada itselleen voittamalla pääluokan kolmena vuonna peräkkäin. Toistaiseksi viimeisenä kilpailuvuonna 2016 molemmat Turun Maljan pääluokat jouduttiin perumaan sääolojen vuoksi.

## Historiaa

Aluksi Turun Malja ratsastettiin kentällä Turun Kupittaan kaupunginosassa, hevoset majoittuivat Turun kasarmilla ja armeija vastasi myös kilpailun toimihenkilötehtävistä. Myöhemmin paikaksi vakiintui Artukaisten kaupunginosassa sijaitseva Artukaisten ratsastuskeskus ja kilpailua alkoi järjestää ratsastusseura Turun Ratsastajat. Alkuvuosina kilpailtiin esteratsastuksen lisäksi kouluratsastuksessa.

## Turun Maljan voittajia

## Kenraalin Maljan voittajat

## Lähteet
Ballista (pretoriaaniprefekti)

**Ballista**, **Balista** tai **Callistus** (k. noin 261?) oli roomalainen kenraali ja pretoriaanikaartin prefekti.

Ballista toimi mahdollisesti pretoriaaniprefektinä keisari Valerianuksen aikana ja oli hänen mukanaan Persian sotaretkellä vuonna 260. Joissakin lähteissä Ballistaa on kutsuttu "Callistukseksi", mikä saattaa joidenkin historioitsijoiden mielestä olla hänen oikea nimensä, kun taas "Ballista" saattoi olla pelkkä lempinimi. Toisen teorian mukaan "Callistus" oli vain myöhempien historioitsijoiden virhe. On myös esitetty että hän piti molempia nimiä.

Persialaiset kuningas Sapor I:n johdolla löivät roomalaisten armeijan Carrhaen lähistöllä kesällä 260 vangiten keisari Valerianuksen, jonka jälkeen Persian armeija hyökkäsi Syyriaan ja Vähään-Aasiaan. Ballista ja toinen Valerianuksen kenraali Fulvius Macrianus kokosivat henkiinjääneet roomalaisten joukot Kilikiassa ja hyökkäsivät persialaisia vastaan. Ballista onnistui jopa kaappaamaan Saporin haaremin ja ryöstösaaliin, jolloin persialaiset päättivät perääntyä takaisin itään. Macrianuksen ja Ballistan toimet saivat sotilaiden kunnioituksen ja nämä päättivätkin julistaa Macrianuksen keisariksi vaikka Valerianuksen poika ja laillinen keisari Gallienus olikin yhä elossa ja hallitsi valtakunnan läntisiä provinsseja. Macrianus kieltäytyi kuitenkin kunniasta ja nimitti keisareiksi sen sijaan poikansa Macrianus nuoremman ja Quietuksen. Ballista taas toimi keisarien pretoriaaniprefektinä.

Keväällä 261 Macrianus vanhempi ja nuorempi kokosivat armeijansa ja lähtivät länteen kohtaamaan Gallienuksen joukkoja. Ballista ja Quietus jätettiin valvomaan idän provinsseja. Gallienuksen kenraalit kuitenkin löivät Macrianusten armeijan Illyriassa syksyllä 261, jonka jälkeen Palmyran hallitsija Septimius Odaenathus päätti siirtyä Gallienuksen puolelle. Hän hyökkäsi Quietuksen ja Ballistan joukkoja vastaan ja kukisti ne Emesassa. Kaupunkilaiset murhasivat Quietuksen, mutta Ballistan sen jälkeiset vaiheet ovat epäselviä. *[[Historia Augusta]]n* mukaan hän julistautui keisariksi, mutta se ei ole todennäköistä. Luultavasti Odaenathus teloitutti hänet.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Vladimir Miholjević

**Vladimir Miholjević** (s. 18. tammikuuta 1974 Zagreb) on kroatialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 1997–2012. Hän edusti Krka - Telekom Slovenijea, Alessiota, Liquigasia ja Acqua & Sapone-Caffè Mokambo -tallia. Hän voitti muun muassa Pariisi–Nizza-ajon mäkikirikilpailun 2002 ja Tour du Doubs-kilpailun 2000.

