open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
San-Pédron alue

**San-Pédron alue** () on Bas-Sassandran piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon lounaisosassa. Sen pinta-ala on 12&nbsp;790 neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on San-Pédro. Asukkaita on 826&nbsp;700 henkeä (vuonna 2014).

San-Pédron alue rajoittuu pohjoisessa Cavallyn ja Nawan sekä idässä Gbôklén alueisiin, etelässä Atlantin valtamereen ja lännessä Liberiaan.

Alue käsittää San-Pédron ja Taboun departementit. Kuntia ovat Grabo, Grand-Béréby, San-Pédro ja Tabou. Aliprefektuureja on 11.

San-Pédro on Abidjanin jälkeen Norsunluurannikon toiseksi tärkein satamakaupunki.

## Lähteet
Nawan alue

**Nawan alue** () on Bas-Sassandran piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon lounaisosassa. Sen pinta-ala on 9&nbsp;193 neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on Soubré. Asukkaita on 1&nbsp;053&nbsp;100 henkeä (vuonna 2014).

Nawan alue rajoittuu pohjoisessa Guémonin ja Haut-Sassandran, idässä Gôhin ja Lôh-Djibouan, etelässä Gbôklén ja San-Pédron ja lännessä Cavallyn alueisiin. Alueella sijaitsee osa Taïn kansallispuistosta.

Alue käsittää Buyon, Guéyon, Méaguin ja Soubrén departementit. Kuntia ovat Buyo, Grand-Zattry, Guéyo, Mayo, Méagui ja Soubré. Aliprefektuureja on kymmenen. Asukkaat ovat etupäässä betejä, bakweja, nyabwoja, godieja, bauleja ja mandinkoja.

Seudun pääelinkeino on maa- ja metsätalous, joka tuottaa muun muassa kaakaota, kautsua, kahvia ja palmuöljyä. Soubréssa on suuri vesivoimalaitos.

## Lähteet
Martin Pospíšil

**Martin Pospíšil** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

*Martin Pospíšil, tšekkiläinen jalkapalloilija
*Martin Pospíšil, slovakialainen jääkiekkoilija
Gbôklén alue

**Gbôklén alue** () on Bas-Sassandran piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon eteläosassa. Sen pinta-ala on 7&nbsp;225 neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on Sassandra. Asukkaita on 400&nbsp;800 henkeä (vuonna 2014).

Gbôklén alue rajoittuu lännessä San-Pédron, pohjoisessa Nawan ja Lôh-Djibouan ja idässä Grands-Pontsin alueisiin sekä etelässä Atlantin valtamereen. Kostea trooppinen ilmasto jakautuu kahteen sade- ja kuivaan kauteen. Vuotuinen sademäärä on 2&nbsp;200 millimetriä ja keskilämpötila 27 astetta.

Alue käsittää Frescon ja Sassandran departementit ja kunnat. Aliprefektuureja on viisi.

Paikallisia elinkeinoja ovat maatalous, kalastus, maataloustuotteiden jalostus ja matkailu. Tärkeimmät vientituotteet ovat kaakao, kahvi, palmuöljy ja kautsu.

## Lähteet
Igor Karpinsky

**Igor Karpinsky** (3. huhtikuuta 1901 Viipuri – 15. maaliskuuta 1985 Helsinki) oli suomenvenäläinen lavastaja ja taidemaalari.

Venäläiseen aatelisperheeseen Viipurissa syntynyt Karpinsky opiskeli Viipurin Taiteenystäväin piirustuskoulussa Rurik Lindquistin johdolla. Hän toimi Viipurin venäläisen reaalilyseon piirustuksen opettajana ja teki lavasteita viipurilaisiin teatteri- ja oopperaesityksiin. Karpinsky osallistui Viipurin taiteilijaseuran vuosinäyttelyyn ja hän teki taiteilijan debyyttinsä vuonna 1934. 1930-luvun lopulla Karpinsky muutti perheineen Viipurista Helsinkiin ja hän toimi sitten lavastajana Suomi-Filmin elokuvissa.

Karpinsky toimi Suomen venäläisten taiteilijoiden järjestöissä ja hän oli myös venäläisen kuvataiteen asiantuntija Suomessa. Omia taidenäyttelyjään Karpinsky piti 1970-luvulle saakka. Karpinskyn muistonäyttely järjestettiin vuonna 2009 Galleria Bulevardi 7:ssä. Karpinsky maalasi muun muassa 1956 Hertta Kuusisen muotokuvan.

## Elokuvia joissa Karpinsky oli lavastajana
* Rikas tyttö 1939
* Vihreä kulta 1939
* Jumalan myrsky 1940
* Antreas ja syntinen Jolanda 1941
* Rosvo Roope 1949
Karpinsky teki lisäksi julisteet elokuviin August järjestää kaiken (1942) ja Niin se on, poijaat! (1942) ja lavastemaalauksia elokuviin Puck (1942), Katariina ja Munkkiniemen kreivi (1943) ja Miesmalli (1944).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Igor Karpinsky
Ounaskari

**Ounaskari** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Markku Ounaskari (s. 1967), rumpali
*Pablo Ounaskari, näyttelijä
Heinrich Albert Oppermann

**Heinrich Albert Oppermann** (1819–1870) oli saksalainen poliitikko ja kirjailija. Hän toimi asianajajana sekä valtion viroissa ja oli pitkät ajat Hannoverin kuningaskunnan kansaneduskunnan jäsenenä, jossa hän kuului oppositioon. Hänet valittiin 1867 Preussin alahuoneeseen. Hän julkaisi romaaneja, muun muassa *Pombal und die Jesuiten* (1845) sekä valtiohistoriallisia teoksia, kuten *Zur Geschichte des Königreichs Hannover 1832–60* (1860–1862).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Herald Eelma

**Herald Eelma** (s. 26. maaliskuuta 1934) on virolainen kuvittaja. Hän on tehnyt esimerkiksi Kalevalaan liittyviä kuvia kirjoihin.

## Teokset
* *Kalevalan kuvat*. Oulu : Pohjoinen, 1987 
* *Illustratsioonid A. H. Tammsaare romaanile 'Ma armastasin sakslast*, Tallinn, 1978

## Lähteet
Jyri Kähönen

**Jyri Kähönen** (s. 15. joulukuuta 1975) on suomalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja. Lyhytelokuvista uransa aloittanut Kähönen on ohjannut myös televisiosarjoja, kuten HBO:n suuren luokan trillerin *Trackers*.

## Ura
Kähönen opiskeli valokuvausta Lahden muotoiluinstituutissa ja dokumenttielokuvan tekoa Taideteollisessa korkeakoulussa. Hän on ohjannut useita lyhytelokuvia ja musiikkivideoita vuodesta 2000 alkaen. Kähösen ensimmäinen kokoillan draamaelokuva on *[[Ja saapuu oikea yö]]* vuodelta 2012. Hän toimi apulaisohjaajana jo vuonna 2000 Olli Saarelan rikosdraamassa *[[Bad Luck Love]]*.

Kähönen on ohjannut myös useita televisiotuotantoja, kuten *[[Sorjonen]]* ja *[[Ihon alla (televisiosarja)|Ihon alla]]*. Vuonna 2009 hän ohjasi Yleisradiolle televisioelokuvan *[[Pääministeri (elokuva)|Pääministeri]]*. Vuonna 2019 Kähönen ohjasi HBO:lle Etelä-Afrikkaan sijoittuvan rikossarjan *Trackers*.

Kähönen on niin ikään käsikirjoittanut lyhytelokuvia, kuten *Emo* (2000), joka palkittiin New York Universityn festivaalilla vuonna 2001. Kähönen on näytellyt muutamia sivurooleja, joista osa on kreditoimattomia, kuten rekkamies lyhytelokuvassa *[[Rumble]]* (2002).

Kähosen ohjaamista musiikkivideoista mainittakoon Jenni Vartiaisen esittämä *Ihmisten edessä* (2007).

