open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pembury

**Pembury** on noin  asukkaan kylä ja kunta (*civil parish*) Kentin kreivikuntaan kuuluvassa Tunbridge Wellsin kaupunkipiirissä Kaakkois-Englannissa. Se sijaitsee 4 kilometriä Royal Tunbridge Wellsin kaupungista koilliseen ja 48 kilometriä Lontoosta kaakkoon.

## Tunnettuja pemburylaisia
* Danny Webb (s. 1991), ratamoottoripyöräilijä, asuu Pemburyssa
* Michel Roux Jr. (s. 1960), kokki, syntynyt Pemburyssa
* Rob Cross (s. 1990), dartsinpelaaja, syntynyt Pemburyssa
* Shane MacGowan (s. 1957), The Pogues -yhtyeen laulaja, syntynyt Pemburyssa
* Victorine Foot (1920−2000), taidemaalari

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Pemburyn kylän sivusto
* Pembury Schoolin sivusto
* Pembury (The Ghost of Hawkwell)
Nicky Pastorelli

**Nicky Pastorelli** (s. 11. huhtikuuta 1983 Haag) on hollantilainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 2000 Pastorelli kilpaili Hollannin Formula Arcobaleno -sarjassa sijoittuen kolmanneksi. Vuonna 2001 hän kilpaili Italian Formula Renault -sarjassa sijoittuen 18:nneksi. Vuonna 2002 Pastorelli kilpaili Eurocup Formula Renault -sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2003 hän kilpaili Euroseries 3000 -sarjassa sijoittuen viidenneksi. Seuraavana vuonna hän voitti sarjan mestaruuden. Vuonna 2005 Pastorelli testasi Minardin F1-autoa toimien samalla Jordan-tallin testikuljettajana. Hän oli myös mukana Midland-tallin nuorten kuljettajien ohjelmassa, mutta ei saanut kuljettajanpaikka kaudelle 2006 vaan toimi tallin kolmoskuljettajana. Vuonna 2006 Pastorelli kilpaili Champ Car -sarjassa sijoittuen 17:nneksi. Vuonna 2008 hän kilpaili American Le Mans Series -sarjassa sijoittuen kolmanneksi Dutch Supercar Challenge -sarjassa. Seuraavana vuonna hän sijoittui sijalle 22 GT2-luokassa. Vuonna 2010 Pastorelli kilpaili GT1 World Championship -sarjassa sijoittuen sijalle 32. Pastorelli jatkaa sarjassa kaudella 2011. Hän ajoi avausvoittonsa Navarran kilpailussa.

## Lähteet
Nina Costa

**Nina Costa** on romanialaissyntyinen suomalainen laulaja, joka oli suosittu esiintyjä Suomen ravintoloissa 1970-luvulla. Hän teki yhden pitkäsoiton *Tällainen olen* Tophits-levymerkille vuonna 1978.
Levyllä häntä säestivät Taisto Wesslin, Jani Uhlenius, Pentti Nevalainen ja Kalevi Nyqvist.

Nina Costa oli kotimaassaan Romaniassa tunnettu artisti 1960-luvun lopulla. Hän pääsi kiertueelle ympäri Eurooppaa 1970-luvun taitteessa. Suomessa hän rakastui, keskeytti kiertueensa, avioitui suomalaismiehen kanssa ja jäi asumaan maahan. Hän alkoi saada Suomessakin mainetta temperamenttisena ravintolaesiintyjänä.

Costasta tehtiin 1970- ja 1980-luvulla monia naistenlehtijuttuja ja radiohaastatteluja, joissa hän kritisoi suomalaisten kylmää suhtautumista lähimmäisiin, etenkin vanhuksiin.

## Diskografia
* Tällainen olen, Tophits (1978)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Royal Tunbridge Wells

**Royal Tunbridge Wells** (lyh. usein **Tunbridge Wells**) on noin  asukkaan kaupunki Kentin kreivikunnassa Kaakkois-Englannissa. Se kuuluu laajempaan **Tunbridge Wellsin** kaupunkipiiriin (*borough*), jossa on 16 kuntaa (*civil parish*) ja yhteensä noin  asukasta. Royal Tunbridge Wellsin kaupungilla ei ole kunnallista itsehallintoa (*unparished area*), vaan se on suoraan kaupunkipiirin alaisuudessa.

Kaupunki on maanteitse 64&nbsp;km:n päässä Lontoosta, junalla matkaa on 55,5&nbsp;km. Se sijaitsee lähellä East Sussexin rajaa, High Wealdin pohjoislaidalla.

Royal Tunbridge Wellsin ystävyyskaupunki on saksalainen Wiesbadenin kaupunki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tunbridge Wells Borough Council
* Tunbridge Wells Museum & Art Gallery 
* Royal Tunbridge Wells Town Forum
* The Royal Tunbridge Wells Civic Society
* VisitTunbridgeWells.com
* Roughwood's historic image gallery with notes
Cruisers

**Cruisers** on suomalainen yhtye, joka teki yhden albumin Rockin-levymerkille. Helsinkiläisnelikko sai levytyssopimuksen tultuaan toiseksi Rock-kuningas-kilpailussa 1978.

## Kokoonpano
* Tapani Mehtonen ‎– kitara
* Markku Parkkinen ‎– kitara
* Juki Kulmala ‎– rummut, laulu
* Jari Seppänen ‎– basso, laulu

## Diskografia
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Mieheni ex-naiset

**Mieheni ex-naiset** () on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut satiirinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Nick Hurran.

## Juoni

Stacy Holt (Brittany Murphy) toimii tuottajana päiväsajan talk showssa. Hän on vakuuttunut siitä, että hänen poikaystävänsä Derek (Ron Livingston) on hänelle Se Oikea tämän sitoutumiskammosta huolimatta. Stacyn kollegan Barbin (Holly Hunter) neuvosta Stacy katsoo poikaystävänsä kämmentietokoneesta tämän kolmen entisen tyttöystävän nimet ja numerot. Joukossa on ranskalainen supermalli, gynekologi ja kokki.

Hän järjestää tapaamisen jokaisen naisen kanssa, jotta saisi tietää enemmän Derekistä. Stacyn suunnitelma kärsii kuitenkin takaiskun, kun hän ystävystyy yhden naisista kanssa (kokki).

Lopulta Barb pettää Stacyn, kun hän, Derek ja entiset tyttöystävät kutsutaan lavalle kesken suoran lähetyksen. Kesken ohjelman Stacy tajuaa, ettei ole Se Oikea Derekille ja päättää antaa hänen mennä. Matkalla ulos Barb, joka on selvästi järjiltään, kertoo Stacylle, että hänen toimensa olivat harkittuja ja kutsuu "tapahtumaa" mestariteokseksi. Kamerat kuvaavat heitä, kun Stacy vastaa: "Pitäisi repiä silmät päästäsi. Mutta miten voisit katsoa itseäsi peilistä aamuisin?", jolle yleisö hurraa. Stacy lähtee studiolta, kun kamera kuvaa liikuttunutta Barbia.

Lopussa Stacy pääsee unelmatyöhönsä Diane Sawyerille ja tapaa Carly Simonin.

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
### Arvostelut
* 

## Lähteet
Little Black Book (kappale)

__NOTOC__
**"Little Black Book"** on neljäs single Belinda Carlislen vuonna 1992 julkaistulta albumilta *[[Live Your Life Be Free]]*. Se oli Carslislen ensimmäinen ikinä kirjoittama kappale. Tuleva Grammy-voittaja Sheryl Crow lauloi kappaleen taustat.

