open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tejas (albumi)

**Tejas** on yhdysvaltalaisen ZZ Top -yhtyeen marraskuussa 1976 julkaistu viides albumi. Kappaleista ”It's Only Love”, ”Enjoy and Get It On” ja ”Arrested for Driving While Blind” julkaistiin singlet. Albumi on hiukan aikaisempia kokeilevampi ja siltä löytyy muun muassa countrysävyjä. Albumi oli myös yhtyeen ensimmäinen, josta oli julkaistu useampi kuin yksi single.

Albumin ilmestymisen jälkeen yhtye siirtyi tauolle reiluksi kahdeksi vuodeksi, jonka aikana kitaristi-laulaja Billy Gibbons ja basisti Dusty Hill kasvattivat toisistaan tietämättä pitkät parrat.

Basisti Dusty Hill laulaa kappaleen ”Ten Dollar Man” päävokaalit. Hän laulaa myös toisena päävokalistina kappaleissa ”It's Only Love”, ”Pan Am Highway Blues” ja ”Avalon Hideaway”. Tämän lisäksi rumpali Frank Beard laulaa taustoja kappaleissa "It's Only Love" ja "Pan Am Highway Blues".

Albumi uudelleenmiksattiin vuonna 1987 CD:lle. Tämän vuoksi kaikkia albumin kappaleita ei ole saatavilla alkuperäisessä miksauksessa CD:nä. Kuitenkin kappaleet 1, 2, 3, 5, 9 ja 10 ovat saatavilla alkuperäismiksauksien kera CD:nä *[[Chrome, Smoke & BBQ]]* -kokoelmalla. Uudelleenmiksauksessa ja alkuperäsimiksauksessa kappaleiden pituuksissa on eroja.

Albumi jäi yhtyeen viimeiseksi studioalbumiksi London Recordsin parissa.

## Yleistä kappaleista
Aloituskappaleena toimii yhtyeelle tavanomaista blues rockia edustava ”It's Only Love”. Kappaleen sanoituksissa kerrotaan rakkaudesta, joka ”ajaa hulluksi”. Kappaleessa kuullaan kitaristi-laulaja Billy Gibbonsin huuliharpun soittoa. ”It's Only Lovea” seuraa ”Arrested for Driving While Blind”, jonka sanoituksissa kehotetaan välttämään ajamista alkoholin vaikutuksen alaisena. Kolmantena kappaleena toimii sanoituksiltaan synkkämielinen ”El Diablo”. Se kertoo miehestä, joka alkaa rikkoa lakia, ja saa maksaa virheistään. Musiikkillisesti se jatkaa edellisten kappaleiden tyyliä. Neljäntenä kappaleena toimii ”Snappy Kakkie”, jossa kuullaan wah wah-pedaalia. Kappale on albumin lyhin, ja lisäksi vähemmän bluesmainen kuin sitä edeltäneet kolme kappaletta. Viidentenä kappaleena toimii ”Enjoy and Get It On”. Se päättää albumin a-puolen.
## Vastaanotto
*Tejas* ei menestynyt yhtyeen kotimaassa edellisten albumien tapaan, mutta ylsi kuitenkin Ruotsissa listan sijalle 21.

## Kappaleet
*Kaikki kappaleet kirjoittaneet Billy Gibbons, Dusty Hill ja Frank Beard, ellei toisin mainita.

**A-puoli**
# 
# 
# 
# 
# 
**B-puoli**
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
*Billy Gibbons &ndash; laulu, kitara, huuliharppu, viulu
*Dusty Hill &ndash; laulu, basso
*Frank Beard &ndash; rummut 

## Singlet

## Lähteet
Seututie 274

**Seututie 274** on Kauhajoen Kauhajärven kylästä Parkanoon johtava seututie. Tie on noin 50 kilometriä pitkä, kaksikaistainen ja osittain päällystetty. Se kulkee Kauhajoen, Karvian ja Parkanon kuntien alueilla. Kauhajärven ja Karvian välinen osuus sai 1990-luvun lopulla tai 2000-luvun alussa seututien aseman sekä viitoituksen.

Seututie 274 alkaa Kauhajoen Kauhajärveltä Kiviluomantien eli yhdystien 17039 risteyksestä. Noin 200 metrin päässä risteyksestä Kiviluomantie liittyy kantatiehen 44. Seututie lähtee Kauhajärveltä kaakkoon. Se kulkee Ahonpään kylän kautta ja Kauhanevan–Pohjankankaan kansallispuiston eteläosien halki ja tulee Karvian Nummenperään. Nummenperässä tie kääntyy oikealle ja kulkee Mattilan kylän kautta. Tie risteää seututien 273 kanssa, kääntyy risteyksestä vasemmalle ja kulkee noin 300 metriä seututien 273 kanssa. Seututie 274 kääntyy oikealle Karvian kirkonkylän eteläpuolella ja lähtee kaakkoon. Tie kulkee Suomijärven, Tuulenkylän, Vuorijärven ja Vuorijoen kylien kautta. Seututie 274 päättyy valtatiehen 3 Parkanon keskustan pohjoispuolella.

Tien vilkkaimmat osuudet ovat Karvian kirkonkylän tuntumassa ja tien loppupäässä. Vuonna 2020 tien loppupään keskimääräinen vuorokausiliikenne (KVL) oli 1&nbsp;700 ajoneuvoa vuorokaudessa. Karvian kirkonkylällä liikenne oli 1&nbsp;100 ajoneuvoa vuorokaudessa. Seututeiden 273 ja 274 yhteisen osuuden liikenne oli 2&nbsp;600 ajoneuvoa vuorokaudessa. Karvian kirkonkylän ja Parkanon välisen osuuden liikenne oli 500–900 ajoneuvoa vuorokaudessa ja Karvian kirkonkylän ja Nummenperän välisen osuuden liikenne 200–400 ajoneuvoa vuorokaudessa. Tien vähäliikenteisin osuus on sen alkupisteen ja Nummenperän välillä. Osuuden liikenne oli vain 60–80 ajoneuvoa vuorokaudessa.

## Lähteet
Pero

**Pero** oli kreikkalaisessa mytologiassa Neleuksen ja Khloriin tytär ja serkkunsa Biaan puoliso. Hänen poikiaan olivat muun muassa Areios, Leodokos ja Talaos.

Perolla oli niin lukuisia kosijoita hänen kauneutensa tähden, että hänen isänsä Neleus ilmoitti antavansa tämä vaimoksi sille, joka pystyisi varastamaan Ifikloksen – tai joissain lähteissä Fylakoksen – karjan. Bias selviytyi tehtävästä veljensä Melampuksen avulla.

## Muita samannimisiä henkilöitä
Pero oli myös mahdollisesti jokijumala Asopoksen äiti suhteesta Poseidonin kanssa.

## Lähteet
Derek Prince

**Peter Derek Vaughan Prince** (14. elokuuta 1915 Bangalore, Intia - 24. syyskuuta 2003 Jerusalem, Israel) oli brittiläinen raamatunopettaja, joka on tullut tunnetuksi kansainvälisestä hengellisestä organisaatiosta *Derek Prince Ministries* ja radio-ohjelmasta *Derek Prince Legacy Radio*. Radio-ohjelmaa lähetetään yhä englanniksi, arabiaksi, espanjaksi, kroaatiksi, venäjäksi, malagassiksi, tongaksi, samoaksi ja neljällä kiinan kielen murteella.

## Tausta
Prince syntyi Intiassa brittiläisille vanhemmille. Hän kävi koulua Eton Collegessa ja opiskeli King's Collegessa Cambridgessa. Hänen pääaineitaan olivat kreikan kieli ja latina. Cambridgessa hän opiskeli myös filosofiaa, eritoten logiikkaa Ludwig Wittgensteinin johdolla. Hänestä tuli King's Collegen *fellow* 24-vuotiaana.

