open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Yhdystie 3161

**Yhdystie 3161** kulkee valtatie 12:n entisen Kukonkoivu–Vesala–Soramäki-osuudelta ensin Hollolan kirkonkylään ja palaa sieltä Hatsinan kautta päättyen Manskiven tiehen, joka kulkee valtatie 12:lta Sairakkalasta Viitailaan.

Vesalan kylän vuoksi on asutusta laajennettu Työtjärven suuntaan, missä on uudehko ja edelleen rakennettava rivi- ja pientaloalue. Kirkkotien itäpuolella on Työtjärvi. Itäpuolelle jää myös Hälvälän ampumarata. Länsipuolella Hollolan sodanaikainen lentokenttä, joka kuului Hämeen rykmentin harjoitusalueeseen.

Kiikussa tien länsipuolella matkan päässä on Kiikunlähde. Kirkkotie on suosittu osa pyöräily- ja ulkoilureittiä osana Hollolan kulttuuritietä.

## Aiheesta muualla
*Hollolan kulttuurireitti 
*http://www.hollola.fi/keskus/matkailu/Hollolan_kulttuuritie.pdf
Lyyli Erjakka

**Lyyli Emilia Erjakka** (ent. **Eriksson**, o.s. **Lundvall**; 22. joulukuuta 1881 Pietari – 17. kesäkuuta 1957) oli suomalainen näyttelijä, joka teki pitkän uran Tampereen Työväen Teatterissa sen perustamisesta vuodesta 1901 aina vuoteen 1949 saakka. Vuonna 1951 hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali.

## Ura
Erjakka tunnettiin vahvoista naisrooleistaan, joihin kuuluivat muun muassa Olavin äiti näytelmässä *[[Laulu tulipunaisesta kukasta (romaani)|Laulu tulipunaisesta kukasta]]*, Simsonin äiti *[[Simson ja Delila (Saint-Saënsin ooppera)|Simson ja Delilassa]]*, *[[Daniel Hjort (näytelmä)|Daniel Hjortin]]* Katri sekä vanha emäntä *[[Niskavuoren naiset|Niskavuoren naisissa]]*. Teatterityön ohella Erjakka esiintyi 1940-luvulla kahdessa Edvin Laineen ohjaamassa pitkässä elokuvassa, sekä jo vuonna 1927 valmistuneessa, mutta myöhemmin kadonneessa elokuvassa *[[Ei auta itku markkinoilla]]*. 

Hän oli mukana myös työväenliikkeen toiminnassa. Vuoden 1905 suurlakon aikana Erjakka valittiin yhdeksän muun työläisnaisen kanssa Tampereella valtaa pitäneeseen suurlakkokomiteaan.

## Perhe
Erjakka avioitui vuonna 1916 näyttelijä Julius Wilhelm Erikssonin kanssa, mutta pariskunta erosi myöhemmin. Heidän tyttärensä oli kirjailija Helvi Erjakka.

## Filmografia
**[[Ei auta itku markkinoilla]]* (1927)
**[[Yrjänän emännän synti]]* (1943)
**[[Ristikon varjossa]]* (1945)

## Lähteet
Seututie 317

**Seututie 317** on valtatie 12:lta Hämeenlinnan Lammilta Asikkalan Hillilään valtatielle 24 johtava seututie. Tien pituus on 34 kilometriä. Tie kulkee Hämeenlinnan, Hollolan ja Asikkalan kuntien alueella ja sen varrelle jäävät mm. Ronnin, Putulan ja Viitailan kylät. Alkupisteessään tien nimi on Lammintie, mutta se muuttuu Viitailantieksi Hollolan kirkonkylästä tulevan tien risteyksessä.

## Kiinteistötunnukset

## Lähteet
Green River

**Green River** tarkoittaa seuraavia asioita:

* *[[Green River (albumi)|Green River]]*, Creedence Clearwater Revivalin albumi
* Green River, seattlelainen grungeyhtye
* Green River -kerrostuma, geologinen kerrostuma Utahissa Yhdysvalloissa
* "Green Riverin tappaja" Gary Ridgway.
Ultimate Avengers

**Ultimate Avengers** on vuonna 2006 suoraan videolle julkaistu animaatioelokuva, joka perustuu Marvelin sarjakuvaryhmään Kostajat. Se voitti myös vuonna 2007 C.A.S. Award -palkinnon ja sai Golden Reel -ehdokkuuden. Elokuvassa keskitytään Kapteeni Amerikkaan, joka joutuu taistelemaan uudestaan samaa vihollista vastaan kuin toisessa maailmansodassa. Tällä kertaa hänellä on ryhmässään muita supersankareita, jotka eivät kuitenkaan aluksi tule toimeen ryhmänä. Elokuvan ohjasivat Curt Geda, Steven E. Gordon ja Bob Richardson. Pääosassa esiintyivät muun muassa Justin Gross, Andre Ware ja Olivia d'Abo.

## Juoni
Toisen maailmansodan aikaan Washingtonia kohti ammutaan ydinohjus, jonka Kapteeni Amerikka onnistuu pysäyttämään. Hän kuitenkin samalla putoaa Pohjois-Atlantin valtameren jäiseen pohjaan. 60 vuotta myöhemmin hänet pelastavat Nick Fury ja Betty Ross, jotka elvyttävät sankarin henkiin, jotta saisivat apua samaa vihollista vastaan, joka riehui vihollisen puolella toisessa maailmansodassa. Kenraali Fury saakin tehtäväkseen koota ryhmän nimeltä Kostajat, jonka johtajana toimisi Kapteeni Amerikka.

## Äänirooleissa
### Alkuperäiset

### Suomenkieliset
Fort Boyard

**Fort Boyard** on linnake Ranskan länsirannikolla Île-d'Aix'n ja Île d'Oléronin saarten välissä Pertuis d'Antiochen salmessa. Linnake on rakennettu vuosina 1801–1857, ja siinä on ollut myös vankila. Linnake sijaitsee pienellä kivistä rakennetulla tekosaarella, jonka rakennelma peittää lähes täysin.

Linnoituksessa on kuvattu ranskalainen televisiosarja *[[Seikkailujen linnake]]* ja sen monet ulkomaiset versiot. Siellä on kuvattu myös suomalaista *[[Fort Boyard Suomi]]* -ohjelmaa.

## Rakentaminen

Linnakkeen rakentamista oli suunniteltu jo vuonna 1666 arsenaalin valmistuttua, mutta Sébastien Le Prestre de Vauban kehotti kuningas Ludvig XIV:tä hylkäämään hankkeen toteamalla, että ”on helpompi tarttua kuuhun hampailla kuin suorittaa sellainen suurtyö sellaisessa paikassa”.

Linnakkeen rakentaminen aloitettiin Napoleonin valtakaudella vuonna 1801 rannikon ja erityisesti Rochefortin arsenaalin suojaksi vieraita valtioita vastaan. Tuon ajan tykkien kantama oli rajallinen, ja Île-d'Aix'n ja Île d'Oléronin saarten välinen Pertuis d'Antiochen salmi oli niin leveä, ettei sitä olisi voinut turvata pelkästään saarille sijoitetuilla tykistöillä.

Vaikeuksien vuoksi rakennustyö keskeytettiin vuonna 1809. Saarella ei ollut kunnollista kiinteää rakennuspohjaa, vaan linnakkeen peruskivet oli tuotava hiekkaiselle merenpohjalle laskuveden aikaan. Kivet kuitenkin vajosivat pohjahiekkaan oman painonsa vuoksi. Rakennustyöt käynnistettiin uudelleen vuonna 1837 Ludvig Filipin käskystä, kun Ranskan ja Englannin välit huononivat. Linnake saatiin valmiiksi vuonna 1857.

Linnakkeen miesvahvuus oli 250 miestä. Itse rakennelma on 61 metriä pitkä ja 31 metriä leveä, ja sen uloimmat muurit ovat 20 metrin korkuiset. Tuliaseiden tekniikan kehitys oli kuitenkin jo edennyt niin pitkälle ja tykkien kantamat kasvaneet siinä määrin, että linnake oli jo valmistuessaan käytännössä tarpeeton.

