open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tukkimiehentäi

**Tukkimiehentäi** (*Hylobius abietis*) on kärsäkkäisiin kuuluva kovakuoriainen. Aikaisemmin lajin kansanomaisena nimityksenä on ollut muun muassa *sarveton palopukki* erotuksena sarvijaakosta, jota kutsuttiin nimellä *sarvellinen palopukki*. Yleisenä kansanomaisena nimenä on ollut myös *rautakopra*, mikä juontuu lajin taipumuksesta puristua lujasti esimerkiksi puuta tai sormea vasten.

## Koko ja ulkonäkö
Aikuinen kuoriainen on 8–14 mm pitkä. Tummissa, lähes mustissa peitinsiivissä on kellertävistä karvoista muodostuneita läikkiä. Lajia on vaikea erottaa pikkutukkikärsäkkäästä (*Hylobius pinastri*). Parhaiten pikkutukkikärsäkkään erottaa  tukkimiehentäistä pikkutukkikärsäkkään punertavista raajoista. Tuntosarvet ovat kiinnittyneet lähelle kärsän kärkeä. Suomenkielisen nimensä tukkimiehentäi on saanut siitä, että se voi tarrautua voimakkaasti kiinni metsurin vaatteisiin etenkin tuoreilla hakkuutyömailla. Taksonomisesti tämä kovakuoriaisiin kuuluva kärsäkäs ei ole mitään sukua täille.

Tuoreet hakkuutähteet, etanolin ja alfa-pineenin sekoitus, houkuttavat kevätkesällä parveiluaikana tukkimiehentäitä puoleensa. Parveiluaikana tukkimiehentäit voivat löytää tiensä uusiin puu- ja hirsirakennuksiin.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Tukkimiehentäi on levinnyt koko Eurooppaan ja Aasiaan. Tukkimiehentäi on uudistamisvaiheen merkittävin tuhohyönteinen kaikkialla Pohjoismaissa ja myös Suomessa. Suomessa se on erittäin yleinen ja myös metsätaloudelle tuhoja aiheuttava. Se elää etenkin havumetsissä. Tukkimiehentäitä tavataan yleisesti myös puutavaran käsittely- ja saha-alueilla.

Aikuiset hyönteiset nakertavat pienten taimien tyveltä kuorta ja nilaa ravinnokseen. Tukkimiehentäi tappaa syönnillään pääasiassa 1–3-vuotiaita männyn ja kuusen istutustaimia, mutta on lähes kaikkiruokainen puuvartisten ravintokasvien suhteen. Tuhoja torjutaan käsittelemällä taimet etukäteen taimitarhoilla torjunta-aineella ja istuttamalla taimet muokattuun maahan. Tukkimiehentäi pyrkii siirtymään pois kivennäismaalta, kuten hiekalta tai soralta. Tästä syystä havupuiden taimet tulisi istuttaa kivennäismaapintaiseen mättääseen, jossa taimen ympärillä on 10–15 senttimetriä halkaisijaltaan oleva puhdas kivennäismaa-alue. Suomessa hyväksyttyjä tehoaineita tukkimiehentäin torjuntaan ovat deltametriini, imidaklopridi ja lambda-syhalotriini. Tukkimiehentäin toukkia saalistavat ainakin tarhasysikiitäjäiset (*Pterostichus madidus*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* 
* UniProt: Taxonomy - ''Hylobius abietis'' 
* 
* 
*  Forest Research UK: Large pine weevil (''Hylobius abietis'')
Kinopalatsi (Helsinki)

**Kinopalatsi** on Finnkinon elokuvateatteri Fennia-korttelissa Helsingin Kaisaniemessä. Kinopalatsissa on kymmenen salia ja 1&nbsp;694 paikkaa. Se avattiin 20. marraskuuta 1998, ja kesäkuuhun 2006 saakka sen omisti Sandrew Metronome. Sandrew Metronome avasi kolme vuotta myöhemmin myös Turussa samannimisen elokuvateatterin.

Kinopalatsi on helmikuussa 1999 avatun Tennispalatsin ohella toinen Helsingin kahdesta suuresta multiplex-elokuvateatterista.

Paikalla on toiminut elokuvakuvateatteri jo vuodesta 1939, jolloin sen nimi oli Metropol. Kyseinen sali on yhä toiminnassa, nykyään salina Kinopalatsi 2. Salissa oli tuhat paikkaa, ja se oli pitkään Helsingin suurin elokuvateatteri. Silloin siellä kävi Suomen-vierailullaan vuonna 1953 myös elokuvatähti Gregory Peck. Teatteri on myöhemmin toiminut nimillä Boston ja Formia. Nykyisen Kinopalatsin sisustus pyrkii jäljittelemään vanhaa 1930-luvun tunnelmaa. Vanhan Metropol-salin sekä Kinopalatsin lippuaulan muutostyöt suunnitteli arkkitehti Edward W. Grew III. 

## Galleria

Tiedosto:Kinopalatsin lipunmyynti (Helsinki).JPG|Kinopalatsin lipunmyyntialue.
Tiedosto:Kinopalatsi (Helsinki).JPG|Kinopalatsia tammikuussa 2016.
Tiedosto:Kinopalatsin herkkumyymälä (Helsinki).JPG|Kinopalatsin herkkumyymälä.
Tiedosto:Kinopalatsi Helsinki2.jpg|Kinopalatsia sisältä. Kuva vuodelta 2006.


## Aiheesta muualla
Sanginjärvi

**Sanginjärvi** on Utajärven kunnan suurin järvi.

## Sijainti
Järvi sijaitsee Sanginkylässä kunnan luoteisosassa, noin 20 kilometriä kuntakeskuksesta koilliseen lähellä Oulun kunnanrajaa. Sanginjärven laskujoki on Sanginjoki, joka laskee Kortelammen kautta Oulujokeen Oulun Sanginsuun kaupunginosassa. Järveen taas laskee koillisesta Itäoja, jonka yksi haara lähtee Vaaranlammesta Lamminvaaran juurelta. Järvessä on kolme saarta: Lamposaari, Sairastensaari ja Tiironsaari.

## Ympäristö
Sanginjärvi on antanut nimensä koko kylälle, jonka ensimmäinen asutus sijoittui järven kaakkoislaidalle Kärpän ja Niemen talon tienoille ja seuraavaksi luoteiskolkkaan Lahden talon ympäristöön. Myöhemmin asutus kuitenkin keskittyi järven pohjoisrannalle Puutturintien varteen, jonne myös Sangin koulu ja kyläkauppa perustettiin. Alkuperäisen asutuksen lähistölle tosin sijoittui sittemmin Osuuskauppa, samoin kuin jo lakkautettu Sanginkylän posti. Järven etelä- ja lounaisosat Tankolahdelle  saakka ovat olleet aina vähän asuttuja, lukuun ottamatta joitakin myöhemmin rakennettuja kesämökkejä ja eräkämppiä. Kesäasutuskin on keskittynyt järven pohjoislaidalle, ehkäpä koska eteläisille rannoille ei ole juuri tieyhteyttä ja länteen Maaselän suuntaan on muutenkin laaja asumaton alue. Siellä sijaitsevaa Järvenpäänsuota lukuun ottamatta järven rannat ovat kuivia kangas- ja peltomaita, laaja turvekäytössä oleva Itäsuo taas jää seututien 837 toiselle puolelle.

