open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Brindle (koiraväri)

**Brindle** eli **tiikerinkirjava** on koirien väritys, jossa esiintyy eumelaniiniväriä ja feomelaniiniväriä pystysuuntaisina raitoina. Värityksen periytyminen on monimutkaista.

Brindleväritystä esiintyy useilla roduilla mukaan lukien tanskandoggi, englanninvinttikoira, bokseri, akita, staffordshirenbullterrieri, afgaaninvinttikoira ja bostoninterrieri. Brindlen uskottiin aiemmin liittyvän E-lokukseen, mutta soopeleilla ja brindleillä koirilla tehty tutkimus osoitti toisin. Myöhempi tutkimus todisti, ettei brindle liity myöskään A-lokukseen.

Brindlevärityksen feomelaniinipohja on yleensä keltainen, mutta joillain roduilla esiintyy muitakin sävyjä, kuten akitan punabrindle, harmaabrindle ja mustabrindle.

Brindlen aiheuttaa koiran K-lokuksen br-alleeli, joka on resessiivinen B-alleelin ja dominoiva y-alleelin suhteen. E-lokuksen keltaisen fenotyypin aiheuttava e-alleeli on homotsygoottina Kbr-alleelin suhteen epistaattinen, joten ee-keltaisella koiralla brindle genotyyppi ei näy fenotyypissä.

Kokobrindlellä koiralla on oltava A-lokuksessa ainakin yksi dominoiva y-alleeli: muutoin brindlekuvio rajoittuu merkkivärisille alueille.

## Brindlen sävyt

File:Baya de Garde-Epee.jpg|Mustapunainen brindle
File:Mastif angielski pregowany nn.jpg|Mustakeltainen
File:Kyra-stack-pillars.jpg|Musta ja kermanvaalea
File:CaneCorso (12).jpg|Sinikeltainen
File:BostonTerrierBrindleStand w.jpg|Maksanvärinen ja keltainen
File:American Pitbull 001.jpg|Liila ja punainen


## Periytyminen
Koiran brindlevärityksestä määrää suoraan K-lokus ja epistaasin kautta epäsuoraan lokukset A ja E. K-lokus säätää ”mustan” (eumelaniinipigmentin) esiintyvyydestä koiran ”keltaisilla” eli feomelaniinivärisillä alueilla. Lokuksen ensisijaisesti dominoiva alleeli KK korvaa kaiken feomelaniinin eumelaniinilla, ja koira on kauttaaltaan musta, sininen, maksanvärinen tai liila. Toissijaisesti dominoiva alleeli Kbr tuottaa koiran feomelaniinialueille eumelaniinivärisiä epämääräisen muotoisia pystyraitoja. Raitojen vahvuus ja tiheys vaihtelee paljonkin erityisesti eri rotujen välillä. Brindlen koiran on siis oltava K-lokuksen suhteen genotyypiltään KbrKbr tai KbrKy.

Lisäksi brindlekuvion näkyminen koiran fenotyypissä edellyttää eumelaniinin muodostumista (E-lokus) ja feomelaniinialueiden olemassaoloa (A-lokus). Jos koira on E-lokuksen suhteen EeEe (”resessiivinen keltainen”), eumelaniinia ei muodostu lainkaan ja brindlekuvio ei voi syntyä vaikka koira olisikin geneettisesti brindle, ja jos koira on A-lokuksen suhteen AaAa (”resessiivinen musta”), koirassa ei ole lainkaan feomelaniinivärisiä alueita, joilla brindlekuvio näkyisi.

”Oikea” brindle-väritys, jossa raitakuvio ei sotkeennu riistaväriin, merkkiväriin tai harvinaiseen huntumaiseen grizzle- eli dominokuvioon, edellyttää vielä täsmällisempiä genotyyppejä: KbrK_, EEE_ tai EME_ sekä AAA_ (eli K-lokuksessa brindle, E-lokuksessa maskillinen tai maskiton eumelaniinia muodostava ja A-lokuksessa soopeli koira).

;K-lokuksen periytyminen

;A-lokuksen vaikutus K-lokuksen suhteen brindlellä koiralla

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Esparsetti

**Rehuesparsetti** eli **esparsetti** (*Onobrychis viciifolia*) on hernekasveihin kuuluva monivuotinen laji, jota esiintyy Keski-Euroopassa. Sen koheneva varsi on ruohomainen. Lehdissä on 8–12 paria parilehdyköitä ja päätölehdykkä. Kukinto on runsaskukkainen perällinen tähkä. Teriö on yli senttimetrin pitkä, punainen ja tummasuoninen.

## Lähteet
* Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Rehuesparsetti – ''Onobrychis viciifolia''
* Kasviatlas 2021: Rehuesparsetti (''Onobrychis viciifolia'') Suomessa.
Persianapila

**Persianapila** eli **persiantuoksuapila** (*Trifolium resupinatum* var. *majus*) on tuoksuapilan (*Trifolium resupinatum*) muunnos, joka kasvaa alkuperäisenä Lounais-Aasiassa. Sitä viljellään rehukasvina. Persianapilan 30–60 senttimetriä korkea varsi on paksu ja ontto. Sen kukintoperät ovat tuoksuapilaa pidempiä, kukinnot leveämpiä ja kukat suurempia, vahvasti tuoksuvia.

Persianapila on ulkoiselta olemukseltaan pitkä, rentovartinen ja reheväkasvuinen apila, jolla on vaaleanpunainen ja voimakkaasti tuoksuva kukka. Persianapilalla on vaatimaton juuristo, joka edesauttaa sen viihtyvyyttä hikevillä mailla. Hentoisuudestaan huolimatta se kestää jonkin verran poutaa. 

Persianapilaa pidetään pääosin yksivuotisena viljelykasvina, koska sen talvehtimiskyky on todella heikko. Jos kasvukaudella ilmaantuu pakkasöitä, niin se ei merkittävästi vaikuta persianapilan tuottavuuteen, sillä sen kestävyys pakkasta kohtaan on hyvä.  Persianapilaa viljellään lähtökohtaisesti Etelä-Suomessa, koska niiden alueiden mailla on hyvä satopotentiaali. Kuitenkin persianapila pärjää viljelyvyöhykkeillä 1–4.  Persianapilaa käytetään usein viherlannoitukseen ja kesannointiin, koska sillä on hyvä typensidontakyky ja juuristovaikutus. 

Persianapilan kanssa voidaan viljellä samalla yksivuotista raiheinää, hunajakukkaa tai rehurapsia. Ongelmana on vain se, että rikkakasvien torjuntamahdollisuudet huononevat. Tämä johtuu siitä, että ne ovat arkoja useimmille nurmi- ja viljakasvien torjunta-aineille.

Persianapilasta saatavissa olevat lajikkeet Acadia ja Marco Polo viihtyvät viljelyvyöhykkeillä 1–3. Persianapilan talvenkestävyys on Suomessa niin heikko, että sitä voidaan käytännössä pitää yksivuotisena lajina.. Marco Polo ympättynä maksaa n. 5–6&nbsp;€/kg.. Persianapilan ohjeellinen kylvömäärä puhtaana kasvustona on 12–15&nbsp;kg/ha ja seoskasvustona 8–12&nbsp;kg/ha.  Kylvösyvyyteen vaikuttaa esimerkiksi maan kosteus, mutta yleiseksi ohjeeksi voisi antaa yhden sentin. 

