open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lögdeälvenin vesistö

**Lögdeälvenin vesistö** (, vesistöaluetunnus 32) muodostuu Pohjanlahden Selkämereen laskevan Lögdeälven ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 1&nbsp;608 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Lögdeälven. Joen kokonaispituus on 200 kilometriä ja  laskee Itämereen noin 0,6 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Lögdeälvenin vesistö sijaitsee kahden suuren vesistön Uumajanjoen vesistön (tunnus 28) ja Ångermanjoen vesistön (tunnus 38) välissä, jossa on yhdeksän pienempää päävesistöä. Lögdeälvenin vesistö on niistä neljänneksi suurin. Se jää Gidejoen vesistön (tunnus 34) ja Öreälvenin vesistön (tunnus 30) väliin. Ångermanjoen vesistö reunustaa vain pientä osaa sen valuma-alueen luoteispäätä. Lögdeälvenin vesistön lounaisreunalla sillä on yhteinen vedenjakaja Gidejoen vesistön ja alajuoksulla Husånin vesistön (tunnus 33) kanssa. Lögdeälvenin vesistön vastakkaisella koillispuolella on yhteistä vedenjakajaa yläjuoksulla Öreälvenin vesistöllä ja  alajuoksulla Leduånin vesistöllä (tunnus 31). Merenrannikolla Lögdeälvenin joensuuta ympäröi mereen laskevien purojen ja ojien pienet valuma-alueet, joiden yhteispinta-ala on pieni.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (56,9&nbsp;%), turve (20,3&nbsp;%), kalliomaa (9,4&nbsp;%), hiekka ja sora (1,7&nbsp;%), multamaa (4,5&nbsp;%), savimaa (0,3&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (3,0&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (82,1&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (12,5&nbsp;%),  viljelymaita (0,5&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,1&nbsp;%) sekä joutomaita (0,8&nbsp;%). Näiden lisäksi on 3,9&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Lögdeälvenin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 19,9&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 108&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 3,92&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 18,5&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 108&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 108,4&nbsp;m³/s on mitattu toukokuussa 1988 ja pienin 1,2&nbsp;m³/s maaliskuussa 1996. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Richard Teschner

**Richard Teschner** (22. maaliskuuta 1879 – 4. heinäkuuta 1948) oli tšekkiläistaustainen itävaltalainen nukkenäyttelijä. Hän oli ensimmäisiä jaavalaista nukketeatteria hyödyntäneitä eurooppalaisia. Teschnerin työllä oli merkittävä vaikutus siihen, että mainettaan välillä menettänyt nukketeatteri tuli Euroopassa ja Yhdysvalloissa jälleen suosituksi.

## Elämäkerta
Teschner syntyi Karlsbadissa Itävalta-Unkarissa vuonna 1879 ja opiskeli taidetta Prahassa vuodesta 1896 alkaen. Vuonna 1900 hän siirtyi lyhyeksi aikaa Wieniin, mutta palasi seuraavana vuonna Prahaan, missä hänestä tuli arvostettu nukkenäyttelijä ja näyttämösuunnittelija. Vuonna 1908 Teschner ohjasi *[[Pelléas et Mélisande]]n* ensimmäisen saksankielisen näytöksen. Seuraavana vuonna hän palasi Wieniin, missä asui loppuelämänsä.

Vuonna 1911 Teschner matkusteli Hollannissa ja kiinnostui siellä näkemistään jaavalaisista nukeista, joita ohjailtiin käsiin kiinnitettyjen tikkujen avulla. Teschner alkoi hyödyntää aihetta omassa taiteessaan ja kehitteli esimerkiksi gorillanuken, jonka huulet vetäytyivät paljastaen otuksen hampaat. Tikkujen ja lankojen yhdistelmällä Teschner onnistui luomaan nukkeja, joiden raajat liikkuivat eläväisesti ja kasvot kykenivät ilmaisemaan monenlaisia tunteita. Vuoteen 1948 mennessä Teschner oli valmistanut noin 140 nukkea. Tyypillinen nukke oli noin 30–40 senttimetriä korkea, yksityiskohtaisesti koristeltu ja wieniläisen jugendin innoittamaan sarongiin puettu. Teatterin ohella nukkeja esiteltiin vuodesta 1920 alkaen myös museoissa.

Vuodesta 1932 alkaen Teschner hyödynsi nukketeatterissa peilejä, jotka laajensivat perinteisesti varsin ahdasta näyttämötilaa. Peilit mahdollistivat myös erilaisten valaistustehosteiden ja silmänkääntötemppujen käytön.

Teschner kuoli Wienissä Itävallassa vuonna 1948. Hänen vaimonsa Emma Bacher-Paulik jatkoi tämän jälkeen nukketeatteriesityksiä. Nykyään Teschnerin töitä on esillä Wienin teatterimuseossa.

## Populaarikulttuurissa
Gustav Meyrinkin romaanissa *[[Golem (kirja)|Golem]]* esiintyy Teschnerin inspiroima ”Nukettaja Zwakh” -niminen hahmo. Meyrink ja Teschner tutustuivat asuessaan Prahassa 1900-luvun alussa ja joivat usein yhdessä.

## Lähteet
Słubicen piirikunta

**Słubicen piirikunta** () on Puolan piirikunta Lubuszin voivodikunnassa. Piirikunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 46&nbsp;929. Se jakautuu viiteen maalaiskuntaan, jotka ovat Cybinka, Górzyca, Ośno Lubuskie, Rzepin sekä Słubice. Piirikunnan hallinnollinen keskus on Słubicen kaupunki.

Słubicen piirikunnan pinta-alasta 47,1 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018. Sillä on yhteistä rajaa Gorzówin, Sulęcinin ja Krosnon piirikuntien sekä Saksan Brandenburgin osavaltion kanssa.

Słubicen piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 2,4 prosenttia. Luku on huomattavan pieni koko Puolan työttömyysasteeseen verrattuna.

Vuoden 2019 lopussa Słubicen piirikunnassa oli 46&nbsp;929 asukasta, joista 51 prosenttia naispuolisia ja 49 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 47&nbsp;533 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 41&nbsp;205 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 18,7 prosenttia, työikäisten 62,3 prosenttia ja eläkeikäisten 19 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,7 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 456 lasta.

## Lähteet
B-25:n törmäys Empire State Buildingiin

**B-25:n törmäys Empire State Buildingiin** tapahtui 28. heinäkuuta 1945 kello 9:40, kun Yhdysvaltojen ilmavoimien B-25-pommikone harhautui reitiltä paksussa sumussa ja törmäsi Empire State Buildingiin New Yorkin Manhattanilla. Onnettomuudessa kuoli koneen lentäjän lisäksi 2 matkustajaa ja 11 sivullista.

