open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sara Sorribes Tormo

**Sara Sorribes Tormo** (s. 8. lokakuuta 1996 Castellón) on espanjalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 76 helmikuussa 2019 ja nelinpelissä sijalla 62 heinäkuussa 2018. Hän on voittanut urallaan seitsemän ITF-turnausta kaksinpelissä. Nelinpelissä hän on voittanut yhden WTA-turnauksen.

Fed Cupissa Sorribes Tormo edusti Espanjaa ensimmäisen kerran vuonna 2015. Grand Slam -debyyttinsä hän teki Ranskan avoimissa 2016, missä hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Anastasija Pavljutšenkovalle. Toiselle kierrokselle Grand Slam -turnauksessa hän ylsi ensimmäisen kerran Wimbledonissa 2018 voitettuaan ensimmäisellä kierroksella Kaia Kanepin. Vuonna 2018 Sorribes Tormo voitti nelinpelissä Monterreyn WTA-turnauksen. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Game Grumps

**Game Grumps** on vuonna 2012 perustettu YouTube-kanava. Alussa kanava koostui vain Arin Hansonista ja Jon Jafarista, mutta Jafarin lopettaessa hänen tilalleen tuli Dan Avidan *Ninja Sex Party* -yhtyeestä. Nykyään kanavalle on tullut muita sarjoja, kuten Steam Train ja Grumpcade ja muita jäseniä. Kanavalla oli joulukuussa 2017 4,2 miljoonaa tilaajaa.

## Lähteet
* Game Grumpsin kuvaussivu Youtubessa
Barclay de Tollyn talo

**Barclay de Tollyn talo** eli "Tarton vino talo" on Tartossa osoitteessa Raekoja plats 18, Kompanii ja Magistri tänavan välissä sijaitseva klassistinen rakennus, jossa on vuodesta 1988 ollut Tarton taidemuseo. Talo on rakennettu 1793 asuintaloksi.

Talossa on Mihhail Barclay de Tollyn muistolaatta, jossa sanotaan virheellisesti, että talossa olisi asunut venäläinen sotapäällikkö ja sotaministeri, Napoleonin sodassa kuuluisuutta saanut Michael Andreas Barclay de Tolly. Talon osti kuitenkin tosiasiassa hänen leskensä Helene Auguste Eleonore von Smitten miehensä kuoleman jälkeen vuonna 1819.

Talossa oli vuodesta 1879 aina 1900-luvun lopulle apteekki. 1900-luvun alussa apteekkarina oli kirjailija Oskar Luts.

Raatihuoneentorin puoleisesta julkisivusta poistettiin vuonna 1897 konsolien tukema parveke. Se palautettiin 1985. Talon joenpuoleinen perustus lepää Tarton kaupunginmuurin päällä, toinen puoli on paalujen varassa. Maaperän painumisen vuoksi vinoon mennyttä taloa on alettu sanoa Tarton Pisan torniksi, joskin sen kallistus on suurempi kuin Pisan tornilla. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* "6905 Elamu Tartus Raekoja pl. 18, 1793.a.", Barclay de Tolly maja kultuurimälestiste riiklikus registris
*Mihhail Barclay de Tolly mälestustahvel Tartu linna kultuuriväärtusega asjade ja -mälestiste registris
* Tartu viltune maja  Tartu Linnamuuseumi kodulehel
* Tarton taidemuseon historia
Ski Classics 2016–2017

**Ski Classics 2016–2017** oli maastohiihdon maratonkilpailujen sarjan Ski Classicsin seitsemäs kilpailukausi. Kausi alkoi 27. marraskuuta 2016 Sveitsin Pontresinassa ja päättyi 8. huhtikuuta 2017 Suomen Levillä. Kilpailukausi käsitti 13 kilpailua kahdeksassa eri maassa.

## Kilpailut

### Miehet

### Naiset

## Pisteet

### Miehet

**Kokonaiscup**

**Sprintticup**

**Nuorten cup**

### Naiset
**Kokonaiscup**

**Sprintticup**

**Nuorten cup**

### Joukkuekilpailu

## Lähteet
Rebecca Šramková

**Rebecca Šramková** (s. 19. lokakuuta 1996 Bratislava) on slovakialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 111 toukokuussa 2017. Hän on voittanut urallaan kaksitoista ITF-turnausta kaksinpelissä ja neljä nelinpelissä.

## Lähteet
UCI World Tour 2017

**UCI World Tour 2017** oli järjestyksessään seitsemäs UCI World Tour -kilpailusarjan kausi. Sarja alkoi Australiassa järjestetyllä Tour Down Under -kilpailulla tammikuussa ja päättyi Lombardian ympäriajoon syyskuun lopussa. Kausi sisälsi 37 kilpailua, joista kymmenen oli osa World Touria ensi kertaa. Kilpailuja oli 15 maassa ja neljässä maanosassa. Yhdysvalloissa käytiin ensi kertaa World Tour -tason kilpailu, kun Kalifornian ympäriajo oli osa kautta.

## Joukkueet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* UCI WorldTour
Kuradisild

**Kuradisild** (*Pirunsilta*; alun perin *Aleksandri sild*, saks.: *Alexander-Brücke*, *Aleksanterinsilta*) on tumma betonisilta Toomemäellä Tartossa Virossa. Se on rakennettu vuonna 1913 Romanov-suvun 300-vuotisjuhlan kunniaksi. Se ylittää Lossi tänav -kadun.

Kuradisild on harvoja 1900-luvun alussa rakennettuja säilyneitä betonisiltoja. Se on Tarton symboleita ja maamerkkejä Toomemäen toisella puolella olevan Inglisildin (*Enkelisilta*) ohella. Hienostunutta siltaa tukee kaksi kaarta. Sen massiivisissa kaiteissa on koristeellisia paneeleja ja istuinsyvennyksiä.

Ensimmäinen silta Kuradisildin paikalle rakennettiin vuonna 1809. Uusgoottilainen puusilta perustui Tarton yliopiston arkkitehdin Johann Wilhelm Krausen suunnitelmiin. Sillan tilalle tuli myöhemmin Johann-Gottlieb Königsmannin suunnittelema yksikaarinen puusilta, joka rakennettiin 1842–1844. Nykyinen yksikaarinen betonisilta rakennettiin Romanovin hallitsijasuvun 300-vuotisjuhlan kunniaksi Tarton kaupunginarkkitehdin Arved Eichhornin suunnitelmien mukaan. Sillan Toomemäen puolella on vuosiluvut 1613 ja 1913, Toomelaakson puolella keisari Aleksanteri I:n pronssireliefi (suunnittelija Constanze von Wetter-Rosenthal) ja sanat "Alexandro Primo". Silta on suojeltu kulttuurikohde.

## Nimen alkuperä
Pirunsillan nimen alkuperä on tuntematon. Nimi voi juontua sillan tummuudesta, kun taas lähellä oleva Enkelinsilta on paljon vaaleampi. On myös esitetty, että nimi johtuisi sillan rakennustyön valvojan nimestä. Hän oli lääketieteen ja kirurgian professori Werner Zoege von Manteuffel ("Teufel" on saksaa ja tarkoittaa 'pirua'), tai että se muistuttaa Reussjoen Pirunsiltaa.

## Lähteet
Inglisild

**Inglisild** (suom. 'Enkelinsilta') on puusilta Tartossa Toomemäellä. Se valmistui Johann Wilhelm Krausen suunnitelmien mukaan 1816. Nykyisen muotonsa silta sai 1836 Tarton yliopiston arkkitehtuurin professorin Moritz Hermann von Jacobin hahmotelman pohjalta.

Vuonna 1913 korjaustöiden yhteydessä siltaan kiinnitettiin Tarton yliopiston ensimmäisen rehtorin Georg Friedrich von Parrotin muistolaatta (suunnittelija Constanze von Wetter-Rosenthal) omistusteksteineen. Samana vuonna valmistui Toomemäelle toinen, tummempi silta, joka vaalean Enkelinsillan vastakohtana sai kansan suussa kutsumanimen Kuradisild, Pirunsilta.

