open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Joost (täsmennyssivu)

**Joost** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* Joost, videon jakelemiseen ja katsomiseen tarkoitettu tietokoneohjelma
* Joost, etunimenä:
** Joost Posthuma (s. 1981), alankomaalainen maantiepyöräilijä
** Joost Marius Willem van der Poorten-Schwartz (Maarten Maartens) (1858–1915), alankomaalainen kirjailija
** Joost van den Vondel (1587–1679), hollantilainen kirjailija ja näytelmäkirjailija
** Joost Klein (s.1997), alankomaalainen muusikko
* Joost, sukunimenä:
** Eddie Joost (1916–2011), yhdysvaltalainen baseballpelaaja ja -manageri
** Risto Joost (s. 1980), virolainen kapellimestari ja kuoronjohtaja
Suomi-sarjan kausi 2020–2021

**Kausi 2020–2021** on jääkiekon Suomi-sarjan 22. kausi. Edelliskauden joukkueista Forssan Palloseura ja Kiekko-Espoo nostettiin Mestikseen ja uusia joukkueita ei tullut tilalle, joten sarjaan osallistuu 14 joukkuetta. Aiemmista kausista poiketen nousukarsintoja Mestikseen ei järjestetä.

## Joukkueet

## Runkosarja
Alkuperäisen suunnitelman mukaan runkosarjassa oli tarkoitus pelata 14 joukkueen kaksinkertainen sarja eli 26 ottelua sekä 4 lisäottelua välisarjoissa, jolloin kokonaismääräksi olisi tullut 30 ottelua. Sarja kuitenkin keskeytettiin 2. joulukuuta, jolloin joukkueilla oli pelattuna 10–14 ottelua.

Kautta jatkettiin 12. helmikuuta alkaen siten, että joukkueet pelasiavat kahdessa lohkossa yksinkertaisen sarjan eli 6 ottelua. 12 joukkuetta eteni pudotuspeleihin, mutta suunnitellut putoamiskarsinnat peruttiin. HC Giants keskeytti kauden 5. maaliskuuta Hollolan jäähallin sulkemisen vuoksi.

### Sarjataulukko

Joukkueiden järjestys määrittyy pisteiden sijaan pistekeskiarvon mukaan.

### Pistepörssi

### Maalivahtien torjuntapörssi
Vähintään 1/3 otteluista

## Pudotuspelit
Runkosarjan 12 parasta joukkuetta etenivät pudotuspeleihin. Neljä parasta pääsevät suoraan puolivälieriin ja muut pelaavat villi kortti -kierroksen. Kaikki ottelusarjat pelataan paras kolmesta -järjestelmällä.

### Villi kortti -kierros

### Puolivälierät

### Välierät

### Loppuottelut

### Pistepörssi

### Maalivahtien torjuntapörssi
Vähintään 1/3 otteluista

## Lähteet
Kanadan kansanäänestys 1898

**Kanadan kansanäänestys 1898** järjestettiin 29. syyskuuta 1898, kun pääministeri Wilfrid Laurier’n hallitus tiedusteli kansan mielipidettä kieltolain käyttöön ottamisesta Kanadassa. Äänioikeutettuja olivat yli 21-vuotiaat kruunun alaiset miehet, joskin kanadalaiset suffragetit ja konservatiivipuolueen alahuoneen edustaja Nicholas Flood Davin yrittivät saada myös naisille äänioikeuden asiassa.
__NOTOC__
## Tulokset
Noin 44 prosenttia äänioikeutetuista äänesti. Kieltolain puolesta annettiin 278&nbsp;487 ääntä ja sitä vastaan 264&nbsp;571 ääntä. Kannatus oli korkeampaa kaikkialla muualla paitsi Quebecissä, jossa vastustavia ääniä annettiin 122&nbsp;614 ja puoltoääniä vain 25&nbsp;582. Kansanäänestyksen ajankohdan takia suuri osa alkoholinvastaisista maanviljelijöistä ei sadonkorjuun vuoksi päässyt äänestämään.

Äänestysaktiivisuuden perusteella Laurier’n hallitus totesi, että kieltolakiasia oli parempi jättää provinssien päätettäväksi. Kanadan provinssit muuttelivatkin alkoholipolitiikkaansa seuraavina vuosikymmeninä useasti. Ainoastaan Quebec ei koskaan ottanut kieltolakia käyttöön, vaikka kielsikin alkoholijuomien tuomisen provinssiin sen ulkopuolelta.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Bray (täsmennyssivu)

**Bray** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* Bray, kylä Irlannissa
* Nuffield Bray, traktorimalli
* 5182 Bray, päävyöhykkeen asteroidi
* Bray, sukunimenä:
** Jan de Bray (1627–1697), alankomaalainen taidemaalari
** John Bray (1875–1945), yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija ja olympiamitalisti
** Libba Bray (s. 1964), yhdysvaltalainen nuortenkirjailija
** Sophie Bray (s. 1990), brittiläinen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja
** Tony Bray, *Abaddon* (s. 1960), englantilainen muusikko
** Tyler Bray (s. 1991), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2020

**Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2020** käytiin 27. syyskuuta Kurikassa Kurikan urheilupuistossa. Järjestävänä seurana toimi Kurikan Ryhti.

Kisat piti alun perin järjestää toukokuussa, mutta koronaviruspandemian vuoksi ne siirrettiin syyskuulle. Kilpailuissa oli ensimmäistä kertaa SM-maastojen historiassa naisilla kaksi kilpailumatkaa. 

## Mitalistit

Lähde

## Lähteet
Gerard Dou

**Gerard Dou** (myös *Gerrit,* 7. huhtikuuta 1613 Leiden – 9. helmikuuta 1675 Leiden) oli Alankomaiden kultakauden aikana vaikuttanut taidemaalari. Dou oli Rembrandtin oppilas, josta tuli yksi aikansa kaupallisesti menestyneimpiä taidemaalareita. Hänen teoksilleen on ominaista valokuvamaisen realistinen, voimakkaasti valaistu chiarascuro-tyyli. Dou kuvasi runsaasti erilaisia aiheita, mutta on tunnetuin pienikokoisista perhe-elämää esittävistä maalauksistaan. 

## Elämä ja ura
Dou oli lasimestarin poika, joka koulutus alkoi varhain. Dou osallistui Bartholomeus Dolendon piirustustunneille jo 9-vuotiaana. Seuraavat kaksi vuotta hän opiskeli lasimaalausta Pieter Kouwenhornin opastuksella, ja ryhtyi sitten työskentelemään isälleen. Dousta tuli lasimestarien killan jäsen jo 12-vuotiaana. Vuonna 1628 Dousta tuli 14-vuotiaana Rembrandtin oppilas seuraavan kolmen vuoden ajaksi. Rembrandtin oppilaana Dou jäljitteli tämän tyyliä ja aiheita niin taitavasti, että useita hänen varhaisia maalauksiaan on pidetty Rembrandtin töinä.

Opintojensa jälkeen Dou alkoi luultavasti työskennellä itsenäisenä maalarimestarina. Hän kehitti oman pikkutarkan maalaustyylinsä, jonka ansiosta hänestä tuli erittäin tunnettu sekä Alankomaissa että ulkomailla. Dousta tuli yksi aikansa kalleimmista ja halutuimmista maalareista. 

Ruotsalaisella lähettiläällä Spiering van Silvercroonilla oli Doun kanssa 500 guldenin arvoinen sopimus, jonka mukaan agentilla oli etuosto-oikeus kaikkiin Doun töihin Ruotsin kuningattaren Kristiinan nimissä. Doun töitä hankkivat myös arkkipiispa Leopold Wilhelm ja Cosimo III de' Medici. Doun töitä annettiin hollantilaisena lahjana myös Englannin kuninkaalle Kaarle II:lle.  Kaarle II kutsui Doun myös hovimaalarikseen, mutta Dou kieltäytyi kutsusta.    

