Harmaahaikara

**Harmaahaikara**  (*Ardea cinerea*) on kaulushaikaran ohella Suomen yleisin haikara. 

## Koko ja ulkonäkö
Lintu on noin metrin korkuinen ja sen siipien kärkiväli on 155–195 cm.

Harmaahaikara on nimensä mukaisesti miltei kokonaan harmaa. Sillä on kuitenkin valkoinen pää, jossa mustat "kulmakarvat" jotka kaartuvat taakse töyhdöksi. Jalat ovat kellanharmaat ja nokka oranssinkeltainen. Ääni on voimakas rääkäisy, jota kuulee varsinkin hämärissä ja yöllä.

Harmaahaikaran voi kaukaa sekoittaa kurkeen, mutta haikara pitää lentäessään kaulaansa taivutettuna. 

Vanhin suomalainen rengastettu harmaahaikara on ollut vähintään 16 vuotta 6 kuukautta 23 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut tanskalainen vähintään 37 vuoden ja 6 kuukauden ikäinen yksilö.

## Levinneisyys

Harmaahaikaroita on melkein kaikkialla Euroopassa ja Aasiassa, ainoastaan pohjoisessa niitä näkee harvoin. Niitä esiintyy myös Etelä-Afrikassa ja Madagaskarilla.

Vuonna 2015 arvioitiin, että harmaahaikaroita on maailmassa 790&nbsp;000–3&nbsp;700&nbsp;000 yksilöä. Vuosina 2013–2018 Euroopan pesimäkannaksi arvioitiin 246&nbsp;000–350&nbsp;000 paria, joista noin kolmasosa Venäjän puolella. Suomessa levinneisyytensä pohjoisrajoilla esiintyvä harmaahaikara kuuluu linnustomme uudistulokkaisiin, sillä lajin ensipesinnät varmistettiin vasta 1920-luvulla. Laji säilyi hyvin harvalukuisena pesijänä aina 1980-luvulle asti, ja vielä 1990-luvullakin kannanarvio oli noin sata pesivää paria. Vuonna 2024 Suomen pesimäkannaksi arvioitiin jo 1&nbsp;500–2 000 paria. Harmaahaikarat pesivät Suomessa pääasiassa rannikkoseuduilla, vaikka viime vuosina laji on levittäytynyt myös sisämaahan. 

## Elinympäristö
Harmaahaikaran keskeisimmät elinympäristövaatimukset ovat matala vesi, suhteellisen suuret saaliseläimet ja 4–5 kuukautta jäätöntä vettä pesintäkautena. Se ei kuitenkaan ole vaativa vesistöjen suhteen, ja sitä tavataan makeassa vedessä sekä murto- ja merivedessä. Se suosii kuitenkin alueita, joissa isoja puita, koska se pesii yleensä puissa.

## Lisääntyminen
Harmaahaikaran pariutumisaika on sadekaudella trooppisilla seuduilla, tammi-toukokuussa muualla alueesta riippuen. Tropiikissa laji voi lisääntyä kuitenkin ympäri vuoden. Laji pesii satojen tai tuhansien parien yhteiskunnissa, vaikka toisinaan pesät ovat yksittäisiä tai pienissä 2–10 pesän rykrelmissä. Pesä on laakea risukasa puussa, usein korkealla kuusessa. Emo munii 3–5 munaa, joita se hautoo 21–26 vrk. Poikaset lähtevät pesästä 8-viikkoisina.

## Ravinto
Harmaahaikara pyydystää pääasiassa 10–25 senttimetriä pitkiä kaloja. Se seisoo liikkumattomana matalassa vedessä ja iskee salamannopeasti nokkansa varomattomaan saaliiseen. Sille kelpaavat myös sammakkoeläimet, käärmeet, linnunpoikaset, ravut ja pikkujyrsijät. Tehokkaina kalansyöjinä harmaahaikarat voivat aiheuttaa merkittäviä tappioita kalanviljelylaitoksilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Leinonen, Antti 1979: Harmaahaikara *Ardea cinerea* pesivänä Oulujärvellä 1975. – Lintumies 4.1979 s. 181. LYL.
* Willamo, Risto & Tarsa, Veikko 1988: Tietoja harmaahaikaran pesimäaikataulusta Suomessa. – Lintumies 1.1988 s. 25. LYL.
*LuontoPortti: Harmaahaikara (''Ardea cinerea'')
*ITIS: Ardea cinerea 
*Harmaahaikara (Ardea cinerea) Photos