open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hilkka Kauppi

**Hilkka Maria Kauppi**, o.s. **Ahokanta** (11. toukokuuta 1921 Heinävesi – 3. maaliskuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen kirjastoneuvos.

## Henkilöhistoria
Hilkka Kaupin vanhemmat olivat opettaja Viljam Ahokanta ja Anni Malkki ja puoliso vuodesta 1956 varatuomari Veikko Matti Oskari Kauppi. Hilkka Kauppi tuli ylioppilaaksi Lappeenrannan yhteislyeosta 1940 ja valmistui sairaanhoitajaksi 1943, työskennellen sitten sairaaloissa. Kotimaista kirjallisuutta Kauppi kävi opiskelemaan Helsingin yliopistossa 1946. Hän suoritti Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa kirjastotutkinnon 1948, ennen kuin valmistui filosofian kandidaatiksi yliopistosta 1950. Kirjastotieteen Master of Arts -tutkinnon Kauppi suoritti Vanderbiltin yliopistossa Yhdysvalloissa 1953. Kauppi oli Helsingin yliopiston lääketieteellisen kirjaston hoitaja 1948–1960, samoin kuin *[[Karjala (sanomalehti)|Karjala-lehden]]* kulttuuritoimittaja 1951–1952 ja Yhteiskunnallisen korkeakoulun kirjasto-opin opettaja 1954–1957. Suomen kirjastoseuran sihteeri hän oli vuodesta 1960 ja toiminnanjohtaja 1967–1984. Vuonna 1980 kirjastoneuvoksen arvon saanut Kauppi kutsuttiin seuran kunniajäseneksi 1984, jolloin seura myös perusti hänen nimeään kantavan rahaston. Kauppi oli itse pitkään Minna Canthin seuran aktiivi, muun muassa seuran sihteeri ja varapuheenjohtaja.

## Julkaisuja
* *Opas lääketieteelliseen kirjallisuuteen*, 1953, Hilkka Ahokanta
* *Syöpäkirjallisuuden yhteisluettelo = Union list of cancer literature in Helsinki and Turku*, 1956, Hilkka Ahokanta, Harald Teir
* *Suomen tieteellisten seurain historiikkeja*, 1956, Hilkka Ahokanta / Hilkka Kauppi
* *Suomen lääketieteellinen bibliografia 1901–1955 = Finnish medical bibliography 1901–1955*, 1960
* *Hakuteoksia ja tietokirjoja: kirjavalikoima yleisten kirjastojen käsikirjastoja varten*, 1962
* *Sairaanhoitohenkilökunnan toimipaikkakoulutus*, 1964, Mary Annice Miller, suom. Hilkka Kauppi
* *Libraries in Finland*, 1965
* *[[Helle Kannila]]n elämänpuut*, 1976
* *Eräs kirjallinen salonki: Minna Canthin seuran vaiheita 1946–1990*, 1990

## Lähteet
Lussan (Gard)

**Lussan** on kunta Ranskan eteläosassa Gardin departementissa Occitanien alueella.  Se sijaitsee noin 42 kilometriä Nîmesin kaupungista pohjoiseen.

Lussan on muurien ympäröimä keskiaikainen kylä, joka on rakennettu kiviselle kukkulalle. Se kuuluu Ranskan kauneimpien kylien luetteloon. 1800-luvulla Lussan oli silkkituotannon keskus. Kunnan nähtävyyksiä ovat 1400-luvulla rakennettu linna *Château de Lussan* sekä esihistoriallinen 5,6 metriä korkea menhir, *Menhir de la Lèque*.


Tiedosto:Château de Lussan, Gard, France-6482.jpg|Château de Lussan
Tiedosto:Concluses20060026.JPG|Menhir de la Lèque


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Générargues

**Générargues** on kunta Ranskan eteläosassa Gardin departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee noin 11 kilometriä Alès'n kaupungista lounaaseen.

Kunnan nähtävyys on Prafrancen bambuplantaasi. Sen perusti Eugène Mazel vuonna 1856. Hän oli kiinnostunut intohimoisesti puutarhanhoidosta ja luonnontieteistä. Hän istutti alueelle eksoottisia lajeja Kiinasta, Japanista, Pohjois-Amerikasta ja Himalajalta. Vuonna 1902 puisto siirtyi Negren perheelle. He jatkoivat kasvilajien lisäämistä ja avasivat puiston yleisölle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vladimír Ptáček

**Vladimír Ptáček** (7. marraskuuta 1954 Praha – 13. elokuuta 2019) oli Tšekkoslovakiaa edustanut koripalloilija.

Laitahyökkääjänä pelannut Ptáček pelasi Tšekkoslovakian miesten maajoukkueessa 157 ottelua ja voitti EM-pronssia Belgiasta 1977. Kesäolympialaisissa hän sijoittui Tšekkoslovakian maajoukkueessa kuudenneksi Montréalissa 1976. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös vuosien 1978 ja 1982 MM-kilpailuissa sekä vuoden 1983 EM-kilpailuissa, joihin hän päätti maajoukkueuransa.

Ptáčekin sisko, yhden MM- ja viisi EM-mitalia voittanut Dana Ptáčková, avioitui koripallon EM-mitalisti Vlastibor Klimešin kanssa, ja näiden tytär Zuzana Klimešová voitti koripallossa Euroopan mestaruuden. Ptáčekin kuolemasta 64-vuotiaana uutisoitiin 13. elokuuta 2019.

## Lähteet
* Profiili Tšekin olympiakomitea 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Vladimír Ptáček Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 
* Profiili FIBA Archive 
*
Wandiwashin taistelu

**Wandiwashin taistelu** oli 1700-luvulla käytyjä seitsenvuotisen sodan taisteluita, joissa Britannia ja Ranska olivat vastakkain Intian maaperällä. Britit voittivat ranskalaisten armeijan Intiassa Wandiwashin taistelussa tammikuussa 1760 ja valtasivat 1761 Ranskan viimeisen ja tärkeimmän tukikohdan Pondicherryn. Hyökkäykset kuuluvat karnaattisiin sotiin.

Seitsenvuotisen sodan jälkeen solmitun Pariisin rauhansopimuksen mukaan Pondicherry palautettiin Ranskalle, mutta ranskalaiset saivat käyttää kaupunkia vain kauppatukikohtanaan eivätkä saaneet pitää Intiassa sotilasjoukkoja. Sopimus tarkoitti sitä, että mikään ei enää estänyt brittiläisen imperiumin laajentumista Intiassa.

## Lähteet
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 2019

36. **[[suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut]]** järjestettiin Østfoldissa, Norjassa 13.–17. elokuuta 2019. Ohjelmassa olivat maastolajit eli miesten ja naisten keskimatka, pitkä matka ja viesti. Ruotsi voitti neljä kultamitalia ja Norja kaksi. Mitaleille ylsivät myös Sveitsi, Suomi, Venäjä ja Ranska.

## Tulokset
### Miehet
#### Keskimatka (6,1 km)
16. elokuuta

#### Pitkä matka (16,6 km)
14. elokuuta

#### Viesti
17. elokuuta

### Naiset
#### Keskimatka (5,5 km)
16. elokuuta

#### Pitkä matka (11,7 km)
14. elokuuta

#### Viesti
17. elokuuta

## Lähteet
* Event information: Nokian Tyres World Orienteering Championships 2019 

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut
Tanskan hallitus

**Tanskan hallitus** on Tanskan ylin toimeenpanovaltaa käyttävä elin. Sitä johtaa Tanskan pääministeri. Hallitukseen kuuluu tyypillisesti noin 25 ministeriä.

Muodollisesti hallituksen nimittää valtionpäämies eli kuningas tai kuningatar. Ministerien on nautittava Tanskan parlamentin luottamusta.

Vuoden 1909 jälkeen millään puolueella ei ole ollut Tanskan parlamentissa enemmistöä, vaan kaikki hallitukset ovat olleet koalitiohallituksia.

