open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dan Stevens

**Daniel Jonathan Stevens** (s. 10. lokakuuta 1982 Croydon, Englanti) on brittiläinen näyttelijä. 

Stevens on uransa aikana työskennellyt teatterissa sekä Isossa-Britanniassa että Yhdysvalloissa. Hän on myös esiintynyt useissa televisiosarjoissa, joista tunnetuimpia ovat *[[Downton Abbey]]* (2010–2012) ja *[[Legion (televisiosarja)|Legion]]* (2017–2019).

Stevens on opiskellut kirjallisuustiedettä Cambridgen yliopistossa. 

## Ura
Dan Stevens aloitti ammattilaisuransa näyttelijänä vuonna 2004, jolloin hän sai roolin William Shakespearen näytelmästä *[[Miten haluatte]]*. Samana vuonna Stevens teki myös televisiodebyyttinsä esiintymällä *Frankenstein*-minisarjassa. Seuraavina vuosina Stevens jatkoi työskentelemistä sekä televisiossa että näytelmissä. 

Vuonna 2009 hän teki uuden ammatillisen aluevaltauksen siirtymällä näyttelemään myös valkokankaalla elokuvassa *[[Hilde (elokuva)|Hilde]]*. Vuonna 2010 hän aloitti näyttelemisen *[[Downton Abbey]]* -sarjassa, joka oli menestys. Rooli toikin Stevensille julkisuutta sekä SAG-palkinnon, jonka hän voitti yhdessä muun työryhmän kanssa parhaasta näyttelijäkokoonpanosta draamasarjassa vuonna 2012. Stevens jätti sarjan vuonna 2012 ja jatkoi hyvin vaihtelevissa rooleissa niin televisiossa kuin elokuvissakin. 

Elokuvien puolella hänen menestyneimpiä elokuviaan ovat olleet muun muassa *[[Night at the Museum – Haudan salaisuus]]* (2014) sekä *[[Beauty and the Beast – Kaunotar ja hirviö]]*, joka oli maailmanlaajuisesti tuottoisin elokuva vuonna 2017. Merkittävimmistä rooleista television puolella voidaan pitää pääosaa *[[Legion (televisiosarja)|Legion]]*-sarjassa, jossa hän näytteli vuosina 2017–2019. 

## Yksityiselämä
Dan Stevens adoptoitiin seitsemän päivän ikäisenä opettajaperheeseen ja hän kasvoi lapsena Walesissa ja Englannin kaakkoisosissa. Perheeseen kuuluu lisäksi nuorempi veli, joka on myös adoptoitu. Stevens ei ole myöhemmin kokenut tarvetta aktiivisesti jäljittää biologisia vanhempiaan, mutta on maininnut tehneensä hieman tutkimustyötä asian eteen. Stevens oli lapsuudessaan kapinallinen sekä hankala lapsi oppitunneilla, joten hänet lähetettiin sisäoppilaitokseen, Tonbridge Schooliin, Kentiin. Stevens on kertonut, että hänen oli vaikeaa sopeutua toisten joukkoon, sillä hän oli jo 11-vuotiaana aikuisen pituinen ja läpikäynyt äänenmurroksen eikä oikein tiennyt, mihin joukkoon hän kuului. Stevens ohjattiinkin purkamaan käytöstään teatterin pariin ja hän sai 13-vuotiaana Machbethin roolin. Muutamaa vuotta myöhemmin hän alkoi viettää kesänsä National Youth Theatressa. 

Tonbridge Schoolin jälkeen Stevens pääsi opiskelemaan Emmanuel Collegeen, Cambridgeen, jossa hän opiskeli englanninkielistä kirjallisuutta. 

Dan Stevens tapasi teatteritöiden kautta vuonna 2006 tulevan vaimonsa, eteläafrikkalaisen jazzlaulajan ja laulunopettajan, Susie Harietin. Pariskunta meni naimisiin 2009 ja heillä on kolme lasta  (s. 2009, 2012 ja 2016).                                                         

## Valikoitu filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Colosseum (doom-yhtye)

**Colosseum** oli suomalainen Riihimäeltä kotoisin ollut funeral doom -yhtye, joka perustettiin vuonna 2006. Yhtye julkaisi kolme levyä Firebox Recordsin kautta. Lisäksi Colosseum teki demon, jonka voi ladata kotisivuilta. Yhtye ilmoitti lopettavansa toimintansa kitaristinsa ja laulajansa Juhani Palomäen kuoltua toukokuussa 2010. Colosseumin viimeiseksi jäänyt albumi, jonka nauhoitustyöt päättyivät keväällä 2010, julkaistiin vuonna 2011. 
__notoc__
## Jäsenet
*Juhani Palomäki (28. heinäkuuta 1977 – 15. toukokuuta 2010) – laulu, kitara
*Olli Haaranen – kitara
*Janne Rämö – basso
*Sameli Köykkä – rummut

## Julkaisut
* *Chapter 1: Delirium* (2007)	
* *Chapter 2: Numquam* (2009)
* *Chapter 3: Parasomnia* (2011)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen viralliset kotisivut
*
Erkki Haukioja

**Erkki Arvo Juhani Haukioja** (s. 14. heinäkuuta 1941 Pori) on suomalainen ekologi ja emeritusprofessori.

Haukioja opiskeli Turun yliopistossa, josta hän valmistui luonnontieteiden kandidaatiksi 1965, filosofian kandidaatiksi 1968, lisensiaatiksi 1968 ja väitteli tohtoriksi 1970. Väitöskirjan aiheena oli pajusirkun pesyekoko. Hän toimi Turun yliopiston eläintieteen professorina 1980–2005. Hän on ollut vierailevana tutkijana Australiassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa.

Haukiojan pääasiallinen tutkimuskohde on ollut puita käyttävien hyönteisten ja puiden vuorovaikutus. Hän on toiminut Suomen Akatemian akatemiaprofessorina 1. elokuuta 1994 – 31. heinäkuuta 1999 ja 1. elokuuta 2000 – 31. heinäkuuta 2005.

Haukioja valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1981.

## Lähteet
* Erkki Haukiojan kotisivu 

### Viitteet
Jalkafetisismi

**Jalkafetisismi** tarkoittaa jalkoihin kohdistunutta seksuaalista kiinnostusta. Jalkafetisisti kiihottuu nähdessään mieltymystensä mukaisia jalkoja ja jalkateriä. Fetisismi voi kohdistua niin paljaisiin kuin puettuihiinkin jalkoihin. Fetisismiin liittyy yleensä jalkojen koskettelu, suutelu tai haistelu. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Hassen Bengamra

**Hassen Bengamra** (s. 2. syyskuuta 1959) on tunisialainen judoka, joka sijoittui kolmanneksi vuoden 1979 välimeren kilpailuissa Splitissä, Jugoslaviassa, alle 71-kiloisten sarjassa.

## Lähteet
Cap Arcona

**Cap Arcona** oli saksalainen linjalaiva, joka liikennöi 1920- ja 1930-luvuilla Hampurista Buenos Airesiin. Toisen maailmansodan lopulla alus upposi 3. toukokuuta 1945 Lyypekinlahdella ilmahyökkäyksessä. Laivan upotessa sai surmansa arviolta 4&nbsp;500 henkeä. 

*Cap Arconan* uppoaminen on eräs historian pahimmista laivaturmista. Se vaati esimerkiksi noin kolme kertaa enemmän kuolonuhreja kuin *[[RMS Titanic|Titanicin]]* uppoaminen.

## Historia
27&nbsp;561 tonnia painava *Cap Arcona* laskettiin vesille vuonna 1927. Se oli aikanaan suurin Etelä-Amerikkaan liikennöinyt saksalaisalus. Vuonna 1940 se otettiin Kriegsmarinen käyttöön Itämerelle. Laiva esitti RMS *Titanicia* vuonna 1943 kuvatussa propagandaelokuvassa *[[Titanic (vuoden 1943 elokuva)|Titanic]]*. Vuoden 1945 alussa *Cap Arcona* osallistui operaatio Hannibaliin eli sotilaiden ja siviilien evakuoimiseen etenevien venäläisjoukkojen tieltä läntiseen Saksaan. Operaation aikana *Cap Arconalla* kuljetettiin lähes 26&nbsp;000 henkilöä.

