open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mathey-Tissot

**Mathey-Tissot** on itsenäinen sveitsiläinen arvokellojen valmistaja, jonka Edmond Mathey-Tissot perusti vuonna 1886.

## Historia
Edmond Mathey-Tissot perusti yrityksensä Les Ponts-de-Martelin kylään vuonna 1886. Hän aloitti erikoistumalla monimutkaisiin varsinkin repeater-tyylisiin taskukelloihin, jotka näyttävät minuutit ja vaihtoehtoisesti tunnit tai tunnin neljäsosat. Pian yritys alkoi tehdä kronografeja ja voitti lukuisia palkintoja.

Toisen buurisodan alkaminen vuonna 1899 johti yrityksen laajentumiseen, ja yritys avasi uuden tehtaan. Eräs skotlantilainen aatelismies tilasi poikansa rykmentin miehille jopa 2&nbsp;500 repeater-kelloa, joista kultaiset annettiin upseereille ja hopeiset muille.

Nimi "E. Mathey-Tissot & Co." suojattiin tuotemerkkinä Yhdysvalloissa vuonna 1937.

Elvis Presley osti vuosina 1969 ja 1970 useita kymmeniä muokattuja Mathey-Tissotin automaattikelloja lahjaksi ystäville, perheelle ja henkilökunnalleen, jotta tunnistettaisiin ne, joilla oli oikeus päästä Presleyn konsertteihin ja kiertueelle.

## Nykypäivänä
Nykyisin Mathey-Tissotin kelloja valmistetaan kvartsi- ja mekaanisilla koneistoilla.

Mathey-Tissotin nimi on rekisteröity Maailman henkisen omaisuuden järjestössä yritykselle E. Mathey-Tissot & Co SA, of Boulevard de Pérolle, Fribourg, Switzerland. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Viralliset kotisivut
*- Mathey-Tissot Swiss-watches.comissa
Longines

**Longines** on sveitsiläinen Auguste Agassizin vuonna 1832 perustama luksuskellojen valmistaja, joka kuuluu nykyisin Swatch Groupiin. Sen "siivitetty tiimalasi" -logo on vanhin kellovalmistajalle rekisteröity. 

## Historia

Longines perustettiin Sveitsin Saint-Imierissä vuonna 1832 nimellä *Compagnie des Montres Longines Francillon S.A*. Vuonna 1847 Agassizista tuli yrityksen ainoa omistaja ja yrityksen nimeksi muutettiin *Agassiz & Compagnie*. Vuonna 1852 hänen veljenpoikansa Ernest Francillon liittyi yritykseen. 1850-luvulla Francillon otti yrityksen haltuunsa ja keskittyi kasvattamaan sitä sekä parantamaan kellojen laatua ja designia. 

Vuonna 1862 Francillon nimesi yrityksen *Ancienne Maison Auguste Agassiz, Ernest Francillon, successeur’ksi*. Vuonna 1866 Francillon rakennutti uuden tehtaan ja sai näin keskitettyä koko tuotannon yhden katon alle. Tätä paikkaa kutsuttiin nimellä *Les Longines*.  

Kehittääkseen koneistoja Francillon palkkasi nuoren insinöörin, Jacques Davidin. Tästä alkoi onnistunut kehitys ja vuonna 1911 yrityksellä oli yli 1&nbsp;100 työntekijää ja sen kelloja myytiin ympäri maailmaa.  Tekninen kehitys toi tulosta ja Longinesin kellot voittivat monia palkintoja. 

Vuonna 1972 Longines oli ensimmäinen kellovalmistaja, joka toi LCD-näyttöisen kellon kuluttajamarkkinoille.  

19. helmikuuta vuonna 2001 Longines juhlisti 30:ttä miljoonaa valmistamaansa kelloa.

## Aiheesta muualla

*Longinesin viralliset sivut

## Lähteet
Gang of Seven Animation

**Gang of Seven Animation** (*tunnetaan myös nimellä G7 Animation*) on vuonna 2001 Tom Tataranowiczin perustama animaatiostudio. Hän loi yhtiön, joka koostui 1980- ja 1990-luvulla mainetta animaatiosarjojen parissa saaneista; Deborah Zak, Leila Tilghman, Dennis Venizelos, Lou Scheimer, Bernie Wrightson, Bob Kline, Bob Schaefer, Rik Maki, Dick Sebast, Rich Arons ja Ed Wexler.

## Tuotanto
### Elokuvat
* Son of the Mask (2005)
*  (2005)
* Never Say Macbeth (2007)
* The Life & Adventures of Santa Claus (201?)

### Televisiosarjat
*Lohikäärmeen merkki (2005–2008)
*Marcel's Animal Friends (?)
*Prätkähiiret (2006–2007)

## Lähteet
Mitsubishi Ki-67 Hiryū

**Mitsubishi Ki-67 Hiryū** (, , virallisesti ”Tyypin 4 raskas pommittaja”, , liittoutuneiden raportointinimi *Peggy*) oli Japanin toisessa maailmansodassa käyttämä keskiraskas pommikone. Mitsubishi Ki-67 käytti kahta kaksirivistä ja 18-sylinteristä Mitsubishi Ha-104 -tähtimoottoria, joiden antama teho oli 1&nbsp;900&nbsp;hv.

Chant kuvailee konetyypin olleen japanilaisten käyttämistä kaikkein edistyneimpiä. Hyötykuorma oli hieman toisia vastaavia tyyppejä suurempi, puolustusaseistus sekä panssarointi suunnilleen riittävää. Myös koneen saavuttama huippunopeus oli joitakin muita konetyyppejä korkeampi.

Mitsubishi Ki-67 Hiryūn valmistusohjelma pitkittyi, koska Japanin armeija halusi käyttöönsä useita versioita. Versiointi pitkitti suunnittelua ja tuotannon aloittamista. Lopulta vain noin 700 lentokonetta valmistui. Loppuvaiheiden ratkaisutaisteluissa tätäkin konetta käytettiin kamikaze-tehtävissä räjähtein lastattuna.

## Tekniset tiedot

## Lähteet
*Mondey, David: Axis Aircraft of World War II, The warplanes of Germany, Italy and Japan during World War II, 2002 (ensipainos 1984, London, England) s. 213-214  

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Mitsubishi Ki-67 Hiryu "Flying Dragon"
*Japan's Mitsubishi Ki-67 Hiryu
*Century of Flight: Mitsubishi Ki 67 Peggy 
*Virtual Aircraft Museum: Mitsubishi Ki-67 Hiryu / PEGGY
Termit (vuoristo)

**Termit** on 732 metriä korkea vuoristo Saharan eteläosassa Nigerissä. Se sijaitsee Zinderin alueen koillisosassa Gourén departementin Teskerin kunnassa. 

Maantieteellisesti Termitvuoristo kuuluu Tšadin altaan länsiosaan. Sen pohjoispuolella sijaitsee Ténérén autiomaa ja Bilman hiekka-aavikko sekä eteläpuolella Sahelin vyöhyke. Gossololomiksi kutsuttu vuoriston pohjoisosa koostuu hiekan keskeltä kohoavista mustista vuorenhuipuista. Eteläosa on voimakkaasti kulunutta mustaa hiekkakiveä. Termitin lounaista reuna-aluetta kutsutaan Koutous-vuoriksi. 

Alueen vuotuinen sademäärä on noin 100 millimetriä. Loka–helmikuun kuivana ja viileänä kautena yölämpötila laskee lähelle nollaa. Maalis–kesäkuun kuumana ja kuivana kautena päivälämpötila ylittää 45&nbsp;°C. Kolme–neljä kuukautta jatkuvana sadeaikana keskilämpötila pysyttelee 20–35 asteen välillä. Talvella koillisesta puhaltaa kylmä tuuli, joka kesällä vaihtuu monsuunin tuomaksi trooppiseksi rintamaksi. Sadevesi keräytyy painaumiin nopeasti kuivuviksi lammikoiksi. Vuoriston reunamilla sijaitsevat kaivot ovat 16–40 metriä syviä.

Termitin kasvillisuuteen kuuluu akaasioita ja heinäkasveja. Siellä elää maailman ainoa elinvoimainen mendesinantilooppikanta, gaselleja, muflonilampaita, gepardeja, sakaaleja, aavikkokettuja sekä erilaisia lintuja ja matelijoita. Nigerin hallitus aloitti vuonna 2005 etupäässä ranskalaisten rahoittaman projektin, jonka tavoitteena on Termitin ja Tin Toumman luonnonsuojelualueen perustaminen.

Seudun noin kaksi tuhatta asukasta ovat etupäässä teda-heimoon kuuluvia tubuja. He harjoittavat paimentolaisuuteen perustuvaa kamelinkasvatusta sekä karavaanikauppaa. Vuoriston lounaispuolella asuu myös arabeja. Sen länsipuolitse Termit Nordin, Dongoumin ja Dao Dimmin kautta kulkee etelän Kazoesta Fachiin, Bilmaan ja Dirkouun suuntautuva kauppareitti. Toinen reitti kulkee Termit Dolen kautta vuoriston itäpuolitse Kawariin.

Termitvuoristosta on löydetty ihmisiä ja eläimiä esittäviä esihistoriallisia kalliopiirroksia. Alueella on myös toistaiseksi tutkimattomia arkeologisia kohteita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Antilopes Sahélo-Sahariennes -projektin sivusto
Rado

**Rado** on sveitsiläinen luksus- ja arvokellojen valmistaja. Se on tunnettu naarmuuntumattomista materiaaleistaan. Nykyisin yritys tuottaa noin puoli miljoonaa kelloa vuodessa, noin 470 työntekijän voimin. Rado kuuluu sveitsiläiseen Swatch Groupiin.

## Historia
Veljekset Fritz, Ernst ja Werner Schlup perustivat vuonna 1917 *Schlup & Co* -nimisen yrityksen. Vuonna 1957 yrityksen nimi muutettiin *Rado Uhren AG*:ksi. 

Rado toi vuonna 1962 ensimmäisen naarmuuntumattoman kellon markkinoilla. 1980-luvun alussa Rado alkoi käyttää kelloissaan keraamisia materiaaleja. Myöhemmin Rado alkoi valmistaa keinotekoisesta timantista tehtyä V10K-kelloa.  

## Aiheesta muualla
*- Radon viralliset sivut 

## Lähteet
Breguet

**Breguet** on ranskalainen, Abraham-Louis Breguetin vuonna 1775 perustama luksuskellojen valmistaja. Vuodesta 1976 Breguet on kuulunut sveitsiläiseen Swatch Grouppiin ja nykyisin Breguetin kellot valmistetaan Vallée de Jouxissa, Sveitsissä. Breguet on yksi vanhimmista olemassa olevista kellovalmistajista ja sitä pidetään yhtenä kellotekniikan pioneerinä. Yrityksen merkittävin keksintö lienee Abraham-Louis Breguetin keksimä Tourbillon. 

Ludvig XVI ja hänen kuningattarensa olivat aikaisia Breguetin ihailijoita. Jokainen hänen kellonsa demonstroi uusinta horologista keksintöä ja mekaanista osaamista. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Breguetin viralliset sivut
Husqvarna WR 125

**Husqvarna WR 125** on enduro-mallinen kevytmoottoripyörä (A1). Husqvarna WR 125 on puhtaasti kilpailukäyttöön tarkoitettu enduropyörä toisin kuin katukäyttöön tarkoitettu Husqvarna WRE 125. Pyörästä löytyy täystehoisena 39 hevosvoimaa ja kuristettuna 11kW
Endura

**Endura S.A.** on sveitsiläinen General Watch Companyn, vuonna 1966 perustama kellovalmistaja, joka sijaitsee Biel/Biennessä Sveitsissä. Endura kuuluu Swatch Groupiin ja on sen niin sanottu "kaupan oma merkki". Endura valmistaa kustomoituja kelloja toisten merkkien ja brändien puolesta. Se myös valmistaa lisenssillä toisten valmistajien kelloja. 

## Aiheesta muualla
*Enduran kotisivut

## Lähteet
Ben Nicholson

**Benjamin Lauder ("Ben") Nicholson** (10. huhtikuuta 1894 Denham, Buckinghamshire, Iso-Britannia — 6. helmikuuta 1982 Lontoo) oli englantilainen taidemaalari ja kuvanveistäjä, joka tunnetaan kotimaansa abstraktin taiteen uranuurtajana. 

## Tausta
Nicholson syntyi taidemaalari Sir William Nicholsonin perheeseen ja hän kävi lyhyen aikaa Slade School of Fine Art -taidekoulua Lontoossa 1910-11. Muutoin hän oli maalarina valtaosin itseoppinut. Hän matkusteli laajalti Euroopassa vuosina 1911 ja 1914 sekä vieraili Kaliforniassa 1917, pitäen matkoillaan näkemästä arkkitehtuurista ja maisemista yksityiskohtaista luonnospäiväkirjaa. Nicholson ryhtyi maalaamaan päätoimisesti 1920, aloittaen perinteisellä, realistisella tyylillä. Aluksi hän kuvasi lähinnä asetelmia ja maisemia.

## Ura
Vuonna 1921 Nicholson matkusti Pariisiin ja tutustui kubistisiin taideteoksiin, jotka vaikuttivat hänen ensimmäisiin abstraktiin suuntaan meneviin asetelmateoksiinsa. Ensimmäisen täysin abstraktin työn Nicholson teki vuonna 1924. 1920-luvun edetessä Nicholson alkoi esitellä mannermaista modernismia englantilaiseen taiteeseen yhdessä toisen vaimonsa, kuvanveistäjä Barbara Hepworthin ja Henry Mooren kanssa.

Hepworth ja Nicholson liittyivät pariisilaiseen Abstraction-Création -ryhmään, joka pyrki edistämään puhtaan abstraktia taidetta, vuonna 1933. Nicholson tapasi myös hollantilaisen maalarin Piet Mondrianin, jonka vaikutuksesta Nicholsonin töihin alkoi tulla voimakkaasti yksinkertaistettua geometriaa. Tälle ajalle tyypillisiä töitä ovat muun muassa valkeaksi maalatut reliefit, joissa on lähinnä ympyröitä ja nelikulmioita. Hän toimitti yhdessä taiteilija Naum Gabon ja arkkitehti sir Leslie Martinin kanssa teoksen *Circle: An International Survey of Constructivist Art*, joka manifestoi konstruktivismin ja muidenkin modernien taidesuuntien puolesta Englannissa.

Nicholson palasi maisema- ja asetelma-aiheisiin 1940-luvulla, maalaten usein yksinkertaistettuja asetelma-aiheita laajalti abstraktien sommitelmien sisälle. Myöhemmät työt jatkoivat abstraktion ja representaation vaihtelua.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Nicholsonin töitä Tate-gallerian sivustolla
Vukovar-Syrmia

**Vukovar-Syrmia** (*Vukovarsko-srijemska županija*) on piirikunta Itä-Kroatiassa, Slavonian suuralueella. Se on Kroatian itäisin piirikunta. Vukovar-Syrmian hallintokeskus on Vukovar. Muita kaupunkeja piirikunnassa ovat Vinkovci, Županja, Ilok ja Otok. Vukovar-Syrmiassa asui vuoden 2018 arvion mukaan 152&nbsp;494 asukasta. Vuosina 2011–2018 väkiluku laski 15,1 prosenttia. Piirikunnan pinta-ala on 2&nbsp;454 neliökilometriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Piirikunnan kotisivut
Šibenik-Knin

**Šibenik-Knin piirikunta** (*Šibensko-kninska županija*) on piirikunta Etelä-Kroatiassa Dalmatian suuralueella. Sen hallinnollinen keskus on Šibenik. Muita kaupunkeja piirikunnassa ovat Drniš, Knin, Skradin ja Vodice. Piirikunnan asukasluku oli vuoden 2018 arvion mukaan 99&nbsp;633. Vuosina 2011–2018 väkiluku laski 8,9 prosenttia. Piirikunnan pinta-ala on 2&nbsp;984 neliökilometriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Piirikunnan kotisivut
TW Steel

**TW Steel** on hollantilainen kellovalmistaja, joka tunnetaan suurista, niin kutsutuista *oversized* -kelloista, sekä kronografeistaan. Yrityksen perustivat isä ja poika, Ton & Jordy Cobelens Hollanissa, vuonna 2005. 

TW Steel käyttää kelloissaan japanilaisen Citizen Watch Co.:n sekä sveitsiläisen Rondan kvartsikoneistoja. Mallien koko vaihtelee 45 mm ja 55 mm leveyden välillä ja ne on valmistettu ruostumattomasta teräksestä. Merkin kelloja myydään 85 eri maassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*TW Steelin kotisivut
Steinbjørn B. Jacobsen

**Steinbjørn B. Jacobsen** (30. syyskuuta 1937 Sandvík, Färsaaret – 12. huhtikuuta 2012 Tórshavn, Färsaaret) oli färsaarelainen opettaja ja kirjailija. Hänet tunnetaan erityisesti lastenkirjailijana, mutta hän kirjoitti myös runoja, novelleja, romaaneja, näytelmiä ja muistelmia.

Jacobsen kävi koulua Tvøroyrissa ja oli sen jälkeen merillä Grönlannissa ja Islannissa 1956–1958. Sen jälkeen hän kävi valmistavan kurssin Ask Háskúlassa ja toimi opettajana Tanskassa 1960-luvun alussa. Palattuaan Färsaarille Jacobsen jatkoi opiskelua ja työskenteli opettajana eri kouluissa.

Jacobsenille myönnettiin 1981 M. A. Jacobsens Heiðursløn -palkinto. Hän on saanut Tórshavnin kaupungin lastenkirjallisuuspalkinnon 1976 ja 1985.

## Lähteet
Omega SA

**Omega SA** on sveitsiläinen, vuonna 1848 perustettu luksus- ja arvokellojen valmistaja. Omegan Speedmaster professional -kello oli yhdysvaltalaisten astronauttien käyttämä kello ja ensimmäinen rannekello kuussa. Omegan Seamaster-kello on myös ollut James Bondin kellona elokuvissa.

Vuodesta 1998 Omega on kuulunut sveitsiläiseen Swatch Groupiin.

## Historia
Vuonna 1848 23-vuotias Louis Brandt perusti La Chaux-de-Fondsiin taskukelloja valmistavan yrityksen.  Louis Brandt kuoli vuonna 1879, ja hänen kaksi poikaansa ottivat toiminnan haltuun. 

Vuonna 1892 yritys valmisti ensimmäisen repeater-kellon. Vuonna 1909 Omegan kelloa käytettiin kansainvälisessä kuumailmapallorallissa, Gordon-Bennett Cupissa. Vuonna 1929 Omega valmisti ensimmäisen iskunkestävän kellon. Vuonna 1932 Omegan kelloa käytettiin ensimmäisen kerran olympialaisten virallisena ajanmittausvälineenä.

## Kellojen arvo
Tampereella järjestettiin 18. maaliskuuta 2018 huutokauppa, jossa myytiin kaksi Omegan Speedmaster -rannekelloa. Ne olivat voittokelloja Pohjois-Päijänteen 10-vuotisjuhla-ajoista Jyväskylässä vuonna 1959, jolloin kellon arvo oli 40 000 markkaa. Kilpailun voittaneen Martti Mäkisen kello huudettiin 36 000 eurolla ja hänen kartturinsa Yrjö Paalasen kello huudettiin 43 000 eurolla. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Omegan kotisivut
*Omega Swatch Groupin sivustolla
Dubrovnik-Neretva

**Dubrovnik-Neretva** (*Dubrovačko-neretvanska županija*) on piirikunta Kroatiassa Dalmatian suuralueella. Se on Kroatian eteläisin piirikunta. Vuoden 2018 arvion mukaan Dubrovnik-Neretvassa asui 121&nbsp;425 asukasta ja sen pinta-ala on 1&nbsp;781 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus on Dubrovnik. Muita kaupunkeja piirikunnassa ovat Korčula, Metković, Opuzen ja Ploče.

Piirikunnan eteläosa, jossa Dubrovnikin kaupunki sijaitsee, muodostaa Kroatian manneralueen eksklaavin. Sitä erottaa muusta Kroatiasta Bosnia-Hertzegovinan kuuluva rannikkokaistale Bosnia-Hertsegovinan federaation Hertsegovina-Neretvan kantonin Neumin kunnassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Piirikunnan kotisivut
Joseph Rumeau

**Joseph Rumeau** (11. tammikuuta 1849 – 9. helmikuuta 1940) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 25. toukokuuta 1872 ja valittiin Angersin piispaksi 7. heinäkuuta 1898. Piispaksi konsekroinnin suoritti 2. helmikuuta 1899 Charles-Evariste-Joseph Coeuret-Varin, jota avustivat François-Désiré Mathieu ja Pierre-Marie-Frédéric Fallières. Rumeau asetettiin virkaansa 27. helmikuuta, ja hän toimi hiippakuntansa johdossa, kunnes kuoli 91-vuotiaana virassa.

## Lähteet
Neitsyt Marian katedraali (Killarney)

**Neitsyt Marian katedraali** () on roomalaiskatolinen katedraali Killarneyn kylässä Kerryn kreivikunnassa Irlannissa. Katedraalin rakentaminen aloitettiin vuonna 1842 ja katedraali valmistui vuonna 1855. Rakentamiseen hankittiin varoja kansalaiskeräyksellä Irlannissa ja Yhdysvalloissa, ja se keskeytettiin suuren nälänhädän vuosina 1848. Katedraalin suunnitteli englantilainen arkkitehti Augustus Welby Pugin, joka haki inspiraatiota Ardfertin katedraalin raunioista.

## Lähteet
Wallander – Pimeys

**Pimeys** on Wallander-elokuvasarjan neljäs elokuva. Elokuvan alussa bussipysäkiltä löytyy henkilöauto, jossa on hylätty pikkupoika. Pojan äiti on mielisairaalassa ja isä kadonnut jäljettömiin. Tapahtumat johtavat poliisit huumekauppiaiden ja seksuaalisen hyväksikäytön jäljille.

## Roolit

## Aiheesta muualla
*
Séamus Hegarty

**Séamus Hegarty** (26. tammikuuta 1940 Kilcar – 20. syyskuuta 2019) oli irlantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Raphoen hiippakuntaan John Charles McQuaid 19. kesäkuuta 1966, ja hänet nimitettiin Raphoen piispaksi 12. helmikuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Tomás Ó Fiaich, jota avustivat Gaetano Alibrandi ja Edward Kevin Daly.

Hegarty sai 1. lokakuuta 1994 nimityksen Derryn piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 23. marraskuuta 2011. Eroaan hän perusteli terveydellisillä syillä.

## Lähteet
Claude Pierre Charles Schockert

**Claude Pierre Charles Schockert** (s. 26. tammikuuta 1940) on ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1965 ja nimitettiin Belfort-Montbéliardin hiippakunnan piispaksi 1. maaliskuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eugène Georges Joseph Lecrosnier, jota avustivat Yves François Patenôtre ja Jean-Louis Henri Maurice Papin.

## Lähteet
Gil Elvgren

**Gil Elvgren**  (**Gillette A. Elvgren**, 15. maaliskuuta 1914 – 29. helmikuuta 1980) oli yhdysvaltalainen kuvittaja ja mainospiirtäjä. Häntä pidetään yhtenä maailman tunnetuimmista pin-up-taiteilijoista. Elvgrenin ura pin-up-taiteilijana kesti neljäkymmentä vuotta 1930-luvulta 1970-luvulle. Tunnetuimmillaan hän oli 1960-luvulla.

## Opinnot ja ura

Elvgren opiskeli taiteita Minneapolis Art Institutessa ja sen jälkeen American Academy of Artissa. Valmistuttuaan hän perusti oman studion vuonna 1936 St. Pauliin, missä hän ryhtyi piirtämään kalentereita ja muita pin-up-kuvia. Vuonna 1937 Elvgren siirtyi Chicagoon Stevens/Grossin palvelukseen ja teki Coca-Colalle näkyvän mainoskampanjan, joka teki hänet tunnetuksi. Vuodesta 1945 alkaen Elvgren aloitti pitkän työsuhteen Brown & Bigelowin kanssa, joka maksoi hänelle $2,500 jokaisesta kalenterimaalauksesta, joita Elvgren tuli tuottamaan vuosittain 24 kappaletta. Samoihin aikoihin Elvgren teki ahkerasti töitä muillekin työnantajille ja kuvitti mainoskampanjoiden lisäksi lehtiä kuten Cosmopolitania.

## Työskentelytapa

Elvgren teki Brown & Bigelowille tuottamansa maalaukset öljyvärein 76 x 61 cm kankaalle. Hän käytti 32 värin palettia ja maalasi mallista studiossaan ottamansa valokuvan pohjalta. Joitain hänen lyijykynäluonnoksiaan on myös säilynyt.

Elvgren itse kuvaili ihannemalliaan naiseksi, jolla on viisitoistavuotiaan kasvot ja parikymppisen vartalo. Hän kertoi arvostavansa korkeaa otsaa, pitkää kaulaa, suurta silmien väliä, pieniä korvia, nöpönenää, tuuheaa tukkaa, täyteläisiä mutta ei ylisuuria rintoja, kauniita sääriä ja käsiä, ampiaisvyötäröä ja luonnollisen ylvästä ryhtiä. Elvgren korostikin mallinaan istuneiden naisten piirteitä maalauksissaan oman ideaalinsa suuntaan. Erityisen tärkeänä Elvgren piti mallin kasvojen ilmeikkyyttä, sillä hänen mielestään persoonallisuus on yhtä kuin kasvot. Hänen maalaustensa naiset ovatkin erityisen ilmeikkäitä muiden tunnettujen pin-up-taiteilijoiden kuviin verrattuna. Elvgren sanoi pyrkineensä erityisesti kuvaamaan maalauksissaan mallin silmien ilkikurista lämpöä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Gil Elvgrenin virallinen sivusto
* The Pin-Up Files – Gil Elvgren
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1990–1991

**Kausi 1990–1991** oli 51. kausi, jolloin pelattiin koripallon miesten Suomen mestaruudesta. SM-Koriksen mestaruuden voitti Kotkan Työväen Palloilijat. Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat voitti hopeaa ja Torpan Pojat pronssia. Runkosarjan voitti Kotkan Työväen Palloilijat.

## Runkosarja
### Sarjataulukko

## SM-jatkosarja
### Sarjataulukko

## Pudotuspelit

## SM-karsintasarja
### Sarjataulukko

Honka ja FoKoPo säilyivät sarjassa.

## Palkitut

## Lähteet
Eugène Georges Joseph Lecrosnier

**Eugène Georges Joseph Lecrosnier** (20. huhtikuuta 1923 Maupertuis – 15. lokakuuta 2013) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 20. joulukuuta 1947 ja nimitettiin Chambéryn (-Saint-Jean-de-Maurienne-Tarentaisen) arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä San Leonen titulaaripiispaksi 21. huhtikuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi André-Georges Bontems, jota avustivat Louis-Jean-Frédéric Guyot ja Joseph Gustave François Wicquart.

Lecrosnier sai 3. marraskuuta 1979 nimityksen Belfort-Montbéliardin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 1. maaliskuuta 2000.

## Lähteet
Stambolijski

**Stambolijski** () on noin kymmenentuhannen asukkaan kaupunki Plovdivin alueella Etelä-Bulgariassa. Se nimettiin vuonna 1979 Bulgarian entisen pääministerin Aleksandăr Stambolijskin mukaan. Kaupungin nimi oli alkujaan Gara Kritšim.

## Lähteet
Philip Boyce

**Philip Boyce** (s. 25. tammikuuta 1940) on irlantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin paljasjalkaisten karmeliittojen papiksi 17. huhtikuuta 1967 ja nimitettiin Raphoen piispaksi 29. kesäkuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jorge María Mejía, jota avustivat Emanuele Gerada ja Séamus Hegarty.

## Lähteet
Anthony Theodore Lobo

**Anthony Theodore Lobo** (4. heinäkuuta 1937 Karachi – 18. helmikuuta 2013) oli pakistanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Karachin arkkihiippakuntaan 8. tammikuuta 1961 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Oescuksen titulaaripiispaksi 8. kesäkuuta 1982. Piispaksi konsekroinnin suoritti 1. lokakuuta Joseph Marie Anthony Cordeiro, jota avustivat Emanuele Gerada ja John Joseph.

Lobo sai 28. toukokuuta 1993 nimityksen Islamabad-Rawalpindin piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 18. helmikuuta 2010.

## Lähteet
Robert Earnshaw

**Robert Earnshaw** (s. 6. huhtikuuta 1981, Mufulira, Sambia) on walesiläinen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi useita vuosia Cardiff Cityssä ja edusti myös muun muassa West Bromwich Albionia, Norwich Cityä, Derby Countya ja Nottingham Forestia. Earnshaw on historian ainoa pelaaja, joka on tehnyt hattutempun eli kolme maalia yhdessä ottelussa Englannin Valioliigassa, English Football Leaguen jokaisella sarjatasolla, FA Cupissa, Englannin Liigacupissa sekä kansainvälisellä tasolla.

## Ura

Sambiassa englantilaiselle David Earnshawille ja hänen sambialaiselle vaimolleen Ritalle syntynyt Robert asui Sambiassa viisivuotiaaksi, jonka jälkeen perhe muutti isän töiden perässä Malawiin. Vuonna 1990, Davidin kuoltua he muuttivat pieneen walesiläiseen Bedwasin kaupunkiin.

16-vuotiaana Earnshaw liittyi Walesin suurseuran Cardiff Cityn junioriakatemiaan. Hänen ammattilaisuransa alkoi Cardiffissa vuotta myöhemmin, ja onnistui tekemään tasoitusmaalin uransa avausottelussa Hartlepool Unitedia vastaan. Vuonna 2002 hän onnistui maalinteossa myös uransa ensimmäisessä A-maaottelussa, tehden voittomaalin Millennium Stadiumilla Saksaa vastaan. West Bromwich Albion hankki Earnshawin kesällä 2004 itselleen kolmella miljoonalla punnalla.

Kierrettyään useissa brittiseuroissa, Earnshaw palasi heinäkuussa 2011 takaisin Cardiff Cityyn, jatkosopimusneuvotteluiden kariuduttua Nottingham Forestin kanssa. Earnshawin yhteenlaskettu siirtosummansa vuodesta 2004 lähtien on ollut 12,6 miljoonaa puntaa, joista suurin osuus on Derby Countyn kesällä 2007 maksamat 3,5 miljoonaa puntaa. Hän lähti Cardiffista 2013 ja edusti sen jälkeen useita seuroja lyhyempiä pätkiä ennen lopettamistaan vuonna 2015.

Earnshaw pelasi Walesin maajoukkueessa 58 ottelua ja teki niissä 16 maalia vuosina 2002–2011.

## Lähteet
Egidio Caporello

**Egidio Caporello** (8. kesäkuuta 1931 Padova – 18. heinäkuuta 2022) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän toimi Mantovan piispana vuosina 1986–2007. Hänet konsekroi 19. syyskuuta 1982 piispaksi Anastasio Alberto Ballestrero, jota avustivat Filippo Franceschi ja Girolamo Bartolomeo Bortignon. Caporello jäi eläkkeelle 13. heinäkuuta 2007.

## Lähteet
Roberto Busti

**Roberto Busti** (s. 22. marraskuuta 1940) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Milanon arkkihiippakuntaan Giovanni Umberto Colombo 27. kesäkuuta 1964. Hänet nimitettiin Mantovan hiippakunnan piispaksi 13. heinäkuuta 2007, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 22. syyskuuta Dionigi Tettamanzi, jota avustivat Attilio Nicora ja Egidio Caporello. Busti asetettiin virkaansa 7. lokakuuta.

## Lähteet
Molossian tasavalta

**Molossian tasavalta** () on Nevadan osavaltiossa Yhdysvalloissa sijaitseva tunnustamaton mikrovaltio. Nimi Molossia on johdettu espanjankielisestä pientä kivistä kukkulaa tarkoittavasta sanasta *morro*.

## Maantiede ja hallinto

Mikrovaltio käsittää 2,5 hehtaarin kokoinen maa-alueen, jolla sijaitsevat Baughin perheen asunto sekä useita Molossian tasavaltaan liittyviä rakennelmia kuten sotamuistomerkki, tuulivoimala ja tulliasema.

Molossian presidenttinä toimii Kevin Baugh. Mikrovaltio ei hänen mukaansa ylläpidä mitään diplomaattisia suhteita. Mikrovaltion omien lakien mukaan sen alueella ei saa aloittaa katastrofia eikä sinne saa tuoda mursuja tai monneja.

## Historia
Idea Molossian tasavallan perustamiseksi keksittiin jo vuonna 1977, jolloin Baugh yhdessä ystävänsä kanssa perusti Vuldensteinin suurtasavallan. Baugh'n ystävän vetäytyessä mikrovaltiotoiminnasta hän perusti Vuldensteinin raunioille Molossia-nimisen mikrovaltion. Molossia on suvereeni, itsenäinen kansallisvaltio, jota ympäröi Yhdysvallat. 

Presidentti Baugh'n mukaan mikrovaltion perustamiseen on kulunut yli 10 000 Yhdysvaltain dollaria. 

Molossia väittää olevansa sodassa Saksan demokraattisen tasavallan kanssa vuodesta 1983 lähtien. 

## Väestö
Vuonna 2022 Molossian asukasluvuksi ilmoitettiin 35, mihin kuuluvat myös Baugh'n perheen koirat, joilla on mikrovaltion kansalaisuus. Mikrovaltion alueella asuvia kissoja ei sen sijaan lasketa mukaan johtuen niiden kyseenalaisesta uskollisuudesta.

Presidentti Baugh'n mukaan mikrovaltion kansalaisiksi hyväksytään vain perheenjäseniä. Kansalaisuushakemuksia ei oteta käsiteltäväksi.

Molassian viralliset kielet ovat englanti ja esperanto.

## Talous
Molossian viralliset valuutat ovat valora ja Pillsbury Chocolate Chip -keksitaikina. Toukokuun 2023 lopussa 1 valora vastasi 30 unssia keksitaikinaa tai 0,8 Yhdysvaltain dollaria.

Mikrovaltio toivottaa turistit tervetulleiksi ja nämä voivat nähdä Molossiassa muun muuassa sen pankin, sekatavarakaupan, rajan Yhdysvaltain kanssa sekä osallistua Molossian avaruusohjelmaan. Vuodessa turisteja saapuu noin sata kappaletta. Viisumivaatimuksia tavallisille turisteille ei ole, mutta median edustajilta peritään 100 dollarin maksu.

Molossiassa käyvät turistit saavat vierailla maassa kolme tuntia. Yhdysvaltain kansalaiset eivät tarvitse passia mikrovaltioon saapuessaan, vaikkakin se on suositeltavaa.

Nevadan turismiviranomaiset mainostavat Molossiaa mahdollisena vierailukohteena osavaltiossa.
## Populaarikulttuurissa
Molossian tasavalta esiintyi That Guy with the Glasses -verkkosivuston tuottamassa elokuvassa *Kickassia*.

## Aiheesta muualla
* Molossian tasavallan viralliset sivut

## Lähteet
Gălăbovo

**Gălăbovo** () on kaupunki Stara Zagoran alueella eteläisen Bulgarian keskiosassa. Asukkaita kaupungissa on 8&nbsp;425, joista naisia on 4&nbsp;177 ja miehiä 4&nbsp;248 (31.12.2010).

Balkanin suurin energiantuotantolaitos Maritsa Iztok sijaitsee Gălăbovon kunnan alueella.

## Lähteet
Stig H. Johansson

**Stig Henry Johansson** (s. 26. heinäkuuta 1945 Hudiksvall) on ruotsalainen ravivalmentaja ja entinen raviohjastaja. Hän on yksi maailman kaikkien aikojen menestyneimmistä raviurheilijoista. Ohjastajanurallaan hän voitti yhteensä 6&nbsp;221 starttia. Johanssonin ohjastamat ja valmentamat hevoset ovat palkintorahoina ansainneet yli 80 miljoonaa euroa. 

## Ura ja saavutukset
Johansson aloitti uransa ohjastajana vuonna 1963. Vuonna 1968 hän sai ammattivalmentajalisenssin ja perusti oman tallin Solvallan raviradalle Tukholmaan, jossa hän valmentaa edelleen. Viimeisen voittonsa Johansson ajoi joulukuussa 2005. Hän oli aikaisemmin samana päivänä ilmoittanut jättävänsä ohjastustehtävät ja keskittyvänsä jatkossa pelkästään valmentamiseen. 

Euroopan merkittävimmistä ravikilpailuista Johansson on voittanut Elitloppetin kuusi kertaa, Lotteria-ajon neljä kertaa ja Prix d'Ameriquen kerran. Ruotsin Derbyn hänen hevosensa ovat voittaneet kuusi kertaa ja Kriteriumin neljästi. Ruotsin lisäksi Johanssonin hevoset ovat saavuttaneet suurkilpailuvoittoja kaikissa merkittävissä ravimaissa. Euroopan raviliiton UET:n suurimman ikäluokkakilpailun UET Grand Prix'n hän on voittanut neljällä eri hevosella. Yhdysvalloissa Johansson on voittanut muun muassa Breeders Crownin kaksi kertaa. Suomalaisista suurkilpailuista Johanssonin hevoset ovat valloittaneet Killerin Eliitin, Suur-Hollola-ajon sekä Finlandia-ajon.

## Tunnettuja hevosia
Tunnetuimpia Johanssonin valmentamista hevosista ovat olleet vuoden 1993 Prix d'Amerique -voittaja Queen L ja maailmanennätyshevonen Victory Tilly. Johansson itse pitää parhaana hevosenaan juuri Victory Tillyä, jolla hän ajoi maailmanennätyksen 08,9a vuonna 2002 Meadowlandsin radalla Yhdysvalloissa. Suomalaishevosia Johanssonin valmennuksena on ollut vuosien saatossa useita kymmeniä, nimekkäimpänä Passionate Kemp. 

## Muuta
Ruotsin posti on julkaissut Stig H. Johanssonista ja Victory Tillystä postimerkin. Vuonna 2005 hän esiintyi cameoroolissa Kjell Sundvallin ohjaamassa komediassa *[[Elämä on i-ha-haa]]*.

## Suurkilpailuvoittoja

** [[Elitloppet]]**
*1984 - The Onion
*1987 - Utah Bulwark
*1989 - Napoletano
*1991 - Peace Corps
*1997 - Gum Ball
*2000 - Victory Tilly

** [[Åby Stora Pris]]**
*1984 - The Onion
*1986 - Utah Bulwark
*1993 - Queen L
*2000 - Victory Tilly
*2002 - Victory Tilly

** [[Prix d'Amerique]]**
*1993 - Queen L

** [[Prix de France]]**
*1995 - Queen L

** [[Lotteria]] **
*1984 - The Onion
*1991 - Peace Corps
*2003 - Victory Tilly
*2005 - Digger Crown

** Prijs der Giganten**
*1983 - The Onion

** [[Oslo Grand Prix]]**
*1991 - Peace Corps
*2000 - Victory Tilly

** Elite-Rennen**
*1991 - Shogun Lobell
*1999 - Indian Silver

** [[Finlandia-ajo]]**
*1988 - Napoletano
*1989 - Napoletano
*2004 - Rotation

** [[Copenhagen Cup]]**
*2000 - Victory Tilly
*2001 - Victory Tilly

** [[UET Grand Prix]]**
*1985 - Mack the Knife
*1986 - Clash Hammering
*1988 - Atas Rocket
*2001 - Abano As

** Breeders Crown**
*1990 - Peace Corps
*1994 - Lookout Victory

** [[International Trot]]**
*1991 – Peace Corps

** Nat Ray Trot**
*2002 - Victory Tilly

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Stig H. Johanssonin kotisivut
Wapusk Trail

**Wapusk Trail** (myös **Fort Severn Winter Road**, ) on talvitie Kanadassa Hudsoninlahden etelärannalla. Joka vuosi avattava talvitie johtaa Manitobassa sijaitsevasta Gillamin kaupungista Shamattawan kautta Ontarion puolelle Fort Severnin ja Peawanuckin intiaanireservaatteihin. Tien rakentaminen aloitetaan tavallisesti tammikuussa, ja se on avoinna koko matkaltaan vain muutamien viikkojen ajan maaliskuuhun saakka. Tien pituus on 752 kilometriä, ja se on maailman pisin talvitie.

Wapusk Trail on sen varrella sijaitsevien kylien ainoa maayhteys muuhun Kanadaan. Shamattawan, Fort Severnin ja Peawanuckin asutuskeskusten tarvikehuolto kulkee pääosin talvitien kautta. Talvitietä pitkin kuljetetaan mm. rakennustarvikkeita, polttoainetta sekä säilykkeitä. Normaalisti talven aikana tiellä liikennöi Fort Severniin saakka 30–40 kaupallisen liikenteen ajoneuvoa.

Tie rakennetaan pääasiassa muskeg-soiden päälle ja järvien jäälle. Rakennustyöt voidaan aloittaa vasta myöhään talvella, jotta routa ja jää kestävät tien rakennuksessa tarvittavan kaluston sekä kuorma- ja rekka-autot. Tie on huonokuntoinen, ja vaikka sillä on leveyttä enimmillään 12 metriä, tuuli kinostaa usein lunta tieuralle niin paljon, että liikenne joudutaan keskeyttämään. Pahiten kinostumisen aiheuttamista ongelmista kärsii 90 kilometrin pituinen osuus Fort Severnistä länteen, sillä se johtaa poikittain vallitseviin tuulensuuntin nähden. Olosuhteista riippuen matka Fort Severnistä Gillamiin kestää 12–17 tuntia. Talveksi 2010–2011 Ontarion Ministry of Northern Development and Mines budjetoi provinssin rajan ja Fort Severnin välistä osuutta varten 311&nbsp;220 dollaria, ja Fort Severnin ja Peawanuckin välistä osuutta varten 266&nbsp;000 dollaria.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Fort Severn Winter Road 2005
Junzō Yoshimura

**Junzō Yoshimura** (, 1908 Tokio – 11. huhtikuuta 1997) oli japanilainen arkkitehti.

Yoshimura opiskeli Tokion taideyliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1931. Sen jälkeen hän työskenteli kymmenen vuoden ajan tšekkiläis-amerikkalaisen, Japaniin muuttaneen arkkitehdin Antonín Raymondin toimistossa kunnes perusti oman toimistonsa vuonna 1941. Hänen tärkeimpiin töihinsä kuuluvat esimerkiksi Karuizawan kesähuvila (1962), Tokion keisarillinen palatsi (1968), New Yorkin Japan House (1971), Naran kansallismuseo (1973) ja Aichin prefektuurin taideyliopiston kampus (1974). Yoshimuran arkkitehtuurin erityispiirteet nousevat esiin hänen suunnittelemissaan asuinrakennuksissa, joissa asukkaiden tarpeet on asetettu etusijalle. Näissä rakennuksissa Yoshimura käytti perinteisiä materiaaleja ja loi intiimejä, matalia tiloja.

Yoshimura toimi Tokion taideyliopiston opettajana vuodesta 1945 ja professorina vuodesta 1962 lähtien.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Junzo Yoshimura Memorial Gallery
Mister Pleasant

**”Mister Pleasant”** (myös muotoa **”Mr. Pleasant”** käytetään) on Ray Daviesin kirjoittama ja The Kinks -yhtyeen esittämä kappale vuodelta 1967. Se julkaistiin singlenä Yhdysvalloissa sekä Manner-Euroopassa, mutta ei yhtyeen kotimaassa Britanniassa.

Kappale ei sisälly millekään yhtyeen studioalbumille.

## Äänitys

”Mister Pleasant” äänitettiin Pye Studiosin kakkosstudiossa Lontoossa todennäköisesti helmi–maaliskuussa 1967. Äänitykseen osallistuivat The Kinksin jäsenten lisäksi sessiomuusikon ominaisuudessa pasunisti John Beechman sekä pianisti Nicky Hopkins. Äänittäjinä toimivat Alan MacKenzie ja Alan O’Duffy. Kappaleen tuotti Shel Talmy.

## Julkaisu ja vastaanotto

Manner-Euroopassa singlen ”Mister Pleasant”/”This Is Where I Belong” julkaisi Pye Records 21. huhtikuuta 1967. Britanniassa singleä ei julkaistu lukuun ottamatta Alankomaihin suunnattua export-painosta. Alankomaissa ”Mister Pleasant” muodostui suureksi hitiksi, sillä se nousi listasijalle kaksi pysyen listalla kaikkiaan yksitoista viikkoa. Pääsyn ykköseksi esti Manfred Mann -yhtyeen kappale ”Ha! Ha! Said the Clown”. Belgiassa kappale ylsi kolmanneksi ja Länsi-Saksassa 12:nneksi.

Yhdysvalloissa ”Mister Pleasantin” julkaisi Reprise Records B-puolenaan ”Harry Rag”. Single saavutti Billboard Hot 100 -listalla sijan 80 ollen yhtyeen viimeinen kyseiselle listalle noussut kappale ennen vuotta 1969. Cashboxin listalla se nousi 64:nneksi ja Record Worldin vastaavalla 79:nneksi.

Kappaletta ei julkaistu millään yhtyeen studioalbumilla. Se on kuitenkin ilmestynyt lukuisilla kokoelma-albumeilla, joista ensimmäinen oli vuonna 1972 Yhdysvalloissa ilmestynyt *[[The Kink Kronikles]]*. Britanniassa ”Mister Pleasant” julkaistiin albumilla ensimmäisen kerran vuonna 1977, kyseinen levy oli *[[The File Series – The Kinks]]*.

Toukokuussa 1967 Ranskassa julkaistiin *Mister Pleasant* -niminen EP-levy, joka sisälsi kappaleet ”Mister Pleasant”, ”This Is Where I Belong”, ”Two Sisters” ja ”Village Green”.

### Listasijoitukset

## Kappaleet

*Kaikki kappaleet kirjoittanut Ray Davies.

### Single

**A-puoli**
#
**B-puoli**
# (Eurooppa)
# (USA)

*

### EP

**A-puoli**
#
#
**B-puoli**
#
#

*

## Kokoonpano
*Ray Davies – laulu, kitara
*Dave Davies – kitara, taustalaulu
*Pete Quaife – bassokitara, taustalaulu
*Mick Avory – rummut

*Nicky Hopkins – piano
*John Beecham – pasuuna

*

## Lähteet
*KindaKinks.net 

### Viitteet
Torpedo (täsmennyssivu)

**Torpedo** voi tarkoittaa muun muassa seuraavaa:

*Torpedo, vedenalainen ammus
**Torpedovene, pienehkö ja nopea sota-alus
**[[Torpedo (kalasuku)|Torpedo]]*, kalasuku sähkörauskujen heimossa
*Torpedo, suomalainen rockyhtye
* *torpedoida*, pilata tai tuhota joku asia

## Urheilussa
### Jääkiekossa
*HK Kaztsink-Torpedo, kazakstanilainen jääkiekkoseura
*Torpedo Jaroslavl, venäläisen jääkiekkoseuran HK Lokomotiv Jaroslavlin entinen nimi
*Torpedo Nižni Novgorod, venäläinen jääkiekkoseura
*Torpedo Sofia, bulgarialainen jääkiekkoseura
*Torpedo Toljatti, venäläisen jääkiekkoseuran Lada Toljattin entinen nimi

### Jalkapallossa
*FK Torpedo Moskova, moskovalainen jalkapalloseura
Merellä ja kotisatamassa

**Merellä ja kotisatamassa** on suomalaisen Eino Grönin studioalbumi vuodelta 1983.

## Kappaleet
#  (Mårtenson, Lasse)
#  (Bochmann, Werner & Knauf, E.)
#  (Walter, Andrew)
#  (Kärki, Toivo)
#  (Fiehn-Poeten, Erik)
#  (Trenet & Lasry)
#  (Lehtinen, Rauno)
#  (Jäppilä, Martti)
#  (Williams, Hugh)
#  (Scharfenberger, Werner)
#  (Kärki, Toivo)
#  (Borg, Benny)

## Lähteet
Meidän tangomme

**Meidän tangomme** on suomalaisen Eino Grönin kokoelma-albumi vuodelta 1981.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Färsaarten kirjallisuuspalkinto

**Färsaarten kirjallisuuspalkinto** () jaetaan vuosittain Färsaarilla kolmelle kirjailijalle. Palkinto on nimetty Mads Andreas Jacobsenin (1891–1944) mukaan.

Palkinnon on vuodesta 1958 myöntänyt Tórshavnarin kunta. Se jaetaan kolmessa sarjassa, kaunokirjallisuus, tietokirjallisuus ja muut kulttuuriteokset.

Palkinnon saannin edellytys on, että teos on kirjoitettu fääriksi. Jos se on kirjoitettu muulla kielellä, se on oltava käännetty fäärin kielelle.

## Palkitut

Ennen vuotta 1969 on palkittu seuraavat:

## Lähteet
Tangon kotimaa

**Tangon kotimaa** on suomalaisen Eino Grönin studioalbumi vuodelta 1984. Se äänitettiin helmi-maaliskuussa 1984 ”tangon kotimaassa” Argentiinassa bandoneóninsoittaja Roberto Panseran tangoyhtyeen säestyksellä. Pansera teki myös sovituksia levyn kappaleille. Grönin mukana matkalla oli albumin tuottaja Jaakko Salo sekä toimittaja-kirjailija Risto Karlsson, joka kirjoitti albumin takakanteen lyhyen esittelytekstin ja otti levykannen valokuvat. 

Samalla matkalla Eino Grön ja Jaakko Salo esiintyivät myös Mar del Platan jazzfestivaaleilla, joille Suomesta oli kutsuttu myös Heikki Sarmanto ja Maija Hapuoja.

Albumin takakannessa on valokuva Buenos Airesin Caminito-kävelykadulta löytyvästä argentiinalaistaiteilija Israel Hoffmannin seinäreliefistä *Guardia Vieja – Tango*. Sama teos esiintyy myös Steely Dan -rockyhtyeen albumin *[[Gaucho (albumi)|Gaucho]]* (1980) etukannessa.

## Kappaleet
### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 
### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Pöytyän Urheilijat

**Pöytyän Urheilijat** on pöytyäläinen urheiluseura. Seura on perustettu vuonna 1945 ja se on koko historiansa ajan toiminut yleisseurana. Nykyisin seuran lajivalikoimaan kuuluvat pesäpallo, salibandy, frisbeegolf ja hiihto. Pesäpallotoiminnasta vastaa vuonna 1955 seuran alajaostoksi perustettu Loukonkulman Lukko.

### Hiihto
Pöytyän Urheilijat sijoittuu hiihtoliiton maastohiihdon seuraluokittelussa toiseksi korkeimpaan I-luokkaan. Vuoden 2025 seuraluokittelussa seura sijoittui valtakunnallisesti sijalle 54. Seura on keskittynyt erityisesti nuorisourheiluun. Seura ylläpitää Haukkavuoren latumajaa ja järjestää Varsinais-Suomen piirissä hiihtokilpailuja. Seuran tunnetuin hiihtäjä on Johanna Matintalo, joka edusti seuraa vuoteen 2025 saakka.

### Pesäpallo

Pesäpallo tuli mukaan seuran lajivalikoimassa 1950-luvulla. Pöytyän Urheilijat aloitti pesäpallon Varsinais-Suomen piirin maakuntasarjassa vuonna 1955 ja pelasi sarjassa vuoteen 1964 saakka. Tämän jälkeen joukkue pelasi sarjassa satunnaisesti ja vakiintunut pesäpallotoiminta alkoi uudelleen 1980-luvun puolivälissä. Miesten joukkue nousi ensimmäisen kerran kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle suomensarjaan vuonna 2008. Korkeimmillaan miesten joukkue on pelannut Ykköspesiksessä viiden kauden ajan vuosina 2015–2019.

Naisten pesäpallotoiminta alkoi seurassa vuonna 2000, jolloin naisjoukkue osallistui maakuntasarjaan. Vuosien 2007–2021 aikana joukkue pelasi suomensarjassa viiden ja naisten Ykköspesiksessä kahdeksan kauden ajan. Ensimmäisen kerran Pöytyän Urheilijat nousi naisten Superpesikseen kaudeksi 2022. Seura putosi seuraavaksi kaudeksi Ykköspesikseen ja nousi uudelleen Superpesikseen kaudeksi 2024.

### Salibandy
Salibandyssa Pöytyän Urheilijat kuuluu Salibandyliiton länsirannikon alueeseen. Kaudella 2025–2026 seuralla on 23 joukkuetta liiton sarjoissa. Naisten edustusjoukkue pelaa 2. divisioonassa ja miesten edustusjoukkue 3. divisioonassa. Seura pelaa kotiottelunsa Kisariihen liikuntahallissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seuran kotisivut
Eino Grön laulaa tangoja

**Eino Grön laulaa tangoja** on suomalaisen Eino Grönin kokoelma-albumi vuodelta 1967.

## Kappaleet
#  (Villoldo, Ángel)
#  (Andreševski, B. L.)
#  (Mores, Marianito)
#  (Solovjov-Sedoi, Vasili)
#  (Jäppilä, Martti)
#  (Kärki, Toivo)
#  (Mononen, Unto)
#  (Boulanger, Georges)
#  (Kärki, Toivo)
#  (Tynnilä, Valto)
#  (Mononen, Unto)
#  (Kärki, Toivo)
#  (Melfi, Antonio Mario)
#  (Kärki, Toivo)

## Lähteet
Leppävirran Viri

**Leppävirran Viri** (lyhenne **LeVi**) on leppävirtalainen urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1937. Seura panostaa erityisesti nuorten urheiluun ja toimii yleisseurana. LeVi:n lajivalikoimissa ovat nykyisin omina jaostoinaan yleisurheilu, lentopallo, pesäpallo, hiihto, ampumahiihto ja mäkihyppy sekä yhteisen jaoston piirissä uinti, triathlon ja luistelu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seuran kotisivut
Kiimingin Urheilijat

**Kiimingin Urheilijat ry** (lyhenne **KiimU**) on entisen Kiimingin kunnan alueella toimiva urheiluseura. Sen toiminta alkoi vuonna 1938 nimellä Vesaisen Pojat. Nykyinen nimi on otettu käyttöön vuonna 1993. Jäseniä KiimU:n riveissä on noin 1&nbsp;700. KiimU:n lajivalikoimaan kuuluvat tällä hetkellä hiihto, lentopallo, pesäpallo, suunnistus, voimailu ja yleisurheilu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seuran kotisivut
Amstel Gold Race 2012

**Amstel Gold Race 2012** oli järjestyksessään 47. maantiepyöräilyn Amstel Gold Race -kilpailu. Se käytiin 260,4&nbsp;kilometrin reitillä Maastrichtistä Valkenburgiin 15. huhtikuuta 2012.

Enrico Gasparotto voitti kilpailun kukistettuaan loppukirissä Jelle Vanendertin ja Peter Saganin. He olivat tavoittaneet irtiotossa olleen Óscar Freiren kilpailun viime hetkillä.

## Tulokset
Lähde: Cyclingnews

## Osallistuneet joukkueet
Kilpailussa olivat mukana seuraavat 24 joukkuetta:
*UCI Pro -joukkueet: Ag2r-La Mondiale, Astana Team, BMC Racing Team, Euskaltel-Euskadi, FDJ-BigMat, Garmin-Barracuda, GreenEDGE Cycling, Katjuša, Lampre-ISD, Liquigas-Cannondale, Lotto-Belisol, Team Movistar, Omega Pharma-Quick Step, Rabobank, RadioShack-Nissan-Trek, Team Saxo Bank, Team Sky, Vacansoleil-DCM.
*UCI Continental Circuits -joukkueet: Accent.jobs-Willems veranda's, Argos-Shimano, Team Europcar, Farnese Vini-Selle Italia, Landbouwkrediet-Euphony, Topsport Vlaanderen-Mercator

## Lähteet
Järvenpään Palo

**Järvenpään Palo** on järvenpääläinen vuonna 1914 perustettu urheiluseura. Se oli aiemmin urheilun yleisseura. Nykyisin toiminta keskittyy pelkästään suunnistukseen. Parhaana saavutuksena seuralla on Jukolan viestin voitto vuodelta 1978. Nykyisin seura panostaa pääasiassa harrastetoimintaan. Toiminta yleisurheilussa päättyi kun Järvenpään Palon yleisurheilijat ja Tuusulanjärven Urheilijat liittyivät yhteen ja perustivat Keski-Uudenmaan Yleisurheilu ry:n vuonna 2010. Pesäpallojaos lopetti toimintansa kun Järvenpäähän perustettiin pesäpallon erikoisseura Kinnarin Pesis. Palo pelasi pesäpalloa ykkössarjassa vuosina 1986–1988.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seuran kotisivut
Oiva Polari

**Oiva Olavi Nikolai Polari** (alun perin *Pollari*; 23. lokakuuta 1912 Seinäjoki – 24. maaliskuuta 1996 Seinäjoki) oli eteläpohjalainen taidemaalari ja kuvataiteilija.

## Perhe ja lapsuus
Polarin vanhemmat olivat amerikansiirtolaisia, jotka palasivat Suomeen vuonna 1910. He siirrättivät Ylistarosta kodikseen kaksikerroksisen pohjalaistalon, joka tunnettiin Pollarin talona Seinäjoen Keskus- ja Koulukadun kulmassa. Vanhemmat alkoivat pitää talossa matkustajakotia. Sen lisäksi isä-Pollarilla oli piharakennuksessa pieni limonaditehdas. Oiva oli perheen viidestä lapsesta toiseksi vanhin. Taloudellisten vaikeuksien edessä perheen isä lähti ajalle tyypilliseen tapaan ansiotöihin Kanadaan vuonna 1928 palaamatta takaisin. Liiketoimintaa Seinäjoella jatkoi perheen äiti.

## Taiteilijaura
Polari aloitti 1933 opiskelun Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Helsingissä opettajinaan Uuno Alanko ja Werner Åström. Perheen heikko taloustilanne pakotti hänet kuitenkin keskeyttämään opintonsa jo vuoden jälkeen, palaamaan Seinäjoelle ja keskittymään itseopiskeluun.

Ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Oiva Polari piti 1937 Seinäjoella. Näyttelyssä oli esillä 13 työtä: asetelmia, mystisiä ja symbolistisia fantasiamaalauksia, hiilipiirroksia ja lakeusmaisemia.

Sotien jälkeen Polari pyrki realismiin. Hän teki maalausmatkoja Lappiin yhdessä Nándor Mikolan ja Kaarlo Lamminheimon kanssa. Vähitellen hänen ilmaisunsa pelkistyi sekä sommittelultaan että värinkäytöltään. Taiteilijan itsensä nimeämä ruskea ja harmaa kausi väistyi, ja töihin alkoi ilmestyä puhtaita perusvärejä, erityisesti sinistä. Maalauksiin tuli myös kubistisia piirteitä paksuine kulmikkaine ääriviivoineen.

Polari kokeili myös abstraktia maalausta ja kuvanveistoa ja teki kunkin ajan yhteiskunnalliseen tilanteeseen kantaa ottavia ja elämänkatsomuksellisia teoksia, mutta varsinaiseksi tavaramerkiksi hänelle muodostuivat etenkin myöhäiskaudella raikkaan sinisävyiset, pelkistetyin vedoin tyylitellyt eteläpohjalaiset lakeusmaisemat.

## Puhuja, kirjoittaja ja opettaja
Taiteilijan työn ohella Oiva Polari toimi kuvaamataidon opettajana Seinäjoen lyseossa 1949–1950 ja 1952–1953 ja Seinäjoen seudun yhteiskoulussa 1956 sekä pisimpään Ilmajoen yhteiskoulussa ja lukiossa 1947–1975.

Polari tunnettiin myös inspiroivana puhujana ja keskustelijana sekä taitavana sanomalehtikirjoittajana. 1980-luvun eläkepäivinä hän kirjoitti omaa Merkintöjä-kolumnia *[[Pohjalainen|Vaasa]]*-lehteen, sitten vuodesta 1985 lähtien Näin sanoen -palstaa ''Ilkkaan''. Kolumneihin liittyi yleensä myös Polarin tekemä piirros.

Kymmenen vuoden urakka Polarilta oli eteläpohjalaista kansantaidetta tutkivan kuvateoksen kokoaminen ja julkaiseminen omakustanteena vuonna 1975.

Oiva Polari perusti Seinäjoen taiteilijaseuran vuonna 1961 ja toimi yhdistyksen puheenjohtajana vuoteen 1983 saakka, jonka jälkeen hänet kutsuttiin yhdistyksen kunniajäseneksi ja myöhemmin kunniapuheenjohtajaksi. Kunnianosoituksena Polarille Seinäjoen lasten taidekoulu on nimetty taidekoulu Oivaksi.

Oiva Polarin vuonna 1943 syntynyt tytär on kuvataiteilija Tarja Polari.

## Lähteet

## Kirjallisia teoksia
*
*
*

## Aiheesta muualla
*Kuvataiteilijamatrikkeli