## Lähteet
* farmit.net
* Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki.
* K-maatalous 2013: Viljelyopas, K-maatalous.
* mtt.fi

### Viitteet
Peltomäki

**Peltomäki** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Antti Peltomäki (s. 1956), EU:n komission tietoyhteiskunnan ja viestinten pääosaston varapääjohtaja
* Antton Peltomäki (s. 2002), pesäpalloilija
* Aulis Peltomäki (1946–2014), pesäpalloilija ja pelinjohtaja
* Ekku Peltomäki (s. 1946), valotaiteilija
* Jari Peltomäki (s. 1965), luontovalokuvaaja ja luontomatkailuyrittäjä
* Jari Peltomäki (s. 1970), päätoimittaja ja toimituspäällikkö
* Jere Peltomäki (s. 2004), pesäpalloilija
* Jesse Peltomäki (s. 1989), pistooliampuja
* Jukka Peltomäki (1949–2025), Vantaan kaupunginjohtaja
* Kaisa Peltomäki, *Katarina Peltola* (1804–1870), opettaja ja koulun pitäjä
* Niklas Peltomäki (s. 1998), jääkiekkoilija
* Pekka Peltomäki (s. 1950), pesäpalloilija
* Pirkko Peltomäki (s. 1939), näyttelijä
* Päivi Peltomäki (s. 1959), lääkäri ja syöpätutkimuksen professori
* Sami Peltomäki (s. 1991), keihäänheittäjä
* Tauno Peltomäki (1914–1995), kirjailija
* Tuomas Peltomäki (s. 1981), toimittaja, käsikirjoittaja, tuottaja ja esiintyjä.
HMS Penzance (L28)

**HMS Penzance** (viirinumerot L28 ja U28) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Hastings-luokan sluuppi toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin 4. huhtikuuta 1929 vuoden 1928 laivasto-ohjelmassa Devonportin telakalta, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 29. heinäkuuta. Alus laskettiin vesille 10. huhtikuuta 1930 kumminaan rouva Backhouse ja valmistui 15. tammikuuta 1931.

## Palvelus
Palvelukseenoton jälkeen alus sijoitettiin Persianlahdelle ja Punaiselle merelle, mistä se palasi toukokuussa 1938 Chathamiin. Alus siirrettiin jo ennen toista maailmansotaa edelleen Länsi-Intian asemalle.

Syyskuussa 1939 alus aloitti Trinidadiin sijoitettuna merialueiden valvonnan. Helmikuussa 1940 alus määrättiin saattueiden suojaksi. Se lähti maaliskuussa Bermudalle paikallissaattajaksi suojaamaan Halifaxinreitin saattueita.

Aluksen viirinumero vaihdettiin toukokuussa U28:ksi. Se määrättiin palaamaan Britteinsaarille heinäkuussa ja alus lähti elokuun alussa Cape Bretoniin Sydneyyn suojatakseen ensimmäistä SC-sarjan saattuetta, kun se lähti 15. elokuuta saattueessa SC1. Saksan laivaston sukellusveneen *[[U-37 (1938)|U-37]]* laukaisema torpedo upotti aluksen 24. elokuuta Grönlannin eteläpuolella. Aluksen miehistöstä sai surmansa 90 ja ainoastaan 13 pelastui rahtialus *Fylingdalelle* ja *Blairmorelle*. Surmansa saaneiden joukossa oli aluksen päällikkö Allan John Wavish. *Blairmore* tuhoutui saman sukellusveneen torpedoimana vielä samana yönä ja seitsemän hieman aiemmin pelastettua *Penzancen* miehistönjäsentä joutui jälleen meren armoille, kunnes he pelastuivat ruotsalaiselle rahtialukselle *Eknaren*. Ruotsalaisten mukana miehet matkasivat Baltimoreen Yhdysvaltoihin.

## Aluksen päälliköt
*Allan John Wavish 16. toukokuuta 1938 – 24. elokuuta 1940

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Joe Allen

**Joseph Michael "Joe" Allen** (s. 14. maaliskuuta 1990 Carmarthen, Wales) on walesiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa tällä hetkellä Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Stokea. Hän on pelannut Englannin Valioliigassa kolmessa eri seurassa yhteensä seitsemän kauden ajan.

Allen pelasi kasvattajaseurassaan Swansea Cityssä vuoteen 2012 saakka ja viimeisellä kaudella valioliigassa 36 ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Kesällä 2012 hän siirtyi 15 miljoonan punnan siirtosummalla Liverpooliin. Liverpoolin manageri Brendan Rodgers tunsi Allenin ennestään hyvin, sillä oli valmentanut tätä kolmen edellisen kauden ajan Swanseassa ennen pestiään Liverpoolin peräsimessä. Allen pelasi Liverpoolissa 91 valioliigaottelua ja teki niissä neljä maalia.

Allen siirtyi heinäkuussa 2016 Liverpoolista Stokeen 13 miljoonan punnan siirtosummalla. Hän pelasi Stokessa kahden kauden aikana 72 valioliigaottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Keväällä 2018 joukkue putosi Valioliigasta mestaruussarjaan.

Allen on pelannut Walesin maajoukkueessa 62 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia peräkkäisissä MM-karsintaotteluissa Moldovaa ja Itävaltaa vastaan syys-lokakuussa 2016. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi avauskokoonpanossa Walesin kaikki kuusi ottelua ja niissä yhtä ottelua lukuun ottamatta täydet minuutit joukkueen yltäessä välieriin. Myös kesän 2021 EM-kilpailuissa hän on kuulunut avauskokoonpanoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
HMS Scarborough (L25)

**HMS Scarborough** (viirinumerot L25 ja U25) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Hastings-luokan sluuppi toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin 26. helmikuuta 1929 vuoden 1929 laivasto-ohjelmassa Swan Hunterilta, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 28. toukokuuta. Alus laskettiin vesille 14. maaliskuuta 1930 ilman seremonioita ja valmistui 31. heinäkuuta 1930.

## Palvelus
Valmistuessaan alus oli tarkoitus miehittää Chathamista kootulla miehistöllä ja sijoittaa Britteinsaarille 1. miinanraivaajalaivueeseen. Käsky kuitenkin muutettiin, jolloin alus sijoitettiin Amerikan ja Länsi-Intian laivastoasemalle. Se saapui 2. joulukuuta 1931 Bermudalle. Se partioi Etelä- ja Pohjois-Amerikan rannikoilla, kunnes alus palasi Sheernessiin huollettavaksi. Alus palautettiin palvelukseen 31. toukokuuta 1933 Bermudalle, mistä se palasi elokuussa 1938 modernisoitavaksi Sheernessiin.

Modernisoitaessa alus muutettiin aseistamattomaksi tutkimusalukseksi Itä-Intian laivastoasemalle. Se saapui toukokuussa 1939 Colomboon. Välitön sodan uhka vaikutti aluksen palvelukseen, joten sen aseistus palautettiin. Alus varustettiin 8. marraskuuta sukellusveneentorjuntaan kykeneväksi saattajaksi ja siirrettiin Britteinsaarille. Alus saapui tammikuussa 1940 Devonportiin huollettavaksi, minkä jälkeen se liitettiinhelmikuussa 1. saattajadivisioonaan Liverpooliin suojaamaan Pohjois-Atlantin saattueita. Osasto nimettiin myöhemmin Liverpoolin sluupeiksi.

Suojatessaan saattuetta SC 26 alus upotti 5. huhtikuuta 1941 Saksan laivaston sukellusveneen *U-76*. Elo-syyskuussa alus oli huollettavana Liverpoolissa ennen siirtoaan UK-Freetownin reitille 43. saattajaryhmään, jossa se kolaroi 18. huhtikuuta 1942 *HMS Bradfordin* kanssa. Alus oli heinäkuusta lokakuuhun kunnostettavana Liverpoolissa, mistä vapauduttuaan se osallistui Pohjois-Afrikan maihinnousuun. Operaatiosta vapauduttuaan alus liitettiin Gibraltarille Western Mediterranean Commandiin, kunnes se siirrettiin helmikuussa 1943 Londonderryyn 39. saattajaryhmään.

Tammikuussa 1944 alus siirrettiin 15. saattajaryhmään, jonka mukana se osallistui operaatio Neptuneen. Alus siirrettiin 3. elokuuta 1944 reserviin Hartlepoolissa, kun sen todettiin olevan loppuun kulunut ja huollon olevan tuloksetonta. Alus siirrettiin 3. kesäkuuta 1949 BISCOlle ja saapui 3. heinäkuuta romutettavaksi Thornaby on Teesille

## Lähteet
*
*

### Viitteet
TUC

**TUC** on Mondelez Internationalin omistaman LU:n suolakeksimerkki.

TUC-keksi syntyi Belgiassa 1958, kun makeitten keksien leipuri Parein kävi Yhdysvalloissa tutustumassa Euroopassa silloin vielä tuntemattomiin rapeisiin, suolattuihin cracker-kekseihin. Paluulennolla Parein mietti, mistä löytäisi lyhyen ja iskevän nimen uudelle suolakeksilleen. Hän huomasi sanomalehtiartikkelin, jossa puhuttiin ”Trade Union Corporationista”. Parein piirsi paperille kirjaimet T.U.C. ja ympyröi ne – näin väitetään syntyneen paitsi TUC-keksien nimen, niin myös logon.

