open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
DEL-kausi 1994–1995

**DEL-kausi 1994–1995** oli DEL-liigan historian ensimmäinen kausi. Sarjaan osallistui 18 joukkuetta, mutta MadDogs München jätti kauden kesken 27 ottelun jälkeen taloudellisten syiden vuoksi.

Runkosarja oli 44 ottelun mittainen, jonka jälkeen 16 joukkuetta eteni pudostuspeleihin. Pudostuspelien kaksi ensimmäistä kierrosta pelattiin paras seitsemällä -systeemillä, mutta välierät ja loppuottelu pelattiin paras viidellä -systeemillä.

Runkosarjan voitti Berliner SC Preussen ja ainoana pudostuspelien ulkopuolelle jäi Eisbären Berlin. Loppuotteluun etenivät lopulta runkosarjan toinen, EV Landshut sekä runkosarjan viides, Kölner Haie. Kölner Haiesta tuli DEL-liigan ensimmäinen mestari.

Runkosarjan pistepörssin voitti tšekkiläinen Jiří Dopita ja pudotuspelien pistepörssin kanadalainen Mike Bullard. Kaudella sarjassa pelasi myös yksi suomalainen, Jari Grönstrand, joka edusti ESG Füchse Sachsenia.

## Joukkueet

1 Jan Eysselt korvasi hänet kesken kauden.
2 Joachim Ziesche korvasi hänet kesken kauden.
3 Bob Murdoch korvasi hänet kesken kauden.

## Runkosarja

## Pudotuspelit

## Pelaajatilastot

### Runkosarjan pistepörssi

### Runkosarjan maalipörssi

### Runkosarjan maalivahtien torjuntapörssi
Torjuntapörssissä on huomioitu vähintään 10 ottelua pelanneet maalivahdit.

1 Päästettyjen maalien keskiarvo

### Pudotuspelien pistepörssi

## Lähteet
Bautzen (piirikunta)

**Bautzen** on piirikunta Saksin osavaltiossa, Saksassa. Piirikunnan pinta-ala on noin 2&nbsp;390 neliökilometriä ja asukasluku 310&nbsp;898 (2012). Sen pääkaupunki on Bautzen.

Bautzenin naapurit ovat etelästä myötäpäivään lueteltuna Tšekki, Sächsische Schweiz-Osterzgebirgen piirikunta, Dresdenin piiritön kaupunki, Meißenin piirikunta Brandenburgin osavaltiossa, sekä Görlitz.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Piirikunnan verkkosivut landkreis-bautzen.de
Sächsische Schweiz-Osterzgebirge

**Sächsische Schweiz-Osterzgebirge** on piirikunta Saksin osavaltiossa Saksassa. Piirikunnan pinta-ala on noin 1&nbsp;653 neliökilometriä ja asukasluku 245&nbsp;927 (2012). Sen pääkaupunki on Pirna. Piirikunta perustettiin 2008 yhdistämällä entiset Sächsische Schweizin ja Weißeritzkreisin piirikunnat.

Piirikunnan naapurit ovat lännestä myötäpäivään lueteltuna Mittelsachsenin ja Meißenin piirikunnat, Dresdenin piiritön kaupunki, Bautzenin piirikunta, sekä Tšekki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Piirikunnan verkkosivut llandratsamt-pirna.de
William Isaksson

**Karl William (K. W.) Isaksson** (15. marraskuuta 1866 Finström – 31. maaliskuuta 1924 Helsinki) oli ahvenanmaalainen juristi, Ahvenanmaan maaherra 1918–1922, korkeimman oikeuden apujäsen 1923–1924. Hän oli sitä ennen kansanedustaja (rkp) 1914–1917 sekä Turun hovioikeuden virkamies vuoteen 1917.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Mauri Isokoski

**Mauri Kullervo Isokoski** (s. 9. helmikuuta 1933 Ylivieska) on suomalainen lääkäri. Hän on ollut Tampereen yliopiston avoterveydenhuollon professori 1973–1996 ja tutkinut epidemiologiaa ja yleislääketiedettä. sekä mahakatarria ja laktoosi-intoleranssia. Hän loi yliopiston lääketieteelliselle tiedekunnalle hyvää imagoa terveyskeskuslääkärien kouluttajana.

## Lähteet
C. G. Tötterman

**Carl Gustaf Tötterman** (21. kesäkuuta 1836 Pyhäjärvi Vpl. – 20. toukokuuta 1895 Helsinki oli Suomen Lähetysseuran toinen lähetysjohtaja, ja hän toimi tässä tehtävässä vuodesta 1877 lähtien aina kuolemaansa 1895 saakka.

## Henkilöhistoria
C. G. Tötterman tuli pappissuvusta, hänen isänsä oli kappalainen, varapastori Claes Kristian Albert Tötterman, joka toimi hänen syntymänsä aikoihin Pyhäjärven Vl. vt. kirkkoherrana ja Joutsan kappalaisena. Hänen äitinsä oli Gustava Fredrika Stenroth. Ylioppilaaksi hän valmistui Porvoon kymnaasista, ja papiksi hänet vihittiin vuonna 1860. Hän oli vuodesta 1861 lähtien naimisissa Ida Lovisa Ranckenin (1834—1907) kanssa. Metsänhoitaja, metsäneuvos Karl August Fredrik Tötterman (1866—1931) oli heidän poikansa.

## Toiminta Suomen Lähetysseurassa
Tötterman oli Suomen Lähetysseuran johtokunnan jäsen vuodesta 1866 lähtien. K. J. G. Sireliuksen siirryttyä pois lähetysjohtajan tehtävästä hänen tilalleen valittiin Tötterman, jota Remes luonnehtii seuran kotimaisessa työssä “varsinaiseksi uranuurtajaksi”. Sen sijaan ulkomaanasioissa hän oli passiivinen. Toiminnan painopisteenä oli seuran talouden kohentaminen, jotta vuonna 1870 Ambomaalla aloitettua lähetystyötä olisi voitu jatkaa entisessä laajuudessa. Elämänsä viimeisen vuosikymmenen ajan Tötterman oli jatkuvasti sairas. Remeksen kuvauksesta päätellen hän sairasti kenties Parkinsonin tautia. Häntä painoivat myös velat. Lähetysjohtajan toimen ohella hän hoiti 1880-luvun lopulla myös rautatiesaarnaajan viransijaisuutta, joten hänellä kaksi oli täystoimista työtä. 14. toukokuuta 1895 Tötterman sairastui keuhkokuumeeseen, johon hän kuoli kuusi päivää myöhemmin. Hänen tilalleen lähetysjohtajaksi valittiin pastori Akseli Hirn.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Dez Bryant

**Desmond "Dez" Bryant** (s. 4. marraskuuta 1988 Lufkin, Texas) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa tällä hetkellä NFL-liigassa pelaavaa Dallas Cowboysiä.

Parhaimmillaan NFL:n laitahyökkääjien eliittiin kuuluvalla Bryantilla on ollut urallaan ongelmia kentän ulkopuolella muun muassa raha-asioiden kanssa. Hän on myös ollut pidätettynä useaan otteeseen.

## Lähteet
Martin Isaksson

**Gunnar Martin Isaksson** (20. kesäkuuta 1921 – 16. joulukuuta 2001) oli ahvenanmaalainen varatuomari, Ahvenanmaan maakunnan maaneuvos 1967–1972, Ahvenanmaan maaherra 1972–1982 ja sen jälkeen suurlähettiläs Reykjavikissa 1982–1985.

## Lähteet
Dwayne Bowe

**Dwayne Lorenzo Bowe** (s. 21. syyskuuta 1984 Miami, Florida) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän on edustanut NFL-liigassa pelaavia Kansas City Chiefsiä (2007–2014) ja Cleveland Brownsia (2015). Bowe teki vuonna 2014 kahden vuoden sopimuksen Cleveland Brownsin kanssa, mutta Browns sanoi joukkueessa vaisusti esiintyneen Bowen sopimuksen irti maaliskuussa 2016. 

