open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Qingshi gao

**Qingshi gao** () on Kiinan Qing-dynastian historiateoksen luonnos, joka julkaistiin vuonna 1928. Sen kirjoittamiseen osallistui yli sata historioitsijaa Kiinan tasavallan hallituksen toimeksiannosta. Luonnoksen laajentaminen ja viimeistely jäi kesken Kiinan sisällissodan takia. Sekä Kiinan kansantasavalta että Kiinan tasavalta ovat vuosien varrella pyrkineet toimittamaan kirjoitustyön loppuun, mutta hanke on eri syistä viivästynyt.

Qingshi gao sisältää 529 osaa, joissa käsitellään muun muassa Qing-dynastian hallitsijoita ja muita huomattavia henkilöitä sekä tähtitieteellisiä ilmiöitä.
Heikki Parikka

**Heikki Ferdinand Parikka** (5. toukokuuta 1897 Helsinki – 11. kesäkuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä.

Heikki Parikka opiskeli Taideteollisen keskuskoulun iltakursseilla 1913–1915 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1915–1919. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1915-1920 ja 1922. Parikka kuoli 27-vuotiaana kesäkuussa 1924.

Parikka voitti veistoksellaan *Huilua soittava fauni* Taideyhdistyksen I dukaattipalkinnon. Hän otti osaa vuosittain Taideyhdistyksen syysnäyttelyihin terrakottafiguureillaan ja keramiikkatöillään.

## Palkinnot
* I palkinto dukaattikilpailussa 1919

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Heikki Parikka
Pysäytyskuva

**Pysäytyskuva** on elokuvakerronnan keino korostaa tiettyä tarinan hetkeä pysäyttämällä liikkuva kuva muutamaksi sekunniksi liikkumattomaksi, valokuvamaiseksi.

Elokuvafilmillä työskenneltäessä pysäytyskuva saadaan aikaan kopioimalla yhtä kuvattua filmiruutua tarpeeksi monta kertaa peräkkäin toiselle filmimateriaalille, joka sitten leikataan liikkuvan kuvan jatkeeksi alkaen kopioidusta ruudusta. Nykyaikaisessa videotuotannossa ja filmille kuvattujen elokuvien digitaalisessa jälkituotannossa pysäytyskuvat tehdään ohjelmallisesti tietokoneen leikkaus- tai käsittelysovelluksessa.

Elokuvahistorian kuuluisimpia ja varhaisimpia pysäytyskuvia on François Truffaut’n ensimmäisen pitkän näytelmäelokuvan *[[400 kepposta]]* (1959) viimeinen kuva, jossa päähenkilö, koulukodista karannut Antoine Doinel vaeltaa hiekkarannalla ja kääntyy katsomaan kameraan. Kamera zoomaa lähikuvaan pojan kasvoista, ja kuva pysähtyy. Tämä korostaa elokuvan tarinan jäämistä avoimeksi: emme tiedä, jääkö karkulainen tuolla hetkellä kiinni vai mitä tapahtuu, joten ryhdymme katsojina itse pohtimaan pojan tulevaisuutta. (Pysäytyskuvan ohella roolihahmon katsominen kameraan oli tuolloin hyvin epätavallinen tehokeino; molemmat ovat sittemmin yleistyneet.) Kaikkein varhaisimpana pysäytyskuvaa käyttäneenä elokuvana pidetään Alfred Hitchcockin varhaisteosta *Champagne* (1928). Pysäytyskuvia ja muita elokuvallisia keinoja käytetään paljon myös seuraavana vuonna valmistuneessa Dziga Vertovin dokumenttielokuvassa *[[Mies ja elokuvakamera]]*.

Pysäytyskuvat ovat suosittu keino myös muun muassa televisiosarjojen alkutekstijaksoissa roolihahmojen ja niiden näyttelijöiden esittelyssä. Urheilutapahtumien televisiotallennuksessa hidastuksia ja peräkkäisiä pysäytyskuvia on käytetty 1960-luvulta lähtien

## Muita merkityksiä ja läheisiä käsitteitä
Pysäytyskuviksi kutsutaan joskus myös seuraavia:
*maalikameran ottamia kuvia urheilukilpailuissa,
*elokuvamateriaalista irrotettuja valokuvia esim. elokuvan markkinointikäyttöön (oikeammin *stillkuva*),
*kuvakaappauksia tietokoneruudulta,
*kuvatallenteen toistolaitteen (videonauhuri, DVD-soitin) pause-toiminnolla pysäytettyä kuvatallenteen kuvaa,
*erittäin lyhyillä valotusajoilla saatuja teräviä kuvia esim. lentävästä luodista
*pönttökameralla, videoneuvottelukameralla tai muulla yksinkertaisella verkkokameralla harvakseltaan otettuja kuvia, joista syntyy joko nykien etenevä kuvatallenne tai sarja erillisiä valokuvia.

Samankaltaista keinoa, tilannekuvaa, käytetään myös teatterissa: näyttelijät asettuvat paikoilleen tiettyyn asetelmaan, minkä tarkoitus on korostaa roolihahmojen suhtautumista näytelmän käsittelemään asiaan tai toisiinsa.

## Katso myös
* *[[Tableau vivant]]*

## Lähteet
Afrikanpitta

**Afrikanpitta** (*Pitta ako*) on pittojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Afrikanpittaa tavataan pesivänä Länsi- ja Keski-Afrikan rannikolla sekä Afrikan kaakkoisosissa ja pesimäajan ulkopuolella Keski-Afrikan tasavallasta Keniaan ja Tansaniaan ulottuvalla alueella. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Nikkeloseeni

**Nikkeloseeni** eli **bis(syklopentadienyyli)nikkeli** (C10H10Ni) on metalloseeneihin kuuluva nikkelin organometalliyhdiste. Yhdistettä on tutkittu käytettäväksi polymerointikatalyyttinä ja siitä voidaan valmistaa muita nikkelin organometalliyhdisteitä.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa nikkeloseeni on syvänvihreää kiteistä ainetta. Se on veteen liukenematonta, mutta liukenee esimerkiksi eettereihin. Nikkeloseeni kuuluu niin kutsuttuihin sandwich-yhdisteisiin ja nikkeli-ioni on kahden syklopentadienyyliligandin välissä. Yhdiste hapettuu suhteellisen helposti kellanoranssiksi nikkeloseniumioniksi (C10H10Ni+), mutta on suhteellisen inertti ilman vaikutuksille hapettuen kuitenkin hitaasti. Nikkeloseeni on yksi harvoista organometalliyhdisteistä, joilla on sitoutumisessa käytettävissään 20 elektronia tavanomaisen 18 elektronin sijaan ja näistä kaksi on hajottavilla molekyyliorbitaaleilla. Tämän vuoksi nikkeloseenilla on tavanomaisesta poikkeavia kemiallisia ominaisuuksia. Se esimerkiksi muodostaa helposti kolmikerroksisen nikkeloseenijohdannaisen, syklopentadienyyliligandit reagoivat hyvin helposti nukleofiilien kanssa ja korvautuvat helposti muilla orgaanisilla ja epäorgaanisilla ligandeilla esimerkiksi 1,5-syklo-oktadieeni-, karbonyyli- tai nitrosyyliligandeilla. Nikkeloseeni sublimoituu alennetussa paineessa noin 80 °C:n lämpötilassa. Yhdiste on paramagneettista ja karsinogeenista.

## Valmistus ja käyttö
Tyypillisin tapa valmistaa nikkeloseenia on liuottaa syklopentadienyylikaliumia dimetoksietaaniin ja lisätä tähän liuokseen nikkelikloridin dimetyylisulfoksidiliuosta. Muita tapoja ovat nikkelibromidin ja syklopentadienyylinatriumin välinen reaktio ja nikkelibromidin reaktio syklopentadieenin kanssa trietyyliamiinin toimiessa emäksenä.