Vuonna 1977 ranskalainen LU osti muun muassa TUC-keksejä valmistaneen belgialaisyrityksen. Vuonna 1986 LU alkoi kokeilla eri tavoilla maustettuja TUC-keksejä. Ensimmäisenä markkinoille lanseerattiin pekonin- ja juustonmakuiset versiot.

Suomessa TUC-keksejä on myyty juuston- ja pekoninmaun lisäksi ainakin paprikan, chilipaprikan, keltasipuli-hapankerman ja yrtti-valkosipulin makuisina.

## Lähteet
Weapon-luokka (hävittäjä)

**Weapon-luokan** piti olla Britannian kuninkaallisen laivaston kahdenkymmenen hävittäjän muodostama alusluokka. Suunnitelluista aluksista vain kolmentoista valmistus aloitettiin ja vain seitsemän laskettiin lopulta vesille. Toisen maailmansodan päättyminen keskeytti työt ja lopulta ainoastaan neljä valmistui loppujen joutuessa romutettavaksi. 

## Alukset

## Lähteet

*
*

### Viitteet
Kristiina Iisakkila

**Joanna Kristiina Iisakkila** (s. 5. lokakuuta 1965 Valkeakoski) on suomalainen kestävyysjuoksija ja maantiepyöräilijä. 

Yleisurheilussa Iisakkila edusti Valkeakosken Hakaa. Hän teki kaksi kertaa Suomen ennätyksen 10 000 metrin juoksussa. Hän voitti Suomen mestaruuden samalta matkalta vuonna 1983 ja sijoittui toiseksi vuonna 1985. Sisäratojen SM-kisoissa hän saavutti 3 000 metrin juoksussa hopeaa 1984. Hän edusti Suomea Ruotsi–Suomi-maaotteluissa 1983 ja 1985. Häntä valmensivat Markku Perttunen ja Timo Vuorimaa. Iisakkila lopetti juoksu-uransa 21-vuotiaana jalkavammojen vuoksi.

Myöhemmin Iisakkila kilpaili maantiepyöräilyssä. Hän voitti aika-ajon Suomen mestaruuden vuosina 2000 ja 2002 ja sijoittui hopealle vuosina 2001 ja 2003 sekä pronssille vuonna 2005.

Iisakkila on ammatiltaan lääkäri.

## Lähteet
Iina Pekkola

**Iina Karoliina Pekkola**  (s. 23. maaliskuuta 1973 Noormarkku) on suomalainen aitajuoksija, joka edusti urallaan Hämeenlinnan Tarmoa ja Turun Urheiluliittoa. Hänellä on kaksi hopeaa 400 metrin aitajuoksussa Kalevan kisoista vuosilta 1994 ja 1997 sekä pronssia 100 metrin aitajuoksussa Kalevan kisoista 1994. Sen lisäksi hän saavutti viestikultaa Turun Urheiluliiton joukkueessa 4 × 100 metrin viestijuoksussa SM-kisoissa 1997. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän saavutti 60 metrin aitajuoksussa hopeaa vuonna 1994. Häntä valmensivat Markku Perttunen ja Mika Lehtimäki.

Pekkolan ennätys 100 metrin aitajuoksussa on 13,49&nbsp;s ja 400 metrin aitajuoksussa 57,81&nbsp;s. Hän osallistui Helsingin EM-kilpailuihin 100 metrin aitajuoksussa ja 400 metrin aitajuoksussa. Hänellä on maaotteluedustuksia.

## Lähteet
*
Aila Haikkonen

**Aila Haikkonen** (s. 28. heinäkuuta 1962 Lavia) on suomalainen pikajuoksija, jota valmensivat Sakari Sulamäki ja Tapio Kesänen. Hän edusti aktiiviurallaan Lahden Ahkeraa, Porin Tarmoa ja Lavian Kisaa. Hän saavutti Kalevan kisoista 400 metrin matkalta kolme hopeaa (1992, 1994 ja 1995) ja yhden pronssin (1988)  sekä 100 metriltä yhden pronssin (1986).  Hänen ennätyksensä 400 metrin matkalta on 53,26 ja 100 metriltä 11,87.

## Lähteet
*
Marja Rankkala

**Vuokko Maria (Marja) Rankkala**, sukunimi vuoteen 1936 *Forsström* (17. kesäkuuta 1918 Tuusula – 31. heinäkuuta 2002) oli suomalainen ohjaaja, dramaturgi ja kääntäjä. Hän käytti myös nimimerkkiä *Aki Nyman*.

Rankkala on kääntänyt englanniksi suomalaisia näytelmiä ja suomentanut näytelmiä muista kielistä. Lisäksi hän opetti Teatterikoulussa improvisointia ja mikrofonitekniikkaa keskimäärin 180 tuntia lukuvuodessa 1955–1963 ja oli 1956–1979 alkaen Yleisradiossa Radioteatterissa ohjaaja-dramaturgiksi kiinnitettynä. Hän tutustui Konstantin Stanislavskin teatteriteorioihin 1940-luvun lopulla. Rankkalan suurtyö oli Mika Waltarin romaanin *[[Sinuhe egyptiläinen]]* dramatisointi Radioteatterille 22-osaiseksi kuunnelmaksi, joka valmistui vuonna 1982.

Radioteatterivuosinaan 1950-luvun alussa hänellä oli suhde Teatteriosaston johtajana  toimineeseen Olavi Paavolaiseen. 

Rankkala kävi välirauhan aikana 1940–1941 Helsingissä Eino Salmelaisen teatterikoulua ja opiskeli kolmeen otteeseen Pariisissa.

Rankkala liittyi myös vasemmistolaiseen kulttuuriseura Kiilaan sotien jälkeen ja hän toimi Helsingin Työväen Teatterin näyttelijänä 1945–1951.

1970-luvun alussa Rankkala sanoitti muutaman laulun, kuten säveltäjä Esa Helasvuon kanssa yhteistyössä tehdyt ”Tuli mies” (es. Ritva Oksanen) ja ”Joka pojalla on siivet” (es. Vesa-Matti Loiri).

Kirjailija Heidi Köngäs on kirjoittanut Rankkalan kirjallisen jäämistön perusteella tämän elämänvaiheisiin perustuvan romaanin "Siivet kantapäissä", joka julkaistiin Otavan kustantamana syksyllä 2021. 

Marja Rankkala on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.

## Kuunnelmia
Yle Areenassa on kuunneltavissa Marja Rankkalan ohjaamia ja suomentamia Ray Bradburyn teoksiin perustuvia kuunnelmia: 
**Dudley Stonen kummallinen kuolema* (1961)
**Murhaaja* (1963)
**Marsilaisten maihinlasku -77* (1969)
**H-hetki* (1970)
**Sumusireeni* (1982)
**Pojan kesä* (1985)

Vuonna 1958 Rankkala dramatisoi Radioteatterille Aldous Huxleyn *[[Uljas uusi maailma (kuunnelma)|Uljaan uuden maailman]]*.

## Lähteet
Sirkku Kumpulainen

**Sirkku Sointu Kumpulainen** (s. 12. tammikuuta 1956 Viitasaari) on suomalainen entinen kestävyysjuoksija. Hän edusti Viitasaaren Viestiä.

Kumpulainen voitti Suomen mestaruuskilpailuissa hopeaa 10 000 metrin matkalta vuosina 1984, 1985 ja 1986. Hänellä on myös maaotteluedustuksia. Hän osallistui EM-maratonille vuonna 1986 ja sijoittui 19:nneksi.

