open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Les Vêpres siciliennes

**Sisilialainen vesper** () on Giuseppe Verdin säveltämä viisinäytöksinen ooppera, jonka libreton on kirjoittanut Eugène Scribe ja Charles Duveyrier. Se kantaesitettiin 13. kesäkuuta 1855.

Ooppera on alkujaan ranskankielinen, mutta Verdi teki siitä myöhemmin italiankielisen version **I vespri siciliani**, joka on nykyään alkuperäistä tunnetumpi.

## Historiallinen tausta
Ooppera perustuu keväällä 1282 Sisiliassa tapahtuneeseen ranskalaisten sotilaiden joukkomurhaan. Sisilian kuninkaana oli ranskalainen Anjoun herttua Kaarle I, joka oli väestön keskuudessa epäsuosittu. Erään iltamessun (*vesper*) päättyessä Palermossa kirkkoväki näki yhden ranskalaissotilaan ahdistelevan sisilialaista naista. Väkijoukko raivostui. Kuuden viikon mellakoiden aikana tuhansia ranskalaisia murhattiin ja Kaarlen oli erottava valtaistuimeltaan.

## Hahmot
*Montfortin herttua, Sisilian kuvernööri - baritoni
**De Béthune*, ranskalainen upseeri - baritoni
*Kreivi *Vaudemont*, ranskalainen upseeri - basso
**Arrgio*, nuori sisilialaismies - tenori
**Giovanni da Procida*, sisilialainen lääkäri - basso
*Herttuatar *Elena*, Itävallan herttua Friedrichin sisar - sopraano
*paroni *Douphol* - baritoni
**Ninetta*, Elenan palvelijatar - altto
**Danieli* ja *Manfredo*, sisilialaisia - 2 tenoria
**Thibaut* ja *Robert*, ranskalaisia sotilaita - tenori, basso
*Sisilialaisia ja ranskalaisia sotilaita - Kuoro

## Lähteet
Hans Perttula

**Hans Ensio Perttula** (6. marraskuuta 1910 Haapavesi  – 6. helmikuuta 1988 Espoo) oli suomalainen Maataloushallituksen pääjohtaja ja maatalousministeri Tasavallan 42. hallituksessa eli Von Fieandtin virkamieshallituksessa viiden kuukauden ajan 29. marraskuuta 1957 – 26. huhtikuuta 1958.

Hans Perttulan vanhemmat olivat tilanhoitaja Kyösti Perttula ja Saimi Wickström ja puoliso vuodesta 1941 sairaanhoitaja Marianne Hortling, lintutieteilijä Ivar Hortlingin tytär. Perttula tuli ylioppilaaksi 1931 ja valmistui agronomiksi 1937 ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1938. Hän toimi Uudenmaan läänin maanviljelysseuran palveluksessa 1938–1942, Uudenmaanläänin työvoimapiirin päällikkö hän oli 1941–1942. Perttula toimi maatalousministeriössä toimisto- ja osastopäällikkönä ja esittelijänä 1942–1956, vuodesta 1953 maatalousneuvoksena. Maataloushallituksen pääjohtaja hänestä tuli 1956. Perttula toimi myös aktiivisesti sotainvalidityön piirissä, *Sotainvalidi*-lehden päätoimittaja hän oli 1941–1950 ja Invalidisäätiön hallituksen puheenjohtajaksi hänet valittiin 1958. Perttulalla oli useita luottamustehtäviä ja hän oli useiden valtion komiteoiden puheenjohtaja vuodesta 1945. Maataloushallituksen pääjohtajana Perttula toimi vuoteen 1971.

## Lähteet
Heikki Waris

**Heikki Tapio Waris** (vuoteen 1924 **Warén**; 25. lokakuuta 1901 Helsinki – 10. marraskuuta 1989 Espoo) oli suomalainen sosiaalipolitiikan professori, akateemikko ja sosiaaliministeri von Fieandtin virkamieshallituksessa vuosina 1957–1958.

Waris oli mukana setlementtiliikkeessä ja häntä pidetään kirkollisesti uusien työmuotojen ja työväestön tavoittamisen puolestapuhujana. *[[Kotimaa (sanomalehti)|Kotimaa]]* nimesi Wariksen 100 merkittävimmän itsenäisyyden ajan kirkollisen vaikuttajan joukkoon Suomessa vuonna 2017.

## Elämäkerta
Heikki Waris valmistui ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 1919 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1922. Waris oli 1920-luvulta lähtien mukana Sigfrid Sireniuksen perustamassa setlementtiliikkeessä. Hän toimi liikkeen Kalliolan vapaaopiston rehtorina.

Heikki Wariksen tohtorinväitöskirja *Työläisyhteiskunnan syntyminen Helsingin Pitkänsillan pohjoispuolelle* ilmestyi 1932 ja sen II osa 1934. Waris teki 1934–1935 opintomatkan Yhdysvaltoihin jossa hän paitsi että keräsi laajan suomalaisten siirtolaisten elämäkerta-aineiston toi myös Suomeen uuden *survey*-tyyppisen haastattelututkimusmenetelmän. Tähän menetelmät kuuluivat kyselylomakkeet, erilaiset asenteita mittaavat asteikot, testaukset ja taulukoinnit. Wariksesta tuli Eino Kuusen jälkeen Yhteiskunnallisen Korkeakoulun sosiaalpolitiikan opettaja vuonna 1937.  

Sotavuosina Waris toimi Suomen Aseveljien Työjärjestössä (SAT) sekä 1941–1945 Suomen Huollon toiminnanjohtajana vastaten muun muassa suomalaislasten sijoituksista Ruotsiin ja Tanskaan sekä avustuslähetysten jakamisesta.

Heikki Waris oli Helsingin yliopiston sosiaalipolitiikan professorina 1946–1968. Hän oli 1960-luvulla valtiotieteellisen tiedekunnan dekaanina ja Helsingin yliopiston vararehtorina 1962–1968. Akateemikoksi Waris nimitettiin 1980. Hän sai Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon 1964.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla
*
José Mari

**José María Romero Poyón** eli **José Mari** (s. 10. joulukuuta 1978 Sevilla, Sevillan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut Sevillaa, Atlético Madridia, Milania, Villarrealia ja Real Betisiä.

José Mari oli mukana Espanjan hopeaa voittaneessa olympiajoukkueessa kesäolympialaisissa 2000. Espanjan A-maajoukkueessa hän on pelannut neljä ottelua ja tehnyt yhden maalin.

## Aiheesta muualla

* José Marin tilastot Primera Divisiónissa 
* José Marin tilastot Espanjan maajoukkueessa
Rapulaiset

**Rapulaiset** (Branchiobdellidae) on nivelmatoihin kuuluva eläinheimo. Ne ovat 3&ndash;6&nbsp;millimetriä pitkiä matoja, jotka elävät rapujen kuorilla ja kiduksissa, joihin ne tarttuvat imukupeillaan. Rapulaiset eivät ole isäntäravulle haitallisia, vaan niiden pikemmin katsotaan hyödyttävän isäntäänsä puhdistamalla niiden selkäkilpeä.

Rapulaisten asema luokituksessa on epävakaa. Ne on luettu joko juotikkaiden tai harvasukasmatojen lahkoon tai omaan Branchiobdellida-lahkoonsa.

Rapulaiset jaetaan 22 sukuun, joista tunnetaan 150 lajia. Suomessa elää ainakin yksi laji, *[[Branchiobdella pentodonta]]*.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Viljo Virtanen

**Viljo Artturi Virtanen** (28. tammikuuta 1912 Pyhäjärvi Ul – 2. heinäkuuta 1989 Savonlinna) oli suomalainen SDP:n poliitikko, kansanedustaja vuosina 1951–1970, II Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri Koiviston I hallituksessa vuosina 1968–1969, Savonlinnan kaupunginjohtaja vuosina 1963–1969 ja Mikkelin läänin maaherra vuosina 1970–1979.