## Uppoaminen

Ennen uppoamistaan *Cap Arconaan* oli lastattu Neuengammen ja eräiden muiden keskitysleirien vankeja. Lyypekinlahdella se joutui Britannian ilmavoimien Hawker Typhoon-koneiden hyökkäyksen kohteeksi. Hyökkäyksen seurauksena laiva syttyi palamaan ja upposi vieden mukanaan noin 4&nbsp;500 henkeä. Vain muutamat laivassa olleista keskitysleirivangeista selvisivät onnettomuudesta.

## Lähteet
* Cap Arcona 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Kupletti (visailuohjelma)

**Kupletti** oli vuosina 2008–2009 Yle TV2:lla esitetty lasten musiikkivisailuohjelma viides- ja kuudesluokkalaisille. Juontaja ja vetäjä kisassa oli Teppo Karell. Kupletissa kaksi kolmen hengen joukkuetta keräsivät nuotteja laulamalla ja tietämällä tuttuja lastenlauluja. Ensimmäisenä joukkueena kilpaili punapaitainen joukkue, joka oli nimeltään Trio Hessu. Toisena joukkueena kilpaili keltapaitainen joukkue, jonka nimi oli Laten Pumppu. Kilpailun lopussa nuotit laitettiin nuottiviivastolle, jossa ne muodostivat tunnetun lastenlaulun melodian. Enemmän nuotteja kerännyt joukkue pääsi ensiksi arvaamaan, mistä laulusta on kyse.
Keisarinelämänlanka

**Keisarinelämänlanka** (*Ipomoea nil*) on koristeena kasvatettu köynnöskasvi. Se on tropiikissa monivuotinen, mutta lauhkeilla alueilla sitä kasvatetaan yksivuotisena. Suomen ilmastossa sitä esikasvatetaan sisätiloissa jo maalis-huhtikuusta alkaen, jotta se ehtii kukkia ennen syyshalloja. Kasvi kestää kylmää 7–10 asteeseen asti.

## Ulkonäkö ja koko
Keisarinelämänlangan varret voivat kasvaa 2–5-metrisiksi. Lehdet ovat muodoltaan herttamaisia, ja yli 10&nbsp;cm halkaisijaltaan. Hyvissä olosuhteissa lehdistöstä tulee hyvin runsas. Kukat ovat suppilon muotoiset. Yksittäinen kukka kestää vain muutaman päivän, mutta kasvi tuottaa kierteisiä nuppuja niin paljon, että kukkia riittää pitkään. Villin muodon kukka vaihtaa väriä vanhetessaan: se on aamulla sininen ja illansuussa vaaleanpunainen.  Kukan halkaisija on tyypillisesti 5-8 senttimetriä. Keisarinelämänlanka aukoo kukkiaan loppukesästä aamuyöllä. Keisarinelämänlangasta on jalostettu puna- ja sinikukkaisia lajikkeita, joissa on usein valkoisia raitoja.

## Levinneisyys ja kasvupaikka
Keisarinelämänlangan alkuperäisestä levinneisyydestä on erilaisia käsityksiä. Se on levinnyt viljelykarkulaisena lähes kaikkialle tropiikkiin ja laajoille alueille lauhkeassa ilmastossa. Sitä kuvataan japanilaisessa taiteessa jo 1100-luvulla, eikä ole varmaa, miten se on levinnyt Japaniin asti jo niin varhain. Se tarvitsee aurinkoisen kasvupaikan, kiipeilytukea kuten ristikon ja humuspitoisen kasvualustan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Keisarinelämänlanka – ''Ipomoea nil''
* ITIS: ''Ipomoea nil''
FedEx Expressin lento 80

**FedEx Expressin rahtilento 80** Kiinan Kantonista oli laskeutumassa Naritan kansainväliselle lentoasemalle Tokiossa Japanissa 22. maaliskuuta 2009, kun se miehistön tekemän virheen johdosta tuhoutui. 

Kone oli laskeutumiskiidon loppuvaiheessa, kun se perämiehen liian suuren ohjausliikkeen johdosta pompahti kiitotiestä. Vasen laskuteline toimi suunniteltujen rajojen ulkopuolella ja siirsi liike-energiaa siipeen, joka murtui. Kone syttyi palamaan ja kaatui vasemmalle kyljelleen. Se liukui kiitotien vasemman puoleiselle nurmikentälle ja päätyi ylösalaisin. Onnettomuudessa kuoli koneen kaksihenkinen miehistö. Onnettomuus oli ensimmäinen FedEx Expressin rahtilentokoneelle sattunut vakava onnettomuus (1997 FedExin samantyyppinen kone putosi Alaskassa lentäjän virheen johdosta, mutta kuolemantapauksilta vältyttiin) ja ensimmäinen vakava onnettomuus Naritan lentoasemalla. Turmakone oli rakennettu vuonna 1994 alun perin Delta Air Linesille. Vuonna 2006 Federal Express osti koneen ja muunsi matkustajalentokoneeksi rakennetun koneen rahtikoneeksi.

## Lähteet
Mihail Suțu

**Mihail Suțu** (, 1784 Konstantinopoli – 12. kesäkuuta 1864 Ateena) oli fanariootteihin kuuluvan Sútsosin suvun jäsen. Hän oli Mihai Suțun veljenpoika. Hän toimi Moldovan ruhtinaana 12. kesäkuuta 1819 – 29. maaliskuuta 1821.
Taylor Hanson

**Jordan Taylor Hanson** (s. 14. maaliskuuta 1983 Tulsa, Oklahoma) on yksi Hanson-yhtyeen jäsenistä ja lauluntekijöistä. Taylor laulaa suurimmassa osassa yhtyeen kappaleista ja soittaa kosketinsoittimia. Lisäksi Taylor soittaa joissain yhtyeen lauluissa ja keikoilla pianoa, kitaraa, rumpuja ja lyömäsoittimia.

Taylor laulaa myös Tinted Windows -yhtyeessä, jonka muut jäsenet ovat Adam Schlesinger (Fountains of Wayne), James Iha (Smashing Pumpkins) ja Bun E. Carlos (Cheap Trick). S-Curve Records julkaisee Tinted Windowsin ensimmäisen levyn 21. huhtikuuta 2009.

## Elämäkerta

Taylor Hanson on toinen Hansonin perheen seitsemästä lapsesta ja keskimmäinen Hanson-yhtyeen muodostavista veljeksistä. 

Taylor Hanson avioitui kesäkuussa 2002 Natalie Anne Bryantin kanssa. Parilla on viisi lasta: Jordan Ezra (s. 2002) Penelope Anne (s. 2005) River Samuel (s. 2006), Viggo Moriah (s. 2008) ja Wilhelmina Jane (s. 2012).

## Lähteet
Nöyrin palvelijanne

**Nöyrin palvelijanne** () on vuonna 2003 valmistunut draamaelokuva, jonka on ohjannut Alain Corneau. Elokuva perustuu Amélie Nothombin samannimiseen kirjaan, ja se on saanut useita eurooppalaisia elokuvapalkintoja muun muassa parhaasta naisnäyttelijästä. Elokuvan pääosaa esittää Sylvie Testud.

## Tarina
Tarina alkaa, kun viisivuotiaana Belgiaan muuttanut Amélie palaa aikuisena Japaniin, missä on viettänyt varhaislapsuutensa. Hän pyrkii ja pääsee töihin japanilaiseen yritykseen kääntäjäksi. Ylpeä ja itsetietoinen Amélie käyttäytyy esimiehensä mielestä sopimattomasti, joten hänet alennetaan. Amélie ei suostu nöyrtymään vaikka tietää häneltä sitä odotettavan, ja kärsii ylpeänä alennuksen toisensa jälkeen päätyen moninaisten, toinen toistaan surkeampien tehtävien kautta lopulta vessansiivoojaksi.

