open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vanilla Ice

**Vanilla Ice** (oik. **Robert Matthew Van Winkle**, s. 31. lokakuuta 1967 Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen rap-artisti, näyttelijä ja tv-juontaja. Hänet tunnetaan parhaiten hittikappaleestaan "Ice Ice Baby", joka nousi ensimmäisenä hip hop-singlelevytyksenä Billboard myyntilistojen kärkeen vuonna 1990.

Vanilla Ice on esiintynyt tositv-ohjelmissa, kuten vuonna 2010 alkaneessa sarjassaan *The Vanilla Ice Project*. Vuonna 2012 hän esitti itseään elokuvassa *That's my boy*.

Van Winkle oli naimisissa Laura Van Winklen kanssa vuodesta 1997 vuoteen 2016 ja heillä on kaksi tytärtä. Van Winkle pidätettiin kahdesti avioliiton aikana hänen pahoinpideltyään vaimoaan.

## Diskografia
* Hooked (1989) 
* To The Extreme (1990) 
* Extremely Live (live albumi) (1991) 
* Mind Blowin' (1994) 
* One Fierce Beer Coaster (The Bloodhound Gang) (1996) 
* Hard To Swallow (1998) 
* Are You Man Enough? (Betty Blowtorch) (2001) 
* Bipolar (2001) (V-Ice) 
* Forgotten Freshness Volume 3 (Insane Clown Posse) (2001) 
* Platinum Underground (2005)
* Vanilla ice is back! - Hip Hop Classic (2008) 
* WTF (2011) 
* Extremly Live (2014) 
* Mind Blowin' (2014)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vanilla Icen kotisivut
Pariisin ooppera

**Pariisin ooppera** eli **Opéra de Paris** eli **l'Opéra** on Ranskan merkittävin oopperaseurue Pariisissa. Sen on perustanut Ludvig XIV vuonna 1669. Se nimettiin aluksi Académie d'Opéraksi, sitten Académie Royale de Musiqueksi. Vuosina 1672–1687 sitä johti Jean-Baptiste Lully, joka vaikutti suuresti koko ranskalaisen oopperan kehitykseen. Oopperassa toimii Pariisin oopperan baletti (Ballet de l'Opéra de Paris).

Oopperaesitykset ja modernin teatterin esitykset pidetään Opéra Bastillessa, kun taas klassisen baletin estradina on Palais Garnier.

## Lähteet
Auringon luminositeetti

**Auringon [[luminositeetti]]** on Auringon säteilemä valoteho tai auringon säteilemä kokonaisteho kaikilla aaltoalueilla.

Auringon kokonaisluminositeetti Lo tai Ls on:

L_\bigodot= 3,827\times10^{26}\hbox{ W}

Auringon  säteily näkyvällä alueella eli visuaalinen luminositeetti Lvo on:

L_{v\bigodot}= 3,9\times10^{28}\hbox{ lm}

kun Aurinko säteilee 100 lm/W.
Le domino noir

**Le domino noir** on ranskalaisen säveltäjän Daniel-François-Esprit Auberin ooppera, joka kantaesitettiin vuonna 1837. Tämä hyvin suosittu teos esitettiin vuosien 1837 ja 1910 välillä yli 1200 kertaa. Oopperan nimi viittaa Angèlen naamiaisissa yllään pitämään viittaan.

## Ooppera
Kuten useassa muussakin Auberin oopperassa, Le domino noirin musiikissa on vahvaa paikallisväriä - tässä tapauksessa siis Espanjan, mukana on aragoneesi- ja bolerotanssia ja kastanjetteja. Eri näytösten tunnelma ja musiikki ovat toisistaan poikkeavia; Naamiaisiin keskittyvässä ensimmäisessä näytöksessä tanssinumerot hallitsevat, toisessa kuullaan juomalauluja ja kuorolaulantaa, luostarissa tapahtuvassa kolmannessa taas tunnelma rauhoittuu ja välillä kuullaan jopa urkuja.

## Hahmot
*Angèle d'Olivarès - mezzosopraano
*Brigitte de San Lucar - sopraano
*Horace de Massarena - tenori
*Kreivi Juliano - tenori
*Jacinthe - sopraano
*Gil Perez - basso
*Ursule - sopraano
*Lordi Elfort - baritoni

## Synopsis
### Tapahtumapaikka
Madrid 1800-luvulla.

### Ensimmäinen näytös
Horace, nuori espanjalainen aatelismies, muistelee kuinka vuosi sitten kuningattaren naamiaisissa tapasi ja ihastui neitoon, jonka nimeä hän ei koskaan saanut selville. Hän menee vuosittaisiin naamiaisiin toivoen tapaavansa hänet uudestaan. Nainen saapuukiin, naamioituna kuten viime kerralla ja niin ikään saman naisen kanssa. Molemmat heistä ovat nunnia, kuningattaren serkku Angèle ja ystävänsä Brigitte. Angèlelle juhlat ovat viimeinen sosiaalinen tilaisuus ennen siirtymistä luostariin kun taas Brigitte on luopumassa luostarielämästä ja menossa naimisiin. Kello yhdeltätoista Horacen ystävä kreivi Juliano puijaa Brigiten uskomaan että on jo keskiyö, milloin luostarin portit aina suljetaan. Brigitte ryntää pois joten Horacelle ja Angèlelle jää hieman aikaa kahdestaan. Kellon lyödessä kaksitoista Angèlekin kuitenkin lähtee.

### Toinen näytös
Julianon odotellessa majatalohuoneessaan vieraitaan (mm. Horacea) luostarista ulos lukittu Angèle ilmestyy ovelle ja pyytää majatalonpitäjää Jacintheä antamaan hänelle yösijan. Angèle on huolissaan tapaavansa Horacen jolloin hänen nunnanstatuksensa paljastuisi. Jacinthe, joka puolestaan odottaa veljentytärtään Inésilleä, saa idean ja Angèle puetaan hänen vaatteisiinsa ja esitellään muille vieraille Inésillenä. Tästä huolimatta Horace hoksaa naisen identiteetin, muttei saa tyrmistykseltään sanaa suustaan. Jacinthe haetuttaa paikalle luostarin ovenvartijan Perezin ja varmistaa Angèlen saavan sisäänpääsyn takaisin luostariin.

### Kolmas näytös
Hillittömien yhteensattumien kautta Angèle vapautuu nunnanlupauksistaan ja on näin vapaa menemään naimisiin Horacen kanssa.

## Levytyksiä
*1993 - Jo, Vernet, Ford, Power, Olmeda; English Chamber Orchestra; Bonynge. (Decca 440 646-2)

## Lähteet
Dominoviitta

**Dominoviitta** on löysähkö, ilmeisesti venetsialaista alkuperää oleva viitta, johon kuuluu olennaisena osana pieni kasvon yläosan peittävä naamio. Dominoviittaa voivat käyttää naamiaisissa henkilöt, jotka eivät esitä mitään tiettyä henkilöä tai hahmoa.

## Anekdootteja

François Rabelais'sta kerrotaan seuraavaa tarinaa: "Hieman ennen kuolemaansa Rabelais istui vuoteellaan, yllään domino (viitta ja naamio). Kun hän sai kuulla kunniansa pelleilystään vakavalla hetkellä, Rabelais vastasi latinaksi: 'Beati qui in Domino moriuntur.' ’Siunattuja olkoot he, jotka kuolevat herrassa (tai dominossa!)’"

## Katso myös

* Le domino noir

## Lähteet

**Oxford English Dictionary*, ensimmäinen laitos
*Clifton Fadiman: *The Little, Brown book of anecdotes*
Vilho Niittymaa

**Vilho Aleksander Niittymaa** (19. elokuuta 1896 Yläne – 29. kesäkuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen kiekonheiton olympiamitalisti.

Niittymaa sai kiekonheiton olympiahopeaa Pariisin kisoissa 1924. Hänen tuloksensa Yhdysvaltain Clarence Houserin voittamassa kisassa oli 44,95.

