open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kantoni 10

**Kantoni 10** (, , ) tai **Hertseg-Bosnian kantoni** () on yksi Bosnia ja Hertsegovinan valtioon kuuluvan Bosnia-Hertsegovinan federaation kymmenestä kantonista. Se sijaitsee Bosnia ja Hertsegovinan länsiosassa ja rajautuu Serbitasavaltaan, Una-Sanan, Keski-Bosnian, Hertsegovina-Neretvan ja Länsi-Hertsegovinan kantoneihin sekä Kroatiaan. Kantoni 10:n pinta-ala on 4&nbsp;934 neliökilometriä ja siellä on 90&nbsp;727 asukasta (vuonna 2013). Kantoni jakautuu kuuteen kuntaan: Bosansko Grahovo, Drvar, Glamoč, Kupres, Livno ja Tomislavgrad. Kantonin pääkaupunkeina toimivat Livno ja Tomislavgrad.

Paikallishallitus käyttää kantonista nimeä *Hercegbosanska županija*, mikä viittaa Bosnian kroaattien Jugoslavian hajoamissotien aikaiseen laillisuudeltaan kyseenalaiseen Hertseg-Bosnian valtiomuodostelmaan. Tämä vuoksi siitä on käytetty eri nimiä kuten Länsi-Bosnian kantoni (Западнобосански кантон) tai Livnon kantoni (Livanjski kanton). Federaation perustuslaillinen oikeus tuomitsi paikallishallituksen nimen olevan perustuslain vastainen. Oikeus on lisäksi kieltänyt kantonin perustuslaissa määritellyn lipun ja vaakunan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Posavinan kantoni

**Posavinan kantoni** (, , ) on yksi Bosnia ja Hertsegovinan valtioon kuuluvan Bosnia-Hertsegovinan federaation kymmenestä kantonista. Se sijaitsee Bosnia ja Hertsegovinan pohjoisosassa Kroatian rajalla Savajoen varrella. Se koostuu kahdesta federaation eksklaavista ja on pinta-alaltaan federaation kantoneista pienin. Kroatian lisäksi kantoni rajautuu Serbitasavaltaan ja Brčkon piirikuntaan. Posavinan kantonin pinta-ala on 325 neliökilometriä ja siellä on 48&nbsp;089 asukasta (vuonna 2013). Kantoni jakautuu kolmeen kuntaan: Domaljevac-Šamac, Odžak ja Orašje. Pääkaupunkina toimii Orašje.

Kantonissa enemmistönä ovat kroaatit (77,3 %). Posavina on Savan laaksoa merkitsevä slaavilainen nimi. Historiallisesti Posavinaksi kutsuttu alue jatkuu Serbitasavaltaan ja Kroatian puolelle, joten kantonia kutsutaan joskus Bosnian Posavinaksi.

Tasainen jokilaakso on hyvää maanviljelysaluetta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Daniel DeSanto

**Daniel DeSanto** (s. 6. maaliskuuta 1980) on kanadalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi televisiosarjasta *[[Pelottaako?]]* sekä elokuvasta Mean Girls.

DeSanto kävi Martingrove Collegiate Institute High schoolissa, josta hän valmistui vuonna 1999. Tämän jälkeen DeSanto siirtyi opiskelemaan television pariin Ryerson Polytechnical yliopistoon. 

## Valikoima rooleja

*XIII (*2008*)
*Gooby (*2008*)
*Beyblade: The Movie (*2005*) (ääni)
*Mean Girls (*2004*)
*Spies-tytöt (*2004*) (ääni)
*Beyblade G-Revolution (*2004–2005*) (ääni)
*Beyblade V-Force (*2003–2004*) (ääni)
*Beyblade (*2002–2003*) (ääni)
*Braceface (*2001–2003*) (ääni)
*Pelottaako? (*1994–1999*)
*Taikabussi (*1994–1997*)
*Mafiakokelas (*1990*)

## Lähteet
Jyri Vaahtera

**Jyri Vaahtera** (s. 27. syyskuuta 1959) on suomalainen antiikintutkija (filologi). Rooman tasavallan ajan valtiollisiin instituutioihin ja uskontoon sekä antiikin historiankirjoitukseen erikoistunut Vaahtera on toiminut Turun yliopiston antiikin kielten ja kulttuurin professorina vuodesta 2003 lähtien (ordinariuksena alkaen 2006).

Vaahtera kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1978. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1991 ja väitteli filosofian tohtoriksi Turun yliopistosta vuonna 2000.

## Teoksia

* Artikkeli teoksessa Jyri Vaahtera (ed.), *Senatus populusque Romanus. Studies in Roman Republican Legislation*, Helsinki 1993 (muut tekijät: Kai Heikkilä, Unto Paananen, Kaj Sandberg ja Liisa Savunen).
* Artikkeli teoksessa Jyri Vaahtera, Raija Vainio (eds.), *Utriusque linguae peritus: Studia in honorem Toivo Viljamaa*, Turku 1997.
* Artikkeli teoksessa Christer Bruun (ed.), *The Roman Middle Republic. Politics, Religion and Historiography, c. 400–133 BC. Papers from a Conference at the Institutum Romanum Finlandiae, September 11–12, 1998*, Rome 2000.
* *Roman Augural Lore in Greek Historiography: A Study of the Theory and Terminology* (Historia Einzelschriften 156), Stuttgart 2001.
* Artikkeli teoksessa Tiina Hiekkalinna, Minna Seppänen (toim.), *Philologia Classica. Lähteitä, lähestymistapoja ja metodeja*, Turku 2010.
* Artikkeli teoksessa Kalle Knaapi, Veli-Matti Rissanen, Minna Seppänen (toim.), *Tullius noster. Kirjoituksia Cicerosta*, Turku 2015.
* Artikkeleita aikakauskirjoissa *Arctos*, *Glotta* ja *Hermes*.

## Lähteet
*C V R R I C V L V M V I T A E. Jyri Vaahtera, Turun yliopisto 
*Olli Salomies: Puheenjohtajan tervehdys. FOLIUM CLASSICUM, Nro 82, 18.9.2012
Ryan O’Neal

**Ryan O’Neal** (20. huhtikuuta 1941 Los Angeles, Kalifornia – 8. joulukuuta 2023) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.

O’Neal tuli tunnetuksi roolistaan Rodney Harringtonina *[[Peyton Place (televisiosarja)|Peyton Place]]* -televisiosarjassa vuosina 1964–1969. Hän oli ehdokkaana miespääosan Oscarin saajaksi vuoden 1970 elokuvasta *[[Rakkaustarina]]*, joka toi O’Nealille myös parhaan näyttelijän Golden Globe -ehdokkuuden vuonna 1971. Golden Globe -ehdokkuuden musikaalien ja komedioiden sarjassa hänelle toi rooli elokuvassa *[[Paperikuu]]* vuonna 1974. Elokuvassa hänen vastanäyttelijänään oli oma tytär Tatum O’Neal. Hän näytteli *[[Bones]]*-televisiosarjassa yhden päähenkilön isää Max Keenania.

Ryan O’Nealin taiteellisesti merkittävimpiin suorituksiin kuuluu nimirooli Stanley Kubrickin elokuvassa *[[Barry Lyndon]]* (1975).

O’Neal oli naimisissa kaksi kertaa. Ensimmäisen vaimon, Joanna Mooren, kanssa hän sai kaksi lasta, Tatum ja Griffin O’Nealin. Toisen vaimon, Leigh Taylor-Youngin, kanssa hänellä oli poika, Patrick O’Neal. Molemmat liitot päättyivät avioeroon. O’Neal seurusteli noin 30 vuotta näyttelijä Farrah Fawcettin kanssa, ja heillä oli yhteinen poika. O'Nealilla oli riitaisat välit useiden lastensa kanssa, ja Patrickia lukuun ottamatta heillä kaikilla on ollut huumeongelmia. 

2000-luvun alussa O’Neal sairastui krooniseen myelooiseen leukemiaan, joka saatiin lääkityksellä remissioon.