## Musiikkivideo
Musiikkivideon ohjasi Scott Kalvert.

## Listat

## Kappaleet
### CD 1
# Little Black Book (album version) 
# Only a Dream (Previously unreleased) (Charlotte Caffey, Belinda Carlisle ja Richard Feldman)
# The Air You Breathe (Previously unreleased) (Donna Weiss ja David White)

### CD 2
# Little Black Book (Little black mix version) 
# Little Black Book (Belinda's in the house mix version) 
# Little Black Book (Album version) 
# The Air You Breathe

## Lähteet
Philadelphia Fury

**Philadelphia Fury** oli yhdysvaltalainen jalkapalloseura, jonka joukkue pelasi North American Soccer Leaguessa vuosina 1978–1980.

Fury toi ammattilaisjalkapalloilun takaisin Philadelphiaan vuoden tauon jälkeen, kun se otti vuonna 1976 lakkautetun Philadelphia Atomsin paikan NASL:ssä. Seuran omistajiin kuuluivat muun muassa muusikot Rick Wakeman, Peter Frampton ja Paul Simon.

Fury pääsi lyhyen historiansa kahtena ensimmäisenä kautena NASL:n pudotuspeleihin. Parhaimmillaan se ylsi konferenssinsa välieriin kaudella 1979, jossa se hävisi tulevalle loppuottelijalle Tampa Bay Rowdiesille. Kohtuullisesta menestyksestä huolimatta seuran yleisömäärät olivat liigan heikoimpia, ja kauden 1980 päätyttyä pettymykseen myös pelikentällä seura myytiin ja siirrettiin Montrealiin, jossa siitä tuli Montreal Manic.

Furyn tunnetuimpia pelaajia oli vuonna 1966 maailmanmestaruuden Englannin kanssa voittanut Alan Ball, joka pelasi joukkueessa kausina 1978–1979. Seuran kotistadionina toimi Veterans Stadium.

## Lähteet
Kootut levyt osa 22 (Olavi Virta)

**Kootut levyt osa 22** on vuonna 1994 julkaistu Olavi Virran kokoelmalevy, johon on koottu hänen levytyksiään vuosilta 1956–1957. Äänittäjänä toimi muun muassa Heikki Hintikka.

Raita 1 ”Yksinäisyys” on eri kappale kuin Virran myöhemmin vuonna 1962 levyttämä samanniminen sävelmä.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#
Nelsan Ellis

**Nelsan Ellis** (30. marraskuuta 1977 Harvey, Illinois, Yhdysvallat – 8. heinäkuuta 2017 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija.

## Nuoruus
Ellis syntyi Harveyn kaupungissa Illinois'ssa, lähellä Chicagoa. Hänen äitinsä oli yksinhuoltaja. Äidin saatua hermoromahduksen Ellis ja hänen sisaruksensa muuttivat isoäitinsä luo Alabamaan. Ellis kävi Alabamassa ensin Jess Lanier High Schoolia vuoden ajan, kunnes siirtyi McAdory High Schooliin. Hän muutti 15-vuotiaana takaisin Illinoisiin tätinsä luo ja valmistui Thornridge High Schoolista vuonna 1997. Ellis liittyi 17-vuotiaana merivoimiin mutta ei pysynyt siellä kauaa. 

## Ura
Ellis opiskeli teatteria Juilliardissa. Opiskeluaikoinaan hän kirjoitti näytelmän *Ugly*, joka sai Lincoln Centerin Martin E. Segal -palkinnon. Näytelmä perustui osittain Ellisin sisaren kokemuksiin perheväkivallasta.

Ellis on esiintynyt muun muassa elokuvissa *[[Express – Ernie Davisin tarina]]*, *[[Piiat]]* ja *[[Get On Up]]*. Hänellä oli rooli televisiosarjassa *[[The Inside]]* vuonna 2005. Sen jälkeen hän vieraili *[[Veronica Mars]]issa*.

Vuosina 2008–2014 Ellis näytteli homoseksuaalia huumediileriä, Lafayette Reynoldsia, HBO:n kauhusarjassa *[[True Blood]]*. Hän sai roolistaan Satellite-palkinnon vuonna 2008. Ellis ja hänen roolihahmonsa serkkua Taraa sarjassa esittänyt Rutina Wesley olivat hyviä ystäviä Juilliardin ajoilta.

## Kuolema
Ellis kuoli 39-vuotiaana Los Angelesissa 8. heinäkuuta 2017 sydäninfarktin aiheuttamiin komplikaatioihin. Hän oli ennen kuolemaansa kärsinyt vuosia päihderiippuvuudesta. Perhe kertoi julkaisemassaan tiedotteessa Ellisin saaneen verenmyrkytyksen viimeisen vieroitushoitonsa aikana.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Nelsan Ellis TV.com-sivustolla 
* HBO - True Blood - Nelsan Ellis
6-fosfoglukono-δ-laktoni

**6-Fosfoglukono-δ-laktoni** (C6H11O9P) on laktoni ja välituote pentoosifosfaattireitissä.

## Biokemia
6-Fosfoglukono-δ-laktonia muodostuu pentoosifosfaattireitin ensimmäisessä vaiheessa glukoosi-6-fosfaatista  glukoosi-6-fosfaattidehydrogenaasin katalysoimana. 6-Fosfoglukono-δ-laktonin lisäksi muodostuu myös 6-fosfoglukono-γ-laktonia ja nämä kaksi voivat muuntua toisikseen. Laktonit ovat melko taipuvaisia hydrolyysiin ja soluolosuhteissa 6-fosfoglukono-δ-laktoni hydrolysoituu spontaanisti. Yhdiste on myös ainoa 6-fosfoglukonolaktonaasientsyymin, joka katalysoi pentoosifosfaatin seuraavaa vaihetta 6-fosfoglukono-δ-laktonin hydrolyysiä 6-fosfoglukonaatiksi, substraatti. 6-Fosfoglukono-δ-laktonin hydrolysointi hoitaa kahta tehtävää. Näin aineenvaihdunnan kannalta hyödyntöntä 6-fosfoglukono-γ-laktonia ei pääse kertymään eliöihin ja erittäin reaktiivinen ja mahdollisesti myrkyllinen 6-fosfoglukono-δ-laktoni saadaan tehokkaammin hydrolysoitua. Muiden laktonien tavoin 6-fosfoglukono-δ-laktoni on hyvin elektrofiilinen ja voi reagoida elimistön nukleofiilien esimerkiksi aminohappojen tai proteiinien kanssa ja tämä voi johtaa toimimattomiin proteiineihin.

## Lähteet
Vesta (täsmennyssivu)

**Vesta** voi viitata seuraaviin asioihin:

* Vesta, antiikin Rooman kotilieden jumalatar
* Vesta, naisen etunimi
* 4 Vesta, asteroidi
* Vesta-ryhmä, asteroidiryhmä sisemmällä asteroidivyöhykkeellä
* ''HMS Vesta'' (1910), Ruotsin laivaston Plejad-luokan torpedovene
* Kulosaaren Vesta, helsinkiläinen jääpalloseura
* Vesta, entinen rautatieliikennepaikka Inkoossa 73 kilometriä Helsingistä
* Vesta-silli, nimetty Västanfjärdin mukaan
* Lada Vesta, automalli
* Vesta, oik. Vesta Rebekka Burman (s. 1994), suomalainen laulaja-lauluntekijä
* ''S/S Vesta'', Suomen Höyrylaiva Oy:n rahtihöyrylaiva, joka upposi 1945
* ''M/S Vesta'', Suomen Höyrylaiva Oy:n rahtimoottorilaiva
* Vesta, Digitalin ja Compaqin kehittämä versionhallintajärjestelmä.
Blondin kosto

**Blondin kosto** () on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Robert Luketic. Elokuva kertoo Elle Woodsista, jonka poikaystävä jättää hänet, koska hän ei muka ole otettavissa vakavasti. Elle päättää mennä Harvardiin opiskelemaan näyttääkseen ex-poikaystävälleen olevansa täysin vakavastiotettava.

