open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jan Hartman

**Jan Hartman** (1940 – 9. marraskuuta 2006 Wareside, Hertfordshire, Englanti) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja näytelmäkirjailija. Hartman sai kolme Emmy-palkintoa ABC:lle käsikirjoittamistaan lastenohjelmista. Writers Guild of America -palkinnon hän sai 1985 radiokuunnelmasta *The Next War*, jonka Yleisradio esitti samana vuonna nimellä *[[Seuraava sota]]*.

Hartmanin näytelmiin kuuluu muun muassa *Tapahtui myrsky-yönä*, josta vuonna 1999 tehdyn televisioversion pääosissa esiintyivät Julie Andrews ja James Garner.

Hartman toimi opettajana New Yorkin yliopistoon kuuluvassa Tisch Schoolissa, jonka lisäksi hän opetti myös lontoolaisessa The Method Studiossa ja Syracusen yliopiston Newhouse School of Communicationsissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Tommy Phillips

**Thomas N. "Tommy" Phillips** (22. toukokuuta 1883 Kenora, Ontario – 30. marraskuuta 1923) oli kanadalainen ammattimainen jääkiekkoilija, joka pelasi hyökkääjänä Kenora Thistlesissä, Montreal Hockey Clubissa, Ottawa Senatorsissa, Toronto Marlborosissa ja Vancouver Millionairesissa lajin varhaisina vuosina. Stanley Cupin hän voitti sekä Montreal Hockey Clubin että Kenora Thistlesin riveissä. Hän ampui ratkaisumaalin vuoden 1903 Stanley Cupin haasteottelussa Montrealin ja Winnipeg Victoriasin välillä. Tommy Phillips oli niin ikään keskeisessä roolissa Kenoran joukkueessa sen saavuttaessa Stanley Cupin 1907.

Hänet valittiin pelaajana Hockey Hall of Fameen 1945 kunniagallerian ensimmäisessä sisäänotossa.
VirtualBox

**Oracle VM VirtualBox** (aikaisemmin Sun VirtualBox, Sun xVM VirtualBox ja Innotek VirtualBox)  on virtualisointiin käytettävä *hypervisor*, joka mahdollistaa toisen käyttöjärjestelmän suorittamisen. Isäntäkäyttöjärjestelminä VirtualBox tukee Linux-, macOS-, Solaris- ja Windows-käyttöjärjestelmiä.
Ohjelman kehitti alun perin saksalainen Innotek GmbH, jonka Sun Microsystems osti helmikuussa 2008.

VirtualBoxin perusosa on julkaistu avoimen lähdekoodin GPLv2-lisenssillä, jonka lisäksi laajennuksille on erillinen *Personal Use and Evaluation License* -lisenssi. Versiosta 7.1 lähtien VirtualBoxin laajennuspaketin lisenssiä on muutettu sen verkkosivuilla.

VirtualBox on tyypin 2 *hypervisor*, joka tarkoittaa että VirtualBox suoritetaan käyttöjärjestelmän päällä (ei suoraan laitteistolla). VirtualBox tukee Open Virtualization Format (OVF) -teollisuusstandardia virtuaalikoneille, joka sallii niiden käyttämisen myös eri virtualisointiohjelmissa. Vieraskäyttöjärjestelmään voi asentaa ohjelmia, jotka sallivat kommunikoinnin isäntäkäyttöjärjestelmän kanssa suorituskyvyn parantamiseen. VirtualBox tukee tilannekuvien (*snapshot*) tallentamista virtuaalikoneen tilasta.

Versiosta 6.1.0 lähtien (julkaistu joulukuussa 2019) VirtualBox toimii ainoastaan suorittimilla, jotka tukevat virtualisointia laitteistolla (Intelin VT-x tai AMD-V).

## Käyttöjärjestelmätuki

VirtualBox vaatii isännäksi 64-bittisen järjestelmän x86-64-pohjaisella suorittimella PC-yhteensopivalla, Applen tai Sunin laitteistolla. Ohjelmasta on myös versio macOS/ARM64 -alustalle, joka pystyy ajamaan x86/x64 -pohjaisia käyttöjärjestelmiä emuloimalla.

VirtualBoxiin voi asentaa 32-bittisen tai 64-bittisen käyttöjärjestelmän.
Virallisesti täysin tuettuja ovat Windows 8/10/11 ja Windows Server 2012 tai uudemmat, Solaris 10 tai uudempi, Oracle Linux, Ubuntu, Suse Linux. Lisäksi vanhempia versioita näistä käyttöjärjestelmistä ja OS/2 Warp 4.5 tuetaan epävirallisesti. VirtualBoxiin on myös mahdollista asentaa Mac OS X, mutta Applen lisenssi kieltää tämän. Lisäksi eri BSD-versioille löytyy tukea.

## Emuloitu laitteisto

Eri-ikäisten käyttöjärjestelmien asennusta helpottaa emulaation tuki eri piirisarjoille, joita ovat
PIIX3-eteläsilta, joka sisältyi Intel 430HX / Triton II -piirisarjaan Pentium / Pentium MMX -prosessoreille vuodelta 1996,
PIIX4 (1997) ja
ICH6 (2004).

Piirisarjojen IDE-tuen lisäksi VirtualBox emuloi
LsiLogicin ja BusLogicin SCSI-ohjaimia, LsiLogicin SAS-ohjainta ja 
AHCI- (SATA-liitäntä) ja NVMe-levyjä (PCIe).

VirtualBoxin heikoin lenkki on grafiikkatuki, joka on olemassa geneerisille VGA ja SVGA-ohjaimille (Windows 7 tai uudempien tukema) ja VMSVGA, joka on yhteensopiva VMwaren SVGA-emulaation kanssa ja voi käyttää VMwaren ajureita.

Äänitukena on Intel HD Audio, Intel ICH AC'97 tai Sound Blaster 16.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* VirtualBoxin virallinen sivusto
Musica

**Musica** voi viitata ainakin seuraaviin:

*Musica, Wäinö Aaltosen veistos
*Musica-kuoro
*Musica, Discophonin levymerkki
*Musica, konserttisali Jyväskylässä
*MSC Musica, MSC Cruisesin omistama alus
*Musica nova Helsinki, helsinkiläinen uuden musiikin tapahtuma
*Música Popular Brasileira, brasilialainen musiikkityyli
*Musica, syysperunalajike (CMK 93-042-005 × Lady Christl)
*Musica Antiqua Köln, vanhan musiikin yhtye
*Música sertaneja, brasilialaista kantrimusiikkia.
Lars Passgård

**Lars Passgård** (14. helmikuuta 1941 Borås, Ruotsi – 16. maaliskuuta 2003 Malmö, Ruotsi) oli ruotsalainen näyttelijä.

Passgård opiskeli Malmön kaupunginteatterin oppilaskoulussa, opintojen päätyttyä Malmön kaupunginteatterista tuli kymmenvuotista taukoa (1963–1973) lukuun ottamatta hänen kotinäyttämönsä, vaikka hän vieraili eri teattereissa sekä Ruotsissa että Tanskassa. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli "Minus" Ingmar Bergmanin elokuvassa *[[Kuin kuvastimessa]]* 1961. Passgårdin kuoleman jälkeen hänen äitinsä perusti teatteristipendin, joka on omistettu hänen muistolleen ja myönnetään Malmön teatteriopiskelijalle.

## Filmografia (valikoima)
* ''Kuin kuvastimessa'' (1961)
* *Lastenvaunut* (1963) 
* *[[Takaa-ajettuna]]* (1963) (ei tekijäluettelossa)
* *[[Häähuolia]]* (1964)
* *[[Jakten (vuoden 1965 elokuva)|Jakten]]* (1965)
* ''Yökahvila'' (1965)
* *Hans nåds testamente* (TV) (1965)
* ''Käärme'' (1966)
* ''Prinsessa'' (1966)
* *Förhinder* (TV) (1969)
* *Ferien* (TV) (1971) 
* *Ålder okänd* (TV) (1991) 
* *Vasasagan* (TV) (1998)
* *Soldater i månsken* (2000)
* ''Viides nainen'' (2002)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Reijo Häyry

**Reijo Johannes Häyry** (17. kesäkuuta 1929 – 4. helmikuuta 2023) oli elintarviketeollisuuden vaikuttaja, toimitusjohtaja ja kauppaneuvos (1979). 