Viljo Virtanen myötävaikutti Savonlinnan kaupunginjohtajana muun muassa Savonlinnan Taidelukion perustamiseen ja Savonlinnan oopperajuhlien uudelleen käynnistämiseen.

## Aiheesta muualla
* 
*
Urho Kiukas

**Urho Juhana Kiukas** (19. marraskuuta 1902 Kymi – 19. marraskuuta 1995) oli suomalainen poliisijohtaja, maaherra ja ministeri. Koulutukseltaan Kiukas oli oikeustieteiden tohtori.

Urho Kiukas tuli ylioppilaaksi vuonna 1924, suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1930 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1934. Hän toimi asianajajana Helsingissä ja Mikkelissä vuosina 1927–1934, esittelijänä Mikkelin lääninhallituksessa vuosina 1934–1935 ja Heinäveden piirin nimismiehenä vuosina 1935–1944. Vuonna 1945 Kiukas siirtyi sisäministeriöön hallitussihteeriksi ja toimi sen jälkeen poliisiylijohtajana 29.8.1947–16.7.1957, Mikkelin läänin maaherrana vuosina 1957–1970 ja sisäasiainministerina Von Fieandtin virkamieshallituksessa viiden kuukauden ajan vuosina 1957–1958. Hän oli Saimaan kanavan valtuutettu ja Raha-automaattiyhdistyksen puheenjohtaja. 

Vuosina 1947–1948 Kiukas toimi toisena syyttäjänä niin kutsutussa asekätkentäjutussa. Hän johti elokuusta 1948 alkaen komiteaa, joka selvitti Valtiollisen poliisin uudistamista Punaisen Valpon jälkeisessä tilanteessa.

Kiukas oli jäsenenä X-komiteassa, joka tutki Neuvostoliitossa vakoilusta 1950-luvulla kiinni jääneiden suomalaisten toiminnan taustatekijöitä.

Kätilöopiston juttuna tunnetun korruptioskandaalin käsittelyssä 1960–1961 valtakunnanoikeudessa häntä vastaan esitetyt syytteet hylättiin kokonaisuudessaan.

Vuonna 1967 Urho Kiukas ja hänen puolisonsa Kaisu Kiukas perustivat nimeään kantavan rahaston, josta jaetaan apurahoja ja stipendejä Etelä-Savon alueelta kotoisin oleville opiskelijoille.

## Lähteet
* 
* Aiemmat poliisiylijohtajat Poliisi. Viitattu 4.4.2011.
*
### Kirjallisuus
* *Mitä-Missä-Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1958*, s. 145. Helsinki: Otava, 1957.
* *Otavan Iso tietosanakirja.* Otava 1968. Osa 4, p. 1098.

### Viitteet
Duane Eddy

**Duane Eddy** (26. huhtikuuta 1938 Corning, New York – 30. huhtikuuta 2024 Franklin, Tennessee) oli Grammy-palkittu kitaristi, joka otettiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 1994.

Eddy alkoi jo viiden vuoden iässä soittamaan kitaraa ja pääsi pian myös esiintymään paikallisiin radio-ohjelmiin. Hänen soittotyylinsä sai vaikutteita erityisesti laulavilta cowboyilta Gene Autrylta ja Roy Rogersilta.

Eddy muutti 13-vuotiaana perheensä mukana Arizonaan, missä hän alkoi esiintyä ystävänsä Jimmy Delbridgen kanssa. Eddy jätti high schoolin kesken keskittyäkseen luomaan uraa muusikkona, ja tuottajaksi ryhtynyt entinen DJ Lee Hazlewood huomasi Eddyn kyvyt. Eddy ja Hazelwood kehittivät yhdessä uniikin ”twang”-tyylin. Eddy keskittyi soitossansa luomaan kitaran matalilla kielillä yksinuottisiä melodioita.

Eddyn ensimmäinen single ”Movin’ n’ Groovin’” äänitettiin 1957, kun hän oli 19-vuotias. Hän kohosi nopeasti tähteyteen ja julkaisi vuosien 1958–1963 aikana 16 kappaletta, jotka pääsivät Yhdysvaltain singlelistan top 40:een. Ensimmäinen hiteistä oli ”Rebel Rouser”, ja muita suosittuja kappaleita olivat ”Ramrod”, ”The Lonely One”, ”Peter Gunn” ja *[[Viattomuuden hinta]]* -elokuvan tunnuskappale.

Eddyn suosio hiipui 1960-luvun puolivälissä, kun populaarikulttuurissa alkoi niin sanottu *[[British Invasion]]*. Hän vaikutti kuitenkin moniin nuoreen kitaristiin, kuten Hank Marviniin, George Harrisoniin ja Bruce Springsteeniin.

Eddy äänitti uransa aikana yli 50 albumia, joihin mahtui myös uusintapainoksia. Suurin osa levyistä ilmestyi ennen 1980-luvun puoliväliä. Hänen musiikkiansa on käytetty kymmenissä elokuvissa ja televisiosarjoissa, ja hän nousi vielä vuonna 1986 musiikkilistoille, kun hän teki 1986 Art of Noise -yhtyeen kanssa uusintaversion *[[Peter Gunn]]* -televisiosarjan tunnuskappaleesta. Siitä Eddy voitti myös uransa ainoan Grammyn. Palkinto tuli parhaasta rockinstrumentaalista.

Guild Guitars esitteli 1960-luvulla Duane Eddy nimikkomallit DE-400 ja DeLuxe DE-500. 2003 Gibson Custom Shop teki Eddylle oman nimikkomallikitaransa, nimeltään Duane Eddy Signature Model.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lauri Hietanen

**Lauri Bernhard Hietanen** (22. joulukuuta 1902 Ikaalinen – 8. marraskuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen kauppaneuvos, vuorineuvos, Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan (SOK) pääjohtaja sekä sosiaaliministeri Kekkosen IV hallituksessa  ja valtiovarainministeri von Fieandtin virkamieshallituksessa.

Hietanen suoritti keskikoulun Ikaalisten yhteiskoulussa vuonna 1919 ja kävi yhden luokan Tampereen kauppaopistoa vuonna 1920. Hän aloitti uransa liikeapulaisena Ikaalisten Osuuskaupassa vuosina 1920–1925. Ikaalisista hän siirtyi Haminaan osuuskaupanhoitajaksi vuosiksi 1925–1930. Hietanen toimi vuosina 1930–1932 Heinolan Osuuskaupan ja 1932–1938 Kouvolan ympäristön Osuusliikkeen toimitusjohtajana. Vuonna 1938 Hietanen aloitti Kuopion Osuusliikkeen toimitusjohtajana. Hän luopui tehtävästä tultuaan valituksi 1946 SOK:n johtokunnan varajäseneksi. Hietanen toimi SOK:n kaupallisena johtajana vuosina 1949–1965.

SOK:n pääjohtajaksi Hietanen nimitettiin vuonna 1965 vuorineuvos Paavo Vidingin jäätyä eläkkeelle. Hietanen oli tuolloin 63-vuotias ja hän jäikin itse eläkkeelle jo vuonna 1968. Pääjohtajakautensa alussa Hietaselle oli myönnetty vuorineuvoksen arvonimi vuonna 1966, kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1949.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Gicelin-miekka

**Gicelin-miekat** ovat noin 1100-luvulla käytössä olleita miekkoja, joiden säilässä lukee seppämestari Gicelinin nimi. Gicelinillä viitataan Reinin alueella oletettavasti toimineeseen aseseppään tai pajaan. 

Yksi tällainen miekka on löytynyt Halikon Rikalan kalmistosta. Miekasta otetun röntgenkuvan perusteella paljastui, että säilässä oli kirjoitusta (ns. säiläkirjoitus). Toisella puolella lukee *Gicilen me fecit* (Gicelin teki minut) ja toisella *In nomine Domini* (Herran nimeen). Miekan koko pituus on 100 senttimetriä, josta säilän osuus on 83,5 senttimetriä.

