open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sophie Auster

**Sophie Auster** (s. 6. heinäkuuta 1987 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänen vanhempansa ovat kirjailijat Siri Hustvedt ja Paul Auster.

Kuusitoistavuotiaana Sophie Auster teki omaa nimeään kantavan albumin yhdessä kokeellisen *One Ring Zero* -yhtyeen muusikoiden Michael Hearstin ja Joshua Campin kanssa. Levyn sanoitukset ovat pääasiassa Sophie Austerin, mutta osin myös hänen isänsä käsialaa.

Sophie Auster näyttelee isänsä ohjaamissa ja käsikirjoittamissa elokuvissa *Lulu on the Bridge* (1998) ja *The Inner life of Martin Frost* (2007).

## Filmografia

* *Lulu on the Bridge* (1998) (suom. Nainen sillalla)
* *The Inner life of Martin Frost* (2007)
* *The Imperialists Are Still Alive!* (2010) 
* *Circuit* (2010)
* *The Imperialists Are Still Alive!* (2010)
* *Stealing summers* (2011)
* *Grand Street* (2012)
* *Nous York* (2012)
* *Indiana* (2014)
* *The Story of the Invisible* (2014)
* *Mozart in the Jungle* (2015)
* *The Zurich Liaison - Wagner's One and Only Love* (2020)

## Diskografia
* *Sophie Auster* (2005)
* *Red Weather* (2012)
* *Dogs and Men* (2015)
* *Next Time* (2019)
* *History Happens at Night* (2019)
* *Dancing With Strangers* (2022)

## Aiheesta muualla
Kuurilan kartano

**Kuurilan kartano** sijaitsee Kuurilan kylässä Kalvolassa, joka nykyään on osa Hämeenlinnan kaupunkia Kanta-Hämeessä. 

Kartano on alun perin muodostettu 1500-luvun puolivälissä. Vuodelta 1925 peräsin oleva kartanon klassistyylinen päärakennus on Birger Federleyn suunnittelema. Päärakennukseen kuuluu myös vuonna 1936 valmistunut siipirakennus ja sitä ympäröi 4 hehtaarin puisto jonka suunnitteli puutarha-arkkitehti Paul Olsson 1920-luvulla. Kartanon tiilinavetan (valmistunut 1939) suunnitteli Heikki Siikonen ja lisäksi kartanossa on tiilestä rakennettu ponitalli vuodelta 1910.

Kuurilan kartanossa on kasvatettu Irlannista tuotuja aaseja.

## Lähteet
Niemen kartano (Kalvola)

**Niemen kartano** sijaitsee Äimäjärven länsipäässä Kalvolassa Hämeenlinnassa. Kartano syntyi 1567 kun Kristiina Hornille lahjoitettiin alueelta neljä maatilaa. Myöhemmin kartanoa ovat omistaneet muun muassa Tott-, Tammelander-, Granfelt- ja Lönnholtz-suvut. 

Kartanon kaksikerroksinen valkeaksi rapattu tiilinen empiretyylinen päärakennus on Carl Ludvig Engelin suunnittelema ja peräisin vuodelta 1826. Lisäksi kartanon pihapiirissä on puinen konttorirakennus 1700- ja 1800-lukujen vaihteesta, empiretyylinen tiilinen viljamakasiini 1830-luvulta sekä talouspihan puolella vanha väentupa ja 1870-luvulta peräisin olevat tiiliset navetat ja talli.

Kartanoa ympäröi puisto ja sinne johtaa koivurivien reunustama tie. Lisäksi Sittalan kyläraitin varrella sijaitsee kartanon punamullattuja työväenasuntoja ja metsänhoitajan asunto. 

Niemen kartanon omistajaksi tuli 1869 Lönnholtzin suku, kun kunnallisneuvos Johan Fredrik Lönnholtz osti kartanon maanmittari Volter Blåfieldin konkurssipesältä. Hänen pojistaan kartanon lunasti kokonaan itselleen 1895 Werner Lönnholtz. Hänen pojistaan taas kartanon omistaja Bertil Lönnholtz rakennutti Kalvolaan vuosina 1927–1931 puutavaran kuljetuksia varten kapearaiteisen rautatien, Kuurilan metsäradan, joka oli käytössä aina vuoteen 1943 saakka.

Yhdessä viereisen Taljalan kylän kanssa Niemen kartano muodostaa yhden Museoviraston vuonna 2009 määrittelemistä Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.

## Lähteet
Tara Patrick

Tara Patrick voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
*Carmen Electra, oikealta nimeltään Tara Patrick
*Tera Patrick, toisinaan taiteilijanimi on ollut Tara Patrick
Beketov

**Beketov**-nimisiä henkilöitä ovat muun muassa:

* Aleksandr Beketov (s. 1970), venäläinen kalpamiekkailun olympiavoittaja
* Nikolai Beketov, venäläinen kemisti
Wings Greatest

**Wings Greatest** on Wings-yhtyeen vuonna 1978 julkaistu kokoelma-albumi.

## Kappaleet
*Kaikki kappaleet kirjoittaneet [[Paul McCartney]] ja [[Linda McCartney]], ellei toisin mainita.*
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
# 
#  
#  
# 

## Lähteet
Michael Romanoff

**Michael Romanoff** (alk. **Hershel Geguzin**, myöh. **Harry F. Gerguson**; 20. helmikuuta 1890 Liettua – 1. syyskuuta 1971 Los Angeles, Yhdysvallat) oli Yhdysvalloissa emigranttina asunut ravintoloitsija ja näyttelijä, joka omisti Beverly Hillsissä toimineen kuuluisan Romanoff's-ravintolan. Ravintolassa kävi monia Hollywood-filmitähtiä 1940- ja 1950-luvuilla. Hän myös väitti olevansa prinssi **Mihail Dimitri Alekandrovitš Obolenski-Romanoff**, Venäjän keisari Nikolai II:n veljenpoika.

Michael Romanoff alias Harry F. Gerguson oli liettualaisen räätälin poika, vaikka hän väittikin olevansa venäläinen aatelismies ja Romanov-suvun jäsen. Kaikki Hollywoodissa kuitenkin tiesivät, että Michael oli aivan tavallinen liettualainen siirtolainen ja pikkurikollinen, joka oli paennut New Yorkistä länsirannikolle, jossa aloitti 1930-luvulla ravintolatoiminan.

Ravintola suljettiin 1960-luvulla. Romanoff menehtyi sydänkohtaukseen Los Angelesissa vuonna 1971.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Sofia Zweygberg

**Sofia von Zweygberg** (o.s. **Tilén**, 1828–1883) oli erään Suomen suurimman ja vanhimman kangastukkukaupan perustaja. Von Zweygberg aloitti kangaskaupan Viipurin kauppahallin myymälässä vuonna 1868. Yritys laajeni tukkukauppaan ja toimialueeksi tuli koko Etelä-Karjala. Vuonna 1882 *Toiminimi Sofia Zweygberg* siirtyi hänen tyttärelleen Emilialle ja tämän miehelle V. F. Grönroosille. Ensimmäisen maailmansodan aikana liikkeen omistajaksi tuli Grönroosien vävy, fil.tri *Albert Öhrman*. Vuonna 1913 toiminimi muutettiin osakeyhtiöksi, nimellä Oy Sofia Zweygberg Ab. Saman vuonna avattiin sivuliike Lappeenrantaan.
 
Vuonna 1925 toimitusjohtajana toimi insinööri (myöhemmin vuorineuvos) Wilhelm Wahlforss. Vuodesta 1926 toimitusjohtajana toimi vapaaherra Aminoff joka lunasti liikkeen itselleen vuoden 1928 jälkeen.

Viipurissa liike toimi vuonna 1938 Kauppatorin kulmassa. Tukkukauppa ja konttori sijaitsivat Karjaportinkatu 13:ssa ja 15:ssä. Yhtiö siirtyi Viipurin luovutuksen jälkeen kokonaan Lappeenrantaan, jossa avattiin 1954 uusi liiketalo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Zweygberg, Sofia (1828–1883) Suomen kansallisbiografia
Aleksandr Beketov

**Aleksandr Beketov** (s. 14. maaliskuuta 1970) on venäläinen kalpamiekkailija ja olympiavoittaja. Beketov voitti vuoden 1996 olympialaisissa henkilökohtaisen kalvan mestaruuden kukistamalla kuubalaisen Ivan Trevejo Perezin finaalissa 15—14 ja osallistui Venäjän hopealle sijoittuneeseen kalpajoukkueeseen. Ammatiltaan Beketov on Venäjän armeijan upseeri.