Ennen ammattilaisuraansa Louisianan osavaltionyliopiston joukkueessa pelannut Bowe varattiin NFL:n vuoden 2007 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella, 23. pelaajana.

## Lähteet
Anselmi Hirvonen

**Anselmi Hirvonen** (s. 1979) on suomalainen teatteri- ja oopperaohjaaja.

Hirvonen valmistui vuonna 2008 ohjaajaksi ja teatteritaiteen maisteriksi Pietarin valtiollisesta teatteritaiteen akatemiasta. Aiemmin hän opiskeli Helsingin yliopistossa pääaineenaan teatteritiede. Musiikkiopinnot alkoivat sellonsoitolla Itä-Helsingin musiikkiopistossa 1985–1995 ja hän on toiminut monipuolisesti myös muusikkona.

Hirvosen debyyttiohjaus oli Leevi Madetojan ooppera Pohjalaisia Porin Oopperassa vuonna 2007. Hirvosen oopperaohjauksia on nähty eri puolilla Suomea, muun muassa Helsingissä, Turussa, Porissa, Tampereella, Vaasassa, Rovaniemellä, Kuopiossa, Espoossa sekä Naantalin, Oulun, Lemin ja Joensuun Musiikkijuhlilla, teoksina Mozartin Figaron häät, Taikahuilu, Così fan tutte ja Bastien und Bastienne, Tšaikovskin Jevgeni Onegin, Madetojan Pohjalaisia, Lehárin Paganini, Abrahamin Viktoria ja hänen husaarinsa, Rossinin Tuhkimo (Hirvosen lyhentämä ja sovittama 60 min. versio lapsille), Purcellin Dido ja Aeneas, Gian Carlo Menottin Puhelin, Nikolai Rimski-Korsakovin Mozart ja Salieri, Francis Poulencin Ihmisääni, Jukka Linkolan Myrkkyhuntu (kantaesitys), Antti Nissilän Pyhät seinät (kantaesitys) sekä Tze Yeung Hon "minn(i)e" Tallinnassa Virossa (kantaesitys).   

Hirvonen on tehnyt ohjaajana yhteistyötä muun muassa kapellimestareiden Philippe Auguin, Will Humburg, Srboljub Dinić, Lorenzo Passerini, Andrea Sanguineti, Wolfgang Wengenroth, John Storgårds, Okko Kamu ja Pertti Pekkanen kanssa. Laulajista hänen ohjauksessaan ovat olleet mm. Ludovic Tézier, Matthew Polenzani, Massimo Giordano, Maria José Siri, Elena Pankratova, Giuseppe Filianoti, Sebastian Catana, Claudio Sgura, Kamen Chanev, Jaakko Ryhänen, Mika Kares, Juha Uusitalo, Tuuli Takala, Miina-Liisa Värelä, Arttu Kataja, Marjukka Tepponen, Tuomas Katajala, Timo Riihonen, Jussi Myllys, Dan Karlström, Jyrki Anttila, Waltteri Torikka ja Johanna Rusanen.     

Hän on sovittanut usean ohjauksensa dramaturgisesti uuteen muotoon ja kirjoittanut uudet dialogit Taikahuiluun, Paganiniin, Viktoriaan, Tuhkimoon ja Bastien und Bastienneen.

Uudelleenohjaajana Hirvonen on toiminut Savonlinnan Oopperajuhlilla (*[[Tosca]]* 2011, 2015 ja 2022, *[[Taikahuilu]]* 2012 ja 2014 ja Don Giovanni 2024), Viron Kansallisooppera Estoniassa (*[[Jevgeni Onegin (ooppera)|Jevgeni Onegin]]* 2004) sekä Malmön Oopperassa (Don Giovanni 2023). Aiemmin hän on toiminut muun muassa Ralf Långbackan ja Keith Warnerin apulaisohjaajana Suomen lisäksi Virossa ja Beijing Music Festivaleilla Kiinassa.

Hirvonen on esiintynyt myös näyttelijänä ja laulajana esimerkiksi Pietarin Zazerkalie-teatterin produktioissa vuosina 2005–2008 kuudessa eri roolissa, muun muassa *[[Gianni Schicchi]]n* Notaarina. Lisäksi hän on dubannut ja dubbausohjannut animaatiosarjoja televisioon.

Hirvosen isä on ooppera- ja oratoriolaulaja Anssi Hirvonen ja sisar muusikko ja televisiojuontaja Siina Hirvonen, jonka Siina & Taikaradio -duossa Anselmi Hirvonen on esiintynyt kitaristina lastenkonserteissa eri puolella Suomea.

Hirvonen oli Suomen Wagner-seuran Bayreuth-stipendiaatti vuonna 2011.

## Lähteet
Amerikanoravakoira

**Amerikanoravakoira** (*American Squirrel Dog*) on yhdysvaltalainen koirarotu, jota FCI ja muutkaan merkittävät kenneljärjestöt eivät ole tunnustaneet. Sillä on ainoastaan *National Kennel Club*:n hyväksyntä ja se on rekisteröity *United Squirrel Dog Registration*:iin. Sitä ei tule sekoittaa cajuninoravakoiraan.

## Ulkonäkö
Amerikanoravakoiran pää on pitkänomainen ja sivusta katsottuna litteä. Silmät ovat pyöreät, korvat joko pystyt – mikä on toivottava ominaisuus – tai riippuvat. Niska on hieman kaareutunut ja vahva, selkä suora ja kylkiluut kaareutuneet ja syvät. Käpälät ovat kissamaiset, häntä voi olla joko pitkä tai luonnostaan töpö. Luonnostaan pitkät hännät yleensä typistetään alkuperämaassa 2,5–7,5 cm:n mittaiseksi. Lyhyt karvapeite on laadultaan sileä, ja sen väritys vaihtelee valkoisesta ja vehnästä (fawnista) punaiseen ja brindleen, joista valkoinen ja vehnä ovat toivotuimmat. Myös kaksiväriset koirat joko ruosteenruskein, tan-värisin, brindlein tai mustin merkein sallitaan. Säkäkorkeus on noin 35,5–51 cm ja paino 9–13,5 kg.

## Luonne ja käyttäytyminen
Rotu on luonteeltaan ystävällinen, joskin perhettään kohtaan suojelevainen. Sillä ei ole myöskään vaikeuksia tulla toimeen muiden koirien kanssa. Se on aktiivinen ja työskennellessään hiljainen aina saaliin löytymiseen asti. Sen tyypillinen metsästystapa on feisteille ja treeing cureille ominainen ns. *treeing* eli puuhun ajaminen. Koska sillä on voimakas luontainen taipumus oravan metsästykseen, se ei vaadi juurikaan koulutusta työhönsä.

## Alkuperä
Amerikanoravakoira on kotoisin Yhdysvaltain keskilännestä ja eteläosista. 1990-luvun loppupuolella kaksi feist-kasvattajaa, eteläcarolinalainen George Chisenhall Elginistä ja arkansaslainen Billy Ainsworth Magnoliasta risteyttivät silloisiin feist-linjoihinsa blackmouth curia, alkuperäistä mountain curia, amerikanpitbullterrieriä ja amerikanrottaterrieriä. Aluksi näistä risteytyksistä syntynyt jalostuspopulaatio rekisteröitiin feist-rekisteriin pelkkänä erillisenä linjana, mutta vuonna 2003 *National Kennel Club* tunnusti sen omaksi rodukseen. Nimensä mukaisesti sitä käytetään oravan metsästykseen.

## Lähteet
### Viitteet
Capheatoninterrieri

**Capheatoninterrieri** (*Capheaton Terrier*) on brittiläinen koirarotu, joka ei ole FCI:n tunnustama.

## Ulkonäkö
Capheatoninterrierin korvat ovat riippuvat ja rinnanympärys on enimmillään 43 cm. Alkuperämaassa kannukset poistetaan syntymän jälkeen ja häntä typistetään. Sekä sileä että karkea karvamuunnos tunnetaan. Väritys on joko kastanjanruskea tai ruosteenpunainen (tan), ja molemmissa tulee olla tumma maski. Tämä värisävy on terriereille hyvin epätyypillinen ja poikkeuksellinen. Säkäkorkeus vaihtelee 23–33 cm välillä.  

