open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Naruto (Tokushima)

**Naruto** () on Japanin kaupunki Shikokun saarella Tokushiman prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin koilliskulmassa Tyynenmeren Narutonsalmen länsirannikolla. Kaupungin kaakkoispuolella avautuu Kiin kanaali, pohjoispuolella Seton sisämeren Harimanmeri. Sen eteläosat sijaitsevat Tokushiman tasangolla, pohjoisosissa kohoavat Sanukivuorten itäisimmät huiput. Kaupunkiin kuuluvat myös Ōgejiman, Takashiman ja Shimadajiman saaret. Ōnaruton silta liittää kaupungin Awajin saareen ja sen kautta Honshūlle. Narutossa on 56&nbsp;973 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 135,66 neliökilometriä.

Naruton kaupunki perustettiin vuonna 1947 nimellä *Meinan* () yhdistämällä aiempi Naruton maaseutukaupunki, Muyan ja Seton maaseutukaupungit sekä Satouran kyläkunta. Vielä samana vuonna se muutti nimensä Narutoksi. Kaupungin keskustan muodostaa Muyajoen suulle kasvanut Muya, joka kehittyi historiallisesti Awan provinssin ja Kinain alueen välisen liikenteen solmukohtana. Seudun perinteisiä elinkeinoja olivat suolan valmistus ja indigovärin kauppa, kun taas nykyisin merkittävä työllistäjä on lääketeollisuus. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla tuotetaan esimerkiksi lootuksenjuurta, bataatteja, *[[daikon]]*-retiisejä ja omenapäärynöitä, rannikkoalueilta saadaan *[[wakame]]*-merilevää ja *[[Sacura margaritacea]]* -kaloja.

Naruton tärkeimpiin nähtävyyksiin kuuluvat Narutonsalmen vuorovesipyörteet. Niiden alue on osa Seton sisämeren kansallispuistoa. Salmen ylittää vuonna 1985 valmistunut Ōnaruton silta, jonka lähiympäristöä, Naruton puistoa, on kehitetty turistikohteena. Sinne on rakennettu muun muassa Ōnaruton sillan muistomuseo ja Ōtsukan taidemuseo. Kaupungissa sijaitsee myös kaksi Shikokun pyhiinvaellusreitin temppeliä: Ryōzen-ji (temppeli nro. 1) ja Gokuraku-ji (temppeli nro. 2). Ōasahiko-jinjan pyhäkkö toimi vuorostaan historiallisesti Awan provinssin tärkeimpänä pyhäkkönä (*[[ichinomiya]]*). Kaupungissa toimii Naruton kasvatustieteellinen yliopisto, joka on perustettu vuonna 1981. Narutoa palvelevat JR Shikokun Kōtoku-linja ja Naruto-linja, joka päättyy kaupunkiin.

## Kuvia

Tiedosto:140712 Ryozenji Naruto Tokushima pref Japan03s3.jpg|Ryōzen-jin temppeli
Tiedosto:140712 Oasahiko-jinja Naruto Tokushima pref Japan01s3.jpg|Ōasahiko-jinja
Tiedosto:The Otsuka Museum of Art20s3203-B-T.jpg|Ōtsukan taidemuseo Naruton puistossa
Tiedosto:The Naruto German House 20160505-1.JPG|Naruton saksalainen talo


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Reformipuolueen nuoret

**Reformipuolueen nuoret** (viroksi ***Reformierakonna noortekogu***) on virolainen poliittinen nuorisojärjestö. Sen emopuolue on Reformipuolue.

Järjestön jäseniksi voivat liittyä 15-35-vuotiaat nuoret ja jäseniä sillä on yli 5000. Nuorisoliitto on perustettu vuonna 1998.. Ideologialtaan nuorisojärjestö on emopuolueensa tavoin liberaali.

## Lähteet
Naruto (täsmennyssivu)

**Naruto** tai **Narutō** voi tarkoittaa:

## Paikat
* Naruto, Japanin kaupunki Tokushiman prefektuurissa
* Narutonsalmi, Japanin Shikokun ja Awajin saaret toisistaan erottava salmi
** Naruton vesipyörteet, vuoroveden aiheuttamia pyörteitä Narutonsalmessa
* Narutō, Chiban prefektuurin entinen maaseutukaupunki

## Liikenne
* Naruto-linja, rautatielinja Japanin Tokushiman prefektuurissa

## Kulttuuri
* Naruto, japanilainen manga- ja animesarja
**Naruto Uzumaki, sarjan päähenkilö
* Narutomaki, *kamaboko*-kalamurekkeen tyyppi, jossa on spiraalikuvio
Volkswagen Viloran

**Volkswagen Viloran** on Volkswagenin vuodesta 2019 lähtien Kiinan markkinoille valmistama suurikokoinen tila-automalli. Se sijoittuu mallistossa pienemmän Sharanin yläpuolelle. Viloranin pääkilpailijat ovat Buick GL8 ja Lexus LM.

Viloran esiteltiin Kantonin autonäyttelyssä marraskuussa 2019. Se perustuu Volkswagen Groupin modulaariselle MQB-pohjalevylle. Moottorina on turboahdettu 2,0-litrainen TSI-bensiinimoottori teholtaan 220 hevosvoimaa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kia Seltos

**Kia Seltos** on Kia Motorsin vuodesta 2019 lähtien valmistama kompakti crossover-tyyppinen automalli. Se sijoittuu mallistossa pienemmän Stonicin ja suuremman Sportagen väliin. Kiinassa mallia myydään nimellä **Kia KX3**.

Seltos esiteltiin Intian Delhissä kesäkuussa 2019. Moottorivalikoima vaihtelee markkina-alueesta riippuen. Pohjois-Amerikassa vaihtoehtoina ovat vapaasti hengittävä 2,0-litrainen (146&nbsp;hv) sekä turboahdettu 1,6-litrainen (175&nbsp;hv) bensiinimoottori. Kummankin moottorin yhteyteen on saatavana neliveto. Vaihteistona vapaasti hengittävän moottorin yhteydessä on portaaton CVT-automaattivaihteisto, turbomoottorissa puolestaan seitsemänportainen kaksoiskytkinvaihteisto. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
BMW 1-sarja (F40)

**BMW F40** on BMW 1-sarjan kolmannen sukupolven malli, jota on valmistettu vuodesta 2019 lähtien. Se korvasi edeltäneen F20-mallin. Takavetoisista edeltäjistään poiketen F40 on etuvetoinen.

## BMW 1-sarja (F40) 2019–

BMW F40 perustuu valmistajan etuvetoisia automalleja varten kehittämälle UKL2-perusrakenteelle. Se on edeltäjäänsä viisi millimetriä lyhyempi kokonaispituudeltaan ja 20 millimetriä akseliväliltään. Leveys kasvoi 34 millimetrillä ja korkeus 13 millimetrillä. Etuvetorakenteen ja poikittain sijoitetun moottorin ansiosta matkustajatilat ovat merkittävästi aiempaa suuremmat.

Vuoden 2019 Euro NCAP -kolaritestistä F40 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

Ensimmäiset bensiinimallit ovat kolmesylinterinen 118i (140&nbsp;hv) sekä nelisylinterisellä 2,0-litraisella (306&nbsp;hv) moottorilla ja nelivedolla varustettu lippulaivamalli M135i. Dieselvalikoiman muodostavat kolmesylinterinen 116d (116&nbsp;hv) sekä nelisylinteriset 118d (150&nbsp;hv) ja 120d (190&nbsp;hv), jonka yhteydessä on aina neliveto. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
BMW 3-sarjan Gran Turismo

**BMW 3-sarjan Gran Turismo** (**F34**) on BMW:n vuosina 2013–2020 valmistama ylemmän keskiluokan fastback-korinen automalli, joka perustuu tekniikaltaan BMW 3-sarjaan (F30).

## BMW 3-sarjan Gran Turismo (F34) 2013–

3-sarjan Gran Turismo esiteltiin keväällä 2013 Geneven autonäyttelyssä sedanin ja farmarin rinnalle. Farmarimalliin verrattuna se on 11 senttimetriä pidempi akseliväliltään ja 20 senttimetriä kokonaispituudeltaan. Auton muotoilussa on samanlaisia piirteitä kuin suuremmassa 5-sarjan Gran Turismossa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Volkswagen Bora (2018)

**Volkswagen Bora** on Volkswagenin vuodesta 2018 lähtien Kiinan markkinoille valmistama keskiluokan neliovinen sedan, joka korvasi edeltäneen, vuonna 2007 markkinoille tulleen kiinalaisen Bora-mallin.

Bora perustuu Volkswagen Groupin modulaariselle MQB-pohjalevylle. Moottorivalikoimassa oli aluksi kaksi bensiinimoottoria, turboahdettu 1,4 TSI (150&nbsp;hv) ja vapaasti hengittävä 1,5-litrainen (116&nbsp;hv). Turbomoottorin yhteydessä on seitsemänportainen DSG-kaksoiskytkinvaihteisto, vapaasti hengittävässä viisivaihteinen manuaalivaihteisto tai kuusiportainen automaattivaihteisto.

## Katso myös
* Volkswagen Passat (Kiina)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Miyoshi (Tokushima)

**Miyoshi** () on Japanin kaupunki Shikokun saarella Tokushiman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin länsiosassa Yoshinojoen keski- ja yläjuoksulla. Kaupungin alue on pääosin vuoristoinen: pohjoisessa kohoavat Sanukivuoret, etelässä Shikokuvuoret ja prefektuurin korkein huippu Tsurugi. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Kagawan, lännessä Ehimen ja etelässä Kōchin prefektuuriin. Osa kaupungin alueesta, entinen Minon maaseutukaupunki, sijaitsee eksklaavina sen koillispuolella Higashi-Miyoshin maaseutukaupungin takana. Miyoshissa on 25&nbsp;622 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 721,42 neliökilometriä.

Miyoshin kaupunki perustettiin vuonna 2006 yhdistämällä Minon, Ikedan, Yamashiron ja Ikawan maaseutukaupungit sekä Higashi-Iyayaman ja Nishi-Iyayaman kyläkunnat. Kaupungin keskusta on Ikedassa, jonne Ogasawara-klaani rakensi linnan Jōkyū-kapinan jälkeen; tästä klaanin haarasta tuli myöhemmin 1300-luvulla Nanboku-chō-kauden lopulla Miyoshi-klaani. Miyoshissa sijaitsevaa Iyajoen laaksoa on sanottu yhdeksi Japanin eristäytyneimmistä alueista, ja sinne sijoittuu keskiaikainen, Taira-klaania koskeva legenda *[[Taira no ochūdo]]*. Edo-kaudella nykyisen kaupungin alue kuului lähes kokonaisuudessaan Tokushiman daimiokunnalle, joka edisti alueella tupakan viljelyä. Ikedan ja Ikawan kaupungit kukoistivatkin sen kaupan ansiosta. Nykyisin merkittäviä elinkeinoja Miyoshissa ovat metsätalous, puusepänteollisuus, muun muassa riisin, teen, vihannesten ja hedelmien viljely sekä saken ja soijakastikkeen valmistus.

Miyoshin nähtävyyksiä ovat lukuisat luonnonkauniit alueet, kuten Ōboken ja Koboken laaksot Yoshinojoen yläjuoksulla sekä Iyajoen laakso, jotka kuuluvat vuoristomaisemineen Tsurugivuoren puolikansallispuistoon. Kaupungissa sijaitsee yksi Shikokun pyhiinvaellusreitin temppeli, Unpen-ji (temppeli nro. 66). Toinen tärkeä temppeli on Hashikura-ji, joka on yksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista. Miyoshia palvelevat JR Shikokun Dosan-linja ja Tokushima-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Tokushima Miyoshi Iyanokazurabashi 1.jpg|Riippusilta Iyan laaksossa
Tiedosto:Unpenji 07.JPG|Unpen-jin temppeli
Tiedosto:Hasikuraropeway 02.jpg|Hashikuravuoren köysirata
Tiedosto:Tokushima Miyoshi Biwa Falls 1.jpg|Biwan vesiputous


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
BMW 2-sarjan Gran Coupé

**BMW 2-sarjan Gran Coupé** (**F44**) on BMW:n vuodesta 2019 lähtien valmistama keskiluokan sedan-korinen automalli. Se sijoittuu mallistossa suuremman 3-sarjan alapuolelle.

## BMW 2-sarjan Gran Coupé (F44) 2019–

2-sarjan Gran Coupé esiteltiin Los Angelesin autonäyttelyssä marraskuussa 2019. Se perustuu samalle etuvetoisten automallien perusrakenteelle kuin esimerkiksi 1-sarja (F40). Bensiinimoottorivalikoiman muodostavat 218i 1,5-litraisella (138&nbsp;hv) moottorilla sekä lippulaivamalli M235i, jossa on kaksoisturboahdettu 2,0-litrainen (302&nbsp;hv) moottori ja neliveto. Dieselmallina on 220d 2,0-litraisella (188&nbsp;hv) moottorilla. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Andorran liberaalit

**Andorran liberaalit** () on andorralainen liberaali puolue. Se on sekä Liberal Internationalin että Euroopan liberaalidemokraattisen puolueen jäsen.

## Historia
Andorran liberaalit perustettiin vuonna 1992. Vuodesta 2015 lähtien puolue on tunnettu nimellä *Liberals d’Andorra* (lyh. *L’A*). Vuoden 2019 vaaleissa puolue voitti neljä paikkaa ja lähti mukaan hallitukseen. 

## Lähteet
Ahola Transport

**Ahola Transport** on suomalainen logistiikka-alan yritys, joka toimii Pohjoismaissa, Baltian maissa ja Itä-Euroopassa. Yrityksen osakkeilla käytiin maaliskuusta 2016 lähtien kauppaa Helsingin pörssin First North -kaupankäyntipaikalla. Marraskuussa 2020 yhtiö ilmoitti poistuvansa pörssistä. Ahola Transportin nykyinen toimitusjohtaja on Åke Nyblom.

Ahola Transportin liikevaihto oli vuonna 2018 noin 99,5 miljoonaa euroa ja liiketulos 2,2 miljoonaa euroa. Samana vuonna yritys omisti yhteensä 431 ajoneuvoa ja työllisti 209 henkilöä. Vuoden lopussa yrityksen suurin yksittäinen omistaja oli 89 % omistusosuudella Oy Ahola Group AB, jonka omistavat Hans, Nils, Lars ja Rolf Ahola.

## Lähteet
Romanian edustajainhuone

**Romanian edustajainhuone** () on Romanian parlamentin alahuone. Edustajia siinä on 330, jotka valitaan neljän vuoden välein.

Ensimmäinen parlamentti Romaniaan perustettiin vuonna 1866 voimaan astuneen perustuslain nojalla. Ensimmäisenä puhemiehenä toimi metropoliitta Nifon..

Vähemmistöille voidaan perustuslain mukaan osoittaa paikkoja siten, että yhdelle puolueelle tai järjestölle osoitetaan yksi paikka. Tämän lisäksi Romanian unkarilaisten demokraattinen allianssi osallistuu vaaleihin normaalin puolueen tavoin.  

Parlamentaarista työtä tehdään 21 pysyvässä valiokunnassa.  

## Viimeisimmät vaalit
Vuodesta 2016 vaaleissa palattiin listavaali-systeemiin. Viimeisimmät vaalit pidettiin 6. joulukuuta 2020, jossa sosiaalidemokraatit saivat eniten paikkoja. Äänestysprosentti oli historiallisen alhainen (33%). Seuraavana päivänä pääministeri Ludovic Orban ilmoitti eroavansa PNL:n kehnon vaalituloksen seurauksena.

