open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Folquet de Marseille

**Folquet de Marseille** (1155–1231) oli ranskalainen trubaduuri. Hän syntyi ja vietti varhaisimmat vuotensa Marseillessa. Folquet de Marseille oli vuodesta 1205 kuolemaansa saakka Toulousen piispa. Häneltä on säilynyt yhdeksäntoista runoa, joista kolmeentoista myös musiikki.
Edmond Halley

**Edmond Halley** (joskus "Edmund", 29. lokakuuta 1656 – 14. tammikuuta 1742) oli englantilainen tähtitieteilijä, geofyysikko, matemaatikko, meteorologi ja fyysikko. Hän oli aikansa johtava tähtitieteilijä. Vuodesta 1720 hän oli Greenwichin observatorion johtaja. Hän havaitsi matkoillaan Afrikassa ja Amerikassa magneettisen ja maantieteellisen pohjoisen eron eli erannon sekä toimitti 1701 ensimmäisen aihetta käsittelevän kartan. Revontulet Halley selitti magneettiseksi ilmiöksi ja hän keksi peilioktantin sekä käytti ilmapuntaria korkeusmittauksiin. Hän toimi Kunin­kaalli­sena tähti­tieteilijänä (*[[Astronomer Royal]]*) ja Green­wichin kunin­kaallisen observa­torion johtajana vuosina 1720–1742. Halley luetteli 341 eteläisen taivaanpallon tähteä ja julkaisi ensimmäisenä maailmassa Maapallon tuulikartan. Hän auttoi Newtonia ''Principian'' julkaisemisessa. Hänen tutkimuksensa koskivat suurelta osin samoja asioita kuin Newtonin mutta ovat jääneet Newtonin varjoon.

Nykyään Halley muistetaan parhaiten Halleyn komeetasta, jonka uudelleenesiintymisen Halley ennusti oikein. Lisäksi Halleyn mukaan on nimetty asteroidi 2688 Halley.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Online-luettelo Halleyn muistiinpanoista (osa Greenwichin kuninkaallisen observatorion arkistoa Cambridgen yliopiston kirjastossa) 
*
Giorgio Mainerio

**Giorgio Mainerio** (s. noin 1535, Parma; k. 1582, Aquileia) oli italialainen säveltäjä ja pappi. Hän lauloi udinelaisessa katedraalissa vuoteen 1570 saakka. Sen jälkeen hän siirtyi Aquileiaan, jossa hänestä tuli *maestro di cappella* vuonna 1578. Vuonna 1578 Mainerio julkaisi *Primo libro di balli* -nimisen kirjan, joka sisälsi hänen itse säveltämäänsä tanssimusiikkia. Mainerio sävelsi myös jonkin verran kirkkomusiikkia.

## Levytyksiä
*Piffaro: *Canzoni e danze - Wind Music from Renaissance Italy*

## Aiheesta muualla
*
Piffaro

**Piffaro** on yhdysvaltalainen renessanssimusiikkia esittävä yhtye. Se perustettiin Philadelphiassa vuonna 1980 nimellä *The Philadelphia Renaissance Wind Band*. Yhtye esiintyi Euroopassa ensimmäistä kertaa vuonna 1993.

## Jäsenet
*Rotem Gilbert 
*Grant Herreid
*Greg Ingles
*Joan Kimball
*Robert Wiemken
*Tom Zajac

## Aiheesta muualla
*Viralliset kotisivut
Hardcore-pornografia

**Hardcore** on eräs pornografian muoto, jolle tyypillistä on seksiakti. Termi keksittiin 1900-luvun jälkipuoliskolla, jotta se erottuisi softcore-pornografiasta. Hardcore on yleistä kuvissa, lehdissä, internetissä tai elokuvissa. Sitä voi esiintyä myös piirretyissä. 1990-luvusta lähtien sitä on jaettu laajalti internetissä. Hardcore-pornografia voi sisältää yhdynnän, anaaliseksin, cunnilinguksen, fellaation ja lopulta ejakulaation eli siemensyöksyn. Myös fetisismiä voidaan harjoittaa.
Sontiainen

**Sontiainen** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
* Sontiainen, järvi Karkkilassa.
* sontiainen eli isosittiäinen (*Geotrupes stercorarius*), lehtisarvisten heimoon kuuluva kovakuoriainen
* Sontiainen, kanadansuomalaisen Tom Sukasen rakentama laiva.
Jääkiekko talviolympialaisissa 1998

**Jääkiekko** oli **[[Talviolympialaiset 1998|vuoden 1998 talviolympialaisissa]]** Naganossa ensimmäistä kertaa ohjelmassa sekä miesten että naisten lajina. Turnaus oli myös ensimmäinen, jonka ajan NHL piti kisojen ajan taukoa, jotta kaikki maailman parhaat pelaajat pystyivät osallistumaan kilpailuihin. Tästä syystä suuret jääkiekkomaat pääsivät suoraan jatkolohkoihin, joten niiden pelit eivät kestäneet kuin viikon ajan.

Miesten turnaukseen osallistui 14 joukkuetta. Kahdeksan vuoden 1995 maailmanmestaruuskilpailujen parhaiten sijoittunutta joukkuetta ja isäntämaa Japani pääsivät turnaukseenilman karsintaa. Loput viisi paikkaa jäivät karsintojen voittajille. Naisten turnaukseen osallistui 6 joukkuetta, 5 parhaiten sijoittunutta naisten maailmanmestaruuskilpailuista vuodelta 1995 sekä isäntämaa Japani. Miesten ottelut pelattiin 7.–22. helmikuuta ja naisten 8.–17. helmikuuta 1998.

Miesten turnauksessa Pohjois-Amerikan joukkueet pelasivat alle odotusten, vaikka niillä oli ensimmäistä kertaa parhaat mahdolliset kokoonpanot olympialaisissa. Yhdysvallat hävisi puolivälieräottelunsa, jonka jälkeen pelaajat hajottivat hotellihuoneensa. Kanada hävisi välierissä Tšekille ja pronssiottelussa Suomelle, joten kiekkolegenda Wayne Gretzky jäi urallaan ilman olympiamitalia. Kotiyleisön suureksi pettymykseksi Paul Kariya, jolla on japanilaiset sukujuuret, loukkaantui ennen kisoja eikä pystynyt pelaamaan Kanadan joukkueessa.

Naisten turnauksessa Kanada oli ennakkosuosikki, sillä se oli voittanut kaikki maailmanmestaruuskilpailut ennen vuoden 1998 olympialaisia. Yhdysvallat kuitenkin voitti Kanadan loppuottelussa. Suomi saavutti pronssia.

## Mitalit

## Otteluareenat

## Turnaukset
### Miehet

Miesten turnauksessa pelattiin ensin alkulohkot, joiden voittajat Kazakstan ja Valko-Venäjä pääsivät jatkolohkoihin. 

**Lohko A**
* 
* 
* 
* 

**Lohko B**
* 
* 
* 
* 

**Jatkolohko C**
* 
* 
* 

**Jatkolohko D**
* 
* 
* 

### Naiset

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

* IIHF:n Nagano 1998 sivut Web Archivessa 
* http://hokej.sfrp.cz/oh/oh1998.html 
* Hockeynut - 1998 Olympic Hockey 
* http://www.hockeyarchives.info/JO1998.htm 
* avlh.sweb.cz Olympics 1998 
* la84 foundation - Nagano 1998 Official Report (171-187) 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* YLE Elävä arkisto: Suomi löi NHL-tähdet Naganossa
The Very Best of The Doors

**The Very Best Of The Doors** on The Doors -yhtyeen kokoelma-albumi, joka julkaistiin 2001. Albumi on lyhennetty versio samana vuonna julkaistusta *Best of The Doors* -kokoelma-albumista, mutta sisältää kaikki yhtyeen tunnetuimmat kappaleet. Kokoelma-albumi on ''Best of The Doorsin'' lisäksi ainoa, joka sisältää kappaleen ”Peace Frog”. Yllättäen kappaleet ”Strange Days”, ”The Unknown Soldier” ja ”Waiting for the Sun” eivät ole tällä kokoelma-albumilla.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Alkuperäisten albumien kappalelähteet

**[[The Doors (albumi)|The Doors]]* (1967) (1., 2., 7., 11., 12. & 15.)
**[[Strange Days]]* (1967) (3. & 10.)
**[[Waiting for the Sun (albumi)|Waiting for the Sun]]* (1968) (9.)
**[[The Soft Parade]]* (1969) (8.)
**[[Morrison Hotel]]* (1970) (14.)
**[[Absolutely Live]]* (1970) (16.) alkuperäinen versio albumilla *[[Morrison Hotel]]*
**[[L.A. Woman]]* (1971) (4., 5., 6. & 13.)

