open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kyyneleet (Cheekin kappale)

"**Kyyneleet**" on rap-artisti Cheekin viides single hänen seitsemänneltä studioalbumiltaan *[[Sokka irti]]*. Kappaleella vierailee Sami Saari, ja sen tuotannosta vastaa DJ RZY. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin YouTubessa 15. helmikuuta 2013, ja se on kuvattu Lahdessa ja Dubaissa. Videon on ohjannut Petri Lahtinen. Kappaleen kertosäe on lainattu Sami Saaren kappaleesta "Onnen kyyneleet".

## Kappaleet
#

## Listasijoitukset

## Lähteet
Richard Simmons

**Milton Teagle** "**Richard**" **Simmons** (12. heinäkuuta 1948 New Orleans, Louisiana, Yhdysvallat  – 13. heinäkuuta 2024) oli yhdysvaltalainen fitness-persoona ja näyttelijä. Simmons edisti painonpudotusohjelmia näkyvästi *Sweatin' to the Oldies* -aerobic-videoidensa kautta. Hän kirjoitti myös useita kirjoja aiheesta. Hänet tunnettiin eksentrisestä, seurallisesta ja usein prameasta persoonallisuudestaan. Häntä on parodioitu usein ja hän oli myös tuttu talk show -vieras.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Quentin Crisp

**Quentin Crisp** (syntyjään **Denis Charles Pratt**; 25. joulukuuta 1908 – 21. marraskuuta 1999) oli englantilainen kirjailija ja homo-ikoni.

## Elämä
Crisp syntyi vanhempiensa neljäntenä lapsena. Hän vaihtoi nimensä kaksikymmenvuotiaana. Lähdettyään kotoaan hän joutui hyökkäysten kohteeksi homoseksuaalisuutensa takia. Crisp toimi jonkin aikaa rattopoikana. Kun toinen maailmansota syttyi, Crisp halusi armeijaan, mutta hänet hylättiin seksuaalisen suuntautumisen takia.

Vuonna 1968 Qrisp kirjoitti omaelämäkertansa *Palveluksessanne: Alaston virkamies*. Siitä tehtiin myöhemmin televisioelokuva, jossa Qrispiä esitti John Hurt. Qrisp esiintyi myös televisiossa, teatterissa ja elokuvissa.

## Lähteet
Casimiro Morcillo González

**Casimiro Morcillo González** (26. tammikuuta 1904 Soto del Real – 30. toukokuuta 1971) oli espanjalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 18. joulukuuta 1926 ja nimitettiin Madridin vihkipiispaksi sekä Agathopoliin titulaaripiispaksi 25. tammikuuta 1943. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Leopoldo Eijo y Garay, jota avustivat Félix Bilbao y Ugarriza ja Benjamín de Arriba y Castro.

Morcillo González sai 13. toukokuuta 1950 nimityksen Bilbaon piispaksi. 21. syyskuuta 1955 hänet nimitettiin Zaragozan ja 27. maaliskuuta 1964 Madridin arkkipiispaksi, jona hän toimi loppuikänsä. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

## Lähteet
Wilhelm Cuno

**Wilhelm Carl Josef Cuno** (2. heinäkuuta 1876 Suhl – 3. tammikuuta 1933 Aumühle) oli saksalainen talousasiantuntija, yritysjohtaja ja poliitikko, joka toimi Saksan valtakunnankanslerina vuosina 1922–1923.

## Työura
Cuno nimitettiin vuonna 1907 virkamieheksi Saksan valtiovarainministeriöön ja hän toimi maan hallituksen neuvonantajana lakiesitysten laatimisessa ja antamisessa valtiopäivien käsiteltäväksi. Ensimmäisen maailmansodan alkuvuosina hän johti viljantuotantoa valvonutta valtion virastoa, kunnes siirtyi heinäkuussa 1916 elintarvikeministeriöön. Sen jälkeen hän toimi valtiovarainministeriön pääneuvonantajana sotatalouteen liittyneissä asioissa. Cuno toimi Saksan hallituksen talousasiantuntijana myös aselepo- ja rauhanneuvotteluissa. Hän siirtyi joulukuussa 1918 Saksan suurimman laivayhtiön Hapagin toimitusjohtajaksi itsemurhan tehneen Albert Ballinin seuraajana. Toimitusjohtajana Cuno puolusti usein epävirallisesti Saksan ulkopoliittisia intressejä.

Cuno kieltäytyi useasti ministerintehtävistä, mutta suostui marraskuussa 1922 ryhtymään kansleriksi. Hän sai tällöin liike-elämän ja teollisuuden vahvan tuen. Hänen hallituksensa ei onnistunut kuitenkaan hillitsemään voimakasta inflaatiota eikä saanut neuvoteltua tarvittuja helpotuksia Saksan maksettavaksi määrättyihin sotakorvauksiin. Kun Saksa ei kyennyt maksamaan korvauksia ajallaan, Ranska ja Belgia miehittivät Ruhrin alueen tammikuussa 1923. Cunon hallitus pyrki vastustamaan miehitystä passiivisella vastarinnalla. Maan talous ei kuitenkaan kestänyt tästä syntynyttä verorasitusta. Sosiaalidemokraatit onnistuivat aikaansaamaan epäluottamuslauseen Cunon hallitukselle elokuussa 1923, minkä jälkeen hän joutui eroamaan. Cuno palasi tämän jälkeen Hapagin johtokuntaan, jonka puheenjohtajaksi hänet valittiin vuonna 1926.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hei Scully

**Hei Scully** on Kuningas Pähkinän ja Setä Tamun joulukuussa 2012 julkaistu single. Kappaleen on tuottanut Setä Tamu, ja sen musiikkivideo julkaistiin 20. joulukuuta 2012.

Sci-fi-aiheisen kappaleen sanat kertovat seksuaalisesta mieltymyksestä Salaiset kansiot -sarjan hahmoon Dana Scullyyn. Kappaleen musiikkivideo sisältää viittauksia myös muun muassa Tähtien sotaan ja E.T.:hen.

## Listasijoitukset

## Lähteet
Blut und Eisen

**Blut und Eisen** (saksaa, 'veri ja rauta') on käsite, jolla viitataan koviin voimakeinoihin turvautuvaan, hyvin määrätietoiseen politiikkaan. Sanoja käytti Bismarck Preussin valtiopäivien raha-asiain valiokunnassa 30. syyskuuta 1862. Sanonta on kuitenkin esiintynyt jo Quintilianuksella.

## Lähteet
Antti Ekholm

**Anders (Antti) Kaarle Ekholm** (3. lokakuuta 1918 – 29. marraskuuta 1996) oli suomalainen hammaslääkäri ja professori. Ekholm oli Turun yliopiston hammaskirurgian professori 1962–1971 ja Helsingin yliopiston hammas- ja suukirurgian dosentti 1974–1983.

## Lähteet
Karvosen kaava

**Karvosen kaava** on kaava, jonka avulla voidaan laskea tavoitesyke lyönteinä minuutissa fyysistä harjoittelua varten silloin kun tavoitesyke tunnetaan prosentteina sykereservistä. Karvosen kaava voidaan esittää seuraavasti :
{HR_{target} = HR_{reserve}*x(\%) + HR_{rest}}
{HR_{reserve} = HR_{max} - HR_{rest}}
{HR_{max} = 220 - age}{x} = Tavoiteltu prosentuaalinen sykereservin käyttö

Kaavassa maksimisyke voidaan arvioida vähentämällä 220:stä ikä. Sykereservi lasketaan vähentämällä laskennallisesta maksimisykkeestä leposyke. Jos esimerkiksi henkilön ikä on 19 vuotta, tällöin kaavan mukaan arvioitu maksimisyke on 201 lyöntiä minuutissa. Jos henkilön leposyke on 50 lyöntiä minuutissa ja tavoiteltu syketaso on 70 % sykereservistä, saadaan harjoituksen tavoitesyke laskettua seuraavasti:

{HR_{target} = (HR_{max} - HR_{rest})*x(\%) + HR_{rest}  = (220 - age - HR_{rest})*x(\%) + HR_{rest} = (220 - 19 - 50)*70(\%) + 50 = 155.7 (bpm)}

## Katso myös
*Sykereservi
*Martti Karvonen

## Lähteet
Opus Eponymous

**Opus Eponymous** on ruotsalaisen metalliyhtye Ghostin debyyttialbumi, joka julkaistiin 18. lokakuuta 2010. Se julkaistiin Pohjois-Amerikassa 18. tammikuuta 2011 ja Japanissa 6. huhtikuuta 2011.

Albumin kappaleet kirjoitettiin jo vuosina 2007–2008. Tuohon aikaan yhtyeestä tuli myös teatterillisen saatanallinen.

## Kappaleet

## Arviot
* Allmusic: 
* PopMatters: 
* Imperiumi.net: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kurt Ekholm

**Kurt Wilhelm Ekholm** (14. helmikuuta 1907 Helsinki – 16. helmikuuta 1975 Göteborg) oli suomalaissyntyinen, sittemmin Ruotsissa vaikuttanut keramiikkataiteilija. Hän oli Arabian posliinitehtaan taiteellinen johtaja 1932–1948, Göteborgin taideteollisuuskoulun opettaja 1948–1962 ja koulun rehtori 1950–1966. Hänen kivitavaraa materiaalinaan käyttänyt tuotantonsa oli muodoltaan yksinkertaista.

## Lähteet
Seksikkäin jäbä

"**Seksikkäin jäbä**" on rap-yhtye Teflon Brothersin loppuvuodesta 2012 julkaistu single yhtyeen kolmannelta studioalbumilta *[[Valkoisten dyynien ratsastajat]]*. Kappaleella vierailevat Stig ja Meiju Suvas, ja se sisältää samplen Meiju Suvaksen kappaleesta "Pidä musta kiinni". Kappaleen musiikkivideo julkaistiin YouTubessa 31. joulukuuta 2012. Kappaleesta julkaistiin rock-henkisempi versio ja musiikkivideo huhtikuussa 2013 nimellä "Seksikkäin jäbä (Mötley RMX) Xcovered". Kappaleen musiikkivideota on katsottu YouTubessa 3,2 miljoonaa kertaa.

## Kappaleet
#

## Listasijoitukset

## Lähteet
Steven Adams

**Steven Adams** (s. 28. heinäkuuta 1993 Rotorua) on uusiseelantilainen koripalloilija, joka edustaa NBA:ssa pelaavaa Houston Rocketsia.

Pittsburghin yliopistoa vuosina 2012–2013 edustanut Adams varattiin 12:ntena . Hän on ensimmäinen ensimmäisellä kierroksella NBA:han varattu uusiseelantilaispelaaja. Varauksen teki Oklahoma City Thunder, jonka riveissä hän on kuuden kauden aikana pelannut 467 runkosarjaottelua ja 52 pudotuspeliä.

Adamsin isosisko Valerie Adams on kuulantyönnön moninkertainen olympiavoittaja ja maailmanmestari.

## Lähteet
* Steven Adams Stats College-Basketball at Sports-Reference.com 
* Steven Adams espn.com 

### Viitteet
Crescente Errázuriz

**Crescente Errázuriz Valdivieso** (28. marraskuuta 1839 Santiago de Chile – 5. kesäkuuta 1931) oli chileläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän kuului dominikaaneihin.

Errázuriz Valdivieso sai pappisvihkimyksensä 18. joulukuuta 1863. Hänet nimitettiin 30. joulukuuta 1918 Santiago de Chilen arkkihiippakunnan johtoon. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. tammikuuta 1919. Pääkonsekraattorina toimi Miguel Claro Vásquez, jota avustivat Eduardo Gimpert Paut ja Reinaldo Muñoz Olave. Errázuriz Valdivieso asetettiin virkaansa 29. tammikuuta. Hän kuoli 91-vuotiaana virassa.

## Lähteet
Kuuluuks

"**Kuuluuks**" on rap-artisti Junon toinen single hänen neljänneltä studioalbumiltaan *[[050187]]*. Se julkaistiin YouTubessa 8. helmikuuta 2013. Kappaleella vierailevat laulaja Janna Hurmerinta ja rap-artisti Gracias, ja sen on tuottanut Sakke Aalto. "Kuuluuks" nousi Suomen virallisen singlelistan toiselle ja latauslistan 17. sijalle.

## Kappaleet
#

## Listasijoitukset

## Lähteet
Tomislav Koljatic Maroevic

**Tomislav Koljatic Maroevic** (s. 19. syyskuuta 1955 Santiago de Chile) on chileläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Santiago de Chilen arkkihiippakuntaan 14. elokuuta 1987 ja nimitettiin Concepciónin (Santissima Concezionen) arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Bencennan titulaaripiispaksi 27. marraskuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1998. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Jorge María Mejía.

Koljatic Maroevic sai 17. tammikuuta 2003 nimityksen Linaresin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 15. maaliskuuta.

## Lähteet
Navarranajokoira

**Navarranajokoira** (, ) eli **pyreneittenajokoira** () tai **baskienjäniskoira** () on espanjalainen koirarotu. Vaikka sitä tavataan vielä nykyisin kotiseudullaan, on se lähes sukupuuton partaalla: jäljellä on kokonaisuudessaan enää alle 5 urosta ja alle 100 narttua, joista lähes kaikki Navarrassa.

## Ulkomuoto
Navarranajokoira on erittäin kevytrakenteinen eikä kovin kookas, ja se muistuttaa jonkin verran sabueso españolia. Sen keskipitkät raajat ovat hoikat ja lihakset hyvin kehittyneet, mikä tekee koirasta nopean ja ketterän juoksijan. Karvapeite on syvän punainen tai kanelinruskea valkoisin merkein, punaisen/kanelinruskean värisävyn ollessa kutakuinkin samankaltainen kuin lyhytkarvaisella ibizanpodencolla. Säkäkorkeutta ja painoa ei ole tarkkaan määritetty, koska ne molemmat vaihtelevat eri yksilöiden välillä suuresti.

## Alkuperä
Navarranajokoira on kotoisin Pohjois-Espanjan baskialueilta, lähinnä Navarrasta ja Pyreneiltä. Se jalostettiin pääasiassa jäniksen metsästykseen, ja aiemmin se oli levinnyt lähes koko maahan. Baskin kielinen nimitys *erbi txakurra* tarkoittaa sananmukaisesti "jäniskoiraa". *Registro de Raza Canina* on rekisteröinyt osan nykyisin jäljellä olevasta kannasta, jotta tallennetut sukukirjat auttaisivat rodun tilanteen seuraamiseen ja mahdolliseen laajemman tason rekisteröintiin. 

## Katso myös
*Kantabrianajokoira

## Lähteet
Manuel Vicuña Larraín

**Manuel Vicuña Larraín** (20. huhtikuuta 1778 Santiago de Chile – 3. toukokuuta 1843) oli chileläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Santiago de Chilen hiippakuntaan vuonna 1803. Hänet nimitettiin Ceramuksen titulaaripiispaksi 15. joulukuuta ja Santiago de Chilen vihkipiispaksi 22. joulukuuta 1828. Hänet konsekroi piispaksi 21. maaliskuuta 1830 José Ignacio Cienfuegos Arteaga.

Vicuña Larraín sai 2. heinäkuuta 1832 nimityksen Santiago de Chilen piispaksi ja 21. toukokuuta 1840 sen ensimmäiseksi arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 21. maaliskuuta 1841. Hän kuoli 65-vuotiaana virassa.

## Lähteet
Lauantaitanssit

**Lauantaitanssit** on Mainostelevision ohjelmistossa TV1-kanavalla vuosina 1970–1985 esitetty musiikkiohjelma. Studiossa kuvattu *Lauantaitanssit* käsitti vaihtuvien artistien musiikkiesityksiä sekä yleisönä olleita tanssijoita, jotka olivat niin sanotusti tavallisia ihmisiä. Joka toinen tai kolmas viikko lauantain alkuillassa esitetty ohjelma oli yksi Suomen kaikkien aikojen suosituimpia televisio-ohjelmia, jota seurasi parhaimmillaan jopa 1,5–2 miljoonaa katsojaa.

*Lauantaitanssien* pitkäaikaisin ja tunnetuin juontaja oli sitä ennen radion kesäkuukausien *[[Lavalauantai]]ta* vetänyt Heikki Hietamies, joka juonsi *Lauantaitansseja* kahdeksan vuotta. Juontajina toimivat eri aikoina myös Ossi Ahlapuro, Kai Hyttinen, Kaj Lind, Harri Melasniemi ja Inga Sulin. Lisäksi ohjelmassa oli tärkeä rooli tanssinopettaja Åke Blomqvistilla, joka muun muassa valikoi tanssijat ja ohjasi heitä nauhoituksissa.

Ohjelma sai alkunsa Paavo Einiön vuonna 1964 Mainostelevisiolle tuottamista *Vapputansseista*. Einiö kehitteli ajatusta tanssiravintoloissa suosituksi tulleista iltapäivätansseista televisiossa lauantaisin, ja ohjelma alkoikin vuonna 1970 nimellä *Päivätanssit*. Pian ohjelma siirrettiin kuitenkin alkuiltaan ja sen nimi vaihdettiin *Lauantaitansseiksi*.

Ohjelman musiikkisisältö oli suomalaista ja suomeksi laulettua, lukuun ottamatta kunkin jakson äänilevyltä soitettua kansainvälistä diskohittiä. Yhdessä jaksossa oli yleensä kolme laulusolistia, kaksi tunnettua ja yksi uudempi tulokas. Kerralla nauhoitettiin samana päivänä kaksi ohjelman jaksoa. Tanssijoiksi Åke Blomqvist valikoi monennäköisiä tavallisia ihmisiä eri puolilta Suomea, riippumatta tanssitaidoista. Tanssijat eivät saaneet palkkioita eivätkä edes matkakulukorvauksia. Miesten vaatetukseksi vaadittiin kokopukua.

*Lauantaitanssien* viimeinen jakso lähetettiin lauantaina 21. joulukuuta 1985. Suositun ohjelman lopettaminen herätti aikanaan suurta hämmästystä. MTV:n silloisen viihdepäällikön Päiviö Pyysalon mukaan MTV:n johdon päätös asiasta oli yksimielinen, koska ohjelman katsojaluvut olivat laskeneet ja mainostajilta oli tullut kritiikkiä ”vääränlaisista” eli mainostajien kannalta liian iäkkäistä katsojista. TV2 alkoi heti tämän jälkeen tuottaa omia tanssiohjelmiaan, ja Heikki Hietamies toteaa muistelmissaan sarkastisesti, että ”MTV antoi puolitoista miljoonaa katsojaa pois eikä saanut vaihdossa mitään”.

MTV:n arkistossa on säilynyt 1970-luvun ohjelmista yksi tai kaksi jaksoa ja 1980-luvun ohjelmista muutamia jaksoja. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ohjelman päätösjakso
Oliver Kohlenberg

**Oliver Kohlenberg** (s. 24. tammikuuta 1957 Aachen) on Suomessa asuva saksalaissyntyinen säveltäjä.

Kohlenberg opiskeli pianonsoittoa Wallydore Eschenbachin johdolla, musiikin teoriaa Kölnissä Hermann Schröderin johdolla, sävellystä Hampurissa 1975–1977 opettajinaan Diether de la Motte ja György Ligeti sekä Helsingissä 1977–1978 ja 1980–1981 Einojuhani Rautavaaran johdolla. Vuosina 1978–1980 Kohlenberg opiskeli sävellystä Freiburgissa ja Baselissa Klaus Huberin johdolla. Kohlenberg on opettanut vuodesta 1981 Kainuun musiikkiopistossa ja sittemmin myös Oulun konservatoriossa, kunnes vuonna 2002 siirtyi asumaan Lahteen ja opettamaan Pirkanmaan ja Lahden ammattikorkeakouluissa.

Kohlenbergille myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2021.

## Musiikki
Kohlenbergin sävellystuotanto sisältää neljä sinfoniaa, useita oopperoita, konserttoja, runsaasti kamari- ja soolosoitinteoksia sekä vokaalimusiikkia. Hänen tyylinsä rakentuu ekspressiivisille ratkaisuille ja paksuille sointikentille ja vaatii usein laajaa esittäjistöä. Hänen musiikkinsa etenee vapaapulsatiivisesti tai muuten improvisatorisesti, mutta myös perinteisin keinoin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kohlenbergin esittely Lahden kaupunginkirjaston sivustolla 
*Pohjoista musiikkia: Oliver Kohlenberg Oulun kaupunginkirjaston sivuilla
Charles Boycott

**Charles Cunningham Boycott** (12. maaliskuuta 1832 Burgh St. Peter, Norfolk – 19. kesäkuuta 1897 Flixton, Suffolk) oli Irlannissa vaikuttanut englantilainen tilanhoitaja, joka joutui vuonna 1880 maanvuokraajien etuja puolustaneen Irlannin maaliiton näyttävän häirintäkampanjan kohteeksi, koska hän ei suostunut alentamaan vuokria. Hänen sukunimestään tulee sana boikotti.

Boycott oli alkujaan Ison-Britannian armeijan kapteeni. Jätettyään sotilaspalveluksen hänestä tuli vuonna 1873 Ernen jaarlin maiden tilanhoitaja Irlannin Mayossa. Hän omisti myös itse maata. Kun vuoden 1879 epäonnistunut sato näytti johtavan nälänhätään Irlannissa, maaliitto vaati alentamaan maanvuokraajien vuokria 25 prosentilla. Boycott suostui kuitenkin vain 10 prosentin alennukseen, jota pidettiin riittämättömänä. Syyskuussa 1880 maaliiton johtohahmo Charles Parnell piti puheen, jossa hän vaati käynnistettäväksi painostustoimet niitä maanomistajia ja tilanhoitajia vastaan, jotka eivät suostuneet vaadittuihin vuokranalennuksiin: väkivaltaa ei saanut käyttää, mutta kaikki yhteydenpito kyseisiin henkilöihin piti katkaista. Kun Boycott oli samoihin aikoihin yrittänyt toteuttaa häätömääräyksiä vuokransa maksamatta jättäneille alustalaisille, hänet valittiin uuden kampanjan ensimmäiseksi kohteeksi. Maaliitto kielsi ketään työskentelemästä Boycottille tai olemaan tekemisissä hänen kanssaan, hänen tilalleen ei saanut myydä elintarvikkeita jne. Pelastaakseen satonsa Boycott joutui järjestämään marraskuussa 1880 Ulsterista 50 oranialaista työmiestä sadonkorjuutöihin ja 900 sotilasta suojelemaan heitä. Saatuaan tarpeekseen Boycott päätti lopulta lähteä Mayosta. Kun hän ei saanut Dublinistakaan hotellihuonetta, hän matkusti Yhdysvaltoihin.

Maanvuokraajien olot Irlannissa helpottuivat William Gladstonen hallituksen säädettyä vuonna 1881 Land Act -lain, joka pyrki takaamaan kohtuulliset vuokrat. Boycott palasi Mayoon vuonna 1881, jossa kampanjaa häntä vastaan jatkettiin vielä jonkin aikaa, mutta pikkuhiljaa olot normalisoituivat. Hän toimi Ernen jaarlin tilanhoitajana vuoteen 1886, jolloin sai uuden tilanhoitajanpaikan Englannin Suffolkista.

Charles Boycottin nimestä johdettua verbiä *boycott* ’boikotoida’ alettiin ilmeisesti käyttää englannin kielessä jo vuoden 1880 lopussa esimerkiksi lehtikirjoittelussa. Sana levisi vähitellen laajempaan käyttöön ja muihin asiayhteyksiin.

## Lähteet
Gino Malvestio

**Gino Malvestio** PIME (14. tammikuuta 1938 Moale – 7. syyskuuta 1997) oli Brasiliassa toiminut italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 26. kesäkuuta 1965 ja nimitettiin Parintinsin hiippakunnan johtoon 9. maaliskuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alfio Rapisarda, jota avustivat Luiz Soares Vieira ja Giovanni Risatti.

Malvestio kuoli 59-vuotiaana virassa.

## Lähteet
Almedalenin politiikkaviikko

**Almedalenin poliitikkoviikko** - *politikerveckan -* on vuosittain Ruotsissa Gotlannin Visbyssä järjestettävä poliittinen ja yhteiskunnallinen keskustelutapahtuma heinäkuun alussa. Vuodesta 2009 lähtien tapahtuma on pidetty viikolla 27. Se on ollut esikuvana Porissa vuonna 2006 ensimmäistä kertaa järjestetylle Suomi-areenalle. Tanskassa on vastaavasti Folkemødet, Norjassa Arendalsuka ja Islannissa Fundur fólksins.

Tapahtuma sai alkunsa vuonna 1968 opetusministeri Olof Palmen Visbyssä Almedalenin puistossa pitämästä puheesta. Muiden puolueiden puheenjohtajat osallistuivat alun perin sosiaalidemokraattien järjestämään keskustelutapahtumaan ensimmäistä kertaa 1981. Vuosien kuluessa tapahtumasta on kasvanut viikon mittainen keskustelufoorumi, jossa on keskustelijoiden lisäksi tuhansia vierailijoita sekä useita satoja median edustajia. Suurimpien puolueiden puheenjohtajat saavat kukin pitää tapahtumassa yhden puheen. Eri päivinä pidettävissä puheissa kuullaan usein merkittäviä poliittisia linjauksia. Poliitikkojen lisäksi tapahtumaan osallistuu runsaasti eri kansalaisjärjestöjen edustajia sekä eri alojen lobbaajia. Vuonna 2012 tapahtumassa oli lähes 1&nbsp;500 keskustelutilaisuutta, joihin osallistui yli 17&nbsp;000 politiikan sekä muiden yhteiskunnallisten alojen aktiivia.

Koronapandemian aiheuttaman tauon jälkeen tapahtuma palasi hiukan pienimuotoisempana. Sen pituus lyheni kahdeksasta viiteen päivään, ja kun enneätysvuonna 2018 politiikkafestivaalilla oli ollut yli 4&nbsp;300 ohjelmanumeroa, määrä laski kahdentuhannen tuntumaan.

Tapahtuman aikana saaren väkilluku (noin 35000) kasvaa tilapäisesti jopa kaksinkertaiseksi. Tämä aiheuttaa painetta infrastruktuurille, ja esimerkiksi vesi ei meinaa riittää kaikkien peseytymiseen.

## Lähteet

## Aaiheesta muualla
*Almedalenin politiikkaviikon kotisivut
Juan Ignacio González Eyzaguirre

**Juan Ignacio González Eyzaguirre** (12. heinäkuuta 1844 Santiago de Chile – 9. kesäkuuta 1918) oli chileläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Santiago de Chilen arkkihiippakuntaan 21. syyskuuta 1867 ja nimitettiin Flaviaksen titulaaripiispaksi 18. huhtikuuta 1907. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mariano Santiago Casanova y Casanova, jota avusti Luis Enrique Izquierdo Vargas.

González Eyzaguirre sai 8. elokuuta 1908 nimityksen Santiago de Chilen arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 22. marraskuuta. Hän kuoli 73-vuotiaana virassa.

## Lähteet
Jack Laviolette

**Jean-Baptiste "Jack" Laviolette** (27. elokuuta 1879 – 9. tammikuuta 1960) oli kanadalainen jääkiekkoilija.  Laviolette pelasi yhdeksän kautta ammattilaisena Montreal Canadiensissa ja oli niin seuran ensimmäinen kapteeni, valmentaja kuin General Managerkin.

Laviolette oli lajin ensimmäisiä ranskankielisiä tähtiä. Hän syntyi Bellevillessä Ontariossa, mutta varttui Valleyfieldissä Quebecissä. Puolustajaksi hän oli hämmästyttävä hyvä maalintekijä, mutta pysyvän jäljen kiekkohistoriaan Laviolette jätti Canadiensin kiekko-organisaation keskeisenä perustajana.

National Hockey Associationia (NHA) muodostettaessa joulukuussa 1909, , omistaja Ambrose O'Brien pyysi Laviolettea kokoamaan joukkueen ranskankielisistä pelaajista nimen "Les Canadiens" alle Montrealissa. Seitsemän vuotta myöhemmin sarjan korvasi NHL. Laviolette kokosikin pelaajiston, jossa olivat esimerkiksi tulevat Hockey Hall of Famen jäsenet Newsy Lalonde, Didier Pitre ja Georges Vezina. Jack Laviolette laski perustan ammattilaisjääkiekon menestyneimmälle seuralle.

## Saavutuksia
* Valinta vuosina 1905 ja 1907 IPHL:n tähdistöön
* Vuonna 1916 Stanley Cupin voitto
* Valinta Canada's Sports Hall of Fame vuonna 1960 
* Valinta Hockey Hall of Fame vuonna 1963

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Legends of Hockey: Jack Laviolette
Bronisław Bernacki

**Bronisław Bernacki** (; 30. syyskuuta 1944 – 12. marraskuuta 2024) oli ukrainalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Julijans Vaivods 28. toukokuuta 1972. Hänet nimitettiin Odessa-Simferopolin hiippakunnan johtoon 4. toukokuuta 2002, ja piispaksi vihkiminen seurasi 4. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Marian Jaworski, jota avustivat Nikola Eterović ja Jan Olszanski.

## Lähteet
Ilija Janjić

**Ilija Janjić** (s. 20. syyskuuta 1944 Vidovice) on Montenegrossa toimiva kroatialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Kotorin hiippakuntaan 29. kesäkuuta 1969 ja nimitettiin sen johtoon 11. maaliskuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ivo Gugić, jota avustivat Ante Jurić ja Petar Perkolić.

## Lähteet
Turkinajokoira

**Turkinajokoira** (*Türk Kopoyları*, *Zağar*) on turkkilainen koirarotu, joka on nykyisin vaarassa kuolla sukupuuttoon muihin rotuihin risteyttämisen takia.

## Ulkonäkö
Turkinajokoira on keskikokoinen ja sillä on lyhyt ja sileä karvapeite. Väritys voi olla ruskea (tan), musta tai musta-ruskea (black&tan). Säkäkorkeus on uroksilla noin 52,2 cm ja paino 19,5 kg; nartuilla vastaavat mitat ovat 48,8 cm ja 17,6 kg. Rodusta on olemassa kaksi eri muunnosta, sileä- ja karkeakarvainen. Jälkimmäinen kuuluu ajokoirien ns. *barak*-tyyppiin, joista eräs toinen samantyyppinen rotu on esimerkiksi bosnianajokoira.

## Luonne ja käyttäytyminen
Rotu on uskollinen, älykäs ja energinen.

## Alkuperä
Turkinajokoiran alkuperä on Keski-Aasian Horasanissa, Afganistanissa ja Iranissa, joiden alueille sitä kasvatti alun perin ajo- ja jäljestyskoiraksi turkkilainen oghuz-kansa. He toivat sen myöhemmin Anatoliaan, ja sen nykyinen kotialue on pääasiassa Manisassa ja läntisiin Taurusvuoriin kuuluvalla Bozdağ-vuorella. Turkkilaisten tutkijoiden mukaan sitä tavataan kuitenkin runsaasti myös Itä-Traakiassa, Afyonissa, Aydinissa, Bursassa, Denizlissa, Izmirissä ja Muglassa. Keski-Anatolian, Egean ja Itä-Traakian alueilla on kullakin omat paikallismuunnoksensa. *Zağar* tarkoittaa turkin kielellä ajokoiraa tai pointteria, ja rodun tehtävänä on kaniinin ja villisian metsästys.

### Etymologia
Muita nimityksiä ovat *cakir*, *izsüren* ("jahtaaja"), *kopay*, *kopoy* ja *tavsanci* ("jäniksenmetsästäjä").

## Lähteet
### Viitteet
Edward Joseph Adams

**Edward Joseph Adams** (s. 24. elokuuta 1944 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja Pyhän istuimen diplomaatti. Hänet vihki papiksi Philadelphian arkkihiippakuntaan John Joseph Krol 16. toukokuuta 1970. Hänet nimitettiin Scalan titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Bangladeshiin 24. elokuuta 1996, ja piispaksi vihkiminen seurasi 23. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Sodano, jota avustivat Anthony Joseph Bevilacqua ja John Patrick Foley. 

Adams sai 22. elokuuta 2002 nimityksen nuntiukseksi Zimbabween, 3. syyskuuta 2007 Filippiineille ja 22. helmikuuta 2011 Kreikkaan.

## Lähteet
Francisco Blanco Nájera

**Francisco Blanco Nájera** (24. toukokuuta 1889 Lagroño – 15. tammikuuta 1952) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 20. joulukuuta 1913 ja nimitettiin Orensen hiippakunnan johtoon 8. elokuuta 1944. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gaetano Cicognani, jota avustivat Rafael García y García de Castro ja Rafael Alvarez Lara.

Blanco Nájera kuoli 62-vuotiaana virassa.

## Lähteet
Franz Josef Meinrad Merkel

**Franz Josef Meinrad Merkel** (s. 22. syyskuuta 1944 Hardheim) on Brasiliassa toimiva saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin spiritaanien papiksi 22. toukokuuta 1971 ja nimitettiin Humaitán hiippakunnan johtoon 26. heinäkuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Jovêncio Balestieri, jota avustivat Moacyr Grechi ja Sérgio Eduardo Castriani.

## Lähteet
Florencio Eduardo Fontecilla Sánchez

**Florencio Eduardo Fontecilla Sánchez** (22. helmikuuta 1854 Santiago de Chile – 3. maaliskuuta 1909) oli chileläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Santiago de Chilen arkkihiippakuntaan diakoniksi 11. kesäkuuta 1877 ja papiksi 22. syyskuuta 1877. Hänet nimitettiin 26. kesäkuuta 1890 La Serenan hiippakunnan johtoon, ja piispaksi vihkiminen seurasi 8. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mariano Santiago Casanova y Casanova, jota avustivat José Manuel Orrego Pizarro ja Joaquín Larraín Gandarillas. 

Fontecilla Sánchez kuoli 55-vuotiaana virassa.

## Lähteet
Adolfo Rodríguez Vidal

**Adolfo Rodríguez Vidal** (20. heinäkuuta 1920 Tarragona – 8. marraskuuta 2003) oli Chilessä toiminut espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuului Opus Deihin. Hänet vihki papiksi Leopoldo Eijo y Garay 25. huhtikuuta 1948, ja hänet nimitettiin Los Ángelesin hiippakunnan johtoon 6. heinäkuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Juan Francisco Fresno Larraín, jota avustivat José Manuel Santos Ascarza ja Francisco de Borja Valenzuela Ríos. 

Rodríguez Vidal erosi tehtävistään piispana 19. helmikuuta 1994.

## Lähteet
Ángel Garachana Pérez

**Ángel Garachana Pérez** CMF (s. 3. syyskuuta 1944 Barbadillo de Herreros) on Hondurasissa toimiva espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. maaliskuuta 1972 ja nimitettiin San Pedro Sulan hiippakunnan johtoon 11. marraskuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. helmikuuta 1995. Pääkonsekraattorina toimi Oscar Andrés Rodríguez Maradiaga, jota avustivat Jaime Brufau Maciá ja Luis Gutiérrez Martín.

## Lähteet
Folke Rogard

**Bror Axel Folke Per Rogard**, e. *Rosengren* (6. heinäkuuta 1899 Tukholma – 11. kesäkuuta 1973 Tukholma) oli ruotsalainen juristi, šakinpelaaja ja šakkijärjestöissä pitkän uran luonut organisaattori. Hän toimi kansainvälisen šakkiliitto Maailman shakkiliiton (FIDE) presidenttinä 1949–1970. 

## Elämänvaiheet
Rogardin vanhemmat olivat hovioikeuden notaari Cornelius Rosengren ja Lilly Gustafson. Rogard valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1922. Hän suoritti elämäntyönsä juristina eri työnantajien palveluksessa.
  
Pääasiallisesti Rogard muistetaan pitkästä ja ansiokkaasta urastaan erilaisissa šakin järjestötehtävissä. Hänet valittiin Ruotsin šakkiliiton puheenjohtajaksi 1947. Hän toimi puheenjohtajana myös Tukholman šakkiliitossa vuosina 1939–1952. Hänet valittiin 1949 FIDE:n presidentiksi. Hän jatkoi tässä tehtävässä vuoteen 1970, jolloin hänen seuraajakseen nimitettiin Max Euwe.

Järjestöurallaan Rogard toimi tuomarina šakkikisoissa. Ansioista hänelle myönnettiin 1951 kansainvälisen tuomarin arvonimi. Pelaajana Rogard oli III luokan pelaaja eli suhteellisen heikko amatööripelaaja. Hän osallistui vuodenvaihteessa 1919–1920 pelattuun kisaan Tukholmassa, ja hänen sijoituksensa ryhmässä oli 4. Kilpailu pelattiin ruotsalaisen Ludvig Collijnin kehittämän niin sanotun Collijn-systeemin mukaisilla tasoitussäännöillä yhdessä ryhmässä. Rogard voitti kisassa 5. palkinnon. Nuorena, kuten Tukholman turnauksessa, Rogard vielä käytti nimeä Folke Rosengren. Kilpailusta on säilynyt suurmestari Akiba Rubinsteinin ja Rogardin välinen peli:

Akiba Rubinstein – Folke Rogard

1. e4 c6 2. d4 d5 3. exd5 cxd5 4. Ld3 Rf6 5. c3 Lg4 6. Db3 Dc7 7. f3 Lh5 8. Re2 Lg6 9. Lf4 Dd7 10. Lxg6 hxg6 11. Rd2 Rc6 12. O-O e6 13. Tfe1 Ra5 14. Dc2 Ld6 15. Rf1 Lxf4 16. Rxf4 Th6 17. Rd3 Rc6 18. a4 Dc7 19. Te2 Ke7 20. Tae1 Tah8 21. g3 Tc8 22. Db3 Kf8 23. Rc5 b6 24. Rd3 Kg8 25. Re3 Td8 26. Rf2 De7 27. Db5 Dd7 28. Rfg4 Rxg4 29. Rxg4 Th5 30. f4 Rb8 31. h4 Dd6 32. Re5 a6 33. Dd3 Th6 34. Kg2 a5 35. g4 Txh4 36. Kg3 Th6 37. g5 Th5 38. Rxf7 Kxf7 39. Txe6 Txg5+ 40. Kf3 Th8 41. Txd6 Th3+ 42. Kf2 ja musta luovutti (1-0).

## Yksityiselämä
Rogard avioitui useita kertoja. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli 1921–1934 Greta Santesson. Liitosta syntyi tytär 1923. Vuosina 1943–1949 hänen puolisonsa oli näyttelijä Viveca Lindfors (1920–1995). Myös tästä liitosta syntyi tytär 1944.

## Lähteet
Fidel Herráez Vegas

**Fidel Herráez Vegas** (s. 28. heinäkuuta 1944 Ávila) on espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. toukokuuta 1968 ja nimitettiin Madridin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Cediaen titulaaripiispaksi 14. toukokuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio María Rouco Varela, jota avustivat Angel Suquía Goicoechea ja Lajos Kada.

## Lähteet
Carlos Silva Cotapos

**Carlos Silva Cotapos** (10. toukokuuta 1868 Talca – 29. syyskuuta 1941) oli chileläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Santiago de Chilen arkkihiippakuntaan 21. syyskuuta 1891 ja nimitettiin La Serenan hiippakunnan johtoon 20. helmikuuta 1918. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Sebastiano Nicotra, jota avustivat Eduardo Solar Vicuña ja Eduardo Gimpert Paut.

Silva Cotapos sai 14. joulukuuta 1925 nimityksen Talcan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 23. toukokuuta 1926. Hän erosi tehtävistään 21. tammikuuta 1939, jolloin hänet nimitettiin Myrican titulaaripiispaksi.

## Lähteet
José Manuel Estepa Llaurens

**José Manuel Estepa Llaurens** (1. tammikuuta 1926 Andújar – 21. heinäkuuta 2019) oli espanjalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hänet vihittiin papiksi Madridiin 27. kesäkuuta 1954 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Tisilin titulaaripiispaksi 5. syyskuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Vicente Enrique y Tarancón, jota avustivat Marcelo González Martín ja José López Ortiz.

Estepa Llaurens sai 30. heinäkuuta 1983 nimityksen Espanjan sotilasarkkipiispaksi ja Velebusduksen titulaariarkkipiispaksi. 18. marraskuuta 1989 hän sai nimityksen Italican titulaariarkkipiispaksi, mutta hän erosi 7. maaliskuuta 1998. Hän jatkoi toimintaansa sotilasarkkipiispana, kunnes jäi eläkkeelle 30. lokakuuta 2003.

Estepa Llaurens ylennettiin kardinaaliksi 20. marraskuuta 2010, jolloin hänet nimitettiin San Gabriele Arcangelo all'Acqua Traversan kardinaalipapiksi. Hänet asetettiin virkaansa 29. huhtikuuta 2011. Hänellä ei kuitenkaan ollut mahdollisuutta äänestää tulevissa konklaaveissa, koska hän oli jo yli 80-vuotias kardinaaliksi päästessään.

Estepa Llaurens opiskeli filosofiaa Salamancan paavillisessa yliopistossa ja teologiaa Rooman Paavillisessa gregoriaanisessa yliopistossa, jossa hän sai tohtorinarvon pastoraaliteologiassa. Hän sai myös lisensiaatin pastoraalisessa katekeesissa Pariisin Institut catholiquessa. Estepa Llaurens on julkaissut lukuisia kirjoja ja artikkeleita varsinkin sielunhoidosta.

## Lähteet
Eugène Rixen

**Eugène Lambert Adrian Rixen** (s. 3. heinäkuuta 1944 Kelmis) on Brasiliassa toimiva belgialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 26. kesäkuuta 1970 ja nimitettiin Assisin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tabboran titulaaripiispaksi 30. marraskuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. helmikuuta 1996. Pääkonsekraattorina toimi José Carlos Castanho de Almeida, jota avustivat Antônio de Souza ja Antônio Maria Mucciolo. 

Rixen sai 2. joulukuuta 1998 nimityksen Goiásin piispaksi. 21. syyskuuta 2011 hänet nimitettiin lisäksi apostoliseksi hallitsijaksi São Félixin roomalaiskatolinen alueprelatuurin. Tästä tehtävästä hän erosi 21. maaliskuuta 2012.

## Lähteet
Adriano Ciocca Vasino

**Adriano Ciocca Vasino** (s. 8. heinäkuuta 1949 Borgosesia) on Brasiliassa toimiva italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Novaran hiippakuntaan 8. syyskuuta 1974 ja nimitettiin Florestan hiippakunnan johtoon 3. maaliskuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Czeslaw Stanula, jota avustivat Paulo Cardoso da Silva ja Renato Corti.

21. maaliskuuta 2012 Ciocca Vasino sai nimityksen São Félixin roomalaiskatolinen alueprelatuurin prelaatiksi, jonka virkaan hänet asetettiin 13. toukokuuta.

## Lähteet
Eusebio Ignacio Hernández Sola

**Eusebio Ignacio Hernández Sola** (s. 29. heinäkuuta 1944 Cárcar) on espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu augustinolaisiin rekollekteihin. Hän sai pappisvihkimyksensä 7. heinäkuuta 1968, ja hänet nimitettiin Tarazonan hiippakunnan johtoon 29. tammikuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Manuel Monteiro de Castro, jota avustivat Francisco Alvarez Martínez ja Renzo Fratini.

## Lähteet
Pio Gonçalo Alves de Souza

**Pio Gonçalo Alves de Souza** (s. 20. huhtikuuta 1945 Lanheses) on portugalilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Bragan arkkihiippakuntaan 15. elokuuta 1968 ja nimitettiin Porton hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Aquae Flaviaen titulaaripiispaksi 18. helmikuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jorge Ferreira da Costa Ortiga, jota avustivat Manuel José Macário do Nascimento Clemente ja Anacleto Cordeiro Gonçalves de Oliveira.

Alves de Souza sai 1. heinäkuuta 2013 nimityksen Porton apostoliseksi hallitsijaksi.

## Lähteet
Ján Kozák (1954)

**Ján Kozák** (s. 17. huhtikuuta 1954) on slovakialainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Hän toimi vuosina 2013–2018 Slovakian jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana.

## Ura pelaajana

Kozák aloitti jalkapalloilijan uransa FK Spišská Nová Vesin juniorijoukkueessa ja pelasi myös edustusmiehistössä 1970-luvun alussa. Vuonna 1974 hän siirtyi FC Lokomotíva Košiceen, jota edusti kuuden kauden ajan. Hän siirtyi 1980 FK Dukla Prahaan, joka oli tekemässä nousua Tšekkoslovakian huipulle. Hän pelasi seurassa kaksi kautta kunnes palasi takaisin Košiceen. 

Vuonna 1986 Kozák siirtyi rautaesiripun takaa länteen ja pelasi Belgiassa RFC Seraingissa ja Ranskassa Bourges Footballin joukkueessa. Kotimaahansa ja Košiceen hän palasi vuonna 1988. Kozák lopetti uransa seurassa vuonna 1990.

Maajoukkuetasolla Kozák edusti Tšekkoslovakiaa vuosina 1976–1984 yhteensä 55 A-maaottelussa iskien niissä yhdeksän maalia. Kozák oli mukana EM-kisoissa 1980 ja MM-kisoissa 1982. 

### Meriitit pelaajana

* EM-pronssia: 1980

## Ura valmentajana

Valmennusuransa Kozák aloitti tutussa FC Lokomotíva Košicessa vuonna 1993. Seura sijoittui Kozákin johdolla Slovakian liigan ensimmäisellä kaudella 1993/94 kahdeksanneksi. Kahden Lokomotíva-kauden jälkeen Kozák siirtyi paikallisvastustaja MFK Košicen peräsimeen ja luotsasi seuran Slovakian mestariksi kahdesti perättäin. Hän jätti seuran mestaruuskauden 1997/98 jälkeen.

Kozák oli muutaman vuoden sivussa valmennustehtävistä, kunnes vuonna 2002 hänestä tuli MFK Zemplín Michalovcen päävalmentaja. Hän valmensi Zemplíniä kauden 2002/03 ja FC Steel Trans Ličartovcea kauden 2004/05. MFK Košicen valmentajaksi Kozák palasi kesällä 2005. Hänen johdollaan seura voitti Slovakian cupin 2009. Kozák sai potkut seurasta tammikuussa 2010.

Huhtikuussa 2012 Kozák palasi jälleen MFK Košicen päävalmentajaksi. Kozák valmensi seuraa heinäkuuhun 2013 saakka, kunnes hänestä tuli Slovakian jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja.  Kozákin johdolla Slovakia aloitti EM2016-karsinnat vahvasti ja teki superyllätyksen toisessa ottelussaan voittamalla Espanjan 2–1.  Karsintojen lopussa Slovakian kone alkoi yskiä, mutta viimeisen kierroksen 2-4 vierasvoitto Luxemburgille riitti tuomaan maalle ensimmäisen EM-lopputurnauspaikan. 

EM-lopputurnauksessa Slovakia sijoittui alkulohkossaan kolmanneksi voitettuaan Venäjän ja pelattuaan tasan Englannin kanssa. Pudotuspeleissä Slovakian tie katkesi 3-0 tappioon Saksalle. Kozák jatkoi päävalmentajana turnauksen jälkeen ja johdatti Slovakian MM2018-karsintalohkonsa toiseksi, mikä ei riittänyt tuomaan lopputurnauspaikkaa. Kozák erosi tehtävästään lokakuussa 2018, kun Slovakia oli aloittanut Kansojen liigan heikosti kahdella tappiolla.

### Meriitit valmentajana

* Slovakian mestaruus: 1996, 1998
* Slovakian cup: 2009

## Lähteet
Ari Pokka

Opetusneuvos **Ari Markus Pokka** (s. 17. heinäkuuta 1960 Kemi) on Finnish Education Institutionin toimitusjohtaja. Hän on Jyväskylässä toimineen entisen Cygnaeus-lukion ja nykyisen Schildtin lukion entinen rehtori. Pokka on syntynyt Kemissä ja suorittanut ylioppilastutkinnon vuonna 1979 Rantavitikan lukiossa Rovaniemellä. Vuosina 1982–1989 hän opiskeli Jyväskylän yliopistossa pääaineenaan yleinen kirjallisuus. Filosofian  kandidaatin tutkinnon Pokka suoritti 1989. 1991 Pokka toimi vierailevana apurahatutkijana Universidad Autonoma de Mexicossa. Vuosina 1992–1995 hän toimi opettajana Tervolan kansalaisopistossa, mistä tehtävästä hän siirtyi Jyväskylän Lyseon lukion aikuislinjan rehtoriksi 1995. Cygnaeus-lukion rehtoriksi hänet valittiin 1998.

Ari Pokka valittiin Keski-Suomen Rehtorit ry puheenjohtajaksi 1998 ja Suomen Rehtorit ry:n hallitukseen hänet valittiin 1999. Suomen Rehtorit ry: n hallituksessa Pokka toimi vuoteen 2007, jolloin hänet valittiin Jyväskylän kaupungin lukiotoimen johtavaksi rehtoriksi, jota tehtävää hän hoiti kaksi vuotta. Hän toimi Suomen Rehtorit ry:n puheenjohtajana vuosina 2009–2013. Heinäkuussa 2013 hänet valittiin maailman rehtorijärjestön ICP:n puheenjohtajaksi vuosiksi 2015–2016. Aikaisemmin järjestöllä on vain kerran ollut suomalainen puheenjohtaja, Antero Penttilä 1990–luvulla.

Rehtori Ari Pokka on osallistunut Suomen Rehtorit ry: n ja ICP:n edustajana lukuisiin kansallisiin ja kansainvälisiin koulutuksen kehittämistehtäviin. Kansallisessa kehittämistyössä on painopiste ollut rehtorien täydennyskoulutuksessa ja lukiokoulutuksen kehittämisessä. Rehtori Pokka toimi vuosina 2019-2020 opetus-ja kulttuuriministeriön kutsumana lukiolakia valmistelevan seurantaryhmän puheenjohtajana.

Ari Pokan kirja Huippuluokka - miten suomalaista koulua johdetaan, ilmestyi vuonna 2014. Englanninkielinen käännös ilmestyi vuonna 2015. Sitä ovat seuranneet Ukrainan kielinen painos vuonna 2017, Kiinan kielinen painos vuonna 2021, Romanian kielinen painos vuonna 2022 ja Kirgisian kielinen painos vuonna 2024. Vuonna 2025 kirjasta ilmestyy Vietnamin kielinen laitos.

Palvelusta suomalaisen koulutuksen eteen ja laajasta kansainvälisestä työstä Tasavallan presidentti Sauli Niinistö myönsi 2022 Ari Pokalle opetusneuvoksen arvon.

Vuodesta 2019 lähtien Ari Pokka on toiminut kansainvälisen koulutusviennin palveluksessa. Hän oli asiantuntijana Edu Cluster Finlandilla Qatarin Dohaan perustettavan ensimmäisen suomalaisen lukion kehittämisessä. Vuonna 2020 hän toimi Omanin Muscatissa toimivan suomalaisen koulun lukion kehittämistehtävässä. Rehtori Pokka toimii Ukrainassa maan rehtoristandardien kehittämistyössä osana Suomen ja Ukrainan välistä *Learning Togehter* –projektia. Vuodesta 2020 lähtien Ari Pokka on toiminut Romanian Sibiussa toimivan suomalaistyylisen koulun kehittämistehtävissä ja johtokunnan jäsenenä. Hän on vastannut Buzaun ja Brasovin kaupunkien rehtorikoulutuksen toteutuksesta ja osallistunut laajasti Romanian koulutuksen kehittämiseen. Vuosina 2022-2024 hän on ollut kehittämässä Kazakstanin yliopistojen opettajakoulutuksen opetussuunnitelmia ja niinden toteuttamista.

## Lähteet
Lasse Jalava

**Lasse Aimo Antero Jalava** (s. 6. huhtikuuta 1951 Turku) on suomalainen säveltäjä.

Jalava opiskeli alttoviulun soittoa Rudolf Nienstedtin johdolla 1967–1972. Hän on soittanut eri kokoonpanoissa popmusiikkia, bluesia ja eri maiden kansanmusiikkia vuodesta 1968. Säveltäjänä Lasse Jalava on itseoppinut.

Jalava on säveltänyt päätoimisesti 1980-luvun alkupuolelta lähtien. Hänen tuotantonsa kuuluu pääosin orkesteri- ja jousiorkesteriteoksia, mutta myös kamarimusiikkia ja soolokappaleita muun muassa kanteleelle. Jalava kiinnostui 1980-luvulla myös itämaisesta, etenkin arabialaisesta musiikista.

Jalavalle myönnettiin taiteilijaeläke 2013.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Lasse Jalavan esittely Suomalaisen musiikin tiedotuskeskuksen sivuilla
Haidingerin lyhde

**Haidingerin lyhde** on ihmisen silmässä tapahtuva valoilmiö polarisoitunutta valoa katsottaessa. Ilmiön kuvaili ensimmäisenä itävaltalainen mineralogi Wilhelm Karl Ritter von Haidinger vuonna 1844. Haidingerin lyhteen synnyttää verkkokalvon keltaisen täplän kahtaistaittavuus.

Haidingerin lyhde näkyy näkökentän keskellä, ja siinä on keltainen töyhtö tai viuhka, jonka molemmin puolin on sininen pilveke. Keltainen osa näkyy aina kohtisuorassa valon värähtelysuuntaa vastaan. Kyseessä on vain pieni kontrastiero, joten sen havaitseminen voi olla vaikeaa. Mitä voimakkaammin valo on polarisoitunut, sitä selvempi kuvio on. Sen visuaalinen koko on noin 3 astetta, mikä vastaa n. paria sormenleveyttä ojennetun käden päässä. Kaikki eivät näe kuviota samanlaisena. Jotkut eivät näe kuvion sinistä osaa, ja jotkut näkevät sinisen osan yhtenäisenä, toiset keltaisen.

Haidingerin lyhteen voi havaita esimerkiksi nestekidenäytöissä, joiden valo on voimakkaasti polarisoitunutta, usein diagonaalisesti. Se näkyy helpoiten tasaisella vaalealla pinnalla. Kuvio katoaa näkyvistä muutamassa sekunnissa. Se ilmestyy uudelleen näkyviin, kun katsetta liikuttaa. Jotkut näkevät kuvion parhaiten kallistelemalla päätään puolelta toiselle.

Sinisellä taivaalla lyhteen näkeminen on vaikeampaa, ja onnistuu parhaiten 90 asteen päässä Auringosta, jossa taivaan polarisaatio on voimakkainta. Taivaalla horisontin lähellä kuvio näyttää noin kaksi kertaa niin suurelta kuin korkealla taivaalla, samaan tapaan kuin Kuu, Aurinko ja tähdistöt.

Haidingerin lyhteen voi nähdä paljon selvemmin, jos silmien edessä pitää vihreää tai sinistä lasia, tai polarisoivaa suodinta sopivassa asennossa. Punaisen tai keltaisen lasin läpi katsottuna kuvio katoaa.

## Katso myös
*Lasiaissamentuma
*Sokea piste

## Lähteet
*
Luis Gutiérrez Martín

**Luis Gutiérrez Martín** CMF (26. marraskuuta 1931 Navalmanzano – 22. kesäkuuta 2016) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 8. syyskuuta 1957 ja nimitettiin Madridin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tisedin titulaaripiispaksi 15. syyskuuta 1988. Piispaksi vihkimnen seurasi 23. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Angel Suquía Goicoechea, jota avustivat Fernando Sebastián Aguilar ja Elías Yanes Alvarez.

Gutiérrez Martín sai 12. toukokuuta 1995 nimityksen Segovian piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 3. marraskuuta 2007.

## Lähteet
Paulo Cardoso da Silva

**Paulo Cardoso da Silva** (s. 19. lokakuuta 1934 Caruaru) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu karmeliittoihin. Hänet vihittiin papiksi 11. joulukuuta 1960 ja nimitettiin Petrolinan hiippakunnan johtoon 30. marraskuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta 1985. Pääkonsekraattorina toimi Augusto Carvalho, jota avustivat José Cardoso Sobrinho ja Eliseu Maria Gomes de Oliveira.

Cardoso da Silva jäi eläkkeelle 27. heinäkuuta 2011.

## Lähteet
Sauer

**Sauer** () on 172 kilometriä pitkä Moselin sivujoki Belgiassa, Luxemburgissa ja Saksassa.

Sauer alkaa Ardenneilta, Belgian Luxembourgin provinssista. Se virtaa itään Luxemburgin läpi, on alajuoksulla Luxemburgin ja Saksan rajajokena, ja laskee Moseliin Wasserbilligissä Trierin lähellä. Alin noin 64 kilometrin osuus Dikrechin jälkeen on liikennöintikelpoista.

## Lähteet
Blackrain

**Blackrain** on Ranskassa vuonna 2002 perustettu Glam metal/Sleaze rock -yhtye. Yhtyeeseen kuuluvat laulaja-kitaristi Swan Hellion, kitaristi Max 2, basisti Matthew H. ja rumpali Frank F.

Yhtye on julkaissut neljä albumia: *Blackrain* (2005), *Licence to thrill* (2009), *Lethal doze of...* (2011) ja *It begins (2013)*. Yhtyeessä on ollut ennen Frankiä kaksi rumpalia: Kennedy "Big Ball" Snake ja Ian Lewis. Vuonna 2012 yhtye osallistui Incroyable talentiin, jossa he sijoittuivat kuudenneksi.

## Diskografia
*2006: Black Rain
*2008: License to Thrill
*2011: Lethal Dose of...
*2013: It Begins
*2016: Released
*2019: Dying Breed
Thetisjärven hirviö

**Thetisjärven hirviö** on liskoihminen, jonka jotkut ovat väittäneet nähneensä Kanadan länsiosassa sijaitsevalla Thetisjärvellä. Hirviö on nähty vain muutamia kertoja. Sillä väitetään olevan koukkukynnet, viiltävän terävät evät ja sekä kidukset että keuhkot. Hirviöllä sanotaan olevan myös räpylät käsissään ja jaloissaan, hopeanhohtoinen suomupeite ja pitkät torahampaat.

Ensimmäinen havainto olennosta tehtiin 19. syyskuuta 1972. Kaksi teini-ikäistä poikaa väitti olennon nousseen vedestä ja ajaneen heitä takaa metsän läpi. Hahmo tavoittikin toisen pojista ja pisti häntä käteen päänsä piikkisillä evillä. Neljä päivää myöhemmin kaksi muuta poikaa kohtasi samannäköisen hirviön toisessa osassa järveä. Kanadan kuninkaallinen ratsupoliisi suoritti asiasta tutkimuksen, mutta minkäänlaista todistusaineistoa ei saatu.

Yksi alkuperäinen todistaja Russell Van Nice on sanonut, että "se oli vain valetta", ja että hänen ystävänsä Mike Gold "yritti saada huomiota". Van Nicen mukaan hänen ystävänsä oli tunnettu siitä, että hän valehteli usein.

## Lähteet