Vuonna 1922 Niittymaa voitti kiekonheiton Englannin mestaruuden. Samana vuonna hän voitti lajinsa Suomen ensimmäisessä yleisurheilumaaottelussa Ranskaa vastaan. Myös ensimmäisessä Suomi–Ruotsi-maaottelussa 1925 Niittymaa oli paras. Suomen mestaruuden hän voitti yhdeksän kertaa.

Kiekonheiton lisäksi Niittymaa kilpaili mm. kuulantyönnössä ja moukarinheitossa. Hän osallistui vuosikymmenien ajan aktiivisesti NMKY:n urheilutoimintaan ja sai NMKY:n Urheiluliiton kultaisen ansiomerkin.

## Saavutuksia

* Olympiahopeaa kiekonheitossa Pariisissa 1924
* Englannin mestaruus kiekonheitossa 1922
* SM-kultaa
** kiekonheitossa 1921, 1922, 1923, 1924 ja 1926
** kiekonheitossa (molempien käsien yhteistulos) 1921, 1922, 1923 ja 1924
* SM-hopeaa
** kiekonheitossa 1918, 1919, 1925 ja 1927
** kiekonheitossa (molempien käsien yhteistulos) 1918 ja 1919
** kuulantyönnössä (molempien käsien yhteistulos) 1921 ja 1922
* SM-pronssia
** kuulantyönnössä 1921 ja 1922
** kuulantyönnössä (molempien käsien yhteistulos) 1923
** moukarinheitossa 1919, 1923 ja 1925

## Lähteet

* 
*
Volmar Wikström

**Volmar Valdemar Wikström** (27. joulukuuta 1889 Parainen - 10. kesäkuuta 1957 Helsinki) (kirjoitettu myös muodossa **Volmar Vikström**) oli suomalainen painija ja olympiamitalisti.

Wikström saavutti olympiahopeaa Pariisin 1924 olympialaisten vapaapainissa.

SM-tasolla Wikström voitti SM-kultaa kreikkalais-roomalaisessa painissa 1914 alle 67,5 kg:n sarjassa sekä vapaapainissa 1924 alle 72 kg:n sarjassa.

Aktiiviuransa jälkeen hän toimi Helsingin Atleettiklubin puheenjohtajana 1925–1934 ja 1950–1951, Suomen Nyrkkeilyliiton puheenjohtajana 1934 sekä ammattinyrkkeilypromoottorina.

## Saavutuksia

* olympiahopeaa Pariisi 1924 (vapaapaini, sarja 66 kg)
* MM-hopeaa Helsinki 1921 (kreikkalais-roomalainen paini, 75 kg)
* EM-kultaa Wien 1914 (kreikkalais-roomalainen paini, 67,5 kg)
* PM-kultaa 1919
* SM-kultaa 1914 (kreikkalais-roomalainen paini, 67,5 kg) ja 1924 (vapaapaini, 72 kg)

## Lähteet

* 

### Viitteet
Suopotkupallo

**Suopotkupallo** on Suomessa kehitetty muunnelma jalkapallosta. Siinä on jalkapallo siirretty uuteen elementtiin, riittävän märälle suolle. Ajatus on lähtenyt liikkeelle suomalaisten hiihtäjien voimaharjoittelusta, jossa he juoksivat suolla. 

## Kilpailut
Lajin ensiaskelia otettiin 1990-luvun lopulla ja vuonna 1998 järjestettiin ensimmäiset SM-kisat. Seuraavana vuonna oli vuorossa EM-kisat ja sitä seuraavasta eli vuodesta 2000 lähtien on pelattu maailmanmestaruudesta. Kisat järjestetään Hyrynsalmen Pölhövaaran Vuorisuolla.  

*Kainuun Paroonit Ry* ilmoitti syksyllä 2006 järjestävänsä oman MM-tapahtuman kesästä 2007 alkaen Sotkamon Heinämäkeen. Hankkeesta nousi kohu ja oli jopa mahdollista, että olisi järjestetty kahdet erilliset suopotkupallon maailmanmestaruuskilpailut. Osa rahoittajista kuitenkin vetäytyi, joten kisojen järjestelyvastuu siirtyi *Hiihtokeskus Ukkohalla OY:lle* ja suopotkupallon MM-kisat järjestetään jatkossakin vain Hyrynsalmella.

Ensimmäiset ulkomaalaiset maailmanmestarit olivat vuonna 2004 miesten kilpasarjassa *Penza-Center* ja business-sarjassa *LiRa/2*, molemmat joukkueet ovat Venäjältä. Vuonna 2005 Penza-Center uusi voittonsa. Mestaruus palasi Suomeen vuoden 2006 turnauksessa, kun *Nicky on the Butt* kirkasti neljä vuotta aiemmin voittamansa pronssin maailmanmestaruudeksi. Vuoden 2017 mestaruuden voitti miehissä venäläinen *Saint-Petersburg Lakes* -joukkue ja naisissa suomalainen *STBF*-joukkue.

## Sääntöjä
Jalkapallosta suopotkupallo poikkeaa muutenkin kuin kenttänsä pehmeyden puolesta. Kentän koko on 60x35 metriä ja maalit 2x5 metriä. Peliaika on 2x10 minuuttia. Kulmapotkut, rangaistuslaukaukset ja sivurajaheitot suoritetaan käsistä potkaisemalla. Paitsiosääntö ei ole voimassa. Suoraan maalivahdin käsistä lähteneestä avauksesta tullutta maalia ei hyväksytä (ellei joku muu koske palloon ennen maalin syntyä). Kaikki vapaapotkut, sivurajaheitot ja kulmapotkut ovat epäsuoria. Kentällä on yhtä aikaa 1 + 5 pelaajaa. Pelissä on lentävät vaihdot eikä vaihtopelaajien määrää ole rajoitettu (ellei järjestäjä tee niin).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suopotkupallon MM-kisojen virallinen kotisivu
* 
* Ylen Elävä arkisto: Suopotkupallo on Suomen lahja urheilumaailmalle
* Ylen Elävä arkisto: Oudot kesälajit
Henri Cartier-Bresson

**Henri Cartier-Bresson** (22. elokuuta 1908 Chanteloup-en-Brie – 3. elokuuta 2004 Montjustin) oli tunnettu ranskalainen valokuvaaja ja eräs 1900-luvun kuuluisimmista valokuvataiteilijoista. Häntä kutsutaan kuvajournalismin isäksi. Muiden ansioidensa lisäksi Bresson tunnetaan yhtenä Magnum Photosin perustajista. Vuonna 1982 Cartier-Bressonille myönnettiin kansainvälinen Hasselblad-palkinto.

Cartier-Bresson kuvasi Leican 35-millimetrin filmiä käyttävällä mittaetsinkameralla, lähinnä 50 millimetrin normaaliobjektiivilla sekä joskus laajakulmaobjektiivilla maisemia. Hän oli ensimmäisiä ammattikuvaajia, jotka kuvasivat kinofilmille työkseen, ja auttoi kehittämään kuvajournalismin niin sanottua katukuvaustyyliä, mikä vaikutti tuleviin valokuvaajasukupolviin. Cartier-Bresson ei koskaan kuvannut salaman kanssa, sillä hän piti sitä epäkohteliaana: ”...kuin tulisi konserttiin pistooli kädessä.” Hän halusi muodostaa valokuvat kamerassaan eikä pimiössä. Tätä periaatettaan hän todisti täysin muokkaamattomilla täyden negatiivikuva-alueen kokoisilla vedoksilla.

## Ratkaiseva hetki

Cartier-Bresson sai modernistisen maalaustaiteen koulutuksen. Tämä oli osaltaan vaikuttamassa ”ratkaisevan hetken” käsitteen syntyyn. Ratkaiseva hetki ei ollut pelkästään tapahtumien huippuhetki vaan pikemminkin kuvan geometriaan ja tilallisuuteen liittyvä sommitteluperiaate. Vielä vanhalla iällään Cartier-Bresson piti yllä nuorena saamaansa kuvataiteen kipinää, sillä viimeiset vuotensa hän piirsi ahkerasti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Henri Cartier-Bresson Society .
* Roegiers, Patrick: Car­tier-Bres­son kuvasi kuin kissa, häi­ritse­mät­tä. *Kaleva* 6.8.2004.
Isoelektrinen piste

**Isoelektrinen piste (pI)** tarkoittaa pH-arvoa, jossa molekyylin nettovaraus on nolla ja jossa se ei liiku varausta kohti. Molekyylin nettovaraus riippuu liuoksen pH-arvosta ja se voi muuttua negatiivisesti tai positiivisesti varautuneeksi luovuttaessaan tai ottaessaan vastaan protoneja.