### Näyttelijät

## Lähteet
Guaramidit

**Guaramidit** olivat Iberian (eli Georgian itäosan Kartlin) kuningassuvun Khosroiani-dynastian nuorempi haara. He hallitsivat Iberian ruhtinaina (erismtavari) vuosina 588–627, 684–748 ja 779/780–786. Kolme dynastian ruhtinasta sai Bysantin keisarilliselta hovilta kuropalates-arvonimen. Dynastian perusti Guaram I (hallitsi 588–n. 590), joka oli Khosroiani-kuningas Vakhtang I Gorgasalin ja hänen bysanttilaisen Helene-vaimonsa pojanpoika. Klardžetin ja Džavakhetin ruhtinaskunnat periytyivät sukuhaarassa. Guaramidit olivat avioliiton kautta sukua Georgian muille johtaville ruhtinassuvuille: Khosroiani-, Nersiani- ja Bagrationi-suvuille. Guaram III:n (hallitsi 779/780–786) tyttären avioliitto maanpakoon lähteneen Bagratuni-prinssi Vasakin kanssa loi uuden Bagrationi-dynastian, josta tuli lopulta Georgian viimeinen ja pisimpään vallassa pysynyt hallitsijasuku. Kun guaramidi-suku sammui 700-luvun loppuun mennessä, suvun Bagrationi-serkut pääsivät valtaan noustuaan keräämään perintönsä guaramidien aiemmilta läänityksiltä.

Georgialainen 900-luvun kronikoitsija Sumbat Davitis-dze kirjoittaa teoksessaan *Bagratidien historia* virheellisesti (tai tahallaan), että guaramidit olivat bagratideja, jotka saapuivat Pyhältä maalta asettuakseen asumaan Georgiaan ja Armeniaan.

## Iberian ruhtinaat guaramidi-dynastiasta
    
*Guaram I (588–n. 590)
*Stepanoz I (n. 590–627)
*Guaram II (684-n. 693)
*Guaram III (n. 693–n. 748)
*Stepanoz III (779/780–786)

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Jānis Vanags

**Jānis Vanags** (s. 25. toukokuuta 1958 Liepāja) on Latvian evankelis-luterilaisen kirkon arkkipiispa.

Jānis Vanagsin vanhemmat olivat opettajia, ja opiskeltuaan kemiaa Latvian yliopistossa Riiassa Vanagsistakin tuli opettaja. Hänet erotettiin kemian- ja luonnontieteenopettajanvirastaan uskonsa vuoksi vuonna 1985. Loppuvuoden hän työskenteli Riian viemäriverkostossa ja pesi rautatieaseman ikkunoita sekä opiskeli teologiaa. Joulukuussa 1985 Vanags vihittiin papiksi ja hänet määrättiin Saldusin piiriin, jossa hän kaitsi useita seurakuntia. Perestroikan ja glasnostin myötä 1987–1989 kirkkoon alettiin suhtautui myönteisemmin, ja tänä aikana Vanagsin seurakunnissa kirkossakäyvien määrä yli kuusinkertaistui. Vuonna 1993 arkkipiispa Kārlis Gailītis kuoli auto-onnettomuudessa ja Vanags valittiin hänen seuraajakseen. Vanags uudelleenvalittiin vuonna 1996, ja hän sai 85 prosenttia piispainkokouksen äänistä. Vanags on myös Latvian oikeusministeriön uskonnollisten oikeuksien avustaja.

Jānis Vanags vastustaa naispappeutta eikä ole arkkipiispana vihkinyt naisia papeiksi (arkkipiispa on ainoa henkilö Latvian luterilaisessa kirkossa, joka voi vihkiä pappeja). Latvian luterilainen kirkko vihki naisia papeiksi 1975–1986 ja vuodesta 1989 Vanagsin arkkipiispuuteen asti. Vuosien 1992 ja 1993 taitteessa Latvian luterilainen kirkko oli vaarassa hajota naispappeuskysymyksen vuoksi, ja Vanags on myöhemmin arvellut, että pääsyy hänen valintaansa arkkipiispaksi oli hänen kantansa naispappeuteen. Latvian luterilaisessa kirkossa on tällä hetkellä kuusi naispappia, jotka vihittiin virkoihinsa ennen Vanagsin arkkipiispuutta. Vanagsin kanta on, että he voivat jatkaa työtänsä. Vanags on ollut luterilaisen maailmanliiton neuvoston jäsen kolme vuotta, ja hän on sanonut, että maailmanliitto painostaa jopa lahjuksin jäsenkirkkojaan sallimaan naispappeuden.

Jānis Vanags pitää homoseksuaalisuutta syntinä. Hänen mukaansa kirkon on autettava homoseksuaaleja eheytymään ja että homoseksuaali, joka ei kadu suuntautumistaan, ei voi olla kirkon työntekijä eikä tulla ehtoolliselle. Vanags on arvioinut, että Latvian luterilaisen kirkon suosion romahdus neuvostoaikana johtui luterilaisen kirkon 1800-luvun ja 1900-luvun alun aikana kehittyneestä liiallisesta vapaamielisyydestä. Vanags on lisäksi sanonut, että eurooppalaisten lähetystyöntekijöiden pitäisi kääntää katseensa takaisin Eurooppaan, joka pitäisi jälleen evankelioida.

Vanags on Missouri-synodin Fort Waynessä sijaitsevan yliopiston kunniatohtori. Vanags on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.

## Lähteet
* 
*
Fenno Optiikka

**Fenno Optiikka** on suomalaisten optikkoyrittäjien muodostama ja omistama optikkoliikeketju, joka tarjoaa optikkoalan palveluita ja merkkituotteita.

Ketju on perustettu kesällä 2008, kun englantilainen Specsavers osti Keskolta Tähti Optikko -ketjusta 31 liikettä, ja ketjuun kuuluneet yksityiset yrittäjät halusivat jatkaa toimintaansa riippumattomina yrityksinä. Ketjun maahantuonti- ja logistiikkayritys on Fenno Optical Oy.

Fenno Optical Oy on Suomen Optisen Alan Tukkukauppiaat ry:n jäsenyritys (SOAT) ja kuuluu Suomalaisen Työn Liittoon.  Sille on myönnetty Avainlippu-tunnus. Suurin osa vähittäisliikkeistä kuuluu Suomen Optikkoliikkeiden Liitto ry:hyn (SOL). 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Fenno Optiikka -ketjun kotisivu
Shikoku (elokuva)

**Shikoku** () on japanilainen romanttinen kauhuelokuva vuodelta 1999. Se kertoo nuoresta naisesta nimeltä Hinoku, joka palaa Tokiosta kotisaarelleen Shikokuun. Tarina perustuu Masako Bandon lastenkirjaan, joka puolestaan kuvaa Shikokun saaren perinteitä ja taikauskoa.
## Näyttelijät

Lähde: 

## Lähteet
Proteolyysi

**Proteolyysi** on biokemiallinen tapahtuma, jossa proteaasi-nimiset soluentsyymit tai molekyylinsisäinen pilkkoutuminen aiheuttavat proteiinien hajoamisen. Proteolyyttisiin entsyymeihin kuuluvat muun muassa mahannesteessä esiintyvä pepsiini sekä haimanesteen trypsiini ja kymotrypsiini.
Umeboshi

**Umeboshi** on japanilainen hapan hedelmäsäilyke. Se tehdään liottamalla  kuivattuja japaninaprikooseja etikan ja mausteiden seoksessa. Umeboshia käytetään monien perinteisten ruokalajien kuten onigirin osana,  mutta sitä syödään myös sellaisenaan aterian lisäkkeenä. Umeboshi on suosituimpia tsukemono-lajeja. Sitä on alettu pitää myös terveysvaikutteisena ruokana. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Proteaasi

**Proteaasi** (myös **proteinaasi** tai **peptidaasi**) on yhteinen nimi niille entsyymeille, jotka aiheuttavat proteolyysin eli pilkkovat proteiineja hydrolysoimalla aminohapoista koostuvan proteiinin aminohappojen välisiä peptidisidoksia.

