open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jevgeni Korotyškin

**Jevgeni Korotyškin** (s. 30. huhtikuuta 1983 Moskova) on venäläinen perhosuimari.

Korotyškin sai junioreiden EM-kilpailuissa 2001 pronssia 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestissä. Barcelonan MM-kilpailuissa 2003 hän sai pronssia 50 metrin perhosuinnissa ja oli kahdeksas 100 metrin perhosuinnissa. Hän ui lisäksi alkuerissä Venäjän 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestijoukkueessa, joka sai lopulta hopeaa. Indianapolisin lyhyen radan MM-kilpailuissa 2004 hän ui niin ikään alkuerissä pronssia saaneessa Venäjän sekaviestijoukkueessa. Montrealin MM-kilpailuissa 2005 hän oli viides 100 metrin ja kuudes 50 metrin perhosuinnissa sekä ui alkuerissä hopeaa saaneessa Venäjän sekauintiviestijoukkueessa.
  
Korotyškin sai Triesten lyhyen radan EM-kilpailuissa 2005 hopeaa 100 metrin perhosuinnissa. Budapestin EM-kilpailuissa 2006 hän ui alkuerissä Venäjän 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintijoukkueessa, joka voitti lopulta mestaruuden. Debrecenin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2007 hän sai hopeaa 50 ja 100 metrin perhosuinnissa ja oli mukana hopeaa voittaneessa 4&nbsp;×&nbsp;50 metrin sekauintiviestin joukkueessa. Vuonna 2008 Korotyškin voitti Eindhovenin pitkän radan EM-kisoista kultaa 100 metrin perhosuinnissa ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä. Noin kuukauden kuluttua hän voitti Manchesterin lyhyen radan MM-kisoista kultaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä ja pronssia 200 metrin perhosuinnissa. Pekingin olympialaisissa hän kuului neljänneksi sijoittuneeseen Venäjän sekauintiviestijoukkueeseen.

Korotyškin sai lyhyen radan EM-kilpailuissa Rijekassa 2008 hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;50 metrin sekauintiviestissä. Istanbulissa 2009 hän voitti lyhyen radan Euroopan-mestaruuden 100 metrin perhosuinnissa ja 4&nbsp;×&nbsp;50 metrin sekauintiviestissä sekä sai pronssia 50 metrin perhosuinnissa. Budapestin EM-kilpailuissa 2010 hän voitti kultaa 100 metrin perhosuinnissa sekä sai hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä ja pronssia 50 metrin perhosuinnissa. Saman vuoden Dubain lyhyen radan MM-kilpailuissa hän sai kultaa 100 metrin perhosuinnissa ajalla 50,23 ja hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä.

Korotyškin sijoittui Shanghain MM-kilpailuissa 2011 kuudenneksi 100 metrin perhosuinnissa. Saman vuoden Szczecinin lyhyen radan EM-kilpailuissa hän sai hopeaa 100 metrin perhosuinnissa ja 4&nbsp;×&nbsp;50 metrin sekauintiviestissä. Lontoon olympialaisissa 2012 hän jakoi 100 metrin perhosuinnin hopean Chad le Closin kanssa ajalla 51,44. Saman vuoden lyhyen radan EM-kilpailuissa Chartres'ssa hän sai kultaa 100 metrin perhosuinnissa sekä hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;50 metrin sekauintiviestissä ja 4&nbsp;×&nbsp;50 metrin vapaauintiviestissä, jonka alkuerissä hän ui.

Korotyškin sijoittui 2013 Barcelonan MM-kilpailuissa 100 metrin perhosuinnissa viidenneksi ja voitti saman lajin lyhyen radan Euroopan-mestaruuden Herningissä ajalla 49,68.

## Lähteet
Lucius Domitius Ahenobarbus (vuoden 54 eaa. konsuli)

**Lucius Domitius Ahenobarbus** (kuoli vuonna 48 eaa.) oli roomalainen sotilas ja poliitikko. 

Hän vastusti ensimmäisen triumviraatin jäseniä ja erityisesti Julius Caesaria. Ahenobarbus oli vuoden 54 eaa. konsuli ja hän meni naimisiin Marcus Caton siskon Porcian kanssa.

Senaatti nimitti hänet Gallian maaherraksi Caesarin jälkeen vuonna 49 eaa., mutta Caesar pakotti hänet antautumaan Corfiumissa. Caesar armahti Ahenobarbuksen joka liittyi Pompeiuksen joukkoon. Ahenobarbus johti Pompeiuksen armeijan vasenta siipeä Farsaloksen taistelussa, jossa hän menehtyi.

## Lähde
*
Albert Luoma

**Albert Luoma** (17. toukokuuta 1856 Oulu – 26. tammikuuta 1913 Turku) oli suomalainen poliitikko ja Turun hovioikeuden asessori ja Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustaja ensimmäisessä eduskunnassa.

Luoman vanhemmat olivat kunnankirjuri Mathias Luoma ja Elisabet Pelkonen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1876, suoritti yleisen oikeustutkinnon 1881 ja sai varatuomarin arvon 1884. Luoma aloitti uransa 1884 Oulun lääninhallituksen varalääninkamreerina ja oli sen jälkeen Raahen kaupungin pormestarina 1884–1907. Viimeksi hän oli Loimaan tuomiokunnan tuomarina 1907 ja Turun hovioikeuden asessorina 1907–1913.

Luoma oli kansanedustajana 1907–1908 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli jo aiemmin ollut mukana säätyvaltiopäivillä, porvarissäädyssä Raahen edustajana 1904–1905 ja 1905–1906. Luoma oli myös jäsen Turun kaupunginvaltuustossa ja oli mukana kirkolliskokouksessa.

Luoma oli naimisissa 1884–1900 Amanda Maria Snellmanin kanssa. Jäätyään leskeksi hän meni uusiin naimisiin vuonna 1901 Sofia Mathilda Stenmanin kanssa. Luoman poika ensimmäisestä avioliitosta oli Akateemisen kirjakaupan pitkäaikainen johtaja Väinö Luoma (1887–1952).

## Lähteet
* 

### Viitteet
Aki Hahto

**Aki Hahto** (s. 18. tammikuuta 1979 Vaasa) on suomalainen muusikko ja näyttelijä. 

## Ura
Hahto valmistui 2004 Lahden Kansanopiston teatterilinjalta. Hahto on näytellyt lukuisissa Vaasan Kaupunginteatterin ja harrastajateattereiden näytelmissä ja musikaaleiss kuten *The Bomb*, *[[Jääkärin morsian]]* ja *[[Equus]]*, sekä kotimaisissa elokuvissa kuten *[[Frankenström]]* ja *[[Bugi Fiction]]*. Hahto on myös monipuolinen muusikko; hän laulaa sekä soittaa kitaraa, bassoa ja rumpuja. Hän on ollut mukana lukuisissa yhtyeissä, kuten GKYD, Incendium ja Black Mutant. Hänen veljensä on muusikko Kai Hahto.

## Elokuvat & videot
* *-J-* (2001) (lyhytelokuva)
* *[[Frankenström]]* (2001)
* *El' Pok Erimas Sacre* (2002) (lyhytelokuva)
* *[[Bugi Fiction]]* (2003)
* *Maanantai* (2004) (lyhytelokuva)
* *[[Sotajumala]]: Oikeutus* (2008) (musiikkivideo)
* *Gokillyourdarlings: I am the One* (2009) (musiikkivideo)
* Aki Hahto ATTACK! - Meds Please (musiikkivideo) 2011
* Aki Hahto ATTACK! - Clowns and balloons (musiikkivideo) 2011

## Näytelmät & musikaalit
* "Bambula lastenteatteri" 1998-1999
* "Liisa Ihmemaassa" 1999
* *The Bomb* (2001)
* *Equus - hevonen* (2001)
* *Yhteiskunnan tukipylväät* (2002)
* Macbeth (2002)
* *[[Jääkärin morsian]]* (2003)
* *Hotelli Humina* (2007)
* "Paniikki" (2010)
* Frankenstein Heavy-musikaali (2012)

## Yhtyeet
* Humming Whale (ent. Halo Orbit)
* Aki Hahto ATTACK!
* Vaindustry
* *Gokillyourdarlings*
* *Incendium* 
* *The Boogies* (Bugifiction soundtrack)

## Lähteet
* Internet Movie Database
* Vaasan kaupunginteatteri 

### Viitteet
Julius Saraste

**Julius Bernhard Saraste** (sukunimi vuoteen 1906 **Sarlin**; 22. lokakuuta 1857 Viitasaari &ndash; 28. joulukuuta 1914 Kajaani) oli suomalainen senaattori, kihlakunnantuomari ja Suomalaisen puolueen kansanedustaja.

Sarasteen vanhemmat olivat kanttori Konstantin Ferdinand Sarlin ja Amalia Gustava Kahelin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1878, suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1884 ja sai varatuomarin arvon 1887. Saraste toimi Juvan, Rantasalmen, Pielisjärven ja Kurkijoen tuomiokuntien vt. tuomarina vuosina 1888–1901. Hän oli Viipurin hovioikeuden apujäsenenä 1901–1902 ja Mäntyharjun tuomiokunnan tuomarina 1902–1903. Vuosina 1903–1906 Saraste oli Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvoksena mutta hänet erotettiin tehtävästä poikkeuslain nojalla. Viimeksi Saraste toimi Iisalmen tuomiokunnan tuomarina vuosina 1907–1912 ja 1913–1914. Hän oli myös senaatin oikeusosaston jäsen 1912–1913.

Saraste oli kansanedustajana 1908–1909 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä.

Saraste oli naimisissa vuodesta 1885 Selma Elisabeth Lachtelin kanssa.

Sarasteen sisarpuoli oli laulaja Dagmar Hagelberg-Raekallio ja velipuoli poliitikko Bruno Sarlin.

## Lähteet
*
Peter Abrahams

**Peter Abrahams** (19. maaliskuuta 1919 Vrededorp, Etelä-Afrikka – 18. tammikuuta 2017 Saint Andrew, Jamaika) oli Englannissa ja Jamaikalla asunut alun perin eteläafrikkalainen kirjailija ja toimittaja, jonka tunnetuin teos *Mine Boy* (1946) oli ensimmäisiä Etelä-Afrikan apartheid-järjestelmän kansainväliseen tietoisuuteen tuoneita teoksia. Abrahams julkaisi uransa aikana toistakymmentä romaania sekä lukuisia sanoma- ja aikakauslehtiartikkeleita. Abrahams pyrki työssään tuomaan esiin ”ei-valkoista” ja ”ei-länsimaista” näkökulmaa maailmaan.

Abrahams kirjoitti ensimmäiset kertomuksensa 11-vuotiaana. Jo kouluaikanaan hän julkaisi useita tarinoita ja runoja, ja jo vuonna 1938 brittiläinen sanomalehti kirjoitti hänestä artikkelin, jossa häneen viitattiin ”värillisenä poikarunoilijana”. Päätettyään koulunsa hän yritti huonolla menestyksellä saada töitä toimittajana ja päätti lopulta lähteä merille. Hän työskenteli kaksi vuotta merimiehenä ja muutti tämän jälkeen Britanniaan. Uudessa kotimaassaan hän kirjoitti säännöllisesti muun muassa *[[Daily Worker]]* -sanomalehteen. Vuonna 1956 Abrahams muutti Jamaikalle, jossa hän toimitti *West Indian Economist* -lehteä ja johti West Indian News -uutisradiota, kunnes keskittyi kirjoittamiseen vuonna 1964. Hänet palkittiin Musgrave Gold Medal -palkinnolla 1994.

Vuonna 1946 julkaistu romaani *Mine Boy* kuvasi maalta kaupunkeihin muuttaneiden mustien huonoja oloja. Abrahamsin myöhemmissä teoksissa käsiteltiin muun muassa roturyhmien välistä rakkautta.

## Teoksia
### Suomennetut teokset
* *A Wreath for Udomo*, Knopf, 1956; Collier Books, 1971. suom. *Voittajan seppele*, Jyväskylä: Gummerus, 1972 
* *Ennen kuin aamu koittaa* (*A Night of Their Own*, Knopf, 1965) suom. Seppo Loponen, Jyväskylä: Gummerus 1973  – julkaistu myös nimellä *Musta kuriiri*, Koko kansan kirjakerho, 1986 
;Tekstinäyte
* Kenen on vastuu (teoksesta *Voittajan seppele*) antologiassa: *Teemana tänään. 1, Uutta kohti*, Helsinki: WSOY 1973 
* antologiassa: *Afrikka kertoo*, toim. Per Wästberg. Helsinki: Tammi 1962
** Selina Adebhoy
** Saapuminen Goliin

### Englanninkieliset teokset
* *Dark Testament*, Allen & Unwin, 1942; Kraus Reprint, 1970.
* *Song of the City*, Dorothy Crisp, 1945.
* *Mine Boy*, Dorothy Crisp, 1946; Knopf, 1955; Collier Books, 1970.
* *The Path of Thunder*, Harper, 1948; Chatham Bookseller, 1975.
* *Wild Conquest*, Harper, 1950; Anchor Books, 1970.
* *Return to Goli*, Faber & Faber, 1953.
* *Tell Freedom*, Knopf, 1954; Knopf, 1969; Macmillan, 1970.
* *A Wreath for Udomo*, Knopf, 1956; Collier Books, 1971. suom. *Voittajan seppele*, Gummerus, 1972
* *A Night of Their Own*, Knopf, 1965. suom. Seppo Loponen *Ennen kuin aamu koittaa*, 1973 julkaistu myös nimellä *Musta kuriiri*, Koko kansan kirjakerho, 1986
* *This Island Now*, Faber, 1966; Knopf, 1967; revised edition, Faber & Faber, 1985.
* *The View from Coyaba*, Faber & Faber, 1985.
* *The Black Experience in the Twentieth Century: An Autobiography and Meditation*, Indiana University Press, 2000.

## Lähteet
Sami Saksio

**Sami Petteri Saksio** (nykyisin **Sami Sax**, s. 28. huhtikuuta 1969 Posio) on suomalainen keihäänheittäjä. Saksio voitti keihäänheiton Suomen mestaruuden Lappeenrannassa vuonna 1997. Saksio ei kuulunut kilpailun ennakkosuosikkeihin, mutta ensimmäisellä kierroksella heitetty oma ennätys 84,26 riitti voittoon sekä MM-kisapaikkaan. Ateenan MM-kisoissa Saksio ei selvinnyt karsinnasta tuloksellaan 76,20 varsinaiseen kilpailuun. Vuonna 2001 Saksio voitti SM-hopeaa Turussa tuloksella 80,95. Saksio lopetti uransa vuonna 2002.

Saksion valmentajina olivat Martti Röppänen, Jorma Markus (1993&ndash;1998) ja Antti Matinolli (1998&ndash;). Seuratasolla Saksio edusti vuoteen 1996 Oulun Pyrintöä ja sen jälkeen Tyrnävän Tempausta.

Saxiksi nimensä muuttanut Saksio tuomittiin vuonna 2005 Oulun käräjäoikeudessa kahdeksaksi kuukaudeksi ehdolliseen vankeuteen törkeistä kätkemisrikoksista. Hän on sairauseläkkeellä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Markus Staaf

**Markus Johan Staaf** (s. 17. tammikuuta 1978 Vaasa) on suomalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja. 

Staaf aloitti ohjauksen teini-ikäisenä, jolloin hän teki muotinäytöskuvauksia Vaasan Anttilalle. Elokuviin hän siirtyi vuonna 1998, jolloin hän aloitti täyspitkän *Evil's Resurrection* -elokuvan kuvaukset, jotka rahoituksen puutteessa keskeytettiin viikon jälkeen. Seuraavina vuosina tuli *Sipolan teurastaja* (1999), täyspitkä *Epäkuolleet* (2000) sekä *[[Frankenström]]* (2001), jonka myynti- ja vuokralevityksen hoitaa Future Film. Vuonna 2003 julkaistiin osittain Future Filmin rahoittama *[[Bugi Fiction]]*. 

## Filmografia
### Pitkät elokuvat
* *Epäkuolleet* (2000)
* *[[Frankenström]]* (2001)
* *[[Bugi Fiction]]* (2003)

### Lyhytelokuvat
* *Sipolan Teurastaja* (1999)
* *El' Pok Erimas Sacre* (2002)
* *Maanantai* (2004)
* *Devil's Reflection* (2007)

### Musiikkivideot
* *Moonage Daydream: Queen Bitch promo*  (2008)
* *Gokillyourdarlings: I am the One* (2009)
* *Part Time Killer: Rise Against* (2009)
* *Wednesday: Valtiatar* (2009)
* *Eero ja Eksyneet: Liskojen yö* (2014)
* *Jere X Ode: Anthem2015* (2015)
* *Keskiviikko: Tyttö vaaleatukkainen*  (2015)
* *Jonboi & Pikkis: Härkää sarvist kii*  (2015)
* *SuperStefu: Äkkilähtö* (2015)
* *Unia: Unia* (2015)
* ''Tyrävyö''*: Kivinen tie* (2016)
* *Unia: Tarantino* (2016)
* *SuperStefu: Irti* (2016)

### Muut tuotannot
* *Hohto* (tv-sarja) (2004) (musiikit)
* *[[Rockperry]] 2005 Live* (2005) (kuvaus)
* *Forgotten (2006)* (lyhytelokuva) (leikkaus)
* *Thailand Panorama DVD Travel Guide* (2006) (musiikit, grafiikat)
* *Malaysia Panorama DVD Travel Guide* (2007) (musiikit, grafiikat)
* *Greece Panorama DVD Travel Guide* (2007) (leikkaus, musiikit, grafiikat)
* *Sijoittamattomat: Once* (musiikkivideo) (2007) (leikkaus)
* *Gokillyourdarlings: Video Diary* (videopäiväkirja) (2009) (ohjaus, kuvaus, leikkaus)
* *[[Rakkauden rasvaprosentti]]* (2012) (lavasterakentaja)
* *Kadotettu* (2013) (musiikit)
* *[[Leijonasydän]]* (2013) (lavasterakentaja)
* *Street Fishing: Vaasa *(dokumentti) (2013) (leikkaus)
* *[[Marko Hautala]]*: *Kuiskaava tyttö (videomainos)* (2016) (ohjaus, kuvaus, leikkaus, musiikki)
* ''Praedor'': *Esittelyvideo (videomainos)* (2017) (ohjaus, kuvaus, leikkaus, musiikki)

## Lähteet
* 

### Viitteet
Ray Ailus

**Ray "Reiska" Ailus** (s. 18. maaliskuuta 1973) on suomalainen koripallovalmentaja ja pääsarjauransa lopettanut koripalloilija. Vuodesta 2016 lähtien hän on toiminut KTP-Basketin päävalmentajana.

## Ura
### Pelaajaura
Pelaajaurallaan Ailus pelasi SM-koriksessa 297 runkosarja- ja 45 pudotuspeliottelua. Pelaajana hänen edustamiaan joukkueita pääsarjatasolla ovat olleet hänen kasvattajaseuransa Helsingin NMKY, Torpan Pojat, Espoon Honka, Pyrintö sekä UU-Korihait. Hän voitti Suomen mestaruuden Helsingin NMKY:n riveissä vuonna 1992. Nuorten maajoukkueessa hän pelasi 52 ottelua, joissa pisteitä kertyi 408.

### Valmentajaura
Valmentajauransa Ailus aloitti kaudella 2002–2003 Turun Riennon A-tyttöjen päävalmentajana. Kausi päättyi joukkueen osalta Suomen mestaruuteen. Kaudeksi 2003–2004 Ailus siirtyi valmentamaan Turun Riennon naisten SM-sarjajoukkuetta, joka ensimmäisellä SM-sarjakaudellaan sijoittui Suomen cupissa toiseksi ja runkosarjassa viidenneksi.

Kaudeksi 2004–2005 Ailus siirtyi valmentamaan Sparliigaan noussutta Aura Basketia. Hän johdatti joukkueen historian ensimmäisellään SM-sarjakaudellaan runkosarjassa kolmanneksi. Ailus valittiin Sparliigan vuoden valmentajaksi heti debyyttikaudellaan. Kaudella 2005–2006 Ailus valmensi UU-Korihait runkosarjassa seitsemänneksi. Kaudeksi 2006–2007 Ailus siirtyi valmentamaan KTP-Basketia. Joukkue sijoittui tällöin runkosarjassa kolmanneksi. Ailus aloitti myös kauden 2007–2008 KTP-Basketin päävalmentajana, mutta hänet irtisanottiin 2007 tapaninpäivänä tehtävästä. Syytä irtisanomiselle ei kerrottu julkisuuteen. 

Ailus palkattiin Joensuun Katajan päävalmentajaksi tammikuussa 2008. Kaudella 2008–2009 Ailus valmensi Katajan hopealle. Kaudeksi 2009–2010 Ailus siirtyi uudestaan KTP-Basketin valmentajaksi. Hän valmeksi seuraa myös seuraavalla kaudella, jolloin KTP saavutti SM-pronssia. Tämän jälkeen hän toimi Suomen nuorisomaajoukkueiden valmentajana. Kauden 2012–2013 Ailus vietti Turun NMKY:ssä, joka pelasi Divisioona B:ssä. Vuonna 2013 hän siirtyi ensimmäistä kertaa valmentamaan ulkomaille tehtyään sopimuksen Solna Vikingsin kanssa.

Solnassa Ailus vietti kaksi vuotta, eikä valmentanut missään kaudella 2015–2016. Hän teki paluun Korisliiga-valmentajaksi kaudeksi 2016–2017 tehtyään KTP-Basketin kanssa sopimuksen.

## Katso myös
* Luettelo 500 syöttöä saavuttaneista Korisliiga-pelaajista
* Luettelo 500 pallonriistoa saavuttaneista Korisliiga-pelaajista

## Lähteet
Kalle Viljakainen

**Carl (Kalle, Kaarlo) Viljakainen** (18. maaliskuuta 1853 Joroinen – 17. huhtikuuta 1913 Helsinki) oli suomalainen sanomalehdentoimittaja, valtiopäivämies ja nuorsuomalaisen puolueen kansanedustaja. Viljakainen oli yli 20 vuotta tamperelaisen Aamulehden päätoimittaja.

Viljakaisen vanhemmat olivat talollinen Peter Viljakainen ja Ulla Maria Pöyhönen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion Lyseosta 1872, opiskeli jonkin aikaa kieliä Helsingin yliopistossa ja toimi sitten helsinkiläisten lehtien aputoimittajana. Viljakainen oli päätoimittajana Viipurissa ilmestyneessä *[[Ilmarinen (1874–1888)|Ilmarinen]]*-lehdessä 1880–1884 ja tamperelaisessa *Aamulehdessä* 1884–1905.

Viljakainen kannatti raittiusaatetta ja perusti Tampereen Raittiusseuran, jonka puheenjohtajana hän toimi 1885-1899. Hänen asemansa Aamulehden päätoimittajana oli muutaman kerran vaarassa, kun Tampereen väkijuomakauppiaat yhdessä paikallisten ruotsalaisten kanssa yrittivät vaikuttaa *Aamulehden* kirjoitteluun. Viljakainen alkoi kallistua vähitellen nuorsuomalaisten kannattajaksi, ja hän oli myös mukana perustamassa Päivälehteä. Hän joutui tämän vuoksi riitoihin *Aamulehden* johtokuntaa hallitsevien vanhasuomalaisten kanssa. *Aamulehden* uutisointi kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovin murhasta 1904 johti lehden lakkauttamiseen määräajaksi. Niinpä Viljakainen sai lehden johtokunnalta viimeisen varoituksen, ja lopulta hänet erotettiin päätoimittajan paikalta 1905. Samoihin aikoihin myös muita nuorsuomalaisten kannattajia erosi lehden johtokunnasta, ja *Aamulehdestä* tuli vanhasuomalaisuutta edustaneen Suomalaisen puolueen äänenkannattaja Tampereella. Viljakainen oli *[[Tampereen Sanomat|Tampereen Sanomien]]* toimittajana 1905–1906 ja työskenteli sitten useiden nuorsuomalaisten lehtien toimittajana 1906–1913.

Viljakainen oli kansanedustajana 1907–1913 ja edusti Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän kuoli kesken edustajakautensa ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli nuorsuomalaisten Eemil Linna. Viljakainen oli ollut jo aiemmin porvarissäädyssä Tampereen edustaja valtiopäivillä 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. Hän oli myös Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1895.

## Lähteet
* 
* Osmo Palonen: Kaksi valtalehteä, Koskesta voimaa -sivusto (luettu 31.3.2020)

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Robert Ruohtula

**Robert Ruohtula** (15. marraskuuta 1853 Kuhmoinen &ndash; 8. toukokuuta 1914 Luhanka) oli suomalainen kauppias, maanviljelijä ja Suomalaisen puolueen kansanedustaja.

Ruohtulan vanhemmat olivat maanviljelijä Jonas Jonaksenpoika ja Fredrika Jonaksentytär. Hänen veljensä oli maanviljelysneuvos Oskar Ruohtula. Ruohtula viljeli omistamaansa Ruohtulan taloa Luhangassa ja hänellä oli siellä myös kauppaliike noin 20 vuoden ajan. Tämän ohella Ruohtula oli perustamassa Luhangan säästöpankkia ja toimi pankin kamreerina 1900–1914.

Ruohtula oli kansanedustajana 1911–1914 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Hän oli myös Luhangan kuntakokouksen ja kunnallislautakunnan puheenjohtajana.

Ruohtula oli naimisissa vuodesta 1874 Amanda Antintyttären kanssa. Ruohtula tunnettiin Luhangassa harvapuheisena mutta huumorintajuisena miehenä ja hänestä on jäänyt muistiin sanonta *Sitä mieltä minäkin, sanoi Ruohtula valtiopäivillä*.

## Lähteet
* 
* Finnica: Keski-Suomen henkilögalleria
Steve Smith (koripalloilija)

**Steve Smith** (s. 28. heinäkuuta 1981) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän edusti kaudella 2006–07 Korisliigassa pelaavaa Lappeenrannan NMKY:tä ja voitti joukkueen mukana Suomen cupin 2006. Kaudet 2007–08 sekä 2008–09 Smith edusti KTP-Basketia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* LNB
Saariston Lapset

**Saariston Lapset** on vuosina 1998–2002 toiminut yhtye Rovaniemeltä. Kokoonpano: Jukka Saaristo koskettimet ja rumpukoneen ohjelmointi, Mika Saaristo kitara ja rumpukoneen ohjelmointi, Tuomas Saaristo koskettimet. 

Saksalaisen Tug Records:n alamerkki Humppa Records julkaisi Kaasuhellan Käyttöohje -albumin vuonna 1999. Musiikkia on kuvailtu psykedelian, pelimusiikin, humpan, punk-rockin, huumorin ja avantgarden sekoitukseksi.

## Aiheesta muualla
*
Mark McCarroll

**Mark Kevin McCarroll** (s. 20. lokakuuta 1980 New York, New York) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edusti kaudella 2009–2010 Korisliigassa pelaavaa UU-Korihaita. 208-senttinen McCarroll on pelipaikaltaan sentteri.

## Pelaajaura
McCarroll aloitti yliopisto-opintonsa Pittsburghin yliopistossa vuonna 2000. McCarrollin ensimmäinen kausi yliopiston koripallojoukkueessa Pittsburgh Panthersissa päättyi yhden pelatun ottelun jälkeen polvivammaan. Kaudella 2001–2002 McCarroll teki pisteitä 2,8 keskiarvolla pelaamissaan 32 ottelussa. Kaudella 2002–2003 hänen pistekeskiarvokseen 19 ottelussa tuli 1,5. Kausi 2003–2004 oli tilastollisesti McCarrollin yliopistouran paras. Hän pelasi 36 ottelua ja teki niissä keskimäärin 5,5 pistettä ja otti 2,8 levypalloa. Viimeisellä yliopistokaudellaan 2004–2005 hänen pistekeskiarvonsa oli 2,4. Yliopiston jälkeen McCarroll pelasi 6 ottelua yhdysvaltalaista USBL-sarjaa Brooklyn Kingsin joukkueessa.

Kaudeksi 2007–2008 McCarroll teki sopimuksen Korisliigassa pelaanneeseen Porvoon Tarmoon. Hän voitti tuolloin runkosarjan levypallotilaston 12,4 levypallon ottelukohtaisella keskiarvolla. Tarmon jälkeen McCarroll on pelannut Dominikaanisessa tasavallassa sekä Ruotsissa.

## Lähteet
Nazareth (albumi)

**Nazareth** on samannimisen yhtyeen ensialbumi vuodelta 1971. Tyyliltään se edustaa blues-vaikutteista hard rockia.  

Albumi sai hyvän vastaanoton kriitikoilta, vaikka ei ollutkaan myynnillinen menestys Britanniassa. Singlenä julkaistut "Dear John" ja "Morning Dew" saivat jonkin verran listamenestystä muun muassa Ranskassa ja Saksassa, minkä ansiosta yhtye pääsi kiertämään Eurooppaa laajemmalti. Pohjois-Amerikassa Warner Bros julkaisi "Morning Dew" -kappaleen editoituna versiona mutta ilman menestystä.

Albumin ovat julkaisseet remasteroituna muun muassa Castle (1999), Eagle Records (2002) ja Salvo (2009 yhdessä *[[Exercises]]*-albumin kanssa). 

## Kappaleet
#Witchdoctor Woman (Charlton/McCafferty) - 4:09  
#Dear John - 3:48  
#Empty Arms, Empty Hearts - 3:15  
#I Had A Dream - 3:23  
#Red Light Lady - 6:00  
#Fat Man - 3:25  
#Country Girl - 4:05  
#Morning Dew (Dobson/Rose) - 7:06
#The King Is Dead - 4:47

*kaikki kappaleet Agnew/Charlton/McCafferty/Sweet ellei toisin mainita

### Castlen 1999 remasteroidun version bonuskappaleet
#Friends (b-puoli) - 3:25
#Spinning Top (vaihtoehtoinen versio) - 2:48
#Dear John (vaihtoehtoinen versio) - 2:44
#Morning Dew (vaihtoehtoinen versio) - 4:51
#Friends (vaihtoehtoinen versio) - 3:25

### Eaglen 2002 30-vuotisjuhlapainoksen bonuskappaleet
#Friends (b-puoli)   
#Dear John (single-versio)   
#Morning Dew (vaihtoehtoinen editoitu versio)   
#Friends (vaihtoehtoinen versio)   
#Morning Dew (laajennettu single-versio)   
#Witchdoctor Woman (ennenjulkaisematon versio)

## Muusikot
*Dan McCafferty: laulu
*Manny Charlton: kitara, taustalaulu
*Pete Agnew: basso, laulu
*Darrell Sweet: rummut, taustalaulu

sekä:

*Dave Stewart: kosketinsoittimet
*Pete Wingfield: kosketinsoittimet
*Pete York: perkussio
*B. J. Cole: steel-kitara
*Colin Fretcher: jousisovitukset

## Lähteet
Exercises

**Exercises** on Nazareth-yhtyeen toinen albumi. Se julkaistiin kesäkuussa 1972.

Albumilla yhtye hylkäsi ensimmäiseltä levyltä ja live-esiintymisistään tutun hard rock -vaikutteisen soitannan ja keskittyi säveltämään pääasiassa akustisia ja progressiivisvaikutteisia kappaleita. Kitaristi Manny Charltonin mukaan albumilla yhtye yritti säveltää ns. "todellisia" lauluja monimutkaisine sovituksineen hyläten yhtyeen perussoundin. Albumin tuotti myöhemmin muun muassa Queen-yhtyettä menestyksekkäästi tuottanut Roy Thomas Baker.

*Exercises* ei menestynyt kaupallisesti, ja seuraavalla levyllä *[[Razamanaz]]* (1973) yhtye palasi hard rock-juurilleen.     

## Kappaleet

#I Will Not Be Led - 3:05  
#Cat's Eye, Apple Pie - 3:04  
#In My Time - 3:28  
#Woke Up This Morning - 3:09  
#Called Her Name - 4:32  
#Fool About You - 2:47  
#Love Now You're Gone - 2:25  
#Madeline - 5:54  
#Sad Song - 2:13  
#1692 (Glen Coe Massacre) - 3:59 

*kaikki kappaleet Agnew/Charlton/McCafferty/Sweet

### Castlen 1999 remasteroidun version bonuskappaleet

#If You See My Baby (b-puoli) - 2:57
#Hard Living (vaihtoehtoinen versio) - 2:45
#1692 (Glen Coe Massacre) (vaihtoehtoinen versio) - 3:20

### Eaglen 2002 30-vuotisjuhlapainoksen bonuskappaleet

#If You See My Baby (b-puoli)
#Woke Up This Morning (vaihtoehtoinen versio)
#Love Now You're Gone (vaihtoehtoinen versio)
#1692 (Glen Coe Massacre) (vaihtoehtoinen versio)

*Salvo Recordsin vuoden 2009 remasterointi ei sisällä bonus-materiaalia ja se julkaistiin tuplana ensimmäisen albumin kanssa. 
*"Woke Up This Morning" levytettiin uudelleen *[[Razamanaz]]*-albumille.

## Muusikot
*Dan McCafferty: laulu
*Manny Charlton: kitara, taustalaulu
*Pete Agnew: basso, kitara, taustalaulu
*Darrell Sweet: rummut, taustalaulu

sekä:
*David Hentschel: syntetisaattori
*Jedd Lander: säkkipilli, huuliharppu 
*Colin Fretcher: jousisovitukset

## Lähteet
Toyi toyi

**Toyi toyi** on korkea-askelinen, sotaisa eteläafrikkalainen tanssi, jota tanssittiin erityisesti apartheidin vastaisissa mielenosoituksissa laulun ja huutojen säestämänä. Sanan etymologia on epäselvä, mutta tanssin Etelä-Afrikkaan toivat ANC:n sotilaskoulutuksesta Zimbabwesta tai Itä-Euroopasta Etelä-Afrikkaan palanneet aktivistit.

Toyi toyita käytetään edelleen eteläisessä Afrikassa poliittisen protestin välineenä. Maaliskuussa 2008 Zimbabwen poliisi kielsi maassa toyi toyin esittämisen vaalien alla vedoten sen synnyttämiin väkivaltaisuuksiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*SOUTH AFRICA'S NEW ERA: THE CELEBRATION; Dance for Joy! Come Dance a Toyi-Toyi!, New York Times, 11.5.1994 
*Toyi toyita ihmisoikeuksien päivän mielenosoituksessa Johannesburgissa vuonna 2007, YouTube
Carol Lindroos

**Carol Oskar Eugen Lindroos** (29. toukokuuta 1930 Pohja – 9. joulukuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen kiekonheittäjä. Hän voitti kiekon Suomen mestaruuden vuosina 1953, 1954, 1955, 1957, 1958 ja 1961. Hopealla hän oli vuosina 1962 ja 1964 sekä pronssilla 1959, 1960 ja 1963.

Lindroos heitti 6. lokakuuta 1954 Jugoslaviassa 51,58 m ja rikkoi Kalevi Kotkaksen 17 vuotta vanhan Suomen ennätyksen. Kaikkiaan Lindroos paransi Suomen ennätystä viidesti. Ennätyksensä 55,79&nbsp;m hän heitti maaottelussa vuonna 1960. Hän edusti Suomea EM-kisoissa vuosina 1954, 1958 ja 1962. Tukholman kisoissa 1958 hän sijoittui seitsemänneksi.

Lindroos osallistui 36 maaotteluun, joista voitti 16. Seuratasolla hän edusti Karjaan Uraa, Turun Urheiluliittoa ja HIFK:ta. 

Lindroos opiskeli Arizona State Universityssä Yhdysvalloissa ja valmistui sieltä insinööriksi 1960 neljän opiskeluvuoden jälkeen. Hän työskenteli ruotsalaisessa öljy-yhtiössä aluksi myyntimiehenä ja myöhemmin yhtiön toimitusjohtajana Helsingissä. 

## Lähteet
Jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2001

**Vuoden 2001 jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut** olivat kahdeksannet UEFA:n järjestämät naisten EM-kisat. Ne pelattiin Saksassa 23. kesäkuuta–7. heinäkuuta 2001. Ottelupaikkakuntina toimivat Jena, Erfurt, Aalen, Ulm ja Reutlingen.

## Alkulohkot
 
### Lohko A

### Lohko B

## Jatkopelit

### Välierät

### Loppuottelu

## Parhaat maalintekijät

**3 maalia**
*  Claudia Müller
*  Sandra Smisek

**2 maalia**
*  Dagny Mellgren
*  Hanna Ljungberg
*  Maren Meinert
*  Bettina Wiegmann
*  Patrizia Panico
*  Marinette Pichon
*  Gitte Krogh

## Aiheesta muualla

* UEFA:n virallinen kisasivu
* RSSSF:n sivut
Home Junior

**Home Junior** on palokkalainen vuonna 2005 perustettu rock-trio, joka voitti Ääni ja vimma -yhtyekilpailun keväällä 2008. Yhtye on julkaissut varhaisten demojen lisäksi *The Last Supper* -pitkäsoiton alkuvuodesta 2008 sekä *Lunatic Asylum* -EP:n loppuvuodesta 2006. Northern Swing -levy-yhtiön kanssa yhtye on julkaissut *Eternal Play* -EP:n syksyllä 2008 ja *Christine's Road* -pitkäsoiton alkuvuodesta 2009.

## Historia
Vuonna 2004 Joona, Eetu ja Roope soittivat ensimmäisen kerran yhdessä, Joonan aloittaessa silloin rumpujen soiton. Yhtye toimi vielä silloin eri nimillä sekä ilman basistia, Roopen soittaessa kitaraa. Vuoden 2005 alkupuolella Roope vaihtoi kitaran bassoon ja yhtye sai nykyisen muotonsa. Home Junior nauhoitti itse omilla laitteillaan kesällä 2005 demopitkäsoiton, *Stanleyn*.
Vuoden 2006 syksyllä yhtye astui ensimmäistä kertaa studioon, jossa he nauhoittivat *Lunatic Asylum* -EP:n. Melko tarkalleen vuoden kuluttua Home Junior nauhoitti *The Last Supper* -pitkäsoiton, joka julkaistiin virallisesti kuitenkin vuoden 2008 alussa. Keväällä 2008 Home Junior voitti Ääni ja Vimma- bändikisan. Keikkoja Home Junior on tehnyt koko historiansa ajan.

Kesällä 2008 Home Junior kirjoitti levytyssopimuksen Poko Rekordsin tuoreen Northern Swing levymerkin kanssa, mutta vaihtoi monien muiden bändien tavoin Poko Rekordsin perustajan Epe Heleniuksen uudelle Sound of Finland -yhtiölle, jonka kautta julkaistiin yhtyeen kolmas albumi *Simians & Pies* helmikuussa 2011.

## Jäsenet
*Joona: rummut
*Eetu: laulu, kitara
*Roope: basso, laulu

## Julkaisut
### Albumit
**The Last Supper* (omakustanne) (2008)
**[[Christine's Road]]* (Northern Swing) (2009)
**[[Simians & Pies]]* (Sound of Finland) (2011)

### EP:t
**Lunatic Asylum* (omakustanne) (2006)
**[[Eternal Play]]* (Northern Swing) (2008)

### Singlet
*The Dirty Ghost of Harmony (Northern Swing) (2009)
*Destruction Boy (Northern Swing) (2009)
*Party Animal (Sound of Finland) (2010)
*Simian (Sound of Finland) (2011)

### Musiikkivideot
*Little Bloody Mary (2008)
*Simian (2011)

### Demot
**Stanley* (omakustanne) (2005)

## Aiheesta muualla
*Yhtyeen kotisivut 
*
Tahvo Riihelä

**Tahvo Riihelä** (11. toukokuuta 1865 Virolahti &ndash; 20. huhtikuuta 1914 Luumäki) oli suomalainen maanviljelijä, valtiopäivämies ja  ja nuorsuomalaisen puolueen kansanedustaja.

Riihelän vanhemmat olivat maanviljelijä Rietu Tuomaanpoika Riihelä ja Eeva Tuomaantytär Vanhala. Riihelä oli naimisissa vuodesta 1887 Eeva Liisa Hytin kanssa. Riihelä toimi maanviljelijänä Luumäellä vuodesta 1897 alkaen. Hän oli kansanedustajana 1907–1914, edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Riihelä toimi myös Luumäen kunnallislautakunnan esimiehenä.

Riihelä oli talonpoikaissäädyssä Lappeen tuomiokunann edustaja valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906. Hän kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Luumäen edustajana ja edusti valtakirjalla myös Virolahtea.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kalle Kustaa Pykälä

**Karl Gustaf (Kalle Kustaa, K. K.) Pykälä** (9. joulukuuta 1864 Nastola – 2. lokakuuta 1915 Muolaa) oli suomalainen maanviljelijä ja Maalaisliiton kansanedustaja.

Pykälän vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Matinpoika ja Erika Sofia Heikintytär. Hän oli uitto- ja metsätöissä ja toimi työnjohtajana ja rakennuspuuseppänä Helsingissä 1881–1894. Vuodesta 1894 Pykälä oli ensin lampuotina ja sitten itsenäisenä maanviljelijänä Muolaassa. Hän toimi myös asioitsijana ja Vuosalmen yhteismetsän osakkaiden asiamiehenä sekä harjoitti mylly- ja sahaliikettä. Sotilasarvoltaan Pykälä oli jefreitteri.

Pykälä oli kansanedustajana 1907–1915 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Hän edusti Maalaisliitossa populistista herravihaa korostanutta linjaa, joka arvosteli yhteiskunnan epäkohtia ja vallanpitäjiä. Pykälän usein toistama lause oli, että *Herroja pittää eppäillä...*. Pykälä sai aikanaan kuuluisuutta tultuaan kerran paljain jaloin eduskunnan täysistuntoon. Hän saapui sinne Helsinkiin suuntautuneen saunareissun ja ravintola Königissä pistäytymisen jälkeen. Eräissä eduskuntavaaleissa 1910-luvulla Pykälän vaalikampanjan tunnuslauseena oli *Valitkaa minut, niin lippalakit halpenevat*.

Pykälä kuoli salamurhan uhrina 2. lokakuuta 1915, kun hänet ammuttiin ikkunan läpi kotitalonsa saunaan. Teosta syytettiin muolaalaisen valtiopäivämiehen Juho Aataminpoika Poutiaisen (1818–1904) poikaa Matti Poutiaista. Matti Poutiainen onnistui piileskelemään poliisia kotinsa lähellä olleessa metsässä niin, että häntä ei saatu pidätettyä, ja ensimmäisen maailmansodan jälkeen Poutiainen muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän myös kuoli. Pykälän murhan motiiviksi arveltiin Vuosalmen yhteismetsän jaosta syntynyttä riitaa. Pykälän murhan tutkimuksissa murhan motiiviksi osoittautui kosto siitä, että hän oli oikeudessa paljastanut väärän valan vannoneen todistajan.

Pykälä oli naimisissa vuodesta 1890 Karoliina Vanhalan kanssa. Heidän tyttärensä Bertta Leppälä (1891–1966) toimi myös jonkin aikaa Maalaisliiton kansanedustajana ja oli naimisissa Maalaisliiton kansanedustajan Juhani Leppälän kanssa.

## Lähteet
* 
* Keskusta.fi: Aatteen rakentajia
* Tuure Liski: Lakkarinpalle - elämää Valkjärven Mannilassa.  Pohja 1982  Pykälän murhasta s. 25 ja 27 
* Helsingin Sanomat, 24.10.2015, sivu C24 "HS 100 vuotta sitten"

### Viitteet
Rukka

**Rukka** on suomalainen urheiluvaatemerkki. Rukka kuuluu Luhta Sportswear Company -konserniin.

## Tuotteet ja tuotanto
Rukan sadetakit suunnitellaan Suomessa ja valmistetaan Kiinassa.

## Markkinat
Rukka-mallistojen päämarkkina-alueet kotimaan lisäksi ovat Pohjoismaat, Saksa, Itävalta, Sveitsi, Ranska, Espanja, Englanti ja Alankomaat.

## Historia
Roger Störling perusti Rukan vuonna 1950 nimellä AB Sportsbeklädnad Urheiluvaatetus Oy. Ensimmäiset tuotteet, urheiluasut, valmistettiin kokkolalaisen maatalon keittiössä. Vuonna 1953 laitehankintojen myötä tuotevalikoima laajeni sadevaatteisiin. Kolme vuotta myöhemmin yritys muutti Kokkolan keskustaan, jossa aloitettiin varsinainen teollinen tuotanto. Toiminta jatkui kudottujen muovimattojen, ylipainehallien, tennis-, jää- ja uimahallien sekä perussadetakkien valmistuksella. 

Vuonna 1966 yritys vaihtoi nimeään Rukka Productsiksi. Urheiluasujen valmistus käynnistyi 1970-luvulla veneily- ja moottoripyöräasuilla. Vuonna 1981 yrityksen nimi vaihtui jälleen, nyt Rukka Oy:ksi, perustaja Roger Störlingin lempinimen mukaan. Lenkkeily- ja golf-mallistot tulivat markkinoille 1980-luvun puolivälissä. Heti tämän jälkeen seurasivat lasketteluvaatteet. 1990-luvun puolella merkki keskittyi myös maastohiihto- ja moottorikelkka-asujen valmistukseen.

Vuodesta 1990 Rukka on kuulunut itsenäisenä yksikkönä Luhta Sportswear Company -konserniin. Rukan aikaisempiin omistajiin ovat kuuluneet muun muassa Finlayson ja Turo, joka osti Rukka Productsin Finlaysonilta 1980-luvun alussa.

## Palkintoja
Vuonna 2003 Rukan SRO-moottoripyöräilyasu oli yksi Fennia Prize -muotoilukilpailussa palkituista tuotteista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Rukan kotisivut
*L-Fashion Group
Jouko Montonen

**Jouko Olavi Montonen** () oli suomalainen kiekonheittäjä. Montonen voitti kiekonheiton Suomen mestaruuden Helsingissä 1969 tuloksella 57,74. SM-pronssia hän saavutti vuosina 1966 ja 1968. Montonen edusti Suomea Ateenan EM-kisoissa 1969. Hän sijoittui kolmanneksitoista.

Montosen ennätys oli kesäkuussa 1970 Turussa heitetty 59,05. Hän edusti urallaan Haminan Tarmoa, Tampereen Urheilijoita, Helsingin Poliisi-Voimailijoita ja Viipurin Urheilijoita.

## Lähteet
*
Paavo Pekkonen

**Paavo Pekkonen** on tamperelainen kitaristi. Pekkonen on soittanut muiden muassa Bloodpit-, Jupiter- ja Egokills-yhtyeissä sekä toiminut keikkakitaristina useille yhtyeille. Nykyään hän soittaa punkyhtye Huorassa.

Pekkonen on muusikko Eero Pekkosen poika.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bloodpitin sivut
Jorma Rinne

**Jorma Mattias Rinne** (20. huhtikuuta 1936 Sauvo – 25. toukokuuta 2003) oli suomalainen kiekonheittäjä. Rinne voitti kiekonheiton Suomen mestaruuden Joensuussa 1972 tuloksella 57,88. SM-pronssia hän sai 1970 ja 1971. Ennätyksensä 63,50 hän heitti Hämeenlinnassa kesäkuussa 1973. Tuloksellaan hän on Suomen kaikkien aikojen kymmenenneksi paras kiekonheittäjä.

Rinteen varsinainen läpimurto tapahtui vuonna 1970, jolloin hän pääsi ensimmäisen kerran yli 60 metriä (62,22) ja myös maajoukkueen vakiokalustoon. Näin vuonna 1956 alkanut kehitys (41,01) johti arvosaavutuksiin. Vuodet 1961–1969 Rinne kuului kansallisen keskitason heittäjiin. Hänen vuosittaiset tuloksensa pysyivät alle 56 metrin. Maaotteluissa Rinne esiintyi toistakymmentä kertaa. 

Rinne oli Helsingin EM-kisojen 1971 kiekonheitossa kahdeksas ja Münchenin olympialaisissa 1972 yhdestoista. Seuratasolla Rinne edusti Hämeenlinnan Tarmoa vuodesta 1972. Rinteen aiemmat seurat olivat Turun Riento ja Turun Urheiluliitto. Rinne oli ammatiltaan esimies ja hänen kotikuntansa oli Hämeenlinna.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Steve Soper

**Steve Soper** (s. 27. syyskuuta 1952 Greenford, Surrey, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen eläkkeelle jäänyt kilpa-autoilija. Hän kilpaili urheilu- ja Touring car -autoilla huipputasolla yli 20 vuotta.

Soper olisi voittanut vuonna 1983 British Touring Car Championship -mestaruuden, mutta hänen Rover-autonsa todettiin sääntöjenvastaiseksi. Vuonna 1988 hän sijoittui sarjassa toiseksi Ford Sierralla. 1993 hän sijoittui taas toiseksi, tällä kertaa tallikaverinsa Joachim Winkelhockin taakse.

Vuonna 1997 Soper sijoittui yhdessä ajoparinsa Jyrki Järvilehdon kanssa jaetulle toiselle sijalle FIA GT Championship -sarjan loppupisteissä. Soper on kilpaillut myös Euroopan ja Japanin vakioautosarjoissa ja sijoittui kaudella 1987 World Touring Car Championshipissä viidenneksi. Hän ajoi myös Saksan vakioautosarjassa eli DTM:ssä.

Vuonna 1987 Soperin autokunta voitti Nürburgringin 24 tunnin ajon ja vuonna 1995 Span 24 tunnin ajon.

## Lähteet
Niilo Hangasvaara

**Niilo Eenokki Hangasvaara** (12. syyskuuta 1936 Kittilä – 19. heinäkuuta 2016) oli suomalainen kiekonheittäjä. Hangasvaara voitti kiekon Suomen mestaruuden Porissa vuonna 1967 (tulos 55,56) ja Varkaudessa vuonna 1968 (55,60). Lisäksi hän oli hopealla vuosina 1963, 1965 ja 1966 sekä pronssilla vuonna 1962.

Ennätyksensä 57,80 Hangasvaara heitti Rovaniemellä elokuussa 1969. Tulos on edelleen Lapin piirin toiseksi paras kiekkotulos (Jouni Helppikangas rikkoi ennätyksen vuonna 2001). Seuratasolla Hangasvaara edusti Kittilän Urheilijoita, Lapin Lukkoa ja Tuomarniemen Metsäpoikia.

## Lähteet
Kallioplanetaario

**Kallioplanetaario** on tähtitieteellinen oppimiskeskus Jyväskylän kaupungin Nyrölän kylässä noin 20 kilometrin päässä Jyväskylän keskustasta. Kallioluolaan louhittu 50-paikkainen planetaario avattiin 29. huhtikuuta 2008. Planetaariossa voidaan tallennettujen ohjelmien lisäksi esittää myös ensimmäisenä Suomessa reaaliaikaista kaukoputkikuvaa taivaalta.

Nyrölässä on myös Jyväskylän Sirius -yhdistyksen maaseutuobservatorio Nyrölän observatorio, jossa on kaksi tähtitornia. Kallioplanetaario on tähtitornien alapuolella.

Kallioplanetaarion tilat omisti ja niitä hallinnoi Nyrölän Tähtikeskus Oy, joka oli 300 piensijoittajan omistama, voittoa tavoittelematon yleishyödyllinen yhteisö. Sen pääomistajia olivat Nyrölän Kyläyhdistys ry, Tähtipolku Oy ja Jyväskylän Sirius ry. Planetaarion tontti oli Jyväskylän kaupungin omistuksessa. Yhtiö asetettiin konkurssiin kesäkuussa 2014. Syksyllä 2014 toiminta siirtyi uuden yrittäjän hoidettavaksi, mutta planetaario on ollut suljettuna sen jälkeen. Sen avaamista uudelleen yleisölle on pohdittu sillä planetaario on toiminut tilauspohjalta ryhmille.

Kallioplanetaario voitti Keskisuomalainen markkinointiteko 2008 -yleisöäänestyksen. Sanomalehti Keskisuomalaisen järjestämässä mobiiliäänestyksessä. Toiselle ja kolmannelle sijalle ylsivät kylpylähotelli Peurunka ja ravintola Shaker.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kallioplanetaarion sivusto
Luettelo Espanjan sarjoissa pelanneista suomalaisista jalkapalloilijoista

Tämä on **luettelo Espanjan sarjoissa pelanneista suomalaisista jalkapalloilijoista**. Luettelossa ovat pelaajat, jotka ovat pelanneet jollain Espanjan kolmesta korkeimmasta sarjatasosta (Primera División (1ª), Segunda División (2ª) ja Segunda División B (2ªB)).

## Pelaajat

## Lähteet
Luettelo oman keksintönsä seurauksena kuolleista keksijöistä

Tämä on luettelo keksijöistä, jotka ovat kuolleet oman keksintönsä seurauksena.

*William Bullock kuoli 1876 yritettyään korjata keksimäänsä pyörivää kirjapainokonetta, joka ruhjoi hänen jalkansa aiheuttaen kuolettavan infektion.
*Otto Lilienthal kuoli 10. elokuuta, 1896, saatuaan kaksi päivää aiemmin kuolettavat vammat törmättyään liitokoneellaan.
*Thomas Midgley, Jr. kuristui 1944 omaa halvaantumistaan helpottamaan kehittämänsä nostolaitteen hihnoihin.
*Alexander Bogdanov kuoli testatessaan kehittämäänsä nuorena pysymisen keinoa. Testissä hän siirsi malariaa ja tuberkuloosia sisältänyttä verta itselleen omalta oppilaaltaan.
*Franz Reichelt kuoli hyppäämällä Eiffelin tornista testatessaan kehittämäänsä päällystakin ja laskuvarjon yhdistelmää.
Reissuvihko

**Reissuvihko** on perinteinen koulun ja kodin tapa pitää yhteyttä ja on käytössä myös päiväkodeissa. Se on yleensä ruutupaperivihko, johon puolin ja toisin kirjataan tapahtumia ja viestejä.

Reissuvihkosta on myös tullut yleisnimi erilaisille sähköisille välineille, joita Suomessa on 2000-luvun alusta lähtien kehitetty samaan tarkoitukseen. Laajimmin käytettyjä vihkoja ovat Wilma, Helmi, Kivahko ja Oiva, jotka toimivat Internetin kautta.
Vaikka kaikki reissuvihot ovat selainkäyttöisiä, niiden tekninen toteutus vaihtelee. Keveimmillään vihko on sähköpostipohjainen viestisovellus. Perustana voi olla myös palvelun tarjoavan yrityksen palvelimella sijaitseva web-sivusto, esimerkiksi Helmi, jolloin selvästi laajemmat palvelut ovat mahdollisia. Vihkon toiminnoista voi huolehtia myös kouluhallinto-ohjelman web-osa, kuten Wilmassa. Tällöin reissuvihkoon saadaan tietoa reaaliaikaisesti myös kouluhallinnon tietokannasta.

## Aiheesta muualla
* Valmistajan nettisivu (Helmi) 
* Taustayhteisön nettisivu (Kivahko)
* Taustayhteisön nettisivu (eduSAIMAA)
Wall of Voodoo

**Wall of Voodoo** on yhdysvaltalainen musiikkiyhtye, jonka tyylissä on paljon uuden aallon ja punk-rockin vaikutteita. Yhtyeen kotipaikka on Kalifornian, Los Angelesistä. Wall of Voodoon suurin hitti on ollut kappale nimeltä Mexican Radio. Yhtye perustettiin 1977 ja hajosi 1988, kun useat sen soittajista lähtivät yhtyeestä soolouralle.

## Yhtyeen jäsenet

* Stan Ridgway - laulu ja kosketinsoittimet 1977-1983 
* Andy Prieboy - laulu 1983-1988 
* Chas T. Gray - kosketinsoittimet
* Marc Moreland - kitara
* Bruce Moreland - bassokitara
* Joe Nanini -  rummut 1977-1983
* Ned Lukhardt - rummut

## Diskografia
### Albumit
* *Wall of Voodoo (EP)* (1980)
* *Dark Continent* (1981)
* *Call of the West* (1982)
* *Seven Days in Sammystown* (1985) 
* *Happy Planet* (1987) 
* *The Ugly Americans in Australia* (1989)

### Kokoelmat
* *Granma's House* (1984)
* *The Index Masters* (sisältää *Wall of Voodoo* (EP):n vuodelta 1980 EP + ja live materiaalia) (1991)

### Singlet
* 1982: "Ring of Fire (remix)"
* 1982: "On Interstate 15"
* 1983: "Mexican Radio" (#58 US)
* 1983: "Call of the West" UK
* 1983: "There's Nothing on This Side" UK
* 1984: "Big City"
* 1985: "Far Side of Crazy"
* 1987: "Do It Again"
* 1987: "Elvis Bought Dora a Cadillac"
Suomen evankelis-luterilainen rukousveljestö

**Suomen evankelis-luterilainen rukousveljestö** on Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa toimiva pappien yhteisö, jonka jäsenet noudattavat hengellisessä elämässään veljestön yhteistä sääntöä.

Veljestö on perustettu vuonna 1989. Sitä johtaa konfessori, joka on jäsenten esimies veljestöä koskevissa asiossa. Konfessorina on toiminut vuoteen 2006 professori Jouko N. Martikainen, vuodesta 2006 Halsuan kirkkoherra Jouko M. V. Heikkinen ja vuodesta 2022 professori emeritus Jyrki Knuutila. Veljestön piispallisena visitaattorina toimi Kuopion emerituspiispa Matti Sihvonen vuoteen 2006 asti ja siitä alkaen Mikkelin piispa Seppo Häkkinen.

Veljestö kokoontuu yhteiseen kokoukseen vuosittain. Veljestön spiritualiteetti nojaa pääasiassa Lutherin teologiaan ja katekismusmeditaatioon. Veljestö käyttää tunnuksenaan tuomaanristiä.

## Julkaisut
*Braw, Christian: *Kristus minun sydämessäni*. Mystiikan perintö ja Martti Lutherin teologia. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon rukousveljestön julkaisu nr 1. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon rukousveljestö. Kyrönniemen hiljaisuuden keskus 1993. 
**Kirkkovuoden kuvat*. Kutsu mietiskelyyn ja rukoukseen. SLEY-kirjat 1996. 
*Heikkinen, Jouko M. V: *Rakas, viimeinen päivä*. Ajatuksia kuolemisen taidosta. Suomen ev. lut. rukousveljestö 1999. 
**Ego sum qui sum*. Jouko Martikaisen juhlakirja. Studier i systematisk teologi vid Åbo Akademi nr 29. Åbo 2006: Åbo Akademi. 431 s. toim. Tuomas Martikainen. s. 107-113. 
*Afrahat Persialainen Viisas: *Uskon monet värit*. kääntäneet Jouko Martikainen ja Veijo Koivula. Kirjapaja 2008, 
*Kuninkaani on tieni. Professori Jouko N. Martikainen 75 vuotta. Väyläkirjat 2011. 

## Katso myös
*Societas Sanctae Birgittae

## Aiheesta muualla
*Suomen evankelis-luterilainen rukousveljestö
Georges Gautschi

**Georges Harold Roger Gautschi** (6. huhtikuuta 1904 – 12. helmikuuta 1985) oli sveitsiläinen taitoluistelija, joka kilpaili yksinluistelussa.

Gautschin uran suurin saavutus on yksinluistelun olympiapronssi ensimmäisistä varsinaisista talviolympiakisoista Chamonix'sta 1924. Vuoden 1930 MM-kisoista Gautschi sai pronssia. EM-tasolta hän voitti pronssia 1926 ja hopeaa 1929. Hän voitti myös maansa mestaruuden vuosina 1925, 1926 ja 1931.

## Lähteet
*Taitoluistelun arvokisatilastoja
*Sports123.com
Norbert Klaar

**Norbert Klaar** (s. 12. lokakuuta 1954) on itäsaksalainen pistooliampuja ja olympiavoittaja.

Norbert Klaar saavutti urallaan olympiakullan 25 m olympiapistoolissa Montrealissa 1976.

## Lähteet
*Norbert Klaar  Sports Reference LLC 
*ISSF:n tietokanta
Mansikka (pelikone)

**Mansikka** on alun perin RAY:n, nykyisin Veikkauksen automaattipeli. Peli on ollut pelattavissa vuodesta 2000. Vuonna 2007 RAY:llä oli käytössä 988 Mansikka-peliautomaattia. Pelin päävoitto on 50 euroa, jonka voittaa saadessaan ruutuun kolme mansikkaa 1 euron panoksella. Pelissä ei ole tuplausmahdollisuutta, mutta mahdollisuus lukita kiekkoja löytyy.

Pelissä on kahdeksan voittoyhdistelmää, yksi mansikka (panos kaksinkertaisena takaisin), lehdet tai apilat (panos kolminkertaisena takaisin), kaksi mansikkaa (panos kuusinkertaisena takaisin), kolmoismansikat tai mansikkatanko (panos kymmenkertaisena takaisin) ja kolme mansikkaa (panos 50-kertaisena takaisin) tai mansikkakorit (panos 30-kertaisena takaisin). Panos on 20, 40, 60, tai 80 senttiä tai yksi euro.

Mansikan palautusprosentti on 92,6479 %.

## Lähteet
Juhani Aho (ampuja)

**Juhani Aho** (s. 18. syyskuuta 1983 Lapua) on suomalainen ampuja.

Juhani Aho voitti MM-kilpailuissa poikien sarjassa kaksi pronssia riistamaalilajeissa Lahdessa 2002. EM-kilpailuissa hän on ollut parhaimmillaan seitsemäs.
## Maailmanmestaruuskilpailut

Aho ampui Lahdessa vuonna 2002 käydyissä MM-kilpailuissa poikien sarjassa henkilökohtaista pronssia 50 metrin villikarjusta ja joukkuepronssia 50 metrin villikarjun sekajuoksuista. Näiden lajien lisäksi hän ampui 10 metrin olympiakiväärissä.
## Lähteet
*
*
Ureaasi

**Ureaasi** on entsyymi, joka katalysoi urean hajoamista hiilidioksidiksi (CO2) ja ammoniakiksi (NH3) .

:(NH2)2CO + H2O → CO2 + 2NH3.

Ureaasia esiintyy lukuisissa bakteereissa, hiivoissa ja joissakin kasveissa. Vuonna 1926 James Sumner eristi ureaasin ja todisti sen olevan proteiini. Ureaasin entsyyminumero on EC 3.5.1.5 ja CAS-numero 9002-13-5.

## Ominaisuudet
Entsyymin monet ominaisuudet vaihtelevat hyvin voimakkaasti sen mukaan, minkä bakteerin entsyymistä on kyse. Molekyylin massa vaihtelee 125&ndash;160 kilodaltonin välillä. Parhaiten entsyymi toimii 40&nbsp;°C&ndash;65&nbsp;°C:n lämpötilassa ja optimaalinen pH on bakteerista riippuen 2&ndash;9. Entsyymin koentsyymi on Ni2+-ioni. Inhibiittoreina toimivat useat metalli-ionit, kuten Cd2+, Co2+-, Fe2+- ja Ca2+-ionit, boorihappo sekä useat orgaaniset molekyylit kuten EDTA ja fenantroliini .

Kun ureaasi katalysoi urean hajoamista, syntyvä ammoniakki nostaa veteen liuetessaan pH:n korkealle. Tähän perustuu urean käyttö kantojen suojaamisessa juurikääpää vastaan.

## Diagnostinen merkitys
Useat bakteerit sisältävät ureaasientsyymiä ja ne voidaankin tunnistaa reaktiotuotteiden ammoniakin tai hiilidioksidin perusteella. Tällaisia bakteereja ovat muun muassa *[[Yersinia enterocolitica]]*  ja *[[Helicobacter pylori]]* , joka muodostaa itselleen emäksisestä ammoniakista suojan hapanta vatsanympäristöä vastaan ja voidaan tunnistaa ammoniakin avulla . Reaktiossa syntyvän hiilidioksidin hiilen isotooppeja voidaan niin ikään käyttää bakteerin läsnäolon todistamiseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Terveysportti, metatesaurus: Ureaasi
*Terveyskirjasto: Ureaasi
*KEGG: Urease (EC 3.5.1.5) 
*Urease Fact Sheet (pdf)