Isoelektrinen piste on oleellinen aminohapoille, joilla on sekä hapan karboksyylihapporyhmä että emäksinen aminoryhmä. Vesiliuoksessa karboksyylihapon vety protolysoituu ja amino-osa puolestaan ottaa vedyn vastaan. Tämän reaktion tapahtuessa täydellisesti molekyyli on ulkoisesti varaukseton. Tätä kutsutaan aminohapon isoelektriseksi pisteeksi.

**Isoelektrinen fokusointi** on biomolekyylien elektroforeettinen erottelumenetelmä, jossa tasavirran avulla synnytettävässä pH-gradientissa molekyylit, esimerkiksi proteiinit, liikkuvat isoelektriseen pisteeseensä. 

Elektroforeesissa pH-gradientin ollessa sähkövirran suuntainen näyte laitetaan geelin keskiosaan. Kun sähkövirta kytketään, alkavat molekyylit liikkua nettovarauksensa mukaisesti sähkökentässä. Negatiiviset liikkuvat kohti positiivista päätä ja positiiviset kohti negatiivista. Molekyylin nettovaraus muuttuu jatkuvasti molekyylin protonoituessa tai deprotonoituessa (protonia vastaanottaessa tai luovuttaessa), kun se etenee geelissä. Lopulta molekyyli saavuttaa pH:n, jossa sen nettovaraus on nolla. Tämä pH on molekyylin isoelektrinen piste, jossa molekyyli pysähtyy geelissä paikalleen, koska sillä ei ole enää varausta, joka veisi sitä anodille tai katodille. Jos molekyyli diffundoituu pois isoelektrisestä pisteestään, saa se heti nettovarauksen ja liikkuu takaisin isoelektriseen pisteeseensä sähkövirran avulla. Tämän ilmiön avulla molekyylit konsentroituvat tarkasti oikeaan kohtaan geelillä, ja näin ollen tällä menetelmällä pystytään erottelemaan proteiineja niiden elektronisen luonteen mukaan. 

Isoioninen piste on sama kuin isoelektrinen piste silloin, kun ionisidokset on nollassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Isoelektrinen piste - free online and offline program to calculation pI and more theoretical information about this subject 
* SWISS-2DPAGE  - a database of isoelectric points coming from two-dimensional polyacrylamide gel electrophoresis (~ 2,000 proteins) 
* ''Proteome-pI'' - a proteome isoelectric point database (predicted isoelectric point for all proteins)
Kontiovaara

**Kontiovaara** on kylä Lieksassa, laajan kaupungin eteläisessä osassa.

Kontiovaarassa on ollut pysyvää asutusta jo ainakin 1600-luvulla. Kyseisen vuosisadan puolivälin ajoilta löytyvät ensimmäiset maininnat asutustiloista. Seuraavien vuosisatojen aikana asutus laajeni ja vakiintui. Maanviljely ja metsästys sekä kalastus olivat pääelinkeinoina. 1900-luvulla metsätyöt olivat suuri työllistäjä.

Toisen maailmansodan aikaan Kontiovaaran kylä joutui venäläisten partisaanien iskujen kohteeksi. Partisaanit majoittuivat lähialueilla ja saivat varustetäydennystä lentokoneista pudotetuilla varustetorpedoilla Patvinsuolle. Partisaanien iskujen kohteiksi joutuivat niin siviilit kuin sotilaatkin. Kontiovaarassa on partisaanien tuhoista kertova muistomerkki (1970) Sarvivaaran ja Mäkikankaan välillä Suomuntien vieressä (koordinaatit 
).

Sotien jälkeen alkanut maan rakentaminen lisäsi metsätöiden määrää myös Kontiovaarassa. Kylällä oli metsäkämppiä Mäkikankaalla, Suomussa ja Repoahossa. Kauppojakin oli kaksin kappalein, samoin tanssilava. 1960-luvun alussa kylällä oli asukkaita jopa kuutisensataa, jos tukkijätkät huomioidaan. Sitten alkoi muuttoliike kaupunkeihin ja eritoten eteläisimpään Suomeen. Kylä liki tyhjeni vuosikymmenessä ja asujaimistoksi jäi eläkeikäistä väestöä.

Vuosituhannen vaihteen jälkeen on kylällä enää pari vakituista asukasta. Kesäasutus on lisääntymään päin, heidän joukossaan kylän entisten asukkaiden perillisiä.

Patvinsuon kansallispuisto ja Suomunjärvi sijaitsevat Kontiovaaran kylän kaakkoispuolella. Ihmiset ovat löytäneet alueen, ja varsinkin kesäaikaan alueella käy luontoon tutustumassa runsaasti matkailijoita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sääennuste: Kontiovaara, Lieksa (ilmatieteenlaitos.fi)
Edil Rosenqvist

**Albert Edil Rosenqvist** (11. joulukuuta 1892 Degerby – 14. syyskuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen painija ja kaksinkertainen olympiamitalisti.

Rosenqvist edusti Suomea kolmissa olympialaisissa. Antwerpenissa 1920 hän sai hopeaa kreikkalais-roomalaisen painin raskaassa keskisarjassa ja Pariisissa 1924 hopeaa raskaassa sarjassa. Amsterdamissa 1928 hän osallistui vapaapainiin ja sijoittui raskaassa keskisarjassa seitsemänneksi.

Maailmanmestaruuden Rosenqvist voitti kahdesti, 1921 ja 1922. Sen jälkeen ei MM-kilpailuja hänen aktiiviaikanaan enää järjestettykään. EM-kilpailuissa hän saavutti pronssia 1930.

"Rusa" Rosenqvist edusti kotimaassaan Helsingin Atleettiklubia, jonka kunniajäseneksi hänet valittiin.

## Saavutukset
*Olympiahopeaa Antwerpen 1920 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 82,5 kg)
*Olympiahopeaa Pariisi 1924 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja yli 82,5 kg)
*Olympiakisoissa seitsemäs Amsterdam 1928 (vapaapaini, sarja 87 kg)
*MM-kultaa Helsinki 1921 ja Tukholma 1922 (kreikkalais-roomalainen paini)
*EM-pronssi 1930 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 87 kg)
*PM-kultaa 1921 (kreikkalais-roomalainen paini, raskas keskisarja) ja 1925 (kreikkalais-roomalainen paini, raskas sarja)
*SM-kultaa 1919 ja 1920 (kreikkalais-roomalainen paini, raskas sarja) sekä 1921 ja 1930 (kreikkalais-roomalainen paini, raskas keskisarja)

## Lähteet
*
*Profiili FILA:n tietokannassa 

### Viitteet
U-putki

**U-putki** (U-putkimanometri) on paine-eron mittauksessa käytetty mittalaite. Mittalaite on nimensä mukaisesti U-muotoinen putki, joka on täytetty nesteellä. Nestepintojen korkeuseron avulla U-putken eri haaroissa voidaan laskea paine-ero putken suiden välillä.

## Teoria

Paine-ero lasketaan kaavalla:

\Delta p = \Delta h \cdot \rho \cdot g,

missä *&rho;* on nesteen tiheys kyseisessä tilassa ja *g* on maan vetovoimakiihtyvyys.

Nesteenä U-putkessa käytetään yleisesti vettä pienille paine-eroille ja elohopeaa suurille paine-eroille. Kun maan vetovoiman kiihtyvyytenä käytetään arvoa 9,807&nbsp;m/s² sekä veden tiheytenä 998&nbsp;kg/m³ ja elohopean tiheytenä 13&nbsp;534&nbsp;kg/m³, saadaan nestepintojen eron funktiona seuraavat paine-erot:

## Käytännön huomioita

Vesitäytteisellä U-putkella voidaan mitata esimerkiksi rakennuksessa vallitsevaa ali- tai ylipainetta, joka usein on vain muutaman millin vesipatsaan suuruinen. Elohopeatäytteisellä U-putkella voidaan taas mitata esimerkiksi lähellä täydellistä tyhjiötä olevia paineita alle metrin mittaisella U-putkella. Jos sama halutaan tehdä vesitäytteisellä putkella, tarvitaan noin 10 metriä korkea, käytännössä hyvin hankala U-putki. Elohopeapatsaan korkeutta on yleisesti käytetty myös verenpaineen mittayksikkönä.