Prince oli aseistakieltäytyjä Charles Ravenin vaikutuksesta, mutta hän palveli brittiläisissä lääkintäjoukoissa. Vuonna 1941 hän kertoi kokeneensa yliluonnollisen kokemuksen, jossa hän kohtasi Jeesuksen. Kokemus sai hänet opiskelemaan Raamattua palvellessaan edelleen Egyptissä, Sudanissa ja Palestiinassa.

## Hengellinen ura
Palestiinassa palvellessaan Prince avioitui tanskalaisen häntä 25 vuotta vanhemman Lydia Christensenin kanssa, joka piti orpokotia Ramallahissa. Prince piti Israelin valtion perustamista raamatullisen profetian täyttymyksenä. Hän kuitenkin palasi Britanniaan viimeisessä brittiläisessä saattueessa, joka jätti Jerusalemin. Hän erosi King's Collegen virastaan vuonna 1949.

Britanniassa Prince puhui Hyde Parkin Speaker's Cornerissa yrittäen värväta ihmisiä liittymään johtamaansa helluntaiseurakuntaan. Vuonna 1957 pariskunta muutti Kisumuun Keniaan, jossa Prince ryhtyi koulunjohtajaksi ja adoptoi kenialaisvauvan. Vuonna 1962 Princet muuttivat Kanadaan ja sieltä pastoriksi Minneapolisiin, jossa heistä tuli Yhdysvaltain kansalaisia. He muuttivat edelleen Seattleen. Tuohon aikaan Prince alkoi saada mainetta kasetteina julkaistuista raamattuluennoistaan. Prince oli myös yhteistyössä FGBMFIn kanssa, sekä vaikutti myöhemmin myös Chicagossa ja Fort Lauderdalessa Floridassa.

Helluntailaisena Prince uskoi henkivaltojen todellisuuteen maan päällä. Hän myös uskoi demonien aiheuttavan sairauksia ja psyykkisiä ongelmia. Hän tuli sittemmin tunnetuksi käsityksestään, jonka mukaan demonit voisivat vaivata myös kristittyjä ihmisiä ja henkien karkotukseen pyrkivä eksorkismi oli osa hänen palvelutyötään. Toinen hänen opetuksensa ydinalue oli kristillinen sionismi.

Prince on julkaissut satoja opetuskasetteja ja nelisenkymmentä kirjaa, joita on käännetty noin 60 kielelle.

Suomessa Taivas TV7 on esittänyt Derek Princen Raamattu-aiheisia opetusohjelmia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Derek Prince perustamansa organisaation sivustolla 
*Knihtilä, Topi: *[https://helda.helsinki.fi/items/60d41955-1e2d-4a1b-a3dc-c103313a10d8 Näkymättömät vihollisesi. : Derek Princen helluntailaisvaikutteinen opetus demoneista]* Maisterintutkielma, Helsingin yliopisto, huhtikuu 2022.
Back to the USSR – takaisin Ryssiin

**Back to the USSR – takaisin Ryssiin** on absurdi komedia Suomen viimeisestä kommunistista (Reima Elo) ja hänen ystävyydestään Leninin näköisen vampyyrin kanssa. Elokuva on Jari Halosen debyytti. Elokuvan kävi katsomassa 1741 ihmistä. 

## Juoni
Reima on surkuhupaisa hahmo, joka epäonnistuu kaikessa ja lähtee lopuksi pakomatkalle, ensin hirteen, mistä hänet kuitenkin pelastaa Lenin. Tämän kanssa hän sitten lähtee kulkemaan ympäriinsä ja tekemään vallankumousta, jos ei muuten, niin terrorisoimalla. Myös ympäristö, ruukkimiljöö on täynnä hänen kaltaisiaan kylähulluja ja poikkeavia yksilöitä.

## Rooleissa

## Lähteet
Hiltrud Breyer

**Hiltrud Breyer** (s. 22. elokuuta 1957 Saarbrücken, Länsi-Saksa) on saksalainen poliitikko. Hän toimi Euroopan parlamentissa Saksan vihreiden (Liittouma 90/Vihreät) edustajana vuodesta 1989 vuoteen 2009. Parlamentissa hän oli Naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan ja Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan jäsen sekä Oikeudellisten asioiden valiokunnan varajäsen. Hän nousi takaisin parlamenttiin lokakuussa 2013.

Breyer on opiskellut politiikan tutkimusta Saarbrückenissä ja Berliinissä. Hän on Saksan vihreiden perustajajäsen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Vihreä vasemmisto

**Vihreä vasemmisto** (, lyh. **VG**) on islantilainen vuonna 1999 perustettu punavihreä puolue. Se pitää toimintansa kulmakivinä ympäristönsuojelua, tasa-arvoa ja sosiaalista oikeudenmukaisuutta, reilua taloutta sekä itsenäistä ulkopolitiikkaa.

Vihreä vasemmisto perustettiin 6. helmikuuta 1999 yhdistämään sosialisteja, feministejä ja vihreitä, joista monet olivat aiemmin toimineet Kansanallianssissa ja Naisten listassa. Perustajat vastustivat samaan aikaan toteutettua Sosiaalidemokraattisen puolueen, Kansanallianssin ja Naisten listan yhdistymistä Sosiaalidemokraattiseksi liitoksi.

Vihreä vasemmisto vastustaa Islannin jäsenyyttä Euroopan unionissa ja Natossa. Puolue kannattaa YK:n, Euroopan neuvoston ja Pohjoismaiden neuvoston vahvistamista. Vihreä vasemmisto on Pohjoismaiden vihreän vasemmiston liiton jäsenpuolue. Pohjoismaiden neuvostossa puolue kuuluu Vasemmistososialistiseen vihreään ryhmään.

Vuonna 2009 Vihreällä vasemmistolla oli noin 5&thinsp;000 jäsentä. Puolueen nuorisojärjestö on vuonna 2001 perustettu *Ung vinstri græn* (UVG).

## Vaalimenestys

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vihreä vasemmisto
Gears of War 2

**Gears of War 2** on Epic Gamesin kehittämä ja Microsoft Game Studiosin julkaisema kolmannen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin Xbox 360:lle 7. marraskuuta 2008.

Pelin pelimoottorina toimii erittäin paljon muokattu Unreal Engine 3. Peli on julkaisunsa jälkeen saanut hyviä arvosanoja. Esimerkiksi Metacriticissä pelin arvostelujen keskiarvo on 93.

## Pelaaminen
*Gears of War 2*:ssa taistelut perustuvat pitkälti kartoilta löytyvien suojien käyttämiseen. Lähes kaikkea kivipilareista puisiin penkkeihin voi hyödyntää suojana. Suojien takaa voi ampua tähdäten tai sokkona, jolloin pelihahmon keho on turvassa, mutta tähtääminen vaikeutuu. Suojat hajoavat eli esimerkiksi suojana oleva pöytä voi hajota palasiksi. Suojakseen voi ottaa myös vihollisen tai viholliselta saatavan kilven, jolloin aseena on mahdollista käyttää vain pistoolia.

Pelin asevalkoima sisältää futuristisia aseita. Esimerkiksi Lancer-rynnäkkökiväärin päässä on moottorisaha, jolla voi lähietäisyydeltä pilkkoa vastustajan kahtia. Osa aseista on tuttuja ensimmäisestä *[[Gears of War]]ista*.

Edeltäjänsä tapaan *Gears of War 2* sisältää aktiivilataussysteemin. Pelaajan ladatessa asetta, on latausnäppäintä mahdollista painaa oikeassa kohtaa uudelleen, jolloin aktiivilataus onnistuu ja aseen lataus nopeutuu. Tämä myös lisää ladatun lippaan panosten tehoa. Jos aktiivilataus myöhästyy, ase jää hetkeksi jumiin.