Elokuva sai jatko-osan *[[Blondin kosto 2]]* vuonna 2003. Vuonna 2018 ilmoitettiin, että toinen jatko-osa on tekeillä.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
*Helsingin Sanomien* Kaisu Tervonen nautti käsikirjoitusideasta, jossa päähenkilöllä on vain etua asianajan työssään siitä, että tietää jumppaohjelmista, merkkikengistä ja permanenteista. ”Yksilökeskeinen ja naisvetoinen menestystarina sopi aikansa henkeen, mutta ei sen tenho ole sittemmin kadonnut.” *[[Tv-maailma]]*-lehdessä Arto Pajukallio kirjoitti, että elokuva, toisin kuin jatko-osansa, sekoittaa onnistuneesti höyhenenkevyttä hömppäviihdettä, feminististä tyttöenergiaa ja piruilevaa sosiaalisatiiria. Film-O-Holic.com-sivustolla Mari Verho totesi elokuvan nuorentavan katsojaansa, kun suupielet ovat 96 minuuttia yhtäjaksoisesti yläviistossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Blondin kosto. Helsingin Sanomat 9.11.2001.
* Blondin kosto. Episodi 9.11.2001.
John Kinsella

**John Kinsella** on seuraavien henkilöiden nimenä:

* John Kinsella (1932-2021), irlantilainen säveltäjä
* John Kinsella (s. 1947), irlantilainen hurlingpelaaja
* John Kinsella (s. 1950), australialainen painija
* John Kinsella (s. 1952), yhdysvaltalainen uimari
* John Kinsella (s. 1963), australialainen runoilija
Joe – jokapaikan höylä

**Joe – jokapaikan höylä** () on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on käsikirjoittanut John Scott Shepherd ja ohjannut John Pasquin. Elokuvaa pääosaa, työpaikkakiusaamisesta kärsivää miestä, esittää Tim Allen. Muissa keskeisissä rooleissa esiintyvät Julie Bowen, Kelly Lynch, Greg Germann, Hayden Panettiere, Patrick Warburton ja Jim Belushi.

John Scott Shepherd kirjoitti käsikirjoituksen perustuen kokemuksiinsa mainosalalta. Vaikka roolia tarjottiin alun perin Jim Carreylle, sen sai lopulta Allen. Elokuva on kolmas, jossa Allen ja Pasquin näyttelevät yhdessä. Aiempia ovat vuonna 1994 ilmestynyt *[[Mutta mitä tapahtui joulupukille?]]* ja vuonna 1997 ilmestynyt *[[Viidakosta toiseen]]*. Elokuva kuvattiin Minnesotassa.

Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 21. joulukuuta 2001 ja sai vaihtelevia arvosteluja. Elokuvan tuotantobudjetti oli 38 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, mutta se tuotti elokuvateattereissa maailmanlaajuisesti vain 24,5 miljoonaa dollaria, joten sitä voidaan kutsua taloudelliseksi epäonnistumiseksi. Elokuva sai yhden palkintoehdokkuuden, joka meni sivuosassa esiintyneelle Hayden Panettierelle.

## Näyttelijät

## Lähteet
Valentine (yhtye)

**VALENTINE** tai joskus myös **Valentine** on yhdysvaltalainen Hard Rock-yhtye Kalifornian Los Angelesista, jonka Emily Ellis perusti vuonna 2005 vaihtelevin kokoonpanoin.

## Yhtye
Bändin alkuajoista ei ole hirveästi tiettäviä faktoja nimen keksimistä pidemmälle. Ellis perusti yhtyeen vuonna 2005 Los Angelesissa muutaman toistaiseksi mainitsemattoman muusikon kanssa. Yhtye sai nimensä Emily Ellisin oltuaan riidoissa silloisen poikaystävänsä kanssa. Hän on siteerannut itsensä toteavan "I don't need you to be my valentine, the band already is my valentine." ja hän sai ideansa siitä. Valentine julkaisi debyyttialbuminsa ystävänpäivänä 2010 nimeltä Today it Begins.

## Today it Begins
Albumi on 2000-luvun puolivälin LA-bändille hyvin tyypillinen. Kappaleet ovat hyvin mollivoittoisia, nopeita ja kitarapainotteisia. Sanoitukset ovat syvällisiä ja suurilta osin albumin tekstit ovatkin hyvin henkilökohtaisia. Kappaleet ovat erittäin melodisia ja teknisesti haastavia.

### Kappalelistaus
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Albumin kokoonpano
* Emily Ellis - laulu
* Ryan Clayton - kitara, rummut
* Eric Mata - kitara
* Dan Kremer - basso
Joseph Grimaldi

**Joseph Grimaldi** (1778–1837) oli englantilainen pantomiimitaiteilija, jota pidetään klassisen klovnin roolin keksijänä. Hän otti käyttöön pikkulapsen pukua jäljittelevän värikkään asun ja meikin, johon kuului valkoinen naama, punaiset huulet, liioiteltu poskipuna ja kaarevat kulmakarvat. Meikin käyttö oli suuri muutos, koska aikaisemmin pantomiimiesiintyjät olivat käyttäneet naamioita.

Grimaldi syntyi teatterisukuun; sekä hänen isänsä että isoisänsä olivat esiintyneet näyttämöllä. Joseph, jota kutsuttiin Joeksi, esiintyi itse kaksivuotiaasta, ja aluksi hän kulki isänsä esityksessä rohkaisemassa yleisöä aplodeihin mutta sai iän myötä vaativampia rooleja.

Grimaldin omista ohjelmanumeroita suosituimmaksi nousi *Harlekiini ja Hanhiemo*. Hän kehittyi pantomiimitaiteilijana mutta esitti myös lauluja. Hän rakensi kummallisia hahmoja kuten Kasvismiehen. Hän oli akrobaatti ja jonglööri, miekkailija ja tanssija. Hän suunnitteli ja rakensi lavasteita ja pukuja ja toimi tanssiesitysten koreografina.

Grimaldin yksityiselämässä oli monia suruja: hänen veljensä karkasi merille, nuori vaimo kuoli lapsivuoteeseen ja poika alkoholisoitui ja kuoli 21-vuotiaana. Grimaldi itse loukkaantui monissa tapaturmissa ja piti jäähyväisnäytöksensä 2&nbsp;000 katsojalle maaten näyttämöllä. Näyttämön täyttivät lukuisat Grimaldin klovnikollegat, mutta Grimaldi itse lauloi tunnetuimman numeronsa.

Grimaldi kirjoitti muistelmansa, ja kustantajan pyynnöstä nuori Charles Dickens toimitti ne elämäkerraksi.

Nykyisinkin klovnit kunnioittavat hänen muistoaan muistojumalanpalveluksessa, joka järjestetään helmikuun ensimmäisenä sunnuntaina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Oswald (Northumbrian kuningas)

**Oswald** (n. 604–642) oli Northumbrian kuningas vuodesta 634 kuolemaansa asti. Hänen isänsä Æthelfrith kuoli taistelussa Itä-Anglian kuningasta Raedwaldia vastaan noin vuonna 617, ja toinen kuningas Cadwallon ap Cadfan surmasi hänen veljensä. Voitettuaan Cadwallonin taistelussa hän nousi isänsä valtaistuimelle. Hän nimitti Aidanin Lindisfarnen piispaksi. Beden mukaan kuningas kuunteli aina nöyrästi Aidanin neuvoja.

Mercian pakanakuningas Penda surmasi Oswaldin Maserfieldin taistelussa. Oswaldin pää laitettiin Cuthbertin arkkuun, joka avattiin vuonna 1827.