Perinteinen vaaitus vesiletkulla (rakennuksilla samojen tasokorkeuksien mittaus ja merkitseminen) on tavallaan käänteinen sovellus U-putkesta. Jos mitattavat tasot ovat saman ilmanpaineen vaikutuksessa, tiedetään, että letkun nestepintojen korkeusero on nolla – selkeämmin sanottuna vesipinnat ovat samassa tasossa. Näin voidaan siirtää haluttu tasopiste niin pitkälle kuin vain käytössä oleva vesiletku sallii.

Niin painemittauksessa kuin vaaituksessakin on käytännössä varmistettava, että mittausletku on täysin nesteen täyttämä, eikä letkussa ole tukoksia tai ilmakuplia.
Sykemittari

**Sykemittari** on laite, joka mittaa sydämen lyöntitiheyttä eli sykettä. 

Sykemittarissa on yleensä rinnan ympäri kulkeva hihnalla kiinnitettävä lähetinosa, jonka elektrodit rekisteröivät sydämen sähköimpulsseja, ja ranteeseen kiinnitettävä, rannekelloa muistuttava vastaanotin. Kehittyneet mallit siirtävät urheilusuoritteen aikana kerätyt tiedot tietokoneelle tai  sekä laskevat viikko- ja kuukausituloksia tai kalorinkulutuksia.

Saatavilla on myös Bluetoothin kautta älypuhelimeen tietoja lähettäviä sykeantureita. Esimerkkejä BT sykevöistä ovat mm. Sports Tracker sykevyö, Beat2phone ja Faros.

Monet kuntoliikuntaa ja urheilua harjoittavat tai laihduttajat pääsevät tavoitteisiinsa, kun liikuntaharjoitus tehdään oikealla sykealueella, joka lasketaan prosentteina maksimisykkeestä.

Sykemittareita valmistavat muun muassa Garmin, FRWD, Polar Electro, Suunto, Oura Health, VitalSignum ja Bittium.

## Sykemittarin suomalaista historiaa
Professori Seppo Säynäjäkangas pohti hiihtolenkeillään, miten kunnon kohentumista voisi mitata. Ideaa pienestä sydänmonitorista tukivat Suomen Hiihtoliitto ja Keksintösäätiö. Säynäjäkangas haki patenttia keksinnölleen vuonna 1975. Sittemmin Polar-sykemittarista on tullut kansainvälinen menestystuote ja alansa markkinajohtaja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Keksijäesittelyssä sykemittarin keksijä Seppo Säynäjäkangas. YLE Teema.
Maalivahti

**Maalivahti** on monissa joukkuelajeissa käytetty erityinen pelaaja, jonka tehtävä on torjua vastustajan maalintekoyritykset. Maalivahteja käytetään ringetessä, jalkapallossa, jääkiekossa, salibandyssä, käsipallossa, jääpallossa, vesipallossa sekä monessa muussa lajissa. Maalivahteja koskevat lähes poikkeuksetta erilaiset säännöt kuin muita pelaajia.

## Maalivahti jalkapallossa

Jalkapallossa maalivahti on muihin pelaajiin nähden poikkeavassa asemassa. Hänellä on oikeus pelata palloa käsillä omalla rangaistusalueellaan. Oman rangaistusalueensa ulkopuolella maalivahdilla ei ole erityisoikeuksia muihin pelaajiin nähden.

Maalivahdille tärkeitä ominaisuuksia ovat reaktionopeus, pelisilmä ja ketteryys rohkeuden ohessa. Viimeisen vuosikymmenen aikana maalivahtipeli on entistä enemmän painottunut pelinjohtamiseen. Myös jalalla pelaamisen merkitys on kasvanut.

## Maalivahti jääkiekossa

Jääkiekkomaalivahdin varustus poikkeaa kenttäpelaajan varusteista siten, että toisessa kädessään maalivahdilla on levyhansikas eli niin sanottu kilpi ja toisessa räpylä; maila on kilpikädessä. Polvisuojat ovat torjuntatehon lisäämiseksi leveät. Lisäksi jääkiekkomaalivahti käyttää rintapanssaria, jossa on myös olkapääsuojat, alasuojaa sekä maskia. Maila on malliltaan kenttäpelaajan mailaa leveämpi. Sitä käytetään sekä torjumiseen että kiekon laukomiseen.

## Maalivahti salibandyssä

Salibandyssä maalivahdilla ei ole mailaa. Maalivahti saa ottaa pallon käsiinsä vain ollessaan hänelle merkityllä alueella. Kasvomaski on maalivahdille pakollinen varuste. Myös ohuiden hansikkaiden käyttö on sallittu. Oleellinen ero jääkiekkoon on, että suojukset saavat vain suojata maalivahtia, eivät estää maalin syntymistä.

Salibandyssä heittotaidolla on pelin avaamisen kannalta keskeinen merkitys toisin kuin jääkiekossa, jossa maalivahti yleensä vain antaa kiekon lähimmälle oman joukkueensa pelaajalle.

## Torjuntaprosentti
### Henkilökohtainen
Torjuntaprosentti on etenkin jääkiekossa ja salibandyssä maalivahdin pelituloksen mittaamiseen käytettävä matemaattinen arvo, joka ilmaisee prosentteina hänen torjumansa laukaukset kaikista hänen vartioimaansa maalia kohti tehdyistä laukauksista. Maalin ohi menneitä laukauksia ei lasketa mukaan.

T=\rm\tfrac{Torjunnat}{Laukaukset}

Esimerkiksi, jos maalivahti torjuu 34 laukauksesta 30, torjuntaprosentti muodostuu seuraavasti:  T=\frac{30}{34}\approx0{,}8824. Tilastoissa se on tapana merkitä pohjoisamerikkalaisittain .882 tai eurooppalaisittain kahdella desimaalilla 88,24&nbsp;%.

### Joukkue
Koko joukkueen torjuntaprosenttiin lasketaan joukkueen kaikkien maalivahtien yhteensä tekemät torjunnat joukkueen maalia kohti tehdyistä laukauksista. Käytettävästä laskentatavasta riippuu, vaikuttavatko joukkueen torjuntaprosenttiin myös ilman maalivahtia, tyhjään maaliin tehdyt maalit vai eivät.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Synopsis

**Synopsis** on tiivistelmä tai yleiskatsaus esimerkiksi kuvallisesta tai kirjallisesta teoksesta, sen lyhyt hahmotelma. Synopsis pyrkii kuvailemaan teoksen sisältöä ja sen tuotantoa vastaamalla muun muassa kysymyksiin *miksi*, *mitä*, *kenelle* ja *miten*. Synopsis tulee kreikan kielen sanoista συν (*syn*, ’yhdessä’) ja οψις (*opsis*, ’näkeminen’). 

## Katso myös
* Elokuvakäsikirjoitus
* Käsikirjoittaja
* Treatment

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Elokuvantaju. Aalto-yliopisto.
* Halonen, Pentti: Ensimmäinen säiekimppu: synopsis. Osa 5 artikkelisarjassa Motiiviverkko – Käsikirjoituksen punonnan säikeitä. *Talk* 22.03.2021.
Decca Records

**Decca Records** on vuonna 1929 Isossa-Britanniassa perustettu levy-yhtiö. Se oli merkittävimpiä levymerkkejä vuosikymmeniä. Deccalle ovat levyttäneet muun muassa Louis Armstrong, The Rolling Stones, The Everly Brothers ja The Moody Blues. 

Decca kustantaa levyjä myös klassisen musiikin, oopperan ja musikaalin saralla.

