open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jens Kyllönen

**Jens Olof Kyllönen** (s. 9. heinäkuuta 1989) on suomalainen finanssialan maisteri ja entinen pokeriammattilainen, joka voitti European Poker Tourin (EPT) Kööpenhaminan osakilpailun helmikuussa 2009. Voitollaan Kyllönen ansaitsi 6&nbsp;542&nbsp;208 Tanskan kruunua (hieman alle 0,9 miljoonaa euroa). Kyllönen oli toinen suomalainen EPT-voittaja, ensimmäisen voiton otti Patrik Antonius vuonna 2005. Kyllönen on Suomen Mensan jäsen.

Kesäkuussa 2008 nettipokerinimimerkkiä ”Jeans89” käyttävä Kyllönen voitti Ipoker-nettipokeriverkon ECOOP II -turnaussarjan (European Poker Championship of Online Poker) pääturnauksen. Turnauksen ykköspalkinto oli 315&nbsp;000 dollaria. Vuonna 2011 Kyllönen ansaitsi nettipokerissa jopa neljä miljoonaa dollaria. Tammikuussa 2012 hänet palkittiin Suomen parhaana pokerinpelaajana. Kyllönen osallistui heinäkuussa 2012 maailman ensimmäiseen $1M Big One for One Drop-turnaukseen, joka miljoonan dollarin sisäänostohinnallaan oli historian kaikkien aikojen suurin koskaan järjestetty pokeriturnaus. Turnauksen 48 osallistujasta Kyllönen oli 22-vuotiaana nuorin.

Elokuussa 2012 uutisoitiin Kyllösen ostaneen Virgin Galacticin tarjoaman avaruusmatkan, jonka Kyllönen kuitenkin perui myöhemmin kolmen vuoden odottelun jälkeen. Jens Kyllönen palkittiin toistamiseen Suomen parhaana pokerinpelaajana tammikuussa 2013. Lokakuussa vuonna 2014 Kyllönen aloitti pokerivalmentajana pokeriopetussivusto runitonce.com:ssa. Kyllönen nousi maailman suurimman pelitarjoajan, Pokerstarsin suurimmaksi voittajaksi noin 4,96 miljoonan dollarin tienesteillään lokakuussa 2015.

Kyllönen voitti vuonna 2016 kolmantena suomalaisena WSOP -turnauksen. Kyseessä oli turnaussarjan #62 $25,000 High Roller Pot-Limit Omaha (8-Handed) -turnaus, josta Kyllönen voitti palkintorahojen (1&nbsp;127&nbsp;035 dollaria) lisäksi WSOP-rannekkeen. Nelipäiväiseen turnaukseen osallistui 184 pelaajaa. Kyllönen valittiin alkuvuonna 2017 kolmannen kerran Suomen parhaaksi pokerinpelaajaksi. Hän on kertonut lopettaneensa ammattimaisen pokerin pelaamisen ja keskittyvänsä finanssialan opintoihin Hankenissa.

Kyllönen aloitti kesäkuussa 2017 työharjoittelun sijoitusyritys Susquehanna International Groupissa Yhdysvalloissa.Kyllönen valmistui Hankenista kauppatieteiden kandidaatiksi 2018 ja valmistui laskentatoimen ja rahoituksen maisteriksi London School of Economicsista kesällä 2020.

Kyllönen avioitui Nora-vaimonsa kanssa heinäkuussa 2020 Hangossa. He saivat pojan huhtikuussa 2021.

Tammikuussa 2022 perustettiin Kyllösen sijoitusstrategiaa hyödyntävä Coeus Invest GRIT Erikoissijoitusrahasto. Kyllönen sai kerättyä sijoittajilta rahastolle 18,5 miljoonaa euroa lähtöön. Coeus Invest GRIT -rahasto lakkautettiin heinäkuussa 2023. Syynä lakkauttamiseen olivat rahaston epäonnistuneet sijoitukset ja heikot tuotot, joiden arvioitiin kesäkuun 2023 lopulla olleen miinuksella noin 35,5 prosenttia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Jens Kyllösen haastattelu Monte Carlossa 1.5.2009
HMS Concord (1916)

**HMS Concord** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Centaur-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

## Valmistus

Osmaanien valtakunta oli 1914 tilannut Britanniasta kaksi tiedustelijoiksi sopivaa risteilijää, mutta ensimmäisen maailmansodan syttyessä alusten rakentaminen keskeytettiin. Tilauksen toteuttamiseksi oli kuitenkin jo hankittu runsaasti tarvikkeita, jotka nyt käytettiin Centaur-luokan alusten valmistukseen.

Alus tilattiin Barrow-in-Furnessista Vickers Armstrongilta, missä köli laskettiin 1. helmikuuta 1915. Alus laskettiin vesille 1. huhtikuuta 1916 ja otettiin palvelukseen joulukuussa.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Harwichiin sijoitettuun 5. kevyt risteilijäviirikköön tehtävänään valvoa meriliikennettä Englannin Kanaalin itäpäässä, missä alus palveli maaliskuuhun 1919. Alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin Devonportin telakalle .

Alus vapautui telakalta ja otettiin uudelleen palvelukseen lokakuussa 1919 Välimeren laivaston 3. kevyt risteilijäviirikköön. Alus oli huollossa palaten palvelukseen elokuussa 1921. Alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin reserviin heinäkuussa 1923.

Alus oli Devonportin telakalla, mistä se palasi palvelukseen toukokuussa 1924 Välimeren laivaston 3. risteilijäviirikköön. Alus siirrettiin 1925 Australian asemalle ja edelleen vuoden lopulla Kiinan asemalle, mistä se palasi 1926 Välimerelle 3. risteilijäviirikköön. Alus siirrettiin lokakuussa 1927 Portsmouthin reserviin, jolloin se kuljetti joukkoja Kiinaan helmikuussa 1928 ja siirrettiin huoltoon lokakuusta marraskuuhun samana vuonna ennen siirtoa Viestikouluun Portsmouthiin. 

*Concord* poistettiin palveluksesta tammikuussa 1933 telakalle siirtoa varten ja sijoitettiin poistolistalle marraskuussa 1934. Alus myytiin romutettavaksi 16. syyskuuta 1935 Metal Industriesille Rosythiin.
 
## Lähteet
*

### Viitteet
HMS Constance (1915)

**HMS Constance** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Cambrian-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin Birkenheadistä Cammell Lairdiltä, missä köli laskettiin 25. tammikuuta 1915. Alus laskettiin vesille 12. marraskuuta ja otettiin palvelukseen tammikuussa 1916.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Suuren Laivaston () 4. kevyt risteilijäviirikköön. Alus otti osaa Skagerrakin taisteluun yhdessä sisaralustensa ''HMS Canterburyn'' ja ''HMS Castorin'' kanssa.

Vuonna 1919 alus liitettiin Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian asemalle 8. kevyt risteilijäviirikköön. Alus oli huollossa Devonportissa palaten palvelukseen tammikuussa 1923. Alus oli huollossa Chathamin telakalla syyskuusta 1926 joulukuuhun 1927, minkä jälkeen se poistettiin palveluksesta ja liitettiin Portsmouthin reservin lippulaivaksi.

*Constance* palautettiin 1928 palvelukseen liitettynä Kiinan asemalle 8. risteilijäviirikköön, josta alus palasi marraskuussa 1930 Britteinsaarille. Alus poistettiin palveluksesta ja liitettiin Portsmouthin reserviin maaliskuussa 1931.

Alus sijoitettiin poistolistalle heinäkuussa 1935 ja myytiin romutettavaksi 8. kesäkuuta 1936 Arnott Youngille Dalmuiriin.
 