Yöllä 21. huhtikuuta 2012 silta sytytettiin tuleen, ja siltarakenteita tuhoutui parin neliömetrin alalta.

Sillan kaiteessa kaupungin puolella on latinankielinen teksti: *Otium reficit vires* (Lepo palauttaa voimat).

## Nimi
Nimen yleinen selitys on, että se on kansan suussa syntynyt lyhennys nimestä Englantilainen silta, joka viittaisi sillan tyyliin tai Toomemäen englantilaistyyliseen puistoon. Historioitsija Malle Salupere sanoo, että sellaisesta puistosta ei ole mainintoja, ja sillalla on ollut 1800-luvulla useita nimiä. Enkelinsilta nimitys syntyi 1900-luvun alussa, "sen jälkeen kun siltaan kiinnitettiin kiharapäisen ja enkelinoloisen rehtori Parrotin /---/ muistolaatta vuonna 1913".


Tiedosto:Album von Dorpat, TKM 0031H 14.jpg|Louis Höflingerin kivipiirros vuodelta 1860.
Tiedosto:Tartu Inglisild 2015.jpg|Inglisild Toomemäen suunnasta. Sillassa on Tarton yliopiston ensimmäisen rehtorin G. F. Parrotin muistolaatta.
Tiedosto:Tartu (13).jpg|Inglisild yöaikaan.
Tiedosto:Drone Kuradisild Inglisild 2021.webm|Dronelento Pirunsilta Enkelinsiltale 


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kulttuurimuistomerkkien luettelo, Muinas.ee
*Inglisild Turismiweb
*"Tartu raad lubab põlenud Inglisilla võimalikult kiiresti taastada" Tartu Postimees, 21. aprill 2012
Janne Naakka

**Janne Jeremias Naakka** (s. 9. elokuuta 1994 Kemijärvi) eli **naaG** on suomalainen tubettaja sekä muoti- ja lifestylebloggaaja. Naakka on tullut tunnetuksi bloginsa sekä YouTube-videoidensa kautta.

## Elämä ja ura
Naakka perusti bloginsa *NaaG – not an average Guy* vuonna 2009. Tätä ennen hän oli tullut nuorison keskuudessa tunnetuksi IRC-galleria-verkkopalvelussa. Blogi käsitteli nuoren pojan elämää silloisella paikkakunnalla Oulussa. Vuonna 2012 Naakka alkoi seurustella Valtteri Sandbergin kanssa, ja hän on käsitellyt blogissa rehellisesti heidän parisuhdettaan. Tällöin viikkokävijöitä Naakan blogissa oli 21 000. Samana vuonna 2012 Naakka aloitti kirjoittamaan blogiaan täysipäiväisenä työnä, jätti silloisen vaatetusalan artesaani opinnot kesken Oulun seudun ammattiopistossa Pikisaaren yksikössä ja muutti Helsinkiin. Naakka on suorittanut loppuun tekstiili- ja vaatetusalan perustutkinnon Stadin ammattiopistossa ja valmistunut sieltä vuonna 2015.

Naakka perusti YouTube-kanavansa vuonna 2010. Syksyllä 2017 Naakka saavutti 300&nbsp;000 seuraajan rajapyykin sosiaalisessa mediassa. Kauppalehdessä julkaistussa Tubeconin Taloustutkimuksella teettämästä tutkimuksessa selviää, että Naakka on seitsemänneksi seuratuin henkilö 16–19-vuotiaiden suomalaisten naishenkilöiden keskuudessa. Vuonna 2017 naaG-blogin seuraajista 27&nbsp;% on 15–19-vuotiaita ja 73&nbsp;% on 20–29-vuotiaita, selviää Babler Oy:n tuottamasta lukijatutkimuksesta. Blogin lukijat ovat erityisen kiinnostuneita muodista, matkailusta ja kosmetiikasta. 

Vuonna 2016 Naakka oli tuomarina Mr. Gay Finland -kilpailussa ja saman vuoden syksynä hän julkaisi oman vaatemalliston. Hänet palkittiin myös Elle Style Awardseissa *Vuoden miespukeutujana*, missä Naakka sai ylivoimaisesti eniten yleisöääniä. Samassa kategoriassa oli ehdolla myös Cheek ja Robin. Naakka on ollut vieraana myös televisio-ohjelmissa, kuten ''Posse'', ''Summeri'' ja *[[Sub Goes Kolina]]*. Hän esiintyi myös 2018 keväällä Ylen esittämässä ''Seniorit somessa'' -sarjan 1. ja 5. jaksossa sekä ''Uuden Musiikin Kilpailussa''. Vuonna 2018 Naakka osallistui Ylen esittämään *[[Metsähaaste]]*-ohjelmaan usean muun sosiaalisen median vaikuttajan kanssa. Sarja voitti Kultaisen Venlan kategoriassa *Paras Lasten- ja nuortenohjelma*.

Helmikuussa 2025 Naakka ja Sandberg ilmoittivat eronneensa 12 vuoden seurustelun jälkeen loppuvuodesta 2024.

## Palkinnot ja ehdokkuudet
* 2013 Aussie Blog Awards *Reader's Choice* -kategoria, **1. sija**
* 2013 Inspiration Blog Awards *lifestyle*-kategoria, **3. sija**
* 2014 Tubecon Awards *Vuoden miestubettaja*, **ehdokkuus**
* 2015 Aussie Video Academy Awards, **1. sija**
* 2016 Tubecon Awards *Yleisön suosikki*, **ehdokkuus**
* 2016 Elle Style Awards *Vuoden miespukeutuja*, **1. sija**
* 2016 The Blog Awards *Paras Lifestyle -tubekanava*, **ehdokkuus**
* 2017 Inspiration Blog Awards *Viihdyttävin -tubekanava*, **ehdokkuus**
* 2017 Tubecon Awards *Yleisön suosikki*, **ehdokkuus**
* 2017 The Blog Awards *Vuoden visuaalisin*, **ehdokkuus**
* 2019 Kultainen Venla *Paras Lasten- ja nuorten ohjelma*, **1. sija**

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Naakan blogi
* Naakan YouTube-kanava
Ann-Mari Spjut

**Ann-Mari Spjut** (14. toukokuuta 1939 Närpiö) on suomalainen näyttelijä. Puheteatterin ohella Spjutin ura kattaa lukuisia televisio-, radio- ja elokuvaosia.

## Elämä ja ura
Ann-Mari Spjutin vanhemmat olivat tekstiilitaiteilija Liisa Lindfors ja diplomi-insinööri Eelis Spjut. Hän suoritti teatteritaiteen opintoja vuosina 1958–1960 ja oli kiinnitettynä näyttelijänä Svenska Teaternissa 1961–1964. Vuodesta 1969 alkaen Spjut työskenteli Näyttelijäryhmä Sitoutumattomissa. Lisäksi hän osallistui kiertueisiin Kanadassa, Ruotsissa ja Yhdysvalloissa.

Spjutin rooleja olivat muun muassa Hedvigin osa Henrik Ibsenin draamassa *Villisorsa* ja Gudrunin osa Walentin Chorellin *Nokkosissa*. Spjut on tehnyt myös muutamia sivuosia suomalaisissa elokuvatuotannoissa, kuten Krissen roolin Åke Lindmanin 1963 ohjaamassa nuorisokuvauksessa *[[Jengi (elokuva)|Jengi]]*.

Ann-Mari Spjut avioitui näyttelijä Paavo Hukkisen kanssa 1971.

## Lähteet
*
*
*
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Skolteaterns / Unga Teaterns repertoar 1960-2014
Kivisilta (Tartto)

**Kivisilta** () oli 1784 rakennettu silta Emajoen ylittävä silta Tartossa.

Silta rakennettiin Tarton suuren tulipalon jälkeen keisarinna Katariina Suuren rakentamistöihin antamin varoin, ja hänen väitetään sanoneen: "Joki, hidasta virtaa tässä kohdassa". Sillan rakennustyöt alkoivat kenraalikuvernööri George von Brownen valvonnassa vuonna 1776. Rakennustöihin sillalle tuotiin 50–80 pakkotyöläistä Paldiskista ja Siperiasta. Rakentamiseen käytettiin graniittipaasia ja tuhansia kivilaattoja. Silta avattiin liikenteelle 16. syyskuuta 1784. Katariina Suuren sanat ikuistettiin laattoihin sillalla latinaksi ja saksaksi.