Vuonna 1948 Musiikki-Fazer sai Deccan edustuksen Suomeen ja alkoi julkaista myös suomalaista tuotantoa Decca-levymerkillä. Decca- ja 
Rytmi-levyillä esiintyivät säännöllisesti suosituimmat solistit Henry Theel, Olavi Virta, Tapio Rautavaara, Erkki Junkkarinen, Kauko Käyhkö (Justeeri), Reino Helismaa ja Metro-tytöt.

## Lähteet
*

### Viitteet

 

## Aiheesta muualla
David Pitchforth

**David Pitchforth** (s. 21. huhtikuuta 1965) on brittiläinen entinen Jaguarin Formula 1 -tallin toimitusjohtaja. Pitchforth nimettiin joulukuussa 2002 Jaguarin toimitusjohtajaksi korvaten tehtävässään Günther Steinerin. 7. tammikuuta 2005 Pitchforth irtisanottiin tehtävästään yhdessä tallipäällikön Tony Purnellin kanssa. 

Pitchforthin kanssa työskennelleitä kuljettajia olivat David Coulthard, Christian Klien ja Vitantonio Liuzzi.

## Lähteet
Juutalaiset juhlapäivät

**Juutalaiset juhlapäivät** juontavat juurensa usein Toorasta. Ne on lueteltu muun muassa kolmannessa Mooseksen kirjassa. Muita juhlapäiviä on myöhemmin lisätty uudempien juutalaisten historian merkkitapahtumien muistoksi.

Juutalaiset juhlapäivät noudattavat juutalaista kalenteria eivätkä siksi osu gregoriaanisessa kalenterissa vuoden tietyille päiville. Juutalaisille päivä alkaa auringon laskiessa, ja juhlaa edeltävän päivän ilta ("erev") lasketaan juhlaan kuuluvaksi.

## Toorassa säädetyt juhlat

* roš hodeš
* roš hašana
* jom kippur (suuri sovituspäivä)
* sukkot (lehtimajajuhla)
* simhat Tora
* pesah (pääsiäinen)
* šavuot (viikkojuhla, helluntai)

Toorassa säädettyihin juhliin liittyy roš hodešia lukuun ottamatta rajoituksia, jotka muistuttavat sapattiin liittyviä työnteon kieltoja. Toorassa säädettyinä juhlina rukoillaan ylimääräinen musaf-rukous, joka vastaa Toorassa mainittua ylimääräistä musaf-uhria. Israelin ulkopuolella näitä juhlia vietetään aina kaksi päivää, kun Israelissa kaikki muut paitsi roš hašana kestävät vain yhden päivän.

## Rabbiinitradition säätämät juhlat

* hanukka
* tu bišvat
* purim
* lag ba'omer
* tiša be'av

## Muita juhlapäiviä

Israelin valtion perustamisen jälkeen juutalaiset ovat ottaneet käyttöön joitakin uusia juhlapäiviä. 

* jom hašoa – holokaustin muistopäivä
* jom hazikaron – kaatuneiden muistopäivä
* jom ha'atsma'ut – Israelin itsenäisyyspäivä
* jom Jerušalajim – Jerusalem-päivä

## Katso myös

* sapatti eli *šabbat*
* bar mitsva – juhla, jossa poika tulee uskonnollisesti täysi-ikäiseksi
* bat mitsva – bar mitsvaa vastaava juhla tytöille
Silikaatti

**Silikaatti** voi tarkoittaa seuraavia asioita:
*silikaatti, piin ja hapen muodostama kemiallinen yhdiste
*silikaattimineraalit, ryhmä silikaattiyhdisteistä ja muista yleisistä maankuoren alkuaineista muodostuneita mineraaleja
*silikaattikivilajit, maankuoren merkittävimmät kivilajit, jotka muodostuvat pääasiassa silikaattimineraaleista ja kvartsista.
Jagdtiger

**Jagdtiger** () eli **Sd.Kfz.186** oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen raskas panssarintorjuntavaunu.

Jagdtiger perustui raskaan Tiger II -panssarivaunun alustaan ja tuli palveluskäyttöön loppuvuodesta 1944. Itävaltalaisen Steyr–Daimler–Puchin tytäryritys, Nibelungenwerke, valmisti yhteensä noin 77–88 kappaletta näitä Henschelin ja Porschen suunnittelemia vaunuja, joten vaunulla ei ollut käytännön merkitystä sodan kulkuun. 

Aseistuksena siinä oli tehokas 128-millimetrinen PaK 80 L/55 -tykki, jonka yli 28-kiloinen Panzergranate 43 -panssarikranaatti pystyi läpäisemään kaikki aikansa panssarit, kun taas Jagdtigerin taistelutilan 250 millimetriä paksua etupanssaria ei pystynyt läpäisemään mikään liittoutuneiden panssarintorjunta-ase. Erikoisuutena Jagdtigerissä oli kartussilaukauksesta johtuen kaksi lataajaa. Ensimmäinen lataajista työnsi ammuksen putkeen ja toinen kartussin sen perään. Lähi-ilmatorjuntaan ja jalkaväkeä vastaan siinä oli ensin yksi ja myöhemmissä malleissa kaksi MG-34- tai MG-42-konekivääriä. 

Vaikka Jagdtiger oli panssaroinniltaan ja aseistukseltaan ylivertainen liittoutuneiden panssarivaunuihin verrattuna, se oli kuitenkin kaukana voittamattomasta. Sen kenttäkelpoisuuden suurimmat rajoitteet olivat suuri koko ja valtava paino, jotka johtivat muun muassa vaunun painoon nähden liian heikkotehoisen moottorin ja voimansiirtojärjestelmän häiriö- ja rikkoontumisalttiuteen, sekä liialliseen bensiinin kulutukseen, joka polttoainepulan kourissa kamppailleessa Saksassa oli äärimmäisen vakava sotilaallinen ongelma. Näin ollen Jagdtiger oli parhaimmillaan puolustustehtävissä, jotka eivät niinkään vaatineet hyökkäystaistelun tavoin jatkuvaa liikettä. Vihollisen ilmavoimilta säästyneet vaunut kohtasivat loppunsa yleensä oman miehistönsä räjäyttäminä bensiinin loppumisen tai teknisen vian takia. 

Vain kaksi raskasta panssarintorjuntapataljoonaa, (schwere Panzerjäger-Abteilung) numerot 512 ja 653, saivat Jagdtiger-vaunuja käyttöönsä. Kuuluisimmat Jagdtiger-kalustolla taistelleet vaununjohtajat lienevät luutnantti Otto Carius ja kapteeni Albert Ernst, jotka toimivat sodan lopussa komppanianpäälliköinä 512. raskaassa panssarintorjuntapataljoonassa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hillbilly

**Hillbilly**  on tavallisesti halventava nimitys Yhdysvaltain maaseudun valkoihoisille asukkaille ja varsinkin Appalakkien vuoristoseudun asukkaille.

Sanan alkuperä on 1600-luvun lopun Irlannin Ulsterista. Englannin mainiota vallankumousta seuranneessa sisällissodassa Vilhelm III Oranialainen päihitti vuonna 1690 Stuart-suvun katolisen kuningas Jaakko II:n Boynen taistelussa. Vilhelmin ulsterilais-skottilaisia kannattajia kutsuttiin nimillä *"Orangemen"* (oranialaiset) ja *"Billy Boys"*. Vastaavasti Appalakkien seudulle asettuneita ulsterilais-skottilaisia Vilhelmin kannattajia kutsuttiin nimellä *"Hillbillies"*.

Country-musiikkia on välillä kutsuttu myös hillbilly-musiikiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Scottish History Online: Scottish Hillbillies and Rednecks?
Filotas (Parmenionin poika)

**Filotas** (, ; kuoli 330 eaa.) oli makedonialainen sotilas. Hän oli Aleksanteri Suuren kokeneimman päällikön Parmenionin vanhin poika. Filotas eteni urallaan aina ratsuväen komentajaksi mutta ei kuitenkaan päässyt kuninkaan lähipiirin jäseneksi. Filotas johti ratsuväkeä Granikosjoen, Issoksen ja Gaugamelan taisteluissa. Ratsuväellä oli kaikissa näissä taisteluissa tärkeä osa. 