## Tapahtumien kulku
Toisen maailmansodan lentäjäveteraani, everstiluutnantti William F. Smith Jr. nousi ilmaan kaksimoottorisella pommikoneella Massachusettsin Bedfordista heinäkuisena lauantaiaamuna. Hän suunnitteli noutavansa yksikkönsä komentajan New Jerseyn Newarkista ja jatkavansa sitten matkaa lentotukikohtaansa Etelä-Dakotassa. Alkuperäisen lentosuunnitelman mukaan Smithin olisi pitänyt laskeutua LaGuardian lentokentälle, mutta hän pyysi ja sai lennonjohdolta luvan laskeutua Newarkiin. Nähtävästi Smith harhautui reitiltä Manhattania peittäneessä sankassa sumussa. Lennonjohtajan viimeiset sanat Smithille olivat: ”En erota Empire State Buildingin huippua tällä hetkellä.”

Kello 9:40 lentokone törmäsi 322 kilometrin tuntinopeudella katolisen avustusjärjestön tiloihin pilvenpiirtäjän 79. kerroksessa. Törmäyksen voimasta koneen siivet irtosivat ja rakennuksen kylkeen syntyi 5 metriä leveä ja 6 metriä korkea aukko. Yksi moottoreista syöksyi rakennuksen läpi, lensi ulos vastakkaiselta puolelta ja putosi viereisen rakennuksen katolle. Toinen moottori ja osa laskutelineestä putosivat hissikuiluun. Pommikone oli aseistamaton mutta sen polttoainesäiliöt räjähtivät ja koko 79. kerros peittyi liekkeihin. Palomiehet onnistuivat kuitenkin sammuttamaan tulipalon vain 40 minuutissa.

Onnettomuudessa kuoli neljätoista ihmistä: Smithin lisäksi surmansa saivat kaksi koneessa ollutta sotilashenkilöä ja yksitoista avustusjärjestön työntekijää. Loukkaantuneita oli ainakin kaksi tusinaa. Törmäyksen sattuessa 20-vuotias hissipalvelija Betty Lou Oliver oli pilvenpiirtäjän 80. kerroksessa. Hän paiskautui räjähdyksen voimasta ulos hissistä ja sai vakavia palovammoja ja luunmurtumia. Kun paikalle saapuneet pelastustyöntekijät olivat siirtämässä Oliveria paareilla hissiin, räjähdyksen heikentämät hissiköydet katkesivat ja kori syöksyi 75 kerrosta alaspäin. Hissikuilun pohjalle pudonneet köydet ja korin alle pakkautuva ilma pehmensivät pudotusta ja Oliver selvisi siitä hengissä. Hänen toipumisensa vammoista kesti 8 kuukautta.

Rajusta törmäyksestä huolimatta Empire State Buildingin teräsrunko ei romahtanut, ja rakennus voitiin avata osittaiseen käyttöön jo seuraavana maanantaina. Turman aiheuttamat vahingot saatiin korjattua vain kolmessa kuukaudessa, ja ne tulivat maksamaan arviolta miljoona dollaria (vuoden 2017 rahassa 13 miljoonaa dollaria). Vaikka onnettomuus järkytti syvästi Yhdysvaltoja, sen uutisointi jäi Hiroshimaan seuraavalla viikolla pudotetun atomipommin varjoon. Kahdeksan kuukautta myöhemmin Yhdysvaltojen hallinto myöntyi maksamaan onnettomuuden uhreille vahingonkorvauksia, mutta osa uhreista haastoi liittovaltion oikeuteen.

## Lähteet
Guingamp

**Guingamp** (bretoniksi *Gwengamp*) on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d’Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Englannin kanaaliin laskevan Trieuxjoen varrella. Guingampissa on departementin aliprefektuuri.

Guingampin kaupungin historia juontaa keskiajalle saakka. 1000-luvulla sinne rakennettiin ensimmäinen linnoitus suojelemaan kaupunkia sekä sen kauppiaita ja käsityöläisiä. Uusi linna rakennettiin 1400-luvulla. Sen rakennutti Bretagnen herttua Pietari II. Linnan valleja ja torneja ovat yhä jäljellä.

## Nähtävyyksiä
Kaupungissa on useita 1400- ja 1500-luvun puuristikkotaloja. Kaupungintalo on entinen 1700-luvulla rakennettu Augustinian luostari. Samalta ajalta on kaupungin keskusaukio *Place du Centre*, sekä aukiolla oleva suihkulähde *La Plomée*. Kaupungin basilika *Notre-Dame de Bon-Secours* on rakennettu vuosisatojen aikana, ja se koostuu useasta erilaisesta arkkitehtonista tyylistä. Kaupungin vanha vankila on rakennettu vuonna 1841 amerikkalaisen mallin mukaan. Se oli valmistuessaan uudenaikainen, jossa katetut käytävät olivat ulkona ja vankisellit sisällä rivissä.

## Urheilu
Kaupungin jalkapalloseura on En Avant de Guingamp. Se pelaa kotiottelunsa Stade du Roudouroulla.


Tiedosto:Guingamp_(22)_Château_de_Pierre_II_04.JPG|Linnan muureja
Tiedosto:Guingamp._Maisons._P1010012.gif|Puuristikkotaloja
Tiedosto:France_Bretagne_22_Guingamp_01.jpg|Place du Center ja La Plomée -suihkulähde
Tiedosto:Guingamp_(22)_Basilique_N.D._Façade_sud_04.JPG|Notre-Dame de Bon-Secours
Tiedosto:Cour_intérieure_-_Prison_Guingamp.JPG|Vanha vankila
Tiedosto:Roudourou-match.JPG|Stade du Roudourou


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Husånin vesistö

**Husånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 33) muodostuu Pohjanlahden Selkämereen laskevan Husånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 578 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Husån, joka laskee Itämereen noin 0,2 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Vesistö sijaitsee kahden suuren vesistön Uumajanjoen vesistön (tunnus 28) ja Ångermanjoen vesistön (tunnus 38) välissä, jossa on yhdeksän pienempää päävesistöä. Husånin vesistö on niistä yksi pienempiä. Se sijaitseekin kahden vesistön Lögdeälvenin vesistön (tunnus 32) ja Gidejoen vesistön (tunnus 34) välissä. Husaånin joensuun ympärillä on vielä mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (42,1&nbsp;%), turve (7,8&nbsp;%), kalliomaa (24,5&nbsp;%), hiekka ja sora (3,9&nbsp;%), multamaa (10,6&nbsp;%), savimaa (2,0&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (1,1&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (84,5&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (3,4&nbsp;%), viljelymaita (2,2&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,4&nbsp;%) sekä joutomaita (1,5&nbsp;%). Näiden lisäksi on 7,8&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Husånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 7,05&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 29,4&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 1,57&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 6,2&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 37&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 34,2&nbsp;m³/s on mitattu toukokuussa 1986 ja pienin 0,6&nbsp;m³/s maaliskuussa 1996. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Matkaan

**Matkaan** oli VR-Yhtymän vuosina 1993–2015 julkaisema asiakaslehti. Lehti ilmestyi 12 kertaa vuodessa, ja sitä jaettiin rautatieasemilla. Lehden ensimmäinen päätoimittaja oli Pekka Karhuvaara. Vuonna 1994 *Matkaan* voitti silloisen Suomen Postin järjestämän lehtikilpailun.

## Lähteet
Navigare necesse est, vivere non est necesse

**Navigare necesse est, vivere non est necesse** (lat.), tarkoittaa ”purjehtiminen on välttämätöntä, eläminen ei”.

## Alkuperä
Plutarkhoksen mukaan prokonsuli Gnaeus Pompeius (75–45 eaa), Pompeius Suuren vanhin poika, huusi myrskyssä nämä sanat, kun merimiehet olivat haluttomia nostamaan Roomaan menossa olevan viljalaivan ankkuria.

## Käyttö
Lause oli 1200–1400-luvuilla Itämerellä toimineen Hansaliiton tunnuslause ja on yhä luettavissa Bremenin merimiestalon päätykolmiossa. Stefan Zweig aloittaa sillä romaaninsa *Maghellanes, historian rohkein purjehdus. * Italiassa sanonta oli suosittu fasistipiireissä. Gabriele D'Annunzio (1863–1938) käytti sitä sankarillisen elämän mottona ja viljeli ilmaisua teoksissaan. Se oli myös Benito Mussolinin (1883–1945) kuuluisan artikkelin otsakkeena sanomalehti *[[Popolo d'Italia]]ssa* 1. tammikuuta 1920.

## Merkitys
Pompeius tarkoitti sanoillaan, että vehnän vienti provinsseista Roomaan oli tärkeämpi asia kuin merimiesten henki. D'Annunzio ja hänen jäljissään Italian fasistit käyttivät lausetta sotilaallisen ja kansallismielisen rohkeuden tai huimapäisyyden (*arditismo)* tunnuksena.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Gidejoen vesistö

**Gidejoen vesistö** (, vesistöaluetunnus 34) muodostuu Pohjanlahden Selkämereen laskevan Gidejoen () ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 3&nbsp;442 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Gidejoki. Joen kokonaispituus on 225 kilometriä ja se laskee Itämereen noin 1,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Vesistö sijaitsee kahden suuren vesistön Uumajanjoen vesistön (tunnus 28) ja Ångermanjoen vesistön (tunnus 38) välissä, jossa on yhdeksän pienempää päävesistöä. Gidejoen vesistö on niistä suurimpia. Vesistön länsipuolella sijaitsee Ångermanjoen vesistö, jolla on sen kanssa yhteinen vedenjakaja alajuoksulle mentäessä puolimatkaan asti. Siellä sen tilalle tulee Moälvenin vesistö (tunnus 36), ja vähän ennen merenrantaa pieni Idbyånin vesistö (tunnus 35). Gidejoen vesistöä reunustaa sen pohjoispäästä alkaen Lögdeälvenin vesistö (tunnus 32). Vasta lännempänä merenrannikon läheisyydessä Lögdeälvenin vesistön tilalle vaihtuu pieni Husånin vesistö (tunnus 33). Gidejoen joensuun ympäristössä on mereen laskevien purojen ja ojien pieniä valuma-alueita.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (57,5&nbsp;%), turve (19,0&nbsp;%), kalliomaa (10,2&nbsp;%), hiekka ja sora (1,1&nbsp;%), multamaa (3,1&nbsp;%), savimaa (0,7&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (3,1&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (81,2&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (11,6&nbsp;%), viljelymaita (0,8&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,2&nbsp;%) sekä joutomaita (0,9&nbsp;%). Näiden lisäksi on 5,3&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Gidejokiin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 39,6&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 189&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 9,76&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 35,9&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 145&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 124,6&nbsp;m³/s on mitattu toukokuussa 1988 ja pienin 2,7&nbsp;m³/s maaliskuussa 1996. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle.

## Vesivoimaa
Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 91 patoa, joista 15&nbsp;% säännöstellään jokien virtaamia. Niiden säännöstelykapasiteetti on 36,5&nbsp; miljoonaa kuutiometriä.

Gideälvenin pääuomassa on 7 vesivoimalaitosta: Gideåbacka, Gidböle, Gideå, Björna, Hemlings, Gammelby ja Stennäs. Lisäksi Gigånin sivu-uomassa on Lomforsen. Voimaloiden yhteisteho on 69,5 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 355,1 gigawattituntia.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Quintin

**Quintin** (bretoniksi *Kintin*) on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Englannin kanaaliin laskevan Gouëtjoen varrella.

Quintin oli menestyvä kutomateollisuuskeskus 1500-luvulta 1800-luvulle saakka. Kaupungissa työskenteli yli 300 kutojaa, ja siellä tehtyjä laadukkaita liinavaatteita vietiin aina Etelä-Amerikkaan saakka. Entisessä kutojan talossa on alan historiasta kertova museo *Musée-Atelier des Toiles*. Kutojille on myös oma vuosittainen festivaali *Fête des Tisserands* elokuussa.

Kutomateollisuus kasvatti kaupungin vaurautta, mikä näkyy alueen suurissa taloissa. Huomattavin niistä on 1700-luvulta peräisin oleva *Château de Quintin*. Se on ollut tunnettujen sukujen omistuksessa, mutta nykyään se on avoinna yleisölle. Opastetulla kierroksella voi tutustua linnan sisustukseen ja koristeelliseen puutarhaan.