## Lähteet

*

### Viitteet
HMS Centaur (1916)

**HMS Centaur** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Centaur-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

## Valmistus

Osmaanien valtakunta oli tilannut Britanniasta kaksi tiedustelijoiksi sopivaa risteilijää 1914, mutta ensimmäisen maailmansodan syttyessä alusten rakentaminen keskeytettiin. Tilauksen toteuttamiseksi oli kuitenkin jo hankittu runsaasti tarvikkeita, jotka nyt käytettiin Centaur-luokan alusten valmistukseen.

Alus tilattiin Barrow-in-Furnessista Vickers Armstrongilta, missä köli laskettiin 24. tammikuuta 1915. Alus laskettiin vesille 6. tammikuuta 1916 ja otettiin palvelukseen elokuussa.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Harwichiin sijoitettuun 5. kevyt risteilijäviirikköön tehtävänään valvoa meriliikennettä Englannin Kanaalin itäpäässä. Alus upotti tammikuussa 1917 Saksan keisarikunnan laivaston torpedoveneen *[[SMS S30]]:n* Schouwenin matalikon lähistöllä. Alus osui miinaan 18. kesäkuuta 1918. Aluksen vauriot korjattiin telakalla Hullissa, minkä jälkeen se lähetettiin Itämerelle joulukuussa 1918.

Maaliskuussa 1919 alus liitettiin Välimeren laivastoon, missä alus palveli lokakuuhun 1923. Välimerellä  alus palasi huolloista Maltalta kesäkuussa 1920 ja Gibraltarilta maaliskuussa 1922. Alus siirrettiin Devonportin reserviin lokakuussa 1923.

Vuosina 1924-1925 alus oli modernisoitavana, mistä se palasi 8. huhtikuuta 1925 palvelukseen Portsmouthissa Atlantin laivaston hävittäjien kommodorin lippulaivaksi. Alus oli huollossa palaten palvelukseen helmikuussa 1928 ja uudelleen syyskuussa 1930. Alus palautettiin Portsmouthin reserviin maaliskuussa 1932.

Alus sijoitettiin 1933 poistolistalle ja myytiin romutettavaksi helmikuussa 1934 Kingille Trooniin, jonne se saapui 6. maaliskuuta.

## Lähteet
*

### Viitteet
Sojuz T-13

**Sojuz T-13** oli Neuvostoliiton miehitetty avaruuslento Saljut 7 -avaruusasemalle. Avaruusalus laukaistiin Baikonurista 6. kesäkuuta 1985 ja se laskeutui maahan 26. syyskuuta 1985. Miehistö korjasi Saljut 7 -aseman sähköjärjestelmän. Asema oli miehittämätön kosmonauttien tullessa sinne. Sen sähköjärjestelmä oli rikki ja siksi aseman olosuhteet olivat karut – muun muassa vesi oli jäässä. Lento kuitenkin osoitti, että tällaisestakin tilasta avaruusasema voidaan nopeasti palauttaa lentokelpoiseksi.

## Miehistö
Laukaisu
*Vladimir Džanibekov, päällikkö
*Viktor Savinyh

Lasku
*Vladimir Džanibekov, päällikkö
*Georgi Gretško

## Lähteet
HMS Cassandra (1916)

**HMS Cassandra** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Caledon-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin Barrow-in-Furnessista Vickers Armstrongilta, missä köli laskettiin maaliskuussa 1916. Alus laskettiin vesille 25. marraskuuta ja otettiin palvelukseen kesäkuussa 1917.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Suuren Laivaston () 6. kevyt risteilijäviirikköön. Alus ajoi 15. elokuuta 1917 matalikolle Fair Islellä. Alus hinattiin Lerwickiin korjattavaksi.

Marraskuussa 1918 alus lähetettiin Itämerelle kontra-amiraali Edwyn Alexander-Sinclairin komentamassa laivasto-osastossa taistelemaan bolševikkeja vastaan ja tukemaan Venäjän sisällissodan valkoisia. 

Alus osui 5. joulukuuta 1918 Suomenlahdella kartoittamattomaan Saksan keisarikunnan laivaston rakentamaan miinakenttään. Alus osui miinaan ja upposi Saarenmaan edustalle. Haaksirikossa sai surmansa 11 miehistönjäsentä. Hävittäjät ''HMS Vendetta'' ja ''HMS Westminster'' pelastivat eloonjääneet.

## Lähteet
*

### Viitteet
Ruins (japanilainen yhtye)

**Ruins** on japanilainen kokeellista rockia soittava duo. Sen perustivat rumpali Tatsuya Yoshida ja basisti Hideki Kawamoto vuonna 1985. Myöhemmin Yoshidan rinnalla on soittanut eri basisteja ja useita vierailevia artisteja. Yoshida on esiintynyt myös soolona **Ruins Alone** -nimellä. Yhtyeen musiikkia on kuvattu yhdistelmäksi hardcore punkia, progressiivista rockia ja vapaata improvisaatiota. Sen tyypillisiä piirteitä ovat erikoiset tahtilajit, nopeat tempon vaihtelut ja keksityllä kielellä kirjoitetut sanoitukset.

## Diskografia
### Albumit

* Ruins (1988)
* Infect (1988)
* Stonehenge (1990)
* Burning Stone (1992)
* Graviyaunosch (1993)
* Ruins & Hatoba (1994)
* Saisoro (1995) 
* Hyderomastgroningem (1995)
* Refusal Fossil (1997)
* Tohjinbo (1997)
* Symphonica (1998)
* Vrresto (1998)
* Pallaschtom (2000)
* Tzomborgha (2002)

## Katso myös

*Koenjihyakkei

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen sivut Skin Graft Recordsin sivuilla 
* Magaibutsu-levymerkin kotisivut  tai
Oikeuspolitiikka

**Oikeuspolitiikka** on oikeustieteen erityisala, joka tutkii lainsäädännön kehittämistä yhteiskunnallisia tavoitteita entistä paremmin toteuttavaksi oikeusnormistoksi. Toisaalta se on yhteiskuntapolitiikan osa-alue, jonka tavoitteita toteutetaan lainsäädännön avulla. Raja yhteiskunta- ja oikeuspolitiikan välillä on häilyvä, koska yhteiskuntapoliittisiin tekoihin liittyy suoraa tai välillistä oikeudellista säätelyä.

Väljästi määriteltynä oikeuspolitiikka kattaa esimerkiksi lainvalmistelun ja lainkäytön lisäksi oikeuden konstitutiiviset tehtävät, joita ovat lakien ihmisten ajattelutapoja muovaamat ja mahdollisesti uutta luovat tehtävät eli yhteiskuntamoraaliin vaikuttavat tehtävät. Oikeuspolitiikan tavoitteet liittyvät säädösten avulla tapahtuvan yhteiskunnallisen vaikuttamisen mahdollisuuksiin ja sen rajallisuuteen. Oikeuspolitiikan avulla kansalaiskeskustelu muovataan oikeudellisiksi päätöksiksi.

Edellä kuvattua alaa koskevaa tutkimusta nimitetään oikeuspoliittiseksi tutkimukseksi. Sitä ovat esimerkiksi lakien syntyä ja vaikutuksia käsittelevät tutkimukset. Myös vallitsevista käytännöistä poikkeavien oikeuspoliittisten menettelytapojen teoreettinen tai käytännöllinen tutkimus kuuluu sen piiriin.

## Lähteet
HMS Caradoc

**HMS Caradoc** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Caledon-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä ja toisen maailmansodan risteilijänä ja ilmatorjuntaristeilijänä.

## Valmistus

Alus tilattiin Greenockista Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä, missä köli laskettiin 21. helmikuuta 1916. Alus laskettiin vesille 23. joulukuuta ja otettiin palvelukseen 15. kesäkuuta 1917.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Suuren laivaston () 6. kevyt risteilijäviirikköön. Alus ajoi karille elokuussa 1917 Fair Islellä.