## Lähteet
Jeremiah Brandreth

**Jeremiah Brandreth** (1785–1817) oli englantilainen kapinallinen. Hän oli yhdessä rikoskumppaniensa kanssa viimeinen Britanniassa teloitettu rikollinen, jonka kaula katkaistiin kirveellä.

Brandreth syntyi Nottinghamin Wilfordissa vuonna 1790. Hänestä tuli sukantekijä, joka eli Sutton-in-Ashfieldissä vaimon ja kolmen lapsen kanssa. Vuonna 1811 hän ilmeisesti osallistui luddiittien toimintaan. Vuonna 1817 radikaalit kapinalliset suunnittelivat väkivaltaista kapinaa ja Brandreth kutsuttiin mukaan. Hän johti 300 miehen joukkiota Nottinghamissa aseistatuneena pistoolilla ja keihäällä. Hän ei saanut niin monia seuraajia kuin oli luullut, eikä virkavallalla ollut vaikeuksia hajottaa mielenosoitusta. 35 mielenosoittajaa pidätettiin ja heitä syytettiin maanpetoksesta. Kolme tuomittiin kuolemaan ja 11 elinkautiseen vankeuteen. Jeremiah Brandreth, Isaac Ludlam ja William Turner tuomittiin vedettäväksi hirttopaikalle, hirtettäviksi ja paloiteltaviksi. He olivat viimeiset, joiden kaula katkaistiin kirveellä. Saman kapinaliikkeen jäseniä teloitettiin Lontoossa vuonna 1820, mutta siellä kaulan katkaisuun käytettiin kirurgin veistä.

Tuomio ”vedetään, hirtetään ja paloitellaan” sisälsi nöyryyttävän kuljetuksen hevosten vetämänä. Hirttäminen tehtiin muuten tavalliseen tapaan, mutta viimeinen pudotus jätettiin pois, jotta vangin niska ei katkeaisi vaan hän olisi elossa seuraavassa vaiheessa. Siinä hänen sukuelimensä leikattiin irti, vatsa viillettiin auki, sisälmykset vedettiin esille ja viimeiseksi katkaistiin kaula ja ruumis paloiteltiin neljään osan. Nämä osat kiehautettiin, etteivät ne mätänisi liian nopeasti, ja ripustettiin nähtäväksi kaupunginporteille varoituksena muille pahantekijöille. Kuolema seurasi jossakin vaiheessa joko kuristumisesta, verenhukasta tai šokista. Brandrethia ja hänen rikoskumppaneitaan hirtettiin poikkeuksellisesti puolen tunnin ajan, joten he olivat jo kuolleita, kun kaulat katkaistiin.

## Lähteet
John Kinsella (säveltäjä)

**John Kinsella** (1932 Dublin – 2021) oli irlantilainen säveltäjä. Hän toimi vuoteen 1988 saakka Raidió Teilifís Éireannin musiikkijohtajana. Hän oli Aosdánan jäsen ja on voittanut Marten Toonder -palkinnon. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa yhdeksän sinfoniaa, konserttoja, jousikvartettoja ja soolosoitinsävellyksiä. Kinsellan teosten levytyksiä ovat julkaisseet Chandos ja Naxos.

Kinsella sai tilauksia eri tahoilta, muun muassa Irlannin hallitukselta. 1970-luvulle saakka hänen sävellystyyliään hallitsivat hänen hyödyntämänsä sarjalliset tekniikat. Hänen myöhemmät teoksensa ovat vapaampia ja selkeämmin ekspressiivisiä.

## Lähteet
Ammunta kesäolympialaisissa 2012

**[[Ammunta|Ammunnassa]]** kilpailtiin **[[Kesäolympialaiset 2012|Lontoon 2012 kesäolympialaisissa]]** 28. heinäkuuta – 6. elokuuta Royal Artillery Barracksissa. Tapahtumia on 15, joista miehille on yhdeksän ja naisille kuusi. Kilpailijoita oli yhteensä 390. Ammuntakilpailut oli alun perin tarkoitus järjestää National Shooting Centressä, Bisleyssä.

## Ohjelma

## Mitaliyhteenveto

### Mitalitaulukko

### Miesten kilpailut

### Naisten kilpailut

## Lähteet

* Search events 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Ammunta Lontoon 2012 kesäolympialaisten ja -paralympialaisten virallisilla sivuilla 
*Lontoon 2012 kesäolympialaisten ammuntakilpailuihin kilpailupaikan lunastaneet henkilöt
Salou

**Salou** on kaupunki Tarragonan maakunnassa Katalonian itsehallintoalueella Espanjassa. Saloun asukasluku on 26 233 asukasta (2017) ja pinta-ala 15,1 km². Saloussa sijaitsee Port Aventura -huvipuisto, joka avattiin vuonna 1995. 1900-luvulla kaupungista kehittyi merkittävä turistikeskus.

## Kuvia


Cala de Penya Tallada (Salou) - 1.jpg|Cala de la Penya Tallada (Cap de Salou)
MG 1028-2 platga llarga Salou.JPG|Platja Llarga
Casa Bonet (Salou) - 1.jpg|Casa Bonet
Casa Torremar (Salou) - 2.jpg|Casa Torremar
La Torre Vella de Salou - 5.jpg|Torre Vella de Salou


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kléber (jalkapalloilija, 1990)

**Kléber Laude Pinheiro**, yleensä vain **Kléber** (s. 2. toukokuuta 1990 Estância Velha, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa portugalilaista Portoa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

## Seurajoukkueura
Kléber on Atlético Mineiron kasvatti, jonka edustusjoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä 21. helmikuuta 2009 ottelussa Rio Brancoa vastaan.

Kesällä 2009 hän siirtyi kotimaastaan portugalilaiseen Marítimoon lainasopimuksella. Ensiesiintymisensä Portugalin pääsarjassa Primeira Ligassa hän teki 20. syyskuuta 2009 vierasottelussa Nacionalia vastaan, jonka Marítimo hävisi numeroin 1–2. Kléber pelasi kokonaisuudessaan ensimmäisellä kaudellaan 20 ottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia. 

Ennen seuraavan kauden 2010–2011 alkua Portugalin suurseura Porto ilmoitti olevansa kiinnostunut Kléberistä. Hän itse toivoi myös siirron toteutuvan ja kieltäytyä näin aloittamasta alkavaa kautta madeiralaisseuran riveissä, vaikka hänellä oli vielä vuosi jäljellä sopimuksestaan joukkueen kanssa. Lopulta kuitenkin Kléber pelasi kauden Marítimossa ja teki seitsemän sarjaosumaa 18 ottelussa.

4. heinäkuuta 2011 Kléber siirtyi 2,3 miljoonan euron siirtokorvauksella Portoon. Hän teki joukkueen harjoituskaudella viidessä pelaamassaan ottelussa viisi maalia.

## Maajoukkueura
Kléber teki ensiesiintymisensä Brasilian maajoukkueessa 10. marraskuuta 2011 ystävyysottelussa Gabonia vastaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kléberin esittely FC Porton virallisella sivustolla
Cresswell Crags

**Creswell Crags** on kalkkikivirotko Keski-Englannissa Derbyshiren ja Nottinghamshiren rajalla. Sen rinteissä on monia luolia, jotka ovat olleet asuttuina viime jääkauden aikana 10–50 tuhatta vuotta sitten. Luolien lattian kerroksista on löytynyt piikivisiä työkaluja ja muita jäänteitä asutuksesta usean eri vaiheen ajalta, kivikauden lisäksi pronssi- ja rautakaudelta ja roomalaisvalloituksen ajalta.

Vuonna 1876 luolissa tehdyissä kaivauksissa löytyi luunpala, johon on kaiverrettu hevosen pää. Vuonna 2003 sen arveltiin olevan 11&nbsp;000–13&nbsp;000 vuotta vanha.

