open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pernunjärvi

**Pernunjärvi** on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu  Ilmetynjoen valuma-alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 25 hehtaaria ja sen pituus on 900 metriä ja leveys 600 metriä. Järvi on kuitenkin V-kirjaimen muotoinen, joten sillä voidaan ajatella olevan kaksi pitkää lahtea. Siihen laskee Kailansuolla umpeen kasvaneeseen lahteen ja Prnunsuolta suo-ojia. Myös itäpäähän laskee yksi metsäoja. Järvellä on kaksi laskuojaa. Toinen laskee Kailansuon läpi Mustalammiin ja toinen Pernunsuon läpi Iso-Ilmettyyn.

Järven rantaviiva on 3,3 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin hiekkapohjaista kangasmaastoa. Se on syntynyt jääkauden lopulla, kun Kolmas Salpausselkä syntyi ja järven eteläpuolen hiekasta koostuva Pernunharju ja Papuahonmäki syntyivät. Järven länsipuolen pullistuma on karkeampaa soraa. Järven muut rannat ovat soistuneita moreenialueita. Rannoille on rakennettu loma-asuntoja, joille johtaa tiet yhdystieltä 2824.

## Luonnonhistoria
Jääkauden loppuvaiheessa mannerjäätikön reuna päättyi näillä seuduilla suoraan mereen, joka oli eräs Itämeren suolainen Yoldiameren vaihe. Ilmaston lämpenevä trendi kuitenkin keskeytyi kylmyyskauteen, jonka seurauksena reunan sulaminen hidastui ja liukuva mannerjäätikkö työntyi talvisin uudestaan eteenpäin. Tämä tapahtui noin 11&nbsp;400−11&nbsp;300 vuotta sitten. Kesien sulaminen ja talvien työntyminen olivat sata vuotta tasapainossa keskenään ja aiheuttivat reunan edestakaisen liikkeen Tammelan seuduilla. Tämä liike yhdessä jäätikön sulamisen kanssa kasasi Pernunharjun nykyiselle paikalleen. Tämän jälkeen järven kohdalle syntyi jäätikköjokitunnelin suuaukko, josta virtasi paineella sulamisvettä ja sen mukana savea, hiekka ja soraa. Koska edessä oli jo syntynyt Pernunharju, suuntautui virtaus sivullepäin itään, jonne kasaantui sanduripinta ja sen pinnalle risteilevät joenuomat. Hiekkapinta on laaja ja sen reunoille jäivät Ruoholammi ja Vähä-Ilmetty. Järvi syntyi kyseiseen kohtaan, koska jäätikköjoen virtaukset puhdistivat ja kuluttivat sen pohjaa syvemmäksi kuin ympäristönsä.

## Historia
Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järvi nimenä luki "Pernojärvi".

## Lähteet
Michael White

**Michael White** (s. 5. heinäkuuta 1991 Neath) on walesilainen snooker-ammattilainen. White aloitti ammattilaisuransa vuonna 2007.

## Ura
White teki ensimmäisen sadan breikkinsä jo yhdeksänvuotiaana ja voitti amatöörien maailmanmestaruuden vain 14-vuotiaana vuonna 2006 voitettuaan finaalissa Skotlannin Mark Boylen. Seuraavana vuonna hän voitti alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden. Ammattilaiseksi hän siirtyi vuonna 2007. White on voittanut ammattilaisurallaan kaksi ranking-turnausta, 2015 Indian Openissa voitettuaan finaalissa Ricky Waldenin ja 2017 Paul Hunter Classicin jossa hän kaatoi finaalissa Shaun Murphyn luvuin 4-2. 

## Saavutuksia

## Ranking-turnaukset
* *Intian avoin turnaus* *2015*
* *Paul Hunter Classic* *2017*

## Muut ammattilaisturnaukset
* *Shoot-out turnaus* *2015*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Michael White Snooker.orgissa
Chinese Basketball Association

**Chinese Basketball Association**, lyhennettynä **CBA**, on Kiinan koripallon pääsarja. Se perustettiin vuonna 1995.

Kaudella 2023–2024 CBA:ssa pelaa 20 joukkuetta. Liigassa on pelannut viime vuosina useita entisiä NBA-tähtiä, muun muassa Tracy McGrady, Gilbert Arenas ja Metta World Peace.

## Joukkueet

## Mestaruudet
* 8 – Guangdong Southern Tigers, Bayi Rockets
* 3 – Beijing Ducks
* 1 – Liaoning Flying Leopards, Xinjiang Flying Tigers, Shanghai Sharks, Sichuan Blue Whales

## Aiheesta muualla
* Profiili  cbachina.sports.sohu.com 
* Sarjan sivu asia-basket.com:issa
Zhang Chengdong

**Zhang Chengdong** (s. 9. helmikuuta 1989 Baoding) on kiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laituri. Hän edustaa Kiinan Superliigassa pelaavaa Beijing Guoania.

A-maajoukkuedebyyttinsä Kiinan maajoukkueessa Zhang teki maaliskuussa 2010.

## Lähteet
Luettelo Nigerian presidenteistä

Tämä on **luettelo [[Nigerian presidentti|Nigerian presidenteistä]]**. Luettelossa on huomioitu sotilasjunttien aikakaudet.
Hämeenlinnan vankila

**Hämeenlinnan vankila** on Hämeenlinnan Pullerinmäessä sijaitseva 100-paikkainen vankila. Vankila rakennettiin vuonna 1972. Alun perin vankila tarkoitettiin vain naisvangeille, mutta naisvankien määrä väheni ja vankilaan sijoitettiin myös miesvankeja vuoteen 2017 asti. Heinäkuun 2017 alusta alkaen vankilassa on jälleen ollut pelkästään naisia. Suurin osa Suomen naisvangeista sijoitetaan edelleen Hämeenlinnan vankilaan.

Vuonna 2015 vankilan tontille alettiin suunnitella uutta modernia vankilaa. Uusi vankila valmistui vuonna 2020. Uusi vankila tuli tarpeeseen, sillä vanhassa vankilassa oli käytössä niin kutsuttuja paljusellejä eli sellejä, joissa ei ollut vessoja vaan tarpeet tehdään ämpäriin. Tästä vankila on maksanut sakkoja Euroopan kidutuksen vastaiselle komitealle.

Vuoden 2018 lopulla vangit jouduttiin siirtämään muihin vankiloihin ja vankisairaalan puolelle sisäilmaongelmien vuoksi. Tilanne jatkuu siihen saakka, kunnes uusi vankila on valmis.

Hämeenlinnan vankilan johtaja on Tuomo Kärjenmäki. Vankilan keskivankiluku vuonna 2012 oli 177. Vankilassa oli ennen pesula, jossa pestiin Suomen kaikkien vankien vankipyykki sekä koko maan keskusvarasto vanginvaatteille. Pesula suljettiin vuonna 2018. Lisäksi vankilassa korjataan Suomen vankiloiden vankijalkineet ja pakataan vankiloiden hygieniapakkaukset. Työntekijöitä vankilassa on noin 95, joista suurin osa on valvontahenkilöstöä.

## Historia
Hämeenlinnan kruununvankilana toimi ensin Hämeen keskiaikainen linna. Linnan vankilan yhteyteen perustettiin vuonna 1839 Kronoborgin työ- ja ojennuslaitos, joka oli käytössä 30 vuotta. Työ- ja ojennuslaitoksen tilalle perustettiin vuonna 1871 Hämeenlinnan rangaistusvankila, joka oli Suomen ensimmäinen sellivankila. Arkkitehti L.I. Lindqvistin suunnittelemaan sellirakennukseen haettiin mallia Yhdysvalloista Eastern Penitentiary Philadelphia -vankilasta, jota pidettiin aikansa mallivankilana. Muita esikuvia olivat Lontoon Pentonville sekä Berliinin Moabit. Kymmenen vuoden kuluttua rangaistusvankila muutti Helsingin keskusvankilaan ja tilalle tuli lääninvankilaksi muuttunut kruununvankila keskiaikaisesta linnasta. Linna puolestaan sai Hämeenlinnan kuritushuone ja työvankilan, joka oli tarkoitettu naisvangeille. Lääninvankila sekä Kuritushuone ja työvankila yhdistettiin Hämeenlinnan keskusvankilaksi vuonna 1927.