## Lähteet
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Viralliset sivut
*Helsingin Sanomat: Sorjosta ohjannut Jyri Kähönen sai pitkän pestin laatusarjoistaan tunnetulta HBO:lta (26.6.2019)
Sassandra (kaupunki)

**Sassandra** on kaupunki sekä Sassandran departementin ja Gbôklén alueen hallinnollinen keskus Norsunluurannikolla. Se sijaitsee Guineanlahden rannalla Sassandrajoen suussa 280 kilometriä Abidjanista länteen. Sassandran kunnassa on 45&nbsp;100 asukasta (vuonna 2014).

## Historia
Portugalilaiset merenkulkijat João de Santarém ja Pedro Escobar purjehtivat Sassandrajoen suuhun vuonna 1471. He antoivat sille nimen Sao Andrea, josta nykyinen nimitys on muodostunut. 1500-luvulla Sassandrassa kävivät kauppaa hollantilaiset ja tanskalaiset ja seuraavalla vuosisadalla ranskalaiset ja englantilaiset. Paikallisia vientituotteita olivat pippuri, palmuöljy ja norsunluu.

Sassandrasta tuli Ranskan protektoraatti vuonna 1891. Se toimi kauppapaikkana, sisämaan valloituksen tukikohtana ja hallinnollisena keskuksena. Puutavaraa, kahvia ja kaakaota vienyt Sassandran satama uudistettiin vuonna 1950, mutta San-Pédron syväsataman valmistuttua se suljettiin vuonna 1972. Seudun elinkeinoja ovat maatalous, kalastus sekä matkailu, joka kärsii huonoista liikenneyhteyksistä. Nähtävyyksiin kuuluvat seudun vehreä luonto ja hiekkarannat, Saint-Andrén kirkko, kuvernöörin talo ja kalastussatama.

## Ilmasto
Kuumin aika vuodesta alkaa tammikuun lopusta ja kestää toukokuuhun. Sen aikana korkein lämpötila laskee harvoin alle 30&nbsp;°C:n. Viileintä on vuodesta kesäkuun loppupuolelta ja syyskuuhun. Viileänä aikana keskimääräinen lämpötila ei yleensä nouse 28&nbsp;°C:n.

Päivän pituus ei Sassandrassa vaihtele merkittävästi. Joulukuussa on vuoden lyhyin päivä jolloin päivän pituus on 11 tuntia 50 minuuttia. Pisin päivä on kesäkuussa jolloin päivän pituus on 12 tuntia 25 minuuttia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Olli Riipinen

**Olli Riipinen** (s. 1988) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Q-teatterissa, Suomen Kansallisteatterissa sekä erinäisissä elokuvissa ja radiokuunnelmissa.

## Ura
Riipinen valmistui näyttelijäksi Teatterikorkeakoulusta 2019. Hän on näytellyt Suomen Kansallisteatterissa, Teatteri Takomossa, Q-teatterissa, Helsingin kaupunginteatterissa, Turun Kaupunginteatterissa, Teatteri Vanhassa Jukossa, Pyynikin Kesäteatterissa ja Musiikkiteatteri Kapsäkissä. Vuonna 2022 Riipinen valittiin Q-teatterin ensembleen.

Riipinen teki pääroolin Romeona Kansallisteatterin Shakespeare-tulkinnassa *Julia ja Romeo* vuonna 2018. Näytelmä sai runsaat 15&nbsp;000 katsojaa. Eeppiseen *[[Niskavuori]]*-sarjaan kuuluvassa draamassa *[[Niskavuoren nuori emäntä]]* Pyynikin Kesäteatterissa Riipinen näytteli sivuroolin Niskavuoren Anttina.

Riipinen näytteli sivuroolin Iivo-renkinä Markku Pölösen epookkidraamassa *[[Oma maa (elokuva)|Oma maa]]* (2018). Lisäksi hän on näytellyt muutamissa lyhytelokuvissa. Riipisen ensimmäinen päärooli teatterielokuvassa on Paavo Nurmen osa Aleksi Salmenperän epookkidraamassa *[[Mestari ja haastaja]]* (2024).

Riipinen on näytellyt sivurooleja muutamissa televisiosarjoissa, kuten *[[Pahan väri]]* (2021). Munkkivuori (2022). Harjunpää. 

Yleisradion 20-osaisessa radiokuunnelmassa *Kaikki huutaa Dingo!* Riipinen näytteli Neumannia. Hän on näytellyt myös kuunnelmissa *[[Armi Aavikko – siinä välissä olin elossa]]* (2021) ja *Mä haluun olla Nylon* (2022).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yle Areena (kuunnelma)
* Helsingin Sanomat: Teatteri Takomon Alien-näytelmässä tehdään nautittavia silmäniskuja alkuperäiselokuvan ja sen esittämisen ristiriidan välille (22.9.2018)
* Olli Riipinen näyttelijänliiton sivulla.
Pikku-Savo

**Pien-Savo**, **Pikku-Savo** eli **Vähä-Savo** oli kihlakunta 1500-luvulla ja tuomiokunta 1600-1700-luvulla.

Savon pohjoisosa Pien-Savon kihlakunta käsitti Säämingin, Rantasalmen ja Tavissalmen eli Kuopion pitäjät. Nimestään huolimatta 1500-luvun Pien-Savon kihlakunta oli suurempi kuin Mikkelin tienoon Suur-Savo.

Tuomiokunta syntyi 1653, kun Savo jaettiin Suur-Savon ja Pikku-Savon tuomiokunniksi. Pikku-Savo jaettiin samalla vuosisadalla pienemmiksi tuomiokunniksi. Maaherra Ramsay vuoden 1773 tarkastusmatkalla Pohjois-Savon pitäjiin kuuli Joroisissa toiveita Pikku-Savon laajan tuomiokunnan jakamista kahtia. Jako toteutui1796, jolloin syntyivät Pien-Savon ylinen ja alinen tuomiokunta. Pikku-Savossa oli tuomarina muun muassa Johan Henrik Wijkman, jonka vehkeilyt Venäjän kanssa paljastuivat. Hänet vangittiin, tuomittiin kuolemaan ja mestattiin Tukholmassa 1751.

Pikku-Savolla oli omat edustajat herrainpäivillä. Pikku-Savon edustajia ehtivät olla muun muassa Heikki Makkonen (1723), Heikki Sonninen (1731) ja Petter Hynninen (1769), jotka olivat lautamiehiä, Henrik Paldanius (1740–1741) taas pitäjänkirjuri, sekä Matti Kokki (1734) ja Juhana Koponen (1771)

## Lähteet
Fresco

**Fresco** on kunta sekä samannimisen departementin ja aliprefektuurin keskus Norsunluurannikon Gbôklén alueella. Se sijaitsee Guineanlahden rannalla 202 kilometriä Abidjanista länteen. Frescon kunnassa on 23&nbsp;700 asukasta (vuonna 2014).

Fresco on saanut nimensä juomavettä hakeneilta portugalilaisilta merenkulkijoilta vuoden 1472 tienoilla. Asutus sijaitsi alun perin meren rannalla. Se siirrettiin meren aiheuttaman eroosion takia laguunin rannalle vuonna 1967.

Kaupunki on kaakaota tuottavan maatalousalueen keskus. Muita viljelykasveja ovat maniokki, banaani, riisi, maissi ja vihannekset. Kalastusta harjoitetaan perinteisin menetelmin.

Seudun nähtävyyksiä ovat sen luonto ja ympäröivät kylät. Laguunissa elää manaatteja. Matkailupalveluja on vähän.

## Lähteet
V8 (JavaScript-moottori)

**V8** on avoimen lähdekoodin JavaScript- ja WebAssembly-moottori. Sitä kehitetään osana Chromium-projektia. Projektin perustaja oli Lars Bak. V8-moottorin ensimmäinen versio julkaistiin yhdessä Google Chromen ensimmäisen version kanssa 2.&nbsp;syyskuuta 2008. V8-moottoria käytetään myös asiakas-palvelin-arkkitehtuurin palvelinpäässä, esimerkiksi Couchbase-, MongoDB- ja Node.js-ympäristöissä.

