open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sretensk

**Sretensk** () on kaupunki Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Šilkajoen rannalla 385 kilometriä Tšitasta itään. Kaupunki on Sretenskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Siperian rautatiestä Kuengan asemalla haarautuva sivurata. Šilkan rannalla on laivalaituri. Asukkaita on 7&nbsp;900 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1689 perustetusta linnoituksesta. Vuosina 1775–1798 se oli kaupunki, myöhemmin vuoritehtaan asutus, vuodesta 1851 kasakkastanitsan keskus ja vuodesta 1922 jälleen kaupunki. 1800-luvun puolivälistä lähtien Sretensk oli huomattava kaupan ja uudisasutusliikkeen keskus. Nykyään siellä on lähinnä metsä- ja elintarviketeollisuutta. Kaupungissa toimii opettajaopisto, piirisairaala ja kotiseutumuseo. Nähtävyyksiä ovat useat pankkirakennukset, 1900-luvun alussa rakennettu elokuvateatteri ja vanhat asuintalot.

## Lähteet
Ust-Karsk

**Ust-Karsk** () on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Sretenskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Šilkaan laskevan Karajoen suussa 123 kilometriä Sretenskistä koilliseen. Asukkaita on 2&nbsp;000 henkeä (vuonna 2009).

Ust-Karsk on syntynyt vuonna 1838 löydetyn Karajoen kultaesiintymän hyödyntämisen yhteydessä. 1800-luvulla seudulla sijaitsi Karan pakkotyövankila. Vuosina 1926–1959 paikkakunta oli Ust-Karskin piirin keskus. Vuonna 1934 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Nykyään kullankaivuuta harjoittaa OAO Priisk Ust-Kara. Taajamassa on poliittisten vankien muistomerki. Šilkan rannalla on laivalaituri. Ust-Karskiin johtava maantie on rakenteilla.

## Lähteet
Olavi Liekoski

**Helmer Olavi Liekoski** (alk. **Lindfors**; 30. joulukuuta 1910 Helsinki – 22. lokakuuta 1990) oli suomalainen nyrkkeilijä ja urheilutoimittaja. Hän käytti kirjoittajana nimimerkkejä *Olu* ja *Olaus*.

Liekoski voitti nyrkkeilyssä Suomen mestaruuden vuosina 1932 ja 1936. Hän otteli vuonna 1937 maaottelussa Ruotsia vastaan. Vuosina 1934–1939 hän toimi Helsingin Voimailijoiden ja Kadettikoulun nyrkkeilyvalmentajana.

Liekoski on toiminut avustajana Suomen Urheilulehdessä vuosina 1933–1946, Uudessa Suomessa vuosina 1933–1948, Suomen Tietotoimistossa vuosina 1947–1950 sekä Ulkoilu ja urheiluväline -lehdessä vuodesta 1962. Hän on toimittanut Helsingin Voimailijoiden 50-vuotisjuhlajulkaisun ja kirjoittanut *[[Urheilun pikkujättiläinen|Urheilun pikkujättiläisen]]* nyrkkeilyosuuden.

Liekoski on toiminut Suomen Jääkiekkoliiton ja Suomen Pesäpalloliiton sihteerinä vuosina 1947–1950, Suomen Nyrkkeilyliiton hallituksen jäsenenä vuosina 1937–1938 sekä Keilakerho Neekerien puheenjohtajana vuosina 1954–1960.

## Lähteet

* 
* Olavi Liekosken kuolinilmoitus (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 6.11.1990, HS Aikakone.
Talven 2009–2010 lumipyryt Pohjois-Amerikassa

**Talvella 2009–2010 Pohjois-Amerikan itärannikolla** oli useita **lumipyryjä**. Sen sijaan mantereen länsirannikolla lunta oli vähän, mikä vaikeutti Vancouverin olympialaisten järjestämistä.

## Joulukuun 2009 lumipyry

Vuoden 2009 joulukuussa Meksikonlahden ylitti laaja lumipyry, joka toi useisiin Yhdysvaltojen osavaltioihin runsaasti lunta, jopa 30–41 senttimetriä. 16. joulukuuta 2009 meteorologit havaitsivat, että Meksikonlahdella on muodostumassa voimakas matalapaine. Texasissa satoi ennätysmääriä, ja sateen arvioitiin voimistuvan liikkuessaan Georgian ja Floridan yli pohjoisemmaksi. Sunnuntai-iltapäivänä 20. joulukuuta matalapaine ohitti Virginian ja siirtyi Washingtonin metropolialueelle.

Lumipyryssä oli sunnuntai-iltapäivään mennessä kuollut ainakin viisi ihmistä. Lisäksi kymmenettuhannet olivat ilman sähköä. Lumipyrystä ennustettiin pahinta sitten vuoden 1885, jolloin säätilastointi aloitettiin. BBC mainitsi, että pyrystä odotettiin mahdollisesti vuosikymmenen rajuinta.

Lunta kertyi yli 50&nbsp;cm kymmenen osavaltion jossakin osassa. Joulukuun tai yhden sadetapahtuman päivittäisiä lumenkertymäennätyksiä rikottiin monilla paikkakunnilla. Yhden päivän kertymän joulukuun ennätys syntyi Washingtonin, Baltimoren, Philadelphian, Providencen ja Bostonin havaintoasemilla. Long Islandin Uptonissa tuli lunta 66&nbsp;cm, mikä on suurin siellä koskaan yhdestä matalapaineesta kertynyt lumimäärä.

Lukemat ovat poikkeuksellisia tuossa osassa Yhdysvaltoja. Avoveden vaikutuksen epävirallinen ennätys on 77 tuumaa (154&nbsp;cm) vuorokaudessa Montaguessa tammikuussa 1997. Samassa paikassa kertyi vuoden 2002 alussa 127 tuumaa (320&nbsp;cm) lunta viikon aikana.

## Helmikuun alun 2010 lumipyry

*Pohjois-Amerikan lumipyry* (myös *Snowmageddon* ja *Snowpocalypse*) oli vuoden 2010 helmikuussa Meksikonlahden ylittänyt suuri lumipyry, jonka yhteydessä lunta tuli runsaasti useisiin Yhdysvaltojen itärannikon osavaltioihin, jopa 61–102 senttimetriä. Pyrystä ennustettiin muun muassa Washingtonin pahinta yli 90 vuoteen. Sen takia ainakin 230&nbsp;000 ihmistä menetti sähköt. Virginiassa kaksi ihmistä kuoli jäätyään traktoriinsa jumiin lumimyrskyn ajaksi.

Helmikuun alkupuolella Washingtonissa mitattiin ennätykselliset 139,4 senttimetriä lunta ja Baltimoressa 184 senttiä lunta.

## Helmikuun lopun 2010 lumipyry
Yhdysvaltojen kaakkoisosissa oli Snowicane-niminen lumimyrsky 25.–27. helmikuuta 2010. Vaikutusalueeseen kuuluivat myös Länsi-Virginia, New York ja Kanadan itäosa. Myrskyn aikana alueelle satoi lunta 30–60 senttiä, paikoin yli metrin. 

## Maaliskuun 2010 talvimyrsky
Maaliskuun puolivälin 2010 talvimyrsky vaati ainakin yhdeksän kuolonuhria. Myrsky osui Yhdysvaltojen kaakkoisosiin ja Kanadan itäosiin. Myrskyyn kuului jopa 25 senttimetrin sademäärä, joka aiheutti tulvia. Voimakas 110 kilometrin tuntivauhtia puhaltanut tuuli pahensi tilannetta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karan pakkotyövankila

**Karan pakkotyövankila** () on Venäjällä nykyisessä Taka-Baikalian aluepiirissä Šilkan sivujoen Karan varrella sijainneista rangaistuslaitoksista käytetty nimitys. Ne kuuluivat Nertšinskin pakkotyövankilan alaisuuteen.

