open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Luettelo televisiosarjan Alf jaksoista

Tämä on **luettelo televisiosarjan [[Alf]] jaksoista**.

## Jaksoluettelo:

### 1. Tuotantokausi

### 2. Tuotantokausi

### 3. Tuotantokausi

### 4. Tuotantokausi
Hoikkaorakas

**Hoikkaorakas** (*Hydnellum gracilipes*) on nahkaorakkaiden sukuun kuuluva sienilaji. Sitä esiintyy Euroopassa, lähinnä Suomessa, Norjassa ja Ruotsissa.

Hoikkaorakkaan jalka on hauras ja 1–3 millimetriä leveä. Väriltään jalka on vaalean purppuransävyinen. Lakki on ohut, hento ja jalan värinen. Lakki tarttuu usein kiinni läheisiin puihin. Maltokerros on ohut. Lakin alapinnan piikit ovat tiheät ja purppuranruskeat.

Hoikkaorakasta tavataan mäntykankailla kaatuneiden puiden runkojen alla. Se vaatii kasvupaikakseen vanhaa metsää. Suomessa laji on hyvin harvinainen. Siitä on tehty löytöjä Lapissa, Keski- ja Itä-Suomessa. Vuodesta 2010 lähtien hoikkaorakas on luokiteltu Suomessa silmälläpidettäväksi. Kansainvälisesti hoikkaorakas on luokiteltu vaarantuneeksi.

## Lähteet
Ruosteorakas

**Ruosteorakas** (*Hydnellum ferrugineum*) on nahkaorakkaisiin kuuluva havumetsien ja kuivien kankaiden sieni. Se on aluksi vaalea ja voimakkaasti vettä imevä, muuttuu ruskehtavaksi vanhetessaan. Lajille tyypillistä on pisarointi, se saattaa erittää punertavaa nestettä varsin huomattavina pisaroina. Jalka on pinnasta huopainen, ruskea, ja jalka on varsin kova. Sinistä väriä ruosteorakkaassa ei ole, eikä se ole karva­sorakkaan (*Hydnellum peckii*) tapaan voimakkaan makuinen. Halkaistuna sieni on vähemmän vyöhykkeinen kuin mut suvun lajit. Hajua voi pitää hieman öljyisenä.

Ruosteorakas ei ole kovuutensa vuoksi ruokasieni. Sitä käytetään kuitenkin sienivärjäykseen, ja sillä saadaan puretuksesta riippuen ruskean ja vihreän värisävyjä.

## Lähteet
Truth in 24

**Truth in 24** on Keith Cossrown ja Bennett Visltearnin ohjaama yhdysvaltalainen dokumenttielokuva vuodelta 2008. Elokuva kuvaa Audin valmistaumista Le Mansin vuoden 2008 ajoon.

Elokuvasta julkaistiin jatko-osa vuonna 2012 *Truth in 24 II*, jossa seurataan Audin valmistaumista Le Mansin vuoden 2011 ajoon.

## Aiheesta muualla
*
Mbah Gotho

**Saparman Sodimejo**, tunnettu paremmin nimellä **Mbah Gotho** (k. 30. huhtikuuta 2017) oli indonesialainen mies, jonka väitettiin olevan sekä maailman vanhin elossa oleva että vanhin koskaan elänyt ihminen. Hän kuoli huhtikuussa vuonna 2017. Hänen syntymäpaikastaan tai -ajastaan ei ole varmaa tietoa, mutta hänen väitetään syntyneen 31. joulukuuta 1870.

Vuonna 2016 Gotho on sanonut "haluavansa vain kuolla" ja oli ostanut oman hautakivensä jo 1990-luvun alussa. Mbah Gothon kerrotaan olleen säännöllinen tupakoija. Gothon kymmenen sisaruksen, neljän vaimon ja lasten väitettiin kuolleen jo kauan aikaa sitten.

Tilastollisesti 146 vuoden iän saavuttaminen on äärimmäisen epätodennäköistä. Vastaavia väitettyjä ikäennätyksiä tulee ajoittain maista, joissa on puutteellinen väestörekisteröinti. Toistaiseksi varmennetusti vanhimmaksi elänyt henkilö on Jeanne Calment, joka eli 122-vuotiaaksi. Uutisissa on niukasti tietoa esimerkiksi Gothon perheenjäsenistä tai vanhemmista.

## Katso myös
*Luettelo maailman vanhimmista ihmisistä

## Lähteet
Laker Airways (Yhdysvallat)

**Laker Airways, Inc**  oli yhdysvaltalainen halpalentoyhtiö. Sen perusti vuonna 1996 samannimisen brittiläisen yhtiön perustaja Sir Freddie Laker. Se aloitti toimintansa huhtikuussa 1996 kolmella vuokratulla DC-10-30 -konella. Myöhemmin laivastoon lisättiin yksi DC-10-10. Se lensi Fort Lauderdalesta, Miamista ja Orlandosta Lontoon Gatwickin lentoasemalle ja Orlandosta lisäksi Manchesteriin ja Glasgow’n Prestwickin lentoasemalle. Vaikean taloustilanteen vuoksi voitot jäivät pieniksi, ja yhtiö lopetti toimintansa vuonna 1998.

## Laivasto
Laker Airways käytti seuraavia koneita:

* 1 Douglas DC-10-10
* 3 Douglas DC-10-30

## Lähteet
Athene ja Marsyas

**Athene ja Marsyas** oli Myronin veistämä Athene-jumalatarta ja satyyri Marsyasta esittänyt antiikin kreikkalainen veistos. Alkuperäinen veistos tehtiin klassisella kaudella noin vuonna 460–450 eaa. Veistos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta se tunnetaan siitä tehtyjen roomalaisaikaisten kopioiden kautta.

Veistoksen aiheena on kreikkalaisen mytologian kertomus, jossa Athene on juuri keksinyt aulos-huilun, mutta heittänyt sen maahan kavahdettuaan omaa ilmettään sitä soitettaessa. Soiton paikalle houkuttama Marsyas haluaa huilun itselleen. Alkuperäinen veistos on saattanut sijaita Ateenan Akropoliilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Erekhtheionin karyatidit

**Erekhtheionin karyatidit** on kuuden antiikin kreikkalaisen karyatidi-veistoksen ryhmä, joka on peräisin Erekhtheionin temppelistä Ateenan Akropoliilta. Veistoksista viisi on Ateenan Akropolis-museossa ja yksi British Museumissa. Niiden paikalla Erekhtheionissa on nykyisin kopiot.

Erekhtheionin karyatidit on veistetty noin vuonna 415 eaa. Ne ovat lajityypin mukaisia kore-tyyppisiä naishahmoisia veistoksia, jotka toimivat rakennuksessa pylväinä. Erekhtheionissa karyatidit muodostivat temppelin eteläsivulla eli Parthenonin puolella olevan siipirakennuksen kattoa tukevan pylväikön. Veistoksista neljä oli pylväikön pidemmällä eteläsivulla ja muut kaksi taempana lyhyemmillä sivuilla, yksi kummallakin puolella. Veistoksiin viitataan rakennukseen liittyvissä piirtokirjoituksissa nimellä *korai*, ”neidot”. Siipirakennus, jossa karyatidit olivat, edusti mahdollisesti kuningas Kekropsin haudan näkyvää osaa, jolloin neitojen tarkoituksena oli mahdollisesti toimia eräänlaisina juomauhrinkantajina vainajalle. Nimitys ”karyatidit” on myöhempää perua. Se sai alkunsa, kun Vitruvius yhdisti Erekhtheionin neidot virheellisesti Lakonian Karyain naisiin. Tätä kautta kaikkia vastaavankaltaisia pylväitä kutsutaan edelleen karyatideiksi.

