open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Grup Yorum

**Grup Yorum** on vuonna 1985 perustettu turkkilainen poliittinen lauluyhtye, joka on vuoteen 2020 mennessä julkaissut 23 albumia. Grup Yorumin perustivat vuonna 1985 neljä Marmaran yliopiston opiskelijaa. Yhtye otti vaikutteita latinalaisamerikkalaisesta nueva cancion -laululiikkeestä, johon se yhdisti turkkilaista ja kurdilaista kansanmusiikkia. Turkin viranomaiset kielsivät yhtyeen toiminnan vuonna 2016.

Vasemmistolaisesti suuntautunut yhtye on usein joutunut vaikeuksiin Turkin viranomaisten kanssa, joiden mukaan Grup Yorum on läheisissä kytköksissä kiellettyyn Vallankumoukselliseen kansan vapautusrintamaan. Yhtyeen konsertteja on kielletty ja äänitteitä takavarikoitu. Lisäksi sen jäseniä on pidätetty ja kidutettu vankeudessa. Vuonna 2017 Turkin poliisi vangitsi 11 yhtyeessä esiintynyttä muusikkoa. 

Kesäkuussa 2019 Grup Yorumin jäsenet Helin Bölek (s. 1992) ja İbrahim Gökçek (s. 1980) ryhtyivät nälkälakkoon vastalauseena viranomaisten toimille. Bölek kuoli kotonaan Istanbulissa 288 päivää kestäneen nälkälakon jälkeen 3. huhtikuuta 2020. Gökçek lopetti 323 päivää kestäneen nälkälakkonsa 5. toukokuuta 2020, mutta kuoli sairaalassa kaksi päivää myöhemmin.

## Diskografia

* *Siyrilip Gelen* (1987)
* *Haziranda Ölmek Zor / Berivan* (1988)
* *Türkülerle* (1989)
* *Cemo / Gün Gelir* (1989)
* *Gel ki Şafaklar Tutuşsun* (1990)
* *Yürek Çağrısı* (1991)
* *Cesaret* (1992)
* *Hiç Durmadan* (1993)
* *İleri* (1995)
* *Geliyoruz* (1996)
* *Marşlarımız* (1997)
* *Boran Fırtınası* (1998)

* *Kucaklaşma* (1999)
* *Onbeşinci Yıl Seçmeler* (2000)
* *Eylül* (2001)
* *Feda* (2001)
* *Biz Varz* (2003)
* *Yürüyüş* (2003)
* *Yıldızlar Kuşandık* (2006)
* *Başeğmeden* (2008)
* *Halkın Elleri* (2013)
* *Ruhi Su* (2015)
* *İlle Kavga* (2017)

## Lähteet
Käyränokkaneula

**Käyränokkaneula** (*Nerophis lumbriciformis*) on merineulojen (Syngnathidae) heimoon kuuluva lauhkean vyöhykkeen merivesissä elävä kalalaji.

## Koko ja ulkonäkö

Käyränokkaneulauroksen maksimipituus on 15 ja naaraan 17 senttimetriä. Sen ruumis on lankamaisen ohut. Selkäpuoli on vihreä tai kellanruskea ja vatsa keltainen. Lajin kyljissä on useita vaaleita pitkittäisiä juovia. Naaras on koirasta värikkäämpi. Käyränokkaneulalla on syntyessään vain kahdenlaisia eviä, selkä- ja rintaevät. Näistä jälkimmäiset ovat pieniä ja häviävät kalan kasvaessa.  Siloneulasta (*Nerophis ophidion*) käyränokkaneula eroaa käyremmän kuononsa ansiosta.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Käyränokkaneulaa tavataan Atlantin valtameren rannikolla Norjan keskiosista ja Britteinsaarilta aina Marokkoon asti. Suomen rannikolla se ei esiinny. Lajin elinympäristö on levävyöhykkeessä lähellä rannikkoa, missä se elää yleensä leviin kietoutuneena. Se näyttää tällä tavoin olevan osa levää ja on näin turvassa vihollisilta. Käyränokkaneula elää yleensä korkeintaan 30 metrin syvyydessä vedenpinnasta.

## Ravinto ja elintavat
Käyränokkaneulan ravintoa ovat äyriäiset ja kalojen poikaset. Sukukypsyyden se saavuttaa noin kahden vuoden iässä. Kutu tapahtuu touko-heinäkuussa.

## Lähteet
Life (Neil Youngin & Crazy Horsen albumi)

**Life** on Neil Youngin ja Crazy Horsen vuonna 1987 julkaistu livealbumi. Se jäi hänen viimeiseksi albumiksi Geffenillä.

## Kappaleet
**A-puoli**

# Mideast Vacation – 4:20
# Long Walk Home – 4:56
# Around the World – 5:25
# Inca Queen – 7:58

**B-Puoli**

# Too Lonely – 2:48
# Prisoners of Rock 'N' Roll – 3:21
# Cryin' Eyes – 2:52
# When Your Lonely Heart Breaks – 5:16
# We Never Danced – 3:37

## Kokoonpano
Neil Young – laulu, kitara, huuliharppu, kosketinsoitin

Poncho Sampedro – kitara, kosketinsoitin, taustalaulu

Billy Talbot – basso, kosketinsoitin, taustalaulu

Ralph Molina – rummut, taustalaulu
Bertha Straube

**Bertha Straube**, s. *Spanier*, (1839–1939) oli ruotsalainen kirjailija ja kääntäjä, joka työskenteli yhdessä sisarensa Nathalia Spanierin (1836–1866) kanssa.

Sisarusten isä oli Carl Martin Spanier, joka johti kieli- ja kauppaoppilaitosta Tukholmassa. Hän oli alkujaan Espanjasta, mutta oli Ranskaan muutettuaan marsalkka Jean Baptiste Bernadotten palveluksessa ja lähti tämän mukana Ruotsiin, jossa hän toimi kruununprinssi Oscarin opettajana. Heidän äitinsä oli perheen ystävän, teatterin johtaja Edvard Stjernströmin *[[Idun]]in* kirjoittaman Bertha Strauben haastattelun mukaan mahdollisesti saamelaista syntyperää Pohjois-Ruotsista.

Bertha Straube ja Nathalia Spanier saivat perheen teatteriyhteyksien ja oman aktiivisuutensa ansiosta jo varhain jalansijaa teatterimaailmaan. Heidän käännöksiinsä kuuluu toistakymmentä julkaistua, yli 20 julkaisematonta näytelmää ja kymmenkunta romaania. Kumpikin kirjoitti ja käänsi myös itsenäisesti joitakin näytelmiä. Romaaniruotsinnoksiin kuuluu muun muassa Victor Hugon *De männskliga älendet* (*[[Kurjat|Les Misérables]]*) Kaunokirjallisuuden ruotsinnokset olivat usein laajoja historiallisia viihderomaaneja, samoin näytelmät olivat kepeitä laulunäytelmiä. Nathalia Spanier oli kuollessaan vuonna 1866 täyttänyt kolmekymmentä.

Bertha Straube avioitui 1864 saksalaisen Emile Strauben kanssa, joka työskenteli Albert Bonnierin kirjakaupassa kirjakauppa-apulaisena. He muuttivat vuonna 1869 Pariisiin, jossa Straube jatkoi kirjallisia töitä ja toimi myös kirjallisuusagenttina. Hän liikkui kirjallisissa piireissä ja tunsi muun muassa Alphonse Daudet'n ja Émile Zolan ja oli 1883 Sarah Bernhardtin mukana tämän Ruotsin-vierailulla.

## Lähteet
Irene Winston

**Irene Winston** (18. heinäkuuta 1916 New York – 1. syyskuuta 1964 Hollywood) oli yhdysvaltalainen näyttelijä sekä televisio- ja radiokäsikirjoittaja.