Nikkeloseenia on tutkittu käytettäväksi alkeenien esimerkiksi butadieenin polymerointikatalyyttinä. Lisäksi se katalysoi myös muita alkeenien reaktioita kuten oligomeroitumisia, isomeroitumisia ja hydrosilylaatioreaktioita. Siitä voidaan valmistaa myös muita organonikkeliyhdisteitä kuten Bis(syklo-oktadieeni)nikkeli(0):aa tai syklopentadienyyli nikkeli nitrosyylia.

## Lähteet
Brandon Svendsen

**Brandon Svendsen** (s. 11. huhtikuuta 1985 Roseville, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa päättänyt jääkiekkoilija.

## Ura
Tri-City Storm varasi Svendsenin vuoden 2003 USHL:n varaustilaisuudessa 130. pelaajana. Svendsen siirtyi varausta seuranneeksi kaudeksi North American Hockey Leaguessa pelanneeseen Fargo-Moorhead Jetsiin, jossa teki 46 ottelussa tehot 18+17=35. Kaudella 2004–2005 hän pelasi USHL:ssä Cedar Rapids Roughridersin joukkueessa. Hän teki 60 pelaamassaan ottelussa 19 maalia ja yhteensä 45 tehopistettä. 11 pudotuspeliottelussa Svendsen teki neljä maalia ja antoi yhtä monta maaliin johtanutta syöttöä. Joukkue voitti kauden päätteeksi Clark Cupin.

Kaudeksi 2005–2006 Svendsen siirtyi yliopistosarja NCAA:han, jossa hän edusti Bowling Greenin osavaltionyliopiston joukkuetta seuraavien neljän kauden ajan. Yhteensä Svendsen pelasi joukkueen riveissä 148 ottelua tehden niissä 32 maalia sekä 44 syöttöpistettä eli yhteensä 76 tehopistettä. Hänelle kertyi lisäksi 110 rangaistusminuuttia. Opiskelun päätyttyä Svendsen pelasi vielä loppukauden 2008–2009 ajan ECHL:ssä Idaho Steelheadsin riveissä tehden 11 ottelussa neljä maalia ja yhteensä 19 tehopistettä.

Debytoituaan ammattilaistasolla Steelheadsissa, Svendsen siirtyi kaudeksi 2009–2010 AHL-seura Binghamton Senatorsiin. Hän pelasi Senatorsissa 71 runkosarjaottelua, mutta joutui kauden aikana pelaamaan myös viisi ottelua sarjatasoa alempana ECHL:ssä.

Ensimmäisen kokonaisen ammattilaiskautensa jälkeen Svendsen solmi sopimuksen ECHL-joukkue Kalamazoo Wingsin kanssa. Hänet kuitenkin lainattiin AHL-seura Bridgeport Sound Tigersiin, jossa hän pelasi 61 ottelua tehden seitsemän maalia sekä yhdeksän syöttöpistettä. ECHL:ssä hän pelasi kymmenen runkosarjaottelua AHL:n tapaan tehoilla 7+9=16. 19 pudotuspeliottelussa Svendsen teki viisi maalia sekä syötti seitsemän.

Elokuussa 2011 Wings teki Svendsenin kanssa jatkosopimuksen. Joulukuussa hänet lainattiin jälleen AHL:ään, Binghamton Senatorsiin, jossa hän pelasi viisi ottelua saaden tilastoihinsa yhden syöttöpisteen sekä yhden kahden minuutin rangaistuksen. Tammikuussa Svendsen lainattiin uudelleen, tällä kertaa Rockford IceHogsiin, jossa hän pelasi loppukauden aikana 39 ottelua tehoilla 4+10=14.

Rockford ja Svendsen solmivat kesäkuussa 2012 seuraavan kauden kattavan jatkosopimuksen. Svendsen pelasi kauden 2012–2013 aikana 40 ottelua tehden kuusi maalia sekä kuusi syöttöpistettä. Hän pelasi vielä neljä ECHL-ottelua Toledo Walleyen joukkueessa. Kauden jälkeen Svendsen ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa.

## Tilastot

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Mikko Pallas

**Mikko Pallas** (ent. *Löppönen*, 6. huhtikuuta 1866 Viipuri – 15. kesäkuuta 1922 Viipuri) oli suomalainen koriste- ja kuvanveistäjä.

Pallas kävi Viipurin reaalikoulun ja Helsingin alkeisopiston. Hän opiskeli ranskalaisen kuvanveistäjä Lovitonin johdolla Pietarissa 1879–1888 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1888–1891. Hän työskenteli julkisten rakennusten koristeveistäjänä Pietarissa ja oli kuvanveiston opettajana Taideteollisessa keskuskoulussa 1888–1890.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Mikko Pallas
Viking Hockey

**Viking Hockey** oli norjalainen jääkiekkoseura, jonka kotikaupunki oli Stavanger. Joukkue perustettiin vuonna 1998 ja se korvasi kaksi kautta aiemmin konkurssiin ajautuneen Viking IK:n. Viking Hockey pelasi kotiottelunsa Stavangerin jäähallissa.

Viking Hockey pelasi yhden kauden, 1998–1999, ajan Norjan korkeimmalla sarjatasolla GET-ligaenissa. Tämän jälkeen se on pelannut vain alemmissa divisioonissa.
Luettelo suomen kielen uudissanoista

**Luettelo suomen kielen uudissanoista** sisältää termejä, jotka on tietoisesti kehitetty suomen kieleen uudissanoina varsinkin 1800-luvun aikana. Osa listatuista sanoista on kuitenkin vain sanojen ensimmäisiä kirjallisia esiintymiä tai vanhan sanan käyttämistä uudessa merkityksessä, esimerkiksi oppisanana. 

Uusia sanoja tarvittiin, jotta esimerkiksi lääketieteestä ja matematiikasta voitiin puhua ja kirjoittaa suomeksi. Jo aikaisempina vuosisatoina tarvittiin uudissanoja raamatunkäännöksiin, käräjille ja lakitekstien suomentamiseen. Osa sanoista on peräisin kansankielestä, jolloin kehittäjä on osannut käyttää vanhaa sanaa uudessa merkityksessä – jotkut sanat ovat sen ensiesiintymiä kirjakielessä (nimetty henkilö on vain sen ensimmäinen kirjallinen käyttäjä). Listalle on otettu enimmäkseen vain yleiskieleen vakiintuneita sanoja. Useimmat vuosikymmen-sarakkeen tiedot ovat epätarkkoja (ne on merkitty tasavuosikymmenellä, joka sekään ei ole varma).

1900-luvun kuluessa uudissanojen tarvetta lisäsivät keksinnöt ja yhteiskunnan muuttuminen. Kielenhuoltajat pyrkivät mieluummin kehittämään uusille ilmiöille uudissanan (*puhelin, eduskunta, tietokone*) kuin lainasanan (*telefooni, parlamentti, kompuutteri*). Lainasana saattoi vakiintua vastustuksesta huolimatta – esimerkiksi *televisio* ja *läppäri*.

## Lähteet
Evert Roos

**Evert Roos** (2. maaliskuuta 1876 Lappträsk – 17. joulukuuta 1933 Porvoo) oli suomalainen museon intendentti ja taidemaalari.