## Tanskan hallitukset
Seuraavassa on esitetty luettelo Tanskan hallituksista vuodesta 1848.

**1800-luku**
* Moltke I (1848)
* Moltke II (1848–1851)
* Moltke III (1851)
* Moltke IV (1851–1852)
* |Bluhme I (1852–1853)
* Ørsted (1853–1854)
* Bang (1854–1856)
* Andræ (1856–1857)
* Hall I (1857–1859)
* Rotwitt (1859–1860)
* Hall II (1860–1863)
* Monrad (1863–1864)
* Bluhme II (1864-1865)
* Frijs (1865–1870)
* Holstein-Holsteinborg (1870–1874)
* Fonnesbech (1874–1875)
* Estrup (1875–1894)
* Reedtz-Thott (1894–1897)
* Hørring (1897–1900)

**1900-luku**
* Sehested (1900–1901)
* Deuntzer (1901–1905)
* Christensen l (1905–1908)
* Christensen ll (1908)
* Neergaard I (1908–1909)
* Holstein-Ledreborg (1909)
* Zahle I (1909–1910)
* Berntsen (1910–1913)
* Zahle II (1913–1920)
* Liebe (1920)
* Friis (1920)
* Neergaard II (1920–1922)
* Neergaard III (1922–1924)
* Stauning I (1924–1926)
* Madsen-Mygdal (1926–1929)
* Stauning II (1929–1935)
* Stauning III (1935–1939)
* Stauning IV (1939–1940)
* Stauning V (1940)
* Stauning VI (1940–1942)
* Buhl I (1942)
* Scavenius (1942–1945)
* Buhl II (1945)
* Kristensen (1945–1947)
* Hedtoft I (1947–1950)
* Hedtoft II (1950)
* Eriksen (1950–1953)
* Hedtoft III (1953–1955)
* Hansen I (1955–1957)
* Hansen II (1957–1960)
* Kampmann I (1960)
* Kampmann II (1960–1962)
* Krag I (1962–1964)
* Krag II (1964–1968)
* Baunsgaard (1968–1971)
* Krag III (1971–1972)
* Jørgensen I (1972–1973)
* Hartling (1973–1975)
* Jørgensen II (1975–1978)
* Jørgensen III (1978–1979)
* Jørgensen IV (1979–1981)
* Jørgensen V (1981–1982)
* Schlüter I (1982–1987)
* Schlüter II (1987–1988)
* Schlüter III (1988–1990)
* Schlüter IV (1990–1993)
* P. N. Rasmussen I (1993–1994)
* P. N. Rasmussen II (1994–1996)
* P. N. Rasmussen III (1996–1998)
* P. N. Rasmussen IV (1998–2001)

**2000-luku**
* A.F. Rasmussen I (2001–2005)
* A.F. Rasmussen II (2005–2007)
* A.F. Rasmussen III (2007–2009)
* L. L. Rasmussen I (2009–2011)
* Thorning-Schmidt I (2011–2014)
* Thorning-Schmidt II (2014–2015)
* L. L. Rasmussen II (2015–2016)
* L. L. Rasmussen III (2016–2019)
* Frederiksen I (2019–2022)
* Frederiksen II (2022–)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Diljit Dosanjh

**Diljit Dosanjh** (s. 6. tammikuuta 1984 Dosanjh Kalan, Phillaur, Punjab, Intia) on intialainen laulaja ja näyttelijä, joka työskentelee punjabin- ja hindinkielisissä elokuvateollisuuksissa.

Dosanjhista tuli ensimmäinen punjabiartisti, joka esiintyi Coachella-festivaaleilla Yhdysvalloissa vuonna 2023. Hän esitti kaksi kappaletta, ”Born to Shine” ja ”G.O.A.T.”, yhdysvaltalaisessa viihdeohjelmassa *[[The Tonight Show|The Tonight Show Starring Jimmy Fallon]]* kesäkuussa 2024.

## Filmografia
### Punjabi

### Hindi

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Adam Erne

**Adam Erne** (s. 20. toukokuuta 1995 New Haven, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Dallas Starsia. Tampa Bay Lightning varasi Ernen vuoden 2013  numerolla 33. 

Erne kaupattiin kesällä 2019 Detroit Red Wingsiin varausvuoroa vastaan. Lokakuussa 2020 Erne teki Red Wingsin kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen. Elokuussa 2021 Erne teki Red Wingsin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. 

Syyskuussa 2023 Erne siirtyi tryout-sopimuksella Edmonton Oilersiin. Lokakuussa 2023 hän teki yksivuotisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen Oilersin kanssa. 

Syyskuussa 2024 Erne siirtyi tryout-sopimuksella New York Rangersiin. 

Syyskuussa 2025 Erne siirty vapaana pelaajana tryout-sopimuksella Dallas Starsiin. Lokakuussa hän teki Starsin kanssa vuoden mittaisen kaksisuuntaisen sopimuksen.

## Lähteet
Lentopallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2019

**Lentopallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2019** pelattiin Turkissa, Puolassa, Slovakiassa ja Unkarissa 23. elokuuta – 8. syyskuuta. Mukana oli 24 joukkuetta. Mitaliottelut pelattiin Ankarassa, Turkissa. Mestaruuden voitti Serbia.

## Alkusarja
### Lohko A (Ankara)

### Lohko B (Łódź)

### Lohko C (Budapest)

### Lohko D (Bratislava)

## Pudotuspelit

### Neljännesvälierät

### Puolivälierät

### Välierät

### Pronssiottelu

### Loppuottelu

## Lähteet
* Viralliset sivut
Juhani Pikkarainen

**Juhani Pikkarainen** (s. 30. heinäkuuta 1998 Paimio) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Ruotsin Allsvenskanissa pelaavaa Degerforsia.

Pikkarainen siirtyi Turun Palloseurasta itävaltalaiseen Red Bull Salzburgiin kesällä 2015 ja kuului seuran junioreihin kauden 2015–2016. Aikuisten sarjoissa Pikkarainen pelasi Itävallassa vuosina 2016–2018 yhteensä 13 ottelua toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 2. Ligassa edustaen FC Lieferingiä, Blau Weiss Linziä ja Wacker Innsbruckin kakkosjoukkuetta sekä 23 ottelua kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Regionalligassa edustaen USK Anifia.

Joulukuussa 2018 Pikkarainen teki Veikkausliigaan nousseen KPV:n kanssa kauden 2019 kattavan sopimuksen, jossa oli vuoden lisäoptio. Hänestä tuli toisen polven KPV:n pelaaja, sillä myös isä Tommi Pikkarainen pelasi aikanaan seurassa pääsarjatasolla. Kauden päätteeksi KPV putosi Veikkausliigasta hävittyään liigakarsinnan TPS:lle. Kaudeksi 2020 Pikkarainen palasi TPS:ään, jossa hän pelasi kymmenen veikkausliigaottelua ja teki maalin elokuun alussa vierasottelussa Rovaniemen Palloseuraa vastaan. Kauden päätteeksi TPS putosi Ykköseen ja Pikkarainen jatkoi joukkueessa kaudella 2021. Kaudeksi 2022 hän siirtyi Veikkausliigaan nousseeseen Vaasan Palloseuraan. VPS:n riveissä Pikkarainen pelasi kahden kauden aikana 47 liigaottelua. Kaudella 2023 Pikkarainen pääsi juhlimaan VPS:n kanssa Veikkausliigan pronssimitalia. Pikkarainen valittiin myös kauden päätteeksi Veikkausliigan tähdistöjoukkueeseen. Pikkarainen siirtyi Ilvekseen kaudeksi 2024. Ilves sijoittui kaudella 2024 toiseksi Veikkausliigassa ja Pikkarainen valittiin liigan parhaaksi puolustajaksi.

Tammikuussa 2025 Pikkarainen siirtyi Ruotsin Allsvenskanin nousijaseura Degerforsiin. Ilves sai siirrosta siirtokorvauksen.