## Saavutuksia

;1998
:Maantieajon Kroatian-mestari
:Tour Sud, kokonaiskilpailun voitto
;2000
:Jadranska Magistrala, kokonaiskilpailun ja etapin 2 voitto
:Tour du Doubs, voitto
:Maantieajon Kroatian-mestari
;2001
:Trofej Plava Laguna 1, voitto
;2002
:Pariisi–Nizza-ajo, mäkikirikilpailun voitto
;2004
:Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 24:s
;2008
:Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 21:s
;2010
:Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 25:s
;2012
:Maantieajon Kroatian-mestari
:Aika-ajon Kroatian-mestari

## Lähteet
*Vladimir Miholjević cyclingarchives.com-tietokannassa 
*Vladimir Miholjević trap-friis.dk-tietokannassa  
### Viitteet
Milano – San Remo 2008

**Milano–San Remo 2008** oli järjestyksessään 99. maantiepyöräilyn Milano–San Remo-kilpailu. Se ajettiin 298 kilometrin reitillä Milanosta San Remoon 22. maaliskuuta 2008. Kilpailumatka oli kolme kilometriä edellisvuotista pidempi, koska *Le Mànien* nousu oli lisätty reitille. Maalipaikkana toimi *Lungomare Italo Calvino*, sillä perinteinen maalipaikka, *Via Roma*, oli tietöiden kohteena. Myös kilpailun ajankohta, pääsiäinen, vaikutti maalipaikan vaihtumiseen.

Kilpailun alkuvaiheessa lähti irtiottoon neljän ajajan ryhmä: Filippo Savini, Nicola D'Andrea, Raivis Belohvoščiks ja William Frischkorn. He kasvattivat eron pääjoukkoon parhaimmillaan yli 16 minuuttiin. D'Andrea putosi kärkiryhmästä ensin ja pääjoukko tavoitti kolme muutakin karkulaista noin 30 kilometriä ennen maalia. Tämän jälkeen muodostui irtiottoryhmä, johon kuuluivat Paolo Bettini, Niklas Axelsson, Thomas Lövkvist, Davide Rebellin ja Paolo Savoldelli. Heidät kuitenkin tavoitettiin ennen *Poggion* nousua.

Poggion nousun huipulla, alle kymmenen kilometriä ennen maalia, kärkeen oli muodostunut noin 15 ajajan ryhmä, johon kuului useita ennakkosuosikkeja. Laskuosuuden jälkeen Davide Rebellin ja Filippo Pozzato olivat hieman muun ryhmän edellä, mutta tulivat pian tavoitetuksi. Íñigo Landaluzen irtiottoyrityksen jälkeen Fabian Cancellara teki ratkaisevan iskun kaksi kilometriä ennen maalia. Hän saapui maaliin neljä sekuntia ennen Pozzattoa, Philippe Gilbert oli kolmas.

## Tulokset

## Lähteet
*99th Milano-Sanremo - HC www.cyclingnews.com 

### Viitteet
Midget Tossing

**Midget Tossing** on Yellowcardin ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 1. huhtikuuta 1997.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#
Juan Gundlach

**Juan Cristóbal Gundlach** (s. **Johannes Christoph Gundlach**; 17. heinäkuuta 1810 Marburg – 14. maaliskuuta 1896 Havanna) oli saksalaissyntyinen luonnontieteilijä ja taksonomi, joka asui pääosan elämästään Kuubassa.

