Paul Celan

**Paul Celan** (alk. **Paul Antschel** tai **Anczel**; 23. marraskuuta 1920 Cernăuţi, Romania – huhtikuu 1970 Pariisi, Ranska) oli saksankielinen runoilija.

## Ura
Celan syntyi juutalaisperheeseen Bukovinan Cernăuţissa Romaniassa (nyk. Tšernivtsi, Ukraina, saks. Czernowitz). Toisen maailmansodan aikana hänen äitinsä ammuttiin ja hänen isänsä kuoli pilkkukuumeeseen vankileirillä. Celan itse joutui romanialaisille työleireille vuoteen 1944 asti. Celan on merkittävimpiä toisen maailmansodan jälkeisiä saksankielisiä runoilijoita.

Sodan jälkeen Celan muutti Unkarin ja Itävallan kautta Ranskaan ja sai maan kansalaisuuden 1955. Hän työskenteli saksan kielen ja kirjallisuuden opettajana École normale supérieuressä ja kääntäjänä kaikkiaan seitsemästä kielestä ja teki merkittävän uran saksankielisenä runoilijana. Celanin soinnikkaan melodinen runous muuttui vanhemmiten yhä vaikeaselkoisemmaksi, vaikka se toisaalta selvästi heijasti hänen elämänvaiheitaan. Hän uskoi, että hyvä runous pyrkii hiljaiseen kielenkäyttöön, mikä myöhemmin johti hänet epäilemään kielen mahdollisuuksia ilmaisukeinona. 

Celan joutui runoilija Yvan Gollin plagiaattisyytöksien kohteeksi, ja nuoruudesta lähtöisin olleiden juutalaisuuteen liittyvien traumojen ohella tämä sai hänet eristäytymään ja masentumaan, ja hän hukuttautui 49-vuotiaana Seineen.

Ingeborg Bachmannin ja Celanin 2009 julkaistu kirjeenvaihto *Herzzeit* vuosilta 1948–1961 on herättänyt merkittävää huomiota, sillä se on paljastanut heidän suhteensa paljon tiiviimmäksi kuin aiemmin oli tiedetty. Kriitikkojen silmätikkuina olleet molemmat kirjailijat ovat vasta kuolemansa jälkeen saaneet ansaitsemaansa arvostusta, ja heitä pidetään nykyisin kirjallisen modernismin tienviitoittajina. 

Celanin tunnettuja teoksia ovat runokokoelmat *Sprachgitter* (1959), *Die Niemandsrose* (1963), *Lichtzwang* (1970) ja *Zeitgehöft* (1976) sekä runo ”Kuolemanfuuga”. Suomeksi on julkaistu yksittäisiä runoja, Jukka Koskelaisen kääntämä runovalikoima *[[Niin kuin kivelle puhutaan]]* (1993), Jyrki Kiiskisen suomentama kertomus "Keskustelu vuorella" (2017, "Gespräch im Gebirg", 1959), sekä Riikka Uhligin suomennos *Lumen ääni* (2021) Celanin viimeisestä painovalmiiksi saattamasta, mutta postuumisti julkaistusta kokoelmasta *Schneepart* (1971).

## Palkinnot ja tunnustukset
* Förderpreis des Kulturkreises der deutschen Wirtschaft im Bundesverband der Deutschen Industrie 1957
* Bremer Literaturpreis 1958
* Georg Büchner -palkinto 1960
* Großer Kunstpreis des Landes Nordrhein-Westfalen 1964

## Suomennetut teokset
* 
* *Lumen ääni.* (Schneepart). Suomentanut Riikka Johanna Uhlig. Parkko, 2021. 

;Runot

* "Keskustelu vuorella" ("Gespräch im Gebirg"). Suomentanut Jyrki Kiiskinen. *Parnasso* 2/2017, s. 40–42
;Meridiaani-palkintopuhe teoksessa
* *Oi runous. Romantiikan ja modernismin runouskäsityksiä*, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 2000 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

 
* Luettelo Paul Celanin suomennetuista runoista,  Lahden kaupunginkirjaston runotietokannassa
* Liukkonen, Petri: Paul Celan. Authors' Calendar
* Salminen, Antti: Mahdottoman rajoilla. Pro gradu Paul Celanin runoudesta, Tampereen yliopisto 2006
* Pajari Räsänen, *Counter-figures. An Essay on Antimetaphoric Resistance: Paul Celan’s Poetry and Poetics at the Limits of Figurality*, väitöskirja, Helsingin yliopisto 2007 Verkossa
* Pajari Räsänen, “Undecidably Equivocal”. On “Todtnauberg” and Forgiveness (Celanin ja Heideggerin tapaamisesta Freiburgissa)