## Luonne ja käyttäytyminen
Rotu on erittäin uskollinen ja omistajaansa kiintynyt, minkä vuoksi se ei pidä yksinolosta. Se on oppivainen, leikkisä ja helppo kouluttaa, ja se tulee normaalisti hyvin toimeen lasten kanssa. Sen tulee kuitenkin osoittaa selkeää riistaviettiä ja metsästyshalukkuutta, minkä vuoksi se ei välttämättä pysty elämään samoissa tiloissa muiden lemmikkien kanssa. Pääasiallinen käyttötarkoitus onkin kettujen ja kaniinien ajuemetsästys viljapelloilla ja pensasaitojen luona, ja työssään se on ehdottoman peloton ja sitkeä. Lisäksi se on etevä rottakoira ja erinomainen seurakoira.

## Alkuperä
Capheatoninterrieri on kotoisin Koillis-Englannin Northumberlandissa sijaitsevasta Capheatonin kylästä. Vuonna 1984 kyseisessä kylässä asuva maanomistaja Suzy Browne Swinburne osti tuntematonta alkuperää olevan terrierin nimeltä Dougal. Hän ihastui koiraan niin, että halusi siirtää sen luonteen ja ulkonäön eteenpäin seuraaville sukupolville. Vuonna 1988 hän aloitti jalostuksen astuttamalla Bramble-nimisen terrierinartun Dougalilla. Seuraava sukupolvi risteytettiin vuorostaan Jack Russell -terrierin ja lancashirenkarjakoiran kanssa. Näin oli luotu pohja uudelle rodulle, joka alkoi saavuttaa suosiota Northumberlandin kreivikunnassa. *Capheaton Terrier Society* perustettiin vuonna 2004 ja se yrittää paraikaa etsiä lisää capheatoninterrierin omistajia populaation määrän kartoittamiseksi ja rekisterin ylläpitämiseksi. 

## Lähteet
### Viitteet
Tomasz Radzinski

**Tomasz Radziński** (s. 14. joulukuuta 1973 Poznań, Puola) on puolalais-kanadalainen aktiiviuransa lopettanut jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän toimii belgialaisseura Lierse SK:n teknisenä johtajana.

Radziński aloitti jalkapallon pelaamisen puolalaisessa Cuiavia Inowrocławissa, josta hän vuonna 1988 siirtyi saksalaisen VfL Osnabrückin junioreihin. Vuonna 1990 Radziński muutti perheensä mukana Kanadaan, jossa hän ehti edustaa North York Rocketsia ja St. Catherines Wolvesia, kunnes palasi Eurooppaan vuonna 1994 siirtyessään ammattilaiseksi belgialaiseen Germinal Ekereniin. Pelattuaan Ekerenissä reilut sata sarjaottelua hän siirtyi belgialaiseen suurseuraan Anderlechtiin vuonna 1998. Siellä Radziński teki yhteensä 52 liigamaalia ja viimeisellä Anderlecht-kaudellaan lisäksi viisi maalia Mestarien liigassa. Vuonna 2001 englantilainen Everton osti Radzińskin 4,5 miljoonalla punnalla, mikä oli suurin koskaan kanadalaisjalkapalloilijasta maksettu siirtosumma.

Evertonissa Radziński ehti tehdä 25 maalia 91:ssä Valioliiga-ottelussa, kunnes pyysi siirtoa muualle. Hän siirtyikin vuonna 2004 kolmivuotisella sopimuksella ja 1,75 miljoonan punnan siirtosummalla samassa sarjassa pelanneeseen Fulhamiin. Siellä hän ei onnistunut yhtä hyvin kuin edellisessä seurassaan, ja uuden managerin Lawrie Sanchezin aloittaessa Radziński joutui jättämään seuran kesällä 2007. 28. elokuuta 2007 Radziński siirtyi vapaana pelaajana kreikkalaiseen Skoda Xanthiin. Vaikka sopimus tehtiin päättymään vasta vuonna 2010, palasi Radziński jo seuraavana kesänä Belgiaan, Lierseen. Hän kertoi pyrkineensä pois Kreikasta epäiltyään joukkuetovereitaan sopupeleistä. 29. tammikuuta 2012 Radziński siirtyi puolivuotisella sopimuksella Waasland-Bevereniin. Sopimuksessa oli myös vuoden optio, jota ei kuitenkaan käytetty, vaan Radziński lopetti pelaajauransa kesällä 2012.

Maajoukkuetasolla Radziński edusti Kanadaa, jonka A-maajoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä kesäkuussa 1995 Turkkia vastaan pelatussa ottelussa. Yhteensä Radziński pelasi 46 maaottelua ja teki niissä kymmenen maalia, joista kolme MM-karsinnoissa ja yhden vuoden 1996 CONCACAF Gold Cupissa.

Radzińskilla on myös Belgian kansalaisuus, jonka hän sai avioliiton kautta.

## Saavutukset
* Belgian-mestaruus: 1999–2000, 2000–2001
* Belgian liigan maalikuninkuus: 2000–2001
* Belgian cupin voitto: 1996–1997

## Lähteet
Onnistu Venäjällä

**Onnistu Venäjällä** on suomenkielinen käytännön opas etabloitumisesta Venäjän markkinoille ja liiketoimintaan liittyvien oikeudellisten ja muiden riskien hallinnasta.

## Sisältö

Niin toiminnan harjoittamista Venäjällä harkitsevan kuin siellä jo toimivan yrityksen tulee tuntea maan lainsäädäntö ja tapakulttuuri. Kirjassa avataan konkreettisesti Venäjän voimassa olevaa osakeyhtiö- ja työlainsäädäntöä ja kerrotaan, kuinka yrityksen tulee hoitaa asiansa itärajan tuolla puolen.Lainsäädännön lisäksi kirjassa kerrotaan myös tosi asiassa huomattavasti liiketoimintaan vaikuttavasta venäläisestä tapakulttuurista. Teos sisältää runsaasti esimerkkejä ulkomaisten yritysten Venäjällä tekemistä virheistä ja liiteosion, johon on koottu tärkeimmät Venäjällä toimimiseen tarvittavat lomakkeet niin suomeksi kuin venäjäksi.

## Vastaanotto

”Keskeinen viesti kirjassa on, että Venäjällä ja Suomessa on kyse kahdesta täysin erilaisesta ympäristöstä ja maailmasta. Kirjassa esitellään lukuisia tapoja myös epäonnistua maassa. Siksi on hyvä käydä läpi oppaan tarkistuslistat, pöytäkirjat ja sopimusmallit. […] Tuhti tietopaketti on mielenkiintoista ja käytännönläheistä luettavaa, eikä jätä paljonkaan arvailujen varaan.” – Talouselämä 14/2012

## Kirjailija

Oppaan kirjoittaja asianajaja Matti Honkanen toimii partnerina Asianajotoimisto Teperi & Co Oy:ssä. Hän on työskennellyt lähes 30 vuotta Neuvostoliiton ja Venäjän yritysjuridiikan asiantuntijana sekä asunut ja työskennellyt Neuvostoliitossa ja Venäjällä. Honkanen on julkaissut monta Venäjän liiketoimintaa ja sopimusjuridikkaa käsittelevää teosta.

## Lähteet

* Talouselämä 14/2012
* Optio 11/2011
* Kirja Kauppakamari.fi -sivustolla
Birgit

**Birgit** on naisen etunimi, lyhentymä nimestä Birgitta. Birgitin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 7. lokakuuta.

Suomessa nimi Birgit on 1900-luvun alusta elokuuhun 2025 mennessä annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 5&nbsp;255 henkilölle.