### Moninpeli
*Gears of War 2*:n kampanjan voi pelata Microsoft Liven välityksellä yhteistyötilassa, jolloin toinen pelaaja ohjaa Marcusta ja toinen Domia. Pelin moninpeliin on tullut muutamia muutoksia julkaisun jälkeen: pelaajamäärä on nostettu kahdeksasta kymmeneen ja peliin on tuotu kokemuspistejärjestelmä, jolla pyritään saamaan peliin tasaisuutta pelin pyrkiessä jakamaan samantasoiset pelaajat toistensa kanssa samoihin eriin. Uusia pelimuotoja on lisätty. Wingman-pelimuodossa pelaajat työskentelevät kahden hengen joukkueissa, Submission-pelimuoto muistuttaa lipunryöstöä ja King of the Hill -pelimuodossa pelaajat pyrkivät valloittamaan tietyn osan kentästä itselleen. Uusia moninpelikarttoja on saatavilla Xbox Live Marketplacelta.

## Juoni

*Gears of War 2* sijoittuu aikaan kuusi kuukautta *[[Gears of War]]in* jälkeen. Suurin osa Locusteista tuhoutui Lightmass-pommin ansiosta, mutta pommi myös höyrysti paljon maanalaista Imulsionia. Imulsion-höyryt aiheuttavat vaarallista ”Rustlung”-sairautta, joka leviää nopeasti ihmispopulaatiossa. Muutamien rauhankuukausien jälkeen Tollenin ja Montevadon kaupungit katosivat yhtäkkisesti. Tämä sai COG:it epäilemään Locustien olevan asialla. Pian Jacintonkin suurkaupunki alkaa näyttää samoja merkkejä. Estääkseen tämän, COG:it päättävät laukaista täyshyökkäyksen Locusteja vastaan.

## Äänirooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Eva Lichtenberger

**Eva Lichtenberger** (1. heinäkuuta 1954 Zams, Itävalta) on itävaltalainen poliitikko. Hän on Euroopan parlamentissa Itävallan vihreiden edustajana. Hän on Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän varapuheenjohtaja sekä liikenne- ja matkailuvaliokunnan jäsen.

Lichtenberger opiskeli Innsbruckin opettajankoulutuslaitoksessa 1972–1974. Sen jälkeen hän opiskeli Innsbruckin yliopistossa psykologiaa, politiikan tutkimusta ja taidehistoriaa 1979–1987 ja valmistui filosofian tohtoriksi 1987.

Lichtenberger toimi vihreiden ryhmän puheenjohtajana Tirolin maapäivillä 1989–1994. Hän oli Tirolin osavaltiohallituksen jäsen 1994–1999 vastuualueenaan ympäristönsuojelu. Itävallan parlamentin jäsen hän oli 1999–2004 ja Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2004–2014.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Eva Lichtenbergerin verkkosivut
Porsche-Museum

**Porsche-Museum** on Stuttgartissa sijaitseva Porschen valmistamiin ajoneuvoihin keskittynyt museo. Museo sijaitsee Stuttgartissa Porsche-Platzilla Zuffenhausenin kaupunginosassa. 

## Galleria

Kuva:Porsche360.jpg|Nelivetoinen Porsche 360 *Cisitalia* (1947)
Kuva:PorscheNo1.jpg|Porsche 356 Nr. 1 Roadster (1948)
Kuva:Porsche 718-2.jpg|Porsche Typ 804 Formula 1 kilpa-auto(1962)
Kuva:Porsche 917C.jpg|Porsche 917 Short coupé (1970)
Kuva:1971 Porsche 917-4.9 LH Coupé.jpg|Porsche 917 Long coupé (1971)
Kuva:Porsche917-30.jpg|The 1100 hp Porsche 917/30 Spider (1973)
Kuva:Rothmans_Porsche_962C_(17)_(Chassis_006)_1987_24_Hours_of_Le_Mans_winner.jpg|Porsche 956C coupé (1981 - 1985)
Kuva:McLaren MP4 2C TAG Porsche F1.jpg|McLaren TAG Porsche F1 (1985)
Kuva:Porsche 911 GT1 '98 -25.jpg|Porsche 911 GT1 '98 Le Mansin ajojen kilpailunumerolla 25 (1998)
Kuva:2003 Porsche Carrera GT.jpg|The 612 hp *[[Porsche Carrera GT|Carrera GT]]* (2003)
Kuva:Neues Porsche-Museum am Porscheplatz Stuttgart-Zuffenhausen 2007 Foto Wolfgang Pehlemann DSCN8511.jpg|Uusi Porsche-Museum rakenteilla syyskuussa 2007
Kuva:Porsche-Museum-Zuffenhausen.jpg|Uusi Porsche-Museum rakenteilla marraskuussa 2008
Kuva:Porsche-Museum from North.JPG|Valmistunut Porsche-Museum tammikuussa 2009
Kuva:Porsche-Museum from West.JPG|Näkymä lännestä


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Website Porsche Museum
*Porsche Automuseum Gmünd
Els de Groen

**Elly de Groen-Kouwenhoven** (synt. **Elly Kouwenhoven**, yleisesti tunnettu nimellä **Els de Groen**, 28. joulukuuta 1949 Haag – 19. lokakuuta 2025) oli alankomaalainen poliitikko. Hän oli kaudella 2004–2009 Euroopan parlamentin jäsen Europa Transparantin edustajana (2007–2009 sitoutumattomana) ja kuului Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmään. Hän oli jäsen kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa, vetoomusvaliokunnassa, EU:n ja Bulgarian parlamentaarisessa sekavaliokunnassa ja Kaakkois-Euroopan suhteista vastaavassa valtuuskunnassa.

Groen oli koulutukseltaan ranskan kielen opettaja. Hän oli myös kirjailija, esseisti ja kommentaattori. Groen toimi 20 vuoden ajan mielipidelehdistössä. Hän kirjoitti useita lapsille ja aikuisille suunnattuja fiktiivisiä ja muita teoksia ja sai useita kirjallisuuspalkintoja. Viimeisinä vuosikymmeninään Groen keskittyi työssään Itä-Eurooppaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Els de Groenin kotisivut  
*
Thiago Carleto

**Thiago Carleto Alves** (s. 24. maaliskuuta 1989 São Bernardo do Campo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä brasilialaista São Pauloa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.

2. maaliskuuta 2008, mediassa raportoitiin Real Madridin, Chelsean ja Manchester Unitedin kilpailevan Thiagosta, tarjoukset olivat noin £5 miljoonan luokkaa. Myöhemmin saman vuoden marraskuussa, Thiago siirtyi espanjalaisseura Valenciaan ja sopimus ulottuu vuoteen 2014 asti .

## Lähteet
Stickland-reaktio

**Stickland-reaktio** on biokemiallinen reaktio, jossa aminohappoparista tuotetaan käymisreaktion  eli fermentaation avulla energiaa. Sticklandin reaktiossa toisesta aminohaposta irrotetaan elektroni, jolloin aminohappo hapettuu. Irrotettu elektroni luovutetaan toiselle aminohapolle, joka siten pelkistyy. Reaktion avulla *Clostridium*-suvun bakteerit kykenevät tuottamaan energiaa aminohapoista hapettomissa oloissa. Reaktiossa syntyy karboksyylihappoja, ammoniakkia, hiilidioksidia ja ATP:tä.

## Reaktion kulku

Esimerkkireaktiona kuvassa on alaniinin ja glysiinin reaktio. 

Reaktion ensimmäisessä vaiheessa alaniinista irrotetaan kaksi elektronia, jolloin aminoryhmä ja vety irtoavat. Alaniinista syntyy palorypälehappo ja ammoniakkia. Elektronit luovutetaan kahdelle glysiinimolekyylille. Pelkistettyyn glysiinimolekyyliin voidaan liittää fosforiryhmä, jolloin syntyy glysiini-fosfaatti. Fosforiryhmä siirretään glysiini-fosfaatilta ADP:lle, josta syntyy ATP:tä. 