Proteaaseja pidettiin pitkään löytymisensä jälkeen vain proteiineja yksinkertaisesti hajottavina entsyymeinä, kuten esim. pepsiini. Sittemmin on ymmärretty proteaasien toiminnan voivan olla myös hyvin tarkkaan kohdeproteiininsa valikoivaa ja saksimaista, kuten esimerkiksi verenpaineen säätelyssä toimivan angiotensiinikonvertaasin toiminta.

## Proteaasien luokittelu

### Luokittelu katalyyttisen mekanismin perusteella
Proteaasit luokitellaan niiden katalyyttisen mekanismin perusteella seitsemään ryhmään:
* Aspartaattiproteaasit, kuten ihmisen pepsiini A.
* Seriiniproteaasit, kuten kymotrypsiini A.
* Treoniiniproteaasit, kuten munuaistiehyiden läpimitan säätelyssä tärkeä polykystiini-1.
* Metalloproteaasit, kuten karboksipeptidaasi A1.
* Kysteiiniproteaasit, kuten kaspaasi-1.
* Glutamaattiproteaasit, kuten eräästä *Scytalidium-*suvun sienestä löydetty skytalidoglutamaattipeptidaasi.
* Asparagiiniproteaasit, kuten eräs ihmisen polioviruksen kapsidin muodostuksessa olennainen proteaasi.
Lisäksi on löydetty proteaaseja, jotka käyttävät useampaa kuin yhtä yllä luetelluista mekanismeista.

### Muut luokittelutavat
Proteaaseja voidaan luokitella myös mm. niiden evolutiivisen sukulaisuuden perusteella heimoihin ja perheisiin sekä niiden toiminnan kannalta ihanteellisen pH:n mukaan happamassa, neutraalissa tai emäksisessä liuoksessa aktiivisiin proteaaseihin.

## Toimintamekanismi
Esim. ruoansulatukseen osallistuvat proteaasit pilkkovat pitkät proteiinimolekyylit pienemmiksi palasiksi leikkaamalla proteiiniketjun aminohappojen välisen peptidisidoksen. Eksopeptidaaseiksi kutsutaan vain aminohappoketjun päistä peptidisidoksia hydrolysoivia proteaaseja. Endopeptidaasit puolestaan pilkkovat aminohappoketjun sisällä olevia peptidisidoksia.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Terveyskirjasto: Proteaasi
* MEROPS-peptidaasitietopankki  (englanniksi)
Lon L. Fuller

**Lon Luvois Fuller** (15. heinäkuuta 1902 Hereford, Texas – 8. huhtikuuta 1978) oli yhdysvaltalainen oikeusteoreetikko, jota pidetään yhtenä modernin luonnonoikeusteorian tärkeimmistä edustajista. 

Fuller toimi oikeustieteen professorina Harvardin yliopistossa, ja hänen pääteoksensa on vuonna 1964 julkaistu *The Morality of Law*. Fuller tunnetaan myös hänen ja englantilaisen oikeuspositivistin H. L. A. Hartin käymästä pitkästä ja monivaiheisesta väittelystä oikeuden ja moraalin välisestä suhteesta, joka alkoi vuonna 1958 Harvard Law Review'ssa julkaistuilla artikkeleilla ja jatkui kummankin pääteoksissa.

## Oikeusteoria
Fuller piti oikeutta yhtenä inhimillisen käyttäytymisen ohjaamisen välineenä tai työkaluna muiden joukossa, jonka tehtävänä on inhimillisen yhteistoiminnan järjestäminen ja jonka tuli tällöin olla tietynlainen ollakseen mahdollisimman hyvä työkalu. Tämän perusteella Fuller esitti, että on olemassa tiettyjä vaatimuksia, jotka oikeuden tulee täyttää ollakseen oikeutta. Nämä vaatimukset muodostavat oikeuden sisäisen, menettelyllisen moraalin, ja niitä ovat seuraavat:

# lakien pitää olla yleisiä, ei vain yksittäistä tapausta varten laadittuja,
# lait pitää tehdä julkisesti tunnetuiksi eli promulgoida,
# lait eivät saa olla vaikutukseltaan taannehtivia,
# lakien pitää olla sisällöltään ymmärrettäviä,
# lait eivät saa olla keskenään ristiriitaisia
# lait eivät saa olla liian lyhytkestoisia, ja
# lait pitää myös panna täytäntöön siinä muodossa kuin ne on säädetty.

Fuller teki erottelun vähimmäis- eli velvollisuuslähtöisen moraalin (eng. *morality of duty*) ja ideaalisen moraalin (eng. *morality of aspiration*) välillä. Velvollisuusmoraalissa on kyse minimistandardista, joka täytyy täyttää, kun taas ideaalisessa moraalissa on kyse ideaalista, joka tulee pyrkiä täyttämään niin suuressa määrin kuin mahdollista. Oikeuden sisäisen moraalin vaatimuksista vain vaatimus lakien promulgoinnista toteuttaa velvollisuusmoraalia, kun taas muissa vaatimuksissa on kyse ideaalisesta moraalista.

Fullerin näkemystä on kritisoitu siitä, että hänen esittämänsä vaatimukset ovat pelkästään muodollisia ja menettelyllisiä eivätkä onnistu antamaan tarkkaa sisällöllistä mittatikkua oikeuden hyväksyttävyydelle. Hart kritisoi Fulleria lainsäädännön sisäisen moraalin ja ylipäätään tavoitteelliseen, tarkoitushakuiseen toimintaan liitettävien teknisten normien sekoittamisesta keskenään. Hartin mukaan on selkeämpää todeta esimerkiksi taannehtivasta laista, että sen kaltainen laki on kylläkin pätevällä tavalla voimassa olevaa oikeutta, jos se on säädetty valtiosäännön edellyttämällä tavalla, mutta että se on kelvotonta, huonoa ja moitittavaa lainsäädäntöä. Fullerin sisäisen moraalin ehdot eivät myöskään vaikuta sopivan kovin hyvin tuomioistuinten prejudikaatteihin perustuvaan oikeuteen.

## Lähteet
* 
* 
* 
* 

### Viitteet
Kaiken takana oli pelko

**Kaiken takana oli pelko: Kuinka Viro menetti historiansa ja miten se saadaan takaisin** on Imbi Pajun ja Sofi Oksasen toimittama artikkelikokoelma Viron historian vaiheista neuvostovallan aikana. Kirjoittajina on useita asiantuntijoita ja todistajia eri maista, muun muassa Aigi Rahi-Tamm, Tauno Tiusanen, Jukka Rislakki, Jüri Reinvere, Ivo Juurvee ja Anne Applebaum.

## Artikkelit
Toomas Hendrik Ilves rinnastaa kirjassa Venäjän toimet Virossa siihen, kun Antiikin Ateena tappoi kaikki miehet pienessä ja uhmakkaassa Meloksen saarivaltiossa ja myi lapset ja naiset orjiksi. Sofi Oksanen on kirjoittanut kirjaan seksuaalivähemmistöille omistetun osan.

## Julkistamistilaisuus
Julkistamistilaisuudessa Sanomatalossa Helsingin ydinkeskustassa oli yleisöä noin 300 henkeä. Kirjan julkistamistilaisuuden aikana järjestettiin myös pienimuotoiset mielenilmaukset ja vastamielenilmaukset. Johan Bäckmanin Suomen Antifasistisen Komitean mielenilmaus sai taakseen viisitoista henkeä. Heidän mielestään kirjassa oli unohdettu venäläinen näkökulma kokonaan, koska kirjaan ei ollut huolittu mukaan yhtäkään venäläistä historioitsijaa. Sanomatalon edessä pidettiin vastamielenosoitus, jossa oli kourallinen väkeä. 

## Vastaanotto ja arviot
Jarmo Virmavirta arvioi, että *Kaiken takana on pelko* sivuuttaa ”Viron ihmeen” eli virolaisuuden ja itsenäisyystahdon säilymisen miehityksen ajan yli ja samaistaa liikaa Venäjän Neuvostoliittoon. Teos ei ole myöskään uskottava väittäessään, ettei Suomessa olisi tiedetty, mitä Virossa oli tapahtunut ja tapahtui. Toisaalta Virmavirta myöntää artikkelikokoelman olevan ”vavahduttava lukukokemus”.