Ensimmäisen maailmansodan loputtua alus siirrettiin joulukuussa 1918 Itämerelle, jossa se valtasi yhdessä muiden osastoon kuuluneiden alusten kanssa bolševikkien miehittämät hävittäjät ''Avtroilin'' ja ''Spartakin''. Alus siirrettiin 29. helmikuuta 1919 Välimeren laivaston 3. risteilijäviirikköön, missä se oli joulukuuhun 1926, jolloin alus lähti Kiinan asemalle. Alus oli Välimerellä ollessaan huollossa kahdesti palaten palvelukseen maaliskuussa 1923 ja helmikuussa 1926.

Palattuaan Englantiin *Caradoc* poistettiin palveluksesta ja siirrettiin 15. syyskuuta 1927 telakalle, mistä vapauduttuaan se siirrettiin lokakuussa 1928 Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian asemalle, jossa alus oli aina helmikuuhun 1930. Alus siirrettiin reserviin maaliskuussa ja heinäkuussa palautettiin palvelukseen Kiinan aseman 5. risteilijäviirikköön. Alus palveli Kiinan asemalla vuoteen 1934. Palattuaan Englantiin alus siirrettiin 17. lokakuuta 1934 reserviin, missä se oli vuoteen 1939.

Toisen maailmansodan syttyessä alus oli Amerikan ja Länsi-Intian asemalla, missä se oli vuoteen 1942. Tuona aikana alus kuljetti lokakuussa 1939 noin 2 miljoonan punnan arvosta kultaa Halifaxiin Nova Scotiaan ja kohtasi saksalaiset saarronmurtajat 23. lokakuuta 1939 Jukatanin kanavassa *Emmy Friedrichin* ja 11. joulukuuta 1940 *Rheinin*.

Alus oli 28. lokakuuta 1941 - 26. helmikuuta 1942 New Yorkissa telakalla, jossa alukseen asennettiin kaksi yksiputkista 2 naulan ja viisi yksiputkista 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Alukseen asennettiin myös tyyppien 271 ja 290 tutkat. Palattuaan telakalta alus liitettiin Itäiseen laivastoon. Se oli Intian valtamerellä vuoteen 1943, jolloin alus lähti kesäkuussa Durbaniin Etelä-Afrikan asemalle tykistökoululaivaksi.

Vuonna 1944 alus lähti Colomboon, jossa se palveli asema-aluksena elokuuhun 1945, jolloin aluksesta tehtiin Itä-Intian alueen lippulaiva.
*Caradoc* palasi Englantiin ja myytiin romutettavaksi 5. huhtikuuta 1946. Alus siirrettiin toukokuussa T. W. Ward & Co:lle Briton Ferryyn romutettavaksi.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Denny Morrison

**Denny Morrison** (s. 8. syyskuuta 1985 Chetwynd, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen pikaluistelija.

Morrison saavutti junioreiden MM-kilpailuissa hopeaa joukkuetakaa-ajossa vuosina 2004 ja 2005. Torinon olympialaisissa 2006 hän kuului samassa lajissa Kanadan hopeajoukkueeseen. Yleisluistelun MM-kilpailuissa Calgaryssä 2006 hän sijoittui viidenneksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui 1&nbsp;500 metrillä kaudella 2005–2006 toiseksi ja seuraavalla kaudella kolmanneksi. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Salt Lake Cityssä 2007 hän saavutti 1&nbsp;000 metrillä hopeaa 0,02 sekuntia Shani Davisille hävinneenä. Hän sai lisäksi hopeaa joukkuetakaa-ajossa ja pronssia 1&nbsp;500 metrillä. 

Morrison voitti 1&nbsp;500 metrin maailmanmestaruuden Naganossa 2008 ajalla 1.45,22 ja sai lisäksi pronssia 1&nbsp;000 metrillä. Hän teki 14. maaliskuuta 2008 Calgaryssä uuden 1&nbsp;500 metrin maailmanennätyksen 1.42,01. Vuonna 2009 hän sijoittui viidenneksi sprinttereiden MM-kilpailuissa Moskovassa. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Richmondissa hän sai hopeaa 1&nbsp;000 ja pronssia 1&nbsp;500 metrillä. Hän sijoittui 1&nbsp;000 metrin maailmancupissa toiseksi kausilla 2007–2008 ja 2008–2009.

Morrison kuului Vancouverin olympialaisissa 2010 Kanadan kultajoukkueeseen joukkuetakaa-ajossa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli samalla kaudella 1&nbsp;500&nbsp;metrillä kolmas. Vuonna 2011 hän sai MM-hopeaa joukkuetakaa-ajossa. Hän voitti 1&nbsp;500 metrin maailmanmestaruuden Heerenveenissä 2012 ajalla 1.46,44. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sai hopeaa 1&nbsp;000&nbsp;metrillä ajalla 1.08,43 ja pronssia 1&nbsp;500&nbsp;metrillä ajalla 1.45,22. Saman kauden maailmancupissa hän sijoittui 1&nbsp;000 metrillä toiseksi.

Morrison saavutti Heerenveenissä 2015 MM-hopeaa 1&nbsp;500 metrillä ja joukkuetakaa-ajossa. Hän voitti samalla kaudella 1&nbsp;500 metrin maailmancupin.

## Ennätykset

## Lähteet
*Tulokset www.skateresults.com-sivustolla  
*Ennätykset www.sskating.com-sivustolla 

### Viitteet
AKL

**AKL** tarkoittaa seuraavia:

* Alueidenkäyttölaki
* Ammattikoululaisten Liitto
* Aseistakieltäytyjäliitto
* Aucklandin lentoasema (IATA-koodi AKL)
* Autoalan Keskusliitto
* Auto- ja Kuljetustyöväen Liitto, ammattiliitto 1960–1970
* Averagekidluke
HMS Calypso (D61)

**HMS Calypso** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Caledon-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä ja toisen maailmansodan alun, kunnes Italian laivaston sukellusvene *RS/mg Bagnolini* upotti risteilijän 12. kesäkuuta 1940 Välimerellä Kreetan lounaispuolella.

## Valmistus

Alus tilattiin Hebburnista Hawthorne Leslie and Companyltä, missä köli laskettiin 17. helmikuuta 1916. Alus laskettiin vesille 24. tammikuuta 1917 ja otettiin palvelukseen 21. kesäkuuta.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Suuren laivaston () 6. kevyt risteilijäviirikköön. Alus osallistui 17. marraskuuta 1917 toiseen Helgolandin taisteluun, jossa aluksen sillalle osunut kranaatti surmasi koko siltamiehistön päällikkö mukaan lukien.

Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä alus siirrettiin marraskuussa 1918 Itämerelle tukemaan Venäjän sisällissodan valkoisia. Alus valtasi 26. joulukuuta Tallinnan edustalla bolševikkien hallussa olleet hävittäjät ''Avtroilin'' ja ''Spartakin'' yhdessä sisaraluksena ''HMS Caradocin'' ja hävittäjien *[[HMS Vendetta]]n*, ''HMS Vortigernin'' ja ''HMS Wakefulin'' kanssa.

Maaliskuussa 1919 alus siirrettiin Välimerelle 3. risteilijäviirikköön. Aluksen palvellessa Välimerellä se palasi huollosta palvelukseen elokuussa 1922, tammikuussa 1925 sekä elokuussa 1927. Alus palasi 1932 Englantiin, missä se siirrettiin reserviin.

Toisen maailmansodan alkaessa alus liitettiin 7.  risteilijäviirikköön, jonka mukana se oli Pohjanmeren meriliikenteen valvonnassa (). Alus havaitsi partioretkellä 24. syyskuuta saarronmurtaja *Mindenin* ja 22. marraskuuta *Konsul Hendrik Fisserin*.
Alus etsi Saksan laivaston ''Scharnhorstia'' ja ''Gneisenauta'', jotka upottivat aseistetun kauppalaivan *[[HMS Rawalpindi]]n*.