Adolf Hitlerin väitetään piirtäneen kuvan sillasta ennen kuin se tuhoutui toisen maailmansodan aikana. Puna-armeija tuhosi 1941 sillan ja monta muuta merkittävää arkkitehtonista muistomerkkiä Saksan armeijan edetessä. Hävitykset Tartossa olivat erityisen suuret, sillä eturintama pysytteli kaupungin kohdalla kaksi viikkoa saksalaisjoukkojen heikkouden takia. Saksalaiset valtasivat kaupungin 25. heinäkuuta 1941, jolloin puna-armeijan hävityspataljoonat olivat hävittäneet Kivisillan ja monet muut kaupungin kohteet.

Kivisilta on Tarton symboleita vielä tuhoutumisensa jälkeenkin, ja se oli kaupungin  historiallisen keskustan kauneimpia monumentteja. Se oli Baltian ensimmäinen kivinen silta. Sillan pienoismalli on uuden Kaarsild-sillan luona. Sen on tehnyt Tiiu Kirsipuu vuonna 2004.

Silta on kuvattu virolaisessa postimerkissä vuodelta 1997.

Sillan ajotien leveys oli 5,6 metriä ja jalkakäytävien sen molemmin puolin 1,4 metriä. Keskiosa voitiin nostaa, jotta laivat pääsivät läpi.


Villem Ormisson, Tartu vaade (1937).jpg|Villem Ormisson, "Näköala Tarttoon" (öljymaalaus, 1937)
Kőhíd az Emajögi folyó felett, háttérben a városháza tornyos épülete. Fortepan 26490.jpg|Kivisilta, kuva vuodelta 1934.
Kivisild Tartus 2007.jpg|Kivisillan pienoismalli Kaarsillan vieressä.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kivisild (Tartu sillad III) Tartu kultuuriväärtusega asjade ja -mälestiste registris 
* Kivisild, Emajoe disain
Kivisilta

**Kivisilta** tarkoittaa luonnonkivestä rakennettua siltaa, mutta on myös usean sillan nimi ja sukunimi:

* Kivisilta, silta Pietarissa
* Kivisilta eli Kivisild, tuhottu silta Tartossa
* Kaarlensilta, entiseltä nimeltään Kivisilta eli *Kamenný most*, silta Prahassa
* Kivisilta (*Steinerne Brücke*), silta Saksassa Regensburgissa
* Kivisilta, kivinen holvisilta Keravalla 
* Kivisilta, asuinalue Keravalla

## Sukunimi
* Hanna Markkula-Kivisilta (s. 1965), poliitikko, kansanedustaja (kok)
Pita (Guinea)

**Pita** on kaupunki ja prefektuurin hallintokeskus Guinean keskiosassa Mamoun alueen Pitan prefektuurissa. Kaupunki toimii seutunsa maataloustuotteiden markkinapaikkana ja sijaitsee Mamoun ja Labén välisen maantien varrella; lisäksi kaupunkiin saapuu maantie länsipuolisesta Téliméléstä. Pääkaupunki Conakry sijaitsee noin 225 kilometriä Pitasta lounaaseen. Kaupungin asukasluku oli 28&nbsp;124 (2014; vuonna 1996 asukkaita oli 14&nbsp;089). 

## Lähteet
Pentti Antila

**Pentti Malakias Antila** (28. syyskuuta 1926 Lavia – 20. elokuuta 1997 Lavia) oli suomalainen poliitikko, joka toimi kansanedustajana vuosina 1970–1975. Hän edusti aluksi Suomen Maaseudun Puoluetta ja vuodesta 1972 lähtien Suomen Kansan Yhtenäisyyden Puoluetta.

Antilan vanhemmat olivat maanviljelijä ja pankinjohtaja Bruuno Eeti Malakias Antila ja Tyyne Maria Suuriniemi. Antilan puoliso vuodesta 1954 oli Ritva Ester Äijälä. Antila kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1946 ja valmistui agronomiksi vuonna 1952. Poliittisen uransa lisäksi hän työskenteli opettajana, taloudenhoitajana ja maanviljelijänä. Eduskunnassa hän edusti Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Antila toimi myös Lavian kunnanvaltuuston varapuheenjohtajana. Hänelle myönnettiin pitäjänneuvoksen arvonimi.

## Lähteet
Dalaba

**Dalaba** on kaupunki ja prefektuurin hallintokeskus Guinean keskiosassa Mamoun alueen Dalaban prefektuurissa. Kaupunki toimii seutunsa maataloustuotteiden markkinapaikkana ja sijaitsee pohjoispuolisen Pitan tavoin Mamoun ja Labén välisen maantien varrella. Pääkaupunki Conakry sijaitsee linnuntietä noin 207 kilometriä Dalabasta lounaaseen. Kaupungin asukasluku oli 24&nbsp;193 (2014).

Seudulla olevalta kanadalaisyhtiö Anglo Alumiumin valtaukselta on löydetty koeporauksissa bauksiittia ja esiintymien hyödyntämistä on suunniteltu. Seudun bauksiittia tai sen jalosteita on kaavailtu kuljetettavan rautateitse, noin 50 kilometriä pääkaupunki Conakryn eteläpuolelle erityisesti Forécariahin seudun kaivoksista saatavan rautamalmin maastavientiä varten rakennettavaan uuteen Matakanin syväsatamaan (Ile de Kabak).

## Lähteet
Itämerenprovinssit

**Itämerenprovinssit** (, ) tarkoittaa niitä Baltian alueita, jotka kuuluivat Ruotsille sen suurvalta-aikana. Itämerenprovinssit olivat Inkerinmaa, Ruotsin Viro ja Ruotsin Liivinmaa. Alue luovutettiin Venäjälle Uudenkaupungin rauhassa vuonna 1721 sen jälkeen, kun Ruotsi oli hävinnyt suuren Pohjan sodan.
Anna Margareta Salmelin

**Anna Margareta Salmelin** (1716 – 8. syyskuuta 1789 Ilomantsi) oli suomalainen sotavanki. Hän oli ilomantsilaisen lukkarin Johan Lackmanin (1702–1770) puoliso. Hän tuli kuuluisaksi pikkuvihan miehityksen aikana 1742–1743 onnistuttuaan vapauttamaan suuren joukon venäläisten ottamia suomalaisia sotavankeja. Venäjän miehityksen aikana hänet oli perheineen viety sotavangiksi Venäjälle monen aikansa suomalaisen tavoin.

## Vihamielisyydet Ilomantsissa
Elokuussa 1741 perusteettiin vartiosto siviiliväestön suojelemiseksi Ilomantsin pitäjän kirkolle. Venäläiset yllättivät ja vangitsivat tämän vartioston marraskuussa 1741, hävittivät koko pitäjän itäosan ja raahasivat sadoittain siviiliväkeä Venäjälle Laatokan kaupunkiin ja Belozerskiin. 

Lukkari Lackmanin perhe sekä 26 muuta kirkonkyläläistä vangittiin. Vangittuja myytiin orjiksi ja kastettiin uudelleen ortodoksiuskontoon. 

## Pelastusoperaatio
Salmelin palasi sotatoimien lakattua ensimmäisen kuuden palautetun sotavangin joukossa Ilomantsiin. Hän oli huolissaan perheestään, joka oli jäänyt Belozerskiin. Kun kirkkoherra otti toisen miehen lukkariksi, Salmelin lainasi matkarahat ja matkusti Pietariin. Pietarista hän jatkoi matkaansa Ruotsin lähetystön komissiosihteeri Karl Bertil Lagerflychtin avustuksella Belozerskiin. 

