Ja aurinko nousee

**Ja aurinko nousee** (*The Sun Also Rises*) on Ernest Hemingwayn vuonna 1926 julkaistu esikoisromaani.

Kirja herätti heti ilmestyttyään suurta huomiota ja se loi uuden radikaalin kirjallisen tyylisuunnan, joka teki Hemingwaysta aikansa modernin proosakirjallisuuden keskeisen hahmon. Kirjaa pidetään tarkkana kertomuksena amerikkalaisten kadotetusta sukupolvesta, joka ensimmäisen maailmansodan jälkeen muutti eri puolille Eurooppaa ja erityisesti Pariisiin. Romaanin nimi tulee Saarnaajan kirjasta (1. luku, 5. jae, vanha käännös).

## Taustaa
Hemingway alkoi kirjoittaa ensimmäistä romaaniaan, *Ja aurinko nousee*, ollessaan 25-vuotiaana Pariisissa lehtimiehenä. Aiemmin Hemingway oli kirjoittanut pitkiä novelleja. Hän sai 250-sivuisen käsikirjoituksen valmiiksi 21. syyskuuta 1925. Alun perin Hemingway ajatteli antaa kirjalle nimeksi *Fiesta*, muttei kuitenkaan halunnut vierasperäistä nimeä. Myös kirjan teemaan liittyvä *Kadotettu sukupolvi* oli nimiehdotuksena mielessä, mutta lopulta Hemingway otti Saarnaajan kirjasta lainatun nimen, *Ja aurinko nousee*. Hemingwayllä oli vaikeuksia saada kustantaja kiinnostumaan käsikirjoituksesta. Hän veti käsikirjoituksensa korjattavaksi ja poisti siitä 15 ensimmäistä sivua, päähenkilöiden elämäkerrat. Kustantaja Maxwell Perkins oli lopulta erittäin vakuuttunut romaanista. Hemingway omisti kirjan vaimolleen Hadley Richardsonille. Kirja myi hyvin esikoisteokseksi ja siitä otettiin toinen painos jo kahden kuukauden kuluttua julkaisusta.

## Juoniselostus

Romaanin päähenkilö, Jacob "Jake" Barnes, on ensimmäisen maailmansodan veteraani ja lehtimies, joka asuu ja työskentelee Pariisissa. Jaken tuttavapiiriin kuuluu mm. rikas juutalainen kirjailija Robert Cohn ja seurapiirinainen Lady Brett Ashley, jota Jake suuresti rakastaa, mutta jonka kanssa hän ei voi ryhtyä suhteeseen impotenssinsa takia. Pariisiin saapuu myös Jaken ystävä, toinen veteraani Bill Gorton, joka ehdottaa Jakelle yhteistä matkaa Espanjaan kalastamaan ja katsomaan Pamplonan fiestaa.

Pamplonassa Jake ja Bill tapaavat Brettin, tämän sulhasen Miken ja Robert Cohnin, joiden kanssa he yhdessä majoittautuvat espanjalaisen härkätaisteluasiantuntijan, Montoyan omistamaan hotelliin. Härkätaisteluiden yhteydessä Brett iskee silmänsä nuoreen taistelijaan Pedro Romeroon, jonka suhteen Brett pyytää Jakelta apua. Brett ja Romero viettävätkin yön yhdessä, joka saa Robert Cohnin mustasukkaiseksi, sillä tämä on myös rakastunut Brettiin.

Viimeisen härkätaistelun jälkeen Brett Ashley ja Pedro Romero lähtevät yhdessä Madridiin. Cohn eroaa muista, ja Pamplonaan jäävät vain Jake, Mike ja Bill, joiden tiet myös eroavat myöhemmin. Jake saa Brettilta sähkeen, jossa tämä pyytää Jakea tapaamaan hänet Madridissa. Siellä Brett ilmoittaa eronneensa Romerosta ja haluavansa palata Miken luo. Matkalla pois Madridista Brett tokaisee Jakelle: "Voi Jake -- Meillä olisi voinut olla vallan saastaisen mukavaa yhdessä." Jake vastaa: "Sinäpä sen sanoit -- Herttainen kuvitelma, eikö totta?"

## Tematiikka

*Ja aurinko nousee* sisältää huomattavasti ajalle merkittäviä teemoja, joita käsitellään Hemingwaylle tyypilliseen jäävuori-tyyliin rivien välissä.

* Lähes kaikki kirjan merkittävimmät hahmot: Jake Barnes, Brett Ashley, Bill Gorton, Mike Campbell kuuluvat Gertrude Steinin kuvailemaan Kadotettuun sukupolveen. He ovat paenneet tai jääneet ensimmäisen maailmansodan jälkeen Eurooppaan, ja elävät nyt päämäärätöntä elämää harrastaen irtosuhteita, työtä vältellen ja juhlimalla paljon. Hemingway itse nähdään usein Kadotetun sukupolven tunnetuimpana edustajana, ja siksi kirjaa pidetäänkin erinomaisena kuvauksena ajan ihmisten ajatuksista ja elämästä.
* Ihmisten ja elämän merkityksettömyys korostuu jo kirjan alussa olevasta lainauksesta: "Sukupolvi menee, ja sukupolvi tulee, mutta maa pysyy iäti. Ja Aurinko nousee, ja aurinko laskee - -" Sodan jälkeen monet ihmiset näkivät elämän merkityksettömänä, ja näin ajattelevat myös kirjan päähenkilöt.
* Miesten epävarmuus. Monet aikalaiset, kuten Hemingway itse, näki sodan mahdollisuutena todistaa oman miehisyytensä taisteluissa. Sen sijaan Jake Barnes, niin kuin Hemingwaykin, haavoittui sodassa ja menetti omasta mielestään miehisyytensä tulleessaan impotentiksi. Mike Campbell taas ratkesi juomaan ja kuvaillaankin kirjassa alkoholistiksi. Sankariuden sijaan Jake ja Campbell saivat sodasta itselleen aivan jotain muuta.

## Lähteet