open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Set List: Greatest Songs 2006–2007

on AKB48:n ensimmäinen albumi, joka julkaistiin 1. tammikuuta 2008.

## Kappaleet
### Set List: ~Greatest Songs 2006–2007~ (Regular Edition CD)
# Aitakatta (会いたかった)
# BINGO!
# Yūhi o Miteiru ka? (夕陽を見ているか?)
# Boku no Taiyō (僕の太陽)
# Mirai no Kajitsu (未来の果実)
# Dear My Teacher (Team A Ver.)
# Skirt, Hirari (スカート、ひらり) (Album Mix)
# Seifuku ga Jama o Suru (制服が邪魔をする)
# Virgin Love (Album Mix)
# Keibetsu Shiteita Aijō (軽蔑していた愛情)
# Tanjōbi no Yoru (誕生日の夜) (Team A)
# Korogaru Ishi ni Nare (転がる石になれ) (Team K)
# Sakura no Hanabiratachi (桜の花びらたち)
# Aitakatta (Akimoto Sayaka ver.) (会いたかった (秋元才加ver.))
# Aitakatta (Itano Tomomi ver.) (会いたかった (板野友美ver.))
# Aitakatta (Umeda Ayaka ver.) (会いたかった (梅田彩佳ver.))
# Aitakatta (Ohe Tomomi ver.) (会いたかった (大江朝美ver.))
# Aitakatta (Oshima Mai ver.) (会いたかった (大島麻衣ver.))
# Aitakatta (Oshima Yuko ver.) (会いたかった (大島優子ver.))
# Aitakatta (Ono Erena ver.) (会いたかった (小野恵令奈ver.))
# Aitakatta (Kasai Tomomi ver.) (会いたかった (河西智美ver.))
# Aitakatta (Kobayashi Kana ver.) (会いたかった (小林香菜ver.))
# Aitakatta (Kojima Haruna ver.) (会いたかった (小嶋陽菜ver.))
# Aitakatta (Shinoda Mariko ver.) (会いたかった (篠田麻里子ver.))
# Aitakatta (Takahashi Minami ver.) (会いたかった (高橋みなみver.))
# Aitakatta (Tojima Hana ver.) (会いたかった (戸島花ver.))
# Aitakatta (Nakanishi Rina ver.) (会いたかった (中西里菜ver.))
# Aitakatta (Narita Risa ver.) (会いたかった (成田梨紗ver.))
# Aitakatta (Noro Kayo ver.) (会いたかった (野呂佳代ver.))
# Aitakatta (Maeda Atsuko ver.) (会いたかった (前田敦子ver.))
# Aitakatta (Matsubara Natsumi ver.) (会いたかった (松原夏海ver.))
# Aitakatta (Minegishi Minami ver.) (会いたかった (峯岸みなみver.))
# Aitakatta (Miyazawa Sae ver.) (会いたかった (宮澤佐江ver.))

### Set List: ~Greatest Songs 2006–2007~ (Limited Edition CD+DVD)
# Aitakatta (会いたかった)
# BINGO!
# Yūhi o Miteiru ka? (夕陽を見ているか?)
# Boku no Taiyō (僕の太陽)
# Mirai no Kajitsu (未来の果実)
# Dear My Teacher (Team A Ver.)
# Skirt, Hirari (スカート、ひらり) (Album Mix)
# Seifuku ga Jama o Suru (制服が邪魔をする)
# Virgin Love (Album Mix)
# Keibetsu Shiteita Aijō (軽蔑していた愛情)
# Tanjōbi no Yoru (誕生日の夜) (Team A)
# Korogaru Ishi ni Nare (転がる石になれ) (Team K)
# Sakura no Hanabiratachi (桜の花びらたち)

DVD:
# Yūhi o Miteiru ka? (夕陽を見ているか?) (Video clip)
# Making of "Yūhi o Miteiru ka?" (夕陽を見ているか?)
# Kibun wa Chotto, Oshōgatsu (気分はちょっと、お正月・・・。)

### Set List: Greatest Songs Kanzenban (uudelleenjulkaisu)
# Aitakatta (会いたかった)
# BINGO!
# Yūhi o Miteiru ka? (夕陽を見ているか?)
# Boku no Taiyō (僕の太陽)
# Mirai no Kajitsu (未来の果実)
# Dear My Teacher (Team A Ver.)
# Skirt, Hirari (スカート、ひらり) (Album Mix)
# Seifuku ga Jama o Suru (制服が邪魔をする)
# Virgin Love (Album Mix)
# Keibetsu Shiteita Aijō (軽蔑していた愛情)
# Tanjōbi no Yoru (誕生日の夜) (Team A)
# Korogaru Ishi ni Nare (転がる石になれ) (Team K)
# Sakura no Hanabiratachi (桜の花びらたち)
# Romance, Irane (ロマンス、イラネ)
# Sakura no Hanabiratachi 2008 (桜のはなびらたち 2008)
# Seventeen
# Anata ga Ite Kureta Kara (あなたがいてくれたから)
Il trionfo di Ercole

**Il trionfo di Ercole** (, suomalaisessa videolevityksessä *Voittamaton Herkules*, muita nimiä *Herkuleksen riemuvoitto*, *Herkuleksen triumfi*) on vuonna 1964 valmistunut italialais-ranskalainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan mytologia-aiheista peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Alberto De Martino. Sen sankaria Herkulesta esittää yhdysvaltalainen kehonrakentaja Dan Vadis.

## Juoni
Mykeneen kuninkaan veljenpoika Milo murhauttaa setänsä ja anastaa vallan äitinsä, noita Pasifaën avulla. Apuun kutsutaan Herkules, joka voitettuaan turnajaiset rakastuu Milon serkkuun Ateen. Milo kaappaa Aten ja syyttää teosta kapinallispäällikkö Eurystheusta. Raivostunut Herkules surmaa Eurystheuksen, minkä johdosta Zeus riistää sankarilta hänen voimansa. Herkules saa ne takaisin pelastaessaan rakastettunsa Milon määräämältä teloitukselta. Kapinalliset valtaavat kuninkaanpalatsin ja Milo pakenee äitinsä luokse Ate vankinaan. Lopuksi Herkules pelastaa Aten ja Milo ja Pasifaë saavat surmansa.

## Näyttelijät

## Tuotanto
*Il trionfo di Ercole* on kohtalaisen sujuva ja viihdyttävä peplum-elokuva. Sen visuaalisiin oivalluksiin kuuluvat Milon kullanväriset ja kaljupäiset käskyläiset. Dan Vadis on lihaksikas, notkea ja hieman poikamainen toimintasankari. Elokuva on kuvattu Cromoscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla sekä Tor Caldaran rantamaisemissa.

## DVD-julkaisut
Elokuva on saatavilla ranskalaisten Editions Fabbrin ja Studio Canalin erinomaisena DVD-julkaisuna, joka sisältää vain ranskankielisen ääniraidan. Saksalainen DVD on kuvanlaadultaan hyvä, mutta alkuperäistä huomattavasti lyhyempi. Yhdysvaltalainen Trimarkin julkaisu on laadultaan heikko.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Matti Franssila

**Matti Franssila** (23. kesäkuuta 1905 Rauma – 31. lokakuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen mikroklimatologi, joka toimi Ilmatieteen laitoksen johtajana (professorin arvolla) vuosina 1952–1970. Hän tutki mikro- ja maatalousmeteorologiaa. Hän selvitti muun muassa hallailmiötä vuonna 1936 valmistuneessa väitöskirjassaan. Häntä pyydettiin selvittämään myös Lokan tekojärven ja mahdollisten ydinvoimaloiden meteorologisia vaikutuksia.