Winston suunnitteli alun perin uraa lääkärinä, mutta jätti osallistumatta loppukokeisiin ja omistautui näyttelemiselle. Hän oli aktiivinen esiintyjä 1930–1940-lukujen lähetyksissä ja myös teki radiota varten käsikirjoituksia, joihin kuuluivat *Fighting Senator* (1946), *Molle Mystery Theatre* (1946) ja *Romance* (1956). Winston laati kourallisen käsikirjoituksia televisioesityksiäkin varten. Winston teki lisäksi joitain roolisuorituksia elokuvissa, esimerkiksi rouva Anna Thorwaldina Alfred Hitchcockin *[[Takaikkuna]]ssa* (1954). Anna Thorwaldin Lars-miehenä esiintyi elokuvassa Raymond Burr.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Underoathin diskografia

**[[Underoath]]** on vuonna 1998 perustettu yhdysvaltalainen metalcore-yhtye, joka on kotoisin Tampasta, Floridasta.
## Studioalbumit
* Act of Depression (1999)
* Cries of the Past (2000)
* The Changing of Times (2002)
* They're Only Chasing Safety (2004)
* Define the Great Line (2006)
* Lost in the Sound of Separation (2008)
* Ø (Disambiguation) (2010)
* Erase Me (2018)
* Voyeurist (2022)
* The Place After This One (2025)

## Livealbumit
* Survive, Kaleidoscope (2008)
* Live at Koko (2010)
* Lost In the Sound of Separation Live Recording (2020)
* Define the Great Line Live Recording (2020)
* They're Only Chasing Safety Live Recording (2021)

## Kokoelmat
* Play Your Old Stuff (2011)
* Anthology: 1999-2013 (2012)
* Icon Underoath (2014)

## Singlet
* Reinventing Your Exit (2004)
* It's Dangerous Business Walking out Your Front Door (2004)
* Writing on the Walls (2006)
* In Regards to Myself (2006)
* You're Ever So Inviting (2007)
* A Moment Suspended in Time (2007)
* Desperate Times, Desperate Measures (2008)
* Too Bright to See, Too Loud to Hear (2009)
* In Division (2010)
* Paper Lung (2011)
* Sunburnt (2013)
* Unsound (2013)
* On My Teeth (2018)
* Rapture (2018)
* Ihateit (2018)
* Damn Excuses (2021)
* Voyerist (2021)

## Videoalbumit
* 777 (2007)

## Musiikkivideot
Iga (Mie)

**Iga** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Mien prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin länsiosassa vuorten ympäröimällä Uenon tasangolla, jonka läpi virtaavat Kizu-, Hattori- ja Tsugejoet. Koillisessa kaupungin alue nousee Suzukavuorille, kaakossa Kinubikivuorille ja lounaassa Yamaton ylängölle. Pohjoisessa se rajautuu Shigan, lännessä Kioton ja Naran prefektuureihin. Igassa on 90&nbsp;957 asukasta (helmikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 558,23 neliökilometriä.

Hallinnollisena alueena Iga on suhteellisen nuori: kaupunki perustettiin vuonna 2004 liittämällä yhteen Uenon kaupunki, Ayaman, Aoyaman ja Igan maaseutukaupungit sekä Ōyamadan ja Shimagaharan kyläkunnat. Kaupungin alue sijaitsee vanhojen Kioton ja Naran sekä Isen toisiinsa liittäneiden liikennereittien varrella, ja Yamaton seudun kulttuurivaikutus onkin ollut siellä vahvaa. Edo-kaudella Igan keskustan muodostava Ueno kasvoi linnanaluskaupunkina Tōdō-klaanin hallinnassa. Se toimi myös vilkkaana postiasemana (*[[shukuba]]*) Iseen johtaneella pyhiinvaellusreitillä, ja se tunnettiin sotilashallinnon salapoliisin, ninjutsun Iga-koulukunnan tukikohtana. Eräs perinteinen elinkeino oli Iga-keramiikan valmistus. Nykyisin Igassa harjoitetaan maa-, metsä- ja karjataloutta sekä saken tuotantoa. Sinne on sijoittunut tekstiili-, elektroniikka- ja elintarviketeollisuutta. 

Ueno on runoilija Matsuo Bashōn synnyinkaupunki, ja siellä on Bashōn kotitalon lisäksi myös muita häneen liittyviä muistomerkkejä, kuten Haiseiden-muistohalli. Uenon linnan raunioiden lisäksi kaupungin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi Kanbodai-jin temppeli, jonka päähalli ja portti on valittu Japanin tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi, ja 1800-luvun alkupuolella rakennettu Sūkōdō-koulu. Kaupungissa järjestettävän Tenjin-festivaalin kulkue on hyväksytty Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. Osa kaupungin alueesta kuuluu Suzukan puolikansallispuistoon ja Murōn–Akamen–Aoyaman puolikansallispuistoon. Igaa palvelevat JR Nishi-Nihonin Kansai-päälinja ja Kusatsu-linja, Kintetsu-rautateiden Osaka-linja ja Iga-rautatien Iga-linja.

## Kuvia

Tiedosto:大村神社境内 伊賀市阿保にて 2012.12.23 - panoramio.jpg|Ōmura-jinja
Tiedosto:Iga city Ichi-no-Yu ac.jpg|Ichinoyu-kylpylä
Tiedosto:Bashô-ô Seika, Birthplace of Matsuo Bashô - the birthplace.jpg|Matsuo Bashōn synnyinkoti
Tiedosto:Iga-Tetsudou200Series01.JPG|Iga-rautatien ninja-juna


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Jasmine Paolini

**Jasmine Paolini** (s. 4. tammikuuta 1996 Castelnuovo di Garfagnana) on italialainen tennispelaaja ja nelinpelin olympiavoittaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 7 kesäkuussa 2024. Hänen isänsä on italialainen ja äitinsä on syntyperältään ghanalais-puolalainen.

Heinäkuussa 2018 Paolini saavutti ensimmäisen voittonsa maailmanlistan top 20 -pelaajasta voitettuaan Prahan ITF-turnauksessa  maailmanlistan sijalla 15 olleen Darja Kasatkinan. Paolini pelasi Grand Slam -turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Ranskan avoimissa 2019.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Ranskan kansanterveysvirasto

**Ranskan kansanterveysvirasto** (, "Kansanterveys Ranska") on Ranskan Saint-Mauricessa ja useissa aluetoimipisteissä toimiva kansanterveyden tutkimuslaitos ja viranomainen. Se perustettiin 27. huhtikuuta 2016 kansalliseksi kansanterveyden virastoksi yhdistämällä kolme aiempaa ranskalaista organisaatiota: InVS (Ranskan kansanterveysseurannan laitos), Inpes (Ranskan terveyden edistämisen ja terveyskoulutuksen laitos) ja Eprus (Kansanterveydellisten hätätilojen valmius- ja vasteorganisaatio). 

Vuonna 2018 viraston budjetti oli 175,2 miljoonaa euroa. Saman vuoden lopussa viraston palveluksessa oli 645 työntekijää, joista runsas 260 teki etätyötä.

## Katso myös
*Terveyden ja hyvinvoinnin laitos (THL)
*Alankomaiden kansanterveys- ja ympäristöinstituutti (RIVM)
*Sciensano (Belgia)
*Luxemburgin terveysinstituutti (LIH)
*Public Health England (PHE)
*Robert Koch -instituutti (Saksa) (RKI)
*Sveitsin kansanterveysvirasto (BAG)
*Italian kansanterveyslaitos (ISS)
*Carlos III -terveysinstituutti (Espanja) (ISCIII)
*Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus (ECDC)
*Yhdysvaltain tautikeskus (CDC)
*Kanadan kansanterveysvirasto (PHAC)
*Afrikan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus (Africa CDC)
*Pasteur-instituutti

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Santé Publique France (kotisivusto)  (santepubliquefrance.f)
Valko-Venäjä kesäolympialaisissa 2020

**[[Valko-Venäjä]]** osallistunee **[[Kesäolympialaiset 2020|Tokion kesäolympialaisiin 2020]]**. Valkovenäläisurheilijat ovat saavuttaneet paikan 11 lajissa (tilanne 4. huhtikuuta 2020). 