## Tunnettuja Birgitejä

* Birgit Brüel (1927–1996), tanskalainen laulaja ja näyttelijä
* Birgit Cullberg (1908–1999), ruotsalainen tanssija ja koreografi
* Birgit Dressel (1960–1987), saksalainen yleisurheilija
* Birgit Finnilä (s. 1931), ruotsalainen konsertti- ja oopperalaulaja
* Birgit Fischer, *Birgit Schmidt* (s. 1962), saksalainen kilpameloja ja olympiavoittaja
* Birgit Friedmann (s. 1960), saksalainen keskimatkojen juoksija
* Birgit Friggebo (s. 1941), ruotsalainen poliitikko
* Birgit Gyllenbögel (1900–1989), suomenruotsalainen kirjailija ja kääntäjä
* Birgit Hahn (s. 1958), saksalainen maahockeypelaaja
* Birgit Haveneth (s. 1938) suomalainen koripalloilija
* Birgit Heeb-Batliner (s. 1972), liechtensteinilainen alppihiihtäjä
* Birgit Jaakola (1943–2017), suomalainen kulttuuriperinnön tutkija ja kotiseutuneuvos
* Birgit Klockars (1912–1996), suomalainen lähetyssaarnaaja, historiantutkija ja kirjailija
* Birgit Klåvus (1940–1989), suomalainen laulaja
* Birgit Kronström (1905–1979), suomalainen näyttelijä ja laulaja
* Birgit Lunelund (1906–1972), suomenruotsalainen lastenkirjailija
* Birgit Meyer (s. 1960), saksalainen kulttuuriantropologi ja uskontotieteilijä
* Birgit Möller, oik. *Birgit Anita von Born* (1898–1945), suomenruotsalainen kirjailija ja kääntäjä 
* Birgit Nilsson (1918–2005), ruotsalainen oopperalaulaja
* Birgit Nordin (1934–2022), ruotsalainen oopperalaulaja
* Birgit Nuotio (1911–1988), suomalainen näyttelijä
* Birgit Peter (s. 1964), saksalainen kilpasoutaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari
* Birgit Prinz (s. 1977), saksalainen jalkapalloilija
* Birgit Rodhe (1915–1998), ruotsalainen poliitikko
* Birgit Rosengren (1912–2011), ruotsalainen näyttelijä
* Birgit Sarrap, o.s. Õigemeel (s. 1988), virolainen laulaja
* Birgit Schwab, yhdysvaltalainen kitaristi
* Birgit Selin (1903–1977), suomalainen kääntäjä
* Birgit Sergelius (1907–1979), suomalainen näyttelijä
* Birgit Sippel (s. 1960), saksalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
* Birgit Skarstein (s. 1989), norjalainen vammaisurheilija ja paralympiavoittaja
* Birgit Th. Sparre (1903–1984), ruotsalainen kirjailija
* Birgit Tengroth (1915–1983), ruotsalainen näyttelijä ja kirjailija

## Nimen muita merkityksiä

* Birgit by Kristine Vikse, yksi norjalaisen muotisuunnittelija Kristine Viksen vaatemerkeistä
* 960 Birgit, päävyöhykkeen asteroidi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Matti Honkanen

**Matti Honkanen** on suomalainen tietokirjailija, jonka teokset käsittelevät onnistunutta liiketoimintaa Venäjällä. 

## Ura
Matti Honkanen on suomalainen asianajaja, jolla on 30 vuoden kokemuksen suomalaisvenäläisen kaupan lainsäädännön asiantuntijana. Honkanen on kirjoittanut yhteensä kahdeksan teosta, jotka käsittelevät onnistuneen liiketoiminnan harjoittamista Neuvostoliitossa ja myöhemmin, Venäjällä.

## Teokset
Honkasen teokset:
* *[[Onnistu Venäjällä]]* (CC Lakimiesliiton kustannus, 2012) 
* *Successfull management in Russia* (1998)
* Honkanen, Boman, Svetlana: *Liikejuridiikan sanakirja ja asiakirjamallit : suomi-venäjä-suomi* (1997)
* Hultin, Tom; Honkanen, Matti; Juutilainen, Kimmo; Rummukainen, Eila; Matinpalo, Irene; Widomski, Stefan: *Uuden Venäjän kaupan opas* (Interpress, 1997) 
* *Venäjän kaupan opas* (1995) 
* *Ulkomainen yritys Venäjällä ja Ukrainassa* (Lakimiesliiton kustannus, 1994) 
* *A successful joint venture in the USSR* (1990) 
* *Yhteisyritys Neuvostoliittoon* (International Law Centre, 1990) 

## Lähteet
* http://www.kirjaseuranta.fi/kirjasto/H/Honkanen_Matti/
Thomas Südhof

**Thomas Südhof** (22. joulukuuta 1955 Göttingen, Länsi-Saksa) on saksalainen biokemisti. Hän on tutkinut erityisesti neuronien kommunikaatiota. Hänet palkittiin vuonna 2013 tutkimustensa ansiosta Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnolla, jonka hän jakoi James Rothmanin ja Randy Schekmanin kanssa.

## Elämä
Südhof syntyi Göttingenissä vuonna 1955 ja opiskeli Göttingenin yliopistossa. Hän valmistui lääketieteen tohtoriksi 1982, jatkoi samana vuonna neurotieteen opiskeluja Max Planck -instituutissa ja väitteli tohtoriksi myös neurotieteestä.

Väitöskirjan jälkeistä tutkimusta Südhof teki University of Texas Southwestern Medical Centerissä, jossa liittyi vuonna 1983 Michael Brownin ja Joseph L. Goldsteinin laboratorioon. Brown ja Goldstein jakoivat fysiologian ja lääketieteen Nobelin vuonna 1985. Südhof onnistui tuona aikana kloonaamaan LDL-kolesterolin reseptorin geenin.

Südhof siirtyi vuonna 1991 Howard Hughes Medical Institute, ja hänestä tuli vuonna 2008 Stanfordin yliopiston molekyyli- ja solufysiologian professori. Südhof kiinnostui tutkimustyössään erityisesti siitä, miten aivojen neuronit kommunikoivat keskenään. Hänen tutkimustyönsä ansiosta tieto kommunikaatiosta on kasvanut selvästi. Hänet palkittiinkin ansioistaan vuonna 2013 Lasker-palkinnolla. Myöhemmin samana vuonna hän jakoi lääketieteen ja fysiologian Nobelin James Rothmanin ja Randy Schekmanin kanssa.

## Lähteet
Robert Manner

**Robert Manner** (, k. 2013 Petroskoi, Karjalan tasavalta, Venäjä) oli neuvostoliittolainen, sittemmin venäjänsuomalainen lehtimies. Hän oli Petroskoissa ilmestyvän suomenkielisen Neuvosto-Karjala-sanomalehden palveluksessa 1970-luvun alusta asti. Lehti muutti nimensä Karjalan Sanomiksi 1992, ja  Mannerista tuli päätoimittaja. Tässä toimessa häntä arvostettiin muun muassa hyvän ja luontevan suomen kielen taitonsa vuoksi. Hänen aikanaan vuonna 2004 lehti siirtyi osittain internetiin. Joulukuussa 2010 hänen tilalleen päätoimittajaksi tuli Mikko Nesvitski. Manner haudattiin 1. lokakuuta 2013 Petroskoihin. 

## Lähteet
Gus Kahn

**Gustav Gerson ”Gus” Kahn** (6. marraskuuta 1886 Koblenz – 8. lokakuuta 1941 Beverly Hills) oli saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen sanoittaja.

Kahn vietti nuoruutensa Chicagossa ja aloitti musiikkiuransa New Yorkissa. Hän kirjoitti sanoituksia Broadway-näytelmiin ja yksittäisiin populaarimusiikkikappaleihin ja muutti monien muiden New Yorkin laulunkirjoittajien tavoin Hollywoodiin musikaalielokuvien yleistyessä 1930-luvulla. Hänen yhteistyökumppaneitaan olivat muun muassa Walter Donaldson, Egbert Van Alstyne, Isham Jones, Nacio Herb Brown, George ja Ira Gershwin, Sigmund Romberg sekä Buddy DeSylva. Hän teki myös toisinaan kappaleita yhdessä vaimonsa, säveltäjä Grace LeBoyn kanssa.

