open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lagorce (Ardèche)

**Lagorce** on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 1&nbsp;120 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 69,49 neliökilometriä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Anna Kivi

**Anna Sofia Kivi**, o. s. *Nyman*, kirjailijanimi **Anna-täti**, (18. marraskuuta 1876 Suomussalmi – 15. helmikuuta 1929 Tampere) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja lastenkirjailija.

Papin tyttärenä syntynyt Kivi kävi Oulun suomalaista tyttökoulua, valmistui opettajaksi Jyväskylän seminaarista ja toimi kansakoulunopettajana Pudasjärvellä ja vuodesta 1899 alkaen Tampereella.

Anna Kivi oli naimisissa Rauman seminaarin mallikoulun johtaja Kustaa Kiven kanssa. Lasten- ja nuortenkirjailija Ainikki Kivi oli Anna Kiven tytär. 

## Teoksia
* *Liisan ja kissan ihmeellinen matka* : kuvakirja : (Ivar Aroseniuksen aiheen mukaan), piirustanut Toivo Vikstedt; säkeen sommitellut Anna Täti.  Kirja, Helsinki 1919
* *Pikku väen kirja*, pienokaisille iloksi kertonut ja runoillut Anna Täti.  Kirja, Helsinki 1919

## Lähteet
* Suomen kirjailijat -tietokanta
Lalouvesc

**Lalouvesc** on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Vuonna 2021 siellä oli 377 asukasta. Kunnan pinta-ala on 10,53 neliökilometriä. Kylä sijaitsee solassa noin 1&nbsp;082 metrin korkeudella merenpinnasta.

Lalouvesciä pidetään hengellisenä keskuksena ja Ardèchen merkittävimpänä pyhiinvaelluspaikkana. Pyhiinvaeltajat tulevat sinne kunnioittamaan 1600-luvun alussa elänyttä jesuiitta Jean-François Régis’tä, jonka uusbysanttilainen basilika on kylän tunnetuimpia nähtävyyksiä. Basilikassa muistetaan myös pyhää Thérèse Coudercia, joka perusti Sœurs du Cénacle -sääntökunnan Lalouvescissä vuonna 1826.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lieksan kristillinen opisto

**Lieksan kristillinen opisto** on kansanopisto Lieksassa Pohjois-Karjalassa. Opisto on Kylänlahden kylässä ja siksi se on tunnettu myös *Kylänlahden opistona*. Lieksan keskustaan on matkaa 15 kilometriä, Nurmekseen 43 kilometriä ja Joensuuhun 108 kilometriä. Opisto sijaitsee Viekijärven rannassa.

Lieksan kristillisessä opistossa voi opiskella peruskouluaineita, ammattitutkintoihin valmentavia opintoja, tietotekniikan opintoja, vapaan sivistystyön opintoja sekä yliopisto-opintoja. 

## Aiheesta muualla
*Lieksan kristillinen opisto
Aspasios

**Aspasios** (n. 100-150 jaa.) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Boethius, joka viittaa usein hänen teoksiinsa, sanoo Aspasioksen kirjoittaneen kommentaareja useimmista Aristoteleen teoksista. Erityisesti mainitaan kommentaarit seuraaviin teoksiin: *[[Tulkinnasta]]*, *[[Fysiikka (Aristoteles)|Fysiikka]]*, *[[Metafysiikka (Aristoteles)|Metafysiikka]]*, *[[Kategoriat]]* ja *[[Nikomakhoksen etiikka]]*.

Osa *Nikomakhoksen etiikan* kommentaarista (kirjat I, II, IV, VII ja VIII) on säilynyt. Se on merkittävä varhaisimpana tunnettuna kommentaarina mihinkään Aristoteleen teokseen. Porfyrioksen kirjoituksista käy ilmi, että hänen kommentaarejaan käytettiin Plotinoksen koulussa. Porfyrioksen mukaan Aspasios kirjoitti kommentaareja myös Platonin teoksiin.

Albert Suuri viittaa omassa Aristoteleen *[[Politiikka (Aristoteles)|Politiikkaa]]* käsitelleessä kommentaarissaan luonnollisia passioita käsittelevään teokseen nimeltä *Libellus de naturalibus passionibus* Aspasioksen kirjoittamana.

## Lähteet

* 
* Smith, William: *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, 1870.
Liisa Silander

**Urpu Liisa Silander** (19. huhtikuuta 1936 Kotka – 16. maaliskuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja toimittaja. 

Silanderin vanhemmat olivat ylikonstaapeli Otto Ikäheimonen ja Lempi Kaarina Rahunen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion tyttölyseosta 1957 ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Turun yliopistosta 1961. Silander toimi Suomen Kirjailijaliiton toimistonhoitajana 1970–1978.

Silander kirjoitti etupäässä lasten- ja nuortenkirjoja.

## Teoksia
* *Tapahtumat*, romaani.  WSOY 1964
* *Ketun nauru*, romaani.  WSOY 1967
* *Yksin kaksin Kissanmaalla*.  WSOY 1970
* *Tornitalon perhe*.  WSOY 1977
* *Stadin paras kitaristi*.  Weilin & Göös 1980
* *Satu-Sanna ja Sutinen*, kuvitus Eva Soini.  Lasten oma kirjakerho, Sanoma, Helsinki 1981
* *Onnenlusikka ynnä muita tarinoita*, kuvitus Ulla Vaajakallio.  Weilin & Göös 1984
* *Kaikki pelissä*.  WSOY 1986

## Lähteet
* Suomen kirjailijat -tietokanta 
* Pohjoissavolasen kaunokirjallisuuden bibliografia - Liisa Silander 
* Kymenlaakson kirjailijat: Liisa Silander
Hakkarin koulu

**Hakkarin koulu** (vuoteen 1976 **Lempäälän ja Vesilahden yläaste**, vuoteen 1992 **Lempäälän yläaste**) on peruskoulu Lempäälässä. Koulu sijaitsee Hakkarissa noin 3 kilometriä Lempäälän keskustasta pohjoiseen. Tampereelle matkaa on 20 kilometriä. Koulussa on perusopetusta luokille 7–9 ja joustavaa perusopetusta luokalle 9. Oppilaita oli noin 500 ja opettajia 50 lukuvuoden 2024–2025 alussa.

Nykyinen koulurakennus on valmistunut 1983. Se edustaa Oulun koulukunnan punatiiliarkkitehtuuria. Rakennus koostuu viidestä solusta. Eri luokka-asteet piti alun perin sijoittaa omiin soluihinsa. Väliaikainen lisärakennus Viipale valmistui vuonna 1988 ja uusin lisärakennus Suikale siirrettiin Lempoisten koulusta Hakkariin vuonna 2014.

## Opetus
Hakkarin koulussa voi opiskella englantia, ruotsia, saksaa ja ranskaa. Koulussa on liikuntaa ja englantia painottavat luokat, joille haetaan soveltuvuuskokeella tai pääsykokeella. Koulun englanninkielen luokat opiskelevat historiaa, biologiaa, matematiikkaa ja maantietoa englanniksi. Englannin luokalla on yleensä koulumatka johonkin englanninkieliseen maahan 9. luokan lopussa. Urheiluluokalla on enemmän liikuntatunteja ja heillä on myös koulumatka 9. luokan lopussa.

## Rehtorit
* Tapani Huhta 1983–1993
* Satu Procopé 1993–1994
* Heini Mäenpää 1994–2003
* Sanna Oikarinen 2003–2022
* Tommi Roininen 2022–2023
* Sanna Oikarinen 2023–

## Nettivekkari-lehti
Nettivekkari oli Hakkarin koulun verkkolehti, joka perustettiin vuonna 1983. Nettivekkaria tuotti sähköisen median valinnaiseksi valinneet oppilaat. Vekkari tuli nimestä Hakkari. Nettivekkari-lehti lakkautettiin vuonna 2018 valinnaisaineiden vähenemisen takia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hakkarin koulun kotisivut
* Vekkari-lehti
Flash (albumi)

**Flash** on suomalaisen dance duo Dallas Superstarsin esikoisalbumi, joka julkaistiin 10. lokakuuta 2003.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 33.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Chasing Ghosts

__NOTOC__
**Chasing Ghosts** on Matthau Mikojanin EP-levy ja kappale, joka julkaistiin 19. marraskuuta 2008 levymerkillä Gaga Goodies. EP:n kaksi ensimmäistä kappaletta löytyvät alkuvuodesta 2009 julkaistulta pitkäsoitolta *[[Mania for Life]]*.

