open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antilooppi

**Antilooppi** on nimitys, jota käytetään monista erilaisista nautaeläinten heimoon eli onttosarvisiin (Bovidae) kuuluvista, Afrikassa ja Aasiassa elävistä sorkkaeläinlajeista.

* alaheimo Alcelaphinae – lehmäantiloopit
**Punalehmäantilooppi (*Alcelaphus buselaphus*)
**Kontsiantilooppi (*Alcelaphus lichtensteinii*)
**Hunterinantilooppi eli hirola (*Beatragus hunteri*)
**Sassabiantilooppi (*Damaliscus lunatus*)

* alaheimo Antilopinae – gasellit 
**Hyppyantilooppi (*Antidorcas marsupialis*)
**Besoaariantilooppi (*Antilope cervicapra*)
**Gerenukki eli kirahviantilooppi (*Litocranius walleri*)
**Güntherindikdikantilooppi (*Madoqua guentheri*)
**Kirkindikdikantilooppi (*Madoqua kirkii*)
**Dikdikantilooppi (*Madoqua saltiana*)
**Pikkuantilooppi (*Neotragus batesi*)
**Kuningasantilooppi (*Neotragus pygmaeus*)
**Puna-antilooppi (*Raphicerus campestris*)
**Mustakorva-antilooppi (*Raphicerus melanotis*)
**Maa-antilooppi (*Raphicerus sharpei*)
**Saiga eli saiga-antilooppi (*Saiga tatarica*)

* alaheimo Bovinae – naudat
**Nilgau eli nilgauantilooppi (*Boselaphus tragocamelus*)
**Jättiläishirviantilooppi (*Taurotragus derbianus*)
**Hirviantilooppi (*Taurotragus oryx*)
**Nelisarviantilooppi (*Tetracerus quadricornis*)
**Kirjoantilooppi (*Tragelaphus scriptus*)
**Sitatunga eli suoantilooppi (*Tragelaphus spekii*)

* alaheimo Cephalophinae – puikkijat (sukeltaja-antiloopit)
**Aderinsukeltaja-antilooppi (*Cephalophus adersi*)
**Peterinsukeltaja-antilooppi (*Cephalophus callipygus*)
**Mustaselkäsukeltaja-antilooppi (*Cephalophus dorsalis*)
**Jentinkinsukeltaja-antilooppi (*Cephalophus jentinki*)
**Valkovatsasukeltaja-antilooppi (*Cephalophus leucogaster*)
**Sinisukeltaja-antilooppi (*Cephalophus monticola*)
**Natalinsukeltaja-antilooppi (*Cephalophus natalensis*)
**Mustasukeltaja-antilooppi (*Cephalophus niger*)
**Mustanaamasukeltaja-antilooppi (*Cephalophus nigrifrons*)
**Ogilbynsukeltaja-antilooppi (*Cephalophus ogilbyi*)
**Punakuvesukeltaja-antilooppi (*Cephalophus rufilatus*)
**Metsätöyhtöantilooppi (*Cephalophus silvicultor*)
**Abbottinsukeltaja-antilooppi (*Cephalophus spadix*)
**Weynsinsukeltaja-antilooppi (*Cephalophus weynsi*)
**Juovasukeltaja-antilooppi (*Cephalophus zebra*)

* alaheimo Hippotraginae – hevosantiloopit
**Mendesinantilooppi (*Addax nasomaculatus*)
**Isohevosantilooppi (*Hippotragus equinus*)
**Siniantilooppi (*Hippotragus leucophaeus*)
**Mustahevosantilooppi (*Hippotragus niger*)
**Sapelibeisa eli sapeliantilooppi (*Oryx dammah*)

* alaheimo Reduncinae – vesiantiloopit
**Vesiantilooppi (*Kobus ellipsiprymnus*)
**Kobiantilooppi (*Kobus kob*)
**Kaurisantilooppi (*Pelea capreolus*)
**Isoruokoantilooppi (*Redunca arundinum*)
**Vuoriruokoantilooppi (*Redunca fulvorufula*)
**Pikkuruokoantilooppi (*Redunca redunca*)

## Katso myös
*Antilooppiorava (*Ammospermophilus harrisii*)
*Teksasinantilooppiorava (*Ammospermophilus interpres*)
*Hanka-antilooppi (*Antilocapra americana*)
*Antilooppirotta eli antilooppihyppymyyrä eli antilooppigerbiili (*Gerbillus gerbillus*)
*Antilooppijänis (*Lepus alleni*)
*Antilooppi, kortteli Helsingin keskustassa
Kihokit

**Kihokit** (*Drosera*) on lihansyöjäkasvisuku, joka on levinnyt laajimmille maailmassa, joten niillä on täten hyvinkin erilaisia kasvuolosuhteita. Kihokit saalistavat lehdissä olevien karvojen päässä olevien limapisaroiden avulla. Hyönteinen lentää lehdelle ja kuvittelee todennäköisesti saavansa mettä tai kastetta, mutta jääkin siihen jumiin. Aluksi lima tukkii hyönteisen hengitystiet ja saalis kuolee. Tämän jälkeen karvat alkavat kääntyä pikkuhiljaa saalista kohti, jotta mahdollisimman moni karva pääsisi kosketukseen saaliin kanssa. Loppujen lopuksi koko lehti saattaa olla kietoutuneena saaliinsa ympärille. Lopuksi saaliista on jäljellä vain sulamattomat osat, esimerkiksi raajat ja kuoret.

Kihokkien elinympäristö on suo- ja rämealueilla. Useimmiten ne erottaa rahkasammaleen päällä näkyvästä punertavasta ruusukkeesta. Kihokit kasvavat aivan veden rajassa, ja joskus niitä löytyy jopa lähes kokonaan veden alta.

Kihokkeja myös kasvatetaan lääkkeiden raaka-aineiksi, useimmiten yskänlääkkeisiin ja muihin hengitykseen vaikuttaviin tekijöihin. Myös lihansyöjäkasviharrastajat kasvattavat monia kihokkilajeja. Tunnetuimpia lajeja harrastajien keskuudessa ovat esimerkiksi *[[Drosera capensis]]* sekä *[[Drosera aliciae]]*.

## Kihokkilajeja
Suomessa kasvavat kihokkilajit ovat:
* pyöreälehtikihokki (*Drosera rotundifolia*)
* pitkälehtikihokki (*Drosera longifolia*, syn. *D. anglica*)
* pikkukihokki (*Drosera intermedia*)

Huonekasvina viljeltyjä kihokkilajeja:
* haarukihokki (*Drosera binata*)
* kapinkihokki (*Drosera capensis*)
* kääpiökihokki (*Drosera pygmaea*)

Muita kihokkilajeja:
* *[[Drosera acaulis]]*
* viittakihokki (*Drosera arcturi*)
* *[[Drosera banksii]]*
* *[[Drosera barbigera]]*
* *[[Drosera bulbosa]]*
* *[[Drosera cistiflora]]*
* *[[Drosera citrina]]*
* *[[Drosera cuneifolia]]*
* *[[Drosera dichrosepala]]*
* *[[Drosera erythrorhiza]]*
* *[[Drosera filiformis]]*
* *[[Drosera gigantea]]*
* *[[Drosera indica]]*
* *[[Drosera macrantha]]*
* *[[Drosera madagascariensis]]*
* *[[Drosera menziesii]]*
* *[[Drosera nitidula]]*
* *[[Drosera paleacea]]*
* räiskykihokki (*Drosera paradoxa*)
* *[[Drosera parvula]]*
* *[[Drosera peltata]]*
* *[[Drosera petiolaris]]*
* *[[Drosera regia]]*
* *[[Drosera stolonifera]]*
* *[[Drosera stricticaulis]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Kihokit (''Drosera'')
* Yrttitarha: Kihokit (''Drosera'')
Yökönlehdet

**Yökönlehdet** (*Pinguicula*) ovat soilla esiintyviä lihansyöjäkasveja. Ne pyydystävät hyönteisiä lehdillään, joissa on kasvin erittämää rasvaa. Hyönteinen jää lehtiin kiinni, eikä pääse pois. Yökönlehdet saalistavat yleensä vain hyttysiä pienempiä otuksia, mutta joskus lehdistä saattaa löytyä jopa sääski tai vastaava hyönteinen.