Rovaniemen Marikkovaaralta vuonna 1897 tehty myöhäisrautakautinen löytö koostuu miekasta, kahdesta keihäänkärjestä ja kirveen terästä. Marikkovaaran miekan säilää koristaa tyypillisen Gicelin-miekan tavoin latinankielinen teksti +GICELINMEFECIT+ ja +INNOMINEDOMINI+.

## Katso myös
* Ulfberht-miekka

## Lähteet
Chino Moreno

**Chino Moreno** (oikealta nimeltään **Camilo Wong Moreno**, s. 20. kesäkuuta 1973 Sacramento, Kalifornia) on yhdysvaltalainen muusikko. Hän toimii laulajana ja kakkoskitaristina Deftonesissa ja Team Sleepissä. Lisäksi hän on laulanut muun muassa Soulflyn, Kornin ja Sevendustin levyillä.

Morenon isä oli meksikolainen ja äiti osittain meksikolainen, osittain intiaani ja osittain kiinalainen. Chino oli perheen kolmas lapsi viidestä. Hän on ollut kerran naimisissa. Ex-vaimo Celesten kanssa hänellä on kaksi poikaa (Kristian ja Jakobi).

Morenon taiteilijanimi *Chino* on espanjaa ja tarkoittaa kiinalaista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Harjunpää ja pyromaani

**Harjunpää ja pyromaani** (1978) on Matti Yrjänä Joensuun *Harjunpää*-sarjan toinen rikosromaani. Teoksessa kuvataan vuoroin Timo Harjunpään arkipäivää, vuoroin Kumpulan ja Toukolan alueella riehuvan pyromaanin yöelämää. Tapahtumat sijoittuvat loppukesän Helsinkiin.

*Harjunpää ja pyromaani* on julkaistu myös äänikirjana. Lukijana on Olli Etelämäki.
Vuorentaan kartano

**Vuorentaan kartano** sijaitsee lähellä Halikonjoen suuta Salon kaupungin Halikossa Varsinais-Suomessa. Kartano on Suomen vanhin yhä asuttu kartanolinna. Kyseessä on pienin Halikon kolmesta aateliskartanosta. 

## Historia
Vuorentaka tunnetaan säterinä 1500-luvun lopulta. Alun perin se on kuulunut Joensuun ja Wiurilan kartanoiden yhteyteen. Horn-suku omisti kartanon 1700-luvulle asti, jolloin se myytiin käyttämättömänä. Se on ollut merkittävä kartano, sillä tällaisia kivilinnoja rakensivat vain korkeimmat aateliset.

Vuorentaka oli asumattomana 1700-luvun jälkipuoliskolla pitkän aikaa. Kivirakennus raunioitui ja vuonna 1802 se muutettiin viljamakasiiniksi ja oli siinä käytössä yli 50 vuotta. Armfelt-suku osti kartanon ja entisöi päärakennuksen 1800-luvun puolivälissä. 

### Rakennushistoria
Päärakennuksen vanhin osa on harmaakiveä ja on peräisin 1400-luvun lopulta tai 1500-luvulta. Rakennus sijaitsee ympäristöään korkeammalla hallitsevalla paikalla. Alkuperäinen osa on muodoltaan erityisen tornimainen ja muoto on säilynyt nykypäivään asti. Vielä 1850-luvulla rakennusta ympäröi matala muuri. Armfeltien ostettua kartanon päärakennus korjattiin ja Peter Georg Sundiuksen piirustusten mukaan sitä laajennettiin 1854 - 1855. Tällöin rakennus sai pääosin punatiilisen goottilaisen ulkomuotonsa. 

Kartanon päärakennusta on korjattu 2000-luvulla Museoviraston avustuksella. Samalla rakennuksen sisäosat ovat saaneet takaisin 1800-luvun asunsa. Museovirasto on myös määritellyt Vuorentaan kartanon yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* "...näin, näin minä laivan seilaavan, kolme kreiviä laivassa...". Vuorentaustan historialliseen kartanoon liittyy kaksi tunnettua kansanlaululegendaa, Seura, 14.07.1937, nro 28, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Valde Nevalainen

**Valde Nestori Nevalainen** (8. huhtikuuta 1919 Pielisjärvi – 8. helmikuuta 1994 Espoo) oli suomalainen SDP:n poliitikko ja kansanedustaja (1966–1975), Nevalainen toimi Paasion toisen hallituksen liikenneministerinä vuonna 1972 ja Sorsan hallituksen työvoimaministerinä 1972–1975. Lisäksi hän toimi SDP:n järjestösihteerinä vuosina 1957–1966 sekä valitsijamiehenä vuosien 1968 ja 1978 presidentinvaaleissa.

Nevalaisen vanhemmat olivat metsätyönjohtaja Eino August Nevalainen ja Kaisa Amanda Turunen. Naimisiin hän meni vuonna 1946 Aune Inkeri Ijäksen kanssa. Kansakoulun lisäksi Nevalainen opiskeli Työväen Akatemiassa vuonna 1949. Hän työskenteli metsätyömiehenä ja hitsaajana vuoteen 1950 saakka, ja aloitti tämän jälkeen poliittisen uransa toimimalla Kymen sosialidemokraattisen piirijärjestön piirisihteerinä vuosina 1950–1957. SDP:n järjestösihteerinä Nevalainen työskenteli 1957–1966 toimien myös SDP:n vastaavana puoluesihteerinä vuonna 1966. Eduskuntaan Nevalainen valittiin vuoden 1966 vaaleissa.

Kansanedustajakausiensa jälkeen Nevalainen siirtyi Outokumpu Oy:n sosiaalijohtajaksi 1975 ja yhtiön johtokunnan jäseneksi 1977.

Taidemaalari, kuvanveistäjä ja taidegraafikko Pekka Nevalainen on Valde Nevalaisen poika.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Liekitys

**Liekitys** (myös *flambeeraus*, ransk. *flamber*) on ruoanlaitossa käytetty termi. Liekitettäessä kaadetaan kuumalla pannulla olevan ruoan pinnalle riittävän vahvaa (noin 40-prosenttista) alkoholia, kuten konjakkia tai rommia, joka sytytetään tuleen. Myös liköörejä käytetään. Alkoholi valitaan liekitettävän ruoan raaka-aineiden mukaisesti.

## Vaikutus
Kun alkoholi sytytetään, se palaa nopeasti ja sammuu pian itsestään. Liekitys vaikuttaa ainoastaan ruoan pintaan, jonka maku muuttuu palamisen seurauksena. Kun kyseessä on ruoan viimeistely, liekitetään usein sen kastike tai kuorrutus. Liekitystä käytetään myös juhlavan aterian tarjoilun visuaalisena tehosteena.

Kastikkeen sytyttäminen alkoholilla vaikuttaa sen kemiaan. Kun alkoholi syttyy 65 asteessa, vesi kiehuu sadassa ja sokeri karamelisoituu 160 asteessa, kaikkien näiden ainesosien sytyttäminen saa aikaan monimutkaisen kemiallisen reaktion, varsinkin kun palavan alkoholin pinnan lämpötila ylittää 240 astetta.

## Historiaa
Nykyaikaisen liekityksen kehitti Monte Carlossa tarjoilija Henri Charpentier, joka sytytti vahingossa tuleen pannullisen ohukaisia, joita oli valmistamassa Yhdistyneen kuningaskunnan tulevalle kuninkaalle Edvard VII:lle. Charpentier havaitsi, että kastikkeen palaminen vaikutti sen makuun tavalla, jota hän ei olisi osannut ennakoida.

## Teknisiä ohjeita
Varsinkin lämpimänä tarjottavan ruoan liekitykseen tarkoitettu alkoholi lämmitetään kevyesti ennen sytyttämistä. Liekitys pitää suorittaa riittävän etäällä liesituulettimesta. On suositeltavaa käyttää sytyttämiseen pitkää tikkua, eikä alkoholia tulisi koskaan lisätä avoliekin yllä. Kun liekitys halutaan suorittaa ruokavieraiden katsellessa, valitaan sellainen ruokalaji, jossa liekitys kuuluu viimevaiheisiin niin, että ruoka voidaan tarjoilla välittömästi sen jälkeen. Alkoholi palaa sinisellä liekillä, jonka näkeminen ei ole helppoa kirkkaassa valaistuksessa. 