Helsingin Sanomien arvioijan Oula Silvennoisen mielestä nykysuomalaisten on aiheellista lukea *Kaiken takana on pelko*. Se käsittelee aihettaan hyvin monesta näkökulmasta, joskaan ei tuo esiin virolaisten kommunistien eikä neuvostovallan myötäilijöiden ääntä. Vaikka kirja näennäisesti käsittelee vain Viroa, se kertoo koko ajan myös suomalaisista.

Pentti Holappa arvioi, että teoksen tärkein tavoite on elvyttää virolaisten kansallista muistia. Suomalaisille se tarjoaa kiinnostavaa tietoa muun muassa setojen pienestä vähemmistöstä. Holappa ihmetteli myös, kuinka Bäckmanin kaltaiset ihmiset ”kehtaavat puolustella vuosikymmeniä jatkuneen Venäjän sisäisen terrorin perinnettä”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*  Sofi Oksasen haastattelu Kaiken takana oli pelko -teoksesta, Kirjastokaista video
* Oula Silvennoinen: Kiistelty Viro-kirja kertoo paljon myös suomalaisista. Helsingin Sanomat 23.3.2009.
* Jarmo Virmavirta: Neuvostomiehitys . Uusi Suomi 24.3.2009.
*
Zac Hanson

**Zachary Walker ”Zac” Hanson** (s. 22. lokakuuta 1985 Arlington, Virginia) on yhdysvaltalainen muusikko, joka kuuluu Hanson-yhtyeeseen. Hän soittaa suurimmaksi osaksi rumpuja ja laulaa, mutta soittaa muutamassa yhtyeen kappaleessa myös pianoa ja kitaraa. 

## Elämäkerta
Hanson syntyi Virginiassa, mutta kasvoi Tulsassa, Oklahomassa. Hän perusti vanhempien veljiensä Isaacin ja Taylorin kanssa Hanson-yhtyeen vuonna 1992. Yhtyeen menestys alkoi toukokuussa 1997 julkaistusta albumista *[[Middle of Nowhere]]*.

Zac Hanson meni naimisiin Kathryn Rebecca ”Kate” Tuckerin kanssa 3. heinäkuuta 2006 Atlantassa, Georgiassa. Pariskunnalla on kolme lasta, vuosina 2008 ja 2013 syntyneet pojat sekä 2010 syntynyt tytär.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Meet the Press

**Meet the Press** on yhdysvaltalainen NBC:n lähettämä viikoittainen uutis- ja ajankohtaisohjelma. Se on Yhdysvaltojen pitkäikäisin televisio-ohjelma, ja sen ensimmäinen lähetys tapahtui 6. marraskuuta 1947.

*Meet the Pressin* juuret ovat Lawrence E. Spivakin vuonna 1945 aloittamassa samannimisessä radio-ohjelmassa, joka oli tarkoitettu edistämään Spivakin kustantaman *American Mercury* -aikakauslehden myyntiä. Spivak oli itse mukana ohjelman teossa marraskuuhun 1975 saakka. Alkuaan jaksot olivat puolituntisia, mutta myöhemmin kesto on noussut tuntiin. 

Lähetykset tapahtuvat yleensä Washingtonista, mutta ohjelma on vieraillut merkittävissä tapahtumissa eri puolilla maailmaa, kuten George H. W. Bushin ja Mihail Gorbatšovin tapaamisessa Helsingissä  vuonna 1990.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nathan Safir

**Nathan Safir** (1912/1913 New Haven, Connecticut, Yhdysvallat &ndash; 7. syyskuuta 1996 San Antonio, Texas) oli espanjankielisten radiolähetysten uranuurtaja Yhdysvalloissa. Hän johti sanantoniolaista KCOR-AM radioasemaa vuodesta 1953 vuoteen 1990, jolloin hän jäi eläkkeelle.

Safirin vanhemmat syntyivät Venäjällä, josta Etelä-Afrikan kautta muuttivat Monterreyhin, Meksikoon. Safir itse syntyi New Havenissä, jossa hänen vanhemmillaan oli sukulaisia, mutta lapsuutensa hän vietti Meksikossa. 12 vuoden iässä hänet lähetettiin sisäoppilaitokseen Yhdysvaltoihin, San Antonioon, vaikkei hän tuolloin vielä osannut englantia. 1937 Safir suoritti Teksasin yliopistossa tutkinnon journalistiikassa. Vuonna 1940 Safir aloitti viikoittaiset espanjankieliset radiolähetykset sanantoniolaisella KTSA-radioasemalla. Toisen maailmansodan aikana hän palveli Lontoossa, josta käsin hän teki espanjankielisiä radio-ohjelmia Yhdysvaltain puolustusvoimien radiolle. Vuonna 1953 Safir siirtyi johtamaan Yhdysvaltain ensimmäistä täysin espanjankielistä radioasemaa KCOR-AM:ää, jonka Raul Cortez oli perustanut kolme vuotta aikaisemmin. Hän toimi myös Spanish Radio Broadcasters of American ja Texas Association of Broadcastersin puheenjohtajana.

Nathar Safir on valittu National Association of Broadcasters Hall of Fameen.

## Lähteet
Mark Siryk

**Mark Siryk** (, , 12. maaliskuuta 1989 Tallinna) on vironvenäläinen aktivisti, joka joutui vuoden 2007 pronssisoturi-kiistan vuoksi syytetyksi Virossa. Hän toimii Venäjän johtoa lähellä olevan nuorisoliikkeen Našin komissaarina ja on kyseisen järjestön Viron osaston johtaja.

Siryk toimi Naši-liikkeen yhtenä mielenosoituksen aiheena, kun liike piiritti Viron suurlähetystöä Moskovassa pronssisotilaskiistan yhteydessä. Hänet vapautettiin 13. kesäkuuta 2007 tutkintovankeudesta. Harjumaan tuomioistuin antoi 15. tammikuuta 2009 vapauttavan päätöksen Dmitri Linteriä, Dmitri Klenskiä, Maksim Revaa ja Mark Sirykia vastaan nostetussa jutussa.  

Siryk on saanut laajasti julkisuutta virolaisissa ja venäläisissä medioissa. Venäläiset päätelevisiokanavat Pervyi kanal, NTV ja Rossija ovat raportoineet hänestä pronssisoturi-kiistasta alkaen aina vapauttavaan päätökseen asti. Siryk osallistui myös Našin, Yövartio-liikkeen, Johan Bäckmanin ja Leena Hietasen järjestämään mielenosoitukseen Helsingissä 23. maaliskuuta 2009, jonka kohteina olivat *[[Kaiken takana oli pelko]]* -kirjan julkistamistilaisuus ja myöhemmin Viron suurlähetystön seminaari.

## Lähteet
Japaninaprikoosi

**Japaninaprikoosi** (*Prunus mume*) on pienehkö Aasiassa kasvava puu, jonka hedelmiä käytetään japanilaisessa ruoanvalmistuksessa, etenkin umeboshin valmistuksessa. Niitä kutsutaan usein käännösvirheen takia myös luumuiksi. Siitä on kehitetty Japanissa yli 300 lajiketta.

Japaninaprikoosin kukka on Taiwanin kansalliskukka.

## Ulkonäkö ja koko
Japaninaprikoosi leikataan yleensä alle seitsemän metriä korkeaksi. Se kukkii lopputalvesta (tammi-helmikuussa) valkoisin tai vaaleanpunaisin kukin. Soikeat, teräväkärkiset lehdet puhkeavat vasta kukkien varistua. Hedelmä kypsyy kesäkuussa.

