open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kita

**Kita**  voi tarkoittaa:

## Paikkakunnat

* Kita, kaupunki Malissa.

### Japanissa
Kita (yleensä , "pohjoinen") on useiden paikkakuntien ja kaupunkien suuralueiden nimi Japanissa.

* Kita-ku, suuralue Hamamatsussa
* Kita-ku, suuralue Kōbessa
* Kita-ku, suuralue Kumamotossa
* Kita-ku, suuralue Kiotossa
* Kita-ku, suuralue Nagoyassa
* Kita-ku, suuralue Niigatassa
* Kita-ku, suuralue Okayamassa
* Kita-ku, suuralue Osakassa
* Kita-ku, suuralue Saitamassa
* Kita-ku, suuralue Sakaissa
* Kita-ku, suuralue Sapporossa
* Kita, erillisalue Tokiossa
* Kita, kylä Hokkaidōssa
* Kitan piirikunta Ehimen prefektuurissa 
* Kitan piirikunta Kagawan prefektuurissa 

## Muuta
* kita, yleiskielinen nimitys suuontelolle ja nielulle
* Sampsa "Kita" Astala, suomalainen muusikko, Lordin entinen rumpali
* Kita, suomalainen kirjankustantamo
* Kita Kita, filippiiniläinen elokuva vuodelta 2017
* Kita, Jalmari Vaulan romaani vuodelta 1945
Awa

**Awa** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

;Henkilöitä:
* AWA, *Amanda Mäläskä* (s. 1992), suomalainen artisti, lauluntekijä, musiikintuottaja ja podcast-juontaja
* Awa, *[[Leena Peisa]]* (s. 1979), suomalainen muusikko, soittanut mm. Lordissa ja Dolchamarissa
* Pius Suh Awa (1930–2014), kamerunilainen katolinen piispa

;Paikkoja:
* Awa, kaupunki Japanissa Tokushiman prefektuurissa
* Awa, piirikunta Japanissa Chiban prefektuurissa.
Mörö

**Mörö** voi tarkoittaa:

;suomalaisena sukunimenä:
* Arvo Mörö (1914–1980), kaukopartiomies, Mannerheim-ristin ritari ja linja-autoliikennöitsijä
* Kimmo Mörö (s. 1963), jalkapalloilija
* Mari Mörö (s. 1963), kirjailija, kolumnisti ja pakinoitsija
* Oskari Mörö (s. 1993), aitajuoksija
* Seija Mörö (1949–2008), kampaaja ja henkirikoksen uhri

;muita merkityksiä:
* A. Mörö Oy, oululainen Arvo Mörön perustama linja-autoyritys
Sami Seliö

**Sami Mikael Seliö** (5. toukokuuta 1975 Lohja) on suomalainen F1-veneilijä ja vuosien 2007 ja 2010 maailmanmestari. Tällä hetkellä Seliö kilpailee Sharjah F1 Team -tallissa.

## Formula 1 -veneura
Seliö osallistui ensimmäiseen F1-venekisaansa Tampereella 1998 ja hän sijoittui kuudenneksi. Ensimmäisen F1-paalupaikan hän saavutti 27. toukokuuta 2006 Portugalissa. Vajaa vuosi myöhemmin hän sai uransa avausvoiton Ranskan LaRochellessä.

Kaudella 2005 Seliö saavutti MM-sarjassa toisen sijan. Kaudella 2007 Seliö lähti viimeiseen F1-kisaan MM-sarjan toiselta sijalta ollen 16 pistettä jäljessä Guido Cappellinia. Arabiemiraattien Sharjahissa ajetussa päätöskisassa lähes varmana mestarina pidetty Cappellini keskeytti kymmenen kierrosta ennen maalia ja Seliön ajaessa voittoon nousi hän maailmanmestariksi neljän pisteen erolla. Seliöstä tuli historian ensimmäinen suomalainen F1-veneiden maailmanmestari. Kaudella 2007 Seliö voitti kolme MM-osakilpailua. Kaudella 2008 Seliö sijoittui MM-sarjassa toiseksi ja kaudella 2009 hän sijoittui kolmanneksi. 

Kaudella 2010 Seliö voitti F1-uransa toisen maailmanmestaruuden.

2. lokakuuta 2011 Seliö oli onnettomuudessa Kiinan Liuzhoussa järjestetyssä osakilpailussa, jossa Seliö menetti veneen hallinnan n. 200 km/h:n vauhdissa . Onnettomuudessa Seliö sai aivotärähdyksen, mursi kylkiluita ja häntäluunsa sekä hänen oikea silmänsä sai verenpurkautuman kovan rysäyksen johdosta . 

Seliön isä Niilo Seliö on venevalmistaja Seliö Boatsin perustaja.

## F1 Powerboat -tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sami Seliön kotisivut
Tisza

**Tisza** (, , , , , , *Tisia* tai *Pathissus*) on Tonavan suurin sivujoki ja Unkarin toiseksi pisin joki. Joen pituus on 966 kilometriä ja sen valuma-alue on 157&nbsp;186 neliökilometriä, joka on noin 20 prosenttia Tonavan valuma-alueesta. Tisza virtaa Ukrainassa, Romaniassa, Unkarissa ja Serbiassa. Joen mukaan on nimetty myös myöhäisneoliittinen Tiszan kulttuuri.

Tisza alkaa Ukrainassa Taka-Karpatian alueella Rah'ivin kaupungin koillispuolella kohdassa, jossa idästä saapuva *Valkoinen Tisza* ja pohjoisesta laskeva toinen alkujoki *Musta Tisza* yhdistyvät. Virrattuaan runsaat 20 kilometriä kohti etelää Tisza toimii Ukrainan ja Romanian rajajokena sekä hieman myöhemmin Ukrainan ja Unkarin rajajokena. Se kulkee vielä Unkarin ja Slovakian rajallakin viiden kilometrin matkan ja kääntyy sitten etelälounaaseen. Ukrainan kaupungeista sen varrella sijaitsevat muun muassa Velykyi Bytškiv, Hust, Vynohradiv ja Tšop, Romaniassa Sighet.

Tiszan pituus on nykyään 966 kilometriä. Alun perin se oli 1&nbsp;419 kilometriä ja joki mutkitteli huomattavasti nykyistä enemmän. Mutkaisuudesta seuranneiden useiden tulvien takia unkarilaiset suoristivat Tiszaa vuosina 1846–1880. Tästäkin huolimatta tulvat ovat edelleen aiheuttaneet aika ajoin tuhoja. Suurimpia kaupunkeja Tiszan varrella ovat Tokaj, Tiszafüred, Szolnok, Csongrád ja Szeged. Szegedin lähellä Tisza ylittää Unkarin ja Serbian rajan ja virtaa eteläsuunnassa Vojvodinaan, jossa se laskee Tonavaan hieman Novi Sadista itään.

Jokea kohtasi 31. tammikuuta 2000 luonnonkatastrofi, kun eräässä romanialaisessa kultakaivoksessa sattuneen onnettomuuden seurauksena jokeen pääsi Someş-sivujoen kautta syanidia. Tämän seurauksena joesta kuoli melkein kaikki elollinen, mikä luonnollisesti merkitsi katastrofia myös joenvarren kalastajille.