## Esimerkkejä liekitetyistä ruokalajeista
*Pääruokia: 
**Pippuripihvi tai chateaubriand – lyhennetään paistoaikaa 1–2 minuuttia ja korvataan se konjakkiliekityksellä.
**Grillattu kala, esimerkiksi meriahven. Liekitykseen anisviina, kuten pastis. 
*Jälkiruokia: 
**Banaanit – liekitykseen maalaisrommi.
**Crêpes Suzette – appelsiinin ja sitruunankuorella maustetut ohukaiset (crêpes). Liekitykseen Grand Marnier, Curacao, Triple sec tai Cointreau.

## Katso myös

* Crème brûlée

## Lähteet
Yi

**Yi** tarkoittaa seuraavia:

* yi, jiddišin ISO 639-1-kielikoodi
* Yi, kiinalainen tähtikuvio
* Yí, joki Uruguayssa
* yit, vähemmistökansa Kiinassa
* Yi-kielet, ryhmä Yi-kansan puhumia keskenään lähisukuisia kieliä
* Yi-dynastia, *Joseon-dynastia*, Korean hallitsijasuku 1392–1910
* *[[Yi (dinosaurussuku)|Yi]]*, Kiinassa elänyt dinosaurusten suku
* YI, Young Independence, brittiläinen nuorisojärjestö
* Yi, pelattava hahmo pelissä League of Legends

## Henkilöt
Yi on seuraavien henkilöiden nimi:

* Yi Gang (s. 1958), Kiinan kansanpankin pääjohtaja
* Yi Jianlian (s. 1987), kiinalainen koripalloilija
* Yi Sang, *Kim Haekyŏng* (1910–1937), korealainen kirjailija
* Yi Seong-gye, *Taejo* (1335–1408), Korean Joseon-dynastian ensimmäinen kuningas 1392–1398
* Yi Siling (s. 1969), kiinalainen kivääriampuja ja olympiavoittaja
* Yi So-yeon (s. 1987), eteläkorealainen astronautti
* Yi Sun-sin (1545–1598), korealainen amiraali ja sotilaskenraali
* Yi U (1912–1945), Korean keisariperheen jäsen, Japanin armeijan everstiluutnantti
* Yi-Fu Tuan (s. 1930), kiinalais-yhdysvaltalainen maantieteilijä
* Chen Yi (1901–1972), Kiinan marsalkka ja ulkoministeri
* Chen Yi (1883–1950), kiinalainen kenraali, Kuomintangin komentaja Taiwanin saarella
* Chen Yi (s. 1953), kiinalainen säveltäjä
* Chen Yi, *Xuanzang* (602/603–664), kiinalainen buddhalainen munkki, tutkija, tutkimusmatkailija ja kääntäjä
* Natasha Yi (s. 1979), yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli
* Pu Yi (1906–1967), mantsujen Qing-dynastian ja Kiinan viimeinen keisari
* Tang Yi (s. 1993), kiinalainen uimari
* Wang Yi (s. 1953), kiinalainen diplomaatti, poliitikko ja ministeri
* Wei Yi (s. 1999), kiinalainen shakin suurmestari
* Wu Yi (s. 1938), kiinalainen poliitikko.
Halikon käädyt

**Halikon käädyiksi** kutsutaan kolmea 1100-luvulla valmistettua hopeakorua, jotka löytyivät Halikosta vuonna 1887. Kalevala Koru Oy on käyttänyt käätyjä suunnitellessaan omia tuotteitaan. Nykyään käätyjä säilytetään Kansallismuseossa Helsingissä.

Käädyt löysi halikkolainen Karl Ollikkala kaivaessaan mäestä hiekkaa. Ne oli piilotettu saviastiaan. Tuntemattoman kirkkoruhtinaan arvellaan piilottaneen käädyt maahan jonkin vaaran uhatessa. Toinen mahdollisuus on, että ne on ryöstetty ja kätketty.

Käädyissä on 1082 grammaa aitoa hopeaa. Ne ovat kolme ristinriipusta, joista komein on 96 cm kullattu krusifiksi. Sen keskellä on Jeesus oikealla puolellaan Neitsyt Maria ja vasemmalla Johannes. Samanlaisia krusifikseja on löydetty Reinin alueelta. Yksityiskohdat ovat kuitenkin ainutlaatuisia: krusifiksin ketjussa on lisäksi pyhäinjäännösrasia, johon on kuvattu leijona. Kaksi muuta ristiä ovat onttoja, kenties pyhäinjäännössäiliöitä. Ristit on luultavasti valmistettu Gotlannissa.

Saviruukusta löytyi myös 36 hopeista filigraanihelmeä, jotka ovat alkuaan muodostaneet kaulanauhan.

## Lähteet
Anna-Liisa Hirviluoto - Rikala kukoisti kuin muinaiskaupunki
Funk Fingers

**Funk Fingersit** ovat kuin pienet rumpukapulat, jotka kiinnitetään sormiin, ja joilla basisti voi saada aikaan extra-funky slapping-ääniä. Tony Levin kehitti ne ystävänsä Andy Mooren kanssa.

Alkuperäiset Funk Fingersit solmittiin tai teipattiin sormiin, mutta pienen työn ja pohdinnan jälkeen Levin kehitti kaikkein miellyttävimmän kiinnitystavan: Kapulan päässä on kumista tehty "korkki" joka laitetaan sormien päihin kiinni. Niiden nykyinen versio käyttää samaa toimintaperiaatetta, ja niitä tulee kaksissa eri pituuksissa, etu- ja keskisormille.

## Lähteet
Ym

**Ym** tarkoittaa seuraavia:

* 
* 
* 
* Ylioppilasmiekkailijat, YM, suomalainen miekkailuseura
* YM, yhdysvaltalainen aikakauslehti
* ympäristöministeriö, YM, ympäristöasioita käsittelevä ministeriö
* ynnä muuta, ym., suomenkielinen lyhenne.
Jani Lauretsalo

**Jani Lauretsalo** (s. 17. syyskuuta 1985 Kotka) on suomalainen jalkapalloilija. Vuodesta 2019 lähtien Lauretsalo on pelannut Kaakkois-Suomen alimmalla sarjatasolla, 6-divisioonassa Popinniemen Ponnistuksessa. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja tai keskuspuolustaja.

Lauretsalo on urallaan pelannut Veikkausliigassa 44 ottelua FC KooTeePeen joukkueessa kausina 2005–2008 ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän pelasi kaudella 2009 Ykkösessä FC KooTeePeessä ja siirtyi kaudeksi 2010 Kakkosessa pelaavaan IF Gnistaniin. 

Junioriaikoinaan Lauretsalo ehti edustaa useampaa kotkalaisseuraa. Keskikenttäpelaaja hankki kokemusta Peli-Karhuissa ja KTP:ssä. Vuonna 2000 15-vuotias Lauretsalo valittiin myös maakuntajoukkueiden kesken pelattavaan Pohjola-Cupiin Kaakkois-Suomen piirijoukkueeseen. Joukkue sijoittui kisassa toiseksi. Vuoden 2002 keväällä Lauretsalo vietti viikon Englannin valioliigassa pelaavan Middlesbroughin testileirillä.

Kaudella 2006 Lauretsalo pelasi lainalla Kakkosessa puolet kaudesta FC Kuusankosken paidassa, ja kaudella 2007 pelituntuman lisäämiseksi Lauretsalo vieraili kahdessa pelissä saman tason Lohjan Pallon vahvistuksena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Lauretsalon haastattelu FC KooTeePeen sivuilla
Tanttala

**Tanttala** on Kanta-Hämeessä, Janakkalan kunnan kaakkoisosassa sijaitseva kyläyhteisö, johon kuuluu noin 110 taloutta. Aikuisväestöstä noin 40 prosenttia saa toimeentulonsa maataloudesta, samoin noin 40 prosenttia tekee muuta ansiotyötä. Yritystoimintaa harjoittaa noin 10 prosenttia ja eläkeläisten osuus on 10 prosenttia väestöstä.

Janakkalan keskustaan Turenkiin on Tanttalasta matkaa 10 kilometriä. Kylän rajalla on Puujoki, joka toimii Hausjärven ja Janakkalan kunnanrajana.

Tanttalan kyläyhdistys perustettiin 2000 ja lopetettiin 2019 (yhä yhdistysrekisterissä).

## Lähteet
*
Terrible Certainty

**Terrible Certainty** on thrash metal -yhtye Kreatorin vuonna 1987 julkaistu kolmas albumi.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Mille Petrozza – laulu, kitarat
* Jürgen Reil – rummut, laulu
* Rob Fioretti – basso
* Jörg Trzebiatowski – kitarat

## Aiheesta muualla
* 
*
Nikippe

**Nikippe** viittaa kreikkalaisessa mytologiassa kahteen eri naiseen.

*Nikippe oli yksi viidestäkymmenestä Thespioksen ja Megameden tyttärestä. Hän synnytti Herakleelle pojan, joka ristittiin Antimakhokseksi.
*Nikippe oli Pelopsin ja Hippodameian tytär. Hän nai Stheneloksen ja synnytti hänelle Alkyonen, Medusan ja Eurystheuksen.

## Lähteet
Hippodameia

**Hippodameia** () oli kreikkalaisessa mytologiassa kuningas Oinomaoksen tytär. Hänellä oli puolisonsa Pelopsin kanssa lapset Pittheus, Thyestes, Atreus, Hippalklos ja Alkathoos.

Pelops halusi mennä naimisiin Hippodameian kanssa. Oinomaos kuitenkin joko rakasti tytärtään itse tai ennustuksen mukaan hänet tappaisi hänen tyttärensä poika, joten tähän mennessä Oinomaos oli jo tappanut kaksitoista tai kolmetoista hänen kosijaansa voitettuaan heidät kilpa-ajoissa. Pelops - tai toisen version mukaan Hippodameia itse - saivat Myrtiloksen, Oinomaoksen ohjastajan, irrottamaan sokkapinnin vaunujen renkaasta luvattuaan tälle puolet Oinomaoksen valtakunnasta. Seuranneessa onnettomuudessa Oinomaos sai surmansa, mutta myöhemmin Pelops tappoi puolestaan Myrtiloksen heittämällä tämän mereen - jota kutsuttiin hänen mukaansa sittemmin Myrtoanmereksi, koska hän pelkäsi tapahtuneen aiheuttavan hänelle häpeää tai koska hänen ollessa hakemassa vaimolleen vettä juotavaksi Myrtilos oli yrittänyt maata Hippodameian väkisin. Myrtiloksen syöksyessä kuolemaansa hän kirosi Pelopsin suvun, ja tämä kirous vainosi Pelopsin jälkeläisiä kuten Atreusta, Thyestestä, Agamemnonia, Aigisthosta, Menelaosta ja Orestesta.

Hippodameian vihasi miehensä aviotonta poikaa Khrysipposta, jota hän piti uhkana poikiensa vallanperimykselle. Niin hän pyysi Atreusta ja Thyestestä surmaamaan velipuolensa. Näin tapahtuikin, jolloin Pelops syytti aiheellisesti vaimoansa suosikkipoikansa kuolemasta. Variaatiosta riippuen Hippodameia joko surmasi itsensä tai Pelops karkotti hänet pois maasta.

## Lähteet
Kauhtana

**Kauhtana**  on pitkä itäeurooppalaistyylinen päällystakki, päällysviitta. Suomessa kauhtanaa pidetään venäläisten ja muiden itäisempien kansojen vaatteena, ja sana onkin lainaa venäjästä. Sana on tullut venäjään turkin kielestä ja turkkiin se on lainattu persiasta. Kauhtana on ollut tunnusomainen esimerkiksi kasakoille ja puna-armeijan sotilaille.

Jo kalevalainen runous mainitsee kauhtanat palvelijoihin rinnastettujen kasakoiden vaatteina. Tyttö ei halua vaimoksi rengille, sillä:

Kauhtanasta voitu johtaa myös sana *kauhtua*, joka tarkoittaa vaatteen (yleensä takin) vanhenemista, huononemista.

## Katso myös
*Kaftaani

## Lähteet
*SKS, Toim. Juha Nirkko: Ilokontti, Karjalaisten muistoja, kaskuja ja sananparsia (1991)
4Fun

**4Fun** on liettualainen yhtye, joka soittaa useita musiikkityylejä kuten rockia, poprockia ja countrya. Yhtye perustettiin vuonna 2001, ja se on osallistunut useisiin kansallisiin ja kansainvälisiin tapahtumiin. Se on myös yrittänyt kolmesti päästä mukaan Euroviisujen laulukilpailuun epäonnistuen kahdella ensimmäisellä kerralla vuosina 2005 ja 2006, mutta lopulta päästen edustamaan maataan kappaleellaan ”Love or Leave” vuoden 2007 Euroviisuihin. 28 pisteellä yhtye sijoittui finaalissa sijalle 21.

## Diskografia
* *Gyvas* (2004)

## Lähteet
François Heisbourg

**François Heisbourg** (s. 24. kesäkuuta 1949) on ranskalainen diplomaatti ja kansainvälisen politiikan tutkija.

## Ura
Heisbourg aloitti uransa Ranskan ulkoasiainministeriön tutkimusyksikössä (*Centre d’analyse et de prévision*) 1978 - 1979. Ranskan YK-edustustossa New Yorkissa työskennellessään vuosina 1979–1981 hänen vastuualueeseensa kuuluivat turvallisuus- ja aseidenriisunta-asiat. 

Heisbourg oli Ranskan puolustusministerin neuvonantaja vuosina 1981–1984. Hänellä on työkokemusta myös Thomson-CSF- ja Matra-Défense-Espace -yrityksistä. Vuosina 1987–1992 Heisbourg toimi Lontoossa sijaitsevan Kansainvälisen strategisten tutkimusten instituutin (*International Institute for Strategic Studies*, IISS) johtajana. Lukuvuonna 1999–2000 hän vastasi Pariisissa politiikantutkimuksen korkeakoulun (*Science-Po*) professorina maailman politiikan kurssista.

Vuodesta 1999 lähtien Heisbourg on työskennellyt myös Pariisissa sijaitsevan Strategisten tutkimusten säätiössä (*Fondation pour la Recherche Stratégique*), jonka johtajana hän toimi vuosina 2001–2005. Hän on toiminut myöhemmin säätiön erikoisneuvonantajana.

Joulukuusta 1998 lukien Heisbourg on toiminut Genevessä sijaitsevan Turvallisuuspolitiikan keskuksen (*Centre for Security Policy*) johdossa. Hän kuuluu myös Balkanin asioita käsittelevään kansainväliseen komissioon (*International Commission on the Balkans*), Ranskan hallituksen terrorismia käsittelevään johtokomiteaan, ulkoasiainministerin suunnitteluyksikön neuvonantajiin sekä Berliinin Aspen-instituuttiin.

## Teokset
**La Puce, les Hommes et la Bombe* (yhdessä Pascal Bonifacen kanssa) 1986
**Les volontaires de l’An 2000*, 1995
**The Future of Warfare*, 1997
**European Defence: Making It Work*, 2000
**Hyperterrorisme : la nouvelle guerre*, 2001
**La fin de l’Occident? L’Amérique, l’Europe et le Moyen-Orient*, 2005.