## Mitalistit
*Ei mitalisteja*

## Joukkue

### Ammunta

Valkovenäläiset urheilijat ovat saavuttaneet kaksi paikkaa eri ammuntalajeihin.

### Jousiammunta

Valko-Venäjä saavutti paikan naisten joukkuekilpailuun vuoden 2019 MM-kilpailuista. Tällöin he saavat myös kolme urheilijaa yksilökilpailuun.

### Melonta

Valkovenäläisurheilijat ovat saavuttaneet seitsemän paikkaa eri melontakilpailuihin.

### Nykyaikainen viisiottelu

Irina Prosentsova ja Volha Silkina ovat varmistaneet paikan naisten kilpailuun.

### Paini

Kaksi valkovenäläistä painijaa ovat varmistaneet paikan olympialaisiin.

### Purjehdus

Kaksi valkovenäläistä urheilijaa on varmistanut paikan purjehduskilpailuihin.

### Pyöräily

#### Maantiepyöräily
Valkovenäläiset urheilijat saivat rankingin perusteella yhden paikan sekä miesten että naisten maantieajoon. Naisten aika-ajoon Valko-Venäjä sai paikan MM-kilpailujen 2019 perusteella.

#### Ratapyöräily
Valkovenäläiset pyöräilijät ovat varmistaneet paikan sekä miesten että naisten omniumiin.

### Ratsastus

Valkovenäläiset ratsastajat ovat varmistaneet kolme paikkaa ratsastuskilpailuihin. Näistä yksi paikka on kouluratsastukseen ja kaksi kenttäratsastukseen.

### Soutu

Soudussa Valko-Venäjä on varmistanut kaksi paikkaa. Toinen on miesten perämiehettömään kaksikkoon ja toinen naisten kevyt pariairokaksikkoon.

### Uinti

Uinnissa useampi valkovenäläinen uimari on rikkonut vaaditun tulosrajan. Samoin he ovat varmistaneet paikan sekä miesten että sekajoukkueen sekaviestiin.

### Voimistelu

#### Telinevoimistelu
Telinevoimistelussa valkovenäläiset urheilijat ovat varmistaneet kaksi paikkaa olympialaisiin.

#### Rytminen voimistelu
Rytmisessä voimistelussa Valko-Venäjä on varmistanut paikan joukkuekilpailuun, mitä kautta myös kaksi paikkaa yksilökilpailuun.

#### Trampoliini
Trampoliinissa valkovenäläiset voimistelijat ovat varmistaneet paikan miesten kilpailuun.

## Lähteet
Kei Shindō

**Kei Shindō** (真堂 圭 s. 10. syyskuuta 1984) on japanilainen ääninäyttelijä. Hän on näytellyt lukuisissa animeissa, muun muassa *[[My Hero Academia]]ssa*, *[[Kidō senshi Gundam 00|Kidō senshi Gundam 00:ssa]]* ja *[[Pokémon (anime)|Pokémon]]*-sarjan Sun & Moon -tuotantokaudella, jossa hän näytteli Lillie-hahmoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Pleiku

**Pleiku**, **Plei Ku**, on kaupunki Keski-Vietnamissa Gia Lain maakunnassa Tây Nguyênin suuralueella. Se on Gia Lain maakunnan pääkaupunki. Vuonna 2019 Pleikun väkiluku oli 458&nbsp;742.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sorsapuistontalo

**Sorsapuistontalo** on arkkitehti Jaakko Tähtisen suunnittelema funkistyylinen kerrostalo, joka sijaitsee Tampereen keskustassa Sorsapuiston laidalla. Kenkätehtailija Emil Aaltonen rakennutti sen vuonna 1937 työntekijöidensä asuintaloksi. Rakennus nousi Sorsapuisto-nimisen kadun (entisen Varastokadun), Tammelan puistokadun (nykyisen Yliopistonkadun) ja Moisionkadun (nykyisen Aaltosenkadun) rajaamalle tontille. Valmistuessaan Sorsapuistontalo oli Tampereen suurin asuinrakennus; siinä oli 116 huoneistoa ja 335 huonetta. Asuntojen lisäksi taloon tehtiin kaksi liikehuoneistoa.

Sorsapuistontalon korkein, seitsenkerroksinen osa sijoittuu Sorsapuiston reunaan. Yliopistonkadun puoleinen osa oli alun perin nelikerroksinen, mutta vuonna 1952 sitä korotettiin kahdella kerroksella. Jaakko Tähtinen suunnitteli myös tämän laajennusosan.

## Status
Sorsapuistontaloa ei ole suojeltu, mutta Tampereen kaupungin kaavoitusyksikön mukaan se on rakennustaiteen, kulttuurihistorian ja kaupunkikuvan kannalta erittäin merkittävä kohde. Pirkanmaan maakuntakaavassa (2040) talo on määritelty osaksi Tullin ja Sorsapuiston maakunnallisesti arvokasta rakennettua kulttuuriympäristöä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tampereen suurin asuintalo valmistunut Sorsalammen puiston laitaan, Aamulehti, 16.05.1937, nro 129, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Aaltosen Kenkätehdas Osakeyhtiön asuntotalo Tampereella. Arkkitehti Jaakko Tähtinen, Arkkitehti, 01.12.1937, nro 12, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

## Kirjallisuutta
* Silván, Juhani: *Kahden historian talo.  Asunto oy Sorsapuisto 1937–1980, 1980–2007*. Tampere: Asunto-osake­yhtiö Sorsapuisto, 2007. .
Gorkin tekojärvi

**Gorkin tekojärvi** (Го́рьковское водохрани́лище) on tekojärvi Venäjällä, Volgan keskivaiheilla. Se on 430&nbsp;km pitkä mutta suurimmaksi osaksi kapea järvi, joka noudattelee Volgan alkuperäistä uomaa. Se saa alkunsa Rybinskin voimalaitoksen alapuolelta ja sijaitsee Jaroslavlin, Kostroman, Ivanovon ja Nižni Novgorodin alueilla. Järvi saavuttaa suurimman leveytensä, n. 16&nbsp;km, Jurjevetsin kaupungin alapuolella. Tekojärven tärkeimmät rantakaupungit ovat Jaroslavl, Kostroma ja Rybinsk.

Järvi syntyi 1955 Gorodetsin lähelle rakennetun Gorkin vesivoimalaitoksen (nykyinen nimi Nižni Novgorodin vesivoimalaitos) altaaksi, ja täyttyi vuoteen 1957 mennessä. Tekojärvi sai nimensä Nižni Novgorodin neuvostoaikaisen nimen, Gorkin, mukaan, vaikka kaupunki onkin noin 50 km alajuoksulle voimalaitoksesta.

## Lähteet
Christoph Christian Sturm

**Christoph Christian Sturm** (25. tammikuuta 1740, Augsburg, Saksa – 26. elokuuta 1786, Hampuri) oli saksalainen luterilainen pappi ja virsirunoilija.

## Elämänvaiheet ja työ
Sturm opiskeli Jenassa ja Hallessa ja toimi opettajana ja myöhemmin pappina Hallessa, vuodesta 1769 Magdeburgissa ja vuodesta 1887 Hampurin St. Petri -kirkon pappina ja Hampurin Pastor primariuksena. Magdeburgissa ollessaan hän kirjoitti suurimman osan hartauskirjoistaan. Hänen kirjallinen toimintansa oli laajaa ja hän oli kiinnostunut valistuksen ajan tapaan luonnontieteistä. Häntä arvosteltiin myös rationalismista. Häntä syytettiin myös hänen näkemyksestään siitä, miten pakanat pelastuisivat. Tämä katkeroitti häntä ja oli osasyynä hänen kuolemaansa.

Sturm on kirjoittanut useita hartauskirjoja, joita on käännetty eri kielille, mm. ruotsiksi  Hän oli myös rationalismin aikajakson tuotteliaimpia virsirunoilijoita, hän kirjoitti yli 400 virttä. Monet hänen virtensä kertoivat Jumalan toiminnasta luonnosta. Hän kirjoitti myös lapsille tarkoitettuja virsiä. Johann Sebastian Bachin poika Carl Phipipp Emanuel Bach, joka työskenteli Hampurissa, on säveltänyt useita hänen virsiään ja niitä julkaistiin 1780 kokoelmassa ”*Herrn Christoph Christian Strums, Hauptpastor an der Hauptkirche St. Petri und Scholaren in Hamburg, geistiche Gesänge mit Melodien zum Singen bei dem Claviere vom Herrn Kapellmeister Carl Philipp Emanuel Bach, Musikdierektor in Hamburg”* .

Hänen virtensä ovat myöhemmin jääneet pois yleisestä käytöstä. Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa on kaksi hänen kirjoittamaansa virttä, joista toisesta kirjassa on kaksi erilaista käännöstä. Ne ovat suomeksi Ruotsin kirkon virsikirjassaː

* 136 Karitsa, ristin alle "Sieh, Gotteslamm, wir fallen" 1780? (Ruots. Johan O. Wallin 1816, suom.Pekka Kivekäs 1996 Säv. muod. gregoriaanisesta sävelmästä / Erfurt 1542)
* 351 Oi Jumalan Karitsa" Sieh, Gotteslamm, wir fallen" 1780? (Ruots. Olov Hartman 1978, suom.Niilo Rauhala 1995) Säv. Muod. gregoriaanisesta sävelmästä/Erfurt 1542
* 453 Oi viattomin, laupiain "Jerusalem, mit frecher Wuth" 1771 (Ruots. Johan O. Wallin 1816, suom. Pekka Kivekäs 1996) Säv. Strasbourg 1577)

## Lähteet
Leylah Fernandez

**Leylah Annie Fernandez** (s. 6. syyskuuta 2002 Montreal, Quebec) on kanadalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 66 kesäkuussa 2021. Hänen isänsä on ecuadorilainen ja äitinsä filippiiniläinen.

Vuonna 2019 Fernandez eteni tyttöjen kaksinpelin loppuotteluun Australian avoimissa ja voitti Ranskan avointen tyttöjen kaksinpelin. Ammattilaistasolla Fernandez pelasi grand slam -turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Australian avoimissa 2020.

Fernandez eteni loppuotteluun Yhdysvaltain avoimissa 2021. Hän voitti turnauksessa kolme pelaajaa maailmanlistan viiden kärjestä: kolmannella kierroksella hän voitti puolustavan mestarin, maailmanlistan sijalla kolme olleen Naomi Ōsakan, puolivälierissä maailmanlistan viitosen Elina Svitolinan ja välierissä maailmanlistan kakkosen Aryna Sabalenkan. Loppuottelussa Fernandez hävisi toiselle sijoittamattomalle pelaajalle, brittiläiselle Emma Raducanulle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Linda Olsson

**Linda Olsson** (s. 1948) on ruotsalaissyntyinen kirjailija, joka asuu Aucklandissa, Uudessa-Seelannissa. Hänen esikoisteoksensa *Laulaisin sinulle lempeitä lauluja* julkaistiin suomeksi vuonna 2009.

## Suomeksi käännetyt teokset
* Laulaisin sinulle lempeitä lauluja. (*Let me sing you gentle songs*). Suomentanut Anuirmeli Sallamo-Lavi. Helsinki: Gummerus kustannus, 2009. .
* Sonaatti Miriamille. (*Sonata for Miriam*). Suomentanut Anuirmeli Sallamo-Lavi. Helsinki: Gummerus kustannus, 2010. .
* Kaikki hyvä sinussa. (*The Kindness of Your Nature*). Suomentanut Anuirmeli Sallamo-Lavi. Helsinki: Gummerus kustannus, 2012. .
* Kun mustarastas laulaa. (*I skymningen sjunger koltrasten*). Suomentanut Anuirmeli Sallamo-Lavi. Helsinki: Gummerus kustannus, 2015. .
* Sisar talossani. (*En syster i mitt hus*). Suomentanut Anuirmeli Sallamo-Lavi. Helsinki: Gummerus kustannus, 2017. .
* Autio ranta. (*Hamilton Beach*). Suomentanut Anuirmeli Sallamo-Lavi. Helsinki: Gummerus kustannus, 2020. .

## Lähteet
* https://www.gummerus.fi/fi/kirjailija/linda-olsson/60/ 
* Olsson, Linda. 2009. Laulaisin sinulle lempeitä lauluja. Suomentaja Anuirmeli Sallamo-Lavi. Helsinki: Gummerus kustannus Oy.
* https://www.gummerus.fi/fi/kirja/9789512083497/sonaatti-miriamille/
* https://www.gummerus.fi/fi/kirja/9789512084081/kaikki-hyva-sinussa/
* https://www.gummerus.fi/fi/kirja/9789512096268/kun-mustarastas-laulaa/
* https://www.gummerus.fi/fi/kirja/9789512405954/sisar-talossani/
* https://www.gummerus.fi/fi/kirja/9789512417629/autio-ranta/
* https://www.bookseriesinorder.com/linda-olsson/
Thulo Dumba

**Thulo Dumba** () on kylä Nepalissa. Siellä asui yhteensä 2 604 ihmistä vuoden 1991 väestönlaskennassa.

## Lähteet
Conrad Ricamora

**Conrad Wayne Ricamora** (s. 17. helmikuuta 1979 Santa Maria, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan erityisesti roolistaan Oliver Hamptonina televisiosarjassa ''How to Get Away with Murder''.
Uranyyliasetaatti

**Uranyyliasetaatti** ((CH3COO)2UO2) on uranyyli- ja asetaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Sitä voidaan käyttää värjäysreagenssina elektronimikroskopiassa. 

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Uranyyliasetaatti on huoneenlämpötilassa keltaista kiteistä ainetta. Siitä tunnetaan myös kidevedellinen dihydraatti ((CH3COO)2UO2·2H2O), jonka rakenteesta vesi poistuu kuumentamalla. Hyvin voimakkaasti kuumentaessa uranyyliasetaatti hajoaa uraanitrioksidiksi. Aine liukenee veteen ja alkoholeihin. Alkalimetalli-ionien kanssa yhdiste reagoi muodostaen veteen liukenemattomia komplekseja.

Uranyyliasetaattia valmistetaan liuottamalla uraanitrioksidia etikkahappoon.
:UO3 + 2 CH3COOH → (CH3COO)2UO2 + H2O

Uranyyliasetaatin 3&ndash;5-prosenttisia vesi- tai alkoholiliuoksia käytetään elektronimikroskopiassa värjäysreagenssina tutkittaessa biologisia näytteitä. Sitä voidaan käyttää myös erikoismusteissa.

## Lähteet
Ragged Glory

**Ragged Glory** on Neil Youngin kuudes Crazy Horsen kanssa tehty albumi. Albumi on julkaistu vuonna 1990. Levyn on julkaissut Reprise Records, jolla Young on julkaissut suurimman osan tuotannostaan. ”Farmer John” on cover-versio Don and Deweyn vuonna 1959 julkaistusta kappaleesta. Kappaleet syntyivät Youngin Broken Arrow ranchilla, jossa bändi harjoitteli kaksi kertaa päivässä muutaman viikon ajan.