Kielitaitoisen adjutantin avulla sanavalmiiksi ja yli-innokkaaksi kuvailtu Salmelin onnistui vapauttamaan perheensä ja naapurinsa, vaikka venäläiset orjanomistajat yrittivät salailla tai väittää orjiensa mieluummin jäävän Venäjälle. Belozerskista palautettiin todennäköisesti hänen ansiostaan 16 miestä ja 12 naista. 

Anna Margareta Salmelin ei tyytynyt pelkästään sankaruuteen, vaan vaati pelastetuilta naapureiltaan korvauksia pelastusoperaatiosta syyskäräjillä 1748. Vastaajina oli 13 perhekuntaa, yhteensä 22 henkeä, jotka lupasivat maksaa vaurastuttuaan. Vuonna 1756 hän vielä velkoi kuuksenvaaralaisen Iivana Puharisen vaimolta Outilta lehmää korvauksena hänen poikansa Ontrein pelastamisesta. Neljä muuta pelastettua puolestaan todisti päässeensä pois Ontrein mukana ilman lukkarinvaimon apua. 

## Lapset
Anna Margareta Salmelinin ja Johan Lackmanin lapsia olivat Beata Juliana (1735), Ericus (1736), Mats (1738–1791), Anna Christina (1739), Brita (1746–1749), Johannes (1748–1750), Catharina (1750–1753) ja Samuel (1753). 

## Lähteet
*
Lothair

**Lothair** (941–986) oli länsifrankkien kuningas vuosina 954–986. Hänet valittiin kuninkaaksi isänsä Ludvig IV:n jälkeen ilman vastustusta, mutta koko hänen valtakautensa ajan sukulaiset pyrkivät vaikuttamaan valtakunnan asioihin. Ensimmäisinä vuosina tätä teki herttua Hugo Suuri, ja sen jälkeen Kölnin arkkipiispa Bruno. Brunon tuki oli Lotharille tärkeää, mutta tämä käytti vaikutusvaltaansa myös veljensä, keisari Otto I Suuren sekä veljenpoikiensa hyväksi.

## Lähteet
Giuseppe Zangara

**Giuseppe "Joe" Zangara** (7. syyskuuta 1900 – 20. maaliskuuta 1933) oli italialaissyntyinen yhdysvaltalainen henkilö, joka 15. helmikuuta 1933 ampui viittä ihmistä Yhdysvaltain presidentiksi valitun Franklin D. Rooseveltin puhetilaisuudessa Floridan Miamissa. Yksi hänen uhreistaan, Chicagon pormestari Anton Cermak, kuoli sairaalassa 7. maaliskuuta 1933. Zangara oli jo 20. helmikuuta tuomittu murhayrityksistä 80 vuodeksi vankeuteen, mutta Cermakin kuoltua hänet tuomittiin 10. maaliskuuta kuolemaan murhasta. Zangara teloitettiin sähkötuolilla kymmenen päivää myöhemmin.

Zangara oli anarkisti ja vihasi hallitusta ja eliittiä, joita hän syytti köyhien ongelmista. Hän oli myös itse kärsinyt köyhyydestä ja vatsakivuista. Yleisesti uskotaan, että hänen tarkoituksenaan oli murhata Roosevelt, mutta hän osui vahingossa Rooseveltin sijasta tämän edessä seisoneeseen Cermakiin. On kuitenkin myös epäilty, että Zangara olisi toiminut Chicago Outfit -gangsterijärjestön johtajan Frank Nittin palveluksessa ja kohteena olisi ollut nimenomaan Cermak, joka aiemmin oli järjestänyt Nittin salamurhayrityksen.

## Fiktiossa
Televisiosarjassa *[[Lahjomattomat (vuoden 1959 televisiosarja)|Lahjomattomat]]* on kaksiosainen jakso *Työtön salamurhaaja* joka rakentuu nimenomaan Zangaran ja Cermakin murhan ympärille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Vanuatu kesäolympialaisissa 2012

**[[Vanuatu]]** osallistui **[[Kesäolympialaiset 2012|Lontoon kesäolympialaisiin vuonna 2012]]** viiden urheilijan joukkueella. Maan urheilijat osallistuivat judoon, pöytätennikseen ja yleisurheiluun. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi pöytätenniksenpelaaja Anolyn Lulu ja päättäjäisissä puolestaan judoka Nazario Fiakaifonu. Vanuatu osallistui olympialaisiin seitsemättä kertaa, eikä se saavuttanut mitaleita.

## Joukkue
### Judo

*Nazario Fiakaifonu - Miesten yli 100 kg

### Pöytätennis

*Yoshua Shing - Miesten yksinpeli
*Anolyn Lulu - Naisten yksinpeli

### Yleisurheilu

*Arnold Sorina - Miesten 800 metrin juoksu
*Janice Alatoa - Naisten 100 metrin juoksu

## Lähteet
Ernst Põdder

**Ernst Põdder** (10. helmikuuta 1879 – 24. kesäkuuta 1932) oli virolainen upseeri ja poliitikko. Hän osallistui muun muassa Venäjän–Japanin sotaan ja Viron vapaussotaan ja toimi sittemmin oikeistoradikaalisessa Viron vapaussotureiden liitossa.

## Elämäkerta
Põdder syntyi 10. helmikuuta 1879 Võrumaalla ja valmistui vuonna 1900 Vilnan sotakoulusta. Hän otti osaa Venäjän–Japanin sotaan (1904–1905) ja ylennettiin ansiokkaasta palveluksesta komppanian päälliköksi. Põdderin päättäessä palveluksensa Venäjän armeijassa hän oli arvoltaan eversti. Heinäkuussa 1917 Põdderista tuli yksi Viron väliaikaishallituksen asejoukkojen komentajista ja hän johti ensimmäistä ja kolmatta rykmenttiä. Lokakuun vallankumouksen jälkeen hän oli yksi Viron armeijan edeltäjän ensimmäisen divisioonan päälliköistä. Saksan armeijan edetessä Viroon vuonna 1918 Põdder piiloutui miehittäjiä siirtyen maan alle ja hänestä tuli Viron suojeluskunnan eli Kaitseliitin komentaja.

Viron vapaussodan aikana 4. huhtikuuta 1919 Põdderista tuli 3. divisioonan komentaja ja hänen joukkonsa löivät saksalaiset Landeswehr-joukot Cēsisin taistelussa Landeswehrin sodassa. Sodan jälkeen Põdder johti divisioonaansa ensin Pärnussa ja vuodesta 1921 Tartossa. Vuonna 1924 hän osallistui kommunistien vallankaappausyrityksen kukistamiseen. Sittemmin Põdder liittyi oikeistoradikaaliseen Viron vapaussotureiden liittoon ja hänestä tuli yksi liikkeen pääideologeista. Vuosina 1928–1931 hän johti liikkeen Tallinnan osastoa ja henkilökohtaisten kahnausten jälkeen amiraali Johan Pitkan kanssa hän muutti liikkeen veteraanijärjestöstä suuremmaksi kansanliikkeeksi. Edellytys palveluksesta vapaussodassa poistettiin ja jäsenyys sallittiin kenelle tahansa, joka hyväksyi liikkeen poliittisen ohjelman. Vuonna 1931 Viron puolustusministeriö kielsi aktiivisessa palveluksessa olevien upseerien toiminnan poliittisissa järjestöissä ja Põdder jätti kaikki virkansa vapaussoturien liitossa pysyen silti sen jäsenenä. Põdder kuoli 24. kesäkuuta 1932 Tallinnassa kuolion seurauksena.

## Lähteet
Vanuatu kesäolympialaisissa 2008

**[[Vanuatu]]** osallistui **[[Kesäolympialaiset 2008|Pekingin kesäolympialaisiin vuonna 2008]]** kolmen urheilijan joukkueella. Maan urheilijat osallistuivat pöytätennikseen ja yleisurheiluun. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi pöytätenniksenpelaaja Priscila Tommy. Mitaleita Vanuatu ei saavuttanut.