## Yökönlehtilajit
Yökönlehtiä kasvaa monessa paikassa. Ne lajitellaan erilaisiin ryhmiin:
* lauhkean vyöhykkeen lajit,
* subtrooppiset,
* meksikolaiset ja
* trooppiset lajit.

Suomessa kasvavat lajit ovat:
* valkoyökönlehti (*Pinguicula alpina*)
* karvayökönlehti (*Pinguicula villosa*)
* siniyökönlehti (*Pinguicula vulgaris*)

Muita lajeja:
* meksikonyökönlehti (*Pinguicula cyclosecta*)
* viiruyökönlehti (*Pinguicula gypsicola*)
* rusoyökönlehti (*Pinguicula lusitanica*)

## Lähteet
* LSkasvit.urli.net

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Yökönlehdet – ''Pinguicula''
* Yökönlehdet (''Pinguicula'')
* Pinguicula.org: Luettelo yökönlehtilajeista 
* ITIS: ''Pinguicula'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Pinguicula'' 
* Flora of China: ''Pinguicula''
Cyclomania

**Cyclomania** on Simo Halisen käsikirjoittama ja ohjaama romanttinen draamaelokuva vuodelta 2001. Elokuvan päähenkilöinä on kolme nuorta, jotka työskentelevät polkupyörälähetteinä. Kaverukset K (Lauri Nurkse) ja Eetu (Tommi Mujunen) harrastavat kilpapyöräilyä ja kumpikin tavoittelee maajoukkuepaikkaa. Kolmiodraama syntyy, kun kuvioihin mukaan tulee Oona (Elena Leeve). Elokuva voitti parhaan musiikin Jussi-palkinnon.

*Cyclomania* on esitetty televisiossa Yle TV1 -kanavalla 29. syyskuuta 2003, 11. huhtikuuta 2005, 3. elokuuta 2009, 5. elokuuta 2009, 10. syyskuuta 2012 ja Yle TV2 -kanavalla 15. heinäkuuta 2016. Elokuva on julkaistu myös videokasettina sekä DVD:nä, joka sisältää ohjaajan kommenttiraidan ja muuta taustamateriaalia.

## Rooleissa

## Vastaanotto
Film-O-Holic.com-elokuvasivuston Juha Rosenqvist piti uutuuselokuvaa tuoreeltaan hieman haparoivana, mutta pirteänä ja kesäisen lämpimänä urheiluelokuvana, joka sattumalta tuotiin ensi-iltaan suuren hiihtodopingskandaalin aikoihin maaliskuussa 2001.

## Lähteet
Federico Consolo

**Federico Consolo** (1841, Ancona – 1906, Firenze) oli italialainen säveltäjä, viulisti ja musiikintutkija. Hänen isänsä oli hepreantutkija Benjamin Consolo. 

Consolo syntyi Anconassa ja opiskeli viulunsoittoa Firenzessä ja Brysselissä. Vuonna 1884 hän muutti Firenzeen ja omistautui sävellykselle. Consolon tuotantoon kuuluu San Marinon kansallislaulu (*[[Inno Nazionale]]*, 1894). Lisäksi hän julkaisi muun muassa konserttoja ja liturgisia teoksia.

## Aiheesta muualla
*
Winnipeg Beach

**Winnipeg Beach** on pikkukaupunki Manitoban provinssissa Kanadassa. Kaupunki sijaitsee Winnipegjärven eteläaltaan lounaisrannalla noin 70 kilometriä pohjoiseen provinssin pääkaupungista Winnipegistä. Winnipeg Beachin perusti Canadian Pacific Railwayn presidentti Sir William Whyte vuonna 1901 ja se sai kaupunkioikeudet 20. helmikuuta 1914.

Kaupungissa kuvataan kesäaikaan kanadalaista televisiosarjaa *[[Falcon Beach]]*.

## Historia

Asutus alueella sai alkunsa vuonna 1875, kun islantilaiset maahanmuuttajat perustivat *[[New Iceland]]* siirtokunnan Winnipegjärven länsirannalle. Alue käsitti noin 57,9 kilometriä pitkän kaistaleen Rivertonin lähellä sijaitsevalta Icelandic River -joelta aina Winnipeg Beachiin. Siirtokunta kuului tuolloin Luoteisterritorioihin, mutta jäi 12. maaliskuuta seuraavana vuonna perustetun Keewatinin piirin alueelle. Vuonna 1881 Manitoban provinssin aluetta laajennettiin, sisältäen siirtokunnan. Yhdyskunta oli täysin omavarainen aina vuoteen 1887 saakka ja alueelle muuttamista rajoitettiin. Ainoastaan islantilaista alkuperää olevien siirtolaisten oli mahdollista asettua siirtokunnan alueelle. Tämä rajoitus poistettiin vasta vuonna 1897.

Vuonna 1901 Canadian Pacific Railwayn johtaja Sir William Whyte hankki yhtiön omistukseen nykyisen Winnipeg Beachin alueen käsittäen noin 1,34 neliökilometrin ranta-alueen. Yhtiö suunnitteli alueesta lomanviettopaikkaa Winnipegin asukkaille. Rautatie valmistui jo seuraavana vuonna ja 1904 turistikeskus oli valmis, mukaan lukien ranta-alueet, hotellit, ravintolat, läntisen Kanadan suurimman tanssilavan (noin 1&nbsp;300 m²) ja läpsiperheiden tärkeimmän kohteen, huvipuiston vuoristoratoineen. Vuosina 1910–1912 kaupunkiin saapui 12–15 junaa ja yli 40&nbsp;000 vierailijaa jokaisena viikonloppuna. Nykyisin kaupunkiin ei ole enää henkilöjunaliikennettä.

1950-luvulle tultaessa Winnipeg Beachin suosio lomakohteena oli pitkälti hiipunut. Tanssihalli purettiin 1967 ja pian tämän jälkeen vuoristorata suljettiin huonokuntoisena ja lopulta purettiin. Kaupunki vietti hiljaiseloa aina 1990-luvulle saakka jolloin siitä muodostui jälleen suosittu lomailualue manitoba asukkaille. Nykyisin alueella on runsaasti kesämökkejä ja ranta on suosittu kohde auringonpalvojien keskuudessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Alex Raymond

**Alexander Gillespie Raymond** . (2. lokakuuta 1909 New Rochelle, New York, Yhdysvallat – 6. syyskuuta 1956 Westport, Connecticut, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä.

Raymond piirsi Chic Youngin luomaa *Blondie*- eli Touhulan perhe -sarjaa 1930-luvun alussa. Sitä seurasi 1930-luvun alussa kolme menestyssarjaa: Flash Gordon, Viidakko-Jim ja Salainen agentti X-9. Toisen maailmansodan päätyttyä Alex Raymond huipensi uransa luomalla Rip Kirbyn.

Rip Kirbyn ansiosta hän sai vuonna 1949 Reuben-palkinnon Yhdysvaltojen kansalliselta sarjakuvantekijöiden järjestöltä.

Alex Raymond kuoli auto-onnettomuudessa  6. syyskuuta 1956.

## Suomennettuja albumeja
* *Flash Gordon: 1936–37.* Käännös: Annikki Malin. Wanhat sarjat n:o 5. Helsinki: Jalava, 1983. 
* *Iskevä Salama*. Ilmarisen Kirja, 1938
* *Matka jään valtakuntaan. Flash Gordon: 1939–40.* Käännös: Asko Alanen. Wanhat sarjat n:o 7. Helsinki: Jalava, 1983. 
* 

## Lähteet
Kolumbian intiaanikulttuurit

**Kolumbian intiaanikulttuurit** olivat varhaisia kulttuureita nykyisen Kolumbian tasavallan alueella ennen eurooppalaisten valtakauden alkua alueella.

