open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Daburiyya

**Daburiyya** (arab. دبورية‎; hepr. דַבּוּרִיָּה‎) on kylä Israelissa Pohjoisella hallintoalueella. Sen asukkaiden enemmistö on islaminuskoisia arabeja. Vuoden 2018 lopussa kylän asukasluku oli 10&nbsp;402.

## Maantiede

Daburiyya sijaitsee Israelissa Taborvuoren juurella.

## Historia
Nykyinen Daburiyya on yhdistetty Raamatussa mainittuun Daberatiin. Paikannimi on puolestaan liitetty tarinoissa profeetta Deboraan. Paikalla tehdyissä arkeologisissa tutkimuksissa on löydetty esimerkiksi vanhan linnoituksen ja kirkon jäänteet. Alueella on myös hautoja ja vesisäiliöitä. Historiallisissa lähteissä paikannimi *Daburiyya* mainitaan arabi-maantieteilijän teoksessa 1200-luvulta. Osana Israelia Daburiyyasta tuli oma kuntansa vuonna 1961. 

## Väestö
Daburiyyan asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 10&nbsp;402. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 7&nbsp;690 ja vuonna 1968 2&nbsp;590. Kylän asukkaat ovat lähinnä arabeja ja uskonnoltaan muslimeja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hessenin vaaliruhtinaskunta

**Hessenin vaaliruhtinaskunta** () oli alun perin Pyhään saksalais-roomalaiseen keisarikuntaan kuulunut vaaliruhtinaskunta. Se oli olemassa vuosien 1803–1807 ja 1814–1866 aikana. Vaaliruhtinaskunnan pääkaupunkina toimi Kassel.

Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta lakkautettiin vuonna 1806. Tällöin myös vaaliruhtinaan asema menetti alkuperäisen merkityksensä, koska keisarinvaaleja, joihin vain vaaliruhtinaat osallistuivat, ei enää järjestetty. Kuitenkin Hessenin hallitsijat käyttivät ainoina saksalaisista ruhtinaista vielä tämän jälkeen vaaliruhtinaan arvonimeä vuoteen 1866 saakka.

## Vaaliruhtinaat
* Vilhelm I 1803–1807, 1813–1821 (sitä ennen Hessenin maakreivi nimellä Vilhelm IX)
* Vilhelm II 1821–1847
* Fredrik Vilhelm I 1847–1866

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Reed–Solomon-koodit

**Reed–Solomon-koodit** (RS) ovat lohkopohjaisia virheenkorjauskoodeja, jotka ovat BCH-koodien alajoukko. Ne perustuvat äärellisen kunnan sisällä toimiviin polynomeihin.

Käyttökohteita ovat muun muassa tallennusmediat kuten CD-ROM, satelliittiliikenne sekä ADSL-modeemit.

Irving S. Reed ja Gustave Solomon esittelivät koodit vuonna 1960, mutta systemaattisen purkualgoritmin löysi vasta vuonna 1968 Elwyn Berlekamp. Berlekampin ja James Masseyn menetelmä tunnetaan nimellä Berlekamp–Massey-algoritmi.

RS-koodit ilmoitetaan symboleilla *k* (ulottuvuus) ja *n* (pituus) muodossa *(n, k)*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Jish

**Jish** (, ) on kylä Israelissa Pohjoisella hallintoalueella. Kylän asukkaiden enemmistö on maroniitteja ja vähemmistö islamilaisia ja ortodoksisia arabeja. Kylän asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 3&nbsp;090.

## Maantiede

Jish sijaitsee Israelin pohjoisosassa Safedin kaupungin luoteispuolella Ylä-Galileassa.

## Historia

Nykyinen Jish on yhdistetty historialliseen Giscalan kaupunkiin. Arkeologisissa kaivauksissa on löydetty merkkejä kanaanilaisista ja juutalaisista pronssi- ja rautakaudelta. Historiallisissa lähteissä Giscala mainitaan ensimmäisen kerran ensimmäiseen juutalaissodan yhteydessä. Selootit puolustivat muurien suojaamaa kaupunkia roomalaisia vastaan, mutta lopulta puolustajat pakenivat Jerusalemiin ja kaupunki antautui. Sittemmin kylässä oli juutalainen yhteisö ainakin 1200-luvulle saakka. Myöhemmin sen asukkaat olivat kristittyjä ja muslimeja.

Israelin asevoimat valtasivat kylän Israelin itsenäisyyssodan aikana lokakuussa 1948. Monet kylän alkuperäisista asukkaista pakenivat etenevien israelilaisten tieltä. Paikalle muutti sittemmin maroniitteja läheisestä Kafr Birʿimin kylästä.

## Väestö
Jishin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 3&nbsp;090. Vuonna 1968 vastaava lukema oli 1&nbsp;650. Kylän asukkaiden enemmistö on kristittyjä maroniitteja. Kylässä on myös kaksi vähemmistöä; muslimit muodostavat noin 35&nbsp;% väestöstä ja ortodoksit noin 10&nbsp;%.

Jish on Israelin maroniittien tärkein keskus. Maroniitit eivät välttämättä miellä itseään Israelin arabeiksi. Vuodesta 2014 israelilaiset ovat voineet ilmoittautua myös aramelaisiksi. Jish on ollut yksi aramealaisen liikkeen keskuksista, ja kylässä on järjestetty myös esimerkiksi aramean opetusta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eda Ahi

**Eda Ahi** (s. 1990 Tallinna) on virolainen runoilija ja kielenkääntäjä. Hän sai ensimmäisellä kokoelmallaan (*Maskiball*) Betti Alver -palkinnon.

Ahi kasvoi kaksikielisessä (viro, venäjä) perheessä. Hänen tuotantoonsa ovat vaikuttaneet sekä venäläinen kirjallisuus että Betti Alver. Hän sai kandidaatin arvon romaanisissa kielissä sekä kulttuureissa Tallinnan yliopistosta ja sitten maisterin arvon Euroopan unionin sekä Venäjän tutkimuksessa Tarton yliopistosta. Hän on työskennellyt diplomaattina Ukrainassa. 

Ahi on käyttänyt runoissaan loppusointuja ja runsaasti sanaleikkejä. Hän on saanut kriitikoilta myönteistä palautetta tyylinsä ja rytminsä omaperäisyydestä. Hänen debyyttikokoelmaansa luonnehdittiin klassiseksi runoudeksi, jossa on kuitenkin myös leikkisyyttä ja ilkikurisuutta. Kokoelmissa *Julgeolek* (2014) ja *Sadam* (2017) on paikoitellen surumielisiä ja vakavia sävyjä. Ahi on käsitellyt runoudessaan muun muassa Venäjän sotatoimia Ukrainassa.

Ahi on kääntänyt kirjallisuutta italian ja venäjän kielistä viroksi.

## Lähteet
D.O.

**Do Kyung-soo** , myös **D.O.**, (kor. 도경수; s. 12. tammikuuta 1993 Goyang, Gyeonggi, Korean tasavalta) on eteläkorealainen laulaja ja näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Exo-yhtyeen päävokalistina. Sen lisäksi Do on näytellyt monissa elokuvissa ja tv-sarjoissa, kuten *Pure Love* (2016), *My Annoying Brother* (2016), *Positive Physique* (2016), *Room No.7* (2017), *[[Baek-ir-ui nanggunnim|100 Days My Prince]]* (2018), *Along with the Gods* ja *Swing Kids* (2018).

## Lapsuus
Do Kyung-soo syntyi 12. tammikuuta 1993 Korean tasavallassa Goyangissa Gyeonggiissa. Hän kävi Goyang Poongsanin alakoulua, Baekshinin yläkoulua ja Baekseokin lukiota. Hän alkoi laulaa lapsena ja osallistui teini-ikäisenä moniin laulukilpailuihin. Hänellä on kolme vuotta vanhempi isoveli, Do Seung-soo.