## Historia
V8 kääntää JavaScriptiä konekielelle. Sen assembler perustuu Strongtalk-assembleriin. V8 on kirjoitettu C++-kielellä.Alkuperäisen kääntäjän nimi oli Full-codegen. Uusi, Crankshaft-niminen käännösympäristö julkaistiin 7.&nbsp;joulukuuta 2010. Julkistuksen myötä käännösnopeus parani. Google Chromen versiosta 41 lähtien (2015) kokonaisuuteen kuuluu TurboFan-projekti, jonka tarkoituksena on lisätä nopeutta edelleen. Vuonna 2016 V8-moottoriin lisättiin Ignition-tulkki, jonka tarkoitus on vähentää käytetyn muistin määrää pienimuistisissa Android-puhelimissa verrattuna TurboFan- ja Crankshaft-kääntäjiin. Vuonna 2017 moottorin kääntäjäkokonaisuus uudistettiin siten, että siihen kuuluu Ignition-tulkki ja optimoiva kääntäjä TurboFan. Versiosta 5.9 lähtien Full-codegen ja Crankshaft eivät enää kuulu V8:aan, koska tiimi uskoo, etteivät ne enää pysy JavaScriptin uusien piirteiden kehityksessä mukana.
Huhtikuussa 2024 V8:n kehittäjät ilmoittivat, että uusi hiekkalaatikko on edistynyt eikä ole enää kokeellinen ominaisuus.

## Ominaisuudet
V8 tuottaa koodista ensin omalla parserillaan syntaksipuun. Sen jälkeen Ignition-tulkki generoi syntaksipuusta välikielisen tavukoodin käyttäen V8:n sisäistä tavukoodiformaattia. TurboFan on V8:n optimoiva kääntäjä, joka tuottaa tavukoodista konekieltä. Toisin sanoen V8 kääntää JavaScriptiä konekieliseksi koodiksi juuri ennen ohjelman suoritusta (''just-in-time compilation''). Käännettyä koodia optimoidaan ja uudelleenoptimoidaan ajoaikaisesti koodin suoritusprofiloinnin pohjalta.

Seuraavia optimointitekniikoita käytetään:
# Koodin kutsukohtia korvataan suoritettavalla koodilla makrojen tapaan (inlining).
# Objektien tarpeetonta kopiointia vältetään (copy elision).
# Nopeutetaan metodien sitomista ajoaikaisiin sisältöihin varastoimalla aikaisempia kutsuja välimuistiin (inline caching).
# Muistinhallintaan liittyvä roskienkeruu suoritetaan vaiheittain siten, että ohjelman suoritus jatkuu roskienkeruujaksojen välillä.

## Käyttö
V8 voi kääntää x86-, ARM- ja MIPS-arkkitehtuurien konekielelle niiden 32- ja 64-bittisissä versioissa. Se on sovitettu myös palvelinkäyttöön PowerPC- ja IBM System/390 -pohjaisille palvelimille.

## Lähteet
Erin O’Toole

**Erin Michael O'Toole** (s. 22. tammikuuta 1973) on kanadalainen poliitikko ja edustajainhuoneen jäsen. O'Toole toimi Kanadan konservatiivipuolueen puheenjohtajana 2020–2022. Hänet valittiin puolueen johtajaksi elokuussa 2020.

## Lähteet
Samuel Chidi

**Samuel Chidi** (s. 26. syyskuuta 1990 Abuja, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on laitahyökkääjä.

Chidi pelasi Suomessa ensimmäisen kerran kaudella 2010, jolloin hän edusti Rovaniemen Palloseuraa Ykkösessä. Vuodet 2011–2012 Chidi pelasi Kakkosta Atlantiksessa. Joulukuussa 2012 Chidi teki yksivuotisen sopimuksen Ykkösessä pelaavan Jipon kanssa. Elokuussa 2013 Chidi palasi Kakkosessa pelaavaan Atlantikseen loppukauden kattavalla sopimuksella. 

Keväällä 2018 Chidi teki sopimuksen FC Hakan kanssa. Hän oli kaudella 2019 mukana Hakan noustessa Veikkausliigaan ja edelleen Hakan liigkaudella 2020. Keväällä 2018 Chidi teki sopimuksen FC Hakan kanssa. Hän oli kaudella 2019 mukana Hakan noustessa Veikkausliigaan ja edelleen Hakan liigakaudella 2020. Hän avasi Veikkausliigauran heinäkuussa 2020 ottelussa FC Honkaa vastaan 10-vuotisen Suomessa pelaamisen jälkeen.

## Kausikohtaiset tilastot
Päivitetty 24. elokuuta 2020.

**Yhteensä:**
* Veikkausliiga: 19/3
* Ykkönen: 79/12
* Kakkonen: 108/37
* Kolmonen: 20/22
* Nelonen: 1/1
* Kaikki yhteensä: 218/74

## Lähteet
Aleksander Nissinen

**Johan Aleksander Nissinen (Nissin)** (5. tammikuuta 1817 Sortavalan pitäjä – 5. tammikuuta 1892 Sortavala) oli suomalainen Sortavalassa vaikuttanut kauppias ja kauppaneuvos.

Nissisen vanhemmat olivat kauppias Carl Johan Nissinen (1773–1821) ja Maria Catharina Schening. Nissisen suku tuli Sortavalaan jo Ruotsin vallan aikana. Nissisen isän kuoltua hänen leskensä Catharina Nissinen meni naimisiin 1824 opettaja ja kauppias Fredrik Saukon kanssa, joka yhdisti Nissisen liikkeen omaan liikkeeseensä. Saukon kuoltua 16-vuotias Aleksander Nissinen alkoi hoitaa äitinsä nimissä ollutta liikettä ja vuonna 1838 hän sai liikkeen omiin nimiinsä. Liike harjoitti pääasiassa jauhokauppaa ja Nissinen toimi myös maanviljelijänä. Sortavalan kauppiaat välittivät maa- ja metsätaloustuotteita pääasiassa Pietarin markkinoille ja toivat Venäjältä Itä-Suomeen viljaa. Sortavalan merkitys kauppakaupunkina alkoi kuitenkin vähentyä sen jälkeen kun Joensuun kaupunki perustettiin 1848 ja Saimaan kanava avattiin liikenteelle 1856.

Aleksander Nissinen ja liikemies Christian Edvard Boehm perustivat 1857 yhdessä käkisalmelaisten osakkaiden kanssa *Finska Ladoga Ångfartygsaktiebolaget*-nimisen yrityksen, joka hankki 1859 Englannista Valamo-nimisen siipirataslaivan Laatokan ja Pietarin väliseen matkustaja- ja tavaraliikenteeseen. 1870-luvulla Nissinen oli osakkaana laivayhtiössä, jonka siipirataslaiva Helmi liikennöi Sortavala–Impilahti–Salmi-linjalla. Samoihin aikoihin Nissisen omistama Laatokka-yhtiö järjestettiin uudelleen ja yhtiö hankki Ruotsista S/S Ladoga-nimisen höyrylaivan. Sortavalan ja Pietarin väliä kulkenut S/S Ladoga vei Pietariin paperimassaa ja puunjalostusteollisuustuotteita ja toi sieltä paluulastina viljaa. Nissinen sai kauppaneuvoksen arvon 1881.

Aleksander Nissinen oli naimisissa vuodesta 1858 kauppias Peter Bergin tyttären Anna Fredrika Bergin kanssa. Heidän lapsiaan olivat maanviljelysneuvos, kansanedustaja Oskar Nissinen, kunnallisneuvos, kauppias Karl (Kalle) Nissinen ja liikemies Aleksander Nissinen.

## Lähteet
Alan Happi

**Alan Happi** on suomalainen rockyhtye Jämsästä . Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat *Kulje kanssani*, *Planeetta Äx**Kissoja ja koiria ja Vieraassa talossa*. Alan Happi soittaa energistä alternativerockistaan, jossa yhdistyy eri genrejä, melodisuus, suomalainen melankolia ja omaperäinen soundi. Yhtye on myös lämmitellyt lavalle mm. Olavi Uusivirtaa.

