open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Frans I

**Frans I** tarkoittaa seuraavia hallitsijoita:

* Frans I, Itävallan keisari 1804–1835, joka hallitsi myös Pyhää saksalais-roomalaista keisarikuntaa nimellä Frans II 1792–1806
* Frans I, Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari 1745–1760, Itävallan keisarinnan Maria Teresian puoliso
* Frans I, Ranskan kuningas 1515–1547
* Frans I, Molempain Sisilian kuningas 1825–1830
* Frans I, Toscanan suurherttua 1574–1587
* Frans I, Liechtensteinin ruhtinas 1929–1938.

## Katso myös
* Franciscus, vuonna 2013 valittu paavi, josta joskus käytetään virheellistä nimitystä Franciscus I.
Frans II

**Frans II** tarkoittaa seuraavia hallitsijoita:

*Frans II, Ranskan kuningas 1559–1560
*Frans II, Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari 1792–1806
*Frans II, Molempain Sisiliain kuningas 1859–1860
*Frans II, keisari Frans I:n hallitsijanimi Toscanan suurherttuana 1737–1765.
Pärnunjoki

**Pärnunjoki** () saa alkunsa Järvamaan maakunnasta Pandiveren ylängöltä Roosna-Allikun alueelta ( on lähde), ja virtaa Paiden ja Türin kaupunkien kautta Pärnumaan maakuntaan laskien Itämereen Pärnunlahdella Pärnun kaupungin kohdalla.

Mainitsemisen arvoisia sivujokia ovat Võhman ja Põltsamaan kaupunkien välistä alkunsa saava Navestijoki sekä Viljandin kaupungista alkava Raudnajoki. Molemmat joet laskevat Pärnujokeen Soomaan kansallispuiston alueella lähellä Toria.

Pärnujoessa on paljon koskia, ja vähävetisenä aikana kivet törröttävät hankaloittaen melontaa. Matalapohjaiset kosket voi meloessa ylittää kanoottia koskessa vetäen. Tällöin sandaalit ovat hyvät jalassa. – Sindissä Pärnun ja Torin välillä on useamman metrin korkuinen pato, jonka pystyy kiertämään alavirtaan mentäessä oikealta puolelta maakannaksen yli.

## Lähteet
Klooni

**Klooni** tarkoittaa eri yhteyksissä seuraavaa:

*klooni, elollinen yksilö, joka on tehty geneettisesti identtiseksi toisen yksilön kanssa
*kloonitietokone, jonkin tietokoneen pohjalta luotu toisen valmistajan yhteensopiva malli, kuten IBM-yhteensopivat tietokoneet 
*kloonipeli, videopeli, joka pohjautuu vahvasti matkittuna aiempaan peliin
*kloonisotilas, hahmoja *[[Tähtien sota]]* -saagassa
**[[Kloonit (elokuva)|Kloonit]]* (*The Clones*), vuoden 1973 elokuva
Linkitetty lista

**Linkitetty lista** on tietojenkäsittelytieteessä yksi ohjelmoinnissa käytettävistä perustietorakenteista. Se koostuu joukosta solmuja eli alkioita, jotka sisältävät tietokenttien lisäksi viittauksen (”linkin”) joko seuraavaan solmuun tai seuraavaan ja edelliseen solmuun. Linkitetyissä listoissa solmun voi lisätä ja poistaa vakioajassa. Linkitetty lista ei mahdollista hakua taulukon tapaisella suoralla haulla. Linkitetyt listat voivat olla yksisuuntaisia (yhteen suuntaan linkitettyjä), kaksisuuntaisia (kahteen suuntaan linkitettyjä) tai renkaaksi linkitettyjä.

Linkitettyjä listoja pystyy toteuttamaan useimmilla ohjelmointikielillä. Lisp- ja Scheme-kielissä tietorakenne ja listaoperaatiot ovat sisäänrakennettuna. C- ja C++-kielissä linkitetyt listat on luontevaa toteuttaa osoittimien avulla.

## Toteutus
Toisinen kuin *lineaarinen lista* (katso taulukko) linkitetty lista on joustavampi, koska muistivarauksen ei tarvitse olla peräkkäisistä muistipaikoista. Linkitetyssä listassa jokainen *solmu* sisältää linkin seuraavaan solmuun listassa. Ohjelma voi pitää yllä muuta tietoa listasta kuten sen pituuden. 

Tieto linkeistä voi vaatia hieman lisää muistia, mutta se voi myös säästää muistia, joka taulukossa olisi toistuvaa ja ei ole tarvetta varata muistipaikkoja joita ei tulla käyttämään. Lisäksi linkitetystä listasta on helppoa poistaa ja lisätä tietoa väliin muuttamalla linkkejä. Satunnaisiin paikkoihin viittaaminen on myös nopeampaa ja tietorakenteet voivat olla monimutkaisempia.

Solmut voivat viitata toisiinsa seuraavasti ja ohjelman on tiedettävä mistä lista alkaa.

```
ALKU -> (solmu 1) -> (solmu 2) -> (solmu 3) -> LOPPU
```


Havainnollisempi esimerkki toteutuksesta:

```
typedef struct solmu;
struct solmu {
    int arvo;
    solmu *seuraava; // solmussa on linkki (osoitin) seuraavaan solmuun
}

solmu s1;
solmu s2;
s1.seuraava = &s2; // solmuun asetetaan seuraava solmu
s2.seuraava = NULL; // viimeinen ei viittaa mihinkään solmuun
```


## Lähteet
Kaleidoskooppi

**Kaleidoskooppi** on optinen leikkikalu, johon kurkistamalla voi nähdä aina uudenlaisia symmetrisiä kuvioita. Mikä tahansa mielivaltainen kuvio heijastuu kaleidoskoopin peileistä useita kertoja ja näyttäytyy siten symmetrisenä. Nimi tulee kreikan kielen sanoista *kalos* (kaunis), *eidos* (kuva, muoto) ja *skopein* (nähdä)
.

Ilmaisuja kaleidoskooppi tai kaleidoskooppimainen käytetään usein myös kuvaannollisesti puhuttaessa monipuolisista tai vaihtelevista ilmiöistä. 

## Rakenne

Tyypillisesti kaleidoskooppi on 10–20 cm pitkä putki, jonka sisään on asetettu vähintään kaksi pitkulaista peilinsuikaletta heijastava pinta sisäänpäin. Peiliputken peräpäähän, josta valo pääsee putken sisään, on kahden lasilevyn väliin asetettu pieniä värillisiä esineitä kuten lasinsiruja, jotka voivat liikkua vapaasti. Putken etupäässä on pieni kurkistusaukko, josta voi katsella putken sisään yhdellä silmällä. Lasinsirujen muodostaman sattumanvaraisen kuvion heijastuminen peileistä muodostaa kauniin symmetrisen näkymän. Putkea kääntämällä tai ravistamalla näkymän muodot ja värit vaihtuvat alati, kun värilliset jyväset liikkuvat lasilevyjen välissä. Siten kaleidoskoopista voi loihtia esiin äärettömästi erilaisia kuvioita. 

Useimmiten kaleidoskoopissa on kolme peiliä siten, että ne muodostavat kolmionmuotoisen, sisäpinnalta heijastavan suljetun putken. Tällöin kaleidoskoopin kuvio täyttää katsojan koko näkökentän. Myös kaksi- ja nelipeiliset kaleidoskoopit ovat tavallisia.

## Historia
Kaleidoskoopin keksi Sir David Brewster vuonna 1816 tutkiessaan valon polarisaatiota. Se patentoitiin seuraavana vuonna. Alun perin laite tarkoitettiin tieteelliseksi tutkimusvälineeksi, mutta sittemmin kaleidoskooppia on käytetty lähinnä leluna.

Kaleidoskooppia, josta lasinsirut puuttuvat, kutsutaan teleidoskoopiksi. Teleidoskoopin avulla katsoja voi muodostaa kaleidoskooppimaisia kuvioita mistä tahansa valitsemastaan kohteesta.

