open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Guano Apes

**Guano Apes** on saksalainen vaihtoehtorock-yhtye. Guano Apes on aikansa menestyneimpiä saksalaisia yhtyeitä.

## Historia
Kitaristi Henning Rümenapp, basisti Stefan Ude ja rumpali Dennis Poschwatta perustivat Guano Apesin Göttingenissä vuonna 1990. Laulaja Sandra Nasić liittyi yhtyeeseen vuonna 1994. Yhtye julkaisi vuonna 1996 ensimmäisen singlensä *Open Your Eyesin*. Sitä seurasi vuonna 1997 ensimmäisen albumin *Proud Like a Godin* julkaisu. Yhtye julkaisi vuosina 2000 ja 2003 kaksi listojen kärkeen päässyttä albumia, *Don’t Give Me Namesin* ja *Walking on a Thin Linen*. Yhtye hajosi kokoelmalevy *Planet of the Apesin* (2004) julkaisun ja viimeisen kiertueen jälkeen helmikuussa 2005.

Guano Apes palasi yhteen vuonna 2009 kesäkiertueen myötä.

## Jäsenet
*Sandra Nasić - laulu
*Henning Rümenapp - kitara
*Stefan Ude - basso
*Dennis Poschwatta - rummut

## Diskografia

### Albumit
* 
* 
* 
* 
* 

### Live-albumit
**Guano Apes - Live* (live, 2003)

### Kokoelma-albumit
**Planet of the Apes* (kokoelma, 2004)
**The lost (T)apes* (2006)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut
Patricia Seppälä

**Patricia Maria Katie Seppälä** (o.s. **Erkko**, 1945–1951 **Langenskiöld**; 30. kesäkuuta 1924 Helsinki – 3. tammikuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen kuvajournalismin uranuurtaja.

Seppälä valmistui ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta. Uransa alkuvuosina hän toimi Sanoma Osakeyhtiön ja *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* palveluksessa eri tehtävissä, ja vuosina 1951–1952 hän oli Helsingin olympialaisten lehdistökeskuksen lehdistösihteeri.

Seppälä siirtyi vuonna 1952 Lehtikuva Oy:n palvelukseen ja ulkomailla viettämiänsä vuosia 1956–1972 lukuun ottamatta pysyi yhtiön palveluksessa vuoteen 1989 asti. Hän asui suurlähettiläsmiehensä Rafael Seppälän mukana Pariisissa ja Yhdysvalloissa, mutta toimi samaan aikaan Lehtikuvan hallituksessa. Lisäksi Seppälä oli Sanoma Osakeyhtiön hallituksessa 1951–1994.

Lehtikuvan hallituksen puheenjohtajana Seppälä toimi 1966–1977, ja toimitusjohtajaksi hän nousi vuonna 1977. Seppälä oli toimitusjohtajana eläköitymiseensä 1989 asti.

Seppälä vaikutti kansainvälisestikin, sillä hän johti Euroopan kuvatoimistojen liittoa vuosina 1977–1983, ja oli liiton kordinaattorina talviolympialaisissa 1980 sekä kesäolympialaisissa 1980 ja 1984. Hän oli 1982 ja 1983 World Press Photo -kilpailun päätuomari ja useita vuosia sen hallituksen neuvonantajana. Seppälä oli myös perustamassa Suomen Ateenan-instituuttia.

Seppälälle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 2000.

Seppälän perustama säätiö Patricia Seppälän säätiö myöntää apurahoja ja joka toinen vuosi kuvajournalismin palkinnon.

## Suku
Seppälän isä oli sanomalehtimies Eljas Erkko, Aatos Erkko oli hänen veljensä. Ensimmäisen avioliittonsa Seppälä solmi vuonna 1945 vapaaherra Lars Langenskiöldin kanssa. Avioliitto päättyi eroon vuonna 1951. Tästä avioliitosta hänellä on poika, Robin Langenskiöld. Seppälä oli myöhemmin naimisissa suurlähettiläs Rafael Seppälän kanssa. Vuodet 1956–1972 Seppälä vietti suurlähettilään puolisona Washingtonissa ja Pariisissa. Avioliitosta syntyi tytär Rafaela Seppälä.

## Lähteet
Riianlahti

**Riianlahti** (,  tai *Riia laht*,  ) on lahti Itämerellä, Viron ja Latvian välissä. Riianlahti voi viitata myös Riianlahden pääallasta laajempaan Itämeren merialuejaon mukaiseen alueeseen, jolloin osaksi Riianlahtea luetaan myös Väinämeri Saarenmaan ja Hiidenmaan ja Viron mantereen välissä. 

Tärkeimmät Riianlahden rannalla sijaitsevat kaupungit ovat Latvian Riika ja Jūrmala sekä Viron Pärnu ja Kuressaare.

## Merialueen laajuus
Riianlahti rajoittuu etelässä ja idässä Latvian ja Viron mantereeseen. Kansainvälinen hydrografinen järjestö (IHO) määritteli vuoden 1953 julkaisussaan Riianlahden merialueen käsittämään Riianlahden pääaltaan sekä Saarenmaan ja Hiidenmaan itäpuoliset sisämeret. Tämän rajauksen mukaan alue kattaa noin 2&nbsp;200 neliökilometrin laajuisen Väinämeren kokonaisuudessaan ja merialueen pohjoisraja yltää Väinämerta pohjoisemmaksikin. IHO määrittelee Riianlahden länsi- ja pohjoisrajan seuraavasti (alkujaan englanniksi): Latvian Lyser Ott (57°&nbsp;34'&nbsp;N) – Saarenmaan eteläisin ääripää (Sõrvenniemi) – Saarenmaan läpi Pammanaan (22°&nbsp;34'&nbsp;E) – (Soelansalmen kautta) Hiidenmaan eteläisimpään pisteeseen (Emmaste) – Hiidenmaan saaren läpi Tahkunanniemen pohjoispäähän – (itään) Viron mantereen Spithamniin (Põõsaspea). 

Riianlahden pääaltaan tarkasteluun keskittyvän kirjan luku toteaa Riianlahden rajoittuvan pohjoisessa Saarenmaan ja Muhun saariin. Lahti liittyy lännessä Itämeren pääaltaaseen Irbensalmen kautta ja pohjoisessa Väinämereen Muhun itä- ja länsipuolisten salmien (Suur väin ja Väike väin) välityksellä.

## Hydrologia
Riianlahden pääaltaan pinta-ala on 16&nbsp;330&nbsp;km², vesitilavuus 424&nbsp;km³, keskisyvyys 27 metriä ja maksimisyvyys 60 metriä. Muutamat lähteet mainitsevat Riianlahden pinta-alaksi noin 18&nbsp;000&nbsp;km² ja suurimmaksi syvyydeksi 54 metriä.

Suurimmat lahteen Latvian kautta laskevat joet ovat Väinäjoki, Lielupe ja Gauja sekä Salatsijoki lähellä Viron rajaa. Väinämereen laskee Viron mantereelta Kasari jõgi ja Taebla jõgi, Pärnunlahteen laskee Paadrema jõgi, Audru jõgi, Pärnunjoki ja Ura jõgi, ja lahden itäosissa Virosta vielä Rannametsa jõgi, Häädemeeste jõgi ja lyhyt Lemmejõgi. Saarenmaalta laskee lahteen pieniä jokia kuten Maadevahe jõgi, Lõve jõgi Põduste jõgi ja Kärla jõgi.

Merialue jäätyy ainakin joltain osin vuosittain. Lauhoina talvina (kuten 1960/1961, 1988/1989) jäätyy vain kaistale lahden pohjoisrannikkoa Sorvenniemen ja Pärnunlahden välillä. Ankarina talvina, noin kuutena talvena kymmenestä, voi koko Riianlahti jäätyä.

## Saaret
Saarenmaan saari erottaa Riianlahden muusta Itämerestä. Keskellä lahtea sijaitseva Ruhnun saari kuuluu Virolle. Muita virolaisia saaria ovat esimerkiksi Pärnunlahden edustalla sijaitsevat Kihnu ja Manilaid, Saarenmaan etelärannikolla sijaitsevat Abruka ja Väkie-Tulpe. Saarenmaan itäpuolella Väinämeren alueella on vielä esimerkiksi Muhu, Kesselaid, Kõinastu laid, näiden pohjoispuolella merialueen rajasaaren Hiidenmaan edustalla Heinlaid, Kaevatsi laid ja Saarnakilaid ja toisena rajasaarena Vormsi.

## Lähteet
### Huomioita

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Robin Langenskiöld

**Lars Robin Eljas Langenskiöld** (s. 8. elokuuta 1946) on Sanoma Oyj:n merkittäviä osakkeenomistajia ja yrityksen entinen hallituksen jäsen. Koulutukseltaan Langenskiöld on diplomiekonomi. Sanoman lisäksi Langenskiöld vaikuttaa Helsingin Lauttasaaressa toimivan venesatamayritys Pencentra Oy:n hallituksessa.

Vapaaherra Robin Langenskiöld kuuluu Langenskiöldin aatelissukuun. Hän on Patricia Seppälän poika ja Aatos Erkon sisarenpoika.

## Lähteet
Inkontinenssi

**Inkontinenssilla** tarkoitetaan tahatonta, yleisesti virtsan, karkailua. Suomalaisista 25–69-vuotiaista naisista 19 prosenttia kärsii siitä, mutta vaiva ei ole täysin harvinainen miehilläkään.

Eräs inkontinenssin laji on kaksoisinkontinenssi, jossa virtsaamisen lisäksi henkilö on menettänyt ulostamisen kontrollin. Ulosteinkontinenssi on jossain määrin virtsankarkailua harvinaisempi vaiva.

## Tavallisimmat virtsainkontinenssityypit

* Ponnistus (stress) inkontinenssi: virtsa karkaa ponnistuksen yhteydessä, esim. aivastaessa, yskiessä, nauraessa, nostaessa tai juostessa.
* Pakko (urge) inkontinenssi: äkillinen voimakas virtsaamisen tarve, johon liittyy virtsan karkailua.
* Sekatyyppinen (mixed) inkontinenssi: sekä ponnistus- että pakkoinkontinenssin oireita
* Muita: ylivuotoinkontinenssi, neurogeeninen rakkovaiva.

## Syyt

Inkontinenssia voivat aiheuttaa esimerkiksi:
* raskaus, synnytys (lantionpohjan lihasten venyminen)
* vaihdevuosi-ikä (hormonituotannon väheneminen)
* ikääntymisestä johtuva lantionpohjan lihasten rappeutuminen
* toistuvat virtsatietulehdukset, pitkittynyt yskä, neurologiset sairaudet esim. MS, miehillä eturauhasen liikakasvu

## Hoito

Inkontinenssia hoidetaan muun muassa voimistelulla, EMG-palautekuntoutuksella, lääkehoidolla, sähköhoidolla ja tietyissä tapauksissa leikkauksella. Inkontinenssista kärsivät ihmiset käyttävät vaivan vaikeusasteen mukaan erilaisia inkontinenssisuojia, joista pienimmät muistuttavat lähinnä pikkuhousunsuojia. Myös miehille on kehitetty omia inkontinenssisuojia. Nykyaikaiset inkontinenssisuojat kevyistä tippasuojista teippivaippoihin ovat käyttäjälleen mukavia ja sivullisten silmiin huomaamattomia. Kertakäyttötuotteiden lisäksi saatavilla on myös pestäviä kestotuotteita eri asteisiin vaivoihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Terveyskirjasto.fi - Virtsankarkailu
*YTHS.fi - Virtsankarkailu naisilla
*Inkontinenssin hoito / Delipap Oy 
*FemiScan - Virtsankarkailun hoito EMG-biopalautteella 
*Tena - Virtsankarkailu eli inkontinenssi
*Suomi24 keskusteluryhmä inkontinenssista
Oleh Bloh’in

**Oleh Volodymyrovytš Bloh’in** (, s. 5. marraskuuta 1952 Kiova) on neuvostoliittolainen ja ukrainalainen jalkapallovalmentaja, poliitikko ja entinen hyökkääjä.

Neuvostoliiton maajoukkueessa Bloh’in pelasi 112 ottelua ja teki 42 maalia, mikä jäi historian kirjoihin Neuvostoliiton ennätykseksi.

Bloh’in on istunut myös Ukrainan parlamentissa sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmässä. Bloh’in oli aikaisemmin naimisissa rytmisen kilpavoimistelun maailmanmestarin Irina Derjuginan kanssa, mutta he erosivat 1990-luvun alusta. Bloh’inilla on Derjuginan kanssa yksi tytär.

## Ura

Bloh’in pelasi Kiovan Dynamossa 432 ottelua ja teki 211 maalia. Hän voitti Neuvostoliiton mestaruuden kahdeksan kertaa ja johdatti Dynamon lisäksi vuosina 1975 ja 1986 Cup-voittajien Cupin voittoon. Hän on myös ensimmäisiä ulkomaille siirtyneitä neuvostopelaajia solmittuaan vuonna 1988 sopimuksen itävaltalaisen Vorwaerts Steyrin kanssa. Hän pelasi lisäksi kreikkalaisessa Arisissa.

Bloh’in pelasi Neuvostoliiton maajoukkueessa 1982 ja 1986 MM-kisoissa. Lisäksi hän saavutti kaksi olympiapronssia (1972 ja 1976).

Vuonna 1975 Bloh’in valittiin Euroopan vuoden jalkapalloilijaksi.

Lopetettuaan peliuransa Bloh’in on toiminut valmentajana. Hän on valmentanut Kreikassa Olympiakosta, PAOKia ja Ionikosta. Vuoden 2003 loppupuolelta lähtien hän on valmentanut Ukrainan maajoukkuetta, joka selviytyi 2006 Saksan MM-kisoihin.
 Joulukuussa 2007 hän siirtyi FC Moskovan päävalmentajaksi.  Bloh’inin johdolla FC Moskova sijoittui Venäjän valioliigassa kaudella 2008 yhdeksänneksi. Tämä ei kuitenkaan tyydyttänyt seurajohtoa, joka erotti ukrainalaisen kauden jälkeen.  Potkujensa jälkeen Bloh’in kritisoi seuraa kovin sanoin ja katui tuloaan joukkueeseen. 

Huhtikuussa 2011 Bloh’in palasi valmennustehtäviin Ukrainan maajoukkuevalmentajana. Tarkoituksena on luotsata maata Puolassa ja Ukrainassa pelattavassa EM-lopputurnauksessa 2012.  Bloh’inin johdolla Ukraina ei kuitenkaan selvittänyt tietään jatkoon alkulohkosta kotikisoissaan.

Syyskuun lopussa 2012 Bloh’in palasi seurajoukkuevalmentajaksi, kun FK Dynamo Kiova palkkasi hänet erotetun Juri Sjominin seuraajaksi.  Kausi päättyi Dynamon osalta pettymykselliseen kolmanteen sijaan FK Šah’tar Donetskin ja FK Metalist Harkovan takana. Myös kausi 2013/14 sujui odotuksiin nähden heikosti, eikä Dynamo onnistunut vastaamaan mestaruustaistelussa Donetskin ja FK Dnipro Dnipropetrovskin vauhtiin. Lopulta Dynamo erotti Bloh’inin huhtikuun puolivälissä 2014 joukkueen hävittyä 0–2 Donetskille ja menetettyä mahdollisuutensa liigamestaruuteen. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Maailmojen sota (vuoden 2005 elokuva)

**Maailmojen sota** (*War of the Worlds*) on H. G. Wellsin romaaniin *[[Maailmojen sota]]* perustuva Steven Spielbergin ohjaama science fiction -elokuva. Elokuva sai ensi-iltansa vuonna 2005, jolloin myös kaksi muuta Wellsin romaanin filmatisointia julkaistiin. Spielbergin ohjaama versio on Josh Friedmanin ja David Koeppin käsikirjoittama. Sen pääosissa ovat muun muassa Tom Cruise, Dakota Fanning, Justin Chatwin ja Tim Robbins.

## Juoni

Elokuva kertoo avaruusolioiden invaasiosta Maahan sijoitettuna elokuvan ilmestymisajan mukaiseen nykyaikaan. Tarina kerrotaan Tom Cruisen esittämän yksinhuoltajaisän ja hänen lastensa (joita esittävät Fanning ja Chatwin) näkökulmasta.

## Palkinnot
### Oscarit
Elokuva oli kolmen Oscar-palkinnon ehdokkaana:
*Parhaat äänitehosteet
*Paras äänitys
*Parhaat erikoistehosteet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
War of the Servers , Machinima-tekniikalla tehty parodiaversio, joka on myös parodia Garry's Modin yhteisöistä.
Äideistä parhain (elokuva)

**Äideistä parhain** on Suomen vuoden 2006 Oscar-ehdokkaaksi valittu draamaelokuva, joka sai ensi-iltansa 30. syyskuuta 2005. Pääosia Klaus Härön ohjaamassa elokuvassa esittävät Topi Majaniemi, Marjaana Maijala, Esko Salminen, Aino-Maija Tikkanen, Michael Nyqvist sekä Maria Lundqvist.

## Taustaa
Elokuva *Äideistä parhain* pohjautuu Heikki Hietamiehen kirjoittamaan samannimiseen romaaniin *[[Äideistä parhain (romaani)|Äideistä parhain]]*. Elokuvan tarina sijoittuu talvi- ja jatkosodan aikoihin, jolloin Suomesta evakuoitiin Ruotsiin yli 70&nbsp;000 sotalasta.

Elokuva kertoo yhdeksänvuotiaan Eeron tarinan evakkolapsena Skånessa. Väliin leikataan aikuisen Eeron keskusteluja iäkkään äitinsä kanssa kipeistä sodanajan tapahtumista.

Elokuvaa kuvattiin syyskuusta joulukuuhun 2004. Välissä oli todennäköisesti kuvaustauko.

Elokuva on saanut maailmalla paljon kehuja, ja se on voittanut paljon kansainvälisiä elokuvapalkintoja. Härön filmistä on pidetty esimerkiksi Virossa, Ruotsissa, Egyptissä, Kanadassa, Italiassa ja Saksassa. Helmikuussa 2006 elokuva voitti kolme Jussi-patsasta.

## Juoni

Elokuva kertoo Eero Lahti -nimisen pojan (lapsena Topi Majaniemi, aikuisena Esko Salminen) tarinan. Eeron isän (Kari-Pekka Toivonen) kaaduttua jatkosodassa pojan äiti (Marjaana Maijala) vaipuu syvään masennukseen ja päättää lähettää pojan sotalapseksi Ruotsiin. Ruotsissa Eero sijoitetaan erääseen skånelaiseen perheeseen. Tarina kuvaa muun muassa Eeron hankaluuksia ylittää ruotsin kielimuuri sekä hänen uuden äitinsä Signen (Maria Lundqvist) tuntemaa mielipahaa, sillä kasvattiäiti olisi tahtonut perheeseen pojan sijasta tytön. Sen lisäksi Eero ikävöi kovasti takaisin biologisen äitinsä luokse ja pelkää jatkuvasti joutuvansa hylätyksi. Signe kuitenkin lopulta alkaa rakastamaan Eeroa, ja kun Eeron tuli aika palata Suomeen, ei hän enää pitänyt biologista äitiään omana äitinään.

## Jussi-palkinnot ja -ehdokkuudet
* Paras naispääosa (Maria Lundqvist)
* Paras kuvaus (Jarkko T. Laine)
* Paras lavastus (Cian Bornebusch)

Lisäksi ehdokkuudet seuraavissa kategorioissa: paras elokuva, paras miessivuosa (Michael Nyqvist) ja paras käsikirjoitus.

## Arvioita
*Kansan Uutisten* Viikkolehden Harri-Ilmari Moilanen arvioi vuoden 2009 televisioesityksen aikaan, että elokuva käsittelee kipeitä ihmissuhdeasioita. Härön viileä ohjaus ja epätasainen näyttelijätyöskentely eivät kuitenkaan täysin onnistu tihentämään tunneilmastoa: varsinainen huipentuma puuttuu. Asiaa ei Moilasen mielestä edesauta Tuomas Kantelisen raskassoutuisena vellova musiikki. Nykyhetkeä ja menneisyyttä filmi hänestä joka tapauksessa yhdistelee elävästi.

*Ilta-Sanomien* Timo Malmin (2011) mukaan Hietamiehen romaanin filmatisointi on koskettava, mutta samalla laskelmoivan ylitunteellinen. Jarkko T. Laine on tallentanut vaikuttavasti suomalaisesta maisemasta poikkeavat Skånen pellot ja merenrannat. Ohjaajan kosiskelutaipumusta korostaa Malmin mielestä Tuomas Kantelisen pahimmillaan Hollywood-sentimentaalinen musiikkimatto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Elokuvan kotisivut.
Elephant (elokuva)

**Elephant** on Gus Van Santin draamaelokuva vuodelta 2003. Elokuvan päähenkilöt Alex (Alex Frost) ja Eric (Eric Deulen) perustuvat Eric Harrisiin ja Dylan Kleboldiin, jotka ampuivat 12 luokkatoveriaan Columbinen High Schoolissa vuonna 1999.

Suuri osa elokuvasta on improvisoitua. Useimpia oppilaita esittävät tavalliset nuoret, joilla ei ollut aikaisempaa näyttelijäkokemusta. Nuorten näyttelemillä hahmoilla käytettiin heidän oikeita etunimiään.

Van Sant palkittiin elokuvasta Kultaisella palmulla ja parhaana ohjaajana Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 2003. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti noin 1 267 000 dollaria.

Vuonna 2006 Australiassa tehtiin *Elephantia* muistuttava elokuva *[[2:37]]*.

## Roolit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Andrew Manze

**Andrew Manze** (s. 14. tammikuuta 1965, Lontoo) on brittiläinen barokkimusiikkiin erikoistunut viulisti. Hän opiskeli Simon Standagen johdolla. Manze on toiminut vuodesta 2003 lähtien myös barokkiyhtye The English Concertin taiteellisena johtajana.  

## Lähteet
The English Concert

**The English Concert** on brittiläinen, lähinnä barokkimusiikkia esittävä yhtye, jonka cembalisti Trevor Pinnock perusti Lontoossa vuonna 1973. Yhtyettä johtaa nykyään cembalisti Harry Bicket. Yhtyeen kakkosviulun äänenjohtajana toimii suomalainen barokkiviulisti Tuomo Suni. 

## Aiheesta muualla
*Kotisivut
Djibo

**Djibo** on kaupunki Burkina Fasossa. Se sijaitsee 203 kilometriä Ouagadougousta pohjoiseen ja 65 kilometrin päässä Malin rajalta. Kaupunki perustettiin 1500-luvulla ja sen asukasluku vuonna 2006 oli  28&nbsp;990. Nykyään tärkein kaupunkia asuttava etninen ryhmä ovat kurumbat.

## Lähteet
Boggle

**Boggle** on nopeutta vaativa sanapeli, jota pelataan kynän, paperin, tiimalasin, boggle-laatikon ja kirjainnoppien avulla.

## Pelin kulku

Boggle-erä aloitetaan laittamalla kirjainnopat laatikkoon ja ravistamalla sitä. Laatikko on suunniteltu niin, että ravistuksen loputtua kirjainnopat tipahtavat niille varattuihin kuuteentoista koloseen muodostaen 4x4 neliön. Ravistuksen jälkeen laatikon kansi poistetaan ja tiimalasi käännetään ympäri. Nopat muodostavat Bogglekentän, josta pelaajat yrittävät löytää sanoja aloittamalla mielivaltaisesta nopasta ja siirtyen siitä johonkin viereiseen noppaan suoraan tai kulmittain. Samaa noppaa saa käyttää samassa sanassa vain kerran. Kun pelaaja huomaa sanan kentällä, merkitsee hän sen muistipaperiinsa. 

Yleensä noudatettu sääntö on, että sanojen on oltava suomen kielen perusmuodossa tai monikossa. Yhdyssanat hyväksytään. Nimiä tai lyhenteitä ei hyväksytä. Myöskään kaksikirjaimisista sanoista ei saa pisteitä. Vakavammissa peleissä kannattaa heti alussa määrittää jokin sanakirja, josta sanan on löydyttävä, jotta sen saa pisteyttää. 

Kun aika loppuu tiimalasista, ilmoittavat pelaajat löytämänsä sanat. Jos jokin sana esiintyy useammalla kuin yhdellä pelaajalla, ei siitä saa pisteitä sillä kierroksella. Pisteet määräytyvät sanojen kirjainten lukumäärien nojalla seuraavasti. 
* 3 tai 4 kirjainta: 1 piste.
* 5 kirjainta: 2 pistettä.
* 6 kirjainta: 3 pistettä.
* 7 kirjainta: 5 pistettä.
* 8 tai useampia kirjaimia: 11 pistettä.

Peli loppuu ennalta sovitun ravistusmäärän jälkeen tai kun joku pelaajista on saavuttanut ennalta sovitun pistemäärän, usein 100 pistettä.

## Välineistä

Tiimalasin hiekka valuu noin 2 min 40 s. Joidenkin lähteiden mukaan ajanoton pituuden tulisi olla 3 min.
Jos pelissä tulee BC kirjaimet samassa saa itse valita siihen haluamansa kirjaimen.
Noppien sivuilla on kirjaimet seuraavasti.

## Aiheesta muualla

* Bogglea netissä
* Boggle suomenkielisellä kirjainjakaumalla netissä 
* Boggleohjelma PC:lle
* Bogglen kaltainen peli PC:lle
Francesca Neri

**Francesca Neri** (s. 10. helmikuuta 1964 Trento Italia) on italialainen elokuvanäyttelijä. Hänen äitinsä on näyttelijä Rosalba Neri. Kotimaansa lisäksi hän on näytellyt Hollywood-elokuvissa, kuten *[[Hannibal (elokuva)|Hannibal]]* (2001) ja *[[Sivulliset uhrit]]* (2002).

## Aiheesta muualla
*
Tomas Brolin

**Tomas "Brolle" Brolin** (s. 29. marraskuuta 1969 Hudiksvall) on ruotsalainen entinen jalkapalloilija.

Brolin pelasi juniorina Näsvikens IK:ssa. Vuonna 1987  hän aloitti GIF Sundsvallissa ja siirtyi 1990 IFK Norrköpingiin ja samana vuonna Italian Serie A:han Parmaan. Samana vuonna hänet valittiin Ruotsissa vuoden jalkapalloilijaksi. Vuonna 1993 hän voitti Parman riveissä Cup-voittajien Cupin ja vuonna 1995 UEFA Cupin, mutta siirtyi samana vuonna Englantiin Leedsiin 4,5 miljoonan punnan siirtosummalla. Hän kuitenkin kärsi muun muassa ylipaino-ongelmista ja pelasi Leedsissä kahden kauden aikana vain 19 ottelua. Hän siirtyi lainasopimuksella FC Zürichiin ja myöhemmin Parmaan ennen palaamistaan Englantiin vuonna 1998, lontoolaiseen Crystal Palaceen. Samana vuonna hän pelasi vielä Hudiksvall ABK:ssa ennen lopettamistaan. 

Brolin oli Ruotsin maajoukkueen avainpelaajia vuoden 1992 EM-kisoissa sekä vuoden 1994 MM-kisoissa, jolloin joukkue saavutti pronssia. Kaikkiaan hän pelasi 47 maaottelua ja teki 26 maalia.

## Lähteet
Palkealan kirkko

**Palkealan kirkko** eli **Pyhän apostoli Andreaan ja pyhän apostoleinvertaisen Maria Magdalenan kirkko** oli Palkealan ortodoksisen seurakunnan pääkirkko Palkealan kylässä Raudun entisessä kunnassa luovutetussa Karjalassa. Kirkko oli olemassa vuodesta  1865  1940-luvulle.

Palkelan kirkko valmistui vuonna 1865 ja sen suunnitteli Karpov. Pietarin metropoliitta Isidor vihki kirkon 3. lokakuuta samana vuonna. Kirkon runko oli hirrestä, mutta sisältä se oli rapattu ja ulkopuolelta vuorattu laudoituksella. Kirkkoon mahtui noin 600 henkeä. Kirkon pääsisäänkäynnin yläpuolella olleessa kellotornissa oli viisi kelloa. Kirkkoa korjattiin vuosina 1896, 1926 ja 1939. 

Talvisodassa kirkko ei kärsinyt vahinkoja, mutta sodan jälkeen venäläiset ehtivät purkaa siitä sisustuksen, katon, ovet, ikkunat ja seinien yläosat ennen kuin Suomi valtasi alueen takaisin jatkosodan alussa  1941. Jatkosodan aikana kirkkoa ei korjattu. Sodan jälkeen venäläiset purkivat kirkon loppuun. Entiset Palkealan seurakuntalaiset pystyttivät kirkon paikalle muistomerkin vuonna 1993. Muistomerkki on tehty Mannerheim-linjan panssarivaunuestekivestä.

## Lähteet
* 
* 

## Aiheesta muualla
*
Lapsi (elokuva)

**Lapsi**  () on Jean-Pierre ja Luc Dardennen vuonna 2005 valmistunut belgialainen elokuva. 

*Lapsi* voitti arvostetun Kultainen palmu -palkinnon vuoden 2005 Cannesin elokuvajuhlilla, ja oli myös Belgian ehdokas parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi. Vuonna 2017 *[[The New York Times]]in* kriitikot arvioivat sen tämän vuosisadan 25 parhaan elokuvan joukkoon.

## Juoni
Elokuva kertoo avustuksilla ja näpistyksillä elävistä Brunosta ja Soniasta. 18-vuotias Sonia on juuri synnyttänyt parille lapsen, Jimmyn, mutta holtiton Bruno ei innostu isän roolista, vaan myy lapsen.

## Näyttelijät

Lähde: 

## Palkinnot
### Voitot
**[[Cannesin elokuvajuhlat]]:**
* Kultainen palmu (Jean-Pierre Dardenne ja Luc Dardenne)

### Ehdokkuudet
**[[Euroopan elokuvapalkinnot]]:**
* Paras elokuva
* Paras miesnäyttelijä (Jérémie Renier)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Anders Ångström (fyysikko)

**Anders Jonas Ångström** (13. elokuuta 1814 – 21. kesäkuuta 1874 Uppsala) oli ruotsalainen tähtitieteilijä ja fyysikko sekä yksi spektroskopian perustajista. Vuonna 1862 hän löysi spektroskooppisin menetelmin vetyä Auringosta. Vuonna 1867 Ångströmin julkaisema *Recherches sur le spectre solaire* on yksi alan perusteoksista. Hän toimi professorina Uppsalassa vuodesta 1858. Ångströmin mukaan on nimetty SI-järjestelmän ulkopuolinen pituuden mittayksikkö ångström.

## Elämä
Ångström valmistui vuonna 1839 Uppsalan yliopistosta ja samana vuonna hänestä tuli yliopiston fysiikan dosentti. Kolme vuotta myöhemmin hän siirtyi työskentelemään Tukholman observatorioon, jossa hän sai käytännön kokemusta tähtitieteellisestä työstä ja jo seuraavana vuonna hän johti Uppsalan tähtitieteellistä observatoriota. 

Kiinnostuttuaan maamagnetismista, hän teki useita havaintoja magneettisuuden intensiteettiä ja erantoa koskien eri puolilla Ruotsia. Ångström teki myös tutkimuksia ollessaan vuodet 1851–1853 maailmanympäripurjehduksella ruotsalaisella *Eugénie*-fregatilla.

Ångström seurasi Adolf Ferdinand Svanbergiä Uppsalan yliopiston fysiikan professorina. Ångström alkoi tutkia vuodesta 1861 eteenpäin spektroskopiaa ja mittasi vedyn neljän tunnetun spektriviivan tarkat aallonpituudet. Kaksi vuotta myöhemmin Ångström löysi ensimmäisenä Auringosta vetyä. Robert Thalénin ja Ångströmin vuonna 1868 laatima Auringon spektriviivojen luettelo, *Recherches sur le spectre solaire*, on spektroskopian perusteoksia. Luettelo sisältää tiedot yli 1200:sta spektriviivasta. Ångström huomasi metrin olevan liian suuri yksikkö ilmoittamaan spektriviivojen aallonpituuksia, joten hän päätti merkitä pituudet metrin kymmenesmiljardisosilla. Tätä mittayksikköä alettiin kutsua ångströmiksi. Ångström tutki ensimmäisenä myös revontulien spektriä vuonna 1867, ja löysi ominaisen kirkkaan viivan keltavihreällä alueella. Hän erehtyi kuitenkin luulemaan, että sama viiva olisi havaittavissa eläinratavalossa. 

Ångström kuoli vuonna 1874. Kompensaatiopyrheliometrin kehittäjä Knut Ångström oli hänen poikansa ja meteorologi Anders Ångström pojanpoikansa.
 
## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet
Adenosiinidifosfaatti

**ADP** eli **adenosiinidifosfaatti** on runsasenergiainen yhdiste, josta muodostuu adenosiinitrifosfaattia eli ATP:tä kun siihen lisätään entsymaattisesti fosfaattiryhmä.

Adenosiinidifosfaatin kemiallinen kaava on C10H15N5O10P2, moolimassa 427,201&nbsp;g/mol ja CAS-numero 58-64-0.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Terveysportti, metatesaurus: Adenosiinidifosfaatti
*PubChem: Adenosine Diphosphate 
*DrugBank: Adenosine-5'-Diphosphate 
*KEGG: Adenosine 5'-diphosphate
Gregorius XVI

**Paavi Gregorius XVI**, syntymänimeltään **Bartolomeo Alberto Mauro Cappellari** (18. syyskuuta 1765, Belluno – 1. kesäkuuta 1846, Rooma) toimi paavina vuosina 1831–1846.

Paavi Leo XII nimitti Cappellarin kardinaaliksi maaliskuussa 1825. 64 päivää kestänyt konklaavi valitsi hänet 2. helmikuuta 1831 yllättäen paavi Pius VIII:n seuraajaksi. Hän oli toistaiseksi viimeinen paavi, joka ei valituksi tullessaan ollut piispa.

Gregorius XVI vastusti kaikkia moderneja keksintöjä. Esimerkiksi hän kielsi rautatiet hallitsemillaan alueilla – hän kutsui niitä nimellä *chemins d'enfer ("paholaisen tiet")*; rautatie on ranskaksi *chemins de fer ("rautaiset tiet")*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Curtis Mayfield

**Curtis Lee Mayfield** (3. kesäkuuta 1942 Chicago, Illinois, Yhdysvallat – 26. joulukuuta 1999 Roswell, Georgia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen soul-, funk- ja R&B-laulaja, lauluntekijä ja kitaristi. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten soundtrack-levystään blaxploitaatio-elokuvaan *[[Superfly – alamaailman kuningas]]* (1972).

Vuonna 1958 Mayfield perusti The Impressions -yhtyeen yhdessä Jerry Butlerin, Sam Goodenin, Richard Brooksin ja Arthur Brooksin kanssa. Yhtye oli suosituimmillaan 1960-luvun puolivälissä. Mayfieldin yhtyeelle kirjoittamista hiteistä tunnetuin on vuoden 1965 ”People Get Ready”.

Vuonna 1970 Mayfield siirtyi soolouralle ja perusti Curtom Records -levy-yhtiön. Hänen soolouransa kaupallinen ja taiteellinen huippu oli vuoden 1972 albumi *[[Superfly (albumi)|Superfly]]*, josta tuli uuden yhteiskunnallisesti tiedostavan soul-musiikin tärkeimpiä teoksia yhdessä Marvin Gayen *[[What's Going On]]in* ja Stevie Wonderin *[[Innervisions]]in* kanssa. Albumi valittiin vuonna 2018 mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä. Se ja vuoden 1975 *There's No Place Like America Today* valittiin myös hakuteokseen *[[1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään]]*.

Mayfield vietti elämänsä viimeisen vuosikymmenen vaikeasti liikuntavammaisena; 13. elokuuta 1990 sattunut onnettomuus, jossa New Yorkin Wingate Fieldin esiintymislavan valolaitteet kaatuivat hänen päälleen konsertin alussa, johti välittömästi neliraajahalvaukseen. Hän voitti vuonna 1995 ”elinikäisten saavutusten” Grammyn, ja helmikuussa 1998 hänen oikea jalkansa amputoitiin diabeteksen johdosta. Hän tuli 15. maaliskuuta 1999 valituksi Rock and Roll Hall of Fameen, mutta terveysongelmat estivät häntä osallistumasta itse seremoniaan. Mayfield kuoli saman vuoden joulukuussa. 

## Diskografia
* *Curtis* (1970)
* *Curtis Live* (1971)
* *Roots* (1971)
* *Superfly* (1972)
* *Back to the World* (1973)
* *Curtis in Chicago* (1973)
* *Sweet Exorcist* (1974)
* *Got to Find a Way* (1974)
* *There's No Place Like America Today* (1975)
* *Give, Get, Take and Have* (1976)
* *Never Say You Can't Survive* (1977)
* *Do It All Night* (1978)
* *Heartbeat* (1979)
* *Something to Believe In* (1980)
* *Love is the Place* (1981)
* *Honesty* (1982)
* *We Come in Peace With a Message of Love* (1985)
* *Live in Europe* (1988)
* *Take It To the Streets* (1990)
* *New World Order* (1996)

## Lähteet
Processing

**Processing** on avoimen lähdekoodin ajatukseen perustuva ohjelmointikieli, joka on tarkoitettu etenkin elektronisen taiteen luomiseen. Se perustuu oliopohjaiseen Javaan.

Processingin kehittivät Casey Reas ja Benjamin Fry yhdysvaltalaisen MIT:n medialaboratoriossa.

Processingia käytetään etenkin ohjelmoinnin alkeiden opettamisessa. Visuaalisuutensa ja yksinkertaisuuteensa vuoksi se on saavuttanut nopeasti suosiota.

## Esimerkki
Tässä esimerkissä, Hei maailma -ohjelma, on yksinkertaisesti piirtää viiva:

```java
line(15, 25, 70, 90);
```

Seuraava koodi on parempi esimerkille.


```java
//Hello mouse.
void setup() {
       size(400, 400);
       stroke(255);
       background(192, 64, 0);
}

void draw() {
       line(150, 25, mouseX, mouseY);
}
```


## Aiheesta muualla

* Projektin kotisivut
* Processing-opas
Thornthwaiten ilmastoluokitus

**Thornthwaiten ilmastoluokitus** on vesitasapainoon ja sen vuosivaihteluihin  perustuva ilmastoluokitus. Muita vaikuttavia tekijöitä ovat sademäärä ja suurin mahdollinen haihtuminen **PET**, joka riippuu lämpötilasta. Thornthwaiten luokituksessa lasketaan kosteus ottaen huomioon haihtuminen, kosteuden vaihtelut, lämpötilaa kuvaava luku ja vuosittaisia lämpötilan vaihteluja kuvaava luku. Thornthwaiten luokitus on määriin perustuva (kvantitatiivinen) ilmastoluokitus. Thornthwaiten luokitusta, joka syntyi 1948 osin arvosteluna Köppenin luokitukselle, käytetään melko harvoin, sillä se on monimutkainen ja epähavainnollinen.
  
## Kosteus

Jos sataa tasaisesti ympäri vuoden ja sama määrä haihtuu, ei ole koskaan veden vajausta D tai ylimäärää s. Kuivan ilmaston s=0 ja d>0, ja kostean s>0 ja d=0.

Thornthwaiten kokonaiskosteusindeksi on:

MI = 100*(s-d) / PET

*A hyvin kostea 100 
*B4 kostea 80-100 
*B3 kostea 60-80 
*B2 kostea 40-60 
*B1 kostea 20-40 
*C2 alikostea 0-20 
*C1 alikuiva -33-0
*D puolikuiva -66-33 
*E kuiva -110-66
 
## Kausittainen kosteus

*Kuivuusindeksi DI=100*d/PET 
*Kosteusindeksi HI=100*s/PET. 

*A, B, C2  kosteat ilmastot 
*r Ei vajausta tai vain vähän 0-16,7 
*s Keskimääräinen vajaus kesällä 16,7-33,3 
*w Keskimääräinen vajaus talvella 16,7-33,3 
*s2 Voimakas vajaus kesällä 33,3 
*w2 Voimakas vajaus talvella 3,3 
      
*C, D, E kuivien ilmastojen kosteusindeksi 
*d ei ylimäärää tai vain vähän 0-10 
*s keskimääräinen ylimäärä talvella 10-20 
*w keskimääräinen ylimäärä kesällä 10-20 
*s2 voimakas ylimäärä talvella 20 
*w2 voimakas ylimäärä kesällä 20 

## Lämpötehokkuus

Lämpötehokkuus on suoraan teoreettinen haihtuminen eli PET.

*A’ > 1440 megaterminen 
*B’4 1440-997 mesoterminen IV
*B’3 997-855 mesoterminen  III
*B’2 855-712 mesoterminen II
*B’1 712-570 mesoterminen  I 
*C’2 570-427 mikroterminen  II
*C’1 427-285 mikroterminen I 
*D’ 285-142 tundra 
*E’  88,0 d’ 

## Katso myös

*Haihtuminen
*Ilmasto
*Köppenin ilmastoluokitus
Tuukka Tomperi

**Tuukka Tomperi** (s. 1971, Tampere) on suomalainen tutkija, toimittaja ja kirjoittaja. 

Tomperi on työskennellyt Tampereen yliopiston opettajankoulutuslaitoksen lehtorina ja tutkijana sekä kasvatustieteen laitoksen tutkijana ja assistenttina. Aikaisemmalla työurallaan hän työskenteli lukion ja aikuislukion opettajana filosofiassa, elämänkatsomustiedossa, psykologiassa ja yhteiskuntaopissa. Tomperi on kirjoittanut muun muassa kasvatusfilosofiaan, opettamiseen, opetussuunnitelmatutkimukseen ja koulutussosiologiaan, yhteiskunnalliseen kasvatukseen, elämänkatsomustietoon ja kriittiseen pedagogiikkaan sekä filosofian historiaan (renessanssi, Francis Bacon, David Hume, espanjalainen filosofia) ja kirjallisuuden filosofiaan liittyvistä kysymyksistä. Hän on toimittanut suomeksi brasilialaissyntyisen kasvatusfilosofi Paulo Freiren pääteoksen Sorrettujen pedagogiikka.

Tomperi kuuluu filosofisen aikakauslehden niin & näin perustajakuntaan ja on lehden toimituskunnan jäsen (toimitussihteeri 1996–2011). Lisäksi hän oli Osuuskunta Vastapainon hallituksen puheenjohtaja (2002–2009). Tomperi on filosofisen verkkoportaalin  päätoimittaja (vuodesta 2006).

## Teokset

**Dialogi tiedosta ja maailmankuvista* (Titus Hjelmin ja Sebastian Slotten kanssa). Tammi, Helsinki 2002. (Ruotsiksi *Dialog. Kunskap och världsbild*, 2007.)
**Dialogi yksilöstä ja yhteisöistä* (Juhani Niemelän kanssa). Tammi, Helsinki 2004. (Ruotsiksi *Dialog. Individen och samhället*, 2007.)
**Dialogi tiedosta ja maailmankuvista* -- *opettajan aineisto: elämänkatsomustiedon didaktiikkaa*. Tammi, Helsinki 2003. 
**Dialogi yksilöstä ja yhteisöistä* -- *yhteiskunnallisen opetuksen aineisto*. Tammi, Helsinki 2005.
**Dialogin verkkosivut
**Kenen kasvatus.* Kriittinen pedagogiikka ja toisinkasvatuksen mahdollisuus. (Toim. Tomi Kiilakosken ja Marjo Vuorikosken kanssa). Vastapaino, Tampere 2005.
**Sokrates koulussa.* Itsenäisen ja yhteisöllisen ajattelun edistäminen opetuksessa. (Toim. Hannu Juuson kanssa). niin & näin, Tampere 2008.
*Miguel de Unamuno ja Traaginen elämäntunto. Jälkisanat teoksessaMiguel de Unamuno, *Traaginen elämäntunto*. Suom. Tapani Kilpeläinen. niin & näin, Tampere 2009.
**Ajattelen, siis olen: Opettajan opas.* Opettajan opas Yleisradion Ajattelen, siis olen -ohjelmasarjan koulukäyttöä varten. (Yhdessä Hannu Juuson kanssa.) Opas ja ohjelmasarja verkossa 
**[[Akateeminen kysymys]]?* Yliopistolain kritiikki ja kamppailu uudesta yliopistosta. (Toim.) Vastapaino, Tampere 2009. Kirjan verkkosivu
**Ajatellaan yhdessä! Taitavan ajattelun työkirja.* Käytännönläheistä filosofointia. (Beate Børresenin ja Bo Malmhesterin norjankielisestä käsikirjoituksesta suomeksi kääntänyt, muokannut ja täydentänyt.) niin & näin, Tampere 2011. Kirjan tiedot ja näytesivuja.
**Väittely opetusmenetelmänä. Kriittisen ajattelun, argumentaation ja retoriikan taidot käytännössä.* (Yhdessä Leena Kurjen kanssa.) niin & näin, Tampere 2011.
*

## Aiheesta muualla

Tuukka Tomperin kotisivu
Vakkilan tšasouna

**Profeetta Elian tšasouna** oli Palkealan ortodoksiseen seurakuntaan kuuluva tšasouna Vakkilan kylässä Raudun entisessä kunnassa luovutetussa Karjalassa.

Profeetta Elian tšasouna rakennettiin hirrestä vuonna 1901 Pyhän Synodin varoilla. Se oli pyhitetty profeetta Elian muistolle. Varsinaisen tšasounan pinta-ala oli 45 m² ja lisäksi siinä oli 10 m² avoeteinen. Tšasouna oli 3,4 metriä korkea ja siinä oli pärekatto. Profeetta Elian tšasounaan siirrettiin irtaimistoa vuonna  1929  lakkautetusta Petäjärvellä sijainneesta Apostolien Pietarin ja Paavalin tsasounasta. Tšasounaa korjattiin vuonna  1939. Talvisodan aikana tšasouna vaurioitui ja venäläiset ovat sen sittemmin hävittäneet. 

## Lähteet
* Koponen Paavo, Karjalan kirkkokummut. Tammi, Sulkava 1999. 
* Karjalan ja Petsamon ortodoksiset kirkot ja kirkkotaide, toimittanut Kristina Thomenius ja Minna Laukkanen. Etelä-Karjalan taidemuseon julkaisuja 18:1b, Jyväskylä 1997.
Reimarla

**Reimarla** () on osa-alue Pitäjänmäen kaupunginosassa Länsi-Helsingissä. Reimarlassa on pääosin 1940–1970-luvuilla rakennettuja kerrostaloja sekä pientaloja. Siellä asui noin viisi tuhatta asukasta vuonna 2024.
 
Alue rajoittuu etelässä vilkkaisiin Kaupin- ja Pitäjänmäentiehen, joiden toisella puolella on Pitäjänmäen yritysalue tai alueen länsipäässä Espoon Vermo. Lännessä raja naapurikaupunkiin kuuluvaan Mäkkylään kulkee Mäkkylän asemalta pohjoiseen Kehä I:lle (Mestarintie, seututie 101).

Reimarlan pohjoisraja seuraa Kehä I:tä, jonka toisella puolella on Konala. Koillisessa raja kulkee pitkin Vihdintien itäpuolella juoksevaa Mätäjokea, jonka vastarannalla alkaa Lassila. Pääosin alue rajoittuu idässä kuitenkin Pitäjänmäen Marttilan osa-alueeseen, johon luetaan kuuluvaksi Partiotien ja siitä itään ennen Mätäjokea tai Kaupintietä sijoittuvat talot.

Alueella sijaitsee kolme päiväkotia ja kaksi ala-asteen koulua (Pitäjänmäen koulu ja Sockenbacka skola). Pitäjänmäen koulun vieressä on urheilukenttä, jonka eteläpuolella sijaitsee kirkko. Reimarlasta löytyy myös Pitäjänmäen terveysasema.

Alueen koillisosassa Vihdintien ja Kehä I:n kulmauksessa on pienehkö, lähinnä 1970- ja 1980-luvuilla rakennettu teollisuus- ja toimitila-alue.

Pitäjänmäen asema sijaitsee heti Reimarlan alueen eteläpuolella Pitäjänmäentien toisella puolella ja tarjoaa sujuvia paikallisjunayhteyksiä niin Helsingin kuin Espoonkin suuntaan.

Henrikintien vieressä Jyrkinkallion kentällä on Matti Peltokankaan vuonna 2000 paljastettu kiviveistos *Juhlapöytä*.
## Lähteet

* Rakentamisen aikakausia. Karttaliite teokseen Helsingin kaupungin rakennusjärjestys 2000. Helsinki, Rakennusvalvontavirasto.

## Aiheesta muualla

* Reimarla satelliitista. Kaupintie-Pitäjänmäentie rajaa Reimarlaa etelässä, Espoon kaupunki lännessä ja Kehä I pohjoisessa.
Keskihakuvoima

**Keskihakuvoima** (keskihakuisvoima, sentripetaalivoima) on voima, joka aikaansaa keskeiskiihtyvyyden. Ympyräliikkeessä olevaan kappaleeseen kohdistuva keskihakuvoima pitää kappaleen ympyräradalla. Keskihakuvoima vaikuttaa ympyrän keskipistettä kohden, kohtisuorassa liikesuuntaa vastaan.

Voiman suuruus saadaan laskettua kaavasta:
:F = m \frac{v^2}{r}.
Kaavassa *F* on voima, *m* kappaleen massa, *v* ympyräliikkeen nopeus ja *r* ympyrän säde.

## Katso myös
* Ympyräliike
* Keskipakoisvoima

## Lähteet
# Martti Kaukiainen, et al. 1982: Uuden lukion fysiikka 1
There

**There** oli vuodesta 1998 toiminut yhdysvaltalainen monen pelaajan verkkoroolipeli (MMORPG). Toisin kuin suurin osa lajityyppinsä edustajista, There ei keskittynyt taistelemiseen tai väkivaltaan. Sitä pystyi enemmänkin pitämään kolmiulotteisena rajapintana internet-keskusteluhuoneelle, ja se kuului tässä mielessä samaan luokkaan Habbon kanssa. Oman hahmonsa avatarin ulkonäköä pystyi säätämään rajoitetusti, ja sillä pystyi seikkailemaan erilaisissa paikoissa. Pelissä oli myös jonkinlainen kokemusjärjestelmä ja mahdollisuus hankkia 
Peruskäyttö oli ilmaista, mutta suurin osa vaatteista ja palveluista oli maksullisia.

There suljettiin 9. maaliskuuta 2010.
There uudelleen avattiin 18. toukokuuta 2011 , mutta vain yksityiseen käyttöön.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
*www.there.com
Marttila (Helsinki)

**Marttila** () on osa-alue Pitäjänmäen kaupunginosassa ja peruspiirissä Helsingissä. Siellä asuu 305 asukasta (31.12.2024), ja työpaikkoja alueella on 8 (31.12.2017).

Pieni Marttilan alue rajoittuu idässä Vihdintien itäpuolella virtaavaan Mätäjokeen ja etelässä Kaupintiehen. Heti Kaupintien eteläpuolella on Pitäjänmäen yritysalue. Lännessä Korsupolun ja Partiotien talot luetaan vielä Marttilaan, mutta lännempänä ja pohjoisessa naapurina on Reimarlan osa-alue.

Marttila on melko väljä rintamamiestaloista koostuva omakotialue. 

## Historiaa
Suurin osa alueen taloista on rakennettu vuosien 1939 - 1942 välillä. Alue ei ole perinteinen rintamamiestaloalue, koska se on rakennettu sodan aikana. Talot oli tarkoitettu sodassa haavoittuneille rintamamiehille. Talot jaettiin Suomen Punaisen Ristin ja Sotainvalidien Veljesliiton toimesta. Talot on tyyppitaloja joko suomalaisia (Mottitie) tai ruotsalaisia (Korsutie) elementtipuutaloja. 

## Osuuskunta Helsingin Valokuidut
Osuuskunta Helsingin Valokuidut on lähtöisin alueelta. Osuuskunta on rakentanut alueelle 2014 valokuituverkon (FTTH). Alue on pilottikohde tekniikalle, jolla voidaan rakentaa moderni ja nopea tietoliikenne vanhalle omakotitaloalueelle. Osuuskunta voitti 2017 EU:n palkinnon "European Broadband Awards 2017" sarjassa avoimuus ja kilpailu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Marttilan pientaloalue satelliitista.
* Osuuskunta Helsingin valokuidut
* Tuntematon idylli valtaväylien välissä. Helsingin Sanomat 26.10.2014 
* Pitäjänmäki muistelee
* Asuminen alueittain Helsingissä 2015. Tilastoja.
John Williams (kitaristi)

**John Williams** (s. 24. huhtikuuta 1941 Melbourne, Australia) on brittiläis-australialainen kitaristi. Hän on esittänyt taidemusiikin lisäksi myös muita musiikkityylejä.

Williamsia opetti aluksi hänen isänsä Len Williams. 12-vuotiaana hän siirtyi Espanjaan Andrés Segovian oppilaaksi. Myöhemmin hän opiskeli pianonsoittoa Royal College of Musicissa Lontoossa, koska koulussa ei ollut tuolloin kitaransoiton osastoa. Williamsin valmistuttua hänelle tarjottiin mahdollisuus perustaa kyseinen osasto. Hän tarttui tilaisuuteen ja johti osastoa ensimmäiset kaksi vuotta. Williams on siitä lähtien pitänyt yhteyttä Collegeen ja Northern Collegeen Manchesterissa. Hän toimii Royal Academy of Musicissa vierailevana professorina.

Williams on tehnyt yhteistyötä Julian Breamin ja Paco Peñan kanssa ja soittanut Sky-yhtyeessä. Hän on myös säveltänyt ja sovittanut musiikkia. Williamsille ovat omistaneet kitarasävellyksiä useat säveltäjät, kuten Stephen Dodgson, André Previn, Patrick Gowers, Richard Harvey ja Steve Gray. Hän on säveltänyt yhteistyössä australialaisten säveltäjien, kuten Phillip Houghtonin, Peter Sculthorpen ja Nigel Westlaken, kanssa kitarasävellyksiä, jotka ilmentävät hänen kotimaansa tunnelmaa.
Kake

**Kake** on kaupunki Alaskassa Kupreanofinsaaren luoteiskulmassa. Vuoden  väestönlaskennassa sen väkiluku oli 710. Näistä 66,76 prosenttia oli Amerikan alkuperäiskansoihin kuuluvia.

## Historiaa

Tlingiteihin kuuluva kake-heimo on asuttanut Kupreanofinsaarta esihistoriallisista ajoista lähtien. Eurooppalaiset uudisasukkaat pelkäsivät kakeja 1700- ja 1800-luvuilla. Kakesodassa Yhdysvaltain laivasto tuhosi kolme kake-kylää vuonna 1869 Sitkassa tapahtuneen ampumavälikohtauksen jälkeen. Kaket rakensivat uudelleen yhden kylän 1890-luvulla nykyisen Kaken paikalle.

Kakessa on maailman korkein toteemipaalu. 132 jalkaa korkea toteemi veistettiin vuonna 1967 Alaskan ostamisen satavuotisjuhlan kunniaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kake Google Localissa
Mikko Ronkainen

**Mikko Ronkainen** (s. 25. marraskuuta 1978 Muurame) on entinen suomalainen freestylehiihtäjä, lajinaan kumparelasku.

Kumparelaskussa Ronkaisen kirkkaimmat saavutukset ovat olympiahopea Torinon olympialaisista 2006, kaksi maailmanmestaruutta vuosilta 2001 ja 2003 sekä maailmancupin kokonaiskilpailun voitto kaudelta 2000–2001. Ronkainen lopetti huippu-uransa vuonna 2007. Hän kuitenkin osallistui keväällä 2008 pidettyihin kumparelaskun SM-kilpailuihin sijoittuen neljänneksi. Toukokuussa 2009 hän ilmoitti tekevänsä paluun tavoitteenaan Vancouverin olympialaiset 2010. Vancouverissa hän sijoittui 14:nneksi. Ronkainen lopetti uransa kauden 2009–2010 jälkeen.

Seuratasolla Ronkainen edusti Jyväskylän Freestyleseuraa. Häntä valmensi Pekka Lehtikallio.

Ronkainen on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Ronkaisella on myös nimikkorinne laskettelukeskus Riihivuoressa, joka sijaitsee Muuramessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ronkainen Hiihtoliiton sivuilla
*
*Ylen Elävä arkisto: Töyssyjen taituri Mikko Ronkainen
Kuusisaari

**Kuusisaari** () on saari Seurasaarenselän ja Laajalahden välissä Länsi-Helsingissä. Se on myös Munkkiniemen kaupunginosaan kuuluva osa-alue. Asukkaita Kuusisaaressa oli 626 vuonna 2024 ja työpaikkoja 140 vuonna 2022. Alueen pientalot ovat Helsingin kalleimpia. Hintatasoon vaikuttaa osaltaan nostavasti se, että pääkaupunkiseudulle epätyypillisesti rannat ovat taloyhtiöiden omistuksessa.

Kuusisaaren halki kulkee vilkasliikenteinen Kuusisaarentie, joka johtaa Munkkiniemestä Kuusi- ja Lehtisaaren kautta Espoon Keilaniemeen.

Kuusisaaressa on muun muassa Didrichsenin ja Villa Gyllenbergin taidemuseot. Alueella on Saksan, Japanin, Bulgarian, Etelä-Korean, Unkarin ja Indonesian suurlähetystöt sekä Iranin suurlähettilään virka-asunto. Arkkitehtuurinsa puolesta kiinnostavana pidetyn Saksan suurlähetystön (Krogiuksentie&nbsp;4) suunnitteli työryhmä Juha Leiviskä, Rosemarie Schnitzler ja Nicholas Mayow. Rakennus valmistui 1993.

Presidentti Kyösti Kallio asui talvisodan ajan Saksan suurlähetystön paikalla sijainneessa Larsron huvilassa, koska se katsottiin Helsinkiin kohdistuneen pommitusuhan vuoksi Presidentinlinnaa turvallisemmaksi. Huvilan oli aikanaan rakennuttanut kauppaneuvos Lars Krogius. Länsi-Saksa osti tontin suurlähetystöään varten vuonna 1982, minkä jälkeen huvila purettiin.

## Luonnehdinta alueesta

Kuusisaaren rannoilta avautuu sisälahtimaisema. Lähetystöjen ja omakotitalojen lisäksi saarella on tasakattoisia tiilipintaisia rivitaloja, suuri osa niistä 1960- ja 1970-luvuilta. Valtionverotuksen alainen keskitulo 15–64-vuotiailla asukkailla henkeä kohti oli Kuusisaaressa 137&nbsp;148&nbsp;euroa vuonna 2008, eli pääkaupunkiseudun osa-alueista selvästi korkein ja noin 4,5&nbsp;kertaa Helsingin keskituloa suurempi. Vuonna 2006 keskitulo oli 189&nbsp;255, noin 7&nbsp;kertaa Helsingin keskituloa suurempi. Kuusisaaren ja Lehtisaaren postinumeroalue 00340 on Suomen kuudenneksi suurituloisin: sen täysi-ikäisistä asukkaista 53 prosenttia kuului vuonna 2021 maan hyvätuloisimpaan viidennekseen.

Postinumeroalue 00340 Helsinki lukeutuu alueisiin, joilla asuntojen hinnat nousivat vuosien 2009–2014 aikana Helsingissä kaikkein vähiten, ja vuonna 2014 postinumeroalueen asuinneliöiden keskimääräinen myyntihinta myös laski. Kehitykseen on vaikuttanut Helsingin ja Vantaan seurakuntayhtymien suunnitelmat nostaa Lehtisaaresta omistamiensa tonttien vuokria merkittävästi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Architectural Map Guide. Helsinki-Espoo-Kauniainen-Vantaa. Association of Finnish Architects SAFA, 2000.
* Roos, John E. Släkten Krogius. – Helsinki, 1924. Sivut 184–193.
Fools Gold

**Fools Gold** on brittiläisen rock-yhtyeen The Stone Rosesin kappale. Sitä ei ole virallisesti julkaistu millään albumilla. Kappale on julkaistu tuplasinglenä "What The World Is Waiting For" -kappaleen kanssa vuonna 1989 ja yhtyeen debyyttialbumin *[[The Stone Roses (albumi)|The Stone Roses]]*in kymmenvuotis-juhlapainoksen bonuslevyllä. Alun perin kappale on n. 9-minuuttinen, mutta se tunnetaan parhaiten lyhennettynä neljän minuutin versiona.

Kappaleelle on ominaista nopeat, rytmikkäät ja kaikuvat rummut, jossa wahwah-pedaalia hyväksikäyttämällä ja rumpujen sekä basson tahdissa John Squiren kitaransoitto tuo kappaleeseen rockahtavan ja myös osaksi funkahtavan tunnelman. 

Fools Gold nousi Suomen virallisen listan sijalle 17.
## Lähteet
Campari

**Campari** on tunnettu alkoholijuomamerkki. Sen kehitti italialainen Gaspare Campari vuonna 1860. Camparin kotikaupunki on Milano. Camparia valmistaa Campari Group, joka valmistaa myös Aperolin. Campari on yleensä aperitiivina nautittava katkero, jonka alkoholipitoisuus on 25 prosenttia.

Campari on tärkein ainesosa maailman suosituimmassa cocktailissa, eli Negronissa. Suomessa Camparia on perinteisesti juotu appelsiinimehun tai soodan ja jäiden kera – tämä cocktail tunnetaan nimellä Garibaldi. Campari Spritz on Italian toiseksi suosituin spritz-juoma.

Camparin maku on karvas. Juoman tunnusmerkkinä voidaan pitää sen punaista väriä. Punainen väri on alun perin saatu kokenillikirvasta, mutta tuote on nykyään vegaaninen eikä kirvoja käytetä värin saamiseksi.

## Tunnettuja Campari-juomasekoituksia

* Negroni (giniä, punaista vermuttia ja Camparia)
* Americano (Camparia, punaista vermuttia ja soodavettä)
* Negroni Sbagliato
* Campari Spritz
* Campari-soda
* Campari-appelsiinimehu (Garibaldi)
* Campari-testarossa

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Camparin kotisivut