Olli Julkunen

**Olli Julkunen** (s. 10. elokuuta 1981 Oulu) on uransa jo lopettanut suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi viimeksi kaudella 2016–2017 Suomi-sarjajoukkue Imatran Ketterässä. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta Julkunen osasi pelata myös puolustajana. Hän pelasi urallaan myös SM-liigassa yhteensä 317 runkosarjaottelua tehopistein 42+36=78 ja keräten 158 jäähyminuuttia sekä 20 playoff-ottelua tehopistein 1+1=2 ja keräten kahdeksan jäähyminuuttia. Julkunen pelasi myös Ruotsissa, Itävallassa ja Saksassa. Hän laukoo oikealta.

## Ura
### Seuraura
Juniorivuosinaan puolustajanakin pelannut Julkunen oli Oulun Kärppien kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä jo 16-vuotiaana kaudella 1997–1998, jolloin Julkunen pelasi yhdeksän III-divisioonaottelua Limingan Kiekossa. Hän siirtyi sinne omien sanojensa mukaan joulun jälkeen Kärppien B-nuorista, joiden valmentajan kanssa Julkunen ei tullut toimeen. Hän päättikin siirtyä seuraavaksi kaudeksi Ruotsiin ja Luleå HF:n junioreihin. Kaudella 1999–2000 Julkunen pelasi siellä jo 18-vuotiaana 15 runkosarja- ja seitsemän playoff-ottelua Elitserienissä tehden yhden syöttöpisteen. Kaudella 2000–2001 hän pelasi Elitserienissä 28 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.

Kaudeksi 2001–2002 Julkunen siirtyi Ruotsissa sarjatasoa alemmas Allsvenskanin Kiruna IF:ään, jonka paras maalintekijä hän oli 14 osumallaan. Varusmiespalvelus toi Julkusen kaudeksi 2002–2003 SM-liigaan ja Pelicansiin, jonne hän sai sopimuksen koeajan kautta. Julkusen ensimmäinen SM-liigakausi toi 56 runkosarjaottelussa tehot 9+5=14. Hän oli Jani Keinäsen jälkeen joukkueen toiseksi paras maalintekijä Jari Kauppilan ja Joonas Jääskeläisen kanssa. Toinen Pelicans-kausi 2003–2004 toi syyskaudella 32 ottelussa vain tehot 1+2=3, jonka jälkeen Julkunen siirtyi yhteisymmärryksessä joukkueen kanssa loppukaudeksi vuokralle Mestis-joukkue Kiekko-Vantaaseen. Toukokuussa 2004 hän teki joukkueen kanssa jatkosopimuksen kaudeksi 2004–2005.

Julkunen palasi kaudeksi 2005–2006 vuoden mittaisella sopimuksella Pelicansiin, jota valmensi hänelle Kiekko-Vantaasta tuttu Jarmo Kauppi. Maaliskuussa 2006 Julkunen teki Pelicansin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2006–2007 hän teki SM-liigan yhden kauden piste- ja maaliennätyksensä tehoilla 15+7=22. Julkunen ja Patrick Yetman olivat Matias Lopin jälkeen joukkueen toiseksi parhaat maalintekijät. Maaliskuussa 2007 Julkunen teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Pelicansin kanssa.

Yhteensä neljän peräkkäisen Pelicansissa vietetyn kauden jälkeen Julkunen siirtyi elokuussa 2009 neljän ottelun mittaiselle koeajalle HockeyAllsvenskan-joukkue IF Björklöveniin, mutta jäi ilman sopimusta ja siirtyi syyskuussa Mestis-joukkue KooKoohon. Hän teki joukkueen kanssa yksivuotisen sopimuksen, joka sisälsi viikon mittaisen testijakson. Julkunen teki kaudella 2009–2010 runkosarjassa tehot 25+26=51, joilla hän oli KooKoon toiseksi paras pistemies ja maalintekijä Mikko Liukkosen jälkeen. Julkunen sijoittui Mestiksen pistepörssissä kuudenneksi ja maalipörssissä kolmanneksi Sportin Bryan McGregorin kanssa. Hän voitti Mestis-pronssia keväällä 2010. 

Toukokuussa 2010 Julkunen teki yksivuotisen jatkosopimuksen KooKoon kanssa. Marraskuussa 2011 Ismo Lehkonen istutti hänet juniorivuosiltaan tutulle puolustajan tontille, jossa Julkunen pelasi loppukauden ja teki yhteensä 47 runkosarjaottelussa tehot 13+16=29. 

Huhtikuussa 2011 Julkunen palasi kotikaupunkiinsa Ouluun ja siirtyi Kiekko-Laserin riveihin. Hän palasi samalla hyökkääjäksi. Julkunen toimi joukkueen kapteenina, mutta Kiekko-Laserin Mestis-kausi päättyi kuitenkin jo joulukuussa 2011 konkurssiin. Pian tämän jälkeen hän palasi loppukauden 2011–2012 kattavalla sopimuksella KooKoohon. Julkunen jakoi kuudella osumallaan Sportin Jussi Tapion kanssa koko kevään 2012 pudotuspelien maalipörssin voiton. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen KooKoon kanssa. Kaudella 2012–2013 Julkunen nousi joukkueen varakapteeniksi ja oli tehoilla 20+13=33 KooKoon paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Nick Dineenin jälkeen. Hän jakoi koko Mestiksen maalipörssin toisen sijan viiden muun pelaajan kanssa. Kevään 2013 pudotuspeleissä Julkunen jakoi Dineenin kanssa KooKoon sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 8+5=13. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa ja valittiin sarjan toiseen tähdistökentälliseen.

Kaudella 2013–2014 Julkunen siirtyi Inter-National-Leaguen itävaltalaisseura EHC Lustenaun riveihin. Hänet kaappasi mukaansa Peliittojen apuvalmentajasta Lustenaun päävalmentajaksi siirtynyt Timo Keppo. Julkuselle olisi löytynyt ottajia myös muualta. Hän kävi KooKoon kanssa neuvottelua myös jatkosta, mutta sopimusta ei kuitenkaan tullut. Julkunen oli Lustenaun paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Toni Saarisen jälkeen tehoilla 27+20=47. Kaudeksi 2014–2015 hän palasi taas kaksivuotisella sopimuksella KooKoohon. Julkunen nimettiin joukkueen kapteeniksi. Hän johdatti KooKoon kauden päätteeksi Mestis-hopeaan. Toukokuussa 2015 Julkunen teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen SM-liigaan nostetun KooKoon kanssa.

Julkunen jäi kaudella 2015–2016 KooKoossa varsin vähälle peliajalle ja teki kymmenessä runkosarjaottelussa kaksi syöttöpistettä. Hän pelasi kauden aikana myös viisi ottelua lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa, kunnes Julkusen sopimus KooKoon kanssa purettiin yhteisymmärryksessä tammikuun 2016 lopulla, jolloin hän siirtyi loppukaudeksi Saksan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle DEL2-liigassa pelaavan Eispiraten Crimmitschaun riveihin. Kaudeksi 2016–2017 Julkunen siirtyi sieltä vuoden mittaisella sopimuksella edellisenä keväänä Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Hockeyettaniin pudonneen Asplöven HC:n joukkueeseen. Vuoden 2017 vaihteessa hän lähti joukkueesta ja siirtyi loppukauden sopimuksella Suomi-sarjajoukkue Imatran Ketterän riveihin. Julkunen pelasi loppukaudestaan ison osan myös puolustajan tontilla. Hän voitti kauden päätteeksi Suomi-sarjan mestaruuden.

### Maajoukkueura
Julkunen pelasi kaksi poikien maaottelua.

### Saavutukset
*(Mestis) hopeaa: 2013, 2015 
*(Mestis) pronssia: 2010, 2012
*(Suomi-sarja) mestaruus: 2017

## Tilastot

## Lähteet
*
*

### Viitteet