Vuonna 1951 julkaistiin Kahnin elämästä kertova elokuva *[[Lumottu laulu]]*, jossa Kahnia näytteli Danny Thomas.

Kahn valittiin vuonna 1970 Songwriters Hall of Fameen.

## Tunnettuja sanoituksia
*”Ain’t We Got Fun?” (1921; säv. Richard A. Whiting, san. Raymond B. Egan ja Gus Kahn)
*”Everybody Rag with Me” (1916; säv. Grace LeBoy)
*”I’ll See You in My Dreams” (1925; säv. Isham Jones)
*”It Had to Be You” (1924; säv. Isham Jones)
*”Liza (All the Clouds’ll Roll Away)” (1929; säv. George Gershwin, san. Ira Gershwin ja Gus Kahn)
*”Love Me or Leave Me” (1928; säv. Walter Donaldson)
*”Makin’ Whoopee” (1928; säv. Walter Donaldson)
*”My Buddy” (1922; säv. Walter Donaldson)
*”Side by Side” (1927; säv. Harry M. Woods)
*”Toot Toot Tootsie” (1922; säv. ja san. Gus Kahn, Erdie Erdman ja Dan Russo)
*”Yes Sir, That’s My Baby” (1925; säv. Walter Donaldson)
*”You Stepped Out of a Dream” (1941; säv. Nacio Herb Brown)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
*Gus Kahn Internet Broadway Databasessa
Ville-Valtteri Starck

**Ville-Valtteri Starck** (s. 3. helmikuuta 1995 Turku) on suomalainen jalkapalloilija, joka on viimeksi edustanut Kakkosessa pelaavaa KaaPo:a. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.

## Ura
Starck teki ensiesiintymisensä Kakkosessa Åbo IFK:ssa 4. syyskuuta 2011, kun joukkue hävisi kotonaan Ilvekselle 0–1. Veikkausliigaan hän nousi Turun Palloseurassa kaudella 2012. Starckin ensimmäinen pääsarjaottelu oli 4–0-tulokseen päättynyt TPS–FC Lahti, joka pelattiin 22. heinäkuuta 2012. Starck pelasi sekä ÅIFK:ssa että TPS:ssä kauteen 2014 asti. Hän esiintyi kolmen kauden aikana yhteensä 30 liigaottelussa.

Helmikuussa 2015 Starck teki Ykkösessä pelanneen FC Jazzin kanssa kauden 2015 kattavan sopimuksen, jota kesti kaksi kautta. Sen jälkeen Starck siirtyi Ykköseen ja Valkeakoskelle FC Hakan riveihin. Hän oli mukana nostamaassa FC Hakaa kauden 2019 päätteeksi Veikkausliigaan. Veikkausliigakausi 2020 jäi Starckilla neljän ottelun mittaiseksi alkukaudesta tapahtuneen loukkaanumisen vuoksi.

## Lähteet
Hannele Lehtikuusi

**Satu Hannele Lehtikuusi** (20. helmikuuta 1960 Kitee – 20. helmikuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen järjestöaktiivi.

Lehtikuusi toimi Setan puheenjohtajana 1994–1997. Sitä ennen hän oli ollut Setan hallituksessa 1991–1994. Hän on ollut perustamassa Vinokinoa sekä ILGA-Europea ja kuului järjestön ensimmäiseen hallitukseen 1997.

Lehtikuusi työskenteli vihreiden järjestösihteerinä vuodesta 1993 kuolemaansa saakka. Lehtikuusi toimi Helsingissä varavaltuutettuna kausina 1996–1999 ja 2000–2004. Vuosina 1996–2000 hän toimi Uudenmaan liiton hallituksen 1. varapuheenjohtajana. Hän oli ehdokkaana myös eduskuntavaaleissa 1995 saaden 765 ääntä ja eduskuntavaaleissa 1999 saaden 652 ääntä.

Hannele Lehtikuusi oli rekisteröidyssä parisuhteessa Hanna Rädyn kanssa ja heillä on kaksi lasta. Lehtikuusi menehtyi vaikeaan sairauteen 44-vuotiaana vuonna 2004.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
* Muistokirjoitus Vihreässä Langassa
Puoliläpäisevä kalvo

**Puoliläpäisevä kalvo** on ohut kalvo, joka päästää diffundoitumaan lävitseen vain tietyn koon tai varauksen omaavia molekyylejä tai ioneja. Tyypillisesti puoliläpäisevissä kalvoissa on hyvin pieniä reikiä, joista pienet molekyylit kuten vesi pääsevät kulkemaan kalvon lävitse. Liian suuret yhdisteet tai varaukseltaan vääränlaiset ionit eivät kykene läpäisemään puoliläpäisevää kalvoa. Puoliläpäiseviä kalvoja ovat muun muassa eliöiden solukalvot, eläinten iho, eräät synteettiset polymeerit kuten polyamidit ja eräät keraamiset aineet kuten kupariheksasyanoferraatti. 

Puoliläpäiseviä kalvoja käytetään useissa erotusprosesseissa teollisuudessa. Puoliläpäiseviä kalvoja hyödynnetään muun muassa osmoosissa ja käänteisosmoosissa valmistettaessa suolatonta juomakelpoista vettä merivedestä, makromolekyyliseosten konsentroimiseen, erottamiseen ja puhdistamiseen muun muassa bioteknillisissä laitoksissa ja energiatekniikassa muun muassa polttokennoissa. Kiinteitä huokoisista keraameista valmistettuja puoliläpäiseviä kalvoja käytetään kaasujen erottamiseen ja kaasujen erottamiseen käytetään myös kalvoja, jotka on tehty orgaanisesta polymeeristä. Muita käyttökohteita ovat muun muassa dialyysi, ultrasuodatus ja geelipermeaatiokromatografia.

## Lähteet
Luettelo Turks- ja Caicossaarten saarista

**Luettelo [[Turks- ja Caicossaaret|Turks- ja Caicossaarten]] saarista** kattaa kahden saariryhmän saaret.
Riku Sjöroos

**Riku Sjöroos** (s. 10. maaliskuuta 1995 Turku) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.

Sjöroos oli alun perin TPS:n juniorikoulun kasvatti. Hän pelasi aluksi TPS:n yhteistyöseurassa Åbo IFK:ssa kaudella 2012 Kakkosta. Kaudella 2013 hän pelasi ensimmäisen Vekkausliigaottelun 18. elokuuta 2013 tullessaan vaihdosta kentälle ottelussa TPS-VPS. Sen jälkeen hän vakinaisti paikkansa TPS:n kokoonpanossa kaudella 2015, jolloin TPS pelasi kaudelle 2017 asti Ykköstä nousten kauden päätteeksi Veikkausliigaan. Veikkausliigakauden 2018 jälkeen Sjöroos siirtyi IFK Mairehamnin riveihin.

Riku Sjöroos on pelannut kauden 2020 loppuun mennessä TPS:n ja IFK Mariehamnin riveissä 76 Veikkausliigan ottelua viiden kauden aikana ja tehnyt niissä viisi maalia.
## Lähteet
Merilappi United

**Merilappi United** on vuonna 2011 perustettu naisjalkapalloilun jalkapalloseura Kemistä.

Seura syntyi, kun Kemin Into ja Visan Pallo yhdistivät nais- ja tyttöjoukkueidensa toiminnan lokakuussa 2011. Samalla Visan Pallo lakkautettiin. Merilappi United sai kaudelle 2012 paikan Naisten Ykköseen. Kauden 2013 päätteeksi seura nousi Naisten Liigaan. Tällä hetkellä seurassa toimii 5 joukkuetta ja junioritoiminnassa futiskoulu ympäri vuoden.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Merilappi Unitedin viralliset kotisivut
Sergei Pavlov (urheilujohtaja)

**Sergei Pavlovitš Pavlov** (; 19. tammikuuta 1929 Ržev, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 7. lokakuuta 1993 Moskova) oli neuvostoliittolainen urheilujohtaja ja urheiluministeri.