Roos opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1893–1896, Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1896–1899 ja ulkomailla Peder Severin Krøyerin johdolla Kööpenhaminassa sekä tanskalaisen Christian Zahrtmanin maalarisiirtolassa Civita d’Antinon vuoristokylässä Abruzzon alueella Italiassa 1906–1909. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1900, 1901, 1906, 1907, 1908, 1909, 1911, 1913 ja 1916 sekä oli edustettuna vielä vuoden 1954 näyttelyssä. Roosin töitä oli esillä myös Tukholmassa 1929. Roos toimi Porvoon museon intendenttinä 1923–1933 (osa-aikaisena jo vuodesta 1919) ja hän perusti museon Albert Edelfelt-huoneet. Hän oli myös vuonna 1925 Porvoon museon osastoksi avatun Ville Vallgren -museon järjestäjänä.

## Teoksia
* *Kalastajakylä Suursaarella* : vesivärityö. 1933
* *Tuoli* : öljymaalaus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Evert Roos
Helmistä on vain harmia

**Helmistä on vain harmia – kolme rikoskertomusta ja essee** (*Pearls Are a Nuisance*) on Raymond Chandlerin kokoomateos. 1958 ilmestynyt alkuteos on osa niteestä *The Simple Art of Murder*, joka ilmestyi 1950. Eero Huhtalan suomennos ilmestyi 1971, ja sen on kustantanut WSOY.

Teos sisältää Chandlerin esipuheen, kolme novellia sekä esseen "Se murhaa joka osaa", joka oli alkuperäisessä muodossaan ilmestynyt The Atlantic Monthlyssa joulukuussa 1944. Essee ilmestyi toistamiseen Saturday Review of Literaturessa 15. huhtikuuta 1950 ja jossain määrin uudelleen kirjoitettuna johdantona novellikokoelmassa *The Simple Art of Murder* 1950. Artikkelia pidetään lajissaan merkittävänä. 

## Essee
Chandler ruotii esseessä "Se murhaa joka osaa" perusteellisesti A. A. Milnen ainoan salapoliisiromaanin *Punaisen talon arvoitus*. Muita hänen käsittelemiään kirjailijoita ovat Agatha Christie, Dorothy Sayers, Arthur Conan Doyle, E. C. Bentley ja Freeman Wills Crofts, joiden teosten ongelmia hän myös analysoi. 

Myönteisen käsittelyn esseessä saa ainoastaan Dashiell Hammett. Chandler muun muassa arvostaa Hammettin mestarillista amerikanenglannin käyttöä. Chandler toteaa, että "Hammett antoi murhan takaisin niille ihmisille jotka tekevät sen jostakin erityisestä syystä, eivät pelkästään siksi että saataisiin ruumis".

## Sisällys
* Esipuhe
* Helmistä on vain harmia (Pearls Are a Nuisance)
* Tappi (Finger Man)
* Keltainen kuningas (The King in Yellow)
* Se murhaa joka osaa (The Simple Art of Murder), essee

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Raymond Chadler, Essee "The Simple Art of Murder"  Texasin yliopiston sivustolla
Erika Relander

**Erika Katarina Relander** (19. lokakuuta 1879 Sortavala – 21. syyskuuta 1937 Viipuri) oli suomalainen opettaja ja taidemaalari.

Relanderin vanhemmat olivat Sortavalassa apteekkarina toiminut kunnallisneuvos Erik Oskar Relander (1812–1890) ja hänen toinen puolisonsa Eugenia Elfvengren (1832–1880). Erika Relander pääsi ylioppilaaksi 1899 Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta ja hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1904, Helsingin yliopiston piirustussalissa 1902–1904 ja ulkomailla Hendrik Maarten Krabbén johdolla Hollannissa vuosina 1905, 1908–1909 sekä 1912. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1908–1913. Relander toimi piirustuksen ja käsityön opettajana tyttökouluissa ja lyseoissa Kotkassa ja Viipurissa 1904–1911 ja 1914–1937.

Erika Relanderin velipuoli oli pedagogi, kansanrunouden tutkija Oskar Relander.

## Teoksia
* *Yhinlahti* : öljymaalaus.
* *Kahvipöydän ääressä* : öljymaalaus.
* *Kamiinan lämmössä* : öljymaalaus. 1908

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Erika Relander
Timo Relander

**Timo Eero Oskar Relander** (4. elokuuta 1941 Luopioinen – 9. kesäkuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen Tilastokeskuksen pääjohtaja ja talouspolitiikan vaikuttaja.

## Henkilöhistoria ja ammattiura
Relanderin vanhemmat olivat toimistopäällikkö  Eino Oskar Relander ja Aune Kyllikki Rouske. Relander oli naimisissa vuodesta 1968 filosofian kandidaatti Helmi Elina Hannele Hämäläisen kanssa. Heillä oli kaksi lasta. Relander valmistui ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 1960, Helsingin yliopistosta valtiotieteen kandidaatiksi vuonna 1965 ja lisensiaatiksi 1969. Hänestä tuli Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan kunniatohtori vuonna 2006.

Relander toimi valtiovarainministeriön kansantalousosastolla tutkijana 1965–1970, apulaisosastopäällikkönä 1970–1975 ja osastopäällikkönä 1975–1980. Tämän jälkeen hän toimi Teollisuuden Keskusliiton (TKL) varatoimitusjohtajana 1980–1983 ja toimitusjohtajana 1983–1992. Viimeksi Relander oli valtioneuvoston kanslian valtiosihteeri 1992–1995 ja Tilastokeskuksen pääjohtaja vuodesta 1992, mistä tehtävästä hän jäi eläkkeelle 2001. Tilastokeskuksen pääjohtajana häntä seurasi Heli Jeskanen-Sundström.

## Teoksia
* *Oppilaitoskoulutuspääoma Suomen tehdasteollisuudessa vuosina 1950 ja 1960 - The institutional-educational capital in Finnish manufacturing industries in 1950 and 1960*. Taloudellinen tutkimuskeskus. Sarja A 8. Helsinki 1969
* *Hyvinvoinnin tasoittaminen* : *Kehitysaluepolitiikan tahto ja taito* ; kirj. Nils Meinander, *Uusien kehitysaluelakien etuisuudet yrityksille* ; kirj. Timo Relander. Helsingin Osakepankin julkaisuja. Helsinki 1970
* *Yhteiskuntatieteellinen tutkimus Suomessa vuonna 1969 ja 1970-luvulla*. Sitra:n julkaisusarja. Sarja B 3. Suomen itsenäisyyden juhlavuoden 1967 rahasto, Helsinki 1970
* *Luettelo 1.1.1970 käynnissä olevista yhteiskuntatieteellisistä tutkimuksista Suomessa*. Sitra:n julkaisusarja. Sarja A 32. Suomen itsenäisyyden juhlavuoden 1967 rahasto, Helsinki 1970
* *Selvitysmiehen raportti kuntataloudesta*. Painatuskeskus, Helsinki 1993

## Lähteet
Hull Pirates

**Hull Pirates** on englantilainen jääkiekkojoukkue Kingston upon Hullin kaupungista. Joukkue pelaa National Ice Hockey Leaguessa, joka on maan toiseksi korkein sarjataso. Joukkue on perustettu vuonna 2015.

## Joukkue
Buonarroti

**Buonarroti** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

*Buonarroti, vanha firenzeläinen aatelissuku
*Michelangelo Buonarroti eli Michelangelo (1475–1564), italialainen taidemaalari, kuvanveistäjä ja arkkitehti
*Philippe Buonarroti (1761–1837), italialainen vallankumouksellinen
*Casa Buonarroti, Michelangelon kotimuseo Firenzessä
*Buonarrotin metroasema, metroasema Milanossa
Aaro Kenttä

**Aaro Ilmari Kenttä** (31. heinäkuuta 1933 Karunki – 3. lokakuuta 1978) oli suomalainen Tilastokeskuksen ylijohtaja.

Kenttä oli Tilastollisen päätoimiston tutkijana 1959–1963, Kansallis-Osake-Pankin tutkijana 1963–1973 ja Tilastokeskuksen ylijohtajana 1973–1978. Maanpuolustuskurssilla mukana ollut Kenttä sai surmansa Rissalan lento-onnettomuudessa syksyllä 1978. 

