open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Omo Osaghae

**Omoghan "Omo" Osaghae** (s. 18. toukokuuta 1988 Lubbock, Texas) on yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija. Osaghae kilpailee pääosin 110 metrin aitajuoksussa.

Osaghae saavutti kultaa vuoden 2014 sisäratojen MM-kilpailuista Sopotista omalla ennätysajallaan 7,45.

## Henkilökohtaiset ennätykset
**Ulkoradoilla**
* 110 metrin aitajuoksu: 13,23 (Norman 2011)

**Sisäradoilla**
* 60 metrin aitajuoksu: 7,45 (Sopot 2014)

## Lähteet
Oleg Kagan

**Oleg Moisejevitš Kagan** (, 22. marraskuuta 1946 Južno-Sahalinsk, Neuvostoliitto – 15. heinäkuuta 1990 München, Saksa) oli neuvostoliittolainen viulutaiteilija, joka voitti joulukuussa 1965 ensimmäisen Jean Sibelius -viulukilpailun ja teki sitten kansainvälisen uran. Hänet tunnettiin erityisesti kamarimusiikkiyhteistyöstään pianistien Svjatoslav Richter, Vasili Lobanov ja Elisabeth Leonskaja sekä sellisti Natalia Gutmanin kanssa. Leonskaja oli Kaganin ensimmäinen vaimo, Gutman toinen. Kagan kuoli 43 vuoden iässä syöpään.

Sahalinin saarella  Neuvostoliiton Kaukoidässä 1946 lääkäriperheeseen syntynyt Oleg Kagan kävi koulunsa  Riiassa,Latviassa, jonne perhe muutti 1953. Hän aloitti kahdeksanvuotiaana opinnot Riian konservatoriossa Joachim Braunin johdolla ja siirtyi viiden vuoden kuluttua Moskovaan Boris Kuznetsovin oppilaaksi. Kagan voitti 1965 Sibelius-kilpailun Helsingissä ja 1968 kansainvälisen Johann Sebastian Bach -kilpailun Itä-Saksan Leipzigissa. Vuoden 1969 Tšaikovski-kilpailuissa hän sijoittui toiseksi. Kuznetsovin kuoltua Kagan siirtyi David Oistrahin oppilaaksi ja aloitti 1968 kamarimusiikkiyhteistyön Svjatoslav Richterin kanssa.

Oleg Kagan perusti toisen vaimonsa Natalia Gutmanin kanssa eteläbaijerilaiseen Kreuth am Tegernseen kaupunkiin musiikkifestivaalin, jolla hän teki viimeiset esiintymisensä vain kolme päivää ennen menehtymistään nopeasti edenneeseen syöpään kesällä 1990.

Säveltäjät Alfred Schnittke, Tigran Mansurian ja Vasili Lobanov ovat omistaneet sävellyksiä Oleg Kaganille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kagan soittaa Sibeliuksen viulukonserton säveltäjän 100-vuotisjuhlassa 8.12.1965, Yle Elävä arkisto (myös lyhyt haastattelu)
Kotkonlinna

**Kotkonlinna** on mahdollinen linnavuori Hämeenlinnassa Hauhon Vitsiälässä, missä Kotkonharju seuraa Hauhonselkää.

## Mäkilinna
Luoteis-kaakkosuuntainen Kotkonharju, joka sijaitsee Hauhon kirkolta kilometrin luoteeseen, on sivuiltansa erittäin jyrkkä ja sen rinteillä on kivinen valli, joka on noin 50 metriä pitkä, 1,5–2 metriä leveä ja metrin korkea. Aidan tarkoitus on epäselvä eikä sitä ole onnistuttu ajoittamaan.

## Tutkimuksia
Vaikka Hjalman Appelgren kertoo linnasta kirjassaan, ei hän mainitse tarkastaneensa kohdetta. Sen sijaan Oiva Keskitalo kävi vuosina 1945 ja 1952 tarkastamassa kohteen ja samoin Jyri Saukkonen vuonna 1983.

## Historiaa
Hjalman Appelgren kertoo *[[Suomen muinaislinnat (kirja)|Suomen muinaislinnat]]* -teoksessaan 1800-luvun lopussa toisen käden tietona, että harjulla oli ympyränmuotoinen "kivijaama". Mäellä on poltettu historian saatossa myös helavalkeita. Appelgren kertoo myös, että niin sanottu Hauhon komppania on viimeistään vuonna 1864 käyttänyt harjua leiri- ja harjoituspaikkanaan. Sotamiesten on kerrottu silloin vieritelleen paljon kiviä alas harjulta.

## Lähteet
Mourad Laachraoui

**Mourad Laachraoui** (s. 31. maaliskuuta 1995 Belgia) on belgialainen taekwondoin.

Laachraoui voitti 54-kiloisten Euroopan-mestaruuden Montreux'ssa 2016 kukistettuaan loppuottelussa espanjalaisen Jesús Tortosan pistein 6–3. Hän saavutti samassa painoluokassa hopeaa Gwangjun universiadeissa 2015. Hän selviytyi MM-kilpailujen 54&nbsp;kg:n sarjassa 1/16-finaaleihin 2013 sekä neljännesfinaaleihin 2015 ja 2017. 58&nbsp;kg:n sarjassa hän karsiutui 1/16-finaaleissa 2019.

Laachraoui voitti 2015 Fuijairan ja Alexandrian avointen turnauksen 54-kiloisten sarjan ja Israelin avointen 58 kg:n painoluokan. Seuraavana vuonna hän voitti 54&nbsp;kg:n sarjan US Openissa ja Luxor Open -turnauksessa sekä 58-kiloiset Ranskan avoimissa. Vuonna 2017 hän voitti 54&nbsp;kg:n sarjan Belgian avoimissa sekä 58-kiloisten painoluokan Espanjan ja Moldovan avoimissa mestaruuskilpailuissa.

Laachraouin veli oli Brysselin 2016 pommi-iskujen tekijöihin kuulunut Najim Laachraoui.

## Lähteet
Vähä Petäjäjärvi (Ylöjärvi)

**Vähä Petäjäjärvi**  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Länsi-Aureella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Vähä Petäjäjärvi on osa Vahojärven-Aurejoen aluetta.

## Maantietoa
Järven pituus on 550 metriä, leveys 300 metriä ja sen pinta-ala on 9,1 hehtaaria. Se sijaitsee Aurejärven etelä- ja Petäjäjärven itäpuolella. Ympäristö on loivasti kumpuilevaa maastoa, jossa ei ole sanottavasti soita. Järveen laskee neljä lyhyttä metsäojaa, joista yksi tulee Seitsemisharjun ja Sikomäen suunnalta. Järven oma laskuoja lähtee länsirannalta ja laskee 350 metrin pituisena Petäjäjärven Talaanlahden suuhun. Veden laskennallinen viipumä on 77 vuorokautta, mikä on suomalaisissa järvissä keskimääräisesti nopeaa. Rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä. Järven lähiympäristössä sijaitsee vain yksi maatila, mutta rantaan on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet pohjoiselta seututieltä 332.