## Lähteet
* Kämäräinen, Aki et al. (toim.): Suomen ja maailman taide - Hakemisto, Sanasto. WSOY, 1986. 

## Aiheesta muualla

*Kaleidoskooppi
* The Brewster Kaleidoscope Society
Retusaari

**Retusaari** (, ) on Suomenlahden saari, joka on osa Pietarin liittokaupunkia Venäjällä. Saaren itäpäässä sijaitsee Kronstadtin kaupunki.

## Saaren nimi
Sen nimen on arveltu tulevan ranskan pientä linnaketta, reduttia, tarkoittavasta sanasta *redoute*, mikä kuitenkin vaikuttaa epätodennäköiseltä, koska varustuksien rakentaminen aloitettiin vasta vuonna 1703 (ensimmäinen linnake, Kronslott, valmistui heti seuraavana vuonna) ja saarella on varmuudella ollut nimi jo ennen sitä. Yhtä mahdollinen selitys nimelle onkin aunuksen (livvin), lyydin, vepsän ja inkerikkojen (isurin) 'redu', joka tarkoittaa lokaa, kuraa tai mutaa. Vrt. myös suomen 'retunen' -> rähjäinen, epäsiisti, 'retuperällä' -> hunningolla ja 'retale'. 

Sanalla *retu* saattaa toisaalta olla mytologinen tausta. Karjalan kielessä käytetään paholaisesta (tai pirusta) nimitystä *retusilmä*. Myös viron etelämurteissa on tähän liittyviä käsitteitä: *reutus* (paha henki) ja *reustada* (soimata).

Inkerin suomalaisille Retusaari oli yksinkertaisesti vain "Saari".

## Saaren historia
Retusaari jaettiin Novgorodin tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan kesken Pähkinäsaaren rauhassa 1323. Se siirtyi kokonaan Ruotsille ja hallinnollisesti osaksi Inkeriä Stolbovan rauhassa 1617. Vuonna 1703 suuressa Pohjan sodassa Venäjän joukot valtasivat saaren ja Ruotsin oli virallisesti luovuttava siitä Uudenkaupungin rauhassa 1721. Venäjän Itämeren laivaston tuhouduttua Venäjän–Japanin sodassa 1905 Retusaari otettiin lähtökohdaksi Pietari Suuren merilinnoituksen sisimmäksi kehäksi. Vuonna 1921 saarella puhkesi Neuvosto-Venäjän vastainen Kronstadtin kapina. 

Pietari Suuren aikana saari oli kivennapalaisten laidunmaata.

Retusaarella oli 1920-luvulle asti suomalaista asutusta, jonka luterilaiset muodostivat Kronstatin evankelis-luterilaisen seurakunnan, jonka Neuvostoliiton hallinto tuhosi 1930-luvulla. Nykyään toimintaa jatkaa Inkerin kirkon Pietarin rovastikuntaan kuuluva Kronstadtin Pyhän Elisabetin seurakunta.

## Lähteet
Makuuhaava

**Makuuhaava** eli **painehaava** (*decubitus*) on ihovaurio, joka syntyy sellaisiin potilaisiin, jotka joutuvat makaamaan tai istumaan pitkiä aikoja eivätkä kykene vaihtamaan asentoa. Painehaavoja esiintyy sellaisilla ruumiinalueilla, joilla luut ovat pinnassa ja joutuvat paineen alaisiksi, kuten esimerkiksi ristiluu, lantio sekä olka- ja kantapäät. Painehaavat ovat yleisiä myös pyörätuolia käyttävillä.

Painehaava on hapenpuutteesta johtuva kudosvaurio iholla ja ihonalaisissa kudoksissa. Vaurion voi aiheuttaa paine, ihon venyminen, hankaus tai kaikki tekijät yhdessä. Paine estää veren normaalin kierron iholla, jolloin iho ei saa ravinteita ja heikkenee.

Painehaava voi syntyä jo muutamassa tunnissa tai päivässä ja sen ensimmäinen oire on ihon punoitus ja kuumoitus sekä aristus painettaessa. Jos makuuhaavaa ei hoideta, saattaa iho rikkoutua ja infektoitua. Pahimmassa tapauksessa voi syntyä jopa luuhun asti ulottuvia haavoja.

Makuuhaavoja ehkäistään potilaan ihoa hoitamalla sekä asentoa välillä vaihtamalla.

## Syvyysluokitus

* I-asteen painehaava: Iho on ehjä, mutta punoittaa eikä punoitus häviä 30 minuutin kuluessa paineenpoiston tai asennonvaihdon jälkeen. Ihon värin vaaleneminen, turvotus ja kovettumat voivat olla painehaavan merkkejä. Hoidettuna ennalleen palautuva tila.
* II-asteen painehaava: Ihon pinta on rikki. Epiteelikudos on vaurioitunut ja haava ulottuu mahdollisesti verinahkaan asti, mutta ei sen läpi. Iholla saattaa olla rakkuloita. Kivulias. Hoidettuna ennalleen palutuva tila.
* III-asteen painehaava: Haava ulottuu ihonalaiseen kudokseen. Mahdollisesti nekroottinen vaurio näkyy kraatterina, ellei peity ruven alle. Haava saattaa muodostaa fistelin tai ontelon. Lihaskalvo on ehyt. Haava on infektioriski ja vaatii kirurgista hoitoa.
* IV-asteen painehaava: Haava ulottuu ihonalaisiin kudoksiin, lihakseen, luuhun, jänteeseen. Haavaan liittyy laajaa pehmytosakudoksen kuoliota, mahdollisesti luutulehdusta sekä kuivumista ja anemiaa. Haava saattaa olla kokoihovaurio tai iholla voi näkyä vain pieni fisteliaukko. Haavan pohjalla ei yleensä ole kivuntunnetta. Haava on sepsisriski ja vaatii kirurgista hoitoa.

## Makuuhaavan hoito
Oleellisinta on pyrkiä ennaltaehkäisemään makuuhaavan synty. Toisin sanoen, on tärkeätä tiedostaa tilanne, jossa riski makuuhaavan syntymiseen on suurentunut (esimerkiksi kipsihoito).

Makuuhaavan hoidon kulmakivi, syvyysluokituksesta riippumatta, on haavan aiheuttaneen paineen poistaminen. Muu hoito riippuu haavan koosta, luonteesta ja potilaaseen liittyvistä asioista. Hoito on joko kirurginen (haavan kirurginen puhdistus ja mahdollisesti plastiikkakirurginen peitto) tai konservatiivinen eli haavan paikallishoito tai molemmat. Haavan ominaisuuksien mukaisesti valitaan sopiva haavanhoitotuote. On olemassa tutkimuksia, joissa on todettu että tuotteet, jotka ovat sekä laajakirjoisesti antimikrobisia että epitelisaatiota eli uuden ihon kasvua tukevia edesauttavat makuuhaavan paranemista. Esimerkkinä on CE-merkitty pihkasalvavalmiste. Kansainvälistä konsensusta haavanhoitotuotteen valinnassa painehaavan paikallishoidossa ei tällä hetkellä kuitenkaan ole.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Häntä

**Häntä** on selkärankaisen maaeläimen uloke eläimen takapuolen ja selän väliseudulla, jonkin verran peräaukon yläpuolella. Hännän sisällä kulkee luinen selkärangan jatke, joka on kiinni lantioluussa. Lintujen, kalojen ja selkärangattomien eläinten häntää kutsutaan *pyrstöksi*.

## Hännän käyttötarkoitus

Joillakin eläimillä häntä on vain jäänne, mutta useilla sillä on selkeitä käyttötarkoituksia.

Häntä voi olla tasapainoelin, kuten kenguruilla ja dinosauruksilla. Myös monet kissat pitävät itsensä tasapainossa juostessaan kovaa vauhtia. Lumileopardit puolestaan käyttävät pitkää tuuheaa häntäänsä nukkuessaan lämmikkeenä kasvojen edessä. Monet eläimet - esimerkiksi koiraeläimet - käyttävät häntää kommunikaatiovälineenä ja sosiaalisen arvojärjestyksen viestimiseen. Hännällä suojataan myös peräaukkoa loisilta ja roskilta.

