open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Erkki Pystynen

**Erkki Topias Pystynen** (s. 2. marraskuuta 1929 Heinola) on suomalainen emeritusprofessori ja kokoomuslainen poliitikko, joka toimi eduskunnan puhemiehenä vuosina 1983–1987 ja kansanedustajana vuosina 1975–1991. Pystynen oli Tampereen yliopiston kunnallispolitiikan professori vuosina 1972–1992 (virkavapaalla 1975–1991). Hän toimi yliopiston vararehtorina 1969–1974 ja valittiin Jaakko Uotilan jälkeen yliopiston rehtoriksi vuoden 1975 alusta alkaen. Valtiollisten tehtäviensä vuoksi hän luopui rehtoraatista kuitenkin jo saman vuoden lopussa.

## Poliittinen ura
Pystynen valittiin eduskuntaan Hämeen pohjoisesta vaalipiiristä syksyn 1975 välivaaleissa. Hän toimi kansanedustajana kaikkiaan 16 vuotta. Vuoden 1983 eduskuntavaalien jälkeen presidentti Mauno Koivisto kutsui Pystysen yllättäen hallitustunnustelijaksi. Tunnustelut eivät johtaneet tulokseen ja hallitus muodostettiin myöhemmin sosialidemokraattien Kalevi Sorsan johdolla. Pystynen valittiin kuitenkin eduskunnan puhemieheksi vuosiksi 1983–1987. Hän oli ensimmäinen kokoomuslainen eduskunnan puhemies yli 50 vuoteen. Edellinen kokoomusta edustanut puhemies oli ollut Paavo Virkkunen vuosina 1929−1930.

Vuoden 1987 eduskuntavaaleissa kokoomus sai vaalivoiton ja palasi Harri Holkerin johdolla hallitusvastuuseen 21 vuoden tauon jälkeen. Pystysestä toivottiin Pirkanmaalla ministeriä, mutta nämä toiveet eivät käyneet toteen ja Pystynen vietti viimeiset neljä vuottaan eduskunnassa rivikansanedustajana. Vuoden 1991 vaaleissa hän putosi eduskunnasta ja palasi hoitamaan professorin virkaansa. Vuonna 1992 Pystynen jäi eläkkeelle.

Eduskunnan ohella Pystynen vaikutti pitkään Tampereen kunnallispolitiikassa. Vuoden 1984 kunnallisvaaleissa istuva eduskunnan puhemies kumminkin putosi kaupunginvaltuustosta. Seuraavissa vaaleissa Pystynen teki paluun ja vaikutti valtuustossa vielä vuodet 1989–1996. Tämän jälkeen hän oli vielä neljä vuotta ensimmäisenä varavaltuutettuna. Syksyn 2000 kunnallisvaaleihin Pystynen ei enää osallistunut ja vetäytyi aktiivipolitiikasta syrjään 71-vuotiaana.

## Perhe
Pystysen vaimo Marja-Liisa Pystynen on myös vaikuttanut kunnallispolitiikassa. Pystysellä on ensimmäisestä avioliitostaan viisi lasta. Näistä edesmennyt Jouni Pystynen oli Ilmavoimien komentaja ja Juha-Pekka Pystynen on Finavian riskienhallintajohtaja.

## Teoksia
* Kunnallistiede – kunnallispolitiikka, Kunnallistieteen laitoksen julkaisuja, Tampereen yliopisto; 1970 – 97 lehteä (moniste)
* Päätöksenteko kunnallispolitiikassa, Kunnallistieteen laitoksen julkaisuja, Tampereen yliopisto; 1971 – 129 lehteä (moniste)
* Omaisuudensuoja, Suomessa Suomen lakimiesliiton kustannus, 1984 – 313 s.
* Liittokunta, Kunnallisalan kehittämissäätiö, 1996 – 65 s.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Delionin taistelu

**Delionin taistelu** käytiin peloponnesolaissodassa vuonna 424 eaa. Ateenan ja Boiotian välillä. Se päättyi Ateenan tappioon ja Delionin valtaukseen muutamassa viikossa. Ateenan joukkoja johti Hippokrates ja boiotialaisia Pagondas. Sokrates on yksi tunnetuimpia taisteluun osallistuneita.
Amfipoliin taistelu

**Amfipoliin taistelu** käytiin peloponnesolaissodassa vuonna 422 eaa. Ateenan ja Spartan välillä. Se huipensi tapahtumaketjun, joka alkoi Spartan talvella 424–423 suorittamasta Amfipoliin valtauksesta. Taistelussa Sparta löi Ateenan. Ateenalainen filosofi Sokrates on tunnetuimpia taisteluun osallistuneita. 

Amfipoliin valtauksen jälkeen maat solmivat aselevon. Sen päätyttyä 422 Ateena ja sen liittolaiset etenivät kohti Amfipoliita. Spartalaiset asettuivat puolustukseen ja löivät hyökkääjät varsin vähäisin tappioin. Kummankin puolen johtajat haavoittuivat: Kleon kuoli kentälle ja Brasidas hiukan myöhemmin. Peloponnesolaissodan ensimmäinen vaihe päättyi tämän jälkeen vuonna 421 solmittuun Nikiaan rauhaan. Brasidas nousi Spartassa kansallissankariksi.
Poteidaian taistelu

**Poteidaian taistelu** käytiin peloponnesolaissodassa vuonna 432 eaa. Vastakkain olivat toisella puolella Ateena ja toisella Korintti ja Poteidaia. Ateenalaisia johtivat Arkhestratos ja Kallias, ja korinttilaisia ja poteidaialaisia Aristeus (myös Aristeas). Taistelun voitti Ateena.

Tunnetuimmat taisteluun osallistuneet ovat Sokrates ja Alkibiades. Sokrates pelasti taistelussa Alkibiadeen hengen.
Alfa Cygni -tähti

**Alfa Cygni-tähti** on kirkkaudeltaan muuttuva tähti, jonka valonvaihtelu johtuu pienistä värähtelyistä. Näin Alfa Cygni -tähdet ovat sykkiviä muuttujia. Näiden muuttujien jakso on 5–10 päivää ja näennäisen kirkkauden vaihtelu 0,1 magnitudia. Voimakkaampi sykkiminen hajottaisi tähden. Alfa Cygni on sama kuin absoluuttisesti kirkas tähti Deneb. Nämä tähdet ovat spektriluokan B–A ylijättiläisiä. Sykkimisjaksoja on niin monia, että kirkkauden vaihtelu näyttää epäsäännölliseltä.
Gamma Doradus -tähti

**Gamma Doradus -tähti** on värähtelevä tähti, jonka värähtelyt ovat varsinaista sykkimistä ja tähden muodon muuttumista. Gamma Doradus -tähdet ovat noin spektriluokkaa A5–F5 IV–V. Jaksot ovat 8–80 tuntia, ja useita jaksoja havaitaan. Valon vaihtelu on muutama kirkkausluokka – muutama kymmenesosa millimagnitudia. Suurin valonvaihtelu havaitaan sinisessä alueessa. Valonvaihtelu muuttuu vuosien mukana.

Ainakin osa Gamma Doradus -tähdistä saattaa muistuttaa kääpiökefeidejä ja jotkut ehkä Lambda Bootis -tähtiä. Nämä saattavat olla nuoria tähtiä ja/tai kaksoistähtiä, ja niiden ympärillä on luultavasti materiaa. Näitä tunnetaan 20–200 parsekin säteellä noin 60.