## Kuvia


Kuva:Річка Тиса у Рахові.JPG|Tysa (Tisza) yläjuoksullaan Rah'ivin kaupungissa Ukrainan Taka-Karpatiassa.
Kuva:Tisza at Szolnok.jpg|Tisza lähellä Szolnokin kaupunkia.
Kuva:Szeged-tisza3.jpg|Tisza Szegedin kaupungissa.
Kuva:038 Titel, Knicanin, Tisa, Danube - Serbia.jpg|Ilmakuva Tisan (Tisza) laskukohdasta Tonavaan Serbiassa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lakeuksien lukko

**Lakeuksien lukko** voi tarkoittaa ainakin seuraavia teoksia:

* *[[Lakeuksien lukko (romaani)|Lakeuksien lukko]]*, Artturi Leinosen romaani vuodelta 1920
* *[[Lakeuksien lukko (elokuva)|Lakeuksien lukko]]*, Leinosen romaaniin perustuva Matti Kassilan elokuva vuodelta 1951
* *[[Lakeuksien lukko (ooppera)|Lakeuksien lukko]]*, Leinosen romaaniin perustuva Pekka Kostiaisen ooppera vuodelta 2006.
Bussibongaus

**Bussibongaus** on harrastus, joka perustuu joukkoliikenteen, erityisesti linja-autoliikenteen, havainnointiin. Linja-autoista ja linja-autoliikenteestä kiinnostunut henkilö, *bussibongari*, tarkkailee linja-autoja esimerkiksi kirjoittamalla kalustoyksiköiden tiedot ylös omaan havaintokirjaan. Harrastukseen kuuluu myös linja-autokaluston kuvaamista ja keskustelua alan harrastajien foorumeilla muun muassa tavallisesta kalustokierrosta poikkeavasta liikenteestä. Bussibongari saattaa vapaa-ajallaankin matkustaa omaksi huvikseen eri kulkuneuvoilla kirjoittaen samalla ylös tekemiään havaintoja. Yleensä hieman kokeneemmilla bussibongareilla on hienosti kulkuneuvoilla koristeltu havaintokirja, jota he nimittävät ”Bubossaksi” (yhdistelmä sanoista bussi ja bongaus).

## Katso myös
* Junabongaus
* Lentokonespottaus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Arktiset Bussit 
* Bussikuvia maailmalta
Alcorcón

**Alcorcón** on kaupunki Madridin alueella Espanjassa, 13 kilometriä pääkaupunki Madridista lounaaseen. Sen asukasluku oli vuonna 2015 noin 170 000. Kaupunki on kasvanut nopeasti. Vielä vuonna 1955 siellä asui 1&nbsp;370 asukasta, mikä kolminkertaistui vuoteen 1960 mennessä. Vuonna 1975 väkiluku oli 112&nbsp;616.

Alcorcónissa on Universidad Rey Juan Carlosin lääketieteen kampus (vuodesta 1998) ja Universidad San Pablo-CEU:n Montepríncipen kampus. Kaupunki on liitetty Madridin metroverkkoon.

Kaupungissa on vanha kirkko nimeltä Santa María la Blanca, jonka vanhimmat osat ovat peräisin 1500-luvulta. 1900-luvun alussa rakennettiin Valderasin markiisien kolme linnaa. Suurin niistä on entisöity kunnallismuseoksi ja toiseksi suurimmassa on työväenopisto.

Alcorcónista on kotoisin jalkapalloseura AD Alcorcón.

## Kuvia

Alcorcón - Ayuntamiento 5.jpg|Kaupungintalo
Alcorcón - Iglesia de Santa María la Blanca 1.jpg|Santa María la Blanca
Alcorcón - Castillos de Valderas y Museo de Arte de Vidrio de Alcorcón (MAVA) 5.jpg|Castillos de Valderas y Museo de Arte de Vidrio de Alcorcón (MAVA)
Alcorcón - Centro Cultural Los Pinos 07.jpg|Centro Cultural de Pinos
Alcorcon Centro-Municipal-de-las-Artes.jpg|Antonio Buero Vallejon patsas


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ayuntamiento de Alcorcón
Karel Poborský

**Karel Poborský**  (s. 30. maaliskuuta 1972 Třeboňissa) on entinen tšekkiläinen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja. 

Poborský aloitti ammattilaisuransa SK České Budějovicessa 1980-luvun lopulla. Välissä hän kävi pelaamassa Viktoria Žižkovissa, Slavia Prahassa, Manchester Unitedissa, Benficassa, Laziossa ja Sparta Prahassa ennen palaamistaan Budějoviceen pelaajauransa päätteeksi. 

Maansa maajoukkueessa Poborský debytoi vuonna 1994. Hän pelasi EM-kisoissa vuosina 1996, jolloin joukkue saavutti hopeaa, 2000 ja 2004 sekä MM-kisoissa vuonna 2006. Poborský oli 118 maaottelullaan pitkään eniten maaotteluita pelannut tšekkiläispelaaja kunnes Petr Čech ohitti hänet vuonna 2016.

## Lähteet
Dos Hermanas

**Dos Hermanas** on Sevillan kaakkoinen esikaupunkilähiö Andalusiassa Espanjassa. Se sijaitsee Guadaíra- ja Guadalquivirjokien välissä. Sevillaan on matkaa 10 km. Kaupungissa on 131&nbsp;317 asukasta (2015). Kaupunki on kasvanut nopeasti, vielä 1981 asukasluku oli 50&nbsp;727.

Kaupungin nimi "kaksi sisarta" on annettu Ferdinand III:n luutnantti Gonzalo Nazarenon sisarten Elvira ja Estefanía Nazarenoan mukaan, jotka legendan mukaan valloituksen jälkeen löysivät luolasta kellon ja Pyhän Annan kuvan ja päättivät rakentaa kirkon. Kaupungin asukkaasta käytetään nimitystä "nazareno" tai "nazarena" (fem).

## Liikenne
Dos Hermanasin rautatieasemalla pysähtyvät Sevillasta Cádiziin, Málagaan ja Granadan kautta Almeríaan kulkevat kaukojunat. Lisäksi Cercanías-lähijunajärjestelmän linja C-1 kulkee kaupungin halki. Dos Hermanasin pohjoista Montequinton kaupunginosaa palvelee myös Sevillan metron linja 1. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ayto de Dos Hermanas
Verenkiertohäiriö

**Verenkiertohäiriö** on ihmisen normaalin verenkierron häiriytymistä tai estymistä. Verenkiertohäiriöt voivat aiheuttaa jopa pysyviä elimellisiä vammoja. Tilapäiset verenkiertohäiriöt ovat vaarallisia vain, jos ne sijaitsevat aivoihin verta vievissä verisuonissa.

## Verenkiertohäiriön oireita
Aivojen verenkiertohäiriöstä voi seurata huimausta, pahoinvointia sekä liike-,  näkö- ja puheen häiriöitä. Aivojen verenkiertohäiriö voi aiheuttaa myös lihaskouristuksia. Verenkiertohäiriö korvan alueella voi aiheuttaa äkillisen kuulonmenetyksen. Selkäytimen verenkiertohäiriö aiheuttaa tavallisimmin halvauksen. Alaraajojen verenkiertohäiriöt voivat johtaa katkonaiseen kävelyyn (klaudikaatio). Pahimmillaan verenkierron katkettua raajaan syntyy kuolio (nekroosi).

Verenkiertohäiriöt voivat aiheuttaa myös puutumista ja kihelmöintiä.

## Syitä
Verenkiertohäiriöihin ovat syynä esimerkiksi verisuonten ahtautumat (ateroskleroosi). Niitä syntyy, kun veren korkea kolesterolipitoisuus aiheuttaa tukkeutumia verisuoniin. Verisuonien kalkkeutumat aiheuttavat myös tukoksia.

Verenkiertohäiriöitä voi aiheuttaa myös luun tai nikaman painautuminen verisuonta vasten. Tästä seuraa normaalin verenkierron hidastuminen. Esimerkiksi niskanikaman painama verisuoni voi estyä toimittamasta hapekasta verta aivoihin.

Myös jotkin lääkeaineet ja päihteet voivat heikentää verenkiertoa.

## Lähteet
Peg Entwistle

**Lillian Millicent ”Peg” Entwistle** (5. helmikuuta 1908 Port Talbot, Wales – 16. syyskuuta 1932 Hollywood, California, Yhdysvallat) oli englantilainen näyttelijä. Hän teki itsemurhan hyppäämällä Hollywood-kyltin H-kirjaimen päältä vuonna 1932.

Kun hän oli syntynyt Walesissa niin perhe muutti pian sen jälkeen Lontooseen. Hänen elämänsä oli täynnä tragedioita, hän oli teini-ikäinen kun hänen äitinsä kuoli ja hän muutti isänsä kanssa New Yorkiin 1920-luvulla. Isä meni uudestaan naimisiin, ja sai kaksi poikaa, mutta sitten hänen isänsä kuoli jäätyään kuorma-auton alle. Entwistle muutti leski-isänsä kanssa Walesista New Yorkiin vuonna 1922.