Äärioikeistolainen AUR nousi ensimmäistä kertaa parlamenttiin saavutettuaan 5 % äänikynnyksen.

## Lähteet
Manassa Danioko

**Manassa Danioko** (s. 19. tammikuuta 1945 Kadiolo) on malilainen juristi. Hän on toiminut maan perustuslakituomioistuimen puheenjohtajana vuodesta 2015.

Danioko kävi alakoulun Kadiolossa ja valmistui ylioppilaaksi Bamakossa vuonna 1966. Hän suoritti oikeustieteen maisterintutkinnon Malin virkamieskorkeakoulussa vuonna 1970. Danioko työskenteli tuomarina, syyttäjänä ja asianajajana Ségoussa, Kayesissa, Sikassossa ja Bamakossa. Vuonna 1983 hänestä tuli valtion turvallisuustuomioistuimen neuvonantaja ja vuonna 1985 Bamakon alioikeuden puheenjohtaja.

Danioko erotettiin virastaan vuonna 1988, mutta korkein oikeus kumosi päätöksen vuonna 1991. Danioko työskenteli sen jälkeen yleisenä syyttäjänä Bamakon vetoomustuomioistuimessa osallistuen muun muassa Moussa Traorén hallinnon henkirikosten käsittelyyn. Vuosina 1995–2002 hän oli Malin suurlähettiläänä Ottawassa.

Danioko on toiminut Malin perustuslakituomioistuimen jäsenenä vuodesta 2008 lähtien. Vuonna 2015 hänet nimitettiin perustuslakituomioistuimen puheenjohtajaksi. Daniokon virkakausi päättyy vuonna 2022. Hän on ensimmäinen nainen tässä tehtävässä.

## Lähteet
Aitolahti (Perniö)

**Aitolahti** on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniön eteläosassa Perniönjoen alajuoksun varrella.

Aitolahti sijaitsee Perniönjoen pohjoisrannalla Viipurinkartanon ja Leipyölin välissä. Kylmäoja erottaa kylän Viipurinkartanosta mäki Leipyölistä. Aitolahden pohjoispuolella on Laiterlan takamaita. Perniönjokeen laskevan Kylmäojan laakso on viljelty. Muutoin Aitolahden kyläalue on mäkistä metsämaata. Kylän asutus sijoittuu mäkien reunoille. Kyläalueen pohjoispuolella kulkee Perniön kirkonkylään vievä yhdystie.

Aitolahti on varhaiskeskiaikainen yksinäistila. Siitä on lohkottu seitsemän tilaa 1900-luvulla. Nykyisin kantatilan lisäksi vain kaksi muuta tilaa on asuttuja.

## Lähteet
Viipurinkartano

**Viipurinkartano** () on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniön eteläosassa Perniönjoen alajuoksun varrella.

Viipurinkartano sijaitsee Perniönjoen pohjoisrannalla vajaan neljän kilometrin päästä merestä. Kylän naapurikylät ovat Heikkilä lännessä ja Aitolahti Kylmäojan toisella puolella idässä. Pohjoispuolella on useiden kylien hajanaisia takamaita ja etelärajana toimii Perniönjoki, jonka vastarannalla on Soukka. Kylmäojan ja Perniönjoen rannat ovat viljelysmaata. Suuri metsän peittämä moreenimuodostelma hallitsee Viipurinkartanon pohjoisosaa. Kylän asutus sijaitsee muodostuman eteläreunalla varsin yhteisenä kokonaisuutena.

Viipurinkartano on asutettu viimeistään 1200-luvulla. Heikkilä on kylän tytärkylä. Viipurinkartanon suurtila on jaettu isojaossa kahtia, jotka sijaitsevat vierekkäin omilla nyppylöillään. Kylään on syntynyt myöhemmin useampi pientila, jotka ovat edelleen asuttuja.

## Lähteet
Kiljukäki

**Kiljukäki** (*Hierococcyx fugax*) on käkiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Kaakkois-Aasiasta. 

## Koko ja ulkonäkö
Kiljukäki voi kasvaa 28&ndash;30 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää ja selkä ovat tummanharmaat ja siivet ovat ruskeat. Rinta ja vatsa ovat valkoiset ja niissä on mustaa raidoitusta. Kiljukäen silmienympärystän iho on keltainen. Aikaisemmin sitä pidettiin samana lajina itäkiinankäen (*H. hyperythra*) ja viheltäjäkäen (*H. nisicolor*) kanssa.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Kiljukäkeä tavataan Myanmarista, Thaimaasta, Sri Lankasta ja Malesiasta sekä Jaavan ja Borneon saarilta. Linnun elinympäristöä ovat metsät ja kaakaoviljelmät. Sen ravintoa ovat hyönteiset ja niiden toukat sekä hedelmät. Kiljukäki on pesäloinen ja se pesii huiluharakkataskun ja viitasiepon pesiin.

## Lähteet
Juhani Vepsäläinen (karateka)

**Juhani Vepsäläinen** on ruotsalainen karateka ja entinen amatööritason nyrkkeilijä. Hän saavutti karatessa Euroopan raskaansarjan mestaruuden 1993 voitettuaan loppuottelussa Igor Timofievin. Vepsäläinen voitti myös EM-pronssia vuosina 1989 ja 1991. Lisäksi hän saavutti Britannian Openin mestaruuden 1988.

Nyrkkeilyssä Vepsäläinen otteli nuorten tasolla vuosina 1978–1981 ja saavutti tuona aikana yhden nuorten mestaruuden ja kaksi hopeaa.

Vepsäläinen on sittemmin hallinnoinut Örebron Kyokushin karatea.

## Lähteet
Sotkettama

**Sotkettama**  on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Sysmässä.

## Maantietoa
Saari on 1,5 kilometriä pitkä, 1,2 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 84,8 hehtaaria . Se sijaitsee Tehinselän länsiosassa mantereen tuntumassa Töijensalon saariryhmässä. Sen erottaa mantereesta Sotkettamanlahti ja Vähäsalmi. Vähäsalmi on noin 10–110 metriä leveä, ja sen kapeimman kohdan ylittää saarelle johtava tie Hunningaksen puolelta. Tie ylittää saaren toisessa päässä sijaitsevan Hirvensalmen pengertietä ja siltaa pitkin Töijensaloon, ja siellä viimeiseen Kähärinsaareen. Sotkettaman ympärillä on toki kivikkoa, mutta vain kaksi pientä saarta, josta suurin on luoteispuolella sijaitseva Tevangonluoto. Hirvensalmessa sijaitsee vielä kolme saarta, joista suurin kahdesta suuresta saaresta on Rajasaari. Sotkettama on suuren C-kirjaimen muotoinen ja kaaren sisäpuolelle jää Tevangonlahti. Saarella on muutama pieni niemi, joiden väliin jää pieniä lahdelmia. Saari on nykyään metsämaata, joskin sen keskellä sijaitsee metsittyvä niittyalue. Saari on alavaa metsämaata, jossa on muutama pieni mäki. Niistä korkein kohoaa 19 metrin korkeuteen Päijänteestä. Saarella on alle 30 vapaa-ajan asuntoa ja kaksi kiinteästi asuttua tilaa. Suuri osa vapaa-ajan asunnoista sijaitsee Tevangonlahdella.

## Historiaa
Hartolan seudun taloudellisessa kartassa vuodelta 1935 on saaren keskellä peltoalueita, jotka on merkitty Sotkettaman maatilalle . Vuoden 1969 peruskartassa on pelloista jäljellä enää puolet ja peltoalueen eteläpuolella on lisää kiinteää asutusta Toivolan maatilana. Saarella on 2–3 vapaa-ajan asuntoa ja saareen on rakennettu kapea silta, ehkä kävelysilta. Seuraavassa vuoden 1983 kartassa tulee saarelle jo tie, joka jatkaa matkaa Töijensalon puolelle. Vapaa-ajan asuntoja on viisi ja kaikki pellot on metsitetty. Vuoden 1993 kartassa on merkitty tie- ja mökkivarauksia. Jos ne kaikki rakennetaan, tulee niitä olemaan noin 20.

## Huomautukset

## Lähteet
Kudo (järvi Zvonskajan volostissa)

**Kudo** tai **Kudo-Polehnovskoje** () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Opotškan piirissä. Saman piirin alueella on 17 kilometrin päässä toinenkin Kudojärvi.

## Maantietoa
Järvi on 2,5 kilometriä pitkä, 920 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,61 neliökilometriä eli 161 hehtaaria. Se sijaitsee yli 7 kilometriä Opotškasta kaakkoon päin. Järvellä on kolme lahtea, joilla on pyöreä muoto. Pohjoisin lahti on pienen niemen suojaama muusta järvestä erillinen osa. Kaksi muuta lahtea sijaitsevat järven kaakkoispäässä saman niemen eri puolilla. Järven rannat ovat olleet peltomaiden ympäröimät. Viljelytoiminta on laantunut hieman ja osa pelloista ovat niittymäita. Järven itärannalla sijaitsee kaksi kylää Kisljaki (Кисляки) ja Polehnovo (Полехново). Niille tulee tiet oheiselta maantieltä P-23.

## Luontoarvoja
Järven pohja on hiekkaa, soraa tai muuta harjuainesta, rannoilla on hiekkarantoja ja sen rannat ovat usein myös kiviset. Järven ympäristössä on peltomaiden joukossa niittyjä, metsäsaarekkeita ja ihmisten puutarhoja. Järven kalastossa on runsaasti kalalajeja: lahna, hauki, ahven, salakka, pasuri, suutari, karppi, pasuri, suutari, ruutana, made, säyne ja mutakala. Järvessä esiintyy myös rapua.

## Vesistösuhteita
Kudo sijaitsee Kudkan valuma-alueella. Kudka on Velikajan sivujoki ja kuuluu siten myös Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järvi sijaitsee maaston painaumassa, jonka pohjoispuolella on lisäksi kaksi muut järveä Žadry (ven. Жадры) ja Nivno. Nivno kuuluu kuitenkin toisen sivuojan Nivnitsan valuma-alueeseen. Järveen laskee joitakin lähiympäristön pelto-ojia ja sen oma laskuoja alkaa järven pohjoispäästä ja yhtyy Kudkajokeen alempana. Järven valuma-alueen koko ilmoitetaan lähteestä riippuen olevan 7,4  tai 6,7 neliökilometriä.

## Huomautuksia

## Lähteet
Fabien Claude

**Fabien Claude** (s. 22. joulukuuta 1994 Épinal) on ranskalainen ampumahiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla Basse-sur-le-Rupt Ski nordiqueia. Myös Clauden veli Florent Claude on ampumahiihtäjä.

## Ura
Fabien Claude on nuorten olympialaisten pronssimitalisti sekaviestistä vuodelta 2012. Lisäksi hän on kaksinkertainen nuorten maailmanmestari ja nuorten Euroopan-mestari.

IBU-Cupiin Claude pääsi kilpailemaan ensimmäisen kerran kaudella 2014–2015. Kaudella 2016–2017 hän taas pääsi debytoimaan maailmancupissa. Hän pääsi kilpailemaan tuolloin lähes koko kauden maailmancupissa ja sijoittui kokonaiskilpailussa sijalle 55. Vuoden 2017 maailmanmestaruuskilpailuissa Claude pääsi kilpailemaan normaalimatkalla sijoittuen sijalle 25. Seuraavat kaksi kautta Claude kilpaili jälleen lähes kokonaisuudessaan IBU-Cupin puolella.

Kaudella 2019–2020 Fabien Claude saavutti siihen asti parhaan sijoituksensa maailmancupin henkilökohtaisessa kilpailussa sijoittumalla seitsemänneksi Östersundin normaalimatkalla. Hochfilzenin takaa-ajossa hän oli taas kahdeksas. Claude kuului myös Ranskan kolmanneksi sijoittuneeseen Hochfilzenin viestijoukkueeseen. Tuolloin Claude pääsi ensimmäistä kertaa palkintokorokkeelle maailmancupissa. Ensimmäisen henkilökohtaisen palkintosijansa hän saavutti tammikuussa 2020 oltuaan kolmas Pokljukan normaalimatkalla. Saman kauden normaalimatkan cupissa hän sijoittui viidenneksi. Kaudella 2020–2021 hän oli toinen Kontiolahden takaa-ajokilpailussa ja kolmas Hochfilzenin pikakilpailussa. Hän oli voittamassa Oberhofin viestiä tammikuussa 2021. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui takaa-ajokilpailussa 12:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti hopeaa viestissä ja oli normaalimatkalla yhdeksäs. Normaalimatkan maailmancupissa hän sijoittui viidenneksi. Oberhofin MM-kilpailuissa 2023 hän hiihti toisen osuuden Ranskan voittaessa viestin maailmanmestaruuden. Yhteislähdössä hän oli kahdeksas. Maailmancupkauden 2022–2023 kokonaiskilpailussa hän sijoittui kymmenenneksi ja takaa-ajocupissa viidenneksi. Nové Měston MM-kilpailuissa 2024 hän saavutti viestissä pronssia sekä oli yhteislähdössä viides ja takaa-ajossa kymmenes. Kaudella 2024–2025 hän sijoittui Hochfilzenin pikakilpailussa kolmanneksi. Hän sijoittui Oberhofin pikakilpailussa toiseksi. Lenzerheiden MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti viestissä hopeaa sekä oli pikakilpailussa kahdeksas ja yhteislähdössä viidestoista. Milanon ja Cortinan olympialaisissa 2026 hän voitti kultaa Ranskan viestijoukkueessa.

## Lähteet
* Fabien Clauden profiili kansainvälisen ampumahiihtoliiton tulospalvelussa 

### Viitteet
Svetlana Mironova (ampumahiihtäjä)

**Svetlana Igorevna Mironova** (; s. 22. helmikuuta 1994 Morjakovka Saton) on venäläinen ampumahiihtäjä.

## Ura
Svetlana Mironova on saavuttanut urallaan kaksi nuorten mm-mitalia ampumahiihdosta, joista toinen on viestikulta. Lisäksi hän on saavuttanut kaksi nuorten em-mitalia, joista toinen on kultainen. IBU-Cup-tasolla Mironova debytoi kaudella 2016–2017 Val Martellossa. Tuolloin hän sijoittui kaikilla kolmella henkilökohtaisella matkalla kymmenen parhaan joukkoon. Vielä saman kauden aikana hän pääsi debytoimaan myös maailmancupissa Pyeongchangissa. Hän oli pikakilpailun 64:s, eikä päässyt takaa-ajoon. Viestissä hän sijoittui Venäjän joukkueessa 12:nneksi.

Kaudella 2017–2018 Mironova ei onnistunut vielä vakiinnuttamaan paikkaansa maailmancupissa, vaan joutui kilpailemaan vielä useasti IBU-Cupissa. Hän kuitenkin saavutti Hochfilzenin pikakilpailusta yhdeksännen sijan. Hänet palkittiin myös kauden päätteeksi vuoden tulokkaana.

Kaudella 2018–2019 Mironova sai vakiinnutettua paikkansa Venäjän maailmancupin joukkueessa vuodenvaihteen jälkeen. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa Mironova sijoittui parhaimmillaan 25:nneksi takaa-ajossa. Hän oli myös osa Venäjän viidenneksi sijoittunutta viestijoukkuetta. Kokonaiscupissa hän sijoittui 31:nneksi.

Kaudella 2019–2020 Mironova saavutti ensimmäisen henkilökohtaisen palkintokorokesijansa sijoituttuaan kolmanneksi Hochfilzenin pikakilpailussa. Seuraavan päivän viestikilpailussa hän oli toiseksi sijoittuneessa Venäjän joukkueessa kolmannella osuudella. Tämä oli Mironovan ensimmäinen viestin palkintokorokesija maailmancup-tasolla.

Kaudella 2020–2021 Mironova oli voittamassa sekaviestiä Oberhofissa ja naisten viestiä Anterselvassa. Kaudella 2021–2022 hän saavutti Pekingin olympialaisissa hopeaa viestissä.

## Lähteet
* Svetlana Mironovan profiili kansainvälisen ampumahiihtoliiton tulospalvelussa 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Martin Grubinger

**Martin Grubinger** (s. 29. toukokuuta 1983 Salzburg) on itävaltalainen lyömäsoittaja.

Grubinger opiskeli Linzin Bruckner-konservatoriossa ja Salzburgin Mozarteumissa. Hän on tulkinnut soolo- ja kamarimusiikkia sekä lyömäsoittimille sävellettyjä konserttoja. Hän on myös työskennellyt oman Percussive Planet Ensemblensä sekä pianistien Ferhan ja Ferzan Önderin kanssa. Häntä varten luotuja teoksia ovat olleet muiden muassa Avner Dormanin *Frozen in Time* (2007), Friedrich Cerhan konsertto (2008) ja Tan Dunin konsertto *Tears of Nature* (2012). Keväällä 2014 hän toimi solistina Péter Eötvösin *Speaking Drums* -teoksen kantaesityksessä Mahler-kamariorkesterin kanssa. Maaliskuussa 2019 Grubinger kantaesitti Fazıl Sayn konserton Andris Pogan johtamien Dresdenin filharmonikkojen kanssa. Hän oli jo tätä ennen esiintynyt Sayn kahdelle pianolle ja lyömäsoittimille säveltämien muunnelmien (2013) ja *The Bells* -kantaatin (2014) kantaesityksissä.

Grubinger on esiintynyt muiden muassa n, Oslon filharmonikkojen, Taiwanin kansallisen sinfoniaorkesterin, Leipzigin Gewandhaus-orkesterin, n, Münchenin filharmonikkojen, Orquesta sinfónica de Castilla y Leónin, Wienin filharmonikkojen, Bambergin sinfoniaorkesterin ja BBC:n filharmonikkojen kanssa. Säännöllisiä vierailuja hän on tehnyt myös Los Angelesin filharmonikoissa, Pittsburghin sinfoniaorkesterissa ja Yhdysvaltain kansallisorkesterissa.

Grubinger on voittanut useita palkintoja, kuten Schleswig-Holsteinin musiikkifestivaalin Bernstein-palkinnon. Hän osallistui jo nuorena kansainvälisiin kilpailuihin, kuten Maailman marimbafonikilpailuun Okayassa. Hän esitti vuoden 2015 Euroviisuissa välinäytöksen Percussive Planet Ensemblen kanssa. Hän oli kutsunut myös Sarah Willisin osallistumaan. Grubinger on tehnyt useita levytyksiä, ja hänellä on ollut monia residenssejä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Göran Mohlin

**Göran Mohlin** (s. 1965) on ruotsalainen karateka. Hän saavutti Kyokushinissa parhaimmillaan EM-pronssia 1993.

Kotimaassaan Mohlin voitti Ruotsin mestaruuden 1992 ja saavutti myös viiden hengen joukkuekumitessa pronssia. Lisäksi hän saavutti pronssia myös katassa.

## Lähteet
Konkreetio

**Konkreetio** on sedimenttikivissä tavattava ympäristöään kovempi pallomainen tai ellipsin muotoinen kohta. Ne syntyvät iskostumisen eli diageneesin yhteydessä kun sedimenttiaineksen huokoiset välit korvautuvat karbonaatilla, kvartsilla tai jollain muulla mineraalilla. Niiden läpimitta saattaa olla senttimetreistä muutamaan metriin.

Uudelleen kiteytyneet konkreetiot ovat tavallisia metamorfisissa kivissä.


Tiedosto:Конкреции в Западном Казахстане. Concretions. Western Kazakhstan.JPG|Suuria konkreetioita Länsi-Kazakstanissa
Tiedosto:Concretion 41 hg.jpg|Konkreetioita
Tiedosto:Concretion 12 hg.jpg|Halkaistu konkreetio
Tiedosto:Concretion 11 hg.jpg|Konkreetio, josta on lyöty pala pois


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Thomas Rathsack

**Thomas Rathsack** on ruotsalainen karateka. Hän saavutti Kyokushinissa parhaimmillaan raskaansarjan EM-pronssia 1989. Rathsack saavutti myös Ibutz Oyama Cupissa ja Britannian Openissa pronssia. Kotimaassaan hän saavutti parhaimmillaan Ruotsin kansallisissa kisoissa hopeaa 1994.

## Lähteet
Assesos

**Assesos** (, myös , ) oli antiikin aikainen kaupunki Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi Miletoksen poliksen alueella eli Milesiassa noin viisi kilometriä Miletoksen kaupunkikeskuksesta kaakkoon, nykyisellä Mengerevtepen kukkulalla lähellä nykyistä Aydınin maakunnan Ak-Yeniköytä.

Assessoksen vaiheista ei tiedetä antiikin lähteistä juuri mitään. Se kuului Miletoksen alaisuuteen, ja on ollut klassisella kaudella 400-luvulla eaa. linnoitettu noin kaksi metriä paksulla muurilla, jossa oli kolme tornia. Linnoituspaikkana se suojasi Miletoksen rannikkoaluetta. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä *Assēsios* (). Kirjallisissa lähteissä Assesoksen mainitsevat lähinnä Herodotos ja Stefanos Byzantionlainen.

Assessoksessa sijaitsi Athene Assessialle omistettu temppeli, joka paloi vahingossa Miletoksen ja Lyydian kuninkaan Alyattes II:n välisessä sodassa vuonna 608, 598 tai 594 eaa., lyydialaisten polttaessa miletoslaisten viljelyksiä. Myöhemmin Alyattes sairastui, ja piti tätä rangaistuksena temppelin palosta. Delfoin oraakkeli neuvoi häntä rakentamaan palaneen temppelin tilalle uuden, mutta hän rakennuttikin paikalle kaksi temppeliä. Temppelin paikka on löydetty, ja rakennus vaikuttaa tuhoutuneen uudestaan persialaisten hyökkäyksessä vuonna 494 eaa.

## Lähteet

## Kirjallisuutta

*
Ioniapolis

**Ioniapolis** (, myös ) oli antiikin aikainen kaupunki Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi Miletoksen poliksen alueella eli Milesiassa nykyisessä Muğlan maakunnan Pınarcık Yaylassa (Mersinet İskelesi). 

Ioniapolis oli Miletoksen alaisuuteen kuulunut satamakaupunki, joka sijaitsi antiikin aikaisen, sittemmin täyttyneen Latmoksenlahden etelärannalla itään Miletoksesta. Kaupunki on ollut olemassa hellenistiseltä kaudelta myöhäisantiikkiin, mutta sen olemassaolo jo arkaaisella ja klassisella kaudella ei ole varmaa. Ioniapoliin lähellä oli marmorilouhoksia, joiden kiviä käytettiin Didyman Apollonin temppelin rakentamiseen. Muutoin kaupungin historiasta ei tiedetä juuri mitään.

## Lähteet
Artemis Leukofryenen temppeli

**Artemis Leukofryenen temppeli** oli antiikin aikainen Artemis Leukofryenelle omistettu kreikkalainen temppeli Magnesian kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Se oli kaupungin tärkein kulttipaikka.

## Historia

Artemis Leukofryenen temppeli rakennettiin hellenistisellä kaudella. Tutkijat ovat kuitenkin erimielisiä tarkasta ajoituksesta; eri ajoitukset asettuvat välille 221–130 eaa. Se korvasi kuitenkin varhaisemman arkaaiselta kaudelta peräisin olleen edeltäjän, joka oli paikalla klassisen kauden alussa Themistokleen aikana. Hellenistisen temppelin arkkitehti oli Vitruviuksen mukaan Hermogenes Prieneläinen. Sitä kehuttiin kauniiksi ja harmoniseksi.

Temppelin Artemiin epiteetti Leukofryene (”Valkoiset kulmakarvat”) oli peräisin Magnesian paikalla aikaisemmin sijainneesta kaupungista nimeltä Leukofrys. Sen nimi puolestaan liittyi kreikkalaisessa mytologiassa Leukofryene-neitoon, joka petti kotipaikkansa magnesialaisille kreikkalaisille siirtokuntalaisille näiden saapuessa asuttamaan alueen. Leukofryenen uskottiin olleen haudattu temppelin paikalle.

Temppelin kultti liittyi kaupungissa vietettyihin, Artemiille omistettuihin Leukofryena-juhliin.

## Rakennus

Temppeli sijaitsi tasamaalla Magnesian agoran eli torin itäpuolella, ja sen rauniot ovat lähellä nykyistä valtatietä. Rakennus edusti joonialaista tyyliä ja oli pseudodipteraalitemppeli. Se oli rakennettu korkealle yhdeksänportaiselle korokkeelle, jonka koko oli noin 41 × 67,5 metriä. Temppelin peristasiksessa oli pitkillä sivuilla 15 pylvästä ja lyhyillä sivuilla kahdeksan pylvästä.

Sisällä temppelissä oli tavanomaiset pronaos, naos eli cella ja opisthodomos. Pronaos oli poikkeuksellisen syvä ja samankokoinen naoksen kanssa. Myös opisthodomos oli poikkeuksellisen syvä. Temppelin sisäosissa oli poikkeuksellisen paljon pylväitä: pronaoksessa oli kaksi pylvästä etupuolella (*[[distylos in antis]]*) ja kaksi sisällä. Naoksen sisällä oli kuusi pylvästä, ja opisthodomoksen etupuolella kaksi pylvästä.

Temppeli oli rakennettu itäkoillis-länsilounassuuntaisesti. Sen pääsisäänkäynti ja alttari olivat poikkeuksellisesti sen länsipuolella, samoin kuin muun muassa Efesoksen Artemiin temppelissä. Länsipäässä ollut pääsisäänkäynti osoitti Thoraks-vuorelle päin. Temppeliä ympäröi laaja pylväiköin reunustettu temenos-alue, joka korosti temppelin suuntausta, ja poikkesi kaupungin ruutuasemakaavan suuntauksesta, jossa pääkadut kulkivat itä-länsisuunnassa. Roomalaisella kaudella rakennettiin pyhäkköalueen ja sen länsipuolella olleen agoran yhdistänyt propylon-monumentaaliportti.

Temppelin amatsonomakhiaa esittäneen friisin 43 paneelia ovat nykyisin Louvressa Pariisissa sekä Istanbulissa. Temppelin akroterion-koristeita sekä pronaoksen ja opisthodomoksen friisejä on Pergamon-museossa Berliinissä. Vuonna 2018 temppelin kaivauksissa löydettiin kuusi patsasta.

Varhaisempi arkaaisen kauden temppeli oli oletettavasti heksastyyli ja edusti myös joonialaista tyyliä. Se oli tehty paikallisesta kalkkikivestä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2020

**[[Ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut]] 2020** järjestetään Sveitsin Lenzerheidessa tammi–helmikuussa 2020. Kilpailuissa järjestetään kolme henkilökohtaista ja yksi viestikilpailu kummallekin sukupuolelle sekä alle 19-vuotiaiden että alle 22-vuotiaiden sarjoissa. 

## Kilpailuohjelma
Kilpailuissa on 16 eri kilpailutapahtumaa. Alle 22-vuotiaiden kilpailut vaikuttavat myös IBU Juniorcupin pisteisiin.







### Lyhenteet

## Tulokset
### Miehet, alle 22
#### 15 km normaalimatka



**Päivämäärä**: 27. tammikuuta



#### 4x7,5 km viesti



**Päivämäärä**: 29. tammikuuta



#### 10 km pikakilpailu



**Päivämäärä**: 1. helmikuuta



#### 12,5 km takaa-ajo



**Päivämäärä**: 2. helmikuuta



### Naiset, alle 22
#### 12,5 km normaalimatka



**Päivämäärä**: 27. tammikuuta



#### 3x6 km viesti



**Päivämäärä**: 29. tammikuuta



#### 7,5 km pikakilpailu



**Päivämäärä**: 1. helmikuuta



#### 10 km takaa-ajo



**Päivämäärä**: 2. helmikuuta



### Miehet, alle 19
#### 12,5 km normaalimatka



**Päivämäärä**: 26. tammikuuta



#### 3x7,5 km viesti



**Päivämäärä**: 28. tammikuuta



#### 7,5 km pikakilpailu



**Päivämäärä**: 31. tammikuuta



#### 10 km takaa-ajo



**Päivämäärä**: 2. helmikuuta



### Naiset, alle 19
#### 10 km normaalimatka



**Päivämäärä**: 26. tammikuuta



#### 3x6 km viesti



**Päivämäärä**: 28. tammikuuta



#### 6 km pikakilpailu



**Päivämäärä**: 31. tammikuuta



#### 7,5 km takaa-ajo



**Päivämäärä**: 2. helmikuuta



## Mitalitaulukko

## Lähteet
Magnesian stadion

**Magnesian stadion** oli antiikin aikainen kreikkalainen stadion Magnesian kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa.

Magnesian stadion rakennettiin roomalaisella kaudella arviolta ensimmäisellä vuosisadalla jaa. ja uusittiin 100-luvulla jaa.

Stadion sijaitsi kaupungin muurein ympäröidyn alueen lounaisosassa. Se oli rakennettu pohjois-eteläsuunnassa kukkuloiden väliseen laaksoon, missä sen katsomo hyödynsi luonnonrinteitä. Rakennus oli tyypillinen U-kirjaimen muotoinen kreikkalainen stadion, joka avautui pohjoispäästään. Stadionin kentän pituus oli 189 metriä. Katsomossa oli tilaa arviolta noin – hengelle.

Stadionin kaivauksia on suoritettu vasta 2000-luvun puolella. Se on kaivettu vain osittain, mutta se on säilynyt nykyaikaan poikkeuksellisen hyvin.

## Lähteet
Magnesian teatteri

**Magnesian teatteri** oli antiikin aikainen kreikkalainen teatteri Magnesian kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sitä ei tule sekoittaa toiseen, hieman etelämpänä sijainneeseen teatteriin, joka tunnetaan nimellä Theatron.

## Historia

Magnesian teatteri rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 160 eaa. Sen paikalla on kuitenkin mahdollisesti ollut varhaisempi edeltäjä. Teatteri muistuttaa monin tavoin Efesoksen ja Miletoksen teattereita.

Teatteri uusittiin Rooman varhaisella keisarikaudella ensimmäisellä vuosisadalla jaa. Myöhemmällä keisarikaudella se muutettiin sopivaksi roomalaisille näytännöille, joita yleensä esitettiin amfiteattereissa.

Saksalaiset tekivät alueella kaivauksia Friedrich Hiller von Gaertringenin ja Wilhelm Dörpfeldin johdolla vuosina 1890–1891.

## Rakennus

Teatteri sijaitsi erään kukkulan rinteessä Magnesian kaupunkialueen kaakkoisosassa, suoraan etelään kaupungin agorasta eli torista. Teatterirakennus avautui luoteeseen päin. Sen katsomo oli hieman puolikaarta laajempi, ja sen halkaisija oli noin 71 metriä. Vaakasuora poikkikäytävä (*diazoma*) jakoi katsomon ala- ja yläosaan. Penkkirivien lukumäärää ei tunneta, sillä yläosa on säilynyt huonosti. Pystysuorat portaat jakoivat alaosan viiteen sektoriin. Yläosa oli myös jaettu sektoreihin, mutta niidenkään lukumäärää ei tiedetä varmuudella. Ensimmäisessä rivissä oli marmorisia kunniaistuimia merkkihenkilöille.

Orkhestran halkaisija oli noin 21,6 metriä. Se oli päällystetty marmorikivillä. Myös skene- eli näyttömärakennuksesta on säilynyt jäänteitä. Hellenistisen kauden skenessä oli viisi huonetta, joista oli pääsy orkhestralle. Skeneä reunusti kolmelta sivulta proskenion. Sen rakenteet edustivat doorilaista tyyliä. Roomalaisella kaudella skene uusittiin, ja se muutettiin koristeelliseksi taustaseinäksi (*scaenae frons*). Orkhestralle johti maanalainen niin kutsuttu Kharonin tunneli näyttämörakennuksesta.

Teatterissa on ollut lukuisia patsaita. Ne on ajoitettu pääosin varhaiselle roomalaiskaudelle, ja niitä oli omistettu sekä kreikkalaisille että roomalaisille merkkihenkilöille. Patsaista on löydetty ainakin 25 jalustat.

Teatteri kytkeytyi läheiseen Dionysokselle omistettuun pyhäkköön. Kaupungissa oli myös toinen, nimellä Theatron tunnettu teatteri sekä odeion.

## Lähteet
Magnesian theatron

**Magnesian theatron** oli antiikin aikainen roomalainen teatteri Magnesian kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sitä ei tule sekoittaa hieman pohjoisempana sijainneeseen Magnesian teatteriin.

Theatron rakennettiin oletettavasti varhaisella roomalaisella kaudella ensimmäisellä vuosisadalla jaa., mutta se vaikuttaa jääneen keskeneräiseksi. Tämä on voinut johtua esimerkiksi huonosta maaperästä tai maanvyörystä. Rakennuksen täsmällistä käyttötarkoitusta ei tunneta, ja siksi se tunnetaan tutkimuksessa vain yleisnimellä *theatron*, ”katselupaikka”.

Theatron sijaitsi kaupungin muurein ympäridyn alueen eteläosassa. Sen katsomon leveys oli noin 70 metriä ja keskellä olleen puolikaarenmuotoisen orkhestran halkaisija noin 30 metriä. Katsomossa oli tilaa arviolta noin  hengelle.

Rakennuksen kaivaukset suoritettiin vuonna 1984.

## Lähteet
Zeus Sosipoliin temppeli

**Zeus Sosipoliin temppeli** oli antiikin aikainen Zeus Sosipoliille omistettu kreikkalainen temppeli Magnesian kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Se sijaitsi kaupungin agoran eteläosan keskellä.

Zeus Sosipoliin temppeli rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 221–180 eaa. Sen arkkitehtina pidetään Hermogenes Prieneläistä, joka suunnitteli myös Magnesian Artemis Leukofryenen temppelin.

Temppeli oli rakennettu viisiportaiselle krepidomalle, jonka koko oli noin 7,4 × 15,8 metriä. Temppelirakennus edusti joonialaista tyyliä. Sen pääsisäänkäynti oli poikkeuksellisesti länsipäässä samalla tavalla kuin Artemis Leukofryenen temppelissä sekä muun muassa Efesoksen Artemiin temppelissä. Temppeli oli länsipäässä tetrastyyli-prostyyli ja itäpäässä *[[distylos in antis]]*. Sisällä temppelissä oli tavanomaiset pronaos, naos eli cella ja opisthodomos. Pronaos oli kuitenkin poikkeuksellisen syvä, lähes yhtä suuri kuin cellakin. Cellassa oli sen kokoon nähden suurikokoinen Zeuksen kulttipatsas.

Temppelin länsipääty on ennallistettu Pergamon-museoon Berliinissä. Muutoin temppelin jäänteet ovat nykyisin jälleen maan alla. Rauniot olivat alun perin kaivettaessa 1800-luvun lopulla vielä suhteellisen hyvässä kunnossa, mutta paikalliset polttivat niiden marmoreita kalkiksi kaivausten jälkeen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Latmos

**Latmos** (, ) voi viitata seuraaviin:

* Beşparmak, antiikin Latmos, vuori ja vuorijono Anatoliassa nykyisessä Turkissa
* Latmos eli Herakleia Latmos-vuorella (*Hērakleia pros Latmō*), antiikin aikainen kaupunki Kaariassa
Forma urbis Romae

**Forma urbis Romae** oli suurikokoinen marmorista tehty keisariajan Rooman kaupungin kartta. Sen arvellaan olleen 18 metriä leveä ja 13 metriä korkea, ja se oli tehty 150 marmorilaatalle. Se kuvaa Roomaa keisari Septimus Severuksen aikana. Se valmistui ehkä vuosina 203–211 tai vuosina 205–208. Se sijaitsi keisari Vespasianuksen rakennuttaman Rauhan temppelin seinällä.

Kartan mittakaava oli arviolta 1:240, joten se oli riittävän suuri kuvaamaan lähes jokaisen temppelin, kylpylän tai insulan pohjakaavan. Siinä oli mainittu julkisten rakennusten, katujen ja yksityistalojen nimet. Tekijät merkitsivät siihen portaikot ja pylväät. Se kuvasi Roomaa niin, että ilmansuunnista etelä oli ylhäällä. 

Kartta tuhoutui vähitellen keskiajalla, jolloin myös Rauhan temppeli raunioitui. Vuonna 1562 nuori taiteilija Giovanni Antonio Dosio löysi Forma urbis Romaen jäännökset Santi Cosma e Damianon kirkon luota. Löytäjä lahjoitti jäännökset humanisti Torquato Contille. Häneltä ne päätyivät kardinaali Alessandro Farneselle. Löydetyt jäänteet eivät kiinnostaneet tuolloin juuri lainkaan. 

Vähitellen löydön merkittävyys ymmärrettiin. Renessanssiajan oppineet löysivät ja tunnistivat 250 palaa käyttämällä olemassolevia maamerkkejä kuten Colosseumia. Työ löytöjen parissa jatkui 1900-luvulla.

Nykyään Forma urbis Romaen jäännöksiä pidetään arvokkaana dokumenttina. Siitä arvioidaan säilyneen noin kymmenesosan. Noin tuhannesta palasta koostuvan kartan säilytyspaikkana on Museo dell'Ara Pacis. 

Kartasta löydettiin puuttunut pala vuonna 2014 Palazzo Maffei Marescottin luota.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.sights.seindal.dk/sight/290_Lanciani_Forma_Urbis_Romae.html
Alyattes

**Alyattes** () voi viitata seuraaviin henkilöihin:

* Alyattes I, Lyydian kuningas noin 754–740 eaa.
* Alyattes II, Lyydian kuningas noin 613/611–556 eaa.

## Katso myös

* Luettelo Lyydian kuninkaista
Niko Parkkinen

**Niko Parkkinen** (s. 26. huhtikuuta 1999 Mikkeli) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa SM-liigajoukkue JYPiä.

## Ura
Parkkinen on Mikkelin Jukureiden kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä JYPiin kaudeksi 2014–2015. Parkkinen pelasi kauden aikana myös yhden ottelun seuran B2-nuorissa, jossa hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Kauden 2015–2016 Parkkinen pelasi JYPin B2-nuorissa ja kauden 2016–2017 B-nuorissa. Ensimmäisellä kokonaisella A-juniorikaudellaan 2017–2018 hän kantoi suurimman osan joukkueensa torjuntavastuusta. Parkkinen puki kauden aikana JYPin paidan myös viiteen SM-liiga- ja kahteen Mestarien liigan otteluun, mutta hän ei saanut kuitenkaan peliaikaa. Parkkinen voitti CHL:n mestaruuden. Kaudella 2018–2019 hän puki kolmeen SM-liigaotteluun, mutta Parkkinen jäi ilman peliaikaa.

Syyskuussa 2019 JYP lainasi Parkkisen alustavasti koko kauden 2019–2020 kattavalla lainasopimuksella yhteistyöseuraansa, Mestis-joukkue KeuPa HT:hen. Hän pelasi siellä suurimman osan kaudestaan ja sai tililleen 28 runkosarja- ja kaksi Suomen Cupin ottelua. Parkkinen pelasi JYPissä neljä SM-liigaottelua. Hänet nostettiin joukkueen vahvuuteen ensimmäisen kerran joulukuussa, kun Eetu Laurikainen edusti Suomea Channel One Cupissa. Parkkinen teki liigadebyyttinsä 13. joulukuuta 2019 vieraissa Turun Palloseuraa vastaan. Ottelu oli varsinaisen peliajan ja jatkoajan päätteeksi tasalukemissa 3–3 ja hän torjui 26 kertaa. Voittomaalikilpailuissa Parkkinen torjui TPS:n kuudesta yrityksestä viisi ja JYP voitti ottelun lopulta lukemin 3–4.

JYP lainasi Parkkisen syyskuussa 2020 toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhoon. Hän pelasi siellä 11 ottelua, kunnes Mestiksen ollessa keskeytettynä Parkkinen palasi joulukuussa JYPin vahvuuteen Markus Ruusun aisapariksi, kun NHL-lainamaalivahti Veini Vehviläinen palasi Pohjois-Amerikkaan. Hän pelasi SM-liigassa kauden aikana 18 runkosarjaottelua. Maaliskuussa 2021 Parkkinen teki JYPin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.

Kauteen 2021–2022 Parkkinen lähti niin ikään JYPin kakkosmaalivahtina Markus Ruusulle, kunnes marraskuussa 2021 seura täydensi maalivahtiosastoaan Kanstantsin Šostakilla. Parkkinen pelasi kauden aikana vain kolme SM-liigaottelua ja suurimman osan kaudestaan hän pelasi lainalla KeuPa HT:n Mestis-joukkueessa. Maaliskuussa 2022 JYP vuokrasi Parkkisen loppukaudeksi Tampereen Ilvekseen, mikä oikeutti seuran nostamaan hänet tarvittaessa kokoonpanoon, kun Parkkinen jatkoi pelejään KeuPassa. Huhtikuussa Ilves nosti hänet vahvuuteensa kesken välieräsarjan, kun Vadim Žerenko oli sivussa. Parkkinen puki loppukaudella viiteen playoff-otteluun, mutta hän ei saanut kuitenkaan peliaikaa. Parkkinen voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Anastasija Merkušyna

**Anastasija Olehivna Merkušyna** (; s. 14. tammikuuta 1995 Sumy) on ukrainalainen ampumahiihtäjä.

## Ura
Anastasija Merkušyna on moninkertainen nuorten MM- ja EM-mitalisti. Nuorten maailmanmestaruuksia hän on saavuttanut yhden ja Euroopan-mestaruuksia kolme. Lisäksi hänellä on yleisessä sarjassa yksi Euroopan-mestaruushopea ja kolme -pronssia. 

IBU-Cup-tasolla Merkušyna debytoi jo kaudella 2010–2011. Maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran kaudella 2014–2015 Östersundissa. Hän kuitenkin vakiinnutti paikkansa Ukrainan edustusjoukkueessa vasta kaudella kaudella 2016–2017 ja pääsi osallistumaan vuoden 2017 maailmanmestaruuskilpailuihin. Siellä hän sijoittui kahdesti kymmenen parhaan joukkoon ollen kymmenes pikakilpailussa ja kahdeksas takaa-ajossa. Takaa-ajon kahdeksas sija on Merkušynan toistaiseksi paras henkilökohtainen sijoitus maailmancupin kilpailussa. Hän myös kuului Ukrainan MM-hopeaa voittaneeseen viestinelikkoon.

Merkušyna osallistui vuoden 2018 talviolympialaisiin sijoittuen parhaimmillaan takaa-ajon 46:nneksi. Hän myös kuului Ukrainan 11:nneksi sijoittuneeseen viestijoukkueeseen.

Vuoden 2019 maailmanmestaruuskilpailuissa Merkušyna oli parhaimmillaan normaalimatkan kymmenes. Hän myös saavutti MM-pronssia yhdessä Ukrainan muun viestijoukkueen kanssa. Hän oli kaudella 2018–2019 maailmancupin kokonaiskilpailun 35:s. Se on hänen toistaiseksi paras kokonaiskilpailun sijoituksensa. Vuoden 2020 maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti viestissä pronssia ja sijoittui normaalimatkalla 11:nneksi. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti viestissä pronssia. Henkilökohtaisissa kilpailuissa hän oli normaalimatkalla kolmastoista.

Merkušyna on päässyt viidesti maailmancupin kilpailuissa palkintokorokkeelle osana Ukrainan viestijoukkuetta, muttei ole kertaakaan voittanut osakilpailua. Lisäksi hänellä on yksi palkintosija seka- ja pariviestissä.

## Lähteet
* Anastasija Merkušynan profiili kansainvälisen ampumahiihtoliiton tulospalvelussa
Takaisinkytketty neuroverkko

**Takaisinkytketty neuroverkko** () on neuroverkkoarkkitehtuuri, jossa syötteiden informaatio kulkee  aika-askelittain eteenpäin. Toisin kuin tavalliset eteenpäin suunnatut neuroverkot, takaisinkytketyt neuroverkot voivat käyttää sisäistä tilaa (muistia) syötteiden käsittelemiseen. Takaisinkytketyt neuroverkot ovatkin omiaan ajallisesti jäsennetyn datan, kuten käsinkirjoituksen, tekstin tai puheen käsittelyyn.

Tavalliset takaisinkytketyt neuroverkot kärsivät katoavan gradientin ongelmasta. Mitä kauemmas aika-akselilla mennään, sitä vähemmän muutokset vaikuttavat lopputulokseen, ja sitä vaikeampi on oppia syy-seuraussuhteita. Esimerkiksi kieltä tuottava verkko oppii hyvin parin sanan mittaisia syy-seurausketjuja, mutta kymmenen sanan päähän ulottuva oppiminen on jo miltei mahdotonta. Katoavan gradientin ongelmaan on kehitetty ratkaisuksi pitkäkestoinen lyhytkestomuisti -arkkitehtuuri (, lyh. LSTM). Tällainen verkko pitää yllä sekä tulos- (output) että piilotettua (hidden) muistikerrosta. LSTM-arkkitehtuuri parantaa huomattavasti pitkien syy-seurausketjujen oppimista.

Takaisinkytketyt neuroverkot (RNN) perustuvat David Rumelhartin, Geoffrey Hintonin ja Ronald J. Williamsin julkaisuun *Learning representations by back-propagating errors* vuodelta 1986.
Pitkä-lyhytkestomuistiverkon esittelivät Sepp Hochreiter ja Jürgen Schmidhuber 1997.
LSTM-verkot mullistivat puheentunnistuksen. käsialantunnistuksen, konekäännöksen ja kielimallinnuksen vuodesta 2007 eteenpäin.

## Lähteet