open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jukka Vilponiemi

**Jukka Vilponiemi** (s. 1955) on suomalainen toimittaja. Hän työskenteli Porissa ilmestynessä sosiaalidemokraattisessa *[[Uusi Aika]]* -lehdessa vuodesta 1977 lähtien ja oli sen päätoimittaja 2011−2018. 

Vilponiemen isä oli kansanedustaja Väinö Vilponiemi.

## Lähteet
Henry Terry

**Henry John Terry Jr.** (27. toukokuuta 1868 Lontoo – 24. joulukuuta 1952 Lontoo) oli brittiläinen kriketinpelaaja ja olympiamitalisti. 

Pariisin vuoden 1900 olympialaisissa Terry pelasi olympiahistorian toistaiseksi ainoassa krikettiottelussa ranskalaisessa Union des Sociétés Français de Sports Athletiquesin joukkueessa, joka hävisi Britannian joukkueelle ja sai hopeaa. Terry löi ottelussa kaikkiaan kolme juoksua.

## Lähteet

* Henry Terryn profiili Sports-reference.com-sivustolla
Liminganlahden lintukuvakilpailu

**Liminganlahden lintukuvakilpailu** on vuodesta 2010 alkaen kahden vuoden välein järjestettävä lintukuvakilpailu. Kilpailu järjestäjä on Liminganlahden Ystävät ry. Kilpailussa valitaan Vuoden luontokuva sekä paras kuva neljässä sarjassa: Kosteikkojen linnut, Linnut vauhdissa, Siivekkäät ystävämme ja Nuorten sarjan alle 18-vuotiaat. 

## 2010

Vuonna 2010 kilpailun tuomareina olivat Pirkka-Pekka Petelius ja lintukuvaajat Markus Varesvuo ja Jari Peltomäki sekä Linnut-lehden päätoimittaja Lauri Hänninen. Kilpailuun lähetettiin yli 700 kuvaa, joista valittiin 80.

Vuoden 2010 lintukuvaksi valittiin oululaisen Antti Karppisen ottama kuva "Lapintiiran saalis".

## 2012

Kilpailun tuomareina olivat vuonna 2012 valokuvaaja Markku Varesvuo sekä kilpailun ideoinut valokuvaaja Jari Peltomäki, *Linnut*-lehden päätoimittaja Jan Södersved, luontokuvauksen harrastaja Jorma Terentjeff ja Liminganlahden luontokeskuksen hoitaja Ulla Matturi.

Kilpailuun osallistui 139 kuvaajaa 787 kuvalla.

Vuoden lintukuvaksi valittiin Ari Kuuselan ottama kuva nimeltään "Paniikki", joka tuomariston mukaan on  "täydellinen, hienosti hallittu kaaosmainen tilannekuva".

## Lähteet
Toisen päivän iltana

**Toisen päivän iltana** on Jaakko Löytyn vuonna 1982 julkaisema albumi. Sen julkaisija oli Kirjapaja, joka julkaisi sen just-levymerkillään LP-muodossa. Sen julkaisi CD-formaatissa fg-naxos vuonna 2003.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säv. ja san. Jaakko Löytty, sov. Jaakko Löytty ja Heikki Silvennoinen.

## J. Löyttyband
*Teppo Nuorva — kitara, laulu
*Jaakko Knuutila — bassokitara, laulu
*Heikki Impiö — tenorisaksofoni, kosketinsoittimet, laulu
*Timo Harakka — huilu, alttosaksofoni, laulu
*Kyösti Lampinen — rummut, perkussio
*Jaakko Löytty — kitara, oberheim, laulu

### Ystävät
*Ismo Kätkä — perkussio, kalimba, laulu (A5)
*Heikki Silvennoinen — perkussio, laulu (A5)
*Pekka Salminen — oberheim (A2, B5), urut, (A5)

### Tuotanto
*Heikki Silvennoinen — tuottaja, äänitys
*Markus Heikkerö — kansi

## Aiheesta muualla
*Toisen päivän iltana Discogsissa
Kapinkorppikotka

**Kapinkorppikotka** (*Gyps coprotheres*) korppikotkien sukuun kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Botswanassa, Lesothossa, Mosambikissa, Etelä-Afrikassa ja Zimbabwessa. Se on hävinnyt Namibiasta ja Swazimaasta ja on vähenemässä muualtakin.

Kapinkorppikotka on pitkäikäinen raadonsyöjä, joka on erikoistunut suuriin raatoihin. Se lentää pitkiä matkoja avoimessa maastossa, joskin yleensä sen näkee vuorten lähistöllä, missä se pesii ja oleilee kallioilla. Sen säilymiselle on kirjattu 16 uhkatekijää.

## Tunnistaminen
Kapinkorppikotka on kooltaan 100–115 senttimetriä. Pää ja kaula ovat melkein paljaat. Aikuinen lintu on väritykseltään kermanvaalea. Lento- ja pyrstösulat ovat tummat. Kaulus on vaalea, siipien alapuolella on hopeanväriset toissijaiset sulat ja musta pikkusiipi. Silmät ovat kellertävät, nokka musta, kurkun ja naaman nahka on sinertävä, niska tumma. Keskenkasvuiset ovat yleensä tummempia ja niissä on juovia, silmät ovat ruskeat tai oranssit, kaula punainen. Sen ääntely on kovia kalkatuksia, murahtelua, sihinää ja ärjyntää

Lajin elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset metsät ja kuivat pensastot sekä lauhkean vyöhykkeen heinäarot sekä savannit, mutta erityisesti kalliot ja vuorenhuiput 3&nbsp;100 metrin korkeuteen saakka.

## Lähteet
Regina ja miehet

**Regina ja miehet** on Suvi-Marja Korvenheimon eli Anssi Mänttärin ohjaama elokuva vuodelta 1983.

*Reginan ja miesten* aikaan Korvenheimon todellinen henkilöys ei enää ollut salaisuus. Mänttäri sai elokuvaan Elokuvasäätiön rahoitusta, toisin kuin edelliseen, *[[Toto (elokuva)|Totoon]]*, jonka hän teki velkarahalla. Kuvaukset Katajanokan ulko- ja sisätiloissa kestivät viisi päivää. Lyhyt poikkeama tehtiin Jörn Donnerin tiloihin Kruununhaan Pohjoisrantaan.

Elokuvassa on Mänttärin mukaan kyse naisesta neljän naismuotokuvan kautta. Alkuteksteissä elokuva omistetaan Erica Jungille, minkä oletetaan viittaavaan niin Erica Jongiin kuin C. G. Jungiinkin.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
Kymmenestä suomalaisesta ensi-iltakriitikosta kaksi antoi *Reginalle ja miehille* kolme tähteä, kaksi kaksi tähteä, kaksi yhden tähden, kolme muuta ei sitäkään ja yksi ei ollut arvioinut elokuvaa. Keskiarvoksi tuli *Projektio*-lehden laskukaavalla 1,33 tähteä neljästä. Elokuva sai Suomen teatterikierroksellaan 1&nbsp;630 katsojaa, millä se sijoittuu vuonna 1983 Suomen-ensi-iltansa saaneen 238 elokuvan joukossa sijalle 187.

## Lähteet
Toivi Suomela

**Toivi Suvikki Väre**, o. s. *Suomela* (22. maaliskuuta 1923 Helsinki – 17. lokakuuta 1992) oli suomalainen kirjailija joka on kirjoittanut myös nimimerkeillä *Toivo Jänne* ja *Kirsti Matinsaari*.

Toivi Väreen vanhemmat olivat filosofian tohtori Klaus Uuno Suomela ja filosofian maisteri Hellä Gurli Sabina Tingvald. Hänen veljiään olivat nuortenkirjoja kirjoittaneet Päivö Suomela ja Launo Suomela.

Toivi Väre oli Sirola-opiston johtajana vuoteen 1960 saakka.