## Lähteet
Éric Srecki

**Éric Srecki** (s. 2. heinäkuuta 1964 Béthune, Ranska) on ranskalainen kalpamiekkailija, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Lisäksi Srecki on voittanut lukuisia Ranskan mestaruuksia.

## Lähteet
Talio-periaate

**Talio-periaate** () eli **koston laki** on oikeustieteellinen periaate, joka esiintyi ensi kerran muinaisessa Babyloniassa Hammurabin laissa. Samaa periaatetta on sovellettu myös niin raamatullisessa laissa, 1 Moos. 9:6 (”Joka ihmisen veren vuodattaa, hänen verensä on ihminen vuodattava”) kuin varhaisessa roomalaisessakin laissa. Sen mukaan rikollisen pitää saada samanlainen rangaistus kuin minkä hän on aiheuttanut uhrilleen. Tätä *silmä silmästä* -periaatetta on sovellettu vanhoissa kulttuureissa usein kirjaimellisesti.

Myöhemmin on kuitenkin katsottu että rangaistus on suurempi, sillä Suomessa esimerkiksi Matthias Calonius katsoi, että talio-periaatetta noudatettaessa käytetään suurempaa väkivaltaa kuin siihen johtaneissa rikoksissa. Perusteena on se, että tuomittu kokee henkistä kärsimystä ennen teloitusta.

## Talio-periaate Hammurabin laissa
Hammurabin lain III luvussa (Kostamisoikeus), 196. pykälässä säädettiin: ”Jos joku puhkaisee vapaan miehen silmän, niin puhkaistakoon hänen silmänsä." Samaan tapaan lain 200 §:ssä sanottiin: "Jos hän lyö vertaiseltaan mieheltä hampaan, niin lyötäköön häneltä hammas." Vastaavanlaisia säännöksiä oli useita muistakin rikoksista, etenkin erityyppisistä väkivallanteoista mutta myös eräistä tuottamuksellisista vahingoista. Esimerkiksi jos rakennusmestari ei tehnyt taloa tarpeeksi lujaksi ja se luhistui aiheuttaen isännän kuoleman, oli rakennusmestari surmattava. Mutta jos tällöin kuolikin isännän poika, oli rakennusmestarin poika surmattava. Eräissä tapauksissa talio-periaatteen mukainen rangaistus oli kuitenkin korvattavissa sakoilla, etenkin jos rikos kohdistui puolivapaaseen henkilöön.

## Talio-periaate Raamatussa
Sanonta "silmä silmästä, hammas hampaasta" on peräisin Vanhasta testamentista, jossa se esiintyy kolmeen kertaan. Joka kerta se muodostaa alkuosan rangaistusten luettelossa, joka ensimmäisen kerran esiintyessään toisessa Mooseksen kirjassa kuuluu seuraavasti:   Sama sanonta toistuu kolmannessa ja vielä viidennessä Mooseksen kirjassa. Viimeksi mainitun mukaan on talio-periaatteen mukaisesti rangaistava myös sitä, joka esitti jotakuta vastaan väärän syytöksen, jonka vuoksi tämä olisi voinut joutua aiheettomasti rangaistavaksi.

### Talio-periaate Uudessa testamentissa
Uuden testamentin mukaan Jeesus sanoi Vuorisaarnassa: ”Te olette kuulleet sanottavan: ’silmä silmästä ja hammas hampaasta.’ Mutta minä sanon teille: Älkää tehkö pahalle vastarintaa, vaan jos joku lyö sinua oikealle poskelle, käännä hänelle vasenkin.” (Matt. 5:39)

## Lähteet

*Lex talionis Britannica.com
*Talion Mystica.com

### Viitteet
Voitto Nurmi

**Voitto Nurmi** (s. 2. joulukuuta 1937 Paimio) on suomalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa *[[Kertomuksia kaatopaikalta]]*, *[[Avaruusarkki (televisiosarja)|Avaruusarkki]]*, *[[Kotitallilla]]*, *[[Raid (televisiosarja)|Raid]]* ja *[[Seitsemän (televisiosarja)|Seitsemän]]*. Hän on esiintynyt myös piirrossarjoissa äänellään, kuten muun muassa *[[Maikki ja pelottava Pontso]]*, *[[Alfred J. Kwak]]*, *[[Olipa kerran Amerikka]]* ja *[[Olipa kerran löytöretket]]* sekä animaatiosarjassa *[[Remakat ritarit]]*. 

### Dubbaukset

## Aiheesta muualla
* 
*
Michael Spinks

**Michael Spinks** (s. 13. heinäkuuta 1956 Saint Louis, Missouri) on entinen nyrkkeilijä, joka voitti olympiakultaa sekä ammattilaisten maailmanmestaruuden kevyessä raskaassasarjassa ja myöhemmin raskaassasarjassa. Hän on ensimmäinen kevyen raskaansarjan mies, joka on saanut raskaansarjan mestaruuden urallaan. Hänen kutsumanimensä *Jinx* soveltui hyvin hänen sukunimeensä *Spinks*, joten hänestä käytettiin myös nimitystä *The Spinks Jinks*. Hänen veljensä Leon Spinks oli myös olympiavoittaja ja ammattilaisten raskaansarjan maailmanmestari.

## Amatööriura

Spinks voitti 97 amatööriottelua ja hävisi kolme. Voitoista 31 tuli tyrmäyksellä.

Spinks voitti kultamitalin vuoden 1976 olympialaisissa Montréalissa. Hän tarvitsi vain kaksi voittoa kultamitalin saavuttamiseen, sillä hän pääsi suoraan toiselle kierrokselle ja sai luovutusvoiton ensin kamerunilaisesta J-M. Emebestä sekä välierissä romanialaisesta Alec Năstacista. Luovutusvoittojen välissä hän voitti puolivälierissä puolalaisen R. Pasiewiczin tuomariäänin 5–0. Loppuottelussa hän voitti neuvostoliittolaisen Rufat Riskijevin kehätuomarin keskeytyksellä kolmannessa erässä.

## Ammattiura
Spinks siirtyi ammattilaiseksi ja voitti debyyttiottelussaan Eddie Bensonin tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä huhtikuun 17. päivänä vuonna 1977 Las Vegasissa. 

Vuonna 1978 Spinks otteli ainoastaan kaksi kertaa. Hän voitti 8 erän ottelussa entisen keskisarjan MM-vyöstä kamppailleen Tom Bethean samana vuonna kuin hänen veljensä Leon voitti Muhammad Alin Las Vegasissa. 

Vuonna 1979 Spinks vietti alle kolme minuuttia kehässä voittaen ainoassa ottelussaan Marc Hansin.

Vuonna 1985 Spinks siirtyi raskaaseensarjaan kohdaten IBF liiton hallitsevan mestarin Larry Holmesin. Spinks voitti kamppailun tuomariäänin täysien erien jälkeen. The Ring lehti nimesi kamppailun vuoden yllätykseksi. Mikäli Holmes olisi voittanut kamppailun hän olisi otellut yhtä monta kertaa voittamattomana kuin Rocky Marciano. 

Seuraavana vuonna Spinksin ja Holmesin välillä järjestettiin uusintaottelu joka päättyi Spinksin voittoon. 

Vuonna 1987 Spinks kukisti huippuhaastaja Gerry Cooneyn. Tämä jäi Spinksin viimeiseksi voitoksi. Vuonna 1988 Spinks kohtasi hurjassa nousukiidossa olleen Mike Tysonin, jolle hävisi tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Kamppailussa olivat panoksena kaikki merkittävät vyöt , ja sen voittaja kruunattiin kiistattomaksi raskaansarjan mestariksi.