Alaniinista syntyneeseen palorypälehappoon taas lisätään Koentsyymi A-ryhmä (CoA), jolloin irtoaa hiilidioksidimolekyyli ja syntyy asetyyli-CoA. Koentsyymi A korvataan fosforiryhmällä, ja glysiinin tavoin alaniinista syntyy lopulta asetyyli-fosfaatti, josta saadaan jälleen ATP:tä. Reaktiossa syntyy yhteensä kolme ATP-molekyyliä.

**Reaktiokaava**:
 2 Alaniini + 2 Glysiini + 3 NADH + 3 ADP + 3 Pi &rarr; 3 Asetaatti + CO2 + 3 ATP + 3 NH4+

Esimerkiksi *Clostridium sporogenes* tuottaa energiaa glysiinistä ja alaniinista. Reaktiossa alaniini on elektronin luovuttaja ja glysiini on elektronin vastaanottaja.

## Lähtöaineet

Sticklandin reaktiossa tulee olla aminohappopari, joista toinen voi hapettua ja toinen pelkistyä. Alla on taulukko näistä aminohappopareista, jotka voivat yhdessä hapettua ja pelkistyä.

## Katso myös
*Käyminen

## Lähteet

*

## Aiheesta muualla
* Nisman B.: "The Stickland Reaktion." PubMed.
Angelo Cijntje

**Ryangelo ”Angelo” Cijntje** (s. 9. marraskuuta 1980 Willemstad, Curaçao) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa Alankomaiden neljännellä sarjatasolla pelaavaa ACV:tä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.

Kaudella 2001 Cijntje pelasi lainalla Kuopion Palloseuran riveissä. Tuolloin KuPSin ja Heerenveenin välillä oli seurayhteistyösopimus.

## Lähteet
Eric Werner

**Eric Werner** (s. 26. tammikuuta 1983 Grosse Pointe Woods, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja. Hän siirtyi kaudeksi 2012–2013 EIHL:n Nottingham Panthersiin.

Pelattuaan neljä kautta Michiganin yliopiston joukkueessa Werner siirtyi ammattilaiseksi kaudeksi 2005–2006. Tuolloin hän pelasi suurimmaksi osaksi ECHL:n Reading Royalsissa, mutta pääsi myös kokeilemaan AHL-pelejä 15 ottelun verran Manchester Monarchsissa. Seuraavalla kaudella Werner vakiinnutti paikkansa AHL:ssä: ECHL-otteluita kertyi enää yhdeksän.

Tämän jälkeen Tampereen Ilves kiinnostui AHL:ssä hyvät pisteet 5+24=29 tehneestä Werneristä ja tämä siirtyi SM-liigaan. Suomessa Werner ei kuitenkaan onnistunut. Pisteitä syntyi kohtalaisesti, mutta hän ei täyttänyt Ilveksen hänelle kaavailemaa johtavan kiekollisen puolustajan roolia. Werner siirtyi joulukuussa 2007 Saksaan, Düsseldorfin DEG Metro Starsin joukkueeseen.

Kaudeksi 2008–2009 palasi jälleen Manchesteriin, mutta siirtyi tammikuussa takaisin DEL-liigaan, Augsburger Pantheriin loppukauden kattavalla sopimuksella. Werner aloitti seuraavan kauden ECHL:n Reading Royalsissa, mutta siirtyi loppukaudeksi Norjan pääsarjan Vålerenga Ishockeyyn. Seuraavalla kaudella hän pelasi Itävallan pääsarjan slovenialaisessa HK Jesenicessä.

Wernerin kauden 2011–2012 seura oli Italian kakkossarjan HC Neumarkt-Egna.

## Lähteet
* 
*
Bürgerbräukeller

**Bürgerbräukeller** oli vuonna 1885 avattu suuri oluttupa Münchenissä, Saksassa.

Bürgerbräukeller oli yksi Bürgerliches Brauhaus -yhtiön suurista suosiota saavuttaneista oluttuvista, joka siirtyi Löwenbräulle fuusion yhteydessä. 1920- ja 1930-luvuilla se oli tyypillinen eteläsaksalainen oluttupa ja sijaitsi pienen kastanjapuita kasvavan puutarhan takana. Oluttuvan suureen saliin mahtui lähemmäs 1&nbsp;000 henkilöä. 1920-luvulla siitä tuli yksi kansallissosialistisen puolueen suosikkikokoontumispaikoista. Myös muut puolueet pitivät mielellään tilaisuuksia oluttuvassa, sillä se oli hyvin suuri ja katettu tila, josta ei tarvinnut maksaa vuokraa. Adolf Hitler aloitti oluttupavallankaappausyrityksensä juuri Bürgerbräukellerissä 8. marraskuuta 1923, kun oluttupaan oli kokoontunut sen hetkinen osavaltiohallinto, niin sanottu Baijerin triumviraatti. Ennen marraskuussa 1939 tapahtunutta pommiräjähdystä salin katossa oli vielä näkyvissä sen revolverin kuulan jälki, jonka Hitler ampui oluttupavallankaappauksen aikana vaatiakseen salissa hiljaisuutta.

Kärsittyään lyhyen vankilatuomion Hitler perusti kansallissosialistisen puolueen uudelleen. Perustamisjuhla pidettiin Bürgerbräukellerissä 27. helmikuuta 1925. Vallankaappausyrityksen päivämäärästä tuli yksi natsien juhlapäivistä ja puolueen johto kokoontui Bürgerbräukellerissä muistelemaan kaappausta ja juhlistamaan siinä kuolleita ”aatteen marttyyreina”. Tällaisessa tilaisuudessa 8. marraskuuta 1939 Hitler yritettiin murhata. Osallistuttuaan juhliin Bürgerbräukellerissä Hitler päätti lähteä hieman aiemmin. Muutaman minuutin kuluttua lähdöstä rakennuksessa räjähti pommi, joka surmasi seitsemän ja haavoitti 63 henkeä. Murhayrityksestä syytetty Georg Elser teloitettiin Dachaun keskitysleirillä hieman ennen toisen maailmansodan loppua.

Rakennus vaurioitui räjähdyksessä pahoin. Toisen maailmansodan jälkeen uudelleen rakennettu rakennus toimi yhdysvaltalaisten joukkojen kanttiinina, 1958 se avattiin uudelleen ravintolana ja esitystilana. Rakennus purettiin 1979. Se sijaitsi Rosenheimerstrassella Münchenin Haidhausenissa. Nykyään sen paikalla sijaitsee muistolaatta, joka on ripustettu Georg Elserin muistoksi.

## Lähteet
Irving Reis

**Irving G. Reis** (7. toukokuuta 1906 New York, New York – 3. heinäkuuta 1953 Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, ohjaaja ja elokuvaaja.

Reis loi radiosarjan Columbia Workshop CBS:lle vuonna 1936 ja käsikirjoitti ja ohjasi useita sarjan jaksoja.  Vuonna 1940 hän siirtyi RKO:n kutsumana Hollywoodiin, jossa hän aluksi toimi yhtiön B-luokan elokuvien ohjaajana. Ensimmäisen A-elokuvansa, Henry Fondan ja Lucille Ballin tähdittämän *The Big Street*in, Reis ohjasi 1942. Myöhemmin hän ohjasi muun muassa elokuvat *Minä näin hänet ensin* (1947), *Minä syytän* (1948) ja *Pylvässänky* (1952).