Vuoden 330 eaa. lopulla Filotas kuuli Aleksanteriin kohdistuneesta salajuonesta: eräät sotilaat aikoivat murhata kuninkaan. Filotas piti kuitenkin asian omana tietonaan. Aleksanterin johtama armeija oli edennyt jo syvälle Persian valtakunnan kaukaisimpiin maakuntiin, ja osa sotilaista toivoi jo sodan loppuvan. Jos Aleksanteri olisi murhattu, olisi Filiotaalla tai hänen isälään ollut hyvä tilaisuus kaapata valta itselleen. Aleksanteri halusi kuitenkin armahtaa Filotaan, mutta seuraavana päivänä Krateros ja Koinos syyttivät Filotasta ja hänet vangittiin. 

Aleksanteri syytti Filotasta armeijan edessä salajuonesta häntä itseään kohtaan. Makedoniassa armeijalla oli tällaisissa tapauksissa tuomiovalta. Hefaistion, Krateros ja Koenos vaativat, että Filotasta kidutettaisiin, jotta totuus selviäisi. Kidutuksen jälkeen Filotas tunnusti, että hän oli tiennyt salajuonesta ja suunnitellut isänsä kanssa vallankaappausta. Tämän kuultuaan armeija tuomitsi hänet kuolemaan. Isä tuomittiin myös kuolemaan vaikka hän olikin tuolloin Ekbatanassa.

Antiikin historioitsijoiden mukaan ei ollut varmuutta siitä, oliko Filotas tosiaan syyllinen. Ensimmäistä salajuonta pidettiin todellisena, Parmenionin ja Filotaan salajuonta ei pidetä yhtä todennäköisenä. Olihan Filotas tunnustanut vasta kidutuksen jälkeen.
Kama

**Kama** (, tataariksi Чулман, *Çulman*) on 1&nbsp;805 kilometriä pitkä  Volgan sivujoki Itä-Euroopassa Venäjällä.

Kama saa alkunsa Udmurtian pohjoisimmasta osasta, Kaman ylängöltä, josta se virtaa aluksi pohjoiseen Kirovin alueelle, kääntyy sitten itään, virtaa Permin Komin halki Permin alueelle ja kääntyy etelään. Sitten se virtaa Udmurtian kaakkoisosan halki Baškirian rajalle ja virtaa rajaa seuraillen lounaaseen Tatarstanin puolelle. Tatarstanin halki virrattuaan se laskee Volgaan Tatarstanin länsiosassa.

Kama on yksi Volgan suurimmista sivujoista ja tärkeä vesiliikenneväylä. Kaman omista sivujoista suurimmat ovat Vjatka ja Belaja. Joessa on suuria voimalaitoksia ja tekojärviä, ylävirrasta lukien Kaman tekojärvi (1&nbsp;915&nbsp;km²), Votkinskin tekojärvi (1&nbsp;120&nbsp;km²) ja Ala-Kaman tekojärvi (1&nbsp;080&nbsp;km²). Kama yhtyy Volgaan Kuibyševin tekojärven kohdalla, joka ulottuu Kaman alajuoksulle ja on Euroopan tekojärvistä suurin (6&nbsp;450&nbsp;km²).

Tärkeimmät kaupungit Kaman varrella tai sen tuntumassa, latvalta lukien, ovat
* Solikamsk 
* Berezniki
* Perm
* Sarapul 
* Tšaikovski 
* Naberežnyje Tšelny
* Jelabuga
* Nižnekamsk 
* Tšistopol

## Katso myös
*Kamajoen autotehdas

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sarapul

**Sarapul** () on noin sadantuhannen asukkaan teollisuuskaupunki Kamajoen varrella Udmurtian kaakkoisosassa Venäjällä, 66 kilometriä tasavallan pääkaupungista Iževskistä kaakkoon. Sarapul ei kuulu sitä ympäröivään Sarapulin piiriin, vaan on oma piiritason hallintoyksikkönsä. 

Vuoden 2010 väestönlaskennassa Sarapulin asukasluku oli 101&nbsp;381, ja se oli Udmurtian toiseksi suurin kaupunki.

 
Sarapulista on rautatieyhteydet muualle Udmurtiaan sekä Kazaniin ja Jekaterinburgiin. Lisäksi kaupungissa on suuri jokisatama. Kaupungin merkittävät teollisuudenalat ovat koneenrakennus-, metalli- ja elektromekaaninenteollisuus.

Sarapulissa on draamateatteri ja neljä kulttuuritaloa. Kaupunkia ympäröivä luonto, ilmasto ja sijainti Kaman varrella houkuttelevat kaupunkiin turisteja, metsästäjiä ja kalastajia. 

## Historia
Sarapul perustettiin 1500-luvun puolivälissä, ja sen nimi oli aluksi *Voznesenskoje*. Kaupunki ja piirikuntakeskus Sarapulista tuli 1780.

## Lähteet
Kantokääpä

**Kantokääpä** (*Fomitopsis pinicola*) esiintyy nimensä mukaisesti kannoissa ja kaatuneissa puissa, myös puutavarassa. Se saattaa tunkeutua heikentyneisiin, eläviin puihin, joissa se aiheuttaa ruskolahoa. Kääpä on monivuotinen, 15–25 cm:n levyinen, kova ja värikäs: Itiöemässä on tyypillisesti mustia ja oranssinsävyisiä värejä ja harmaita, mutta ei yleensä vaaleanpunaista. Kantokääpä on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi lajiksi ja se on hyvin yleinen koko maassa.

Kantokääpä esiintyy sekä havupuissa varsinkin kuusella ja männyllä että lehtipuilla etenkin koivuilla ja harmaalepällä, metsänrajalle asti. Laji on pohjoisella pallonpuoliskolla sirkumpolaarinen, eli sitä tavataan Euraasian lisäksi Pohjois-Amerikassa.

Kantokääpä on aggressiivinen elävänkin puun lahottaja varsinkin pohjoisissa varttuneissa kuusikoissa, mutta suurimmat taloudelliset tuhot se on aiheuttanut metsään jätetyssä sahatavarassa. Männyssä kääpälajin lahovaikutus jää tavallisesti pinnalliseksi. 

Lajilla on omintakeinen, hieman imelähkö tuoksu, jonka perusteella sen voi erottaa luonnossa toisista samantapaisista käävistä kuten esimerkiksi arinakäävästä. Kantokäävälle on luonteenomaista myös pisarointi eli se kasvaessaan voimakkaasti tuottaa runsaastikin näkyviä nestepisaroita. Kantokääpää voidaan käyttää myös sienivärjäykseen, jolloin saadaan joko beigen, ruskean, siniharmaan tai ruskeanmustan sävyjä.

Kantokääpä on edeltäjälaji. Sen lahottamassa puussa voivat kasvaa sitruunakääpä (*Antrodiella citrinella*), röyhelökääpä (*Pycnoporellus alboluteus*) sekä voimakkaan punainen rusokääpä (*Pycnoporellus fulgens*)  , samoin ilmeisesti myös orvakoihin luettava peikonnahka (*Crustoderma dryinum*)

## Kuvia

Fomitopsis pinicola Baumpilz 01.jpg
Fomitopsis.pinicola2.-.lindsey.jpg
Fomitopsis pinicola on Pinus sylvestris.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Kantokääpä (''Fomitopsis pinicola'')
*Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Kantokääpä (''Fomitopsis pinicola'')
*UniProt: Taxonomy - ''Fomitopsis pinicola'' 
*PlantWise: ''Fomitopsis pinicola'' (brown crumbly rot) 
*MushroomExpert: Fomitopsis pinicola 
*Fomitopsis pinicola, Red-belted Bracket fungus 
*PheroBase: Semiochemicals of ''Fomitopsis pinicola'', the Red banded polypore
Glazov

**Glazov** (, udmurtiksi Глаз, *Glaz*) on noin sadantuhannen asukkaan teollisuuskaupunki Tšepetskijoen varrella Venäjällä Udmurtian tasavallan pohjoisosassa. Glazov ei kuulu sitä ympäröivään Glazovin piiriin (17&nbsp;132 asuskasta 2010), vaan on oma hallintoyksikkönsä (kaupunkipiirikunta, *gorodskoi okrug "Gorod Glazov"*), jonka väkiluku oli 95&nbsp;854 vuonna 2010. 