## Joukkue
### Pöytätennis

*Priscila Tommy - Naisten yksinpeli

### Yleisurheilu

*Moses Kamut - Miesten 100 metrin juoksu
*Elis Lapenmal - Naisten 100 metrin juoksu

## Lähteet
Arinakäävät

**Arinakäävät** (*Phellinus*) on Hymenochaetales-lahkoon kuuluva sienisuku, johon kuuluu pääasiassa kovia, kookkaita kääpiä, joista pääosa on valkolahottajia. Arinakäävillä on myös yhteisiä tyypillisiä mikroskooppisia tuntomerkkejä. Lajeja tunnetaan runsaasti, mutta taksonomia on varsin ongelmallinen, ja sitä on selvitellyt muun muassa tšekkiläinen mykologi Michal Tomšovský DNA-tutkimuksin. Myös mikroskopia ja isäntäpuukysymys ovat vielä selvittelyn alla. Muun muassa kääpätutkija Tuomo Niemelän mukaan näyttää siltä, että Suomen arinakääpälajisto jakaantuu kahdeksaan sukuun. Arinakääpien mikroskopiassa on tapana kiinnittää huomiota erityisiin seetoiksi nimitettyihin soluihin. Myös rihmastorakenteessa on merkittäviä eroavaisuuksia.

Arinakääpien nimi juontunee siitä, että niitä on käytetty taulan tavoin tulen sytyttämisessä kuten muun muassa taulakääpääkin.

## Suomen oletettavat arinakääpälajit suvuittain
* Aarnikäävät (*Phellopilus*)
** Aarnikääpä
* Arinakäävät (*Phellinus sensu stricto*)
** Arinakääpä (*P. igniarius*) ja 
*** sen muunnos mustakääpä (*P. igniarius* var. *trivialis*)
** Haavanarinakääpä (*P. populicola*)
** Haavankääpä (*P. tremulae*)
** Lepänarinakääpä (*P. alni*)
** Luumupuunkääpä (*P. tuberculosus*)
** Levykääpä (*P. laevigatus*)
** Pikireunakääpä (*P. lundellii*) sekä
** Sysikääpä (*P. nigricans*)
* Herukankäävät (*Phylloporia*)
** Herukankääpä (*P. ribis*)
* Männynkäävät (*Porodaedalea*)
** Kuusenkääpä (*P. chrysololoma*)
** Männynkääpä (*P. pini*)
** Siperiankääpä (*P. abietis*)
* Raidankäävät (*Phellinopsis*)
** Raidankääpä (*P. conchatus*)
* Riukukäävät (*Fuscoporia*)
** Etelänkääpä (*P. ferruginosus*)
** Konttakääpä (*P. contiguus*)
** Lounakääpä (*P. ferreus*)
** Riukukääpä (*P. viticola*)  
* Ruostekäävät (*Phellinidium*)
** Ruostekääpä (*P. ferrugineofuscus*)
* Tammenkäävät (*Fomitiporia*)
** Kuhmukääpä (*P. punctatus*)
** Tammenkääpä (*P. robustus*)
** Tyrninkääpä (*P. hippophaeicola*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Arinakäävät (''Phellinus'')
Pyhän Marian kirkko (Hopesay)

**Pyhän Marian kirkko** on käytössä oleva Englannin kirkon kirkkorakennus Hopesayn kylässä Shropshiressa Englannissa, joka nimettiin Grade I -luokan suojelukohteeksi vuonna 1987. Se on rakennettu 1200-luvun alussa ja korjattu vuonna 1880. Tornin kaksoispyramidimainen katto valmistui 1600-luvulla.

Länsiseinällä on kuningas Yrjö III:n vaakuna, joka on vuodelta 1776. Yksi monumenteista on vaakunaa kannatteleva ovaalin muotoinen kivi, joka on omistettu vuonna 1751 kuolleelle Whitehall Harrisille.

## Lähteet
Lappi-kirjallisuuspalkinto

**Lappi-kirjallisuuspalkinto** on Lapin kirjastojen vuonna 2016 perustama kirjallisuuspalkinto. Ehdokaskirjat ovat alun perin suomenkielisiä tai saamen kielestä käännettyjä aikuisten kaunokirjallisia teoksia, jotka ovat lappilaislähtöisen kirjailijan kirjoittamia tai muuten liittyvät Lappiin. Kirjailijan on joko täytynyt asua tai olla asunut merkittävän osan elämästään Lapissa palkinnon jakamisen aikaan. Palkinto jaetaan joka toinen vuosi Kirjastojen päivänä 19. maaliskuuta. Se myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 2017, jolloin ehdokaskirjat oli julkaistu vuosina 2015–2016. Palkinnon arvo vuonna 2021 oli 3&nbsp;000 euroa. Lisäksi palkinnonsaajille annetaan kunniakirjat.

## Palkitut ja ehdokkaat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lapin kirjallisuuspalkinnon verkkosivut
Syanuurikloridi

**Syanuurikloridi** (C3Cl3N3) on heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään runsaasti orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa muun muassa lääkkeitä, maatalouskemikaaleja ja väriaineita.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa syanuurikloridi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta vesi hydrolysoi sen syanuurihapoksi. Yhdiste liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin muun muassa dietyylieetteriin, asetoniin, asetonitriiliin, kloroformiin ja aromaattisiin liuottimiin. Syanuurikloridi on elektrofiilista ja reagoi useiden nukleofiilien kanssa. Reaktio alkoholien ja fenolien kanssa johtaa syanuraattiestereihin, ammoniakki reagoi melamiiniksi, amiinit melamiinijohdannaisiksi ja tiolit tiosyanuraateiksi. Karboksyylihapot reagoivat syanuurihapon kanssa muodostaen happoklorideja ja amideista muodostuu nitriilejä.
:

## Valmistus ja käyttö
Syanuurikloridia valmistetaan vuosittain yli 100&nbsp;000 tonnia. Tyypillisin valmistusmenetelmä on johtaa kuivaa syanogeenikloridia yli 300 °C:n lämpötilassa aktiivihiilellä täytettyyn reaktoriin ja lisäksi reaktorissa voi olla metallisuoloja promoottoreina. Tässä lämpötilassa syanogeenikloridi trimerisoituu syanuurikloridiksi. Pienessä mittakaavassa syanuurikloridia voidaan valmistaa syanuurihapon ja fosforipentakloridin välisellä reaktiolla.

Syanuurikloridi  on halpaa ja monikäyttöistä, minkä vuoksi se on yksi yleisimmin käytetyistä ja runsaimmin valmistetuista heterosyklisistä yhdisteistä. Syanuurikloridista valmistetaan muun muassa lääkkeitä, väriaineita, maatalouskemikaaleja, kuten rikkaruoho- ja hyönteismyrkkyjä, melamiinia ja melamiinijohdannaisia, optisia kirkasteita, muovien pehmentimiä ja ristisilloittajia, hapettumisenestoaineita ja raskasmetallien kelatoijia.

## Lähteet
Lopotin linnavuori

**Lopotin linnavuori** on Kurkijoella Venäjän Karjalassa sijaitseva rautakaudella ja keskiajalla käytössä ollut linnavuori. Linnavuori sijaitsee Raholanjoen ja Laikkalahden välisellä Niemenpelloksi kutsutulla niemellä. Theodor Schvindtin mukaan alueella on aiemmin sijainnut kaupunki.

Linnavuorelta on löydetty neljän kiviperusteisen ja tulisijallisen asunnon jäänteet. Yhdessä kivimuurin kanssa ne muodostivat yhtenäisen puolustuslinjan. Asuntojen pinta-alat ovat vaihdelleet 13–25 neliömetrin välillä. Linnavuoren rinteet eivät ole jyrkkiä vaikkakin pohjois- ja länsirinteet ovat mahdottomia kiivetä. Linnavuoren laki on noin 200 metriä pitkä ja leveimmillään noin 100 metriä. Varustusten jäänteinä olevia kivivalleja esiintyy pitkin lakea. Alueelta on viety kiviä ja kalliota on lohkaistu paikoin ennen kuin asiaan puututtiin 1880-luvulla.