Kenttä oli muun muassa OECD:hen liittymisestä neuvottelemaan asetetun Suomen valtuuskunnan jäsen 1968, ETYK-toimikunnan jäsen vuodesta 1973 ja Suomen ja SEVin yhteistyökomission jäsen vuodesta 1973. Hän oli Suomen ylioppilaskuntien liiton hallituksen jäsenenä 1960–1963, Suomalaisuuden liiton varapuheenjohtajana 1971–1972 ja keskustapuolueen talouspoliittisen toimikunnan puheenjohtajana 1972.

Kentän vanhemmat olivat pienviljelijä, puuseppä, kirvesmies ja suutari Emil Henning (Hemming, Henni) Kenttä ja emäntä Ida Serafiina Lasheikki. Hän pääsi ylioppilaaksi 1952 ja valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteen kandidaatiksi 1961 ja maisteriksi 1968.

Aaro Kenttä oli naimisissa vuodesta 1961 toimittaja, filosofian maisteri Mirja-Leena Laitisen (26.1.1937–14.2.2019) kanssa. Heillä oli kaksi lasta.

## Teoksia
* *Tasaisempaan tulonjakoon*. Nuoren keskustan liitto, Helsinki 1969

## Lähteet
Yhdysvaltain välivaalit

**Yhdysvaltain välivaalit** () järjestetään kaksi vuotta presidentinvaalin jälkeen, eli nelivuotisen presidenttikauden puolivälissä. Välivaalit ovat normaalit kongressivaalit, eli niissä valitaan kongressin alahuoneen eli edustajainhuoneen kaikki 435 edustajaa sekä kolmannes senaattoreista kongressin ylähuoneeseen eli senaattiin. Lisäksi valitaan joukko osavaltio- ja paikallistason päättäjiä (kuten osavaltioiden kuvernöörejä) sekä äänestetään monista paikallisista aloitteista.

Presidentinvaalien tapaan välivaalit järjestetään aina marraskuun ensimmäisen maanantain jälkeisenä tiistaina. Välivaaleissa äänestysaktiivisuus on yleensä vähäisempi kuin niinä vuosina, jolloin kongressivaalit järjestetään samana vuonna kuin presidentinvaalit. Vuonna 2010 äänestysprosentti oli 40,9 ja vuonna 2014 äänestysaktiivisuus jäi vain 36,4 prosenttiin. Presidentinvaaleissa vuosina 2008 ja 2012 äänestysaktiivisuus on ollut noin 60 prosenttia.

## Välivaalien tulokset

## Lähteet
Lisa Cholodenko

**Lisa Cholodenko** (s. 5. kesäkuuta 1964 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja sekä käsikirjoittaja. Hänen tunnetuimpia töitään ovat independent-elokuvat *[[Dinner Party]]* (1997), *[[Laurel Canyon]]* (2002) ja *[[The Kids Are All Right]]* (2010) sekä television minisarja *[[Olive Kitteridge (televisiosarja)|Olive Kitteridge]]* (2014).

Cholodenko syntyi liberaaliin juutalaisperheeseen ja on isänsä puolelta ukrainalaista sukua. Hän opiskeli antropologiaa, etnologiaa ja naistutkimusta San Franciscon valtionyliopistossa, vietti puolitoista vuotta Jerusalemissa ja opiskeli sitten elokuvaa ja käsikirjoittamista Columbian yliopistossa. Hän sai töitä New Yorkin elokuvateollisuudesta ja toimi apulaisleikkaajana John Singletonin elokuvassa *[[Boyz n the Hood – kulman kundit]]* ja apulaisohjaajana Beeban Kidronin elokuvassa *[[Anna onnelle mahdollisuus]]*. Hän pääsi tekemään ensimmäistä pitkää elokuvaansa, naisten välistä rakkaustarinaa *[[High Art]]* (1998) ohjaaja Miloš Formanin tuella. *[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Sitä seurasi Joni Mitchellin musiikkialbumista *[[Ladies of the Canyon]]* innoituksensa saanut heteroseksuaalinen rakkaustarina *[[Laurel Canyon]]*, joka kuvattiin Hollywood Hillsin seudulla Kaliforniassa.

Cholodenko päätti asettua taas synnyinkaupunkiinsa Los Angelesiin ja alkoi omien lastensaantipyrkimystensä innoittamana kirjoittaa Stuart Blumbergin kanssa elokuvaa *The Kids Are All Right*, joka kuitenkin toteutui vasta viisi vuotta myöhemmin. Sen käsikirjoitus sai Bafta- ja Golden Globe -palkinnot ja oli Oscar-ehdokkaana.

Vuonna 2014 ensiesitetty, Cholodenkon ohjaama ja Frances McDormandin nimiroolista tunnettu neliosainen televisiosarja *Olive Kitteridge* sai kahdeksan Emmy-palkintoa. Se palkittiin muun muassa parhaana minisarjana ja parhaasta minisarjan käsikirjoituksesta.

## Lähteet
Wassoulou-Ballé

**Wassoulou-Ballé** on maalaiskunta Sikasson alueen Yanfolilan piirissä Malissa. Kunnan ja piirin keskuskylä Yanfolila sijaitsee Sélinguén tekojärveen laskevan Balléjoen itäpuolella 150 kilometriä Sikassosta luoteeseen. Kunnassa on 51&nbsp;500 ja kylässä 15&nbsp;800 asukasta (vuonna 2009).

Wassoulou-Ballén kunnan pinta-ala on 1&nbsp;550 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Yanfolilan piirin Bolo-Foutan ja Djiguiya De Kolonin, etelässä Gounanin ja Gouandiakan, lännessä Yallankoro-Soloban, luoteessa Séré Moussa Ani Samou De Siékorolén ja koillisessa Bougounin piirin Danoun ja Faragouaranin kuntiin sekä lounaassa Guineaan.

Kuntaan kuuluu 34 kylää. Asukkaista 92 % on fulbeja. Lisäksi on dogoneja, bambaroita, bozoja, soninkeja, boboja, mandinkoja ja senufoja.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra, riisi, fonio, bataatti ja jamssi sekä myytäväksi kasvatettavat maapähkinä, puuvilla ja teehibiskus. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, siipikarja ja vähäisessä määrin siat. Huomattava merkitys on myös kalastuksella sekä banaanin, mangon ja muiden hedelmien tuotannolla.

Yanfolilan kautta kulkee Bougounista Guinean rajalle johtava maantie RN8. Keskuskylän palveluihin kuuluvat lyseo, piirin poliklinikka sekä sähkö- ja vesijohtoverkko.

## Lähteet
Virpi Lehto

**Virpi Mirjam Lehto** (s. 13. huhtikuuta 1957 Jyväskylä) on suomalainen kuvataiteilija, joka on maalausten lisäksi tehnyt myös tilateoksia, ympäristötaidetta ja performansseja. Hän on opiskellut kuvataidetta Barcelonan yliopistossa vuosina 1982–1985, taidehistoriaa Jyväskylän yliopistossa vuosina 1992–1994, sekä täydentäviä taiteilijan erityisopintoja Lahden ammattikorkeakoulun Taideinstituutissa vuonna 2011. Lehto asuu maaseudulla Joutsassa.

## Tyyli
Lehdon tyyliä voi kuvata muun muassa ekspressionistiseksi, symbolistiseksi, surrealistiseksi tai maagisen ulottuvuuden sisältäväksi etnotaiteeksi. Lehdon maalaukset ovat värikylläisiä ja niissä toistuvia aiheita ovat muun muassa nainen, ovet, portit ja rakennukset. Lehto maalaa useimmiten öljyväreillä, akvarelleilla ja tusseilla. 