Reis on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Eastern Railway

**Eastern Railway** sekä **Eastern Railroad** voivat tarkoittaa ainakin seuraavia rautatieyhtiöitä:

* Eastern Railway, Alabama, Yhdysvallat
* Eastern Railway, Länsi-Australia, Australia
* Austrian Eastern Railway, Itävalta
* Eastern Railway, Intia
* Eastern Railroad, Massachusetts, Yhdysvallat; myöhemmin osa Boston and Maine Railroadia
* Eastern Railroad, Pennsylvania, Yhdysvallat
* Eastern Railway, Minnesota, Yhdysvallat
* Eastern Railway, New Mexico, Yhdysvallat
Uittoyksikkö

**Uittoyksikkö** on uittosäännössä määritelty laskennallinen yksikkö, jonka perusteella kustannukset jaetaan yhteisuittoon osallistuvien puutavaran omistajien ja eri puutavaralajien kesken. Eri uittosäännöissä käytetään hyvin erilaisia uittoyksikköjen määräytymisperusteita. Kappaleittain laskettavat puutavarat kuten tukit katsotaan usein paksuudesta riippumatta kukin kappale aina yhdeksi uittoyksiköksi tiettyyn pituuteen saakka. Määrämittaa pidempien tukkien katsotaan olevan puolitoista tai kaksi uittoyksikköä. Määräytymisperusteena voi olla myös puutavaran tilavuus, jolloin yleensä mittayksikkönä on kiintokuutiometri. Lehtipuutukeille lasketaan tavallisesti 50–100 prosenttia suurempi uittoyksikkömäärä. Pinottavaa puutavaraa uittoyksiköiksi määritettäessä lasketaan yksi pinokuutiometri tavallisesti 2,5–4 uittoyksiköksi. Tilavuusyksiköistä johdettuja uittoyksikköjä laskettaessa käytetään usein uittohankaluuskertoimia.

## Lähteet
Otto von Lossow

**Otto von Lossow** (15. tammikuuta 1868 Hof, Saksa – 25. marraskuuta 1938 München, Saksa) oli saksalainen kenraalimajuri Weimarin tasavallan aikana.

Lossow liittyi Baijerin armeijaan 1888. Hän osallistui Kiinan boksarikapinaa tukahduttaneeseen kansainväliseen osastoon vuonna 1900. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän oli Saksan asevoimien yhteysupseerina Turkissa. Gallipolin taistelun aikana hän toimi neuvonantajana Osmanien valtakunnan armeijalle ympärysvaltojen joukkoja vastaan.

Sodan jälkeen Lossow jäi palvelemaan Reichswehriin, Weimarin tasavallan asevoimiin. Vuodesta 1920 hän toimi jalkaväen sotakoulun johtajana. Vuonna 1923 hänet nimitettiin jäseneksi kolmihenkiseen Baijerin osavaltiohallintoon, nk. Baijerin triumviraattiin, jonka keulahahmo oli Gustav von Kahr. Koska osavaltiossa oli levotonta armeijan komentaja Hans von Seeckt käski Lossowia pidättämään aseistautuneiden natsiryhmien johtajat ja lisäksi lakkauttamaan natsien lehden *[[Völkischer Beobachter]]*in. Lossowin epäröityä hänet erotettiin ja tilalle nimitettiin Kress von Kressenstein. Kahr kuitenkin sai säilytettyä viran Lossowilla.

Yrittäessään oluttupavallankaappausta marraskuussa Adolf Hitlerin johtamat natsit vangitsivat Lossowin ja muut triumviraatin jäsenet. Lossow aikoi aluksi liittyä mukaan vallankaappaukseen, mutta muutti mieltään, sillä hänen apulaiskomentajansa oli saanut ylempää ohjeet tukahduttaa yritys joka tapauksessa. Lossowia ei tuomittu epäröinnistä, mutta hän ei saanut enää uusia tehtäviä erottamisensa maaliskuussa 1924 jälkeen.
Eva Ingman

**Eva Wilhelmina Ingman** (22. kesäkuuta 1853 Helsinki – 18. joulukuuta 1914 Dresden, Saksa) oli suomalainen Saksassa asunut taidemaalari.

Ingmanin vanhemmat olivat professori Erik Alexander Ingman ja Eva Wilhelmina Perander. Eva Ingman ja hänen vanhempi sisarensa Anna menettivät vanhempansa jo varhain ja viettivät suuren osan lapsuudestaan Karjalohjalla Pellin tilalla tätiensä Amalia ja Sophie Louise Peranderin luona Elias Lönnrotin toimiessa sisarusten holhoojana. 

Eva Ingman kävi Helsingin ruotsalaisen tyttökoulun ja opiskeli sitten Helsingissä Alexandra Frosterus-Såltinin johdolla 1865–1866 ja B. Reinholdin johdolla 1869–1871. Ingman jatkoi taideopintoja Saksassa Weimarissa ja Dresdenissä Theobald von Oerin, Zdzisław Suchodolskin ja Carl Bantzerin johdolla vuodesta 1871 ja täydensi opintojaan vielä Italiassa, Münchenissä ja Lontoossa. Hänen erikoisalakseen tuli muotokuvamaalaus.

Ingman asui 1870-luvulla jonkin aikaa Suomessa toimien muotokuvamaalarina. Hän ei saanut kuitenkaan riittävästi tilauksia ja niinpä hän muutti soitonopettajana toimineen sisarensa Anna Ingmanin ja tätinsä Amalia Peranderin kanssa pysyvästi asumaan Dresdeniin. Eva Ingman maalasi Saksassa muotokuvia ja myös jäljensi taideteoksia.

## Teoksia
* *J. V. Snellmanin muotokuva*, Suomen Hypoteekkiyhdistyksen tilaustyö, 1908.

## Lähteet
* Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961
* Suomen kuvataiteilijat-verkkomatrikkeli
* Maikki Friberg: Tien varrella tapaamiani, osa I.  Naisten Ääni 1920 (Project Gutenberg)

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Ingman, Eva, Tietosanakirja (Runeberg.org)
Nina Mikkonen

**Nina Margita Mikkonen** o.s. **Salonen** (s. 11. heinäkuuta 1964 Myrskylä) on suomalainen kotiäiti ja entinen Myrskylän kunnan kunnanvaltuutettu sekä Myrskylän seurakunnan kirkkovaltuutettu. Nina Mikkonen oli naimisissa Timo T. A. Mikkosen kanssa vuosina 2001–2017. Heillä on kaksi poikaa, joista nuorempi Matias Mikkonen on näyttelijä.

## Julkisuudessa

### Poliittinen ura

Nina Mikkonen oli Myrskylän kunnanvaltuustossa kauden 2005–2008 kokoomuslaisena valtuustoedustajana. Hän oli Myrskylän kirkkovaltuustossa, mutta erosi kesken kauden kahden vuoden jälkeen. Mikkonen on julkisuudessa esiintynyt lasten päivähoidon vastustajana. Mikkonen sanoi *[[Ylen aamu|Ylen aamu-tv:ssä]]* 2009 ajatuksen lasten päivähoidosta perustuvan natsijärjestö SS:ää ja Gestapoa johtaneen Heinrich Himmlerin ajatuksiin.

### Televisiossa

Nelosella alkoi vuonna 2009 ohjelma *[[Mikkosten maailma]]*, jossa seurattiin perheen elämää. Ohjelmasarja on sittemmin julkaistu myös DVD:nä. Vuonna 2011 Mikkosten perhe oli mukana ohjelmassa *[[Karavaanarit (televisiosarja)|Karavaanarit]]*.

Vuoden 2019 marraskuussa Mikkonen voitti tositelevisiosarjassa *[[Suurin pudottaja]]*.

## Yksityiselämä

Koulutukseltaan Mikkonen on kampaajamestari. Mikkonen työskenteli kampaajana vuoteen 2011 asti, kunnes hänen aviomiehensä sai kallonpohjavaltimotukoksen. Täten Mikkonen toimi miehensä omaishoitajana tämän kuolemaan asti. Aviomiehensä sairastumisen myötä Mikkonen sairastui vaikeaan masennukseen. Miehensä kuoleman jälkeen Mikkonen on työskennellyt toimitusjohtajana, kahvilatyöntekijänä ja vuoden 2020 syksystä asti siivoojana.

Mikkosen isä teki itsemurhan Mikkosen ollessa 12-vuotias.

Mikkonen asui Orimattilassa ennen muuttoaan Helsinkiin vuodenvaihteessa 2017.

## Lähteet
Uittoyhdistys

**Uittoyhdistys** eli vanhassa kielessä lauttausyhdistys on Suomessa käytössä oleva julkisoikeudellinen yhdistys, jollainen uitettavan puutavaran omistajien tuli perustaa niissä tapauksissa, joissa laki edellytti uiton suorittamista yhteisesti jossakin vesistössä. Uittoyhdistyksen hallituksen tehtävänä oli huolehtia koko uiton suorittamisesta osakkaiden puolesta ja heidän lukuunsa.

Vesistöihin, joissa oli sulku, arvokas laitos tai runsaasti kalastusta, tuli vahvistaa uittosääntö. Siinä määrättiin saiko kukin uittaa puunsa erikseen, vai tuliko se tehdä yhteisesti. Uitto määrättiin pääsääntöisesti yhteiseksi. Uittoyhdistykselle vahvistetuissa säännöissä määritellään osakkaiden keskinäinen suhde, heidän kokoontumisensa, miten hallitus (lauttaushallitus) valitaan ja määräykset uiton suorittamisesta. Ennen uiton aloittamista oli valittava uittopäällikkö (lauttauksenpäällysmies) ja merkittävä uitettava puutavara uittomerkillä niin, että se voitiin erottaa toisten käyttämistä merkeistä. Uittoyhdistyksen hallitus hyväksyi osakkaiden käyttämät uittomerkit.

Asetus metsätuotteiden lauttaamisesta annettiin 1873. Sen perusteella kuvernöörit vahvistivat Suomen ensimmäiset uittosäännöt. Ensimmäisenä yhteisuiton aloitti Kymin Lauttausyhtiö 1873. Vuonna 1936 Suomessa oli 31 uittoyhdistystä, vuonna 1963 niitä oli 26. Irtouittoa käytettiin viimeisenä Kemijoessa, josta se loppui 1991. Nippu-uitto on jatkunut Järvi-Suomen alueella ja Vuoksen vesistössä. Nykyisin Suomen ainoa uittoa suorittava uittoyhdistys on Järvi-Suomen Uittoyhdistys, joka toimii Varkauden ja Joensuun pohjoispuolisissa vesistöissä. Yhdistyksen jäsenet ovat Metsähallitus, Metsäliitto, Stora Enso ja UPM.

## Katso myös
*Luettelo Suomen lauttausyhdistyksistä

## Lähteet
Kaarlo Koskimies (poliitikko)

**Kaarle Yrjö (Kaarlo) Koskimies** (vuoteen 1906 **Forsman**; 8. toukokuuta 1881 Helsinki – 25. kesäkuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen kanslianeuvos, joka toimi *[[Uusi Suomi|Uuden Suomen]]* päätoimittajana ja Helsingin yliopiston hallintomiehenä. Koskimies oli myös kokoomuspuolueen poliitikko.

## Elämäkerta
Forsmanin vanhemmat olivat kansakoulujen tarkastaja Karl Waldemar Forsman ja Fanny Beata Tujulin. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan reaalilyseosta 1898. Koskimies toimi Helsingin yliopiston Etelä-Pohjalaisen osakunnan kuraattorina 1908–1916 ja ylioppilaskunnan hallituksen puheenjohtajana 1911. Koskimies oli eteläpohjalaisten vuonna 1912 valmistuneen Ostrobotnia-osakuntatalon rakennustoimikunnan puheenjohtajana ja talon valmistuttua hän oli talon isännöitsijänä 1911–1947. 

Koskimies oli Helsingin yliopiston toinen kons. amanuenssi 1915–1918, reistraattori 1919–1921, kanslerin ja sijaiskanslerin sihteeri 1920–1923 sekä yliopistonsihteeri 1935–1949. Koskimies toimi Helsingin suomalainen kirjakauppa Oy:n toimitusjohtajana 1915–1917, *[[Uusi Päivä (iltapäivälehti)|Uusi Päivä]]* -lehden päätoimittajana 1917–1918 ja hän oli myös Aktiivisen keskuskomitean jäsen 1917.

Koskimies oli *Uuden Suomen* päätoimittajana 1922–1932. Hänen aikanaan lehden levikki kasvoi lähelle *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* levikkiä, mutta Koskimies joutui eroamaan paikaltaan poliittisten linjaerimielisyyksien vuoksi 1930-luvun alussa. 1920- ja 1930-luvulla hän oli myös Suomen sanomalehtimiesten liiton puheenjohtajana 1922–1928, Helsingin kaupunginvaltuutettuna 1926–1928 sekä kokoomuksen puoluevaltuuskunnan jäsenenä 1919–1920, 1924–1932 ja 1936–1938. Koskimies sai kanslianeuvoksen arvonimen vuonna 1940.

Kaarlo Koskimies oli naimisissa vuodesta 1947 filosofian maisteri Irma Fanny Ulrika Poijärven (ent. Boijer) kanssa.

Vuonna 1903 Forsman johti niin sanottuja *decemvirejä* eli kymmenen vanhasuomalaisen ylioppilaan ryhmää, jotka julkaisemassaan julistuksessa *Asevelvollisuus-ijässä oleville tovereille* ilmoittivat vastustavansa kutsuntalakkoja. Hän joutui tämän seurauksena voimakkaan parjauksen kohteeksi ylioppilaskunnassa. Forsman oli myös vuonna 1904 perustetun *[[Raataja]]*-lehden tosiasiallinen päätoimittaja.

## Lähteet
* Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961-

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Mark Wotte

**Mark Wotte** (s. 16. joulukuuta 1960) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Hän toimii Skotlannin jalkapalloliiton johtotehtävissä.

## Ura pelaajana

Wotten pelaajaura jäi varsin vaatimattomaksi ja hän pelasi ammattilaisena vain kuuden vuoden ajan. Ura alkoi piskuisessa FC Vlaardingenissä 1980 ja yhden menestyksekkään kauden jälkeen hän siirtyi suurseura Feyenoordiin, jossa peliaika jäi kuitenkin varsin vähäiseksi. 1982 Wotte jätti Feyenoordin ja pelasi kauden 1982/83 ADO Den Haagissa, josta siirtyi SVV:hen. Hän lopetti uransa SVV:ssä 1986.

## Ura valmentajana

Wotte aloitti valmennusuransa FC Lissen peräsimessä 1994. Kahden Lisse-kauden jälkeen Wotte siirtyi ADO Den Haagin peräsimeen. Kahden Eerste Divisie -kauden jälkeen Wotte siirtyi 1998 FC Utrechtin päävalmentajaksi ja debytoi pääsarjavalmentajana. Kausi Utrechtissa toi sijan 12. Wotte jätti Utrechtin alkuvuodesta 2000 ja siirtyi loppukaudeksi FC Den Boschin peräsimeen, mutta hänkään ei pystynyt pelastamaan seuraa putoamiselta.

Wotten suorituksen Utrechtissa toivat hänelle nimeä ja vuonna 2000 hän siirtyi Alankomaiden U21-maajoukkueen päävalmentajaksi. Wotte luotsasi yhdessä André Wetzelin kanssa *Jong Oranjen* alle 21-vuotiaiden EM-kisoissa aina pudotuspelivaiheeseen saakka, jossa Englanti oli parempi yhteismaalein 3–2 ja näin Alankomaat putosi lopputurnauksesta.

Wotte palasi maajoukkuetehtävien jälkeen takaisin Eredivisiehen ja luotsasi yhdessä Wetzelin kaksi seuraavaa kautta Willem II Tilburgia. Parhaimmillaan seura oli kaudella 2003/04 seitsemäs. Jätettyään Willemin Wotte työskenteli Feyenoordin organisaatiossa teknisenä johtajana palaten valmennustehtäviin egyptiläisen Ismailyn päävalmentajana vuonna 2006. Pesti Egyptissä jäi lyhyeksi ja hän palasi jo joulukuussa 2006 Eredivisiehen ottaen RKC Waalwijkin komentoonsa. Wotte ei kuitenkaan onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta ja kauden jälkeen hän sai jättää tehtävänsä.