## Diskografia
### Albumit
*Vieraassa talossa*   -Lp (2024)

### Singlet
* Alan Happi - ep (2017)
* Puujumala - single (2018)
* Kulje kanssani - single (2018)
* Planeetta Äx - single (2019)
* Tuhannet vuodet-kokoelma albumi (2020)
* Rajojemme ylitys - single (2020)
* Salama kertaa kuus - single (2020)
* Haamuja - single  (2022)
* Vaatteet -single  (2022)
* En kuuntele Loiria (2024)
* Elefantti (2025) 
* Maailma on scifii (2025) 

### Musiikkivideot
* Kissoja ja koiria (2016)
* Matkalla vapaita (2017)
* Puujumala (2018)
* Kulje kanssani (2018)
* Planeetta äx (2019)
* Salama kertaa kuus (2020)
* Rajojemme ylitys (2020)

## Aiheesta muualla

*  Alan Happi Instagramissa
* Alan Happi Facebookissa
* Alan Happi Spotifyssä
## Lähteet
Sassandra-Marahouén piirikunta

**Sassandra-Marahouén piirikunta** on yksi Norsunluurannikon piirikunnista, ja sijaitsee Norsunluurannikon keskiosassa. Sassandra-Marahouén alueellinen pääkaupunki on Daloa. Vuonna 2014 piirikunnan väkiluvuksi mitattiin 2 293 304. 

## Synty
Sassandra-Marahouén piirikunta syntyi Norsunluurannikon osa-alueiden hallinnollisessa uudelleenjärjestelyssä vuonna 2011. Piirikunta muodostettiin yhdistämällä Haut-Sassandran ja Marahouén alueet.

## Lähteet
Grand-Lahou

**Grand-Lahou** on kunta sekä samannimisen departementin ja aliprefektuurin keskus Norsunluurannikon Grands-Pontsin alueella. Se sijaitsee Guineanlahden rannalla Bandamajoen suussa 142 kilometriä Abidjanista länteen. Kunnassa on 31&nbsp;700 asukasta (vuonna 2014).

Grand-Lahou sijaitsee kapealla hiekkasärkällä valtameren ja Bandamajoen muodostaman laguunin välissä. Eroosio kaventaa hiekkasärkkää molemmin puolin, mihin osaltaan vaikuttavat Bandamajokeen rakennetut padot ja mangrovemetsien häviäminen. 1970-luvulta lähtien kaupunkia ollaan siirtämässä mantereen puolelle.

Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1698 ja se esiintyy vuoden 1729 kartalla. Ranskalaiset solmivat paikallisten päälliköiden kanssa sopimuksia vuosina 1787 ja 1844–1868. Ensimmäiset kauppa-asemat perustettiin kuitenkin vasta vuonna 1890 ja varuskunta vuonna 1892. Grand-Lahou toimi vientisatamana ja hallintopiirin keskuksena, mutta se menetti merkityksensä 1900-luvun puoliväliin mennessä.

Paikallisia elinkeinoja ovat kalastus, maanviljely, pienimuotoinen kaupankäynti ja käsityöammatit. Grand-Lahou on myös huomattava matkailukohde. Nähtävyyksiä ovat laguunit kalastajakylineen, Azagnyn kansallispuisto ja sen simpanssisaari sekä paikallisen merkkimiehen Arsène Usher Assouanin kotitalo.

## Lähteet
Jaakko Erkkilä

**Jaakko Erkkilä** (s. 21. joulukuuta 1993) on suomalainen pesäpalloilija. Erkkilä edustaa Superpesiksessä pelaavia Koskenkorvan Urheilijoita.Hänen kasvattajaseuransa on Vähänkyrön Viesti. Erkkilä pelaa ulkokentällä ykkösvahtina. Erkkilä on 24. elokuuta 2020 mennessä pelannut 18 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt viisi tavallista juoksua, tuonut 13 juoksua juoksua ja kerännyt 60 kärkilyöntiä. Erkkilä on myös pelannut 64 Ykköspesiksen runkosarjaottelua kasvattajaseuransa Vähänkyrön Viestin joukkueessa.

## Lähteet
Sosiaali- ja terveysalan tietolupaviranomainen

**Sosiaali- ja terveysalan tietolupaviranomainen** on Suomen sosiaali- ja terveysministeriön hallinnonalaan kuuluva lupaviranomainen. Tietolupaviranomainen toimii Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen yhteydessä, eriytettynä laitoksen muista toiminnoista. Tietolupaviranomainen käyttää itsestään oheisnimeä **Findata**. 

Tietolupaviranomainen aloitti toimintansa vuonna 2020. Se myöntää luvat sosiaali- ja terveystietojen toissijaiseen käyttöön silloin, kun tietoja yhdistellään usealta rekisterinpitäjältä tai ne ovat peräisin yksityisiltä palvelunjärjestäjiltä. Aiemmin lupa tietojen käyttöön on pitänyt hakea erikseen kultakin rekisterinpitäjältä, eikä aineistojen toimittamiselle ole ollut yhdenmukaisia käytäntöjä. Tietolupaviranomaisella ei itsellään ole aineistoja, vaan se kerää ja yhdistelee tiedot sosiaali- ja terveysalan toimijoilta ja viranomaisilta.

Sosiaali- ja terveystietojen toissijainen käyttö tarkoittaa sitä, että sosiaali- ja terveydenhuollon asiakas- ja rekisteritietoja käytetään muussa kuin siinä ensisijaisessa tarkoituksessa, jonka vuoksi ne on alun perin tallennettu. Ensisijaista käyttöä ovat esimerkiksi potilaan hoitaminen tai etuuskäsittely. Tietojen toissijaista käyttöä ovat muun muassa tutkimus, tilastointi ja innovaatiotyö. Sosiaali- ja terveystietoja ei voi saada markkinointiin, yksilöllisten kaupallisten palvelujen määrittelemiseen tai päätöksentekoon.

Tietolupaviranomaisen toiminta perustuu lakiin sosiaali- ja terveystietojen toissijaisesta käytöstä eli niin kutsuttuun toisiolakiin, joka astui voimaan toukokuussa 2019.

Eduskunnan oikeusasiamies otti vuonna 2020 kantaa Tietolupaviranomaisen käyttöön ottamaan Findata-oheisnimeen. Eduskunnan oikeusasiamiehen mukaan oheisnimi sai viranomaisen verkkosivulla sen virallista nimeä olennaisesti suuremman painoarvon ja viranomaisen virallisen nimen tulee esiintyä asiayhteydessä ensisijaisena ja niin, että hallinnon asiakkaalle käy heti selväksi, että kyseessä on suomalainen viranomainen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sosiaali- ja terveysalan tietolupaviranomainen Findata Findata.fi
*Toisiolaki mahdollistaa sosiaali- ja terveystietojen tietoturvallisen käytön, stm.fi
Lehtimäen kirkonkylä

**Lehtimäen kirkonkylä** on kylä entisessä Lehtimäen kunnassa nykyisessä Alajärven kaupungissa. Kirkonkylä sijaitsee entisen kunnan keskustaajamasta Keskikylästä etelään noin kolmen kilometrin päässä. Kirkonkylällä risteävät Kantatie 68, Seututie 697 sekä Yhdystie 7060. Kylän alueita ovat muun muassa Pappila, Nevanperä, Soukanperä ja Niemelänperä. Kirkonkylässä asuu 280 ihmistä (2007).

Lehtimäki oli yksi niistä kunnista, joiden kirkonkylä ei ollut kunnan hallinnollinen keskus taikka kunnan suurin taajama. Nykyään Lehtimäen kirkonkylä ei muodosta omaa tilastollista taajamaansa. Vuoden 1995 taajamarajauksessa Lehtimäen kirkonkylän taajamassa asui 211 ihmistä.

Kylän merkittävin nähtävyys on Lehtimäen puukirkko ja sen yhteydessä sijaitseva mäen rinteessä oleva hautausmaa ja sankarihaudat. Kantatien varrella oleva Kirkonkylän asutus kuuluu Lehtimäen mäkiasutusalueeseen, joka on valtakunnallisesti merkittävä maisema-alue.

## Maantiede
Kirkonkylä rajoittuu pohjoisessa Lehtimäen Keskikylään, idässä Rannankylään, lännessä Kuortaneen kuntaan ja lännessä Alavuden kaupunkiin entisen Töysän kunnan alueeseen.

Kirkonkylällä sijaitsee aivan Kuortaneen rajalla seututien varrella suojeltu Heininevan suoalue, joka ulottuu tien molemmille puolille. Suojelualuetta on noin 37 hehtaaria.

Kylän vesistöjä ovat Soukkajärvi, Iso Soukkajärvi, Valkealampi ja Kangaslampi.

## Nähtävyydet ja palvelut
Kirkon lisäksi kylällä sijaitsee Kirkonkylän risteyksestä kolme kilometriä länteen Kuortaneelle päin Valkealammen matkailu- ja hiihtokeskus. Valkealammen alueella on mahdollista muun muassa hiihtää, pyöräillä ja patikoida. Maastoreitti kulkee Jäkälämäkeen Kuortaneen ja Alavuden Töysän rajalle asti. Valkealammella sijaitsee myös uimaranta ja huhtikuussa 2021 avattu ravintola Valkealampi. Myös Kangaslammen rannalla on uimapaikka.

Kylässä toimi yli sadan vuoden ajan, vuoteen 2021 asti, kyläkauppa Kesäniemi (entinen K-extra) kirkon lähettyvillä kantatien varrella.

### Muut nähtävyydet
* Murtolammin vanha hautausmaa
* Kirkonkylän nuorisoseura

## Tapahtumat
Valkealammen alueella käytiin kesäkuussa 2021 pyöräsuunnistuksen MM-kilpailun keskimatkan osakilpailu. Kilpailua käytiin myös Kuortaneella ja Seinäjoella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kesäniemen kaupan Facebook-sivusto
Torppa (täsmennyssivu)

**Torppa** voi tarkoittaa:

## Yleisnimenä
*torppa, pieni vuokraviljelmä tai sellaisen päärakennus. Eri tyyppisiä torppia ovat:
** kruununtorppa
** valtionmetsätorppa

## Erisnimenä
### Sukunimi
* Torppa, suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat:
** Juho Torppa (1859–1941), suomalainen maanviljelijä, valtiopäivämies, kansanedustaja (Suomalainen puolue, Edistyspuolue, Maalaisliitto) ja kunnallisneuvos
** Juho Torppa (1884–1963), suomalainen filosofian maisteri ja päätoimittaja
** Lempi Torppa (o.s. *Virtanen*, 1890–1969), suomalainen toimittaja
** Maisa Torppa (oik. *Heinola*, s. 1991), suomalainen mediapersoona
** Martti Torppa, (1909–2001), suomalainen kilpapyöräilijä
** Timo Torppa (s. 1994), suomalainen pesäpalloilija

### Paikannimi
* Torppa, kylä Vetelissä

### Rakennuksia
* Porin työväentalo eli *Torppa*, työväentalo Porissa 1890–1973
* *[[Idänpään työväentalo Torppa|Torppa]]*, työväentalo Hämeenlinnan Idänpäässä
* *[[Jämijärven työväentalo|Torppa]]*, työväentalo Jämijärvellä
* *[[Kuopion työväentalo Torppa|Torppa]]*, työväentalo Kuopiossa 1923–1987
* *[[Monoskylän työväentalo Torppa|Torppa]]*, työväentalo Virtain Monoskylässä 1911–1982, nykyään Virtain perinnekylässä
* *[[Oitin työväentalo Torppa|Torppa]]*, työväentalo Hausjärven Oitissa
* *[[Panelian työväentalo Torppa|Torppa]]*, työväentalo Euran Paneliassa
* *[[Sotkamon työväentalo Torppa|Torppa]]*, työväentalo Sotkamon keskustassa
* *[[Stormin työväentalo Torppa|Torppa]]*, työväentalo Sastamalan Stormissa
* *[[Vääksyn työväentalo Torppa|Torppa]]*, työväentalo Asikkalan Vääksyssä.

## Katso myös
* Torpan Pojat eli ToPo, suomalainen koripalloseura
* Torppi
* Torp
* Torpa
Jukka Haaksiala

**Jukka Antero Haaksiala** (s. 6. syyskuuta 1953 Kuopio) on suomalainen upseeri ja kenraalimajuri evp.

Jukka Haaksiala syntyi paikallisjohtaja Esa Haaksialan ja Terttu Vartiaisen perheeseen ja avioitui vuonna 1980 Leena Räikkösen kanssa. Haaksiala tuli ylioppilaaksi 1973 Suonenjoen yhteislyseosta ja valmistui Kadettikoulusta 1977 ja Sotakorkeakoulusta 1989. Hän toimi  Pohjanmaan Tykistörykmentissä opetusupseerina 1977 ja uudelleen vuodesta 1981, toimistoupseerina vuonna 1979, linjajohtajana vuodesta 1980 ja koulutusupseerina 1983, jolloin hän siirtyi Jääkäriprikaatiin. Oltuaan UNTSO:n tarkkailijana 1984 Haaksiala palasi Jääkäriprikaatiin 1985–1989. Silloisen Oulun sotilaspiirin esikunnan osastopäällikkönä hän toimi 1994–1995, UNIFIL:in päämajan toimistoesiupseerina 1995–1996 ja Kainuun Tykistörykmentin komentajana Kainuun Prikaatissa vuodesta 1996, kunnes palasi UNIFIL-tehtäviin 1999–2000.  

Haaksiala ylennettiin vänrikiksi 1974, luutnantiksi 1977, yliluutnantiksi 1979, kapteeniksi 1985, majuriksi 1989 ja everstiluutnantiksi 1995. Everstiksi Haaksiala yleni 2000.  Kenraalimajuriksi hänet ylennettiin 2011. Haaksiala siirtyi reserviin vuodesta 2008 saakka hoitamastaan Pohjois-Suomen sotilasläänin komentajan tehtävästä syksyllä 2013. 

## Lähteet
William LeBaron Jenney

**William Le Baron Jenney** (25. syyskuuta 1832 Fairhaven, Yhdysvallat – 15. kesäkuuta 1907 Los Angeles, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen arkkitehti ja insinööri, joka suunnitteli maailman ensimmäisen pilvenpiirtäjäksi kutsutun rakennuksen, Chicagon Home Insurance Buildingin. Jenneyn tekniset innovaatiot olivat merkittäviä pilvenpiirtäjien kehityksen kannalta.

Jenney opiskeli aluksi Phillips Academyssa ja Lawrence Scientific schoolissa Harvardissa, mutta siirtyi vuonna 1859 Pariisiin *École Centrale des Arts et Manufactures*iin opiskelemaan tekniikkaa ja arkkitehtuuria, josta hän valmistui vuonna 1861.

Valmistuttuaan Jenney palveli Yhdysvaltain sisällissodassa (1861–1865) Pohjoisvaltioiden insinööriupseerina. Jenney jätti armeijan majurin arvoisena, jonka jälkeen hän toimi insinöörinä ja arkkitehtina Chicagossa vuosina 1868–1905 ja opetti lisäksi arkkitehtuuria Michiganin yliopistossa Ann Arborissa 1876–1880.  Useat tulevat Chicagon koulukunnan arkkitehdit, kuten Daniel Burnham, William Holabird, John Root ja Louis Sullivan suorittivat harjoittelunsa Jenneyn toimistossa.

Jenney oli rakennusten teräsrunkojen kehittämisen edelläkävijä ja Chicagon koulukunnan varhainen edustaja. Jenney esitteli teräsrungot Chicagon suuren tulipalon jälkeen vuonna 1871. Jenneyn suunnittelema ja vuonna 1879 Chicagoon valmistunut Leiter-rakennus oli ensimmäinen rakennus, jossa käytettiin teräsrungon varhaista esiastetta. Jenneyn suunnittelemista rakennuksista kuuluisin on Chicagon Home Insurance Company Building (1884–1885; laajennettu 1891; purettu 1931), jota pidetään yleisesti maailman ensimmäisenä pilvenpiirtäjänä, jonka sisällä oli metallirunko eikä kantavia seiniä. Se oli myös ensimmäinen rakennus, jossa terästä käytettiin rakenteellisena materiaalina. 

## Lähteet
Vanja

**Vanja** on venäläislähtöinen etunimi, joka voi olla miehen tai naisen nimi. Venäjällä sitä käytetään hellittelymuotona Johanneksesta, Ivanista ja Ivanasta. Nimi tunnetaan varsinkin Anton Tšehovin näytelmästä *[[Vanja-eno]]*.

Skandinaviassa Vanja on omaksuttu naisen etunimeksi, koska se päättyy *a*-kirjaimeen (kuten esim. Sonja). Nimestä on käytössä myös kirjoitusasu **Wanja**.

## Nimi Suomessa
Huhtikuuhun 2025 mennessä Vanja on Digi- ja väestötietoviraston mukaan ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 130–140 naisella ja noin 30–60 miehellä. Wanja-nimisiä henkilöitä on tilastoitu noin 30–60.

Sanalla *vanja* on suomen kielessä merkitys ’venäläinen’. Nykyään tässä ilmauksessa on leikillinen sävy, mutta talvi- ja jatkosodan aikaan *vanja* oli neuvostoliittolaisista sotilaista käytetty haukkumanimi.

## Nimipäivät
Vanjalla ei ole suomalaista, suomenruotsalaista eikä ortodoksista nimipäivää.

Ruotsissa Vanjalla on nykyään nimipäivä 24.&nbsp;toukokuuta. Vuosina 1986–1992 nimipäivä oli 22.&nbsp;tammikuuta ja vuosina 1993–2000 8.&nbsp;huhtikuuta.

Norjassa Vanjan nimipäivä on 22.&nbsp;tammikuuta.

## Tunnettuja Vanjoja ja Wanjoja
* Vanja Blomberg (s. 1929), ruotsalainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja
* Vanja Brodnik (s. 1989), slovenialainen alppihiihtäjä
* Vanja Drkušić (s. 1999), slovenialainen jalkapalloilija
* Vanja Geševa (s. 1960), bulgarialainen ratameloja ja olympiavoittaja
* Wanja Lundby-Wedin (s. 1952), ruotsalainen poliitikko ja ammattiyhdistysjohtaja
* Vanja Milinković-Savić (s. 1997), serbialainen jalkapallomaalivahti
* Wanja Mues (s. 1973), saksalainen näyttelijä
* Vanja Radovanović (s. 1982), montenegrolainen laulaja
* Vanja Stambolova (s. 1983), bulgarialainen pikajuoksija

## Lähteet
Daloa

**Daloa** on kaupunki läntisellä Norsunluurannikolla. Daloa on sekä Sassandra-Marahouén piirikunnan että Haut-Sassandran alueen alueellinen pääkaupunki. Vuoden 2014 väestönlaskennassa Daloan väkiluku oli 591 633. Kaupunkia palvelee Daloan lentoasema ja roomalaiskatolinen hiippakunta Daloa. Daloassa on yhteensä 34 kylää.

## Lähteet
Miesten Ykköspesis-kausi 2018

**Ykköspesis-kausi 2018** oli Suomen pesäpallon toiseksi korkeimman sarjatason Ykköspesiksen 38. kausi. Kauteen osallistui 11 joukkuetta. Tarkoituksena oli, että sarjassa olisi pelannut 12 joukkuetta, mutta Jyväskylän Kiri ilmoitti vetäytyvänsä sarjasta lokakuun 2017 lopussa, eikä sarjaa enää täydennetty. Edellisen kauden putoamiskarsinnan hävinnyt Vähänkyrön Viesti sen sijaan säilytti paikkansa Ykköspesiksessä Muhoksen Pallo-Salamien luopuessa sarjapaikastaan jo lokakuun 2017 alussa. 

Sarjan voitti Kempeleen Kiri, joka nousi takaisin Superpesikseen kaudeksi 2019. Myös Siilinjärven Pesis onnistui nousemaan Superpesiskarsinnan kautta. Kauden päätteeksi Jokioisten Koetus putosi takaisin Suomensarjaan. Lisäksi Lievestuoreen Kisan sarjapaikka siirrettiin vastaperustetulle Laukaan Urheilijoiden pesäpallojaostolle.

## Joukkueet








## Sarjajärjestelmä
Runkosarjassa pelattiin kaksinkertainen sarja kaikkia joukkueita vastaan sekä kaksi lisäottelua paikallisvastustajia vastaan. Runkosarjan voittaja nousi suoraan Superpesikseen. Sijoille 2–5 sijoittuneet joukkueet pelasivat välieräsarjat paras viidestä -järjestelmällä, joiden voittajat etenivät Superpesiskarsintaan. Runkosarjan sijoille 10 ja 11 sijoittuneet pelasivat putoamiskarsinnat paras kolmesta -menetelmällä. Ottelusarjan hävinnyt joukkue putosi Suomensarjaan.

Paikallisotteluparit olivat:
* Jokioinen-Pöytyä
* Kempele-Sotkamo -2
* Kuopio-Lievestuore-Siilinjärvi (yksinkertainen sarja)
* Tampere-Ulvila
* Vähäkyrö-Ylivieska

## Runkosarja

## Sarjakarsinta
### Välierät
Välieräpareissa kohtasivat toiseksi sijoittunut Siilinjärven Pesis ja viidenneksi sijoittunut Vähänkyrön Viesti sekä kolmanneksi sijoittunut Manse PP ja neljänneksi sijoittunut Puijon Pesis. Välieräparien voittajat etenivät Superpesiskarsintaan. Välieräsarjojen voittoon vaadittiin kolme otteluvoittoa.

### Putoamiskarsinta
Putoamiskarsinnassa kohtasivat runkosarjan sijoille 10 ja 11 sijoittuneet Jokioisten Koetus ja Lievestuoreen Kisa. Voittaja säilyi sarjassa ja häviäjä putosi Suomensarjaan. Karsintasarjan voittoon vaadittiin kaksi otteluvoittoa.

## Lopulliset sijoitukset

## Lähteet
Chigwellin metroasema

**Chigwell** on Lontoon metron metroasema Chigwellin kaupungissa Epping Forestissa, Essexissä. Se sijaitsee Central linellä, Grange Hillin ja Roding Valleyn asemien välissä. Asema sijaitsee Oyster-vyöhykkeellä 4. 

## Historia

Asema avattiin 1. toukokuuta 1903 Great Eastern Railwayn (GER) Fairlop Loopille (Woodford-Ilford). GER yhdystyi muiden rautatieyhtiöiden kanssa vuonna 1923 London and North Eastern Railwayksi (LNER). 

Fairlop Loop sulautettiin Lontoon Metron Central Lineen osana New Works Programmea vuosina 1935-1940, jossa sähköistettyä metroa laajennettiin Koillis-Lontooseen. Osana näitä uudustuksia asema suljettiin 29. marraskuuta 1947. Sähköistetut metrojunat aloittivat asemalta liikennöinnin 21. marraskuuta 1948. 

1960-luvun puolivälistä 1990-luvun alkuun Woodford-Hainault-osaa operoitiin suurimmaksi osaksi erillään muusta Central linestä käyttämällä nelivaunuisia (ja myöhemmin kolmevaunuisia) 1960 Stock -junia. Kolmella junayksiköllä oli keskimmöiseen vaunuun käytettiin 1938 Stockia. Nämä junat mukautettiin automatisoitavaksi (, ATO): Woodford-Hainault-osasta tuli ATO:n testiasennus Victoria linellä. Joitakin Victoria linen 1967 Stock -junia käytettiin myös tämän osan liikennöintiin. Nykyään osaa liikennöidään normaalisti muun linjan kanssa, 1960 Stockin käyttö on lopetettu ja Lontoon keskustaan kulkevat junat kulkevat nyt Hainaultin kautta.  Tämän vuoksi on yleensä nopeampaa matkustaa Woodfordiin ja vaihtaa siellä, koska Lontoon keskustaan kulkevat junat liikennöivät useasti sieltä. Ruuhka-aikana jotkut Hainaultin varikolta lähtevät junat kulkevat Lontoon keskustaan Grange Hillin, Chigwellin, Roding Valleyn ja Woodfordin kautta. Tämä järjestely on tehty liikennöinnin helpottamiseksi vaikkakin näille vuoroille on suurta kysyntää. 

## Asema nykyaikana

Aseman peruskorjaus valmistui vuonna 2006.

## Liikennöinti
Matkustajamäärien kasvun vuoksi aseman junaliikennettä jatkettiin keskiyöhön vuonna 2006, kun aikaisemmin se pysähtyi klo 20.00. Tyypillinen vuoroväli ruuhka-ajan ulkopuolella on: 

* 3 junaa tunnissa Hainaultiin 
* 3 junaa tunnissa Woodfordiin 

Aamun ruuhka-aikana ajetaan myös kolme junaa West Ruislipiin. 

## Vaihtoyhteydet
Asemalla on vaihtoyhteys Lontoon bussin linjaan 167 ja koululinjaan 667.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia asemasta London Transport Museumin valokuvakokoelmassa
San Marinon kolme tornia

**San Marinon kolme tornia** (ita. *Torri di San Marino*) viittaa kolmeen erilliseen torniin, jotka on rakennettu eri aikoina San Marinon puolustamiseksi osana laajempaa linnoistusta. Kaikki tornit sijaitsevat maan pääkaupungissa, ja ne on kuvattu maan vaakunassa. Lisäksi kaikki kolme tornia kuvattiin vuonna 2006 lyötyihin 50 sentin kolikkoihin.

Torneilla on omat nimensä, mutta niihin viitataan myös numerojärjestyksessä vanhimmasta uusimpaan. 

## Ensimmäinen torni
Viralliselta nimeltään **[[Guaita]]** on vanhin ja rakennettu 1100-luvulla. Ensimmäinen maininta tornista ajoittuu 15. elokuuta 1253.. Nykyisen muotonsa torni sai 1463, kun se peruskorjattiin tornista linnakkeeksi San Marinon ollessa sodassa Riminin kaupungin kanssa. Nykyisin tornissa toimii museoita, joista kuuluisin lienee vampyyrien ja ihmissusien museo..

Vuoden 2006 kolikkosarjassa Guaita oli kuvattuna 5 sentin kolikoissa. Torni on yksi koko San Marinon ikonisimmista rakennuksista. 

## Toinen torni
Virallisesti **[[De La Fratta|Cesta]]** tai toisinaan myös **Fratta**. Tornin rakennustyöt aloitettiin 1200-luvulla ja torni peruskorjattiin viimeksi 1934. Sen huippu on korkein kolmesta tornista (756 metriä). Nykyään tornissa toimii keskiaikaisten aseiden museo, jonka kokoelmiin kuuluu yli 500 näyte-esinettä aseita aina keskiajalta 1800-luvulle. Kokoelma on osa Borgo Maggioressa sijaitsevaa keskiaikaisten aseiden tutkimuslaitosta, jolla on yli 1550 muuta aiheeseen liittyvää esinettä esillä..

Vuodesta 2017 Cesta on kuvattuna San Marinon 1 euron kolikossa.

## Kolmas torni
Virallisesti **[[Montale (San Marino)|Montale]]** on uusin, vuodelta 1320, ja pienin torneista, mutta strategisesti se on tärkein, sillä tornista on paras näköala. Montalen ja Cestan välillä on muuri, joka yhdistää tornit toisiinsa. Lisäksi torni on kauimpana kaupungin keskusta, mikä on teki siitä entistä tärkeämmän osan kaupungin puolustuksia.. Montale on ainoa kolmesta tornista, joka ei ole auki yleisölle.

Vuonna 2006 lyödyssä kolikkosarjassa Montale oli kuvattuna 1 sentin kolikoissa. 

## Galleria

Tiedosto:Fortress of Guaita - First Tower (San Marino).jpg|Guaita
Tiedosto:Second Tower in San Marino and Paragliding.jpg|Cesta
Tiedosto:Third tower rsm.jpg|Montale


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aili Kari

**Aili Lucina Kari** (22. huhtikuuta 1899 – 16. heinäkuuta 1994) oli suomalainen elokuva-alalla työskennellyt toimistopäällikkö, tuotantosihteeri ja elokuvanäyttelijä.

Aili Karin vanhemmat olivat pilapiirtäjä, näyttelijä ja kiertuenäyttämön johtaja Kaarlo Kari ja näyttelijä Naimi Kari. Hänen veljiään olivat elokuvaaja Eino Kari ja Suomi-Filmin palveluksessa kuvausapulaisena toiminut Kullervo Kari (1903–1981).

Aili Kari tuli Suomi-Filmin palvelukseen marraskuussa 1921 toimistovirkailijaksi ja kirjanpitäjäksi. Vuodesta 1923 alkaen hän toimi myös tuotantosihteerinä Suomi-Filmin tuottamissa elokuvissa ja hän esiintyi lisäksi sivuosissa joissain elokuvissa. Kun Erkki Karu erosi Suomi-Filmin palveluksesta syksyllä 1933 ja perusti Suomen Filmiteollisuus -yhtiön, Aili Kari siirtyi uuden yhtiön palvelukseen toimistopäälliköksi ja hän hoiti jatkossa yhtiön toimisto- ja taloustehtäviä. Hän hoiti näitä tehtäviä aina vuoteen 1965 saakka, jolloin Suomen Filmiteollisuus teki vararikon.

## Elokuvia, joissa Aili Kari oli tuotantosihteerinä
* ''Nummisuutarit'' (1923)
* ''Myrskyluodon kalastaja'' (1924)
* ''Murtovarkaus'' (1926)
* ''Muurmanin pakolaiset'' (1927)
* ''Nuori luotsi'' (1927)
* ''Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin'' (1931)
* ''Tukkipojan morsian'' (1931)

## Elokuvia, joissa Aili Kari oli näyttelijänä
* ''Rautakylän vanha parooni'' (1923), Lisette Hallström nuorena
* ''Meidän poikamme'' (1929), nainen kansanjuhlissa
* ''Rovastin häämatkat'' (1931), Anni Keihänen, rovastin tytär

## Lähteet
Gerda Hintze

**Gerda Amanda Hintze** (24. helmikuuta 1905 Oulu – 22. helmikuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen farmaseutti ja elokuvakäsikirjoittaja.

Hintze työskenteli farmaseuttina helsinkiläisessä apteekissa ja hänen on arveltu tavanneen täällä elokuvaohjaaja Carl von Haartmanin, jonka vuonna 1930 valmistuneeseen mykkäelokuvaan *[[Kajastus]]* Hintze teki käsikirjoituksen. Syksyllä 1929 kuvatun elokuvan tapahtumat sijoittuivat sortokauden vuosiin 1899–1905.

Hintze teki myös 1930-luvun alkupuolella Lisa-otsikolla käsikirjoitusluonnoksen romanttista jännityselokuvaa varten, mutta tämä elokuva ei toteutunut. Vuonna 1934 hän vieraili Berliinissä ja kirjoitti ''Fama''-lehteen artikkelin UFA-elokuvayhtiön Babelsbergin elokuvastudioista. Sotavuosien jälkeen Hintze kirjoitti *[[Hufvudstadsbladet]]*-lehteen. Hän työskenteli farmaseuttina eläkkeelle jäämiseensä saakka mutta jatkoi myös lehtikirjoittelua.

## Lähteet
Liisankadun elokuvastudiot

**Oy Suomen Filmiteollisuuden (SF) Liisankadun elokuvastudiot** sijaitsivat Helsingin Kruununhaassa Liisankatu 14:n sisäpihalla olleissa halleissa vuosina 1945–1965. Alun perin tennishalliksi 1922–1923 rakennettu kiinteistö muutettiin 1945 Suomen Filmiteollisuuden elokuvastudioksi Hannu Lemisen suunnitelman perusteella. Aikaisemmin yhtiön studiot olivat Fredrikinkadulla vanhassa kasarmirakennuksessa. Studiot olivat aikanaan Pohjoismaiden suurimmat, ja ne muodostuivat kahdesta A- ja B-studioksi kutsutusta hallista. Studioiden yhteydessä olivat myös lavaste-, huonekalu-, rekvisiitta-, puku- ja asustevarastot, puutyöverstaat, lavasterakentajien ja -maalareiden työtilat, puvustotilat sovitustiloineen ja äänitystekniikan tilat sekä koeteatteri. Studioilta oli myös salakäytävä Liisankatu 14:ssä toimineeseen ravintola Sateenkaareen.

Liisankadun studioissa kuvattiin yli 100 näytelmäelokuvaa. Ensimmäinen elokuva oli Hannu Lemisen elokuva *[[En ole kreivitär]]* (1945), ja viimeinen studioilla kuvattu elokuva oli Åke Lindmanin ja Palmer Thompsonin ohjaama *[[Juokse kuin varas]]* (1965). Vuonna 1948 studioille rakennettiin *[[Laitakaupungin laulu]]* -elokuvaa varten lavasteet kuvitteellista Vallilan Synninkujaa varten. *[[Komisario Palmun erehdys]]* -elokuvaa varten taas rakennettiin uima-allas studiolle. Studioilla kuvattiin kokonaisuudessaan ilman ulkokuvauksia elokuvat *[[Prinsessa Ruusunen (vuoden 1949 elokuva)|Prinsessa Ruusunen]]* (1949) ja *[[Rion yö]]* (1951).

Suomen Filmiteollisuuden tehtyä konkurssin vuonna 1965 B-studiohalli purettiin pian sen jälkeen, mutta A-studiohalli siirtyi Yleisradion käyttöön. Vuosina 1972–1977 hallissa toimi Ylen stereostudio, ja sieltä lähetettiin suomalaisten pop- ja rock-yhtyeiden konsertteja Popstudio-ohjelmassa. Yleisradio käytti hallia vuoteen 1979 saakka. Tämän jälkeen kiinteistön omistanut Suomen Pankki muutti studion liikuntahalliksi vuonna 1981. Vuonna 2019 Suomen Pankki ja Kuntien eläkevakuutus ilmoittivat purkavansa liikuntahallin ja rakentavansa tilalle kaksi asuinrakennusta, joihin tulee 45 asuntoa. Entinen A-studiohalli purettiin syksyllä 2020.

## Kirjallisuutta
*Laine, Kimmo, Santakari, Minna, Seitajärvi, Juha & Hupaniittu, Outi (toim.): *Unelmatehdas Liisankadulla: Suomen Filmiteollisuus Oy:n tarina.* Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura; Kansallinen audiovisuaalinen instituutti, 2019. .

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuvia Osakeyhtiö Systeman Liisankatu 14:ään rakennuttamasta verkkopallokentästä ja keilaradasta, Suomen Kuvalehti, 02.02.1924, nro 5, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Ram Singh Thakuri

**Ram Singh Thakuri** (15. elokuuta 1914 – 15. huhtikuuta 2002) oli intialainen vapaustaistelija ja säveltäjä. Hänen kuuluisimpiin sävellyksiinsä sisältyvät Intian kansallisarmeijan tunnuslaulu Kadam Kadam Badhaye ja sekä Vapaan Intian väliaikaisen hallituksen kansallislaulu Subh Sukh Chainin.

Thakuri siirtyi Brittiläisen Intian armeijan palvelukseen 16-vuotiaana. Britit myönsivät hänelle urhoollisuusmitalin hänen ansioistaan vuosina 1937–1939. Toisessa maailmansodassa hän jäi Japanin sotavangiksi, minkä seurauksena hän tapasi Subhas Chandra Bosen ja liittyi hänen johtamaansa Intian kansallisarmeijaan (INA) vuonna 1942. Kansallisarmeijan palveluksessa Thakuri sävelsi Bosen pyynnöstä kansallisarmejalle marssilauluksi Kadam Kadam Badhaye ja sekä väliakaishallinnolle kansallislaulun Subh Sukh Chain. Vuonna 1944 Bose palkitsi hänet kultamitalilla ja antoi hänelle lahjaksi saksalaisvalmisteisen viulun ja saksofonin.

Intian itsenäistymisen jälkeen Thakur vaikutti Uttar Pradeshin poliisiyhtyeessä vuoteen 1974, jolloin hän siirtyi eläkkeelle. Hän sävelsi elämänsä aikana yhteensä 56 sävelmää. Viimeiset vuotensa hän eli rahattomana. Hänen huono kohtelunsa valtion osalta sai mediassa runsaasti kritiikkiä. Rediff -uutissivuston haastattelussa hän moitti maataan siitä, ettei häntä kutsuttu Intian itsenäisyyden 50-vuotisjuhliin. Ainoa kerta, kun hänet kutsuttiin oli koulussa ja siihenkään hän ei pystynyt osallistumaan, koska ei kyennyt nousemaan häntä noutamaan saapuneeseen poliisiautoon.

Kuolemansa jälkeen häntä ovat muistaneet enimmäkseen gurkhat, jotka ovat perustaneet hänen nimeään kantavan jalkapalloturnauksen vuonna 2005. Gurkhien opiskelijajärjestö pystytti hänelle patsaan vuonna 2003. Vuonna 2018 gorkhat yrittivät saada Thakurille Padma Vibhushan -palkintoa, mitä valtio ei kuitenkaan myöntänyt.

## Lähteet
Theydon Boisin metroasema

**Theydon Bois** on Lontoon metron metroasema Theydon Boisin kylässä Essexissä, Englannissa. Se on Central linellä Debdenin ja Eppingin välillä. Asema sijaitsee Oyster-vyöhykkeellä 6. 

## Historia
Great Eastern Railway (GER) avasi aseman nimellä "Theydon" 24. huhtikuuta 1865, mutta saman vuoden joulukuussa se uudelleennimettin nykyiselle nimelleen. Se avattiin Loughton–Ongar-välille. GERistä tuli osa London and North Eastern Railwaytä (LNER) vuonna 1923.

LNER-haara yhdistettiin Lontoon metroon osana New Works Programme -ohjelmaa vuosina 1935-1945, jolloin siitä tuli osa Central linen laajennusta itään. 

Vuonna 2015 paikallinen Theydon Bois Action Group-ryhmittymä pakotti Transport for Londonin hakemaan rakennuslupaa ennen 80-paikkaisen pysäköintialueen rakentamista aseman viereen.   

## Galleria

Tiedosto:Theydon Bois stn north.JPG|Länteen suuntautuvan laiturin näkymä pohjoiseen kohti Eppingiä
Tiedosto:Theydon Bois stn south.JPG|Itään suuntautuvan laiturin näkymä kohti Lontoon keskustaa
Tiedosto:Theydon Bois stn high northbound public footbridge.JPG|Näkymä aseman pohjoispäädyn ylikulkusillalta
Tiedosto:Theydon Bois stn roundel.JPG| Laitureiden Underground-tunnus 


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Grands-Pontsin alue

**Grands-Pontsin alue** () on Lagunesin piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon eteläosassa. Sen pinta-ala on 5&nbsp;500 neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on Dabou. Asukkaita on 356&nbsp;500 henkeä (vuonna 2014).

Grands-Pontsin alue rajoittuu lännessä Gbôklén ja pohjoisessa Lôh-Djibouan ja Agnéby-Tiassan alueisiin, lännessä Abidjaniin ja etelässä Atlantin valtamereen.

Alue jakautuu Daboun, Grand-Lahoun ja Jacquevillen departementteihin ja kuntiin.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely ja kalastus. Vientiin tuotetaan kautsua, kaakaota ja palmuöljyä.

## Lähteet
Suchan piirikunta

**Suchan piirikunta**  () on yksi Vähä-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 84&nbsp;232. Kunnat Suchan piirikunnassa ovat Budzów, Bystra-Sidzina, Jordanów, Maków Podhalański, Stryszawa, Zawoja ja Zembrzyce.

Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 50,4 prosenttia oli naispuolisia ja 49,6 miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 19,7 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61,3 prosenttia ja eläkeläiset 19,0 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,1 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 885 lasta. Suchan piirikunnan väkiluvun ennustetaan pienenevän 81&nbsp;075 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.

## Lähteet