## Teoksia
Nimellä *Toivi Suomela*:
* *Jouluaaton askareita*.  Kustannus oy Smia, Helsinki 1943
* *Pelle, pieni sotkanpoika* ; kuvittanut Päivö Suomela. Tammi 1943
* *Kun olimme menninkäisiä*. Tammen nuorisonkirjoja 2. Tammi 1944
* *Selkäsaaren Peni* ; kuvittanut Päivö Suomela. Kansankirja, Helsinki 1945
* *Näkinkenkä soi : uusia runoilijoita* ; kirjoittajina Paavo Heino, Pentti Holappa, Erkki Kuosmanen, Osmo Ruhanen, Väinö Saimala, Toivi Suomela, Eva Vaahtera, Veikko Valtonen, Alpo Vuolle. Otava 1948
* *Viimeinen näytös* : kolminäytöksinen näytelmä. Seuranäytelmiä 501. Karisto 1948
* *Pajupillipeikko* : satu ; kuv. Anneli Warén. Gummerus 1949, 2. painos 1985
* *Kaunokirjallisuus ja työväenliike* ; laatinut Toivi Suomela. 1-5 opintokirje. Sirolan kirjeopisto, Helsinki 1954
* *Ralli-karitsan karkumatka* ; teksti Toivi Suomela ; kuvat Päivö Suomela. Otava 1954
* *Peitetyt kasvot* : 2-kuvaelmainen pienoisnäytelmä. Kulttuurityön keskuksen näytelmiä. Kulttuurityön keskus, Helsinki 1963
Nimellä *Toivi Väre*:
* Niilo Väre : *Meitä murtaneet ei piiskurit* ; toimittanut Toivi Väre. WSOY 1990
Nimimerkillä *Toivo Jänne*:
* *Kello pysähtyi*. Seikkailusarja 1. Smia, Helsinki 1943, 2. painos 1944
Nimimerkillä *Kirsti Matinsaari*:
* *"Suuremmoista"!!*. Smia, Helsinki 1942
* *Mirri kertoo...* ; kuvitus: Harry Nieminen. Kustannus oy Smia, Helsinki 1943

## Lähteet
* 
* PopouLAARI blogi 13.8.2008 : Seikkailujen kesä (1946)

## Viitteet
The Binding of Isaac

**The Binding of Isaac** on Edmund McMillenin kehittämä ja julkaisema roguelikepeli. 

Pelaaja ohjaa itkevää alastonta lasta nimeltä Isaac. Isaacin äiti saa viestin jumalalta, joka vaatii häntä uhraamaan lapsensa hengen todistaakseen uskonsa. Isaac kuitenkin pakenee hirviöiden täyttämään kellariin säästääkseen henkensä. Pelin tarinan inspiraation lähteenä on samanniminen tarina Raamatun hahmosta Iisakista. Peliin on myös saatavilla lisäosa nimeltä *[[Binding of Isaac: Wrath of the Lamb|Wrath of the Lamb]]*.

Pelille on ilmestynyt jatko-osa The Binding of Isaac: Rebirth.  Peliin on myös saatavilla lisäosat *[[The Binding of Isaac: Afterbirth]]* (2015), *[[The Binding of Isaac: Afterbirth+]]* (2017) ja *[[The Binding of Isaac: Repentance]]* (2021).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Wiki
FS Mistral (L9013)

**Mistral** (runkonumero L9013) on Ranskan laivaston Mistral-luokan maihinnousualus.

## Valmistus

Alus tilattiin tammikuussa 2001 Brestin laivastontelakalta ja Chantiers de Saint-Nazairelta. Peräosan valmistus aloitettiin 10. heinäkuuta 2003 Brestin telakalla ja keulaosan valmistus Saint Nazairessa 13. lokakuuta 2003. Alus laskettiin vesille Brestin telakalta 6. lokakuuta 2004 ja valmistui joulukuussa 2006.

## Palvelus
Aluksen kotisatamana on Toulon.

## Lähteet
Morten Eilifsen

**Morten Eilifsen** (s. 6. tammikuuta 1984) on norjalainen maastohiihtäjä, joka edusti seuratasolla Henning Skilag -seuraa.

Maailmancupissa Eilifsen kilpaili ensimmäisen kerran Oslossa maaliskuussa 2006. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Beitostølenin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa marraskuussa 2007 sijoituttuaan yhdeksänneksi. Se oli myös hänen paras sijoituksensa urallaan.

Eilifsen kertoi uransa lopettamisesta syyskuussa 2012. Joulukuussa 2011 hän joutui auto-onnettomuuteen, jonka seurauksena hän sai vakavan aivotärähdyksen ja mursi useita kylkiluitaan. Onnettomuus oli osasyynä uran lopettamiseen yhdessä motivaation puutteen kanssa.

## Lähteet
USS Wasp (LHD-1)

**USS Wasp** (runkonumero LHD-1) on Yhdysvaltain laivaston Wasp-luokan maihinnousualus.

## Valmistus

Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä, missä köli laskettiin 30. toukokuuta 1985. Alus laskettiin vesille 4. elokuuta 1987 ja kastettiin 17. syyskuuta kumminaan aiemman laivasto-operaatioiden apulaiskomentajan vara-amiraali William P. Lawrencen puoliso. Alus otettiin palvelukseen 29. heinäkuuta 1989 ensimmäisenä päällikkönään Leonard F. Picotte.

## Palvelus
Norfolkista alus lähti 20. kesäkuuta 1991 ensimmäiselle kuuden kuukauden partiomatkalleen Välimerelle. Se kiinnittyi 1. syyskuuta Toulonin laivastotukikohdan laituriin.

Tammikuussa 1993 alus lähti merelle osallistuakseen operaatio Restore Hopeen. Alus ajoi 20. huhtikuuta Somalian rannikolla riutalle, jolloin pohja ja potkurit vaurioituivat lievästi aluksen miehistön selvitessä ilman tappioita. Alus kuitenkin kykeni jatkamaan annettua tehtävää. Haverin seurauksena aluksen päällikkö ja merenkulku-upseeri vapautettiin tehtävistään.

Alus kolaroi 29. maaliskuuta 1995 tukilaiva *[[USS Seattle (AOE-3)|USS Seattlen]]* kanssa.

*Waspin* ympärille kasattu valmiusosasto () ja 22 MEU lähtivät 22. helmikuuta 2002 Norfolkista operaatio Enduring Freedomiin. Alus osastoineen palasi 30. elokuuta kotisatamaansa onnistuneelta partiomatkalta, jonka aikana oli osallistuttu Adeninlahdella operaatio Sea Eagleen sekä lukuisiin monikansallisiin harjoituksiin.

Norfolkista alus lähti 17. helmikuuta 2004 valmiusosastoineen osallistuakseen kuuden kuukauden partiomatkaan tukeakseen operaatio Enduring Freedomia. Alus osastoineen osallistui 8.-12. maaliskuuta Adrianmerellä Albanian rannikolla järjestettyyn PHIBLEX 04-5 -harjoitukseen. Osasto läpäisi 16. maaliskuuta Suezin kanavan ja merijalkaväki nousi maihin Pakistanissa 24. maaliskuuta. Alus saapui 5. huhtikuuta Jebel Aliin Dubaihin kolmen vuorokauden vierailulle. Alus osastoineen palasi Norfolkiin 18. syyskuuta.

Aluksen ampumatarvikkeita siirrettiin 23.-24. lokakuuta maihin Earle Naval Weapons Stationilla New Jerseyssä ja 4. marraskuuta alus sai määräyksen harjoitella merijalkaväen V-22 Ospreyn kuukauden puolivälissä ennen huoltoon siirtoa seuraavan vuoden alkupuolella. Alus sai 24. marraskuuta päätökseen V-22-koneiden lentotoimintaharjoituksen, joka järjestettiin Yhdysvaltain itärannikolla 12.-23. marraskuuta.

