open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Thomas Torrance

**Thomas Forsyth Torrance** (30. elokuuta 1913 – 2. joulukuuta 2007) oli brittiläinen teologi. Hän toimi 27 vuotta kristillisen dogmatiikan professorina Edinburghin yliopiston New Collegessa. 

Torrancen skotlantilaiset vanhemmat olivat poikansa syntyessä lähetystyössä Chengdussa, ja hän asui itse Kiinassa vuoteen 1927. Hän oli vanhempiensa esikoinen, joka sai kaksi veljeä ja kolme siskoa. Hän on maininnut omat vanhempansa keskeisimmiksi opettajikseen. Hän meni vuonna 1946 naimisiin Margaret Spearin kanssa. 

Hän aloitti opintonsa Edinburghin ja Oxfordin yliopistoilla, mutta pääsi sitten stipendillä Baselin yliopistoon, jossa hän sai opetusta ihailemaltaan Karl Barthilta. Torrance toimi vuonna 1976 Skotlannin kirkon yleiskokouksen johtajana. 

Torrancen kirjoitettu tuotanto on laaja, ja hän tutki uransa aikana muun muassa uskonnon ja tieteiden välistä suhdetta. Hän myös käänsi teologisiin aiheisiin liittyvää kirjallisuutta, ja hänelle myönnettiin vuonna 1978 Templeton-palkinto. Hän eli 94-vuotiaaksi. Myös hänen vuonna 1949 syntyneestä pojastaan Iain Torrancesta tuli teologi.
Elisabethenkirche

**Elisabethenkirche** on protestanttinen kirkkorakennus sveitsiläisessä Baselin kaupungissa. Se on rakennettu vuosien 1857 ja 1865 välillä arkkitehti Ferdinand Stadlerin piirustusten pohjalta ja Christoph Riggenbachin ja Carl Wartnerin johdolla. Kirkko edustaa uusgoottilaista arkkitehtuuria ja on yksi tyylisuuntansa merkittävimpiä edustajia Sveitsissä. Kirkon lasimaalauksista ovat vastanneet müncheniläiset Heinrich ja Christian Burkhardt. Kirkontorni yltää 72 metrin korkeuteen.

Kirkko aiottiin purkaa 1900-luvun lopulla, mutta asukkaat vastustivat tätä ja se peruskorjattiin.

## Katso myös
* Pyhän Elisabetin kirkko (Bratislava)
* Elisabethin kirkko (Marburg)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Markus Kokkonen

**Markus Juhani Kokkonen** (s. 20. toukokuuta 1986 Lieksa) on suomalainen laulaja. Kokkonen on voittanut mm. Olavi Virta - Sininen huvimaja -laulukilpailun vuonna 2005. Iskelmälaulun Suomen mestaruuden hän voitti vuonna 2008 IskelmäNiityt -tapahtumassa Kiuruvedellä. Vuonna 2009 Kokkonen ylsi Seinäjoen Tangomarkkinat laulukilpailun finaaliin kolmen parhaan mieslaulajan joukkoon.

Kokkonen vaikuttaa tällä hetkellä Helminauha -yhtyeen laulusolistina.

## Levytykset

* *Viisi ruusua -single* (2009)
* *Tangomarkkinat 22 -kokoelma* (2009)
* *Joulumieltä jokaiselle vol.3 -kokoelma* (2009)
* *Toisesta todellisuudesta -single* (2013)
* *Mitä tahdot -single* (2013)
* *Helminauha -albumi* (2017)
* *Miks ei aina voi olla lauantai -single* (2021)

## Aiheesta muualla
* Helminauha -yhtyeen sivusto
Susan Cooper

**Susan Cooper** (s. 23. toukokuuta 1935 Burnham, Buckinghamshire, Iso-Britannia) on englantilainen lasten- ja nuortenkirjailija, joka kirjoittaa usein fantasiaa. Hän on myös menestynyt näytelmäkirjailija. Cooperin tunnetuin teos on viisiosainen ''Pimeä nousee'' -sarja. 

## Yksityiselämä
Susan Cooper asui Buckinghamshiressä 21-vuotiaaksi asti. Myöhemmin hän opiskeli Oxfordin yliopistossa, jossa hän toimi muun muassa yliopiston oman sanomalehden, *Cherwellin*, ensimmäisenä naistoimittajana. Valmistuttuaan Cooper työskenteli toimittajana The Sunday Times -lehdessä Ian Flemingin alaisuudessa. Vuonna 1963 Cooper muutti Yhdysvaltoihin mennäkseen naimisiin erään Massachusettsin teknillisen korkeakoulun professorin kanssa. Vaikka hän oli aiemminkin kirjoittanut vapaa-ajallaan, hänen kirjailijanuransa alkoi toden teolla vasta Yhdysvalloissa. Heinäkuussa 1996 Cooper meni naimisiin pitkäaikaisen kirjoittajaystävänsä, näyttelijä Hume Cronynin kanssa. Hume kuoli kesäkuussa 2003. Susanilla on kaksi aikuista lasta. Hän asui pitkään Connecticutin Fairfieldissä, mutta muutti hiljattain Massachusettsiin.

## Kirjailijanura
Susan Cooper julkaisi ensimmäisen kirjansa vuonna 1964. Kyseessä oli tieteistarina *Mandrake*. *Pimeä nousee* -sarjan ollessa työn alla Cooper julkaisi myös omaelämäkerrallisen tarinan *Dawn of Fear*, joka sijoittuu sota-ajan Englantiin. Kelttiläistä mytologiaa, Kuningas Arthur -taruja ja Cooperin omia fantasiahahmoja yhdistelevä *Pimeä nousee* -sarja (1965–1977) sai alkunsa kustantamon järjestämästä tarinakilpailusta. Ensimmäinen osa muistuttaakin perinteistä Viisikko-seikkailua, mutta Cooperin päätettyä jatkaa tarinaa useamman osan verran mukaan tuli nopeasti tummempia ja vakavampia teemoja. Monet sarjan tapahtumapaikoista ovat todellisia Englannin ja Walesin paikkoja, jotka Cooper tunsi nuoruudessaan.

*Pimeä nousee* -sarjan ohella Cooperin palkituin ja tunnetuin kirjallinen teos lienee kahden nuoren kasvutarina *[[Kultakaapu, siniviitta]]*. Näiden teosten jälkeen Cooper on julkaissut useita lasten- ja nuortenkirjoja sekä kuvakirjoja (muun muassa *King of Shadows*, *The Boggart* ja *The Magician’s Boy*). Hän on myös kirjoittanut runoja, näytelmiä ja televisiokäsikirjoituksia. Näistä tunnetuimmat ovat moneen kertaan palkitut *[[Foxfire (näytelmä)|Foxfire]]* ja *[[Nukentekijä]]*.
  
## Palkinnot
* Boston Globe-Horn Book Award,  *[[Pimeä nousee (kirja)|Pimeä nousee]]* (1973)
* Newbery Honor citation, *Pimeä nousee* (1974)
* Newbery-mitali, *[[Kuningas Harmaa]]* (1976)
* Tir na n-Og Award, *Kuningas Harmaa* (1976)
* Tir na n-Og Award, *[[Hopeapuu]]* (1978)
* WGA-palkinto, *[[Nukentekijä]]* (1984)
* WGA-palkinto, *[[Foxfire (näytelmä)|Foxfire]]* (1987) 
* Janusz Korczak Literary Prize, *[[Kultakaapu, siniviitta]]* (1989)
* Humanitas Prize, *[[Nukentekijä]]* (1985)

Lisäksi Susan Cooperilla on muun muassa kaksi Emmy-ehdokkuutta (*Nukentekijä* 1984 ja *Foxfire* 1987).