Häyry valmistui ekonomiksi vuonna 1953 ja työskenteli aluksi valtion verohallinnossa, kunnes hänet vuonna 1962 palkattiin Satakunnan Osuusteurastamon konttoripäälliköksi Poriin. Vuonna 1965 Häyry siirtyi Keravalle Etelä-Suomen Osuusteurastamon toimitusjohtajaksi. Kolmen vuoden kuluttua hänet kutsuttiin Satakunnan Osuusteurastamon toimitusjohtajaksi Poriin.

Häyry johti SOT:a vuosina 1969–1988. Osuusteurastamoiden keskinäisissä rakennejärjestelyissä Satahämeen Osuusteurastamo sulautui LSO Osuuskuntaan vuoden 1989 alussa, ja Reijo Häyry nimitettiin lyhyeksi aikaa LSO Osuuskunnan toimitusjohtajaksi, mistä tehtävästä hän siirtyi eläkkeelle vuoden 1989 lopussa.

Häyry on haudattu Turun hautausmaan muistolehtoon.

## Lähteet
Dino Saluzzi

**Timoteo ”Dino” Saluzzi** (s. 20. toukokuuta 1935 Campo Santo, Argentiina) on argentiinalainen säveltäjä ja bandoneónisti. Saluzzi on muokannut tangosta oman postmodernin tyylinsä, jossa on vaikutteita bebopista. Fanfare-lehden mukaan Saluzzi on ”todennäköisesti suurin elossa olevia bandoneónin mestari”.

Buenos Airesissa kasvaneen Dino Saluzzin isä Cayetano Saluzzi oli multi-instrumentalisti, säveltäjä ja Argentiinan ensimmäisen radiokanavan orkesterin Orquestra Estable at Radio el Mundon jäsen. 14-vuotiaana Dino Saluzzi johti omia yhtyeitä. Hän työskenteli opiskelun ohessa muusikkona, ja hänkin oli Orquesta Estable at Radio El Mundon jäsen. Saluzzi tapasi Buenos Airesissa Astor Piazollan.

Saluzzi luopui työpaikastaan radio-orkesterissa vuonna 1956 ja keskittyi säveltämiseen. 1970-luvulla hän työskenteli muun muassa Gato Barbierin, Mariano Moresin ja Enrique Mario Francinin kanssa, kunnes perusti 1979 Cuarteto Dino Saluzzin, joka esiintyi myös Euroopassa ja oli yksi kokeellisen Música Creativa -kamariorkesterin perustajista.

1980-luvulta alkaen Saluzzi on työskennellyt monien eurooppalaisten ja yhdysvaltalaisten jazzmuusikoiden, muun muassa Al Di Meolan ja saksalainen Rosamunde-Quartettin, kanssa.

## Diskografia (valikoima)
* *Kultrum*, 1985
* *Once Upon a Time – Far Away in the South*, 1985
* *Volver*, 1986
* *Andina*, 1988
* *Argentina*, 1990
* *Mojotoro*, 1991
* *Rios*, 1995
* *Cite de la Musique*, 1997
* *Senderos*, 2005
* *Juan Condori*, 2006
* *Ojos Negros*, 2007

## Lähteet
Taneli Nykänen

**Daniel ”Taneli” Nykänen** (15. syyskuuta 1845 Pieksämäki – 8. marraskuuta 1927 Pieksämäen maalaiskunta) oli suomalainen poliitikko. 

Nykänen oli talonpoikaissäädyssä Rautalammin tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1888, 1897, 1899, 1900 ja 1904–1905.  Hän oli myös Suomalaisen puolueen kansanedustaja. Mikkelin läänin vaalipiiriä edustanut Nykänen valittiin eduskuntaan kaksissa vaaleissa, 1907 ja 1908, ja hän toimi kansanedustajana toukokuusta 1907 toukokuuhun 1909. Hän oli eduskunnan pankkivaliokunnan ja rautatievaliokunnan jäsen.

Nykänen syntyi maanviljelijäperheeseen ja oli itsekin maanviljelijä. Hän toimi Pieksämäen palovakuutusyhdistyksen esimiehenä ja rahastonhoitajana vuosina 1883–1895, Pieksämäen maalaiskunnan rahastonhoitajana vuosina 1895–1898 ja Pieksämäen kirkonisäntänä vuosina 1897–1913. Hän vaikutti myös kunnallispolitiikassa Pieksämäen maalaiskunnan kunnallislautakunnan jäsenenä ja puheenjohtajana sekä kunnanvaltuuston jäsenenä ja varapuheenjohtajana. Hän oli myös evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustaja. Nykäselle myönnettiin taloustirehtöörin arvonimi vuonna 1920. 

Nykänen avioitui vuonna 1869 Anna Sofia Kantasen kanssa. Taneli Nykänen kuoli 82-vuotiaana marraskuussa 1927.

## Lähteet
Felipe Melo

**Felipe Melo de Carvalho** (s. 26. elokuuta 1983 Volta Redonda, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka pelaa keskikentällä brasilialaisessa Palmeirasin joukkueessa. Hänet tunnetaan aggressiivisuudestaan ja hän onkin kerännyt 17 keltaista ja kolme punaista korttia ensimmäisellä kaudellaan Serie A:ssa.

## Ura
### Seurajoukkueura
Melo pelasi hyvän kauden Almerían joukkueessa ja hän hyväksyi siirron Italian Serie A:n ACF Fiorentinaan kaudeksi 2008–2009. Tämä tieto vahvistui ottelussa Almería–Recreativo de Huelva Espanjan Primera División -liigassa. Hän teki pelidebyyttinsä ensimmäisellä puoliajalla karsintakierroksella Mestarien liigassa Slavia Prahaa vastaan kaudella 2008–2009. Ensimmäisen maalinsa hän teki Serie A:ssa Fiorentinan paidassa Atalanta BC:tä vastaan.

Heinäkuussa 2009 Felipe Melo siirtyi Fiorentinasta kilpailija Juventukseen 21 miljoonan euron siirtosummalla. Firenzeen matkasi myös Marco Marchionni, jonka siirtosumma oli neljä miljoonaa euroa eli kaupan arvo yhteensä oli 25 miljoonaa euroa.

### Maajoukkue
27. tammikuuta 2009 Brasilian valmentaja Dunga kutsui Melon 22 miehen joukkueeseen Italiaa vastaan 8. helmikuuta. Tämä oli Melon ensimmäinen kutsunta Brasilian joukkueeseen. Melo oli Brasilian avauskokoonpanossa ja pelasi koko ottelun ystävyysottelussa Italiaa vastaan. Hän teki kilpailullisen debyyttinsä 29. maaliskuuta 2009 Ecuadoria vastaan vuoden . Ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa Melo teki 1. huhtikuuta 2009 samoissa karsinnoissa Perua vastaan. Toukokuussa 2009 hänet valittiin Brasilian kokoonpanoon vuoden 2009 Maanosaliittojen cupiin. Hän teki turnauksessa avausmaalinsa Yhdysvaltoja vastaan 18. kesäkuuta.

### Mestaruudet
 **[[Brasilian jalkapallomaajoukkue|Brasilian maajoukkue]]**

* Confederations Cup: 2009

 **[[Cruzeiro Esporte Clube|Cruzeiro]]**

* Campeonato Carioca: 2001
* Copa dos Campeões: 2001

 **[[Galatasaray SK|Galatasaray]]**

* Turkin Superliiga: 2012, 2013, 2015
* Turkin Cup: 2014, 2015 
* Turkin Supercup: 2012, 2013, 2015

### Maajoukkuemaalit

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Tilastot
Mihail Timašov

**Mihail Nikolajevitš Timašov** (; 25. lokakuuta 1905 – 1938) oli udmurttilainen kirjailija.

Mihail Timašov syntyi talonpojan perheeseen nykyisen Udmurtian Alnašin piirin Jelkibajevon kylässä. Hän kävi opettajakurssin Jelabugassa, valmistui Možgan opettajaopistosta ja toimi sen jälkeen opettajana, koulutarkastajana sekä kulttuuritalon ja teatteriopiston johtajana Iževskissä. Možgassa työskennellessään hänestä tuli NKP(b):n jäsen. Hän kuului Udmurtian proletaarikirjailijoiden yhdistykseen ja kirjallisuuslehti *[[Keńeš]]in* toimitusneuvostoon.