## Kokoonpano
* Jim Morrison – laulu
* Ray Manzarek – urut, piano, koskettimet & basso
* Robby Krieger – kitara
* John Densmore – rummut
* Jerry Scheff – basso kappaleissa 4-6 & 13
* Douglass Lubahn – basso kappaleissa 3 & 9-10
* Larry Knechtel – basso kappaleessa  2
* Curtis Amy – saksofonisoolo kappaleessa 8
* George Bohanan – pasuuna
* Harvey Brooks – basso kappaleessa 8
* Paul Harris – orkesterisovitus kappaleessa 8
* Ray Neapolitan – basso kappaleessa 14
* Marc Benno – kitara kappaleessa 5
Riders on the Storm

**”Riders on the Storm”** on The Doors -yhtyeen kuuluisimpia kappaleita, joka julkaistiin vuonna 1971 albumilla *[[L.A. Woman]]*. Se julkaistiin myös singlenä samana vuonna, tosin lyhennettynä versiona. Single nousi Yhdysvalloissa sijalle 14. Se oli myös yhtyeen olemassaolon aikana kolmas ja viimeinen single, joka pääsi Britannian listalle. Kappale on noussut saarivaltakunnan singlelistalle kaikkiaan kolmesti; vuosina 1971 (22.), 1976 (33.) ja 1991 (68.) Kappale saavutti merkittävää suosiota myös Alankomaissa, missä se nousi sijalle 7.

Kappale alkaa sateen äänellä, johon tulevat pian mukaan rummut, bassokuvio ja jazz-vaikutteiset koskettimet. Viimeisenä tulee mukaan Jim Morrisonin kolkko, rauhallinen ja kaikuva lauluääni. Kappaleen singleversio kestää huomattavasti vähemmän kuin albumiversio, noin neljä ja puoli minuuttia.

## Kappaleet singlellä
**A-puoli**
#
**B-puoli**
#

*

## Lähteet
Pohjois-Englannin englanti

**Pohjois-Englannin englanti** on yleinen nimitys pohjois-Englannin murteista. Pohjois-englantilaiset murteet eroavat varsinkin vokaaleissa. Kun esimerkiksi sanat "son" ("poika") ja "sun" ("aurinko") lausutaan Etelä-englannissa [san], niin pohjois-englannin aksentilla se olisi [sʊn]. "Cat" ("kissa") sanotaan [kæt] eteläisessä Englannissa niin pohjoisessa se olisi [kat].
Rapture of the Deep

**Rapture of the Deep** on Deep Purplen kahdeksastoista studioalbumi. Sitä äänitettiin maaliskuusta kesäkuuhun 2005, ja se julkaistiin 1. marraskuuta 2005. 

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

** Special Tour 2 CD Editionin bonuslevy :**
# Clearly Quite Absurd (Uusi versio)
# Things I Never Said 
# The Well-Dressed Guitar 
# Rapture of the Deep (Live)
# Wrong Man (Live)
# Highway Star (Live) (Ian Gillan, Ritchie Blackmore, Roger Glover, Jon Lord, Ian Paice)
# Smoke on the Water (Live) (Ian Gillan, Ritchie Blackmore, Roger Glover, Jon Lord, Ian Paice)
# Perfect Strangers (Live) (Ian Gillan, Ritchie Blackmore, Roger Glover)

* (Livekappaleet nauhoitettu 10. lokakuuta 2005 Lontoon Hard Rock Cafessa)

## Kokoonpano
* Ian Gillan – laulu
* Roger Glover – basso
* Steve Morse – kitara
* Don Airey – koskettimet
* Ian Paice – rummut

## Arvostelut
* Imperiumi: 7+/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Navoiy

**Navoiy** (uzb. kyrill. Навоий, ) on kaupunki ja Navoiyn alueen hallinnollinen keskus Uzbekistanissa. Se sijaitsee Zarafshonjoen laaksossa 509 kilometriä Taškentista lounaaseen. Kaupungissa oli 161&nbsp;300 asukasta vuonna 2024.

Alueen historiallinen keskus on kaupungin pohjoispuolella sijaitseva Karmana. Siihen kiinni kasvanut Navoiy on perustettu vuonna 1958. Kaupunki on nimetty runoilija Alisher Navoiyn mukaan.

Navoiyn kautta kulkee Taškentin ja Buharan välinen maantie ja rautatie, joista haarautuu yhteydet Uchquduqin kautta Nukusiin. Kaupungin lähellä on kansainvälinen lentoasema.

Navoiy on suuri teollisuuskeskus, jossa toimii kaivos- ja metallurgiakombinaatti, lannoitetehdas, sementtitehdas, sähkökemiallinen tehdas, lämpövoimala sekä koneenrakennus-, elintarvike- ja silkkiteollisuutta. Kaupungissa on opettajakorkeakoulu, kaivosteollisuuskorkeakoulu, kotiseutumuseo ja nuorisoteatteri.

Neuvostoaikana rakennetussa kaupungissa ei ole merkittäviä nähtävyyksiä. Karmanassa sijaitsevat 1000-luvulla rakennettu Mir Sayd Bahromin mausoleumi ja 1500-luvulta peräisin oleva Qosim Shayhin rakennuskokonaisuus. Buharan maantien varrella ovat Raboti Malikin karavaaniseraljin rauniot ja Mavlono Orif Deggaroniyn mausoleumi.

## Lähteet
Susanna Vironmäki

**Susanna Vironmäki** on suomalainen balettitanssija. Hän valmistui Kansallisoopperan balettikoulusta vuonna 1982 ja on siitä asti työskennellyt Kansallisoopperan baletissa tanssijana. Kaudella 2005–2006 hän toimi pää- ja solistitehtävissä. Hän jäi eläkkeelle 2007 ja oli mukana eläkkeelle jäävien tanssijoiden jäähyväisnäytöksessä 9. maaliskuuta 2007. Nykyään Vironmäki opettaa Suomen Kansallisoopperan balettioppilaitoksessa.

## Lähteet
Greatest Hits (The Doors)

**Greatest Hits** on yhdysvaltalaisen rockyhtyeen The Doorsin kokoelma-albumi. Kokoelma-albumi julkaistiin vuonna 1980.
## Kappaleet
### Alkuperäinen vinyyliversio
#Hello, I Love You
#Light My Fire
#People Are Strange
#Love Me Two Times
#Riders on the Storm
#Break On Through (To the Other Side)
#Roadhouse Blues
#Not to Touch the Earth
#Touch Me
#L.A. Woman

### Vuoden 1996 CD-versio
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
Milton Coimbra

**Milton Coimbra Sulzer** (s. 4. toukokuuta 1975 Santa Cruz de la Sierra) on bolivialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.

Coimbra aloitti ammattilaisuransa vuonna 1994 Oriente Petroleron joukkueessa, jossa hän pelasi vuoden 2001 loppuun saakka lukuun ottamatta yhtä argentiinalaisseura Lanúsissa välillä vietettyä vuotta. Tämän jälkeen hän on pelannut meksikolaisissa Pueblassa ja Correcaminosissa, saudiarabialaisessa Al-Hazemissa, kreikkalaisessa Ionikosissa 26 ottelun ja viiden maalin verran vuonna 2005, kiinalaisessa Beijing Guoanissa sekä chileläisessä O’Higginsissä, kunnes hän palasi vuosiksi 2008–2009 kotimaahansa pelaamaan Oriente Petrolerossa ja Guabirássa.