Linnavuoren vanhimmat löydöt ovat viikinkiaikaisia. Paikalta on löydetty keihäänkärkiä, koruja, avaimia, lukkojen salparautoja sekä dreijattua keramiikkaa. Linnan on arveltu olleen linnoitamaton vielä 1000–1100-luvulla ja varustuksen rakentaminen on ajoitettu Tiurinlinnaan verraten 1200–1300-luvulle. Paikalta on löytynyt myös kivikautista esineistöä sekä 1400–1500-luvun keramiikkaa.

## Lähteet
Suomi 100

**Suomi 100** -hanke oli Suomen itsenäisyyden juhlavuoden 2017 aikainen projekti juhlavuoden ohjelmalle ja tapahtumille.

Hankkeeseen liittyi muun muassa juhlavuoden aikana laukaistava Suomi 100 -nanosatelliitti.

Ylellä oli Kirjojen Suomi -projekti osana Suomi 100 -hanketta, johon kuului muun muassa radio- ja TV-ohjelmia Suomen itsenäisyyden ajan kirjoista ja kirjallisuudesta.

Nuku rauhassa -kampanja oli Maanpuolustuksen Tuki ry:n koordinoima vapaaehtoista maanpuolustus- ja turvallisuustyötä sekä kokonaisturvallisuutta esittelevä Suomi 100 -hanke.

Suomi 100 -hankkeessa on mukana Tulevaisuuden kuusi, jonka tuotto meni Suomen kulttuurirahaston alaisuuteen perustettuun rahastoon lasten ja nuorten metsä- ja ympäristökasvatukseen.

Heinäkuun puolessavälissä ohjelmaan hyväksyttyjä hankkeita oli yli 4&nbsp;500. Sen lisäksi osa tapahtumista oli käyttänyt hankkeen graafista ilmettä laittomasti.

Kaikki suomalaiset verkko- ja palveluoperaattorit lähettivät 6. joulukuuta Suomi 100 onnittelutekstiviestin Globetel-palveluoperaattoria lukuun ottamatta. Globetel ei ilmoittanut syytä toiminnalleen.

__NOTOC__
## Kuvia

Tiedosto:Bench in Finland 033 (Tammisaari-Ekenäs).jpg|Penkki Tammisaaressa.
Tiedosto:Nummela Suomen lippu maastossa.jpg|Suomen lippu Nummelassa.
Tiedosto:Kauppatorilla_sata_lippua_salossa_varhain_Suomen_100-vuotispäivän_aamuna_6.12.2017,_kun_sankka_lumituisku_puhkesi.jpg|Kauppatorin sata Suomen lippua itsenäisyyspäivänä (6.12.2017).
Tiedosto:Suomi100-kuusi Vihti.jpg|Tulevaisuuden kuusi Vihdin kirkon luona.
Tiedosto:Suomi100 Finlandia hall 01.jpg|Helsingin Finlandia-talo valaistuna siniseksi ja koristettuna Suomi 100 -logolla.
Helsinki Senate Square 100th Celebration.jpg|Senaatintori Suomi 100 -juhlan aikana


## Katso myös
* Luettelo Kirjojen Suomi -projektin kirjoista
* Luminous Finland 100

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset verkkosivut .
T-37A

**T-37A** on kevyt neuvostoliittolainen amfibio-tiedustelupanssarivaunu. T-37A:ta sanotaan usein virheellisesti vain T-37:ksi, vaikka kyseessä on eri panssarivaunu, joka ei edennyt tuotantoon asti vaan jäi prototyyppiasteelle. T-37A oli ensimmäisiä massatuotettuja amfibiopanssarivaunuja maailmassa.

T-37A:n ensimmäinen malli kehitettiin vuonna 1932. Se suunniteltin brittiläisen Vickersin ja muiden operatiivisten amfibiopanssarivaunujen pohjalta. Panssarivaunua valmistettiin vuosina 1933–1936 ensimmäiset prototyypit mukaan lukien yhteensä 2&nbsp;552 kappaletta, kunnes kehitettiin T-38, joka oli rakennettu T-37A:n pohjalta.

T-37A-mallin tankkeja käytettiin suuria määriä muun muassa Puolan valtauksessa ja talvisodassa vuonna 1939.

## Käyttäjät

* Neuvostoliitto

* Natsi-Saksa: Muutamia sotasaaliiksi saatuja vaunuja.

* Suomi: 29 panssarivaunua.

* Romania: Ainakin 19 vaunua

* Unkari: Muutamia sotasaaliiksi saatuja vaunuja.

* Ruotsi: 1 panssarivaunu.

* Turkki: 1 panssarivaunu.

## Tekniset tiedot

### T-37A
Tyyppi: amfibio-tiedustelupanssarivaunu

Valmistusmaa: Neuvostoliitto

### Palvelushistoria
Käytössä: 1933–

Käyttäjät: ks. käyttäjät

### Valmistushistoria
Suunnittelija: N. Kozyrev, tehdas nro. 37, Moskova

Suunniteltu: 1931–1933

Valmistettu: 1933–1936

Variantit: T-37A, T-37TU (komentopanssarivaunu)

### Tekniset tiedot
Paino: 3,2 t

Pituus: 3,75 m

Leveys: 2,10 m

Korkeus: 1,82 m

Miehistö: 2

Panssari: 3–9 mm

Aseistus: 7,62 mm Degtyarev-pikakivääri (585 patruunaa)

Moottori: 40 hv (30&nbsp;kW)

Teho/paino-suhde: 13 hv/tonni

Jousitus: jousitettu kääntöteli

Polttoainekapasiteetti: 100 l

Toimintasäde: 185&nbsp;km

Nopeus: 35&nbsp;km/h tiellä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mika Rissanen

**Mika Rissanen** (s. 12. tammikuuta 1978, Nurmes) on suomalainen historiantutkija ja tietokirjailija. Hän kirjoittaa myös nuortenkirjallisuutta.

Vuonna 2005 Rissasen yhdessä Sami Kosken ja Juha Tahvanaisen kirjoittama *Antiikin Urheilu* voitti Tieto-Finlandia- palkinnon. Vuonna 2016 hänen yhdessä Juha Tahvanaisen kanssa kirjoittamansa tietokirja *Kuohuvaa historiaa: tarinoita tuopin takaa*  julkaistiin englanniksi ja saksaksi.

Rissanen kirjoittaa nuorten *Arkeomysteeri*-dekkareita yhdessä Juha Tahvanaisen kanssa kirjailijanimellä Nemo Rossi.

Rissasen akateemiset tutkimukset ovat keskittyneet antiikin historiaan ja Euroopan kulttuurihistoriaan.

## Bibliografia

### Tietokirjat
* *Antiikin Urheilu* (2004)
* *Hävityksen historiaa: Eurooppalaisen vandalismin vuosisadat* (2007)
* *Kuohuvaa historiaa: tarinoita tuopin takaa *(2014)

### Nuortenkirjallisuus
* *Rooman sudet* (2012)
* *Mafian linnut*  (2014)
* *Jumalista seuraava* (2014)
* *Viimeinen etruski* (2016)
* *Salainen veljeskunta* (2018)

## Lähteet
Peltolammi (järvi)

**Peltolammi**  on Pirkanmaalla Tampereen Peltolammin ja Multisillan kaupunginosissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Peltolammi on osa Härmälänojan valuma-aluetta.

## Maantietoa
Lampi on 700 metriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen pinta-ala on 17 hehtaaria. Se jää Tampereen Peltolammin ja Multisillan kaupunginosien länsipuolelle ja Riihimäki–Tampere-rautatien itäpuolelle. Siihen laskee kaksi pienempää ojaa ja Arranmaanoja Sääksjärvestä. Lammen laskuoja on Myllyoja (tai myös Multipuro), ja jonka nimi muuttuu alajuoksulla Härmälänojaksi. Veden vaihtuvuus on suurta, koska veden laskennallinen viipymä lammessa on vain 30 vuorokautta. Lammen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä. Lampi on metsän ympäröimä, vaikka se sijaitseekin taajamassa. Sen itäpuolella kulkee seututie 130 ja toinen Härmälän suuntaan kulkeva tie risteää sitä järven koillispuolella. Järven länsipuolella lammen rantaan on rakennettu rautatien penger. Pohjoisranta on suuren uimarannan nurmikenttää ja lammen kaakkoisrannassa on toinen pienempi uimaranta laitureineen. Koko lammen kiertää ulkoilureitti, ja etelä- ja länsiranta kuuluvat Peltolammi-Pärrinkosken luonnonsuojelualueeseen.

## Vedenlaatu
Peltolammin vedenlaatua on tutkittu vuodesta 1980 alkaen ja nykyisin sitä tarkkaillaan kolmen vuoden välein. Peltolammi on matala läpivirtausjärvi, jonka vedenlaatuun vuodenajat ja lyhytaikainen sää vaikuttaa voimakkaasti. Vesi on humuspitoista, sameaa ja sen ravinnetaso on lievästi rehevöityneiden järvien tasolla. Veden happamuustaso on lähellä neutraalia ja veden puskurikyky happamoitumista vastaan on hyvä tai erittäin hyvä. Koska lampi on matala, se ei lämpötilakerrostu eikä sen pohjan lähelle synny happiongelmia. Happipitoisuus vaihtelee kuitenkin veden lämpötilan mukaan. Nykyään sen ongelmana on maantiesuolaus, joka on nostanut lammen kloridipitoisuutta. Muukin hulevesien mukana tuleva kuormitus heikentää veden laatua lammen pohjassa ja estää sen tuulettumisen. Lammen vesi on vedenlaadultaan tyydyttävä. Leväkukinnat vaivaavat säännöllisesti, mutta veden hygienia on erinomainen eli bakteerien määrä vedessä on pieni.

## Historiaa
Vuoden 1953 peruskartassa lammen nimi kirjoitettiin ”Peltolampi” ja sen vierestä kulkivat jo silloin yllä mainitut tiet. Myös rautatie kulki nykyisellä paikallaan. Lampi kuului Peltolammin kylälle, jonka pellot ulottuivat lammen pohjois- ja koillisrantaan. Kaakkoisrannassa oli laituri jo tuohon aikaan. Seuraavassa vuoden 1961 kartassa näkyvät ensimmäiset pelloille rakennetut talot ja seuraavassa kartassa vuodelta 1975 on koko peltoalue ja pohjoispuolinen alue muuttunut asuinalueeksi. Kaakkoisrantaan on noussut ulkoilumaja ja pohjoisrantaan on rakennettu uimala. Lammen itärannassa olleet talot on vuoden 1991 kartassa hävitetty eikä niiden tilalle rantaan ole rakennettu uusia.

## Lähteet
Yomou

**Yomou** on kaupunki ja prefektuurin hallintokeskus Guinean kaakkoisosassa Nzérékorén alueen Yomoun prefektuurissa. Pääkaupunki Conakry sijaitsee linnuntietä noin 535 kilometriä Yomousta länsiluoteeseen. Liberian valtionraja vain 13 kilometriä kaupungista länteen.

Kaupungin asukasluku oli 15&nbsp;160 (2014; vuonna 1996 asukkaita oli 9&nbsp;991). Seutua asuttavat lähinnä kpellet ja manot.

Kaupunki toimii seutunsa maataloustuotteiden markkinapaikkana (riisiä, kassavaa, kahvia, palmuöljyä ja siemeniä) ja sijaitsee Metsä-Guinean luonnonmaantieteellisellä alueella.

Yomoun prefektuuria rajaa Liberia idässä, etelässä ja lännessä sekä Guinean Macentan prefektuuri luoteessa ja Nzérékorén prefektuuri koillisessa.

## Lähteet
Suunta-kallistusheilahtelu

**Suunta-kallistusheilahtelu** () on lentokoneen liiketyyppi, jossa yhdistyvät epäsynkronisesti tapahtuva pituus- ja poikkiakselien suuntainen heilahtelu. Ilmiö esiintyy selvimmin nuoli- ja yläsiivellisissä ilma-aluksissa. Myös siiven pituusakselin suuntaista palautusvoimaa kasvattava positiivinen V-kulma kasvattaa ilma-aluksen taipumusta suunta-kallistusheilahtelulle. Ilmiö voidaan estää esimerkiksi yläsiivellisissä lentokoneissa negatiivisella V-kulmalla, tai poikkiakselin suuntaisella vakautusjärjestelmällä ().

## Aiheesta muualla
*Tietokonesimulaatio dutch roll -ilmiöstä
Iso Naistenjärvi

**Iso Naistenjärvi**  on Pirkanmaalla Pirkkalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Iso Naistenjärvi on osa Härmälänojan valuma-aluetta.

## Maantietoa
Järvi on 400 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,5 hehtaaria. Tämä erämaajärvi sijaitsee soiden täyttämässä kallioisessa moreenimaastossa sijaitsevassa painaumassa. Siihen on kaivettu kolme suo-ojaa, joista eteläinen oja toimii samalla sen laskuojana. Oja kulkee etelään, josta sen tuomat kuivatusvedet jatkavat itään Saukkolammille ja Saukonojaa myöten Myllyojaan. Myllyoja sijaitsee Härmälänojan yläjuoksulla. Järven rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. Rannat ovat suota, vaikka parissa kohdassa moreeninen rinne nousee jyrkkänä ylös. Läntisen suon nimi on Pehkusuo. Järven rantoja kiertää polku, johon yhtyvät sekä pohjoiseen Haikanvuoren suuntaan että suoraan etelään vievät polut. Pohjoisrannalla on laavu ja idässä kallion päällä on kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Sääksjärven Kaitalankulmalta, koillisen suunnasta Toiviosta ja Pirkkalan taajamasta.

## Historiaa
Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin pelkästään ”Naistenjärvi” . Vuoden 1953 peruskartassa järvellä on kaksi lyhyttä luontaiselta vaikuttavaa ojaa, jotka tuovat vettä suolta järveen. Järven lounaispuolella Pehkusuon laidalla on lato, joka on kadonnut vuoden 1961 kartasta. Kun alueen metsään rakennetaan tie, alkaa toimeliaisuus alueella lisääntyä. Tie ohittaa Iso Naistenjärven Saukkolammen välistä vuoden 1975 kartassa ja lammen kohdalta tulee tie järven viereiselle kalliolle, jossa sijaitsee kaksi vapaa-ajan asuntoa. Nyt on myös suot ojitettu ja järvestä on kaivettu Saukkolampeen asti laskuoja.

## Lähteet
Tammenkäävät

**Tammenkäävät** (*Fomitiporia*) on kääpäsienisuku, joka on aiemmin sisällytetty arinakääpien sukuun. Mikäli käytössä olevat tutkimusmenetelmät osoittavat sen omaksi suvukseen, siihen kuuluu Suomen lajistosta kolme kääpää, nimittäin kuhmukääpä (*F. punctata*), tammenkääpä (*F. robusta*) ja tyrninkääpä (*F. hippophaëicola*).

## Lähteet
Arttu Mäkiaho

**Arttu Mäkiaho** (s. 16. syyskuuta 1997 Kajaani) on suomalainen yhdistetyn hiihtäjä.

Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Mäkiaho voitti kultaa normaalimäen ja 10 kilometrin hiihdon kilpailussa sekä hopeaa normaalimäen ja 5 kilometrin hiihdon kilpailussa vuonna 2017 Park Cityssä. Nuorten MM-kilpailujen joukkuekisassa hän oli Suomen joukkueen mukana parhaimmillaan neljäs Val di Fiemmessä vuonna 2014, Almatyssa vuonna 2015 ja Park Cityssä vuonna 2017. Mäkiaho opiskeli ensimmäiset kouluvuotensa Kajaanissa, Lohtajan koulussa. 

Mäkiaho valittiin mukaan Lahden MM-kisoihin 2017. Kisoissa hän osallistui normaalimäen kilpailuun ollen lopputuloksissa sijalla 38. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 36:nneksi ja suurmäessä 38:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli suurmäen Gundersen-kilpailussa 23:s, normaalimäessä 31:s ja joukkuekilpailussa viides. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 23:nneksi, suurmäen vastaavassa kilpailussa 24:nneksi ja joukkuekilpailussa kahdeksanneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa 22:s ja joukkuekilpailussa viides. 

Mäkiaho kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Lahdessa maaliskuussa 2013. Ensimmäiset pisteensä hän saavutti Ramsaussa joulukuussa 2016 oltuaan 28:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran marraskuussa 2017 oltuaan Rukalla kymmenes. Se on edelleen hänen paras henkilökohtainen maailmancup-sijansa (tilanne 14.2.2022). Joukkuekilpailussa hän on ollut kolmas Chaux-Neuvessa tammikuussa 2018.

Suomen-mestaruuskilpailuissa Mäkiaho oli hopealla vuonna 2014 ja pronssilla vuonna 2016.

## Lähteet
*

### Viitteet
Tiina Luhtaniemi

**Tiina Luhtaniemi** on suomalainen teatterinjohtaja. Hän aloitti vuoden 2017 alusta Kouvolan teatterin johtajana.

Luhtaniemi toimi Savonlinnan kaupunginteatterin johtajana 2005–2015. Sen jälkeen hän toimi freelancer-ohjaajana Jyväskylässä ennen valintaa Kouvolaan. 1990-luvun lopulla hän on toiminut Jämsän seudun J+J Teatterin ohjaajana.

Luhtaniemen puoliso on kirjailija Pasi Luhtaniemi.

## Lähteet
Maria Collan

**Maria Margareta Collan** (synt. **Pacius**; 16. toukokuuta 1845 Helsinki – 17. tammikuuta 1919) oli suomalainen laulaja ja laulunopettaja.

## Elämä
Maria Collanin isä oli säveltäjä Fredrik Pacius. Collan esiintyi ensimmäisen kerran julkisesti 14-vuotiaana Zachris Topeliuksen kotipiirissä esitetyssä *[[Rinaldo Rinaldini]]* -näytelmässä, johon hänen isänsä Fredrik Pacius oli säveltänyt Johan Ludvig Runebergin *[[Vänrikki Stoolin tarinat|Vänrikki Stoolin tarinoissa]]* julkaistun ”Sotilaspojan”. Esiintymisestä innostuneena Topelius kirjoitti näytelmän *[[Sotavanhuksen laulu]]*, jolla kunnioitettiin vuoden 1808 veteraanien 50-vuotismuistoa. Maria Pacius esiintyi julkisesti myös vuoden 1863 säätyvaltiopäivien avajaistanssiaisissa Helsingin vanhassa asemahallissa. Hänet on kuvattu hovimaalari Mihály Zichyn tanssiaisista tekemässä tunnetussa maalauksessa.

Maria Pacius avioitui säveltäjä ja kirjailija Karl Collanin kanssa vuonna 1866. Karl Collan kuoli vain 43-vuotiaana vuonna 1871, ja Maria Collan jäi leskeksi kahden pienen lapsen kanssa. Hän matkusti Hampuriin opiskelemaan laulua Adolf Schultzen johdolla, ja Dresdenissä hän opiskeli Aloysia Krebs-Michalesin ohjaamana. Palattuaan hän opetti vuodesta 1874 musiikkia Helsingissä yksityisessä saksalaisessa tyttökoulussa sekä tyttöjen ja poikien oppilaitoksessa. Vuonna 1875 alttolaulajatar esiintyi ensimmäisen kerran Helsingissä ja sen jälkeen myös Viipurissa, Turussa ja Tampereella sekä ulkomailla Hampurissa ja Tukholmassa. Konserttiura päättyi vuonna 1880.

Collan oli myös musiikkikulttuurin taustavaikuttaja. Paciuksen seuraaja yliopiston musiikinopettajana Richard Faltin halusi esittää Paciuksen oopperan *[[Die Loreley]]*, mutta Svenska Teatern, Robert Kajanus ja Muntra Musikanter eivät suostuneet yhteistyöhön. Faltin ja Collan perustivat oopperalle kannatusyhdistyksen, joka vuokrasi Aleksanterin teatterin. *Die Loreley* esitettiin Suomen ensimmäisenä ammattimaisesti ohjattuna oopperana 28. huhtikuuta 1887. Ooppera on sittemmin unohdettu, eikä sitä ole esitetty kuin kerran lyhennettynä suomenkielisenä versiona.

## Perhesuhteet
Collanin vanhemmat olivat yliopiston musiikinopettaja, säveltäjä ja professori Fredrik Pacius ja Nina Lucia Martin. Hän avioitui vuonna 1866 säveltäjä, kirjailija ja yliopiston kirjastonhoitaja Karl Collanin kanssa. Heidän lapsensa olivat varatuomari Ludvig Collan (1867–1932) ja pianotaiteilija Maria Collan-Beaurain.

## Lähteet
* 
* 
*
Beaver

**Beaver** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Beaver, paikkakunta Utahissa, Yhdysvalloissa
* *Beaver* (*[[Leave It to Beaver]]*), yhdysvaltalainen tilannekomediasarja
* *[[Majava (elokuva)|Majava]]* (*The Beaver*), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2011
* de Havilland Canada Beaver, pieni matkustajalentokone
* Beaver Island, saari Michiganjärvessä
* Beaver Aitto-oja, suomalainen rumpali
* DJ Beaver, Tapani Ripatin taiteilijanimi
* Jim Beaver, yhdysvaltalainen näyttelijä, näytelmäkirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja

;Britannian kuninkaallinen laivasto
*HMS Beaver (1656), kuningasmielisten ketsi
*HMS Beaver (1757), 18-tykkinen sluuppi
*HMS Beaver (1761), 14-tykkinen sluuppi
*HMS Beaver (1795), 14-tykkinen sluuppi
*HMS Beaver (1809), 10-tykkinen Cherokee-luokan prikisluuppi
*HMS Beaver (1837), siipiratasalus
*HMS Beaver (1855), Albacore-luokan tykkivene
*HMS Beaver (1905), 125-tonninen apualus
*HMS Beaver (1911), Acheron-luokan hävittäjä
*HMS Beaver (F93), tyypin 22 fregatti.

## Katso myös
* Beavers, suomalainen farkkumerkki
* Beaverin piirikunta
* dunnezat eli beaver-intiaanit
Kati Myllymäki

**Kati Myllymäki** (s. 5. toukokuuta 1958 Vaasa) on suomalainen lääkäri. Hän on 1.10.2017 lähtien Suomen lääkäriliiton toiminnanjohtaja. Myllymäki on aiemmin työskennellyt Suomen Lääkäriliiton puheenjohtajana, sosiaali- ja terveysministeriössä lääkintöneuvoksena vuosina 2002–2008, Kouvolan terveysjohtajana  2009–2013, Etelä-Savon sairaanhoitopiirin, myöhemmin Essoten johtajaylilääkärinä ja Päijät-Hämeen hyvinvointipalveluiden toimialajohtajana 2017.

Myllymäki on lääketieteen lisensiaatti ja yleislääketieteen erikoislääkäri. Hän on aktiivinen järjestötoimija, ollut muun muassa Maailman lääkäriliiton WMA:n presidentti, Nuori Lääkäri -lehden päätoimittaja.

## Lähteet
Xinzo de Limia

**Xinzo de Limia** (esp. Ginzo de Limia) on kunta Galician itsehallintoalueella Espanjassa. Kunnan väkiluku on 10 004 (vuonna 2016).

## Kuvia


Casa do concello, Xinzo de Limia, Ourense 12.JPG|Kunnantalo
Praza Carlos Casares, Xinzo de Limia, Ourense 06.JPG|Praza Carlos Casares
Mosteiro do Bon Xesús de Trandeiras, A Pena, Xinzo de Limia.jpg|Mosteiro do Bon Xesús de Trandeiras
Casa da cultura e xuventude, Xinzo de Limia, Ourense 03.JPG|Casa da cultura e xuventude
Biga. Festa do esquecemento. Xinzo de Limia, Ourense, Galicia.jpg|Festa do esquecemento


## Lähteet

### Viitteet

## Aiheesta muualla