Pikkarainen debytoi Suomen A-maajoukkueessa Kansojen liigan ottelussa Kreikkaa vastaan 17. marraskuuta 2024.

## Tilastot

Tilastot kattavat aikuisten sarjaottelut. Päivitetty 9. tammikuuta 2025.

## Lähteet
Alire Raffeneau Delile

**Alire Raffeneau Delile** (1778 Versailles, Ranska – 1850 Montpellier, Ranska) oli ranskalainen lääkäri ja kasvitieteilijä.

Delile aloitti 18-vuotiaana lääketieteen opinnot Pariisissa. Sen jälkeen, kun hän oli aloittanut opinnot, hänelle tarjoutui tilaisuus lähteä Egyptiin tutkimusmatkalle. Delilen isä oli *Egyptian Societyn* jäsen ja isänsä tavoin Delilekin oli kiinnostunut Egyptistä. Hän nousi laivaan Toulonista vuonna 1798 ja matkusti Egyptiin jossa keräsi ja tutki kasveja Niilin joen laaksossa, Punaisenmeren rannikolla ja aavikolla. Hän oli myös kiinnostunut muinaisten egyptiläisten maanviljelystä, sekä tutki obeliskeja ja hieroglyfejä. Kairossa hän oli myös lyhyen aikaa kasvitieteellisen puutarhan johtajana.

Kun Delile palasi Ranskaan hänet nimitettiin saman tien varakonsuliksi Wilmingtoniin Pohjois-Carolinaan. Hän toimi siellä kauppakomissaarina vuoteen 1806, jolloin muutti New Yorkiin. Hän jatkoi siellä kesken jääneitä lääketieteen opintojaan ja seuraavana vuonna hänet nimitettiin lääketieteen tohtoriksi. Hänen tutkintonsa aihe oli tuberkuloosin hoito.

Yhdysvalloissa Delile keräsi laajan kokoelman kasveista, joita mahdollisesti voitaisiin kasvattaa Ranskassa. Hän lähetti Pohjois-Carolinasta, Pennsylvaniasta ja New Yorkista kerättyjä kasveja ja siemeniä Pariisiin.

Delile palasi Ranskaan vuonna 1809 ja suoritti myös siellä tohtorin tutkinnon Pariisin yliopistossa. Pian sen jälkeen hän julkaisi teoksensa *Flore d'Égypten* (1813) ja teoksen Pohjois-Carolinan ruohoista *Mémoire sur quelques espèces de graminées propres à la Caroline du Nord* (Versailles, 1815). Hänet nimitettiin kasvitieteen ja *Materia medica*n (nykyisin farmakologia) professoriksi vuonna 1819. Professorina ollessaan Delile kävi laajaa kirjeenvaihtoa muiden kasvitieteilijöiden kanssa ympäri maailmaa ja julkaisi useita teoksia. Muun muassa: *Centurie des plantes de l'Amérique du Nord* (1820), *Description de l'Égypte* (1824) ja *Centurie des plantes d'Afrique* (1827).

Myöhemmin Delilestä tuli myös Montpellierin kasvitieteellisen puutarhan johtaja (). Hän toimi yliopistossa kuolemaansa asti vuoteen 1850. Hänen kokoelmansa, jotka käsittivät yli 30&nbsp;000 näytettä, ovat nykyään *[[Université de Montpellier]]*in kasvihuoneessa. Hän nimesi yli 400 kasvia ja kasvisukua.

Delilestä käytetään tieteellisen nimen perään liitettävää auktorilyhennettä **Delile**.

## Lähteet
Montserratin lippu

**Montserratin lippu** on Yhdistyneelle kuningaskunnalle kuuluvan Montserratin merentakaisen alueen tunnus. Se otettiin virallisesti käyttöön vuonna 1962. Sen mittasuhteet ovat 1:2.

Lipussa on laivastonsinisellä pohjalla tangon puoleisessa yläkulmassa Yhdistyneen kuningaskunnan lippu ja liehuvalla puolella Montserratin vaakuna. Vuodelta 1909 peräisin olevassa vaakunassa on kuvattuna Irlannin vapautta kuvaava naishahmo Érin sekä risti ja harppu. Risti symboloi kristinuskoa, kun taas Érin ja harppu viittaavat Montserratille vuonna 1632 saapuneisiin irlantilaisiin uudisasukkaisiin.

## Aiemmat liput
Montserrat liitettiin vuonna 1833 Brittiläisten Leewardsaarten hallintoalueeseen, ja se käytti alueen yhteistä lippua. Vuonna 1958 siitä tuli osa Länsi-Intian federaatiota, jonka lippua Montserrat käytti vuoteen 1962. Federaation hajottua Montserrat sai oman lippunsa.


File:Flag of Leeward Islands (1952–1958).svg|Brittiläisten Leewardsaarten lippu (käytössä Montserratilla 1833–1958)
File:Flag of the West Indies Federation (1958–1962).svg|Länsi-Intian federaation lippu (1958–1962)


## Kuvernöörin lippu

Montserratin kuvernöörillä on oma lippunsa, Yhdistyneen kuningaskunnan lippu, jonka keskelle on sijoitettu Montserratin vaakuna. Se otettiin käyttöön vuonna 1958.

## Lähteet
Ristiaallokko (elokuva)

**Ristiaallokko** (*Caught*) on Max Ophülsin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva, joka valmistui 1948 ja jonka ensi-ilta oli 1949.

Elokuvan pääosaan suunniteltiin alun perin Ginger Rogersia, mutta käsikirjoitus ei miellyttänyt häntä eikä myöskään MPPDA:n sensuuriviranomaisia, ja käsikirjoitus pantiin uusiksi. Matkan varrella oli mukana useita käsikirjoittajia, ja näyttelijävaihdoksiakin ehti tulla monta.

## Arviot
Martta Kaukonen (Helsingin Sanomat) kertoo arviossaan, että elokuvassa edustusrouvasta kehittyy uranainen, ja luonnehtii elokuvaa esifeministiseksi melodraamaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Macauley Chrisantus

**Macauley Chrisantus** (s. 20. elokuuta 1990 Abuja, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa iranilaista Zob Ahan Esfahania.

Alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2007 Chrisantus voitti maailmanmestaruuden Nigerian joukkueessa. Hän voitti myös turnauksen parhaan maalintekijän palkinnon.

Heinäkuussa 2018 Chrisantus teki Veikkausliigassa pelaavan Helsingin Jalkapalloklubin kanssa kauden 2018 loppuun ulottuvan sopimuksen, jossa oli optio seuraavasta kaudesta. Chrisantus pelasi HJK:ssa loppukauden aikana yhdeksän liigaottelua, joissa hän ei tehnyt maaleja, ja voitti Suomen-mestaruuden.

## Tilastot

Tilastot kattavat aikuisten sarjaottelut. Päivitetty 14. elokuuta 2019.


¹ Lisäksi yksi nousukarsintaottelu, jossa yksi maali.
² Lisäksi kaksi nousukarsintaottelua, joissa ei maaleja.
³ Lisäksi kahdeksan nousukarsintaottelua, joissa kolme maalia.
⁴ Lisäksi kaksi nousukarsintaottelua, joissa yksi maali.


## Lähteet
The Islamic Rahma Center in Finland

**The Islamic Rahma Center in Finland** on Suomessa 31. elokuuta 1998 rekisteröity uskonnollinen yhdyskunta, jonka kotipaikka on Helsinki.

Jäsenmäärältään yhdyskunta kuuluu Suomen suurimpiin islamilaisiin yhdyskuntiin, ja se kasvaa voimakkaasti. Vuonna 2018 siihen kuului 981 jäsentä. Vuonna 2021 jäseniä oli 1982. Heistä pääosa on taustaltaan somalialaisia. Yhdyskunnalla on moskeija Itäkeskuksessa.