## Ura
Do voitti paikallisen laulukilpailun, minkä jälkeen häntä suositeltiin koe-esiintymään SM Entertainmentille. Hän läpäisi koe-esiintymiset, ja hänestä tuli levy-yhtiön harjoittelija 2010.

Do virallistettiin SM Entertainmentin Exo-yhtyeen jäseneksi tammikuussa 2012 ja esiintyi yhtyeen kanssa ensi kerran 8. huhtikuuta 2012 EP-levyllä  *Mama*.

Do sai esikoisroolinsa *Cart* (2014), jossa hän oli sivuosassa. Do sai myöhemmin myös roolin draamasarjassa *[[It's Okay, That's Love]]* (2014), jossa hänellä oli myös sivurooli. 

Do näytteli draamasarjassa *Hello Monster* (2015). Hän oli palkintoehdokkaana monissa draamagaaloissa.

Do sai ensimmäisen pääroolinsa saippuasarjassa *Pure Love* (2016). Hän näytteli samana vuonna Samsunginin verkkosarjassa *Be Positive* (2016). Sarjasta tuli Korean katsotuin verkkosarja. Hän sai 2016 pääroolin *My Annoying Brother* (2016) -elokuvaan. Do sai roolista uuden tulokkaan -palkinnon.

Do näytteli pääroolissa komedia-trillerielokuvassa *Room No.7* (2017) sekä sivuroolissa *Along with the Gods: The Two Worlds* (2017). Do näytteli pääroolissa elokuvassa *Swing Kids* (2018) ja draamasarjassa *[[100 Days My Prince]]* (2018). Hän voitti 2018 Kuuluisimman näyttelijän -palkinnon 55th Baeksang Arts Awardsissa.

Do oli armeijan palveluksessa heinäkuusta 2019 tammikuuhun 2021.

Don esikois-EP *[[Empathy (EP)|Empathy]]* julkaistiin 26. heinäkuuta 2021 yhdessä singlen ”Rose” kanssa.

## Lähteet
Manfred Stahnke

**Manfred Stahnke** (s. 1951 Kiel) on saksalainen säveltäjä. Hän valmistui musiikin teorian ja sävellyksen opinnoistaan Freiburgissa vuonna 1973 ja sai tohtorinarvonsa Hampurissa vuonna 1979 Constantin Florosin ohjauksessa. Hänen väitöskirjansa aiheena oli Pierre Boulez'n kolmas pianosonaatti. Stahnken sävellysopettajina toimivat Wolfgang Fortner, Klaus Huber, Brian Ferneyhough, Ben Johnston, John Chowning ja vuodesta 1974 ensisijaisesti György Ligeti.

Stahnke on työskennellyt Hampurin musiikki- ja teatteriyliopistossa sekä Stanfordin yliopistossa, Yhdysvalloissa. Hän on kansainvälisesti pitänyt luentoja, osallistunut symposiumeihin, johtanut seminaareja ja kirjoittanut teoreettisia esseitä. Hänen musiikkitieteellisten julkaisujen aiheina ovat olleet hänen itsensä ohella sellaiset säveltäjät kuin Harry Partch, Ligeti, Boulez ja Gérard Grisey. Hän on saanut useita palkintoja, kuten vuoden 1989 Ligeti-palkinnon. 

Vuonna 1991 Stahnke perusti Peter Niklas Wilsonin kanssa Hampurin uuden musiikin seuran ja vuonna 1992 Ligetin johdolla opiskelleiden ystäviensä kanssa Chaosma-kokoonpanon. Vuonna 1999 hänestä tuli Goethe-instituutin musiikin neuvoa-antavan lautakunnan jäsen, ja samana vuonna hänet valittiin Hampurin vapaan taideakatemian jäseneksi.

Stahnke on käyttänyt avukseen tietokoneita mikrotonaalisen musiikin tekemisessä. Hänen teoksiinsa kuuluu kolme oopperaa, joista kaksi on mikrotonaalisia (*Usher*, 1981; *Heinrich*, 1987) ja yksi (*Orpheus Kristall*, 2001) toteutettu kahtaa mediaa eli näyttämöä ja internetiä käyttäen. Hänen muita teoksiaan ovat lukuisat kamarimusiikkisävellykset ja orkesteriteokset, joista jälkimmäisiin kuuluvat *Der Mandelbrotbaum* (1992), *Trace des sorciers* (1997) ja *De Danzbodnlock* (2006).

## Lähteet
Huhtsaari

**Huhtsaari** tarkoittaa seuraavia asioita:

## Luontokohteita
Yksikössä:
* Huhtsaari, saari Jyväskylän Korpilahdella Päijänteellä
* Huhtsaari, saari Kouvolassa Lovasjärvellä
* Huhtsaari, niemi Kuhmoisissa Isolla Pihlajajärvellä
* Huhtsaari, saari Mikkelissä Yövedellä
* Huhtsaari, saari Padasjoella Päijänteellä
* Huhtsaari, saari Puumalassa Haapaselällä
Monikossa:
* Huhtsaaret, saariryhmä Kuhmoisissa Sarvisalossa Päijänteellä
* Huhtsaaret, saariryhmä Kuhmoisissa Unnaslahdella Päijänteellä
* Huhtsaaret, saariryhmä Mikkelissä Yövedellä

## Katso myös
* Huhtasaari
Lincoln City FC

**Lincoln City Football Club** on englantilainen jalkapalloseura Lincolnista, Lincolnshiren alueelta. Seura pelaa Englannin sarjajärjestelmän kolmannella tasolla, Ykkösliigassa.

## Historia
Lincoln City perustettiin amatööriseurana 1884. Siitä tuli ammattilaisseura 1891 ja vuonna 1892 seura oli yksi Englannin 2. divisioonan perustajajäsenistä. 1900-luvun alussa Lincoln City putosi ja palasi 2. divisioonaan useita kertoja. Kun 3. divisioona perustettiin, Lincoln City oli yksi sen perustajista. Vuonna 1932 seura nousi 2. divisioonaan, mutta putosi jälleen kaksi kautta myöhemmin.

1950-luvulla Lincoln pelasi yhdeksän kautta toisella sarjatasolla, mutta putosi kahdesti peräkkäin 1961 ja 1962 päätyen 4. divisioonaan. Lincoln palasi 3. divisioonaan 1976 ja seuraavan 10 vuoden aikana heilui 3. ja 4. divisioonan välillä useita kertoja. Vuonna 1986 Lincoln putosi Konferenssiin, mutta nousi heti takaisin. Tämän jälkeen seura pelasi yhtä kautta lukuun ottamatta neljännellä sarjatasolla, kunnes putosi liigasta 2011. 2000-luvun alussa seura joutui selvitystilaan ja oli lähellä konkurssia, mutta selvisi lopulta.

Lincoln pelasi Konferenssissa kunnes voitti sarjan 2017 ja nousi Kakkosliigaan. Kaudella 2018–2019 Lincoln voitti sarjan ja nousi Ykkösliigaan.

## Saavutukset
* Englannin 3. divisioonan mestaruus (3. taso)
** 1932, 1948, 1952
* Englannin 4. divisioonan / Kakkosliigan mestaruus (4. taso)
** 1976, 2019
* Englannin konferenssin mestaruus (5. taso)
** 1988, 2017

## Lähteet
Bone Tomahawk

**Bone Tomahawk** on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhu- ja lännenelokuva, jonka on ohjannut ja kirjoittanut S. Craig Zahler. Pääosissa esiintyvät Kurt Russell, Patrick Wilson, Matthew Fox, Richard Jenkins, Lili Simmons ja David Arquette.

## Juoni
Kannibaaliheimon jäsenet sieppaavat Bright Hopen pikkukaupungista kolme ihmistä. Yksi siepatuista on jalkavammaisen karjanajajan Arthur O'Dwyerin (Patrick Wilson) vaimo Samantha (Lili Simmons). Kaupungin sheriffi Franklin Hunt (Kurt Russell) kokoaa pelastusretkikunnan, johon kuuluvat hänen lisäkseen vanha apulaissheriffi (Richard Jenkins), keikarimainen pyssysankari (Matthew Fox) sekä epätoivoinen, rampa cowboy. Alkaa rasittava matka erämaan halki brutaalin kannibaaliheimon maille, jossa etsintäpartio kohtaa maanpäällisen helvetin.

## Vastaanotto
Elokuva sai kriitikoilta pääosin myönteisen vastaanoton.

*Bone Tomahawk* sai Elokuvauutisten arvostelussa viisi tähteä. Arvostelijan mukaan se on "omaperäinen yhdistelmä John Fordin *[[Etsijät (elokuva)|Etsijöitä]]* (1956) ja Wes Cravenin *[[Yön silmät|The Hills Have Eyesia]]* (1977): kauhu- ja lännenelokuva, joka on kummankin lajityypin valioyksilöitä ja taatusti vastenmielisimpiä filmejä pitkään aikaan". Elokuvan "roolihahmot ovat hyviä, mutta käsikirjoitus dialogeineen vieläkin parempi".

Film-O-Holic.com-elokuvasivuston arvostelussa *Bone Tomahawk* sai neljä tähteä. Arvostelun mukaan "Russell, western ja kumarrus 1970- ja 80-luvun italialaisille kannibaalielokuville... ovat yhdistelmä, josta voi syntyä vain jotain hyvin rujoa ihmeteltävää". Kriitikon mukaan "tymäkkä lajityyppileikittely tarjoaa varsin näppärän ja monitulkintaisen elokuvakokemuksen".

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*  (englanniksi)
Vasovaara

**Vasovaara** on vaara ja entinen pikkukylä Venäjällä Vienan Karjalassa Kostamuksen kaupunkipiirissä rajavyöhykkeellä noin viiden kilometrin pässä Suomen rajasta. Vaaran yli kulkee Raatteentien jatke kohti Vuokkiniemeä. Siinä on sijainnut Neuvostoliiton kasarmi ja kenttävartio.  

Raatteen tien taistelualue talvisodassa ulottui Vasovaaraan, joka oli puna-armeijan saapumisreitillä. Jatkosodassa suomalaiset valtasivat Vasovaaran kasarmin saksalaisten Stuka-pommittajien tukemana 1. heinäkuuta 1941 ja pystytti kasarmin katolle Suomen sotalipun. Tähän aikaan Vasovaara kuului hallinnollisesti Kalevalan piiriin. Nykyään vaaralla on talvisodan veljeshautamuistomerkki kaatuneiden neuvostosotilaiden muistolle. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vilho A. Uomalan kuva Vasovaarasta 1943, Sota-arkisto
Teijon ylänkö

**Teijon ylänkö** on maantieteellinen alue Salon kaupungissa Varsinais-Suomessa. Alue on Halikonlahden ja Perniönjokilaakson välistä ylänköä, jossa on useita järviä ja soita.

Teijon ylängöllä sijaitsevat muun muassa järvet Hamarijärvi, Sahajärvi, Puolakkajärvi ja Matildanjärvi, jotka ovat syntyneet kallioiden välisiin laaksoihin. Osaa järvistä reunustavat suot. Suot vaihtelevat suurista vetisistä nevoista pieniin kallioiden rämepainaumiin. Järvien pinta on yli 30 metrin korkeudessa merenpinnasta ja korkeimmat kalliot nousevat yli 80 metriin.

Alueen itäosassa on laaja keidassuo Punassuo, jonka pohjoisreunalla on useita lähteitä. Suon koillispuolella on runsasvetinen lettosuo Kylmäsuo. Kallioperältään ylänkö on pääosin mikrokliinigraniittia. Noin kaksi kolmasosaa maaperästä on moreenia ja turvemaata on noin 15 prosenttia. Kolmas Salpausselkä kulkee alueen läpi muodostaen hiekkanummia.

Alueen metsät eivät ole kovin monimuotoisia vastikään loppuneiden hakkuiden jäljiltä, mutta pieniä korpia on. Puusto on pääasiasiassa männikköä, mutta lehtojakin esiintyy. Alueella on paljon sammallajeja, joista osa harvinaisia. Tyypillistä rämekasvillisuutta on paljon ja valtalaji on tupasvilla. Linnusto ei ole alueella kovin runsas, mutta tavattu lajimäärä on suhteellisen korkea.

Suurin osa Teijon ylängöstä on suojeltu ja osa siitä kuuluu Teijon kansallispuiston. Ylängon länsilaidoilla sijaitsevat Kirjakkalan, Teijon ja Mathildedalin historialliset ruukkikylät. Näiden lisäksi alueen matkailua lisäävät golfkenttä ja laskettelurinne.

## Lähteet
Rakkakuoppa

**Rakkakuoppa** on esihistoriallisen ajan jäänne. Se on kivikkoon eli rakkaan tehty kuoppa, jota on todennäköisesti käytetty riistan säilyttämiseen. Monesti kuoppa on tehty kivikon läpi virtaavan puron kohdalle, jolloin virtaava vesi on jäähdyttänyt ja pitänyt riistan syömäkelpoisena pitempään. Riistaa jätettiin kuoppiin myös talveksi varastoon, jolloin ne peitettiin kivillä petoeläimiltä.

## Lähteet
Puskalentäminen

**Puskalentäminen** () on yleisilmailukoneilla tapahtuvaa ilmailua syrjäisillä seuduilla. Puskalentäminen tapahtuu usein varsinaisten lentokenttien ulkopuolella, ja siihen käytetäänkin usein kellukkeilla tai suksilla varustettuja lentokoneita, jotka eivät tarvitse kiitotietä laskeutuakseen.

Puskalentäminen on tärkein ja joskus ainoa liikkumistapa muun muassa Kanadan syrjäseuduilla, Alaskassa, monilla alueilla Afrikassa ja Australian takamailla. Yksityisen lentotoiminnan lisäksi puskalentäminen voi olla myös yritysten tai esimerkiksi lähetysjärjestöjen harjoittamaa. Kaupallisessa puskalentämisessä kuljetetaan ihmisiä ja tarvikkeita syrjäisille seuduille. Toimeksiantajia voivat olla esimerkiksi matkailu- ja luonnonvara-alan yritykset sekä julkiset virastot.

Puskalentämisessä käytetyt lentokoneet ovat usein ylätasoisia, jotta esimerkiksi kasvillisuus ja pyörien nostattama irtosora eivät osu siipiin. Monesti puskalentämisessä suositaan kannuspyörällisiä lentokoneita, sillä ne nousevat nopeammin ilmaan kuin nokkapyörällä varustetut. Yleisiä konetyyppejä ovat muun muassa Piper J-3 Cub, Cessna 208 Caravan, de Havilland Canada DHC-2 Beaver ja DHC-3 Otter. Puskalentokäytössä näkee myös vanhempia konetyyppejä, jotka eivät muualla enää ole aktiivikäytössä. Esimerkiksi kanadalaisen Buffalo Airwaysin laivastoon kuuluu vanhoja mäntämoottorikäyttöisiä konetyyppejä, kuten Douglas DC-3, Curtiss C-46 ja Lockheed L-188 Electra.

## Lähteet
Logogrammi

**Logogrammi** on kirjoitusmerkki, joka esittää kokonaista sanaa. Logogrammi on logografisen kirjoituksen eli sanakirjoituksen perusyksikkö.