## Asutushistoria
Mesoamerikasta tuli Kolumbiaan asukkaita kahdessa aallossa 1200 ja 500 eaa. Tältä ajalta on löytynyt esineitä, jotka liittyvät useihin erillisiin kulttuureihin. Chibchat tulivat alueelle Nicaraguan ja Hondurasin suunnasta 400–300 eaa., ja pian heidän jälkeensä arawakit tulivat etelästä. Lähellä vuotta 1000 jaa. karibit asettuivat Karibianmerelle.

Kolumbian alueella eli 1500-luvun alussa arviolta 2,5–12 miljoonaa ihmistä. Kolumbian keskuspankin verkkosivuilla julkaistun arvion mukaan Pohjois-Andien länsirinteiden väkiluku oli runsaat 2,5 miljoonaa ja itärinteiden väkiluku lähes 3,5 miljoonaa. Korkealla vuoristossa asui noin  ihmistä. Muualla Kolumbiassa eläneestä väestöstä suurin osa, noin 3 miljoonaa ihmistä, asui Karibianmeren rannikolla. Eurooppalaisten saavuttua väkiluku romahti nopeasti murto-osaan aiemmasta. 

## Paikallisia kulttuureja
### San Augustín
San Augustínin alueella oli ennen maanviljelemisen alkua, noin 3300 eaa. – 600 eaa. yhteisö, joka tuotti monia kivirakennelmia.

### Muisca

Espanjalaisten saapuessa Muisca-kulttuuri oli yhtä pitkälle kehittynyt kuin tunnetummat inkat, mayat ja asteekit. Espanjalaiset kelsivät monia pakanallisina pitämiään muisca-kulttuurin muotoja, mutta siitä huolimatta ne ovat eläneet yli viidensadan vuoden ajan. Muisca-kielen puhuminen kiellettiin 1770, ja nykyisin sen puhujia on vain vähän. Siitä on kuitenkin siirtynyt lainasanoja paikalliseen espanjan kieleen. Perinneruoat ja usko henkiin on säilynyt, ja parannusrituaaleja järjestetään edelleen.

### Tairona

Tairona oli esikolumbiaaninen sivilisaatio nykyisissä Magdalenan ja La Guajiran maakunnissa. Siitä on saatu tietoja vain arkeologisista löydöistä ja satunnaisista maininnoista espanjalaisten kirjoituksissa. Työkalujen perusteella tiedetään tairona-kulttuurin harjoittaneen maanviljelyä, ja metalliesineistä voidaan päätellä kulttuurin muistuttaneen chibchojen ja inkojen kulttuuria, vaikka taironat eivät ilmeisesti olleet näille sukua. Taironien nykyjälkeläisiä ja viimeisiä esikolumbiaanisen ajan heimoista ovat kogit, jotka elävät eristyksissä Sierra Nevada de Santa Martan vuoristossa Kolumbian pohjoisosassa.

## Katso myös
* Keski-Amerikan ja Pohjois-Andien intiaanit
* Kolumbian historia

## Lähteet
Ratsuponi

**Ratsuponi** on ponityyppi, joka alun perin kehitettiin Isossa-Britanniassa ja jota nykyään jalostetaan eri puolilla maailmaa, muun muassa Yhdysvalloissa, Ranskassa, Saksassa ja Australiassa. Tavoitteena on hyväluonteinen, hyvärakenteinen ja kaunis poni, joka menestyy ratsastuskilpailuissa. Tähän pyritään risteyttämällä keskenään paitsi eri ponirotujen edustajia myös poneja ja hevosia (erityisesti täysiverisiä). Jalostus on hyvin tavoitteellista, harkittua ja säänneltyäkin, sillä ratsuponeilla on omat kantakirjansa ja hyväksytyllä ratsuponilla edellytetään muun muassa olevan tietty osuus poniverta suvussaan. Ratsuponi näyttää yleensä enemmän pienikokoiselta ja sirolta hevoselta kuin tyypilliseltä ponilta.

*Suomalainen ratsuponi* on Suomessa jalostettava ratsuponirotu. Rotua jalostetaan Suomen Hippoksen hyväksymän jalostusohjesäännön mukaan. Ratsuponijalostukseen hyväksyttävillä oreilla ei ole säkäkorkeusrajaa, ja yli 148 cm korkeat tammat voidaan esikantakirjata.

Ratsuponijalostukseen hyväksytyt rodut:
*täysiveriset
*puoliveriset
*newforestinponi
*connemaranponi
*welsh-poni
*gotlanninruss
*ulkomaiset ratsuponit

Ratsuponiohjelman mukaisessa jalostuksessa ensimmäisen polven risteytyksessä yhdistetään jalostusohjesäännön mukainen poni ja hevonen. Toisen polven risteytyksessä käytetään edellä mainittua risteytystä ja rotuponia, hevosta tai ratsuponia. Kolmannen polven risteytyksessä on oltava vähintään 25 prosenttia poniverta.

Ratsuponien värejä ei rajoiteta, eikä niille ole määrätty tarkkaa mittarajaa, mieluiten niiden tulisi kuitenkin olla säkäkorkeudeltaan lähelle 148 cm eli juuri hevos- ja ponikoon väliltä.

Ratsuponien tulee olla rakenteeltaan jaloja, sopusuhtaisia ja ryhdikkäitä. Askelten tulisi olla tarmokkaat, tahdikkaat, irtonaiset ja kevyet. Ratsuponit ovat luonteeltaan helposti käsiteltäviä, luotettavia ja yhteistyöhaluisia. Suorituskykyyn kiinnitetään jalostuksessa erityistä huomiota.

## Katso myös
*Saksalainen ratsuponi
*Risteytysponi

## Aiheesta muualla
*Suomalainen ratsuponi Suomen Hippos ry:n verkkosivuilla 
*Ratsuponeista Hevosmaailma.netissä
Tuvalu (täsmennyssivu)

**Tuvalu** tarkoittaa seuraavia:

* Tuvalu, valtio Oseaniassa
* tuvalu, austronesialainen kieli
* Tuvalu, saksalainen komediaelokuva
* Tuvalu, suomalainen yhtye
* Tuvalu, Tuvalu-yhtyeen studioalbumi.
Ivar Aminoff

Suomen historiasta tunnetaan kaksi Aminoffien aatelissukuun kuuluvaa Ivaria
* Berndt Ivar Aminoff, Viipurin lääninarkkitehti ja kirkkojen suunnittelija
* Ivar Aminoff, puolustusministeri vuonna 1924
Ivar Aminoff (ministeri)

**Ivar (Iwar) Aminoff** (2. joulukuuta 1868 Turku – 15. elokuuta 1931 Lemu) oli suomalainen puolustusministeri, lakimies ja poliitikko. 

## Ura
Aminoff valmistui ylioppilaaksi Turun Svenska klassiska lyceum i Åbosta vuonna 1880. Hän sai oikeustieteen tutkinnon Helsingin yliopistosta vuonna 1892. Aminoff astui Turun hovioikeuden palvelukseen auskultantin virkaan vuonna 1893 ja hänelle myönnettiin varatuomarin arvon vuonna 1896. Hän työskenteli asianajajana Turussa vuosina 1892–1916. Aminoff omisti Tenholan kartanon Lemussa vuodesta 1900.

Aminoff toimi virkaa tekevänä lääninsihteerinä 1905–1906 Turun ja Porin läänissä ja oli virkaa tekevä maaherra vuonna 1918. Aminoff oli Turun kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1904–1912 ja sen varapuheenjohtaja 1908. Hän oli Lemun kunnanvaltuutettuna 1919–1931.

Hän oli puolustusministerinä Aimo Cajanderin II hallituksessa 82 päivän ajan keväällä 1924, 11.3.1924–31.5.1924. Hänet valittiin hallitukseen ammattiministerinä, eli hän oli sitoutumaton. Huhtikuussa sadat puolustuslaitoksen nuoret upseerit jättivät eroanomuksensa tasavallan presidentti K. J. Ståhlbergille, mikä johtui kiistasta tsaarinupseerien kanssa. Samassa yhteydessä Aminoffkin jätti eroanomuksensa, mutta presidentti ei eroanomuksia hyväksynyt.