Vuonna 2008 Wotte toimi lyhyen aikaa Ismaily SC:n päävalmentajana kunnes siirtyi toukokuussa 2008 Englannin Mestaruussarjassa pelaavan Southampton FC:n apulaisvalmentajaksi. Tammikuussa 2009 hän nousi mestaruussarjassa häntäpäähän juuttuneen seuran päävalmentajaksi Jan Poortvlietin erottua tehtävistään. 

Wotte jätti Sotonin heinäkuussa 2009 seuran siirryttyä sveitsiläisomistukseen. Wotte ei onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta Englannin Ykkösliigaan.  

Wotte palasi valmennustehtäviin tammikuussa 2010 allekirjoitettuaan puolitoistavuotisen sopimuksen Romanian pääsarjassa pelaavan FC Universitatea Craiovan kanssa.  Hyvästä menestyksestä huolimatta Wotte sai potkut tehtävistään jo toukokuussa. 

Kesäkuussa Wotte jatkoi uraansa palaamalla egyptiläisen Ismailyn peräsimeen.  Kesäkuussa 2011 Wotte jätti Ismailyn ja siirtyi Skotlannin jalkapalloliiton johtotehtäviin. 

## Lähteet
Taloudellinen yhdistys

**Taloudellinen yhdistys** on yhteisö, joka pyrkii tuottamaan jäsenilleen rahallista tai muuta taloudellista hyötyä tai joka muuten harjoittaa taloudellista toimintaa. Taloudellisten yhdistysten toimintaan ei sovelleta yhdistyslakia, vaan erityislainsäädäntöä tai yhdistystä perustettaessa sovittuja tai myöhemmin muutettuja sääntöjä. Taloudellisen yhdistyksen toimielimet ovat yhdistyksen kokous, hallitus ja tilintarkastajat.

Taloudellisille yhdistyksille on ollut tyypillistä, ettei niiden säännöissä määrätä ennalta pääoman suuruutta eikä jäsenmäärää. Taloudellisia yhdistyksiä varten ei ole Suomessa säädetty erityistä omaa yhteisölakia, vaan niistä on vain mainintoja säädöksissä, kuten esimerkiksi tuloverolaissa ja yhdistyksen muuttamisesta osuuskunnaksi. Aatteellinen toiminta ei saa olla taloudellisen yhdistyksen päätarkoitus; muuten voidaan yhdistyksen tarkoitus ja toimiala päättää vapaasti.

Taloudellisia yhdistyksiä ovat olleet:
* Hypoteekkiyhdistys
* Metsänhoitoyhdistys
* Uittoyhdistys
* Puhelinyhdistys

Monet puhelinyhdistykset ovat nyttemmin muuttuneet osuuskunniksi.

Suomen kaupparekisterissä ei vuoden 2016 lopussa ollut enää ainoatakaan taloudellista yhdistystä. *Finntimber-Suomen Sahatavarayhdistys* lakkautettiin vuonna 2016. Yhdistyksen toiminta oli loppunut jo aiemmin.

## Lähteet
L. M. Viherjuuri

**Leonard Maurits Viherjuuri** (vuoteen 1906 **Grönroth**; 12. elokuuta 1885 Helsinki – 19. marraskuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, joka työskenteli *[[Suomen Kuvalehti|Suomen Kuvalehden]]* päätoimittajana ja hoiti Yleisradion toimitusjohtajan tehtäviä. Hänen veljensä oli H. J. Viherjuuri, joka toimitti Suomen Kuvalehden ajanvietesivua nimellä Veli Giovanni. 

## Elämäkerta
Viherjuuren vanhemmat olivat junailija Rikhard Mauritz Grönroth ja Emma Vähä-Uotila. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905, opiskeli lakitiedettä Helsingin yliopistossa ja toimi aluksi *[[Uusi Suometar|Uuden Suomettaren]]* aputoimittajana 1907–1917 ja sitten *[[Suomen Kuvalehti|Suomen Kuvalehden]]* päätoimittajana 1918–1936. Viherjuuri perusti *[[Rautatieläinen (lehti)|Rautatieläis]]*-lehden 1917 ja oli myös sen toimittajana. 1920-luvulla hän toimitti *[[Langaton (lehti)|Langaton]]*-lehteä 1924–1927 sekä *[[Otavainen|Otavaista]]* 1922–1923. Hän toimitti lisäksi *[[Otavan Joulu]]* -julkaisua vuosina 1921–1930 ja kirjoitti pakinoita nimimerkillä **Vehka-Heikki**. Vuonna 1936 Viherjuuri perusti *[[Radiokuuntelija]]*-lehden ja toimitti sitä vuoteen 1957 saakka. 

Viherjuuri hoiti virkaatekevänä Yleisradion toimitusjohtajan tehtäviä ensimmäisenä 1926–1927. Hän toimi Suomen teollisuuden valtuuskunnan keskuskomitean sihteerinä vuodesta 1917, Suomen kultaseppien liiton sihteerinä 1908–1925, Helsingin Radioyhdistyksen puheenjohtajana vuodesta 1929, Suomen Sanomalehtimiesten Liiton puheenjohtajana 1946–1949 sekä *Helsingin sanomalehtimiesten yhdistyksen* puheenjohtajana 1930–1948. Viherjuuri oli puheenjohtajana *liikennekulttuurikomiteassa* 1929–1939 sekä sen seuraajaksi perustetussa Taljassa vuodesta 1939. Hän oli Suomen Sanomalehtimiesten Eläke- ja Säästörahaston johtokunnan jäsen, Suomen Automobiiliklubin hallituksen jäsen sekä Helsingin seurakuntien kirkkovaltuuston jäsen.

## Teoksia
* * Auton ja autokaupan historiaa itsenäisyytemme aikana: Korpivaara & Halla Oy:n osuus siinä 1917–1942*. Korpivaara & Halla Oy, Helsinki 1942.
* *Kultasepän käsikirja*. Toimittaneet Uuno V. Aarne, L. M. Viherjuuri, avustajina Aarno Aho ym. Suomen kultaseppien liitto, Helsinki 1945.
* *Radiokuuntelijan tärkeimmät taulukot*. Yhtyneet kuvalehdet 1950.

## Lähteet
* Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961.

## Viitteet

## Kirjallisuutta
*
Guido Gadolin

**Guido Gadolin** (28. heinäkuuta 1851 Dalkarbyn kartano, Pohja – 12. huhtikuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri joka toimi myös Oulun läänin kuvernöörinä ja Suomen paperiteollisuuden harjoittajien Keskuskonttorin taloudenhoitajana.

## Elämäkerta

Gadolinin vanhemmat olivat Vaasan merenkulkukoulun johtaja, kapteeniluutnantti Nils Anders Gadolin ja Amanda Sofia Krabbe. Hän valmistui Haminan kadettikoulusta 1873 ja palveli sitten henkikaartin krenatöörirykmentissä 1873–1881. Gadolin osallistui rykmentin 10. komppanian päällikkönä Venäjän-Turkin sotaan 1877–1878. Kapteeniksi 1881 ylennetty Gadolin palveli komppanianpäällikkönä 8. Viipurin suomalaisessa tarkk'ampujapataljoonassa 1881–1883 ja nuorempana upseerina sekä pataljoonan taloudenhoitajana 6. Mikkelin tarkk'ampujapataljoonassa 1883–1895. Hänestä tuli everstiluutnantti 1885 ja eversti 1895. Viimeksi Gadolin oli 2. Turun tarkk'ampujapataljoonan komentajana 1895–1902. Gadolin siirrettiin Venäjän armeijaan reserviin 1902 ja hän sai virallisesti eron armeijasta 1906 kenraalimajuriksi ylennettynä. 