## Numerotietoja Gamma Doradus -muuttujista

*pintalämpötila 680–7400 kelviniä
*Massa 1,2–1,9 Mo (aurinkoa)
*Säde 1,2–2,1 Ro (aurinkoa)
*Luminositeetti 4–12,6 aurinkoa
Tuomas Milonoff

**Tuomas ”Tunna” Milonoff** (s. 26. helmikuuta 1974 Helsinki) on suomalainen televisio-ohjaaja ja toinen matkailuohjelma *[[Madventures]]in* tekijöistä. Hän on myös sarjan kuvaaja ja käsikirjoittaja. Lisäksi hän on kirjoittanut Riku Rantalan kanssa kirjat  *[[Mad Cook: Kulinaristinen seikkailukirja]]* (2010), *[[Mad World – Seikkailijan Atlas]]* (2011) ja *[[Mad Manners: Seikkailijan etiketti]]* (2012) sekä Rantalan ja Ari Lahdenmäen kanssa kirjan *[[Madventures: Kansainvälisen seikkailijan opas]]* (2007). Milonoff ja Rantala juontavat myös yhdessä Ylen ''Docventures''-sarjaa, jota on tehty seitsemän tuotantokautta. Keväällä 2020 Nelosella nähtiin Milonoffin ja Rantalan uusi sarja *Madventures Suomi*.

*Madventuresin* ohella Milonoff on ohjannut mainoksia ja vuonna 2008 Yleisradion ja Suomen elokuvasäätiön rahoittaman Suomalainen novellielokuva -hankkeen elokuvan *[[Monte Rosso]]*. Ennen ohjaajan uraansa Milonoff työskenteli elokuva-alalla valaisijana. Hän on ollut tekemässä useita pitkiä elokuvia (muun muassa *[[Näkymätön Elina]]*, *[[Hymypoika (elokuva)|Hymypoika]]*), televisiosarjoja (muun muassa *[[Irtiottoja]]*) sekä mainoksia ja musiikkivideoita. 

Rantala ja Milonoff juonsivat vuonna 2012 ja syksyllä 2014 Bassoradiossa perjantaisin kello 17–20 esitettyä *[[Truths & Rights]]* -ohjelmaa.

Matkailutoimittajien Kilta ry nimitti tammikuussa 2009 Milonoffin ja Rantalan Vuoden matkailuhenkilöiksi. Nimitys on jaettu vuodesta 1972 lähtien tunnustuksena parhaille matkailutuotteille ja ansioituneille henkilöille. Matkailulehti *[[Mondo (lehti)|Mondo]]* puolestaan valitsi *Kansainvälisen seikkailijan oppaan* vuoden matkakirjaksi 2008.

Vuonna 2012 Milonoff ja Rantala saivat valtion tiedonjulkistamispalkinnon ”maantieteen ja maailman tuntemuksen edistämisestä erityisesti nuorisoa kiinnostavalla tavalla”. Vuonna 2015 he saivat Suomen Kuvalehden journalistipalkinnon.

Milonoff on ohjannut yhdessä Jon Sundellin kanssa Punavuoresta kertovan lyhytelokuvan *[[Monte Rosso]]*.

Milonoffista ilmestyi huhtikuussa 2025 Johnny Knigan kustantama, hänen itsensä kirjoittama elämäkertakirja kirja *Liekki*.

## Yksityiselämä

Milonoffin veljiä ovat näyttelijät Eero Milonoff ja Juho Milonoff (kaksosveli) sekä Aleksi Milonoff, joka työskentelee muun muassa näytelmien suomentajana. Heidän isänsä on ohjaaja ja näyttelijä Pekka Milonoff.

Milonoff on naimisissa vuonna 2001 tapaamansa Jennin kanssa ja pariskunnalla on kaksi lasta. 

## Teokset
* Omaelämäkerta *Liekki* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* Madventuresin virallinen sivusto
* WSOY: Tuomas Milonoff
Bibracte

**Bibracte** oli gallialaisen heedujen heimon tärkein kaupunki ja poliittinen sekä taloudellinen keskus. Bibracte sijaitsi Mont Beuvrayn kukkulalla, ja se oli yksi merkittävimmistä Gallian *[[oppidum]]eista* eli linnoitetuista asutuksista. Bibracten kukoistusaika kesti 150-luvun lopulta eaa. noin vuoteen 12 eaa., jolloin heedut perustivat uuden Augustodunumin kaupungin (nyk. Autun).

Bibracte levittäytyi noin 135 hehtaarin alueelle. Koko kaupunkia ympäröi korkea muuri, joka oli toteutettu *[[murus gallicus]]* -tekniikalla kivestä ja puusta. Arkeologit ovat rakentaneet osan siitä paikalle Porte du Rebout. Bibractessa ei ollut antiikin kaupunkien kaltaista geometrista asemakaavaa, mutta asutus oli kuitenkin jakautunut selkeisiin alueisiin ja katuihin. Aluksi luultiin, että Bibractessa oli laaja käsityöläisten alue, jossa oli muun muassa kultaseppien pajoja. Kaivauksien perusteella voidaan kuitenkin sanoa, että pajoja oli joka puolella kaupunkia. Esimerkiksi Parc au Chevaux'n alueella oli suuri *[[domus]]* (PC1) sekä käsityöläisten pajoja. PC1 on *domus*, joka on rakennettu roomalaisella tyylillä ja joka tarkoittaa sitä, että siinä oli *vestibulum, atrium* ja huoneita. Kaupungissa oli myös muita roomalaistyylisiä taloja. Yleensä talot olivat nelikulmaisia, ja ne oli rakennettu puusta tai kivestä. Useat asumukset olivat puolittain maan sisässä. 

Paikalla tehdyissä kaivauksissa on löydetty eri puolilta eteläistä Eurooppaa peräisin olevia kolikoita, mikä viittaa siihen, että Bibracte on ollut vilkas kaupan keskus. Lisäksi paikalta on löydetty monta tuhatta amforaa, jotka osoittavat, että tuotteita tuotiin *ager Cosanuksesta* (Dressel 1) sekä Hispaniasta (Haltern 70, Dressel 20, Oberhaden 83, Pascual 1 jne.). Kaupungissa oli myös pyhäkkö, joten Bibracte on ollut myös uskonnollinen keskus. 

## Lähteet
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla

* Bibracte - A Gaullish Town
Lamberto Gardelli

**Lamberto Gardelli** (8. marraskuuta 1915 Venetsia – 17. heinäkuuta 1998 München) oli italialainen kapellimestari. Hän opiskeli kuuluisan Tullio Serafinin johdolla ja debytoi vuonna 1944 johtaessaan Giuseppe Verdin *[[La traviata]]n*. Uransa aikana Gardelli johti orkestereita ympäri maailmaa, mutta lähes aina vierailevan orkesterinjohtajan roolissa - hän ei koskaan itse johtanut oopperataloa. Hän oli suosittu New Yorkissa. Hänen oopperalevytyksistään hienoimmiksi katsotaan usein 1960-luvulla levytetyt Puccinin *[[Il trittico]]* ja Rossinin *[[Wilhelm Tell (ooppera)|Wilhelm Tell]]*.
Mäkihypyn maailmancup 2005–2006

**Mäkihypyn maailmancup 2005–2006** alkoi Kuusamossa Suomessa 26. marraskuuta 2005. Kauden aikana järjestettiin 22 osakilpailua ja yksi osakilpailu peruttiin. Viimeinen osakilpailu hypättiin Planicassa Sloveniassa 19. maaliskuuta 2006.

## Osakilpailut ja voittajat

## Maailmancupin kymmenen eniten pisteitä kerännyttä hyppääjää

## Suomalaisten sijoitukset ja palkintosijoitukset osakilpailuista

* 2. Janne Ahonen 1024 &ndash; 2 voittoa, 5 kakkossijaa, 2 kolmossijaa
*11. Matti Hautamäki 563 &ndash; 2 voittoa, 1 kolmossija
*14. Janne Happonen 484 &ndash; 2 voittoa
*20. Tami Kiuru 265 &ndash; 1 kakkossija
*30. Risto Jussilainen 155 
*30. Joonas Ikonen 155 
*36. Harri Olli 90 
*53. Kimmo Yliriesto 20

## Aiheesta muualla
*Tulokset FIS:n sivulla
Purola (Kajaani)

**Purola** on Kajaanin vanhimpia kaupunginosia. Se sijaitsee Kajaaninjoen eteläpuolella, Kaupunginlammen kupeessa, etelään menevän tien (entinen viitostie) länsipuolella. Naapurialueina vastapäätä tien toisella puolen on Puistolan kaupunginosa ja lännessä Kajaaninjokivarren Tihisenniemellä UPM-Kymmenen (entinen Kajaani Oy) entiset massa- ja paperitehtaat ja vielä toiminnassa oleva saha. Alkujaan Purolan omakotialue on muodostunut juuri sellutehtaan, paperitehtaan ja sahan työntekijöiden asuntoalueeksi. Muistona alkuaikojen rakennustyylistä Purolassa on vielä paljon vanhoja mansardikattoisia (taitekattoisia) puutaloja.