Moni iso eläin huitoo hännällä hyönteisiä. Jotkut liskot puolustautuvat lyömällä hännällään, toiset (esimerkiksi sisiliskot) taas pudottamalla sen sätkiväksi valesaaliiksi saalistajalle.

Häntää voi käyttää myös viidentenä raajana. Monet kiipeilevät eläimet voivat ottaa tukevia otteita hännällään tai jopa roikkua häntänsä varassa. Liito-oravat puolestaan käyttävät häntäänsä peräsimenä ilmaliitojen aikana.

Kalojen pyrstö on myös eräänlainen häntä ja sitä heiluttamalla ne voivat liikkua eteenpäin. Hännän englanninkielinen sana *tail* tarkoittaakin myös pyrstöä. Ristiriitaisesti käärmeen peräpäätä kutsutaan yleisesti sekä pyrstöksi että hännäksi. 

## Häntä ihmisillä
Ihmisillä ja ihmisapinoilla ei ole häntää, vaan pelkkä luinen surkastuma, häntäluu, joka ei ulotu ruumiin ulkopuolelle. Tutkimuksessa on löydetty geeni, jonka ansiosta ihmisillä ei ole häntää. Vielä on jäljellä kysymys, miksi evoluutio suosi hännättömyyttä.

Erittäin harvoin käy niin, että vastasyntyneellä ihmislapsella on surkastunut häntä. Tällaiset hännäntyngät kuitenkin leikataan liki aina pois heti synnytyksen jälkeen. Pisin tunnettu häntä ihmisellä on ollut eräällä 12-vuotiaalla pojalla, noin 23 senttiä. Ilmiötä pidetään atavismina.

Tutkijat löysivät arkistoista merkintöjä 195:stä tapauksesta, jossa ihmisellä oli häntä. Ihmisten häntiä on yritetty luokitella lukuisin eri tavoin 1800-luvun lopulta lähtien.

## Lähteet
Viktor Jerofejev

**Viktor Vladimirovitš Jerofejev** (; s. 19. syyskuuta 1947 Moskova) on venäläinen kirjailija, joka on joutunut toisinajattelijan kirjoihin niin Leonid Brežnevin Neuvostoliitossa kuin Putinin Venäjälläkin.

## Elämä

Jerofejevin isä oli Josif Stalinin läheinen työtoveri ja suurlähettiläs Vladimir Jerofejev. Perhe asui Pariisissa Jerofejevin lapsuudessa, ja niinpä hänen teoksiaan on käännetty runsaasti ranskaksi. Jerofejev valmistui vuonna 1970 Moskovan yliopistosta. Väitöskirjansa hän teki vuonna 1970 Fjodor Dostojevskista ja ranskalaisesta eksistentialismista.

Hän toimi Neuvostoliiton aikana *Metropol*-nimisen nuorten kirjailijoiden aikakausjulkaisun toimittajana ja julkaisi teoksia niin sallitusti kuin epävirallisella samizdat-sektorillakin. Jerofejevin mielipiteet katkaisivat kirjailijaliiton jäsenyyden ja hänen isänsä uran.

Toisinajattelijana hän lukeutui räväkkään, normeja koettelevaan siipeen, jonka läntinen vastine oli 1960-luvun kulttuuriradikalismi. Muun kirjallisen tuotannon ohella Jerofejev on kirjoittanut Alfred Schnittken oopperan *[[Elämä idiootin kanssa]]* libreton, joka perustuu hänen saman nimiseen novelliinsa.

Venäjällä hän joutui 2000-luvun alussa Našin hampaisiin, ja hänen teoksiaan koetettiin saada kirjakauppaboikottiin. Syytöksinä olivat ”pornografisuus” ja ”epäkansallisuus”. Toisaalta venäläinen sivistyneistö suhtautuu häneen kalseasti, ja muun muassa sananvapausaktivisti Andrei Bitovin mukaan hän ”ei ole eläessään kirjoittanut yhtään ainutta totuudellista sanaa”. Hänet erotettiin välillä Venäjän kirjailijaliitosta mutta hyväksyttiin uudestaan jäseneksi.

Jerofejev asui sittemmin Moskovassa, ja hänellä oli vuodesta 1998 ohjelma *Apokrif* valtiollisen tv-yhtiön Rossijan Kultura-kanavalla. Hän kirjoittaa kolumneja *[[Frankfurter Allgemeine Zeitung]]iin* ja *[[The New Yorker]]iin*. 

Jerofejev on asunut Berliinissä keväästä 2022 ja kirjoitti siellä romaanin, joka on ilmestynyt suomennettuna nimellä *[[Suuri Gopnik]]*. Se on omaelämäkerrallinen, mutta kertoo myös Vladimir Putinin elämästä ja tämän hallinnon ajasta. Kirja ilmestyi ensin syksyllä 2023 saksaksi nimellä *Der Große Gopnik*, helmikuussa 2024 venäjäksi. Jerofejev on aiemmin sanonut, että ”Putin on ’gopnik’, pienempiään kiusaavaa huligaani”.

## Teokset
* *Der Große Gopnik*, Mathes & Seitz, 2023

### Suomennetut teokset
* 
* 
* 
* 
* 
;Novellit
* Papukaija (Popugaitšik) teoksessa: *Hauskat hautajaiset: venäläistä nykyproosaa*, toim. ja suom. Jukka Mallinen. Helsinki : Orient Express, 1991 

## Dokumenttielokuvia
* *[[Venäjän vapain mies]]*, 2012

## Lähteet
* Mukkulan kansainvälinen kirjailijakokous - Viktor Jerofejev .
* Matti Mäkelä, "Te saatatte ihmiset tolaltaan ja saatte siitä tyydytystä", Viktor Jerofejev kääntää Venäjän sielun apposen auki 

### Viitteet
Lennart Daléus

**Lennart Daléus** (s. 25. kesäkuuta 1946 Tukholma) on ruotsalainen  keskustapuolueessa toiminut poliitikko. Hän oli puolueen puheenjohtaja vuodesta 1998 vuoteen 2001. 

Daléus, joka oli ollut keskustapuolueen puoluehallituksen jäsen vuodesta 1986, valittiin Ruotsin valtiopäiville ensimmäistä kertaa vuonna 1991. Valtiopäivien maatalousvaliokunnan johdossa vuodesta 1994 toiminut Daléus valittiin keskustan puheenjohtajaksi tehtävässä yli kymmenen vuotta toimineen Olof Johanssonin jälkeen vain kolme kuukautta ennen valtiopäivävaaleja vuonna 1998. Puolue nosti uuden johtajansa vahvasti esiin vaalikampanjassaan, jonka tunnuslause oli *Det här är Lennart*. Keskustapuolue sai valtiopäivävaaleissa 5,1 prosenttia äänistä, joka oli puolueen heikoin tulos sitten puolueen ensimmäisten valtiopäivävaalien vuonna 1914. Daléus toimi puoluejohtajana vielä kaksi vuotta vaalien jälkeen, kunnes erosi tehtävästä vuoden 2001 alussa. Hänen seuraajakseen valittiin Maud Olofsson. 

Daléus jätti politiikan tultuaan valituksi Greenpeace Pohjolan pääsihteeriksi vuonna 2002. Hän on myös luopunut keskustapuolueen jäsenyydestä. Hän on aiemmin toiminut Ruotsin Maan ystävien puheenjohtajana vuosina 1971–1976.

Daléus jäi eläkkeelle Greenpeacesta 2008.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lennart Daléus (C), Tidigare riksdagsledamot Sveriges Riksdag
Solmu (tietojenkäsittelytiede)

**Solmu** (myös *node*) on erilaisten tietorakenteiden perusosanen. Solmu voi sisältää tietoa ja linkkejä muihin solmuihin ja solmut muodostavat näin jonkinlaisen verkon.

Solmu voi olla esimerkiksi ohjelmallinen tietorakenne kuten linkitetty lista tai puu mutta myös esimerkiksi tietokone tai muu toimilaite tietoverkossa. Internetissä mikä tahansa siihen liitetty IP-osoitteen omaava on solmu.
Sotilasreservi

**Sotilasreservi** on valtion asevoimien sotaa varten koulutettu joukko, joka käsketään palvelukseen kriisin uhatessa. Näin se voi muodostaa valtaosan maan asevoimien sodanajan vahvuudesta.

Sodassa reserviksi kutsutaan joukkoja, jotka eivät sillä hetkellä ole välittömässä taistelukosketuksessa, vaan ovat siirtyneet rintamalta omien joukkojen taakse lepoon tai ovat varalla esimerkiksi vahvoja keskitettyjä sotatoimia varten.

## Reservi Suomessa
Suomessa asevelvollinen kuuluu varusmiespalveluksen jälkeen reserviin:
# miehistöön kuuluva sen vuoden loppuun, jona hän täyttää 50 vuotta;
# upseeri, opistoupseeri ja aliupseeri sen vuoden loppuun, jona hän täyttää 60 vuotta;
# upseeri, jolla on everstin tai kommodorin tai niitä ylempi sotilasarvo, niin kauan kuin hän on palveluskelpoinen.
Reservin ulkopuolella asevelvollinen kuuluu varareserviin.

Sotilaallisten taitojen ylläpitämiseksi reserviin kuuluvia käsketään määräajoin kertausharjoituksiin, joihin jokainen reserviläinen on sotilasviranomaisen käskystä velvollinen osallistumaan, ellei laillista estettä ole.

Kertausharjoituksissa palvelleita reserviläisiä ylennetään vuosittain tietyin edellytyksin.

Reserviläinen voi asepalveluksen jälkeen täyttää siviilipalvelushakemuksen, minkä jälkeen hänet osoitetaan lyhyeen koulutukseen. Koulutuksen jälkeen asepalveluksen suorittanut ei ole enää reservissä vaan siviilivarannossa, kuten siviilipalveluksen suorittaneet. Siviilivarantoon siirtymisen jälkeen ei voi tulla kutsutuksi kertausharjoituksiin eikä aseellisiin maanpuolustustehtäviin.

Kaikki 18–60-vuotiaat suomalaismiehet, jotka eivät ole palveluksessa eivätkä reservissä kuuluvat varareserviin. Heidät voidaan liikekannallepanon tullen määrätä valmiuslaissa esitettyyn työhön. Jos kyseessä on *yleinen* liikekannallepano, varareservikin voidaan määrätä palvelukseen, joskin yli 50-vuotiaat vain eduskunnan suostumuksella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Reservissä intti.fi
Jean Bodin

**Jean Bodin** (1530 Angers – 1596 Laon) oli ranskalainen humanisti, filosofi ja Toulousen yliopiston oikeustieteen professori. Hän asui Pariisissa ja oli ammatiltaan asianajaja. Valtio-opissa hän kannatti suvereenia lainsäädäntövaltaa oikeudenmukaisen kuninkaan johtamana. Bodinin *De la République* -nimistä teosta vuodelta 1576 on pidetty taloustieteen ensimmäisenä teoksena. Hän kirjoitti myös vuonna 1574 teoksen, jossa hän selosti ja havainnollisti, että arvometallien tuominen uudesta maailmasta oli suoraan verrattavissa hintojen nousuun. Teoksessaan *La Démonomanie des Sorciers* 1580 hän puolusti kidutuksen käyttämistä noituuden paljastamisessa.

Bodin oli itsevaltiuden voimakas kannattaja, sillä hän katsoi kuninkaanvallan olevan ainoa keino 1500-luvun Ranskaa repineiden uskonsotien ja hajaantumisen estämiseksi. Hän tiivisti ajatuksen lauseeseen “suvereenin hallitsijan on oltava lain yläpuolella.” Teoksessaan *De la République* hän totesi, että sekä lainsäädäntövallan että toimeenpanovallan tulee kuulua ainoastaan hallitsijalle.

Bodin kuului maltillisiin katolilaisiin, jotka koettivat lieventää uskonnonsotien katkeruutta. Hän oli Kaarle IX:n ja Henrik III:n suosiossa, yhtyi sitten Henrik IV:een, kun tämä sovitti riehuvat kansalaissodat toteuttamalla uskonnollisen suvaitsevaisuuden. Bodinin tieteellinen pääteos *De la république* (1576) kannattaa valtio-opissa historiallista ja realistista katsantotapaa vastoin haaveellisia valtioihanteiden luonnoksia. Bodin ei myönnä ehdotonta etusijaa yhdellekään valtiomuodolle; yksi kaava ei sovellu kaikkialle, vaan valtiomuodon pitää mukautua kunkin kansan luonteeseen ja omiin oloihin. Kuitenkin hän enimmin suosii vahvaa, suorastaan yksinvaltaista, valistunutta kuninkuutta ja vastustaa feodaalista, hajottavaa aatelisvaltaa. Merkillisessä teoksessaan *Colloquium heptaplomeres*, joka painettiin täydellisenä vasta 1857, Bodin panee seitsemän henkilöä, jotka edustavat eri uskontoja ja uskonnon-filosofisia mielipiteitä, keskustelemaan uskonnollisista kysymyksistä erittäin suvaitsevasti ja vapaamielisesti. Lopputulos on, että jokainen uskonnollinen vakaumus ansaitsee kunnioitusta, kun se vain yhtyy todelliseen hurskauteen eikä loukkaa siveellisyyttä eikä valtionjärjestystä. Kirjassaan *Démonomanie* (1580) Bodin osoittaa synkkää taikauskoa puolustaessaan noitavainoja. Muita hänen julkaisujaan on muun muassa *Methodus ad facilem historiarum cognitionem* (1566).

## Lähteet
Pikku-Kalle

**Pikku-Kalle** on useissa vitseissä esiintyvä viisasteleva ja suorapuheinen poika, joka otettiin käyttöön 1970-luvun lopulla. Usein hän käyttäytyy koulussa sopimattomasti ja hermostuttaa vanhempiaan, vaikkei hän yleensä olekaan pahantahtoinen. Tyttöpuolinen vastine Pikku-Kallelle on Pikku-Liisa.

## Pikku-Kalle muissa maissa

* Alankomaat: *Jantje* (dem. "Jan")
* Armenia: *Vartanik* (Deminutiivi **Vartan**ista)
* Brasilia: *Joãozinho* (deminutiivi  **João**) tai Juquinha
* Bulgaria *Ivancho* (bulgarian Иванчо, Ivanista), yleensä nuoren tytön Mariykan kanssa (Марийка, dim. Mariya)
* Espanja: *Jaimito* 
* Intia: *Tintumon* (malajalamin kielellä)
* Italia: *Pierino*
* Kreikka: *Totos* (Τοτός), *Bobos* (Μπόμπος)
* Kroatia: *Perica*
* Latvia: *Jānītis*
* Liettua: *Petriukas*
* Meksiko: *Pepito* (dem. "Pepe" <- dem. "Jose", Joosef)
* Portugali ja Brasilia: *Joãozinho*
* Puola:  *Jaś*, *Jasio*, *Jasiu*(dem. "Jan")http://www.google.com/search?q=%22Dowcipy+o+Jasiu%22&hl=en&start=10&sa=N
* Ranska: *Toto*
* Romania: *Bulă*
*Ruotsi: *Lille Kalle*
* Saksa: *Fritzchen*
* Serbia: *Perica*
* Slovenia: *Janezek* 
* Sri Lanka: *Amdan* (Emden)
* Tšekki: *Pepícek* (dem. **Pepa**, joka taas dem.**Josef**)http://vtipzavtipem.wz.cz/pepicek.htm 
* Ukraina:  *Vovochka* (dem. "Vladimir")
* Uusi-Seelanti: *Little Hone*
* Venäjä: *Vovochka* (dem. "Vladimir")
* Viro: *Juku*
* Britannia ja Yhdysvallat: *Little Johnny*

## Lähteet
Porajärvi

**Porajärvi** on:

* Porajärvi, kunta Suojärven piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä
* Porajärvi, Porajärven kunnan keskustaajama
* Porajärvi, järvi Porajärven kunnassa Venäjällä
* Porajärvi, entinen Aunuksen Karjalan kunta Venäjän keisarikunnassa.
Sortavalan maalaiskunta

**Sortavalan maalaiskunta** () on entinen Suomen kunta Laatokan Karjalassa Neuvostoliitolle luovutetulla alueella. Sortavalan maalaiskunta sijaitsi Laatokan pohjoisrannikolla ja siihen kuului manneralueen lisäksi laaja saaristoalue rannikon tuntumassa sekä kauempaa Laatokalta Valamon saaristo. Sortavalan maalaiskunnan naapurikuntia olivat Harlu, Ruskeala, Uukuniemi ja Jaakkima sekä maalaiskunnan "sisällä" Sortavalan kaupunki. Maalaiskunnan pituus koillisesta lounaaseen oli noin 35 kilometriä ja luoteesta kaakkoon 25 kilometriä. Valamoa ei näissä luvuissa ole laskettu mukaan. Sortavalan maalaiskunta oli kokonaan luovutetuista maalaiskunnista väkiluvultaan suurin.