Kaupunki sijaitsee Siperian radan varrella, 1&nbsp;163&nbsp;km Moskovasta. Sieltä on 180&nbsp;km etelään Udmurtian pääkaupunkiin Iževskiin. Glazov on Pohjois-Udmurtian teollisuus- ja kulttuurikeskus. Kaupungin merkittävät teollisuudenalat ovat koneenrakennus-, puunjalostus-, vaate- ja elintarviketeollisuus. Tärkein teollisuuslaitos on Tšepetski mehanšetski zavod (ОАО «Чепецкий механический завод»), joka valmistaa ydinvoimaloiden rakentamisessa käytettäviä metalleja.

## Historia
Glazovin kylä perustettiin noin 1500-1600-luvulla. Kaupunginoikeudet se sai 1780, jolloin siitä tuli myös piirikuntakeskus. Vähäpätöisenä kaupunkina sitä 1800-luvulla käytettiin ei-toivottujen henkilöiden karkotuspaikkana. Siperian rata rakennettiin sen ohi 1898.

## Lähteet
Možga

**Možga** (udmurtiksi ja ) on kaupunki Sjuga-joen varrella Udmurtian lounaisosassa Venäjällä 97 kilometriä Iževskistä lounaaseen. Kaupungin asukasluku on 47&nbsp;961 (2010). Možga ei kuulu sitä ympäröivään Možgan piiriin (28&nbsp;293 as., 2010) vaan muodostaa oman kaupunkipiirikuntansa.

Možga on ainoa teollisuuskeskus Lounais-Udmurtiassa. Kaupungin läheisyydessä on seitsemän maakaasukenttää.

## Historia
Paikkakunta perustettiin Sjugan lasitehtaan perustamisen yhteydessä 1835 ja tunnettiin nimellä *Sjuginski zavod*. Vuonna 1924 se sai nimen *Krasnyi*, ja nykyisen nimensä ja kaupungin statuksen vuonna 1927.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kambarka

**Kambarka** () on noin 11&nbsp;000 asukkaan kaupunki pienen Kambarka-joen varrella noin 18&nbsp;000 asukkaan Kambarkan piirissä Udmurtian itäosassa Venäjällä neljä kilometriä Kamajoesta ja 116 kilometriä Iževskistä kaakkoon. 

Kambarka on huomattava teollisuuskeskus. Kaupungin merkittävimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus-, metalli-, pakkausmateriaali- ja elintarviketeollisuus. Kaupungin lähistöllä on ollut kemiallisten aseiden tuhoamislaitos.

## Historia
Kambarka perustettiin 1761 Demidovien teollisuusdynastian omistaman rautatehtaan yhteyteen. Kaupunki siitä tuli 1945.  

## Lähteet
Peltoherkkusieni

**Peltoherkkusieni** (*Agaricus arvensis*) kasvaa keskikesästä alkaen nurmikoilla, laitumilla ja puistoissa maan eteläosissa. Sientä löytyy myös Keski-Suomesta. Se on hyvä ruokasieni, mutta sen saattaa sekoittaa tappavan myrkylliseen valkokärpässieneen. Jos sienilajista ei ole varma, se kannattaa jättää poimimatta.

## Ulkonäkö ja koko
Peltoherkkusienen lakki on 7–15 cm, nuorempana puolipallomainen, vanhemmiten laakean kupera. Valkoinen tai kermanvalkoinen. Heltat ovat irtotyviset, alussa punertavat, mutta ne tummenevat vanhemmiten violetinmustiksi. Jalka 5–14 cm pitkä, 1–3 cm paksu ja valkoinen. Rengas isohko, alapinnalta tähtimäisesti suomuinen. Malto kellertyy ilmassa. Aniksen tai mantelin kaltainen tuoksu. Itiöpölyn väri on tummanruskea

## Levinneisyys
Kasvaa Lapissa asti, etelässä taajamissa yleinen.

## Kasvupaikka ja elinympäristö
Etelän taajamissa teiden varsilla, nurmikoilla ja puistoissa. Usein isoina ryhminä ja noidankehinä. Elo–syyskuussa.

## Käyttö
Erinomainen ruokasieni, mutta kerää ilmansaasteita kuten kadmiumia ja lyijyä, joten sen syötiä ei suositella alueita joiden lähellä on liikenettä tai teollisuutta. Peltoherkkusieni ei ole Eviran ylläpitämällä ohjeellisella listauksella suositeltavista ruokasienistä.

## Kuvia
### Eri ikäisiä, eri suunnista

Tiedosto:2008-08-Agaricus-Stuttgartx8-side.JPG
Tiedosto:2008-08-Agaricus-Stuttgart.JPG
Tiedosto:Horse mushroom (Agaricus arvensis).jpg
Tiedosto:Agaricus spec. Lindsey 1.jpg 
Tiedosto:Agaricus arvensis 1.jpg
Tiedosto:2008-08-Agaricus-Stuttgart-cut.JPG


### Eri ikäisiä, nuoremmasta yli-ikäiseen.

Tiedosto:A. arvensis showing cogwheel.jpg
Tiedosto:2008-08-Agaricus-Stuttgart-young.JPG
Tiedosto:2008-08-Agaricus-Stuttgart-medium.JPG
Tiedosto:2008-08-Agaricus-Stuttgart-old.JPG
Tiedosto:Agaricus spec. Lindsey 2.jpg


### Hyvin nuorena

Tiedosto:Agaricus arvensis.jpg| 2 nuorta puistoherkkusientä.
Tiedosto:Pieczarka polowa vongrzanka.JPG|alt=Nuorena.| Nuorena. 
Tiedosto:2008-08-Agaricus-Stuttgart-very young.JPG| Nuorena alta päin. 


## Lähteet
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Luontoportti: Peltoherkkusieni
Heikki Hela

**Heikki Juha Hela** (s. 19. heinäkuuta 1964 Aitolahti) on suomalainen muusikko ja näyttelijä. Hela on koulutukseltaan opettaja. Hänet tunnetaan muun muassa Kummeli-ryhmän jäsenenä.

## Ura
Helan laulajaura alkoi jo 1980-luvulla menestyksekkäässä gospelyhtyeessä nimeltä Gospel Power. Yhtyeen hajottua hän siirtyi sekulaarimusiikin puolelle 1994 Kummelin kautta ”Uneton yö” -kappaleella, joka tuli yleisölle jo tutuksi keväällä 1993 näkyneessä Kummelin jakson musiikkivideossa. Vuonna 1994 julkaistiin Helan esikoisalbumi *[[Kaikista kaikkein]]* ja Hela palkittiin vuoden miessolistitulokkaana. Nykyisin hän toimii sessiomuusikkona ja levyttää soolotuotantoa.

Hela on esiintynyt *[[Herra Heinämäen Lato-orkesteri]]* -lastensarjassa Herra Heinämäkenä. Sarjan teossa oli mukana muitakin Kummelin jäseniä – Timo Kahilainen tuottajana ja Heikki Silvennoinen kertojana.

Hela voitti Jussin parhaasta miessivuosasta elokuvassa *[[Kahlekuningas (elokuva)|Kahlekuningas]]* vuonna 2003. Lisäksi hän oli vuonna 1998 miessivuosa-ehdokkaana elokuvasta *[[Kummeli Kultakuume]]*. 

Hela on oman soolotuotantonsa lisäksi tehnyt kappaleita myös Anna Hanskille, Santeri Kinnuselle ja Ninni Poijärvelle. Lisäksi ”Uneton yö” -kappaleesta on tehty coverversioita.

Hela esitti Rauli "Badding" Somerjokea vuoden 2017 heinäkuussa Someron huvikeskus Esakalliossa ensi-iltansa saaneessa Badding-nimisessä musiikkinäytelmässä.

## Yksityiselämä
Hela on ollut vuodesta 2015 naimisissa näyttelijä Kaisa Helan kanssa. Aiemmin hän oli naimisissa näyttelijä Mari Postin kanssa, jonka kanssa hänellä on kaksi yhteistä lasta.

