open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Elina Kottonen

**Elina Kottonen** (o.s. **Viitanen**, s. 18. huhtikuuta 1984) on suomalainen radiotoimittaja ja juontaja. Vuoden 2020 alussa Kottonen aloitti Radio Suomipopin juontajana.

## Ura
Elina Kottonen tuli tunnetuksi radiokanava The Voicen aamuohjelma *Heräämöstä*, jonka yhtenä juontajana hän toimi.

Suuren yleisön tietoisuuteen Kottonen nousi syksyllä 2010, kun hän aloitti *[[Big Brother Suomi|Big Brother Extran]]* juontajana. Kesken tuotantokauden hänet lisättiin Susanna Laineen juontajapariksi myös *Big Brother Talk Show’hun*. Kottonen jatkoi ohjelmien juontajana myös syksyllä 2011 esitetyllä seitsemännellä tuotantokaudella. 7. marraskuuta 2011 hän asteli Big Brother -taloon vierailevaksi asukkaaksi. Hän poistui talosta 11. marraskuuta. Kottonen toimi Big Brother Talk Show’n juontajana myös syksyllä 2012 esitetyllä kahdeksannella tuotantokaudella, jolla *Big Brother Extraa* juonsi Cristal Snow.

Tammikuussa 2011 Kottonen siirtyi juontamaan radiokanava The Voicen iltapäivälähetystä Vappu Pimiän lopetettua kyseisessä tehtävässä vuoden 2010 marraskuussa. Hän juonsi iltapäivälähetystä kesään 2011 saakka, kunnes kesätauon jälkeen juontajana aloitti Ville Kinaret.

Keväällä 2012 Kottonen nähtiin *[[Teräspallit]]*-viihdeohjelman uutena juontajana. Tammikuussa 2012 hän alkoi juontaa Radio Novan viikonloppuaamuja Janne Virtasen kanssa ja helmikuussa 2013 hän siirtyi juontamaan kanavan iltapäivälähetystä Ile Jokisen kanssa. Helmikuussa 2015 Kottonen aloitti Radio Novalla uudessa *Novan Päiväuni* -ohjelmassa, juontaen yksin klo 10–14.

Vuodesta 2016 Kottonen on juontanut Nelosen ohjelmia, aluksi *[[Talent Suomi|Talent Suomen]]* viidettä tuotantokautta Heikki Paasosen kanssa. Hän ja Paasonen ovat juontaneet yhdessä myös *[[The Voice of Finland]]ia*, Kottonen takahuonetoimittajan roolissa vuodesta 2018. Kottonen on juontanut lisäksi vuonna 2017 alkaneita ohjelmia *[[Suomen hauskin tavis]]* ja *[[Hurjat rakkauskilot]]*. Televisiotöiden lisäksi hän on jatkanut työskentelyä myös radiossa, Radio Aalto -kanavalla. Vuonna 2019 Kottonen palasi *Big Brother Suomi* -ohjelman päälähetyksen pariin. 

## Yksityiselämä

Elina Kottonen avioitui vuonna 2014 radiojuontaja ja urheiluselostaja Lauri Kottosen kanssa. Heillä on vuonna 2016 syntynyt tytär ja vuonna 2020 syntynyt poika.

## Lähteet
Sharon Fichman

**Sharon Fichman** (s. 3. joulukuuta 1990 Toronto) on kanadalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 77 toukokuussa 2014 ja nelinpelissä sijalla 48 heinäkuussa 2014. Hän on voittanut urallaan yhden WTA-turnauksen nelinpelissä.

Vuonna 2004, ollessaan 13-vuotias, Fichman oli maailman toiseksi paras alle 14-vuotias pelaaja. Vuonna 2006 Fichman ja Anastasija Pavljutšenkova voittivat junioreiden nelinpeliturnauksen Australian avoimissa ja Ranskan avoimissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Arokyyhkyrääkkä

**Arokyyhkyrääkkä** (*Monias benschi*) on kyyhkyrääkkien heimoon (*Mesithornithidae*) kuuluva lintulaji. Sitä esiintyy ainoastaan Madagaskarin lounaisosassa River Mangokysta pohjoiseen River Fiherananalle. Émile Oustalet ja Guillaume Grandidier kuvailivat lajin holotyypin Vorondreosta vuonna 1903.

Arokyyhkyrääkkä on päästään, selästään ja siivistään tummanharmaa. Pyrstö on pitkä ja pysty. Silmäkulmajuova on valkoinen. Arokyyhkyrääkkäkoiraan rinta ja vatsa ovat valkoiset mustin kaarikuvioin ja naaraan punaruskean- ja mustankirjavat. Lintu liikkuu muutaman kymmenen yksilön ryhminä hiekkamaiden kuivissa metsissä. Sen ravintoa ovat hedelmät ja hyönteiset. Kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen.

## Lähteet
Guillaume Grandidier

**Guillaume Grandidier** (1. heinäkuuta 1873 Pariisi – 19. syyskuuta 1957) oli ranskalainen maantieteilijä, kansatieteilijä ja eläintieteilijä, joka tutki Madagaskaria.

Guillaume Grandidierin isä oli varakas teollisuusmies ja lintutieteilijä Alfred Grandidier, joka myös tutki Madagaskaria. Guillaume Grandidier toimi Pariisin Maantieteellisen seuran sihteerinä. Hän oli tuottelias kirjailija.

## Teoksia
* *Atlas des Colonies Françaises, Protectorats et Territoires sous Mandat de la France*. Société D´Éditions Geographiques, Maritimes et Coloniales. Pariisi. (1934)
* *Zoologie de Madagascar*, yhdessä G. Petit'in kanssa. Société d'Editions Géographiques, Maritimes et Coloniales, Pariisi ((1932)
* *Collection des Ouvrages Anciens Concernant Madagascar*, yhdessä Alfred Grandidierin kanssa. 9 osaa. Comité de Madagascar. Pariisi. (1903–1920)
* *Madagascar L'Histoire politique, physique et naturelle de Madagascar*, yhdessä Alfred Gradidierin, Alphonse Milne-Edwardsin ja Leon Vaillantin kanssa. 40 osaa.

Guillaume Grandidier kuvaili linnuista arokyyhkyrääkän (*Monias benschi*) yhdessä Émile Oustaletin kanssa vuonna 1903.

## Lähteet
Stephanie Forrester

**Stephanie Douglas Forrester** oli kuvitteellinen hahmo ja yksi *[[Kauniit ja rohkeat]]* -sarjan päähahmoista. Hahmoa oli näytellyt aivan sarjan alusta eli vuodesta 1987 lähtien Susan Flannery. Stephanie Forrester poistui sarjasta vuoden 2012 lopussa, oltuaan mukana sarjassa 25 vuotta.

## Perhe

Stephanie on ollut naimisissa Eric Forresterin (John McCook) kanssa useaan otteeseen, joista ensimmäinen avioliitto kesti peräti yli kolmekymmentä vuotta. Tästä avioliitosta hänellä Ericin kanssa neljä lasta Angela, Thorne, Kristen ja Felicia, joista Angela on kuollut. Myös Stephanien esikoinen Ridge, luultiin alun perin Ericin lapseksi, kunnes myöhemmin isäksi paljastui Massimo Marone. Hän on myös seitsemän lapsen isoäiti. Tämän lisäksi Stephaniella on sisko Pamela Douglas (Alley Mills), edesmennyt äiti Ann Douglas (Betty White) ja isä John Douglas, joka kuoli jo ennen sarjan alkamista eikä ole sen takia koskaan esiintynyt sarjassa.

Stephanien ja Brooke Loganin (Katherine Kelly Lang) välit ovat perinteisesti olleet vihamieliset ja hahmojen välinen vihamielisyys onkin ollut yksi sarjan kantavista teemoista. Hänen toinen miniä ja Brooken vihollinen, Taylor Hayes (Hunter Tylo), on sen sijaan hänen hyvä ystävänsä. Stephanie on tunnettu lastensa asioihin innokkaana puuttujana. Lisäksi hän on etevä yrittäjä, joka on toiminut sekä Forrester Creationsin että Jackie M:n johtajana. Vuonna 2010 Stephanie Forrester sairastui neljännen asteen keuhkosyöpään, joka oli levinnyt aivoihin. Tämä herätti keskustelua, aikooko hahmo jättää sarjan. Stephanie hävisi taistelun syöpää vastaan marraskuussa 2012 ja hahmo poistui sarjasta.

## Lähteet
Shogun Kunitoki

**Shogun Kunitoki** on 1990-luvun alussa perustettu helsinkiläinen yhtye, joka soittaa minimalistista elektronista musiikkia yltäkylläisellä äänimaisemalla. Yhtye on ottanut vaikutteita myös 1960-luvun psykedeliasta ja 1970-luvun kokeellisesta musiikista. Uransa alussa yhtye teki hypnoottista, drone-vaikutteista musiikkia tietokoneella, mutta kyllästyi rajallisiin mahdollisuuksiin ja alkoi luoda musiikkia oikeilla soittimilla. Yhtye käyttää sähkökitaroiden, urkujen, perkussioiden ja tamburiinien lisäksi monia eriskummallisia soittimia, kuten vanhaa venäläistä monosyntikkaa, folk-nokkahuiluja sekä yksinkertaisia lasten soittimia ja opetussarjoja.

Yhtyeen ensimmäinen levy *Tasankokaiku* ilmestyi vuonna 2006 Fonal Recordsin julkaisemana. Levy on tyyliltään minimalistista psykedeliaa, joka on saanut vaikutteita avant-gardesta ja 1960-luvun vasemmistolaisesta rockista. Levy on saanut kiitosta tunnetussa englantilaisessa musiikkilehdessä ''The Wiressä''.

Toinen levy *Vinonaamakasio* julkaistiin vuonna 2009. Se jatkaa ensimmäisen levyn tyyliä, joskin hieman laajemmalla äänien ja rytmien kirjolla. 

Shogun Kunitoki on konsertoinut Suomen ulkopuolella Ruotsissa, Virossa, Venäjällä, Belgiassa, Hollannissa ja Kiinassa. Yhtye ei ole erityisen tunnettu, mutta on valloittanut itselleen pienen, mutta hartaan fanijoukon. Merkittävä osa levyistä myydään ulkomaille. 

## Albumit
* *Tasankokaiku* (2005)
* *Vinonaamakasio* (2009)

## Katso myös
* Fonal Records

## Lähteet
*http://www.fonal.com/pressmaterial_shogunkunitoki.php 
*http://www.shogunkunitoki.com/
*http://meteli.net/uutiset/3939

## Aiheesta muualla
*Yhtyeen kotisivut
*
*Jukka Hätisen haastattelu yhtyeestä
Amar’e Stoudemire

**Amar’e Carsares Stoudemire** (s. 16. marraskuuta 1982 Lake Wales, Florida) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Kerran NBA:n ykköstähdistöjoukkueeseen ja kuudesti NBA:n tähdistöotteluun valittu Stoudemire valittiin sarjan vuoden tulokkaaksi vuonna 2003. Yhdysvaltain miesten maajoukkueessa hän saavutti olympiapronssia Ateenassa 2004 ja Amerikan mestaruuden vuonna 2007.

## Ura
### Seurajoukkueet

Phoenix Suns varasi Stoudemiren . Hän edusti joukkuetta ammattilaisuransa kahdeksan ensimmäistä kautta, minkä jälkeen hän siirtyi New York Knicksiin. Hänet valittiin  vuonna 2003 ja NBA:n ykköstähdistöjoukkueeseen vuonna 2007. Sarjan kakkostähdistöjoukkueeseen hänet valittiin neljästi. ssa Stoudemire pelasi kuudesti. Vuonna 2015 Stoudemire siirtyi Dallas Mavericksiin ja edelleen Miami Heatiin. Heinäkuussa 2016 Stoudemire teki Knicksin kanssa sopimuksen päättääkseen NBA-uransa joukkueessa vielä saman päivän aikana. Hän siirtyi Eurooppaan, israelilaiseen Hapoel Jerusalemiin kaksivuotisella sopimuksella.

### Maajoukkue

Stoudemire pelasi myös Yhdysvaltain miesten maajoukkueessa. Hän saavutti olympiapronssia Ateenassa 2004 ja Amerikan mestaruuden vuonna 2007.

## Lähteet
* Amar'e Stoudemire NBA Stats  Basketball-Reference.com 
* Amar'e Stoudemire Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 
* Profiili  NBA.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Ruskokyyhkyrääkkä

**Ruskokyyhkyrääkkä** (*Mesitornis unicolor*) on kyyhkyrääkkien heimoon (*Mesithornithidae*) kuuluva lintulaji. Sitä esiintyy ainoastaan Madagaskarin itäosissa Tolagnarosta Marojejyyn. Marc Athanese Parfait Oeillet Des Murs kuvaili lajin holotyypin Madagaskarilta vuonna 1845.

## Lähteet
Steve Spangler

**Steve Spangler** (s. 8. joulukuuta 1966) on yhdysvaltalainen televisiopersoona, tieteen popularisoija ja kirjailija. 
Hän esitti ensimmäisenä Kevytkola ja Mentos -purkauksen tv-ohjelmassaan vuonna 2002. Vuonna 2005 video julkaistiin YouTubessa ja se sai pian lukuisia jäljittelijöitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Steve Spanglerin virallinen sivusto
Ilmatorjuntapatteri

**Ilmatorjuntapatteri** on ilmatorjuntatykistön perusyksikkö, vastaten siis organisatorisesti maavoimien komppaniaa. Henkilöstön määrä riippuu muun muassa käytetystä asejärjestelmästä.

Se voi olla erillinen patteri, tehtävänään esimerkiksi maavoimien tietyn joukon  suojaaminen, mutta tavallisimmin ainakin hallinnollisesti ilmatorjuntapatteriston osa. Patteristo puolestaan on joko erillinen tai kuuluu johonkin ilmatorjuntarykmenttiin.

Patterien lukumäärä patteristossa vaihtelee kaluston mukaan. Tavallisesti patteristossa on 2-4 patteria, mutta tulenjohtokaluston ja -menetelmien salliessa enemmänkin.

Nykyisin yhä useampi ilmatorjuntapatteri on ohjuspatteri. Ammusilmatorjunta on menettänyt paljon merkitystään, joskaan ei häviämässä kokonaan. Muun muassa kustannussyistä ammusilmatorjunnalla on matalatorjunnassa edelleen merkitystä.  

Ilmatorjuntapatteri voi jakaantua jaoksiin, joita tavallisesti on kaksi. Jaoksille voidaan antaa erillisiäkin torjuntatehtäviä, harvemmin yksittäisille tykeille. Kevyitä ohjuksia kuitenkin voidaan käyttää yksittäinkin.

Ilmatorjuntapatterilla voi olla yhtenäinen kalusto, asejärjestelmiä tyypillisesti 2 - 4 kappaletta. Toisinaan osalla patterista ("suojajaos") on tehtävänä keveämmillä aseilla suojata raskaampia ja tehokkaampia aseita.  

Rauhanajan organisaatiossa ilmatorjuntapatteri on, muiden aselajien tapaan, kouluttamisen perusyksikkö.
Avtek

**Avtek** oli yhdysvaltalainen lentokonevalmistaja. Yhtiö perustettiin Camarilloon Kaliforniaan vuonna 1982 ja sen lakkasi konkurssin kautta toimimasta vuonna 1998.

Sen perustivat Robert Honeycutt ja Quinten Ward, joiden pyrkimys oli aloittaa komposiittirakenteisen liikelentokoneen Avtek 400:n valmistus. Yritys ja lentokoneen kehityshanke sai rahoitusta Tanskasta, Suomesta, Saksasta ja Japanista.