Veistokset on tehty Pentelikon-vuoren valkoisesta marmorista ja niiden korkeus on noin 2,3 metriä. Neidot on puettu peplokseen. Veistosten käsissä on todennäköisesti ollut juomauhriastiat, mutta kädet sen enempää kuin astiatkaan eivät ole säilyneet. Kullakin neidolla on pitkät hiukset, jotka laskeutuvat taidokkasti palmikoituina pitkin selkää. Veistokset ovat muutoin lähes samanlaisia, mutta jokaisessa hiukset on palmikoitu eri tavalla todennäköisesti aikakauden aitojen hiustyylien mukaisesti. Pylväidensä kapiteelia karyatidit kantavat kuin koria päänsä päällä.

Lordi Elgin irrotutti ja vei Britanniaan yhden karyatideista vuonna 1801 samalla kuin vei itselleen suuren osan säilyneistä Parthenonin marmoriveistoksista. British Museumiin veistos hankittiin vuonna 1816. Sinne hankittu yksilö on säilynyt paremmin kuin Ateenaan jääneet, joita ilmansaasteet ovat myöhemmin vaurioittaneet. Toisaalta se on kärsinyt valkaisuyrityksistä. Ateenaan jääneet karyatidit siirrettiin Akropolis-museoon vuonna 1978 turvaan ilmansaasteiden aiheuttamilta lisävaurioilta. Nykyisin ne ovat uudessa Akropolis-museossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Haavoittunut amatsoni

**Haavoittunut amatsoni** oli taistelussa haavoittunutta amatsonia esittänyt antiikin kreikkalainen veistostyyppi. Samaa aihetta esittävän veistoksen tekivät tunnetuimpina Polykleitos, Feidias ja Kresilas. Veistokset eivät ole säilyneet nykyaikaan, mutta tyyppi tunnetaan lukuisten roomalaisaikaisten kopioiden kautta.

Plinius vanhemman mukaan veistostyyppi syntyi, kun Efesoksen Artemiin temppeliin haettiin haavoittunutta amatsonia esittävää veistosta kilpailulla noin vuonna 450–425 eaa. Amatsonit olivat temppelin myyttisiä perustajia, ja myöhemmin Dionysos löi heidät paikalla taistelussa. Kilpailuun osallistui viisi kuvanveistäjää, mukana juuri Polykleitos, Feidias ja Kresilas; muista osallistujista tiedetään varmuudella Fradmon. Ainakin voittanut veistos sijoitettiin temppeliin tai sen lähelle.

Säilyneet veistokset jaetaan kolmeen tyyppiin: Mattein tyyppi, jonka alkuperänä pidetään Feidiaan veistosta; Berliinin tyyppi, jonka alkuperänä pidetään Polykleitoksen amatsonia; sekä Capitoliumin tyyppi, jonka alkuperän uskotaan olevan Kresilaan työssä. Yhteistä veistoksille on se, että niissä amatsoni on kohottanut oikean kätensä päänsä yläpuolelle. Kädessä on ollut jokin esine, kuten keihäs tai muu ase, joka on useimmista kopioistakin kadonnut. Amatsoni on pukeutunut khitoniin, joka roikkuu sen verran, että paljastaa vasemman rinnan. Alkuperäiset veistokset oli tehty pronssista, kun taas säilyneet kopiot ovat marmorisia. Kopioita on usein entisöity eri määrin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kuoleva gallialainen

**Kuoleva gallialainen** (myös *Kuoleva galatialainen*) oli nimensä mukaisesti kuolevaa gallialaista (galatialaista) sotilasta esittävä antiikin kreikkalainen pronssiveistos. Alkuperäinen veistos on kadonnut. Se tehtiin todennäköisesti hellenistisellä kaudella noin vuonna 230–220 eaa. juhlistamaan Attalos I:n voittoa Anatoliassa asuneista gallialaisperäisistä galatialaisista. Veistos tunnetaan myöhempinä roomalaisaikaisina kopioina.

Veistos esittää gallialaisten armeijan torvensoittajaa, joka on haavoittunut taistelussa kuolettavasti. Aiemmin veistos tulkittiin usein kuolevaksi gladiaattoriksi, ja siksi se tunnetaan joskus myös tällä nimellä. Alkuperäinen veistos oli sijoitettu Pergamoniin. Sen veistäjä oli mahdollisesti Epigonos, joka teki Pergamonin akropoliille muita veistoksia samaan aikaan. Veistoksen tunnetuin kopio on Capitolium-museossa Roomassa. Se on tehty marmorista 100-luvulla jaa.

Samantyyppinen aihe esiintyy myös veistoksessa *[[Haavoittunut gallialainen]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kyniskos

**Kyniskos** oli Polykleitoksen veistämä urheilijaa esittänyt antiikin kreikkalainen veistos. Alkuperäinen veistos, joka veistettiin klassisella kaudella noin vuonna 440 eaa., on kadonnut. Se tunnetaan myöhempien roomalaisaikaisten kopioiden perusteella.

Veistos esitti alastonta nyrkkeilijänuorukaista, joka on kohottanut oikean kätensä seppelöidäkseen itsensä voittajan seppeleellä. Alkuperäinen veistos oli tehty pronssista ja sijoitettu Olympian pyhäkköalueelle.

## Lähteet
Marino

**Marino** on kaupunki Rooman metropolikaupungissa, Latiumin alueella Italiassa. Sen naapurikuntia ovat Grottaferrata,  Castel Gandolfo, Albano Laziale, Rocca di Papa ja Ciampino. Vuoteen 1974 asti Ciampino oli Marinon kunnan osa. Kaupungissa on noin 43&nbsp;000 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Iso Kalajärvi

**Iso Kalajärvi**  on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sisätön Juhtimäellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Iso Kalajärvi on osa Liesijoen aluetta.

## Maantietoa
Järven pituus on 1,1 kilometriä, leveys 300 metriä ja sen pinta-ala on 23 hehtaaria. Se sijaitsee Juhtimäen pohjoispuolella Vähä Kalajärven itäpuolella. Järveen laskee seitsemän suo- tai metsäojaa. Idästä tuleva oja on Paattiladonmäen takana sijaitsevan Kaakkolammen ja sitä ympäröivien ojitettujen soiden laskuoja. Eteläpäässä laskee kolmen pikkulammen yhteinen laskuoja. Yksi lammista on nimeltään Haukilampi. Järven pohjoispuolella sijaitsevat kaksi laskuojatonta pikkulampea, joista toinen jää Ylöjärven puolelle. Ylöjärven raja ohittaa Iso Kalajärven pohjoispään 50 metrin etäisyydeltä. Rajan ylittävä suo-oja tuo myös nimettömän lammen vesiä Ylöjärven puolelta. Iso Kalajärven oma laskuoja lähtee länsirannan puolivälistä ja se juoksee kaivettuna ojana kaksi kilometriä ennen yhtymistään Vähä Kalajärven laskuojaan. Rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä. Länsirannoille on rakennettu yksitoista vapaa-ajan asuntoa. Niille kulkee tiet Juhtimäeltä. Järven kaakkoispuolella sijaitsee kivilouhos.

## Lähteet
Vähä Kalajärvi

**Vähä Kalajärvi**  on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sisätön Juhtimäellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Vähä Kalajärvi on osa Liesijoen aluetta.