Pavlov valmistui 1940- ja 1950-luvun taitteessa Rževin maatalouden mekaniikan ja sähkötekniikan teknikumista ja opiskeli vuosina 1950–1952 Moskovassa Valtion ruumiinkulttuurin keskusinstituutissa. Hän siirtyi vuonna 1952 Nuorisoliiton Moskovan kaupunkikomitean palvelukseen ja työskenteli sen johtotehtävissä vuosina 1955–1958. Kommunistipuolueen jäseneksi hänet hyväksyttiin vuonna 1954. Nuorisoliiton keskuskomitean sihteerinä hän toimi vuosina 1958–1959 ja ensimmäisenä sihteerinä vuosina 1959–1968. 

Pavlov valittiin Neuvostoliiton kommunistisen puolueen ja Neuvostoliiton korkeimman neuvoston 22. ja 23. kongressin istuntoihin, joissa hän toimi muun muassa ulkoasiain komissiossa. 

Vuonna 1968 Pavlovista tuli Neuvostoliiton liikunta- ja urheilukomitean puheenjohtaja ja samalla urheiluministeri. Hän oli keskeinen tapahtuman järjestäjä Neuvostoliiton puolella, kun Neuvostoliiton ja Kanadan ammattilaisten välinen kahdeksan ottelun sarja pelattiin syksyllä 1972. Hän toimi Neuvostoliiton olympiajoukkueen johtajana kolmissa kesä- ja kolmissa talvikisoissa vuosina 1968–1976. Näinä vuosina Neuvostoliitto oli olympiamitalitilaston ykköskansakunta eli parempi kuin kilpailijansa Yhdysvallat. Tästä Pavlovkin sai kunniaa maansa kunniamerkkien muodossa. Vuodesta 1977 alkaen hänestä tuli Neuvostoliiton olympiakomitean puheenjohtaja. Vuoden 1980 Moskovan kesäolympialaisissa Pavlov toimi järjestelytoimikunnan varapuheenjohtajana.

Neuvostoliiton johtajan Leonid Brežnevin kuoltua Pavlov menetti maan urheilujohtajan aseman Marat Gramoville. Pavlov toimi sen jälkeen vuosina 1983–1985 Neuvostoliiton suurlähettiläänä Mongoliassa ja 1985–1989 Myanmarissa. Hän joutui jäämään eläkkeelle vuonna 1989, vaikka hän ei olisi ollut siihen 60-vuotiaana vielä halukas. Hän kuoli vuonna 1993. Pavlov sai postuumisti kunniamerkin keväällä 2004 Venäjän urheilulle ja olympialiikkeelle tekemästään ansiokkaasta työstä. 

## Kirjallisuutta
* The Free Dictionary: Sergei Pavlov
*
Itikka (Seinäjoki)

**Itikka** on Seinäjoen 7. kaupunginosa Kantakaupungin suuralueella. Kaupunginosa jakaantuu kahteen pientilastoalueeseen: Itikkaan (020) ja Rengastiehen (023).

Itikan kaupunginosassa sijaitsee Rytmikorjaamo sekä 1890-luvulla rakennettu noin 5&nbsp;000 neliömetrin kokoinen Kalevan navetta, joka avattiin remontin jälkeen vuonna 2020 kulttuurikeskuksena. 2010-luvun aikana Itikan ilme koki muutoksen, kun entisestä tehdasympäristöstä muutettiin asuinalue.

## Sijainti
Itikka sijaitsee Seinäjoen keskustan vieressä Vaasantien ja Kantatie 67:n risteyskohdassa. Aluetta rajaa pohjois-eteläsuunnassa Kantatie 67 ja itä-länsisuunnassa Seinäjoki–Vaasa-rautatie.

## Historia
1800-luvulla kaupanteko keskittyi Östermyraan, joka oli nuoren kunnan ydinkeskus. 1870-luvulla kaupanteon painopiste siirtyi Joupin, Jouppilan ja Nyykoolin seudulle. Sopivaksi kauppapaikaksi muodostui ensin Nygårdin talosta nimensä saanut Nyykoolinmäki, nykyinen Itikanmäki, joka sijaitsi Ylistaroon, Ilmajoelle ja Nurmoon johtavien teiden risteyksessä. Sinne nousi yksityisten kauppiaiden puotien lisäksi vuosisadan vaihteen tienoilla Seinäjoen Osuuskaupan päämyymälä, joka toimi siinä kunnes uusi funkkis-osuuskauppa rakennettiin 1936 nykyiseen Keskus- ja Koulukadun risteykseen. 

Nyykoolista tuli nuoren kunnan ydinkeskus, jonka alueelle keskittyi kaupanteon lisäksi vähäinen teollisuus. Nyykoolinmäellä sijaitsi myös kunnallishallinto, sivistys ja ensimmäiset pankit. Nyykoolin- tai Itikanmäelle nousi 1925 myös Matti Visannin piirtämät kunnantalo, sittemmin kauppalantalo, ja säästöpankin talo.

2010-luvulla Itikka-osuuskunnan rakennukset purettiin ja entiselle tehdasalueelle rakennettiin noin kolmesataa kerrostaloasuntoa. Vuonna 2017 valmistui myös Lakeuden Aamunkoi -niminen silta, joka yhdistää Itikanmäen Seinäjoen keskustaan.

## Galleria

Tiedosto:Frontage club Rytmikorjaamo April 2010 Seinajoki Finland.jpg|Rytmikorjaamo -klubi Vaasantieltä nähtynä, sisäänkäynti rakennuksen toisella puolella.
Tiedosto:Atria Oyj office building.jpg|Atria Oyj:n vuonna 2010 rakennettu toimistotalo joen rannassa Itikanmäellä.
Tiedosto:Lakeuden Aamunkoi 20180623.jpg|*Lakeuden Aamunkoi* -kävelysilta on yhdistänyt kaupungin keskustan ja Itikanmäen vuodesta 2017 lähtien. 


## Lähteet
* 

### Viitteet
Katrin Loo

**Katrin Loo** (s. 2. tammikuuta 1991) on virolainen jalkapalloilija. Hän edustaa Naisten Liigassa pelaavaa Merilappi Unitedia, johon Loo siirtyi kaudeksi 2015.

Loo on aikaisemmin pelannut useita kausia Viron Naiste Meistriliigassa sekä kauden Yhdysvaltojen yliopistosaroissa. Suomessa hän on edustanut myös NiceFutista. Viron naisten maajoukkuetta hän on esiintynyt toistaiseksi 56 kertaa. 

## Lähteet
*Katrin Loo Viron jalkapalloliiton sivuilla

### Viitteet
Teliana Pereira

**Teliana Pereira** (s. 20. heinäkuuta 1988 Santana do Ipanema) on brasilialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 43 lokakuussa 2015. Hän on voittanut urallaan kaksi WTA-turnausta kaksinpelissä.

Helmikuussa 2013 Pereira eteni puolivälieriin Bogotán WTA-turnauksessa. Viimeksi brasilialainen oli päässyt WTA-turnauksessa näin pitkälle vuonna 1999. Tammikuussa 2014 Pereira osallistui ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääsarjaan Australian avoimissa, jossa hän hävisi kuitenkin avauskierroksen ottelunsa. Vuonna 2015 Pereira saavutti kaksi WTA-turnausvoittoa; Bogotássa ja Florianópolisissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Metsänvartija

**Metsänvartija** on valan vannonut toimihenkilö, joka valvoo omassa "valvontapiirissään", ettei luvatonta metsänkaatoa ja metsästystä pääse tapahtumaan.  

## Metsänvartijat Suomessa
Metsänvartijakunta sai alkunsa 1859, jolloin annettu armollinen julistus määräsi, että kruunun puistot on jaettava hoitoalueisiin ja ne taas "vartio-osuuksiin". Kuhunkin vartio-osuuteen oli asetettava "metsävahti". 

Suomessa metsänvartija valvoi metsäalueen asukkaiden järjestyssääntöjen noudattamista. Hän saattoi vartiointitehtävien lisäksi toimia laillisten metsätöiden työnjohtajana.