## Suomennetut teokset
### ''Pimeä nousee'' -sarja
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Muut
* 

## Kirjallisuutta
* Koski, Mervi: *Ulkomaisia nuortenkertojia 2*. BTJ Kirjastopalvelu, 2006.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* The Lost Land.
Terry Balsamo

**Terry Balsamo** (s. 8. lokakuuta 1972, Tampa, Florida) on yhdysvaltalainen kitaristi. Hän soitti yhdysvaltalaisessa rock-yhtye Evanescencessä vuosina 2003–2015. Hänet tunnetaan myös Cold-yhtyeen ex-kitaristina.

Balsamon musiikillinen ura alkoi Limp Bizkit -yhtyeessä. Hän jätti yhtyeen muutama vuosi ennen Limp Bizkitin debyyttialbumi ''Three Dollar Bill, Y’All$:n'' (1997) levyttämistä. Hänet korvasi yhtyeessä Wes Borland. Vuoden 1999 lopussa Balsamo yhdisti voimansa Jacksonvillen rokkareiden Scooter Wardin, Sam McCandlessin, Jeremy Marshallin ja Kelly Hayesin kanssa muodostaen Cold-yhtyeen.

## Evanescence

Balsamo pysyi Coldissa kirjoittaen ja levyttäen heidän kanssaan albumeille *13 Ways to Bleed on Stage* (2000) ja *Year of the Spider* (2003). Hän esiintyi myös Staind-yhtyeen kanssa sen MTV Unplugged -esityksessä vuonna 2001. Cold esiintyi Evanescencen lämppärinä vuoden 2003 Nintendo Fusion -kiertueella.

Kun Evanescencen kitaristi Ben Moody jätti yhtyeen kesken heidän Euroopan kiertueensa, Balsamo soitti Moodyn tilalla keikoilla. Kun Coldin tulevaisuus alkoi näyttää kyseenalaiselta, Balsamo liittyi vakituisesti Evanescenceen.

Balsamon on mukana Evanescencen livealbumilla, ''Anywhere but Homella'' (2004) ja sen jälkeen julkaistuilla ''The Open Doorilla'' (2006) ja ''Evanescencellä'' (2011). Hänestä tuli Amy Leen yhteistyökumppani Evanescence-yhtyeessä ja he kirjoittivat yhdessä useimmat kappaleet *The Open Doorille*, kuten levyn ensimmäisen singlen, "Call Me When You're Soberin" ja kolmannen singlen, "Sweet Sacrificen".

Syyskuussa 2005 Balsamo sai aivohalvauksen johtuen kaulavaltimon repeytymisestä, mistä johtuen hän joutui sairaalaan. Balsamo kertoi, että tämä johtui moshaamisesta keikoilla, mikä taas aiheutti veren hyytymisen niskassa. Hän on sittemmin parantunut ja oli mukana The Open Door -kiertueella Evanescencen kanssa.

## Yhtyeet

* Limp Bizkit – kitara (1994)
* Cold – kitara (1999–2003) 
* Evanescence – kitara (2003–2015)

## Aiheesta muualla
Balsamo-artikkeli The Evanescence Reference -wikissä
Michael Novak

**Michael John Novak** (9. syyskuuta 1933 Johnstown, Pennsylvania – 17. helmikuuta 2017 Washington) oli yhdysvaltalainen katolinen uskonnonfilosofi ja diplomaatti. Hän julkaisi lähes 25 kirjaa filosofian ja teologian aiheista; kenties tunnetuin on *The Spirit of Democratic Capitalism* vuodelta 1982.

Novak syntyi Johnstownissa, Pennsylvaniassa. Hän valmistui Harvardin yliopistosta, Rooman Gregoriaanisesta yliopistosta ja Stonehill Collegesta. Hän toimi Yhdysvaltain suurlähettiläänä UNCHR:lle vuonna 1981.

Novakille myönnettiin vuonna 1994 Templeton-palkinto. Hänellä oli kuvittaja Karen Laub-Novakin kanssa lapset Richard, Tanya ja Jana.

## Julkaisuja
* *The Tiber Was Silver* (1962)
* *Belief and Unbelief* (1965)
* *Naked I Leave* (1970)
* *The Experience of Nothingness* (1970)
* *Rise of the Unmeltable Ethnics* (1972)
* *The Spirit of Democratic Capitalism* (1982)
* *The New Consensus on Family and Welfare: A Community of Self-Reliance* (1987)
* *Free Persons and the Common Good* (1988)
* *The Catholic Ethic and the Spirit of Capitalism* (1993)
* *Business as a Calling* (1996)
* *On Two Wings: Humble Faith and Common Sense at the American Founding* (2001)
* *Universal Hunger for Liberty: Why the Clash of Civilizations Is Not Inevitable* (2004)
* *Washington’s God* (2006)

## Lähteet
Jenkem

**Jenkem** (myös **jekem** tai **Butthash**) on päihteenä käytettävä, impattava dissosiatiivi. Impattava kaasu muodostuu käyttämällä ulostetta ja virtsaa. BBC Newsin mukaan Sambiassa Lusakan katulapset ovat käyttäneet jenkemiä vaihtoehtona liiman tai bensiinin haistelulle.

Ei ole varmaa tietoa, kuinka lapset alkoivat käyttää ainetta.
Varhaisin maininta jenkemistä on vuodelta 1995 Inter Press Servicen (IPS) uutissähkeestä.
Vuonna 1998 New York Times kertoi artikkelissaan vapaaehtoistyöntekijöiden kertoneen katulasten sekoittavan päänsä fermentoiduista ihmisulosteista valmistetulla aineella, joka tunnettiin nimellä "jekem".
BBC News kertoi tavasta 1999.

Jenkemin vaikutus kestää noin tunnin ajan, ja se aiheuttaa visuaalisia hallusinaatioita.

## Nettipila

Lokakuussa 2007 floridalainen poliisi tiedotti uudesta huumeesta high school -oppilaiden kanssa käytyjen keskustelujen perusteella. Tiedotteessa väitettiin, että jenkem on suosittua Yhdysvaltain kouluissa ja kuvailtiin sen valmistusta sulkemalla ihmisulosteita ja virtsaa pulloon, jonka suu suljetaan ilmapallolla, ja jättämällä seos käymään auringonpaisteeseen.
Internet-käyttäjät huomasivat pian, että ohjeet ja valokuvat jenkemin valmistuksesta ja käytöstä olivat verkkosivusto Totse.com:ista, jonne ne ladannut käyttäjä myönsi valmistaneensa pulloissa olleen "jenkemin" jauhoista, vedestä, Nutellasta ja oluesta.
Loka-marraskuussa 2007 kaupunkitarinoita tutkiva Snopes julkaisi artikkelin, joka kyseenalaistaa tarinat jenkemin käytöstä Yhdysvalloissa.

## Lähteet
John Templeton

**John Marks Templeton** (29. marraskuuta 1912 – 8. heinäkuuta 2008) oli yhdysvaltalaissyntyinen liikemies, filantrooppi ja teologinen kirjoittaja. Hänellä oli Bahaman ja Britannian kaksoiskansalaisuus, ja hän asui Bahamalla.

Templeton syntyi Tennesseessä ja valmistui Yalen yliopistosta. Hän meni vuonna 1937 naimisiin Judith Folkin kanssa ja sai kolme lasta (John, Anne ja Christopher). Judith kuoli helmikuussa 1951, ja Templeton meni vuonna 1958 uusiin naimisiin Irene Reynolds Butlerin kanssa. Irene kuoli vuonna 1993.

Templeton oli elinikäinen presbyteerikirkon jäsen. Hän perusti Templeton-järjestön, joka on 1970-luvulta saakka jakanut vuosittain arvostettuja Templeton-palkintoja. Palkinto myönnetään huomattavista ansioista teologian alueella. 