Coimbra pelasi Bolivian maajoukkueessa 43 ottelua vuosina 1996–2005 ja teki niissä seitsemän maalia. Hän pelasi kolme alkulohko-ottelua ja loppuottelun Copa Américassa 1997 Bolivian saavuttaessa hopeaa.

## Lähteet
Luettelo Half-Life-pelisarjan henkilöistä

Tämä on epätäydellinen luettelo Valve Corporationin kehittämän *[[Half-Life (pelisarja)|Half-Life]]*-pelisarjan pää- ja sivuhenkilöistä.

## Gordon Freeman

**Gordon Freeman** on tiedemies ja yksi Black Mesan tutkimuslaitoksen työntekijöistä. Hän on *Half-Life* -pelisarjan päähenkilö.

## Barney Calhoun

**Barney Calhoun** on Black Mesan tutkimuslaitoksessa työskentelevä keskitason turvamies. Ensimmäisessä *Half-Life* -pelissä Barney ei esiinny varsinaisena hahmona, vaan kaikkien Black Mesan tutkimuslaitoksen turvamiesten nimi on pelin lähdekoodissa "Barney". *[[Half-Life: Blue Shift]]* -pelissä Calhoun esiintyy pelin päähenkilönä ja *[[Half-Life 2]]* -pelissä sivuhahmona.

*[[Half-Life 2]]*:ssa ja sen lisäosissa Barneyn ääninäyttelijä on Michael Shapiro, joka on myös G-Manin ääninäyttelijä.

## Adrian Shephard

**Adrian Shephard** on *[[Half-Life: Opposing Force]]* -lisäosan päähenkilö. Hän on Yhdysvaltain asevoimien alaisuudessa toimivan HECU-erikoisjoukon (*Hazardous Environment Combat Unit*) jäsen.

## G-Man
G-Man (äänenä Michael Shapiro) on salaperäinen, toistuva hahmo. Hänen tiedetään käyttäytyvän erikoisesti ja käyttäytyvän kykyitään, jotka ylittävät tavallisen ihmisen kyvyt. Hänen henkilöllisyytensä ja motiivinsa ovat lähes täysin selittämättömiä. Hän toimii valvojana ja työnantajana, sekä tarkkaillen pelaajaa pelin edetessä että vetämällä naruista hallitakseen tiettyjen tapahtumien lopputulosta Half-Life-saagan aikana. G-Manin jatkuvat esiintymiset Half-Life-peleissä sekä hänen paljastavat monologinsa sarjan päähenkilön Gordon Freemanin kanssa viittaavat siihen, että hän on erittäin tärkeä ja ankkuroivat pelaajan ponnisteluja. Hänen salaperäinen luonteensa on tehnyt hänestä Half-Life-sarjan ikonin. Half-Lifen kehityksen aikana, kun suunnittelijat huomasivat liittoutuneiden NPC-hahmojen hyödyllisyyden, kehitystiimi alkoi valita hahmoja, jotka "eivät olleet liittolaisia ​​eivätkä suoria vihollisia, vaan olivat olemassa pääasiassa luodakseen juonittelua", mikä lopulta johti G-Manin luomiseen.

## Alyx Vance

**Alyx Vance** on Black Mesan tutkimuslaitoksessa työskennelleen Eli Vance -nimisen tiedemiehen tytär. Hän esiintyy *[[Half-Life 2]]*- ja *[[Half-Life: Alyx]]* -peleissä, joista jälkimmäisessä hän on pelattava hahmo. Hahmoa ovat ääninäytelleet Merle Dandridge ja Ozioma Akagha.

## Lähteet
*
### Viitteet
Emil Handschin

**Emil Handschin** (19. maaliskuuta 1928 Basel – 27. toukokuuta 1990) oli sveitsiläinen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja. Handschin aloitti uransa vuonna 1945 SC Bernissä, josta siirtyi pian HC Davosiin. Vuonna 1946 hän siirtyi EHC Baseliin, jossa pelasi uransa loppuun, vuoteen 1961 saakka.

Maajoukkueurallaan Handschin edusti Sveitsiä 133 maaottelussa osallistuen kaksiin olympialaisiin (1948 ja 1952 sekä MM-kilpailuihin (1950). Vuoden 1948 olympialaisissa hän voitti joukkueensa mukana pronssia.

Vuonna 1962 Handschin perusti oman yrityksen, Emil Handschin AG:n. Yritys toimii kylpyhuonekalustealalla. Handschin kuoli Baselissa 1990.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.emil-handschin.ch/
Pop & Jazz Konservatorio

**Pop & Jazz Konservatorio** (ent. Oulunkylän Pop & Jazz musiikkiopisto ja Oulunkylän Pop & Jazz konservatorio) on Klaus Järvisen 1972 perustama helsinkiläinen rytmimusiikkiin erikoistunut ammatillista ja harrastepohjaista opetusta tarjoava musiikkioppilaitos. Se hyväksyttiin lakisääteiseksi konservatorioksi 1986.

## Vaiheet
Alkujaan oppilaitos toimi Oulunkylän yhteiskoulussa  Oulunkylässä ja sen jälkeen Oulunkylän Seurahuoneella. Sieltä se muutti 1990-luvun puolivälissä uusiin tiloihin Arabianrantaan. Klaus Järvinen veti oppilaitosta vuosina 1972–1999, ja hänen jäätyään eläkkeelle rehtoriksi tuli Janne Murto 2000.

Tunnettuja "Ogelia" käyneitä muusikoita ja laulajia ovat muun muassa Iiro Rantala, Ari Taskinen, Alexi Laiho,  Esa Holopainen, Timo Kotipelto, Lauri Porra, Ville Valo, Mikko Lindström, Marco Hietala, Yona, Nina Tapio, Hanna-Riikka Siitonen, Saara Aalto, Jari Sillanpää, Redrama, Kaija Koo, Taiska, Maija Vilkkumaa, Olavi Uusivirta, Erin ja Sami Yaffa. 

Pop & Jazz Konservatorio jatkaa toimintaansa musiikkiopistona ja toisen asteen ammattioppilaitoksena. Vuonna 2000 konservatoriosta erkani ammattikorkeakoulutasoista pop/jazz-koulutusta antava Helsingin ammattikorkeakoulu Stadian pop/jazzmusiikin osasto (nykyisin Metropolia Ammattikorkeakoulun pop/jazzmusiikin koulutusohjelma). Nämä hallinnollisesti erilliset pop- ja jazzmusiikin oppilaitokset toimivat yhä samoissa tiloissa Arabianrannassa.

Keväällä 2021 Pop & Jazz Konservatorio muutti Soiva-nimiseen uudisrakennukseen, joka rakennettiin yhteisesti Pop & Jazz Konservatoriolle ja Metropolia Ammattikorkeakoululle musiikin opetuksen toimitiloiksi. Rakennus on osa Arabia135-korttelia, lähellä Pop & Jazz Konservatorion vanhaa toimipistettä. Oppilaitoksen uusi osoite Muotoilijankatu 1 B, 00560 Helsinki.

Pop & Jazz Konservatoriosta julkaistiin vuonna 2022 historiikki *Rytmioppia: Pop & Jazz Konservatorio 1972–2022*.

## Katso myös
*Arabiasali

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* Pop & Jazz Konservatorion kotisivut.
* Metropolia Ammattikorkeakoulun pop/jazzmusiikin koulutusohjelma
Susanna Laine

**Susanna Katriina Laine** (s. 1. syyskuuta 1981 Seinäjoki) on suomalainen juontaja, Miss Suomen toinen perintö­prinsessa vuodelta 2005, näyttelijä ja toimittaja. Hän sijoittui samana vuonna Japanissa pidetyissä Miss International -kilpailussa kolmanneksi.

