open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Marjukka Kaminen

**Marjukka Kaminen** (s. 1948 Seinäjoki) on suomalainen taidemaalari, joka työskenteli pitkään Yhdysvalloissa.

Kaminen opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa syksyllä 1969, mutta muutti Yhdysvaltoihin ja jatkoi opintojaan New Yorkin Phoenix School of Design -oppilaitoksessa keväällä 1969 ja sitten School of Visual Artsissa 1970–1972. Yhdysvalloissa Kaminen hankki myös konservaattorin ammatin ja työskenteli Metropolitan Museum of Artin egyptiläisen taiteen osaston konservoijana yli kymmenen vuotta.

Debyyttinäyttelynsä Kaminen piti Helsingissä vuonna 1973. Hän asui Yhdysvalloissa runsaat 30 vuotta ja Suomessa vuodesta 2003 alkaen. Kaminen oli yksi Ruotsin television vuonna 1984 tuottamassa *Neljä suomalaista New Yorkissa* -TV-ohjelmassa esitellyistä henkilöistä.

Kamisella on yksi lapsi, kuvataiteilija Petra Kaminen Mosher.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Marjukka Kamisen verkkosivut
Asashio

**Asashio** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

## Sotalaivat
;Keisarillisen Japanin laivasto
*Asashio (1902), Shirakumo-luokan hävittäjä
*Asashio-luokka, kymmenen aluksen muodostama hävittäjäluokka
*Asashio (1936), Asashio-luokan hävittäjä
;Japanin itsepuolustusvoimien laivasto
*Asashio-luokka (sukellusvene), neljän aluksen sukellusveneluokka
*Asashio (SS-562), Asashio-luokan sukellusvene
*Asashio (SS-589), Harushio-luokan sukellusvene

## Henkilöt
*Asashio Taro, sumopainijoita
Loudun

**Loudun** on kunta läntisessä Ranskassa Viennen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Kaupungissa on jäljellä keskiaikaisia katuja sekä paljon jäänteitä puolustuslinnasta, jonka Richelieu määräsi hävitettäväksi. Loudunissa on museo, joka on omistettu siellä vaikuttaneelle Théophraste Renaudotille. Hän oli 1600-luvun alussa journalismin edelläkävijöitä.


Tiedosto:Loudun_porte_du_Martray_(1).JPG|Porte du Martray
Tiedosto:Loudun_mairie.JPG|Kaupungintalo
Tiedosto:Loudun_statue_Renaudot_(3).JPG|Théophraste Renaudot


## Aiheesta muualla

## Lähteet
Monts-sur-Guesnes

**Monts-sur-Guesnes** on kunta läntisessä Ranskassa Viennen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Kylässä on pieni 1400-luvulta peräisin oleva goottilainen linna, joka on rakennettu paikallisesta tuffikivestä.

## Aiheesta muualla

## Lähteet
Yamagumo

**Yamagumo** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

## Alukset
;keisarillisen Japanin laivasto
*Yamagumo (1937), Asashio-luokna hävittäjä

;Japanin itsepuolustusvoimien laivasto
*Yamagumo-luokka, hävittäjäluokka
*Yamagumo (DD-113), Yamagumo-luokan hävittäjä
Organozirkoniumyhdisteet

**Organozirkoniumyhdisteet** ovat organometalliyhdisteitä, jotka sisältävät zirkoniumin ja hiilen välisen kovalenttisen sidoksen. Eräitä organozirkoniumyhdisteitä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä katalyytteinä esimerkiksi polymeerien valmistuksessa.

## Ominaisuudet, valmistus ja reaktioita
Muutamia yksinkertaisia tetra-alkyyli- tai tetra-alkenyyli-zirkoniumjohdannaisia, esimerkiksi tetrametyylizirkonium ja tetra-allyylizirkonium tunnetaan. Yleisesti ottaen ne ovat hyvin reaktiivisia ja melko epästabiileja yhdisteitä, mutta vastaavia titaanijohdannaisia stabiilimpia. Suuret steerisesti estyneet orgaaniset ryhmät stabiloivat rakennetta. Stabiilimpia organozirkoniumyhdisteitä ovat metalloseeneihin kuuluvat zirkonoseenijohdannaiset, kuten zirkonoseenidikloridi. Näitä stabiloivat syklopentadienyyliligandin π-sidokset ja ne ovat vastaavia organotitaanijohdannaisia stabiilimpia. Väriltään ne ovat tyypillisesti punaisia. Rakenteeltaan ne poikkeavat monista muista metalloseeneista siten, että syklopentadieeniligandit eivät ole samansuuntaisia vaan muodostavat noin 40° kulman toisiinsa nähden. Tunnetaan myös muutamia heterosyklisiä organozirkoniumyhdisteitä, jollaisia ovat eräät zirkonasyklopropaanijohdannaiset.

Tyypillisimmät tavat valmistaa organozirkoniumyhdisteitä ovat transmetallaatio ja hydrometallointi. Transmetallaatiossa zirkoniumyhdiste kuten zirkonium(IV)kloridi tai organozirkoniumkloridi reagoi muun organometalliyhdisteen kanssa. Yleisesti käytettyjä ovat organolitiumyhdisteet. Hydrometalloinnissa zirkonoseenihydridi reagoi alkeenin tai alkyynin kanssa johtaen alkyyli- tai alkenyylizirkoniumjohdannaiseen.
:

Zirkoniumin elektronegatiivisuus on lähellä magnesiumin elektronegatiivisuutta ja Grignard-reagenssien tavoin ne reagoivat karbonyyliyhdisteiden kanssa additioreaktiolla muodostaen alkoholeja. Muita organozirkoniumyhdisteille tapahtuvia reaktioita ovat muun muassa kytkentäreaktiot, hiilen ja heteroatomien välisiä sidoksia muodostavat reaktiot, karbonylointireaktiot ja kuparisuolojen katalysoimina konjugaattiadditiot α,β-tyydyttymättömiin karbonyyliyhdisteisiin. Eräät organozirkoniumyhdisteet katalysoivat myös alkeenien kuten propeenin polymeroitumisreaktioita.

## Lähteet
Châtellerault

**Châtellerault** on kunta läntisessä Ranskassa Viennen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee Viennejoen varrella, joka on Loiren sivujoki.

Kaupungilla on pitkät teolliset perinteet. Tunnetuin tehtaista on ollut asetehdas *Manufacture d'armes de Châtellerault*. Se perustettiin ensimmäisen maailmansodan jälkeen valmistamaan Ranskan armeijalle uudenaikaisia aseita. Tehdas lopetettiin vuonna 1968 ja nykyään siellä toimii museo *Musée Auto Moto Vélo*.

## Tunnettuja kaupunkilaisia
*René Descartes (1596-1650), filosofi asui kaupungissa
*Édith Cresson, entinen Ranskan pääministeri vaikutti alueella
*Christiane Martel, näyttelijä (Miss Universe 1953)
*Sylvain Chavanel ja Sébastien Chavanel, ammattipyöräilijäveljekset

## Urheilu
Kaupungissa pelaa jalkapallojoukkue SO Châtelleraudais.


Tiedosto:Châtellerault_-_La_Manufacture_-_Musée.JPG|Musée Auto Moto Vélo
Tiedosto:Eglise_St_Jacques.jpg|Église Saint-Jacques


## Aiheesta muualla

*Manufacture d'armes de Châtellerault historia

## Lähteet
Minegumo (1937)

**Minegumo** () oli Keisarillisen Japanin laivaston Asashio-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1934 Maru-2 ohjelmassa Fujinagatan telakalta, missä köli laskettiin 22. maaliskuuta 1937. Alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 4. marraskuuta ja valmistui 30. huhtikuuta 1938.

## Palvelus
Alus upotettiin 5. maaliskuuta 1943.

## Lähteet

*
*

### Viitteet
Torticollis

**Torticollis** eli **kierokaula** on pään asentoon liittyvä kaularangan sairaus. Akuutti kierokaula eli torticollis acuta tarkoittaa pakkoasentoa, jossa pää on kääntyneenä sivulle. Akuutti tila syntyy usein harmittomassa päivittäisessä toimessa kuten hiusten kuivauksessa, pään nopeassa kääntämisessä sivulle tai vastaavassa. Tilasta käytetään myös nimitystä niskan noidannuoli sen hyvin samankaltaisen syntymekanismin takia kuin alaselän noidannuolessa eli lumbagossa.

Kierokaulan oireet syntyvät, kun niskan pikkunivelet, jotka säätelevät selän liikettä, eivät liiku normaalisti, ja ympäröivät lihakset jäävät spasmiin. Akuutin oireen synty selittyy sidekudoksen pienellä revähdyksellä, joka aiheuttaa lievän tulehdusreaktion, joka puolestaan johtaa äkillisiin oireisiin.

Pitkäaikainen neuroleptien käyttö voi aiheuttaa torticolliksen. Pitkittyneitä vaikeita tapauksia voidaan hoitaa botuliinipistoksilla. Torticolliksen hoitoon voidaan käyttää orfenadriinia.

## Katso myös
*Tardiivi dyskinesia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Terveyskirjasto: Kaularangan sairaudet
Ojie Edoburun

**Ojie Edoburun** (s. 2. kesäkuuta 1996) on brittiläinen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa 100 ja 200 metrin matkoilla.

Edoburun osallistui vuonna 2013 alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuihin, joissa hän voitti 100 metrillä hopeaa kiinalaisen Mo Youxuen jälkeen. Edoburun juoksi kisoissa silloisen henkilökohtaisen ennätysaikansa, 10,35. Eugenen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui samalla matkalla kuudenneksi. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 100 metrillä Eskilstunassa 2015 ajalla 10,36. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän karsiutui 100 metrin välierissä.

Edoburun voitti Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 kultaa 100 metrillä ajalla 10,14. Lisäksi hän sai hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin viestissä. Hän sijoittui 2019 Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 60 metrillä seitsemänneksi. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän karsiutui 100 metrin välierissä. Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa 2022 hän voitti kultaa Englannin 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin viestijoukkueessa ja karsiutui 100 metrillä välierissä. Saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa hän karsiutui 100 metrin välierissä.

* 60 metrin juoksu (sisäradat): 6,56 (2018)
* 100 metrin juoksu: 10,04 (2018)
* 200 metrin juoksu: 20,87 (2016)

## Parhaat ajat 100 metrillä kausittain
* 2013: 10,35 (Donetsk)
* 2014: 10,16 (Bedford)
* 2015: 10,24 (Kuortane)
* 2016: 10,19 (Birmingham)
* 2017: 10,12 (Bedford)
* 2018: **10,04** (Praha)
* 2019: 10,08 (Leverkusen}
* 2020: 10,35 (Manchester)
* 2021: 10,45 (Dagenham)
* 2022*: 10,07 (Atlanta)

(*) Kesken

## Lähteet
* Ojie Edoburun IAAF:n tietokannassa 
* 

### Viitteet
Pehula

**Pehula** on entisen Äetsän kunnan keskustaajama nykyisessä Sastamalan kaupungissa. Pehula sijaitsee kaupungin eteläosassa Kokemäenjoen rannalla. Pehula oli Keikyän kunnan maarekisterikylä, ja nykyisin taajama käsittää myös lähikylät ja ulottuu myös Kokemäenjoen toiselle puolelle Keikyän kirkolle. Pehulan asukasluku on noin 1&nbsp;200, mutta koko taajaman (josta Tilastokeskus käyttää nimeä *Keikyä*) alueella asui 1&nbsp;911 asukasta vuoden 2023 lopussa.

Pehula ja sen naapurikylä Meskala on mainittu ensimmäisen kerran 1300-luvulla. 1900-luvun alussa kyliin alkoi kehittyä kutomateollisuutta, jota seurasi kemianteollisuus. Äetsän tehtaat, sittemmin Finnish Chemicals, perustettiin Pehulaan vuosisadan vaihteessa. Kokemäenjoen Meskalankoskeen rakennettiin Äetsän voimalaitos vuonna 1921 ja Äetsänkoski perattiin vedenpinnan nostamiseksi. 

Taajaman pohjoislaidalla on entinen Äetsän rautatieasema. Pehulassa on edelleen palveluita, kuten alakoulu ja kauppa.

Pehulassa alettiin 2024 rakentaa uutta koulua vanhan Pehulan koulun tilalle, ja sen nimeksi tuli Keikyän päiväkotikoulu Helmi. Siihen yhdistyy myös päiväkoti ja esikoulu, minkä tavoitteena on saada turvallinen kehitys päiväkodista alakoulun loppuun samoissa tiloissa.

Pehulassa on paljon yhdistys- ja talkootoimintaa, jota tekee esimerkiksi Keikyän perikunta ry.
## Lähteet
Solomon Bockarie

**Solomon Bockarie** (s. 18. toukokuuta 1987) on sierraleonelaissyntyinen pikajuoksija, joka on ollut Alankomaiden kansalainen toukokuusta 2015 lähtien.

Bockarie karsiutui Pekingin 2008 olympialaisten 200 metrin alkuerissä. Hän osallistui 4 × 100 metrin viestijuoksuun vuoden 2015 maailmanmestaruuskilpailuissa, mutta Alankomaat ei selviytynyt loppukilpailuun. Hän osallistui 2016 Amsterdamissa käytyihin Euroopan-mestaruuskilpailuihin, joissa hän juoksi henkilökohtaiset ennätysaikansa sijoituttuaan 100 metrillä seitsemänneksi ja 200 metrillä neljänneksi. Hän oli neljäs myös pikaviestissä. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui 100 ja 200 metrin alkuerissä. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui 200 metrillä kahdeksanneksi.

## Henkilökohtaiset ennätykset
* 60 metrin juoksu (sisäradat): 6,62 (2017)
* 100 metrin juoksu: 10,13 (2016)
* 200 metrin juoksu: 20,37 (2016)

## Lähteet
* Ojie Edoburun IAAF:n tietokannassa 
* Tilastopajan profiili
Jak Ali Harvey

**Jak Ali Harvey**, aiemmin tunnettu nimellä **Jacques Montgomery Harvey** (s. 4. toukokuuta 1989) on turkkilainen pikajuoksija. Hän on aiemmin edustanut Jamaikaa. Hän sai Turkin edustusoikeuden vuonna 2015.

Harvey voitti hopeaa 100 metrin juoksussa vuoden 2016 Euroopan-mestaruuskilpailuissa ajalla 10,07. Shenzhenin universiadeissa 2011 hän voitti 100 metriä ajalla 10,14. Hän karsiutui 100 metrin välierissä Pekingin MM-kilpailuissa 2015 ja Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. 200 metrillä hän karsiutui alkuerissä olympialaisissa 2016.  Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 100 metrin välierissä. Harvey voitti pronssia 100 metrin ja hopeaa 4 × 100 metrin kilpailuista yleisurheilun EM-kilpailuissa 2018. Hän saavutti saman vuoden Välimeren kilpailuissa kultaa 100 metrillä ja hopeaa pikaviestissä. Hän karsiutui 100 metrin alkuerissä Tokion olympialaisissa 2021 ja välierissä Münchenin EM-kilpailuissa 2022. Välimeren kisoissa 2022 hän saavutti kultaa 100 metrillä ja hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin viestissä.

## Henkilökohtaiset ennätykset
* 100 metrin juoksu: 9,92 (2016)
* 200 metrin juoksu: 20,38 (2015)

## Lähteet
* Ojie Edoburun IAAF:n tietokannassa 
* 

### Viitteet
Monthoiron

**Monthoiron** on kunta läntisessä Ranskassa Viennen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Kunnan nähtävyys on linna *Château de Monthoiron* ja sen kaksi erillistä tornia. Torneista toinen on puolustustorni *Tour-Forteresse de Monthoiron*. Se on rakennettu viimeisten tutkimusten mukaan Leonardo Da Vincin suunnitelmien mukaan, tai ehkä jopa hänen rakennuttamaksi.