## Julkaisuja
* *The Humble Approach: Scientists Discover God* (1981)
* *Templeton Plan: 21 Steps to Personal Success and Real Happiness* (1992)
* *Is God the Only Reality? Science Points to a Deeper Meaning of the Universe* (1994)
* *Discovering the Laws of Life* (1994)
* *Golden Nuggets from Sir John Templeton* (1997)
* *Faithful Finances 101: From the Poverty of Fear and Greed to the Riches of Spiritual Investing* (2005)
* *Riches for the Mind and Spirit: John Marks Templeton's Treasury of Words to Help, Inspire and Live By* (2006)
Kovaohranen

**Kovaohranen** tai **kovaotranen** on happamaton ohraleipä. Sen nesteenä käytetään paikkakunnasta ja mieliteoista riippuen vettä, piimää tai smetanaa ("kermaa"). Kovaohranen- tai kovaotranen-nimiä käytetään lähinnä Etelä-Karjalan länsiosissa. 

Leivonnainen tunnetaan useilla nimillä, muun muassa Sisä-Suomessa nimellä nyrkkirieska ja Lapissa nimellä rieska, ja se tunnetaan myös monissa Pohjois-Euroopan maissa Pohjanmereltä Uralille. Suomessa happamaton ohrainen leivonnainen on ollut pyhäruokaa ja muinoin kirkkoevästä, jolloin se on yleensä alustettu smetanaan. Tällainen *kermainen kovaotranen* oli suosittua kahvileipää 1900-luvun alkupuolella, jolloin maalla ei juurikaan käytetty valkeita vehnäjauhoja. Arkena kovaotrasta paistettiin, jos leipä pääsi loppumaan, ja silloin nesteenä käytettiin vettä tai vedellä ohennettua piimää.
Margaret Mahy

**Margaret Mahy** ONZ (21. maaliskuuta 1936 Whakatane – 23. heinäkuuta 2012 Christchurch) oli arvostettu uusiseelantilainen lastenkirjailija. Hänet palkittiin kahdella Carnegie-mitalilla. *Tähtien tytär* (1985) sai Kanadan lastenkirjallisuusyhdistyksen Phoenix-palkinnon vuonna 2005. *Maanalainen tie* (1992) sai AIM-lastenkirjallisuuspalkinnon ja Esther Glen -palkinnon 1993. Mahy sai H. C. Andersenin palkinnon vuonna 2006.

Mahy kirjoitti ensimmäisen tarinansa ollessaan seitsemänvuotias. Valmistuttuaan Aucklandin ja Canterburyn yliopistosta 1955 hän jatkoi Uuden-Seelannin kirjastokoulussa Wellingtonissa ja valmistui kirjastonhoitajaksi. Mahyn ensimmäinen julkaistu kirja oli kuvakirja vuonna 1969 ja vuonna 1980 hänestä tuli kokopäiväinen kirjailija. Syöpää sairastanut Mahy kuoli heinäkuussa 2012 lyhyen sairauden jälkeen.

## Suomennetut romaanit

* *Noitavaellus* (1984)
* *Tähtien tytär* (1984)
* *Vaarallisia unia* (1991)
* *Ovi hiljaisuuteen* (1991)
* *Maanalainen tie* (1992)
* *Aulis Turskin aavekoulu* (1997)
* *Hitaat tunnit* (2000)

## Suomennetut kuvakirjat

* *Niityllä on leijona* (1969)
* *Tavallisen perheen lohikäärme* (1969)
* *Poika ja noidan varjo* (1972)
* *Hilloa* (1985)
* *Mies jonka äiti oli merirosvo* (1987)
* *Hassutuslääkettä* (1987)
* *Krokotiilin vauhtiparaati ja muita kertomuksia* (1988)
* *Suuri valkoinen ihmissyöjähai: Varoittava kertomus* (1989)
* *Ystävystyminen* (1990)
* *Kuningattaren vuohi* (1991)
* *Kunnon isoäidin vauhdikas päivä* (1993) 

## Kirjallisuutta

* Koski, Mervi: *Ulkomaisia nuortenkertojia 2*. BTJ Kirjastopalvelu, 2006.

## Lähteet
Alexandre Pires

**Alexandre Pires** (s. 8. tammikuuta 1976, Umberlândia, Minas Gerais) on brasilialainen laulaja. Pires kuuluu yhtyeeseen nimeltä *Só Pra Contrariar*.

Parin albumin jälkeen bändi julkaisi 1999 suositun albumin *Juegos de Amor*. Albumissa on hitti nimeltä *Santo Santo*, joka on tehty yhdessä Gloria Estefanin kanssa.

Vuonna 2001 Pires julkaisi ensimmäisen oman levynsä, josta tuli suosittu. Hän jatkoi julkaisuja sekä portugaliksi että espanjaksi.

Hänen kappaleensa *Amame* kuullaan myös venezuelalaisessa telenovelassa Mi gorda bella.
## Julkaisut
* *Alexandre Pires* (2001)
* *Minha Vida Minha* (2002)
* *Estrella Guía* (2003)
* *E Por Amor* (2004)
* *Alma Brasilera* (2004)
* *Alto Falante* (2005)
* *Meu Samba* (2005)
* *Un Idolo* (2007)

**Omat kappaleet**
* *Usted Se Me Llevo La Vida* (2001) - #5 Latinalaisessa Amerikassa
* *Necesidad* (2002) – #5 Latinalaisessa Amerikassa
* *Es Por Amor* (2002) – #8 Latinalaisessa Amerikassa
* *Quitemonos La Ropa* (2003) – #3 Latinalaisessa Amerikassa
* *En El Silencio Negro De La Noche* (2003) – #24 Latinalaisessa Amerikassa
* *Amame* (2003) – #2 Latinalaisessa Amerikassa
* *Quitemonos La Ropa* (2004) – #35 Latinalaisessa Amerikassa
* *Cosa Del Destino* (2004) – #4 Latinalaisessa Amerikassa
* *Lo Mejor De Tu Vida* (2007) – #23 Latinalaisessa Amerikassa

## Aiheesta muualla
* Alexandre Pires
Léo Ferré

**Léo Ferré** (24. elokuuta 1916 Monaco – 14. heinäkuuta 1993 Castellina in Chianti) oli monacolainen runoilija, säveltäjä ja anarkisti, joka teki itse laulunsa ja tulkitsi ne. Hän eli pääsääntöisesti Monacossa, Pariisissa, Lotissa ja elämänsä loppuajan Italian Toscanassa.

## Elämä
Léo Ferré oli Monte Carlon kasinon henkilöstöjohtajan Joseph Ferrén poika ja hänen äitinsä oli italialainen Marie Scotto, perheessä oli myös pari vuotta vanhempi tytär. Jo hyvin varhain nuoruudessaan Léo Ferré kiinnostui musiikista ja seitsemän vuoden ikäisenä hän liittyi Monacon tuomiokirkon kuoroon ja oppi siellä ensimmäiset näkemyksensä harmoniasta ja säveltapailusta. Hän myös löysi polyfonian kun kuuli ja myös osallistui Palestrinan ja Tomás Luis de Victorian teoksiin.

Ferrén setä, joka toimi viulistina kasinolla, auttoi häntä löytämään Beethovenin ja sai hänet osallistumaan harjoituksiin ja jopa itse esitykseen kun Beethovenin musiikkia esitettiin Monte-Carlon oopperassa ja esittäjänä oli itse Maurice Ravel. Nämä tapahtumat vaikuttivat voimakkaasti ja syvästi nuoren Ferrén tulevaan toimintaan. Yhdeksän vuoden ikäisenä Ferré lähetettiin luostarikouluun Italiaan ja siellä hän vietti kahdeksan pitkää vuotta. Näistä "häkkivuosistaan" hän kertoo kirjassaan *Benoît Misère* (1970). Vuonna 1926 Ferré teki ensimmäisen sävellyksensä Paul Verlainen runoon *Soleils couchants* ja vuonna 1930 hän sävelsi messun Kyrien kolmelle äänelle.

## Tuotanto
Ferré julkaisi uransa aikana vuosina 1953–1991 lähes 40 studioalbumia sekä lukuisia konserttilevytyksiä ja kokoelmia. Hänen tunnetuimpana kappaleenaan voidaan pitää vuonna 1967 levytettyä laulua *Les Anarchistes* (Anarkistit). 

Ferrén kirjallinen tuotanto käsittää useita runoteoksia sekä yhden romaanin.

## Aiheesta muualla

* Viralliset kotisivut
* Kommentoitu diskografia 
* Bibliografinen, kuvitettu opas
John Polkinghorne

**John Polkinghorne** (16. lokakuuta 1930 Weston-super-Mare – 9. maaliskuuta 2021) oli brittiläinen fyysikko ja teologi. Myöhemmällä urallaan hän tutki laajasti tieteen ja uskonnon välistä suhdetta, ja hänelle myönnettiin tästä Templeton-palkinto vuonna 2002.

Polkinghorne valmistui Cambridgen yliopistosta. Vietettyään kaksi vuotta luennoitsijana Edinburghin yliopistossa hän palasi Cambridgeen 1958 ja toimi vuosina 1968–1979 matemaattisen fysiikan professorina. Hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi 1974. 

Polkinghorne päätti kesken uransa ryhtyä lukemaan teologiaa, ja hänet vihittiin anglikaaniseksi papiksi vuonna 1982. Hän toimi Queens’ Collegen puheenjohtajana vuosina 1988–1996. Hänet valittiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäseneksi vuonna 1997. Hän on lisäksi Durhamin yliopiston kunniatohtori.

Polkinghornen mukaan tieteelliset ja uskonnolliset näkemykset eivät ole ristiriidassa keskenään vaan täydentävät toisiaan. Polkinghornen mielestä luonnonteologialla on vakaa paikka uskonpuolustuksessa ja teologiassa.

Tiedettä, teologiaa ja todellisuuden luonnetta pohdiskelevien filosofisten julkaisujensa ohella hän on julkaissut omaelämäkerran *From Physicist to Priest, an Autobiography* (2007).

## Lähteet
La Spezia

**La Spezia** (liguuriksi *A Spèza*) on kaupunki Italiassa Ligurian alueella La Spezian maakunnassa. Se on maakunnan pääkaupunki. La Speziassa oli vuoden 2017 alussa 93&nbsp;678 vakinaista asukasta, ja sen pinta-ala on noin 51 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee Ligurianmereen kuuluvan La Spezian lahden rannalla.

Kaupungissa on alueen keskeinen kauppa- ja sotasatama sekä Italian laajin sotatarviketuotannon keskittymä.

## Historia
Kaupungin alueella on ollut asutusta aina esihistorialliselta ajalta alkaen, jo ennen Rooman myyttistä perustamista. 

Brittiläinen runoilija Percy Bysshe Shelley asui elämänsä loppuvaiheet kaupungissa ja hukkui lähistöllä tapahtuneessa veneonnettomuudessa vuonna 1822. Tämä on johtanut La Spezian lahden ranskankieliseen nimitykseen Runoilijoiden lahti (*le Golfe des Poètes*).

Kaupungin satama oli toisessa maailmansodassa niemimaan suuri sotasatama ja keskeinen osa saksalaisten ja italialaisten yhdessä rakentamaa puolustuslinjaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut 
* Welcome to La Spezia Italianvisits.com
William Lipscomb

**William Nunn Lipscomb, Jr.** (9. joulukuuta 1919 Cleveland, Ohio – 14. huhtikuuta 2011 Cambridge, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen kemisti, joka tuli tunnetuksi varsinkin epäorgaanisen kemian tutkijana. 

Lipscomb syntyi Clevelandissa, Ohiossa, mutta muutti jo vuonna 1920 Lexingtoniin, Kentuckyyn. Hän valmistui Kentuckyn yliopistosta ja California Institute of Technologysta. Hän opetti vuosina 1946–1959 Minnesotan yliopistossa ja toimi vuodesta 1959 kemian professorina Harvardissa.

Lipscomb oli Kansallisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1961. Hänen uransa huipentui Nobelin kemianpalkintoon 1976, joka hänelle myönnettiin boraanien rakenteen tutkimisesta. Hän ilmoitti harrastuksikseen tenniksen ja klarinetinsoiton.

## Lähteet
Paul Berg

**Paul Berg** (30. kesäkuuta 1926 New York – 15. helmikuuta 2023 Stanford, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen biokemisti. 

Berg syntyi aškenasijuutalaisille siirtolaisille Brooklynissä New Yorkissa. Hän valmistui Abraham Lincoln High Schoolista vuonna 1943 ja myöhemmin Pennsylvania State Universitystä sekä Case Western Reserve Universitystä. Hän toimi Stanfordin yliopiston professorina.

Berg sai vuonna 1980 yhdessä Walter Gilbertin ja Frederick Sangerin kanssa Nobelin kemianpalkinnon nukleiinihappojen perustutkimuksesta. Hän johti lisäksi muun muassa HIV-tutkimusta.

Yhdysvaltain presidentti Ronald Reagan palkitsi Bergin National Medal of Sciencella vuonna 1983. Berg oli Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1966 sekä lisäksi Royal Societyn ja Ranskan tiedeakatemian ulkomaalaisjäsen.

## Lähteet
Orapihlajat

**Orapihlajat** (*Crataegus*) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon kuuluva kasvisuku, jonka lajeja kasvaa luonnonvaraisena pohjoisen pallonpuoliskon lauhkealla vyöhykkeellä Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Lajit ovat pensaita tai pieniä puita, joilla on piikkiset oksat ja hedelmänä luumarja. Useiden lajien marjoja voi käyttää hillon raaka-aineena. Osaa lajeista käytetään viherrakentamisessa. Orapihlajan puuainesta on käytetty vasaranvarsiin ja kävelykeppeihin.

## Orapihlajalajeja
Suomessa luonnonvaraisia tai viljelyperäisiä lajeja:
* mustamarjaorapihlaja (*Crataegus douglasii*)
* kanadanorapihlaja (*Crataegus flabellata*)
** aitaorapihlaja (*Crataegus flabellata* var. *grayana*, syn. *C. grayana*)
* pyöröorapihlaja (pyöröliuskaorapihlaja) (*Crataegus laevigata*)
* tylppöorapihlaja (tylppäliuskaorapihlaja, tylppäorapihlaja) (*Crataegus monogyna*)
* suippuorapihlaja (suippoliuskaorapihlaja, suippo-orapihlaja) (*Crataegus rhipidophylla*)
** siirosuippuorapihlaja (*C. rhipidophylla* var. *rhipidophylla*)
** tanasuippuorapihlaja (*C. rhipidophylla* var. *ronnigeri*)
* siperianorapihlaja (*Crataegus sanguinea*)
* iso-orapihlaja (*Crataegus submollis*)
* ruusuorapihlaja eli hybridiorapihlaja (*Crataegus* × *media*)
* kuuruorapihlaja (*Crataegus* × *subsphaerica*)

Muita orapihlajia:
* *[[altainorapihlaja|Crataegus altaica]]* – altainorapihlaja
* *[[idänorapihlaja|Crataegus chlorosarca]]* – idänorapihlaja
* *[[nystyorapihlaja|Crataegus chrysocarpa]]* – nystyorapihlaja
* *[[dahurianorapihlaja|Crataegus dahurica]]* – dahurianorapihlaja
* *Crataegus* × *durobrivensis* – newyorkinorapihlaja
* *[[Crataegus ellwangeriana]]*
* *[[koloradonorapihlaja|Crataegus erythropoda]]* – koloradonorapihlaja
* *[[loisto-orapihlaja|Crataegus grus-galli]]* – loisto-orapihlaja
* *[[amerikanorapihlaja|Crataegus intricata]]* – amerikanorapihlaja
* *[[altainorapihlaja|Crataegus korolkowii]]* – altainorapihlaja
* *[[säiläorapihlaja|Crataegus macracantha]]* – säiläorapihlaja
* *[[amurinorapihlaja|Crataegus maximowiczii]]* – amurinorapihlaja
* *[[pilviorapihlaja|Crataegus mollis]]* – pilviorapihlaja
* *[[nukkaorapihlaja|Crataegus nigra]]* – nukkaorapihlaja
* *[[tummaorapihlaja|Crataegus pedicellata]]* – tummaorapihlaja
* *[[välkeorapihlaja|Crataegus pinnatifida]]* – välkeorapihlaja
* *[[ontarionorapihlaja|Crataegus punctata]]* – ontarionorapihlaja
* *[[koralliorapihlaja|Crataegus succulenta]]* – koralliorapihlaja