Toisen keisarikunnan lopulla linnake muutettiin vankilaksi, ennen kuin se hylättiin 1900-luvun alussa. Ajan kuluessa linnake rapistui huollon puutteessa. 1950-luvulla linnakkeen osti yksityishenkilö, ja 1961 se siirtyi Charente-Maritimen departementin omistukseen. 

Linnakkeen entisöinti alkoi vuonna 1988. Töiden yhteydessä linnakkeeseen asennettiin sähköt. Televisiosarjaa varten linnakkeen vierelle asennettiin kuvausryhmää varten öljynporauslautan tapainen kelluva laituri. Entisöiminen saatiin päätökseen 1989, ja televisiosarjan kuvaukset alkoivat seuraavana vuonna. Linnaketta on siitä lähtien käytetty *[[Seikkailujen linnake|Seikkailujen linnakkeen]]* kuvauspaikkana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Henschel Hs 123

**Henschel Hs 123** oli saksalainen syöksypommittajaksi suunniteltu lentokone. Sen aseistuksena olivat konekiväärit ja kevyet pommit.

Koneen suunnittelu alkoi vuonna 1933, jolloin sen huomattiin olevan ylivoimainen kilpailijaansa Fieseler Fi 98:aan nähden. Mutta kaksi kolmesta prototyypistä menetettiin kun siivet irtosivat syöksyssä. Siksi suunniteltiin uusi prototyyppi, jossa tämä ongelma oli korjattu. Koneesta tehtiin parannettu versio, Hs 123B, jossa oli parempi moottori, parempi aseistus ja suljettu ohjaamo avoimen sijasta. Tästä huolimatta Luftwaffe valitsi mieluummin Junkers Ju 87 Stukan ja siksi koneen ura syöksypommittajana kesti vain vuoden. Sitä alettiin kuitenkin käyttää maataistelukoneena vuoteen 1944 saakka. Koneita rakennettiin 602 kappaletta.

## Tekniset tiedot

## Lähteet
*

### Viitteet
Arja Hannus

**Arja Hannus** (s. 1960) on entinen ruotsalainen suunnistaja ja hiihtosuunnistaja.

Suunnistuksessa hän voitti nuorten Pohjoismaiden mestaruuden 1980 jättäen toiseksi seuraavien vuosien ykkössuunnistajan Annichen Kringstadin. Seuraavana vuonna molemmat olivat Thunin MM-kisoissa voittamassa viestin maailmanmestaruutta. Seuraavat vuodet Hannus keskittyi hiihtosuunnistukseen mutta Gérardmerin MM-kisoissa 1987 hän voitti suunnistuksen henkilökohtaisella matkalla kultaa 16 sekunnin erolla maannaiseensa Karin Rabeen. Viestissä Hannus suunnisti jälleen ensimmäisen osuuden ja tuloksena oli hopeamitali. Skövden MM-kisoissa 1989 Hannus sai viestissä kultaa suunnistettuaan tällä kertaa toisen osuuden. Mariánské Lázněn MM-kisoissa 1991 hän huolehti jälleen avausosuudesta, ja Ruotsi voitti kultaa.

Sekä Venlojen viestin että Tiomila-viestin Hannus voitti kerran.

Hiihtosuunnistuksessa Arja Hannus sai 14 MM-mitalia. Ensimmäiset mestaruutensa hän sai Aigenin kisoissa 1982 ja seuraavat Chapelle de Boisin kisoissa 1992. Hän palasi vielä välivuosien jälkeen takaisin huipulle Windischgarstenin MM-kisoissa 1998, jossa hän sijoittui molemmilla henkilökohtaisilla matkoilla neljänneksi ja sai viestissä hopeaa. Viimeisen maailmanmestaruutensa hän voitti Krasnojarskin MM-kisoissa 2000.

Hiihtosuunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailun Hannus voitti kahdesti.

## Saavutukset

### Suunnistuksen MM-kisoissa

* Thun 1981
** Kultaa viestissä
** Kahdeksas henkilökohtaisella matkalla
* Gérardmer 1987
** Kultaa henkilökohtaisella matkalla
** Hopeaa viestissä
* Skövde 1989
** Kultaa viestissä
** Kahdeksas henkilökohtaisella matkalla
* Mariánské Lázně 1991
** Kultaa viestissä

### Hiihtosuunnistuksen MM-kisoissa

* Aigen 1982
** Kultaa henkilökohtaisella matkalla
** Kultaa viestissä
* Lavarone 1984
** Viides henkilökohtaisella matkalla
* Batak 1986
** Hopeaa henkilökohtaisella matkalla
** Hopeaa viestissä
* Kuopio 1988
** Pronssia viestissä
** Viides lyhyellä matkalla
** Seitsemäs normaalimatkalla
* Skellefteå 1990
** Hopeaa normaalimatkalla
** Hopeaa viestissä
** Pronssia lyhyellä matkalla
* Chapelle de Bois 1992
** Kultaa lyhyellä matkalla
** Kultaa viestissä
** Pronssia normaalimatkalla
* Windischgarsten 1998
** Hopeaa viestissä
** Neljäs lyhyellä matkalla
** Neljäs normaalimatkalla
* Krasnojarsk 2000
** Kultaa normaalimatkalla
** Hopeaa viestissä
** Seitsemäs lyhyellä matkalla

### Muita saavutuksia

* Venlojen viestin voitto 1991 (IFK Södertälje)
* Tiomila-viestin voitto 2000 (Domnarvets GoIF)
* Hiihtosuunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailun voitto 1991 ja 1999

## Lähteet
Yhdystie 3173

**Yhdystie 3173** kulkee valtatie 12:n Tampereentie-osuudelta Hollolassa Sairakkalasta Hatsinasta Manskiveen Manskiven tienä sekä jatkaa sieltä Hollolantienä Viitailan kylän läpi päättyen seututie 317:ään. Laitialassa tien varrelle jää Laitialan kartano Vesijärven rannalla. Tie risteää yhdystie 3161:n kanssa.
Rod Dixon

**Rod Dixon** (s. 13. heinäkuuta 1950 Nelson) on uusiseelantilainen entinen kestävyysjuoksija.

Rod Dixon sai olympiapronssia Pekka Vasalan voittamassa 1&nbsp;500 metrin juoksussa Münchenin 1972 olympialaisissa. Seuraavana vuonna hän sai pronssia Pekka Päivärinnan voittamassa maastojuoksun ensimmäisessä MM-kilpailussa. Kansainyhteisön kisoissa 1974 hän jäi Filbert Bayin voittamassa 1&nbsp;500 metrin ME-juoksussa neljänneksi. Myös Lasse Virénin voittamalla Montrealin 1976 olympialaisten 5&nbsp;000 metrillä Dixon sijoittui neljänneksi.

Montrealin kisojen jälkeen Dixon siirtyi vieläkin pidemmille matkoille. New Yorkin maratonin hän voitti 1983 ensimmäisenä ei-amerikkalaisena. Los Angelesin 1984 olympialaisissa hän sijoittui maratonilla kymmenenneksi.

Dixon kiinnitettiin Uuden-Seelannin Sports Hall of Fameen vuonna 1996.