Logogrammeja käyttäviä kirjoitusjärjestelmiä ovat esimerkiksi kiinan kieli, egyptiläiset hieroglyfit ja varhainen nuolenpääkirjoitus. Mikään tunnettu kirjoitusjärjestelmä ei kuitenkaan käytä pelkkiä logogrammeja, vaan niihin kuuluu myös äänteitä tai tavuja merkitseviä merkkejä.

## Katso myös
* Ideogrammi

## Lähteet
Ingrid Söderström

**Ingrid Erika Antoinette Söderström** (21. marraskuuta 1898 Somero –  21. maaliskuuta 1974 Forssa) oli suomalainen taidemaalari, filosofian kandidaatti ja maanviljelijä. 

## Perhe
Söderströmin vanhemmat olivat filosofian kandidaatti Knut Salomon Söderström ja Fanny Olivia Forsström. Knut Salomon Söderström omisti Someron Hirsjärvellä Söderkullan eli Seeterin kartanon, jonka hänen isänsä maakauppias Erik Johan Torkkomäki (myöhemmin Söderström) oli hankkinut omistukseensa 1844. Särkisalossa syntynyt Fanny Olivia Forsström oli Förbyn kalkkikivikaivoksen perustajan Karl Forsströmin tytär ja Lohjan kalkkitehdas Oy:n toimitusjohtajan Petter Forsströmin sisar. Kun Knut Salomon Söderström myi Seeterin kartanon vuonna 1920, perhe hajaantui eri puolille.

## Opinnot
Söderström valmistui ylioppilaaksi Heurlinska skolanista Turusta. Isänsä toivomuksesta hän oli valinnut opintojensa alaksi maatalouden ja suoritti Helsingin yliopistossa filosofian kandidaatin tutkinnon pääaineenaan kotieläinoppi. Samalla hän opiskeli kuvataiteita Helsingin yliopiston piirustuslaitoksella Eero Järnefeltin johdolla. Kuvataiteilijana Söderström omaksui opettajansa naturalistisen taidekäsityksen, jopa tätä ehdottomammin. 1920-luvulla hän jatkoi opintojaan Académie de la Grande Chaumièressä Ranskassa.

## Taiteellinen ura
Söderström järjesti Suomessa kymmenkunta yksityisnäyttelyä ja osallistui yhteisnäyttelyihin Pariisissa 1964 ja Malmössä 1965. Kuvataiteilijana hän erikoistui etenkin muotokuvamaalaukseen ja työskenteli ajoittain muotokuvatilausten takia myös Ruotsissa. Muotokuvien ohella hän maalasi kotiseutunsa maisemia ja pariisilaisnäkymiä. Näyttelyssään Pariisissa 1964 hän sai kiitosta etenkin talvimaisemistaan ja pariisilaisaiheisista tuokiokuvistaan. Söderströmin muistonäyttely järjestettiin Strindbergin taidesalongissa 1975, ja vuonna 2011 hänen töitään oli näytteillä Somerolla.

## Muu toiminta
Söderström toimi maanviljelijänä Somerniemen Härjänojan Kaupinkulmalla, josta hän oli ostanut pientilan. Siellä hän harjoitti ainakin jo 1960-luvulta alkaen luonnonmukaista maataloutta erikoistuen puutarhatuotteisiin ja jatkoi samalla maalaustyötään. 1920-luvulla hänellä oli ollut autoliike Helsingissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ingrid Söderström : Jalkapatikassa Parisista Firenzeen. Suomalaisen taiteilijattaren reipas kesämatka, Suomen Kuvalehti, 02.03.1929, nro 9, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Ingrid Söderström : Jalkapatikassa Parisista Firenzeen, osa 2, Suomen Kuvalehti, 16.03.1929, nro 11, s. 35, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Ingrid Söderström : Jalkapatikassa Parisista Firenzeen, osa 3, Suomen Kuvalehti, 26.03.1929, nro 12-13, s. 29, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Ingrid Söderström : Jalkapatikassa Parisista Firenzeen, osa 4, Suomen Kuvalehti, 06.04.1929, nro 14, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Ingrid Söderström : Jalkapatikassa Parisista Firenzeen, osa 5, Suomen Kuvalehti, 13.04.1929, nro 15, s. 49, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Joonas Uimonen

**Joonas Jussi Veikko Uimonen** (s. 17. elokuuta 1998 Hämeenlinna) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Asia Leaguen Nikkō Ice Bucksissa. 

## Ura
Uimonen on Hämeenlinnan Pallokerhon kasvatti. Hän oli loukkaantumisen vuoksi sivussa koko A-juniorikauden 2016–2017. Kesäkuussa 2018 Uimonen teki 1+1-vuotisen juniorisopimuksen HPK:n SM-liigajoukkueen kanssa. Hän pelasi kauden 2018–2019 kuitenkin kokonaan seuran A-nuorissa. Uimonen jakoi tehoilla 5+26=31 joukkueen sisäisen syöttöpörssin voiton Kristjan Komben kanssa sekä sisäisen pistepörssin toisen sijan Santtu Hakasen kanssa edellään vain Kombe. Hän jakoi koko A-nuorten SM-liigan puolustajien pistepörssin viidennen sijan neljän muun pelaajan kanssa.

Kaudeksi 2019–2020 Uimonen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Heinolan Peliittoihin. Hänen tulokaskautensa sarjassa toi 33 runkosarjaottelussa tehot 4+4=8. Suomen Cupissa Uimonen pelasi neljä ottelua ilman tehopisteitä. Peliittat lainasi hänet yhteistyöjoukkueeseensa, SM-liigajoukkue Pelicansiin Mestarien liigan lohkovaiheen päätösotteluun 15. lokakuuta 2019 vieraissa valkovenäläistä Junost Minskiä vastaan. Uimonen merkittiin joukkueen seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.27 minuuttia.

Kaudeksi 2020–2021 Uimonen siirtyi Mestiksen nousijajoukkue Forssan Palloseuran riveihin yksivuotisella sopimuksella. Heinäkuussa 2021 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Kaudeksi 2022–2023 Uimonen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella monikansallisen Erste Ligan unkarilaisjoukkue Budapest Jégkorong Akadémia HC:hen.

Kaudeksi 2023-2024 Uimonen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Puolan Polska Hokej Ligan Unia Oświęcimiin.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Amalafrida

**Amalafrida** (k. 523 tai 525) oli vandaalien kuningatar. Hän oli Pannonian ostrogoottien kuninkaan Theodemirin tytär ja Teoderik Suuren sisarpuoli sekä kuningas Theodahadin äiti. Keisari Zenon lähetti Amalafridan Teoderikin luo, jotta tämä olisi estänyt velipuoltaan hyökkäämästä Konstantinopoliin. Amalafridan ensimmäisen aviomiehen nimeä ei tiedetä, mutta Amalafrida jäi ilmeisesti leskeksi. Teoderik järjesti Amalafridan uusiin naimisiin vandaalien kuninkaan Trasamundin kanssa vahvistaakseen ostrogoottien ja vandaalien liittoa. Trasamundin kuoltua Amalafrida pyrki vastustamaan vandaalikuningas Hilderikin Bysantille myötämielistä politiikkaa sekä ostrogoottien ja vandaalien liiton rikkomista. Amalafrida ei kuitenkaan onnistunut pyrkimyksissään, ja hänet murhattiin vuonna 523 tai 525.

## Lähteet
Kirjoituspuikko

**Kirjoituspuikko** on terävä väline, jolla kirjoitetaan tai tehdään merkintöjä jollekin alustalle kuten vahalle. Vahataululle kirjoitettu teksti voidaan helposti tasoittaa pois esimerkiksi puikon tylpällä päällä ja taulua käyttää uudelleen. Kirjoituspuikkoja ja vahatauluja käytettiin Euroopassa jo antiikin aikoina. Keskiajalla niitä käytettiin vielä paljon kouluissa kuten myös koulun ulkopuolella tilapäisten muistiinpanojen tekemiseen. Mesopotamiassa nuolenpääkirjoitus paineltiin savialustoille kirjoituspuikoilla, jotka valmistettiin kaislasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kasperi Heinänen

**Kasperi Johannes Heinänen** (s. 7. heinäkuuta 2001 Forssa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Mestis-joukkue Imatran Ketterää. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.

## Ura
Heinänen on Forssan Palloseuran kasvatti. Hän siirtyi D-juniori-ikäisenä Hämeenlinnan Pallokerhoon. Heinänen oli kaudella 2016–2017 joukkueensa paras pistemies sekä C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa tehoilla 7+9=16 että pudotuspeleissä tehoilla 4+3=7, jolloin hän oli myös HPK:n paras maalintekijä.

Toukokuussa 2019 Heinänen teki kaksivuotisen juniorisopimuksen HPK:n SM-liigajoukkueen kanssa. Hän pelasi ensimmäisen ja kauden 2019–2020 ainoaksi jääneen miesten pääsarjaottelunsa Mestarien liigan lohkovaiheen päätösottelussa 15. lokakuuta 2019 vieraissa tanskalaista Rungsted Seier Capitalia vastaan, kun CHL:ssä jatkomahdollisuudet menettänyt HPK antoi ottelussa mahdollisuuden useille junioripelaajilleen. Heinänen merkittiin joukkueen nelosketjun vasempaan laitaan Santtu Hakasen ja Jere Jokisen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.51 minuuttia. Heinänen keräsi myös teholukeman –1. Kauden 2020–2021 hän pelasi kokonaan HPK:n U20-junioreissa. Heinänen oli yhdeksällä osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä.

Kaudeksi 2021–2022 Heinänen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kajaanin Hokkiin. Hän pelasi tulokaskautenaan 35 runkosarjaottelua tehopistein 1+5=6 ja kuusi playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Heinänen pelasi myös kaksi Suomen Cupin ottelua tehopistein 1+1=2. Toukokuussa 2022 hän teki Hokin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen, kuten taas kesäkuussa 2023 ja elokuussa 2024. Kaudeksi 2024–2025 Heinänen nimettiin joukkueen varakapteeniksi.

Heinänen siirtyi kaudeksi 2025–2026 vuoden mittaisella sopimuksella Imatran Ketterään.

## Pelityyli
Hokin entisen päävalmentaja Pasi Räsäsen mukaan Heinänen on luotettava kahden suunnan laituri ja pienestä koostaan huolimatta vahva kamppailemaan. Räsäsen mukaan hän pystyy luomaan paikkoja itselle sekä muille.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Sahajärvi

**Sahajärvi** on usean järven nimi:

*Sahajärvi, Espoossa
*Sahajärvi, Iissä
*Sahajärvi, Kristiinankaupungissa
*Sahajärvi, Salossa
*Sahajärvi, Raaseporissa
*Sahajärvi eli Hautjärvi, Mäntsälässä
*Järvenpäänjärvi eli Sahajärvi, Salossa
Demokraattinen tsunami

**Demokraattinen tsunami** eli **Tsunami Democràtic** on Espanjan Kataloniassa toimiva ryhmä, joka aktivoitui Katalonian itsenäisyysliikkeen johtajien lokakuussa 2019 saamien tuomioiden jälkeen. Ryhmästä ei toistaiseksi tiedetä juuri mitään, mutta se on saanut ihmisiä lähtemään tuomioita arvosteleviin mielenosoituksiin. Liike saa tukea itsenäisyysliikkeen johtajilta, ja muun muassa jalkapallovalmentaja Josep Guardiola on julkaissut verkossa videon ryhmän tueksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tsunami Democràtic
Hökänsaaret

**Hökänsaaret**  on Päijänteen saariryhmä Pirkanmaalla Kuhmoisissa.

## Maantietoa
Hökänsaaret muodostuu kolmesta saaresta ja Hökänkivestä, jossa on kummeli. Saariryhmä sijaitsee Tehinselän länsiosassa aivan Kuhmoisten kirkonkylän edustalla ja Sarvisalon saariryhmän etelälaidalla. Hökänsaarista 400 metriä luoteeseen sijaitsee Huhtsaaret ja 500 metriä koilliseen Lampsalo. Näitä saaria suurempi saari Rekisalo näkyy esteettä noin kilometrin verran lounaassa päin. Kolmesta saaresta pisin on pohjoissaari, joka on alle 200 metriä pitkä. Se eteläpuolella sijaitseva saari pyöreämpi ja sen halkaisija on suurimmillaan yli 100 metriä. Pienin saari on vain noin 30 metriä pitkä. Saarien yhteinen pinta-ala on noin 1,9 hehtaaria . Saaret ovat matalia ja ne kohoavatkin vain noin 5 metriä Päijänteen vedenpinnan yläpuolelle. Saarissa on kaksi rakennusta ja saaret on yhdistetty toisiinsa kahdella laiturilla.

## Historiaa
1910–1930-luvuilla alettiin Päijänteen saaristossa rakentamaan huviloiksi kutsuttuja vapaa-ajanasuntoja. Sellainen on varmasti ollut myös Hökän huvila . Vuoden 1965 peruskartassa on eteläisemmässä saaressa talo, jonka tila on nimeltään Suvela. Vuoden 1996 kartaan ei ole vielä merkitty toista rakennusta pohjoiselle saarelle.

## Huomautukset

## Lähteet
Moonbyul

**Moon Byul-yi** (), paremmin tunnettu nimellä **Moonbyul** () on eteläkorealainen räppäri, laulaja, sanoittaja, tuottaja ja näyttelijä. Hän on eteläkorealaisen tyttöyhtyeen Mamamoon räppäri ja laulaja. Vuoden 2018 toukokuussa Moonbyul teki soolodebyyttinsä ja julkaisi digitaalisen singlensä Selfish. Laulussa oli vierailemassa Moonbyulin hyvä ystävä ja kollega Red Velvetin Seulgi. Moonbyul on kirjoittanut yhteensä 107 kappaletta tehden hänestä Korean kreditoiduimman naisartistin vuonna 2022.

## Ennen debyyttiä
Moon Byul-yi syntyi perheen esikoisena 22. joulukuuta 1992. Vuosina 1996 ja 2004 Moonbyulille syntyi pikkusiskot (Seulgi ja Yesol).

## Ura
### MAMAMOO
Moonbyul toimii Mamamoon räppärinä ja laulajana. Mamamoo teki debyyttinsä vuoden 2014 toukokuussa EP:llään Hello. Moonbyul osallistui Hello:n päälaulun Mr.애매모호 (Mr.Ambigous):n sanoittamiseen auttamalla kirjoittamaan räppinsä. Moonbyul osallistui myös heidän seuraavan laulun Piano Man sanoittamiseen ja kirjoitti räppinsä tälläkertaa kokonaan itse. Moonbyul aloitti YouTube-kanavansa 문별이다 moonbyul2da joulukuussa 2021. 

### Sooloura
Toukokuussa, 2018 Moonbyul julkaisi ensimmäisen soolosinglensä Selfish yhdessä hyvän ystävänsä ja kollegansa Red Velvetin Seulgin kanssa. Myöhemmin Selfish julkaistiin Mamamoon 4 Seasons 4 Color -projektin toisessa albumissa (Red Moon) joka nimitettiin Moonbyulin albumiksi. Vuonna 2020 hän julkaisi ensimmäisen EP:nsä, jonka nimi on Dark Side of the Moon.  

## Diskografia
### Soolosinglet

### Yhteistyöt

### Vierailijana

## Filmografia
### TV Sarjat

### Reality ohjelmat

## Lähteet
* Amino: Shared Folder / Moonbyul 
* Mamamoo Members Profile
On the Beach

**On the Beach** voi tarkoittaa seuraavia:

* On The Beach, suom. *[[Viimeisellä rannalla (romaani)|Viimeisellä rannalla]]*, Nevil Shuten romaani vuodelta 1957
* On the Beach, suom. *[[Viimeisellä rannalla (elokuva)|Viimeisellä rannalla]]*, Stanley Kramerin ohjaama elokuva vuodelta 1959
* On the Beach, suom. *[[Viimeisellä rannalla (vuoden 2000 elokuva)|Viimeisellä rannalla]]*, Russell Mulcahyn ohjaama televisioelokuva vuodelta 2000
* On the Beach, Neil Youngin albumi vuodelta 1974
* On the Beach, Chris Rean albumi vuodelta 1986
Pepe Forsberg

**Pepe Forsberg** on suomalainen tietokirjailija.

Forsbergin teoksia ovat keväällä 2020 ilmestynyt *Luontokohteet tutuiksi* -kirja ja vuosina 2018–2022 julkaistu kuusi teosta sisältävä *Kansallispuistot tutuiksi* -kirjasarja. Kirjasarjaa tehtiin yhteistyössä Kansallispuistot tutuiksi Facebook-yhteisön kanssa. Suositun retkeilypalvelun perustajana Forsberg on saanut huomattavan määrän seuraajia kirjaprojekteilleen.

Forsberg on Karttakeskuksen ja Minerva Kustannuksen tietokirjailija. Häneltä ilmestyi syksyllä 2020 kaksi teosta: *Suomen uskomaton luonto* -kirja esittelee luonnon ihmeitä kirjailijan omien luontokokemusten kautta. Kirjan kirjoittamiseen osallistuivat meribiologi Niko Nappu sekä Forsbergin vaimo Paula Forsberg. Samanaikaisesti Forsbergilta ilmestyi *Kansallispuistot tutuiksi* -Suomi kokoelmateos, johon on lisätty mukaan valtion retkeilyalueet. Molemmat kirjat esiteltiin Helsingin kirjamessujen ohjelmassa. Koronan vuoksi tapahtumaan osallistuttiin poikkeuksellisesti verkossa. 

Keväällä 2021 Forsberg kirjoitti matkailuautoilijoille suunnatun oppaan "Pohjoisen teillä". Syksyllä 2021 häneltä ilmestyivät majaviin keskittyvä "Majavien mailla"  sekä retkeilijöille suunnattu "Tunturit tutuiksi". Seuraava teos, metsäaiheinen *Puut puhuvat* on kirjoitettu yhdessä Anneli Jussilan kanssa. Teos julkaistiin keväällä 2023. Kustantajana on Minerva-Kustannus. Vuonna 2025 Pepe Forsberg julkaisi yhdessä Paula Forsbergin kanssa Espanjan luontokohteet tutuiksi -teoksen. Keväällä 2026 pariskunnalta ilmestyy uusi *Kansallispuistot tutuiksi* -kirja. Eveo-kanavalla nähdyssä TV-sarjassa seurataan kirjan tekoa. Teoksen kustantaa Readme.fi -kustannus ja se ilmestyy keväällä 2026.

Asiantuntijana Forsberg on esiintynyt monissa medioissa kommentoimassa kansallispuistoihin liittyviä asioita. Hän on ollut perustamassa Helsingin yliopiston Kentällä - In the Field -ajatushautomoa  yhdessä evoluutiobiologi John Loehrin ja Niko Nappun kanssa. Ryhmä on esittänyt perustettavaksi Lammin Evolle tiedekansallispuistoa. Esityksen on allekirjoittanut Helsingin yliopiston lisäksi muun muassa WWF, Greenpeace Norden, Suomen luonnonsuojeluliitto ja Museovirasto.

Forsberg toimi 2020-2024 Luonnonperintösäätiön toiminnanjohtajana. Vuonna 2022 Forsberg valittiin nelivuotiskaudelle Helsingin yliopiston tiedeasemien neuvottelukuntaan.

## Lähteet
Sinikuunlilja

**Sinikuunlilja** (*Hosta sieboldiana*) on parsakasvien (Asparagaceae) heimoon ja kuunliljojen (*Hosta*) sukuun kuuluva kasvilaji. Lajia tavataan Japanista Honshūn saarelta. Sinikuunliljan kukat ovat violetin värisiä. Sinikuunlilja muistuttaa hieman raitakuunliljaa (*Hosta sieboldii*).

## Kuvia

Tiedosto:Hosta sieboldiana (flower).jpg
Tiedosto:Hosta sieboldiana leaf.JPG
Tiedosto:Hosta sieboldiana bud.JPG
Tiedosto:Hosta sieboldiana (Mount Kanmuri).JPG


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Sinikuunlilja – ''Hosta sieboldiana''
On the Beach (Chris Rean albumi)

**On the Beach** on Chris Rean kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1986. Isossa-Britanniassa se saavutti 11. sijan UK Albums Chart -listalla.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Chris Rea.

## Sertifikaatit ja myynti

## Kokoonpano
*Chris Rea – laulu, kitara, basso, kosketinsoitin, piano, tuottaja
*Max Middleton – piano, Rhodes
*Kevin Leach – kosketinsoitin
*Eoghan O’Neill – basso
*Dave Mattacks – basso
*Adrian Rea – rummut
*Martin Ditcham – lyömäsoittimet
*David Richards – tuottaja

## Arvostelut
* Allmusic: 

## Lähteet
Paltaniemen koulumuseoaitta

**Paltaniemen koulumuseoaitta** Kajaanissa on Paltaniemen kotiseutuyhdistyksen ylläpitämä museonäyttely, joka sisältää paljon vanhaa opetusmateriaalia, kuten kirjoja, karttoja, opetustauluja, pulpetteja ja liitutauluja. Koulumuseoaitta sijaitsee Paltaniemen vanhan koulun - nykyinen kylätalo - välittömässä läheisyydessä. Koulutoiminta Paltaniemen vanhassa koulussa päättyi vuonna 2010, jonka jälkeen Paltaniemen kyläyhdistys osti tilat käyttöönsä 2011. 

## Valokuvia

Kuva:  | Koulumuseoaitta 
Kuva: Paltaniemen koulu.jpg | Paltaniemen koulu, nykyinen kylätalo
Kuva: Koulumuseoaitta sisältä2.jpg | Museoaitan sisätilat ja esineistöä
Kuva: Koulumuseoaitta sisältä1.jpg | Kartta, opetustauluja ja koulukirjoja


## Aiheesta muualla

## Lähteet
Kirjosuppusuu

**Kirjosuppusuu** (*Nannostomus trifasciatus*) on sukkulatetrojen (Lebiasinidae) heimoon kuuluva kalalaji, jota pidetään myös akvaariossa, vaikkakaan ei kovin yleisenä.

## Ulkonäkö ja koko
Kirjosuppusuun paras tuntomerkki on musta pitkittäisjuova selässä, jonka avulla se on helpompi erottaa kaksijuovasuppusuusta (*Nannostomus bifasciatus*), jolla on selässä kaksi mustaa juovaa. Yöllä kirjosuppusuun juovat muuttuvat poikkiviivoiksi. Musta vaakasuuntainen juova on kirjosuppusuulla kummallakin puolella myös kyljessä ja vatsassa. Kirjosuppusuun kaikkien evien tyvessä on punainen laikku. Kirjosuppusuu kasvaa luonnossa korkeintaan noin 3,6 senttimetrin mittaiseksi, mutta akvaario-olosuhteissa jopa viisisenttiseksi.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Luonnossa kirjosuppusuuta tavataan Etelä-Amerikassa Amazonin altaassa Perun, Brasilian ja Bolivian alueella sekä Rio Negro-joessa ja Guyanassa.

## Ravinto ja elintavat
Kirjosuppusuuta on vaikea saada lisääntymään akvaariossa. Sen ravintoa ovat toukat, äyriäiset ja hyönteiset. Akvaariossa sille voi antaa jauhemaista hiutaleruokaa sekä pieniä eläviä ravintoeläimiä.

## Lähteet
Kolme etsivää ja itkevä ruumisarkku

***Kolme etsivää ja itkevä ruumisarkku*** (engl. *The three investigators in the case of weeping coffin*) on 3 etsivää -kirjasarjan 44. osa. Kirjan on kirjoittanut Megan Stine ja suomentanut Laila Niukkanen, ja suomennoksen on julkaissut Gummerus 1988.

## Lähteet
Särkijärvi (Kirkkonummi)

**Särkijärvi** on Uudellamaalla Kirkkonummella Kurkiston lähellä  sijaitseva järvi. Särkijärven etäisyys Kirkkonummen keskustasta on noin kolmetoista kilometriä pohjoiseen; etäisyys Helsingin keskustasta on noin 30 kilometriä länsiluoteeseen.

## Maantietoa
Särkijärvi on 850 metriä pitkä, 350 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 19 hehtaaria. Särkijärven ympärillä on useita järviä ja lampia. Lounaassa on Tampaja kapean kannaksen erottamana. Lännessä ovat Siuntionjoen vesistöön kuuluvat Hepari ja Petäjärvi, pohjoisessa Kurkisto ja koillisessa Haapajärvi. Järvi on luodattu vuonna 1998 ja siitä on julkaistu syvyyskartat . Sen keskisyvyys on 3,65 metriä ja suurin syvyys 9,65 metriä . Järvessä ei ole saaria. Järven rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä. Särkijärvi on saareton. Sen ympäristö on metsäistä ja haja-asutusta on runsaasti. Kirkkonummen pohjoisin taajama, Veikkola, sijaitsee kolmisen kilometriä Särkijärveltä pohjoiseen.

## Luontoarvoja
Tampajan vieressä sijaitseva Särkijärvi on lievästi rehevöitynyt ja vähähumuksinen. Sen ekologinen tila on vuonna 2013 luokiteltu hyväksi. Vielä 1980-luvulla Särkijärvi oli mukana läntisen Uudenmaan pienten järvien happamoitumistutkimuksessa. Sen ulkoinen kuormitus on peräisin valuma-alueen hajakuormituksesta. Järvellä toimii aktiivinen Tampajan-Särkijärven vesiensuojeluyhdistys.

## Vesistösuhteet
Särkijärvi sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueessa (vesistöaluetunnus 81), jonka Mankinjoen valuma-alueeseen (81.057) järvi kuuluu. Sen valuma-alueen pinta-ala on 0,82 neliökilometriä  ja veden laskennallinen viipymä on 3,4 vuotta . Järveen laskee lyhyt puro kaakosta. Laskuoja alkaa lounasrannasta ja päätyy Tampajaan ylitettyään 50-metrisen kannaksen. Vesitön vedet laskevat Tampajan ja Loojärven kautta Espoonlahden pohjukkaan. Särkijärven vedenpinnan korkeus on 50,3 metriä mpy (N2000).

## Lähteet
Ulkokäymälä

**Ulkokäymälä** eli **huussi** on käymälä, joka sijaitsee ulkona erillisessä rakennuksessaan. Tavallisesti huussi on kuivakäymälä, jossa jätöksiä ei huuhdota vedellä, vaan ne kerääntyvät astiaan, säiliöön, kasaan tai kuoppaan. Tällöin jätökset voidaan esimerkiksi kompostoida, siirtää pois tai kuivata. Ulkokäymälä voi kuitenkin olla myös WC, kuten useat julkiset käymälät. Ulkokäymälät ovat yleisimpiä haja-asutusalueilla, esimerkiksi kesämökeillä, joissa ei ole viemäröintiä.

## Rakenne ja käyttö

Ulkokäymälät ovat suunnittelultaan ja rakenteeltaan erilaisia. Usein niillä on kuitenkin seuraavia ominaisuuksia:
* Erillään pääkulkuteistä hajuhaittojen minimoimiseksi mutta kuitenkin tarpeeksi lähellä helpon käytettävyyden varmistamiseksi.
* Seinät ja katto, jotka suojaavat sateelta, tuulelta sekä tarvittaessa osittain kylmältä säältä.
* Ovi, jossa on usein käymälään liittyvä symboli (Yhdysvalloissa usein puolikuu ja Saksassa sydän). Viime vuosisatoina korkeamman standardin omaavat tavernat alkoivat käyttää maskuliinia tai feminiiniä erottelemaan ulkokäymälöitä. Koska suurin osa ihmisistä oli lukutaidottomia, käytettiin usein vanhoja maskuliinisuuden symbolia aurinkoa ja feminiinistä kuuta.
* Läntisissä kulttuureissa ulkokäymälässä on ainakin yksi istuimellinen reikä. 
* Itämaisissa kulttuureissa on usein reikä lattiassa, jonka ylle käyttäjä kyykistyy. 
* Huussi sijaitsee yleensä mahdollisimman kaukana vesilähteistä saastumisen välttämiseksi.
* Huussissa käytetään yleensä vessapaperia. Myös erilaiset puiden lehdet olivat yleisesti käytössä ennen paperin yleistymistä.
* Australiassa kaupunkien lähiöalueilla, joilla ei ollut viemäröintiä, oli pitkään käytössä ulkokäymälöitä, joiden käymäläjäte kerättiin isoihin tynnyreihin (*dunny-can*), jotka sopimusyritys, *nightsoil collector*, tyhjensi. Tätä käytäntöä jatkettiin yleisesti esimerkiksi Brisbanen kaupungissa aina 1970-luvun alkuvuosille asti.

## Terminologiaa
Suomen kielen sana ”huusi” (länsimurteissa), ”huussi” (itämurteissa) tai "ulkohuussi" lienee peräisin ruotsin sanasta *hemlighus* (”salainen talo”), josta on lyhentynyt muoto *hus*. Uudemmassa puhekielessä on käytössä myös nimitys "puucee" (väännös sanasta "WC").

## Katso myös
* Bajamaja
* Käymäläseura Huussi
* Kuivakäymälä

## Aiheesta muualla

* Necessary and Sufficient  – artikkeli käymälöistä siirtomaa-ajan Yhdysvalloissa
* Kaivot ja käymälät
* Adopt-A-Kybo – huumoria: adoptoi käytetty *kybo*
* Bajamajan virallinen tuotekuvaus 
* The Atraight Dope  Why do outhouse doors have half-moons on them? 
* Ulkokäymälän piirustukset  *Hyvän huussin resepti.* Pikkuvihreä.
Anthony Rolfe Johnson

**Anthony Rolfe Johnson** CBE (5. marraskuuta 1940 Tackley, Oxfordshire – 21. heinäkuuta 2010 Lontoo) oli brittiläinen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori.

Johnson lauloi lapsena kirkkonsa kuorossa, mutta suuntautui teini-ikäisenä maatalouteen ja toimi kaksikymppisenä maanviljelijänä Sussexissa. Liityttyään paikalliseen kuoroon hän pääsi toisen laulajan välityksellä esiintymään huomattavalle laulunopettajalle Lontooseen. Opettaja vakuuttui Johnsonin kyvyistä, vaikka tällä ei vielä ollut muodollista koulutusta. Aluksi hän ei osannut edes lukea nuotteja, mutta hän oppi pian. Hän opiskeli Guildhall School of Music and Dramassa sekä yksityisesti Peter Pearsin johdolla.

Johnson teki oopperadebyyttinsä vuonna 1973 English Opera Groupin kanssa kreivi Vaudémontin roolissa Pjotr Tšaikovskin oopperassa *[[Iolanta]]*. Johnson esiintyi ensimmäisen kerran Metropolitan-oopperassa vuonna 1991 Wolfgang Amadeus Mozartin *[[Idomeneo]]n* nimiroolissa Luciano Pavarottin sijaisena. Hänet tunnettiin myös oratoriolaulajana, jona hän levytti Johann Sebastian Bachin Johannes- ja Matteuspassiot evankelistan roolissa.