## Alkuperä
Japaninaprikoosi on kotoisin Kiinasta ja Koreasta. Sitä on viljelty ainakin 1 500 vuotta.

## Lähteet
Sami Elopuro

**Sami Elopuro** (s. 22. marraskuuta 1964) on suomalainen squashinpelaaja. 

Elopuro voitti joukkuekilpailun MM-pronssia vuonna 1991. Joukkueessa pelasivat Elopuron lisäksi Ville Mäkisarka, Pentti Pekkanen ja Marko Pulli. Euroopan-mestaruuskilpailuista Elopurolla on joukkuehopeaa vuosilta 1991, 1992 ja 1995 sekä joukkuepronssia vuosilta 1986–1990 ja 1996. Hän pelasi 91 maaottelua vuosina 1984–1996 ja voitti kahdeksan Suomen-mestaruutta vuosina 1987–1993 ja 1995.

Squashin maailmanlistalla Elopuro oli parhaimmillaan kuudes vuosina 1992–1993, ja hän onkin korkeimmalle yksilömailapelien maailmanrankingissa yltänyt suomalaispelaaja.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Algonkin (täsmennyssivu)

**Algonkin** tai **Algonquin** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* Algonkinit ovat pohjoisamerikkalainen alkuperäiskansa, joka elää Itä-Kanadassa.
* Algonkinin kieli on algonkinien äidinkieli.
* Algonkin-kielet on laaja kieliryhmä, johon myös algonkinin kieli kuuluu.
* Algonkin-kansat ovat pohjoisamerikkalaisia alkuperäiskansoja, jotka puhuvat äidinkielenään algonkin-kieliä
* HMCS Algonquin, Kanadan laivaston aluksia
Emerald-luokka (risteilijä)

**Emerald-luokka** tai **E-luokka** oli Britannian Kuninkaallisen laivaston risteilijäluokka, joka suunniteltiin ensimmäisen maailmansodan kokemusten perusteella. Alus luokka tilattiin Hawkins-luokan risteilijöiden tilaamisen jälkeen maaliskuussa 1918 ja siihen kuului kolme alusta.

Alusten suunnittelun lähtökohtana oli nopeus muiden kriteerien kustannuksella ja sen tuli kyetä toimimaan uusia nopeita saksalaisia risteilijöitä, joiden uskottiin 1917 olevan tekeillä Saksassa, vaikka näin ei todellisuudessa ollutkaan.

## Suunnittelu
Emerald-luokan alukset pohjautuivat edeltäneisiin Danae-luokan risteilijöihin, mutta niissä oli suuri pituus/leveys suhde ja ainoastaan yksi tykki lisää, jolloin aluksista tuli suurempia ja kalliimpia. Alusten nopeus saatiin 33 solmuun lisäämällä hevosvoimien lukumäärä kaksinkertaiseksi, rungon pituutta kasvatettiin 100 jalkaa ja 50% uppouman lisäyksellä.

### Voimanlähde
Alusten voimanlähteeksi asennettiin kaksi Shakespeare-luokan hävittäjien konetta, joista kumpikin tuotti 40000 hevosvoimaa. Ratkaisu edellytti nelivaiheisen järjestelmän luomista. Kahdeksan kattilaa asennettiin pareittain neljään kattilahuoneeseen.
Aluksiin asennettiin neljä potkuria.

### Aseistus
Aluksiin asennettiin seitsemän 6 tuuman BL Mk XII yksiputkisina CP XIV asennuksina. Tornit asennettiin kaksi eteen ja kaksi taake keskilinjalle siten, että tykeillä No2 ja No6 oli mahdollista ampua ylitse. Yksi tykki asennettiin keskilinjalle takimmaisen savupiipun taakse, joten tykillä oli hyvin rajallinen ampuma-ala. Kaksi tykkiä asennettiin ylemmälle kannelle keskimmäisen savupiipun taakse kummallekin laidalle.

Apuaseina aluksiin asennettiin kaksi 4 tuuman Mk V ilmatorjuntatykkiä ja kaksi kaksinaulaista yksiputkista tykkiä. Aluksiin asennettiin myös 12 21 tuuman torpedoputkea kolmena neliputkisena asennuksena pääkannelle.

Ammusvarastot sijoitettiin  kattilahuoneiden 2+3 ja etummaisen konehuoneen sekä kattilahuone 4 ja takimmaisen konehuoneen väliin.

## Tilaukset
Alukset *[[HMS Emerald (D66)|HMS Emerald]]*, *[[HMS Enterprise (D52)|HMS Enterprise]]* ja *HMS Euphrates* tilattiin maaliskuussa 1918, mutta Fairfieldiltä tilatun *HMS Euphratesin* tilaus peruutettiin 26. marraskuuta 1918, koska ei ollut mahdollista rakentaa alusta materiaali sekä työvoimaongelmien vuoksi. Jäljelle jääneet alukset valmistuivat 1926.

## Lähteet

*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Karolinginen minuskeli

**Karolinginen minuskeli** tarkoittaa noin 800 Ranskassa luotua kirjoitustyyliä, joka korvasi siihen asti käytetyn unsiaalin.  Yleiskäsite **minuskeli** on vastakohta pelkkiä suuraakkosia käyttävälle kapiteelikirjoittamiselle, eli majuskelille. Tässä merkityksessä minuskeli tarkoittaa samaa kuin *gemena* eli pieni kirjain tai pienaakkonen.

Vaikka roomalaisten kapiteelikirjaimet olivat muodoiltaan kauniit ja geometrialtaan harmoniset, ne olivat liian hitaita jokapäiväiseen kirjoittamiseen. Kirjoitustaidon yleistyessä syntyikin useita käsin kirjoittamisen tyylejä eri maissa. Karolinginen minuskeli kehitettiin Tours’in Saint Martinin luostarissa, jossa toimi huomattava kirjan tekemisen, kopioinnin ja kuvittamisen keskus. Tyylin pohjana olivat puoliunsiaali ja kursiivikirjoitus. Karolingisen minuskelin kirjaimet kallistuvat hieman eteenpäin ja ne muodostuvat etupäässä kahdesta erillisestä vedosta. Se oli keveää ja nopeaa kirjoittaa. 

Karolingista minuskelia pidetään pohjana kaikille Länsi-Euroopassa käsin kirjoittamiseen käytettyjen pienaakkosten muodoille. Tyyliä kehitettiin aikana, jolloin Kaarle Suuri hallitsi ensimmäistä eurooppalaista suurvaltiota. Karolingista minuskelia pidetään helppolukuisempana kuin edeltäjäänsä, merovingien kehittämää unsiaalia. Lukemista sujuvoitti sekin, että minuskelia käyttävät kirjurit ottivat tavaksi merkitä sanavälit.  Usein esitetäänkin, että yhtenäinen tapa kirjoittaa olisi kehitetty Kaarle Suuren hallinnon tarpeisiin. Tämän kauden virkamiehet eivät sitä kuitenkaan omaksuneet, vaan esimerkiksi diplomaattiset tekstit kirjoitettiin 1100-luvulle unsiaalilla.

Aluksi karolingisen minuskelin kirjaimet olivat pyöreämuotoisia, mutta 1100-luvulta alkaen tyyli muuttui goottilaiseen tyyliin kulmikkaaksi. Myöhemmässä muodossaan karolingisessa minuskelissa käytettiin kookkaiden ja koristeellisten alkukirjainten lisäksi pien- ja suuraakkosia rinnakkain. 1390-luvulla italialaiset humanistit ottivat uudelleen käyttöön sovelletun karolingisen minuskelin. Siitä muokkautui kirjoitus, jota nykyisin käytämme. 

## Katso myös
*Kursiivi
*Unsiaali

## Lähteet
*

*

*
 
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Tekstuaalitieteiden sanasto (Suomalaisen Kirjallisuuden Seura).
HMS Dauntless (D45)

**HMS Dauntless** (viirinumero D45) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Danae-luokan kevyt risteilijä, joka palveli toisessa maailmansodassa ilmatorjuntaristeilijänä.