Gundlach väitteli filosofian tohtoriksi Marburgin yliopistossa 1837. Hänen isänsä oli yliopiston lääketieteen professori. Vuonna 1839 Gundlach muutti Kuubaan keräämään luonnontieteellisiä näytteitä ja asui siellä lähes koko loppuelämänsä. Hän teki puolen vuoden mittaisen matkan Puerto Ricoon vuonna 1873 ja perusti sinne Instituto Civil de Segunda Enseñanzan. Vuonna 1875 hän matkusti uudestaan Puerto Ricoon, missä hän vietti noin vuoden. Siellä hän muutti nimensä espanjalaiseen muotoon. Hänet mainitaan Puerto Ricon luonnontieteiden isäksi.

Gundlach kirjoitti ensimmäisen teoksen Kuuban linnustosta, *Ornitología Cubanan*, vuonna 1876. Hänen kokoelmansa sijoitettiin Havannaan Museo Poey'hin hänen kuolemansa jälkeen. Vuonna 1986 Kuuba julkaisi postimerkkisarjan hänen kuolemansa 90-vuotispäivän kunniaksi.

Gundlach nimesi useita uusia eläinlajeja, linnuista karibianviiriäiskyyhkyn (*Geotrygon caniceps*), kuubannapsun (*Myiarchus sagrae*), viherlakkikerttulin (*Dendroica pityophila*), kuubansääskikertun (*Polioptila lembeyei*) ja orientenkerttulin (*Teretistris fornsi*). Hänen kunniakseen on nimetty monta eläinlajia, linnuista kuubanlintuhaukka (*Accipiter gundlachi*), antillienhaukkakehrääjä (*Chordeiles gundlachii*), kuubanvireo (*Vireo gundlachii*) ja isomatkija (*Mimus gundlachii*).

## Teoksia
* *Mamalogía Cubana* (1877)
* *Contribucion á la Erpetologia Cubana* (1880)
* *Contribucion á la entomologia Cubana*, 4 osaa (1881–1884).

## Lähteet
Alain Lombard

**Alain Lombard** (s. 4. lokakuuta 1940) on ranskalainen kapellimestari. Hän syntyi Pariisissa, opiskeli Pariisin konservatoriossa ja sai 20-vuotiaana viran Lyonin oopperan avustavana kapellimestarina. Pian hänestä tuli sen ylikapellimestari. Hän kuitenkin lähti vuonna 1965 ja teki Metropolitan-debyyttinsä 1967. Sittemmin hän on toiminut muun muassa Orchestra della Svizzera Italianan ylikapellimestarina (1999–2008).

Lombard on johtanut muun muassa ranskalaista oopperaa.  Levytysten joukossa on Léo Delibesin oopperan *[[Lakmé]]* levytys.
Delia Bacon

**Delia Salter Bacon** (2. helmikuuta 1811 Ohio, Yhdysvallat – 2. syyskuuta 1859 Connecticut, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen opettaja ja kirjailija, joka uskoi, että William Shakespearen näytelmät olivat todellisuudessa eri henkilöiden kirjoittamia. Hänen omien kirjojensa joukossa on hänen ajatuksiaan Shakespearesta käsittelevä *The Philosophy of the Plays of Shakespeare Unfolded* (1857).

Bacon asui aikuisiällään jonkin aikaa Englannissa, mutta palasi sitten Yhdysvaltoihin ja kuoli Connecticutissa 48-vuotiaana. Spekulaatio Shakespearesta jatkui hänen kuolemansa jälkeen. Baconin veli oli Leonard Bacon.

## Lähteet
Motoneuronitauti

**Motoneuronitauti** on neurologinen sairaus, josta kärsivän motoneuronit eli liikehermosolut alkavat tuhoutua. ALS-tauti on motoneuronitaudin tyypeistä yleisin. Muita motoneuronitauteja ovat primaarinen lateraaliskleroosi, progressiivinen lihasatrofia ja bulbaariparalyysi. ALS rappeuttaa sekä ylempiä että alempia liikehermoja; progressiivisessa lihasatrofiassa ylemmät eivät vaurioidu. 