Timašov alkoi kirjoittaa opiskeluaikoinaan. Hänet tunnetaan ensimmäisen udmurtinkielisen musiikkinäytelmän *Naśtok* (1928) tekijänä. Hänen tärkeimmät teoksensa ovat historiallinen runoelma *Kamit* (1931) ja pienoisromaani *Tyr toleź uljosyn* (”Täydenkuun alla”, 1929), joissa – kuten vielä vuonna 1989 ilmestyneessä hakuteoksessa todetaan – tekijä syyllistyi ”venäläisten ja udmurttien välisten suhteiden historian yksittäisten tapahtumien virheelliseen tulkintaan” sekä ”vallankumouksen jälkeisen vuosikymmenen udmurttimaaseudun arjen naturalistiseen kuvaukseen”.

Timašov pidätettiin ns. ”Gerdin jutun” yhteydessä ja hän kuoli vankilassa.

## Lähteet
Puhelias

**Puhelias** () on näkövammaisten ja muiden lukemisesteisten tarpeisiin kehitetty apuväline, jolla on mahdollista kuunnella ääneen luettua tekstiä, esimerkiksi sanomalehtiä tai kirjoja. Laite on suunniteltu korvaamaan aiemmin näkövammaisia varten tuotetut äänikasetit tai cd-levyt.

Puhelias on itsenäinen sähkölaite, joka kytketään tietoverkkoon tietokoneen tapaan. Siinä on sisäänrakennettu kaiutin sekä suuret, selkeät näppäimet, joilla käyttäjä pystyy ohjaamaan laitteen toimintaa. Käyttäjän niin pyytäessä laite ottaa automaattisesti yhteyttä ennalta sovittuun sisällöntuottajaan, esimerkiksi lehden julkaisijaan tai näkövammaisten kirjastoon ja lataa kuunneltavaksi ennalta tilatun aineiston, vaikkapa uusimman sanomalehden. Lataustekniikkana on Internet audio streaming, kuten esimerkiksi nettiradioissa. Tiedostomuotona on Daisy, jota useimmat näkövammaisille informaatiota tuottavat nykyään käyttävät. Haluttaessa laite voidaan kytkeä myös tietokoneeseen USB-portin kautta. Langattomia verkkoyhteyksiä varten siihen on saatavissa erillinen sovitin. 

Vuonna 2008 Puhelias julkaistiin myös tietokoneohjelmana.

Vuonna 2012 yrityksestä ja sen tuotteista alettiin käyttämään pelkästään nimeä Pratsam, mm. lukuohjelmasta tuli nyt Pratsam Reader.

Näkövammaisten kirjasto Celia toteuttaa lainaamiensa kirjojen verkkokuuntelun Pratsamia käyttäen.
  
## Lähteet
* pratsam.com
Pentti Hakulinen

**Pentti Kalervo Hakulinen** (s. 30. syyskuuta 1947 Pielavesi) on entinen Kajaanin kaupunginjohtaja, Haapaveden ja Siilinjärven kunnanjohtaja sekä Audiatorin toimitusjohtaja (2002–2010). Hän on työskennellyt myös muun muassa sisäministeriössä ja sosiaali- ja terveysministeriössä. Tasavallan presidentti Tarja Halonen myönsi Hakuliselle kaupunkineuvoksen arvonimen 12. kesäkuuta 2009.

Hakulinen on istunut muun muassa Kainuun Sähkö Oy:n hallituksessa (1997–2001), Kajaanin kehittämiskeskuksen johtokunnan puheenjohtajana (1995–1999) ja Suomen Kuntaliiton hallituksen varapuheenjohtajana (1993–2002).

Koulutukseltaan Hakulinen on hallintotieteiden maisteri Tampereen yliopistosta. Hän oli keskustan ehdokas Vantaalla vuoden 2012 kuntavaaleissa, joissa ylsi varasijalle.

Hakulinen asuu Vantaalla. Hän oli naimisissa Pirjo Ala-Kapeen kanssa. Hakulisella on kaksi lasta.

## Lähteet
Pessimistinen metainduktio

**Pessimistinen (meta)induktio** on tieteenfilosofinen argumentti, joka pyrkii kumoamaan tieteellisen realismin ja ennen kaikkea siihen liittyvän tietoteoreettisen optimismin. Argumentin esitti ensimmäisenä Larry Laudan (1981), ja se on edelleen yksi vahvimpia realismia vastaan suunnattuja argumentteja.

Tieteelliset realistit katsovat, että meillä on hyviä perusteita uskoa, että menestyksekkäimmät tämän hetkiset tieteelliset teoriat ovat tosia tai totuudenkaltaisia. Teorioiden keskeisten termien katsotaan yleensä viittaavaan johonkin todellisuudessa olemassa olevaan.

Pessimistinen metainduktio pyrkii osoittamaan nämä ajatukset vääriksi vetomalla tieteen historiassa esiintyviin vastakkaisiin tapauksiin. Laudanin mukaan tieteen historia on sellaisten teorioiden hautausmaa, joita on kerran pidetty empiirisesti menestyksekkäinä, mutta joiden keskeisten termien on havaittu olevan sellaisia, etteivät ne viittaa mihinkään todellisuudessa olemassa olevaan. Esimerkiksi valoeetteriteoria ja humoraalioppi olivat aikanaan menestyksekkäitä, mutta nykyään emme enää usko valoeetterin tai humoraalien olemassaoloon emmekä katsoisi tällaisten teorioiden olleen totuudenkaltaisia. Laudan päättelee tällaisella meta-induktiivisella päättelyllä, että jos kerta aiempien menestyksekkäiden teorioiden on havaittu olleen virheellisiä, meillä ei ole syytä uskoa tieteellisten realistien väitteeseen siitä, että nykyiset menestyksekkäät teoriamme olisivat totuudenkaltaisia.

## Lähteet

*
Ivan Mihejev

**Ivan Stepanovitš Mihejev** (; 19. heinäkuuta 1876 – 17. syyskuuta 1937) oli udmurttilainen kirjailija, pedagogi ja kansanvalistaja.

Ivan Mihejev syntyi talonpojan perheeseen nykyisen Tatarstanin Kukmorin piirin Oštormo-Jumjan kylässä. Vuonna 1896 hän valmistui Kazanin opettajaseminaarista ja työskenteli sen jälkeen seminaarin udmurttikoulun opettajana. Vuonna 1913 hänet erotettiin opiskelijalevottomuuksiin osallistumisen takia. Sen jälkeen Mihejev toimi oppikirjojen ja opetusohjelmien laatijana ja kustantajana sekä vallankumouksen jälkeen Kansallisuusasian kansankomissariaatin udmurtinkielisen kirjallisuuden toimittajana. Vuosina 1924–1929 hän työskenteli Kazanin itämaisessa pedagogisessa instituutissa ja sen jälkeen opettajana Hudžandin ja Samarkandin korkeakouluissa Keski-Aasiassa. Vuonna 1936 hänet kutsuttiin Joškar-Olaan Marin pedagogisen instituutin venäjän kielen laitoksen johtajaksi. Stalinin vainojen aikana 61-vuotias Mihejev pidätettiin ja teloitettiin.