## Saavutukset

* Olympiapronssia 1&nbsp;500 metrillä Münchenissä 1972
* Olympiakisoissa neljäs 5&nbsp;000 metrillä Montrealissa 1976
* Olympiakisoissa kymmenes maratonilla Los Angelesissa 1984
* Kansainyhteisön kisoissa neljäs 1&nbsp;500 metrillä 1974
* Kansainyhteisön kisoissa kahdeksas 1&nbsp;500:lla ja 5&nbsp;000 metrillä 1978
* MM-pronssia maastojuoksussa 1973 ja 1982
* New Yorkin maratonin voitto 1983

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 400 metriä 49,5
* 800 metriä 1.47,6 (1973)
* 1&nbsp;000 metriä 2.17,2 (1974)
* 1&nbsp;500 metriä 3.33,89 (1974)
* Maili 3.53,62 (1975)
* 2&nbsp;000 metriä 5.01,67 (1975)
* 3&nbsp;000 metriä 7.41,0 (1974)
* 2 mailia 8.14,32 (1974)
* 3&nbsp;000 metrin esteet 8.29,0 (1973)
* 5&nbsp;000 metriä 13.17,27 (1976)
* 10&nbsp;000 metriä 28.35,69 (1981)
* Maraton 2.08.59 (1983)

## Lähteet

* Juoksija-lehti 7/1985, s. 33–41

### Viitteet
Jean Cabanis

**Jean Louis Cabanis** (8. maaliskuuta 1816, Berliini – 20. helmikuuta 1906, Berliini) oli saksalainen lintutieteilijä.

Cabanis opiskeli Berliinin Friedrich-Wilhelmin yliopistossa 1835–1839, jonka jälkeen hän matkusti Pohjois-Amerikkaan. Hän palasi 1841 mukanaan laaja luonnontieteellinen kokoelma. Hän toimi assistenttina, myöhemmin johtajana, Berliinin yliopiston museossa Martin Lichtensteinin jälkeen. Hän perusti *Journal für Ornithologie*n 1853 ja toimitti julkaisua seuraavat 41 vuotta, jolloin tilalle astui hänen vävynsä Anton Reichenow (1847–1941).

Useita lintulajeja on nimetty hänen kunniakseen, kuten miombosirkku (*Emberiza cabanisi*), ruostelakkiorneero (*Synallaxis cabanisi*) ja keltasäihkybulbuli (*Phyllastrephus cabanisi*). Cabanis nimesi yhdessä Ferdinand Heinen kanssa harmaanapsun (*Myiarchus swainsoni*) William Swainsonin kunniaksi.
Le Soir

***Le Soir*** () on belgialainen, ranskankielinen sanomalehti. Lehden perusti Emile Rossel 1887. Se on Belgian ranskankielisen alueen suosituin lehti. 

Vuonna 2005 lehden silloinen päätoimittaja Béatrice Delvaux kuvaili lehden "taistelevan miesten ja naisten oikeuksien puolesta ihmisarvon kunnioittamisen, vapaan ilmaisun, suvaitsevaisuuden, monikulttuurisuuden ja erilaisuuden puolesta". 

## Google-kiista
Lehti saavutti jonkin verran huomiota Internetissä haastettuaan onnistuneesti Googlen tekijänoikeusrikkomuksen takia. Tapaus perustui siihen, että Google saattoi osia lehden verkkosivustosta saataville hakupalvelunsa sekä Google Newsin kautta ja teki näin senkin jälkeen, kun artikkelit oli poistettu lehden sivuilta. Belgialaisen tuomarin päätöksen mukaan käytäntö ei ollut sopusoinnussa Belgian asetusten kanssa ja  Google määrättiin syyskuussa 2006 poistamaan sivuiltaan kaikki tekijänoikeusrikkomukset päivittäisten miljoonan euron sakkojen uhalla. Google toimi päätöksen mukaisesti ja poisti hakemistostaan kaikki linkit belgialaiseen sanomalehteen.

Toukokuussa 2007 *Le Soiria* edustava Copiepresse antoi Googlelle luvan sisällyttää pääpalveluunsa hakutuloksia lehden sivuille sillä ehdolla, että niiden joukossa ei ole linkkejä Googlen välimuistiin arkistoituun sisältöön.

## Lähteet
Euryale

**Euryale** (, ’pitkäaskelinen’) viittaa kreikkalaisessa mytologiassa useaan eri naishahmoon.

* Euryale, yksi gorgoista, joka toisen sisarensa Stheinon tavoin ei vanhentunut ja oli kuolematon.
* Euryale, Poseidonin rakastettu ja mahdollisesti Orionin äiti.
* Euryale, amatsoniprinsessa

## Lähteet
Ferdinand Heine

**Ferdinand Heine** (1809–1894) oli saksalainen lintutieteilijä ja keräilijä.

Heinella oli yksi 1800-luvun laajimmista lintukokoelmista. Kokoelma on nykyisin sijoitettu *Heineanum Halberstadt Museum*issa Halberstadtissa. Jean Cabanis laati kirjoituksen *Museum Heineanum. Verzeichniss der ornithologischen Sammlung des Oberamtmann Ferdinand Heine, auf Gut St. Burchard vor Halberstadt (1851).*

Hänen poikansa Ferdinand Heine nuorempi oli myös lintutieteilijä.

Yhdessä Cabanisin kanssa Heine nimesi harmaanapsun (*Myiarchus swainsoni*), William Swainsonin kunniaksi.
Bingolotto

**Bingolotto** oli Veikkauksen onnenpeli, jota pelattiin kahtena erilaisena versiona.

## Vuodet 1986–1988

Ensimmäinen versio oli kuponkipeli, joka aloitettiin kierroksella 5/1986. Kupongilla oli 5x5-ruudukko, ja kussakin ruudussa 4 numeroa – käytössä oli siis numerot 1:stä 100:aan. Kuhunkin ruutuun arvottiin oikea numero ja pelaaja voitti, jos onnistui arvaamaan kaikki numerot joko pysty-, vaaka- tai vinorivistä. Myös kulmaruudut muodostivat yhden bingorivin, jos ne eivät olleet mukana yhdessäkään rivibingossa. Yhdellä bingolla sai 50 mk, tuplabingolla 1000 mk, ja useammalla eli superbingolla voitto-osuus laskettiin aluksi pelivaihdon ja voittajien määrän perusteella, mutta myöhemmin superbingon voittosumma muutettiin kiinteäksi. Rivihinta oli 3 mk. Kuponkipelin pelaaminen päättyi vuoden 1988 lopussa.

## Vuodet 1995–2002

Toinen Bingoloton versio kuului Veikkauksen onnenpelien valikoimaan vuodesta 1995 kesäkuuhun 2002 asti. Peliä pelattiin kaiken kaikkiaan yhteensä 34 miljoonalla eurolla, ja voittoja siitä jaettiin yli 16 miljoonaa euroa.

Pelin tarkoitus oli kuin tavallisessakin bingossa, eli arvottiin numeroita, joiden piti muodostaa suoria tai vinoja rivejä, joista muodostui voittoja.

Bingolotosta esitettiin kerran viikoittain televisio-ohjelma Yle TV1 -kanavalla, jossa pelistudiossa oli suomalaisia kilpailijoita kilpailemassa suurista rahasummista. Televisio-ohjelman kehitti Spede Pasanen. Ohjelman juontajana toimi ensin Susanna Angervo, joka myös lauloi ohjelmassa sekä yksin että duettopartnereiden kanssa, ja sitten Piia Koriseva. Studiossa oli automaattinen arvontatietokone, joka arpoi bingonumerot. Kilpailun voitti se, jolla ensimmäisenä oli muodostunut tietty määrä voittorivejä. Peliä pystyi pelaamaan myös kotisohvalta pelikupongin kanssa. 

Viimeinen Bingoloton televisio-ohjelma esitettiin toukokuussa 2001. Uudistuksen myötä peli ja säännöt säilyivät kuitenkin ennallaan kesäkuuhun 2002 asti.

## Lähteet
Päätie

**Päätiellä** voidaan tarkoittaa:
* Ahvenanmaalla sijaitsevia, Manner-Suomessa valtateihin rinnastettavia teitä.
* Manner-Suomessa valtateitä ja kantateitä.
Rod Taylor

**Rodney Sturt ”Rod” Taylor** (11. tammikuuta 1930 Sydney – 7. tammikuuta 2015 Los Angeles, Kalifornia) oli australialaissyntyinen näyttelijä. Hän muutti vuonna 1954 Yhdysvaltoihin ja sai yhden suurimmista menestyksistään Alfred Hitchcockin elokuvassa *[[Linnut (elokuva)|Linnut]]* (1963). Hänellä oli rooleja lukuisissa muissa elokuvissa ja useissa tv-sarjoissa.

Taylor kuoli 84-vuotiaana sydänkohtaukseen Los Angelesissa 7. tammikuuta 2015.

