open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tuhoon tuomittu saari

**Tuhoon tuomittu saari** (*Isle of the Dead*) on Val Lewtonin tuottama ja Mark Robsonin ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuvan klassikko vuodelta 1945. Elokuvan pääosassa on Boris Karloff. 

## Rooleissa

## Tuotanto
Lewton joutui tavallisesti tekemään elokuvia sen mukaan, minkälaisia nimiä RKO:n markkinointiosasato keksi. *Tuhoon tuomittu saari* oli kuitenkin Lewtonin oma ehdotus. Hän oli saanut idean elokuvaan Arnold Böcklinin maalauksesta *Kuolleiden saari* (*Toteninsel*). Elokuva hyväksyttiin ja kuvaukset aloitettiin jo heinäkuussa 1944, mutta ne jouduttiin keskeyttämään Karloffin sairauden takia. Lewton ja Karloff tekivät *[[Ruumiinsieppaajat]]* ennen kuin elokuvan tekoa jatkettiin joulukuussa 1944. 

## Vastaanotto
Martin Scorsese teki 2009 listan 11 parhaimmasta kauhuelokuvasta. *Tuhoon tuomittu saari* oli toisella sijalla: ”Tässä Val Lewtonin elokuvassa, joka käsittelee saarelle saarroksiin jääneitä ruton uhreja Kreikan sisällissodan aikana, on hetki, joka aina onnistuu pelottamaan minua. Sanottakoon vain, että siihen liittyy ennenaikainen hautaaminen.”

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Aleksandr Uljanov

**Aleksandr Iljitš Uljanov** (, 12. huhtikuuta (J: 31. maaliskuuta) 1866 Nižni Novgorod – 20. toukokuuta (J: 8. toukokuuta) 1887 Pähkinälinna) oli venäläinen vallankumouksellinen ja Vladimir Leninin vanhin veli.

Uljanov valmistui vuonna 1883 Uljanovskin lyseosta hyvin arvosanoin. Myöhemmin hän valmistui Pietarin yliopistosta pääaineena luonnontiede ja eläintiede. Uljanov järjesti työläisten ja opiskelijoiden piirissä salaa kokouksia ja mielenosoituksia. Vuonna 1886 hän liittyi vallankumoukselliseen Narodnaja volja -järjestöön. 

Uljanov osallistui Venäjän keisari Aleksanteri III:ta vastaan suunnatun attentaatin suunnitteluun. 1. maaliskuuta 1887 hän ja eräät muut Narodnaja voljan jäsenet kuitenkin pidätettiin. Oikeudessa Uljanov piti poliittisen puheen. 8. toukokuuta hänet ja neljä muuta Narodnaja voljan terroristia, Pahomi Andrejuškin, Vasili Generalov, Vasili Osipanov ja Pjotr Ševyrjov, tuomittiin kuolemaan hirttämällä Pähkinälinnan vankilasaarella.

Veljen kuolema oli Leninille järkytys, ja siitä alkoi hänen radikalisoitumisensa.

## Lähteet
Colette Avital

**Colette Avital** (‎, s. 1. toukokuuta 1940 Romania) on israelilainen poliitikko.
Hän on edustanut työväenpuoluetta knessetissä vuodesta 1999, jolloin hänet valittiin varasijalta Matan Vilnain erottua. Hän on knessetin maahanmuuttovaliokunnan puheenjohtaja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ilse Aichinger

**Ilse Aichinger** (1. marraskuuta 1921 Wien – 11. marraskuuta 2016 Wien) oli itävaltalainen kirjailija.

Aichinger syntyi Wienissä juutalaiseen sukuun ja joutui sen johdosta natsien vainojen kohteeksi. Hän aloitti vuonna 1945 lääketieteen opinnot ja työskenteli alun perin vain sivutoimisena kirjoittajana. Hän toimi kustannustoimittajana ja opettajana.

Aichingerista tuli sittemmin eräs tunnetuimmista sodanjälkeisistä saksan kielellä työskennelleistä kirjailijoista. Teokset pohjautuivat suurilta osin hänen omiin kokemuksiinsa elämästä natsien aikana. Aichingerin ensimmäinen romaani oli *Das vierte Tor*. Hän oli Gruppe 47 -ryhmän jäsen ja sai sen kirjallisuuspalkinnon vuonna 1952. Hänen tunnetuimpien teostensa joukkoon kuuluu *Der Gefesselte* (1953). 

Aichingerille myönnettiin muun muassa Nelly Sachs -palkinto 1971, Franz Kafka -palkinto 1983 ja Suuri Itävallan valtionpalkinto () 1995.

Aichinger oli naimisissa saksalaisen kirjailijan Günter Eichin kanssa.

Aichingerin novelli "Hiiri" sisältyy antologiaan *Matka jonnekin* (toim. Hans Magnus Enzensberger, Tammi 1965).

## Lähteet
Juhani Aaltola

**Juhani Matti Petteri Aaltola** (5. helmikuuta 1942 Jalasjärvi – 4. tammikuuta 2026 Keuruu) oli suomalainen yhteiskuntatieteiden tohtori ja kasvatusfilosofi. Hän toimi Chydenius-instituutin professorina 1997–2005. Juhani Aaltola osallistui yhteiskunnalliseen ja kasvatuksesta käytävään keskusteluun ja korosti opettajan tehtävää yhteiskunnallisena vaikuttajana. 

Juhani Aaltolan puoliso on runoja ja pakinoita julkaissut opettaja Sinikka Aaltola. Politiikantutkija Mika Aaltola ja filosofi Elisa Aaltola ovat heidän lapsiaan.

Juhani Aaltola kuoli 83-vuotiaana tammikuussa 2026. Hän sairasti pitkälle edennyttä muistisairautta.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Bonita Pietila

**Bonita ”Bonnie” Pietila** (s. 1953) on amerikansuomalainen tuottaja, joka on toiminut vuosina 1989–2006 *[[Simpsonit]]*-animaatiosarjan roolittajana (*casting director*) ja vuosina 1999–2015 yhtenä sarjan tuottajista. Hän vastasi sarjan ääninäyttelijöiden roolituksista.

Pietila on palkittu Emmy-palkinnolla vuosina 1998, 2000 ja 2001. Emmy-palkintoehdokkaana hän on ollut vuosina 2002 ja 1999. Suomi-Seura valitsi hänet vuoden 2014 ulkosuomalaiseksi.

## Elämä
Bonita Pietila syntyi ja kasvoi Michiganin suomalaisalueella Upper Peninsulalla Gwinnissä. Hänen isovanhempansa olivat tulleet Yhdysvaltoihin siirtolaisina Teuvalta Suomesta ja hänen vanhempansa olivat ensimmäisen polven amerikansuomalaisia. Pietila ei puhu suomea.

Pietila opiskeli Michigan State Universityssa ja aloitti siellä uransa konserttipromoottorina. Sieltä hän muutti 1980-luvun puolivälissä Los Angelesiin, jossa hänestä tuli agentti. Pietila vastasi roolituksesta vuonna 1986 elokuvassa *[[Texasin moottorisahamurhaaja 2]]* ja seuraavana vuonna elokuvassa *[[Kolmannen korvapuusti (elokuva)|Kolmannen korvapuusti]]*. Hänen uransa lähti kunnolla nousuun, kun hän sai työtä *[[The Tracey Ullman Show|The Tracey Ullman Show’sta]]* vuonna 1987. Eräänä päivänä, ilmeisesti alkuvuodesta 1987, hieman ennen Simpsonien ensiesiintymistä piirtäjä Matt Groening soitti Pietilalle ja kysyi, tekisikö hän roolituksia sarjaan tulevaan piirrettyyn sketsiin. Groening selitti hahmot, ja Pietila ilmoitti tietävänsä sopivia näyttelijöitä: Yeardley Smithin, jonka hän oli nähnyt teatterinäytelmissä, ja Nancy Cartwrightin, joka oli hänen tuttunsa parin vuoden takaa. Lisäksi Pietila otti Homer Simpsonin ääneksi Dan Castellanetan ja Marge Simpsonin ääneksi Julie Kavnerin.

Pietila työskenteli *Simpsoneissa* 26. tuotantokauteen asti, 602 jakson verran. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2015.

Pietilan ansiosta Simpsoneissa on ollut mukana myös Suomea ja suomalaisuutta koskevia vitsejä. Jaksoissa on myös ollut viittauksia Pietilaan itseensä: 9. tuotantokauden jakson ”Valmentajan poika” lopputeksteissä hän on yksi Homerin "erottamista" työntekijöistä ja 15. tuotantokauden jakson ”Välkky ja välkympi” lopputekstien aikana vierasääni Simon Cowell pilkkaa Pietilan nimen kohdalla jakson huonoa roolitusta.

## Filmografia
**Casting Director**:
**[[Simpsonit]]* (92 jaksoa, 1989–2006)
**Teen Angel* (1997, televisiosarja)
**Notes from Underground* (1995)
**CBS Summer Playhouse* (1 jakso, 1988)-*Tickets, Please* (1988) televisiosarjan jakso
**[[Kolmannen korvapuusti (elokuva)|Kolmannen korvapuusti]]* (1987, nimellä Bonnie Pietila)
**[[Texasin moottorisahamurhat 2]]* (1986)

**Tuottaja**:
**Simpsonit* (1999–2015)

**Casting Department**:
**[[Eläinten kapina (vuoden 1999 elokuva)|Eläinten kapina]]* (1999) (TV) (ääniroolitus)
**[[Kovat kundit eivät tanssi]]* (1987) (roolitus Los Angelesissa)
**[[The Tracey Ullman Show]]* (1987) (televisiosarja, ääniroolitus)

**Muita töitä**:
**The Simpsons: Virtual Springfield* (1997) (videopeli, äänivastaava)
**Springfield's Most Wanted* (1995) (TV) (kykykoordinaattori)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kaliumbromaatti

**Kaliumbromaatti** (KBrO3) on kalium- ja bromaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Se on väriltään valkoinen ja muodoltaan jauhetta tai kiteitä. Yhdistettä voidaan käyttää analyyttisessä kemiassa ja elintarvikelisäaineena.

Kaliumbromaattia voidaan valmistaa joko johtamalla kaliumhydroksidin vesiliuokseen bromia tai kaliumbromidin elektrolyysillä. Ainetta käytetään analyyttisessä kemiassa elohopea-, aniliini- ja bromidisuolojen pitoisuuksien määrittämiseen.

Sitä on käytetty enimmäkseen elintarvikelisäaineena (E924) erityisesti jauhojen leivontaominaisuuksien parantamiseen. Tavallisesti aine hajoaa leivontaprosessin aikana, mutta huonoissa olosuhteissa sitä saattaa jäädä valmiiseen tuotteeseen. Yhdisteen käytöstä on luovuttu Suomessa ja muissa Euroopan maissa, Kanadassa ja useimmissa muissa valtioissa sen mahdollisen karsinogeenisuuden vuoksi. Se on yhä sallittu Yhdysvalloissa, joskin siellä sen käytölle on määrätty rajoituksia ja leipureita on kehotettu luopumaan sen käytöstä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*PubChem: Potassium bromate 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Potassium bromate
The Sims: House Party

***The Sims: House Party*** on *[[The Sims]]* -pelisarjan toinen lisäosa. Se julkaistiin 28. maaliskuuta 2001.

Peli tuo mukanaan juhla-aiheisia vaatteita ja tavaroita, kuten tanssilattian. Pelaajalla on mahdollisuus järjestää muun muassa koti- tai rantabileet. Simit voivat soittaa erityyppisiä musiikkikappaleita vierailleen.

## Lähteet
William Asher

**William Asher** (8. elokuuta 1921 – 16. heinäkuuta 2012) oli yhdysvaltalainen ohjaaja, tuottaja ja käsikirjoittaja. New Yorkissa syntyneen Asherin vanhemmat olivat näyttelijä Lillian Bonner ja elokuvatuottaja Ephraim M. Asher. 

Asher on ohjannut varsinkin televisiosarjojen jaksoja, yhtenä tunnetuimmista esimerkeistä 110 jaksoa *[[I Love Lucy]]a*. Hän oli *[[Vaimoni on noita]]* -sarjan tuottaja, ohjasi useita sen jaksoja ja oli myös naimisissa sen päätähden Elizabeth Montgomeryn kanssa. Elokuvaohjauksia ovat *[[Seksiä ja muskeleita]]* (1964), *[[Bikini Beach]]* (1964) ja *[[Beach Blanket Bingo]]* (1965).

Asherille myönnettiin vuonna 1966 Emmy-palkinto ohjaustyöstä sarjassa *Vaimoni on noita*. 

## Avioliitot & lapset
Asherilla oli neljä vaimoa, ja hänellä on lapsia:

* Danny Sue Nolan (1951–1961)
** Lapset Liane ja Brian.
* Elizabeth Montgomery (1963–1973)
** Lapset William Jr (s. 1964) sekä Robert ja Rebecca Elizabeth (s. 1969).
* Joyce Bulifant (1976–1993)
** Adoptoi Joyce Bulifantin lapsen John Mallory Asherin (s. 1971) edellisestä avioliitosta. 
* Meredith Coffin McMachen (n. 1998– 2012)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* William Asherin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Bernard Fox

**Bernard M. Fox** (synt. **Lawson**; 11. toukokuuta 1927 Port Talbot, Wales – 14. joulukuuta 2016 Van Nuys, Kalifornia, Yhdysvallat) oli brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Walesissa näyttelijävanhemmille.

Foxilla oli roolit kahdessa ''RMS Titanicin'' kohtaloa käsittelevässä elokuvissa: *[[Titanicin kohtalonyö (elokuva)|Titanicin kohtalonyössä]]* vuonna 1958 ja *[[Titanic (vuoden 1997 elokuva)|Titanicissa]]* vuonna 1997. Muihin merkittäviin elokuviin joissa Fox esiintyi lukeutuvat *[[Nuo välkyt dekkarit hiipivän aaveen jäljillä]]* vuodelta 1981 ja *[[Muumio (vuoden 1999 elokuva)|Muumio]]* vuodelta 1999. Hän oli lisäksi ääninäyttelijänä Disneyn piirroselokuvissa *[[Pelastuspartio Bernard ja Bianca]]* (1977) ja *[[Bernard ja Bianca Australiassa]]* (1990).

Foxin tunnetuin televisiorooli oli sarjassa *[[Vaimoni on noita]]*. Sen ulkopuolella hän esiintyi muun muassa *[[The Andy Griffith Show|The Andy Griffith Show’ssa]]* ja *[[M*A*S*H]]issa*. Hänellä ei ollut sukulaisuutta kahteen muuhun kuuluisaan näyttelijä-Foxiin, Jamesiin ja Edwardiin. Hänellä oli isosisko Mavis, ja hän oli naimisissa vaimonsa Jacquelinen kanssa vuodesta 1961. Heillä oli kaksi lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
*
Kabotaasi

**Kabotaasilla** tarkoitetaan tavaraliikenteessä maan sisäistä kuljetusta toiseen maahan rekisteröidyllä kulkuneuvolla. Euroopan unionin jäsenmaiden ja ETA-maiden kuljetusliikkeillä on kabotaasioikeus eli ne voivat hoitaa jäsenmaiden sisäisiä kuljetuksia kunkin maan omien kuljetusliikkeiden tavoin. Kabotaasia on esimerkiksi Puolasta Kokkolaan suuntautunut kuljetus, jonka paluumatkalla puolalainen kuljetusliike voi kuljettaa tavaraa Kokkolasta Helsinkiin.

Kabotaasin etuna kuljetusliikkeille on se, että paluumatkoja ei tarvitse tehdä tyhjällä autolla. Näin vältetään myös tarpeettomat päästöt. Kabotaasin haittana on, että se aiheuttaa epätäydellistä kilpailua: kunkin maan sisäisissä ajoissa tulisi noudattaa tämän maan lainsäädäntöä, eli teoriassa puolalaisen kuljettajan tulisi nauttia suomalaista palkkaa ja muita etuja tämän ajaessa Suomen sisällä, mutta tätä on käytännössä lähes mahdotonta valvoa.

## Lähteet
Roy Bhaskar

**Ram Roy Bhaskar** (15. toukokuuta 1944 Lontoo – 19. marraskuuta 2014 Leeds) oli brittiläinen filosofi, joka keskittyi yhteiskuntatieteiden filosofiaan ja tieteenfilosofiaan. Hänet tunnettiin ennen kaikkea kriittisen realismin kannattajana.

Bhaskar opiskeli Oxfordin yliopiston Balliol Collegessa. Hän oli Rom Harrén oppilas. Bhaskar opetti Oxfordin, Edinburghin ja Sussexin yliopistoissa sekä Lontoon City Universityssa. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1971 lähtien sosialisti ja feministi Hilary Wainwright.

Bhaskar ei kutsunut kriittistä realismiaan alun perin tällä nimellä. Se alkoi ”transsendentaalisena realismina” teoksessa *A Realist Theory of Science* (1975) ja laajeni myöhemmin yhteiskuntatieteisiin ”kriittisenä naturalismina” teoksessa *The Possibility of Naturalism* (1978). Termi ”kriittinen realismi” on muiden tekemä yhdistelmä näistä termeistä.

Bhaskar kuoli kotonaan Leedsissä 19. marraskuuta 2014.

## Teoksia

* *A Realist Theory of Science* (1975)
* *The Possibility of Naturalism* (1979)
* *Scientific Realism and Human Emancipation* (1987)
* *Reclaiming Reality: A Critical Introduction to Contemporary Philosophy* (1989)
* *Philosophy and the Idea of Freedom* (1990)
* *Dialectic: The Pulse of Freedom* (1993)
* *Plato, etc: The Problems of Philosophy and Their Resolution* (1994)
* *Reflections On Meta-Reality: A Philosophy for the Present* (2002)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Roy Bhaskar Interviewed
Filosofia.fi

**Filosofia.fi** on suomalainen filosofian internet-portaali. Sivusto toimii uutiskanavana, väylänä internetin filosofisiin aineistoihin, johdatuksena suomalaisen filosofian historiaan sekä digitaalisena arkistona. Portaalin palvelee sekä tutkijoita että filosofiasta kiinnostunutta yleisöä. Sivuston arkistoon digitoidaan tekstejä ja kirjoja suomalaisen filosofian historiasta. Sivuilla ylläpidetään myös filosofian tietosanakirjaa ja linkkihakemistoa. Sivusto avattiin vuonna 2007 ja sitä ylläpitää *[[Niin & näin]]* -lehti sekä Åbo Akademin filosofian oppiaine. 

## Sisältö
Sivuston arkisto sisältää muun muassa suomalaisia väitöskirjoja Turun Akatemian ajalta 1640–1828 yhteistyössä Åbo Akademin kirjaston kanssa. Digitoitaviin teoksiin sisältyy asiasanaluettelo ja tiivistelmä suomeksi, ruotsiksi ja englanniksi. Väitöskirjoista suurin osa on latinankielisiä, ja kokoelman on toivottu kiinnostavan latinankielen tutkijoita ja harrastajia. Vanhoja Akatemian väitöskirjoja on myös tarkoitus kääntää suomeksi. Arkistoon on digitoitu muun muassa *[[Finsk Tidskrift]]* -lehden vanhoja artikkeleita sekä Rolf Lagerborgin ja Edvard Westermarckin arkistoaineistoja, kuten heidän Åbo Akademin kirjastossa säilytettävä kirjeenvaihtonsa. Arkistossa on myös muun muassa ensimmäiset suomenkieliset filosofian väitöskirjat 1800-luvulta sekä teoksia Thiodolf Reinilta, Wilhelm Bolinilta, J. J. F. Peranderilta ja Z. J. Clevelta. Suomalaisten filosofian väitöskirjojen luettelo sisältää väitöskirjat vuodesta 1828 nykyaikaan.

Sivuilta löytyy linkkikokoelma filosofian verkkosivuista eri kielillä. Filosofian klassikoiden sähköisten kirjojen linkkikokoelma on erityisen laaja. Suomalaiset asiantuntijat laativat sivulle uusista artikkeleista toimitettavan Logos-tietosanakirjan, joka esittelee filosofeja, teoksia, käsitteitä ja filosofisia aiheita. Portaalin ruotsinkielinen osio sisältää myös filosofisen sanakirjan, jonka ovat koonneet Martin Nybom ja Göran Torrkulla Åbo Akademista.

## Tuottajat
Portaalihankkeen perustamisesta on ollut päävastuussa filosofinen *[[Niin & näin]]* -aikakauslehti, jota julkaisee tamperelainen Eurooppalaisen filosofian seura ry. Ruotsinkielisestä osiosta ja ruotsinkielisten sisältöjen hankkimisesta on vastannut portaalin toinen tuottaja, filosofian oppiaine Åbo Akademissa. Hankkeen suunnittelu käynnistyi vuonna 2004 ja Åbo Akademi liittyi yhteistyökumppaniksi vuonna 2006. Sivuston päätoimittaja on tutkija ja toimittaja Tuukka Tomperi Tampereen yliopistosta. Ruotsinkielisen puolen päätoimittaja on tutkija Yrsa Neuman.

Portaalin tuottamista ovat tukeneet Jenny ja Antti Wihurin rahasto, Suomen Kulttuurirahasto ja opetusministeriön kulttuurin tietoyhteiskuntahanke sekä ruotsinkielisen osion tuottamista Stiftelsen för Åbo Akademi, Svenska kulturfonden ja Otto A. Malms donationsfond. Henkilökohtaisia työskentelyapurahoja ovat myöntäneet tiedonjulkistamisen neuvottelukunta ja Suomen tiedetoimittajien liitto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Filosofia.fi
*
Ällitälli

**Ällitälli** oli Yleisradion vuonna 1971 esittämä sketsiviihdeohjelma, jonka pääosissa olivat Heikki Kinnunen ja Leo Lastumäki. He jatkoivat tämän jälkeen yhteistyötä erilaisissa viihdesarjoissa aina vuoteen 1976 saakka. Alun perin ohjelmasta suunniteltiin musiikkiohjelmaa, jota Kinnunen olisi juontanut Lasse Mårtensonin kanssa. Tämä ajatus kuitenkin kariutui Mårtensonin tuntemukseen, että hän on enemmän muusikko kuin näyttelijä. Toiseksi esiintyjäksi löydettiin *[[Ilkamat]]*-sarjassa hieman aiemmin läpimurtonsa tehnyt Lastumäki. Muut näyttelijät sarjassa olivat muun muassa Pirjo Viitanen ja Olavi Ahonen, minkä lisäksi jokaisessa jaksossa oli vieraileva laulaja. *Ällitälliä* tehtiin 16 jaksoa, joista 13 oli mustavalkoisia ja kolme värillisiä.

Ällitällin ohjasivat ja tuottivat Pertti Reponen ja Vesa Nuotio. Käsikirjoittajina toimivat heidän lisäkseen Kari Kyrönseppä (salanimellä Erkki Tolkku), Raimo Meltti ja pakinoitsija Jouni Lompolo (salanimellä Laina Pultti). Nuotion mukaan yksi sarjan innoittajista oli vuosina 1968–1969 tehty brittiläinen televisiosarja *Broaden Your Mind*. Ällitällin kymmenennestä jaksosta muokattu kansainvälinen versio voitti pronssiruusun Montreux’n Kultainen ruusu -kilpailussa vuonna 1972. Tämän jakson musiikkivieraana oli M. A. Numminen, joka esitti oman tulkintansa Giuseppe Verdin aariasta La donna è mobile. Montreux’n palkinnon jälkeen sarjaa myytiin myös ulkomaille.

## Lähteet
*Jukka Annala: *Toopelivisio*, s. 62–63. Teos, Helsinki 2006.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Ällitälli Ylen Elävässä arkistossa
Sandra Gould

**Sandra Gould** (23. heinäkuuta 1916 – 20. heinäkuuta 1999) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. 

Gould syntyi Brooklynissä, New Yorkissa. Hänellä oli sivuosia lukuisissa elokuvissa 1940-luvulta lähtien. Parhaiten hänet muistetaan Gladys Kravitzin roolista sarjassa *[[Vaimoni on noita]]*, jota esitettiin vuoteen 1972 saakka. Hän vieraili myös useissa muissa televisiosarjoissa, kuten *[[I Love Lucy]]ssa*.

Gould kirjoitti kaksi kirjaa: *Always Say Maybe* ja *Sexpots and Pans*. Hän kuoli sydänleikkausta seuranneeseen aivoverenkiertohäiriöön 82-vuotiaana.
Alice Ghostley

**Alice Margaret Ghostley** (14. elokuuta 1923 – 21. syyskuuta 2007) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Missourissa ja tuli tunnetuksi rooleistaan televisiosarjoissa, kuten *[[Vaimoni on noita]]*, *[[Designing Women]]* ja *Mayberry R.F.D.*. Hän kuitenkin esiintyi myös elokuvissa, joista eräs oli *Kuin surmaisi satakielen* (1962). 

Ghostley oli Tony-palkittu ja sai myös Emmy-ehdokkuuden. Hän oli naimisissa näyttelijä Felice Orlandin kanssa vuodesta 1953 tämän kuolemaan 21. toukokuuta 2003. 

Syöpää sairastanut ja aivoverenkiertohäiriöstä kärsinyt Alice Ghostley kuoli Kaliforniassa syyskuussa 2007.

## Lähteet
Uberlândia

**Uberlândia** [-la´n-], on kaupunki Brasilian kaakkoisosassa Minas Geraisin osavaltiossa. Kaupunki sijaitsee noin 350 kilometriä Brasíliasta etelään. Vuonna 2008 siellä asui 622&nbsp;441 ihmistä. Uberlândia on paikallisen maatalousalueen kauppakeskus. Siellä on kemianteollisuutta ja yliopisto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sorocaba

**Sorocaba** () on teollisuuskaupunki Brasiliassa, São Paulon osavaltiossa.

Kaupunki sijaitsee 80 kilometriä São Paulosta länteen. Vuonna 1994 siellä asui 406 000 henkeä. Sorocaba on hedelmiä, puuvillaa ja kahvia tuottavan maatalousalueen keskus, jossa on tekstiili-, sementti-, lannoite-, alkoholi- ja kulkuneuvoteollisuutta. Siellä on myös lentoasema.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
RITES

**RITES Ltd (Rail India Technical and Economic Service)** on intialainen, vuonna 1974 perustettu valtion rautatieyhtiöön eli Indian Railways -konserniin kuuluva liikenne- ja infrastruktuurialojen asiantuntijayritys. Sitä luonnehditaan rautatiealan konsulttiyritykseksi ja insinööritaloksi. RITESistä on tullut sittemmin pörssiyhtiö, jonka osake noteerataan Intian suurimmissa pörsseissä kuten Bombayn pörssissä (BSE). Yhtiöllä on yli 2&nbsp;500 työntekijää.

Yhtiö keskittyi toiminnassaan aluksi Intian ulkopuolisten rautateiden kehittämiseen. Sittemmin osallistumista laajennettiin muihinkin infrastruktuuriprojekteihin kuten lentokenttiin, satamiin, valtateihin ja kaupunkisuunnitteluun. Yhtiö on hoitanut projekteja 55 maassa, erityisesti Aasiassa, Lähi-idässä, Afrikassa ja Etelä-Amerikassa. 

RITES on lyhenne sanoista Rail India Technical and Economic Services.

## Rautatieprojekteja

Useilla rautatieyhtiöillä on tai on ollut projekteja yhtiön kanssa:
* Algerian rautatiet, Algeria, konsultointi
* Luandan rautatiet (CFL), Angola, kunnostus
* Bangladeshin rautatiet, Bangladesh, konsultointi
* Botswanan rautatiet, Botswana, liikkeenjohdon tukeminen ja konsultointi
* Kambodžan rautatiet, Kambodža, kunnostus
* Red Atlantic Railway Network, Kolumbia, pääomasijoittaja, tekninen ja liikkeenjohdollinen tuki
* Ghanan rautatiet, Ghana, konsultointi
* Iranin rautatiet, Iran, suunnittelu
* Irakin rautatiet, Irak, Bagdad–Al Qaim–Akashat-radan operointi ja kunnossapito
* Kenian rautatiet, Kenia, uudelleenjärjestely, suunnittelu, veturien operointi
* Itä-Afrikan rautatiet, Malawi, liikkeenjohdolliset palvelut
* Beiran rautatiet, Mosambik, kunnostus ja liikkeenjohto
* Nigerian rautatiet, Nigeria, kolme vuotta kestänyt täydellinen johtaminen, suunnittelu
* Sri Lankan rautatiet, Sri Lanka, konsultointi ja liikkeenjohdollinen tuki
* Sudanin rautatiet, Sudan, konsultointi
* Tansanian rautatiet, Tansania, yleinen johtaminen
* Uzbekistanin rautatiet, Uzbekistan, parannusprojekti
* Sambian rautatiet, Sambia, parannusprojekti
* Zimbabwen rautatiet, Zimbabwe, investointisuunnitelma

## Lähteet
Jenny McCarthy

**Jennifer ”Jenny” McCarthy** (s. 1. marraskuuta 1972 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä, malli, koomikko ja kirjailija. Hän oli Playboyn vuoden 1994 Playmate of the Year.

## Elämäkerta
McCarthyn näyttelijänura alkoi pian sen jälkeen, kun hän oli saavuttanut äkillisen suurmenestyksen mallina. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa *[[Sekopallo]]* (1998), *[[Timanttivaari]]* (1999), *[[Scream 3]]* (2000) ja *[[Scary Movie 3]]* (2003). Hänet tunnetaan myös televisiosta sekä roolistaan Tanya Adamsina *[[Command & Conquer: Red Alert 3]]* -pelissä.

McCarthy avioitui vuonna 1999 John Mallory Asherin kanssa, mutta he ovat eläneet erillään vuodesta 2005. Heillä on vuonna 2002 syntynyt poika, jolla on diagnosoitu autismi. Jenny McCarthy on asunut Los Angelesissa vuodesta 2007 lähtien.

Vuonna 2005 McCarthy alkoi seurustella näyttelijä Jim Carreyn kanssa. Pari julkisti suhteensa kesäkuussa 2006 *[[The Ellen DeGeneres Show|The Ellen DeGeneres Show’ssa]]*. Suhde kuitenkin päättyi 7. huhtikuuta 2010. Pari ilmoitti asiasta Twitterissä. Vuonna 2014 McCarthy avioitui Donnie Wahlbergin kanssa.

Jenny McCarthy on kirjoittanut kolme huumoripitoista kirjaa: *Belly Laughs: The Naked Truth About Pregnancy and Childbirth*, *Baby Laughs: The Naked Truth About the First Year of Mommyhood* ja *Life Laughs: The Naked Truth About Motherhood, Marriage, and Moving On*. Vuonna 2007 hän julkaisi omiin kokemuksiinsa pohjautuvan kirjan *Louder Than Words – A Mother’s Journey in Healing Autism*, jossa hän kertoo poikansa autismista ja sen hoidosta. Vuonna 2008 julkaistiin hänen kirjansa *Mother Warriors*.

Vuonna 2013 hän toimi panelistina *[[The View (keskusteluohjelma)|The View]]* -keskusteluohjelmassa.

## Filmografia

## Aiheesta muualla
*McCarthy Playboy.comissa
*
Don Edwards (jääkiekkoilija)

**Don Laurie Edwards** (s. 28. syyskuuta 1955 Hamilton, Ontario, Kanada) on entinen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi kymmenen kautta National Hockey Leaguessa seuroinaan Buffalo Sabres, Calgary Flames ja Toronto Maple Leafs.

## Saavutuksia

*  1978 ja 1980
* Vezina Trophy 1980 Bob Sauven kanssa

## Aiheesta muualla
* Edwardsin esittely Legens of Hockey -palvelussa
John Milnor

**John Willard Milnor** (s. 20. helmikuuta 1931 Orange, New Jersey) on yhdysvaltalainen matemaatikko. Hänet tunnetaan työstään differentiaalitopologian, K-teorian ja dynaamisen systeemin alueilla, sekä  taidokkaasti kirjoitetuista matemaattisista julkaisuistaan.

Milnor syntyi Orangessa New Jerseyssä. Hän opiskeli Princetonin yliopistossa. Hän oli Putnam-kilpailun voittaja vuosina 1949 sekä 1950 ja myös kuvasi Faryn–Milnorin teoreeman jo vuonna 1950 István Fárysta riippumatta. Hänen puolisonsa on englantilainen kollega Dusa McDuff. 

Milnor on voittanut useita merkittäviä tieteenalansa palkintoja. Vuonna 1962 hänelle myönnettiin Fieldsin mitali, vuonna 1967 National Medal of Science ja vuonna 1989 matematiikan Wolfin palkinto. Hän on toiminut professorina Stony Brookin yliopistossa. Milnor sai matematiikan Abel-palkinnon vuonna 2011 työstään topologian, geometrian ja algebran alueilla.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Arthur Lovejoy

**Arthur Oncken Lovejoy** (10. lokakuuta 1873, Berliini &ndash; 30. joulukuuta 1962, Baltimore) oli yhdysvaltalainen aatehistorioitsija, joka perusti ideahistorian. Hän toimi professorina Johns Hopkins Universityssä vuosina 1910–1938, ja opetti myös Washingtonin, Columbian ja Missourin yliopistoissa.

## Teoksia

* *Primitivism and Related Ideas in Antiquity* (yhdessä George Boasin kanssa) (1935)
* *The Great Chain of Being: A Study of the History of an Idea* (perustuu vuoden 1933 William James -luentoihin Harvardissa, 1936)
**Essays in the History of Ideas* (1948)
**The Revolt Against Dualism* (uuden realismin kritiikki, 1960)
**Reflections on Human Nature* (1961)

## Aiheesta muualla
* Arthur Lovejoy: Founder of the History of Ideas Movement  
* Lovejoy Papers, Johns Hopkins University
Israel Gelfand

**Israel Moisejevitš Gelfand** (, ; 2. syyskuuta (J: 20. elokuuta) 1913 – 5. lokakuuta 2009) oli venäläinen matemaatikko. Hän oli juutalainen.

Gelfandille myönnettiin kolme Leninin kunniamerkkiä, ja hänet valittiin vuonna 1977 Royal Societyn ulkomaalaisjäseneksi. Hän voitti vuonna 1978 matematiikan Wolfin palkinnon. Hän toimi vuosina 1966–1970 Moskovan matemaattisen seuran puheenjohtajana.

Gelfand asui vuodesta 1990 lähtien Yhdysvalloissa ja oli Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsen.

Gelfandin mukaan on nimetty muun muassa Gelfandin epäyhtälö.

## Lähteet
Taegukgi hwinalrimyeo

**Taegukgi hwinalrimyeo** (*태극기*, ) on vuonna 2004 valmistunut eteläkorealainen sotaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Kang Je-gyu. Elokuva kertoo kahdesta veljeksestä, jotka joutuvat tahtomattaan Korean sotaan. Elokuvan nimi *Taegukgi* tarkoittaa Etelä-Korean lippua.
Vladimir Arnold

**Vladimir Igorevitš Arnold** (, 12. kesäkuuta 1937 – 3. kesäkuuta 2010) oli venäläinen matemaatikko. 

Arnold syntyi Odessassa Ukrainassa ja valmistui vuonna 1959 Moskovan valtiollisesta yliopistosta, jonka professoriksi hänet vuonna 1965 valittiin. Hän oli Venäjän tiedeakatemian jäsen vuodesta 1990, ja hän oli myös Royal Societyn ulkomaalaisjäsen. Vuosina 1995–1998 Arnold toimi matemaatikkojen kansalaisjärjestön *[[International Mathematical Union]]in* (IMU) varapuheenjohtajana.

Arnoldille myönnettiin Leninin palkinto vuonna 1965 ja Wolfin palkinto 2001. Hän oli Moskovan matemaattisen seuran puheenjohtajana vuodesta 1996. Arnold tunnetaan kansainvälisesti muun muassa Kolmogorovin–Arnoldin–Moserin teoreemasta sekä kolmannentoista Hilbertin ongelman ratkaisusta 1957. Hänen mukaansa on nimetty myös ”Arnoldin kissa”.

Hän oli Academia Europæan jäsen vuodesta 1990.

## Lähteet
Roy Wood Sellars

**Roy Wood Sellars** (1880 &ndash; 5. syyskuuta 1973) oli kanadalais-yhdysvaltalainen filosofi, joka tunnetaan kriittisen realismin, uskonnollisen humanismin ja emergentin evoluution kannattajana.

Sellars opetti suurimman osan elämästään Michiganin yliopistossa. Hän oli osallisena muotoilemassa humanistista *[[Humanist Manifesto]]a*.

Roy Wood Sellarsin poika oli filosofi Wilfrid Sellars.

## Teoksia

* *Critical Realism: A Study of the Nature and Conditions of Knowledge* (1916)
* *The Next Step in Democracy* (1916)
* *The Essentials of Logic* (1917)
* *The Essentials of Philosophy* (1917)
* *The Next Step in Religion* (1918)
* *Evolutionary Naturalism* (1922)
* *The Principles and Problems of Philosophy* (1926)
* *Religion Coming of Age* (1928)
* *The Philosophy of Physical Realism* (1932)
* *Lending a Hand to Hylas* (1968)
* *Reflection on American Philosophy from Within* (1969)
* *Social Patterns and Political Horizons* (1970)
* *Principles, Perspectives, and Problems of Philosophy* (1970)
* ''Neglected Alternatives: Critical Essays by Roy Wood Sellars ed. W. Preston Warren (1973)

## Aiheesta muualla
* Roy Wood Sellars: Philosopher of Religious Humanism  
* Bibliography of Roy Wood Sellars
Bundeshaus

**Bundeshaus** (, ) on Sveitsin liittoneuvoston ja kaksikamarisen parlamentin rakennus maan pääkaupungissa Bernissä. 

Rakennuksen suunnitteli sveitsiläis-itävaltalainen arkkitehti Hans Auer ja se rakennettiin vuosina 1894–1902. Virallisesti se vihittiin käyttöön 1. huhtikuuta vuonna 1902. Rakennuksen kokonaiskustannukset olivat 7&nbsp;198 miljoonaa sen aikaista Sveitsin frangia. 

Bundeshausin kupoli yltää 64 metrin korkeuteen. 

## Aiheesta muualla
* Tietoa parlamenttirakennuksesta Sveitsin parlamentin virallisilla sivuilla
Patalankosken paperitehdas

**Patalankosken paperitehdas** oli toinen nykyisen Jämsänkosken paperitehtaan edeltäjistä (toinen oli Hovilanhaaran paperitehdas) Jämsänkoskella. Tehtaan rakennustyöt alkoivat vuonna 1898. Tehtaan omisti Jämsänkoski Oy vuoteen 1920 asti ja loppuajan vuoteen 1925 asti Yhtyneet Paperitehtaat Oy.

## Tehtaan paperikone

## Katso myös
* Jämsänkosken tehdasrata
* Jämsänkosken paperitehdas
* Hovilanhaaran paperitehdas
* Jämsänkoski Oy
* Kaipolan paperitehdas
* Suomen paperiteollisuus

## Lähteet

* [Museo 24 Jämsänjokilaakson metsäteollisuuden vaiheita](http://www.museo24.fi/?action=INavigation::changeFolder(3524))
* UPM-Kymmene Oyj
* Autio, Matti & Nordberg, Toivo. (1972) Vuosisata paperiteollisuutta I Valkeakosken, Simpeleen, Myllykosken ja Jämsänkosken paperiteollisuuden vaiheet Yhtyneet Paperitehtaat Osakeyhtiön perustamiseen saakka. Valkeakoski. Yhtyneet Paperitehtaat Oy.
* Tuuri, Antti. (1999) UPM-Kymmene, Metsän jättiläisen synty. Otava. Helsinki. 493 s.
* Viljakainen-Tiittanen, Merja (1988) 100 vuotta paperiteollisuutta Jämsänkoskella. Yhtyneet Paperitehtaat Oy. Jämsänkoski. 
* Nykänen, Panu & Paulapuro, Hannu (2005) Telan ympäri - Vuosisata suomalaista paperikone- ja paperinvalmistustekniikkaa. Tekniikan Historian Seura THS ry. Helsinki.
Tanoreksia

**Tanoreksia** tarkoittaa kohtuutonta auringon ottamista tai solariumissa olemista. Ruskettuva iho aiheuttaa tanorektikolle mielihyvää. Säteilyriippuvuuden haittana on suurempi riski sairastua ihosyöpään sekä ihon nopeampi vanheminen. Säteilyriippuvuuden uskotaan johtuvan nykyaikaisesta kauneusihanteesta, johon kuuluu ruskettunut iho. Vuonna 2002 valmistuneen tutkimuksen mukaan suomalaisista joka kymmenes ei pidä ruskettunutta ihoa hyvännäköisenä.

## Lähteet
Le Nouvel Observateur

**Le Nouvel Observateur** (eräässä vaiheessa myös **France Observateur**) on ranskalainen yleisviikkolehti, joka on erikoistunut uutistapahtumiin, eritoten poliittisiin. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi 9. marraskuuta 1964. Lehti kuuluu Groupe Perdriel -konserniin. Lehden voidaan luokitella poliittisesti edustavan keskustavasemmistoa, joka on kallistunut sosiaalidemokratian kannalle.

## Historia
Lehden ensimmäinen numero ilmestyi nimellä *L'Observateur politique, économique et littéraire* 13. huhtikuuta 1950. Lehti ilmestyi 20&nbsp;000 kappaleen painoksena. Sen perustivat entiset Ranskan vastarintaliikkeen aktiivit: Gilles Martinet joka oli toiminut AFP:n toimittajana, Roger Stéphane, Claude Bourdet ja Hector de Galard joka oli entinen *Combat*-lehden toimittaja. 

Vuonna 1953 lehden nimeksi vaihdettiin *l'Observateur aujourd'hui* ja vuonna 1954 *France Observateur*. Lehden tavoitteena oli tuoda esille sodan jälkeen vasemmistolaisen vastarintaliikkeen ajatuksia ja se oli periaatteiltaan poleeminen lehti ja se ajoi voimakkaasti siirtomaiden itsenäisyyspyrkimyksiä. Lisäksi se julkaisi poliittisia skandaaleja ja kompromisseja sekä toi ilmi Algeriassa harrastettua kidutusta. Vuosikymmenen lopulla lehti saavutti 100&nbsp;000 kappaleen painoksen.

Vuoden 1964 alkupuolella *France Observateur* joutui taloudellisiin vaikeuksiin. Lehden kustantamisesta erinomaisen kiinnostunut liikemies ja tehtailija Claude Perdriel sekä toimittajana ja kirjailijana toiminut Jean Daniel päättivät hankkia omakseen lehden, josta tuli *Le Nouvel Observateur* ja se ilmestyi uudella nimellään ensimmäisen kerran 19. marraskuuta 1964.

Lehden toimituksellinen linjaus korosti älymystön roolia ja sitä edustivat esimerkiksi Jean Daniel, Maurice Claavel ja Gilles Maartinet. He olivat pitkään olleet oppositiossa Ranskan hallituksen keskusta-oikeistolaista toimintaan kohtaan. Lehti halusi säilyä herkkänä vasemmiston näkemyksille. 

Nykyisin lehden avustajiin kuuluvat arvostetut henkilöt kuten Jacques Delors, Robert Badinter ja Jean Lacouture.

## Lehden levikki
*Le Nouvel Observateur* -lehden levikki:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Histoire politique et culturelle de France Observateur, Osa 1, Philippe Tétart, L’Harmattan, 2001
* Histoire politique et culturelle de France Observateur, Osa 2, Philippe Tétart, L’Harmattan, 2001
Igor Šafarevitš

**Igor Rostislavovitš Šafarevitš** (; 3. kesäkuuta 1923 – 19. helmikuuta 2017) oli venäläinen matemaatikko, akateemikko ja poliittinen kirjoittaja. Hänen tunnetuimpia teoksiaan on *The Socialist Phenomenon* (1980); vuonna 1982 kirjoitetun ja vuonna 1988 julkaistun esseen *Russophobia* jälkeen heräsi laajalti syytöksiä tutkijan oletetusta antisemitismistä.

Valtiotieteen maisteri Krista Berglundin 25. kesäkuuta 2009 Helsingin yliopistossa tarkastettu väitöskirja taas tuli siihen tulokseen, että Šafarevitš ei ollut antisemiitti eikä äärinationalisti, joiksi Šafarevitš oli leimattu perestroikan ja perestroikan jälkeisen ajan venäläistä politiikkaa käsittelevässä tutkimuskirjallisuudessa.

Šafarevitš oli Venäjän tiedeakatemian, Serbian tiede–taide-akatemian ja Royal Societyn jäsen.

## Lähteet
Hovilanhaaran paperitehdas

**Hovilanhaaran paperitehdas** oli Jämsänkoskella sijainnut Jämsänkoski Oy:n toinen paperitehdas (toinen oli Patalankosken paperitehdas), joka aloitti toimintansa vuonna 1902. Tehdas kuului vuodesta 1920 aina lakkauttamiseensa saakka Yhtyneet Paperitehtaat -konserniin. Tehdas suljettiin 1970-luvulla, ja tehtaan kaksi paperikonetta myytiin Intiaan.

Tehdas tuotti aluksi sanomalehtipaperia ja hienopaperia. Sanomalehtipaperin valmistus loppui vuonna 1929.

## Tehtaan paperikoneet

Lisäksi tehtaassa oli viisi hollanteria ja 35 hv:n höyrykone pumppujen ja kyyppien käyttöä varten. Tuotanto oli yhteensä noin 20&nbsp;000 tonnia vuodessa.

## Katso myös
* Jämsänkosken tehdasrata

## Lähteet
* [Museo 24 Jämsänjokilaakson metsäteollisuuden vaiheita](http://www.museo24.fi/?action=INavigation::changeFolder(3524))
* UPM-Kymmene Oyj
* Autio, Matti & Nordberg, Toivo. (1972) Vuosisata paperiteollisuutta I Valkeakosken, Simpeleen, Myllykosken ja Jämsänkosken paperiteollisuuden vaiheet Yhtyneet Paperitehtaat Osakeyhtiön perustamiseen saakka. Valkeakoski. Yhtyneet Paperitehtaat Oy.
* Tuuri, Antti. (1999) UPM-Kymmene, Metsän jättiläisen synty. Otava. Helsinki.
* Viljakainen-Tiittanen, Merja (1988) 100 vuotta paperiteollisuutta Jämsänkoskella. Yhtyneet Paperitehtaat Oy. Jämsänkoski.
* Nykänen, Panu & Paulapuro, Hannu (2005) Telan ympäri - Vuosisata suomalaista paperikone- ja paperinvalmistustekniikkaa. Tekniikan Historian Seura THS ry. Helsinki.
Let Go

**Let Go** voi viitata seuraaviin asioihin:

## Musiikki
* Let Go (yhtye), yhdysvaltalainen yhtye

### Albumit
* ''Let Go'' (Avril Lavignen albumi)
* ''Let Go'' (Bonnie Pinkin albumi)
* ''Let Go'' (Brother Phelpsin albumi), tai sen nimikappale
* ''Let Go'' (Hundredthin albumi)
* ''Let Go'' (John Faheyn albumi)
* ''Let Go'' (Nada Surfin albumi)
* ''Let Go'' (Susie Luchsingerin albumi), tai sen nimikappale
* ''Let Go'' (Toby Lightmanin albumi)

### Kappaleet
* "Let Go" (Brother Phelpsin kappale)
* "Let Go" (Megan Rochellin kappale)
* "Let Go" (Redraman kappale)
* "Let Go" (Scuba Dicen kappale)
* "Let Go", Aaron Carterilta
* "Let Go", Ademan albumilta *[[Unstable]]*
* "Let Go", Against All Willin albumilta *[[A Rhyme & Reason]]*
* "Let Go", BarlowGirlin albumilta *[[Another Journal Entry]]*
* "Let Go", Blue Öyster Cultin albumilta *[[The Revölution by Night]]*
* "Let Go", Cheap Trickin albumilta *[[Lap of Luxury]]*
* "Let Go", David Cookin albumilta *[[Analog Heart]]*
* "Let Go", Frou Froun albumilta *[[Details (albumi)|Details]]*
* "Let Go", Grey Holidaylta
* "Let Go", Lalah Hathawayn albumilta *[[Self Portrait (Lalah Hathawayn albumi)|Self Portrait]]*
* "Let Go", bm-flon albumilta *[[Beat Space Nine]]*
* "Let Go", Mia Roselta
* "Let Go", Ne-Yon albumilta *[[In My Own Words]]*
* "Let Go", Paul van Dykin albumilta *[[In Between (Paul van Dykin albumi)|In Between]]*
* "Let Go", Redin albumilta *[[End of Silence (Redin albumi)|End of Silence]]*
* "Let Go", SOiLin albumilta *[[True Self]]*
* "Let Go", Vanessa Hudgensin albumilta *[[V (Vanessa Hudgensin albumi)|V]]*

## Elokuva ja televisio
* ''Let Go'' (elokuva), vuoden 2011 elokuvan pääosassa David Denman
* *Let Go*, vuoden 2006 tilannekomediasarja, pääosassa Bonnie Hunt
Israelin hallintoalueet

Israel jaetaan seitsemään hallintoalueeseen, joista osa jaetaan edelleen hallintoalueen alaisiin alueisiin.

## Lähteet
Midnight Pink

**Midnight Pink** on suomalaismuusikko Janne Louhivuoren soolouran esikoisalbumi vuodelta 1982. Albumin laulusolisteina toimivat Kassu Halonen, Edu Kettunen, Dave Lindholm ja Riki Sorsa.

## Kappaleet

; A-puoli
#
#
#
#
#

; B-puoli
#
#
#
#

## Singlet

## Tekijät
### Muusikot
*Janne Louhivuori – kitarat, Roland GR 300 -kitarasyntetisaattori ja ”Roland-erikoistehosteräkki”, taustalaulut
*Dave Lindholm – laulu (”Darling Zanee”)
*Riki Sorsa – laulu (”Lonely Boys”), taustalaulut
*Kassu Halonen – laulu (”Do-Wah-Diddy-Diddy”, ”Down and Out in N.Y.C.”, ”Tears of a Go-Go”), taustalaulut, Yamaha GS 2 -kosketinsoittimet (Scandia-Musiikin luvalla)
*Edu Kettunen – laulu (”Staggering”, ”Please Mr. Thor”), taustalaulut, lyömäsoittimet
*Kisu Jernström – taustalaulut
*Pekka Pohjola – bassokitara
*Keimo Hirvonen – rummut

### Tuotanto
*Janne Louhivuori & Kassu Halonen – tuotanto
*RM Studio, Kokkola / Jari Laasanen – äänitys
*RM Studio / Jari Laasanen & Janne Louhivuori – miksaus
*Janne Louhivuori – kansitaide
*Henrik Schütt – valokuvaus

## Lähteet
* Fenno – Suomen äänitearkisto ry:n levytietokanta 1901–1999

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Sam Totman

**Sam "Heimdall" Totman** (s. 8. elokuuta 1979, Englanti) on toinen power metal -yhtye DragonForcen kitaristeista ja vastaa useimmista yhtyeen kappaleiden sanoituksista sekä sävellyksistä. 

## Alkuajat
Totman syntyi Englannissa, mutta muutti jo nuorella iällä Uuteen-Seelantiin. Sam aloitti soittamaan klassista kitaraa yhdeksän vuoden iässä kaavamaisesti harjoitellen. Sam soitti kolmessa hyvin erilaisessa yhtyeessä ennen siirtymistään DragonForceen. Yksi näistä yhtyeistä oli Demoniac, jossa hän tapasi DragonForcen toisen soolokitaristin Herman Lin.

## DragonForce
Totman ja Herman Li ovat nykyään ainoat DragonForcen alkuperäisjäsenistä. 
Sam Totman on DragonForcen toisen kitaristin Herman Lin kanssa tunnettu äärimmäisen nopeista kitarasooloista. Metallican kitaristi Kirk Hammett onkin sanonut DragonForcen kitaristien Herman Lin sekä Sam Totman olevan nopeimmat kitaristit, joihin hän on koskaan törmännyt.

## Signature kitara
DragonForcen kummallekin kitaristille, Herman Lille sekä Sam Totmanille julkaistiin vuonna 2008 omat signature-kitarat. Lin mukaan Ibanez sekä kitaristit ovat käyttäneet uskomattomasti aikaa kitaroiden valmistamiseen. Lin kitara on nimeltään Ibanez E-Gen ja Totmanin Ibanez STM1, ja ne tulevat markkinoille heti julkaisun jälkeen. Totman on ennenkin käyttänyt Ibanezin kitaroita, ja hänen useimmin käyttämänsä malli on Ibanez Iceman. 

## Aiheesta muualla
*
Polar Music

**Polar Music** on ruotsalainen levy-yhtiö. Yhtiön perustivat Stig Anderson ja Bengt Bernhag vuonna 1963. Yksi Polar Musicin tunnetuimmista artisteista oli ABBA-yhtye. Vuosina 1976–1989 yhtiön yhtenä pääosakkaana oli virolaissyntyinen ja sittemmin Viron ulkoministerinä toiminut Jaan Manitski. Nykyisin Polar Music on osa Universal Musicia.

## Polar Musicin artistit
ABBA, Alive Feat, Jessie Martins, Lena Andersson, Chana, Crosstalk, Dilba, Emilia, Frida, Agnetha & Linda, Ted Gärdestad, Gemini, Hellacopters, The Infinite Mass, Fredrik Kempe, Lambretta, Maarja, Paulo Mendonca, Mr. Vegas Fea Intense, Emma Nilsdotter, Mats Paulson, Pineforest Crunch, Sam (Musician), Skintrade, Starr Chukki/infinit, Svenne & Lotta, Joey Tempest, Top Notch, Topaz Sound and Anders Widmark.

## Aiheesta muualla
* Tietoa levy-yhtiöstä
Suomenlahti soi

**Suomenlahti soi** on muusikko Janne Louhivuoren toinen sooloalbumi, joka julkaistiin vuonna 1983.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Janne Louhivuori, ellei toisin mainittu.

# 
# 
#  (san. Janne Louhivuori & Edu Kettunen)
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#  (säv. Geld & Udell)

## Kokoonpano
* Janne Louhivuori – kitarat ja laulu
* Kassu Halonen – kosketinsoittimet ja taustalaulu
* Vesa Aaltonen – rummut ja lyömäsoittimet
* Pekka Pohjola – basso
* Dan Tigerstedt – puhe 6. kappaleessa ja taustalaulu 8. kappaleessa

### Muuta
* Janne Louhivuori – tuottaja
* Dan Tigerstedt – äänittäjä

## Aiheesta muualla
* ''Suomenlahti soi'' discogs.com -sivustolla

## Lähteet
John Tate

**John Torrence Tate** (13. maaliskuuta 1925 – 16. lokakuuta 2019) oli yhdysvaltalainen matemaatikko, joka tunnetaan varsinkin työstään algebrallisen lukuteorian alueella.

Tate opiskeli Emil Artinin johdolla ja valmistui Princetonin yliopistosta. Hän työskenteli vuosina 1950–1994 Harvardissa ja opetti sittemmin Texasin yliopistossa Austinissa. 

Tate oli aikansa huomattavimpia tutkijoita, ja hänelle myönnettiinkin vuonna 2002 Wolfin palkinto yhdessä Mikio Satōn kanssa. Vuonna 2010 Tatelle myönnettiin Abelin palkinto.

## Lähteet
Mikio Satō

**Mikio Satō** (, 18. huhtikuuta 1928 Tokio – 9. tammikuuta 2023 Kioto) oli japanilainen matemaatikko. Hän opiskeli Tokion yliopistossa ja Shin’ichirō Tomonagan johdolla ja väitteli tohtoriksi vuonna 1963.

Satō toimi vuodesta 1970 lähtien Matemaattisten tieteiden tutkimusinstituutin professorina Kioton yliopistossa. Hänen mukaansa on nimetty Bernsteinin–Saton polynomi ja Saton–Taten konjektuuri. Hänet tunnetaan myös hyperfunktioiden tutkijana.

Satō oli Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1993. Hänet palkittiin Schockin (1997) ja Wolfin palkinnoilla (2003).

## Lähteet
Jämsänkosken paperitehdas

**Jämsänkosken paperitehdas** on UPM-konserniin kuuluva paperitehdas Jämsässä. Tehtaalla on kolme paperikonetta. Tehtaan tuotantokapasiteetti on 610 000 t vuodessa. Henkilöstöä on vuonna 2024 noin 425. 

## Tehtaan paperikoneet
Paperikoneet PK I (ex PK III) ja PK II sijaitsivat lakkautetulla Hovilanhaaran paperitehtaalla. Myös Patalankoskella oli yksi paperikone (PK I).

Koneella PK4 on lisäksi käytöstä poistettu Walmsley/Valmet Sym Matt-On-line soft-kalanteri vuodelta 1986 (Leveys 5&nbsp;350 mm).

## Tuotteet
Päällystämätön aikakauslehtipaperi (SC):
* UPM Max
* UPM Cat

Tarra- ja pakkauspaperit:
* UPM Label papers

## Merkittäviä vuosilukuja
* 1888 Sulfiittisellutehdas käynnistyi (Jämsänkoski Oy)
* 1895 Valkaistun sulfiittisellun valmistus aloitettiin
* 1899 Ensimmäinen paperikone käynnistyi (Patalankosken paperitehdas)
* 1902 Hovilanhaaran paperitehdas
* 1925 Patalankosken paperitehdas pysäytettiin
* 1926 Selluloosatehdas paloi ja rakennettiin nykyaikaistettuna uudelleen
* 1943 Sulfiittispriin valmistus aloitettiin
* 1960 Paperikone PK 3 käynnistyi
* 1969 Käynnistettiin tehtaan jäteliemen haihdutus- ja polttolaitos
* 1974 Valmistui pekiloproteiinitehdas, joka valmisti jätelipeästä proteiinia
* 1974 Paperikone PK 1 pysäytettiin
* 1974 Paperikone PK 4 käynnistyi
* 1975 Paperikone PK 2 pysäytettiin
* 1981 Selluloosatehdas lakkautettiin, hierre pääasialliseksi raaka-aineeksi
* 1981 Paperikone PK 5 käynnistyi
* 1992 Paperikone PK 6 käynnistyi
* 1996 UPM-Kymmene Oyj
* 2002 Biovoimalaitos
* 2015 Paperikone PK 5 pysäytettiin

## Kuvia

Kuva:Warehouses by Jämsänjoki 1946.jpg|Jämsänkosken paperitehtaan varastoalue Jämsänjoen varrella vuonna 1946.
Kuva:Forklift Jämsänkoski paper mill 1953.jpg|Towmotor-trukki lastaa sellupaaleja vaunuun Jämsänkosken paperitehtaalla vuonna 1953
Kuva:Jämsänkoski pulp mill acid towers in 1926.jpg|Jämsänkosken sellutehtaan happotornit vuonna 1926
Kuva:Jämsänkoski pulp mill under construction 1897.jpg|Jämsänkosken sellutehdas rakenteilla 1897. Vuonna 1895 käynnistetty ensimmäinen tehdas paloi 1896.
Kuva:Jämsänkoski paper mill in 1949.jpg|Jämsänkosken paperitehdas vuonna 1949. Vasemmalla juuri valmistunut muuntoasema.


## Katso myös
* Jämsänkoski Oy
* Kaipolan paperitehdas (lakkautettu)
* Hovilanhaaran paperitehdas (lakkautettu)
* Patalankosken paperitehdas (lakkautettu)
* Jämsänkosken paloasema
* Jämsänkosken tehdasrata
* Suomen paperiteollisuus

## Lähteet
* UPM-Kymmene Oyj, Jämsänkosken paperitehdas 
* [Museo 24 Jämsänjokilaakson metsäteollisuuden vaiheita](http://www.museo24.fi/?action=INavigation::changeFolder(3524))
* Autio, Matti & Nordberg, Toivo. (1972) Vuosisata paperiteollisuutta I Valkeakosken, Simpeleen, Myllykosken ja Jämsänkosken paperiteollisuuden vaiheet Yhtyneet Paperitehtaat Osakeyhtiön perustamiseen saakka. Valkeakoski. Yhtyneet Paperitehtaat Oy.
* Tuuri, Antti. (1999) UPM-Kymmene, Metsän jättiläisen synty. Otava. Helsinki. 493 s.
* Viljakainen-Tiittanen, Merja (1988) 100 vuotta paperiteollisuutta Jämsänkoskella. Yhtyneet Paperitehtaat Oy. Jämsänkoski.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Jämsänkosken PK5:n startti vuonna 1981, Jämsän Seutu (Youtube)
Vastuun vapaapäivä

**Vastuun vapaapäivä** on suomalaisen muusikon Janne Louhivuoren kolmas sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 1998, 15 vuotta edellisestä.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Janne Louhivuori.

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Janne Louhivuori – kaikki instrumentit

### Tuotanto
* Janne Louhivuori – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
* Dan Tigerstedt – miksaaja
* Tuomas Louhivuori – kansikuva

## Aiheesta muualla
* iTunes
Christian de Duve

**Christian René de Duve** (2. lokakuuta 1917 Britannia – 4. toukokuuta 2013) oli solubiologi ja biokemisti. 

Duve syntyi Britanniassa belgialaisille vanhemmille, joiden kanssa hän muutti takaisin Belgiaan vuonna 1920.

Duvesta tuli vuonna 1947 Leuvenin katolisen yliopiston professori. Hänelle myönnettiin vuonna 1960 belgialainen Francqui-palkinto. Hänen pitkäaikainen työnsä on johtanut muun muassa endosymbioositeorian laajempaan hyväksyntään. 

Duven uran kohokohta oli vuosi 1974. Hänelle myönnettiin Nobelin lääketieteen palkinto, jonka hän sai yhdessä Albert Clauden ja George E. Paladen kanssa.

Myöhemmällä urallaan hän laajensi työaluettaan tutkimukseen elämän alkuperästä, vaikka hän myönsi sen olevan hyvin spekulatiivinen aihe.

Duve oli Royal Societyn, Yhdysvaltain tiedeakatemian ja Ranskan tiedeakatemian ulkomaalaisjäsen. Hän oli Academia Europæan jäsen vuodesta 1989.

Duve kuoli 4. toukokuuta 2013. Hänelle tehtiin eutanasia.

## Lähteet
Otto Diels

**Otto Paul Hermann Diels** (23. tammikuuta 1876 – 7. maaliskuuta 1954) oli saksalainen kemisti joka sai kemian Nobelin palkinnon vuonna 1950 yhdessä oppilaansa  Kurt Alderin kanssa Diels–Alder-reaktion keksimisestä Dielsin-Alderin reaktio liittyy dieenien (eli sellaisten alkeenien, joissa on kaksi kaksoissidosta) synteesiin. Tutkimustulos on auttanut monien monimutkaisten aineiden kuten luonnonkumin synteettisessä jäljittelyssä ja parantelussa.
 
Diels kirjoitti vuonna 1907 oppikirjan *Johdatus orgaaniseen kemiaan* (Einführung in die organische Chemie), josta tehtiin viisitoista laitosta.  

## Lähteet