Yhdyskunta tunnustaa sunnalaista islamia. Yhdyskuntarekisterissä sen uskontunnukseksi on kirjattu: *Usko yhteen ainoaan Jumalaan, Hänen Enkeleihinsä, Hänen kirjoihinsa, viimeiseen tuomiopäivään, Hänen profeettaansa Muhamediin, sekä kaikkiin muihin Hänen profeettoihinsa.*

## Talous
The Islamic Rahma Center in Finland on saanut vuosina 2021–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta rekisteröityjen uskonnollisten yhdyskuntien toimintaan yhteensä noin 44&nbsp;000 euroa. Keskimääräinen vuosittainen tuki on ollut noin 15&nbsp;000 euroa.

## Katso myös
* Luettelo Suomen islamilaisista yhteisöistä

## Lähteet
Japanin baseballmaajoukkue

**Japanin baseballmaajoukkue** () edustaa Japania kansainvälisessä baseballissa. Se toimii Japanin baseballliiton alaisuudessa. Joulukuussa 2018 maajoukkue oli World Baseball Softball Confederationin rankingissa sijoitettu ensimmäiseksi. Japani on osallistunut kaikkina viitenä kertana olympialaisiin, kun baseball on ollut osana kesäolympialaisia. Olympialaisissa se on ollut parhaimmillaan toinen Atlantassa 1996. Aasian-mestaruuden se on voittanut 17. kertaa.

## Lähteet
Kaulushaukkanen

**Kaulushaukkanen** (*Micrastur semitorquatus*) on Väli- ja Etelä-Amerikassa tavattava jalohaukkoihin kuuluva lintulaji.

## Koko ja ulkonäkö
Pituudeltaan kaulushaukkanen on 51&ndash;59 cm pitkä ja naaras on koirasta kookkaampi. Yleisväritykseltään lintu on tumma ja sen selkä on musta tai tummanruskea. Pää on tumma ja niskassa kulkee vaaleampi kaulus. Rinnan ja vatsan värityksessä on kolme muotoa. Rinta ja vatsat voivat olla joko valkoiset tai kellertävät mustin vaakaraidoin tai tumman harmaa valkoisin raidoin. Siivet ovat lyhyehköt ja pyrstö on pitkä. Pyrstössä on valkoisia raitoja. 

## Levinneisyys ja elinympäristö
Kaulushaukkasta tavataan Meksikosta Peruun ja laajalta alueelta Venezuelasta eteläiseen Brasiliaan ja Argentiinan pohjoisimpiin osiin. Kaulushaukkasen elinympäristöä ovat sademetsät, kuivat metsät, jokien varret ja metsien läheiset aukiot. Laji elää piilottelevaa elämää usein puiden kätköissä. Sen ravintoa ovat pääasiassa nisäkkäät ja linnut, mutta se pyydystää myös hyönteisiä sekä matelijoita. Kaulushaukkanen on kolopesijä. 

## Lähteet
Jaakko Nieminen

**Jaakko Nieminen** (s. 27. tammikuuta 1987 Uurainen) on suomalainen kestävyysjuoksija, joka edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Aikaisemmin hän on edustanut Multian Jyskettä. Hänen valmentajansa on Antero Liukkonen.

Nieminen on voittanut maratonjuoksun Suomen mestaruuden vuosina 2015, 2017, 2018, 2019 ja 2020. Puolimaratonin SM-kilpailuissa hän on saavuttanut hopeaa 2014 ja 2019 sekä pronssia 2017 ja 2018. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saanut 4&nbsp;×&nbsp;1&nbsp;500&nbsp;metrin viestissä pronssia 2007 ja 2010. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti 12 kilometrillä pronssia 2018, pitkän matkan joukkuekilpailussa kultaa 2012, 2015 ja 2018, hopeaa 2013 ja 2019 sekä pronssia 2014 ja 2017 sekä lyhyen matkan joukkuekilpailussa pronssia 2022.

Niemisen ennätys 1 500 metrin juoksussa on 3.53,88 (Lapinlahti 2010), 3&nbsp;000&nbsp;metrillä 8.18,22 (Kuortane 2015), 5&nbsp;000&nbsp;metrillä 14.21,58 (Sollentuna 2014), 10&nbsp;000&nbsp;metrillä 29.52,00 (Oslo 2014), puolimaratonilla 1.06,40 (Barcelona 2016) ja maratonilla 2.19.49 (Vantaa 2020).

## Lähteet
Kommila

**Kommila** on kaupunginosa Varkaudessa. Kommila valittiin vuoden kaupunginosaksi vuonna 2003.

Varkauden sairaala ja vuonna 1939 valmistunut Varkauden pääkirkko sijaitsevat Kommilassa.

## Lähteet
Resalat Islamilainen Yhdyskunta

**Resalat Islamilainen Yhdyskunta - Suomen Ähl-äm Beit**, aiemmalta nimeltään **Al-Risala Islamilainen Yhdyskunta**, on Suomessa 8. elokuuta 2001 rekisteröity uskonnollinen yhdyskunta. Suuntaukseltaan šiialaisen yhdyskunnan jäsenistä suurin osa  on taustaltaan afgaaneja, iranilaisia ja irakilaisia. Yhdyskunnan moskeija on Mellunmäessä.

Jäsenmäärältään yhdyskunta kuuluu Suomen suurimpiin islamilaisiin yhdyskuntiin ja jäsenistö on ollut nopeassa kasvussa. Vuonna 2021 siihen kuului 999 jäsentä, vuonna 2023 jo 1500. Heistä pääosa oli ensimmäisen polven maahanmuuttajia. Yhdyskunnalla on *Fatemeh Zahran islamilainen kulttuurikeskus* -niminen toimitila Mellunmäessä.

Moskeijan imaami on Abbas Bahmanpour, joka vuonna 2013 esitetyssä Ylen islam-illassa herätti kohua kertomalla, että *[[šaria]]* määrää kuolemantuomion homoseksuaalisista teoista. Abbas Bahmanpour mainitsi, että kuolemantuomio vaatisi itse seksuaaliselle aktille neljä todistajaa.

Uskonnot Suomessa -sivuston mukaan Resalat Islamilainen Yhdyskunta panostaa vuoropuheluun ja on julkaissut vuodesta 2007 alkaen suomenkielistä lehteä *Salam*. Sen tarkoitus on vähentää ennakkoluuloja, avartaa näkökulmia islamilaiseen ajattelutapaan ja suomalaiseen yhteiskuntaan ja tällä tavoin edistää molemminpuolista ymmärrystä ja rauhanomaista rinnakkaiseloa. Lehti on nyttemmin lakkautettu.

## Suhde Iranin hallintoon
Yhdyskuntaa on syytetty Iranin šiialaisen hallinnon tukemisesta, ja moskeijan tiedetään saaneen rahoitusta sekä Iranista että Irakista. Moskeijassa järjestettiin vuonna 2020 muistotilaisuus Iranin Quds-joukkojen komentajalle Qassem Suleimanille ja sotilasjohtaja Abu Mahdi al-Muhandisille. Nämä kuolivat Yhdysvaltojen järjestämässä ilmaiskussa. Yhdysvallat ja Euroopan parlamentti pitävät Quds-joukkoja terroristijärjestönä. Iranin hallintoon kriittisesti suhtautuvat suomeniranilaiset eivät ole tekemisissä moskeijan kanssa. Suurin osa Resalatin jäsenistä on suomeniranilaisia.

## Talous
Resalat Islamilainen Yhdyskunta on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta rekisteröityjen uskonnollisten yhdyskuntien toimintaan yhteensä noin 42&nbsp;000 euroa. Keskimääräinen vuosittainen tuki on ollut noin 8&nbsp;500 euroa.

## Katso myös
* Luettelo Suomen islamilaisista yhteisöistä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhdyskunnan kotisivut
Turun Islamilainen Yhdyskunta

**Turun Islamilainen Yhdyskunta** on Suomessa 17.6.2008 rekisteröity uskonnollinen yhdyskunta, jonka kotipaikka on Turku.

Toiminta alkoi yhdistyksenä 1992. Uskonnolliseksi yhdyskunnaksi rekisteröinti tapahtui 2008. Yhdyskuntaan kuului 693 jäsentä vuonna 2018. Yhdyskunnan moskeija sijaitsee Turun keskustassa. 

## Talous
Turun Islamilainen Yhdyskunta on saanut vuosina 2021–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta rekisteröityjen uskonnollisten yhdyskuntien toimintaan yhteensä noin 40&nbsp;000 euroa. Keskimääräinen vuosittainen tuki on ollut nouseva ja oli vuonna 2023 noin 9&nbsp;000 euroa.

## Katso myös
* Luettelo Suomen islamilaisista yhteisöistä

## Lähteet
Lady Love

**Lady Love** on Katri Helenan albumi, joka julkaistiin vuonna 1976. Albumi on myynyt platinalevyyn oikeuttavan määrän.
## Kappaleet

### A-puoli
#
#
#
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
Richard Boushka

**Richard James ”Dick” Boushka** (29. heinäkuuta 1934 Saint Louis, Missouri – 19. helmikuuta 2019 Port St. Lucie, Florida) oli yhdysvaltalainen koripalloilija, olympiavoittaja ja Pan-Amerikan kisojen kultamitalisti.

Boushka pelasi Melbournessa 1956 olympiakultaa voittaneessa Yhdysvaltain joukkueessa sekä maan vuoden 1959 Pan-Amerikan kisojen kultamitalijoukkueessa. Boushka varattiin NBA:han, mutta hän pelasi yliopistouransa jälkeen amatöörinä AAU:ssa. Boushka kuoli Floridan Port St. Luciessa 85-vuotiaana 19. helmikuuta 2019.

## Lähteet
* Dick Boushka Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 
* Dick Boushka College Stats College Basketball at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Profiili FIBA Archive 
*
Liekkipensasvaltikka

**Liekkipensasvaltikka** (*Isoplexis canariensis*) on ratamokasvien (*Plantaginaceae*) heimoon kuuluvan pensasvaltikoiden (*Isoplexis*) kasvisuvun monivuotinen ikivihreä pensas. Se kasvaa Kanariansaarilla La Palmalla, Teneriffalla ja La Gomeralla kotoperäisenä eli endeemisenä.

## Kuvaus
### Varsi ja lehdet
Liekkipensasvaltikka kasvaa noin 150 senttimetriä korkeaksi pensaaksi. Se on monivuotinen ja sen varret puutuvat vanhemmiten puumaisiksi. Lehdet ovat suikeat tai kielimäiset ja pinnaltaan kiiltävät. Lehtilaita on sahalaitainen ja lehtien kärjet ovat terävät.

### Kukat ja hedelmät
Liekkipensasvaltikka kukkii touko-elokuussa. Kukat ovat ruskehtavanoransseja, aprikoosin värisiä. Sen kukkia pölyttävät linnut ja liskot. Ainakin viiden lintulajin: kanariantiltaltin (*Phylloscopus canariensis*), sinitiaisen (*Cyanistes caeruleus*), samettipääkertun (*Curruca melanocephala*), kanarianhempon (*Serinus canaria*) ja peipon (*Fringilla coelebs*) on nähty vierailevan kukissa, myös gallotinliskon (*Gallotia galloti*) on nähty käyvän sen kukissa.

## Kasvupaikat ja levinneisyys
Liekkipensasvaltikka kasvaa luonnollisilla elinalueillaan Kanariansaarilla La Palmalla, Teneriffalla ja La Gomeralla endeemisenä laurisilva- ja fayal-brezal -metsissä.

Liekkipensasvaltikkaa on kasvatettu Kanariansaarten ulkopuolella puutarhoissa koristekasvina. Se lisääntyy siementen lisäksi versoista otetuista pistokkaista.

## Kuvia

Isoplexis canariensis kz1.JPG|Liekkipensasvaltikan lehdet
Crestagallo (Digitalis canariensis).jpg|Liekkipensasvaltikan nupulla oleva kukinto
Isoplexis canariensis0.jpg|Liekkipensasvaltikan kukinto


Isoplexis canariensis 2.jpg|Liekkipensasvaltikan kukinto
Isoplexis canariensis3.jpg|Liekkipensasvaltikan kukinto
Isoplexis (Digitalis) canariensis-3.jpg|Liekkipensasvaltikan siementähkä


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Chakravyuha

**Chakravyuha** on 29. huhtikuuta 2016 ensi-iltansa saanut intialainen kannadankielinen toimintaelokuva, jonka on ohjannut M. Saravanan. Sen pääosissa esiintyivät Puneeth Rajkumar ja Rachita Ram.

## Näyttelijät

## Soundtrack

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kalle Kauttu

**Kaarlo Mikael (Kalle) Kauttu** (2. helmikuuta 1920 Ruovesi – 20. tammikuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen metsäneuvos.

## Henkilöhistoria
Kalle Kautun vanhemmat olivat kauppias Onni Engelbrekt Kauttu ja Selma Julia Viitanen ja puoliso vuodesta 1948 Raija Helena Leuku. Kauttu tuli ylioppilaaksi 1941 ja valmistui metsänhoitajaksi 1948 ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1951. Hän oli Helsingin yliopiston vs. metsänhoitaja 1951, Kurun metsäkoulun opettaja 1951–1952 ja Tapion metsänhoitaja 1954–1956, metsänhoitotoimiston päällikkö 1957–1958 ja metsänhoito- ja käyttöosaston päällikkö 1959–1967. Metsähallituksen yksityismetsäinosason päällikkö Kauttu oli 1968–1973 ja ylijohtaja 1973–1987. Metsäneuvoksen arvon Kauttu sai 1958.

## Julkaisuja
* *Havaintoja valaistuksen, ilman lämpötilan ja suhteellisen kosteuden vaihteluista eräässä kuusikossa*, 1952
* *Puutavaran hankinta edustaa vain osaa tilan taloudesta*, 1960, *Metsänhoitaja*, 10 (1960) : 6, ss. 168–169 
* *Metsänviljelyn näkymiä maatilametsistä*, 1963, *Metsänhoitaja*, 13 (1963) : 8, s. 154, 162 
* *Virkapalkkaratkaisusta*, 1971, *Metsänhoitaja*,  21 (1971) : 1, s. 12 
* *Metsähallinnon kokonaisuudistus siirtyy*, 1975, *Metsänhoitaja*, 25 (1975) : 7, s. 7 
* *Keskusmetsälautakuntien tehtäväksi piirimetsälautakuntien toiminnan tukeminen*, 1984, *Metsävaltio*, 1984 : 3, ss. 8–9

## Viitteet
Johann David Heinichen

**Johann David Heinichen** (17. huhtikuuta 1683 Krössuln – 16. heinäkuuta 1729 Dresden) oli saksalainen säveltäjä ja musiikin teoreetikko. Hän oli melko huonosti tunnettu, kunnes tutkija, kapellimestari Reinhard Goebel ryhtyi 1990-luvulla parantamaan hänen näkyvyyttään.

Heinichenin isä oli pappi. Heinichen lähti vuonna 1695 Leipzigin Thomasschuleen, jossa hän opiskeli Johann Kuhnaun johdolla. Vuonna 1702 hän aloitti Leipzigin yliopistossa lakiopinnot. Hän valmistui vuonna 1706 ja muutti Weissenfelsiin työskentelemään, mutta lähti alalta vuonna 1709 ja muutti Leipzigiin, jossa sävelsi musiikkia Leipzigin oopperalle. Heinichen saavutti menestystä, mutta lähti vuonna 1710 Venetsiaan tutustuakseen italialaisen oopperan tekemiseen. Hän pääsi tällöin tapaamaan Antonio Vivaldin ja ilmeisesti omaksui italialaisen tyylin nopeasti, koska kirjoitti kaksi onnistunutta oopperaa Teatro San Angelolle. Maine kiiri Dresdeniin August II:n korviin, ja tämä palkkasi Heinichenin hoviinsa toimimaan kapellimestarina yhdessä Johann Christoph Schmidtin kanssa. Tässä tehtävässä Heinichen vietti loppuikänsä. 

Heinichen sävelsi August II:n hovissa vain yhden oopperan, mutta teki paljon soitinmusiikkia ja hengellistä vokaalimusiikkia, joissa yhdistyvät italialaiset, ranskalaiset ja saksalaiset vaikutteet. Dresdenissä hän myös kirjoitti uusiksi tutkielmansa *Der General-Bass in der Composition*, jonka aihe on nimensä ilmaisemaa laajempi: teos on sävellysmanuaali ja käsittelee muun muassa tunteiden ilmaisua musiikissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: Johann David Heinichen: nuotteja
Hengenvaarallisesti lihava

**Hengenvaarallisesti lihava** (*My 600-lb Life*) on vuodesta 2012 esitetty yhdysvaltalainen tositelevisio-ohjelma, jota Suomessa esittää televisiokanava TLC.

Ohjelma seuraa ylipainoisten, vähintään 270 kilogrammaa painavien ihmisten elämää yhden vuoden ajan. Siinä esitetyt ihmiset haluavat laihduttaa, ja monet yrittävät päästä lihavuusleikkaukseen tohtori Younan Nowzaradanin leikattavaksi. Monet sarjassa esiintyneet ihmiset ovat myöhemmin kuolleet. Sarjan kuudennella tuotantokaudella Robert Buchel -niminen mies kuoli sydänkohtaukseen kesken kuvauksien, vuoteen 2024 mennessä 15 potilasta ja useat luovuttavat laihduttamisessa eivätkä pääse  lihavuusleikkaukseen. Buchelin paino oli pahimmillaan jopa 380 kg. Kaikkien aikojen eniten laihtunut ihminen sarjan historiassa on Christina Phillips, joka laihtui ohjelman toisella tuotantokaudella 321 kg (708 paunaa).

*Hengenvaarallisesti lihava* -ohjelmassa mukana olleiden potilaiden myöhempiä kuulumisia esitetään *Hengenvaarallisesti lihava: Mitä heille kuuluu?* -ohjelmassa.

## Lähteet
Puoliraitasukkula-ahven

**Puoliraitasukkula-ahven** (*Crenicichla semifasciata*) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sitä tavataan Etelä-Amerikassa, jossa se elää makeavetisissä lammissa. Puoliraitasukkula-ahventa tavataan trooppisissa, 23–27 celsiusasteen lämpöisissä olosuhteissa. Laji voi kasvaa jopa 17,7 senttimetrin mittaiseksi. Se saavuttaa sukukypsyyden 10–12 senttimetrin mittaisena.

## Lähteet
Kaunokäärmeenpää

**Kaunokäärmeenpää** (*Channa pulchra*) on käärmeenpäiden (Channidae) heimoon kuuluva pohjakalalaji, joka kuvattiin Myanmarista vuonna 2007.

## Ulkonäkö ja koko
Kalan pohjaväritys on ruskea, ja kyljissä on oransseja laikkuja. Suurin tavattu yksilö oli 30 senttimetrin mittainen.

## Elinympäristö ja levinneisyys
Laji elää makeassa vedessä Myanmarin trooppisissa, korkeintaan 23 celsiusasteen lämpöisissä olosuhteissa. Sen uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan puutteellisesti tunnettu.

## Lähteet
First Dates Suomi

**First Dates Suomi** on suomalainen tositelevisiosarja, joka perustuu brittiläiseen tositelevisioformaattiin *[[First Dates]]*. Ensimmäinen jakso esitettiin MTV3-kanavalla syksyllä 2019.

## Lähteet
Matti Kääriäinen

**Matti Kääriäinen** (s. 1949) on suomalainen ulkoasiainneuvos ja entinen suurlähettiläs. Kääriäinen jäi vuonna 2014 eläkkeelle toimittuaan ulkoministeriössä yhteensä 40 vuotta virkamiehenä eri tehtävissä, muun muassa Suomen Kenian ja Mosambikin suurlähettiläänä sekä näistä maista hoidetuissa jalkamaissa Angolassa, Swasimaassa, Ugandassa, Etiopiassa, Eritreassa, Somaliassa ja Seychelleillä. 

Into Kustannus julkaisi tammikuussa 2015 Matti Kääriäisen kriittisen kirjan kehitysavusta nimeltään *Kehitysavun kirous*. Kääriäisen mukaan nykyinen kehitysavun konsepti ei toimi eikä sen vaikutuksia seurata riittävästi. Hänen mukaansa useasta Suomen kehitysapuprojektista ei ole enää mitään jäljellä, ja pyrkimykset luoda länsimainen demokratia köyhiin kehitysmaihin on johtanut jopa päinvastaisiin tuloksiin. Kääriäinen kirjoittaa, että ulkoministeriö piilottelee kehitysavun kritiikkiä ministeriön sisään ja kertoo myös itse esittäneensä virkauransa aikana kehitysavun todellisuutta myönteisempänä PR-syistä. Lisäksi hän arvosteli kansainvälisten yritysten suorittamaa siirtohinnoittelua ja vähäistä verojen maksamista kehitysmaissa. Teoksen julkaisuhetkellä Suomen kehitysministerinä toiminut Sirpa Paatero kritisoi kirjaa pitäen sen tietoja osittain vanhentuneina.  Toisaalta kirjan on sanottu olleen aikaansa edellä kiinnittäessään huomion ns. rakenteellisiin ongelmiin kuten laittomaan pääomapakoon, kaupan vääristymiin, verovälttelyyn ja veroparatiiseihin kehitysmaiden kehityksen esteenä. Nämä asiat ovatkin nyt nousemassa huomion kohteeksi mm. YK:ssa.

## Teokset
*

## Lähteet
Kansalliskirjallisuus

**Kansalliskirjallisuus** on se osa kansan kirjallisuutta, jossa kansan ominaispiirteet selvimmin ilmenevät. Kansalliskirjallisuus käsittelee kansallista identiteettiä ja on muokannut sitä.

Kansalliskirjallisuuteen luetaan yleensä niin kansakunnan piirissä syntynyt kirjoitettu kirjallisuus kuin suullinen kansanrunouskin. Kansalliskirjallisuuteen on saatettu sisällyttää myös muun muassa historiankirjoitus ja poliittiset kirjoitukset. Toisinaan kansallikirjallisuuden piiriin katsotaan kuuluvan vain tietynkielinen elävä kirjallinen kulttuuri.

Kansalliskirjallisuuden käsitteen muodostuminen liittyi eurooppalaisten kansallisvaltioiden ja nationalismin syntyyn 1700- ja 1800-luvulla. Kansalliskirjallisuuden ideaa kehittivät ja systematisoivat etenkin saksalaiset romantikot kuten Georg Gottfried Gervinus.

1800-luvun Suomessa kansalliskirjallisuuden idea oli merkittävässä asemassa, ja kansallisfilosofi J. V. Snellmanin ohjelmaan kuului kansallishenkeä edistävän kansalliskirjallisuuden luominen. Kansalliskirjallisuuden käsite sai 1900-luvulla Suomessa sotien edellä ja sotienjälkeisinä vuosina erityisen kulttuuripoliittisen merkityksen. Suomessa julkaistiin vuosina 1930–1939 15-osainen teossarja *Suomen kansalliskirjallisuus*, ja 1940-luvun jälkipuoliskolla Rafael Koskimies julkaisi kolmiosaisen teoksen *Elävä kansalliskirjallisuus*.

## Lähteet
Ainoo ase

**Ainoo ase** on Alamaan omakustannealbumi, joka julkaistiin vuonna 2003.
## Kappaleet
# Intro
# Turha muistuttaa (feat. Anniina)
# Vie mukanaan
# Oikee tie
# Herneet nenään
# PPB rap (feat. Casper, Hahmo, Mängimies, Tunkio)
# Ainooase
# Valtaa ilman toisii
# Ei huolta huomisesta (feat. Anniina)
# Suuri mysteeri
# Mä haluun
# Aina sama paikka
# Kateelliset valittaa
# Kesä on taas (feat. Anniina)
# Sovinisti
# Nään kaiken taas
# Outro
Nälkä (albumi)

**Nälkä** on Alamaan kolmas albumi, joka julkaistiin vuonna 2016.
## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Rumba: 7,9/10

## Lähteet
Pieni suuri mies (albumi)

**Pieni suuri mies** on Alamaan toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 2011.
## Kappaleet
# Hetki ennen kaikkea
# Itse rakkaus
# Laittoman luonnon laulu
# Kissoi ja koirii
# Pullossa piruja
# Päästä kii
# Havahdus ja kuumotus
# Paskasta kultaa
# Räppikarvat
# Pieni suuri mies
# Steve simple
# Linnun lailla
Kääpiönheitto

**Kääpiönheitto** on viihteellinen laji, jossa kilpaillaan siitä, kuka heittää lyhytkasvuista ihmistä kauimmas. Kääpiönheittotapahtumia järjestetään usein baareissa. Lajissa on järjestetty myös maailmanmestaruuskilpailuja. Laji on kotoisin Australiasta.

Heitettävillä henkilöillä on suojavarusteet kuten kypärä, ja heidät heitetään pehmeälle alustalle. Osanottajat ovat mukana vapaaehtoisesti. Kääpiönheittoa on kuitenkin arvosteltu siitä, että se on alentavaa, ja se onkin kielletty joissain maissa, kuten Ranskassa ja joissain  Yhdysvaltain osavaltioissa. Kiellon kannattajat, kuten esimerkiksi Little People of America -järjestö, ovat vedonneet turvallisuussyihin ja kunnioitukseen. Jotkut lyhytkasvuiset kuitenkin haluaisivat sallia lajin sillä perusteella, että lyhytkasvuisilla pitäisi olla samat oikeudet itsensä hyväksikäytöllä ja nöyryyttämisellä ansaitsemiseen kuin muillakin ihmisillä tositelevision aikakaudella on.

## Lähteet
Émile Belcourt

**Émile Adrien Belcourt** (27. kesäkuuta 1926 Lafleche – 3. elokuuta 2017 Toronto) oli kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenorin ja baritonin välimaastossa. Alexander Gibson kiinnitti hänet Scottish Operaan sen ensimmäiselle kaudelle vuonna 1962, ja hän oli esiintyjänä Englannin kansallisoopperassa noin kolmen vuosikymmenen ajan.

Belcourt palveli laivastossa toisen maailmansodan lopussa. Hän sai oppiarvon farmasiassa vuonna 1949, mutta hänet houkuteltiin lauluvalmennukseen Lontooseen. Hän pääsi laulamaan Glyndebournen kuoroon ja jatkoi opintoja Wienissä sekä Pariisissa. Pariisissa ollessaan hän sai Alexander Gibsonin huomion tämän kuultua radiosta Pelléasin roolin *[[Pelléas et Mélisande]]* -oopperassa Belcourtin tulkitsemana. Näin Belcourt pääsi laulamaan sen myös Scottish Operan ensimmäiselle kaudelle; esitys siellä osoittautui menestykseksi ja vakiinnutti Scottish Operan merkittävän aseman oopperamaailmassa. Belcourt esiintyi Scottish Operan ensikaudella myös *[[Madama Butterfly]]* -oopperassa. Uransa varhaisissa vaiheissa hän oli puhtaasti tenori, mutta oli siirtynyt 1960-luvun puolessavälissä enemmän baritonille ominaisiin rooleihin. Hän saavutti menestystä Logen roolilla Reginald Goodallin englanninkielisessä tuotannossa (1976) *[[Nibelungin sormus|Nibelungin sormuksessa]]* ja Herodeksen roolissa *[[Salome (ooppera)|Salomessa]]*. Ensin mainitulla roolilla hän tuli kansainvälisestikin tunnistetuksi. Belcourtin monipuolisuus tuli ilmi hänen esiintymisessään musikaaleissa *[[Kiss Me, Kate]]* ja *[[South Pacific]]* -tuotannossa (1988).

Belcourt palasi usein Scottish Operaan, muistettavimmin toisella kaudella Cassion roolissa *[[Otello]]*-oopperassa Charles Craigin, Luisa Bosabalianin ja Peter Glossopin kanssa sekä Šuiskin roolissa Michael Geliot'n *[[Boris Godunov (ooppera)|Boris Godunov]]* -tuotannossa (1965), jossa nimiroolissa esiintyi basso David Ward. Belcourt palasi myös sen viimeiseen tuotantoon (1974). Hän esiintyi usein Sadler's Wellsin kiertueilla Skotlannissa.

Belcourt esiintyi myös Archibald Grosvenorina Gilbert ja Sullivanin *[[Patience (operetti)|Patiencessa]]*, Danilon roolissa *[[Iloinen leski|Iloisessa leskessä]]* ja Raoulina *[[La vie Parisienne]]ssa*.

Belcourt oli kahdesti naimisissa. Kuolemaansa saakka hän oli naimisissa sopraano Norma Burrowsin kanssa. Hänellä oli jälkimmäisestä avioliitostaan kaksi ja edellisestä kuusi lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Pekka Möttö

**Pekka Möttö** (s. 26. helmikuuta 1968) on suomalainen kauppatieteiden maisteri, Onnibusin perustaja yhdessä Lauri Helken kanssa ja yrityksen alkuperäinen toimitusjohtaja. Möttö jätti Onnibus.comin vuonna 2016 ja siirtyi toimitusjohtajaksi taksi- ja kimppataksipalveluita välittävään Kyyti Groupiin, joka toimii kansainvälisillä älyliikennemarkkinoilla. Mötöllä on viisi lasta. Möttö on Suomen Lähijunat Oy:n perustaja yhdessä Antero Alun kanssa.

## Lähteet
Anduze

**Anduze** on kunta Ranskan eteläosassa Gardin departementissa Occitanien alueella.  Se sijaitsee noin 15 kilometriä Alès'n kaupungista lounaaseen.

Anduzen strategisen sijainnin takia se on ollut linnoitettu jo gallialaisten aikaan, jolloin kaupungin takana olevalla kalliolla oli oppidum, ja sen jälkeen roomalaisten castra. Kaupungin kasvoi kohti Gardonjokea. 1500-luvulla siellä oli yli 7 000 asukasta, ja siitä muodostui kapeakatuinen, tiheästi ja korkeasti rakennettu kaupunki.

Kaupungin kellotornia (*Tour de l'Horloge*) rakennettiin viisikymmentä vuotta ja se valmistui vuonna 1320. Kellotorni on kolmekerroksinen, ja sen kattoterassia käytettiin vartiopaikkana satavuotisen sodan aikana. Kauppahalli (*Halle couverte*) rakennettiin vuonna 1453 viljan ja kastanjoiden myyntipaikaksi aina satokauden mukaan. Aukiota ympäröivät melko suuret rakennukset, joissa on hiekkakivistä tehtyjä kuisteja. Ne olivat porvariston ja aatelisten asuntoja. Aukiolla oleva itämaista tyyliä oleva Pagodan suihkulähde on vuodelta 1648. Reformoitujen kirkkojen suuri temppeli (*Grand temple*) rakennettiin vuosina 1820–1823 kasarmin piha-alueelle. Temppelin julkisivua koristaa uusklassinen päätykolmio pylväineen. Temppelin sisäseinään on muurattu kaksi vuodelta 1600 olevaa vanhan temppelin kiveä.


Tiedosto:2010_Anduze,_Cevennes,_France.jpg|Tour de l'Horloge
Tiedosto:Anduze_2684.JPG|Halle couverte
Tiedosto:Anduze_fontaine_Pagode.JPG|Pagodan suihkulähde
Tiedosto:Grand_Temple_d'Anduze_(2).jpg|Grand temple
Tiedosto:Anduze-Grand_temple-Dédicace-20120901.jpg|Temppelin vuodelta 1600 olevat kivet


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Brittiläisen Antarktiksen alueen lippu

**Brittiläisen Antarktiksen alueen lippu** on Yhdistyneen kuningaskunnan vaatiman Brittiläisen Antarktiksen merentakaisen alueen tunnus. Se otettiin käyttöön vuonna 1963. Sen mittasuhteet ovat 1:2.

Lipussa on valkoisella pohjalla tangon puoleisessa yläkulmassa Yhdistyneen kuningaskunnan lippu ja liehuvalla puolella Brittiläisen Antraktiksen alueen vaakuna. Vaakunassa on valkoisella kilvellä kolme sinistä aaltoa ja niiden edessä punaisessa, alaspäin osoittavassa kiilassa kultainen soihtu. Vaakunan päällä on kypärä, jonka koristeena on tutkimusalus RRS Discoverya esittävä laiva. Kilvenkannattajina on toisella puolella ruoholla seisova kultainen leijona ja toisella puolella jäällä seisova keisaripingviini. Vaakunan alla on alueen motto ”Research and Discovery”.

## Aiemmat liput
Brittiläinen Antarktiksen alue kuului vuosina 1845–1962 Falklandinsaarten alaisuuteen. Alueella oli siten käytössä Falklandinsaarten lippu sen käyttöönottovuodesta 1876 alkaen.


File:Flag of the Falkland Islands (1876–1925).svg|Falklandinsaarten lippu (käytössä Brittiläisellä Antarktiksen alueella 1876–1925)
File:Flag of the Falkland Islands (1925–1948).svg|Falklandinsaarten lippu (1925–1948)
File:Flag of the Falkland Islands (1948–1999).svg|Falklandinsaarten lippu (1948–1962)


## Muut liput
Brittiläisen Antarktiksen alueen lipusta on käytössä kaksi muuta versiota: hallituslippu sekä komissaarin lippu. Hallituslipun pohja on valkoisen sijasta laivastonsininen, ja vaakunakokonaisuuden sijasta liehuvalla puolella on pelkkä vaakunakilpi. Hallituslippua käyttävät alukset, jotka tekevät työtä alueen hallinnolle. Komissaarin lippu on Yhdistyneen kuningaskunnan lippu, jonka keskellä on seppeleen reunustamassa valkoisessa ympyrässä Brittiläisen Antarktiksen alueen vaakuna.


File:Government Ensign of the British Antarctic Territory.svg|Brittiläisen Antarktiksen alueen hallituslippu
File:Flag of the Commissioner of the British Antarctic Territory.svg|Brittiläisen Antarktiksen alueen komissaarin lippu


## Lähteet
Roihis Musica

**Roihis Musica** on 2009 perustettu levymerkki, joka on yksityinen elinkeinonharjoittaja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*roihismusica.fi
Suomalainen paikannimikirja

**Suomalainen paikannimikirja** on Sirkka Paikkalan päätoimittama ja 30-henkisen kirjoittajajoukon laatima, vuonna 2007 julkaistu, lähes 600-sivuinen suomalaisiin paikannimiin keskittyvä tietokirja ja hakuteos. Teos on ladattavissa nyttemmin ilmaiseksi myös pdf-näköisjulkaisuna  sekä kuvattomana pdf-julkaisuna.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalainen paikannimikirja. Kuvallinen pdf-julkaisu (2019) (kotus.fi)
Antonello da Caserta

**Antonello da Caserta** (n. 1355 Caserta – 1402 Pavia) oli italialainen keskiajan säveltäjä. Hänen ranskankieliset työnsä todennäköisesti 1370- ja 1380-luvuilta ovat tyylillisesti niin lähellä Guillaume de Machautia, että hän on saattanut olla jonkin aikaa Ranskassa Machaut'n opissa. Hän oli myös munkki.

Da Casertan madrigaalin *Del glorioso titolo d'esto duce* uskotaan olevan Gian Galeazzo Viscontin Milanon herttuaksi kruunaamista (1395) varten sävelletty. Ballata *Più chiar che'l sol* on saattanut olla herttuan sisaruksentytär Lucia Viscontin naimisiinmenon (1399) kunniaksi tehty. Da Caserta saattoi kuolla vuonna 1402 hovia samoihin aikoihin koetelleeseen kulkutautiin. 

Da Casertan teoksiin kuuluu yhdeksän balladia, kahdeksan ballataa, kaksi rondeauta, madrigaali, virelai ja hymni. Lisäksi jotkin hänen mahdollisista teoksistaan ovat jääneet alkuperältään kyseenalaisiksi. Suurin osa da Casertan teoksista on säilynyt joko Mancini Codexissa Luccassa tai Archivio di Stato Bibliotecassa Modenassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: Antonello da Caserta: nuotteja
Hans Krása

**Hans Krása** (30. marraskuuta 1899 Praha – 16. lokakuuta 1944 Auschwitz) oli tšekkiläinen säveltäjä. Hän opiskeli Alexander von Zemlinskyn johdolla Prahassa. Hän vietti aikaansa myös Pariisissa. 1920-luvulla hänen teoksiaan esitettiin Ranskassa sekä Yhdysvalloissa, ja useita hänen sävellyksistään julkaistiin Wienissä ja Pariisissa. Krása joutui juutalaisena Theresienstadtin keskitysleirille, mutta osallistui myös sen musiikilliseen elämään ennen joutumistaan Auschwitziin, jossa hänet surmattiin myrkkykaasulla.

Krásan töihin 1920- ja 1930-luvuilta kuuluu useita laulusarjoja (sekä orkesteri- että pianosäestyksellä), sinfonia pienelle orkesterille, jousikvartetto, kantaatti *Die Erde ist des Herrns*, ooppera *Verlobung in Traum* sekä kamarimusiikkiteos cembalolle ja seitsemälle muulle soittimelle.

Krásan lastenooppera *Brundibár* esitettiin Theresienstadtissa 55 kertaa, ja se myös ikuistettiin natsien propagandafilmille Punaisen Ristin kansainvälisen komitean tutkinnan aikana. Viimeisiltä vuosilta ovat myös Krásan sävellykset *Alkusoitto pienelle orkesterille* ja *Kolme laulua baritonille, klarinetille, alttoviululle ja sellolle*.

## Lähteet
Pikkolan koulu

**Pikkolan koulu** on Kangasalan keskustan tuntumassa Pikonkankaalla sijaitseva peruskoulun yläkoulu (luokat 7–9). Se on oppilasmäärältään Kangasalan suurin koulu.

Koulu sijaitsee laajalla Pikkolan kampusalueella, jonka yhteydessä toimivat myös Kangasalan lukio ja Tredun Kangasalan toimipiste.

## Opetus ja tilat
Yleisopetuksen lisäksi Pikkolan koulussa järjestetään joustavaa perusopetusta (JOPO-luokka) sekä siellä toimii kuntouttava luokka.

Koulun tilat on jaettu kolmeen osaan: päärakennukseen, taitotaloon ja liikuntahalliin. Päärakennuksessa sijaitsevat useimmat aineopetustilat, ruokala ja hallinto, kun taas taitotalossa ovat teknisen työn ja muiden taitoaineiden tilat.

## Lähteet
Saban lippu

**Saban lippu** on Saban tunnus. Lipun yläkulmissa on punaiset kolmiot ja alakulmissa siniset kolmiot. Keskellä on valkoinen vinoneliö. Neliön keskellä on kultainen viisisakarainen tähti. Punainen väri kuvaa "yhtenäisyyttä voimakkuudessa ja rohkeudessa", sininen väri kuvaa taivasta ja merta, valkoinen väri rauhaa ja ystävyyttä. Kultainen tähti kuvaa Saban saarta. Lippu otettiin käyttöön 6. joulukuuta 1985. Lippu valittiin erillisessä kilpailussa. Voittaneen lipun on suunnitellut Edmond Johnson.

## Lähteet