open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bud Grant

**Harry Peter ”Bud” Grant** (20. toukokuuta 1927 Superior, Wisconsin – 11. maaliskuuta 2023 Bloomington, Minnesota) oli yhdysvaltalainen Pro Football Hall of Fameen päässyt amerikkalaisen jalkapallon päävalmentaja. Hän valmensi NFL:ssa Minnesota Vikings -joukkuetta sen toisena (1967–1983) ja neljäntenä (1985) päävalmentajana.

Bud Grantia pidetään yhtenä urheilullisesti monipuolisimmista valmentajista, jotka ovat toimineet päävelmentajana NFL:ssa. Grant pelasi Minnesotan yliopiston joukkueessa amerikkalaista jalkapalloa, koripalloa ja baseballia. Lähdettyään yliopistosta Grant siirtyi vuonna 1949 pelaamaan ammattilaisena koripalloa Minneapolis Lakers -joukkueessa NBA:ssa. Kahden kauden aikana hän pelasi 2,6 pisteen per peli keskiarvolla. 

Philadelphia Eagles varasi Grantin 1950 NFL:n värväystilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella. Sílloista *end*-pelipaikkaa pelannut Grant oli kauden 1952 aikana toisena liigan syöttöjen vastaanottotilastossa. Hän vastaanotti 56 syöttöä, edeten 996 yardia ja tehden seitsemän touchdownia. Huippukauden jälkeen Grant siirtyi pelaamaan Canadian Football Leagueen Winnipeg Blue Bombersissa Kanadassa. Kolmasti liigan all star -miehistöön valitusta Bud Grantista tuli vuonna 1956 joukkueen päävalmentaja. Hän valmensi Blue Bombersin yhdentoista vuoden aikana kuusi kertaa liigan loppuotteluun ja voitti Grey Cupin neljästi.

Vuonna 1967 Grant siirtyi rajan toiselle puolelle valmentamaan NFL:n Minnesota Vikings -joukkuetta. Vuonna 1969 Grant vei joukkueen sen ensimmäiseen National Football Conferencen mestaruuteen ja Super Bowl -esiintymiseen, jonka joukkue hävisi Kansas City Chiefsiä vastaan. Vikings pääsi hänen alaisuudessa vielä kolmeen Super Bowliin, mutta joukkue hävisi joka kerta. Joka tapauksessa Grant oli ensimmäinen päävalmentaja, joka on esiintynyt neljästi Super Bowlissa. Grant lopetti valmentamisen kauden 1983 jälkeen, mutta palasi kaudeksi 1985 valmentamaan vielä yhden kauden. Lopettaessaan Bud Grant oli saavuttanut NFL:ssa 168 voittoa, mukaan lukien kymmenen playoffseissa, ja hänen voittoprosenttinsa runkosarjassa oli 62&nbsp;%.

Bud Grant nimettiin Pro Football Hall of Fameen vuonna 1994. Lisäksi hänet on nimetty vuonna 1983 Canadian Football Hall of Fameen. Grant oli tunnustettu ja kunnioitettu hahmo Minnesotan amerikkalaisen jalkapallon piireissä.

## Lähteet
My Story

**My Story** on Ayumi Hamasakin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 15. joulukuuta 2004.

*My Story* nousi Oriconin albumilistan ensimmäiselle sijalle ja pysyi listalla 43 viikkoa. Albumia on myyty yli miljoona kappaletta.

Albumilta on julkaistu singlet ”Moments”, ”Inspire” ja ”Carols”.

Albumista on julkaistu kaksi eri versiota, pelkkä CD sekä CD:n ja DVD:n sisältävä versio. Molempien versioiden CD:llä on samat kappaleet, mutta jälkimmäisessä versiossa on mukana myös DVD, jolla on sekä musiikkivideoita että "näin tehtiin" -videoita albumin kappaleista.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut Ayumi Hamasaki

### CD
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### DVD
# Moments*
# INSPIRE*
# GAME*
# CAROLS*
# About You*
# walking proud*
# Humming 7/4*
# Moments (making off-shot)*
# INSPIRE (making off-shot)*
# GAME (making off-shot)*
# CAROLS (making off-shot)''

## Tekijätiedot
Kappaleen 1 on säveltänyt CMJK. Kappaleet 2 ja 15 on säveltänyt Kazuhito Kikuchi (). Kappaleet 3, 4 ja 14 on säveltänyt BOUNCEBACK. Kappaleet 5, 16 ja 17 on säveltänyt CREA. Kappaleen 6 on säveltänyt Raita Ikemoto. Kappaleet 7, 8, 9, 10 ja 13 on säveltänyt Tetsuya Yukumi. Kappaleen 11 on säveltänyt Tomoya Kinoshita ja kappaleen 12 HΛL.

Kappaleet 1, 7, 8 ja 11 on sovittanut CMJK. Kappaleen 2 on sovittanut Tasuku. Kappaleet 3, 4, 12, 13, 14 ja 15 on sovittanut HΛL. Kappaleen 5 on sovittanut CREA. Kappaleen 6 ovat sovittaneet CMJK ja Takahito Izutani. Kappaleet 9, 10 ja 16 on sovittanut HIKARI. Kappaleen 17 on sovittanut Kotaro Kubota.

## Katso myös
* Ayumi Hamasakin diskografia

## Lähteet
Rob Blake

**Rob Bowlby Blake** (s. 10. joulukuuta 1969 Simcoe, Ontario, Kanada) on kanadalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija. Viimeisen kautensa 2009–2010 hän pelasi NHL:ssä San Jose Sharksin puolustajana.

## Ura

Rob Blake aloitti vuonna 1990 Los Angeles Kings -joukkueessa, jossa hän pelasi 12 kautta. Sinä aikana hän pääsi Stanley Cup -finaaliin vuonna 1993, häviten Montreal Canadiensille. Hänen paras NHL-kautensa oli 1993–1994, jolloin hän teki 68 pistettä. Blakesta tuli yllättäen Kingsien kapteeni, kun St. Louis Blues osti Wayne Gretzkyn. Vuonna 2001 Blake siirtyi Colorado Avalancheen ja voitti Stanley Cupin samana vuonna. 

20. lokakuuta 2005 Rob Blake sai tietää, että Colorado ei käytä optiota häneen 2006–2007 NHL-kaudella, jolloin hän pääsi vapaille markkinoille kesällä 2006. Hän liittyi takaisin entiseen joukkueeseensa Los Angeles Kingsiin kahdeksi vuodeksi 1. heinäkuuta 2006. Blake siirtyi vapaana agentti San Jose Sharksiin heinäkuussa 2008.

Blake valittiin Kanadan jääkiekkojoukkueeseen talviolympialaisissa 1998 ja 2002, jossa Kanada voitti kultaa. Hänet valittiin pelaamaan Kanadalle myös 2006 talviolympialaisissa. 

Blakella ja hänen vaimollaan Brandyllä on kaksi lasta, Jack ja Brooke. Vuonna 2014 Blake valittiin Hockey Hall of Fameen. Los Angeles Kings jäädytti hänen numeronsa tammikuussa 2015.

## Tilastot

## Kansainväliset pelit

Blake on pelannut Kanadan joukkueessa:
*MM-kilpailut 1991
*MM-kilpailut 1994 (kultaa)
*Maailmancup 1996 (hopeaa)
*MM-kilpailut 1997 (kultaa)
*Talviolympialaiset 1998
*MM-kilpailut 1998
*MM-kilpailut 1999
*Talviolympialaiset 2002 (kultaa)
*Talviolympialaiset 2006

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
The Madcap Laughs

**The Madcap Laughs** on ensimmäinen Pink Floyd -yhtyeessä tunnetuksi tulleen Syd Barrettin sooloalbumeista. Vuonna 1970 julkaistu albumi koostuu kahtena edeltävänä vuotena työstetyistä kappaleista.

Vaikka Barrettin mahdollisesti huumeiden käytöstä johtunut käyttäytyminen ajoi muut Pink Floydin jäsenet erottamaan hänet yhtyeestä, toimivat vanhat soittajakumppanit Roger Waters ja David Gilmour *The Madcap Laughsin* tuottajina. Levyn tekeminen oli hankalaa, sillä Barrettilla oli vaikeuksia pysyä rytmissä ja toimia yhteistyössä muiden albumilla esiintyvien muusikkojen kanssa. Monet albumilla kuultavista lauluista nauhoitettiin etukäteen pelkällä Barrett ja kitara -yhdistelmällä.

Kappale "Octopus" julkaistiin singlenä vuoden 1969 lopulla. Albumin kappaleita pidettiin yleisesti melko hyvinä, vaikka kriitikot kiinnittivätkin huomiota niiden niin kutsuttuun paljauteen. Kuten albumin nimikin viestii, sen sisältö käsittelee osaksi Barrettin tuolloista omaa henkistä tilaa.

Albumi valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen *[[1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään]]*.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Syd Barrett – kitara, laulu
* David Gilmour – bassokitara, kitara
* Hugh Hopper – bassokitara
* Mike Ratledge – kosketinsoittimet
* Vic Seywell – torvet
* Jerry Shirley – rummut
* Roger Waters – bassokitara
* John Wilson – rummut
* Robert Wyatt – rummut

## Lähteet
Erakkoravut

**Erakkoravut** (Paguroidea) on kymmenjalkaisten lahkoon (Decapoda) kuuluva  äyriäisten yläheimo. Joitakin erakkorapulajeja tavataan merten lisäksi myös kuivalla maalla. Kaiken kaikkiaan luonnossa esiintyy yli 550 erakkorapulajia, enimmäkseen maapallon lämpimillä alueilla. 

Erakkorapu käyttää tunnusomaisesti pehmeän takaruumiinsa suojana jonkin toisen eläimen, kuten kotilon, kuorta. Toisinaan erakkorapu saattaa valita takaruumiinsa suojaksi myös jonkin muun kovapintaisen elementin, esimerkiksi tyhjän tölkin. Kasvaessaan rapu vaihtaa kuorta ajoittain isompaan. Jotkut meressä elävät erakkoravut, kuten Välimeressä yleinen prideauxinerakkorapu *(Pagurus prideaux)*, keräävät kuorensa päälle lisäsuojaksi *[[Adamsia palliata]]* -merivuokkoja. Nämä kaksi elävät symbioosissa: merivuokko polttiaiselimineen lisää erakkoravun puolustuskykyä, ja toisaalta merivuokko saa osansa äyriäisen aterioista ja onnistuu liikkumaan. Toisten erakkorapulajien kuorta taas peittävät sienieläimet.

Erakkoravuilla on neljä kävelyraajaa, neljä pikkuraajaa, joilla kuori pysyy paikallaan, pieni saksi, iso saksi ja neljä tuntosarvea. Erakkorapujen silmät ovat pienten tappien päässä.

Jos erakkorapu tuntee itsensä uhatuksi, se vetäytyy kuoreensa niin, että kuoren suun sulkee ravun iso saksi.

Erakkorapuja pidetään myös lemmikkeinä. Vedessä elävät lajit pitävät akvaariota puhtaana. Sekä maalla että vedessä elävät lemmikkierakkoravut ovat yleensä pienikokoisia lajeja (2–6 cm). 

Suurimmat erakkorapulajit saattavat kuitenkin kasvaa 30 senttimetrin mittaan. Pohjanmeressä yleinen  bernhardinerakkorapu on noin 15-senttinen.

## Katso myös
*Kookosrapu

## Lähteet
Dirk Benedict

**Dirk Benedict** (s. 1. maaliskuuta 1945 Helena, Montana) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä sekä ohjaaja. Benedict tunnetaan muun muassa roolistaan alkuperäisen *[[Taisteluplaneetta Galactica (1978)|Taisteluplaneetta Galactica]]* -tieteissarjan luutnantti Starbuckina ja *[[A-Team]]*-sarjan Templeton ”Faceman” Peckinä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Some Kind of Monster

**Some Kind of Monster** on  yhdysvaltalaisen metalliyhtye Metallican EP, joka julkaistiin vuonna 2004 yhdessä dokumenttielokuva *in* kanssa. EP:stä julkaistiin myös erikoisversio, joka sisälsi t-paidan.

Nimiraita on Metallican studioalbumilta *[[St. Anger]]*.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Kirk Hammett – kitara
* James Hetfield – laulu, kitara
* Robert Trujillo – basso
* Lars Ulrich – rummut
* Bob Rock – basso (kappale ”Some Kind of Monster”)

### Tuotanto
* Bob Rock – tuottaja, äänittäjä, miksaaja, uudelleenmiksaus
* Mike Gillies – äänittäjä, miksaaja, Mike Gillies, avustaja
* Ted Jensen – masteroija
* George Marino – masteroija
* Vlado Meller – masteroija
* Randy Staub – uudelleenmiksaus
* Eric Helmkamp – avustaja
* Kathleen Philpott – kannen suunnittelu
* Matt Mahurin – piirrokset

## Listasijoitukset
**Albumit**

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2004

**[[Kesäolympialaiset 2004|Ateenan vuoden 2004 kesäolympialaisissa]]** järjestettiin yleisurheilussa 46 kilpailutapahtumaa. Kilpailut käytiin pääasiassa vuonna 1982 valmistuneella Olympiastadionilla lukuun ottamatta kuulantyöntökilpailuita, jotka käytiin antiikin perinteitä kunnioittaen Olympian lehdossa, sekä katureiteillä käytyjä kävely- ja maratonjuoksukilpailuita. Maratonin lähtöpaikka oli Marathónasin kaupungissa ja maaliintulo Panathinaïkó-stadionilla, vuoden 1896 kesäolympialaisten päänäyttämöllä.

## Mitalistit
### Miehet

|- 
| rowspan="3" valign="top" | Moukarinheitto
| width="2%" bgcolor="#F7F6A8" |  || bgcolor="#F7F6A8" | Koji Murofushi || width="7%" bgcolor="#F7F6A8" | 82,91 SB
| valign="top" rowspan="3" | Kilpailun voitti alun perin unkarilainen Adrián Annus (tuloksella 83,19), mutta hänet hylättiin muutama päivä kilpailun jälkeen doping-manipulaation vuoksi.

Annusin hylkäyksen jälkeen toiselle sijalle nousi valkovenäläinen Ivan Tsih’an (79,81). Tsih’anin suoritys hylättiin myöhemmin kun KOK vuonna 2012 tutki uudelleen Ateenan olympialaisten säilöttyjä dopingnäytteitä ja Tsih’anin dopingnäytteessä oli merkkejä dopingin käytöstä. KOK ei ole virallisesti jakanut hopea- ja pronssimitalia uudelleen. Apak on palauttanut pronssimitalinsa KOK:lle vuonna 2012. 
|- 
| width="2%" | 2. || Eşref Apak || width="7%" | 79,51
|- 
| width="2%" | 3. || Vadzim Dzevjatouski || width="7%" | 78,82
|- style="border-width:0px;"
| colspan="5" | &nbsp;

### Naiset

|- 
| rowspan="3" valign="top" | Kuulantyöntö
| width="2%" bgcolor="#F7F6A8" |  || bgcolor="#F7F6A8" | Yumileidi Cumbá || width="7%" bgcolor="#F7F6A8" | 19,59
| valign="top" rowspan="3" | Kilpailun voitti alun perin venäläinen Irina Koržanenko (21,06), mutta hän jäi kilpailun jälkeen kiinni dopingin käytöstä ja hylättiin. Koržanenkon hylkäyksen jälkeen kolmanneksi sijoittui venäläinen Svetlana Kriveljova (19,49). KOK tutki vuonna 2012 uudelleen Ateenan olympialaisissa säilöttyjä dopingnäytteitä ja Kriveljovan dopingnäytteessä oli merkkejä dopingin käytöstä ja hänet hylättiin. Tämän jälkeen tuloksissa kilpailun kolmannelle sijalle nousi Nadzeja Astaptšuk, mutta olympiapronssimitalia KOK ei ole hänelle antanut.
|- bgcolor="#DCE5E5" 
| width="2%" |  || Nadine Kleinert || width="7%" | 19,55 SB
|- 
| width="2%" | 3. || Nadzeja Astaptšuk || width="7%" | 19,01
|- style="border-width:0px;"
| colspan="5" | &nbsp;

## Lähteet
* Mitalistit KOK:n sivuilla olympic.org. Viitattu 18.6.2013. 
* Tulokset IAAF:n sivuilla iaaf.org. Viitattu 18.6.2013. 
* la84 archive - Athens 2004 Athletics results 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kansainvälisen Olympiakomitean tulostietokanta
Siltavuori

**Siltavuori** () on Helsingin Kruununhaassa sijaitseva kalliopenger ja näköalapaikka. Pääasiassa 1900-luvun alussa rakennetulla alueella on useita Helsingin yliopiston rakennuksia. 