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Orapihlajat (''Crataegus'')
* Orapihlajat (''Crataegus'')
* Yrttitarha: Orapihlaja (''Grataegus'' spp.)
* ITIS: ''Crataegus'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Crataegus'' 
* Flora of China: ''Crataegus'' 
* Pherobase: Floral volatiles of Genus ''Crataegus''
Fearless (elokuva)

**Fearless** () on vuonna 2006 ensi-iltaan tullut tositapahtumiin perustuva elokuva. Sen on käsikirjoittanut ja ohjannut Ronny Yu. Pääosassa on Jet Li. Elokuva perustuu hyvin löyhästi 1900-luvun vaihteessa eläneen maineikkaan wushu-taitaja Huo Yuanjian elämään. Alun perin elokuva oli 140 minuutin pituinen, mutta sitä lyhennettiin kaupallisista syistä. Myöhemmin siitä julkaistiin Thaimaassa 110 minuutin versio ja Hongkongissa alkuperäinen 140 minuutin versio.

Elokuvassa on niin historiaa kuin wushu-mestarin elämäntarinaakin. Verisestä ja väkivaltaisesta elokuvasta on esitetty siistittyjä versioita esimerkiksi televisiossa. Nimiosaa esittävä Jet Li ilmoitti, että elokuva on hänen viimeinen taistelulajielokuvansa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Jarl Sundqvist

**Jarl Julius Sundqvist** (myös **Sundquist**; 13. syyskuuta 1897 Tornio – 21. toukokuuta 1967 Rovaniemi) oli suomalainen metsänhoitaja ja Kemi Oy:n metsäosaston pitkäaikainen johtaja Lapissa. Hänen pakinoitsijanimimerkkinsä oli Kairankiertäjä.

## Henkilöhistoria
Sundqvistin vanhemmat olivat pankinjohtaja Johan Hjalmar Sundquist ja Elisabeth Roschier. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun klassisesta lyseosta 1917 ja valmistui metsänhoitajaksi 1920. Sundqvist oli Kemi Oy:n palveluksessa Rovaniemellä vuodesta 1921 ja toimi yhtiön metsäosaston johtajana vuodesta 1927. Talvisodassa Sundqvist työskenteli päämajassa, jatkosodan aikana hän oli divisioonan kuljetuspäällikkönä. Lapin sodan aikana Sundqvist joutui piileskelemään saksalaisia ja hän todisti myös silminnäkijänä Rovaniemen polttamista lokakuussa 1944. Sundquist sai metsäneuvoksen arvonimen 1948.

Jarl Sundqvist valittiin Ounasvaaran Hiihtoseuran puheenjohtajaksi vuonna 1941 toimien tehtävässä vuoteen 1954.

Sundqvist oli naimisissa 1921–1958 kirjailija Annikki Setälän kanssa. Avioeron jälkeen Sundqvist avioitui 1958 Hilkka Helena Palosaaren (s. 1920) kanssa. Ensimmäisestä avioliitosta hänellä oli kolme tytärtä ja poika. Vanhin tyttäristä oli toimittaja Anna-Liisa Rekola.

## Kirjallinen tuotanto
Sundqvist kirjoitti Lappi- ja savotta-aiheisia pakinoita lehtiin ja julkaisi 1960-luvulla muutamia samaan aihepiiriin liittyviä kirjoja nimellä Jarl Sundquist:
* *Kairankiertäjä*. Sanoma, 1961
* 
* 

## Lähteet
**Verkossa**
* 

* 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* 
*
Tuhkapensaat

**Tuhkapensaat** (*Cotoneaster*) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon kuuluva kasvisuku, jonka lajit ovat yleensä pensaita. Hedelmänä on marja.

Tuhkapensaiden sukuun kuuluu lukuisia lajeja, joskin niiden erottelu on hankalaa, sillä monet lajit risteytyvät herkästi keskenään ja osa lisääntyy apomiktisesti. Laajimmillaan sukuun on luokiteltu noin 400 lajia.

Suomessa luonnonvarainen tuhkapensaslaji on eteläosassa kasvava kalliotuhkapensas sekä viljelykarkulaisiksi melko usein levinneet kiiltotuhkapensas ja euroopantuhkapensas. Viljeltynä koristekasvina tavataan ainakin 15 lajia, yleisimpänä kiiltotuhkapensas.

Tuhkapensaita kasvaa luonnonvaraisina palearktisella alueella. Suurinta tuhkapensaslajien monimuotoisuus on Kiinan lounaisosissa.

## Lajeja
* *Cotoneaster acutifolius* – suippolehtituhkapensas
* *Cotoneaster adpressus* – lamotuhkapensas eli matalatuhkapensas
* *Cotoneaster antoninae* – karjalantuhkapensas
* *Cotoneaster ascendens* – hubeintuhkapensas
* *Cotoneaster atropurpureus* – purppuratuhkapensas
* *Cotoneaster bullatus* – kurttutuhkapensas
* *Cotoneaster canescens* – alvarituhkapensas
* *Cotoneaster cinnabarinus* – kuolantuhkapensas
* *Cotoneaster dammeri* – suikerotuhkapensas
* *Cotoneaster dielsianus* – kaarituhkapensas
* *Cotoneaster divaricatus* – harotuhkapensas
* *Cotoneaster fangianus* – sirotuhkapensas
* *Cotoneaster frigidus* – puutuhkapensas (himalajantuhkapensas)
* *Cotoneaster gracilis* – sorjatuhkapensas
* *Cotoneaster harrysmithii* – pikituhkapensas
* *Cotoneaster horizontalis* – sulkatuhkapensas
* *Cotoneaster integerrimus* – euroopantuhkapensas
* *Cotoneaster juranus* – jurantuhkapensas
* *Cotoneaster kullensis* – skoonentuhkapensas
* *Cotoneaster laetevirens* – vaaleatuhkapensas
* *Cotoneaster laxiflorus*, syn. *C. melanocarpus* – mustamarjatuhkapensas
* *Cotoneaster lucidus* – kiiltotuhkapensas
* *Cotoneaster microphyllus* – himalajantuhkapensas
* *Cotoneaster multiflorus* – sarjatuhkapensas
* *Cotoneaster nanshan* – kivikkotuhkapensas
* *Cotoneaster niger* – mustamarjatuhkapensas
* *Cotoneaster przewalskii* – gansuntuhkapensas
* *Cotoneaster scandinavicus* – kalliotuhkapensas
* *Cotoneaster simonsii* – sikkimintuhkapensas
* *Cotoneaster tomentellus* – arotuhkapensas
* *Cotoneaster tomentosus* – villatuhkapensas
* *Cotoneaster villosulus* – suipputuhkapensas
* *[[Cotoneaster foveolatus]]*
* *[[Cotoneaster moupinensis]]* 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Eino Friberg

**Eino Hjalmar Friberg** (10. toukokuuta 1901 Merikarvia – 27. toukokuuta 1995 Cambridge, Massachusetts, Yhdysvallat)  oli suomalaissyntyinen yhdysvaltalainen kirjojen kääntäjä. Hänen tunnetuin käännöksensä on Kalevalan kääntäminen englanniksi vuonna 1989.

Friberg valmistui Harvardin yliopistosta 1930. Hän oli naimisissa kolme kertaa. Hänellä oli kaksi tytärtä. Hän oli lapsuudestaan sokea.

## Lähteet
Omskista

**Omskista** on Heikki Salon ja Janne Louhivuoren lastenmusiikkia sisältävä albumi, joka julkaistiin vuonna 1999.

Levy sai jatkoa vuonna 2004, kun Salon ja Louhivuoren Herra Heinämäen Lato-orkesteri -yhtye julkaisi *[[Ilosofiaa!]]*-albumin.

## Kappaleet
#  (säv. Louhivuori & Salo)
#  (säv. Louhivuori & Salo)
#  (säv. Salo)
#  (säv. Louhivuori & Salo)
#  (säv. Louhivuori & Salo)
#  (säv. Louhivuori & Salo)
#  (säv. Salo)
#  (säv. Salo)
#  (säv. Salo)
#  (säv. Salo)
#  (säv. Louhivuori & Salo)
#  (säv. Louhivuori & Salo)
#  (säv. Louhivuori & Salo)
#  (säv. Louhivuori & Salo)
#  (säv. Louhivuori & Salo)
#  (säv. Louhivuori & Salo)
#  (säv. Salo)
#  (säv. Louhivuori & Salo)
#  (säv. Louhivuori & Salo)
#  (säv. Louhivuori & Salo)
#  (säv. Salo)
#  (säv. Louhivuori & Salo)
#  (säv. Louhivuori & Salo)
#  (säv. Louhivuori)

## Tekijät
* Heikki Salo – soololaulu
* Janne Louhivuori – soololaulu (kappaleet 10 ja 22), taustalaulu
* Nelli Aaltonen – soololaulu (kappaleet 4, 14 ja 23)
* Karoliina Ahonen – soololaulu (kappale 9)
* Lotta Riihimäki – soololaulu (kappale 21)
* Vilma Lankinen, Emma Louhivuori, Leona Löytty, Ronja Löytty ja Pilke Salo – Omskista-kuoro

### Tuotanto
* Janne Louhivuori – tuottaja, taustojen äänitys ja soitto
* Heikki Salo – tuottaja
* Juuso Nordlund – äänittäjä
* Otto Hallamaa – äänittäjä
* Dan Tigerstedt – miksaaja (Finnvox)
* Eero Heikkinen – kansikuva

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Omskista Heikki Salon kotisivulla
Karoliina Franck

**Karoliina Franck** (s. 24. maaliskuuta 1977 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on näyttelijöiden Eeva Litmasen ja Kari Franckin tytär. Hän on näytellyt *[[Kotikatu]]*-televisiosarjassa Outi Partasta. Sukutaustaltaan hän on äitinsä puolelta sukua runonlaulaja Larin Paraskelle.

Franck on tehnyt Humanistisessa ammattikorkeakoulussa viittomakielen tulkin koulutusohjelmassa teatteritulkkauksessa toiminnallisen opinnäytetyön ääniroolien työstämisestä Teatteri Totin näytelmään *Saiturin joulu*. Hän on näytellyt yhdessä Eeva Litmasen ja Vilma Timosen kanssa näytelmässä *Larin Paraske - rautamuurahaisten suku*, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Ritva Holmberg.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Suzuki B-King

**Suzuki B-King** on Suzukin valmistama nakupyörä-tyylinen moottoripyörämalli. Malli tuli markkinoille vuonna 2008. Suzuki toi B-Kingin ensimmäisen konseptipyörän esille vuoden 2001 Tokion Motor show’ssa.

B-King perustuu Suzuki GSX1300R Hayabusaan, jonka moottorista on vähennetty huipputehoa. Etujousituksena mallissa on USD (**U**p **S**ide **D**own) -haarukka ja takana on progressiivinen monovaimennus. Progressiivinen vaimennus on jouston aluksi herkkäliikkeinen, mutta jäykistyy jouston pidetessä.

## Tekniset tiedot
* Merkki - Suzuki
* Kauppanimi - GSX1300BK
* Moottorin tyyppi - nelisylinterinen, nelitahtinen rivimoottori, nestejäähdytetty DOHC
* Sylinteritilavuus - 1340 cm³
* Teho - 135 kW (184 hv) / 9500 rpm 
* Vääntö - 146,5 Nm / 7400 rpm
* Teho/omamassa (kW/kg) - 0,529 
* Polttoaineen syöttö - EFI 
* Vaihteisto - 6-portainen 
* Kytkin - märkä monilevykytkin
* Toisioveto - ketju
* Runko - alumiinipalkkirunko
* Ohjauskulma - 25,5°
* Etujättö - 107&nbsp;mm
* Pituus - 2220 mm
* Leveys - 800&nbsp;mm  
* Korkeus - 1085&nbsp;mm  
* Istuinkorkeus - 805&nbsp;mm  
* Akseliväli - 1525&nbsp;mm  
* Kuivapaino - 235 kg
* Omamassa - 255&nbsp;kg  
* Polttoainesäiliö - 16,5 l  
* Eturengas - 120/70-17  
* Takarengas - 200/50-17  
* Jarrut - edessä 2 x 310&nbsp;mm levyjarru, 4-mäntäpuristimet
* Jarrut - takana 260&nbsp;mm levyjarru, 1-mäntäpuristin 
* Värit - harmaa/hopea & musta/mattamusta

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla

*http://www.suzuki-bk.com/
*http://www.suzukibking.co.uk/ 
*http://www.mpmaailma.fi/index.php?news=5&news_id=639 
*http://www.mpmaailma.fi/index.php?news=5&sm=35&arc=1&year=2007&month=10 
*http://www.iltalehti.fi/autot/200708026422516_am.shtml
*http://www.suzuki.nl/motoren?waxtrapp=sowghIsHcPvCrSMX
The Slackers

**The Slackers** on vuonna 1991 perustettu newyorkilainen yhtye. Yhtyeen musiikki on sekoitus reggaeta, skata, rocksteadya ja jazzia. Yhtye vieraili Suomessa vuoden 2007 Ilosaarirockissa.

## Nykyinen kokoonpano
*Vic Ruggiero – Kosketinsoitin, laulu
*Jay "Agent Jay" Nugent – Kitara
*Dave Hillyard – Saksofoni
*Glen Pine – Pasuuna
*Marcus Geard – Pystybasso
*Ara Babajian – Rummut

## Julkaisut

### Studioalbumit
* Better Late Than Never (1996)
* Redlight (1997)
* The Question (1998)
* Wasted Days (2001)
* The Slackers and Friends (2002)
* Close My Eyes (2003)
* An Afternoon in Dub (2005)
* Slackness (2005)
* Peculiar (2006)
* The Boss Harmony Sessions (2007)
* Self Medication (2008)
* The Great Rocksteady Swindle (2010)

### EP:t
* International War Criminal (2004)
* The Slackers/Pulley Split (2004)

### Kasetit
* Do The Ska With The Slackers (1992)
* The Slackers (1993)

### Live
* Live at Ernesto's (2000)
* Upsettin' Ernesto's (2004)
* Slack in Japan (2005)

### Kokoelmat
* Before There Were Slackers There Were... (1999)
* Big Tunes! Hits & Misses from 1996 to 2006 (2007)
Ilosofiaa!

**Ilosofiaa!** on lastenmusiikkiyhtye Herra Heinämäen Lato-orkesterin ensimmäinen albumi. Se julkaistiin vuonna 2004. 

Levy on jatkoa Heikki Salon ja Janne Louhivuoren vuonna 1999 julkaistulle *[[Omskista]]* -albumille. Nyt haluttiin yhtye musiikkia esittämään.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Janne Louhivuori sekä sanoittanut Heikki Salo, ellei toisin mainittu.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
#  (säv. ja sov. Mikko Löytty)
# 
#  (säv. Heikki Salo)
#  (säv. Salo)
# 
# 
#  (säv. san. ja sov. Jouko Mäki-Lohiluoma)
# 
# 
# 
#  (säv. Löytty)
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Heikki Salo – laulu
* Janne Louhivuori – kitarat, syntetisaattorit, ohjelmointi, lyömäsoittimet, taustalaulu
* Mikko Löytty – basso, taustalaulu
* Jouko Mäki-Lohiluoma – rummut, taustalaulu

+

* Vilma Lankinen, Aapo Lankinen, Venla Lankinen, Emma Louhivuori, Vilho Louhivuori, Ronja Löytty, Leona Löytty, Maiju Saarimaa, Pilke Salo, Valentin Salo, Siiri Laine – kuorolaulu

### Tuotanto
* Janne Louhivuori – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
* Hanna Silvennoinen – äänittäjä
* Lauri Salo – kansikuva

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ilosofiaa! Heikki Salon kotisivulla
Macsyma

**Macsyma** (Project MAC's Symbolic Manipulator) oli MIT:n Project MACin vuosina 1968&ndash;1982 kehittämä symbolisen algebran järjestelmä, joka luotiin akateemiseen käyttöön ja jota myös myytiin kaupallisesti. Se oli ensimmäinen kattava symbolialgebraa käyttävä järjestelmä ja myös yksi ensimmäisistä asiantuntijajärjestelmistä. Monet myöhemmät matematiikkaohjelmistot, kuten Mathematica ja Maple, käyttivät sen ideoita.

Aikanaan Macsyma oli yksi laajimpia Lisp-ohjelmointikielellä kirjoitettuja ohjelmia. Se kirjoitettiin MacLisp-murteella, ja sitä käytettiin pääasiassa PDP-6- ja PDP-10-tietokoneilla. Ohjelmasta oli myös versioita Multics-käyttöjärjestelmälle ja Lisp-koneille.

Macsymasta on nykyisin saatavilla Yhdysvaltain energiaviraston vuonna 1982 lisensoima "DOE Macsyma" -versio, josta on haarautunut avoimen lähdekoodin projekti Maxima. Sitä kehitetään edelleen ja se toimii monilla Common Lisp -alustoilla yleisimmillä nykykäyttöjärjestelmillä.

## Lähteet
Freddy Fender

**Baldemar Huerta** eli **Freddy Fender** (4. kesäkuuta 1937 – 14. lokakuuta 2006) oli yhdysvaltalainen laulaja ja kitaristi. Hän yhdisti countryyn ja rockmusiikkiin meksikolaisia vaikutteita ja lauloi sekä englanniksi että espanjaksi.

Fender syntyi San Benitossa, Teksasissa. Vuonna 1959 levytetty bluesballadi "Wasted Days and Wasted Nights" oli menestys, mutta lupaavasti alkaneen uran keskeytti toukokuussa 1960 tapahtunut pidätys marihuanan hallussapidosta Louisianassa. Lähes kolme vuotta vankeudessa vietettyään hän sai silloisen kuvernööri Jimmie Davisin armahduksen.

1960-luvun lopulla Fender asui Teksasissa, jossa hän opintojensa ohella työskenteli mekaanikkona. Hän oli tuolloin vain sivutoiminen muusikko.

## Ura
Fenderin vuonna 1974 levyttämä laulu "Before The Next Teardrop Falls" nousi listaykköseksi. Sitä seurasi joukko uusia hittejä, joista eräitä olivat "Secret Love", "You'll Lose a Good Thing", "Since I Met You Baby", "Vaya Con Dios", "Livin' It Down" ja "The Rains Came". 

Vuonna 1989 Fender liittyi tejano-superyhtye Texas Tornadosiin. Sen kokoonpanoon kuuluivat hänen lisäkseen Doug Sahm, Flaco Jiménez ja Augie Meyers. Yhtye julkaisi neljä albumia ja voitti vuonna 1990 Grammy-palkinnon laulusta "Soy de San Luis". 

Myöhemmällä urallaan Fender kuului toiseen superyhtyeeseen, niin ikään Grammy-palkittuun Los Super Seveniin. Hänen viimeinen studiolevytyksensä on vuodelta 2001. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.

## Viimeiset vaiheet
Ikääntyvän Fenderin terveys rapistui vähitellen. Hänelle suoritettiin vuonna 2002 munuaisen- ja vuonna 2004 maksansiirto. Hän teki viimeisen esiintymisensä 31. joulukuuta 2005. Fender toipui kahdesta elinsiirrosta, mutta pian hänellä havaittiin keuhkosyöpä, joka ei hoidoista huolimatta parantunut. Hän kuoli 69 vuoden ikäisenä lokakuussa 2006.
Elf

**Elf** voi tarkoittaa seuraavia:

* Elf, Jon Favreun elokuva
* Elf, suomalainen yhtye
* Elf, yhdysvaltalainen bluesrock-yhtye
** Elf, yhtyeen albumi
* Elf Aquitaine, Ranskassa toiminut öljy-yhtiö
* Ben Elf (s. 1988), suomalainen taikuri
* Tatiana Elf, suomalainen käsikirjoittaja

**ELF** voi tarkoittaa:
* European League of Football, amerikkalaisen jalkapallon ammattilaissarja
* ELF Cup, Pohjois-Kyproksella 2006 järjestetty jalkapallon maajoukkueturnaus
* *Earth Liberation Front*, maan vapautusrintama
* Executable and Linkable Format, tiedostomuoto
* ELF, taajuusalue (*extremely low frequency*)
Noûs

**Noûs** on neljästi vuodessa ilmestyvä filosofinen tiedejulkaisu, jota julkaisee Blackwell Publishing. Sen perusti Hector-Neri Castañeda vuonna 1966. Nykyisin sitä toimittavat Jaegwon Kim ja Ernest Sosa. Julkaisu on asettanut tehtäväkseen julkaista artikkeleita kaikilta filosofian keskeisimmiltä alueilta sekä laajoja kriittisiä arvosteluja merkittävistä kirjoista.

*Noûs* on nimetty kreikan kielen sanan *[[nous]]*, ”mieli” tai ”järki”, mukaan. Aiemmin vuodesta 1987 itsenäisenä ilmestynyt *Philosophical Perspectives* on ilmestynyt *Noûsin* osana vuodesta 1995.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Noûs''  – verkkosivut.
Nous

**Nous** ( tai ; *nuus*) on antiikin kreikkalaisen filosofian termi, joka tarkoittaa mieltä, järkeä, intellektiä tai ajattelukykyä.

## Historiaa
Länsimaisen filosofian historiassa käytetty termi *nous* on jossain määrin epämääräinen. Eri ajattelijat ovat käyttäneet sanaa eri aikoina osittain erilaisessa merkityksessä. Korkmann ja Yrjönsuuri esittävät, että keskiajalla tätä kreikan kielen sanaa käytettiin samassa yhteydessä, jossa käsiteltiin intuitiivista ajattelua. Ongelmaksi tässä käyttötavassa muodostuu se, että filosofien kesken ei vallitse yksimielisyyttä siitä, mitä intuitiolla tarkoitetaan. Platonin dialogien suomenkielisessä käännösperinteessä sana *nous* liitetään intuition sijaan korostetummin järkeen ja ajatteluun. 

Homeroksen runoissa sanaa käytetään kaikesta henkisestä toiminnasta. Homeros liittää sanan erityisesti valintojen tekemiseen, päämääriin pyrkimiseen, mutta myös rohkeuteen ja innokkuuteen. Esisokraatikoilla sana alettiin yhä kasvavassa määrin yhdistää tietoon ja järkeen aistihavaintojen vastakohtana. Herakleitoksen mukaan monien asioiden oppiminen ei opeta ihmistä ymmärtämään. (fr.40) Tässä fragmentissa sanaa nous käytetään ymmärtämisen merkityksessä. Anaksagoraalle *nous* oli järjestävä voima, joka muodosti kaikkeuden (kosmos) alkuperäisestä kaaoksesta. 

Eniten tutkijoiden kiinnostusta on herättänyt se, missä merkityksessä Platon ja Aristoteles käyttävät sanaa nous. Termillä on keskeinen osa molempien filosofien ajattelussa, sillä sanan merkitys määrittää sen, mikä filosofien mukaan on inhimillisen tietoisuuden korkein tiedollinen kyky. Molemmat filosofit käyttävät sanaa siitä kyvystä, jonka avulla tieteen ensimmäiset lähtökohdat saavutetaan.  

Platonin on tulkittu kuvanneen *nousin* sielun kuolemattomaksi, rationaaliseksi osaksi. Se on jumalankaltaista ajattelua ja tietämistä, jossa johtopäätösten totuudet tiedetään ilman edeltävien premissien ymmärtämistä. Aristoteles katsoi, että *nous* oli ihmisen intellekti, erotettuna aistihavainnoista. Hän jakoi sen aktiiviseen ja passiiviseen intellektiin, joista ensin mainittu oli kuolematon ensimmäinen syy kaikille maailman muille syille, ja viimeksi mainittu oli tiedon vaikutuksen kohteena.

Stoalaisille *nous* oli sama kuin *[[logos]]*, koko kosminen järki, jonka osana myös ihmisjärki oli. Uusplatonilainen filosofi Plotinos kuvasi *nousin* yhdeksi jumalallisen olennon emanaatioksi.

## Katso myös
* Aristoteleen psykologia

## Lähteet

## Kirjallisuus
*
Schweinfurt

**Schweinfurt** on kaupunki Mainin varrella Baijerin osavaltiossa Saksassa. Se on niin kutsuttu piiritön kaupunki (), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista. Kaupunki on osa Unterfrankenin hallintopiiriä ja on sen kolmanneksi runsasväkisin kaupunki Würzburgin ja Aschaffenburgin jälkeen. Vuoden 2020 lopussa kaupungissa asui 53&nbsp;319 asukasta. Kaupungin pinta-ala on 35,7 neliökilometriä ja asukastiheys 1&nbsp;494 as./km².

## Historia

Ensimmäinen maininta Schweinfurtista on vuodelta 791. 900-luvulla kaupunki toimi rajakreivien residenssikaupunkina. 1200-luvun ensimmäisellä puoliskolla Schweinfurtista kehitettiin todellinen kaupunki rakentamalla sen ympärille kaupunginmuuri torneineen ja portteineen. Samoihin aikoihin kaupungissa aloitettiin St. Johannisin kirkon rakennustyöt ja kaupunkiin perustettiin rahapaja.

Vuoden 1250 tienoilla Schweinfurt tuhoutui täysin Hennebergin kreivin ja Würzburgin ruhtinaspiispan välisen konfliktin seurauksena. Tuhoutumisen jälkeen käynnistettiin kaupungin jälleenrakennustyöt. Vuonna 1254 kaupunki mainittiin ensimmäistä kertaa Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan vapaana valtakunnankaupunkina (). Uskonpuhdistus saapui kaupunkiin 1540-luvulla ja kaupunki vaihtoi protestanttisuuteen vuonna 1542. Vuonna 1554 kaupunki tuhoutui rajakreivien sodassa ja jälleenrakennustyöt jatkuivat aina vuoteen 1615 saakka.

Kolmikymmenvuotisessa sodassa Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolf valloitti kaupungin ja rakennutti sinne linnakkeita. Vuonna 1802 Schweinfurt siirtyi Baijerin kuningaskunnalle ja se lakkasi toimimasta vapaana valtakunnankaupunkina.

Vuonna 1852 Schweinfurtiin avattiin ensimmäinen rautatieyhteys. 1800-luvun lopulla kaupunkiin kehittyi huomattavaa kuulalaakeriteollisuutta. Liittoutuneet pommittivat Schweinfurtia raskaasti ja useaan otteeseen kaupungin teollisuuden vuoksi toisessa maailmansodassa.

## Nähtävyyksiä

* Gotiikkaa edustava, vuosina 1570–1572 rakennettu raatihuone
* St. Johannisin kirkko
* Jälleenrakennettu vanhakaupunki
* Museum Georg Schäfer

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin verkkosivut
Clifford Irving

**Clifford Michael Irving** (5. marraskuuta 1930 New York – 19. joulukuuta 2017 Sarasota, Florida) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja toimittaja, joka tunnettiin parhaiten 1970-luvulla laatimastaan miljardööri Howard Hughesin väärennetystä omaelämäkerrasta.

Vuonna 1972 Clifford Irving ilmoitti julkaisevansa erakkomiljonääri Howard Hughesin elämäkerran. Kirjasta tuli bestseller. 26 vuotta eristyksissä elänyt Hughes kielsi puhelimitse järjestetyssä lehdistötilaisuudessa koskaan tavanneensa Clifford Irvingiä. Hughesin lakimies Chester Davis haastoi Irvingin oikeuteen väärentämisestä ja hänen vaimonsa Edith Irvingin petoksesta. 
Kustantaja McGraw-Hill oli maksanut kirjasta ennakkoa, josta 400&nbsp;000 dollaria oli tarkoitettu Hughesille ja tallennettu Sveitsiin tilinhaltijalle ”H. R. Hughes”. Selvityksissä kävi ilmi, että tilin oli avannut Edith Irving nimellä ”Helga R. Hughes”.

Clifford Irving sai kaksi ja puoli vuotta vankeutta ja Edith Irving kaksi vuotta. Irving kirjoitti tapauksesta vuonna 1981 julkaistun kirjan *Vedätys* (*The Hoax*).

Lasse Hallström ohjasi 2006 elämäkertaskandaalista elokuvan *[[Vedätys]]*, jossa Irvingiä esittää Richard Gere.

Irving asui Aspenissa, Coloradossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Clifford Irvingin virallinen sivusto
Kanuunankuularalli

**Kanuunankuularalli** (tai **Kanuunaralli**, *The Cannonball Run*) on vuonna 1981 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Elokuvan ohjasi Hal Needham ja pääosissa ovat Burt Reynolds ja Roger Moore.

Elokuvassa kilpailun voittajan täytyy selviytyä Atlantilta Tyynellemerelle nopeimmin. Kulkuneuvo on vapaa, eikä sabotointia ole kielletty.

## Näyttelijät

## Trivia

- Elokuvassa käytetty Ferrari 308 kuului todellisuudessa ohjaaja Hal Needhamille.

- Jackie Chania harmitti kun joutui esittämään elokuvassa japanilaista vaikka oli oikeasti kiinalainen.

- Morris Fenderbaumin rooliin ajateltiin aluksi Don Ricklesia mutta rooli menikin Sammy Davis, Jr:lle.

## Vastaanotto
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Bello Romano valitteli, että katsojalla ei ole hauskaa vaikka elokuvan tekijöillä näyttääkin olleen. Hän antoi *Kanuunkankuularallille* yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.

## Jatko-osat
Elokuva sai jatko-osat *[[Kanuunankuularalli II]]* (*Cannonball Run II*, 1983) ja *[[Kanuunankuularalli jyrää taas]]* (*Cannonball Fever / Speed Zone!*, 1989). Niillekin *Video-opas* antoi yhden tähden viidestä.

## Lähteet
Syrjän rautatieasema

**Syrjän rautatieasema** (, ratakm 452,9) on Heinäveden kunnassa rataosalla  sijaitseva rautatieliikennepaikka. Nykyään Syrjä on linjavaihde, joka toimii työkoneiden väistöraiteena. Ratapihan läpiajomahdollisuus eli Varkauden pään vaihde purettiin vuonna 2003. Paikka sijaitsee ratakilometrillä 452,6.

Aiemmin Syrjässä on kuormattu puuta, ja noin kolmen kilometrin päässä Kuvelammin pysäkiltä () on haarautunut satamaraide Sääksjärven rantaan. Asemalla on ollut kampiasetinlaite sekä siipiopastimet.

## Lähteet
The Philosopher

***The Philosopher*** on brittiläinen filosofinen tiedejulkaisu, jota julkaisee The Philosophical Society of England. Julkaisu on ilmestynyt vuodesta 1923 ja se on yksi vanhimpia yleisfilosofisia julkaisuja. *The Philosopher* ilmestyy kahdesti vuodessa.

*The Philosopher*, samoin kuin sitä julkaiseva yhdistys, pyrkii saattamaan akateemisia ja ei-akateemisia filosofeja yhteen. Julkaisussa ilmestyy lyhyitä yleistajuisia filosofisia artikkeleita kaikilta filosofian aloilta, ainoana kriteerinään filosofisen menetelmän käyttö.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''The Philosopher'' - verkkosivut