Purolan asemakaava on tavanomaisesta poikkeava, erikoinen. Kadut ovat sisäkkäisten U-kirjaimen muotoisia, alkaen viitostiestä ja palaten viitostielle. Nykyisin Purola on kaunis ja rauhallinen omakotitaloalue.

Purolassa oli ennen useita kauppoja:

* Alfred Heikkinen, 
* Pikku Osula
* Maakunta
* Ruoka- ja sekatavarakauppa Hannes Kärkkäinen/Toimi Kärkkäinen
* Ojala
* Osuusteurastamo
* Kusti Korhonen

Nykyään jäljellä on enää vain yksi päivittäistavarakauppa. Purolassa toimii myös grilli. Grillin yhteydessä toimi myös kauppa, joka kuitenkin meni vuonna 2011 konkurssiin. Purolassa oli aiemmin myös posti, pankki, useita kioskeja sekä kirjaston sivutoimipiste, joka kuitenkin tuhoutui tulipalossa. Purolassa oli myös muutama baari.

Purolan vuonna 1919 valmistunut koulu tuhoutui tulipalossa ystävänpäivän vastaisena yönä 14.2.2011. Koulun rakentamisen rahoitti aikanaan Kajaanin Puutavara Osakeyhtiö ja koulu toimi opetuskäytössä 2000-luvulle saakka.

## Lähteet
* Purolan-Puistolan Kyläyhdistys
* Uutinen Purolan koulun tulipalosta
Maksiimi

**Maksiimilla** tarkoitetaan lyhyttä kokemuksesta johdettua yleistä totuutta, periaatetta tai käyttäytymissääntöä. Maksiimi sisältää tyypillisesti jonkin elämänohjeen, joka usein on puettu mietelauseen (aforismin) muotoon. Käsite maksiimi on peräisin Aristoteleelta.

Suomen kielen sivistyssanana maksiimi tarkoittaa 'ajattelemisen tai toiminnan perusohjetta'. Tässä merkityksessä sanaa käytetään filosofiassa. Sen taustalla on keskiajan logiikan latinankielinen ilmaus *propositio maxima*. Sanatarkasti suomennettuna tämä tarkoittaa ”suurinta (tai ylintä) propositiota”, ts. sellaista väitelausetta, josta muut propositiot eli päättelylauseet on johdettu.  

Maksiimi-sanaa käytetään myös kirjallisuustieteessä. Merkittävimpänä maksiimikokoelmana pidetään ranskalaisen kirjailijan ja herttuan François de La Rochefoucauldin (1613–1680) teosta *Réflexions ou sentences et maximes morales* (1665), johon on suuresti vaikuttanut oman aikansa kirjallisten salonkien keskustelutyyli. Maksiimien keksiminen kuului nimittäin salonkien suosittuihin seuraleikkeihin. Ranskalaiset aforismikirjailijat rupesivat myöhemmin käyttämään ilmaisun loppuosan ranskankielistä vastinetta *maxime* tarkoittamassa 'hyvin tiiviiksi kiteytettyä ajatusta', josta ikään kuin seuraa joukko alemman tason päätelmiä.

## Esimerkkejä maksiimeista
* Aristoteles: ”Nuoren miehen ei sovi ilmaista ehdottomia elämänohjeita.”
* Immanuel Kant: "Toimi aina vain sellaisen maksiimin mukaisesti, jonka voisit aidosti toivoa tulevan yleiseksi laiksi, jota kaikki muutkin noudattaisivat.”
* Carl von Clausewitz: ”Sota on politiikan jatkamista toisin keinoin.”
* Einstein: ”Terve järki tarkoittaa ennakkoluuloja, jotka ihminen on kerännyt 18. ikävuoteensa mennessä.”
* Epiktetos: ”Ihmisen on mahdotonta oppia sitä, minkä hän luulee jo tietävänsä.”
* Benjamin Franklin: ”Kolme ihmistä voi säilyttää salaisuuden, jos kaksi heistä on kuollut.”
* Kardinaali Richelieu: ”Mikään ei ole valtiolle vaarallisempaa kuin ne, jotka yrittävät hallita kuningaskuntia kirjoista otettujen maksiimien avulla.”

## Katso myös
* Kategorinen imperatiivi

## Lähteet
Planica

**Planica** on Julisten Alppien laakso Kranjska Gorassa Slovenian luoteisosassa.

Etelässä laakso ulottuu Triglavin kansallispuistoon saakka. Planicassa on myös Planica Nordic Center talviurheilukeskus.

Erityisesti Planica on tunnettu mäkihypyn kilpailujen tapahtumapaikkana. Ensimmäinen mäkihyppykilpailu järjestettiin Planicassa jo 1930-luvulla. Maailman ensimmäisen yli sata metriä kantaneen hypyn hyppäsi Josef Bradl Planicassa vuonna 1936. Ensimmäisen yli 200 metrin hypyn hyppäsi suomalainen Toni Nieminen vuonna 1994.

Planican suuren hyppyrimäen seudulle rakensi Stanko Bloudek vuonna 1934. Yksi maailman viidestä lentomäestä sijaitsee Planicassa ja siellä on järjestetty lentomäen maailmanmestaruuskilpailut vuosina 1972, 1979, 1985, 1994, 2004, 2010 ja 2020. Hyppyrimäkien uudelleenrakentamisen yhteydessä avattiin niiden yhteyteen myös olympiatason maastohiihtoalue ja FIS päättikin antaa sinne kolmen epäonnistuneen haun jälkeen (2017, 2019, 2021) hiihdon maailmanmestaruuskilpailut vuodelle 2023.

## Lähteet
*http://www.planica.info/

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Luettelo Stanley Cupin voittaneista joukkueista

Seuraavassa on luetteloitu Stanley Cupin voittaneet joukkueet, niin vanhan ajan *challenge cup* -järjestelmän ajoilta kuin uudelta ajaltakin. Luetteloituina **ei** kuitenkaan ole joukkueita, jotka alkuaikoina voittivat Cupin voittamalla oman liigansa mestaruuden.

Vuosina 2002–2018 loppuottelusarjan hävinnyt joukkue oli joka vuosi eri kaupungista kuin aikaisempi. Vuoden 1991 loppuottelupari Pittsburgh Penguins – Minnesota North Stars oli ensimmäinen sitten vuoden 1934, josta kumpikaan ei ollut voittanut aiemmin Stanley Cupia. Sittemmin sama tilanne on esiintynyt vuoden 2007 (Anaheim Ducks – Ottawa Senators), vuoden 2018 (Washington Capitals – Vegas Golden Knights) ja vuoden 2023 (Vegas Golden Knights – Florida Panthers) loppuotteluissa. Ottawa Senatorsin alkuperäinen seura voitti Stanley Cupin useita kertoja 1900-luvun alussa ennen seuran toiminnan päättymistä vuonna 1934. Samalla nimellä perustettu uusi Ottawa Senators aloitti toimintansa vuonna 1992 eikä ole voittanut Stanley Cupia.

Vuoden 1996 loppuottelupari Colorado Avalanche – Florida Panthers oli ensimmäinen sekä toistaiseksi ainoa koko Stanley Cupin vuosittaisen jakamisen historiassa, jonka kumpikaan osapuoli ei ollut esiintynyt aiemmin loppuotteluissa. Ottawa Silver Seven oli voittanut mestaruuden 1904 ja sen haastajaksi tuli kullankaivajien joukkue Dawson City Klondikers. Ottawa voitti molemmat ottelunsa kotonaan maalein 9–2 ja 23–2.