## Vedenlaatu
Vähä Petäjäjärven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1990 ja 2002. Sen vesi on kirkasta, ruskean väriistä ja sen humuspitoisuus on korkea. Vesi on hapanta, koska valuma-alueella on runsaasti soita ja metsää. Järven puskurikyky happamoitumista vastaan on välttävä. Veden ravinnepitoisuudet ovat luonnontasoa korkeampia. Fosforin pitoisuudet ovat reheville järville luontainen ja myös typen pitoisuudet ovat hieman koholla. Happitilanne oli tutkittuina ajankohtina hyvä. Ne eivät kerro järven tilaa lämpötilakerrostuneen tilanteen loppuvaiheessa, missä hapen pitoisuudet yleensä laskevat alusvedessä alhaisiksi. Talvisin hapen kuluminen on todennäköisesti voimakasta, koska humusta on runsaasti ja ravinnepitoisuudet ovat koholla. Kesäisin happipitoisuudet eivät laske kovin alas, koska järvi on matala. Vähä Petäjäjärvi soveltuu virkistyskäyttöön tyydyttävästi.

## Lähteet
Blues är allt jag har

**Blues är allt jag har** on ruotsalaisen blueskitaristi-laulajan Rolf Wikströmin neljästoista albumi, joka julkaistiin vuonna 1992 levymerkillä MNW. 

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Rolf Wikström, ellei toisin mainita.

### CD-versio
#  	
# 
# 
# 
#  	
# 
#  	
#  	
#  	
# 
#  	
#  	
# 
# 

### LP-versio
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Rolf Wikström – kitara, laulu
* Bernt Andersson – huuliharppu, urut, sähköpiano, piano
* Per-Ola Claesson – sello
* Ingemar Dunker – rummut (1–5, 7–8, 10–13)
* Björn Inge – rummut (1–5, 7–14)
* Alar Surna – lyömäsoittimet (3, 5, 9)
* Backa Hans Eriksson – basso
* Alm Nils Ersson – alttoviulu
* Leila Forstén – viulu
* Peter LeMarc – kuoro (3, 7)
* Gunilla Markström – viulu
* Totta Näslund – laulu (2, 13)
* Pelle Piano – piano, klavikordi, urut (3)
* Kayo Shekoni – laulu (3)

## Aiheesta muualla
* ''Blues är allt jag har'' discogs.com -sivustolla
Swamp Thing (videopeli)

**Swamp Thing** on samannimiseen animaatiosarjaan perustuva tasohyppelyvideopeli NES:lle ja Game Boylle. THQ julkaisi pelin joulukuussa 1992.

## Aiheesta muualla
* 
*
USS Conestoga (AT-54)

**USS Conestoga** eli S.P. 1128 (runkonumero AT-54) oli Yhdysvaltain laivaston hinaaja.

## Valmistus
Aluksen valmisti Maryland Steel Company Sparrow Pointista Maryladistä vuonna 1904. Laivasto lunasti aluksen 14. syyskuuta 1917 Philadelphia and Reading Transportation Lineltä. Aluksesta oli tarkoitus tehdä hinaaja ja miinanraivaaja ja sen tunnukseksi merkittiin S.P. 1128. Alus otettiin palvelukseen 10. marraskuuta päällikkönään luutnantti Carl Olsen.

## Palvelus
Alus liitettiin sukellusvenejoukkoihin ja se varustettiin Philadelphiassa  toimimaan kaukaisissa tukikohdissa. Alus hinasi aluksia pitkin Atlantin rannikkoa, kuljetti tarvikkeita ja aseita, suojasi saattueita Bermudalle ja Azoreille sekä toimi yhdessä Azoreille sijoitettujen partioalusten kanssa. Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä alus sijoitettiin Azoreilla olevaan laivastotukikohta numero 13:een, missä se hinasi liikuntakyvyttömiä aluksia ja suojasi saattueita. Alus saapui New Yorkiin 26. syyskuuta 1919.

Alus sijoitettiin satamahinaajaksi 5. laivastoalueelle Norfolkiin Virginiaan ja se luokiteltiin virallisesti laivaston hinaajaksi tunnuksella AT-54 17. heinäkuuta 1920, kun laivastossa otettiin käyttöön runkonumerot kaikilla aluksilla.

Alus määrättiin Tutullaan Yhdysvaltain Samoalle tukikohta-alukseksi ja sen seurauksena *Conestogalle* tehtiin muutostöitä Norfolkissa. Alus lähti Hampton Roadsista 18. marraskuuta 1920 hinaten laivaston hiiliproomua *YC-468*. Alus saapui 7. tammikuuta 1921 San Diegoon, mistä se jatkoi edelleen Mare Islandille. Alus siirrettiin telakalle 17. helmikuuta.

Alus lähti 25. maaliskuuta 1921 Mare Islandilta Samoalle päällikkönään luutnantti Ernest L. Jones ja miehistönään kolme aliupseeria ja 52 miehistönjäsentä. Alus hinasi hiiliproomua *YC-478*. Alus ei koskaan päässyt määränpäähänsä. Höyrylaiva *Senator* löysi 17. toukokuuta ajalehtivan veneen, jonka keulassa oli pronssinen C-kirjain noin 650 merimailia länteen Manzanillosta ja 30 merimailia Clarionin saaresta. Venettä ei voitu yhdistää kadonneeseen alukseen. Laajoista etsinnöistä huolimatta aluksesta tai sen miehistöstä ei löytynyt jälkeäkään. Alus todettiin tuhoutuneeksi 30. kesäkuuta.

## Hylyn löytyminen
Alus löytyi jo vuonna 2009 noin 35 kilometriä San Franciscon länsipuolelta merenpohjasta, läheltä Farallonsaaria. NOAA:n vuonna 2014 käynnistämät tutkimukset varmistivat, että hylky on *USS Conestoga*.

## Lähteet
Piet Keizer

**Petrus Johannes ”Piet” Keizer** (14. kesäkuuta 1943 Amsterdam – 10. helmikuuta 2017) oli alankomaalainen jalkapalloilija. Vasenjalkainen Keizer oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.

Keizer edusti koko ammattilaisuransa, vuodet 1961–1974, kasvattajaseuraansa Ajaxia. Hän saavutti seuran paidassa muun muassa kuusi Eredivisien mestaruutta, kolme Euroopan cupin voittoa ja yhden Intercontinental Cupin voiton. Keizer pelasi Ajaxin paidassa Eredivisiessä yhteensä 365 ottelua onnistuen maalinteossa 146 kertaa. Euroopan cupissa pelaamassaan 43 ottelussa hän teki 12 maalia. Keizer lopetti uransa vuonna 1974.

Alankomaiden jalkapallomaajoukkueessa Keizer debytoi vuonna 1962. Hän edusti maataan 34 ottelussa tehden niissä 11 maalia ja oli mukana myös saavuttamassa hopeaa vuoden 1974 MM-kilpailuissa pelaten turnauksessa yhdessä ottelussa.

Keizer muodosti Johan Cruijffin ja Johnny Repin kanssa menestyksekkään hyökkäystrion sekä Ajaxissa että Alankomaiden maajoukkueessa.

Keizer kuoli keuhkosyöpään 73-vuotiaana 10. helmikuuta 2017.

## Saavutukset
**Seurajoukkuetasolla**
* Eredivisie: 1965–1966, 1966–1967, 1967–1968, 1969–1970, 1971–1972, 1972–1973
* KNVB-cup: 1966–1967, 1969–1970, 1970–1971, 1971–1972
* UEFA Intertoto Cup: 1968
* Euroopan cup: 1970–1971, 1971–1972, 1972–1973
* UEFA Super Cup: 1972, 1973
* Intercontinental Cup: 1972

**Maajoukkuetasolla**
* MM-kilpailut: hopeaa (1974)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Murikit (kasvisuku)

**Murikit** (*Byrsonima*) on amerikkalaisten puuvartisten kasvien suku.

Siihen kuuluu puita, pensaita ja varpuja, joita tavataan etenkin Etelä-Amerikassa, mutta myös Keski-Amerikassa ja Pohjois-Amerikan eteläosissa. Joitakin suvun lajeja on käytetty kansanlääkinnässä rohdoskasveina vatsa- ja iho-oireiden sekä astman hoitoon. Niissä on fenoleita, jotka toimivat antioksidantteina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ITIS: ''Byrsonima'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Byrsonima''
GAC Group

**GAC Group** (täydellisemmin **Guangzhou Automobile Group Co., Ltd.**; ) on vuonna 1997 perustettu kiinalainen autoteollisuuden holdingyhtiö. Tytäryhtiöineen se suunnittelee, valmistaa ja myy henklöautoja, raskaita ajoneuvoja (kuorma-, linja- ja erikoisautoja), moottoripyöriä, mopoja, ajoneuvojen moottoreita ja muita osia. Yhtiö palvelee myös ajoneuvorahoituksessa, -leasingissä, -vakuutuksissa oheistuotteineen ja huoltotoiminnassa sekä sijoittaa kiinteistöihin. Yhtiö osallistuu ajoneuvojen ja niiden osien maahantuontiin ja maastavientiin, ajoneuvojen purkutoimintaan, teräskauppaan ja kaupan logistiikkaan. Vuonna 2012 konserni valmisti 712&nbsp;200 autoa. Vuonna 2015 konsernin myynti oli noussut jo 1,27 miljoonaan autoon.

Teollisuuskonserni on yhtiömuodoltaan julkinen osakeyhtiö. Sitä tuli pörssiyhtiö kesäkuussa 2005. Yhtiön osake noteerataan sekä HKSE (2238) että Shanghain pörssissä (601238). Vuonna 2015 GAC Group ylsi maailman suurimpia pörssiyhtiöitä vertailevalla Forbes Global 2000 -yrityslistalla sijalle 1564. Yhtiön markkina-arvoksi arvioitiin tuolloin 9,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Sillä oli töissä 45&nbsp;819 henkeä ja myynnin arvo oli 3,5 miljardia USD (2014, nousua edellisvuodesta). Liikevaihto ei ollut vielä lähelläkään kuutta vuotta aiempaa, yli kaksi kertaa korkeampaa tasoa. GAC Group on Kiinan valtion ohjauksessa oleva valtionyhtiö ja osa laajaa valtionkonserni GAIG Stock Co., Ltd:ia (aiempi *Guangzhou Automobile Industry Group*).

GAC Groupilla on useita suuria yhteis- ja tytäryrityksiä. Näistä mainittakoon esimerkiksi GAC Motor, GAC Changfeng, GAC Gonow, GAC Honda (Guangzhou Honda Automobile Co., Ltd.), Honda Motor (China) Co., Ltd., GAC Nissan, GAC Toyota (Guangzhou Toyota Motor Co., Ltd.), Guangqi Toyota Engine Co., Ltd., GAC Fiat Chrysler ja GAC Mitsubishi sekä Guangzhou Denway Bus Co., Ltd., Guangzhou Yangcheng Automobile Co. ja Ltd., Guangqi Hino Motor Co., Ltd.

Konsernin Kiinassa valmistamia automerkkejä ovat Changfeng Liebao, Fiat, GAC, Gonow, Honda, Mitsubishi, Toyota, Trumpchi.  GAC Groupin yksittäisistä automalleista tammi–helmikuun 2016 myydyimpiin kuului *Trumpchi GS4* -kaupunkimaasturi, joka ylsi tammikuussa 2016 Kiinan 10. myydyimmäksi henkilöautoksi yli 30&nbsp;000 kappaleen myynnillään.


Chinese police 0184.JPG| Changfeng Liebao Feiteng -maasturi poliisiautona (2009).
Fiat Viaggio 3 China 2014-05-01.jpg|Fiat Viaggio 3 (2014).
GAC Trumpchi GS4 001 -- Auto Shanghai -- 2015-04-22.jpg|GAC Triumpchi GS4 (2015).
Gonow Xinglang 4 China 2015-04-06.jpg|Gonow Xingland 4 (2015).
Baiyunport Airport Express - Guangzhou Gala - 01.jpg|Isuzu -linja-auto (2007).
Honda Fit GK 03 Auto China 2014-04-23.jpg|Kiinalaisvalmisteinen Honda Fit GK03 (2014).
Mitsubishi Pajero Sport II China 2015-04-10.jpg|Mitsubishi Pajero Sport II (2015).
Toyota Yaris L.jpg|Toyota Yaris (2014).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Voistion kartano

**Voistion kartano** on entinen ratsutila eli rustholli Hollolassa. Hämeen viljelyseudulla sijaitsevan kartanon maisemaa hallitsevat tasankomaiset viljelmät. Ensimmäinen kirjallinen maininta Voistion kylästä on 1390-luvulta.

Kartanon kantatila oli nimeltään Köykkä ja siihen yhdistettiin 1550-luvulla toinen tila. Näistä muodostettiin rälssitila, joka sai 1592 verovapauden. Myöhemmin Voistion tilasta tuli ratsutila. Tilanomistajat olivat upseereita aina 1800-luvun loppupuoliskolle asti. He kuuluivat muun muassa Antenflycht, Löfving, Toll, Uggla, Sederholm, Palmfelt ja Finne sukuihin. Omistajana on ollut myös Suomen Hypoteekkiyhdistys ja vuodesta 1924 tila oli T. Heikkisen omistuksessa. Tilan omisti 1960-luvulla Lauri Heikkinen. Tilan kokonaispinta-ala oli 1930-luvulla 910 hehtaaria, josta 287 hehtaaria oli viljelymaata. Pinta-ala kuitenkin väheni niin, että 1960-luvulla kokonaispinta-ala oli enää 530 hehtaaria ja siitä 136 hehtaaria viljeltyä.

Kartanon puisto on istutettu 1800-luvun alkupuolella ja uudempaa kartanoarkkitehtuuria edustava päärakennus on vuodelta 1940. Kaksikerroksisen, funktionalismia joidenkin tyylipiirteiden esikuvana käyttäneen päärakennuksen on suunnitellut arkkitehti Einari Teräsvirta. Kivisen rakennuksen ulkoseinät on rapattu valkoiseksi. Pihapiirissä sijaitsee myös tiilinen talli, jonka on suunnitellut arkkitehti Väinö Vähäkallio, väentupa ja navetta. Tallirakennus on vuodelta 1922 ja navetta vuodelta 1889. Tilalla on toiminut myös jalostussikala.

## Lähteet
Difenyylielohopea

**Difenyylielohopea** (C12H10Hg) on elohopean organometalliyhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä muun muassa muiden organometalliyhdisteiden valmistamiseen.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa difenyylielohopea on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten dietyylieetteriin ja kloroformiin. Difenyylielohopea on hyvin myrkyllistä ja ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä ja imeytyy helposti elimistöön ihon läpi. Hengitettynä yhdiste voi olla tappava, koska se voi aiheuttaa kemiallisen keuhkokuumeen tai keuhkotulehduksen.

## Valmistus ja käyttö
Difenyylielohopeaa voidaan valmistaa fenyylimagnesiumbromidin ja elohopeasuolan välisellä reaktiolla, bromibentseenin ja natriumin elohopea-amalgaamin välisellä reaktiolla, elohopeasuolojen reagoidessa fenyyliboronihapon kanssa ja pelkistämällä fenyylielohopeahalideja hydratsiinilla.

Difenyylielohopeaa voidaan käyttää mietona fenyloivana reagenssina. Se reagoi useiden metalliyhdisteiden esimerkiksi litiumyhdisteiden kanssa transmetallointireaktiolla muodostaen uusia organometalliyhdisteitä. Se reagoi myös eräiden epämetalliyhdisteiden esimerkiksi booriyhdisteiden kanssa.

## Lähteet
Ota mut

**Ota mut** on punk rock -yhtye Ripsipiirakan EP-levy, joka julkaistiin vuonna 2003 levymerkillä Universal Music. Se nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 1, jolla se vietti neljä viikkoa.

## Kappaleet
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Jukka Tanskanen – laulu, kitara
* Olli Salonen – kitara
* Hannu Kiviluoto – bassokitara
* Mika Enrold – rummut

## Aiheesta muualla
* ''Ota mut'' discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Tigran Mansurjan

**Tigran Mansurjan** (s. 27. tammikuuta 1939 Beirut, Libanon) on armenialainen taide- ja elokuvamusiikin säveltäjä sekä pianisti. Häntä pidetään yhtenä Armenian tärkeimmistä nykysäveltäjistä, ja hänen tuotantoaan on levytetty paljon Melodija- ja ECM-levymerkeille.

Mansurjan on säveltänyt musiikin Sergei Paradžanovin elokuvaan *[[Granaattiomenan väri]]* (Sayat Nova, 1969). Hänen muita elokuvasävellystöitään ovat Genrih Maljanin 
*[[Korvapuusti (elokuva)|Korvapuusti]]* (myös nimellä *Pala sinistä taivasta*, Ktor me yerkinq / Poshtshetshina, 1980), Albert Mkrttshjanin *[[Lapsuutemme tango]]* (Mer mankutyan tangon, 1984) ja Hamlet Sarkissianin *Camera Obscura* (2003).

Mansurjanin kaksoiskonsertto viululle ja sellolle (1978) on omistettu viulisti Oleg Kaganille ja tämän vaimolle, sellisti Natalia Gutmanille. Vuonna 2011 valmistunut *Romance* on omistettu viulisti Patricia Kopatšinskajalle ja seuraavana vuonna valmistunut *Quasi Parlando* sellisti Anja Lechnerille.

Musiikkitoimittaja Kare Eskola kuvaa Mansurjanin sävellyksiä lineaarisiksi, tunteikkaiksi ja ekspressiiviksi. Musiikki on hänestä parhaimmillaan selväpiirteisen graafista, toisaalta pahimmillaan ahdistavan harmaasävyistä.

## Levytyksiä
**Hayren, Music of Tigran Mansurian and Komitas,* Kim Kashkashian, alttoviulu (ECM 2004)
**Monodia*, Kim Kashkashian, alttoviulu (ECM 2004)
**String Quartets*, Rosamunde Quartet (ECM 2005)
**Ars Poetica*, Armenian Chamber Choir (ECM 2006)
**Neharót*, Kim Kashkashian, alttoviulu (ECM 2009)
**Quasi parlando*, Patricia Kopatšinskaja (viulu), Anja Lechner (sello) ja Amsterdam Sinfonietta, joht. Candida Thompson. (ECM 2014)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Picigin

**Picigin** on perinteinen pallopeli Splitistä, Kroatiasta. Lajia pelataan rannoilla matalassa vedessä. Pelin tarkoituksena on pitää palloa (kroat. *balun*) ilmassa niin kauan kuin mahdollista. 

## Alkuperä
Peli kehittyi Bačvicen hiekkarannalla Splitissä. Ensimmäistä kertaa peliä pelattiin vuonna 1908, kun joukko kroatialaisia opiskelijoita Prahasta eivät pystyneet pelaamaan vesipalloa Bačvicen matalassa vedessä, joten he kehittivät uuden lajin. Monien paikallisten mielestä Bačvice on ainoa paikka maailmassa, jossa voi pelata perinteistä piciginiä. 

## Pelin luonne
Picigin on pääasiassa amatöörilaji, mutta vuodesta 2005 lähtien on järjestetty myös piciginin maailmanmestaruuskilpailuja Bačvicessä. Pelin tarkoituksena on pitää palloa ilmassa mahdollisimman kauan lyöden palloa kämmenillä. Piciginissä käytetty pallo, *balun*, on yleensä tehty tennispallosta kuorimalla sen pääliosa irti. Lajissa ei ole määritelty tarkkaan pelaajien lukumäärää, mutta yleensä se on viisi. Kaksi pelaajaa viidestä ei juuri liiku (*sidruni*) ja loput kolme ovat juoksijoita (*trkači*). Piciginille ominaista ovat näyttävät heittäytymiset veteen pallon saamiseksi. Piciginiä täytyy pelata hiekka-alustalla, matalassa vedessä, muuten pelaajat satuttaisivat itsensä helposti. Pelissä ei varsinaisesti ole lopputulosta, koska siinä ei lasketa pisteitä, eikä voittajia tai häviäjiä ole. Maailmanmestaruuskisoissa voittaja määräytyy koko ryhmän taiteellisen vaikutelman perusteella. 

## Perinteet
Uskotaan laajasti, että ainoa asianmukainen vaate peliin ovat tiukat speedo-malliset uimahousut. Piciginiä pelataan vuoden ympäri (useimmin kuitenkin kesällä) Splitissä. Pitkäkestoinen traditio on myös pelata piciginiä uudenvuodenpäivänä olosuhteista huolimatta, vaikka tällöin meren lämpötila on harvoin yli 10 celsiusasteen.
Louise Dresser

**Louise Dresser** (17. lokakuuta 1878 Evansville, Indiana – 24. huhtikuuta 1965 Woodland Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli ehdolla Oscar-palkintoon kaikkien aikojen ensimmäisessä Oscar-gaalassa roolistaan elokuvassa *[[A Ship Comes In]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Cheerleader-skandaali

**Cheerleader-skandaali** (*Fab Five: The Texas Cheerleader Scandal*) on yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 2008. Televisioelokuva perustuu teksasilaisen McKinneyn koulun tositapahtumiin, jotka tulivat julkisuuteen vuonna 2006. Cheerleadingia harrastava tyttöporukka rikkoi koulun sääntöjä, mutta koulun henkilökunta ja vanhemmat olivat haluttomia puuttumaan toimintaan.

Elokuva ensiesitettiin amerikkalaisella Lifetime-televisiokanavalla 2. elokuuta 2008. Suomen televisiossa elokuva esitettiin ensimmäisen kerran Subilla 17. marraskuuta 2012.

## Juoni
Viisi lukion cheerleaderia, joista yksi on rehtorin tytär, rikkovat koulun sääntöjä. Koulun henkilökunta ja heidän vanhempansa eivät kuitenkaan kykene puuttumaan asiaan vaan katsovat ”Fab Fiven” huonoa käytöstä sormien läpi. Tyttöjen uusi cheerleader-valmentaja Emma yrittää saada heidät kuriin mutta kohtaa vastustusta niin koulun henkilökunnasta, vanhemmilta kuin tytöiltäkin.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Johan Ludvig Snellman

**Johan Ludvig Snellman** (14. maaliskuuta 1850 Helsinki – 15. marraskuuta 1909 Espoo) oli suomalainen Suomen senaatin esittelijäsihteeri ja valtiopäivämies.

Snellmanin vanhemmat olivat senaattori, kanslianeuvos Johan Wilhelm Snellman ja Johanna Lovisa Wennberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1869 Helsingin ruotsalaisesta normaalikoulusta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1873 sekä molempien oikeuksien kandidaatiksi 1879. Snellman sai varatuomarin arvon 1881 ja toimi Suomen senaatin kulkulaitostoimituskunnan esittelijäsihteerinä vuodesta 1897 alkaen.

Snellman oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.

Johan Ludvig Snellman oli naimisissa 1881–1883 Julia Evelina Charlotta Lagin (1858–1883) kanssa ja vuodesta 1889 Nanny Maria Montinin (s. 1862) kanssa. Hänen lapsiaan toisesta avioliitosta olivat taidemaalari Eero Snellman ja filosofian maisteri, kirjailija Clara Snellman-Borenius.

## Lähteet
Daybreak

**Daybreak** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* *[[Daybreak (Paul Hardcastlen albumi)|Daybreak]]*, Paul Hardcastlen albumi vuodelta 1984
* *[[Daybreak (Béla Fleckin albumi)|Daybreak]]*, Béla Fleckin albumi vuodelta 1987
* *[[Daybreak (vuoden 1931 elokuva)|Daybreak]]*, elokuva vuodelta 1931
* *[[Päivä sarastaa]]* (*Daybreak*), elokuva vuodelta 1948
* *[[Päivänkoitto]]* (*Daybreak*), elokuva vuodelta 1993
* *[[Räjähdys tunnelissa]]* (*Daybreak*), elokuva vuodelta 2000
* *[[Päivä armonaikaa]]* (*Day Break*), yhdysvaltalainen televisiosarja vuosilta 2006–2007.

## Katso myös
* Daybreakers
Clara Snellman-Borenius

**Clara Maria Snellman-Borenius** (7. toukokuuta 1895 Helsinki – 7. lokakuuta 1990) oli suomalainen filosofian maisteri, kirjailija ja suomentaja.

Snellman-Boreniuksen vanhemmat olivat senaatin esittelijäsihteeri Johan Ludvig Snellman ja Nanny Montin. Hänen veljensä oli taidemaalari Eero Snellman. 

Snellman-Borenius pääsi ylioppilaaksi 1913 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1917. Hän teki opintomatkat Saksaan ja Ranskaan 1919–1920 sekä Viroon 1932. Snellman-Borenius toimi suomenkielen opettajana Töölön ruotsalaisessa yhteiskoulussa 1932–1942. Hän oli Helsingin sotilaskotiyhdistyksen puheenjohtaja 1940–1946, Suomen sotilaskotiliiton puheenjohtaja 1950–1951 ja Mannerheimin lastensuojeluliiton sotakummivaliokunnan puheenjohtaja vuodesta 1946 alkaen.

Clara Snellman-Borenius oli naimisissa vuodesta 1921 varatuomari, asianajaja Henrik (Heikki) Wilhelm Boreniuksen (1884–1962) kanssa. Heikki Borenius oli vuodesta 1915 lähtien Asianajotoimisto Boreniuksen osakkaana. Heidän poikansa asianajaja Heikki Borenius nuorempi (1923–1988) oli toimiston toimintaa vuodesta 1962 jatkaneen *Asianajotoimisto Borenius & Kemppisen* toisena osakkaana Kullervo Kemppisen kanssa. 

## Teoksia
* *Helsingin sotilaskotiyhdistyksen toiminta 1918-1958* ; johtokunnan toimeksiannosta laatinut Clara Snellman-Borenius. Helsingin sotilaskotiyhdistys, Helsinki 1959
* *Kumminlahja sotaorvon turvana : sotakummitoiminnan vaiheet 1940-1958*. Mannerheimliiton sotakummivaliokunta, Helsinki 1959
* *Isoisäni [[J. V. Snellman]] : Lähikuva*. WSOY 1968

## Suomennoksia
* Karin Allardt Ekelund : *[[Fredrika Runeberg]]* ; v. 1945 ilmestyneestä laitoksesta lyhentänyt ja mukaillut Clara Snellman-Borenius. WSOY 1957
* Camilla Carlson : *Lapseton äiti* : romaani. WSOY 1961 (alkuteos *Du er likevel min*)
* Simon Parmet : *Sävelestä sanaan* : esseitä. WSOY 1962 (alkuteos *Con amore*)

## Lähteet
Mississippi (albumi)

**Mississippi** on ruotsalaisen blueskitaristi-laulajan Rolf Wikströmin viidestoista albumi, joka julkaistiin vuonna 1994 levymerkillä MNW. 

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Rolf Wikström, ellei toisin mainita.
#  	
# 
# 
# 
#  	
# 
#  	
#  	
#  	
# 
#  	
#  	

## Kokoonpano
* Rolf Wikström – kitara, laulu
* Bernt Andersson – huuliharppu, haitari
* Gladys del Pilar – laulu (4, 12)
* Ingemar Dunker – rummut (3, 5–7 ,12)
* Åke Sundqvist  – rummut (3, 5–7 ,12)
* Backa Hans Eriksson – basso
* Christer Jansson – lyömäsoittimet (3–5, 7, 9, 11)
* Peter LeMarc – kuoro (3, 5, 7)

## Aiheesta muualla
* ''Mississippi'' discogs.com -sivustolla
Lentokone vs. tulivuori

**Lentokone vs. tulivuori** (*Airplane vs. Volcano*) on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2014. Elokuvan ovat ohjanneet ja käsikirjoittaneet amerikkalaisveljekset James ja Jon Kondelik.

Elokuva sai ensi-iltansa internetin suoratoistopalvelussa maaliskuussa 2014 ja DVD:llä toukokuussa 2014.

## Juoni
Matkustajalentokone on menossa Havaijin saarelle, kun merestä nousee tulivuoria ja lentokone jää loukkuun purkautuvien tulivuorten väliseen ilmatilaan. Koneen lentäjän ja perämiehen kuollessa matkustajien täytyy ottaa koneen ohjaus haltuunsa ja työskennellä yhdessä, mikä ei suju ongelmitta.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Söndag i sängen

**Söndag i sängen** on ruotsalaisen popjazzyhtye Bo Kaspers Orkesterin ensimmäinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1993 levymerkillä Cupol. 

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Bo Kaspers Orkester, ellei toisin mainita.

#  	
#  
#  	
#  
#  	
#  
#  	
# 
#  	
#  

## Kokoonpano
;Bo Kaspers orkester
* Bo Kasper – laulu
* Lars Halapi – kitara
* Fredrik Dahl – rummut
* Michael Malmgren – basso
* Mats Asplén – piano, urut

;Vierailevat muusikot
* Peter Asplund – trumpetti
* Per Johansson – saksofoni
* Anders G. Karlsson – pasuuna
* Anders Åstrand – vibrafoni
* Niklas Medin – Fender Rhodes (Hennes syster sa)
* Malando Gassarna – congarummut
* Gurra G – scratch
* Bizkvartetten (Per Ola Lindgård, Ronnie Sjökvist, Jakob Ruthberg ja Patrik Harrysson)

## Arviot
* Allmusic: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Söndag i sängen'' discogs.com -sivustolla
Garry Shandling

**Garry Emmanuel Shandling** (29. marraskuuta 1949 Chicago, Illinois – 24. maaliskuuta 2016 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä.

## Ura
Uransa alkuaikoina hän toimi televisio-ohjelmien käsikirjoittajana, kuten *Sanford and Son* (1972) ja *[[Terve taas, Kotter]]* (1975). Tämän jälkeen hän päätti siirtyä stand up -koomikoksi ja hän esiintyi usein Johnny Carsonin televisioshowssa.  Hänet tunnetaan parhaiten tilannekomediasarjoista *It's Garry Shandling's Show* (1986–1990) ja kriitikoiden ylistämästä *The Larry Sanders Show* (1992–1998). NBC tarjosi hänelle vuonna 1992 omaa Late Night Showta David Lettermanin jätettyä shown, mutta hän kieltäytyi koska oli päättänyt jo tehdä Larry Sanders Shown. Tämän lisäksi hän on juontanut Grammy-palkintojen jaon neljästi (1990, 1991, 1993, 1994) ja Emmy-palkintojen jaon kahdesti (2000, 2004)

## Yksityiselämä
Hän syntyi Chicagossa amerikanjuutalaiseen perheeseen, mutta eli lapsuutensa Tucsonissa. Shandling ei ollut koskaan naimisissa. Hän kuoli äkillisesti 66-vuotiaana maaliskuun loppupuolella 2016.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Garry Shandling Biography
Ville Nevalainen

**Ville Nevalainen** (s. 20. lokakuuta 1984 Juuka) on suomalainen jalkapalloerotuomari. Hän on toiminut vuodesta 2014 alkaen kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n virallisena tuomarina.

Nevalainen teki tuomaridebyyttinsä Kakkosessa jo 17-vuotiaana. Vuonna 2011 hän tuomitsi ensimmäisen Veikkausliigan ottelunsa. Vuonna 2014 Nevalainen valittiin FIFA:n viralliseksi tuomariksi. Samana vuonna Nevalainen tuomitsi myös Suomen Cupin loppuottelun HJK - FC Inter. Heinäkuussa 2015 hän tuomitsi ensimmäisen ottelunsa Mestarien liigan karsinnoissa. Tuolla kaudella hän tuomitsi myös kaksi ottelua UEFA Youth Leaguessa.

Vuonna 2016 Nevalainen valittiin erotuomariksi alle 17-vuotiaiden EM-lopputurnaukseen Azerbaidžaniin. Maaliskuussa 2017 hän tuomitsi ensimmäisenä A-maaottelunaan MM-karsintaottelun Kypros-Viro. Suomen Palloliitto palkitsi vuonna 2017 Nevalaisen vuoden jalkapalloerotuomarina.

Maaliskuussa 2018 Nevalainen tuomitsi Luxemburgin ja Itävallan välisen A-maaottelun. Saman vuoden syyskuussa hänet valittiin erotuomariksi Kansojen liigan otteluun Färsaaret - Malta. Samassa kuussa Nevalainen debytoi Eurooppa-liigan lohkovaiheessa tuomittuaan ottelun Akhisar Belediyespor - FK Krasnodar. 

## Lähteet
Pohjois-Karjalan journalistiyhdistys

**Pohjois-Karjalan Journalistiyhdistys** on vuonna 1921 perustettu journalistien edunvalvonnasta vastaava yhdistys Pohjois-Karjalassa. Se on Suomen journalistiliiton jäsenyhdistys. Vuonna 2021 jäseniä oli noin 170. Jäsenistö koostuu lähinnä Pohjois-Karjalan tiedotusvälineissä työskentelevistä journalisteista ja freelancetoimittajista.

Yhdistys julkaisee vappulehti Sulkasatoa, myöntää *Sulka- ja Pyyhkeet-palkinnot* hyvästä ja huonosta tiedottamisesta vuosittain sekä myöntää *Journalistipalkinnon* joka toinen vuosi.

Yhdistyksen omistuksessa on Liperissä saari nimeltä Uutinen (myös tunnettu nimellä Seppänen), jossa on vuonna 1916 rakennettu huvila. Saari toimii yhdistyksen jäsenten kesäpaikkana.

Vuonna 2003 yhdistys julkaisi Tuhatkauno-yhtyeen cd-levyn *Painokoneet seis!*, joka sisältää journalistilauluja. 

## Kirjallisuutta
*Jorma Hokkanen: *Aatteesta ammattiyhdistykseksi.* Pohjois-Karjalan sanomalehtimiesyhdistys 1921–1981.
*Väisänen Ritva: *Sanomalehtimiehiä.* Pohjois-Karjalan sanomalehtimiesyhdistys, 1991.
*Suonna Kononen, teksti, Juha Inkinen, kuvat: *Toen perrään – Journalisteja Pohjois-Karjalasta.* Pohjois-Karjalan Journalistiyhdistys, 2020. 260 s.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pohjois-Karjalan journalistiyhdistyksen verkkosivut
Huang Changzhou

**Huang Changzhou** (, s. 20. elokuuta 1994) on kiinalainen pituushyppääjä.

Huang saavutti pronssia vuoden 2016 sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuista Portlandista omalla ennätystuloksellaan 821. Tulos syntyi viimeisellä kierroksella. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli yhdestoista. Hän voitti Aasian-mestaruuden Bhubaneswarissa 2017 tuloksella 809. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa 2017 ja sijoittui kymmenenneksi Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018. Hän saavutti pronssia Dohan Aasian-mestaruuskilpailuissa 2019 tuloksella 797. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän karsiutui loppukilpailusta. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän oli kymmenes. Hän karsiutui loppukilpailusta Eugenen MM-kilpailuissa 2022.

## Henkilökohtaiset ennätykset
**Ulkoradoilla**
* pituushyppy: 833 cm (Shaoxing 2020)

**Sisäradoilla**
* pituushyppy: 821 cm (Portland 2016)

## Lähteet
Joey Mawson

**Joseph ”Joey” Mawson** (s. 27. maaliskuuta 1996 Sydney) on australialainen moottoriurheilija.

## Ura
Mawson aloitti Karting-uransa 7-vuotiaana. Vuonna 2010 hän voitti Australian Junior National Light ja Junior Clubman -luokkien mestaruudet. Vuonna 2012 hän sijoittui Australian Rotax Nationals -luokassa toiseksi. 

Vuonna 2014 Mawson aloitti kilpauransa Ranskan Formula 4 -sarjassa saavuttaen kolme voittoa, kolme paalupaikkaa ja kahdeksan palkintosijaa ollen sarjan loppupisteissä neljäs. Vuonna 2015 Mawson siirtyi Saksan ADAC Formula 4 -sarjaan. Hän saavutti kauden aikana viisi voittoa, yhden paalupaikan ja 11 palkintosijaa sijoittuen sarjassa kolmanneksi. Vuonna 2016 Mawson jatkoi ADAC F4 -sarjassa kilpailemista saavuttaen kymmenen voittoa, seitsemän paalupaikkaa ja 16 palkintosijaa onnistuen voittamaan sarjan mestaruuden.

## GP3-tulokset

## Lähteet
Suolahden tervatehdas

**Suolahden tervatehdas** oli Suolahdessa Ala-Keiteleen rannalla Likolahdessa vuosina 1945–1998 toiminut tervaa kuivatislaamalla valmistanut tehdas, jonka omisti *Suolahden Terva Oy*.

Tervatehtaan perustaminen sai alkunsa jatkosodan loppuvaiheessa, kun puolustusvoimat halusi korvata panssarivaunuissa käytetyn voiteluöljyn kotimaisella tervapohjaisella voiteluöljyllä. Tätä varten perustettiin kaksi tervatehdasta, toinen Suolahteen ja toinen Kainuuseen. Suolahden tervatehdas aloitti toimintansa vasta vuosi sodan päättymisen jälkeen syyskuussa 1945. Tehdas sijaitsi Ala-Keiteleen järven rannalla ja sinne voitiin kuljettaa raaka-aineena käytettyjä tervaskantoja vesitse koko Keiteleen vesistön alueelta. Tehtaalle rakennettiin myös oma leveäraiteinen pistoraide, joka haarautui 1923 perustetun Riihivuoren sahan raiteesta.

Tehtaalle tuodut tervaskannot murskattiin ensin pieniin osiin murskaamossa ja sen jälkeen kantomurske siirtyi hihnakuljettimella polttouuneihin eli retortteihin, joita oli neljä kappaletta. Uuneissa murskeesta erottui kovassa kuumuudessa terva kaasuna, joka jäähdytettäessä tiivistyi nesteeksi. Tämä neste johdettiin yhdeksään 12 000 litran vetoiseen sammioon. Tehdas pystyi käsittelemään 60-70 kuutiometriä tervaksia vuorokaudessa. Työntekijöitä *Tippalaksi* kutsutussa tervatehtaassa oli noin parikymmentä ja tuotanto tapahtui kolmessa vuorossa.

Tehtaan tuottaman tervan käyttö puolustusvoimien panssarivaunujen voiteluun päättyi pian sodan jälkeen, mutta sen jälkeen tervaa alettiin käyttää muun muassa junanvaunuissa sekä ohennettuna puunsuojausöljynä. Tervaa käytettiin myös suksivoiteena ja kumiteollisuuden raaka-aineena. Suolahden Terva Oy oli Suomen johtava tervantuottaja aina 1960-luvun alkuun saakka. Tervan kysynnän vähennyttyä Suolahden Terva Oy lopetti tervan valmistuksen 1970-luvulla. Suolahden tehdas muutettiin valmistamaan grillihiiliä ja brikettejä ja tämä toiminta jatkui aina tehtaan sulkemiseen saakka vuonna 1998.

Tehtaan sulkemisen jälkeen entiset valkotiiliset tehdasrakennukset ovat jääneet tyhjilleen ja joitain niistä on purettu. Myös läheinen Riihivuoren saha lopetti toimintansa 1992. Tervatehtaalle johtanut pistoraide on edelleen jäljellä, mutta se ei ole enää liikennöintikunnossa.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Maltan elokuvateollisuus

**Maltan elokuvateollisuus** on maassaan huomattava taloudellinen tekijä. Malta on ollut vuosikymmeniä suosittu elokuvien kuvauspaikka, koska siellä on elokuvan tekemiseen suotuisa ilmasto sekä kuvaukselliset ympäristöt. Malta on ollut elokuvissa muun muassa Kreikka, Peru, Israel, Turkki, Irak, Italia ja Ranska. Maltan elokuvateollisuus on panostanut alaan ja Maltalle on rakennettu elokuvan tekoa varten kolme suurta allasta vesikohtauksia varten sekä Fort Ricasoliin on rakennettu roomalainen kaupunki. 

## Maltalla kuvatut elokuvat

## Aiheesta muualla
* Malta Film Commission

## Lähteet
Luettelo Suomen muinaislinnoista

Tämä artikkeli on **luettelo Suomen muinaislinnoista**. Suomen muinaislinnoja käytettiin paikallisesti puolustustarkoituksiin pronssikaudella, rautakaudella tai keskiajalla. Muinaislinna on linnoitus, joka eroaa linnasta muun muassa siitä, että linnan rakennuttajina olivat valtio tai laajempi yhteisö.

Muinaislinnat on seuraavassa esitetty Suomen nykyisten maakuntien mukaan jaoteltuna. Suluissa on mainittu myös entinen kunta.

## Ahvenanmaa
Ahvenanmaalla on seuraavat muinaislinnat:

## Etelä-Karjala
Etelä-Karjalassa on seuraavat muinaislinnat:

## Etelä-Savo
Etelä-Savossa on seuraavat muinaislinnat:

## Kanta-Häme
Kanta-Hämeessä on seuraavat muinaislinnat:

## Keski-Suomi
Keski-Suomessa on seuraavat muinaislinnat:

## Kymenlaakso
Kymenlaaksossa on seuraavat muinaislinnat:

## Pirkanmaa
Pirkanmaalla on seuraavat muinaislinnat:

## Pohjois-Karjala
Pohjois-Karjalassa on seuraavat muinaislinnat:

## Päijät-Häme
Päijät-Hämeessä on seuraavat muinaislinnat:

## Satakunta
Satakunnassa on seuraavat muinaislinnat:

## Uusimaa
Uudellamaalla on seuraavat muinaislinnat:

## Varsinais-Suomi
Varsinais-Suomessa on seuraavat muinaislinnat:

## Huomautuksia

## Katso myös
* Luettelo luovutetun Karjalan muinaislinnoista
* Luettelo Suomen linnoista ja linnoituksista
Susanna Turunen

**Susanna Turunen** (s. 17. huhtikuuta 1965 Espoo) on suomalainen toimittaja. Hän on toiminut Yleisradion EU-kirjeenvaihtajana Brysselissä vuodesta 2019. Sitä ennen hän toimi Ylen politiikantoimituksessa Eurooppa-toimittajana. Turunen oli aiemmin Ylen kirjeenvaihtaja Brysselissä 2007–2012.

## Koulutus ja ura
Turunen on opiskellut kansainvälistä politiikkaa ja journalismia Augustana Collegessa Yhdysvaltojen Illinois’ssa, jossa hän suoritti bachelor-tutkinnon vuonna 1993. Lisäksi hän on tehnyt maisteriopintoja Uppsalan yliopistossa.

Turunen aloitti toimittajanuransa Ruotsin radiossa ja televisiossa vuosina 1994–1995. Sieltä Turunen siirtyi Yleisradioon, jossa hän työskenteli ensin vuonna 1996 Ylen Lapin radiossa, kunnes hän siirtyi Ylen Aamu-tv:n toimitukseen vuosiksi 1997–2000. Turunen työskenteli Ylen ulkomaantoimituksessa vuodesta 2001 kunnes neljän vuoden päästä hän siirtyi politiikantoimitukseen ja sittemmin Brysselin-kirjeenvaihtajaksi vuosiksi 2007–2012 Sen jälkeen hän toimi Ylen EU-erikoistoimittajana. Hän palasi EU-kirjeenvaihtajaksi syyskuussa 2019.

## Lähteet
Andrea García

**Andrea García** (s. 1975 México, Meksiko) on meksikolainen näyttelijä, malli ja televisiojuontaja. Hän työskentelee nykyisin Hollywoodissa.

García syntyi ja kasvoi Mexico Cityssä. Hänen isänsä Andres García on näyttelijä hänkin. Ennen näyttelijän uraa García opiskeli taideopintoja mediayhtiö Televisan koulutuskeskuksessa.

García on näytellyt telenoveloissa, kuten "En Nombre del Amorissa" vuosina 2008-2009. Sen lisäksi hän on esiintynyt miestenlehdissä kuten Playboyssa (2014), Maximissa, H for Men-lehdessä ja Extremossa ja näytellyt pornoelokuvissa.

Vuonna 2014 García sai raivokohtauksen avustajalleen ja hänet vietiin San Javierin sairaalaan. Marraskuussa García kertoi sairastavansa skitsofreniaa. Vuonna 2016 hän on ollut mukana tosi-tv -ohjelmassa nimeltä "Rica Famosa Latina"

## Lähteet
Reitkallin seisake

**Reitkallin seisake** () oli rautatieliikennepaikka sittemmin puretulla Inkeroinen–Hamina-radalla silloisen Vehkalahden kunnan Reitkallin kylässä. Liikennepaikkana Reitkalli luokiteltiin laiturivaihteeksi.

## Seisakkeen vaiheet
Seisake kuului tämän alkuaan yksityisradan alkuperäisiin liikennepaikkoihin ja avattiin rataosan käyttöönoton yhteydessä vuonna 1899. Seisake sijaitsi noin kilometrin päässä Summanjoen varrella sijaitsevasta Reitkallin kylästä sekä Reitkallin kartanosta, jossa myöhemmin toimi puutarhakoulu. Seisakkeen 70-vuotisen olemassaolon aikana lähistölle ilmaantui vain vähäistä asutusta, ja näin ollen seisake oli liikenteelliseltä merkittävyydeltään vähäpätöisin radan neljästä alkuperäisestä liikennepaikasta. Liikennepaikalla oli kuitenkin miehitys vuoteen 1956 asti.

Seisakkeen lähellä on sijainnut tiilitehdas, mutta seisakkeen ympäristöön ei syntynyt teollisuutta ja tavaraliikenteen muodostivat maatalouden kuljetukset, kuten maidon kuljetus Haminaan. Seisakkeella oli yksi tavaraliikennettä palvellut sivuraide. Henkilöliikenne käytti pääraidetta. Sivuraide purettiin liikennepaikan lakkautuksen jälkeen.

Haminan radan henkilöliikenteen muodostivat paikallisjunat, jotka pysähtyivät kaikilla liikennepaikoilla. Alun perin liikenne hoidettiin höyryveturin vetämillä junilla ja loppuvaiheessa liikennettä hoitivat Dm4- ja Dm7-sarjojen dieselmoottorivaunut. Seisakkeen henkilöliikenteen lakkautuspäivä oli samalla henkilöliikenteen lakkautuspäivä koko rataosalla. Vuonna 1984 rautatie poistui kokonaan Reitkallin entisen seisakkeen luota, kun Inkeroinen–Salmenkylä-rataosa purettiin.

## Liikennepaikkarakennukset
Seisakkeen alkuperäisistä rakennuksista ei ole tietoa, mutta lakkautukseen asti seisakkeella oli pieni, 1920- ja 1930-luvuilla käytettyjen tyyppipiirustusten mukainen asemarakennus. Asemarakennuksen pohjoispuolella oli varastorakennus. Seisakkeen yhteydessä oli myös vahtitupa. Kaikki rakennukset on purettu seisakkeen lakkautuksen jälkeen.

## Lähteet
Jean Guillou

**Jean Victor Arthur Guillou** (18. huhtikuuta 1930 Angers, Ranska –  26. tammikuuta 2019) oli ranskalainen säveltäjä, urkuri, pianisti ja musiikkipedagogi, joka toimi yli viisi vuosikymmentä Pariisin Saint-Eustachen kirkon urkurina. Hänet tunnetaan taitavana improvisoijana ja värikkäänä tulkitsijana, mutta hän konsertoi myös pianolla. Hän on perehtynyt myös urkujen toiminnan teoriaan ja urkujenrakentamisen konsultointiin.

Guillou alkoi opetella pianon ja urkujen soittoa  viisivuotiaana, ja jo 12-vuotiaana hän sai töitä kotikaupunkinsa Angers’n Saint Serge -kirkosta. Vuosina 1945–1953 hän opiskeli Pariisin konservatoriossa Marcel Duprén, Maurice Duruflén ja Olivier Messiaenin johdolla. 1950-luvun puolivälissä Guillou oli urkujensoiton professorina Lissabonin Istituto de Alta Culturassa, minkä jälkeen hän muutti Berliiniin. Vuonna 1963 Guillou nimitettiin Pariisin Saint-Eustachen kirkon urkuriksi. 52 vuotta jatkuneen viranhoidon ohella hän konsertoi sekä urkurina että pianistina ja on pitänyt mestarikursseja vuodesta 1970 Zürichissä.

Jean Guillouta pidetään Olivier Messiaenin ohella merkittävimpänä ranskalaisena 1900-luvun urkusäveltäjänä, jonka teosten esittäminen vaatii kehittynyttä soittotekniikkaa. Hänen merkittävimmät urkusävellyksensä ovat *Fantaisie* opus 1, *18 variations* op. 3, *Sinfonietta* op. 4, *Ballade ossianique* 1 ja 2, op. 8 ja 23, *Toccata* op. 9, 6 *Sagas* op. 20, *Chapelle des abîmes* op. 26, *Scènes d’enfant* op. 28, *Hyperion* op. 45 sekä *La Révolte des Orgues* op. 69. 

Guilloun sävellystuotantoon kuuluu kaikkiaan seitsemän urkukonserttoa (1960, 1963, 1965, 1978, 1979, 2002 ja 2006), kaksi pianokonserttoa (1969 ja 1986), kolme sinfoniaa (1970, 1974 ja 1977) ja pasuunakonsertto (1990). Hän on säveltänyt myös kamari- ja vokaalimusiikkia sekä sovittanut uruille monien muiden säveltäjien teoksia, kuten Musorgskin *[[Näyttelykuvia]]*-pianosarjan. 

Jean Guilloun levytystuotanto käsittää noin sata albumia Philips Universal-, Decca-, Dorian-, CBS-, Festivo- ja Augure-levymerkeille.

Vuonna 1978 Guillou julkaisi urkujen rakennetta ja urkujensoiton teoriaa pohtivan teoksen *L’Orgue, Souvenir et Avenir*. Hänen suositustensa mukaisia urkuja on rakennettu muun muassa Zürichin Tonhalleen, Brysselin Chant d’Oiseau -kirkkoon, Kanariansaarten Auditorio de Tenerifeen ja Napolin konservatorioon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Jean Guilloun virallinen sivusto
*Arto Sakari Korpisen arvio Guilloun konsertista Lahden Urkuviikoilla 2003
Michael López-Alegría

**Michael López-Alegría** (s. 30. toukokuuta 1958 Madrid, Espanja) on yhdysvaltalainen astronautti. López-Alegría valittiin astronauttikoulutukseen vuonna 1992 ja on osallistunut NASA:n avaruussukkulalennoille STS-73, STS-92, STS-113 sekä vuonna 2006 Sojuz TMA-9 -lennolle Retkikunnan 14 jäsenenä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
William McArthur

**William Surles McArthur** (s. 26. heinäkuuta 1951 Laurinburg, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen astronautti. McArthur valittiin astronauttikoulutukseen vuonna 1990 ja on osallistunut NASA:n avaruussukkulalennoille STS-58, STS-74, STS-92 sekä vuonna 2005 Sojuz TMA-7 -lennolle Retkikunnan 12 jäsenenä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Anna Munsterhjelm

**Anna Munsterhjelm** (s. 17. helmikuuta 1985 Espoo) on suomalainen järjestöjohtaja. Hän on työskennellyt Suomen nuorisoalan kattojärjestö Allianssin toiminnanjohtajana elokuusta 2017 alkaen. Vuosina 2015–2017 Munsterhjelm toimi Suomen Partiolaisten ja vuosina 2012–2014 Pääkaupunkiseudun Partiolaisten puheenjohtajana. 

Munsterhjelm on työskennellyt aiemmin muun muassa kokoomuksen ohjelmapäällikkönä, Suomen Lukiolaisten Liiton pääsihteerinä, viestintäkonsulttina, toimittajana Olivia-lehdessä ja Ylioppilaslehti Ainon päätoimittajana. Hän on opiskellut poliittista historiaa yliopistossa ja journalismia ammattikorkeakoulussa, mutta hänellä ei ole korkeakoulututkintoa.

Munsterhjelm on myös Töölön seurakuntaneuvoston, Helsingin yhteisen kirkkovaltuuston  ja Helsingin hiippakuntavaltuuston  jäsen. Hän oli Helsingin kokoomuksen ehdokas kuntavaaleissa 2017, muttei tullut valituksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*