Apollonios Rhodoslainen

**Apollonios Rhodoslainen** (; , noin 295/290–230 eaa.) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoilija ja grammaatikko, jonka pääteos on argonauttien retkestä kertova laaja runoelma *[[Argonautika]]*.

Apollonios oli kotoisin Aleksandriasta ja toimi myös Rhodoksella, mistä sai lisänimensä. *Argonautika* on ainoa hellenistiseltä kaudelta säilynyt eeppinen runoelma. Se edustaa muodoltaan ja tyyliltään traditionaalista homeerista epiikkaa. Eepos toimi Vergiliuksen *[[Aeneis]]*-eepoksen muutamien episodien esikuvana.

## Elämä

Apollonios oli, kuten *[[Suda]]* ja hänen kreikkalaiset anonyymit elämäkertakirjoittajansa kertovat, Silleuksen (tai Illeuksen) ja Rhoden poika, ja syntyisin Egyptin Aleksandriasta Ptolemaisin heimosta, kun taas Athenaios ja Claudius Aelianus kuvaavat hänen olleen kotoisin Naukratiista tai ainakin olleen Naukratiin kansalainen.

Apollonioksen syntymä ajoitetaan nykyisin noin vuoteen 295–290 eaa. ja kuolema noin vuoteen 230 eaa. tai myöhemmin saman vuosisadan lopulle. *Sudan* perusteella välittyy kuitenkin kuva myöhemmästä ajoituksesta: siinä hänet ajoitetaan Ptolemaios III Euergeteen ajalle (246–222 eaa.). Tämä virheellinen ajoitus johtuu oletettavasti siitä, että *Suda* sekoittaa hänet johonkin toiseen Apolloniokseen.

Apollonioksen nuoruudessa häntä opetti Kallimakhos, mutta myöhemmin heidän välilleen syntyi katkera vihamielisyys. Tämän vihamielisyyden syytä on selitetty erilaisilla oletuksilla; todennäköisimmältä vaikuttaa se, että Apollonios, joka rakasti varhaisempien kreikkalaisten runoilijoiden yksinkertaisuutta ja pyrki jäljittelemään heitä, loukkasi Kallimakhosta tai kenties jopa ilmaisi halveksuntaa hänen runouttaan kohtaan. Apollonioksen rakkaus vanhaan eeppiseen runouteen oli todella suuri ja niin häntä kiehtova, että hän jo nuorukaisena () ryhtyi itse kirjoittamaan eeppistä runoa argonauttien retkestä.

Kun tämä teos, *[[Argonautika]]*, lopulta valmistui, Apollonios esitti sen julkisesti Aleksandriassa, mutta yleisö ei hyväksynyt sitä. Syynä tähän saattoi osaksi olla itse runon keskeneräisyys, sillä se oli vain nuorukaisen ensimmäinen yritys; mutta erityisesti syynä olivat muiden aleksandrialaisten runoilijoiden juonittelut, etenkin Kallimakhoksen, sillä Apollonioksen runous oli jossain määrin vastakkaista sen ajan Aleksandriassa vallinneelle runouden maulle. Apollonios oli syvästi loukkaantunut tästä epäonnistumisesta, ja ei ole mahdotonta, että pureva epigrammi Kallimakhokselle, joka on säilynyt nykyaikaan, on kirjoitettu tuohon aikaan. Kallimakhos puolestaan kirjoitti häntä vastaan herjaavan runon nimeltä *Ibis*, jonka luonteesta voi saada käsityksen Ovidiuksen samannimisestä jäljitelmästä *[[Ibis (Ovidius)|Ibis]]*. Lisäksi Kallimakhos ilmaisi vihamielisyyttään myös muissa runoissaan, ja hänen *[[Hymni Apollonille (Kallimakhos)|Hymnissään Apollonille]]* esiintyy useita vihamielisiä viittauksia Apolloniokseen.

Näistä olosuhteista lannistuneena Apollonios jätti Aleksandrian ja matkusti Rhodokseen, joka tuolloin oli yksi kreikkalaisen kirjallisuuden ja oppineisuuden keskuksista. Siellä hän muokkasi runoaan ja esitti sen rhodoslaisille, jotka ottivat sen vastaan suurella hyväksynnällä. Samalla hän piti luentoja retoriikasta, ja hänen maineensa nousi pian niin korkealle, että rhodoslaiset kunnioittivat häntä kansalaisoikeuksilla ja muilla huomionosoituksilla. Apollonios alkoi nyt pitää itseään rhodoslaisena, ja lisänimi ”Rhodoslainen” (*Rhodios*) on aina ollut nimitys, jolla hänet on erotettu antiikin lukuisista muista saman nimisistä henkilöistä. Kaikista näistä huomionosoituksista huolimatta hän kuitenkin myöhemmin palasi Aleksandriaan, mutta ei ole tiedossa, tapahtuiko tämä hänen omasta tahdostaan vai kutsun johdosta.

Apollonioksen kerrotaan nyt lukeneen uudistetun runonsa aleksandrialaisille, jotka olivat siihen niin ihastuneita, että hän kohosi heti suurimpaan maineeseen ja suosioon. Apollonios toimi Aleksandrian kirjaston ylikirjastonhoitajana. Nykyisin hänen kautensa kirjaston johdossa ajoitetaan noin vuosiin 270/260–247/245 eaa., ennen Eratosthenestä; kun taas *Suda* sanoo virheellisesti hänen toimineen tehtävässä Eratostheneen jälkeen.