Uusin todettu tauti on LOSMoN, joka ei lyhennä elinikää. Sitä on todettu toistaiseksi vain Suomessa.

Spinaaliset lihasatrofiat luetaan joskus kuuluviksi motoneuronitauteihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* International Alliance of ALS/MND Associations 
* MND Association
Turkin koripalloliiga

**Turkin koripalloliiga** () on Turkin korkein koripallosarja. 

Sarjassa on 16 joukkuetta ja ne pelaavat kahdesti toisiaan vastaan. Alemman sarjan (TB2L) 2 parasta joukkuetta nousee TBL:aan ja 2 huonoiten sijoittunutta joukkuetta TBL:ssa joutuvat karsimaan TB2L:an 3. ja 4. joukkueen kanssa. 

## Joukkueet kaudella 2025–2026

## Mestarit

* 1967: Altınordu SK
* 1968: Istanbul TÜ
* 1969: Galatasaray SK
* 1970: Istanbul TÜ
* 1971: Istanbul TÜ
* 1972: Istanbul TÜ
* 1973: Istanbul TÜ
* 1974: Muhafizgücü Ankara
* 1975: Beşiktaş
* 1976: Eczacıbaşı
* 1977: Eczacıbaşı
* 1978: Eczacıbaşı
* 1979: Efes Pilsen SK
* 1980: Eczacıbaşı
* 1981: Eczacıbaşı
* 1982: Eczacıbaşı
* 1983: Efes Pilsen SK
* 1984: Efes Pilsen SK
* 1985: Galatasaray  SK
* 1986: Galatasaray  SK
* 1987: Karşıyaka SK
* 1988: Eczacıbaşı
* 1989: Eczacıbaşı

* 1990: Galatasaray  SK
* 1991: Fenerbahçe SK
* 1992: Efes Pilsen SK
* 1993: Efes Pilsen SK
* 1994: Efes Pilsen SK
* 1995: Ülkerspor
* 1996: Efes Pilsen SK
* 1997: Efes Pilsen SK
* 1998: Ülkerspor
* 1999: Tofaş Bursa
* 2000: Tofaş Bursa
* 2001: Ülkerspor
* 2002: Efes Pilsen SK
* 2003: Efes Pilsen SK
* 2004: Efes Pilsen SK
* 2005: Efes Pilsen SK
* 2006: Ülkerspor
* 2007: Fenerbahçe Ülker
* 2008: Fenerbahçe Ülker
* 2009: Efes Pilsen SK
* 2010: Fenerbahçe Ülker
* 2011: Fenerbahçe Ülker
* 2012: Beşiktaş Milangaz

* 2013: Galatasaray  SK
* 2014: Fenerbahçe Ülker
* 2015: Karşıyaka SK
* 2016: Fenerbahçe Ülker
* 2017: Fenerbahçe Ülker
* 2018: Fenerbahçe Ülker
* 2019: Anadolu Efes
* 2020: Peruutettu COVID-19-pandemian takia.

## Aiheesta muualla
*Virallinen kotisivu
Jaakko Smolander

**Jaakko Ilmari Smolander** (s. 27. marraskuuta 1945 Vaasa) on suomalainen upseeri ja vara-amiraali evp. Hän toimi Rajavartiolaitoksen päällikkönä 19. huhtikuuta 2004 – 30. marraskuuta 2008. Hän oli ensimmäinen meriupseeri kyseisessä virassa.

## Ura
Rajavartiolaitoksen apulaispäällikkönä hän toimi 1998 alkaen. Sitä ennen hän palveli Vartiolentolaivueen komentajana ja Saaristomeren merivartioston komentajana.

Smolander valmistui Kadettikoulusta vuonna 1971 ja Sotakorkeakoulun merisotalinjalta 1981.

## Yksityiselämä
Smolanderin isä oli komentajakapteeni Jorma Smolander, joka palveli myös merivartiostossa. Jaakko on naimisissa Taru Smolanderin kanssa.

## Lähteet