Mihejev oli ensimmäinen udmurttilainen kirjankustantaja. Laatimiensa oppikirjojen, apuneuvojen ja opetusohjelmien ansiosta hän tuli tunnetuksi Venäjällä ja jopa sen ulkopuolella Turkissa, Kiinassa ja Japanissa. Erityisen suosittu oli ainekirjoituksen tueksi tarkoitettu kuvasarja, josta vuosina 1906–1917 otettiin 17 painosta. Mihejevin vähemmistökansoille suunnattujen venäjän kielen oppikirjojen pohjalta laadittiin udmurtin-, marin-, tšuvassin- ja tataarinkielisiä lukukirjoja, joita Keski-Aasiassa käännettiin tataarista paikallisille kielille. Kirjoituksissaan hän puolusti äidinkielistä opetusta ja kansallista itsetuntoa. Vuosina 1904–1909 Miheejev julkaisi omilla varoillaan udmurtinkielistä kalenteria *Udmort kylyn kalendar*, jonka viranomaiset lakkauttivat sen yhteiskunnallisen sisällön takia.

Mihejevin kirjoittamat udmurtinkieliset näytelmät on omistettu kansanvalistuksen aatteille. Näytelmissä *En luška* (”Älä varasta”, 1906), *Viźtem Onton* (”Hölmö-Onton”, 1919) ja *Udmurtjoslen revoljutsije poton aźyn ulemzy* (”Udmurttien elämä ennen vallankumousta”, 1925) hän kuvaa tsaarin-Venäjän pakkovaltaa sekä kapitalismin ja kaupunkielämän vahingollista vaikutusta maaseudun asukkaisiin. Näytelmä *Udmurt dyšetiś* (”Udmurttiopettaja”, 1924) agitoi äidinkielisen kouluopetuksen puolesta. *Peĺĺaśkiś* (”Poppamuija”, 1919) ja *Udmurt doktor* (”Udmurttilääkäri”, 1920) arvostelevat kansan tietämättömyyttä ja takapajuisuutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vjatšeslav Ar-Sergi: Zabytytyje imena. Ivan Mihejev
Kolme etsivää ja purppuranpunainen merirosvo

**Kolme etsivää ja purppuranpunainen merirosvo** () on William Ardenin kirjoittama 3 etsivää -kirjasarjaan kuuluva teos. Sen on suomentanut Kristian Kardén.

## Juoni

*Väärinymmärrettyjen sankarien puolustajat* -yhdistys on asettanut tavoitteekseen rikollisina pidätettyjen henkilöiden maineen puhdistamisen, ja he haluavat ensiksi kerätä kertomuksia paikallisista värikkäistä varkaista. Kolme etsivää huomaavat tilaisuutensa tulleen; heillä on ainakin omakohtaisia kertomuksia roistoista. Parisen sataa vuotta sitten eläneen Purppuranpunaisen merirosvon tarina näyttää kiinnostavan yhdistystä hyvinkin paljon. Eräät kummalliset tapaukset saavat etsivät uskomaan, että kysymyksessä on muutakin kuin merirosvotarina. Erityistä päänvaivaa aiheuttaa entisessä kaappareiden turvapaikassa näyttäytyvä elävä merirosvo.
Loistomedestäjät

**Loistomedestäjät** (*Hedydipna*) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Loistomedestäjien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia. Joissain lähteissä suvun lajit luetaan kuuluvaksi lyhytnokkamedestäjien (*Anthreptes*) sukuun.

## Loistomedestäjiin kuuluvia lajeja
* Atulapyrstömedestäjä (*Hedydipna platura*)
* Niilinmedestäjä (*Hedydipna metallica*)
* Sitruunavihermedestäjä (*Hedydipna collaris*)
* Sokokenmedestäjä (*Hedydipna pallidigaster*)

## Aiheesta muualla
*BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006)
Maksim Prokopjev

**Maksim Prokopjevitš Prokopjev** (; 29. tammikuuta 1884 – 30. kesäkuuta 1919) oli yksi ensimmäisistä udmurttilaisista runoilijoista, bolševikki ja yhteiskunnallinen vaikuttaja.

Maksim Prokopjev syntyi talonpojan perheeseen nykyisen Tatarstanin Kukmorin piirin Nyrjan kylässä. Hän valmistui Kazanin vierasheimolaisten opettajaseminaarista ja työskenteli opettajana nykyisten Baškortostanin ja Permin aluepiirin udmurttikylissä. Vuonna 1914 hänet kutsuttiin armeijaan. Helmikuun vallankumouksen jälkeen hän liittyi bolševikkipuolueeseen. Lokakuun vallankumouksen jälkeen Prokopjev toimi Osan kihlakunnan neuvostossa ja johti vuosina 1918 ja 1919 Jelabugassa järjestettyjä yleisvenäläisiä udmurttien edustajakokouksia. Heinäkuussa 1918 hänet nimitettiin kansallisuusasiain kansankomissariaatin udmurttiosaston johtajaksi. Prokopjev lähti vapaaehtoisena Koltšakin joukkojen vastaiselle rintamalle ja menehtyi taistelussa Kungurin kaupungin lähellä.

Prokopjev tunnetaan Kansainvälisen udmurtintajana. Hänen elinaikanaan ilmestyi vain yksi kotimurteella laadittu runokirja *Makśimlen gožtemez* (”Maksimin kirjoituksia”, 1918). Vuonna 1979 kirjailijan teokset julkaistiin udmurtin kirjakielelle muokattuna kokoelmana *Kalyk šoryn* (”Kansan parissa”).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Maksim Prokopjev
Puutarhamedestäjät

**Puutarhamedestäjät** (*Anabathmis*) on medestäjien (*Nectariniidae*) heimoon kuuluva varpuslintusuku. Puutarhamedestäjien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kolme lajia. Joissain lähteissä suvun lajit luetaan kuuluvaksi medestäjien (*Nectarinia*) sukuun.

## Puutarhamedestäjiin kuuluvia lajeja
* Keltaperämedestäjä (*Anabathmis reichenbachii*)
* Keltarintamedestäjä (*Anabathmis newtonii*)
* Principenmedestäjä (*Anabathmis hartlaubii*)

## Aiheesta muualla
*BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006)
Lego Indiana Jones 2: The Adventure Continues

**Lego Indiana Jones 2: The Adventure Continues** on Traveller’s Talesin kehittämä ja LucasArtsin vuonna 2009 julkaisema toimintaseikkailupeli, joka perustuu Indiana Jonesiin. Peli julkaistiin Suomessa 20. marraskuuta 2009 usealle eri alustalle. Se on jatko-osa pelille *[[Lego Indiana Jones: The Original Adventures]]* (2008). Toisin kuin edeltävässä pelissä, *Lego Indiana Jones 2:ssa* tarina ulottuu myös neljänteen elokuvaan, *[[Indiana Jones ja kristallikallon valtakunta]]an* (2008). 

## Pelaaminen
Uutena ominaisuutena pelissä on moninpeliä varten jaettu ruutu, jota edeltävässä pelissä ei ollut: sen sijaan, että molempia hahmoja pakotettaisiin aina riittävän lähelle toisiaan, jotta ne sopisivat samaan ruutuun, peli jakautuu kahdeksi ruuduksi. Kun hahmot siirtyvät lähellä toisiaan, kaksi ruutua yhdistyvät yhdeksi.

Peli sisältää ensimmäisenä Traveller’s Talesin Lego-pelinä myös kenttä- ja seikkailueditorin. Pelissä voi silti edelleen luoda oman hahmon yhdistämällä eri hahmojen palasia toisiinsa. Pelissä on runsas valikoima hahmoja. 

Pelissä pelaaja pääsee valitsemaan puisista laatikoista elokuvan, jonka hän voi pelata läpi videopelinä (poikkeuksena *Kristallikallon valtakunta*, jossa kolme osaa). Lisäksi laatikoista löytyvät oman tason luominen ja Bonus-kentät.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* Virallinen sivusto 
* Virallinen suomenkielinen sivusto (valitse kieleksi suomi kielivalikossa)
Arvi Kontu

**Arvi Samuli Kontu** (1. syyskuuta 1883 Uusikirkko Tl – 31. tammikuuta 1945 Turku) oli suomalainen agronomi, toimitusjohtaja, maanviljelysneuvos ja kansanedustaja.