Vuonna 1940 alus siirrettiin Välimeren laivastoon kotisatamanaan Aleksandria. Italian laivaston sukellusvene *R S/Mg Bagnolini]]* upotti *Calypson* 12. kesäkuuta 1940 Välimerellä Kreetan lounaispuolella aluksen osallistuessa Kreetan evakuointeihin.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Tsai Ming-liang

**Tsai Ming-liang** (; s. 27. lokakuuta 1957 Kuching, Malesia) on taiwanilainen elokuvaohjaaja.

Tsai asui ensimmäiset 20 elinvuottaan synnyinmaassaan Malesiassa, minkä jälkeen hän muutti Taiwaniin opiskelemaan elokuvaa ja teatteria. 1980-luvulla hän työskenteli teatterissa ohjaajana, näyttelijänä ja käsikirjoittajana. Vuosikymmenen lopulla hän kirjoitti ja ohjasi useita televisioelokuvia. Hänen ensimmäinen pitkä teatterielokuvansa *[[Rebels of the Neon God]]* valmistui vuonna 1992. Vuonna 1994 valmistunut toinen elokuva *[[Eläköön rakkaus]]* voitti parhaan elokuvan palkinnon Venetsian elokuvajuhlilla. Vuonna 1997 valmistunut *[[The River (elokuva)|The River]]* voitti juryn erikoispalkinnon Berliinin elokuvajuhlilla. Vuoden 1998 *[[Dong]]* voitti puolestaan kriitikkojen erikoispalkinnon Cannesin elokuvajuhlilla. Lisäksi Tsai on voittanut useita muitakin palkintoja.

Tsain tavaramerkkejä ovat pitkät staattiset otokset, vähäinen dialogi ja veden keskeinen rooli kerronnassa. Hänen tyypillisiä teemojaan ovat urbaani vieraantuneisuus, ihmisten välisen kommunikaation vaikeus ja seksi. Hänen tärkeimpänä esikuvanaan on pidetty François Truffautia.

## Filmografia
### Pitkät elokuvat

**[[Rebels of the Neon God]]* (1992)
**[[Eläköön rakkaus]]* (1994)
**[[The River (elokuva)|The River]]* (1997)
**[[The Hole (elokuva)|The Hole]]* (1998)
**[[What Time Is It There?]]* (2001)
**[[Goodbye, Dragon Inn]]* (2003)
**[[The Wayward Cloud]]* (2005)
**[[I Don't Want to Sleep Alone]]* (2006)
**[[Stray Dogs]]* (2013)
**[[Days]]* (2020)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Miikka Mutanen

**Miikka Mutanen** (s. Ruvaslahti, Polvijärvi) on suomalainen runoilija. Mutanen on julkaissut kaksi runokokoelmaa, *Mäkärä, särmä, hindustani* (Ankkuri, 2006) sekä *Esikko, klassikko* (Ntamo, 2008). Teokset on julkaistu tarvepainatteina.

Mutanen kääntää James Joycen romaania *[[Finnegans Wake]]*, jonka epäkieltä ei ole aikaisemmin yritetty suomentaa. *”virtavie, ohi Eilvan ja Aatomun, heitseistä rannan kaareen seppellahden, takaisin kiertää avarjen kulco modeus meidät Kuinks Linnaan ja Ympäröivaan.”*

Mutaselle on myönnetty Alfred Kordelinin säätiön apuraha 2008 kirjalliseen työskentelyyn.

## Teokset

* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Finnegans Waken käännöstä.
* Esa Mäkijärvi: Miikka Mutasen kirjasta Esikko, klassikko. 8.12.2008.
Systematiikka (oikeustiede)

**Systematiikka** on oikeusjärjestelmän järjestelmällinen esitys, jossa osoitetaan myös sen sisäiset riippuvuussuhteet. Systematiikka ja eri oikeudenalojen yleiset opit ovat oikeudellisen tiedonhallinnan tärkeimmät välineet.

Pohjoismainen oikeus samoin kuin keskiajan yliopistoissa Manner-Euroopassa syntynyt romaanis-germaaninen oikeus eroavat ratkaisevasti englantilaisperäisestä common law -oikeudesta ja equity-järjestelmästä. Pohjoismaisessa oikeudessa ei ole systematiikkaa eikä peruskäsitteitä, joita voisi verrata common law -oikeudessa käytettyihin. Eri oikeusjärjestelmät ovat yhteismitattomia. Suomalainen oikeus on mannereurooppalaistunut ruotsalaisen oikeuskäytännön kautta. Esimerkiksi Ruotsin hovioikeuskäytäntö omaksui vaikutteita Manner-Euroopasta jo 1600-luvulla.

Romaanis-germaanisessa systematiikassa oikeusjärjestelmä jaetaan oikeudenaloihin siten, että erotetaan yksityisoikeus ja julkisoikeus. Common law -maissa tällaista jakoa ei ole. Näissä maissa ei ole esimerkiksi hallintotuomioistuimia, kun taas romaanis-germaanisessa oikeusryhmässä tuomioistuimet jaetaan hallintotuomioistuimiin ja yleisiin tuomioistuimiin. Tässä Tanska ja Norja ovat poikkeuksia. Manner-Euroopassa on suhteellisen yhtenäinen systematiikka myös perusjaottelun sisällä. Erityisesti velvoiteoikeuden ja esineoikeuden yhteiset perinteet ulottuvat pitkälle.

Nykyajan oikeudellinen systematiikka on dynaamista. Yksityistäminen ja kilpailu ovat johtaneet yksityis- ja julkisoikeuden tarkan rajan hämärtymiseen ja 1800-luvulta peräisin olevan kiinteäryhmäisen systematiikan muuttumiseen. Kehittynyt tietotekniikka mahdollistaa oikeudellisen lähdeaineiston käytön useaan systemaattiseen jaotteluun perustuen.

## Lähteet
Forum (täsmennyssivu)

**Forum** tai **foorumi** voi tarkoittaa seuraavia:

* forum, antiikin ajan kaupunkien aukio
* Forum, kauppakeskus Helsingissä
* Forum, kauppakeskus Jyväskylässä
* Forum, kauppakeskus Turussa
* Forum, kauppakeskus Jämsässä
* Forum, kauppakeskus Varkaudessa
* Forum, yhdysvaltalainen kirjallinen aikakauslehti (1885–1950)
* Forum, suomenruotsalainen talouslehti
* Forum Marinum, Turussa sijaitseva merimuseo
* Forum 18, norjalainen ihmisoikeusjärjestö
* Helsinki Forum, Helsingissä 1997–2005 toiminut kulttuuriyhdistys
* Forum24, oululainen ilmaisjakelulehti
* keskustelupalsta eli keskustelufoorumi ().
Danae-luokka

**Danae-luokka** tai **D-luokka** oli Britannian Kuninkaallisen laivaston risteilijäluokka, joka tilattiin ensimmäisen maailmansodan lopulla, mutta ei kerennyt mukaan taisteluihin. Luokan alukset palvelivat toisessa maailmansodassa.
__notoc__
## Suunnittelu
Amiraliteetti aloitti uuden risteilijäluokan suunnittelun saatuaan tiedon saksalaisten suunnittelemasta uudesta risteilijästä, jonka aseistuksena olisi ollut kymmenen tai jopa kaksitoista 150 millimetrin tykkiä. Tiedustelutietojen mukainen alus olisi ollut ylivoimainen verrattuna uusimpiin C-luokan risteilijöihin.

Amiraliteetti katsoi, että lähtökohtaisesti C-luokan risteilijöihin voitaisiin lisätä yksi tykkitorni, jolloin saavutettaisiin ilman suurta koon lisäystä vastaava täyslaidallinen, koska saksalaisten suunnitelmissa keulassa ja perässä olisi tykki ja loput tykit olisivat aluksen sivuilla, minkä vuoksi täyslaidallinen olisi joko 6 tai 7 tykkiä.

Uuden tykin lisäämiseksi siirtämällä kansirakenteita eteenpäin ja sijoittamalla se ampumaan yli tykin No1. Tällöin etukansi pidentyisi 20 jalkaa ja silta siirtyisi todellisuudessa kahdeksan jalkaa taaksepäin. Sisätiloissa jouduttiin tekemään muutoksia tornien tieltä tuli siirtää etummainen kattilahuone taaksepäin. Nopeuden lisäämiseksi 29 solmuun alukseen asennettiin raskaampi ja pidempi voimanlähde ja aluksen leveyttä lisättiin 2 jalkaa 9 tuumaa. Kokonaisvaikutus uppoumaan oli 430 tonnia.

## Tilaus
Luokan aluksista *HMS Danae*, *HMS Dauntless* ja *HMS Dragon* tilattiin syyskuussa 1916 ja kolme seuraavaa *HMS Delhi*, *HMS Dunedin* ja *HMS Durban* heinäkuussa 1917. Maaliskuussa 1918 tilattiin vielä kuusi alusta. Viimeisen tilauksen alukset poikkesivat aikaisemmista hieman ja lopulta ainoastaan *HMS Despatch* ja *HMS Diomede* valmistuivat ja loput *HMS Daedalus*, *HMS Daring*, *HMS Dryad* ja *HMS Desperate* peruutettiin 26. marraskuuta 1918.

## Lähteet

*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Sef

**Sef** tai **SEF** voi tarkoittaa seuraavia:

* Sef Vergoossen (s. 1947), alankomaalainen jalkapallovalmentaja

* Suomalaisen elokuvan festivaali, lyh. *SEF*
* Svenska Elektrikerförbunet, lyh. *SEF*.
Blackburn Roc

**Blackburn B-25 Roc** oli Britannian Kuninkaallisen laivaston kaksipaikkainen tukialushävittäjä, jonka käyttäjän oli Fleet Air Arm toisessa maailmansodassa. Kone oli rakenteellisesti samanlainen kuin edeltäjänsä Blackburn Skua. Kone suunniteltiin Blackburn Aviation Limitedin Brough Aerodromella East Yorkissa ja konetta valmisti Boulton Paul Aircraft Ltd Wolverhampton Aerodromella Staffsissa.

Koneen voimanlähteenä oli 890 hevosvoiman Bristol Perseus XII.

## Tuotanto
23. huhtikuuta 1937 (632260/37) tehty tilaus käsitti 136 konetta (L3057–L3192). Kaikki koneet toimitettiin Wolverhamptonista kesäkuun loppuun mennessä 1940.
Myös Suomen Ilmavoimille hankittiin 20 konetta mutta ne eivät koskaan tulleet Suomeen.

## Laivueet
### Royal Air Force
* A lentue No2 AACU
* D lentue No2 AACU
* 1622 lentue
* 1623 lentue

### Fleet Air Arm
* NAS 801
* NAS 806
* NAS 759
* NAS 760
* NAS 769
* NAS 772
* NAS 773
* NAS 778
* NAS 792

## Lähteet
* 

### Viitteet
Maksimos Planudes

**Maksimos Planudes** (n. 1260 &ndash; 1330) oli bysanttilainen grammaatikko ja teologi, joka eli ja työskenteli Mikael VIII Palaiologoksen ja Andronikos II Palaiologoksen aikana. Planudes oli merkittävä henkilö Palaiologosten ajan bysanttilaisessa renessanssissa.

## Elämä ja työt

Planudes syntyi Nikomedeiassa Bithyniassa, mutta vietti suurimman osan elämästään Konstantinopolissa. Hän omisti itsensä tutkimuksille ja opetukselle. Hän ryhtyi munkiksi, ja astuessaan luostariin muutti alkuperäisen nimensä Manuelin Maksimokseksi.

Planudes osasi latinaa, mikä oli harvinaista aikana, jolloin Bysantin välit Roomaan ja Italiaan olivat huonot. Todennäköisesti tämän vuoksi hänet valittiin yhdeksi lähettiläistä, jotka Andronikos II lähetti vuonna 1327 neuvottelemaan venetsialaisten kanssa.

Planudes kirjoitti lukuisia teoksia. Niihin kuuluvat kreikkalainen kielioppi, joka oli esitetty kysymysten ja vastausten muodossa, kuten Manuel Moskhopuloksen *Erotemata grammaticalia*; tutkielma syntaksista; Aisopoksen elämäkerta ja proosaversio faabeleista; skolia eräistä kreikkalaisista kirjailijoista; kaksi heksametrimuodossa kirjoitettua runoa, joista ensimmäinen oli ylistyspuhe Klaudios Ptolemaiokselle, jonka *Geografian* Planudes löysi uudelleen, ja toinen kertomus härän yht'äkkisestä muuttumisesta hiireksi; tutkielma intialaisesta matematiikasta; sekä skolia Diofantoksen *Aritmetiikan* kahdesta ensimmäisestä kirjasta.

Planudes myös käänsi useita teoksia latinan kielestä. Näin kuuluvat Ciceron *[[Scipion uni]]* Macrobiuksen kommentaarilla; Julius Caesarin *[[Gallian sota (kirja)|Gallian sota]]*; Ovidiuksen *[[Heroides]]* ja *[[Muodonmuutoksia]]*; Boethiuksen *[[Filosofian lohdutus]]* sekä Augustinuksen *[[De trinitate]]*.

Käännöstensä kautta Planudes oli edesauttamassa kreikan kielen ja kirjallisuuden osaamisen uutta tulemista läntisessä Euroopassa. Hänen käännöksensä olivat hyvin suosittuja keskiajalla kreikan kielen opiskelun tekstikirjoina. Hänet tunnetaan kuitenkin parhaiten hänen toimittamastaan *[[Kreikkalainen antologia|Kreikkalaisen antologian]]* versiosta.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* Fabricius, Johann Albert: *Bibliotheca graeca*, toim. G. C. Harles, xi. 682.
* Migne, Jacques Paul: *[[Patrologia Graeca]]*, cxlvii. Teologiset kirjoitukset.

## Aiheesta muualla
* Planudes, Maximus: The Great Calculation According to the Indians (Loeb Classical Library, 1916)
Lasisilmä

**Lasisilmä** on Johanna Sinisalon romaani, joka ilmestyi 28. lokakuuta 2004.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mattila, Pertti: Finlandia-voittaja on kirjoittamisen kymmenottelija. Turun Sanomat 20.6.2008. (STT)
* Tiitto, Marjo: Finlandia-voittajan ympäristöherätys. MTV3 18.9.2008.
* 
* Ripsaluoma, Marjatta: Lasisilmä.
Erkki Ilmari

**Erkki Ilmari** (nimi aiemmin **Erkki Ilmari Lehtonen**; 9. tammikuuta 1902 Tampere – 8. syyskuuta 1945 Rovaniemi) oli suomalainen kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä *Yrjänä Pirkka*.

Lehtosen isä oli talonomistaja. Lehtonen kävi kolme luokkaa Tampereen lyseota, sitten Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun 1921–1923 ja harjoitti taideopintoja Berliinissä ja Pariisissa 1923–1924. Hän oli puolustusvoimien aliupseerina 1918–1921 ja aikakauslehti Maanantain päätoimittaja 1927–1928. Vuonna 1934 hän oli Keskusmetsäseura Tapion palveluksessa, mutta jäi sitten vapaaksi kirjailijaksi. 

Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1922 ja 1928. Lehtonen työskenteli kirjailijan työn ohella toimittajana, kuvittajana sekä piirustuksen ja tyyliopin opettajana.

Erno Paasilinna kuvaa Erkki Ilmaria vauhdikkaaksi kertojaksi, jonka teosten seikkailukas juoniaines on usein kuvausten pohjana. Paasilinna luonnehtii Erkki Ilmarin huumoria terveeksi ja harmittomaksi. Tekstit saavat paikallisväriä perusteellisesta olojen ja tapojen kuvauksesta.

Erkki Ilmarin tunnetuin teos, vuonna 1935 ilmestynyt teollisuusromaani *Kaukopää* kertoi Enso-Gutzeit Oy:n Kaukopään sulfaattiselluloosatehtaan rakentamisesta Imatralle 1930-luvun alkupuolella. Tehdas oli valmistuessaan vuonna 1935 Euroopan suurin alallaan.

## Teoksia
* *Vedenjakajan takaa: erämiesten parissa Lapin kairoilla ja kiveliöissä*. Gummerus 1934
* *Väärää kultaa: seikkailu Lapissa*, Poikain jännityskirjasto n:o 2. Gummerus 1934
* *Kaukopää*, teollisuusromaani. Gummerus 1935, 2. painos 1935, 3. painos 1936
* *Varastetut suunnitelmat, vakoiluseikkailu*, Poikain jännityskirjasto n:o 8. Gummerus 1936
* *Suomen pankin miljoonat*, Poikain jännityskirjasto n:o 11. Gummerus 1937
* *Hävittävä käsi*, romaani. Gummerus 1938 (nimimerkillä *Yrjänä Pirkka*)
* *Takojat*, romaani vanhasta rautaruukista. Gummerus 1938
* *Porras-herra*, romaani. Gummerus 1945

## Lähteet
* 
* Suomen kirjailijat tietokanta
* Kuvataiteilijamatrikkeli

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Erkki Ilmari : "Lentävä lappalainen", Suomen Kuvalehti, 02.02.1929, nro 5, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* 2,000 tuppea heilumassa. Pari katkelemaa Kaukopää-aiheisesta romaanista. Kirj. Erkki Ilmari, Karjala, 13.10.1935, nro 276, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Henri Estienne (nuorempi)

**Henri Estienne** (1528/1531 Pariisi – 1598 Lyon), tunnetaan myös nimellä **Henricus Stephanus**, oli ranskalainen kirjanpainaja, joka toimitti ja painoi useita antiikin kreikkalaisen kirjallisuuden teoksia.

## Elämä ja työt

Estienne oli jo nuorena kiinnostunut kreikan ja latinan kielistä ja kirjallisuudesta. Hänen isänsä Robert Estienne piti hyvää huolta hänen kasvatuksestaan, ja Henri teki nuoruudessaan matkan Italiaan, Englantiin ja Flanderiin kootakseen käsikirjoituksia isänsä kirjapainoa varten.

Vuonna 1554 Estienne julkaisi ensimmäisen itsenäisen teoksensa nimeltään *Anacreon*. Tämän jälkeen hän matkusti uudelleen Italiaan. Hän muun muassa löysi Roomasta kopion Diodoros Sisilialaisen teoksesta.

Vuonna 1557 hänellä vaikuttaa olleen oma kirjapaino, ja hän mainosti itseään ”pariisilaisena kirjanpainajana” (*typographus parisiensis*). Seuraavana vuonna hän otti nimityksen *illustris viri Huldrici Fuggeri typographus* viitaten mesenaattiinsa Ulrich Fuggeriin. Vuonna 1559 Estienne otti isänsä kirjapainon haltuunsa. Estienne katsoi olevansa julkaisija, toimittaja ja vanhojen käsikirjoitusten kokoaja. Hän paransi kreikankielisten teosten vanhoja käännöksiä ja teki myös uusia käännöksiä useista teoksista.

Athenagoraan, Aristoteleen ja Aiskhyloksen teokset ilmestyivät vuonna 1557; Diodoros Sisilialaisen vuonna 1559; Ksenofonin 1561; Sekstos Empeirikoksen vuonna 1562; Thukydideen vuonna 1564; sekä Herodotoksen vuosina 1566 ja 1581. Estiennen täydellinen laitos Platonin dialogeista vuonna 1578 on edelleen pohjana Platonin teoksiin viittaamisessa käytetylle numeroinnille, Stephanuksen numeroinnille.

Estiennen merkittävimpiin teoksiin kuuluu *Thesaurus linguae graecae*, kreikan kielen tesaurus, joka oli laajalti käytössä 1800-luvulle saakka kreikan leksikografian pohjana. Se ilmestyi vuonna 1572, ja käsitti neljä osaa ja kaksi lisäosaa. Estiennen omia teoksia oli myös *Apologie pour Hérodote* (1566).

Estienne painoi useita kreikankielisen Uuden testamentin laitoksia. Tunnetuin on Théodore de Bèzen toimittama ja kommentoima laitos. Estienne toimitti myös omia kreikankielisen Uuden testamentin laitoksia vuosina 1576 ja 1587. Ensin mainittu sisälsi ensimmäisen tieteellisen tutkielman apostolisten kirjoittajien käyttämästä kielestä; viimeksi mainittu puolestaan käsitteli antiikin aikaisia tekstin jaotteluja. Vuonna 1594 hän julkaisi Uuden testamentin konkordanssihakemiston, johon hänen isänsä oli tehnyt esityötä.

Jo aiemmin hän oli kääntänyt Jean Calvinin katekismuksen kreikan kielelle. Se painettiin vuonna 1554. Peshitta painettiin vuonna 1569, suuri ranskankielinen Raamattu vuonna 1565.

Estienne oli naimisissa kolmesti ja hänellä oli neljätoista lasta.

## Kirjallisuutta

* 
*
Jean-Pierre Goudeau

**Jean-Pierre Goudeau** (25. helmikuuta 1933 Pariisi, Ranska – 18. heinäkuuta 2024) oli ranskalainen pikajuoksija.

Goudeau saavutti Bernin EM-kilpailuissa 1954 kultaa 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestijuoksussa Ranskan ennätyksellä 3.08,7. Helsingin 1952 olympialaisissa hän sijoittui viestissä kuudenneksi ajalla 3.10,1, joka sekin oli silloin Ranskan ennätys. Henkilökohtaisissa lajeissa hän karsiutui alkuerissä sekä Helsingin olympialaisten 400 metrin juoksussa (aika 48,8) että Melbournen 1956 olympialaisten 200 metrin juoksussa (aika 22,0).

Goudeau voitti Ranskan mestaruuden 200 metrillä vuonna 1951 ja 400 metrillä vuonna 1955. Hän sivusi 400 metrillä Ranskan ennätystä 47,5&nbsp;s lokakuussa 1954. Seuratasolla hän edusti Paris UC:tä. Hän on pituudeltaan 183-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 75 kiloa.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 200 metriä: 21,9 (1952)
* 400 metriä: 47,5 (1954)
* 800 metriä: 1.53,1 (1956)

## Lähteet
* 

### Viitteet
Jean-Pierre Haarhoff

**Jean-Pierre Haarhoff** (9. heinäkuuta 1932 Haguenau, Bas-Rhin – 11. kesäkuuta 2024 Haguenau, Bas-Rhin) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 400 metrin juoksu.

Haarhoff saavutti Bernin EM-kilpailuissa 1954 kultaa 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestijuoksussa Ranskan ennätyksellä 3.08,7. Melbournen 1956 olympialaisissa hän karsiutui 400 metrin juoksun puolivälierissä ajalla 47,6&nbsp;s.

Haarhoff voitti Ranskan mestaruuden 400 metrillä vuosina 1956 ja 1960. Hän sivusi 400 metrillä Ranskan ennätystä 47,3&nbsp;s syyskuussa 1956. Seuratasolla hän edusti RC Strasbourgia.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 100 metrin juoksu: 10,9 (1957)
* 200 metrin juoksu: 21,8 (1954)
* 400 metrin juoksu: 47,3 (1956), sähköajanotolla 47,82 (1956)
* 800 metrin juoksu: 1.55,1 (1955)
* 400 metrin aitajuoksu: 52,6 (1961)
* 440 jaardin aitajuoksu: 53,4 (1961)
* Pituushyppy: 679 (1953)

## Lähteet
* 
### Viitteet
Raymond Boisset

**Raymond Boisset** (26. maaliskuuta 1912 La Pacaudière, Loire, Ranska – 7. heinäkuuta 1991) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 400 metrin juoksu.

Boisset saavutti Torinon EM-kilpailuissa 1934 hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestijuoksussa Ranskan ennätyksellä 3.15,6. Lisäksi hän sijoittui 400 metrin juoksussa viidenneksi ajalla 48,9&nbsp;s. Berliinin 1936 olympialaisissa Ranskan joukkue paransi viestin alkuerissä maansa ennätystä aikaan 3.15,2 mutta ei selviytynyt loppukilpailuun. Boisset karsiutui myös 400 metrin juoksun alkuerissä ajalla 49,5&nbsp;s.

Boisset voitti Ranskan mestaruuden 400 metrillä vuosina 1934 ja 1935. Hän juoksi 400 metrillä Ranskan ennätyksen 47,6&nbsp;s vuonna 1934. Seuratasolla hän edusti Paris UC:tä.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 100 metriä: 11,0 (1933)
* 200 metriä: 21,8 (1934)
* 400 metriä: 47,6 (1934)

## Lähteet

* 

### Viitteet
Christian Nicolau

**Christian Nicolau** (s. 3. helmikuuta 1947 La Tronche, Isère, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 400 metrin juoksu.

Nicolau saavutti Ateenan EM-kilpailuissa 1969 kultaa 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestijuoksussa Ranskan ennätyksellä 3.02,3. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän sijoittui viestissä kuudenneksi ajalla 3.05,0 ja karsiutui 400 metrin juoksun alkuerissä ajalla 47,1&nbsp;s. Méxicon 1968 olympialaisissa hän juoksi 400 metrin alkuerissä Ranskan ennätystä sivuavan ajan 45,7&nbsp;s mutta keskeytti puolivälierissä. Sähköajanotolla mitattuna hänen alkueräaikansa oli 45,77&nbsp;s, jonka ranskalaisjuoksijoista alitti Aldo Canti vasta vuonna 1983.

Nicolau voitti Ranskan mestaruuden 400 metrillä vuonna 1967. Seuratasolla hän edusti Grenoble UC:tä. Hän on pituudeltaan 174-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 65 kiloa.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 100 metriä: 10,4 (1968)
* 200 metriä: 20,9 (1968)
* 400 metrin juoksu: 45,7 (1968), sähköajanotolla 45,77 (1968)

## Lähteet

*
Simon Rex

**Simon Rex Cutright** (s. 20. heinäkuuta 1974 San Francisco) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tv-persoona ja rap-artisti. 

Simon Rex on Paul ja Zoe Cutrightin ainoa lapsi. 17-vuotiaana hän joutui nuorisovankilaan. 

Ensimmäinen roolisuoritus näyttelijänä hänellä oli vuonna 1993 pornoelokuvassa Brad Posey's Young, Hard & Solo, jossa hän näytteli Sebastiania. Vuonna 1999 hän sai osan tv-sarjasta Jack & Jill, jota tehtiin kaksi tuotantokautta. Rex on myös newyorkilaisen yökerhon, The Plumm, osaomistajana yhdessä Chris Nothin, Samantha Ronsonin ja Noel Ashmanin kanssa.

Musiikin puolella häntä kutsutaan Dirt Nastyksi. Dirt Nasty on tehnyt kolme sooloalbumia. Hän myös kuuluu rap-ryhmään jonka nimi on Three Loco ja siihen kuuluu RiFF RaFF ja Andy Milonakis Dirt Nastyn lisäksi.

## Filmografiaa

## Diskografia

## Lähteet
Manuel Salazar

**Manuel Salazar** (s. 1956 Caracas, Venezuela) on venezuelalainen näyttelijä. Hän on tunnettu sarjoista *Luisa Fernanda* (1999), *Mis 3 hermanas* (2000) ja *La mujer perfecta* (2010).

## Aiheesta muualla
*
Portlet

**Portlet** on englantilaisperäinen termi, jota käytetään viitatessa WWW-sivun loogisesti (sisällöltään) erillisiin osioihin eli sisältöruutuihin tai -ikkunoihin. Vaihtoehtoisesti termillä voidaan tarkoittaa sisältöruudun tuottavaa ohjelmistokomponenttia. Asiayhteydestä tulisi käydä ilmi kumpaa tarkoitetaan. 

Termi liittyy yleisimmin WWW-selainkäyttöliittymiin tai erilaisiin kehittyneisiin selaimella käytettäviin järjestelmiin, kuten dokumentin- tai sisällönhallintajärjestelmiin sekä WWW-portaaleihin.
Impi Aronaho

**Impi Fatima Aronaho**, o.s. *Mäkelin*, (20. tammikuuta 1880 Ruovesi – 12. maaliskuuta 1945 Alpua, Vihanti) oli suomalainen nimimerkkiä **Pauliina Mäkelä** käyttänyt kirjailija ja pakinoitsija.

Aronahon isä oli suutarimestari Vilhelm (Vilho) Mäkelin (1849–1932) ja hänen veljensä oli toimittaja ja kansanedustaja Yrjö Mäkelin. Impi Mäkelin tuli 1910-luvulla Vihannin Alpuaan myymäläapulaiseksi, ja mentyään naimisiin maanviljelijä Antti Aronahon kanssa hän oli emäntänä Aronahon talossa yli 30 vuoden ajan. Impi Aronaho kirjoitti pakinoita Kotilieteen ja Suomen Kuvalehteen nimimerkillä *Pauliina Mäkelä* ja hän julkaisi myös kaksi pakinakokoelmaa.

Impi Aronahon kirjallista perintöä vaalii raahelainen yhdistys, Impin Ystävät ry. Yhdistys perustettiin helmikuussa 2019 ja sen keskuspaikka on Alpuan Nuorisoseura, jonka yhtenä aktiivijäsenenä Aronaho vaikutti. Yhdistys on julkaissut ensimmäisen kirjansa, Impi Aronaho - Elämää ja pakinoita, jonka toimitti Eila Jaakkola. Yhdistys järjestää vuosittain Alpuan Nuorisoseuralla Impin Iltamat ja valitsee tilaisuudessa Vuoden Impin. 

## Teokset
* *Aiheita: kertomuksia ja pakinoita*. Perjantai Oy, Oulu 1934
* *Sata pakinaa*. WSOY 1939

## Lähteet
* Suomen kirjailijat -tietokanta 
* Mäkelinejä Vihannissa. Kansan Tahto 21.8.2003

### Viitteet
Anne Averio

**Anne Averio** (s. 7. lokakuuta 1964) on suomalainen entinen jalkapalloilija ja salibandyn pelaaja.

Jalkapalloa hyökkääjänä pelannut Averio edusti Helsingin Jalkapalloklubia. Hän saavutti seurassa kuusi Suomen mestaruutta ja neljä Suomen cupin voittoa. Averio oli useita kertoja SM-sarjan paras maalintekijä ja hän oli ensimmäinen yli 100 maaliin yltänyt pelaaja. Kaikkiaan hän teki uransa aikana 120 maalia pääsarjatasolla. Maajoukkueessa Averio esiintyi kuudessa ottelussa.

Averio pelasi myös salibandya liigatasolla ja maajoukkueessa. Hän edusti urallaan m/s ICS:ää, Tapanilan Erää, HIFK Salibandya ja Espoon Oilersia, jossa hän voitti mestaruuden kaudella 1993–1994. Maajoukkueessa Averio pelasi 14 maaottelua ja oli mukana Suomen voittaessa maailmanmestaruuden vuoden 1999 MM-kisoissa.

## Lähteet
Finnfeeds Finland

**Finnfeeds Finland Oy** on Naantalissa, Naantalin satamassa sijaitseva sokerijuurikaspohjaisista liuoksista eristettyä betaiinia rehu-, ravitsemus- kosmetiikka- ja kemianteollisuuden tarpeisiin maailmanlaajuisesti kehittävä, valmistava ja markkinoiva yritys. Myös inositoli on yksi päätuotteista. Henkilöstöä Naantalissa on noin 70 ja tehdas toimii ympäri vuorokauden. Yrityksellä on myös toimintaa Kirkkonummen Kantvikissa jossa työskentelee noin 30 ihmistä.

Merkittävä osa tehtaaseen tulevasta raaka-aineesta kulkee Naantalin sataman kautta, mutta myös osa viennistä toimitetaan laivoilla.

Yrityksen rinnakkaistoiminimiä ovat Finnfeeds Finland Ab ja Finnfeeds Finland Ltd. Finnfeeds Finland Oy kuuluu tanskalaiseen Danisco-konserniin, jonka yhdysvaltalainen DuPont osti vuonna 2011.

## Historia
Alun perin Suomen Sokeri aloitti sokerin valmistuksen Naantalin satamassa vuonna 1953 jatkaen aina vuoteen 1990 saakka. Silloin päätuotteeksi tuli tehtaan valmistama luonnon betaiini, jota oli valmistettu Naantalissa vuodesta 1979.

## Lähteet
* Naantalin satama, yhteistyökumppanit
* Danisco, Finland, Naantali 

### Viitteet
August Immanuel Bekker

**August Immanuel Bekker** (21. toukokuuta 1785 Berliini &ndash; 7. kesäkuuta 1871 Berliini) oli saksalainen filologi.

## Elämä

Bekker syntyi Berliinissä. Hän saattoi klassiset opintonsa loppuun Hallen yliopistossa Friedrich August Wolfin oppilaana. Wolf piti häntä lahjakkaimpana oppilaanaan. Vuonna 1810 Bekker nimitettiin Berliinin yliopiston filosofian professoriksi. Vuosina 1810–1821 hän matkusteli Ranskassa, Italiassa, Englannissa ja eri puolilla Saksaa tutkien klassisisen kirjallisuuden teosten käsikirjoituksia ja kooten aineistoa omaa toimitustyötään varten.

Osa Bekkerin tutkimusten tuloksista julkaistiin teoksessa *Anecdota Graeca* (1814–1821), mutta suurin osa tuloksista löytyy hänen toimittamistaan klassisten kirjailijoiden teosten laitoksista, joita oli valtaisa määrä. Hänen toimitustyönsä kattoi lähes koko antiikin kreikkalaisen kirjallisuuden, lukuun ottamatta tragediakirjailijoita ja lyyrisiä runoilijoita.

Bekkerin toimittamista laitoksista tunnetuimmat ovat Platonin teokset (1816–1823), attikalaiset puhujat (*Oratores Attici*, 1823–1824), Aristoteleen teokset (1831–1836), Aristofaneen teokset (1829) sekä 25 osaa teosta *Corpus Scriptorum Historiae Byzantinae*. Ainoita latinankielisiä kirjailijoita, joiden teoksia hän toimitti, olivat Livius (1829–1830) ja Tacitus (1831).

Bekkerin numerointia käytetään edelleen viitattaessa Aristoteleen teoksiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bekkerin toimittamia teoksia, Google-teoshaku
Trevor Marsicano

**Trevor Marsicano** (s. 5. huhtikuuta 1989 Schenectady, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pikaluistelija.

Marsicano sijoittui viidenneksi yleisluistelun MM-kilpailuissa Hamarissa 2009. Myöhemmin samana talvena hän voitti matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Kanadan Richmondissa kultaa 1&nbsp;000 metrillä ajalla 1.08,96. Hän sai lisäksi hopeaa 1&nbsp;500 metrillä sekä pronssia 5&nbsp;000 metrillä ja joukkuetakaa-ajossa. Maailmancup-kaudella 2008–2009 hän sijoittui toiseksi 1&nbsp;500 metrin kokonaiskilpailussa. Vancouverin olympialaisissa 2010 Marsicano sai hopeaa joukkuetakaa-ajossa. Hän voitti saman lajin maailmanmestaruuden Inzellissä 2011.

Marsicano rikkoi 7. maaliskuuta 2009 Salt Lake Cityssä Pekka Koskelan nimissä olleen 1&nbsp;000 metrin maailmanennätyksen luisteltuaan ajan 1.06,88. Hän menetti ennätyksen vielä samassa kilpailussa Shani Davisille. 

## Ennätykset

## Lähteet
*Tulokset speedskatingnews.info-sivustolla 
*Ennätykset www.sskating.com-sivustolla 
### Viitteet
Piquerismi

**Piquerismi** tai **picquerismi** (johdettu ranskankielisestä sanasta *piquer* = pistää) on parafilia ja eräs sadomasokismin muoto jossa henkilö saa seksuaalista tyydytystä ja kiihottumista lävistämällä tai silpomalla toisen ihmisen ruumista terävillä esineillä tai veitsillä.

Piquerismi voi myös kohdistua itseensä jolloin henkilö kiihottuu pistämällä tai puukottamalla itseään.

Piqueristinen silpominen ja pistäminen kohdistuu yleensä rintoihin, pakaroihin tai lantion seudulle ja genitaalialueisiin.

## Kuuluisia piqueristeja

### Viiltäjä-Jack

Tohtori Robert D. Keppel ja hänen tutkijakollegansa löysivät vuoden 1888 Lontoolaisen sarjamurhaajan: Viiltäjä-Jackin tapausta tutkiessaan hänen jättämissään uhreissa tyypillisiä piqueristisen käyttäytymisen piirteitä. Viiltäjä-Jack oli muun muassa puukottanut ja viillellyt uhreihinsa syviä viiltoja rintojen, kaulan ja lantion alueille, sekä poistanut näiltä sisäelimiä.

### Albert Fish

Yhdysvaltalainen sarjamurhaaja Albert Fish harjoitti usein piqueristisia rituaaleja uhrejaan, ja myös itseään kohtaan. Vangittaessa Grace Buddin murhasta Fish kertoi upottaneensa sukupuolielintensä alueelle useita neuloja, metallisia piikkejä ja nauloja.

Röntgenkuvat paljastivat, että Fish oli työntänyt lantionsa alueelle 29 metallista piikkiä. Ollessaan vangittuna hän jatkoi edelleen itsensä vahingoittamista muun muassa teroittamalla ruoastaan saaman kananluun ja upottamalla sen lantionsa seudulle.

### Andrei Tšikatilo
Sarjamurhaaja Andrei Tšikatilon on päätelty kärsineen piquerismista: hän sai seksuaalisen tyydytyksen ja myös ejakuloi puukottaessaan uhrejaan.

## Piquerismi populaarikulttuurissa

Vuonna 2001 julkaistussa Kova laki –sarjan jaksossa “Pique”, piquerismia harjoittanut mies piikitti itselleen tuntemattomia naisia julkisilla paikoilla hattuneuloilla pakaroihin. Jaksossa pahoinpitelijä päätyi lopulta murhaamaan äitinsä puukottamalla tätä veitsellä, tavalla joka myös viittasi piquerismiin.

## Aiheesta muualla

* Röntgenkuva Albert Fishin lantiosta ja genitaalialueesta, kuvassa näkyy Fishin itseensä upottamat neulat 

## Lähteet