Vuonna 2006 alueelta löytyi runsaasti luolan seinämiin kaiverrettuja kohokuvia. Ne ovat ainoa tähän mennessä löytynyt jäänne luolataiteesta Britanniassa.

## Lähteet
Ciudad Expon metroasema

**Ciudad Expo** on Sevillan metron linjan 1 pääteasema Mairena del Aljarafen kunnassa noin seitsemän kilometriä Sevillan keskustasta lounaaseen. Asema on maanpäällinen ja se on avattu metron käyttöönoton yhteydessä huhtikuussa 2009.

Asemalla on pysäköintipaikka ja vaihtoyhteys linja-autoihin.

## Lähteet
Uinti kesäolympialaisissa 2012

**[[Uinti|Uinnissa]]** kilpailtiin **[[kesäolympialaiset 2012|Lontoon 2012 kesäolympialaisissa]]** 28. heinäkuuta – 4. elokuuta ja 9.–10. elokuuta. Tapahtumia oli 34, joista miehille oli 17 ja naisille 17. Kilpailijoita uintilajeissa oli yhteensä 900. Sisähallikilpailut käytiin London Aquatics Centressä ja avovesiuintikilpailut Hyde Parkin Serpentine-järvessä. Jokainen kansallinen olympiakomitea sai korkeintaan kaksi yksilökilpailupaikkaa ja yhden joukkuekilpailun paikan tapahtumaa kohden.

## Mitalitaulukko

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

### Merkkien selitykset
**ME** = maailmanennätys 
**OE** = olympiaennätys 
**EE** = Euroopan ennätys 
**AE** = Amerikan ennätys 
**AF** = Afrikan ennätys 
**AS** = Aasian ennätys 
**OS** = Oseanian ennätys 
**NR** = maan ennätys

Tähdellä merkityt uimarit uivat viestien alkuerissä, tähdettömät itse loppukilpailussa.

## Lähteet
*Kansainvälisen Olympiakomitean tulostietokanta
### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Uinti Lontoon 2012 kesäolympialaisten sivuilla
Vetelin kirkko

**Vetelin kirkko** on Vetelin evankelis-luterilaisen seurakunnan kirkko, joka sijaitsee Vetelin kunnan keskustaajamasta katsoen Perhon- eli Vetelinjoen toisella puolella, idyllisen Torpan kyläraitin pohjoispäässä. Kuuluisan kirkonrakentajan Heikki Kuorikosken johdolla 1838–1839 rakennettu, Helsingin Intendentinkonttorin suunnittelema tasavartinen keskeiskirkko on järjestyksessään seurakunnan kolmas. Kirkon kellotapulin rakensi Heikki Kuorikosken poika Jaakko Kuorikoski vuonna 1859.

## Historiaa
Perhonjoen yläjuoksulle syntyi asutusta 1500-luvun puolivälissä, ja Kokkolan emäseurakuntaan perustettiin Ylivetelin kappeli 1639. Silloiseen seurakuntaan kuuluivat 1800-luvulle myös nykyiset Halsua, Kaustinen ja Perho. Ensimmäinen kappelikirkko rakennettiin nykyisestä kirkosta jonkin matkaa joelle päin 1639, ja toinen 1679.

## Urut
Kirkon 27-äänikertaiset pneumaattiset pääurut on rakentanut Kangasalan Urkutehdas vuonna 1939. Samalta rakentamolta tilattiin myös 11-äänikertaiset kuoriurut, jotka valmistuivat vuonna 1979.

## Kirkkopiha
Kirkkopihassa on lukuisia muistomerkkejä, muun muassa taiteilija Ilmari Wirkkalan suunnittelema *Vapaussodan sankaripatsas*. Aivan kirkkomaan aidan ulkopuolella Vetelinjokilaaksoa katselee Ilmari Wirkkalan pojan Tapion nuoruudentyönä syntynyt *Raivaajapatsas*. Kirkon ympärille on valmistunut uusi luonnonkiviaita, joka tehtiin pääosin talkootyönä kesällä 2011.

## Korjaukset ja muutostyöt
Kirkkoa on korjattu viimeksi 2006–2008. Korjauksessa uusittiin talotekniikka ja kirkko maalattiin sisältä ja ulkoa. Myös joitain rakenteellisia parannuksia jouduttiin tekemään. Suunnittelijana oli oululainen Arkkitehtitoimisto Jorma Teppo Oy. Edellinen laajamittainen korjaus oli tehty 1960-luvulla.

## Lähteet
* Risto Känsälä, Maankuulut Kuorikosket - kirkonrakentajien suku ja toiminta. Kuorikosket puukirkkojen mestarit. Kansanmusiikki-instituutin julkaisuja KIJ 49, 1998. 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* https://www.hannuasikainen.fi/kirkot/veteli.html
* http://www.rky.fi/read/asp/r_kohde_det.aspx?KOHDE_ID=2063
* http://yle.fi/alueet/keski-pohjanmaa/2011/06/vetelin_kirkon_kiviaita_valmistuu_kolmen_metrin_paivavauhdilla_2665407.html
* http://www.halsua.fi/seurakunta/kuorikoski.html
Vetelin museo

**Vetelin kotiseutumuseo** on rakennettu 1932, ja sen on suunnitellut hautausmaiden ja museoiden suunnittelijana tunnettu taiteilija Ilmari Wirkkala. Museo sijaitsee Vetelin varsinaiseen kuntakeskukseen nähden joen takana Torpan kylässä nuorisoseuran tontilla ja on yksi ensimmäisistä maaseudulle varta vasten museoksi rakennetuista taloista. Perniöön oli sitä ennen valmistunut museorakennus 1930, jonka arkkitehti A. W. Rancken oli suunnitellut mukaillen paikkakunnalle 1700-luvulla rakennetun pappilan piirustuksia. Tämä Vetelin betoniharkoista tehdyn museorakennuksen ulkomuoto muistuttaa suunnittelijansa mukaan Vetelin toista 1679 rakennettua ja myöhemmin hävitettyä kirkkoa. 

Kotiseutumuseota pitää yllä Vetelin kotiseutuyhdistys ja se on auki kesäsunnuntaisin. Kokoelmassa on yli 2000 esinettä Vetelistä, Kaustiselta, Halsualta ja Perhosta. Museon kanssa samalla tontilla on myös kaksi luhtiaittaa ja Veikkolan nuoriseurantalo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vetelin kotiseutuyhdistys 
* Keskipohjalaisia museoita
Pöytätennis kesäolympialaisissa 2012

**[[Pöytätennis|Pöytätenniksessä]]** kilpailtiin **[[kesäolympialaiset 2012|Lontoon 2012 kesäolympialaisissa]]** 28. heinäkuuta – 8. elokuuta Exhibition Centre Londonissa. Tapahtumia oli neljä, joista miehille oli kaksi ja naisille kaksi. Tapahtumia olivat miesten sekä naisten kaksin- ja joukkuepeli.  Kilpailijoita oli yhteensä 172, joista miehiä 86 ja naisia 86. Kiina voitti kaikki neljä kultaa ja sai vielä kaksi hopeaa kaksinpeleistä. 