Hämeenlinnan uuden vankilan rakentaminen aloitettiin vuonna 1961 ja sen toiminta alkoi vuonna 1972. Naisvangit siirtyivät keskiaikaisesta linnasta uuteen vankilaan samana vuonna. Lääninvankila muutti vuonna 1993 Kylmäkoskelle uuteen lääninvankilaan. Vanha lääninvankila aloitti museona vuonna 1997.

## Katso myös
* Vankilamuseo

## Lähteet
Puijon kirkko

**Puijon kirkko** on Puijonlaaksossa Kuopiossa sijaitseva arkkitehti Seppo Ruotsalaisen suunnittelema 1977 rakennettu tiilikirkko, jonka yhteydessä on seurakuntakeskuksen tiloja. Tasakattoinen kirkko on muita rakennuksia korkeampi. Kampaniili -tyylisen kellotornin kellot ovat vuodelta 1977. Sisäänkäynti kirkkoon on rakennuksen keskeltä, alttaria vastapäätä. Sisäänkäynnin yläpuolella olevat korkeat ikkunat antavat valoa kirkkosaliin. Sakasti on kirkkosalin päädyssä sisäänkäynnistä oikealla. Istumapaikkoja kirkossa on 300 ja seurakuntasalin väliovet avattuna 100 lisää. Alttarin reliefin *Tulkaa minun tyköni* on suunnitellut pastori Matti Komulainen 1970-luvulla. Kirkon 24-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1977.

Kirkon kirkkopihan korjaus valmistui vuonna 2005. Kirkkopihalla suihkukaivon vieressä on vuonna 2006 valmistunut kuvanveistäjä Arvo Siikamäen suunnittelema kivinen enkeliveistos *Angelus Domini*. Veistos katosi paikaltaan lokakuussa 2010 ja sen kohtalo pysyi arvoituksena liki kaksi vuotta. Vuoden 2012 syksyllä seurakunnan kirkkoherra sai tietoonsa, että patsas on läheisessä lammessa. Puhdistuksen jälkeen *Angelus Domini* palautettiin paikoilleen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Puijon kirkko seurakunnan www-sivuilla
Ruoholammi (Lopen Räyskälä)

**Ruoholammi** on Kanta-Hämeessä Lopella oleva lampi, joka kuuluu  Ilmetynjoen valuma-alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Lammen pituus on 170 metriä ja leveys 120 metriä. Siihen on kaivettu kolme suo-ojaa, joista yksi laskee Tervalammiin. Lammen ranta on soistunutta, mutta ympäristö on hiekkapohjaista kangasmaastoa. Rannat ovat rakentamattomia ja lähin tie on yhdystie 2824, joka ohittaa lammen 200 metrin päästä.

## Luonnonhistoria
Jääkauden loppuvaiheessa mannerjäätikön reuna päättyi näillä seuduilla suoraan mereen noin 11&nbsp;400−11&nbsp;300 vuotta sitten.. Ilmaston kylmeneminen hidastutti jäätikön sulamista ja rena pysyi noin 100 vuotta paikallaan jättäen sulmisessa irronneet hiekat, kivet ja maat samalle kohdalle. Siihen kertyi muodostelma, joka tunnetaan nimellä Kolmas Salpausselkä. Muodostelman pintamaa on hiekkaa, joka muodostaa Pernunharjun ja Hautanummen kohoumat. Pernunjärven muodostumisessa vaikuttaneet jäätikköjokivirtaukset kasasivat suuren sandurin. Lampi on syntynyt sandurin reunan ja harjun väliseen painaumaan.

## Historia
Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järven nimenä luki "Rauhajärvi".

## Lähteet
Terho (järvi)

**Terho** on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva lampi, joka kuuluu  Ilmetynjoen valuma-alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Pyöreän lammen pinta-ala on 0,80 hehtaaria ja sen halkaisija on 100 metriä. Siihen ei laskee ojia, mutta siitä laskee kaivettu suo-oja mutkan kautta Vähä-Ilmettyyn. Lammen rantaviiva on 330 metriä pitkä ja sen ranta on puoliksi moreenipohjaista ja puoliksi hiekkapohjaista kangasmaastoa. Järven rannat ovat osin soistuneita. Rannat ovat rakentamattomia eikä sinne johda teitä.

## Luonnonhistoria
Terho on syntynyt jääkauden loppuvaiheessa, kun mannerjäätikön reuna päättyi näillä seuduilla suoraan mereen noin 11&nbsp;400−11&nbsp;300 vuotta sitten. Pernunjärven muodostumisessa vaikuttaneet jäätikköjokivirtaukset kasasivat suuren sandurin. Lampi on syntynyt sandurin reunaan jääneeseen painaumaan, jonne hiekkamaaston pohjavesi nostaa vedenpinnan lammessa näkyviin.

## Lähteet
Kalevi Mattila (tähtitieteilijä)

**Veikko Arto Kalevi Mattila** (s. 6. maaliskuuta 1944 Uusikaupunki) on suomalainen tähtitieteilijä ja Helsingin yliopiston emeritusprofessori. Hän oli tähtitieteen professori vuodesta 1980, ja hän tutki tähtienvälistä ainetta fotometrisin ja radioastronomisin menetelmin; lisäksi hän tutki ekstragalaktista tähtitiedettä. Hän on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1982.

## Lähteet
Keijo Mattila

**Keijo Johannes Mattila** (17. huhtikuuta 1930 Jokioinen – 7. joulukuuta 2012 Helsinki) on suomalainen hammaslääkäri. Hän oli Helsingin yliopiston hammaslääketieteellisen röntgendiagnostiikan professori vuodesta 1968.

## Lähteet
Riistaveden kirkko

**Riistaveden kirkko** on  arkkitehtien Eino Pitkänen ja Harry W. Schreck vuonna 1930 suunnittelema kirkko, joka valmistui vuonna 1934 Riistavedelle, nykyisen Kuopion kaupungin alueelle. Kirkko on nykyisen Järvi-Kuopion seurakunnan pääkirkko. Se on tiilinen, rapattu länsitornillinen pitkäkirkko, jonka runkohuoneeseen liittyy matalampi kylkiäinen ja jonka itäpäädyssä on sakasti. Rakennuksessa on satulakatot tornia lukuun ottamatta, jossa on terävä huippupääte. Kirkkosali on yksilaivainen, rapattu vaaleaksi ja siinä on betoninen holvaus. Kirkkoa on korjattu 1950-luvulla ja vuonna 1961, kellot ovat vuodelta 1976. Kirkon pinta-ala on 220 neliötä ja istumapaikkoja siellä on 400 hengelle.  Alttarin krusifiksin *Ristiinnaulittu* on suunnitellut Elis Reinilä ja kirkon 9-äänikertaiset urut valmistanut Kangasalan urkutehdas 1934. Kirkonmäellä kirkon edessä on telineessä Pietarissa 1914 valettu suurikokoinen kirkonkello. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Riistaveden kirkko
* Kahtapuolta valtaväylän. Riistaveden seurakunta 90 vuotta, ss. 31–39. (Viitattu 7.4.2015)
Paloposti

**Paloposti** on vedenjakelujärjestelmään tai vesijohtoon liitetty sammutusveden ottopaikka. Se on yleisin vesiverkoston sammutusveden toimittamiseen tarkoitettu rakenne.
Maanpäällisen pilarimaisen palopostin kehittäjänä pidetään yhdysvaltalaista Philadelphia Water Worksin pääinsinööri Frederick Graffia. Patentti on saatu vuoden 1801 tienoilla. Tieto on kuitenkin epävarma, koska Yhdysvaltain patenttitoimisto tuhoutui tulipalossa 1836.