*Wasp*, *USS Trenton* ja *USS Nashville* matkasivat 22. lokakuuta 2005 Floridaan avustamaan mahdollisia hurrikaani Wilman uhreja, jos hurrikaani osuisi maihin.

Alus oli palveluksessa 2012 Norfolkin laivastotukikohdassa Virginiassa. Vuodesta 2018 alus on tukeutunut Sasebon laivastotukikohtaan Japanissa.

## Lähteet

*

### Viitteet
Jääpallon Suomen Cup 1959–1960

**Jääpallon Suomen Cup 1959–1960** oli cupin ensimmäinen järjestämisvuosi. Suomen Palloliitto järjesti kokeilumielessä cup-kilpailun jalkapallon Suomen Cupin mukaisesti. Kilpailuun osallistui 50 joukkuetta, mutta silti Palloliitto ei järjestänäyt cup-kilpailua enää uudelleen. Seuraavan cup-kilpailun järjesti Suomen Jääpalloliitto kaudella 1988–1989.

## Suomen Cupin ottelut
**Karsintakierros**

Karsinnoissa pudotettiin 18 joukkuetta kilpailusta. 14 joukkuetta pääsi 1. kierrokselle ilman karsintaa.

**1.kierros**

Uusinta: Ponnistus–HIFK 2–3

Suomen Cupin ensimmäinen voittaja **Oulun Palloseura**.

## Lähteet

* Suomen Palloliiton toimintakertomus 5 
* Suomen Palloliiton toimintakertomus 6
Manchesterin Suomi-koulu

**Manchesterin Suomi-koulu** (viralliselta nimeltään **Manchesterin suomalainen lauantaikoulu**, engl. **The Finnish School in Manchester)** on Manchesterissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiva Suomi-koulu. Koulu on toiminut yhtäjaksoisesti vuodesta 1977. Salessa toimiva koulu tarjoaa suomen kielen opetusta lapsille ja aikuisille. Koulussa on myös pieni suomalaisten elintarvikkeiden kauppa sekä kahvio. Nykyään koulu kokoontuu St Mary Magdalene Church -kirkon tiloissa Salessa. Manchesterin Suomi-koulu on Suomi-Seuran jäsen ja saa toimintaansa valtionapua Suomesta.

## Aiheesta muualla
* The Finnish School in Manchester
* Koulun Facebook-sivut

## Lähteet
Tampereen Pantin talo

**Hämeen Pohjan talo** eli **Tampereen Pantin talo** on Tampereella osoitteessa Puutarhakatu 11 sijaitseva kolmikerroksinen, vuonna 1909 valmistunut jugend-tyylinen talo, jonka on suunnitellut rakennusmestari Heikki Tiitola.

Hämeen Pohjan talo rakennettiin alun perin Suomalaisen puolueen Tampereen-järjestön ja Tampereen Suomalaisen Klubin käyttöön. Rakennuksessa sijaitsi klubin huoneisto 600-paikkaisine juhlasaleineen sekä Suomalaisen puolueen naisyhdistyksen ylläpitämä *Hotelli Hälläpyörä*. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Hämeen Pohjan juhlasaliin sijoitettiin venäläinen sotilassairaala. Sodan jälkeen talo myytiin Syrenin kirjapainolle vuonna 1918.

Hotelli Hälläpyörä oli hyvin suosittu majoittumispaikka ja sen kantavieraisiin kuuluivat muun muassa taidemaalari Jalmari Ruokokoski ja kirjailija Frans Emil Sillanpää. Hotellissa oli 14, myöhemmin 21 huonetta, seurusteluhuone ja ruokasali. Hotellin omistaja vaihtui 1920-luvulla ja samalla sen nimeksi muuttui *Hotelli Hämeenpyörä*. Hämeenpyörän ravintola oli 1930- ja 1940-luvuilla yksi Tampereen parhaista, mutta 1950-luvulta alkaen ravintolan ja hotellin toiminta alkoi hiipua. Vuonna 1977 entisiin Hämeenpyörän tiloihin perustettiin jugend-tyyliin sisustettu ravintola *Laterna*, joka on toiminnassa edelleen.

Talossa sijaitsee myös Tampereen Pantin panttilainaamo ja sisäpihan puolella on kokoustilana käytetty auditorio.

Rakennus on suojeltu.

## Lähteet
* Tampereen Suomalaisen Klubin historiaa
* Ravintola Laternan historiaa 
 	
### Viitteet
Talent Suomi (4. tuotantokausi)

**Talent Suomen** neljäs tuotantokausi alkoi Nelosella 15. syyskuuta 2012. Ohjelman koe-esiintymiset järjestettiin Espoossa, Tampereella ja Kuopiossa elo-syyskuussa eikä ohjelmassa ollut ikärajaa. Tuomarikaarti uudistettiin täysin ja uusina tuomareina aloittivat Janne Kataja, Maria Sid ja Mikko von Hertzen. Koe-esiintymisissä ei ollut vierailevia tuomareita. Kauden pääpalkinto oli 30&nbsp;000 euroa. 

## Alkukarsinnat
Aikaisimpina vuosina esityskaudet ovat alkaneet edellisen kauden koosteella. Tällä kaudella kooste jätettiin pois ja kausi aloitettiin koe-esiintymisillä. Koe-esiintymiset näytettiin televisiossa syys- ja lokakuussa. Kahdessa ensimmäisessä jaksossa näytettiin koe-esiintymisiä Espoosta, kolmannessa ja neljännessä Kuopiosta ja kahdessa viimeisessä Helsingistä.

### Tuomareiden valinta
Tuomareiden valinta oli kaksiosainen, jotka esitettiin tv:ssä 13. lokakuuta ja 20. lokakuuta. Ensimmäisessä osassa paljastui ketkä jatkavat suoraan semifinaaleihin, esiintyvät uudelleen tuomareille ja lähtevät suoraan kisasta kotiin. 12 esitystä pääsi suoraan semifinaaliin. Toisessa osassa jatkettiin kilpailijoiden taitoja ja kykyjä semifinaaliin päässystä. Jatkoon pääsi 18 kykyä eli tuomarit valitsivat 30 semifinalistia.

## Kilpailun vaiheet
Kilpailu muuttui kolmivaiheiseksi: Ensimmäisenä oli kolme semifinaalia, joista joka lähetyksestä pääsi viisi jatkoon. Kahdessa finaalissa oli yhteensä viisitoista kilpailijaa (Enkelnotkon keskeytettyä kilpailun) pääsi joka lähetyksessä neljä jatkoon, joista kahdeksan pääsi suureen finaaliin.

### Ensimmäinen semifinaali
Ensimmäinen semifinaali esitettiin suorana 27. lokakuuta.

### Toinen semifinaali
Toinen semifinaali esitettiin suorana 3. marraskuuta.

### Kolmas semifinaali
Kolmas semifinaali esittettiin suorana 10. marraskuuta.

### Finaali I
Ensimmäinen Finaali esitettiin suorana 17. marraskuuta.

### Finaali II
Toinen Finaali esitettiin suorana 24. marraskuuta.

### Suuri finaali
Suuri finaali esitettiin suorana 1. joulukuuta.

## Jaksot
Karsintajaksot esitettiin perjantaisin ja lauantaisin klo 20.00–21.00, mutta suorien lähetysten alettua ohjelmaa esitettiin lauantaisin 19.30–21.00/21.30.

### Katsojaluvut
Sarjan ensimmäinen jakso keräsi 341&nbsp;000 katsojaa, joka oli lähes 100&nbsp;000 katsojaa enemmän kuin edelliskauden aloitusjakso.  

## Lähteet
Norristown

**Norristown** on kunta (*borough*) Montgomeryn piirikunnassa, Pennsylvanian osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Vuoden 2010 väestönlaskennassa kunnassa asui 34&nbsp;324 ihmistä. Sen pinta-ala on United States Census Bureaun mukaan 9,1 km²; vesistöjä sen alueella ei ole lainkaan. Norristown on Montgomeryn piirikunnan hallinnollinen keskus (*county seat*).

## Aiheesta muualla

* Norristown Arts Hill 
* Norristown Area School District
* Montgomery Hospital
* Elmwood Park Zoo
* Living Places - Norristown
* Norristown Times Herald
USS Essex (LHD-2)

**USS Essex** (runkonumero LHD-2) on Yhdysvaltain laivaston Wasp-luokan maihinnousualus.

## Valmistus
Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä Yhdysvalloista, missä köli laskettiin 20. maaliskuuta 1989. Alus laskettiin vesille 23. helmikuuta 1991 ja otettiin palvelukseen 17. lokakuuta 1992.

## Palvelus
Alus on palveluksessa San Diegon laivastotukikohdassa Kaliforniassa.

## Lähteet

*

### Viitteet
Vihreä Pariisi

**Vihreä Pariisi** on taiteilija Ismo Kajanderin tekemä esinekooste vuodelta 2006. Korkeudeltaan työ on 92,5 cm korkea ja se ostettiin Ateneumin taidemuseon kokoelmiin heti 2006.

*Vihreä Pariisi* koostuu Ismo Kajanderin Pariisin kaduilta poimimista esineistä, joista keskiössä on vihreä luuta. Kajander on toivonut, että Pariisi-aiheisista töistä välittyisi se "lähes taivaallinen ilo", jota hän on tuntenut Pariisissa liikkuessaan.

Pariisi on ollut Kajanderille tärkeä innoituksen lähde. Hän kiinnostui vuosina 1961 ja 1962 siellä ollessaan uusrealismista, joissa käyttöesineet tuodaan taiteeseen hyläten perinteisen estetiikan tavat.

## Lähteet
* Timo Huusko: Ismo Kajander: Vihreä Pariisi. Teoksessa Ateneum-opas. Toim. Timo Huusko, 2007, s. 135.

## Aiheesta muualla
* Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Vihreä Pariisi. http://kokoelmat.fng.fi/app?action=page&lang=fi&si=http%3A%2F%2Fwww.muusa.net%2FTeos_459FFE5B-0343-44A9-8E16-E7BACD19182D
Induktiivinen kytkeytyminen

**Induktiivisellä kytkeytymisellä** tarkoitetaan sähkömagneettisesta yhteensopivuudesta puhuttaessa johtimessa kulkevan sähkövirran aiheuttaman muuttuvan magneettikentän johonkin johdinsilmukkaan indusoimaa häiriöjännitettä. Ilmiö aiheuttaa ongelmia  mm. automaatio- ja tiedonsiirtojärjestelmissä signaalien siirrossa sekä mittaustekniikan alueella heikkoja signaaleja mitattaessa.

Johdinsilmukkaan vaihtomagneettikentässä indusoituvan häiriöjännitteen amplitudi voidaan laskea kaavalla

: \mathit{U}_n = {\omega} \mathit{B} \mathit{A} \cos \phi , 
missä {\omega} on sinimuotoisesti värähtelevän magneettikentän kulmataajuus \mathrm{2}\pi\mathit{f}, \mathit{B} on magneettivuon tiheys, \mathit{A} on johdinsilmukan pinta-ala ja \phi on magneettikentän ja johdinsilmukan muodostaman pinnan normaalin välinen kulma.

Kuten kaavasta huomataan induktiivista kytkeytymistä voidaan vähentää minimoimalla magneettivuon tiheys, silmukan pinta-ala ja taajuus. Kytkeytymistä voidaan välttää myös suuntaamalla johdinsilmukka niin, ettei magneettivuo lävistä sitä.

Käytännön keinoja häiriön välttämiseksi ovat esimerkiksi:
*Sähkölaitteen suunnitteleminen siten, että sen johtimet ovat lyhyitä ja johdinsilmukat pieniä.
*Kierretyllä parikaapelilla. Suojausvaikutus perustuu siihen, että parissa vierekkäisten silmukoiden magneettivuot kumoavat toisensa ja näin ollen induktiivista kytkeytymistä tapahtuu vähemmän.
*Sovittamalla piirin impedanssi mahdollisimman korkeaksi. Häiriö pienenee impedanssin kasvaessa. 
*Metallisella koteloinnilla. Metallit ohjaavat magneettikenttiä ja vaimentavat sähkömagneettista säteilyä.
*Lisäämällä etäisyyttä häiritsevän ja häirityn kohteen välillä. Magneettikenttä heikkenee etäisyyden kasvaessa.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
USS Kearsarge (LHD-3)

**USS Kearsarge** (runkonumero LHD-3) on Yhdysvaltain laivaston Wasp-luokan maihinnousutukialus.

## Valmistus

Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä, missä köli laskettiin 6. helmikuuta 1990. Se laskettiin vesille 16. toukokuuta 1992 ja otettiin palvelukseen 16. lokakuuta 1993.

## Palvelus

Alus on sijoitettu Norfolkin laivastotukikohtaan Virginiaan.

Alus kuuluu merijalkaväen osastoon, Amphibious Ready Groupin (ARG), jonka muut alukset ovat *[[USS Gunston Hall (LSD-44)|USS Gunston Hall]]* ja *[[USS Arlington (LPD-24)|USS Arlington]]*. Osaston aluksiin on kuormattu Amphibious Squadron SIX, 22nd Marine Expeditionary Unit (MEU), Fleet Surgical Team 2, Fleet Surgical Team 4, Tactical Air Control Squadron 22, Helicopter Sea Combat Squadron 22, Helicopter Sea Combat Squadron 28, Assault Craft Unit 2, Assault Craft Unit 4, Naval Beach Group 2, and Beach Master Unit 2.

Alus saapui 5. elokuuta 2022 Hernesaaren laituriin Helsingin Länsisatamaan. Se lähti 8. elokuuta harjoittelemaan Suomen merivoimien kanssa pohjoiselle Itämerelle ja Hangon edustalle.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Vesselfinder.com
Gullmarsplanin metroasema

**Gullmarsplan** on metroasema Tukholman metrossa, vihreällä linjalla. Se sijaitsee Skanstullin ja Skärmarbrinkin metroasemien välissä ja on merkittävä joukkoliikenteen solmukohta metron, Poikittaisradan sekä Haningen ja Tyresön suunnan linja-autojen välillä.

## Tulevaisuus
Gullmarsplanin asemalle rakennetaan maanalainen sinisen linjan laituri osana vihreän linjan Hagsätran haaran siirtoa siniselle linjalle. Se sijaitsee maan alla 70 metriä nykyisten vihreän linjan laiturien alapuolella. Aseman syvyyden vuoksi sille ei rakenneta liukuportaita vaan kulku katutasolta laiturille tapahtuu hisseillä. Uudella laituritasolla on myös uloskäynti Mårtensdaliin Hammarby sjöstadissa. Liikenne uudella asemalla on tarkoitus aloittaa vuonna 2030.

## Taidetta asemalla
Asemalla on Leif Tjernedin taidetta.

Tiedosto:01 Gullmarsplan.jpg|Taideteos "Zenit"
Tiedosto:02 Gullmarsplan.jpg|Ote aseman taiteesta


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Informaatiomuotoilu

**Informaatiomuotoilu** pyrkii tekemään tiedosta mahdollisimman ymmärrettävää ja helppolukuista. Informaatiomuotoilussa keskeistä on tilastotiedon visualisointi siten, että katsoja oivaltaa graafisen esityksen nähdessään jotain uutta. Informaatiomuotoilun tarve on kasvanut, kun viestinnän määrä etenkin verkossa on lisääntynyt ja kun uusia datavarantoja on saatu vapaaseen käyttöön. Informaatiomuotoilua hyödynnetään esimerkiksi infografiikassa.

## Kirjallisuutta
*Koponen, Juuso: *Tieto näkyväksi: Informaatiomuotoilun perusteet.* Aalto yliopisto, 2016. .

## Aiheesta muualla
*informaatiomuotoilu.fi
USS Boxer (LHD-4)

**USS Boxer** (runkonumero LHD-4) on Yhdysvaltain laivaston Wasp-luokan maihinnousualus.

## Valmistus

Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä, missä köli laskettiin 8. huhtikuuta 1991. Se laskettiin vesille 28. elokuuta 1993 kumminaan rouva Becky Miller ja otettiin palvelukseen 11. helmikuuta 1995 ensimmäisenä päällikkönään Robert E. Annis.

## Palvelus
Alus on palveluksessa 2012 San Diegon laivastotukikohdassa Kaliforniassa.

## Lähteet

*

### Viitteet
Hanna-Helena Kunnas

**Hanna-Helena (Johanna Helena) Kunnas** (5. kesäkuuta 1880 Käkisalmi – 20. tammikuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja suomentaja. Hänen mainitaan työskennelleen talousopettajana ja talousapulaisena.

## Teoksia
* *Maailman-Hetu*. Otava 1910
* *Äideille ja tyttärille : 222 valittua kasvi-, kala-, liha-, jälkiruoka- ja leivosohjetta y. m*. Karisto 1914, 2. painos 1921 nimellä *Äideille ja tyttärille : 230 kasvi-, kala-, liha-, jälkiruoka- ja leivosohjetta*, 3. painos 1931, 4. painos 1991 ja 5. painos 1994 nimellä *Keittokirja äideille ja tyttärille : 230 kasvi-, kala-, liha-, jälkiruoka- ja leivosohjetta*.
* *Kun onni on saita* : novelleja. Otava 1921
* *Ahti Untamo : nuoren suojeluskuntalaisen romaani*. Gummerus 1922

## Suomennoksia
* Charles M. Sheldon : *Mestarimme eli Jeesusta seuratessa* : kertomus. WSOY 1899
* Pansy : *Ester Ried nukkuvana ja valveillaan*; englannin kiel. suom. Hanna Kunnas. WSOY 1900
* Maksim Gorki : *[[Äiti (romaani)|Äiti]]*. Suomalainen sosialistinen kustannusyhtiö, Fitchburg, Massachusetts 1907
* John McMahon : *Työläiset ja laiskurit*. Suomalainen sosialistinen kustannusyhtiö, Fitchburg, Massachusetts 1909
* Helen H. Gardener : *Miehet, naiset ja jumalat* ; esipuhe Robert Ingersollin kirjoittama. Suomalainen sosialistinen kustannusyhtiö, Fitchburg, Massachusetts ei. julk. vuotta
* Jane Andrews : *Seitsemän sisarusta yhteistyössä*. WSOY 1911, 2. painos 1919 nimellä *Seitsemän pientä sisarusta, jotka elävät pyöreällä, ilmassa leijailevalla pallolla*
* Charles M. Sheldon : *Mitä Jeesus tekisi : romaani*. WSOY 1940, 4. tark. painos Päivä, Hämeenlinna 2004 (alkuteos *In His steps*)

## Lähteet
* 

### Viitteet
Oscar Bengts

**Oscar Valentin Bengts** (16. marraskuuta 1885 Närpiö – 9. maaliskuuta 1966 Närpiö) oli suomalainen varhaismodernistinen taiteilija.

Bengtsin vanhemmat olivat maanviljelijä, kestikievarin pitäjä Erik Anders Bengts ja Anna Kristina Stor-Nix. Vanhemman veljensä Carl Bengtsin tavoin Oscar Bengts oli luonnostaan taiteilija, mutta kun Carl oli Akseli Gallen-Kallelan oppilaana ja avustajana, Oscar toimi merimiehenä ja maanviljelijänä.

Bengts muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1920, ja opiskeli Charles Baumannin alla Commercial Illustration School of New Yorkissa. Hän palasi Suomeen vuonna 1932 tarkoituksenaan toimia taidemaalarina Helsingissä, ja hänen töitään esitettiin Suomen Taiteilijain Näyttelyissä, sekä Oslossa, Tukholmassa ja Göteborgissa.

Bengtsin taiteelle olivat ominaista luonnonkuvaus ja rantamaisemat, mutta hän maalasi myös muotokuvia. Hän oli kiinnostunut valon ja eritoten veden heijastumien kuvaamisesta. 

## Lähteet
* Suomen kuvataiteilijat-verkkomatrikkeli
* Ruotsinkielinen lyhyt biografia
* Kuvataiteen Keski-Suomea: Carl Bengts 

### Viitteet
Carl Johan Stiernstedt

**Carl Johan Stiernstedt** ['šäːrnstet] (1686–1753) oli suomalainen sotilas ja virkamies. Hän osallistui Suureen Pohjan sotaan, jäi 1709 vangiksi ja vapautui vasta rauhanteon jälkeen. Hän sai 1741 nimityksen Savonlinnan ja Kymenkartanon läänin maaherraksi. Hän osallistui hattujen sotaan ja karkotti Kerimäellä talonpoikaisjoukon avulla maaliskuussa 1742 venäläisen kenraali Vilim Fermorin. Hänet nimitettiin 1746 valtaneuvokseksi.

Stiernstedt oli vapaaherra. Hänen isänsä oli Turun läänin maaherra Johan Stiernstedt (k. 1722).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kansallisbiografia (maksullinen)
*Svenskt biografiskt lexikon
Magnus Stiernstråle

**Magnus Stiernstråle** (noin 1660 – 18. joulukuuta 1734) oli ruotsalainen eversti, joka suuressa Pohjan sodassa sai Iivananlinnassa päällikkyyden mutta joutui poistumaan sieltä 1704 ja jättämään sen venäläisille. Hän osallistui 1708 Georg Lybeckerin huono-onniseen sotaretkeen Inkerinmaalle. Venäläisten piirittäessä Viipuria vuonna 1710 Stiernstråle nimitettiin Viipurin kaksinnuspäällikkönä Viipurin linnanpäälliköksi. 13 viikon piirityksen jälkeen hän teki antautumissopimuksen, jonka mukaan hänen ja väen piti päästä vapaasti poistumaan, mutta heidät vietiin vangiksi Venäjälle. Hän palasi vasta vuonna 1721. Vuodesta 1724 hän oli Savon rykmentin päällikkö.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Nordisk familjebok
Torsten Stjernschantz

**Torsten Stjernschantz** (21. tammikuuta 1882 Helsinki – 27. heinäkuuta 1953) oli suomalainen Ateneumin taidekokoelmien intendentti vuosina 1919–1952 ja Sinebrychoffin taidekokoelmien intendentti vuosina 1924–1952. 

Stjernschantzin vanhemmat olivat liikennejohtaja Johan Wilhelm Stjernschantz ja tämän toinen puoliso Alma Charlotta Sirén. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1900 (Nya svenska samskolan i Helsingfors) ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1906 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1916.

Stjernschantz oli Helsingin yliopiston kirjaston ylimääräisenä amanuenssina 1903–1916, Taideyhdistyksen ja
Taideteollisen yhdistyksen koulun taidehistorian opettajana 1910–1916 sekä venäläisen antiikin ja taiteen maahantuontia, kauppaa ja restaurointia harjoittaneen Antica Oy:n johtajana 1916–1919, Hän toimi Ateneumin taidekokoelmien intendenttinä vuodesta 1919 alkaen ja Sinebrychoffin kokoelmien intendenttinä vuodesta 1921. oli Taiteilijaseuran sihteerinä 1910-1913, Taideyhdistyksen johtokunnan jäsenenä 1911–1913 ja 1919–1922 sekä Antellin valtuuskunnan sihteerinä vuodesta 1924. Hän oli myös useiden taidenäyttelyiden komissaarina Helsingissä ja ulkomailla.