## Lähteet
Editplus

**EditPlus** on tekstieditori Windowsille. Ohjelman on kehittänyt ES-Computing:in Sangil Kim. Editori sisältää työkaluja ohjelmointiin, ja niitä ovat koodin väritys, tiedostomuotojen muuttamien, rivinpäätekäännökset (Linuxin, Windowsin sekä Mac OS:n kesken), täysi tuki Unicode-editoinnille, kustomoitavat näppäimistöoikotiet, automaattinen täydennys ja muuta. Tiedostoja voi selata ja editoida välilehdissä.

Ensimmäinen versio EditPlussasta julkaistiin 20. maaliskuuta 1998.

Normaali asennus vie levytilaa noin 3 Mt. EditPlus on julkaistu shareware-lisenssin alla, ja se maksaa 30 dollaria.
Suzanne Pleshette

**Suzanne Pleshette** () oli yhdysvaltalainen näyttelijätär. Hänellä oli roolit muiden muassa Alfred Hitchcockin ohjaamassa klassikossa *[[Linnut (elokuva)|Linnut]]* (1963) ja 1970-luvun televisiosarjassa *[[The Bob Newhart Show]]*. Ääninäyttelijänä hän esiintyi esimerkiksi elokuvassa *[[Leijonakuningas 2 – Jylhäkallion ylpeys]]* (1998). 

Pleshette syntyi New Yorkissa Eugene Pleshetten ensimmäiseksi ja ainoaksi lapseksi. Pleshetten serkku on näyttelijä John Pleshette.

Pleshette oli kolmesti naimisissa; ensimmäinen avioliitto Troy Donahuen kanssa päättyi avioeroon runsaassa puolessa vuodessa 1964, mutta vuonna 1968 solmittu toinen liitto Tom Gallagherin kanssa kesti aina miehen kuolemaan 21.&nbsp;tammikuuta 2000. Joulukuussa 2000 Pleshette ilmoitti kihlauksestaan 79-vuotiaan näyttelijä Tom Postonin kanssa. 11.&nbsp;toukokuuta 2001 solmittu avioliitto päättyi Postonin kuolemaan 30. huhtikuuta 2007.

Pleshettella havaittiin keuhkosyöpä vuonna 2006.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Junttan

**Junttan Oy** on Sinituote-konserniin kuuluva yhtiö, joka erikoistuu hydraulisten paalutuskoneiden ja -laitteiden sekä ExcaDrill-kaivukoneporausyksiköiden suunnitteluun, valmistukseen, markkinointiin ja huoltoon. Yhtiön toimipaikka on Kuopiossa, jossa se työllistää yli 130 työntekijää. Junttanilla on vientiä yli 40 maahan ja sen liikevaihdosta yli 95 prosenttia tulee viennistä. Kolmannes myynnistä tulee Pohjois-Amerikasta, kolmannes Venäjältä ja kolmannes muualta.

## Historia
Yrityksen juuret yltävät 1960-luvulle, suomalaiseen Savon Varvi -nimiseen perustusalan yritykseen. Paalutuskoneita Junttan Oy on kehittänyt ja valmistanut vuodesta 1979 lähtien.

### 1970–80-luvut
Pentti Heinonen perusti Junttanin vuonna 1976. Ensimmäinen hydraulinen paalutuskone valmistui 1979, ja muutaman vuoden päästä vuonna 1983 lanseerattiin Junttan PM 20 -mallisto. Ensimmäiset paalutuskonetoimitukset Suomen ulkopuolelle yritys teki vuonna 1984. Samana vuonna alkoi myös sen vienti Ruotsiin ja Tanskaan. Vuonna 1988 yritys alkoi valmistaa stabilointikoneita.

### 1990-luku
Uusi hydraulisten järkäleiden HHK A -sarja lanseerattiin vuonna 1993 (iskevää painoa kiihdytetään hydraulisen paineen avulla, jolloin isku saadaan vapaata putoamista voimakkaammaksi). Vuonna 1996 yritys lanseerasi vielä ensimmäisten isojen paalupituuksien koneen PM 26-40:n.

### 2000-luku
Junttanin uusi tehdas käynnistyi vuonna 2000. Seuraavana vuonna yritys lanseerasi uuden hydraulisten järkäleiden HHK S -sarjan.

Vuonna 2006 Junttan liittyi Pilomac Groupiin. Vuonna 2007 Junttan julkaisi suurimman hydraulisen koneensa HHK 25S:n. Vuonna 2008 yritys muutti uusiin tuotanto- ja toimitiloihin.

Vuonna 2010 Brotheruksen perhe hankki Junttan Oy:n osake-enemmistön. Samana vuonna yritys lanseerasi myös uuden PMx-paalutuskonesarjan ja SHARK-järkälekonseptin ja osti kallioporaamisen liiketoimintayksikkö ExcaDrillin Pilomac Oy:ltä. Vuonna 2012 yritys osti vielä Komas Oy:n komponenttivalmistusyksikön.

## Tuotteet
* Lyöntipaalutuskoneet
* Hydraulijärkäleet
* Monikäyttökoneet
* ExcaDrill-kallioporalaitteet
* Voimayksiköt
* Kairat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yrityksen nettisivut
*Brotherusten perhe Junttanin pääomistajaksi. Savon Sanomat, 25.3.2010.
Helvi Erjakka

**Helvi Marjatta Erjakka-Rania** (vuoteen 1934 **Eriksson**; 30. marraskuuta 1909 Tampere – 13. helmikuuta 1975 Kangasala) oli suomalainen kirjailija.

## Henkilöhistoria
Erjakan vanhemmat olivat Julius Wilhelm Eriksson ja Lyyli Eriksson, jotka olivat molemmat näyttelijöitä. Erjakka kävi seitsemän luokkaa oppikoulua ja näytteli Tampereen työväen teatterissa ja Tampereen teatterissa. Teatterityön lisäksi hänellä oli rooli yhdessä pitkässä elokuvassa, Nyrki Tapiovaaran *Miehen tiessä* (1940). Erjakka oli naimisissa kahdesti. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Olli Nuorto (1936–1938) ja toinen Urmas Kaarlo Rania (1939–1941).

## Kirjallinen tuotanto
Erjakan kirjallinen tuotanto käsittää ihmissuhderomaaneja, kuunnelmia, näytelmiä ja pakinoita. Hän oli tuotteliaimpia suomalaisia kuunnelmakirjailijoita. Erjakka kirjoitti myös yhden salapoliisiromaanin. Se oli *Harriet Vanen* salanimellä julkaistu teatterimaailmaan sijoittuva teos *Pahempi kuin murhaaja* (1945).

### Romaanit
**Perhetyttö*, 1931
**Minä olen sinun vaimosi!*, 1932
**Juhlayö*, 1939
**Parvekkeella kukkivat pelargonit*, 1944
**Pieniä ihmisiä*, 1944
**Pahempi kuin murhaaja*, 1945
**Mitä meistä on tullut*, 1946
**Nämä kaksi maailmaa*, 1946
**Don Juan tekee tilin*, 1947
**Varhain kypsynyt*, 1947
**Sain lahjaksi päiviä*, 1948
**Parvekkeella kukkivat pelargonit*, 1950
**Menneisyyden kaivo*, 1953
**Miestenhän maailma on*, 1955
**Niin he toisiaan rakastavat*, 1956
**Menneet kukinnat*, 1957
**Puutarhakatu 50*, 1958
**Aikuisten tanssit*, 1959
**Kokemukset*, 1960
**Minä itse sen tein*, 1961
**Ensimmäinen näytös*, 1963
**Lähekkäin*, 1966
**Hän meni pois*, 1968
**Minä onnellinen*, 1971

### Näytelmät
* *Tyttöni laitakaupungilta*, 1933
* *Tuossa saat sormuksesi*, 1936
* *Naisen synti*, 1947
* *Komedia onnesta*, 1962
* *Leskiäidillä kaksi tytärtä*, 1962–63
* *Olen vain näyttelijä*, 1946–47

### Palkinnot ja tunnustukset
* Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1958 ja 1968 
* Valtion kirjallisuuspalkinto 1969 
* Pro Finlandia -palkinto elämäntyöstä 1974

## Lähteet
* 
* 
* Helvi Erjakan kokoelma. Tampereen yliopisto.
* Suomalainen salapoliisirjallisuus 1910-luvulta 1960-luvulle.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Olli Nuorto : "Vaikka minä olenkin Tampereelta". Kirjailijatar Helvi Eriksson-Erjakan esittelyä, Seura, 14.08.1935, nro 33, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Chaosnet

**Chaosnet** (myös muodossa **CHAOSnet**) on Massachusettsin teknillisen korkeakoulun tekoälylaboratoriossa vuonna 1975 ja siitä eteenpäin kehitetty tietoliikenneprotokollaperhe ja myös varhainen käytännön lähiverkkototeutus, jonka suunnittelua innoitti vahvasti varsinkin Xerox PARC -tutkimuslaitoksella 1970-luvulla Ethernetin parissa tehty työ. Nimeä Chaosnet käytetään pääsääntöisesti viittaamaan protokollaperheeseen.

Pakettikytkentäinen Chaosnet kehitettiin alun perin MIT:n Lisp-koneiden verkottamiseen. Sen nimi, suomeksi ”kaaosverkko”, viittaa siihen, että verkossa ei ole mitään keskitettyä palvelinta tai muuta kokonaisuutta valvovaa osaa. Verkkoa suunniteltaessa kiinnitettiin huomiota suorituskykyyn ja järjestelmän yksinkertaisuuteen. Lisäksi se kehitettiin nimenomaan lähiverkkokäyttöön, ei pitkiä etäisyyksiä varten. Fyysisenä siirtotienä eli *eetterinä* Chaosnet-toteutuksissa käytetään tyypillisesti koaksiaalikaapelia.

Vaikka Chaosnet levisi aikoinaan Lisp-koneympäristöjen ja MIT:n ulkopuolelle melko laajaltikin, se on 2000-luvulla painunut pitkälti unhoon.

## Lähteet
* David Moon: ''Chaosnet'' (pdf)
Michael Gough

**Michael Gough** (23. marraskuuta 1916 – 17. maaliskuuta 2011) oli brittiläinen näyttelijä. Hän esitti Alfred Pennyworthia neljässä Batman-elokuvassa alkaen vuodesta 1989. Näyttelijänuraansa Gough jatkoi vielä yli 90-vuotiaanakin.

Gough syntyi Kaakkois-Aasiassa brittiläisille vanhemmille Frances Atkins Bailielle ja Francis Berkeley Goughille. Hän teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1947 ja esiintyi useasti televisiossa, muun muassa vierailevana tähtenä *[[Doctor Who]]ssa*. Hän esiintyi myös mm. 1960-luvun brittiläisissä kauhuelokuvissa. Yhteensä hän näytteli yli 150 elokuvassa ja televisiosarjassa

Goughille myönnettiin vuonna 1979 Tony-palkinto roolista näytelmässä *Bedroom Farce*. Hän oli uudelleen ehdolla saman palkinnon saajaksi vuonna 1988. Hän oli vuonna 1972 lisäksi Bafta-ehdokkaana. Hän esitti vuonna 1985 Lordi Delameren roolin menestyselokuvassa *[[Minun Afrikkani]]*.

Goughilla oli neljä avioliittoa, ja hän oli neljän lapsen isä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
John Newcombe

**John Newcombe** (s. 23. toukokuuta 1944 Sydney) on entinen australialainen tennispelaaja.

Newcombe saavutti urallaan seitsemän Grand Slam -turnausvoittoa kaksinpelissä. Hän voitti Wimbledonin turnauksen kolmasti, Yhdysvaltain avoimen turnauksen kahdesti ja kotimaansa Australian avoimen turnauksen kahdesti. Hän oli kesällä 1974 kahdeksan viikkoa ATP-maailmanlistan ykkösenä. Yhteensä Newcombe voitti urallaan 64 turnausta, joista 31 kaksinpelissä ja 33 nelinpelissä. 

Vuonna 1971 Newcombe pelasi Australian avoimen turnauksen puolivälierässä Dennis Ralstonia vastaan 93 peliä, mikä on turnauksen historiassa eniten pelejä sisältänyt kaksinpeli. Newcombe hävisi tuon ottelun. Samana vuonna hän oli Yhdysvaltain avoimessa turnauksessa ykkössijoitettu pelaaja mutta hävisi jo 1. kierroksella Jan Kodešille.

## Kaksinpelivoitot Grand Slam -turnauksissa
Graiat

**Graiat** (, "vanhat naiset") olivat kreikkalaisen mytologian mukaan kolme sisarta ja Forkyksen ja Keton lapsia. He olivat siten gorgojen sisaria, mutta myös heidän vartijoitaan. Yleisimmin heidän nimikseen mainitaan **Pemfredo**, **Enyo** ja **Dino**, mutta Hesiodos mainitsee vain kaksi ensimmäistä, kun taas Hyginus antaa Dinolle vaihtoehtoisen nimen **Persis**. Heidän uskotaan olleen syntymäperänsä vuoksi meren jumaluuksia ja meren vaahdon henkilöitymiä.

Graiojen kerrottiin olleen jo syntyessään harmaahiuksisia, ja kuitenkin he vanhenivat edelleen. Aiskhyloksen mukaan he olivat joutsenten kaltaisia. Heillä oli keskenään käytössään ainoastaan yksi silmä ja yksi hammas, joita he sitten vuorotellen käyttivät. Nämä varastamalla Perseuksen oli aikanaan helppo kiristää avuttomilta graioilta tieto gorgojen olinpaikasta ollessaan suorittamassa saamaansa tehtävää tuoda Medusan pää.

## Lähteet
Enyo

**Enyo** () oli kreikkalaisessa mytologiassa sodan jumalatar. Hänen vastineensa roomalaisessa mytologiassa oli Bellona.

Enyon esiintyy usein Areen seuralaisena taisteluissa, ja hänen kerrottiin olleen joko tämän äiti, tytär tai sisar. Taisteluissa hän nautti verenvuodatuksesta, ja hänestä käytettiin epiteettiä *kaupunkien tuhoaja*.

Praksiteleen pojat veistivät Enyon patsaan Areen temppeliin Ateenassa.

Enyo oli myös yksi kolmesta graiasta.

## Lähteet
Dino

**Dino** on italialainen miehen etunimi. Se on lyhentymä useista -*dino*-loppuisista nimistä (esim. *Bernardino* ja *Leonardino*). Dino voi olla myös englantilaisesta nimestä Dean käytetty kutsumamuoto.

Helsingin slangissa Dino-nimi on tunnettu Timon yhtenä muunnelmana. Virallisena etunimenä Dino on Suomessa harvinainen. Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on lokakuuhun 2021 mennessä kirjattu noin 100–110 tämännimistä miestä. 

## Nimipäivät
Dino-nimi esiintyy Helsingin yliopiston almanakkatoimiston virallisissa kissojen ja koirien nimipäiväkalentereissa. Kissoilla Dinon nimipäivä on 23.&nbsp;huhtikuuta, koirilla 14.&nbsp;lokakuuta.

## Tunnettuja Dinoja
* Dino Baggio (s. 1971), italialainen jalkapalloilija
* Donald ”Dino” Bardot (s. 1971), brittiläinen kitaristi
* Dino Buzzati (1906–1972), italialainen kirjailija ja toimittaja
* Dino Campana (1885–1932), italialainen runoilija
* Dino Cazares (s. 1966), yhdysvaltalainen kitaristi
* Dino Ciccarelli (s. 1960), kanadalainen jääkiekkoilija
* Dino Compagni (k. 1324), italialainen kirjailija
* Dino Paul Crocetti (1917–1995), *Dean Martin*,  yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja koomikko 
* Dino De Laurentiis (1919–2010), italialainen elokuvatuottaja
* Dino Dinler (s. 1970), suomalainen pokerinpelaaja
* Miljenko ”Dino” Dvornik (1964–2008), kroatialainen muusikko
* Dino Grandi (1895–1988), italialainen fasistipoliitikko
* Dino Jelusić (s. 1992), kroatialainen laulaja
* Dino Meneghin (s. 1950), italialainen koripalloilija ja olympiamitalisti
* Dino Merlin, oik. *Edin Dervišhalidović* (s. 1962), bosnialainen laulaja ja muusikko
* Dino Morea (s. 1975), intialainen näyttelijä ja malli
* Dino Rađa (s. 1967), kroatialainen koripalloilija ja olympiamitalisti
* Dino Risi (1916–2008), italialainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja
* Timoteo ”Dino” Saluzzi (s. 1935), argentiinalainen säveltäjä ja muusikko
* Dino Toso (1969–2008), italialais-hollantilainen insinööri
* Dino Urbani (1882–1958), italialainen miekkailija ja olympiavoittaja
* Dino Zamparelli (s. 1992), brittiläinen autourheilija
* Dino Zoff (s. 1942), italialainen jalkapallomaalivahti ja jalkapallovalmentaja

## Lähteet
Aille

**Aille** on joki, joka virtaa Claren kreivikunnassa, Irlannissa. Joen alkulähde on Sliabh Elvan vuorella Burrenin alueella. Aille virtaa Lisdoonvarnan kylpyläkaupungin läpi kohti Doolinia, missä se saavuttaa meren Cliffs of Moherin lähettyvillä. Virratessaan Lisdoonvarnan läpi se muodostaa kuuluisat rikki-, rauta- ja magnesiumkaivot. Kesäisin joki usein kutistuu ja lähestulkoon häviää kalkkikiviluolastoon Doolinissa.

## Aiheesta muualla
Forssan kaupunginkirjasto

**Forssan kaupunginkirjasto** toimii Forssassa yhdessä kiinteässä toimipisteessä.  Lisäksi Forsssan kaupunginkirjasto ja naapurikunnan Tammelan kirjasto operoi yhteistä kirjastoautoa.

Vuodesta 1986 alkaen kirjasto on toiminut historiallisesti arvokaalla Forssa-yhtiön (myöhemmin Finlayson-Forssa Oy) kehräämöalueella, tarkemmin sanoen kahrekehräämössä. Sitä ennen kirjasto oli vuosikymmenien ajan Keskuskoulun (ala-aste) tiloissa. 

Forssan kaupunginkirjasto toimii yhteistyössä lähikuntien (Jokioinen, Tammela, Ypäjä, Humppila) kirjastojen kanssa. Yhteenliittymä käyttää nimeä Louna-kirjastot. Kirjastoilla on yhteinen tietojärjestelmä, ja ne käyttävät yhtenevää kirjastokorttia. Kirjavalikoimastaan kukin kirjastokimpan jäsenkunta päättää itsenäisesti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Louna-kirjastot
* Forssan kaupunginkirjasto
Iskra

**Iskra** (, ) oli venäläisten sosialististen siirtolaisten poliittinen sanomalehti, joka perustettiin Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen (VST) viralliseksi äänenkannattajaksi. Lehden ensimmäinen numero julkaistiin Leipzigissa vuoden 1900 lopulla. Sitä painettiin myös Münchenissä, Lontoossa ja Genevessä. 

Alun perin *Iskran* johdossa oli Lenin, joka oli palannut karkotuksesta Siperiasta. Yleisvenäläisen poliittisen lehden perustaminen oli ollut Leninin ajatus. Hän oli matkustanut syksyllä 1900 Venäjältä ulkomaille tapaamaan Työn vapautus -järjestön jäseniä ja sopimaan heidän kanssaan lehden perustamisesta. Lenin lähti toimituskunnasta vuonna 1903 VST:n hajoamisen jälkeen, ja menševikit ottivat sanomalehden haltuunsa. Tämän jälkeen *Iskraa* julkaistiin Georgi Plehanovin komennossa vuoteen 1905 saakka. Keskimääräinen levikki oli noin 8&nbsp;000.

*Iskran* tunnuslause oli ”Из искры возгорится пламя” (”Kipinästä syttyy leimuava tuli”) &ndash; ote vastineesta, jonka Aleksandr Odojevski kirjoitti Aleksandr Puškinin Siperiaan vangituille tsaarinvastaisille dekabristeille osoittamaan runoon. 

## Toimituskunta
Alkuperäiset toimituskunnan jäsenet: 
* Vladimir Lenin (Vladimir Iljitš Uljanov)
* Georgi Plehanov
* Vera Zasulitš
* Pavel Axelrod (Pinhus Boruh)
* Julius Martov (Juli Tsederbaum)
* Aleksandr Potresov

Myöhempi jäsen: 
* Lev Trotski (Lev Davidovitš Bronstein)
Osa lehden henkilöstöstä oli myöhemmin mukana lokakuun vallankumouksessa 1917.

## Lähteet
Qingdao Bei-Fa

**Qingdao Bei-Fa** on kiinalainen paperinvalmistusyritys, joka toimii Qingdaossa, noin 800&nbsp;kilometrin päässä Pekingistä. Tehtaan tekninen johtaja on Shi Zhujun. 

Tehtaalla on ollut usean muun paperikoneen ohella käytössä vuodesta 1988 alkaen Kajaani Oy:n entinen paperikone numero 1 (PK1).
M/S Corn Rose

**M/S Corn Rose** () on turkkilaisen Cornships Management & Agency -yhtiön omistukseen rekisteröity monikäyttöinen rahtilaiva. Laiva on rakennettu vuonna 1987 Miho Zosensho K.K. -nimisellä telakalla, Shimizussa, Japanissa. Corn Rose on rekisteröity Maltan lipun alle. Aikaisemmin aluksella liikennöi alankomaalainen Spliethoff -varustamokonserni.

Corn Rosen sisaraluksia ovat M/S Corn Lily, M/S Margarita, M/S Vinashin Express 1, M/S Vinashin Express 2, M/S Corn Tulip, M/S Avataq, M/S MSC Anna, M/S MSC Isabelle, M/S Onego Voyager, M/S Parkgracht, M/S Pietersgracht, M/S Poolgracht, M/S Romny, M/S SCM Tepuy II, M/S Skalva, M/S Corn Crest, M/S Illawarra Chief, M/S Jaco Carrier, M/S Kapitan Grishin, M/S Kochnev, M/S Aleksandrov, M/S Socol 1, M/S Socol 7, M/S Socol-3, M/S Sofrana Kermadec, M/S Tauranga Chief ja M/S Umiavut.

## Lähteet
Lijnbaansgracht

**Lijnbaansgracht** tarkoittaa seuraavia asioita:

*Lijnbaansgracht, kanava Amsterdamissa, Alankomaissa
*M/S Lijnbaansgracht, maltalaisen rahtilaivan entinen nimi
Lempäälän jäähalli

**Lempäälän jäähalli**, markkinointinimeltään **EuroBrand Areena**, on Lempäälässä sijaitseva jäähalli, joka toimii Suomi-sarjan joukkue Lempäälän Kisan ja rullakiekkojoukkue Pahalammen kotihallina. Se on rakennettu vuonna 1995.

Areena on osa Hakkarin liikuntakeskusta, johon kuuluvat myös tennis- ja urheilukentät, liikuntahalli sekä pururata. Areenan nimi oli vuosina 1998–2007 Xerox-areena, vuosina 2007–2018 Masku-areena ja 2019-2024 Kiekkobussi-areena.

Halli peruskorjattiin ja laajennettiin Mestiksen kaudeksi 2017–2018 ja sen katsojakapasiteetti nousi noin 1 500 katsojaan.

Lempäälän jäähallin (luultavasti vanhentunut) yleisöennätys on 810 katsojaa, joka syntyi Ilves–Ässät pelissä vuonna 2011.

Vuoden 2019 jääkiekon MM-kisojen jälkeen hallin nimeksi muutettiin väliaikaisesti Mörkö-areena, koska lempääläinen jääkiekkoilija, Marko "Mörkö" Anttila, voitti jääkiekon maailmanmestaruuden muun Suomen jääkiekkomaajoukkueen kanssa.

## Lähteet
Marie-Luce Romanens

**Marie-Luce Romanens** (s. 19. tammikuuta 1973) on entinen sveitsiläinen suunnistaja ja kestävyysjuoksija.

Marie-Luce Romanens voitti ensimmäisenä sveitsiläisenä suunnistuksen maailmanmestaruuden. Hän oli paras lyhyellä matkalla Detmoldin MM-kisoissa 1995. Hän voitti 4,55 kilometrin matkalla hopeamitalisti Yvette Haguen 21 sekunnilla. Samojen kisojen normaalimatkalla Romanens sijoittui kahdeksanneksi.

Grimstadin MM-kisoissa 1997 Romanens sai kaksi pronssimitalia. Hän oli lyhyellä matkalla vasta neljänneksi nopein, mutta koska kilpailujen kuuluttaja kertoi loppuviitoituksella juosseelle isäntämaan Hanne Staffille tilanteen ja auttoi siten tätä lyömään Romanensin ajan vajaalla sekunnilla, annettiin pronssimitali Sveitsin tekemän vastalauseen jälkeen molemmille. Toisen pronssin Romanens sai viestissä, jossa hän suunnisti toisen osuuden. Normaalimatkalla hän sijoittui yhdeksänneksi.

Vuoden 1999 MM-kisoihin Romanens ei osallistunut mutta hän palasi MM-rasteille kisaohjelmaan tulleen uuden lajin, sprintin myötä. Ensimmäiset kisat toivat kuudennen sijan, ja Rapperswilissa 2003 hän sai hopeaa häviten Simone Luderille 9,5 sekuntia ja varmistaen isäntämaan kaksoisvoiton.

## Saavutukset

### MM-kisoissa

* West Point 1993
** Viides viestissä
** 19:s lyhyellä matkalla
** 37:s normaalimatkalla
* Detmold 1995
** Kultaa lyhyellä matkalla
** Neljäs viestissä
** Kahdeksas normaalimatkalla
* Grimstad 1997
** Pronssia lyhyellä matkalla
** Pronssia viestissä
** Yhdeksäs normaalimatkalla
* Tampere 2001
** Kuudes sprintissä
* Rapperswil 2003
** Hopeaa sprintissä
** Hylättiin pitkällä matkalla

## Lähteet
Thaumas

**Thaumas** (, "ihme") oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden eri hahmon nimi.

## Thaumas, meren jumala
Thaumas oli meren jumala, Pontoksen ja Gaian poika, joka oli meren ihmeiden henkilöitymä. Hänen puolisonsa oli Elektra, okeanidi, ja heidän lapsiaan olivat Iris, Hydaspes, Arke sekä harpyijat.

## Thaumas, kentauri
Thaumas oli erään kentaurin nimi, joka osallistui lapiittien ja kentaurien väliseen taisteluun Peirithooksen ja Hippodameian häissä.

## Lähteet
Wet Wet Wet

**Wet Wet Wet** on vuonna 1982 perustettu skotlantilainen popmusiikkia esittävä yhtye. Wet Wet Wetin perustivat Clydebankin lukiossa opiskelleet laulaja Marti Pellow, rumpali Tommy Cunningham, basisti Graeme Clark ja pianisti Neil Mitchell, ja alun perin yhtyeen nimi oli **Vortex Motion**. Vuonna 1983 yhtye vaihtoi nimensä, ja myös kitaristi Graeme Duffin liittyi yhtyeeseen.

Yhtye julkaisi esikoisalbuminsa *[[Popped In Souled Out]]* vuoden 1987 syyskuussa, ja se nousi Britannian albumilistan kärkipaikalle vuoden 1988 tammikuussa. Myös yhtyeen kolme seuraavaa studioalbumia, *[[The Memphis Sessions]]* (1988), *[[Holding Back the River]]* (1989) ja 
*[[High on the Happy Side]]* (1992) nousivat Britanniassa albumilistan viiden parhaan joukkoon, mutta yhtyeen kansainvälinen läpimurto tapahtui vasta vuonna 1994 elokuvaan *[[Neljät häät ja yhdet hautajaiset]]* levytetyllä kappaleella ”Love is All Around”, joka oli monien maiden listakärki pitkään sekä vuoden soitetuimpia kappaleita.

## Yhtyeen jäsenet
* **Marti Pellow** (laulu)
* **Tommy Cunnigham** (rummut, laulu)
* **Greame Clark** (basso, laulu)
* **Neil Mitchell** (kosketinsoitin, laulu)
* **Graeme Duffin** (kitara, laulu)

## Diskografia
### Albumit
* *Popped In Souled Out* (1987) 
* *The Memphis Sessions* (1988)
* *Holding Back the River* (1989)
* *High on the Happy Side* (1992) 
* *Cloak & Dagger* (1992)
* *Picture This* (1995) 
* *10* (1997)
* *Timeless* (2007)
* *The Journey* (2021)

### Livealbumit
* *Wet Wet Wet Live* (1990)
* *Wet Wet Wet: Live at the Royal Albert Hall* (1993)

### Kokoelmat
* *End of Part One: Their Greatest Hits* (1993)
* *Wet Wet Wet: The Greatest Hits* (2004)

## Aiheesta muualla
* Wet Wet Wetin verkkosivut
Gotthard (yhtye)

**Gotthard** on sveitsiläinen hard rock -yhtye. Se on kotimaassaan äärimmäisen suosittu ja miltei kaikki yhtyeen julkaisut ovatkin yltäneet Sveitsin albumilistan kärkeen. Muualla Euroopassa suosio on kuitenkin jäänyt pienemmäksi. Yhteensä Gotthardin albumeita on myyty yli kaksi miljoonaa kappaletta. Bändin musiikkityyli muistuttaa 1980-luvun tunnettuja hard rock -yhtyeitä, kuten Def Leppardia, Whitesnakea sekä Van Halenia.

Yhtyeen alkuperäinen laulusolisti Steve Lee kuoli moottoripyöräonnettomuudessa 5.lokakuuta 2010. 

Yhtye ilmoitti 11.lokakuuta 2011 Facebook-sivullaan uuden laulajan Nic Maederin liittyneen yhtyeeseen. 

## Diskografia
### Studioalbumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Livealbumit
* 
* 
* 

### Kokoelmat
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*www.gotthard.com - Yhtyeen virallinen sivusto
*Gotthard Discography
Chicago (täsmennyssivu)

**Chicago** voi tarkoittaa seuraavia:

* Chicago, Yhdysvaltain kolmanneksi suurin kaupunki
* Chicago, yhdysvaltalainen musikaali
** Chicago, vuonna 2002 valmistunut musikaalin pohjalta tehty elokuva
* Chicago, yhdysvaltalainen yhtye
* Chicago house, house-musiikin alalaji
* Chicago, korttipeli
* USS Chicago, Yhdysvaltain laivaston aluksia
* 334 Chicago, päävyöhykkeen asteroidi.
Rönsytiarella

**Rönsytiarella** (*Tiarella cordifolia*) on helposti leviävä kasvi, jota käytetään varjoisien paikkojen maanpeitekasvina. 

## Ulkonäkö
Rönsytiarellan vaahteranlehtiä muistuttavat lehdet nousevat lehtiruotien varassa liki vaakasuoraan. Se kukkii touko-kesäkuussa. Kukkavanat nousevat ylös lehtimassasta kuin oravanmarjan kukinnot. Kasvilla on kaunis syysväri. Osa lehdistä talvehtii. 

## Levinneisyys
Rönsytiarella on kotoisin Pohjois-Amerikasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Puutarha.net: Rönsytiarella (''Tiarella cordifolia'')
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Rönsytiarella (''Tiarella cordifolia'')
* UniProt – Taxonomy: ''Tiarella cordifolia'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Tiarella cordifolia''
Bellevuen rautatieasema

**Bellevuen rautatieasema** on rautatieliikennepaikka Saksan pääkaupungin Berliinin keskustassa Hansaviertelin kaupunginosassa. Asema sijaitsee lähellä Bellevuen linnaa, joka on Saksan liittopresidentin asunto.

Asemaa alettiin rakentaa vuonna 1875 ja se otettiin käyttöön 7. helmikuuta 1882. Se sijaitsee Berliinin *Stadtbahnin* (itä-länsi-suunnassa keskustan poikki kulkevan rataosuuden) varrella ja on Hackescher Marktin rinnalla toinen tämän radan alkuperäisessä asussa säilyneistä rautatieasemista.

## Aiheesta muualla
Jättipoimulehti

**Jättipoimulehti** (*Alchemilla mollis*) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon kuuluva kasvi.

## Ulkonäkö ja koko
Jättipoimulehti kasvaa 30–70 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat halkaisijaltaan 5–15&nbsp;cm, pyöreähköjä tai munuaisen muotoisia, piparkakkureunaisia ja poimullisia. Pienet kellanvihreät kukat kasvavat tiheinä viuhkoina.

Poimulehti erittää lehdillään nestepisaroita, joilla on uskottu olevan myyttisiä voimia.

## Levinneisyys
Jättipoimulehti on kotoisin Etelä-Euroopasta, mutta sitä viljellään laajalti koristekasvina. Jättipoimulehti leviää tehokkaasti ja sitä tavataan paikoin puutarhoista ja istutuksilta karanneena vieraslajina Suomen luonnossa. Norjassa laji on luokiteltu korkean riskin vieraslajiksi, ja Suomessakin sen viljelyä ei suositella pohjoisessa. Puutarhakarkaamisen estämiseksi juurakkoja sisältävä puutarhajäte suositellaan hävittämään asianmukaisesti, ja lakastuvat kukinnot suositellaan leikkaamaan pois ennen siementen valmistumista. Villityneinä tavattavat yksilöt voidaan hävittää kunnolla ylös kaivamalla ja sitten tehokkaasti kompostoimalla tai polttamalla.

## Elinympäristö
Jättipoimulehti kasvaa puolivarjoisassa tai aurinkoisessa paikassa, hyvin vettä läpäisevässä maassa.

## Syöminen
Jättipoimulehti on muiden poimulehtilajien tapaan syötävä. Lehtiä voi hyödyntää salaatin tapaan, ja kukkia mausteena .

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Jättipoimulehti (''Alchemilla mollis'')
* Puutarha.net: Jättipoimulehti (''Alchemilla mollis'') 
* ITIS: ''Alchemilla mollis'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Alchemilla mollis'' 
* Flora of North America: ''Alchemilla mollis''
Arthur Abraham

**Arthur Abraham** (alk. Avetik Abrahamyan, s. 20. helmikuuta 1980) on Armeniassa syntynyt ammattinyrkkeilijä. Hänellä on myös Saksan kansalaisuus ja nyrkkeilykehässä hän edustaakin Saksaa. Miehen valmentaja on Ulli Wegner. Amatööriurallaan Abraham otteli 90 kamppailua voittaen niistä 81. Hän aloitti ammattilaisnyrkkeilyuransa vuonna 2003. Ammattinyrkkeilijänä Abraham on voittanut IBF liiton keskisarjan mestaruuden sekä WBO liiton ylemmän keskisarjan mestaruuden.

## Nyrkkeilyura
178-senttinen Abraham, joka tunnetaan myös lempinimellä King Arthur, voitti IBF-liiton keskisarjan maailmanmestaruuden päihittämällä Kingsley Ikeke joulukuussa 2005. Hän puolusti mestaruuttaan voitokkaasti vuonna 2006 Shannan Tayloria, Kofi Jantuahia  ja Edison Mirandaa vastaan. Mirandan hän voitti pistein, vaikka sai ottelun viidennessä erässä leukamurtuman. Leuka korjattiin ottelun jälkeen asentamalla siihen leikkauksessa titaanilevyjä. Abraham palasi kehään leukamurtumasta toivuttuaan ja puolusti mestaruuttaan vuonna 2007 voitokkaasti Sebastien Demersia ja Khoren Gevoria vastaan.

Abraham jatkoi uraansa 27. kesäkuuta 2009 voittaen 185&nbsp;cm pitkän Mahir Oralin. Abraham voitti ensimmäisessä ylemmässä keskisarjassa käymässään ottelussa 17. lokakuuta 2009 Jermain Taylorin tyrmäyksellä kamppailun kahdennessatoista erässä. Ensimmäisen tappionsa Abrahan kärsi 27. maaliskuuta 2010 Andre Dirrelliä vastaan Super Six turnauksessa. Uransa toisen tappion Abrahan kärsi heti seuraavassa ottelussaan Carl Frochille pistein täydet 12 erää kestäneen ottelun päätteeksi. Uran kolmas tappio Abrahamille tuli ottelussa WBA liiton ylemmän keskisarjan mestaruudesta Andre Wardia vastaan käydyssä ottelussa joka ratkesi tuomariäänin Wardin eduksi. Tämän jälkeen Abraham kukisti muutamia melko tuntemattomia iskijöitä häviten melko tuntemattomalle Robert Stieglitzille lääkärin keskeytettyä ottelun kolmannen erän jälkeen. Vuonna 2016 käydyssä ottelussa Abraham menetti WBO liiton mestaruuden Gilberto Ramirezille hävittyään ottelun yksimielisesti kaikin tuomariäänin.

##### Iskuvoima
Abrahamia pidetään keskisarjan kovalyöntisimpänä miehenä. Hän kertoo mitanneensa iskuvoimakseen 380&nbsp;kg.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Boxrec.com
*Abrahamin kotisivut
Thoosa

**Thoosa** (, "nopea") oli kreikkalaisessa mytologiassa nymfi. Hänen isäkseen mainitaan Forkys, ja hän oli Poseidonin rakastettu. Maattuaan Poseidonin kanssa luolaholvissaan, hän synnytti tälle Polyfemoksen, ihmislihaa syövän kykloopin, jonka Odysseus tapasi myöhemmin harharetkillään.

Polyfemos oli sittemmin rakastunut nereidi Galateiaan, ja hän syytti äitiään tulemisestaan torjutuksi, koska Thoosa ei ollut kertonut yhtään hyvää sanaa poikansa puolesta Galateialle.

## Lähteet
Atlantin julistus

**Atlantin julistus** on Yhdysvaltain presidentti Franklin D. Rooseveltin ja Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri Winston Churchillin Newfoundlandin edustalla englantilaisella sotalaivalla 14. elokuuta 1941 allekirjoittama julistus, jossa he hahmottelivat liittoutuneiden päämääriä toisessa maailmansodassa sekä sodanjälkeistä maailmaa ja uutta järjestelmää turvallisuuden takaamiseksi. Yhdysvallat ei julistusta annettaessa ollut vielä sodassa. 

Viisi kuukautta myöhemmin 1. tammikuuta 1942 Neuvostoliitto ja muut liittoutuneet, yhteensä 26 valtiota, yhtyivät Atlantin julistuksen periaatteisiin. Atlantin julistus oli esikuvana Yhdistyneiden kansakuntien julistukselle.

## Sisältö
Atlantin julistus sisälsi vision sodanjälkeisestä maailmasta, vaikka Yhdysvallat ei ollut edes vielä tullut mukaan sotaan. Julistuksen osallistujat toivoivat, että Neuvostoliitto noudattaisi julistusta myös natsi-Saksan uhmattua Molotov–Ribbentrop-sopimusta hyökkäämällä Neuvostoliittoon kesällä 1941.

* Yhdysvallat ja Yhdistynyt kuningaskunta eivät tavoittele aluelaajennuksia.
* Alueellisten muutosten pitää olla paikallisten ihmisten tahdon mukaisia.
* Kaikilla kansoilla on itsemääräämisoikeus.
* Tullimuureja alennetaan.
* Globaalia taloudellinen yhteistyö ja sosiaalisen hyvinvoinnin paraneminen
* Vapaus pelosta ja puutteesta
* Merien vapaus
* Aggressiivisten maiden aseistariisunta
* Saksan ja muiden akselivaltojen tappio

## Lähteet

## Aiheesta muualla