## Diskografia

### Sooloalbumit
* *[[Kaikista kaikkein]]* (1994)
* *[[Se tulee läpi]]* (1996)
* *[[Kaksi maailmaa (Heikki Hela)|Kaksi maailmaa]]* (1999)
* *[[Lauantain toivotut levyt (albumi)|Lauantain toivotut levyt]]* (2004)
* *[[Hittejä ja hukkuneita helmiä]]* (kokoelma, 2007)
* *[[Yhdessä & Erikseen]]* (2017)

### [[Gospel Power]]
* *[[Pölyä]]* (1987)
* *[[Suojatie (albumi)|Suojatie]]* (1988)
* *[[Best of Gospel Power]]* (1994)

### Kummeli
* *[[Artisti maksaa]]* (1994)
* *[[Kummeli Stories#Soundtrack-levy|Kummeli Stories – Elokuvasävelmiä ynnä muuta]]* (1995)
* *[[Parhaat palat (Kummeli)|Parhaat palat]]* (2002)

## Filmografia

&sup1; myös käsikirjoittajana, &sup2; säveltäjänä

&sup1; myös käsikirjoittajana, &sup2; säveltäjänä

; Ääninäyttelijänä

## Teatteri
* *Kummeli Revyy*, Tampereen Teatteri (1997–1998) – useita rooleja
* *[[Saunailta]]*, Tampereen Teatteri (2001–2002) – Rami
* *[[Alivuokralainen (näytelmä)|Alivuokralainen]]*, Tampereen Teatteri (2003–2010) – Carl-Robert Christian "Robban" Palmberg
* *Sotahevonen*, Tampereen Teatteri (2010) – 
* *Maailmanlopun hautaustoimisto*, Tampereen Työväen Teatteri (2011–2012) – BB-Maki / Esa Vanne
* *Le Coq – taistelu ravintolasta*, Helsingin kaupunginteatteri (2020) – Igor Mikhail Vjadseslav Ragulin "Misha"

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kotisivut 
* 
*
Uva (Udmurtia)

**Uva** ( ja ) on kaupunkimainen taajama ja maalaiskunta Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Uvajoen varrella 96 kilometriä Iževskistä länteen. Taajama on Uvan piirin keskus. Asukkaita on 20&nbsp;000 henkeä (vuonna 2010).

Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1924 perustetusta metsätyöläisten asutuksesta. Vuonna 1935 siitä tuli piirikeskus ja vuonna 1938 kaupunkimainen taajama. Asukkaista kaksi kolmasosaa on venäläisiä ja kolmannes udmurtteja.

Uvan kautta kulkee Iževskin ja Kilmezin välinen rautatie sekä Iževskista Nylgan kautta johtava maantie, joka haarautuu taajamassa Vavožiin, Seltyyn ja Sjumsiin. Siellä toimii metsä- ja puunjalostusteollisuutta, turpeentuotantoyritys, sikala ja suurkanala, meijeri, lihanjalostuslaitos ja muuta elintarviketeollisuutta. Taajamassa on opettajaopisto, ammattikoulu, kulttuuritalo, elokuvateatteri, tasavallan kansallismuseon ja taidemuseon osastot, piirisairaala ja parantola.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Uvan piirin sivusto
Mustapaidat

**Mustapaidat** on useista fasistisista järjestöistä käytetty nimi:
*mustapaidat (*squadristi*), Italian fasistien puolisotilaallisia iskuryhmiä 1920- ja 1940-luvuilla
*Mustapaidat, Suomessa 1936–1939 toiminut IKL:n nuorisojärjestö, Sinimustien seuraaja
*British Union of Fascists (lempinimi *blackshirts*), Britanniassa 1932–1940 toiminut fasistinen puolue
*SS (*Schutzstaffel*), Saksan kansallissosialistisen puolueen puolisotilaallinen yksikkö, myöhemmin natsi-Saksassa laaja sotilaallinen organisaatio
Balezino

**Balezino** () on kaupunkityyppinen taajama Balezinon piirissä Udmurtian pohjoisosassa Venäjällä 175 kilometriä pääkaupungista Iževskistä pohjoiseen. Sieltä on rautatieyhteys Iževskiin ja läheiseen Glazoviin.

Asukasluvun kehitys:
*18&nbsp;492 (1989)
*16&nbsp;804 (2002)
*16&nbsp;600 (2004)
*16&nbsp;121 (2010)

## Lähteet
Igra

**Igra** () on kaupunkityyppisen taajaman luokkaan kuuluva asutuskeskus Igran piirissä Udmurtian keskiosassa Venäjällä 80 kilometriä Iževskistä pohjoiseen. Sieltä on rautatieyhteys Iževskiin ja Glazoviin. Väestönlaskennassa (2010) Igran asukasluku oli 20&nbsp;737 ja koko piirin 38&nbsp;194.


File:Посёлок Игра.jpg |Ilmakuva kaupungista.
File:Стела при въезде в Игру.jpg |Stela tultaessa kaupunkiin Izhevskin suunnasta.
File:Церковь Иоанна Богослова в Игре.jpg |Jumalallisen Johanneksen kirkko.
File:ДК Нефтяник.jpg |Kulttuuripalatsi.


## Lähteet
Biotiitti

**Biotiitti** (K(Mg,Fe)3AlSi3O10(OH,F)2) eli *tumma kiille* on silikaattimineraali, joka muistuttaa ominaisuuksiltaan muskoviittia (vaaleaa kiillettä). Se on väriltään mustaa tai tummanruskeaa ja läpinäkymätöntä, mutta lohkeaa hyvin helposti ohuiksi vaaleanruskeiksi ja läpikuultaviksi liuskoiksi. Se on hyvin yleinen kivimineraali mm. graniitissa, gneississä ja kiilleliuskeissa. Rapautuessaan se muuttuu pronssinruskeaksi, joka usein näyttää kullanväriseltä tai metalliselta.

## Lähteet
Balezinon piiri

**Balezinon piiri** (, ) on paikallinen itsehallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 2&nbsp;587 neliökilometriä ja asukkaita on 34&nbsp;617 henkeä (vuonna 2010).

Piiri sijaitsee Udmurtian pohjoisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Kirovin alueeseen, idässä Kezin, etelässä Igran, lounaassa Krasnogorskojen ja lännessä Glazovin piireihin. Hallinnollinen keskus on Balezinon taajama (16121 as.). Sen lisäksi piiriin kuuluu 16 maalaiskuntaa.

Alueen pohjoisosa sijaitsee Ylä-Kaman ylängön etelärinteillä. Keskiosan läpi virtaa Tšeptsajoki. Pinta-alasta 30 % on metsää. Seudulla on öljyesiintymiä.

Belezinossa on Udmurtian suurin rautatieasema, josta on hyvät yhteydet eri puolelle Venäjää. Piirin kautta kulkee myös Glazovin ja Iževskin välinen maantie. Piirikeskuksesta on matkaa tasavallan pääkaupunkiin 150 kilometriä.

Väestöstä 54,4 % on udmurtteja, 33,5 % venäläisiä ja 9,7 % tataareja.

Seudulla on metalli-, puunjalostus-, elintarvike-, rakennustarvike- ja öljynporausteollisuutta. Huomattavimmat yritykset ovat Balezinon valimo, rakennustarviketehdas, puunjalostuskombinaatti ja konepaja. Elintarviketeollisuus valmistaa leipomotuotteita, makkaraa, makaroneja, virvoitusjuomia ja lihavalmisteita. Hiljattain  aloitti toimintansa Balezinon pirtutehdas. Maatalous on keskittynyt lihan ja maidon tuotantoon sekä viljan, rehukasvien ja pellavan viljelyyn.

Piirissä toimii kotiseutumuseo haaraosastoineen. Paikallislehtenä ilmestyy venäjänkielinen *Vperjod*.

Ohjelmasarjan Suomensukuiset 30 päivässä (2013) neljännessä jaksossa näyttelijä Ville Haapasalo kuvausryhmineen vierailee Balezinon piirin Jundan maalaiskunnan (1503 as. vuonna 2010) Jundan kylässä udmurtteihin kuuluvien besermanien luona.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Belezinon piiri Udmurtian tasavallan sivustolla