Nas

**Nas** (oikealta nimeltään **Nasir Bin Olu Dara Jones**, s. 14. syyskuuta 1973 Brooklyn, New York, New York) on yhdysvaltalainen rap-artisti. Hän on julkaissut uransa aikana yli kymmenen sooloalbumia, joista ensimmäinen, klassikkona pidetty *[[Illmatic]]*, julkaistiin vuonna 1994. Hänet palkittiin Grammy-palkinnolla vuoden 2020 albumistaan *King’s Disease*.

## Varhainen elämä

Jones syntyi afroamerikkalaiseen perheeseen Brooklynissa New Yorkissa vuonna 1973. Noin kolmevuotiaana hän muutti perheensä kanssa Queensin piirikuntaan Queensbridgen asuntoalueelle. Hänen isänsä on jazz-muusikko, trumpetisti Olu Dara. Hänellä on nuorempi veli Jabari "Jungle", joka on myös tehnyt uraa rap-artistina. Jonesin vanhemmat erosivat vuonna 1985.

Jones alkoi kirjoittamaan rap-lyriikoita jo lapsena. Hän keskeytti opintonsa high schoolissa mutta luki ahkerasti omatoimisesti. Crack-epidemian aikaisessa Queensbridgessä oli paljon rikollisuutta, mikä on heijastunut Jonesin sanoituksissa.

## Ura
Jones teki ensiesiintymisensä 17-vuotiaana Main Source -yhtyeen singlellä "Live at the Barbeque" vuonna 1991. Pian tämän jälkeen MC Serch otti Jonesin mukaan vierailijaksi *Return Of The Product* -albumilleen. Hän myös järjesti Jonesille levytyssopimuksen Columbia Recordsin kanssa. Alun perin *Zebrahead*-elokuvan soundtrackille tehty debyyttisingle "Half Time" ilmestyi vuonna 1992, jonka Jones julkaisi taiteilijanimellä Nasty Nas.

Jones lyhensi esiintyjänimensä Nasiksi ja työsti debyyttialbumiaan musiikkituottajinaan DJ Premier, Pete Rock, Large Professor, L.E.S. ja Q-Tip. Albumin ainoana vierailevana artistina oli AZ. Vaikka *[[Illmatic]]* oli ilmestyessään vuonna 1994 arvostelumenestys, ei se myynyt odotetusti. Se saavutti Yhdysvalloissa platinarajan (yli miljoona myytyä levyä) lopulta vuonna 2001. Niin tuotannostaan kuin runollisesta otteestaan kehuttu albumi on 1990-luvun hip hopin merkkipaaluja, jota monet pitävät yhtenä kaikkien aikojen parhaista hip hop -levyistä.

Vuonna 1996 julkaistiin Nasin seuraava albumi, *[[It Was Written|It Was Written,]]* jota seurasi siinä esitellyn The Firm -yhtyeen julkaisu *[[The Album (The Firmin albumi)|The Album]]* (1997). Näistä *It Was Written* oli myyntimenestys. Toisaalta boom bap -painotteisuuden vaihtuminen suurelta osin Trackmastersin radioystävällisempään tuotantoon ja "katurunoilijana" tunnetun Nasin mafioso rap -tyylinen esiintyminen "Escobar"-persoonana herätti osassa fanikuntaa syytöksiä kaupallistumisesta. Nas vastasi saamaansa kritiikkiin *[[I Am...]]* -albuminsa (1999) singlessä "Hate Me Now". Samana vuonna julkaistiin myös albumi *[[Nastradamus]]*, joka sekin myi hyvin, mutta jota usein pidetään hänen kehnoimpana levytyksenään.

Vuonna 1998 Nas teki musiikkiuransa ohella ensimmäisen näyttelijänroolinsa hänelle musiikkivideoita ohjanneen Hype Williamsin rikoselokuvassa *Belly*. Tätä seurasivat roolit muun muassa vuoden 2001 elokuvissa *Ticker* ja *Sacred is the Flesh*.

Samana vuonna rap-artisti Jay-Z julkaisi Nasia kritisoivan *dissauskappaleen* "Takeover". Nas vastasi tähän kappaleella "Ether", joka sisältyi myöhemmin samana vuonna julkaistuun *[[Stillmatic]]*-albumiin. Albumia pidettiin Nasin paluuna juurilleen, ja se sai arvostusta niin faneilta kuin kriitikoiltakin. Seuraavan vuonna Nas julkaisi julkaisemattomiksi jääneistä kappaleista koostuvan kokoelma-albumin *[[The Lost Tapes]]* sekä studioalbumin *[[God’s Son]]*, joka oli tematiikaltaan henkilökohtaisempi. Vuonna 2004 ilmestyi kaksoisalbumi *[[Street’s Disciple]]*. Nas sopi välinsä Jay-Z:n kanssa vuonna 2005 ja teki sopimuksen tämän johtaman Def Jam -yhtiön kanssa, jonka kautta hän julkaisi seuraavan levynsä *[[Hip Hop Is Dead]]* (2006).

Vuonna 2008 julkaistiin albumi *[[Untitled (Nas)|Untitled]]*. Albumin alkuperäinen nimi oli *Nigger*, mutta nimi jouduttiin muuttamaan. Näin ollen albumille ei tullut lopulta ollenkaan nimeä.

