open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Melanie C

**Melanie C** (oik. **Melanie Jayne Chisholm**, s. 12. tammikuuta 1974 Merseyside, Englanti) on englantilainen laulaja.

Hänet tunnetaan Mel C:nä 1990-luvun Spice Girls -tyttöbändistä, mutta myös sooloartistina. Hän on parhaiten myynyt Spice Girlsistä soolouralle siirtynyt laulaja. Hänen levyjään on myyty maailmanlaajuisesti yli 20 miljoonaa kappaletta, mikä tekee hänestä samalla yhden Britannian parhaiten myyneistä naisartisteista.

Yhtyeessä ollessaan hän sai lempinimet Sporty Spice, Melanie C ja Mel C, koska mukana oli myös toinen Melanie, jota kutsuttiin vuorostaan nimellä Mel B.

Hän on  myös näytellyt 1997 ilmestyneessä elokuvassa *[[Spice World]]*, joka kuvasi kuvitteellisesti Spice Girls -yhtyettä.

Chisholm on voittanut urallaan useita palkintoja, esimerkiksi Scouseology Awards -musiikkipalkinnon vuonna 2003. 

## Yksityiselämä
Chisholmin isä on Alan Chisholm ja äiti Joan O’Neill. Hänellä on yksi siskopuoli ja kolme velipuolta. Chisholm harrasti lapsena balettia ja halusi tanssijaksi. 16-vuotiaana hän pääsi Doreen Birdin tanssikouluun ja valmistui sieltä 18-vuotiaana. Lapsena hän harrasti myös jalkapalloa ja uintia. 

Vuonna 2000 Chrisholmilla diagnosoitiin anoreksia ja masennus, joista hän on kuitenkin parantunut. 

Hän on seurustellut rakennusalalla työskentelevän Thomas Starrin kanssa useiden vuosien ajan. Pariskunnan ensimmäinen lapsi syntyi helmikuussa 2009. 

## Diskografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Melanie C:n virallinen kotisivu 
* 
*
Palvelutukkurit

**Suomen Palvelutukkurit Oy** eli **Patu** on ammattikeittiöitä palveleva tukkukauppaketju. Yhtiötä pidetään yhtenä viidestä valtakunnallisesta suurkeittiöalan päätukusta. Muita ovat Keskon Kespro, S-ryhmän Meira Nova, Wihurin Metrotukku ja Valion Aimo (ent. Heinon Tukku). Patu-Palvelutukkurit perustettiin kesällä 1997, kun ryhmä yksityisiä tukkuliikkeitä päätti yhdistyä suurkeittiöalaa palvelevaksi ketjuksi.

Yksityisten alueellisten lähitukkureiden omistaman Palvelutukkureiden yhteenlaskettu vuosimyynti on noin 160 miljoonaa euroa ja sen markkinaosuus on noin 10&nbsp;%. Henkilökuntaa yhtiöllä yhteensä noin 350 ja asiakkaita yli viisi tuhatta. Yrityksen kotipaikka on Helsinki, mutta pääkonttori sijaitsee Vantaalla. Ketjun vanhimmat tukkuliikkeet ovat toimineet alalla jo yli 60 vuotta, ja useimmat niistä ovat perheyrityksiä.

Palvelutukkurit ei kuulu mihinkään elintarvikealan keskusliikkeeseen, vaan sen pääyhteistyökumppanit ovat suomalaiset elintarviketeollisuuden yritykset sekä paikalliset/alueelliset tuottajat, joiden tuotteita se välittää suoraan suurkeittiöasiakkaille omien alueellisten logistiikkavarastojen kautta. Lisäksi yhtiöllä on omaa maahantuontia.

Ketjulla on oma Patu-tuoteperhe ja 11 toimipistettä ympäri Suomea.

## Nykyiset omistajatukut
* Kanta-Hämeen Tuoretuote Oy, Hämeenlinna
* Tukkutalo Heinonen Oy, Seinäjoki ja Jyväskylä
* Kasvishovi Oy, Oulu ja Kuusamo
* Palvelutukku Immonen Oy, Pori
* Kimmon Vihannes Oy, Salo, Turku
* Palvelutukku Itä-Suomi Oy (aiemmin Mikkelin Vihannes Oy), Mikkeli ja Kuopio 

## Nykyiset osakastukut
*Palvelutukku Kolmio Oy, Lahti

Ketjussa on aiemmin vuosien saatossa olleet mukana myös Perunantuonti Oy, Heinon Tukku Oy, Tuoretalo Oy, Menestra Oy, Tukkupojat Oy, Rovaniemen Tuoretukku Oy, Joensuun Marja ja Vihannes Ky, Fresh Servant Oy, Vihannespulkka Oy, Tuoretukku Laukkarinen Oy, Vihannestukku Mikko Laitinen Oy, Lime Finland Oy, Kuopion Vihannesaitta Oy, Kotkan Tukkupalvelu Oy.

## Aiheesta muualla
* Palvelutukkurit
* Palvelutukku Itä-Suomen kotisivut
* Palvelutukku Kolmio - Parasta palvelua läheltä!
* KasvisHovi - Pohjois-Suomessa tehtyä ruokaa
* Palvelutukku Immonen - Täyden palvelun Palvelutukku Porissa
* Kimmon Vihannes Oy | elintarviketukku | Lounais-Suomi ja Länsi-Uusimaa

## Lähteet
Carl Czerny

**Carl Czerny** (21. helmikuuta 1791 – 15. heinäkuuta 1857) oli itävaltalainen pianisti, säveltäjä ja musiikinopettaja.

## Elämä
Czerny syntyi Wienissä 21. helmikuuta 1791 tšekkiläistaustaiseen sukuun. Hänen isoisänsä oli viulisti ja isänsä pianisti, urkuri ja oboisti. Aluksi hänen isänsä opetti hänelle pianon soittamista. Hieman myöhemmin Czerny opiskeli Johann Nepomuk Hummelin, Antonio Salierin ja Ludwig van Beethovenin johdolla. Czernyn ensimmäinen julkinen esiintyminen tapahtui jo hänen ollessaan yhdeksänvuotias. Kymmenvuotias Czerny sai opettajakseen  Ludwig van Beethovenin. Czerny itse aloitti opettajan uransa 15-vuotiaana ja opetti myöhemmin muun muassa Beethovenin sisarenpoikaa sekä Franz Lisztiä. Czerny kuoli vailla lähiomaisia 15. heinäkuuta 1857.

## Sävellykset
Czerny sävelsi muun muassa messuja, requiemejä, sinfonioita, konserttoja, sonaatteja ja jousikvartettoja. Hänet tunnetaan silti parhaiten säveltämistään etydeistä pianolle.

## Lähteet
* http://www.nndb.com/people/363/000093084/

## Aiheesta muualla

*
Jousikvartetto

**Jousikvartetto ** on neljälle jousisoittimelle sävelletty kamarimusiikkiteos. Jousikvarteton esittävä yhtye, **jousikvartetti**, koostuu perinteisesti kahdesta viulusta, alttoviulusta ja sellosta. Jousikvartetto syntyi 1700-luvun puolivälissä, kun barokin triosonaatit menettivät merkityksensa kenraalibassotekniikan taantuessa. Suosituimmillaan jousikvartetto oli sävellysmuotona 1700-luvun lopussa ja 1800-luvun alussa. Alkujaan jousikvartetot olivat muodoltaan divertimentoja, mutta klassismin ja romantiikan ajan jousikvartetossa on yleensä 3&ndash;4 osaa, ja ainakin sen ensimmäinen osa on sonaattimuodossa. 

Jousikvintetot ovat harvinaisempia. Niissä kvartettoon on yleensä lisätty "ylimääräinen" alttoviulu tai sello, harvemmin kontrabasso.

## Tunnettuja säveltäjiä

Merkittävimpiä jousikvartettosäveltäjiä ovat olleet Joseph Haydn (jota on kutsuttu "jousikvarteton isäksi"), Wolfgang Amadeus Mozart,Ludwig van Beethoven ja Franz Schubert. Kaikkien aikojen tuotteliain jousikvartettojen säveltäjä lienee ollut 91 jousikvartettoa kirjoittanut Luigi Boccherini.