## Perhe
Ivar Aminoffin vanhemmat olivat eversti Gregorius Aminoff ja Sara Adelaide Constance Sofia *(Sally)* Ithimæus. Savon prikaatin komentaja, kenraalimajuri Adolf Aminoff oli hänen isoisoisä. 

## Kunnianosoitukset

*   Vapaudenristin ritarikunta kolmannen luokan risti (1918)
*   Vapaudenristin ritarikunta ensimmäisen luokan risti (1919)

## Katso myös
* Aminoff

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Atahualpa

**Atahualpa**, myös **Atahuallpa**, **Ataw Wallpa** tai **Atabalipa** (noin 1502 – 29. elokuuta 1533 Cajamarca) oli Perun inkavaltakunnan viimeinen hallitsija. 

Atahualpa oli inkahallitsija Huayna Capacin nuorempi poika. Hänen äitinsä oli prinsessa, mutta ei Huayna Capacin virallinen vaimo, joten Atahualpa ei ollut maan perinteiden mukaan laillinen perijä, mutta ilmeisesti hän oli isänsä suosikki. Atahualpan äidin henkilöllisyydestä ei ole täyttä varmuutta, mutta mahdollisiksi ehdokkaiksi mainitaan usein Tocto Ocllo Coca, Paccha Duchicela ja Túpac Palla. Huayna Capacin kuoltua 1527 tai 1528 inkavaltakunta jaettiin kahtia. Atahualpan velipuoli Huascar hallitsi Cuzcon aluetta ja Atahualpa pohjoisia osia Quitosta. He joutuivat kuitenkin pian sotaan keskenään. Atahualpa voitti ja tapatti veljensä vuonna 1532. 

Samana vuonna perjantaina 15. marraskuuta Atahualpa jäi Francisco Pizarron johtamien espanjalaisten konkistadorien vangiksi. Atahualpa maksoi vapauttamisekseen tyrmän täydeltä aarteita, mutta espanjalaiset nostivat häntä vastaan Pizarron-vastaisen salaliittosyytöksen, josta hänet tuomittiin poltettavaksi. Kun Atahualpa suostui ottamaan kasteen, tuomio muutettiin kuristamiseksi. Atahualpa haudattiin kristillisin menoin Cajamarcassa, mutta kertoman mukaan hänen hautansa avattiin myöhemmin ja hänen ruumiinsa muumioitiin.

Huone, jonka on arvioitu olevan Atahualpan vankila, ja jonka hän vapautuakseen täytti kullalla ja hopealla, on nykyään osa Cajamarcan vanhaa kaupunkia. Vanha kaupunki on itsessään Unescon maailmanperintökohde ja paikallinen matkailukohde. Guinessin ennätysten kirjan mukaan Atahualpasta maksetut lunnaat ovat nykyrahassa 1,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria, eli historian suurimmat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Place Vendôme

**Place Vendôme** on aukio Pariisissa, Ranskassa. Se sijaitsee Tuileries'n pohjoispuolella ja Église de la Madeleinen itäpuolella. Se on myös Rue de la Paix'n alkupiste. 

Place Vendôme muodostettiin alun perin aurinkokuningas Ludvig XIV:n voitokkaiden armeijoiden kunniaksi, ja sen ensimmäinen nimi oli *Place des Conquêtes*. Nimi kuitenkin vaihdettiin muotoon *Place Louis le Grand*, kun joukkojen voitokkuus osoittautuikin varsin vaihtelevaksi. Aukiolla olevan Colonne Vendôme -pylvään pystytti Napoleon Austerlitzin taistelun muistoksi.

Ludvig XIV antoi aukion suunnittelun vuonna 1686 arkkitehti Jules Hardouin-Mansartin tehtäväksi. Kuningas joutui vetäytymään hankkeesta rahanpuutteen vuoksi, mutta yksityiset rahoittajat mahdollistivat rakentamisen jatkamisen. Hardouin-Mansartin suunnittelema aukiota kiertävä rakennus valmistui vuonna 1725.

Aukion laidalla sijaitsee maailmankuulu luksushotelli Hôtel Ritz Paris ja lukuisia johtavien muotitalojen myymälöitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Place Vendôme GoogleMapsissa
* Place Vendômen historia
Eckerö Line

**Eckerö Line** on suomalainen Eckerö-konserniin kuuluva vuonna 1994 perustettu yhtiö. Varustamo liikennöi pitkään yhdellä aluksella Helsingin ja Tallinnan välistä reittiä. Keväällä 2019 yhtiö ilmoitti uudesta kesäkuussa 2019 avattavasta reitistä Helsingin Vuosaaresta Tallinnaan.

M/S ''Finlandia'' oli pitkään ainoa Suomen lipun alla Tallinnaan liikennöivä matkustajalaiva, kunnes Viking Line liputti M/S ''Viking XPRS'':n Suomen lipun alle. M/S Finbo Cargo on ainoa Tallinnaan liikennöivä ro-ro-alus Suomen lipun alla.

## Taustaa
Rederiaktiebolaget Eckerö perustettiin vuonna 1961 hoitamaan Ruotsin, Suomen ja Ahvenanmaan välistä autolauttaliikennettä. Nykyään yritys toimii emoyhtiönä Eckerö-konsernissa, johon kuuluu yhteensä viisi yritystä: varustamot Eckerö Line, Eckerö Linjen, Birka Cruises ja Eckerö Shipping sekä linja-autoyhtiö Williams Buss. Ålandsresor on Eckerö Linjenin matkatoimiston nimi.

## Historia
Eckerö Linenä tunnetun laivayhtiön historia alkaa vuodesta 1994. Tuolloin ahvenanmaalaiset Rederiaktiebolaget Eckerö ja  Birka Line perustivat yhteisen yhtiön liikennöimään Helsingin ja Tallinnan välille nimellä **Eestin Linjat**. Syyskuussa 1994 linjalle bareboat-rahdattiin M/S ''Alandia'', ja myöhemmin toukokuussa 1995 linjalle tuotiin myös M/S ''Apollo''.

Vuoden 1998 alussa Oy Eestin Linjat Ab Ltd vaihtoi nimensä Oy Eckerö Line Ab Ltd:ksi. Rederiaktiebolaget Eckerö osti Birka Linen osakkeet yhteistyöyrityksestä. Linjalla liikennöi M/S *Alandia* siihen asti, kunnes uusi Gotlandslinjeniltä ostettu *Nord Gotlandia* telakoitiin ja muutettiin M/S ''Nordlandiaksi''. 10. helmikuuta 1998 uusi *Nordlandia* aloitti liikenteen Helsinki–Tallinna-linjalla.

2. helmikuuta 2004 Rederi Ab Eckerö osti M/S ''Transparadenin'' Rederi Ab Engshipiltä. Alus sai nimekseen M/S *Translandia* ja aloitti toukokuussa 2004 liikennöimään M/S *Nordlandian* parina palvellen lähinnä rahtiasiakkaita. Maaliskuusta 2009 alkaen rahtialus M/S *Translandia* liikennöi uudesta Vuosaaren satamasta Tallinnaan. Yhtiön matkustaja-alus *Nordlandia* jatkoi liikennöintiä Länsisatamasta Tallinnan A-terminaaliin.

Helmikuussa 2012 varustamo ilmoitti ostaneensa Italiasta M/S ''Moby Freedom'' -nimisen laivan asettaakseen sen uudelleen nimettynä Helsinki–Tallinna-reitille. Alukselle järjestettiin nimikilpailu, jossa sen nimeksi valittiin M/S *Finlandia*. Se korvasi M/S *Nordlandian* joulukuussa 2012.

Finlandian tultua liikenteeseen Eckerö Line ilmoitti myyneensä M/S ''Translandian'' ja asettavansa M/S ''Nordlandian'' rahtiliikenteeseen Vuosaaresta Tallinnaan. Kesäkuussa 2013 varustamo ilmoitti myyneensä M/S ''Nordlandian'' Belizeen Isabella Cruise Companylle.

