open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Flash Gordon (animaatio)

**Flash Gordon** () on yhdysvaltalainen animaatiosarja vuodelta 1979, joka perustuu Alex Raymondin piirtämiin Flash Gordon -sarjakuviin. Suomessa sarja on julkaistu VHS-kaseteille. Animaatiosarjasta on tehty myös animaatioelokuva.

## Sarjan hahmoja
* Flash Gordon: Sarjan päähenkilö, avaruussankari ja sarjakuvatähti. Flashin äänenä on Golden Voice Oy:n ryhmän Pertti Nieminen
* Ming: Flashin päävastustaja ja Mongon hallitsija. Mingin äänenä on Golden Voice Oy:n ryhmän Erkki Murto
* Prinsessa Aura. Auran äänenä on Golden Voice Oy:n ryhmän Ulla Ollikainen
* Mingin robottisotilaat
* Tohtori Hans Zarkov: Flashin apuri. Zarkovin äänenä on Golden Voice Oy:n ryhmän Ilkka Moisio
* Dale Arden: Flashin toinen apuri ja Flashin rakastettu. Dalen äänenä on Golden Voice Oy:n ryhmän Ulla Ollikainen
* Thun: Leijonamies, hänellä on leijonan pää ja ihmisen vartalo.
* Kuningas Vultan. Vultanin äänenä on Golden Voice Oy:n ryhmän Pertti Nieminen
* Prinssi Barin: jousiampuja. Barinin äänenä on Golden Voice Oy:n ryhmän Erkki Murto

## Suomessa julkaistut videot
* Tropica - Paratiisi
*Jäätynyt maailma
*Maapallon pelastus
* Vaaran planeetta
* Mingin viimeinen taistelu

## Lähteet
Petri Jokiranta

**Petri Jokiranta** (s. 1965 Hämeenlinna) on suomalainen elokuvatuottaja. Jokiranta on valmistunut Taideteollisesta korkeakoulusta Taiteen maisteriksi 1996. Jokiranta on opiskellut teatteritiedettä Helsingin yliopistossa ja suorittanut av-tuottajan PD-diplomin Ad Astra -koulutusohjelmassa.

Jokiranta aloitti elokuvaopinnot äänipuolella, mutta työn painopiste siirtyi tuotantotehtäviin. Jokiranta toimi Suomen elokuvasäätiön tuotantoneuvojana 1996–2000, jossa tehtävässä hän tuki yli sataa elokuvatuotantoa.

Jokiranta kuuluu niihin harvoihin suomalaisiin elokuvatuottajiin, jotka tuottavat elokuvia ensi sijassa ulkomaiden markkinoille. Parhaiten ulkomailla ja Suomessa ovat menestyneet Jokirannan yhteistyössä ohjaaja Jalmari Helanderin kanssa tekemät elokuvat *[[Rare Exports]]* (2010), *[[Big Game (vuoden 2014 elokuva)|Big Game]]* (2015) ja *[[Sisu (elokuva)|Sisu]]* (2023).

## Palkinnot
* Suomen elokuvatuottajien keskusliiton Vuoden elokuvatuottaja -palkinto yhdessä tuottaja Tero Kaukomaan kanssa elokuvista *[[Jadesoturi]]* ja *[[Miehen työ]]* (2007).
* Suomen elokuvatuottajien keskusliiton Vuoden elokuvatuottaja -palkinto elokuvasta *[[Rare Exports]]* (2011).
* Elokuvataiteen valtionpalkinto 2011 yhdessä ohjaaja Jalmari Helanderin kanssa (2011).
* Elokuva- ja tv-alan vientipalkinto Hulda (2015).
* Elokuva- ja tv-alan vientipalkinto Hulda (2023).
* Vuoden elokuvatuottaja 2023 elokuvasta *[[Sisu (elokuva)|Sisu]]*.

## Valikoitu filmografia
* *[http://www.elonet.fi/fi/elokuva/163460 Bonk Business]*, ohjaus, käsikirjoitus, äänitys, leikkaus (1989)
* *[http://www.elonet.fi/fi/elokuva/138544 Raba Hiff]*, tuottaja, ohjaus, käsikirjoitus, äänitys (1991)
* *[http://www.elonet.fi/fi/elokuva/148409 Anjovisprinsen]*, tuottaja, äänitys (1993)
* *[http://www.elonet.fi/fi/elokuva/147899 Onnen pyörät]*, musiikki (1993)
* *[http://www.elonet.fi/fi/elokuva/161559 Pitkä iltapäivä]*, tuottaja (1994)
* *[[Tissit ja tango]]*, musiikki (1994)
* *[http://www.elonet.fi/fi/elokuva/169740 Olika Tåg]*, käsikirjoitus, leikkaus (1994)
* *[[Cyclomania]]*, dramaturginen konsultti (2001)
* *[[Hengittämättä ja nauramatta|Hengittämättä & nauramatta]]*, tuottaja (2002)
* *[[Eila (elokuva)|Eila]]*, tuottaja (2003)
* *[[Lapsia ja aikuisia]]*, tuottaja (2004)
* *[http://www.elonet.fi/fi/elokuva/1269578 Caasha]*, tuottaja (2004)
* *[[Jadesoturi]]*, tuottaja, käsikirjoittaja (2006)
* *[[Miehen työ]]*, tuottaja (2007)
* *[[Putoavia enkeleitä]]*, tuottaja (2008)
* *[[Rare Exports]]*, tuottaja, dramaturgi (2010)
* *[[Big Game (vuoden 2014 elokuva)|Big Game]]*, tuottaja, alkuperäistarina (2015)
* *[[Sisu (elokuva)|Sisu]]*, tuottaja (2023)
* *[[Sisu 2]]*, tuottaja (2025)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Kalle Kinnunen: *[[Big Game - Kuinka Hollywood tuotiin Suomeen|Big Game – kuinka Hollywood tuotiin Suomeen]]*. Johnny Kniga, 2015.
Kaarlo Frisk

**Kaarlo Edvard Frisk** (29. huhtikuuta 1860 Kuopio – 18. kesäkuuta 1921 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja toimittaja.

Friskin vanhemmat olivat faktori Edvard Frisk ja Maria Sofia Hämäläinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1880 ja opiskeli sitten teologiaa Helsingin yliopistossa.

Frisk oli näyttelijänä Suomalaisen teatterin palveluksessa 1883–1887 nimellä *Kaarlo Kilpi*. Sen jälkeen hän siirtyi lehtialalle ja oli Päivälehdessä ja Helsingin Sanomissa ulkomaanosaston hoitajana ja toimitussihteerinä.

Friskin on arveltu olleen kirjailija Minna Canthin salaperäinen kirjaanvaihtokumppani joka käytti nimimerkkiä *Mystico*. Toisena vaihtoehtona on esitetty kirjapainotyöntekijä Aleksanteri Järvenpäätä.

## Lähteet
Borophaginae

**Borophaginae** (Borophaginae) on sukupuuttoon kuollut ”luunmurskaajakoiriksi” kutsuttu koiraeläinten alaheimo. Ne olivat endeemisiä Pohjois-Amerikassa oligoseenilta plioseenille noin 36–2,5 miljoonaa vuotta sitten.

## Luokittelu
### Lajit
Heimo jaetaan yhteensä 66 lajiin 23 suvussa.
* **Alaheimo †Borophaginae**
** †*[[Archaeocyon]]* 33—26 Ma
** †*[[Oxetocyon]]* 33—28 Ma
** †*[[Otarocyon]]* 34—30 Ma
** †*[[Rhizocyon]]* 33—26 Ma
** Tribus †Phlaocyonini 33—13 Ma
*** †*[[Cynarctoides]]* 30—18 Ma
*** †*[[Phlaocyon]]* 30—19 Ma
** Tribus †Borophagini  30—3 Ma
*** †*[[Cormocyon]]* 30—20 Ma
*** †*[[Desmocyon]]* 25—16 Ma
*** †*[[Metatomarctus]]* 19—16 Ma
*** †*[[Euoplocyon]]* 18—16 Ma
*** †*[[Psalidocyon]]* 16—13 Ma
*** †*[[Microtomarctus]]* 21—13 Ma
*** †*[[Protomarctus]]* 20—16 Ma
*** †*[[Tephrocyon]]* 16—14 Ma
*** Alatribus †Cynarctina 20—10 Ma
**** †*[[Paracynarctus]]* 19—16 Ma
**** †*[[Cynarctus]]* 16—12 Ma
*** Alatribus †Aelurodontina 20—5 Ma
**** †*[[Tomarctus]]* 23—16 Ma
**** †*[[Aelurodon]]* 16—12 Ma
*** Alatribus †Borophagina
**** †*[[Paratomarctus]]* 16—5 Ma
**** †*[[Carpocyon]]* 16—5 Ma
**** †*[[Protepicyon]]* 16—12 Ma
**** †*[[Epicyon]]* 12—10 Ma
**** †*[[Borophagus]]* (=*[[Osteoborus]]*) 12—5 Ma

### Fylogenia
Wang *et al.* (1999):

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kummat koiraeläimet Erään planeetan ihmeitä

*Koiraeläinten evoluutio: Borophaginae  Tunturisusi
Riccardo De Luca

**Riccardo De Luca** (s. 22. maaliskuuta 1986 Rooma) on italialainen nykyaikainen viisiottelija. De Luca on voittanut maailmanmestaruuden Rooman MM–kilpailuissa 2012 joukkuekilpailussa. Vuotta aikaisemmin Moskovan MM–kilpailuissa hän voitti pronssia joukkuekilpailuissa. De Luca oli mukana myös Lontoon olympialaisissa 2012, jolloin hän sijoittui yksilökilpailussa yhdeksänneksi pistein 5&nbsp;720. Voittamalla vuoden 2015 UIPM World Cup -finaalin kesäkuussa 2015 De Luca varmisti myös paikan Rio de Janeiron olympialaisiin 2016.

## Lähteet
Iso Tervajärvi (Ylöjärvi)

**Iso Tervajärvi**  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Lassilassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Iso Tervajärvi on osa Iso-Tervajärven valuma-aluetta.

## Maantietoa
Järven pituus on 1,4 kilometriä, leveys 250 metriä ja sen pinta-ala on 18 hehtaaria. Se sijaitsee yli 35 metriä järven ylitse kohoavien Tervavuorten länsipuolella ja etelässä sijaitsevan Kettukankaan pohjoispuolella. Järven länsipuolisella metsäalueella on paljon metsäojia, jotka on johdettu järveen. Todellisuudessa Iso Tervajärvi on Ruuppalammen kautta virtaavan Tervajoen läpivirtausjärvi, jonka oma laskuoja laskee kilometrin jälkeen Aurejärveen. Veden keskimääräinen viipymä järvessä on 28 vuorokautta. Rantaviiva on 3,5 kilometriä pitkä ja on pääasiassa kangasmetsää. Länsirannan ympäristössä sijaitsee kaksi maatilaa ja järven etelärannalla ja laskuojan rannalla sijaitsee toistakymmentä vapaa-ajan asuntoa. Muualla järvellä vapaa-ajan asuntoja on vain kaksi. Tiet näille asunnoille tulevat yhdystieltä 3350, joka kulkee Lassilan kylän läpi.

## Vedenlaatu
Järven valuma-alueella on metsää, suota ja pienempiä järviä. Alueella järven länsipuolella sijaitsee myös pieniä peltoja ja pohjoispuolella Talasnevan 60 hehtaarin turvetuotantoalue. Turvetuotannosta huolimatta Iso Tervajärven vedenlaatua ei tarkkailla säännöllisesti. Järvestä on tutkimuksia vuosilta 1989, 1994 ja 2011.

Talvella 1994 järven happitilanne oli enää tyydyttävällä tasolla, koska pohjan lähellä esiintyi happikatoa. Tilanne oli vuosikohtainen, koska talvella 1989 happitilanne oli hyvä. Kuitenkin talvella 2011 happivajetta esiintyi myös pintavedessä. Alusvedestä on tutkimustuloksia käytettävissä vain vuodelta 1994 eikä kesätutkimuksia ei ole tehty. Siksi happipitoisuuksista on vaikeaa tehdä varmoja päätelmiä. Veden erittäin tumma väri ja korkeat humuspitoisuudet luokittelevat Ison Tervajärven suojärviin, joilla on yleensä veden happamuus alhainen. Isosta Tervajärven happamat vedet laskevat Aurejärveen, jonka selkävesillä veden happamuustaso on pysynyt vielä kuitenkin esimerkiksi muikulle riittävän korkealla. Iso Tervajärven päällysvedestä mitatut fosforipitoisuudet ovat korkeita ja niiden perusteella järvi on rehevöitynyt. Myös typpipitoisuudet ovat luonnontasoa korkeampia, sillä vedessä on paljon humusta. Vuonna 2011 talvella järven fosforipitoisuudet olivat vähäsateisista sääoloista johtuen aiempaa matalammat. Ison Tervajärvi soveltuu virkistyskäyttöön vain välttävästi ja rehevyysongelmia voi esiintyä myös kesäaikana.

## Lähteet
Fanny Sinebrychoff

**Fanny Sinebrychoff** (o.s. **Grahn**; 24. lokakuuta 1862 – 27. huhtikuuta 1921) oli suomalainen näyttelijä ja taiteen keräilijä. Hän loi uransa Svenska Teaternissa, mutta luopui urastaan varhain mennessään naimisiin vuonna 1883 panimonomistaja Paul Sinebrychoffin kanssa. Fanny Grahn aloitti näyttelemisen kuitenkin jo nuorena ja jo 13-vuotiaana hänellä oli kiinnitys Svenska Teaternissa. Hän ehti esiintyä 85 osassa ennen luopumistaan näyttelijänurasta. 

Taiteen kerääminen oli yleensä miesten harrastus, mutta Fanny Sinebrychoff oli tässä poikkeus. Yhdessä miehensä kanssa hän keräsi laajan, noin 900 teoksen kotimaisen ja ulkomaisen taiteen kokoelman, josta tuli Pohjoismaiden suurin yksityinen taidekokoelma. Hankintapäätöksiä tehtiin yhdessä. Paulin maalaustaiteesta, Fannyn erikoisalaa oli posliini, hopea ja pienoisveistokset. 

Pariskunnan avioliitto oli lapseton eikä perillisiä ollut, joten he päättivät jo varhain lahjoittaa kokoelmansa ”kansakunnalle”. Leskeksi jäänyt Fanny lahjoitti kokoelman Suomen valtiolle hieman ennen omaa kuolemaansa tammikuussa 1921. Kokoelma muodostaa pohjan nykyiselle Sinebrychoffin taidemuseolle, joka toimii Fanny ja Paul Sinebrychoffin entisessä kodissa Helsingin Bulevardi 40:ssä. Pariskunnan yksityiskäytössä olleet tilat on nykyään entistetty 1910-luvun asuunsa. Fanny Sinebrychoff lahjoitti testamentissaan suuria summia myös Kauniaisten lastenkodille, Lastenhoitoyhdistykselle, Diakonissalaitokselle, Helsingin Sairastuvalle ja Pelastusarmeijalle.

Sinebrychoffin suvun omistuksessa ollut Hagalundin kartano Espoossa siirtyi Fanny Sinebrychffin kuoltua perintönä hänen veljenpojalleen Arne Grahnille ja läheinen Otaniemen kartano hänen veljentyttärelleen Irene af Forsellesille sekä tämän puolisolle Carl af Forsellesille. He myivät myöhemmin tilat rakennusmaaksi, jolle rakennettiin Westendin, Tapiolan, Otaniemen ja Keilaniemen kaupunginosat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sinebrychoffin museon verkkosivu.
Luettelo Suomen suurimmista aurinkovoimaloista

Tämä on **luettelo Suomen suurimmista aurinkovoimalaitoksista**. Oheiseen taulukkoon on listattu valmistuneita, teholtaan vähintään 0,5 MWp:n (MW&nbsp;= megawattia, p&nbsp;= *peak* eli huippuarvo) suuruisia suomalaisia aurinkoenergiaa Suomessa kerääviä voimalaitoksia.

Vuoden 2024 loppuun mennessä Suomessa oli yhteensä 25 toiminnassa olevaa teollisen kokoluokan aurinkovoimalaa. Alkuvuonna 2025 Suomeen on valmistunut neljä teollisen kokoluokan aurinkovoimapuistoa lisää, joiden yhteenlaskettu tuotantoteho on 125,7&nbsp;MW. Kesäkuun lopussa 2025 Suomen teollinen aurinkovoimakapasiteetti oli yhteensä 251&nbsp;MW.

## Luettelo

### Huomautukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Aurinkosähkövoimalat kartalla (Motiva)
* Suomen suurimman aurinkovoimalan titteli vaihtui jälleen (4/2016) (rakennuslehti.fi)
Liège–Bastogne–Liège 2016

**Liège–Bastogne–Liège 2016** oli järjestyksessään 102. maantiepyöräilyn Liège–Bastogne–Liège -kilpailu. Se käytiin 248 kilometrin reitillä Liègestä Ans'iin 24. huhtikuuta 2016. Kilpailu kuului UCI World Touriin.

Wout Poels voitti kilpailun kukistettuaan neljän ajajan loppukirissä Michael Albasinin, Rui Costan ja Samuel Sánchezin. Kvartetti oli karannut pääjoukolta kilpailun viimeisessä kategoroidussa nousussa, Côte de la Rue Naniot'ssa, noin kolme kilometriä ennen maalia. Tämä oli Team Skyn ensimmäinen voitto pyöräilyn ''monumentissa''.

Kylmissä oloissa käydyn kilpailun reittiä muutettiin 45 ja 75 kilometrin välisellä osuudella lumisten teiden vuoksi.

## Tulokset
Lähteet: Pro Cycling Stats, Velonews

## Osallistuneet joukkueet
Kilpailussa olivat mukana seuraavat joukkueet:
*UCI World Tour -tallit: Ag2r-La Mondiale, Astana Team, BMC Racing Team, Cannondale Pro Team, Dimension Data, Etixx-Quick Step, FDJ, Team Giant-Alpecin, IAM Cycling, Katjuša, Lampre-Merida, Team LottoNL-Jumbo, Lotto Soudal, Movistar Team, Orica-GreenEDGE, Team Sky, Tinkoff, Trek-Segafredo
*UCI Professional Continental -tason tallit: Bora - Argon 18, Cofidis, Direct Énergie, Fortuneo - Vital Concept, Roompot - Oranje Peloton, Topsport Vlaanderen – Baloise, Wanty - Groupe Gobert

## Lähteet
Jan Kuf

**Jan Kuf** (s. 11. toukokuuta 1991) on tšekkiläinen nykyaikainen viisiottelija. Hän voitti Berliinin MM–kilpailuissa 2015 sekaviestissä kultaa yhdessä Natalie Dianovan kanssa. Varsovan MM–kilpailuissa 2014 Kuf sijoittui yksilökilpailussa pronssille. Sijoittuessaan yhdeksänneksi vuoden 2015 Euroopan–mestaruuskilpailuissa Kuf varmisti paikan Rio de Janeiron olympialaisiin.

## Lähteet
Nykyaikaisen viisiottelun maailmanmestaruuskilpailut 2016

**Nykyaikaisen viisiottelun maailmanmestaruuskilpailut 2016** olivat järjestyksessään 60. nykyaikaisen viisiottelun maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestettiin 22.–29. toukokuuta 2016 Moskovassa.

## Mitalistit

### Miehet

### Naiset

### Seka

## Lähteet
Wout Poels

**Wouter "Woet" Poels** (s. 1. lokakuuta 1987 Venray, Limburg) on alankomaalainen maantiepyöräilijä, Liège–Bastogne–Liège-klassikon voittaja.

Poels aloitti ammattilaisuransa Vacansoleil-tallissa 2009–2013. Hän edusti Omega Pharma-Quick Stepiä kaudella 2014,Team Sky -joukkuetta 2015−2019 sekä Bahrain-McLaren / Team Bahrain Victoriousta vuosina 2020–2024. Kaudella 2025 hän edusti XDS Astana Teamia ja vuodesta 2026 alkaen Unibet Rose Rocketsia.

Poels voitti Liège–Bastogne–Liège-klassikon 2016 kukistettuaan neljän ajajan loppukirissä Michael Albasinin, Rui Costan ja Samuel Sánchezin. Hän voitti 15. etapin Ranskan ympäriajossa 2023. Saman vuoden Espanjan ympäriajossa hän voitti 20. etapin.

## Saavutuksia
Lähteet: Cyclingbase, Cycling Archives, Pro Cycling Stats

;2008
:Vuelta Ciclista a León, kokonaiskilpailun voitto
;2010
:Tour De L'Ain, kokonaiskilpailussa toinen, 5. etapin voitto
:Britannian ympäriajo, 4. etapin voitto
;2011
:Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs
:Tour De L'Ain, kokonaiskilpailussa toinen, 3. etapin voitto
:Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 17:s, 5. ja 15. etapilla toinen
;2012
:Tirreno–Adriatico, nuorten kilpailun voitto
:Luxemburgin ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, nuorten kilpailun ja 3. etapin voitto
;2013
:Tour De L'Ain, 4. etapin voitto
;2014
:Baskimaan ympäriajo, 4. etapin voitto
;2015
:Tirreno–Adriatico, 4. etapin voitto
:Britannian ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, 5. etapin voitto
;2016
:Volta a la Comunitat Valenciana, kokonaiskilpailun, 1. etapin (aika-ajo) ja 4. etapin voitto
:Katalonian ympäriajo, 5. etapin voitto
:La Flèche Wallonne, neljäs
:Liège–Bastogne–Liège, voitto
:Britannian ympäriajo, 6. etapin voitto
;2017
:Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, 7. etapin voitto
:Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kuudes, 20. etapilla toinen
;2018
:Vuelta a Andalucía, kokonaiskilpailussa toinen, pistekilpailun ja 2. etapin voitto
:Pariisi–Nizza-ajo, 4. etapin (aika-ajo) voitto
:Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 12:s
:Britannian ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, 6. etapin voitto
;2019
:Tour Down Under, kokonaiskilpailussa kolmas
:Volta ao Algarve, kokonaiskilpailussa kolmas
:Critérium du Dauphiné, kokonaiskilpailussa neljäs, 7. etapin voitto
;2020
:Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kuudes
;2021
:Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 16:s, mäkikirikilpailussa toinen, 15. etapilla kolmas
;2022
:Vuelta a Andalucia, kokonaiskilpailun ja 4. etapin voitto
;2023
:UAE Tour, kokonaiskilpailussa kuudes
:Ranskan ympäriajo, 15. etapin voitto
:Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 15:s, 20.etapin voitto, 16. etapilla kolmas
;2024
:Tour de Hongrie, kokonaiskilpailussa kolmas, 5. etapin voitto
;2025
:Presidential Cycling Tour of Turkiye, kokonais- ja mäkikirikilpailun sekä 4. etapin voitto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivusto
Sadiq Khan

**Sadiq Aman Khan** (, s. 8. lokakuuta 1970 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen työväenpuolueen poliitikko. Hänet valittiin Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttiin ensimmäisen kerran vuoden 2005 vaaleissa Tootingin vaalipiiristä, joka kuuluu Wandsworthin kaupunkipiiriin. Ideologisesti Khan kuuluu työväenpuolueen sosiaalidemokraattiseen siipeen.

## Elämä
Perhetaustaltaan Khan on Lontooseen 1960-luvun lopulla muuttaneen pakistanilaisen linja-autonkuljettajan ja ompelijan poika. Ennen poliitikon uralle ryhtymistään hän opiskeli juristiksi Pohjois-Lontoon yliopistossa ja työskenteli asianajotoimistossa muun muassa ihmisoikeuskysymysten parissa. Vuonna 2009 Gordon Brown nimitti Khanin apulaisliikenneministeriksi. Hänestä tuli näin Britannian ensimmäinen kabinetin istuntoihin osallistunut muslimitaustainen ministeri. 

Khan valittiin työväenpuolueen ehdokkaana 5. toukokuuta järjestetyissä vaaleissa Lontoon pormestariksi. Hän sai 57 prosenttia toisen kierroksen äänistä ja voitti vastaehdokkaansa. Pormestarin virkakausi alkoi 9. toukokuuta 2016.

## Ilmansuojelu
Lontoossa keskustassa autoilijat ovat maksaneet vuodesta 2007 päivittäisen 12,5 punnan sakon, jos he tulevat keskustaan eikä auto täytä asetettua puhtausstandardia. Khan pyrkii laajentamaan puhtaan ilman aluetta sakkoalueen laajentamisella.

## Radikalismi
Kevään 2016 vaalikampanjoinnin aikana Khania vastaan esitettiin erinäisiä syytöksiä yhteyksistä äärijärjestöihin. Esimerkiksi Khanin siskon entisen miehen väitettiin puhuneen epäilyttävissä tilaisuuksissa 1990-luvulla. *[[The Times]]* -lehti oli käsitellyt asiaa jo vuonna 1998 ja todennut syytökset aiheettomiksi. Monet konservatiivien edustajat pitivät oman ehdokkaansa valitsemaa kampanjointityyliä epäonnistuneena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
TUL Cup 1979

**TUL Cup 1979** oli 41. kerran järjestetty Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailu. Cup-muotoisena pelatun turnauksen loppuottelussa kohtasivat Turun Pyrkivä ja Jyväskylän Pallokerho. 

Pyrkivä pelasi tuolloin Mestaruussarjassa ja JyPK kolme sarjatasoa alempana III divisioonassa, mutta ottelu päättyi yllättäen jyväskyläläisjoukkueen voittoon maalein 2–1. Pyrkivän kokoonpanossa oli muun muassa maajoukkuemaalivahti Seppo Sairanen. Muista SM-sarjajoukkueista MiPK ei osallistunut turnaukseen ja KTP luopui.

## Ottelut

## Loppuottelu

Jyväkylän Pallokerhon pelaajat: Markku Raitanen (mv), Jorma Gauriloff, Juho Hjelt, Risto Hämäläinen, Matti Ilmavirta, Jari Jokinen, Keijo Kolmonen, Ossi Kolmonen, Turo Nikkilä, Hannu Puttonen, Martti Pynnönen, Jari Siljoranta, Timo Taipale, Tuomo Taskinen, Erkki Vänttinen, Jouko Väyrynen.

## Lähteet
Jukka Mäkihannu

**Jukka Mäkihannu** (s. 24. joulukuuta 1983) on torniolaislähtöinen suomalainen entinen lentopalloilija ja nykyinen lentopallovalmentaja. Mäkihannu valmensi kaudella 2016-17 silloista hallitsevaa lentopallon hallitsevaa Suomen mestaria, Kokkolan Tiikereitä. Aikaisemmin valmentajaurallaan Mäkihannu on toiminut Napapiirin Pallokettujen 1-sarjajoukkueen apu- ja päävalmentajana.

## Pelaaja- ja valmennusura
Mäkihannu pelasi pelaajaurallaan 123 liigaottelua. Hän edusti urallaan NaPaa lentopalloliigassa kaudet 2002-2006. Sen jälkeen Mäkihannu pelasi lentopallon 1-sarjassa kolme kautta edustaen ensiksi Tornion Lentistä (2006-2007) ja sitten Oulun Ettaa (2007-2009). Hänen pelaajauransa suurin saavutus oli Suomen cupin voitto NaPan riveissä vuonna 2005.  

Torniolaislähtöinen Mäkihannu on viettänyt suurimman osan lentopallon pelaaja- ja valmentajaurastaan Rovaniemellä, jossa hän ensiksi pelasi 2000-luvun alkuvuosina NaPan riveissä ja myöhemmin paluun Rovaniemelle tehtyään valmensi rovaniemeläisseuran A- ja B-poikien ikäluokkia apu- ja päävalmentajana sekä Lapin urheiluakatemiassa. 

Ennen Tiikeri-pestiä Mäkihannu toimi miesten lentopallon 1-sarjassa rovaniemeläistä NaPaa kaudet 2013-2016. Kokkolan Tiikerit pestasi Mäkihannun seuran kolmeen Suomen mestaruuteen valmentaneen kausien 2013-2016 aikana valmentaneen Tommi Tiilikaisen suosituksen avustuksella. Tiilikainen otti Mäkihannuun yhteyttä ennen kuin oli edes kertonut kokkolalaisseuralle jättävänsä valmentajapestin ja siirtyvänsä ulkomaille.

Mäkihannun alaisuudessa hallitseva Suomen mestari ylsi Mestaruusliigan runkosarjan neljänneksi mutta putosi puolivälierissä PerPolle. Suomen Cupissa Tiikerit ylsi lopputurnaukseen mutta hävisi välieräottelun Pielaveden Sammolle. Euroopan kentillä Tiikerit ei yltänyt Mestareiden liigan karsinnoista lohkovaiheeseen. Kokkolalaisseura ei jatkanut Mäkihannun valmentajasopimusta kauden päätteeksi olemassa olleesta optiosta huolimatta.

## Muuta
Mäkihannu on toiminut myös NaPan puheenjohtajana sekä junioripäällikkönä. Hänen lempinimensä on "Muumi". Siviiliammatiltaan Mäkihannu on ohjelmistosuunnittelija. Mäkihannu on suorittanut lentopallovalmentajan ammattitutkinnon Lapin urheiluopistossa.

## Joukkueet
* 2002-06 NaPa
* 2006-07 Tornion Lentis
* 2008-09 Etta, Oulu 
* 2009-2016 NaPa, valmentaja
* 2016-2017 Kokkolan Tiikerit, päävalmentaja

## Lähteet
Intel GMA

**Intel GMA** on Intelin vuonna 2004 julkaisema integroitujen grafiikkasuorittimien mallisto. 

Osassa mallistoa oli DirectX 10.0 ja Unified Shader mallirakenne sekä OpenGL 2.1 tuki.

Mallistoa myydään vain emolevylle integroituna versiona. 

Mallistoa on edeltänyt Intel Extreme Graphics sarja.
Malliston seuraaja on Intel HD ja Iris Graphics.

## Mallit

Seuraavissa malleissa oli käytössä PowerVR grafiikkasuoritin:
* GMA 500
* GMA 600
* GMA (2012)
* GMA 3600
* GMA 3650

## Lähteet
Hämeenkylän koulu

**Hämeenkylän koulu** on Länsi-Vantaalla Variston kaupunginosassa sijaitseva noin 770 oppilaan suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9). Kouluun kuului keväällä 2016 kaksi rakennuskokonaisuutta, joista suurempi purettiin syksyllä 2016. Uusi valmistui vuonna 2020.

Opetusalan ammattijärjestö (OAJ) valitsi Hämeenkylän koulun Vuoden kouluksi vuonna 2014.

## Sisäilmaongelmat ja väliaikaistilat
Maaliskuussa 2016 uutisoitiin sisäilman laatuselvityksen tuloksista; Hämeenkylän suuremman koulurakennuksen sisäilma oli vaivannut pitkään opettajia ja oppilaita. Koulun rakenteista löydettiin kosteus- ja mikrobivaurioita sekä myrkyllisiä kemiallisia päästöjä sisäilmaan. Huhtikuussa 2016 Vantaan kaupunki päätti purkaa suuremman koulurakennuksen epäterveellisen sisäilman johdosta. Kaupunki varautui rakentamaan uuden koulurakennuksen purettavan tilalle. Aiemmin jo lakkautettu Hämeenkylässä sijaitseva Tuomelan koulu suunniteltiin otettavan käyttöön koulun yhtenä väistötilana ainakin lukuvuodeksi 2016–2017. Pikaisesti hahmotellun uudisrakennuksen eräs kustannusarvio oli runsas 21 miljoonaa euroa.

Joulukuussa 2016 *[[Vantaan Sanomat]]* uutisoi Hämeenkylän koulun luokkien 7.–9. luokkien siirtymisestä Vantaan kaupungin vuokraamaan kuusikerroksiseen toimistorakennukseen Sanomalaan lukukaudesta 2017–2018 eteenpäin. 

Hämeenkylän koulu toimii lukuvuosina 2017–2019 kolmessa eri toimipisteessä: 1.–3. luokat Variston opetuspisteessä (Varistontie 1), 4.–6. luokat Tuomelan opetuspisteessä (Ainontie 44) ja 7.–9. luokat Sanomalan opetuspisteessä.


Kuva:Hämeenkylän koulu - Varisto - Vantaa - m.jpg|Syksyllä 2016 purettu Hämeenkylän koulun suurempi rakennus.
Kuva:Variston opetuspiste - Hämeenkylän koulu - Varisto - Vantaa - m.jpg|Variston opetuspiste (Varistontie 1).
Kuva:Vantaa Tuomelan koulu 4m.jpg|Tuomelan koulu (Ainontie 44).


### Uusi koulurakennus
Uuden koulurakennuksen rakennustyöt aloitettiin alkuvuodesta 2019 ja ne saatiin päätökseen elokuussa 2020. Uusi rakennus ja siihen liitetty liikuntahalli rakennettiin allianssimallilla, jossa pääurakoitsijana toimi NCC Suomi Oy.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ulla Ojala: Jämpti mutta rento (Opettaja 22-23/2014)  (opettaja.fi)
Nocart

**Nocart** oli lahtelainen, vuonna 2010 perustettu uusiutuvaan energiaan ja paikallisiin energialähteisiin pohjaustuvia energiaratkaisuja ja voimaloita suunnitteleva ja toteuttava suomalainen teollisuusyritys. Keväällä 2016 uutisoitiin yhtiön solmineen toimitussopimukset kahden aurinkoenergiavoimalan toimittamisesta Malawiin ja yhden Nigeriaan.  Tammikuussa 2017 yhtiö kertoi hybridivoimalan toimittamisesta Sambian Läntisen maakunnan Shangombon piirikuntaan. Yrityksellä oli energiahankkeita myös Nepaliin ja Keniaan. Yhtiö ajautui konkurssiin 2018.

Yritys ajautui vuonna 2018 taloudellisiin vaikeuksiin, kun paljastui, että merkittävä osa sen liikevaihdosta perustui myyntisaamisiin ja todellinen kassavirta oli vähäistä. Keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö Varma jätti Nocartista konkurssihakemuksen 3. elokuuta 2018, mutta hakemus peruttiin 13. elokuuta yhtiön maksettua velkansa.  

Nocart hakeutui konkurssiin 31.10.2018.

## Lähteet
Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1977

**Pesäpallon naisten Mestaruussarjassa kaudella 1977** pelattiin 12 joukkueen voimin kahdessa lohkossa. Lohkojen kaksi parasta jatkoi mitalisarjaan ja lohkojen viimeiset putosivat sarjasta. Mestaruuden vei Seinäjoen Maila-Jussit.

## Naisten Mestaruussarja

### Runkosarja

#### Pohjoislohko

#### Etelälohko

### Mitalisarja

Seinäjoen Maila-Jussit: Marja Ala-Marttila, Sinikka Ala-Marttila, Kirsti Hannuksela, Pirjo Hiipakka, Anna Jalonen, Aulikki Junna, Paula Kallionpää, Hilkka Kuoppala, Marja-Leena Liljamo, Riitta Mikkola, Kaija Ojaniemi, Kaisu Ristilä.

## Palkinnot

## Lähteet

* http://www.pesis.fi/historia/pelaajatilastot/ 
* http://www.pesis.fi/historia/pelaajatilastot/parhaat_etenijat/
Kansainvälinen nykyaikaisen viisiottelun liitto

**Kansainvälinen nykyaikaisen viisiottelun liitto** (lyh. **UIPM**, ) on nykyaikaisen viisiottelun kansainvälinen kattojärjestö. UIPM on perustettu Lontoossa 1948, jota ennen nykyaikainen viisiottelu oli suoraan kansainvälisen olympiakomitean alaisena. Huhtikuussa 2016 UIPM:llä oli 110 kansallista jäsenjärjestöä. UIPM on jäsenenä Kansainvälisessä paralympiakomiteassa.

## Puheenjohtajat
* Tor Wibom, ruotsalainen (1948-1949)
* Gustaf Dyrssen, ruotsalainen (1949-1960)
* Sven Thofelt, ruotsalainen (1960-1988)
* Igor Novikov, venäläinen (1988-1992) 
* Klaus Schormann, saksalainen (1992–)

## Lähteet
Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1976

**Pesäpallon naisten Mestaruussarjassa kaudella 1976** pelattiin 12 joukkueen voimin kahdessa lohkossa. Lohkojen kaksi parasta jatkoi mitalisarjaan ja lohkojen viimeiset putosivat sarjasta. Mestaruuden vei Puna-Mustat.

## Naisten Mestaruussarja

### Runkosarja

#### Pohjoislohko

#### Etelälohko

### Mitalisarja

Puna-Mustat: Marja Solakivi, 
Tuula Uuttu, 
Marja Kanerva, 
Tuula Rantanen, 
Anja Rummukainen, 
Soili Alava, 
Virve Moisio, 
Kirsi Vähämäki, 
Pirjo Wallenius, 
Ritva Kivimäki, 
Eva Salimäki, 
Olavi Nurmi pj.

## Palkinnot

## Lähteet

* http://www.pesis.fi/historia/pelaajatilastot/ 
* http://www.pesis.fi/historia/pelaajatilastot/parhaat_etenijat/
Simeoni (Seitsemän veljestä)

**Simeoni** on Aleksis Kiven luoma kuvitteellinen henkilö. Hän on yksi päähenkilöistä Kiven 1870 julkaistussa romaanissa *[[Seitsemän veljestä]]*. Iältään Simeoni sijoittuu veljessarjan keskimmäiseksi, häntä vanhempia ovat Juhani sekä kaksoset Tuomas ja Aapo; nuorempia puolestaan kaksoset Timo ja Lauri sekä veljeskatraan kuopus Eero. Veljesten ikäerot ovat vähäisiä, sillä esikoinen Juhani on romaanin alussa 25-vuotias ja Eero noin 18-vuotias.

## Henkilökuva
Simeoni on melko vankkarakenteinen, keskimittainen, ruskeaihoinen ja hänen hiuksensa ovat hampunkarvaiset. Vastaavat ominaisuudet ovat tyypillisiä myös hänen veljilleen. Erottavana tekijänä on Simeonin liuhuparta; muilla veljeksillä Kivi ei mainitse olevan partaa. Simeoni vastaa veljesten ruoanlaitosta ja karjanhoidosta, hänellä ei kuitenkaan ole samanlaista vahvaa tunnesidettä eläimiin kuin Juhanilla. Luonteeltaan Simeoni on hurskas: hän on kokenut hengellisen herätyksen. Hän on myös verrattain saita ja hänellä ilmenee taipumusta itsetuhoisuuteen. Simeoni on veljeksistä heikkohermoisin ja viinaanmenevin. Alkoholin vaikutuksen alaisena hän näkee muun muassa itsensä Lusifeeruksen. Simeonin mielenterveys ailahtelee ja hän yrittää itsemurhaa. Ainoana seitsemästä veljeksestä Simeoni päättää olla naimatta. Hän jää asumaan vanhimman veljensä Juhanin talouteen.

## Tulkitsijoita
### Teatteri
Simeonin roolin ovat tulkinneet lukemattomat näyttelijät vuodesta 1898 alkaen, jolloin *Seitsemästä veljeksestä* tehtiin ensimmäinen näyttämöversio. Tuolloin Simeonina oli Iisakki Lattu. Hengellisesti orientoitunut Simeoni on useissa tulkinnoissa esitetty veljiään heiveröisempänä vaikka Kiven alkuperäistekstissä hänet kuvataan veljiensä tavoin vantteraksi mieheksi. Simeonia näyttelivät 1900-luvun näyttämötuotannoissa muun muassa Olavi Ahonen, Hemmo Airamo, Eino Jurkka, Aku Korhonen ja Aapo Pihlajamäki sekä oopperalaulaja Wäinö Sola. Ritva Holmbergin dramatisoimassa ja Kalle Holmbergin ohjaamassa Turun kaupunginteatterin kuuluisassa *Seitsemässä veljeksessä* 1970-luvulla Simeonin roolissa oli Heikki Alho.

2000-luvulla Simeonia ovat näytelleet muun muassa Mikko Jurkka Lahden kaupunginteatterissa ja Jyrki Mänttäri Tampereen Työväen Teatterissa.

Turun kaupunginteatterissa veljekset nähtiin jälleen vuonna 2017 Lauri Maijalan dramatisoimina ja ohjaamina. Simeonin roolissa oli Markus Järvenpää. Myös Ryhmäteatteri näytteli *Seitsemän veljestä* vuonna 2017. Simeonin osassa oli Eero Ojala.

### Elokuva ja televisio
Wilho Ilmarin elokuvassa *[[Seitsemän veljestä (elokuva)|Seitsemän veljestä]]* (1939) Simeonia tulkitsee Kaarlo Kartio.  Jouko Turkan samannimisessä televisiosarjassa (1989) Simeonin roolin näyttelee Jari Pehkonen.

## Kirjallisuutta
*

## Lähteet
*
*
*
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Seitsemanveljesta.net 
*Seittemän veljestä
Jeļena Rubļevska

**Jeļena Rubļevska** (s. 23. maaliskuuta 1976, Riika) on latvialainen nykyaikainen viisiottelija. Rubļevska on osallistunut urallaan neljiin olympialaisiin. Sydneyn olympialaisissa hän sijoittui kahdeksanneksi. Neljä vuotta myöhemmin Ateenassa Rubļevska voitti olympiahopeaa. Pekingissä hän sijoittui 23. Lontoossa Rubļevska oli kahdeksas. Hänellä on myös yksi MM–hopea, jonka hän saavutti sekaviestissä Kaoshiungissa 2013.

## Lähteet
Rein Aun

**Rein Aun** (5. lokakuuta 1940 Tallinna – 11. maaliskuuta 1995 Tallinna) oli virolainen kymmenottelija ja olympiahopeamitalisti Tokion olympialaisista 1964. Aun edusti uransa aikana Neuvostoliittoa.

Aunin ennätys ottelussa oli 7 898 pistettä vuodelta 1968.

## Lähteet
Nemmers-palkinto

**Nemmers-palkinto** (Michael Ludwig Nemmers Prize in Music Composition) on palkinto, jonka Northwestern University School of Music myöntää joka toinen vuosi. Palkintoon kuuluu sadantuhannen Yhdysvaltain dollarin summa,  ja 3-4 viikon vierailu palkinnon myöntäneessä korkeakoulussa. Lisäksi Chicagon sinfoniaorkesteri soittaa yhden palkitun säveltäjän teoksen.

## Palkitut
*2023 Tania León
*2021 William Bolcom
*2018 Jennifer Higdon
*2016 Steve Reich
*2014 Esa-Pekka Salonen
*2012 Aaron Jay Kernis
*2010 John Luther Adams
*2008 Kaija Saariaho
*2006 Oliver Knussen
*2004 John Adams

## Lähteet
Erin Densham

**Erin Densham** (s. 3. toukokuuta 1985, Camden) on australialainen triathlonisti ja olympiamitalisti. Densham aloitti urheilu-uransa vuonna 2003. Vuonna 2006 hän voitti alle 23–vuotiaiden maailmanmestaruuden. Pekingin olympialaisissa 2008 Densham sijoittui sijalle 22. Densham selviytyi Lontoon olympialaisiin 2012 sijoittuen kolmanneksi häviten voittajalle kahdella sekunnilla.

## Lähteet
Eija Isojärvi

**Eija Maarit Isojärvi** (s. 1957 Salla) on suomalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Hän tuli tunnetuksi paperitaiteen uranuurtajana Suomessa. Isojärven taide sisältää paperitaiteen ohella grafiikkaa, maalauksia ja tilallisia teoksia. Hänen taiteensa lähtökohdat ovat luonnon tarkkailussa ja läsnäolon havainnoinnissa.

## Koulutus
Isojärvi aloitti kuvataiteen opinnot Peräpohjolan Opiston kuvataidelinjalla Torniossa 1976 ja jatkoi Limingan Taidekoulussa 1977.  Isojärvi opiskeli Taideteollisen korkeakoulun iltakoulussa yleisellä linjalla 1977–1978 opettajinaan muun muassa Lauri Anttila, Markku Keränen, Olavi Pajulahti, Pirkko Nukari ja Tapio Junno. Hän opiskeli maalausta Suomen Taideakatemian koulussa Helsingissä 1979–1983 opettajinaan Jaakko Sievänen, Paul Osipow, Timo Aalto, Matti Kujasalo, Rafael Wardi ja Stig Fredriksson. Vuosina 1983–1984 hän opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa taidegrafiikkaa opettajinaan Juho Karjalainen ja Antti Salokannel.

Vuosina 1985–1986 Isojärvi opiskeli taidegrafiikkaa ja maalausta Kungliga Konsthogskolanin (nyk. Konstakademien) grafiikan osastolla Tukholmassa opettajanaan professori K. G. Nilsson. Opiskellessaan Tukholmassa Isojärvi kävi käsintehdyn paperin valmistuskurssin, jolloin kiinnostus paperin tekemiseen syttyi. Opiskeli 1986  paperin tekemistä Barcelonassa kuvataiteilija Thomas Pupkiewizin ja J. Tegsellin ohjauksessa.

Isojärvelle myönnettiin taiteilijaeläke vuoden 2020 alusta.

## Lähteet

* Eija Isojärvi, Alun alku. 2016. Toim. Tuija Hautala-Hirvioja, Jonna Katajamäki ja Maija Mäkikalli. 

### Viitteet
Milo Yiannopoulos

**Milo Yiannopoulos** (s. 18. lokakuuta 1984 Kent, Englanti) on brittiläinen toimittaja, joka on työskennellyt oikeistokonservatiiviselle Breitbart-sivustolle. Hän on tullut tunnetuksi konservatiivisista mielipiteistään ja kritisoinut poliittista korrektiutta. Vuonna 2015 hän oli yksi ensimmäisistä, jotka käsittelivät julkisuudessa Gamergate-kohua.

## Tausta
Yiannopoulosin isä on kreikkalainen ja äiti britti, ja hänen isoäitinsä on juutalainen.

## Kohuja
Heinäkuussa 2016 Yiannopoulos poistettiin pysyvästi Twitteristä, kun hän oli lähettänyt alatyylisiä viestejä *[[Ghostbusters (vuoden 2016 elokuva)|Ghostbusters]]*-elokuvan mustaihoisesta naisnäyttelijästä Leslie Jonesista ja Twitterin mukaan yllyttänyt seuraajiaan Jonesin kimppuun.

Helmikuussa 2017 Yiannopoulos joutui eroamaan Breitbart-uutissivuston palveluksesta, kun julkisuuteen tuli hänen vuoden takaisia kommenttejaan, joissa hänen katsottiin puhuvan hyväksyvästi seksistä aikuisten miesten ja poikien välillä.

2. toukokuuta 2019 Facebook poisti Yiannopouloksen palvelusta.

## Yksityiselämä
Yiannopoulos on avoimesti homoseksuaali.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* Breitbart.com
Stephan Vuckovic

**Stephan Vuckovic** (s. 22. kesäkuuta 1972, Reutlingen) on saksalainen triathlonisti ja olympiamitalisti. Vuckovic osallistui Sydneyn olympialaisiin sijoittuen toiseksi. Hän hävisi voittajalle noin 13 sekunnilla.

## Lähteet
Georgina Harland

**Georgina Harland** (s. 14. huhtikuuta 1978 Canterbury) on brittiläinen entinen nykyaikainen viisiottelija. Hän osallistui Ateenan olympialaisiin 2004 sijoittuen yksilökilpailuissa kolmanneksi. Hänellä on myös kaksi MM–pronssia joukkuekilpailuista vuosilta 2001 ja 2002.

## Lähteet
Henry and Leigh Bienen School of Music

**Henry and Leigh Bienen School of Music** (ennen vuotta 2008 **Northwestern University School of Music**) on yhdysvaltalainen musiikkialan oppilaitos, hallinnollisesti yksi Northwestern-yliopiston tiedekunnista. 

Se on yksi Yhdysvaltojen vanhimmista tutkintoon tähtäävistä musiikkialan oppilaitoksista. Koulun juuret ovat vuonna 1873 perustetussa konservatoriossa, joka perustettiin kahden naisten collegen yhdistyessä. Nykyisin sillä on 135 henkeä henkilökuntaa ja noin 600 opiskelijaa. 

Koulu on tarjonnut vuosikymmenien ajan mahdollisuuksia suorittaa kaksoistutkinto, jossa musiikin lisäksi valmistutaan maisteriksi luonnontieteiden, tekniikan, kulttuurin tai markkinoinnin alalta.

Vuodesta 2004 alkaen koulu on myöntänyt joka toinen vuosi Nemmers-palkinnon (Michael Ludwig Nemmers Prize in Music Composition) ansioituneelle säveltäjälle. Sen ovat voittaneet muun muassa Kaija Saariaho (2008) ja Esa-Pekka Salonen (2014).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Peterson's: Henry and Leigh Bienen School of Music  (petersons.com)
*  Henry and Leigh Bienen School of Music (pdf)  (music.northwestern.edu)
Jan Řehula

**Jan Řehula** (s. 15. marraskuuta 1973, Cheb) on tšekkiläinen triathlonisti ja olympiamitalisti. Řehula sijoittui kolmanneksi Sydneyn olympialaisissa häviten voittajalle noin 22 sekuntia.

## Lähteet
Syklandelaatti

**Syklandelaatti** (C17H24O3) on mantelihapon estereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä verisuonisairauksien ja migreenin hoitoon.

## Ominaisuudet ja käyttökohteet
Huoneenlämpötilassa syklandelaatti on väritöntä kiteistä ainetta. Se on veteen liukenematonta, mutta liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin, etyyliasetaattiin, asetonitriiliin, kloroformiin ja tolueeniin.

Syklandelaatti lamaa sileää lihaskudosta ja tämä on seurausta kalsiumkanavien salpautumisesta. Tämä laajentaa verisuonia. Aine estää myös eräitä entsyymejä kuten fosfodiesteraasia, kolesterolin biosynteesissä tarvittavaa HMG-CoA-reduktaasia ja aldoosireduktaasia. Yhdistettä voidaan käyttää eräiden verisuonitautien kuten arterioskleroosin ja Raynaudin oireiden hoitoon. Sitä on tutkittu myös migreenin hoidossa, joskin tulokset ovat ristiriitaisia. Sitä on myös tutkittu vanhuksilla nootropiinina. Tässäkin tarkoituksessa teho on kyseenalainen. Lääkeaine ei ole hyväksytty Yhdysvalloissa ja Kanadassa, mutta on käytössä muun muassa useissa Euroopan maissa.

## Haittavaikutukset
Syklandelaatti on kohtuullisen hyvin siedetty lääkeaine ja haittavaikutukset ovat yleensä lieviä. Mahdollisia haittavaikutuksia voivat olla ruuansulatuskanavan oireet, hikoilu, ihon kuumotus, päänsärky ja huimaus.

## Valmistus
Syklandelaattia valmistetaan esteröinällä mantelihappoa ja 3,3,5-trimetyylisykloheksanolia happamien katalyyttien läsnä ollessa.

## Lähteet
Manuel Locatelli

**Manuel Locatelli** (s. 8. tammikuuta 1998 Lecco) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Juventusta. Oikeajalkainen Locatelli on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän kuului Euroopan-mestaruuden vuonna 2021 voittaneeseen joukkueeseen.

## Seurajoukkueura
Locatelli on AC Milanin kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Serie A:ssa huhtikuussa 2016 Carpia vastaan. Lokakuussa 2016 hän teki ensimmäiset pääsarjamaalinsa voitto-otteluissa Sassuoloa ja sarjakärki Juventusta vastaan. Hän voitti samana vuonna Italian supercupin. Hän siirtyi elokuussa 2018 lainalle Sassuoloon, ja kesällä 2019 siirto muuttui pysyväksi. Hän pelasi kaudella 2018–2019 Serie A:ssa 29 ottelua ja teki maalin Cagliaria ja Chievo Veronaa vastaan. Seuraavalla kaudella hän pelasi 33 liigaottelua. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 34 liigaottelua ja teki maalin Crotonea, Napolia, Hellas Veronaa ja Parmaa vastaan.

Locatelli pelasi kaudet 2021–2023 lainalla Serie A:n Juventuksessa. Ensimmäisellä lainakaudellaan hän pelasi 31 liigaottelua ja teki kolme maalia. Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 32 liigaottelua, viisi ottelua Mestarien liigassa ja kahdeksan peliä Eurooppa-liigassa. Hän siirtyi Juventukseen vakituisesti 30 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2023. Keväällä 2024 hän voitti Italian cupin. Kaudella 2024–2025 Locatelli nimitettiin Juventuksen kapteeniksi.

## Maajoukkueura
Locatelli oli vuonna 2015 mukana Italian alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa ikäluokan EM-kilpailuissa. Vuonna 2015 hän debytoi Italian alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa ja vuonna 2017 alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa ja on näissäkin ikäluokissa pelannut EM-kilpailuissa.

Locatelli pelasi Italian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Alankomaita vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki kahdeksannessa ottelussaan MM-karsinnassa Bulgariaa vastaan maaliskuussa 2021. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pääsi pelaamaan kaksi ensimmäistä ottelua avauskokoonpanossa Marco Verrattin ollessa loukkaantuneena sivussa. Toisessa alkulohko-ottelussa Sveitsiä vastaan Locatelli teki kaksi maalia. Neljännesvälieräottelussa Itävaltaa, välieräottelussa Espanjaa ja loppuottelussa Englantia vastaan hän tuli vaihdosta kentälle. Espanja-ottelun ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa hän ei onnistunut joukkueensa ensimmäisenä laukojana tekemään maalia mutta lopulta Italia kuitenkin voitti.

## Lähteet
Joona Lautamaja

**Joona Lautamaja** (s. 12. heinäkuuta 1995 Seinäjoki) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Seinäjoen Jalkapallokerhoa. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja, mutta kykenee myös pelaamaan puolustuksen laidoilla tai puolustavana keskikenttäpelaajana.

Lautamaja on TP-Seinäjoen kasvatti. Lautamaja pelasi Seinäjoen Jalkapallokerhon reservijoukkueessa Kerho 07:ssä vuosina 2012–2015 68 ottelua tehden kaksi maalia. Kaudeksi 2016 Lautamaja siirtyi Veikkausliigan Kuopion Palloseuraan. Hän teki ensiesiintymisensä Veikkausliigassa huhtikuussa 2016 FC Lahtea vastaan.

## Lähteet
Söderby (Vormsi)

**Söderby** on kylä Virossa Läänemaan maakunnassa sijaitsevassa Vormsin saaressa. Vuoden 2021 väestönlaskennan mukaan kylässä oli kaksi asukasta.

Söderbyn kylä rajoittuu pohjoisessa Norrbyhyn, etelässä Hosbyhyn ja lännessä Svibyhyn. Kylään kuuluu myös Vormsin saaren ja mantereen välissä sijaitseva Seasaar.

Varhaisin maininta Söderbystä on vuodelta 1540. Kylän nimi (’Eteläkylä’) on ruotsia ja muodostaa nimiparin naapurikylän Norrbyn nimen kanssa. Nimen lausuntatapa paikallisessa vironruotsin murteessa on ollut *Serbe* (). Vuosina 1977–1997 kylännimen virallinen kirjoitusasu oli *Söderbi*.

## Lähteet
Täpläpussimäyrä

**Täpläpussimäyrä** (*Isoodon macrourus*) on pussimäyrien heimoon kuuluva pieni pussimäyrälaji. Lajia tavataan Australian pohjois- ja itärannikoilla sekä läheisillä saarilla, ensisijaisesti Papua-Uuden-Guinean saarilla. Suomen Lajitietokeskus käyttää lajista nimitystä **lyhytkuonopusseli**.

## Koko ja ulkonäkö
Aikuinen yksilö on noin 40 senttimetrin pituinen, jonka lisäksi hännän pituus on noin 15 senttimetriä. Keskimääräinen paino on 1&nbsp;200 grammaa, mutta paino voi vaihdella 260–1&nbsp;500 gramman välillä.

## Elintavat
Täpläpussimäyrä on kaikkiruokainen yöeläin. Se syö hyönteisiä, matoja, marjoja ja siemeniä. Tarkan hajuaistinsa avulla se löytää syötävää myös maan alta.

## Lähteet
Jacob Schiff

**Jacob Schiff** (s. 10. tammikuuta 1847 – 25. syyskuuta 1920) oli saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen pankkiiri. Schiff syntyi Frankfurtissa, Saksassa ja muutti Yhdysvaltoihin sisällissodan jälkeen. Schiff työskenteli Kuhn, Loeb & Co. -pankille. Schiff kuului useiden yhdysvaltalaisten suurten ja merkittävien yritysten hallituksiin, muiden muassa: National City Bank of New York, Equitable Life Assurance Society, Wells Fargo & Company ja Union Pacific Railroad. Schiff auttoi rahoittamaan japanilaisten sodankäyntiä tsaarin Venäjää vastaan Venäjän–Japanin sodassa. Henry Ford mainitsee Schiffin 1920-luvulla ilmestyneessä kirjasessaan *[[Kansainvälinen juutalainen]]*.

## Yksityiselämä
Schiff avioitui Solomon Loebin tyttären Therese Loebin kanssa vuonna 1875 ja he saivat kaksi lasta: Frieda Schiff (1876–1958) ja Mortimer L. Schiff (1877–1931). Schiffin hauta sijaitsee Brooklynissä, New Yorkissa Salem Fields -hautausmaalla.

## Katso myös
*Paul Warburg

## Lähteet
Sotkanlinna

**Sotkanlinna** on Nokian Hauroisissa Harakkakallio-nimisen mäen laella sijaitseva rautakautinen kalmisto, jonne on luultavasti haudattu ihmisiä läheisestä Liukuslahden ympärillä sijainneesta rautakautisesta asutuksesta. Sotkanlinnan todettiin olevan rautakautinen kalmisto, kun vuonna 1948 inventoinnin yhteydessä mäeltä löydettiin pala palanutta luuta. 1990-luvulla alueella suoritettiin useita kaivauksia, joitten esinelöytöjen perusteella Sotkanlinnan käyttöaika voitiin ajoittaa merovingiajan lopulta viikinkiajan alkuun. Nykyään alue on kaavoitettu muinaismuistokohteeksi. Kohteen koordinaatit ovat N 61° 27.190 E 023° 29.900.

## Lähteet
Aspergillus ochraceus

**Aspergillus ochraceus** on homelaji, joka kuuluu nuijahomeiden (*Aspergillus*) sukuun. Laji tunnetaan toksisten dihydroisokumariinin, sitriniinin ja okratoksiini A:n tuottajana, joka kontaminoi usein ruokatarvikkeita. *Aspergillus ochraceus* on alun perin ollut maaperähome, mutta nykyisin se on vallannut useita ekologisia lokeroita kasvaen muun muassa maatiloilla. Homeella saastuneen ruoan käyttö aiheuttaa ihmisissä ja eläimissä neurotoksisia, immunosuppressiivisia, genotoksisia, karsinogeenisia ja teratogeenisia vaikutuksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* UniProt, taxonomy: Aspergillus ochraceus
Anastasija Moh’njuk

**Anastasija Moh’njuk** (, s. 1. tammikuuta 1991 Nova Kah'ovka, Ukraina) on ukrainalainen seitsenottelija.

Moh’njuk kilpaili sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa vuonna 2013 pituushypyssä sijoittuen kahdeksanneksi. Vuonna 2014 hän oli seitsenottelun 14. Euroopan-mestaruuskilpailuissa Zürichissa. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 Moh’njuk sijoittui seitsemänneksi tuloksella 6359. Alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2013 Tampereella Moh’njuk saavutti pronssia tuloksella 5898.

Sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa Portlandissa 2016 Moh’njuk sijoittui viisiottelussa alun perin toiseksi pistein 4847, mutta hän menetti mitalinsa kun hänen kisoissa antamassaan dopingnäytteessä oli merkkejä meldoniumin käytöstä. Moh’njuk totesi käyttäneensä ainetta edellisen vuoden puolella, kun aine ei ollut vielä kiellettyjen aineiden listalla. Hän ei saanut tapauksesta kilpailukieltoa. Huhtikuussa 2016 hän kuitenkin antoi positiivisen dopingnäytteen ja sai neljän vuoden kilpailukiellon ajalle 21.4.2016–20.4.2020.

## Henkilökohtaiset ennätykset
Lähde: IAAF
;Ulkoradat
* 200 metrin juoksu: 24,30 (2015)
* 800 metrin juoksu: 2.15,52 (2014)
* 100 metrin aitajuoksu: 13,00 (2015)
* Korkeushyppy: 183 (2015)
* Pituushyppy: 657 (2013)
* Kuulantyöntö: 14,96 (2015)
* Keihäänheitto: 39,76 (2015)
* Seitsenottelu: 6359 (2015)

;Sisäradat
* 800 metrin juoksu: 2.16,69 (2016)
* 60 metrin aitajuoksu: 8,13 (2015)
* Korkeushyppy: 182 (2013)
* Pituushyppy: 662 (2013)
* Kuulantyöntö: 14,58 (2016)
* Viisiottelu: 4745 (2016)

## Lähteet
Espoo United (jääkiekko)

**Espoo United** oli samannimisen espoolaisen urheiluseuran jääkiekkojaosto, jonka miesten edustusjoukkue on pelannut Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, Mestiksessä, kaudesta 2016–2017 lähtien. Ensimmäisellä kaudella joukkue sijoittui runkosarjassa viidenneksi. Pudotuspeleissä United eteni pronssiotteluun, jonka se voitti.

Joukkuetta valmensi Niko Marttila. Espoo United ajautui konkurssiin keväällä 2018. Sen myötä joukkueen pelit Mestis-sarjassa päättyivät kauteen 2017–2018. Unitedin tilalle nousi Suomi-sarjassa toiseksi sijoittunut Koovee Tampereelta.

## Mestiksessä palkitut

## Lähteet
Milko Tokola

**Milko Sergei Olavi Tokola** (s. 10. lokakuuta 1992) on uransa vuonna 2018 lopettanut suomalainen painonnostaja. 163 senttimetriä pitkä Tokola edusti Raution Kisailijoita ja kilpaili 85-kiloisten luokassa. Aikaisemmin hän edusti Rovaniemen Reipasta.

Tokola osallistui ensimmäisiin aikuisten EM-kilpailuihinsa vuonna 2011 sijoittuen kahdeksanneksi 77-kiloisten sarjassa. Ensimmäisiin MM-kilpailuihinsa hän osallistui vuonna 2011 ollen samassa luokassa 27:s. Huhtikuussa 2016 hän teki luokkansa Pohjoismaiden ennätystuloksen tempauksessa ja yhteistuloksessa. Samassa kuussa Tokola valittiin Suomen joukkueeseen kesän 2016 olympialaisiin.

Tokola kärsi uransa aikaisemmassa vaiheessa tajunnanmenetyksestä suuria painoja nostaessaan. Vaiva väheni Tokolan lihasmassan kasvettua ja iän myötä.

Tokolan puoliso Anna-Maria Tokola on myös painonnostaja.

## Lähteet
Emma Moffatt

**Emma Moffatt** (s. 7. syyskuuta 1984, Moree) on australialainen triathlonisti ja olympiamitalisti. Pekingin olympialaisissa 2008 Moffatt sijoittui kolmanneksi. Moffatt voitti vuosina 2009 ja 2010 maailmanmestaruuden. Lontoon olympialaisissa 2012 Moffatt joutui keskeyttämään kilpailun pyöräilyosuuden kolaroinnin takia.

## Lähteet