## Käyttö
Sanginjärvi on Sangin kylähistorian mukaan ollut jo varhain tärkeä kalapaikka, varsinkin hauki oli aiemmin arvokala, jota järvestä pyydettiin paljon. Ahven ja lahna ovat myös olleet tärkeitä kalastajille, ja matalana ja varsin tummavetisenä järvessä on paljon särkiäkin. Mataluus on johtanut monena talvena hapen puutteeseen ja kalakuolemiinkin. Rantatilojen omistajien ohella kesäasukkaat ovat nauttineet järven näkymistä. Itäojan suulle on rakennettu muitakin varten kota, talvella pohjois-eteläsuunnan moottorikelkkareitti kulkee kodan kautta. Pohjoisrannan pientä Sairastensaarta käytettiin aikanaan talvisin vainajien tilapäisenä hautausmaana, ennen kuin kylälle saatiin oma hautausmaa. Lamposaaren nimi viittaa sen käyttöön lammaslaitumena. Kolmas eli Tiironsaari on pieni luoto. Sanginjärvestä lähtevä Sanginjoki tarjoaa elämyksiä melojille ainakin tulva-aikana, jolloin se on laskettavissa koko pituudeltaan. Sangin kylähistorian mukaan Sanginjärvi ja Sanginjoki muodostivat aikoinaan yhteyden Oulujoen ja Kiiminkijoen vesistöjen välille, lukuun ottamatta muutamia maakannaksia, joihin viittaa mm. Sangin Tervolankylän Talasniemi -paikannimi.

## Kuvagalleria

Kuva:Sanginjärvi lake.JPG|Sanginjoen alkupiste
Kuva:Tiironsaari Sanginjärvi.JPG|Näkymä Tiironsaaresta
Kuva:Lamposaari Sanginjärvi.JPG|Näkymä Lamposaaresta
Kuva:Sairastensaari Sanginjärvi.JPG|Sairastensaarta


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sanginjärven kylähistoria. Sanginjärven kyläseura ry. Sanginkylä 2000. Toim. Esko Vesala ja Matti Savolainen, 708 s.  (Järven ympäristön historiaa ja asutusta)
Paavo ja Raili

**Paavo ja Raili** on suomalainen televisiosarja, jota esitettiin Yle TV2-kanavalla. Ensimmäinen tuotantokausi alkoi 11. helmikuuta 2004. Toinen tuotantokausi alkoi 11. tammikuuta 2006. Sarjan käsikirjoittivat Eija Vilpas ja Ritva Holmberg. Tv-uusintana sarja esitettiin vuonna 2011.

Sarjan ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin DVD:llä loppuvuodesta 2009 ja toinen tuotantokausi keväällä 2010. Maaliskuussa 2020 sarja tuli nähtäviin Yle Areenaan.

Sarjaa on kehuttu hyvän mielen komediasarjaksi.

## Juoni

Sarja alkaa, kun Paavo Grönroos menee Raili Hiltusen kampaamoon ja tovin juteltuaan he tajuavat olevansa vanhoja luokkakavereita. Pian he alkavat seurustella, mutta Paavon äiti Siiri Grönroos ei hyväksy poikansa suhdetta Railiin. Siiri sanoo Paavolle häipyvänsä tämän elämästä, eikä hän näe häntä enää koskaan. Myöhemmin hän ymmärtää rajoittaneensa liikaa poikansa elämää ja pyytää anteeksi. Pian kuvioihin ilmestyy mies nimeltä Kauko Lehikoinen, joka uhkaa viedä Siirin rahat. Myös Railin ex-mies Ilpo ilmestyy sekoittamaan kuviot. Railin ja Ilpon jo aikuinen poika, Jari, ilmestyy Railin oven taakse ja tarvitsee tilapäismajoitusta.

Toinen tuotantokausi alkaa Paavon ja Railin kesäloman merkeissä. He muuttavat uuteen asuntoon, ja myös Railin kampaamo muuttaa. Toisella tuotantokaudella kuvataan pitkälti Paavon ja Railin arkielämää avioparina. Koko sarjan tapahtumat sijoittuvat Tampereelle.

## Tuotantotiimi
### Näyttelijät

### Ohjaus ja käsikirjoitus
* Ohjaus: Jussi Niilekselä
* Käsikirjoitus: Eija Vilpas ja Ritva Holmberg

## Jaksot
### 1. tuotantokausi (2004)

### 2. tuotantokausi (2006)

## Lähteet
*Sarjan jaksot Yle Areena
*Sarjan kotisivut Yle Vintti
*Paavo ja Raili Yle Elävä Arkisto

## Aiheesta muualla
*
Dissonanssi

**Dissonanssi** eli **riitasointu** (*riitasointisuus*, *dissonoivuus*) on musiikinteorian käsite, jolla tarkoitetaan samanaikaisten tai peräkkäisten sävelien soivuuden puutetta. 

Länsimaisessa musiikissa luetaan tavallisesti intervalleista dissonansseiksi suuri ja pieni sekunti, suuri ja pieni septimi sekä kaikki ylinousevat ja vähennetyt intervallit.  Myös puhdasta kvarttia pidetään riitaintervallina kun se esiintyy bassoon nähden. Soinnuista ovat dissonansseja eli riitasointuja ne, joihin sisältyy ainakin yksi dissonoiva intervalli, eli kaikki muut paitsi duuri- ja mollikolmisoinnut. Eri aikoina eri intervallien dissonanssi on kuitenkin koettu eri tavalla, esimerkiksi terssiä pidettiin vielä keskiajan musiikissa dissonoivana.

## Katso myös
* Konsonanssi
* Konsonanssi ja dissonanssi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mike Markkula

**Armas Clifford** (”**Mike**”) **Markkula, Jr.** (s. 11. helmikuuta 1942) on yhdysvaltalainen pääomasijoittaja ja yksi tietokoneyhtiö Applen alkuvaiheen rahoittajista. Markkula loi omaisuutensa henkilöstöoptioilla 1960- ja 1970-luvuilla toimiessaan markkinointipäällikkönä Intelillä ja Fairchild Semiconductorissa.

Apple tarvitsi rahaa Apple II:n emolevyjen valmistamista varten . Mike Markkula auttoi liiketoimintasuunnitelman kirjoittamisessa ja päätyi liittymään yhtiöön sen kolmantena osakkaana. 

Markkula sijoitti 80&nbsp;000 dollarin alkupääoman ja antoi 170&nbsp;000 dollarin lainan Steve Jobsin ja Steve Wozniakin perustamaan Appleen. Sijoituksellaan Markkula sai haltuunsa kolmanneksen yhtiön osakkeista. Markkula toimi yhtiön toimitusjohtajana vuosina 1981–1983 ja hallituksen puheenjohtajana vuoteen 1997 saakka.

Markkula jätti Applen hallituksen vuonna 1997. Aktiivisen työuransa lopetettuaan hän on toiminut hyväntekeväisyyden parissa yhdessä Linda-vaimonsa kanssa. 

Amerikansuomalaisen Markkulan juuret ovat Sievissä Keski- ja Pohjois-Pohjanmaan rajalla, josta hänen isovanhempansa muuttivat Yhdysvaltoihin vuonna 1883.

## Lähteet
Rutulit

**Rutulit** () ovat pieni kaukasialaisiin kansoihin kuuluva kansa Dagestanin (Venäjän) ja Azerbaidžanin rajaseudulla Itä-Kaukasiassa. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan Venäjällä, pääasiassa Dagestanissa, oli 29&nbsp;929 rutulia (12&nbsp;000 vuonna 1970). Rutulien puhuma rutulin kieli kuuluu lezgiläisiin kieliin. Uskonnoltaan rutulit ovat muslimeja. Rutulit eivät etnisesti ja kulttuurisesti eroa kovinkaan paljon muista lezgiläisistä kansoista. Rutulien tärkein elinkeino on karjankasvatus (lähinnä lampaita), maanviljely ja puutarhanhoito.

## Aiheesta muualla
* '''rutulia.com''' — Rutul kansallinen web
Konsonanssi

**Konsonanssi** (), musiikillisena terminä  voi viitata joko tasasointiseen harmoniaan, sointuun tai intervalliin. Yksinkertaistetusti konsonanssi tarkoittaa sitä, että kaksi yhtä aikaa soivaa säveltä kuulostaa miellyttävältä ja sävelet ns. sulautuvat toisiinsa. Konsonanssia ja dissonanssia pidetään usein vastakohtina toisilleen. Kun dissonanssi koetaan epävakaaksi, konsonanssi edustaa vakautta sekä tehoa, jota ei tarvitse purkaa tai käsitellä. Tonaalisessa musiikissa jännitteiset intervallit pyrkivät etenemään vakaampaan intervalliin eli dissonanssit purkautuvat konsonanssille.

Länsimaisessa musiikissa käsitetään intervalleista konsonansseiksi yleensä puhdas oktaavi, kvartti ja kvintti sekä suuri ja pieni terssi ja seksti.  Näille on yhteistä se, että niissä olevien sävelten taajuuksien suhteet voidaan esittää pelkästään kokonaislukujen 1–6 avulla. Soinnuista ovat konsonansseja ne, joissa on pelkästään konsonoivia intervalleja; tällaisia ovat duuri- ja mollikolmisoinnut.

## Katso myös
* Dissonanssi
* Konsonanssi ja dissonanssi

## Lähteet
Škhara

**Škhara** (, ) on Georgian korkein vuori. Se sijaitsee Georgian Svanetian alueen ja  Venäjän Kabardi-Balkarian rajalla, 88 kilometriä Kutaisin kaupungista pohjoiseen. Huippu kuuluu Suureen Kaukasukseen ja sijaitsee sen keskiosassa Euroopan korkeimman vuoren Elbrusin kaakkoispuolella. Škhara on Kaukasuksen kolmanneksi korkein vuori heti siitä muutama kilometri pohjoiseen sijaitsevan ja muutama metri korkeamman Dyhtaun jälkeen.

Škhara on Bezingin (tai Bezengin) muurina tunnetun 12 kilometriä pitkän massiivin korkein kohta ja itäinen ankkuri. Se on suurikokoinen ja jyrkkä vuorenhuippu jäätikköalueella ja huomattava haaste vuorikiipeilijöille. Sen pohjoinen rinne (Venäjän puolella) on 1&nbsp;500 metriä korkea ja sitä pitkin kulkee useita vaikeita kiipeilyreittejä. Škharan läntinen sivuhuippu on 5&nbsp;068 metrin korkuinen ja oma vuorikiipeilykohteensa. Kiipeämistä koko Bezingin muurin yli pidetään "Euroopan pisimpänä, vaikeimpana ja sitovimpana tutkimusretkenä". 

Huipulle kiipesi ensimmäisen kerran vuonna 1888 koillista reittiä pitkin brittiläis-sveitsiläinen retkikunta, jonka muodostivat U. Almer, J. Cockin ja C. Roth. Reitti on edelleen yksi vuoren helpoimmista ja suosituimmista reiteistä. Bezingin muurin ylittivät kokonaisuudessaan ensimmäisen kerran itävaltalaiset K. Poppinger, K. Moldan ja S. Schintlmeister vuonna 1931. 

Venäjän puolella massiivia kiipeämistä helpottaa hyvin varustettu Bezengin leiri, jossa on majoja, kirjasto ja sauna. Georgian puoli on syrjäisempi ja raportit maantierosvoista ovat pitäneet kiipeilijät loitolla. Vain "kourallinen ihmisiä" kiipeää Škharalle vuosittain vaikeuden, korkeuden ja syrjäisen sijannin vuoksi. 

## Katso myös
*Luettelo maiden korkeimmista kohdista

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Toponimitšeski slovar Kavkaza, 2011: Škhara (jonka mukaan korkeimman huipun korkeus 5&nbsp;201 metriä)  (academic.ru)
* Neuvostoliiton aikainen topografiakartta 1:100 000 alueesta (Käytössä 1942 vuoden koordinaattijärjestelmä (huom), ja sen mukaan korkeus 5068,8 m (huippu sijaitsee kartan yläreunassa)
Chanson

**Chanson** (ranskaa, ’laulu’; ) tarkoittaa usein mitä tahansa laulua, jonka sanat ovat ranskaksi, mutta sillä voidaan tarkoittaa myös klassisia ranskalaisia melodisia lauluja tai polyfonisia ranskalaisia lauluja keskiajan ja renessanssin musiikissa. Vanhemmat chansonit olivat yleensä jossain formes fixesissä: balladessa, rondeaussa tai virelaissa vaikka myöhemmin muoto oli teoksissa vapaampi. Kuuluisimpia chansonsäveltäjiä olivat Guillaume Dufay, Johannes Ockeghem ja Josquin Desprez. Chanson-tyylisiä lauluja kuunneltiin useimmiten renessanssin aikana.  

Chanson-nimitystä käytetään vanhimmassa ranskalaisessa runoudessa sekä eeppisistä runoista (esimerkiksi *chanson degeste*, kuten sankarirunoelma *[[Rolandin laulu]]*) että lyyrillis-eeppisistä runoista (esimerkiksi *chanson d’histoire*, *chanson detoile*, naisten käsitöiden ääressä laulamia lauluja) ja puhtaasti lyyrillisistä runoista. Sittemmin chansoneiksi ruvettiin sanomaan kansanomaisia lauluja yleensä sisällyksestä riippumatta. Suuri kokoelma neliäänisiä chanson-lauluja julkaistiin Pariisissa 1527−1549, sekä myöhemmin, 1627−1654 ja 1623−1667, kokoelmat yksi- ja kaksiäänisiä *Tanssi- ja juomalauluja*. Tämä sävellyslaji levisi sitten Alankomaihin ja Saksaan. Niiden tyyli on vaikuttanut myös kansanlaulun pintakerroksiin.

Myöhemmin chansoniksi on kutsuttu sävelmän ja tekstin kiinteään vuorovaikutukseen perustuvia laulelmia. Chansonit voivat olla luonteeltaan esimerkiksi kertovia tai elegisiä, poliittisia, satiirisia tai koomisia. Usein chanson on ollut esittäjänsä säveltämä ja sanoittama. Tunnettuja 1900-luvun chanson-taiteilijoita ovat olleet esimerkiksi Charles Aznavour, Jacques Brel ja Georges Brassens, säveltäjä Joseph Kosma, laulajia Maurice Chevalier, Charles Trenet, Edith Piaf, Juliette Greco ja Yves Montand.

## Lähteet
BirdLife International

**BirdLife International** on kansainvälinen lintujen suojelemista edesauttava ympäristöjärjestö. BirdLife International on maailman suurin ympäristöjärjestöjen yhteenliittymä, joka toimii 120 maassa. Järjestöllä on maailmanlaajuisesti 13 miljoonaa jäsentä ja tukijaa, yli 7500 työntekijää, ja sen yhteenlaskettu budjetti on 539 miljoonaa dollaria. Järjestön perustivat vuonna 1922 Gilbert Pearson ja Jean Theodore Delacour nimellä *International Council for Bird Preservation*. Toiminta loppui toisen maailmansodan jälkeen, mutta käynnistyi jälleen uudelleen vuonna 1983, ja nimi vaihdettiin nykyiseksi 1993. Järjestön nykyinen puheenjohtaja on jordanialainen Khaled Anis Irani ja toimitusjohtaja ecuadorilainen Patricia Zurita. Lintutieteellisten yhdistysten liitto (perustettu 1973) on nykyään BirdLife Internationalin täysivaltainen jäsen nimellä BirdLife Suomi.

## Aiheesta muualla
*BirdLife International
*BirdLife Suomi
Ambrosialainen kirkkomusiikki

**Ambrosialainen kirkkomusiikki** oli keskiajalla vaikuttaneista paikallisista jumalanpalvelusperinteistä tärkein  heti Rooman jälkeen. Se syntyi Milanossa ja on nimetty pyhän Ambrosiuksen, Milanon piispan mukaan. Ambrosialainen kirkkomusiikki ja riitti ovat säilyneet Milanossa ja sen ympäristössä meidän päiviimme asti, vaikka sitä on pyritty vuosisatojen aikana kitkemään ja syrjäyttämään muun muassa gregoriaanisella kirkkomusiikilla. 