Toisen Wienin koulukunnan ydinjäsenet Arnold Schönberg, Anton Webern ja Alban Berg sävelsivät kukin jousikvartettoja.

Nykyaikana merkittäviä jousikvartettoja ovat säveltäneet myös muiden muassa Béla Bartók (6 kvartettoa), Dmitri Šostakovitš (15) ja Elliott Carter (5). Suosiota nauttivat myös Claude Debussyn ja Maurice Ravelin ainoat jousikvartetot.

Suomessa jousikvartettoja sävelsi ensimmäisenä Erik Tulindberg oletettavasti  1780-luvulla. Hänen kuusi kvartettoaan ovat säilyneet vain osin. Tunnetuimpia suomalaisia kvartettosäveltäjiä ovat mm. Jean Sibelius (jousikvartetto d-molli op. 56 *Voces intimæ*), Erkki Melartin (4 kvartettoa), Einojuhani Rautavaara (4 kvartettoa), Aulis Sallinen (5 kvartettoa), Kalevi Aho (3 kvartettoa) ja Pehr Henrik Nordgren (11 kvartettoa).
Luigi Boccherini

**Luigi Rodolfo Boccherini** (19. helmikuuta 1743 – 28. toukokuuta 1805) oli italialainen säveltäjä ja sellisti.

## Elämä
Boccherini syntyi musikaaliseen perheeseen Luccassa. Hänen isänsä lähetti nuoren poikansa Roomaan opiskelemaan musiikkia. Myöhemmin Boccherini ansioitui erityisesti kamarimusiikin säveltäjänä. Vuonna 1769 Boccherini asettui Madridiin Espanjaan. Hänet nimitettiin vuonna 1785 Madridin kuninkaan hovikapellimestariksi ja neljä vuotta myöhemmin Preussin hovisäveltäjäksi. Loppuelämänsä Boccherini vietti köyhyydessä ja unohdettuna.

## Teokset

* 125 jousikvartettoa 
* 91 jousikvintettoa 
* 54 jousitrioa 
* 16 sekstettoa
* kamarimusiikkia
* 20 sinfoniaa
* sellosonaatteja 
* sekä konserttoja (painosta ilmestynyt 4, kuuluisin B-duuri)

Nykyisin hänen tunnetuin teoksensa on erään hänen jousikvintettonsa osana oleva menuetti (Jousikvintetto E:ssä, Opus 13, numero 5).

## Aiheesta muualla

*
Von Willebrandin tauti

**Von Willebrandin tauti** (vWD) on periytyvistä verenvuototaudeista yleisin. Tauti johtuu von Willebrand -tekijän (vWF) puutoksesta tai vajauksesta. Se vaikuttaa veren kykyyn hyytyä kunnolla. Verenvuoto voi sen takia kestää pitkään ja olla erittäin runsasta. Muita tyypillisiä oireita ovat mustelmat, runsaat kuukautiset ja nenän, suun ja silmien verenvuodot. 

Taudista on useita eri muotoja. Sen oireet vaihtelevat suuresti eri potilailla. Taudin löysi suomalainen tutkija Erik Adolf von Willebrand, jonka mukaan tauti on nimetty. Pohjoismaissa von Willebrandin tauti on yleisempi kuin muualla. 

Hankitun von Willebrandin taudin eli pseudo-von Willebrandin taudin tavallisin syy on kilpirauhasen vajaatoiminta, ja se paranee tyroksiini-lääkityksellä.

Ihmisen von Willebrandin taudilla on useita muotoja, esimerkiksi:
*tyyppi 1 vWD (yleisin)
*tyyppi 2A vWD,
*tyyppi 2B vWD,
*tyyppi 3 vWD,
*tyyppi 2N vWD,
*tyyppi 2M vWD

## Koirilla
Von Willebrandin tautia on tavattu ihmisen lisäksi myös koiralla. Koirasta otettavasta karva-, poskisolu- tai verinäytteestä voidaan tutkia, onko koiralla taudin aiheuttava geenimuunnos. Kyseessä on resessiivinen ominaisuus, joten koira sairastuu vain, jos se on perinyt mutaation molemmilta vanhemmiltaan. Vain toiselta vanhemmaltaan geenimuunnoksen saanut koira on oireeton kantaja. Von Willebrandin tautia on todettu muun muassa berninpaimenkoirilla, dobermanneilla, papilloneilla, manchesterinterriereillä ja welsh corgi pembrokeilla.

## Lähteet
*Disorders of Hemostasis and Thrombosis (edition 2) by: Scott H.Goodnight and William E. Hathaway 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* ''Von Willebrand Disease'' by Dr. Saul Greenberg
Guillaume de Machaut

**Guillaume de Machaut** tai **Machault**, (noin 1300 Machault, Ranska – 1377 Reims, Ranska) oli ranskalainen runoilija ja säveltäjä. Hän opiskeli luultavasti Reimsissä. Vuodesta 1323 Machaut toimi Böömin kuninkaan Juhana I Luxemburgilaisen  palveluksessa hovisaarnaajana, myöhemmin notaarina ja sihteerinä. Hän oli Juhanan mukana, kun tämä matkusteli Euroopassa.

Guillaume de Machaut kirjoitti lähinnä perinteistä trubaduurirunoutta sekä epiikkaa, josta merkittävin on *Voitr dit*. Hän oli myös säveltäjä ja sävelsi ensimmäisen täydellisen polyfonisen messun.

## Lähteet
Falabella

**Falabella** on maailman pienin hevosrotu.  Rotu on saanut nimensä sitä Argentiinassa Buenos Airesin ulkopuolella kasvattaneen perheen mukaan. Falabella luetellaan rotukirjassa hevoseksi, koska sen rakenne viittaa täysin hevoseen.

## Ominaisuudet
Falabellan säkäkorkeus on yleensä 70-85 cm. Häntä on paksu ja tuuhea kuten shetlanninponilla. Lautaset ovat pystyt ja häntä kiinnittynyt alhaalle. Säkä on matala. Alakaula on paksu ja pää on usein suuri, mutta sirorakenteinen. Kaikki värit hyväksytään, ja monet kasvattajat suosivatkin erikoisia värejä kuten tiikerinkirjavuutta.

Runsaan sukusiitoksen vuoksi falabelloilla esiintyy paljon terveysongelmia, erityisesti rakennevikoja kuten isopäisyyttä, heikkoja kintereitä ja jalkojen asentovirheitä.

Falabella-hevosista pitää kirjaa *Asociación de Criadores de Caballos Falabella*, jonka käyttöön yhdistyksen puheenjohtaja rouva Falabella luovutti alkuperäisen Falabellan tallien sukutietokannan.

## Historia
Falabellarodun väitetään toisinaan kehittyneen itsestään Etelä-Amerikassa Andalusiasta tuotujen vapaana eläneiden hevosten keskuudessa, mutta todellisuudessa se ilmeisesti kehitettiin tietoisesti miniatyyrihevoseksi risteyttämällä keskenään erityisen pieniä shetlanninponi- ja täysiverisyksilöitä. Falabellan perhe alkoi jalostustyönsä myötä pitää vuonna 1940 kirjaa hevostensa suvusta ja syntymäajoista. Nykyään minihevosista käytetään erityisest Yhdysvalloissa monia erilaisia rotu- ja rekisterinimiä, eikä rotupuhtaudesta voi juuri puhua.

Yksi maailman pienimmistä minihevosista oli länsivirginialaisen Smith McCoyn omistama tamma *Sugar Dumpling*, joka oli 51 senttimetrin korkuinen ja painoi ainoastaan 13,6 kiloa. Maailman pienin hevonen on tiettävästi 2001 syntynyt missourilainen minihevostamma *Thumbelina* ("Peukalo-Liisa"), joka on täysikasvuisena 44,50 cm korkea ja painaa noin 26 kiloa.

