open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Keski-Suomen Opisto

**Keski-Suomen Opisto** on vuonna 1894 perustettu sitoutumaton kansanopisto, joka toimii vuodesta 2018 alkaen Äänekosken keskustassa. Vuosina 1912–2017 alun perin Äänekoskelle perustettu opisto sijaitsi Suolahdessa, mutta muutti sieltä takaisin Äänekosken keskustaajamaan siirtyessään Koskelan Setlementin alaisuuteen.

Suolahdessa toimiessaan opisto antoi yleissivistävää ja ammatillista koulutusta sekä ammatillista lisäkoulutusta. Koskelan Setlementin alaisuudessa ensimmäiset kurssit pidettiin kesällä 2018, jolloin tulevien vuosien opintotarjonta ei ollut vielä täysin selvillä. Suunnitelmissa oli täydennyskoulutusta tanssinopettajille, kansalaisopiston opettajille, koululaisten aamu-ja iltäpäivätoiminnan ohjaajille ja mahdollisesti myös kestävään kehitykseen ja monikulttuurisuuteen liittyviä opintoja.

## Ammatillinen koulutus
Keski-Suomen Opiston tarjontaan kuului Suolahdessa ammatillista koulutusta seuraavasti: nuoriso- ja vapaa-ajanohjauksen perustutkinto, koulunkäyntiavustajan ammattitutkintoon valmistava koulutus ja lasten ja nuorten erityisohjaajan ammattitutkintoon valmistava koulutus.
 
## Vapaan sivistystyön linjat
Ammatillisen koulutuksen lisäksi Keski-Suomen Opisto toteutti Suolahdessa kansanopistojen yleisen sivistystyön tehtävää tarjoamalla avoimen korkeakoulun tai yliopiston opintolinjan ja nuorille suunnattuja välivuosilinjoja ”RokkiBreikki” ja ”TaideBreikki” sekä kesäkursseja, kuten soitto- ja laululeirejä lapsille, lausuntakursseja sekä kansainvälisiä musiikkikursseja.
 
## Historia
Kansanopistotyö Keski-Suomessa alkoi Keski-Suomen Maamiesseuran ja Hämäläis-Osakunnan yhteistyönä. Maaliskuun 28. päivänä 1894 pidettiin Jyväskylässä kannatusyhdistyksen ja kuntien edustajien kokous, jossa päätettiin yhdistyksen säännöistä ja johtokunnasta, sekä määrättiin opiston sijoituspaikaksi Äänekoski. 1.11.1894 Keski-Suomen Kansanopisto aloitti työnsä sitoutumattomana maakuntaopistona. Ensimmäisinä vuosina rehtorina toimi pastori Kaarlo Kerkkonen. Suolahteen Keski-Suomen opisto siirtyi vuonna 1912, jolloin arkkitehti Yrjö Blomstedtin suunnittelema opistorakennus valmistui. Keski-Suomen Opiston rehtorina on toiminut vuodesta 1990 FM, opetusneuvos Hannu Salvi.

Keski-Suomen kansanopiston kannatusyhdistyksen aloitteesta Koskelan setlementti haki talousvaikeuksiin joutuneen opiston ylläpitolupaa, ja opisto yhdistettiin siihen vuoden 2018 alusta. Jo kolme vuotta aiemmin Suolahden kampuksella lopetti toimintansa Humanistinen ammattikorkeakoulu. Keski-Suomen Opiston ammatillinen koulutus siirtyi Pohjoisen Keski-Suomen ammattiopiston (Poke) alaisuuteen syksyllä 2017. Konsertti- ja kokoustilana toimineen, kampukselle vuonna 1989 valmistuneen Suolahtisalin kunto on niin huono, että sen tulevaisuus on epävarma. Salin korjaus maksaisi lähes yhtä paljon kuin uuden rakentaminen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Opiston historiaa
*Opiston historiaa Äksä-lehdessä

* Keski-Suomen Opisto
Scharnhorst

**Scharnhorst** voi tarkoittaa seuraavia:

;Henkilöitä:

* Gerhard von Scharnhorst (1755–1813), preussilainen kenraali

;Laivoja:

*SS ''Scharnhorst'', saksalainen vuonna 1904 vesille laskettu matkustajalaiva
*SMS ''Scharnhorst'', Saksan keisarikunnan ensimmäisessä maailmansodassa palvellut taisteluristeilijä
*''Scharnhorst'', saksalainen toisen maailmansodan aikainen taisteluristeilijä
*''Scharnhorst'', Saksan liittotasavallan laivaston fregatti (ex- Black Swan -luokan sluuppi HMS *Mermaid*)

;Muita
*Scharnhorst, entinen kunta Ala-Saksissa
*Scharnhorst-Orden, Saksan demokraattisen tasavallan kunniamitali
*Scharnhorstin ilmiö, kvanttikenttäteorian hypoteesi
Tupolev Tu-204

**Tupolev  Tu-204** on kaksoismoottorinen keskipitkän matkan neuvostoliittolais/venäläinen Tupolevin valmistama lentokone, joka voi kuljettaa 212 matkustajaa. Lentokone esitelttiin ensimmäisen kerran vuonna 1989, ja sitä pidetään suurin piirtein samanlaisena kuin Boeing 757. Sitä tuotetaan lähinnä Aeroflotia, Cubana de Aviaciónia ja Air Koryota varten, joka korvaa sillä Tupolev Tu-154 trijetin. Syyskuussa 2011 sovittiin lisäksi syyrialaisen Syrianair-lentoyhtiön kanssa uusien Tu-204SM matkustajalentokoneiden toimituksista. Tu-204SM on versio, jossa on käytetty hyväksi uusinta venäläistä lentokoneiden rakennustekniikkaa. Nyt konetyyppi on sertifiointitestissä. Tyypin sarjatuotanto aloitettiin 2011.

Kaiken kaikkiaan TU204-sarjan koneita on valmistettu 73 kappaletta. Valtaosa koneista on venäläisillä yhtiöillä. Iran Air tilasi 35 uutta Tupolevia, mutta perui kaupan vuonna 2016 ja tilasi koneita eurooppalaisilta Airbus ja ATR-yhtiöiltä kauppasaarron päätyttyä.

## Onnettomuudet

*Aviastar-lentoyhtiön Tu-204, rekisterinumeroltaan RA-64011, lennolla numero 1906, syöksyi 22. maaliskuuta 2010 maahan ennen kiitotien alkua lähellä Moskovan Domodedovon lentokenttää yrittäessään laskeutua yöllä sumussa ja huonossa näkyvyydessä. Onnettomuus ei vaatinut kuolonuhreja, mutta neljä kahdeksasta miehistön jäsenestä loukkaantui vakavasti. Kyseessä oli siirtolento, jolla ei ollut matkustajia. Syyskuussa 2010 onnettomuustutkinta julkaisi loppuraporttinsa, jossa onnettomuuden syyksi todettiin lentäjän virhe sekä useita siihen vaikuttaneita tekijöitä, kuten miehistön riittämätön koulutus, ohjaamon vastuunjaon puutteet, koneen automaattisten järjestelmien pettäminen ja Aviastarin tekemät sääntörikkomukset.
*Red Wings Airlinesin Tu-204, rekisterinumeroltaan RA-64047, lennolla numero RWZ9268, joutui 29. joulukuuta 2012 onnettomuuteen laskeutuessaan Moskovaan Vnukovon kentälle. Kone kosketti maata oikeassa kohdassa, mutta ilmeisesti jarruvian vuoksi sitä ei saatu pysäytettyä kiitotielle, vaan se päätyi viereiselle tielle, hajosi useampaan osaan ja syttyi myös palamaan. Onnettomuudessa kuoli viisi koneessa ollutta miehistön jäsentä, kolme muuta loukkaantui. Kone oli tulossa Tšekistä, ja lennolla ei ollut matkustajia.

## Lähteet
HMS Aboukir (1900)

**HMS Aboukir** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Cressy-luokan panssariristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista, missä köli laskettiin 9. marraskuuta 1898. Alus laskettiin vesille 16. toukokuuta 1900 ja valmistui 3. huhtikuuta 1902.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Välimeren laivastoon. Se oli maaliskuuhun 1907 huollettavana Chathamin telakalla, josta palvelukseen palatessaan se liitettiin Välimeren laivaston 3. risteilijälaivueeseen. Alus poistettiin palveluksesta maaliskuussa 1909 Devonportissa ja se palasi palvelukseen heinäkuussa liitettynä Välimeren laivaston 6. risteilijälaivueeseen. Alus siirrettiin joulukuussa 1912 Kotilaivaston 4. risteilijälaivueeseen, josta se siirrettiin 1913 6. risteilijälaivueeseen ja edelleen saman vuoden lopulla 7. risteilijälaivueeseen.

Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus oli sijoitettuna reserviin ja se palautettiin palvelukseen miehitettynä reserviläisillä. Alus liitettiin Cressy-luokan aluksista muodostettuun kontra-amiraali Henry H. Campbellin 7. risteilijälaivueeseen. Laivue liitettiin osaksi Harwichiin sijoitettuja laivastovoimia osaksi Pohjanmeren valvontajoukkojen risteilijäosasto C:tä valvomaan Pohjanmeren eteläosaa.

Alus oli kahden sisaraluksensa tulossa 22. syyskuuta satamaan tankatakseen. Osasto matkasi jonossa kymmenen solmun nopeudella, kun Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen *[[SM U-9]]*:n päällikkö luutnantti Otto Weddigen havaitsi alukset. Sukellusveneestä laukaistiin torpedo *Aboukiriin*, jonka köli katkesi. Alus upposi 20 minuutissa, jolloin 527 miestä sai surmansa. *[[HMS Cressy (1899)|HMS Cressy]]* ja *[[HMS Hogue (1900)|HMS Hogue]]* luulivat aluksi aluksen osuneen miinaan aloittaessaan pelastustyöt. Sukellusvene laukaisi kaksi torpedoa *Hogueen* ja kaksi *Cressyyn* upottaen kummatkin.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Winton (kylä Australiassa)

**Winton** on kylä ja paikallishallintoalue Australiassa Queenslandin osavaltion keskiosissa. Vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan kylässä oli 875 asukasta. Koko paikallishallintoalueen asukasluku oli 1&nbsp;134. Kylä sai nimensä vuonna 1876, jolloin postimestari Robert Allen nimesi sen synnyinkylänsä Wintonin mukaan, joka sijaitsee Englannissa Bournemouthin laitamilla. Wintonin kylä oli vuonna 1920 perustetun Qantasin, Australian nykyisen johtavan lentoyhtiön, alkuperäinen kotipaikka.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jouhivihvilä

**Jouhivihvilä** (*Juncus filiformis*) on monivuotinen, tuulipölytteinen vihviläkasvi. Sillä on pitkä vaakasuora juurakko, josta nousee millimetrin paksuja varsia. Kukinnon alin tukilehti on suunnilleen varren pituinen eli kasvi näyttää siltä, kuin kukinto olisi varren tai lehden puolivälissä. Kukinto on 5–10-kukkainen ja tiheä.

Jouhivihvilä kasvaa paljaalla kostealla maalla ja se on yleinen koko Suomessa.

Jouhivihvilä voi risteytyä ruijanvihvilän (*Juncus arcticus*) kanssa, risteymää nimitetään väylävihviläksi (*Juncus* × *montellii*, *J. arcticus* × *filiformis*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Jouhivihvilä (''Juncus filiformis'')
* Valokki - nettikasvio: Jouhivihvilä (''Juncus filiformis'')
* ITIS: ''Juncus filiformis'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Juncus filiformis'' 
* Flora of China: ''Juncus filiformis''
Mihail Osorgin

**Mihail Andrejevitš Osorgin** (, oikea sukunimi *Iljin*, Ильи́н; 19. lokakuuta (J: 7. lokakuuta) 1878 Perm – 27. marraskuuta 1942 Chabris, Ranska) oli venäläinen kirjailija.

Mihail Osorgin syntyi vanhaan aatelissukuun. Permin klassisen lukion jälkeen hän opiskeli Moskovan yliopiston juridisessa tiedekunnassa, josta hän valmistui vuonna 1902. Vuonna 1904 Osorgin liittyi sosialistivallankumoukselliseen puolueeseen. Joulukuussa 1905 hän joutui pidätetyksi ja pakeni vapauduttuaan Suomen ja Saksan kautta Italiaan, jossa hän asui vuoteen 1916 saakka toimien kirjailijana ja *[[Russkije vedomosti]]* -lehden kirjeenvaihtajana. Osorginin ensimmäinen merkittävä teos oli Italian-kuvaus *Otšerki o sovremennoi Italii* (1913).

Vuonna 1916 Osorgin palasi Venäjälle, jossa hän lokakuun vallankumouksen jälkeen toimi Venäjän kirjailijaliitossa, lehtimiesliitossa ja Volgan alueen nälkäänäkevien avustuskomiteassa. Vuonna 1921 hänet karkotettiin Kazaniin ja syksyllä 1922 monien älymystön edustajien kanssa ulkomaille. Vuonna 1923 Osorgin asettui Pariisiin, jossa hän toimi venäläisen emigranttilehdistön avustajana.

Kirjailijana Osorgin tuli tunnetuksi Venäjän vallankumousliikkeestä kertovalla romaanitrilogiallaan ”Hiljainen katu” (*Sivtsev Vražek*, 1928), *Svidetel istorii* (”Historian silminnäkijä”, 1932) ja *Kniga o kontsah* (”Kertomus lopuista”, 1935). Hän on kirjoittanut myös muistelmateokset *Veštši tšeloveka* (”Ihmisen esineet”, 1929), *Tšudo na ozere* (”Järven ihme”, 1931) ja *Povest o sestre* (”Kertomus sisaresta”, 1931). Muistelmista tunnetuin on tekijän kuoleman jälkeen ilmestynyt *Vremena* (”Ajat”, 1955). Osorgin itse piti parhaana teoksenaan romaania *Volnyi kamenštšik* (”Vapaamuurari”, 1937), joka kertoo vapaamuurariksi ryhtyvän venäläisen emigrantin henkisestä kehityksestä.

## Suomennettu teos
* *Hiljainen katu: romaani*. Suom. V. K. Trast. Helsinki: Otava, 1942.
* Kirppu, novelli, suom. Antti Tiittanen, *Väinämöinen*, 1925 no 35 s. 21–22 Verkossa

## Lähteet
Now and Ever After

**Now and Ever After** on Suburban Triben viimeinen studioalbumi, joka julkaistiin 21. huhtikuuta 2010.

Levyltä on julkaistu yksi single, joka kantaa albumin nimeä. Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 4.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Imperiumi.net: 
* Nyt.fi: 
* Soundi: 

## Lähteet
Dmitri Mamin-Sibirjak

**Dmitri Narkisovitš Mamin-Sibirjak** (, oikea sukunimi *Mamin*; 6. marraskuuta (J: 25. lokakuuta) 1852 Permin läänin Verhoturjen kihlakunnan Visimo-Šaitanskin tehdas – 15. marraskuuta (J: 2. marraskuuta) 1912 Pietari) oli venäläinen kirjailija.

Dmitri Mamin-Sibirjak syntyi papin perheeseen. Hän opiskeli Permin pappisseminaarissa sekä Pietarin yliopistossa, jonka hän joutui taloudellisista syistä jättämään kesken. Kirjailijan ensimmäiset teokset ilmestyivät vuonna 1875. Hän tuli tunnetuksi Uralin vuoritehtaiden elämästä kertovista romaaneista *Privalovskije milliony* (”Privalovin miljoonat”, 1883), *Gornoje gnezdo* (”Vuoripesä”, 1884), *Dikoje štšastje* (”Mieletön onni”, 1884), *Tri kontsa* (”Kolme loppua”, 1890), *Zoloto* (”Kulta”, 1892) ja *Hleb* (”Leipä”, 1895) sekä kertomus- ja kuvauskokoelmista *Uralskije rasskazy* (”Uralin kertomuksia”, 1888–1901) ja *Sibirskije rasskazy* (”Siperian kertomuksia”).

Mamin-Sibirjak kuvaa työväestön ja kapitalistisen porvariston elämää realistisesti 1860–1880-lukujen vallankumousliikkeen näkökulmasta. Hänet tunnetaan myös historiallisista ja omaelämänkerrallisista teoksista *Tšerty iz žizni Pepko* (”Piirteitä Pepkon elämästä”, 1894) ja *Iz daljokogo prošlogo* (”Kaukaisesta menneisyydestä”, 1902) sekä lastenkirjoista ”Metsästäjä-Eemeli” (*Emelja-ohotnik*, 1884), ”Talvehtiminen Kylmäjoella” (*Zimovje na Studjonoi*, 1892), ”Harmaakaula” (*Seraja šeika*, 1893) ja ”Pikku Leenan satuja” (*Aljonuškiny skazki*, 1894–1896).

## Suomennettuja teoksia
* *Metsästäjä-Eemeli: kertomus*. Leningrad: Kirja, 1930.
* *Tarina Varpu Hottisesta ja Kiiski Kiiskiläisestä sekä iloisesta nokikolarista Jaskasta*. Leningrad: Kirja, 1930
* *Kertomuksia*. Suom. O. M. Leningrad: Kirja, 1935.
* *Kertomuksia*. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1949.
* *Harmaakaula*. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1954.
* *Metsästäjä-Eemeli*. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1955.
* *Satu rohkeasta jäniksestä*. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1956.
* *Pikku Leenan satuja*. Suom. Maire Peterzens. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1957.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Entsiklopedija ”Krugosvet”: Dmitri Mamin-Sibirjak 
* Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Dmitri Mamin-Sibirjak 
* Mamin-Sibirjakin teoksia Lib.ru -sivustolla
Missa Pange lingua

***Missa Pange lingua*** on Josquin Desprez'n neliääninen messu. Tutkijat yleisesti sijoittavat teoksen säveltäjän uran myöhäiseen vaiheeseen tyylillisten seikkojen johdosta ja siksi, ettei teos sisälly vuonna 1514 julkaistuun Petruccin kolmanteen kokoelmaan Desprez'n messuista. Messun nimi tulee Tuomas Akvinolaisen Corpus Christi -hymnistä *[[Pange lingua]]*, jonka melodia onkin teoksessa kantavana voimana.

## Lähteet
Vladimir Dudintsev

**Vladimir Dmitrijevitš Dudintsev** (, 29. heinäkuuta (J: 16. heinäkuuta) 1918 Harkovan alueen Kupjansk – 22. heinäkuuta 1998 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Vladimir Dudintsevin isä oli punaisten ampuma tsaarin-Venäjän upseeri. Hän valmistui Moskovan juridisesta instituutista vuonna 1940, osallistui toiseen maailmansotaan ja toimi haavoittumisensa jälkeen sotaoikeuden syyttäjänä Siperiassa. Vuosina 1946–1951 hän työskenteli *[[Komsomolskaja pravda]]* -lehdessä.

Dudintsevin ensimmäiset teokset ilmestyivät vuonna 1933. Ensimmäinen kertomuskokoelma julkaistiin vuonna 1952. *[[Novyi mir]]* -kirjallisuuslehdessä vuonna 1956 painettu, Stalinin ajan byrokratiaan törmäävästä keksijästä kertova romaani ”Ei ainoastaan leivästä” (*Ne hlebom jedinym*) herätti kiivasta keskustelua Neuvostoliitossa ja ulkomailla. Dudintsevin toisen, 1940-luvun lopun lysenkolaisuutta kuvaavan romaanin ”Valkeat vaatteet” (*Belyje odeždy*) julkaiseminen sallittiin vasta vuonna 1986.

## Suomennetut teokset
* *Ei ainoastaan leivästä: romaani*. Suom. Juhani Konkka. Jyväskylä: Gummerus, 1957.
* *Valkeat vaatteet*. Suom. Ulla-Liisa Heino. SN-kirjat, 1987.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Dudintsevin teoksia Lib.ru -sivustolla
Umbrian ja Marchen maanjäristys

**Umbrian ja Marchen maanjäristys** oli kaksi erillistä maanjäristystä, jotka tapahtuivat Umbrian ja Marchen hallintoalueilla Italiassa 26. syyskuuta 1997. Ensimmäinen järistys, jonka voimakkuus oli 5,6 magnitudia, tapahtui aamuyöllä 2.33 paikallista aikaa. Toinen järistys, joka oli voimakkuudeltaan 6,0 magnitudia, havaittiin 11.43 paikallista aikaa samana päivänä. Molempien järistyskeskus oli Annifon kylässä.

Toukokuun 1997 ja huhtikuun 1998 välisenä aikana Italiassa oli useita esi- ja jälkijäristyksiä. Umbrian ja Marchen järistyksessä kuoli 11 ihmistä.

## Lähteet
Vihvilät

**Vihvilät** eli **aitovihvilät** (*Juncus*) on vihviläkasvien heimoon kuuluva suku. Sukuun kuuluu yli 200 lajia. Lajit ovat yleensä monivuotisia, mätästäviä tai pitkäjuurakkoisia. Niiden lehtitupet ovat avoimia ja kalvolaitaisia, kun taas piippojen (*Luzula*) lehtitupet ovat umpinaisia ja niiden tupen suu on karvainen.

## Vihvilälajeja
### Suomessa esiintyvät vihvilät
* harjasvihvilä (*Juncus squarrosus*)
* jouhivihvilä (*Juncus filiformis*)
* kaksikkovihvilä (*Juncus biglumis*)
* keräpäävihvilä (*Juncus conglomeratus*)
* kolmikkovihvilä (*Juncus triglumis*)
* konnanvihvilä (*Juncus bufonius*)
** konnanvihvilä (*Juncus bufonius* subsp. *bufonius*)
** nölliäisenvihvilä (*Juncus bufonius* subsp. *minutulus*, syn. *Juncus minutulus*)
** sammakonvihvilä (*Juncus bufonius* subsp. *ranarius*, syn. *Juncus ranarius*)
* merivihvilä (*Juncus balticus*)
* miekkavihvilä (*Juncus ensifolius*)
* nurmivihvilä (*Juncus tenuis*)
* rantavihvilä (*Juncus alpinoarticulatus*)
** lapinrantavihvilä (*Juncus alpinoarticulatus* subsp. *alpestris*)
** tummarantavihvilä (*Juncus alpinoarticulatus* subsp. *alpinoarticulatus*)
** idänrantavihvilä (*Juncus alpinoarticulatus* subsp. *fischerianus*)
** hoikkarantavihvilä (*Juncus alpinoarticulatus* subsp. *rariflorus*, aikaisemmin subsp. *nodulosus*)
* rentovihvilä (*Juncus bulbosus*, aik. *Juncus supinus*)
* rimpivihvilä (*Juncus stygius*)
* ruijanvihvilä (*Juncus arcticus*)
* röyhyvihvilä (*Juncus effusus*)
* sinivihvilä (*Juncus inflexus*)
* solmuvihvilä (*Juncus articulatus*)
** ojasolmuvihvilä (*Juncus articulatus* var. *articulatus*)
** isosolmuvihvilä (*Juncus articulatus* var. *hylandri*)
** lamosolmuvihvilä (*Juncus articulatus* var. *lindhardii*)
* suolavihvilä (*Juncus gerardi* tai *J. gerardii*)
* säilävihvilä (*Juncus* × *inundatus* eli *Juncus balticus* × *filiformis*, merivihvilän ja jouhivihvilän risteymä)
* tannervihvilä (*Juncus compressus*)
* tunturivihvilä (*Juncus trifidus* → nykyisin *Oreojuncus trifidus*, suku vuorivihvilät *Oreojuncus*)
* väylävihvilä (*Juncus* × *montellii* eli *Juncus arcticus* × *filiformis*, ruijanvihvilän ja jouhivihvilän risteymä)

### Muualla esiintyviä vihvilälajeja
* amerikanvihvilä (*Juncus canadensis*) (Suomessa vanha satunnaishavainto)
* kerivihvilä (*Juncus pygmaeus*)
* kerrosvihvilä (*Juncus acutiflorus*)
* marskivihvilä (*Juncus maritimus*)
* mustavihvilä (*Juncus anceps*)
* mykerövihvilä (*Juncus capitatus*)
* piirtovihvilä (*Juncus foliosus*)
* pistinvihvilä (*Juncus acutus*)
* ruskovihvilä (*Juncus castaneus*)
* tylppövihvilä (*Juncus subnodulosus*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ITIS: ''Juncus'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Juncus'' 
* Flora of China: ''Juncus''
Salim Aribi

**Salim Aribi** (s. 16. joulukuuta 1974 Batna) on algerialainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Aribi edustaa Algerian pääsarjassa CA Batnaa. Hän on aikaisemmin edustanut vain USM Algeria.

## Maajoukkueura
Aribi pelasi Algerian maajoukkueessa yhteensä 16 ottelua vuosien 2002–2004 aikana. Hän edusti maataan arvokisoissa kerran, vuoden 2004 Afrikan-mestaruuskisoissa, joissa Algeria selvisi puolivälieriin.

## Lähteet
* National Football Teams.com 

### Viitteet
VenetianPrincess

**Jodie Rivera** (s. 22. huhtikuuta 1984), tunnetaan myös nimellä **VenetianPrincess** eli **VP**, on Youtube-persoona, joka tunnetaan tekemistään parodialauluista. Hän tuli tunnetuksi maailmanlaajuisesti vuonna 2006. VenetianPrincess on voittanut Miss Youtube -palkinnon.

## Albumit
*Video Girl
Matti Vanhanen (täsmennyssivu)

**Matti Vanhanen** voi tarkoittaa seuraavia:

*Matti Vanhanen, suomalainen poliitikko, Suomen pääministeri 2003–2010
*Matti Vanhanen, suomalainen jää- ja jalkapalloilija
*Matti Vanhanen, muusikko Pro Fide -yhtyeessä
Piipot

**Piipot** (*Luzula*) on vihviläkasvien (Juncaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Piipot ovat monivuotisia ja yleensä mätästäviä. Niiden lehtitupet ovat umpinaisia ja lehtituppien suut ovat karvaisia, kun taas vihvilöiden lehtitupet ovat avoimia ja kalvolaitaisia.

Suomessa esiintyy 13 piippolajia, joista nurmipiippo (*Luzula multiflora*) jaetaan kahteen alalajiin. Suomen yleisimmät piippolajit ovat kevätpiippo, nurmipiippo, kalvaspiippo ja sykeröpiippo.

## Piippolajeja
### Suomessa esiintyvät piippolajit
* kaaripiipporyhmä (*Luzula arcuata* -ryhmä)
** kaaripiippo (*Luzula arcuata*, syn. *Lucula arcuata* subsp. *arcuata*)
** tankipiippo eli tankeapiippo (*Luzula confusa*, syn. *Luzula arcuata* subsp. *confusa*)
* ketopiippo (*Luzula campestris*)
* mäkipiippo eli mäkinurmipiippo (*Luzula divulgata*, syn. *Luzula multiflora* subsp. *divulgata*)
* valkopiippo (*Luzula luzuloides*)
* nurmipiippo (*Luzula multiflora*)
** pohjannurmipiippo eli pohjanpiippo (*Luzula multiflora* subsp. *frigida*)
** etelännurmipiippo (*Luzula multiflora* subsp. *multiflora*)
* hopeapiippo (*Luzula nivea*) (satunnainen uustulokas)
* kalvaspiippo (*Luzula pallescens*, aikaisemmin *Luzula pallidula*)
* röyhypiippo (*Luzula parviflora*)
* kevätpiippo (*Luzula pilosa*)
* tähkäpiippo (*Luzula spicata*)
* sykeröpiippo (*Luzula sudetica*)
* tunturipiippo (*Luzula wahlenbergii*)

### Muualla kasvavia piippolajeja
* *[[töpöpiippo|Luzula alopecurus]]* – töpöpiippo
* *[[kastanjapiippo|Luzula alpinopilosa]]* – kastanjapiippo
* *[[kanarianpiippo|Luzula canariensis]]* – kanarianpiippo
* *[[nummipiippo|Luzula congesta]]* – nummipiippo
* *[[Luzula elegans]]* – vaskipiipponen (aiempi nimi *Ebingeria elegans* piipposten *Ebingeria* suvussa) 
* *[[toukopiippo|Luzula forsteri]]* – toukopiippo
* *[[keltapiippo|Luzula lutea]]* – keltapiippo
* *Luzula luzuloides* subsp. *rubella* – vaskivalkopiippo
* *[[lumipiippo|Luzula nivalis]]* – lumipiippo (syn. *Luzula arctica*)
* *[[purppurapiippo|Luzula purpureosplendens]]* – purppurapiippo
* *[[madeiranpiippo|Luzula seubertii]]* – madeiranpiippo
* *[[isopiippo|Luzula sylvatica]]* – isopiippo eli metsäpiippo
* *[[villapiippo|Luzula ulophylla]]* – villapiippo

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Funet: Piipot (''Luzula'')
* ITIS: ''Luzula'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Luzula'' 
* Flora of China: ''Luzula''
Abdelmalek Cherrad

**Abdelmalek Cherrad** (, s. 14. tammikuuta 1981 La Tronche, Ranska) on ranskalais-algerialainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Cherrad edustaa Portugalin pääsarjassa Marítimoa.

## Maajoukkueura
Cherrad pelasi Algerian maajoukkueessa yhteensä 18 ottelua ja onnistui maalinteossa seitsemän kertaa vuosien 2003–2007 aikana. Hän edusti maataan yksissä arvokisoissa vuoden 2004 Afrikan-mestaruuskisoissa, jossa Algeria selvisi puolivälieriin.

## Lähteet
* National Football Teams.com
Ikuiseen rauhaan

**Ikuiseen rauhaan. Valtio-oikeudellinen tutkielma** () on Immanuel Kantin teos, joka julkaistiin vuonna 1795. Siinä esitetään, kuinka yleismaailmallinen rauha konkreettisesti saavutetaan kansainvälisten sopimusten avulla. Jaakko Tuomikosken suomennos ilmestyi 1922 Kariston kustantamana.

## Tausta
Kant sai merkittäviä vaikutteita Ranskan vallankumouksesta ja sen ajan rauhanaatteen puolestapuhujilta. Hän kirjoitti tutkielman kesällä 1795, ja se ilmestyi saman vuoden syksyllä. Teoksen synnyn innoittajaksi arvellaan edellisenä keväänä Preussin ja Ranskan välillä solmittua Baselin rauhaa.

## Sisältö
Tutkielma on kirjoitettu rauhansopimuksen muotoon ”alustavine” ja ”lopullisine” määrityksineen. Alustavat määritykset käsittelevät käytännöllisiä kysymyksiä. Lopulliset määritykset ovat teoreettisempia. Näiden jälkeen tulee liiteosio, jossa pohditaan puhtaasti filosofiselta kannalta politiikan ja moraalin keskinäistä suhdetta. 

Teoksen ensimmäisessä osassa annetaan alustavat määritykset:
#”Rauhansopimukseksi älköön tunnustettako sellaista, joka on tehty salaisella tarkoituksella varata samalla aihe vastaiseen sotaan.”
#”Minkään valtion älköön sallittako perinnän nojalla, vaihtamalla, ostamalla tai lahjaksi hankkia omakseen toista omintakeista valtiota (pientä tai suurta, mikä on tässä yhdentekevää).”
#”Vakituinen sotaväki (*miles perpetuus*) on aikaa myöten kokonaan lakkautettava.”
#”Valtiovelkaa älköön tehkö valtion ulkoasioita silmällä pitäen.”
#”Mikään valtio älköön sekaantuko väkivaltaisesti toisen valtion hallitusmuoto- ja hallitusasioihin.”
#”Käydessään sotaa toisen valtion kanssa älköön mikään valtio antautuko sellaisiin vihollisuuksiin, joista on välttämättömänä seurauksena, että keskinäinen luottamus tulevana rauhan aikana käy mahdottomaksi. Semmoisia ovat salamurhaajain (*percussores*) ja myrkynsekottajain (*venefici*) käyttäminen, antautumissopimuksen rikkominen, maanpetoksen (*perduellio*) järjestäminen siinä valtiossa, jota vastaan soditaan, ym.”

Toisessa osassa annetaan lopulliset määritykset valtioiden välistä ikuista rauhaa varten:
#”Valtiojärjestys olkoon jokaisessa valtiossa tasavaltainen.”
#”Kansainoikeus perustukoon vapaiden valtioiden valtioliittojärjestelmään.”
#”Maailmankansalaisoikeus olkoon rajoitettu yleiseen vierasystävyyden vaatimuksiin.”

## Vastaanotto
Tutkielma herätti ilmestyttyään paljon huomiota Kantin kotimaassa ja varsinkin vallankumouksellisessa Ranskassa, jossa teos herätti laajempaakin tutustumista Kantin filosofiaan. Paitsi ranskaksi, tutkielma ilmestyi myös tanskaksi ja englanniksi, mutta se kuitenkin unohdettiin pian. Siihen olivat osaltaan syynä Napoleonin sodat ja maailmankatsomuksessa tapahtunut suunnanmuutos – käänne valistuksen aatteista romantiikkaan ja maailmankansalaisuudesta isänmaallisuuteen. Kantin ehdottaman kansainliiton vastineeksi tuli Pyhä allianssi.

## Lähteet
* Jaakko Tuomikosken esipuhe teoksessa 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* Kant, Immanuel: Ikuiseen rauhaan. Otteita . Suom. Markku Koivusalo
Naserdine Kraouche

**Naserdine Kraouche** (s. 27. elokuuta 1979 Thionville, Ranska) on ranskalais-algerialainen entinen jalkapalloilija. Keskikentällä pelannut Kraouche pelasi suurimman osan urastaan Belgiassa. Hän lopetti uransa 28-vuotiaana Saksassa Koblenzissa.

## Maajoukkueura
Kraouche edusti Algerian maajoukkuetta vuosina 1999–2005 pelaten 36 ottelua, joissa syntyi kolme maalia. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa 6. kesäkuuta 1999 Tunisiaa vastaan.

Kraouche oli mukana vuosien 2000, 2002 ja 2004 Afrikan kisoissa.

## Lähteet
* National Football Teams 

### Viitteet
Rodanovon kulttuuri

**Rodanovon kulttuuri** () on komipermjakkien esi-isien 900–1400-luvuilla luoma arkeologinen kulttuuri. Se nimitys perustuu Kama-joen rannalla Permin Komin Jusvan piirin Gorodištšen kylän lähellä sijaitsevaan Rodanovon muinaislinnaan.
Rodanovon kulttuurin löytöpaikat sijaitsevat Kaman yläjuoksun ja sen sivujokien varsilla Tšusovskoje-järveltä pohjoisessa Tšusovaja-joelle etelässä. Samalla alueella on sijainnut historiallinen Suur-Perm. Edeltävän vaiheen muodostaa Lomovatovon kulttuuri.

Tutkitut löytöpaikat käsittävät vallien ja puuaitojen suojaamia muinaislinnoja ja linnoittamattomia asutuksia. Muinaislinnat sijaitsevat jokien muodostamilla niemillä ja asuinpaikat niiden lähistössä jokien varsilla. Asutusten lähellä on hauta- ja kulttipaikkoja.

Tärkeimmät elinkeinot olivat maanviljely ja karjanhoito, joiden ohella harjoitettiin turkismetsästystä ja kalastusta. Käsityöammatteja olivat korkealle kehittynyt metallin käsittely ja korujen valmistus. 1000-luvulla alettiin harjoittaa suolankeittoa.

Väestö kävi vaihtokauppaa komisyrjäänien, udmurttien, ugrien ja baškiirien esi-isien kanssa. Myös Volgan bolgaarit perustivat seudulle kauppa-asemia. 1000–1200-luvuilla pohjoisesta saapui slaaveja, jotka toisinaan asettuivat samoihin kyliin komipermjakkien kanssa. Venäläisten mukana alueelle levisi kristinusko hautausmenoineen.

## Lähteet
Fabio Fognini

**Fabio Fognini** (s. 24. toukokuuta 1987 Sanremo) on italialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut miesten maailmanlistalla kaksinpelissä sijalla 10 ja voittanut yhdeksän ATP-turnausta. Nelinpelissä hän on voittanut viisi ATP-turnausta, joista kolme Simone Bolellin kanssa mukaan lukien vuoden 2015 Australian avoimet.

ATP-haastajaturnausten finaaliin Fognini on päässyt kolme kertaa. Vuonna 2007 Rogers Masters-turnauksessa Montrealissa hän voitti toisella kierroksella Andy Murrayn luvuin 6–2, 6–2, mutta hävisi kolmannella kierroksella Roger Federerille luvuin 1–6, 1–6. Fognini pääsi ensimmäisen kerran maailmanlistalla sadan joukkoon 19. marraskuuta 2007 sijoituttuaan sijalle 94. Merkittävä etappi Fogninin uralla oli voitto 13:nneksi sijoitetusta Gaël Monfilsista Ranskan avoimissa 2010, kun hän voitti luvuin 2–6, 4–6, 7–5, 6–4, 9–7.

Ranskan avoimissa 2011 Fognini selviytyi puolivälieriin, ensimmäisenä italialaisena miespelaajana 16 vuoteen. Puolivälieräpaikan hän saavutti voittamalla neljännellä kierroksella Albert Montañésin yli neljä tuntia kestäneessä ottelussa luvuin 4–6, 6–4, 3–6, 6–3, 11–9. Fognini ei kuitenkaan pystynyt pelaamaan puolivälieräpeliään Novak Đokovićia vastaan, vaan hän joutui vetäytymään kipeytyneen jalan takia.

2014 huhtikuussa Fabio Fognini otti ensimmäisen voiton top-10 pelaajasta, Andy Murraysta eräluvuin 6–3, 6–3, 6–4.  Vuonna 2014 Fognini myös kohosi uransa tähän asti korkeimpaan ranking sijoitukseen 13. 

Kausi 2015 lähti Fogninin kannalta käyntiin murheellisesti, sillä hän hävisi peräti 7 ottelua perätysten. Kaikki ottelut pelattiin kovilla kentillä. Nelinpelissä ottelut kuitenkin luistivat mallikkaasti. Italialaisen maanmiehensä Simone Bolellin kanssa he voittivat Australian avointen mestaruuden 2015. Helmikuussa ATP-500 sarjan turnauksessa Rio De Janeirossa Fabio Fognini eteni finaaliin asti kukistaen mm. espanjalaisen moninkertaisen Grand Slam voittajan, Rafael Nadalin eräluvuin 1–6, 6–2, 7–5. Finaalissa toinen espanjalainen, David Ferrer osoittautui kuitenkin paremmaksi eräluvuin 6–2, 6–3. Barcelonan ATP-turnauksessa Fognini voitti Nadalin toistamiseen 3. kierroksella erin 6–4, 7–6. Puolivälierissä Pablo Andujar-Alba oli kuitenkin vahvempi eräluvuin 6–1, 6–3.

Fognini tunnetaan tenniskenttien tuittupäänä ja aika ajoin hän menettää täysin malttinsa peliin.

Fognini meni naimisiin tennispelaaja Flavia Pennettan kanssa kesäkuussa 2016.

## Lähteet
*Fabio Fognini ATP:n sivuilla
### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Fabio Fogninin kotisivut
1918 – mies ja hänen omatuntonsa

**1918 – mies ja hänen omatuntonsa** on vuonna 1957 ensi-iltansa saanut suomalainen elokuva, jonka on ohjannut Toivo Särkkä. Elokuva perustuu Jarl Hemmerin näytelmään *Gehenna och ljusstrålen* (1928), jonka pohjalta Hemmer kirjoitti romaanin *En man och hans samvete* (1931). Käsikirjoituksen teki entinen IKL-aktiivi Ilmari Unho, joskin hänen nimensä jäi pois, kuten salainen sopimus edellytti.

Ture Ara sai roolisuorituksestaan vuoden 1957 parhaan miessivuosan Jussi-palkinnon.

## Juoni
Elokuva sijoittuu Suomen sisällissotaan. Papin virkansa menettänyt Samuel Bro (Åke Lindman) kohtaa uuden ristiriidan tavatessaan kaupunkiin ilotytöksi tulleen Essin (Anneli Sauli). Bro koittaa pelastaa tytön ottamalla tämän luokseen asumaan. Hänen omatuntonsa ei anna rauhaa, himot nuoreen tyttöön kasvavat ja johtavat lankeamiseen, ja hän pyytää Essiä odottamaan parempaa elämää ja avioliittoa kanssaan. Essi päätyy vankilaan ja Samuel papiksi Suomenlinnan vankileirille. 

Samuelin pappisystävä joutuu ristiriitaan kutsumuksensa kanssa saarnatessaan teloitettaville punavangeille ja poistuu lopulta leiriltä. Samuel tekeytyy punavangiksi päästäkseen lähelle vankeja ja menee lopulta ammuttavaksi toisen vangin puolesta.

## Lähteet
Tšaturanga

**Tšaturanga** (sanskritiksi चतुरङ्ग) on vanha intialainen lautapeli, joka tunnetaan mm. shakin, shōgin ja xiangqin esi-isänä. *Tšaturanga*-nimeä on käytetty myös muinaisen Intian armeijasta.

## Historia

Peli kehitettiin Gupta-valtakunnassa 600-luvulla. Tšaturangaa pelattiin kahdeksan kertaa kahdeksan -kokoisella *Ashtāpada*-nimisellä pelilaudalla, johon ei ollut merkitty erikseen tummia ja vaaleita ruutuja. *Ashtāpada*ssa on vanhoja merkintöjä, joita nykyään ei tunneta. 

## Pelin kulku

Tšaturanga on nelinpeli, jossa jokaisella pelaajalla on kahdeksan nappulaa. Pelin kulkuun vaikuttaa noppa, jonka avulla ratkeaa mitä nappuloita pelaajalla on lupa siirtää.

### Pelinappulat

 

* **Raja**: voi liikkua yhden ruudun mihin suuntaan tahansa
* **Senapati**: voi liikkua yhden ruudun viistoon
* **Ratha**: voi liikkua pysty- tai vaakasuuntaan eteen- tai taaksepäin niin monta ruutua kuin haluaa
* **Gaja**: vanhassa kirjallisuudessa kuvataan kolme eri liikkumisvaihtoehtoa:
# kaksi ruutua vinottain mihin suuntaan tahansa, hyppää yli yhden ruudun
# yksi ruutu eteenpäin tai viistoon
# kuten *Ratha* 
* **Asva**: voi liikkua yhden askeleen eteenpäin, taaksepäin tai sivulle ja sen jälkeen yhden viistoon
* **Sippoy**: voi liikkua yhden askeleen eteenpäin

## Lähteet
Keskusautohalli

**Keskusautohalli** on suomalainen autoliikeketju, jonka toimipaikka on Turku. Se on Suomen vanhin ja maailman toiseksi vanhin Volvo-jälleenmyyjä.  Se on myös maailman ensimmäinen Volvo-edustaja Ruotsin ulkopuolella.

## Historia
Ensimmäinen Suomeen ostettu Volvo oli Volvo PV4 vuosimallia 1928, jonka Keskusautohalli osti solmiessaan Volvon kanssa jälleenmyyntisopimuksen. Keskusautohalli sai merkittävän tukijalan syksyllä 1932, kun siitä tuli Volvon linja- ja kuorma-autojen jälleenmyyjä koko Suomeen. Volvo oli tuolloin ostetuin linja-auto Suomessa. Vuonna 1938 yritys aloitti Fiatin maahantuojana ja myi samalla pienen määrän Hudsoneita. Autojen lisäksi myynnissä oli muun muassa moottoripyöriä (BSA, Rudge). Kesällä 1949 Keskusautohalli alkoi tuoda maahan Simca-merkkistä henkilöautoa, jonka kauppa päättyi, kun Simca päätyi osaksi Chrysler-konsernia. Vuonna 1952 Keskusautohallin omistajat perustivat Helsinkiin Finla Oy:n, jolle Fiatin maahantuonti siirtyi. Vuonna 1962 Fiatin maahantuonti siirtyi Hankkija Oy:n tytäryhtiö Autonovo Oy:lle.

Keskusautohalli teki autokauppaa Turussa Brahenkadulla aina vuodesta 1927 vuoteen 1982, jolloin henkilöautomyynti siirrettiin Turun Kuormakadulle raskaan kaluston yhteyteen, joka oli muuttanut tiloihin jo vuonna 1978. Tätä ennen Keskusautohalli oli aloittanut liiketoiminnan Salossa vuonna 1960. Vuonna 1987 Keskusautohalli laajensi toimintansa Forssaan, ja vuonna 1989 perustettiin Raisioon oma liike, koska yritys aloitti Renault -jälleenmyyjänä ja tätä varten tarvittiin oma liike. Kun Volvo lakkautti Rauman ja Porin Autokeskukset itsenäisinä yksikköinä vuonna 1993, ne yhdistettiin Keskusautohalliin ja Rauman liike jäi osaksi Keskusautohallia. Kuorma- ja linja-autojen myynti päättyi joulukuussa 1995. Rauman liike myytiin Palin Oy:lle vuonna 2012. Vuonna 2013 valmistui Turun Rieskalähteentielle uusi autotalo. Merkkien huoltotoiminnot sijaitsevat kaikki samassa kiinteistössä Turun Rieskalähteentiellä. Honda myynti avatiin Raisioon Vesilaitoksentielle vuonna 2019. Hondan huoltotoiminnot ovat muiden merkkien tapaan Turussa Rieskalähteentiellä.

## Hallinto
Keskusautohallin omistaa Heikki Hedman, josta tuli itsenäinen yrittäjä vuonna 2003. Sitä ennen hän oli ollut Keskusautohallin johdossa vuodesta 2000. Keskusautohalli työllistää noin 100 henkilöä.

Keskusautohalli edustaa vuonna 2022 Volvo-, Honda-, Opel-, Renault-, Dacia ja Nissan--merkkisiä henkilö- ja pakettiautoja. Yritys tarjoaa myös näiden merkkien sekä huolto- että varaosapalveluja.

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
* Kotisivut
Steve Cherundolo

**Steven Emil ”Steve” Cherundolo** (s. 19. helmikuuta 1979 Rockford, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Hän pelasi koko ammattilaisuransa puolustajana Hannover 96:ssa. Hän kuului myös Yhdysvaltain maajoukkueeseen.

## Seurajoukkueura

Cherundolo, jolla on sekä italialaisia että saksalaisia sukujuuria, pelasi yliopistojalkapalloa University of  Portlandin joukkueessa Pilotsissa vuosina 1997–1998. Hänet valittiin NCAA:n West Coast Conferencen vuoden tulokkaaksi ja kahdesti konferenssin tähdistöjoukkueeseen.

Tammikuussa 1999 Cherundolo siirtyi tuolloin 2. Bundesliigassa pelanneeseen saksalaiseen Hannover 96:een. Muun muassa polvivammat häiritsivät Cherundolon uraa, mutta hän kuului Hannoverin runkopelaajiin jo ensimmäisestä täydestä kaudestaan 1999–2000 lähtien. Kaudella 2001–2002, jonka päätteeksi Hannover nousi Bundesliigaan, Cherundolo pelasi 30 ottelussa. Cherundolon aikana Hannoverissa joukkue on sijoittunut Bundesliigassa parhaimmillaan kahdeksanneksi ja yltänyt kahdesti Saksan cupin puolivälieriin.

Cherundolo lopetti ammattilaisuransa vuonna 2014 polvivaivojen vuoksi.

## Maajoukkueura

Cherundolo edusti Yhdysvaltoja nuorten MM-kilpailuissa huhtikuussa 1999 ja debytoi Yhdysvaltain A-maajoukkueessa ottelussa Jamaikaa vastaan 8. syyskuuta 1999.

Cherundolo on kuulunut maajoukkueeseen vuoden 2003 Maanosaliittojen cupissa, vuosien 2005 ja 2009 Gold Cupissa sekä vuosien 2002, 2006 ja 2010 MM-kilpailuissa. Vuoden 2009 Gold Cupissa hän toimi joukkueen kapteenina. Loukkaantumiset ovat häirinneet myös Cherundolon maajoukkueuraa, sillä vuoden 2002 MM-kilpailuissa hän ei pelannut minuuttiakaan loukkaannuttuaan ennen Yhdysvaltain ensimmäistä ottelua ja vuoden 2005 Gold Cupissa, jossa Yhdysvallat voitti mestaruuden, hän loukkaantui puolivälierävaiheessa. Vuoden 2000 olympialaisiin ja vuoden 2009 Maanosaliittojen cupiin häntä ei voitu valita lopulta lainkaan loukkaantumisten vuoksi. Kaikkiaan hän pelasi 87 maaottelua ja teki niissä kaksi maalia.

Cherundolo on yksi harvoista Yhdysvaltain maajoukkuepelaajista, joka ei ole koskaan pelannut Major League Soccerissa.

## Saavutukset

* Gold Cupin mestaruus: 2005

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Steve Cherundolon esittely Hannover 96:n sivustolla  
* Steve Cherundolon esittely Yhdysvaltain jalkapalloliiton sivustolla
Smithsonian American Art Museum

**Smithsonian American Art Museum** on Yhdysvaltain pääkaupungissa Washingtonissa sijaitseva taidemuseo, jolla on runsaat kokoelmat yhdysvaltalaista taidetta.

Museo on osa Smithsonian-instituuttia. Kokoelmissa on muun muassa Nam June Paikin, Jenny Holzerin, David Hockneyn, Georgia O'Keeffen, John Singer Sargentin, Albert Bierstadtin, Edward Hopperin ja Winslow Homerin teoksia. 

Museolla on kaksi tilaa, Luce Foundation Center for American Art ja Lunder Conservation Center. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Smithsonian American Art Museum
*Museon blogi "Eye Level"
Djamel Belmadi

**Djamel Belmadi** (, s. 27. elokuuta 1979 Champigny-sur-Marne, Ranska) on ranskalais-algerialainen valmentaja ja entinen jalkapalloilija. Kesäkuusta 2025 lähtien hän on toiminut Al-Duhailin päävalmentajana.

## Seurajoukkueura
Keskikentällä pelannut Belmadi vietti uransa alkuvuodet Ranskassa. Sittemmin hän pelasi myös Espanjassa ja Englannissa edustettuaan Celta Vigoa, Manchester Citya ja Southamptonia. Hänet palkittiin vuonna 2001 ensimmäisen Algerian Kultaisen pallon voittajaksi.

### Maajoukkueura
Belmadi edusti Algerian maajoukkuetta vuosina 2000–2004 pelaten 20 ottelua, joissa syntyi viisi maalia. Hän pelasi yhdet arvokisat vuoden 2004 Afrikan kisoissa.

### Saavutukset
*DZFoot d'Or: 2000, 2001
*Algerian Kultainen pallo: 2001

## Valmennusura
Belmadi siirtyi valmentajaksi heinäkuussa 2010 Qatarin liigaan nousseen Lekhwiya FC:n riveihin. Belmadi teki seuran peräsimessä hyvää työtä luotsaamalla joukkueen Qatarin mestariksi kahdesti perättäin. Hän erosi tehtävistään kehnosti alkaneen kauden vuoksi lokakuussa 2012. Maaliskuussa 2014 hänestä tuli Qatarin A-maajoukkueen päävalmentaja. Belmadi johdatti Qatarin Gulf Cup of Nationsin mestariksi, mutta joukkueen putoaminen Aasian mestaruusturnauksesta 2015 jo lohkovaiheessa johti Belmadin potkuihin huhtikuun lopussa 2015. Kaudella 2016/18 Belmadi jatkoi menestyskulkuaan Lekhwiyan peräsimessä johdattamalla joukkueen liigamestaruuteen. Kauden jälkeen Lekhwiya ja El-Jaish fuusioituivat ja muodostivat uuden Al-Duhail Sports Clubin, jonka päävalmentajaksi Belmadi tuli. Hänen johdollaan Algeria voitti Afrikan-mestaruuden 2019. Belmadi jätti tehtävänsä Algerian maajoukkueen päävalmentajana tammikuussa 2024 Afrikan-mestaruuskilpailujen 2023 jälkeen, joissa Algeria jäi alkulohkonsa viimeiseksi.

Kesäkuussa 2025 Belmadi palasi Al-Duhailin päävalmentajaksi.

### Saavutukset
*Qatarin mestaruus: 2011, 2012, 2017, 2018
* Qatar Cup: 2018
* Emir of Qatar Cup: 2016, 2018
* Itä-Aasian mestaruus: 2014
* Gulf Cup of Nations: 2014
* Afrikan-mestaruus: 2019

## Lähteet
* National Football Teams 

### Viitteet
YETT-strategia

**Yhteiskunnan elintärkeiden toimintojen turvaamisen strategia** eli **YETT-strategia** on valtioneuvoston periaatepäätös, jonka mukaisesti ylläpidetään valtiollista itsenäisyyttä, yhteiskunnan turvallisuutta sekä väestön elinmahdollisuuksia kaikissa turvallisuustilanteissa. YETT-strategia konkretisoi turvallisuus- ja puolustuspoliittista selontekoa ja täydentää muita valtioneuvoston antamia turvallisuuden eri osa-alueita käsitteleviä ohjausasiakirjoja. YETT-strategialla toimeenpannaan kokonaismaanpuolustusta ja siinä nimetään sekä määritellään yhteiskunnan elintärkeät toiminnot, niiden tavoitetilat ja ministeriöille kuuluvat strategiset tehtävät.

## YETT:n osat
Yhteiskunnan elintärkeät toiminnot ovat:

*Valtion johtaminen
*Kansainvälinen toiminta
*Valtakunnan sotilaallinen puolustaminen
*Sisäisen turvallisuuden ylläpitäminen
*Talouden ja infrastruktuurin toimivuus
*Väestön toimeentuloturva ja toimintakyky
*Henkinen kriisinkestävyys

## Uhkamallit
YETT-strategiassa on kuvattu myös elintärkeitä toimintoja ja niiden jatkuvuutta vaarantavat uhkamallit.
Näitä ovat:

*Sähköisen infrastruktuurin häiriintyminen
*Väestön terveyden ja toimeentuloturvan vakava häiriintyminen
*Taloudellisen toimintakyvyn vakava häiriintyminen
*Suuronnettomuudet ja luonnon aiheuttamat onnettomuudet
*Ympäristöuhkat
*Terrorismi sekä järjestäytynyt ja muu vakava rikollisuus
*Väestöliikkeisiin liittyvät uhkat
*Poliittinen, taloudellinen ja sotilaallinen painostus
*Sotilaallisen voiman käyttö

Uhkamalleista huomataan, että valtiolliseen turvallisuuteen kohdistuu laaja-alaisia turvallisuusuhkia, joihin sisältyy muitakin kuin sotilaallisia ulottuvuuksia. Nämä laaja-alaiset turvallisuusuhkat ovat kytköksissä toisiinsa, vaikeasti ennustettavissa ja varoitusajaltaan lyhyitä. Siksi valtion keskeisenä tavoitteena tulee olla kyky vastata turvallisuuteen vaikuttaviin tapahtumiin ja niiden mahdollisiin ennusmerkkeihin riittävän ajoissa.

Yett-strategia päivitettiin vuoden 2010 aikana turvallisuus- ja puolustusasiain komitean koordinoimana.

## Katso myös
*Kokonaismaanpuolustus
*Kokonaisturvallisuus

## Lähteet
*

## Aiheesta muualla
*
Ludvig Gabriel Kiljander

**Ludvig Gabriel Kiljander** (sukunimi vuodesta 1906 *Kesäniemi*; 18. syyskuuta 1851 Kuopio – 30. heinäkuuta 1911 Ruovesi) oli suomalainen seminaarin lehtori ja oppikirjojen tekijä.

Kiljanderin vanhemmat olivat rovasti, tuomiokapitulin asessori Karl Mårten Kiljander ja Helena Sofia Frosterus. Hänen vanhempi veljensä oli näytelmäkirjailija ja postimestari Robert Kiljander. Ludvig Kiljander pääsi ylioppilaaksi Kuopion lukiosta 1872 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1876 ja maisteriksi 1877. Kiljander toimi Jyväskylän seminaarin luonnontieteen lehtorina 1882–1909.

Kiljander teki useita oppikirjoja ja lisäksi hän kirjoitti runoja.

Kiljander oli vuodesta 1877 lähtien naimisissa Alma Constance Bergholmin kanssa. Heillä oli viisi lasta, joista yksi oli voimistelunopettaja ja suomentaja Paavo Kesäniemi.

## Teoksia
* *Kansakoulun eläinoppi*. Gummerus 1893, 5. painos 1903
* *Kansakoulun kasvioppi*. Gummerus 1893,  4. painos 1900
* *Kansakoulun yleinen luonnonoppi*. Gummerus 1894, 4. painos 1900
* *Kansakoulun luonnonopillinen kuvasto*. Gummerus 1896
* *Kasvioppi kansakouluille : oppikirjakomitean suunnitelman mukaan*. Gummerus 1901, 2. painos 1903
* *Yleinen luonnonoppi kansakouluille : oppikirjakomitean suunnitelman mukaan*. Gummerus 1901, 2. painos 1904
* *Terveys- ja eläinoppi kansakouluille : oppikirjakomitean suunnitelman mukaan*. Gummerus 1902, 2. painos 1904
* *Käytännöllisiä neuvoja luonnontieteiden opettamiseen kansakouluissa*. Gummerus 1903
* *Kasvioppi : seminaareja ja tyttökouluja varten*. Otava 1904
* *Eläinoppi seminaareja ja tyttökouluja varten*. Otava 1905

## Suomennoksia
* L. Busemann :  *Kansantajuinen fysiikka, osat 1–8* ; mukailemalla saksasta suom. Ludvig Kiljander. Gummerus 1890–1892

## Lähteet
* 
* Anneli Kotisaari : Gabriel Petri Calajokius-Calamniuksen sukuselvitys, taulu 618
Luhtakannussinisiipi

**Luhtakannussinisiipi**, vanhemmassa kirjallisuudessa **ranskankannussinisiipi**, (*Cupido alcetas*) on pieni päiväperhonen, joka kuuluu sinisiipisten perhosten heimoon. Sen löysi Itävallasta Johann Centurius Hoffmannsegg vuonna 1804.

## Koko ja ulkonäkö
Luhtakannussinisiipi on pienikokoinen perhonen, jonka koiraiden siivet ovat kirkkaan siniset ja siiven ulkoreunassa on hyvin kapea musta reunus ja valkoiset siipiripset. Takasiiven yläpinnalla on usein tumma reunatäplä. Naaraiden siivet ovat tummanruskeat, mutta tyvestä sinihohtoiset. Siipien alapinnat ovat vaaleanharmaat, tyvestä sinihärmäiset. Takasiiven tyviosassa on pari mustaa, valkoreunaista täplää ja jokaisen siiven keskellä kaarimaisesti venynyt musta, valkoreunainen täplä. Sekä etu- että takasiiven poikki kulkee rivi mustia, valkoreunuksisia täpliä, jotka ovat usein hieman sameita ja takasiivessä on korkeintaan yksi oranssi reunatäplä, joka voi myös puuttua kokonaan. Molemmilla sukupuolilla on takasiiven ulkoreunassa pieni, ohut kannus. Siipiväli 28&ndash;31&nbsp;mm.

Varsin samannäköinen laji on kannussinisiipi (*Cupido argiades*).

## Levinneisyys ja lentoaika
Luhtakannussinisiipeä tavataan paikoittaisesti Etelä- ja Keski-Euroopassa sekä idässä Keski-Aasiaan saakka. Suomea lähimmät esiintymät ovat Venäjällä Laatokan itä- ja koillispuolella ja Venäjällä sitä tavataan Komin korkeudella saakka. Idässä levinneisyys ulottuu Altaille. Aikuiset yksilöt lentävät huhtikuusta syyskuuhun. Etelä-Euroopassa lajilla on kolme sukupolvea kesän aikana.

Suomessa luhtakannussinisiipi on tavattu yhden kerran heinäkuussa 1974 Imatralla. Laji tunnistettiin perhoskirjaan otetusta valokuvasta vasta vuonna 1996. Muista Pohjoismaista lajia ei ole tavattu.

## Elinympäristö ja elintavat
Laji viihtyy korkeaa heinää kasvavilla niityillä ja ojanpientareilla. Alpeilla laji elää 1 000 metrin korkeuteen saakka. Perhoset viettävät paljon aikaa istuen kasveilla. Välillä ne lentävät lyhyitä tai pitempiä pyrähdyksiä nopeasti lähellä maanpintaa, mikä tekee lajista vaikeasti havaittavan.

Toukka on myrmekofiili ja vaatii elinympäristössään esiintyvän *[[Formica]]*-suvun muurahaisia. Muurahaiset suojelevat makeaa eritettä tuottavaa perhostoukkaa.

## Ravintokasvi
Toukan ravintokasveja ovat hernekasvit, erityisesti hiirenvirna (*Vicia cracca*), mutta myös kirjonivelvirna (*Securigera varia*) ja rohtovuohenherne (*Galega officinalis*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Perhoset: Luhtakannussinisiipi
* Pyrgus.de 
* Bestimmungshilfe des Lepiforums  
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa
Lauttasaaren Suomalainen Shakkikerho

**Lauttasaaren Suomalainen Shakkikerho** (LauttSSK) on helsinkiläinen shakkiseura, joka syntyi, kun Lauttasaaren Shakkikerho ja Suomalainen Shakkikerho yhdistyivät 2017.

Seura järjestää säännöllisen peli-illan lisäksi shakkikilpailuja ja shakkiopetusta kaikenikäisille. Seuran edustusjoukkueet pelaavat Suomen Shakkiliiton ja Helsingin Shakkiliiton järjestämissä joukkuekilpailuissa.

Seuran jäseniä ovat olleet muun muassa kirjeshakin maailmanmestari Pertti Lehikoinen ja shakkitehtävien joukkueratkaisemisen maailmanmestari Harri Hurme.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Shakkia Lauttasaaressa -blogi
Djamel Zidane

**Djamel Zidane** (, s. 28. huhtikuuta 1955 Alger) on algerialainen entinen jalkapalloilija. Keskikentällä ja hyökkääjänä pelannut Zidane vietti suurimman osan urastaan Belgiassa, jossa hän edusti muun muassa Waterscheita. Zidane pelasi kotimaansa ja Belgian lisäksi myös Ranskassa, Corbeil-Essonnessa ja Paizay Le Sec'ssä

## Maajoukkueura
Zidane edusti Algerian maajoukkuetta vuosina 1975–1988 pelaten 15 ottelua. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi 8. tammikuuta 1975 Albaniaa vastaan. Zidane pelasi muun muassa kahdet MM-kisat vuosina 1982 ja 1986.

## Lähteet
* National Football Teams