O’Neal kuoli sydämen vajaatoimintaan 8. joulukuuta 2023. O’Neal ja Fawcett on haudattu vierekkäin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Björn Forsén

**Björn Forsén** (s. 1963) on suomalainen historioitsija. Hän toimii Suomen Ateenan-instituutin johtajana vuodesta 2018. Hän on toiminut instituutin johtajana myös aiemmin vuosina 2004–2007.

Forsén on historian dosentti ja yliopistonlehtori Helsingin yliopistossa sekä antiikin kulttuurin ja yhteiskunnan dosentti Lundin yliopistossa. Hän toimii Helsingin yliopiston historian vs. professorina, ja on toiminut vierailevana tutkijana mm. Cincinnatin, Harvardin ja Heidelbergin yliopistoissa.

Forsén on tutkinut muun muassa antiikin ajan uskontohistoriaa, erityisesti Kreikan ja muun Välimeren seudun historiaa ja asutushistoriaa, kaupunkivaltioita Euroopassa antiikista 1800-luvulle saakka sekä Suomen ja Saksan suhteita maailmansotien välisenä aikana. Kreikassa Forsén on muun muassa suorittanut kaivauksia Arachamíteen (Arachamítai) Artemis Lykoatiksen pyhäkköalueella sekä johtanut Thesprotian Kokytós-joen laakson monitieteellistä tutkimushanketta.

## Teoksia

* *Lex Licinia Sextia de modo agrorum – Fiction or Reality?*, Helsinki 1991.
* (Toimittanut yhdessä Greg Stantonin kanssa) *The Pnyx in the History of Athens. Proceedings of an International Colloquium Organised by the Finnish Institute at Athens, 7–9 October, 1994*, Helsinki 1996. 
* *Griechische Gliederweihungen*, Helsinki 1996.
* (Yhdessä Annette Forsénin kanssa) *Saksan ja Suomen salainen sukellusveneyhteistyö* (WSOY 1999, ruotsiksi Söderström 1999). 
* (Yhdessä Jeannette Forsénin kanssa) *The Asea Valley Survey. An Arcadian Mountain Valley from the Palaeolithic Period until Modern Times*, Stockholm 2003. 
* (Toimittanut yhdessä Erkki Sirosen kanssa) *Kadonnut Kreikka - Suomalaisia matkakuvauksia ajalta ennen massaturismia* (SKS 2005, ruotsiksi SLS 2005). 
* (Toimittanut) 
* (Toimittanut yhdessä Esko Tikkalan kanssa) 
* (Toimittanut yhdessä Néna Galanídoun ja Esko Tikkalan kanssa) 
* (Toimittanut) 

## Lähteet
Hannu Hirvikoski

**Hannu Kauko Hermnanni Hirvikoski** (3. marraskuuta 1942 Toholampi – 21. joulukuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen kustantaja (Edico Oy) ja kirjailija. Hän oli päätoiminen kirjailija vuodesta 1987. Hirvikoski teki kirjailijavierailuja ja esiintyi kirjastoissa, kouluilla, erilaisissa oppilaitoksissa, yliopistoilla ja seurakunnissa Suomessa ja Ruotsissa.

Hirvikosken työhuone oli vuosina 1990–2003 Helsingissä kirjailijatalo Villa Kivessä, jossa huone oli tutustumiskohteena muun muassa koululaisille ja kirjallisuuspiiriläisille. Vuodesta 2004 työhuone oli ”Kallion kirkon kupeessa”. Hirvikoski piti lukuisia esitelmiä ja kirjoitti lehtiartikkeleita Töölönrannan alueesta ja huviloiden historiasta. 

Hirvikoskella oli Satalinnan lastenparantolassa suoritettu keskikoulun oppimäärä. Ennen päätoimiseksi kirjailijaksi ryhtymistään Hirvikoski toimi itseopiskelleena toimistoesimiehenä (TVL), mainospäällikkönä, toimittajana, somistajana, mainosharjoittelijana, toimistoharjoittelijana, työnjohtajana ja maatutkimuslaboranttina. 1970-luvulla hänellä oli oma mainostoimisto mm. Kokkolassa ja Turussa. Vuodesta 1972 lähtien hänellä oli freelance-toimittajan töitä sanoma- ja aikauslehtiin.

Hirvikosken puoliso oli kielenkääntäjä Ulla Riitta Hirvikoski (o.s. Rusila). Hannu Hirvikoski kuoli vuonna 2014. Hänet on haudattu Helsingissä Maunulan uurnalehtoon.

## Tuotanto
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
* Kirjasampo, Hirvikoski, Hannu https://www.kirjasampo.fi/fi/kulsa/kauno%253Aperson_123175971375662

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Edico Oy 
* Rutjanlinna: Arto Paasilinna seura ry:n kirjallisuuslehti 
* Hannu Hirvikoski Kirjasampo.fi:ssä
Heikki Solin

**Heikki Lauri Abel Solin** (s. ) on suomalainen antiikintutkija ja Helsingin yliopiston latinalaisen filologian emeritusprofessori.

Roomalaiseen epigrafiikkaan ja antiikin onomastiikkaan erikoistunut Solin oli Suomen Rooman-instituutin johtajana 1976–1979 ja Helsingin yliopiston klassillisen filologian (latinalaisen filologian) professorina 1985–2003. Hän oli vierailevana professorina Heidelbergissä vuosina 1981–1983, Hampurissa vuonna 1990 ja Oxfordissa vuonna 1994 (British Academy Visiting Professor).

Professori Solin on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1983 ja Academia Europæan jäsen vuodesta 1989.

## Teoksia

* *Zur Datierung ältester lateinischer Inschriften*, Göttingen 1969.
* *Graffiti del Palatino* I-II, raccolti ed editi sotto la direzione di Veikko Väänänen, Helsinki 1966–1970 (toinen tekijä: Paavo Castrén).
* *Beiträge zur Kenntnis der griechischen Personennamen in Rom*, Helsinki 1971.
* *Epigraphische Untersuchungen in Rom und Umgebung*, Helsinki 1975.
* *Zu altchristlichen Inschriften*, Göttingen 1977.
* *Graffiti dei mitrei di Roma*, Leiden 1979.
* *Zu lukanischen Inschriften*, Helsinki 1981.
* *Die griechischen Personennamen in Rom: Ein Namenbuch*, Berlin – New York 1982.
* *Repertorium nominum gentilium et cognominum Latinorum*, Hildesheim 1988 (toinen tekijä: Olli Salomies)
* *Namenpaare: Eine Studie zur römischen Namengebung*, Helsinki 1990.
* *Namensgebung und Politik: Zu Namenswechsel und besonderen Vornamen römischer Senatoren*, Wien 1995.
* *Studi storico-epigrafici sul Lazio antico*, Roma 1996 (muut tekijät: Mika Kajava, Kalle Korhonen, Hannu Laaksonen ja Olli Salomies).
* *Die stadtrömischen Sklavennamen: Ein Namenbuch*, Stuttgart 1996.
* *Analecta epigraphica, 1970–1997*, Roma 1998.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Solinin kotisivu
* Heikki Solin Tuhat-tutkimustietokannassa  (tuhat.helsinki.fi)
Ohtaharan oireyhtymä

**Ohtaharan oireyhtymä** on synnynnäinen neurologinen häiriö, johon kuuluu mm. epilepsiaa ja vaikeaa kehitysvammaisuutta. 

Ohtaharan oireyhtymä alkaa oireilla lapsen ensimmäisten elinkuukausien, monesti jopa ensimmäisten elinpäivien aikana, ja johtaa usein huomattavan ennenaikaiseen kuolemaan: monet menehtyvät jo kahden ensimmäisen elinvuotensa aikana.

Ohtaharan oireyhtymä "löydettiin" vuonna 1976. Sairauden ei tiedetä olevan perinnöllinen. Oireyhtymää on havaittu esiintyvän jonkin verran enemmän pojilla kuin tytöillä.

Ohtaharan oireyhtymä on hyvin harvinainen: on arvioitu, että noin 0,2 % kaikista epileptikkolapsista kärsii siitä. 

## Lähteet
Bayeux

**Bayeux** [] on kaupunki ja kunta Ranskassa, Calvadosin departementissa.  Bayeux’ssa oli 14 961 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Kunnan pinta-ala on seitsemän neliökilometriä. Se sijaitsee muutamia kilometrejä Englannin kanaalin rannalta. Kaupunki on saanut nimensä aluetta aikoinaan hallinneen kelttiläisheimo baiokassien mukaan. Toisen maailmansodan aikana se oli ensimmäisiä kaupunkeja, jotka vapautettiin Normandian maihinnousussa. 

Kaupunki tunnetaan parhaiten Bayeux’n seinävaatteesta, joka on edelleen nähtävänä kaupungissa Centre Guillaume le Conquérant -museossa.

## Lähteet
Mika Kajava

**Mika Ilmari Kajava** (s. 31. toukokuuta 1959 Kuopio) on suomalainen antiikintutkija (filologi). Epigrafiikkaan ja onomastiikkaan erikoistunut Kajava, joka oli Suomen Rooman-instituutin johtajana 2003–2006, on toiminut Helsingin yliopiston Kreikan kielen ja kirjallisuuden professorina vuodesta 2005 lähtien. Hän on myös ollut Turun yliopiston antiikin kielten ja kulttuurin professuurin haltija vuosina 2002–2005.

## Teoksia

* (Toimittanut yhdessä Heikki Solinin kanssa) *Roman Eastern Policy and Other Studies in Roman History: Proceedings of a Colloquium at Tvärminne 2–3 October 1987*, Helsinki 1990.
* *Roman Female Praenomina: Studies in the Nomenclature of Roman Women*, Rome 1994.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kajavan kotisivu
Martha Layne Collins

**Martha Layne Collins** (7. joulukuuta 1936 Bagdad, Kentucky – 1. marraskuuta 2025) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän kuului Yhdysvaltain demokraattiseen puolueeseen. 

Collins on valmistunut Kentuckyn yliopistosta. Hän toimi vuosina 1979–1983 Kentuckyn varakuvernöörinä ja sen jälkeen vuoteen 1987 osavaltion 56. kuvernöörinä. Häntä seurasi jälkimmäisessä virassa Wallace G. Wilkinson.

## Lähteet
Nellie Tayloe Ross

**Nellie Tayloe Ross** (29. marraskuuta 1876 – 19. joulukuuta 1977) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. 

Ross toimi vuosina 1925–1927 Wyomingin neljäntenätoista kuvernöörinä. Hän oli kaikkien aikojen ensimmäinen nainen, joka toimi Yhdysvalloissa osavaltion kuvernöörin virassa. Hän aloitti kuvernöörinä kaksi kuukautta miehensä, osavaltion kahdentenatoista kuvernöörinä vuodesta 1923 toimineen William B. Rossin kuoleman jälkeen. Kuvernööriaikansa jälkeen Nellie Tayloe Ross toimi vuosina 1933–1953 Yhdysvaltain rahapajan, United States Mintin johtajana, tässäkin virassa ensimmäisenä naisena. 

Ross eli 101-vuotiaaksi ja kuoli Washingtonissa joulukuussa 1977.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Marju Lauristin

**Marju Lauristin** (s. 7. huhtikuuta 1940 Tallinna) on virolainen journalisti, sosiaalidemokraattinen poliitikko ja Tarton yliopiston emeritaprofessori. Hän oli Viron sosiaalidemokraattisen puolueen ensimmäinen puheenjohtaja 1990–1995.

## Elämä
Marju Lauristinin vanhemmat olivat Neuvosto-Viron alkuvaiheen näkyvät poliitikot Johannes Lauristin ja Olga Lauristin. Isäpuoli oli myös Neuvosto-Viron politiikan näkyvä hahmo Hendrik Allik ja velipuoli uudelleensyntyneen Viron politiikassakin toiminut Jaak Allik.

Lauristin on väitellyt sosiologian tohtoriksi ja työskenteli neuvostoaikana Viron radiossa ja opetustehtävissä Tarton yliopistossa. Hän osallistui Viron itsenäisyysliikehdintään vuonna 1980 allekirjoittamalla ns. neljänkymmenen kirjeen. Monet kirjeen allekirjoittajista joutuivat vaikeuksiin ja Lauristinkin säilytti vain täpärästi kommunistisen puolueen jäsenyyden, minkä menettäminen olisi samalla tiennyt loppua hänen yliopistouralleen.

Lauristin oli laulavan vallankumouksen keskeinen johtohahmo. Hänet valittiin Neuvostoliiton korkeimpaan neuvostoon vuonna 1989 sen ensimmäisissä ja viimeisissä suhteellisen vapaissa vaaleissa, ja myöhemmin Lauristin valittiin vielä Viron korkeimman neuvoston jäseneksi. Kommunistisen puolueen jäsenyydestä Lauristin luopui vuonna 1990 ollessaan perustamassa Sosiaalidemokraattista puoluetta. Hän hoiti sosiaaliministerin virkaa Mart Laarin hallituksessa vuosina 1992–1994.

Ministerin tehtävien jälkeen Lauristin oli vielä Riigikogun jäsenenä ja toimi tämän jälkeen Tarton yliopiston sosiaalipolitiikan professorina. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 2014 eurovaaleissa.

Viron kuntavaaleissa lokakuussa 2017 Lauristin valittiin Tarton kaupunginvaltuustoon. Hän kertoi jättävänsä paikkansa Euroopan parlamentissa ja palaavansa Viroon. Valtuustotyön lisäksi Lauristin suunnitteli jatkavansa työtään Tarton yliopistossa. Lauristinin tilalle Euroopan parlamenttiin nousi sosiaalidemokraattien Ivari Padar.

## Teoksia
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Olli Salomies

**Olli Ilmari Salomies** (s. 12. helmikuuta 1951 Lontoo) on suomalainen antiikintutkija (filologi) ja emeritusprofessori. Hän toimi Helsingin yliopiston latinan kielen ja Rooman kirjallisuuden professorina 1993–2018 eläköitymiseensä saakka.

Salomies valmistui ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta vuonna 1970. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1976, filosofian lisensiaatiksi 1984 ja väitteli tohtoriksi 1988. Vuosina 1981–1983 hän työskenteli latinan kielen lehtorina Tampereen yliopistossa. Salomies toimi myös Helsingin seudun kesäyliopiston latinan opettajana 1981–1989. Vuodet 1983–1984 hän oli vapaa tutkija, minkä jälkeen hän toimi Suomen Akatemian tutkimusassistenttina 1985–1989 ja nuorempana tutkijana 1989–1993. Salomies oli Suomen Ateenan-instituutin johtaja 1997–2000.

Tutkimuksessaan Salomies on erikoistunut latinalaiseen epigrafiikkaan ja onomastiikkaan. Salomies on ollut vuodesta 2001 Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen. Vuonna 2015 hänet kutsuttiin myös Academia Europæan jäseneksi.

Salomiehen isä oli suurlähettiläs Martti Salomies ja isoisä arkkipiispa Ilmari Salomies.

## Teoksia
* *Die römischen Vornamen. Studien zur römischen Namengebung* (väitöskirja), Helsinki 1987.
* *Repertorium nominum gentilium et cognominum Latinorum*, Hildesheim - Zürich - New York 1988 (toinen tekijä: Heikki Solin).
* *Adoptive and Polyonymous Nomenclature in the Roman Empire*, Helsinki 1992.
* (Toimittanut) *The Greek East in the Roman Context. Some Aspects. Proceedings of a Colloquium organised by the Finnish Institute at Athens, May 21 and 22, 1999*, Athens 2001

## Lähteet
Oberlin

**Oberlin** voi tarkoittaa seuraavia:

## Maantiede
* Oberlin, Kansas, Yhdysvallat
* Oberlin, Louisiana, Yhdysvallat
* Oberlin, Ohio, Yhdysvallat

## Oppilaitokset
* Oberlin College, Oberlin, Ohio, Yhdysvallat
* Oberlinin konservatorio, Oberlin, Ohio, Yhdysvallat

## Henkilönimenä
* Jérémie Jacques Oberlin (1735–1806), elsassilainen arkeologi ja filologi
* Johann Friedrich Oberlin (1740–1826), elsassilainen pappi ja filantrooppi
* Urs Oberlin (1919–2008), sveitsiläinen kirjailija
Caitriona Murphy

**Caitriona Murphy** (s. 1987) on kanadalainen ääninäyttelijä. Hänen tunnetuin ääniroolinsa on Hilary sarjassa Beyblade V-Force ja Beyblade G-Revolution.

## Aiheesta muualla
* CrystalAcids
Tatum O’Neal

**Tatum Beatrice O’Neal** (s. 5. marraskuuta 1963 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka muistetaan parhaiten 1970-luvun lapsitähtenä. Hän sai esikoisroolistaan vuoden 1973 elokuvassa *[[Paperikuu]]* parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon historian nuorimpana palkittuna, vain kymmenvuotiaana. Elokuvassa yksi hänen vastanäyttelijöistään oli hänen isänsä Ryan O’Neal.

Esikoisroolinsa jälkeen O’Neal näytteli pääosaa elokuvissa kuten *[[Karhukopla (elokuva)|Karhukopla]]* (1976) (yhdessä mm. Walter Matthau'n kanssa), *[[Yli esteiden]]* (1978) (Christopher Plummerin ja Anthony Hopkinsin kanssa) ja *[[Kullannuput]]* (1980) (Kristy McNicholin kanssa) ja sivurooleja elokuvissa *[[Viiden pennin leffa]]* (1976, isänsä kanssa) ja  *[[Suhde (elokuva)|Suhde]]* (1980) Richard Burtonin kanssa. Vuosina 2006–2007 O’Neal esitti 63 jaksossa Blythe Hunteria saippuasarjassa *[[Wicked Wicked Games]]*. 

## Yksityiselämä
O’Nealilla oli läheinen suhde 1970-luvun lopulla Michael Jacksonin kanssa Se alkoi kun O'Neal oli 12 ja Jackson 17-vuotias. Hänet muistetaan myös vaiheikkaasta avioliitostaan tennispelaaja John McEnroen kanssa vuosina 1986–1992. Pariskunnalla on kolme yhteistä lasta.

## Lähteet
JK Vaprus Pärnu

**JK Vaprus Pärnu** on jalkapalloseura Pärnusta, Virosta. Seura on perustettu vuonna 1922, ja sen miesten edustusjoukkue pelaa Viron toiseksi korkeimmalla tasolla, eli Esiliigassa.

Vuonna 2001 AS Levadia Pärnu voitti Esiliigan ja pääsi Viron ensimmäiselle sarjatasolle, Meistriliigaan. Seuraavana vuonna joukkue putosi Meistriliigasta ja yhdistyi JK Vaprus Pärnun kanssa ja kaikki AS Levadia Pärnun joukkueesta meni JK Vaprus Pärnulle. Vuonna 2003, kun joukkueen nimi oli JK Vaprus Pärnu, se sijoittui Esiliigassa seitsemänneksi ja putosi Viron kolmannelle sarjatasolle. Vuonna 2004 JK Vaprus Pärnu voitti kolmannen sarjatason ja pääsi takaisin Esiliigan. Vuonna 2005 se voitti heti ensimmäisellä kaudella Esiliigan ja nousi nousi Meistriliigan, missä oli ollut kaudella 2002. Vuonna 2006 JK Vaprus Pärnulla ei mennyt kovin hyvin kun se sijoittui Meistriliigassa seitsemänneksi. Kauden 2008 päätteeksi seura putosi takaisin Esiliigaan.

## JK Vaprus Pärnun menestys kausittain

**nimellä AS Levadia Pärnu*
***nimellä Pärnu Linnameeskond*

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivu 
*Tietoa joukkueesta
Lämpöliike

**Lämpöliike** on lämmöstä johtuvaa aineen osasten liikettä. Lämpöliike on sitä voimakkaampaa, mitä korkeampi on kappaleen lämpötila. Aine koostuu atomeista tai niiden yhdisteistä, molekyyleista. Kiinteässä aineessa aineosaset värähtelevät lämpöliikkeen takia lähes paikallaan. Kun lämpötila nousee, voimistuva lämpöliike rikkoo aineen kiderakenteen. Nesteessä atomit tai molekyylit liikkuvat vapaasti, mutta niiden välinen vetovoima yhä sitoo niitä. Kaasuuntuneessa aineessa lämpöliike on niin nopeaa, ettei atomien tai molekyylien keskinäisillä vetovoimilla ole olennaista merkitystä.

Lämpöliike aiheuttaa muun muassa lämpölaajenemisen ja  Brownin liikkeenä tunnetun ilmiön. Kaasun osasten lämpöliike noudattaa Maxwellin–Boltzmannin jakaumaa.

## Katso myös
*Ideaalikaasu

## Lähteet
CD Castellón

**Club Deportivo Castellón** on espanjalainen jalkapalloseura Castellónista Valencian alueelta. Seura perustettiin vuonna 1922, ja sen edustusjoukkue pelaa Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa.

Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa Castellón on pelannut yhteensä 11 kautta. Kaudella 1972–1973 seura sijoittui pääsarjan viidenneksi ja pelasi cup-kilpailu Copa del Reyn loppuottelussa, jonka Athletic Bilbao lopulta voitti maalein 2–0. Joukkueessa pelasi tuolloin Vicente del Bosque, joka myöhemmin loi menestyksekkään pelaaja- ja valmentajauran Real Madridissa. Edellisen kerran Castellón pelasi pääsarjassa kaudella 1990–1991.

Castellónin värit ovat musta ja valkoinen. Seuran kotistadionina toimii 12&nbsp;500 -paikkainen Nou Estadi Castalia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Club Deportivo Castellónin virallinen sivusto
Kalle-Antti Suominen

**Kalle-Antti Suominen** (s. 13. marraskuuta 1964 Pori) on suomalainen fyysikko. Hän on vuodesta 2000 lähtien toiminut Turun yliopiston fysiikan professorina. Suominen toimii tällä hetkellä Turun yliopiston vararehtorina.

Työssään Suominen on tutkinut erityisesti atomien, molekyylien ja säteilyn vuorovaikutuksia kvanttimekaniikassa. Tutkimustyön lisäksi hän on kirjoittanut kymmeniä yleistajuisia lehtiartikkeleita ja kirja-arvosteluja.

Suominen sai vuonna 2001 Magnus Ehrnroothin palkinnon ja 2005 Suomalaisen Tiedeakatemian myöntämän Väisälän palkinnon. Vuonna 2007 hänet valittiin Suomen fyysikkoseuran puheenjohtajaksi.

## Lähteet
Frontier

**Frontier** voi tarkoittaa seuraavia:
* Frontier Developments, David Brabenin pelitalo
* **', avaruussimulaatiopeli
* **', seuraaja *Frontier: Elite II:lle*
* Frontier, eksaluokan supertietokone
* *[[Frontier (albumi)|Frontier]]*, Circlen albumi vuodelta 2013

## Anime
* *[[Digimon Frontier]]*, anime-sarja
* *[[Macross Frontier]]*, anime-sarja

## Televisio
* *Frontier*, vuoden 1955 televisiosarja
* *Frontier*, vuoden 2016 televisiosarja.
Shannon Perreault

**Shannon Perreault** on kanadalainen ääninäyttelijä ja apulaiseditori. Hänen ensimmäinen näytelmäroolinsa oli lyhytelokuvassa Password.

## Filmografia

*Medabots (*2001–2004*) (ääni)
*Beyblade (*2003*) (ääni)
*Beyblade V-Force (*2003–2004*) (ääni)
*Wilby Wonderful (*2004*) (ääni)
*Beyblade: The Movie (*2005*) (ääni)
*Rotting Hills (*2005*) (ääni)
*Password (*2006*)

## Aiheesta muualla
* Shannon Perreault Anime News Networkissa
Ted Cole

**Ted Cole** (s. 5. huhtikuuta 1971) on kanadalainen ääninäyttelijä, joka aloitti uransa näyttelijänä vuonna 1987. Sittemmin hän siirtyi ääninäyttelijäksi vuonna 1993 työskenneltyään enimmäkseen animen dubbaamisen parissa.

## Ura
Hän on esiintynyt televisiosarjoissa 1980-luvulta lähtien kuten Ihmemies MacGyver, Cold Squad, The Dead Zone ja Tähtiportti, joissa hänen roolit olivat usein cameon tapaisia. Ääninäyttelijäksi Cole päätyi 1990-luvulla tehtyään ensimmäisen ääniroolinsa vuonna 1993. Hän on tehnyt enimmäkseen dubbauksia animesarjoihin, kuten Ranma ½, Hamtaro, Dragon Ball ja Inuyasha.

Cole on myös pitkänlinjan teatterinäyttelijä Kanadassa.

## Filmografia
### Ääniroolit
*Beyblade – Lee, Spencer
*Beyblade G-Revolution – Lee, Spencer
*Class of the Titans – Neil Star
*Dragon Ball – Yamcha
*Dragon Ball Z – Yamcha, Android 17, Jewel, Puipui
*Hamtaro – Boss
*Inuyasha – Kuranosuke Takeda
*Kidō senshi Gundam – Wakkein
*Mobile Suit Gundam SEED – Ray Yuki, Yuri Amalfi
*Mobile Suit Gundam SEED Destiny – Gilbert Durandal
*Ranma ½ – Tatewaki Kuno
*Super He-Man – Spinwit, Slushead, Karatti, Staghorn, Gleep
*Transformers: Cybertron – Sideways
*X-Men: Evolution – Mr. Spears

### Televisiosarjat
*Ihmemies MacGyver (*1987*)
*Sliders (*1995–1996*)
*Salaiset kansiot (*1998*)
*The Sentinel (*1998*)
*Millennium (*1998–1999*)
*Äärirajoilla (*2000*)
*Cold Squad (*2000, 2005*)
*Tähtiportti (*2001*)

## Aiheesta muualla
* CrystalAcids
* Anime News Network
* TV.com 
* Voice Chasers
Veikko Anttonen

**Veikko Kalevi Anttonen** (s. 22. elokuuta 1948 Nousiainen) on suomalainen uskontotieteilijä. Hän on toiminut vuodesta 1998 lähtien uskontotieteen professorina Turun yliopistossa. 

Anttonen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1970. Hän valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi 1977, filosofian kandidaatiksi 1980 ja lisensiaatiksi 1986 Helsingin yliopistosta. Anttonen väitteli tohtoriksi vuonna 1996.

Anttonen on julkaissut yli 140 tieteellistä artikkelia. Julkaisut ovat käsitelleet muun muassa uskontotieteen oppihistoriaa sekä pyhää tarkoittavien sanojen kieli- ja uskontohistoriaa, erityisesti kansanomaista asioiden pyhäksi luokittamista.

Vuonna 2011 Anttonen valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi.

## Teoksia
* 
* 
* 

## Lähteet
Ksanthos ja Balios

**Ksanthos** (, "vaalea") ja **Balios** (, "läikikäs") olivat kreikkalaisessa mytologiassa kaksi kuolematonta hevosta, jotka olivat harpyija Podargen ja länsituuli Zefyroksen jälkeläisiä.

Poseidon antoi hevoset Fthian kuningas Peleukselle häälahjaksi, kun tämä nai meri-nymfi Thetiksen. Peleus antoi hevoset myöhemmin pojalleen Akhilleukselle, joka valjasti ne vetämään vaunujaan Troijan sodan aikana.

Hevosten kerrotaan seisseen erossa taistelusta ja itkeneen, kun ne kuulivat ohjastajansa Patrokloksen saaneen surmansa. Automedon mainitsee myöhemmin, että ainoastaan Patroklos oli pystyvä ja kelvollinen ohjastamaan näitä hevosia.

Akhilleuksen syyttäessä hevosia siitä, että ne jättivät Patrokloksen makaamaan jälkeensä taistelukentälle, eivätkä tuoneet häntä takaisin, Hera antoi Ksanthokselle kyvyn puhua. Tämä puolustautui, ettei Patrokloksen surman syynä suinkaan ollut hevosten hitaus tai varomattomuus, vaan että itse Apollon tappoi heidän ohjastajansa. Samalla Ksanthos tuli kertoneeksi, että ne pitävät isäntänsä turvassa tällä kertaa, mutta että tämän kuolema olisi lähellä. Tämän jälkeen erinyit lopettivat hevosen puhekyvyn kokonaan.

## Lähteet
Scandlines

**Scandlines** on saksalais-tanskalainen varustamo. Varustamon laivat liikennöivät pääasiassa eteläisellä Itämerellä. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Rostockissa. Varustamo on perustettu vuonna 1998 tanskalaisen Scandlines A/S:n ja saksalaisen Deutsche Fährgesellschaft Ostsee mbH:n (DFO) yhdistyttyä. Yhtiön omistavat Tanskan valtio (50&nbsp;%) ja Deutsche Bahn (50&nbsp;%). 

Yhtiö liikennöi matkustaja- ja rahtialuksilla Tanskan, Saksan, Ruotsin, Suomen ja Baltian maiden välillä.

Stena Line on omistanut vuodesta 2000 ruotsalaisen Scandlines AB:n ja on siten neljän ruotsalaissatamista liikennöivän lauttalinjan osaomistaja. Vuonna 2006 Scandlines ilmoitti etsivänsä ostajaa, ja yksi varteenotettava ehdokas on juuri Stena Line.

## Reitit ja alukset

### Nykyiset reitit ja alukset
***[[Rostock]]–[[Gedser]]**
**M/S ''Kronprins Frederik''
**M/S ''Berlin'' ( valmistunut vuonna 2016)
***[[Rodby]]–[[Puttgarden]]**
**M/S ''Prins Richard''
**M/S ''Prinsesse Benedikte''
**M/S ''Schleswig-Holstein''
**M/S ''Deutschland''
**M/S ''Holger Danske''
**The Baltic Whale
***[[Helsingør]]–[[Helsingborg]]**
**M/S ''Aurora af Helsingborg''
**M/S ''Tycho Brahe''
**M/S ''Hamlet''
**M/S ''Mercandia IV''
*Helsingør–Helsingborg-reittiä liikennöidään yhteistyössä [[Stena Line]]n ja [[HH-Ferries]]-yhtiön kanssa*.

### Entiset linjat ja alukset
*Bøjden–Fynshav
**M/S ''Thor Sydfyen
*Esbjerg–Fanø
**M/S ''Fenja''
**M/S ''Menja''
*Gedser–Rostock
**M/S ''Rostock''
*Spodsbjerg–Tårs
**M/S ''Frigg Sydfyen''
**M/S ''Odin Sydfyen''
**M/S ''Spodsbjerg''
*Trelleborg–Rostock
**M/S ''Skåne''
**M/S ''Mecklenburg-Vorpommern''
*Trelleborg–Sassnitz
**M/S ''Trelleborg''
**M/S ''Sassnitz''
*Trelleborg–Travemünde
**M/S ''Götaland''
*Rostock–Hanko
**M/S ''Aurora''
**M/S ''Merchant''
*Travemünde–Ventspils
**M/S ''Watling Street''
*Travemünde–Liepāja
**M/S ''Ask''
**M/S ''Urd''
*Nynäshamn–Ventspils
**M/S ''Scottish Viking''

## Aiheesta muualla

*Scandlines
Ksanthos

**Ksanthos** (, ”vaalea”; ) viittaa seuraaviin asioihin:

## Kreikkalainen mytologia

* Ksanthos, jumalten jokijumala Skamandroksesta käyttämä nimi
* Ksanthos, toinen Akhilleuksen hevosista

## Historialliset henkilöt
* Ksanthos, 400-luvulla eaa. vaikuttanut lyydialainen logografi

## Maantiede
* Ksanthos, muinainen kaupunki Lyykiassa
Rosemary Brown

**Rosemary Brown** (27. heinäkuuta 1916 Lontoo – 16. marraskuuta 2001 Lontoo) oli englantilainen meedio ja säveltäjä.

Brown on tunnettu esimerkki "automaattisäveltämiseksi" kutsutusta paranormaalista ilmiöstä. Hän väitti kykevänsä kommunikoimaan edesmenneiden suurien säveltäjien, kuten Johann Sebastian Bachin ja Franz Lisztin, kanssa ja väitti heidän sanelevan itselleen omia sävellyksiään.

Brown väitti tavanneensa vuonna 1886 kuolleen Franz Lisztin ollessaan 7-vuotias. Hän kohtasi Lisztin uudelleen vuonna 1964. Brownilla ei tätä aiemmin ollut ollut mainittavaa musiikillista koulutusta, mutta hän omisti pianon. Hän kirjoitti uransa aikana mm. Ludwig van Beethovenin sinfoniat 10 ja 11 sekä useita Franz Schubertin lauluja. Kaikki säveltäjät puhuttelivat häntä englanniksi.

Useat tutkijat ovat arvioineet Brownin väitteitä. Ammattimuusikoiden mukaan hänen kirjoittamissaan teoksissa on selviä vaikutteita väitettyjen säveltäjien tuotannoista, mutta ne eivät nouse laadullisesti heidän tasolleen.

## Suomennettu teos
* 

## Lähteet
Automaattisäveltäminen

**Automaattisäveltäminen** on motorisen automatismin muoto, paranormaali ilmiö, jossa henkilön väitetään kommunikoivan kuolleiden säveltäjien kanssa ja kirjoittavan näiden uusia teoksia ylös. 

Tunnetuin esimerkki automaattisäveltämisestä on luultavasti brittiläinen Rosemary Brown (1916–2001), joka väitti kirjoittaneensa ylös muun muassa Ludwig van Beethovenin sinfoniat 10 ja 11 sekä useita Franz Schubertin lauluja.

## Katso myös
* Automaattikirjoitus

## Aiheesta muualla
* Automaattisäveltäminen Skepsiksen sivuilla
Alan Bates

**Alan Bates** (17. helmikuuta 1934 – 27. joulukuuta 2003) oli englantilainen näyttelijä. Hän teki mittavan uran näyttämöllä ja esiintyi monissa suosikkielokuvissa, kuten *[[Kerro minulle, Zorbas (elokuva)|Kerro minulle, Zorbas]]* (1964), *[[Georgy Girl – keinoista paras]]* (1966) ja Gosford Park (2001) ja *[[Mothman – sanansaattaja]]* (2002). Hänen viimeiseksi roolikseen jäi Antonius Agrippan osa televisiosarjassa *[[Spartacus (vuoden 2004 televisiosarja)|Spartacus]]* vuonna 2004.

Bates oli Oscar-ehdokkaana John Frankenheimerin ohjaamasta elokuvasta *[[The Fixer]]* (1968).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Alan Batesin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Kerro minulle, Zorbas (elokuva)

**Kerro minulle, Zorbas** (, ) on yhdysvaltalais-kreikkalainen draamaelokuva, joka perustuu Níkos Kazantzákisin samannimiseen kirjaan. Elokuva kertoo ujosta brittikirjailijasta Basilista (Alan Bates) ja hänen kreikkalaisesta ystävästään Zorbaksesta (Anthony Quinn) ja siitä, miten Basil oppii elämään ja nauttimaan elämästä. Elokuvan ohjasi Michális Kakogiánnis. Míkis Theodorákiksen säveltämästä musiikista tuli klassikko.

Elokuva sai kolme Oscaria ja oli kaikkiaan seitsemän ehdokkaana vuonna 1964.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Joseph B. Strauss

**Joseph Baermann Strauss** (9. tammikuuta 1870 Cincinnati, Ohio, Yhdysvallat – 16. toukokuuta 1938 Los Angeles, Kalifornia) oli siltojen suunnitteluun erikoistunut insinööri. Hän oli San Franciscon Golden Gate Bridgen pääinsinööri. Muita hänen tunnettuja töitään ovat Burnside Bridge Portlandissa ja Columbia-joen ylittävä Lewis and Clark Bridge.

## Lähteet
Wadie Haddad

**Wadie Haddad** (; 1927–1978), tunnettiin myös nimellä **Abu Hani**, oli palestiinalainen terroristi 1960- ja 1970-luvuilla.

## Varhaiselämä
Haddad syntyi ortodoksiseen perheeseen Safedissa nykyisessä Pohjois-Israelissa vuonna 1927. Vuoden 1948 sodan jälkeen  Haddadin perhe pakeni Libanoniin. Haddad opiskeli lääketiedettä Beirutin amerikkalaisessa yliopistossa. Siellä hän tapasi palestiinalaisen George Habashin. Yhdessä he perustivat Arabialaisen nationalistiliikkeen, joka oli sekoitus panarabismia ja arabisosialismia. Liikkeen tarkoitus oli saada Israel haltuun ja liittää se muuhun arabimaailmaan. Valmistuttuaan Wadie muutti Hadashin kanssa Ammaniin, Jordaniaan. He työskentelivät sairaalassa. 

Vuonna 1956 Wadie Haddad meni töihin YK:n alaiseen palestiinalaispakolaisten UNRWA-järjestöön. Wadie oli mukana eräässä äärinationalistisessa palestiinalaisliikkeessä, ja Jordanian viranomaiset pidättivät hänet vuonna 1957. Vuonna 1961 hän pakeni Syyriaan.

## PFLP
Kuuden päivän sodan jälkeen vuonna 1967 Arabialainen nationalistiliike muuttui marxilaiseksi PFLP-liikkeeksi. Habash johti liikettä, ja Haddadista tuli aseellisen siiven johtaja.

Vuonna 1970 PFLP kaappasi Leila Khaledin johtamana kolme matkustajakonetta Jordaniaan. Heitä tuki toinen ääriliike, Musta syyskuu. Tapauksessa herätti huomiota se, että PFLP luokitteli matkustajat kolmeen ryhmään. 1. ryhmässä olivat tärkeimmät panttivangit, lähinnä juutalaiset ja Israelin kansalaiset, 2. ryhmän muodostivat eurooppalaiset ja 3. ryhmän amerikkalaiset. Vain toinen ja kolmas ryhmä vapautettiin. 

Tapauksen jälkeen PLO sanoutui irti PFLP:n kanssa tehdystä sopimuksesta. 

Haddad värväsi vuonna 1970 kuuluisan venezuelalaissyntyisen terroristin Ilich Ramirez Sanchezin eli Carloksen. Vuonna 1975 hän antoi kuitenkin Carloksen lähteä, koska tämä oli halunnut tappaa kaksi panttivankia ja paeta lunnasrahojen kera. Tämä tapahtui vuonna 1975, kun Haddad ja Carlos olivat ottaneet panttivangiksi OPEC:n delegaation Wienissä.

Vuonna 1976 Haddad järjesti Entebben kaappauksen, jonka hän suoritti yhdessä länsisaksalaisen Punaisen armeijakunnan kanssa. Kun israelilaiset vapauttivat panttivangit, Haddad erotettiin järjestöstä. 

Wadie Haddad kuoli 28. maaliskuuta vuonna 1978 Saksan demokraattisessa tasavallassa. Ruumiinavauksen yhteydessä todettiin, että hänet oli myrkytetty. Myöhemmin kävi ilmi, että Mossad oli lähettänyt Haddadille belgialaisia biologista infektiosuklaata, joka aiheutti hänen kuolemansa kahdessa kuukaudessa.

Israelilaisen toimittajan Ronen Bergmanin tutkimusten mukaan vuonna 2018 Mossad surmasi Haddadin myrkyttämällä tämän hammastahnatuubin.

## Provokaattori?

Entisen KGB:n agentin Vasili Mitrotšinin, joka loikkasi Englantiin vuonna 1992, mukaan Haddad olisi palkattu 1970-luvun alussa KGB:n vakoilijaksi. Hänen mukaansa Neuvostoliitto rahoitti PFLP:tä. Juri Andropovin kirjeen mukaan Haddad oli itsenäisesti halunnut olla KGB:n agentti ja toimi itsenäisesti ilman Moskovan neuvoa.

## Lähteet
Automedon

**Automedon** () oli kreikkalaisessa mytologiassa Dioreen poika ja Akhilleuksen vaunun ajaja. Troijan sodassa hän ajoi vaunuja ohjastaen Ksanthosta ja Baliosta, kun Patroklos oli pukeutuneena Akhilleuksen haarniskaan. Patrokloksen saatua surmansa hevoset veivät ohjastajansa taistelun taakse, eikä Automedon onnistunut saamaan ajajaansa surevia hevosia hallintaansa ennen kuin itse Zeus sai ne sanoillaan taas voimiinsa. Automedon ei kuitenkaan voinut lähteä taistoon auttamaan akhaialaisia ennen kuin Alkimedon tarjoutui hänen ajajakseen. Automedon torjui Hektorin, Aineiaan, Khromioksen ja Aretoksen yrityksen surmata hänet surmaten itse Aretoksen ja vieden tämän haarniskan.

## Lähteet
Anne Sundell

**Anne Sundell** (s. 1978 Oulu) on nykyisin Vaasassa asuva suomenruotsalainen kirjailija. Hänen esikoisteoksensa *Bara Alexandra* ilmestyi vuoden 2006 keväällä.

Sundell on valmistunut sairaanhoitajaksi. Myöhemmin hän jatkoi opiskelua yliopistossa valmistuen valtiotieteen maisteriksi (pääaineena kehityspsykologia) vuonna 2008. 
Sundell on myös astrologi ja luennoitsija.

## Lähteet
*http:www.astroservice.fi
*www.opaastrology.com

### Viitteet
Nouvelle Vague (yhtye)

**Nouvelle Vague** on ranskalainen yhtye, joka esittää vanhempaa uuden aallon ja punk-musiikkia bossa nova -tyylisinä tulkintoina. Yhtye on toiminut vuodesta 2003 ja se on julkaissut neljä albumia.

Nouvelle Vaguen pysyviä jäseniä ovat olleet ranskalaiset Marc Collin ja Olivier Libaux. Yhtyeen kappaleita ovat esittäneet vaihtuvat, yleensä naispuoliset laulajat.

Yhtyeen ensimmäisellä *[[Nouvelle Vague (albumi)|Nouvelle Vague]]* -albumilla on esitetty cover-versiot muun muassa Joy Division-, The Clash- ja Dead Kennedys -yhtyeiden kappaleista. Toisella albumilla, *[[Bande à Part]]* taas on esitetty tulkinnat muun muassa Billy Idolin, Blondien ja New Orderin kappaleista.

## Albumit

* *[[Nouvelle Vague (albumi)|Nouvelle Vague]]* (Peacefrog Records, 2004)
* *[[Bande à Part]]* (Peacefrog Records, 2006)
* *[[3 (Nouvelle Vague -albumi)|3]]* (Peacefrog Records, 2009)
* *[[Couleur sur Paris]]* (2010)
* *[[I Could Be Happy]]* (2016)
* *[[Curiosities]]* (2019)
* *[[Rarities (Nouvelle Vaguen albumi)|Rarities]]* (2019)

### EP:t

* Athol Brose (2016)
* Algo Familiar (2017)

### Livealbumit

* Acoustic (2009)

### Kokoelmat

* Late Night Tales: Nouvelle Vague (2007)
* Best of (2010)
* The Singers (2010)

## Aiheesta muualla

* Nouvelle Vaguen kotisivut  
*
Atanatos

**Atanatos** on Saksan Jenassa vuonna 1993 perustettu thrash metal -yhtye. Yhtye tunnettiin aluksi nimellä **Anus Praeter**, mutta se vaihdettiin Atanatos -nimelle vuonna 1995.

## Jäsenet
### Nykyiset
* Jan - laulu ja kitara
* René - kitara 
* Jan K. - basso (1993 -)
* Bianka - kosketinsoittimet (1995 -)
* Eik - rummut (2004 -)

### Entiset

* Holger - rummut (1993 - 1994)
* Timur - rummut (1994 - 2000)
* Patrick - rummut (2001 - 2003)
* Nick - rummut (2003 - 2004)

## Diskografia

*  *(Anus Praeterin demo)*
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

* Yhtyeen kotisivut
* Metal-archives.com
Jumisko

**Jumisko** on vajaan kolmenkymmenen asukkaan kylä Posion kunnassa Lapissa. Kylä sijaitsee Ala-Suolijärven ja Niemijärven välisellä kannaksella. Jumisko on nimenä tunnettu erityisesti Pohjolan Voiman rakentamasta Jumiskon voimalaitoksesta (1952–1955), joka sijaitsee Kemijärven puolella Soppelassa.
## Liikenneyhteydet

Kylän läpi kulkee seututie 945 (Morottajantie). Tie on asfaltoitu ja valaistu keskeltä kylää. Kemijärven keskustaan Jumiskosta on noin 60&nbsp;km ja Kuusamoon noin 100&nbsp;km.

## Palvelut ja vapaa-aika

1990-luvun vaihteessa Jumiskossa toimi vielä Posti ja kyläkauppa, joten palvelut olivat lähellä. Nykyisin vain kauppa-auto kulkee kahdesti viikossa. Kylä sijaitsee linnuntietä mitattuna noin 30 kilometrin päässä Posion keskustaajamasta, Aholasta.

Jumiskossa oli aikoinaan iso koulu. Silloin Jumiskoon kuului nykyistä paljon isompi alue, ja perheissä oli paljon lapsia. Koulu paloi salaman sytyttämässä tulipalossa. 1980-luvulla vanhalla terveystalolla pidettiin kaksi vuotta koulua, kun myös Ristilän koulu paloi. Tämä palo syttyi kattoremontin yhteydessä. Opettajina toimi silloin Tikkanen Matti ja Aira. Tämän jälkeen oppilaat siirrettiin Vääräjärven ja Lehtiniemen ala-asteisiin. Terveystalolla järjestetään edelleen muun muassa kansalaisopiston ohjelmaa. Suolijärven rannalle rakennettiin uimapaikka, joka ei liiemmin ole käytössä, sillä järvien ympäröimässä kylässä uimapaikkoja on todella paljon. Viereisessä noin 10&nbsp;km:n päässä olevassa kylässä toiminut Vääräjärven ala-aste antoi hyvät mahdollisuudet eri harrastuksiin. Sieltä löytyi valaistu maastojuoksurata jota talvisin pystyi hiihtämään, liikuntasali sekä jalkapallokenttä. Lisäksi talkoilla pidettiin yllä jääkiekkokenttää. Koulu on kuitenkin lopettanut toimintansa. Lehtiniemen ala-asteelle tehtiin talkoilla myös kaukalo. Sinne on Jumiskosta matkaa noin 15&nbsp;km.

Jumisko sijaitsee runsaitten kalavesien rannalla ja luonnosta voi löytää monenlaista kerättävää.

## Katso myös
* Räpsyn kanava
* Vierustunturi
* Jumiskonjoki

## Aiheesta muualla

* Posion kunta
* Pohjolan Voima
* Tarinoita Jumiskosta 
* Jumisko nimen historiaa
Aleksanteri Nevskin katedraali (Baku)

**Aleksanteri Nevskin katedraali** (, ) oli kirkkorakennus Azerbaidžanin pääkaupungissa Bakussa. Se oli Bakun pääortodoksikirkko. Katedraali valmistui vuonna 1898 ja tuhottiin vuonna 1936 Stalinin aikakaudella. Katedraalin oli suunnitellut saksalaissyntyinen arkkitehti Robert Marfeld ja hänen avustajansa, puolalaissyntyinen arkkitehti Józef Gosławski. Sen ulkoasuun oli haettu vaikutteita Moskovan Pyhän Vasilin katedraalin ulkoasusta, kun taas Kristus Vapahtajan katedraali puolestaan oli toiminut esikuvana katedraalin interiöörille.
Aleksanteri Nevskin katedraali (Varsova)

**Aleksanteri Nevskin katedraali** (, ) oli ortodoksinen katedraali Puolan pääkaupungissa Varsovassa. Sen rakennuttivat Venäjän keisarikunnan viranomaiset vuosina 1894–1912, jolloin Puola oli Venäjän keisarikunnan hallinnassa. Katedraalin suunnittelusta vastasi venäläinen arkkitehti Leon Benois. Valmistuttuaan katedraali ylsi 70 metrin korkeuteen, ja se oli tuolloin Varsovan korkein rakennus. Se sijaitsi Saski-aukiolla, joka oli Varsovan pääaukioita.

Puolan viranomaiset tuhosivat katedraalin 1920-luvun keskivaiheilla. Sen valmistumisesta oli ehtinyt kulua alle 15 vuotta. Tuhoamista perusteltiin puolalaisten negatiivisilla tunteilla Venäjän keisarikunnan harjoittamaa politiikkaa kohtaan ja sillä, että venäläisten katsottiin rakentaneen katedraalin vain vahingoittaakseen puolalaisten kansallistunnetta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kokonaisluvun radikaali

Positiivisen **kokonaisluvun** *n* **radikaali** määritellään matematiikassa luvun *n* jakavien alkulukujen eli *n*:n alkutekijöiden tulona: 

:\displaystyle\mbox{rad}(n)=\prod_{p|n}p.\,

Esimerkiksi

:504=2^3\cdot3^2\cdot7, joten luvun 504 radikaali on {rad}(504)=2\cdot3\cdot7=42.\,

Radikaalifunktio on multiplikatiivinen funktio.

Radikaalifunktiota sovelletaan abc-konjektuurissa.
Mira Spivak

**Mira Spivak** (s. 12. heinäkuuta 1934) on Kanadan senaattori Manitobasta. 

Spivak syntyi Rivnessä ja valmistui Manitoban yliopistosta. Pääministeri Brian Mulroney nimitti hänet senaattoriksi Progressiivisen konservatiivipuolueen edustajana vuonna 1986. Hän kieltäytyi liittymästä Kanadan konservatiivipuolueeseen, joka syntyi, kun Progressiivinen konservatiivipuolue ja Kanadan allianssi yhdistyivät vuonna 2003. Siitä lähtien hän on istunut senaatissa sitoutumattomana eli ei minkään puolueen jäsenenä.

Spivak joutuu vetäytymään senaatista 75 ikävuoden tullessa täyteen vuonna 2009. Hän on poliitikko Sidney Spivakin leski.
Jean Vigo

**Jean Vigo** (26. huhtikuuta 1905 Pariisi – 5. lokakuuta 1934 Pariisi) oli ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Vigon mukaan nimetty Prix Jean Vigo on vuodesta 1951 ranskalaisille elokuvaohjaajille jaettu palkinto.

Jean Vigon vanhemmat olivat Emily Clero ja katalonialainen anarkisti Eugene Bonaventure de Vigo i Sallés. Hänen isänsä kuristettiin vankilassa vuonna 1917 ja Vigo lähetettiin sisäoppilaitokseen nimellä Jean Sales. Vigo meni naimisiin ja sai tyttären vuonna 1931. Hän kuoli tuberkuloosin aiheuttamiin komplikaatioihin vuonna 1934. 

Vigon elokuva *[[Nolla käytöksessä]]* kiellettiin, ja se vapautui vasta toisen maailmansodan jälkeen. Jakelija muokkasi Vigon ainoaa pitkää elokuvaa *[[L’Atalante]]*, ja elokuva esitettiin vasta 1990-luvulla ohjaajan tarkoittamassa muodossa. Näillä elokuvilla on kuitenkin ollut huomattava vaikutus Ranskan ja myös koko maailman elokuvaan. *[[Sight and Sound]]in* kriitikkoäänestyksessä 1962 *L’Atalante* oli kymmenenneksi merkittävin elokuva ja vuoden 1992 äänestyksessä kuudenneksi merkittävin. Ohjaajaäänestyksessä 1992 se oli viides.

## Elokuvat
* *[[Nizzasta puheenollen]]* (*À propos de Nice*, 1929), dokumentti, 23 min.
* *[[Taris]]* (, 1931), dokumentti, 9 min; ohjaus, käsikirjoitus ja leikkaus 
* *[[Nolla käytöksessä]]* (, 1933), fiktio, 47 min; ohjaus, käsikirjoitus, leikkaus ja tuottaminen
* *[[L'Atalante]]* (1934), fiktio, 89 min

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Hytönen, Jukka: ”Vigo ja surrealismi”, *Filmihullu* 5/2005.
*Kudjoi, Marko: ”Ennen teollisia unia..”, *Filmihullu* 5/2005.
*Vigo, Jean: ”Elokuva Jean Vigon mukaan : esitelmiä ja kirjoituksia”, *Filmihullu* 2/1999.
*Waarala, Hannu: ”Jean Vigon anarkismi – liikettä vitsin, unen ja todenkaltaisen painajaisen välillä”, *Filmihullu* 5/2005.
Stanley Haidasz

**Stanley Haidasz** PC (4. maaliskuuta 1923 – 6. elokuuta 2009) oli kanadalainen poliitikko.

Haidasz syntyi puolalaisille siirtolaisvanhemmille, jotka olivat muuttaneet Ivano-Frankivskista Kanadaan vuonna 1910. Hän opiskeli lääketiedettä Toronton yliopistossa ja valmistui vuonna 1951. Hän erikoistui sen jälkeen sydäntautioppiin Chicagon yliopistossa.

Haidasz kuului Kanadan liberaalipuolueeseen. Pierre Trudeau nimitti hänet senaatin jäseneksi 23. maaliskuuta 1978, ja hän istui senaattorina, kunnes täytti 75 vuotta maaliskuussa 1998.
Dmitri Baškirov

**Dmitri Aleksandrovitš Baškirov** (; 1. marraskuuta 1931 Tbilisi, Transkaukasian SFNT, Neuvostoliitto – 7. maaliskuuta 2021) oli venäläinen pianisti ja pianonsoiton opettaja. Hän syntyi nykyisen Georgian alueella ja opiskeli Moskovassa Aleksandr Goldenveizerin johdolla. Hän tuli tunnetuksi lännessä vuonna 1955 saatuaan pääpalkinnon Marguerite Long -kilpailussa Pariisissa. Vuosina 1965&ndash;1972 Baškirov oli osa Neuvostoliiton kuuluisinta kamarikokoonpanoa yhdessä viulisti Igor Bezrodnyin ja sellisti Mihail Homitserin kanssa. Myöhemmin hän työskenteli professorina sekä Moskovan konservatoriossa että musiikkioppilaitoksissa Espanjassa ja Italiassa. Hänen oppilaitaan olivat muun muassa Dmitri Aleksejev, Boris Bloch, Nikolai Demidenko, Stanislav Ioudenitch ja Arkadi Volodos.

Myös Dmitri Baškirovin tytär Jelena Baškirova on pianisti, ja hän on Daniel Barenboimin toinen puoliso (1988–).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Dmitri Baškirovin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Shirley Walters

**Mary Shirley Walters** (o.s. **Harrison**; 31. elokuuta 1925 Sydney – 18. kesäkuuta 2017) oli australialainen poliitikko. Hän istui liberaalipuolueen senaattorina Tasmaniasta vuosina 1975–1993.

Walters oli varsinaiselta ammatiltaan sairaanhoitaja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuvaus Australian parlamentin sivuilla
Georges-Casimir Dessaulles

**Georges-Casimir Dessaulles** (27. syyskuuta 1827 – 19. huhtikuuta 1930) oli kanadalainen liikemies, valtiomies ja poliitikko.

Dessaulles nimitettiin Kanadan senaattiin Quebecistä vuonna 1907. Hän istui senaattorina yli 20 vuotta ennen kuolemistaan Saint-Hyacinthessa 102-vuotiaana. 

Dessaulles kuului Kanadan liberaalipuolueeseen. Myös hänen isänsä Jean Dessaulles oli maassaan huomattava poliittinen hahmo.