## Käyttö
Falabella on lähinnä lemmikkieläin. Ratsuksi se on liian pieni, mutta sen voi valjastaa vetämään pieniä vaunuja. Falabelloja on jonkin verran myös koulutettu opaskoiran tapaisiksi opashevosiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Falabella Hevosmaailma.netissä
Josquin Desprez

**Josquin Desprez** (myös: **Josquin Des Prés**; noin 1450 Hainaut – 27. elokuuta 1521 Condé-sur-l'Escaut) oli alankomaalainen renessanssisäveltäjä.

## Elämä ja tuotanto
Desprez syntyi vuoden 1450 tienoilla nykyisen Belgian alueella. Hän alkoi laulaa kuorossa noin vuonna 1460. Hän opiskeli kontrapunktia mahdollisesti Johannes Ockeghemin johdolla. Myöhemmin Desprezistä tuli yksi aikansa tunnetuimmista muusikoista.

Josquin oli tuottelias säveltäjä: hän sävelsi taidokkaasti lauluja (*frottola* ja *laude* olivat hänen aikansa laulumuodot), mutta myös monimutkaisempia teoksia. Hänen messunsa ovat tyyliltään vaihtelevia: hän hallitsi kaikki aikansa tyylilajit. Josquinin mestariteos on messu *[[Missa Pange lingua]]*, joka lienee hänen viimeisimpiä messujaan ja sävelletty vuoden 1515 tienoilla. Se on mainittu useammassa musiikinhistoriassa mestariteoksena, joka ”loistaa kuin tähdet läpi kaikkien myöhempien aikakausien”.

Ottavio Petrucci, joka oli polyfonisen musiikin ensimmäinen painaja, julkaisi kolme kirjaa Desprezin musiikkia ja otti jokaisesta myös uusintapainoksen aikana, jolloin kukaan muu säveltäjä ei saanut julkaistua enempää kuin yhden teoksen. Josquin Desprezin musiikkia, joka sisältää muun muassa 18 messua, yli 50 motettia ja 65 chansonia, jäljiteltiin, kopioitiin ja uudelleentyöstettiin aina 1500-luvun lopulle asti.

Josquin Desprez sekoitetaan usein samannimiseen mieheen, joka lauloi Milanossa vuosina 1459–1474. Sen vuoksi jotkin lähteet ilmoittavat Desprezin syntymävuodeksi 1440.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 

## Aiheesta muualla

*Vapaasti käytettävissä olevia Desprezin partituureja Mutopia Project
Punainen Mylly

**Punainen Mylly** oli revyyteatteri, joka toimi Helsingissä vuosina 1946–1965. Teatterin perusti Ossi Elstelä, joka toimi sen johtajana, ohjaajana ja näyttelijänä. Musiikista vastasi usein muun muassa Toivo Kärki ja käsikirjoituksista muun muassa Reino Helismaa. Punainen Mylly toimi monissa eri tiloissa Helsingissä, mutta teki myös kiertueita muualle Suomeen. Teatterin nimi on suomennos kuuluisan pariisilaisen Moulin Rouge -kabareen nimestä.

Punaisen Myllyn esiintyjiin kuuluivat esimerkiksi Olavi Virta, Teijo Joutsela, Armas Jokio, Einari Ketola, Juliska Koka, Kauko Käyhkö, Lulu Paasipuro, Tuukka Soitso, Arttu Suuntala, Henry Theel ja Pentti Viljanen.

## Lähteet
Episentrumi

**Episentrumi** tai **episentri** () on maanjäristyksen keskus maan pinnalla. Varsinainen maanjäristyksen keskus on maanpinnan alapuolinen hyposentrumi, josta energia vapautuu. Episentrumi on siis suoraan hyposentrumin yläpuolella oleva maanpinnan kohta, joka värähtelee voimakkaasti.  Episentrumista lähtee pinnassa leviäviä, tuhoa tuottavia pinta-aaltoja.

Episentrumi voidaan paikallistaa analysoimalla kolmen tai useamman aseman seismologisia havaintoja. Kun tiedetään, mihin aikaan maanjäristyksen aiheuttama aalto tuli kullekin asemalle, voidaan laskea sen etäisyys episentrumista, ja näiden kaarten leikkauskohdasta löytyy episentrumi.
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Charlie Dominici

**Charlie Dominici** (16. kesäkuuta 1951 Brooklyn, New York – 17. marraskuuta 2023) oli yhdysvaltalainen laulaja. Hänet tunnettiin parhaiten Dream Theaterin entisenä laulajana.

Dominici aloitti muusikon uransa yhtyeessä nimeltä Franke and the Knockouts, jossa hän soitti kitaraa ja lauloi taustalaulajana. Hän liittyi Dream Theateriin marraskuussa 1987. Hän oli mukana yhtyeen esikoisalbumilla, vuonna 1989 julkaistulla *[[When Dream and Day Unite]]lla*, mutta hänet erotettiin yhtyeestä pian sen julkaisun jälkeen. Hänen laulutyyliään ei pidetty sellaisena mitä yhtye halusi, ja rumpali Mike Portnoyn mukaan "se oli kuin Billy Joel laulamassa Queensrychessa". Hänet korvasi James LaBrie. Dominici vieraili laulajana muutamissa kappaleissa Dream Theaterin 15-vuotisjuhlakeikalla Los Angelesissa 2000.

Dominici toimi myös tuottajana. Hän julkaisi vuonna 2005 sooloalbumin *O<sub>3</sub>: A Trilogy: Part One*, jolle julkaistiin jatko-osat *Part Two* vuonna 2007 ja *Part Three* vuonna 2008.

Dominicin kerrottiin kuolleen 72-vuotiaana 17. marraskuuta 2023.

## Lähteet
Tamppi (lehti)

**Tamppi** on Tampereen yliopiston teekkarien kerran vuodessa, wappuna, julkaisema huumoripitoinen julkaisu. Tamppi on saatavilla ainakin Tampereella, mutta sitä on käyty myymässä jopa Tukholmassa. Lehden toimittaa Blebeijikerho.

## Historia

Tampin edeltäjä oli vuoden 1970 vappuna ilmestynyt Tamppaani. Vuonna 1972 ilmestyi Gulliveri. Se ilmestyi joka toinen vuosi Äpyn kanssa aina vuoteen 1976 saakka. Ensimmäinen varsinainen Tamppi ilmestyi vuonna 1978, jonka jälkeen Tamppi on ilmestynyt jokaisena vappuna. Tamppi on Suomen useimmin ilmestynyt vappulehti ja se julkaistiin 36. kerran keväällä 2013. 

Tampereen kaupunki antoi Tampin roolille opiskelijakulttuurissa tunnustuksen nimeämällä vuonna 2005 TTY:n läheisyydessä olevan lyhyet kadut Tamppikujaksi ja -raitiksi.

## Ulkoasu

Tamppi on aina ollut pakattu vaihtelevanlaisiin pakkauksiin. Näistä mainittakoon Dynamiittipötkö 1989, Taskumatti 1991 ja Pulloposti 1997. Vuoden 2006 Tamppi pakattiin energiajuomatölkkiä muistuttavaan penaaliin ja itse lehti muistutti ulkomuodoltaan perinteistä sinikantista ruutuvihkoa. Tampin pakkaus pyritään tekemään vitsikkääksi, jotta se toimisi hyvänä myyntivälineenä. Lehden mukana pakkauksessa on tarroja ja muuta pikkutavaraa.

## Myynti

Tamppia myyvät Tampereen yliopiston teekkarit ja fuksit rahoittaakseen opiskeluaan. Yhtenä kannustimena Tampin myymiselle fukseille on teekkarilakin saaminen ennen vappua. Myyntitekniikat vaihtelevat runsaasti myyjästä toiseen. Taitavat ja ahkerat myyjät saattavat myydä useita satoja lehtiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tampin nettisivut
Propellerheads

**Propellerheads** on brittiläinen big beat -yhtye, jonka kokoonpanoon kuuluvat elektronimuusikot Will White ja Alex Gifford.