EP debytoi Suomen virallisen singlelistan sijalla 17.

## Kappaleet
#
#
#
#

## Lähteet
Pavel Paska

**Pavel Paska** on tšekkiläinen jalkapallon pelaaja-agentti ja International Sport Management -manageritoimiston omistaja. 

Vuosina 1988–1990 Paska järjesteli František Strakan (Borussia Mönchengladbach), Tomáš Skuhravýn (Genoa CFC) ja Ivan Hašekin (RC Strasbourg) seurasiirrot kunnes vuonna 1991 perusti maan ensimmäisen agenttitoimiston ISM:n. Sittemmin Paska on auttanut useita tšekkiläispelaajia siirtymään ulkomaiden seuroihin. Hänen asiakkaitaan ovat olleet mm. Slavia Prahasta Manchester Unitediin siirtynyt Karel Poborský ja Borussia Dortmundiin ja RC Lensiin siirtyneet Patrik Berger ja Vladimír Šmicer, jotka molemmat sittemmin siirtyivät Liverpooliin.

Nykyisin Paskan yhtiö manageroi noin sataa huippupelaajaa, joita edellä mainittujen lisäksi ovat mm. Tomáš Rosický, Milan Baroš ja Jan Koller. 

## Lähde
* www.ismfootball.com
Khyretiai

**Khyretiai** (, myös *Kyretiai*,  tai *Cyretiae*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Perrhaibian maakunnassa Thessaliassa Kreikassa. Sen arkeologinen kohde sijaitsee Elassónan kunnassa lähellä nykyistä Doménikon kylää.

Khyretiai mainitaan usein makedonialaissotien aikaan 200- ja 100-luvuilla eaa. Aitolialaiset ryöstivät kaupungin vuonna 200 eaa. ja seleukidien Antiokhos III:n armeija valloitti sen vuonna 191 eaa. hyökätessään Kreikkaan. Roomalaiset ja makedonialaiset kuitenkin löivät seleukidit ja valloittivat kaupungin takaisin. Kolmannessa makedonialaissodassa vuonna 171 eaa. makedonialaiset valloittivat sen lyhyen piirityksen jälkeen.

Khyretiai sijaitsi lähellä Titaresios-jokea (nyk. Titarísios) sen sivujoen varrella. Kaupungin akropolis eli linnavuori, joka hallitsi läheistä tasankoa, sijaitsee vajaan kilometrin itään nykyisestä Doménikon kylästä. Kukkulalla on nykyisin Pyhälle Yrjölle (*Ágios Geórgios*) omistettu kirkko. Paikalla on joitakin jäänteitä linnoitusmuureista ja sieltä on löytynyt useita piirtokirjoituksia.

## Lähteet
Lanarce

**Lanarce** on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 171 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 22,37 neliökilometriä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Susi (elokuva)

**Susi** (*Varg*) on ruotsalaisen Daniel Alfredsonin ohjaama draamaelokuva vuodelta 2008. Sen miljöönä on saamelaisyhteisö Lapissa Ruotsin ja Norjan rajaseudulla. Elokuvan keskeisiä aiheita ovat metsästys sekä itsensä ja oman elinkeinon puolustamisen yhteydessä lainsäädännön kanssa muodostuvat vaikeudet. 

Elokuvan tarina pohjautuu romaaniin *Raaputusarvat*, joka on Kerstin Ekmanin kirjoittaman Sudentalja-trilogian päätösosa.

## Näyttelijät

Lähde: 

## Arvioita
*Turun Sanomien* Tapani Maskula kirjoitti *Suden* muistuttavan vanhoja westernejä, jossa yksi mies asettuu rangaistuksenkin uhalla vastustamaan vääriksi kokemiaan käskyjä. Luonnonsuojelijoita Maskula ei arvellut elokuvan miellyttävän bensankatkuisen moottorikelkkakaahailun ja ohjaajan salakaatajia suosivan asenteen takia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Adrastos Afrodisiaslainen

**Adrastos Afrodisiaslainen** (, ; 100-luku jaa.) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Afrodisiaksesta Kaariasta.

Adrastos kirjoitti tutkielman Aristoteleen teosten ja tämän filosofisen järjestelmän järjestämisestä. Simplikios ja Akhilleus Tatios lainaavat tätä teosta. Porfyrios puolestaan lainaa hänen Platonin *[[Timaios (dialogi)|Timaiosta]]* käsitellyttä kommentaariaan, ja Galenos Aristoteleen *[[Kategoriat|Kategorioita]]* käsitellyttä tutkielmaa. Yksikään näistä ei ole säilynyt nykyaikaan.

Adrastos oli myös kyvykäs matemaatikko. Theon Smyrnalainen lainaa usein hänen harmoniikkaa käsitelleitä kirjoituksiaan teoksensa *Matematiikasta joka on hyödyksi Platonin ymmärtämiseksi* säilyneissä osissa. Gerhard Johann Vossius sanoi 1600-luvulla Vatikaanin kirjaston sisältävän Adrastoksen teoksen *Harmoniikasta* (, *Peri harmonikōn*) käsikirjoituksen. Se ei kuitenkaan vaikuta säilyneen, tai sitten Vossius erehtyi asiassa.

## Lähteet
Kuulalaakeri

**Kuulalaakeri** on laakeri, jonka kahden pyörivän pinnan välissä on kuulia. Kuulalaakeri kuuluu vierintälaakereiden ryhmään. Metallikuulat vierivät laakeripintojen välissä ja vierinnästä muodostuva kitka on pääsääntöisesti pienempi kuin liukulaakerin liu'unnassa muodostuva kitka. Kuulalaakeri tulee toimeen liukulaakeria vähemmällä voitelulla.

Kuulalaakerit voivat kantaa kuormaa säteittäissuunnassa sekä akselin suunnassa. Kuulalaakeri on tästä syystä monikäyttöinen laakeri ja yleisesti käytetty. Kottikärryn pyörä on kuulalaakeroitu, samoin polkupyörän pyörät ovat kuulalaakeroidut. Yhteistä näille on verrattain kevyt kuorma, jota kuulat jaksavat kantaa. Raskaampia kuormia varten on rullalaakeri tai kartiolaakeri esimerkiksi auton peräkärryssä pyörän navassa. 

Polkupyörissä on sekä tehdasvalmisteisia kiinteiksi kupeiksi puristettuja suljettuja kuulalaakereita että purettavia kuulalaakereita, joissa akselille ruuvattavat "nopat" tai kartiot pitävät irtolaakereita pyörimässä vapaasti laakerin sisällä. Yksittäiset kuulat täytyy poimia tai asentaa yksitellen, mutta purettavissa kuulalaakereissa voi olla myös kuularengas, johon irtolaakerit voidaan asettaa. Molempia kuularenkaallisia tai irtokuulilla varustettuja laakereita käytetään. Polkupyörän navassa käytetään yleisesti purettavaa laakeria, jota voi säätää kartiosta sekä lukkomutterista. Näin laakerin välys saadaan halutuksi. Laakerin huoltaminen on helppoa, kun sen voi purkaa avaamalla ruuvin akselilla. Tehdaslaakerit eivät ole yhtä helposti avattavia. Ne ovat yksi komponentti ja vaihdetaan yhtenä komponenttina yleensä puristussovitteella prässättynä ja vedetään ulos ulosvetäjällä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Muikkuravintola Sampo

**Muikkuravintola Sampo** on 18. toukokuuta 1931 avattu kuopiolainen muikkuruokiin erikoistunut ravintola, jonka perusti Osuusliike Työkansa. Sampo on palkittu vuonna 1994 muikkuruoistaan *Suomen Paras muikkuravintola* -palkinnolla . Sampoa pidetään myös Suomen tunnetuimpana muikkuravintolana. 

Savon Sanomien *Kapakoita ja kunnon ruokaa – Selviytymisopas* kuvaa ravintolaa seuraavasti:* Sampo ei hötkyile muotivirtausten perässä. Sisustus on 60-lukua, samoin asiakaskunta*. Ravintola perustettiin kieltolain aikaan, ja se toimi aluksi talon yläkerrassa kahvilana. Kieltolain loputtua Sampo sai anniskeluoikeuden viidentenä ravintolana Suomessa. Katutasoon se muutti vuonna 1937, ja silloisia määräyksiä pienemmän ulko-oven vuoksi tarvittavan luvan allekirjoitti Urho Kekkonen, silloinen sisäministeri. 

Muikut ovat kuuluneet listalle aina, mutta varsinainen muikkulista tehtiin vuonna 1978, ja sen jälkeen lista on pysynyt yhtä muutosta lukuun ottamatta samana. Asiakaspaikkoja ruokaravintolassa on 79 ja nykyisin ravintolaa hoitaa Restel.  

## Rakennus
Jugendvaikutteisen liiketalon rakennutti vuonna 1911 kauppias Samuli Niskanen. Talossa ovat toimineet muun muassa elokuvateatteri Pohjantähti ja Osuusliike Kalla.

### Pohjantähti
Tiloissa vuosina 1912–1916 toiminut Elokuvateatteri Pohjantähti oli aikanaan Kuopion ”uusimmanaikainen, kodikkain ja hienoin” elokuvateatteri. Esimerkiksi maaliskuussa 1913 teatterissa esitettiin Minna Canthin *[[Sylvi (vuoden 1913 elokuva)|Sylvi]]*, ”ensimmäinen suomalainen tunnin kestävä taidefilmi, murhenäytelmä 3:ssa osassa”, kuvia tapahtumista ja uutisia. Tausta- ja väliaikamusiikista huolehti salonkiorkesteri.

## Lähteet
*Viikkosavo, (2006 nr.77 s.9) Hei mampoo, Kaappakavun alapiässä on Sampoo...
*Larnemaa, Ritvos, Hedenström: Suomalainen ruokaretki, s. 147–148. Tammi 2001

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Muikkuravintola Sampo
Seikkailumetsä

**Seikkailumetsä** (, Maple Town Monogatari) on japanilainen piirrossarja, jota tehtiin vuosina 1986–1987 kaikkiaan 52 jaksoa. Jaksoja julkaistiin myös suomeksi jälkiäänitettyinä VHS-kaseteilla. Jälkiäänityksestä vastasi Golden Voice Oy. Koko sarja on julkaistu vain Espanjassa ja Japanissa DVD-kokoelmana.

Sarja kertoo Tiina-nimisen kaniinin seikkailusta Vaahterakaupungissa. Tiinan ystäviä ovat muun muassa Kalle, Minna ja Jonna. Kaupungissa asuu Rosvo-Rontti-niminen roisto, jota poliisi, bulldoggi Otto, yrittää saada kiinni.

Amerikkalainen dubbi "Maple town stories" sisälsi alkuperäiseen japanilaiseen ohjelmaan kuulumattoman "juontajattaren" jokaisen jakson alussa ja lopussa  "Mrs. Maple" (Janice Adams), jossa hän kertoi jakson opetuksen lapsille. Lisäksi joitakin kohtauksia oli leikattu amerikkalaisessa versiossa.

Toei Animation on myös tehnyt Maple Town Monogatarille toisen tuotantokauden "New Maple Town Story - Palm Town Chapter" (
Tämä Amerikassa julkaisematon kausi kertoo Tiinan elämästä Palm Town nimisessä trooppisessa rantakaupungissa, jonne hän lähti tätinsä kanssa, (mahdollisesti opiskelemaan sairaanhoitajaksi, koska Tiinan täti ja hänen aviomies omistavat piskujänis klinikan (Pika Clinic) palm townissa.

## Hahmot
*Kaniinin perhe: Tiina, Anne, Tiinan isä-Heikki ja äiti-Laura, Emma, Ville, Liisa-mummi, Hermanni-vaari, Pirkko-serkku ja Olli
*Karhu-perhe: Kalle, Herra Pentti Karhula, Rouva Kaija Karhula, Jari, Matti, Niko ja Jenna
*Kettu-perhe: Minna, Herra Hannu Kettunen, Rouva Virpi Kettunen ja Juuso
*Kissa-perhe: Herra Paavo Kissala ja Rouva Kerttu Kissala
*Koira-perhe: Joni, Tohtori Jukka Koirala, Rouva Anna-Leena Koirala ja Nelli
*Orava-perhe: Jonna, Robert Oravala, Rouva Alma Oravala ja Mika
*Possu-perhe: Jaana, Herra Hemmo Ton Ton, Rouva Bertta Ton Ton ja Sari-Inkeri
*Pesukarhu-perhe: Minttu, Herra Juha Pesukarhula, Rouva Kirsi Pesukarhula ja Juho-Pekka
*Hiiri-perhe: Liisukka, Noora, Susanna, Herra Roope Hiirilä, Rouva Riitta Hiirilä ja Martti
*Majava-perhe: Sanna-Marja, Herra Reijo Majavala, Rouva Tara Majavala ja Valtteri
*Mäyrä-perhe: Romeo, Herra Mauno Mäyrälä, Rouva Tarja Mäyrälä ja Julia
*Myyrä-perhe: Milla, Herra Keimo Myyrälä, Rouva Maija Myyrälä ja Mikko
*Kirby Kissa
*Pormestari Sakari Leijonamainen
*Neiti Aura Hirvi, opettaja
*Konstaapeli Otto Bulldoggi, poliisi
*Konstaapeli Otto Bulldogin vaimo Fiina
*Oskari Saukko, kalastaja
*Asemapäällikkö Santeri Apina
*Tohtori Manu Vuohi, koulun rehtori
*Rosvo-Rontti, ilkeä roisto
*Herra Simo Kilpikonna
*Kenguru-perhe: Herra Jussi Kengurula, Rouva Elina Kengurula, Akseli-Johannes Kengurula
*Herra Feetu Walius

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Markku Salmi pitää VHS-julkaisun animaatioita viehättävästi toteutettuina ja antaa niille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.

## Lähteet
Tiernapojat (EP)

__NOTOC__
**Tiernapojat** on suomalaisen suomeksi laulavan heavy metal -yhtyeen Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen vuonna 2002 julkaistu EP-levy. Albumi sisältää ainoastaan kappaleen "Tiernapojat", joka pohjautuu samannimiseen tunnettuun joulutarinaan. Kappaleesta tehtiin myös televisioversio, joka sai ensiesityksensä 24. joulukuuta 2002. EP julkaistiin myös vuonna 2002 ilmestyneen *[[Rajaportti]]*-albumin platinapainoksen bonuslevynä.

Timo Rautiainen esittää tarinan Mänkkiä, Apulanta-yhtyeen vokalisti Toni Wirtanen Murjaanien kuningasta, YUP:ssä laulanut Jarkko Martikainen Knihtiä ja Ismo Alanko Herodesta.

EP ylsi Suomen virallisen singlelistan ensimmäiselle sijalle, ja se pysyi listalla yhteensä 16 viikkoa.

## Kappaleet
#

## Kokoonpano
### Rooleissa

### Trio Niskalaukaus
* Jarkko Petosalmi – kitara
* Jari Huttunen – kitara
* Seppo Pohjolainen – rummut
* Nils Ursin – basso, koskettimet

## Arvostelut
* Imperiumi.net: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
João Carlos de Oliveira

**João Carlos de Oliveira** (28. toukokuuta 1954 – 29. toukokuuta 1999) oli brasilialainen kolmiloikkaaja.

João Carlos de Oliveira hyppäsi vuonna 1975 Méxicossa kolmiloikan maailmanennätyksen 17,89 m, joka ylitettiin vasta kymmenen vuotta myöhemmin. Hän paransi Viktor Sanejevin nimissä ollutta maailmanennätystä 45 cm, mikä on miesten kolmiloikassa kaikkien aikojen suurin yksittäinen ME-parannus.

Montréalin 1976 olympialaisissa de Oliveira sijoittui pronssille tuloksella 16,90 m. Neljä vuotta myöhemmin Moskovan olympialaisissa neuvostoliittolaiset toimitsijat liputtivat monien mielestä arveluttavasti useat de Oliveiran pitkät hypyt yliastutuiksi ja brasilialainen jäi tuloksella 17,22 m pronssille Neuvostoliiton Jaak Uudmäen ja Viktor Sanejevin takana.

Tammikuussa 1982 de Oliveira loukkaantui pahasti liikenneonnettomuudessa ja lopulta hänen oikea jalkansa amputoitiin polven alapuolelta. Hän kuoli 45-vuotiaana vuonna 1999.

## Lähteet
* 
*
Viipurin taistelu

**Viipurin taistelu** voi viitata ainakin seuraaviin:

* Viipurin pamaus (1495), vanhan vihan taistelu
* Viipurin piiritys (1710), Suuren Pohjan sodan taistelu
* Viipurin taistelu (1918), Suomen sisällissodan taistelu
* Viipurin taistelu (1940), talvisodan taistelu
* Viipurin taistelu (1941), jatkosodan hyökkäysvaiheen taistelu ja Porlammen suurmotti
* Viipurin taistelu (1944), jatkosodan perääntymisvaiheen taistelu ja Viipurin menetys.

Viipurin taistelujen yhteydessä käydyt taistelut:
*Viipurinlahden taistelu (tunnetaan myös nimellä Viipurin kujanjuoksu) Kustaa III:n sodan taistelu 1790
*Naulasaaren taistelu, sisällissodan taistelu 1918
*Viipurinlahden taistelu, talvisodan taistelu 1940
*Talin taistelu, talvisodan taistelu 1940
*Tienhaaran taistelu, jatkosodan taistelu 1944
*Talin–Ihantalan taistelu, jatkosodan taistelu 1944
*Viipurinlahden taistelu, jatkosodan taistelu 1944.
De Panne

**De Panne** on kunta Länsi-Flanderin maakunnassa Flanderissa Belgiassa. Kunta kuuluu Veurnen arrondissementtiin. 1. tammikuuta 2008 De Pannessa oli 10&nbsp;285 asukasta ja väestötiheys oli 430 asukasta neliökilometrillä. Pinta-alaa kunnalla on 23,9 km². Kunnan pormestari on Robert Butsraen.

De Pannen kuntaan kuuluu varsinaisen De Pannen lisäksi myös Adinkerke. Kunnassa sijaitsee Belgian läntisin piste. De Pannen belgialaiset naapurikunnat ovat Koksijde koillisessa ja Veurne kaakossa ja etelässä. Lounaassa kunta rajoittuu Ranskaan.

De Pannessa sijaitsee lapsille suunnattu Plopsaland-teemapuisto. De Pannen ja naapurikunta Koksijden alueilla ajetaan vuosittain UCI Europe Touriin kuuluva maantiepyöräilyn etappikilpailu De Pannen kolmen päivän ajo.

De Pannen ystävyyskunnat ovat Sainte-Adresse Ranskassa ja Hlohovec Slovakiassa.

## Kuuluisia asukkaita

* Caroline Van den Berghe, toimittaja
* Michiel Hendryckx, valokuvaaja

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kunnan virallinen kotisivu
Petäjäveden yläkoulu

**Petäjäveden yläkoulu** eli **Petäjäveden yläaste** on Petäjäveden keskustassa sijaitseva luokka-asteiden 7–9 peruskoulu. Koulua käy noin 160 oppilasta. 

Samassa rakennuksessa koulun kanssa toimii myös Petäjäveden lukio.

Molempien koulujen alkuna oli syyskuussa 1947 toimintansa aloittanut Petäjäveden yhteiskoulu, joka käynnistettiin aluksi kannatusyhdistyksen ylläpitämänä kotikouluna.

## Lähteet
Eat the Heat

**Eat The Heat** on Accept-yhtyeen vuonna 1989 julkaistu kahdeksas studioalbumi. Levyllä laulaa yhdysvaltalainen David Reece. Albumi on yhtyeen ainoa levy ennen paluuta, jolla laulaa muu kuin Udo Dirkschneider.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* David Reece – laulu
* Jim Stacey – kitara
* Wolf Hoffmann – kitara
* Peter Baltes – basso
* Stefan Kaufmann – rummut

## Arvostelut
* Metalliluola: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Komtuuri

**Komtuuri** (, seuralainen) oli hengellisten ritarikuntien, erityisesti saksalaisen ritarikunnan ja johanniittojen, provinssin alaosaston, *komturian*, päällikkö. Provinssi oli tuolloin kohtalaisen suuri alue, kuten esimerkiksi Liivinmaa. Tämän aluehoitajan tehtävänä oli varsinkin alueensa taloudellisten asioiden hoitaminen ja hän asui alueensa suurimmassa linnassa. Komtuuria käytetään edelleen arvonimenä joissakin nykyisissä kunniaritarikunnissa.

## Lähteet
* Otavan iso tietosanakirja, Otava 1962
* Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1962
* Nordisk familjebok, Nordisk familjeboks förlags 1911
Favicon

**Favicon** () on internetsivulle määriteltävä ikoni. Sivun webmaster voi lisätä faviconin sivuilleen, jolloin se näkyy useissa selaimissa muun muassa osoiterivin vasemmassa laidassa ja sivun nimen vieressä kirjanmerkeissä. Niitä käytetään verkkosivujen visuaalisena tunnisteena.

Favicon on neliön muotoinen, kooltaan tavanomaisesti 16&times;16, 32&times;32 tai 64&times;64 pikseliä. Niiden formaattina voi käyttää tiedostomuotoja JPEG, ICO, PNG ja GIF.

Tuki faviconille oli ensi kertaa maaliskuussa 1999 julkaistussa Microsoftin Internet Explorer 5:ssa. Tässä selaimessa ikoni näkyi vain lisättäessä sivu kirjanmerkiksi. Lisäksi favicon oli aina sijoitettava palvelimen juurihakemistoon nimellä favicon.ico ja sen ainoa sallittu muoto oli Microsoftin .ico 16&times;16-kokoisena. Sivuvaikutuksena ylläpitäjä sai näin tiedon siitä, kuinka moni käyttäjä oli lisännyt sivuston kirjanmerkkeihinsä. Myöhemmät selaimet näyttävät ikonin aina sivustolla vierailtaessa.

Myöhemmissä selaimissa faviconin voi määritellä jokaiselle sivulle erikseen HEAD-osiossa  ja sen sijainti palvelimella ja tiedostomuotokin on vapaa. Tämä ominaisuus lisättiin W3C:n HTML 4.01 -standardiin joulukuussa 1999.

`
<link rel="shortcut icon" href="/favicon.ico" />
`

.ICO-tiedostomuoto on Microsoftin oma. Sitä käytettiin alun perin Microsoft Windowsin ikoneiden tiedostomuotona. Sille standardoitiin MIME-tyyppi `image/vnd.microsoft.icon` vuonna 2003.

Windowsin Internet Explorer 10 alaspäin ei tue muita kuin .ico-muotoisia faviconeja, mutta kuitenkin versiossa 11 on lisätty tuki .png- ja .gif-muotoisille faviconeille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Faviconin lisäämisohjeet W3C-sivustolla 
* Favicon-generaattori
Bernardo Daddi

**Bernardo Daddi** oli varhaisen italialaisen renessanssin taidemaalari. Hän oli Giotto di Bondonen oppilas. 

Daddi kuului alansa huippuihin aikansa Firenzessä. Hän sai mahdollisesti vaikutteita sienalaisesta taiteesta. Hänen elinvuosistaan ei ole tietoa, mutta hänen tiedetään vaikuttaneen ainakin aikavälillä 1312–1347.

## Lähteet
Seppo Harjulehto

**Seppo Antero Harjulehto** (sukunimi vuoteen 1935 *Höglund*; s. 3. toukokuuta 1928 Viipuri), joka käytti myös kirjailijanimeä **Antero Harju**, on suomalainen toimittaja ja kääntäjä. Hän on myös harvakseltaan kirjoittanut muutamia nuorten tieteiskirjoja. Ensimmäiset kirjat kertovat Xardonia-nimisestä utopiayhteisöstä. Harjulehdon Mars-kirjoihin kuuluvat muun muassa *Tavoitteena Mars* ja *Marsin salaisuus*. Molemmissa 1960- ja 1970-lukujen Mars-kirjoissa on melko samanlainen juoni. Harjulehdon kirjoja luonnehtivat keksintöjen esittely ja vauhdikkaat tapahtumat.. Hän on toimittanut yksin ja yhdessä muiden kanssa *Mitä Missä Milloin: kansalaisen vuosikirjaa* vuosina 1955, 1961, 1962 ja sarjan muita kirjoja.

## Harjulehdon kirjoittamat nuorten tieteiskirjat

;Xardonia-sarja 
* *Xardonia-saariston salaisuus*, Otava 1955 (nimellä Antero Harju)
* *Kapina Korallimerellä*, Otava 1957 (nimellä Antero Harju)

;Mars-sarja
* *Harrastekirja*, yhdessä Osmo A. Wiion kanssa, Otava 1957  (nimellä Seppo Harjulehto, Otavan mitä-missä-milloin sarja)
* *Tavoitteena Mars*, Otava 1965 (nimellä Antero Harju)
* *Marsin salaisuus*, Otava 1974 (nimellä Seppo Harjulehto)
* *Avaruuslentäjän arvoitus*, Otava 1987 (nimellä Seppo Harjulehto)

## Lähteet
* 
* Kotimaisia tieteis- ja fantasiakirjailijoita, Vesa Sisättö ja Toni Jerrmann, Gummerus 2006, , sivu 40

### Viitteet
John Hencken

**John Hencken** (s. 29. toukokuuta 1954) on entinen yhdysvaltalainen uimari ja kolminkertainen olympiavoittaja

John Hencken voitti Münchenin 1972 olympialaisissa kultaa 200 metrin rintauinnissa maailmanennätysajalla 2.21,55. Muutama päivä aiemmin hän oli uinut 100 metrin rintauinnin välierässään maailmanennätyksen 1.05,68, jota japanilainen Nobutaka Taguchi hetkeä myöhemmin paransi yli puolella sekunnilla. Loppukilpailussa Hencken sai loppuajan 1.05,61, joka riitti pronssimitaliin.

Montréalin 1976 olympialaisissa Hencken sivusi 100 metrin rintauinnin maailmanennätystään 1.03,88 alkuerissä, paransi sitä välierissä aikaan 1.03,62 ja voitti loppukilpailussa kultaa ME-ajalla 1.03,11. Neljä päivää myöhemmin 200 metrin rintauinnin loppukilpailussa hän alitti aiemman maailmanennätyksensä ajallaan 2.17,26 mutta hävisi skotlantilaiselle David Wilkielle yli kaksi sekuntia ja sai hopeaa. Tuo laji oli Montréalin kisoissa ainoa miesten uintilaji, jossa Yhdysvallat jäi ilman kultamitalia. Uransa kolmannen kultamitalin Hencken sai 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä, jonka Yhdysvallat voitti ME-ajalla 3.42,22.

Belgradissa vuonna 1973 käydyissä uinnin ensimmäisissä MM-kilpailuissa Hencken voitti kultaa 100 metrin rintauinnissa ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä. Hopeaa hän sai 200 metrin rintauinnissa edellään David Wilkie.

## Lähteet
* 
*
Källhagens skola

**Källhagens Skola** on ruotsinkielinen koulu Virkkalassa Lohjalla. Kouluun saapuu oppilaita ruotsinkielisistä alakouluista Inkoosta, Siuntiosta, Nummelasta ja Lohjalta. Koulun toisessa kerroksessa toimii myös Virkby Gymnasium eli ruotsinkielinen lukio.
Stilijan Petrov

**Stilijan Petrov** (, s. 5. heinäkuuta 1979 Montana, Bulgaria) on entinen bulgarialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Petrov aloitti jalkapalloilun kotikuntansa seurassa PFK Montanassa, josta Dimităr Penev houkutteli hänet 18-vuotiaana TsSKA Sofiaan. TsSKA:ssa hän saavutti vuonna 1999 Bulgarian cupin mestaruuden. Myöhemmin samana vuonna hän siirtyi skotlantilaiseen Celticiin, jossa hän seitsemän pelaamansa kauden aikana voitti muun muassa neljä Skotlannin mestaruutta ja pääsi UEFA-cupin finaaliin. Petrov siirtyi entisen Celtic-luotsin Martin O’Neillin tavoin Aston Villaan kesällä 2006.

Bulgarian maajoukkueessa Petrov pelasi vuosina 1998–2012 yhteensä 106 maaottelua. Hän toimi joukkueen kapteenina vuoden 2004 EM-kilpailuissa.

Vuonna 2005 julkaistiin Petrovin omaelämäkerta *You Can Call Me Stan* (), jonka hän kirjoitti yhdessä *[[Sunday Mail]]in* urheilutoimittajan Mark Guidin kanssa.

30. maaliskuuta 2012 Petrovin uutisoitiin sairastavan leukemiaa. Päivää myöhemmin hän ilmoitti päättävänsä pelaajauransa ja keskittyvänsä vain taisteluun syöpää vastaan.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Stilijan Petrovin esittely Aston Villan sivustolla
PFK Tšerno More

**PFK Tšerno More** () on jalkapalloseura, jonka kotikaupunki on Bulgarian Varna. Seura perustettiin vuonna 1945 FK Vladislavin ja SK Titšan fuusioseurana. Sen kotikenttä on Titša, jolle mahtuu 12&nbsp;000 katsojaa. Tšerno More pelaa Bulgarian korkeimmalla sarjatasolla. Sen puheenjohtajana toimii Marin Marinov ja valmentajana Nikola Spasov.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seuran sivusto
Douglas Russell

**Douglas Russell** (s. 20. helmikuuta 1946) on entinen yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja

Douglas Russell voitti Méxicon 1968 olympialaisissa kultaa 100 metrin perhosuinnissa ajalla 55,9. Monissa aiemmissa kilpailuissaan matkan ME-miestä Mark Spitziä vastaan Russell oli uinut alkumatkan nopeammin mutta hävinnyt lopussa kirineelle Spitzille. Olympiafinaaliin molemmat vaihtoivat taktiikkaansa, ja tällä kertaa Russell nousi lopussa puolen sekunnin erolla voittoon Spitzin saadessa hopeaa. Toisen kultamitalinsa Russell sai 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä, jonka Yhdysvallat voitti ME-ajalla 3.54,9.

## Lähteet
* 
*
Donald McKenzie

**Donald McKenzie** (11. toukokuuta 1947 – 3. joulukuuta 2008) oli yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja.

McKenzie voitti Méxicon vuoden 1968 olympialaisissa kultaa 100 metrin rintauinnissa ajalla 1.07,7. Hänestä tuli täten lajin ensimmäinen olympiavoittaja. Toisen kultamitalinsa hän sai 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä, jonka Yhdysvallat voitti ME-ajalla 3.54,9.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Phillip Alexander Clancey

**Phillip Alexander Clancey** (26. syyskuuta 1917 Glasgow, Skotlanti – 18. heinäkuuta 2001 Durban, Etelä-Afrikka) oli skotlantilainen lintutieteilijä.

Clancey syntyi Glasgow'ssa mutta pian hänen vanhempansa muuttivat ensin Lontooseen ja sitten Sveitsiin. Phillipin ollessa 7-vuotias he muuttivat takaisin Glasgow'uun. Hän opiskeli Glasgow'n Taidekoulussa (Glasgow School of Art). 

Toisessa maailmansodassa Clancey palveli 51. divisioonassa muun muassa Sisiliassa ja Italiassa. Hän välttyi täpärästi kaatumiselta mutta menetti räjähdyksessä kuulon toisesta korvastaan.

Vuosina 1948–1949 hän osallistui eversti Richard Meinertzhagenin lintutieteelliselle tutkimusretekelle Jemeniin, Adeniin, Somaliaan, Etiopiaan, Keniaan ja Etelä-Afrikkaan.

Clancey muutti Etelä-Afrikkaan vuonna 1950 ottaakseen vastaan Natalin museon kuraattorin tehtävän Pietermaritzburgissa. Hän toimi Durbanin museon ja Durbanin Taidegallerian johtajana 1. tammikuuta 1952 lähtien eläkkeelle jäämiseensä asti 25. syyskuuta 1982. Hän toimi myös Eteläisen Afrikan museoiden liiton puheenjohtajana sekä Eteläisen Afrikan lintutieteellisen seuran (Southern African Ornithological Society) ja Natalin lintukerhon (Natal Bird Club, nykyään BirdLife Port Natal) puheenjohtajina.

1981 Natalin yliopisto myönsi hänelle tohtorin arvon.

Clanceyn taito linnunnahkojen preparoinnissa oli ainutlaatuinen. Natalin museon lintukokoelmaa, joka on Afrikan kolmanneksi laajin ja käsittää noin 32&nbsp;000 näytettä ja jonka nahoista monet ovat hänen 26 turkimusretkellään keräämiä, pidetään Afrikan hienoimpana.

Clanceyn loistelias maalaustaito näkyy hänen kirjojensa monissa lintumaalauksissa ja Durbanin luonnonhistoriallisen museon dioraamoissa, joita miljoonat vierailijat ovat ihailleet.

Clancey kirjoitti ahkerasti pääasiassa afrikkalaisten lintujen taksonomiasta  ja hän nimesi noin 200 alalajia, muun muassa isotörmäpääskyn alalajin *xerica* yhdessä Irwinin kanssa vuonna 1966. Hän nimesi myös savannihempon (*Serinus citrinipectus*) yhdessä Lawsonin kanssa vuonna 1960.

## Teokset
* The Birds of Natal and Zululand (1964).
* The Gamebirds of Southern Africa (1967).
* Catalogue of the Birds of the South African Subregion (1965-1972).
* Handlist of the Birds of Southern Mozambique (1970-1972).
* Atlas of Speciation of African Birds osa II (toim.) (1978).
* S.A.O.S. Checklist of Southern African Birds (päätoim.) (1980).
* The Rare Birds of Southern Africa (1985).
* Kingfishers of Sub-Saharan Africa. Jonathan Ball Publishers (31. joulukuuta 1992).
* The Birds of Southern Mozambique. African Bird Book Publishing. 2. korjattu painos (tammikuu 1996).
* The Atlas of Southern African Birds (jatko-osa) (1997).

Clanceyn muiden kirjoitusten määrä on noin 600.

## Lähteet
* The Auk (muistokirjoitus)
Jarmo Tinkala

**Jarmo Tinkala** (s. 1964 Kestilä) on suomalainen harmonikka- ja bandoneonmuusikko.

## Koulutus
Jarmo Tinkala on suorittanut harmonikansoiton opettajatutkinnon Keski-Suomen konservatoriossa vuonna 1987 ja harmonikansoiton diplomin 1993.

## Ura
Tinkala on pitkän linjan viihde- ja studiomuusikko, joka tunnetaan muun muassa Seinäjoen tangomarkkinoiden orkesterin vakiojäsenenä, yhteistyöstä Veikko Ahvenaisen kanssa Veikon hanurikvartetin vakiojäsenenä, Marita Taavitsaisen ja Risto Nevalan pitkäaikaisena säestäjänä sekä Kultainen Harmonikka -kilpailun voittajana vuodelta 1990.

Tinkala on ollut mukana useissa studio- ja televisio-orkesterikokoonpanoissa. Hän on myös säveltänyt ja sovittanut viihdemusiikkia sekä toiminut viihdeorkestereiden kapellimestaritehtävissä.

## Palkinnot ja tunnustukset
* Viljo Vesterinen -kilpailun voitto 1982
* Kultainen Harmonikka -kilpailun voitto 1990
* Tangomarkkinoiden stipendi 1999
* Tango Finlandia -palkinto 2008

## Yksityiselämä
Tinkala oli kahden vuoden ajan kihloissa tangokuningatar Marita Taavitsaisen kanssa 1990-luvun lopulla. Kihlaus päättyi vuonna 2000.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Jarmo Tinkalan tuotanto fono.fi -äänitetietokannassa
I Gotta Be Me

**I Gotta Be Me** on Johnny "J":n debyyttialbumi ja samalla ainut hänen julkaisemansa sooloalbumi. Albumi julkaistiin 16. huhtikuuta 1995 ja sen julkaisi Solar Records. Albumilta julkaistiin kaksi singleä, "Get Away From Me" ja "Diggin Um' Out" josta ensi mainitusta kuvattiin myös musiikkivideo. Tupac ei ollut albumilla ollenkaan mukana, koska hän oli albumin tekoaikana vankilassa. Johnny J tuotti ja rappasi jokaisen kappaleen.

## Kappaleet

## Albumin singlet
Daniel Dimov

**Daniel Dimov** (, s. 1. tammikuuta 1989 Varna) on bulgarialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa nykyään PFC Cherno Morea, jossa hän on pelannut koko uransa. 

Dimov on pelannut yhden ottelun Bulgarian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. 

## Aiheesta muualla
* Profiili LevskiSofia.info -sivustolla
Isotörmäpääsky

**Isotörmäpääsky** (*Neophedina cincta*) on afrikkalainen pääskylaji.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 15–17 cm. Isotörmäpääsky on törmäpääskyjen suvun suurin laji. Puvultaan se muistuttaa törmäpääskyä, mutta sen pyrstön kärki on suora ja siipien alapinta valkoinen. Rinnassa on leveä ruskea vyö, ja kurkku on valkoinen. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

## Esiintyminen
Isotörmäpääsky elää Afrikassa Päiväntasaajalta etelään aina mantereen eteläkärkeen saakka. Se puuttuu alueen kaikkein kuivimmista osista: Namibian eteläosista ja Etelä-Afrikan länsiosista. Lajista tunnetaan noin yhdeksän alalajia. Osa populaatioista on muuttolintuja, osa paikkalintuja.

## Elinympäristö
Isotörmäpääskyt elävät monenlaisilla avomailla, kuten savanneilla, laitumilla ja viljelysmailla. Ne liikkuvat yleensä pareittain tai pienissä parvissa.

## Lisääntyminen
Isotörmäpääskyt eivät elä yhdyskunnissa kuten muut törmäpääskyt, vaan yksittäispareina. Linnut kaivavat 60–90 cm mittaisen pesäonkalon hiekkatörmään. Munia on 2–5 ja molemmat emot hautovat niitä.

## Ravinto
Isotörmäpääskyt syövät ilmameren hyönteisiä ja hämähäkkejä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kuva  Kenyabirds
*Ääntä, Äänen metadata Macaulay Library
No Sacrifice, No Victory

**No Sacrifice, No Victory** on ruotsalaisen power metal -yhtye HammerFallin studioalbumi, joka julkaistiin 20. helmikuuta 2009. Albumin tuottivat Charlie Bauerfield, joka tuotti myös yhtyeen vuoden 2006 *[[Threshold (albumi)|Threshold]]*-albumin, ja vokalisti Joacim Cans.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
# (The Knack -cover)

## Kokoonpano
* Joacim Cans – laulu 
* Oscar Dronjak – soolo- ja rytmikitarat, taustalaulu
* Pontus Norgren – soolo- ja rytmikitarat, taustalaulu
* Anders Johansson – rummut, taustalaulu
* Fredrik Larsson – basso, taustalaulu

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Danger Dog: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Heinrich Rondi

**Heinrich Rondi** (19. kesäkuuta 1877 - 10. marraskuuta 1948) oli saksalainen painija, painonnostaja ja välikisojen kultamitalisti. 

Painissa Rondi voitti kultaa Ateenan välikisoissa 1906 ja saavutti hopeaa MM-kisoissa 1907 alle 85-kiloisten sarjassa. 

Painonnostossa Rondi voitti pronssia Ateenan välikisoissa 1906 yhden käden nostokilpailussa. Hän voitti Frankfurt am Mainin MM-kisoissa 1907 maailmanmestaruuden raskaassa sarjassa. Hän voitti lisäksi painonnoston raskaan sarjan Euroopan-mestaruuden Haagin EM-kisoissa 1906 ja Kööpenhaminan EM-kisoissa 1907.

## Lähteet
Albert Delaunay

**Albert Delaunay** (1828–1892) oli ranskalainen pikakirjoittaja ja pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä.

Delaunay opiskeli juristiksi, mutta siirtyi vuonna 1861 pikakirjoittajaksi Ranskan senaattiin. Hän alkoi muokata Hippolyte Prévostin pikakirjoitusjärjestelmää, jotta järjestelmä sopisi muuhunkin käyttöön kuin ammattipikakirjoittajille. Hän aloitti järjestelmänsä opettamisen vuonna 1866 ja julkaisi vuonna 1878 siitä oppikirjan. Nykyisin nimellä Prévost-Delaunay tunnettu järjestelmä oli 1900-luvulla Duployén ohella Ranskan suosituimpia pikakirjoitusjärjestelmiä.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Promatsiini

**Promatsiini **(kauppanimi Sparine) fentiatsiineihin kuuluva, nykyisin harvoin käytetty ja useissa maissa markkinoilta poistunut tyypillinen antipsykoottinen lääke eli neurolepti.

## Käyttö
Promatsiinia on käytetty skitsofrenian hoidossa, mutta sen ovat suuremmalta osin korvanneet uudemmat antipsykootit, kuten esimerkiksi olantsapiini ja ketiapiini. Promatsiinin ovat korvanneet myös sen johdannaiset levomepromatsiini (Levozin&reg;) ja klooripromatsiini (Klorproman&reg;, Thorazine&reg;) joilla on hyvin samantyyppinen vaikutus kuin promatsiinilla, ne ovat kuitenkin antipsykoottisilta vaikutuksiltaan promatsiinia parempia, esimerkiksi skitsofrenian ja harhojen hoidossa.

Promatsiinia käytetään nykyisin esimerkiksi unilääkkeenä, kuten sen johdannaista levomepromatsiinia, ja esimerkiksi kaksisuuntaista mielialahäiriötä sairastavien maniavaiheiden hoidossa.

## Myynti
Promatsiinia on myyty kauppanimellä Sparine, mutta vähäisen menekin vuoksi kyseisen lääkkeen valmistus on lopetettu. Lääkkeelle on kuitenkin ollut kysyntää, ja nykyisin sitä valmistaa Yliopiston Apteekki ilman tuotemerkkiä nimellä Promazin.hydrochlorid. 50&nbsp;mg.

Sairaaloissa käytetään myös Prazine 25 mg -tabletteja.

## Sivuvaikutukset
Promatsiinilla on pääosin antikolinergisia sivuvaikutuksia, mutta myös ekstrapyramidaalisia sivuvaikutuksia esiintyy. Promatsiini on myös johdannaistensa tavoin yliannoksina, ja erityisesti alkoholin kanssa, hyvin myrkyllinen lääkeaine.

## Aineenvaihdunta
Promatsiini muuntuu maksassa pääasiassa N-desmetyylipromatsiiniksi ja promatsiinisulfoksidiksi mutta myös 3-hydroksipromatsiiniksi.

## Lähteet
* Terveysportti - Promatsiini

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Edom – PROMAZINE HYDROCHLORIDE Safety Data Sheet  (englanniksi)
*KEGG: Promazine 
*ChemBlink: Promazine
Lyas

**Lyas** on kunta Ardèchen departementissa eteläisessä Ranskassa. Siellä on arviolta 586 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 7,95 neliökilometriä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lyasin verkkosivut
Raimo Roiha

**Raimo Juhani Roiha** (28. tammikuuta 1936 Parkano – 16. kesäkuuta 1991 Nurmijärvi) oli suomalainen viihdemuusikko, pianisti ja säveltäjä, joka on edelleen yksi Suomen eniten levyttäneistä studiomuusikoista. Hän soitti pianon lisäksi myös urkuja, sähkösoittimia ja harmonikkaa.

## Koulutus
Roiha opiskeli pianonsoittoa Tampereen musiikkiopistossa Rakel Levinin johdolla. Hän valmistui pianonsoiton opettajaksi Sibelius-Akatemiasta.

## Elämä ja Ura
Roiha työskenteli 1950-luvulta alkaen eritoten Helsingissä erilaisissa viihdeorkesterikokoonpanoissa, televisiossa, radiossa, sekä studiomuusikkona. Hänet tunnetaan useista swing-levytyksistä, muun muassa Antti Sarpilan, Harry Aaltosen ja Ritva Oksasen kanssa. Roiha oli uransa aikana mukana 2&nbsp;704:llä suomalaisella levytyksellä studiomuusikkona, mikä teki hänestä Gramexin tilastojen mukaan kautta aikojen 19. eniten levyttäneen suomalaismuusikon vuonna 2008. Roiha voitti useita sävellyskilpailuja ja hänen tunnetuimpia sävellyksiään ovat muun muassa *Jäähyväiset*, *[[Tallinnan illat]]*, sekä *Samettiruusuja*.

Raimo Roiha menehtyi vaikeaan sairauteen Kiljavan sairaalassa Nurmijärvellä 16. kesäkuuta 1991. Roiha on haudattu Paijalan hautausmaalle Tuusulaan.

## Levytyksiä
* *Soitossa on tunnelmaa*, Base-beat Oy, 1990 (Soololevy Roihan omaa sävellystuotantoa).

## Lähteet
Aulis Akonniemi

**Aulis Juhani Akonniemi** (s. 16. joulukuuta 1958 Soini) on entinen suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edusti Soinin Sisua ja häntä valmensivat Paavo Eloniemi ja Reino Akonniemi.

Akonniemi karsiutui loppukilpailusta Ateenan EM-kisoissa 1982. Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hän sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 19,85 m. Los Angelesin olympialaisissa 1984 hän oli yhdeksäs työnnettyään 18,98.

Akonniemi voitti ulkoratojen Suomen mestaruuden Porissa 1983 työnnettyään 19,20 ja Kajaanissa 1984 tuloksella 19,72. SM-pronssia hän sai Kouvolassa 1982. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän sai pronssia Vierumäellä 1981.

Akonniemi liittyi kuudentena urheilijana 20 metrin kerhoon työnnettyään Ähtärissä heinäkuussa 1982 tuloksen 20,12 m. Ennätyksensä 20,18 hän työnsi Hämeenkyrössä 1. heinäkuuta 1984.

## Lähteet
*
Bo Grahn

**Bo Henning Lennart Grahn** (6. lokakuuta 1947 Porvoo – 16. heinäkuuta 2018 Vantaa) oli suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edusti vuoteen 1968 asti Porvoon Akillesta ja sen jälkeen Esbo Idrottsföreningiä.

Grahn sijoittui neljänneksi 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa Odessassa 1966. Münchenin olympialaisissa 1972 hän putosi karsintakilpailussa. Ainoan yleisen sarjan SM-mitalinsa hän sai oltuaan toinen Joensuussa 1972 tuloksella 19,65.

Grahn liittyi kolmantena urheilijana 20 metrin kerhoon työnnettyään ennätyksensä 20,09 m Helsingissä 3. elokuuta 1972.

Grahn sairasti laajalle levinnyttä melanoomaa, joka oli todettu jouluna 2016.

## Lähteet
*

### Viitteet
Martti Metsäketo

**Martti Juhani Metsäketo** (17. joulukuuta 1940 Iitti – 23. syyskuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen muusikko ja laulaja. Hän on yksi eniten levyttäneistä suomalaisista studiomuusikoista.

## Ura
Ensimmäiset keikkansa Metsäketo teki vuonna 1957 opiskellessaan puolustusvoimien soitto-oppilaskoulussa. Tanssimuusikkona hän työskenteli vuodesta 1958 lähtien, tehden yhteistyötä muun muassa Rauno Lehtisen, Antti Hyvärisen, Pentti Lasasen, Kalevi Nyqvistin, Eila Pienimäen, Marion Rungin, Anita Hirvosen, Jari Sillanpään ja Eino Grönin kanssa.

Metsäketo esiintyi televisio- ja radio-orkestereissa 1960-luvulta lähtien. Hän oli multi-instrumentalisti, joka oli mukana levytyksillä laulajana sekä instrumentalistina, soittiminaan muun muassa saksofoni, bassokitara, huilu ja congarummut. Gramexin tilastojen mukaan Metsäketo oli mukana yli 4&nbsp;000 levytyksellä, mikä tekee hänestä yhden Suomen eniten levyttäneistä studiomuusikoista.

Metsäketo oli mukana myös lauluyhtyeissä Silhuetit, Fantastic Four ja Four Cats, Savonlinnan Oopperakuorossa 1992–1993, sekä Helsingin kaupunginteatterin musikaaleissa Cats ja My Fair Lady.

## Yksityiselämä
Metsäketo oli vuodesta 1967 naimisissa Maija-Liisa ”Maikki” Metsäkedon kanssa. Heillä on kaksi lasta, radiojuontaja Annika Metsäketo ja laulaja Tomi Metsäketo.
Alkuvuodesta 2015 Martti Metsäketo kertoi sairastavansa imusolmukesyöpää, ja hän kuoli saman vuoden syyskuussa. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle.

## Orkesterin jäsenet
* Martti Metsäketo – laulu, huilu, tenorisaksofoni ja conga-rummut
* Raimo ”El Papa” Korhonen – trumpetti, flyygelitorvi ja perkussiot
* Arto Hyötyläinen – piano, kosketinsoittimet ja laulu
* Harri Luiskari – basso ja laulu
* Tapani Laastola – rummut ja perkussiot

## Diskografia
* Saanko luvan (2006)
* Taas tanssitaan (2008)

## Tunnustuksia
* Director musices 2006

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Martti Metsäkedon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Kari Töyrylä

**Kari Voitto Aulis Töyrylä** (17. elokuuta 1956 – 9. elokuuta 2025) oli suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edusti vuoteen 1979 saakka Lahden Sampoa, vuoteen 1983 Esbo Idrottsföreningiä ja sen jälkeen Espoon Voittajia. Häntä valmensivat Seppo Simola ja Bo Grahn.

Töyrylä sijoittui kymmenenneksi sisäratojen MM-kilpailuissa Pariisissa 1985 tuloksella 17,93 m. Hän voitti urallaan kolme aikuisten maaottelukilpailua. Pohjoismaiden hallimestaruuskilpailuissa hän sai pronssia 1986 . 

Kalevan kisoissa Töyrylä sai hopeaa Porissa 1983 ja Kajaanissa 1984. SM-pronssia hän sai Vaasassa 1986. Sisäratojen Suomen mestaruuden hän voitti vuosina 1978 ja 1985 ja saavutti hopeaa 1983 ja 1986 sekä pronssia 1980.

Töyrylä liittyi yhdeksäntenä urheilijana 20 metrin kerhoon työnnettyään ennätyksensä 20,05 m Kauhajoella 2. heinäkuuta 1986.

## Lähteet
Jarkko Haukijärvi

**Jarkko Antero Haukijärvi** (s. 10. kesäkuuta 1977 Tampere) on entinen suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edusti Tampereen Pyrintöä ja häntä valmensivat Paavo Hankala ja Matti Yrjölä.

Haukijärvi sijoittui seitsemänneksi 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa Sydneyssä 1996. Hän sai pronssia 22-vuotiaiden EM-kilpailuissa Göteborgissa 1999 tuloksella 19,15 m. 

Haukijärvi liittyi 16:ntena urheilijana 20 metrin kerhoon työnnettyään 20,20 m Eurajoella heinäkuussa 2000. Ennätyksensä 20,31 hän työnsi Suodenniemellä 26. elokuuta 2000. Kalevan kisoissa hän sijoittui parhaimmillaan neljänneksi Lahdessa 2000.

## Lähteet
*
Jaroslav Balaštík

**Jaroslav Balaštík** (s. 28. marraskuuta 1979 Gottwaldov, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Tšekin Extraligassa pelaavaa HC Zlíniä.

Balaštík aloitti uransa pääsarjatasolla Extraligassa kaudella 1997–98, HC Zlínissä, jossa hän pelasi kuuden kauden ajan, kunnes siirtyi kaudeksi 2002–2003 Jääkiekon SM-liigaan HPK:hon. Seuraaviksi kahdeksi kaudeksi Balaštík palasi taas tuttuun seuraan. Kaudella 2003–2004 hän voitti Zlínissä Tšekin-mestaruuden ja oli Extraligan paras maalintekijä sekä runkosarjassa (29 maalia) että pudotuspeleissä (9 maalia). Seuraavalla kaudella hän teki 30 maalia ja voitti maalintekijätilaston toistamiseen.

Kaudet 2005–2006 ja 2006–2007 Balaštík aloitti Pohjois-Amerikassa ja pelasi NHL-joukkue Columbus Blue Jacketsissa kahden kauden aikana yhteensä 74 ottelua ja AHL-joukkue Syracuse Crunchissa 20 ottelua. Pelipaikkaa NHL:ssä ei löytynyt, joten Balaštík päätti siirtyä kesken kauden Ruotsin Elitserieniin HV71:n joukkueeseen. Yhden Ruotsin-kauden jälkeen Balaštík palasi taas HC Zlíniin. Palattuaan Zlíniin hän voitti jälleen maalitilaston tehtyään 29 maalia. Lopulta Balaštík edusti Zlíniä neljä kautta, ja kauden 2010–2011 hänet lainattiin toiseen tšekkiläisjoukkueeseen, BK Mladá Boleslaviin.

## Aiheesta muualla

*
Alvesta

**Alvesta** on Alvestan kunnan keskustaajama Smålandin maakunnassa, Kronobergin läänissä. Vuoden 2010 lopussa Alvestassa oli 8 017 asukasta. Alvestassa kohtaavat Tukholma−Malmö- ja Göteborg−Kalmar/Karlskrona-rautatiet.

## Historiaa
Rautateiden rakentamisen jälkeen Aringsåsin ja Alfvestan kylistä tuli tärkeä solmukohta. Sittemmin Aringsåsin maalaiskuntaan perustettiin taajaväkinen yhdyskunta (ruots. *municipalsamhälle*). Aringsåsin maalaiskunta muutettiin kauppalaksi 1.1.1945 ja sille annettiin asemapaikan perusteella nimeksi Alvesta. Vuoden 1971 kuntauudistuksen yhteydessä otettiin käyttöön yhtenäinen kuntamuoto ja muodostettiin nykyinen Alvestan kunta. Alvestan kunnan nykyinen vaakuna on vanha Alvestan kauppalan vaakuna.


Kuva:Alvesta vapen.svg|Alvestan kauppalan ja sittemmin kunnan vaakuna


## Väestönkehitys

## Lähteet