## Lähteet
Yhdysvaltain vaalit 2014

**Yhdysvaltain vaalit 2014** järjestettiin 4. marraskuuta 2014. Ne olivat välivaalit, jotka pidettiin presidentti Barack Obaman toisen kauden puolivälissä. Vaaleissa valittiin kongressin edustajainhuoneen kaikki 435 edustajaa sekä kolmannas senaattoreista eli 33 senaattoria (ja näissä vaaleissa lisäksi 3 täyttöpaikkaa) kongressin ylähuoneeseen eli senaattiin. Samaan aikaan pidettiin joukko paikallisvaaleja, esimerkiksi 36 osavaltioon valittiin kuvernööri.

Välivaalit olivat kaikkien aikojen kalleimmat, sillä kampanjointiin käytettiin lähes 4 miljardia dollaria. Äänestysprosentti jäi kuitenkin alhaisimmaksi sitten toisen maailmansodan, vain 36,4 prosenttiin.

## Tulokset
Ennen vaaleja republikaaneilla oli enemmistö kongressin edustajainhuoneessa, mutta demokraateilla senaatissa. Republikaanit voittivat sekä edustajainhuoneen vaalit että senaatin vaalit, ja näin puolue sai enemmistön kongressin molemmissa kamareissa. Lisäksi republikaanit voittivat enemmistön samaan aikaan pidetyistä osavaltioiden kuvernöörivaaleista.

### Edustajainhuoneen vaalit

Kongressin alahuoneen eli edustajainhuoneen kokonaispaikkamäärä on 435 jäsentä. Kaikki kongressiedustajat valitaan samalla kertaa vaaleissa joka toinen vuosi.

### Senaatin vaalit

Kongressin ylähuoneeseen eli senaattiin kuuluu 100 senaattoria. Senaatista vaihtuu vaaleissa kerralla vain kolmannes, eli senaattorin kausi kestää kuusi vuotta.

## Katso myös
* Yhdysvaltain vaalit 2016

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nate Thurmond

**Nathaniel ”Nate” Thurmond** (25. heinäkuuta 1941 Akron, Ohio – 16. heinäkuuta 2016 San Francisco, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Yhteensä 14 kautta NBA:ssa 1960–1970-luvuilla pelannut Thurmond otti ammattilaisurallaan enemmän levypalloja kuin teki pisteitä. Thurmond valittiin seitsemän kertaa un, kahdesti sarjan  ja kolmesti kakkospuolustusviisikkoon ja NBA:n  vuonna 1964.

211-senttinen Thurmond pelasi isona laitahyökkääjänä ja sentterinä. Vuonna 1974 hän teki jatkoajalle venyneessä ottelussa Atlanta Hawksia vastaan NBA:n historian ensimmäisen virallisen neloistuplan (22 pistettä, 14 levypalloa, 13 korisyöttöä, 12 heitontorjuntaa). Hän on Wilt Chamberlainin ja Bill Russellin ohella yksi kolmesta yksittäisessä NBA-ottelussa enemmän kuin 40 levypalloa ottaneesta pelaajasta. Thurmondia pidetään yleisesti yhtenä NBA:n historian parhaista levypallojen ottajista ja heitontorjujista.

Vuonna 1996 Thurmond nimettiin NBA:n 50-vuotisjuhlavuoden kunniaksi  joukkoon. Sekä Golden State Warriors että Cleveland Cavaliers ovat jäädyttäneet hänen pelinumeronsa 42:n. Vuonna 1985 hänet nimettiin Basketball Hall of Fameen.

## Elämä ja ura

Bowling Greenin osavaltionyliopistosta NBA:han vuonna 1963 varattu Thurmond pelasi sarjassa 1960–1970-luvuilla yhteensä 14 kautta ison laitahyökkääjän ja sentterin pelipaikoilla. 211-senttinen Thurmond otti ammattilaisurallaan enemmän levypalloja kuin teki pisteitä, ja häntä pidetään yleisesti yhtenä NBA:n historian parhaista levypallojen ottajista ja heitontorjujista. Vuonna 1974 hän teki jatkoajalle venyneessä ottelussa Atlanta Hawksia vastaan NBA:n historian ensimmäisen virallisen neloistuplan (22 pistettä, 14 levypalloa, 13 korisyöttöä, 12 heitontorjuntaa). Thurmond on Wilt Chamberlainin ja Bill Russellin kanssa yksi kolmesta yksittäisessä NBA-ottelussa enemmän kuin 40 levypalloa ottaneesta pelaajasta. Thurmond valittiin seitsemän kertaa un, kahdesti sarjan  ja kolmesti kakkospuolustusviisikkoon ja NBA:n  vuonna 1964. Vuonna 1996 Thurmond nimettiin NBA:n 50-vuotisjuhlavuotena  joukkoon. Sekä Golden State Warriors että Cleveland Cavaliers ovat jäädyttäneet hänen pelinumeronsa 42:n. Vuonna 1985 hänet nimettiin Basketball Hall of Fameen.

Thurmond kuoli sairastettuaan lyhyen ajan leukemiaa 74-vuotiaana Kalifornian San Franciscossa 16. heinäkuuta 2016.

## Lähteet
* Profiili  The Naismith Memorial Basketball Hall of Fame 
* Nate Thurmond NBA Stats  Basketball-Reference.com 
* Nate Thurmond Stats College Basketball at Sports-Reference.com 
* Nate Thurmond NBA 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Gabriel Bonnot de Mably

**Gabriel Bonnot de Mably** (myös *abbé de Mably*; 14. maaliskuuta 1709 Grenoble, Ranskan kuningaskunta – 2. huhtikuuta 1785 Pariisi) oli ranskalainen pappi, yhteiskuntafilosofi, historioitsija ja aikanaan suosittu poliittinen kirjailija.

Mably kävi Saint-Sulpicen pappisseminaarin ja eteni pappisurallaan alidiakoniksi. Hän pääsi myöhemmin Ranskan ulkoministerinä toimineen kardinaali Pierre Guérin de Tencinin avustajaksi ja neuvotteli vuonna 1743 tämän edustajana Preussin lähettilään kanssa liiton solmimisesta Ranskan ja Preussin välille Itävaltaa vastaan. Mably hylkäsi vuonna 1746 myös diplomaattiuransa ja omistautui kirjalliselle työlleen. Hänen varhaisin julkaisunsa oli  vuonna 1740 ilmestynyt *Parallèles des Romains et des Français*, jossa hän puolusti yksinvaltiutta. Vuonna 1763 ilmestyneessä teoksessaan *Entretiens de Phocion, sur l'introduction de la morale avec la politique* hän asetti antiikin Spartan hyvän yhteiskunnan esikuvaksi.

Mablyn ajattelu muistutti myöhemmin Jean-Jacques Rousseaun yhteiskuntafilosofiaa. Mably muun muassa vastusti fysiokraattien näkemyksiä ja piti yksityisen omistuksen yhteiskunnallisia vaikutuksia kielteisinä. Hän ehdotti muun muassa omaisuuden periytymisen lakkauttamista taloudellisen epätasa-arvon rajoittamiseksi. Mablyn ajattelussa on tämän vuoksi nähty yhtymäkohtia myöhempään sosialismiin ja kommunismiin. Hän tosin kannatti reformeja eikä vallankumousta. Mably on kuitenkin myöhemmin laskettu yhdessä aikalaisensa Morellyn kanssa varhaisiin utopistisiin sosialisteihin. Rousseaun ja Montesquieun ohella Mablyn ajattelun on katsottu vaikuttaneen Ranskan vallankumouksen aikaiseen lainsäädäntöön. Mablyn kootut teokset julkaistiin neljässä vaiheessa vuosina 1789–1818.

Mablyn nuorempi veli oli filosofi Étienne Bonnot de Condillac.

## Teoksia
**Parallèles des Romains et des Français* (1740)
**Le Droit public de l'Europe fondé sur les traités* (1748)
**Observations sur l'histoire de France* (1765)
**Doutes proposés aux philosophes économistes sur l'ordre naturel et essentiel des sociétés politiques* (1768)
**De la législation ou Principes des lois* (1776)
**Du cours et de la marche des passions dans la société*
**Observations sur le gouvernement et les lois des États-Unis d'Amérique* (1784)

## Lähteet
Idan

**Idan** () on pieni kylä eteläisessä Israelissa. Sen perusti vuonna 1980 joukko yhdysvaltalaisia, kanadalaisia ja eteläafrikkalaisia siirtolaisia. Vuonna 2005 kylässä oli 150 asukasta ja 76 sukua, jotka kaikki harjoittavat maataloutta.

## Lähteet
Lucas (albumi)

**Lucas** on suomalaisartisti Lucaksen 26. elokuuta 2016 julkaistu esikoisalbumi. Albumin ovat tuottaneet Milos Rosas ja Janne Huttunen. Albumi on ylittänyt kultalevyrajan. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan seitsemännelle sijalle.

Albumin ensimmäinen single ”Aurinkoo” julkaistiin 28. elokuuta 2015. Toinen single ”Täydellisen epätäydellinen” julkaistiin lokakuun lopulla 2015 ja seuraavan vuoden helmikuussa se rikkoi kultalevyrajan. Myös helmikuussa 2016 julkaistu single ”Kauniita yhdessä” on myynyt kultaa. Myös toukokuussa 2016 julkaistu, Vilma Alinan kanssa levytetty, ”101 prosenttia” -single on saanut kultalevyn. Viimeisin single, ”Jäätyy”, julkaistiin elokuussa 2016.

## Kappaleet

## Lähteet
Morelly

**Étienne-Gabriel** (?) **Morelly** (mahd. n. 1717 – n. 1778) oli ranskalainen utopistinen yhteiskuntafilosofi, jota on pidetty yhtenä tärkeimmistä varhaisista sosialistisista ja kommunistisista ajattelijoista. Hänet tunnetaan vain eräistä vuosina 1743–1755 julkaisemistaan teoksista.

Morellyn keskeiset teokset ovat *Essai sur l’esprit humain* (1743, ”Essee ihmisluonnosta”), *Essais sur le coeur humain ou principes naturels de l’éducation* (1745, ”Esseitä ihmissydämestä ja koulutuksen luonnollisista periaatteista”), *Le Prince, les délices des coeurs* (1751, ”Ruhtinas, sydänten ilot”), runoelma *Basiliade* (1753) sekä *Le Code de la nature* (1755, ”Luonnon lakikirja”). Niistä ensimmäiset käsittelevät pedagogiikkaa ja tuovat esiin Morellyn myönteisen käsityksen ihmisluonnosta. Tunnetuimmat ovat kaksi viimeistä teosta, joissa kuvaillaan utopiayhteiskuntaa. Morellyn ihanneyhteiskunnassa kaikki omaisuus olisi ollut yhteistä lukuun ottamatta ihmisten päivittäisiin tarpeisiinsa tarvitsemia asioita. Kaikilla kansalaisilla olisi ollut velvollisuus työskennellä yhteiseksi hyväksi ja oikeus saada vastaavasti toimeentulonsa yhteiskunnalta.

Morellyn pääteoksista otettiin 1700-luvun jälkipuoliskolla useita painoksia ja ne käännettiin varhain muun muassa englanniksi. Sosialistit ja kommunistit ottivat Morellyn ajatukset omikseen seuraavalla vuosisadalla ja hänet hyväksyttiin osaksi varhaisten utopiasosialistien kaanonia. François-Noël Babeuf nojasi Morellyn aatteisiin ja muun muassa Charles Fourier, Pierre-Joseph Proudhon, Louis Blanc, Karl Marx ja Friedrich Engels viittasivat tuotannossaan Morellyyn.

Morellysta henkilönä ei tiedetä juuri mitään varmaa. Mahdollisesti esseekirjailija Morelly oli sama henkilö kuin Pariisissa syntynyt Étienne-Gabriel Morelly, jonka tiedetään eläneen Vitry-le-François’ssa vuonna 1721 ja joka ilmeisesti palasi Pariisiin vuoteen 1743 mennessä. Nimeä Morelly on toisaalta epäilty myös jonkun muun kirjoittajan salanimeksi. Hänen pääteostaan, anonyymisti julkaistua *Le Code de la naturea* pidettiin pitkään Denis Diderot’n työnä.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Morelly: *Luonnon lakikirja*, katkelmia (suom. Timo Hännikäinen), s. 25–43 teoksessa *Utopiasosialistit* (toim. Ville-Juhani Sutinen). Savukeidas, Turku 2009.
Chicago Seven

**The Chicago Seven** (”Chicagon seitsikko”) oli Yhdysvalloissa 1960-luvun lopulla ryhmä syytteeseen asetettuja, toisistaan itsenäisesti toimineita aktivisteja, jota liittovaltio syytti oikeudessa salaliitosta, mellakoihin yllyttämisestä ja muista Vietnamin sotaa vastustaneista toimenpiteistä Yhdysvaltojen demokraattisen puolueen vuoden 1968 puoluekokouksen yhteydessä. 

Alun perin kahdeksan hengen ryhmän (**”the Chicago Eight”**) muodostivat Abbie Hoffman, Jerry Rubin, David Dellinger, Tom Hayden, Rennie Davis, John Froines, Lee Weiner ja Bobby Seale. Afroamerikkalaisen Sealen oikeudenkäynti kuitenkin eriytettiin omaksi jutukseen, jolloin ryhmän nimeksi vakiintui Chicago Seven. Kaikki oikeusasteet läpi käynyt monimutkainen prosessi ei lopulta tuottanut sakko- tai vankeustuomioita kenellekään seitsemästä, mutta Seale sai omassa jutussaan neljän vuoden vankeustuomion oikeuslaitoksen halventamisesta.

## Historiaa
Ryhmää vastaan liittovaltion nostamat syytteet saivat alkunsa demokraattipuolueen puoluekokouksen 1968 yhteydessä järjestetyistä mellakoista. Kahdeksaa miestä syytettiin ”Rap Brown -lakina” tunnetun säädöksen nojalla, joka kielsi ylittämästä osavaltion rajoja tarkoituksena yllyttää mellakoihin tai salaliittoihin, järjestää niitä tai tehdä muuta sellaista.

Syytetyistä David Dellinger oli pasifisti ja Vietnamin sotaa vastustaneen valtakunnallisen järjestön puheenjohtaja. Tom Hayden ja Rennie Davis olivat Students for a Democratic Society (SDS) -opiskelijajärjestön johtajia. Abbie Hoffman ja Jerry Rubin olivat Youth International Party -nimisen puoleen (YIP, ”Yippies”) perustajia. John Froines ja Lee Weiner olivat Chicagon mellakoiden organisoijia. Kahdeksas syytetty Bobby Seale oli ollut mukana perustamassa Mustat pantterit -järjestöä.

Ryhmää vastaan käydyt oikeudenkäynnit synnyttivät vain uusia mielenosoituksia eri puolilla Yhdysvaltoja. Ne saivat runsaasti huomiota televisiossa ja vaikuttivat siksi voimakkaasti Vietnamin sodan vastaisen ja vallanpitäjiin kriittisesti suhtautuvan mielialan voimistumiseen.

Walkerin raporttina tunnettu selvitys osoitti myöhemmin, että suuri osa Chicagon mielenosoitusten väkivallasta oli poliisin aikaansaamaa.


 kuva:Rennie Davis.jpg|Rennie Davis vuonna 1971.
 kuva:TomHaydenAddressesAntiWarProtestAtTheDNC20040729-01small.jpg|Tom Hayden vuonna 2004.
 kuva:Abbie Hoffman visiting the University of Oklahoma circa 1969.jpg|Abbie Hoffman vuonna 1969.
 kuva:William Kunstler.jpg|thumb|William Kunstler vuonna 1989.
 kuva:Jerry Rubin (edit) - Spectrum 13Mar1970.jpg|Jerry Rubin vuonna 1970.
 

## Lähteet
Vanadoseeni

**Vanadoseeni** eli **bis(syklopentadienyyli)vanadiini** (C10H10V) on metalloseeneihin kuuluva vanadiinin organometalliyhdiste.

## Ominaisuudet
Vanadoseeni on huoneenlämpötilassa tummanviolettia kiteistä ainetta. Yhdiste on niin kutsuttu sandwich-yhdiste ja vanadiini-ioni on kahden syklopentadienyyliligandin välissä. Vanadoseeni on erittäin herkkää ilman vaikutuksille ja hapettuu helposti. Sille tapahtuu myös hapettavia additioita, joissa vanadiini-ioni sitoutuu halogeeneihin ja hapettuu hapetusluvulta +II hapetusluvulle +III, +IV tai +V. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee hyvin eettereihin kuten tetrahydrofuraaniin. Vanadoseeni on paramagneettista.

## Valmistus
Vanadoseenia voidaan valmistaa vanadiini(II)kloridin ja syklopentadienyylinatriumin välisellä reaktiolla.

## Lähteet
Ghostbusters (vuoden 2016 elokuva)

**Ghostbusters** on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Paul Feig. Se on *[[Ghostbusters (tuotesarja)|Ghostbusters]]*-elokuvasarjan uudelleenkäynnistys. Elokuvan pääosissa ovat  Melissa McCarthy, Kristen Wiig, Kate McKinnon, Leslie Jones, Charles Dance, Michael Kenneth Williams ja Chris Hemsworth.

Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 15. heinäkuuta 2016 ja Suomessa 22. heinäkuuta 2016.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
Arvosteluja keräävä sivusto Rotten Tomatoes on laskenut elokuvalle pistemäärän 73% perustuen 222 arvosteluun, joiden keskimääräinen arvosana on 6,5/10. Metacriticissä elokuvalla on 60 pistettä 100:sta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Aletopelta

**Aletopelta** (nimen merkitys: ”vaeltava kilpi”) on ankylosaureihin kuuluneiden kasvinsyöjädinosaurusten suku. Se eli 84–71 miljoonaa vuotta sitten myöhäisen liitukauden Campania-vaiheella. *Aletopeltan* fossiileita on löydetty Kaliforniasta, Yhdysvalloista.

## Kuvaus
*Aletopeltan* pituudeksi arvioitiin alun perin noin kuusi metriä. Vuonna 2010 Gregory S. Paul arvioi sen olleen viisimetrinen ja painaneen kaksi tonnia. 

Vaikka *Aletopeltan* nykyään tiedetään kuuluvan nuijapanssariselkien heimoon Ankylosauridae, sitä pidettiin aiemmin nodosaurina (noduulipanssariselkänä) selkäkilpiensä- ja piikkiensä perusteella.

## Löytö ja nimeäminen
*Aletopeltan* jäänteet löydettiin Point Loman muodostelmasta, Kaliforniasta vuonna 1987. Tyyppiyksilö (SDNHM 33909), joka on samalla ainoa yksilö, koostuu osittaisesta, huonosti säilyneestä luurangosta, josta puuttuu kallo. Löytöön kuuluivat raajat, hampaat ja panssaria. Jäänteet kuvitettiin ja kuvattiin vuonna 1996.

*Aletopelta* tarkoittaa ”vaeltavaa kilpeä”. Nimi tulee kreikan kielen sanoista ”aletes” (vaeltava) ja ”pelte” (kilpi). Suvun nimi tulee siitä, että paikka, josta kyseisen dinosauruksen jäänteet on löydetty, sijaitsi alun perin vastapäätä keskistä Meksikoa, ja on sittemmin kulkeutunut pohjoiseen päin tämä dinosaurus mukanaan.

Lajiepiteetti *coombsi* on annettu paleontologin ja ankylosaurien asiantuntijan Walter Preston Coombs Juniorin mukaan.

*Aletopeltan* jäänteet löydettiin ojassa, joka oli kaivettu viemäriputkelle College Boulevardin laajentamisen aikana lähellä Carlsbadia Kalifornian rannikolla. *Aletopeltaa* kutsuttiin yksinkertaisesti nimellä ”Carlsbadin ankylosauri”, kunnes Ford ja Kirkland nimesivät sen virallisesti vuonna 2001.

Ilmeisesti *Aletopeltan* paisunut ruho ajelehti ulos merelle, ja muodosti riutan kaltaisen ympäristön upottuaan pohjaan. Sen joutumisen mereen on tulkittu tapahtuneen pian eläimen kuoleman jälkeen, ehkä tulvaveden tai myrskyaallon seurauksena. Myöhemmin se huuhtoutui maalle selälleen, päätellen simpukoista joita oli kiinnittynyt sen alapuolelle. Valitettavasti haikalat olivat iskeneet ruhoon toistuvasti: raajaluista puuttui rystyset ja ruhon luita oli enimmäkseen koverrettu ontoiksi. Tämä johti Matthew Vickaryousin *et al.* päättämään vuonna 2004, että *Aletopelta* on *nomen dubium* eli epäselvä suku.

## Lähteet
Stephen Dodson Ramseur

**Stephen Dodson Ramseur** (31. toukokuuta 1837 Lincolnton, Pohjois-Carolina – 20. lokakuuta 1864) oli yhdysvaltalainen sotilas, joka palveli Konfederaation kenraalina Yhdysvaltain sisällissodassa. Ennen sodan syttymistä hän oli opiskellut West Pointissa ja oli Yhdysvaltain armeijan sotilasarvoltaan vänrikki. 

Ramseur osallistui useisiin suuriin sisällissodan taisteluihin muun muassa Gettysburgissa ja Wildernessissa. Hänen viimeiseksi taistelukseen jäi lokakuussa 1864 käyty Cedar Creekin taistelu, jossa hän jäi haavoittuneena Philip Sheridanin joukkojen vangiksi ja kuoli pian tämän jälkeen saamiinsa vammoihin. Ennen Cedar Creekia Ramseur oli haavoittunut jo kolme kertaa aiemmin (Malvern Hillissä, Chancellorsvillessa ja Bloody Anglessa). Kuollessaan Ramseur oli kenraaliluutnantti.

Ramseur ihastui kesken sisällissodan serkkuunsa Ellen Richmondiin, jonka kanssa hän meni naimisiin lokakuussa 1863.

## Lähteet
Lucas (laulaja)

**Lucas** (oik. **Lucas Zischka**, s. 31. toukokuuta 1999 Espoo) on suomalainen laulaja ja muusikko. Hän on tullut tunnetuksi muun muassa kultaa myyneillä singleillään ”Täydellisen epätäydellinen” ja ”Kauniita yhdessä”. Esikoisalbuminsa, *[[Lucas (albumi)|Lucas]]*, hän julkaisi 26. elokuuta 2016.