Paikka sai nimensä jo 1650-luvulla, kun sen läheisyyteen rakennettiin Helsingistä pohjoiseen johtavan maantien silta, nykyisen Pitkänsillan edeltäjä. Siitä ovat saaneet nimensä myös viereinen Siltavuorensalmi, joka on osa Töölönlahden avomereen yhdistävää salmea, ja sen rantaa pitkin kulkeva katu, Siltavuorenranta.

Suomenlinnan rakentajana sittemmin tunnettu Augustin Ehrensvärd suunnitteli vuonna 1748 suurta linnoitusta Siltavuorelle, joka olisi puolustanut Helsinkiä pohjoisesta tulevilta hyökkäyksiltä. Jo maaliskuussa samana vuonna aloitettiin räjäytystyöt. Kun työ jatkui keväällä 1749, Ehrensvärd ja hänen apulaisensa alkoivat jo aavistaa hankkeen liian laajaksi ja resurssit riittämättömiksi. Pitkänsillan pielessä tehtävää työtä pidettiin nyt vähemmän tärkeänä ja se lopetettiin. Joitakin tilapäisiä rakennuksia oltiin jo ehditty rakentaa, muun muassa tiili- ja kalkkiuuneja, lastauslaituri sekä komendantin asunto. Yhdestäkään näistä ei ole tänä päivänä mitään nähtävissä – osa rakennuksista siirrettiin, osa rapistui ja paloi ja osa kiviaineksesta käytettiin muualla rakentamiseen.

## Helsingin yliopiston toiminta alueella
Siltavuoren jyrkät kalliot olivat rakentamatta vielä 1900-luvun alkaessa, ja Keisarillinen Aleksanterin-Yliopisto (myöhemmin Helsingin yliopisto) kiinnostui alueesta etenkin sen valoisuuden ja vankan peruskallion vuoksi. Alueelle rakennettiin Gustaf Nyströmin suunnittelemana fysiologian laitosrakennus vuonna 1905 ja fysiikan laitosrakennus vuonna 1910.

Nyström oli suunnitellut alueesta luonnontieteellisen keskittymän, jonka arkkitehtuurissa hän korosti hyötyrakentamista ja yliopiston tehtävää tiedeinstituutiona, toisin kuin yliopistorakennuksissaan muualla jotka edustivat perinteisempiä tyylisuuntia ja korostivat yliopistoa edustuksellisena ja valtiollisena laitoksena. Hän oli vuonna 1914 suunnitellut alueelle toteutettavaksi myös anatomian laitoksen, joka olisi ollut samantyylinen muiden laitosrakennusten kanssa. Suunnitelmaa ei kuitenkaan toteutettu ensimmäisen maailmansodan vuoksi, ja anatomian laitos toteutettiin lopulta vuonna 1928 täysin eri tyylisuunnan mukaisena Jussi ja Toivo Paatelan suunnittelemana.

1900-luvun lopulla yliopiston fysiikan laitos siirtyi Kumpulan uudelle yliopistoalueelle ja lääketieteelliset laitokset Meilahteen, jolloin Siltavuoren rakennuksiin muutti kasvatustieteellinen tiedekunta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
 
* Järvenpää, Eeva: Siltavuoren kätköissä oli yli kymmenen perheen pihapiiri HS.fi – Kertomuksia Helsingin kortteleista
Theódoros Zagorákis

**Theódoros ”Thodorís” Zagorákis** (, s. 27. lokakuuta 1971 Kavála, Kreikka) on kreikkalainen entinen jalkapalloilija. Nykyisin hän toimii PAOK:in puheenjohtajana.

Zagorákis oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi yleensä puolustavassa roolissa.

Zagorákis johti kapteenina Kreikan mestaruuteen 2004 EM-kilpailuissa. Hänet valittiin myös turnauksen parhaaksi pelaajaksi.

## Ura
Zagorákis pelasi ammattilaisena seuratasolla vuosina 1988–2007. Hän edusti kotimaassaan Kavalaa, PAOK:ia ja AEK:ta sekä kotimaansa ulkopuolella englantilaista Leicester Cityä ja italialaista Bolognaa.

Zagorákis pitää hallussaan Kreikan maaotteluennätystä pelattuaan vuosina 1994–2007 120 maaottelua ja tehtyään niissä 3 maalia. Hän edusti Kreikkaa 2004 EM-kilpailujen lisäksi 2005 Maanosaliittojen cupissa.

## Saavutukset
*Englannin liigacup 2000
*Kreikan cup 2002
*Euroopan-mestaruus 2004

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivusto
Pursi

**Pursi** on pienehkö purjealus. Polttomoottorien aikakaudella lähes kaikki purret ovat käyttötarkoitukseltaan huvipursia. Maapallolla on kuitenkin alueita, joissa pienehköjä purjealuksia käytetään edelleen ammatinharjoittamisessa esimerkiksi kalastuksessa, liikkumisessa ja tavaran siirtämisessä paikasta toiseen. 
Pursisanan johdannaisia ovat muun muassa huvipursi, päiväpursi, matkapursi, pursilippu ja pursiseura. 

## Katso myös
* Luettelo suomalaisista pursiseuroista
Tobias Linderoth

**Tobias Linderoth** (s. 21. huhtikuuta 1979, Marseille, Ranska) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.

Linderoth aloitti ammattilaisuransa kotimaassaan Elfsborgin riveissä vuonna 1996. Vuonna 1999 hän siirtyi norjalaiseen Stabækiin ja sieltä vuonna 2002 englantilaiseen Evertoniin. Vuonna 2004 Linderoth siirtyi Kööpenhaminan riveihin Tanskaan. Hän toimi joukkueen kapteenina seuran voittaessa kaksi Tanskan-mestaruutta ja selviytyessä Mestarien liigan lohkovaiheeseen. Galatasarayn riveihin Turkkiin Linderoth siirtyi vuonna 2007. Ura Turkissa ei kuitenkaan ottanut sujuakseen ja Linderoth jäi vähälle peliajalle. Tammikuussa 2010 seura ilmoittikin purkaneensa sopimuksen Linderothin kanssa.  Helmikuussa 2010 hän ilmoitti pitävänsä toistaiseksi taukoa jalkapallosta. 

Ruotsin maajoukkueessa Linderoth debytoi vuonna 1999. Hän on edustanut Ruotsia MM-kisoissa vuosina 2002 ja 2006 sekä EM-kisoissa vuonna 2004.

Linderothin isä Anders on entinen huippupelaaja ja nykyinen valmentaja.

## Meriitit

* Tanskan mestaruus: 2006, 2007
* Royal League: 2005, 2006
**Hopeaa 2007

* Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut
**Neljännesvälierät: 2002, 2006
* Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut
**Puolivälierät: 2004

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Profiili Galatasarayn sivuilla 
*Profiili Ruotsin jalkapalloliiton sivuilla  
*Profiili FootballDatabase-tietokannassa
Ilja Musin

**Ilja Aleksandrovitš Musin** (; 1904–1999) oli venäläinen kapellimestari ja pedagogi. Useat merkittävät kapellimestarit opiskelivat hänen johdollaan Leningradin (Pietarin) konservatoriossa, mukaan lukien Valeri Gergijev, Juri Temirkanov, Semjon Bitškov, Vasili Sinaiski ja Leonid Kortšmar sekä nuoremmasta polvesta Sian Edwards ja Tugan Sohijev. Suomalaisista kapellimestareista hänen johdollaan Pietarissa opiskeli Tuomas Ollila, minkä lisäksi Musin piti joitakin mestarikursseja myös Sibelius-Akatemiassa.

Ilja Musin opetti Pietarin konservatoriossa vuosina 1933–1999. Hän teki kansainvälisen läpimurtonsa vasta 92-vuotiaana Lontoon Royal Philharmonic Orchestran kanssa. Musin kirjoitti kolme teosta orkesterinjohtamisesta: Johtamisen tekniikka, Kapellimestarin koulutus ja Elämän oppitunnit.

## Lähteet
Tobias Sammet

**Tobias Sammet** (s. 21. marraskuuta 1977 Fulda, Länsi-Saksa) on saksalainen laulaja. Hän on power metalia soittavan Edguyn keulahahmo ja pääasiallinen lauluntekijä sekä Avantasia-projektin kehittäjä.

## Ura ja elämä

Sammetin musiikkiharrastus alkoi seitsemänvuotiaana, kun hän oppi soittamaan urkuja. Hän perusti Edguyn vuonna 1992 ollessaan 14-vuotias koulukavereidensa Jens Ludwigin, Dominik Storchin ja Dirk Sauerin kanssa. Yhtyeen ensimmäiset demot, *Children of Steel* ja *Evil Mind*, julkaistiin 1994 ja ensimmäinen täyspitkä albumi *[[Savage Poetry]]* 1995. Yhtye on ollut välillä tauolla Sammetin keskittyessä Avantasia-projekteihin. Yhtyeen viimeisin levy on vuodelta ''Space Police - Defenders of the Crown'' 2014.

Vuonna 1999 Sammet ryhtyi suunnittelemaan monien vierailevien muusikoiden tähdittämää metallioopperaa. Avantasia-projekti oli alun perin kertaluonteinen studioprojekti, jota Sammet teki Edguyn rinnalla. Projekti jatkui useiden levyjen mittaiseksi ja vuonna 2018 julkaistiin kahdeksas albumi Moonglow. Jokainen Avantasia-albumi sisältää erilaisen konseptin ja kertomuksen. Kullakin albumilla on vaihtuvia vierailevia artisteja kuten Geoff Tate, Alice Cooper, Klaus Meine, Sharon den Adel, Kai Hansen, Timo Tolkki, Joe Lynn Turner, Michael Kiske ja Candice Night.

## Levytykset
### Edguy
#### Albumit

* Savage Poetry (1995)
* Kingdom of Madness (1997)
* Vain Glory Opera (1998)
* Theater of Salvation (1999)
* The Savage Poetry (uudelleennauhoitettu versio vuoden 1995 albumista, 2000)
* Mandrake (2001)
* Burning Down the Opera (live, 2003)
* Hellfire Club (2004)
* Hall of Flames (kokoelma, 2004)
* Rocket Ride (2006)
* Tinnitus Sanctus (2008)
* Age of the Joker (2011)
* Space Police – Defenders of the Crown (2014)

#### Singlet ja EP:t

* Painting on the Wall (2001)
* King of Fools (2004)
* Lavatory Love Machine (2004)
* Superheroes (2005)

### Avantasia

* Avantasia (EP, 2000)
* The Metal Opera (2001)
* The Metal Opera Part II (2002)
* Lost in Space Part 1 (EP, 2007)
* Lost in Space Part 2 (EP, 2007)
* The Scarecrow (2008)
* The Wicked Symphony (2010)
* Angel of Babylon (2010)
* The Mystery of Time (2013)
* Ghostlights (2016)
* Moonglow (2019)
* A Paranormal Evening with the Moonflower Society (2022)
* Here Be Dragons (2025)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tobias Sammetin sivusto 
* Edguyn sivusto
Komma

**Komma** on musiikinteoriassa pieni tai hyvin pieni virityksessä käytetty intervalli kahden liki saman korkuisen sävelen välillä.

Tärkeimmät eri viritysjärjestelmissä esiintyvät kommat ovat:
* **[[Pythagoras|Pythagoraan]] komma**, joka on 12 puhtaan kvintin (3:2) ja 7 oktaavin (2:1) välinen erotus. Se vastaa taajuuksien suhdetta 531441/524288 ( = 312/219) ja on suuruudeltaan lähes neljäsosa tasavireisestä puoliaskelesta (noin 24 senttiä).
* **Syntoninen komma** eli **didyyminen komma** (kreikkalaisen teoreetikko Didymoksen mukaan)  joka on yksinomaan puhtaiden kvinttien avulla johdetun suuren terssin (81/64) ja yläsävelsarjasta saadun suuren terssin (5:4) erotus. Se vastaa taajuuksien suhdetta 81:80 ( = 34/(24&middot;5) ja hieman edellistä pienempi, noin 22 senttiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Thompson (Kanada)

**Thompson** on Manitoban provinssin pohjoisosan suurin kaupunki Kanadassa. Se  sijaitsee 739 kilometriä pohjoiseen Winnipegistä ja 396 kilometriä koilliseen Flin Flonista. Vuoden 2009 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 12&nbsp;829.

## Historia
Kaupungin moderni historia alkoi 4. helmikuuta 1956, kun kaupungin läheltä löydettiin rikas malmiesiintymä. Esiintymän löytymistä seurasi kymmenen vuoden ajan kestänyt kaivostoiminta. Inco Limited allekirjoitti Manitoban hallituksen kanssa sopimuksen, jonka mukaan yhtiö rakentaisi kaivoksen, tehtaan, sulattamon ja jalostamon kaupungin palveluiden ohella. Sopimuksessa määriteltiin myös, että yhtiö oli velvollinen avustamaan rahallisesti Kelseyn sähkövoimalaa sekä Thompsoniin rakennettavaa rautatieosuutta. Kaupunki on nimetty kaivosyhtiön hallituksen puheenjohtajan, John F. Thompsonin mukaan. Kaupunki siitä tuli virallisesti 1970, kun sen asukasluku ylitti 20&nbsp;000 henkeä, ja kaupunkioikeudet se sai kuningatar Elisabet toisen läsnä ollessa. Kaivostoiminnan hiipumisen myötä väkiluku laski, tasaantuen noin 14&nbsp;000 henkeen. Kaupungista tuli kuitenkin alueen kaupan ja politiikan keskus, ja se sai lempinimekseen ***The Hub of the North***.

## Teollisuus ja liikenne
Tärkein teollisuuden ala on kaivosteollisuus, tärkeimpänä kaivannaisena nikkeli. Kaupungissa on useita kansallisten, paikallishallinnollisten sekä alkuperäiskansojen asianhoitajien toimipisteitä. Siellä on myös useita suuria kauppaliikkeitä.

Thompsonin lentoasema on Manitoban kolmanneksi vilkkain lentoasema. Kaupunkiin johtaa sivurata The Pas'n ja Churchillin väliseltä Hudson Bay Railwayn omistamalta rataosalta. Sivuradan pituus on noin 50 kilometriä, ja sillä on sekä tavara- että henkilöliikennettä. Henkilöliikenteestä vastaa VIA Rail Canada. Kaupunkiin johtaa myös Winnipegistä alkava Manitoba Provincial Highway 6 -maantie.

## Koulutus

Paikallinen Mystery Laken koulupiiri käsittää kuusi peruskoulua sekä yhden high schoolin. Kaupungissa on tarjolla koulutusta myös ranskan sekä creen kielillä. Creenkielinen opetus alkaa peruskoulun ensimmäiseltä luokalta, ja sitä on tarjolla aina high school -tasolle saakka.

Thompsonissa sijaitsee myös kaksi University College of the Northin pääkampusta, sekä Manitoban yliopiston sosiaalityön paikallisosasto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* City of Thompson tourism site
* Thompson's Restaurants (Food Inc)
* Official website of R.D. Parker Collegiate
Dr15

**Dr15** oli Valtionrautateiden raskaan dieselveturisarjan koeveturi. Koeveturi muutettiin vuonna 1980 Dr12-veturista numero 2239. Veturi hylättiin 1984. Veturista on käytetty lempinimiä **Rahtilaiva** ja **Super-Huru**.

## Historia
Valtionrautatiet katsoi, että Dr12-veturien käytön jatkaminen vaatisi niiden uudistamista. Vuonna 1978 tehtiin VR:n, Oy Wärtsilä Ab:n ja Oy Strömberg Ab:n kesken sopimus Dr12 2239:n muutostöistä. Työt tehtiin pääosin Hyvinkään konepajalla. Veturin koneistoa uusittiin ja tilalle vaihdettiin pääasiassa laivojen apumoottorina käytetty dieselmoottori, joka yhdistettiin vaihtovirtageneraattoriin. Veturin suurin nopeus nostettiin 140&nbsp;km/h:iin. Ohjaamoiden ergonomiaa parannettiin ja myös veturin etupää rakennettiin ohjaamon osalta uudelleen, mikä aiheutti veturin turvanokan lyhentymisen.

Koeajojen jälkeen veturia käytettiin kahden vuoden ajan normaalissa liikenteessä, ja se oli sijoitettu Tampereelle. Veturilla ajettiin pääasiassa tavarajunia, mutta sitä käytettiin myös pikajunissa.

Dr15 osoittautui tehokkaaksi veturiksi, mutta sen vanhat ratamoottorit eivät kestäneet uuden dieselmoottorin tuottamaa tehoa. Ratalinjojen sähköistys oli myös käynnissä ja dieselveturien tarve pikajunavetureina vähenemään päin, joten Dr15-vetureita ei valmistettu lisää. VR halusi myös modernimpia ja yleiskäyttöisempiä vetureja, joten hankinnoissa päädyttiin keskiohjaamoisiin Dr16-vetureihin. Päätyohjaamollinen linjaveturi ei tarjonnut samoja ominaisuuksia vaihtotyökäyttöön, joita hankinnoista päätettäessä pidettiin tärkeinä.

Kun veturin käyttöaika päättyi, sen koneistot purettiin Hyvinkään konepajalla. Veturin runko säilytettiin ja sen museoimista harkittiin, mutta lopulta se romutettiin 1990-luvun puolivälissä.

## Teknisiä tietoja
*Voimansiirto: dieselsähköinen
*Akselijärjestys: Co′Co′
*Akselien lukumäärä: 6, kaikki vetäviä
*Suurin pituus: 18,56&nbsp;m
*Kokonaismassa: 120&nbsp;t
*Moottori: Wärtsilä 12 V 22
*Teho: 1&nbsp;910&nbsp;kW
*Suurin sallittu nopeus: 140&nbsp;km/h
*Pyörän halkaisija: uusi 1&nbsp;180&nbsp;mm, täysin kulunut 1&nbsp;106&nbsp;mm

Lähde:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuvia Dr15-veturista Vaunut.org-sivustolla
* Komentosilta.net: Veturitalli (Arkistoitu versio)
Uppsalan keskusrautatieasema

**Uppsalan keskusrautatieasema** (, ) on rautatieasema Ruotsin rataverkolla Uppsalan kaupungissa. Asemarakennus on valmistunut vuonna 1866 ja sen on suunnitellut Adolf W. Edelsvärd. Se rakennettiin rataosan Tukholma–Uppsala rakennustöiden yhteydessä.

Vuosina 2005–2011 asema-alueen rakennuksia remontoitiin ja alueelle rakennettiin matkakeskus. Myös koko Uppsalan ratapiha remontoidaan, ja ratapihan tasoylikäytävät korvataan alikulkutunnelilla. Remontin yhteydessä myös museorautatien Upsala–Lenna Jernväg asema, Uppsala Östra, muuttaa uudelle paikalle. Keskusrautatieaseman päärakennus entistetään, ja työn valmistuttua suurin osa aseman jalankulkuliikenteestä siirtyi pois asemahallista, kun kulkuyhteys asemalaitureille tunnelin kautta valmistui.

## Aiheesta muualla

* Banverket: Uppsalan ratapihan kunnostus 
* Uppsala Resecentrum
FedEx

**FedEx** on vuonna 1971 perustettu kuljetus- ja kuriiripalveluja maailmanlaajuisesti tarjoava yhdysvaltalainen yhtiö. Se tarjoaa yön yli lentoja, maakuljetuksia, painavan tavaran kuljetusta, dokumenttien kopiointia ja logistiikkapalveluita. Nimi FedEx muodostuu yhtiön alkuperäisestä nimestä *Federal Express*.

FedExin lentokuljetuksia hoitaa sen oma rahtilentoyhtiö FedEx Express.

## Historia
Yhtiön perusti vuonna 1971 entinen merijalkaväen sotilas Frederick W. Smith Little Rockissa Arkansasin osavaltiossa. Vuonna 1973 yhtiö siirsi toimintansa Memphisiin Tennesseen osavaltioon. Yritys aloitti virallisesti toimintansa 17. huhtikuuta 1973 käytössään 14 Dassault Falcon 20 -konetta. Reitit yhdistivät 25 Yhdysvaltojen kaupunkia.

Huhtikuussa 2015 FedEx ilmoitti tehneensä kilpailevasta kuljetusyrityksestä, hollantilaisesta TNT:stä, 4,4 miljardin euron ostotarjouksen. Tarjous meni myöhemmin läpi, ja FedEx osti TNT:n.

## Yhtiön osastot
FedEx on jaettu seuraaviin suuriin toimintayksiköihin:

* **FedEx Express**. Päivittäinen kuriiripalvelu, joka tarjoaa seuraavan päivän lentorahtia Yhdysvaltojen sisällä ja määräaikaista kansainvälistä palvelua. FedEx Expressillä on yksi maailman suurimmista siviililentokoneista ja suurin laajarunkoisten siviililentokoneiden laivasto.
* **FedEx Ground.** Tarjoaa päiväkohtaisen postin ja pakettien toimituksen kaupallisiin paikkoihin Yhdysvalloissa ja Kanadassa halvemmalla kuin FedEx Expressin tarjoamat määräaikaiset palvelut. Se käyttää suurta itsenäisten omistajien/operaattoreiden omistamaa kuorma-autokantaa, ja kuljettajat ovat itsenäisiä urakoitsijoita, jotka hallitsevat yksittäisiä toimitusreittejä ja alueita. Se oli aiemmin Roadway Package System (RPS).
* **FedEx Services.** Tarjoaa markkinointi-, myynti-, IT- ja muita palveluita muille FedEx-yhtiöille.
* **FedEx Office Print and Ship Centers.** Tarjoaa tulostus- ja kopiopalveluita sekä muita yrityspalveluita. Tämä divisioona on keskeinen paikka, jossa FedEx-asiakkaat säilyttävät pakettinsa lähetystä varten, tarjoaa itsepalvelukopiokoneita ja faksilaitteita, toimistopakkaus- ja lähetystuotteita, laatikoita ja pakkauspalveluita.

## FedEx populaarikultturissa
Elokuva ''Cast Away – tuuliajolla'' kertoo kuvitteellisesta FedExin työntekijästä Chuck Nolandista, joka päätyy lento-onnettomuuden seurauksena autiolle saarelle. Elokuvassa esiintyi paljon FedExin tuotesijoittelua, josta yritys ei maksanut. 

## Mielenkiintoisia faktoja
* FedEx-logossa on piilotettu elementti: ison kirjaimen "E" alaosan ja pienen "x" -kirjaimen välissä oleva tyhjä tila muodostaa nuolen. Logosuunnittelija Lyndon Leaderin mukaan tämän nuolen pitäisi alitajuisesti herättää yhteys yrityksen nimen ja FedExin tarjoaman nopean toimitusnopeuden välillä.
* FedEx on kuuluisan sveitsiläisen tennispelaajan Roger Federer lempinimi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* FedExin verkkosivut
11:11 (albumi)

**11:11** on Regina Spektorin omakustanteinen debyyttialbumi. Sitä ei pysty ostamaan levynä enää edes Yhdysvalloissa, mutta sen sisältö on ostettavissa digitaalisina laulajan virallisilla kotisivuilla sekä iTunesissa. Joitakin levyn kappaleita voi kuulla myös Spektorin Isossa-Britanniassa julkaisemalla kokoelmalevyllä *[[Mary Ann Meets the Gravediggers and Other Short Stories]]*.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
Eurooppatie E70

**Eurooppatie E70** on eurooppatie, joka alkaa Atlantin valtameren rannalta La Coruñan kaupungista Espanjasta. Tie kulkee Ranskan, Italian ja Balkanin halki Mustanmeren länsirannalle Varnaan Bulgariaan. Mustanmeren etelärannan Samsunin kaupungista Turkista tie jatkuu pitkin rannikkoa päättyen Georgiaan Potin kaupunkiin.

Varnan ja Samsunin välille Mustanmeren yli on suunniteltu avattavaksi lauttayhteys.

## Reitti
A Coruña – Oviedo – Bilbao – San Sebastián – Bordeaux – Clermont-Ferrand – Lyon – Chambéry – Susa – Torino – Alessandria – Tortona – Ventesia – Palmanova – Trieste – Ljubljana – Zagreb – Djakovo – Belgrad – Vršac – Timișoara – Caransebeș – Bukarest – Giurgiu – Ruse – Razgrad – Shoumen – Varna ... Samsun – Ordu – Giresun – Trabzon – Batumi – Poti

## Kuvia


File:A63Landes.JPG|E70-tietä Ranskassa.
File:A57. dir. est.JPG|E70-tietä Mestren lähellä Italiassa.
File:Ivanja Reka A3-wb.JPG|E70-tietä Kroatiassa.
File:European route E70 through Gorneni, Romania.JPG|Kaksikaistaista E70-tietä Romaniassa.
File:E70 Yalıköy.jpg|E70 Koillis-Turkissa.


## Lähteet
Soviet Kitsch

**Soviet Kitsch** on Regina Spektorin vuonna 2004 julkaistu kolmas albumi ja ensimmäinen, joka ei ollut omakustanne. Levyn nimi tulee Milan Kunderan käyttämästä ilmauksesta, jolla hän kuvasi epäkäytännöllistä ja romanttista kommunismi-ideologiaa. Se on yksi Kunderan romaanin *[[Olemisen sietämätön keveys]]* teemoista.

## Kappaleet

Kappale 7 on lyhyt puhuttu/kuiskattu kohtaus, jossa Spektor ja hänen pikkuveljensä Barry (”Bear”) keskustelevat seuraavasta kappaleesta 8. ”Your Honor” -kappaleessa Spektorin taustalla soittaa Kill Kenada -yhtye. Spektor on tehnyt levyn jousisovitukset itse.

## Julkaisut

Yksi painos albumista julkaistiin DVD:n kera. DVD sisältää promovideon *The Survival Guide to Soviet Kitsch* ja musiikkivideon *Us*. Sama DVD tulee Spektorin kokoelmalevyn *[[Mary Ann Meets the Gravediggers and Other Short Stories]]* mukana.
Live at Bull Moose EP

__NOTOC__
**Live at Bull Moose EP** on Regina Spektorin EP-levy. Levy on nauhoitettu Bull Moose -levykaupassa Portlandissa, Mainessa kesäkuussa 2005. Levyä on myyty itsenäisissä levykaupoissa Yhdysvalloissa.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Regina Spektor, ellei toisin mainittu.

#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Regina Spektor – piano, laulu
* Pier Giacalone – äänittäjä, miksaaja
* Adria Petty – taiteellinen johto
* Ilovedust – graafinen suunnittelu
* photo booth n.y.c. – valokuvaus
Påvalskär

**Påvalskär** on keskikokoinen, 12,5 hehtaarin kalliosaari keskellä Saaristomeren kansallispuistoa. Alueella on vähän asutusta, sekin lähes poikkeuksetta rakennettu ennen v.1983, jolloin kansallispuisto perustettiin. Påvalskärin saari on yksityisomistuksessa.

## Luonto
Karusta ensivaikutelmasta huolimatta saaren luonto on monipuolinen. Rantojen puusto koostuu tervalepästä, saarnesta sekä harvakseltaan koivusta. Aluskasvillisuus koostuu matalasta katajikosta, pietaryrtistä, kanervasta, variksenmarjasta, rantakukasta, mesiangervosta ja ranta-alpista sekä puiden taimista. 

Länsipuolen puusto koostuu tervalepästä, koivusta ja männystä. Alueella on myös runsaasti kallioita, joilla kasvaa vain kanervaa ja variksenmarjaa. Saaren luoteinen kallioniemi on tuulinen, tyrskyinen ja katajainen. Kuitenkin niemen ulkopuolella kallioita peittää laaja variksenmarjapensaikko. Rannasta lähtee myös riutta, joka on pitkä ja tarjoaa hienoja matalikkoja sekä simpukkaesiintymiä, ollen täten kutsuva snorklauskohde.

Saaren pohjoispuolelle on aallonmurtajan yhteyteen rakennettu laituri, jonka ansiosta lahti on varsin suojaisa. Pohja ei ole tavallista karkeaa hiekkaa, vaan erittäin hienoa santaa. Saaren koillisosan niemi on sekin hyvin tuulinen. Niemen kasvillisuus koostuu suurelta osin vadelmasta ja eri ruohoista, joista jotkut edustavat peräti tundrakasvillisuutta. Niemen pituus auttaa tekemään itäpuolesta lännenpuolisilla tuulilla suhteellisen suojaisan. Niemen vieressä nousee suoraan rannasta noin 15 metriä korkea kallio, jota pitkin pääsee rakennetulle alueelle. Itäpuolella varomaton veneilijä saa varoa toista riuttaa, jonka kallio pysäyttää minkä tahansa aluksen matkanteon. 

Saaressa on laajahko saarnimetsä, jossa on metsämansikkaesiintymiä. Saaren pohjoisosan puusto koostuu pääosin koivusta, pihlajasta, tervalepästä, aluskasvillisuuden ollessa jo aiemmin mainittua. 

Saaren keskiosan puusto koostuu pääosin männystä, saarnesta, koivusta  ja haavasta. Eteläänpäin mentäessä kasvillisuus käsittää katajikkoa sekä laajoja jäkäläpeitteisiä kallioita, puuston ollessa koivua ja tervaleppää. Kuusi on saarella hyvin harvinainen, ja saarella kasvavat yksilöt ovat niin sanottuja mattokuusia. Maassa olevista oksista juurtuu uusia yksilöitä.

Påvalskäriin kuuluvat myös eteläpuolella sijaitseva  pieni luoto, joka rajaa kolme metriä syvän salmen Påvalskärin kanssa. Samoin kuin 1,2 km länsilounaaseen sijaitseva Påvalskärs Ören. Karun, 1,1 hehtaarin kokoisen pääsaaren pohjoispuolella on kaksi pienehköä luotoa. Sekä 1,2km luoteeseen sijaitseva pieni puuton luoto, Trutgrund, joka on rauhoitettu lintujen pesimisaikana.

## Ilmasto
Ilmasto on Påvalskärissä Saaristomerelle ominaista, mutta kaikilta puolilta ympäröivien avointen vesialueiden johdosta harvinaisen tuulinen. Talvet ovat leutoja, lunta sataa harvoin ja kesät ovat hyvin pilvettömiä, sademäärän ollessa pieni ja Saaristomeren keskiosa onkin kutakuinkin Suomen aurinkoisin alue.
Margherita Zilliacus

**Harriet Margherita Henrica (Lolo) Zilliacus**, 1971–1979 **von Wright**, (10. maaliskuuta 1949 Helsinki – 29. toukokuuta 2022) oli suomalainen feministi, joka oli perehtynyt erityisesti länsiafrikkalaisten naisten asemaan. Hän toimi 1970-luvulla feministisessä ryhmittymässä Puna-akat/Rödkärringarna ja vuosina 1974–1976 trotskilaisessa järjestössä Vallankumoukselliset kommunistit/Revolutionära kommunisterna (VK/RK). Zilliacus valittiin lokakuun 1980 kunnallisvaaleissa Tammisaaren kaupunginvaltuustoon SKDL:n listalta.

Zilliacus toimi useita vuosia kansanvälisessä Emmaus-liikkeessä.

Zilliacuksen isä oli professori Johan Henrik Zilliacus (1908–1992). Zilliacuksella on kaksi 1980-luvulla syntynyttä poikaa kirjailija Tommy Tabermannin kanssa. Maaliskuusta 2004 lähtien Zilliacus asui Tammisaaressa.

## Teokset
* (toim.) *Flyktingboken*. [Helsingfors]: Folkets bildningsförbund, 1988.
**Baobabträdet har inga taggar: Senegal genom finländska linser*. Margherita Zilliacus, Helena Sandman ja Antonia Ringbom (kuvitus): Helsingfors: Finlandsvensk Filmcentrum, 2001.
**Diina baax - det blir nog bra: senegaliska kvinnors nya vardag*. Anne Rosenlew ja Margherita Zilliacus:  [Helsingfors]: [Utrikesministeriet]: Finlandssvenskt filmcentrum, 2003. Teos on käännetty myös suomeksi nimellä nimellä Diina baax - kyllä se siitä : Senegalin naisten uusi arki.
**Rätten till drömmar: rapport från Guinea*. Margherita Zilliacus, [valokuvat Soufina Kaba ja Margherita Zilliacus]: Tammerfors [Tampere]: Kehitysmaayhdistys INDIGO ry [Helsinfors: F.G. Lönnberg], 2005. Teos on käännetty myös suomeksi *Oikeus unelmiin*, 2005
* (toim.) *Ulospääsy*, 2007

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Margherita Zilliacus, Paikallisia kirjailijoita, Raaseporin kirjasto (Archive.org)
Typpitetraoksidi

**Typpitetraoksidi** (eli *dityppitetraoksidi*) on kemiallinen yhdiste, N2O4.  Se on voimakas hapetin ja myrkyllinen yhdiste. Sitä on käytetty muun muassa rakettien ajoaineessa hapettimena. Rakettipolttoaineena siitä käytetään termiä 'Nitrogen Tetroxide', josta oma lyhenteensä 'NTO'. 

Rakettipolttoaineeseen liittyvä onnettomuus on johtanut esimerkiksi Plesetskin kosmodromissa ainakin kahden venäläisen kuolemaan ja kolmen loukkaantumiseen marraskuussa 2013.

Typpitetraoksidi on kemiallisessa tasapainossa typpidioksidin kanssa.  Tasapainotila riippuu lämpötilasta ja paineesta.  
::N2O4 ⇌ 2 NO2

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Typen oksidit – ympäristövaikutuksia 
* Typpitektaoksidin vaarallisuus (englanniksi)
* Air Liquide Gas Encyclopedia: NO<sub>2</sub> / N<sub>2</sub>O<sub>4</sub>
Tasolukko

**Tasolukko** on elektroninen kytkentä, joka lukitsee vaihtojännitesignaalin matalimman tai korkeimman jännitteen halutulle tasolle vääristämättä merkittävästi signaalin aaltomuotoa. Tasolukkoa voidaan käyttää esimerkiksi videonauhurissa, kun halutaan säätää kuvasignaalin tummin taso nollaksi eli täysin mustaksi. Joskus tasolukko on tarpeen laitteissa, jotka kykenevät toimimaan ainoastaan jonkin tietyn jännitetason ylä- tai alapuolella olevalla signaalilla.

Dioditasolukko, joka lukitsee tulojännitteen positiivisen huipun jännitteeseen -Uref. Lähdön jännite ei siis voi koskaan olla jännitettä -Uref positiivisempi. Vastus on tarpeen, jotta kytkentä voi sopeutua tulosignaalin muutoksiin. Vastuksen tulee olla riittävän suuri, jotta RC-aikavakio ei vaimenna signaalin matalimpia taajuuksia eikä jännitelähteen Uref virta kasva niin suureksi, että se vaurioittaisi diodia tai vastusta.

Superdiodilla (diodi+operaatiovahvistin) toteutettu tasolukko, joka lukitsee tulojännitteen negatiivisimman huipun jännitteeseen Uref. Lähdön jännite ei voi siis koskaan olla negatiivisempi kuin Uref. R1 on tarpeen, jotta operaatiovahvistimien biasvirrat pääsevät kulkemaan. Se myös mahdollistaa tasolukon sopeutumisen tulon amplitudimuutoksiin. Oikeanpuoleinen operaatiovahvistin toimii puskurivahvistimena, jolloin muu kytkentä ei kuormitu liikaa ja signaali säilyy vääristymättömänä.

## Lähteet
Thrasyllos

**Thrasyllos Mendesläinen**, koko nimeltään **Tiberius Claudius Thrasyllus** (k. 36 jaa.) oli egyptiläinen astrologi, tähtitieteilijä ja matemaatikko, joka eli keisari Tiberiuksen aikana ja palveli tämän alaisuudessa. Hänet tunnettiin tähtitieteellisten laskelmiensa paikkansapitävyydestä.

Nykyään Thrasyllos tunnetaan ennen kaikkea siitä, että hän julkaisi yhden varhaisimmista Platonin teosten täydellisistä laitoksista ja järjesteli Platonin teokset tetralogioiksi eli neljän teoksen ryhmiksi. Diogenes Laertioksen mukaan Thrasyllos oli väittänyt Platonin itsensä järjestäneen dialogit tetralogioihin samalla tavalla kuin kreikkalaiset näytelmät oli järjestetty neljän teoksen ryhmiin, joissa oli kussakin kolme tragediaa ja yksi satyyrinäytelmä. Luokittelu on kuitenkin mitä ilmeisimmin Thrasylloksen oma.

Thrasylloksen jaottelussa jokaisella teoksella on kaksi nimeä, joista ensimmäinen liittyy henkilöön (esimerkiksi *[[Kriton (dialogi)|Kriton]]*) ja toinen aiheeseen (esimerkiksi *Siitä, mitä on tehtävä*). Teokset on jaettu tetralogioihin perusteilla, joita ei nykyään täysin tunneta, mutta jaottelu ei liity ainakaan teosten kirjoitusjärjestykseen.

Thrasyllos laski, että israelilaisten pako Egyptistä (*exodus*) tapahtui noin vuonna 1690 eaa.

## Lähteet

## Kirjallisuutta

*
Ukrainan urheilu

**[[Ukraina]]n** valtion alueella harrastettavista **[[urheilu]]lajeista** jalkapallo on suosituin. Huolimatta varsinkin 1990-luvun aikana vallinneista niukoista voimavaroista eliittitason urheiluun, ukrainalaiset urheilijat ovat pärjänneet hyvin kansainvälisissä kilpailuissa; menestyslajeja ovat olleet yleisurheilu, voimistelu, purjehdus, uinti, nyrkkeily ja paini. Varsinkin olympialaisissa ukrainalaiset urheilijat toivat paljon mitaleja Neuvostoliiton joukkueelle.

## Jalkapallo

Jalkapalloa pelataan Ukrainassa viidellä tasolla, joista korkein on Вища Ліга, Vystša Liha ('korkein liiga'). Toiseksi korkein sarjataso on nimeltään Persha Liha (Перша Ліга, 'Ensimmäinen liiga'). Seuraavat kolme sarjatasoa ovat nimiltään Druha Liha A (Друга Ліга, 'Toinen liiga'), Druha Liha B ja Druha Liha C. Liigojen välillä on muista eurooppalaisista liigoista tuttu nousu- ja putoamisjärjestelmä, esimerkiksi pääliigasta putoaa vuosittain kaksi viimeistä joukkuetta joiden tilalle nostetaan Ensimmäisestä liigasta kaksi parasta. Maan ykkösjoukkue on jo kauan ollut Kiovan Dynamo, joka on muun muassa voittanut kahdesti Cup-voittajien cupin, 13 Neuvostoliiton ja 11 Ukrainan mestaruutta. Ukrainan maajoukkuen selviytyminen vuoden 2006 MM-kisoihin oli sille ensimmäinen arvokisakokemus. Joukkue pärjäsi hienosti, raivaten tiensä kahdeksan parhaan joukkoon ja pudoten mestaruuden lopulta voittaneelle Italialle.

## Jääkiekko
Ukrainan jääkiekko kärsii maan pääliigan huonosta tasosta, jonka johdosta monet lupaavat pelaajat siirtyvät jo aikaisessa vaiheessa pelaamaan Venäjän pääsarjaan.

## Koripallo
Ukrainan koripalloliiga ei ole kovin tunnettu, mutta ukrainalaisia joukkueita on kuitenkin usein Eurocupeissa mukana.

## Nyrkkeily
Ukrainan nyrkkeilymainetta ovat pitäneet yllä veljekset Volodymyr ja Vitali Klytško, jotka ovat molemmat olleet raskaan sarjan mestareita. IBF- ja IBO-liittojen tämänhetkinen mestari Volodymyr jatkaa vielä uraansa, vanhempi Vitali lopetti vuonna 2005. Volodymyr Sydorenko taas on WBA:n kääpiösarjan hallitseva mestari.

## Pyöräily

Ukrainalaisia huippupyöräilijöitä ovat Serhi Hontšar, Jaroslav Popovytš ja Andri Hryvko, joista kaikki kolme ovat säännöllisesti mukana suurissa ympäriajoissa (Italian-, Ranskan- ja Espanjan ympäriajo).

## Yleisurheilu

Tunnetuin ukrainalainen yleisurheilija on eittämättä seiväshypyn ME-mies Serhi Bubka. Muita itsenäisyyden ajan huippuja ovat olleet kolmiloikkaaja Inessa Kravets, kuulantyöntäjät Juri Bilonoh ja Oleksander Bagatš, 1500 metrin juoksija Ivan Heško ja korkeushyppääjä Inga Babakova. Neuvostoaikojen ukrainalaisia yleisurheiluhuippuja olivat muun muassa pitkänmatkanjuoksija Tatjana Samolenko, sprintteri (ja nykyinen urheilupomo) Valeri Borzov sekä moukarinheittäjä Juri Sedyh.

## Katso myös
* :Luokka:Ukrainalaiset urheilijat
Giovanni Caproni

**Giovanni Battista Caproni**  (3. heinäkuuta 1886 Massone – 27. lokakuuta 1957 Rooma) oli italialainen lentokonesuunnittelija, joka perusti Caproni-tehtaan. 

Caproni opiskeli jonkin aikaa sähköinsinööriksi Münchenin polyteknisessä koulussa, jossa  kiinnostui ilmailusta. Pariisissa hän tutustui alan pioneereihin.

Hän perusti vuonna 1908 lentokonetehtaan. Ensimmäisen oman koneen ensilento tapahtui 27. toukokuuta 1910, mutta kone tuhoutui ensimmäisessä laskussa. Tehdas siirtyi Vizzola Ticinoon ja vuonna 1911 sai nimen *Societa de Agostini e Caproni*. Vuonna 1913 valtio kansallisti yhtiön. Caprioni jäi johtamaan tuotantoa. Ensimmäiseen maailmansotaan yhtiö rakensi (tuon ajan näkemyksen mukaan) raskaita pommikoneita, joista ensimmäinen oli Caproni Ca.1.

Sodan jälkeen tehdas kaavaili mm. 100-paikkaista matkustajakonetta Caproni Ca.60 ja toisen maailmansodan edellä suihkukonetta Campini Caproni CC.2. 

Vuonna 1940 Caprioni sai aatelisarvon, Conte di Taliedo. Toisen maailmansodan tuotteita olivat hävittäjät, mm. Caproni Ca.311. Hän toimi Saksan puolella Salòn tasavallassa ja oli sodan jälkeen vangittuna vuoden.

Vuosina 1946–1951 Caproni  yritti palata lentokoneteollisuuteen, mutta epäonnistui.
Aerfer

**Aerfer** oli italialainen metalliteollisuusyritys, joka syntyi vuonna 1955 IMAM ja Meridionali -yhtiöiden sulautumisena. Sen nimi kertoi tuotannon laadun: *Costruzioni *'Aer**onautiche e **Fer*'roviarie* - yhtiö suunnitteli ja rakensi lentokoneita ja junia. Yhtiö suunnitteli Italian ensimmäisen yliääninopeudella lentävän lentokoneen, Aerfer Sagittario 2:en.

Vuonna 1969 se yhdistyi Salmoiraghin ja Fiatin lentokonedivisioonan kanssa, jolloin syntyi Aeritalia.

## Yhtiön lentokoneet
*SAI.7, vuonna 1939 lentänyt kilpalentokone
*SAI.7T, vuonna 1943 lentänyt yksimoottorinen koulukone
*S.7, vuonna 1949 lentänyt yksimoottorinen kaksipaikkainen urheilukone
*Ambrosini S.7 Supersette, vuonna 1951 lentänyt yksimoottorinen koulukone
*Ambrosini Sagittario, vuonna 1953 lentänyt suihkumoottorilla varustettu versio S.7-lentokoneensta
*Aerfer Sagittario 2, vuonna 1956 lentänyt kokometallinen versio Sagittario-koneesta, joka ylitti äänennopeuden 
*Aerfer Ariete, vuonna 1958 lentänyt kehitelmä Saggitario 2-koneesta
*Aerfer Leone, vuonna 1959 kaavailtu kehitysversio Saggitario 2-koneesta, jossa olisi myös rakettimoottori. Tästä ei rakennettu edes prototyyppiä. 

Lentokonetehtaana yritys kasvoi pienisarjaisesta kilpalentokoneesta koulukoneiden valmistajaksi toisen maailmansodan aikana, jolloin kysyntä luonnollisesti kasvaa niin suureksi, etteivät suuremmat yhtiöt pystyneet tekemään kaikkia lentokoneita. Hävityn sodan jälkeen pieni matkailukone oli luonnollinen valinta. Italian liittyessä Natoon institutionaalinen markkina, Italian ilmavoimat, syntyy uudestaan. Kansallisen prestiisikysymyksenä Italia rakensi ylisoonisen koneen ja yhtiö pyrki kehittämään tätä nopeuskonetta hävittäjäksi, epäonnistuen. 

Aerfer osallistui Aermacchi AM.3:n suunnitteluun.

Vuodesta 1966 alkaen yhtiö valmisti osia McDonnell Douglas DC-9:n rungoista Napolissa. Tämä on liittynyt Alitalian koneostoihin. 

## Lähteet
Mario Castoldi

**Mario Castoldi** (6. helmikuuta 1888 Zibido San Giacomo, Milano, Italia – 31. toukokuuta 1968 Trezzano sul Naviglio, Milano, Italia) oli italialainen lentokonesuunnittelija. 

Castoldi työskenteli Italian sotilasilmailun tutkimuskeskuksessa Guidonia Monteceliossa, lähellä Roomaa. 

Vuonna 1922 hän siirtyi Nieuport-Macchille, jossa suunnitteli muutamia nopeita vesilentokoneita, esimerkiksi Macchi-Castoldi M.C.72. 1930-luvulla hän suunnitteli Italian ilmavoimille MC.200, MC.202 ja Macchi MC.205 hävittäjät.

Vuonna 1945 Castoldi siirtyi eläkkeelle.