Muutoin antiikin lähteet eivät anna lisätietoja Apollonioksen elämästä. Eräs hänen elämäkertureistaan kertoo, että hänet haudattiin samaan hautaan yhdessä Kallimakhoksen kanssa.

## Teokset
### ''Argonautika''

Apollonioksen *Argonautika* (, ) on eeppinen runoelma, joka kertoo argonauttien retkestä Kolkhiiseen hakemaan kultaista taljaa. Se koostuu neljästä kirjasta ja noin  säkeestä, ja on kirjoitettu daktyylisessä heksametrissä. Eepos edustaa muodoltaan ja tyyliltään traditionaalista homeerista epiikkaa. Se on säilynyt nykyaikaan kokonaisuudessaan.

Apollonios keräsi aineistonsa eepokseensa Aleksandrian kirjastosta, ja hänen skoliastinsa pyrkivät aina osoittamaan ne lähteet, joista hän sai minkäkin kertomuksen. Runoelma antaa suoran ja yksinkertaisen kuvauksen seikkailusta ja sen sävy on tasainen kautta teoksen. Episodit, jotka sisältävät erityisiä myyttejä tai maiden kuvauksia, ovat joskus hyvin kauniita ja antavat koko runolle eloa ja väriä. Iasonin hahmo, vaikka hän on runon sankari, ei kehity riittävästi herättääkseen erityistä mielenkiintoa, mutta Medeian hahmo on kauniisti piirretty, ja hänen rakkautensa vähittäinen kehitys kuvataan taidolla.

Eepoksen kieli jäljittelee Homerosta, mutta on lyhyempää ja ytimekkäämpää ja sillä on kaikki oppineen mutta ei runoilijalle luonnollisen kielen tunnusmerkit. Näin teos näyttäytyy taidokkaan työn ja vaivannäön tuloksena, ja muodostaa siksi monista yhtäläisyyksistään huolimatta vastakohdan homeeristen runojen luonnolliselle ja vaivattomalle virralle.

Julkaisunsa aikaan teos näyttäisi herättäneen suurta huomiota, sillä jo aikalaiset, kuten Kharon Naukratislainen, kirjoittivat siitä kommentaareja. Roomalaisten keskuudessa *Argonautikaa* luettiin paljon, ja Varro Atacinus saavutti suuren maineen sen käännöksellään. Valerius Flaccuksen *Argonautica* on Apollonioksen runon vapaa jäljitelmä.

### Perustamisrunot

Apollonios kirjoitti myös useita *ktiseis* () -runoelmia eli runoja eri kaupunkien perustamisesta tai synnystä. Nämä runot olivat luonteeltaan historiallisen eepillisiä ja useimmat niistä vaikuttavat olevan kirjoitettu heksametrissä. Ne eivät ole säilyneet nykyaikaan. Seuraavat runoelmat tunnetaan:

* *Naukratiin perustaminen* () – Runoelma Naukratiin kaupungin perustamisesta, josta on säilynyt kuusi säettä Athenaioksella.
* *Rhodoksen perustaminen* () – Runoelma Rhodoksen kaupungin perustamisesta, josta on säilynyt puolitoista säettä Stefanos Byzantionlaisella, ja johon mahdollisesti myös Pindaroksen skoliastin huomautukset liittyvät.
* *Aleksandrian perustaminen* () – Runoelma Aleksandrian kaupungin perustamisesta.
* *Kaunoksen perustaminen* () – Runoelma Kaunoksen kaupungin perustamisesta.
* *Knidoksen perustaminen* () – Runoelma Knidoksen kaupungin perustamisesta.

Ei ole tietoa siitä, olivatko viimeiset kolme ensimmäisten kahden tavoin runomuodossa vai proosamuodossa, sillä niistä ei ole säilynyt katkelmia. Lisäksi teoksiin lukeutui:

* *Kanopos* () – Runoelma, joka koostui ainakin kahdesta kirjasta, ja joka kertoi Kanopoksen muuttumisesta tähtikuvioksi. Sen arvellaan käsitelleen myös Kanopoksen kaupungin perustamista. Runoelmasta on säilynyt kaksi kholiambista säettä.

Lisäksi Apollonioksen nimiin on laitettu:

* *Lesboksen perustaminen* () – Tuntemattoman runoilijan teos, joka laitetaan nykyisin yleensä Apollonioksen nimiin muun muassa tyylillisin perustein.

### Muut teokset

Edellä mainittujen sekä epigrammien, joista nykyaikaan on säilynyt vain aiemmin mainittu Kallimakhoksesta kertova epigrammi, lisäksi Apollonios kirjoitti myös muita teoksia, jotka ovat kadonneet. Kaksi niistä olivat todennäköisesti kielitieteellisiä teoksia:

* *Arkhilokhoksesta* () – Liittyen runoilija Arkhilokhokseen.
* *Zenodotosta vastaan* () – Saattaa liittyä Zenodotoksen homeeristen runojen laitokseen, sillä Homeroksen skoliat viittaavat toisinaan Apolloniokseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*