## Kappaleet

## Kokoonpano
Neil Young – kitara, laulu

Frank ”Poncho” Sampedro – kitara, taustalaulu

Billy Talbot – basso, taustalaulu

Ralph Molina – rummut, taustalaulu
Melanie Kok

**Melanie Kok** (s. 4. marraskuuta 1983 Thunder Bay) on kanadalainen soutaja. Hän saavutti kevyessä pariairokaksikossa olympiapronssia Pekingissä 2008. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti kevyessä pariaironelosessa kultaa Gifussa 2005 ja sijoittui samassa luokassa kuudenneksi Etonissa 2006. Münchenin MM-kilpailuissa 2007 hän saavutti kevyessä yksikössä pronssia.

## Lähteet
Nerophis

**Nerophis** on merineulojen (Syngnathidae) heimoon kuuluva kalasuku. Se on alaheimonsa **Nerophinae** ainoa suku ja siihen luetaan seuraavat kolme lajia:
* *[[Nerophis lumbriciformis]]* (Jenyns, 1835) – Käyränokkaneula
* *[[Nerophis maculatus]]* Rafinesque, 1810
* *[[Nerophis ophidion]]* (Linnaeus, 1758) – Siloneula

## Lähteet
Tracy Cameron

**Tracy Cameron** (s. 1. helmikuuta 1975 Truro, Nova Scotia) on kanadalainen soutaja. Hän saavutti kevyessä pariairokaksikossa olympiapronssia Pekingissä 2008. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa kevyessä pariaironelosessa Gifussa 2005 ja kevyessä pariairokaksikossa Karapirossa 2010. Hän sijoittui neljänneksi kevyessä pariairokaksikossa Etonin MM-kilpailuissa 2006, kuudenneksi kevyessä yksikössä Bledin MM-kilpailuissa 2011 ja seitsemänneksi kevyessä pariairokaksikossa Münchenin MM-kilpailuissa 2007.

## Lähteet
Liberala ungdomsförbundet

**Liberala ungdomsförbundet** (LUF) on ruotsalaisen Liberaalien nuorisojärjestö. Järjestöllä on 1486 jäsentä vuoden 2017 tilastojen mukaan.

Järjestön jäsenlehti on nimeltään *Liberal Ungdom* ja se ilmestyy neljä kertaa vuodessa. 

## Lähteet
Alena Nazdrova

**Alena Nazdrova** (, s. 10. marraskuuta 1998) on valkovenäläinen ratameloja ja maailmanmestari. Hän kilpailee erityisesti kanadalaiskanootilla. Nazdrova aloitti ammattilaisuransa 2016.

Vuoden 2016 heinäkuussa Nazdrova kilpaili alle junioreiden maailmanmestaruuskilpailuissa kolme maailmanmestaruutta kanadalaisyksikön 500 metrin kilpailussa sekä kanadalaiskaksikon 200 ja 500 metrin kilpailussa. Kaksikkomestaruudet hän voitti Nadzeja Makartšankan kanssa. Vuotta myöhemmin hän voitti alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa kanadalaisyksikön 500 metrin kilpailun, kanadalaiskaksikon 200 ja 500 metrin kilpailun ja oli kolmas kanadalaisyksikön 200 metrin kilpailussa. Kaksikkokilpailujen mestaruudet hän saavutti Kamila Bobrin kanssa. Vuoden 2018 alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän oli kolmas kanadalaisyksikön 200 metrin kilpailussa ja toinen 500 metrin kilpailussa. Vuoden 2019 alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän saavutti voiton kanadalaisyksikön 500 metrin kilpailussa ja oli toinen 200 metrin kilpailussa.

Ensimmäisiin aikuisten arvokisoihin hän osallistui vuonna 2016, kun hän kilpaili Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2016 kanadalaiskaksikon 500 merin kilpailussa. Hän voitti mestaruuden Nadzeja Makartšankan kanssa. Vuotta myöhemmin EM-kilpailuissa hän oli toinen kanadalaiskaksikon 500 metrillä ja kolmas yksikön 200 metrillä. Hän kilpaili kaksikossa Kamila Bobrin kanssa. Vuoden 2017 MM-kilpailuissa hän kilpaili kanadalaisyksikön 200 metrillä, jolla oli neljäs sekä kanadalaiskaksikon 500 metrillä, jossa hän oli kolmas. Vuonna 2018 EM-kilpailuissa hän voitti kanadalaisyksikön 500 metrin kilpailun ja oli toinen kanadalaiskaksikon 200 metrillä Bobrin kanssa. MM-kilpailuissa 2018 hän voitti kanadalaiskaksikon 200 metrin kilpailun Kamila Bobrin kanssa. Kanadalaisyksikön 200 metrin matkalla hän oli kolmas ja 500 metrin matkalla toinen.

Vuoden 2019 MM-kilpailuissa Nazdrova voitti 500 metrin kanadalaisyksikön kilpailun. Hän oli kolmas 200 metrin yksikkökilpailussa. Euroopan kisoissa 2019 Nazdrova voitti 200 metrin yksilökilpailun. Hän sai EM-kilpailuissa 2021 pronssia kanadalaisyksikön 500 metrillä. Saman vuoden MM-kilpailuissa hän saavutti kultaa kanadalaisnelosen 500 metrillä, hopeaa kaksikon 500 metrillä ja pronssia yksikön 500 metrillä. Neutraalina urheilijana hän voitti kanadalaisyksikön 500 metrin Euroopan- ja 1&nbsp;000&nbsp;metrin maailmanmestaruuden vuonna 2024.

## Lähteet
Nadzeja Makartšanka

**Nadzeja Makartšanka** (, s. 22. maaliskuuta 1998) on valkovenäläinen ratameloja sekä maailman- ja Euroopan mestari. Hän kilpailee erityisesti kanadalaiskanootilla.

Makartšanka kilpaili ensimmäisen kerran alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän oli toinen kanadalaiskaksikon 500 metrin kilpailussa. Hän kilpaili Olha Klimavan kanssa. Vuoden 2016 junioreiden MM-kilpailuissa Makartšanka voitti kolme kilpailua: 200 metrin kanadalaisyksikön sekä 200 metrin ja 500 metrin kanadalaiskaksikkokilpailun Alena Nazdrovan kanssa. Vuoden 2018 alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Makartšanka voitti 200 ja 500 metrin kanadalaiskaksikkokilpailun. Hän saavutti mestaruuden taas Klimavan kanssa.

Makartšanka voitti vuonna 2016 Euroopan mestaruuden Alena Nazdrovan kanssa kanadalaiskaksikon 500 metrillä. Hänellä on myös EM-hopeaa vuodelta 2018 samalta matkalta Olha Klimavan kanssa. Ensimmäisen mitalin maailmanmestaruuskilpailuista hän sai vuonna 2018, kun hän oli kolmas kanadalaiskaksikon 500 metrin kilpailussa. Toisen MM-pronssin hän sai seuraavana vuonna samalta matkalta. Kumpikin MM-mitali on Klimovan kanssa. Kööpenhaminan MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti kultaa kanadalaisnelosen 500 metrillä ja hopeaa kaksikon 500 metrillä.

## Lähteet
Arrow Airin lento 1285

**Arrow Airin lento 1285** oli Arrow Airin tilauslento Kairosta Kölnin ja Ganderin kautta Fort Campbelliin. Se kuljetti kotiin palaavia yhdysvaltalaissotilaita, jotka olivat osallistuneet Multinational Force and Observers -rauhanturvatehtävään Siinain niemimaalla. Pian lennon noustua Ganderin kansainväliseltä lentoasemalta 12. joulukuuta 1985 se syöksyi maahan noin kilometrin päässä lentoasemalta. Kaikki Douglas DC-8-63CF -koneessa ollutta 248 matkustajaa ja kahdeksan miehistön jäsentä kuolivat onnettomuudessa.