Kaikkiaan Johnson esiintyi Metropolitan-oopperassa 1990-luvun aikana 20 kertaa. Lisäksi hän esitti päärooleja muiden muassa Covent Gardenissa ja Pariisin oopperassa. Hän lauloi Chicagon ja Bostonin sinfoniaorkestereiden sekä New Yorkin filharmonikkojen solistina. Hänet yhdistettiin urallaan etenkin varhaisten säveltäjien kuten Claudio Monteverdin, Bachin ja Georg Friedrich Händelin teoksiin, mutta hänen ohjelmistonsa ulottui Joseph Haydnin, Mozartin ja Franz Schubertin kautta uudempiin teoksiin. 1900-luvun musiikissa hänet tunnettiin etenkin Benjamin Brittenin *[[Peter Grimes]]* -oopperan nimiroolista, jonka hän tulkitsi muun muassa Metropolitan-oopperassa vuonna 1994. Myös Aschenbachin rooli Brittenin *[[Kuolema Venetsiassa (ooppera)|Death in Venicessä]]* kuului Johnsonin merkittäviin rooleihin.

Johnson sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajan arvon vuonna 1992. Hänellä oli viisi lasta kahdesta avioliitosta. Hän sairasti viimeisinä vuosinaan Alzheimerin tautia ja kuoli 69-vuotiaana.

## Lähteet
John McGinn

**John McGinn** (s. 18. lokakuuta 1994 Glasgow) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Aston Villaa.

McGinn nousi St. Mirrenin junioreista edustusjoukkueeseen kaudella 2012–2013. Hän pelasi St. Mirrenissä kolmen kauden aikana 87 Skotlannin Valioliigan ottelua ja teki niissä neljä maalia. Kaudet 2015–2018 hän edusti Hiberniania, ensin kaksi kautta toisella sarjatasolla ja sitten Valioliigassa, jossa hän pelasi 31 ottelua ja teki viisi maalia. Elokuussa 2018 McGinn siirtyi englantilaisseura Aston Villaan, joka keväällä 2019 nousi Englannin mestaruussarjasta Valioliigaan. Englannin Valioliigan kaudella 2019–2020 hän teki maalin heti ensimmäisessä ottelussaan Tottenham Hotspuria vastaan sekä syyskuussa kahdessa peräkkäisessä ottelussa Arsenalia ja Burnleyä vastaan. Hän pelasi kauden aikana 28 valioliigaottelua ja teki edellä mainitut kolme maalia. Hän joutui joulukuussa saamansa nilkkavamman vuoksi jäämään pois kentiltä mutta palasi peleihin kesäkuussa sarjan jatkuessa koronaviruspandemian aiheuttaman tauon jälkeen. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 37 valioliigaottelua, jotka kaikki hän oli kentällä alusta loppuun, ja oli poissa vain yhdestä ottelusta varoitustilin täyttymisen vuoksi. Hän teki kolme maalia ja antoi kuusi maalisyöttöä. Seuraavalla kaudella pelaamissaan 35 liigaottelussa hän teki kolme ja syötti neljä maalia. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 34 valioliigaottelua, joissa hän teki yhden maalin, ja seuraavalla kaudella 35 valioliigaottelua, joissa hän teki kuusi maalia. Kaudella 2024–2025 hän pelasi Valioliigassa 34 ottelua, joista avauskokoonpanossa 27, ja teki yhden maalin. Mestarien liigassa hän pelasi kymmenen ottelua ja teki kolme maalia: liigavaiheessa Bologonaa ja RB Leipzigia sekä puolivälierissä Paris Saint-Germainia vastaan.

McGinn on pelannut Skotlannin alle 19- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Skotlannin A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa maaliskuussa 2016 Tanskaa vastaan. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki 16. A-maaottelussaan syyskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Venäjää vastaan. Lokakuussa 2019 hän teki kolme maalia EM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan ja marraskuussa maalin Kyprosta sekä kaksi maalia Kazakstania vastaan. Maaliskuun 2021 MM-karsintaotteluissa hän teki yhden maalin Itävaltaa ja kaksi maalia Färsaaria vastaan. Hän pelasi täyden ajan Skotlannin kaikissa kolmessa ottelussa vuonna 2021 järjestetyissä EM-kilpailuissa. Hän oli avauskokoonpanossa Skotlannin kaikissa kolmessa ottelussa myös EM-kilpailuissa 2024. Kesäkuun 26. päivään 2025 mennessä hän on pelannut 77 A-maaottelua ja tehnyt niissä 20 maalia.

## Lähteet
Salem (Intia)

**Salem** () on Intian Tamil Nadun osavaltiossa sijaitseva kaupunki, joka toimii Salemin piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Kaupunki on osavaltion viidenneksi suurin yli 800&nbsp;000 asukkaallaan. Salem tunnetaan tuottamastaan tekstiilistä, ja siellä on hyvät kulkuyhteydet Tamil Nadun muihin suurkaupunkeihin kuten Chennaihin, Maduraihin ja Coimbatoreen. Salemin rautatieasema äänestettiin vuonna 2016 Intian yhdeksänneksi puhtaimmaksi rautatieasemaksi. 

## Väestö
Salemin väkiluku oli 829&nbsp;267 vuoden 2011 väestönlaskennan aikana. Suurimman uskonnollisen ryhmän muodostavat hindulaiset, joita on melkein 90 prosenttia väestöstä. Hindulaisuuden jälkeen toiseksi suurin uskonto on islam, jota tunnustaa seitsemän prosenttia väestöstä, kristittyjen osuus on kaksi prosenttia.

Salemissa sijaitsee *Jamia Masjid* -moskeija, jota pidetään 1700-luvulla eläneen ruhtinas Tipu Sultanin rakennuttamana. Kyseinen moskeija on Tamil Nadun vanhimpia moskeijoita. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Upinniemi (niemi)

**Upinniemi** () on niemimaa Suomenlahden rannikolla. Se sijaitsee Kirkkonummen alueella läntisellä Uudellamaalla. Upinniemen varuskunnan alue käsittää suuren osan niemimaasta.

Upinniemi työntyy Suomenlahteen koillis–lounaissuuntaisesti, kuten sen itäpuolella sijaitseva Porkkalanniemi. Upinniemen ja Porkkalanniemen alueet olivat kivikauden alussa lähes kokonaan merenpinnan alapuolella. Pronssikauden lähestyessä alue oli tiheää saaristoa, maankohoamisen myötä saarista kasvoi yhä isompia ja rautakauden lopussa niemimaat olivat pääosin nykymuodossaan. Kuitenkin vielä noin vuonna 1000 jaa. nykyisen Espoonlahden luoteiskolkasta lounaaseen ulottui pitkä ja kapea vesiväylä, joka erotti sekä Upinniemen että Porkkalanniemen mantereesta.

Upinniemellä on useita pronssi- ja rautakautisia röykkiöitä, joista tunnetuin on Kasabergetin pronssikautinen röykkiö.

Toisen maailmansodan jälkeen Upinniemi kuului kokonaisuudessaan Porkkalan vuokra-alueeseen. Porkkalan tukikohdan sydän oli Upinniemen laivastotukikohta. Neuvostoliitto luovutti vuokra-alueen takaisin Suomelle vuonna 1956.

Upinniemellä sijaitsee muutama järvi, kuten Niittylampi, Valkolampi ja Mustalampi. Upinniemen ja Porkkalanniemen välissä sijaitsee lukuisia saaria, kuten Ukonmaa, Ramsö, Iso-Musta, Stora Lövö ja Linlo.

## Lähteet