Kaksikon ensimmäinen julkaisu vuonna 1997 oli pienalbumi (EP) nimeltä "Dive!", jonka julkaisi tanssimiseen sopimattomaan elektronimusiikkiin erikoistunut Wall Of Sound. Samaisena vuonna he keräsivät mainetta tekemällä coverin kuudennen James Bond -elokuvan teemasta, John Barryn kappaleesta "On Her Majesty's Secret Service", sekä singlen "History Repeating" yhteistyössä jazz-diiva Shirley Basseyn kanssa.

Yhtyeen tähän mennessä ainoa albumi on vuonna 1998 julkaistu *[[Decksandrumsandrockandroll]]*, jonka julkaisivat samanaikaisesti sekä Wall Of Sound että DreamWorks. Jälkimmäinen versio sisältää kappaleita, jotka on tehty yhteistyössä hip hop -veteraanien De La Soul ja Jungle Brothers kanssa. Sisällytettyään "Spybreak!":in, yhden kappaleistaan, The Matrix -elokuvan ääniraidalle, yhtye poistui julkisuudesta, joskin White on jälkeenpäin julkaissut sekalaisen kokoelman sekä näyttäytynyt De-Fex-musiikkiprojektin jäsenenä.

## Diskografia
### Albumit
* Decksandrumsandrockandroll (1998)

### EP:t
* Dive EP (1997)
* Propellerheads EP (1997)
* Extended Play EP (1998)

### Singlet
* "Take California" (1996)
* "Spybreak!" (1997)
* "History Repeating" (1997)
* "On Her Majesty's Secret Service" (1997)
* "Bang On!" (1997)
* "Crash!" (1998)
* "Velvet Pants" (1998)
* "Take California And Party" (1999)
* "Lethal Cut" (1999)
Kevin Moore

**Kevin Moore** (s. 26. toukokuuta 1967) on yhdysvaltalainen kosketinsoittaja. Hän on Dream Theaterin perustajajäsen. 

## Ura
Moore aloitti muusikon uransa John Petruccin, Mike Portnoyn, John Myungin ja Chris Collinsin kanssa yhtyeessä Majesty, joka myöhemmin vaihtoi nimeään Dream Theateriksi.

Vuonna 1994, kahdeksan vuoden ja kolmen studioalbumin jälkeen, Moore päätti erota Dream Theaterista. Hän oli kyllästynyt progressiiviseen musiikkiin ja päätti, että paras ratkaisu olisi ryhtyä soolouralle. Myöhemmin hän julkaisi albumin *Dead Air For Radios* nimellä Chroma Key. Albumi oli lähes vastakohta Dream Theaterin musiikille: se oli tummaa, ambienttia konemusiikkia, joka muistutti lähinnä Depeche Modea.

Moore muutti vuonna 2000 Los Angelesiin, jossa hän äänitti seuraavan albuminsa *You Go Now*:n. Albumin julkaisun jälkeen hän muutti Costa Ricaan, jossa hän työskenteli Radio For Peace Internationalille. Vuonna 2003 Fates Warningin kitaristi Jim Mattheos pyysi Moorea mukaan uuteen projektiinsa, OSI:in. Projektissa oli mukana myös Dream Theaterin rumpali Mike Portnoy. Tästä tulikin ensimmäinen kerta lähes kymmeneen vuoteen, kun Kevin työskenteli Portnoyn kanssa. OSI julkaisi albumin *Office of Strategic Influence*.

Vuonna 2004 Kevin muutti Istanbuliin säveltämään musiikin kauhuelokuvaan *Okul*. Musiikki julkaistiin myös Chroma Keyn albumina *Ghost Book*. Hänen seuraava projektinsa oli säveltää musiikki 1950-luvulla julkaistuun opetuselokuvaan *Age 13*. Albumi sai nimen *Graveyard Mountain Home*.

## Diskografia
### [[Dream Theater]]
* Dream Theater - When Dream and Day Unite (1989)
* Dream Theater - Images and Words (1992)
* Dream Theater - Live at the Marquee (1993)
* Dream Theater - Images and Words: Live in Tokyo (1993)
* Dream Theater - Awake (1994)

### [[Chroma Key]]
* Chroma Key - Dead Air for Radios (1998)
* Chroma Key - Colorblind - single (1999)
* Chroma Key - You Go Now (2000)
* Chroma Key - Graveyard Mountain Home (2004)

### Kevin Moore
* Kevin Moore - This is a Recording (1999)
* Kevin Moore - Ghost Book (2004)
* Kevin Moore - Memory Hole 1 (2004)

### [[OSI (yhtye)|OSI]]
* OSI - Office Of Strategic Influence (2003)
* OSI - Free (2006)
* OSI - re:Free ep (2006)
* OSI - Blood (2009)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Suomen neito (patsas)

**Suomen neito** on yksi Wäinö Aaltosen tekemistä neljästä Hämeensillan Pirkkalaisveistoksesta Tampereella.
Patsas asetettiin paikoilleen muiden Pirkkalaisveistosten ohessa 26. syyskuuta 1929.

Suomen neito edustaa mieshahmojen rinnalla paitsi naiseutta, myös isänmaan tervettä elinvoimaa.

Teekkarit lakittavat vappuisin Suomen neidon esikuvanaan Helsingin Havis Amandan lakitus.

Pirkkalaisveistoksista Wäinö Aaltonen ehti syventyä parhaiten Suomen neitoon. Veistos on ollut kahdesti esillä ulkomailla. Vuonna 1931 se oli Sveitsissä Kunsthaus Zürichin näyttelyssä Plastik, sekä Saksassa vuonna 1965 Essenin puutarhanäyttelyssä. Kipsiversio oli mukana myös New Yorkin maailmannäyttelyssä 1939. Neidolle oli lisätty ylös ojennettuun käteen pieni kantele, joka näkyy kuvassa joka on otettu kipsiveistosta matkaa varten viimeisteltäessä. Suomen neito julistettiin New Yorkissa näyttelyn kauneimmaksi veistokseksi.

Suomen neito antoi hahmon myös Eduskuntatalon istuntosalin *Tulevaisuus* -naisveistokselle (1932), joka seinäkomerossaan selin kääntyneenä jatkaa antiikista tuttua "takaapäin kauniin Venuksen" traditiota.

## Suomen neidon muut versiot
Tampereen pronssiveistoksen ohella Wäinö Aaltosen museon aulassa on Hämeensillan neidon tapaan yli nelimetrinen kipsinen *Suomen neito*, joka on museon Aaltos-kokoelman kookkaimpia. Teoksesta on myös muutamana valoksena pronssiin valettu 87 cm korkea pienoisversio (1927-1929) sekä graniittiin ja kullattuun puuhun veistetty versio.

## Kuvia veistoksesta

Tiedosto:Aaltosen ateljee.jpg|Wäinö Aaltonen muovailee vuonna 1951 ateljeessaan Kauhajoen sankaripatsasta. Taustalla taimpana näkyy myös versio Suomen neidosta.
Tiedosto:Suomen neitoa viim.jpg|Suomen neito -veistos on lähdössä New Yorkin maailmannäyttelyyn vuonna 1939. Edessä selin seisova Wäinö Aaltonen ohjaa kipsinvaloksen viimeistelyä.


## Kritiikkiä
Ihmetystä on herättänyt se, että miespatsaat edustavat ammatteja, kuten *Eränkävijä* ja *Kauppias*, mutta *Suomen neito* edustaa naiseutta eikä esimerkiksi perinteistä naisammattia.

## Katso myös
*Suomi-neito

## Lähteet
Nimby

**Nimby** (lyhenne englanninkielisistä sanoista ”not in my back yard”, ’ei minun takapihalleni’) tarkoittaa omaan asuinympäristöön suunniteltujen ja omasta mielestä epämiellyttävien asioiden vastustamista. 