Suomen sotaväen lakkauttamisen jälkeen reserviin siirtynyt Gadolin toimi J. C. Frenckell & Son Ab:n Helsingin konttorin johtajana 1903–1905. Hän oli sitten Oulun läänin kuvernöörinä vuosina 1905–1911 mutta erosi tehtävästä venäläistämispolitiikan vuoksi. Tämän jälkeen Gadolin toimi 1912–1918 Suomen paperiteollisuuden harjoittajien Keskuskonttorin taloudenhoitajana. Suomen sisällissodan aikana Gadolin toimi kenraalimajurin arvoisena valkoisten puolella kutsuntatoimiston järjestämiskomitean puheenjohtajana ja toukokuussa 1918 Suomen ylisotaoikeuden vt. puheenjohtajana. Hän sai eron Suomen armeijan palveluksesta 27. toukokuuta 1918 ja palasi hoitamaan taloudenhoitajan tehtäviään Suomen paperiteollisuuden harjoittajien Keskuskonttoriin. Tässä tehtävässä Gadolin oli vuoteen 1929 saakka. 

Gadolin oli naimisissa vuodesta 1885 kenraalimajuri Robert Salomon Savanderin tyttären Aina Helena Savanderin kanssa. Heidän poikiaan olivat jääkärieverstiluutnantti Nils Gadolin ja lääkäri, professori Håkan Robert Gadolin.

## Lähteet
* Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961
* Suomalaisen Kirjallisuuden Seura: Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917 - Guido Gadolin
Ilmari Ikonen

**Ilmari Herman Ikonen** (21. maaliskuuta 1897 Myllykoski, Sippola – 19. kesäkuuta 1953) oli suomalainen taidemaalari. Ikonen tunnettiin ennen kaikkea maisemamaalarina.

Ikosen vanhemmat olivat rautatievirkailija Herman August Ikonen ja Ida Maria Siippainen. Hän kävi kolme luokkaa yhteiskoulua ja opiskeli Taideteollisen keskuskoulun iltakursseilla 1911 sekä Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1917–1919 ja 1921–1924. Ikonen teki opintomatkan Pariisiin vuonna 1933. Hän teki taiteilijan debyyttinsä 1921 ja hänen töitään oli esillä Suomen Taiteilijain näyttelyissä vuosina 1921–1943 ja Suomen Taideakatemian 3-vuotisnäyttelyssä 1950.

## Palkinnot
* Tunnustuspalkinto valtion taidekilpailussa 1932
* V palkinto valtion taidekilpailussa 1932
* III palkinto valtion taidekilpailussa 1933
* II palkinto valtion taidekilpailussa 1937
* II palkinto Kordelinin maisemamaalauskilpailussa 1937
* II palkinto dukaattikilpailussa 1937

## Lähteet
* Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961
* 
* Taiteilijan tiedot viimeisimmästä painetusta Kuvataiteilijat-matrikkelista vuodelta 2004 https://kuvataiteilijamatrikkeli.fi/taiteilija/ilmari-ikonen-2
Kalkkaro

**Kalkkaro** on Petri Hiltusen luoma lännensarjakuva. *Kalkkaro* ilmestyy sanomalehtistrippinä muun muassa *[[Aamulehti|Aamulehdessä]]*. Stripeistä on koottu myös kaksi albumijulkaisua.

Sarjakuva ajoittuu 1800-luvun puoliväliin. Päähenkilö on nuori Thomas Morrison, lempinimeltään Kalkkaro. Hän asuu äidinsä luona syrjäisellä hevostilalla Arizonassa. Ensimmäisessä tarinassa "Ihmispetojen laakso" Kalkkaro etsii ystävänsä pyssytaituri Fabien Rabassen kanssa Kalkkaron kadonnutta setää ja löytää asteekkien kadonneen aarteen. Toisessa tarinassa "Laiton maa etsintäkuulutettu rikollinen kaappaa Kalkkaron ja yrittää lavastaa murhan intiaanien tekemäksi. Kalkkaro pelastuu ja selvittää kamppailun kadonneesta rahalähetyksestä. Kolmas tarina tuo Kalkkaron kotiin Ku Klux Klanin vainoaman miehen, jota syytetään murhasta. Kalkkaro selvittää tilanteen miehen kotikonnuilla ja vapauttaa orjina pidetyt mustat. Neljännessä tarinassa Kalkkaro etsii parannusta äidilleen, jota voodoo-taika on vahingoittanut. Fabien Rabasse kamppailee veljeään vastaan ja yrittää puhdistaa isänmurhaajan maineensa.

Toukokuussa 2012 Lempo Kustannus alkoi julkaista *Kalkkaroa* 1950-luvun tyylisinä liuskalehtinä. Lehti ilmestyy kerran kuukaudessa.

## Albumit

* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jukka Laine & Sippo Mentunen: Kalkkaro iskee . Kvaak.fi 29.2.2008.
* 
* Juri Nummelin: Hiltusen onnistunut länkkärisarjakuva. Ruudinsavu vol. 6, 2008.
Värriö

**Värriö** on kylä Savukoskella. Värriöllä sijaitsee melko suuri Värriöjärvi, jossa on kalaa. Värriön kylän suosituimpia paikkoja on sillankorva, jonne turistit leiriytyvät retkillään. Paikallisen väestön elinkeinorakenteessa on keskeisenä poronhoito, kalastus ja marjastus, mihin liittyy myös sopivien porokoirien jalostus.

## Lähteet
Karjalaisenniemi

**Karjalaisenniemi** on kylä Posiolla, noin 15&nbsp;km itäänpäin Maaninkavaarasta. Liikenne Posion keskustaajamasta Kemijärven ja Sallan suuntiin ohjautuu pääosin Karjalaisenniemen kautta. Kylä sijaitsee Suolijärvien ja Soudunjärven rannalla.

Kylässä on toiminut peruskoulu. Siellä on myös Lampelan saha.

## Lähteet
Teräshermo

**Teräshermo** (*Breakout*) on vuonna 1975 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjaaja on Tom Gries ja sen pääosaa esittää Charles Bronson.

## Juoni

Liikemies Harris Wagner (Huston) on lavastanut poikansa Jayn (Duvall) syylliseksi murhaan, jotta tämä ei olisi hänen likaisen liiketoimintansa tiellä. Nyt Jay viruu kolkossa tyrmässä Meksikossa. Epäonnistuneen pakoyrityksen jälkeen hänen vaimonsa (Ireland) palkkaa teksasilaiset helikopterilentäjät Nick Coltonin (Bronson) ja Hawk Hawkinsin (Quaid) pelastamaan miehensä.

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa väkivaltaiseksi, mustan huumorin sävyttämäksi toimintapätkäksi, jonka rutinoidut tähdet pelastavat. Hän antaa *Teräshermolle* kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Hannes Närhi

**Hannes Närhi** (8. heinäkuuta 1893 Kuopio – 3. helmikuuta 1943 Turku) oli suomalainen näyttelijä ja lavastaja.

Närhen vanhemmat olivat kanavankaitsija Taavetti Närhi ja Amanda Torpström. Närhi kävi neljä luokkaa lyseota ja oli sitten merillä ja työskenteli kirjaltajana. Hän oli näyttelijä-lavastajana Tampereen teatterissa vuosina 1917–1920 ja Turun Teatterissa 1920–1943. Hän toimi myös Turun teatterin näyttämön koristemaalarina 1923–1943.

Närhi esiintyi myös elokuvissa. Tunnetuin hänen elokuvarooleistaan oli miespääosa Nyrki Tapiovaaran ohjaamassa elokuvassa *[[Juha (vuoden 1937 elokuva)|Juha]]* (1937). Hän esitti myös Kaapon roolia Jalmari Lahdensuon elokuvassa *[[Pohjalaisia (vuoden 1925 elokuva)|Pohjalaisia]]* (1925), Kröönperin roolia Kalle Kaarnan elokuvassa *[[Miekan terällä]]* (1928) ja lappalaista Jantukka-tietäjää Teuvo Puron elokuvassa *[[Noidan kirot]]* (1927). Närhi teki itsemurhan 49 vuoden ikäisenä.

## Lähteet
* Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961
* Elonet: Elokuvat joissa Hannes Närhi esiintyi