Stjernschantz oli naimisissa 1910–1914 Elsa Anna Rosina Zilliacuksen kanssa (liitto päättyi avioeroon) ja vuodesta  1915 virolaisen Irma Helena Graebnerin kanssa. Hänen sisarensa oli taidemaalari Beda Stjernschantz.

## Teoksia
* *Finsk konst i Ateneums samlingar* ; med text af Torsten Stjernschantz. Yrjö Weilin, Helsingfors 1906-1908, suomeksi nmellä *Suomen taidetta Ateneumin kokoelmissa*. Yrjö Weilin, Helsinki 1908
* *Föreningen Konstverk till skolan : en redogörelse*. Helsingfors 1907
* *[[Alexander Lauréus]] : en konsthistorisk studie*, väitöskirja. Bidrag till kännedom av Finlands natur och folk, Häft 75, 2. Finska Vetenskapssocieteten, Helsingfors 1914
* *Konstsamlingarna i Ateneum : katalog 1930* ; uppgjord av Torsten Stjernschantz. Borgå 1930
* *Paul och Fanny Sinebrychoffs konstsamlingar : katalog 1936* ; uppgjord av Torsten Stjernschantz. Sinebrychoffin taidemuseo, Helsingfors 1936
* *Konstsamlingarna i Ateneum : katalog 1930* ; uppgjord av Torsten Stjernschantz. Ateneum, Helsingfors 1938

## Toimitustöitä
* J. J. Tikkanen : *Ateneumin taidekokoelmien luettelo* ; uuden painoksen toim. Torsten Stjernschantz. Helsinki 1920

## Lähteet
Tore Strindberg

**Tore Strindberg** (19. helmikuuta 1882 Tukholma, Ruotsi – 6. helmikuuta 1968) oli ruotsalainen kuvanveistäjä. Hän teki siroja pronssipatsaita, suihkukaivoja Göteborgiin ja Gävleen, Salomon Andréen retkikunnan jäsenten muistomerkin Tukholman pohjoiselle hautausmaalle sekä mitaleja ja rintakuvia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Strindberg

**Strindberg** on seuraavien henkilöiden sukunimi:

*Axel Strindberg (1910–2000), ruotsalainen kirjailija
*August Strindberg (1849–1912), ruotsalainen kirjailija
*Henrik Strindberg (s. 1954), ruotsalainen säveltäjä
*Sven Strindberg (1874–1957), ruotsalainen liikemies, Strindbergin taidesalongin perustaja 
*Tore Strindberg (1882–1968), ruotsalainen kuvanveistäjä.

## Katso myös
*Strindbergin taidesalonki
Nils Svantenpoika Sture

**Nils Svantenpoika Sture** (1543–1567) oli ruotsalainen ylimys. Hän oli 1561 tekemässä Eerik XIV:n puolesta avioliittotarjousta Englannin Elisabetille. Hän epäonnistui Tanskan sodassa, ja hänet tuomittiin kuolemaan, mutta joutui kuitenkin kärsimään vain julkisen häväistyksen. Sen jälkeen hän pääsi kuninkaan suosioon, mutta vangittiin pian ja tuomittiin kuolemaan. Tuomion toteutti kuningas Erik itse (Sture-murhat).

## Lähteet
Mäntyneulasmittari

**Mäntyneulasmittari** (*Thera firmata*) on yleinen loppukesän ja alkusyksyn yöperhoslaji.

## Koko ja ulkonäkö
Keskikokoinen, hentorakenteinen mittari. Etusiipien pohjaväri vaihtelee harmahtavasta violetinruskeaan. Tyvipoikkiviiru sekä sisempi ja ulompi poikkiviiru ovat ruskeat, aaltoviiru vaaleanharmaa. Etusiiven tyviosa tyvipoikkiviiruun saakka on lämpimän punaruskea, samoin siiven keskiosa poikkiviirujen välistä. Sisempi poikkiviiru tekee siiven keskellä terävän mutkan ja suuntautuu siiven etuosassa jyrkästi kohti siiven tyveä. Siiven kärjessä ei ole keskiosaan suuntautuvaa tummaa juovaa tai sellainen erottuu vain heikkona. Takasiivet ovat harmahtavan valkoiset. Koiraan tuntosarvet Siipiväli 26&ndash;31&nbsp;mm.

Lajia voi olla hankalaa erottaa havuneulasmittarista (*Thera obeliscata*).

## Levinneisyys ja lentoaika
Mäntyneulasmittaria tavataan lähes koko Euroopassa ja idässä Kaukasukselle. Suomessa havaintoja on pääasiassa länsirannikolta sekä Etelä-, Keski- ja Itä-Suomen alueilta. Harvakseltaan pohjoisempaakin aina Sallasta saakka. Lento alkaa elokuun keskivaiheilla ja jatkuu syyskuun loppupuolelle.

## Elinympäristö ja elintavat
Täysin mäntyyn sidoksissa olevana lajina mäntyneulasmittarin elinympäristöä ovat kangas- ja sekametsät sekä rämeet ja niiden laidat. Perhoset lentävät öisin, tulevat valolle ja jonkin verran myös syötille. Toukat koteloituvat ravintokasville neulasten väliin. Talvehtiva elämänvaihe on ehkä joskus muna, yleensä vastakuoriutunut toukka.

## Ravintokasvi
Toukan ainoa ravintokasvi on mänty (*Pinus sylvestris*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ohje mäntyneulasmittarin ja havuneulasmittarin erottamiseksi 
* Bestimmungshilfe des Lepiforums 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
* Vlindernet
Sturenkronikat

**Sturenkronikat** (*Sturekrönikan*) on kaksi ruotsalaista riimikronikkaa, jotka käsittävät Ruotsin historian vuodet 1452-1520. Ne alkavat Kaarlenkronikan päättymisestä. Vuodet 1452–1496 käsittävä kronikka kertoo muun muassa 1495 syttyneestä sodasta (Viipurin pamaus) ja kääntää syyllisyyden Sten Sture vanhempaan.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Karin Hagnell, *Sturekrönikan* 1452–1496 P. H. Lindstedt, Lund

## Aiheesta muualla
* Sturekrönikan, Språkbanken
* Sturekrönikan, Internet Archive
Nokimittari

**Nokimittari** (*Odezia atrata*) on syvän musta keskikesän mittariperhonen. Se lentää pääasiassa päivisin.

## Koko ja ulkonäkö
Varsin helposti tunnistettava perhonen, jota ei voi sekoittaa muihin lajeihin. Eläin on rakenteeltaan hento ja kapeasiipinen. Sekä etu- että takasiivet ovat täysin kuviottomat ja syvän hiilenmustat. Ainoastaan etusiiven kärkiosan kirkkaanvalkoiset siipiripset tuottavat selvän konrastin mustaan olemukseen. Siipiväli 22&ndash;26&nbsp;mm.

## Levinneisyys ja lentoaika
Levinneisyysalue kattaa lähes koko Euroopan ja ulottuu idässä Venäjän kaukoitään. Suomessa nokimittaria tavataan Etelä-Lappiin saakka. Perhoset aloittavat lentonsa kesäkuun keskivaiheilla ja se jatkuu heinäkuun loppupuolelle.

## Elinympäristö ja elintavat
Nokimittari viihtyy erityisesti kosteilla niityillä, rannoilla ja puutarhoissa. Perhoset ovat elinpaikallaan usein runsaslukuisia ja lentelevät päivällä, ilmeisesti etenkin aamupäivisin, matalalla kasvillisuuden seassa. Satunnaisesti niitä saattaa yöllä tulla valollekin. Perhoset eivät luultavasti käy kukilla, eivätkä myöskään kiinnostu syöteistä. Muna talvehtii.

## Ravintokasvi
Toukka syö sarjakukkaiskasveja (Apiaceae), etenkin koiranputkea (*Anthriscus sylvestris*). Etelämpänä Euroopassa toukka syö pääasiassa sianputken (*Conopodium majus*) kukintoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bestimmungshilfe des Lepiforums 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
* Vlindernet
Jan Peter van Suchtelen

**Jan Peter van Suchtelen** (; 2. elokuuta 1751 Grave, Alankomaat – 2, elokuuta 1836 Tukholma, Ruotsi) oli hollantilaista syntyperää ollut venäläinen kenraali ja diplomaatti. Hän astui Venäjän palvelukseen vuonna 1783, kun Katariina Suuri kutsui hänet kehittämään Pietari Suuren perustamia insinöörijoukkoja. Ennen sitä Suchtelen oli matematiikan professorina Leidenin yliopistossa. Hän sai kenraalin arvon vuonna 1799.

Suchtelen oli Suomen sodassa Venäjän armeijan ylimajoitusmestari ja johti neuvotteluja Viaporin antautumisesta. Hän oli Venäjän Tukholman-lähettiläs vuodesta 1810. Hän muodosti omistamistaan tiloista Liikkalan hovin vuonna 1835, mutta ei todennäköisesti käynyt siellä koskaan.

Suchtelen omisti arvokkaan kirjaston. Hänen teoksensa *Précis des évènements militaires des campaignes de 1808 et 1809 en Finlande* julkaistiin 1827 (käännetty ruotsiksi 1835) hänen poikansa Paul van Suchtelenin nimellä, joka myös osallistui Viaporin piiritykseen.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Eyvind Sucksdorff

**Gustaf Eyvind Sucksdorff** (7. huhtikuuta 1899 Vesanto – 19. lokakuuta 1955) oli suomalainen geofyysikko, Helsingin yliopiston dosentti vuodesta 1949. Hän toimi Sodankylän geogysikaalisen observatorion johtajana 1927–1945 ja sen jälkeen Ilmatieteen keskuslaitoksen geofyysikkona. Hän osallistui merkittävästi kansainväliseen geomagneettiseen yhteistyöhön ja julkaisi tutkimuksia maamagnetismista ja revontulista. Sucksdorff oli tähtitieteellinen yhdistys Ursan puheenjohtaja vuodesta 1947 ja Suomen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1951.

## Lähteet
Wilhelm Sucksdorff

**Wilhelm Joachim Sucksdorff** (24. joulukuuta 1851 Loviisa – 20. maaliskuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori. 

Sucksdorffin puoliso oli Julia Olga Maria Nikkanen. Heidän tyttärestään Monica Saxénista (s. 1903) tuli keuhkosairauksiin erikoistunut lääkäri. Sucksdorff oli Helsingin yliopiston terveysopin ylimääräinen professori vuosina 1894–1895 ja Helsingin kaupungin I kaupunginlääkäri 1895–1917. Hän julkaisi tieteellisiä tutkimuksia ja yleistajuisia kirjoituksia terveydenhoitoon liittyvistä aiheista Tidskrift för hälsovård -lehdessä, jonka päätoimittaja hän oli 1891–1917.

## Lähteet
Matija Nastasić

**Matija Nastasić** (s. 28. maaliskuuta 1993 Valjevo, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija. Hän on edustanut serbialaisia FK Partizania ja lainasopimuksella FK Teleoptik Zemunia, italialaista Fiorentinaa, englantilaista Manchester Cityä, tammikuusta 2015 kesään 2021 saksalaista Schalke 04:ää (ensimmäiset puoli vuotta lainalla Manchester Citystä) ja kaudella 2021–2022 jälleen Fiorentinaa. Hän siirtyi syyskuussa 2022 Espanjan La Ligassa pelaavaan Mallorcaan. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Nastasić on pelannut vuoden 2022 loppuun mennessä Espanjan La Ligassa viisi ottelua. Italian Serie A:ssa hän on pelannut 31 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Englannin Valioliigassa hän on pelannut 34 ottelua ilman tehtyjä maaleja. Saksan Bundesliigassa hän on pelannut 122 ottelua ja tehnyt yhden maalin. Hän voitti Englannin-mestaruuden ja liigacupin 2014. Mestarien liigassa hän on pelannut Manchester Cityssä yhdeksän ja Schalkessa kahdeksan ottelua, Eurooppa-liigassa Schalkessa kymmenen peliä.

Nastasić pelasi Serbian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran helmikuussa 2012 Kyprosta vastaan. Vuoden 2022 loppuun mennessä hän on pelannut 34 maaottelua eikä ole tehnyt niissä yhtään maalia. MM-karsintaotteluja hän on pelannut 19 ja EM-karsintaotteluja viisi.

## Lähteet
*
Kirkkonummen kamariorkesteri

**Kirkkonummen kamariorkesteri** on sinfoniettan kokoinen, enimmillään 50 soittajan orkesteri. Soittajat ovat amatöörejä sekä nykyisiä, tulevia ja eläkkeelle siirtyneitä ammattimuusikoita. Harjoituksia on yleensä kerran viikossa ja konsertteja noin kerran kuussa. Orkesterin kapellimestarit ja solistit vaihtuvat konsertista toiseen. Ohjelmistossa on ollut teoksia jousiorkesterille, sinfonioita, konserttoja, oratorioita, ja oopperoita. Vuonna 2011 saatiin päätökseen kaikkien Sibeliuksen sinfonioiden esittäminen. Orkesteri on esiintynyt muun muassa Helsingin juhlaviikoilla (Dvorak: Rusalka) sekä Pärnussa, Tukholmassa ja Normandiassa.
Jääpallon SM-kilpailu 1917

**Vuonna 1917 Suomen jääpallomestaruuskilpailuihin** osallistui kahdeksan joukkuetta, kolme Helsingistä, kolme Viipurista ja kaksi Turusta. Uutena joukkueena mukana oli Turun IFK.
Loppuottelussa pelasivat VBJS, jota kansan suussa kutsuttiin jo vakiintuneesti Viipurin Susiksi, sekä Kronohagens IF. VBJS voitti Viipurissa pelatun loppuottelun ylivoimaisesti maalein 11-2.

## Alkuerät

## Välierät

## Loppuottelu

## Lopulliset sijoitukset

## Mestarijoukkue
**Susien mestarijoukkue:** Viljo Karvinen, Aarne Mytty, Jussi Pelli, Aarne Nissinen, Edvard Kostamo, Mikko Mäkinen, Toivo Pirhonen, Armas Ahnger, Toivo Pirhonen, Lauri Mäkinen, Aarne Lavonen, Kristian Poutiainen.

## Lähteet
Joonas Kylmäkorpi

**Joonas Kylmäkorpi** (s. 14. helmikuuta 1980 Tukholma, Ruotsi) on suomalainen speedway- ja maaratakuljettaja. Hän on voittanut maaradan henkilökohtaisen maailmanmestaruuden neljästi peräkkäin, vuosina 2010, 2011, 2012 ja 2013. 

Kylmäkorpi edustaa MM-tasolla Suomea. Suomessa hän kilpailee Forssan moottoriseuran lisenssillä. 

## Lähteet
Jääpallon SM-kilpailu 1916

**Vuoden 1916 Suomen jääpallomestaruuskilpailuihin** osallistui seitsemän joukkuetta, ensimmäistä kertaa mukana oli joukkue Helsingin ja Viipurin ulkopuolelta, kun Turun AIK osallistui mestaruuscupiin. 
Seitsemän joukkueen kilpailussa hallitseva mestari VBJS aloitti ottelunsa suoraan välierissä. Loppuottelussa pelasivat HIFK ja VBJS. VBJS voitti Helsingissä pelatun loppuottelun maalein 3-8.

