open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Major League Baseball -kausi 2012

**Major League Baseball kausi 2012** oli Major League Baseballin kausi, joka runkosarjan osalta päättyi 3. lokakuuta. Kauden uutuutena olivat niin sanotut wild card -ottelut, joissa ratkaistaan viimeiset pudotuspelipaikat, kun aiemmin villin kortin paikka meni automaattisesti parhaille divisioonakakkosille kummassakin liigassa.

## Runkosarjan sarjataulukot

## Postseason
Wild card -ottelut: 
*AL: Baltimore - Texas 5-1 
*NL: St.Louis - Atlanta 6-3

## Aiheesta muualla

*MLB.com
*Baseball-Reference.com, American Leaguen tilastot
*Baseball-Reference.com, National Leaguen tilastot
Amiot 354

**Amiot 354** oli Ranskassa tuotettu keskiraskas ja nelipaikkainen pommituskone. Se kehitettiin monien välivaiheitten kautta, ja sen edeltäjiä käytettiin muun muassa postikoneina. Eräs tyypin edeltäjistä oli Amiot 143 -pommikone, jota käytettiin Amiot 354:n tavoin toisessa maailmansodassa.

Amiot 354:n tuotanto viivästyi pahasti, miksi koneita valmistui vain arviolta 45 kappaletta. Koneen päätyyppi oli B.4, joka kykeni kuljettamaan 1&nbsp;200&nbsp;kg pommeja. Huippunopeus oli 480&nbsp;km/h ja toiminnallinen lakikorkeus 10&nbsp;000 metriä. Enimmäislentomatka oli 800&nbsp;kg pommikuormalla 3&nbsp;500 kilometriä. Moottorivaihtoehtoina oli eri varianteissa joko kaksi tähtimoottoria tai rivimoottoria. Gnome-Rhônen valmistamilla tähtimoottoreilla tehoa pystyttiin kehittämään 1&nbsp;060 hevosvoimaa.

Puolustusaseistuksena oli LeO 451:tä vastaava: yläampumon 20&nbsp;mm tykki sekä kaksi 7,5&nbsp;mm konekivääriä erillisesti sijoitettuina.

## Lähteet
*Chant, Chris: II Maailmansodan lentokoneet, Karisto, 2008, Hämeenlinna (suom. Petri Kortesuo) Alkuteos: Amber Books, 1999 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*http://www.world-war-2-planes.com/Amiot-354.html 
*http://www.aviastar.org/air/france/amiot-351.php
*http://www.historyofwar.org/articles/weapons_amiot_354.html
*http://www.airwar.ru/enc/bww2/a354.html
McKay

**McKay** on muun muassa seuraavien henkiöiden sukunimi:

* Adam McKay (s. 1968), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, tuottaja, käsikirjoittaja, koomikko ja näyttelijä
* Colin McKay (s. 1975), kanadalainen rullalautailija
* Craig McKay, yhdysvaltalainen elokuvaleikkaaja
* Craig McKay (s. 1966), yhdysvaltalainen sarjakuvataiteilija
* Craig McKay (s. 1973), englantilainen näyttelijä
* David O. McKay (1873–1970), yhdysvaltalainen mormonikirkon presidentti, profeetta ja ilmestyksensaaja
* Jim McKay (1921–2008), yhdysvaltalainen urheilutoimittaja
* Laura Jean McKay (s. 1978), australialainen kirjailija ja opettaja
* Matt McKay (s. 1983), australialainen jalkapalloilija
* Mike McKay (s. 1964), australialainen soutaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari
* Nellie McKay (s. 1982), brittiläis-yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä, näyttelijä ja stand up -koomikko
* Ray McKay (s. 1946), kanadalainen jääkiekkoilija
* Sinclair McKay, brittiläinen tietokirjailija
* Steven McKay, yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -tuottaja

## Kuvitteellisia henkilöitä

* Rodney McKay, tieteissarjoissa *[[Tähtiportti]]* ja *[[Stargate Atlantis]]*

## Katso myös
* MacKay
Slaughter & Apparatus: A Methodical Overture

__NOTOC__
**Slaughter & Apparatus: A Methodical Overture** on viides studioalbumi belgialaiselta death metal -yhtye Abortedilta. Albumi julkaistiin vuonna 2007 Century Median kautta. Rumpuja soittaa vierailevana muusikkona Psycroptic -yhtyeen David Haley. 

Albumi on mallia *enhanced* sisältäen kaksi musiikkivideota. Tosin takakannessa mainittujen *The Chondrin Enigma*- ja *Making of...* -videoiden tilalla on livetaltioinnit kappaleista *A Cold Logistic Slaughter* ja *The Saw and the Carnage Done*. Albumista julkaistiin erikoisversio *Slaughter & Apparatus: A Limited Overture*, joka sisälsi levyn lisäksi julisteen, t-paidan ja tarroja. Lisäksi Hollowman Records julkaisi rajoitetun 600 kappaleen LP-levyn erän, jossa osa levyistä oli tavallista mustaa vinyyliä, osa punaisia ja osa kultaisia.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

**Bonuskappaleet japanilaisessa erikoisversiossa**
#  (Faith No More-cover)
#  (Pantera-cover)

## Kokoonpano
* Sven "Svencho" de Caluwé – laulu
* Sebastien "BST" Tuvi – kitarat
* Matty Dupont – kitarat
* Peter Goemaere – basso
* David Haley – rummut

;Vierailevat muusikot
* Jeffrey Walker (Carcass)
* Jacob Bredahl (Hatesphere)
* Henrik Jacobsen (Hatesphere)

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Blabbermouth: 
* Imperiumi: 8/10

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2006–2007

**Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2006–2007** pelattiin kahdessa lohkossa. Kummankin lohkon kolme parasta jatkoivat Supersarjaan.

## Runkosarja

### Lohko 1

### Lohko 2

## Supersarja

### Pudotuspelit

### Liigakarsinta

## Alaloppusarja

### Lohko 1

### Lohko 2

### Loppuottelut

Karsinnoissa selvisivät voittajiksi Mäntän Valo ja Kyyjärven Kyky.

## Lähteet
* Tulospalvelu
Aiheuttajaperiaate

**Aiheuttajaperiaate** eli **aiheuttamisperiaate** (myös *saastuttaja maksaa* -periaate) on ympäristönsuojelussa käytetty lähtökohta, jonka mukaan ympäristöhaittoja aiheuttavan toiminnan harjoittaja vastaa ensisijaisesti kustannuksista, jotka aiheutuvat haittojen estämisestä tai vähentämisestä sekä pilaantuneen ympäristön ennalleen saattamisesta ja aiheutuneiden vahinkojen korvaamisesta. Saastuttaja maksaa -periaate on kansainvälisen ympäristöoikeuden keskeisiä lähtökohtia ja se on myös EU:n perussopimusten mukaan unionin ympäristöpolitiikan johtavia periaatteita. EU:n jäsenvaltioiden on siten otettava aiheuttajaperiaate huomioon ympäristöpolitiikan suunnittelussa ja lainsäädännössä.

Usein tämä ei toteudu markkinaehtoisesti, vaan aiheuttajavastuun toteutumiseen tarvitaan lainsäädännön tukea. Esimerkiksi tehtaan myrkkypäästö saattaisi saastuttaa ympäröiviä viljelymaita ja yritys saattaisi korvata aiheutuneita vahinkoja viljelymaiden omistajille rahallisesti menetetyn sadon mukaisesti, mutta maaperä olisi silti pilaantunutta tulevina vuosina. Ympäristölainsäädännöllä voidaan varmistaa, että aiheuttaja maksaa maaperän puhdistamisen. Erityisesti ympäristölainsäädännöstä on hyötyä jokien, järvien, merten ja pohjavesien pilaamisen tapauksissa, koska niillä ei ole omistajaa, joka vaatisi korvauksia.

## Lähteet
Leila Tuure

**Leila Tuure** (10. joulukuuta 1938 Pori – 23. lokakuuta 2024) oli suomalainen kirjailija. 

Leila Tuure kirjoitti ylioppilaaksi Porin tyttölyseosta vuonna 1959 ja opiskeli sen jälkeen historiaa Turun yliopistossa. Varsinaisen elämäntyönsä hän teki historian opettajana. Vuoteen 1989 saakka Tuure toimi opettajana Porissa ja sen jälkeen eläkkeelle siirtymiseensä saakka pääkaupunkiseudulla. 

Takaisin synnyinkaupunkiinsa Tuure muutti vuonna 2008. Hän asui Porin Reposaaressa. 

Ensimmäisen teoksensa Tuure julkaisi vuonna 1989. Hän kirjoitti lähinnä Poriin ja lähiseudulle sijoittuvia historiallisia romaaneja. Vuonna 2011 Tuure julkaisi satukirjan *Tontut muuttavat kaupunkiin*, johon kuvituksen teki hänen tyttärensä Matilda Tuure. Tuure kirjoitti myös kaksi rikosromaania salanimellä *Emma Å*. Hän kirjoitti yhteensä 28 romaania.

Vuodesta 2008 lähtien Tuuren teokset ilmestyivät hänen oman Sunkirja-kustantamonsa kautta. Se on julkaissut myös muiden kirjailijoiden tuotantoa.

Suomen kirjailijaliiton jäsen Tuure oli vuodesta 1991 lähtien. Hän kuului myös *Espoon kirjailijat ry:n* hallitukseen.

Nortamo-palkinto Leila Tuurelle myönnettiin vuonna 2009 ja Pori Tutuksi -palkinto vuonna 2011.

## Teokset
**Peiliinkatsoja* (1989)
**Eilisen sillat* (1990)
**Narukaruselli* (1992)
**Tummat ja valkeat tulet* (1993)
**Elämänkarkulainen* (1994)
**Sinisukka* (1996)
**Väistyvän veden kaupunki* (1998)
**Hyvä mies* (2000)
**Kauppamiesten sukua* (2001)
**Kauppamiehen tytär* (2003)
**Kauppamiehen perintö* (2004)
**Hatuntekijä* (2007)
**Varjojen aika* (2007)
**Musta, mustempi, punainen* (salanimellä Emma Å, 2007)
**Puolan prinsessa* (2008)
**Samuelin kirja* (salanimellä Emma Å, 2008)
**Ros-anna* (2009)
**Piiritanssi* (2009)
**Alfien sodat* (2010)
**Aleksandra ja Mikael* (2011)
**Tontut muuttavat kaupunkiin* (kuvitus Matilda Tuure, 2011)
**Daali ja kahvinpavut* (2013)
*Viimeiset tanssiaiset (2014)
*Espanjalainen rouva (2016)
*Apteekki (2018)
*Tuulentuojat (2020)
*Elämä kerrassaan (2021) 
*Yksinäiset ajassa (2023) 

## Lähteet
*Kariston kirjailijaesittely 
*Sunkirja -kustantamon sivut
*Suomen kansallisbibliografia 

### Viitteet
The Archaic Abattoir

__NOTOC__
**The Archaic Abattoir** on neljäs studioalbumi belgialaiselta death metal -yhtye Abortedilta. Se julkaistiin vuonna 2003 Listenable Recordsin kautta. Joissain kappaleissa on mukana vieraileva laulaja yhtyeistä Illdisposed, Hatesphere ja Mnemic. Albumista on tehty 700 kappaleen LP-levy julkaisu sekä 1000 kappaleen rajoitettu erikoisversio laatikossa, jossa levy, kirurgin kumihansikkaat, viisi kuvakorttia ja *Archaic Victims* -lista.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Vuoden 2009 uudelleenjulkaisun bonuskappaleet
# 
#  (Entombed-cover)

## Kokoonpano
* Sven de Caluwé – laulu
* Bart Vergaert – kitarat
* Thijs "Tace" De Cloedt – kitarat
* Frederik "Fre" Vanmassenhove – basso
* Gilles Delecroix – rummut

### Vierailevat muusikot
* Michael Bogballe (Mnemic) – laulu (kappaleessa *Dead Wreckoning*)
* Bo Summer (Illdisposed) – laulu (*The Gangrenous Epitaph, The Inertia*)
* Jacob Bredahl (Hatesphere) – laulu (*Threading on Vermillion Deception*)

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Blabbermouth: 
* Imperiumi: 8/10

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Uimahypyt kesäolympialaisissa 2008 – naisten 3 metrin ponnahduslaudan parihypyt

**Naisten 3 metrin ponnahduslaudan parihypyt** kilpailtiin 10. elokuuta Pekingin kansallisessa vesiurheilukeskuksessa. Joukkueita oli yhteensä kahdeksan.

## Tulokset
Joukkueet hyppäsivät kukin viisi hyppyä.

## Lähteet
Ale-Makasiini

**Ale-Makasiini** oli keskisuomalainen halpakauppaketju. Sillä oli yhdeksän myymälää ja noin 19 miljoonan euron lliikevaihto. Ale-Makasiini perustettiin vuonna 1985. Tokmanni-kauppaketju osti sen liiketoiminnan 2018 ja sulautti sen itseensä.

Ale-Makasiini oli rekisteröinyt myös aputoiminimen *Kodin rauta ja tarvike makasiini*. Ale-Makasiini Matti Riikonen Oy oli osakkaana alun perin 12 suomalaisen halpakauppayrityksen omistamassa hankinta- ja ostoyhtiö Pick Import Finland Oy:ssä, kunnes Tokmanni osti vuonna 2008 koko Pick Import Finlandin osakekannan itselleen.

Tokmanni osti koko Ale-Makasiinin liiketoiminnan 2018 vuoden loppupuolella ja näin ollen Ale-Makasiinin yhdeksän myymälää muuttuivat Tokmanneiksi vuoden 2019 keväällä. 

Vuonna 2006 Ale-Makasiini oli Suomen 48. suurin pukeutumiskaupan ketju 3,7 miljoonan euron tekstiilimyynnillä.

## Historia
* 1985 Ale-Makasiini Matti Riikonen Oy perustettiin.
* 1999 Suolahteen valmistui 3&nbsp;500 neliömetrin varastohalli.
* 2008 Äänekosken keskustan myymälän tilalle avattiin 7&nbsp;000 neliömetrin myymälä entiseen Scanfilin tehdasrakennukseen.
* 2009 Viitasaaren myymälä muutti uusiin ja laajempiin tiloihin.
* 2012 Siilinjärvelle avattiin uusi myymälä K-supermarket Siilintorin entisiin tiloihin.
*2018 Halpakauppayhtiö Tokmanni osti Ale-Makasiinin liiketoiminnan. 
*2019 Myymälät muutettiin Tokmanneiksi.

## Tavaratalot
Ale-Makasiinilla oli myymälät seuraavilla paikkakunnilla:

*Äänekoski (7&nbsp;000&nbsp;m²)
*Viitasaari (3&nbsp;000&nbsp;m²)
*Laukaa (2&nbsp;000&nbsp;m²)
*Saarijärvi (2&nbsp;000&nbsp;m²) 
*Suolahti (1 400&nbsp;m²)
*Siilinjärvi (2&nbsp;200&nbsp;m²)
*Pielavesi (920&nbsp;m²)
*Pihtipudas (1&nbsp;200&nbsp;m²).
*Kangasniemi

## Tuotevalikoima
Ale-Makasiini myi tavarataloissaan muun muassa seuraavien tuoteryhmien tuotteita:
* elintarvikkeet
* pienrauta
* naisten, miesten ja lasten pukeutuminen
* taloustavarat
* pesuaineet ja siivoustarvikkeet
* lelut
* sesonkituotteet.

## Tunnuslukuja

## Lähteet
Kellonummen hautausmaa

**Kellonummen hautausmaa** on Espoon seurakuntayhtymän hallintaan kuuluva hautausmaa. Se sijaitsee Vanha-Espoon pohjoispuolella Karhusuolla Lommilan kylässä. Se on vihitty käyttöön vuonna 1986. Sen pinta-ala on 19,6 hehtaaria.

Espoon kirkkovaltuusto päätti ostaa Lukkarinpuron varrella sijainneen 5,5 hehtaarin suuruisen maa-alueen jo vuonna 1956, mutta suunnittelukilpailun käynnistäminen lykkääntyi yli kahdella vuosikymmenellä. Kellonummen hautausmaan perustamista varten luotiin aatekilpailu, jonka Espoon kirkkoneuvosto hyväksyi 17. syyskuuta 1978. Määräajassa kilpailuun saapui 22 kilpailuehdotusta, joista voittajaksi valittiin maisema-arkkitehti Auli Hietakangas-Kochin kilpailuehdotus *Metsä ja niitty*. Hautausmaan rakentaminen alkoi 1980-luvun alussa, jolloin sen alue laajeni lisämaan ostolla 19,59 hehtaarin laajuiseksi. Hautausmaa valmistui vuonna 1986. Siihen liitettiin vuonna 2007 tunnustukseton hauta-alue.

Hautausmaalla on arkkitehtien Timo ja Tuomo Suomalaisen suunnittelemat siunauskappeli sekä huoltorakennus. Hautausmaan siunauskappeli on rakennettu alueella sijainneen kaatopaikan päälle. Haudat ovat luonnontilaisen mäntymetsikön keskellä. 

## Liikenne
Hautausmaalle pääsee suoraan Espoon sisäisellä linja-autolinjalla 246K (Espoon keskus &ndash; Röylä) päivisin. Aamuisin ja iltaisin Espoon keskuksen ja Röylän välillä ajaa linja 246, jonka lähin pysäkki, Kellonummentie, sijaitsee noin kilometrin päässä hautausmaasta.

## Kellonummelle haudattuja tunnettuja henkilöitä
* Kai Heinonen, pilapiirtäjä
* Antti Hyry, kirjailija
* Esa Kaartamo, muusikko, tuottaja, lauluntekijä, Broadcastin perustajajäsen
* Juha Keltti, juristi, kansalaisaktivisti
* Paavo Pentikäinen, näyttelijä, teatteriohjaaja
* Gösta Sundqvist, muusikko, radiokoomikko, tuottaja, Leevi and the Leavingsin laulaja
* Jukka Wasama, rumpali (Piirpauke, Wasama Quartet)

## Lähteet
Sunkirja

**Sunkirja** on vuonna 2007 perustettu suomalainen kirjankustantamo. Sen perustaja ja omistaja on porilainen kirjailija Leila Tuure.

Kustantamo on vuodesta 2008 lähtien julkaissut Tuuren omien teosten lisäksi myös muiden kirjailijoiden tuotantoa. Sunkirjalta on ilmestynyt muun muassa turkulaisen runoilijan Mika Mäkelän esikoiskokoelma *Irokeesi*. 

## Lähteet
*Sunkirjan kotisivut
Jukka-Pekka Palviainen

**Jukka-Pekka Palviainen** (s. 22. syyskuuta 1967 Rauma) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut aikuisten romaaneja sekä lasten- ja nuortenkirjoja.

Palviainen valmistui ylioppilaaksi 1986 ja lastentarhanopettajaksi 1990. Hänen esikoisromaaninsa *Reino* oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi vuonna 2003. Palviainen jättäytyi vapaaksi kirjailijaksi vuonna 2004.

Vuonna 2012 Palviainen sai Topelius-palkinnon nuortenromaanillaan *Joku vieraileva tähti* (2011) ja vuonna 2018 Laivakello-palkinnon.

## Tuotanto
### Aikuisten romaanit
* *Reino* (2003)
* *Hedelmäpeli* (2005)
* *Harkinta-aika* (2007)
* *Isä, poika ja Pyhäranta* (2009)
* *Mitä ikinä keksitkin pelätä* (2010)
* *John Lennonin valkoinen flyygeli* (2012)
* *Minä, Eno ja Matti* (2017)
* *Ääniä rappukäytävässä* (2018)
* *Kaikella kunnioituksella* (2021)
**Taikkonen Raumalta -sarja**

* Tavoittelemanne henkilö on tapettu (2024)
* Viimeinen rukous (2025)

### Lastenkirjat
;Rämäpäät-sarja
* *Rokkirehtori ja Rämäpäät* (2007)
* *Rämäpäät ja vankikarkuri* (2008)
* *Rämäpäät leirikoulussa* (2010)

;Allu-sarja
* *Allu ja salainen ihailija* (2017)
* *Allu ja salaperäinen opettaja* (2018)
* *Allu ja outo Uolevi* (2019)
* *Allu ja kummituskartano* (2019)
* *Allu ja apinajahti* (2020)
* *Allu ja tyly tubeseuraaja* (2022), ääni- ja e-kirjana
* *Allu ja harrastusrumba* (2024)

;Jugi-sarja
* *Jugi ja Majakkasaaren aave* (2021)
* *Jugi ja kauhujen yö* (2022)
* *Jugi ja öinen viheltelijä* (2023)
* * Jugi ja salainen hotellivieras* (2024)

### Nuortenkirjat
* *Joku vieraileva tähti* (2011)
* *Perjantai on hyvä päivä lähteä* (2014)
* *Tarpeeksi reilua* (2016)
* *Suunnaltaan vaihtelevaa tuulta* (2017)
* *Virityksiä* (2018)
* *Opeta minut lentämään* (2019)
* *Koko pitkä yö* (2024)

;Kosonen-sarja
* 
* 
* 
* 
* 
* Älä panikoi, Kosonen.  2025 

## Palkinnot ja ehdokkuudet
* Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas 2003
* Tampereen kaupungin luovan kirjallisen työn palkinto vuonna 2011 julkaistusta kirjallisuudesta
* Topelius-palkinto 2012 nuortenromaanista *Joku vieraileva tähti*
* Sastamalan kaupungin kulttuuripalkinto 2012
* Laivakello-palkintoehdokkaana 2014
* Olga ja Vilho Linnamon Säätiön palkinto 2017
* Runeberg Junior -ehdokkuus ja kunniamaininta 2018
* Sastamalan Kirjapää 2018
* Laivakello-palkinto 2018
* Tampereen kaupungin luovan kirjallisen työn palkinto vuonna 2018 julkaistusta kirjallisuudesta
* Kirjava Kettu -palkinto 2019
* Runeberg Junior -ehdokkuus 2020
* Topelius- palkintoehdokkuus 2025

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Palviainen WSOY:n sivuilla
* Ammattina kirjailija: Jukka-Pekka Palviainen  Suomen Kirjailijaliitto. 23.6.2021.
* Jukka-Pekka Palviainen Kariston sivuilla
* Jukka-Pekka Palviainen Myllylahden sivuilla
Federico Fellinin lentoasema

**Federico Fellinin lentoasema**  on lentoasema Riminissä, Italiassa. Lentoasema sijaitsee viisi kilometriä kaakkoon Riministä. Lentoasemalla on joitakin palveluja, muun muassa valuutanvaihto ja maksuton Internet-yhteys.

## Lentoyhtiöt ja kohteet
*Aeroflot: Pietari (kausiluonteinen)
*Albawings: Tirana
*Finnair: Helsinki (kausiluonteinen)
*Luxair: Luxemburg (kausiluonteinen)
*Rossiya Airlines: Moskova *Vnukovo*
*Ryanair: Kaunas, Lontoo *Stansted*, Varsova *Modlin*
*Ural Airlines: Moskova *Domodedovo*

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Lentoaseman kotisivut
Sergio Henao

**Sergio Luis Henao Montoya** (s. 10. joulukuuta 1987 Rionegro, Antioquia) on kolumbialainen maantiepyöräilijä, ajajatyypiltään mäkimies ja yleisajaja. Hän aloitti ammattilaisuransa kolumbialaisissa joukkueissa. Vuosina 2012−2018 hän edusti Team Skyta, 2019–2020 UAE Team Emiratesia, vuonna 2021 Team Qhubeka Assosia, 2022 2nBike Emanuel Ibarrya, 2023 Denver Disruptorsia ja vuodesta 2024 alkaen Nu Colombia -joukkuetta.. Hän voitti Pariisi–Nizza-ajon 2017 kokonaiskilpailun kahden sekunnin erolla Alberto Contadoriin.

## Saavutuksia

Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
;2007
:Clasico Ciclistico Banfoandes, kokonaiskilpailun sekä 4. ja 6. etapin voitto
;2008
:Kolumbian ympäriajo, alle 23-v. kokonaiskilpailun sekä 2. ja 5. etapin voitto
;2009
:GP du Portugal, kokonaiskilpailun ja 3. etapin voitto
:Cinturón a Mallorca, kokonaiskilpailun ja 4. etapin voitto
:Coupe des nations Ville Saguenay, alle 23-v. 3. etapin voitto
;2010
:Etelä-Amerikan kisat, pronssia maantieajossa
:Vuelta a Antioquia, 3. etapin voitto
:Kolumbian ympäriajo, kokonaiskilpailun sekä 4. ja 10. etapin voitto
:Clásico RCN, kokonaiskilpailussa toinen, 7. etapin voitto
;2011
:Vuelta a Antioquia, 2. etapin voitto
:Tour of Utah, kokonaiskilpailussa toinen, prologin ja 5. etapin voitto
:Clásico RCN, 2. etapin voitto
;2012
:Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa yhdeksäs, nuorten kilpailussa toinen
:Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas
:Olympialaiset, maantieajossa 16:s
:Vuelta a Burgos, kokonaiskilpailussa toinen
:Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s, 17. etapilla kolmas
:MM-kilpailut, maantieajossa yhdeksäs
:Lombardian ympäriajo, viides
;2013
:Volta ao Algarve, 3. etapin voitto
:Baskimaan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, 3. etapin voitto
:Amstel Gold Race, kuudes
:La Flèche Wallonne, toinen
:Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 16:s
:Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides
:MM-kilpailut, maantieajossa 15:s
;2015
:Baskimaan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen
:Liège–Bastogne–Liège, seitsemäs
:Kalifornian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas
:Puolan ympäriajo, 6. etapin voitto
;2016
:Tour Down Under, kokonaiskilpailussa kolmas, mäkikirikilpailun voitto
:Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailussa kuudes
:Baskimaan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, pistekilpailun voitto
:Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 12:s
;2017
:Maantieajon Kolumbian-mestaruus
:Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailun voitto
:Amstel Gold Race, kuudes
:La Flèche Wallonne, neljäs
;2018
:Maantieajon Kolumbian-mestaruus
:Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 13:s
;2020
:Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 15:s
;2024
:Tour do Rio, kokonaiskilpailun ja 1. etapin voitto
;2025
:Jamaica International Cycling Classic, kokonaiskilpailun voitto

## Lähteet
Max Westerberg

**Max Alfons Ferdinand Westerberg** (17. kesäkuuta 1936 Helsinki – 24. elokuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen jalkapallovaikuttaja. Westerberg oli mukana eri tehtävissä suomalaisen jalkapallon parissa 1950-luvun alkuvuosista lähtien. Hän oli pitkään myös Yleisradion Englannin liiga -lähetysten selostajan Aulis Virtasen avustajana studiossa.

Westerbergille on myönnetty Suomen Palloliiton kultainen ansiomerkki. Vuonna 2006 Käpylän urheilupuiston pääkenttä nimettiin Westerbergin kunniaksi Max Westerberg Areenaksi.

## Seuratoiminta
Helsingin Käpylästä kotoisin ollut Westerberg valittiin 17-vuotiaana kasvattajaseuransa Käpylän Urheilu-Veikkojen johtokuntaan. Reiluna parikymppisenä hän valmensi KUV:n edustusjoukkuetta. Hän vaikutti seurassa vuoteen 1967 saakka. Käpylän Pallon toimintaan Westerberg liittyi vuonna 1969. Hän oli tärkeänä taustavaikuttajana KäPan 1953-ikäluokassa, joka voitti A-nuorten SM-pronssia kaudella 1971.

## Järjestöura
Jalkapallon Helsingin piirin puheenjohtaja Westerberg oli vuodet 1968–1976. Palloliiton työvaliokunnan puheenjohtaja hän oli 1974–1978. Sen jälkeen Westerberg työskenteli liiton kansainvälisen toiminnan päällikkönä vuoteen 1984.

## Helsinki Cup
Syksyllä 1984 Westerberg siirtyi junioriturnaus Helsinki Cupin toimitusjohtajaksi. Pesti kesti vuoden 1998 turnaukseen saakka. Hänen aikanaan turnaus kasvoi nykyisiin laajoihin mittoihinsa. Vuonna 1995 Westerbergin työ palkittiin Pääkaupunkiseudun urheiluteko -valinnalla.

Westerberg kuoli vuonna 2015 ja hänet on haudattu Helsingissä Malmin hautausmaalle.

## Lähteet
* Helsingin Sanomat 17.6.1986
* Käpylän Urheilu-veikot 50 vuotta -julkaisu (1983)

### Viitteet
Harmaakaalisinappi

**Harmaakaalisinappi** eli **hilmiö** (*Erucastrum incanum*, syn. *Hirschfeldia incana*) on ristikukkaiskasveihin kuuluva yksivuotinen kasvilaji. Se on luokiteltu pitkään hilmiöiden sukuun, mutta siirretty kaalisinapeihin 2010-luvulla.

## Ulkonäkö ja koko
Harmaakaalisinappi kasvaa 20–60 senttimetriä korkeaksi. Kasvi lyhytkarvainen ja väritykseltään harmahtava. Varren haarat ovat vankkoja ja siirottavia. Lehdet ovat ruodillisia, alimmat pariliuskaisia. Lehtilavan päättöliuska on iso, soikea ja hammaslaitainen, ylemmät lehdet ovat kapeita ja niukkahampaisia. Kukkien terälehdet ovat 7 mm leveitä ja väriltään vaaleankeltaisia. Suomessa harmaakaalisinappi kukkii elo-syyskuussa. Tiiviisti kukintorangan myötäiset lidut ovat 10–15 mm pitkiä ja 1–1,5 mm paksuja, lidun nokkaosa on 4–5 mm pitkä ja pulleahkotyvinen. 

## Levinneisyys
Harmaakaalisinappi on kotoisin Etelä-Euroopasta Välimeren alueelta. Fennoskandiassa laji on harvinainen tulokas. Suomessa laji on satunnainen uustulokas, jota on tavattu eri puolelta maata Oulun korkeudelle saakka.

## Elinympäristö
Suomessa harmaakaalisinappia on tavattu monissa tulokaslajeille tyypillisissä paikoissa, kuten myllyillä, satamissa, rautateillä ja kaatopaikoilla. Toisinaan sitä on tavattu myös lintujenruokintapaikoilla.

## Käyttö
Harmaakaalisinappi sopii myös ravintokasviksi.

## Lähteet
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
* *Suuri Pohjolan kasvio*. Toim. Mossberg, Bo & Stenberg, Lennart. Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 2005 (2003). .

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2021: Harmaakaalisinapin (''Erucastrum incanum'') levinneisyys Suomessa.
* Suomen Lajitietokeskus: Harmaakaalisinappi – ''Erucastrum incanum''
Anthemiphyllia

*** Anthemiphyllia*** on kivikoralleihin kuuluvan  *Anthemiphylliidae* -heimon ainoa suku. Siihen kuuluu seitsemän nykyisin elävää lajia, ja kaksi, jotka tunnetaan fossiileista.

Ne ovat nappimaisia koralleja jotka elävät yksittäin muodostamatta koralliriuttaa. Koralliitin sisäpuoliset väliseinät eli septumit ovat hammaslaitaisia. Rungosta ei erotu muita rakennepiirteitä.

*Anthemiphyllia*-koralleja tunnetaan fossiileista 45 miljoonan vuoden takaa ja niitä elää edelleen. Nykyisin niitä tavataan tropiikin lämpimissä vesissä Indopasifisen merialueen ja Atlantin länsiosissa 50-700 metrin syvyydessä.

## Lähteet
Jalokärsämö

**Jalokärsämö** (*Achillea nobilis*) kärsämöihin kuuluva monivuotinen asterikasvi. Sitä esiintyy Keski- ja Etelä-Euroopassa. Jalokärsämö muistuttaa siankärsämöä (*Achillea millefolium*); laji on sitä vahvemmin ryydintuoksuinen ja maarönsytön. Lehdet ovat lyhyempiä, enintään kolme senttimetriä pitkiä, ja vaaleampia kuin siankärsämöllä. Lehtilavat ovat kahdesta kolmeen kertaan pariliuskaisia; liuskapareja on enintään kymmenen. Niiden väleissä on lisäksi aivan lyhyitä lisäliuskoja. Mykeröstö on huiskilomainen, tiheä ja koostuu lukuisista pienistä mykeröistä. Laitakukissa on lyhyt valkoinen tai kellertävä kieli.

## Lähteet
* Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki.
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Jalokärsämö (''Achillea nobilis'')
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Achillea nobilis'' - jalokärsämö
* JSTOR Global Plants: ''Achillea nobilis'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Achillea nobilis'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Achillea nobilis'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Achillea nobilis'' 
* Flora of China: ''Achillea nobilis''
Uimahypyt kesäolympialaisissa 2008 – miesten 10 metrin kerroshypyt

**Miesten 10 metrin kerroshyppykilpailu** käytiin 22. – 23. elokuuta 2008 Pekingin kansallisessa vesiurheilukeskuksessa. Kilpailijoita oli yhteensä 30.

## Aikataulu

## Tulokset
### Karsinta
Karsinnoissa kilpailijat hyppäsivät kuusi hyppyä ja 18 parasta pääsi välierään.

### Välierä
Kilpailijat hyppäsivät kuusi hyppyä ja 12 parasta pääsi loppukilpailuun.

### Loppukilpailu
Kilpailijat hyppäsivät kukin kuusi hyppyä.

## Lähteet
Robin Östlind

**Robin Östlind** (s. 14. maaliskuuta 1990) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia.

## Lähteet
* Transfermarkt
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2005–2006

**Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2005–2006** pelattiin kahdessa lohkossa. Kummankin lohkon kolme parasta jatkoivat Supersarjaan. Kaikki supersarjan joukkueet sekä alaloppusarjojen lohkovoittajat selvisivät pudotuspeleihin.

## Runkosarja

### Lohko 1

### Lohko 2

## Supersarja

## Alaloppusarja

### Lohko 1

### Lohko 2

### Alaloppusarjan loppuottelut

## Pudotuspelit
### 1. kierros

### 2.kierros

### Liigakarsinta

1-sarjan karsinnoissa selvisivät voittajiksi Saloisten Salama ja Perttelin Peikot.

## Lähteet
* Tulospalvelu

### Viitteet
Myostatiini

**Myostatiini** (tunnettu myös nimellä **GDF-8**) on proteiini, joka säätelee lihasten kasvua. Se kuuluu transformoiva kasvutekijä beeta -geeniperheeseen, ja ihmisellä sitä koodaa MSTN-geeni.

Myostatiini säätelee lihasten kasvua, ja sen toimimattomuus aiheuttaa lihasten liikakasvua. Sen vaikutusta aikuisessa ihmisessä ei ole varmaa tietoa, mutta heti syntymän jälkeen aiheutunut myostatiinigeenin epäaktivoituminen aiheuttaa hypertrofiaa. Myostatiinigeenin toiminta on häiriintynyt esimerkiksi belgialaisella lihakarjarodulla belgiansininen.

## Lähteet
Ruotsi kesäolympialaisissa 1992

**Ruotsi** osallistui Barcelonan kesäolympialaisiin 1992 187 urheilijan joukkueella. Avajaisissa ruotsin lippua kantoi Stefan Edberg. 

## Mitalistit
### Kultaa
* Jan-Ove Waldner – Pöytätennis, Miesten kaksinpeli

### Hopeaa
* Patrik Sjöberg – Yleisurheilu
* Gunnar Olsson, Kalle Sundqvist – Melonta
* Agneta Andersson, Susanne Gunnarsson – Melonta
* Käsipallomaajoukkue – Käsipallo, miesten turnaus
* Anders Holmertz – Uinti 
* Lars Frölander, Anders Holmertz, Christer Wallin, Tommy Werner – Uinti
* Tomas Johansson – Paini

### Pronssia
* Agneta Andersson, Maria Haglund, Anna Olsson, Susanne Rosenqvist – Melonta
* Anders Holmertz – Uinti 
* Torbjörn Kornbakk – Paini
* Ragnar Skanåker – Ammunta, 50 m
Pakkasneste

**Pakkasneste** on nesteeseen sekoitettava lisäaine, jonka tarkoitus on alentaa sen jäätymispistettä.

## Käytetyt aineet

Kaikki pakkasnesteinä käytetyt aineet ovat alkoholeja. Myyntipakkauksiin eri aineet värjätään eri väreillä, koska niitä ei saa sekoittaa keskenään.

Etyleeniglykolia alettiin käyttämään vuonna 1926. Sen samalla korkeampi kiehumispiste tarjosi sille käyttöä niin kesäkeleillä kuin talvellakin. Etyleeniglykoli on haitallista ihmisille ja eläimille. Sen aiheuttamaa myrkytystä hoidetaan fomepitsolilla. Etyleeniglykolia sisältävät pakkasnesteet värjätään vihreiksi.

Propyleeniglykoli on vähemmän myrkyllinen kuin etyleeniglykoli.

## Katso myös
* Jäähdytysneste

## Lähteet
Mikaelin Naiset

**Mikaelin Naiset** on suomalainen musiikkiohjelma.  Ohjelman jaksoissa Mikael Konttinen saa vieraakseen Ylen M1-studiolle naisartisin. Vieras kertoo itselleen tärkeästä kappaleesta ja siitä, minkälainen tarina kyseisen kappaleeseen liittyy. Ohjelman lopuksi Mikael ja vieras esittävät kappaleen. Usein kappale on sellainen, jota artisti ei ole koskaan esittänyt missään julkisesti.

Ohjelman alkuperäisidean takana ovat Mikael Konttinen, Joonas Josefsson ja Sakari Heiskanen. Visuaalisen tyylin ovat luoneet Joonas Josefsson, Jarmo Loikkanen ja Hannu Kettunen.

Ohjelmaa esitetään Yle TV2:ssa, Yle Radio Suomessa sekä yle.fi/musiikki -sivustolla.

## Jaksot

## Työryhmä
* Joonas Josefsson (ohjaus ja käsikirjoitus)
* Jarmo Loikkanen (kuvaus ja leikkaus)
* Hannu Kettunen (kuvaus)
* Mika Tertsunen (kuvaus)
* Petri Hårdh (äänitys)
* Risto Salo (tuotantokoordinaattori)
* Oona Kauste (maskeeraus)
* Tarja Pieniniemi-Kuosmanen (Puvustus)
* Markku Mastomäki (tuottaja)
* Jussi-Pekka Koskiranta (tuottaja)
* Ilari Paavonen (värimäärittely)
* Pasi Pyhtilä (värimäärittely)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mikaelin Naiset -puffeja YouTubessa
* Mikaelin Naiset yle.fi/musiikki -sivustolla
Alan Jackson

**Alan Eugene Jackson** (s. 17. lokakuuta 1958) on yhdysvaltalainen countrymuusikko. Jackson on julkaissut 18 
studioalbumia, kymmenen kokoelma-albumia, kaksi joulualbumia ja yhden gospel-albumin. Jacksonin levyjä on myyty maailmanlaajuisesti 75 miljoonaa kappaletta.

## Diskografia
**Here in the Real World* (1990)
**Don't Rock the Jukebox* (1991)
**A Lot About Livin' (And a Little 'Bout Love)* (1992)
**Who I Am* (1994)
**Everything I Love* (1996)
**High Mileage* (1998)
**Under the Influence* (1999)
**When Somebody Loves You* (2000)
**Drive* (2002)
**What I Do* (2004)
**Like Red on a Rose* (2006)
**Good Time* (2008)
**Freight Train* (2010)
**Thirty Miles West* (2012)
**The Bluegrass Album* (2013)
*Angels and Alcohol (2015)
*Where Have You Gone (2021)

## Lähteet
The Haematobic EP

**The Haematobic EP** on minialbumi belgialaiselta death metal -yhtye Abortedilta. Nimi tarkoittaa vertaimevää loista. Sen julkaisivat vuonna 2004 Listenable Records ja The End Records. Minialbumilla löytyy kolmen singlen lisäksi Entombed-cover sekä livetaltiointeja PartySan Open Air -metallifestivaaleilta vuodelta 2003.

## Kappaleet
# 
#  (Entombed cover)
# 
# 
#  (live)
#  (live)

**Videot**
# 
#  (live)
#  (live)
#  (live)

## Kokoonpano
* Sven de Caluwé – laulu
* Bart Vergaert – kitara
* Thijs De Cloedt – kitara
* Frederik Vanmassenhove – basso
* Dirk Verbeuren – rummut

### Muut tekijät
* Jacob Hansen – äänittäjä, miksaaja, masteroija
* Kris Belaen – äänittäjä (rummut)
* Dennis Sibeijn – kansikuva

## Arvostelut
* Imperiumi (Marko Saarinen): 9/10
* Imperiumi (Serpent):  8/10

## Lähteet
:
:

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Psycho Man

__NOTOC__
**Psycho Man** on Black Sabbath -yhtyeen kappale ja single vuodelta 1998. Kappale on toinen kahdesta uudesta studiokappaleesta, jotka julkaistiin *[[Reunion (Black Sabbathin albumi)|Reunion]]*-livealbumilla. Albumi oli nauhoitettu yhtyeen alkuperäiskokoonpanon comeback-konserteissa joulukuussa 1997 Birminghamissa. Studiokappaleet nauhoitettiin keväällä 1998 albumin miksaus-sessioiden yhteydessä levy-yhtiön toivottua mahdollista lisämateriaalia albumille. "Psycho Man" -kappaleen sävelsivät kitaristi Tony Iommi ja laulaja Ozzy Osbourne.

Single sisältää albumiversion lisäksi pari editoitua ja eri lailla miksattua versiota kappaleesta. Musiikillisesti kappaleen alku kulkee synkän, doom-henkisen tunnelman myötä ja loppua kohden kappale nopeutuu. Kappale kertoo nimensä mukaisesti "hullusta miehestä", joka "tappaa ihmisiä". 

## Kappaleet
### ESK 41026, US ja EPC 666414 2, EU
#
#
#

### EPC 666599 2, EU
#
#

## Muusikot
* Ozzy Osbourne – laulu
* Tony Iommi – kitara
* Geezer Butler – basso
* Bill Ward – rummut 

## Julkaisuhistoria
* marraskuu 1998: Epic Records, ESK 41026, US
* 1998: Epic Records, EPC 666414 2, EU, digipak-versio
* 1998: Epic Records, EPC 666599 2, EU
Michel Christian Cartatéguy

**Michel Christian Cartatéguy** SMA (s. 28. lokakuuta 1951 Hasparren) on ranskalaissyntyinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän työskentelee Nigerissä. Hänet vihittiin papiksi 1. heinäkuuta 1979 ja nimitettiin Niameyn vihkipiispaksi sekä Aulonin titulaaripiispaksi 18. toukokuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francis Arinze, jota avustivat Jean-Marie Untaani Compaoré ja Guy Armand Romano.

Cartatéguy nimitettiin 25. tammikuuta 2003 Niameyn piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 2. maaliskuuta. Niameyn tullessa arkkihiippakunnaksi Cartatéguy nimitettiin sen ensimmäiseksi arkkipiispaksi 25. kesäkuuta 2007.

## Lähteet
Bentsyyli

**Bentsyyli** on orgaanisessa kemiassa substituentti, jonka kemiallinen rakenne on C6H5CH2-. Bentsyyli on bentseenirengas johon on liittynyt CH2 ryhmä.

## Nimistö
Termi **bentsyyli** viittaa useimmiten bentsyyliyhdisteisiin, kuten  bentsyylikloridi.

## Bentsyyliryhmän sisältäviä yhdisteitä
*Bentsyylialkoholi (C7H8O / C6H5CH2OH) CAS-numero 100-51-6  
*Bentsyyliamiini (C7H9N / C6H5CH2NH2) CAS-numero 100-46-9  
*Bentsyyliasetaatti (C9H10O2 / CH3COOCH2C6H5) CAS-numero 140-11-4  
*Bentsyylibentsoaatti (C14H12O2) CAS-numero 120-51-4  
*Bentsyylibromidi (C7H7Br) CAS-numero 100-39-0
*Bentsyylidimetyyliamiini (C9H13N / C6H5CH2N(CH3)2) CAS-numero 103-83-3
*Bentsyylikloridi (C7H7Cl / C6H5CH2Cl) CAS-numero 100-44-7
*Bentsyyliklooriformiaatti (C8H7ClO2) CAS-numero 501-53-1

## Lähteet
Guy Armand Romano

**Guy Armand Romano** (11. kesäkuuta 1937 Arc-en-Barrois – 23. marraskuuta 2023 Pariisi) oli ranskalaissyntyinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin redemptoristien papiksi 24. helmikuuta 1964 ja nimitettiin Niameyn apostoliseksi hallitsijaksi Nigeriin sekä Caput Cillan titulaaripiispaksi 25. kesäkuuta 1984. Piispaksi konsekroinnin suoritti 30. syyskuuta Paul Zoungrana, jota avustivat Isidore de Souza ja Marie-Jean-Baptiste-Hippolyte Berlier.

3. maaliskuuta 1997 Romano sai nimityksen Niameyn piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään hiippakuntansa johdossa 25. tammikuuta 2003.

## Lähteet
Diponegoro

**Diponegoro** (myös **Dipo Negoro** tai ** Raden Mas Ontowirjo**, n. 1785&ndash;1855 Makassar) oli jaavalainen aatelinen, joka johti vuosina 1825–1830 käytyä Jaavan sotaa alankomaalaisten siirtomaavaltaa vastaan ja pyrki samalla nousemaan koko Jaavan hallitsijaksi.

## Elämäkerta

Yogyakartan sulttaanikunta, jonka prinssi Diponegoro oli, perustettiin 13. helmikuuta 1755 hollantilaisten tuella. Tätä ennen se oli ollut osa Mataramin sulttaanikuntaa.

Diponegoro oli Yogyakartan 3. sulttaanin Hamengkubuwono III:n vanhin poika. Hänestä tuli varttuessaan harras muslimi, ja hän rukoili ja paastosi säännöllisesti. Hän kiersi ympäri entisen Mataramin sulttaanikunnan alueen hautausmaita esi-isiään kunnioittaakseen. Matkoillaan hän tuli tutuksi paitsi uskonnollisille johtajille myös tavalliselle kansalle, ja hänen sanottiin olevan Allahin suosiossa.

Noin 20-vuotiaana Diponegoron kerrotaan käyneen läpi uskonnollisen kokemuksen, jossa hän vakuuttui roolistaan tulevana Jaavan hallitsijana ja paikallisen legendan ennustamana *Ratu Adil* () -nimellä tunnettuna hallitsijana, joka aloittaisi valtakautensa lyhyen sodan jälkeen. Tarinan mukaan myyttinen naishahmo Nyai Roro Kidul olisi lisäksi kehottanut häntä ottamaan nimen *Ngabdulhamid* ().

Vuonna 1814 Diponegoron isä kuoli, ja hänen nuorempi veljensä peri kruunun ja otti hallitsijanimen Hamengkubuwono IV &ndash; Diponegoro itse oli tämän jälkeen ensimmäisenä kruununperimysjärjestyksessä. Hänen sijastaan kruunun kuitenkin peri Hamengkubuwono IV:n kuollessa vuonna 1822 hänen kolmivuotias velipuolensa, koska tämän äiti oli hänen äitiään korkea-arvoisempi. Asiaa oli edesauttamassa Alankomaiden Itä-Intian kuvernööri Godert van der Capellen. Jaavalaiset jakautuivat kannattamaan jompaakumpaa kruununperijää.

### Kapinajohtajana

Avoin kapina alankomaalaisia vastaan alkoi vuonna 1825, ja Diponegorosta tuli sen johtaja. Kapinan varsinainen alkulaukaus oli se, että alankomaalaiset olivat rakennuttaneet tien Diponegoron suvun maiden läpi Tegalrejassa ilman tämän hyväksyntää, mistä seurasi sotilaallisia yhteenottoja. Diponegoron läheisiä liittolaisia olivat hänen setänsä Mangkubumi ja veljenpoikansa Sentot, joista jälkimmäinen oli erinomainen sissipäällikkö.

Vuosina 1825&ndash;1826 Diponegoron kapinaliike näytti menestyksekkäältä, ja se hallitsi suurtaa osaa Jaavan keskiosan maaseudusta. Alankomaalaiset toivat kuitenkin saarelle lisää joukkojaan ja linnoittivat maitaan, ja useita Diponegoron alaisia, mukaan lukien Mangkubumi ja Sentot, ja näiden johtamia osastoja joutui antautumaan. Maaliskuussa 1830 Diponegoro matkusti tapaamaan alankomaalaisten päällikköä kenraali Hendrik Merkus de Kockia. Huolimatta lupauksista, että hänen omaa turvallisuuttaan kunnioitettaisiin, Diponegoro vangittiin ja karkotettiin Jaavalta Makassariin, missä hän myös kuoli vuonna 1855.

## Lähteet
* 
* 
### Viitteet
Turun Riento (koripallo)

Turun Riento on turkulainen, vuonna 1906 perustettu urheiluseura, jonka lajivalikoimaan koripallo otettiin vuonna 1942. Riennon miehet voittivat SM-hopeaa 1946 ja naiset voittivat 1960-luvun aikana yhden hopean ja kaksi pronssia. Naiskoripallo päätettiin kuitenkin lopetettaa vuonna 1964 taloudellisista syistä. Kausi 1964–1965 jäikin Riennon naisten viimeiseksi koripallokaudeksi yli vuosikymmenen ajaksi. Riennon miehet voittivat vielä pronssia 1968 ja hopeaa 1971, mutta putosivat seuraavana vuonna mestaruussarjasta. Miesten koripallotoiminta loppui kokonaan 1995 ja poikien harrestetoiminta hiipui pois 2000-luvun puolivälissä. Nykyään turkulaisesta mieskoripallosta huolehtii naapuriseura Turun NMKY. Riennon miehet pelasivat korkeimmalla sarjatasolla yhteensä 15 kautta.

Naiskoripallo jatkui Riennossa 1976 ja nousu SM-sarjaan koitti pari vuotta myöhemmin kaudeksi 1978–1979. Kautta 1984–1985 lukuun ottamatta Riento pelasi SM-sarjassa yhtäjaksoisesti kevääseen 1994 saakka. Riento voitti kahdesti pronssia vuosina 1987 sekä 1993. Seuran historian ainoan Suomen mestaruuden naiset voittivat 1990 ja cup-mestaruuden 1992. Kauden 1993–1994 jälkeen edustusjoukkue putosi usean vuoden ajaksi mestaruussarjasta, pelaten korkeimmalla sarjatasolla kausina 2003–2004 sekä 2004–2005, mutta pudoten toisen kauden jälkeen takaisin I-divisioonaan. Riento nousi jälleen takaisin SM-sarjaan kaudeksi 2012–2013. Tällä kertaa Riento pelasi korkeimmalla sarjatasolla kolmen kauden ajan, mutta kauden 2014–2015 runkosarjassa viimeiseksi jäänyt joukkue putosi kauden jälkeen jälleen I-divisioonaan.

Seuran joukkue Riennon Tiikerit pelaa Pyörätuolikoripallon SM-sarjaa.

## Päävalmentajat

## Lähteet
* Basket.fi 
* Turun Riennon historiaa
* Jorma Virtanen - Jäljellä enää naiset
* TuRi 70v. 70 vuotta koripalloa! 
## Aiheesta muualla
* Turun Riennon Koripallon kotisivut
Rauman rautatieasema

**Rauman rautatieasema** () on -rataosuudella oleva rautatieliikennepaikka. 

Rauman keskustan tuntumassa Karjalankadun varrella sijaitseva rautatieasema toimii pelkkänä tavara-asemana, jolta VR Transpoint hoitaa Rauman sataman tavaraliikennettä. Asemarakennus on siirtynyt VR-Yhtymän haltuun vuonna 1995. 

Aseman edustalta kulkee myös junabussien liikenne Rauman ja Kokemäen rautatieaseman välillä. VR:n lipunmyynti asemalla toimi vuoteen 2006 saakka.   

Karjalankadulla noin 200 metrin päässä tavara-asemalta sijaitsee Rauman vanha rautatieasema, jonka matkustajaliikenne lakkautettiin vuonna 1988. 

## Lähteet
Uno Aro

**Uno Wilhelm Aro** (9. kesäkuuta 1899 Pohja – 30. lokakuuta 1963) oli suomalainen kuvanveistäjä. 

Hän aloitti opiskelun Helsingin yliopiston piirustussalissa vuonna 1918 ja jatkoi  Helsingin Taideyhdistyksen taidekoulussa vuosina 1922–1923. Vuonna 1928 hän opiskeli Pariisissa Antoine Bourdellen johdolla.

Ensimmäisen näyttelynsä Aro piti Tampereella 1922. Hänen julkisia teoksiaan on useilla paikkakunnilla eri puolilla Suomea. Aro oli erikoistunut lapsiaiheisiin veistoksiin, mutta suunnitteli myös useita hautamuistomerkkejä sekä julkisivureliefejä.

Uno Aro työskenteli elämänsä aikana myös piirustuksenopettajana, sekä vt. nimismiehenä ja kaupunginviskaalina. 

## Julkisia veistoksia
**Messukylän sankaripatsas* (1927) – Messukylän hautausmaa, Tampere
**Carlsonin liiketalon reliefi* (1930) – Carlsonin talo, Kuopio
**Poika purolla (Tiedon lähteellä)* (1952) – Uotilan koulun pihamaa, Rauma  
**Kaarnavenepoika* (1955) – Ainolan puisto, Oulu 
**Ryhtipatsas* (1955) – Joensuun kaupungintalon puisto 
**Harkinta*, *Työhönlähtö* ja *Onnellinen perhe* (1959) – Harjavallan vanha kaupungintalo
**Rauman rautatien muistomerkki* (1962) – Rauman vanha rautatieasema 
**Alttarikrusifiksi* (1963) – Hautajärven kirkko, Salla

### Kuvia julkisista teoksista

Tiedosto:Uno Aro Messukylän valkoisten muistomerkki 1927.JPG|*Valkoisten vuoden 1918 muistomerkki*, 1927, Messukylä, Tampere
Tiedosto:Uno Aro Carlsonin liiketalon reliefit 1930.JPG|*Carlsonin liiketalon reliefit*, 1930, Kuopio.
Tiedosto:Uuno Aro Ryhtipatsas 1958.jpg|*Ryhtipatsas*, 1958, Joensuu.
Tiedosto:Uno Aro O W Louhivuori 1961.jpg|*O. W. Louhivuoren muistomerkki*, 1961, Helsinki.
Tiedosto:Uno Aro Rauman rautatien muistomerkki 1962.jpg|*Rauman rautatien muistomerkki*, 1962, Rauma.