## Lähteet
*
180 astetta

__NOTOC__
**180 astetta** on metalliyhtye Mokoman kahdeksas studioalbumi, joka ilmestyi 19. lokakuuta 2012. Albumin tuotti Mokoma yhdessä Miitri Aaltosen kanssa, ja se äänitettiin kahdessa eri osassa Hollolan Petrax-studiolla. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 1.

”Valkoista kohinaa”- ja ”Punamultaa”-kappaleet julkaistiin digisinglenä ennen albumia. Molemmista kappaleista kuvattiin myös musiikkivideo, jotka tuotti Vasara Films. ”Kuollut, kuolleempi, kuollein” -kappaletta yhtye soitti jo kesän 2012 esiintymisissään.

Albumin julkaisun jälkeen yhtye teki ‎”Kerran vielä pojat ja sitten vielä pari kertaa 2012” -nimisen syyskiertueen.

## Kappaleet
Sanoitukset: Marko Annala. Sovitukset: Mokoma.

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Singlet
*”Valkoista kohinaa” (28. syyskuuta 2012)
*”Punamultaa” (12. lokakuuta 2012)

## Kokoonpano
* Marko Annala – laulu
* Kuisma Aalto – kitara, taustalaulu
* Tuomo Saikkonen – kitara, taustalaulu, lyömäsoittimet
* Santtu Hämäläinen – basso, efektikitarat
* Janne Hyrkäs – rummut, lyömäsoittimet

### Vierailevat muusikot
* Miitri Aaltonen – taustalaulu
* Mokoma ja Kimmo Koskinen – huutoryhmä

### Tuotanto
* Miitri Aaltonen – äänittäjä (Petrax-studio), miksaaja (Studio Haukanpesä)
* Kimmo Koskinen – äänittäjä 
* Mika Jussila – masteroija (Finnvox)
* Ville Pirinen – kansitaide

## Arvostelut
* Imperiumi.net: 
* Inferno: *positiivinen*
* Kaaoszine.fi: 
* Rumba: 
* Rytmi: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*”Valkoista kohinaa” -musiikkivideo YouTube-sivustolla 
* 
*
Suvi Miettinen

**Suvi Krista Johanna Miettinen** (s. 12. helmikuuta 1988 Pieksämäki) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti vuoteen 2012 Jäppilän Urheilijoita, vuosina 2013–2015 Turun Urheiluliittoa, vuosina 2016–2017 Turun Tovereita ja vuodesta 2018 Helsingin Kisa-Veikkoja. Häntä valmensi vuoteen 2018 asti Pekka Miettinen, vuosina 2019–2020 Juha Hellsten ja vuodesta 2020 lähtien Risto Saastamoinen.

Miettinen voitti maantiejuoksun SM-kisoissa kultaa vuonna 2013 ja 2018 ja oli hopealla 2016 ja pronssilla 2021. SM-maratonilla hän voitti kultaa 2021 ja oli hopealla 2018. Kalevan kisoissa hän on saanut 10&nbsp;000 metrillä pronssia 2021. Vuoden 2007 sisäratojen SM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa 3&nbsp;000 metrin juoksussa. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän on saanut lyhyen matkan joukkuekilpailussa kultaa 2021 ja joukkuekilpailussa hopeaa 2015 sekä sekajoukkuekilpailussa hopeaa 2021, 2022 ja 2025 . 

Miettinen karsiutui 3 000 metrin estejuoksun alkuerissä Pekingin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2006. Hengelon alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui 5&nbsp;000&nbsp;metrillä 12:nneksi ja karsiutui 3&nbsp;000&nbsp;metrin estejuoksun alkuerissä. Saman vuoden maastojuoksun EM-kilpailuissa hän oli alle 20-vuotiaiden sarjassa 63:s. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui maratonilla 46:nneksi. Miettisellä on myös useampia maaotteluedustuksia. Parhaimmillaan hän on ollut kolmas 10&nbsp;000&nbsp;metrin maaottelujuoksussa Göteborgissa 2007. 

## Henkilökohtaiset ennätykset
; Ulkoradat

## Lähteet
*
Päivi Kauppinen

**Päivi Kauppinen** (s. 19. elokuuta 1973) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti vuoteen 2019 asti ja uudestaan vuodesta 2023 lähtien Kenttäurheilijat-58-seuraa ja vuosina 2020–2022 Helsingin Juoksijat -seuraa. Häntä on valmentanut Eero Hosio. Aloittaessaan juoksuharjoittelun uudelleen lähes 20 vuoden tauon jälkeen vuonna 2019 Kauppinen palkkasi valmentajakseen Pasi Päällysahon.

Kauppinen voitti puolimaratonin Suomen-mestaruuden vuonna 1999 ja saavutti SM-hopeaa maratonilla vuonna 2020 sekä SM-pronssia 10&nbsp;000 metrillä ja maratonilla vuonna 1998. Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1991 hän sijoittui 10&nbsp;000 metrillä kuudenneksi. Hänellä on maaotteluedustuksia. Kauppisen ennätykset ovat 5&nbsp;000 metrillä 16.38,15, 10&nbsp;000 metrillä 33.48,76, puolimaratonilla 1.17.36 ja maratonilla 2.41.21.

Kauppinen juoksi vuoden 2020 Kalevan kisoissa 46-vuotiaana 10&nbsp;000 metrillä ajan 35.35,91 sijoittuen sillä neljänneksi. Hän oli juossut edellisen kerran Kalevan kisoissa vuonna 1998. Vuoden 2021 Kalevan kisoissa hän sijoittui 10&nbsp;000 metrillä viidenneksi ajalla 34.56,55.

## Lähteet
Heidi Strandvall

**Heidi Maria Strandvall** (o.s. **Sundberg**, s. 1. maaliskuuta 1981 Uumaja) on suomalainen estejuoksija. Hän edusti IF Nykarlebynejden -seuraa. Strandvall voitti Suomen mestaruuskilpailuissa kultaa 3 000 metrin esteissä vuonna 2004, hopeaa 2003 ja pronssia 2005. Häntä valmensi Heino Sundberg. Yleisurheilun Suomi–Ruotsi-maaotteluun hän osallistui vuonna 2004 sijoittuen estejuoksussa viidenneksi.

## Lähteet
*
Bentsiili

**Bentsiili** eli **dibentsoyyli** (C14H10O2) on aromaattinen diketoni. Yhdistettä käytetään muun muassa orgaanisessa synteesissä.

## Ominaisuudet
Bentsiili on kiinteänä keltaisia veteen käytännöllisesti katsoen liukenemattomia kiteitä. Yhdiste liukenee etanoliin ja dietyylieetteriin. Kun bentsiiliä kuumennetaan emäksisissä olosuhteissa etanoliliuoksessa, tapahtuu bentsiilihappotoisiintumisreaktio, jossa siitä muodostuu bentsiilihappoa. Tämän lisäksi bentsiili reagoi muiden ketonien tavoin ja reaktiot voivat tapahtua molemmille karbonyyliryhmille. 

## Valmistus ja käyttö
Bentsiiliä valmistetaan hapettamalla bentsoiinia, jota muodostuu bentsaldehydin kondensaatioreaktiossa, typpihapon tai kuparisulfaatin avulla. Toinen tapa valmistaa tuotetta on bentsyylifenyyliketonin hapetus.

Bentsiiliä käytetään orgaanisessa synteesissä muun muassa valmistettaessa bentsiilihappoa ja typpeä sisältäviä heterosyklisiä yhdisteitä. Myös sen nitrojohdannaiset ovat merkittäviä. Bentsiiliä käytetään polymeeriteollisuudessa vapaaradikaalifotoinitiaattorina ja siitä muodostuu vapaita radikaaleja säteilytettäessä sitä UV-valolla. Lisäksi bentsiilillä on käyttöä kosmetiikkateollisuudessa ja myös sen käyttöä eräiden punkkien torjuntaan on tutkittu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Bentsiilin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 26.12.2014.
Paula Välimaa

**Paula Irene Välimaa** (o.s. **Keihäskoski**, s. 14. tammikuuta 1964 Temmes) on suomalainen aitajuoksija. Hän saavutti 100 metrin aitajuoksussa SM-kultaa vuonna 1992, SM-hopeaa vuosina 1984 ja 1991 sekä SM-pronssia vuonna 1990. Sisäradoilla hän saavutti 60 metrin aitajuoksussa SM-kultaa 1984 ja SM-hopeaa vuosina 1980, 1981, 1988, 1991 ja 1992 sekä SM-pronssia vuonna 1985.

Välimaan ennätys 100 metrin aitajuoksussa on 13,47&nbsp;s. Hän edusti urallaan Kempeleen Kiriä, Oulun Pyrintöä ja Vähänkyrön Viestiä. Häntä valmensivat Liisa Holma ja Markku Pekkala.

## Lähteet
*
Eveliina Peltola

**Eveliina Peltola** (s. 12. lokakuuta 1977) on suomalainen aitajuoksija, joka saavutti 100 metrin aitajuoksussa SM-hopeaa vuonna 2000 ja SM-pronssia vuonna 1998. Hän edusti Kankaanpään seudun Leiskua. Hänen ennätyksensä 100 metrin aitajuoksussa on 13,55. Hänellä on myös kolme pronssia SM-hallikisoista 60 metrin aitajuoksussa. Häntä valmensi Matti Kero. Hänellä on maaotteluedustuksia.

## Lähteet
*
Alt

**Alt** on näppäin tietokonenäppäimistössä. Amerikkalaismallisissa näppäimistöissä Alt-näppäimiä on yleensä kaksi kappaletta, välilyöntinäppäimen vasemmalla ja oikealla puolella, kun taas muissa näppäimistömalleissa oikeanpuoleinen Alt-näppäin on usein korvattu *[[Alt Gr]]* -painikkeella. Alt-näppäintä käytetään alt-koodien tekemiseen ja siihen liitettyjen pikakomentojen toteuttamiseen. Yleisesti käytettyjä Alt-näppäimeen liitettyjä pikakomentoja ovat Windowsissa esimerkiksi tehtävienhallinnan avaava Ctrl+Alt+Del ja avoinna olevia ikkunoita vaihtava Alt+Tab.
Virve Pajuharju

**Virve Pajuharju** (s. 3. huhtikuuta 1967) on entinen suomalainen aitajuoksija. Hän edusti Turun Urheiluliittoa. Päälajissaan 400 metrin aitajuoksussa hän on saavuttanut Kalevan kisoissa 1991 ja 1993 kaksi pronssia. Hänen ennätysaikansa on  57,86. Häntä valmensivat Markku Välivehmas ja  Martti Raikasniemi.

## Lähteet
*
Marjut Pippola

**Marjut Hannele Pippola** (s. 13. helmikuuta 1966 Kokkola) on suomalainen aitajuoksija, joka saavutti 400 metrin aitajuoksussa kaksi SM-hopeaa vuosina 1991 ja 1993 ja kaksi SM-pronssia vuosina 1990 ja 1992. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän saavutti 60 metrin aitajuoksussa hopeaa 1990 ja pronssia 1991. Hänen ennätyksensä 400 metrin aitajuoksussa on 57,97&nbsp;s.

Pippola edusti urallaan Ykspihlajan Reimaa, Turun Tovereita ja Kokkolan Työväen Urheilijoita. Häntä valmensi Arvo Papunen. 

## Lähteet
*
24-luokka

**24-luokka** oli Britannian kuninkaallisen laivaston miinanraivaajasluuppiluokka. Se oli muunnos edeltäneistä Flower-luokan aluksista. Luokkaan kuuluneet 24 alusta tilattiin joulukuusta 1916 huhtikuuhun 1917 osana sodanajan hätäohjelmaa. Aluksista kaksi peruutettiin jo ennen vesillelaskua. Luokan alukset nimettiin Epsomin Derbyn voittaneiden hevosten mukaan, mutta luokkaa ei kuitenkaan nimetty Racehorse-luokaksi Amiraliteetin huomattua sekaannuksen mahdollisuuden Racecourse-luokan siipirattain varustettujen miinanraivaajien kanssa siten luokka sai nimekseen 24-luokka siihen kuuluvien alusten määrän mukaan.

Edeltäneen Flower-luokan mukaisesti aluksilla oli vain yksi potkuri ja niitä käytettiin lähinnä miinanraivaukseen. Aluksilla oli ohjaushytti kummassakin päässä samoin kuin tykkitornit ja niiden keula ja perä olivat suoria. Niistä valmistui ennen aselepoa vain kymmenen.

## Alukset

## Lähteet

*

### Viitteet
Satu Sämpi

**Satu Riitta Aulikki Sämpi** (s. 11. huhtikuuta 1975) on suomalainen aitajuoksija, joka saavutti 100 metrin aitajuoksussa SM-pronssia vuosina 1995 ja 1996. Hän edusti Kokkolan Veikkoja. Hänen ennätyksensä 100 metrin aitajuoksussa on 13,82&nbsp;s. Hänellä on myös pronssia sisäratojen SM-kilpailuista vuodelta 1996. Häntä valmensi Timo Herlevi. Hänellä on maaotteluedustuksia.

## Lähteet
*
Laila Andersson

**Laila Andersson** (s. 17. helmikuuta 1966) on suomalainen aitajuoksija, joka saavutti 400 metrin aitajuoksussa yhden SM-kullan 1988 ja kaksi SM-pronssia 1986 ja 1989. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestissä kultaa 1982, 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestissä kultaa 1989 ja 1990, hopeaa 1991 ja pronssia 1987 sekä 4&nbsp;×&nbsp;800 metrin viestissä kultaa 1988 ja 1990 ja hopeaa 1989. Hän oli juoksemassa Viipurin Urheilijoiden joukkueessa kahta seurajoukkueiden Suomen ennätystä 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestissä; 3.41,07 vuonna 1988 ja 3.39,06 SM-viesteissä 1989. Jälkimmäinen aika oli vielä vuonna 2021 voimassa oleva Suomen ennätys. 

Andersson edusti vuoteen 1984 asti HIFK:ta ja sen jälkeen Viipurin Urheilijoita. Hänen ennätyksensä 400 metrin aitajuoksussa on 58,01&nbsp;s.

## Lähteet
Noora Tommila

**Noora Tommila** (s. 12. maaliskuuta 1982 Pori) on suomalainen muusikko, joka vaikuttaa useissa yhtyeissä. Tunnetuimpia näistä ovat Eleanoora Rosenholm, jossa hän toimii laulajana, sekä Lowlife Philosophers, jossa Tommila soittaa lisäksi kitaraa. Hän on esiintynyt myös duona Ilona Jokisen kanssa. 

Tommila on valmistunut muusikoksi Palmgren-konservatoriosta vuonna 2009 pääaineenaan popjazz-laulu. Hänen isänsä on muusikko Make Tommila. Omien yhtyeidensä lisäksi Tommila on levyttänyt muun muassa Olavi Uusivirran, Jussi Hakulisen, Magyar Possen ja Lapkon kanssa. 

Tommila ei ole virallisesti julkaissut omia suomenkielisiä kappaleitaan, mutta esitti yhdessä Ismo Alangon kanssa kappaleensa *Merilaulu* Helsingin Ateneumissa vuonna 2009 järjestetyssä Tommy Lindgrenin kokoamassa *Maa Ilman Kannelta* -konserttisarjassa. Kesällä 2008 Tommila perusti yhdessä ystävänsä kanssa duon My Next Ex. Maaliskuussa 2012 Tommila aloitti kolmen muun naisen kanssa Vittujengi nimisen "hima-rap"-yhtyeen, joka tekee kotikutoista musiikkia GarageBand-ohjelmalla.

## Aiheesta muualla
*Noora Tommila Discogs.comissa 
*My Next Ex
*Vittujengi

## Lähteet
*Sue-lehti 4/2011
### Viitteet
Kirsi Lindfors

**Kirsi Lindfors** (s. 9. joulukuuta 1975 Pori) on suomalainen kiekonheittäjä. Hän saavutti SM-kultaa 1994. Hänen ennätystuloksensa on 57,68 metriä. Lindfors edusti aktiiviurallaan Kyläsaaren Kajastus -seuraa. Häntä valmensi Voitto Juhala.

## Lähteet
*
Katja Dannbäck

**Katja Hannele Dannbäck** (o.s. **Tenhonen**, s. 18. marraskuuta 1977 Vampula) on suomalainen kiekonheittäjä. Hän saavutti aktiiviurallaan kuusi ulkoratojen SM-mitalia, hopeaa vuosina 1997 ja 1998 sekä pronssia vuosina 1996, 1999, 2000 ja 2002. Hänen ennätystuloksensa on vuonna 2000 heitetty 56,59&nbsp;m. Dannbäck edusti Vampulan Urheilijoita. Häntä valmensi Seppo Tenhonen.

## Lähteet
*
Rosa Rusanen

**Rosa Rusanen**  (s. 1992) on suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Iida Mustosta televisiosarjassa *[[Salatut elämät]]* vuodesta 2011 vuoteen 2016. Rusasen pikkuveli on Rufus Rusanen, joka on näytellyt samassa sarjassa Severi Sievistä vuosina 2011–2016.

Rusanen ei hakenut *Salattuihin elämiin*, vaan sai kutsun koekuvauksiin hakiessaan sarjassa näytellyttä pikkuveljeään Rufusta kuvauksista.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Jonathan Castroviejo

**Jonathan Castroviejo Nicolás** (s. 27. huhtikuuta 1987 Getxo) on espanjalainen maantiepyöräilijä, joka on menestynyt etupäässä aika-ajoissa. Hän aloitti ammattilaisuransa Euskaltel-Euskadi-joukkueessa 2010, edusti Team Movistaria 2012–2017 ja viimeisinä ammattilaisvuosinaan 2018–2025 Team Sky / Team Ineosissa.

Castroviejo sai Espanjan ympäriajossa 2012 kokonaiskilpailun johtajan paidan ensimmäisen päivän joukkueaika-ajon jälkeen. Hän tuli ensimmäisenä maaliin etapin voittaneen joukkueensa Movistarin ajajista. Hän piti paitaa kahden etapin ajan. Hän voitti aika-ajon Espanjan-mestaruuden 2013, 2015, 2017, 2018, 2019 ja 2023. Richmondin MM-kilpailuissa 2015 hän sai joukkueaika-ajossa pronssia ja oli henkilökohtaisessa aika-ajossa neljäs. Hän voitti 2016 aika-ajon Euroopan-mestaruuden ja sai MM-kilpailujen aika-ajossa pronssia. Hän saavutti aika-ajon EM-hopeaa 2018.

## Saavutuksia

Lähteet: Cyclingbase, Cycling Archives
;2009
:Tour du Haut Anjou (alle 23-v.), 3. etapin voitto
:Ronde de l'Isard d'Ariège (alle 23-v.), prologin voitto
:Tour de l'Avenir, 5. etapin voitto
;2010
:Katalonian ympäriajo, sprinttikilpailun voitto
;2011
:Tour de Romandie, prologin voitto
:Vuelta a la Comunidad de Madrid, 1. etapin (aika-ajo) voitto
:MM-kilpailut, aika-ajossa 11:s
;2012
:Vuelta a la Comunidad de Madrid, 1. etapin (aika-ajo) voitto
:Olympialaiset, aika-ajossa yhdeksäs
;2013
:Aika-ajon Espanjan-mestaruus
:MM-kilpailut, aika-ajossa 14:s
;2014
:MM-kilpailut, aika-ajossa kymmenes
;2015
:Aika-ajon Espanjan-mestaruus
:MM-kilpailut, aika-ajossa neljäs, joukkueaika-ajossa pronssia
;2016
:Olympialaiset, aika-ajossa neljäs
:Espanjan ympäriajo, 19. etapilla (aika-ajo) toinen
:EM-kilpailut, aika-ajossa kultaa
:MM-kilpailut, aika-ajossa pronssia
;2017
:Volta ao Algarve, 3. etapin (aika-ajo) voitto
:Aika-ajon Espanjan-mestaruus
:MM-kilpailut, aika-ajossa 14:s
;2018
:Aika-ajon Espanjan-mestaruus
:EM-kilpailut, aika-ajossa hopeaa
:Espanjan ympäriajo, 16. etapilla (aika-ajo) kolmas
:MM-kilpailut, aika-ajossa kuudes
;2019
:Aika-ajon Espanjan-mestaruus
;2020
:Italian ympäriajo, 9. etapilla toinen
;2022
:Ranskan ympäriajo, 9. etapilla toinen
;2023
:Aika-ajon Espanjan-mestaruus
:Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 15:s

## Lähteet
Merja Säntti

**Merja Tuulikki Säntti** (s. 22. huhtikuuta 1964 Kauhajoki) on suomalainen kiekonheittäjä. Hän saavutti kiekonheitossa SM-kultaa 1989 ja SM-pronssia 1987 ja 1988 sekä kuulantyönnössä SM-hopeaa 1988. Hänen ennätystuloksensa kiekonheitossa on 55,64 &nbsp;m ja kuulantyönnössä 14,98 &nbsp;m. Säntti edusti aktiiviurallaan Kauhajoen Karhu -seuraa. Häntä valmensivat Ilmari Säntti ja Reima Mäki-Äijälä.

## Lähteet
*
Mari Wahlman

**Mari Anna Pauliina Wahlman** (s. 24. tammikuuta 1979 Pori) on suomalainen kuulantyöntäjä. Hän saavutti SM-hopeaa SM-hallikisoista vuosina 1998 ja 1999 sekä pronssia 1995 ja 1997. Hänen ennätystuloksensa on 15,97 &nbsp;metriä. Wahlman edusti aktiiviurallaan Porin Yleisurheilu-seuraa. Häntä valmensi Esa Wahlman.

## Lähteet
Minna Nousiainen

**Minna-Riitta Kaarina Nousiainen** (s. 7. heinäkuuta 1971 Tervo) on suomalainen kuulantyöntäjä. Hän saavutti Kalevan kisoissa kolme SM-mitalia, hopeaa 1989 sekä pronssia 1988 ja 1991. Hän voitti yhtä monta mitalia myös sisäratojen SM-kilpailuissa, hopeaa 1991 ja 1992 sekä pronssia 1989. Hänen ennätystuloksensa ulkoradoilta on 15,96&nbsp;m ja sisäradoilta 16,18&nbsp;m. Nousiainen edusti aktiiviurallaan Tervon Urheilijat -seuraa.

## Lähteet
*
Astromantic

**Astromantic** on japanilaisen hip hop -yhtyeen m-flon kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 26. toukokuuta 2004.

Albumi oli ensimmäinen, jonka yhtye äänitti laulaja Lisan lähdön jälkeen. Siinä olivat nyt jäljellä vain DJ Taku ja MC Verbal. Aikaa yhtyeen edellisen studioalbumin julkaisusta oli kulunut kolme vuotta. Sen sijaan, että m-flo olisi etsinyt uuden laulajan, yhtye päätti aloittaa ”m-flo loves...” -projektin, jossa se teki yhteistyötä lukuisten muiden artistien kanssa. Inspiraationa projektille toimi yhdysvaltalainen tuottajakaksikko The Neptunes. Ensimmäinen kollaboraatiosingle ”Reeeewind!” tehtiin R&B-laulaja Crystal Kayn kanssa:

*Astromantic* nousi Oricon-listan toiselle sijalle ja myi yli 600&nbsp;000 kappaletta. Siltä julkaistiin ensimmäisen singlen ”Reeeewind!” lisäksi Melodyn ja Ryōhei Yamamoton kanssa tuotettu ”Miss you” sekä korealaisen supertähden BoAn kanssa tehty ”The Love Bug”, jotka nousivat kaikki Oricon-listan top 10:een. Yhtye teki töitä myös monien uusien artistien kanssa, jotka saivat m-flon kautta mahdollisuuden nousta tunnetuiksi. Yhteensä albumilla vieraili 17 artistia.

Albumista julkaistiin myöhemmin remiks-versio *[[Astromantic Charm School]]*. Albumin kehystarina jatkaa m-flon aiemmilta albumeilta tuttua futuristista avarusteemaa, ja sen välisoitoilla esiintyvät kertoja Masaaki Yajima ja *[[tarento]]* Patrick Harlan.

## Kappaleet
# [välisoitto]
# [m-flo loves **[[Melody (laulaja)|Melody]]** & **[[Ryōhei Yamamoto]]**]
# [m-flo loves **[[Ai (laulaja)|Ai]]**, **[[Emi Hinouchi]]** & **Rum** (**[[Heartsdales]]**)]
# [välisoitto]
# [m-flo loves **Bloodest Saxophone**]
# [m-flo loves **[[Dragon Ash]]**]
# [m-flo loves **[[Crystal Kay]]**]
# [m-flo loves **[[Chemistry]]**]
# [välisoitto]
# [m-flo loves **[[BoA (laulaja)|BoA]]**]
# [m-flo loves **[[Double (laulaja)|Double]]** & **[[Toku]]**]
# [m-flo loves **[[Ryūichi Sakamoto]]**]
# [välisoitto]
# [m-flo loves **[[Maki Nomiya]]** & **[[Crazy Ken Band]]**]
# [m-flo loves **[[Crystal Kay]]**]
# [m-flo loves **[[Boy-Ken]]** & **[[Black Bottom Brass Band]]**]
# [välisoitto]

## Lähteet
Manderlay

**Manderlay** on Lars von Trierin ohjaama elokuva vuodelta 2005. Se jatkaa von Trierin edellisen elokuvan *[[Dogville]]n* tarinaa.

*Manderlay*-elokuvassa von Trier kuvaa jälleen 1930-luvun Amerikkaa ja Gracen tarinaa. Elokuva on kuvattu studiossa, ja orjaplantaasia kuvaavat lavasteet on piirretty lattiaan.

Kritiikissä elokuvaa pidetään kohuohjaajan onnistuneimpiin kuuluvana teoksena. Siitä on todettu, että se on vaikuttava mutta yllätyksetön. 

## Palkinnot
Lars von Trier sai elokuvasta Valladolidin elokuvajuhlilla 50-vuotisjuhlapalkinnon. Elokuva on ollut ehdokkaana monien muiden palkintojen saajaksi, muun muassa Tanskassa Bodil-palkinnon parhaan elokuvan sarjan ehdokkaana, Cannesissa Kultaisen palmun ehdokkaana, European Film Awardsin ehdokkaana kolmessa sarjassa sekä tanskalaisella Robert Festivalilla yhdeksässä sarjassa.

## Näyttelijät

## Lähteet
Breuer

**Breuer** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Grit Breuer (s. 1972), saksalainen pikajuoksija
* Josef Breuer (1842–1925), itävaltalainen lääkäri ja fysiologi
* Marcel Breuer (1902–1981), unkarilainen arkkitehti ja sisustussuunnittelija
* Michel Breuer (s. 1980), alankomaalainen jalkapalloilija
* Theresa Breuer, *Teresa Brewer* (1931–2007), yhdysvaltalainen pop- ja jazzlaulaja
Orvokki Ramsi

**Orvokki Ramsi** (15. huhtikuuta 1915 Lappeenranta − 1. toukokuuta 2004 Suomenniemi) oli suomalainen viulupelimanni ja director musices. 

Jo 10-vuotiaana Ramsi sai ensimmäisen viulunsa ja pääsi konservatorioon saamaan oppia taiteilija Sulo Hurstisen johdolla. Köyhän kodin lapsen piti kuitenkin jättää laajemmat opinnot. Sotavuosina Ramsi asui Helsingissä. Sodan jälkeen hän palasi perheineen hänen kotiseudulleen ja alkoi harrastaa kansanmusiikkia. Ramsi perusti pelimanniyhtyeen ja sävelsi lauluja, joiden aiheet olivat luontoon liittyviä. Hän teki matkoja Eurooppaan ja hän kävi myös laulaja Helka Hynnisen mukana Yhdysvalloissa. Ramsi osallistui myös maan eri puolilla pidetyille kansanmusiikkifestivaaleille.

Orvokki Ramsi sai valtion taiteilijaeläkkeen ja kuoli 89-vuotiaana vuonna 2004.

## Lähteet
*http://muistot.hs.fi/muistokirjoitus/790/orvokki-ramsi
Jackie Collins

**Jacqueline Jill ”Jackie” Collins** (4. lokakuuta 1937 Lontoo – 19. syyskuuta 2015 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli brittiläinen bestsellerkirjailija ja näyttelijä. Hänen siskonsa on näyttelijä Joan Collins. Lisäksi hänellä oli yksi veli. Collins muutti jo nuorena Hollywoodiin, ja hänen kirjansa käsittelevätkin paljolti Hollywoodin elämää.

## Ura
Collins toimi näyttelijänä 1940-luvun lopusta 1960-luvun puoliväliin, minkä jälkeen hän keskittyi kokonaan kirjailijanuraansa. Hänen ensimmäinen romaaninsa *[[Maailma on täynnä aviomiehiä]]* (*The World Is Full of Married Men*) ilmestyi vuonna 1968 sekä alkukielellä että Mario Talaskiven käännöksenä. Hänen ensimmäinen bestsellerromaaninsa oli *[[Unelmakaupungin naisia]]*, ja sen jälkeen useat hänen romaaninsa ovat yltäneet listalle. Hänen teoksistaan on tehty elokuvia ja televisiosarja.

## Yksityiselämä
Collins avioitui ensimmäisen kerran 1960 Wallace Austinin kanssa, mutta liitto päättyi eroon. He saivat yhden tyttären. Vuonna 1965 hän avioitui Oscar Lermanin kanssa, ja he saivat kaksi tytärtä. Lerman menehtyi 1992. Vuonna 1994 Collins kihlautui Frank Calcagninin kanssa. Calcagini menehtyi 1998. 

Collins kuoli Los Angelesissa 19. syyskuuta 2015 sairastettuaan rintasyöpää yli kuusi vuotta. 

## Bibliografia
### Suomennetut teokset
* 
* , julkaistu myös nimellä *Hollywoodin naisia* ()
* 
*  – Gummerus, 1991 
* 
* 

### Suomentamattomat teokset
* *The Stud* (1969)
* *Sunday Simmons & Charlie Brick* (1971), tunnetaan myös nimellä *Sinners*
* *Lovehead* (1974), tunnetaan myös nimellä *The Love Killers*
* *The World Is Full Of Divorced Women* (1975)
* *Lovers & Gamblers* (1977)
* *The Bitch* (1979)
* *Rock Star* (1988)
* *American Star* (1993)
* *Hollywood Kids* (1994)
* *Vendetta: Lucky's Revenge* (1996)
* *Thrill!* (1997)
* *Power* (1998)
* *Obsession* (1998)
* *Murder* (1998)
* *Revenge* (1998)
* *Dangerous Kiss* (1999)
* *Lethal Seduction* (2000)
* *Hollywood Wives: The New Generation* (2001)
* *Deadly Embrace* (2002)
* *Hollywood Divorces* (2003)
* *Lovers & Players* (2006)
* *Drop Dead Beautiful* (2007)
* *Married Lovers* (2008)
* *Poor Little Bitch Girl* (2009)
* *Goddess of Vengeance* (2011)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://authorscalendar.info/jcollins.htm
* 
* http://jackiecollins.com/
Darfurin sulttaanikunta

**Darfurin sulttaanikunta** oli nimensä mukaisesti Darfurissa nykyisen Sudanin alueella sijainnut sulttaanikunta. Sulttaanikunta perustettiin 1600-luvulla, ja egyptiläiset valloittivat sen 1870-luvulla.

## Historia
### Perustaminen
Furit olivat perinteen mukaan aloittaneet kamppailun maata hallinneita tunjureita vastaan jo 1400-luvulla, mutta tunjurien valta kukistui vasta vuonna 1640-luvulla, kun Sulayman Solongdungu ajoi heidät pois maasta. Kananperinteessä hänen valtakautensa muistetaan sotien aikana, jolloin furit kukistivat myös alueen arabipaimentolaiset pohjoisessa ja baggarat etelässä. Sulaymanin pojanpoika vakiinnutti dynastiansa valta-aseman naimalla Darfurin pohjoisan zaghawa-kansaan kuuluneen naisen. Darfurin jatkuva laajentuminen johti lopulta sotaan läheisen Wadain sulttaanikunnan kanssa, jonka kanssa Darfur soti 1800-luvun keskivaiheille saakka.

Sodankäynnin ohella Darfurissa harjoitettiin myös kauppaa ja erityisesti vanhat kauppayhteydet Egyptiin vahvistuivat. Maassa vuonna käynyt skotlantilainen matkailija W. G. Browne kertoi, että Darfurin sulttaani näytteli suurta osaa maiden välisessä kaupankäynnissä ja että suuri osa karavaanein Darfurista Egyptiin lähteneistä kauppatavaroista oli sulttaanin. Samoihin aikoihin sulttaanikunta oli myös tullut hyvin riippuvaiseksi orjasotilaista, jotka tunnettiin nimellä *kurkwa*. Orjasotilaita eivät sitoneet paikalliset klaanit, mikä antoi vallanpitäjille tiettyä vapautta heidän käytössään. Orjia saatiin *salati*-nimellä tunnetuilla sotaretkillä, joita tehtiin tätä tarkoitusta varten.

### Sulttaanikunnan loppu

Darfurin sulttaanikunnan suuremmat ongelmat alkoivat 1800-luvulla kun Ottomaanien valtakunta ja Egypti alkoivat levittäytyä Niiliä pitkin etelään. Muhammad ‘Ali valloitti Darfurilta Kordofanin provinssin ja läheisen Sennarin sulttaanikunnan vuonna 1821, sekä levitti valtansa perinteisille Darfurin orjamaille etelään. Vuonna 1874 Darfuriin hyökkäsi Zubayr Pasha Rahma Mansur, tuottoisan orjakauppaimperiumin johtaja. Hänen hyvin varustettu orja-armeijansa kukisti ja tappoi Darfurin sulttaani Ibrahim Qaradin al-Manawashin taistelussa. Tämän jälkeen Darfur liitettiin osaksi ottomaanien vallan alaista Egyptiä.

Darfurin sulttaanikunta heräsi vielä kerran eloon Sudanin sodan seurauksena. Muhammad Ahmad Al-Mahdin vuonna 1881 aloittama kapina otti haltuunsa suuren osan Sudania Darfur mukaan lukien, mutta britit ja egyptiläiset kukistivat kapinan vuoteen 1898 mennessä. Kapinallisten Mahdiyyan hajotessa Ali Dinar Zakariya otti haltuunsa Darfurin ja loi sulttaanikunnan uudestaan. Khartumin haltuunsa ottaneet britit sietivät sulttaanikunnan itsenäisyyttä ranskalaisten valloittaessa Wadain Darfurista länteen. Ensimmäisessä maailmansodassa sulttaani liittoutui Ottomaanien valtakunnan kanssa, minkä johdosta brittiläis-egyptiläiset joukot hyökkäsivät maahan kukistaen ja tappaen sen viimeisen sulttaanin vuonna 1916.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Jake Locker

**Jacob Cooper "Jake" Locker** (s. 15. kesäkuuta 1988 Bellingham, Washington) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän pelasi neljä kautta kestäneen ammattilaisuransa NFL-liigan Tennessee Titansissa.

Aiemmin superlupauksena pidetty Locker lopetti uransa vain 26-vuotiaana motivaatio-ongelmien vuoksi.

## Ura
Yliopistojalkapalloa Washingtonin yliopistossa pelannut Locker oli monien asiantuntijoiden ennakkosuosikki ykkösvaraukseksi vuoden 2010 NFL:n varaustilaisuudessa. Hän kuitenkin päätti jäädä yliopistoon vielä neljänneksi vuodeksi, jonka aikana hänen osakkeensa hieman laskivat.

Tennessee Titans varasi Lockerin vuoden 2011 varaustilaisuuden kahdeksantena pelaajana. Tulokaskaudellaan hän toimi pääasiassa veteraani Matt Hasselbeckin varamiehenä, toimien aloittajana tämän ollessa loukkaantumisten vuoksi sivussa. Toisen kautensa Locker pääsi aloittamaan Titansin ykköspelinrakentajana.

Titansissa Locker ei missään vaiheessa onnistunut kuitenkaan täysin vakiinnuttamaan paikkaansa ykköspelinrakentajana, ja kärsi lisäksi useista loukkaantumisista.

Locker ilmoitti yllättäen kauden 2014 jälkeen lopettavansa uransa. Hän kertoi menettäneensä huipputasolla tarvittavan palon lajiin.
## Lähteet
Elisabeth ja Essex

**Elisabeth ja Essex**, myös nimellä **Elisabet ja Essex** () on vuonna 1939 julkaistu Michael Curtizin ohjaama yhdysvaltalainen historiallinen elämäkerta- ja draamaelokuva. Technicolor-värijärjestelmällä kuvatun elokuvan pääosissa ovat Bette Davis kuningatar Elisabet I:nä ja Errol Flynn Essexin jaarli Robert Devereux’na. *Elisabeth ja Essex* kertoo kuningattaren ja jaarlin suhteesta. Romanttisen draamaelokuvan sivuosissa näyttelevät muun muassa Olivia de Havilland, Donald Crisp ja Vincent Price.

*Elisabeth ja Essex* perustuu Maxwell Andersonin näytelmään *Elizabeth the Queen* (1930), joka oli ollut Broadwaylla suuri menestys Lynn Fontanne ja Alfred Lunt näytelmän päärooleissa. Näytelmän pohjalta käsikirjoituksen laativat Norman Reilly Raine ja Æneas MacKenzie.

*Elisabeth ja Essex* sai ensi-iltansa kotimaassaan 27. syyskuuta 1939 Beverly Hillsissä Kaliforniassa ja maanlaajuinen ensi-ilta 11. marraskuuta. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 16. helmikuuta 1941. Elokuvan tuotti Warner Bros..

*Elisabeth ja Essex* oli vuonna 1940 ehdokkaana viiteen Oscar-palkintoon. 

*[[The Screen Guild Theater]]* esitti elokuvasta 20. lokakuuta 1947 puolen tunnin mittaisen radiosovituksen, jossa Bette Davis oli toisessa nimiroolissa.

## Näyttelijät

## Oscar-ehdokkuudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Oregonin yliopisto

**Oregonin yliopisto** (, lyhennys **UO**) on julkinen yliopisto Eugenessa, Oregonin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Yliopisto on perustettu vuonna 1872, ja vuonna 2021-2022 siellä opiskeli noin 22 000 opiskelijaa.

NCAA:n alaisessa yliopistourheilussa yliopistoa edustavat Oregon Ducksin nimellä kulkevat joukkueet. Vahva edustus yliopistolla on perinteisesti ollut etenkin amerikkalaisessa jalkapallossa, jonka kotikentälle Autzen Stadiumille mahtuu parhaimmillaan 54 000 katsojaa. Lisäksi yliopistolla on vahva yleisurheilutausta, ja Yhdysvaltain vuosittaiset mestaruuskisat käydäänkin Eugenen kaupungissa.

Kiinalainen ARWU-yliopistoranking arvioi yliopiston tieteellisten näyttöjen perusteella maailman huippuyliopistojen listalla 2021 sijaluokkaan 301-400.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*University of Oregon
Kati Siltovuori

**Kirsi Katriina ”Kati” Siltovuori** (ent. Roponen, s. 7. heinäkuuta 1971 Yli-Ii) on suomalainen kiekonheittäjä. Hän saavutti SM-kultaa vuosina 1991, 1993, SM-hopeaa 1992 ja SM-pronssia 1990, 1994, 1995. Hänen ennätystuloksensa kiekonheitossa on 54,38&nbsp;m. Siltovuori edusti aktiiviurallaan Jaalan Voima -seuraa. Häntä valmensi Mauri Auvinen. Hänellä on monia maaotteluedustuksia.

## Lähteet
*