Vuonna 1991 perustettiin Eurooppaan tytäryritys EuroAvtek, jonka perustamisen rahoittivat Avtek, Per Udsen ja Tanskan valtio. Yhtiön piti alkaa koneen myynti Euroopassa. 

Avtek meni konkurssiin vuonna 1998 ilman tyyppisertifikaattia lentokoneen prototyypille. Quinten Ward osti yhtiön jäljellä olevan hyödyllisen omaisuuden ja perusti AvtekAir-yhtiön jatkamaan koneen kehitystä. Yhtiön johtajana toimii Honeycutt. Web-sivun mukaan koneitä olisi myynnissä.

## Lähteet
* 
* AvtekAir company website
Avtek 400

**Avtek 400** oli yhdysvaltalaisen Avtekin suunnittelema ja valmistama liikelentokoneen prototyyppi, jonka ensilento tehtiin 17. syyskuuta 1984. Kone oli työntöpotkurilla varustettu ja kokonaan komposiittimateriaalista valmistettu. Siinä oli myös canard-korkeusvakautin. 

Kone on esiintynyt futuristisen ulkonäkönsä vuoksi TV-sarjassa Airwolf nimellä X-400. 

Vuonna 1998 yhtiö ajautui konkurssiin ilman koneen sertifikaatiota. Yhtiön työtä on jatkanut edellisen yhtiön johtohahmot AvtekAir-yhtiössä. Tuotteen nimi on nyt AvtekAir 9000T'. 

## Avtek ja Suomi
Valmet Lentokoneteollisuus oli 1980-luvulla mukana Avtek 400-lentokoneen kehitystyössä.

## Spesifikaatio
* 1-2 lentäjää, 8 matkustajaa
* pituus 12&nbsp;m
* kärkiväli 10,5&nbsp;m
* korkeus 3,3&nbsp;m 
* tyhjäpaino 1&nbsp;460&nbsp;kg
* lentopaino 2&nbsp;700&nbsp;kg
* voimalaite Pratt & Whitney Canada PT6 A-3 -kaasuturbiini, 510&nbsp;kW
* suurin nopeus 685&nbsp;km/h
* kantama 2&nbsp;610&nbsp;km
* lakikorkeus 13&nbsp;000&nbsp;m

## Lähteet
* 
* luftfahrt-archiv.de
* aerofiles.com
* AvtekAir company website
Travian Games

**Travian Games GmbH** on saksalainen pelitalo, joka on erikoistunut selainpohjaisiin moninpeleihin. Yhtiö on perustettu vuonna 2005 ja se työllistää Saksassa 120 työntekijää. Travian Games on luonut kahdeksan MMOG-peliä.

## Pelit

* Travian (2004)
* Travians (2008)
* Wewaii (2009)
* Imperion (2009)
* Goalunited (2006)
* Travian: Kingdoms (2015)
* Pyramid Raid (2015)
* Cheats4Hire (2015)

= Lähteet =

## Aiheesta muualla
* Travian Gamesin kotisivut
* Travian
* Goalunited
M/S Navigator of the Seas

**M/S Navigator of the Seas** on Royal Caribbean International -varustamon Turussa 2002 valmistunut risteilyalus. Alukseen mahtuu 3 114 matkustajaa ja miehistön jäsentä. Tällä hetkellä laiva viettää talvet Floridassa, Yhdysvalloissa ja kesät Civitavecchiassa, Italiassa.

## Rakentaminen
Alus tilattiin Kvaerner Masa Yardsin Turun telakalta. Sen köli laskettiin 27. syyskuuta 2000 telakkanumerolla 1347 ja alus laskettiin vesille 25. tammikuuta 2002. Alus luovutettiin 18. marraskuuta 2002 Nassaulle Bahamaan rekisteröidylle yhtiölle Navigator Of The Seas Inc:lle, joka luovutti aluksen hallinnoinnin Royal Caribbean Cruise Limitedille.

## Käyttöhistoria
Alus asetettiin 14. joulukuuta 2002 risteilemään Miamista Karibianmerelle.

## Aluksen varustelu
* Luistinrata
* Kiipeilyseinä
* Royal Promenade
* Johnny Rockets® '50-luvun -tyylinen ravintola
* Vuosikertojen viinibaari
* Golfsimulaattoreita
* 9-reikäinen miniatyyrigolfrata
* Täysimittainen koripallokenttä
* Kuntoilukeskus ja kylpylä
* Teatteri

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Navigator Of The Seas
* DNV Exchange Vessel Info
Love Songs (Ayumi Hamasakin albumi)

**Love songs** on Ayumi Hamasakin neljästoista studioalbumi, joka julkaistiin 22. joulukuuta 2010. Albumi julkaistiin kolmessa eri muodossa: CD, CD+DVD, sekä paketissa, joka sisältää micro-SD:n, USB:n, DVD:n ja kuvakirjan.

## Kappaleet
### CD
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#  (CD+DVD-versiossa Yoyogissa lokakuun 11. päivä nauhoitettu liveversio, muissa studioversio)

### DVD
# MOON (video clip)
# blossom (video clip -director's cut-)
# crossroad (video clip)
# Sweet Season (video clip)
# Virgin Road (video clip)
# Last angel (video clip)
# Love song (video clip)
# do it again (video clip)
# MOON (making clip)
# crossroad (making clip)
# Sweet Season (making clip)
# Virgin Road (making clip)
# Last angel & Love song (making clip #1)
# Last angel & Love song (making clip #2)
# do it again (making clip)

## Katso myös
* Ayumi Hamasakin diskografia

## Lähteet
Gordon Jenkins

**Gordon Jenkins** (12. toukokuuta 1910 Webster Groves, Missouri &ndash; 1. toukokuuta 1984 Malibu, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, sovittaja ja orkesterinjohtaja. 1930-luvun laman aikana hän oli sovittajana ja pianistina Isham Jonesin yhtyeessä. Jenkinsin maineen kasvaessa hänen palveluitaan alkoivat käyttää myös muun muassa Vincent Lopez, Benny Goodman ja Paul Whiteman. Jenkins  sai lopulta töitä Broadwaylta ja sitä kautta hän sai tarjouksen siirtyä Hollywoodiin.

Hollywoodissa Jenkins työskenteli Paramountilla säveltäjänä ja kapellimestarina, jonka jälkeen hän siirtyi NBC:n länsirannikon radioasemien musiikista vastaavaksi johtajaksi. Tätä tehtävää hän hoiti vuoteen 1944, jonka jälkeen hän ole Dick Haymesin sovittajana neljän vuoden ajan. Myöhemmin Jenkins toimi Decca Recordsin musiikkijohtajana, ja levytti myös itse useita hittikappaleita 1940- ja 1950-luvuilla. Vuosina 1955&ndash;1957 Jenkins oli NBC:llä televisiotuottajana.

Jenkins sai vuonna 1965 Grammy-palkinnon sovituksestaan Frank Sinatran kappaleeseen "It Was a Very Good Year". Jenkins kuoli ALS-tautiin 73-vuotiaana kotonaan Malibussa. Hän on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.

## Lähteet
Battleaxe

**Battleaxe**, **battle axe** tai **battle ax** tarkoittaa muun muassa seuraavia:

* Operaatio Battleaxe, Britannian operaatio toisen maailmansodan aikana 1941 Pohjois-Afrikassa
* HMS Battleaxe, Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimi
* Battleaxe, 1980-luvun metalliyhtye
* Battleaxe, Marvelin sarjakuvahahmo
* Battleaxe Records, kanadalainen levy-yhtiö
* Battle Ax Mountain, tulivuori Yhdysvalloissa Oregonin osavaltiossa
Bernhardinerakkorapu

**Bernhardinerakkorapu** (*Pagurus bernhardus*) on Koillis-Atlantilta kotoisin oleva kymmenjalkainen äyriäinen, joka kuuluu erakkorapujen heimoon *Paguridae*. Muiden erakkorapujen tapaan se suojaa pehmeän takaruumiinsa kuolleen kotilon kuorella.