## Kilpailukalenteri

## Tulokset
### [[Pöytätennis kesäolympialaisissa 2012 – miesten kaksinpeli|Miesten kaksinpeli]]

### [[Pöytätennis kesäolympialaisissa 2012 – miesten joukkuepeli|Miesten joukkuepeli]]

### [[Pöytätennis kesäolympialaisissa 2012 – naisten kaksinpeli|Naisten kaksinpeli]]

### [[Pöytätennis kesäolympialaisissa 2012 – naisten joukkuepeli|Naisten joukkuepeli]]

## Mitalitaulukko

## Katso myös
* Pöytätenniksen maailmanmestaruuskilpailut 2012

## Lähteet
*Search events 

## Viitteet

## Aiheesta muualla

* Pöytätennis Lontoon 2012 kesäolympialaisten ja -paralympialaisten virallisilla sivuilla 
* Suomen olympiakomitea: Lontoo 2012 - Pöytätennis
National September 11 Memorial & Museum

**National September 11 Memorial & Museum** on museo- ja puistoalue eteläisellä Manhattanilla New Yorkissa World Trade Centerin alueella. Vuoden 2001 syyskuun 11. päivän terroritekojen muistomerkkinä toimiva alue sijaitsee iskuissa tuhoutuneiden World Trade Centerin kaksoistornien paikalla. Muistomerkin suunnittelijana toimi Handel Architects -arkkitehtitoimiston amerikanisraelilainen arkkitehti Michael Arad. Kokonaisuuteen kuuluu puistoalue, museorakennus ja kaksi suurta suihkulähdettä paikoilla, joilla kaksoistornit sijaitsivat. Alueen rakennuttajana toimi Port Authority of New York and New Jersey.

Muistomerkki on omistettu syyskuun 11. päivän iskujen uhreille ja pelastustöihin osallistuneille. Puistoalue avattiin yleisölle 11. syyskuuta 2011, tasan kymmenen vuotta iskujen jälkeen. Museon oli tarkoitus avautua vierailijoille vuonna 2012, mutta talousongelmien vuoksi avajaiset viivästyvät vuoteen 2013.

Aikaisemmin suunnitteluvaiheessa alueelle suunniteltiin myös International Freedom Center -nimistä museota. Hankkeesta kuitenkin luovuttiin myöhemmin. Puistoalueen ympärille suunniteltiin viisi uuden World Trade Centerin pilvenpiirtäjää.

## Kuvia

Tiedosto:One WTC From W Hotel 7-28-10.JPG|Rakennustyömaa heinäkuussa 2011. Taustalla One World Trade Center.
Tiedosto:WTC memorial june 2011.jpg|Rakennustyömaa helmikuussa 2011.
Tiedosto:911 Memorial 16.08.2011.jpg|Museorakennus rakenteilla elokuussa 2011.
Tiedosto:Empire State Building blue blue blue 2011 Shankbone.JPG|Empire State Building valaistiin siniseksi muistomerkin avajaisten kunniaksi 11. syyskuuta 2011.
Tiedosto:South Tower Fountain of "Reflecting Absence at the National September 11 Memorial.jpg|Etelätornin suihkulähde.
Tiedosto:North Tower Fountain National September 11 Memorial & Museum (Sept. 17, 2011) (2).jpg|Suihkulähteiden reunoihin on kaiverrettu kaikkien iskuissa kuolleiden nimet.
Tiedosto:12.6.11National9-11MemorialByLuigiNovi5.jpg|Puistoaluetta joulukuussa 2011. Taustalla rakenteilla oleva museorakennus.
Tiedosto:New York - National September 11 Memorial South Pool - April 2012 - 9693C.jpg|


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Museon virallinen sivusto
Taekwondo kesäolympialaisissa 2012

**[[Taekwondo]]ssa** kilpailtiin **[[kesäolympialaiset 2012|Lontoon 2012 kesäolympialaisissa]]** 8. – 11. elokuuta Exhibition Centre Londonissa. Painoluokkia oli kahdeksan, joista miehille oli neljä ja naisille neljä. Kilpailijoita oli yhteensä 128. Jokainen kansallinen olympiakomitea pystyi saamaan korkeintaan kaksi mies- ja kaksi naiskilpailijaa. Saman maan kilpailijat eivät saaneet otella samassa painoluokassa.

## Tapahtumat
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
*Search events 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Taekwondo Lontoon 2012 kesäolympialaisten ja -paralympialaisten virallisilla sivuilla
Alice Oswald

***Alice Oswald*** (s. 1966) on brittiläinen runoilija, joka voitti T. S. Eliot -palkinnon vuonna 2002. Hän on runouden professori Oxfordin yliopistossa nelivuotiskauden vuodesta 2019.

Vuonna 2008 *[[The Times]]* asetti hänet sijalle 47 listatessaan Britannian merkittävimpiä sodanjälkeisiä kirjailijoita. 

## Bibliografia
* 1996: *The Thing in the Gap-Stone Stile*, Oxford University Press, 
* 2002: *Dart*, Faber and Faber, 
* 2002: *Earth Has Not Any Thing to Shew More Fair: A Bicentennial Celebration of Wordsworth's Sonnet Composed upon Westminster Bridge* (co-edited with Peter Oswald and Robert Woof), Shakespeare's Globe & The Wordsworth Trust, 
* 2005: *The Thunder Mutters: 101 Poems for the Planet* (editor), Faber and Faber, 
* 2005: *Woods etc.* Faber and Faber, 
* 2009: *Weeds and Wild Flowers* Faber and Faber, 
* 2009: *A sleepwalk on the Severn* Faber and Faber, 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Contemporarywriters.com Alice Oswald - Biography and Analysis of her Works
* ''London Review of Books Review'' of ''Woods etc'' by Aingeal Clare.
* ''Guardian'' article 30 March 2010  ''Alice Oswald wins inaugural Ted Hughes award'' accessed 2010-03-31
* Guardian article featuring Oswald's poem ''Thrift'' 31 March 2010 accessed 2010-03-31
Pihkovan rautatieasema

**Pihkovan rautatieasema** () on Pihkovan kaupungissa sijaitseva rautatieasema. Asema on Venäjän rautateiden Pietarista etelälounaaseen johtavan rautatien tärkeä solmupiste. Rautatieasema sijaitsee maantieteellisesti noin kaksi kilometriä (2 km) Pihkovan ydinkeskustasta kaakkoon. 

Rautatie Pietarista Pihkovaan rakennettiin Venäjän keisarikunnan 1851 tekemän Pietari–Varsova-ratahankepäätöksen seurauksena vuonna 1859. 

Nykyään raiteita lähtee kaupungista useaan suuntaan. Yksi rata johtaa Pietarin Vitebskin asemalle. Toista rataa pääsee etelään ja lounaaseen eli esimerkiksi Latvian Rezekneen, Riikaan tai Daugavpilsiin), Liettuaan (kuten Vilnaan tai Kaunasiin) ja näistä  edelleen länteen Venäjän Kaliningradin alueelle. Junat Valko-Venäjälle tai pidemmälle kulkevat yleensä aluksi itään vievää rataa (Dno) ja sitten etelään Neveliin, ennen kuin jatkavat esimerkiksi Vitebskiin tai Minskiin. Myös Moskovan Leningradin asemalle matkaavat junat kulkevat Dnon kautta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Venäjän rautateiden matkustajaliikenteen sivut, sis. aikatauluhaku  (rzd.ru)
* Табло вокзала Псков-1. Отправление. - Pihkovan aseman juna-aikatauluja  (rasp.yandex.ru)
* Псковские железные дороги - Pihkovan alueen rautateiden sivusto  (pskovrail.narod.ru)
* Aikatauluhaku Pihkovan asemalle  (poezda.net)
*  ,  (parovoz.com)
* Pihkova-Pietari-Moskova alueen  rataverkon kartta ja interaktiivinen kuvagalleria rataosuuksia klikkaamalla  (railwayz.info)
Yhdystie 2053

**Yhdystie 2053** on tie, joka kulkee Euran Honkilahdelta saman kunnan alueella olevaan Mestilään. Tien pituus on kymmenen kilometriä ja se on linjaukseltaan melko suora, mutta paikoin vähän mäkinen.
Vesipallo kesäolympialaisissa 2012

**[[Vesipallo]]ssa** kilpailtiin **[[kesäolympialaiset 2012|Lontoon 2012 kesäolympialaisissa]]** 29. heinäkuuta – 12. elokuuta London Aquatics Centressä. Tapahtumia oli kaksi, joista toinen on miehille ja toinen naisille. Kilpailijoita oli yhteensä 260, joista miehiä 156 ja naisia 104. Miesten kilpailussa joukkueita oli 12 ja naisten kilpailussa kahdeksan.

## Mitalit

## Karsinnat

Jokainen kansallinen olympiakomitea voi saada korkeintaan yhden paikan tapahtumaa kohden.

### Miehet

 Australia pääsi jatkoon automaattisesti ilman turnauksen järjestämistä.

### Naiset

 Australia pääsi jatkoon automaattisesti ilman turnauksen järjestämistä.

## Lähteet
*Search events 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Vesipallo Lontoon 2012 kesäolympialaisten ja -paralympialaisten virallisilla sivuilla
Gracy Singh

**Gracy Singh** (s. 20. heinäkuuta 1980 New Delhi, Intia) on intialainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Gaurin roolissa elokuvassa *[[Lagaan – olipa kerran Intiassa]]*.

## Valikoitu filmografia
* *[[Hu Tu Tu]]* (1999) 
* *[[Hum Aapke Dil Mein Rehte Hain]]* (1999)
* *[[Lagaan – olipa kerran Intiassa]]* (2001)
* *[[Santosham]]* (2002)
* *[[Tappu Chesi Pappu Koodu]]* (2002)
* *[[Armaan]]* (2003)
* *[[Gangaajal]]* (2003)
* *[[Munna Bhai M.B.B.S.]]* (2003)
* *[[Muskaan]]* (2004)
* **' (2004)
* **' (2004)
* *[[The White Land]]* (2006)
* *[[Lakh Pardesi Hoiye]]* (2008)
* *[[Deshdrohi]]* (2008)
* *[[Chanchal]]* (2008) 
* *[[Meghave Meghave]]* (2009)
* *[[Dekh Bhai Dekh]]* (2009)
* *[[Aseema]]* (2009)
* *[[Ramdev (elokuva)|Ramdev]]* (2009)
* *[[Loudspeaker]]* (2009)
* *[[Rama Rama Krishna Krishna]]* (2010)
* *[[Milta Hai Chance By Chance]]* (2011)
* *[[Dangerous Ishhq]]* (2012)
* *[[Mahabharat Aur Barbareek]]* (2013)
* *[[Chooriyan]]* (2015)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto 
* 
* 
*
Painonnosto kesäolympialaisissa 2012

**[[Painonnosto]]ssa** kilpailtiin **[[kesäolympialaiset 2012|Lontoon 2012 kesäolympialaisissa]]** 28. heinäkuuta – 7. elokuuta Exhibition Centre Londonissa. Tapahtumia oli 15, joista kahdeksan oli miehille ja seitsemän naisille. Kilpailijoita oli yhteensä 260 joista miehiä 156 ja naisia 104. Jokainen kansallinen olympiakomitea sai korkeintaan kuusi paikkaa miehille ja neljä paikkaa naisille. Paikkoja oli enintään kaksi tapahtumaa kohden.

Heinäkuussa 2016 julkistettiin 11 Lontoon kesäolympialaisissa kilpailleen painonnostajan, joukossa kuusi mitalistia, antaneen uusintatesteissä ilmenneen positiivisen dopingnäytteen.

## Mitaliyhteenveto
### Mitalitaulukko

### Miesten kilpailut

### Naisten kilpailut

53 kg:n painoluokassa ensimmäiseksi nostanut Kazakstanin Zulfija Tšinšanlo ja kolmanneksi sijoittunut Moldovan Cristina Iovu poistettiin tuloksista vuonna 2016 analysoitujen positiivisten dopingnäytteiden myötä.

## Lähteet
*Painonnosto Lontoon 2012 kesäolympialaisten ja -paralympialaisten virallisilla sivuilla 
*Search events 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Allan Adolf Salo

**Allan Adolf Salo** (27. marraskuuta 1901 Pori – 23. joulukuuta 1978) oli suomalainen taidemaalari. Hänen ensinäyttelynsä oli Helsingissä vuonna 1923.

Salo opiskeli kuvataiteita aluksi Tampereen Työväenopiston taidepiirissä ja sen jälkeen vuosina 1922–1926 Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa ja Helsingin yliopiston piirustussalissa, opettajanaan muun muassa Eero Järnefelt. Rahoitusta taideopinnoilleen hän hankki työskentelemällä Tampellan konepajalla, samoin kuin toinen tuleva taidemaalari Reino Viirilä. Lisäopintoja Salo harjoittii vuosina 1927–1928 kahdessa Pariisin vapaassa taideakatemiassa, *Académie Moderne* ja *[[Académie Colarossi]]* -kouluissa. Hänen taiteilijauransa varhaisvaiheisiin kuului myös työskentely Juho Rissasen apulaisena Kansallisteatterin freskojen valmistamisessa. Salon töitä oli esillä Suomen Taiteilijain vuosinäyttelyissä 1920–luvulta 1950-luvulle. 

Salon teokset ovat realistisia ja niissä korostuu viivan ja muodon merkitys. Teokset käsittelevät useimmiten ihmisiä tai maisemia ja usein työläisiaheita, mutta ilman aatteellista julistavuutta. Omasta työläistaustastaan huolimatta Salo suhtautui kohteisiinsa enimmäkseen kuin ulkopuolinen tarkkailija, ja henkilö- ja muotokuvausta on pidetty hänen 
taiteilijalaadulleen erityisen sopivana. Salon tunnetuimpiin töihin kuuluvat myös 1940-luvun Tamperetta realistisesti kuvaavat teokset.

Salon vanhemmat olivat kauppias Hulda ja Aleksi Salo. Salon puoliso oli Alli Salo. Salot asuivat pitkään Pirkkalan Tanilan kylään rakennuttamassaan ateljeetalossa, johon karttui myös heidän huomattava taidekokoelmansa. Vuonna 1981 perustettiin Salon testamenttilahjoituksen pohjalta Tampereen Taiteilijaseurassa *Alli ja Allan Salon Erillisrahasto*, jonka tarkoituksena on tukea Taiteilijaseuraan kuuluvien, pääasiassa nuorten taiteilijoiden työskentelyä.

Salolle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1955.

## Lähteet
*Kuvataiteilijamatrikkeli
*Kaija Ojala: ''Pirkkala aikojen alusta''
*Allan Salo (1901–1978)
*Alli ja Allan salon erillisrahasto. Tampereen taiteilijaseura
Oda Nobuhiro

**Oda Nobuhiro** (, k. 13. lokakuuta 1574) oli japanilainen daimio ja Oda Nobuhiden vanhin poika, joka hallitsi Anjōn linnaa Mikawan provinssissa vuodesta 1540 lähtien. Vuonna 1549 Imagawa-klaani saartoi linnan, mutta perääntyi kun Oda lahjoitti heille panttivankina olleen nuoren Tokugawa Ieyasun.

Nobuhiron valta väheni ajan myötä, sillä hän oli isänsä avioton poika, eivätkä kaikki hänen palvelijansa hyväksyneet tätä. Lopulta Nobuhiro syrjäytettiin, ja klaanin johtoon nousi tämän nuorepi veli Oda Nobunaga.