Franssila valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1929 ja tuli samana vuonna Meteorologisen keskuslaitoksen palvelukseen. Hän oli laitoksen sääosaston johtajana vuosina 1945–1953 ja koko laitoksen johtajana vuosina 1953–1970. Franssila oli myös Helsingin yliopiston dosentti vuosina 1940–1971 sekä Kauppakorkeakoulun ja Teknillisen korkeakoulun opettaja. Hän oli Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen.

## Lähteet
Kazanin Jumalanäidin katedraali

**Kazanin Jumalanäidin katedraali** voi viitata seuraaviin Venäjällä sijaitseviin kirkkoihin:

*Kazanin katedraali, Pietari
*Kazanin katedraali, Moskova
Vuoden helsinkiläisurheilija

**Vuoden helsinkiläisurheilija** on Helsingin kaupungin vuodesta 1964 lähtien jakama tunnustuspalkinto. Se myönnetään ansioituneelle helsinkiläiselle urheilijalle vuosittain 12. kesäkuuta järjestettävänä Helsinki-päivänä.

Vuoden helsinkiläisurheilijan lisäksi palkitaan myös vuoden urheiluseura, valmentaja sekä nuori helsinkiläisurheilija. Palkintojen saajat valitsee Helsingin kaupunginhallituksen asettama 13-henkinen urheilupalkintotoimikunta.

## Vuoden helsinkiläisurheilijat 1964–2024

## Muut palkinnot

### Vuoden helsinkiläinen liikuntaseura

### Vuoden nuori helsinkiläisurheilija

### Vuoden helsinkiläisvalmentaja

## Lähteet
Johan Christopher Frenckell (1719–1779)

**Johan Christopher Frenckell** (1719–1779) oli suomalainen kirjapainaja, syntyään saksalainen. Hän muutti Suomeen Turkuun 1744 Turun akatemian kirjanpainajaksi.  

Frenckell polveutui saksalaisesta talonpoikaissuvusta, joka oli asunut 1600-luvun keskivaiheilta lähtien Erfurtin kaupungin läheisyydessä. Frenckell kouluttautui kirjanpainajaksi Erfurtissa Johann David Jungnicolin kirjapainossa ja hänet otettiin paikallisen kirjanpainajien ammattikunnan jäseneksi 1740. Frenckell muutti Erfurtista Turkuun 1743 ja pääsi työhön Johan Kämpen hoitamaan Turun akatemian kirjapainoon. Vuonna 1750 Turun akatemian kirjapainon osti ruotsalainen kirjanpainaja Jakob Merckell jolla oli ennestään kirjapaino Tukholmassa. Frenckell pääsi 1756 Merckellin omistaman painon faktoriksi ja vuonna 1758 hänestä tuli Merckellin yhtiökumppani. Merckellin kuoltua 1763 Turun kirjapaino siirtyi Frenckellin yksin omistamaksi.

Frenckell oli naimisissa Johan Kämpen tytärpuolen Else Maria Leijerin kanssa. Heidän poikansa oli kirjanpainaja, kirjankustantaja Johan Christopher Frenckell (1757–1818).  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Biorgrafiakeskus (maksullinen)
Sjonhemin kirkko

**Sjonhemin kirkko** () on kirkkorakennus Sjonhemissä Gotlannissa Ruotsissa. Se on Visbyn hiippakuntaan kuuluvan Vängen seurakunnan seurakuntakirkko. Kirkon vanhin osa on 1200-luvulla rakennettu torni.

## Aiheesta muualla

* Bebyggelseregistret: Sjonhems kyrka 
* Guteinfo: Sjonhems kyrka
Rachel Roberts

**Rachel Roberts** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Rachel Roberts (1927–1980), walesilaissyntyinen näyttelijä
* Rachel Roberts (s. 1978), kanadalainen malli ja näyttelijä
* Rachel Roberts, ** -nuortenfantasiasarjan kirjoittaja.
U. A. Käkönen

**Uljas Antero Käkönen** (29. kesäkuuta 1906 Kaukola – 25. toukokuuta 1975) oli suomalainen yleisesikuntaeversti

Käkösen vanhemmat olivat Antti Käkönen ja Maria Niemi. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin klassillisesta lyseosta 1926. Hän kävi kadettikoulun 1929–1930 ja sotakorkeakoulun yleisen osaston 1937–1939.

Käkönen palveli Karjalan rykmentissä nuorempana upseerina 1927–1929 ja 1930–1936 sekä adjutanttina ja komppanianpäällikkönä 1936–1937.

Käkönen toimi Suomen sotilasasiamiehen apulaisena Moskovassa 1939 ja uudelleen välirauhan aikana 1940–1941.

Jatkosodan aikana Käkönen toimi muun muassa VI Armeijakunnan tiedustelu-upseerina ja Päämajan tiedusteluosaston tiedustelutoimiston (Tied.1) päällikkönä. Jatkosodan jälkeen everstiluutnantti Käkönen oli järjestämässä Neuvostoliittoon kohdistunutta salaista radiotiedustelua ja puhelinkuuntelua yhdessä Reino Hallamaan ja Hannes Vehniäisen kanssa.

Käkönen pidätettiin 1945 asekätkentäjutun yhteydessä ja hän sai 12 kuukauden vankeustuomion. Käkönen joutui olemaan tutkintavankeudessa 2 vuotta 7 kuukautta. Vapauduttuaan Käkönen oli muun muassa Porin sotilaspiirin päällikkönä 1955–1960 ja viimeksi Hämeen sotilasläänin komentajana 1960–1963. Erottuaan vakinaisesta palveluksesta Käkönen asui Helsingissä ja kirjoitti useita muistelmateoksia.  

## Teoksia
* *Sotilasasiamiehenä Moskovassa 1939*. Otava 1966
* *Tiedustelumatkalla Murmanskiin talvella 1941*. Otava 1968
* *Moskovassa ja Arkangelissa talvella 1941*. Otava 1969
* *Miehityksen varalta: päämajan tiedustelua 1943-45*. Otava 1970

## Lähteet
* Karjala 23/1970 : Pitäjä pitäjältä : Kaukola, Käkösen elämäkerta s. 6
* Find A Grave Memorial : Uljas Antero Käkonen
* Lauri Lehtonen 29.11.2007 : Stella Polariksen jälkeen, Maavoimien ELSO perinnekilta ry
Kazanin Jumalanäidin ikoni

**Kazanin Jumalanäiti** () tai **Kazanin Theotokos** eli *Kazanin Jumalansynnyttäjä* on Venäjän ortodoksisen kirkon merkittävimpiä ikonityyppejä. Kuva esittää Kazanin kaupungin suojelijaa Neitsyt Mariaa. Kazanin jumalanäidin ikonia pidettiin vuosisatojen ajan koko Venäjän suojelijana eli palladionina. Ikonin tunnetuin kappale, pieni, 22,5 × 27,5 cm:n kokoinen ikoni varastettiin vuonna 1904 ja ilmeisesti tuhottiin.

Nykyään Kazanin Jumalanäiti on Venäjällä suosittu häälahja. Ikoni yhdistetään usein venäläiseen nationalismiin . 

## Alkuperä

Tradition mukaan ikoni saapui Venäjälle Konstantinopolista 1400-luvun alussa. Tataarien piiritettyä ja poltettua Kazanin kaupungin vuonna 1438 se joutui kadoksiin, kunnes ikoni jälleen löytyi 1500-luvun jälkipuoliskolla. Matrona Onutshina -nimisen kymmenvuotiaan tytön kerrotaan löytäneen ikonin tulipalossa tuhoutuneen Kazanin kaupungin raunioista 8. heinäkuuta 1579. Ikonin olinpaikan oli hänelle kertonut Neitsyt Maria ilmestyksessä. Ikonia säilytettiin sen löytöpaikan päälle myöhemmin rakennetussa luostarissa. Kazanin Jumalanäidistä tehtiin useita kopioita, joita oli nähtävissä muun muassa Moskovan, Pietarin sekä Jaroslavin kaupungeissa.

## Varkaus
Alkuperäisenä pidetty Kazanin Jumalanäidin ikoni varastettiin sitä säilyttäneen luostarin kirkosta 29. kesäkuuta 1904. Varkaat ja ikonin kultaiset jalokiviupotuksin koristellut kehykset löydettiin muutamaa vuotta myöhemmin, mutta itse kuva jäi kadoksiin. Osa varkaista väitti sen olevan poltettu ja yksi kertoi sen olevan kaukaisessa siperialaisessa luostarissa. Poliisi ei kuitenkaan jatkanut ikonin jäljittämistä, koska se piti mahdollisesti löydettävän kuvan aitouden varmistamista mahdottomana.

## Pyhitetyt kirkot
Kazanin Jumalanäidin ikonille on Venäjällä pyhitetty useita kirkkoja ja katedraaleja, muun muassa Pietarissa ja Moskovassa sijaitsevat Kazanin Jumalanäidin katedraalit. Suomessa ikonille on pyhitetty Järvenpään ja Loviisan ortodoksiset kirkot sekä Porin venäläinen ortodoksikirkko. Luovutettujen alueiden kirkoista Terijoen ortodoksinen kirkko on myös pyhitetty Kazanin Jumalanäidin ikonille.

## Lähteet

*Ortodoksi.net
Kosovo Eurovision laulukilpailussa

**[[Kosovo]]** ei ole koskaan osallistunut **[[Eurovision laulukilpailu|Eurovision laulukilpailuun]]**. Kosovon televisioyhtiö RTK on hakenut EBU:n jäsenyyttä, mutta Kosovoa ei ole vielä hyväksytty täydeksi EBU:n jäseneksi.

## Historia ja kiinnostus

Kosovon itsenäisyysjulistuksen jälkeen vuonna 2008, sen yleisradioyhtiön Radio Televizioni i Kosovës (RTK) halusi osallistua vuoden 2009 Eurovision laulukilpailun. Euroopan yleisradiounioni EBU ja RTK allekirjoittivat yhteistyösopimuksen, jossa EBU tukee RTK:n jäsenyyttä. Vuodesta 2013 lähtien RTK:lla on ollut tarkkailijan asema EBU:ssa. Kosovo osallistui vuonna 2011 Eurovision nuorten tanssijoiden kilpailuun.

## Lähteet
Porin Vuoden urheilija

**Porin Vuoden urheilija** on vuonna 1965 perustetun Porin Urheilutoimittajain kerhon jakama palkinto Porin parhaalle urheilijalle. Valinnan suorittavat kerhon jäsenet ja se myönnetään vuosittain tammikuussa. Vuoden urheilijan lisäksi valitaan myös Vuoden nuori urheilija.

## Porin Vuoden urheilijat 1964–2023

*1964 Kaarlo Kangasniemi
*1965 Tapio Virtanen
*1966 Kaarlo Kangasniemi
*1967 Kaarlo Kangasniemi
*1968 Kaarlo Kangasniemi
*1969 Kaarlo Kangasniemi
*1970 Kalevi Lahdenranta
*1971 Kaarlo Kangasniemi
*1972 Kyösti Laasonen
*1973 Kyösti Laasonen

*1974 Veli-Pekka Ketola
*1975 Kauko Laasonen
*1976 Kyösti Laasonen
*1977 Ari Westergård
*1978 Kyösti Laasonen
*1979 Pekka Rautakallio
*1980 Kyösti Laasonen
*1981 Kyösti Laasonen
*1982 Jouni Grönman
*1983 Jouni Grönman

*1984 Jouni Grönman
*1985 Jouni Grönman
*1986 Jouni Grönman
*1987 Petri Eteläniemi
*1988 Matti Alamäki
*1989 Matti Alamäki
*1990 Matti Alamäki
*1991 Jyri Kjäll
*1992 Jyri Kjäll
*1993 Jyri Kjäll

*1994 Taina Uppa
*1995 Maarit Lepomäki
*1996 Luiz Antônio
*1997 Antti-Pekka Lax
*1998 Pasi Kuivalainen
*1999 Tiia Hautala
*2000 Tiia Hautala
*2001 Tiia Hautala
*2002 Pesäkarhut
*2003 Heli Jukkola

*2004 Leo-Pekka Tähti
*2005 Heli Jukkola
*2006 Porin Ässät
*2007 Heli Jukkola
*2008 Leo-Pekka Tähti
*2009 Leo-Pekka Tähti
*2010 Jussi Rynnäs
*2011 Leo-Pekka Tähti
*2012 Leo-Pekka Tähti
*2013 Matti Mattsson

*2014 Nooralotta Neziri
*2015 Lotta Lepistö
*2016 Leo-Pekka Tähti
*2017 Leo-Pekka Tähti
*2018 Leo-Pekka Tähti
* 2019 Leo-Pekka Tähti
* 2020 Leo-Pekka Tähti
* 2021 Matti Mattsson
* 2022 Matti Mattsson
* 2023 Narukerä

## Lähteet
*”*Porin vuoden urheilijat – Kangasniemestä Mattssoniin*”, Satakunnan Kansa 11.1.2014 (s. 30–31).

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*  Porin Vuoden urheilija  Porin Urheilutoimittajain kerho
Johan Christopher Frenckell (1757–1818)

**Johan Christopher Frenckell** (7. elokuuta 1757 Turku – 19. lokakuuta 1818 Turku) oli suomalainen kirjanpainaja. Hän oli vuodesta 1786 Turun akatemian kirjanpainaja ja toimi myös kirjankustantajana ja kirjakauppiaana. Hän omisti Aurassa Järvenojan paperitehtaan ja Kaarinassa Yli-Lemun tilan.

Hän oli keskimmäinen kolmesta Johan Christopher Frenckellistä. Hänen isänsä Johan Christopher Frenckell (1719–1779) oli ensimmäinen kirjapainoalalla toiminut Frenckell, ja hänen poikansa Johan Christopher Frenckell (1789–1844) laajensi toimintaa edelleen.

## Elämäkerta
Frenckell kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1772. Hän valmistui Turun akatemiasta filosofian maisteriksi 1778. Frenckell toimi kirjanpainajana Turussa vuodesta 1785 alkaen ja Turun akatemian kirjanpainajana vuodesta 1786. Hän perusti 1789 Frenckellin kirjakaupan Turkuun ja toimi lisäksi kirjankustantajana. Kirjakauppa toimi keskeytyksettä Turun paloon asti. Frenckell sai myös erioikeuden julkaista Suomen virallisia sanomalehtiä. Hän omisti vuodesta 1794 Turun lähellä Auran pitäjässä sijainneen, lumppupaperia valmistaneen Järvenojan paperitehtaan.

Frenckell oli naimisissa vuodesta 1786 Margareta Elisabet Björmanin (k. 1822) kanssa.

## Teoksia
* *Kirjoi, jotka löytän mytäwixi Turusa, Joh. Christ. Frenckellin tykönä, sekä hänen kirjan-prändisä, Isolla Kirkoon-kaduilla, että myös kirjan-puodisa sillan päälle*. Turusa, prändätty maalis-kuusa 1799

## Lähteet
Johan Christopher Frenckell

**Johan Christopher Frenckell** tarkoittaa seuraavia kolmea henkilöä:

* Johan Christopher Frenckell (1719–1779), ensimmäinen kirjapainoalalla toiminut Frenckell
* Johan Christopher Frenckell (1757–1818), Frenckellin kirjapainon toiminnan laajentaja, edellisen poika
* Johan Christopher Frenckell (1789–1844), toiminnan edelleen laajentaja, edellisen poika
Intianoliivibulbuli

**Intianoliivibulbuli** (*Acritillas indica*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Intianoliivibulbulia tavataan Intiassa ja Sri Lankassa. Sen on kuvattu olevan yleinen tai hyvin yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Friis

**Friis** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Andreas Friis (1890–1983), tanskalainen taidemaalari
* Jacob Friss (s. 1976), tanskalainen jalkapallovalmentaja
* Janus Friis (s. 1976), tanskalainen it-alan yrittäjä
* Jens Andreas Friis (1821–1896), norjalainen kielitieteilijä ja professori
* Lotte Friis (s. 1988), tanskalainen uimari ja olympiamitalisti
* Lykke Friis (s. 1969), tanskalainen poliitikko ja ministeri.
* Sanfrid Leonard Friis (1877–1929), suomalainen Hangossa vaikuttanut konsuli ja liikemies
* Sigfrid Friis (s. 1994), tanskalainen poliitikko ja europarlamentaarikko.

Myös seuraavien henkilöiden sukunimi oli alun perin Friis, mutta vuonna 1906 he muuttivat sukunimensä Pohjanpaloksi:

*Ernst Pohjanpalo (1888–1983), suomalainen insinööri, tehtailija ja keksijä
*Hilma Pohjanpalo (1874–1965), suomalainen Lotta Svärd -järjestön vaikuttaja
*Jorma Pohjanpalo (1905–1991), suomalainen professori, kirjailija ja toimittaja, Santeri Pohjanpalon poika
*Juhani Pohjanpalo (1866–1931), suomalainen tehtaanjohtaja
*Matti Pohjanpalo (1871–1918), suomalainen insinööri ja tehtaanjohtaja
*Santeri Pohjanpalo (1874–1939), yritysjohtaja, ministeri ja tietokirjailija
*Tuomas Pohjanpalo (1851–1933), Suomalaisen puolueen kansanedustaja ja talousneuvos.

## Katso myös
* friisi, täsmennyssivu
* Friisia, Friisinmaa
* Beck-Friis, ruotsalainen suku
Ferdinand Filip

**Ferdinand Philippe** (); (3. syyskuuta 1810 Palermo, Sisilia – 13. heinäkuuta 1842 Neuilly-sur-Seine, Heinäkuun monarkia) oli Ranskan  kruununprinssi. 

Hän oli kuningas Ludvig Filipin sekä kuningatar Maria Amalian vanhin poika. Hän käytti vuodesta 1830 lähtien arvonimeä Orléansin herttua, joka siihen asti oli kuulunut hänen isälleen ennen tämän valtaannousua.

Ferdinand Philippe ehti aloittaa lupaavan sotilasuran ja palveli Algeriassa vuosina 1834–1836 ja 1839. Hän kuoli 31-vuotiaana hevosvaunu-onnettomuudessa, minkä jälkeen kruununprinssin asema siirtyi hänen tuolloin nelivuotiaalle vanhemmalle pojalleen.

## Avioliitto ja lapset
Hän avioitui vuonna 1837 Mecklenburg-Schwerinin prinsessa Helene Luise Elisabethin (1814–1858) kanssa, jonka isoisä oli Weimarin suurherttua Karl August. Heille syntyi kaksi poikaa, Pariisin kreivi Philippe ja Chartresin herttua Robert. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Snöstorpin kirkko

**Snöstorpin kirkko** () on kirkkorakennus Snöstorpissa Halmstadin kunnassa Ruotsissa. Se on Göteborgin hiippakuntaan kuuluvan Snöstorpin seurakunnan seurakuntakirkko.

## Kirkkorakennus
Snöstorpin kuusikulmaisessa kirkossa on muistumia romaanisista kirkoista, mutta myös bysanttilainen rakennustaide on vaikuttanut kirkon arkkitehti Emil Langletiin. Saarnastuoli sijaitsee alttarin vasemmalla puolella ja suuret urut sijaitsevat lehterillä. 

Kirkossa on myös sivukappeli pienemmille jumalanpalveluksille.

## Historia
Paikalla sijaitsi aiemmin keskiaikainen kirkko. Perimätiedon mukaan Norjan Nidarosiin kulkeneet pyhiinvaeltajat käyttivät sitä matkansa varrella. Kirkko on luultavasti ollut pyhitetty Pyhälle Olaville. Vanha kirkko sijaitsi välittömästi uuden eteläpuolella. Mitoiltaan vanha kirkko oli 30 metriä pitkä ja vain 7 metriä leveä. Uusi kirkko vihittiin käyttöön 1883.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Keltaposkibulbuli

**Keltaposkibulbuli** (*Tricholestes criniger*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Keltaposkibulbulia tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa ja Thaimaassa. Sen on kuvattu olevan yleinen. Lajin kannankehitys on laskeva, mutta vähenemisen ei uskota vielä vaarantavan sitä, joten se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Athol Fugard

**Athol Harold Lannigan Fugard** (11. kesäkuuta 1932 Middelburg, Etelä-Afrikka – 8. maaliskuuta 2025) oli eteläafrikkalainen kirjailija, joka perusti xhosa-heimon näyttelijöiden kanssa teatteriryhmän Serpent Players. Ryhmä esiintyi kiertueella Euroopassa ja Yhdysvalloissa ja esitti Fugardin näytelmiä. Yhteiskunnallisissa näytelmissään hän käsittelee rotuerottelua ja syyllisyyden ongelmia.

Fugardin näytelmät *A Lesson from Aloes* ja *The Road to Mecca* ovat voittaneet New York Drama Critics’ Circlen palkinnon näytäntökauden parhaina näytelminä. Hänen romaanistaan tehty elokuva *[[Tsotsi]]* (2005) sai parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarin.

## Lähteet
Louis Philippe Robert d’Orléans

**Louis Philippe Robert, Orléansin herttua** (6. helmikuuta 1869 Twickenham, Middlesex, Iso-Britannia – 28. maaliskuuta 1926 Palermo, Sisilia) oli ranskalaisen Orléans-suvun päämies ja useimpien ranskalaisten rojalistien tunnustama Ranskan kruununtavoittelija vuodesta 1894 kuolemaansa asti.

Louis Philippe Robertin vanhemmat olivat Pariisin kreivi Philippe d’Orléans ja herttuatar Maria Isabel d’Orléans-Montpensier, jotka olivat toistensa serkkuja. Hän oli heidän vanhin poikansa. Hänen äidinisänsä oli Montpensier’n herttua Antoine d’Orléans, ja Ranskaa hallinnut kuningas Ludvig Filip I oli hänen isoisoisänsä. Louis Philippe Robertin sisko Amélie oli Portugalin kuninkaan Kaarle I:n puoliso.

Orléansin herttua karkotettiin isänsä mukana Ranskasta vuonna 1886, koska häntä pidettiin uhkana kolmannelle tasavallalle. Hän palasi luvattomasti vuonna 1890 ja joutui vangituksi. Hän sai vankeustuomion, mutta hänet vapautettiin muutaman kuukauden jälkeen ja saatettiin pois maasta. Sen jälkeen Orléansin herttua matkusteli eri puolilla Eurooppaa ja Lähi-itää. Hänen isänsä kuoltua syyskuussa 1894 pääosa Ranskan rojalisteista tunnusti hänet lailliseksi kruununtavoittelijaksi. Hän oli vuodesta 1896 naimisissa Itävalta-Unkarin arkkiherttuatar Maria Dorothea Amalian kanssa, mutta avioliitto oli lapseton.

Orléansin herttua teki matkoja pohjoiselle napa-alueelle vuosina 1905, 1907 ja 1919 sekä matkusti Brittiläisessä Itä-Afrikassa vuosina 1922–1923. Hän lähetti Ranskaan keräämiään eläintieteellisiä näytteitä. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän anoi lupaa palvella Ranskan tai muiden ympärysvaltojen armeijassa, mutta pyyntö evättiin. Koska hänellä ei ollut lapsia, suvun päämiehen asema siirtyi hänen kuoltuaan hänen serkulleen Guisen herttua Jean d’Orléansille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pitkänokkabulbuli

**Pitkänokkabulbuli** (*Setornis criniger*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Pitkänokkabulbulia tavataan Bruneissa, Indonesiassa ja Malesiassa. Sen kannaksi arvioidaan 15&nbsp;000–30&nbsp;000 yksilöä. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen seurauksena, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi.

## Lähteet
Olha Savtšuk

**Olha Savtšuk** (s. 20. syyskuuta 1987 Donetsk) on ukrainalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 79 toukokuussa 2008 ja nelinpelissä sijalla 50 heinäkuussa 2015. Hän on voittanut urallaan kaksi WTA-turnausta nelinpelissä.

Grand Slam -turnauksissa Savtšuk on päässyt parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle Australian avoimissa 2006.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
*
Latvianajokoira

**Latvianajokoira** () on latvialainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n virallista tunnustusta, mutta se on hyväksytty mm. Latviassa (Latvijas Kinoloģiskā federācija, LKF), Liettuassa ja Virossa (Eesti Kennelliit, EKL). Se on väritykseltään identtinen liettuanajokoiran kanssa, mutta eroaa tästä huomattavasti pienemmän kokonsa ja matalampien raajojensa osalta.

## Ulkomuoto
Latvianajokoira on pieni, tiivisrakenteinen ja pitkänomainen ajokoira. Sen pää on kiilan muotoinen ja huulet tiiviit. Silmät ovat keskikokoiset, sävyiltään ruskeat tai tummanruskeat. Korvat ovat pitkät, matalalle asettuneet ja lähes soikeanmuotoiset. Selkä on kaareva ja voimakas, raajat lyhyet ja suorat ja käpälät kissamaiset. Lyhyt, sileä karvapeite on väriltään musta ruskein merkein (black & tan). Karva on noin 2–3 cm pitkää. Uroksen säkäkorkeus on 43–50 cm ja nartun 41–48 cm.

## Käyttäytyminen ja luonne
Latvianajokoira metsästää hyvin pienellä, vain noin 490 x 490 metrin kokoisella alueella, minkä vuoksi siitä ei ole tarvinnut jalostaa yhtä kestävää ja sitkeää kuin monista kookkaammista ajokoirista. Se ajaa riistaa nopeasti, ja tämä ominaisuus on yhä yksi jalostuksen keskeisimmistä painopisteistä. Sen tulee myös totella ketä tahansa samassa metsästysseurueessa mukana olevaa, ei pelkästään omistajaansa.

## Alkuperä
Rodun syntyyn on vaikuttanut Latviassa vuonna 1920 voimaan tullut laki, jonka mukaan yli 51 cm korkeita koiria ei saanut käyttää metsästykseen. Koska silloinen kuurinmaanajokoira oli liian kookas, sitä piti pienentää jotta se sopisi vaadittuun kokorajoitukseen. Jalostukseen valittiin normaalia pienikokoisempia, yleensä osittain mäyräkoirataustan omaavia kuurinmaanajokoiria, joita risteytettiin edelleen mäyräkoirien ja beaglejen kanssa tarpeeksi pienen koon saavuttamiseksi. Vuonna 1947 näiden koirien jälkeläisistä päätettiin luoda kokonaan uusi rotu, ja jalostusohjelma saatiin aloitettua. Metsästäjien ja kalastajien valtuusto löysi 40 kantakoiraa, jotka vastasivat haluttua tyyppiä ja olivat kooltaan pienimmästä päästä. Vuonna 1971 rotutyyppi oli saatu vakiinnutettua ja ensimmäinen virallinen rotumääritelmä julkistettiin.

### Kuurinmaanajokoira

Kuurinmaanajokoira oli nimensä mukaisesti kotoisin Kuurinmaalta, ja sillä metsästettiin Latviassa yleisesti vielä 1800-luvulla. Tämä pitkäraajainen, kauriin ja villisian metsästykseen jalostettu koira polveutui puolanajokoirasta, luzerninajokoirasta ja englantilaisista ajokoirista. Sen tehtävä oli ajaa riista ulos tiheästä metsiköstä avoimemmalle maa-alalle metsästäjän ammuttavaksi. Tämä johtui siitä, että tiheään metsään meneminen metsästysaseen kanssa oli lailla kielletty, ja sen vuoksi tottelevaisuus oli sitkeyttä tärkeämpi rotuominaisuus. Ensimmäisen maailmansodan aikana populaatio kävi uhanalaiseksi, ja jäljellä olevista yksilöistä harva oli enää puhdasrotuinen, sillä niiden risteyttäminen mäyräkoiran ja sekarotuisten ajokoirien kanssa alkoi yleistyä. Rodun kohtalon ratkaisi viimeistään Latvian metsätalousministeriön päätös metsästykseen käytettävien koirien koosta.

## Katso myös
*Alppimaidenajokoira
*Eestinajokoira
*Kuurinmaanajokoira
*Liettuanajokoira

## Lähteet
Linnakallion kalliomaalaus

**Linnakallion kalliomaalaus** (Linnakallio B) sijaitsee Salajärven itärannalla olevan rautakautisen muinaislinnan juurella Nastolassa Päijät-Hämeessä. Maalaus on hyvin pieni. Sen löysi Hannu Poutiainen vuonna 2003.

## Kallio ja sen sijainti
Salajärven itärannalla sijaitsee Kalkkolan linnakallio, joka on rautakautinen linnavuori. Kallion juurella on kallioseinämä, joka aukeaa länteen järvelle päin. Jyrkänteen ja Salajärven välissä kulkee mökkitie, josta kallio erottuu puiden takaa. Seinämän pohjoisreunassa eli vasemmassa laidassa on havaittavasti punaväriä kohdassa, jossa maalaus on.

Maalauksen kohdalta kallio kaartaa sen yli lipan, joka suojaa maalausta sään vaikutuksilta. Ennen jyränne putosi suoraan veteen, mutta matalikkoon tehtiin 1900-luvulla tie läheisille mökeille. Maalaus sijaitsee 1,65 metriä maanpinnan yläpuolella.

## Maalaus
Maalauskohta on kooltaan vain 56×32 senttimetriä ja se on jo vaalennut heikoksi. Maalauksesta voi hahmottaa kuvion, joka muistuttaa hirvieläintä. Tunnistus jää kuitenkin epävarmaksi.

## Lähteet
* 
* 
* Luukkonen, Ismo: Linnakallio
* 

### Viitteet
Johan Christopher Frenckell (1789–1844)

**Johan Christopher Frenckell** (22. kesäkuuta 1789 Turku – 16. huhtikuuta 1844 Helsinki) oli suomalainen kirjanpainaja, kirjankustantaja ja paperitehtailija. Hän oli vuodesta 1814 isänsä yhtiötoveri yritysnimellä J. C. Frenckell & Poika. Hän laajensi kirjapainon toiminnan Helsinkiin ja kustansi muun muassa Kalevalan ja muita Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran ensimmäisiä julkaisuja.

Frenckellin vanhemmat olivat kirjanpainaja ja kirjankustantaja Johan Christopher Frenckell vanhempi ja Margareta Elisabet Björman. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1804. Frenckell oli vuodesta 1814 yhtiömiehenä isänsä kirjapaino- ja kirjakauppaliikkeessä ja yliopiston kirjanpainajana vuodesta 1825. Turun palon 1827 jälkeen Frenckell muutti Helsinkiin ja siirsi myös yritystoimintansa sinne. Jo Turun kaudella hän perusti Suomen ensimmäisen kirjasinvalimon 1823. Hän kustansi Suomalaisen kirjallisuuden Seuran ensimmäiset julkaisut. Hän omisti Turun lähellä Auran pitäjän Järvenojalta Kakskerran Mölnbyhyn vuonna 1820 siirretyn paperitehtaan sekä vuodesta 1832 Tampereella paperitehtaan, jossa vuonna 1841 käynnistyi Suomen ensimmäinen paperikone.

Frenckell oli naimisissa vuodesta 1815 Amalia Ulrika Tillmanin (k. 1844) kanssa. Heidän poikiaan olivat turkulainen kirjakauppias, filosofian maisteri Johan Christopher Frenckell (1819–1856), kauppaneuvos Frans Wilhelm Frenckell, aateloituna vuodesta 1868 von Frenckell (1821–1878) ja valtiokonttorin ylitirehtööri Otto Reinhold Frenckell (1823–1880).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Biorgrafiakeskus (maksullinen)
Henrik Munthe

**Henrik Vilhelm Munthe** (syntyi 1. marraskuuta 1860 Närin pitäjässä Gotlannissa, kuoli 15. elokuuta 1958) oli ruotsalainen geologi.

Munthe alkoi vuonna 1882 opiskella geologiaa Uppsalan yliopistossa, missä hänestä 1892 tuli filosofian tohtori ja geologian dosentti. Munthe toimi vuosina 1894–1896 mineralogian professorina.

Hän työsti monia selostettuja geologisia karttalehtiä ja tuotti paljon artikkeleita, joista useimmat käsittelivät Ruotsin ja Pohjois-Euroopan kvartäärigeologiaa. 1930-luvulla Munthen tutkimukset vaikuttivat merkittävästi Gotlannin miekanhiontakiviksi kutsutun muinaisjäännöstyypin ajoitukseen.

## Lähteet
Oliivibulbuli

**Oliivibulbuli** (*Iole virescens*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Oliivibulbulia tavataan Bangladeshissa, Intiassa, Myanmarissa ja Thaimaassa. Lajin on kuvattu olevan suurimmaksi osaksi hyvin paikallinen, mutta sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarallisen vähälukuinen, joten se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Harmaasilmäbulbuli

**Harmaasilmäbulbuli** (*Iole propinqua*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Harmaasilmäbulbulia tavataan Kambodžassa, Kiinassa, Laosissa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti melko yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Sixten

**Sixten** on muinaisskandinaavista alkuperää oleva miehen etunimi. Nimen alkumuoto on *Sighsten*, ja se on yhdistetty *voittoa* ja *kiveä* tarkoittavista sanoista.

Suomessa nimi Sixten on heinäkuun 2022 loppuun mennessä annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 603 miehelle.

Sixtenin nimipäivä on suomen­ruotsalaisessa kalenterissa ja aikaisemmin myös Ruotsissa 6. elokuuta. Se on sijoitettu tälle päivälle, koska se muistuttaa samalla päivällä aikaisemmin ollutta latinalaisperäistä nimeä Sixtus, vaikka onkin aivan eri alkuperää. Nimi Sixtus on aikoinaan sijoitettu tälle päivälle katolisen pyhimyskalenterin mukaisesti, koska paavi Sixtus II kärsi marttyyrikuoleman Roomassa sanottuna päivänä vuonna 258.

## Tunnettuja Sixtenejä

* Sixten Boström (s. 1963), suomalainen jalkapalloilija ja valmentaja
* Sixten Ehrling (1918–2005), ruotsalainen kapellimestari
* Sixten Ekstrand (s. 1960), suomalainen pappi, kirkon ruotsinkielisen työn johtaja
* Sixten Enlund, suomalainen kuoronjohtaja ja urkuri
* Sixten Jernberg (1929–2012), ruotsalainen maastohiihtäjä
* Sixten Korkman (s. 1948), suomalainen valtiotieteiden tohtori, ETLA:n ja EVA:n ent. toimitusjohtaja
* Sixten Larsson (1918–1995), ruotsalainen aitajuoksija
* Sixten Lundberg (s. 1961), suomalainen näyttelijä
* Sixten Ringbom (1935–1992), suomalainen taidehistorian ja taideteorian professori
* Sixten Sason (1912–1967), ruotsalainen teollinen muotoilija
* Sixten Wackström (s. 1960), suomalainen kilpapyöräilijä
* Sixten Wahlroos (1864–1937), suomalainen yleisen revisiolaitoksen johtaja

## Lähteet
Kermavatsabulbuli

**Kermavatsabulbuli** (*Iole olivacea*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Kermavatsabulbulia tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Singaporessa ja Thaimaassa. Lajin on kuvattu olevan yleinen, mutta hyvin harvinainen Singaporessa. Kermavatsabulbuli on kuitenkin vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi, joten se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

## Elinympäristö
Kermavatsabulbuli elää ikivihreissä metsissä alangoilla ja mäillä 825 metrin korkeuteen asti. Se tulee toimeen myös hakatuissa metsissä.

## Lähteet
Italian Grand Prix 2013

**Italian Grand Prix 2013** (virallisesti **Formula 1 Gran Premio d'Italia 2013**) oli Formula 1 -kauden 2013 12. osakilpailu, joka ajettiin 8. syyskuuta Monzan moottoriradalla Italiassa. Kilpailun voitti Sebastian Vettel.

## Viikonlopun aikataulu ja sää

## Vapaat harjoitukset
Force Indian kolmoskuljettaja James Calado ajoi perjantain ensimmäiset vapaat harjoitukset Adrian Sutilin tilalla. Caterhamin Heikki Kovalainen ajoi Giedo van der Garden tilalla ja Marussian Rodolfo González ajoi Jules Bianchin tilalla.

Lauantain kolmansissa vapaissa harjoituksissa Mercedeksen Nico Rosberg kärsi teknisistä ongelmista, ajaen vain viisi kierrosta jääden tuloslistan viimeiseksi. Talli joutui kesken harjoituksen purkamaan Rosbergin autoa tutkiakseen hydrauliikkajärjestelmän viasta aiheutunutta ylikuumenemisongelmaa. Force Indian Paul di Resta ajoi ulos Parabolica-mutkassa.

## Tulokset
### Aika-ajo

* Adrian Sutilin sijoitusta pudotettiin kolmella lähtöruudulla hänen esteltyään aika-ajojen toisessa osiossa Lewis Hamiltonia.

### Kilpailu

### Johtokierrokset

## Muuta
* Sebastian Vettelin 40:s paalupaikka.
* Red Bullin 50:s paalupaikka.
* Red Bullin 40:s voitto.
* Erkki Mustakarin 412. ja viimeinen kilpailu paikan päällä.

## Katso myös
* GP2 Italian Grand Prix 2013
* GP3 Italian Grand Prix 2013
* Porsche Supercup Italian Grand Prix 2013

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Thomas W. Ferebee

**Thomas Wilson Ferebee** (9. marraskuuta 1918 Mocksville, Pohjois-Carolina – 16. maaliskuuta 2000 Windermere, Florida) oli yhdysvaltalainen eversti, joka tunnetaan Little Boy (suom. *Pikkupoika*) -atomipommin pudottamisesta Hiroshimaan. Ferebee oli Enola Gayn pommittaja. Hän osallistui myös Vietnamin sotaan, mihin kuitenkin vain lyhyen aikaa vuonna 1965. Ferebee toimi pommitusmiehistöissä Boeingin B-17, B-29, B-47 sekä B-52-tyyppien raskaissa pommikoneissa.

Ferebee vammautui urheillessaan lievästi nuoruudessaan. Hän sai polvivamman pelatessaan amerikkalaista jalkapalloa. Toisen maailmansodan syttymisen jälkeen hän kunnostautui pommitustehtävissä Euroopan rintamalla, sekä suorittaen 63 pommihyökkäystehtävää. Ferebee osallistui muiden muassa Abbevillen tukikohdan pommitukseen.

Majurin arvoisena Ferebee oli yksikön koulutustehtävistä vastaavia henkilöitä 509. Erillisessä Pommitusrykmentissä aluksi Wendoverissa. Hän myös vastasi omalta osaltaan muiden pommittajien koulutusohjelmasta ja oli samalla yksikön pommittajana eli esimiehenä. Jatkuvien harjoitusten ansiosta Ferebeen tarkkuustulokset eli harjoitusosumat olivat hyvin korkealuokkaisia, ja sen vuoksi hän oli pommittajana Hiroshimassa.

Kun kirjailijat Max Morgan Witts ja Gordon Thomas haastattelivat Thomas Ferebeetä, hän totesi roolistaan pommin pudottajana:*"Jonkunhan se oli tehtävä"*. Haastattelijat julkaisivat kirjan *Enola Gay – pommikone Hiroshiman yllä*. 

Vietnamin sodan jälkeen Thomas Ferebee palveli kiinteistönvälittäjänä, jäätyään eläkkeelle ilmavoimista everstinä vuonna 1970. Hän harrasti myös pienviljelyä sekä retkeilyä. Ferebee vieraili Nagasakissa heti toisen maailmansodan jälkeen. Hän menehtyi haimasyöpään.

### Katso myös
*Paul Tibbets
*Robert Lewis
*William S. Parsons
*Kermit K. Beahan
*Charles Sweeney
*Little Boy

## Lähteet
* Thomas, Gordon & Witts, Max Morgan: *Enola Gay – Pommikone Hiroshiman yllä*, Wsoy 1981. Suom. Antti Nuuttila. Alkuteos englanniksi 1976. (s. 31, 40–41, 61–63, 87–89, 368).
*http://www.mishalov.com/Ferebee.html 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* Herlin, Hans: *Hiroshiman lentäjät*. Jyväskylä: Gummerus, 1961.
Palawaninbulbuli

**Palawaninbulbuli** (*Iole palawanensis*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Palawaninbulbulia tavataan vain Filippiineillä. Sen on kuvattu olevan harvinainen, ja sen kannankehitys on laskeva. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi, koska lajin ei uskota olevan vielä vaarallisen vähälukuinen.

## Lähteet
Luettelo Suomen diplomaattisista edustajista maanosittain

Tämä on hakemisto **luetteloihin Suomen diplomaattisista edustajista maanosittain**. Maanosittain jaoteltuja luetteloita on viisi ja lisäksi on erillinen luettelo kansainvälisille järjestöille. Luetteloissa ei ole konsuleita tai kunniakonsuleita. 

Suomen diplomaattiset edustustot löytyvät artikkelista Luettelo Suomen diplomaattisista edustustoista.

## Luettelot
*Luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Aasiassa
*Luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Afrikassa
*Luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Etelä-Amerikassa
*Luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Pohjois-Amerikassa
*Luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Euroopassa
*Luettelo Suomen diplomaattisista edustajista kansainvälisissä järjestöissä
Applause (kappale)

"**Applause**" on yhdysvaltalaisen pop-laulaja Lady Gagan kappale. Kappale julkaistiin hänen *[[Artpop]]*-albuminsa ensimmäisenä singlenä 12. elokuuta 2013. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 19. elokuuta 2013.

## Listasijoitukset

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

## Julkaisuhistoria

## Lähteet
Barbera

**Barbera** on viinirypälelajike, josta tehdään punaviiniä. Barberaa viljellään etupäässä luoteisen Italian Piemontessa, missä se on viljellyin punaviinilajike. Sitä viljellään myös Kaliforniassa ja Argentiinassa. Barberasta tuotetut viinit tunnetaan tyypillisesti marjojen, kirsikoiden, orvokkien ja juuresten aromeista. Barbera-viinit ovat yleisesti ottaen kuivia, hapokkaita keskitäyteläisiä, melko runsaita ja happaman marjaisia.

## Lähteet
Umbro

**Umbro** on englantilainen urheiluvaatteita ja jalkapallovarusteita valmistava yritys. Se on perustettu vuonna 1924 ja toimii maailmanlaajuisesti yli 90 valtiossa.

Yhdysvaltalainen Nike osti Umbron vuonna 2007, jonka se myi vuonna 2012 yhdysvaltalaiselle Iconix Brand Groupille.

## Mainonta
Umbrolla on pitkä historia jalkapallojoukkueiden sekä -pelaajien sponsorina. Yhtiön useat merkittävät yhteistyökumppanit, kuten Manchester City ja Englannin sekä Ruotsin jalkapallomaajoukkueet kuitenkin siirtyivät Niken alaisuuteen ennen loppuvuodesta 2012 tapahtunutta yrityskauppaa.
Umbron peliasuja käyttävät muun muassa Valioliigaseurat West Ham United FC ja Everton FC. Pelaajista Umbron tallissa on esimerkiksi Pepe.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Umbron kotisivut
Grenache

**Grenache** on viinirypälelajike. Sitä viljellään eniten Espanjassa ja Etelä-Ranskassa. Grenache-köynnökset viihtyvät kuumassa ilmastossa ja karussa maaperässä. Lajiketta viljellään myös muun muassa Sardiniassa, Kaliforniassa ja Australiassa. Espanjassa lajikkeen nimi on **Garnacha**. Grenachea on käytetty perinteisesti roseeviinin tekoon, mutta siitä tehdään myös punaviinejä. Suurin osa Grenachesta päätyy sekoitteena eurooppalaisten alueviinien osaksi, sillä siinä on paljon sokeria ja hillomainen ja mausteinen maku, mikä tekee siitä sopivan kumppanin hapokkaammille lajikkeille. Espanjan Riojassa Grenachea yhdistetään etenkin Tempranilloon, ja Ranskassa siitä tehdään muun muassa Châteauneuf-du-Pape-viiniä. Grenachen valkoinen versio on Grenache Blanc, ja lisäksi tunnetaan muunnos Grenache Gris.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Salman Isa

**Salman Isa Ghuloom** (; s. 12. heinäkuuta 1977 Bahrain) on bahrainilainen jalkapalloilija, ja Bahrainin valioliigassa pelaavan Al-Riffan kapteeni. Hän pelaa useimmiten puolustajan paikalla, mutta on toiminut laidalla myös hyökkäävämmässä roolissa. Isa onkin laitojen raskaan ja väsymättömän työnsä sekä nopeiden laitanousujensa ansiosta saanut lempinimen *Al Janah Al Taer* eli *"Lentävä laituri"*, ja Al-Riffassa jopa kulttisankarin maineen.

## Ura
### Seuraura
Isa aloitti seurajoukkueuransa Bahrainin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pienessä Madinat Isan joukkueessa. Isan mahtavat suoritukset joukkueessa johtivat Al-Riffan, erään Bahrainin kuuluisimmista joukkueista, tarjoamaan hänelle sopimusta vuonna 1998. Isa allekirjoittikin sopimuksen, ja oli suuressa roolissa, kun seura voitti Bahrainin mestaruuden kaudella 2002–2003.

Vuonna 2005 Isa siirtyi qatarilaiseen Al-Arabin joukkueeseen. Siellä hän onnistui melko nopeasti saavuttamaan luotettavuuden kokoonpanossa, ja tekikin 67 pelaamassaan ottelussa yhteensä yhdeksän maalia, vaikka pelasi puolustajana.

Isa siirtyi takaisin Al-Riffaan vuonna 2011 300&nbsp;000 euron siirtosummalla.

### Maajoukkueura
Bahrainin joukkueessa Isa alkoi pelata vuonna 2001. Monien mielestä hänen parhaat esityksensä maajoukkueessa nähtiin vuonna 2004, jolloin hän osallistui joukkueen mukana Qatarissa järjestettyyn Gulf Cupiin. Isa teki turnauksen ottelussa Saudi-Arabiaa vastaan upean maalin, joka oli myös pelin 3–0-voittomaali. Cupin välierässä Bahrain hävisi Omanille, mutta sijoittui lopulta kolmanneksi.

Isa on pelannut A-maajoukkueessa 144 ottelua, mikä on eniten bahrainilaisista jalkapallon historiassa. Globaalissa ottelutilastossa Isa on sijalla 17, takanaan muun muassa Jari Litmanen ja Luis Figo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Profiili National Football Teams -sivustolla
Jeroen Verhoeven

**Jeroen Verhoeven** (s. 30. huhtikuuta 1980, Naarden) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on edustanut vuodesta 2012 lähtien kotimaansa pääsarjassa Eredivisiessä pelaavaa FC Utrechtiä.

Verhoeven tunnetaan huipputason jalkapalloilijalle poikkeuksellisesta fyysisestä olemuksestaan. Vuonna 2011 hän painoi 103 kilogrammaa. 

## Lähteet
Tom Carroll

**Thomas James ”Tom” Carroll** (s. 28. toukokuuta 1992, Watford) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti Englannin valioliigassa pelaavaa Tottenham Hotspuria, josta siirtyi tammikuussa 2017 Swanseaan.

Carroll teki valioliigadebyyttinsä 3. marraskuuta 2012 ottelussa Wigan Athleticiä vastaan.
Valopistooli

**Valopistooli** voi tarkoittaa seuraavia:
* Merkinantopistooli, merkinantoon tarkoitettu tuliase
* Valopistooli (ohjain), tietotekniikassa ja videopeleissä käytetty ohjain
Laktitoli

**Laktitoli** on sokerialkoholi. Sitä valmistetaan hydraamalla laktoosia katalyytin avulla.

Laktitolin moolimassa on 334,31 g/mol, sulamispiste 146&nbsp;°C ja CAS-numero 585-86-4. Se on voimakkaasti hygroskooppista eli sitoo vettä itseensä.

Laktotolin raaka-aineena käytetään maitoheraa. Sen glykokeminen indeksi (GI) on matala, alle 10.

Laktitolia käytetään elintarvikkeiden makeutusaineena ja hygroskooppisuutensa takia parantamassa elintarvikkeiden rakennetta. Sen E-koodi on E966. Tavallinen sokeri on noin puolet laktitolia makeampaa. Laktitolia käytetään myös ummetuslääkkeissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Lactitol 
*Human Metabolome Database: Lactitol 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Lactitol 
*ChemBlink: Lactitol
Maltitoli

**Maltitoli** on sokerialkoholi. Sitä valmistetaan hydraamalla maltoosia.

Maltitolin moolimassa on 334,32  g/mol, sulamispiste 146–147&nbsp;°C ja CAS-numero 585-88-6.  Se on kiinteänä lievästi hygroskooppista. Ihmiset kokevat maltitolin aiheuttaman makean aistimuksen olevan 65-90 prosenttia sokerin makeudesta.

Maltitolin raaka-aineena käytetään useimmiten maissisiirappia.

Maltitolia käytetään elintarvikkeiden makeutusaineena. Sen E-koodi on E965..

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Maltitol *PubChem* 
*Human Metabolome Database: Maltitol 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Maltitol 
*Maltitol *ChemBlink*
Adolf Fredrik von Willebrand

**Adolf Fredrik von Willebrand** (24. maaliskuuta 1766 Nousiainen – 15. helmikuuta 1845 Turku) oli suomalainen juristi, Turun hovioikeuden presidentti ja senaatin oikeusosaston jäsen. 

## Elämäkerta

Willebrand ryhtyi aluksi sotilasuralle (kersantiksi 1781), mutta siirtyi 1782 opiskelemaan Turun akatemiaan. Von Willebrand toimi Turun hovioikeuden auskultanttina 1784–1785, ylimääräisenä kanslistina ja varanotaarina vuodesta 1785 lähtien. Vuonna 1790 hänet määrättiin sotatuomariksi henkikasakkajoukkoon ja 1792 hän siirtyi Tukholmaan, missä sai 1795 laamannin arvon. Tukholmassa hän työskenteli kenraaliadjutantin toimistossa kanslistina ja sihteerinä. Vuonna 1800 hänet nimitettiin Norrköpingin valtiopäivien lakivaliokunnan jäseneksi. Hän toimi Ruotsissa myös pankkiuralla, mutta siirtyi 1805 Turun ja Porin läänin lakikunnan laamanniksi.

Venäjän valloitettua Suomen alueen von Willebrand nimitettiin 1809 hallituskonseljin oikeusosaston jäseneksi. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1812 ja todellisen valtioneuvoksen arvon 1814. Vaikka von Willebrand toimi Turussa sijaitsevan hallituskonseljin (Suomen hallituksen) senaattorina, hänet nimitettiin 1814 myös Pietarissa sijainneen Suomen asiain komitean (sekin pyrki esiintymään Suomen hallituksena) jäseneksi. Vuonna 1821 von Willebrand teki Pietarissa vararikon ja sai muodollisesti eron komiteasta terveydellisten syiden vuoksi. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin Turun hovioikeuden presidentiksi ja korotettiin 1830 vapaaherraksi. Keväällä 1832 von Willebrand erosi omasta pyynnöstään lainkäyttäjän virastaan eläen elämänsä loppuajan yksityishenkilönä koko palkkaa vastaavan elinkautisen eläkkeen varassa.

Von Willebrandin isä oli Turun läänin jalkaväkirykmentin majuri Carl Johan von Willebrand (3. maaliskuuta 1730 – 19. huhtikuuta 1810) ja äiti Carl Johanin ensimmäinen puoliso Agnes Lilliestjerna (18. maaliskuuta 1734 – 30. kesäkuuta 1776). Von Willebrandin puoliso oli Wilhelmina Albertina von Willebrand (17. toukokuuta 1782 – 13. toukokuuta 1824). Wilhelmina oli Turun ja Porin läänin maaherran Ernst Gustaf von Willebrandin ja Wendla Gustava von Wrightin tytär sekä hallituskonseljin jäsenen kenraalimajuri August Fredrik Palmfeltin leski. Eva Gustava von Willebrand oli Wilhelmina Albertinan sisar, joka oli myös Aurora Karamzinin äiti.

## Lähteet