## Maantietoa
Järven pituus on 900 metriä, leveys 250 metriä ja sen pinta-ala on 15 hehtaaria. Se sijaitsee Juhtimäen pohjoispuolella jähellä Liesijokea. Järveen laskee kymmenen suo- tai metsäojaa. Yksi ojista on Iso Kalajärven laskuoja. Iso Kalajärveen laskee vuorostaan Kaakkolampi sekä kolme pienempää lampea. Järven oma laskuoja lähtee Viinikan kohdalta ja kulkee melko suureksi kaivettuna 2,7 kilometriä ennen laskemistaan Petäjäjärveen. Laskuojaan yhtyy alajuoksulla Kamppilampi. Rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä. Järven pohjois- ja eteläpäissä sekä luusuassa ovat rannat soistunutta metsää, mutta muualla metsä on kuivaa. Järven ympäristössä sijaitsee kaksi kiinteistöä ja neljätoista vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Juhtimäeltä lähtevältä pohjoiseen kulkevalta tieltä, joka seuraa harjujaksoa, mikä erottaa Vähä Kalajärven Liesijoesta.

## Lähteet
Sydäntenmurskaaja

**Sydäntenmurskaaja** (*The Heartbreak Kid*) on Elaine Mayn ohjaama romanttinen musta komediaelokuva vuodelta 1972. Neil Simonin tekemä käsikirjoitus perustuu Bruce Jay Friedmanin novelliin ”A Change of Plan”. Elokuvan pääosia esittävät Charles Grodin, Cybill Shepherd, Jeannie Berlin ja Eddie Albert.

## Juoni
Nuori New Yorkin juutalaismies Lenny (Grodin) menee naimisiin Lilan (Berlin, ohjaaja Elaine Mayn tytär) kanssa vanhanaikaisesti ilman avioliittoa edeltävää parempaa tutustumista, seksistä puhumattakaan. Nuoripari lähtee autolla häämatkalle Miami Beachiin, mutta jo matkalla Lennyä alkaa ärsyttää yhä useampi piirre nuorikossaan. Perillä Lila polttaa ihonsa ensimmäisenä päivänä ja jää toipumaan huoneeseen. Lenny kohtaa kiusoittelevan, upean blondin Kelly Corcoranin (Shepherd) ja huomaa rakastuvansa tähän nuoren vaimonsa sijasta. Kelly osoittautuu Minnesotasta kotoisin olevan miljonääriperheen tyttäreksi. Pian Lennyn uuden onnen tiellä tuntuu olevan enää pari pikkuasiaa: hän on juuri mennyt naimisiin, huoneeseen toistuvasti yksin jätetty Lila alkaa hermostua, hän ei ole varma onko Kelly tosissaan romanssin suhteen, ja Kellyn isä (Albert) inhoaa kaikkea Lennyssä. 

Peräänantamaton Lenny kuitenkin ottaa eron Lilasta ja matkustaa talviseen Minnesotaan tapaamaan Kellyä. Miljonääri-isä yrittää lahjoa Lennyn 25 tuhannella dollarilla jättämään Kellyn, mutta lopulta vietetään Lennyn ja Kellyn häitä.

## Vastaanotto ja jälkimaine
Charles Grodin oli roolistaan ehdolla Golden Globe -palkintoon parhaasta miespääosasta musikaali- tai komediaelokuvassa. Ehdolla olivat myös käsikirjoituksestaan Neil Simon ja naissivuosastaan Jeannie Berlin, jonka New York Film Critics Circle roolista palkitsikin.

Vuonna 2002 American Film Institute valitsi *Sydäntenmurskaajan* sadan kaikkien aikojen hauskimman amerikkalaiselokuvan listalleen. *[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat se  vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

*Helsingin Sanomien* Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla sen olevan salakavalasti älykäs komedia, koska se murskaa miehisyyden myyttejä mutta ”täyttää kuin varkain miehisen katseen tavoitteet” Cybill Shepherdin hahmossa.

## Uusintaversio
Vuonna 2007 Farrellyn veljekset toivat ensi-iltaan uuden version tarinasta nimellä *[[Sekaisin suhteessa]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Haavoittunut gallialainen

**Haavoittunut gallialainen** on haavoittunutta sotilasta esittävä antiikin kreikkalainen marmoriveistos. Sen veisti mahdollisesti Agasias myöhäisellä hellenistisellä kaudella noin vuonna 100 eaa. Veistos löydettiin Deloksen Italialaisten agoralta. Nykyisin se on esillä Kansallisessa arkeologisessa museossa (sali 30) Ateenassa.

Veistos esittää gallialaista (galatialaista), joka on haavoittunut taistelussa jalkaansa, pudonnut oikealle polvelleen ja puolustautuu vihollista vastaan vasemmalla kädellään. Miehen vierellä on kypärä. Aihe oli hellenistisessä kuvanveistossa suosittu. Veistos on tehty paroslaisesta marmorista ja sen korkeus on 0,93 metriä.

Samantyyppinen aihe esiintyy myös veistoksessa *[[Kuoleva gallialainen]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vyöhykeorakas

**Vyöhykeorakas** (*Hydnellum concrescens*) on nahkaorakkaisiin kuuluva sieni, joka kasvaa yleensä kosteissa havumetsissä karikkeenlahottajana. Sen itiöemä on ruskea, reunasta vaaleampi, usein kiiltäväkin, ja yläpinnalla on sekä sisäkkäisiä vyöhykkeitä että säteittäisiä juomuja. Alapinta on suunnilleen samanvärinen, samoin hoikahko jalka. Piikit ovat hentoja ja ulottuvat johteisesti jalkaan. Itiöemän muoto on epäsäännöllisen suppilomainen, ja kasvaa päällekkäin ja limittäin toisten itiöemien kanssa. Malto on pehmeää eikä maussa ole karvautta. Haju on ominainen, seetripuumainen. Laji ei ole ruokasieni.

## Lähteet
Lasse Nieminen

**Lasse Nieminen** (s. 29. elokuuta 1966 Jyväskylä) on suomalainen pelaajauransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän pelasi koko SM-liigauransa ajan JYPissä (aik. JyP HT) pelaten yhteensä 480 runkosarjaottelua tehopistein 124+108=232 ja keräten 158 jäähyminuuttia sekä 41 playoff-ottelua tehopistein 7+10=17 ja keräten kymmenen jäähyminuuttia. Nieminen pelasi urallaan myös Ruotsin alemmissa sarjoissa sekä Australiassa. 

## Pelaajaura
### Seuraura
Nieminen oli JyP HT:n kasvatti. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa 17-vuotiaana I-divisioonassa kaudella 1983–1984. Kaudella 1984–1985 Nieminen pelasi siellä 16 runkosarjaottelua. JyP HT nousi kauden päätteeksi SM-liigaan, jossa hänen tulokaskautensa 1985–1986 toi 31 runkosarjaottelussa tehot 4+9=13. Neljännen SM-liigakautensa 1988–1989 päätteeksi Nieminen voitti SM-hopeaa.

Kaudeksi 1990–1991 Nieminen siirtyi Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle maan II-divisioonan Tranås AIF:ään. Hän oli tehoilla 43+27=70 joukkueen paras pistemies. Nieminen sijoittui koko sarjan maalipörssissä toiseksi edellään vain Nyköpings Hockeyn Scott Sanders sekä pistepörssissä kuudenneksi. Kaudeksi 1991–1992 hän palasi taas JyP HT:hen, jossa Nieminen voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kaudella 1994–1995 hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 18+15=33, joilla Nieminen oli JyP HT:n paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Kaudeksi 1996–1997 hän palasi Tranåsiin pelaamaan Ruotsin I-divisioonaa.