Onnettomuustutkintalautakunta ei kyennyt selvittämään onnettomuuteen johtanutta tarkkaa tapahtumaketjua, mutta piti todennäköisimpänä, että siiville kertynyt jääkerros johti lentoonlähdön jälkeen nosteen vähenemiseen ja ilmanvastuksen lisääntymiseen, joka aiheutti sakkauksen ja maahansyöksyn. Tutkintaraportin julkaisemisen jälkeen neljä lautakunnan jäsentä jätti eriävän mielipiteen, jonka mukaan onnettomuuden aiheutti koneessa tapahtuneista räjähdyksistä johtunut tulipalo.

## Lähteet
Tappokäsky

**Tappokäsky** on Jarkko Sipilän kirjoittama ja Book Studion kustantama vuonna 2002 ilmestynyt rikosromaani.

Espoon poliisi nappaa puhelinkuuntelussa viestin, jonka mukaan joku aiotaan tappaa, mutta ei selviä kenestä on kysymys ja kuka käskyn antaa. Komissaario Kari Takamäki saa tapauksen selvitettäväkseen. Lopulta tappokäskyn taustalta paljastuu huumekauppaa, järjestäytynyttä rikollisuutta ja rahanpesua.

## Lähteet
* https://www.kirjasampo.fi/fi/kulsa/kauno%253Aateos_16604
Volha Klimava

**Volha Klimava** (, s. 5. marraskuuta 1995) on valkovenäläinen ratameloja ja maailmanmestari. Hän kilpailee erityisesti kanadalaiskanootilla. 

Klimava kilpaili ensimmäisen kerran alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin hän oli kanadalaisyksikön 200 metrin kilpailun neljäs. Vuotta myöhemmin hän oli yksikkökilpailun 200 metrillä viides. Hän saavutti MM-hopeaa kanadalaiskaksikon 500 metrin kilpailussa Nadzeja Makartšankan kanssa. Vuoden 2016 alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Klimava oli toinen kanadalaisyksikön 500 metrin kilpailussa ja kolmas kaksikon 500 metrillä Sniazhana Bobrin kanssa. Vuoden 2018 alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Klimava voitti kaksi mestaruutta. Hän voitti kanadalaiskaksikon 200 ja 500 metrin kilpailun Makartšankan kanssa.

Aikuisten arvokisoista Klimava sai ensimmäisen mitalin vuonna 2014 Euroopan-mestaruuskilpailuista kanadalaiskaksikon 500 metrin kilpailusta, kun hän oli toinen Daryna Kastsiushenkan parina. Hänellä on myös kaksi EM-mitalia vuoden 2018 kisoista, kun hän voitti yksikkökilpailun 5000 metrin kilpailun ja oli toinen kaksikon 500 metrin kilpailussa. Ensimmäisen kerran hän osallistui maailmanmestaruuskilpailuihin vuonna 2018, jolloin hän oli kolmas kanadalaiskaksikon 500 metrin kilpailussa. Hän oli myös neljäs yksikkökilpailun 5000 metrin kilpailussa. Klimava voitti maailmanmestaruuden vuotta myöhemmin, kun hän voitti 5000 metrin kilpailun. Hän sai myös pronssia kaksikkokilpailun 500 metrin kilpailussa. Hän oli neljäs kaksikon 200 metrin kilpailussa.

Klimava voitti kanadalaisyksikön 5&nbsp;000&nbsp;metrin Euroopan-mestaruuden 2021. Samojen kisojen 500 metrillä hän oli viides. Maratonmelonnan MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti kanadalaisyksikössä hopeaa 14,5 kilometrin kilpailussa ja pronssia 3&nbsp;600&nbsp;metrillä. Hän voitti samana vuonna ratamelonnan maailmanmestaruuden yksikön 5&nbsp;000&nbsp;metrillä ja nelosen 500 metrillä. Hän saavutti EM-kilpailuissa 2024 kultaa yksikön 5&nbsp;000&nbsp;metrillä ja pronssia kaksikon 500 metrillä. Saman vuoden MM-kilpailuissa hän sai hopeaa kanadalaisnelosen sekajoukkueiden 500 metrillä. MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti kultaa yksikön 5&nbsp;000&nbsp;metrillä ja hopeaa nelosen 500 metrillä sekä oli neljäs kaksikon 500 metrillä.

## Lähteet
Kirsten van der Kolk

**Kirsten van der Kolk** (s. 18. joulukuuta 1975) on alankomaalainen soutaja. Hän voitti kevyessä pariairokaksikossa Marit van Eupenin kanssa olympiakultaa Pekingissä 2008. Neljä vuotta aiemmin Ateenan olympialaisissa sama pari saavutti pronssia, ja Sydneyn olympialaisissa 2000 he sijoittuivat kuudenneksi. Maailmanmestaruuskilpailuissa van der Kolk sijoittui viidenneksi kevyessä pariairokaksikossa Luzernissa 2001 sekä kuudenneksi kevyessä yksikössä Sevillassa 2002, kevyessä pariairokaksikossa Milanossa 2003 ja kevyessä pariaironelosessa Münchenissä 2007.

## Lähteet
Marit van Eupen

**Marit van Eupen** (s. 26. syyskuuta 1969) on alankomaalainen soutaja. Hän voitti kevyessä pariairokaksikossa Kirsten van der Kolkin kanssa olympiakultaa Pekingissä 2008. Neljä vuotta aiemmin Ateenan olympialaisissa sama pari saavutti pronssia, ja Sydneyn olympialaisissa 2000 he sijoittuivat kuudenneksi. Maailmanmestaruuskilpailuissa van Eupen voitti kultaa kevyessä yksikössä Gifussa 2005, Etonissa 2006 ja Münchenissä 2007. Kevyessä pariairokaksikossa hän sijoittui MM-kilpailuissa viidenneksi Luzernissa 2001 ja Sevillassa 2002 sekä kuudenneksi Milanossa 2003.

## Lähteet
Kansalaisfoorumi (Valko-Venäjä)

**Kansalaisfoorumi** (, ) on Valko-Venäjällä toimiva poliittinen nuorisojärjestö. Se on myös ainoa maassa toimiva laillisesti tunnustettu vastaavanlaatuinen järjestö, joka perustettiin vuonna 1995 ja sai seuraavana vuonna virallisen tunnustuksen maan oikeusministeriöltä.

Kansalaisfoorumi on ideologialtaan liberaali ja pyrkii edistämään liberaalin demokratian kehittymistä Valko-Venäjällä. Se auttaa mm. koordinoimaan maahan suuntautuvaa Erasmus+ -vaihto-ohjelmaa. Järjestö pyrkii mm. 

* Vahvistamaan ylioppilaskuntien asemaa opiskelijoita ja opetusta koskevassa päätöksenteossa. 
* Järjestämään väittelyitä ja opettamaan väittelytaitoja.
* Lisäämään tasa-arvoa ja suvaitsevaisuutta valkovenäläisessä yhteiskunnassa. 
* Aktivoida varsinkin nuorisoa.

Järjestön vanhat jäsenet perustivat vuonna 2002 Vapaus ja edistys -puolueen. Sillä ei kuitenkaan ole virallisesti tunnustettua asemaa maassa.

Kansalaisfoorumi on sekä Euroopan liberaalinuorten että Kansainvälisen liberaalinuorten liiton täysjäsen.    

## Lähteet
Sahelinkettu

**Sahelinkettu** tai **vaaleakettu** (*Vulpes pallida*) on Afrikan Sahelin alueella tavattava kettu. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen elinvoimaiseksi lajiksi.

## Taksonomia

Sahelinketun kuvaili tieteelle Philipp Jakob Cretzschmar vuonna 1826. Sahelinkettu jaetaan viiteen alalajiin, *V. pallida*, *V. cyrenaica*, *V. edwardsi*, *V. harterti* ja *V. oertzeni*. Laji on kuitenkin puutteellisesti tunnettu ja jako alalajeihin on tästä syytä epävarma.

## Koko ja ulkonäkö
Sahelinkettu painaa 1,2 kg. Seen ruumiinpituus on 41,2-46,8 cm ja korkeus 25 cm. Urokset ja naaraat ovat saman kokoisia. Turkki on lyhyt ja ohut. Väriltään se vaihtelee vaaleanruskeasta kermanvalkoiseen. Jalat ovat pitkät. Päässä kuono on pitkä ja kapea. Silmät ovat suuret ja niitä ympäröi musta tai ruskea rengas. Väritykseltään naama on vaalea. Korvat ovat suuret ja päästään pyöreät. Häntä on pitkä ja tuuhea. Hännänpää on musta.

Sudanissa samalla alueella tavattava kettu on suurempi ja lyhytjalkaisempi. Hiekkaketulla on suuremmat korvat ja aavikkokettu on kooltaan pienempi.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Sahelinkettua ntavataan Sahelin alueella Afrikassa. Sen levinneisyysalue käsittää osia Beninistä, Burkina Fasota, Kamerunista, Tšadista, Eritreasta, Etiopiata, Gambiata, Malita, Mauritaniata, Nigeristä, Nigeriasta, Senegalista, Sudanista ja Etelä-Sudanista. Mahdollisesti sitä esiintyy myös Guineassa.

Lajin elinympäristö käsittää käsittää aavikkoa ja puoliaavikkoa, sekä eteläisillä alueilla savannia. Sen asuttamat alueet ovat usein hyvin hiekkaisia tai kivikkoisia. Lajia esiintyy myös lähellä ihmisasutusta ja viljellyillä alueilla.

## Elintavat
Sahelinkettu on elintavoiltaan yksi huonoiten tunnetuista koiraeläimistä. Niitä tavataan yleensä pareina tai pieninä kolmen yksilön ryhminä. Ne ovat yöaktiivisia ja viettävät päivän kaivamissaan pesäkoloissa. Pesäkolot ovat suuria ja niillä voi olla syvyyttä 10-15 metriä. Lisääntyvillä pareilla on oma reviirinsä, jolla on kokoa  3–10 km².

Sahelinkettu käyttää ravinnokseen hedelmiä, hyönteisiä, pieniä nisäkkäitä, matelijoita, lintuja ja lintujen munia. Ne voivat tappaa ja syödä myös ihmisen siipikarjaa. Sahelinketun pääasiallisia petoeläimiä ovat petolinnut, kuten kotkat ja pöllöt.

Sahelinketut lisääntyvät huhtikuun ja kesäkuun välisenä aikana ennen sadekauden alkua. Naaraan tiineys kestää 51-53 päivää ja pentuja syntyy kerrallaan 3-6. Pennut syntyvät pesäkolossa ja emo imettää niitä 42-56 päivää. Vankeudessa sahelinketut ovat eläneet 4–16-vuotiaiksi.

## Uhat ja suojelu
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sahelinketun elinvoimaiseksi lajiksi. Lajin levinneisyysalue on laaja, eikä sillä ole suuria tunnettuja uhkia. Paikoitellen niitä saatetaan vainota siipikarjan suojelemiseksi. Monia kettuja kuolee myös liikenteessä. Tulevaisuudessa öljyn ja maakaasun tuotanto saattaa uhata lajia. Sahelinkettua on metsästetty. Esimerkiksi Sudanissa sen lihalla on hoidettu astmaa. Metsästyksen ei kuitenkaan uskota uhkaavan lajia.

Sahelinkettu ei kuulu CITES-sopimuksen piiriin. Lajia esiintyy useilla suojelluilla alueilla eri puolilla levinneisyysaluettaan.

## Lähteet
Lasse Pöystin filmografia

Tämä on **[[Lasse Pöysti]]n filmografia**.

## Näyttelijänä
### Elokuvat

### Televisiosarjat ja -elokuvat

* *[[Lasse Pöysti -show]]* (1959)
* *[[Kustaa III (televisionäytelmä)|Kustaa III]]* (1963)
* *Ta hand om Amelie* (1964)
* *[[Teekutsut]]* (1965)
* *Tragiker mot sin vilja* (1966)
* *[[Mumintrollet]]* (1969)
* *[[Papin päivä]]* (1970)
* *[[Pikku Kakkonen]]* (1977)
* *Det blir jul på Möllegården* (1980)
* *Mäster Olof* (1983)
* *Hustruskolan* (1983)
* *De två saliga* (1986)
* *På liv och död* (1986)
* *[[Maailman paras]]* (1986)
* *Joulukalenteri* (1987)
* *Tjurens år* (1988)
* *Dårfinkar & dönickar* (1989)
* *Rosenbaum* (1991)
* *Macklean* (1993)
* *[[Kiinnisidottu]]* (1994)
* *[[Pieniä valheita]]* (1994)
* *[[Pala valkoista marmoria]]* (1998)
* *[[Presidentit]]* (2006)
* *[[Maan mitta]]* (2007)
* *[[La vénitienne]]* (2010)
* *[[Avsked]]* (2010)

## Ohjaajana

* *[[...ja Helena soittaa (vuoden 1951 elokuva)|...ja Helena soittaa]]* (1951)
* *[[Kaikkien naisten monni]]* (1952)
* *[[Salakuljettajan laulu]]* (1952)
* *[[2 hauskaa vekkulia]]* (1953)
* *[[Kummituskievari]]* (1954)
* *[[Näkemiin Helena]]* (1955)
* *[[Asessorin naishuolet (vuoden 1958 elokuva)|Asessorin naishuolet]]* (1958)
* *[[Lasse Pöysti -show]]* (1959)
* *[[Justus järjestää kaiken]]* (1960)

## Lähteet
Anne Alho

**Anne Alho** (23. heinäkuuta 1955 Joensuu – 15. maaliskuuta 2010 Jyväskylä) oli suomalainen kuvanveistäjä.

## Elämä ja ura

Anne Alho muutti lapsuudenperheensä mukana Jyväskylään vuonna 1956. Hän opiskeli kuvanveistoa Kankaanpään taidekoulussa, josta valmistui vuonna 1984. Alho suoritti taiteilijan pedagogiset opinnot Taideteollisessa korkeakoulussa 1992–1995.

Alhoon eniten vaikuttaneita kuvanveistäjiä olivat Kankaanpään taidekoulun rehtorina toiminut Ossi Somma, jyväskyläläinen Unto Hämäläinen ja Alhon elämänkumppani Harald Karsten. Alhon töiden päämateriaali oli teräs, mutta hän käytti lukuisia muitakin materiaaleja. Veistokset olivat usein isokokoisia, jolla Alho pyrki muuttamaan käsitystä naispuolisille kuvanveistäjille oletetusta ”askartelusta”. Ideat teoksiin Alho otti yhteiskunnasta ja omasta ympäristöstään, hän ei nimennyt itselleen tyylisuuntaa ja hänen töissään oli samaan aikaan läsnä voima ja herkkyys. Kuvanveiston lisäksi Anne Alho myös maalasi.

Anne Alho osallistui lukuisiin yhteis- ja ryhmänäyttelyihin Suomessa ja myös yhteis- ja ryhmänäyttelyihin Ruotsissa ja Italiassa. Yksityisnäyttelyitä hän piti 16. Alho opetti myös taideaineita Jyväskylän työväenopistossa.

Anne Alholla on yksi tytär. Alho sairastui syöpään 2000-luvun alkupuoliskolla ja kuoli vuonna 2010. Hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke vuonna 2007.

## Julkiset teokset
Anne Alhon julkisiin teoksiin kuuluvat muun muassa Jyväskylässä olevat teokset *Kukka* (1989), *Rannasta saareen - saaresta rantaan* (1997) ja *Rondo* (1997). Lisäksi Jyväskylässä on Alhon yhdessä Harald Karstenin kanssa toteuttama vuonna 2004 paljastettu moniosainen ympäristötaideteos *Unelma*. Vaasassa on teos ''Sopimus'' vuodelta 1997 ja Kankaanpäässä *Portrait*, joka on paljastettu vuonna 1998.

### Kuvia julkisista teoksista

Tiedosto:Anne Alho Rondo 1997.JPG|*Rondo*, 1997, Jyväs­kylä.
Tiedosto:Anne Alho Rannasta saareen saaresta rantaan 1997.jpg|*Rannasta saareen - saaresta rantaan*, 1997, Säynät­salo, Jyväs­kylä.
Tiedosto:Sopimus, Yliopiston kirjaston edessä, Vaasa Palosaari kuva 7.9. 2017.jpg|*[[Sopimus (taideteos)|Sopimus]]*, 1997, Vaasa.
Tiedosto:Anne Alho Portrait 1998.JPG|*Portrait*, 1998, Kankaan­pää.
Tiedosto:Harald Karsten ja Anne Alho - Unelma (2004), ote - K-Citymarket Seppälän piha-alue, Vasarakatu 29 - Jyväskylä.JPG|*Unelma*, yhdessä Harald Karstenin kanssa, 2004, Jyväs­kylä.


## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* 

### Viitteet
Vulpes vulpes ichnusae

**Vulpes vulpes ichnusae** on Sardinian ja Korsikan saarilla tavattava ketun alalaji.

## Taksonomia
*Vulpes vulpes ichnusae* on ketun (*Vulpes vulpes*) alalaji. Ketun eri alalajien olemassaoloa ei kuitenkaan ole todennettu geenianalyysein. Laskematta sukupuuttoon kuolleita lajeja *V. v. ichnusae* on mahdollisesti Sardinian ja Korsikan ainut autoktoninen nisäkäs. On tosin myös mahdollista, että kettu levisi alueelle vasta ihmisten mukana neoliittisella kaudella noin 7&nbsp;000 vuotta sitten.

## Koko ja ulkonäkö
*V. v. ichnusae* on mantereen kettulajeja jonkin verran pienempi. Urokset painavat 5-7 kg ja naaraat 4,5-6,5 kg. Ruumiin pituus on 59-64 cm ja korkeus 35-50 cm. Mantereen ketuista alalajia erottaa myös esimerkiksi tummempi turkki ja pienemmät korvat. Turkin väritys vaihtelee okranpunertavasta harmaaseen karvoitukseen selässä ja kellanruskeaan vatsan puolella. Kurkku ja rinta ovat valkoiset. Päässä kuono on sorja ja terävä. Ylähuuli on valkoinen. Suorat korvat ovat takaa mustat ja kellanruskeat sisältä. Hännänpää on valkoinen tai harmaa. 

## Levinneisyys ja elinympäristö
Alalajia *V. v. ichnusae* tavataan Ranskaan kuuluvalla Korsikalla ja Italiaan kuuluvalla Sardinialla.  Sen elinympäristö käsittää korkeiden seutujen macchiaa ja vesistöjen lähistöjen kasvillisuutta. Sen sijaan se välttelee matalampien alueiden macchiaa ja garigueeta. 

## Elintavat
Alalajia *V. v. ichnusae* tavataan yleensä yksinään tai lisääntyvänä parina. Se käyttää ravinnokseen etenkin pieniä nisäkkäitä, kuten jyrsijöitä ja jäniseläimiä. Se syö myös esimerkiksi mansikoita, taateleja ja päärynöitä, sekä hyönteisiä, lintuja, matelijoita ja raatoja. 

## Uhat ja suojelu
Alalajia *V. v. ichnusae* pidetään elinvoimaisena. Se on suhteellisen yleinen niin Korsikalla, kuin Sardiniallakin. Alalaji ei ole erikseen osa CITES-sopimusta.  

## Lähteet
Gradius (pelisarja)

**Gradius** on Konamin kehittämä ja julkaisema shoot ’em up -pelien sarja.

## Pelit
* *[[Gradius]]* (*Nemesis*, 1985)
* *[[Salamander]]* (*Life Force*, 1986)
* *[[VS. Gradius]]* (1986)
* *[[Gradius 2]]* (*Nemesis 2*, 1987)
* *Vulcan Venture* (1988)
* *Nemesis 3: The Eve of Destruction* (1988)
* *Gradius III* (1989)
* *Nemesis* (1990)
* *Gradius: The Interstellar Assault* (1991)
* *Nemesis '90 Kai* (*Nemesis 2* uusintaversio, 1993)
* *[[Salamander 2]]* (1996)
* *Gradius Gaiden* (1997)
* *Solar Assault* (1997)
* *Gradius IV: Fukkatsu* (1999)
* *Gradius Galaxies* (2001)
* *Gradius V* (2004)
* *Salamander Portable* (2007)
* *Gradius ReBirth* (2009)
* *Salamander III* (2025)

### Uusintajulkaisut ja kokoelmat
* *Gradius: Deluxe Pack* (1996)
** *Gradius I* ja *Gradius II*
* *Salamander: Deluxe Pack Plus* (1997)
** *Salamander* ja *Salamander 2*
* *Gradius III and IV* (2000)
* *Gradius Collection* (2006)
* *Gradius Origins* (2025)

### Spin-offit
Pelisarjan spin-offeihin kuuluu *[[Parodius]]*.

## Katso myös
* *[[Scramble]]*

## Lähteet
* Pelisarja MobyGamesissä
Korean tautienehkäisy- ja -valvontavirasto

**Korean tautienehkäisy- ja -valvontavirasto** (; , lyhennys KCDA; syyskuuhun 2020 saakka *Korean tautienehkäisy- ja -valvontakeskus* ; , lyhennys KCDC) on Etelä-Korean kansanterveyden tutkimuslaitos ja viranomainen. Se toimii maan terveys- ja hyvinvointiministeriön alaisuudessa. Vuonna 2003 Korean kansallisesta terveysinstituutista (KNIH) irroitettu Korean tautienehkäisy- ja -valvontakeskus (KCDC) uudelleenorganisoitiin syyskuussa 2020 ja sai huomattavasti lisäresursseja ja nykynimensä (KCDA).

Virastoa ja sen edeltäjää on kesästä 2017 lähtien johtanut Jeong Eun-kyeong. Hän on noussut koronaviruspandemian aikaisen, helmi-maaliskuun 2020 toimintansa johdosta erääksi koronapandemian vastaisen taistelun esikuvaksi ja kansallissankariksi maassaan.

Korean tautienehkäisy- ja -valvontavirasto tulkitsee toimintansa saaneen alkunsa vuonna 1894 keisari Gojongin antamalla asetuksella perustetun hygieniatoimiston pohjalta. Vuosien saatossa organisaation rakenne ja nimi on muuttunut useasti. Nykyistä virastoa edeltänyt Korean kansallinen terveysinstituutti (Korea National Institute of Health, KNIH) perustettiin 1963 ja muutettiin Korean tautikeskukseksi (KCDC) vuonna 2004 (perustettu joulukuussa 2003).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* KDCA leads the world free of diseases (KCDA:n kotisivusto)  (cdc.go.kr)
* Coronavirus Disease-19, Republic of Korea (Etelä-Korean terveys- ja hyvinvointiministeriön katsaus)  (mohw.go.kr)
* Coronavirus Disease-19, Republic of Korea: Cases in Korea by City/Province  (mohw.go.kr)