## Teoksia

Tiedosto:Gerrit Dou - Self-Portrait - Google Art Project.jpg|Omakuva. 
Tiedosto:Self-portrait by Gerrit Dou.jpg|Omakuva, 1635–1638. Cheltenham. 
Tiedosto:Gerard Dou - Self-Portrait - WGA06660.jpg|Omakuva, 1640–1650.
Tiedosto:Gerard Dou - Portret van een lezende oude vrouw.jpg|Lukevan vanhan naisen muotokuva, 1630–1635? Kansallismuseo, Amsterdam.
Tiedosto:Gerrit Dou - Girl Chopping Onions - Google Art Project.jpg|Sipulia leikkaava tyttö, 1646.
Tiedosto:Gerrit Dou (Dutch, 1613–1675), Sleeping Dog, 1650. Oil on panel.jpg|Nukkuva koira, 1650. Museum of Fine Arts, Boston
Tiedosto:Gerrit Dou - De Hollandse huisvrouw.jpg|Hollantilainen kotirouva, 1650.
Tiedosto:Gerard Dou - The Quack - Google Art Project.jpg|Puoskari, 1652. Boijmans Van Beuningen, Rotterdam.
Tiedosto:The Doctor 1653 Gerard Dou.jpg|Lääkäri, 1653.
Tiedosto:Dou, Gerrit - A Woman playing a Clavichord - Google Art Project.jpg|Klavikordia soittava nainen, 1665.
Tiedosto:Dou, Gerard - Astronomer by Candlelight - c. 1665.jpg|Astronomi kynttilänvalossa, 1665. Paul Getty-museo, Los Angeles.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
De Nicolò

**De Nicolò** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Mariano De Nicolò (1932–2020), italialainen roomalaiskatolinen piispa
* Pier Giacomo De Nicolò (1929–2021),  italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja katolisen kirkon diplomaatti
Quebecin kansanäänestys itsenäisyydestä 1980

**Quebecin kansanäänestys itsenäisyydestä 1980** järjestettiin 20. toukokuuta 1980. Kanadaan kuuluvan Quebecin provinssin pääministeri René Lévesque ilmoitti kansanäänestyksen päivämäärän 15. huhtikuuta 1980, jolloin itsenäisyyden kannattajat ja vastustajat aloittivat kampanjointinsa. Noin 59 prosenttia äänestäneistä vastusti itsenäisyyttä, jolloin Quebec jäi osaksi Kanadaa.

## Tausta

Quebec oli ollut ennen kansanäänestystä erimielinen muun Kanadan politiikasta jo useita kertoja. Vuonna 1898 se oli ainoana provinssina äänestänyt ylivoimaisesti kieltolakia vastaan kansanäänestyksessä asiasta. Sekä ensimmäisessä että toisessa maailmansodassa Quebec oli lisäksi vastustanut asevelvollisuutta.

Separatistinen Parti Québécois sai vuoden 1976 vaaleissa voiton Quebecin liberaalipuolueen sijasta. Quebecin parlamentti otti pääministeri René Lévesquen johdolla itsenäisyysasian käsittelyynsä 20. joulukuuta 1979, ja asiasta väiteltiin maaliskuussa 1980. 20. maaliskuuta 1980 kansanäänestyksen sanamuodosta sovittiin, ja Lévesque julkisti sen järjestämisen päivämäärän 15. huhtikuuta.

## Tulokset

* **Kyllä** 1&nbsp;485&nbsp;851 ääntä (40,44 prosenttia)
* **Ei** 2&nbsp;187&nbsp;991 ääntä (59,56 prosenttia)
* *hylättyjä* 65&nbsp;012 ääntä (1,74 prosenttia)

Äänioikeutetuista äänesti 85,61 prosenttia.

## Seuraukset

Useat merkittävät liiketalouden yritykset siirtyivät Montrealista Torontoon Ontarioon jo pelkästään Parti Québécois’n vaalivoiton johdosta. Vuonna 2014 Quebec oli Kanadan provinsseista enimmän kansallisen varojen tasaamisen kohde. Sillä oli provinsseista myös suurin valtionvelka suhteutettuna talouteen.

Parti Québécois saavutti vaalivoiton syyskuussa 1994, ja loppuvuonna 1995 järjestettiin toinen kansanäänestys Quebecin itsenäisyydestä. Tuolloin itsenäisyyttä kannatti 49,42 prosenttia äänestäneistä.

## Huomautukset

## Lähteet
* 
*  
### Viitteet
Viistokatu

**Viistokatu** oli Tampereen keskustassa 1900-luvulla sijainnut katuyhteys, joka kulki vinottain Keskustorin poikki. Se alkoi Tampereen Teatterin edestä Hämeenkadulta ja johti Kauppakadulle. Katu oli yksisuuntainen ja noin sadan metrin pituinen. Nykyisellä torialueella Viistokadun paikka on merkitty näkyviin kiveyksellä.

Viistokadun vino linjaus oli ensi kerran havaittavissa vuoden 1908 asemakaavakartassa. Varsinaisesti Viistokatu kuitenkin toteutettiin vasta vuonna 1924, jolloin väylä sai katumaisen muodon jalkakäytävineen. Virallisena kadunnimenä *Viistokatu* ei koskaan esiintynyt; sitä ei merkitty missään vaiheessa kaupungin katurekisteriin.

Viistokatu suljettiin autoliikenteeltä vuonna 1998. Torialueesta haluttiin tehdä yhtenäinen kokonaisuus, jossa voisi järjestää isoja tapahtumia. Samassa uudistuksessa suljettiin Aleksis Kiven kadun pätkä Raatihuoneen edustalta. Yksisuuntaisten Kauppakadun ja Puutarhakadun ajosuunnat vaihdettiin.

Kadonneesta Viistokadusta on muodostunut tamperelaisille eräänlainen menneiden aikojen symboli.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Kevin Cosgrove

**Kevin Michael Cosgrove** (6. tammikuuta 1955 New York, New York, Yhdysvallat – 11. syyskuuta 2001 New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen vakuutusjohtaja Aon Corporationissa. Cosgrove sai surmansa syyskuun 11. päivän terroriteoissa. Cosgrove tuli tunnetuksi hätäpuhelusta, jonka hän soitti viimeisillä hetkillään World Trade Centerin etelätornista. Puhelu päättyi, kun torni romahti. Cosgroven viimeiset sanat nousivat otsikoihin ympäri maailmaa. Nauhoitusta käytettiin Zacarias Moussaouin oikeudenkäynnissä, joka on ainoa iskujen rikosoikeudenkäynti.

## Yksityiselämä
Cosgrove asui perheensä kanssa New Yorkin West Islipissä. Hänen vaimonsa oli opettaja Wendy Cosgrove ja heillä oli kolme lasta.

## Terrorihyökkäys
Cosgrove oli korvausvaatimusten varatoimitusjohtaja Aon Corporationissa ja yhtiön palopäällikkö. Zacarias Moussaouin oikeudenkäynnin aikana käytetyn nauhoituksen mukaan Cosgrove oli World Trade Centerin etelätornin luoteiskulmassa 105. kerroksessa, josta oli näkymä World Financial Centeriin, soittaessaan 911:een kello 9.54.

Nauhoitteella Cosgrove kertoi soittavansa John Ostarun toimistosta ja olevansa kahden muun henkilön seurassa. Hän mainitsi toisen heistä olevan Doug Cherry. Cosgrove sanoi puhelunvälittäjälle: "Vaimoni luulee minun olevan kunnossa. Soitin ja sanoin olevani poistumassa rakennuksesta ja voivani hyvin ja sitten *pam*!" Myöhemmin hän sanoi: "Hei. Olemme Financial Centerin yläpuolella. Kolmestaan. Kaksi särkynyttä ikkunaa." Sitten alkoi kuulua rakennuksen sortumisesta aiheutunutta jyrisevää ääntä. Cosgroven kuultiin huutavan peloissaan: "Voi Jumala! Voi—". Puhelu päättyi välittömästi World Trade Centerin etelätornin romahtaessa kello 9.59.

## Lähteet
Cosgrove

**Cosgrove** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

*Kevin Cosgrove (1955–2001), yhdysvaltalainen vakuutusjohtaja ja terrori-iskun uhri
*Miranda Cosgrove (s. 1993), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja-lauluntekijä
*Peter Cosgrove (s. 1947), australialainen kenraali ja Australian kenraalikuvernööri 2014–2019
Erik Olavinpoika

**Erik Olavinpoika** () oli suomalainen virkamies, jonka epäsuosittu toiminta voutina ja lainlukijana Pohjanmaalla vaikutti nuijasodan puhkeamiseen.

Erik Olavinpojan taustaa ei tunneta, mutta hänen syntyperänsä ei ollut ylhäinen. Varhaisin maininta hänestä on vuodelta 1584, jolloin hän oli valtaneuvos Gustaf Banérille läänitetyn Mustasaaren pitäjän voutina. Vuosina 1587–1597 hänen tiedetään olleen Pohjanmaan lainlukijana eli tuomarin tehtävän hoitajana, ensin kihlakunnantuomari Kaarle Henrikinpoika Hornin ja vuodesta 1590 marski Klaus Flemingin sijaisena. Lainlukijaksi tultuaan Erik Olavinpoika hankki Mustasaaresta kaksi tilaa, joista hän asui Voitilankylän Lahnasaaressa. Hän ryhtyi vuonna 1590 ratsutilalliseksi säilyttääkseen tilojensa alkuaan kolmivuotisen verovapauden. Erik Olavinpojasta tuli epäsuosittu, koska hän oli vihatun käskynhaltija Flemingin sijainen ja keräsi itsekin linnaleiriveroa muilta talonpojilta vaikka sodan päätyttyä hänen varustamansa ratsumiehet olivat ”kotihuoveina”. Hän myös tärkeili kirjoittamalla nimensäkin kuin aatelinen muodossa *Erik Olsson till Lahnasari*.

Tammikuussa 1596 Pohjanmaan talonpojat lähettivät Kaarle-herttualle ja Ruotsin valtaneuvostolle valituksen Erik Olavinpojasta, jonka sanottiin uhkailevan ja pelottelevan talonpoikia sekä levittävän valheita. Koska Erik Olavinpoika oli valtataistelussa Kaarlen vihollisen Sigismundin tukija, lähetti Kaarle palvelijansa Joen Jempten vangitsemaan Erik Olavinpojan ja Pohjanmaan voudin Tuomas Yrjönpojan. Heidän toimistaan suoritettiin tutkinta ja he olivat jonkin aikaa vankeina Örebron linnassa, mutta vapautuivat takuita vastaan huhtikuussa 1596. Nuijasodan puhjettua kapinalliset talonpojat kostivat ryöstämällä ja polttamalla Lahnasaaren, josta löytyi suuri hopeakätkö. Flemingin kukistettua Etelä-Pohjanmaan nuijamiehet Erik Olavinpoika palasi maakuntaan, mutta joutui jo helmikuussa 1597 pakenemaan uudelleen Pohjois-Pohjanmaalta noussutta toista kapina-aaltoa.

Viimeinen maininta Erik Olavinpojasta on heinäkuulta 1597, jolloin hän kävi meritse Mustasaaressa Kaarle-herttuan liittolaisen Hannu Hannunpojan hallitessa Pohjanmaata. Hannu Hannunpojan mukaan Erik Olavinpoika ja Pietari Gumse lähtivät toimittamaan Kaarlen lähetiltä siepattua kirjettä Sigismundille Puolaan, joten Erik Olavinpoika on saattanut jäädä sille tielleen palaamatta Suomeen.

## Lähteet
Oldenburg (täsmennyssivu)

**Oldenburg** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

*Oldenburg, kaupunki Ala-Saksissa Saksassa
*Oldenburg in Holstein, kaupunki Schleswig-Holsteinissa Saksassa
*Oldenburg, kaupunki Indianassa Yhdysvalloissa
*Oldenburgin piirikunta (*Landkreis Oldenburg*), piirikunta Ala-Saksissa
*Oldenburg, historiallinen valtio Saksan alueella
**Oldenburgin kreivikunta, valtio vuosina 1091–1774
**Oldenburgin herttuakunta, valtio vuosina 1774–1810
**Oldenburgin suurherttuakunta, valtio vuosina 1815–1918
**Oldenburgin vapaavaltio, Saksan osavaltio vuosina 1919–1946
*Oldenburg, eurooppalainen hallitsijasuku
*SMS ''Oldenburg'', vuonna 1884 valmistunut Saksan keisarillisen laivaston sotalaiva
*SMS ''Oldenburg'', vuonna 1910 valmistunut Saksan keisarillisen laivaston sotalaiva
**Oldenburg*, *[[Suomen Joutsen]]* -laivan aiempi nimi

## Sukunimenä
*Claes Oldenburg (1929–2022), ruotsalaissyntyinen yhdysvaltalainen taiteilija
*Hampus Julius Oldenburg (1819–1876), ruotsalaissyntyinen suomalainen tehtailija
*Hannu von Oldenburg (k. 1599), saksalaissyntyinen suomalainen sotilas, Suomen maaprofossi
*Henry Oldenburg (n. 1619 – 1677), saksalaissyntyinen englantilainen oppinut, Royal Societyn ensimmäinen sihteeri
*Hermann Oldenburg (1854–1920), saksalainen uskonnonhistorioitsija ja indologi
*Johan Oldenburg (1797–1861), ruotsalaissyntyinen suomalainen arkkitehti
*Sergei Oldenburg (1863–1934), venäläinen orientalisti

## Katso myös
* Kristian I Oldenburgilainen (1426–1481), Tanskan monarkki ja Kalmarin unionin kuningas
Greuter

**Greuter** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi

*Mary Helen Wright Greuter (1914–1997), yhdysvaltalainen astronomi ja historioitsija
*Matthaeus Greuter (1564–1638), saksalainen graafikko
*Ursina Greuter, sveitsiläinen parauhreilija
*Werner Greuter (s. 1938), sveitsiläinen kasvitieteilijä
Labiodentaalinen nasaali

**Labiodentaalinen nasaali** on äänne, joka tuotetaan asettamalla ylähampaat alahuulien päälle ja puhaltamalla ilmaa nenän kautta. Sen symboli kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa on *ɱ*.

Suomen kielessä äänne esiintyy muiden nasaalien allofonina sanoissa joissa on konsonanttiyhtymä *MF* (esim. *pamfletti*) tai *NF* (*sinfonia*), jolloin nämä yhtymät ääntyvät kumpikin [ɱf]. Kyse on regressiivisestä koartikulaatiosta, jossa edeltävä nasaali mukautuu jäljessään tulevan labiodentaalisen frikatiivin ääntymäpaikkaan.

## Lähteet
Diabetestutkimussäätiö

**Diabetestutkimussäätiö** **sr** tukee korkealuokkaista suomalaista diabetestutkimusta. Säätiön perustivat Diabetesliitto ja diabetesyhdistykset vuonna 1976. Diabetestutkimussäätiön apurahojen hakuaika on vuosittain tammikuussa, tällä hetkellä säätiön myöntämä apurahasumma on yhteensä 550 000 euroa vuodessa, ja apurahan saa vuosittain noin 20 tutkijaa tai tutkimusryhmää. Apurahat perustuvat säätiön saamiin lahjoituksiin sekä säätiön pääoman tuottoihin - säätiö ohjaa kaikki saamansa lahjoitukset apurahoihin lyhentämättöminä. Diabetestutkimussäätiö on Säätiöt ja rahastot ry:n jäsen.

## Aiheesta muualla
* https://www.diabetestutkimus.fi
* https://www.facebook.com/diabetestutkimus
Timo Kantola

**Timo Kantola** (s. 26. heinäkuuta 1959 Jyväskylä) on suomalainen diplomaatti. Kantola aloitti Suomen Tallinnan suurlähettiläänä 1.9.2018. Ulkoministeriön palveluksessa Kantola on toiminut vuodesta 1988. Tallinnaan Kantola siirtyi ulkoministeriön poliittisen osaston apulaisosastopäällikön tehtävästä, jossa hän työskenteli vuodesta 2013. Aikaisemmin hän toimi suurlähettiläänä Suomen Etyj-edustustossa Wienissä vuosina 2010–2013. Turvallisuuspolitiikan yksikön päällikkönä ulkoministeriössä hän työskenteli vuosina 2007–2010. Kantola on myös palvellut mm. Brysselissä Suomen EU-edustustossa sekä Ankaran suurlähetystössä. Hän on oikeustieteiden kandidaatti ja yhteiskuntatieteiden maisteri.

## Lähteet
Anja Levoranta

**Anja Helena Levoranta** (o. s. **Hänninen**, 15. toukokuuta 1938 Noormarkku – 2. kesäkuuta 2021 Nokia) oli suomalainen taidemaalari. Hänen työnsä ovat pääosin öljyväritöitä ja akvarelleja. Varhainen tuotanto edusti realistista tyyliä, jonka jälkeen hänen tyylinsä oli vahvan ekspressiivinen.

## Opinnot
Levoranta kouluttautui ensin lastentarhanopettajaksi vuosina 1958–1959. Hän siirtyi kuitenkin taideopintojen pariin Vammalan opistoon vuosiksi 1966–1972. Levoranta on tehnyt kurssimuotoisia opintoja muun muassa Vapaassa taidekoulussa, Oriveden opistossa, Kuusamon kansanopistossa ja Helsingin Taiteilijaseuran kursseilla.

## Ura
Levorannan ensimmäinen valtakunnallinen näyttely oli vuonna 1972. Hänellä on ollut Suomessa yksityisnäyttelyitä muun muassa Seinäjoen taidehallissa vuosina 1999–2000 sekä useissa gallerioissa eri puolilla Suomea. Yhteisnäyttelyissä hänen teoksiaan on ollut esillä muun muassa Porin Taiteilijaseuran näyttelyissä Porin taidemuseossa vuosina 1982, 1987, 1992 ja 1997, Vaasan taidehallissa vuonna 2004 sekä eri aluenäyttelyissä, esimerkiksi Rauman taidemuseossa 1981. Hänen teoksiaan on hankittu muun muassa Sastamalan, Porin, Huittisten, Rauman ja Harjavallan kaupunkien, Emil Cedercreutzin museon ja Tampereen yliopistollisen sairaalan kokoelmiin. Hän on Taidemaalariliiton, Suomen akvarellitaiteen yhdistys ry:n, Porin Taiteilijaseuran ja Vammalan seudun taideyhdistyksen jäsen. Levoranta on kuvataiteilijana toimimisen lisäksi työskennellyt muun muassa Vammalan opiston ja Tyrvään käsi- ja taideteollisen oppilaitoksen tuntiopettajana sekä akvarellikurssien opettajana.

## Taide
Jo alle vuoden ikäisenä Levoranta sommitteli tilkkutöitä lattialla istuessaan. 1970-luvulla Levorannan taide oli tarkkaa realismia, jonka jälkeen tuli vahva ekspressiivinen kausi. Työskennellessään taideterapeuttina hän kuvasi töissään potilaiden kokemaa tuskaa. Hänen töissään on myös kuvattu olevan yhtymäkohtia norjalaisen Edvard Munchin edustamaan saksalaistyyppiseen ekspressionismiin. Akvarelleissaan hän on kuvannut muun muassa arjen estetiikkaa maalamalla arkisia, pieniä yksityiskohtia. Osa töistä liikkuu abstraktin ja esittävän rajamaastossa. Levorannan tuotantoon kuuluu erityisesti öljyväritöitä ja akvarelleja, mutta myös akryylejä ja guasseja. Hänelle ympäröivä luonto ja valo ovat tärkeitä. Hänen mukaansa joskus pitkään mietityttänyt asia kiteytyy kookkaaksi öljyvärimaalaukseksi. Akvarellien aiheet pulpahtavat mielikuvista ja tunteista.

## Tunnustukset
Levoranta on saanut Vammalan kaupungin kulttuuripalkinnon ja apurahan 1976, Turun ja Porin läänin kohdeapurahan 1981 ja 1982, Porin Saskiat ry:n näyttelystipendin 1983 ja Suomen kulttuurirahaston Satakunnan rahaston stipendin 1983.

## Yksityiselämä
Anja Levorannalla on kolme lasta. Hänen miehensä, autoliikkeen toimitusjohtaja Matti Levoranta menehtyi lento-onnettomuudessa Äkäslompolossa vuonna 2004. Levoranta asui Nokian Siurolla. Hänellä oli fengshui-henkinen puutarha, jolla hän on osallistunut Avoimet Puutarhat -tapahtumaan. Levoranta menehtyi nopeasti edenneeseen sairauteen kotonaan.

## Lähteet
Richard Schmidt-Cabanis

**Otto Richard Schmidt-Cabanis** (1838 Berliini – 1903 Berliini, Saksa) oli saksalainen kirjailija. Hän työskenteli 1860–1867 näyttelijänä mutta omistautui sitten huumorin kirjoittamiselle ja oli vuodesta 1895 satiirisen aikakauslehden *[[Ulk]]in* toimittaja.

## Teokset (valikoima)
* *Allerlei Humore*, 1872
* *Was die Spottdrossel pfiff*, 1874
* *Veilchen und Meerrettig*, 1875
* *Wechselnde Lichter*, 1881 runoja
* *Brummstimmen der Zeit*, 1886
* *Lachende Lieder*, 1893

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Haiphongin pommitus

**Haiphongin pommitus** oli yhteenotto Ranskan ja Việt Minhin joukkojen välillä Haiphongin satamakaupungissa Vietnamin pohjoisosassa 23. marraskuuta 1946. Ranskalaiset avasivat tulen vietnamilaisia vastaan jännitteiden kasvaessa alueella. Kaupunki kärsi suuria vahinkoja ja tuhansia vietnamilaisia sai surmansa. Yhteenotto johti lopulta osaltaan Indokiinan sotaan.

## Tausta
Ho Tši Minhin Việt Minh oli julistanut Vietnamin itsenäiseksi toisen maailmansodan jälkeen, mutta Indokiinan entinen siirtomaaisäntä Ranska ei kunnoittanut julistusta. Maaliskuussa 1946 tehtiin Hon–Saintenyn sopimus, jonka perusteella ranskalaiset joukot palasivat Vietnamin pohjoisosiin. Ranskalaisten ja vietnamilseisten kesken syntyi riitoja, jotka Haiphongissa liittyivät tullin toimintaan. Ranskan laivaston alukset valtasivat 20. marraskuuta 1946 kiinalaisen džonkin, joka oli yrittänyt salakuljettaa tavaraa kaupungin satamaan. Vietnamilaisten sotilaiden avattua tulen ranskalaista alusta vastaan myös muualla kaupungissa syttyi taisteluja. Osapuolet kokoontuivat lopulta neuvotteluihin, joiden tuloksena ranskalaiset lupasivat kunnioittaa vietnamilaisten itsemääräämisoikeutta ja molemmat osapuolet vetivät joukkonsa pois toistensa viereltä. Taistelut olivat päättyneet illalla 22. marraskuuta.

## Pommitus
Ranskassa tietyt tahot halusivat käyttää välikohtausta vietnamilaisten "opettamiseksi". Ranskan Indokiinan komissaari Georges Thierry d’Argenlieu ehdotti kovempia toimia ranskalaisille poliitikoille Pariisissa ja määräsi kenraali Étienne Valluyn Saigonissa käyttämään voimatoimia. Valluy ohjeisti puolestaan Vietnamin pohjoisosien joukkojen komentajaa Louis Constant Morlièrea vastaamaan vietnamilaisten toimiin voimalla, vaikka Morlière selittikin tilanteen Haiphongissa rauhoittuneen jo ennestään. Valluy sähkötti tämän jälkeen suoraan Haiphongin ranskalaisjoukkojen komentajalle eversti Pierre-Louis Dèbesille vaatien tätä toimimaan vietnamilaisia sotilaita vastaan.

Dèbes jätti vietnamilaisille uhkavaatimuksen 23. marraskuuta. Vietnamilaisia vaadittiin vetäytymään kaupungin ranskalaisesta osasta, joka käsitti sen kiinalaisen kaupunginosan. Joukkojen vaadittiin vetäytyvän myös kaupungin satmaasta. Vastausaikaa annettiin vain kaksi tuntia. Kahden tunnin kuluttua ranskalaiset aloittivat iskut vietnamilaisten asemiin. Ranskalaiset käyttivät tykistöä, ilmavoimia ja laivastoaan vietnamilaisten asemien tulituksessa. Joissakin lähteissä mainitaan tulitukseen osallistuneen ranskalaisen risteilijä *[[FS Suffren (1927)|Suffrenin]]*, mutta sen osuus pommituksessa on epäselvä.

## Seuraukset
Haiphongin vietnamilainen kaupunginosa kärsi tulituksessa mittavat vahingot. Ranskalaisen amiraali Robert Marie Joseph Battetin arvion mukaan tulituksessa kuoli noin 6&nbsp;000 vietnamilaista, mutta eri tahot ovat maininneet myös muita lukuja. Kaikkien kuolleiden määrä on saattanut olla jopa 20&nbsp;000. Taistelut Haiphongissa päättyivät 28. marraskuuta mennessä, mutta Haiphongin pommitus oli rikkonut ranskalaisten ja vietnamilaisten välit lopullisesti. Tilanne johti pian Indokiinan sodan täyteen puhkeamiseen.

## Lähteet
Chuy Bravo

**Chuy Bravo** (syntyjään **Jesús Melgoza**; 7. joulukuuta 1956 Tangancícuaro, Michoacán – 14. joulukuuta 2019 México City, México) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hänet tunnetaan muun muuassa talkshow’ta *Chelsea Lately* (2007–2014) jossa hän oli sen juontajan Chelsea Handlerin avustaja.

Bravo syntyi vuonna 1956 Tangancicuarossa, Michoacánissa, Meksikossa, ja muutti sieltä Yhdysvaltoihin San Fernandon laaksoon 15-vuotiaana. Hän aloitti näyttelemisen 1990-luvun puolivälissä. Bravo oli vain noin 130 senttimetriä pitkä (4 jalkaa 3 tuumaa). 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Gustaf Schröder

**Gustaf Schröder** (6. kesäkuuta 1824 Edsvalla bruk, Nor, Värmlanti – 2. elokuuta 1912) oli ruotsalainen metsämies ja kirjailija. 

Schröder toimi sahalla Värmlannissa 1847–1863 ja Taalainmaalla 1863–1884. Hän asui sittemmin tilallaan Edsforsissa Värmlannissa, mutta muutti 1887 Tukholmaan kirjoitustyön vuoksi.

Schröder oli nuoresta pitäen omistautunut metsä- ja metsästyselämälle. Hän aloitti kirjailijana 1867, jolloin ilmestyi kuvaus *En björnjagt i Dalarna* (julkaisussa *Svenska jägarförbundets Nya tidskrift*). Seuraava julkaisu oli kirja *Minnen från skogarne. Jagter* ilmestyi vasta 1888, mutta sitten ilmestyi tiheään tahtiin useita metsästys- ja kalastuskuvauksia, joista monilla on kulttuurihistoriallista kiinnostavuutta. Lisäksi hän kirjoitti nuortenkirjoja, joista osaa kuvitti August Malmström. Niiden aiheena on Värmlannin suomalaisten elämä. Schröderin tyyli oli yksinkertainen ja lämminhenkinen, ja teksti on aitoa ja uskottavaa.

Työläiset, läheiset ja ystävät pystyttivät 1914 Arvikan hautausmaalle muistokiven.

## Teokset
* *Minnen från mitt jägarlif. Jagter och skogslif i Dalarne*, 1889
* *Jagtminnen från skog, fjell och sjö*, 1890
* *Jagtminnen från skog och slätt*, 1891
* *Från pojk- och gubbåren. Jagt- och fiskehistorier*, 1894
* *Från skilda marker. Jakter af G. Schröder och hans jaktkamrater*, 1897
* *Svenska jakten. Praktisk hjelpreda för unga jägare*, 1891
* *En bruksbokhållares minnen*, 1892
* *En timmermärkares minnen*, 1893
* *Gamla minnen*, 1894
* *Tjugo år i Dalarna*, 1896
* *Den gamle fogdeskrifvaren*, 1898
;Poikakirjoja:
* *Örjan Kajland och hans pojkar*, 1893
* *Pekka Huskoinen*, 1895
* *Pavo Makkran*, 1896

### Suomennetut teokset
* *Yrjänä Kailanen ja hänen poikansa: kuvaelmia Ruotsin suomalaisten elämästä ja metsästyksistä Vermlannin ja Taalain metsäseuduilla * (*Örjan Kajland och hans pojkar: skildringar från svenska finnarnas lif och jagter i Vermlands och Dalarnas skogsbygder*) suom. F. H. B. Lagus. Turku: WSOY 1894. Teos verkossa (Projekti Gutenberg)
* *Pekka Huuskoinen: kuvauksia Ruotsin suomalaisten elämästä ja seikkailuista*, suomentanut K. V. N. Helsinki: Kirja 1919.
* *Eräelämää suomalaismetsissä*, novelleja, valikoitu kahdeksasta teoksesta. suom. Erkki Timonen. Helsinki: Otava 1989 
* *Erämuistelmia suomalaismetsistä*, valikoitu useista teoksista, suomentanut Erkki Timonen. Helsinki: Otava 1995. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lil Mosey

**Lathan Moses Stanley Echols** (s. 25. tammikuuta 2002), taiteilijanimeltään **Lil Mosey**, on yhdysvaltalainen rap-artisti. Hän nousi kuuluisuuteen "Pull Up"&nbsp;-singlellään 2017. Hänen debyyttialbuminsa *Northsbest* julkaistiin 19. lokakuuta 2018. Hänen menestynein kappaleensa "Blueberry Faygo" nousi Billboard Hot 100 -listalla sijalle 8.

## Diskografia
### Albumit
* *Northsbest* (2018)
* *Certified Hitmaker* (2019)
* *Certified Hitmaker (AVA Leak*) (2020)

## Lähteet
Artur Parfentšikov

**Artur Parfentšikov** (, synt. 29. marraskuuta 1964 Petroskoi) on Karjalan tasavallan nykyinen päämies. Hänet määrättiin virkaatekeväksi päämieheksi kun hänen edeltäjänsä Aleksandr Hudilainen oli eronnut tehtävästä vuonna 2017. Myöhemmin samana vuonna Parfentšikov valittiin tehtävään vaaleilla, joissa hän sai yksinkertaisen ääntenenemmistön. Ylen mukaan Karjalan tasavallan kansalaisten luottamus Parfentšikovia kohtaan on kuitenkin heikko.

Parfentšikov on syntynyt 29. marraskuuta 1964 Petroskoissa. Aiemmin hän on työskennellyt mm. Venäjän ulosottoviraston johtajana. Parfentšikov harrastaa urheilua ja hänellä on kaksi lasta.

## Lähteet
Metsänoja

**Metsänoja** on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniönjoen laaksossa kirkonkylän ja asemanseudun välissä.

Metsänoja sijaitsee Perniönjoen länsipuolella Pettälän ja Kovamäen välissä. Metsänojalla on luonnolliset rajat etelässä ja lännessä, kun se rajoittuu Kylmässuonojaan ja Punassuohon. Kylän itä- ja pohjoispuolella on Pettälän maita. Varsinainen kylän keskus on pienellä mäellä kyläalueen itäosassa. Valtaosa kylän alueesta on korpea.

Metsänojan sanotaan olevan Perniön vanhimpia kyliä. Anjala ja Pettälä ovat sen tytärkyliä. Kylän kantatilat Yrjäntalo ja Paukku sijaitsevat yhä isojaon aikaisilla paikoillaan. Tiloista on itsenäistynyt useita pientiloja 1900-luvun alussa.

## Lähteet
Sammakonvihvilä

**Sammakonvihvilä** (*Juncus ranarius*) on vihviläkasvien (Juncaceae) heimoon, vihvilöiden (*Juncus*) sukuun kuuluva yksivuotinen kasvilaji. Sammakonvihvilä muistuttaa paljolti konnanvihvilää (*Juncus bufonius*) ja luokitellaan usein myös sen alalajiksi tai muunnokseksi.

Sammakonvihvilä kasvaa yleensä pieninä mättäinä ja sen varret ovat runsashaaraisia sekä kaarevia. Lehdet ovat hiusmaisia. Kukat sijaitsevat pieninä ryhminä ja sammakonvihvilä kukkii kesäkuusta elokuulle. Hedelmä on punaruskea ja tylppäkärkinen.

Sammakonvihvilä kasvaa hiekkaisilla merenrannoilla. Suomessa sammakonvihvilää tavataan hajanaisesti koko rannikkoalueella Torniosta Virolahdelle sekä Ahvenanmaalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Sammakonvihvilä (''Juncus ranarius'')
* iNaturalist: Sammakonvihvilä (''Juncus ranarius'')
* JSTOR Global Plants: ''Juncus ranarius'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Juncus ranarius'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Juncus ranarius'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Juncus ambiguus'' 
* Flora of China: ''Juncus ranarius''
Keltanaamasirkkunen

**Keltanaamasirkkunen** (*Ammodramus aurifrons*) on sirkkuleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta.

## Koko ja ulkonäkö
Keltanaamasirkkunen voi kasvaa noin 13&nbsp;cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Keltanaamasirkkusen pää on harmahtavan ruskea ja päälaella on mustia raitoja. Silmäkulmajuova ja silmien ympärystä on keltainen. Lajin selkä ja siivet ovat harmahtavan ruskeat ja siipien taipeessa on keltaista. Linnun rinta ja vatsa ovat väriltään vaalean harmahtavan ruskeat.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Keltanaamasirkkusta tavataan Venezuelasta Boliviaan, mutta Guyanan ylängön alueella se ei elä. Lajin elinympäristöä ovat ruohomaat jokien, teiden ja asutusten ja maanviljelysten läheisyydessä. Se syö siemeniä ja hyönteisiä ja liikkuu usein yksin tai pareittain. Keltanaamasirkkusen pesimäkausi kestää toukokuulta lokakuulle.

## Lähteet
Old Bailey

**Englannin ja Walesin keskusrikostuomioistuin** (), yleisesti **Old Bailey**, on Lontoon Cityssä sijaitseva rakennus, jossa Englannin ja Walesin kruununoikeus kokoontuu Lontoossa. Nykyinen rakennus otettiin käyttöön vuonna 1907.  Keskiajalta vuoteen 1902 Old Baileyn viereisellä tontilla sijaitsi Newgaten vankila. Viimeiset hirttäjäiset tuomioistuimen edustalla pantiin täytäntöön vuonna 1868.

Old Baileyssä käsitellään noin 400 rikosjuttua vuodessa. Tuomioistuimessa työskentelee vakituisesti 15 tuomaria. Tunnettuja Old Baileyssä tuomittuja henkilöitä ovat muun muassa Ronnie ja Reginald Kray, tohtori Crippen, Yorkshiren teurastaja sekä Britannian viimeinen kuolemaantuomittuna teloitettu nainen Ruth Ellis. Myös eräitä Harold Macmillanin hallituksen eroon vuonna 1963 johtaneen Profumo-skandaalin sivujuonteita käsiteltiin Old Baileyssä.

Old Bailey vaurioitui Lontoon pommituksissa vuonna 1941 sekä IRA:n pommi-iskussa vuonna 1973.

Thamesin sivujoki Fleet virtaa Old Baileyn alitse siltarumpua pitkin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* History of The Old Bailey Courthouse
The Way You Walk

__NOTOC__
**The Way You Walk** on Olli Ahvenlahden neljäs studioalbumi vuodelta 1986.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Olli Ahvenlahti.
### A-puoli
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Heikki Virtanen – basso
* Kikke Bergholm – basso (kappale B2)
* Olli Ahvenlahti – kosketinsoittimet
* Peter Lerche – akustinen kitara, sähkökitara, mandoliini
* Vesa Aaltonen – rummut
* Reino Laine – congarumpu, lehmänkello, pikkurumpu (kappale B2)
* Markku Johansson – flyygelitorvi
* Vesa-Matti Loiri – huilu (kappale B2)

## Lähteet
* ''The Way You Walk '' discogs.com -sivustolla
Benjamin Dale

**Benjamin James Dale** (17. heinäkuuta 1885 Lontoo – 30. heinäkuuta 1943) oli brittiläinen säveltäjä.

Dale oli ensimmäisen maailmansodan syttyessä Ingolstadtissa ja joutui Edgar Baintonin sekä Frederick Keelin kanssa internoiduksi Ruhlebenin leiriin Berliinin ulkopuolelle. Sieltä hän pääsi alankomaalaiselle maatilalle vähäisemmillä rajoituksilla. Kotimaahansa hänet palautettiin maaliskuussa 1918. Dale palasi työhönsä Royal Academy of Musiciin, jossa oli toiminut harmonian professorina jo vuodesta 1909. Vuonna 1936 hän aloitti työskentelyn BBC:n musiikin neuvonantopaneelissa.

Dale oli kahdesti naimisissa. Hän kuoli vuonna 1943 sydäninfarktiin ensimmäistä kertaa jo Brysselissä vuonna 1924 luonnostellun sävelrunonsa *The Flowing Tide* harjoitusten jälkeen. Dalen muuhun tuotantoon kuuluu esimerkiksi hänen Royal Academy of Musicissa opiskellessaan säveltämä pianosonaatti, jonka kantaesitti York Bowen helmikuussa 1905. Dale sävelsi myös sonaatin viululle. Alttoviululla on tärkeä osa hänen kamarimusiikkituotannossaan.

Dalen isä oli itseoppinut amatöörimuusikko, ja yksi hänen veljistään oli Henry Hallett Dale. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Usvameriahven

**Usvameriahven** (*Epinephelus malabaricus*) on meriahventen (Epinephelidae) heimoon  alaheimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji.

## Koko ja ulkonäkö

Usvameriahvenen tavanomainen pituus on 12–76 senttimetriä. Maksimissaan se voi kasvaa noin 115 senttimetrin mittaiseksi. Pää ja ruumis ovat väritykseltään ruskehtavia ja niissä on pieniä, toisistaan erillään olevia mustia täpliä jotka ulottuvat myös rintaevän ja leukojen alueelle. Siellä täällä pään ja ruumiin alueella on myös valkeita pilkkuja ja läikkiä. Ruumiin etuosan kyljissä on tumman oranssinpunaisia tai punertavia täpliä. Kyljessä on usein viisi vinoa, epäsäännöllisen muotoista tummanruskeaa juovaa. Evissä on mustia pilkkuja. Usvameriahvenella on kylkiviivallaan 54–64 suomua. Selkäevässään lajilla on yksitoista piikkiruotoa ja 14–16 pehmeää ruotoa, peräevässään kolme piikkiruotoa ja kahdeksan pehmeää ruotoa ja rintaevässään 18–20 pehmeää ruotoa.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Usvameriahventa tavataan alueella Punaiseltamereltä Etelä-Afrikkaan, Komoreille, Seychelleille, Omaninlahdelle ja Intian eteläosiin sekä Tyynenmeren länsiosissa alueella Riukiusaarilta Uuteen-Etelä-Walesiin ja itään Mikronesian Yap-atollille ja Palauun sekä Fidžiin ja Tongan. Lajin elinympäristöjä ovat rannikoiden koralli- ja kiviriutat, vuorovesialtaat, estuaarit ja mangrovesuot hiekka- tai mutapohjilla. Se elää yleensä korkeintaan 150 metrin syvyydessä vedenpinnasta. Usvameriahven saavuttaa sukukypsyyden keskimäärin 64 senttimetrin mittaisena.

## Lähteet
* Taksonomian lähde alaheimon sukuun asti: 
* Taksonomian lähde suvusta alaspäin: 

### Viitteet
Elis Schröderheim

**Elis Schröderheim** (1747–1795) oli ruotsalainen virkamies ja kirjailija. Hän antautui varhain virkamiesuralle ja sai nimityksen 1782 valtiosihteeriksi. Hän saavutti henkevyydellään ja eloisuudellaan Kustaa III:n suosion mutta herätti yleistä tyytymättömyyttä myymällä pappisvirkoja. Hänet valittiin 1786 Ruotsin akatemian jäseneksi. Hän toimi 1792–1794 Upsalan läänin maaherrana. Hän kirjoitti muutamia huvinäytelmiä, ja 1851 julkaistiin hänen jälkeenjäänyt teoksensa *Anteckningar till konung Gustaf III:s historia*.

Schröderheim hoiti Kustaan yksityisiä asioita ja oli myös kuninkaan huvimestari mutta joutui myöhemmin pois tämän lähipiiristä taloudellisia ongelmia aiheuttaneen elämäntyylinsä ja pappisvirkojen myynnin vuoksi. Hän oli kuitenkin kuninkaalle uskollinen ja hoiti tehtävänsä hyvin, joten Kustaa ei täysin hylännyt häntä vaan hän sai pitää virkansa, ja kuninkaan viimeisinä vuosina hän oli jälleen tämän uskottu. Hän joutui sittemmin kahnauksiin G. M. Armfeltin kanssa ja joutui pois virastaan. Hän kuoli köyhänä.

Schröderheimillä oli nuorena suuria kirjallisia ambitioita, ja hän oli keskeisiä hahmoja Utile dulci -nimisessä kirjallisessa seurassa. Hän käänsi näytelmiä ranskasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Laurent Gras

**Laurent Gras** (s. 15. maaliskuuta 1976 Chamonix) on ranskalainen jääkiekkoilija, joka pelasi keskushyökkääjänä. Hän laukoi vasemmalta.

## Ura
### Seuraura
Gras debytoi Ranskan pääsarjassa kaudella 1994–1995 Chamois de Chamonixin joukkueessa. Hän pelasi debyyttikaudellaan 19 ottelua tehopistein 1+1=2 keräten kaksi rangaistusminuuttia. Kaudella 1996–1997 Gras siirtyi Gothiques d’Amiensiin, jossa hän pelasi yhden kauden. Gras palasi Chamonixiin kaudella 1997–1998, jolloin hän teki uransa toiseksi suurimmat tehopisteet 21+15=36 pelaamassaan 41 ottelussa. Gras edusti Chamonixia vielä seuraavalla kaudella, jolloin hän voitti joukkueen sisäisen pistepörssin tehopisteillä 12+10=22. Gras palasi Amiensin joukkueeseen kaudella 1999–2000, ja kaudella 2002–2003 Gars pelasi koko uransa tehokkaimman pääsarjakauden, kun hän teki 35 ottelussa tehopisteet 19+18=37. Kaudella 2003–2004 Gras valittiin Amiensin varakapteeniksi, jolloin joukkue voitti Ranskan mestaruuden. Heti seuraavalla kaudella Gars toimi joukkueen kapteenina. Seuraavan kolmen kauden ajan hän toimi taas joukkueen varakapteenina.

Gras siirtyi kaudella 2008–2009 Pingouins de Morzine-Avoriazin joukkueeseen, jossa hän pelasi 26 ottelua tehopistein 10+14=24 keräten 16 rangaistusminuuttia. Seuraavalla kaudella Gras palasi jälleen Chamonixiin, jonka varakapteenina hän toimi seuraavan kahden kauden ajan. Kaudella 2009–2010 Gras voitti Chamonixin sisäisen pistepörssin tehopisteillä 13+18=31. Seuraavalla kaudella Gras valittiin Chamonixin kapteeniksi, mutta kaksi seuraavaa kautta hän toimi taas varakapteenina. Gras pelasi Chamonixin joukkueessa vielä 21 ottelua kaudella 2014–2015 kunnes hän lopetti pääsarjauransa.

### Maajoukkueura
Gras edusti Ranskaa seitsemissä maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1997, 1998, 2004, 2008, 2009, 2010 ja 2011. Hän toimi Ranskan varakapteenina Kanadan MM-kilpailuissa 2008 ja Sveitsin MM-kilpailuissa 2009. Gras pelasi urallaan yhteensä 40 MM-ottelua tehopistein 3+1=4 keräten 16 rangaistusminuuttia.

Gras kuului Ranskan joukkueeseen Naganon talviolympialaisissa 1998 ja Salt Lake Cityn talviolympialaisissa 2002, joissa hän pelasi yhteensä kahdeksan ottelua ilman tehopisteitä.

## Lähteet
Zawiercien piirikunta

**Zawiercien piirikunta** () on yksi Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 117&nbsp;624. Piirikuntaan kuuluvat kaksi kaupunkikuntaa ovat Poręba ja Zawiercie. Kahdeksan maalaiskuntaa ovat Irządze, Kroczyce, Łazy, Ogrodzieniec, Pilica, Szczekociny, Włodowice, Żarnowiec ja niissä sijaitsee kylien lisäksi neljä kaupunkia, Łazy, Ogrodzieniec, Pilica ja Szczekociny.

Vuoden 2019 lopussa Zawiercien piirikunnassa arvioitiin olevan 117&nbsp;624 asukasta, joista 51,6 prosenttia naispuolisia ja 48,4 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 123&nbsp;021 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 93&nbsp;305 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioidaan vuoden 2019 lopussa muodostaneen 15,8 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 58,9 prosenttia ja eläkeikäisten 25,3 prosenttia väestön keski-iän ollessa 44,1 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 866 lasta.

## Lähteet
Cale Fleury

**Cale Fleury** (s. 19. marraskuuta 1998 Saskatchewan) on kanadalainen jääkiekkoilija. Fleury edustaa NHL-seura Seattle Krakenia. Montreal Canadiens varasi Fleuryn vuoden 2017 varaustilaisuuden kolmannella kierroksella numerolla 87. Fleury on pelipaikaltaan puolustaja ja kätisyydeltään right. Fleury on 13. kesäkuuta 2023 mennessä pelannut urallaan 62 NHL-runkosarjaottelua. Näissä hän on tehnyt yhden maalin ja yhden syötön eli kaksi tehopistettä.

## Lähteet
Irina Zaritskaja

**Irina Zaritskaja** (2. toukokuuta 1939 Kiova – 30. heinäkuuta 2001 Lontoo) oli ukrainalaissyntyinen pianisti. Hän muutti vuonna 1972 Israeliin ja vuonna 1985 Englantiin.

Zaritskaja aloitti pianonsoiton opintonsa Kiovassa ja jatkoi niitä Moskovan keskuserikoismusiikkikoulussa Tatjana Kestnerin johdolla. Valmistuttuaan näistä opinnoista vuonna 1958 hän pääsi Moskovan konservatorioon Yakov Zakin luokalle. Hän sai diplominsa vuonna 1963. Vuonna 1960 Zaritskaja sai toisen palkinnon ja kaksi erikoispalkintoa kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa Varsovassa.

Vuosien ajan Zaritskaja esiintyi vain Neuvostoliitossa, jossa hän soitti orkesterien solistina muiden muassa Kirill Kondrašinin, Rudolf Baršain ja Natan Rahlinin johdolla. Vuonna 1961 hän teki uuden esiintymisen Varsovassa tulkitsemalla Ludwig van Beethovenin, Frédéric Chopinin ja Dmitri Kabalevskin teoksia. Zaritskaja sitoi vuoden 1972 jälkeisen uransa Israelissa sekä esiintyjänä että opettajana Rubin-akatemiaan. Englannissa hän asettui Lontooseen. Hän esiintyi yhä ajoittain Lontoon sinfoniaorkesterin, Royal Philharmonic Orchestra sekä Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesterin kanssa ja säesti viulisti Boris Belkiniä. Zaritskaja omistautui kuitenkin pääasiassa opetustyöhönsä eri oppilaitoksissa. Viimeisen konserttiesiintymisensä Puolassa hän piti 9. elokuuta 1995 tulkitsemalla Aleksandr Skrjabinin, Sergei Prokofjevin, Dmitri Kabalevskin ja Frédéric Chopinin teoksia.  

## Lähteet
Juffi Seponpoika

**Juffi Seponpoika**, oikealta nimeltään **Juha Vuorsola** voitti ''The Voice of Finland'' -laulukilpailun vuonna 2020. Hän sai äänistä 32 % finaalilähetyksessä. Seponpoika kuului ohjelmassa Toni Wirtasen ja Sipe Santapukin joukkueeseen. Juffi on julkaissut muutaman soolosinglen.

## Lähteet

* https://www.satakunnankansa.fi/a/004f95c2-b9ff-4c2c-95ac-d74f0543edea 
*https://www.iltalehti.fi/viihdeuutiset/a/b50542c4-bb7d-4221-a138-d34ffdb50689
Christian Friedrich Daniel Schubart

**Christian Friedrich Daniel Schubart** (1739–1791) oli saksalainen runoilija ja muusikko ja aikansa kapinallisia. Hän toimi urkurina ja lukkarina Geislingenissä, missä hän kirjoitti Christoph Martin Wielandin ja Friedrich Gottlieb Klopstockin vaikutukseen viittaavat runonsa *Zaubereien* (1766) ja *Todesgesänge* (1767).

Jo opiskeluaikanaan Schubart turmeli terveytensä epäsäännöllisellä elämällään. Huonon elämän takia hänen kohtalonsa tuli hyvin kirjavaksi. Hän oli jo menossa Tukholmaankin koettamaan onneaan, mutta pysähtyi Augsburgiin, missä hän alkoi julkaista Sturm und Drang -kauden henkeen toimitettua *Deutsche Chronik* -nimistä aikakauskirjaa, joka kuitenkin kiellettiin. Schubart karkotettiin, ja hän pakeni Ulmiin, missä hän jatkoi aikakauskirjansa toimittamista. Schubartin loukattua Württembergin herttuaa hänet houkuteltiin Württembergin alueelle ja suljettiin Hohenaspergin linnaan, missä hän joutui olemaan kymmenen vuotta, aluksi hyvin ankarassa vankeudessa. Vapauduttuaan 1787 terveytensä romahdettua hän sai nimityksen Stuttgartiin hovirunoilijaksi ja teatterinjohtajaksi. Schubart ryhtyi myös jatkamaan aikakauskirjansa julkaisua uudella nimellä *Vaterlandschronik*.

Schubartin tuotanto oli epätasaista. Hän on aito lyyrikko, mutta samalla täysverinen Sturm und Drang -kauden edustaja, kuten runot *Die Fürstengruft*, *Friedrich der Grosse* ja *Der ewige Jude* osoittavat. Tunnetuimpia Schubartin runoista on *[[Die Forelle]]* (*Forelli*), jonka Franz Schubert on säveltänyt. Se lienee liedkirjallisuuden tunnetuimpia. Laulun teksti on osittain salakieltä: sen vesiaihe kuvaa vapaudenaatetta. Hän oli myös säveltäjä, ja *Forellin* hän oli säveltänyt itsekin. Hän kirjoitti musiikinteoriaa käsittelevän *Ideen zu einer Aesthetik der Tonkunst*, joka on yhä lukemisen arvoinen.

Schubartin runoista huomattava osa syntyi vankeudessa. Ne kuvastavat hänen omaa elämänkohtaloansa ja intohimojaan. Schubart julkaisi kuvauksia elämästään nimellä *Leben und Gesinnungen im Kerker aufgesetzt* (1791–1793), mutta ehti kuolla ennen sen loppuun saattamista. *Gesammelte Schriften* julkaistiin 1839–1840.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Berit ja Dallapé

**Berit & Dallapé** on suomalaisen pop-laulaja Beritin studioalbumi vuodelta 1977. Se on esittäjänsä kuudes. Berit profiloitui uransa alussa humppatyttönä, *Berit & Dallapé* -albumille valittiin humpan sijaan valssin, tangon, foxtrotin ja jenkan tyylilajeihin kuuluvia sävelteoksia. Albumin kappaleet on sovittanut Eero Lauresalo.

## Kappaleet

## Muuta
*Berit & Dallapé* sisältää muun muassa suomalaisen version vuoden 1971 menestyksestä "Che sarà", jota on sittemmin versioitu useaan otteeseen eri kielisinä. "Yli aaltojen" on suomenkielinen versio 1880-luvulla sävelletystä meksikolaisesta valssista "Sobre las olas". Albumin kannen suunnitteli Erik Uddström. Avausraita "Jimmy banjoaan hän soittaa" on julkaistu sittemmin myös Beritin kokoelma-albumeilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Fenno-levytietokanta (Teoshaku)
*Fono.fi: Äänitteen tiedot : Jimmy Banjoaan hän soittaa
*Pomus : Berit
Näsilinnankatu 38

**Näsilinnankatu 38** on Tampereen keskustassa Näsilinnankadulla sijaitseva uusrenessanssityylinen puutalo, joka on valmistunut vuonna 1892. Sen on suunnitellut Lambert Petterson marraskuussa 1891. Rakennus on yksikerroksinen, ja siinä on kaksi asuinhuoneistoa, joista toista on käytetty seurakuntatilana.

Talon molempiin huoneistoihin kuljettiin alun perin sisäpihan kautta. Eteläiseen huoneistoon on myöhemmin lisätty kivirakenteinen sisäänkäynti kadun puolelle.

Puutalon kanssa samalla tontilla, Satamakatu 7:ssä, sijaitsee Pettersonin vuonna 1892 suunnittelema kolmikerroksinen kivirakennus. Kun sitä laajennettiin Heikki Tiitolan suunnitelmien (1907) pohjalta, puutalosta purettiin kaksi ikkunaa sisältänyt pohjoisosa.

Näsilinnankadun puutalo ja Satamakadun kivitalo on suojeltu asemakaavalla. Tampereen kaupungin kaavoitusyksikön mukaan ne ovat rakennustaiteellisesti ja kaupunkikuvallisesti merkittäviä.

Vuonna 2020 tehdyssä julkisivuremontissa puutaloon palautettiin alkuperäinen, ruskeankeltainen värisävy.

## Lähteet
Rakkauden jälkeen (Beritin albumi)

**Rakkauden jälkeen** on suomalaisen pop-laulaja Beritin studioalbumi vuodelta 1980. Se on esittäjänsä kahdeksas. Albumin tuotti Kaj Westerlund.

## Kappaleet

## Muuta
Nimisävellys "Rakkauden jälkeen" on saksalainen balladi vuodelta 1967. Suomeksi kappaleen lauloi ensi kerran Carola, ja sittemmin useat artistit ovat tulkinneet sen. Beritin kokoelma-albumeille *Rakkauden jälkeen* -levyltä on valikoitu nimikappaleen ohella "Pieni kuningatar" ja "Osa pienen pieni vain". B-puolen avausraita "Kompastuttiin" on Beritin ja Matti Eskon duetto. Pari duetoi myös tuonnempana.

*Rakkauden jälkeen* -albumin kannen taittoi Timo Mäkelä ja kuvat otti Erik Uddström.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Fenno-levytietokanta (Teoshaku)
*Fono.fi: Äänitteen tiedot : Rakkauden jälkeen
*Pomus : Berit