## Ura
Susanna Laine on kotoisin Seinä­joelta. Laineen iso­sisko Tiina Laine oli Miss Suomen ensimmäinen perintö­prinsessa vuodelta 1984.

Laine on opiskellut avoimessa yli­opistossa viestintää, ammattikorkeakoulussa musiikki­teatteria ja kulttuurin tuottamista. Hän on toiminut muun muassa seura­piiri­toimittajana keskustelu­ohjelmassa *[[Tuomas & Juuso Experience]]* Nelosella sekä juontanut televisio­sarjoja *Pulssi*, *[[Talent Suomi]]*, ja *[[Treffit pimeässä]]*.

Syksyllä 2010 Laine aloitti *[[Big Brother 2010|Big Brotherissa]]* keskustelu­ohjelman juontajana. Laine oli mukana juontamassa myös ohjelman syksyllä 2011 esitettyä seitsemättä tuotanto­kautta. Kesällä 2011 Laine juonsi *[[Pitkä kuuma kesä (ohjelma)|Pitkä kuuma kesä]]* -ohjelman kolmannen tuotanto­kauden. Keväällä 2013 Laine kilpaili ''Diilin'' viidennellä tuotanto­kaudella yhdessä yhden­toista muun julkisuuden henkilön kanssa.

Laine on työskennellyt myös näyttelijänä teatterissa ja pienissä rooleissa elo­kuvissa ja televisiossa. Vuonna 2005 hän näytteli Vihdin kesä­teatterin *Onnen­maa*-näytelmässä ja vuonna 2012 Valkea­kosken kesä­teatterin *Villit vuodet – musikaali Vexi Salmen elämästä* -näytelmässä. Syksyllä 2006 Laine esiintyi kahden jakson ajan *[[Salatut elämät]]* -sarjassa. Syksyllä 2011 Laine näytteli Hämeenlinnan kaupunginteatterissa *Älä pukeudu päivälliselle* -näytelmässä. Hän esiintyi Uuden Iloisen Teatterin vuoden 2017 *Sata lasissa!* -kevät­revyyssä. Laine on hakenut viidesti Teatteri­korkea­kouluun.

Laine oli Aika­koneen laulajana Heidi Puurulan äitiys­loman ajan vuonna 2009.

Laine juonsi Yle TV1 -kanavan *[[Puoli seitsemän]]* -ohjelmaa syksystä 2014 syksyyn 2020. Aiemmin hän juonsi Radio Suomipopin *Pop­studio*-ohjelmaa. Laine jatkoi näyttelijänä MTV3-kanavan saippua­sarjassa *Salatut elämät* helmi­kuussa 2021.

Laine juonsi *[[Farmi Suomi]]* -ohjelman keväällä 2022 esitetyn kolmannen ja keväällä 2023 esitetyn neljännen kauden.

## Filmografia

## Teokset
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Susanna Laine Magnum Live
Mittarilaskeutumisjärjestelmä

**Mittarilaskeutumisjärjestelmä** (, lyh. **ILS**) on ilmailun mittarilähestymisjärjestelmä, jonka avulla lentokoneet voivat lähestyä kiitotietä ilman näköhavaintoja lentokentästä. Se opastaa laskeutuvat lentokoneet tarkasti liukupolkua pitkin kiitotien kynnykselle, joissain tapauksissa myös kiitotietä pitkin (automaattilaskeutumisen yhteydessä, vaaditaan vain CAT III-menetelmissä). 

Laitteiston perusratkaisu pohjautuu radiolähettimiin. Kokonaisuus ILS koostuu kahdesta alijärjestelmästä, joista toinen opastaa sivusuuntaisesti (localizer) ja toinen korkeussuuntaisesti (glide path transmitter). Näiden ohella on jokin etäisyydenmittausjärjestelmä, joka näyttää etäisyyttä kiitotiestä (yleensä 1-3 merkkilähetintä, joiden kolmen lähettimen asennuksen osat ovat nimeltään nimeltään ulko-, keski- ja sisämerkki: ne sytyttävät ohjaamossa valon, kun niiden yli lentää), tai vaihtoehtoisesti DME-järjestelmä. 

Nyttemmin ILS-järjestelmät on luokiteltu eri tasoisiin kategorioihin, jotka kuvastavat alinta näkyvyyttä, jossa niitä voidaan käyttää: CAT I, CAT II, CAT IIIA, CAT IIIB ja CAT IIIC ( viimeisin ei tällä hetkellä käytössä). Vaatimukset kasvavat mitä korkeampaan ILS-kategoriaan kenttä ja lentokone halutaan mitoittaa ja hyväksyttää. Esimerkiksi jo II-kategoriassa lentokoneessa tulee olla kehittyneempiä järjestelmiä ( mm. kahdennetut lennonvalvontamittarit sekä Euroopassa radiokorkeusmittari: Yhdysvalloissa riittää ILS:n sisämerkkilähetin eli lähinnä kiitotietä oleva merkkilähetin, eikä radiokorkeusmittaria vaadita)ja laskeutumisen aikana vähintään kaksi ohjaajaa (paitsi yleisilmailukoneissa Yhdysvalloissa, ks. alla); lentoasemilta edellytetään laajempaa varustelua esimerkiksi kiitotien valaistuksen, säähavaintojärjestelmien ja merkinantolähettimien osalta. 

Kategoria II kehittyi alkujaan perustason ILS:n tarkemmaksi versioksi, jonka käyttöön ei vaadita automaattilaskeutumislaitteita. Käsin lennetty lasku on sallittu kategorissa II, tosin kaupalliset toimijat voivat antaa omaa lentotoimintaansa koskevia tiukempia määräyksiä. Kategoriassa III laskeutuminen on mahdollista käytännössä ilman maanäkyvyyttä, ja sen käyttö edellyttää automaattilaskeutumislaitteistoa tai muuta apulaitetta, esimeriksi HUD-näyttöä. 

Vuonna 2020 Yhdysvaltain FAA salli ensimmäisenä maailmassa kategorian II lähestymiset myös yleisilmailukoneille. Tämän mahdollisti erityisesti se, ettei maassa vaadita kategoria II-toimintaan kallista radiokorkeusmittaria. Yleisilmailukoneen CAT II-lupaa tulee hakea erityismenettelyllä, jolloin sovelletaan liikennekoneita löysempiä vaatimuksia: esimerkiksi yksi ohjaaja riittää. 

Mittarilaskeutumisjärjestelmän keksi amerikkalaisfyysikko Luis Alvarez vuonna 1945. Suomeen laitteet tulivat 1950-luvulta alkaen, korvaten aiemmin käytössä olleen Lorenz-säteen. 

1970-luvulta alkaen on ollut myös mikroaaltotaajuuksilla toimivia mittarilähestymisjärjestelmiä (*MLS, Microwave Landing System*), mutta sotilaskäyttöä lukuun ottamatta ne eivät ole yleistyneet.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ilmailutietotekniset – valokuvia
* Ylen Elävä arkisto: Lentoliikenteen automaation kehitys
Flegethon

**Flegethon** (myös **Pyriflegethon**, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Haadeen tulivirta; se liekehti palavaa rikkiä. Flegethon oli yksi Haadeen viidestä joesta. Vergilius mainitsee Flegethonin muiden jokien ohessa Aeneiissa (VI, 265, 551). Danten Jumalaisessa näytelmässä joki muodostuu kiehuvasta verestä ja se on osa helvetin seitsemättä kehää. Siihen kuuluvat tyrannien, murhaajien, rosvojen ja sellaisten varjot, jotka ovat syyllistyneet väkivaltaan muita kohtaan. 

## Katso myös
*Lethe
*Styks
*Akheron
*Sanzu
*Tuonelan virta
Paparazzi

**Paparazzi** on valokuvaaja, joka ottaa kuvia kuuluisista henkilöistä sekä heidän julkisessa että yksityisessä elämässään. Nimitystä käytetään usein kielteisessä mielessä. Paparazzit ovat yleensä freelancer-kuvaajia, jotka myyvät ottamiaan kuvia lehdille. Erityisesti keltainen lehdistö saattaa maksaa yksittäisistä kuvista huomattavan suuria palkkioita.

Monet julkisuuden henkilöt pitävät paparazzivalokuvaajien kohteeksi joutumista vastenmielisenä, mutta jotkut tosielämän tilanteelta vaikuttavat paparazzimaiset valokuvat on lavastettu yhteistyössä kuvan kohteen kanssa. Tällöin kuvaaja ja kuvattava jakavat kuvista saamansa palkkion, joka voi olla miljoonaluokkaa. Kuvat saattavat sisältää mainontaa tai tuotesijoittelua: henkilö kuvataan uutuuspuhelin kädessä, asioimassa tietyssä liikkeessä tai syömässä tiettyä ruokaa, ja kun kuvat sitten leviävät mediassa, saa yritys huomiota tuotteelleen ja maksaa tähdelle palkkion. Julkisuuden henkilöt palkkaavat paparazzeja myös kontrolloidakseen imagoaan.

## Historia

Paparazzi-ilmiö syntyi 1950-luvun lopun Roomassa, kun populaarilehdistö kyllästyi aseteltuihin ja siloteltuihin julkisuuden henkilöiden muotokuviin. Kuvajournalismiin haluttiin piristysruisketta vaatimalla kuvaajilta aitoja ja yllätyksellisiä tilannekuvia. Kuvaajien taktiikaksi muodostui saada kuuluisuuksista hätkähdyttäviä kuvia vaikka provosoimalla heitä.

Sana *paparazzi* on monikkomuoto italian kielen sanasta *paparazzo*, ’isä raketti’. Ohjaaja Federico Fellini alkoi elokuvansa *[[Ihana elämä]]* (1960) kuvauksissa kutsua tällä nimellä erästä kuvaajaa, joka odotti kiihkeästi lapsensa syntymää ja ryntäsi aina välillä kuvauksista pois. Kuvausten mittaan sanalla alettiin kutsua myös elokuvassa esiintyvää lehtikuvaajahahmoa.

## Suomessa
Suomessa paparazzi-kuvia julkaistaan varsin vähän, johtuen paljolti vahvasta yksityisyyden suojasta, joka määrittää kotirauhan piirissä olevien alueiden kuvaamisen rikoslaissa rangaistavaksi salakatseluksi. Paparazzikuvia ovat julkaisseet esimerkiksi *[[Seiska (lehti)|Seiska]]*- ja *[[Hymy (lehti)|Hymy]]*-lehdet.

Vuonna 2021 Suomessa toimii yksi ammattimainen paparazzivalokuvaaja, Panu Hörkkö, joka työskentelee *Seiskalle*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Wong Fei Hung

**Wong Fei-hung** (9. heinäkuuta 1847 – 25. maaliskuuta 1924), tunnettu myös nimellä **Huang Feihong**, oli Kiinan tunnettu taistelulajien opettaja ja parantaja, josta tuli myyttinen sankari, "Kiinan Robin Hood".

Wong oli kotoisin Foshanista Guangdongista ja oli tunnettu Hung Gar -taistelulajityylistä.

Lääkärinä ja kansanparantajana hän opetti akupunktiota ja muuta perinteistä kiinalaista lääketiedettä klinikallaan Foshanissa, ja hänet tunnettiin myötätuntoisena parantajana, joka ei koskaan käännyttänyt oveltaan varatontakaan potilasta.

Wong ista tehtiin yli sata elokuvaa Hongkongissa 1940–1960-luvuilla. Kuuluisimmat elokuvat hänestä kuitenkin lienevät 1990-luvulta. Kuusiosainen *[[Once upon a time in China]]* -elokuvasarja toi Wong Fei-hungin viimeistään suuren yleisön tietoisuuteen. Näistä neljässä pääosaa esitti Jet Li.

## Lähteet
Esperanton maailmankongressi

**Esperanton maailmankongressi** () on Universala Esperanto-Asocion eli Esperanton maailmanliiton järjestämä esperantistien kansainvälinen kongressi. Se on järjestetty vuodesta 1905 lähtien vuosittain, lukuun ottamatta ensimmäisen ja toisen maailmansodan vuosia.

Kongressi järjestetään yleensä heinäkuun viimeisellä tai elokuun ensimmäisellä viikolla. Se alkaa ja päättyy lauantaina ja kestää siis kahdeksan päivää. Kongressipaikan valitsee Esperanton maailmanliiton hallitus, ja paikka vaihtuu vuosittain, jotta tapahtuma saavuttaisi osanottajia mahdollisimman laajoilta alueilta. Tapahtumaan osallistuu keskimäärin noin 2&nbsp;000 esperantistia. Toisen maailmansodan jälkeen osanottajia on ollut 800&ndash;6&nbsp;000 paikasta riippuen. Edustajia on ollut keskimäärin 60 eri maasta.

## Ohjelma
*luentoja kongressin isäntämaasta ja yleisistä aiheista, keskusteluja kongressin teemasta
*viihde- ja taideohjelmia: kansallisia ja kansainvälisiä illanviettoja, konsertteja, teatteriesityksiä, tanssimista
*esperantojärjestöjen kokouksia
*kirjapalvelu
*esittelyjä liikkeen toiminnasta

Kongressi on pääpiirteittäin samanlainen joka vuosi, mutta ohjelma vaihtelee hieman järjestäjän mukaan.

## Kongressit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Esperanton maailmanliitto: Kongressit
Kirsi Antila

**Kirsi Antila** (o.s. **Välimaa**, s. 15. lokakuuta 1978 Jämijärvi) on suomalainen uransa lopettanut hiihtäjä. Antila kilpaili nuorempana hiihdon lisäksi yleisurheilussa, mutta hiihto vei lopulta voiton. Kesäisin hän on kilpaillut myös kirkkovenesoudussa, seuranaan Ikaalisten Soutajat. Hiihdossa hän edustaa Jämin Jännettä.

Antila osallistui Torinon olympialaisiin 2006, jossa hän oli yhdistelmäkilpailussa 34:s. Maailmanmestaruuskilpailuihin Antila on osallistunut Val di Fiemmessä 2003, missä hän sijoittui perinteisen hiihtotavan 10 kilometrillä kymmenenneksi ja yhdistelmähiihdossa 24:nneksi sekä Oberstdorfissa 2005, missä hän sijoittui viestissä aloitusosuuden hiihtäjänä viidenneksi sekä perinteisen hiihtotavan 30 kilometrillä 21:nneksi, perinteisen sprintissä 22:nneksi ja yhdistelmähiihdossa 27:nneksi. Maailmancupissa Antila on sijoittunut henkilökohtaisilla matkoilla kaksi kertaa palkintokorokkeelle parhaan sijoituksen ollessa toinen sija perinteisen sprintissä Lahdessa maaliskuussa 2005.

Antila on 168 senttimetriä pitkä ja hän painaa 60 kilogrammaa. Häntä valmensi Heikki Pusa. Antila meni kesällä 2007 naimisiin ampumahiihtäjä Timo Antilan kanssa.

## Saavutuksia

; Talviolympialaiset
* Torino 2006: yhdistelmäkilpailu 34:s

; MM-kisat
* Val di Fiemme 2003
** 10 km (p) kymmenes, yhdistelmäkilpailu 24:s
* Oberstdorf 2005
** yhdistelmäkilpailu 27:s, sprintti (p) 22:s, 30 km (p) 21:s, viesti viides

; SM-kisat
* Neljä SM-hopeaa hiihdossa.
* Kaksi SM-pronssia hiihdossa.
* Nuorten SM-kultaa, pronssia ja hopeaa hiihdossa.

## Lähteet
* Välimaa Suomen Hiihtoliiton tietokannassa
* 

### Viitteet
Pelikaanit

**Pelikaanit** (Pelecanidae) ovat kaloja syöviä suurikokoisia pelikaanilintuja, joille tunnusomaista on suuri venyvä nokkapussi leuan alla.

## Taksonomia
Varhaisimmat fossiiliaineistossa säilyneet pelikaanien jäänteet ovat oligoseenilta, noin  miljoonaa vuotta sitten. Kymmeniä jäänteitä on löydetty, joista suurin osa on anatomisten yhtäläisyyksien perusteella sijoitettu sukuun *Pelecanus*. Se viittaa siihen, että pelikaanit ovat muuttuneet hyvin vähän aikojen saatossa, vaikkakin lajien levinneisyys on voinut vaihdella paljon. Kiharapelikaani (*P. crispus*) oli luultavsti levinnyt suurimpaan osaa Eurooppaa neoliittisellä kaudella, sisältäen Ison-Britannian, Alankomaat, Tanskan ja Saksan. Viimeisin sukupuuttoon kuollut pelikaanilaji on uudenseelanninpelikaani. Se oli suurempi kuin mikään nykyisistä pelikaaneista, painaen jopa yli 15 kilogrammaa. Uudenseelanninpelikaani pesi lähinnä sisämaan ylänköjärvillä. Laji kuoli sukupuuttoon alle tuhat vuotta sitten, kun maorit saapuivat Uuteen-Seelantiin. 
### Lajit
Elossa olevia pelikaaneja tunnetaan kahdeksan lajia:
* Pelikaani (*Pelecanus onocrotalus*)
* Afrikanpelikaani (*Pelecanus rufescens*)
* Pisamapelikaani (*Pelecanus philippensis*)
* Kiharapelikaani (*Pelecanus crispus*)
* Australianpelikaani (*Pelecanus conspicillatus*)
* Amerikanpelikaani (*Pelecanus erythrorhynchos*)
* Ruskopelikaani (*Pelecanus occidentalis*)
* Perunpelikaani (*Pelecanus thagus*)

### Fylogenia
Vasarapäähaikaran asema luokittelussa on ollut epävarma, ja se on tavallisesti sijotettu omaan heimoonsa, mutta AOU lukee sen pelikaanien heimoon. HBW Alive sijoittaa sen kuitenkin omaan heimoonsa, mitä kladogrammi alla myös kuvastaa.

## Lähteet
Idän soturit

**Idän soturit** on taiwanilainen televisiosarja, joka kertoo kiinalaisista sotureista. *Idän soturit* perustuu alun perin sarjakuvaan. Subtv esitti sarjaa Suomessa kahden tuotantokauden verran vuosina 2002–2003. *Idän sotureista* (englanniksi *Wind and Cloud*, kiinaksi *Feng Yun Xiong Ba Tian Xia*) on tehty monia elokuvia kuten *[[Wind & Cloud: Storm Riders]]* ja *[[Wind & Cloud: Conquer The World]]*.

## Lähteet
The Pale

**The Pale** () tai **English Pale** (*An Pháil Sasanach*) on nimitys, jota keskiajan loppupuolella käytettiin suoraan Englannin kuninkaan vallan alla olleesta osasta Irlantia, eli Dublinista ympäristöineen. Alueen koko vaihteli eri aikoina. Muualla Irlannissa 1100-luvulla alkaneessa normannivalloituksessa valtaan nousseet normanniruhtinaat olivat pikkuhiljaa enemmän tai vähemmän sulautuneet valtaväestön kulttuuriin.
John Mayasich

**John Mayasich** (s. 22. toukokuuta 1933 Eveleth, Minnesota) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija. Mayasich aloitti uransa high school -aikoinaan. Hänen johdollaan Eveleth High School voitti osavaltionsa mestaruuden neljä kertaa peräkkäin (1948–1951). Myöhemmin Mayasich pelasi NCAA-yliopistosarjassa Minnesota Universityn joukkueessa tehden useita liigan ennätyksiä. Maysich hylkäsi kaikki saamansa tarjoukset NHL-seuroilta ja pysyi amatööripelaajana koko uransa.

Amatöörinä Mayasich pelasi paljon Yhdysvaltojen jääkiekkomaajoukkueessa. Hän osallistui kaksiin olympialaisiin 1956 ja 1960 sekä kuusiin MM-kilpailuihin (1957, 1958, 1961, 1962, 1966 ja 1969). Saldona oli olympiakulta, olympiahopea ja MM-pronssi. Vuonna 1976 Mayasich nimitettiin Yhdysvaltojen Hockey Hall of Fameen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Minnesota Daily -sanomalehden juttu Mayasichistä
Lähipoliisi

**Lähipoliisi**, joka tunnetaan usein myös korttelipoliisina, on poliisi, joka toimittaa virkaansa maantieteellisesti rajatulla alueella edustaen poliisitoimen paikallista läsnäoloa. Lähipoliisitoiminnalla on tarkoituksena myös rauhoittaa kaupunki- ja taajama-alueita ennaltaehkäisevästi. Poliisin läsnäolo myös lisää turvallisuuden tunnetta. Se ei kuitenkaan ole erillinen toimintamuoto, jolla olisi nimetyt lähipoliisit, vaan sitä toteutetaan normaalin partioinnin yhteydessä.

## Lähteet
Aleksei Kasatonov

**Aleksei Viktorovitš Kasatonov** (, s. 14. lokakuuta 1959 Leningrad, Neuvostoliitto) on entinen jääkiekkoilija. Kasatonov oli 1980-luvulla useiden vuosien ajan Neuvostoliiton maajoukkueessa puolustajana yhdessä Vjatšeslav Fetisovin kanssa. Kasatonov ja Fetisov pelasivat kuuluisassa Neuvostoliiton ykkösviisikossa yhdessä Vladimir Krutovin, Igor Larionovin, Sergei Makarovin kanssa.

Kun Fetisov ja Larionov vaativat 1980-luvun lopulla mahdollisuutta pelata ulkomailla, Kasatonov oli valmentaja Viktor Tihonovin puolella. Kasatonov ja Fetisov eivät olleet puheväleissä pelatessa New Jersey Devils -seurassa. Nykyisin Kasatonov toimii SKA Pietarin general managerina.

## Seurat
* SKA Leningrad
* TsSKA Moskova
* New Jersey Devils
* Mighty Ducks of Anaheim
* St. Louis Blues
* Boston Bruins

## Saavutukset
* kaksi jääkiekon olympiakultaa 1984, 1988 ja olympiahopea 1980
* viisi jääkiekon maailmanmestaruutta vuosina 1981, 1982, 1983, 1986 ja 1989
Nina

**Nina** on:

* Nina, naisen etunimi
* Pyhä Nina, Georgiaan kristinuskon tuonut pyhimys
* Nina, suomalainen laulaja, oik. Nina Mäkiaho
* Nina, kroatialainen laulaja
* Nina, yksi malilaisen Tinariwen-yhtyeen laulajista
* NiNa, japanilainen yhtye
* *[[Nina (ooppera)|Nina]]*, Giovanni Paisiellon vuonna 1789 säveltämä ooppera
* NINA, Norsk Institut for Naturforskning, Norjan luonnontutkimuslaitos
* 779 Nina, päävyöhykkeen asteroidi
* *[[Niña]]*, eräs Kristoffer Kolumbuksen laivoista
* La Niña, sääilmiö
* Nína, Islannin edustuskappale Eurovision laulukilpailussa 1991
Luettelo Mortal Kombat -pelisarjan hahmoista

Luettelo Mortal Kombat -pelisarjan pää- ja sivuhahmoista.

Merkit:
*x - pelattava hahmo
*b - päävastus
*h - salainen hahmo
*c - ei pelattavana

*Alkuperäinen Sub-Zero kuoli ja muuttui Noob Saibotiksi. Uudeksi Sub-Zeroksi tuli hänen pikkuveljensä.

## Julkaisemattomat hahmot
*Belokk, hahmo, jonka piti esiintyä Mortal Kombat Gold-pelissä, mutta poistettiin viime hetkellä.
*Hornbucle, salainen hahmo, jonka oli tarkoitus esiintyä Mortal Kombat II-pelissä. Esiintyy ainoastaan taustalla taistellen Blazea vastaan.
*Nimbus Terrafaux, potkunyrkkeilijä ja salainen hahmo ensimmäisessä Mortal Kombat-pelissä. Paljastui aprillipilaksi.

## Mortal Kombat X sarjakuvassa esiintyneet hahmot
*Suchin, Kenshin vaimo ja Takedan äiti. Kuollut Red Dragon-klaanin tappamana.
*Forrest Fox, Hanzo Hasashin oppilas, jonka mieli joutui Havikin valtaan. Kuoli Takedan tappamana.
*Vera Briggs, Jax Briggsin vaimo ja Jacquin äiti. Kuollut ennen Mortal Kombat 11-pelin tapahtumia.
*Kotal K'etz, Kotal Kahnin isä. Kuollut Goron tappamana.
*King Gorbak. Goron isä. Kuollut Kotal Kahnin tappamana.

## Lähteet
Thomas Bodström

**Thomas Lennart Bodström** (s. 9. huhtikuuta 1962) on ruotsalainen poliitikko, joka edustaa sosiaalidemokraattista työväenpuoluetta. Hän toimi lokakuusta 2000 lokakuuhun 2006 saakka maansa oikeusministerinä.

Thomas Bodströmin isä on entinen sosiaalidemokraattinen poliitikko Lennart Bodström, joka toimi ulkoministerinä Olof Palmen hallituksessa vuosina 1982–1985. Nuorena Thomas Bodström ei ollut mukana puoluepolitiikassa vaan tuli aluksi julkisuuteen 1980-luvun loppupuolella pelatessaan jalkapalloa Allsvenskan-seura AIK:n edustusjoukkueessa vuosina 1987–1989. Vuonna 1990 Bodström suoritti juristexamen-tutkinnon Tukholman yliopistossa, minkä jälkeen hän toimi kymmenen vuotta juristina. Juristin urallaan Bodström keskittyi erityisesti kansainvälisiin kysymyksiin. Hän toimi myös muun muassa Ruotsin UNICEFIN, Ruotsin asianajajaliiton ja Asianajajat ilman rajoja -järjestön Ruotsin osaston hallituksissa.

Tultuaan lokakuussa 2000 nimitetyksi Göran Perssonin hallituksen oikeusministeriksi asuntokaupoistaan nousseen kohun vuoksi tehtävästä eronneen Laila Freivaldsin jälkeen Bodström oli vielä tuntematon nimi suurelle yleisölle ja politiikan toimittajille. Hän ei ollut nimittämishetkellä minkään puolueen jäsen, mutta liittyi pian sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen. Bodström toimi oikeusministerinä kuusi vuotta aina syksyyn 2006 asti, jolloin sosiaalidemokraatit joutuivat oppositioon porvarikoalition voitettua valtiopäivävaalit. Vuonna 2004 Bodström kirjoitti ensimmäisistä ministerivuosistaan kirjan nimeltä *700 dagar i Rosenbad*. Kesällä 2008 hän julkaisi ensimmäisen rikosromaaninsa *Pakenija* (*Rymmaren*). Hän jatkoi rikoskirjailijana romaaneilla *Idealisten* (2009) ja *Lobbyisten* (2010). 

Bodströmin ollessa oikeusministerinä epäiltiin, että hän olisi yhdysvaltalaisten tekijänoikeusjärjestöjen painostuksesta määrännyt 2006 BitTorrent-seurantapalvelin The Pirate Bayn laitteiston takavarikoiduksi. Neljä eri puolueen kansanedustajaa teki ministeri Bodströmin menettelystä kantelun perustuslakivaliokunnalle. Todisteita siitä, että Bodström olisi painostanut poliisia, ei löytynyt.

Vuonna 2002 Bodström tuli valituksi Ruotsin valtiopäiville Örebron läänin vaalipiiristä puolueensa puoluelistan kärkinimenä. Bodströmin jatkettua vaalien jälkeen ministerintehtävissä hänen tilallaan valtiopäivillä istui neljä vuotta varaedustaja Matilda Ernkrans. Hän uusi edustajanpaikkansa vuoden 2006 vaaleissa, joissa hän oli aiempaan tapaan sosiaalidemokraattien puoluelistan ykkösnimi. Vuoden 2006 vaalien jälkeen Bodström toimi valtiopäivien oikeusvaliokunnan puheenjohtajana sekä lastensuojelujärjestö ECPATin Ruotsin puheenjohtajana. 

Bodström valittiin valtiopäivien jäseneksi myös vuoden 2010 vaaleissa, mutta hän luopui paikastaan muutama viikko vaalien jälkeen. Hän oli pyytänyt oikeutta jäädä vanhempainvapaalle muutettuaan syyskuussa 2010 perheensä kanssa Yhdysvaltoihin, mutta pyyntöön ei oltu suostuttu.
 
Thomas Bodström on naimisissa ja hänellä on neljä lasta.    

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Bodström Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla
France Prešeren

**France Prešeren** (3. joulukuuta 1800 Vrba, Slovenia – 8. helmikuuta 1849 Kranj, Slovenia) on Slovenian kansallisrunoilija.

Prešereniä pidetään slovenialaisen runouden johtohahmona, joka on saanut runsaasti tunnustusta niin kotimaassaan kuin muualla Euroopassakin. Häntä pidetään myös yhtenä Euroopan parhaista romantiikan ajan kirjailijoista. Toisinaan hänen nimensä kirjoitetaan saksalaisempaan muotoon ”Franz Prescheren”, erityisesti dokumenteissa ajalta, jolloin Slovenia oli osa Itävaltaa.

## Elämä ja runous

France Prešeren syntyi 3.12.1800 maanviljelijäperheeseen Vrban kylässä, Sloveniassa. Prešerenin äiti olisi halunnut hänestä papin, mutta tuleva runoilija valitsi toisin. Hän opiskeli Wienin yliopistossa filosofiaa ja myöhemmin lakia. Saatuaan laissa tohtorin arvon Prešeren palkattiin Ljubljanaan erääseen lakifirmaan assistentiksi. Itsenäistä lakimiestä Prešerenistä ei kuitenkaan koskaan tullut.

Prešeren kuoli 8.2.1849 Kranjissa, Sloveniassa.

France Prešeren kirjoitti runoja vapaa-aikanaan. Hänen tunnetuin tuotoksensa, *Sonetni Venec* (suom. *Seppele soneteista*) sai voimansa Prešerenin epäonnisesta rakkaudesta Julija Primiciä kohtaan (saksalaisemmin ”Julia Primita”) sekä Prešerenin läheisen runoilijaystävän Matija Čopin (”Matthias Tschop”) kuolema.

*Sonetni Venecin* on kirjoitustyyliltään erikoinen: yhden sonetin viimeisestä rivistä tulee seuraavan sonetin ensimmäinen rivi, ja näin kaikki 14 sonettia muodostavat tunteellisen lyriikan yhteenpunotun seppeleen, jossa yhtä sonettia ei voi olla ilman toista. Kaikkien 14 sonetin ensimmäiset rivit puolestaan muodostavat uuden sonetin, ja tämän sonetin jokaisen rivin ensimmäiset kirjaimet taas muodostavat sanat ”Primicovi Julji”, suomennettuna ”Julija Primicille”.

Prešeren kirjoitti sloveenin lisäksi myös saksaksi. Hänen kielellisestä lahjakkuudestaan runouden saralla todistaa myös se, että kun Prešerenin runoja ensi kertaa julkaistiin lehdessä, ne olivat siellä sekä saksan että sloveenin kielellä.

## Vaikutus Slovenian kulttuuriin

Seitsemäs säkeistö eräästä Prešerenin runosta, Zdravljicasta (suom. *Maljalaulu*), on ollut Slovenian kansallislaulu vuodesta 1991. Lisäksi Prešerenin kuolinpäivä, helmikuun kahdeksas, on slovenialaisen kulttuurin päivä, joka tunnetaan myös nimellä Prešerenin päivä. Hänen kuvansa oli myös tuhannen tolarin setelissä sekä vuodesta 2007 2 euron kolikossa.

France Prešerenin patsas sijaitsee Ljubljanassa Prešerenin aukiolla, ja se tuijottaa aukion toisella laidalla sijaitsevaa Julija Primicin kohokuvaa.

## Aiheesta muualla

* Elämäkerta, useimmat runoista englanniksi, saksaksi ja sloveeniksi
Charles Munch

**Charles Munch** [šarl mynš] (alk. **Münch**; 26. syyskuuta 1891 Strassburg, Saksa – 6. marraskuuta 1968 Richmond, Virginia, Yhdysvallat) oli ranskalainen kapellimestari, joka tunnettiin etenkin ranskalaisen musiikin johtajana. Hän ei kuitenkaan välittänyt taiteellisista maaerotteluista vaan tuli tunnetuksi myös Ludwig van Beethovenin, Ernest Blochin, Aleksandr Borodinin, Johannes Brahmsin, Joseph Haydnin, Franz Lisztin, Felix Mendelssohnin, W. A. Mozartin, Robert Schumannin, Sergei Prokofjevin, Pjotr Tšaikovskin ja Giuseppe Verdin tulkitsijana. Munchin maineikkainta työskentelyaikaa oli Bostonin sinfoniaorkesterin johtajuus 1949–1962.

Alun perin hänen sukunimensä oli Münch. Hän syntyi Saksan kansalaiseksi Strassburgissa (nykyään Ranskan Strasboug). Ensimmäisessä maailmansodassa hän palveli Saksan armeijan sotilaana. Toisen maailmansodan aikana hän kuitenkin oleskeli Pariisissa ja tuki vastarintaliikettä rahallisesti.

Munchin isoisä oli ollut opettaja ja urkuri. Isä taas toimi kuoronjohtajana ja urkurina ja tuli tunnetuksi etenkin Bach-tulkinnoistaan. Charles itse opiskeli Strassburgin konservatoriossa Hans Pfitznerin johdolla. Charles Munchin ensikonsertti viulistina oli vuorossa vuonna 1912. Samana vuonna hän aloitti Pariisissa opinnot Lucien Capet’n alaisuudessa. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Munch opiskeli Carl Fleschin oppilaana Berliinissä. Sen jälkeen hän palveli konserttimestarina Strasbourgissa ja sittemmin Gewandhaus-orkesterissa Wilhelm Furtwänglerin ja Bruno Walterin toimiessa kapellimestareina.

Vuonna 1933 Munch muutti Pariisiin ja meni naimisiin kirjailija-kääntäjä Geneviève Mauryn kanssa. Munchista tuli Société philharmonique de Paris -orkesterin johtaja 1935, ja Société des Concerts du Conservatoire -orkesterin johtoon hän astui 1937. Hän myös opetti École normale de musique -oppilaitoksessa. Yhdysvaltoihin hänet kutsui ensimmäisenä New Yorkin filharmonikot. Bostonin sinfoniaorkesterin edessä hän kuitenkin johti ensikonserttinsa uudella mantereella joulukuussa 1946. New Yorkin -debyytti oli vuorossa seuraavassa kuussa, ja sitä seurasivat vierailut muidenkin amerikkalaisorkestereiden kapellimestarina.

Bostonin orkesterin musiikillisena johtajana hän toimi Sergei Koussevitzkyn jälkeen. Tämän 23-vuotiseksi venyneen jakson jälkeen hän palasi Ranskaan ja toimi vierailevana kapellimestarina eri orkestereissa. Hän kuoli kesken Amerikan-kiertueen, jota hän teki Pariisin orkesterin kanssa.

Charles Munchille johtaminen ei ollut niinkään ammatti kuin pyhä kutsumus. Kapellimestarit muodostivat hänen näkemyksensä mukaan eräänlaisen papiston, jonka tunnuksia olivat kuri, opiskelu, kieltäytyminen ja ylpeys. Musiikki oli aina ensimmäisellä sijalla. Hän ei välittänyt analysoida musiikin tekemisen saloja.

Ranskalaiset antoivat kapellimestarille lempinimen ”kaunis Charles”  ja vuonna 1949 Elle-naistenlehden lukijat valitsivat hänet toiseksi mieluisimmaksi päivällisseuralaiseksi Winston Churchillin jälkeen.

## Lähteet
* *Great Conductors of the 20th Century* -levysarjan kansilehti (Marc Mandel)

## Kirjallisuutta
*
Milla

**Milla** on naisen etunimi, jonka nimipäivä on Suomessa 19. toukokuuta. Milla lisättiin suomalaiseen nimipäiväkalenteriin vuonna 1973. Nimi voi olla lyhentymä Emiliasta, Ludmilasta tai Camillasta.

Toukokuuhun 2025 mennessä nimi Milla on annettu Suomessa noin 10&nbsp;410 henkilölle, joista suurin osa on syntynyt vuoden 1970 jälkeen.

## Tunnettuja Milloja
*Milla Alftan (s. 1977), sisustussuunnittelija
*Milla Aska (s. 1993), kuvataiteilija
*Milla Bruneau (s. 1972), suomalainen televisiotuottaja
*Milla Clemensdotter (1812–1892), lestadiolaisuuden varhaisvaiheen vaikuttaja
*Milla Jovovich (s. 1975), näyttelijä ja malli
*Milla Kalliomaa (s. 1963 tai 1964), järjestöjohtaja ja kristillisdemokraattien ent. puoluesihteeri
*Milla Kangas (s. 1981), näyttelijä
*Milla Kelonurmi, o.s. Kelo (s. 1978), yleisurheilija
*Milla Keränen (s. 1982), suomalainen kirjailija
*Milla Lahdenperä (s. 1974), suomalainen opettaja, poliitikko ja kansanedustaja (Kokoomus)
*Milla Lehto (s. 1977), DJ
*Milla Lindström (s. 1989), pesäpalloilija 
*Milla Madetoja (s. 1981 tai 1982), suomalainen televisiotoimittaja
*Milla-Maj Majasaari (s. 1999), jalkapallomaalivahti
*Milla Mattila, suomalainen juontaja ja toimittaja
*Milla Nordlund (s. 1997), salibandyn pelaaja
*Milla Oksa (s. 1992), pesäpalloilija
*Milla Ollikainen (s. 1974), suomalainen kirjailija
*Milla Paloniemi (s. 1983), sarjakuvapiirtäjä ja graafikko
*Milla Palovaara, suomalainen garage rock -muusikko, Thee Ultra Bimboos-yhtyeen jäsen
*Milla Peltonen (s. 1972 tai 1973), suomalainen tietokirjailija ja tutkija
*Milla Punsar (s. 1996), jalkapalloilija
*Milla-Mari Pylkkänen, *Milla Rumi* (s. 1993), näyttelijä ja muusikko
*Milla Ranne (s. 1986), suomalainen salibandyn pelaaja
*Milla Saari (s. 1975, o.s. Jauho), hiihtäjä
*Milla Toivanen (s. 1972), kuvataiteilija
*Milla Vaahtera (s. 1981), lasitaiteilija ja muotoilija
*Milla Viljamaa (s. 1980), säveltäjä, sanoittaja, sovittaja, muusikko ja tuottaja
*Milla Vuorinen (s. 1986), arkkitehti ja kuvataiteilija
*Milla Väistö (s. 2007), pesäpalloilija
*Milla Ylikojola (s. 2002), salibandyn pelaaja

## Kuvitteellisia Milloja
*Milla Magia, Aku Ankka -sarjakuvissa esiintyvä noita
*Milla Muurinen, televisiosarjassa *[[Salatut elämät]]*
*Milla Sofia, Jouni Turpeisen ja Netmylly Oy:n kehittämä virtuaalinen hahmo
*Milla, *[[Mikko Mallikas]]* -kirjat ja piirrosanimaatiot
*Milla, Anssi Kelan kappaleen ”Milla” nimihahmo.

## Lähteet