## Alkuerät

## Välierät

## Loppuottelu

VBJS:n joukkue loppuottelussa: Kristian Poutiainen, Yrjö Penttilä, Lauri Mäkinen, Armas Ahnger, Toivo Pirhonen (hyökkääjät), Aarne Nissinen, Edvard Kostamo, Toivo Kosunen (tukimiehet), Aarne Mytty, Juho Pelli (puolustajat) ja Arttur Arvelin (maalivahti).

## Lopulliset sijoitukset

## Lähteet
Paul van Suchtelen

**Paul van Suchtelen** (; 1788–1833) oli venäläinen sotilas. Hän oli 14-vuotias, kun hänet otettiin vuonna 1802 keisarin seurueseen. Hän oli Suomen sodassa 1808–1809 keisarin sivusadjutanttina, ja sodan päätyttyä hänet ylennettiin alikapteeniksi. Hän osallistui Viaporin piiritykseen. 

Van Suchtelen osallistui Napoleonia vastaan käytyihin sotiin, joiden päätteeksi hänet ylennettiin kenraalimajuriksi vuonna 1815. Samalla hänet määrättiin Venäjän armeijan keveiden ratsuväkiosastojen komentajaksi.

Van Suchtelenille myönnettiin 1826 päämajoitusmestarin arvo, ja samalla hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi. Hänet korotettiin 31.5.1827 keisari Nikolai I:n kenraaliadjutantiksi. Persian ja Turkin vastaisissa sodissa 1827 - 1829 van Suchtelen toimi kenraali, kreivi I. F. Paskevitš-Erivanskin komentaman armeijan esikuntapäällikkönä.  

Hän toimi vuodesta 1830 Orenburgin kenraalikuvernöörinä Kaakkois-Venäjällä. Samalla hän oli Orenburgin erillisen armeijakunnan komentaja ja kuolemaansa saakka uralilaisten kasakkojen päällikkö. 

Hänen isänsä oli kenraali Jan Peter van Suchtelen.

## Lähteet
Jan-Gregor Kremp

**Jan-Gregor Kremp** (s. 30. syyskuuta 1962 Monheim, Länsi-Saksa) on saksalainen televisionäyttelijä.

Kremp opiskeli näyttelemistä Mozarteumissa Salzburgissa vuosina 1985–1989. Kremp näytteli pääosaa televisiosarjassa *[[Vanha kettu|Kettu]]*, jossa hänen roolihenkilönsä on rikosylikomisario Richard Voss. Hänen tunnetuimmat roolinsa ovat elokuvissa *[[Halt mich fest!]]* (2000), *[[ABC des Lebens]]* (2003), *[[Die Konferenz]]* (2004) ja *[[Allein gegen die Angst]]* (2006). Hän on esiintynyt myös monissa tv-sarjoissa sivuosissa kuten *[[Kahden keikka]]*, *[[Kriminalisti]]*, *[[Tatort]]*, *[[Siska]]* ja *[[Syyttäjä (televisiosarja)|Syyttäjä]]*.

## Palkinnot
*Hessian TV Award (2003,2006)
*Special Award (2000)

## Ehdokkudet
*Deutscher Fernsehpreis (2005)

## Yksityiselämä
Jan-Gregor Kremp on naimisissa näyttelijä Johanna Gastdorfin kanssa. Parilla on yksi lapsi, he asuvat Leverkusenissa. Krempin suosikkielokuva on *[[Huuliharppukostaja]]* (1968).

## Aiheesta muualla
*
Chip ’n Dale Rescue Rangers 2

**Chip ’n Dale Rescue Rangers 2** () on Nintendo Entertainment Systemille vuonna  julkaistu tasohyppelyvideopeli. Se perustuu Disneyn samannimiseen animaatiosarjaan ja on jatkoa pelille *[[Chip ’n Dale: Rescue Rangers (videopeli)|Chip ’n Dale Rescue Rangers]]*.

Huhtikuussa 2017 peli julkaistiin Microsoft Windowsille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle osana *[[The Disney Afternoon Collection]]* -kokoelmaa.

## Kentät
* ravintola – pelin ensimmäinen kenttä
* viemäri
* satama
* jäädyttämö
* kummitustalo
* kellotorni
* villi länsi
* avaruusmaailma
* Kollo-kissan piilopaikka

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Shin Dong-hyuk

**Shin Dong-hyuk** (; s. 1982) on pohjoiskorealaissyntyinen ihmisoikeusaktivisti. Hän on ainoa tunnettu maan vankileirillä syntynyt henkilö, joka on onnistunut pakenemaan sieltä. 13-vuotiaana hän kuuli perheenjäsentensä suunnittelevan pakenemista leiriltä. Hän ilmiantoi nämä sillä seurauksella, että nämä teloitettiin. Kymmenen vuotta myöhemmin Shin kuuli uudelta vangilta kertomuksia elämästä vankileirin ulkopuolella. Hän alkoi suunnitella omaa pakoaan ja pääsikin Kiinan kautta Etelä-Koreaan. Hän asui myös Yhdysvalloissa, mutta palasi Etelä-Koreaan, jossa hän perusti Inside NK -ihmisoikeusjärjestön. Vankileiri 14, jolta hän pakeni, oli täydellisen valvonnan alue.

Shinin vaiheista kertova Blaine Hardenin kirja *Lei­ri 14 – Pa­ko Poh­jois-Ko­reas­ta*, joka kertoo Shinin elämästä vankileirillä, on julkaistu myös suomeksi. Hän on sittemmin tunnustanut, että kirja on osin sepitettä, mutta ei ole kertonut miltä osin.

Mark Wiese on tehnyt aiheesta elokuvan Camp 14: Total Control Zone, jossa Shin kertoo tarinansa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Shin Dong-hyukin haastattelu Kirjastolehdessä 1/13
Netšajev

**Netšajev**, naisilla **Netšajeva**, on venäläinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Elina Netšajeva (s. 1991), virolainen koloratuurisopraano
* Leonid Netšajev (1939–2010), venäläinen elokuvaohjaaja
* Sergei Netšajev (1847–1882), venäläinen vallankumouksellinen
* Viktor Netšajev (s. 1955), neuvostoliittolainen jääkiekkoilija.
Jääpallon SM-kilpailu 1918

**Vuonna 1918 Suomen jääpallomestaruuskilpailuihin** ilmoittautui yhdeksän joukkuetta, neljä Helsingistä, kolme Viipurista ja kaksi Turusta. Uutena joukkueena mukana oli Helsingin Palloseura.
Mestaruuskilpailut oli tarkoitus aloittaa tammikuun lopulla, mutta Suomen sisällissota syttyi samoihin aikoihin, ja mestaruus jäi ratkaisematta. Muita otteluita ennätettiin alkutalvesta pelata, mm. vieraili KIF:n ja HJK:n yhdistetty joukkue 20. tammikuuta VBJS:n vieraana Viipurin Luistinseuran radalla. Vauhdikas ja yritteliäs ottelu päättyi 8-8 -tasapeliin. Viikkoa myöhemmin - siis 27. tammikuuta kohtasivat joukkueet Helsingissä, tuloksena jälleen tasapeli, 4-4. Tuohon otteluun käytännössä päättyikin jääpallokausi 1918, vaikka joitakin toisen ja kolmannen luokan sarjaotteluita pelattiin sodankin aikana. VBJS:n maalilla torjunut Viljo Karvinen kaatui 24. huhtikuuta Viipurin taisteluissa. Myös Viipurin IFK:n maalivahti Torsten Åberg kuului sodan uhrien joukkoon kuten myös KIF:n Richard Schybergson ja Palloliiton tilintarkastajaksi valittu Juho Halme. 

## Lähteet
* Suomen Urheilulehti 24. tammikuuta 1918
* Suomen Urheilulehti 16. kesäkuuta 1918
* Palloliiton toimintakertomus 1918