## Vuosittain

## Voitokkaimmat joukkueet
Seuraavassa on lueteltu vuodesta 1915 eniten Stanley Cupeja voittaneet joukkueet. Tuona vuonna Cup jaettiin ensimmäisen kerran *vuosittain*. Sitä ennen kyseessä oli niin sanottu *challenge cup* – joukkueet pystyivät haastamaan voittajan läpi vuoden, joten selvää yhtä voittajaa kaudelle ei ollut.

## Katso myös
* Presidents' Trophy
* Stanley Cup
* Luettelo Stanley Cupin voittaneista pelaajista

## Lähteet

* Suuri Jääkiekkoteos 1 () s.134
* 
* 

### Viitteet
Fourier’n sarja

**Fourier’n sarja** on tapa esittää jaksollinen funktio trigonometristen sini- ja kosinifunktioiden avulla äärettömänä summana eli sarjakehitelmänä. Ranskalainen matemaatikko ja fyysikko Joseph Fourier kehitti sarjat tutkiessaan lämmönjohtumisen teoriaa 1800-luvun alkupuolella.

Fourier’n sarja on määritelty Eulerin lausetta hyväksikäyttäen kompleksilukujen eksponenttifunktion avulla:

:f(x) = \sum_{n=-\infty}^{\infty} F_n \,e^{inx}.

Missä *F<sub>n</sub>* on Fourier’n kerroin. Kerroin saadaan vastaavasta funktiosta *f(x)* integroimalla:

:F_n =\frac{1}{2\pi}\int_{-\pi}^\pi f(x)\,e^{-inx}\,dx.

Joskus Fourier’n sarja on annettu suoraan trigonometrisina funktioina. Merkintä on pidempi, mutta se saattaa olla joskus havainnollisempi.

:f(t) = \frac{a_0}{2} + \sum_{n=1}^{\infty} a_n \cos(n \omega t) + \sum_{n=1}^{\infty} b_n \sin(n \omega t),\; \omega = \frac{2\pi}{T}.

Tässä esiintyvät kertoimet *a<sub>n</sub>* ja *b<sub>n</sub>* saadaan integraaleista:

:a_n = \frac{2}{T} \int_{d}^{d+T} f(t) \cos(n \omega t) dt\; ja
:b_n = \frac{2}{T} \int_{d}^{d+T} f(t) \sin(n \omega t) dt

Kertoimia a_n kutsutaan sarjan parillisiksi ja b_n parittomiksi kertoimiksi. Nimitys tulee siitä, että *parillisilla funktioilla* (joilla f(-x) = f(x)\,) ainoastaan kertoimet a_n \neq 0, kun taas *parittomilla funktioilla* (joilla vastaavasti f(-x) = -f(x)\,) vain kertoimet b_n \neq 0. Parilliset ja parittomat funktiot ovat kuvaajiltaan symmetrisiä tai antisymmetrisiä y-akselin suhteen eikä nimityksellä ole suoraa yhteyttä esimerkiksi lukujen parillisuuteen.

Fourier’n sarjoja esiintyy fysiikassa erittäin monenlaisissa yhteyksissä. Niitä käytetään apuna esimerkiksi röntgenkristallografiassa, optiikassa, akustiikassa, kvanttikenttäteoriassa ja signaalinkäsittelyssä. Myös eräiden osittaisdifferentiaaliyhtälöiden ratkaisut ovat Fourier’n sarjoja. Fourier’n sarjan kaltaisia sarjoja voidaan rakentaa sinin ja kosinin johdannaisten lisäksi myös muiden ortogonaalisten funktiojoukkojen avulla.

## Katso myös
*Fourier-muunnos

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Rasmus Lerdorf

**Rasmus Lerdorf** (s. 22. marraskuuta 1968 Qeqertarsuaq, Grönlanti) on tanskalais-kanadalainen ohjelmoija ja ensimmäisen PHP:n pääkehittäjä. Rasmus osallistui myös myöhemmin PHP:n kehitystyöhön yhteistyössä Andi Gutmansin ja Zeev Suraskin kanssa, jotka myöhemmin kehittivät Zend Enginen, ytimen jota PHP yhä käyttää.

Vuonna 1993 Rasmus valmistui Waterloon yliopistosta järjestelmäsuunnittelun insinööriksi ja vuodesta 2002 lähtien Rasmus on työskennellyt Yahoolla infrastruktuurin suunnittelijana.
Taistelukenttä

**Taistelukenttä** tai **taistelutanner** on alue, jolla taistelu aseellisten joukkojen välillä käydään. Kentiksi voidaan nykyisessä merkityksessä kutsua muitakin taistelupaikkoja kuin avomaita, esimerkiksi metsiä, vuoristoseutuja tai kaupunkeja. Sana ”taistelukenttä” tulee kuitenkin siitä, että muinoin ja vielä Napoleonin sotienkin aikaan monet taistelut pyrittiin käymään melko tasaisilla avomailla eli kentillä tai tanterilla. Tällaisia olivat esimerkiksi kedot, niityt, pellot, nummet, arot ja aavikot. Näkyvällä paikalla tapahtuvassa ”avoimessa” taistelussa oli usein pitkälti kyse kunnian ja näyttävyyden tavoittelusta ja perinteen seuraamisesta, mutta jossain tapauksessa kyseessä saattoi olla myös taktinen valinta. Usein avomaalla yllätyksellisyys oli vähäisintä, ja tähän pyrittiinkin. Yllätyksellisyys katsottiin petoksellisuudeksi, ja sen käyttäjät kunniattomiksi tai pelkureiksi. Myös suojautuminen metsään tai linnakkeeseen oli joissain tapauksissa pelkuruutta. Avotaistelut olivat varsinkin ratsuväen ja muun raskaan kaluston eduksi. Avomaasto korostaa myös aseteknisen kehittyneisyyden eroa, sillä esimerkiksi usein kehittyneempi ampuma-ase ampuu kauemmaksi.

Vastaavista syistä myös sotaväen harjoituskenttinä käytettiin avoimia alueita. Eräs tällainen harjoituskenttä, joka vieläkin on maastoltaan avoin ja on edelleen sotilaskäytössä, on Parolannummi Hattulassa.

Suomalaisessa vanhassa kansanperinteessä taistelutantereita kutsutaan esimerkiksi sotikedoiksi, sotikeroiksi, toratantereiksi tai tappotantereiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Keto

**Keto** on kuiva niitty. Keto on metsäisellä seudulla avomaa, jota pitää avoimena karjan laidunnus. 

Ketoja on hiekkaisilla ja kallioisilla alueilla, joiden kasvualusta pidättää heikosti vettä ja haihtuminen on suurta puiden vähäisen määrän takia. Kedoilla elää omaleimainen kasvistonsa, joita ei kasvaisi pohjoisessa ilman ihmisen toimintaa. Ne ovatkin usein tärkeä osa kulttuurimaisemaa. Nykyisin joitakin ketoja pidetään yllä keinotekoisesti.

Kasvit ovat matalia ja niitä on harvassa; eniten kuitenkin alkukesästä, että kasvit ehtisivät kukkia ja tehdä siemenet ennen kesän kuivinta aikaa. Kedoilla on usein paljon kukkia, sillä muun muassa hyvän näkyvyyden vuoksi hyönteispölytteiset kasvit ovat vallalla. Ketokasveja kasvaa usein myös teiden reunoilla.

## Katso myös
* Niitty
* Perinnebiotooppi

## Lähteet
Dimensio

**Dimensio** voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:

*Dimensio-ryhmä, vuonna 1972 perustettu poikkitaiteellinen ryhmä
*Matematiikassa tutkittavan topologisen avaruuden ulottuvuus
*Luonnontieteissä mitattavan suureen esitys perussuureiden lausekkeena (ks. Dimensioanalyysi)
*Matemaattisten aineiden opettajien liitto MAOL ry:n tiedotuslehti.
Dopefish

**Dopefish** on id Softwaren pelisuunnittelijan Tom Hallin keksimä kuvitteellinen kala, joka esiintyi ensimmäisen kerran tietokonepelissä *[[Commander Keen#Commander_Keen_in_Goodbye,_Galaxy!|Commander Keen 4: Secret of the Oracle]]* vuonna 1991. Sen jälkeen Dopefish on esiintynyt useissa eri tietokonepeleissä kuten *[[Wacky Wheels]]*, *[[Hitman 2]]* ja *[[Quake]]* sisäpiirin vitsinä.

Ulkonäöltään dopefish on suuri vihreä kala, jolle kaksi ulkonevaa etuhammasta antaa oudon ulkonäön. Tietokonepelissä Commander Keen 4 Dopefish kuvattiin maailmankaikkeuden toiseksi tyhmimmäksi olennoksi (tämä viittaa kirjassa Linnunradan käsikirja liftareille esiintyneeseen hahmoon "traalilainen sontiaismolottajapeto", jota kuvaillaan maailmankaikkeuden tyhmimmäksi olennoksi). Dopefish ei ajattele muuta kuin uimista ja syömistä, ja vaikka sen ravinnoksi kelpaa kaikki mikä liikkuu, on sen mieliruokaa tietokonepelisankarit, erityisesti Commander Keen. Tom Hall keksi myöhemmin Dopefishille kuvitteellisen latinalaisen nimen: *Pisces swimeatus*.

## Pelit, joissa Dopefish on esiintynyt

Lista ei sisällä pelien modeja.

* Alan Wake
* Alien Shooter: Vengeance
* Anachronox
* Battlezone (1998)
* Black Mesa
* Chili Con Carnage
* Commander Keen (Game Boy Color)
* Commander Keen 4: Secret of the Oracle
* Congo Cube
* Daikatana
* The Dead Linger
* Death Rally (iOS)
* Descent 3
* Deus Ex: Human Revolution
* Doom (2016)
* Doom Eternal
* DUSK
* Dystopia
* Eternal Daughter
* Farlands
* Flash Doom 2D
* Hitman 2: Silent Assassin
* Hyperspace Delivery Boy!
* Killing Floor
* Max Payne
* Max Payne 2
* Natural Selection 2
* Off (videopeli)
* Project Smallbot
* Psychonauts
* Quake
* Quake II
* Quake III Arena
* Quake Live
* Rage
* Ravenwood Fair
* Red Faction (N-Gage)
* Rise of the Triad (2013)
* Rocketbirds
* The Sims 4
* SiN
* SiN Episodes: Emergence
* Super QuickHook
* SuperTux
* 
* Tower of Guns
* Trove
* Wacky Wheels
* Warcraft III: Reign of Chaos
* Warhammer Online: Age of Reckoning
* Warsow
* X-Moto

## Pelit, joissa Dopefish mainitaan

* Chip’s Challenge Level Pack 2
* Dead Rising 2
* Devastation
* Duke Nukem 3D
* Interplanetary
* Jazz Jackrabbit 2
* Postal²: Paradise Lost
* Return to Castle Wolfenstein
* Rise of the Triad
* Shadow Warrior
* Terminal Velocity

## Aiheesta muualla
* The Official Dopefish Homepage &ndash; Apogeen Joe Sieglerin ylläpitämä Dopefish-fanisivu 
* Games with Dopefish – MobyGames
Kasvien talvehtiminen

**Kasvin talvehtiminen** on kasvien normaaleille elintoiminnoille epäsuotuisa kausi, jolloin kasvi joutuu olemaan lepotilassa.

## Vuodenajat ja talvehtiminen
Lepo voi olla vain hetkellistä pakkolepoa, jolloin kasvi hidastaa elintoimintojaan olosuhteiden muututtua epäsuotuisiksi ja vilkastuttaa niitä jälleen olojen palattua suotuisammiksi, mutta tavallisesti talvilepo kuuluu vuotuisena osana kasvin elämänrytmiin. Sademetsässä, missä ei ole varsinaista vuodenaikojen vaihtelua, kasvit lepäävät eri aikoina, myös saman lajin eri yksilöt. Alueilla, joilla on selkeä vuodenaikojen vaihtelu, kasvit ovat sopeutuneet rytmiin ja niiden lepo osuu elintoimintojen kannalta epäsuotuisaan ajankohtaan. Viileämmillä alueilla, kuten Suomessa, tuo epäsuotuisa kausi on tavallisesti talvi, jolloin on kasvien kannalta yleensä liian kylmää, mutta lämpimämmillä alueilla epäsuotuisa kausi voi olla kuiva kausi, jolloin on kasveille liian kuivaa.

## Talvehtimistavat

Puiden ja pensaiden maanpäälliset versot silmuineen talvehtivat lumipeitteen yläpuolella. Pohjoisilla seuduilla suurin osa niistä pudottaa lehtensä syksyllä, mutta sielläkin on myös kasveja, jotka talvehtivat lehtien kanssa, kuten mahonia ja useimmat havupuut.

Matalakasvuiset lajit ovat yleensä lumen suojassa ja lumi onkin hyvä lämmön eriste. Lumen suojassa talvehtivia kasveja eli *kamefyyttejä*  ovat esimerkiksi erilaiset varvut, jotka yleensä ovat ainavihreitä. Maan rajassa talvehtivat yleensä ruohomaiset kasvit, joiden maanpäälliset osat kuolevat talveksi, mutta silmut talvehtivat lähellä maan pintaa. Tällaisia kasveja ovat monet monivuotiset luonnonkasvit sekä perennat. Osalla näistä lajeista varsi kuivuu talventörröttäjäksi, josta linnut ja tuuli levittävät siemeniä lumentulon jälkeen.

Monien monivuotisten ruohovartisten kasvien kaikki maanpäälliset osat kuihtuvat talveksi, ja niistä talvehtivat vain tietyt maanalaiset osat kuten sipulit, varsi- tai juurimukulat tai juurakot silmuineen. Näitä sanotaan piilotalvehtijoiksi eli *geofyyteiksi*.

On myös yksivuotisia ruohokasveja, jotka talvehtivat vain siemeninä ja joiden kaikki muut osat kuolevat talven ajaksi. Niitä sanotaan *terofyyteiksi*.

## Katso myös
* Raunkiaerin elomuoto

## Lähteet
Rinkelinmäki

**Rinkelinmäki** on Hämeenlinnan Pullerinmäen kaupunginosaan kuuluva alue, joka on osa Ahveniston harjumuodostumaa. Rinkelinmäki on valtakunnallisesti tunnettu Rinkelinmäen jäähallista, jolla jääkiekkoseura Hämeenlinnan Pallokerho pelaa kotiottelunsa sekä poliisikoirakoulusta. 

Alueen merkittävimmän asutuksen muodostaa Rinkelinmäen lähiö, joka rajoittuu lännessä Ahvenistonharjun rinteeseen ja idässä Poltinahontiehen. Lisäksi Rinkelinmäellä sijaitsee käytöstä poistettu Ahveniston vesitorni, jonka katolla on tähtitieteen harrastajien (Hämeenlinnan Vega r.y.:n) tähtitorni. Vesitornin juurella on tennishalli ja entinen Poltinahon varuskunta-alue.

## Lähteet
Äyskäri

**Äyskäri** (usein **kuuppa**, **nappo**, **kousa**, **kippo** tai **vesikauha**) on veneen tyhjentämiseen tarkoitettu vedenammentamisväline. Sen muoto on sopeutettu tehokkaaseen kauhomisliikkeeseen; vesi virtaa liikkeen auttamana nopeasti sisään avoimesta etupäästä, ja liike jatkuu tyhjentäen äyskärin veneen laidan yli. Äyskäriä käytetään myös öljyvahinkojen torjunnassa, ja sen muoto on todettu toimivaksi myös jyvien ja jauhojen ammentamisessa. Äyskäri on veneen tyhjentämisessä huomattavasti esimerkiksi samankokoista kauhaa tehokkaampi. Perinteisesti äyskärit kaiverrettiin puusta, nykyään valmistusaineena on yleensä muovi.

## Lähteet
Juhana Fredrik Cajan

**Juhana (Johan) Fredrik Cajan (Kajaani)** (13. syyskuuta 1815 Sotkamo – 28. helmikuuta 1887 Piippola) oli suomalainen historioitsija, kirjailija ja pappi.   

Cajanin vanhemmat olivat nimismies Johan Cajan ja Eva Elfving ja puoliso vuodesta 1842 Adolfina Augusta Tauler (k. 1858). Cajan pääsi ylioppilaaksi 1832, opiskeli sitten luonnontieteitä ja teki mm. tutkimusmatkan Lappiin. Tutustuttuaan Elias Lönnrotiin vuonna 1835 hän kuitenkin kiinnostui kansallisperinnöstä niin, että oli mukana Lönnrotin seuraavana vuonna tekemän seitsemännen runonkeräysmatkan alussa. Cajan julkaisi matkasta *[[Mehiläinen (aikakauslehti)|Mehiläinen]]*-lehdessä 1837 kirjoituksen *Matkakertoelma Hiidenlinnaan*. Papiksi Cajan valmistui 1842, mutta jo sitä ennen eli 1839 ja 1840 hän oli julkaissut *Mehiläisen* liitteenä ensimmäisen 244-sivuisen suomenkielisen Suomen historian *Suomen historia koetteeksi kerrottu lyhykäisessä järjestyksessä*. Esipuheen teokseensa hän kirjoitti nimimerkillä *J.F. Kainonen*.  Vuonna 1846 siitä ilmestyi Cajanin laatima uusittu ja laajennettu painos *Suomen historia, kertoi J.F. Kajaani. Ensimmäinen osa elikkä Pakanuuden ja Paavinuskon ajat*, jonka julkaisi Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Jatkotyö jäi kuitenkin kesken Cajanin sairastuttua henkisesti. Hänen piti sairauden takia jättää 1863 myös vuodesta 1857 hoitamansa vakinainen Piippolan kappalaisen virka.

## Lähteet
Punkki

**Punkki** on:
* punkki, mikä tahansa punkkien (*Acari*) lahkoon kuuluva eläin
* punkki, puutiaisen (*Ixodes ricinus*) kansankielinen nimi
* punkki, punk-musiikkityylin kansankielinen nimi.
* Punkki, sukunimenä:
** Pauliina Punkki (s. 1974), suomalainen elokuvaohjaaja ja -leikkaaja ja yrittäjä
** Raisa Punkki, suomalainen tanssija, koreografi ja tanssinopettaja.
Itkevä tyttö

**Itkevä tyttö** oli raumalaislähtöinen, vuonna 2001 perustettu taiderockyhtye. 

Yhtyeen tyyli on runsaasti jazzia ja grungea sekoittavaa rockia, joskin alkuaikoinaan Itkevä tyttö käytti tyylistään nimitystä ”iskelmägrunge”. Myöhemmin yhtye on itse kuvannut sitä vain termillä taiderock, joka on liitetty moniin muihinkin satakuntalaisiin yhtyeisiin, kuten Maj Karma, Lapko ja Kuusumun Profeetta.

Laulaja-kitaristi Lauri-Matti Parppei on toiminut vuodesta 2003 myös Klustermus ry:n puheenjohtajana.

Yhtyeen viimeisin julkaisu on kesäkuussa 2010 ilmestynyt *[[Hyvästi entinen elämä]]* -EP.

Tammikuussa 2013 julkaistiin Spotify-palvelussa "Puut eivät puhu" / "Kehä"-single ja Youtubessa levyltä pois jäänyt "Lepakot"-kappale. Myöhemmin samana vuonna yhtye lopetti toimintansa.

## Julkaisut

### Studioalbumit
* 
* 
* 

### EP:t
* 
* 
* 
* 

### Singlet
* ”Keskiviikkona hän on minun” (2005)
* ”Kirja jota ette koskaan lukeneet” (2008)
* ”Elämäni mykkäelokuvassa” (2009)
* ”Puut eivät puhu” (2013)

### Demot
* 

## Videot
* Tähti (2002)
* Kirja jota ette koskaan lukeneet (2008)
* Elämäni mykkäelokuvassa (2009)
* Jätän sen sanomatta (2009)
* Hyvästi entinen elämä (2010)
* Puut eivät puhu (2012)
* Lepakot (2013)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Itkevän tytön viralliset kotisivut
* 
* Yhtyeen haastattelu 2009
Megalopoliin taistelu

**Megalopoliin taistelu** käytiin vuonna 331 eaa. Makedonian ja Spartan joukkojen välillä. Spartalaisia johti kuningas Agis III ja makedonialaisia johti Aleksanteri Suuren Makedonian hallitsijaksi jättämä Antipatros. 

Spartalaiset olivat saaneet rahallista apua persialaiselta Farnabazokselta joka johti Persialaisten toimia Vähässä-Aasiassa sen jälkeen kun persialaisten päällikkö Memnon oli kuollut. Raha-avun turvin Spartan kuningas Agis III saattoi koota suuren armeijan jolla hän aikoi kukistaa makedonialaiset. Aleksanteri Suuri oli jättänyt Antipatroksen hallitsemaan Makedoniaan ja oli ottanut mukaansa suurimman osan armeijasta kun hän lähti valloittamaan Persian valtakuntaa. Aleksanteri kukisti persialaiset Issoksen taistelussa vuonna 333 eaa. ja valloitti pian tämän jälkeen Foinikian. Tämän jälkeen persialaisten laivasto ei enää ollut uhka Makedonialle. Aleksanteri lähetti myös suuria summia rahaa Antipatrokselle jotta hän pystyisi palkkaamaan sotilaita spartalaisia vastaan. 

Vuonna 331 eaa. sai aikaan liiton Makedoniaa vastaan. Antipatros marssi armeijansa kanssa Peloponnesokselle ja armeijat kohtasivat Maegalopoliksen lähellä. Spartalaiset kärsivät suuren tappion ja kuningas Agis kuoli matkalla Spartaan. Antipatros puolestaan pystyi lähettämään osan joukoistaan avustamaan Aleksanteri Suurta.
Gustaf Erik Eurén

**Gustaf Erik Eurén** (20. syyskuuta 1818 Pori – 13. helmikuuta 1872 Hämeenlinna) oli suomalainen opettaja, kirjailija ja kielentutkija. Hän toimi Hämeenlinnan lukion historian lehtorina vuodesta 1857.

## Elämänvaiheet
Eurénin vanhemmat olivat porilainen porvari Erik Eurén ja Juliana Sigström. Hän kävi Porin triviaalikoulua ja Turun lukiota päästen ylioppilaaksi 1841. Eurén ehti olla myös tehtaan kirjanpitäjänä Ulvilassa ennen ylioppilaaksi tuloaan. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1844, ja hänet vihittiin papiksi 1853. Eurén toimi Turun tuomiokapitulin ylimääräisenä amanuenssina 1844 ja Turun lukiossa apulaisena vuodesta 1845 ja lehtorina vuodesta 1852. Hän oli Hämeenlinnan lukion historian lehtorina vuodesta 1857 ja toimi lukion rehtorina 1857–1863. Eurén oli Turun tuomiokapitulin jäsen 1852–1857 ja hänet valittiin vuoden 1872 säätyvaltiopäiville, mutta hän ei niille ehtinyt osallistua ennen menehtymistään keuhkokuumeeseen. 

Eurén oli naimisissa kaksi kertaa, 1852–1868 Axiana Konstantia Sofia af Lefrénin (k. 1868) kanssa ja vuodesta 1871 Katarina Charlotta Elisabet Boldtin kanssa.

## Teoksia
### Kieliteokset

**Grunddragen till finsk formlära.* J. C. Frenckell, 1846.
**Finsk språklära.* Frenckell, 1849.
**Finsk språklära i sammandrag.* J. W. Lillja & Co., 1851.
**Suomalainen kielioppi.* J. W. Lillja & Co., 1852.
**Elementarkurs i hebreiska språket.* J. W. Lillja, 1857*.*
* *Suomalais-ruotsalainen sanakirja : Finsk-swensk ordbok.* G. E. Eurén, 1860.

### Eläintieteelliset teokset

**Suomen maan pedot : maalikuvilla selitetyt.* Lillja, 1854.
**Suomen maan meripedot, maalikuvilla selitetyt.* Lillja, 1855.
**Apinjat ja marakatit, maalikuvilla selitetyt.* 1856.
* *Muurahaiset.* Lillja, 1857.

### Elämäkerrat

* *Erik neljästoista, Ruotsin kuningas : elämäkerta.* G. E. Eurén, 1858.
* *Gustav Vaasa, Ruotsin kuningas* *: elämäkerta.* G. E. Eurén, 1858.
* *Isak Rothovius : Suomen pispa, seurakuntain järjestäjä ja opetuksen harrastaja Suomessa.* Hagelberg, 1858.
* *Martti Skytte : Suomen ensimmäinen evangellinen pispa.* Hagelberg, 1858.
* *Mikael Agricola: Suomen pispa, uskon-opin oikasia Suomessa : Suomen kielen ensimäinen harjoittaja kirjoissa.* Hagelberg, 1858.

### Suomennokset

* K. J. Gummerus, *Suomalaisia uuteloita.* 1858.
* *[[Tuhat ja yksi yötä|Tuhannen ja yksi yötä 1–3]]* *: kokoelma itämaalaisia satuja : ensimäinen täydellinen, monilukuisilla kuvilla kaunistettu.* Wilén, 1878–1880.

### Muut teokset

**Mikkolan torppa.* Lillja, 1854.
**Kaffe ja tupakki.* J. W. Lillja & Co., 1855.
**Ajantieto Turun kaupungista.* Lillja, 1857.
**Juudalaisten naimisista : selitys Bibliaa seuraten.* Granlund, 1857.
* *Juudalaisten orjista : selitys Bibliaa seuraten.* Emil Hagelberg, 1857.
**Noituri.* 1860.
* *Höyrykoneet, niiden keksintö ja käytäntö.* 1863.

## Lähteet
* Fennica, Suomen kansallisbibliografia.
* Helka, Helsingin yliopiston kirjastot.
* Suomen kirjailijat -tietokanta .

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Vapaasti ladattavia Gustaf Erik Eurénin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
Eero Salmelainen

**Erik Rudbeck** (kirjailijanimeltään **Eero Salmelainen**) (17. huhtikuuta 1830 Iisalmi – 29. kesäkuuta 1867 Kuopio) oli suomalainen kansanrunouden tutkija, kirjailija, lehtimies ja suomentaja.

Rudbeckin vanhemmat olivat Iisalmen kihlakunnan henkikirjuri Anders Rudbäck (k. 1835) ja Maria Sofia Crohns. Hän kävi Kuopion yläalkeiskoulun vuosina 1840-1846 ja sen jälkeen Kuopion lukion, josta hän pääsi ylioppilaaksi 1849. Keisari Nikolai I:n kuoltua Rudbeck piti hautajaisissa puheen, joka oli Helsingin yliopiston historian ensimmäinen suomenkielinen. Myöhemmin puhe painettiin. Rudbeck valmistui filosofian kandidaatiksi 1856 ja maisteriksi 1857. Opiskeluvuosinaan hän teki vuonna 1850 kansanrunouden keruumatkan yhdessä Albin Rothmanin kanssa, ja tällöin hän kiinnostui kansansatujen keräämisestä ja tutkimisesta. 

Kun Rudbeckin suomalaisen kansanrunon kerrontamuotoa käsitellyt väitöskirja *Om Finnarnes Folkdikt i obunden berättande form* (1857) hylättiin muotoseikkojen takia, hän lähti Helsingistä Kuopioon, jossa hän toimi Kuopion lukion ja tyttökoulun opettajana jatkaen kuitenkin samalla kansansatukokoelmiensa toimittamista. Rudbeck kärsi viimeisinä vuosinaan alkoholiongelmasta.

Rudbeck julkaisi teoksen *Suomen kansan satuja ja tarinoita* (1852–1866, uusi kuvitettu ja korjattu painos 1920).

Rudbeckille on pystytetty *Köyhän nauris* -niminen muistomerkki Iisalmen Kirman kylään. Hänen hautansa on Kuopion vanhalla hautausmaalla.
 
## Teokset
*Suru-puhe, jonka korkeasti-wainajan Hänen Keisarillisen Majesteettinsa Ensimäisen Nikolain muistohon Suomen yli-opiston puolesta 28 päivänä Huhtikuussa 1855 lausui Erik Rudbeck, Historiallis-kielitieteellinen oppilas (Helsingissä, Frenkell 1855)
tekijänimellä Eero Salmelainen
*Dankbare Fuchs und andere finnische Volksmärchen nach Eero Salmelainen 
*Finska folksagor
*Ilvola : kokoelma suomalaisia eläinsatuja
*Pääskyisen pakinat kertomia kiehkurainen : suomen kieltä oppivaisten hyödyksi  
*Pyhä hauta eli kristittyin sotaretket Palestiinan maahan Vapahtajan haudan pelastamiseksi 1861
*Ruhtinas ja metsävartia 1862
*Suomalaisia eläinsatuja 
*Suomen kansan satuja ja tarinoita 
*Vähäinen sana-kirja etenki Pääskyisen pakinoihin 1861 

## Aiheesta muualla

* Vapaasti ladattavia Eero Salmelaisen (Erik Rudbeckin) e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
* 
* Klaus Castren: Rudbäck-suku Genos 60(1989) 
* Parkkinen.org: Eero Salmelainen
Casio

**Casio** (, *Kashio Keisanki Kabushikigaisha*) on japanilainen vuonna 1946 perustettu elektroniikkalaitteiden valmistaja. Casion päämaja sijaitsee Tokiossa.

Casio on tunnettu taskulaskimista, äänentoistolaitteista, syntetisaattoreista, digitaalipianoista, kameroista, elektronisista sanakirjoista ja kelloista. Vuonna 1957 Casio julkisti maailman ensimmäisen täysin elektronisen laskimen.

Casio on myös tehnyt tietokoneita kuten Casio FP-6000, Casio FX-9000, Casio SX-1000 sekä MSX-yhteensopivia. 
Yhtiö on pyrkinyt pelikonsolimarkkinoille kahdella konsolilla: Casio PV-1000 ja Casio Loopy.

## Kuvia

File:Graphing calculator.JPG|Casion valmistama graafinen laskin
File:Casio G-SHOCK MR-G The G MRG-7100BJ-1AJF02s5.jpg|G-Shock MRG-7100BJ-1AJF
File:Casio EX-S600 front.jpg|Exilim EX-S600


## Aiheesta muualla

* Casion virallinen sivusto
Mannerilmasto

**Mannerilmasto** (kontinentaalinen eli mantereinen ilmasto) on lauhkean vyöhykkeen mantereiden sisäosissa vallitseva kuiva ilmastotyyppi, jossa tapahtuu voimakkaita lämpötilan vaihteluja. Tyypillisessä mannerilmastossa on kesällä kuivaa ja kuumaa, talvella kovia pakkasia.

Köppenin ilmastoluokituksessa mannerilmastot kuuluvat luokkaan D.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mikojan-Gurevitš MiG-27

**Mikojan-Gurevitš MiG-27** () on Neuvostoliitossa kehitetty hävittäjä-pommittaja, joka on jatkokehitelmä MiG-23:sta. Entisen Neuvostoliiton maiden lisäksi se on käytössä ainakin Sri Lankassa ja Intiassa, jossa konetta myös valmistettiin lisenssillä.

MiG-27 muistuttaa suuresti MiG-23:n hävittäjä-pommittajaversioita, mutta rakennetta on yksinkertaistettu ja vahvistettu rynnäkkökäyttöön paremmin sopivaksi. Moottorin ilmanottoaukot ovat kiinteät (MiG-23:ssa säädettävät), jälkipoltin yksinkertaisempi, panssarointia lisätty ja laskutelinettä vahvennettu. GŠ-23-tykki on korvattu 6-putkisella 30mm GŠ-30-6 Gatling-tyyppisellä tykillä. Myös koneen järjestelmiä kehitettiin paremmin rynnäkkötehtäviin sopiviksi. Kone lensi ensilentonsa 1972, ja otettiin käyttöön 1975. Neuvostoliiton ilmavoimille koneita valmistettiin yhteensä 719 kappaletta.

## Versiot

***MiG-27** (NATO-nimi: *Flogger-D*). Alun perin **MiG-23BM**. Ensimmäinen tuotantoversio. 360 konetta valmistettiin 1973–1977.
***MiG-27K** (*Flogger-J2*). Alun perin **MiG-23BK**. Kehittyneempi tuotantoversio, jossa pystyi käyttämään laser- ja tv/infrapuna-ohjattuja täsmäpommeja ja ohjuksia. 197 kappaletta valmistettu vuosina 1976–1982.
***MiG-27M** (*Flogger-J*). MiG-27K:n rinnalla kehitetty halvempi ja yksinkertaisempi versio. Infrapuna-sensori poistettu. 162 konetta valmistettiin 1977–1982.
***MiG-27D** (*Flogger-J*). Mallimerkintä vanhemmille MiG-27-koneille jotka päivitettiin MiG-27M-standardiin. Yhteensä 304 konetta modifioitiin tehtaalla.
***MiG-27L** (*Flogger-J*). Intiassa lisenssivalmistettu versio, perustuu MiG-27M:ään. Paikallinen tyyppimerkintä **MiG-27ML** ***Bahadur***. 165 konetta valmistettu Intian ilmavoimille 1984–1997. Intia on ryhtynyt modernisoimaan käytössään olevia MiG-27-koneita.

## Käyttö

MiG-27 oli Su-17:n ohella Neuvostoliiton pääasiallinen kevyt hävittäjä-pommittaja 1970- ja 1980-luvuilla. Se osallistui Afganistanin sisällissotaan ja myös ensimmäiseen Tšetšenian sotaan. Neuvostoliiton hajottua Venäjän ilmavoimat päätti supistaa konekantaansa ja kaikki yksimoottoriset taistelukoneet poistettiin käytöstä 1990-luvun aikana, mukaan lukien MiG-23 ja MiG-27. Joitakin satoja koneita on edelleen varastoituna. Jotkin entisen Neuvostoliiton maat käyttävät MiG-27:ää edelleen. Ukraina myi neljä MiG-27M-konetta Sri Lankan hallitukselle. Kylmän sodan aikana konetta ei myyty ulkomaille Intiaa lukuun ottamatta, vaan vientiasiakkaat joutuivat tyytymään vähemmän tehokkaaseen MiG-23BN:ään.

Intialla on käytössä vielä yli 150 konetta, joka tunnetaan paikallisesti nimellä "Bahadhur". Moottoriviat ovat olleet yleisiä useita vuosikymmeniä käytetyissä koneissa ja Intian ilmavoimat on menettänyt vuosina 2001–2010 12 konetta onnettomuuksissa.

## Tekniset tiedot (MiG-27K)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Frank Chu

**Frank Chu** (s. 1960) on eräs San Franciscon tunnetuimmista aktivisteista ja eksentrikoista. Hän on protestoinut lähes päivittäin ainakin vuodesta 1995 lähtien USA:n presidenttejä, suuryrityksiä ja "12 Galaksia" vastaan.

Frank Chu asuu Oaklandissa, josta hän matkustaa päivittäin San Franciscoon, missä hän löytää suurimman yleisön mielenosoitukselleen ohikulkijoista ja ajoittain television uutislähetyksissä. Hän elää avustuksilla, kylttimainoksilla ja pienillä kannattajien antamilla lahjoituksilla.

Chu kulkee päivittäin tai lähes päivittäin päiväsaikaan erityisesti San Franciscon Market Streetillä tai Montgomery Streetillä kantaen kylttiä, jonka tekstit vaihtuvat. Hän pyrkii saavuttamaan julkisuutta hakeutumalla televisiokameroiden eteen ja on yleensä siellä missä tapahtuu.
Ippe Kätkä

**Ismo Paavo Matias ”Ippe” Kätkä** (s. 19. maaliskuuta 1948 Seinäjoki) on suomalainen rumpali, miksaaja ja äänilevytuottaja. Hän on soittanut muun muassa yhtyeissä Anssi Tikanmäki Filmorchestra, Royals, Pekka Pohjola Group, Ippe Kätkä Band, Krakatau, Woodoo, Heru, Jazzgansters ja Galaxy.

Ippe Kätkä on toiminut myös sessiomuusikkona ja soittanut muun muassa Kirkan, Juice Leskisen, Ismo Alangon, Anneli Saariston, Albert Järvisen, Pave Maijasen ja Veltto Virtasen taustayhtyeissä.

Kätkä on tehnyt musiikkia televisio-ohjelmiin, dokumenttielokuviin, kuunnelmiin, näytelmiin ja nykytanssiteoksiin. Hän sai työryhmineen vuoden parhaan radio-ohjelman Koura-palkinnon 1998 kuulokuvasarjasta *Pultava*.

## Lähteet
Eliitti

**Eliitti** on pieni joukko ihmisiä, jotka asemansa, valtansa, erityisominaisuuksiensa tai saavutustensa ansiosta pystyvät vaikuttamaan yhteiskuntaan voimakkaasti.

Eliittiin luettavia korkea-arvoisia henkilöitä, joilla on paljon valtaa, ovat esimerkiksi huippupoliitikot, -johtajat, -tuomarit, -sotilaat, -julkaisijat sekä yliopistojen ja tieteellisten laitosten johtajat. Saavutustensa tai arvovaltansa ansiosta roolimalleina toimivia, eliittiin luettuja henkilöitä voivat olla esimerkiksi huippu-urheilijat, viihdemaailman, taiteen ja kirjallisuuden tähdet, filosofit ja kirkon edustajat.

Kaikkein ylimpiä ovat ne eliitit, joiden valta perustuu asemaan. Näitä ovat liike-elämän, politiikan, hallinnon ja oikeuslaitoksen eliitit. Niiden alapuolella ovat ne eliitit, joiden valta perustuu ylempien eliittien ohjaukseen ja rahoitukseen, tai ihmisiltä saamansa kannatuksen määrään.

Yhteiskunnan ylimmästä kerroksesta ovat kirjoittaneet varhain esimerkiksi Platon, joka kuvaili *[[Valtio (Platon)|Valtio]]*-teoksessaan ”filosofikuninkaiden” hallitsemaa valtiota, sekä Niccolò Machiavelli *[[Ruhtinas (kirja)|Ruhtinas]]*-teoksessaan, jossa hän neuvoo valtiasta perustamaan valtansa mieluummin kansan kuin eliitin tukeen. Ranskan suuren vallankumouksen jälkimainingeissa kirjoittaneen utopistisosialisti Henri de Saint-Simonin mukaan aristokraattieliitin syrjäyttänyt tiedemiesten, taiteilijoiden ja käsityöläisten eliitti oli elintärkeä Ranskan kansakunnan elinvoimaisuudelle.

Termi *eliitti* (ransk. *élite*) esiintyy ensimmäisen kerran ranskalaisen Denis Diderot’n tietosanakirjassa *[[Encyclopédie]]* (1751–1772).

Eliitin käsitteen toi yhteiskuntatieteisiin Vilfredo Pareto 1800-luvun lopulla. Yhdessä Gaetano Moscan ja Robert Michelsin kanssa he kehittivät klassiset elittiteoriat, joiden perusperiaatteen mukaan hallitseva vähemmistö päihittää aina järjestäytymisessä suuret enemmistöt, toisin kuin marxilaiset väittivät. Toisen maailmansodan jälkeen yhteiskuntatieteet ovat pitkälti nähneet eliitit yhteensopivana demokratian kanssa. Pluralistisen teorian mukaan eliitit ovat autonomisia ja syntyvät ammatillisten saavutusten kautta. Kriittisen eliittiteorian mukaan sen sijaan esimerkiksi Yhdysvaltoja hallitsee vain yksi ja yhtenäinen, näennäisesti moniosainen eliitti, johon kuuluu armeijan, liike-elämän ja hallinnon johto.

Elitismi on näkemys, jonka mukaan eliittien muodostuminen on toivottavaa ja nykyisten eliittien asemaa sekä erioikeuksia on järkevää suojella.

## Katso myös
* Eliittikulttuuri
* Establishment

## Lähteet