Nieminen palasi kaudeksi 1997–1998 taas JYPiin. Hän toimi joukkueen varakapteenina. Kaudeksi 1998–1999 Nieminen jatkoi uraansa kotikaupungissaan I-divisioonajoukkue Diskoksen paidassa. Hän oli tehoilla 18+26=44 joukkueen toiseksi paras pistemies Pasi Sinikunnaksen jälkeen. Kesken seuraavan kauden 1999–2000 Nieminen siirtyi Ruotsin II-divisioonan Halmstad Hammersiin. Hänen pelaajauransa päättyi toistaiseksi tähän, mutta Nieminen palasi kaukaloihin vielä vuonna 2005, jolloin hän pelasi Australian AIHL-liigan Adelaide Avalanchessa. Nieminen eteni joukkueen kanssa finaaliin, mutta mestaruuden vei kuitenkin Newcastle North Stars lukemin 1-3.

### Maajoukkueura
Nieminen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1986 sekä alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1984, jolloin hän jakoi kolmella osumallaan Suomen sisäisen maalipörssin voiton Jari Levosen kanssa.

Suomen A-maajoukkuetta Nieminen edusti Deutschland Cupissa vuonna 1993.

## Uran jälkeen
Kaudella 2015–2016 Nieminen toimi JYPin B2-nuorten SM-sarjajoukkueen apuvalmentajana. Kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi seuran C-nuorten SM-sarjajoukkueen apuvalmentajaksi.

## Muuta
Niemisen pikkusisko Riikka Sallinen kuului Naganon olympiakisojen 1998 naisten jääkiekon pronssijoukkueeseen ja hänet on valittu ensimmäisenä eurooppalaisena naispelaajana IIHF Hall of Fameen. SM-liigakiekkoilija Mika Välilä oli Niemisen lanko Riikan aviomiehenä ollessaan. Lassen ja Riikan veli Juha on pelannut pesäpalloa, kuten myös sisarusten isä Eero Nieminen.

## Tilastot

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Senna (elokuva)

**Senna** on Asif Kapadian ohjaama brittiläinen dokumenttielokuva vuodelta 2010, joka on palkittu Sundancen, Adelaiden ja Los Angelesin Film Festivaleilla 2011. Dokumentti kertoo Ayrton Sennan todellisesta, monille etäiseksi ja vieraaksi jääneestä sielunelämästä.

## Aiheesta muualla

*
Korporatsioon Sakala

**Korporatsioon Sakala** (lyhennetään **korp! Sakala**) on virolainen korkeakouluopiskelijoiden akateeminen miesjärjestö (opiskelijajärjestö), joka on perustettu Tarton yliopiston yhteyteen 14. marraskuuta 1909. Korp! Sakalan ystävyysjärjestöjä ovat Helsingin yliopiston Hämäläis-Osakunta ja Uppsalan yliopiston Gästrike-Hälsinge nation.

Korp! Sakalalla on toimintaa ja omat talot Tartossa ja Tallinnassa. Tarton talon ovat suunnitelleet Armas Lindgren ja Wivi Lönn.

## Tunnettuja jäseniä
* Aaro Honka
* Antti Sovijärvi
* A. R. Cederberg
* Artur Sirk
* Henrik Visnapuu
* Jaan Soots
* Jüri Uluots
* Kalle Väisälä
* Riho Terras (Viron puolustusvoimien komentaja)
* Tiit Aleksejev
* Johan Laidoner
* Margus Tsahkna
* Aleksander Tõnisson

## Aiheesta muualla
* Korp! Sakalan kotisivu
Puijonsarven koulu

**Puijonsarven koulu** on Kuopion Päivärannassa sijaitseva suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9). Koulua käy noin 480 oppilasta. Samassa rakennuksessa toimii myös päiväkoti, annetaan esiopetusta ja nuorisotoimintaa. 

## Lähteet
Islantilainen maatiaiskana

**Islantilainen maatiaiskana** (Íslenska landnámshænan) on kanarotu. Se on luonteeltaan aktiivinen ja sopeutunut hyvin ankariin olosuhteisiin.

Eurooppalaisten kanapopulaatioiden perimää vertailleessa tutkimuksessa todettiin, että islantilainen maatiaiskana on sukua pohjoisafrikkalaiselle beduiinikanalle. On päätelty, että se polveutuu kanoista, joita viikingit veivät Islantiin Välimeren alueelta.

## Lähteet
Partaorakas

**Partaorakas** (*Hydnellum mirabile*) on nahkaorakkaiden sukuun kuuluva sienilaji, jonka itiöemä on melko kookas.

Itiöemä on leveydeltään 5–15 senttimetriä ja sen yläpinta on vaaleanruskean tai oliivinsävyinen, karvainen ja huopamainen. Alapinta on keltainen ja vanhemmiten ruskettuva. Alapinnalla on piikistö. Jalka on lakin värinen ja karvainen. Malto on kellanruskeaa. Vanha partaorakas voi muistuttaa siniorakasta.

Partaorakasta tavataan rehevissä kuusivaltaissa metsissä. Se kasvaa yksittäin tai kehinä, jolloin itiöemien lakit saattavat kasvaa yhteen. Partaorakasta on tavattu Etelä-Suomessa vain muutamista paikoista ja se on erittäin harvinainen. Suomen lisäksi partaorakasta tavataan Norjassa, Ruotsissa, Venäjällä ja Alpeilla. Laji on luokiteltu kansainvälisesti vaarantuneeksi. Myös Suomen kansallisessa luokituksessa se on vaarantunut.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Partaorakas (''Hydnellum mirabile'')
* Gbif.org: ''Hydnellum mirabile'' 
* Rogersmushrooms.com: ''Hydnellum mirabile''
Vehmersalmen koulu

**Vehmersalmen  koulu** on Kuopion Vehmersalmella toimiva suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9). Koulun alakoulua käy lukuvuonna 2022 -2023 noin 150 oppilasta. 

Koulu toimii osoitteessa Vehmersalmenkatu 27. Koulurakennus koostuu kolmesta erillisestä vuonna 1966 yläkouluksi suunnitellusta ja rakennetusta osasta (A-, B. ja C-rakennus). Alkujaan erilliset rakennukset on yhdistetty vuoden 2005 peruskorjauksessa suljetuilla katosrakenteilla yhdeksi kokonaisuudeksi. Rakennus A on luokkarakennus ja C työpajarakennus, jossa on teknisen ja tekstiiliopetuksen luokkatilat. Rakennus B:ssä on ruokasali ja liikuntatila sekä kirjastotilat. B-osaa on laajennettu kahdesti, vuonna 1988 kirjaston laajennus sekä vuonna 2005 keittiön laajennus. Kirjaston kirjastoautohalli on muutettu myöhemmin kuntosaliksi. Rakennus D on entinen alakoulu, joka on rakennettu vuonna 1930 Vehmersalmen kansakouluksi. Tilat on peruskorjattu vuonna 2005. Vuoden 2021 alusta D-rakennuksessa eli vanhassa kolmikerroksisessa kansakoulussa toimii Vehmersalmen päiväkoti (ent. Poijun päiväkoti).

Vehmersalmen nuorisotoimen nuorisotila siirtyi loppukesällä 2022 Vehmersalmen koulun C-rakennukseen. 

## Lähteet
Länsi-Puijon koulu

**Länsi-Puijon koulu** on Kuopion Rypysuolla sijaitseva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Koulua käy noin 200 oppilasta (2016–2017).