## Palopostit Suomessa
Suomessa nimitystä paloposti käytetään pääasiassa maanalaisesta sammutusveden ottopaikasta. Vastaava maanpäällinen rakenne tunnetaan nimellä **palovesiasema**. Näiden erona on myös se, että palovesiasemat rakennetaan vähintään 150 millimetrin runkolinjoihin.

### Palopostityyppejä
* **Maapaloposti** on maanalaiseen kaivoon rakennettu sammutusveden ottopaikka, joka on liitetty vedenjakelujärjestelmään. Siitä tulisi saada vähintään 10–15 litraa vettä sekunnissa.
* **Seinäpaloposti** on vedenjakelujärjestelmään liitetty sammutusveden ottopaikka, joka on sijoitettu kiinteistön ulkoseinään. Siitä tulisi saada vähintään 10–15 litraa vettä sekunnissa. Seinäpalopostit eivät jäädy yhtä herkästi kuin maapalopostit.
* **Kiinteistön paloposti** eli **rakennuspaloposti** on kiinteistön sisäiseen vesijohtoon kytketty sammutusveden ottopaikka, joka on tarkoitettu lähinnä kiinteistön omaan käyttöön.
* **Palovesiasema** on päävesijohtoon liitetty maanpäällinen sammutusveden ottopaikka. Sen on tarkoitus turvata mahdollisimman hyvä vedensaanti, vähintään 20–50 litraa sekunnissa. 1980-luvulta lähtien palovesiasemia on rakennettu Suomessa enemmän kuin paloposteja.

### Palopostista kertovat kyltit
Suomessa käytössä olevista palopostin kyltistä selviää palopostin sijainti ja runkolinjan paksuus millimetreinä. Oheisessa esimerkkikuvassa palopostin oikean yläkulman luvusta käy ilmi, että runkolinjan paksuus on 125 millimetriä (”d125”), ja itse paloposti sijaitsee 9,6 metrin päässä kyltistä suoraan eteenpäin (”9&nbsp;6”). Mikäli olisi tarpeen lisäksi ilmoittaa, että paloposti on tämän lisäksi esimerkiksi 4,5 metriä merkistä vasemmalle, tätä varten olisi toinen numero kyltin vasemmassa alakulmassa (”4&nbsp;5”). Usein kaupungissa paloposti on esimerkiksi keskellä tietä tai tien reunassa oleva maapaloposti, jonka tunnistaa kaivon kannen merkinnöistä.

## Katso myös
* Palokaivo

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Mauri Mattila

**Mauri Jalmari Mattila** (16. joulukuuta 1930 Mynämäki – 8. marraskuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, Helsingin yliopiston farmakologian professori. Hän tutki farmakokinetiikkaa, hengitysteiden ja keskushermoston farmakologiaa ja myös lääkkeiden ja alkoholin yhteisvaikutuksia. Hän oli Suomen kliinisen psykofarmakologian ja liikennelääketieteen tutkimuksen perustaja.

Hän kirjoitti ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1950. Mattila valmistui Helsingin yliopistosta farmaseutiksi 1954 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1961. Hän väitteli nikotiinin ja sen johdosten farmakologiasta 1963 (LKT 1964). Hän teki vuosina 1965-66 ja -69 opintomatkat Lontooseen King's Collegeen, University Collegeen ja Hammersmithin sairaalaan, jotka ohjasivat tohtori Mattilan työtä kliinisen farmakologian suuntaan. Vuodesta 1968 lähtien hän oli farmakologian apulaisprofessori ja vuosina 1974–1995 henkilökohtainen ylimääräinen farmakologian professori Helsingin yliopiston farmakologian ja toksikologian laitoksella, joskin hän useaan otteeseen hoiti myös kliinisen farmakologian professuuria.

Professori Mattila julkaisi yli 300 tieteellistä artikkelia tai katsausta pääosin kliinisen farmakologian alalta. Hän oli yhteenä 20 väitöskirjatyön ohjaaja. Ohjattavista mainittakoon esimerkiksi professori Markku Linnoila, joka eteni Yhdysvaltain alkoholitutkimuslaitoksen (NIAAA) kliiniseksi johtajaksi.

## Lähteet
Tervalammi (Lopen Vojakkala)

**Tervalammi** on Kanta-Hämeessä Lopella oleva järvi, joka kuuluu  Ilmetynjoen valuma-alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 2,6 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 130 metriä. Siihen laskee neljä suo-ojaa, joista yksi on Viiverin laskuoja ja toinen Lintulammin ja Vaunulampien yhteinen laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 1,7 kilometriä pitkä laskuoja Ilmetynjokeen.

Järven rantaviiva on 0,67 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreeni- ja puoliksi hiekkapohjaista kangasmaastoa. Järven rannat ovat hieman soistuneita. Rantoja ei ole rakennettu ja luusuan ylittää yhdystie 2824. Lähellä sijaitsee Tervalammin tila.

## Luonnonhistoria
Tervalammi on syntynyt jääkauden loppuvaiheessa, kun mannerjäätikön reuna päättyi näillä seuduilla suoraan mereen noin 11&nbsp;400−11&nbsp;300 vuotta sitten. Pääjärven muodostumisessa vaikuttaneet jäätiköiden maata kasaavat tapahtumat muodostivat Kolmannen Salpausselän juuri Tervalammin kohdalle. Kun Salapausselän reunamoreenit patosivat taakseen jäätikköjärven, laskivat jäätikköjokivirtaukset jääjärven vedet Yoldiamereen ja kasasivat suuren sandurin tälle alueelle. Järvi on syntynyt sandurin keskellä olleeseen virtausuomaan, josta vesi puhdisti hiekat pois matkallaan Kaartjärven suuntaan.

## Historia
Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järvi nimenä luki "Tervalampi".

## Lähteet
Jääkiekon nuorten naisten maailmanmestaruuskilpailut 2010

**Jääkiekon nuorten naisten maailmanmestaruuskilpailut 2010** pelattiin Yhdysvalloissa ja pelipaikkakuntana toimi Chicago. Maailmanmestaruuden voitti Kanada.

## Lopputulokset

**Pääsarja**

**1. divisioona**
 

## Lähteet
* Turnaus IIHF:n tulospalvelussa 
* Turnaus IIHF:n sivuilla
### Viitteet
Ilo irti!

**Ilo irti!** on HattiWatit-yhtyeen kolmas äänite, joka  sisältää viisi HattiWattien omaa rock-henkistä kappaletta, sekä  lainakappaleen *Viisi Pientä Ankkaa*. Ilo irti! äänitettiin Hyvinkäällä 2-11. lokakuuta 1999.

## Kappaleet
#Ilo irti - (säv. ja san. T. Ahonen)
#Viisi pientä ankkaa - (trad.)
#Mies joka kulkee omia polkujaan - (säv. ja san. T. Ahonen)
#Postinkantaja (hauska heppu) - (säv. ja san. T. Ahonen)
#Anna mulle rahaa - (säv. ja san. T. Ahonen)
#Lällätyslaulu - (säv. ja san. T. Ahonen)
*Kaikkien kappaleiden sovituksesta vastaa **HattiWatit**

## Kokoonpano
*Pirkka "Inkku" Lindholm - laulu ja kazoo
*Timo "Timppa" Ahonen - kitara ja taustalaulu
*Jari "Jarkka" Ahonen - basso ja taustalaulu
*Raimo "Rampe" Kela - lyömäsoittimet
*Risto "Upi" Lunkka - piano (3)
*Inka Ahonen, Janica Ahonen, Ulla Marjoniemi ja Milla Riutta - taustalaulu (2 ja 6)

## Äänitys / Tuotanto / Kansi
*Äänitys ja Miksaus - Seppo Airisto (Airstudio)
*Tuotanto - HattiWatit Group
*Kansi - Hannu Lindholm
*Takakannen valokuva - K.P. Juurikkala

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* HattiWatit - Viisi Pientä Ankkaa (Hyvinkää, Sundance day 11.8.2007) (youtube)
Viiveri

**Viiveri** on Kanta-Hämeessä Lopella oleva järvi, joka näyttää korkeuskäyrien mukaan kuuluvan Ilmetynjoen valuma-alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen. Se mainitaan kuitenkin myös Vanajan reitin valuma-alueeseen kuuluvana Hyvikkälänjoen valuma-alueen järvenä, joten se saattaa tämän vuoksi olla bifurkaatiojärvi.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 4,7&nbsp;hehtaaria ja sen pituus on 380&nbsp;metriä ja leveys 200&nbsp;metriä. Siihen on johdettu muutama suo-oja Viiverinsuolta ja kaksi niistä toimivat laskuojina Tervalammiin. Kuitenkin Viiverinsuon ojat laskevat myös etelääb Pohjattomaan, Pikku Särkijärveen ja Särkijärveen. Järven rantaviiva on 990&nbsp;metriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa, joskin pohjoisranta rajautuu hiekkamaahan. Järven rannat ovat Viiverinsuon puolelta soistuneita. Rannat ovat rakentamattomia eikä sinne johda teitä.

## Luonnonhistoria
Jääkauden loppuvaiheessa noin 11&nbsp;400−11&nbsp;300 vuotta sitten mannerjäätikön reuna päättyi näillä seuduilla suoraan mereen. Pääjärven muodostumisessa vaikuttaneet jäätiköiden maata kasaavat tapahtumat muodostivat Kolmannen Salpausselän juuri Tervalammin kohdalle. Kun Salapausselän reunamoreenit patosivat taakseen jäätikköjärven, laskivat jäätikköjokivirtaukset jääjärven vedet Yoldiamereen ja kasasivat suuren sandurin tälle alueelle. Järvi on syntynyt sandurin keskellä olleeseen virtausuomaan, josta vesi puhdisti hiekat pois matkallaan Kaartjärven suuntaan.

## Historia
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Wiverilampi". Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järvi nimenä luki "Wiiverilampi".

## Lähteet
Roosevelt Island

**Roosevelt Island** on kapea ja pitkä saari East River -joessa New Yorkin Manhattanin ja Queensin välissä Yhdysvalloissa. Saari on etelä-pohjoissuunnassa 3,2 kilometriä pitkä, mikä vastaa Manhattanin puolella 40 korttelia, suunnilleen 46. kadulta 86. kadun korkeudelle. Leveimmillään saari on vain 240 metriä, ja sen pinta-ala on 0,60 km². Asukkaita saarella on runsaat 10&nbsp;000. 

## Historia
Siirtomaavallan aikaan saaren omisti Queensissä asuva Blackwellin suku. Saari oli tuolloin viljelys- ja kivenlouhintakäytössä, ja se tunnettiin nimellä **Blackwell's Island**. 1800-luvun alussa suku päätti myydä saaren, ja noin vuonna 1825 New Yorkin kaupunki osti sen. Saari oli kaupungin päättäjien mielestä sopiva paikka jonne voisi siirtää epätoivottuja henkilöitä. Niinpä vuonna 1829 saarelle rakennettiin ensimmäinen rangaistuslaitos, *Blackwell’s Island Penitentiary*, jonne kuljetettiin höyrylaivalla vankeja sekä sairaita ja mielisairaita. Vangit pantiin töihin louhimaan kiveä saaren louhoksessa, jota käytettiin muiden saaren laitosten rakentamiseen. Saarelle rakennettiin muun muassa kirkko, isorokkosairaala ja majakka. Pakkolaitoksessa oli myös naisia, ja olot olivat huonot.

Saarella oli huono maine, ja vuonna 1921 kaupunki päätti muuttaa saaren nimeksi **Welfare Island**. 1930-luvulla kuitenkin korruptio lisääntyi vankilassa. Vangit saattoivat ostaa itselleen etuuksia kuten viiden tähden illallisia. Rangaistuslaitos suljettiin vuonna 1936, vain muutama vuosi sen jälkeen kun uusi rangaistuslaitos Rikers Island oli avattu vuonna 1932. Tämä oli tammikuussa 1934 New Yorkin pormestariksi tulleen Fiorello La Guardian ansiota. Hänen panostuksensa sairaalajärjestelmään aloittivat uuden aikakauden joka määritteli nykyaikaisen terveydenhuollon ja kaupunkien terveyspolitiikan muodostumisen. Vuonna 1939 hän avasi saarelle viiden korttelin mittaisen sairaalan, *Goldwater Memorial Hospitalin*, joka oli ensimmäinen erityisesti kroonisesti sairaille suunniteltu sairaala. Vaikka Goldwaterin sairaala oli menestys, niin 1960-luvulle tultaessa Welfare Island oli käytännössä autio.

Vuonna 1964 aloitettu valtakunnallinen sosiaalireformi Great Society antoi vauhtia saaren kehittämiselle. Vuonna 1969 New Yorkin kuvernööri Nelson Rockefeller ja New Yorkin pormestari John Lindsay allekirjoittivat sopimuksen melkein autioksi jääneen saaren vuokraamisesta New Yorkin osavaltiolle 99 vuodeksi. Se oli sosiaalinen kokeilu, joka takasi kohtuuhintaisia asuntoja. Samalla saaren nimeksi tuli Roosevelt Island. Vuonna 2013 Goldwaterin sairaalan toiminta loppui ja se purettiin. Sairaalan paikalle rakennettiin Cornellin yliopiston kampus Cornell Tech.

Roosevelt Islandilla on pneumaattinen roskankeruuputkisto.

## Aiheesta muualla

## Lähteet
Giánnis Pários

**Giánnis Pários** (, oik. *Ioánnis Varthakoúris*, Ιωάννης Βαρθακούρης, s. 8. maaliskuuta 1946 Páros, Kreikka) on kreikkalainen laulaja-lauluntekijä. 

## Elämä ja ura

Pários, oikealta nimeltään Ioánnis Varthakoúris syntyi Pároksen saarella Kykladeilla vuonna 1946. Hän teki ensiesiintymisensä laulajana vuonna 1969.

Pários levytti kreikaksi ranskalaisen laulajan Alain Barrieren laulun ”Tu t'en vas” vuonna 1976, nimellä ”Tóra pia”. Laulu muodostui suureksi hitiksi. Pários työskenteli myöhemmin useiden kreikkalaissäveltäjien, kuten Mános Loḯzoksen, Míkis Theodorákiksen ja Stávros Xarchákoksen kanssa. Hän on tehnyt kiertueita maailmalla, ja on esiintynyt muun muassa Kanadassa, Australiassa, Lontoon Albert Hallissa ja New Yorkin Carnegie Hallissa.

Pários on ollut kahdesti naimisissa ja hänellä on neljä poikaa. Hänen vanhin poikansa Cháris ”Harry” Varthakoúris on niin ikään muusikko.

## Diskografia

* *Thalasssografíes* (1970)
* *Giánnis Pários* (1971)
* *Ti théleis na káno* (1972)
* *Pou tha páei pou* (1974)
* *Érchontai stigmés* (1975)
* *Tóra pia* (1976)
* *Mi févgeis mi* (1977)
* *Na giatí s' agápisa* (1978)
* *Tha me thymitheís* (1979)
* *Se chreiázomai* (1980)
* *Éna grámma* (1981)
* *Ta nisiótika* (1982)
* *Ótan vradiázei* (1983)
* *Pio kalí i monaxiá* (1984)
* *Egó ki esý* (1985)
* *Xarchákos-Pários* (1986)
* *Oi megalýteres epitychíes tou* (1987)
* *Óla gia ton érota* (1987)
* *Ta erotiká tou '50* (1988)
* *Pistós* (1988)
* *I parástasi archízei* (1989)
* *San treló fortigó* (1989)
* *Ki egó mazí sou* (1990)
* *Epíthesi agápis* (1991)
* *Epafí* (1992)
* *Ta nisiótika 2* (1992)
* *Ánte geiá* (1993)
* *Pánta erotevménos* (1993)
* *Víos erotikós* (1994)
* *Paréa me ton Chári* (1995)
* *I monaxiá mes ap' ta mátia mou* (1996)
* *Týpseis* (1997)
* *Tósa grámmata* (1998)
* *Dóse mou ligáki ouranó* (1999)
* *Pários Érotas* (2000)
* *O Erotikós Theodorákis* (2001)
* *Álli mia forá* (2001)
* *Gia ton Grigóri* (2002)
* *Mia várka na pas apénanti* (2002)
* *Odoipóros aisthimáton* (2002)
* *To kaló pou sou thélo* (2003)
* *Mia synithisméni méra* (2003)
* *De gyrízo píso* (2005)
* *Mónos ki erotevménos* (2005)
* *Ta ntouéta tou érota* (2006)
* *To resitál mias fonís* (2007)
* *Pou páme metá* (2008)
* *Sympérasma éna* (2009)
* *Óla ta s' agapó pou eípa* (2009)
* *Ta kommátia tis psychís mou* (2010)
* *Vamménos ílios* (Mários Tókas) (2011)
* *O kýklos tou erota* (2012)
* *O dikós mou Vasílis Tsitsánis* (2013)
* *Óneira káno* (2014)
* *Éla mou chamogéla mou* (2016)

## Lähteet
Roosevelt Island Tramway

**Roosevelt Island Tramway** on vuonna 1976 New Yorkissa Yhdysvalloissa toimintansa aloittanut köysirata, joka kuljettaa matkustajia Manhattanin ja Roosevelt Islandin saarten välillä. Rata kulkee Queensboro Bridge-sillan vieressä ja matka-aika on alle neljä minuuttia. 

## Aiheesta muualla

*Viralliset sivut

## Lähteet
Ipanoiden platta

**Ipanoiden platta** on HattiWatit -yhtyeen neljäs äänite ja toinen pitkäsoitto. Levy julkaistiin vuonna 2002 ja se sisältää 16 uutta lastenlaulua.  Levyltä löytyvä kappale ”Virvon siellä ja varvon täällä” sijoittui toiseksi valtakunnallisessa pääsiäislaulukilpailussa Riihimäellä 24.3.2002. Albumi sisältää myös valtakunnalliseen Vuoden uusi lastenlaulu 2000 -kilpailuun osallistuneen kappaleen ”Nenä valuu ja räystäät tippuu”.  Se sijoittui televisioidussa finaalissa viidenneksi (3.9.2000 YLE-TV1). Kaikki levyn kappaleet ovat bändin omaa tuotantoa ja se äänitettiin vuoden 2002 lopulla Hyvinkäällä.

Kappale ”Virvon siellä ja varvon täällä” on mukana myös levyllä *[[Pääsiäisnoidan keitokset]]*.

## Kappaleet
#Villakoira - (säv. san. H. Mikkonen & T. Ohramaa)
#Nenä valuu ja räystäät tippuu - (säv.  san. T. Ahonen)
#Jänis laivassa - (säv. san. T. Ahonen)
#Sporttisaurus - (säv. san. T. Ahonen)
#Mohikaani - (säv. san. T. Ahonen)
#Hillokellari - (säv. san. T. Ohramaa)
#Hevoset karkaa - (säv. san. T. Ahonen)
#Kummitus kummitusjunassa - (säv. san. T. Ahonen)
#Veikko-kissa - (säv. san. T. Ohramaa)
#Peukalo keskellä kämmentä - (säv. san. T. Ahonen)
#Olen ulkona - (säv. san. T. Ahonen)
#Punttisalien kuningas - (säv. HattiWatit san. T. Ahonen)
#Hui-Lai-Lee - (säv. san. T. Ahonen)
#Yksinäinen cowboy - (säv. san. T. Ahonen)
#Mummu, Teemu ja mä - (säv. T. Ohramaa  san. Esko Kuokkanen)
+Bonus: Virvon siellä ja varvon täällä - (säv. san. T. Ahonen)
*Kaikkien kappaleiden sovituksesta vastaa **HattiWatit**

## Kokoonpano
*Timo "Olli" Ohramaa - laulu, banjo ja torvi
*Timo "Timppa" Ahonen - kitara, taustalaulu, huuliharppu ja koskettimet
*Jari "Jarkka" Ahonen - basso, taustalaulu ja jakoavaimet
*Raimo "Rampe" Kela - rummut, helistimet ja kolistimet
*Iina Ahonen & Ronja Ohramaa - taustalaulu ja -naurut (Hevoset karkaa)

## Äänitys / Tuotanto / Kansi
* Äänitys ja Miksaus - HattiWatit / Roland VS-840EX Digital Studio
* Pre-masterointi - JP Mönkkönen / CD-linja
* Tuotanto - HattiWatit Group
* Kansi - Timo Ahonen / Kannen valokuvat -  Esko Kuokkanen (Ampel Oy)

## Muut julkaisut
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Jääkiekon nuorten naisten maailmanmestaruuskilpailut 2008

**Jääkiekon nuorten naisten maailmanmestaruuskilpailut 2008** pelattiin Kanadassa ja pelipaikkakuntana toimi Calgary. Kyseessä olivat ensimmäiset nuorten naisten maailmanmestaruuskilpailut. Maailmanmestaruuden voitti Yhdysvallat.

## Lopputulokset

## Lähteet
* Turnaus IIHF:n tulospalvelussa 
* Turnaus IIHF:n sivuilla

### Viitteet
Xiong Ni

**Xiong Ni** (s. 11. tammikuuta 1974 Changsha, Hunan) on kiinalainen entinen uimahyppääjä ja kolminkertainen olympiavoittaja. 

Ensimmäisen olympiamitalinsa Xiong voitti 1988 Soulin olympialaisissa vasta 14-vuotiaana. Xiong lopetti uransa ensimmäisen kerran vuonna 1997, mutta palasi jo seuraavana keväänä takaisin kilpailuihin.

Lopullisesti Xiong lopetti aktiiviuransa vuonna 2001.
Li Hongxue

**Li Hongxue** (; s. 9. maaliskuuta 1984 Harbin, Heilongjiang) on kiinalainen maastohiihtäjä.

## Ura

Li on kilpaillut kolmesti olympiakisoissa vuosina 2006–2014. Olympiatasolla hänen paras sijoituksensa henkilökohtaisilla matkoilla on 22. sija Sotšin olympialaisten 30 kilometrin kilpailussa.

MM-kilpailuissa Lin paras saavutus henkilökohtaisilla matkoilla on 18. sija 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa vuoden 2007 MM-kisoissa Sapporossa.

## Lähteet
Vaunulammit

**Vaunulammit** ovat Kanta-Hämeessä Lopella olevat kaksi järveä, jotka kuuluvat  Ilmetynjoen valuma-alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Suurempi järvi on pinta-alaltaan 1,3 hehtaaria ja sen pituus on 250 metriä ja leveys 100 metriä. Pienempi lampi on 100 metriä pitkä ja 60 metriä leveä. Järvet ovat kytkettynä toisiinsa kaivetun ojan välityksellä. Ne sijaitsevat Vaunumäen takana olevalla yhteisellä ojitetulla suolla. Suuremman järven luusua sijaitsee sen kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa 1,2 kilometriä pitkä oja Viiveriin.

Suuremman järven rantaviiva on 530 metriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa, jota ympäröi hiekkakangas. Järvien rannat ovat soistuneita ja ojitettuja. Rannat ovat rakentamattomia eikä niille johda teitä. Yhdystie 2824 ohittaa järvet etelän puolelta ja yhdystie 2831 haarautuu järvien pohjoispuolelta ohi.

## Luonnonhistoria
Jääkauden loppuvaiheessa noin 11&nbsp;400−11&nbsp;300 vuotta sitten mannerjäätikön reuna päättyi näillä seuduilla suoraan mereen. Pääjärven muodostumisessa vaikuttaneet jäätiköiden maata kasaavat tapahtumat muodostivat Kolmannen Salpausselän juuri Vaunulammien kohdalle. Jäätikön alta purkautuvat jäätikkövirrat pyyhkäisivät juuri Vaunulammien kohdalta Yoldiamereen ja levittivät soraa, hiekkaa ja savea mukanaan kummallekin sivulleen. Näin ovat syntyneet varsin korkeat Vaunumäen sandurit, jotka reunustavat nykyistä Vaunulammien suoaluetta. Myöhemmin työntyi mannerjään kieleke Vanumäen sanduurin päälle ja kasasi Salpausselän reunamoreenit sulavesiuoman tukkeeksi. Reunamoreenin taakse kertyneet jäätikköjärven vedet purkautuivat mereen Tervalammin kautta.

## Lähteet
Jelenia Góra

**Jelenia Góra** () on piirikuntatason kaupunki Ala-Sleesian voivodikunnassa Länsi-Puolassa. Kaupunki kuului Saksaan vuoteen 1945 saakka. Puolan ja Tšekin raja kulkee kaupungin läheltä Sudeettien vuoristossa. Jelenia Górassa asui vuoden 2019 arvion mukaan 79&nbsp;061 asukasta. Se on viereisen Karkonoszen piirikunnan hallintokeskus.

Jelenia Góra oli vuosina 1975–1998 Jelenia Góran voivodikunnan hallinnollinen keskus.

Sobieszów on vuoristokylä kaupungin lähellä. Siellä sijaitsee Chojnik-niminen linna (Kynast-linna), joka kuului 1300-luvulta lähtien sleesialaiselle Schaffgotsch-suvulle. Saksaksi linnan nimi on *Hermsdorf unterm Kynast*. Jelenia Góra oli vuosisatojen ajan tekstiilinvalmistuksen keskus, mutta ala taantui 1700-luvulla. 

Jelenia Góran yhteistyökaupungit:

* Bautzen, Saksa
* Boxberg, Saksa
* Cervia, Italia
* Changzhou, Kiina
* Erftstadt, Saksä
* Heidelberg, Saksa
* Jablonec nad Nisou, Tšekki
* Randers, Tanska
* Sjevjerodonetsk, Ukraina
* Tequila, Meksiko
* Tyler, Yhdysvallat
* Valkeakoski, Suomi
* Vladimir, Venäjä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ölmos

**Ölmos** on alue ja historiallinen kylä Kemiönsaaren kunnan Dragsfjärdissä. Ölmos on sittemmin jakautunut Ytterölmosin, Överölmosin ja Hammarsbodan kyliksi. Joissakin yhteyksissä Ölmos tarkoittaa myös Kemiön saaren sitä aluetta, jonka Dragsfjärden erottaa muusta saaresta.

Ölmosin ja Purunpään alueilla sijaitsee Ölmos–Purunpää Natura 2000 -suojelualue. Dragsfjärdenin länsipuolella sijaitsevat Purunpään lisäksi myös Söderlångvikin, Söderbyn, Söglön, Långnäsin ja Rövikin kylät. Alueella on isoja merenlahtia, kuten Ölmosfjärden, Purunpäänlahti ja Långviken. Hammarsbodan kylässä on suojeltu järvi Hammarsboda träsk.

Ölmosissa sijaitsee lomakylä Meripesä. Lisäksi alueella on laajoja hiekkarantoja, etenkin sen länsirannalla Långsidanissa. Alueen pohjoisosassa on julkinen uimaranta.

## Lähteet
Ilja Ponomarjov

**Ilja Ponomarjov** on venäläinen entinen kansanedustaja. Hän tuli tunnetuksi ainoana Putinin arvostelijana Venäjän duumassa.

Ponomarjov oli vuosina 2011–2012 järjestämässä Putinia vastustavia mielenosoituksia. Duumassa hän istui Oikeudenmukainen Venäjä -puolueen edustajana, johon hän siirtyi kommunisteista vuosien 2008–2009 välillä.
Huhtikuussa 2015 duuma poisti häneltä syytesuojan, sillä syyttäjänvirasto haluaa nostaa häntä vastaan syytteen kavalluksesta. Syyttäjä epäili hänen rahaa tukirahoja jakavasta tekniikan kehitystä rahoittavasta Skolkovo-säätiöstä, jossa hän on työskennellyt. Ponomarjov asui elokuussa 2015 lähtien Yhdysvalloissa, koska hänen mukaansa Venäjän viranomaiset eivät päästä häntä palaamaan Venäjälle.

Ponomarjov sai Ukrainan kansalaisuuden 2019 ja asuu Kiovassa. Maaliskuussa 2022 hän perusti venäjänkielisen Helmikuun Aamu -televisiokanavan ja Rozpartisan-Telegram-kanavan. 21. elokuuta 2022 hän luki televisiokanavallaan Venäjän tasavaltalaisarmeija -ryhmän manifestin. Ponomarjovin mukaan maanalaisen ryhmän tavoitteena on Putinin hallinnon syrjäyttäminen Venäjällä. Hän ilmoitti ryhmän tehneen useita iskuja ja sen olevan toimittaja Darja Duginan tappaneen pommi-iskun takana.
Ponomarjovin järjestö yhdistyi elokuussa 2022 Irpinissä Vapaan Venäjän legioonan ja Venäjän vapaaehtoisjoukot -järjestöjen kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Keltainen tee

**Keltainen tee** () on harvinainen ja arvostettu teetyyppi, jota tuotetaan pieniä määriä erityisesti Kiinan Hunanin, Sichuanin ja Anhuin maakunnissa, jossain määrin myös Etelä-Koreassa. Keltainen tee on ollut tunnettu satojen vuosien ajan, ja alkujaan sitä valmistettiin Kiinan keisarille. Teelehdet saavat valmistukseen kuuluvan vähäisen hapetuksen aikana kellertävän sävyn, mistä teemuoto on saanut nimensä.  Keltaisen teen syntyminen ajoittuu Ming-dynastian teekulttuurin kulta-aikaan 1500-luvun lopulla, jolloin teevalmistusmenetelmät kehittyivät ja useimmat nykyiset teetyypit saivat alkunsa. 

Teekirjallisuudessa on toisistaan poikkeavia kuvaksia keltaisen teen valmistusmenetelmästä. Eräs kuvaus on seuraavanlainen: Keltaista teetä varten kerätään teepensaan kärkisilmuja ennen kuin ne muodostavat nukkapintaa. Lehdet nuudutetaan vihreän teen tavoin ja kuumennetaan pannuissa, välillä käsin sekoittaen. Lehdet levitetään kostean kankaan alle säästä riippuen 4–10 tunniksi. Tällöin teelehdet lämpenevät ja hapettuvat, kehittävät aromikkuuttaan ja saavat kellertävän värisävyn. Lehtiä kuivataan vielä 10–20 minuuttia 110–120 °C:een lämpötilassa, jolloin niiden kosteus putoaa alle viiteen prosenttiin. Lopuksi teelehdet lajitellaan ja pakataan.   

Ehkä kuuluisin keltainen tee on nimeltään *[[Junshan Yinzhen]]* (suom. Jun-vuoren hopeaneulaset tai Keisarin vuoren hopeaneulaset). Aitoa Junshan Yinsheniä valmistetaan pieniä määriä Hunanin maakunnan Dongtingjärven pienessä saaressa kasvavista *Jun Shan Qun Ti Zhong* -kannan teepensaista, joiden kärkisilmut poimitaan huhtikuussa tätä teetä varten. 

Keltaista teetä haudutetaan esimerkiksi 70 °C lämpöisessä vedessä 5–8 minuuttia. Usein teepaketissa on tai teemyymälästä saa kullekin teelaadulle suositellut täsmällisemmät haudutusohjeet. Väriltään teejuoma vaihtelee vaalean keltaisesta keltaruskeaan. Maultaan keltaista teetä kuvataan pehmeäksi, hunajaisen samettiseksi ja vehnäiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The Top Ten: #8 Junshan Yin Zhen, Silver Needle Yellow  (theteastylist.com)
* Yellow tea   (rishi-tea.com)
Piotr Jaroszewicz

Kenraali **Piotr Jaroszewicz** (8. syyskuuta 1909 – 1. syyskuuta 1992) oli Puolan kansantasavallan pääministeri vuodesta 1970 vuoteen 1980. Hän pyrki toteuttamaan puoluejohtaja Edward Gierekin kunnianhimoisia suunnitelmia Puolan saattamiseksi nopean talouskasvun tielle. Lännestä lainattuun rahaan ja Neuvostoliittoa lähentyvään  politiikkaan pohjautuva suunnitelma sai maan kriisiin ja loi perustan Solidaarisuus-liikkeen synnylle ja vuoden 1976 levottomuuksille.

Jaroszewicz ja hänen vaimonsa murhattiin raa'asti kotonaan syyskuun alussa 1992. Murhan syitä on spekuloitu laajasti.
 
## Lähteet
Lincang

**Lincang** (, pinyin: Líncāng Shì) on prefektuuritason kaupunki Lounais-Kiinan Yunnanin maakunnan länsiosassa. Prefektuurin pinta-ala on 24&nbsp;469 neliökilometriä ja väkiluku 2,43 miljoonaa (2010). Yunnanin maakunnan pääkaupunki Kunming sijaitsee linnuntietä 300 kilometriä Lincangista itäkoilliseen; maanteitse matka on parisensataa kilometriä pidempi. Lincangin hallintokeskus sijaitsee Linxiangin kaupunkipiirissä.

## Maatiede
Kaupunki rajoittuu lännessä Myanmariin, luoteessa Baoshanin prefektuuriin, etelässä ja idässä Pu’erin prefektuuriin. 

## Teetuotanto

Lincangin prefektuuri on eräs pu’er-teen tuotantoalueita. Se on myös eräs tärkeä teepensaan kehityshistoriaan liittyvä alue, sillä seudulta on tavattu esimerkiksi yli tuhatvuotiaita villien teepensaan lähilajien teepuiden ja teepensaan välimuotoja sekä teepensaan lajikehitykseen liittyviä puufossiileja.

Lincangin prefektuurissa on tunnettuja vuoristoisia teenkasvatusalueita: Yongden, Mengkun ja Fengqingin teealueet. Pelkästään Fengqingin piirikunnan teealueella arvioidaan olevan yhteensä 238,000 *mu* eli 158,7 km2 teeviljelmiä, joista merkittävä osa koostuu vanhoista teepuistoista, vanhoista teeviljelmistä tai vanhoista villiteepuualueista. Fengqing tuottaa noin 10,6 miljoonaa tonnia teetä vuodessa eli teealue on yksi koko Kiinan suurimmista. Sitä arvostetaan myös mustan Dianhong-teen tuotannostaan.    

## Hallinnollinen jako
Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu yhteen kaupunkipiiriin, neljään piirikuntaan ja kolmeen autonomiseen piirikuntaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Xishuangbanna

**Xishuangbanna** eli **Xishuangbannan dai-kansan autonominen prefektuuri**, lyhennettynä **Xidai** (, pinyin: Xīdǎi) on prefektuuri Lounais-Kiinan Yunnanin maakunnan eteläosassa. Prefektuurin pinta-ala on 19 700 neliökilometriä ja väkiluku 1,1 miljoonaa (2010). Xishuangbannan prefektuurin pääkaupunki on Mekong-joen varrella sijaitseva 520 000 asukkaan Jinghong (2010). Huomattava osa väestöstä on dai-kansaa.

Prefektuuri rajoittuu lännessä ja lounaassa Myanmariin, etelässä Laosiin ja pohjoisessa Pu’erin prefektuuriin. Yunnanin maakunnan pääkaupunki Kunming sijaitsee linnuntietä noin 400 kilometriä prefektuurikeskus Jinghongista koilliseen; maanteitse matka on tuntuvasti pidempi. 

Xishuangbannan prefektuuri ja etenkin sen kuuluisat teevuoret tunnetaan vanhoista teepuistaan, joista valmistetaan korkealuokkaista pu’er-teetä. Prefektuurin tunnettuja vuoristoisia teealueita ovat muun muassa Nannuo, Youle (Jinuo), Yibang (Mola), Manzhuan, Lao Mansa, Gedeng, Mangzhi ja Lao Banzhang. 


City of Jinghong, Yunnan, China in 2015.JPG|Prefektuurin pääkaupunki Jinghong.
Jinghong-view-of-mekong.jpg|Jinghongia Mekongin äärellä.
Man Chunman Buddhist Temple, Dai Ethnic Garden, Xishuangbanna Prefecture, China.jpg| Dai-kansan kulttuurin buddhalainen temppeli.
"Da Yi Gong Tuo" Pu-erh shou cha, 2010.jpg|Kypsytettyä puer-teetä Xishuangbannan prefektuurin Menghain teetehtaalta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Säätila Jinghongissa, prefektuurin hallintokeskuksessa  ja  (weather.com.cn)
Lintulammi (Loppi)

**Lintulammi** on Kanta-Hämeessä Lopella oleva järvi, joka kuuluu  Ilmetynjoen valuma-alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 4,4 hehtaaria ja sen pituus on 400 metriä ja leveys 150 metriä. Siihen laskee viisi suo-ojaa, joista ainakin yksi on länsirannalla sijaitseva noin 1,2 kilometriä pitkä laskuoja Tervalammiin.

Järven rantaviiva on 1,1 kilometriä pitkä ja sen ranta on puoliksi moreeni- ja puoliksi hiekkapohjaista kangasmaastoa, joka on soistunutta järven rannoilta.Rantoja ei ole rakennettu. Yhdystie 2824 kiertää järven pohjoispuolelta ohi.

## Luonnonhistoria
Jääkauden loppuvaiheessa noin 11&nbsp;400−11&nbsp;300 vuotta sitten mannerjäätikön reuna päättyi näillä seuduilla suoraan mereen. Pääjärven muodostumisessa vaikuttaneet jäätiköiden maata kasaavat tapahtumat muodostivat Kolmannen Salpausselän juuri Tervalammin kohdalle. Kun Salapausselän reunamoreenit patosivat taakseen jäätikköjärven, laskivat jäätikköjokivirtaukset jääjärven vedet Yoldiamereen ja kasasivat suuren sandurin tälle alueelle. Sandurin hiekkapinnan reuna päättyi jyrkkäreunaisena ja jätti moreenipintaisen alanteen paljaaksi, jonne järvi on syntynyt.

## Historia
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Lindulampi". Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järvi nimenä luki "Lintulampi".

## Lähteet
Terry Riley: Cadenza on the Night Plain

**Terry Riley: Cadenza on the Night Plain** on yhdysvaltalaisen jousikvartetti Kronos Quartetin albumi, joka julkaistiin vuonna 1985 levymerkillä Gramavision. Albumi sisältää Terry Rileyn sävellyksiä. 

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säv. Terry Riley.

# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* David Harrington – viulu
* John Sherba – viulu
* Hank Dutt – alttoviulu
* Joan Jeanrenaud – sello

## Arviot
* Allmusic: 

## Aiheesta muualla
* ''Terry Riley: Cadenza on the Night Plain'' discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Claude Renoir

**Claude Renoir** (4. joulukuuta 1914 Pariisi – 5. syyskuuta 1993 Troyes) oli ranskalainen elokuvaaja. Hän toimi pääkuvaajana muun muassa setänsä Jean Renoirin elokuvissa *[[Joki]]* (1951) ja *[[Kultaiset vaunut]]* (1952).

Claude Renoir aloitti uransa 1930-luvulla setänsä elokuvien avustavissa tehtävissä ja toimi sitten Christian Matras’n ja Boris Kaufmanin kamera-assistenttina. Toisen maailmansodan aikana hän palveli Ranskan laivaston elokuvaosastolla ja palasi sodan jälkeen näytelmäelokuvien pariin. Hänen myöhäisempiä kuvaustöitään olivat Henri-Georges Clouzot’n *[[Picasso – arvoitus]]* (1956), Roger Vadimin  *[[Barbarella]]* (1968) ja Lewis Gilbertin *[[007 rakastettuni]]* (1977). Hän jatkoi elokuvaajana 1970-luvun loppuun asti, kunnes paheneva näkövamma esti työskentelyn. Claude Renoir kuoli 1993.

Claude Renoir sekoitetaan usein (muun muassa Elonetissä) samannimiseen setäänsä (1901–1969), joka tuotti joitakin veljensä Jean Renoirin elokuvia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Baoshan

**Baoshan** (, pinyin: Bǎoshān, historiallisesti myös Yongchang) on prefektuuritason kaupunki Lounais-Kiinan Yunnanin maakunnan länsiosassa. Prefektuurin pinta-ala on 19 637 neliökilometriä ja väkiluku 2,5 miljoonaa (2010). Baoshanin prefektuurin keskus on noin 935 000 asukkaan Baoshanin kaupunki (2010). 

Prefektuuri rajoittuu etelässä Lincangin ja lännessä Dehongin prefektuuriin sekä luoteessa Myanmariin. Pohjoisessa on naapurina Nujiangin ja koillisessa Dalin prefektuuri. Yunnanin maakunnan pääkaupunki Kunming sijaitsee linnuntietä 370 kilometriä Baoshaosta itään, maanteitse matkaa on lähes 500 kilometriä.

Baoshanin prefektuuri on eräs pu'er-teen tuotantoalueita. Siellä esiintyy vanhoja villiteepuita ja seutu liittyy teepensaan kehityshistoriaan, sillä alueelta on tavattu teepensaan lajikehitykseen liittyviä puufossiileja. Channingin vuoristoinen seutu on prefektuurin tunnetuin teentuotantoalue. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Säätila Baoshanissa  ja  (weather.com.cn)
Kainaston hyppyrimäet

**Kainaston hyppyrimäet** on kolmen hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Seinäjoen Ylistarossa.

## Historia
Ylistaron Kainaston kyläkoulun rinteeseen rakennettiin vuonna 2003 kolme hyppyrimäkeä.

## Kainaaston Jyrkkä
Mäki rakennettiin vuonna 2003. Mäen K-piste sijaitsee 20 metrissä. Mäessä ei ole muovitusta.

### Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 20,5 metriä on hypännyt Antti Koivuluoma.

### Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 16,5 metriä on hypännyt Sanni Tuomisto.

## K10
Mäki rakennettiin vuonna 2003. Mäen K-piste sijaitsee 10 metrissä. Mäessä ei ole muovitusta.

### Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 9,0 metriä ovat hypänneet Sami Hietala ja Joeli Ala-Talkkari.

### Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 7,5 metriä on hypännyt Emilia Sorvisto.

## K4
Mäki rakennettiin vuonna 2003. Mäen K-piste sijaitsee 4 metrissä. Mäessä ei ole muovitusta.

Mäkiennätyksen 5,5 metriä ovat hypänneet Juho Ojanen 24.2.2009 Liito-orava Cupissa ja Topi Kuusisto 24.2.2010 Liito-orava Cupissa. Naisten mäkiennätyksen 5,0 metriä on hypännyt Alva Thors kaksi kertaa 26.1.2013 Liito-orava Cupissa.

## Lähteet
*http://www.skisprungschanzen.com/EN/Ski+Jumps/FIN-Finland/LS-Western+Finland/Kainasto/0237/ 
*https://sites.google.com/site/liitooravacup/maekipaikkakunnat/ylistaro 
*https://sites.google.com/site/liitooravacup/tulokset
Renaissance (Vanilla Fudgen albumi)

**Renaissance** on Vanilla Fudgen albumi joka julkaistiin vuonna 1968 levymerkillä Atco Records.

## Kappaleet
### A-puoli
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 

### 1998 uudelleenjulkaisun bonuskappaleet
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Carmine Appice – rummut, laulu
* Tim Bogert – basso, laulu
* Vince Martell – kitara, laulu
* Mark Stein – laulu, kosketinsoittimet

## Arviot
* Allmusic: 

## Aiheesta muualla
* ''Renaissance'' discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Kyöpelin hyppyrimäet

**Kyöpelin hyppyrimäet** on neljän käytössä olevan ja yhden puretun hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Suonenjoella.

## Historia
Suonenjoen Kyöpeliin rakennettiin ensimmäinen puinen hyppyrimäki vuonna 1935. Vuonna 1972 siinä järjestettiin normaalimäen SM-kilpailut. Kyöpelin hyppyrimäki poltettiin tihutyönä vuonna 1999. Vuonna 1977 rakennetut K35- ja K15-hyppyrimäet ovat edelleen hyppykunnossa ja jokatalvisessa käytössä. Vuonna 2006 K35-hyppyrimäen tornia korotettiin ja alastulorinnettä muokattiin, jolloin se kasvoi K45 HS50 kokoiseksi.

## HS50
Hyppyrimäen K-piste sijaitsee 46 metrissä ja HS-piste 50 metrissä. Vuosina 2006–2018 K-piste sijaitsi 45 metrissä.

### Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 47,0 metriä on hypännyt Tuomas Meis.

### Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 38,0 metriä on hypännyt Vilma Meis.

## HS20
Hyppyrimäen K-piste sijaitsee 18 metrissä ja HS-piste 20 metrissä, aikaisemmin K-piste on sijainnut 15 metrissä.

### Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 17,0 metriä on hypännyt Juho Ojala.

### Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 18,0 metriä on hypännyt Minja Korhonen.

## HS12
Hyppyrimäki on täysin luonnonmäki ja se avattiin talvella 2018, jolloin K-piste sijaitsi 13 metrissä. Talvella 2019 K-piste siirrettiin 10 metriin ja HS-piste asetettiin 12 metriin.

Mäkiennätyksen 9,5 metriä on hypännyt Jesse Joutsen kaksi kertaa 4. maaliskuuta 2018 Kyöpelin kisoissa. Naisten mäkiennätyksen 9,5 metriä on hypännyt Jasmin Puomilahti 4. maaliskuuta 2018 Kyöpelin kisoissa.

## K5
Hyppyrimäen K-piste sijaitsee 5 metrissä. Se on täysin luonnonmäki ja se avattiin talvella 2018.

Mäkiennätyksen 4,5 metriä on hypännyt Olavi Meis kaksi kertaa 4. maaliskuuta 2018 Kyöpelin kisoissa. Naisten mäkiennätyksen 3,0 metriä on hypännyt Arleena Hänninen 4. maaliskuuta 2018 Kyöpelin kisoissa.

## Lähteet
*Kyöpelin hyppyrimäet skisprungschanzen.com 

### Viitteet