Metsänvartija-nimike muuttui vuonna 1942 metsäteknikoksi. Metsäteknikoiden koulutus muuttui edelleen metsätalousinsinööri-koulutukseksi 1990-luvulla. Vuodesta 1995 alkaen metsätalousinsinööri-tutkinnon suorittaneet ovat saaneet alemman korkeakoulututkinnon ja nimike on nykyisin metsätalousinsinööri (AMK).

Korteniemen perinnetila Liesjärven kansallispuistossa Suomessa on entinen metsänvartijan torppa. Suomen metsämuseo Lustossa on lisää tietoa metsänvartijoista ja  METO - Metsäalan Asiantuntijat ry:llä on metsänvartijoiden historiaa käsittelevää kirjallisuutta.    

### Metsänvartijoiden koulutus 1876 - 1942
Metsänvartijoiden koulutuksen aloittaminen eteni hitaasti. "Suomen metsäkouluopetuksen isän" A. G. Blomqvistin sitkeän työn ansiosta metsänvartija-koulutus aloitettiin perustamalla Suomen ensimmäinen metsänvartijakoulu Evolle 6. huhtikuuta 1876 annetulla asetuksella. Evo on nykyisin osa Hämeenlinnaa.   

Aluksi metsänvartija-laitos oli Evon metsänhoito-opiston alaosastona, kunnes metsänhoitajien opetus vuonna 1908 siirrettiin Helsinkiin. Tällöin Evon metsänvartijakoulusta tuli itsenäinen oppilaitos.  

### Metsänvartijaseura 1895
Evolta valmistuneet metsänvartijat yrittivät perustaa "Metsänvartijaseuran" 26.6.1895, kun Hämeenlinnassa pidettiin Kaarle Aleksanteri Wäggin (myöh. Vasama) kutsumana perustamiskokous. Keisarillinen Suomen Senaatti ei suostunut kuitenkaan vahvistamaan sääntöjä. Vuonna 1906 senaatti hyväksyi vihdoin metsänvartijoiden valtakunnallisen järjestön "Suomen Metsänhoitoammattimiesyhdistys" säännöt. Yhdistyksen nimi on nykyisin METO - Metsäalan Asiantuntijat.  

## Galleria

File:Thai Ranger.jpg|Thaimaalaisia metsänvartijoita.
File:Randle Ranger Station.jpg|Metsänvartijan talo Washingtonin osavaltiossa.
File:Korteniemen metsänvartijantila 1.jpg|Korteniemen perinnetila Liesjärven kansallis- puistossa Suomessa on entinen metsänvartijan torppa.
File:Girl Ranger.jpg|Naisiakin työskentelee metsänvartijoina.

File:Mirador del Guarda Forestal 02.jpg|Metsänvartijan patsas Espanjassa.
File:Yokdon02.JPG|Elefantti apuna Vietnamissa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hans Holzer

**Hans Holzer** (26. tammikuuta 1920 Wien, Itävalta – 26. huhtikuuta 2009 New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kauhukirjailija ja tutkija sekä käsikirjoittaja. 

Holzeria kiinnostivat paljon tarinat, jotka hänen setänsä Henry oli kertonut.

Holzer tutki erikoisuuksia ja kuuli myöhemmin, että vuonna 1975 New Yorkin Amityvillessä George Lutz ja hänen vaimonsa Katie Lutz olivat kertoneet, että Amityvillen talossa kummittelisi. Tästä Holzer alkoi tutkia paljon ja lopulta kirjoitti kirjan. Holzer toimi myös käsikirjoittajana Amityvillen kauhuelokuvassa *[[Amityvillen kirous]]* vuonna 1990. Tämän jälkeen Holzer vetäytyi eläkkeelle.

Holzer kuoli New Yorkissa vanhuuteen vuonna 2009.

## Lähteet
Pulmussorsa

**Pulmussorsa** (*Radjah radjah*) on sorsalintu. 

## Levinneisyys
Pulmussorsaa tavataan luonnonvaraisena Australiassa, Indonesiassa, Papua-Uudessa-Guineassa ja Itä-Timorissa. Lajin kannankokoa ei tiedetä, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Varsovan sopimus

**Varsovan sopimus** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

*Varsovan sopimus (1922) (myös reunavaltiosopimus), reunavaltiopolitiikkaan liittynyt toteutumaton sopimus Suomen, Baltian maiden ja Puolan liitosta
*Varsovan sopimus (1955), Varsovan liiton perustamissopimus
*Varsovan sopimus (1970), Länsi-Saksan ja Puolan välinen sopimus, jolla Länsi-Saksa tunnusti Oder-Neisse-linjan
*Varsovan yleissopimus, joka määrittelee lentoyhtiöiden vastuun henkilöiden ja tavaran kansainvälisessä kuljettamisessa

## Katso myös
*Varsovan rauha
Ivalo (täsmennyssivu)

**Ivalo** tarkoittaa seuraavia:

*Ivalo, Inarin kunnan taajama
*Ivalo, Vesa-Matti Loirin musiikkialbumi vuodelta 2006
*Ivalo, vuonna 2018 julkaistu suomalainen draamasarja
*Ivalo.com, kansainvälinen muotisuunnittelijoiden nettikauppasivusto
*Ivalo, grönlantilainen ja tanskalainen naisen etunimi

## Sukunimi
*Asko Ivalo (1901–1968), diplomaatti, Santeri ja Ellinor Ivalon poika
*Ellinor Ivalo (o.s. *Wickström*, 1875–1957), kotiteollisuuden ja käsityötaidon edistäjä
*Jenny Ivalo (ent. *Ingman*, 1854–1921), diakonissa, Sortavalan diakonissalaitoksen perustaja, Santeri Ivalon sisar
*Mielikki Ivalo (o.s. *Wikström*, 1907–1995), kirjailija, Asko Ivalon puoliso 
*Mikko Ivalo (ent. *Ingman*, 1903–1966), diplomi-insinööri ja Valtion rautateiden teknillinen johtaja
*Santeri Ivalo (ent. *Herman Alexander Ingman*, 1866–1937), kirjailija ja toimittaja, Ellinor Ivalon puoliso.
Klas Ivars

**Klas Göran Ivars** (s. 26. maaliskuuta 1937, Kristiinankaupunki) on suomalainen juristi. Hän on ollut lainsäädäntöneuvos lainvalmistelukunnassa 1971–1976, sisäasiainministeriön hallitusneuvos 1972 alkaen ja eduskunnan apulaisoikeusasiamies vuosina 1980–1987.

## Lähteet
Kapinsorsa

**Kapinsorsa** (*Tadorna cana*) on eteläisessä Afrikassa tavattava sorsalintu. Se luokitellaan joskus sukuun *Casarca*.

## Tuntomerkit
Kapinsorsalla on pähkinänruskea vartalo ja harmaa kaula ja pää, jossa naaraalla on vaihteleva määrä valkoista. Painavin tunnettu naaras on painanut 1,84&nbsp;kg ja koiras 2,20&nbsp;kg.

## Levinneisyys
Kapinsorsaa tavataan Botswanassa, Lesothossa, Namibiassa ja Etelä-Afrikassa. Sen populaatio on hyvin suuri ja kannankehitys nouseva. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lisääntyminen
Kapinsorsan pesimäkausi on maalis-joulukuussa. Pesintä on vilkkaimmillaan kesä-syyskuussa. Naaras munii 6–15, yleensä 7–11 munaa. Munia haudotaan luultavasti noin 30 vuorokautta. Naaras hautoo munat yksin koiraan vartioidessa pesäpaikan ympäristöä. Molemmat emot osallistuvat poikasista huolehtimiseen. Poikaset saavuttavat lentokyvyn 70 vuorokauden ikäisinä, ja jättävät vanhempansa 90–120 vuorokauden ikäisinä.

Vanhin tunnettu kapinsorsa on elänyt 13 vuoden ja 11 kuukauden ikäiseksi.

## Ravinto
Kapinsorsa ruokailee sekä vedessä että maalla. Se käyttää ravinnokseen sekä eläin- että kasviravintoa. Se ruokavalioon kuuluu selkärangattomia vesieläimiä, leviä ja jyviä.

## Lähteet
Eelco Sintnicolaas

**Eelco Sintnicolaas** (s. 7. huhtikuuta 1987 Dodrecht) on alankomaalainen kymmenottelija.

Sintnicolaas saavutti hopeaa Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 pistein 8436. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän oli neljäs. Hän sijoittui viidenneksi MM-kilpailuissa Daegussa 2011 ja Moskovassa 2013, yhdenneksitoista Lontoon olympialaisissa sekä 16:nneksi Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016. Sintnicolaas keskeytti kymmenottelun MM-kilpailuissa Berliinissä 2009, Pekingissä 2015 ja Lontoossa 2017, Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja Berliinin EM-kilpailuissa 2018.

Sisäradoilla Sintnicolaas saavutti Göteborgin EM-kilpailuissa 2013 EM-kullan seitsenottelussa 6372 pisteellä. Hän sai EM-hallikilpailuissa pronssia Prahassa 2015 ja oli neljäs Pariisissa 2011. Sisäratojen MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi Sopotissa 2014 ja viidenneksi Birminghamissa 2018.

Sintnicolaas voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Kaunasissa 2009 pistein 8112. Vuoden 2006 juniorien maailmanmestaruuskilpailuissa Pekingissä häm oli kymmenottelun kahdeksas 7416 pisteellä.

## Henkilökohtaiset ennätykset

### Ulkoradat
* 100 m: 10,57 (2017)
* 400 m: 47,88 (2010)
* 1500 m: 4.22,29 (2011)
* 110 m aitajuoksu: 13,92 (2013)
* Korkeushyppy: 202 (2013)
* Seiväshyppy: 545 (2010)
* Pituushyppy: 765 (2013)
* Kuulantyöntö: 14,67 (2015)
* Kiekonheitto: 43,88 (2017)
* Keihäänheitto: 63,59 (2012)
* Kymmenottelu: 8539 **NR** (2017)

### Sisäradat
* 60 m: 6,88 (2013)
* 1 000 m: 2.37,42 (2006)
* 60 m aitajuoksu: 7,88 (2013)
* Korkeus: 208 (2013)
* Seiväs: 552 (2011)
* Pituus: 765 (2007)
* Kuula: 14,86 (2016)
* Seitsenottelu: 6372 **NR** (2013)

## Lähteet
*  
* 

### Viitteet

  
## Aiheesta muualla
Juhani Jaakkola (professori)

**Jaakko Eero Juhani Jaakkola** (5. syyskuuta 1935 Iitti – 22. tammikuuta 2023 Lahti) oli Lappeenrannan teknillisen korkeakoulun teollisuustalouden professori. Hän oli korkeakoulun rehtori vuosina 1977–1998. Hänen tutkimusalaansa oli toimialarationalisointi.

## Lähteet
Olavi Jaakkola

**Niilo Olavi Jaakkola** (19. kesäkuuta 1914 Kiukainen – 17. helmikuuta 2001 Hausjärvi) oli suomalainen yritysjohtaja. Hän oli koulutukseltaan maatalous- ja metsätieteiden kandidaatti ja sai vuorineuvoksen arvon 1971. Hän oli Perusyhtymä Oy:n (vuoteen 1968 Pellonraivaus Oy) toimitusjohtaja vuosina 1945–1960, pääjohtaja 1960–1977 ja hallituksen puheenjohtaja 1959–1980.

## Lähteet
Alessandro Florenzi

**Alessandro Florenzi** (s. 11. maaliskuuta 1991 Rooma) on italialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli oikea laitalinkki. Hän edusti vuonna 2025 päättyneellä pelaajaurallaan pisimpään AS Romaa ja viimeiset vuodet AC Milania. Hän pelasi myös Espanjan ja Ranskan pääsarjoissa. Hän pelasi Italian A-maajoukkueessa 49 maaottelua ja voitti Euroopan-mestaruuden vuonna 2021.

## Seurajoukkueura

Florenzi teki ensiesiintymisensä Serie A:ssa 22. toukokuuta 2011, kun AS Roma voitti Sampdorian kotonaan 3–1. Sarjaottelu oli hänen ainoansa kaudella 2010–2011. Kauden 2011–2012 Florenzi pelasi lainalla Crotonessa Serie B:ssä. Hän teki 35 sarjaottelussa 11 maalia. Seuraavaksi kaudeksi Florenzi palasi Romaan ja otti heti paikkansa vakiomiehistöstä pelaten kauden aikana 36 ottelua.

Florenzi kuului Roman runkopelaajiin myös kausina 2013–2014 ja 2014–2015 pelaten ensin mainitulla täydet 38 ja seuraavalla kaudella 35 sarjaottelua. Roma sijoittui sarjassa toiseksi molempina kausina. Kaudella 2015–2016 Florenzi pelasi Serie A:ssa 33 ottelua ja teki yhden kauden maaliennätyksensä, seitsemän maalia. Seuraavalla kaudella hänen pelinsä jäivät loukkaantumisen vuoksi vähiin mutta kaudella 2017–2018 hän pelasi 32 liigaottelua ja teki niissä yhden maalin. Kaudella 2018–2019 hänelle kertyi 29 liigaottelua ja kolme maalia.

Tammikuussa 2020 Florenzi siirtyi lainalle Espanjan pääsarjassa pelaavaan Valenciaan. Hän pelasi kevätkauden aikana 12 Primera Divisiónin ja yhden Mestarien liigan ottelun ilman maaleja. Kauden 2020–2021 hän pelasi lainalla Paris Saint-Germainissa, jossa hänelle kertyi 21 Ligue 1 -ottelua ja niissä kaksi maalia. Hän voitti Ranskan cupin ja pelasi avauskokoonpanossa muun muassa välierässä ja loppuottelussa. Mestarien liigassa hän pelasi kymmenen ottelua.

Florenzi pelasi AC Milanissa lainalla kauden 2021–2022, jolloin Milan voitti Italian-mestaruuden. Pelaamissaan 24 Serie A:n ottelussa hän teki kaksi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi neljässä ottelussa. Hän siirtyi Milaniin vakituisella siirrolla kesällä 2022, mutta oli takareisivamman vuoksi seuraavalla kaudella kuusi kuukautta sivussa, ja pelasi vain kuusi ottelua Serie A:ssa.

## Maajoukkueura

Florenzi saavutti alle 21-vuotiaiden EM-hopeaa Israelissa 2013. Italian A-maajoukkueessa Florenzi pelasi ensimmäisen ottelunsa 14. marraskuuta 2012, kun joukkue hävisi ystävyysottelussa Ranskalle 1–2. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki 15. lokakuuta 2013, kun Italia pelasi kotonaan 2–2-tasapelin Armeniaa vastaan . Toisen maaottelumaalinsa hän teki lokakuussa 2015 Italian 2–1-voittoon päättyneessä EM-karsintaottelussa Norjaa vastaan. Florenzi pelasi neljä ottelua EM-kilpailuissa 2016. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän aloitti ensimmäisen ottelun Turkkia vastaan avauskokoonpanossa mutta joutui loukkaantumisen vuoksi vaihtoon ottelun puolivälissä. Loppuottelussa Englantia vastaan hän pääsi kentälle jatkoajan viime minuuteiksi.

Florenzi pelasi 49 maaottelua ja teki niissä kaksi maalia.

## Lähteet
Kasmasiini

**Kasmasiini** oli Yleisradion varhaisnuorille suuntaama makasiiniohjelma. Kasmasiinia tuotettiin Yle TV2:lla vuosina 1983–1991.

*Kasmasiinia* esitettiin lokakuusta 1983 alkaen joka toinen lauantai 45 minuutin jaksoina, joiden ympärille kerättiin muutakin 9–12-vuotiaille sopivaa ohjelmistoa. Makasiiniohjelmassa nähtiin ensimmäisenä syksynä muun muassa 11-osainen seikkailusarja *[[Kuka uskoo haikaraa]]*, 4-osainen *Hepohupsut* sekä huumorisarja *Emppu ja Kalle-setä*.

## Lähteet