## Lähteet
*
Edifício Itália

**Edifício Itália** on 168 metriä korkea pilvenpiirtäjä São Paulon kaupungissa. Rakentamisaikanaan vuosina 1956–1965 Edifício Itália oli Brasilian toiseksi korkein rakennus. Rakennuksessa on 46 kerrosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Edifício Itálian kotisivut
Tuomisto

**Tuomisto** voi tarkoittaa seuraavia:

## Paikkoja

* Tuomisto, järvi Hämeenlinnassa ja Hattulassa

## Henkilöitä

* Alpo Tuomisto (1937–2021), muotokuvamaalari
* Anna-Leena Tuomisto (s. 1962), aitajuoksija
* Antero Tuomisto (1930–2004), matkailuneuvos
* Antti Tuomisto (s. 2000), jääkiekkoilija
* Hanna Tuomisto (s. 1965), biologi, tutkimusmatkailija ja professori
* Iivari Tuomisto (1884–1953), painija, poliisimestari ja näyttelijä
* Ilkka Tuomisto (s. 1984), vammaisurheilija, maastohiihtäjä
* Jarmo Tuomisto (s. 1952), siviilioikeuden professori
* Jouko Tuomisto (s. 1939), Kansanterveyslaitoksen ent. tutkijaprofessori ja tiedekirjailija
* Kalle Tuomisto (1891–1918), Mouhijärven punakaartin esikuntapäällikkö
* Olavi Tuomisto (1921–1982), arkkitehti
* Pekka Tuomisto (s. 1960), jääkiekkoilija
* Pekka Tuomisto (s. 1940), poliitikko ja ministeri
* Pekka Tuomisto (s. 1965), tietokirjailija
* Petri Tuomisto (s. 1971), jääkiekkotuomari
* Sanni Tuomisto (s. 2001), koripalloilija
* Satu Aarnio, o.s. Tuomisto (s. 1986), malli ja juontaja, Miss Suomi 2008
* Satu Tuomisto, tanssija ja koreografi
* Tomi-Pekka Tuomisto (s. 1990), jääkiekkoilija
* Väinö Tuomisto (1912–1993), yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos.
Blastomussa

***Blastomussa*** on kivikorallien  suku.

Blastomussa-korallit muodostavat pieniä tai keskikokoisia yhdyskuntia. Koralliitit ovat halkaisijaltaan 1–1,5&nbsp;cm. Niiden polyypit pullistuvat päiväsaikaan niin että ne peittävät kalkkirungon näkyvistä. Suuaukon ympäristö on yleensä vihreä, joskus punainen tai tummanharmaa. Muu osa polyyppiä on yleensä harmaa mutta joskus punainen tai vihreä. Lajeista on erilaisia värimuotoja. Pyyntilonkerot tulevat esille vain öiseen aikaan.

Blastomussa-lajeja tavataan indopasifisella merialueella ja Punaisellamerellä. Lajeja tunnetaan kaksi tai kolme; Punaisellamerellä elävät *Blastomussa merleti* -lajia muistuttavat yhdyskunnat ovat erilaisia, ja ne on kuvattu omaksi lajikseen *Blastomussa loyae*. IUCN:n luokittelujen mukaan *Blastomussa merleti* on elinvoimainen,  *Blastomussa wellsi* silmälläpidettävä laji.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Swollen brain coral  (Blastomussa wellsi)  ARKive (kuvia)
*Pineapple coral  (Blastomussa merleti)  ARKive (kuvia)
Bronte

**Bronte** voi tarkoittaa:

## Paikannimi
* Bronte, kaupunki Sisiliassa
* Bronte, kaupunginosa Sydneyssä

## Sukunimi
* Brontë, täsmennyssivu
Ali Ferzat

**Ali Ferzat**, myös **Farzat**, (, s. 22. kesäkuuta 1951 Hama, Syyria) on syyrialainen pilapiirtäjä. Hänet tunnetaan maailmalla teräväkynäisenä kommentoijana. Ferzat oli yksi viidestä Saharov-palkinnon saajasta vuonna 2011.

 
Ferzat on monien muiden syyrialaisten taiteilijoiden tavoin joutunut kotimaassaan presidentti Bašar al-Assadin joukkojen pahoinpitelemäksi. Naamioidut miehet silpoivat 25. elokuuta 2011 hänen kätensä. Hänet löydettiin tienvarresta ja toimitettiin sairaalaan. Hän on kyseenalaistanut hallituksen politiikkaa ja arvostellut lahjontaa. Hän julkaisi omaa lehteä, jonka viranomaiset sulkivat 2003, minkä jälkeen hän on jatkanut julkaisutoimintaansa verkossa.

Ferzatin töitä on ollut Suomessa esillä, muun muassa Maailma kylässä -juhlan näyttelyssä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Cartoonist gives Syria a new line in freedom by Brian Whitaker, 3.4.2001, The Guardian
*Dan Isaacs, Hoping for media freedom in Syria, 25.3 2005, BBC
*Hassan Abdallah, 'I Don't Compromise', 29.6.2007, Newsweek
*A Wasted Decade, 16.7.2010, Human Rights Watch
Scolymia

***Scolymia*** on kivikorallien suku, johon kuuluu viisi lajia. Niissä on yleensä vain yksi suuaukko. Polyyppi pullistuu ja levittä pyyntilonkeronsa öiseen aikaan. Polyypit ovat värikkäitä, usein marmorikuvioisia, ja monet niistä hohtavat pimeässä. IUCN:n arvioiden mukaan viidestä lajista kolme ovat elinvoimaisia, *S. vitiensis* silmälläpidettävä ja *S-wellsi*-lajista on liian vähän tietoa sen uhanalaisuustilanteen arvioimiseksi. Kolme lajia elää Karibialla, *S. australiensis* ja *S. vitiensis* indopasifisella merialueella.

*Scolymia*-suvun koralleja sekoitetaan helposti *[[Cynarina lacrymalis]]* -koralliin sillä molemmat elävät isokokoisina yksittäisinä polyyppeina. Lajien rakenteellinen ero on pehmytkudoksen alla piilevässä kalkkikuoressa, joka on normaalisti pehmytkudoksen alla piilossa. Akvaarioyksilöistä sen voi erottaa tunnustelemalla pois vedestä nostettua yksilöä jonka pehmytkudos vetäytyy kasaan: *Cynarina*-lajilla kalkkikuoren väliseinien yläpinta on hammaslaitainen, *Scolymia*-lajeilla sileä. Illalla koralli levittää pyyntilonkeronsa pyydystääkseen ohilipuvaa planktonia, ja sen ulkonäkö muuttuu radikaalisti. Pääosan ravinnostaan se saa kuitenkin symbioottisten zooksantelli-levien avulla.

*Scolymia*-koralleita tavataan monilla riutoilla halkeamissa tai luolien pohjilla, sillä ne eivät viihdy suorassa valossa tai kovan virtauksen keskellä.

Joitakin lajeja, yleisimmin *Scolymia australis* ja *Scolymia vitiensis* pidetään riutta-akvaarioissa. *Scolymia vitiensis*-lajia sanotaan ulkonäkönsä takia donitsi- tai nappikoralliksi.

## Lähteet
Carlos Gouvêa Coelho

**Carlos Gouvêa Coelho** (28. joulukuuta 1907 – 7. maaliskuuta 1964) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 9. helmikuuta 1930 ja nimitettiin Nazarén hiippakunnan piispaksi 10. tammikuuta 1948. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Moisés Ferreira Coelho, jota avustivat João da Matha de Andrade e Amaral ja José de Medeiros Delgado.

14. joulukuuta 1954 Gouvêa Coelho nimitettiin Niteróin hiippakunnan (ylennetty arkkihiippakunnaksi 26. maaliskuuta 1960) ja 23. huhtikuuta 1960 Olinda e Recifen arkkihiippakunnan johtoon. Gouvêa Coelho osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen 1960-luvulla ja kuoli 56-vuotiaana vuonna 1964.

## Lähteet