## Valmistus

Alus tilattiin Jarrowista Palmers Shipbuilding and Iron Companyltä, missä köli laskettiin 3. tammikuuta 1917. Alus laskettiin vesille 10. huhtikuuta 1918 ja otettiin palvelukseen 22. marraskuuta 1918.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Itämerelle purjehtivaan bolševikkien vastaiseen laivasto-osastoon. Itämereltä palattuaan alus siirrettiin Amerikan ja Länsi-Intian asemalle, josta se palasi 1919 Atlantin laivaston 1. kevyt risteilijäviirikköön palvellen siinä aina vuoteen 1924. Alus liitettiin 1923 maailman ympäri kiertäneeseen erikoisosastoon (). Matkan tarkoituksena oli esitellä Britannian Kuninkaallisen laivaston mahtia maailman merillä. Purjehduksen jälkeen alus liitettiin Välimeren laivaston 1. risteilijäviirikköön.

Aluksen palatessa 15. toukokuuta 1928 huollosta se liitettiin Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian aseman 8. risteilijäviirikköön. Kuitenkin hieman ennen perille pääsyä alus ajoi matalikolle 2. heinäkuuta Thrum Capissa Halifaxin edustalla. Alus vaurioitui pahoin yhden kone- ja kattilahuoneen romuttuessa. Alusta ei saatu irrotettua matalikolta ennen kuin kaikki tykit, torpedoputket, savupiiput sekä runsaasti muuta materiaalia oli poistettu 12. heinäkuuta. ''HMS Despatch'' hinasi lopulta aluksen irti hinaajien avustamana. Vaurioiden korjaaminen kesti vuoteen 1929, minkä jälkeen alus siirrettiin reserviin.

Vuonna 1930 alus palautettiin palvelukseen Amerikan ja Länsi-Intian asemalle ja se oli 1931-1932 Etelä-Amerikan osastossa. Vuonna 1934 alus siirrettiin Välimeren laivaston 3. risteilijäviirikköön, mistä se vapautti ''HMS Curlewin''. Alus palasi 1935 Englantiin  reserviin siirrettäväksi. Vuonna 1939 alus palautettiin palvelukseen 9. risteilijäviirikköön eteläiselle Atlantille. Joulukuussa se siirrettiin Kiinan asemalle.

*Dauntless* oli muodostamassa Brittiläistä Malesian osastoa maaliskuussa 1941. Alus kolaroi 15. kesäkuuta Malakan niemimaan edustalla risteilijä ''HMS Emeraldin'' kanssa. Alus vaurioitui törmäyksessä niin, että se piti siirtää Singaporeen telakalle, mistä se vapautui vasta elokuun puoleenvälissä. Alus siirrettiin vuoden 1942 alussa Portsmouthiin telakalle huollettavaksi ja modernisoitavaksi. Telakalla alukselle asennettiin kahdeksan yksiputkista 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä sekä tyyppien 291 ja 273 tutkat.

Alus palasi palvelukseen ja sijoitettiin Itäiseen laivastoon, jossa alus oli loppusodan ajan lähinnä koulutustehtävissä. Alukselle asennettiin kaksi neliputkista 2 naulan ilmatorjuntatykkiä huhtikuussa 1943. Vuoden 1945 alussa alus siirrettiin reserviin. alus myytiin 13. helmikuuta 1946 BISCOlle. Se saapui T. W. Wardille Inverkeithingiin huhtikuussa 1946 romutettavaksi.

## Lähteet
*
*
* 

### Viitteet
Ottawa (täsmennyssivu)

**Ottawa** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* Ottawa, Kanadan pääkaupunki
* Ottawajoki, joki Québecin ja Ontarion provinssissa Kanadassa
* Ottawat, pohjoisamerikkalainen alkuperäiskansa
* Ottawa, kaupunki Yhdysvaltojen Illinoisissa
* Ottawa, kaupunki Yhdysvaltain Kansasissa
* Ottawan piirikunta, piirikunta Michiganissa, Yhdysvalloissa
* Ottawan piirikunta, piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa
* Ottawan piirikunta, piirikunta Oklahomassa, Yhdysvalloissa
* Ottawa on suomalaisen Kalmar Oyj:n terminaalitraktorin merkki.

;Kanadan laivasto
*HMCS Ottawa (H60), River-luokan hävittäjä
*HMCS Ottawa (H31), River-luokan hävittäjä
*HMCS Ottawa (DDH 229), St. Laurent -luokan hävittäjä
*HMCS Ottawa (FFH 341), Halifax-luokan fregatti.
Gabriel Jussilainen

**Gabriel Iisakinpoika Korpi-Jussilainen** eli **Kaapo Jussilainen** (5. tammikuuta 1828 – 25. syyskuuta 1884) oli Janakkalassa asunut kansanrunoilija, suomalaisuusaatteen harrastaja ja maanviljelijä.

Korven kylän Alastalossa syntynyt Jussilainen tuli 1847 janakkalalaiseen Jussilan taloon kotivävyksi ja hän oli talon toisen puoliskon isäntänä kuolemaansa saakka. Jussilainen toimi Janakkalan kansakoulujen johtokunnan puheenjohtajana, pitäjän viljamakasiinin hoitajana ja Janakkalan säästöpankin esimiehenä. Hän oli myös hämeenlinnalaisen Hämäläinen-sanomalehden Janakkalan-kirjeenvaihtajana. Jussilainen oli mukana J. V. Snellmanin luona vierailleessa Janakkalan kunnan kunnialähetystössä.

Viron kansallisrunoilija Lydia Koidula (1843–1886) kävi vierailulla Jussilaisen talossa.

## Lähteet
* Rootsweb: Kerkkonen-sukupuu
* Janakkalan seurakunta: tutustu hautausmaahan 2002-2007 s. 11
Rømer-asteikko

**Rømer-asteikko** (yksikön tunnus **°Rø**) on tanskalaisen tähtitieteilijän Ole Rømerin vuonna 1701 esittelemä lämpötila-asteikko. Tässä asteikossa lämpötilaa mitattiin alkoholitäytteisellä lämpömittarilla, jonka referenssipisteet otettiin veden jäätymis- ja kiehumispisteistä. Silloin 0 °Rø oli noin −20 °C, veden jäätymispiste 7,5 °Rø ja veden kiehumispistettä 100 °C merkittiin 60 °Rø. Rømer-asteikko oli laadittu vain etanolille, joten se ei ole lineaarinen suhteessa termodynaamiseen lämpötilaan. Rømer-asteikkoa ei käytetä enää missään maassa.

## Historiaa
Rømerin jälkeen jääneistä papereista on voitu lukea, että jo 12.12.1692 tehdyissä lämpölaajenemista koskevissa kokeissa on kirjattu muistiin lämpötiloja. Hänellä oli tuolloin käytössään lämpömittari, jonka hän ilmeisesti toi ulkomaanmatkoiltaan mukanaan ja jonka lämpötila-asteikko on tuntematon. Se selviää kuitenkin, että hänen 1° vastaa nykyistä 1,9 °C, mutta nollapisteen sijaintia ei ole pystytty selvittämään.

Vuonna 1702 hän valmisti lämpömittareita 18 tuuman lasiputkista, jotka olivat riittävän tasapaksuja ja jonka alapäähän hän liitti nestetäytteisen laajennusosan. Nesteeksi hän oli valinnut noin 39 tilavuus-% alkoholia ("*spiritus vini*" eli etanolia), jonka hän oli värjännyt sahramilla. Täytettyään mittarin laajennusosan ja osan putkea, sinetöi hän mittarin. Asteikon luomiseksi hän upotti mittarin jääveteen ja merkitsi siihen merkin. Saman hän teki kiehuvassa vedessä. Kahden merkin välin hän jakoi 7 yhtä pitkään osaan ja lisäsi yhden samanpituisen osan jäätymispisteen alle. Tämän viimeisen merkin hän merkitsi 0 °Rø. Kiehumispisteen hän merkitsi 60 °Rø. Veden jäätymispisteeksi tuli näin 7,5 °Rø. Tämänkin mittarin asteikkoväli on 1,9 °C = 1 °Rø.