Sortavalan luterilainen kirkko sijaitsi kaupungin alueella ja se oli maa- ja kaupunkiseurakunnan yhteinen. Maalaiskunnan ortodoksit kuuluivat Sortavalan ortodoksiseen seurakuntaan, jonka pääkirkko sijaitsi myös kaupungin alueella. 
                             
## Historia ja luonnonolosuhteet

Sortavalan maalaiskunnalle tyypillisiä maisemia ovat Laatokan saaristo, vuonomaiset lahdet ja korkeat mäkimaat. Alue on ollut asuttua jo tuhansia vuosia seudun ilmaston ja hedelmällisen maaperän takia. Nimi Sortavala merkitsee sortavien eli kaskea kaatavien maata. Saaristossa ja Laatokan rannikon läheisyydessä on lukuisia linnavuoria, jotka todistavat alueen olleen rauhatonta.

## Sijoittuminen
Sotien jälkeen Sortavalan maalaiskunnan asukkaat joutuivat jättämään asuinseutunsa ja lähtemään evakkoon. Maalaiskunnan väestöä sijoitettiin pääosin Keski-Suomeen seuraaviin kuntiin: Jyväskylän maalaiskunta, Kannonkoski, Kivijärvi, Konginkangas, Laukaa, Muurame, Petäjävesi, Pihtipudas, Saarijärvi, Säynätsalo, Toivakka, Uurainen, Viitasaari, Äänekosken maalaiskunta ja Äänekoski.

## Kylät
Sortavalan maalaiskuntaan kuului kaikkiaan 66 kylää:

Airanne, Airinniemi-Riekkala, Airinniemi-Tuokslahti, Anjala, Haapalampi, Haavus, Hakala, Heikkurinsaari, Helylä, Hietainen, Hotinlahti, Hympölä, Ihaksela, Janaslahti, Jurkansaari, Kannas, Karmala, Kasinlahti, Kekrinlahti, Kellomaniemi, Kiimamäki, Kiislahti, Kuokkaniemi, Kymölä, Lahdenkylä, Lavijärvi, Leppäselkä, Liikola, Lohioja, Loplola, Melloinen, Myllykylä, Mäkisalo, Möntsölänsalmi, Nukuttalahti, Ojavoinen, Orjatlahti, Otsoinen, Parola, Pellotsalo, Pieni Rytty, Pieni Tulola, Pohjus, Poikelus, Purovaara, Putsinlahti, Rantue, Rautakangas, Rautalahti, Riekkala, Saarajärvi, Sinilä, Sipilänsalmi, Soukanranta, Suikasenlahti, Suuri Rytty, Suuri Tulola, Telkinniemi, Tokkarlahti, Tuhkala, Tukianmäki, Tuoksjärvi, Tuokslahti, Uijalanranta, Vakkolahti, Yhinlahti.  

Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 33 koulupiiriin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sortavalan Pitäjäseura ry. 
*Sortavala-säätiön sivut 
*Luovutetun Karjalan linkit – Sortavalan maalaiskunta
Lurppa

**Lurppa** (*Droopy* tai *Droopy Dog*) on Tex Averyn animaatiohahmo, jonka hän loi Metro-Goldwyn-Mayerille vuonna 1943. Monotonisella äänellä puhuvan, masentuneelta vaikuttavan koirahahmon nimi oli alun perin Happy Hound.

Lurppa on esiintynyt myös sarjakuvissa. Vuosina 1943-1948 *Our Gang* -lehdessä ilmestyi kaksi Lurppa-sarjakuvaa, jotka oli piirtänyt ja käsikirjoittanut Carl Barks sekä myös kolme Barksin käsikirjoittamaa, jotka piirsi puhtaaksi Harvey Eisenberg.

Lurppa esiintyi myöhemmin kahdessa sarjassa, joiden pääosissa olivat Tom ja Jerry: Filmationin tekemässä *[[Tom & Jerry Comedy Show|Tom & Jerry Comedy Show:ssa]]* (1980) ja Hanna-Barberan *[[Tom & Jerry Kids|Tom & Jerry Kidsissä]]* (1990) Lurppa sai oman sarjansa *[[Mestarietsivä Lurppa]]* vuonna 1993, mutta se ei menestynyt kovin hyvin.

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Kari Salminen antaa kahdelle ensimmäiselle *Droopy*-animaatioiden VHS-julkaisulle täydet viisi tähteä ja kolmannelle – joka sisältää enimmäkseen muiden kuin Tex Averyn tekemiä jaksoja – kolme tähteä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Toonopedia
Tex Avery

**Frederick Bean "Tex" Avery** (26. helmikuuta 1908 Taylor, Texas – 26. elokuuta 1980 Burbank, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen animaattori, sarjakuvapiirtäjä ja ohjaaja, jonka kuuluisimpia luomuksia ovat Repe Sorsa ja Lurppa. Hän loi myös pohjan Väiski Vemmelsäären nykyiselle persoonallisuudelle animaatiossa *A Wild Hare* (1940). 

Avery ehti työskennellä niin Walter Lantz Productionsille, Warner Brothersille, Metro-Goldwyn-Mayerille kuin Hanna-Barbera Productionsillekin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Taika (nimi)

**Taika** on suomalainen naisen etunimi. Nimi johtuu suomen kielen sanasta taikuus, joka merkitsee muun muassa *kiehtovaa, sala­peräistä [[voima]]a* tai ''lumousta.

Ennen vuotta 1970 nimi Taika oli annettu vain muutamalle henkilölle. Vuoden 1970 alusta maaliskuuhun 2026 mennessä nimi on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 1950 naiselle, joista yli puolet on syntynyt 2010- ja 2020-luvuilla. Myös Taika-nimisiä miehiä on muutama.

Vuodesta 2015 lähtien Taikan  nimipäivä on ollut 7. maaliskuuta.

## Tunnettuja Taikoja
* Taika Koilahti (s. 1998), suomalainen pituushyppääjä
* Taika Mannila (s. 1988), suomenruotsalainen taiteilija, DJ ja kuvittaja
* Taika Nummi (s. 1997), suomalainen kilpakävelijä
* Taika Waititi (s. 1975), uusiseelantilainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä 

## Lähteet
Repe Sorsa

**Repe Sorsa** (*Daffy Duck*) on Warner Bros. -yhtiön animaatioissa esiintyvä piirroshahmo ja yksi *[[Looney Tunes]]in* hahmoista tunnetuimpia. Repe tunnetaan kiivaasta luonteestaan ja koomisesta puheviastaan. Lajiltaan Repe on antropomorfinen nokisorsa.

## Historia
Repe Sorsa teki ensiesiintymisensä Tex Averyn ohjaamassa lyhytanimaatiossa *Porky’s Duck Hunt* (1937) Putte Possun kanssa. Nimensä hahmo sai toisessa pätkässään *Daffy Duck and Egghead* (1938).

Alkuaikojen Repe on sekopäisesti käyttäytyvä ja ääntelevä hahmo, mikä oli uutta piirroselokuvissa. Hahmo pysyi kahjona 1940-luvunkin aikana, vaikka ulkoisesti se hoikistui ja piteni. 1950-luvulla Repe muuttui aiempaa ilkeämmäksi ja alkoi esiintyä Väiski Vemmelsäären kanssa samoissa pätkissä. Samalla se sai puheeseensa ässävian. 1960-luvulla Repe piirrettiin roiston rooliin *[[Speedy Gonzales]]* -lyhytanimaatioissa.

Repe Sorsan tunnetuimpia lyhytanimaatioita ovat Chuck Jonesin ohjaamat kolme metsästysaiheista Väiski-pätkää *Rabbit Fire* (1951), *Rabbit Seasoning* (1952) ja *Duck! Rabbit! Duck!* (1953), joissa Väiski toistuvasti jujuttaa Repeä Elmerin metsästäessä kumpaakin, sekä tieteisaiheinen *Duck Dodgers in the 24½th Century* (1953).

Vuonna 1968 julkaistua *Skyscraper Caper* -pätkää seuranneen pitkän tauon jälkeen Warner Bros. julkaisi seuraavan Repe Sorsa -lyhytanimaation *The Duxorcist* vuonna 1987. Sitä seurasi uusia lyhytanimaatioita ja pitkä elokuva *[[Space Jam]]* (1996). Sen jälkeen Repe on esiintynyt muiden Looney Tunes -hahmojen kanssa useissa uusissa elokuvissa ja animaatiosarjoissa.

Suomessa Repe Sorsa oli myös vakiohahmo *[[Nakke]]*-sarjakuvalehdessä.

Repen alkuperäinen ääninäyttelijä oli Mel Blanc, joka kuoli vuonna 1989. Suomeksi Repe Sorsaa ovat esittäneet muun muassa Antti Pääkkönen ja Pekka Autiovuori.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Marjatta Hanhijoki

**Siro Marjatta Hanhijoki** (oik. **Hanhijoki-Keränen**, 15. elokuuta 1948 Porvoo – 3. heinäkuuta 2025 Helsinki) oli suomalainen taidegraafikko ja taidemaalari. Hän teki pääasiassa akvarellimaalauksia, grafiikkaa viivasyövytysmenetelmällä eli etsauksia sekä polymeerigravyyri-menetelmällä. Hän opiskeli myös käsintehdyn paperin tekemistä Japanissa. 

Hanhijoki opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa 1967–1971 ja oli täydennyskoulutuksessa Kuvataideakatemiassa. Hän kuului graafikkona Pentti Kaskipuron oppilaisiin, ja hänen grafiikantöissään on samantapaista arjen tunnelmien naturalistista kuvausta. Hän opetti Taideteollisessa korkeakoulussa ja Kuvataideakatemiassa.

Marjatta Hanhijoelle myönnettiin Pro Finlandia -palkinto 1997, mutta hän palautti sen yhdessä samaan aikaan palkitun Leena Krohnin kanssa vastalauseena sille, että presidentti Martti Ahtisaari oli myöntänyt Suomen Leijonan ritarikunnan komentajamerkin Indonesian hallituksen metsäministerille.

Marjatta Hanhijoen teos *Nähty – Sett – Seen* valittiin vuoden 2008 parhaaksi taidekirjaksi Iittalan Taidekirjapäivillä. Iittalan Valtakunnalliset Taidekirjapäivät palkitsi vuoden 2008 parhaan taidekirjan Eliel Aspelin -palkinnolla. Palkittavan valitsi raati, johon kuuluivat Helsingin yliopiston taidehistorian professori Riitta Konttinen, Espoon modernin taiteen museon (EMMA) museonjohtaja Markku Valkonen sekä Hämeenlinnan taidemuseon amanuenssi Päivi Viherluoto.

Raati perusteli valintaa mm. - Kirjan tekstit tarjoavat monitasoisen lukukokemuksen ja valottavat Marjatta Hanhijoen taidetta useista eri näkökulmista; taiteilijan oma persoonallinen ääni tulee kuuluviin ja muut tekstit tukevat sitä hyvin.

- Kaiken kaikkiaan kirja on elämyksellinen, kaunis ja korostaa Marjatta Hanhijoen taiteesta löytyvää ajatonta ja tavallaan jopa eeppistä linjaa. Kuten Erkki Anttonen artikkelinsa lopuksi toteaa, ”hänen kuvansa toimivat hienovaraisina dokumentteina naiseudesta ja suomalaisen naisen asuinympäristöstä”.

Marjatta Hanhijoen entinen puoliso oli kuvataiteilija Markku Keränen ja heillä on yksi lapsi. Hanhijoki ja Keränen tutustuivat opiskellessaan samalla Taideteollisen oppilaitoksen kurssilla, ja he asuivat ja työskentelivät useiden vuosien ajan Hailuodossa.

Hanhijoki kuoli nopeasti edenneeseen sairauteen 76-vuotiaana.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*  Haastattelu Invalidisäätiön tilaustyön johdosta
The Libertines

**The Libertines** on brittiläinen rockyhtye. Yhtyeessä soittavat Carl Barât (laulu ja kitara), Peter Doherty (laulu ja kitara), John Hassall (basso) ja Gary Powell (rummut). Bändin alkuperäinen basisti oli nykyään Razorlight-yhtyeessä soittava Johnny Borrell.

Debyyttilevy *Up The Bracket* julkaistiin vuonna 2002 ja  toinen levy *The Libertines* vuonna 2004. Molemmat albumit tuotti The Clash -yhtyeestä tuttu Mick Jones. *Up the Bracket* teki historiaa kohoamalla kriitikkojen suosikiksi useissa äänestyksissä jopa Bob Dylanin ohi. The Libertinesin musiikkia on verrattu brittirockin legendoihin, The Jamiin sekä The Clashiin. Yhtyeen tapaa soittaa rockia pidetään perinteisen englantilaisena.

Yhtye oli tunnettu yllätyskeikoista, esiintymisiä pidettiin epätavallisissa paikoissa ja keikkoja mainostettiin Internetin keskustelupalstoilla ja tekstiviestein. Samalla innolla keikkoja myös peruttiin – syynä yhtyeen jäsenien ongelmat huumausaineiden kanssa.

Yhtye hajosi virallisesti vuoden 2004 lopulla. Yhtyeen voimakaksikolla, Carl Barâtilla ja Pete Dohertyllä, oli myrskyisä suhde, ja kahden taiteilijan suuren egon sovittaminen yhteen bändiin osoittautui vaikeaksi ja lopulta koitui yhtyeen kohtaloksi. Bändin kakkossolistilla Pete Dohertylla oli pitkään ollut ongelmia päihteiden kanssa ja hänet tuomittiin kuukaudeksi vankeuteen murrosta Carl Barâtin asuntoon. Tätä ennen Doherty oli erotettu yhtyeestä jatkuvien päihdeongelmien vuoksi. Doherty liittyi takaisin yhtyeeseen lokakuussa 2003, mutta hänet erotettiin uudestaan vuoden 2004 kesäkuussa.

Yhtyeen jäsenet eivät lopettaneet musisointiaan, vaikka The Libertines olikin jo hajonnut. Peter Doherty julkaisi Babyshambles-yhtyeensä kanssa vuonna 2005 *Down in Albion* -albumin. Carl Barât sai Dirty Pretty Things -yhtyeen kanssa *Waterloo to Anywhere* -levyn valmiiksi 2006. Dirty Pretty Thingsissä vaikutti myös ex-Libertine Gary Powell. John Hassal puolestaan perusti yhtyeen Yeti, jonka kanssa julkaisi ensimmäisen täyspitkän albumin *The Legend of Yeti Gonzales* vuonna 2008.

Yhtyeen paluulevy Anthems for Doomed Youth julkaistiin 11.9.2015.

## Albumit
* Up the Bracket (2002)
* The Libertines (2004)
* Anthems for Doomed Youth (2015)
* All Quiet on the Eastern Esplanade (2024)

## Aiheesta muualla
Rockwell B-1 Lancer

**Rockwell B-1 Lancer** on pitkän matkan strateginen pommikone, jota käyttää Yhdysvaltain ilmavoimat. Yhdessä B-52 Stratofortress -koneiden ja B-2 Spirit -häivepommittajien kanssa se muodostaa Yhdysvaltain pitkän matkan ilmavoimien selkärangan.

## Historiaa

B-1-projekti alkoi jo vuonna 1965. Tarkoitus oli luoda ääntä nopeampi pitkän matkan pommittaja, joka korvaisi B-58 Hustlerin. Konetyyppiä edelsi XB-70 Valkyrie. Ensimmäinen prototyyppi teki ensilentonsa 23. joulukuuta 1974. Kone pystyi yli 2,5 Machin vauhtiin. Tämä B-1A-malli ei kuitenkaan koskaan päässyt tuotantoon. Projekti lopetettiin vuonna 1977. Yhteensä neljä konetta valmistui.

Presidentti Reagan käynnisti B1-projektin uudelleen vuonna 1981, jolloin tarkoitus oli kehittää uusi häivepommittaja. Tästä syntyikin sittemmin B-2 Spirit. B-1-koneen kehitystä jatkettiin omaan suuntaansa, ja konetyyppi teki ensilentonsa lokakuussa 1984. Ensimmäinen kone luovutettiin kesäkuussa 1985. Koneen hinnaksi muodostui noin 200 miljoonaa dollaria kappaleelta. USAF:llä on seitsemisenkymmentä B-1-konetta käytössä, tähän mennessä on 100 lentokonetta valmistettu tyyppiä B-1B. Koneessa on muuttuvageometrinen siipi, eli tilanteen mukaan sen siivet joko levitetään tai vedetään koneen runkoa vasten (yliääninopeudessa).

Kone suunniteltiin lentämään matalalla maastoa seuraten suurella nopeudella ja tunkeutumaan kohteeseen tutkan alapuolelta. Koneen suunnittelussa on myös jonkin verran tavoiteltu häiveominaisuuksia, ja sen tutkamaalipinta on koneen kokoon nähden pieni mutta huomattavasti suurempi kuin varsinaisissa häivekoneissa F-117:ssä, B-2:ssa ja F-22:ssa

Kone pystyy kantamaan suuremman asekuorman kuin B-52.

Koneen virallinen kutsumanimi on Lancer, mutta lentäjille se on "Bone" (B one).

Toimintaan B-1 osallistui ensi kerran Irakissa joulukuussa 1998 (Operaatio aavikkokettu). Sen jälkeen konetta on käytetty Kosovossa, Afganistanissa ja Irakissa. Vuonna 2014 kone suoritti pommituslentoja Isis-järjestöä vastaan ainakin Kobanên kaupungin hallinnasta käytyjen taisteluiden aikana.

## Tekniset tiedot

## Aiheesta muualla

*http://www.netti.fi/~halle/planes/usa/b-1.htm
Klüver-Bucyn oireyhtymä

**Klüver-Bucyn oireyhtymä** on ohimolohkon tai mantelitumakkeen vaurioitumisesta johtuva harvinainen tila, jonka oireita ovat mm. halu laittaa kaikki esineet suuhun, hyperseksuaalisuus, epänormaali tyyneys ja muistinmenetys.
Capgrasin oireyhtymä

**Capgrasin oireyhtymä** on harvinainen neurologinen häiriötila, josta kärsivä luulee, että läheiset ihmiset on korvattu heitä esittävillä huijareilla, roboteilla tai ulkoavaruuden olennoilla. Se on nimetty ranskalaisen psykiatrin Joseph Capgrasin (1873–1950) mukaan. 

Tila johtuu luultavasti siitä, että kasvoihin liittyvät emotionaaliset reaktiot ovat häiriintyneet, vaikka kasvontunnistus onkin pysynyt ennallaan (vastakohtana prosopagnosia, jossa kasvontunnistus on häiriintynyt, mutta emotionaaliset reaktiot saattavat olla tallella).

## Katso myös
* Fregolin oireyhtymä

## Aiheesta muualla
* MeSH/FinMeSH: Capgrasin oireyhtymä
* "Miten vaimoni vaihdettiin tähän avaruusolioon?" Tekniikka ja talous 6.11.2014
Nebukadressar

**Nebukadressar** (myös **Nebukadnesar**, **Nebukadnessar**) tarkoittaa seuraavia asioita:

* Nebukadressar I, Babylonian kuningas
* Nebukadressar II, Babylonian kuningas
* Nebukadressar III, Babylonian kuningas
* Nebukadressar IV, Babylonian kuningas
Cotardin oireyhtymä

**Cotardin oireyhtymä** ("kävelevän ruumiin oireyhtymä") on harvinainen mielenterveyshäiriö, josta kärsivä henkilö luulee olevansa kuollut tai kieltää olevansa olemassa. Hän saattaa myös olettaa, että häneltä puuttuvat aivot tai muita elintärkeitä elimiä. Tilaa kuvaili ensimmäisenä ranskalainen neurologi Jules Cotard (1840–1889) luennollaan Pariisissa vuonna 1880. Ilmiölle saattaa löytyä myös fysiologinen selitys.

Mayhem-yhtyeen entinen laulaja Per Yngve "Dead" Ohlin saattoi kärsiä Cotardin oireyhtymästä.

## Oireet
**Cotardin harhaluulon** (Cotard delusion) eli itsensä kuolleeksi luulemisen tai oman olemassaolonsa kieltämisen lisäksi oireyhtymästä kärsivillä on havaittu tuttujen kasvojen, paikkojen tai rakennuksien tunnistamisen vaikeuksia ja derealisaatiota. He saattavat myös olettaa heiltä puuttuvan elintärkeitä elimiä, kuten aivot. Muut oireyhtymään liittyvät oireet vahvistavat Cotardin harhaluuloa korostamalla epätodellisuuden tunnetta, ja tekevät ympäristön hahmottamisesta hyvin haastellista ja pelottavaa syndroomasta kärsivälle.

Oireyhtymän on myös havaittu olevan yhteydessä vakavaan masennukseen tai psykoottiseen masennushäiriöön. 

#### Cotardin oireyhtymässä on havaittavissa kolme vaihetta:

# Itämisvaihe: oireet kuten psykoottinen masennus, hypokondria
# Kukkimisvaihe: oireyhtymän kehittyminen, olemassaolon kiistäminen
# Krooninen vaihe: pitkittyneet vakavat harhaluulot, krooninen psykiatrinen masennus 

Diagnoosi Cotardin oireyhtymästä ei vaadi hallusinaatioiden esiintymistä, mutta vahvat olemassaoloon liittyvät harhaluulot ovat verrattavissa skitsofreniasta kärsiviin.

## Lähteet
Fregolin oireyhtymä

**Fregolin oireyhtymä** on harvinainen mielenhäiriö: potilas luulee kaikkia ihmisiä ympärillään samaksi henkilöksi, joka vain vaihtaa nopeasti valepukuaan. Oireyhtymä on nimetty italialaisen näyttelijän Leopoldo Fregolin (1867–1936) mukaan, joka vaihtoi esiintymisasuaan nopeasti roolista toiseen esitystensä aikana. Oireyhtymän kuvasivat lääketieteelle ensimmäisinä P. Courbon ja G. Fail vuonna 1927.

Vuosina 1927–2018 oli raportoitu alle 50 tapausta maailmanlaajuisesti, mutta 2020 tehdyn tutkimuksen mukaan ilmiö on yleisempi, sillä aivohalvauksen kokeneista potilaista 1,1 prosentilla tavattiin Fregolin oireyhtymää.

## Katso myös
* Capgrasin oireyhtymä

## Lähteet
Otacon

**Tri Hal Emmerich**, lempinimeltä **Otacon** on kuvitteellinen henkilö Metal Gear -pelisarjassa.

Nimi "Hal" on viittaus 2001: Avaruusseikkailu -elokuvan HAL9000 tietokoneeseen. Sukunimi "Emmerich" tulee Roland Emmerichiltä, Hideo Kojiman suosikkielokuvaohjaajalta.

Halin äidin kuoltua, hänen isänsä nai brittiläisen naisen jolla oli oma lapsi (Emma Emmerich). Hal ja Emma
tulivat hyvin läheisiksi. Pian sen jälkeen hänen äitipuolensa vietteli hänet, ja heillä oli lyhyt suhde.

Kun Halin isä kuuli tästä, hän teki itsemurhan hukuttamalla itsensä, mutta vahingossa veti myös Emman mukanaan. Emma odotti 
veljensä pelastavan hänet, mutta hän ei tiennyt asiasta koska hän oli sillä hetkellä äitipuolensa kanssa. Tämän takia Emma on aina väittänyt vihaavansa veljeään.

Pian jälkeenpäin Otacon palkattiin Armstechiin pääinsinööriksi Metal Gear REX -projektiin. Hän oli innoissaan saadessaan mahdollisuuden tehdä aito mecha-tyyppinen robotti, joka esiintyi usein animessa josta hän piti. Hänelle uskoteltiin sen olevan liikkuva puolustusjärjestelmä, mutta todellisuudessa se oli ydinase. Metal Gear Solidin Shadow Moses -kapinan aikana Otacon kohtasi Solid Snaken, joka kertoi hänelle hänen luomuksensa todellisen luonteen. Musertuneena Otacon tajusi, että hän oli kirjoittanut uuden kappaleen hänen perheensä synkkään historiaan: hänen
isoisänsä oli työskennellyt Manhattan-projektissa, ja hänen isänsä oli syntynyt 6. elokuuta 1945,
Hiroshiman pommituksen aikana.

Tänä aikana Otaconille oli kehittynyt vahva ihastus FOXHOUNDin jäseneen, Sniper Wolfiin,
mahdollisesti Tukholma-syndrooman takia.

Otaconin avulla Snake onnistui tuhoamaan Metal Gear REXin ja päihittämään terroristit. Kun Revolver Ocelot myi Metal Gearin piirustukset mustassa pörssissä, he perustivat Philantropyn, järjestön jonka tarkoitus on pysäyttää Metal Gearien rakennus.

Otaconin piti lavastaa kuolemansa kun The Patriots lavasti hänet syylliseksi Metal Gear Solid 2: Sons of Libertyn alussa, mutta tuli ulos piilopaikastaan kuullessaan siskonsa Emman työskentelevän heille. Hän onnistui muuttamaan Emman tapoja, mutta Emma kuoli pian jälkeenpäin.

Otaconin nykyisestä sijainnista ei ole tietoa, mutta oletetaan, että hän yrittää edelleen selvittää The Patriotsien arvoitusta.

Metal Gear Solid 3: Snake Eaterissä paljastuu, että 1960-luvulla Otaconin isoisä (tai isä) oli Neuvostoliittolaisen insinöörin, Alexander Graninin, ystävä. Granin kehitti Metal Gear -aseiden idean. Otaconin isoisä kirjoitti asiakirjoja aiheesta, ja on mahdollista, että Otacon itse perusti REXin suunnitelmat näihin varhaisiin suunnitelmiin.
Buurisota

**Buurisodat** olivat Etelä-Afrikassa vuosina 1880–1902 brittien ja pääosin hollantilaista alkuperää olevien buurien välillä käytyjä sotia, joiden syinä olivat pyrkimykset perustaa Etelä-Afrikkaan kaksi itsenäistä buuritasavaltaa ja maan timantti- ja kultavarantojen hallinta: 

* ensimmäinen buurisota 12. joulukuuta 1880 – 23. maaliskuuta 1881
* toinen buurisota 11. lokakuuta 1899 – 31. toukokuuta 1902.
Vardan Kušnir

**Vardan Vardanovitš Kušnir** (22. marraskuuta 1969 – 24. heinäkuuta 2005) oli American Language Centerin johtaja ja Venäjän suurin roskapostittaja. Kušnir käytti sähköpostin lisäksi myös muita pikaviestimiä mainostamiseen.

Sunnuntaina 24. heinäkuuta 2005 hänet löydettiin asunnostaan Moskovasta kuolleena useisiin päähän kohdistuneisiin iskuihin. Hän oli tällöin 35-vuotias.

## Aiheesta muualla
The Sleazy Life and Nasty Death of Russia’s Spam King (Wired)
Savi

**Savi** on kivennäismaalaji, jonka pääaineksena on hyvin hienojakoinen mineraalihiukkasmassa (*saves).* Savi on syntynyt, kun jäätikön sulamisvedet kuljettivat mereen osan jään sisällä olleesta maa-aineksesta. Karkeimmat ainekset laskeutuivat pohjaan nopeimmin ja hieno aines kulkeutui jään reunasta etäämmälle. 

Suomessa esimerkiksi Etelä-Suomen rannikkoalueella on laajoja savitasankoja ja Pohjanmaan rannikkoalueella jokialueitten maaperä on usein savea.

## Koostumus
Savi koostuu rakeista, joiden läpimitta on 0,002 millimetriä tai sitäkin vähemmän. Hienorakeiset ainekset antavat savelle ominaisia fysikaalisia ominaisuuksia. Savi imee itseensä liuenneita aineita ja kaasuja sekä niiden lisäksi myös muun muassa alkalisuoloja, joista kaliumsuolat ovat kasvien ravinnesuoloina tärkeitä. Saven kemialliselle koostumukselle ominaista on alumiinioksidin suuri määrä, kun taas piioksidia siinä on hiesuun ja hiekkaan verrattuna vähän.

### Suolasavi
Suolasavi on runsaasti suoloja sisältävää savea. Tavallisinta on natriumkloridin eli ruokasuolan esiintyminen saven seassa. Suolasavea muodostuu kahdella tavalla. Suolajärvissä sitä syntyy, kun veden haihtuminen aiheuttaa suolojen rikastumista ja ne sekoittuvat jokien tuomaan lietteeseen. Aro- ja aavikkoseuduilla suolasavea muodostuu, kun maakerroksissa olevan saven sisältämä pohjavesi haihtuu ja sen suolat kiteytyvät saven sekaan. Suolasaven laajempi lähikäsite on suolamaa.

### Urpasavi
Urpasavi on savea, joka on hyvin liejupitoista ja kuivuu palasiksi.

## Synty
Savea on Pohjoismaissa syntytavaltaan kahta erilaista: kerrallista ja jääkauden jälkeistä. Kerrallinen savi on syntynyt jääkautisten jäätikköjokien tuomasta lietteestä ja sitä on Euroopassa tyypillisesti Suomessa ja Ruotsissa. Se muodostaa laajoja laaksosavikkoja. Niiden karkeampi kerros on muodostunut kesällä ja hienompi talvella, joten jokaiseen vuosikertaan kuuluu yksi karkea ja yksi hieno kerros. Näiden kerrosten avulla on selvitettävissä esimerkiksi koko jäätikön reunan perääntyminen. Jääkauden jälkeinen harmaa savi on syntynyt lietteestä, jota joet ovat tuoneet meren ja järvien rannoille (*ancylus-* ja *litorinasavi*).

## Käyttö
Savesta voidaan dreijaamalla valmistaa keraamisia käyttö- ja koriste-esineitä, kuten kulhoja, mukeja ja maljakoita. Savea polttamalla ja kuivaamalla saadaan tiiltä. Savilaatujen väri vaihtelee punaisesta harmaaseen; esimerkiksi punasavesta tehty punainen tiili saa värinsä saven suuresta rautapitoisuudesta. Punertavuuden aste riippuu polttolämpötilan korkeudesta, joka tyypillisesti vaihtelee 1&nbsp;220–1&nbsp;300 °C välillä. 

## Katso myös
* Bentoniitti
* Bolus
* Gumbosavi
* Keraami
* Keramiikka
* Luettelo mineraaleista
* Metallisavi
* Paperisavi
* Plastoliini
* Savimineraali
* Savitiili
* Savirakentaminen

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Savi ja siltti Geologia.fi.
* Savea. Kuva, 19.07.1939, nro 15, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot.