open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Akseli Listo

**Akseli August (A. A.) Listo** (sukunimi vuoteen 1906 **Lilius** (2. huhtikuuta 1856 Hattula – 17. marraskuuta 1921 Helsinki) oli suomalainen varatuomari, Suomen senaatin kauppa- ja teollisuustoimituskunnan esittelijäsihteeri, aktiivinen valtiopäiväedustaja, Suomalaisen puolueen kansanedustaja ja eduskunnan varapuhemies.

Liston vanhemmat olivat kappalainen Anton Lilius ja Amanda Sofia Perdén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1875 ja suoritti yleisen oikeustutkinnon 1883 sekä sai varatuomarin arvon 1886. Listo oli säätyvaltiopäivillä talonpoikaissäädyn notaarina ja yksityisen valiokunnan sihteerinä 1885 sekä porvarissäädyn notaarina 1888. Hän toimi hovioikeuden auskultanttina vuodesta 1884 ja sitten teollisuushallituksessa kanslistina 1888–1891 ja kamreerina 1891–1901 sekä senaatin kauppa- ja teollisuustoimituskunnassa vt. esittelijäsihteerinä 1901–1906 ja esittelijäsihteerinä 1906–1915. Listo oli lisäksi Uuden Suomettaren aputoimittaja 1889–1912, hän kirjoitti lehden suosittuja sunnuntaikirjeitä nimimerkillä *Matti*. Hän oli myös valtion tarkastaja osuuskassojen keskuslainalaitoksessa vuodesta 1903.

Listo otti osaa 1883 julkaistun laajan ruotsalais-suomalaisen oikeus- ja virkasanaston valmistamiseen ja käänsi suuren määrän hallituksen esityksiä ja komiteamietintöjä, yhteensä yli 3000 sivua, kehittäen samalla huomattavasti suomalaista laki- ja virkakieltä.

Listo oli kansanedustajana vuosina 1907–1917 edustaen Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli eduskunnan 1. varapuhemies helmi–toukokuussa 1909 ja 2. varapuhemies 1908–1909, 1909–1910 sekä 1910–1913. Listo toimi puheenjohtajana eduskunnan laki- ja talousvaliokunnassa 1907–1908 ja 1909, tarkastusvaliokunnassa 1909–1910, 1911 ja 1917 sekä suuressa valiokunnassa 1910 ja 1911–1914. Hän oli jo aikaisemmin ollut säätyvaltiopäivillä porvarissäädyssä Iisalmen edustaja 1894, 1897, 1899 ja 1900. Listo oli Helsingin rahatoimikamarin puheenjohtaja ja jäsenenä Helsingin kaupunginvaltuustossa. Hän toimi myös Kansantaloudellisen yhdistyksen puheenjohtajana ja oli perustamassa Suomalaista Säästöpankkia 1901.

Listo julkaisi kaksi kertomuskokoelmaa, *Kalastus- ja metsästysmuistelmia* (1916) ja *Ansala* (1917).

Listo oli naimisissa vuodesta 1896 Hilma Maria Sederholmin (k. 1926) kanssa, heidän pojastaan Matti Listosta (s. 1902) tuli naistentauteihin ja synnytyksiin erikoistunut lääkäri. 

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Pikkurousku

**Pikkurousku** (*Lactarius tabidus* syn. *L. theiogalus*) on laakea tai kupera kellanpunainen rouskulaji. Lakin leveys on 2–6 senttimetriä. Sen heltat ovat valkoiset tai kellanvalkoiset. Jalka on 2–8 senttimetriä pitkä ja vaaleampi kuin lakki. Malto on kellertävää. Maitiaisneste on valkoista ja kuivuessaan kellertyvää. Sieni maistuu miedolta ja on syötävä. Pikkurousku kasvaa havu- ja lehtimetsien kosteikoissa yleisenä koko Suomessa.  Kasvuaika on heinäkuusta lokakuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.

## Näköislajit
Pikkurousku muistuttaa useita muita rouskuja, kuten kangaspalsamirouskua, kangasrouskua, maksarouskua, oranssirouskua, rahkarouskua, sikurirouskua, viitapalsamirouskua sekä rutarouskua. Sekoittamisesta ei kuitenkaan ole juurikaan haittaa, sillä kaikki edellä mainitut lajit ovat pikkurouskun tavoin keittämisen jälkeen ruokasieniä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Pikkurousku
Masuuni (ravintola)

**Masuuni** oli vuonna 2001 perustettu ravintola S-ryhmän Sokos Hotel Ilveksen tiloissa Tampereen keskustassa. Paistinkääntäjien veljeskunta on myöntänyt sille Chaîne des Rôtisseurs -kilven.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ravintolan sivusto
*Ilveksen ruokamoka vaihe vaiheelta  Urjalan Sanomat
Anna-Liisa Linkola

**Anna-Liisa Linkola** (o.s. **Korhonen**; 10. elokuuta 1914 Pielisjärvi – 3. elokuuta 1999 Kotka) oli suomalainen diplomi-insinööri, lehtori ja kunnallisneuvos. Hän oli kokoomuksen kansanedustajana 1960- ja 1970-luvulla ja ensimmäinen eduskunnan puhemiehistöön valittu nainen.

Linkolan vanhemmat olivat diplomi-insinööri Kaarlo Heikki Korhonen ja Anna Maria Ryynänen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1932 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1937 ja erikoistui myöhemmin 1957 vesikemiaan. Linkola oli Kotkan puutalousopiston lehtori 1945–1950, Kotkan lyseon lehtori 1951–1955 ja Kotkan lyseon matemaattisten aineiden lehtori 1955–1974. Hän opetti myös Kotkan sairaanhoito-oppilaitoksessa 1957–1973 ja toimi Kotkan kaupungin vesilaitoksen kemistinä 1955–1971. Linkola sai kunnallisneuvoksen arvon 1977.

Linkola oli kansanedustajana vuosina 1962–1979 Kymen läänin vaalipiiristä. Hän oli ensimmäinen eduskunnan puhemiehistöön kuulunut nainen toimiessaan 2. varapuhemiehenä vuosina 1975–1978. Hän kuului myös Yleisradion hallintoneuvostoon. Lisäksi Linkola oli kokoomuksen varapuheenjohtaja, kokoomuksen puoluevaltuuston varapuheenjohtaja ja kokoomuksen naisten liiton puheenjohtaja.

Linkola oli presidentin valitsijamies vuosien 1956, 1962 ja 1968 presidentinvaaleissa. Hän kuului Kotkan kaupunginhallitukseen ja oli Kotkan kaupunginvaltuuston varapuheenjohtaja. Linkola oli Liike- ja virkanaisten kansainvälisen liiton varapresidentti ja Liike- ja virkanaisten liiton puheenjohtaja. 

Anna-Liisa Linkolan puolisona oli vuodesta 1937 Klaus Vilho Johannes Linkola, jonka isä oli maaherra Mikko Collan.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Sikurirousku

**Sikurirousku** (*Lactarius camphoratus*) on kupera tai suppilomainen ruskeanpunainen rouskulaji. Lakki on 2–5 senttimetriä leveä. Sen heltat ovat punaruskeat. Jalka on 3–5 senttimetriä pitkä, punaruskea ja harmaanvioletin sävyinen. Malto on vaaleanpunaruskeaa. Maitiaisneste on valkoista. Sieni maistuu miedolta ja on hyvä ruokasieni. Sikurirousku kasvaa havu- ja sekametsissä, erityisesti kangasmailla kuusen, koivun ja männyn seurassa. Sieni kasvaa Suomessa jokseenkin yleisenä Inariin saakka. Se kuitenkin harvinaistuu pohjoiseen mentäessä. Kasvuaika on elokuusta syyskuuhun.
Sikurirousku on kangasrouskun (*Lactarius rufus*) näköislaji. 

Sikurirousku on lisäksi erinomainen mauste kuivattuna, maistuen lähinnä currylta.

Sikurirousku on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Sikurirousku (curryriska) – ''Lactarius camphoratus''
* Martat: Sikurirousku
* UniProt: Taxonomy - ''Lactarius camphoratus'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Lactarius camphoratus''
Kerttu Törnqvist

**Kerttu Annikki Törnqvist**, o.s. *Ikonen*, (18. maaliskuuta 1942 Pielisjärvi – 26. tammikuuta 2002 Lieksa) oli suomalainen myymälänemäntä ja sosialidemokraattien kansanedustaja.

Törnqvistin vanhemmat olivat pienviljelijä Veikko Matti Ikonen ja emäntä Ksenia Hirvonen. Hän kävi kansakoulun ja toimi ennen kansanedustajaksi valintaansa myyjänä, myymälänhoitajana ja myymäläemäntänä 1959–1983. 

Törnqvist oli kansanedustajana vuosina 1983–1999 Pohjois-Karjalan läänin vaalipiiristä. Hän oli eduskunnan toinen varapuhemies 1996–1999. Vuonna 1996 puhemiehistö koostui pelkästään naisista (Riitta Uosukainen, Sirkka-Liisa Anttila ja Kerttu Törnqvist). Hän toimi valtiovarainvaliokunnan varapuheenjohtajana 1995–1996 ja sosialidemokraattisen eduskuntaryhmän varapuheenjohtajana vuosina 1991–1996.

Törnqvist oli presidentin valitsijamies vuosien 1982 ja 1988 presidentinvaaleissa. Hän oli Lieksan kaupunginvaltuuston jäsen ja valtuuston puheenjohtaja 1989–1996. Törnqvist kuului muun muassa Eka-yhtymän ja Alkon hallintoneuvostoon, Työtehoseuran valtuustoon ja Suomen 4H-liiton valtuuskuntaan.

Kerttu Törnqvist oli naimisissa vuodesta 1960 laitosmies Lauri Ilmari Törnqvistin kanssa. Heillä oli kolme lasta. Törnqvist julkaisi muistelmansa nimellä *Tallella eletty elämä* (WSOY, 2000).

## Lähteet
* 

### Viitteet
Rossin piirikunta

**Rossin piirikunta** on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, joka on saanut nimensä senaattori James Rossin mukaan.

## Maantiede
Rossin naapuripiirikuntia ovat Pickaway pohjoisessa, Hocking koillisessa, Vinton idässä, Jackson kaakossa, Pike etelässä, Highland lounaassa ja Fayette luoteessa.

## Väestö
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 78&nbsp;064 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 90,9%, mustiin (6,3%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,3%) ja aasialaisiin (0,4%).

Kotitalouden mediaanitulo on 44&nbsp;577 dollaria ja köyhyysrajan alapuolella oli 17,5% väestöstä 2007–2011 välisenä aikana.

## Lähteet
Lutikkarousku

**Lutikkarousku** (*Lactarius serifluus*) on kupera tai laakealakkinen tummanruskea rousku. Heltat ovat oranssinkeltaiset. Jalka on vaaleampi kuin lakki. Sienen malto on okranvärinen. Maitiaisneste on valkoista. Sieni tuoksuu kuivuneena metsäluteelta. Se on Suomessa harvinainen ja esiintyy vain Turun seudulla tammien seurassa. 

Lutikkarousku on Suomessa silmälläpidettävä laji. 

## Lähteet
Kääpiörousku

**Kääpiörousku** (*Lactarius omphaliformis*) on punaruskea tai kanelinruskea rouskulaji. Jalka on vaalean punaruskea. Sienen heltat ovat johteiset. Sieni kasvaa lepikoissa lepikkorouskun seurassa. Sieni on keitettynä syötävä. Se on Suomessa melko harvinainen.

## Lähteet
Lepikkorousku

**Lepikkorousku** (*Lactarius obscuratus*) on kupera oliivin- tai nahanruskea rouskulaji. Lakin leveys on 1–4 senttimetriä. Sen heltat ovat aluksi vaaleat ja myöhemmin okranväriset tai kellastuvat. Jalka on 2–5 senttimetriä pitkä ja vaaleampi kuin lakki. Malto on vaaleanruskeaa. Maitiasneste on valkoista. Sienen maku on mieto tai hieman kirpeä. Se kasvaa kosteilla paikoilla lehdoissa ja lepikoissa leppäpuiden seuralaisena. Se on Suomessa melko yleinen etelästä Oulun seudulle asti. Kasvuaika on elokuusta syyskuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Lepikkorousku
Rinnakkaistuontilääke

**Rinnakkaistuontilääke** on alun perin jossakin toisessa EU-maassa myytäväksi tarkoitettu, rinnakkaismaahantuojan uudelleen pakkaama lääke. Rinnakkaistuontilääke on alkuperäisvalmistajan oma tuote, jonka rinnakkaistuoja on ostanut halvemman hintatason EU-maasta. Rinnakkaistuontilääkkeet ovat siten edullisempia kuin tuontimaassa markkinoilla olevat vastaavat alkuperäislääkkeet.

Lääkkeiden rinnakkaistuojalla täytyy olla tukkukauppalupa kyseisen maan lääkeviranomaiselta. Lisäksi tarvitaan erillinen myyntilupa jokaiselle maahantuotavalle rinnakkaistuontilääkkeelle. Rinnakkaistuoja pakkaa lääkkeet uudelleen tuontimaan säädösten mukaisesti. Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus Fimea ja Euroopan lääkevirasto EMA valvovat lääkkeiden rinnakkaistuontia.

## Katso myös

* Rinnakkaislääke
Kalttina

**Kalttina** () on kylä, taajama ja maalaiskunta Leningradin alueen Volossovan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Volossovan kaakkoispuolella Kemppaalasta Hattulaan johtavan maantien varrella. Taajamassa on asukkaita noin 1&nbsp;800 ja kunnassa 3&nbsp;100 henkeä (vuonna 2006).

Kunnan hallinnollinen keskus on Kalttinan taajama. Sen ja samannimisen kylän lisäksi kuntaan kuuluu 13 kylää: Edasi (), Holopitsa (), Karhuluosa (), Kurkovitsa (), Kylämäki (), Liissinä (), Luumitsa (), Ozjora (), Pesala (), Pieni-Saaritsa (), Tuonitsa (), Uusi-Raaklitsa () ja Vanha-Raaklitsa ().

1400–1500-luvulla seutu kuului Novgorodin Vatjan viidenneksen Kaprion läänin Saaritsan pogostaan. Toiseen maailmansotaan saakka alueella asui venäläisten lisäksi inkerinsuomalaisia, jotka kuuluivat Kupanitsan luterilaiseen seurakuntaan.

Nähtävyyksiä ovat Kalttinan näyttelysali, vanhat aateliskartanot Kalttinassa ja Kurkovitsassa, entisen kartanon puistoalue Kylämäessä, Tihvinän Jumalanäidin kirkko Kurkovitsassa, toisen maailmansodan muistomerkki entisessä Suuren-Saaritsan kylässä sekä Tuonitsan luonnonsuojelualue. Kunnan alueelta saa alkunsa Ortesjoki.

Kunnan päämies on Mihail Kobylinski ja kunnanhallinnon päämies Vladimir Berdyšev.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kalttinan kunnan sivusto
Juuso Häikiö

**Juuso Häikiö** (2. maaliskuuta 1917 Muhos &ndash; 5. joulukuuta 2003 Kuopio) oli suomalainen varatuomari, hovioikeudenneuvos ja everstiluutnantti evp. Hän oli kokoomuksen kansanedustajana yli 20 vuoden ajan, joista 12 vuotta perustuslakivaliokunnan puheenjohtajana.

Häikiön vanhemmat olivat maanviljelijä Iivari Häikiö ja emäntä Henrika Heikkinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1935 ja valmistui kadettikoulusta 1939. Sotavuosien jälkeen hän suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän oikeustutkinnon 1947 ja sai varatuomarin arvon 1950. 

Sotavuosina Juuso Häikiö oli pioneeripataljoonan nuorempana upseerina ja joukkueenjohtajana 1939, komppanianpäällikkönä 1939–1941 ja Pioneeripataljoona 12:n komentajana 1941–1944. Sodan päätyttyä hän oli vielä Pioneerikoulun asentajalinjan johtajana ja koulunjohtajana Korialla 1944–1947. Oikeustieteen opinnot suoritettuaan Häikiö oli aluksi Mäntyharjun tuomiokunnan apulainen 1948 ja Mikkelin tuomiokunnan notaari 1949. Hän toimi Itä-Suomen hovioikeudessa Kuopiossa viskaalina 1950–1957, sihteerinä 1957–1958, alemman palkkausluokan hovioikeudenneuvoksena 1958–1962 sekä vuodesta 1962 ylemmän palkkausluokan hovioikeudenneuvoksena.

Häikiö oli kansanedustajana vuosina 1962–1983 Kuopion läänin vaalipiiristä. Hän oli eduskunnan toinen varapuhemies 1979–1983 sekä puheenjohtajana perintölakivaliokunnassa 1964 ja perustuslakivaliokunnassa 1966–1978. Häikiö oli valtakunnanoikeuden jäsenenä 1974–1986. Hän toimi kokoomuksen eduskuntaryhmän varapuheenjohtajana sekä *valtiopäiväjärjestyksen kehittämiskomitean* puheenjohtajana 1968–1969 ja *valtiosääntökomitean* puheenjohtajana 1970–1974.

Siveellisyysrikoksia koskevan lainsäädännön uudistamisen yhteydessä vuonna 1970 Häikiö vastusti avioliitossa tapahtuvien väkisinmakaamisten kriminalisointia, sillä hänen mukaansa se olisi ollut ”*pohjoismaisen oikeuskäsityksen vastaista*”. Häikiön näkemyksen mukaan rikoslaki sisälsi jo tarvittavat keinot puuttua väkisinmakamisiin: "*pahoinpitelysäännökset ovat aina käytettävissä, jos avioliitossa tapahtuu pahoinpitelyä*".

Häikiö oli presidentin valitsijamies vuosien 1968, 1978 ja 1982 presidentinvaaleissa ja hän oli Kuopion kaupunginhallituksen jäsen ja Kuopion kaupunginvaltuuston puheenjohtaja. 

## Perhe
Häikiö oli naimisissa kolme kertaa ja jäi leskeksi kahdesti. Hänellä oli neljä lasta ensimmäisestä avioliitostaan ja kaksi toisesta. Ensimmäinen puoliso oli englannin ja ruotsin kielen lehtori Helena Maria Jauhiainen 1942–1965, toinen farmaseutti Pirkko Inkeri Pasanen (ent. Lappalainen) 1968–1984 ja kolmas puoliso vuodesta 1985 kirjanpitäjä Eeva Kaarina Peltomäki. Historiantutkija Martti Häikiö oli hänen poikansa ja dramaturgi Kristiina Lyytinen tyttärensä.
__NOTOC__

## Teoksia
* *Onko perustuslakeja muutettava?* Kirjayhtymä 1974
* *Juuson kirja: ajatuksia, muistelmia, juttuja*, muistelmateos.  1995
* *Pioneeripataljoona 12:n kirja*. Kuopio 1996

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Juuso Häikiön muistokirjoitus Helsingin Sanomat 5.12.2003 (Käyttäjätunnuksella)
Tornipöllöt (suku)

**Tornipöllöt** (*Tyto*) on tornipöllöjen heimoon kuuluva lintusuku. Siihen kuuluvien lajien määrässä on hajontaa. BirdLife Suomen listauksessa sukuun kuuluu 18 lajia. BirdLife Internationalin tietokannassa lajeja on 13.

## Tornipöllölajit
;Sekä BirdLife Suomen että BirdLife Internationalin listauksessa
* Aasianruohopöllö (*Tyto longimembris*)
* Afrikanruohopöllö (*Tyto capensis*)
* Celebesintornipöllö (*Tyto rosenbergii*)
* Hispaniolantornipöllö (*Tyto glaucops*)
* Madagaskarintornipöllö (*Tyto soumagnei*)
* Minahassantornipöllö (*Tyto inexspectata*)
* Naamiotornipöllö (*Tyto novaehollandiae*)
* Nokipöllö (*Tyto tenebricosa*)
* Pikkunokipöllö (*Tyto multipunctata*)
* Sulantornipöllö (*Tyto nigrobrunnea*)
* Tornipöllö (*Tyto alba*)
* Täplätornipöllö (*Tyto aurantia*)

;Vain BirdLife Suomen listauksessa
* Afrikanviitapöllö (*Tyto prigoginei*), luokitellaan usein viitapöllöihin
* Andamaanientornipöllö (*Tyto deroepstorffi*), pidetään usein tornipöllön alalajina
* Manusintornipöllö (*Tyto manusi*), yhdistetty naamiotornipöllöön
* Tasmaniantornipöllö (*Tyto castanops*), pidetään usein naamiotornipöllön alalajina
* Tenimberintornipöllö (*Tyto sororcula*), yhdistetty naamiotornipöllöön
* Vaaleatornipöllö (*Tyto delicatula*), pidetään usein tornipöllön alalajina.

;Vain BirdLife Internationalin listauksessa
* *[[Tyto almae]]*

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Frank Giering

**Frank Giering** (23. marraskuuta 1971 Magdeburg, Itä-Saksa – 23. kesäkuuta 2010 Berliini, Saksa) oli saksalainen näyttelijä, joka opiskeli elokuva- ja televisionäyttelemistä HFF Potsdamissa. Parhaiten hänet tunnetaan roolistaan sarjassa *[[Kriminalisti]]*, jossa hän näytteli rikoskomisario Henry Weberiä. Hän voitti parhaan näyttelijän palkinnon Sotšin filmifestivaaleilla vuonna 2000 elokuvasta *[[Absolute Giganten – viimeinen ilta]]*. Hänet tunnetaan myös elokuvista *[[Funny Games]]* (1997), *[[Gran Paradiso]]* (2000), Baader Meinhof (2002) ja *[[Der Fall Gehring]]* (2004).

## Yksityiselämä
Frank Giering kärsi aikuisiällään alkoholismista. Hän hakeutui hoitoon vuonna 2001 ongelmansa vuoksi. Giering asui äitinsä luona 29-vuotiaaksi asti, kunnes muutti Berliiniin. Giering löydettiin kuolleena kotoaan 23. kesäkuuta 2010. Kuolinsyyksi varmistui alkoholimyrkytys. Kuollessaan Giering oli 38-vuotias. Hänet on haudattu synnyinkaupunkiinsa Magdeburgiin.

## Palkinnot
*Paras näyttelijä – Sotšin kansainvälinen elokuvafestivaali (2000)

## Ehdokkuudet
*Paras miessivuosa – Deutscher Fernsehpreis (2004)
*Paras miessivuosa – Deutscher Filmpreis (2001)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*German actor Frank Giering dies at 38
Antonia Cäcilia Holfelder

**Antonia Cäcilia Holfelder** (s. 1971 Hampuri, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä, joka näyttelee rikoskomisario Inge Tschernaya sarjassa *[[Kriminalisti]]*. Hän on näytellyt myös useissa muissa sarjoissa, joita tosin on esitetty vain Saksassa.

## Aiheesta muualla
*Antonia Cäcilia Holfelder Imdb:ssä
Savonjoki (Vimpeli)

**Savonjoki** eli **Vimpelinjoki** on Vimpelin kirkonkylän halki virtaava joki. Se kuuluu Ähtävänjoen vesistöön. Savonjoki tuo vettä Lappajärveen ja onkin Kurejoen kanssa eniten vettä Lappajärveen laskeva joki. Savonjoki alkaa Alajärven Savonjärvestä, ja siihen yhtyy myöhemmin Poikkijoki ja Paaluomanpuro.

2000-luvun alussa Savonjoella suoritettiin metsäojitusalueiden vesiensuojeluhanke, sillä 46 prosenttia joen fosforikuormituksesta tulee maataloudesta. Typpikuormituksesta taas yli 70 prosenttia tulee maataloudesta ja luonnonhuuhtoumasta. Muita kuormittajia vuosittaisista fosforin 6&nbsp;400&nbsp;kg:n ja typen 135&nbsp;000&nbsp;kg:n määristä ovat turvetuotanto ja haja-asutus.

Kalalajeista Savonjoessa esiintyvät ahven, kivennuoliainen, purotaimen, harjus, made, hauki, kivisimppu, kiiski,särki ja pikkunahkiainen. Aiemmin Vimpelinjoessa on havaittu myös kirjolohia ja rapuja.

Savonjoki on ollut tukinuittojoki, minkä takia sitä on kaivettu ja louhittu.

## Lähteet
Kriminalisti

**Kriminalisti** () on Berliiniin sijoittuva saksalainen rikossarja. Sarjaa tehtiin 15 kautta vuosina 2006-2020. Kriminalisti on ZDF-tuotantoa. Pääosia sarjassa esittivät Christian Berkel (hahmona ylikomisario Bruno Schumann), Frank Giering (komisario Henry Weber), Maya Bothe (komisario Alex Keller), Stefanie Japp (komisario Jana Wagner), Antonia Cäcilia Holfelder (komisario Inge Tschernay), Mehmet Bozdogan (komisario Bülent Celik) ja Patrick Khatami (komisario Chris). Suomessa sarjaa esittää Yle TV1 (aiemmin Yle TV2).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Kriminalisti ZDF:n kotisivuilla.
* Kriminalisti. Yle Areena.
Verokunta

**Verokunta** (ruots. *bol*) oli hallintopitäjän osa, jonka asukkaat yhdessä suorittivat tietyn veromäärän. Nimitystä käytettiin Suomessa ja Ruotsissa keskiajalta 1500-luvulle. Verokunnan koko vaihteli niin, että joskus koko pitäjä muodosti yhden verokunnan, toisissa pitäjissä taas saattoi olla 2–6, jopa 20, verokuntaa. Jokaisessa verokunnassa oli oma talonpoika, joka toimi *verokuntamiehenä* eli *lukumiehenä*. Hän keräsi veroparselit ja toimitti ne voudille. Kaarle IX lakkautti verokuntamiesjärjestelmän 1602, mutta näitä miehiä käytettiin monin paikoin sen jälkeenkin.

Erilaisilla verokunnilla oli omat nimityksensä. Sellaisia olivat
* bol
* kolmanneskunta
* markkakunta
* nautakunta
* neljänneskunta

Kun jostakin verokunnasta tiloja autioitui tai joutui kirkollisen tai maallisen rälssin alaiseksi, joutuivat toiset maksamaan suuremman osan verosta. Tällaisen epätasa-arvon poistaminen oli tärkeää kruunulle ja talonpojille, siksi verokuntia pyrittiin pitämään tasaväkisinä tekemällä tilojen siirtoja verokunnasta toiseen ja laskemalla veroja uudelleen. Vuoden 1436 verouudistuksessa rälssi poistettiin veromaan joukosta sekä tasoitettiin savut ja koukut pitäjien kesken.

## Lähteet
Vetokaappi

**Vetokaappi** on laboratorio- ja tutkimustilojen suljettu rakennelma, josta vaaralliset aineet eivät pääse niitä käsittelevien ihmisten hengitysilmaan. Vetokaappeja tulee käyttää suorittaessa reaktioita, joissa vapautuu kaasuja, jotta nämä kaasut eivät olisi vaaraksi kemikaalien parissa työskenteleville ihmisille, vaan vetokaapin alipaine johtaisi ne pois hengitysilmasta poistoilmakanavan kautta.

Valmistajia on useita, mutta mallit ovat suhteellisen samanlaisia. Varusteluvaihtoehtoja on kaikilla valmistajilla useita, esimerkiksi vesi- ja viemäriliitäntä, valot, sähköpistorasiat, riskijäteluukku, lyijysuojaus ja läpiantoluukut. Yhteistä on koneellinen ilmanvaihto ja suodatus tai liitäntä sellaiseen.

## Lähteet

## Katso myös
* Hansikaskaappi

## Aiheesta muualla
Christian Berkel

**Christian Berkel** (28. lokakuuta 1957 Berliini, Saksan liittotasavalta) on saksalainen näyttelijä.

Berkel on esittänyt pääosaa rikosylikomisario Bruno Schumannia saksalaisessa rikossarjassa *[[Kriminalisti]]*, josta hän on ollut ehdokkaana parhaalle saksalaiselle näyttelijälle myönnettävään Goldene Kamera -palkintoon vuonna 2007. Sarjan kuvaukset on tällä hetkellä keskeytetty. Berkel tunnetaan myös Adolf Hitlerin viimeisiä päiviä käsittelevästä elokuvasta *[[Perikato (elokuva)|Perikato]]* (2004), jossa hän esittää tohtori Ernst-Günther Schenckiä. Televisielokuvasta *[[Tervetuloa Mogadishuun]]* (2008) hän sai merkittävän Goldene Kamera -palkinnon. Hän on näytellyt myös elokuvissa ja sarjoissa *[[Derrick]]*, *[[Kahden keikka]]*, *[[Tatort]]* ja *[[Bella Block]]*. Samoin hän on esiintynyt kansainvälisessä menestystuotannossa *[[Operaatio Valkyrie (vuoden 2008 elokuva)|Operaatio Valkyrie]]* (2008), jossa hän esittää Albrecht Mertz von Quirnheimia, sekä toimintakomediassa *[[Koodinimi U.N.C.L.E.]]* (2015).
__NOTOC__
## Yksityiselämä
Berkel asuu yhdessä näyttelijä Andrea Sawatzkin kanssa, he ovat asuneet yhdessä vuodesta 1997. Heillä on kaksi lasta (s. 1999 ja 2002). Berkelin äidinkieli on ranska. Sen lisäksi hän puhuu englantia, espanjaa ja saksaa. Berkel osaa soittaa saksofonia. Lisäksi hän harrastaa monenlaista urheilua, kuten judoa, hiihtoa, laskettelua ja aikidoa.

## Palkinnot
*Goldene Kamera, paras saksalainen näyttelijä (2009)

## Ehdokkuudet
*Goldene Kamera, paras saksalainen näyttelijä (2007)

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

## Aiheesta muualla
* Hübner, Katja: Lizenz für das Grobe, Lizenz für das Weiche. *Der Tagesspiegel* 27.5.2009.
Pesseta

**Pesseta** () on maaseututaajama ja entinen maalaiskunta Leningradin alueen Volossovan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee piirin länsiosassa Hatsinan ja Iivananlinnan välisen rautatien eteläpuolella. Taajamassa on 1&nbsp;000 asukasta (vuonna 2017).

Pessetan läheltä on löydetty keskiaikaisia kurgaanihautoja ja kiviristejä. 1400–1500-luvulla seutu kuului Novgorodin Vatjan viidenneksen Kaprion läänin Jastrebinon pogostaan. 1800-luvun alussa syntyi Pessetan aateliskartano, joka myöhemmin kuului Veimarnin suvulle. 1900-luvun alussa kartanoon perustettiin maatalousoppilaitos, jonka ympärille syntyi taajama. Ennen toista maailmansotaa seudulla asui venäläisten lisäksi inkerinsuomalaisia ja virolaisia, jotka kuuluivat Moloskovitsan luterilaiseen seurakuntaan.

Pessetan kunta liitettiin Suuren-Ruutan kuntaan vuonna 2019. Siihen kuuluivat Pessetan lisäksi Jastrebinon, Kotinan (ven. *Kotino*), Krääkkovan (*Krjakovo*), Lopetsin (*Lopets*), Morosovan (*Morozovo*), Raakkolan (*Ragulovo*), Suikuvitsan (*Šugovitsy*), Uuden-Molkkutsan (*Novyje Smolegovitsy*), Uuden-Raakkolan (*Novoje Ragulovo*) ja Vanhan-Molkkutsan (*Staryje Smolegovitsy*) kylät sekä Jastrebinon seisakkeen asutus. Vuonna 2017 kunnassa oli 1&nbsp;400 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pesseta Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa
Mikko Alpola

**Mikko Alpola** (s. 1989) on espoolainen perhosuimari. Hän edustaa nykyisin Swimming Jyväskylää. 

Alpola on voittanut vuonna 2008 200 metrin perhosuinnissa kaksi Suomen mestaruutta lyhyellä ja pitkällä radalla.

Alpola lopetti kilpauinnin vuonna 2012. Nykyisin hän on uimavalmentaja Kampuksen Plaanissa ja opiskelee Jyväskylän yliopistossa liikuntatieteitä pääaineenaan valmennus- ja testausoppi.

## Lähteet
Herman Holmberg

**Herman Wilhelm Holmberg** (käytti Saksassa peitenimeä **Hoffman**) (12. heinäkuuta 1877 Espoo – 28. maaliskuuta 1949) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Henrik Wilhelm Holmberg ja Amanda Matilda Weckström. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Aino Aleksandra Aaltosen kanssa.

## Opinnot
Holmberg kävi kansakoulun ja suoritti Helsingin merikoulussa alaperämiestutkinnon vuonna 1901 ja perämiestutkinnon vuonna 1903 sekä merikapteenintutkinnon vuonna 1906.

## Jääkärikausi

Holmberg palveli useilla Suomen höyrylaiva osakeyhtiön laivoilla toisena ja ensimmäisenä perämiehenä vuosina 1906–1914 ja oli höyrylaiva S/S Castorin ensimmäisenä perämiehenä kun ensimmäinen maailmansota alkoi ja alus takavarikoitiin Bremenissä ja hän itse tuli internoiduksi. Hänen onnekseen hänelle tuli mahdollisuus päästä vapauteen liittymällä vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 27. syyskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella.

## Suomen sisällissota
:*Katso myös: [[Suomen sisällissota]]*
Holmberg saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi ampumatarvikeupseeriksi 12. jääkäripataljoonan esikuntaan, josta hänet siirrettiin huhtikuussa 2. Jääkärirykmentin intendentiksi. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella ja sotatoimiin Karjalankannaksella.

## Sisällissodan jälkeinen aika
Holmberg palveli sisällissodan jälkeen edelleen 2. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Porin jalkaväkirykmentti n:o 2. Hän toimi rykmentissä 7. komppanian nuorempana upseerina. Armeijasta hän erosi 5. marraskuuta 1918 ja siirtyi 4. huhtikuuta 1919 Merenkulkuhallituksen palvelukseen, jossa hänet sijoitettiin varastokonttorin varastonhoitajaksi. Hänet haudattiin Espoon tuomiokirkon hautausmaalle.

## Lähteet
*Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
*Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 .

### Viitteet
Iljussa

**Iljussa** () on kylä Leningradin alueen Volossovan piirin Simetsan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Keski-Inkerin ylängöllä Pietarin ja Narvan välisen maantien varrella.

Kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Tuolloin se oli Kaprion lääniin kuuluneen *Lješkoin* pogostan keskus.

Iljussassa sijaitsee melko hyvin säilynyt, vuosina 1792–1798 rakennettu ortodoksinen pyhän Nikolaoksen kirkko. Sen tärkein nähtävyys oli pyhän suurmarttyyri Paraskevin "ihmeitätekevä" ikoni, jota nykyään säilytetään Pietarissa Aleksanteri Nevalaisen luostarissa. Ikoni tuodaan kahdesti vuodessa Iljussassa järjestettävään ristisaattoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pyhän Nikolaoksen kirkko Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa 
* Iljussan kirkolle omistettu sivusto  
* Pietarin hiippakunnan sivu Iljussan pyhän suurmarttyyri Paraskevin ikonista
Siestajoki

**Siestajoki** () on Suomenlahteen laskeva joki Leningradin alueella Venäjällä. Sen pituus on 64 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 672 neliökilometriä. Joki saa alkunsa Länsi-Inkerin ylängöltä, virtaa Volossovan, Jaaman ja Lomonosovin piirien läpi ja laskee Kaprionlahteen lähellä Siesta-Palkkinan kylää. Suurimmat sivujoet ovat Vaba, Sumajoki, ja Lamoška.

Sosnovyi Borin kaupunki ottaa käyttövetensä Siestajoesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Siestajoki Venäjän vesistörekisterissä
Alcides

**Alcides Eduardo Mendes de Araújo Alves** (s. 13. maaliskuuta 1985 São José do Rio Preto) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi vuonna 2017 päättyneellä urallaan kotimaansa lisäksi Saksassa, Portugalissa, Alankomaissa ja Ukrainassa. Hän kuului vuosina 2004–2008 englantilaisseura Chelsean omistukseen mutta ei pelannut seuran edustusjoukkueessa kertaakaan.

Alcides voitti Portugalin liigamestaruuden Benfican joukkueessa vuonna 2005 sekä Alankomaiden liigamestaruuden PSV Eindhovenin joukkueessa vuosina 2007 ja 2008. Kahden ensimmäisen mestaruuden hankkimisessa hänen osuutensa oli pienehkö, mutta kaudella 2007–2008 hän pelasi Eindhovenissa 21 liigaottelua, joissa hän oli 19 kertaa avauskokoonpanossa ja teki yhden maalin. Hän pelasi Mestarien liigassa 12 ottelua ja UEFA-cupissa kuusi ottelua.

Alcides voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2003. Hän pelasi MM-turnauksessa täydet minuutit joukkueensa kaikissa seitsemässä ottelussa.

## Lähteet
NBA-kausi 2002–2003

**NBA-kausi 2002–2003** oli NBA-liigan 57. kausi. Runkosarja käynnistyi 29. lokakuuta 2002 ja päättyi 16. huhtikuuta 2003. Pudotuspelit päättyivät 15. kesäkuuta 2003 San Antonio Spursin voitettua New Jersey Netsin finaalisarjassa otteluvoitoin 4–2.

## Tapahtumia

* New Orleans Hornets muutti Charlottesta New Orleansiin. Näin Carolinan osavaltiot olivat ilman NBA-joukkuetta aina kauteen 2004–2005 saakka, jolloin Charlotte Bobcats liittyi liigaan.
*  pelattiin Atlantassa. Lännen joukkue voitti kahden jatkoajan jälkeen 155–145 ja ottelun parhaana pelaajana palkittiin Kevin Garnett.
* Michael Jordan lopetti uransa kolmannen ja viimeisen kerran. Hän pelasi viimeisen ottelunsa 16. huhtikuuta 2003 Philadelphiassa.
* NBA otti käyttöön uuden videotarkastussäännön, jonka avulla tuomarit voivat tarkastaa jaksojen tai hyökkäysajan lopussa tehdyt korit. Korilevyyn sekä toimitsijapöytään asennettiin kirkkaat punaiset valot helpottamaan videoiden tarkastusta.
* Pudotuspelien ensimmäinen kierros pelattiin ensimmäistä kertaa paras seitsemästä -systeemillä. Aiemmin käytössä oli paras viidestä -pelitapa.
* 7. tammikuuta 2003 Kobe Bryant teki 45 pistettä ottelussa Seattlea vastaan. Hän heitti 12 kolmen pisteen koria, joista yhdeksän olivat peräkkäisiä. 12 onnistunutta kolmosta yhdessä ottelussa on NBA:n uusi ennätys, jota Donyell Marshall myöhemmin sivusi.

## Runkosarja

V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja

### Pelaajatilastot

## Pudotuspelit

## Palkitut pelaajat

* **Arvokkain pelaaja (MVP):** Tim Duncan, San Antonio Spurs
* **Vuoden tulokas:** Amar’e Stoudemire, Phoenix Suns
* **Vuoden puolustuspelaaja:** Ben Wallace, Detroit Pistons
* **Paras kuudes pelaaja:** Bobby Jackson, Sacramento Kings
* **Kehittynein pelaaja:** Gilbert Arenas, Golden State Warriors
* **Vuoden valmentaja:** Gregg Popovich, San Antonio Spurs
* **Finaalien MVP:** Tim Duncan, San Antonio Spurs

## Aiheesta muualla
Ted Raimi

**Theodore ”Ted” Raimi** (s. 14. joulukuuta 1965 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan kenties parhaiten rooleistaan Tim O'Neillina scifisarjassa *[[Sea Quest]]* ja Jukserina fantasiasarjoissa *[[Xena]]* sekä *[[Hercules (televisiosarja)|Hercules]]*. Raimin vanhempi veli on ohjaaja Sam Raimi, joka tunnetaan muun muassa työstään *[[Hämähäkkimies elokuvissa#Sam Raimin elokuvat|Hämähäkkimies]]*-elokuvasarjan parissa. Hänen toinen veljensä Ivan Raimi toimii käsikirjoittajana. Ted Raimi on esiintynyt useissa veljensä Samin elokuvissa kuten *[[Evil Dead]]* (1981), sen jatko-osassa *[[Evil Dead II]]* (1987) ja kolmessa *Hämähäkkimies*-elokuvassa. Uskonnoltaan Raimi on juutalainen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Kaisaniemen Tiikerit

**Kaisaniemen Tiikerit** oli helsinkiläinen pesäpalloseura, joka pelasi Superpesiksessä kausina 1997 ja 1998. Joukkue pelasi kotiottelunsa Kaisaniemen puiston kentällä.

Tiikerit perustettiin 30. elokuuta 1996 ja Pesäpalloliiton johtokunta hyväksyi sen Superpesikseen 30. syyskuuta. Joukkue pelasi ensimmäisen sarjaottelunsa 18. toukokuuta 1997, jolloin vastassa oli kotiottelussa Hyvinkään Tahko. Tiikerit voitti ottelun jaksoin 2–0 (2–1, 7–2). Seuran toiminnanjohtajana oli kesäkuusta 1997 Jorma Kosunen.

Kaudella 1997 joukkue sijoittui Superpesiksen runkosarjassa toiseksi Kiteen Pallon jälkeen 62 pisteellä. Puolivälierissä joukkue kuitenkin hävisi runkosarjassa seitsemänneksi sijoittuneelle Hyvinkään Tahkolle voitoin 1–3. Kaudella 1998 Tiikerit sijoittui runkosarjassa edelliskauden tapaan toiseksi, tuolla kertaa Oulun Lipon jälkeen, kun joukkue keräsi 67 pistettä. Puolivälierissä joukkue sai vastaansa Pattijoen Urheilijat, joka kaatui suoraan voitoin 3–0. Välierissä joukkue voitti Kiteen Pallon voitoin 3–1 ja loppuotteluissa Tiikerit sai vastaansa runkosarjavoittaja Lipon. Lippo vei syyskuussa 1998 pelatun ottelusarjan suoraan voitoin 3–0. Ensimmäinen ottelu päättyi Lipolle jaksoin 2–0 (5–4, 2–1), toinen niin ikään 2–0 (3–2, 1–0) ja kolmas 1–0 (4–1, 2–2). 

Vaikka menestyikin hyvin urheilullisesti, Tiikerit ajautui talousvaikeuksiin. Seuralla oli vuoden 1998 lopulla noin kahden miljoonan markan velat, eikä se ollut pystynyt maksamaan pelaajilleen palkkaa koko kesänä 1998. Seura teki konkurssin ja Tiikerien taival Superpesiksessä jäi näin kahteen kauteen. 

Vuonna 1998 joukkue oli osallisena pesäpallon sopupeliskandaalissa, kun 13. elokuuta pelattu ottelu Haminan Palloilijoita vastaan paljastui sopupeliksi. Oli sovittu, että ottelun ensimmäinen jakso pelataan tosissaan ja että ensimmäisen jakson hävinnyt joukkue voittaisi toisen jakson. Tiikerien pelaajat Jari Keski-Heikkilä ja Markus Meriläinen sekä pelinjohtaja Pasi Niemelä saivat myöhemmin petostuomiot. 

Kaisaniemen Tiikereissä pelasi sen lyhyen historian aikana monia maineikkaita pesäpalloilijoita, muun muassa Simo Eerikäinen (1998), myös seuran markkinointipäällikkönä toiminut Kari Kallio (1997), Pasi Pohjola (1997–1998) ja Sami Sirviö (1997–1998).   
  
## Palkinnot ja huomionosoitukset
### Palkitut

**Kärkilyöntikuningas:**
* Pasi Pohjola (1997)

**Vuoden pesäpalloilija:**
* Pasi Pohjola (1997)

**Kultainen maila:**
* Pasi Pohjola (1997)

### [[Itä–Länsi-ottelu|Miesten Itä-Länsi-valinnat]]
* Teemu Haataja (1997)
* Kari Kallio (1997)
* Pasi Pohjola (1997, 1998)
* Sami Sirviö (1997, 1998)
* Jari Tyynelä (1997)
* Simo Eerikäinen (1998)
* Markus Meriläinen (1998)

## Lähteet
Sojuzmultfilm

**Sojuzmultfilm** () on maailman suurimpiin kuuluva venäläinen animaatiostudio.  Se perustettiin Moskovassa 10. kesäkuuta 1936 nimellä Sojuzdetmultfilm (), mutta jo seuraavana vuonna nimi vaihdettiin nykyiseksi. Studio on tuottanut 1&nbsp;530 elokuvaa piirros-, pala-, ja nukkeanimaatiotekniikoilla. Vaikka suuri osa tuotannosta onkin suunnattu lapsille, on hyvänä esimerkkinä yhteiskuntakriittinen *Erään rikoksen tarina* selvästi aikuisemmalle yleisölle suunnattu. Studiota arvostetaankin juuri sen monipuolisuuden vuoksi. Suurin osa elokuvista on lyhytanimaatioita, mutta studio on tuottanut myös joitakin pitkiä elokuvia. 

Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen suurin elokuvaprojekti on ollut 78-minuuttinen nukkeanimaatio *[[Gofmaniada]]*, joka perustuu E. T. A. Hoffmannin teksteihin. Se tullaan julkaisemaan mahdollisesti 2016 tai 2017.

## Merkittävimpiä teoksia

* *[[Erään rikoksen tarina]]* (*Istorija odnogo prestuplenija*), ohj. Fjodor Hitruk 1962
* *[[Film, Film, Film]]* ohj. Fjodor Hitruk 1968
* *[[Krokotiili Gena (elokuva)|Krokotiili Gena]]* (*Krokodil Gena*), ohj. Roman Katšanov 1969
* Nalle Puh -sarja (*Vinni-Puh*), ohj. Fjodor Hitruk 1969&ndash;1972
* *[[Kerženetsin taistelu]]* (*Setša pri Keržentse*), ohj. Ivan Ivanov-Vano ja Juri Norstein 1971
* *[[Muksis (elokuva)|Muksis]]* (*Tšeburaška*), ohj. Roman Katšanov 1971
* *[[Kettu ja jänis]]* (*Lisa i zajats*), ohj. Juri Norstein 1973
* *[[Haikara ja kurki]]* (*Tsaplja i žuravl*), ohj. Juri Norstein 1974
* *[[Siili sumussa]]* (*Jožik v tumane*), ohj. Juri Norstein 1975
* *[[Satujen satu]]* (*Skazka skazok*), ohj. Juri Norstein 1979
*piirroselokuvasarja *[[Nu, pogodi!]]* 1969
* *[[Vasja Kurolesovin seikkailut]]* 1981
* *[[Kolmannen planeetan arvoitus]]* 1981

Kuva:The Soviet Union 1988 CPA 5917 stamp (Gena the Crocodile. Cheburashka. Shapoklyak).jpg|Krokotiili Gena
Kuva:The Soviet Union 1988 CPA 5916 stamp (Winnie-the-Pooh).jpg|Nalle Puh
Kuva:The Soviet Union 1988 CPA 5918 stamp (Well, Just You Wait!).jpg|"Nu, pogodi!"
Kuva:The Soviet Union 1988 CPA 5919 stamp (Hedgehog in the Fog).jpg|"Siili sumussa"


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut   
* Tietoa elokuvista  
* http://elonet.fi/company/yhancq/ 
* Sojuzmultfilm Internet Movie Databasessa
Aurinkokuningas tanssii

**Aurinkokuningas tanssii** (*Le Roi danse*) on belgialaisen elokuvaohjaajan Gérard Corbiaun ohjaama ranskankielinen elokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 2000. Elokuvan käsikirjoitus perustuu Phillippe Beaussantin tekemään säveltäjä Lullysta kertovaan elämäkertaan *Jean-Baptiste Lully, Lully ou le musicien du soleil* (1992).

Elokuvassa on Lullyn säveltämällä barokkimusiikilla hyvin keskeinen sija. Se toimii monessa kohtauksessa keskeisessä roolissa, onhan elokuvan perustana toiminut Lullyn elämästä kertova kirja. Elokuva luokitellaan usein pukudraamaksi ja historialliseksi elokuvaksi.
 
## Juoni

Ranskan kuningas Ludvig XIV tiesi neljätoistavuotiaana hallitsevansa jonain päivänä valtakuntaansa, mutta hän tiesi myös, että jotkut hänen ympärillään tekivät kaikkensa estääkseen hänen tulevan hallitsemisensa. Tanssin avulla, jossa nuori kuningas osoitti suurta kyvykkyyttä ja lahjakkuutta, ja eritoten Lullyn hänelle säveltämän musiikin avulla hän osoitti kykynsä ensiksi itselleen ja samalla myös kaikille muille. 

Ludvigista tuli kansan käsityksissä aurinkokuningas. Lully ja Molière nostivat kuninkaan myötä tanssin ainakin hallitsemisen tasolla asti. 

Lully hallitsi musiikissa kuten hänen kuninkaallinen isäntänsä hallitsi poliittista maailmaa. Hän oli hullun lailla rakastunut kuninkaaseen platonisesti ja uskoi, että kuningas ei selviytyisi ilman hänen läsnäoloaan ja myötävaikutustaan. Sokeutuminen sai kuitenkin Lullyn katoamaan historian hämäriin.
Miek van Geenhuizen

**Marianne ”Miek” Antoinette van Geenhuizen** (s. 17. joulukuuta 1981 Eindhoven) on alankomaalainen entinen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja, joka pelaa hyökkääjänä. Hän edustaa Amsterdamsche Hockey & Bandy Clubia, jota ennen hän on pelannut mm. Oranje Zwartissa ja HC Den Boschissa. 

Maajoukkueessa van Geenhuizen on ollut mukana voittamassa kahta olympiamitalia: kultaa Pekingistä 2008 ja hopeaa Ateenasta 2004. Lisäksi hän on voittanut kaksi mitalia MM-kisoista, yhden EM-kisoista sekä neljä Champions Trophysta. 

van Geenhuizen palkittiin saavutuksestaan yhdessä maahockypelaaja Marilyn Agliottin ja monien muiden olympiaurheilijoiden ja heidän valmentajiensa kanssa vuonna 2008. 

van Geenhuizen lopetti aktiiviuransa kesällä 2014, jonka jälkeen hän aloitti työskentelyn yritysneuvojana HR-yrityksessä. 

## Lähteet
Wieke Dijkstra

**Wieke Dijkstra** (s. 19. kesäkuuta 1984 Amsterdam) on alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja, joka pelasi keskikentällä. Hän edusti muun muassa Larenia. 

Alankomaiden maajoukkueessa Dijkstra pelasi enimmäkseen puolustajana. Hän voitti joukkueessa yhden olympiakullan Pekingistä 2008, kultaa ja hopeaa sekä MM-kisoista että EM-kisoista sekä kaksi kultaa Champions Trophy-kilpailusta.

Dijkstra pelasi maajoukkueessa 123 ottelua.

## Lähteet
Simpeleen Urheilijat

**Simpeleen Urheilijat ry** (lyhenne **SiU**) on vuonna 1936 perustettu urheilun yleisseura Simpeleeltä, Rautjärveltä. Seuralla on hiihto-, jalkapallo-, jääkiekko-, kuntoliikunta-, naisliikunta- ja yleisurheilutoimintaa.

## Hiihto
Simpeleen Urheilijoiden menestynein hiihtäjä on kolminkertainen olympiavoittaja ja maailmanmestari Marja-Liisa Kirvesniemi. Marja-Liisa ja Harri Kirvesniemen tytär Anita Kirvesniemi on saavuttanut seuran väreissä isänsä valmennuksessa nuorten SM-mitaleita. Vuonna 2006 seura järjesti Simpeleellä nuorten SM-hiihdot.

## Jalkapallo

Jalkapallossa Simpeleen Urheilijoilla on laaja-alaista edustus- ja junioritoimintaa. Miesten edustusjoukkue pelaa Kaakkois-Suomen Kolmosessa.

Parhaimmillaan SiU pelasi Suomensarjassa (nykyinen Ykkönen) kausilla 1938–1939. Kaudella 1996 joukkue käväisi Kakkosessa. Kaudeksi 2011 SiU putosi kolmosesta Neloseen.

Suomen maajoukkuetta 42:ssa maaottelussa, mukaan lukien vuoden 1936 Berliinin olympialaisissa, edustanut Arvo Närvänen pelasi Simpeleen Urheilijoiden edustusjoukkueessa kaudet 1937-1939 . "Ati" Närvänen siirtyi Simpeleelle Viipurin Susista; hänet tunnettiin lempinimillä "(Viipurin) Keisari" ja "Karjalan Kuningas".

SiU:n edustusjoukkueessa ja nuorten maajoukkueessa pelannut maalivahtilupaus Jesse Joronen siirtyi kauden 2009 jälkeen SiU:sta Fulhamiin, Englantiin.

## Yleisurheilu
2000- ja 2010-luvuilla yleisurheilussa Simpeleen Urheilijoiden menestyneimpiä urheilijoita ovat olleet maajoukkuetason pituushyppääjä Marika Partinen, seitsenottelija Elisa Kirvesniemi ja keihäänheittäjä Heidi Nokelainen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Simpeleen Urheilijat ry
Maartje Goderie

**Maartje Goderie** (s. 5. huhtikuuta 1984 's-Hertogenbosch) on alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja, joka pelaa hyökkääjänä. Hän edustaa HC Den Boschia. 

Maajoukkueessa Goderie on ollut voittamassa olympiakultaa Pekingissä 2008. Lisäksi hän on ollut voittamassa MM-kisoja 2006, EM-kisoja 2005 sekä Champions Trophya 2004, 2005 ja 2007. Vuonna 2005 WorldHockey valitsi Goderien vuoden nuoreksi pelaajaksi.
Laulun lahjan sain

__NOTOC__
**Laulun lahjan sain** on suomalaislaulaja Anneli Mattilan toinen albumi. Se julkaistiin vuonna 2006. Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 16.

## Kappaleet
# Rakkauden muistomerkki – 3:46
# Laulun lahjan sain – 3:57
# Kaikki jotka tahtoo rakastaa – 3:07
# Ole ole ole – 3:17
# Tää on hullu yö – 3:40
# Poika ja kitara – 3:24
# Toivoisin niin – 3:38
# Soittoasi odotan – 2:54
# Entä jos? – 3:46
# Kotimatkalla – 4:02
# Ihoissa on virtaa – 3:59
# Tässä kaikki on – 3:03

## Lähteet
* *Laulun lahjan sain* -CD:n kansivihko
* Laulun lahjan sain discogs.com -sivustolla

### Viitteet
Ari Wirta

**Ari Tapani Wirta** (3. elokuuta 1960 Turku) on suomalainen näyttelijä, näytelmäkirjailija, ohjaaja ja draamakasvattaja.

## Näytelmiä
**Naistenkylä* (1994)
**Kaunotar ja hirviö* (2000)
**Rukoilijasirkka* (2005)
**Jouluntähti* (2008)
**Rinsessa Ruusunen* (2008)
**Syyttömänä tuomittu* (2015)
**Sotaan syyllinen* (2016)

## Ohjauksia
*Maiju Lassila – *Tulitikkuja lainaamassa* (1987)
*Wirta-Lampinen: *Marika ja Kani Kaikenvärinen* (1989)
*Yrjö Kokko: *Pessi ja Illusia* (1990)
*Markku Toivonen: *Naistenkylä* (1994)
*Markku Toivonen – Matti Äijälä: *Rakkaudellisen Zenin lomakoti* (1995)
*Markku Toivonen – Matti Äijälä: *Naisia armeijassa* (1996)
*Arto Nieminen: *Kyyhkyslakka* (1997)
*Aapeli: *Siunattu hulluus* (2000)
*Astrid Lindgren: *Ronja Ryövärintytär* (2002)
*William Shakespeare: *Kesäyön unelma / Kesäyön uni* (2003)
*Juhani Tervapää: *Loviisa – Niskavuoren nuori emäntä* (2004)
*Jari Ollonqvist: *Lähelle pitkä matka* (2005)
*Yrjö Kokko: *Pessi ja Illusia* (2007)
*Ari Wirta: *Rinsessa Ruusunen* (2008)
*Cooney: *Puhtaana käteen* (2008)
*Arto Nieminen: *Kyyhkyslakka* (2009)
*Arto Paasilinna: *Tohelo suojelusenkeli* (2009)
*Neil Hardwick – Jussi Tuominen: *Tankki täyteen* (2009)
*Cooney: *Puhtaana käteen* (2010)
*Hardwick-Tuominen: *Tankki täyteen – Maallamuuttajat* (2011)
suom. Jussi Tuominen: *Oi, ihana toukokuu* (2012)
Astrid Lindgren: *Ronja – Ryövärintytär* (2013)

## Elokuva- ja tv-roolit
**[[Viimeinen keikka]]* (1984)
**[[Kultajuna Fort Montanaan]]* (1985)
**[[Saapasmaani]]* (1995)
**[[Kulkuri ja joutsen (elokuva)|Kulkuri ja joutsen]]* (1999) – Masa Niemi
**[[NDA – Salassapitosopimus]]* (2005) – artisti
**[[Rosale]]* (2007)
**[[Tiina (elokuva)|Tiina]]* (2007) – mies kahvikaupassa
**[[Tali-Ihantala 1944]]* (2007)
**[[Veljet (televisiosarja)|Veljet]]* (2008) – pullonkerääjämies
**[[Sauna (vuoden 2008 elokuva)|Sauna]]* (2008) – kaatamolainen talonpoika
**[[Hautamäki erestä ja takkaa]]* (2009) 
**[[Mitä mä haluan]]* (2010) – Markuksen isä
**[[Hotelli Paratiisi]]* (2010)
**[[Vares – Sukkanauhakäärme]]* (2011) – Voitto Fjäder

## Ääniroolit

## Lähteet
Suojaan

**Suojaan** on suomalaislaulaja Anneli Mattilan debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 2005. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 17.

## Kappaleet
# Tahdo tietää en – 3:36
# Jos tahdot – 3:35
# Paljon kerrottavaa – 3:11
# Kylmä yö – 3:10
# Vieläkö muistat nimeni – 3:50
# Herätä mut kuiskaten – 3:26
# Tanssin päivät, tanssin yöt – 3:23
# Mikä sun nimi on – 2:58
# Tulivuori sisälläin – 3:31
# Suojaan – 3:47
# Eksyi tyttö pieni – 3:15
# Ethän mee – 3:07

## Lähteet
* *Suojaan* -CD:n kansivihko

### Viitteet
Luottaa huomiseen

__NOTOC__
**Luottaa huomiseen** on suomalaislaulaja Anneli Mattilan kolmas albumi. Se julkaistiin vuonna 2007.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 21.

## Kappaleet
# Mennen tullen – 3:23
# Luottaa huomiseen – 3:19
# Ollaan – 3:16
# Jos vain oot ystäväin – 3:17
# Hei Juulia – 3:01
# Villivarsa – 3:25
# Lailla myrskytuulien – 3:12
# Kerran vielä päivä koittaa – 3:18
# Ovi auki elämälle – 3:28
# Kesä ikuinen – 3:41
# Palapelini – 3:08

## Lähteet
* *Luottaa huomiseen* -CD:n kansivihko

### Viitteet
Angie Skirving

**Angela "Angie" Lambert **(omaa sukua** Skirving**, s. 1. helmikuuta 1981 Toowoomba) on australialainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Sydneyn olympialaisissa 2000. Lisäksi hän on ollut voittamassa sekä kultaa, hopeaa että pronssia Champions Trophyssa. Kansainyhteisön kisoissa hän voitti kultaa vuonna 2006. Vuonna 2001 Skirving valittiin WorldHockeyn vuoden nuoreksi pelaajaksi.
Bruno Taajamaa

**Bruno Taajamaa** (s. 1948 Kuopio) on suomalainen lääkäri ja tietokirjailija. Taajamaa valmistui lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1981 Helsingin yliopistosta ja on toiminut sen jälkeen yksityislääkärinä. Lääkintöneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 2006.

Tieteellisissä julkaisuissaan Taajamaa on käsitellyt lääketieteellistä informaatiota, tiedon perillemenoa ja hoitomyönteisyyttä. 

Taajamaa toimi pitkään myös kustannusalalla perustamansa Recallmed Oy:n hallituksen puheenjohtajana 1981-2017. 

## Teoksia
*Eino Vesalainen – Monipuolinen kuvantekijä (1981)
*Terho Sakki – Monumentaaliveistäjä (1982)
*Matti Lehtinen – Laulajan matkassa (1983)
*Atlas of Cigar Smoking (1997)
*Well Over 500 (2000)
*Jorma Panula – Maestron muotokuva (2002)
*Open Golf - kokemuksia kentiltä (2006)
*Tapaamiani golfareita (2010)
*Golfantiikkia (2011)
*Psychology of Golf (2020)

## Harrastuksia
Taajamaa on ollut kansainvälisen suomalaisen golflehden FGF – Finnish Golf Finland vastaava päätoimittaja vuodesta 1989. 

Bruno Taajamaa on jäsen R&A - The Royal and Ancient Golf Club of St Andrewsissa, joka maailman vanhimpana ja arvostetuimpana golfklubina mm. säätelee golfin sääntöjä ja päättää golfvälineiden kelpoisuudesta yms. 

Hän on ainoana maailmassa pelannut kaikki Skotlannin golfkentät (n. 600). Aiheesta hän on julkaissut kirjan *Well over 500*. Taajamaa on pelannut maailmalla kaikkiaan yli 1500 eri golfkenttää, mm. kaikki Belgian golfkentät. Hänen monet golf-teoksensa kertovat näistä golfkokemuksista.

## Aiheesta muualla
* Recallmed Oy
* R&A
* The Royal of Ancient Golf Glub of St Andrews