Tyypillinen nimby-ilmiö liittyy esimerkiksi syrjäytyneille tarkoitetun asuntolan rakentamiseen asuntoalueelle. Alueen asukkaat voivat periaatteessa olla samaa mieltä asuntolan tarpeellisuudesta, mutta käytännössä he eivät halua sitä rakennettavan omalle asuinalueelleen, vaan jonnekin muualle.

Hankkeiden vastustajien usein käyttämiä perusteluja ovat asuntojen arvon aleneminen, lasten turvallisuuden heikkeneminen ja teiden ruuhkautuminen.

Esimerkiksi mielenterveys- ja päihdekuntoutujien palvelukotien perustamista vastustetaan usein sillä perusteella, että perustaminen laskisi lähialueen asuntojen hintoja, mutta Ylen selvityksen mukaan tämä väite ei pidä paikkaansa ainakaan seinänaapuria kauempana palvelukodista.

Suomalaisista 19&nbsp;% ei haluaisi mielenterveyskuntoutujaa naapurikseen. Palvelukotihankkeiden vastustajat saattavat ajatella virheellisesti, että mielenterveyspotilaat ovat vaarallisia tai olemukseltaan epäsiistejä.

YIMBY (”yes in my back yard” ts. ’kyllä minun takapihalleni’) on vastareaktiona NIMBY-ilmiölle syntynyt kansanliike. Suomalaisena esimerkkinä YIMBY-ilmiöstä voidaan pitää esimerkiksi Kallio-liikettä, joka vuonna 2011 nousi vastustamaan julkisuudessa esitettyjä vaatimuksia häätää joidenkin asukkaiden mielestä häiriötä aiheuttanut Hurstin leipäjono Helsingin Kalliosta. Espoolainen Villa Huvi ry. järjestää vuosittain YIMBY-nimisen juoksutapahtuman, joka sai alkunsa kehitysvammaisten nuorten ryhmäkodin rakennushankkeen ympärillä velloneesta kohusta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Timo Kopomaa, Lasse Peltonen & Tapio Litmanen (toim.): *[http://www.gaudeamuskirja.fi/kopomaa_ei_meidan_pihallemme/ Ei meidän pihallemme!] * (2008) Tietokirja nimby-ilmiöstä.
* Riitta Kuparinen: "Ei meidän naapuriin " – Tapaustutkimus asukasyhteisön suhtautumisesta kehitysvammaisten asuntolan rakentamiseen. (2005) Väitöskirja nimby-ilmiöstä.
William Byrd

**William Byrd** (noin 1540–1623) oli englantilainen säveltäjä. Katolinen Byrd johti kuninkaallista kappelia ja toimi anglikaanisen kirkon palveluksessa. Byrdin laaja tuotanto sisältää myös katolista kirkkomusiikkia.

## Elämä

William Byrd syntyi vuonna 1539, 1540, tai 1543. Hän alkoi laulaa kuorossa jo melko nuorena. Myöhemmin hän toimi laulajan lisäksi urkurina ja säveltäjänä. Vuonna 1575 Byrd julkaisi ensimmäisen kolmesta *Cantiones Sacrae* -kokoelmastaan. Loput kaksi ilmestyivät vasta vuosina 1589 ja 1591. Vielä merkittävämpiä olivat hänen englanniksi lauletut teoksensa, *Psalmes, Sonets and Songs* (1588) sekä *Songs of Sundrie Natures* (1589).

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla

*
Arcangelo Corelli

**Arcangelo Corelli** (17. helmikuuta 1653 Fusignano &ndash; 8. tammikuuta 1713 Rooma) oli italialainen säveltäjä ja viulisti, jonka *[[concerto grosso]]ja* on pidetty barokin ajan vaikutusvaltaisimpina sävellyksinä.

Tiedot Arcangelo Corellin historiasta ovat puutteellisia. Corelli oli vauraan maanomistajaperheen viides lapsi Fusignanon kylässä lähellä Ravennaa. Todennäköisesti Corellin ensikosketus musiikkiin tuli paikallisen papiston kautta, viimeistään Lugossa ja Faenzassa. Morte Ferrarassa toimineen urkuri ja säveltäjä Giovanni Battista Bassanin on väitetty olevan Corellin ensimmäinen opettaja. Corellin tiedetään muuttaneen Bolognaan vuonna 1666, missä hän tapasi Giovanni Benvenutin ja viuluvirtuoosi Leonardo Brugnolin. Vuonna 1675 (tai ehkä vasta vuonna 1671) Corelli opiskeli sävellystä Roomassa laulaja Matteo Simonellin johdolla. Roomassa asuessaan 19-vuotias Corelli teki oletettavasti matkan Ranskaan ja ehkä myös Espanjaan. Vuonna 1675 Corellista on maininta Roomassa asumisesta, missä hän johti orkesteria kuningatar Christina Alexandran kunniaksi. Vuonna 1680 Corelli vieraili Saksassa.

Vuosina 1689-1690 Corelli oli Modenan herttuan suojeluksessa ja hän palasi vuonna 1708 Roomaan, asuen kardinaali Ottobonin palatsissa. Corelli vieraili Napolissa ja sai kutsun kuninkaan luo samana vuonna. Vuodesta 1681 kuolemaansa asti Corelli asui Roomassa. Hän oli aktiivinen esiintyjä ja johtaja pienissä ja suuremmissa instrumentaalikamarikokoonpanoissa Rooman kodeissa, kirkoissa ja julkisissa tilaisuuksissa. Hänen tunnetuimmat oppilaansa lienevät viulistit Francesco Geminiani ja Pietro Locatelli.

Corelli tunnetaan parhaiten säveltämiensä concerto grossojen ansiosta. Hän sävelsi teokset todennäköisesti 1680-luvulla, mutta ne julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1714. Tämän jälkeen ne levisivät laajalle ja inspiroivat muita säveltäjiä, kuten Händeliä, kirjoittamaan omia concerto grossojaan. Maineikas teos on myös Correlin "La Folia" -muunnelmat viululle.

Corelli on haudattu Pantheoniin Roomassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Vapaasti käytettävissä olevia Corellin partituureja Mutopia Project
Francesco Geminiani

**Francesco Geminiani** (kastettu 5. joulukuuta 1687 Lucca, Toscana &ndash; 17. syyskuuta 1762 Dublin) oli italialainen säveltäjä, viulisti ja opettaja.

## Elämä
Geminiani syntyi vuonna 1687. Hän opiskeli musiikkia aluksi Alessandro Scarlattin johdolla. Sitten hän alkoi soittaa viulua Carlo Lonatin ja myöhemmin Arcangelo Corellin johdolla. Vuodesta 1711 saakka Geminiani toimi eräässä napolilaisessa oopperaorkesterissa ensiviulistina. Vuonna 1714 hän muutti Lontooseen. Täällä Geminiani pääsi soittamaan omia viulukonserttojaan Georg Friedrich Händelin kanssa. Sen jälkeen hän asui jonkin aikaa Pariisissa, kunnes palasi Englantiin vuonna 1755. Geminiani kuoli 17. syyskuuta 1762.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Osborne Reynolds

**Osborne Reynolds** (23. elokuuta 1842 – 21. helmikuuta 1912) oli pohjoisirlantilainen insinööri. 

Reynolds valmistui Cambridgen yliopistosta vuonna 1867 opiskeltuaan matematiikkaa. Hänestä tuli insinööritieteiden professori Manchesterissä. Vuonna 1877 hänet hyväksyttiin Royal Societyyn ja vuonna 1888 hän sai Royal Medal -palkinnon. Eläkkeelle hän jäi 1905 ja kuoli Watchetin kaupungissa Somersetin kreivikunnassa Englannissa vuonna 1912.

Reynolds tunnetaan ennen muuta Reynoldsin luvusta. Reynolds tutki fluidien (eli nesteiden ja kaasujen) virtausta putkissa ja huomasi, että virtaukset voidaan karkeasti jakaa laminaareihin ja turbulentteihin dimensiottoman luvun perusteella, joka on inerttien ja viskoosien voimien osamäärä. Luku on tärkeässä asemassa virtausdynamiikassa nykyäänkin. Osborne Reynoldsin mukaan on nimetty myös Reynoldsin jännitys.

Eräs Marsin kraatteri on nimetty Reynoldsin mukaan.

## Lähteet
Reynoldsin luku

**Reynoldsin luku** on tärkeä dimensioton suhdeluku virtausmekaniikassa. Se saadaan jakamalla fluidiosaseen vaikuttava inertiavoima osasen muodonmuutosta vastustavilla voimilla. Reynoldsin luku on nimetty fyysikko Osborne Reynoldsin mukaan, joka esitti sen vuonna 1883. Sen kuitenkin esitteli ensi kerran vuonna jo vuonna 1851 George Gabriel Stokes.

Reynoldsin luku määritellään yhtälöllä 

: Re = \frac{v_{s}L \rho }{\mu} = {v_{s}L\over \nu} \;, missä

* *v<sub>s</sub>* on virtauksen nopeus
* *L* on virtausta luonnehtiva pituus (esimerkiksi keskisyvyys)
* *&rho;* on virtauksen väliaineen tiheys
* *&mu;* on virtauksen väliaineen viskositeetti eli sisäinen kitka
* *&nu;* (kreikkalainen kirjain nyy) on väliaineen kinemaattinen viskositeetti: &nu; = &mu; / &rho;

Jos Reynoldsin luku on pieni, ovat osasen muodonmuutosta vastustavat voimat merkittäviä. Tällöin virtaus on laminaarinen: se pysyy paremmin koossa. Vastaavasti jos Reynoldsin luku on suuri, virtaus on turbulenttinen. Tällöin sisäisen kitkan vaikutus virtauksessa on pieni eivätkä fluidiosasten liikeradat ole yhdensuuntaisia. Avoimen uoman virtaus on laminaarista jos Reynoldsin luku on pienempi kuin 500 ja turbulenttista, jos se on suurempi kuin 1&nbsp;000–2&nbsp;000.

Se, että virtaus pystyy kuljettamaan mukanaan väliainetta tiheämpiä hiukkasia perustuu turbulenssiin.

## Putkivirtaus

Fluidin käyttäytymisellä on tärkeä osa lämmön siirtymisessä ja sekoitusoperaatioissa. Turbulentti virtaus aiheuttaa putken sisäpinnalle ohuemman kalvon kuin laminaarinen virtaus ja mahdollistaa siten suuremman lämpövirran.

Putkivirtaukselle Reynoldsin luku merkitään muotoon:

: Re = \frac{Dv \rho }{\mu} , missä

* *D* on putken halkaisija [m],
* *v* on fluidin keskimääräinen virtausnopeus [m/s],
* *&rho;* on fluidin tiheys [kg/m3] ja
* *&mu;* on fluidin dynaaminen viskositeetti [Pa s].

Putkivirtauksessa Reynoldsin luku tulkitaan seuraavasti:
* alle 2300: laminaarinen virtaus
* 2300–4000: siirtymäalue, jossa virtaus voi olla laminaarinen tai turbulenttinen tai vaihdella näiden välillä
* yli noin 4000: turbulenttinen virtaus

Virtauksen muuttuminen täysin turbulenttiseksi on vaikea ennustaa tarkasti, ja vasta kun Re on noin 10 000 voidaan virtausta pitää varmasti täysin turbulenttisena.

## Katso myös
*Deanin luku

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Moby

**Moby** (oikealta nimeltään **Richard Melville Hall**, s. 11. syyskuuta 1965 Harlem, New York) on yhdysvaltalainen elektronisen musiikin artisti. Moby on ottanut taiteilijanimensä sukulaisensa, kirjailija Herman Melvillen kirjasta ''Valkoinen valas'', alkuperäiskielellä *Moby Dick*.

## Musiikillinen ura

Moby soittaa itse kosketinsoittimia, kitaraa, bassokitaraa ja rumpuja. Hän on kuulunut punk-yhtyeeseen Vatican Commandos, mutta siirtyi elektroniseen musiikkiin vuonna 1989.

Mobyn ensimmäinen levy Elektra Records -levy-yhtiölle oli *Everything Is Wrong*, joka sai hyvät arvostelut kriitikoilta. Tämän jälkeen Moby julkaisi levyt *Animal Rights* ja *I Like to Score*, jotka eivät menestyneet kaupallisesti ja Mobyn ja Elektra Recordsin tiet erkanivat.

Mobyn lopullinen läpimurto tuli levyn *[[Play (albumi)|Play]]* myötä. Mobyn ja levyn suosiota edisti se, että levyn kaikki 18 kappaletta lisensoitiin elokuviin, televisioon tai mainoksiin.

Moby julkaisi vuonna 2005 albumin *Hotel*, jolta on julkaistu hittisingle "Lift Me Up".

Vuonna 2008 Moby osallistui *Songs for Tibet* -ohjelmaan ja tapasi Dalai Laman.

## Henkilö

Moby on avoimesti tunnustuksellinen kristitty ja vegaani. Levyjen *Everything Is Wrong* ja *Play* kansilehdissä hän kirjoittaa muun muassa veganismista, luonnonsuojelusta ja humanitarismista.

Levyn *Play* kansilehdessä hän lisäksi vastustaa fundamentalistista uskonkäsitystä.

## Diskografia

### Studioalbumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* *Ambient 23* (2023)
* *Resound NYC* (2023)
* *Always Centered at Night* (2024)

### Kokoelmat ja muut
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Moby.com
* Gomoby.net Go – The Very Best of Moby
Kartvelilaiset kielet

**Kartvelilaiset kielet** on kielikunta, jonka kieliä puhutaan Kaukasuksen alueella.

## Luokittelu
Eteläkaukasialaisiin kieliin kuuluu ainoastaan viisi kieltä:

* georgia (kartuli)
* muinaisgeorgia
* lazi (lazuri)
* mingreli (margaluri)
* svani (lushnu)
Mingrelia ja lazia voidaan toisinaan pitää myös saman kielen kahtena eri murteena ennemmin kuin omina kielinään.

## Historia ja nykytilanne
Kaikista kartvelilaisista kielistä vain georgialla on dokumentoitua kirjallista historiaa 400-luvulta lähtien. Mingreli ja laz voidaan myös toisinaan luokitella zankieliksi, joka on kieliryhmä kartvelilaisten kielten alla. Zankielten uskotaan eriytyneen muista karvelilaisista kielistä noin 7600 vuotta sitten.

Eteläkaukasialaisia kieliä puhutaan pääasiassa Georgiassa ja Turkissa. Pieniä vähemmistöjä on myös Venäjällä, Ukrainassa, Kreikka, Azerbaidžanissa ja Iranissa sekä siirtolaisuuden vuoksi myös muualla maailmassa. Puhujia on yhteensä noin 8 miljoonaa. 

Georgiaa puhuu 7,5 miljoonaa ihmistä, joista 4,15 miljoonaa asuu Georgiassa, 100&nbsp;000 Turkissa, 100&nbsp;000 Venäjällä sekä jonkin verran myös Iranissa, Azerbaidžanissa ja monissa muissa maissa. 

Georgiaa lukuun ottamatta kaikki muut kartvelilaiset kielet lasketaan vähintään vaarantuneiksi tai jopa uhanalaisiksi. Lazia puhuu 130&nbsp;000 ihmistä pääsääntöisesti Mustanmeren itärannikolla. Mingreliä puhuu 344&nbsp;000 ihmistä Georgiassa Mustanmeren rannikolla. Svania puhuu 30&nbsp;000 ihmistä Pohjois-Georgian vuoristoseuduilla.

## Lähteet
Acid jazz

**Acid jazz** on eräs jazzin tyylilaji. Se kehittyi 1980–1990-luvuilla erityisesti Lontoossa, ja siinä on vaikutteita jazzin lisäksi soulista, funkista, diskosta ja hip hopista. Suosittuja acid jazz -yhtyeitä ovat muun muassa Pier Paolo De Bovis, Jamiroquai, Incognito, Galliano, Brand New Heavies, James Taylor Quartet, Young Disciples ja Corduroy. Yleensä acid jazzia soittaviin yhtyeisiin kuuluvat laulajan lisäksi bassokitara, sähkökitara, rummut, vaskipuhaltimia, DJ ja jokin kosketinsoitin. Musiikin tuotannossa ja live-esiintymisissä voidaan hyödyntää elektronisen ja hip hop -musiikin elementtejä, kuten sampleja ja skrätsäystä.
## Lähteet
Hisham Abbas

**Hisham Abbas** on egyptiläinen laulaja. Hän syntyi Kairossa 13. syyskuuta 1963. Abbas on noussut kansainväliseen suosioon muun muassa hittinsä *Habibi Dah*in (*Nary nary*) ansiosta. 

## Aiheesta muualla

*Virallinen kotisivusto
Siirat

**Siirat** (Isopoda) on kuoriäyriäisten luokkaan kuuluva eläinlahko. Siirojen lahko on äyriäisryhmänä poikkeuksellinen, sillä eri lajeja tavataan niin maalla kuin vesistöissäkin. Noin puolet 10&nbsp;000 tunnetusta siiralajista on maasiiroja (Oniscidea-alalahko), 500 elää makeissa vesissä ja noin 4&nbsp;500 on merieläimiä. Suomessa on tavattu 33 siiralajia.

## Rakenne
Siirojen ruumis on yleensä litteä ja päältä katsottuna soikea tai pitkulainen. Pää on kilpimäinen, siinä on kaksi verkkosilmää. Keskiruumiissa on kahdeksan jaoketta, joista ensimmäiset ja viimeiset saattavat olla päähän kiinni kasvaneita tai surkastuneita. Raajat ovat perusrakenteeltaan seitsenjaokkeiset, mutta yleensä kuusi jaoketta on liikkuvaa. Siirojen lahkon tieteellinen nimi *Isopoda* tarkoittaa yhtäläisjalkaisia ja tämä johtuu keskiruumiin hyvin yhdenmukaisista raajapareista. Näitä raajapareja on seitsemän. Pään jaokkeiden raajat ovat kehittyneet tuntosarviksi, ruuan tavoittamiseen ja leukaraajoiksi. Takaruumiin raajat ovat puolestaan hengitysraajoja ja ensimmäinen usein paritteluelin. Kuoren luonti tapahtuu kahdessa vaiheessa: ensin etuosa, parin päivän päästä takaosa.

Siirojen alkiot (n. 30 kappaletta) kehittyvät parittelun ja hedelmöityksen jälkeen naaraan vatsapuolella raajojen välissä sijaitsevassa hautomataskussa, ilman erillistä toukkavaihetta. Ne lähtevät liikkeelle aikuisen näköisinä pikkusiiroina, joilla tosin on yksi raajapari vähemmän.

## Monimuotoisuus
Suurikokoisimpia siiroja ovat syvän meren jättiläissiirat (*Bathynomus*), jotka voivat kasvaa lähes puolen metrin mittaisiksi ja parin kilon painoisiksi. Useimmat siirat ovat 5&ndash;50&nbsp;mm:n pituisia.

Maalla elävät siirat suosivat kosteita ympäristöjä kuten rantojen ruskoleväkasoja, kostean metsän ja puutarhojen kariketta, lautojen ja kivien alustoja. Ravintona ovat kasvit, jätteet ja toiset eläimet. Siirat elävät kaikissa vyöhykkeissä vuorovesialueelta syvän meren hautoihin. Porasiira (*Limnoria lignorum*) tekee vahinkoa kaivamalla käytäviä puisiin rantarakennelmiin.

## Katso myös
*Kilkki
*Leväsiira
*Tarhasiira eli saunamaija
*Vesisiira

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Siirat (''Isopoda'')
* Woodlice of Britain and Ireland: distribution and habitat
* Muutamien norjalaisten lajien tunnistamisohjeet
Girona (maakunta)

**Girona** () on maakunta Välimeren rannalla itäisessä Espanjassa Katalonian itsehallintoalueen pohjoisosassa. Sen rajanaapureita ovat Ranska ja Andorra sekä Lleidan (*Lérida*) ja Barcelonan maakunnat. Gironan maakuntaan kuuluva Llívian kunta on Espanjan eksklaavi, sillä se on kokonaan Ranskan ympäröimä.

Maakunnan väkiluku on 755&nbsp;716 (vuonna 2017), joista noin kahdeksasosa asuu pääkaupungissa Gironassa. Muita tärkeitä kaupunkeja ovat Figueres (*Figueras*), Olot, Banyoles, Besalú ja Lloret de Mar.

Girona on maantieteellisesti Katalonian monimuotoisin maakunta. Gironan pitkä Välimeren rantaosuus tunnetaan nimellä Costa Brava. Se on jyrkkien merenrantakallioiden ja tasaisten suistoalueiden muodostama kokonaisuus. Gironan alueella Garrotxan piirikunnassa (*comarca*) on sammuneita tulivuoria ja pohjoisessa se rajoittuu Pyreneiden vuoristoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Strontium

**Strontium** () on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on **Sr** ja järjestysluku 38. Se on maa-alkalimetalleihin kuuluva metalli, jota esiintyy runsaasti maankuoressa. Se on kuitenkin harvinaisempi kuin esimerkiksi kalsium tai magnesium, jotka ovat maa-alkalimetalleista yleisimmät.

Strontium on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteä, hopeanvalkoinen, kevyt ja pehmeä. Täysin kuivassakin ilmassa säilytettynä metalli hapettuu täydellisesti. Strontiumin tiheys on 2,64&nbsp;g/cm³, sulamispiste 777&nbsp;°C, kiehumispiste 1&nbsp;382&nbsp;°C ja CAS-numero 7440-24-6. 

Strontiumin elektronegatiivisuus on 0,95 ja ensimmäinen ionisoitumisenergia 548&nbsp;kJ/mol. Strontiumin pinta on heti leikkaamisen jälkeen hopeankiiltävä, mutta hapettuu ilmassa pian kellertäväksi. Hienojakoinen strontiumjauhe syttyy ilmassa itsekseen. Strontium reagoi myös hitaasti ilman typen kanssa. Strontiumnitraattia (Sr(NO3)2) käytetään irislasin valmistukseen ja ilotulitteissa punaisen värin aikaansaamiseksi. Haihtuvat strontiumsuolat värjäävät kaasuliekin karmiininpunaiseksi. Strontiumhydroksidia (Sr(OH)2) ja -sulfidia (SrS) käytetään loistevärien valmistuksessa ja strontiumkromaatti (SrCrO4) on puolestaan käytössä keltaisena maalipigmenttinä, mutta on myrkyllistä. Strontiumsulfaattia (SrSO4) puolestaan käytetään valkoisena maalipigmenttinä.

Keinotekoinen ja verrattain pehmeä strontiumtitanaatti (SrTiO3) taittaa valoa voimakkaasti ja sillä on hyvä dispersiokyky sekä suuri dielektrinen vakio. Luonnossa oleva strontium ei ole radioaktiivista toisin kuin strontiumin isotooppi Sr-90, jolla on vaarallisuudestaan huolimatta teknistä käyttöä ydinparistoissa. Luonnon strontiummineraaleista tärkeimmät ovat strontianiitti (SrCO3) ja selestiini (SrSO4).

Tärkeimmät strontiumesiintymät sijaitsevat Saksassa Reinin alueella, Strontiassa Skotlannissa ja Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Strontiumia ei kuitenkaan valmisteta taloudellisesti huomattavia määriä, vaikka sitä käytetään muun muassa lasiteollisuudessa, jalostuksessa, optisissa materiaaleissa, ilotulitteissa ja kestomagneeteissa. Radioaktiivisia isotooppeja, joista tunnetuin on strontium-90, käytetään ainakin luuydinsyövän hoitoon.