Vuosikymmenen vaihteessa Nas julkaisi reggae-muusikko Damien Marleyn kanssa yhteisalbumin ''Distant Relatives'' (2010). Julkaisuviikollaan albumi sijoittui Billboard 200 -listan sijalle 5. Hieman ennen sen julkaisua Nas oli eronnut Kelisin kanssa, mitä hän käsitteli seuraavassa *[[Life Is Good]]* -albumissaan (2012). 

Vuonna 2014 Nas perusti oman levy-yhtiönsä Mass Appeal Records. Samana vuonna ilmestyi *Illmatic*-albumin 20-vuotisjuhlajulkaisu, ja Nas esitti sen kappaleet Yhdysvaltain kansallisorkesterin kanssa tämän kotisalissa. Myös Nasin uran alkuvaiheista kertova dokumenttielokuva ** sai ensi-iltansa.

Kuuden vuoden tauon jälkeen Nas julkaisi uuden albumin, *[[Nasir (albumi)|Nasir]]* (2018), jonka vastaavana tuottajana toimi Kanye West. Arvosteluissa levyä pidettiin pettymyksenä, ja osasyynä kritiikkiin oli Nasin vaikeneminen levyllään Kelisin esittämistä pahoinpitelysyytöksistä. Kaksi vuotta myöhemmin Nas kommentoi albumin olleen tehty liian nopeasti kiireen vuoksi.

Edellisen vuosikymmenen hitaampi julkaisutahti vaihtui 2020-luvun alussa viljavaan yhteistyöhön tuottaja Hit Boyn kanssa. He tekivät *King’s Disease* -nimisen kolmen albumin sarjan vuosina 2020–2022. Ensimmäisestä, laajasti arvostusta saaneesta *[[King’s Disease]]* -albumistaan Nas voitti uransa ensimmäisen Grammy-palkinnon, joka myönnettiin parhaan rap-albumin kategoriassa. He tekivät myös *Magic*-albumitrilogian, jonka ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 2021, ja seuraavat albumit ilmestyivät vuoden 2023 aikana. Vuonna 2025 Nas julkaisi yhteisalbumin *Light-Years* tuottaja DJ Premierin kanssa.
## Vaikutteet
Varhaisimmiksi musiikillisiksi vaikuttajikseen Nas on nimennyt Rick Jamesin, The Jackson 5:n ja James Brownin. Häneen vaikuttaneita hip hop-artisteja ovat muun muassa Public Enemy, Eric B & Rakim, Boogie Down Productions ja LL Cool J.

## Henkilökohtainen elämä
Nas on näyttelijä Yara Shahidin serkku. Nasilla on tytär, joka syntyi vuonna 1994, ja poika, joka syntyi vuonna 2009.

Nas oli naimisissa R&B-laulaja Kelisin kanssa vuodesta 2005 vuoteen 2010. Vuonna 2018 Kelis syytti Nasin pahoinpidelleen häntä heidän suhteensa aikana, minkä tämä kiisti.

## Esiintymiset Suomessa
Nas saapui ensimmäiselle Suomen-keikalleen Helsingin Kaapelitehtaalle 4. kesäkuuta 2007. Toisen kerran Nas esiintyi Suomessa 5. marraskuuta 2008 osana Rock the Bells -kiertuetta. Nas konsertoi kolmannen kerran Suomessa 22. maaliskuuta 2011. Konsertti järjestettiin Helsingin The Circus -klubilla. Neljännen kerran Nas esiintyi Suomessa 19. elokuuta 2016 Blockfesteilla Tampereella. Viidennen kerran Nas esiintyi Suomessa 22. lokakuuta 2024 kulttuuritalolla, osana Illmatic 30 Year Anniversary Tour-kiertuetta.

## Diskografia

### Sooloalbumit
* *[[Illmatic]]* (1994)
* *[[It Was Written]]* (1996)
* *[[I Am...]]* (1999)
* *[[Nastradamus]]* (1999)
* *[[Stillmatic]]* (2001)
* *[[God's Son]]* (2002)
* *[[Street's Disciple]]* (2004)
* *[[Hip Hop Is Dead]]* (2006)
* *[[Untitled (Nas)|Untitled]]* (2008)
* *[[Life Is Good]]*  (2012)
**[[Nasir]]*  (2018)
**[[King’s Disease]]* (2020)
**[[King’s Disease II]]* (2021)
**[[Magic (Nasin albumi)|Magic]]* (2021)
**[[King's Disease III]]* (2022)
**[[Magic 2]]* (2023)
**Magic 3* (2023)

#### Yhteistyö- ja kokoelma-albumit

* *[[The Album (The Firmin albumi)|The Album]]* yhdessä The Firmin kanssa (1997)
* *[[Nas and Ill Will Records Present QB's Finest|QB's Finest]]* (2000)
* *[[From Illmatic to Stillmatic: The Remixes]]* (2002)
* *[[The Lost Tapes]]* (2003)
* *[[Greatest Hits (Nas)|Greatest Hits]]* (2007)
* *[[Distant Relatives]]* yhdessä Damian Marleyn kanssa (2010)
**[[The Lost Tapes II]]* (2019)
**Light-Years* yhdessä DJ Premierin kanssa (2025)

### DVD:t
* Made You Look: God's Son Live - 2003
* Video Anthology Vol. 1 - 2004

## Filmografia

* *Belly* (1998)
* *In Too Deep* (1999)
* *Ticker* (2001)
* *Sacred is the Flesh* (2001)
**Black Nativity* (2013)
* *Nas: Time Is Illmatic* (2014)
* *Popstar: Never Stop Never Stopping* (2016)
**Monster* (2018)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Nasin kotisivut