## Aiheesta muualla

*Tour-Forteresse de Monthoiron

## Lähteet
Archigny

**Archigny** on kunta läntisessä Ranskassa Viennen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Kunnan nähtävyys on 1100-luvulta peräisin oleva luostari *Abbaye de l'Étoile*, joka kuuluu Ranskan historiallisiin monumentteihin.

## Aiheesta muualla

## Lähteet
Kielinvuono

**Kielinvuono** () on Jyllannin niemimaalla, Pohjois-Saksassa, Schleswig-Holsteinin osavaltiossa sijaitseva ja Kielinlahdesta erkaneva Itämeren lahti. Se on noin 15 kilometriä pitkä. Vuono erottaa Dänischer Wohldin ja Wagrienin niemet toisistaan. Schwentinejoki laskee Kielinvuonoon.

Vuonon perukassa on Kielin kaupunki. Muita merkittäviä paikkakuntia vuonon rannalla ovat Laboe ja Heidendorf. Kielin kanavan itäinen pää sijaitsee Kielinvuonon länsirannalla Holtenaussa, noin viisi kilometriä Kielin kaupungista pohjoiseen.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla


KielerInnenFoerdeLuftaufnahme.jpg|Kielin kaupunki sijaitsee Kielinvuonon perukassa.
Nord-Ostsee-Kanal Kiel-Holtenau.JPG|Kielin kanavan itäpään sulut Holtenaussa.
HeikendorfLuftaufnahmeGermany.jpg|Heikendorf vuonon itärannalla.
Laboe01.jpg|Laboe laivastomuistomerkkeineen.
Greg Joyner

**Greg Joyner** (s. 31. joulukuuta 1957 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalais-suomalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Taitavana puolustajana ja levypallojen ottajana tunnettu Joyner on Suomen pääsarjahistorian menestyksekkäimpiä pelaajia. Hän voitti urallaan muun muassa kolme Suomen mestaruutta ja neljä Suomen cup-mestaruutta, ja hänet valittiin neljä kertaa SM-sarjan/SM-Koriksen vuoden puolustuspelaajaksi.

## Ura

Joyner varattiin NBA:han , mutta hän ei koskaan pelannut sarjassa. Hän asui urallaan Chilessä, Argentiinassa ja Venezuelassa mutta palasi aina Suomeen, jossa hän pelasi 14 pääsarjakaudella. Vielä vuosituhannen vaihteessa, yli 40-vuotiaana, hän voitti viimeisen neljästä SM-sarjan/SM-Koriksen vuoden puolustuspelaajan palkinnostaan ja essintyi myös Suomen maajoukkueessa. Joyner kuului Suomessa pelatessaan useasti erilaisten tilastokategorioiden kärkipelaajiin ja voitti muun muassa kolme Suomen mestaruutta, yhteensä kahdeksan miesten SM-mitalia ja neljä Suomen cupin mestaruutta. Suuren osan joukkuesaavutuksistaan hän voitti Torpan Pojissa, jossa hän pelasi myös eurooppalaisissa seurajoukkuekilpailuissa.

Joyner tunnettiin pelaajana taitavana puolustajana ja levypallojen ottajana. Hippo Taatila kuvaili häntä "likaisen työn erikoismieheksi". Joyner on toiminut pelaajauransa jälkeen juniorivalmentajana pääkaupunkiseudulla.

## Saavutuksia
### Henkilökohtaiset saavutukset
* SM-sarjan/SM-Koriksen vuoden puolustuspelaaja 1995, 1996, 1997 ja 2000
* Miesten SM-sarjan runkosarjan levypallokuningas kaudella 1987–1988
* Miesten SM-sarjan runkosarjan syöttökuningas kaudella 1988–1989

### Joukkuesaavutukset
* Suomen mestaruus 1996, 1997 ja 1998
** SM-hopeaa 1982, 1994, 1999 ja 2000
** SM-pronssia 1995
* Suomen cup-mestaruus 1979, 1981, 1996 ja 1997
** Suomen cupin hopeaa 1988

## Katso myös
* Luettelo 5 000 pistettä tehneistä Korisliiga-pelaajista
* Luettelo 2 000 levypalloa saavuttaneista Korisliiga-pelaajista
* Luettelo 500 syöttöä tehneistä Korisliiga-pelaajista

## Lähteet
* Greg Joyner  Suomen Koripalloliitto
* Maajoukkuetilastot  Suomen Koripalloliitto

### Viitteet
Agilisaurus

**Agilisaurus** (nimen merkitys: ”ketterä lisko”) oli linnunlantioisiin kuulunut kasvinsyöjädinosaurussuku. Sukuun kuului yksi laji, tyyppilaji *A. louderbacki*. *Agilisauruksen* nimi viittaa sen kevyeen rakenteeseen ja luurankoon. *Agilisaurus* eli jurakaudella. Sen fossiileja on löydetty Kiinasta. 

## Fossiilit
*Agilisauruksesta* on löydetty yksi, lähes täydellinen luuranko. Siitä puuttuu osia vasemmista etu- ja takaraajoista. Kyseinen luuranko on löydetty Kiinasta, Sichuanin maakunnasta. Luurankoa säilytetään Zigong Dinosaur Museumissa, Kiinassa.

## Ominaisuudet
*Agilisauruksen* pituus oli 1,2 metriä. Sillä oli kevyt rakenne ja luuranko. Takajalat olivat monien muiden ornithopodien tapaan etujalkoja pidemmät. Tämä johti korkeaan nopeuteen. Nopeuden ja ketteryyden yhdistelmä oli luultavasti *Agilisauruksen* ensisijainen puolustautumiskeino petoja vastaan, sillä kyseisellä dinosauruksella ei ollut minkäänlaista panssaria suojana. *Agilisaurus* oli päiväeläin.

## Luokittelu
*Agilisauruksen* luokittelu on ollut vaikeaa, koska sillä ei ole samantyyppisiä ominaisuuksia minkään linnunlantioisiin kuuluvan ryhmän kanssa. Tämä on johtanut kahteen ajatukseen, siihen että joko *Agilisaurus* on esimerkki myöhään selvinneestä, alkukantaisesta ornithopodista, tai sitten kyseessä on vielä tuntemattomaan, määrittemättömään ryhmään kuuluva dinosaurus.

## Lähteet
Montmorillon

**Montmorillon** on kunta keskisessä Ranskassa Viennen departementissa Uusi-Akvitanian alueella.
 
## Nähtävyyksiä
Kunnan nähtävyyksiä on sen vanha silta *Vieux pont* sekä uskonnollisia rakennuksia kuten kappeli *Octogone de Montmorillon*, kirkko *Notre-Dame de Montmorillon* sekä kuolleiden lyhty *Lanterne des morts de Moussac*.


Tiedosto:Montmorillon._L'Octogone.jpg|Octogone de Montmorillon
Tiedosto:45_Montmorillon.JPG|Notre-Dame de Montmorillon
Tiedosto:F06.Moussac.105.1.JPG|Lanterne des morts de Moussac


## Aiheesta muualla

## Lähteet
Meskala

**Meskala** voi tarkoittaa:

*Meskala, pieni kaupunki Marokossa
*Meskala, kylä Sastamalan Keikyässä
*Meskala, kylä Sastamalan Kiikassa
*Meskala, entinen kylä Neuvostoliitolle luovutetussa Kirvun kunnassa
*Meskala eli Rupola, entinen kylä Neuvostoliitolle luovutetussa Antrean kunnassa
John H. Roberts

**John Howell Roberts** (s. 28. lokakuuta 1941 Princeton, New Jersey) on yhdysvaltalainen musiikkikirjastonhoitaja ja musiikintutkija.

Roberts opiskeli musiikkia Haverford Collegessa, josta hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1963, ja sittemmin Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä, josta väitteli vuonna 1977, aiheenaan Giacomo Meyerbeerin ooppera *Afrikatar*. Samana vuonna hän valmistui kirjastonhoitajaksi Rutgersin yliopistosta (tutkintona *Master of Library and Information Science*).

Kirjastouransa Roberts aloitti vuonna 1969 Yalen yliopistossa ja usean välivaiheen kautta vastaavasti päätti vuonna 2007 Kalifornian yliopistossa, jossa ehti toimia viimeiset kaksikymmentä vuotta musiikkiosaston kirjaston johtajana. Berkeleyn-kaudellaan hän toimi vuosina 1991–2007 myös yliopiston musiikkitieteen professorina. Vuosina 1995–2001 Roberts oli International Association of Music Libraries, Archives and Documentation Centresin varapuheenjohtaja ja vuosina 2001–2004 sen puheenjohtaja.

Musiikintutkijana Robertsin erityisalana on Georg Friedrich Händel ja tämän sävellystuotanto. Vuodesta 1991 Roberts on kuulunut Händelin koottujen teosten (*[[Hallische Händel-Ausgabe]]*) toimituskuntaan; lisäksi hän on säveltäjän musiikillisia vaikutteita kokoavan *Handel Sources* -sarjan toimittaja. Hän on myös muiden muassa *[[The New Grove Dictionary of Music and Musicians]]* -tietosanakirjan ja *[[Répertoire International des Sources Musicales]]in* toimituskuntien jäsen.

## Lähteet
As-molliasteikko

**As-molliasteikko** on Asista alkava mollisävelasteikko. Luonnolliseen as-molliin kuuluvat sävelet As, B, Ces, Des, Es, Fes, Ges ja As. Se on Ces-duurin rinnakaismolli ja sen muunnosduuri on As-duuri. As-mollin subdominanttisointu on des-mollisointu ja luonnollisen mollin dominanttisointu on Es-mollisointu, jossa on as-mollin seitsemäs sävel Ges, joka ei ole varsinainen johtosävel. Johtosävel esiintyy harmonisen mollin mukaisessa dominanttisoinnusa, joka on Es-duurisointu, ja siinä oleva asteikon johtosävel on G, joka saadaan ylentämällä luonnollisen mollin seitsemäs sävel.

## Asteikon säveliä käyttäviä sointuja eri  sointuasteilla

;nelisoinnut

## As-mollin etumerkintä eri nuottiavaimilla
### Neljällä yleisimmällä avaimella
{ \new Staff \with{ \magnifyStaff #3/2 } > }

Neljällä yleisimmällä nuottiavaimella (diskantti-, altto-, tenori- ja bassoavain) on vakiintuneet standardit, miten niille kirjoitetaan etumerkit. As-mollin etumerkit kirjoitetaan niille ylläolevin tavoin.

## Tunnettuja klassisia sävellyksiä as-mollissa

Kuten Ces-duuri, myös as-molli on yksi harvinaisimpia asteikoita taidemusiikissa. As-mollissa lähtökohtaisesti kaikki seitsemän säveltä on alennettu, mutta johtosävelen saamiseksi Ges:n voi palauttaa G:ksi, jotta johtosävel saadaan puolisävelaskeleen päähän toonikasta, jolloin dominanttisoinnuksi saadaan Es-duuri.

* Ludwig van Beethoven - Pianosonaatti nro 12, 3. osa, surumarssi
* Johannes Brahms - Fuuga uruille as-mollissa
* Giuseppe Concone - Preludi nro. 16 (kirjoitettu myös gis-molliin)
* Charles Valentin Alkan - Preludi nro. 8, opuksesta 31

As-mollin sijasta käytetään monesti sen enharmonista vastinetta, gis-mollia, jossa on viisi ylennystä.

## Tunnettua populaarimusiikkia as-mollissa

* Ray Charles – Hit the road Jack
* Piirpauke – Konevitsan kirkonkellot

Pop-, rock- ja iskelmämusiikissa kitarat viritetään silloin tällöin jenkkivireesen. (E♭-A♭-d♭-g♭-b♭-e♭1) Tällöin a-mollissa soitetut kappaleet voidaan ajatella soivan as-mollissa. Esimerkkejä "as-mollissa" (a-molli + jenkkivire) soitetuista kappaleista ovat muun muassa

* Metallica – Until It Sleeps
* Sonata Arctica – Full Moon
* The 69 Eyes – Dance d'Amour

## Lähteet
Le Dorat

**Le Dorat** on kunta keskisessä Ranskassa Haute-Viennen departementissa Uuden-Akvitanian alueella.
 
## Nähtävyyksiä
Kunnan nähtävyyksiä on kollegiaalinen kirkko *Collégiale Saint-Pierre du Dorat*. Kirkko rakennettiin 1100-luvulla, mutta se linnoitettiin 1400-luvulla suojaamaan kaupunkia. 1400-luvulla kaupungin puolustusta vahvistettiin rakentamalla valleja ja muureja. Muurista on jäljellä yksi portti *Porte Bergère*.

## Tunnettuja kuntalaisia
*Joseph Guillemot, kestävyysjuoksija ja olympiavoittaja


Tiedosto:Le_Dorat_Collegiale.JPG|Collégiale Saint-Pierre du Dorat
Tiedosto:Porte_Bregère_Le_Dorat.jpg|Porte Bergère


## Aiheesta muualla

## Lähteet
Wimbledonin tennisturnaus 2016 – sekanelinpeli

Leander Paes ja Martina Hingis olivat puolustavat mestarit, mutta hävisivät kolmannella kierroksella Henri Kontiselle ja Heather Watsonille. Lopulta Kontinen ja Watson etenivät turnausvoittoon. Se oli molemmilla ensimmäinen ammattilaistasolla Grand Slam -turnauksessa.

## Sijoitetut pelaajat

# Ivan Dodig /  Sania Mirza *(2. kierros)
# [[Bruno Soares]] /  [[Jelena Vesnina]] *(2. kierros, vetäytyi)
# Horia Tecău /  Coco Vandeweghe *(2. kierros)
# [[Maks Mirny]] /  [[Chan Hao-ching]] *(2. kierros)
# Nenad Zimonjić /  Chan Yung-jan *(3. kierros)
# [[Łukasz Kubot]] /  [[Andrea Hlaváčková]] *(3. kierros)
# Raven Klaasen /  Raquel Atawo *(2. kierros)
# [[Jean-Julien Rojer]] /  [[Kiki Bertens]] *(2. kierros)
# Radek Štěpánek /  Lucie Šafářová *(3. kierros) 
# [[Alexander Peya]] /  [[Andreja Klepač]] *(puolivälierät)
# Marcin Matkowski /  Katarina Srebotnik *(puolivälierät)
# [[Daniel Nestor]] /  [[Chuang Chia-jung]] *(2. kierros)
# Rohan Bopanna /  Anastasia Rodionova *(3. kierros) 
# [[Aisam-ul-Haq Qureshi]] /  [[Jaroslava Švedova]] *(välierät)
# Robert Farah /  Anna-Lena Grönefeld *(loppuottelu)*
# Leander Paes /  Martina Hingis ''(3. kierros)

## Kaavio

### Loppukierrokset

### Kaavion yläosa

#### Lohko 1

#### Lohko 2

### Kaavion alaosa

#### Lohko 3

#### Lohko 4

## Lähteet
* Sekanelinpeli Wimbledon.comissa
Kenneth Cederberg

**Kenneth Cederberg** (s. 18. marraskuuta 1969) on entinen suomalainen maajoukkuetason suunnistaja. Seuratasolla hän edusti Gamlakarleby IF:ää, IF Femmania ja Pargas IF:ää.

Cederberg voitti pikamatkan avoimet Pohjoismaiden mestaruuskilpailut 1995 Ruotsin Skellefteåssa. Opiskelijoiden MM-kisoissa Cederberg saavutti 1992 Skotlannissa kultaa ja pronssia.  

Suunnistuksen maailmancupissa paras osakilpailusijoitus oli kuudes sija. Ensimmäisessä Park World Tour:issa 1996 hän saavutti parhaana suomalaisena neljännen sijan. SM pitkältä matkalta  Cederberg:illä on 2 SM kultaa (1992 ja 1998). Jukolan viestissä Cederberg ankkuroi Pargas IF:n joukkueen toiseksi vuoden 1997 Jyväs-Jukolassa.  

## Lähteet
*World Runners of O
*results.jukola.com – Tulokset
Robert Sobera

**Robert Sobera** (s. 19. tammikuuta 1991 Wrocław) on puolalainen seiväshyppääjä.

Sobera voitti hieman yllättäen seiväshypyn Euroopan-mestaruuden Amsterdamissa vuoden 2016 EM-kisoissa tuloksella 560. Aiemmin hän voitti hopeaa alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2013 Tampereella sekä pronssia universiadeissa 2015. Hän on sijoittunut sisäratojen MM-kilpailuissa kuudenneksi 2014 ja 2016 sekä sisäratojen EM-kilpailuissa neljänneksi 2015, kuudenneksi 2013 ja seitsemänneksi 2021. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän oli kahdestoista.

Soberan ulkoratojen ennätys on syyskuussa 2014 hypätty 580 cm, ja halliennätys helmikuussa 2015 hypätty 581 cm.

## Lähteet
Óscar Varona

**Óscar Varona Varona** (s. 22. heinäkuuta 1949) on kuubalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti.

Varona voitti Kuuban miesten maajoukkueessa olympiapronssia Münchenissä 1972 ja Pan-Amerikan kisojen pronssia Calissa 1971. Hän kilpaili Kuuban joukkueessa myös Montréalin kesäolympialaisissa 1976 sekä vuosien 1970 ja 1974 MM-kilpailuissa.

## Lähteet
* Oscar Varona Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Profiili FIBA Archive
José Miguel Álvarez

**José Miguel Álvarez Pozo** (26. marraskuuta 1949 – 31. toukokuuta 2016 Havanna) oli kuubalainen koripalloilija ja olympiamitalisti.

Álvarez voitti Kuuban miesten maajoukkueessa olympiapronssia Münchenissä 1972. Hän kilpaili Kuuban joukkueessa myös vuosien 1970 ja 1974 MM-kilpailuissa.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Profiili FIBA Archive 
* Profiili FIBA Archive 
* Profiili FIBA Archive
Galinstaani

**Galinstaani** on huoneenlämmössä nestemäinen metalliseos. Tyypillinen seossuhde on 68&nbsp;% galliumia, 22&nbsp;% indiumia ja 10&nbsp;% tinaa sekä sulamispiste –19&nbsp;°C. 
Galinstaania käytetään vähäisemmän myrkyllisyytensä ja reaktiivisuutensa vuoksi korvaamaan elohopeaa ja NaK -seosta (natrium/kalium) muun muassa lämpömittareissa ja joissain lämmönsiirtojärjestelmissä. Toisin kuin elohopea, galinstaani kuitenkin tarttuu ja leviää herkästi eri pintoihin kuten lasiin, joten esimerkiksi kuumemittarin mittaputken sisäpinta on päällystettävä galliumoksidilla tarttumisen estämiseksi.

## Katso myös
*Luettelo metalliseoksista
*Woodin metalli
*Rosen metalli
*Fieldin metalli
*Kirjasinmetalli
Muita tarkkoja seoksia joilla on erityisominaisuuksia:
*Konstantaani ja Manganiini
*Invar ja Elinvar
Vantaan taiteilijaseura

**Vantaan taiteilijaseura** on vuonna 1994 perustettu vantaalaisten kuvataiteilijoiden rekisteröity yhdistys, joka pyrkii edistämään Vantaalla asuvien kuvataiteilijoiden ammatillista ja taloudellista etua. Yhdistys ylläpitää taiteilijatalo Gjutarsia, jossa on kaksi galleriatilaa ja studio. Ylemmän kerroksen pieni studiotila toimii kesäkaudella taiteilijaresidenssinä ulkomaisille taiteilijavieraille.

Yhdessä Vantaan taidemuseon kanssa taiteilijaseura ylläpitää myös Galleria K -taidegalleriaa Vantaan kaupungintalon sivurakennuksessa Tikkurilassa (Asematie 7). Huhtikuussa 2014 taiteilijaseuran näyttelytoiminta siirtyi suurelta osin Galleria K:hon, jonka näyttelyistä se organisoi puolet. Myös taidelainaamo sijaitsee Galleria K:n tiloissa. 
Yhdistys sai Vantaan kulttuuripalkinnon vuonna 2010.

## Taiteilijatalo Gjutars

Vantaan taiteilijayhdistys ylläpitää Tikkurilan suuralueen Kuninkaalan kaupunginosassa (Vanha Kuninkaalantie 6) sijaitsevaa, taiteilijataloksi vuosina 1996–1998 kunnostettua puutaloa. Talossa on järjestetty näyttelyitä, illanviettoja ja muita tilaisuuksia. Näyttelytila *Galleria Gjutarsissa* on 45 neliötä. Lisäksi alakerrassa on keittiö, WC ja omalla sisäänkäynnillä varustettu noin 15 neliön studio.
Talon toisessa kerroksessa toimii taiteilijaresidenssi touko-syyskuun välisenä aikana. Loka-huhtikuussa talon 2. kerros on toiminut galleriatilana.
Taidetalo Gjutarsissa on järjestetty koko perheelle suunnattuja taidetyöpajaviikonloppuja. Talon piha-alueella on esimerkiksi Petri Kiviniemen tekemä ihmishahmoa esittävä teos.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ajankohtaista (vantaantaiteilijaseura.fi)
Vantaan sanataidekoulu

**Vantaan sanataidekoulu** on Vantaalla  toimiva, vuonna 1994 perustettu taiteen perusopetusta sanataiteessa antava koulu, jota ylläpitää samanniminen rekisteröity yhdistys (Vantaan sanataidekoulu ry). Vantaan sanataidekoulun perusti Aulikki Rundgren, joka toimi koulun rehtorina elokuuhun 2016 asti. Rehtorina toimi elokuusta 2016 tammikuuhun 2019 saakka kirjailija ja esitysdramaturgi Siri Kolu. Helmikuusta 2019 alkaen koulun rehtorina on työskennellyt Tiina Åhlgren.

Sanataidekoulun päätilat sijaitsevat Tikkurilassa osoitteessa Tikkuraitti 11 A 11. Vantaan sanataidekoulu järjestää taiteen perusopetusta Vantaalla ja Espoossa. Sanataideopetuksen kohteena ovat kaikenikäiset – vauvoista satavuotiaisiin.

Tunnustuksena ansiokkaasta työstään Vantaan sanataidekoulu sai Vantaan kulttuuripalkinnon vuonna 2014.

## Lähteet
Robert Renner

**Robert Renner** (s. 8. maaliskuuta 1994) on slovenialainen seiväshyppääjä.

Renner voitti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden Lillessä 2011 tuloksella 525. Hän voitti samana vuonna kultaa Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Trabzonissa tuloksella 531. Se oli hänen ensimmäinen ulkoratojen yleisen sarjan Slovenian ennätyksensä. Ensimmäisen sisäratojen maansa aikuisten ennätyksen, 512, hän oli hypännyt Ljubljanassa saman vuoden helmikuussa.

Renner sijoittui viidenneksi Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012. Hän karsiutui loppukilpailusta sisäratojen EM-kilpailuissa Göteborgissa 2013 ja Prahassa 2015. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Tallinnassa 2015 tuloksella 555. Saman vuoden Pekingin MM-kilpailuissa hän sijoittui 13:nneksi.

Renner saavutti pronssia Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 tuloksella 550. Hän karsiutui loppukilpailusta Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Hän karsiutui 2022 loppukilpailusta sekä Eugenen MM- että Münchenin EM-kilpailuissa.

Renner hyppäsi ennätyksensä 570 cm Pekingissä 22. elokuuta 2015. Hallissa hän on hypännyt parhaimmillaan 562 Villeurbannessa 10. helmikuuta 2013. Molemmat tulokset ovat myös Slovenian ennätyksiä.

## Lähteet
Pibb Xtra

**Pibb Xtra** (vuoteen 1973 *Peppo*, vuosina 1973–2001 *Dr. Pibb* ja *Mr. PiBB*, vuodesta 2001 *Pibb Xtra*) on The Coca-Cola Companyn markkinoima Dr Pepperiä jäljittelevä virvoitusjuoma. Se tuotiin markkinoille vuonna 1972 Dr Pepperin haastajaksi alun perin nimellä *Peppo* ja hieman myöhemmin *Dr. Pibb*, mutta nimeksi vaihdettiin *Mr. PiBB*, kun Dr Pepper nosti Coca-Cola Companya vastaan syytteen ”tavaramerkkiloukkauksesta”. 2001 nimeksi vaihdettiin Pibb Xtra, joka on juoman nykyinen nimi.

Pibb Xtrassa on 140 kaloria.

Pibb Xtraa myydään suurimmassa osassa Yhdysvaltoja lukuun ottamatta niitä alueita, joissa Dr Pepperiä myy The Coca-Cola Company. Euroopassa ja Aasiassa juomaa ei myydä.

Muita Pibb-tuotteita ovat Pibb Xtran lisäksi *Pibb Zero*, *Pibb Zero Cherry* ja *Pibb Zero Cherry-Vanilla*.

## Katso myös
*Dr Pepper
*Coca-Cola

## Lähteet
Agnosphitys

**Agnosphitys** oli dinosaurussuku, joka eli 228–209 miljoonaa vuotta sitten triaskaudella. *Agnosphityksesta* löydetyt fossiilit, osittainen kallo ja kallon osia, on löydetty Englannista.

## Nimi
*Agnosphityksen* nimi tulee siitä, että kyseisen lajin alkuperän selvittäminen on ollut niin vaikeaa. Nimi tarkoittaakin "tuntematonta sukua tai lajia".

## Koko
*Agnosphityksen* koosta ei olla varmoja, mutta sen on arvioitu olleen noin 70 senttimetriä pitkä ja kolme kilogrammaa painava.

## Luokittelu
*Agnosphityksen* luokittelu on ollut erittäin vaikeaa vähäisten fossiililöydösten vuoksi. *Agnosphitys* on voinut olla joko alkeellinen teropodi, muu dinosauruksille sukua ollut matelija, tai mahdollisesti guaibasauridi, jotka olivat Sauropodomorphan alkeellisin ryhmä.

## Ruokavalio
*Agnosphityksen* ruokavaliosta ei myöskään olla varmoja, mutta se on saattanut olla kaikkiruokainen.

## Lähteet
Lasten ja nuorten arkkitehtuurikoulu Arkki

**Lasten ja nuorten arkkitehtuurikoulu Arkki** tarjoaa arkkitehtuurin perusopetusta 4–19-vuotiaille Helsingissä, Espoossa ja Vantaalla. Oppilaitoksen tarjontaan kuuluvat lisäksi koululaisten loma-aikojen leirit ja teemakurssit sekä tilaustyöpajat esimerkiksi päiväkotien ja koulujen ryhmille.

Arkki tarjoaa opetusta muun muassa Helsingin Kaapelitehtaalla ja Vuosaaressa Vuotalolla. Espoossa Näyttelykeskus WeeGeellä, Koulumestarin koululla sekä Matinkylän lukiolla. Vantaalla opetusta annetaan Lastenkulttuurikeskus Pessissä.

Arkkitehtuurikoulun toiminnan taustajärjestönä toimii yleishyödyllinen *Lasten ja nuorten arkkitehtuurikoulu Arkki ry*. Yhdistys pyrkii tukemaan ja kehittämään lapsille ja nuorille suunnattua kasvatustyötä, joka liittyy arkkitehtuuriin, rakennettuun ympäristöön, kulttuuriympäristöön, esineelliseen ympäristöön sekä rakentamisen ekologisiin perusteisiin. Yhdistys tukee myös arkkitehtuurikasvatusta edistävää julkaisutoimintaa tuottamalla opetusmateriaalia kaikkien käyttöön.

Koulun yksi perustajajäsenistä Pihla Meskanen toimi koulun rehtorina vuoteen 2019 saakka. Vuodesta 2019 eteenpäin rehtorina on toiminut Jaana Räsänen.

Lasten ja nuorten arkkitehtuurikoulu Arkin opetussisältöjä ja tuotebrändiä on lisensoinut maailmalle vuonna 2013 perustettu Arkki International Oy.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Arkkitehtuuri valinnaisaineeksi alakouluun (22.2.2016) (archinfo.fi)
* Alakoululaiset valitsevat arkkitehtuurin! (27.5.2016) (archinfo.fi)
Ruskeasannan kappeli

**Ruskeasannan kappeli** on Vantaan Ruskeasannan kaupunginosassa, Ruskeasannan hautausmaalla sijaitseva, vuonna 1927 valmistunut ja käyttöön vihitty siunauskappeli.

Se pohjautuu arkkitehti Armas Lindgreniltä (1877-1929) tilattuihin piirrustuksiin, jotka kirkkovaltuusto hyväksyi maaliskuussa 1926 työn pohjaksi. Ehdotuksesta kuitenkin poikettiin toteutusvaiheessa hieman, sillä salia lyhennettiin kaksi metriä ja kavennettiin yksi metri. Rakennuspuut hirsirakennukseen on kaadettu seurakunnan metsänvartijan johdolla vuonna 1926 Rekolan metsistä. Veistetyt hirret kuljetettiin keväällä 1926 Ruskeasannalle. Rakentamisurakasta järjestettiin tarjouskilpailu, jonka voitti rakennusmestari E. Moberg edullisimmalla 55&nbsp;000 markan työtarjouksellaan. Pelkistetyn kauniin, hirsistä salvotun siunauskappelin vihki lääninrovasti S. Wilh. Roos loppiaisena 1927.

Vuonna 1964 oli vuorossa kappelin sisätilojen uudistaminen sisustusarkkitehti, taiteilija Antti Salmenlinnan (1897–1968) suunnitelmien mukaan. Salmenlinna maalasi itse alttarikaapin muotoisen alttaritaulun *Ylösnousemus*. Kappeliin hankittiin kaksi kuparista lattia-kynttilänjalkaa, kaksi kattovalaisinta, tuolit, alttarilla olevat kaksi pientä kynttilänjalkaa ja seinälampettia. Alttaripöytä on Ossian Nurmen ja valkoinen pellavainen alttariliina Suomen käsityön ystävien valmistama.

Siunauskappelia päätettiin 1980-luvun lopulla laajentaa rakennusta jatkamalla, sillä Ruskeasannan vanha ruumishuone oli käynyt ahtaaksi. Laajennuksessa rakennuksen ulkonäkö pysyi likipitäen ennallaan. Vuonna 1989 aikana valmistunut ruumishuone tarjoaa tilapäisen säilytystilan 14 vainajalle.

Rakennuksen ulkoseinän lautaverhoiltu on maalattu punaiseksi, mutta ikkunoiden ja ovien pielukset, rakennuksen nurkkalaudat ja räystäät ovat kuitenkin valkoiseksi maalatut.

## Lähteet
Juhani Ruotsalainen (sienitieteilijä)

**Juhani Ruotsalainen** (20. elokuuta 1937 Ruokolahti – 5. helmikuuta 2016) oli huomattava suomalainen sienitieteilijä ja Kuopion yliopiston kunniaprofessori.

Ruotsalainen elätti itsensä nuorena pääasiallisesti rakennustöillä. Hän oli kuitenkin myös jo silloin kiinnostunut suomalaisesta luonnosta ja erityisesti kalastuksesta ja sienistä. Hän suoritti kauppaneuvojan kurssin 1982 ja toimi Pohjois-Savon sieniseuran ensimmäisenä puheenjohtajana 12 vuotta. Hän on vaikuttanut useiden etenkin Suomelle uusien sienilajien määrittämiseen. Erityisesti haperot olivat hänen alaansa. Hän opiskeli ja opetti käytännön sienitutkimusta Suomen lisäksi etenkin Virossa ja Italiassa. On huomattava, että vaikka hänellä ei ollut korkeakouluopintoja eikä esimerkiksi vieraiden kielten koulutaitoja, hän oli mukana yhdentoista tieteelle uuden haperolajin selvittämisessä. Hän ei kaihtanut muitakaan sienisukuja. Kansainvälisesti arvostetussa sienilehti *[[Karstenia]]ssa* hän ehti myös julkaista. Hänen tutkimustuloksiaan on tarkoitus julkaista myös postuumisti. Kuopion yliopisto promovoi Ruotsalaisen kunniatohtoriksi ansioistaan vuonna 2010.

## Lähteet
Italia Almirante Manzini

**Italia Almirante Manzini** (3. kesäkuuta 1890 Taranto – 15. syyskuuta 1941 São Paulo) oli italialainen näyttelijä.

Näyttelijäperheeseen syntynyt Almirante Manzini aloitti teatteriuransa jo hyvin nuorella iällä. Vuodesta 1911 lähtien hän näytteli myös elokuvissa. Pääosa Giovanni Pastronen *[[Cabiria]]ssa* (1914) teki Almirante Manzinista yhden italialaisen mykkäelokuvan kuuluisimmista elokuvadiivoista. Hänen muita tunnettuja elokuviansa olivat *Femmina* (1918) ja *Hedda Gabler* (1920). Almirante Manzini perusti vuonna 1919 oman tuotantoyhtiön Manzini Filmin, mutta siirtyi seuraavana vuonna Stefano Pittalugan Fertille, jossa hän näytteli useissa serkkunsa Mario Almiranten ohjaamissa elokuvissa. Almirante Manzini työskenteli välillä teatterissa ja teki vuonna 1926 viimeisen mykkäelokuvansa *La bellezza del mondo*. Hänen ainoa äänielokuvansa oli Gennaro Righellin ohjaama *L’ultimo dei Bergerac* vuonna 1934. Näyttelijä muutti sittemmin Brasiliaan, jossa hän esiintyi toisinaan paikallisille italialaissiirtolaisille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Internet Movie Database: Italia Almirante Manzini
Aquila Films

**Aquila Films** oli vuosina 1907–1917 toiminut italialainen elokuvien tuotantoyhtiö.

Camillo Ottolenghin johtama liikemiesryhmä perusti Aquila Filmsin Torinossa vuonna 1907. Yhtiö erikoistui pian kaupallisiin melodraamoihin, rikos- ja jännityselokuviin. Aquilan tuotanto kasvoi 55 elokuvaan vuonna 1910 ja 73:een vuonna 1911. Samalla se sai mainetta myös komediasarjoistaan. Vuonna 1912 Aquila ryhtyi valmistamaan pitkiä elokuvia ja sen pääomistajaksi ja taiteelliseksi johtajaksi tuli lakimies Lino Pugliese. Vuoden 1914 jälkeen yhtiö tuotti myös intohimodraamoja. Sen suurimpia menestyksiä olivat *Lo Spettro di Jago* (1912), *Fedora* (1913), *La Bibbia* (1913), *Teodora* (1914) sekä Roberto Robertin vuonna 1916 ohjaamat *La peccatrice* ja *Tenebre*. Aquilalla oli laaja kansainvälinen jakeluverkosto, jonka ansiosta sen elokuvat menestyivät myös Britanniassa, Ranskassa, Espanjassa, Venäjällä, Yhdysvalloissa ja Latinalaisessa Amerikassa. Ulkomaanlevityksen supistuminen ensimmäisen maailmansodan seurauksena johti yhtiön sulkemiseen vuonna 1917.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Internet Movie Database: Aquila Films
Alberto Collo

**Alberto Collo** (6. heinäkuuta 1883 Piobesi Torinese – 7. toukokuuta 1955 Torino) oli italialainen näyttelijä.

Collo työskenteli vuodesta 1907 lähtien teatterissa ja Ambrosio Filmin komediaelokuvissa. Hän siirtyi vuonna 1909 Itala Filmille, jossa hän toimi koomikko André Deedin sijaisnäyttelijänä ja esitti huvittavia naishahmoja. Työskenneltyään välillä Savoia Filmillä Collo siirtyi vuonna 1912 Celio Filmille, jossa Baldassarre Negroni teki hänestä romanttisten miespääosien esittäjän. Vuonna 1914 Collo työskenteli Caesar Filmillä ja sen jälkeen Tiberillä. 

Collo muistetaan parhaiten Francesca Bertinin, Maria Jacobinin ja Italia Almirante Manzinin kaltaisten mykkäelokuvan diivojen vastanäyttelijänä. Hän palasi teatteriin vuonna 1928 ja esitti myöhemmin muutamia sivurooleja elokuvissa.

## Elokuvia
* *[[Musta ympyrä]]*, 1913
* *[[Assunta Spina]]*, 1915
* *[[Kuolon kihlattu]]*, 1915

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Internet Movie Database: Alberto Collo
Camillo De Riso

**Camillo De Riso** (20. marraskuuta 1854 Napoli – 2. huhtikuuta 1924 Rooma) oli italialainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja.

Pitkän teatteriuran tehnyt De Riso työskenteli vuodesta 1912 lähtien Ambrosio Filmillä, jossa hän muodosti Gigetta Moranon ja Eleuterio Rodolfiin kanssa menestyksekkään koomikkoryhmän. Vuonna 1913 De Riso siirtyi Gloria Filmsille, jossa hän loi oman Camillo-sarjan ja esiintyi Lyda Borellin rinnalla elokuvassa *[[Ma l’amor mio non muore!]]* (1913). 1910-luvun loppupuolella De Riso ohjasi muun muassa Leda Gysin ja Francesca Bertinin elokuvia. Hänen komediauransa jatkui 1920-luvun alkuun saakka.

## Elokuvia
* *[[Ma l’amor mio non muore!]]*, 1913 (näyttelijä)
* *[[Mariute]]*, 1918 (näyttelijä)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Internet Movie Database: Camillo De Riso
Ferdinand Guillaume

**Ferdinand Guillaume** (19. toukokuuta 1887 Bayonne – 3. joulukuuta 1977 Viareggio) oli Italian kansalaisuuden ottanut ranskalaissyntyinen mykkäelokuvan koomikko.

Sirkusperheeseen syntynyt Guillaume työskenteli pienestä pitäen klovnina. Julius Antamoro palkkasi hänet vuonna 1910 Cinesille, jossa hän teki pitkän Tontolino-komedioiden sarjan. Vuonna 1911 Guillaume esitti pääosaa Cinesin ensimmäisessä pitkässä elokuvassa *[[Pinocchio (vuoden 1911 elokuva)|Pinocchio]]*, josta tuli suuri menestys. Samana vuonna Guillaume siirtyi Pasqualille, jolle hän loi Polidor-nimisen komediahahmon. Vuonna 1914 hän perusti oman tuotantoyhtiön Polidor Filmin. Guillaume ohjasi ja näytteli perheenjäsentensä kanssa yli sata lyhyttä Polidor-komediaa, joista vain muutamat ovat säilyneet. Italian elokuvan kriisivuosina 1920-luvun alussa hän palasi näyttämölle, mutta esiintyi 1930-luvun lopulta lähtien jälleen elokuvien sivuosissa. 1950- ja 1960-luvuilla Guillaume teki muutamia nostalgisia rooleja muun muassa Federico Fellinin elokuvissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Internet Movie Database: Ferdinand Guillaume
Jääkiekon maailmancupin 2016 kokoonpanot

**Jääkiekon maailmancupin 2016** kokoonpanot joukkueittain. Joukkueet nimesivät turnaukseen kolme maalivahtia, seitsemän puolustajaa ja 13 hyökkääjää.

## Lohko A
### 
***Päävalmentaja:**  Mike Babcock
 

Bouwmeester, Couture, Perry ja O’Reilly nimettiin joukkueeseen muita myöhemmin, elo- ja syyskuussa 2016, loukkaantuneiden Jamie Bennin, Jeff Carterin, Duncan Keithin  ja Tyler Seguinin tilalle.

### 
***Päävalmentaja:**  Josef Jandac

### [[Euroopan yhdistelmäjoukkue (jääkiekko)|Eurooppa]]
***Päävalmentaja:**  Ralph Krueger
Euroopan yhdistelmäjoukkueeseen kuului pelaajia Euroopan maista pois lukien Suomi, Tšekki, Venäjä ja Ruotsi, joilla oli omat joukkueet kisoissa.

Philipp Grubauer nimettiin ennen turnausta loukkaantuneen Frederik Andersenin tilalle.

### 
***Päävalmentaja:**  John Tortorella

## Lohko B
### 
***Päävalmentaja:**  Lauri Marjamäki

### [[Pohjois-Amerikan alle 23-vuotiaiden yhdistelmäjoukkue (jääkiekko)|Pohjois-Amerikka U23]]
***Päävalmentaja:**  Todd McLellan
Pohjois-Amerikan alle 23-vuotiaiden yhdistelmäjoukkue koostui kanadalaisista ja yhdysvaltalaisista pelaajista, jotka ovat syntyneet 1. lokakuuta 1992 tai sen jälkeen.
 

### 
***Päävalmentaja:**  Oļegs Znaroks

### 
***Päävalmentaja:**  Rikard Grönborg
 

Lindholm ja Rakell ja nimettiin joukkueeseen muita myöhemmin, elokuussa 2016, loukkaantuneiden Niklas Kronwallin ja Alexander Steenin tilalle. Tosin ennen kisojen alkua, Rakell totesi ettei ole kykeneväinen pelaamaan, joten hänet korvasi Patrik Berglund. Myöskään Robin Lehner ja Henrik Zetterberg eivät pystyneet osallistumaan turnaukseen, joten heidät korvasi Jhonas Enroth ja Mikael Backlund.

## Lähteet
Toni Alfthan-Grönroos

**Toni Alfthan-Grönroos** (1. kesäkuuta 1870 Viipuri – 17. syyskuuta 1947) oli suomalainen piirustuksenopettaja ja taidemaalari.

Toni Alfthan-Grönroosin vanhemmat olivat viipurilainen kauppias Ferdinand Alfthan (1822–1889) ja Charlotta Adelaide Kuhlström (1827–1917). Hän oli naimisissa vuodesta 1912 lehtori Emil Edvard Grönroosin (1869–1939) kanssa. Toni Alfthanin veljiä olivat vuorineuvos Anton Alfthan ja eversti Max Theodor Alfthan.

Alfthan-Grönroos opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1888–1893, Taideteollisessa keskuskoulussa 1894–1895 sekä Viipurin taiteen ystävien piirustuskoulussa 1897–1901. Hän suoritti piirustuksen opettajan tutkinnon 1890. Alfthan-Grönroos teki 1900-luvun alussa useita opintomatkoja pääasiassa Englantiin ja Saksaan ja opiskeli puupiirrostekniikkaa unkarilaisen Guyla de Kövérin johdolla. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1903–1905, 1907, 1908, 1911, 1912, 1919 ja 1920. Alfthan-Grönroos toimi piirustuksenopettajana Viipurin suomalaisessa klassillisessa lyseossa ja Viipurin ruotsalaisessa lyseossa vuosina 1896–1901 ja 1926–1937. Alfthan-Grönroos teki seinämaalauksia muun muassa Viipurin Pyöreään torniin ja kouluihin.

## Teoksia
* *Aihe Viipurista* : öljymaalaus. 1905
* Viipurin ruotsalaisen yhteislyseon seinämaalaukset. 1918–1925

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Toni Alfthan-Grönroos
Niilo Aspegren

**Niilo Georg Aspegren** (30. joulukuuta 1894 Helsinki – 28. huhtikuuta 1930) oli suomalainen taidemaalari.

Aspegren opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1915–1917 sekä Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1920–1921 ja 1922. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1920, 1921, 1923, 1925, 1926, 1928 ja 1930. Aspegren työskenteli kirjeenkantajana.

## Palkinnot
* Toinen palkinto Suomen Taideyhdistyksen dukaattikilpailussa 1920 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Niilo Aspegren
Hanna Bergh

**Hanna Bergh** (8. syyskuuta 1864 Helsinki – 3. toukokuuta 1890 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.

Bergh opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1881–1884. Bergh sai vaikutteensa maalauksiinsa ranskalaisesta realismista. 

## Teoksia
* *Malli* : öljymaalaus. 1886

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hanna Berghin elämäkerta Kansallisbiografiassa
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Hanna Bergh
* Hanna Bergh taiteilijamatrikkelissa
Wurtz-reaktio

**Wurtz-reaktio** on kemiallinen reaktio, jossa organohalogeeniyhdisteet, alkyyli- tai aryylihalogeenit, reagoivat metallisen natriumin vaikutuksesta muodostaen hiilivedyn, jossa on uusi kovalenttinen sidos hiiliatomien välillä. Reaktio kuuluu siis kytkentäreaktioihin. Wurtz-reaktio on nimetty kehittäjänsä Charles-Adolphe Wurtzin mukaan ja hän raportoi reaktion ensimmäisen kerran vuonna 1855.

## Reagenssit ja mekanismi
Wurtz-reaktio tapahtuu sekä alifaattisille että aromaattisille organohalogeeniyhdisteille; käytetyimpiä ovat organobromidit, jotka ovat helppoja valmistaa ja riittävän reaktiivisia. Alifaattisten ja aromaattisten organohalidien välistä reaktiota kutsutaan usein Wurtz–Fittig-reaktioksi. Metallina reaktiossa käytetään useimmiten natriumia, mutta myös litiumia ja hopeaa, rautaa, kuparia, indiumia, lantaania ja mangaania voidaan käyttää. Wurtz-reaktiota ei yleensä käytetä kahden erilaisen alifaattisen organohalogeenin ristikytkentäreaktioissa, koska tällöin muodostuu usean tuotteen reaktioseos, josta eri tuotteet ovat hyvin vaikeasti erotettavissa. Kaksi halogeeniatomia sisältävät yhdisteet muodostavat rengasrakenteisia yhdisteitä ja renkaan koko voi olla kolmesta kuuteen atomiin. Tätä on hyödynnetty esimerkiksi bisyklobutaanin valmistuksessa. Liuottimena reaktiossa käytetään usein dietyylieetteriä.
:

Wurtz arveli reaktion tapahtuvan radikaalimekanismilla. Todisteita tätä vastaan ovat kuitenkin havaitut organometallivälivaiheet, joita on eräissä tapauksissa myös eristetty ja se, että kiraalisten yhdisteiden Wurtz-ei tuota raseemista seosta, mikä olisi tulos, jos reaktio tapahtuisi radikaalimekanismilla. Yleisesti hyväksytty reaktiomekanismi on kaksivaiheinen. Ensimmäisessä vaiheessa natrium reagoi organohalogeeniyhdisteen kanssa muodostaen organonatriumyhdisteen. Tämä yhdiste reagoi toisen organohalogenidin kanssa nukleofiilisella substituutiolla muodostaen varsinaisen tuotteen.
:

## Lähteet