## Aiheesta muualla
*Geneva Centre for Security Policy 
*International Institute for Strategic Studies 
*Fondation pour la Recherche stratégique
*International Commission on the Balkans 
*Odile Jacob –kustannusyhtiö
Les Fatals Picards

**Les Fatals Picards** on ranskalainen yhtye, joka edusti Ranskaa vuoden 2007 Eurovision laulukilpailussa kappaleellaan "L'amour à la française". Kappale voitti kansalliset valinnat ja se sisältää paljon sanaleikkejä.

## Kokoonpano
*Paul Léger
*Laurent Honel
*Yves Giroud
*Jean-Marc Sauvagnargues

## Diskografia
* *Amiens c'est aussi le tien - D.I.Y.* (2000)
* *Navet Maria - Next Music* (2001)
* *Droit de véto - Next Music* (2003)
* *Picardia Independenza* (2005)
* *Pamplemousse mécanique* (2007)
* *Le sens de la gravité* (2009)
* *Coming Out* (2011)
* *Septième ciel* (2013])
* *Fatals Picards Country Club* (2016)
* *Espèces Menacées* (2019)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Yhtyeen viralliset sivut (ranskaksi)
*''L'amour à la française'' Euroviisuissa 2007, Youtube
*Artikkeli Ranskan euroviisuedustajista, Uusimaa
Eric Berne

**Eric Berne** (alk. **Eric Lennard Bernstein**; 10. toukokuuta 1910 Montreal, Kanada &ndash; 15. heinäkuuta 1970 Carmel-by-the-Sea, USA) oli kanadalaissyntyinen psykiatri. Hänet tunnettiin parhaiten transaktioanalyysin kehittäjänä. Tästä aiheesta hän julkaisi sekä ammatillisia että kansantajuisia kirjoja. Hän kuoli kesken kehitystyönsä, 60-vuotiaana.

## Elämä ja ura
Berne syntyi vuonna 1910 Kanadan Montrealissa ja sai nimen Eric Leonard Bernstein. Hänen isänsä oli lääkäri ja äitinsä kirjoittaja-päätoimittaja. Hänen vanhempansa olivat muuttaneet Kanadaan Puolasta ja Venäjältä, opiskelleet Montrealin McGill-yliopistossa. Lapsena Eric Bernsteinin seurasi lääkäri-isäänsä tämän kotikäynneillä. Isä menehtyi Ericin ollessa yhdeksänvuotias. 
 
Äitinsä kannustamana myös Bernestein opiskeli McGill-yliopistossa Montrealissa, suoritti alemman korkeakoulututkinnon 1931 ja valmistui edelleen lääkäriksi 1935. Hän muutti Yhdysvaltoihin ja työskenteli ensin vuoden New Jerseyssä. Tämän jälkeen Eric Bernstein työskenteli kaksi vuotta Yale University School of Medicinessä psykiatrian alalla. Vuonna 1939 hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden ja muutti nimensä Eric Lennard Bernsteinistä Eric Berneksi.

Berne kouluttautui edelleen psykoanalyytikoksi tohtori Paul Federnin ohjaamana vuonna 1946. Federn oli toiminut muun muassa Sigmund Freudin työtoverina Wienissä. Vuosina 1947-1949 Berne jatkoi opintojaan Erik H. Eriksonin oppilaana San Franciscossa psykoanalyytisessa instituutissa. Bernen työtapansa alkoivat poiketa yhä enemmän vallitsevasta näkemyksestä. Hänen julkaisunsa alan lehdissä saivat kielteisen vastaanoton. Vihdoin 1949 hänet erotettiin instituutista.

Berne alkoi kehittämään transaktioanalyysia vuoden 1949 tienoilla. Hän aloitti kuuluisuutta saaneet seminaarinsa San Franciscossa.

Bernen tunnetuin kirja *Games People Play* julkaistiin vuonna 1964. Kirjasta tuli myyntimenestys sekä USA:ssa että ulkomailla. Samalla useat transaktioanalyysin käsitteet tulivat tutuiksi suurelle yleisölle. Bernen viimeiseksi jäänyt kirja *What do you say after you say hello* julkaistiin Bernen kuoleman jälkeen vuonna 1971. Kirja kokoaa yhteen Bernen ajatuksia.

## Eric Bernen teoksia
*The Mind in Action (1947) 
*A Layman's Guide to Psychiatry and Psychoanalysis (1957) 
*Transactional Analysis in Psychotherapy (1961) 
*Structure and Dynamics of Organizations and Groups (1963) 
*Games People Play (1964) 
*Principles Group Treatment (1966) 
*Sex in Human Loving (1970)
*What Do You Say After You Say Hello (1971)

## Suomeksi julkaistu teos
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mikkonen, Juha (2006). Transaktioanalyysi persoonallisuus- ja vuorovaikutusteoriana. Psykologia 41(5): 328-344.
Kristina Carlson

**Anna Kristina Carlson** (vuosina 1976–1986 *Alapuro*; s. 31. heinäkuuta 1949 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on käyttänyt salanimeä **Mari Lampinen**.

## Elämä ja ura
Carlson valmistui ylioppilaaksi Töölön yhteiskoulusta vuonna 1968 ja opiskeli kirjallisuustiedettä, tiedotusoppia ja sosiaalipolitiikkaa Helsingin yliopistossa vuosina 1968–1974. Hän työskenteli *[[Suomen Kuvalehti|Suomen Kuvalehden]]* toimittajana vuosina 1974–1996 ja *Books from Finland* -lehden päätoimittajana vuosina 2001–2006. Vuosina 1989–1994 Carlson oli Eino Leinon Seuran puheenjohtaja.

Carlsonin esikoisteos oli runokokoelma *Hämärän valo* (1986). Vuosina 1996–1999 hän kirjoitti *Anni*-nuortenkirjasarjaa pseudonyymillä Mari Lampinen. Vuonna 1999 ilmestyi romaani *[[Maan ääreen]]*, josta Carlson sai Finlandia-palkinnon. Teos on käännetty saksaksi nimellä *Ins Land am Ender der Welt* (2000) ja siitä tehtiin vuonna 2000 kuunnelma *Kahdesti kuollut*.

Vuonna 2009 ilmestyi Carlsonin romaani *[[Herra Darwinin puutarhuri]]*, joka sai vuonna 2010 kirjallisuuden valtionpalkinnon ja Kiitos kirjasta -mitalin. Se oli myös ehdolla Runeberg-palkinnon ja Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Englanninkielinen käännös *Mr Darwin’s Gardener* julkaistiin vuonna 2013.

Carlsonin kolmas romaani *William N. päiväkirja* oli Finlandia-ehdokkaana vuonna 2011. Neljäs romaani *[[Eunukki (kirja)|Eunukki]]* valittiin vuonna 2022 Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkintoehdokkaaksi.

Carlson oli vuosina 1976–1986 naimisissa sosiologian professori Risto Alapuron kanssa. Heillä on yksi poika.

## Teoksia
* 
* 
* 
* 
* *[[Eunukki (kirja)|Eunukki]]*. Helsinki: Otava 2020. 

### Antologioissa
* *Murha Bulevardilla*. Kirjoittajat: Kristina Carlson ja muita. SaPo-sarjan 40-vuotisjuhlan kirjoituskilpailun kertomukset. WSOY 1994. 

### Nimellä Mari Lampinen
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Palkintoja ja tunnustuksia
* Finlandia-palkinto 1999
* Kiitos kirjasta -mitali 2010
* Kirjallisuuden valtionpalkinto 2010
* Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkintoehdokas 2022

## Lähteet
Johnny Hart

**John Lewis ”Johnny” Hart** (18. helmikuuta 1931 Endicott, New York &ndash; 7. huhtikuuta 2007) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä. Hänet tunnetaan sarjakuvistaan *[[Pulteri]]* ja *[[Velho (sarjakuva)|Velho]]* (Velhon hän kehitti yhdessä Brant Parkerin kanssa). Hart kuoli sydäninfarktiin 76-vuotiaana.

## Palkintoja
*1967: National Cartoonists Society, Newspaper Comic Strip (Humor) Award (Pulteri)
*1968: Reuben Award Cartoonist of the Year (Pulteri ja Velho) 
*1973: National Cartoonists Society, Animation Award
*1981: National Cartoonists Society, Elzie Segar Award
*1989: National Cartoonists Society, Newspaper Comic Strip Award (Pulteri)

## Lähteet
Cdon

**Cdon** on ruotsalainen verkkokauppa, joka aloitti toimintansa vuonna 1999. Yrityksen omistaa ruotsalaisen holdingyhtiö Qliro Groupin tytäryhtiö CDON AB. Kauppa toimii koko Euroopan alueella, mutta on keskittynyt Suomeen, Ruotsiin, Norjaan ja Tanskaan, joiden kielillä sen kotisivut on julkaistu. Yritys on erikoistunut useimpien verkkokauppojen tapaan viihteeseen: musiikkiin, elokuviin ja peleihin. Valikoimassa on lisäksi kodinelektroniikkaa, kuten puhelimia, kameroita ja tietokoneita sekä myös kirjoja, vaatteita, kenkiä sekä kauneuteen liittyviä tuotteita. Uusi CDON Marketplace antaa yrityksille mahdollisuuden myydä tuotteitansa ja näin tavoittaa jopa 2 miljoonaa asiakasta Pohjoismaissa.

Lokakuussa 2021 mm. elokuvia myyvä Discshop-verkkosivusto ilmoitti lopettavansa toimintansa. Cdon hankki yrityksen toiminnan ja varaston.

## Qliro Group
Cdon on osa Qliro Groupia. Qliro Groupiin kuuluvat muun muassa Nelly.com-vaateliike, Lekmer-lelukauppa, fitnesstukku.fi ja Room21-sisustusliike. Vuonna 2010 Qliro Groupin liikevaihto oli 2,2 miljardia Ruotsin kruunua, mikä vastaa euroissa noin 250 miljoonaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kaupan kotisivut
* Yrityksestä-sivu 
* Qliro Groupin kotisivut
Leena Erkkilä

**Leena Inkeri Erkkilä** (o.s. **Oksanen**; 27. elokuuta 1930 Pieksämäki – 28. joulukuuta 2020 Vantaa) oli suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija. Erkkilän tuotanto käsittää 20 lähinnä lapsille suunnattua kirjaa: etupäässä satuja, lastenrunoja ja lastennäytelmiä.

Erkkilä syntyi Pieksämäellä ja opiskeli Jyväskylän kasvatusopillisessa korkeakoulussa ja Helsingin yliopistossa. Hänen runonlaulaja Matroona Kyyröstä käsittelevä tutkielmansa julkaistiin Kalevalaseuran vuosikirjassa vuonna 1956. Hän työskenteli pitkään kansa- ja peruskoulunopettajana Vihdissä ja Helsingissä.

Erkkilän ensimmäinen kirjajulkaisu oli satukokoelma *Kukkutimurusia*, joka ilmestyi 1968. Hän avusti lukuisia lehtiä pakinoin, artikkelein ja kannanotoin.

## Teoksia
* *Kukkutimurusia.* WSOY, 1968.
* *Unnukkaiset.* WSOY, 1972.
* *Esa ekaluokkalainen.* WSOY, 1974.
* *Salakielileikki.* WSOY,1976.
* *Satakieli, Marian lintu.* Lasten Keskus,1979.
* *Eläinten koskenlasku.* Lasten Keskus,1981.
* *Marjatta, Lemminkäisen äiti.* Kirjayhtymä, 1985.
* *Prinssi Miro.* Lasten Keskus, 1987.
* *Omenapuita ja onnen hetkiä.* Aurinkokustannus, 2015.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Leena Erkkilä. Kirjasampo
* Erkkilä, Leena Inkeri (o.s. Oksanen). Mikkelin seutukirjasto.
Anna-Liisa Haakana

**Anna-Liisa Haakana** (o.s. **Liste**; 31. tammikuuta 1937 Rovaniemi – 16. heinäkuuta 2024) oli suomalainen kirjailija. Haakanan kirjojen taustalla on usein pohjoisen elämäntapa ja pohjoinen luonto.

Haakana kirjoitti ylioppilaaksi Rovaniemellä ja opiskeli sanomalehtioppia ja kirjallisuutta Tampereen yliopistossa. Hänen esikoisteoksensa oli *Porokylän porukan kesä* (1978). Ensimmäiset kirjansa Haakana kirjoitti omille lapsilleen iltalukemisiksi. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa nuorille suunnattu romaani *Ykä yksinäinen* (1980), josta kirjailija sai valtion kirjallisuuspalkinnon. Hänelle myönnettiin myös Anni Swan -mitali 1982. Vuonna 2007 Haakanan *Ykä Yksinäinen* sai myös Kirjapöllö-palkinnon. Hänen kirjojaan on käännetty ruotsiksi, tanskaksi ja norjaksi. Vuonna 1999 Haakanalle myönnettiin valtion taiteilijaeläke.

Haakana asui Sodankylässä. Hänen aviopuolisonsa oli kirjailija Veikko Haakana (k. 2018). Heillä oli kaksi lasta.

## Palkinnot
* Valtion kirjallisuuspalkinto 1981
* Plättä-palkinto 1982
* Anni Swan -palkinto 1982
* Kirkon kirjallisuuspalkinto 1982
* Arvid Lydecken -palkinto 1985
* Kirjapöllö-palkinto 2007

## Tuotantoa
* Porokylän porukan kesä 1978
* Porokylän porukan talvi 1980
* Ykä Yksinäinen 1980
* Ykköstyttö 1981
* Kukka kumminkin 1982
* Sari Anna 1984
* Kehnompi Kettunen 1986
* Ruman tytön rakkaus 1989
* Lintu, lintunen 1991
* Tikkuja sydämessä 1993
* Kotiinpaluun yö 1995
* Se mitä et muista 1997
* Huityttö ja Pampoika 1999
* Järventekijä ja veden väki 2001
* Prinssi Rei ja vedensiemenen salaisuus 2003
* Huutomerkkejä taivaalle 2006

## Lähteet
Heroes of Might and Magic II: The Price of Loyalty

**Heroes of Might and Magic II: The Price of Loyalty** on *[[Heroes of Might and Magic II|Heroes of Might and Magic II:n]]* lisäosa, joka sisältää neljä uutta kampanjaa, uusia esineitä, uusia joukkoja, uusia tasoja sekä uusia maastossa sijaitsevia rakennuksia. Lisäksi peliin on lisätty paranneltu karttaeditori.   

## Lähteet
Free Record Shop

**Free Record Shop** on kansainvälinen levykauppaketju, joka toimii pääasiallisesti Benelux-maissa. Kaupan valikoimiin kuuluvat myös elokuvat, tietokonepelit ja kirjat. Ketjun ensimmäisen liikkeen avasi Hans Breukhoven 1971 Alankomaihin. Ketju levisi myös Suomeen 2000-luvun alussa, ensimmäinen liike Suomessa avattiin Helsingin Aleksanterinkadulle vuonna 1998. Sillä oli 2000-luvun puolivälissä Suomessa 17 myymälää. Ketju lopetti toimintansa Suomessa 22. kesäkuuta 2007.

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
* Kaupan internetsivut
Mauritz Åkerman

**Mauritz Åkerman** on suomalainen ”yhden elokuvan näyttelijä”. Turkulainen laulava kultaseppä sai miespääosan Teuvo Tulion camp-klassikossa *[[Sensuela]]*, jota kuvattiin pääasiassa vuosina 1967–1968. Åkerman näki *Sensuelan* ensi kerran vasta vuonna 1996 Suomen elokuva-arkiston tarkastuskatselussa. Hänen vastanäyttelijänsä elokuvassa on Marianne Mardi.

Åkerman kuuluu myös ensimmäisen suomalaisen rock-sukupolven pioneerilaulajiin. Hän aloitti rock-uransa Turussa vuonna 1959 ja esiintyi taiteilijanimillä *Boogie-Mauritz* ja *Musta Prinssi*, joita hän käytti myös 1960-luvun alun konserttipaketissa "Robertin Rock Show". Hänen muusansa Semi "ässä" Michaels soitti aikanaan Ola and the Janglers -nimisen yhtyeen taustajoukoissa. Hän vaikuttaa nykyään pääkaupunkiseudulla aluepoliittisen kehityksen uranuurtajana.

Ennen Helsingin keikkoja Åkerman esiintyi kotikaupungissaan muun muassa Alhambra-teatterin rock-nonstopeissa. Turun keikat (ja myöhemmin myös Robertin Rock Show) toteutti manageri Helge Siimes, ja Turussa yhtyeenä soitti Rapi Tuomisen orkesteri. Yhtyeessä soittivat Åkermanin ja Tuomisen ohella muun muassa Pekka Loukiala, Jukka Loukiala, Tommie Mansfield, Rock-Enska ja Rock-Tommy. Myöhemmin Helsingin rokkaritJussi Raittisen johdolla liittyivät ryhmään. 

*Sensuelan* myötä Mauritz Åkerman sai kakkostenorin paikan Turun kaupunginteatterissa.

## Lähteet
**Sensuela*-DVD
*
*Sunpoint.net
*
*Föribeat - turkulaisen rockin historia 

## Aiheesta muualla
*
Suginami

**Suginami** () on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee sisämaassa kaupungin länsiosassa Tokion keisarillisen palatsin länsipuolella ja rajautuu Nakanon, Neriman, Setagayan ja Shibuyan erillisalueisiin sekä Mitakan ja Musashinon kaupunkeihin. Suginamissa on 563&nbsp;074 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 34,06 neliökilometriä.

## Aluejako
Suginamin erillisalueella on 36 kaupunginosaa, jotka jakautuvat yhteensä 139 osa-alueeseen (). Yhteen kaupunginosaan kuuluu kahdesta kuuteen osa-aluetta.

*Amanuma
*Asagaya-kita
*Asagaya-minami
*Eifuku
*Hamadayama
*Hon-Amanuma
*Horinouchi
*Hōnan
*Igusa
*Imagawa
*Izumi
*Kami-Igusa
*Kami-Ogi
*Kami-Takaido
*Kugayama
*Kōenji-kita
*Kōenji-minami
*Matsunoki
*Minami-Ogikubo
*Miyamae
*Momoi
*Narita-higashi
*Narita-nishi
*Nishi-Ogi-kita
*Nishi-Ogi-minami
*Ogikubo
*Ōmiya
*Shimizu
*Shimo-Igusa
*Shimo-Takaido
*Shōan
*Takaido-higashi
*Takaido-nishi
*Umezato
*Wada
*Zenpukuji

## Kaupunkikuva ja nähtävyydet
Suginami on pääasiassa asuinaluetta. Erillisalueen läpi virtaavat Kanda-, Zenpukuji- ja Myōshōjijoet.

## Kuvia

Tiedosto:20140415 za-kouenji2.jpg|Za Kōenji -teatteri
Tiedosto:Koenj awaodori.jpg|Kōenjin awaodori-festivaali


Tiedosto:Myouhouji (Suginami Tokyo) 2.JPG|Myōhō-ji
Tiedosto:Zenpukuji Park - Suginami, Tokyo - DSC01708.JPG|Zenpukujin puistoa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Erillisalueen internetsivut
Jääkiekon SM-liigan tasonmittaus

**Jääkiekon SM-liigan tasonmittaus** on termi, jolla tarkoitetaan Jääkiekon SM-liigan jumbon ja I-divisioonan/Mestiksen mestarin välistä ottelusarjaa, jolloin SM-liigaan ei olisi päässyt normaalisti uusia joukkueita.

* **Kaudella 1999-2000** pelattiin ensimmäistä kertaa SM-liigan tasonmittaukset, silloinen I-divisioona joukkue Oulun Kärpät voitti tasonmittauksissa SM-liigan jumboksi (12.) sijoittuneen Lahden Pelicansin, ja täten SM-liigan hallitus päätti nostaa Kärpät SM-liigaan. SM-liiga laajeni 13 joukkueen sarjaksi ja liiga suljettiin viideksi vuodeksi. Kärpät voitti seuraavan kahdeksan vuoden aikana neljä kertaa Suomen mestaruuden.

* **Kaudella 2004-2005** ei varsinaisesti pelattu tasonmittauksia, mutta liiga halusi nostaa joukkuemäärän parilliseen lukuun, näin mestiksen mestarilla oli mahdollisuus nousta mikäli sen talous olisi kunnossa. Silloin NHL työsulun aikana NHL-tähdillä Sami Kapanen, Kimmo Timonen ja Adam Hall vahvistettu KalPa voitti Mestiksen mestaruuden ja se nostettiin liigaan.

* **kaudella 2006-2007:** KalPa sijoittui kahdella seuraavalla kaudella SM-Liigan jumboksi. Suomen jääkiekkoliitto ja SM-liigan hallitus päättivät järjestää kauden päätteeksi SM-liigan tasonmittaussarjan, mikäli Mestiksen mestaruuden voittaisi jokin liigaan hakeneista seuroista; Jukurit, Sport tai TuTo. Mikäli niistä joukkueista mikään ei voittaisi mestaruutta, tasonmittauspaikka menisi Mestiksen edeltävän kauden mestarille, jos se pelaisi finaalissa. Näin kävi, ja viime kauden mestari Jukurit sai mestiksessä hopeaa ja mestari oli Kajaanin Hokki. Jukurit pelasi tasonmittaukset KalPaa vastaan ja hävisi ne voitoin 4-0. Mikäli Jukurit olisi onnistunut voittamaan KalPan, paikka liigassa olisi päätetty 31.3.2007 pidetyssä kokouksessa.
Einstein (televisio-ohjelma)

**Einstein** oli syyskuusta 2006 toukokuuhun 2007 Nelosella esitetty visailuohjelma, jossa kaksi vierailevaa julkisuuden henkilöä kilpailivat tiedoistaan tieteen alalla. Jaksoissa oli aina mies ja nainen vastakkain. Kilpailijoiden täytyi selvitä 1. tuotantokaudella noin kolmesta kysymyksestä ja 2. tuotantokaudella viidestä kysymyksestä. *Einstein* perustui saksalaiseen *Clever*-formaattiin.

## Juontajat

Satu Paavola oli ohjelman pääjuontaja. Professori Bertil Steniusta esitti Robin Svartström. 

## Ohjelmassa vierailleet
**1. tuotantokausi**

*1. jakso: Karita Tuomola ja Jone Nikula
*2. jakso: Anne Mattila ja Kirka
*3. jakso: Miitta Sorvali ja Jukka Rasila
*4. jakso: Ruben Stiller ja Bettina S.
*5. jakso: Aira Samulin ja Pikku G
*6. jakso: Simo Frangén ja Riitta Väisänen
*7. jakso: Maria Guzenina ja Oskari Katajisto
*8. jakso: Piia-Noora Kauppi ja Osku Pajamäki
*9. jakso: Ninni Laaksonen ja Markku Uusipaavalniemi
*10. jakso: Janina Frostell ja Toni Wirtanen
*11. jakso: Heidi Hautala ja Antti Tuisku
*12. jakso: Timo Kahilainen ja Krisse Salminen

**2. tuotantokausi**

*13. jakso: Maria Kuusiluoma ja Mikko ”Peltsi” Peltola
*14. jakso: Marika Fingerroos ja Juha Mieto
*15. jakso: Pirjo Lonka ja Mikko Silvennoinen
*16. jakso: Jippu ja Tommy Tabermann
*17. jakso: Marja Tiura ja Matti Kyllönen
*18. jakso: Leena Lehtolainen ja Heikki Paasonen
*19. jakso: Minttu Mustakallio ja Tuomas Uusitalo
*20. jakso: Lotta Backlund ja Joonas Hytönen