## Lähteet
*Kuvataiteilijamatrikkeli
*Oulun taidemuseo
Martin Hamrlík

**Martin Hamrlík** (s. 6. toukokuuta 1973 Zlín, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.

## Ura
Hamrlík on synnyinkaupunkinsa seuran HC Zlínin kasvatti ja pelasi ensimmäiset pääsarjaottelunsa sen edustusjoukkueessa silloisen Tšekkoslovakian liigan kaudella 1989–1990. NHL-seura Hartford Whalers varasi hänet  toisella kierroksella, minkä jälkeen hän osallistui saman vuoden syksyllä seuran harjoitusleirille saavuttamatta kuitenkaan paikkaa sen NHL-kokoonpanossa. Palattuaan Zlíniin hän ehti pelata vain muutaman ottelun kaudella 1991–1992 ennen kuin joutui sairaalahoitoon borrelioosin vuoksi. Toipuminen taudista kesti kuukausia, eikä hän pystynyt enää pelaamaan tuon kauden aikana.

Hamrlík palasi jäille syksyllä 1992 ja aloitti kauden AHL:n Springfield Indiansissa. Hän pelasi kauden aikana myös juniorisarja OHL:n Ottawa 67’sissä. Marraskuussa 1993 Hamrlíkin NHL-pelaajaoikeudet siirtyivät Hartfordilta St. Louis Bluesille, minkä jälkeen hän pelasi kolme kautta IHL:n Peoria Rivermenissä, joka oli vuoteen 1995 asti St. Louisin farmijoukkue. Kaudella 1996–1997 hän pelasi saman liigan Long Beach Ice Dogsissa ja Orlando Solar Bearsissa.

Vuonna 1997 Hamrlík palasi viiden muualla pelatun kauden jälkeen HC Zlíniin, jossa pelasi koko loppu-uransa, vuoteen 2013. Hän oli neljällä kaudella Tšekin Extraligan eniten pisteitä tehnyt puolustaja, kausina 1999–2000, 2000–2001, 2003–2004 ja 2008–2009. Kahdella kaudella hän oli myös liigan eniten maaleja tehnyt puolustaja sekä kolmella liigan eniten syöttöpisteitä kerännyt puolustaja. Parhaimmillaan hän teki yhden runkosarjakauden aikana 46 tehopistettä (12+34), mikä tapahtui kaudella 1999–2000. Hamrlík palkittiin Extraligan parhaana puolustajana vuosina 1999 ja 2004, joista jälkimmäisenä oli myös voittamassa ensimmäisen ja ainoan kerran urallaan Tšekin mestaruutta. 

Hamrlík edusti Tšekkoslovakiaa vuosien 1990 ja 1991 alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa sekä vuoden 1991 alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän ei pelannut aikuisten arvokisoissa, mutta edusti Tšekkiä Euro Hockey Tourin otteluissa kaudella 1999–2000.

## Muuta
Martin Hamrlík on niin ikään puolustajana jääkiekkoa pelanneen Roman Hamrlíkin isoveli.

## Lähteet
*
### Viitteet
Vem och vad

**Vem och vad** on henkilöhakuteos merkittävistä suomalaisista. Se on ilmestynyt ruotsinkielisenä Suomessa vuodesta 1920 noin neljän vuoden välein. Tuorein laitos on vuodelta 2010.

Teoksen kustantaja on ollut Schildts, nyttemmin Schildts & Söderströms. Vuoteen 1992 otsikkoon kuului kysymysmerkki, sen jälkeen ainoastaan nimiösivulla. Vuosien 2008 ja 2010 laitoksissa oli runsaat 3&nbsp;800 henkilöartikkelia noin 900 sivulla. Hyvin edustettuina ovat yliopistomaailma ja kulttuurielämä, ja myös poliitikoista on runsaasti artikkeleita. Vähemmän sen sijaan on esimerkiksi viihteen edustajia. Tiedot perustuvat henkilöiden omaan ilmoitukseen. Mukana ei ole sellaisia, jotka eivät ole antaneet itse tietojaan.

## Katso myös
* *[[Kuka kukin on]]*, vastaava suomenkielinen teos
* *[[Vem är det]]*, vastaava Ruotsissa ilmestyvä teos

## Huomiot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Teos kustantajan sivustolla 
* ''Vem och vad 1967''. Runeberg.org
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2004–2005

**Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2004–2005** pelattiin kahdessa lohkossa. Kummankin lohkon neljä parasta selvisi pudotuspeleihin.

## Runkosarja

### Lohko 1

### Lohko 2

## Pudotuspelit
### Lohkovälierät

### Ristikkäisvälierät

### Liigakarsinta

**Muuramen Lentopallo** voitti ykkössarjan mestaruuden ja onnistui karsintasarjasta nousemaan seuraavalle kaudelle SM-liigaan. Kempeleen Pyrintö jäi ykkössarjaan, johon putosi myös Lentopalloseura Etta.

1-sarjan säilymiskarsinnoissa selvisivät voittajiksi Saloisten Salama ja Tampereen Kisatoverit.

## Lähteet
* Tulospalvelu
Vem är det

**Vem är det**, alaotsikko *Svensk biografisk handbok*, on henkilöhakuteos, joka on ilmestynyt vuodesta 1912. Vuoteen 2001 sen kustantaja oli Norstedts Förlag. Teoksesta on ilmestynyt vuoteen 2007 mennessä 46 laitosta, yleensä joka toinen vuosi. Julkaisun aloitti Erik Thyselius, joka toimitti sitä kuolemaansa saakka, vuoteen 1924. Vuosikerrasta 46 eli vuodesta 2007 alkaen kirjaa on julkaissut kustantaja Nationalencyklopedin. 

## Lähteet
Selling My Soul

**Selling My Soul** on Black Sabbath -yhtyeen kappale ja single-julkaisu, joka otettiin vuoden 1998 *[[Reunion (Black Sabbathin albumi)|Reunion]]*-live-albumilta. Se on toinen albumin kahdesta uudesta studiokappaleesta. Single oli promojulkaisu. Rumpali Bill Wardin sijasta kappaleen rummutuksen hoitaa rumpukone, koska Wardin nauhoittamaa osuutta pidettiin ”epäkelvollisena”.

Kappale kertoo ”mieleltään järkkyneestä, itsemurhaa hautovasta miehestä, joka maksaa hintaa ’sielunsa myymisestä’”. Musiikillisesti kappale kulkee melodisen kitarakuvion myötä keskitempoisesti. 

## Kappaleet
#
#

## Kokoonpano
* Ozzy Osbourne – laulu
* Tony Iommi – kitara
* Geezer Butler – basso
* Bob Marlette – rumpuohjelmointi

## Julkaisuhistoria
* 1998: Epic Records, ESK 41767, US, CD, promo

## Lähteet
Black Mass

**Black Mass** on Black Sabbath -yhtyeen vuonna 1999 julkaistu EP, joka sisältää yhtyeen vuoden 1970 Saksan television *[[Beat Club]]* -ohjelman esiintymiset audiona ja PC:llä katsottavana videona.

## Kappaleet
#
#
#
#

* kaikki kappaleet Iommi, Ward, Butler ja Osbourne ellei toisin mainita
* kpl. 1 ja 3 nauhoitettu 26. syyskuuta 1970 ja kpl. 2 ja 4 25. toukokuuta 1970 Bremenissä

## Kokoonpano
* Ozzy Osbourne – laulu
* Tony Iommi – kitara
* Geezer Butler – basso
* Bill Ward – rummut
HMS Juno (F52)

**HMS Juno** (viirinumero F52) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Leander-luokan fregatti.

## Valmistus

Alus tilattiin John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista, missä köli laskettiin 16. heinäkuuta 1964. Se laskettiin vesille 24. marraskuuta 1965 ja valmistui 18. heinäkuuta 1967.

## Palvelus
Alus siirrettiin koululaivaksi 1985 ja myytiin romutettavaksi 1995.

## Lähteet
*

### Viitteet