Ambrosialaisessa kirkkomusiikissa käytettävät liturgiset tekstit on kirjoittanut luultavasti pyhä Ambrosius tai joku aikalainen noin vuonna 374. Ambrosiuksen kirjoitettua joitakin hymnejä omaksuttiin hänen tyylinsä kirjoittaa musiikkia ja tätä tyyliä kutsutaan ambrosialaiseksi kirkkomusiikiksi. Tämä tyyli levisi Italiasta ainakin Ranskaan, Espanjaan ja Afrikan pohjoisosaan. Ambrosiuksen hymnejä olivat ”Deus creator omnium” (Herra kaiken luoja), ”Aeterne rerum conditor” (Ikuinen maailman luoja) ja ”Veni redemptor genium” (Tule pakanoiden vapahtaja).

## Lähteet
Alppiniitty

**Alppiniitty** on korkealla merenpinnasta puurajan yläpuolella sijaitseva ruohoinen niitty. Niityllä saattaa olla harvassa esimerkiksi pensaita, ja niittyjä käytetään usein karjan laitumena. Alppiniityt kuuluvat WWF:n biomiluokitukseen. Nimensä alppiniitty on saanut Alpeilta, mutta niitä esiintyy vuoristoisilla alueilla ympäri maailmaa. 

## Katso myös
* Tunturiniitty
Conchita Supervia

**Conchita Supervia** (9. joulukuuta 1896 Barcelona – 30. maaliskuuta 1936) oli espanjalainen mezzosopraano, joka oli tunnettu värikkäästä ja taipuisasta äänestää, nopeasta vibratosta ja vangitsevasta lavasäteilystään. Supervia teki debyyttinsä Buenos Airesin Teatro Colónissa vain 15-vuotiaana 1910.

Hän lauloi paljon Gioacchino Rossinin oopperoita, ja teki näin säveltäjän työtä tunnetuksi. 

Conchita Supervia kuoli traagisesti synnyttäessään toista lastaan maaliskuussa 1936.

## Merkittäviä rooleja
*Straussin *[[Ruusuritari]]in* *Octavian* Roomassa (vain 16-vuotiaana) 1911
*Saint-Saënsin *[[Simson ja Dalila|Simsonin ja Dalilan]]* *Dalila* Barcelonan Liceussa 1912
*Rossinin *[[Tuhkimo (ooppera)|Tuhkimon]]* nimirooli Torinon Teatro Regiossa 1920-luvulla
*Rossinin *[[Italialainen Algeriassa]]* *Isabella* Torinon Teatro Regiossa 1920-luvulla
*Rossinin *[[Sevillan parturi]]n* *Rosina* useaan otteeseen
*Bizet'n *[[Carmen]]in* nimirooli Pariisin Opéra-Comique'ssa 1930

## Lähteet
Sekvenssi (liturgia)

**Sekvenssi** (lat. *sequentia, [jotain] seuraava*) on latinankielinen runo, joka on kirjoitettu ei-klassisessa runomitassa ja usein kristillisestä aiheesta. Se oli alkuaan messun hallelujan laajennus, sitten runomittainen virren tapainen laulu.

Sekvenssit olivat erityisen suosittuja 900–1200-luvuilla, jolloin niitä esitettiin messun halleluja-osan jälkeen. Sekvenssi kehittyi halleluja-laulun loppuun lisätystä juhlallisesta pitkästä melismasta, johon alettiin lisätä 800-luvulla latinankielisiä ja 900-luvulla kansankielisiä uusia sanoja. Näin syntyneen sekvenssirunouden ensimmäinen kukoistuskausi oli 900–1000 luvuilla ja toinen 1100–1200-luvuilla, joiden tärkein sekvenssirunoilija oli Adam Victorilainen. Hymnit ja sekvenssit eroavat toisistaan sävelmien luonteen perusteella. Hymneissä lauletaan samalla sävelmällä jokainen säkeistö, sekvenssissä enintään kaksi peräkkäistä säkeistöä. 

Keskiajan lopulla kehittyi tapa, että pitkän latinankielisen sekvenssin välissä seurakunta lauloi "kansankielisen värssyn", säkeistön. Näistä säkeistöistä on myöhemmin muodostunut virsiä.

Vastauskonpuhdistuksen aikana Trenton kirkolliskokouksessa (1545-1563) pyrittiin katolisen kirkon jumalanpalveluskäytäntöä yhtenäistämään, ja suurin osa sequentia-runoista jätettiin pois. Trenton kirkolliskokous hyväksyi tridentiinisen messun osina käytettäväksi vain neljä sekvenssiä:

* Victimae Paschali Laudes pääsiäisenä (tekijä Wipo Burgundilainen)
* Veni Sancte Spiritus helluntaina
* Lauda Sion Salvatorem Pyhän ruumiin juhlapäivänä, Corpus Christi,  (tekijä Tuomas Akvinolainen) sekä
* Dies irae Requiemissa, sielunmessussa (tekijä Tuomas Celanolainen)

Vuonna 1727 käyttöön hyväksyttiin vielä viides sekvenssi, Stabat Mater, jota voidaan käyttää Jeesuksen äidin tuskien muistopäivänä, 15. syyskuuta. Stabat Materin tekijä on Jacopone da Todi. 

## Katso myös
*Dies irae
*Adam Victorilainen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Encyclopedia Catholica: Prose or Sequence
Paavo Liski

**Paavo Antero Liski** (4. heinäkuuta 1939 Vuoksela – 8. marraskuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, teatteriohjaaja, teatterinjohtaja ja professori.

## Elämä ja ura
Liski oli koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän aloitti ammattiteatteriuransa Turun kaupunginteatterissa 1963 näyttelijä-dramaturgina. Hän toimi 1968–1972 Kuopion Yhteisteatterissa (nyk. Kuopion kaupunginteatteri) ohjaajana ja näyttelijänä. Vuonna 1972 Liski nimitettiin vastavalmistuneen Oulun kaupunginteatterin teatterinjohtajaksi. Vuodesta 1975 Liski toimi Helsingin kaupunginteatterin johtajana. Liski jättäytyi vuonna 1983 vapaaksi taiteilijaksi. Hän ohjasi Suomen eri teattereissa ja näytteli tv- ja elokuvatuotannoissa. Hän ohjasi myös Virossa Draamateatterissa ja Marin ja Petroskoin kansallisissa teattereissa. Liski ohjasi muun muassa *[[Kalevala]]*-aiheisia näytelmiä. 

Ennen kuolemaansa Liski näytteli draamasarjassa *[[Salatut elämät]]* Ulla Taalasmaan miesystävää Yrjö Merilää. Hahmon oli tarkoitus jatkaa sarjassa, mutta Liskin kuoltua myös roolihahmo kuoli. Liskin viimeiseksi elokuvaksi jäi *[[Rock’n Roll Never Dies]]* (2006).

Liski menehtyi 66-vuotiaana sairastettuaan lyhyen aikaa Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle Helsinkiin.

Paavo Liskin poika Petri Liski on Suomen Kansallisteatterin näyttelijä.

## Palkinnot ja tunnustukset
Liski sai vuonna 2002 elämäntyöstään kirkon kulttuuripalkinnon.

Liski sai vuonna 1986 parhaan miespääosan Jussin roolistaan Rauni Mollbergin ohjaaman *[[Tuntematon sotilas (vuoden 1985 elokuva)|Tuntemattoman sotilaan]]* Antti Rokkana.

* professori 1991
* Suomen Näyttelijäliiton kultainen ansiomerkki
* ItTAR R
* Karjalan Liiton kultainen ansiomerkki
* Oulun kaupungin tunnustuspalkinto 1973
* Kuopion taiteilijaseuran Minna-patsas 1971 ja 1972
* Kulttuurin yrittäjävene 1974
* Nurmes-palkinto 1985
* Jussi-patsas 1986 (Antti Rokka, miespäärooli R. Mollbergin elokuvassa Tuntematon Sotilas)
* Valtion 15-vuotinen taiteilija-apuraha 1986
* Kajaanin Elias Lönnrot –palkinto 1990
* Kirkon kulttuuripalkinto 2002
* Vuoden hämäläinen 2003

## Katso myös
* Luettelo Paavo Liskin ohjauksista ja rooleista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Bogor

**Bogor** on Indonesian Länsi-Jaavan provinssin suurimpia kaupunkeja. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan siellä asui 950&nbsp;334 asukasta. Kaupunki sijaitsee Jaavan saarella noin 60 kilometriä etelään Jakartasta ja kuuluu siten sen vaikutuspiiriin. Bogoriin on pääkaupungista vajaan tunnin matka junalla tai linja-autolla. Kaupunki on Jakartan ja Bandungin välisen maantien varrella. Alue on hyvin sateista, ja jopa niin sanottuna kuivana kautena sataa päivittäin. Vuosittainen sadanta on noin 4&nbsp;080 millimetriä. Bogor on kaupunki, jossa lienee eniten ukkosmyrskyjä maailmassa. Kaupunki on tulivuorten ympäröimä.

Kaupungin kieli on sundan paikallinen Bogorin murre, vaikka jo Jakartassa kuulee enemmän indonesiaa.

Historiallisesti paikalta tunnetaan Tarumanegara, joka oli 1500 vuotta sitten koko Indonesian toiseksi suurin hinduvaltio Borneolla sijaitsevan Kalimantanin jälkeen. Tältä ajalta on peräisin seudulla tavattavia kivikirjoituksia, jotka on kirjoitettu sanskritin kielellä. Vuonna 1482 tiedetään paikalla vaikuttaneen Siliwagin kuningaskunnan.

Hollantilaiset siirtomaaisännät antoivat kaupungille nimen Buitenzorg, joka tarkoittaa suunnilleen huoletonta. Lyhyen brittiherruden aikana 1811–1816 paikalla vaikutti Sir Thomas Stamford Raffles, jonka mukaan on nimetty maailman suurin tunnettu kukka, *[[Rafflesia arnoldii]]*.

Kasvitieteellä on muutenkin Bogorissa valtaisa merkitys. Jo 8. toukokuuta 1817 avattiin suuri 87 hehtaarin kasvitieteellinen puutarha. Sieltä voi löytää rafflesian lisäksi suuren Amorphophallus titanum -lajin sekä yli 200 palmulajia ja lähes 900 eri orkideaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Välimerentaateli

**Välimerentaateli** eli **taatelipalmu** eli **aitotaateli** (*Phoenix dactylifera*) on taatelien (*Phoenix*) sukuun kuuluva puu. Se on hedelmiensä eli taatelien takia kasvatettu hyötykasvi. Koska sitä on viljelty niin pitkään, alkuperäistä esiintymisaluetta ei tunneta tarkkaan. Pohjoisen Afrikan keitaita ja Persianlahden seutua on esitetty. Viljelystä on arkeologisia jäännöksiä 4000 vuotta eaa.

Välimerentaateli on keskikokoinen puu, 15–25 metriä korkea. Lehdet ovat jopa kolme metriä pitkät, ja niissä on 20 cm pitkiä pari senttimetriä leveitä lehdyköitä. Sylinterinmuotoiset, 3–7 cm pitkät hedelmät kasvavat terttuina. Ne ovat luumarjoja, ja niissä on pitkulainen siemen sisällä.

Suomeen tuodaan taateleita yleensä auringossa kuivattuina. Vuonna 2012 suurimpia taatelintuottajamaita olivat YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) tilaston mukaan Egypti, Iran, Saudi-Arabia, Algeria, Irak ja Pakistan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Fineli: Taatelin ravintosisältö (kuivattu)
Lahden Sininen

**Lahden Sininen** oli lahtelaisen Mallasjuoma-panimon olutmerkki, joka perustettiin 1935 Lahden Erikoisolut III:na. Sen etiketti ja korkki olivat väriltään sinisiä. Tästä olut sai puhekielessä nimityksen Lahden Sininen, joka myöhemmin otettiin viralliseksi nimitykseksi. Hartwall osti Mallasjuoma-panimon vuonna 1988, ja vuonna 1997 Lahden Sinisen valmistus lopetettiin. Olut oli tyypiltään pils-olut. Runsaasti mainostetut olutmerkit tekivät 1960- ja 1970-luvulla Lahtea tunnetuksi yhdessä Salpausselän kisojen kanssa.

Hartwall palautti Lahden Sinisen takaisin tuotantoon nimellä **Sininen** 25. maaliskuuta vuonna 2008. Olutharrastajien mielestä puolen litran tölkeissä myytävä 4,5 % vahvuinen uudestaan lanseerattu olut on *hyvin miedosti humaloitu* ja *vaahdoltaan niukka*. Hartwallin Sinisen raaka-aineita ovat vesi, ohramallas, ohratärkkelys, humala sekä hapettumisenestoaineet E300 ja E224. Kesäkuussa 2012 kauppoihin saapui myös pienemmissä 0,33 litran tölkeissä myytävä miedompi 3,5 % Sininen "kakkosolut".

## Lähteet
Kevin Kline

**Kevin Delaney Kline** (s. 24. lokakuuta 1947 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt elokuvissa, televisiossa ja teatterin lavalla, ja hänet on palkittu muun muassa Oscarilla ja kahdella Tonylla.

## Elämä ja ura

Kline syntyi St. Louisissa vuonna 1947. Hän esiintyi koulunäytelmissä ja jatkoi näyttelemistä Indianan yliopistossa Bloomingtonissa. Valmistuttuaan sieltä Kline muutti New Yorkiin ja aloitti opinnot Juilliardissa. Vuonna 1972 hän liittyi New Yorkin Acting Company -teatteriin. Ryhmä kiersi Yhdysvaltoja esittäen Shakespearen näytelmiä, joissa Kline näytteli muun muassa Romeota ja Hamletia.

Vuonna 1978 Kline voitti Tony-palkinnon roolistaan Broadway-näytelmässä *On the Twentieth Century*. Kolme vuotta myöhemmin hän sai toisen Tonynsa roolistaan näytelmässä *The Pirates of Penzance*, josta tehtiin myös elokuvaversio vuonna 1983.

Kline esiintyi television saippuasarjassa *[[Search for Tomorrow]]* ja teki elokuvadebyyttinsä Alan J. Pakulan elokuvassa *[[Sofien valinta]]* (1982), mistä hän sai Golden Globe -ehdokkuuden. Seuraavana vuonna hän näytteli Lawrence Kasdanin elokuvassa *[[Sisärengas]]*, vuonna 1985 lännenelokuvassa *[[Silverado]]* ja vuonna 1987 Richard Attenborough’n elokuvassa *[[Huuto vapaudelle]]*.

Kline voitti Otto Westin roolistaan komediassa *[[Kala nimeltä Wanda]]* (1988) parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon. Klinen seuraava komedia oli *[[Saippuakuplia (elokuva)|Saippuakuplia]]* (1991), mistä hän sai jälleen Golden Globe -ehdokkuuden.

Kline esiintyi 1990-luvulla monenlaisissa rooleissa elokuvissa kuten *[[Chaplin (elokuva)|Chaplin]]* (1992), *[[Dave]]* (1993) ja *[[Ollako vai eikö olla? (Vuoden 1997 elokuva)|Ollako vai eikö olla?]]* (1997), mistä hän sai taas Golden Globe -ehdokkuuden. Näyteltyään elokuvassa *[[Jäämyrsky]]* (1998) Kline palasi Shakespearen pariin elokuvassa *[[William Shakespearen Kesäyön unelma]]* (1999).

Klinen elokuvia 2000-luvulla ovat esimerkiksi *[[Elämää rakentamassa]]* (2001), *[[Keisareiden kerho]]* (2002), *[[De-Lovely]]* (2004), *[[Vaaleanpunainen pantteri (vuoden 2006 elokuva)|Vaaleanpunainen pantteri]]* (2006), *[[Robert Altmanin huonot vitsit]]* (2006), *[[Kuten haluatte (vuoden 2006 elokuva)|Kuten haluatte]]* (2006), *[[Ehdottomasti ehkä]]* (2008), *[[Salaliittolainen]]* (2011), *[[Näin ystävien kesken]]* (2011), *[[Darling Companion]]* (2012) ja *[[Beauty and the Beast – Kaunotar ja hirviö]]* (2017). Elokuvien ohella Kline on näytellyt televisiosarjoissa kuten *[[Bob’s Burgers]]*.

Kline on ollut naimisissa näyttelijä Phoebe Catesin kanssa vuodesta 1989 lähtien. Heillä on kaksi lasta, joista toinen on näyttelijä Owen Kline.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kiantajärvi

**Kiantajärvi** sijaitsee Suomussalmella, Kainuussa. Järven pinta-ala on 191 neliökilometriä ja sen suurin pituus on noin 45&nbsp;km. Järvi on pohjoisosastaan kaksihaarainen ja sen itäisimmät osat ulottuvat noin kahden kilometrin päähän Venäjän rajasta. Kiantajärvi jakaantuu useisiin erillisiin altaisiin ja järven pohjan muodot ovat erittäin vaihtelevia matalikkoineen ja jyrkkine syvänteineen.

Kiantajärveä säännöstellään voimakkaasti järven alapuolella sijaitsevien useiden vesivoimaloiden avulla. Pinnankorkeuden alin säännöstelyraja on 195,5 m merenpinnan yläpuolella ja ylin vastaavasti 199,5 m. Vuotuinen vedenkorkeuden vaihteluväli on siis enimmillään neljä metriä. Kiantajärven vedet purkautuvat kohti Oulujärveä Ämmäkoskeen vuonna 1959 valmistuneen Ämmän voimalaitoksen kautta. Joen keskimääräinen sekuntivirtaama on 20–70 kuutiota. Nykyisin järvi on paitsi voimatalouden vesivarasto myös tärkeä veneily- ja vapaa-ajankalastusalue.

## Historiaa

Esihistoriallisia, muun muassa kivikautisia yli 4000 vuotta vanhoja asuinpaikkoja on Kiantajärvellä ja sen rannoilla, tunnetuimmat niistä Kalmosärkässä, Vanhassa Kirkkosaaressa, Kukkosaaressa sekä Ämmänsaaren nykyisen keskustan alueella. Myöhemmin järven rannoilla on tuotettu paljon tervaa.

Ämmän ruukki, järvimalmista rautaa jalostanut tehdas toimi järvestä laskevassa Ämmäkoskessa vuosina 1841–1878. Ilmari Kiannon kirjailijakoti Turjanlinna sijaitsi Niskanselän itärannalla Hulkonniemellä. Kiannon hauta on Turjanlinnan edustalla olevassa Niettussaaressa.

Talvisodan aikana järvi joutui sotanäyttämöksi, kun neuvostoliittolainen 163. divisioona, jonka pääosat saapuivat Juntusrannan suunnalta ja osa Raatteentietä, miehitti kirkonkylän ympäristön ja otti varsinkin Juntusrannassa paljon siviilejä vangeiksi. 
Kiantajärven Niskanselkä ja Haukiperä toimivat luonnollisena puolustuslinjana. Venäläiset pääsivät talvisodassa pisimmillään järven lounaisrannalle kirkonkylän kohdalla kapeassa Haukiperässä, mutta hyökkäys torjuttiin. Suomussalmen taistelujen loppuvaiheessa 29. joulukuuta 1939 kirkonkylään ja Hulkonniemelle saarroksiin joutuneista venäläisistä pääosa vetäytyi Suomussalmelta Kiantajärven jäätä pitkin koilliseen. Uhkan poistuttua suomalaisten huomio kääntyi Raatteen tielle.

## Katso myös
* Luettelo Suomen sadasta suurimmasta järvestä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Suomussalmen kunnan kotisivut
* Alueen sotahistoriaa
Noob

**Noob** (n00b, naabi, nuubi, nyyppä) on nettislangia ja tarkoittaa uutta pelaajaa negatiivisessa mielessä: pelaaja ei ole innokas oppimaan uutta. Noobin uskotaan olevan lyhenne englanninkielen sanasta ”newbie”. Suomalainen versio termistä on nyyppä.

## Katso myös
* Peelo
* Trolli

## Lähteet
Lidija Jusupova

**Lidija Muhtarovna Jusupova** (, s. 15. syyskuuta 1961) on tšetšenialainen ihmisoikeusasianajaja ja -aktivisti. Jusupova on venäläisen Memorial-ihmisoikeusjärjestön Groznyin toimiston johtaja. Vuonna 2005 hänelle myönnettiin Thorolf Rafton muistopalkinto hänen toiminnastaan Tšetšenian sodan unohdettujen uhrien puolestapuhujana sekä ihmisoikeusrikkomusten dokumentoijana.
Luettelo pisimpään maalinsa tyhjänä pitäneistä jalkapallomaalivahdeista

Luettelossa on lueteltu yli tuhat minuuttia ilman päästettyä maalia yhtäjaksoisesti pelanneet pääsarjatason jalkapallomaalivahdit. Useamman kerran saavutukseen yltäneet on mainittu ainoastaan parhaan suorituksensa mukaan. Ensimmäisenä suoritukseen ylsi skotlantilainen Charles Shaw 1913–1914.

## Lähteet
*
Hakkuukone

**Hakkuukone** eli **metsäharvesteri** on metsätraktori, joka tekee kaikki hakkuun työvaiheet kaadosta pinoamiseen. Puhekielessä hakkuukoneesta käytetään myös nimitystä **moto** (sanasta **monitoimikone**).

Metsureiden tarve on merkittävästi vähentynyt hakkuukoneiden yleistymisen myötä.

## Kuvaus
Tyypillisiä harvesterin pääosia ovat hakkuulaite, nosturi, hytti sekä etu- ja takarunko. Useimmissa malleissa harvesteripäätä kannatteleva nosturi ja hytti sijaitsevat eturungolla, kun taas moottori sekä pääosa hydrauliikasta on sijoitettu takarungolle. Yleensä harvesteri on runko-ohjattu (runko taittuu akselien välistä). Pintapainetta ja liikkumiskykyä maastossa parantaa telojen käyttö. Erikoisrakenteisilla ja -leveillä teloilla voidaan työskennellä turvemailla sulan maan aikaan. 

Harvesteripään (=hakkuupää, koura) tehtävänä on puun kaato, karsinta, katkonta ja mittaus. Puun mittaan katkaisun aikana harvesteripäässä olevista suuttimista suihkutetaan väriainetta merkintään ja ureaa juurikääpien leviämistä vastaan. Harvesteripää koostuu muun muassa syöttörullista, karsintateristä, mitta-antureista, ketjusahasta sekä ns. tiltistä, joka mahdollistaa harvesteripään toimimisen vaaka- ja pystyasennossa. Harvesteripää on kiinnitetty nosturiin pyörivän nivelen (rotaattorin) välityksellä, minkä ansiosta harvesteripää pyörii pystyakselinsa ympäri. Puuta kaadettaessa harvesteripää viedään puun tyvelle, tartutaan puuhun ja sahataan se poikki ketjusahalla. Sen jälkeen puuta syötetään harvesteripään läpi syöttörullilla, ja samaan aikaan karsintaterät karsivat oksat. Mittalaitteen ja ketjusahan avulla puusta katkaistaan sopivan mittaisia pölkkyjä joko tukiksi tai kuitupuuksi. Lisäksi on mahdollista tehdä sorvitukkeja tai sellua.

Hakkuukone prosessoi ja tuottaa jatkuvasti uutta tietoa tuotannon määrästä, kuljettajan työstä, koneesta sekä leimikosta.

Tunnettuja hakkuukonemerkkejä ovat Ponsse, John Deere, Komatsu, Rottne, Logset ja Ecolog.

Nykyiseen John Deere Forestry Oy:n kuuluva, aiemmin nimellä Plustech Oy toiminut tutkimus- ja kehitysyksikkö kehitti 1990-luvulla kaksi kävelevän metsäkoneen prototyyppiä. Deere & Company’n näyttelypaviljonkiin siirretty kävelevä metsäkone on ensimmäinen hakkuupäällä varustettu kävelevä harvesteri ja valmistunut vuonna 1994. Testien aikana sille kertyi noin 2000 työtuntia. John Deere -yhtymä  on lahjoittanut vuonna 1999 valmistetun kävelevän Plusjack-metsäkoneen Suomen Metsämuseo Lustolle.

## Katso myös
*Kuormatraktori
*Puutavara-auto

## Lähteet
*Konttinen, Hannu & Druschka, Ken: *Metsäkoneiden maailmanhistoria.* Otava 1997. .
*Käyhkö, Arttu: *Metsätyökoneet Suomessa.* Kustantaja Laaksonen, 2015 .
*Käyhkö, Arttu: *Suuri metsäkonekirja.* Kustantaja Laaksonen, 2017 .
*Käyhkö, Arttu: *Volvo metsäkoneet.* Myllymäki, Espoo 2019 .
*Käyhkö, Arttu: *Valmet - traktorista metsäkoneeksi*. Myllymäki, 2019. .

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Video kävelevästä harvesterista v. 2007 (englanniksi)
* Ohjelmistovertailu Ponsse, Komatsu ja John Deere. Metsätehon tuloskalvosarja 14/2016.
Kuormatraktori

**Kuormatraktori** on puun kuljetukseen suunniteltu metsätraktori. Kuormatraktorin pääosia ovat eturunko hytteineen, takarunko jossa kuormatila, sekä puutavarakoura ja nosturi. Moottori sijaitsee eturungossa. Nosturiin sijoitetun puutavarakouran tehtävä on kerätä hakkuukoneen katkomat pölkyt kuormatilaan. Kuormatraktori kuljettaa puut tienvarsille, jossa pölkyt puretaan kuormatilasta varastopinoihin puutavarakouran avulla.

## Lähteet
* 

## Kirjallisuutta
* 
* 
* 
*
Pelastakaa sotamies Hytönen

**Pelastakaa sotamies Hytönen** on MTV3:n keväällä 2004 esittämä tositelevisiosarja asepalveluksesta. Sarjassa seurataan TV-persoona Joonas Hytösen aikaa varusmiespalveluksessa Valkealan Vekaranjärvellä sijaitsevan Karjalan prikaatin 3. Kenttätykistöpatterissa. Sarjan on ohjannut Marko Antila ja kuvannut Jussi Eerola.

Sarjan nimi viittaa elokuvaan *[[Pelastakaa sotamies Ryan]]*. Idealtaan sarja muistuttaa brittiläistä vuonna 2002 aloitettua tv-sarjaa *I’m a Celebrity, Get Me Out of Here!* 

Heikki Kuutin *Mediasanastossa* (Media Doc, 2012) *Pelastakaa sotamies Hytönen* mainitaan esimerkkinä tv-tyylilajista nimeltä *[[saippuadokumentti]]* (), dokumentaarisesti ja ilman tarkkaa käsikirjoitusta toteutetusta tv-ohjelmasta tai -sarjasta, jonka aiheena tai kohteena on julkisuuden henkilö ja hänen toimintansa.

## Taustaa
Sarja alkaa Joonas Hytösen esiintymisestä *[[Uutisaamu|Huomenta Suomi]]* -ohjelmassa palvelukseenastumispäivän aamuna. Haastattelussa käydään läpi Hytösen mietteitä palveluksesta. Ensimmäinen jakso käsittelee vain palvelukseenastumispäivää. Ensimmäisen päivän toinen haastattelu on Hytösen patterissa järjestetty lehdistötilaisuus.

Alusta alkaen sarjassa on lukuisia haastatteluja ja kommentteja Hytösen palvelustovereilta. Teemana on enimmäkseen Hytösen asema palvelustovereiden joukossa, mutta myös kommentteja itse palveluksesta kuullaan. Sarja käy läpi palveluksen keskeiset vaiheet: P-kausi, vala, E-kausi ja J-kausi. Iltalomia ja viikonloppuvapaita käsitellään lyhyesti. Sarjan viimeiset jaksot sijoittuvat pitkille ampumaleireille, jotka järjestettiin toisaalla Suomessa.

Sarjaa voidaan pitää dokumenttina varusmiespalveluksesta, joskin sarja on keskittynyt hyvin vahvasti Hytösen persoonan ympärille. Puitteet ovat kuitenkin karun todelliset ja varsinkin Hytösen palvelustoverien ja esimiesten kommentit tuovat sarjaan todellisuuden tuntua.

Ohjelma pääsi iltapäivälehtien lööppeihin, kun sen katsojaluvut romahtivat parin ensimmäisen jakson jälkeen.

## Jaksot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Munuaispaise

**Munuaispaise** on munuaisten märkäpesäke. Se voi tulla esimerkiksi munuaistulehduksen yhteydessä. Munuaispaiseen oireita ovat mm. kuume, kipu vatsassa, painon menetys ja pahoinvointi. Potilaalla virtsaaminen voi tuntua kivuliaalta, ja virtsa voi sisältää verta. Munuaispaise hoidetaan suonensisäisillä antibiooteilla. 

## Aiheesta muualla
*Tietoa munuaispaiseesta englanniksi
Barbaari

**Barbaari** on sivistymätön, raaka, julma, karkea tai törkeästi käyttäytyvä henkilö. Sanan juuret ovat antiikin Kreikassa ja Roomassa, joissa se alun perin tarkoitti ketä tahansa vieraskielistä tai vierasmaalaista ihmistä.

## Antiikin juuret

Sana "barbaari" tulee kreikan kielestä, . Antiikin kreikkalaiset alkoivat viitata sillä keneen tahansa muukalaiseen eli ei-kreikankieliseen ihmiseen, sillä näiden puhe kuulosti kreikkalaisten korviin vain merkityksettömältä ”barbar”-pälätykseltä.

Sanan käyttö yleistyi sen jälkeen, kun persialaiset hyökkäsivät Kreikkaan, ja sillä alettiin viitata erityisesti persialaisiin ja meedialaisiin. Sanaa käytettiin runsaasti kreikkalaisissa tragedioissa 400-luvulla eaa. kun kirjailijat lisäilivät vanhoihin jumaltaruihin stereotyyppisiä barbaareita, joita vastaan ylempiarvoiset kreikkalaiset taistelivat.

Latinaan sana lainattiin muodossa *barbarus*, mon. *barbari*. Roomalaiset käyttivät sanaa yhtäältä tarkoittamaan ketä tahansa ei-roomalaista Rooman valtakunnan rajojen ulkopuolelta, ja toisaalta ketä tahansa sivistymätöntä ihmistä, roomalaistakin. Useimmiten sanaa käytettiin haukkumasanana.

Kreikkalaiset ja roomalaiset yhdistivät barbaareihin yleensä erilaisia kielteisiä sivistymättömien ihmisten tapoja, pahimmillaan ihmissyönnin ja insestin. Roomalaiset kuitenkin uskoivat, että barbaarikin saattoi sivistyä ja tulla Rooman kansalaiseksi, sillä he muistivat olleensa itsekin aikoinaan barbaareita.

Jotkut pitävät Länsi-Rooman tuhon pääsyynä pohjoisen barbaarikansojen hyökkäyksiä kansainvaellusaikana.

## Fantasiakirjallisuudessa

Fantasiakirjallisuudessa barbaarit ovat eräs useasti nähty hahmojen arkkityyppi. Monissa teoksissa barbaarit ovat esimerkiksi isoja, lihaksikkaita, usein vaaleatukkaisia villi-ihmisiä. Yksi monista barbaarihahmoista on Robert E. Howardin Conan kimmerialainen. Barbaari on myös hahmoluokka monissa roolipeleissä.

## Lähteet
* 
### Viitteet
Sädekehävaikutus

**Sädekehävaikutus** eli **haloefekti** eli **sädekehäilmiö** on kognitiivinen vinouma, jossa kohteeseen, jolla on jokin huomiota herättävä myönteinen ominaisuus, liitetään muitakin positiivisia piirteitä. Sädekehäilmiötä vastaavaa negatiivista vaikutusta kutsutaan stigma-ilmiöksi.

Varhaisissa psykologisissa kokeissa todettiin, että ihmiset yleensä muodostavat mielipiteensä ihmisestä ja pitävät sen mielipiteen pitkään. Lisäksi, jos ihmisestä oli muodostunut positiivinen tai negatiivinen mielikuva jonkin asian perusteella, ihmisillä on taipumusta pitää kyseisen henkilön muita ominaisuuksia hyvinä tai huonoina &mdash; harvemmin henkilöstä oltiin osittain positiivista ja osittain negatiivista mieltä.

Yleinen esimerkki sädekehävaikutuksesta ilmenee silloin, kun jonkun henkilön oletetaan yleisesti olevan älykäs, koska hänellä on silmälasit. Toinen esimerkki sädekehävaikutuksesta on se, että kauniimpien tai komeampien koululaisten oletetaan myös olevan älykkäämpiä. Myös valta-asema saattaa aiheuttaa sädekehävaikutuksen: johtajan oletetaan olevan pätevä tehtävässään, koska hän on saavuttanut korkean aseman.

Markkinoinnissa sädekehävaikutusta käytetään yhdistämään positiivisia mielikuvia laajempaan tuote-brändiin.

## Lähteet
Talyš (alue)

**Talyš** (myös *Tališ*) on alue ja entinen kaanikunta Kaspianmeren lounaisrannikolla Kaukasiassa Azerbaidžanin kaakkoiskulmassa Iranin rajalla. Se käsittää Elbrusiin kuuluvan Talyš-nimisen vuoristoalueen, jonka korkeimmat kohdat ovat noin 2&nbsp;500 m meren pinnan yläpuolella, sekä sen itäpuolella olevan Kaspianmeren soistuneen rannikkotasangon. Alueen pääkaupunki on Lənkəran. Muita kaupunkeja ovat Lerik, Masalli ja Astara. Alueen väestö on pääasiassa talyšeja.

## Historia

Talyšin kaanikunta tunnusti Persian ylivaltaa, kunnes alue liitettiin Venäjään 1813. Neuvostoliitossa alue kuului Azerbaidžanin neuvostotasavaltaan. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen siitä tuli osa itsenäistä Azerbaidžania.
Tališin kieli

**Tališin kieli** on Azerbaidžanissa ja Iranissa asuvien tališien puhuma kieli. Se kuuluu indoeurooppalaisten kielten indoiranilaisen haaran iranilaiseen ryhmään.

Kieltä puhutaan Azerbaidžanin tasavallan eteläosassa Astaran, Lənkəranin, Lerikin ja Masallın piireissä sekä Iranin luoteisosassa Gīlānin maakunnassa. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan Neuvostoliiton Azerbaidžanissa 21&nbsp;000 henkeä piti tališia äidinkielenään. Iranissa tališeja arvioitiin vuonna 1998 olevan noin 100&nbsp;000 henkeä.

Tališi kuuluu iranilaisten kielten luoteisryhmään. Sen edeltäjänä on pidetty arabialaisten maantieteilijöiden 900–1100-luvuilla kuvailemaa iranilaista azerin kieltä. Murre-erot ovat melko vähäiset. Iranissa puhuttu etelämurre on lähellä tatimurteita ja persiaa. Tališissa on runsaasti turkkilaisia aineksia.

Kieli toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Azerbaidžanin tasavallassa suurin osa tališeista osaa turkkilaista azerin kieltä ja Iranissa persiaa tai azeria. Neuvostoliitossa 1930-luvulla kokeiltu tališin kirjakielen luominen ei johtanut pysyviin tuloksiin.

## Lähteet
Talyš

**Talyš** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Talyš (myös *Talyši* tai *Tališi*), alue Azerbaidžanin kaakkoisosassa
* Talyšvuoret, vuoristo Azerbaidžanissa
* talyšit, iranilainen kansa
* talyši (myös *tališi*), iranilaiseen kieliryhmään kuuluva kieli.
Kulutusvero

**Kulutusvero** on vero, joka kohdistuu tavaroiden tai palvelujen kuluttamiseen, ei esimerkiksi tuloihin, varallisuuteen tai omaisuudensiirtoihin. Kulutuksella tarkoitetaan nimenomaan loppukäyttäjän suorittamaa hyödykkeiden kuluttamista, ei niinkään tuotannossa tapahtuvaa kuluttamista.

Monet kulutusverot ovat välillisiä veroja. Veron maksajana oleva tuotteen valmistaja tai myyjä lisää veron osuuden hintoihin tuotteen käyttäjän maksettavaksi.

Kulutusverot jaetaan usein yleisiin kulutusveroihin, jotka kohdistuvat moneen hyödykkeeseen, ja erityisiin kulutusveroihin, jotka kohdistuvat yhteen tiettyyn hyödykkeeseen. Kansainvälisenä suuntauksena on yleisten kulutusverojen osuuden kasvu verotuksessa. Vero kannetaan yleensä siinä maassa, jossa kulutuskin tapahtuu.

Kulutusverot ovat regressiivisiä suhteessa tuloihin, koska hyvätuloisilta jää enemmän rahaa säästöön, mistä ei peritä kulutusveroja. Kulutuksen osuus käytettävissä olevista tuloista laskee tulotason noustessa. 

Suomen nykyisistä veroista kulutusveroksi voidaan luokitella:

* ajoneuvovero
** käyttövoimavero
* arvonlisävero
* autovero
* jätevero
* tulli
* vakuutusmaksuvero
* valmisteverot ovat erityisiä kulutusveroja
** alkoholivero
** nestemäisten polttoaineiden valmistevero
** sähkön ja eräiden polttoaineiden valmistevero
** tupakkavero
** virvoitusjuomavero
** juomapakkausvero

Aiemmin kulutusveroja ovat olleet esimerkiksi:

* arpajaisvero
* elintarviketuotteiden valmistevero
* elokuvavero
* koiravero
* jotkin leimaverot
* lannoitevero
* liikevaihtovero
* makeisvero
* matkustajavero
* moottoriajoneuvovero
* olutvero eli mallasjuomavero
* paloviinavero
* pelikorttivero
* ratavero
* ravintorasvavero
* rehujen rasva- ja valkuaisvero
* sokerivero
* tasausvero
* televero
* tilauslentovero
* tulitikkuvero

## Katso myös
* Verotus Suomessa
Highest Hopes – The Best of Nightwish

**Highest Hopes – The Best of Nightwish** on Nightwishin 28. syyskuuta 2005 julkaisema kokoelmalevy. Kokoelma on Nightwishin ensimmäinen, jolla on ollut yhtyeen täysi tuki (vanha levy-yhtiö julkaisi *[[Tales from the Elvenpath]]in* vastoin yhtyeen tahtoa, kun Nightwish vaihtoi levy-yhtiötä) ja samalla se päättää yhden aikakauden Nightwishin historiassa, sillä laulusolisti Tarja Turunen erotettiin yhtyeestä noin kuukauden päästä kokoelman julkaisusta.

Kokoelma on myynyt Suomessa triplaplatinaa yli 96&nbsp;000 kappaleen myynnillään.
Kokoelma on myynyt  Suomessa.

## Kappaleet

## Kokoonpano
* Marco Hietala – basso, laulu
* Tuomas Holopainen – kosketinsoittimet
* Jukka Nevalainen – rummut
* Tarja Turunen – laulu
* Emppu Vuorinen – kitarat (myös basso raidalla 5)
* Sami Vänskä – basso (raidoilla 2, 3, 10, 11, 12, 13, 14 ja 15)

## Singlet
### ''Sleeping Sun''
# Sleeping Sun (2005 Full Version)
# Sleeping Sun (2005 Radio Edit)
# Sleeping Sun (Original Version)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Levy Suomen virallisella listalla
* 
*