Vuonna 1708 Gabriel Fahrenheit vieraili hänen kotonaan tarkoituksenaan tutustua Rømerin lämpömittareihin. Fahrenheitille hän esitteli "*lyhyttä mittaria*". Sen alamerkki haettiin jäätymispisteessä (noin 7,5 °Rø) ja ylämerkki ihmisen ruumiinlämmöstä (22,5 °Rø, ehkä suusta). Merkkien väli oli jaettu kahteen osaan, josta yksi osa merkittiin veden jäätymispisteen alapuolelle (0 °Rø). Tämä mittari oli ilmeisesti tarkoitettu ihmisen ruumiinlämmön mittaamiseen, sillä sitä ei voinut käyttää korkeiden lämpötilojen mittaamiseen. Vaikuttaa siltä, että tämän mittarin asteikko vaikutti suuresti Fahrenheit-asteikon muodostumiseen.

## Katso myös
* Lämpötila-asteikko

## Lähteet
*  Bolton, Henry Carrington: Evolution of the thermometer 1592–1743, Open Library, 1900
* Rundetaarn.dk: Ole Rømer  
* Runeberg: Rømer, Ole Christensen, 1644–1710 
* E-museo Tycho: Rømer, Ole 
* Museo Galileo: Thermometric Scales

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* CSGNetwork: Temperature Conversion – Celsius, Fahrenheit, Kelvin, Réaumur, and Rankine
* The Straight Dope: Why do we have so many temperature scales?, 2004
Simeon Hirvonen

**Simeon (Simo) Hirvonen** (6. helmikuuta 1848 Hausjärvi – 9. joulukuuta 1915) oli suomalainen runoilija ja suomentaja.

Hirvonen toimi muun muassa opettajana Hämeenlinnan vankilassa 1876–1882.

## Suomennoksia
* Maximilian Axelson : *Sihteeri Lundbergin häät* : kertomus kansan elämästä ; ruotsista suomentanut S. Hirvonen. Hagelberg, Tampere 1878 (Kirja Project Gutenbergissä)
* Theodor Dielitz : *Vandiemenin maa* : kertomus nuorisolle ; ruotsista suomentanut S. H—n. Emil Hagelberg, Tampere 1881 (Kirja Project Gutenbergissä)
* Pehr Thomasson : *Lukkarin Mari* : kynäily ; suomentanut S. Hirvonen. J. F. Olan, Tampere 1882 (Kirja Project Gutenbergissä)

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
*
Kansi (merenkulku)

**Kansi** on aluksen vaakasuora lattiana toimiva rakenneosa, joka jakaa aluksen päällekkäisiksi tiloiksi. Tavallisesti kansi ulottuu yhtäjaksoisesti aluksen keulasta perään, mutta siinä voi olla korokkeita, kuten keulakoroke eli pakka, peräkoroke ja puolikansi, sekä syvennyksiä eli kaivoja. Suurissa matkustajalaivoissa on usein kymmenenkin kantta eri korkeuksilla.

Alkuaan kansi oli aluksen ylälaitoja yhdistävä säänkestävä kate, joka vahvisti aluksen runkoa, toimi vedeneristeenä ja mahdollisti lastin kuljettamisen kannen päällä. Kansi koostuu kaariin kiinnitetyistä kansipalkeista ja palkkien päälle hitsatuista tai niitatuista kansilevyistä. Kannen pinnan voi muodostaa myös kansipalkkien päälle pultatut puiset kansilankut. Kansilevyt voidaan pinnoittaa peitteellä, joka eristää lämpöä tai vaimentaa ääntä.

Kannet ovat harvoin suoria tasoja. Ne tehdään lujuuden lisäämiseksi ja veden poistamiseksi kaareviksi. Kannen poikittaissuuntaista kaarevuutta nimitetään kansimutkaksi ja pitkittäissuuntaista kansiketkaksi. Usein ainakin aluksen ylin kansi on keulaan ja perään päin kohoava.

## Nimityksiä
Eri kannet nimetään sijainnin tai käyttötarkoituksen perusteella.
* Alakansi on aluksen alin kansi
* Ankkurikansi
* Aurinkokansi on kansi, jossa voi ottaa aurinkoa
* Autokansi on kansi, jolla kuljetetaan autoja
* Etukansi
* Kaivokansi on kaivon eli kansisyvennyksen pohjan muodostava pääkannen osa
* Keskikansi
* Keulakansi on aluksen keulapakan kansi
* Korokekansi on lyhyt, laivan päissä sijaitseva kansi
* Kävelykansia on matkustajalaivoissa
* Lastikansi on kansi, jolla kuljetetaan lastia
* Lyhyt puolikansi on toiselta nimeltään puuppi
* Matkustajakansi
* Panssarikansi on taistelulaivassa
* Peräkansi on aluksen perässä sijaitseva kannen osa tai puolikansi
* Pitkä puolikansi on keskilaivalle saakka ulottuva peräkoroke
* Pääkansi on ylin jatkuva kansi
* Ruumakansi oli vanhoissa sotalaivoissa vesirajan alapuolella
* Siltakansi on se kansi, jolla komentosilta sijaitsee
* Ulkokansi
* Suojakansi eli myrskykansi on pääkannen yläpuolella oleva kansi

* Sääkansi on ylin kattamaton kansi, joka suojaa sään ja merenkäynnin vaikutuksilta
* Tankkikansi on kaksoispohjan katon muodostama kansi
* Urheilukansi
* Varjokansi sijaitsee pääkannen yläpuolella
* Varppikansi
* Venekansi on kansi, jolla sijaitsevat pelastusveneet
* Visiirin kansi
* Välikansi jakaa pääkannen alapuolisia tiloja

## Katso myös
* Kansirakennus

## Lähteet
* Nykysuomen sanakirja, WSOY 1951–1961
* Otavan iso tietosanakirja, Otava 1960–1965
* Iso tietosanakirja, Otava 1931–1939

## Aiheesta muualla
Jaroslav Kudrna

**Jaroslav Kudrna** (s. 5. joulukuuta 1975 Hradec Králové, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija. Kudrna pelaa tällä hetkellä Tšekin Extraligan HC Bílí Tygři Liberecissä. Hän on ollut voittamassa Magnitogorskissa niin Venäjän mestaruutta 2007, kuin Euroopan seurajoukkueiden mestaruutta 2008. Kudrna on San Jose Sharksin 142. varaus vuodelta 1995. 

## Lähteet

* 
* 
*
Niilo Kivinen

**Niilo Kivinen**, entinen nimi **Nikolai Kivimäki** (30. syyskuuta 1862 Lehtimäki – 18. lokakuuta 1895 Vaasa) oli suomalainen Lehtimäeltä kotoisin ollut toimittaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkiä *Niku*.

Kivinen sai nuorena opastusta luvuissaan seurakuntansa papilta. Hän muutti sitten Lehtimäeltä Vaasaan ja toimi aluksi kirjapainossa latojana. Hän oli sitten toimittajana ensin Vaasan Lehdessä ja sitten Pohjalainen-lehdessä. Kivinen kuoli 33-vuotiaana keuhkotautiin. 

Kivinen oli työskennellyt nuorena metsätöissä ja tukinuitossa ja hän kuvasi tätä aihepiiriä pienoisromaanissaan *Tuppelan Kalle ja Koturi-Heikki*. Muita Kivisen kansanelämää kuvaavia teoksia olivat pienoisromaani *Vanhoillinen* ja kertomus *Aholan asukkaat*. Hän julkaisi myös pienempiä kaunokirjallisia kertomuksia sanomalehdissä.
__NOTOC__
## Teoksia
* *Tuppelan Kalle ja Koturi-Heikki : kuvaus tukkipoikain elämästä*, pienoisromaani. Vaasa 1889
* *Vanhoillinen*, pienoisromaani.   Julkaistu alun perin 1891 sanomalehti Pohjalaisen novelliosastossa, uusi painos Lehtimäki-seura 2001
* *Aholan asukkaat*. Vaasa 1893

## Suomennoksia
* Arne Garborg : *Paholaiselle luvattu*. Waasan painoyhtiö, Vaasa 1886

## Lähteet
* 
* Kirjasampo.fi : Niilo Kivinen
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Vapaasti ladattavia Niilo Kivisen e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä