open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Keihärinkoski

**Keihärinkoski** on Keski-Suomen Viitasaarella sijaitseva koski. Se on tunnettu urheilukalastuskoski. Keihärinkoski sijaitsee Kivijärven reitillä, sen ensimmäisenä koskena Keiteleestä ylöspäin. Koskella sallitaan ainoastaan perinteinen perhokalastus. Koskelta on edelleen mahdollista saada kookkaita, luonnonkudusta peräisin olevia järvitaimenia.

Kosken pituus on 400 m ja leveys keskimäärin 50-55&nbsp;metriä. Putouskorkeus on 1,05 m. Kosken keskivirtaama on 22 m3/s, ylivirtaama 37 m3/s ja alivirtaama 12 m3/s. 
Veden pinnan lasku ja vesien virtaussuunnan muuttuminen aiheuttivat noin 6 300 - 5 800 vuotta sitten Keihärinkosken synnyn Ylä-Keiteleen ja Muuruejärven väliin. 

## Lähteet
Oranssimaljakas

**Oranssimaljakas** (*Aleuria aurantia*) on maljasieniin kuuluva laji. Maljasieniin kuuluvat myös punamaljakas (*Sarcoscypha austriaca*) ja hytymaljakas (*Sarcosoma globosum*), jotka tosin kuuluvat eri sukuun kuin oranssimaljakas. Se on syötäväksi kelpaava sieni. 

## Ulkonäkö
Itiöemän muoto on maljamainen ja yläosasta kuppimainen. Sisältä se on väriltään oranssi ja ulkopinta on vaalea. Itiöpöly on valkoista. Myös malto on valkoista ja se
on haurasta.

## Elinympäristö
Oranssimaljakasta esiintyy hiekkaisilla mailla. Tyypillisiä esiintymispaikkoja ovat joutomaat ja tien varret.

## Lähteet
Bambuleski

**Bambuleski** (*Vidua larvaticola*) on leskien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Bambuleskeä tavataan Kamerunissa, Etiopiassa, Gambiassa, Ghanassa, Guineassa, Guinea-Bissaussa, Nigeriassa, Etelä-Sudanissa ja Sudanissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
LSD: Dream Emulator

**LSD: Dream Emulator** on Asmik Ace Entertainmentin kehittämä surrealistinen kävelysimulaattori, joka julkaistiin vuonna 1998 Japanissa PlayStationille. Pelissä kuljetaan nimettömän päähenkilön unimaailmassa ja tutkitaan paikkoja, jossa asioihin koskeminen vie pelaajan erilaiseen uneen. Unien teemojen inspiraationa on toiminut kehittäjä Hiroko Nishikawan unipäiväkirja ja pelin nimi viittaa erilaisten unimaailmojen psykedeelisyyteen ja LSD-huumeeseen.

Pelin tunnetuin kehittäjä on taiteilija Osamu Sato, joka on säveltänyt pelin ääniraidan ja suunnitellut pelin sisältöä ja taidetta. Peliä aiemmin ilmestyi vuonna 1994 Saton suunnittelema point and click -peli Eastern Mind: The Lost Souls of Tong Nou, jonka herättämä huomio Japanissa ja Yhdysvalloissa rahoitti LSD:n tuotantoa. Asmik Ace ja Sony julkaisivat pelin rajoitettuna painoksena Japanissa, johon kuului itse peli, pelin ääniraita CD:nä sekä kirja. Elokuussa 2010 peli ilmestyi Japanin PlayStation Networkiin tehden siitä helpommin saavutettavan mutta sitä ei ole virallisesti lokalisoitu Japanin ulkopuolella. Saton säveltämä ääniraita löytyy myös striimauspalveluista.

Pelin kokeellisuuden vuoksi peli ei saavuttanut julkaisuaikana suurta menestystä, jolloin peli julkaistiin virallisesti vain Japanissa vaikka kehittäjät olisivat halunneet houkutella länsimaistakin yleisöä. Pelin omalaatuisuus on myöhemmin herättänyt uuden yleisön kiinnostuksen eri internet-foorumeiden sekä YouTube-videoiden myötä, jotka ovat kasvattaneet pelille kulttimainetta. Pelistä on tehty fanien toimesta myös esimerkiksi englanninkielinen käännös sekä uusintaversio, joka pyrkii korjaamaan esimerkiksi alkuperäisen pelin jäykkää ohjausta.

## Pelaaminen
Pelin kulku on jaksotettu ihmisen unisyklin mukaisesti, jossa päivisin pystyy päävalikossa tallentamaan pelin, tarkkailemaan herättyään edellisen unen laatua, näkemään unisessioiden määrän sekä menemään uudestaan nukkumaan. Pelin edetessä voi myös pikakelata aiemmasta pelisessiosta lyhennetyn version. Peli on sinänsä poikkeuksellinen ettei siinä ole tutkimisen lisäksi muuta tavoitetta tai varsinaista loppua ja siten tyyliltään muistuttaa muita 1990-luvulla tehtyjä point-and-click -seikkailupelejä, joiden sisältö koostuu pääasiassa erilaisista mielikuvituksellisista kohtauksista.

Pelin öinä voi joko nähdä lyhyen runon- tai tekstipätkän, jonka jälkeen henkilö herää välittömästi tai päähenkilö herää monikerroksisessa talossa, josta pääsee muihin unimaailmoihin jokseenkin sattumanvaraisesti juoksemalla esineitä tai seiniä päin. Unimaailmojen tyyli vaihtelee reaalimaailman kohteita mallittelevasta mielikuvituksellisuuteen ja ne voivat olla ekstaattisia tai pelottavia. Vaikka maailmojen layout pysyy pelin aikana samana niin mahdollisten tapahtumien ja hahmojen läsnäolo on osin sattumanvaraista ja osin perustuu unen laadun varaan. Myös pelin värimaailma vaihtelee sattumanvaraisesti ja pelin edetessä värien monipuolisuus lisääntyy luoden psykedeelisemmän efektin. Unisessioista ei voi herätä itse vaan peli päättyy tietyn ajan kuluttua tai kun jokin unimaailman hahmoista herättää pelaajan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* LSD: Dream Emulator Fandom Wiki
Mustaleski (lintu)

**Mustaleski** (*Vidua funerea*) on leskien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Mustaleskeä tavataan eteläisessä Afrikassa ja Itä-Afrikan eteläosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Mustasiipileski

**Mustasiipileski** (*Vidua codringtoni*) on leskien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Mustasiipileskeä tavataan Malawissa, Mosambikissa, Tansaniassa, Sambiassa ja Zimbabwessa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Martti Kormano

**Martti Kormano** (30. joulukuuta 1941 Savonlinna – 5. marraskuuta 2013) oli johtavia suomalaisia radiologeja. Hän suoritti ylioppilastutkinnon 1960 ja väitteli tohtoriksi 1967. Radiologian erikoislääkärin tutkinnon hän suoritti 1972. Hän toimi Turussa diagnostisen radiologian apulaisprofessorina jo 1960-luvulta, professorina 1985 alkaen. Hän oli varsin tuottelias kirjoittaen yli 200 tieteellistä julkaisua. Hän johti magneettikuvauksen ja tietokonetomografian tutkimusta Suomessa. Myös röntgenkuvien digitaalinen siirto on Suomessa lähtenyt käyntiin hänen aloitteestaan. Hän toimi välillä myös vierailevana professorina Rochesterin ja Chicagon yliopistoissa Yhdysvalloissa.  

## Lähteet
Daniel Edvard Duncker

**Daniel Joachim Edward Duncker** (4. tammikuuta 1835 Artjärvi – 24. kesäkuuta 1894 Helsinki) oli maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Dunckerin vanhemmat olivat Kinttulan kartanon ensimmäinen Duncker-sukuinen omistaja tilanomistaja Gustaf Duncker ja Anna Elisabeth Poppius. Daniel Joakim Edvard Dunckerilla oli pikkuveli Elis Gabriel Dunker, joka syntyi 1. helmikuuta 1844 Artjärvellä ja kuoli 8. syyskuuta 1876 Helsingissä. Hän toimi oopperalaulajana.

Daniel Joakim ja Elis Gabriel Dunckerin isänisä oli everstiluutnantti Joakim Zachris Duncker, joka haavoittui Suomen sodan Hörneforsin taistelun yhteydessä sen jälkeen 6. heinäkuuta 1809 Uumajan eteläpuolella, koska oli kieltäytynyt antautumasta venäläisille joukoille. J. Z. Dunckerin komentamat joukot jäivät viivyttämään venäläisten etenemistä ja tulivat saarretuiksi. Tätä ennen Johan August Sandels oli kysynyt Dunckerilta: ”Pelkäättekö, herra everstiluutnantti?”. Everstiluutnantti Dunckerista on tarina Välskärin kertomuksissa runossa *Heinäkuun viides päivä*.

## Opinnot ja ura
Daniel Edvard Dunker tuli filosofian kandidaatiksi 1860, opiskeli maataloutta Ruotsissa ja ryhtyi viljelemään perintötilaansa Kinttulan kartanoa vuonna 1863. Tämän lisäksi hän omisti Hilsdalin kartanon Orimattilan Pakaalla 1869–1894. Uudellamaalla hänet tunnettiin *Kinttulan maisterina*. (Antin - 119)

Tila palkittiin vuoden 1881 yleisessä maatalousnäyttelyssä kultamitalilla. Duncker oli tunnettu myös hevosten kasvattajana. Hän osallistui useisiin valtion komiteoihin, toimi Uudenmaan ja Hämeen läänin maanviljelysseuran puheenjohtajana 1886–1888 ja oli kotikuntansa Artjärven kunnalliselämän vaikuttaja 1870-luvulta lähtien. Duncker osallistui säätyvaltiopäiville talonpoikaissäädyn edustajana vuosina 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891 ja 1894 eli seitsemän kertaa. Vuosien 1877–1891 aikana pidetyillä valtiopäivillä hän toimi säätynsä varapuhemiehenä. Duncker tunnettiin maltillisena ja varsinkin kielikysymyksissä liberaalina valtiopäivämiehenä. Hänen tiedetään vastustaneen muun muassa koulupakkoa, työväensuojelua ja raittiusasiaa.

Dunckerin puoliso vuodesta 1865 oli Fredrika Wilhelmina Sofia Sneckenström (k. 1882).

## Lähteet
*  Sivut 145–146

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*  Viitattu 31.12.2013.
Radio Patmos

**Radio Patmos** on suomalainen kristillinen radiokanava, jonka omistaa Patmos Lähetyssäätiö. Radio Patmos kuuluu internetissä sekä pitkä- ja lyhytaikaisilla toimiluvilla radiossa. Pitkäaikainen ohjelmistolupa on voimassa 1. lokakuuta 2016 alkaen ja on voimassa vuoden 2029 loppuun. Elokuussa 2021 kuuluvuusalue laajeni Lappeenrantaan. Lokakuussa 2022 Radio Patmos sai toimiluvan Jyväskylään, Lapualle ja Sotkamoon. Syyskuussa 2023 Radio Patmos oli toiminnassa 20 pysyvällä FM-taajuudella ja aikaväillä 1.10.–31.12.2023 neljällä väliaikaisella FM-taajuudella.

Radio Patmos on ei-kaupallinen kanava eli se ei myy ohjelma- tai mainosaikaa ja toimii lahjoitusvaroin. Kanavalla on Helsingin Haagassa syksyllä 2016 rakennettu moderni digitaalinen studio ja lähettämö.

Kanavan ohjelmisto koostuu ajankohtaisesta hengellisistä ohjelmista, haastatteluista, paneelikeskusteluista, raamattuopetuksesta ja musiikista. Kanavan muita vakioaiheita ovat lähetystyö ja Israel.

Radio Patmoksen päätoimittaja on Helvi Jääskeläinen. Aikaisemmin päätoimittajana on ollut Leo Meller.

## Ohjelmia

* Päätoimittajien seurassa
* Come Home
* Ajankohtafoorumi
* Toimittajien tunti
* Päivän pakina
* Luterilainen messu, SLEY
* Marttyyrien matkassa
* Open Doors
* Kaksin käsin maailmaan
* Patmos tänään
* Kirjanurkka
* Olen rinnallasi hetken
* Yksi tie
* STT:n uutiset
* Kansainväliset uutiset
* Suomi rukoilee
* Maan ääriin asti
* Taivaan ja maan väliltä (yhteislähetykset Radio Dein kanssa)
* Ilosanomapiiri
* Viikon Ahvio
* Patmoksen luontoretki
* Politiikan viikkokatsaus
* Johdatus kristilliseen dogmatiikkaan
* Avainmedian uutisia
* Pyörätuolipastori
* Lähetyksen veteraaanit
* Aamuvieras
* Evankelistan eväitä 
* Vuorisen vartti
* Iltahartaus
* Radio Patmoksen aamuhartaus
* Kujalla

## Kuuluvuusalueet ja taajuudet

Radio Patmos on kuunneltavissa pysyvillä toimiluvilla seuraavilla taajuuksilla. Väliaikaisluvat merkitty tähdellä.

 

Aiemmin kanava on kuulunut tilapäisillä radioluvilla mm. Eurajoella, Helsingissä, Hollolassa, Hyvinkäällä, Hämeenlinnassa, Joensuussa, Jyväskylässä, Kaarinassa, Kokkolassa, Kouvolassa, Kuopiossa, Lappeenrannassa, Lapualla, Porvoossa ja Ylöjärvellä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Radio Patmoksen kotisivu
Lapinnevan rautatieasema

**Lapinnevan rautatieasema** () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Haapamäki–Pori-radalla Pirkanmaalla Parkanon Lapinnevan kylässä.

Lapinnevan laiturivaihde avattiin vuonna 1935 sorakuopan ja turvesuon käyttöön. Asemarakennuksen on suunnitellut arkkitehti Thure Hellström ja se rakennettiin 1933. Liikennepaikan ympäristöön syntyi asutuskeskus, josta ei kuitenkaan muodostunut varsinaista taajamaa.

Lapinneva muutettiin miehittämättömäksi seisakevaihteeksi 26. toukokuuta 1968. Henkilöliikenne lakkautettiin 31. toukokuuta 1981 ja tavaraliikenne vuonna 1999. Liikennepaikka lakkautettiin kokonaan 30. syyskuuta 2021. Asemarakennus on yksityisomistuksessa.

Lähimmät liikennepaikat samalla rataosalla ovat olleet Jokiharjun seisake viisi kilometriä itään Parkanon suuntaan ja Pihnarin seisake kuusi kilometriä länteen Porin suuntaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vaunut.org: Kuvia Lapinnevan rautatieasemalta
Ranka (täsmennyssivu)

**Ranka** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

* ranka, karsittu puunrunko
* eliöiden tukiranka
* Ranka Recordings, Spinefarm Recordsin levymerkki
* Ranka Kustannus, levy-yhtiö ja -merkki
* ranka, Intian etninen ryhmä
* Ranka, eräs synonyymi Gutedel-viinirypälelajikkeelle.
Urin zikkurat

**Urin zikkurat** eli *Urin suuri zikkurrat* on hienoin säilynyt sumerilaisen uskonnollisen arkkitehtuurin edustaja. Urin tapaan kaikissa suurissa sumerilaiskaupungeissa oli tällainen porraspyramidin muotoinen temppeli. Urin zikkurat on peräisin noin vuodelta 2000 eaa. Sana zikkurat tulee akkadin kielen ilmaisusta *ziqqurratu*, joka tarkoittaa vuoren huippua.

Urin zikkurat rakennettiin kuunjumala Nannan kunniaksi. Sitä pidettiin yhdyssiteenä taivaan ja maan välillä, ja se oli vilkas uskonnollisen elämän keskus. Jumalan uskottiin laskeutuvan zikkuratin ylimmän kerroksen temppeliin.

Rakennus on tehty umpinaiseksi ilmastointiaukkoja lukuun ottamatta. Mittasuhteet ovat tarkkoja, koska matemaattinen tarkkuus oli mesopotamialaisille arkkitehdeille tärkeää. Rakennusmateriaali on savitiili, ja puupalkit vahvistavat rakennetta. Ulkopintaa peittää 2,5 metriä paksu verhoilu, joka on poltettua tiiltä. Laastina on vesitiivistä bitumia. Pyramidin huipulle johtavat useat leveät portaat. Keskimmäinen portaikko oli luultavasti tarkoitettu vain uskonnollisille juhlakulkueille, ja muut portaat olivat arkikäyttöön. Rakennuksessa on ollut jopa keittiö, koska uskonnollisiin menoihin kuului ruoan uhraamista.

Rakennuksen arvellaan säästyneen, koska alue autioitui Eufratin uoman siiryttyä toiseen paikkaan.
## Lähteet
Euphausiidae

**Euphausiidae** on yksi kahdesta krillien lahkoon kuuluvasta äyriäisheimosta. Toisin kuin yksilajisen Bentheuphausiidaen, tämän heimon krilleillä on valoelin, jonka avulla ne hohtavat pimeässä.

Kaupallisen kalastuksen takia heimon tunnetuimmat lajit ovat etelänkrilli (*Euphausia superba*), tyynenmerenkrilli (*Euphausia pacifica*) ja norjankrilli (*Meganyctiphanes norvegica*).

## Levinneisyys ja elinympäristö
Joitakin heimon lajeja tavataan Galápagossaarilla. Heimon lajeja esiintyy myös Pohjois-Atlantilla ja Etelämannerta ympäröivillä merillä. Joitakin lajeja esiintyy myös Välimerellä.

## Suvut
* *[[Euphausia]]*
* *[[Meganyctiphanes]]*
* *[[Nematobrachion]]*
* *[[Nematoscelis]]*
* *[[Nyctiphanes]]*
* *[[Pseudeuphausia]]*
* *[[Stylocheiron]]*
* *[[Tessarabrachion]]*
* *[[Thysanoessa]]*
* *[[Thysanopoda]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://atlases/ibss/iuf.net/euphasiidae/index.html
Hopsin

**Hopsin** (oikealta nimeltään **Marcus Jamal Hopson,** s. 18. heinäkuuta 1985) on yhdysvaltalainen rap-artisti ja tuottaja. Vuonna 2009 hän perusti oman levy-yhtiönsä nimeltä Funk Volume. Hän jätti yhtiön vuonna 2016 ja perusti uuden yhtiön Undercover Prodigy. Hopsin erottuu muista tyylisuuntansa artisteista käyttämällä esiintyessään värikkäitä piilolinssejä.

17. joulukuuta 2014 Hopsin ilmoitti lopettavansa uransa ja muuttavansa Australiaan, mutta noin viikkoa myöhemmin artisti raportoi tämän olleen vain huumorimielessä tehty vedätys fanien päänmenoksi ja jatkavansa uraansa tavalliseen tapaan. 

Toisin kuin useimmat genrensä kollegat, Hopsin ei käytä mitään päihteitä ja kertoo nauttivansa enemmän skeittauksesta ja urheilusta.

## Lähteet
Aarno Liuksiala

**Aarno Elias Liuksiala** (7. huhtikuuta 1903 Helsinki – 30. huhtikuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen ylimetsänhoitaja, pilapiirtäjä ja sarjakuvien tekijä.

## Henkilöhistoria
Liuksiala kuului tunnettuun Meurman–Liuksiala-sukuun, hänen isoisänsä oli valtiomies Agathon Meurman. Liuksialan vanhemmat olivat lehtori Werner Elias Liuksiala (Meurman) ja Klaara Elida Leistén.  Hän tuli ylioppilaaksi Helsingin maanviljelyslyseosta 1921 ja valmistui metsänhoitajaksi 1925. Hän työskenteli aluksi metsänhoitajana Suojärven ja Lieksan hoitoalueissa sekä Metsätieteellisen tutkimuslaitoksen kokeiluhoitoalueissa. Pääuransa Liuksiala loi vuodesta 1934 keskusmetsäseura Tapion palveluksessa. Hän toimi *[[Metsälehti|Metsälehden]]* toimitussihteerinä, vastaavana toimittajana ja kuvittajana vuoteen 1969, jolloin jäi eläkkeelle.

Liuksiala osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella. Talvisodassa hän palveli Turun laivastoasemalla ja jatkosodassa Hangon rintamalla, Valkjärven metsätalousupseerina sekä Kansanhuoltoministeriön puu- ja polttoaineosaston osastosihteerinä.

## Taiteellinen toiminta
Liuksiala oli itseoppinut piirtäjä, joka teki suuren määrän vaakunoita, yritysten ja järjestöjen tunnusmerkkejä, exlibriksiä, julisteita, kirjankuvituksia, postikortteja yms. Hän suunnitteli Hyrynsalmen, Kontiolahden, Ristijärven ja Sodankylän kuntien vaakunat. Liuksiala myös piirsi karikatyyrejä monien järjestöjen ja yritysten merkkihenkilöistä.  Liuksiala aloitti piirtämisen jo 1920-luvulla *[[Uusi Suomi|Uuteen Suomeen]]* sekä Veli Giovannin julkaisemaan *Pilajutut*-lehteen. *Metsälehteen* Liuksiala loi sarjakuvahahmoja kuten Metsä-Eemeli, Suurmöhlääjä Pöllinen ja Hoppu-Heikki. Ideat näihin sarjakuviin tulivat usein lehden lukijoilta.

Liuksiala käsikirjoitti ja ohjasi eräitä metsäteollisuuteen liittyviä mainos- ja opetuselokuvia, kuten *Koko kansan asia* (1949), *Siemenestä tukkipuuksi* (1951) sekä *Metsä-Eemeli ja Pöllinen* (1955).

### Kirjallisia teoksia
**Metsä-Eemeli: metsänomistajan metsätöitä sanoin ja kuvin*. Helsinki: Keskusmetsäseura Tapio 1937.
**Metsätaloutta kuvina*, Helsinki: Keskusmetsäseura Tapio, 1944.
**Pöllisen möhläyksiä*, piirtänyt Aarno Liuksiala, Helsinki: Saariston kirjapaino 1961.
**Enkä minä saanut unikarhua*, erätarinoita, yhdessä Alpo Haralan kanssa. Helsinki: Otava 1985.

Taiteilijan satavuotisjuhlan, Metsäkustannuksen 50-vuotisjuhlan ja Metsämuseo Luston kymmenvuotisjuhlan kunniaksi julkaistiin vuonna 2003 metsämuseon amanuenssi Pekka Virtasen tekemä elämäkertateos Aarno Liuksialasta, nimeltä *Kynä käy*.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Virtanen, Pekka 2003. *Kynä käy. Aarno Liuksiala, taiteilija ja metsämies.* Helsinki: Metsälehti-kustannus. .
Dmitri Japarov

**Dmitri Semjonovitš Japаrov** (, s. 1. tammikuuta 1986 Možga) on venäläinen maastohiihtäjä.

Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Japarov sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 13:nneksi ja 50&nbsp;kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 11:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän hiihti ensimmäisen osuuden Venäjän hopeaa voittaneessa joukkueessa ja oli kuudestoista perinteisen hiihtotavan 15 kilometrillä.

Maailmancupissa Japarov on kuulunut voittajajoukkueeseen kaudella 2012–2013 Sotšin perinteisen hiihtotavan joukkuesprintissä ja kaudella 2013–2014 Lillehammerin 4 × 7,5 kilometrin viestissä. Paras henkilökohtainen sijoitus maailmancupissa hänellä on kaudella 2013–2014 Toblachin 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan neljäs sija.

