Gordoninsetteri

**Gordoninsetteri** () on Skotlannista peräisin oleva keskikokoinen seisova lintukoira. Hyvien metsästysominaisuuksien lisäksi se on myös rauhallinen perhekoira. Vuosina 2020–2025 Suomessa syntyi joka vuosi vajaa sata gordoninsetteriä.

## Ulkonäkö

Gordoninsetterin säkäkorkeus on tavallisesti uroksilla 60–65 senttimetriä ja nartuilla 58–63 senttimetriä. Käyttökoirarodulle metsästykseen soveltuvuus asettaa hyvin ankarat puitteet, joista ei voi tinkiä myöskään ulkomuodon ja rakenteen osalta. Gordoninsetterin tulee olla rakenteeltaan tyylikäs ja sopusuhtainen.

Gordoni on voimakas metsästyskoira, jonka liikkumisen tulee olla tyylikästä: liikkeet ilmentävät nopeaa ja kestävää laukkaavaa juoksua. Jo ensi vilkaisulla tulee ilmetä, että kyseessä on laukkaamalla liikkuva metsästyskoira.

Gordoninsetterin ilmettä leimaa lempeä katse ja kauniisti laskeutuvat korvat. Huuli on selväpiirteinen, mutta ei missään nimessä roikkuva, kuten ei myöskään kaulanahka – gordoninsetteri ei ole raskastekoinen rotu. Rungoltaan gordoninsetteri on lihaksikas ja tiivis, hoikka käyttökoira. Sillä on kuitenkin syvä ja voimakas rintakehä.

Karva on kauttaaltaan mahdollisimman vartalonmyötäistä. Eturaajojen ja reisien takaosassa karva on pitkää ja sileää. Myös vatsan alapuolella karva on hieman pitempää. Gordoninsetterin turkin väri on kiiltävän musta parkinruskein tan-merkein. Valkoinen täplä rinnassa on sallittu.

## Turkin hoito

Gordoninsettereillä on pitkä karva. Tässä on kuitenkin jonkin verran eroja erityyppisten koirien välillä: metsästysrotuna sille ei haluta jalostaa liiallista karvapeitettä, koska siitä olisi metsästyksessä jo haittaa.

Metsästysretken jälkeen turkki kaipaa hoitoa mahdollisten risujen tai kuran takia. Oikeatyyppinen turkki ei kuitenkaan kerää risuja siinä määrin, mitä runsaampi ja pehmeämpi karvapeite. Ihanneturkki gordoninsetterillä on sellainen, joka suojaa koiraa riittävästi huonossa säässä tapahtuvassa metsästyksessä, mutta ei vaadi juurikaan leikkaamista. Varsinaisesti gordoninsetteri ei ole trimmattava rotu.

## Luonne ja käyttäytyminen
 

Gordoninsetteri on ystävällinen koira, mutta ison kokonsa ja metsästysviettinsä takia se vaatii hyvän peruskoulutuksen. Gordoninsetteri soveltuu myös seurakoiraksi, mutta tarvitsee paljon virikkeitä ja liikuntaa, joten pelkäksi sohvakoiraksi se ei sovi. Gordoninsetteri on lapsiystävällinen rotu ja kiintyy syvästi omistajiinsa.

## Käyttö- ja harrastemahdollisuudet
 

Gordoninsetteri vaatii omistajaltaan paljon: sillä tulisi olla mahdollisuudet metsästykseen tai ainakin harrastava omistaja, joka kanavoi koiran aktiivisuuden jollakin muulla tavoin. Tämän vuoksi gordoninsetteri tulisi ensisijaisesti ottaa metsästävään kotiin.

Omistajalle, jolla on mahdollisuus metsästää kanalintuja ja tahto sekä kärsivällisyyttä kouluttaa koiransa toimivaksi seisojaksi, rotu antaa paljon. Gordoninsetteri on tunnettu hyvästä kontaktinpidosta, mistä on Suomen peitteisissä maastoissa pelkästään etua. Rotu soveltuu hyvin myös avoimiin tunturi- ja peltomaastoihin. Gordoninsetteri on ns. "yhden miehen koira" ja tästä syystä side koiran ja sen omistajan välille kehittyy metsästettäessä hyvin voimakkaaksi.

## Alkuperä

Gordoninsetteri kehitettiin Skotlannissa 1700-luvulla paikallisista settereistä. Sitä pidetään vanhimpana setterirotuna. Gordoninsetteriä kehitti Gordonin herttua Aleksander, jolta rotu sai myös nimensä. Hänen kerrotaan halunneen luoda Skotlannin olosuhteisiin sopiva voimakas seisoja. 1800-luvulla rotu oli hyvin suosittu, ja ensimmäisten koiranäyttelyiden myötä ryhdyttiin jalostamaan yhä kookkaampaa ja vankempaa koiraa. Suomeen ensimmäiset gordoninsetterit tuotiin jo 1800-luvulla, mutta rotu yleistyi vasta 1990-luvulla. 

## Terveystilanne
Rodun keskimääräinen elinikä on noin 10 vuotta, kun tarkastellaan vuosina 2011–2025 kuolleita rodun edustajia. Tyypillisimmät kuolinsyyt ovat vanhuus, syöpäsairaudet sekä tapaturmat. Gordoninsetterin tyypillisimmät terveysongelmat ovat lonkkaniveldysplasia, kyynärniveldysplasia, symmetrinen lupoidi onykodystrofia, vatsalaukunkiertymä ja etenevä verkkokalvon surkastuma. 

Noin 72 %:lla gordoninsettereistä on terveet lonkat (Suomen Kennelliiton arvosteluasteikolla A tai B), kun taas kohtalaista tai vaikeaa lonkkaniveldysplasiaa esiintyy 9 %:lla rodun edustajista (Suomen Kennelliiton arvosteluasteikolla D tai E). Gordoninsetterin PEVISA-ohjelmassa on pakollinen lonkkakuvauslausunto. Eriasteista kyynärniveldysplasiaa esiintyy jopa 19 %:lla rodun edustajista.

Gordoninsettereillä esiintyy immunivälitteistä kynsisairautta nimeltä symmetrical lupoid onychodystrophy (SLO) Sairaus on todennäköisesti perinnöllinen. Kynnen sarveinen irtoaa itsekseen tai jää osittain kiinni kynnen tyveen ja kynnen ydin jää paljaaksi. Syvärintaisuudesta johtuen, rodulla on myös alttius vatsalaukunkiertymään.

Gordoninsetterillä esiintyy etenevää verkkokalvon surkastumaa eli PRA:ta. PRA periytyy resessiivisesti eli sairauden aiheuttava geeni tulee periytyä molemmilta vanhemmilta, mutta kantajuuden toteamiseen on olemassa kaupallinen geenitesti, jonka avulla kantajien yhdistämistä voidaan välttää. Sairaus johtaa yleensä koiran sokeutumiseen.

Gordoninsetterit ovat yhtä sisäsiittoisia koirarotuja kuin muutkin. Geenitutkimuksessa vähiten sisäsiittoisen koirarodun sisäsiittoisuusluku oli jonkun verran alle 10 %. Täysin eri sukulinjoista peräisin olevien serkusten jälkeläisen sisäsiittoisuusluku on 0,0625 ja täyssisarusten jälkeläisellä luku on vastaavasti 0,25, mikä on melkein sama kuin keskimääräisellä rotukoiralla on havaittu geenitutkimuksissa. Gordoninsetterin jälkeläisen luku on 0,30. Yleisellä tasolla sisäsiittoisuus lisää sairastavuutta ja heikentää rodun elinvoimaa.

## Katso myös
*Englanninsetteri
*Irlanninsetteri
*Irlanninvesispanieli

## Lähteet
*Rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf)
*Gordoninsetterijaos / Kanakoirakerho-Hönshundssektionen ry
*KoiraNet-jalostustietojärjestelmä

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Gordoninsetterijaos - virallinen rotujärjestö Suomessa, Kanakoirakerho-Hönshundssektionen ry/rf