## Lähteet
Tooned

**Tooned** on McLaren F1 -tallin tuottama animaatiosarja. Jaksot nähdään brittiläisellä Sky Sports F1 -kanavalla ennen jokaista F1-kisan alkua, ja ne ovat noin 3 minuuttia pitkiä. F1-kuljettajien lisäksi ääninäyttelijöinä toimivat brittiläiset näyttelijä ja koomikko Alexander Armstrong sekä urheiluselostaja Murray Walker. Vuonna 2016 McLaren julkaisi James Huntin mestaruusvuoden () 40-vuotisjuhlan kunniaksi toisen tuotantokauden jaksosta "The James Hunt Story" uuden version, jossa Jenson Buttonin kanssa videolla esiintyivät Fernando Alonso ja Stoffel Vandoorne.

## Jaksot
### Ensimmäinen tuotantokausi

### Toinen tuotantokausi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* F1.Wikia.com
Laattasilta

**Laattasilta** on siltatyyppi, jossa sillan päällysrakenten kantava osa on vaakasuora, tasomainen, leveyteen verrattuna suhteellisen ohut rakenne. Laattasiltoja käytetään lyhyillä jänneväleillä, esimerkiksi Tie- ja vesirakennushallituksen alkuaikoina 1920-luvulla vanhoja puusiltoja korvattiin teräsbetonisilla laattasilloilla, jotka voitiin rakentaa jopa vanhojen kivirakenteisten maatukien varaan. TVH:n siltajaosto laati tyyppipiirustukset 1–5 metrin jännevälisille silloille, joista lyhyempiä käytettiin rumpujen rakentamisessa. Nämä laattasillat olivat pitkäikäisiä ja kun tietä oli levennettävä, vanhaa siltaa ei tarvinnut purkaa vaan se jäi uuden leveämmän sillan osaksi.

1970-luvulla ilmestyneessä teoksessa *Liikenne ja väylät* on siltatyypin valintaa käsittelevässä kohdassa annettu teräsbetonisen laattasillan tyypilliseksi jänneväliksi yksiaukkoiselle sillalle 2–22 metriä ja jatkuvalle laattasillalle 6–28 metriä.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Suuri lammasseikkailu

**Suuri lammasseikkailu** (, 1982), on japanilaisen Haruki Murakamin romaani. Teoksessa seurataan nimettömänä pysyttelevän päähenkilön matkaa salaperäisen lampaan perässä Tokiosta Pohjois-Japaniin. Kirja on viimeinen osa Murakamin "The Rat" (suomeksi "Rotta") -trilogiaa. Trilogian muita osia ei ole julkaistu suomeksi.

## Juoni

Romaanissa tavallista elämää viettävä, nimetön päähenkilö saa salaperäiseltä järjestöltä määräyksen etsiä erityinen tähtikuvioinen lammas. Vihjeenä hänellä on ainoastaan yksi valokuva. Järjestön ohjeet ovat selvät: hänen on yksinkertaisesti saatava lammas käsiinsä. Järjestön motiivit paljastuvat pikkuhiljaa tarinan edetessä. Valokuvan alkuperää pohtien päähenkilömme matkaa Pohjois-Japaniin uuden, kauniskorvaisen, naisystävänsä kanssa. Matkan varrella päähenkilö kohtaa vanhoja ystäviä ja yrittää selvittää mahdottomalta tuntuvaa lampaan arvoitusta. Toimeksiannon antanut järjestö seuraa tarkasti hänen jälkiään. Lopulta päähenkilö löytää itsensä keskeltä Japanin karua erämaata, jossa piilee ratkaisun ydin.

## Suomennokset

Suuren lammasseikkailun on suomentanut Leena Tamminen vuonna 1993 (Tammi; Keltainen kirjasto 267, Helsinki).

## Palkinnot

* 1982 Noma Literary Prize

## Lähteet

* kirja.fi 
* Noma Literary Prize
The Blue Cafe

**The Blue Cafe** on Chris Rean neljästoista studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1998.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Chris Rea.

## Sertifikaatit ja myynti

## Kokoonpano
* Chris Rea – laulu, kitara, tuottaja
* Max Middleton – kielisoitin
* Tommy Willis – kitara
* Martin Ditcham – rummut, lyömäsoittimet

## Arvostelut
* Allmusic: 

## Lähteet
Rytkyn koulu

**Rytkyn koulu** oli Kuopion Rytkyn kylällä toiminut suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 0–6). Koulua kävi 72 oppilasta (2016–2017) ja ryhmä esikoululaisia. Vuonna 2021 koulu yhdistettiin Hirvilahden ja Kaislastenlahden koulun kanssa Von Wrightin kouluksi.

## Lähteet
Snellmanin koulu

**Snellmanin koulu** on Kuopion keskustaan kuuluvassa Vahtivuoren kaupunginosassa, Snellmaninpuiston itälaidalla toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Koulua kävi lukuvuoden 2015–2016 alussa noin 210 oppilasta.

Koulun päärakennus on W. Polónin suunnittelema ja valmistunut vuonna 1904. Rakennusta on korotettu 1941 ja siinä toimi aiemmin Teollisuuskoulu. Koulun sisäpihalla on tätä vanhempi (1850) Mutterina tunnettu rakennus. Sen suunnitteli E. B. Lohrmann. Piharakennus toimi aiemmin muun muassa Kuopion yläalkeiskoulun (1843–1872) voimistelusalina. Mutterin seinässä on muistolaatta (2006), jossa ovat J. V. Snellmanin sanat (1841): Totuudessaan ihmishenki ei ole äärellinen vaan ääretön.

 
Snellmanin koulu - Maaherrankatu 13, Vahtivuori - Kuopio.jpg|Snellmanin koulun päärakennus (W. Polón, 1904) Vahtivuodenkadun suunnalta nähtynä.
Snellmanin koulu - Mutteri - Maaherrankatu 13, Vahtivuori - Kuopio - 1.jpg|Koulupihan Mutteri-rakennus (E. B. Lohrmann, 1850).


## Lähteet
Tsuta (1944)

**Tsuta** () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1945 valmistunut Tachibana-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 31. heinäkuuta 1944. Se laskettiin vesille 2. marraskuuta ja otettiin palvelukseen 8. helmikuuta 1945.

## Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945. Se kuljetti 1. joulukuuta alkaen kotiutettuja sotilaita takaisin Japaniin. Alus luovutettiin 31. heinäkuuta 1947 sotakorvauksena Kiinalle.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Nashi (1945)

**Nashi** () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1945 valmistunut Tachibana-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Kawasakin Koben telakalta, missä köli laskettiin 1. syyskuuta 1944. Alus laskettiin vesille 17. tammikuuta 1945 ja otettiin palvelukseen kaksi kuukautta myöhemmin 15. maaliskuuta.

## Palvelus
Alus upposi ilmahyökkäyksessä 28. heinäkuuta 1945 Yanain edustalla ja poistettiin alusluettelosta 15. syyskuuta.

Vuonna 1954 hylky nostettiin, minkä Japanin meri-itsepuolustusvoimat lunasti. Alus kunnostettiin Kuren telakalla, missä työt saatiin päätökseen 12. toukokuuta 1956. Muutostöiden jälkeen sen aseistuksena oli kaksi kolmen tuuman 50 pituuskaliiperin tykkiä, Hedgehog-sukellusveneentorjuntaheitin, kolme K-heitintä ja syvyyspommeja. Aluksella oli 14&nbsp;000 hevosvoimaa, millä saavutettiin 27 solmun huippunopeus. Sillä oli 206 hengen miehistö. Se liitettiin 31. toukokuuta 1956 Japanin meri-itsepuolustusvoimiin nimellä *Wakaba*. Alus oli koululaivana runsaan vuoden, kunnes se muutettiin 10. syyskuuta 1957 - 26. maaliskuuta 1958 tutka-alukseksi. Alukselle asennettiin etummaiseksi verkkomasto, kolmijalkainen päämasto ja komentosillan katolle suuri ilmavalvontatutka.

Alus luokiteltiin 1968 koealukseksi, ja poistettiin alusluettelosta 31. maaliskuuta 1971.

## Lähteet
*
*
*
*
*

### Viitteet
Enoki (1945)

**Enoki** () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1945 valmistunut Tachibana-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 14. lokakuuta 1944. Se laskettiin vesille 27. tammikuuta 1945 ja otettiin palvelukseen 31. maaliskuuta.

## Palvelus
Alus vaurioitui korjauskelvottomaksi osuttuaan miinaan 26. kesäkuuta 1945 ja poistettiin alusluettelosta 30. syyskuuta. Hylky romutettiin 1948.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Caesar van Everdingen

**Caesar Pietersz. van Everdingen** tai **Cesar Boetius van Everdingen** (syntynyt 1616 tai 1617 ja haudattu 13.10.1678) oli Hollannin kultakauden taidemaalari, joka maalasi muotokuvia ja historiallisia aiheita. Myös hänen pikkuveljensä Allart van Everdingen ja Jan van Everdingen olivat maalareita. 

## Elämäkerta

Caesar van Everdingen syntyi Alkmaarissa ja kävi koulua Utrechtissa, jossa hänen maalausopettajansa oli Jan Gerritsz van Bronckhorst. Van Everdingenistä tuli Alkmaarin maalarikillan jäsen vuonna 1632. Hänen varhaisin tunnettu maalauksensa on peräisin vuodelta 1636. Vuonna 1648 hän muutti Haarlemiin, jossa hän liittyi paikalliseen kiltaan (Haarlemin Pyhän Luukkaan kilta) ja kaupungin kaartiin (*schutterij*). Kaartissa hän tutustui Jacob van Campeniin, jonka kanssa hän osallistui vuosina 1648–1650 Huis ten Boschissa olevan Oranjezaalin (oranssi huone) koristeluun. Vuonna 1658 Caesar van Everdingen muutti takaisin Alkmaariin, jonne hän perusti työhuoneen ja otti itselleen myös oppilaita. Caesar van Everdingen kuoli ja haudattiin Alkmaarin Pyhän Laurin kirkkoon (Grote-Laurenskerk tai St. Laurenskerk).

## Työt
Monia Caesar van Everdingenin maalauksia on nähtävänä Hollannissa museoissa ja yksityisissä kokoelmissa. Esimerkiksi Stedelijk-museossa Alkmaarissa on esillä useita hänen teoksiaan. Hänen oppilaitaan olivat Jan Theunisz Blanckerhoff, Adriaen Dekker, Hendrik Graauw ja Thomas Heeremans. Arnold Houbrakenin kirjoittamassa elämäkerrassa mainitaan myös kaksi muuta hänen oppilastaan: Adriaen Warmenhuizen ja Laurens Oosthoorn.

## Galleria

File:Everdingen, Caesar van - Four Muses and Pegasus on Parnassus - c. 1650.jpg |Four Muses and Pegasus on Parnassus
File:WollebrantGeleynssendeJongh.jpg |Wollebrand Geleynssen de Jongh

File:Meisje met brede hoed door Caesar van Everdingen.jpg|Girl in a Large Hat
File:Caesar van Everdingen - Joueuse de Cistre.jpg|Joueuse de cistre, Musée des Beaux-Arts de Rouen, Ranska.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Caesar van Everdingen Artnetissä
* Caesar van Everdingen Artcyclopediassa
* van Everdingenin elämäkerta Web Gallery of Art-sivustolla
* van Everdingenin sivu PubHist-sivustolla
Hatsuzakura (1945)

**Hatsuzakura** () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1945 valmistunut Tachibana-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 14. joulukuuta 1944. Se laskettiin vesille 10. helmikuuta 1945 ja otettiin palvelukseen 28. toukokuuta.

## Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta 15. syyskuuta 1945. Se aloitti 1. joulukuuta kotiutettujen sotilaiden kuljetukset Japaniin. Alus luovutettiin 29. heinäkuuta 1947 sotakorvauksena Neuvostoliitolle.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Ilona Korhonen

**Ilona Korhonen** (s. 1972) on suomalainen muusikko, säveltäjä, sanoittaja, kuoronjohtaja, kirjailija ja neulebloggaaja. Korhonen toimii tällä hetkellä freelancermuusikkona pääasiassa solistina. Vantaan Kamarikuorossa hän on toiminut taiteellisena johtajana vuosina 1998–2011 sekä uudelleen vuodesta 2014 lähtien. Korhonen on suorittanut musiikin tohtorin tutkinnon Sibelius-Akatemiassa.  Korhoselle myönnettiin kansanmusiikin taiteellisen dosentin arvo vuonna 2025.

## Palkinnot
Kalevalaisten naisten liitto myönsi Korhoselle 2012 Larin Paraske -palkinnon. Hänelle myönnettiin 2021 valtion viisivuotinen taiteilijaprofessoriapuraha.

## Levyt
* 2009 – Tarkka pää, tania mieli (säv. Ilona Korhonen, san. Larin Paraske, esitys Ilona Korhonen Ensemble)
* 2006 – Aulis (säv. ja san. Ilona Korhonen, esitys Ilona ja Huvina)
* 2005 – Marian Virsi (säv. Ilona Korhonen, san. (trad.) Arhippa Perttunen, esitys Vantaan Kamarikuoro ja Ilona Korhonen)
* 2004 – Seppo (säv. ja san. Ilona Korhonen, esitys Vonkale)

## Lähteet
IPad Mini 2

**iPad Mini 2** on Applen lokakuussa 2013 julkaisema taulutietokone. Se on iPad Minin seuraaja ja julkaistiin yhtäaikaa iPad Airin kanssa.
Yaezakura (1945)

**Yaezakura** () oli keisarillisen Japanin laivaston Tachibana-luokan hävittäjä.

## Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 18. joulukuuta 1944. Se laskettiin vesille 17. maaliskuuta 1945, mutta työt keskeytettiin 23. kesäkuuta. Alus upposi 28. heinäkuuta Yokosukassa ilmahyökkäyksessä.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Tochi (1945)

**Tochi** () oli Keisarillisen Japanin laivaston Tachibana-luokan hävittäjä.

## Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1945 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 23. tammikuuta 1945. Työt keskeytettiin 18. toukokuuta, jonka jälkeen alus laskettiin vesille 28. toukokuuta ja romutettiin keskeneräisenä.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Keravan Lennokkikerho Hopeasiipi KelKo

**Keravan Lennokkikerho Hopeasiipi KeLKo ry**:n tehtävä on edistää Keravan alueen lennokki- ja muuta vastaavaa ilmailuharrastustoimintaa. 

Kerho on perustettu 20.10.1979 ja ensimmäisenä puheenjohtajana toimi Raimo Lindberg. Aluksi yhdistyksen nimi oli “Lennokkikerho Hopeasiipi”. Yhdistysrekisteriin merkitsemisen yhteydessä 4.7.1983 nimi muuttui muotoon Keravan Lennokkikerho Hopeasiipi KeLKo ry. KeLKo on keskusjärjestö Suomen Ilmailuliitto ry:n jäsen.

Kerhon vilkkain toiminta-aika osui 1980-luvun loppupuolelle, jolloin kerhoon kuului 155 jäsentä. 1990-luvun loppupuolella toiminta alkoi hiipua ja vuonna 2008 loppui lennokinrakennustoiminta, sillä kerho joutui luopumaan toimitilastaan Keravalla.  

Vuonna 2015 kerhon toiminta elpyi multikoptereiden yleistyessä. Kerho panostikin uuden kilpailulajin, FPV- racing kisojen järjestämiseen. Vuonna 2016 järjestettiin kaikille avoimia KeLKo FPV-cup kisoja Keravan Keinukallion lennokkikentällä. Hiljaiselon jälkeen kerhon toiminta on vilkastunut vuoden 2022 jälkeen. Katso ajankohtaisia tietoja kerhon verkkosivuilta http://www.kelko.fi/

## Lähteet

*Kerhon nettisivut
Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1968

**Pesäpallon naisten Mestaruussarjassa kaudella 1968** pelattiin yhdeksän joukkueen yksinkertainen sarja, jonka perusteella määräytyivät suoraan lopulliset sijoitukset. Mestaruuden voitti Työväen Mailapojat joka päätöskierroksella voitti Puna-Mustat juoksuin 8–4 Sarjasta jäi pois 12-kertainen Suomen mestari ja edellisen kauden pronssimitalisti Helsingin Pallo-Toverit.

## Naisten Mestaruussarja

Mestarit: Tuula Kämäräinen,
Anja Ilonen,
Riitta Hämäläinen,
Sirkka Kämäräinen,
Tuula Rantanen,
Terttu Kämäräinen,
Raija Ahonen,
Aira Vainio,
Kaarina Kansikas,
Terttu Sarjanen,
Marja-Liisa Niemi.

## Palkinnot naisten Mestaruussarjassa

## Lähteet

* http://www.pesis.fi/historia/pelaajatilastot/ 
* http://www.pesis.fi/historia/pelaajatilastot/parhaat_etenijat/
* Naisten SM-sarjan ottelut
Arabella (kappale)

**Arabella** on englantilaisen indie rock-yhtye Arctic Monkeysin kappale. Se julkaistiin viidentenä singlenä yhtyeen viidenneltä albumilta *[[AM (albumi)|AM]]*. Single julkaistiin 28. tammikuuta 2013. Se oli alun perin tarkoitus julkaista 7 tuuman vinyylilevynä, mutta tätä ei tapahtunut.

”Arabella” sijoittui Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 70. Britannian indie-listalla paras sijoitus oli yhdeksäs.

Musiikkivideo julkaistiin YouTubessa 2. maaliskuuta 2014, ja on saavuttanut yli 30 miljoonaa näyttökertaa.

## Kappaleet
# 

## Lähteet
Miehuusvuodet

**Miehuusvuodet** (*Carnal Knowledge*) on Mike Nicholsin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1971. Kahden eriluonteisen miehen naissuhteita 1940-luvulta 1960-luvulle seuraavan tarinan on käsikirjoittanut Jules Feiffer ja sen pääosia näyttelevät Jack Nicholson, Art Garfunkel, Candice Bergen ja Ann-Margret.

## Näyttelijät

## Vastaanotto ja jälkimaine

Elokuvan suomenkielinen nimi viittaa Mike Nicholsin aiempaan menestyselokuvaan *[[Miehuuskoe]]*. Elokuvan alkuperäisnimen käsite *carnal knowledge* (sananmukaisesti ”lihallinen tieto”) on vanhassa uskonnollisessa ja lainopillisessa kielessä käytetty kiertoilmaus sukupuoliyhteydestä. Vapaita esiaviollisia seksisuhteita käsittelevä elokuva aiheutti ensi-iltakierroksellaan kohuja ympäri Yhdysvaltojen maaseutukaupunkeja. Georgian osavaltion Albanyssä poliisi takavarikoi esityskopion epäsiveellisenä, mutta ratkaisu kumottiin korkeammissa oikeusasteissa myöhemmin. 

Jotkut aikalaiskriitikot arvostelivat elokuvaa pessimistisistä ja naisvihamielisistä asenteista rakkausasioita kohtaan, kun taas toiset kriitikot kiittivät amerikkalaisen miesšovinismin realistista kuvausta. Muun muassa *[[Chicago Sun-Times]]* ja *[[The New York Times]]* listasivat *Miehuusvuodet* vuoden 1971 kymmenen parhaan elokuvan joukkoon. Roger Ebert piti sitä Mike Nicholsin selvästi parhaana elokuvana siihen asti.

Ann-Margret sai roolistaan Golden Globe -palkinnon ja oli Oscar-ehdokkaana. Elokuva tuotti Golden Globe -ehdokkuudet myös miespääosan esittäjille Jack Nicholsonille ja Art Garfunkelille.

*The New York Timesin* kriitikot valitsivat *Miehuusvuodet* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Troglitatsoni

**Troglitatsoni** (C24H27SNO5) on tiatsolidiinidionijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä on käytetty lääketieteessä diabeteksen hoitoon, mutta se vedettiin markkinoilta vuosina 1997–2000 vakavien haittavaikutusten vuoksi.

## Vaikutusmekanismi ja käyttö
Troglitatsoni sitoutuu peroksisomiproliferaattoriaktivoituihin reseptoreihin, minkä seurauksena solujen herkkyys insuliinille lisääntyy ja monien hiilihydraattien ja lipidien aineenvaihduntaan vaikuttavien geenien ilmeneminen aktivoituu. Troglitatsoni alentaa veren glukoosipitoisuutta, ja myös kolesterolipitoisuus alenee. Yhdisteellä on havaittu olevan myös tulehdusta hillitseviä ominaisuuksia. Troglitatsonia on käytetty insuliinille resistenttien diabetestyyppien hoidossa. Japanissa se tuli markkinoille vuonna 1995, Yhdysvalloissa ja Euroopassa vuonna 1997.

## Haittavaikutukset
Vakavin troglitatsonin haittavaikutus on maksavaurio, joka voi olla tappava. Maksatoksisuus johtuu maksan solujen suolapumppujen toiminnan estymisestä, ja lisäksi yhdiste voi olla glutationireduktaasin inhibiittori, mikä lisää oksidatiivista stressiä maksasoluissa. Erityisen myrkyllinen on troglitatsonista maksassa muodostuva sulfaattimetaboliitti. Troglitatsoni vedettiin Isossa-Britanniassa ja muualla Euroopassa markkinoilta vuonna 1997 vain kolme kuukautta lääkkeen markkinoille tulon jälkeen ja Yhdysvalloissa ja Japanissa vuonna 2000. Lääkkeen ovat korvanneet pioglitatsoni ja rosiglitatsoni, jotka ovat paitsi tehokkaampia, myös maksatoksisuudeltaan alhaisempia.

## Lähteet
Pannukakkutalo

**Pannukakkutalo** on suomalainen pannukakkuihin erikoistunut ravintolaketju, jonka toimipisteet sijaitsevat Levillä, Oulussa ja Jyväskylässä. Ensimmäinen Pannukakkutalo avattiin Oulun kauppatorilla vuonna 2010, minkä jälkeen ketju on laajentunut franchising-toiminnan avulla.   

Pannukakkutalosta on saatavilla lähes sata erilaista suolaista ja makeaa pannukakkua, joista kaikkia saa myös laktoosittomina, gluteenittomina, munattomina ja maidottomina. Ravintoloissa on arkipäivisin tarjolla myös lounas, johon sisältyy keitto ja pannukakku.

Yrityksen perustajan mukaan ravintola sai innoituksena Alankomaista, jossa pannukakku on yksi suosituimmista herkuista.

## Lähteet
*Yrityksen nettisivut

## Aiheesta muualla
* Ensimmäinen ehta pannukakkuravintola avaa Oulussa Kaleva 15.1.2010
* Pannariksi meni!  Radio Pori 27.10.2014
* Pannukakkutalo avaa viimein ovensa Mikkelissä  Länsi-Savo 6.7.2015
Östanstång

**Östanstång** ja **Västanstång** ovat kaksi aluetta Itä-Götanmaan maakunnassa Ruotsissa. Niiden välisenä rajana oli Stångån-niminen joki ja pohjoisemmassa rajana toimivat Roxen-järvi ja Motalanvirta.