## Lähteet
*

## Aiheesta muualla
Ohjausvaunu

**Ohjausvaunu** on junaan liitettävä vaunu, jonka toisessa päässä on ohjaamo, mutta jossa ei ole vetokoneistoa. Ohjausvaunun tarkoitus on nopeuttaa toimintoja pääteasemilla, kun veturia ei tarvitse siirtää junan päästä toiseen. Junaa voidaan ohjata ohjausvaunusta käsin, jolloin veturi työntää junaa vaunuletkan perältä.

## Käyttö Suomessa
Ohjausvaunuja on ollut Suomessa käytössä perinteisesti lähiliikenteen junissa, joissa kahden vaunun yhdistelmistä vain toinen on vetävä. Nykyaikaista kaukoliikennettä varten VR-Yhtymä on tilannut Transtechiltä käyttöönsä ohjausvaunuja myös InterCity-juniin. Vaunuista käytetään merkintää (litteraa) Edo. Vaunuja tilattiin aluksi 12 ja niitä on otettu käyttöön vuodesta 2013 alkaen.

## Lähteet
Broder Andersson Rålamb

**Broder (Bror) Andersson Rålamb** (1568–1647) oli ruotsalainen kamarineuvos, asessori ja maaherra. Hän toimi muun muassa Turun hovioikeuden presidenttinä sekä Turun ja Porin läänin ensimmäisenä maaherrana.

Uplannissa syntynyt Rålamb oli kartanonherra, jonka kuningas Kaarle IX nimitti kamarineuvokseksi vuonna 1613. Vuosina 1622–1624 hän toimi käskynhaltijana Närken ja Värmlannin maakunnissa ja 1624–1627 Västmanlandissa, jonka jälkeen Rålamb nimitettiin Svean hovioikeuden asessoriksi ja varapuheenjohtajaksi. Vuonna 1630 Rålambista tuli Turun hovioikeuden presidentti ja neljää vuotta myöhemmin hän aloitti Turun ja Porin läänin ensimmäisenä maaherrana, jota tehtävää Rålamb hoiti vuoteen 1637 saakka. Hän kuoli syntymäpaikassaan Bro kartanossa vuonna 1647.

## Lähteet
Chosun Ilbo

**Chosun Ilbo** () on Etelä-Koreassa julkaistava päivittäinen sanomalehti. Lehti on poliittiselta linjaltaan konservatiivinen, ja sen omistaa Chosun Media. Se on Etelä-Korean luetuin sanomalehti 1,8 miljoonan kappaleen levikillään. Lehti toimittaa myös *Chosun.com*:ia, joka julkaisee uutisia koreaksi, englanniksi, kiinaksi ja japaniksi.

Chosun Media-yhtymä julkaisee lisäksi viikkolehti *Jugan Chosun*ia, kuukausittain ilmestyvää *Wolgan Chosun*ia sekä muita sanoma- ja aikakauslehtiä. Se omistaa myös kaapeliverkossa näkyvän TV Chosun -kanavan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Chosun.com 
*The Chosun Ilbo
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1994–1995

**Kausi 1994–1995** oli 55. kausi, jolloin pelattiin koripallon miesten Suomen mestaruudesta. SM-Koriksen mestaruuden voitti Kouvot. UU-Korihait voitti hopeaa ja Torpan Pojat pronssia. Runkosarja pelattiin kahdessa lohkossa, itälohkon voitti Kouvot ja länsilohkon Torpan Pojat.

## Runkosarja
#### Itälohko

#### Länsilohko

## Pudotuspelit
### Ottelukaavio

## Palkitut

## Lähteet
*
Vasil Radoslavov

**Vasil Hristov Radoslavov** (27. heinäkuuta 1854 Lovetš – 21. lokakuuta 1929 Berliini, Saksa) oli bulgarialainen poliitikko, joka toimi Bulgarian pääministerinä vuosina 1886–1887 ja 1913–1918. Hän oli pääministerinä myös lähes koko ensimmäisen maailmansodan ajan.

Radoslavov opiskeli lakia Heidelbergin yliopistossa Saksassa ja valmistui vuonna 1882. Hänet valittiin jo seuraavana vuonna Bulgarian parlamenttiin ja vuosina 1884–1886 hän toimi oikeusministerinä Petko Karavelovin sekä Kliment Tărnovskin hallituksissa. Vuosina 1886–1887 hän toimi itse pääministerinä. Ferdinand I:n valtaistuimelle nousun jälkeen Radoslavovista tuli venäläisvastaisen liberaalipuolueen johtaja ja Stefan Stambolovin vastustaja. Stambolovin hallituksen kaaduttua hän toimi 1894 uudelleen oikeusministerinä ja 1899–1901 sisäministerinä. Sekaannuttuaan korruptioon Radoslavov tuomittiin vuonna 1901 oikeudessa valtion edun vastaisista liiketoimista erään rautatieyhtiön kanssa. Sen jälkeen hän oli sivussa vallasta aina vuoteen 1913.

Toisen Balkanin sodan jälkeen kuningas Ferdinand nimitti Radoslavovin heinäkuussa 1913 uudelleen pääministeriksi, sillä kuningas kannatti nyt hänen saksalaismyönteistä ja venäläisvastaista politiikkaansa. Radoslavovin johdolla Bulgaria läheni keskusvaltoja ja hyväksyi kesällä 1914 merkittävän saksalais-itävaltalaisen valtiolainan, mutta pysytteli maailmansodan ensimmäisen vuoden ajan puolueettomana. Taitavasti Radoslavov sai ympärysvallat vakuutettua vilpittömyydestään, kunnes Bulgaria syyskuussa 1915 julisti hänen ja kuningas Ferdinandin suunnitelmien mukaisesti sodan. Bulgarian sotaanliittyminen johti Serbian kukistumiseen, mutta sen jälkeen Saksa vaati Bulgarialta yhä kasvavaa panosta omiin operaatioihinsa. Syksyllä 1916 Bulgaria joutui liittymään myös sotatoimiin Romaniaa vastaan. Sodan rasitukset ja elintarvikepula johtivat siihen, että Radoslavovin hallitus menetti pian parlamentin ja kansalaisten tuen. Hän pysyi kuitenkin vallassa viimeiseen sotavuoteen asti.

Radoslavov menetti lopullisesti suosionsa toukokuussa 1918, jolloin tulivat julkisuuteen Romanian kanssa solmitun Bukarestin rauhansopimuksen ehdot, jotka hyödyttivät lähinnä Saksaa. Ferdinand I pakotti Radoslavovin väistymään ja nimitti kesäkuussa 1918 uudeksi pääministeriksi Aleksandăr Malinovin. Bulgarian hävittyä sodan Radoslavov pakeni lokakuun alussa Berliiniin. Vuonna 1922 Aleksandăr Stambolijskin hallitus sääti lain ”kansalliseen onnettomuuteen syyllisten tuomitsemisesta”, jonka nojalla Radoslavov tuomittiin poissaolevana kuolemaan. Hänet armahdettiin 1929, mutta hän kuoli samana vuonna asuessaan yhä maanpaossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ana Konjuh

**Ana Konjuh** (s. 27. joulukuuta 1997 Dubrovnik) on kroatialainen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalla 55 kesäkuussa 2015. Hän on voittanut urallaan yhden WTA-turnauksen kaksinpelissä.

## Tennisura
Konjuh saavutti vuonna 2013 tyttöjen kaksinpelimestaruuden Australian avoimissa voitettuaan loppuottelussa Kateřina Siniakován. Hän voitti myös nelinpeliturnauksen Carol Zhaon kanssa. Kesäkuussa 2013 hän voitti Montpellier’n ITF-turnauksen kaksinpelissä. Syyskuussa hän saavutti tyttöjen kaksinpelimestaruuden Yhdysvaltain avoimissa voitettuaan loppuottelussa Tornado Alicia Blackin. WTA-turnaukseen Konjuh osallistui ensimmäisen kerran Aucklandissa tammikuussa 2013, kun hän pelasi ASB Classic -turnauksessa. Hän voitti turnauksen ensimmäisellä kierroksella ykköseksi sijoitetun Roberta Vincin.

Tammikuussa 2014 Konjuh osallistui ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääsarjaan Australian avoimissa, jossa hän hävisi kuitenkin avauskierroksen ottelunsa. Vuonna 2015 Konjuh saavutti ensimmäisen turnausvoittonsa Nottinghamissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ana Konjuhin kotisivut 
*
*
Luettelo televisiosarjan Hannibal jaksoista

*[[Hannibal (televisiosarja)|Hannibal]]* on yhdysvaltalainen psykologinen jännityssarja, jonka on kehittänyt Bryan Fuller. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa NBC-kanavalla 4. huhtikuuta 2013. *Hannibal* perustuu Thomas Harrisin *[[Punainen lohikäärme (romaani)|Punainen lohikäärme]]* -romaanin hahmoihin.

## Jaksot
### Ensimmäinen tuotantokausi (2013)

|}
;Huomioita

### Toinen kausi (2014)

|}
;Huomioita

### Kolmas kausi (2015)

|}

;Huomioita

## Lähteet
Uuden-Seelannin pääministeri

**Uuden-Seelannin pääministeri** (, )  on Uuden-Seelannin hallituksen johtaja ja ylin vallankäyttäjä. Uusi-Seelanti on yksi Commonwealth realmeista, joten Uuden-Seelannin kuningas on Charles III, mutta ylin todellinen poliittinen valta on maan omalla pääministerillä. Pääministerin nimittää kenraalikuvernööri. Yhden pääministerin pääministerikauden pituutta ei ole rajoitettu, vaan sama henkilö voi toimia pääministerinä niin kauan kuin nauttii parlamentin kannatusta.

Pääministerinä on ollut 27. marraskuuta 2023 lähtien Christopher Luxon.

## Katso myös
*Luettelo Uuden-Seelannin pääministereistä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Peltoleski

**Peltoleski** (*Vidua wilsoni*) on leskien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Peltoleskeä tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Knut Lilliehöök

**Knut Nilsson Lilliehöök af Fårdala** (1603–1664) oli ruotsalainen virkamies, sotilas ja maaherra.

Boxholmissa sijainneen Ingemarstorpin kartanon omistanut Lilliehöök toimi muun muassa oikeusneuvoksena Upplannissa sekä ratsumestarina Länsi-Götanmaan ratsuväkirykmentissä, ennen kuin hänet nimitettiin Turun läänin maaherraksi vuonna 1642. Lilliehöök oli tehtävässä vuoteen 1646 saakka, jonka jälkeen hän jatkoi vielä 1646–1648 viiden vuoden tauon jälkeen uudelleen muodostetun Turun ja Porin läänin maaherrana.

Hän oli naimisissa valtion ylimmän rahastonhoitaja Seved Svensson Ribbingin tyttären Elisabet Ribbingin (1596—1662) kanssa ja heillä oli poika Nils Lilliehöök af Fårdala (1630—1692).

## Lähteet
Antero Vesa

**Antero Kalevi Vesa** (s. 4. elokuuta 1945 Tampere) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.

Pispalan Tarmon kasvatti Vesa edusti Tampereen Pyrintöä miesten SM-sarjassa vuosien 1964–1970 välisellä ajalla neljä kautta. Tarmossa hän pelasi pääsarjassa kolme kautta vuosina 1973–1976. Vuonna 1969 Vesa voitti Pyrinnössä Suomen cupin.

## Lähteet
* 
* Antero Vesa  baskethotel.com

### Viitteet
Vesa Haapaniemi

**Vesa Haapaniemi** (s. 31. maaliskuuta 1941) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.

Tampereen Pyrinnön kasvatti Haapaniemi edusti Pyrintöä miesten SM-sarjassa vuosien 1960–1970 välillä yhteensä kuudella kaudella. Vuonna 1969 hän voitti Pyrinnössä Suomen cupin. Hän pelasi yhden A-nuorten maaottelun.

Haapaniemi on työskennellyt musiikin parissa. Hän oli ollut harjoittelemassa sivutoimisena lukkarina vanhassa Pispalan kirkossa 1. huhtikuuta 1968 myöhään illalla seuraavan päivän kynttilänpäivän radiojumalanpalvelusta varten, mutta kirkko oli palanut seuraavana yönä Pispalan uittotunnelin rakennustöiden aiheutettua oikosulun kirkon sähköjohtoihin.

## Lähteet
* Vesa Haapaniemi  Suomen Koripalloliitto

### Viitteet
Huhtamon kirkko

**Huhtamon kirkko** on Huittisten Huhtamossa sijaitseva Ilmari Launiksen suunnittelema kirkko. Kirkko valmistui 1928 ja vihittiin käyttöön 20. tammikuuta 1929. Kirkon Jeesusta Getsemanessa esittävän alttaritaulun on maalannut Leo Frang-Pahlama. Nykyisin kirkossa on jumalanpalveluksia noin kolmen viikon välein sekä lisäksi kirkollisia toimituksia ja kirkkokonsertteja. Jouluaamun jumalanpalvelus kirkossa on perinteiseen tapaan aamuviideltä.

Kylälle alettiin kaivata omaa uskonnollista kokoontumistilaa jo 1900-luvun alussa, sillä matka Huittisten kirkkoon oli pitkä ja vaivalloinen. 1911 olikin määrä alkaa valmistella rukoushuoneen rakentamista, mutta maan sekava tilanne siirsi aikeen myöhemmäksi. 1927 asia tuli uudelleen ajankohtaiseksi ja päätettiin rakentaa kylälle oma kirkko.

Kirkon tärkeyttä kyläläisille osoittaa muun muassa lahjoitusten määrä. Aikanaan saatiin lahjoituksina kirkon tontti sekä puolet rakentamiskustannuksista. Myöhemmin on lahjoitettu muun muassa ehtoolliskalustot ja -pikarit, krusifiksi alttarille ja runsaasti rahalahjoituksia.

Kirkon vieressä on hautausmaa, jonne on vuosien saatossa haudattu noin 650 vainajaa. Joukossa on 26 huhtamolaista sankarivainajaa. Sankaripatsaan muistomerkin on suunnitellut huittislainen kuvanveistäjä Lauri Leppänen.

## Lähteet
Coventryn tuomiokirkko

**Coventryn tuomiokirkko** () on Englannin kirkon Coventryn hiippakunnan katedraali, joka sijaitsee Coventryssä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kaupungissa on ollut kolme katedraalia, joista ensimmäisestä on vain rauniot jäljellä. Toinen tuhoutui toisen maailman­sodan pommituksissa, ja nykyinen rakennettiin vanhan raunioille.

## St Michael's Cathedral

Vanhin osa on krypta, joka on 1300-luvun alusta. Suurin osa kirkosta tuhoutui ilmapommituksessa marraskuussa 1940.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Brian Clifford

**Brian Clifford** (s. 30. syyskuuta 1970 Manhattan, New York) on yhdysvaltalais-irlantilainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.

Niagaran yliopistoa vuodet 1989–1993 edustanut Clifford pelasi urallaan espanjalaisten Liga ACB -seurojen lisäksi Belgiassa, Portugalissa, Suomessa ja Saksassa. Vuonna 2002 Clifford saavutti Valencia BC:ssä Saporta Cupin hopeaa.

Joulukuussa 2003 Clifford siirtyi suomalaiseen Tampereen Pyrintöön. 1. helmikuuta 2004 Clifford teki Pyrbasketin historian ensimmäisen tripla-tuplan Espoon Honkaa vastaan: hänelle tilastoitiin ottelussa 16 pistettä, 14 levypalloa ja 13 koriin johtanutta syöttöä. Clifford pelasi Suomen-kaudellaan runkosarjassa 16,0 pisteen ja 11,9 levypallon ottelukohtaisilla keskiarvoilla. Hänen kolmen pisteen heittojen onnistumisprosenttinsa 47,9 oli sarjan paras.

## Lähteet
* Profiili  baskethotel.fi
* Brian Clifford  Liga ACB 
* Profiili eurobasket.com 

### Viitteet
Kampin paloasema

**Kampin paloasema** oli arkkitehti Magnus Schjerfbeckin suunnittelema, Helsingin Kampintorin etelälaidalla sijainnut rakennus. Pieni, punatiilinen paloasema rakennettiin vuonna 1893. Vuoden 1906 Töölön asemakaavassa Kampin paloasemaa ympäröi pieni puistikko, mutta istutuksia ei koskaan toteutettu.

Paloasema oli käynyt tarpeettomaksi jo vuosia ennen sen purkamista, 1960-luvun alussa. Tämän jälkeen toria käytettiin pääasiassa pysäköintiin, kunnes se 1990-luvulla kunnostettiin. Nykyään Kampintorilla sijaitsee osa ruotsalaisen taiteilija Ernst Billgrenin 1990-luvulla tekemästä kaksiosaisesta taideteoksesta.

## Lähteet
Härmälän kirkko

**Härmälän kirkko** on Tampereen Härmälässä sijaitseva kirkko, jonka rakennussuunnitelma perustui arkkitehtien Elma ja Erik Lindroosin vuonna 1939 suunnittelukilpailun voittaneeseen ehdotukseen. Aluksi paikalle valmistui 1949 pappila- ja seurakuntatalorakennukset. Elokuussa 1972 niiden yhteyteen valmistui kirkkosali. Vieressä oleva pylväsrakenteinen kellotapuli on vuodelta 1949. Alttariristin ovat toteuttaneet Ipi ja Pekka Pyhältö.

Härmälän kirkko on suojeltu rakennustaiteellisin ja maisemallisin perustein. 

## Historia
Kirkkovaltuusto teki päätöksen kirkon rakentamisesta Härmälään vuonna 1938, mutta se valmistui vasta 1972. Lentokentän läheisyyden vuoksi puolustusministeriö rajoitti kirkon maksimikorkeudeksi 12 metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Panoraamakuvia Härmälän kirkolta - Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
*Pollari, Mikko: Härmälän kirkon tarina 
* Härmälän kirkon ja seurakuntatalon piirustuskilpailu ratkaistu, Aamulehti, 20.05.1939, nro 133, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Erik von der Linde

**Erik von der Linde** (1611 – 18. tammikuuta 1666) oli ruotsalainen aatelinen ja maaherra. Hänen veljensä oli sotamarsalkka Lorens von der Linde (1610–1671). 

Erik von der Linden toimi Turun ja Porin läänin maaherrana vuosina 1655–1666. Yhdessä puolisonsa Anna Leijonsköldin kanssa hän lahjoitti muun muassa alttarilaitteen Paraisten kirkkoon. Pariskunnan kaikki kolme lasta kuolivat jo muutaman vuoden ikäisinä. 

Vuonna 2005 löydettiin von der Lindelle kuulunut entuudestaan tuntematon suomenkielinen virsikirja, *[[Yxi Wähä Suomenkielinen Wirsikirja]]*, joka on painettu 1600-luvun puolivälissä. Arvokas kirja on nykyään Helsingin yliopiston kokoelmissa.  

## Lähteet
*Von der Linde nr 38 Adelsvapen.com

### Viitteet
Neljänneskunta

**Neljänneskunta** () tarkoittaa Suomessa keskiajalla käytössä ollutta hallintoaluetta. Hallintopitäjät, joiden tehtävä oli toimia kruunun veronkantopiirinä, jaettiin noin neljään neljänneskuntaan, jotka muodostuivat vielä pienemmistä kymmeneskunnista. Neljänneskunnissa ja kymmeneskunnissa toimineita virkamiehiä olivat neljännesmiehet (verokuntamiehet) ja kymmenesmiehet (lukumiehet). Neljänneskuntia muodostettaessa yleisperiaatteena pidettiin, että ne olisivat olleet veronmaksukyvyltään tasavahvoja. Vaurailla alueilla kylien ja talojen lukumäärä neljänneskunnassa oli siis pienempi kuin köyhillä alueilla.

Neljänneskuntia ei välttämättä ollut pitäjässä juuri neljä. Esimerkiksi Tavisalmella oli pitäjää perustettaessa vain kaksi neljänneskuntaa, Padasjoella puolestaan 1539 kolme neljänneskuntaa.

## Katso myös
* Artjärven neljänneskunta
* Köyliön neljännes
* Mertlahden neljännes
* Pälkäneen neljännes

## Lähteet
Harald Oxe

**Harald Erik Oxe** (14. joulukuuta 1628 Järpås – 1689) oli ruotsalainen aatelinen ja maaherra. Hän toimi Turun ja Porin läänin maaherrana vuosina 1666–1682 sekä lyhyen aikaa Viipurin ja Savonlinnan läänin maaherrana vuonna 1667.

Lidköpingin Järpåsissa syntynyt Oxe oli vuonna 1645 Magnus Gabriel De la Gardien mukana Ranskassa tämän toimiessa suurlähettiläänä. Ruotsiin palattuaan hän oli seremoniamestarina kuningatar Kristiinan ja kuningas Kaarle X Kustaan hoveissa. Lokakuussa 1666 Oxe nimitettiin Turun ja Porin läänin maaherraksi tehtävää väliaikaisesti hoitaneen Ernest Johann Creutzin seuraajaksi. Seuraavan vuoden maaliskuussa hänet siirrettiin Viipurin ja Savonlinnan läänin maaherraksi, mutta Oxe sai jo muutaman viikon kuluttua luvan palata vanhaan virkaansa Turkuun.

Harald Oxe avioitui vuonna 1671 myös Turun ja Porin maaherrana toimineen amiraali Lorentz Creutzin tyttären Elsan kanssa. Heidän kahdesta pojastaan vanhempi, 1674 syntynyt Lorentz Erik Oxe, joutui pakenemaan maasta vuonna 1691 tapettuaan erään rengin. Hän päätyi myöhemmin everstiksi ja kamariherraksi Pfalz-Neuburgin hallitsijan Kaarle III:n hoviin.

Oxe kuoli vuonna 1689 ja hänet haudattiin seuraavana keväänä Järpåsin kirkkoon.

## Lähteet
*Adliga ätten OXE nr 103 Adelsvapen.com

### Viitteet
Bronda

**Brondinin kahvila** eli **Bronda** oli Helsingin Eteläesplanadi 20:ssa vuoteen 1949 toiminut K. M. Brondinin leipomo- ja kahvilaliike, joka oli 1900-luvun alkupuolella kaupungin kuuluisimpia kahviloita. Koko Eteläesplanadin ja Korkeavuorenkadun kulmatalo tunnettiin sen mukaan ”Brondan talona”.

Ensimmäinen Brondan talo oli rakennettu 1840-luvulla. Brondin perusti kahvilansa siihen vuonna 1897. Vuonna 1910 sen paikalle rakennettiin Valter Jungin ja Emil Fabritiuksen suunnittelema uusi Brondan talo. Brondan kahvila oli varsinkin taiteilijoiden suosima ja eli kulta-aikaansa 1920–1930-luvuilla. Vakioasiakkaisiin kuuluivat muun muassa taidemaalarit Tyko Sallinen ja Jalmari Ruokokoski, kuvanveistäjä Wäinö Aaltonen, kuvittaja Rudolf Koivu, kirjailijat Eino Leino, Joel Lehtonen, Uuno Kailas sekä Tulenkantajat-ryhmän jäsenet. Entisen kahvilan pesulan paikalla 1950-luvulla kokoontunut modernien taiteilijoiden piiri tunnettiin Brondan vintin taiteilijaryhmänä.

Rakennuksessa toimi myös Helsingin ensimmäinen non-stop-elokuvateatteri Kit-Cat.

Brondan talo purettiin vuonna 1972, kun sen silloinen omistaja Kansallis-Osake-Pankki (KOP) halusi tontille rakennuksen, jonka vuokratuotto olisi suurempi. Arkkitehti Keijo Petäjän suunnittelema uusi rakennus, Brondankulma, valmistui vuonna 1975. KOP suunnitteli talon purkamista jo aikaisemmin ja sanoi vuonna 1948 silloiset vuokrasopimukset irti.

Uudessa talossa vuonna 2014 avattu ravintola otti talon historiasta nimekseen Bronda. 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Kahviloita ja kahvilaelämää, Iltalehti, 19.10.1929, nro 243, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Kermavedoksia Brondinin pöydistä, Kansan kuvalehti, 17.02.1933, nro 8, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Mikä on Bronda, Suomen Kuvalehti, 28.04.1934, nro 18, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Brondankulma

**Brondankulma** on Helsingin Kaartinkaupungissa Eteläesplanadin ja Korkeavuorenkadun risteyksessä sijaitseva vuonna 1975 valmistunut liike- ja toimistotalo. Kiinteistöosakeyhtiön nimi on Brondankulma.

## Historia
Rakennus on saanut nimensä samalla paikalla aikaisemmin sijainneesta talosta, jonka toisessa kerroksessa toimi kulttuuriväen suosima kuuluisa Brondinin kahvila eli Bronda. Alkuperäinen Brondan talo purettiin vuonna 1972, kun sen silloinen omistaja Kansallis-Osake-Pankki halusi tontille suuremman vuokratuoton omaavan rakennuksen. Uusi, arkkitehti Keijo Petäjän suunnitelma rakennus valmistui vuonna 1975.

Pankkifuusion seurauksena talon omistajaksi tuli 1995 Merita. 2000­-luvun alkupuolella omistus vaihtui useita kertoja. Vuonna 2007 rakennus siirtyi Bronda Properties -nimisen ­yhtiön omistukseen, vuonna 2010 sen osti ING Real Estate Invstment Management. Yhdysvaltalaistaustainen CBRE Global Investors ­rahasto osti vuonna 2011 ING Real Estate Investment Managementin Euroopan ja Aasian toiminnot, jolloin rakennuksen omistaja vaihtui taas.. Vuonna 2014 omistajaksi tuli sveitsiläisten eläkeyhtiöiden rahasto, AFIAA Finland Bronda Holding Oy.

## Rakennus
Eteläesplanadi 20:n rakennus on tarkoituksellinen ”sekä että” -ratkaisu, jossa on tavoiteltu rakennuksen ja ympäristön samanhenkisyyttä. Vain ajankohdille tyypilliset asenteet ja ajatustottumukset rajoittivat suunnittelijoiden valinnan vapautta. Esplanadin taloille tunnusomainen visuaalinen pehmeys johtuu katusivujen syvästä reliefivaikutuksesta, usein esiintyvistä kaariaiheista, yksityiskohtien pyöristyksistä ja pintakäsittelyn laadusta. Graniittiin verhottu kantava runko erottuu sellaisenaan lasiseinistä.

Kiinteistö käsittää kellarikerroksen, 2 liiketilakerrosta, 5 toimistokerrosta ja ullakkokerroksen.

Toimitilat ovat nykyisin muun muassa asianajotoimisto Hannes Snellmanin, Matti Wikbergin ja Tomi Björckin ravintola Brondan, Alkon ja päivittäistavarakauppa Siwan käytössä.

## Lähteet
Rasoul Dehghan

**Rasoul Dehghan** (s. 26. joulukuuta 1962) on Iranissa syntynyt suomalainen painija ja paini­valmentaja. Hän voitti vuonna 1981 vapaapainissa Iranin mestaruus­kilpailuissa hopeaa ja vuonna 2003 SM-veteraani­kilpailuissa vapaa­painin 1. sijan. 

## Dehghanin valmentamat painiseurat
* Bashgahe Razi 1975–1977, Bashgahe Sepehr 1979–1980 (Iran) 
* Bashgahe Asadi 1981–1986 (Teheran) 
* Bashgahe Konya Sport 1988–1989 (Turkki, Konya)
* Vaajakosken Kuohu 1990–1992 
* Kuokkalan Tähti 1994–1996

## Urheilun menestykset

* Yläasteen mestaruuskilpailut v. 1979 vapaapaini 2. sija 
* Iranin mestaruuskilpailut v. 1981 vapaapaini 2. sija 
* Armeijan mestaruuskilpailut v. 1984 vapaapaini 1. sija 
* TUL:n piirinmestaruuskilpailut Simpele v. 1990 vapaapaini 1. sija 
* Hermankare-turnaus v. 1991 5. sija
* TUL:n mestaruuskilpailut v. 1994 yleinen vapaapaini sarja 68 kg 1. sija 
* SM veteraanikilpailut 2003 sarja 76 kg 1. sija 
* MM veteraanikilpailut Odessa Ukraina 69 kg 9. sija

## Urheilun luottamustoimet

* Konya Sport painiseuran valmentaja 1989 
* Kuokkalan Tähti sihteeri ja varapuheenjohtaja sekä valmentaja 1994–1995 
* Jyväskylän Paini-Ässät valmentaja 1996 
* Vaajakosken Kuohun valmentaja 1997

## Yksityiselämä
Rasoul Dehghan on räp-artisti Milad Dehghanin isä.

## Lähteet
* TUL: Dehghan Rasoul

### Viitteet
Jakob Bure

**Jakob Bure** (1649 Skellefteå – 1709) oli ruotsalainen aatelinen ja virkamies, joka toimi Turun ja Porin läänin maaherrana. Hän kuului pohjoisruotsalaiseen Bure-sukuun. 

Bure oli Vuorikollegion palveluksessa vuodesta 1673 lähtien toimien muun muassa asessorina. Vuonna 1698 hänet nimitettiin Turun ja Porin läänin maaherraksi, jota tehtävää Bure hoiti vuoteen 1706 saakka. Sen jälkeen hän toimi vielä Kopparbergin läänin maaherrana.

## Lähteet
*Adliga ätten BURE nr 126 Adelsvapen.
Otto Reinhold Yxkull

**Otto Reinhold Yxkull** (11. elokuuta 1670 Tallinna – 10. joulukuuta 1746 Turku) oli Ruotsissa aateloituun baltiansaksalaiseen Uexküllin sukuun kuulunut kenraalimajuri ja vapaaherra. Hän vaikutti Suomessa Suuren Pohjan sodan aikana karoliiniarmeijassa ja toimi myöhemmin myös Turun ja Porin läänin maaherrana.

## Elämä
### Sotilasura
Yxkull suuntautui isänsä tavoin jo nuorena sotilasuralle. Vuonna 1687 hänet ylennettiin kornetiksi Tiesenhausenin liivinmaalaisessa ratsuväkirykmentissä. Vuosina 1689–1692 Yxkull taisteli yhdeksänvuotisessa sodassa ranskalaisia vastaan. Suuren Pohjan sodan aikana hänet ylennettiin ensin kenraaliadjutantiksi ja myöhemmin vuonna 1711 Ykskull toimi yliluutnanttina Turun läänin jalkaväkirykmentissä ja vuodesta 1713 lähtien Turun ja Porin läänin ratsuväkirykmentissä. Joulukuussa 1717 hänet ylennettiin ratsuväen kenraalimajuriksi.

Yxkull osallistui muun muassa Suuren Pohjan sodan Suomessa päättäneeseen Napuen taisteluun Isossakyrössä vuonna 1714. Hän oli mukana myös Carl Gustaf Armfeltin johtamalla Trondheimin sotaretkellä, joka suuntautui vuonna 1718 Norjaan tarkoituksenaan valloittaa Trondheim. 

### Viimeiset vuodet
Sotilasuransa jälkeen Yxkull toimi Turun ja Porin läänin maaherrana vuodesta 1722 lähtien aina kuolemaansa 1746 saakka. Hän osoitti tehtävässä taitavuutta etenkin elinkeinojen kehittäjänä. Hänet aateloitiin vapaaherraksi 1730. Yxkull oli naimisissa kahdesti saaden yhdeksän lasta, joista kahdeksan oli tyttöjä. Hänet on haudattu Turun tuomiokirkkoon.

## Katso myös
* Uexküll-suku

## Lähteet

*Friherrliga ätten YXKULL nr 203 Adelsvapen.

## Aiheesta muualla
*Otto Reinhold Yxkullin elämäkerta SKS:n Kansallisbiografiassa (maksullinen)
Titicacanuikku

**Titicacanuikku**, aikaisemmalta nimeltään **lyhytsiipiuikku** (*Rollandia microptera*) on uikkuihin kuuluva lintulaji. Sitä tavataan erittäin uhanalaisena Etelä-Amerikasta.

## Ulkonäkö ja koko
Titicacanuikku on uikuksi suurikokoinen ja voi kasvaa 28–45 cm pitkäksi. Yleisväritykseltään laji on tummanruskea. Päälaella on musta työhtö, kurkku, kaula, posket ja rinta ovat valkoiset ja niska on väriltään punaruskea. Selkä ja siivet ovat tumman punaruskeat ja vatsa on väriltään vaalea. Titicacanuikun nokka on teräväkärkinen ja keltainen. Nuoret linnut ovat väriltään aikuisia titicacanuikkuja harmaampia. Siivet ovat lyhyet ja lintu on lentokyvytön. 

## Levinneisyys ja elintavat
Titicacanuikkua tavataan Perun ja Bolivian ylängöltä. Suurin osa kannasta elää Titicacajärvellä, mutta lintuja tavataan myös etelämpää Uru Uru- ja Poopó-järviltä. Laji liikkuu tyypillisesti yksin tai pieninä ryhminä avoimilla järvenselillä. Titicacanuikun ravintoa ovat kalat, joita se saalistaa sukeltamalla. Noin 94 prosenttia linnun ravinnosta koostuu *[[Orestias]]*-suvun hammaskilleistä. Titicacanuikun lisääntymiskausi kestää läpi vuoden ja se rakentaa pesänsä *[[Schoenoplectus]]*-sarojen joukkoon.

Titicacanuikkukannan kooksi arvioidaan 1&nbsp;600–2&nbsp;000 yksilöä. Kantaa uhkaavat kalastajien verkot, joihin linnut sotkeutuvat ja hukkuvat sukeltaessaan ravintoa. Muita uhkia ovat järvien saastuminen kaivosteollisuuden kemikaalipäästöjen ja kaupunkien järveen kippaamien jätteiden takia. Myös järven pinnan luonnolliset vaihtelut ja invasiiviset järveen levinneet eksoottiset kalalajit voivat olla uhka titicacanuikulle.

## Lähteet
Tiikerivalmuska

**Tiikerivalmuka** (*Tricholoma pardinum*) eli pantterivalmuska on valmuskojen sukuun kuuluva laji. Se on myrkyllinen.

## Ulkonäkö
Lakin muoto on nuorempana kupera ja myöhemmin laakeampi ja reunat kääntyvät alaspäin. Lakissa on harmaita suomuja, jotka muodostavat kehämäisesti raidallisia kuvioita. Jalka on tasapaksu. Jalka on valkoinen, kuten myös malto ja itiöpöly.

## Elinympäristö
Tiikerivalmuska kasvaa ryhmissä. Sitä esiintyy sekametsissä.

## Lähteet
Sachie Ishizu

**Sachie Ishizu** (s. 3. syyskuuta 1992 Tokio) on japanilainen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalla 162 helmikuussa 2014. Hän on voittanut urallaan kahdeksan ITF-turnausta kaksinpelissä.

## Tennisura
Ishizu saavutti ensimmäisen ITF-turnausvoittonsa Saitamassa elokuussa 2008. Vuonna 2010 Ishizu pääsi tyttöjen kaksinpelin loppuotteluun Wimbledonissa, jossa hän hävisi kuitenkin Kristýna Plíškoválle. Nuorten kesäolympialaisissa 2010 Ishizu voitti kultaa päihittämällä loppuottelussa Anna-Lena Friedsamin. Ishizu teki debyyttinsä WTA-turnauksen pääsarjassa Carlsbadissa heinäkuussa 2013. Hän pääsi turnaukseen karsintojen kautta, mutta hävisi pääsarjan ensimmäisellä kierroksella Carla Suárez Navarrolle. Ishizu aloitti kauden 2014 ASB Classic -turnauksella voittaen ensimmäisellä kierroksella Anett Kontaveitin ja toisella kierroksella Julia Görgesin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sachie Ishizun kotisivut 
*
*
Euphausia

**Euphausia** on krillien lahkoon kuuluva suku. Siihen kuuluvia lajeja ovat etelänkrilli (*Euphausia superba*) ja tyynenmerenkrilli (*Euphausia pacifica*). 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.racerocks.com/racerock/eco/taxalab/ensy02/marienoellebl.htm  
* UniProt, Taxonomy: Euphausia
Hanebon kirkko

**Hanebon kirkko** () on Ruotsin Bollnäsin kunnan Hanebossa sijaitseva kirkkorakennus. Kirkon rakentamisajankohdasta ei ole tarkkaa tietoa, mutta se on ollut olemassa ainakin 1300-luvun alussa ja siinä on myös selvästi vanhempia osia.

## Historia
Kirkossa on nähtävissä eri aikakausia. 1700-luvun muistiinpanojen perusteella tiedetään, että vanhin kirkko Hanebossa oli pieni ja kapea romaaninen harmaakivikirkko, josta osa on myös nykyisen kirkon rakenteissa. Muuraustekniikan perusteella joidenkin seinän osien on päätelty olevan 1100-luvun lopusta tai 1200-luvun alusta. Pohjoisseinässä on pieni jäänne ensimmäisestä goottilaisesta kirkosta 1200-luvulta. 

Jossain vaiheessa 1300-luvulla lienee tehty kirkon pidennys ja laajennus. 1400-luvulla pieni romaaninen kirkkosali korvattiin tilavalla goottilaisella salilla, jossa oli puiset holvaukset. Keskiajalla kirkon ulkoseiniä ei ollut rapattu ja muurausten saumat oli värjätty kellertävällä värillä.

Isoja muutoksia tehtiin vasta vuosina 1777-1778, kun kirkko oli jo pitkään tuntunut ahtaalta. Uudesta kirkosta tuli ristikirkko, jossa vanhaan kirkkoon lisättiin esimerkiksi suorakulmainen kuori ja viisisivuinen sakaristo, vanha sakaristo purettiin, ja sen sisäänkäynti muurattiin umpeen. Uudet osat tehtiin harmaakivestä ja tiilistä, katto peitettiin paanuilla. Holvauksia tehtiin tiilistä eikä puusta, joka oli siihen aikaan tavallinen materiaali. Vanha kellotapuli purettiin 1876, ja tilalle rakennettiin uusi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
John Kay

**John Kay** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

*John Kay (s. 1948), brittiläinen taloustieteilijä
*John Kay (s. 1944), Steppenwolf-yhtyeen perustajajäsen
*John Kay (1704 – n. 1779), kangaspuissa käytettävän lentävän sukkulan keksijä
*John Kay, 1700-luvulla elänyt kelloseppä, joka yhdessä Richard Arkwrightin kanssa kehitti kehruukoneen toimintaa.
Mesiäinen

**Mesiäinen** eli **nektario** on siemenkasvien rakenne, joka erittää sokeripitoista mettä. Mesiäisiä on erityisesti kukissa, kuten verho- ja terälehtien tyvellä tai näihin liittyvissä ulokkeissa. Mesiäisiä voi olla myös kasvin kasvullisisissa osissa, kuten lehdissä, varsissa ja korvakkeissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla