open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Beechcraft

**Beechcraft** eli virallisesti Beech Aircraft Company on yhdysvaltalaisen Walter H. Beechin Kansasissa Wichitassa huhtikuussa  1932 perustama yritys, jonka tarkoituksena oli suunnitella ja valmistaa lentokoneita. Beechcraft on valmistanut lähinnä pieniä ja keskisuuria, yhdellä tai kahdella mäntä- tai potkuriturbiinimoottorilla varustettuja koneita. Tehtaat sijaitsevat Wichitassa.

Raytheon Company osti yrityksen 8. helmikuuta 1980 ja se sulautettiin osaksi Raytheon Corporate Jetsiä syyskuussa 1994, jolloin se nimettiin Raytheon Aircraft Corporationiksi. Raytheon myi tämän toimialan vuonna 2006 Goldman Sachsin johtamalle sijoittajaryhmälle, joka perusti sen pohjalle uuden Hawker Beechcraft -yhtiön. Beechcraft on nykyisin yksi tuon yhtiön tuotemerkeistä. Vuonna 2014 monialayritys Textron osti Beechcraftin ja yhtiö sulautettiin osaksi Textronin Textron Aviation -liiketoimintasegmenttiä.

## Konetyyppejä

Luettelo ei kata kaikkia Beechcraftin valmistamia konetyyppejä.
* Model 17 Staggerwing, yksimoottorinen kaksitaso, jota valmistettiin vuosina 1933–1949
* Model 18 Twin Beech, kaksimoottorinen yleisilmailu- ja sotilaskone, jota valmistettiin vuosina 1937–1969 yli 9&nbsp;000 kpl
* T-34 Mentor, yhdellä mäntä- tai potkuriturbiinimoottorilla varustettu sotilaskoulukone, 1953–1959 ja 1975–1990
* Model 23 Musketeer, yksimoottorinen yleisilmailukone, 1963–1983
* Bonanza, nopea yksimoottorinen yleisilmailukone sisäänvedettävillä laskutelineillä, alun perin V-pyrstöllä, valmistus alkoi 1948 ja jatkuu edelleen (2010)
* Baron, nopea kaksimoottorinen yleisilmailukone sisäänvedettävillä laskutelineillä, valmistus alkoi 1961 ja jatkuu edelleen (2010)
* King Air, kahdella potkuriturbiinimoottorilla varustettu, paineistettu liikelentokone
* Beechjet 400, nykyisin Hawker 400, kahdella suihkumoottorilla varustettu liikelentokone.
* Beechcraft 2000 Starship, kevyt kuljetuskone, jollaisia valmistettiin vuosina 1986–1995.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eira Paunu

**Eira Maija Paunu** (22. toukokuuta 1908 Tottijärvi – 7. toukokuuta 2013 Jyväskylä) oli suomalainen professori, teologian tohtori ja yliopettaja. Hänet tunnettiin naispappeuden edistäjänä.

## Ura
Paunu valmistui ylioppilaaksi Jyväskylän suomalaisilta jatkoluokilta vuonna 1927. Hänen arvosanansa oli laudatur. Paunu suoritti teologisen erotutkinnon vuonna 1931.

Vuosina 1932–1955 hän toimi Jyväskylän yhteislyseon uskonnon, sielutieteen, filosofian ja latinan vanhempana lehtorina. Työskentelynsä ohessa hän jatkoi opintojaan. Vuonna 1935 hän valmistui filosofian kandidaatiksi. Osana tutkintoa hän opiskeli teoreettista filosofiaa, roomalaisesta kirjallisuutta, kasvatusoppia ja sosiologiaa. Teologian kandidaatti hänestä tuli vuonna 1944. Teologian lisensiaatiksi hän valmistui vuonna 1949. Hän väitteli ensimmäisenä naisena Suomessa teologian tohtoriksi vuonna 1952. Hänen kirkkohistoriallisen väitöskirjansa otsikko oli Torsten Thure Renwall, elämä ja toiminta.

Vuonna 1955 hänestä tuli normaalilyseon uskonnon ja siihen liittyneiden aineiden yliopettaja. Tästä virasta hän jäi eläkkeelle vuonna 1972. 

## Luottamustehtävät
*Paunu toimi Kirkon naistoimikunnan (myöhemmin naistyön toimikunnan) puheenjohtajana vuosina 1955-1965. 
*Vuonna 1957 hän toimi Suomen kirkon edustajana Luterilaisen maailmanliiton yleiskokouksessa, Minneapolisissa.
*Vuonna 1958 Paunu valittiin Kirkolliskokoukseen naispappeuskomitean jäseneksi. 
*Paunu oli Suomen uskonnonopettajain liiton opetussuunnittelukomitean jäsen vuosina 1964-1965. 
*Vuosina 1965–1968 hän toimi opetuskokeilun johtajana
*Vuosina 1968–1969 hän oli peruskoulun uskonnon opetussuunnitelman tarkastuskomitean puheenjohtaja
*Paunu toimi NNKY:n ja Jyväskylän akateemisten naisten puheenjohtajana  
*Hän oli Keski-Suomen kotitalousopettajaopiston johtokunnan jäsen

Paunu toimi aktiivisesti myös Suomeen Naisteologiyhdistyksessä. 

## Tunnustuksia
*Suomen Leijonan 1. luokan ritarimerkki vuonna 1955
*Paunu sai professorin arvonimen vuonna 1999.
*Suomen kirkkohistoriallisen seuran kunniajäsen 2002
*Vuonna 2005 hän oli yksi Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan promootion riemutohtoreita.
*Vuonna 2017 *[[Kotimaa (sanomalehti)|Kotimaa]]* nimesi Paunun 100 merkittävimmän itsenäisyyden ajan kirkollisen vaikuttajan joukkoon Suomessa.

## Yksityiselämä
Paunun äiti oli opettaja Elli Johanna Paunu (o.s. Halla, ent. Hellström 1881–1953) ja isä lääninrovasti, teologian tohtori Hjalmar Abraham Paunu (aiemmin Dufva) (1882–1970). Eira syntyi nelilapsisen perheen vanhimpana. Hänen jälkeensä syntyivät rovasti Lauri Paunu (1910–2006), kirjailija Toini Karivalo (1913–2010) ja Liisa Tuomi-Nikula (1918–2014). Liisan puoliso oli kouluneuvos Antti Tuomi-Nikula (1916–2004). Jyväskylässä asunut Eira Paunu ei avioitunut eikä hänellä ollut lapsia. Paunu kuoli 104-vuotiaana.

## Lähteet
Rochesterin linna

**Rochesterin linna** sijaitsee Medwayjoen itärannalla Rochesterissa. 1100-luvulla valmistunut keskuslinna on yksi Englannin ja Ranskan parhaiten säilyneitä. Linnassa taisteltiin viimeisen kerran vuonna 1381, jolloin se vallattiin talonpoikaiskapinan aikana.

## Historia
Aulus Plautius rakennutti paikalle linnoituksen vartioimaan tärkeää joenylityspaikkaa. Vilhelm Valloittaja nimitti puoliveljensä Odo Bayeuxlaisen Kentin jaarliksi. Domesday bookissa on epäsuora maininta linnasta. Sen mukaan Rochesterin piispalle annettiin Aylesfordista maata vastineeksi maasta, jolle rakennettiin linna. Vilhelm Punainen piiritti linnakaupunkia onnistuneesti vuonna 1088. Henrik I antoi linnan omistuksen William de Corbeilille vastineeksi siitä, että tämä vuonna 1127 rakennutti keskuslinnan, joka vielä nykyäänkin on hyvässä kunnossa. Robert, Gloucesterin jaarli oli vangittuna linnan tornissa

Kuningas Juhana Maattoman piirittäessä linnaa vuonna 1215 ensimmäisessä paronien sodassa kehämuurin perustuksiin kaivettiin tunneleita sen sortamiseksi. Esipihan valtaamisen jälkeen puolustajat vetäytyivät keskuslinnaan, jonka kaakkoiskulma romahdutettiin samalla tavalla. Korjauksia tehtiin vuosina 1221–1223.

## Myöhemmät vaiheet
Rochesterin kaupungille linna siirtyi vuonna 1884 ja nyt sen omistaa English Heritage. Se on avoinna yleisölle.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Johannes Karttunen

**Johannes Karttunen** (s. 4. kesäkuuta 1945 Pori) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1964–1969 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.

Karttunen edusti SM-sarjaurallaan Rosenlewin Urheilijat -38:aa ja Porin Ässiä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 86 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 32&nbsp;+&nbsp;17&nbsp;=&nbsp;49 ja jäähymääränsä 50 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden RU-38:n joukkueessa vuonna 1967.

Peliuransa jälkeen Karttunen toimi jääkiekkotuomarina. Hän oli Porin Jääkiekkoerotuomarit ry:n perustajajäsen ja vuosina 1986–1987 sen puheenjohtaja. Kaudella 1982–1983 SM-liiga palkitsi hänet parhaana linjatuomarina.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Andreas Seppi

**Andreas Seppi** (s. 21. helmikuuta 1984 Bolzano) on italialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 18 tammikuussa 2013. Hän on voittanut urallaan kolme ATP-turnausta kaksinpelissä ja yhden nelinpelissä.

Grand Slam -turnauksissa Seppi on päässyt kaksinpelissä parhaimmillaan neljännelle kierrokselle Ranskan avoimissa vuonna 2012, Australian avoimissa vuosina 2013 ja 2015 ja Wimbledonissa vuonna 2013 sekä kolmannelle kierrokselle Wimbledonissa vuosina 2008 ja 2009 sekä Yhdysvaltain avoimissa vuonna 2008.

Ensimmäisen finaalipaikkansa ATP-kiertueen kaksinpelissä Seppi saavutti vuonna 2007 Gstaadissa. Ensimmäisen ATP-turnausvoittonsa hän otti Eastbournessa, jossa hän voitti loppuottelussa Janko Tipsarevićin luvuin 7–6(5), 3–6, 5–3 luovutus. Tipsarević lopetti ottelun ratkaisevassa erässä kaaduttuaan liukkaalla ruohokentällä ja loukattuaan jalkansa. Toisen turnausvoittonsa Seppi saavutti Belgradissa keväällä 2012 voitettuaan loppuottelussa ranskalaisen Benoît Pairen lukemin 6–3, 6–2.

Seppi eteni Wimbledonissa 2013 4. kierrokselle, jossa hävisi argentiinalaiselle Juan Martín del Potrolle.

Seppin valmentajana on toiminut Massimo Sartori vuodesta 1995 lähtien.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Andreas Seppin kotisivut 
* Andreas Seppi profiili ATP:n kotisivuilla
Matti Päivinen

**Matti Päivinen** (s. 14. tammikuuta 1948 Pori) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1965–1970 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.

Päivinen edusti SM-sarjaurallaan Rosenlewin Urheilijat -38:aa ja Porin Ässiä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 75 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 20&nbsp;+&nbsp;6&nbsp;=&nbsp;26 ja jäähymääränsä 39 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden RU-38:n joukkueessa vuonna 1967.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Lasse Lehtonen (jääkiekkoilija)

**Lasse Olavi Lehtonen** (9. helmikuuta 1946 Pori – 4. lokakuuta 2000) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1964–1968 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.

Lasse (Late) Lehtonen edusti SM-sarjaurallaan Rosenlewin Urheilijat -38:aa ja Porin Ässiä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 62 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 7&nbsp;+&nbsp;7&nbsp;=&nbsp;14 ja jäähymääränsä 6 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden RU-38:n joukkueessa vuonna 1967.

Lehtonen toimi Musan Salaman suomensarjamiehistön kapteenina vuodesta 1972. Lehtonen oli ammatiltaan leikkaaja. Hänen kotikuntansa oli Pori. Lehtonen harrasti raviurheilua.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Ottawa Memorial

**Ottawa Memorial** (suom. 'Ottawan muistomerkki') on muistomerkki Ottawan kaupungissa Ontarion provinssissa Kanadassa. Monumentti paljastettiin vuonna 1959. Muistomerkin paljastuksen hoiti Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar Elisabet II. Muistomerkki on tehty muistoksi kaikille Brittiläisen kansanyhteisön Kanadan, Yhdysvaltojen ja Länsi-Intian ilmavoimien  ja  lentäjille, jotka saivat surmansa toisessa maailmansodassa ja joiden hautapaikkaa ei ole tiedossa.

## Lähteet
Beechcraft King Air

**Beechcraft King Air** on yhdysvaltalainen, kahdella potkuriturbiinimoottorilla varustettu liike- ja matkustajalentokone, jonka Beechcraft suunnitteli 1960-luvun alkupuolella ja jota nykyisin valmistaa Hawker Beechcraft -yhtiö. Useimmat versiot on varustettu Pratt & Whitney Canada PT6 -moottoreilla.

## Versiot
### Model 65-90 King Air
Model 65-90 oli ensimmäinen King Air -malli, ja sen toimitukset alkoivat vuonna 1964.

### A100 King Air

A100 oli seuraava, pidennetty ja siipien kärkiväliltään isompi malli, joka lensi ensilentonsa vuonna 1969. Sen toimitukset alkoivat vuonna 1971.

### Tekniset tiedot

### B100 King Air
B100 oli suorituskykyisempi versio A100-konetyypistä. B100:ssa voimanlähteenä oli tehokkaammat Garrett TPE331-6-252B -moottorit (2 kpl), joiden teho oli 533&nbsp;kW (725&nbsp;hv).

### U-21 Ute

U-21 oli sotilaskäyttöön suunnattu versio King Air -koneesta.

### 200 Super King Air

Model 200 Super King Air -mallissa on Model 100 -versioon verrattuna suurempi siipien kärkiväli, suurempi polttoainetankki sekä pyrstö on T-mallinen tavanomaisen mallin sijasta. Sen kiitoratavaatimus on vain 600 metriä. 200 Super King Air -konetyyppi lensi ensilentonsa 27 lokakuuta 1972 ja sen toimitukset alkoivat vuonna 1974.

### Tekniset tiedot

### B200 Super King Air

B200 esiteltiin 1980-luvun alkupuolella. Siinä on 200 Super King Air -tyyppiin verrattuna pidempi toimintasäde ja hiukan parempi suorituskyky uudemman moottorin ansiosta.

### Tekniset tiedot

### C-12 Huron

C-12 Huron on Beechcraft 200 Super King Air -konetyypistä Yhdysvaltain maavoimille muunneltu kone, joita on useita eri versioita: C-12A, C-12C, C-12D ja RU-21J armeijalle, UC-12B ja UC-12F merivoimille, C-12A, C-12E ja C-12F ilmavoimille ja RC-12D sekä RC-12H tiedustelukäyttöön.

### King Air 350i

King Air 350i on uusin King Air -versio.

### Tekniset tiedot

## Lähteet
*
*
*
*
*
Pentti Riitahaara

**Pentti Riitahaara** (s. 17. lokakuuta 1945 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1964–1968 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.

Riitahaara edusti SM-sarjaurallaan Rosenlewin Urheilijat -38:aa ja Porin Ässiä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 62 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 6&nbsp;+&nbsp;0&nbsp;=&nbsp;6 ja jäähymääränsä 46 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden RU-38:n joukkueessa vuonna 1967.

Riitahaara on Porin Jääkiekkoerotuomarit ry:n perustajajäsen.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Kari Sillanpää

**Kari Väinö Sillanpää** (26. tammikuuta 1946 – 20. syyskuuta 1976) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1964–1968 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.

Sillanpää edusti SM-sarjaurallaan Turun Palloseuraa, Rosenlewin Urheilijat -38:aa ja Tampereen Tapparaa. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 67 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 6&nbsp;+&nbsp;4&nbsp;=&nbsp;10 ja jäähymääränsä 40 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden RU-38:n joukkueessa vuonna 1967.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Tapani Suominen (jääkiekkoilija)

**Tapani Suominen** (s. 24. marraskuuta 1943 Pori) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi maalivahtina SM-sarjassa vuosina 1961–1967 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.

Suominen edusti SM-sarjaurallaan Porin Karhuja ja Rosenlewin Urheilijat -38:aa. Hänelle kertyi uran aikana 78 SM-sarjaottelua ja niissä 14 jäähyminuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden RU-38:n joukkueessa vuonna 1967.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Kunnian obeliski

**Kunnian obeliski** () on monumentti Toljattin kaupungissa, Samaran alueella Venäjällä. Monumentti on rakennettu suuren isänmaallisen sodan sankareille. Kunnian obeliski valmistui vuonna 1958. Vuonna 1975 monumentti restauroitiin ja monumenttiin lisättiin pronssilaattoja. Vuonna 1978 ikuinen liekki lisättiin monumentin eteen.

## Katso myös

* Sankarikaupunki
* Sosialistinen realismi
* Voitonpylväs
Tales of Vesperia

**Tales of Vesperia** () on Namco Tales Studion kehittämä ja Namco Bandain julkaisema roolipeli. Peli julkaistiin Japanissa ja Yhdysvalloissa Xbox 360:lle vuonna 2008 ja Euroopassa vuotta myöhemmin. Japanissa peli julkaistiin myös PlayStation 3:lle uudistettuna versiona, johon sisältyy muun muassa kokonaan uusi pelattava hahmo, Patty Fleur. Peli kuuluu Namcon *[[Tales of]]* -roolipelisarjaan. Pelistä on tehty myös anime-elokuva *Tales of Vesperia – The First Strike*, joka sijoittuu peliä edeltäviin tapahtumiin.

## Juoni

Terca Lumireis-maailmassa on aer-nimistä ainetta, jota käytetään taikaesine blastioiden polttoaineena. Jotkut blastiat pitävät kaupunkien yllä suojia, jotka suojelevat asukkaita hirviöiltä. Tämän takia ihmiset voivat hyvin harvoin poistua omasta kaupungistaan. Pelin päähahmo on maailmaa hallitsevan imperiumin pääkaupungin köyhien kaupunginosassa asuva ex-ritari Yuri Lowell, joka lähtee seikkailuun saadakseen takaisin kaupunginosan suihkulähde-blastiasta varastetun ytimen, jota ilman köyhät eivät tule toimeen. Mukaan päätyy myös aatelisneito Estelle, joka hakuaa tavata Yurin lapsuudenystävän, ritari Flynnin. Seikkailun edetessä Yuri tovereineen sotkeutuu imperiumin valtapolitiikkaan, tutustuu muinaisiin entelexeia-olentoihin ja lopulta joutuu pelastamaan koko planeetan sitä uhkaavalta vaaralta.

## Ääninäyttelijät
### Alkuperäiset

### Englanninkieliset

## Aiheesta muualla
* 
*
Koivuvenhokas

**Koivuvenhokas**, aikaisemmalta nimeltään **venhoyökkönen**, (*Pseudoips prasinanus*) on yleinen, kirkkaan vihreä yöperhonen.

## Koko ja ulkonäkö
Koivuvenhokas on yksi melko harvoista vihreistä perhoslajeista. Koiraan etusiivet ovat kellanvihreät ja siiven reunan ripsissä on usein punaruskeita täpliä. Takasiivet ovat vaaleankeltaiset. Naaraan etusiivet ovat hivenen sinertävän vihreät ja takasiivet valkoiset. Molemmilla sukupuolilla etusiiven poikki kulkee kolme vaaleaa, rajoiltaan epäselvää vaaleaa vinojuovaa. Keskiruumis on etusiipien tapaan vihreä ja tuntosarvet voimakkaan punaruskeat. Siipiväli on koiraalla 31&ndash;36&nbsp;mm ja naaraalla 34&ndash;40&nbsp;mm.

Toukka on vaalean vihreä ja siinä on pieniä, vaaleita pisteitä. Selkäpuolella on pari vaaleaa pitkittäisjuovaa. Toukan pää on kookas ja peräpää kapenee teräväksi. Erityisenä tuntomerkkinä toukan vatsajaloissa on huomattavan suuret, imukuppimaiset tarttumapinnat.

## Levinneisyys ja lentoaika
Koivuvenhokasta tavataan Espanjasta Keski-Euroopan poikki Venäjälle ja aina Koreaan ja Japaniin saakka ulottuvalla vyöhykkeellä. Suomessa lajia tavataan suurimmassa osassa maata elinalueen ulottuessa ainakin Etelä-Lappiin saakka. Perhonen lentää yhtenä sukupolvena kesä-heinäkuussa lentoajan huipun sijoittuessa kesäkuun loppupuoliskolle. Elo-syyskuussa voidaan tavata harvinaisen toisen sukupolven yksilöitä.

## Elinympäristö ja elintavat
Lehtimetsien laji, jota tavataan lisäksi puistoissa ja puutarhoissa. Perhoset lepäävät päivisin puissa, useimmiten lehtien alapinnoilla ja lähtevät lentoon illan hämärtyessä. Molemmat sukupuolet lentävät sekä valolle että syötille. Lentäessään perhoset tuottavat ultraääniä.

Naaras munii 200&ndash;250 munaa, jotka se sijoittelee lehtien alapinnoille. Toukat syövät öisin ja ovat täysikasvuisia elokuun lopulla tai syyskuun alussa. Koteloitumistaan varten toukka rakentaa lehden alapinnalle, puun kuorenrakoon tai maahanpudonneiden lehtien väliin vaaleanruskean, venettä muistuttavan kotelokopan, jonka sisällä itse kotelo sijaitsee. Kotelo talvehtii.

## Ravintokasvi
Toukka on polyfagi ja käyttää ravinnokseen monien erilaisten lehtipuiden lehtiä, erityisesti koivuja (*Betula*), leppiä (*Alnus*), pähkinäpensasta (*Corylus avellana*) ja tammea (*Quercus robur*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Suomen Perhoset: Koivuvenhokas
Heikki Veräväinen

**Heikki Veräväinen** (s. 19. toukokuuta 1945 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1964–1967 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.

Veräväinen edusti koko SM-sarjauransa Rosenlewin Urheilijat -38:aa. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 46 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 8&nbsp;+&nbsp;1&nbsp;=&nbsp;9 ja jäähymääränsä 10 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1967.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Pesäkoisa

**Pesäkoisa** (*Aphomia sociella*) on koisaperhosiin kuuluva pienehkö, ja yleinen perhoslaji.

## Koko ja ulkonäkö
Pesäkoisa on olemukseltaan pitkänomainen, sukupuolidimorfinen perhoslaji. Koiraan etusiivet ovat pohjaväriltään kellertävänvalkoiset, ja niiden kärkiosa on siiven puolenvälin tienoolta lähtien ruskea. Ruskean värin sävy ja määrä vaihtelevat yksilöittäin, ja joillakin yksilöillä siivessä voi näkyä myös kaksi terävästi mutkittelevaa, ruskeaa poikkiviirua. Siiven etureunassa voi olla mustaa väriä. Naaraan etusiivet ovat kauttaaltaan tuhkanharmaat, mutta niidenkin sävy vaihtelee. Siiven keskiosassa on selvästi erottuva, pyöreä, musta laikku, ja joskus myös naaraan siivissä erottuu kaksi tummempaa poikkijuovaa. Molemmilla sukupuolilla etusiiven ulkoreunassa on rivi pieniä mustia täpliä ja takasiivet ovat vaaleat, kärkeä kohti tummuvat. Siipiväli 23&ndash;38&nbsp;mm.

## Levinneisyys ja lentoaika
Pesäkoisa on alkujaan eurooppalainen laji, joka on levinnyt ihmisen mukana vieraslajiksi muillekin mantereille. Suomessa sitä tavataan yleisenä maan etelä- ja keskiosissa. Aikuiset perhoset lentävät kesäkuusta elokuuhun.

## Elinympäristö ja elintavat
Pesäkoisa on yöllä ja hämärässä lentävä perhonen, jota usein tapaa päivällä lepäämässä seinillä ulkovalojen luona. Toukka elää erityisesti eri ampiaislajien, mutta myös mehiläisten ja kimalaisten pesissä. Se on pesäloinen, joka käyttää ravinnokseen pesään kertynyttä orgaanista jätettä, mehiläisvahaa, isäntälajin ravintovarastoja ja jopa isäntäpistiäisen toukkia. Toukat elävät pesässä kehräämänsä lujan silkin suojassa ja voivat runsaina esiintyessään tuhota suuren osan pesän kennostoista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Pesäkoisa (''Aphomia sociella'')
*Suomen Perhoset: Pesäkoisa
*Ötökkätieto: Pesäkoisa (''Aphomia sociella'')
*Die Hummelnestmotte 
*BugGuide.net 
*Pherobase: Semiochemicals of Aphomia sociella, the Bee moth
Kalevi Rassa

**Kalevi Toimi Juhani Rassa** (3. helmikuuta 1936 Loimaa – 24. lokakuuta 1963 Ruotsi) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä, joka edusti Tampereen Ilvestä vuosina 1953–1962 ja voitti neljä Suomen-mestaruutta. ”Kille” pelasi kahdeksan A-, kaksi B-, ja neljä nuorten maaottelua sekä oli mukana Squaw Valleyn olympialaisissa 1960.

Rassa muutti kaudeksi 1963–1964 Ruotsiin Kiirunaan. Siellä hänen oli tarkoitus toimia Kiruna IFK:n pelaajavalmentajana. Rassa kuoli 24. lokakuuta 1963 Jällivaaran sairaalassa. Hän oli saanut kallonmurtuman muutama päivä aikaisemmin auto-onnettomuudessa. Kauden 1962–1963 Rassa oli pelannut RU-38:n riveissä  Suomensarjaa tehden kymmenessä ottelussa 21 maalia voittaen joukkueen pistepörssin.

Jääkiekkoilun ohella Rassa voitti pyöräilyssä nuorten SM-hopeaa Tampereen Pyöräpojissa neljän kilometrin joukkueajossa ja pelasi jalkapalloa Ilves-Kissojen juniorijoukkueessa. 

## Tilastot

* 4 Suomen-mestaruutta (1957, 1958, 1960, 1962)
* 1 Suomen Cup -mestaruus (1958) 
* 4 hattutemppua SM-sarjassa 
* RU-38:n pistepörssin voittaja (1962–1963) 
## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Jaakko Jaskari

**Jaakko Jaskari** (s. 16. huhtikuuta 1943 Karstula) on suomalainen entinen jääkiekkohyökkääjä. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1960–1968 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta.

Jaskari edusti SM-sarjaurallaan kuuden kauden ajan Tampereen Ilvestä, sekä yhden kauden Porin Karhuja ja Porin Ässiä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 142 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 37&nbsp;+&nbsp;35&nbsp;=&nbsp;72 ja jäähymääränsä 80 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Ilveksen joukkueessa vuosina 1962 ja 1966 sekä saavutti lisäksi yhden SM-hopean ja kaksi SM-pronssia.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Suomen huumausainelaki

Suomen **huumausainelakia** (, ) sovelletaan huumeiden ja niiden valmistuksessa käytettävien aineiden valvontaan. 

Huumausainelaissa myös huumeen puhdistus on huumeen valmistusta. Huumelaissa mainitaan huumeiden yleiskieltäminen. Huumausaineen valmistusta on kaikki muu, millä huumetta saadaan aikaan, paitsi oopiumin, kokanlehtien, kannabiksen tai kannabishartsin erottelu niiden tuottokasveista.

Viranomaiset tai tieteelliset tutkimuslaitokset saavat käsitellä huumeita tutkimuksissa tai huumeiden käytön ehkäisytyössä Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus Fimean luvalla.

## Katso myös
* Huumausainerikos Suomessa
* Huumeiden historia Suomessa
* Luettelo YK:n yleissopimusten mukaisista huumausaineista

## Lähteet
* Muutokset huumausainelakiin 
* Muutokset valtioneuvoston asetukseen huumausaineina pidettävistä aineista, valmisteista ja kasveista 
* Fimean luokittelupäätökset

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Huumelainsäädännön kehitys Neuvoa-antavat. THL
Raimo Tuli

**Raimo Tuli** (30. marraskuuta 1941 Tampere – 9. maaliskuuta 2013 Luvia) oli suomalainen jääkiekkoilija ja jalkapalloilija. 

Hän edusti jääkiekon SM-sarjassa Rosenlewin Urheilijoita vuosina 1964–1967. Tuli pelasi yhteensä 60 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 10+15=25 ja jäähymääränsä 27 minuuttia. Hän voitti Suomen mestaruuden vuonna 1967.

Jalkapallossa Tuli pelasi Porin Ässien joukkueessa Mestaruussarjaa vuosina 1968–1969. Alemmilla sarjatasoilla hän edusti Ässien lisäksi Tampereen Kisatovereita, RU-38:aa ja Porin Palloseuraa.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Timo Mäkelä (jääkiekkoilija)

**Timo Mäkelä** (s. 31. toukokuuta 1943 Pori) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1964–1967 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.

Mäkelä edusti koko SM-sarjauransa Rosenlewin Urheilijat -38:aa. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 60 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 13&nbsp;+&nbsp;6&nbsp;=&nbsp;19 ja jäähymääränsä 20 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1967.

Hän pelasi myös jalkapalloa Mestaruussarjassa vuonna 1968 Ässien riveissä. Mäkelä pelasi kaikki joukkueen 22 ottelua tehden niissä neljä maalia.  

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Ilkka Halme

**Ilkka Uolevi Halme** (4. maaliskuuta 1943 Tampere – 17. joulukuuta 1986 Tampere) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1962–1968 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.

Halme edusti SM-sarjaurallaan Tampereen Ilvestä ja Oulun Kärppiä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 83 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 25&nbsp;+&nbsp;14&nbsp;=&nbsp;39 ja jäähymääränsä 68 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Ilveksen joukkueessa vuonna 1966 sekä saavutti lisäksi yhden SM-hopean ja kaksi SM-pronssia.

Halme sai Hämeen piirin mestaruuksia jääkiekossa, jalka-, pesä- ja koripallossa ja toimi Ilveksen juniorivalmentajana. Halme oli ammatiltaan autonkuljettaja. Hänen kotikuntansa oli Tampere.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Pentti Uotila

**Pentti Uotila** (s. 19. helmikuuta 1945 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1962–1968 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.

Uotila edusti koko SM-sarjauransa ajan Tampereen Ilvestä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 101 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 31&nbsp;+&nbsp;20&nbsp;=&nbsp;51 ja jäähymääränsä 26 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Ilveksen joukkueessa vuonna 1966 sekä saavutti lisäksi kaksi SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Florence Ezeh

**Florence Ezeh** (s. 29. joulukuuta 1977 Lomé) on togolainen yleisurheilija, joka kilpailee moukarinheitossa. Hän edusti Ranskaa joulukuuhun 2005 asti.

Ezeh osallistui MM-kisoihin ensimmäistä kertaa Sevillassa 1999. Hän oli tuolloin finaalin kuudestoista heitettyään tuloksen 60,74 metriä. Ezeh sijoittui Edmontonin MM-kisoissa 2001 seitsemänneksi tuloksellaan 65,88 metriä ja oli neljäs EM-kisoissa 2002 ennätyksellään 68,03. Hän osallistui ranskalaisena vielä Pariisin MM-kotikisoihin 2003, mutta putosi siellä jo karsinnassa.

Ezeh on kilpaillut Togon väreissä vuoden 2005 loppupuolelta lähtien. Hän pitää hallussaan maan ennätystä tuloksellaan 60,97 metriä, jonka hän heitti Pariisissa 2006. Ezeh voitti hopeaa Afrikan kisoista 2007, vaikka jäi kilpailussa kolmanneksi, sillä alun perin toiseksi sijoittunut Nigerian Funke Adeoye kärähti dopingista ja hänet hylättiin. Hän uusi hopeamitalinsa seuraavan vuoden Afrikan-mestaruuskilpailuissa ja sai Afrikan-mestaruuskisoista pronssia vuonna 2010. Ezeh on osallistunut MM-kisoihin Togon edustajana kerran, Berliinissä 2009. Hän sai tuolloin tuloksen 59,76 eikä päässyt loppukilpailuun saakka.

## Lähteet
Pekka Lehtolainen

**Pekka Lehtolainen** (s. 21. toukokuuta 1941 Akaa) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1960–1968 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.

Lehtolainen edusti SM-sarjaurallaan kolmea tamperelaisseuraa, Ilvestä, KooVee:ta ja Tapparaa. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 106 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 18&nbsp;+&nbsp;13&nbsp;=&nbsp;31 ja jäähymääränsä 68 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Ilveksen joukkueessa vuonna 1962 sekä saavutti lisäksi kaksi SM-pronssia.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Kultsi, suurensin kakaran

**Kultsi, suurensin kakaran** (*Honey, I Blew Up the Kid*) on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, joka on jatko-osa vuoden 1989 elokuvalle *[[Kulti, kutistin kakarat]]*. Elokuvan ohjasi Randal Kleiser ja sen julkaisi Walt Disney Pictures. Elokuvan pääosassa näyttelevät Rick Moranis, Marcia Strassman, Robert Oliveri ja Amy O'Neill, jotka uusivat roolinsa Wayne, Diane, Amy ja Nick Szalinskina. Uutena tulokkaana elokuvassa nähdään Keri Russell, joka näyttelee Mandya, Nickin rakkauden kohdetta ja lapsenvahtia Szalinskin perheen 2-vuotiaalle lapselle Adamille, joka altistuu vahingossa Waynen uudelle keksinnölle, kasvaen vähitellen valtaviin mittoihin.

Elokuvaa seurasi vielä yksi jatko-osa, tällä kertaa vuonna 1997 suoraan videolle julkaistu elokuva *[[Kulti, kutistin meidät]]*. Elokuvia seurasi myös vuosina 1997–2000 esitetty televisiosarja nimeltä *[[Honey, I Shrunk the Kids: The TV Show]]*.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
### Lipputulot
Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 17. heinäkuuta 1992 2&nbsp;492 teatterissa, joka oli noin kaksi kertaa enemmän kuin ensimmäinen elokuva. Elokuva oli lippukassan ykkönen avausviikonloppuna, jolloin se tuotti 11&nbsp;083&nbsp;318 yhdysvaltain dollaria. Elokuva tuotti yhteensä Yhdysvalloissa 58&nbsp;662&nbsp;452 dollaria.

### Kritiikki
Elokuva on saanut yleisesti ottaen vaihtelevia arvioita. Rotten Tomatoes -verkkosivusto antoi elokuvalle 44-prosenttisesti hyväksytyn arvosanan perustuen 16 arvosteluun. *[[Washington Post]]in* kirjoittajat Desson Thompson ja Hal Hinson luonnehtivat elokuvaa yhdeksi vitsiksi. *[[Chicago Times]]in* elokuvakriitikko Roger Ebert piti elokuvasarjan ensimmäistä osaa parempana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
### Arvostelut
* 
*
Veikko Ukkonen

**Veikko Einari Ukkonen** (9. heinäkuuta 1941 Ylöjärvi – 8. helmikuuta 2022 Nakkila) oli suomalainen jääkiekkopuolustaja ja -erotuomari.

”Veksi” Ukkonen pelasi SM-sarjassa vuosina 1960–1968 edustaen Tampereen Ilvestä ja Porin Ässiä. Hän voitti Ilveksessä yhden Suomen-mestaruuden ja hopean sekä kaksi pronssia. Hän pelasi yhteensä 83 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 3&nbsp;+&nbsp;10&nbsp;=&nbsp;13 ja jäähymääränsä 26 minuuttia. Ukkonen lisäksi pelasi yhden B-maaottelun vuonna 1961 ja osallistui Ässien joukkueessa Euroopan cup -otteluihin kaudella 1967–1968.

Peliuransa jälkeen Ukkonen toimi erotuomarina. Hän tuomitsi 176 SM-ottelua ja kolme maaottelua. Ukkonen oli Porin Jääkiekkoerotuomarit ry:n perustajajäsen. 

## Lähteet
* 
* 
* Raevuori, Antero & Honkavaara, Aarne: *Pelimiehiä, tulisieluja – Tampereen Ilves 50 vuotta.* Ilves ry, 1981. .
* Rantala, Risto, Siukonen, Markku, Tukiainen, Seppo (vast. toimittajat): *Urheilumme Kasvot Osa 3: Palloilu.* Jyväskylä: Oy Scandia Kirjat Ab, 1973

### Viitteet
Kaspars Gorkšs

**Kaspars Gorkšs** (s. 6. marraskuuta 1981) on latvialainen jalkapalloilija, joka pelaa Readingissa puolustajan paikalla. Hän kuuluu myös Latvian maajoukkueeseen.

## Ura
Riiassa syntynyt Gorkšs aloitti uransa kotimaassaan FK Audassa, jossa hän teki 77 ottelussa 9 maalia. Viikon pituisen koejakson jälkeen hän siirtyi Ruotsin Allsvenskanissa pelaavaan Östers IF:ään joulukuussa 2002. Hän siirtyi toiseen ruotsalaisseuraan Assyriska Föreningeniin vuonna 2005. Hän palasi Latviaan vuonna 2006 ja teki sopimuksen FK Ventspilsin kanssa. ja teki viisi maalia kaudella 2006 auttamalla seuran Virslīgan mestaruuten.

Gorkšs siirtyi Blackpooliin tammikuussa 2007 Hänet nimettiin elokuussa 2007 mestaruussarjan viikon joukkueeseen. Hän ensimmäiset maalinsa Blackpoolille liigacupin toisella kierroksella Derby Countya vastaan. Lokakuussa 2007 hänet nimettiin jälleen viikon tähdistökentälliseen. Toukokuussa 2008 hän teki Blackpool käytti sopimuksen option ja jatkoi Gorkšsin sopimusta vuodella. Kauden jälkeen häntä huhuiltiin moniin englantilaiseen seuroihin.

Heinäkuussa 2008 hän siirtyi Queens Park Rangersiin. Hän teki ensimmäisen maalinsa Rangersille marraskuussa 2009 Sheffield Wednesdayta vastaan. Syyskuussa 2010 Gorkšs teki kaksivuotisen jatkosopimuksen seuran kanssa. Kauden 2010–2011 päätteeksi QPR nousi Englannin valioliigaan. Elokuussa 2011 Gorkšs siirtyi kuitenkin Readingiin, joka nousi niin ikään valioliigaan kauden 2011–2012 päätteeksi.

## Lähteet
*
*
### Viitteet
Dai-heiwa kinentō

**Dai-heiwa kinentō** (, ”suurrauhan rukoustorni”) on torni Osakan prefektuurissa Tondabayashin kaupungissa Japanissa. Tornin virallinen nimi on Chōshūha bankoku sensō giseisha irei dai-heiwa kinentō (, ”uskontojen rajat ylittävä maailman sotien uhrien sielujen muiston suurrauhan rukoustorni”). Torni on 180 metriä korkea valkoinen rakennus, jonka rakennutti Japanin uususkontoihin kuuluva PL Kyōdan vuonna 1970.

## Aiheesta muualla
* 超宗派万国戦争犠牲者慰霊大平和祈念塔
Tuhkakeltasiipi

**Tuhkakeltasiipi** (*Eilema griseolum*) on siilikkäisiin kuuluva yöperhoslaji.

## Koko ja ulkonäkö
Tuhkakeltasiiven siivet ovat selvästi muita keltasiipilajeja leveämmät ja pyöreämmät. Siipien pohjaväri on ruskeanharmaa, ja etusiiven tyvestä siiven etureunaa pitkin on lyhyt, likaisenkeltainen raita. Siipien alapinnalla ei ole tummaa kehnää. Takasiivet ovat etusiipiä vaaleamman harmaat. Pää ja takaruumiin kärki ovat kellertävät, mutta muuten ruumis on harmaa. Tuntosarvet ovat tummanruskeat. Siipiväli on 30&ndash;34&nbsp;mm. Lajista tunnetaan kellanharmaa värimuoto *f. stramineola*.

Toukka on täysikasvuisena 25&ndash;28&nbsp;mm pitkä. Se on väriltään musta ja selkäpuolella on pareittain oransseja täpliä.

## Levinneisyys ja lentoaika
Tuhkakeltasiipeä tavataan Pohjois-Espanjasta Keski-Euroopan poikki Baltiaan ja edelleen Venäjän läpi aina Japaniin saakka. Suomessa tuhkakeltasiipi on eteläinen laji, jota tavataan lounaisrannikolta Pohjois-Savoon ulottuvalla alueella. Perhoset lentävät heinä-elokuussa.

## Elinympäristö ja elintavat
Lajia tavataan paikoittaisesti kosteissa lehti- ja sekametsissä. Perhonen on yöaktiivinen ja lähtee liikkeelle yleensä vasta lähellä keskiyötä. Molemmat sukupuolet lentävät kirkkaiden valojen luokse. Päivällä perhosia voi joskus tavata kukilta.

Naaras munii 100 munaa parin kymmenen munan ryhmissä kasveille tai kaarnanrakoihin. Toukka talvehtii keskenkasvuisena ja on täysikasvuinen kesäkuun alkupuoliskolla. Kotelo on kotelokopan ympäröimä ja sijaitsee kaarnalla tai jäkälikössä.

## Ravintokasvi
Toukka käyttää ravinnokseen jäkäliä.

## Lähteet
Gather the Faithful

__NOTOC__
**Gather the Faithful** on suomalaisen power metal -yhtye Cain’s Offeringin debyyttialbumi. Albumilla soittavat laulaja Timo Kotipelto Stratovariuksesta, Sonata Arctican entinen kitaristi Jani Liimatainen, basisti Jukka Koskinen Wintersun-yhtyeestä, Jani Hurula rummuissa ja Mikko Härkin (ex-Sonata Arctica) kosketinsoittimissa. Albumin tyyli on yhdistelmä nopeatempoista power metallia ja mahtipontista sinfonista metallia.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 20.

## Kappaleet
Kaikki sävellykset ja sanoitukset Jani Liimatainen

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Timo Kotipelto – laulu
* Jani Liimatainen – kitara, kosketinsoittimet, ohjelmointi, taustalaulu, kuorolaulu
* Jukka Koskinen – basso
* Jani Hurula – rummut
* Mikko Härkin – kosketinsoittimet

### Vierailevat muusikot
* Janne Hurme – kuorolaulu
* Antti Railio – taustalaulu, kuorolaulu
* Petri Aho – taustalaulu, kuorolaulu

## Arvostelut
* Imperiumi.net: 9–/10
* The Metal Crypt: 5+/5
* Soundi: 

## Lähteet
Malta Memorial

**Malta Memorial** (suom. ' Maltan muistomerkki') on sotamuistomerkki Florianan kaupungissa Maltassa. Muistomerkki on rakennettu lentäjille jotka kuolivat toisessa maailmansodassa. Monumentti on tehty marmorista, kullasta ja pronssista. Monumentti on 15 metriä korkea ja patsaan kultainen kotka on 2,4 metriä korkea. 

## Aiheesta muualla
* The Malta Memorial at Floriana
Nahkakeltasiipi

**Nahkakeltasiipi** (*Eilema depressum*) on yleinen, siilikkäisiin kuuluva yöperhoslaji.

## Koko ja ulkonäkö
Nahkakeltasiipi on sukupuolidimorfinen laji, eli koiraat ja naaraat ovat erinäköisiä. Koiraan etusiivet ja ruumis ovat likaisenkeltaiset ja siiven etureunassa on kirkkaamman keltaista väriä. Siiven kärki on jokseenkin suora. Naaraan etusiivet ovat harmaanruskeat ja siiven etureunan keltainen viiru ulottuu lähes tasapaksuna siiven kärkeen asti. Siiven kärki on muodostaa terävän kulman. Takasiivet ovat molemmilla sukupuolilla harmaat. Molemmissa siipipareissa siiven ulkosyrjän ripset ovat keltaiset. Koiraalta tunnetaan värimuoto, jonka etusiivet ovat tummemman harmaat kuin naaraalla, mutta siiven etureunassa on keltaista väriä vain tyviosassa. Siipiväli 25&ndash;34&nbsp;mm.

Naaraan voi sekoittaa harmokeltasiipeen (*Eilema lurideolum*) tai lyijykeltasiipeen (*Eilema complaneum*), mutta eroaa näistä harmaiden takasiipiensä vuoksi.

Toukka on tummanharmaa ja sen selkäpuolella on harmaanvalkoinen, mustatäpläinen, leveä selkäjuova. Täysikasvuinen toukka on 22&ndash;25&nbsp;mm pitkä.

## Levinneisyys ja lentoaika
Nahkakeltasiipeä tavataan koko Euroopassa pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Suomessa levinneisyys ulottuu Keski-Suomen pohjoisosiin. Lentoaika on yhtenä sukupolvena heinäkuun puolivälistä elokuun lopulle.

## Elinympäristö ja elintavat
Nahkakeltasiipi viihtyy sekä metsissä että avoimemmilla paikoilla, mutta erityisesti se suosii vanhoja havumetsiä, usein kuusikoita. Esiintymisalueellaan se on yleinen mutta paikoittainen. Perhoset lentävät illalla, pimeän tulosta keskiyöhön ja molemmat sukupuolet tulevat valolle.

Toukat elävät piilottelevaa elämää, ja niitä tavataan harvoin luonnossa. Toukka elää syöden havupuiden rungoilla kasvavia jäkäliä, avoimilla paikoilla se syö myös maajäkäliä. Toukka talvehtii ja koteloituu alkukesästä ruskean kotelokopan sisään kaarnanrakoon tai jäkälien sekaan.

## Ravintokasvi
Muiden keltasiipien tapaan toukka elää syöden jäkäliä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bestimmungshilfe des Lepiforums 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa
Dimetoksiamfetamiini

**Dimetoksiamfetamiinit** (DMA) ovat amfetamiineihin kuuluva ryhmä kemikaaleja.

## Paikkaisomeerit
### 2,4-DMA
* Annostus: 60 mg tai enemmän
* Kesto: todennäköisesti lyhyt
* Vaikutukset: stimuloiva, amfetamiinin tyyppinen vaikutus.
### 2,5-DMA
* Annostus: 80 – 160 mg
* Kesto: 6 – 8 tuntia
* Vaikutukset: mydriaasi, sydämen sykkeen nousu, ei psykedeelisiä vaikutuksia.
### 3,4-DMA
* Annostus: 160 milligrammaa suun kautta
* Kesto: tuntematon
* Vaikutukset: meskaliinin kaltaisia vaikutuksia.

## Katso myös
* DOx, 2,5-DMA on 2C-H:n alfa-metyylihomologi, ja sitä voitaisiin kutsua nimellä "DOH" DOx-nimien mukaisesti. Se on DOx-lääkesarjan emoyhdiste.

## Lähteet
Ruckenkreuz

**Ruckenkreuz** () on Blaubeurenin kaupungissa Baden-Württembergin osavaltiossa Saksassa sijaitseva sotamuistomerkki. Muistomerkki on 8,4 metriä korkea ja 2,8 metriä leveä valkoinen risti. Muistomerkki on rakennettu ensimmäisessä maailmansodassa kuolleiden muistoksi. Ruckenkreuz-sotamuistomerkki valmistui vuonna 1926.
Sounds of Decay

**Sounds of Decay** on metalliyhtye Katatonian EP, joka julkaistiin vuonna 1997. Se on Katatonian julkaisuista ainoa, jolla Jonas Renkse ei laula, ja ensimmäinen, jota ei ole äänitetty Dan Swanön Unisound-studiossa. EP:n kansikuva esittää Jumalan itsemurhaa ja on otettu elokuvasta *Begotten*. Katatonian levy-yhtiön Avantgarde Musicin johtaja ehdotti kuvan käyttöä yhtyeen jäsenille.

## Nauhoittaminen
*Sounds of Decay* äänitettiin Sunlight-studiossa kahdesti, sillä yhtye oli tyytymätön ensimmäiseen versioon. Anders Nyströmin mukaan jäsenet riitelivät keskenään ja olivat krapulassa äänitysten aikana, minkä vuoksi soitto kuulosti amatöörimäiseltä. Muutamaa viikkoa myöhemmin Katatonia palasi studioon ja äänitti EP:n uudelleen. Kuten *[[Brave Murder Day]]lla*, *Sounds of Decayn* lauluosuuksista vastasi Mikael Åkerfeldt. Hän on kertonut myös pitävänsä EP:n ensimmäisestä versiosta enemmän sen raa'an äänimaailman vuoksi. Katatonia äänitti ensimmäisessä sessiossa myös kappaleen nimeltä "Untrue". Sitä ei kuitenkaan äänitetty uudelleen, eikä julkaistu EP:llä. Kappale löytyy kuitenkin Katatonian kokoelmalevyltä *Brave Yester Days*.

## Kappaleet
Sävellykset: Katatonia
#
#
#

## Jäsenet
*Jonas Renkse – rummut
*Blakkheim (Anders Nyström) – kitara
*Fredrik Norrman – kitara, basso
*Mikael Åkerfeldt – murinalaulu (sessiojäsen)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Pilkkusiipi

**Pilkkusiipi** (*Setina irrorella*) on siilikkäisiin kuuluva pienehkö perhoslaji. Suomen kansallisessa uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu silmälläpidettäväksi (NT).

## Koko ja ulkonäkö
Etusiivet ovat likaisenoranssit ja niissä on kolme siiven poikki menevää riviä musta täpliä. Takasiivet ovat vaaleamman keltaiset ja niiden kärkiosassa saattaa erottua muutama tumma täplä. Perhosen ruumis on oranssinkeltaisia päätä, niskaa ja takaruumiin kärkiosaa lukuun ottamatta musta. Siipiväli vaihtelee 22&ndash;35&nbsp;millimetrin välillä ja koiraat ovat selvästi naaraita kookkaampia.

Pohjois-Ruotsin tunturiseudulla esiintyy muoto f. *borealis*, jonka täplät ovat himmeämpiä. Lisäksi siipien suomut harvemmassa, mikä tekee siivistä läpikuultavat.

## Levinneisyys ja lentoaika
Pilkkusiipeä tavataan Pohjois-Espanjasta Itä-Siperiaan ulottuvalla vyöhykkeellä. Suomessa sen levinneisyys painottuu etelään, mutta hyvin paikallisia ja eristyneitä populaatioita tunnetaan pohjoisestakin. Aikuiset perhoset lentävät heinä-elokuussa.

## Elinympäristö ja elintavat
Pilkkusiipi elää lämpimillä ja kuivilla paikoilla. Sen esiintymät ovat yleensä hyvin paikallisia mutta esiintyessään laji on tavallisesti runsas eivätkä perhoset erityisemmin piilottele. Koiraat lentävät pääasiassa yöllä ja tulevat valolle, naaraat ovat sen sijaan päiväaktiivisia.

Naaras munii noin 50 munaa, jotka se asettelee riveihin heinänkorsille. Toukka talvehtii ja koteloituu keväällä heinätuppojen tai kivikon sekaan.

## Ravintokasvi
Toukka syö maassa ja kivien pinnalla kasvavia jäkäliä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* kuva toukasta 
* Bestimmungshilfe des Lepiforums 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa
Dietyylitryptamiini

**Dietyylitryptamiini** (DET) eli **N,N-dietyylitryptamiini** on tryptamiineihin kuuluva psykedeelinen hallusinogeeni. Aine kuuluu tryptamiineihin, joihin kuuluvia päihteitä ovat myös esimerkiksi joidenkin taikasienien sisältämä psilosybiini, sekä dimetyylitryptamiini (DMT).

## Annostus ja vaikutukset
Erowid-sivun mukaan tyypillinen annos on 40-60 mg poltettuna/vaporisoituna. Täydet vaikutukset ilmenevät 2-5 minuutissa annoksen vaporisoinnista. Syötynä tyypillinen annos on 50-100 mg. Täydet vaikutukset ilmenevät 40-90 minuutissa ja kestävät 2-4 tuntia.

## Lainsäädäntö
DET on Suomessa luokiteltu laittomaksi huumausaineeksi.

## Katso myös
* Di-isopropyylitryptamiini
* Dimetyylitryptamiini
* Dipropyylitryptamiini
* 2C
* NBOMe
* Psykedeeliset fenetyyliamiinit
* Lysergihapon amidit
* Luettelo YK:n yleissopimusten mukaisista huumeista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Erowid-portaali 
* TiHKAL-kirja osoitteessa Erowid 
* isomerdesign.com 
* PubChem: N,N-diethyltryptamine 
* DrugBank: Diethyltryptamine 
* DET:n ja DMT:n synteesi
Planeettainväliset avaruuslennot

**Planeettainväliset avaruuslennot** ovat tulevaisuudessa mahdollisesti toteutuvia avaruuslentoja Aurinkokunnan planeettojen välillä. Vielä 1950-luvulla oletettiin, että 2000-luvulla avaruusmatkailu olisi arkipäivää ja avaruudessa olisi kaupunkeja sekä tukikohtia Kuussa. Miehitetty Mars-lento on ollut suunnitelmissa kauan. Nasalla on kyllä projektina saada ihmisiä Marsiin tavalla tai toisella, mutta optimististen arvioiden mukaan se tapahtuisi aikaisintaan 2030.  Tieteiskirjallisuudessa on esitetty vaihtoehtona myös avaruuteen kulkevat hissit, mutta niitä ei ole käytännössä voitu vielä rakentaa, sillä riittävän kestäviä materiaaleja toimimaan hissiä nostavana köytenä ei ole.

## Katso myös
* Maankaltaistaminen
* Mars-lento
* Marsin asuttaminen
* Titanin asuttaminen
* Hohmannin siirtorata

## Lähteet
Indianan yliopisto

**Indianan yliopisto** () on monesta kampusalueesta koostuva julkinen yliopisto Indianassa, Yhdysvalloissa. Kaikki kampukset mukaan lukien Indianan yliopistossa on yli 100&nbsp;000 opiskelijaa. Yliopiston suurin kampus on Bloomingtonin kampus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Virallinen kotisivu
Hard Luck Cafe

**Hard Luck Cafe** on Reijo Mäen kirjoittama romaani, osittain tulevaisuuden Turkuun sijoittuva antiutopia. Se on Vares-kirjasarjan 17. romaani. Sen päähenkilö on ikääntynyt bordellin lipunmyyjä, entinen yksityisetsivä Jussi Vares.

## Juoni

Hard Luck Cafe kuvaa ympäristökatastrofien, sotien ja ääriliikkeiden heikentämää tulevaisuuden Eurooppaa.
Romaanin keskeisenä miljöönä on Turun kaupunki, joka on osittain slummiutunut. Eri puolille kaupunkia on syntynyt kuljetuskonteista rakennettuja etnisiä slummikyliä: "Kupittaan puistossa ei ollut enää jälkeäkään sen entisaikaisesta vehreydestä tai runsaasta puustosta. Puisto oli nyt pelkkää mustalle kuralle tallattua tasaista konttikenttää."

Entinen yksityisetsivä, ikääntynyt Jussi Vares toimii Orikedon kaupunginosassa sijaitsevan bordellin lipunmyyjänä. Romaanin nimessä esiintyvä Hard Luck Cafe on entiseen Kakolan vankilaan perustetun sairaalan terminaalihoito-osaston yhteydessä toimiva karu kanttiini. Romaanin ensimmäistä viittä osaa sitovat yhteen saman poliittisen murhan hieman toisistaan poikkeavat silminnäkijäkuvaukset. Tämä poliittinen murha ja sen tekijän selvittäminen sekä eräät muut arkaluontoiset ja laittomat operaatiot sitovat keskeiset henkilöhahmot toisiinsa.

Päähenkilö Jussi Vares tutustuu yhden yön suhteesta syntyneeseen poikaansa Matti Kalmariin, jota hän ei ole koskaan aikaisemmin tavannut. Vares auttaa sairasta ystäväänsä Hans Henri Landauta tämän valmistautuessa avustettuun itsemurhaansa. Kirjassa kuvataan eutanasiaan liittyvää kuvitteellista tapaa, lähtöjuhlia eli exitus-juhlia, joiden päätteeksi juhlan päähenkilölle annetaan juhlavieraiden läsnä ollessa tappava myrkkyannos.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tuomo Karhu: Tulevaisuus turhuuksien Turussa. Turun sanomat 2.6.2006.. 
* Hannu Marttila: Vanha Vares, poika ja pojanpoika. Helsingin sanomat 6.6.2006.
4-metyyliaminoreksi

**4-metyyliaminoreksi** on huumaava piristekemikaali. Se on metamfetamiinin kaltainen, mutta sillä on pitempi vaikutusaika.

4-metyyliaminoreksin kemiallinen kaava on C10H12N2O, moolimassa 176,215 g/mol ja CAS-numero 3568-94-3.

4-metyyliaminoreksi on Suomessa luokiteltu laittomaksi huumeeksi.

## Katso myös
* Luettelo YK:n yleissopimusten mukaisista huumeista

## Aiheesta muualla
*PubChem: 4-methylaminorex 
*DrugBank: 4-Methylaminorex
Ibrahim Al-Matrooshi

**Ibrahim Nasser Al-Matrooshi** (s. 1. heinäkuuta 1970) on arabiemiirikuntalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili moniotteluissa.

Al-Matrooshi osallistui olympialaisiin kerran, Barcelonassa 1992. Hän oli tuolloin kymmenottelun 27. saatuaan 6124 pistettä ja jätti taakseen vain yhden loppuun asti otelleen kilpailijan, Hondurasin Jorge Floresin. Al-Matrooshi teki vuonna 1994 Dohassa kymmenotteluennätyksensä 6596 ja voitti lajissa pronssia Aasian-mestaruuskilpailuissa 1995.

## Lähteet
Khan Abdul Ghani Khan

**Khan Abdul Ghani Khan** (1914–1996; paštuksi:غني خان) on paštunkielinen runoilija, jota Ameer Hamza Shinwarin ohella yleisesti pidetään yhtenä 1900-luvun merkittävimmistä paštun kielellä kirjoittavista runoilijoista. Häntä verrataan runoilijoihin Khushal Khan Khattak ja Rahman Baba. Häntä kunnioitetaan myös prosaistina ja taiteilijana. Hänen isänsä on Khan Abdul Ghaffar Khan ja nuorempi veljensä Khan Abdul Wali Khan.

Ghani Khan syntyi Hashtnagarissa Britannian hallitsemaan Intiaan kuuluvalla alueella, joka nykyisin on Pakistania. Pakistanin presidentti Muhammad Zia-ul-Haq myönsi hänelle arvostetun Sitara-i-Imtiaz-palkinnon hänen panoksestaan [paštun kieli|paštunkieliselle]] kirjallisuudelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Valentina Nazarova

**Valentina Nazarova** (s. 29. syyskuuta 1984 Ašgabat) on turkmenistanilainen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa.

Nazarova osallistui MM-kisoihin ensimmäistä kertaa Helsingissä 2005. Hän kilpaili tuolloin 100 metrillä, mutta putosi jo ensimmäisellä kierroksella. Nazarova ei päässyt samalla matkalla jatkoon myöskään Osakan kisoissa 2007, jolloin hän juoksi ajan 12,02 sekuntia. Nazarova karsiutui sadan metrin matkalla myös Pekingin olympialaisissa 2008, joissa hän oli alkueränsä kuudes. Hän karsiutui 100 metrin alkuerissä myös MM-kilpailuissa 2015 ja 2025. Pariisin olympialaisissa 2024 hän selviytyi karsintaeristä jatkoon, mutta karsiutui alkuerissä. Aasian-mestaruuskilpailuissa hän selviytyi 100 metrillä välieriin 2015. Sisäradoilla hän on karsiutunut 60 metrin alkuerissä MM-kilpailuissa 2006, 2008, 2016 ja 2025. Sisäratojen Aasian-mestaruuskilpailuissa hän on sijoittunut kuudenneksi 2018 ja 2024 sekä seitsemänneksi 2023. Sisäratojen Aasian kisoissa hän sai 4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;metrin viestissä pronssia 2017. 

## Ennätykset

*Lähde: IAAF* 

* 100 m: 11,56 s **NR** (2008)
* 60 m (sisäradat): 7,44 **NR** (2024)

## Lähteet