## Henkilöhistoria ja ammattiura
Konnun vanhemmat olivat talollinen Samuel Johan Kontu ja  Fredrika Vilhelmina Puttaa ja puoliso vuodesta 1914 Signe Vilhelmina Granqvist, Vuonna 1908 agronomiksi valmistuneen Konnun koko työura sivusi maataloutta, erityisesti kotieläintaloutta. Hän oli ollut kuusi vuotta Lounais-Suomen maanviljelysseuran karjatalouskonsulenttina, kun Lounais-Suomen Osuusteurastamo palkkasi hänet vuonna 1916 osuuskuntaan ns. toiseksi johtajaksi. Vuonna 1918 Kontu nimitettiin Osuusteurastamon toimitusjohtajaksi, missä tehtävässä hän toimi kuolemaansa asti 1945. Konnulla oli runsaasti luottamustehtäviä kotimaakunnassaan Varsinais-Suomi Varsinais-Suomessa. Hän oli lähtöisin ympäristöstä, missä koulun kynnys oli vielä korkea, ja siksi hän suosi kouluttautumista. Hän oli muun muassa perustamassa ja ylläpitämässä Turun Suomalaista Yliopistoseuraa, jonka keräämin varoin perustettiin Turun Suomalainen Yliopisto vuonna 1920. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Kontu sai vuonna 1933.

## Toiminta poliitikkona
Kontu oli Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustajana vuosina 1919–1922, edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Tasavallan presidentin valitsijamiehenä hän oli viidesti, vuosina 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943. Turun kaupunginvaltuustoon Kontu kuului vuosina 1924–1930 ja 1934–1945, mistä ajasta hän oli valtuuston puheenjohtajana vuodet 1934–1945. Rahatoimikamarin (nyk. kaupunginhallitus) jäsen hän oli vuosina 1924–1929. Poliitikkona ja yritysjohtajana Arvi Konnulla oli selkeä käsitys tuolloin ajankohtaisiin kielikiistoihin Suomessa. Hän kannatti suomalaisuusaatetta ja edisti suomen kielen käyttöä.

## Lähteet
* 
* *Lihan tähden kaikki työ. LSO:n 75-vuotishistoriikki*. Jyväskylä 1989, s. 36–37
* *75 Sampovuotta. Vakuutusyhtiö Sampo 1909–1984*. Rauma 1983, s. 130–131, 138

### Viitteet
Lego Harry Potter: Years 1–4

**Lego Harry Potter: Years 1–4** on vuonna 2010 julkaistu videopeli, joka perustuu Lego Harry Potter -lelusarjaan. Sen kehitti Traveller’s Tales ja julkaisi Warner Bros. Pelin tarinaan sisältyy neljä ensimmäistä Harry Potter -kirjaa ja -elokuvaa: *[[Harry Potter ja viisasten kivi|Viisasten kivi]]*, *[[Harry Potter ja salaisuuksien kammio|Salaisuuksien kammio]]*, *[[Harry Potter ja Azkabanin vanki|Azkabanin vanki]]* sekä *[[Harry Potter ja liekehtivä pikari|Liekehtivä pikari]]*.

## Pelattavuus
Pelissä voi pelata 167 hahmolla, paitsi PSP- ja Nintendo DS -versioissa, joissa hahmoja on vähän yli sata. Pelattavista hahmoista tunnetuimpia ovat Harry Potter, Ron Weasley, Hermione Granger ja Albus Dumbledore, mutta pelissä on myös vähemmän tunnettuja hahmoja, kuten Hagridin koira Tora sekä herra ja rouva Mason.

Kuten pelissä *[[Lego Indiana Jones 2: The Adventure Continues]]*, pelissä voi luoda oman tason jo valmiina olevien lisäksi. Ominaisuus ei ole tarjolla PSP- ja Nintendo DS -versioissa. Muissa tasoissa seikkaillaan muun muassa Salaisuuksien kammiossa, Viistokujalla ja Tylypahkan viereisellä järvellä (kutsuttu neljännessä elokuvassa Mustajärveksi). Pelissä pääsee kulkemaan vapaasti eri Tylypahkan alueilla, kuten myös Viistokujalla.

## Lähteet
Kolme etsivää ja vihreä aave

***Kolme etsivää ja vihreä aave*** () on Robert Arthurin kirjoittama 3 etsivää -kirjasarjaan kuuluva teos. Sen on suomentanut Laura Tetri. Tapauksen ainekset ovat vihreä aave, arvokas helminauha ja pieni koira.
Kalle Myllylä

**Kaarle (Kalle) Myllylä** (14. syyskuuta 1844 Kalajoki – 11. heinäkuuta 1923 Kalajoki) oli suomalainen maanviljelijä ja poliitikko. 

Myllylä oli talonpoikaissäädyssä Saloisten tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1897, 1899 ja 1905–1906. Hän oli myös Suomalaisen puolueen kansanedustaja. Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä edustanut Myllylä valittiin eduskuntaan kolmissa vaaleissa, eduskuntavaaleissa 1907, joissa hän keräsi eniten ääniä vaalipiirissään, eduskuntavaaleissa 1908 ja eduskuntavaaleissa 1909. Hän toimi kansanedustajana toukokuusta 1907 helmikuuhun 1910. Eduskunnan valiokunnista hän vaikutti lakivaliokunnassa, pankkivaliokunnassa, sivistysvaliokunnassa ja suuressa valiokunnassa.

Myllylä oli varsinaisilta ammateiltaan maanviljelijä ja kunnankirjuri. Hänet valittiin Kalajoen kunnankirjuriksi maaliskuussa 1870 ja hän luopui tehtävästä 52 vuotta myöhemmin, vuoden 1922 lopulla. Hän toimi myös Kalajoen kunnan rahastonhoitajana vuosina 1870–1894 ja 1904–1919 sekä Kalajoen Säästöpankin kirjurina vuosina 1887–1899.

Hänen vanhempansa olivat merimies Pekka Heikkilä-Myllylä ja Maria Naatus. Myllylä oli naimisissa kahdesti. Joulukuussa 1869 hän avioitui Anna Hukan kanssa, joka kuoli joulukuussa 1883, ja heinäkuussa 1884 Stiina Maria Törmälän kanssa, joka kuoli marraskuussa 1914. Kalle Myllylä kuoli heinäkuussa 1923, 78-vuotiaana. 

## Lähteet
Häyry

**Häyry** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

* Esko Häyry (k. 2007), pesäpalloilija
* Heta Gylling (o.s. *Lehtonen*, ent. *Häyry*, s. 1955), Turun yliopiston käytännöllisen filosofian professori 
* Matti Häyry (s. 1956), Manchesterin yliopiston oikeusfilosofian professori
* Olavi Häyry (1909–1985), yritysjohtaja, kauppaneuvos
* Pekka Häyry (1939–2020), lääkäri ja Helsingin yliopiston elinsiirtokirurgian professori
* Reijo Häyry (1929–2023), elintarviketeollisuuden vaikuttaja
* Tomas Häyry (s. 1967), Vaasan kaupunginjohtaja.
Daisy (äänikirjastandardi)

**DAISY** (**Digital Accessible Information System**) on kansainvälinen saavutettava julkaisustandardi, jonka mukaisesti tuotetaan elektronisia äänikirjoja näkövammaisten ja muiden lukemisesteisten käyttöön. 

Daisy koostuu äänitiedostoista, jotka sisältävät luetun tekstin, sekä niitä hierarkkisesti jäsentävästä XML-pohjaisesta kuvauskielestä, joka lisäksi linkittää niihin tekstimuotoista dataa. Kuvauskieli on standardisoitu vuonna 2005. 

Verrattuna kasettikirjoihin DAISY helpottaa sisällön selaamista, mikä on ollut aiemmin ongelma esimerkiksi hakuteoksissa. 

Useat näkövammaisten ja lukemisesteisten kirjastot ovat alkaneet tuottaa ja lainata Daisy-kirjoja 2000-luvun puolivälistä alkaen. Niitä voidaan käyttää erityisesti tätä varten suunnitelluilla laitteilla tai tietokoneohjelmilla. Pelkän äänen saa kuuluville millä tahansa laitteella, joka pystyy toistamaan MP3-tiedostomuotoa, esimerkiksi matkapuhelimilla tai MP3-soittimilla. 

Daisy-kirjoja voidaan jakaa esimerkiksi CD- tai DVD-levyillä, muistikorteilla tai Internetin välityksellä.

## Katso myös
* Puhelias, suomalainen Daisy-kuuntelulaite

## Lähteet
* DAISY-konsortio - DAISY-tietoa

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Suomen Daisy-konsortio 
* DAISY Consortium
Kolme etsivää ja Aavejärven arvoitus

***Kolme etsivää ja Aavejärven arvoitus*** () on Robert Arthurin kirjoittama 3 etsivää -kirjasarjaan kuuluva teos. Kirjan on suomentanut Inkeri Pitkänen.

## Juoni

Aavejärveen kätkeytyy ikivanha arvoitus. Ratkaisu on rähjäisessä merimiesarkussa löytyneessä lokikirjassa, mutta viestiä ei saa edes Jupiter heti selville. Ja ajatus merirosvoaarteesta saa muutamia rosvoja liikkeelle. Alkaa taistelu, jossa armoa ei tunneta. Lopulta Jupiter keksii, missä aarre on, mutta rosvot ovat hieman edellä. Jupiter järjestää kuitenkin varkaille heidän elämänsä yllätyksen.
Metoklopramidi

**Metoklopramidi** (kauppanimellä Primperan ja Metoclopramide) on dopamiinin D2-reseptorin antagonisti, jota käytetään yleensä pahoinvoinnin (myös sytostaattihoidon jälkeisen pahoinvoinnin) hoitoon. Lääke vaikuttaa keskushermostossa pahoinvointia estävästi ja lisää suolistokanavan peristaltiikkaa.

Metoklopramidilla on myös äidinmaidon eritystä lisäävä vaikutus ja sitä saatetaankin joskus käyttää tarkoituksena lisätä maidontuotantoa. 

Pitkäaikaiskäyttöä ei suositella, koska varsinkin lapsilla on havaittu lääkkeen käytön pitkittyessä vakavia neurologisia haittoja.

## Historia
Lääkeaineen kuvasivat ensi kerran kemian yhtiö Laboratoires Delagrangessa työskennelleet ranskalaiset kemistit Louis Justin-Besançon ja Charles Laville vuonna 1964. 
Samana vuonna julkaistujen kokeiden jälkeen Laboratoires Delagrange toi metoklopramidin myyntiin kauppanimellä Primperan. Vuonna 1991 yhtiön osti Synthelabo, joka myöhemmin fuusioitui Sanofin kanssa. 

USA:ssa lääkkeen toi markkinoille A.H. Robins vuonna 1979 nimellä Reglan.
## Lähteet
* Lääkelaitoksen selostus valmisteesta Primperan 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Terveysportti: Metoklopramidi
*PubChem: Metoclopramide 
*DrugBank: Metoclopramide 
*KEGG: Metoclopramide 
*ChemBlink: Metoclopramide
Besermanit

**Besermanit** (udmurtiksi бесерманъёс, *besermanjos*) ovat udmurteille läheinen etninen ryhmä Udmurtian luoteisosassa ja Kirovin alueella Venäjällä. He puhuvat suomalais-ugrilaisen udmurtin kielen besermanin murretta, jossa on eräitä turkkilaisten kielten piirteitä. Besermanit pitävät itseään yleensä udmurteista erillisenä etnisenä ryhmänä.

Besermanit asuvat Vjatkan sivujoen Tšeptsan varrella Udmurtian Balezinon, Glazovin, Jarin ja Jukamenskojen piireissä sekä Kirovin alueen lähiseuduilla. Monissa besermanikylissä asuu myös muita udmurtteja, tataareja ja venäläisiä. Vuonna 1926 besermaneja laskettiin olleen 10&nbsp;000 henkeä, mutta myöhemmissä Neuvostoliiton väestönlaskennoissa heidät luettiin udmurteiksi. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 3&nbsp;100 besermania.

Venäläisissä 1200–1400-lukujen kronikoissa mainitaan Volgan varrella ja Kaman alajuoksulla asunut besermanien kansa. 1600-luvun lähteissä he esiintyvät Tšeptsajoen varrella, jossa heitä nimitettiin usein tšuvasseiksi. Nykytietämyksen valossa he ovat alun perin eteläisiin udmurtteihin kuulunut ryhmä, johon turkkilaiset kansat ovat vaikuttaneet voimakkaasti. Volgan Bulgariassa osa eteläudmurteista omaksui islamin, johon myös ryhmän nimitys perustunee (venäjän *musulmane, basurmany* ’muslimit’). Venäläisiä nimityksiä *besermjane, besermene, bisurmene* on käytetty myös monista muista Volgan–Uralin seudulla asuneista kansanryhmistä. Mongolien hävitettyä Volgan Bulgarian besermanit pakenivat nykyiselle asuinseudulleen.

1700-luvulla besermanit käännytettiin ortodokseiksi, mutta he ovat säilyttäneet myös perinteisiä uskomuksia ja islamin tapoja. Mullahit vierailivat vuosittain besermanikylissä ja heidän osallistumistaan hautajaisiin pidettiin välttämättömänä. Uskonto näkyi myös ruokakulttuurissa. Besermanit eivät 1900-luvun alkuun saakka syöneet sianlihaa, mutta valmistivat tataarien tavoin hevosenlihasta tehtyjä ruokalajeja. Aineellinen kulttuuri ei merkittävästi poikennut muista udmurteista.

Viime aikoina besermanien kansallinen itsetunto on lujittunut. Vuonna 1990 perustettiin oma kulttuuriseura ja vuonna 1992 Udmurtian korkein neuvosto tunnusti heidät erilliseksi kansaksi. Vuonna 2000 Venäjän hallitus myönsi besermaneille Venäjän vähälukuisen alkuperäiskansan aseman.

Ohjelmasarjan *[[Suomensukuiset 30 päivässä]]* (2013) neljännessä jaksossa näyttelijä Ville Haapasalo kuvausryhmineen yrittää tutustua besermanien elämään Balezinon piirin Jundan kylässä. Jundan maalaiskunnassa, jonka keskuksena tämä kylä toimii, asui vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 1&nbsp;503 henkeä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
The Slim Shady EP

**The Slim Shady EP** on rap-artisti Eminemin vuonna 1997 julkaisema EP, jota myytiin 250 kappaletta. Se julkaistiin sekä kasettina että CD:nä.

## Kappaleet
S/S Jussi H

**S/S Jussi H** oli suomalainen rahtilaiva, joka joutui 12. syyskuuta 1942 Pohjanlahdella neuvostoliittolaisen sukellusveneen torpedoimaksi ja upposi. Laivan 23 hengen miehistöstä vain yksi selvisi hengissä.

## Historia

*Jussi H* oli ostettu Englannista vuonna 1937, ja sen omisti Laiva Oy -niminen laivaisännistöyhtiö, jonka takana oli porilainen kauppaneuvos Werner Hacklin. *Jussi H* kuljetti ennen sotia pääasiassa puutavaraa Suomesta Itämeren alueen ja Länsi-Euroopan satamiin sekä toi paluulastina kappaletavaraa ja kivihiiltä. 

*Jussi H* lähti perjantaina 11. syyskuuta 1942 Raumalta kohti Königsbergiä. Laivan lastina oli kappaletavaraa ja puisten parakkien osia. Päällikkönä oli nuori ja pystyvä merikapteeni Heikki Pietilä.

Laivan oli tarkoitus suunnata aluksi Selkämeren poikki Ruotsin rannikolle ja sitten jatkaa matkaa suojatussa saattueessa lähellä Ruotsin rannikkoa. Lauantaiaamuna kello 4 aikaan laivaan osui kaksi venäläisen *[[S-13 (1940)|S-13]]* sukellusveneen laukaisemaa torpedoa. Laivan kattilat räjähtivät pian tämän jälkeen, jolloin laiva upposi, niin että meren pinnalle jäi ajelehtimaan vain sekalaista kansilastia. Laivan miehistöstä onnistui pelastautumaan vain 18-vuotias lämmittäjä Pauli Kankaala, joka ajelehti pelastuslautan mukaan eräälle Ahvenanmaan saariston karille. Paikalle tulleet kalastajat pelastivat hänet sieltä 15. syyskuuta. Merestä onnistuttiin löytämään vain *Jussi H:n* ajelehtivaa kansilastia ja laivan emännöitsijän ruumis.

Laivan upottanut sukellusvene *S-13* kuului kymmenen veneen ryhmään, joka oli lähetetty elokuussa 1942 partioimaan Suomenlahden länsiosiin ja Itämerelle. *S-13* oli saanut tehtäväkseen tunkeutua Pohjanlahdelle, ja siinä se onnistuikin sukellettuaan ruotsalaisten Ahvenanmerelle asettaman miinakentän ali. *S-13* upotti Pohjanlahdella ensin S/S ''Heran'' 12. syyskuuta heti puolenyön jälkeen ja sitten muutamia tunteja myöhemmin S/S *Jussi H:n*. Ennen paluutaan sukellusvene kävi vielä Merenkurkussa ja ampui siellä 18. syyskuuta tuleen hollantilaisen M/S ''Anna W:n''. Vene onnistui palaamaan Leningradiin, vaikka se kärsikin paluumatkalla pahoja vaurioita syvyyspommituksessa.

S/S *Jussi H* oli rakennettu Ranskassa Dunkerquessa vuonna 1910 *Ospringe*-nimisenä. Laivan pituus oli 87,89 metriä, leveys 13,06 metriä ja ruuman korkeus 5,96 metriä. Laivan kantavuus oli 2&nbsp;215,61 bruttorekisteritonnia, ja sen kolmipaisunta-höyrykoneen teho oli 1&nbsp;150 hevosvoimaa. *Ospringe* myytiin vuonna 1931 Englantiin, jossa sen omisti lontoolainen Constants (South Wales) Limited. Tältä yhtiöltä Hacklin osti laivan tammikuussa 1937.

Porin Reposaaressa sijaitsee *Jussi H:n* ja toisen samana vuonna upotetun Hacklinin omistaman kauppalaivan *[[S/S Betty H|*Betty H:n*]]* muistomerkki, jonka on suunnitellut kuvanveistäjä Wäinö Aaltonen.

## Lähteet
* Seppo Salosen merihistoriasivut: Höyrylaiva Jussi H:n kohtalonhetket Pohjanlahdella
S/S Betty H

**S/S Betty H** oli suomalainen rahtilaiva, joka joutui 26. lokakuuta 1942 venäläisen sukellusveneen torpedoimaksi Ahvenanmerellä lähellä Nyhamnin majakkaa ja upposi. Laivan 23 hengen miehistöstä 12 selvisi hengissä.

*Betty H* oli ostettu Englannista vuonna 1932, ja sen omisti Porin Laiva Oy*,* jonka takana oli porilainen kauppaneuvos Werner Hacklin. Laiva sai uuden nimensä Hacklinin vaimon Elisabethin mukaan. *Betty H* kuljetti ennen sotia pääasiassa puutavaraa Suomesta Itämeren alueen ja Länsi-Euroopan satamiin sekä toi paluulastina kappaletavaraa ja kivihiiltä. 

*Betty H* lähti torstaina 22. lokakuuta 1942 Kotkasta kohti Ruotsin Oskarshamnia. Laivan lastina oli Outokummun kaivoksesta louhittua rikkikiisua. Päällikkönä oli merikapteeni Ruben Ceder.

Nyhamnin luotsiaseman ohitettuaan *Betty H* liittyi aamupäivällä 26. lokakuuta mukaan saattueeseen, jota suojasivat merivoimien neljä saattajaa: *[[Saattaja Uisko|Uisko]]*, *[[Miinalaiva Louhi|Louhi]]*, *[[Saattaja Aura I|Aura]]* ja *[[VH1 (laiva)|VH1]]*. Saattueessa oli *Betty H:n* lisäksi neljä muutakin rahtilaivaa: *Henry John*, *Monsun*, *Corona* ja *Grundsee*. Kello 11.10 *Betty H:n* peräosaan osui torpedo, kun se oli noin 10 meripeninkulman päässä Nyhamnin majakasta. Laiva upposi hyvin nopeasti tämän jälkeen, eikä pelastusveneiden vesillelasku onnistunut enää. Veteen joutuneet miehistön jäsenet pysyttelivät pinnalla kelluvan puutavaran varassa, ja osa onnistui myös uimaan kahdella pinnalle jääneelle pelastuslautalle. Saattaja *Aura* saapui uppoamispaikalle noin 20 minuutin kuluttua ja pelasti *Betty H:*n 12 miehistöön kuulunutta jäsentä. Saattue jatkoi matkaansa Ruotsin aluevesirajalle, ja tämän jälkeen saattajina toimineet sotalaivat suuntasivat Maarianhaminaan *Betty H:n* pelastunut miehistö mukanaan.

*Betty H:n* upottanut sukellusvene oli *SC-307* (*Treska*) (3. luokan kapteeni N.O. Momot), joka kuului syksyllä 1942 Kronstadtista liikkeelle lähteneeseen 16 sukellusveneen ryhmään. Ammuttuaan torpedonsa vene onnistui pakenemaan paikalta välttäen suomalaisten suorittaman syvyyspommituksen. Vene palasi Kronstadtiin, mutta se ei enää seuraavina vuosina onnistunut upottamaan muita laivoja. Sukellusvene romutettiin Kronstadtissa vuosina 1958–1959, ja sen komentotorni on nykyisin muistomerkkinä sukellusvenekoulun pihalla.

S/S *Betty H* oli rakennettu vuonna 1902 Whitbyssä Englannissa *Kirktown*-nimisenä. Ennen Suomeen myyntiä laivan omisti essexiläinen laivanvarustaja Alfred Smith. Laivan pituus oli 94,7 metriä, leveys 13,4 metriä ja ruuman korkeus 6 metriä. Laivan kantavuus oli 2 478 bruttorekisteritonnia, ja sen kolmipaisuntahöyrykoneen teho oli 1 120 hevosvoimaa. 

Porin Reposaaressa sijaitsee *Betty H:n* ja toisen samana vuonna upotetun Hacklinin omistaman kauppalaivan *[[S/S Jussi H|Jussi H]]:n* muistomuuri.

## Lähteet
* Seppo Salosen merihistoriasivut: Vaara vaanii saattueessa. Betty H:n tuho Ahvenanmerellä.
Virkakäsky

**Virkakäsky** on valtion tai kunnan hallinnon sisäinen määräys, jonka esimies antaa alaiselleen tai ylempi viranomainen alemmalle hallintoelimelle. Viranomainen voi antaa virkakäskyn vain oman johto- ja valvontavaltansa alla toimivalle viranomaiselle. Virkakäskystä ei voi valittaa. Sen lähikäsite on hallintonormi.

Virkakäskyn tulee olla lainmukainen ja sen pitää noudattaa normihierarkiaa. Virkamiehen on noudatettava saamiaan määräyksiä valtion virkamieslain ja kunnallisesta viranhaltijasta annetun lain perusteella. Virkamiestä ei kuitenkaan voida velvoittaa ratkaisemaan tai esittelemään jotakin asiaa tietyllä tavalla. Määräyksen tulee olla yleisluonteinen, kuten esimerkiksi määräys tietyn asian esittelemisestä. Mahdollisia ovat myös hallintotehtävien toteuttamistapaan liittyvät tarkatkin määräykset.

Virkakäskyn lainvastaisuus kumoaa kuuliaisuusvelvollisuuden. Esimerkiksi rikoksen tekemiseen ei voida käskeä, vaikka muun muassa kansallissosialismin aikaisten tekojen oikeudenkäynneissä vedottiin ehdottomaan kuuliaisuusvelvollisuuteen. Perinteisesti on katsottu, että epäselvää ja tulkinnanvaraistakin virkakäskyä on noudatettava, vaikka käskyn saaja epäilisikin sitä.

## Lähteet
Farmijoukkue

**Farmijoukkue** on urheilujoukkue, joka tekee yhteistyötä ylemmällä sarjatasolla pelaavan joukkueen kanssa. Joukkueet voivat kuulua samaan seuraan tai olla itsenäisiä. Ylemmän sarjatason joukkue voi siirtää farmijoukkueeseen pelaajia, jotka eivät mahdu joukkueen kokoonpanoon tai jotka ovat esimerkiksi toipumassa loukkaantumisesta. Farmijoukkueita on käytössä muun muassa koripallossa, baseballissa, jääkiekossa ja jalkapallossa.

## Baseball

Baseballissa Major League Baseball -seuroilla on farmikytköksiä joidenkin Minor League Baseball -seurojen kanssa.

## Koripallo
### Pohjois-Amerikka

Pohjoisamerikkalaisen NBA:n joukkueilla on kullakin farmikytkös jonkin NBA Development League -joukkueen kanssa.

### Eurooppa

Joillakin eurooppalaisseuroilla on farmisopimuksia keskenään. Esimerkiksi espanjalaiset Joventut Badalona ja CB Prat ovat tehneet pelaajayhteistyötä. Suomessa esimerkiksi Tampereen Pyrinnöllä on ollut reservijoukkue, ja esimerkiksi Vaasan Salama on toiminut yhteistyössä Kauhajoen Karhun kanssa.

## Jääkiekko
### Pohjois-Amerikka

Jääkiekossa pohjoisamerikkalaisen NHL:n kaikilla seuroilla on farmisopimus jonkin AHL:ssa pelaavan seuran kanssa. Yleensä NHL-uraansa aloittelevat pelaajat hakevat ensin kokemusta ja näyttävät taitotasonsa farmijoukkueessa ennen mahdollista siirtymistään NHL:ään. Myös jo pidemmän uran luoneet ja farmissa hyvin pelanneet pelaajat voidaan nostaa NHL-joukkueeseen. Vastaavasti heikosti NHL:ssä pelannut pelaaja voidaan siirtää farmijoukkueeseen hakemaan onnistumisia.

AHL-seuroilla on omia farmijoukkueita ECHL- ja CHL -sarjoissa.

IHL toimi vielä 1990-luvulla NHL:n vaihtoehtoisena farmisarjana AHL:lle. Sen toiminta loppui vuonna 2001, jolloin sen jäljellä olleet kuusi joukkuetta liittyivät AHL:ään.

### Suomi

Suomessa joitain SM-liigaa alemmissa sarjoissa pelaavia joukkueita kutsutaan farmijoukkueiksi, koska ne tekevät pelaajayhteistyötä SM-liigassa pelaavien joukkueiden kanssa. Esimerkiksi Ilves on ilmoittanut farmijoukkueekseen Suomi-Sarjassa pelaavan LeKin. Myös Jokereiden ja Kiekko-Vantaan yhteistyö on farmijoukkuemaista.

## Lähteet
EICAR

**EICAR**, **European Institute for Computer Antivirus Research** on vuonna 1990 perustettu organisaatio, jonka tavoitteena on edistää virustorjuntaa ja tehostaa virustorjuntaohjelmiston kehittämistä. Viime aikoina EICAR on enemmässä määrin keskittynyt haittaohjelmien tutkimiseen kuin perinteisiin tietokoneiden viruksiin sekä laajentanut työskentelyään myös muille tietoturvallisuuden osa-alueille.

## EICAR testitiedosto

EICAR -organisaation julkaisema vaaraton haittaohjelman testirivi on yksi maailman eniten käytetty pikatesti varmistamaan virustorjuntaohjelmiston toiminnan. EICAR -testin voi ladata myös kaikkien tunnettujen virustorjuntaan erikoistuneiden ohjelmistotalojen internetsivuilta.

EICAR -testirivi:

```
X5O!P%@AP[4\PZX54(P^)7CC)7}$EICAR-STANDARD-ANTIVIRUS-TEST-FILE!$H+H*
```


Tallenna yllä oleva rivi tietokoneelle `.com`-tiedostopäätteisenä tiedostona. Virustorjuntaohjelmistosi tulisi ilmoittaa Eicar -testitiedoston löytymisestä. 

DOS tai korkeintaan 32 bittisissä Windows järjestelmissä Eicar.com ohjelman suorittaminen tulostaa tekstin EICAR-STANDARD-ANTIVIRUS-TEST-FILE!, mikäli virustorjunta ei estä tiedoston suorittamista. 64 bittisessä Windowisssa tiedostoa ei voi suorittaa.

## Aiheesta muualla
* EICAR Home Page
Ljudmila Turištševa

**Ljudmila Ivanova Turištševa** (, s. 7. lokakuuta 1952 Groznyi) on entinen neuvostoliittolainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja. Hän sai urallaan neljä kultaista, kolme hopeista ja kaksi pronssista olympiamitalia sekä voitti seitsemän maailmanmestaruutta ja kahdeksan Euroopan-mestaruutta.

Tšetšeniasta lähtöisin oleva Turištševa oli 1970-luvun parhaita telinevoimistelijoita. Hän osallistui jo 16-vuotiaana Méxicon 1968 olympialaisiin ja voitti joukkuekilpailussa kultaa mutta jäi henkilökohtaisessa moniottelussa sijalle 24. Ljubljanan MM-kilpailuissa 1970 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa, moniottelussa ja permannolla sekä sai hopeaa nojapuilla ja pronssia hypyssä. Münchenin 1972 olympialaisissa hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja pistein 77,025 moniottelussa. Lisäksi hän sijoittui pistein 19,550 permannolla hopealle edellään vain maannaisensa Olga Korbut ja pistein 19,250 hypyssä pronssille. Nojapuilla hän oli neljäs 19,425 pisteellä ja puomilla viides 18,800 pisteellä.

Varnan MM-kilpailuissa 1974 Turištševa uusi mestaruutensa joukkuekilpailussa, moniottelussa ja permannolla sekä voitti lisäksi puomin. Hypyssä hän sai hopeaa ja nojapuilla pronssia. Montréalin 1976 olympialaisissa hän voitti kultaa joukkuekilpailussa. Lisäksi hän saavutti hopeaa permannolla (19,825&nbsp;p) ja hypyssä (19,650&nbsp;p) sekä pronssia moniottelussa romanialaisen Nadia Comănecin ja nuoremman maannaisensa Nelli Kimin takana pistein 78,625. Puomilla hän sijoittui neljänneksi 19,475 pisteellä.

Turištševa voitti Euroopan-mestaruuden moniottelussa, hypyssä ja permannolla Minskissä 1971 sekä kaikki viisi mestaruutta Lontoossa 1973.

Turištševa avioitui 10. joulukuuta 1977 pikajuoksun olympiavoittaja Valeri Borzovin kanssa.

## Lähteet

* 
* 
*
Japani-palkinto

**Japani-palkinto** () on Japanin tiede- ja teknologiasäätiön vuosittain vuodesta 1985 jakama palkinto. Palkinto myönnetään ihmisille, jotka ovat edesauttaneet tieteen ja teknologian edistymistä ja maailman rauhan ja hyvinvoinnin kehittymistä. Periaatteessa palkinto voidaan antaa mille tahansa tieteen ja teknologian osa-alueella toimivalle elävälle henkilölle, mutta vuosittain valitaan kaksi alaa, joilla toimiville henkilöille palkinto myönnetään. Poikkeustapauksissa palkinto voidaan myöntää myös pienille tutkijaryhmille. Palkinnon suuruus on 50 miljoonaa japanin jeniä.

## Palkitut

## Lähteet
Yorkin tuomiokirkko

**Yorkin tuomiokirkko** () on goottilaista arkkitehtuuria edustava katedraali Yorkissa Englannissa. Keskilaivan rakentaminen aloitettiin 1280-luvulla ja katedraali vihittiin käyttöön 1472.

Elisabet I:n aikana katedraalista yritettiin hävittää kaikki roomalaiskatolisuuteen viittava. Englannin sisällissodassa kaupunkia piiritettiin ja se antautui vuonna 1644.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*York Minster