## Lähteet
New Music Community

**New Music Community** (viralliselta nimeltään New Music Community Association ry) on suomalainen yhdistys, jonka tarkoitus on edistää suomalaisten indiemuusikoiden ja -yhtyeiden toimintaa. Yhdistys on perustettu vuonna 2003, ja se tekee yhteistyötä kotimaisten indie-levymerkkien kanssa, joita ovat esimerkiksi Siamese Sounds, Fonal Records, Verdura Records ja Backstage Alliance. Yhdistys myös julkaisee ja levittää jäsenyhtyeidensä musiikkia mp3-singleinä sekä web-kaupan kautta. Lisäksi se järjestää konsertteja ja muita tapahtumia.

## Jäsenmuusikoita ja -yhtyeitä

* 80juan80
* Astro Can Caravan
* Bookends
* Cockpits
* Cosmo Jones Beat Machine
* Downstairs
* Idolae
* Idiomatic
* Joose Keskitalo
* Kastor
* Kirlian Crossing
* Lackluster
* Lara
* Lubo-Mir

* Marian Valinta
* Mosaik
* Murmansk
* Musti Laiton
* Neufvoin
* On Volcano
* Risto
* Rubik
* Silvio
* Sininen Iiris
* Teemu Talja
* Underdogs
* Underwater Sleeping Society

## Aiheesta muualla
* New Music Communityn www-sivut 
*
Mika Arvaja

**Mika Arvaja** (s. 5. joulukuuta 1970 Jyväskylä, Suomi) on suomalainen entinen jääkiekkoilija.

Arvaja oli lopettaa jääkiekkouransa jo juniorivuosien jälkeen. JyP HT:n valmentaja Hannu Aravirta kysyi Arvajaa liigajoukkueen rinkiin vuonna 1991. Arvaja vastasi tähän kielteisesti, sillä uskoi, ettei hänellä ole potentiaalia liigakiekkoilijaksi. Hän aikoi keskittyä jatkossa opiskeluun. Kuitenkin seuraavan kuukauden aikana Arvaja pyörsi päätöksensä ja kysyi Aravirralta mahdollisuutta tulla mukaan harjoituksiin. Arvaja pääsikin mukaan jyväskyläläisten kokoonpanoon. Hän pelasi kaudet 1991–1992 ja 1993–1995 JyP HT:ssä. Ensimmäisellä kaudellaan Arvaja voitti SM-hopeaa. Välissä hän pelasi vuoden Ilveksessä.

Kaudet 1995–1996 ja 1996–1997 olivat Arvajan uran parhaat. Hän voitti kummallakin kaudella Ilveksen joukkueen sisäisen pistepörssin. Jälkimmäisellä kaudella Arvaja teki 50 ottelussa pisteet 22+30, mikä jäi hänen ennätyspisteikseen. Kaudeksi 1997–1998 Arvaja siirtyi Jokereihin, jossa ura lähti laskusuuntaan. Kesken kauden Arvaja siirtyi Elitserienin Malmöhön.

Kaudet 1998–2000 Arvaja pelasi jälleen Ilveksessä. Käytännössä vuosi kerrallaan koko uransa pelannut Arvaja halusi jättää keväällä 2000 Suomen kentät. Kaudeksi 2000–2001 hän siirtyi Saksan DEL-liigan Revier Löweniin, jossa pelasi kaksi kautta. Tämän jälkeen Arvaja päätti lopettaa lopullisesti ja palata takaisin opiskelun pariin. Yhteensä Arvaja pelasi SM-liigassa 408 runkosarjaottelua tehoin 103+116. Pudotuspeleissä Arvaja pelasi 38 ottelua ja sai pisteet 7+9.

Maajoukkue-edustuksia Arvaja sai vain B-maajoukkuetasolla, jossa hän pelasi 17 ottelua .

Arvaja on jäänyt peliuransa jälkeen Tampereelle asumaan. Hän on naimisissa ja hänellä on neljä lasta. Arvaja soitti kitaraa S.W. Heimon kädet -yhtyeessä, jossa olivat mukana myös Sinuhe Wallinheimo, Markus Hätinen, Risto Kurkinen ja Marko "Rocco" Lehtonen .

## Lähteet
Peter Larsson

**Peter Larsson** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
*Peter Larsson, ruotsalainen hiihtäjä
*Peter Larsson, vuonna 1961 syntynyt ruotsalainen jalkapalloilija
*Peter Larsson, vuonna 1984 syntynyt ruotsalainen jalkapalloilija
*Peter Larsson, ruotsalainen jääkiekkoilija.
Peter Larsson (jääkiekkoilija)

**Peter Larsson** (s. 9. huhtikuuta 1968 Södertälje, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen ammattilaisjääkiekkoilija, joka pelasi hyökkääjän paikalla. Hän voitti pelaajaurallaan kertaalleen Ruotsin-mestaruuden ja lisäksi hän oli SM-liigan eniten pisteitä tehnyt pelaaja 1997–1998.

## Ura
### Pelaajaura
Larsson pelasi ensimmäisen Ruotsin pääsarjan pelinsä kaudella 1984–1985, jolloin hän oli yhdessä ottelussa Södertäljen kokoonpanossa. Seuraavien kausien aikana hän vakiinnutti paikkansa Södertäljessä. Kaudella 1988–1989 Larsson rikkoi ensimmäisen kerran urallaan 20 maalin rajan. Kesällä 1989 hänet  NHL:ään. Varaajana oli New Jersey Devils. 

Kaudeksi 1990–1991 Larsson siirtyi Brynäsiin, jossa hän pelasi kuusi kautta. Kaudella 1991–1992 Larsson teki uudeksi piste-ennätyksekseen 17+21=38. Kaudella 1993–1994 Brynäs voitti Ruotsin mestaruuden  ja Larsson oli joukkueen paras pistemies. Hänen saldonsa 40 ottelussa oli 12+24=36. 

Larsson siirtyi Suomeen ja JyP HT:hen kaudeksi 1996–1997. SM-liigassa Larsson teki heti ensimmäisellä kaudellaan hyvät tehot 13+35=48.  Yhden JyP HT -kauden jälkeen Larsson siirtyi Ilvekseen kahdeksi kaudeksi. Ilveksessä Larsson muodosti Raimo Helmisen kanssa vaarallisen kaksikon ja teki molempina kausinaan yli 50 pistettä. Kaudella 1997–1998 Ilves voitti hopeaa ja Larsson liigan pistepörssin ja syöttötilaston. Hänet valittiin myös kertaalleen kuukauden pelaajaksi ja kauden päätteeksi liigan tähdistökentälliseen. 

Ilveksestä Larsson siirtyi kahdeksi kaudeksi Saksan DEL-liigaan, jossa hän pelasi Augsburger Panther - ja München Barons -joukkueissa. Augsburgissa hän teki 72 pistettä 56 ottelussa ja voitti 51 syöttöpisteellään liigan syöttötilaston.  Kaudeksi 2001–2002 Larsson palasi kasvattajaseuraajansa Södertäljeen, jossa hän pelasi uransa viimeiset kolme kautta. Paluukaudellaan Larsson oli Södertäljen paras ja koko liigan viidenneksi paras pistemies . Hän pelasi myös Elitserienin tähdistöottelussa . Peter Larsson päätti uransa kauteen 2003–2004.

### Valmennusura
Larsson aloitti valmennusuransa Södertäljen 20-vuotiaiden joukkueen päävalmentajana kaudella 2008–2009. Kaudeksi 2009–2010 hän nousi Södertäljen edustusjoukkueeseen Peter Popovicin apuvalmentajaksi. Kun Södertälje seuraavan kauden päätteeksi putosi alemmalle sarjatasolle sekä Popovic että Larsson saivat potkut.

## Perhe
Peter Larssonin isä Curt on entinen ruotsalainen jääkiekkomaalivahti ja poika Sebastian jääkiekkoilija.

## Lähteet
Leevi Karsikas

**Leevi Kustavi Karsikas** (5. kesäkuuta 1933 Haapavesi – 10. kesäkuuta 2016 Oulainen) oli suomalainen eräkirjailija.

Karsikas kävi kansakoulun ja suoritti kansanopiston 1953 ja kansankorkeakoulun 1959 sekä valmistui sosionomiksi 1962. Hän työskenteli maa- ja metsätaloudessa, kunnan palveluksessa ja myöhemmin vapaana kirjailijana.

Karsikas suoritti ylioppilastutkinnon 1992 ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi 1996. Hän väitteli tohtoriksi Oulun yliopistossa 2007, väitöskirjan nimi oli *Metsästyksen ongelmapuhe (The problematic dialogue about hunting)*.

## Teokset
* *Hukkuva erämaa*. Karisto 1969
* *Riekko Jäniksenjalka*. Karisto 1975
* *Meri veti henkeä*. Karisto 1977
* *Lintuvuonna*. Karisto 1980
* *Karhunpiilo*. Karisto 1981
* *Hiljainen erämaa*. Karisto 1982
* *Tuntureita ja outamaita*. Karisto 1983
* *Seitatunturit*. Karisto 1984
* *Unelma suurlohesta*. Karisto 1985
* *Takaisin elämän lähteille*. Karisto 1986
* *Talviteeret*. Karisto 1988
* *Ruutia harakoille*. Karisto 1989
* *Valkean jäniksen keli*. Karisto 1990
* *Yksi pääsky*. Aikuiskasvatuskustannus 1990
* *Sotamies Tervasaaren epäonnistunut asento*. Karisto 1992
* *Ei se syty sytyttämättä*. Karisto 1993
* *Ikimetsän hakolintu*. Karisto 1994
* *Tarinoita Kemin latvoilta*. Karisto 1995
* *Pyymetsissä*. Karisto 1997
* *Lähtikö metsä jälkeeni*. Karisto 1999
* *Koppelonpesäkangas*. Karisto 2000
* *Metsänpiika*. Karisto 2001
* *Linnunradan rekisteri*. Karisto 2003
* *Tunturien kuvajaiset*. Karisto 2005
* *Hiidenhirvi*. Karisto 2006
* *Metsävietti*. Karisto 2009
* *Kuulevat kuulosuojaimet*. Readme.fi 2017

## Palkinnot
* Kirjakerhojen palkinto 1978

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Leevi Karsikkaan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Pentti Mäensyrjä

**Pentti Gunnar Mäensyrjä** (8. tammikuuta 1926 Loppi – 28. syyskuuta 1992 Rovaniemi) oli suomalainen toimittaja ja eräkirjailija.

Karkkilan Vaskijärveltä kotoisin ollut Mäensyrjä muutti 1955 Kuusamoon, jossa hän toimi ''Koillissanomien'' toimitussihteerinä. Hän siirtyi kuitenkin pian Rovaniemelle, jossa hän oli *[[Lapin Kansa]]n* toimittajana eläkkeelle jäämiseensä saakka.

Eräkirjojen lisäksi Mäensyrjä kirjoitti myös *Sielupensseli*-nimisen romaanin nuoruudenystävästään, taidemaalari Ilmari Huitista.

## Teokset
* *Kertomus Ounasvaaran hiihtoseuran 40-vuotisesta toiminnasta 1927-1967*.  Ounasvaaran hiihtoseura 1967
* *Kotiseutuni Peräpohjola Lappi*, teoksen kuvatekstit.  1971
* *Korpiemme kontio eilen, tänään, huomenna*.  Karisto 1971
* *Hukka huutaa*.  Karisto 1974
* *Ounasvaaran hiihtoseura 50 vuotta*.  Ounasvaaran hiihtoseura 1977
* *Ahman jälkijotos*.  Karisto 1979
* *Lisenssikarhu ja muutamia muitakin metsässä mietittyjä eräjutelmia*.  Karisto 1983
* *Sielupensseli, romaaninomainen näkemys taidemaalari Ilmari Huitin originellista elämästä*.   Kulttuuriyhdistys Lyyti, Karkkila 1984
* *Reppukarhuja : sattumustarinoita karhuselkosilta*.  Karisto 1987
* *Kalmosärkkä : sikermän verran jutelmia metsistä ja kalavesistä*.  Karisto 1991

## Lähteet
Shilohin taistelu

**Shilohin taistelu**, tunnetaan myös nimellä Pittsburg Landingin taistelu, oli suuri taistelu Yhdysvaltain sisällissodan aikana. Se käytiin 6. ja 7. huhtikuuta 1862 läntisellä sotanäyttämöllä eteläisessä Tennesseessä. Konfederaation joukot käynnistivät Albert Sidney Johnstonin ja P.G.T. Beauregardin komennossa yllätyshyökkäyksen kenraalimajuri Ulysses S. Grantin Unionin armeijaa vastaan ja saavuttivat melkein voiton.

## Taistelu
Taistelun ensimmäisenä päivänä etelävaltiolaiset iskivät tarkoituksenaan ajaa unionin puolustusjoukot pois Tennesseejoelta ja Owl Creekin soille länteen toivoen lyövänsä Grantin Tennesseen armeijan (ei pidä sekoittaa saman nimiseen etelävaltioiden ”Army of Tennesseehen”)  ennen kuin se yhdistyisi kenraalimajuri Don Carlos Buellin Ohion armeijaan. Konfederaation taistelulinjat sekoittuivat katkeran taistelun aikana, ja Grantin miehet sen sijaan pakenivat takaisin koilliseen Pittsburg Landingiin. Asema hieman upottavalla tiellä lempinimeltään  ”Hornet's Nest”, jota puolustivat prikaatinkenraalien Benjamin M. Prentissin ja W. H. L. Wallacen divisioonat, tarjosi kriittistä aikaa lopuille unionin linjoille tasaantua monien tykistöpatterien suojissa. Kovimmat tappionsa etelä kärsi ensimmäisenä päivänä, kaikkiaan yli 8&nbsp;500 miestä menetettiin kaatuneina, haavoittuneina ja kadonneina. Shilohin taistelu oli myös ensimmäinen, jossa etelävaltioiden armeija käytti hyvin kuuluisaksi tullutta kapinalippuaan. Etelävaltioiden armeijan komentaja, kenraali Johnston kaatui ensimmäisenä päivänä ja hänen ykkösmiehensä Beauregard päätti hyökätä unionin viimeistä asemaa vastaan seuraavana yönä. Unionin puolelta korkea-arvoisin kaatunut oli kenraalimajuri Wallace.

Vahvistukset kenraalimajuri Buellilta saapuivat illan aikana, ja käänsivät taistelun suunnan seuraavana aamuna, kun hän ja Grant laukaisivat vastahyökkäyksen koko linjaa vastaan. Etelävaltiolaiset pakotettiin vetäytymään Yhdysvaltain historian siihen asti verisimmässä taistelussa, päättäen heidän toiveensa unionin invaasion estämisestä Pohjois-Mississippissä.


Thure_de_Thulstrup_-_Battle_of_Shiloh.jpg|Shilohin taistelu
Shiloh_Church.jpg|Shilohin kirkko
Gesaku

**Gesaku** tai **Gisaku** (, "huvitarinat") tarkoittaa japanilaisessa kirjallisuudessa Edo-kaudella 1700-luvun jälkipuolella syntyneitä fiktion eri lajityyppejä. Niitä kirjoitettiin Meiji-kaudelle saakka. Gesakuun lukeutuivat sharebon (tarinat punaisten lyhtyjen kortteleista), kibyōshi (runsaasti kuvitettuja teoksia), gokan ("yhteen sidotut kirjat"), yomihon ("lukukirjat"), kokkeibon (humoristiset teokset) ja ninjōbon (ihmisten tunteista kertovat teokset).

## Lähteet
Sumi-e

**Sumi-e** (jap. 墨絵) eli **suiboku** on japanilainen yksivärinen tussimaalaustekniikka. Tekniikka on alun perin kehitetty Song-dynastian (960–1274) aikana Kiinassa, josta japanilaiset omaksuivat sen 1300-luvun puolivälissä. Tekniikka oli huipussaan Muromachi-kaudella (1338–1573). 

Sume-etä harjoittivat erityisesti zen-munkit. Maalaus tehtiin ohuelle silkille tai japanilaiselle paperille.

## Filosofia

Itämaisessa mustemaalaustaiteessa ei pyritä jäljentämään kuvattavaa kohdetta vaan sen henki. Vanhat mestarit kuljeskelivat luonnossa vaikuttuen maisemien tunnelmasta. Vasta ateljeessaan he ryhtyivät työhön. Oman lisänsä sisältöön tuo se, ettei maalaukseen tulevia virheitä voi korjata. Pitkän harjoittelun kautta sisäistyvä maalaustekniikka vaatii syvää keskittymistä.

## Välineet

Maalauspohjana käytetään ohutta japaninpaperia tai silkkiä, jonka alla on sopivan kokoinen huopakangas. Japaninpaperit valmistetaan usein mulperipuun nilasta. Muste saadaan hiertämällä mustetankoa erityisessä kivisessä astiassa jossa on tilkka vettä. Mustetanko valmistetaan poltettujen männynneulasten noesta, johon sekoitetaan eläinperäistä liimaa. Nokimassa muotoillaan tangoksi ja kuivatetaan. Kiinalaiset musteet ovat yleensä ruskean sävyisiä, japanilaiset sinisävyisiä. Siveltimiä on monia erilaisia kutakin tarkoitusta varten. Siveltimet tehdään esimerkiksi hevosten, karjan, lampaiden, susien tai vuohien karvasta. Siveltimen varsi on perinteisesti bambua. Valmiit teokset liimataan taustapaperille tai kankaalle ja niistä tehdään kuvarullia. Maalauksista voidaan tehdä myös sermejä. Yhtä kuvarullaa ei pidetä esillä pitkään, vaan kuvia vaihdellaan vuodenajan tai vieraiden mukaan.

## Vaikutus länsimaiseen taiteeseen

Sumi-e on vaikuttanut vahvasti varsinkin amerikkalaisiin abstrakteihin ekspressionisteihin. 

## Katso myös
*Zenga
*Nihonga

## Lähteet
*Britannica.com
*Coloria.net
Tosa Mitsuoki

**Tosa Mitsuoki** (, 1617 Sakai Osaka Japani – 14. marraskuuta 1691 Kioto) oli japanilainen taidemaalari. 
Tosan isä Tosa Mitsunori (1583&ndash;1638) oli myös taidemaalari. Hänen alkuperäinen nimensä oli Tosa Fujimitsu, mutta myös nimeä Tsuneaki käytettiin. Tosa vaikutti varhaisella Edo-kaudella (1603&ndash;1867). Hän elvytti maalaustaiteen Tosan koulukunnan ja sai arvonimen *virallinen hovimaalari*.

## Teoksia

Tiedosto:Ch5 wakamurasaki.jpg|Tosa Mitsuokin maalaamaa Genjin tarinan kuvitusta.
Tiedosto:Ch42 nioumiya.jpg|Tosa Mitsuokin maalaamaa Genjin tarinan kuvitusta.
Tiedosto:Ipponkyo kaishi - cover.jpg|Tosa Mitsuokin maalaama Ipponkyō kaishin kansi.


## Aiheesta muualla
Ilmari Huitti

Kustaa **Ilmari Huitti** (6. marraskuuta 1897 Vaskijärvi, Pyhäjärvi Ul. – 6. joulukuuta 1960 Karkkila) oli suomalainen taidemaalari.

Huitin vanhemmat olivat maakauppias Kaarle August Huitti (s. 23.11.1861 Marttila) ja Josefina o.s. Oila (s. 29.5.1863 Loppi).  Hän opiskeli maalausta Alpo Sailon johdolla 1914 ja kävi vuosina 1915–1917 Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun, jossa häntä opettivat Albert Gebhard ja Yrjö Ollila.

Huitti osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1917 alkaen ja kansainvälisiin näyttelyihin Amsterdamissa ja Antwerpenissä vuonna 1931. Huitin realististen maalausten aihepiirinä oli usein hänen kotikylänsä Karkkilan Vaskijärvi ja sen ihmiset. Hän oli myös lahjakas muotokuvamaalari.

Huitti keräsi vanhaa talonpoikaisesineistöä ja säilytti Vaskijärven ja Lopen taloista keräämiään kokoelmia Vaskijärven Myllymäen entisessä torpassa. Hän siirsi myös kolme vanhaa aittarakennusta torpan viereen ja rakensi paikalle itselleen asunnoksi Aittamäki-nimisen talon vuonna 1951. Huitin kuoleman jälkeen varsinainen torpparakennus purettiin ja Huitin kokoelmat siirrettiin Karkkilan-Högforsin työläismuseoon. Huitin paikalle siirtämät aittarakennukset ovat kuitenkin edelleen jäljellä. 

Huitti seurusteli 1930-luvulla helsinkiläisen seurapiirikaunottaren Marita Kaliman (1915–1978) kanssa. Kalima julkaisi vuonna 1940 romaanin *Uusi koti*, jossa kuvattiin tätä päättynyttä suhdetta romaanin päähenkilöiden ”Simo Haikan” (Ilmari Huitti) ja ”Kaari Rantalan” (Marita Kalima) kautta.  Marita Kalima, joka oli kielentutkija Jalo Kaliman tytär ja teatterinjohtaja Eino Kaliman veljentytär, meni myöhemmin naimisiin Pekka Niemeläisen kanssa ja piti yhdessä miehensä kanssa naisten kappaliikettä Helsingin Bulevardilla.

Huitti testamenttasi Karkkilan Vaskijärvellä sijainneen huvilansa Aleksis Kiven Seuralle kirjailijoiden lomanviettopaikaksi. Kirjailija Veijo Meri vietti perheineen kesän 1961 tällä huvilalla ja Ilmari Huitista kuulemiensa kertomusten perusteella hän loi taiteilija ”Otto Kukkakosken” henkilöhahmon valmisteilla olleeseen romaaniinsa *[[Peiliin piirretty nainen]]* (1963). Meri sai aiheen romaaniinsa löydettyään huvilan ullakolta Marita Kaliman Huitille lähettämiä kirjeitä. Kalima esiintyi romaanissa ”Kaarina Hallakorven” nimellä.

## Kirjallisuutta
* J. G. Könnäri: *Joutavia juttuja*. 1959 (Ilmari Huitti kertoo töistään)
* Pentti Mäensyrjä: *Sielupensseli: romaaninomainen näkemys taidemaalari Ilmari Huitin originellista elämästä*. Karkkilan kulttuuriyhdistys Lyyti ry. 1984.
* *Taidemaalari Ilmari Huitti – rehevän maaseudun kuvaaja* Taidemaalari Ilmari Huitin Säätiö & Karkkilan Kotiseutuyhdistys ry. 2010.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ilmari Huitin säätiö
* Hämäläismaalari Ilmari Huittia tapaamassa, Seura, 28.10.1936, nro 44, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Sauber C24

**Sauber C24** oli Sauber-tallin viimeinen Formula 1 -auto ennen Sauberin myymistä BMW:lle. Auton suunnitteli saksalainen Willy Rampf kaudelle 2005. Auto julkistettiin 11. tammikuuta 2005 Valenciassa F1-talvitestien aikana. Autoa ajoivat kanadalainen vuoden 1997 maailmanmestari Jacques Villeneuve ja brasilialainen Felipe Massa. Autossa oli Ferrarin valmistama, Petronasiksi nimetty moottori sekä Michelinin valmistamat renkaat.

Kausi alkoi kahdella pisteettömällä kilpailulla. Ensimmäiset pisteet autolla saavutettiin Bahrainin GP:stä, jossa Massa ylsi seitsemänneksi. Seuraavana ajetussa kilpailussa, San Marinon GP:ssä, Villeneuve ajoi neljänneksi. Kolmen pisteettömän kilpailun jälkeen Kanadan GP:ssä autolla saavutettiin lisää pisteitä, kun Massa oli kilpailun neljäs. Yhdysvaltain GP:ssä kaikki Michelinejä käyttäneet tallit vetäytyivät turvallisuussyistä joten autolla ei saavutettu kilpailusta pisteitä. Ranskan GP:ssä Villeneuve ylsi kahdeksanneksi. Autolla kerättiin lisää pisteitä Saksan ja Belgian GP:stä. Auton viimeiset pisteet saavutettiin kauden viimeisestä kilpailusta, Kiinan GP:stä, jossa Massa ajoi kuudenneksi. 

Autolla kerättiin 20 pistettä, mitkä oikeuttivat kahdeksanteen sijaan valmistajien MM-sarjassa.

## Formula 1 -tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sauber C24 - The Formula One DataBase 
* Sauber C24 - ChicaneF1
* Sauber C24 - F1Olivier
Kokutai

**Kokutai** (Kyūjitai: 國體, Shinjitai: 国体) on  japanin kielen sana, jolla on poliittista painolastia. Sen voisi kääntää sanoilla "japanilainen identiteetti", "japanilainen kansanluonne" tai "kansallinen järjestelmä, kansallisvaltio, valtiorakennelma, keisarivallan perusta, japanin perustuslaki" tai myös "kansallinen järjestelmä, itsemääräämisoikeus". 

## Lähteet
Back to the Egg

**Back to the Egg** on Wings-yhtyeen viimeinen albumi, joka julkaistiin kesällä 1979.

## Kappaleet
*Kaikki kappaleet kirjoittanut [[Paul McCartney]], ellei toisin mainita.*

#  
#  
#  
#  
# 
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
# 

**Vuoden 1993 uusintapainoksen bonuskappaleet**
*  
*  
* 

## Kokoonpano
* Paul McCartney – bassokitara, kitarat, piano, kosketinsoittimet, nokkahuilu, syntetisaattori, laulu
* Linda McCartney – kosketinsoittimet, lyömäsoittimet, minimoog, laulu 
* Denny Laine – kitarat, piano, kosketinsoittimet, huilu, laulu
* Laurence Juber – kitarat, laulu
* Steve Holly – rummut, lyömäsoittimet, laulu

## Lähteet
Ari Artkivi

**Ari Osmo Antero Artkivi** (ent. **Pöntinen**, s. 12. lokakuuta 1950 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.

Artkivi aloitti ammattiuransa näyttelijäharjoittelijana Teatteri Jurkassa, Sakari Jurkan johtajakaudella vuonna 1974. Hän käytti vuoteen 2000 asti lainanimeä Pöntinen, kunnes otti käyttöön oman sukunimensä.

Artkivi on ollut kiinnitettynä useaan pienempään laitosteatteriin ja vapaaseen ryhmään. Hän on esiintynyt useissa televisiosarjoissa, muun muassa *[[Rauhanranta 12]]*, *Hauskaa hatun täydeltä*, *Komisario Baskervillen seikkailut* sekä *Tuumasta toimeen*. Artkivi on toiminut myös teatteriohjaajana ja käsikirjoittajana.

Artkivi on ollut naimisissa vuodesta 1981 lähtien vaimonsa Ritvan kanssa. Artkiven isä Osmo Pöntinen näytteli 1950-luvulla Vallilan työväen näyttämöllä ja useissa kotimaisissa elokuvissa.

Artkivi on palkittu Suomen Näyttelijäliiton kultaisella taiteilijamerkillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ari Artkiven sivusto
Live at the US Festival

__NOTOC__
**Live at the Us Festival** on Triumphin livealbumi ja DVD, joka on julkaistu 2003. Massiivinen US Festivaali järjestettiin kolmen päivän ajaksi San Bernadinoon Kaliforniassa toukokuun 28.–30., 1983. Triumph saapui 29. toukokuuta, jota kutsuttiin "Heavy Metal Sunnuntaiksi", ja silloin esiintyivät myös Ozzy Osbourne, Judas Priest, The Scorpions, Mötley Crüe, Quiet Riot ja Van Halen. Kunntelijoiden määrä vaihteli kolmena päivänä, mutta kasvoi "Heavy Metal Sunnuntaina" noin 500&nbsp;000 kuuntelijaan. DVD:n dokumenttiosassa esitetään taustatietoja esitysten yhteensovittamisesta. Myös kaikki salama-, pyro-, savu- ja valotekniikasta selitetään. Rik Emmett kertoo laulunkirjoitustyöstä kotonaan. Haastateltavana on myös muita kuuluisuuksia kuten Ronnie James Dioa, joka myös oli mukana show’ssa. Kaksi videota, "Spellbound" ja "Follow Your Heart", on mukana levyllä. Myös Gil Moore ja Mike Levine antoivat 15 minuutin haastattelun vuonna 2003.

## Kappaleet
### CD
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### DVD
# Fight the Good Fight
# Spellbound
# Follow Your Heart

## Kokoonpano
* Rik Emmett – kitara, laulu
* Gil Moore – rummut, laulu
* Michael Levine – bassokitara, koskettimet
* Brett Zilahi – masterointi
* Joel Kazmi – avustaja
* Joe Aceti – konsertin ohjaaja
* Richard Chyckil – miksaus

## Arvostelut
* AllMusic: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* US Festivaalin nettisivu (englanniksi)
Nestorios

**Nestorios** (, ; 300-luvulla Euphratensis, Syyria — n. 451 Panopolis, Egypti) oli nestoriolaisen kristillisen suuntauksen perustaja. Nestorioksen vanhemmat olivat persialaisia ja hän opiskeli ja vihittiin papiksi Antiokiassa. 

## Näkemykset
Vuonna 428 ollessaan Konstantinopolin patriarkka Nestorios käsitteli joulusaarnassaan Kristuksen äidin nimeä, mistä oli herännyt kiistaa. Joillekin hän oli *Theotokos*, Jumalansynnyttäjä, toisille "Ihmisensynnyttäjä".  Kirkon liturginen perinne oli pitkään käyttänyt edellistä nimitystä.  

Nestorioksen mukaan Kristuksessa oli Nikaian konsiilin (325) mukaisesti kaksi persoonaa, jumalallinen ja inhimillinen, mutta silti yksi olemus tai luonto *(ousia)*. Kristuksen jumaluus ei kuitenkaan ollut peräisin Mariasta, joten Nestorios ei  hyväksynyt Neitsyt Mariasta käytettyä arvonimeä *Theotokos*, *"jumalansynnyttäjä".* Maria oli synnyttänyt ainoastaan Kristuksen inhimillisen persoonan, kun taas Kristuksen jumalallisella persoonalla eli Jumalalla ei ollut äitiä. Oikeampi nimitys olisi siksi ollut "Kristuksensynnyttäjä". 

Nestorios joutui asiassa ankaraan kiistaan Aleksandrian patriarkka Kyrilloksen kanssa, ja Nestorioksen näkemys tuomittiin harhaopiksi Efesoksen kirkolliskokouksessa 431.  Hän joutui lähtemään maanpakoon aluksi Libyaan ja myöhemmin Egyptin Thebaan.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Punaisen sinetin laivat

**Punaisen sinetin laivat** (朱印船 *Shuinsen*) olivat japanilaisia aseistettuja kauppapurjehdusaluksia, jotka purjehtivat Kaakkois-Aasian satamiin saatuaan punaisen sinetin yksinoikeuden merkiksi varhaiselta Tokugawa-shōgunaatilta 1600-luvun alkupuoliskolla. Tämän lupajärjestelmän piirissä purjehti vuosina 1600–1635 yli 350 japanilaista alusta.
Mustavaara

**Mustavaara** on Pohjois-Karjalassa Kontiolahden ja Joensuun rajalla  Selkiellä sijaitseva talviurheilukeskus, joka on avattu vuonna 1986. Se sijaitsee noin 23 kilometrin päässä Joensuusta Heinävaarasta Jakokoskelle kulkevan yhdystie 5100:n lähellä. Mustavaaralla on neljä valaistua rinnettä, hiihtoreittejä sekä on oma street-alue lumilautailijoille ja freestyle-laskettelijoille.

Alueella on myös välinevuokraamo, kahvio, kota ja lasten pulkkamäki.

## Aiheesta muualla
*websivut
Arvo Kinnari

**Arvo Ilkka Kinnari** (s. 13. syyskuuta 1943 Sakkola) on entinen suomalainen ampumahiihtäjä.

"Arppa" Kinnari sijoittui Grenoblen 1968 talviolympialaisten ampumahiihtokilpailuissa viidenneksi sekä henkilökohtaisella matkalla että viestissä, jossa hän kilpaili Suomen joukkueen ankkurina. Vuonna 1966 hän sijoittui maastohiihdon SM-kilpailuissa 30 kilometrillä kuudenneksi. Kansainvälisen Sotilasurheiluliiton (CISM) mestaruuden hän voitti partiohiihdossa Suomen joukkueen partionjohtajana vuosina 1968, 1970, 1971, 1972 ja 1973.

Kinnari työskenteli Suomen rajavartiolaitoksessa ja on majuri evp. Hän toimi Kiteen liikuntalautakunnan puheenjohtajana vuosina 1983–1992 ja Kiteen Urheilijain puheenjohtajana vuosina 1990–1991. Vuoden rajamieheksi Rajavartiolaitoksessa hänet nimettiin vuonna 1973 ja Kiteen Urheilijain kunniapuheenjohtajaksi vuonna 2011.

## Lähteet
*
Buzz! TV Visa

**Buzz! TV Visa** on PlayStation 3:n ensimmäinen *[[Buzz!]]*-peli, joka julkaistiin Euroopassa 4. heinäkuuta 2008. Pelin suomenkielinen traileri on katsottavissa Sonyn *Buzz*-sivustolla ja ladattavissa PlayStation Storesta.

## PlayStation 3 -version uutuuksia
Uutuuksia pelissä ovat muun muassa langattomat summerit, pelaaminen verkossa muita vastaan ja omien kysymysten tekeminen. Langattomat summerit toimivat kahdella AA-paristolla, joten neljään summeriin AA-paristoja tarvitaan kahdeksan. Summerit sammuvat itsestään jos niitä ei käytetä kymmenen minuutin aikana. Paristojen kesto on noin 60 pelituntia. Aikaisempia *Buzz*-pelejä voi myös pelata langattomilla summereilla ja myös langallisilla summereilla voi pelata tulevaa PlayStation 3 -versiota.

Pelilevy sisältää yli 5&nbsp;000 kysymystä, ja käyttäjien tekemiä kysymyksiä voi ladata pelistä käsin, ja kehittäjien tekemiä kysymyspaketteja PlayStation Networkista. Kehittäjien tekemissä kysymyspaketeissa on aina yli 500 kysymystä ja niitä on saatavissa kaikille kysymyskanaville.

Peliä voi pelata sekoitetuilla kysymyksillä, joka tarkoittaa että kysymyksiä tulee mistä tahansa aihealueesta. Tämän lisäksi peliä voi pelata esimerkiksi pelkillä televisio- ja elokuvakysymyksillä.

Pelissä on jokaiselle sopivia aihealueita, ja sen takaavat ladattavat kysymykset, joita kuka tahansa PlayStation Networkiin liittynyt voi tehdä. Yksi käyttäjän tekemä kysymyspaketti sisältää kahdeksan kysymystä. Omia kysymyksiä tehdessä voi myös päättää, haluaako ne antaa kaikkien ladattavaksi, vain tietyille kavereille vai ainoastaan itselleen. Kysymysten tekeminen onnistuu MyBuzz-yhteisön kotisivuilla. Käyttäjien tekemiä kysymyksiä voi pelata *Buzz! TV Visa* -pelin Nopein sormi -kierroksella ja myös MyBuzzin kotisivuilla.

*Buzz! TV Visaan* on ladattavissa myös päivitys, joka sisältää muun muassa Trophy-tuen.

## Sohvien taisto
Verkkopelin suomenkielinen nimi on sohvien taisto. Voit haastaa minkä tahansa toisen olohuoneen Euroopassa. Sohvien taistossa on mahdollisuus 2–4 pelaajalle, ja ainoastaan yksi summeri per talous. Verkkopelissä on vain kolme kierrosta: Kello seis, Montako oikeaa ja Panostaja.

## Pelin kysymyskanavat
* Yleistietokanava
* Elämäntapakanava
* Musiikkikanava
* Urheilukanava
* Elokuva ja TV-kanava
* MyBuzz-kanava

## Kierrokset
* Nopein sormi
* Piirakkasota
* Kello seis
* Panostaja
* Montako oikeaa (Ainoastaan Sohvien taistossa)
* Liipaisinsormi
* Pisteiden keräys
* Siirrä pommi
* Lähtölaskenta

Moninpelin kierrokset ja kierrosmäärä riippuvat pelaajien määrästä.

## Aiheesta muualla
* MyBuzz -sivusto 
* Virallinen Buzz! -sivusto
* Sonyn Buzz! TV Visa -sivusto
Kalevi Vähäkylä

**Kalevi Juhani Vähäkylä** (s. 25. kesäkuuta 1940 Salo) on suomalainen ampumahiihtäjä.

”Kalle” Vähäkylä sijoittui Grenoblen 1968 talviolympialaisten ampumahiihtokilpailuissa viidenneksi viestissä, jossa hän hiihti kolmannen osuuden, ja yhdeksänneksi henkilökohtaisella matkalla. Maailmanmestaruuskilpailuihin hän osallistui neljä kertaa: vuonna 1967 hän oli viestissä viides ja henkilökohtaisella matkalla 31:s, vuonna 1969 hän sai viestissä pronssia ja vuosina 1970 ja 1971 hän sijoittui viestissä neljänneksi. Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti viestissä vuonna 1968. Suomen mestaruuden hän voitti 20 kilometrillä vuosina 1969 ja 1970 sekä viestissä vuonna 1969. Vuonna 1971 hän sijoittui Sapporon talviolympialaisten esikisojen 20 kilometrillä kahdeksanneksi mutta ei tullut enää seuraavana vuonna valituksi olympiajoukkueeseen.

Kalevi Vähäkylän veli Kari Vähäkylä edusti Suomea ampumahiihdon MM-kilpailuissa vuosina 1970 ja 1971.

## Lähteet
*
Naisten 10 metrin liikkuva maali ammunnan Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2008

**Naisten 10 metrin liikkuvan maalin** kilpailu vuoden 2008 ilma-aseiden EM-kilpailuissa käytiin Winterthurrissa 28. helmikuuta. Lajissa naiset ampuvat ensin 20 hidasta juoksua ja sitten 20 nopeaa juoksua. Joukkuekilpailussa joukkueen muodostaa kolme samanmaalaista kilpailijaa.

## Henkilökohtainen kilpailu

## Joukkuekilpailu

## Lähteet
* Kilpailun tulokset
Susanna Helke

**Susanna Kristiina Helke** (s. 1. maaliskuuta 1967 Tampere) on suomalainen dokumenttielokuvien tekijä ja Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun professori. Hän on saanut Jussi-palkinnon elokuvasta *[[Joutilaat]]* ja useita muita palkintoja.

## Ura
Susanna Helke valmistui Taideteollisessa korkeakoulun valokuvataiteen osastolta taiteen maistereiksi vuonna 1996. Helken ja Virpi Suutarin yhteistyö alkoi yhteisestä lopputyöstä, elokuvasta *Synti – dokumentti jokapäiväisistä rikoksista* (1996). Se oli lakonisen toteava katsaus seitsemän kuolemansynnin teemoihin.

Helke ja Suutari ovat ohjanneet yhdessä seitsemän elokuvaa. Vuonna 1998 julkaistu *Valkoinen taivas* dokumentoi perheen arkea nikkelikombinaatin saastuttamassa kaupungissa Kuolan niemimaalla. *Saippuakauppiaan sunnuntai* (1999) kuvaa työttömän lähiöperheen arkea, jota työ ja vapaa-aika ei enää jaa kahtia.

Helke ja Suutari saivat vuoden 2001 Parhaan dokumentin Jussin elokuvasta *[[Joutilaat]]* vuonna 2001 ja heidän elokuviaan on palkittu muun muassa kolmesti parhaan pohjoismaisen dokumenttielokuvan palkinnolla Nordisk Panoramassa. *Joutilaat* oli myös ehdolla Euroopan elokuva-akatemian parhaan dokumenttielokuvan palkinnon saajaksi.

Helke väitteli tohtoriksi vuonna 2006. Helken taiteen tohtorinväitös *Nanookin jälki – tyyli ja metodi dokumentaarisen ja fiktiivisen elokuvan rajalla* (Taik-julkaisut 2006) käsittelee laajasti dokumenttielokuvan ja fiktiivisen elokuvan rajankäyntiä. Helke hoiti dokumentaarisen elokuvan professuuria Aalto-yliopistossa 2010–2015. Sen jälkeen hän on toiminut Aalto-yliopiston taiteellisen suunnittelun professorina.

Helken yksin ohjaama, vuonna 2013 valmistunut ja Yhdysvalloissa kuvattu elokuva *[[American Vagabond]]* on esitetty lukuisilla kansainvälisillä ja kotimaisilla festivaaleilla. Elokuva sai Yhdysvaltain ensi-iltansa Chicagon kansainvälisillä elokuvajuhlilla, jossa elokuva palkittiin Q Hugo juryn erikoispalkinnolla 2013. Elokuva esitettiin myös Amsterdamin kansainvälisen dokumenttielokuvafestivaalin (IDFA) arvostettujen ohjaajien elokuvia esittelevässä Masters-sarjassa 2013. Rochesterin hlbt-festivaali ImageOut palkitsi elokuvan parhaan dokumenttielokuvan palkinnolla 2013. Yhdysvaltalainen Filmmaker Magazine ylisti elokuvaa arviossaan: ”Finnish filmmaker shattered the illusion of the American Dream”. Helke asui Yhdysvalloissa vuosina 2006–2010 ja toimi vierailevana elokuvantekijä-tutkijana Kalifornian yliopiston Santa Cruzin elokuvaosastolla.

## Filmografia
### Ohjaajana ja käsikirjoittajana
* *Synti – dokumentti jokapäiväisistä rikoksista* (1996)
* *Valkoinen taivas* (1998) 
* *[[Joutilaat]]* (2001) 
* *[[Pitkin tietä pieni lapsi]]* (2005) 
* *Sota* (2006)
* *Kevät* (2006)
* *Leikkipuisto* (2010)
* *[[American Vagabond]]* (2013)
* *[[Armotonta menoa – Hoivatyön lauluja]] (2022)*

### Ohjaajana
* *Saippuakauppiaan sunnuntai* (1999)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kevin Garnett

**Kevin Maurice Garnett** (s. 19. toukokuuta 1976) on uransa päättänyt yhdysvaltalainen koripalloilija, joka aloitti NBA-uransa vuonna 1995. Hän syntyi Mauldinissa, Etelä-Carolinassa, ja kasvoi 211 senttimetriä pitkäksi. Hänen lempinimiään ovat KG, The Kid ja Big Ticket. 21 kauden jälkeen Garnett ilmoitti lopettavansa uran 23.9.2016.

## Ura
Garnett pelasi Minnesota Timberwolves -joukkueessa aina siihen saakka kunnes siirtyi vuonna 2007 Boston Celticsiin. Keväällä 2008 hän voitti ensimmäisen NBA-mestaruutensa. Hän muodosti Celticsissä *Big Threeksi* kutsutun kolmikon Ray Allenin ja finaalien arvokkaimmaksi pelaajaksi valitun Paul Piercen kanssa. Vuonna 2013 Garnett ja Pierce siirtyivät samassa pelaajakaupassa Brooklyn Netsiin. Heinäkuussa 2015 kesken edelliskauden takaisin Minnesotaan siirtynyt Garnett teki seuran kanssa kaksivuotisen, 16 miljoonan dollarin sopimuksen.

Garnett on valittu NBA:n runkosarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi kaudella 2003–2004, runkosarjan parhaaksi puolustuspelaajaksi kaudella 2007–2008 sekä liigan ykköstähdistöön kausilla 1999–2000, 2002–2003, 2003–2004 ja 2007–2008. NBA:n tähdistöotteluun hänet on valittu 15 kertaa (vuosina 1997–1998, 2000–2011 ja 2013). Hänet valittiin vuonna 2003 tähdistöottelun arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hän on pelannut urallaan 1&nbsp;323 runkosarja- ja 131 pudotuspeliottelua (tilanne kauden 2012–2013 jälkeen).

Garnett kuului maajoukkueeseen, joka voitti kultaa vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hevosmiesten resepti

__NOTOC__
**Hevosmiesten resepti** on Sulo Aittoniemen ja Mikko Alatalon Sutin & Alatalo -duona julkaistu esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 2003.

## Kappaleet
# Hevosmiesten resepti
# Viisariton kello
# Läähätän ja läkähdyn
# Suhmuran Santra
# Urjalan taikayö
# Katariinan kamarissa
# Ellin boksissa
# Vesivehmaan jenkka
# Des Eldankajärvi eis
# Kirje Karjalasta
# Irja
# Aittoniemen munnarijatsi
# Kohtalokas samba
# Vesijohtomies
# Venäläinen sikermä (Moskovan valot – Kalinka)
# Fernströmin polkka
# Kronikka eduskunnasta
# Meksikon pikajuna
# Balladi Sutista

## Lähteet
* ''Hevosmiesten resepti'' -albumi Mikko Alatalon artistisivuilla
Dwyane Wade

**Dwyane Tyrone Wade jr.** (s. 17. tammikuuta 1982 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka aloitti NBA-uransa vuonna 2003. Wade on ollut pitkään Miami Heatin avainpelaajia ja hän on edustanut seuraa lähes koko NBA-uransa ajan lukuun ottamatta vajaata kahta kautta Chicago Bullsissa ja Cleveland Cavaliersissa. Wade lopetti uransa vuonna 2019.

Chicagossa syntynyt afroamerikkalainen Wade kasvoi 193-senttiseksi. Hänet valittiin finaalien arvokkaimmaksi pelaajaksi keväällä 2006, jolloin hän oli voittamassa NBA:n mestaruutta. Hän voitti  mestaruuden myös vuosina 2012 ja 2013. Maajoukkueen mukana hän saavutti pronssia sekä Ateenan 2004 kesäolympialaisissa että maailmanmestaruuskilpailuissa Japanissa 2006. Olympiakultaa hän voitti Pekingissä 2008. Kesällä 2016 Wade julkaisi miamilaisille kirjeen jossa kertoi siirtyvänsä 13 Heat-vuoden jälkeen Chicago Bullsiin. Hän pelasi Chicagossa yhden kauden ja siirtyi syyskuussa 2017 Cleveland Cavaliersiin, josta hän palasi helmikuussa 2018 Miami Heatiin.

Wade oli *Sports Illustrated* -lehden "vuoden urheilija" 2006. Kaudella 2008–2009 hän oli runkosarjan paras pistemies.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Thales Alenia Space

**Thales Alenia Space** on ranskalais-italialainen avaruusteollisuusyhtiö. Sen omistavat italialainen Leonardo S.p.A. (33&nbsp;%) ja ranskalainen Thales Group (67&nbsp;%). 

Thales osti vuonna 2006 osakkeet ranskalaiselta Alcatelilta, joka oli Alcatel-Alenia Spacen pääosakas. Italialaisen Telespazion kanssa se muodostaa Space Alliance -yhteenliittymän.

Thales Alenia Space perustettiin 5. huhtikuuta 2006.
 
Vuonna 2007 yhtiössä oli 7&nbsp;200 työntekijää. Vuoden 2010 huhtikuun alussa puoli tusinaa ammattiyhdistystä piti töitä häiritsemättömiä mielenilmaisuja yhtiön Ranskassa sijaitsevissa tehtaissa. Palkkakiistat ovat ilmeisesti olleet suuria jo pitkään.  

## Toimipaikat
*Cannes, Ranska
*Charleroi, Belgia 
*Colombes, Ranska
*Cupertino, Yhdysvallat
*Firenze, Italia
*Hoboken, Belgia 
*L’Aquila, Italia
*Madrid, Espanja
*Milano, Italia
*Rooma (Saccomuro), Italia
*Rooma (Tiburtina), Italia
*Toulouse, Ranska
*Torino, Italia

## Katso myös
* Alenia Spazio (toinen edeltäjäyhtiö)

## Lähteet