Hän kärsi masennuksesta isänsä kuoltua auto-onnettomuudessa. Entwistle kuitenkin unelmoi viihdyttäjän urasta ja pyrki määrätietoisesti haaveeseensa. Hän teki teatteridebyyttinsä repertoaariteatterissa Bostonissa 17-vuotiaana näytelmässä *[[Hamlet]]*. Myöhemmin Entwistle pääsi myös sivuosaan kahteen Broadway-näytelmään.

Entwistle solmi vuonna 1927 näyttelijä Robert Keithin kanssa avioliiton, joka kesti kaksi vuotta. Jo muutaman kuukauden kuluttua paljastui että Keith oli ollut naimisissa aiemmin ja että hänellä oli 6-vuotias poika.

Suuri lama iski pahasti Broadwayhin, eikä yleisöllä ollut enää varaa käydä katsomassa kalliita näytelmiä. Entwistlen viimeisimmät näytelmät olivat pahoja floppeja. Hän päätti muuttaa Hollywoodiin, sillä elokuvateollisuus kukoisti. Hänen ainoaksi elokuvakseen jäi pahasti kriitikoiden kynsiin jäänyt *[[Thirteen Women]]*. Tämän jälkeen RKO-elokuvayhtiö ei uudistanut Entwistlen sopimusta. Hän jatkoi haaveitaan elokuvanäyttelijän urasta ja kävi useissa valintatilaisuuksissa, muttei saanut lisää rooleja. Vain viisi kuukautta Hollywoodiin saapumisensa jälkeen hän oli menettänyt itsetuntonsa ja rahansa.

16. syyskuuta 1932 Entwistlen masennus oli saavuttanut huippunsa. Hän lähti juopuneena setänsä asunnosta, jossa asui, sanoen sedälleen kävelevänsä läheiseen alkoholiliikkeeseen. Entwistle ei kuitenkaan mennyt kauppaan vaan Hollywood-kyltille Mount Leelle. Hän kiipesi huoltotikkaita pitkin H-kirjaimen päälle ja hyppäsi kuolemaansa. Hänen ruumiinsa löydettiin vasta kahden päivän kuluttua. Väitetään että kyltillä olisi hänen kuolemansa jälkeen kummitellut valkoisiin puettu nainen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Flamingot

**Flamingot**  (Phoenicopteridae) on lintujen heimo, joka toisinaan lasketaan haikaralintujen (Ciconiiformes) lahkoon, toisinaan omaan **flamingolintujen** lahkoonsa (Phoenicopteriformes). Jälkimmäisessä luokituksessa Phoenicopteridae on lahkonsa ainoa heimo. Flamingojen heimoon kuuluu kuusi lajia, jotka jaetaan kolmeen sukuun: *[[flamingot (suku)|Phoenicopterus]]* (flamingot), *[[andienflamingot|Phoenicoparrus]]* (andienflamingot) ja *Phoeniconaias*, jonka ainoa laji on pikkuflamingo (*Phoeniconaias minor*).

Flamingot elävät parvissa veden äärellä. Ne syövät äyriäisiä ja levää, joita ne kahlatessaan siilaavat nokallaan matalasta vedestä.

Flamingojen höyhenpeite on luonnossa punertavansävyinen. Väri syntyy ravinnosta saadusta karotenoidista. Karotenoidia sisältävät eniten katkaravut, joita flamingot syövät.

Suomessa on havaittu chilen-, pikku- ja tavallisia flamingoja, mutta kaikki yksilöt on tulkittu tarhakarkulaisiksi.

## Lajit
* **Flamingolinnut** (Phoenicopteriformes)
** **Flamingot** (Phoenicopteridae)
*** Flamingot (*Phoenicopterus*)
**** Chilenflamingo (*Phoenicopterus chilensis*) Etelä-Amerikassa
**** Flamingo (*Phoenicopterus roseus*) Afrikassa, Aasiassa ja Etelä-Euroopassa
**** Karibianflamingo  (*Phoenicopterus ruber*) Karibialla
*** Andienflamingot (*Phoenicoparrus*)
**** Andienflamingo (*Phoenicoparrus andinus*) Etelä-Amerikassa
**** Punanflamingo (*Phoenicoparrus jamesi*) Etelä-Amerikassa
*** *Phoeniconaias*
**** Pikkuflamingo (*Phoeniconaias minor*) Afrikassa ja Intiassa

## Lähteet
* Väisänen, R. A., Högmander, H., Björklund, H., Hänninen, L., Lammin-Soila, M., Lokki, J. & Rauste, V. 2006: Maailman lintujen suomenkieliset nimet (Finnish Names of the Birds of the World). 2., uudistettu painos (2nd edition). – BirdLife Suomi – BirdLife Finland, Helsinki – Birdlife 
* Dickinson, E. C. (toim.) 2003: The Howard and Moore Complete Checklist of the Birds of the World (3. painos). Christopher Helm, London.

### Viitteet
Castellón de la Plana

**Castellón de la Plana** (valenciaksi: Castelló de la Plana) on Castellónin maakunnan pääkaupunki Valenciassa Costa del Azaharilla Välimeren rannalla. Sen asukasluku oli noin 172 000 vuonna 2015.

Kaupunki perustettiin alun perin La Magdalenan kukkulalle, jonka Jaakko I valloitti maureilta 1233. Asukkaiden pyynnöstä se siirrettiin 1251 nykyiselle paikalleen tasangolle. Siitä tuli pääkaupunki 1833 ja kaupunginoikeudet se sai 1873. Nähtävyyksiin kuuluvat 1300-luvun goottilainen Santa Marían kirkko ja 1600-luvun kaupungintalo.

Universitat Jaume I perustettiin 1991.

## Kuvia


Castellón 7.JPG|Plaça Major, taustalla kaupungintalo
Plaça de la Independència o de la Farola, Castelló de la Plana.JPG|Plaça de la Independència
PlazaofSpain.JPG|Plaça d'Espanya
Cocatedral de Santa Maria (Castelló de la Plana) - 9.jpg|Catedral de Santa Maria
Torre del Fadrí de Castelló de la Plana.jpg|El Fadrí
Estany del Parc Ribalta, Castelló de la Plana.jpg|Parc Ribalta
Plaça de la Pau de Castelló de la Plana.jpg|Plaça de la Pau 
Monument a Jaume I de Castelló de la Plana.jpg|Jaakko I:n (Jaume I) patsas
Campus UJI set 2014.JPG|Universitat Jaume I
Platja del Pinar (Castelló de la Plana).JPG|Platja del Pinar



## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ayuntamiento de Castellón
Adam Philippe de Custine

**Adam Philippe de Custine** (4. helmikuuta 1740 Metz – 28. elokuuta 1793 Pariisi) oli ranskalainen kreivi ja kenraali, joka toimi komentajana Ranskan vallankumoussotien alkuvaiheessa. Hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin vallankumouksen niin sanottuna terrorin aikana.

Custine kuului aatelissukuun, ja hän ansioitui seitsenvuotisessa sodassa siinä määrin, että sai johdettavakseen kokonaisen rakuunarykmentin. Ranskan asetuttua Amerikan vallankumouksessa tukemaan kapinoivia siirtokuntia Englantia vastaan, kuului hän siirtokuntalaisten puolella Pohjois-Amerikassa menestyksekkäästi taistelleisiin joukkoihin.

Palattuaan Ranskaan Adam Philippe de Custine kohosi kenraalimajuriksi. Perustuslakia säätävässä kansalliskokouksessa vuonna 1789 hän edusti Lorrainen aatelia ja asettui vakaasti tukemaan liberaalia liikettä. Custinen näkemyksen mukaan Ranskalle oli välttämätöntä saavuttaa luonnolliset rajansa – mikä koillisessa tarkoittaa Reinjokea – erityisesti koska se nyt vallankumouksen jälkeen oli yksin muuta Eurooppaa vastassa. Vuonna 1791 de Custine palasi armeijaan kenraaliluutnantiksi ylennettynä. Sotilaiden keskuudessa hän oli suosittu johtaja, lempinimenään *général moustache*.

Kreivi Custinen johtama armeija valloitti syksyllä 1792 alkajaisiksi Landaun ja sitten muutkin Reinin länsipuoliset alueet Lounais-Saksassa, miehittäen Mainzin ja Frankfurtin. Hänellä oli näin hallussaan Hessenin tärkeimmät keskukset. Valloittamillaan alueilla hänen joukkonsa levittivät vallankumouksen aatteita ja säädettiin uusia asetuksia, joilla aatelistoa ja papistoa verotettiin aiempaa enemmän Reinin maakunnissa. Hessen sai kuitenkin alkutalvesta apua Preussilta, ja preussilaisten joukkojen keskitys kohti Frankfurtia sai Custinen perääntymään taisteluiden jälkeen ensin Mainziin. Keväällä hänen joukkonsa joutuivat palaamaan Reinin yli länsipuolelle ja vetäytymään aina takaisin Landauhun saakka.

Custine lähetettiin tämän jälkeen pohjoisen armeijan kanssa Belgian ja läntisen Saksan takaisinvaltaukseen, mutta hän kärsi tappioita eikä kyennyt vastaamaan Itävallan hyökkäyksiin. Epäonnistuneiden sotatoimien seurauksena hallinnossa syytettiin Custinea maanpetturuudesta. Tiettyjen poliittisten piirien toiminnan tuloksena hän oli pakotettu lähtemään Pariisiin vastaamaan syytöksiin veljeilystä vihollisen kanssa hyökkäämättömyytensä takia. Custine joutui oikeuden eteen elokuussa 1793, ja huolimatta osaavasta puolustuksesta hänet tuomittiin kuolemaan 27. elokuuta 1793. Hänet teloitettiin seuraavana päivänä.

Kenraali Custinen pojanpoika oli kirjailija Astolphe de Custine.
Pirunsarvi-käsimerkki

**Pirunsarvi-käsimerkki** on muun muassa rock- sekä heavymusiikin kuuntelijoiden suosima tervehdys ja Texasin yliopiston jalkapallojoukkueen kannatusmerkki. Ensimmäiset käsimerkin käytön jäljet voidaan jäljittää antiikin Kreikkaan saakka. Käsimerkki tarkoittaa alkujaan kateuden pirun torjumista. Nykyinen tapa on perua italialaisilta, jotka torjuvat merkin avulla pahaa silmää. Välimeren maissa käsimerkillä on myös monia alatyylisiä merkityksiä.

Heavytervehdyksessä merkki osoitetaan kämmen kohteeseen päin. Kämmenselkä kohteeseen päin osoitettuna merkkiä pidetään usein loukkaavana, etenkin Etelä-Euroopassa ja Etelä-Amerikassa merkityksessä "aisankannattaja" eli mies, jota vaimo pettää, koska aisankannattaja on italiaksi cornuto, kreikaksi κερατάς (keratas) ja espanjaksi cornudo, jotka kaikki viittaavat sarviin.

Käsimerkistä tuli vakiintunut heavytervehdys sen jälkeen, kun Ronnie James Dio alkoi käyttää merkkiä vuodesta 1979 alkaen liityttyään Black Sabbathiin. Dio kertoi, että hän oli oppinut merkin italialaiselta isoäidiltään, joka vanhan kansan tapojen mukaan käytti sitä pahan silmän poismanaamiseen.

Toisinaan käsimerkillä viitataan pirunsarviin, ja viimeistään 1960-luvulta lähtien sillä on ollut myös yhteyksiä satanismiin. Varsinkin Saatanan Kirkon perustaja Anton LaVey käytti sitä usein, mikä on johtanut väärinkäsityksiin heavytervehdyksen merkityksestä.

Sähköisessä tekstipohjaisessa viestinnässä pirunsarvi-käsimerkki kuvataan merkein: \,,/ tai \m/ ja myös \µ/.

Kiss-yhtyeen basisti Gene Simmons ilmoitti kesäkuussa 2017 aikovansa patentoida käsimerkin. Myöhemmin hän kuitenkin luopui aikomuksesta.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kaarlo Wilska

**Kaarlo ”Kalle” Johannes Wilska** (31. tammikuuta 1910 Viipuri &ndash; 15. marraskuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja SF:n järjestäjä.

Kaarlo Wilska toimi vuosikymmeniä Suomen Filmiteollisuuden palveluksessa ja järjestelytöiden ohessa hän oli mukana useissa kotimaisissa elokuvissa. Vuonna 1964 hän tuli Yleisradioon tuotantojärjestelijäksi TV 1:n tuotantopalveluun, mistä hän jäi eläkkeelle vuoden 1975 lopulla. Wilskan elokuvaroolit olivat sivurooleja, joista tunnetuimpia olivat *[[Tuntematon sotilas (vuoden 1955 elokuva)|Tuntemattoman sotilaan]]* jalaton sotilas (1955), *[[Hän varasti elämän]]* -elokuvan Mäenpää (1962), *[[Kun tuomi kukkii]]* -elokuvan 3. Suntilan renki (1962), *[[Täällä Pohjantähden alla (vuoden 1968 elokuva)|Täällä Pohjantähden alla]]* -elokuvan seonnut punakaartilainen (1968) ja *[[Kahdeksan surmanluotia]]* -elokuvan saarnamies (1972).

Wilskan puoliso oli laulaja Maininki Sippola-Wilska.

Wilska on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Surrey (Kanada)

**Surrey** on Brittiläisessä Kolumbiassa Kanadassa sijaitseva kaupunki. Se on provinssin toiseksi suurin kaupunki Vancouverin jälkeen ja kuuluu Vancouverin metropolialueeseen. Surrey muodostuu kuudesta kaupunkikeskuksesta, joita ovat Fleetwood, Whalley/City Centre, Guildford, Newton, Cloverdale ja South Surrey.

Surrey perustettiin vuonna 1879 ja se sai kaupunginoikeudet vuoden 1993 syyskuussa. Surreyssa asuu jo runsas 517&nbsp;000 ihmistä ja se on yksi Kanadan nopeimmin kasvavista suurkaupungeista (468 251 as. (VL 2011) ja 394 976 as. (VL 2006)). Kaupunkiin muuttaa joka kuukausi noin 800 ihmistä.

Surrey sai nimensä Englannin Surreyn kreivikunnan mukaan. 

## Maantiede
Surrey sijaitsee Vancouverin suurkaupunkialueen eteläosassa Fraser-joen eteläpuolella, ja ulottuu lounaassa merenrantaan, etelässa valtionrajaan, jonka takana on Yhdysvaltojen Washingtonin osavaltio.

Surrey on Vancouverin metropolialueen pinta-alaltaan suurin kaupunki. Urbaanien alueiden lisäksi se koostuu merkittävistä maatalous- ja maaseutualueista.

## Liikenne
Surreyssa on kaksi vilkasta Yhdysvaltojen ja Kanadan välistä rajanylityspaikkaa. Kanadan valtatie 1 kulkee Surreyn läpi pohjoisessa. Surreysta pääsee junalla Vancouveriin Skytrain-junalla noin 20 minuutissa, ja Vancouverista puolestaan on hyvät junayhteydet muualle Kanadaan ja Yhdysvaltoihin. Skytrainilla on myös suora yhteys Canada Placeen, jossa poikkeaa risteilyaluksia. Etelä-Surreyssa on vierasvenesatamia. Kaupunki sijaitsee myös 30 minuutin päässä kolmelta kansainväliseltä lentokentältä (Vancouverin kansainvälinen lentoasema, Abbotsford ja Bellingham).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''The City of Surrey: A History'' by Jack Brown
Bomban talo

**Bomban karjalaiskylä** on karjalaista rakennus- ja ruokakulttuuria sekä perinteitä esittelevä matkailukohde Pohjois-Karjalan Nurmeksessa. Se sijaitsee Pielisen rannalla, noin kolmen kilometrin päässä Nurmeksen keskustasta. Karjalaiskylän keskus ja merkittävin nähtävyys on Bomban talo, joka on vuosina 1977–1978 matkailukohteeksi rakennettu suuri karjalaistyylinen hirsitalo. Lisäksi alueella on muun muassa kylpylähotelli ja kesäteatteri.

## Karjalaiskylän nähtävyydet
### Bomban talo

Bomban talo on kopio vuonna 1855 Jegor Bombin -nimisen miehen pojalleen Dmitri Jegorovitšille Suojärvellä rakennuttamasta talosta. Talo on rakennettu suurista ja pyöreistä tasapaksuisista hirsistä pitkin sulkanurkin ilman, että on käytetty yhtään rautanaulaa tai minkäänlaisia rautaisia sideosia. Aikoinaan talossa asui Bombinien suurperhe. Dmitrin kuoltua vuonna 1915 maat jaettiin hänen viidelle pojalleen. Vuonna 1934 talo purettiin, hirret pantiin viiteen kasaan ja arvalla valittiin, mikä kasa kullekin veljekselle tuli. 

Vuonna 1960 esiintyi ensi kerran julkisuudessa ajatus talon uudelleenrakentamisesta. Hankkeen ensisijaisena viejänä oli Suojärven Pitäjäseura. Seura asetti vuonna 1974 talotoimikunnan tutkimaan uudelleenrakentamisen mahdollisuuksia ja seuraavana vuonna tehtiin päätös talon rakentamisesta. Vuonna 1976 hankkeeseen tuli mukaan Karjalan Liitto, ja samalla hanke laajeni kokonaisen perinteisen karjalaiskylän rakentamiseksi. Bomban talo ja kylä valmistuivat 1. elokuuta 1978. Bomban talon suunnittelivat alkuperäisrakennuksen pohjalta Vilho Suonmaa ja Jarmo Santala. 

Nykyään Bomban talossa toimii karjalaista perinneruokaa tarjoava ravintola sekä oluttupa ja kesäterassi. Talon toiminnot ovat Pohjois-Karjalan Osuuskaupan omistuksessa.

### Pyhän Sergei ja Herman Valamolaisten tsasouna
Suojärven pitäjäseura aloitti tsasounan rakentamisen Bomban karjalaiskylään alueen muiden rakennustöiden yhteydessä. Tsasounan esikuvana toimi luovutetulle alueelle jäänyt Ägläjärven tsasouna ja sen piirsi arkkitehti Erkki Helasvuo. Hirret, joita rakentamiseen tarvittiin kaikkiaan 1 500 metriä, saatiin lahjoituksena Ylä-Karjalan alueelta. Arkkipiispa Paavali vihki tsasounan käyttöön 17. syyskuuta 1980. Kesäkuun 28. päivänä vietetään sen nimikkojuhlaa. Margit Lintu on maalannut tsasounan ikonit. Vuonna 1991 Suojärven pitäjäseura lahjoitti tsasounan Nurmeksen ortodoksiselle seurakunnalle, joka käyttää sitä jumalanpalveluksissaan.

### Kylpylähotelli
Bomban kylpylähotelli valmistui Pielisen rantaan vuonna 1991. Rakennusta on laajennettu 2008 ja 2017. 

## Katso myös
*Parppeinvaara

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bomban karjalaiskylän ja kylpylän kotisivut 
* https://www.porssitieto.fi/osake/lisaa/bomba.shtml
Uskottavuusosamäärä

**Uskottavuusosamäärä** on tilastollinen suure, joka nojautuu uskottavuusosamäärätestiin. Siinä lasketaan rajoitetun ja rajoittamattoman uskottavuusfunktion maksimiarvon suhde. Uskottavuusosamäärätestin nollahypoteesi on, että rajoitetun ja rajoittamattoman mallin välillä ei ole eroa.

Merkitään uskottavuusosamäärää &Lambda; (lambda). Jos nollahypoteesi on voimassa, tavallisten todennäköisyysjakaumien tapauksessa &minus;2 log &Lambda; noudattaa asymptoottisesti khii toiseen -jakaumaa, jonka vapausasteena on rajoitetun ja rajoittamattoman mallin parametrien lukumäärän erotus.

Monet yleiset tilastolliset testit kuten Z-testi, F-testi, Pearsonin khii toiseen -testi ja G-testi voidaan muokata logaritmisiksi uskottavuusosamäärälausekkeiksi tai niiden approksimaatioiksi.

Ennen tietokoneiden yleistymistä monet uskottavuusosamäärät olivat laskennallisesti käteviä. Nykyisin logaritmin laskeminen ei vie yhtään enempää aikaa kuin kahden luvun kertominen.

Tilastollinen malli on usein parametrisoitu jatkuvien tai diskreettien todennäköisyysfunktioiden perhe *f*&theta;(*x*). Nollahypoteesi on usein asetettu määrittelemällä parametri &theta; parametriavaruudessa &Theta;0, joka on laajemman avaruuden &Theta; osajoukko. Uskottavuusfunktio *L*(&theta;) = *L*(&theta;| *x*) = p(*x*|&theta;) = *f*&theta;(*x*) on parametrin &theta; funktio *x*:n ollessa vakio eli aineiston pysyessä samana. Uskottavuusosamäärä on määritelty

:\Lambda(x)=\frac{\sup\{\,L(\theta\mid x):\theta\in\Theta_0\,\}}{\sup\{\,L(\theta\mid x):\theta\in\Theta\,\}}.

## Aiheesta muualla
* A nice working paper that explains the difference between Fisher's evidential p-value and the Neyman-Pearson Type I error rate <math>\alpha</math>   
* Another working paper with the same theme
London (Kanada)

**London** (lempinimeltään *The Forest City* eli ’Metsäkaupunki’) on Kanadassa Lounais-Ontariossa Kanadassa sijaitseva kaupunki ja Middlesexin piirikunnan keskus. Kaupungin asukasluku on noin 380&nbsp;000, ja sitä ympäröivällä metropolialueella asuu lähes 490&nbsp;000 ihmistä (2016).

Londonin perustivat vuonna 1826 englantilaiset uudisasukkaat, ja se sai kaupunginoikeudet 1. tammikuuta 1855. Nykyisin se on Lounais-Ontarion suurin, Ontarion viidenneksi suurin ja Kanadan viidenneksitoista suurin kaupunki.

Kaupunki tunnetaan myös Justin Bieberin kotipaikkana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karin Pacius

**Karin Pacius** (s. 21. maaliskuuta 1956) on suomalainen näyttelijä, joka on 1980-luvun alusta ollut kiinnitettynä Suomen Kansallisteatteriin. Hän on näytellyt myös muutamissa elokuvissa ja radiokuunnelmissa.

## Televisio ja elokuvat
*Syke (2019) – Doris
*Parhaat vuodet (2000) – rouva Jumppanen
*Kasvoton mies (*Mannen utan ansikte*, 1995) – pankkivirkailija
*Lumikit - Eli kohtauksia naisen elämästä (1986) – potilas
*Bis später, ich muß mich erschiessen (Eläköön itsemurhaaja, 1984)
*Biedermann och pyromanerna (1984) – Anna
*Herra Puntila ja hänen renkinsä Matti, 1979) – Fiina
*Syksyllä kaikki on toisin (1978) – Riitta

## Radiokuunnelmat

* Matti, Kappu, Eeva ja Eppu - Eppu
*Knalli ja sateenvarjo - Fiona (jaksossa Pandapaniikkia), Susan (Vadelmavuori), miss Daphne Bentwater (Crum-joen silta), Sabrina (Talvinen tarina).
*Maata etsimässä - Astra
*Hautasi on Odessassa (1983) - Rinna
*Kantolan perhe (1983) - Sanna, apteekin myyjätär

## Dubbaukset

## Aiheesta muualla
*Karin Pacius teattereiden Ilona-esitystietokannassa
*
*
Jouluilta Impivaarassa

**Jouluilta Impivaarassa** on Aleksis Kiven ''Seitsemän veljestä'' -romaaniin perustuva radiokuunnelma, jota esitetään radiossa joskus jouluisin. Äänite on vuodelta 1984. Ohjaus on Antti-Einari Halosen ja osissa muun muassa Veikko Honkanen, Erkki Saarela, Pertti Sveholm, Markku Huhtamo, Olli Ikonen, Timo Toikka ja Matti Ranin. Musiikki on Edward Vesalan. 

## Juoni

Kuunnelmassa jouluillan tunnelma lämpenee niin paljon, että loppujen lopuksi rakennus syttyy tuleen ja seitsemän veljestä joutuu pakenemaan yövaatteissa ulos pakkaseen. Ulkona he ovat hätää kärsimässä.
Vainaja-sarja

**Vainaja** on Pentti Järvisen Radioteatterille kirjoittama ja ohjaama kuunnelmasarja, jossa pääosassa on vainaja. Kuunnelmien päärooleissa ovat Ritva Valkama ja Aarre Karén.

Sokeain kuunnelmapalkinnon sarja on saanut kahdesti. Vuonna 1995 palkinnon sai *Vainaja kaupan päälle* ja vuonna 2005 *Vainaja ehtii ensin*.

## Vainaja-sarjan kuunnelmat
*Vainaja kaupan päälle (6 osaa) 1995
*Vainaja pilkkahinnalla 1995
*Vainaja virittää ansan 1996
*Vainaja palaa elämään 1997
*Viimeinen vainaja 2000
*Vainaja ehtii ensin 2005
*Vainaja Elävässä arkistossa 2008
*Vainaja puuttuu pelistä 2010

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ylen Elävä arkisto: Vainaja Elävässä arkistossa
* Yle Areena: Vainaja kaupan päälle -kuunnelma
* Yle Areena: Vainaja-kuunnelma
* Yle Areena: Vainaja ehtii ensin -kuunnelma
Julkunen Tiprusta

**Julkunen Tiprusta** on Yleisradion  Radioateljeen *Uusi vuosi - vuoden vaihtuessa* -ohjelmassa esiintyvä hahmo. Julkunen on keski-ikäinen mies, joka soittaa puhelimella vääriin numeroihin ja yrittää keksiä jutuntynkää. Hän saa jonkun ihmisen naputtamaan tahtia, toisen viheltämään puhelimessa Maamme-laulua ja kolmannen sopimaan treffeistä. Ohjelman on käsikirjoittanut ja ohjannut Harri Huhtamäki, kertojana on Tom Wentzel. Ohjelmat ovat kuunneltavissa Sverigesradion sivuilta http://sverigesradio.se/sida/artikel.aspx?programid=2511&artikel=4511738

Aiemmin Ruotsin suomalaisten radiossa 1970-luvulla esiintyi Julukunen (Kaino "KE" Efraim Julukunen) Keski-Posiolta. KE tiedusteli kunnantalolta muun muassa elintarvikekortteja ja toivoi pääsevänsä vaikkapa armeijaan sotahommiin, kun jäi aikanaan asekin valmiiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
EGA

**EGA** () on IBM:n vuonna 1984 julkaisema näyttöstandardi CGA:n ja VGA:n välissä. Standardi esiteltiin yhdessä PC/AT:n kanssa ja sisälsi 16 värin paletin sekä 640&nbsp;&times;&nbsp;350 pikselin resoluution sekä Motorola MC6845 -piirisarjan.

## Tekniset ominaisuudet
Standardi EGA-näytönohjain sisälsi 16 kilotavua ROM-muistia, jolla laajennettiin tietokoneen BIOS-piiriä muun muassa grafiikkafunktioilla. Tämän lisäksi standardit grafiikkakortit sisälsivät 64 kilotavua perusmuistia, joka oli juuri riittävästi kaksiväri-korkearesoluutiotilan hallitsemiseksi. EGA-grafiikkakorteista tehtiin markkinoille myös kloonikortteja, jotka saattoivat sisältää jopa 256 kilotavua perusmuistia standardin 64 kilotavun sijaan sekä standardin ulkopuolisia grafiikkatiloja, kuten 640&nbsp;&times;&nbsp;400, 640&nbsp;&times;&nbsp;480 ja 720&nbsp;&times;&nbsp;540. Tämän lisäksi kloonikortit tarjoilivat myös muita standardin ulkopuolisia ominaisuuksia kuten näytön automaattitunnistusta sekä 400-viivaisen lomitetun näyttötilan CGA-monitoreille.

### Väripaletti

Jokainen kortin 16 väristä pystyi saamaan oman RGB-värikoodin EGA:n väripalettijärjestelmässä, joka mahdollisti värien valitsemisen valmiista 64 värin paletista. Tuki uniikeille väreille oli mukana aina 640&nbsp;&times;&nbsp;350 pikselin resoluutioon asti. 

Lisäksi EGA sisälsi 16-väritilan CGA:n 640&nbsp;&times;&nbsp;200 pikselin sekä 32&nbsp;&times;&nbsp;200 pikselin grafiikkatiloille. Näissä tiloissa ei ollut kuitenkaan mahdollisuutta valita värejä, vaan värit olivat samat kuin CGA:ssa. Vaikka EGA tarjosi tuen CGA:n grafiikkatiloille, ei EGA ollut 100&nbsp;% yhteensopiva CGA-standardin kanssa.

### Liitin
EGA käytti liitintyyppinä PC:n ISA-väylää, joka oli saatavilla jo 8-bittisissä versioissa. 

### Signaali
Osmankäämit

**Osmankäämit** (*Typha*) on noin 30 lajia käsittävä kasvisuku osmankäämikasvien heimossa. Sen lajit esiintyvät kosteissa paikoissa. Lajit kasvavat kaikissa maapallon ilmastovyöhykkeissä tropiikista viileään. Suomessa esiintyy kaksi lajia: leveäosmankäämi (*Typha latifolia*) ja kapeaosmankäämi (*Typha angustifolia*).

## Lajeja ja risteymiä
* *[[kapeaosmankäämi|Typha angustifolia]]* – kapeaosmankäämi eli kapealehtiosmankäämi
* *[[etelänosmankäämi|Typha domingensis]]* – etelänosmankäämi
* *[[leveäosmankäämi|Typha latifolia]]* – leveäosmankäämi eli leveälehtiosmankäämi
* *[[siro-osmankäämi|Typha laxmannii]]* – siro-osmankäämi
* *[[pikkuosmankäämi|Typha minima]]* – pikkuosmankäämi
* *[[vaskiosmankäämi|Typha orientalis]]* – vaskiosmankäämi
* *[[Typha shuttleworthii]]*
* ''Typha'' × ''glauca'' – iso-osmankäämi (leveä- ja kapeaosmankäämin risteymä)

## Käyttö
Leveä- ja kapeaosmankäämiä käytetään koristekasveina lammikoiden rannoilla ja kuivakukka-asetelmissa. Lisäksi osmankäämien mehevästä juurakosta on tehty hätäleipää. Toisen maailmansodan aikana Saksan Passauhun perustettiin tehdas valmistamaan osmankäämien juurakosta ns. Typha-jauhoa. Australiassa sikäläisen osmankäämilajin nuoria versoja on syöty myös salaattina, ja juurakoista on punottu narua. Osmankäämi tuntuu villaiselta.

## Muuta
Osmankäämi on kuvattuna entisen Kälviän kunnan vaakunassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Osmankäämit (''Typha'')
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Osmankäämit (''Typha'')
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Typha'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Typha'' 
* Flora of China: ''Typha''
Näyttötila

**Näyttötila** on tietokonenäytön kuvatarkkuuden (*leveys&times;korkeus [[pikseli|pikseleinä]]*), värisyvyyden (*[[bitti]]ä per pikseli, bpp*) ja virkistystaajuuden (*näytön päivitystiheys [[hertsi|hertseinä]]*) yhdistelmä.

Tietokoneen alkuajoista aina 2000-luvun alkuun asti suurin osa tietokoneista käytti 4:3-kuvasuhdetta, ja jotkut harvat tietokoneet 5:4-kuvasuhdetta. Nykyisin, etenkin kannettavissa tietokoneissa, suosituimmat kuvasuhteet ovat 16:10 ja 16:9. 

Näyttötiloja on eri laitteistoilla ollut useita erilaisia ja muun muassa Macintoshilla on ollut omia tiloja joita IBM PC -yhteensopivilla ei ole ollut.



## Lähteet
Roger Allers

**Roger Allers** (29. kesäkuuta 1949 Rye, New York – 17. tammikuuta 2026 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja ohjaaja, joka työskenteli useiden, etenkin Disneyn studioiden, animaatioelokuvien parissa niin animaattorina, käsikirjoittajana kuin ohjaajanakin. Allersin tunnetuin ohjaustyö on animaatioelokuva *[[Leijonakuningas]]*, jonka hän ohjasi yhdessä Rob Minkoffin kanssa. Käsikirjoittajana hän toimi muun muassa elokuvissa *[[Oliver ja kumppanit]]*, *[[Pieni merenneito (vuoden 1989 elokuva)|Pieni merenneito]]*, *[[Kaunotar ja hirviö (vuoden 1991 elokuva)|Kaunotar ja hirviö]]* ja *[[Aladdin (vuoden 1992 elokuva)|Aladdin]]*.

Allersin viimeisin pitkän elokuvan ohjaustyö oli *[[Karvakamut]]*-tietokoneanimaatioelokuva, jonka maailmanensi-ilta oli 2006.

Vuonna 2007 Allers oli Oscar-ehdokkaana yhdessä tuottaja Don Hahnin kanssa parhaasta lyhytanimaatiosta tulkinnallaan H. C. Andersenin sadusta *[[Pieni tulitikkutyttö]]* (*The Little Match Girl*).

Allers toimi syyskuussa 2014 maailmanensi-iltansa saaneen *[[Kahlil Gibran’s The Prophet]]* -elokuvan käsikirjoittajana sekä vastaavana ohjaajana. Elokuva perustuu Kahlil Gibranin vuonna 1923 ilmestyneeseen runoteokseen *[[Profeetta (kirja)|Profeetta]]* ja koostuu kirjan eri luvuista, joista jokaisella on oma ohjaajansa eri puolilta maailmaa. Elokuvan yhtenä tuottajana toimi Salma Hayek.

## Filmografia
### Ohjaajana
* *[[Leijonakuningas]]* (*The Lion King*, 1994)
* *Little Match Girl* (lyhytelokuva, 2006)
* *[[Karvakamut]]* (*Open Season*, 2006)
* *[[Kahlil Gibran’s The Prophet]]* (2015)

### Käsikirjoittajana
* *[[Eläinkisat]]* (*Animalympics*, 1980)
* *[[Oliver ja kumppanit]]* (*Oliver & Company*, 1988)
* *[[Pieni merenneito (vuoden 1989 elokuva)|Pieni merenneito]]* (*The Little Mermaid*, 1989)
* *[[Kaunotar ja hirviö (vuoden 1991 elokuva)|Kaunotar ja hirviö]]* (*The Beauty & The Beast*, 1991)
* *[[Aladdin (vuoden 1992 elokuva)|Aladdin]]* (1992)
* *[[Keisarin uudet kuviot]]* (*The Emperor’s New Groove*, 2000)
* *[[Leijonakuningas 3 – Hakuna Matata]]* (*The Lion King 1½*, 2004)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Martti Korpilahti

**Martti Ilmari Johannes Korpilahti** (vuoteen 1906 Forsgren; 25. huhtikuuta 1886 Korpilahti – 25. syyskuuta 1938 Korpilahti) oli tunnettu keskisuomalainen kotiseuturunoilija ja säveltäjä. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1910 Jyväskylän lyseosta ja valmistui kansakoulun opettajaksi Jyväskylän seminaarista. Korpilahti oli aluksi kansakoulunopettajana Orimattilassa ja Korpilahdella sekä opettajana Viitasaaren yhteiskoulussa. Vuonna 1913 hän tuli opettajaksi Jyväskylän kaupungin kansakouluun ja hän oli koulun johtajana vuodesta 1915 lähtien aina kuolemaansa saakka. Korpilahti toimi lisäksi pitkään laulunopettajana kaikissa Jyväskylän oppikouluissa sekä Jyväskylän ylioppilasseminaarissa.  Samalla hän osallistui aktiivisesti musiikkielämään sekä kuoronjohtajana että laulujen sanoittajana. Yksi tunnetuimmista Korpilahden sanoittamista lauluista on Ivar Widéenin säveltämä Keski-Suomen kotiseutulaulu vuodelta 1920.

Korpilahden tekemät sanoitukset ovat suomalaiskansallisia. Hänen aiheitaan olivat luonto, koti, koulu, juhlat ja isänmaa. Hän oli keskisuomalaisen kotiseutuhengen herättäjä (esimerkiksi sanoitukset *Oi päivät seutuvilla Päijänteen* ja kotiseutulaulun *Männikkömetsät ja rantojen raidat*). Oman ruotsinkielisen sukunimensäkin hän vaihtoi syntymäpaikkansa mukaiseksi. Korpilahti on lukuisten joulu- ja koululaulujen sanoittaja tai säveltäjä. Tunnetuimpia hänen joululaulusuomennoksiaan ovat Carl Collanin Z.Topeliuksen runoon säveltämä ”Sylvian joululaulu” sekä ranskalainen ”Heinillä härkien kaukalon”. Korpilahti oli toimelias kulttuuripersoona ja taitava juhlapuhuja.

Korpilahti toimi monien kuorojen johtajana, muun muassa Mieskuoro Sirkoissa (1924–1927) sekä Jyväskylän suojeluskunnan sekakuorossa. Hän perusti myös Jyväskylän Nuorisoseuran sekakuoron. Korpilahti osallistui aktiivisesti suojeluskuntatyöhön muun muassa Jyväskylän suojeluskuntapiirin valistusjohtajana vuosina 1923–1926. Tasavallan presidentti myönsi Martti Korpilahdelle Suomen Valkoisen Ruusun ritarimerkin vuonna 1937.

Korpilahti on haudattu Korpilahden hautausmaalle Jyväskylään.

Kuvanveistäjä Pauli Koskisen tekemä Martti Korpilahden muistomerkki (1974) on Jyväskylän Lounaispuistossa. Korpilahden kylällä on satamasta kirkolle nousevan polun varressa toinen Martti Korpilahden muistomerkki, jonka muistokivessä lukee: “En synnyinseudulleni tiedä vertaa.”

## Kirjallinen tuotanto

* *Vanhan Korpilahden muistoja* (1922)
* *Varpunen: koulujen ja kotien lauluja* (toim.). Gummerus 1926.
* *Uusi Varpunen: koulujen ja kotien lauluja* (toim.). Gummerus 1926.
* *Eestiläisiä lauluja* 1 (suom. ja toim.). Otava 1931. 2. p. 1946. 3. p. 1955.
* *Pustalta ja lahden takaa: 40 kansanlaulua Unkarista ja Eestistä kouluja ja laulunharrastajia varten* (suom. ja toim.). Otava 1931.
* *Koulun joulu: 25 pientä joululaulua*. Gummerus 1931.
* *Kotipiirin lauluja: helppoja yksi-, kaksi- ja kolmiäänisiä laulelmia pienempäin ja suurempain laulajain käytettäväksi*. Gummerus 1932.
* *Eestiläisiä lauluja* 2 (toim. ja suom.). Otava 1936.
* *Runoja; lastuja; sävelmiä*. Jyväskylä 1949.
* *Laulu kotiseutuni, kaiu!: lauluja Keski-Suomesta* (säveltänyt: T. H. Piha). 1980.

## Lähteet
Muddus

**Muddus** on kansallispuisto Norrbottenin läänissä Ruotsin Lapissa. Puisto sijaitsee Jällivaaran taajamasta lounaaseen pääosin Jällivaaran, mutta joiltakin osin myös Jokimukan kunnan alueella. Kooltaan alue 493 neliökilometriä. Puisto on perustettu vuonna 1942 ja sitä on laajennettu 1984. Kansallispuistossa sijaitsee Ruotsin vanhin mänty, jonka ikä on noin 710 vuotta.

Alueella on koskematonta metsää ja suomaata. Siellä on melko tasaista, alueella on vain yksittäisiä vuorenhuippuja. Alueen eteläosassa on useita kuilumaisia laaksoja. Esimerkiksi *Måskoskårså* on 50–70 metriä syvä ja 2,5 kilometriä pitkä. Muddusjaure-järven ympärillä olevalla suomaalla on monipuolinen lintulajisto.

Puistossa kulkee pari erilaista reittiä. Niiden varsilla on neljä mökkiä ja kaksi kotaa. Tiettyyn aikaan vuodesta kulkua on paikoitellen rajoitettu.

## Lähteitä
* WSOY facta Suuri tietosanakirja
* http://www.naturvardsverket.se/dokument/natur/natpark/parkbesk/muddus.htm
Seututie 892

**Seututie 892** eli Kyröntie on Suomen tieverkon osuus Kainuussa. Tie eroaa seututieltä 891 Hyrynsalmen Kytömäessä. Sieltä se kulkee Suomussalmelle Ämmänsaareen  alittaen Ämmänsaaren radan ja yhtyen viitostiehen. Tien pituus on 34 kilometriä.
Matkun rautatieasema

**Matkun rautatieasema** () oli Suomen rataverkon liikennepaikka rataosalla  ratakilometrillä 179,3. Liikennepaikka sijaitsi Forssan kaupungin alueella, kuitenkin vuosina 1876–1923 Urjalan  ja 1923–1968 Koijärven alueella Matkun kylässä, nykyisten Humppilan ja Urjalan liikennepaikkojen välillä. 

Liikennepaikka otettiin käyttöön rataosan valmistuessa 1876 rautatien ja Urjalan ja Forssan välisen maantien risteyksessä silloisen Urjalan kunnan alueella. Liikennepaikka oli IV luokan asema samalla rataosalla olevien läheisten Urjalan ja Humppilan asemien ohella. Aluksi liikennepaikan nimenä oli Forssa, mutta se muutettiin kylän nimen mukaiseksi 1890-luvun lopulla Jokioisten rautatien valmistuttua. Aseman läheisyyteen perustettiin höyrysaha, jonne rakennettiin asemalta sivuraide. 

Osista Urjalan ja Tammelan kuntia muodostettiin vuonna 1923 Koijärven kunta, jonka alueeseen Matkun kylä kuului. Vaikka Matkun merkitys tavaraliikennepaikkana oli vähentynyt Jokioisten radan valmistuttua, asemanseutu muodostui Koijärven kunnan tärkeimmäksi asutuskeskukseksi. Harvaan asuttu Koijärven kunta lakkautettiin vuoden 1969 alussa, jolloin osa siitä liitettiin takaisin Urjalaan ja osa Forssaan.

Matkun asema muutettiin miehittämättömäksi liikennepaikaksi vuonna 1982, ja samaan aikaan purettiin höyrysahan sivuraide.  Matkustajajunien pysähdykset Matkussa lopetettiin 27. toukokuuta 1990, ja liikennepaikka poistui lopullisesti liikennepaikkojen luettelosta sähköistyksen valmistumisen myötä 2000, kun pääraiteen vaihteet purettiin.

Matkun IV luokan asemarakennus oli todennäköisesti Valtionrautateiden rakennussuunnittelijan Knut Nylanderin käsialaa, kuten muutkin rataosan liikennepaikkarakennukset. Matkun aseman piirustuksia ei kuitenkaan ole signeerattu. Asemaa laajennettiin 1908, ja laajennussuunnitelmat piirsi Bruno Granholm. Aseman tavarasuoja purettiin vuonna 1999 ja itse asemarakennus vuonna 2001 sen huonokuntoisuuteen ja pääraidetta liian läheiseen sijaintiin vedoten.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vaunut.org: kuvia Matkun asemalta
Sahanniemi

**Sahanniemi** on Heinolan kaupunginosa, joka sijaitsee Tommolasta kaakkoon. Heinolan keskustaan on matkaa noin kaksi ja puoli kilometriä. Sahanniemen alue on lähes kokonaan teollisuusaluetta. Alueella sijaitsee muun muassa UPM Kymmenen vaneritehdas ja Heinolan kaupungin jätevedenpuhdistamo. Sahanniemi rajoittuu maa-alueella Tommolaan ja vesialueella Maitiaislahteen sekä Kymijokeen.

## Aiheesta muualla
* Sahanniemi Kansalaisen Karttapaikka -palvelussa
Macquarienpingviini

**Macquarienpingviini**, vanhalta nimeltään **töyhtöpingviini**, (*Eudyptes schlegeli*, saksalaisen Hermann Schlegelin mukaan) on töyhtöpingviineihin kuuluva pingviinilaji, joka asuttaa Etelämannerta ympäröivää merta. Sillä on useimmista muista pingviineistä poiketen valkoinen naaman väritys. Ne voivat kasvaa 70 sentin pituisiksi ja painaa 4–5 kiloa. Macquarienpingviinit lisääntyvät vain Macquariensaarella  ja viettävät paljon aikaa meren pintasyvyyksissä.

Tutkijat epäilevät, että macquarienpingviini olisi kultatöyhtöpingviinin alalaji. Näiden lajien yksilöiden on tiedetty lisääntyvän keskenään, mutta sitä tapahtuu muidenkin pingviinilajien kesken.

## Pesintä ja poikaset

Macquarienpingviinit pesivät rannoilla tai rinteiden sileillä alueilla. Kuten useimmat muutkin merilinnut, macquarienpingviinit muodostavat yhdyskuntia. Lisääntymiskausi alkaa syyskuussa ja muninta lokakuussa. Kahta munaa haudotaan noin 35 päivää ja hautomisjaksot kestävät jopa kaksi viikkoa. Kuoriutuneita poikasia hoidetaan vielä kolme viikkoa ja sen jälkeen molemmat vanhemmat käyvät säännöllisesti hankkimassa ruokaa merestä. Yksin jätetyt poikaset muodostavat suuria ryhmiä.

Kahden kuukauden jälkeen poikaset ovat tarpeeksi kasvaneita jättääkseen pesänsä ja ne myös tekevät niin. Nuoret linnut yleensä palaavat synnyinsijoilleen pesimään noin kuuden vuoden iässä.

Macquarienpingviinejä ei pidetä uhanalaisina. Vuosien 1870 ja 1919 välisenä aikana näitä pingviinejä tapettiin niistä saatavan öljyn vuoksi. Tasmanian hallitus antoi ihmisille luvan tappaa keskimäärin 150&nbsp;000 pingviiniä (sekä töyhtö- että kuningaspingviinejä) vuosittain. Kiellon voimaanastumisen jälkeen Macquariensaaren pingviinien määrä on kasvanut noin 850&nbsp;000 pariin. 

## Lähteet
Kalkkimaan rata

**Kalkkimaan rata** tai **Kalkkimaan sivurata** oli Suomen rataverkon osuus, jonka alkuperäinen päätepiste oli Tornion kaupungin Kalkkimaan kylässä. Sivurata haarautui Kemin ja Rovaniemen väliseltä rautatieltä Liedakkalan kylässä, nykyisten Laurilan ja Törmän liikennepaikkojen väliltä. 

Rautatie rakennettiin alun perin avolouhoksista louhitun kalkkikiven kuljetuksia varten. Vuonna 1917 perustettu *Oy Kalkkimaa Ab*, joka liitettiin 1952 Rauma-Repola Oy:hyn, omisti Alatornion Ruottalassa dolomiittikalkkiavolouhoksen. Kalkkimaan rata palveli tämän louhokseen ja sen yhteydessä toimineen maanviljelyskalkkitehtaan liikennettä vuosina 1933–1982. Nykyisen vuonna 1972 rakennetun teollisuuskalkkitehtaan on omistanut vuodesta 2000 Svenska Mineral Ab.

Sivuradan pituus oli alun perin noin kahdeksan kilometriä. Kaivoksen kuljetusten päätyttyä kolmen kilometrin osuus kaivokselta sähköasemalle purettiin, ja tämä osuus oli olemassa aina 2000-luvun lopulle saakka. Jäljelle jäänyttä osuutta käytettiin satunnaisesti muuntajakuljetuksiin, eikä se ollut kiinteästi yhteydessä muuhun rataverkkoon. Purkamisen jälkeen rataosuus on ollut käytössä sora- ja metsäautotienä, ja talvisin se on moottorikelkkareittinä sekä hiihtolatuna. 

## Lähteet