Osansa kaupungin menestykseen ovat tuoneet Gouëtjoen useat myllyt. Yksi myllyistä, *Moulin de la Perche*, on kesäisin käynnissä matkailijoita varten, jotka voivat tutustua viljan jauhamiseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
M51 (ohjus)

**M51** on ranskalainen sukellusveneestä laukaistava ballistinen monikärkinen ydinohjus (MIRV SLBM, ). Ohjus otettiin käyttöön vuonna 2010. Sillä on suoritettu laukaisukokeita vuodesta 2006. M51-ohjukset ovat laukaistavissa  Triomphant-luokan ydinsukellusveneitä (SSBN), joita Ranskan laivastolla on neljä. Yhteen ohjukseen voidaan sijoittaa 6–10 ydinkärkeä tai harhautusmaaleja eli valekärkiä, joissa ei ole ydinräjähdettä. Aiempien versioitten räjäytysteho on 110 kilotonnia, mutta myöhempien 100 kT.

M51-ohjusten odotetaan olevan käytössä 2040-luvulle. Ohjuksen kantama on vähintään 6&nbsp;000 km, ehkä jopa 11&nbsp;000 km. Ohjusten edeltäjiä ovat M4 ja siitä kehitetty M45, joka on edelleen palveluksessa 2020-luvun alussa.

Ariane Groupin valmistaman kolmivaiheisen kiinteää ajoainetta käyttävän ohjuksen laukaisupaino on 52&nbsp;000 kg. Ohjuksen läpimitta 2,3 metriä ja pituus 12,0 metriä. Ohjus käyttää inertiasuunnistusta, mikä mahdollistaa 150–200 metrin osumatarkkuuden (CEP). Ohjuksen kärjessä on antennin kaltainen kappale (), joka pienentää ilmanvastusta. Ydinkärkien nimet on muutettu osittain, aiempaan käytäntöön viitaten. Ne ovat: TNO () ja TN75. Ydinkärjet sisältävät turvallisuuskomponentteja, jotka estävät ennenaikaisen tai tahattoman laukeamisen. Ohjus yltää 25 Machin nopeuteen.

Ranskan aiempi *[[Force de frappe]]* -doktriini oli kolmikantainen (triadi), mutta vuoden 1993 ydinsulkusopimus kuitenkin kielsi siltä lyhyen kantaman taktiset ja keskikantaman maalle laukaisusiiloihin sijoitetut ydinaseet. Ranskalle jäi laivaston ydinohjusten (M45 ja M51) lisäksi lentokoneista laukaistavat ASMP-ohjukset.

## Lähteet
*http://www.astronautix.com/m/msbsm51.html
*https://fas.org/nuke/guide/france/slbm/m-4.htm
*https://fas.org/nuke/guide/france/slbm/m-20.htm
*https://www.globalsecurity.org/wmd/world/france/nuke.htm
*https://missilethreat.csis.org/missile/m45/
*https://nuclearweaponarchive.org/France/FranceArsenalDev.html
*http://www.russianspaceweb.com/msbs.html
*https://web.archive.org/web/20070704184409/http://web.ukonline.co.uk/aj.cashmore/.weapons/france/.slbm.html

### Viitteet
Puńsk

**Puńsk** on maalaiskunta Sejnyn piirikunnassa Podlasian voivodikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 4&nbsp;161.

Sejnyn piirikunnan asukkaista 20,4 prosenttia asuu Puńskin kunnassa ja sen pinta-alasta 16,2 prosenttia kuuluu Puńskin kuntaan. Kylät kunnassa ovat Boksze Stare, Boksze-Osada, Buda Zawidugierska, Buraki, Dziedziule, Giłujsze, Kalinowo, Kompocie, Krejwiany, Nowiniki, Ogórki, Oszkinie, Pełele, Poluńce, Przystawańce, Puńsk, Rejsztokiemie, Sankury, Sejwy, Skarkiszki, Smolany, Szlinokiemie, Szołtany, Tauroszyszki, Trakiszki, Trompole, Widugiery, Wiłkopedzie, Wojciuliszki, Wojtokiemie, Wołyńce sekä Żwikiele. Puńskin kunnalla on yhteistä rajaa Sejnyn, Krasnopolin ja Szypliszkin kuntien sekä Liettuan valtion kanssa.	

Vuoden 2019 lopussa 49,9 prosenttia Puńskin asukkaista oli naispuolisia ja 50,1 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 15,6 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 62,3 prosenttia ja eläkeikäiset 22,1 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,6 vuotta. Vuonna 2019 Puńskin kunnassa syntyi 22 lasta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 73,4 prosenttia oli liettualaisia, ja liettuan kielellä onkin kunnassa virallisen avustavan kielen asema. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Gmina Wiejska Puńsk Białystokin tilastokeskus.
Rinkebyn koululakko 1984

**Rinkebyn koululakko vuonna 1984** oli suomalaisten maahanmuuttajien Tukholman Rinkebyn lähiössä järjestämä toimenpide, jossa he pitivät lapsiaan kotona koulusta viiden viikon ajan. Lakko toteutettiin vastaulauseena suunnitelmille lakkauttaa kaikki suomenkielinen opetus Rinkebyssä, jossa suurin osa asukkaista oli etnisiä suomalaisia.

## Tausta
Vuosina 1950–1980 noin puoli miljoonaa Suomen kansalaista muutti Ruotsiin etsimään työtä ja asuntoa, joita puuttui sodanjälkeisestä köyhästä Suomesta. Suomalaisen maahanmuuton lisääntyessä asenne suomalaisiin muuttui yhä vihamielisemmäksi. Suomi nähtiin uhkana homogeeniselle Ruotsin valtiolle. Täten esiteltiin integraatiomalli, jonka mukaan suomalaiset oppilaat sijoitettaisiin neljänneltä luokalta lähtien ruotsinkielisiin luokkiin harjoitteluaineiden ja matematiikan oppitunneilla. Kuudesluokkalaisia opetettaisiin vain suomen ja englannin oppitunneilla suomeksi. Ruotsin kielen oppitunneilla suomalaiset oli tarkoitus erottaa toisistaan ja suomen käyttöä oli tarkoistus rangaista. Koululakko alkoi 16. tammikuuta 1984 vastalauseena sille, mikä suomalaisten vanhempien mukaan oli Suur-Ruotsin assimilaatiopolitiikkaa.

## Tapahtumien kulku
Yli puolet alueen suomalaisista perheistä osallistui lakkoon, ja johtavassa asemassa olivat naiset, jotka olivat asuneet Ruotsissa yli kymmenen vuotta. Monet olivat naimattomia. Useimmat olivat töissä terveydenhuolto- tai lastenhoitoalalla. Lakkoa ohjattiin vanhempainkokouksien kautta. Yhteensä 12 vanhempaa, kaksi kultakin luokalta, osallistui näihin kokouksiin. Heistä neljä muodosti tiedotusosaston, jonka kautta lakosta kerrottiin medialle.

Lakon aikana vapaaehtoiset opettivat lapsia Suomi-Seuran tiloissa ja jäsenien kodeissa. Opettajat olivat lakon kannalla olevia opettajia, suomenkielisen kansanopiston opiskelijoita, opettajakorkeakoulun harjoittelijoita tai vapaaehtoisia vanhempia.

Lopuksi viiden viikon lakon jälkeen, 7. maaliskuuta 1984, lakko päättyi kompromissiin, jonka mukaan integraatiomalli hylättiin, ja sen tilalle kehitettiin uusi malli, jossa teoreettisten aineiden oppilaita opetettaisiin ensin suomeksi, sitten ruotsiksi samasta aiheesta. Lakko sai paljon huomiota ja aiheutti jännitteitä Ruotsin sosiaalidemokraattien ja SDP:n välille, koska ne eivät olleet samaa mieltä asiasta. Lakkoajan aikana kansallismieliset ruotsalaiset levittivät myös myyttejä siitä, että suomalaiset vaativat, että Ruotsista tehtäisiin virallisesti kaksikielinen maa.

## Tukitoimenpiteet
Lakko sai tukea monilta ruotsinsuomalaisilta yhdistyksiltä, muun muassa Ruotsin suomalaiselta opettajainliittolta. Näiden lisäksi lakkoa sai tukea vasemmistopuolueen paikallisyhdistyksiltä, Ruotsin kreikkalaisten keskusliitolta sekä Ruotsin vähemmistöeläkeläisten keskusliitolta. Silja Line ja Viking Line lahjoittivat paperia, kyniä ja viivaimia opetukseen. 

Naapuroivassa Tenstassa järjestettiin omat lakot Järingen koulussa ja Gullingen koulussa tarkoituksena tukea Rinkebyn lakkoa. Myös Skanstullin lukio ja Rinkebyn suomenkielinen esikoulu osallistuivat näihin toimiin.

## Lähteet
Saudi-Arabian Grand Prix

**Saudi-Arabian Grand Prix** () on Saudi-Arabiassa järjestettävä Formula 1 -sarjan osakilpailu. Kilpailu ajetaan Jeddah Corniche Circuitin katuradalla.

Saudi-Arabian Grand Prix järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2021. Kilpailu ajetaan Jeddan katuradalla yöllä, ja näin ollen kilpailu on toinen täysin iltavaloissa ajettava kilpailu Singaporen Grand Prix’n kanssa.

## Voittajat

## Sponsorit
* 2021–2025: STC Saudi Arabian Grand Prix

## Lähteet
*Saudi Arabia Grand Prix 2025 Formula1.com 

### Viitteet
Orimattilan Osuuspankki

**Orimattilan Osuuspankki** on perustettu *Niemisten Osuuskassana*, mikä aloitti toimintansa 13. joulukuuta 1905 Päärnilän talossa. Konttori muutti Orimattilan kunnan keskustaan 1946, minkä jälkeen Niemisten toimipaikka jäi sivukonttoriksi.  Orimattilan Osuuspankilla on yksi toimipaikka Orimattilan keskustaajamassa. 

Myrskylän Osuuspankki, aikaisempi Latvasyrjän Osuuskassa, minkä uukuniemeläiset toivat mukanaan Uukuniemen Moskovan välirauhan 19.9.1944 luovutetuilta alueilta, on liitetty Orimattilan Osuuspankkiin.

Orimattilan Osuuspankki liittyi Kärkölän Osuuspankin ja Mäntsälän Osuuspankin kanssa uudeksi Ylä-Uudenmaan Osuuspankiksi 1. tammikuuta 2023.

## Lähteet
David Dastmalchian

**David Dastmalchian** on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt uransa aikana monessa elokuvissa, joihin kuuluvat muun muassa *[[Yön ritari]]* (2008), *[[Ant-Man]]* (2015), *[[Blade Runner 2049]]* (2017), *[[Ant-Man and the Wasp]]* (2018), *[[The Suicide Squad: Suicide Mission]]* (2021) ja *[[Dyyni (vuoden 2021 elokuva)|Dyyni]]* (2021).
Idbyånin vesistö

**Idbyånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 35) muodostuu Pohjanlahden Selkämereen laskevan Idbyånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 222 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Idbyån, joka laskee Itämereen alle 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Vesistö sijaitsee kahden suuren vesistön Uumajanjoen vesistön (tunnus 28) ja Ångermanjoen vesistön (tunnus 38) välissä, jossa on yhdeksän pienempää päävesistöä. Idbyånin vesistö on niistä yksi pienimmistä ja siksi se sijaitsee kahden pienemmän vesistön Gidejoen vesistön (tunnus 34) ja Moälvenin vesistön (tunnus 36) välissä. Idbyånin joensuun ympärillä on mereen laskevien purojen ja ojien pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on kuitenkin suurempi kuin Idbyånin vesistö itse.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (31,9&nbsp;%), turve (6,0&nbsp;%), kalliomaa (29,9&nbsp;%), hiekka ja sora (8,8&nbsp;%), multamaa (14,4&nbsp;%), savimaa (4,0&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (0,8&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (84,6&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (4,2&nbsp;%), viljelymaita (4,1&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,6&nbsp;%) sekä joutomaita (2,5&nbsp;%). Näiden lisäksi on 4,0&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Idbyånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 3,1&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 18,3&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,42&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 2,65&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 31&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 21,3&nbsp;m³/s on mitattu toukokuussa 1986 ja pienin 0,1&nbsp;m³/s syyskuussa 2002. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle.

## Lähteet
### Viitteet
Isoruostejuurekas

**Isoruostejuurekas** (*Phaeocollybia lugubris*) on ruostejuurekkaiden sukuun kuuluva sienilaji. Sen lakki on 3–8 senttimetriä leveä ja kartiomainen. Lakin pinta on limainen ja väriltään ruskea. Heltat ovat tiheät, harmaanruskeat ja vanhemmiten ruosteenväriset. Itiöpöly on ruskeaa. Sienen jalka on 8–12 senttimetriä pitkä ja lakin värinen. Sienen maku on jauhomainen tai karvas ja haju retikkamainen. Se ei ole ruokasieni. Isoruostejuurekas kasvaa melko yleisenä Etelä-Suomen kuusi- ja sekametsissä. Kasvuaika on elokuusta lokakuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Isoruostejuurekas (''Phaeocollybia lugubris'')
Kirjallisuusvuosi 1798

**Kirjallisuusvuosi 1798** käsittelee vuoden 1798 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Saksalainen Alois Senefelder keksi litografiamenetelmän. Siitä tuli 1820-luvulla suosittu kuvitustekniikka. Sen avulla kirjoihin ja lehtiin voitiin tehdä kuvituksia.
* Ivan Kotljarevskyin humoristinen runoelma *Enejida* julkaistiin ensimmäisenä ukrainankielisenä kaunokirjallisena teoksena.
* Thomas Malthus esitti väestötieteellisessä teoksessaan *[[An Essay on the Principle of Population]]*, että ihmiskunnan väestönkasvu johtaisi ravinnon vähentymiseen henkeä kohden.
* Jane Austen sai julkaisuvalmiiksi ensimmäisen romaaninsa Northanger Abbey. Teos kuitenkin julkaistiin vasta postuumisti vuonna 1817.

## Julkaisuja
* Christoph Gottfried Bardili &ndash; *Briefe über den Ursprung der Metaphysik*
* Alexander Crichton &ndash; *An inquiry into the nature and origin of mental derangement: comprehending a concise system of the physiology and pathology of the human mind and a history of the passions and their effects*
* Samuel Taylor Coleridge &ndash; *The Rime of the Ancient Mariner* (suom. *[[Vanhan merimiehen tarina]]*)
* Samuel Taylor Coleridge & William Wordsworth &ndash; *Lyrical Ballads*
* Johann Christian Fabricius &ndash; *Supplementum Entomologiae Systematicae*
* Ivan Kotljarevskyi &ndash; *Enejida*
* Lars Linderot &ndash; *Ingen hinner framtill den eviga ron* (hengellinen arkkiveisu, suom. *Ikilevon maille jos matkasi on*)
* Thomas Malthus &ndash; *[[An Essay on the Principle of Population]]*
Rauta(II)glukonaatti

**Rauta(II)glukonaatti** ((C6H11O7)2Fe) tai **ferroglukonaatti** on rauta- ja glukonaatti-ionien muodostama yhdiste. Yhdistettä käytetään lisäravinteissa raudanpuuteanemian hoitoon. Sitä markkinoidaan kauppanimillä *Ferate*, *Fergon*, *Ferralet* ja *Simron*.

Rauta(II)glukonaattia käytetään myös elintarviketeollisuudessa väriaineena antamaan oliiveille tasaisen musta väri. Sen E-koodi on E579.

## Ominaisuudet ja valmistus
Huoneenlämpötilassa rauta(II)glukonaatti on kellertävänharmaata tai vaaleankellertävänvihreää jauhetta. Se haisee hieman poltetulle sokerille. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja hyvin vähän etanoliin. Se esiintyy pääasiassa kidevedellisenä dihydraattina (C6H11O7)2Fe · 2H2O. Yhdistettä valmistetaan kuuman barium- tai kalsiumglukonaatin reaktiolla ferrosulfaatin kanssa tai kuumentamalla vastavalmistettua rauta(II)karbonaattia glukonihapon kanssa.

## Lähteet
Elämänhalu

**Elämänhalu** oli suomalainen versio yhdysvaltalaisesta *Prevention* -naisten terveyslehdestä. Lehti oli suunnattu keski-ikäisille ja sitä vanhemmille naisille ja siinä julkaistiin artikkeleita terveydestä, hyvinvoinnista, ruoasta ja ravitsemuksesta, laihduttamisesta, liikunnasta ja kauneudesta. *Elämänhalua* kustansi Yhtyneet Kuvalehdet vuosina 1997–2003. Sen tilalle lanseerattiin uusi lehti *Elämänilo*, jonka ilmestyminen loppui seuraavana vuonna. Yhdysvalloissa *Prevention* oli Rodale Press -kustantamon julkaisema, kunnes se myytiin vuonna 2018 Hearst Communicationsille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Prevention-lehden viralliset kotisivut
*Elämänhalun päätoimittaja Heidi Kärkkäinen: Terveystieto kelpaa naisille
Stanley J. Weyman

**Stanley John Weyman** (1855 Ludlow, Shropshire, Englanti – 1928) oli englantilainen kirjailija. Hän kirjoitti aikanaan suosittuja historiallisia romaaneja, joita on myös suomennettu. Weyman valmistui Oxfordista 1877 ja toimi 1881–1889 asianajajana Lontoossa.

## Suomennetut teokset
* *Punanen kokardi: romaani Ranskan vallankumouksen ensi ajoilta*, Helsinki: Otava 1896. Sarja: Otavan helppohintainen kirjasto 24
* *Kardinaalin asioilla: historiallinen romaani kardinaali Richelieun ajalta* (*Under the red robe*) Tampere: Bärlund 1896
* *Susi: historiallinen romaani Perttuli-yön ajalta*; suom. Teuvo Pakkala, Helsinki: Otava 1898. Sarja: Otavan helppohintainen kirjasto 37
* *Kardinaalin asialla* (*Under the Red Robe*); suomentanut Mary Hämeen-Anttila, Hämeenlinna: Karisto 1912. Sarja: Kariston 50 p:n romaaneja 6
* *Mustapukuinen mies: historiallinen romaani* (*The Man in Black*) suomentanut Väinö Hämeen-Anttila, Hämeenlinna: Karisto 1914. Sarja: Kariston 50 p:n romaaneja n:o 44
* *Todellinen aatelismies: historiallinen romaani*, Jyväskylä: Gummerus 1919
* *Kreivi Hannibal: historiallinen romaani Ranskan hovista*; suomentanut Aili Tarvas, Hämeenlinna: Karisto 1920

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Vapaasti ladattavia Stanley J. Weymanin e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta
Moälvenin vesistö

**Moälvenin vesistö** (, vesistöaluetunnus 36) muodostuu Pohjanlahden Selkämereen laskevan Moälvenin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 2&nbsp;307 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. Joen vesistössä ei ole vesivoimalaitoksia ja se on toistaiseksi rauhoitettu vesivoiman rakentamiselta.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Moälven, joka virtaa Anundsjösjönistä Selkämereen. Joki laskee Itämereen noin 0,8 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Moälvenin vesistö sijaitsee kahden suuren vesistön Uumajanjoen vesistön (tunnus 28) ja Ångermanjoen vesistön (tunnus 38) välissä, jossa on yhdeksän pienempää päävesistöä. Moälvenin vesistön pinta-ala on niistä suurimpien joukossa. Vesistön luoteispää rajautuu lounaassa Ångermanjoen vesistöön, mutta alajuoksulle päin mentäessä Moälvenin vesistön kummallakin sivulla on pienet vesistöt; eteläpuolella on Nätraånin vesistö (tunnus 37) ja pohjoispuolella on Gidejoen vesistö (tunnus 34). Viimeksi mainittu vaihtuu kaakossa vielä pieneen Idbyånin vesistöön (tunnus 35). Lisäksi Moälvenin joensuun ympäristössä on mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (53,2&nbsp;%), turve (15,0&nbsp;%), kalliomaa (15&nbsp;%), hiekka ja sora (2,0&nbsp;%), multamaa (5,9&nbsp;%), savimaa (1,2&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (3,5&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (81,7&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (9,5&nbsp;%), viljelymaita (2,0&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (1,0&nbsp;%) sekä joutomaita (1,8&nbsp;%). Näiden lisäksi on 4,0&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Moälvenin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 27,4&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 150&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 6,08&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 26&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 143&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 119,5&nbsp;m³/s on mitattu toukokuussa 1989 ja pienin 2,4&nbsp;m³/s maaliskuussa 1996. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Ahvenanmaan itsehallintopäivä

**Ahvenanmaan itsehallintopäivä** () on Ahvenanmaalla vuosittainen liputuspäivä, jota vietetään 9. kesäkuuta. Tuona päivänä vuonna 1922 Ahvenanmaalla järjestettiin ensimmäiset maakuntapäivät pari vuotta aiemmin Kansainliiton myöntämän itsehallinnon jälkeen.

Juhlapäivän perinneherkkuihin kuuluu mm. Ahvenanmaan pannukakku. Vuonna 2024 Ahvenanmaan nuorisoliitto järjesti Maarianhaminassa kaksipäiväisen festivaalin itsehallintopäivän kunniaksi.

## Katso myös
* Ahvenanmaan lippu
* Ahvenanmaan politiikka

## Lähteet
Johan Frederik Vinsnes

**Johan Frederik Vinsnes** (1866–1932) oli norjalainen kirjailija. Hän aloitti kaunokirjallisen toimintansa 1895 esikoisteoksella *Eventyr og stemninger*. Vinsnes herätti Norjassa huomiota varsinaisesti vasta 1910-luvun lopulla. Hänen teoksistaan käy ilmi elämänkokemus ja uskonnollinen ajattelutapa.

Vinsnes valmistui farmaseutiksi 1892 ja piti Oslossa apteekkia. Hänen ominaisluonteensa ilmenee hänen tuotannossaan vuodesta 1914 alkaen yhä enemmän, erityisesti eettisesti, ei niinkään esteettisesti, ja hän muuttuu uskonnollisempaan ja vanhoillisempaan suuntaan. Hän käy teoksella *Stortinget brænder* (1921) kommunismia vastaan.

Visnes kirjoittaa 1924:

Vinsnesin isoäiti oli norjalainen kirjailija Hanna Winsnes.

## Suomennettu teos
* *Uskonveli: romaani*, suom. Impi Sirkka, Jyväskylä: Gummerus 1919.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Alba (nimi)

**Alba** on naisen etunimi. Se tulee latinasta ja merkitsee ’valkoista’. Toisaalta Alba voi olla myös Albertinan tai Albinan lyhentymä.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Alba on maaliskuun 2025 loppuun mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 340–350 naisella.

## Nimipäivä
Vuosina 1986–1992 Alballa oli Ruotsin almanakassa nimipäivä 1.&nbsp;maaliskuuta.

## Tunnettuja Alboja
* Alba August (s. 1993), tanskalais-ruotsalainen näyttelijä
* Alba Caño (s. 2003), espanjalainen jalkapalloilija
* Alba de Céspedes (1911–1997), italialainen kirjailija
* Alba Flores (s. 1986), espanjalainen näyttelijä
* Alba Hellman (1845–1894), suomalainen opettaja ja filantrooppi
* Alba Ribas (s. 1988), espanjalainen näyttelijä
* Alba Trissina, 1600-luvulla elänyt italialainen säveltäjä ja nunna
* Alba Vergés (s. 1978), katalonialainen poliitikko

## Lähteet
Nätraånin vesistö

**Nätraånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 37) muodostuu Pohjanlahden Selkämereen laskevan Nätraånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 1&nbsp;024 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Nätraån, jonka pituus on 100 kilometriä. Se laskee Itämereen noin 0,4 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Nätraånin vesistö sijaitsee kahden suuren vesistön Uumajanjoen vesistön (tunnus 28) ja Ångermanjoen vesistön (tunnus 38) välissä, jossa on yhdeksän pienempää päävesistöä. Pienenä vesistönä se jää siellä Ångermanjoen vesistön ja Moälvenin vesistön (tunnus 36) väliin. Nätraånin joensuun ympärillä on vielä mereen laskevien purojen ja ojien pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on lähes yhtä suuri kuin Nätraånin vesistöllä.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (55,1&nbsp;%), turve (9,9&nbsp;%), kalliomaa (13,6&nbsp;%), hiekka ja sora (2,6&nbsp;%), multamaa (7,6&nbsp;%), savimaa (2,0&nbsp;%) ja jäätikköjokijäänteet (1,7&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (81,9&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (5,2&nbsp;%), viljelymaita (3,4&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,3&nbsp;%) sekä joutomaita (1,8&nbsp;%). Näiden lisäksi on 7,4&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Nätraånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 11,7&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 56,2&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 3,02&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 11,8&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 68&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 63,8&nbsp;m³/s on mitattu toukokuussa 1998 ja pienin 1,4&nbsp;m³/s syyskuussa 2002. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle.

## Vesivoima
Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 19 patoa, joista 10,8&nbsp;% säännöstellään vesistöjä. Säännöstelykapasiteetti on 39,8&nbsp; miljoonaa kuutiometriä.

Nätraånin uomassa on viisi vesivoimalaitosta: Fors, Nyfors, Brynge, Sidensjö ja Drömme. Voimaloiden yhteisteho on 12,2 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 52 gigawattituntia.
## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Gådeånin vesistö

**Gådeånin vesistö** (, vesistöaluetunnus 39) muodostuu Pohjanlahden Selkämereen laskevan Gådeånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 293 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.

## Pääuoma
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Gådeån, joka laskee Itämereen yli 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.

## Vesistön valuma-alue
Gådeånin vesistö sijaitsee kahden suuren vesistön Ångermanjoen vesistön (tunnus 38) ja Indalinjoen vesistön (tunnus 40) välissä. Sen länsipuolen vedenjakaja on yhteinen Indalinjoen vesistön kanssa, mutta muualla jakajan takana sijaitsee mereen laskevia purojen ja ojien pieniä valuma-alueita. Niiden yhteispinta-ala on moninkertainen Gådeånin vesistöön verrattuna.

### Valuma-alueen piirteitä
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (46,2&nbsp;%), turve (7,1&nbsp;%), kalliomaa (24,4&nbsp;%), hiekka ja sora (7,6&nbsp;%), multamaa (3,7&nbsp;%) ja savimaa (4,7&nbsp;%). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (82&nbsp;%), soita ja kosteikkoja (2,2&nbsp;%), viljelymaita (5,0&nbsp;%), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,6&nbsp;%) sekä joutomaita (4,0&nbsp;%). Näiden lisäksi on 6,3&nbsp;% vesistöjä.

### Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Gådeånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 4,09&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 21,1&nbsp;m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,56&nbsp;m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 3,7&nbsp;m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 23&nbsp;m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 26,8&nbsp;m³/s on mitattu toukokuussa 1986 ja pienin 0,2&nbsp;m³/s lokakuussa 1989. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Isopreeriaturpiaali

**Isopreeriaturpiaali** (*Leistes loyca*) on turpiaaleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta.

## Koko ja ulkonäkö

Isopreeriaturpiaali voi kasvaa 23&ndash;27 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat hieman toisistaan ulkonäöltään. Isopreeriaturpiaalikoiraan pää on musta ja päässä on valkoinen silmäkulmajuova, jonka alku on punainen. Kurkku, rinta ja vatsa ovat väriltään kirkkaanpunaiset. Linnun selkä ja siivet ovat pohjaväriltään tumman ruskeat ja niissä on mustia raitoja. Lajin naaraan silmäkulmajuova on täysin valkoinen ja kurkku on valkoinen. Vatsan keskiosa on vaalean punainen. Muuten se muistuttaa koirasta. Isopreeriaturpiaalin nokka on pitkä ja myös pyrstö on pitkä.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Isopreeriaturpiaalia tavataan Argentiinasta, Chilestä ja Falklandinsaarilta. Lajin elinympäristöä ovat ruohomaat kuten arot, niityt ja laidunmaat, joilla kasvaa hajanaisesti pensaikkoa. Linnun ravintoa ovat hyönteiset ja niiden toukat, hedelmät ja siemenet. Isoturpiaali rakentaa pesänsä ruohoista maahan korkeaan ruohikkoon ja naaras munii yleensä 3 tai 4 munaa.

## Lähteet
Kirjallisuusvuosi 1796

**Kirjallisuusvuosi 1796** käsittelee vuoden 1796 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Ahvenanmaan ja Tukholman välille rakennettu optinen lennätin valmistui.
* C. N. af Klerckerin johdolla tehty Suomenlahden kartoitus valmistui. Kartat on vuonna 2009 julkaistu nimellä Kuninkaallinen merikartasto 1791–1796.
* Portugalin kansalliskirjasto (*Biblioteca Nacional de Portugal*) perustettiin Lissaboniin.

## Julkaisuja
* Christoph Gottfried Bardili &ndash; *Über die Gesetze der Ideenassociation*
* Johann Wolfgang von Goethe &ndash; *Wilhelm Meisters Lehrjahre* (suom. *[[Wilhelm Meisterin oppivuodet]]*; ensimmäinen kehitysromaani)
* Samuel Hahnemann &ndash; *Versuch über ein neues Princip zur Auffindung der Heilkräfte der Arzneysubstanzen, nebst einigen Blicken auf die bisherigen* (homeopatian perusajatukset)
* Samuel Ireland &ndash; *Miscellaneous Papers and Legal Instruments Under the Hand and Seal of William Shakespeare* 
* Heinrich von Jannau &ndash; *Geschichte von Lief- und Ehstland pragmatisch vorgetragen* (kaksiosaisen teoksen jälkimmäinen osa)
* Mary Wollstonecraft &ndash; *Letters Written in Sweden, Norway, and Denmark*

## Palkintoja

## Lähteet
Margita

**Margita** on naisen etunimi. Se on Margitin rinnakkaismuoto ja yksi Margareta-nimen lukuisista muunnelmista.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2020 mennessä tilastoitu noin 550–560 Margita-nimistä naista. Heistä suurin osa on syntynyt 1940- tai 1950-luvulla. 

Vuodesta 2010 alkaen Margitalla on ollut nimipäivä suomenruotsalaisessa almanakassa 20.&nbsp;heinäkuuta.

## Tunnettuja Margita-nimisiä
* Margita Alfvén (1905–1962), ruotsalainen näyttelijä
* Margita Figuli (1909–1995), slovakialainen kirjailija

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Etunimien taivutus: Margita (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Vokaalipolyfonia

**Vokaalipolyfonia** oli renessanssin ajan vallitseva musiikin tyyli. Tässä musiikin tyylissä jokainen stemma on oma itsenäinen melodiansa. 
Melodian muodostusta ja harmoniaa kuitenkin koskivat tarkat säännöt. Giovanni Pierluigi da Palestrinan teokset ovat hyvä esimerkki aikansa vokaalipolyfonisesta musiikista.
Willem Kalf

**Willem Kalf**, myös **Willem Kalff**, (3. marraskuuta 1619 Rotterdam – 31. heinäkuuta 1693 Amsterdam) on tunnetuimpia alankomaalaisia asetelmamaalareita.	

Kalf oli historiamaalari Hendrik Potin oppilaana sekä mahdollisesti myös Cornelis Saftlevenin oppilas. Kalf valitsi asetelmat aihepiirikseen Pariisin-vuosinaan 1630-luvun lopussa. Hänen varhaiset työnsä kuvaavat keittiöitä, joissa on lattialle lojumaan jätettyjä kurpitsoja, kattiloita ja pannuja. Nämä varhaiset maalaukset eroavat tyyliltään selvästi Kalfin myöhemmistä, ylellisistä sommitelmista, joissa on kalliita esineitä, kuten pikareita, tinakuppeja, venetsialaista lasia ja kiinalaista posliinia, marmoripöydällä tai kuvakudoksella peitetyllä pöydällä.

Vaikka Kalfin asetelmat noudattivat vakiintunutta kaavaa, hän elävöitti laatukuviaan yksinkertaisen sommittelun, tumman taustan ja tarkasti havainnoitujen yksityiskohtien avulla. Erityisesti hänen asetelmiensa rikkaat tekstuurit olivat vertaansa vailla. Amsterdamin varakkaat asukkaat eivät voineetkaan vastustaa Kalfin töitä. Hänen juhlaillallisia esittävät kuvat sekä upeasti maalatut kallisarvoisten esineiden sommitelmat olivat erittäin suosittuja 1600-luvun puolivälissä.

## Lähteet