## Laivat
### Tämänhetkiset laivat

### Entiset laivat
Vihreällä korostusvärillä on merkattu yhä liikennöiviä aluksia.

## Lähteet
* Eckerö Line
* Muuta tietoa Eckerö Linestä 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Eckerö Linen kotisivu 

## Kirjallisuutta
* Sjöström, Pär-Henrik: *Historien om den som kommer igen: Rederiaktiebolaget Eckerö 1961–2011. *Maarianhamina: Rederiakteiebolaget Eckerö, 2011. .
José Carioca

**José Carioca** (*[[carioca]]*, Río de Janeiron syntyperäisistä asukkaista käytetty nimitys) on Disneyn sarjakuvissa ja animaatioissa esiintyvä brasilialainen papukaija, jonka ensiesiintyminen oli vuonna 1942 elokuvassa *[[Oppitunti (elokuva)|Oppitunti]].* Seuraavan kerran hän esiintyi elokuvassa *[[Kolme caballeroa]]* vuonna 1944. *[[Aku Ankka (lehti)|Aku Ankka]]* -lehdessä on ollut myös saman niminen sarjakuva. 

José Cariocan ystäviä ovat Panchito, Aku Ankka, Nestor ja Pedro. Hän syö mielellään yltäkylläisesti ravintoloissa maksamatta kuitenkaan laskuaan: näin käy esimerkiksi tarinassa *Vettä, leipää ja lasku*. José on myös useasti joutunut vankilaan.

Brasiliassa José Carioca on hyvin suosittu sarjakuvahahmo ja hänet tunnetaan tavallisesti nimellä *Zé Carioca*. Hän myös esiintyy siellä Vihreä Lepakko -nimisenä supersankarina. Vuonna 1989 julkaistu Aku Ankan taskukirjan erikoisnumero *[[Jose Carioca (Aku Ankan taskukirja)|José Carioca]]* on omistettu José Carioca -sarjakuville. 

José Cariocan suomenkielisinä ääninä ovat toimineet Seppo Pääkkönen (''Akun tehdas''), Petrus Kähkönen *([[Mikki Hiiri (televisiosarja)|Mikki Hiiri]]*, ''Mikki ja ralliryhmä'', *[[DuckTales]]*) ja Arttu Kapulainen (''Kolmen caballeron legenda'').  

## Lähteet
Massimo De Vita

**Massimo De Vita** (s. 29. toukokuuta 1941 Milano) on italialainen Disney-sarjakuvapiirtäjä, Pier Lorenzo De Vitan poika. Tunnetuinta De Vitan tuotantoa ovat olleet hänen Taikaviitta-tarinansa ja Indiana Hopo -sarjat. Hän aloitti ensin isänsä sarjojen tussaajana, mutta pääsi pari vuotta myöhemmin Topolino-lehteen töihin. Aluksi hän suunnitteli ulkomaisten sarjojen taittoa, mutta sai pian piirrettäväksi ensimmäisen tarinansa.

## Ura piirtäjänä

Massimo aloitti Disney-uransa 1960-luvun alussa, tussaamalla isänsä sarjoja. Hänen ensimmäinen tarinansa oli Paperon de Paperoni contro Mandracchio vuodelta 1962. Hän on tunnettu sarjasta Olipa kerran... Amerikka, jossa Mikki Hiiri seikkaili Yhdysvaltain historian käännekohdissa. Näyte De Vitan varhaisimmasta tyylistä on tarina *Roope setä näkee kaiken* (vuodelta 1963) taskukirjassa Rohkea rokan syö. Ensimmäinen Suomessa julkaistu De Vitan tarina on Voitto kotiin (Aku Ankan naurupommi). 

1970-luvulle tultaessa De Vita omaksui tyylin, joka oli hyvin lähellä Romano Scarpaa. 1970-luvun Scarpaa ja De Vitaa voi olla vaikea erottaa. Tärkeimmät erot ovat, että De Vitan viiva on paksumpi ja pehmeämpi ja hahmot hieman pyöreämpiä ja staattisempia kuin Scarpalla. Tällä tyylillä on piirretty suurin osa De Vitan klassisista Taikaviitoista. 

1980-luvulla De Vita omaksui tyylin, joka oli lähempänä Giorgio Cavazzanoa. *Indiana Hopo* -tarinat edustavat tätä tyyliä. De Vita on luonut muun muassa Professori Zapotekin ja Marlinin. 1990-luvulla on julkaistu paljon hänen klassisia taikaviitta tarinoita ja hän on muutenkin ollut melkein alusta saakka Aku Ankan Taskukirjan kantava voima. Yksi De Vitan arvostetuimpia tarinoita on ollut hänen itse käsikirjoittama ja piirtämä Taikamiekka-fantasiasaaga.

2000-luvulla on julkaistu paljon hänen Mikki Hiiri ja Mik de Hiir tarinoita. De Vita piirsi mielellään enemmän Mikki Hiiri -tarinoita ja viimeisen ankkatarinansa "Aikapoliisit" hän piirsi vuonna 1996.
Aikoinaan internetissä oli myös adressi, jossa vaadittiin, että De Vitan pitäisi alkaa taas piirtämään ankka-sarjoja. Tämä ei enää koskaan toteutunut ja Massimo De Vita jäi eläkkeelle vuonna 2020. De Vitan piirtämään tuotantoon kuuluu 459 tarinaa, joista Suomessa julkaisemattomia on jäljellä yli 120 tarinaa.

## Aiheesta muualla
* Esittely Comic creator -sivulla

## Lähteet
Iso-Syrtti

**Iso-Syrtti**  (arabiaksi: خليج السدرة,  *Khalij as-Sidra*; italiaksi: *Golfo di Sidra*) eli  **Syrtinlahti** (arabiaksi: خليج سرت, : *Khalij Surt*; italiaksi: *Golfo della Sirte*) on lahti Välimeressä Libyan pohjoisrannikolla. Lahden rannalla sijaitsevat muun muassa Bengasi ja Sirte. Ison-Syrtin vesi on koko Välimeren lämpimintä.

Tonnikalan kalastus on tärkeä elinkeino lahden seudulla asuville.

## Katso myös
* Vähä-Syrtti

## Lähteet
Tauno Viiri

**Tauno Johannes Viiri** (16. joulukuuta 1908 Ylitornio – 22. lokakuuta 2002 Vancouver, Kanada) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari numero 35. Sotilasarvoltaan hän oli majuri.

Viiri toimi suojeluskunnassa ja kirjoitti ylioppilaaksi Tornion yhteislyseosta vuonna 1927. Hän oli akateeminen maailmanmestari kiekonheitossa ja kuulantyönnössä vuonna 1929. Hän kunnostautui talvisodassa 3. Prikaatin komppanianpäällikkönä. Viiri nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 13. marraskuuta 1941, nimityshetkellä hän oli sotilasarvoltaan kapteeni. Nimitysperusteluissa mainitaan muun muassa Timoskalan saarrostustaistelussa Räisälässä suoritettu rohkea saarrostus. Viiri johti sodan jälkeen Suur-Saimaan suojeluskuntapiirin asekätkentää. Hän oli pidätettynä 23 kuukautta kuulusteluja varten vuosina 1945–1947. Viiri muutti asekätkentäjutun takia Ruotsiin vuonna 1948 ja sieltä edelleen Kanadaan vuonna 1952, jossa hän asettui asumaan Vancouveriin. Viiri työskenteli paikallisen puhelinyhtiön palveluksessa. 

Tauno Viiri kuoli 22. lokakuuta 2002 Vancouverissa, Kanadassa. Hänet on haudattu Ylitornioon Kaupinmäen hautausmaalle.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Lomalla

**Lomalla** on Aleksi Mäkelän vuonna 2000 valmistunut suomalainen romanttinen komedia, hänen neljäs pitkän elokuvan ohjaustyönsä. Outi Mäenpää sai suorituksestaan parhaan naispääosan Jussi-palkinnon. Elokuvaa kuvattiin Mallorcalla Espanjassa.

## Rooleissa

## Tekijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Solar Filmsin ''Lomalla''-tietosivusto 
* 
*
Beniamino Cesi

**Beniamino Cesi** (1845–1907) oli italialainen pianisti ja pedagogi. Hän oli alun perin kotoisin Napolista ja opiskeli S. Thalbergin johdolla. 

Cesi julkaisi useita pianonsoiton oppikirjoja. Hän toimi myös pianonsoiton opettajana. Hänen oppilaisiinsa kuului muun muassa säveltäjä Ruggero Leoncavallo.
Hôtel Ritz Paris

**Hôtel Ritz Paris** on luksushotelli Place Vendômella Pariisissa Ranskassa.  Sveitsiläinen César Ritz avasi hotellin 1. kesäkuuta vuonna 1898. Sen julkisivun on suunnitellut arkkitehti Jules Hardouin Mansart. Hotelli oli 2010-luvun alussa suljettuna restauroinnin vuoksi ja avattiin jälleen vuonna 2014.

Hotellista on muodostunut useiden varakkaiden ja kuuluisten ihmisten suosikkihotelli. Esimerkiksi Greta Garbo, Ernest Hemingway, kuningas Edvard VIII, Marcel Proust ja Charlie Chaplin ihastuivat siihen. Ranskalainen muotikuningatar Coco Chanel taas asui hotellissa jopa yli 30 vuoden ajan, ja hänen muistokseen yksi hotellin sviiteistä on nimetty hänen mukaansa. Nimikkosviitin ovat Chanelin lisäksi saaneet Ernest Hemingway, F. Scott Fitzgerald sekä Elton John.

Vuonna 1979 hotelli myytiin egyptiläiselle liikemiehelle Mohamed Al-Fayedille. Hotelli oli myös se paikka, josta Walesin prinsessa Diana ja hänen miesystävänsä Dodi Al-Fayed, hotellin omistajan poika, lähtivät autonkuljettaja Henri Paulin johdolla automatkalle, joka päättyi pariskunnan kuolemaan.

## Kuvia

Tiedosto:Place Vendôme 6.jpg|Hotelli yöllä
Tiedosto:Hôtel de Crozat.jpg|Nähtynä Place Vendômelta
Tiedosto:Ritz Paris.jpg|Sisäänkäynti
Tiedosto:Bar Hemingway Ritz2.jpg|Bar Hemingway
Tiedosto:The Hotel Ritz, Paris 26 December 2007 015.jpg|Puutarha
Tiedosto:The Hotel Ritz, Paris 26 December 2007 006.jpg|Hotellihuone joulukuussa 2007


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Hôtel Ritz Parisin viralliset websivut
Medenine

**Medenine** () on suurehko kaakkoistunisialainen kaupunki, joka sijaitsee Gabèsin keidaskaupungista ja Djerban saaresta noin 77 km etelään, Libyaan johtavan päätien varrella. Medenine on myös Medeninen Kuvernoraatin pääkaupunki.

Ranskalaisten valtaan joutumista edeltävinä aikoina Medenine oli Tunisian seudun eteläosan tärkein kauppapaikka. Se houkutteli kauppiaita eri puolilta Pohjois-Afrikkaa ja jopa Bornusta Saharan eteläpuolelta. Medeninen ksarit eli linnoitetut vilja-aitat olivat  eri Berber -heimojen käytössä.

Alueella tapahtui toisen maailmansodan aikaan maaliskuussa 1943 kenraali Erwin Rommelin epäonninen vastahyökkäys kohti Brittiläistä 8. armeijaa osana operaatio Capria. Operaatio Capri oli viimeinen Rommelin taistelu Afrikassa ennen kuin Afrikakorpsin johtajaksi nimitettiin Hans-Jürgen von Arnim.

Medeninen ksareissa on kuvattu kohtauksia elokuvaan *[[Star Wars: Episodi I – Pimeä uhka]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
William Windom

**William Windom** (28. syyskuuta 1923 New York – 16. elokuuta 2012 Woodacre, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.  Hän on näytellyt televisiosarjassa *[[Murhasta tuli totta]]* päähenkilön Jessica Fletcherin ystävää Seth Hazlittiä. Sen lisäksi hän on näytellyt muun muassa elokuvissa *[[Raising Dead]]*, *[[Pahin rikos]]*, *[[Joulu Manhattanilla]]* ja *[[Space Rage]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* William Windomin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Eckerö-konserni

**Eckerö-konserni** perustettiin vuonna 1961 vastaamaan Ahvenanmaan matkustusliikenteestä. Konsernin pääkonttori sijaitsee Maarianhaminassa. Ahvenanmaalainen laivayhtiö Viking Line omistaa 20 prosenttia Eckerö-konsernista.

## Konserniyhtiöt

### Nykyiset yhtiöt
* Rederiaktiebolaget Eckerö (konsernin emoyhtiö)
* Eckerö Linjen (laivanvarustamo)
* Eckerö Line (laivanvarustamo)
* Eckerö Link (laivanvarustamo)
* Ålandsresor (matkatoimisto)
* Williamsbuss (linja-autoyhtiö)
* Algots varv (telakka)

### Entiset yhtiöt
* Birka Line (laivanvarustamo)

## Lähteet
Antinomistinen riita

**Antinomistinen riita** oli vuoden 1527 jälkeen luterilaisten teologien välillä vallinnut kiista siitä, tarvittaisiinko kristillisessä seurakunnassa lain saarnaa. Sen aiheuttaja oli Johann Agricola, jonka mukaan laki oli sekä uudestisyntymisen jatkuvassa parannuksen tekemisessä että uudestisyntymisessä epäolennainen, että evankeliumi yksinään riittäisi myös katumusta vaikuttamaan. Sen sijaan mm. Luther oli sitä mieltä, että lakia tarvitsivat sekä uskoon tulevat että uskomattomat. Riita sovittiin eri lähteiden mukaan joko vuonna 1540 tai vuonna 1580. Tuolloin sovittiin "lain kolmenlainen käyttö" ja sen merkitys kristitylle.

## Lähteet
Eino Uusitalo

**Eino Oskari Uusitalo** (1. joulukuuta 1924 Soini – 19. maaliskuuta 2015 Ähtäri) oli suomalainen keskustalainen poliitikko, koulutukseltaan agrologi. Hän toimi pääministerin sijaisena Urho Kekkosen sairastuttua ja pääministeri Mauno Koiviston hoitaessa presidentin tehtäviä 1981–1982.

## Nuoruus
Uusitalo syntyi maanviljelijäperheen lapsena Soinissa, jossa hän kävi kansakoulun. Uusitalo osallistui jatkosotaan Karjalankannaksella. Sodan jälkeen hän kävi maamieskoulun ja pienviljelysneuvojaopiston ja valmistui agrologiksi 1949. Ennen eduskuntaan valitsemistaan hän toimi maanviljelijänä ja Etelä-Pohjanmaan maanviljelysseuran maatalousneuvojana Lehtimäen, Soinin ja Töysän kunnissa.

## Poliittinen ura
Eino Uusitalo oli Maalaisliiton (vuodesta 1965 Keskustapuolueen) kansanedustajana Vaasan vaalipiiristä 1955–1983. Hän toimi sisäasiainministerinä 1971 (Karjalainen II) sekä vuosina 1976–1982 (Miettunen III, Sorsa II, Koivisto II).

Koiviston II hallituksessa 1979–1982 hän oli myös pääministerin sijainen. Presidentti Urho Kekkosen jäätyä sairauslomalle syksyllä 1981 pääministeri Mauno Koivisto tuli hoitamaan presidentin tehtäviä ja Eino Uusitalo toimi pääministerin sijaisena helmikuuhun 1982. Tässä asemassa Uusitalo isännöi Finlandia-talossa järjestettyä vuoden 1981 itsenäisyyspäivän vastaanottoa.

Uusitalo oli presidentin valitsijamiehenä viisi kertaa (1956, 1962, 1968, 1978, 1982).

Vuoden 1982 presidentinvaalissa Uusitalo toimi pääministerin tehtäviä hoitavana puheenjohtajana eduskunnan suuressa salissa pidetyssä varsinaisessa vaalitoimituksessa, joskin äänten julkilukijana toimi ääntenlaskijoina toimineiden puolueiden puheenjohtajien keskuudestaan valitsema kokoomuksen puheenjohtaja Ilkka Suominen.

Presidentin astuttua toimeensa Uusitalo palasi rivikansanedustajaksi. Seuraavissa vaaleissa keväällä 1983 hän ei enää asettunut ehdolle.

Ollessaan Keskustapuolueen eduskuntaryhmän puheenjohtaja Uusitalo esitti vuonna 1974 Suomelle toista itsenäisyyspäivää jatkosodan päättäneen Moskovan välirauhan päivämäärälle 19. syyskuuta. Esitys tyrmättiin ja Uusitalo syrjäytettiin eduskuntaryhmän johdosta. Myöhemmin hän perusteli esitystään sillä, että halusi tällä korostaa rauhanomaisen rinnakkainelon merkitystä. Hän osallistui itsekin jatkosotaan 1942–1944 Kannaksen Metsäpirtissä. 

## Yksityiselämä
Uusitalo syntyi Soinissa, mutta asui ja vaikutti sittemmin pitkään Lehtimäellä muun muassa kunnanhallituksen pitkäaikaisena puheenjohtajana. Lehtimäeltä Soiniin johtava seututie 697, jonka varrella hänen kotinsakin sijaitsi, on hänen kunniakseen nimetty Eino Uusitalontieksi.

Uusitalo oli naimisissa Irma Helena Lehtolan kanssa vuodesta 1947. Pariskunnalla oli neljä lasta.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Yle Elävä arkisto: Kekkonen eroaa
* Eino Uusitalon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Internet Archive 11.10.2015)
Solovei

**Solovei** (, kirjaimellisesti *Satakieli-rosvo*), myös Solovei Odihmantevitš (Соловей Одихмантьевич), on rosvo Kiovan Rusjin ajoista kertovan venäläisen kansanperinteen bylina-runoissa eli kansaneepoksissa. Tarinan mukaan Solovei elää metsässä lähellä Brjanskia, istuu puussa Kiovaan johtavan tien varrella ja surmaa matkalaisia viheltämällä. Kansanperinteen mukaan legendaarinen sankari Ilja Muromets kukisti Satakieli-rosvon.

## Tarina Iljasta ja Soloveista

Ilja Murometsin ja Solovein kohtaamisesta kertoo bylina *Ilja Muromets ja Solovei-ryöväri* (Илья Муромец и Соловей-Разбойник). Äänisniemeltä kotoisin olleelta runonlaulaja Trofim Rjabininilta  taltioidun version mukaan tapahtumat etenevät seuraavasti: Muromista Kiovaan matkalla oleva Ilja pelastaa aluksi Tšernihivin (Tšernigov) kaupungin tuhoamalla sitä piirittävän sotajoukon. Tšernigovilaiset tarjoavat Iljalle kaupunkinsa päällikkyyttä, mutta Ilja kieltäytyy ja kysyy tietä Kiovaan. Kaupungin miehet varoittavat Iljaa suorimman tien varrella vaanivasta Solovei-ryöväristä, joka istuu tammessa:

:*ja Solovei viheltää satakielen lailla,* 
:*se rosvo ryöväri kiljuu pedon lailla.* 
:*Ja sen satakielen vihellyksestä,* 
:*kaikki ruohot-korret yhteen punoutuvat,* 
:*kaikki siniset kukat pois varisevat,* 
:*synkät metsät kaikki maahan taipuvat,* 
:*ja kaikki siellä olleet ihmiset kuolleina makaavat.*

Ilja ei varoituksista pelästy, vaan ratsastaa kelpo ratsullaan Brjanskin metsään. Siellä odottava Solovei alkaakin Iljan nähdessään viheltää ja kiljua, ja Iljan ratsu kompuroi. Ilja ottaa kuitenkin jousensa ja ampuu ryöväriä survaisten häneltä irti oikean silmän ja ohimon. Sitten hän kiinnittää rosvon jalustimeensa ja jatkaa matkaa Kiovaan. Solovein tyttäret huomaavat isänsä ahdingon, mutta Ilja ei suostu heidän miestensä lahjatarjouksiin vaan suuntaa kohti Kiovaa. Siellä ruhtinas Vladimir on juuri aikeissa ryhtyä päivällistä syömään, kun Ilja saapuu pihaan. Ilja kertoo hoviväelle saaneensa kiinni Solovei-ryövärin, jolloin Vladimir pyytää Soloveita viheltämään. Solovei ilmoittaa, ettei tottele muita kuin Iljaa. Kun Ilja pyytää häntä viheltämään, tarvitsee Solovei vielä viiniä veristen huultensa avaamiseksi. Viinin saatuaan Solovei viheltää ja kiljuu niin, että linnan kupolit vääntyvät, ikkunat särkyvät, ihmiset kuolevat ja Vladimir kätkeytyy näätäturkkinsa sisään. Silloin Ilja vie Solovein ulos kaupungista ja hakkaa tältä pään irti.

## Lähteet

### Lähteet, joihin ei ole viittauksia
* [Väisänen, A. O. (1946, toim.) *Muinais-Venäjän sankarirunoja.* WSOY.]
M/S Ionian Spirit

**M/S St. Damian** on alun perin Rederi Ab Sallylle vuonna 1972 nimellä M/S Viking 3 luovutettu autolautta. Sen käytössä laiva liikennöi pääsääntöisesti välillä Naantali–Maarianhamina–Kapellskär. Myöhemmin laiva oli Vaasanlaivojen käytössä reiteillä Vaasa–Uumaja/Örnsköldsvik/Sundsvall sekä Eckerö Linjenin käytössä reittillä Eckerö–Grisslehamn vuodesta 1988 lähtien 19. elokuuta 2007 saakka. Alus kuuluu niin sanottuihin Papenburgin sisariin, saksalaisen Meyer Werft -telakan alussarjaan. Viimeksi alus on liikennöinyt välillä Igoumenitsa–Brindisi, kunnes se sai konerikon joulukuussa 2008.

## Historia
Alus valmistui Papenburgin telakalta kolmantena kaikkiaan kuuden sisaraluksen sarjasta vuonna 1970. Alus liikennöi Viking Linen punavalkoisissa väreissä M/S Viking 3 -nimisenä reitillä Naantali–Maarianhamina–Kapellskär vuodesta 1970 vuoteen 1976. Vuonna 1976 alus myytiin Vaasanlaivoille ja se sai tällöin nimekseen Wasa Express. Alus liikennöi Merenkurkussa Vaasasta Sundsvalliin ja Uumajaan vuosina 1976–1983. Vaasanlaivat myytiin kokonaisuudessan Sally-varustamolle vuonna 1982 ja vuosiksi 1983 ja 1984 alus palasi Viking Linen väreihin ja liikennöi Viking 3 -nimellä Englannin kanaalissa Ranskan Dunkerquen ja Englannin Ramsgaten välillä. Tämän jälkeen alus palasi takaisin Merenkurkkuun ja liikennöi Wasa Express nimellä aina vuoteen 1988 asti. Sillä välin kun alus oli Kanaali-reitillä, Merenkurkussa liikennöi Wasa Express (3) -nimellä sen sisaralus M/S Viking 1.

Alus myytiin vuonna 1988 ahvenanmaalaiselle Eckerö Linjenille ja nimettiin uudelleen Roslageniksi. Alus liikennöi Eckerön ja Grisslehamnin välillä aina vuoteen 2002 asti.

Aluksen nimi muuttui "Ionian Spirit" nimiseksi 17.6.2008 ja lippuvaltioksi muodostui Saint Vincent ja Grenadiinit.

Alus muuttui "X" nimiseksi 7.2.2017 ja lippuvaltioksi tuli panama.

Nimi vaihtui St. Damian:iksi 16.9.2017

Viking 3 oli järjestyksessään toinen matkustajalaiva, joka myöhemmin tunnettiin nimellä Wasa Express. Alkuperäinen Wasa Express, eli alkujaan M/S Prinsessan Margaretha, liikennöi Merenkurkussa vuosina 1964–1975 ja sen jälkeen muutaman kuukauden Pietarsaari–Skellefteå reitillä, kunnes se myytiin Egyptiin.

## Muutoshistoria

* Matkustajakapasiteetti: 1&nbsp;320
* Hyttipaikkoja: 0, Poistettu
* Rahtitilat: 210 henkilöautoa
* Alukseen lisätty peräsponsonit vuonna 2001, rakennettu suurempi peräkansi vuonna 2003.

## Onnettomuudet
*17. joulukuuta 1972 alus ajoi matalikolle Korppoon edustalla.

## Nimihistoria
* M/S Viking 3 1972–1976
* M/S Wasa Express 1976–1983
* M/S Viking 3 1983–1984
* M/S Wasa Express 1984–1988
* M/S Roslagen 1988–2008
* M/S Ionian Spirit 2008-2017
* M/S X 2017-2017
* M/S St. Damian 2017-

## Lähteet
* http://www.simplonpc.co.uk/Vaasanlaivat2.html#anchor139855

## Aiheesta muualla

* 
*Roslagenin myyntiin liittyvä keskustelu
Arabikumi

**Arabikumi** on lähes väritön ja hajuton kasvikumi. Sitä saadaan kahden piikikkään akasialajin eli kumiakaasian (*Acacia senegal*) ja sudaninakaasian (*Acacia seyal*) maitiaisnesteestä, joka tihkuu puihin tehdyistä haavoista. Ilmassa kovettuva arabikumi on vesiliukoista ja se koostuu mono- ja polysakkarideista sekä glykoproteiineista.

Arabikumia käytetään esimerkiksi liimana, lääkkeiden ja väriaineiden sideaineena sekä elintarvikkeiden lisäaineena (E414) sakeuttamiseen.

Arabikumi sopii hyvin pureskeltavaksi, koska se ei tartu hampaisiin, se on hyvin liukenevaa ja sopii käytettäväksi lähes sellaisenaan. Aine tarvitsee vain puhdistaa ja murskata rakeiksi tai jauheeksi. Typpeä sitovan akasiapuun kasvamiseen riittää 300 millimetrin vuotuinen sademäärä.

Sitä kutsutaan myös Acacia-kumiksi (englanniksi *gum acacia*). Toinen nimi keksittiin pian World Trade Centerin iskujen jälkeen, koska sanalla "arabi" oli huono kaiku Yhdysvalloissa. Lisäksi kulki urbaanilegenda, että Osama bin Laden omistaisi osakkeita arabikumintuottajayhtiöissä Sudanissa, ja boikottejakin viriteltiin. 

## Käyttö

Arabikumi soveltuu kiinnike- ja sidosaineeksi. Arabikumia käytetään muun muassa makeisten ja lääketablettien valmistamisessa. Esimerkiksi Sisu-pastillissa on lähes puolet arabikumia. Se vähentää nesteiden pintajännitystä, mikä saa virvoitusjuomat kuplimaan villisti, jos niihin pudotetaan kovia makeisia. 

Arabikumia käytetään myös kengänkiillokkeissa ja liimana savukepapereissa. Taidetarvikkeena arabikumia käytetään muun muassa akvarellivärien sideaineena ja litografiassa. Luonnonkosmetiikassa arabikumia käytetään esimerkiksi hiuslakassa ja hiusten muotoilutuotteissa synteettisten PVA/PVC kumien sijasta antamaan kampaukselle ryhtiä ja pitoa.

Täysin kasviperäisen arabikumin vaihtoehto elintarvikkeissa on naudan luista valmistettava liivate.

## Arabikumin kasvatus

Arabikumia kasvatetaan myyntiin ennen kaikkea Sahelin alueella Senegalista Sudaniin. Sudanin keskiosissa tuotetaan noin 80 prosenttia maailman arabikumista. Neljän vuoden ikäisistä *Acacia senegal* ja *Acacia seyal* akasiapuista voidaan alkaa juoksuttaa arabikumia ja kerätä näitä pihkaa muistuttavia, punertavia möykkyjä puiden oksilta. Paljon työvoimaa tarvitseva kerääminen tapahtuu puiden lepokauden aikana marras-helmikuussa, kuivan kauden aikana, jolloin ihmisilläkin on vähän muita toimeentulolähteitä. 

## Katso myös
* Chicle

## Lähteet
* Ulla Mether: Puusta pastilliin. Yliopisto 2005:14 s. 27–30.
### Viitteet
M/S Rahal

**M/S Rahal** oli alun perin Viking Linen osakasvarustamo Slitelle nimellä M/S *Diana* vuonna 1972 valmistunut autolautta. Myöhemmin se liikennöi Vaasanlaivojen ja Eckerö Linen omistuksessa. Suomen vesillä se liikennöi viimeksi reitillä Eckerö–Grisslehamn.

Alus myytiin Punaisellemerelle vuonna 2006 ja romutettiin Intiassa vuonna 2021.

## Historia
*Diana* valmistui 1972, ja se asetettiin Naantali–Maarianhamina–Kapellskär-reitille.

Valmistuttuaan alus oli Viking Linen ruotsalaisen osakasvarustamon – järjestyksessään toinen niin sanottuihin Papenburgin sisaruksiin kuuluva alus. Aluksen valmistusnumero oli 566. Ennen *Dianaa* myös Viking Linen toinen suomalaisvarustamo eli Rederi AB Sally oli saanut vuonna 1970 samaan sarjaan kuuluvan M/S ''Viking 1'' -aluksensa. Näin ollen *Diana* oli jo kolmas saksalaisen Meyer Werft -telakan lähes samoin piirustuksin ja tilauserittelyin valmistettu autolautta.

Tämän jälkeen sitä käytettiin muun muassa Turku–Maarianhamina–Tukholma-reitillä. Myöhemmin se palveli vielä kummallakin edellä mainituista reiteistä. *Diana* palveli Viking Lineä aina vuoteen 1979 asti, jonka jälkeen se siirtyi Oy Vaasa–Umeån omistukseen ja asetettiin Vaasanlaivojen liikenteeseen *Botnia Express* -nimisenä.

Eckerö Linjen osti *Botnia Expressin* vuonna 1992 ja asetti sen liikenteeseen Ahvenanmerelle M/S *Alandia* -nimellä. Vuonna 1994 alus aloitti varustamon liikenteen Helsingin ja Tallinnan välillä.

Vuosien varrella alus koki joitakin teknisiä sekä sisustuksellisia uudistuksia. Ulkoisesti niistä selvimmin on havaittavissa ravintolalaajennus 5. kannen perässä vuonna 1980 sekä peräsponsonien rakentaminen vuonna 2001.

### Muutoshistoria
* Leveys: 18,9&nbsp;m
* Matkustajakapasiteetti: 1&nbsp;320 henkeä
* Rahtitilat: 220 henkilöautoa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
John Treleaven

**John Treleaven** (s. 1950 Cornwall, Englanti) on oopperalaulaja, äänialaltaan tenori ja erikoistunut Wagner-tulkintoihin.

Treleaven on opiskellut laulua Lontoossa muun muassa William LLoyd Webberin johdolla sekä Napolissa. Treleavenin ensiesiintyminen solistina tapahtui vuonna 1979 Covent Gardenissa. Hän kiersi kaikki merkittävimmät Britannian oopperalavat kunnes lähti Saksaan. Siellä hän debytoi Saksan kansallisteatterissa Mannheimissa. Hän on ollut myös Bambergin sinfoniaorkesterin solistina. Hän on esiintynyt myös Australiassa ja Yhdysvalloissa. 

Kaudella 2004-2005 Treleaven lauloi Suomen kansallisoopperassa Siegfriedin Wagnerin Nibelungin Sormuksella. 2006 Treleaven Lauloi Suomen kansallisoopperassa Richard Straussin oopperassa Nainen ilman varjoa Keisarin osan.

Treleaven on esiintynyt 1998 lähtien myös yli kymmenessä elokuvassa.

## Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu