open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Roope Hormi

**Roope (Robert) Hormi**, sukunimi vuoteen 1912 *Malin* (15. lokakuuta 1882 Käkisalmi – 3. elokuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja toimitusjohtaja.

Hormin vanhemmat olivat tullipäällysmies Antti Malin ja Maria Paganus. Hän pääsi ylioppilaaksi 1904 Sortavalan reaalilyseosta ja suoritti insinööritutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1908. Hormi teki tieteellsitä tutkimusta kemian alalla 1908–1909 ja hän toimi professori Gustaf Kompan assistenttina. Hän teki opintomatkoja useisiin Euroopan maihin ja Venäjälle vuosina 1912–1930.

Hormi oli Ab Simpeleen tehtaiden käyttöinsinöörinä 1909–1912, Kajaanin Puutavaraliike Oy:n teknillisenä johtajana ja yli-insinöörinä 1912–1921 ja Jämsänkosken teollisuuslaitosten isännöitsijänä 1921–1924. Hän oli Suomalainen Puuliike Oy:n toimitusjohtajana 1924–1930, Soanlahden kaoliiniesiintymää hyödyntäneen Suomen Kaoliini Oy:n toimitusjohtajana vuodesta 1933 ja Valtion Ruutitehtaan (Vihtavuoren ruutitehdas) toimitusjohtajana vuodesta 1935 alkaen. Hän oli muun muassa Rikkihappo- ja Superfosfaattitehtaat Oy:n johtokunnan varapuheenjohtajana, Outokummun kaivoksen johtokunnan puheenjohtajana 1926–1929 ja toimi vuodesta 1933 alkaen taloudellisen puolustusneuvoston teollisuusjaoston sihteerinä. 

Hormi oli Kajaanin rahatoimikamarin jäsenenä 1919–1921 ja Kajaanin suojeluskunnan ja -piiriesikunnan jäsenenä 1918–1921. Hän viljeli myös omistamiaan maatiloja ja viimeksi hän omisti vuodesta 1931 alkaen Toppjoen kartanon Angelniemellä.

Roope Hormi oli naimisissa vuodesta 1909 Hellin Saima Niemisen kanssa.

## Lähteet
Siniselkätangara

**Siniselkätangara** (*Pipraeidea melanonota*) on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan laajalta alueelta Etelä-Amerikasta.

## Koko ja ulkonäkö
Siniselkätangara voi kasvaa noin 14 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat pääosin toisiaan ulkonäöltään. Siniselkätangaran pää, selkä ja siivet ovat väriltään siniset. Silmiä ympäröi musta naamio. Lajin kurkku, rinta ja vatsa ovat kellertävät. Naaras muistuttaa ulkonäöltään koirasta, mutta ei ole väritykseltään yhtä kirkas ja on erityisesti selästään ruskehtavampi.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Siniselkätangaran levinneisyysalue on kaksiosainen. Sitä tavataan länsiosista Venezuelasta Argentiinaan ulottuvalta alueelta ja lisäksi Brasilian kaakkoisosasta, Uruguaysta ja Paraguaysta. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja pensaikot sekä metsien reunamaat. Useimmiten siniselkätangara liikkuu yksin tai pareittain. Siniselkätangaran ravintoa ovat hyonteiset ja useat hedelmät. Pesänsä lintu rakentaa puihin päällyskasvien kätköihin.

## Lähteet
Koosa paisjärv

**Koosa paisjärv** on Virossa Tartumaalla Peipsiäären kunnan Koosan kylässä sijaitseva patolampi.

## Maantietoa
Patolampi on 320 metriä pitkä, 50 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Se sijaitsee keskellä Koosan kylää ja se on ilmeisesti rakennettu Koosa ojaan kaivamalla sen uomaan reunoja leveämmiksi ja nostamalla kaivantoon vesi patoamalla se maapadolla. Kylätie ylittää Koosa ojan patoa pitkin. Patolammen voi ylittää myös sen keskellä sijaitsevaa kävelysiltaa pitkin. Myös yläpuolisessa ojassa on lyhyt silta. Padon itäpuolella sijaitsee vesimylly tai voimala .

## Vesistösuhteita
Koosa paisjärv kuuluu Koosa jõen valuma-alueeseen, jossa sen lasku-uoma Koosa oja on Kargaja jõen sivuhaara. Kargaja jõgi yhtyy Emajõe-Suursoolla Koosa jõgeen. Lampeen ei tule ympäristöstä muita ojia, joten lammen valuma-alueen pinta-ala 12 neliökilometriä muodostuu yksinomaan Koosa ojan latva-alueista. Koosa jõgi laskee Peipsijärven pohjoisosan länsirantaan. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

## Huomautuksia

## Lähteet
Samu Koskenkorva

**Samu Valtteri Koskenkorva** (s. 11. toukokuuta 2001 Oulu) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa Suomi-sarjajoukkue Laser HT:tä.

## Ura
### Seuraura
Koskenkorva on Oulun Kärppien kasvatti. Hän pelasi juniorina myös Kiekko-Laserissa, josta Koskenkorva palasi takaisin Kärppiin C-juniorikaudella 2015–2016. Kaudella 2016–2017 hän toimi joukkueensa kapteenina. Koskenkorva jakoi tehoilla 8+18=26 koko C-nuorten SM-karsintojen puolustajien pistepörssin voiton TPS:n Nikolas Ketosen kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa ja Koskenkorva valittiin sarjan tähdistökentälliseen. Kaudella 2017–2018 hän toimi Kärppien B-nuorten varakapteenina. Koskenkorva voitti B-nuorten SM-pronssia. Hän pelasi osan kaudestaan myös A-nuorissa, jossa Koskenkorva voitti hopeaa. Kauden 2018–2019 päätteeksi hän voitti A-nuorten Suomen-mestaruuden. Kaudella 2019–2020 Koskenkorva edusti Kärppiä myös Junior Club World Cupissa, joka päättyi pronssiin.

Kaudella 2020–2021 Koskenkorva nousi Kärppien U20-joukkueen kapteeniksi. Hän jakoi pudotuspeleissä joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Joona Mourujärven kanssa lukemalla +6. Koskenkorva debytoi kauden aikana myös SM-liigassa. Hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen liigaottelunsa 4. marraskuuta 2020 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan, kun Kärppien puolustuksesta oli sivussa Shaun Heshka ja Libor Šulák sekä alle 20-vuotiaiden maajoukkueen mukana olleet Topi Niemelä ja Kasper Puutio. Koskenkorva merkittiin joukkueen seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 4.55 minuuttia.

Koskenkorva siirtyi kaudeksi 2021–2022 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kokkolan Hermekseen. Hän pelasi tulokaskautensa aikana 49 runkosarjaottelua tehopistein 1+13=14 ja kaksi playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Koskenkorva pelasi myös neljä Suomen Cupin ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Toukokuussa 2022 hän teki Hermeksen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen, kuten taas toukokuussa 2023.

Koskenkorva siirtyi kaudeksi 2024–2025 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kajaanin Hokkiin. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi.

Kaudeksi 2025–2026 Koskenkorva siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Suomi-sarjajoukkue Laser HT:hen.

### Maajoukkueura
Koskenkorva pelasi alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2018. Hän osallistui myös alle 18-vuotiaiden MM-leiriryhmään vuoden 2019 turnaukseen, mutta Koskenkorva putosi kuitenkin viimeisten joukossa Suomen lopullisesta kisajoukkueesta. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2017. Yhteensä Koskenkorva on pelannut yhdeksän nuorten ja 45 poikien maaottelua.

## Muuta
Koskenkorvan isoveli Jesse pelaa hyökkääjänä Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla DEL2-liigan EV Landshutissa. Veljesten isä Jarmo Koskenkorva pelasi hyökkääjänä alemmilla sarjatasoilla ja heidän setänsä Kimmo Koskenkorva pelasi omalla urallaan pudotuspelit mukaan lukien yhteensä 694 SM-liigaottelua sekä kaksi kautta Ruotsissa.

Samu Koskenkorva valmistui ylioppilaaksi Kastellin urheilulukiosta syksyllä 2020.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Remoulade

**Remoulade** on muun muassa yrteillä maustettu kylmä majoneesikastike. Sen ainesosiin kuuluvat ruokaöljy, etikka tai sitruunamehu, munankeltuainen ja sinappi. Yleisimmin käytetyt yrtit ja makua tuovat ainesosat ovat persilja, kirveli, rakuuna, kapris sekä maustekurkku. Remoulade on lähtöisin Ranskasta. Lisäksi se on yleinen tanskalaisessa, saksalaisessa, ruotsalaisessa, norjalaisessa ja puolalaisessa keittiössä. 

Remouladella maustetaan usein paneroituja kalaruokia, joitain liharuokia ja keitettyjä kananmunia. Sitä voidaan käyttää myös erilaisissa voileivissä ja sämpylöissä. Joskus sen ainesosana käytetään esimerkiksi porkkanaa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Remoulade-kastike - Kylmä majoneesikastike
Alpine Formula 1 -sarjassa

**BWT Alpine F1 Team** on Groupe Renault’n Formula 1 -talli.

Nimenvaihdoksen lisäksi tallin organisaatio uudistui kaudelle , kun Renault’n pitkäaikainen tallipäällikkö Cyril Abiteboul erosi tehtävästään tammikuussa 2021 ja hänen tilalleen valittiin MotoGP-luokassa Yamahalla ja Suzukilla vaikuttanut tallipäällikkö Davide Brivio ja uudeksi toimitusjohtajaksi Laurent Rossi. Tallin ensimmäinen kilpailu Bahrainissa päättyi Fernando Alonson keskeyttäessä jarruvikaan ja Esteban Ocon jäi ilman pisteitä kolaroituaan Sebastian Vettelin kanssa. Emilia-Romagnan osakilpailussa molemmat kuljettajat ajoivat pisteille, kun Alfa Romeo Racingin Kimi Räikkönen sai aikarangaistuksen. Myös Portugalin osakilpailussa molemmat kuljettajat ajoivat pisteille. Unkarin GP:ssä talli saavutti ensimmäisen palkintosijansa, kun Esteban Ocon ajoi kilpailun voittoon. Qatarin GP:ssä Alonso ajoi tallin toisen palkintosijan. Talli saavutti yhteensä 155 pistettä sijoittuen valmistajien sarjan viidenneksi.

## Formula 1 -tulokset

### Saavutukset

**Voitot**

**Paalupaikat**

**Nopeimmat kierrokset**

**Palkintokorokesijat**

## Kuljettajat
* Fernando Alonso (2021–2022)
* Esteban Ocon (2021–2024)
* **[[Pierre Gasly]]** (2023–)
* Jack Doohan (2024-2025)
* **[[Franco Colapinto]]** (2025-)

## Lähteet
Tivolit

**Tivolit** on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Behmin kappale, joka julkaistiin singlenä Warner Music Finlandin kautta 13. maaliskuuta 2020. Se nousi korkeimmillaan Suomen virallisen singlelistan sijalle kaksi.

”Tivolit” kertoo risteyskohdasta suhteessa, jolla ei ole tulevaisuutta, vaikka laulun kertoja tahtoo itselleen uskotella että sellainen olisi.

## Lähteet
Frida (kappale)

**Frida** on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Behmin kappale, joka julkaistiin singlenä Warner Music Finlandin kautta 10. heinäkuuta 2020. Se nousi Suomen virallisen singlelistan ykköseksi.

Kappale kertoo eron käsittelemisestä parisuhteen päätyttyä. ”Frida” on laulu luopumisesta ja sen hyväksymisestä. Laulun nimi on viittaus meksikolaiseen taidemaalari Frida Kahloon.

## Lähteet
Ariana Rockefeller

**Ariana Rockefeller** (s. 26. toukokuuta 1982 Cambridge, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muotisuunnittelija ja amatööriesteratsastaja. Hänen isoisoisänsä oli Standard Oilin perustaja John D. Rockefeller.
Juutalaisarabia

**Juutalaisarabia** on arabimaailmassa asuneiden juutalaisten käyttämää arabian kielen muotoa. Siinä on muiden juutalaiskielten tavoin sanastoa ja kielioppia myös hepreasta ja arameasta, ja sitä kirjoitetaan heprealaisella kirjaimistolla, johon on kuitenkin lisätty diakriittisia merkkejä arabialaisesta kirjaimistosta.

Lähi-idän juutalaiset puhuivat arameaa 900-luvun alun tuntumaan asti, jolloin arabia syrjäytti sen. Varhaisimmat tunnetut heprealaisella kirjaimistolla kirjoitetut juutalaisarabiankieliset tekstit ovat 800-luvulta. Nykyisin arabimaailmassa elävien juutalaisten määrä on hyvin vähäinen ja juutalaisarabia on kuoleva kieli.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
August Artur Jusélius

**August Artur Jusélius** (28. huhtikuuta 1857 Karuna – 16. elokuuta 1925 Turku) oli suomalainen pankinjohtaja, tuomari ja valtiopäivämies.  

## Henkilöhistoria
Juséliuksen vanhemmat olivat kappalainen August Gabriel Jusélius ja Kristina Magdalena Dickman ja puoliso vuodesta 1888 Anna Elise Jusélius. Hän tuli ylioppilaaksi 1873, suoritti oikeustutkinnon 1880 ja sai varatuomarin arvon 1882. Auskultantti Turun hovioikeudessa Jusélius oli vuodesta 1980, kanslisti vuodesta 1886, ylimääräinen viskaali 1889, notaari vuodesta 1890 ja asessori vuodesta 1896. Sortovuosien aikana hän oli virastaan erotettu 1903–1907. Jusélius tuli takaisin tuomioistuimeen asessoriksi ja sitten hovioikeudenneuvokseksi 1907–1913 ja uudelleen 1918–1925. Vuonna 1918 hänestä tuli myös valtiorikosylioikeuden jäsen. Turun kaupunginvaltuuston sihteerinä Jusélius toimi 1882–1892 ja oli valtuuston jäsen 1905–1907 sekä 1916–1918. Vuosisadan vaihteessa 1903–1907 hän toimi kahteen otteeseen Pohjoismaiden Osakepankin Porin ja Turun konttoreiden johtajana. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä. Valtiopäivillä Jusélius edusti porvarissäädyssä Naantalia 1897, Helsinkiä 1900 ja Turkua 1904–1905 sekä 1905–1906.

Juristi, valtiopäivämies ja Turun kunnallispormestari August Ferdinand Juselius oli August Artur Juséliuksen veli.

## Julkaisuja
* *Asetus työväen tapaturmavakuutuksesta annettu elokuun 18 p:nä 1917 sekä lyhyt historiikki, selostus ja asialuettelo*, 1918, Jon Hartman ja August Jusélius

## Lähteet
Prosauropodit

**Prosauropodit** olivat varhaisia sauropodien kasvinsyöjäsukulaisia, jotka kehittyivät triaskaudella pienistä lihansyöjädinosauruksista. Ne kasvoivat kookkaamiksi ja raskaammiksi ja niille kehittyi pitkä kaula ja vahvat takajalat, joten ne ylettyivät korkeisiin oksiin. Niiden käsissä oli sormet ja peukalo. Prosauropodeilla oli valtava kynnellinen peukalo, jolla ne tonkivat kasveja. Prosauropodeilla oli korkea kuono ja pitkät kapeat leuat. Pienet, lehden muotoiset hampaat  pystyivät hyvin sitkeisiin varsiin.
Seututie 536

**Seututie 536** on Pohjois-Savossa kulkeva seututie. Tie kulkee Kuopion Vehmersalmelta Leppävirran Konnuslahteen. Tien kunto on pääosin tyydyttävä. Seututie 536 ylittää Saimaan Vänskänselän Vehmersalmen siltaa pitkin.

## Reitti ja tieyhteydet
* Vehmersalmi (st 539 ja yt 5371 sekä yt 16401)
* Vuorilahti (yt 16407)
* Räsälä (yt 5370)
* Heinämäki (yt 16402)
* Tuppurinmäki (yt 16398)
* Kanteleenjärvi (yt 16359)
* Konnuslahti (yt 16357, yt 16393 ja st 534)

## Lähteet
Otlenoi

**Otlenoi** () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Propontisen Vähän-Aasian alueella nykyisessä Turkissa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.

Myöskään Otlenoin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Se oli olemassa ainakin klassisella kaudella. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Tulkinta perustuu lähinnä siihen, että Otlenoi kuului 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa muutaman kerran vuosien 425/424–415/414 eaa. välillä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Otlenos* ().

## Lähteet
Pistasos

**Pistasos** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, ei edes sitä sijaitsiko se antiikin aikana Khalkidikeksi kutsutulla alueella vai muulla alueella Khalkidikesta nimensä saaneella nykyisellä Chalkidikín niemimaalla.

Myöskään Pistasoksen historiasta ei tiedetä käytännössä mitään. Kaupungin arvellaan olleen olemassa poliksena ainakin suuren klassista kautta ja mahdollisesti vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Pistasos kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa yhden kerran vuonna 434/433 eaa.

Pistasoksen on ehdotettu olleen sama kaupunki kuin Istasos, josta siitäkin tiedetään vain vähän.

## Lähteet
Stratonike (Akte)

**Stratonike** (, myös ; ) oli antiikin aikainen kaupunki Akten niemellä (nyk. Áthos) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Stratónin kylän paikalle.

## Maantiede

Stratoniken sijainti oli aiemmin epäselvä. Kaupungin mainitsee lähinnä Klaudios Ptolemaios, joka sijoitti sen Singitikoslahdelle eli Akten niemen länsirannikolle. Erään teorian mukaan tässä olisi tapahtunut sama virhe kuin Akanthoksen tapauksessa, jonka hän sijoitti virheellisesti Akten väärällä puolelle. Näin Stratonike olisi voinut myös sijaita niemen itärannikolla eli nykyisen Ierissóksenlahden puolella. Sekä kaupungin nimen että arkeologisten löydösten perusteella kaupunki on sijoitettu kyseiselle rannikolle nykyisen Stratónin kylän paikalle. Kaupungin nimi vaikuttaa säilyneen myös läheisen, enemmän sisämaassa sijaitsevan Stratoníkin kylän nimessä.

## Historia

Stratoniken historiasta ei tiedetä juuri mitään. Sen nimen arvellaan tulevan Perdikkaan sisaresta Stratonikesta. Seudulla on harjoitettu pitkään kaivostoimintaa, ja tämä on alkanut viimeistään noin 600 eaa. Myös antiikin aikaisen kaupungin perustaminen voi liittyä siihen.

Nykyisessä Stratónissa on suoritettu arkeologisia kaivauksia ainakin vuonna 1962.

## Rakennukset ja löydökset

Kaupunkiin liittyen on tehty joitakin yksittäisiä rakennuslöytöjä. Merkittävin on heroon, joka on ajoitettu ensimmäiselle vuosisadalle eaa. Sen koko on noin 10 × 6 metriä, ja sen seiniä on säilynyt noin 0,8 metrin korkeudelta. Rakennus koostui päähuoneesta, jonka koko oli noin 5 × 5,5 metriä, ja vestibyylistä kooltaan noin 5 × 3 metriä. Rakennuksen sisältä on löydetty muun muassa sarkofagi ja veistoksia. Kaupungin hautausmaita on löydetty nykyisen kylän eteläpuolelta.

Kaupungista tehtyjä esinelöytöjä on Polýgyroksen arkeologisessa museossa. Tunnetuin löydöksistä on Isis-Tykheksi oletettu naishahmoinen marmoriveistos, joka on ajoitettu varhaiselle roomalaiselle kaudelle.

## Lähteet
Stratonike (mytologia)

**Stratonike** (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa usean hahmon nimi:

* Stratonike, Eurytoksen äiti
* Stratonike, Thespioksen ja Megameden tytär
* Stratonike, Pleuronin ja Ksanthippen tytär
* Stratonike, Pomandroksen äiti.

## Katso myös

* Stratonike, muita merkityksiä
Stratonikeia

**Stratonikeia** (, ) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin paikkoihin:

* Stratonikeia eli Stratonike, kaupunki Kaariassa
* Stratonikeia eli Stratonike, kaupunki Lyydiassa
* Stratonike eli Stratonikeia, kaupunki Akten niemellä nykyisellä Chalkidikílla Kreikassa

## Katso myös

* Stratonike, useita merkityksiä
Antonín Máša

**Antonín Máša** (22. heinäkuuta 1935 – 4. lokakuuta 2001) oli tšekkiläinen elokuvaohjaaja ja elokuvakäsikirjoittaja. Hän aloitti uransa käsikirjoittamalla useita 1960-luvun tšekkoslovakialaisen elokuvan uuden aallon elokuvia ennen ryhtymistään ohjaajaksi.

Máša kirjoitti jo Prahan televisio- ja elokuvakoulussa FAMUssa käsikirjoituksen Ewald Schormin lyhytelokuvaan. Heidän yhteistyönsä jatkui, kun Máša siirtyi valmistuttuaan dramaturgiksi Barrandov-studioille. Máša kirjoitti käsikirjoituksen Schormin esikoisohjaukseen *Arkipäivän rohkeutta* (1963). Hän käsikirjoitti kaksi muutakin elokuvaa ja toimi dramaturgina ennen ryhtymistään ohjaajaksi. Máša itse kommentoi, että ohjaajalla oli kaikki valta muokata käsikirjoitusta, joten ainoa tapa säilyttää kontrolli lopputulokseen oli ryhtyä ohjaajaksi. Ewald toimi vielä myöhemminkin varsinkin dramaturgina myös muiden ohjaajien elokuvissa.

Mášan esikoisohjaus, yhdessä kokeneen kuvaajan Juri Čuříkin kanssa ohjattu *Bloudění* (1965), kertoo tarinan nuoresta, joka kapinoi isäänsä vastaan. Hänen toisen ohjauksensa *Hotel pro cizine* (1967) on velkaa Alain Resnaisin Viime vuonna Marienbadissa -elokuvan tarkoituksellisen kerrokselliselle kerronnalle. Kun poliittinen tilanne kiristyi ja taiteellinen liikkumavara kapeni Prahan kevään päätyttyä Neuvostoliiton miehitykseen, Máša erotettiin Barrandov-studioilta yhdessä esimerkiksi Jan Němecin, Ewald Schormin ja Vera Chytilován kanssa. Heitä pidettiin ”parantumattomina”. Hän ohjasi 1970-luvulla kaksi elokuvaa, mutta ei juurikaan saanut mahdollisuuksia tehdä elokuvia. Máša palasi kuitenkin vielä uudestaan ohjaajaksi juuri ennen samettivallankumousta. Hän ohjasi ja käsikirjoitti vielä kaksi elokuvaa, joiden aihe oli pitkälle omaelämänkerrallinen. Molempien päähenkilö oli taiteilija.

## Valikoitu filmografia
* *Arkipäivän rohkeutta* (1963) - Käsikirjoitus
* *Místo v houfu*  (1964) - Käsikirjoitus
* *Bloudění* (1965) - Käsikirjoitus ja ohjaus
* *Hotel pro cizine* (1967) - Käsikirjoitus ja ohjaus
* *Ohlédnutí* (1968) - Käsikirjoitus ja ohjaus
* *Rodeo* (1972) - Käsikirjoitus ja ohjaus
* *Proč nevěřit na zázraky* (1977) - Käsikirjoitus ja ohjaus
* *Skřivánčí ticho* (1989) - Käsikirjoitus ja ohjaus
* *Byli jsme to my?* (1990) - Käsikirjoitus ja ohjaus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Antonín Máša Tšekin elokuva-arkistossa.
Olofyksos

**Olofyksos** (, harvemmin ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Akten niemellä (nyk. Áthos) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijoitetaan niemen itärannikolle Athoksen munkkivaltion alueelle.

## Maantiede
Olofyksos sijaitsi Akten niemellä, joka nykyisin tunnetaan nimellä Áthos ja joka on Chalkidikín niemimaan kolmesta niemestä itäisin. Antiikin aikana Aktea ei vielä luettu Khalkidiken alueeseen, josta koko niemimaa on myöhemmin saanut nimensä, vaan se luettiin yleisemmin vain osaksi Traakiaa. Kaupungin tarkasta paikasta on ollut erilaisia teorioita: se on sijoitettu lähelle sekä nykyistä Vatopédin luostaria että Ivíronin luostaria, ja lisäksi aiemmin paikaksi on ehdotettu myös Chilandárin luostarin Arsanáa.

Olofyksoksen kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pieni, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. Samalla rannikolla luoteeseen sijaitsi Dionin kaupunki.

## Historia
Olofyksoksen historiasta tiedetään vain vähän. Strabonin mukaan sen alkuperäisiä asukkaita olivat Lemnokselta tulleet pelasgit. Thukydideen mukaan kaupungin väestö koostui klassisella kaudella osaksi kreikkalaisista ja osaksi sen ei-kreikkalaisesta pelasgisesta alkuperäisväestöstä, ja se oli kaksikielinen. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä *Olofykhsios* () tai *Olofykhsios ekhs Atho* ().

Kaupungin tiedetään olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja oletettavasti vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Olofyksos kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuodesta 454/453 eaa. lähtien. Se kapinoi Ateenaa vastaan vuonna 424/423 eaa. Brasidaan yllytyksestä. Kaupunki löi omaa pronssirahaa ainakin noin vuonna 350 eaa.

## Rakennukset ja löydökset
Kaupungin paikkaa ei ole varmistettu arkeologisesti, eivätkä kaivaukset luostarivaltion alueella ole mahdollisia. Chilandárin Arsanásta on löydetty antiikin aikaista aallonmurtajaa, joka voi liittyä Olofyksokseen tai johonkin toiseen kaupunkiin.

## Lähteet
Thyssos

**Thyssos** ( tai , ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Akten niemellä (nyk. Áthos) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijoitetaan niemen länsirannikolle Athoksen munkkivaltion alueelle.

## Maantiede
Thyssos sijaitsi Akten niemellä, joka nykyisin tunnetaan nimellä Áthos ja joka on Chalkidikín niemimaan kolmesta niemestä itäisin. Antiikin aikana Aktea ei vielä luettu Khalkidiken alueeseen, josta koko niemimaa on myöhemmin saanut nimensä, vaan se luettiin yleisemmin vain osaksi Traakiaa. Kaupungin tarkasta sijainnista on ollut erilaisia teorioita: yleensä se sijoitetaan niemen länsirannikolle nykyiseen Skála Zográfouhun Konstamonítoksen luostarin ja Zográfoksen luostarin välille, tai joskus hiemen enemmän kaakkoon lähemmäksi Docheiárioksen luostaria. Joskus sen paikaksi mainitaan tosin nykyisen Vatopédin luostarin ympäristö tai Pantokrátorin luostarin seutu, mutta näissä tapauksissa se olisi sijainnut niemen itärannikolla.

Thyssoksen kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.

## Historia
Thyssoksen historiasta tiedetään vain vähän. Strabonin mukaan sen alkuperäiset asukkaat olivat Lemnokselta tulleita pelasgeja. Thukydideen mukaan kaupungin väestö koostui myöhemmin klassisella kaudella osaksi kreikkalaisista ja osaksi sen ei-kreikkalaisesta pelasgisesta alkuperäisväestöstä, ja sen väestö oli kaksikielistä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Thyssios* ().

Kaupungin tiedetään olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Thyssos kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 454/453–429/428 eaa. Se kapinoi Ateenaa vastaan vuonna 424/423 eaa. Brasidaan yllytyksestä. Se mainitaan Ateenan liittolaisena kuitenkin jälleen vuonna 421 eaa., jolloin Dion valtasi sen

## Rakennukset ja löydökset
Kaupungin paikkaa ei ole varmistettu arkeologisesti, eivätkä kaivaukset luostarivaltion alueella ole mahdollisia.

## Lähteet
Tereia

**Tereia** ( tai , ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Propontisen Vähän-Aasian alueella nykyisessä Turkissa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.

Antiikin kirjallisten lähteiden perusteella Tereia sijaitsi itään Kyzikoksesta lähellä Myrleiaa. Näin se on mitä ilmeisimmin eri paikka kuin Homeroksen ja Strabonin mainitsema Tereia, joka oli vuori Kyzikoksen länsipuolella.

Myös kaupungin historiasta tiedetään vain vähän. Se oli olemassa ainakin klassisella kaudella. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Kaupunki on tulkittu polikseksi lähinnä siksi, että se kuului 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, tai ainakin se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 425/424 ja 422/421 eaa.

## Lähteet
Reema Lagoo

**Reema Lagoo** (oik. **Nayan Bhadbhade**; 21. kesäkuuta 1958 Bombay – 18. toukokuuta 2017 Mumbai) oli intialainen näyttelijä. Hän näytteli hindin- ja marathinkielisissä elokuvissa sekä televisiossa ja teatterissa. Hänet tunnettiin parhaiten äidillisistä rooleistaan.

Lagoo kuoli sydänkohtaukseen 58-vuotiaana.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Kanadan ja Yhdysvaltain raja

**Kanadan ja Yhdysvaltain raja** () on kokonaispituudeltaan maailman pisin kahden maan välinen raja. Kazakstanin ja Venäjän raja tosin on maailman pisin yhtäjaksoinen maaraja.

Maaraja, mukaan lukien Suurten järvien, Atlantin ja Tyynenmeren rannikot, on  pitkä, josta  on Alaskan raja Brittiläisen Kolumbian ja Yukonin kanssa. Maiden välisen rajan kautta tapahtuvan laillisen kulun valvonnasta vastaavat virastot ovat Kanadan rajapalvelutoimisto (Canada Border Services Agency, CBSA) ja Yhdysvaltain tulli- ja rajavartiolaitos (U.S. Customs and Border Protection, CBP).

## Rajan pituus alueittain

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Skierniewicen piirikunta

**Skierniewicen piirikunta** () on Puolan piirikunta Łódźin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 38&nbsp;174. Piirikunta on jaettu yhdeksään maalaiskuntaan, jotka ovat Bolimów, Głuchów, Godzianów, Kowiesy, Lipce Reymontowskie, Maków, Nowy Kawęczyn, Skierniewice sekä Słupia.

Skierniewicen piirikunnan pinta-alasta 21,9 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Skierniewicen piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 3,6 prosenttia.

Vuoden 2019 lopussa Skierniewicen piirikunnassa oli 38&nbsp;174 asukasta, joista 50,3 prosenttia naispuolisia ja 49,7 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 38&nbsp;262 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 36&nbsp;423 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 19,2 prosenttia, työikäisten 59,9 prosenttia ja eläkeikäisten 20,9 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,2 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 389 lasta.

## Lähteet
Uranopolis

**Uranopolis** ( tai *Ouranopolis*, myös  tai *Ouranoupolis*; ) oli antiikin aikainen kaupunki Akten eli Athoksen niemellä nykyisin Chalkidikína tunnetulla niemimaalla Kreikassa.

## Maantiede

Uranopoliin kaupunki sijaitsi Akten eli Athoksen niemellä lähellä sen kapeinta kohtaa. Kaupunki sijoitetaan nykyisen Néa Ródan kylän tienoille. Kaupungin lähellä sijaitsi persialaissotien aikaan vuonna 480 eaa. kaivettu niin kutsuttu Kserkseen kanava.

## Historia

Uranopolis, suomeksi ”Taivaan kaupunki”, perustettiin hellenistisen kauden alussa vuonna 315 eaa. Sen perustaja oli Aleksarkhos, Makedonian kuningas Kassandroksen veli. Koska Plinius vanhempi mainitsee Uranopoliin mutta ei Sanea, joka sijaitsi myös Akten niemellä, on päätelty, että Uranopolis olisi perustettu Sanen paikalle ja korvannut sen. Muutoin kaupungin historiasta ei tiedetä mitään.

Nykyinen Ouranoúpolin kylä on perinyt nimensä kaupungista, vaikka sijaitseekin jonkin verran eri paikassa, etelämpänä niemen länsirannikolla.

## Rakennukset ja löydökset

Kaupungista on vain vähän arkeologisia löytöjä. Merkittävin arkeologinen kohde ovat pyhäkön jäänteet, jotka sijaitsevat Néa Ródan lounaispuolella. Arkeologinen kohde tunnetaan sekä nimellä Uranopolin pyhäkkö että Néa Ródan pyhäkkö. Pyhäkkö ajoittuu myöhäiseltä arkaaiselta kaudelta 500-luvun eaa. lopulta hellenistiselle kaudelle 100-luvulle eaa. Näin se on ollut olemassa sekä Sanen että Uranopoliin kaupungin aikana. Esinelöytöihin lukeutuvat siivekkäitä Nike-jumalattaria esittävät terrakottapatsaat. Paikan kaivaukset suoritettiin vuonna 1999. Seudulta on löydetty myös hellenistiselle kaudelle ajoittuvan talon jäänteet, roomalaisaikainen hauta 200-luvulta jaa. sekä muun muassa öljylamppuja ja rahoja.

Vuonna 2020 suoritetuissa tutkimuksissa on havaittu, että nykyisen Ouranoúpolin kylän ja Drénian saaren välillä on ollut antiikin aikana kannas, jolla on ollut asutusta. Jäänteitä on löydetty merenpohjasta noin 5–15 metrin syvyydestä. Yksi Drénian pienistä lähisaarista on edelleen nimeltään Ártemis, ja alueella on mahdollisesti ollut Artemiille omistettu pyhäkkö. Erään teorian mukaan kyseessä olisi antiikin Uranopoliin sijaista Akrothooin kaupunki, joka upposi Simplikioksen kautta säilyneen, alun perin Theofrastoksen antaman tiedon mukaan mereen maanjäristyksessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kharadros

**Kharadros** (, ) tai **Kharadrus** ( tai *Kharadrous*, ) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin paikkoihin:

* Kharadros eli Kharadra, kaupunki Epeiroksessa
* Kharadros eli Kharadrus, kaupunki Kilikiassa
* Kharadrus, kaupunki Akten niemellä nykyisellä Chalkidikílla
* Kharadros, useita jokia:
** Kharadros, Kefissoksen sivujoki Fokiissa lähellä Kharadran kaupunkia
** Kharadros, joki Epeiroksessa lähellä samannimistä kaupunkia
** Kharadros, joki Akhaiassa
** Kharadros, Inakhoksen sivujoki Argoliissa
** Kharadros, joki Messeniassa
** Kharadros (nyk. Vrasiátis), joki Kynuriassa

## Lähteet
Gyula Vargha

**Gyula Vargha** (4. marraskuuta 1853 Káva – 2. toukokuuta 1929 Budapest) oli unkarilainen taloustieteilijä ja runoilija. Hän on julkaissut muun muassa runokokoelman (1881) ja romanttisen runonäytelmän *A boszuló kard* ('Kostava kalpa', 1897) sekä kääntänyt unkariksi muun muassa Friedrich Schillerin ja Heinrich Heinen runoutta. Merkittävin Varghan taloustieteellisistä teoksista käsittelee Unkarin luotto-oloja ja luottolaitoksia (1896).

Varghan runon "Haave ja todellisuus" on suomentanut Toivo Lyy, ja se on julkaistu antologiassa *[[Unkarin lyyra]]* (Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1970).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Henrik Alfred Wahlforss

**Henrik Alfred "Fisken" Wahlforss** (8. huhtikuuta 1839 Kristiinankaupunki – 28. maaliskuuta 1899 Helsinki) oli suomalainen kemisti ja professori.

Wahlforssin vanhemmat olivat kauppias Erik Wahlforss ja Susanna Maria Holmudd. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan kymnaasista 1857 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1861, filosofian maisteriksi 1869 ja filosofian lisensiaatiksi 1878. Hän opiskeli kolmen vuoden ajan orgaanista ja teknillistä kemiaa 1861–1864 Zürichissä, Hannoverissa ja Friedrich Wöhlerin johdolla Göttingenissä. Hänen 1868 valmistunut väitöskirjansa *Bidrag till kännedomen af reten* oli ensimmäinen teknillisen kemian alan väitöskirja Suomessa. Myöhemmin Wahlforss opiskeli vielä Pietarissa Friedrich Konrad Beilsteinin laboratoriossa.

Wahlforss oli Helsingin yliopistossa kemian dosenttina 1868–1891. Hän oli vuorihallituksen vuori-insinöörinä 1872–1874 ja Polyteknillisen koulun ja opiston kemian opettajana vuodesta 1874 alkaen. Wahlforss sai professorin arvon 1889. Hän pani alulle vuonna 1899 valmistuneen Polyteknillisen opiston kemian laboratorion rakennushankkeen. Hän invalidisoitui 1896 liikenneonnettomuuden seurauksena ja kuoli vuonna 1899. Wahlforssin oppilaita olivat muun muassa Antti Antero ja Aleksander Lampén.

Wahlforss oli naimisissa Emilia Elisabet Långhjelmin kanssa. Heidän poikansa oli vuorineuvos Wilhelm Wahlforss.

## Julkaisuja
* *Bidrag till kännedomen af Retén*. 1868
* *Om bromtoluolklorid*. 1870

## Lähteet
Euro Hockey Tour 2020–2021

**[[Euro Hockey Tour]]in kausi 2020–2021** oli sarjan 25. kausi. Sarjassa pelasivat Suomen, Venäjän, Ruotsin ja Tšekin miesten jääkiekkomaajoukkueet.

## Kokonaispisteet

## Karjala-turnaus

## Channel One Cup

## Beijer Hockey Games

## Czech Hockey Games

## Aiheesta muualla
Kyhmyotsa

**Kyhmyotsa** eli **kyhmykirjoahven** (*Steatocranus casuarius*) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa vesissä elävä kalalaji.

## Koko ja ulkonäkö

Kyhmyotsa voi kasvaa korkeintaan kymmenen senttimetrin mittaiseksi. Lajilla on otsassaan suuri kyhmy.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Kyhmyotsaa tavataan Kongon tasavallasta ja Kongon demokraattisesta tasavallasta. Laji käyttää ravinnokseen pääasiassa leviä. Se munii yhden kudun aikana noin 20–150 mätimunaa. Kyhmyotsa elää noin 24–28 asteen lämpöisissä vesissä. Sopiva pH-arvo sille on 6–8 ja dH-arvo 5–19. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut kyhmyotsan elinvoimaiseksi lajiksi.

## Kalastus ja käyttö
Kyhmyotsaa pidetään sekä akvaariokalana että ruokakalana. Akvaariokalana lajia täytyy aina olla vähintään kaksi yksilöä vähintään 80 senttimetrin suuruisessa akvaariossa.

## Lähteet
Oga

**Oga** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Akitan prefektuurissa. Se käsittää Japaninmereen työntyvän Ogan niemimaan prefektuurin länsiosassa. Ogassa on 26&nbsp;321 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 241,09 neliökilometriä.

Nimi ”Oga” lienee peräisin emisheiltä, ja se esiintyy jo *[[Nihonshoki]]ssa*. Sengoku-kaudella alueelle perustettiin Wakimoton linna, ja sittemmin Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla se kehittyi osana Akitan daimiokuntaa. Nykyinen Ogan kaupunki syntyi vuonna 1954, kun Funagawa-minaton maaseutukaupunkiin liitettiin neljä Ogan niemimaan kyläkuntaa. Kaupungin keskusta sijaitsee Funagawassa, jolla on hyvä luonnonsatama. Sinne on sijoittunut kalastussataman lisäksi öljy- ja puuteollisuutta. Tärkeitä elinkeinoja ovat myös riisin, hedelmien ja tupakan viljely sekä *[[wakame]]*-merilevän ja merikorvien vesiviljely. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen yhdistettiin Wakamin maaseutukaupunki. 

Ogan niemimaan kauniit maisemat tekevät Ogasta suositun matkailukohteen. Osa kaupungin rannikkoalueista ja Kanpūvuori kuuluvat Ogan puolikansallispuistoon. Rannikolla sijaitsevat muun muassa Nyūdōzakin niemi, Toganlahti, Oga-onsenin kuuma lähde ja kolme Japanissa harvinaista maaria. Kaupungin kulttuuriperintöön kuuluu *[[namahage]]*-naamiorituaali, joka on otettu Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. Ogaa palvelee JR Higashi-Nihonin Oga-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Unsho-ji, Oga 20180630.jpg|Unshō-ji
Tiedosto:Traditional style Namahage in Shinzan distorict, Oga.jpg|Namahage-festivaali
Tiedosto:Nyudozaki Lighthouse 5.jpg|Nyūdōzakin majakka
Tiedosto:Oga Aquarium 20200118a.jpg|Ogan akvaario
Tiedosto:Ninomegata and Toga Bay from Hachibodai 20200906.jpg|Ninomegatajärvi ja Toganlahti


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Ternivuokko

**Ternivuokko** (*Anemone nemorosa* × *ranunculoides*) on valkovuokon (*Anemone nemorosa*) ja keltavuokon (*Anemone ranunculoides*) välinen risteymä. Ternivuokon kukat ovat väriltään kalvaankeltaisia ja sitä kasvaa kantalajiensa yhteisillä kasvupaikoilla.

Suomessa ternivuokko ei ole kovin yleinen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Ternivuokko (''Anemone nemorosa'' × ''ranunculoides'')
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Anemone nemorosa'' × ''ranunculoides'' – ternivuokko
Nitin Sawhney

**Nitin Sawhney** CBE (s. 1964 Dulwich, Lontoo) on brittiläinen lauluntekijä, DJ, multi-instrumentalisti, elokuvamusiikin säveltäjä, musiikkituottaja, näyttelijä ja käsikirjoittaja.

Sawhney opiskeli oikeustiedettä Liverpoolin yliopistossa, kunnes siirtyi Lontooseen. Siellä hän aloitti Sanjeev Bhaskarin kanssa komediaklubeilla esiintymisen. Kaksikko perusti *The Secret Asians* -radioshow'n, jonka pohjalta kehittyneen BBC:n *[[Krishna soikoon]]* -komediasarjan avainnäyttelijöihin Sanjeev Bhaskar myöhemmin kuului. Musiikkiuransa Sawhney aloitti James Taylor Quartetin kanssa soittamalla. Tämän jälkeen hän perusti oman Jazztones-yhtyeensä ja kokosi Tihai Trion Talvin Singhin kanssa ennen siirtymistään soolouralle, joka alkoi debyyttialbumin *Spirit Dance* julkaisulla artistin omalla levymerkillä vuonna 1993. Kuukausia myöhemmin Sawhney solmi levytyssopimuksen Outcaste Recordsin kanssa, ja vuonna 1995 ilmestyi albumi *Migration*. Sittemmin Sawhney on tehnyt lukuisia uusia albumeita ja tehnyt yhteistyötä muiden muassa Paul McCartneyn, A. R. Rahmanin sekä Stingin kanssa. Hän on tehnyt musiikin esimerkiksi Andy Serkisin elokuviin *[[Breathe (elokuva)|Breathe]]* (2017) ja *[[Mowgli (vuoden 2018 elokuva)|Mowgli]]* (2018).

Musiikissaan Sawhney, joka itse on punjabi, on yhdistänyt intialaisia aineksia jazziin, elektroniseen tanssimusiikkiin, R&B:iin ja rockiin. Hän osallistui Asian Underground -tyylin kehittämiseen. Sawhney on saanut useita kunniatohtorin arvoja, ja vuonna 2017 hänelle myönnettiin Ivor Novello -palkinnoissa tunnustus elinikäisistä saavutuksista. Vuodenvaihteessa 2018–2019 Sawhney sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajan arvon. Hän oli vuosia aiemmin kieltäytynyt ritarikunnan upseerin arvosta, mutta päätti tällä kertaa ottaa kunnianosoituksen vastaan, koska hänen sittemmin edesmennyt isänsä oli pitänyt aiempaa kieltäytymispäätöstä valitettavana. Komentajan arvosta kertoneen kirjeen saaminen oli osunut edesmenneen isän syntymäpäivälle, mikä oli ollut Sawhneylle merkityksellistä.

## Lähteet
Norjanruusu

**Norjanruusu** (*Rosa* ’Hurdal’) on *Rosa* Alba-ryhmään eli neidonruusuihin kuuluva ruusulajike, jolla on kerratut vaaleanpunaiset kukat. Ruusu voi kasvaa jopa neljä metriä korkeaksi pensaaksi. Norjassa ruusu on yksi yleisimmistä ruusuista. Se on saanut nimensä Norjan Hurdalen laaksosta, joka sijaitsee samannimisessä kunnassa Akershusin läänissä. Hurdalsrosen nimellä ruusu tunnetaan ympäri maailman.

## Alkuperä
Legendan mukaan ruusun toi 1800-luvulla Norjaan Saksan Gießenin alueelta kotoisin ollut nuori merimies, joka rakastui Hurdalen laakson papin tyttäreen. Kertomuksesta on myös versio, jonka mukaan ruusu kasvoi alun perin Hurdalen pappilassa. Perheen poika oli tuonut taimen mukanaan Gießenistä Saksasta.

Ruusun geneettistä alkuperää ei varmuudella tunneta. Kirjassaan *Ruusut* ruotsalaiset Gudrun Manell ja Bertil K. Johansson luokittelevat sen *Rosa* Alba-ryhmään eli neidonruusuihin kuuluvaksi, samoin norjalainen ruusuasiantuntija Dag Lyngar. *Rosa* ’Hurdalilla’ on useita *Rosa* Alba -risteymille tyypillisiä ominaisuuksia, kuten voimakas kasvu, kerrannaiset, vaaleanpunaiset kukat sekä harmaanvihreät, sahalaitaiset, suippokärkiset lehdet. Ruusun on myös arveltu olevan vuoriruusun (*Rosa pendulina*) ja okaruusun (*Rosa sherardii*) risteymä. Ruotsin Ruususeuran puheenjohtaja Lars-Åke Gustavssonin mukaan ruusu muistuttaa *Rosa* ’Villosa Dublexia’, joka on vuonna 1899 esitelty luumuruusun (*Rosa villosa*) risteytys.

## Kuvaus

Norjanruusu kasvaa Suomessa 2–3 metriä korkeaksi pensaaksi. Tuettuna se voi kasvaa jopa nelimetriseksi ja sitä voidaan käyttää köynnösruusun tapaan. Ruusulla on tukevat, aluksi vihreät, vanhempana punaruskeat versot. Versoissa ja oksissa on piikkejä hyvin vähän. Lehdet ovat harmaanvihreät, sahalaitaiset, suippokärkiset. Ruusu kukkii Suomessa kesä-heinäkuun vaihteesta heinäkuun puoleen väliin miedosti tuoksuvilla, kerratuilla, vaaleanpunaisilla kukilla, toisen vuoden versoilla. Kukat ovat kerratut, halkaisijaltaan 5–7 cm ja sijaitsevat yksittäin. Terälehtiä on 17–25 kappaletta. Norjanruusu muodostaa punaisia pitkulaisia kiulukoita. Viihtyy aurinkoisella tai kevyesti varjoisalla kasvupaikalla, tuoreessa, runsasravinteisessa maaperässä, mutta lajike sietää myös köyhää maaperää. Menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I–IV.

## Lähteet
Dimítrios Máximos

**Dimítrios E. Máximos** (, 6. heinäkuuta 1873 Patras, Kreikan kuningaskunta – 17. lokakuuta 1955 Ateena, Kreikka) oli kreikkalainen talousmies ja poliitikko, joka toimi Kreikan pääministerinä vuoden 1947 alusta kahdeksan kuukauden ajan.

## Elämä

Máximos kävi lukion Patraksessa ja opiskeli sen jälkeen lakia ja taloustieteitä Ateenassa ja Pariisissa. Vuonna 1891 eli 18-vuotiaana hän aloitti pankkiuran. Vuodesta 1903 hän toimi Patraksen keskuspankin sivukonttorin johtajana, ja sitten hänet ylennettiin johtajaksi Ateenaan keskuspankkiin. Vuonna 1914 hänestä tuli pankin varapääjohtaja ja vuosiksi 1921–1922 pääjohtaja. Vuoden 1922 lopussa syyskuisen everstien Plastíras-Gonatás-vallankumouksen jälkeen Máximos erosi työstään ja lähti vaimonsa kanssa Italian Firenzeen pelätessään vallankumouksen Venizélos -kannattajien vastatoimia. Máximos oli Kreikan kuningashuoneen läheinen tuttava.

Máximos palasi Kreikkaan vuonna 1927 ja toimi oikeistolaisen Kansanpuolueen puheenjohtajan Panagís Tsaldárisin taloudellisena neuvonantajana. Vuonna 1933 hänet valittiin Kansanpuolueen listalta puolueen parlamenttiedustajaksi. Hän nousi Kreikan ulkoministeriksi vuosiksi 1933–1935. Tänä aikana Kreikan hallitus allekirjoitti Balkanin valtioiden eli Kreikan, Turkin, Jugoslavian ja Romanian välisen sopimuksen. Ioánnis Metaxásin noustua valtaan Máximos vetäytyi politiikasta aina maailmansodan päättymiseen asti.

Toisen maailmansodan jälkeen Máximos nousi tammikuussa 1947 siirtymäkauden hallituksen pääministeriksi, jossa varapääministereinä toimivat kansanpuolueen Konstantínos Tsaldáris, liberaalien Sofoklís Venizélos ja Geórgios Papandréou. Kun kansanpuolueen ja liberaalipuolueen johtohahmot riitautuivat hallituksessa, Máximos jätti hallituksensa eronpyynnön kuningas Yrjölle. Máximos päätti tähän poliittisen uransa.

Máximosin Ateenan-koti, Máximoksen palatsi, jonka valtio osti vuonna 1952, on ollut pääministerin virka-asunto vuodesta 1982.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Wilhelm Kaitila

**Wilhelm Kaitila** (17. syyskuuta 1853 Pyhämaa – 1. toukokuuta 1903 Rauma) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. 

## Henkilöhistoria
Wilhelm Kaitilan vanhemmat olivat talollinen Kustaa Kaitila ja Johanna Fredrika Heikintytär ja puolisot 1882–1887 Hanna Maria Colérus ja vuodesta 1894 Hilja Helena Colérus. Kaitila tuli ylioppilaaksi 1874, suoritti teologian erotutkinnon 1880 ja vihittiin papiksi 1881. Pastoraalitutkinnon hän suoritti 1885 ja uudisti sen 1889. Kaitila sai rovastin arvon 1896. Hän oli  ensin vuodesta 1881 Porin vt. kappalainen ja Närpiön papiston apulainen ja sitten vuodesta 1886 Nakkilan vt. kappalainen ja vuodesta 1888 Rauman kappalainen. Rauman kaupungin ja maaseurakunnan kirkkoherra hänestä tuli joulukuussa 1890. Porin ruotsalaisen tyttökoulun uskonnonopettajana Kaitila toimi 1883–1884. Hän oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1897, 1899 ja 1900. 

Kirkkoherra Aarne Kaitila oli Wilhelm Kaitilan poika ensimmäisestä avioliitosta.

## Julkaisuja
* *Kehoitussanoja Jumalan liittokansan eduista ja velvollisuuksista Rauman kirkon uuden sisustuksen vihkimisessä marraskuun 15 p:nä 1891*, 1893

## Lähteet
 

## Aiheesta muualla
* *Wilhelm Kaitila: elämä ja työ*, 1940. Torsti Kanerva, Helsingin yliopisto (pastoraalikirjoitus)
Puolikas keltaista aurinkoa

**Puolikas keltaista aurinkoa** on Chimamanda Ngozi Adichien kirjoittama romaani joka on saanut Orange Prize -palkinnon vuonna 2007. Kirjan tapahtumat sijoittuvat 1960-luvulle jolloin käytiin Biafran sota.

Puolikas keltaista aurinkoa ajoittuu 1960-luvun alkuun ja loppupuolelle jolloin käytiin Biafran sota vuosina 1967–1970. Päähenkilöt ovat professori Odenigbo ja nuori maalaispoika Ugwu, jonka Odenigbo ottaa palvelijakseen. Professorilla on rakastajatar Olanna, joka opettelee elämään Nsukkan pölyisessä ja vaatimattomassa yliopistokaupungissa. Olannalla on kaksossisar Kainene, johon englantilainen idealisti ja arkeologi Richard on rakastunut. Richard tuntee itsensä afrikkalaiseksi ihonväristään huolimatta. Kirjan nigerialaiset päähenkilöt ovat igboja joka on eräs Nigeriassa elävä etninen ryhmä. Kun sota alkaa joutuvat päähenkilöt pakenemaan sitä pakolaisleirien kurjiin oloihin.

Kirja on fiktiota mutta kirjailija Chimamanda Ngozi Adichie on nivonut sen tapahtumat todellisiin tapahtumiin. Hän on käyttänyt lähteenään omia igbosukulaisiaan sekä kirjoja joista on kirjan lopussa lähdeluettelo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Radio Kaakko

**Radio Kaakko** oli kymenlaaksolainen paikallisradio, joka toimi kokoaikaisesti joulukuusta 2019 lähtien. Tätä ennen kanava lähetti Internetissä ja lyhytaikaisilla toimiluvilla vuosina 2018 ja 2019. Kanavan perustajia ovat Jalle Niemelä ja Jami Kananen.

Kesällä 2021 kanava sai lisätaajuuden 90,5 MHz Lappeenrantaan ja lähetykset tällä taajuudella aloitettiin 1.11.2021.

Radio Kaakko ajautui konkurssiin vuonna 2023 ja lähetykset loppuivat elokuussa 2023. Kanavan tilalla alkoi soida netissä kuultava RadioSE.fi.

## Lähteet
Jostakin muusta

**Jostakin muusta** () on Věra Chytilován ohjaama vuonna 1963 ilmestynyt elokuva ja yksi ensimmäisistä tšekkoslovakialaisen elokuvan uuden aallon elokuvista. Tarina seuraa kahta noin kolmekymmentävuotiasta naista, voimistelijaa ja kotiäitiä, jotka pyrkivät kumpikin omassa elämässään irti naisen roolistaan. Naiset eivät koskaan tapaa elokuvassa. 

## Tuotanto
Vaikka elokuvaa pidetään joskus Věra Chytilován esikoisohjauksena, *Jostakin muusta* ei ollut hänen ensimmäinen elokuvansa, jota oli esitetty elokuvateattereissa. Elokuvakoulussa tehty lyhytelokuva *Strop* (1962, 41 minuuttia, ) ja dokumentti *Pytel blech* (1962, 45 minuuttia, ) oli julkaistu erikseen ja yhdessä nimellä *U stropu je pytel blech*  (). 

Jostakin muusta piti olla aluksi elokuva naisvoimistelijasta. Chytiloválle oli tarjottu ohjattavaksi František Kožíkin käsikirjoitus, josta hän ei kuitenkaan pitänyt. Chytilová kävi keskustelemassa voimistelun maailmanmestarin Eva Bosákován kanssa ja päätti muokata alkuperäistä ideaa. Hänen oma versionsa aiheesta seurasi tunnetun urheilijan ylistämisen sijasta tämän kamppailua, haasteita ja ilon aiheita.

Chytilová käytti mustavalkoisessa elokuvassa cinéma véritén tekniikoita. Ammattinäyttelijöiden rinnalla näyttelee amatöörejä ja voimistelija Bosáková esittää elokuvassa osin fiktiivistä itseään. Elokuva kuvattiin todellisissa tilanteissa ja paikoissa, ja iso osa sen kohtausten sisällöstä improvisoitiin. Dokumentaarisin keinoin kerrotun voimistelijatarinan rinnalla kulkee fiktiivinen tarina saman ikäisestä naisesta, joka kamppailee omassa roolissaan kotiäitinä. Voimistelijan tarinakaan ei kuitenkaan ole puhtaasti dokumentaarinen. Kuvat harjoittelusta ovat huolellisesti sommiteltuja ja estetisoituja. Tarinasta toiseen leikataan jatkuvasti, eivätkä ne kohtaa lukuun ottamatta alun lyhyttä kohtausta, jossa kotiäidin lapsi on katsomassa voimistelukisoja.
## Juoni
Elokuva rinnastaa kaksi tarinaa. Dokumentaarisessa voimistelijan tarinassa Eva Bosáková valmistautuu maailmanmestaruuskilpailuun valmentajansa ohjauksessa. Fiktiivisessä tarinassa kotiäiti Věra kamppailee tilanteessa, jossa hänen miehensä ei osallistu lainkaan kotitöihin. Molemmat naiset kamppailevat roolinsa kanssa ja haluavat muutosta elämäänsä. Věra aloittaa suhteen Jirkan kanssa. Bosáková voittaa maailmanmestaruuden. Mikään ei kuitenkaan lopulta muutu naisten elämässä.

## Näyttelijät

## Vastaanotto ja merkitys
*Jostakin muusta* oli yksi ensimmäisistä tšekkoslovakialaisen elokuvan uuden aallon elokuvista. Suurten eeppisten tarinoiden sijasta elokuva keskittyi tavallisten ihmisten normaaleihin kohtaloihin ja haasteisiin. Věra Chytilová ei itse jatkanut elokuvan dokumentaarisella tiellä, vaan siirtyi estetisoituun avant-gardeen, josta hänet tunnetaan nykyisin paremmin. *Jostakin muusta* oli ja on merkittävä elokuva feministisen tutkimuksen näkökulmasta. Chytilová kuvasi emansipaatiota ja naisten elämän haasteita tavalla, josta ei ollut juurikaan aiempia esimerkkejä. Elokuva voitti pääpalkinnon Mannheimin elokuvajuhlilla 1963.   

## Lähteet
Susan Warner

**Susan Warner**, kirjailijanimi **Elizabeth Wetherell**, (1819 New York, Yhdysvallat – 1885) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän kirjoitti tunteikkaita ja uskonnollisia romaaneja, joissa hän käsitteli kotielämää lämpimään sävyyn. Hän kirjoitti sisarensa Anna Bartlett Warnerin (1820–1915) kanssa kirjan *Say and seal* (1860) ja muutamia laajahkoja kertomuksia.

## Teokset
* *The wide, wide world* (1849)
* *Queechy *(1852) 
* *The hills of the Shatemuc* (1856)
* *Say and seal* (1860), Anna Bartlett Warnerin kanssa

## Lähteet

## Aiheesta muualla