## Ulkonäkö ja koko

Täysikasvuisen bernhardinerakkoravun pituus on keskimäärin 10 senttimetriä. Sillä on 3,5 senttimetriä leveä, punaoranssi selkäkilpi sekä neljä raajaparia, joista kaksi on surkastunut. Saksien pinnalla on harjanteita ja teräviä kyhmyjä, ja oikea saksi on yleensä huomattavasti suurempi kuin vasen. Silmät sijaitsevat pitkien varsien päässä.

Koska bernhardinerakkoravun selkäkilpi on varsin pehmeä, se hakee yleensä suojaa hylätystä kotilonkuoresta. Jos se ei löydä sopivaa kuorta, se saattaa riistää sellaisen väkivalloin lajikumppaniltaan. Erakkorapu pystyy ujuttautumaan helposti kuoren sisälle, sillä sen takaruumis on pehmeä ja taipuisa. Täysikasvuiset yksilöt valitsevat kodikseen yleensä kuningaskotiloiden kuoria, kun taas nuoret yksilöt suosivat rantakotiloita ja muita pienikokoisia kotiloita.

Bernhardinerakkorapu kiinnittää joskus suojakuorensa pinnalle yhden tai useampia merivuokkoja – sen suosikkilaji on *[[Calliactis parasitica]]*. Merivuokon polttiaislonkerot suojelevat äyriäistä vihollisilta ja samalla merivuokon ravinnonsaanti helpottuu, koska se ei ole sidottu yhteen paikkaan merenpohjassa.

## Levinneisyys
Bernhardinerakkorapu on suurin ja yleisin Koillis-Atlantilla tavattavista erakkorapulajeista. Sen levinneisyysalue ulottuu Norjan rannikolta pohjoisessa Portugalin rannikolle etelässä. Erityisen yleinen se on Pohjanmeressä.

## Elinympäristö

Bernhardinerakkorapu elää vuorovesivyöhykkeellä tai sen alapuolella. Se viihtyy kalliorannoilla ja simpukkayhdyskuntien joukossa sekä hiekkaisessa tai hiesuisessa merenpohjassa 140 metrin syvyyteen asti. Liejua se välttelee.

## Lisääntyminen
Bernhardinerakkorapujen parittelua edeltää pitkäkestoinen soidin, jonka tarkoitus on varmistaa parittelun onnistuminen. Varsinainen parittelu on ohi alle minuutissa. Ranta-alueilla lisääntymisaika rajoittuu tammi–helmikuuhun, mutta syvemmissä vesissä naaraat voivat kantaa munia ympärivuotisesti. Naaras kantaa munia keskimäärin kaksi kuukautta, minkä jälkeen niistä kuoriutuu vedessä uivia toukkia. Toukista tulee täysikasvuisia erakkorapuja noin vuoden kuluttua kuoriutumisesta.

## Ravinto
Bernhardinerakkorapu syö enimmäkseen kuollutta eloperäistä ainesta. Lisäksi se pystyy suodattamaan merivedestä orgaanisia hiukkasia ravinnokseen.

## Suojelu ja uhat
Bernhardinerakkorapu on runsaslukuinen ja laajalle levinnyt laji. Sen yleisin loinen on siimajalkaisiin kuuluva *[[Peltogaster paguri]]*, joka kiinnittyy sen alapinnalle kellertävänä massana.

## Lähteet
Tšiipakka

**Tšiipakka** oli kylä Korpiselän kunnan länsiosassa Raja-Karjalassa Viipurin läänissä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Tšiipakan kyläkeskus sijaitsi Korpijärven etelärannalla Korpiselän kirkonkylästä Soanlahdelle ja Värtsilään vievän maantien varrella noin kuusi kilometriä kirkonkylästä etelään. Tšiipakan naapurikyliä olivat lännessä Saarivaara ja Meriinaho, pohjoisessa Saaroinen ja kirkonkylä, idässä Hominvaara sekä etelässä Soanlahden puolella Havuvaara.   Tšiipakassa sijaitsi yksi Korpiselän ortodoksisen seurakunnan tsasounista ja hautausmaa. Tsasouna on tuhoutunut. Tšiipakan kansakoulu aloitti toimintansa vuonna 1922 ja se toimi aluksi maanviljelijä Lipitsäisen talossa, kunnes oma koulutalo valmistui vuonna 1937. 

Korpijärven ympäryskylät perustivat vuonna 1919 Korpijärven maamiesseuraan, josta Hoilola erosi omaksi seurakseen vuonna 1930 hankalien kulkuyhteyksien vuoksi. Seura hankki maataloustyökoneita kyläläisten käyttöön ja rakensi oman seurantalon Tšiipakkaan vuonna 1935. Kylässä toimi urheiluseura *Tšiipakan Sisu*.

## Historia

Tšiipakan kylä on syntynyt 1500-luvulla, jolloin alue kuului Venäjälle. Stolbovan rauhassa vuonna 1617 kylä siirtyi Käkisalmen läänin mukana Ruotsille, jonka harjoittama verotus ja luterilaistaminen aiheuttivat Käkisalmen läänin alueelta ortodoksien pakolaisvirran Venäjän puolelle, asuttamaan siellä sodan aikana autioituneita kyliä. Tšiipakasta tähän pakolaisjoukkoon mainitaan liittyneen 47 asukasta. Muuttoliike laski kylän talolukua, sillä kun se vuonna 1631 oli seitsemän, oli se vuoteen 1651 mennessä vähentynyt kolmella. Vuonna 1657 alkoi Ruptuurisota, jossa Venäjä yritti vallata Käkisalmen läänin takaisin, mutta epäonnistui ja lisää ortodokseja pakeni Venäjälle. Paenneiden ortodoksien tilalle alkoi siirtyä luterilaista väestöä, joita Tšiipakassa mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1685. 

Uudenkaupungin rauhassa vuonna 1721 kylä siirtyi Venäjälle ja vuonna 1764 mainitaan Tšiipakasta kaksi kantataloa ja uudisasutukset mukaan lukien seitsemän viljelmää. Venäjän vallan aikana tšiipakkalaisistakin tuli lahjoitus­maa­talon­poikia. Vuonna 1812 Vanha-Suomi liitettiin Suomen suuriruhtinaskuntaan ja vuonna 1880 Suomen valtio lunasti Korpiselän lahjoitusmaat, jonka jälkeen lahjoitusmaatalonpojista tuli kruunun vuokralaisia lampuoteja, kunnes he saivat tilat omikseen.

Talvisodassa Neuvostoliitto ei vallannut Tšiipakkaa, mutta 1940 Moskovan rauhanehtojen mukaan se jäi aivan uuden rajan tuntumaan Neuvostoliiton puolelle ja kyläläiset evakuoitiin jäljelle jääneeseen Suomeen. Jatkosodan alussa 1941 kylä vallattiin takaisin ja asukkaat pääsivät jälleenrakentamaan kotejaan, mutta 1944 alueelta oli vetäydyttävä ja väestö evakuoitiin uudelleen.

## Lähteet
Žvelgaitis

**Žvelgaitis** eli **Suelgate** oli ensimmäinen kirjallisissa lähteissä mainittu liettualainen ruhtinas. Hän johti liettualaisia semgalleja ja Kalparitaristoa vastaan, joita vastaan käydyssä taistelussa hän sai surmansa vuonna 1205. Tärkeimpiä Žvelgaitisista kertoavia aikalaislähteitä on Henrikin Liivinmaan kronikka, jossa hän esiintyy nimellä *Suelgate*.

## Žvelgaitis Henrikin kronikassa

Henrikin kronikan mukaan vuonna 1205 Žvelgaitis johti 2&nbsp;000 ratsumiestä sotaretkelle nykyiseen Viroon. Saksalaiset ristiretkeläiset ja liettualaiset olivat käyneet sotaa jo ristiretkien alusta lähtien, vaikkakin Riian piispanistuimen ja liettualaisten välille oli solmittu rauhansopimus jo samana vuonna. Žvelgaitisin joukot kulkivat Väinäjokea kohti Riikaa ja heidän ohittaessaan kaupunkia Žvelgaitis vieraili kaupungissa muutaman muun liettualaisen kanssa. Kaupungissa eräs Martin-niminen henkilö tarjosi liettualaisille juotavaa, minkä kronikan mukaan liettualaiset tulkitsivat pelon merkiksi. Liettualaiset jatkoivat kuitenkin retkeään kohti Viroa. Tällä välin semgallien johtaja Vesthard, ehdotti saksalaisille sotaretkeltä palaavien liettualaisten tuhoamista yhteisvoimin. Saksalaiset suostuivatkin tähän ja semgallien ja saksalaisten joukot yrittivät yllättää retkeltään palaavat liettualaiset. Tämä ei kuitenkaan onnistunut, vaan liettualaiset järjestäytyivät puolustusmuodostelmiin. Semgallit olisivat halunneet peräytyä, mutta saksalaiset päättivät hyökätä. Seuranneessa Rodenpoisen taistelussa Henrikin kronikan mukaan kuoli 1&nbsp;200 liettualaista. Eräs kalparitari nimeltä Teoderik Schilling tappoi samaten kronikan mukaan Žvelgaitisin keihäällä hänen istuessaan reessä. Tämän jälkeen semgallit leikkasivat irti tämän pään ja kuljettivat sen Semgalliaan.

## Lähteet
*

### Viitteet
Risto Vuorimies

**Risto Vuorimies** (s. 3. huhtikuuta 1948) on suomalainen valokuvaaja, muusikko ja musiikkitoimittaja.

Vuorimies on kuvannut levyjen kansia Love Recordsin artisteille ja yhtyeille, esimerkiksi Hurriganesille, Dave Lindholmille, Rauli Badding Somerjoelle ja Mikko Alatalolle. 

1970-luvun alussa Vuorimies opiskeli valokuvausta Tukholmassa Anders Petersenin johdolla. Opiskelutoverinsa Ben Kailan kanssa Vuorimies kuvasi tuolloin ruotsinsuomalaisia maahanmuuttajia. Itsenäisyyspäivänä 1972 kuvista koottiin Helsingin Vanhalle ylioppilastalolel näyttely ja parikymmentä vuotta myöhemmin tehtiin valokuvateos *Siirtosuomalainen* (Musta Taide, 1994), joka toi tekijöille valokuvataiteen valtionpalkinnon.

Vuorimies on jäsenenä vuonna 1973 perustetussa SAFTRA-valokuvaosuuskunnassa, jonka muut jäsenet ovat Ben Kaila, Timo Kelaranta, Matti Koivumäki ja Veli-Heikki Uusitupa.

Vuorimies on suuri kuubalaisen musiikin ystävä ja hän on laulanut ja soittanut Septeto Son -yhtyessä sekä tehnyt radio-ohjelmia nimellä Papá Montero.

## Teoksia
**Baila, baila : kuubalaisen tanssin käsikirja*, yhdessä Sanna Kuusiston kanssa, VAPK 1991
**Siirtosuomalainen*, yhdessä Ben Kailan kanssa, Musta Taide 1994
**Ganes : valokuvia Hurriganesista*, yhdessä Ben Kailan, Henrik Schüttin ja Harri Haanpään kanssa, Johnny Kniga 2006
**Hirvi, älä tule tielle ja muita suomalaisia vinyylilevynkansia*, Johnny Kniga 2008, 
**Hurriganes - Pyörremyrsky*, Mistake Media 2023
*

## Lähteet
* Pienten projektien mies. Maailman kuvalehti 10/2011.

### Viitteet
Robert Sterling

**Robert Sterling** (oik. **William Sterling Hart**, 13. marraskuuta 1917 New Castle, Pennsylvania &ndash; 30. toukokuuta 2006 Brentwood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän solmi elokuvasopimuksen Columbia Picturesin kanssa vuonna 1939, jolloin hän otti käyttöön nimen Robert Sterling välttyääkseen sekoittumasta näyttelijä William S. Hartiin. Columbialla ollessaan hän näytteli muun muassa kokoillan elokuvassa *Kultapoika* (1939) ja lyhytelokuvissa. Vuonna 1941 Sterling siirtyi Metro-Goldwyn-Mayerille, jolla sodan jälkeen päätyi esittämään lähinnä sivuosia.

Sterling näytteli 1953&ndash;1955 televisiossa tilannekomediasarjassa *[[Topper]]*, jossa näytteli myös hänen toinen vaimonsa Anne Jeffreys. Sterlingin muihin televisiotöihin kuuluvat *[[The 20th Century Fox Hour]]*, jota hän isännöi 1957&ndash;1957 ja vuonna 1961 esitetty komediasarja *[[Ichabod and Me]]*. Häntä harkittiin myös Perry Masonin rooliin, joka lopulta päätyi Raymond Burrille. Sterling lopetti näyttelemisen 1970-luvulla ja siirtyi tietokonealalle. Sterling on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.

## Lähteet
Albert Mooney

**Albert Mooney** (12. huhtikuuta 1906 Denver – 7. toukokuuta 1986 Dallas) oli itseoppinut yhdysvaltalainen lentokonesuunnittelija. Hän perusti veljensä Arthur Mooneyn kanssa Mooney Aircraft Company -lentokonetehtaan.

Al Mooney oppi koneenrakennuksen isänsä työn kautta. Hänen isänsä rakensi laitteita rautateille Denver and Rio Grande -yhtiössä. Al kokeili lentokoneen suunnittelua teini-ikäisenä.

Mooney korjasi Swallow Airplane Companyn sattumalta paikalle sattuneen lentokoneen rakenteen virheitä. Tätä kautta hän sai työpaikan Alexander Aircraft Companystä piirtäjänä. Hän suunnitteli M-1-lentokoneen. Vuonna 1926 hän työskenteli Montague-yrityksessä, jolle suunnitteli M-2. Mooney palasi Alexander-yhtiöön, kun Montague oli kaatunut. Hän toimi yhtiön pääinsinöörinä. Hänen suunnitelmansa oli muun muassa Bullet, joka oli alatasokone, jossa oli sisäänvedettävä laskuteline.

Vuonna 1929 hän perusti Bridgeport Machine yhtiön tuella Kansasiin Mooney Aircraft Corporationin. Yrityksen ensimmäinen kone oli Mooney A-1 eli M-5. Yhtiö kaatui pian. M-6 oli ollut sen suunnittelupöydillä.

Vuonna 1934 Mooney pääsi töihin laman aikanakin pärjänneeseen AviaBellanca Aircraft -yhtiöön sen pääsuunnittelijaksi. Hän suunnitteli Bellanca Airbus -rahtikoneen ja Irish Swoop -kilpakoneen.

Bellancalta lähdettyään Mooney toimi Monocoupe Corporationissa, joka meni konkurssiin ja sen tuotteet osti Culver Aircraft, jonka pääsuunnittelijaksi hän pääsi vuonna 1937. Mooney suunnitteli Culver Cadet -taitolentokoneen. Kesällä 1946 hän perusti uudestaan nimeään kantavan yhtiön. Yhtiön ensimmäinen kone oli M-18 ja toinen M-20. Rahoittajan kuoltua yritys oli kaatua, mutta uudet rahoittajat nostivat sen jaloilleen. Mooney lähti yhtiöstä Lockheedille.

Hän osallistui Lockheed Jetstarin suunnitteluun.

Hän jäi eläkkeelle vuonna 1968 ja kuoli Dallasissa 80-vuotiaana vuonna 1986.

## Lähteet
Tšokki

**Tšokki** (aiemmin myös *Saavanvaara*) oli kylä Korpiselän kunnan keskiosassa Raja-Karjalassa Viipurin läänissä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Tšokin kyläkeskus sijaitsi Korpiselän kirkonkylästä Suojärvelle johtavan maantien varrella noin 10 kilometriä kirkonkylästä itään. Tšokin naapurikyliä olivat lännessä kirkonkylä ja Hominvaara, pohjoisessa Karali ja Tšikki, idässä Kokkari ja etelässä Kilpijärvi. Tšokin eteläpuolelta virtaa Vuotsenjoki, joka on Jänisjoen vesistön latvajoki ja itäpuolelta Kilpijärvien laskujoki, joka puolestaan on Vuoksen vesistön Pielisen reitin latvajoki.

Tšokissa sijaitsi yksi Korpiselän ortodoksisen seurakunnan tsasounista. Tšokin tsasouna oli rakennettu todennäköisesti ennen vuotta 1786 ja pyhitetty *Kristuksen kirkastumisen* muistolle. Jo ennen sotia huonokuntoinen tsasouna kärsi vaurioita talvisodassa ja on sittemmin tuhoutunut. Tšokilla ja läheisellä Kokkarin kylällä oli yhteinen hautausmaa.

Kokkarin ja Tšokin yhteinen maamiesseura perustettiin vuonna 1922. Oma seurojentalo valmistui vuonna 1936 ja sen rakennustarpeet lahjoitti Aunuksen Puuliike Oy. Talvisodan jälkeen talo jäi Neuvostoliiton puolelle ja kun Suomi valtasi kylän takaisin 1941, totesivat kyläläiset talon olevan huonossa kunnossa. Talon korjaustyöt valmistuivat juuri ennen uutta evakkotaivalta 1944.

## Historia

Tšokin kylä on perustettu 1500-luvulla ja se tunnettiin alkujaan nimellä Saavanvaara. Alue kuului tuolloin Venäjälle. Stolbovan rauhassa vuonna 1617 kylä siirtyi osana Käkisalmen lääniä Ruotsille. Heti rauhanteon jälkeen vuonna 1618 laaditussa maakirjassa ja myöhemmin vuoden 1631 maakirjassa mainitaan kylässä olleen neljä taloa. Kyläläisten sukunimien joukossa esiintyy 1600-luvulla Tšokki, joka sittemmin vakiintui koko kylän nimeksi. Ruotsin harjoittama luterilaistaminen ja raskas verotus aiheutti Käkisalmen läänin ortodoksiväestön keskuudessa laajamittaista muuttoliikettä Venäjälle. Tšokista tähän muuttajien joukkoon liittyi 27 henkeä. Kylä kärsi vaurioita 1600-luvun lopun Ruptuurisodassa ja 1700-luvun alun Suuressa Pohjan sodassa, jonka päättäneessä Uudenkaupungin rauhassa vuonna 1721 kylä siirtyi Venäjälle. Vuonna 1764 mainitaan Tšokista kaksi kantatilaa ja uudisasutukset mukaan lukien 11 viljelmää. Venäjän vallan aikana tšiipakkalaisistakin tuli lahjoitus­maa­talon­poikia. Vuonna 1812 Vanha-Suomi liitettiin Suomen suuriruhtinaskuntaan, ja vuonna 1880 Suomen valtio lunasti Korpiselän lahjoitusmaat, jonka jälkeen lahjoitusmaatalonpojista tuli kruunun vuokralaisia lampuoteja, kunnes he saivat tilat omikseen.

Talvisodassa Neuvostoliitto ei vallannut Tšokkia, mutta 1940 Moskovan rauhanehtojen mukaan se oli luovutettava Neuvostoliitolle ja kyläläiset evakuoitiin jäljelle jääneeseen Suomeen. Jatkosodan alussa 1941 kylä vallattiin takaisin ja asukkaat pääsivät jälleenrakentamaan kotejaan, mutta 1944 alueelta oli vetäydyttävä ja väestö evakuoitiin uudelleen.

## Lähteet
Pelimanni Orchestra

**Pelimanni Orchestra** on vuonna 1986 perustettu suomenkielinen orkesteri Thunder Bayssa Kanadassa. Orkesteri esittää kansanmusiikkia, hengellistä musiikkia, viihdemusiikkia ja perinteistä tanssimusiikkia.

Ryhmä on toiminut yhtäjaksoisesti koko ajan, ja orkesteria johtaa nykyisin Kauko Ylinen . Kokoonpano on käsittänyt 20–25 soittajaa ja laulajaa. Orkesteri on julkaissut cd-levyjä sekä live-dvd:n *Pelimanni Orchestra 20th Anniversary Concert*.

Pelimanni Orchestra kuuluu Suomen Kansanmusiikkiliittoon ja esiintyy myös liiton julkaisulla. Pelimannit osallistuvat säännöllisesti Finn Grand Fest eli Pohjois-Amerikan suomalaisten festivaaleille. Finn Grant Fest televisioidaan ja radioidaan ympäri Pohjois-Amerikkaa.

Pelimanni Orchestra toimii Finlandia Clubissa Thunder Bayssa, jossa toimii myös muita suomenkielisiä kulttuuriryhmiä.

## Lähteet

*Northern Ontario org.
*Finlandia club ca. 
*Suomen kansanmusiikkiliitto
*Suomi-Kanada seura 
*Finnfaca 
*Canadan sanomat *St.Urhos day 2010 video*
*Pielisjokiseutu 6/2007* Musiikkimiehet tapasivat*
*Music place 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

Pelimanni orchestra
Henrik Tawast

**Henrik Tawast** (s. 1979) on suomalainen urheilija, joka pelasi pääsarjatasolla kahta lajia, pesäpalloa ja jääpalloa.

Pesäpallossa Tawast on Jyväskylän Kirin kasvatti. Tawast edusti myös Haminan Palloilijoita, Hamina Pesistä ja Juvan Palloa. Hänet tunnettiin pesäpallokentillä persoonallisista tuuletuksistaan, erityisesti baseball-syöksystä.

Jääpallon bandyliigassa Tawast edusti ainoastaan Jyväskylän Seudun Palloseuraa (JPS).

## Lähteet
Insalata caprese

**Insalata caprese** (caprilainen salaatti) on yksinkertainen tuoreesta basilikasta, siivutetusta tomaatista ja siivutetusta mozzarellasta valmistettu salaatti. Se maustetaan mustapippurilla, suolalla ja oliiviöljyllä. 

*Insalata caprese*a joskus kutsutaan *insalata tricoloreksi* eli kolmiväriseksi salaatiksi. Trikolori viittaa Italian lippuun, jonka värit ovat samat kuin caprilaisella salaatilla.

## Lähteet
* Keittotaito - ruoanvalmistuksen nettiopas
* Insalate Tricolore
U Nu

**U Nu** (;  25. toukokuuta 1907 – 14. helmikuuta 1995) oli burmalainen nationalisti ja poliitikko. Hän toimi maansa ensimmäisenä pääministerinä 4. tammikuuta 1948 – 12. kesäkuuta 1956, toisen kerran 28. helmikuuta 1957 – 28. lokakuuta 1958 ja viimeisen kerran 4. huhtikuuta 1960 – 2. maaliskuuta 1962.

U Nu opiskeli Rangoonin (Yangon) yliopistossa ja valmistui 1929. Hän työskenteli rehtorina, ja jatkoi opintojaan vuonna 1934 oikeustieteellisessä tiedekunnassa. Hän lähti opiskelijapolitiikkaan.

Japanilaisten miehittäessä Burmaa U Nu oli Ba Mawin hallituksen ulkoministeri. Kun 
Aung San murhattiin 1947, U Nu nousi puolueen johtoon, ja seuraavana vuonna maan itsenäistyessä U Nusta tuli sen ensimmäinen pääministeri.

U Nu oli mukana perustamassa Sitoutumattomien maiden liikettä 1950-luvun puolivälissä yhdessä Intian, Indonesian, Jugoslavian ja Egyptin kanssa.

## Lähteet
Mozzarellatikut

**Mozzarellatikut** ovat pitkänomaisia ​​​​taikinoituja tai paneroituja mozzarellan paloja. Niitä tarjoillaan perinteisesti esimerkiksi erilaisten maustekastikkeiden kera.

Mozzarellatikkujen kehittäjämaana pidetään Yhdysvaltoja, jossa ne kehitettiin 1970-luvulla. Tähän oli syynä, että 1960-luvulla mozzarellan saatavuus lisääntyi ja uusien tehokkaiden paistotekniikoiden kehittäminen mahdollisti tuotteen valmistuksen. Mozzarellatikkuja myytiin esimerkiksi erilaisissa urheilutapahtumissa katsojille.

Kuitenkin vuonna 1393 julkaistussa ranskalaisessa keittokirjassa *Le Ménagier de Paris* oli resepti, jossa mainitaan ruokalajista, jossa juustoa leivitetään kananmunakeltuaisesta, jauhoista, suolasta ja viinistä valmistetussa taikinassa ennen paistamista rautapannulla. Ruokahistorioitsija Joel Jensenin mukaan kuitenkin kyseisellä ruokalajilla ei ole tekemistä nykyaikaisten mozzarellatikkujen kanssa.

Mozzarellatikkuja myydään myös kuluttajille päivittäistavarakaupoissa valmiina pakastetuotteena. Lisäksi mozzarellatikkuja on saatavilla myös esimerkiksi eri pikaruokaketjuista.

## Valmistus

Valmistuksessa ensin kastellaan mozzarellan palat ensin kananmunalla, minkä jälkeen ne pyöritellään korppujauhoissa. Vaihtoehtoisesti leivitykseen voi käyttää myös vehnä-, panko- tai maissijauhoja tai tempuraa. Tämän jälkeen leivitetyt mozzarellapalat laitetaan pakastimeen, joka mahdollistaa sen, että juusto ei sula liian nopeasti paistamisen aikana. Pakastamisen jälkeen lämmitetään paistoöljy 180 asteeseen, jossa tikut uppopaistetaan kullanruskeiksi. Valmiit tikut nostetaan talouspaperin päälle, jotta niistä ylimääräinen rasva valuu pois.

Vaihtoehtoisesti mozzarellatikkujen kypsentämiseen voi käyttää myös airfryeriä tai paistinpannua.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sean Sherk

**Sean Keith Sherk** (s. 5. elokuuta 1973 St. Francis, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen vapaaottelija joka otteli Ultimate Fighting Championshipissä, jossa oli entinen kevyensarjan mestari.

Sherk on voittanut urallaan kovia nimiä kuten Tyson Griffin, Hermes Franca, Karo Parisyan, Manvel Gamburyan, Kenny Florian, Nick Diaz ja Evan Dunham. 

Sherk aloitti uransa välisarjassa jossa kärsi tappiot Matt Hughesille ja Georges St. Pierrelle. Vuonna 2006 Sherk päätti pudottaa painoaan ja siirtyä pysyvästi kevyeen sarjaan.

Ensimmäisessä ottelussaan kevyessä sarjassa Sherk voitti Kenny Florianin yksimielisellä tuomaripäätöksellä saavuttaen täten kevyen sarjan mestaruuden. Sherk ehti puolustaa titteliään menestyksekkäästi brasilialaista Hermes Francaa vastaan kunnes 8. joulukuuta 2007 antoi anabolisia steroideja sisältäneen doping-näytteen ja joutui luopumaan mestaruudestaan. 

Sherk palasi kehään toukokuussa 2008 ottelussa yhdysvaltalaista B.J Penniä vastaan. Penn voitti ottelun tyrmäyksellä ja säilytti kevyen sarjan mestaruutensa. 

## Perhe

Seanilla on yhdessä vaimonsa kanssa kaksi poikaa, Kyler ja Tegan.

## Lähteet
*Sean Sherkin virallinen kotisivu
*Sherkin profiili UFC.comissa
*Sherkin MySpace-sivu
John Payne (näyttelijä)

**John Howard Payne** (23. toukokuuta 1912 Roanoke, Virginia &ndash; 6. joulukuuta 1989 Malibu, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän opiskeli Columbian yliopistossa ja Juilliard Schoolissa. Opiskekuaikanaan hän elätti itsensä muun muassa laulajana vaudevillessa ja ammattipainijana. Payne liittyi näytelmäseurueeseen 1934 ja seuraavana vuonna hän sai elokuvasopimuksen Samuel Goldwynilta. Sopimus jäi lyhytaikaiseksi, ja sen jälkeen Payne näytteli useissa pienen budjetin elokuvissa, kunnes hän sai uuden studiosopimuksen 20th Century Foxille. Foxilla hän näytteli muun muassa musikaaleissa kuten *[[Rosita tanssii ja hymyilee]]* vuonna 1942. Toisen maailmansodan aikana Payne palveli Yhdysvaltain armeijan ilmavoimissa. Viimeisimpien Paynen Foxilla tekemien elokuvien joukkoon kuuluu *[[Susanin kääntymys]]* vuodelta 1947.

1950-luvulla Payne näytteli muun muassa elokuvissa *[[Neljän naamion salaisuus]]* (1952) ja *[[Punainen jälki]]* (1956). Payne myös perusti 1950-luvun jälkipuoliskolla oman tuotantoyhtiön, joka tuotti vuosina 1957&ndash;1959 televisiosarjaa *[[The Restless Gun]]*, jossa hän itse näytteli pääosan. 1960-luvun alussa Payne jäi auton alle New Yorkissa. Hän pystyi palaamaan takaisin työhönsä vasta vuosien kuluttua. Hänen ensimmäinen elokuvansa onnettomuuden jälkeen oli *[[They Ran for Their Lives]]*, jossa hän näyttelemisen ohella toimi apulaisohjaajana. Vuonna 1973 Payne palasi näyttämölle ja esiintyi Broadwaylla musikaalissa *Good News*.

Payne kuoli 77-vuotiaana vuonna 1989. Hän on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.

## Lähteet
Timo Suomi

**Timo Suomi** on suomalainen tuottaja, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Maaliskuusta 2016 lähtien hän on toiminut Tampere-talon ohjelmapäällikkönä. Vuoteen 2016 saakka hän työskenteli Yleisradiolle. Yksi hänen suurimmista ohjaustöistään oli vuoden 2007 Euroviisujen ohjaaminen.

## Yksityiselämä
Hän avioitui näyttelijä-juontaja Sanna Stellanin kanssa kesällä 2019 ja heillä on huhtikuussa 2019 syntynyt lapsi. He erosivat keväällä 2023. Suomen tytär aiemmasta liitosta on näyttelijä Fanni Suomi.

## Filmografia
### Televisio
*Eurovision laulukilpailu 2007 kansainvälinen
*Ilkka Vainio 50 v 
*Hymy Pyllyyn
*Eurovision laulukilpailu 2002–2007 – Suomen karsinta
*Estradilla: Mamba
*Estradilla: Tiktak
*Laulava sydän
*Hamina Tattoo 2000–
*Miesten joulu 
*Miesten joulu: Toinen joulu 
*Estradilla: Paula Koivuniemi – Live! 
*Estradilla: Pate Mustajärvi N.Y.T.
*Estradilla: Kari Tapio – kaksi maailmaa
*Tangomarkkinat 2009–
*So you think you can dance – Scandinavia (Norge) 2008
*Satahäme soi 2005–2011
*Emma-Gaala 2001–2006
*Venla-Gaala 2010

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Sarita Skagnes

**Sarita Skagnes** (synt. **Satwant Kaur Khenth**, ent. **Satwant Paulsen**, s. 1969 Punjab, Intia) on norjalainen kirjailija ja ihmisoikeusaktivisti.

Hänen esikoisteoksensa, omaelämäkerta *Vain tytär* (*Bare en datter*, Gyldendal, 2007), on kuvaus tytön kasvusta perinteisessä punjabilaisessa patriarkaalisessa yhteisössä.

Skagnes syntyi intialaiseen perheeseen ei-toivottuna kolmantena tyttärenä. Hänen lapsuuttaan leimasivat pakkotyö, toistuvat pahoinpitelyt ja omien sukulaisten harjoittama seksuaalinen hyväksikäyttö. Muun perheen muuttaessa Norjaan hänet vaihdettiin miespuoliseen serkkuun ja hän jäi Intiaan kotiapulaiseksi tätinsä perheeseen. Vasta kuusitoistavuotiaana Skagnes seurasi perhettään Norjaan. Arkea synkensi perhettään väkivaltaisesti hallitseva isä, jolle erityisesti tyttäret olivat vain taakka. Skagnesin rakastuttua norjalaismieheen isä uhkasi häntä kunniamurhalla. Uhan vuoksi Skagnes joutui läheisineen vaihtamaan sekä asuinpaikkaa että nimeään.

Kirjan julkaisun jälkeen Skagnes on keskittynyt erityisesti ajamaan tyttöjen ja naisten olojen parantamista lähisuhde- ja perheväkivaltaa sekä pakkoavioliittoja vastaan. Hän on toiminut asiantuntijana ja neuvonantajana seminaareissa, paneeleissa sekä toimikunnissa. Hän on kiertänyt kouluissa luennoimassa aiheesta. 

Kirjansa tekijänoikeustuotot Skagnes lahjoittaa lyhentämättömänä kehitysyhteistyöjärjestö Planin kansainväliseen *Koska olen tyttö* -kampanjaan, joka edistää kehitysmaiden – erityisesti kaikkein heikoimmassa asemassa olevien – tyttöjen koulutusta, suojelua ja oikeuksia. 

## Teokset
* *Vain tytär*. Helsinki, Otava, 2010. .

## Palkinnot
* Åpenhetsprisen (2008)

## Aiheesta muualla
*
Giancarlo Giannini

**Giancarlo Giannini** (s. 1. elokuuta 1942 La Spezia, Liguria, Italia) on italialainen näyttelijä ja ääninäyttelijä. Gianninilla on poika, Adriano Giannini, joka on myös näyttelijä ja ääninäyttelijä.

## Ura
Giannini opiskeli roomalaisessa Accademia Nazionale d'Arte Drammaticassa näyttelemistä, ja hänen ensiesiintymisensä oli italialaisessa elokuvassa *Fango sulla metropoli* vuonna 1965. Giannini oli ehdokkaana vuoden 1976 Parhaan miespääosan Oscar-palkintoon Lina Wertmüllerin elokuvasta *[[Mies joka osti elämänsä]]* (*Pasqualino Settebellezze*). Hänen hyvän englannin kielen taitonsa ansiosta hän on saanut useita hyviä rooleja Hollywoodissa, yksi huomattavimmista rooleista on komisario Renaldo Pazzi elokuvassa *[[Hannibal (elokuva)|Hannibal]]*.

Gianninin tunnetuin viimeaikainen roolisuoritus on ranskalainen agentti René Mathis James Bond -elokuvissa *[[Casino Royale (vuoden 2006 elokuva)|Casino Royale]]* ja *[[007 Quantum of Solace]]*. 

Giannini sai oman muistolaattansa Hollywood Walk of Famelle vuonna 2023.

## Lähteet
Craig Blomberg

**Craig L. Blomberg** (s. 3. elokuuta 1955) on Uuden testamentin eksegetiikan professori coloradolaisessa korkeakoulussa *Denver Seminaryssä*.

Blomberg väitteli tohtoriksi Aberdeenin yliopistossa, Skotlannissa.

## Teokset

* Gospel Perspectives, vol. 6, The Miracles of Jesus (co-ed. with D. Wenham), 1986, repr. 2004  
* The Historical Reliability of the Gospels, 1987, rev. 2007
* Interpreting the Parables, 1990
* Matthew - The New American Commentary, 1992
* Introduction to Biblical Interpretation, with W. W. Klein and R. L. Hubbard, 1993, rev. 2004
* 1 Corinthians - The NIV Application Commentary, 1994
* Jesus and the Gospels: An Introduction and Survey, 1997, rev. 2009
* How Wide the Divide?: A Mormon and an Evangelical in Conversation, with S. Robinson, 1997
* Neither Poverty Nor Riches: A Biblical Theology of Material Possessions, 1999
* Heart, Soul and Money, 2000
* The Historical Reliability of John's Gospel: Issues and Commentary, 2001
* Two Views on Women in Ministry, co-ed. with J. R. Beck, 2001, rev. 2005
* Making Sense of the New Testament: Three Important Questions, 2004
* Preaching the Parables: From Responsible Interpretation to Powerful Proclamation, 2004
* Contagious Holiness: Jesus' Meals With Sinners, 2005
* From Pentecost to Patmos: An Introduction to Acts Through Revelation, 2006
* James - Zondervan Exegetical Commentary on the New Testament, with M. J. Kamell, 2008
* A Case for Historical Premillennialism, co-ed. with S. W. Chung, 2009

## Aiheesta muualla

* Craig Blombergin blogi: New Testament Musings 
* Denver Seminary
* Videohaastattelu Craig Blombergin kanssa siitä, miksi hän on evankeelinen
* Craig Blomberg (Theopedia)
* TNIV: The Untold Story of a Good Translation  by Craig Blomberg
*Dr. Craig Blomberg on the Bones of Jesus Controversy 
*An Interview with Craig Blomberg
Bellerophon

**Bellerophon** voi viitata seuraaviin:

* Bellerofon (lat. *Bellerophon*), sankari kreikkalaisessa mytologiassa
* HMS ''Bellerophon'', useita Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksia
* 1808 Bellerophon, päävyöhykkeen asteroidi.
Belvoir

**Belvoir** (ranskaa, suom. "kaunis näkymä"), tarkoittaa muun muassa seuraavia:

*Belvoir, kunta Ranskassa Doubsin departementissa 
*Belvoir, kylä Leicestershiressa Englannissa
*Vale of Belvoir, alue Englannissa
*Belvoir Castle, linna Leicestershiressa Englannissa
*Belvoir, alue Belfastissa Pohjois-Irlannissa
*Belvoir St Theatre, teatteri Sydneyssä Australiassa
;Britannian kuninkaallinen laivasto
* HMS Belvoir (1917), Hunt-luokan miinanraivaaja
* HMS Belvoir (L32), Hunt-luokan hävittäjä
Benbow

**Benbow** tarkoittaa muun muassa seuraavia:

*John Benbow (1653–1702) Britannian kuninkaallisen laivaston amiraali
*Leon Benbow (s. 1950), yhdysvaltalainen koripalloilija 
;Britannian kuninkaallinen laivasto
*HMS Benbow (1813), Armada-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
*HMS Benbow (1885), Admiral-luokan taistelulaiva
*HMS Benbow (1913), Iron Duke -luokan taistelulaiva
*HMS Benbow (tukikohta) Trinidadin laivastotukikohta 1941–1947
Edman

**Edman** on seuraavien henkilöiden sukunimi: 

* Alfred Edman (1833–1859), suomalainen kirjallisuuden tutkija
* Erik Edman (s. 1978), ruotsalainen jalkapalloilija
* Gunnar Edman (1915–1995), ruotsalainen kirjailija
* Johan Edman (1875–1927), ruotsalainen köydenvetäjä ja olympiavoittaja
* Jonas Edman (s. 1967), ruotsalainen kivääriampuja ja olympiavoittaja
* Tore Edman (1904–1995), ruotsalainen mäkihyppääjä
SCA (täsmennyssivu)

**SCA** voi tarkoittaa seuraavia:

* SCA, Svenska Cellulosa Aktiebolaget, ruotsalainen pehmopaperiyritys
* SCA, Society for Creative Anachronism, kalifornialainen historian elävöttämisen ja elävän historian yhdistys
* SCA, Sodalitium Confessionis Apostolicae, Ruotsin kirkossa toimiva luterilainen pappisveljestö
* SCA, spinoserebellaarinen ataksia, hermoston rappeutumiseen johtavia sairauksia