Zischka päätyi levyttäväksi artistiksi, kun musiikkituottaja Milos Rosas sattumalta kuuli hänen laulavan yläasteensa Matinkylän yläasteen musiikkiluokassa. Rosas kutsui Lucaksen studiolleen koelauluun, jonka myötä heidän yhteistyönsä alkoi. Myöhemmin tiimiin liittyi myös tuottaja Janne Huttunen.

Lucaksen isä on saksalainen ja äiti suomenruotsalainen. Hän on valmistunut ammattiopisto Prakticumista merkonomiksi.

## Diskografia
### Studioalbumit

### EP:t

### Singlet

### Musiikkivideot
* *Aurinkoo* (2015)
* *Täydellisen epätäydellinen* (2015 – ohjaus Marek Sabogal)
* *Kauniita yhdessä* (2016)
* *Sun takii* (2016 – ohjaus Jaakko Jokela)
* *Oh God* (2018 – ohjaus Jaakko Jokela)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Prime95

**Prime95** on George Woltmanin ohjelmoima vapaasti saatavilla oleva ohjelma jota käytetään mersennen alkulukujen etsimiseen GIMPS-projektissa. MPrime on Linuxin komentokehotteesta käytettävä versio Prime95-ohjelmasta. Vaikka suurin osa GIMPS-ohjelman lähdekoodista on vapaasti saatavilla, teknisesti ottaen kyseessä ei ole vapaa ohjelma sillä käyttäjän tulee odottaa projektin hajauttamisen termejä, jos ohjelmaa käytettäessä löydetään vähintään 100 000 000 numeroa pitkä alkuluku ja käyttäjä voittaa $150000 dollarin palkinnon. Ohjelmakoodin pätkä, jota käytetään tarkistussumman luontiin ei ole julkisesti saatavilla turvallisuussyistä johtuen Uudelleenkirjoitettu Fft-ohjelmointikieli tämänhetkisessä vakaassa versiossa hyödyntää FMA-käskykantaa ja tämän myötä ohjelman suorituskyky on noussut hurjasti. 

Prime95 ohjelmaa käytetään myös suorittimen ja muistien vakauden testaamiseen sen tuottaman äärimmäisen rasituksen vuoksi. Tämän vuoksi ohjelmasta voi valita erillisen "torture test"-muodon joka testaa suoritinta ja muisteja käyttäjän haluaman ajan.

Torture testissä on kolme eri ominaisuutta joiden valinta vaikuttaa siihen,  mitä ominaisuuksia tietokoneesta testataan.  Näitä valintoja voi tehdä muuttamalla Fourierin muunnoksen kokoa. Ohjelman esiasetuksella on kolme eri vaihtoehtoja: pienet fft:t ja paikallaan pysyvillä fft:llä ja blend testillä. Pienet ja paikallaan pysyvät rasittavat enimmäkseen suorittimen liukulukuyksikköä ja välimuisteja blend-valinnan rasittaessa kaikkia tietokoneen komponentteja.

## Lähteet
Lortet

**Lortet** on kunta Lounais-Ranskassa Hautes-Pyrénées'n departementissa Languedoc-Roussillon-Midi-Pyrénées'n alueella. Se sijaitsee Nestejoen varrella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
La Barthe-de-Neste

**La Barthe-de-Neste** on kunta Lounais-Ranskassa Hautes-Pyrénées'n departementissa Languedoc-Roussillon-Midi-Pyrénées'n alueella. Se sijaitsee Lannemezanin ylängöllä. Kunta on nimensä mukaan Nestejoen varrella. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Passengers (vuoden 2016 elokuva)

**Passengers** on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteiselokuva, jonka on ohjannut Morten Tyldum. Elokuvan pääosissa ovat Jennifer Lawrence ja Chris Pratt.

Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 21. joulukuuta 2016. Se sai kaksi Oscar-ehdokkuutta vuoden 2017 gaalassa: parhaasta musiikista ja lavastuksesta.

## Juoni
Avaruusalus Avalon on kuljettamassa 5&nbsp;000 matkustajaa planeetalle nimeltä Homestead II. Matkan on määrä kestää 120 vuotta, ja matkustajat sekä miehistö viettävät koko matkan horrostilassa. Kun matkaa on kuljettu 30 vuotta, alukseen osuu asteroidi, jolloin Jim Prestonin (Chris Pratt) horroskapseli menee epäkuntoon herättäen hänet 90 vuotta liian aikaisin. 

Koneinsinööri Jim yrittää ensin kaikin keinoin korjata kapselinsa palatakseen horrostilaan, mutta ei onnistu siinä. Hän yrittää myös lähettää hätäviestin Maahan ja murtaa aluksen ohjaamon oven, mutta kaikki hänen yrityksensä epäonnistuvat.

Vietettyään vuoden aluksella ainoana seuranaan androidibaarimikko Arthur (Michael Sheen) Jim harkitsee itsemurhaa, mutta huomaa pian eräässä horroskapselissa naisen nimeltä Aurora Lane (Jennifer Lawrence). Jim tutkii Auroran videoprofiilia ja ihastuu tämän kirjoituksiin ja persoonaan. Pitkällisen pohdiskelun jälkeen Jim päättää herättää Auroran horroksesta ja väittää tälle, että hänenkin horroskapselinsa ilmeisesti herätti hänet yllättäen. Jim pakottaa Arthurin lupaamaan, ettei kerro Auroralle, miksi hän todellisuudessa heräsi horroksesta. Asia kuitenkin paljastuu lopulta Auroralle.

Aluksessa alkaa esiintymään vikoja yhä useammin ja yhä vakavampina. Erään vikatilanteen jälkeen yksi horroskapseleista lopettaa toimintansa ja herättää aluksen henkilökuntaan kuuluvan jäsenen Gus Mancuson (Laurence Fishburne). Hereilläolijat alkavat selvittämään aluksessa ilmenevien vikojen todellista syytä. Gus on kuitenkin saanut vakavia vammoja heräämisvaiheessa ja kuolee vammoihinsa.

Jim ja Aurora saavat selville, mistä aluksen häiriöt johtuvat. Alukseen iskeytyneestä meteoriparvesta yksi meteori on päässyt iskeytymään alukseen suojakilvistä huolimatta. Meteori on vioittanut yhtä keskusyksikköä ja moottoria. Yksikkö saadaan korjattua, mutta moottorin jäähdytys vaatii vielä korjausta. Jim joutuu korjaamaan vian avaamalla manuaalisesti jäähdytysjärjestelmän aluksen ulkopuolelta käsin. Jäähdytys saadaankin kuntoon, mutta Jim joudutaan elvyttämään hapenpuutteen vuoksi.

Tutkiessaan tarkemmin lääkintätiloissa sijaitsevia laitteita Jim saa selville lääkintäkapselissa olevan ominaisuus, joka mahdollistaa syväunen. Lääkintäkapseleita on vain yksi, joten jäljelle jää päätös käytetäänkö kapselia.

## Näyttelijät

## Julkaisu
Elokuvan ensimmäinen traileri julkaistiin 20. syyskuuta 2016.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Sarrancolin

**Sarrancolin** on kunta Lounais-Ranskassa Hautes-Pyrénées'n departementissa Languedoc-Roussillon-Midi-Pyrénées'n alueella. Se on ollut keskiajalla linnoitettu kaupunki. Kunta on tunnettu marmoristaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pakko olla in

**Pakko olla in** () on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Raja Gosnell. Elokuvassa esiintyy James Franco debyyttiroolissaan.

Elokuvan pääosassa on 25-vuotias *Chicago Sun-Times* -lehdessä oikolukijana työskentelevä Josie, joka ei ole koskaan käynyt oikeilla treffeillä. Nyt hän joutuu ensimmäistä oikeaa lehtijuttuaan varten soluttautumaan high schoolin nörttikastiin ja kokemaan oman nuoruutensa uudelleen.

## Näyttelijät