Metallista strontiumia valmisti ensimmäisenä englantilainen Sir Humphry Davy vuonna 1808. Strontiumia on ensimmäistä kertaa löydetty skotlantilaisen Strontian-kylän kaivoksesta, josta alkuaine on myös perinyt nimensä.

Strontium toimii elimistön aineenvaihdunnassa kalsiumin kaltaisesti eli se muun muassa kertyy luustoon.

## Kuvia

Kuva:Strontium.jpg|Strontiumia
Kuva:FlammenfärbungSr.png|Strontiumyhdisteet antavat liekille punaisen värin


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Helsingin Sanomat, Alkuaineet: Ilotulituksen punainen tulee strontiumista (arkisto)
*
*Periodictable: Technical data for Strontium 
*Mindat: Definition of strontium 
*Webmineral: Mineral Species containing Strontium (Sr) 
*Lenntech: Strontium – Sr 
*
* The Royal Society of Chemistry (RSC): Strontium 
* PeriodicTable: Strontium (Sr) 
* PubChem: Strontium 
* Human Metabolome Database (HMDB): Strontium 
* Food Component Database (FooDB): Strontium 
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Strontium
Kosketinsoitin

**Kosketinsoittimet** ovat soittimia, joita soitetaan koskettimistolla. Eri kosketinsoittimet muistuttavat toisiaan lähinnä ulkonäöltään ja soittotavaltaan, mutta ääni voi niissä syntyä hyvinkin eri tavoilla: vasaroiden lyödessä kieliin kuten pianossa, ilmapatsaan värähtelystä kuten uruissa ja urkuharmonissa tai sähköisesti kuten syntetisaattorissa ja Hammond-uruissa. Useat kosketinsoittimet voidaan luokitella myös muihin soitinlajeihin, kuten kielisoittimiin, puhallinsoittimiin tai vapaalehdykkäsoittimiin. Nykyään yleisimmät kosketinsoittimet lienevät piano ja syntetisaattori. Kosketinsoittimia soittava henkilö on kosketinsoittaja. 

Kosketinsoitin on mikä tahansa pianon koskettimistolla varustettu akustinen tai sähköinen instrumentti. Sanalla "kosketinsoitin" (tai "kosketinsoittimet") tarkoitetaan kuitenkin usein myös tiettyä yksittäistä soitinta: elektronista kosketinsoitinta.

## Historia
Varhaisimpana kosketinsoittimena pidetään urkuja, jotka kehittyivät jo 500-luvulla eaa. Siitä renessanssin alkuun saakka urut olivat ainoa käytössä ollut kosketinsoitin. Renessanssin aikana kehittyivät klavikordi ja cembalo, joista erityisesti viimeksi mainitusta tuli barokin aikana hyvin suosittu. Ensimmäiset pianoa muistuttavat soittimet kehitettiin 1700-luvun alkupuolella. 1900-luvun alkupuolella syntyivät sähköiset kosketinsoittimet, kuten ondes Martenot.

## Koskettimisto
Kaikissa tavallisimmissa kosketinsoittimissa on oktaavia kohti 7 valkoista ja 5 mustaa kosketinta, ja mustat koskettimet ovat lyhempiä, mutta korkeampia kuin valkoiset. Valkoisilla koskettimilla soitetaan diatonisen perusasteikon (C-duuriasteikon) sävelet, mustilla taas useimmat korotetut ja alennetut sävelet (poikkeuksena kuitenkin eis ja his sekä ces ja fes). Enharmonisia säveliä kuten gis ja as tai eis ja f vastaa sama kosketin. Kosketinsoitinta ei voi virittää täysin puhtaaksi kaikissa soinnuissa ja sävellajeissa; tavallisimmin nykyään käytetään tasavireistä viritystä.

## Aiheesta muualla
*Kosketinsoitinten historiaa klavikordista flyygeliin (luentosarja, äänitallenteina)
Orlando Bloom

**Orlando Jonathan Blanchard Bloom** (s. 13. tammikuuta 1977) on englantilainen näyttelijä, jonka tunnetuimpia roolisuorituksia lienevät hänen läpimurtoroolinsa ''Taru sormusten herrasta'' -trilogian (2001–2003) Legolasina sekä Will Turnerin rooli ''Pirates of the Caribbean'' -sarjassa (2003–2017).

## Elämä

### Lapsuus

Orlando Bloom syntyi Canterburyssä, Kentin kreivikunnassa, Englannissa. Hänet nimettiin 1600-luvun alulla vaikuttaneen säveltäjä Orlando Gibbonsin mukaan. Lapsena hänelle kerrottiin, että hänen isänsä oli hänen äitinsä Sonia Constance Copelandin puoliso, Etelä-Afrikassa syntynyt kirjailija ja apartheidin vastustaja Harry Bloom. Todellisuudessa Orlandon isä oli kuitenkin perheystävä Colin Stone, josta tuli hänen huoltajansa Harry Bloomin kuoltua vuonna 1981. Totuus isyydestä paljastettiin Orlandolle vasta kun hän oli 13-vuotias.

Bloom opiskeli kolme vuotta näyttelemistä lontoolaisessa Guildhall School of Music and Dramassa.

### Ura

Bloom tuli tunnetuksi *Taru sormusten herrasta* -elokuvatrilogian myötä, jossa hän näytteli Legolasia, Sormuksen Saattueeseen kuulunutta haltiaa. Hän pyrki alun perin Faramirin rooliin, mutta koska David Wenham oli jo valittu siihen, hänelle suositeltiin Legolasin roolia. Bloomin ensimmäinen pääosarooli oli elokuvassa *[[Kalsiumipoika]]* vuonna 2004. Hän näytteli myös kolmessa ensimmäisessä *Pirates of the Caribbean* -elokuvassa. Neljännessä hän ei esiintynyt, mutta palasi rooliinsa viidennessä elokuvassa *[[Pirates of the Caribbean: Salazar’s Revenge]]* vuonna 2017.

Bloom näytteli Legolas-haltiaa myös Peter Jacksonin ohjaaman ''Hobitti''-elokuvatrilogian toisessa ja kolmannessa osassa.

Bloom teki Broadway-debyyttinsä *[[Romeo ja Julia|Romeon ja Julian]]* miespääosassa vuonna 2013.

### Yksityiselämä

Bloom seurusteli neljän vuoden ajan katkonaisesti näyttelijä Kate Bosworthin kanssa, mutta he erosivat vuonna 2006. Bloom alkoi seurustella huippumalli Miranda Kerrin kanssa tiettävästi vuonna 2007. Pari ilmoitti kihlautumisestaan kesäkuussa 2010, ja he menivät naimisiin kuukautta myöhemmin. He saivat pojan tammikuussa 2011. Syksyllä 2013 pari ilmoitti eroavansa. Bloom alkoi seurustella elokuussa 2016 laulaja Katy Perryn kanssa. He erosivat maaliskuussa 2017, mutta palasivat yhteen saman vuoden kesällä. Pari meni kihloihin ystävänpäivänä vuonna 2019, ja heille syntyi tytär elokuussa 2020. Pariskunta erosi uudestaan vuoden 2025 kesällä.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Perdikkas III

**Perdikkas III** oli Makedonian kuningas vuosina 364–359 eaa. veljensä Aleksanteri II:n jälkeen. Perdikkas oli Amyntas III:n ja Eurydiken poika. Kun Ptolemaios Aloroslainen murhasi lankonsa Aleksanterin vuonna 368, Perdikkas oli vielä alaikäinen ja Ptolemaios hallitsi hänen sijaansa. Vuonna 365 Perdikkas murhasi Ptolemaioksen ja otti vallan omiin käsiinsä. 

Perdikkas kuoli taistelussa Illyrian Bardylistä vastaan vuonna 359. Uudeksi kuninkaaksi tuli Perdikkaan alaikäinen poika Amyntas IV. Vallan otti kuitenkin käsiinsä Perdikkaan toinen veli Filippos II (Aleksanteri Suuren isä), joka julistautui samana vuonna itse kuninkaaksi sivuuttaen näin Perdikkaan alaikäisen pojan Amyntaan.

## Lähteet