*Östanstång* ulottui Stångånilta itään rannikkoa kohti, mutta ei kuitenkaan ulottunut Itämereen asti. Siihen kuuluivat Norrköpingin ja Söderköpingin kaupungit sekä yhdeksän kihlakuntaa, jotka olivat Åkerbon kihlakunta, Bankekindin kihlakunta, Skärkindin kihlakunta, Östkindin kihlakunta, Lösingin kihlakunta, Memmingin kihlakunta, Bråbon kihlakunta, Hammarkindin kihlakunta ja Björkekindin kihlakunta.

*Västanstång* kattoi alueen Stångånista länteen. Siihen kuuluivat Linköpingin, Vadstenan ja Skänningen kaupungit ja yhdeksän kihlakuntaa, jotka olivat Hanekindin kihlakunta, Valkebon kihlakunta, Vifolkan kihlakunta, Göstringin kihlakunta, Lysingin kihlakunta, Dalin kihlakunta, Askan kihlakunta, Bobergin kihlakunta ja Gullbergin kihlakunta.

Magnus Vaasa oli Västanstångin herttua Vadstenan linnassa.

## Vaakunat
Alueiden vaakunoista on useampi versio. Östanstångin vaakunassa käytetään joko punaista tai sinistä. Västanstångin vaakunassa esiintyy joko lohikäärme tai lindorm-olento. Västanstångin vaakunan ruusut voivat olla myös sinisiä.

Kuva:Östanstång vapen.svg|Östanstång
Kuva:Östanstång vapen2.svg|Östanstång
Kuva:Västanstång vapen.svg|Västanstång
Kuva:Västanstång vapen, 2.svg|Västanstång
Alavan koulu

**Alavan koulu** on Kuopion kaupungissa toimiva sairaalakoulu. Koulu järjestää opetuksen Kuopion yliopistollisessa sairaalassa ja Niuvanniemen sairaalan NEVA-yksikössä tutkittavana tai hoidettavana oleville peruskouluikäisille lapsille ja nuorille. Lisäksi Alavan koulussa on opiskelee määräaikaisilla sairaalakoulujaksoilla polikliinisessä hoitosuhteessa olevia peruskoulun avo-oppilaita. Oppilaat opiskelevat pääsääntölisesti oman koulunsa opetussuunnitelman mukaan omista koulukirjoistaan.

Alavan koululla on neljä opetuspistettä:
* Alavan toimipiste: Keihäskatu 1–3, 70620 Kuopio (Alavan sairaalan A2-rakennus), (Haapaniemi) 
* Julkulan toimipiste: Puijonsarventie 60, 70260 Kuopio (Julkula)
* Niuvan toimipiste: Niuvankuja 65, 70240 Kuopio (Niuva)
* Puijon toimipiste (KYS, Puijon sairaala, os. 2403)  Puijonlaaksontie 2, 70210 Kuopio (Puijonlaakso)

## Lähteet
Emma Koistinen

**Emma Koistinen** (s. 6. elokuuta 1996) on suomalainen yleisurheilija.

Koistinen selviytyi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013 jatkoon 100 metrin aitajuoksun alkueristä, muttei startannut toisiin alkueriin. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014 hän eteni samassa lajissa välieriin. Hän sijoittui 100 metrin aitajuoksussa viidenneksi alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. Hän karsiutui 400 metrin aitojen alkuerissä alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017.

Kalevan kisoissa Koistinen on voittanut pronssia 100 metrin aitajuoksussa vuonna 2016 Oulussa sekä pronssia 400 metrin aitajuoksussa vuonna 2017 Seinäjoella. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut hopeaa 300 metrin aitajuoksussa Tampereella 2015 sekä pronssia halli-SM-kilpailuissa 2016 Tampereella 60 metrin aitajuoksussa ja Jyväskylässä 2017 400 metrin juoksussa.

Elokuussa 2016 Koistinen juoksi harvoin juostussa 200 metrin aitajuoksussa Suomen ennätyksen. Koistinen juoksi matkan aikaan 27,13 s, joka paransi entistä ennätystä kolme sadasosaa. Edellinen ennätys oli juostu vuonna 1985 ja oli Tiina Lindgrenin nimissä. 100 metrin aitajuoksussa hän juoksi ennätyksensä 13,43 Kuortaneella 25. kesäkuuta 2016.

## Lähteet
Akashi (1938)

**Akashi** () oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1939 valmistunut korjausalus toisessa maailmansodassa.

## Valmistus
Alus tilattiin vuoden 1934 hankinnoissa Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 18. tammikuuta 1937. Alus laskettiin vesille 29. kesäkuuta 1938 ja otettiin palvelukseen 31. heinäkuuta 1939.

## Palvelus
Alus upposi ilmahyökkäyksessä 30. maaliskuuta 1944 Palaulla. Se poistettiin alusluettelosta 10. toukokuuta.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Ro-11 (1917)

**Ro-11** () (aiemmin *sukellusvene No.19*) oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1919 valmistunut Kaichū-tyyppinen sukellusvene.

## Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1916 hankinnoissa Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 25. huhtikuuta 1917. Alus laskettiin vesille 15. lokakuuta ja otettiin palvelukseen 31. heinäkuuta 1919 nimellä *sukellusvene No. 19*.

## Palvelus
Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 *Ro-11*:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1932.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Ro-13 (1919)

**Ro-13** (aiemmin *sukellusvene No.23*) oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1920 valmistunut Kaichū-tyyppinen sukellusvene.

## Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1917 hankinnoissa Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 14. syyskuuta 1918. Alus laskettiin vesille 26. elokuuta 1919 ja otettiin palvelukseen 30. syyskuuta 1920 nimellä *sukellusvene No. 23*.

## Palvelus
Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 *Ro-13*:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1932.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Ro-15 (1920)

**Ro-15** (aiemmin *sukellusvene No.24*) oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1921 valmistunut Kaichū-tyyppinen sukellusvene.

## Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1917 hankinnoissa Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 12. kesäkuuta 1920. Alus laskettiin vesille 14. lokakuuta ja otettiin palvelukseen 30. kesäkuuta 1921 nimellä *sukellusvene No. 24*.

## Palvelus
Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 *Ro-15*:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. syyskuuta 1933.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Vehmasmäen koulu

**Vehmasmäen koulu** on Vehmasmäellä, vanhan viitostien länsipuolella, noin 20 kilometriä Kuopion keskustasta etelään sijaitseva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Kyläkoulua käy noin 140 oppilasta.


File:Vehmasmäen koulu - Vehmasmäentie 71, 70870 Kuopio - 2.jpg|Vehmasmäen koulun vanhempi rakennus.
File:Vehmasmäen koulu - Vehmasmäentie 71, 70870 Kuopio - 3.jpg|Koulun uudempi rakennus.

## Lähteet
Jessica Williams (näyttelijä)

**Jessica Renee Williams** (s. 31. heinäkuuta 1989, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hänet tunnetaan yhdysvaltalaisesta uutissatiirista The Daily Showsta, jossa hän on esiintyi vuosina 2012–2016. Williams on näytellyt myös muun muassa tv-sarja Girlsin kolmannella tuotantokaudella Karen-nimistä sivuhahmoa. Tällä hetkellä hän tekee Phoebe Robinsonin kanssa komediapodcast-sarjaa *[[2 Dope Queens]]*.

## Lähteet
* http://www.imdb.com/name/nm1790970/ 31.8.2016 IMDB]