Karan pakkotyövankila toimi 1830-luvulta aina vuoteen 1898 saakka. Aluksi sinne lähetettiin vain tavallisia rikollisia. Vankilat sijaitsivat Kara-joen varrella 35 kilometrin matkalla. Vangit työskentelivät seudun kultakaivoksilla.

Vuonna 1873 Karan pakkotyövankilaan alettiin lähettää poliittisia vankeja. Ensimmäisiä olivat ns. Netšajevin jutussa tuomitut Aleksei Kuznetsov ja Nikolai Nikolajev. Heitä seurasivat Nikolai Išutin, Pjotr Uspenski sekä ns. 50:n ja 193:n oikeudenkäynneissä ja Kazanin katedraalin mielenosoituksen yhteydessä tuomitut. 1880-luvulla pakkotyövankilaan lähetettiin Narodnaja voljan ja puolalaisen Proletariaatti-puolueen jäseniä. Vankien joukossa oli tunnettuja narodnikkeja kuten Ippolit Myškin, Dmitri Rogatšov, Porfiri Voinaralski, Sergei Kovalik, Lev Deitš, Aleksandr Pribyljov, Feliks Kon, sosialistivallankumouksellisten myöhempi johtaja Jekaterina Breško-Breškovskaja sekä ensimmäiset työläisvallankumoukselliset Pjotr Aleksejev ja Viktor Obnorski. Karassa kärsi tuomiotaan ja teki itsemurhan suomalaissyntyinen Karl Ivanainen.

Syyskuussa 1880 Nertšinskin vankiloihin alettiin siirtää kaikkia pakkotyöhön tuomittuja poliittisia vankeja. Marraskuussa 1881 Nižnjaja Karaan avattiin poliittisille vangeille tarkoitettu miesvankila. Naiset sijoitettiin Ust-Karaan. Kaikkiaan Karan pakkotyövankilan läpi kulki noin 300 poliittista vankia, joista 32 oli naisia.

Toukokuussa 1882 leiriltä karkasi kahdeksan poliittista vankia, jotka kaikki saatiin kiinni. Karkureita rangaistiin fyysisesti ja Taka-Baikalian kuvernöörin Luka Iljaševitšin aloitteesta Karan vankilaoloja kovennettiin. Tämän seurauksena entinen poliittinen vanki Marija Kutitonskaja yritti murhata Iljaševitšin.

Vuonna 1886 Karan pakkotyövankilassa vieraili amerikkalainen tutkimusmatkailija George Kennan, joka arvosteli kirjassaan sen epäinhimillisiä oloja. Vuosina 1888–1889 vankilassa tapahtui ns. Karan tragedia, joka päättyi vankien joukkoitsemurhaan. Karan tragedian jälkeen poliittiset vangit siirrettiin muihin vankiloihin. Karan kultakaivoksille jäi rikollisia ja palkattua vapaata työvoimaa. Toukokuussa 1898 Amurin kenraalikuvernööri määräsi Karan pakkotyövankilan suljettavaksi.

Nykyään Karan kultaesiintymiä hyödyntää OAO Priisk Ust-Kara. Joen suussa sijaitsee Ust-Karskin taajama.

## Lähteet
Rekisterikilpinumerotarkkailu

**Rekisterikilpinumerotarkkailu** eli **rekkaribongaus** on harrastus, jossa tarkoitus on etsiä autojen rekisterikilpien numerot järjestyksessä esimerkiksi 1:stä 999:ään. Tarkkailua harrastetaan muun muassa Suomessa, Isossa-Britanniassa, Yhdysvalloissa ja Ruotsissa. 

## Idea
Rekkaribongausta voi harrastaa yksin tai muiden kanssa. Tarkoituksena on tarkkailla autojen rekisterikilpiä ja etsiä niistä numerot järjestyksessä esimerkiksi 1:stä 999:ään tai vaihtoehtoisesti "väärinpäin" aloittaen esimerkiksi 999:stä 1:een. Rekisteritunnusten kirjaimilla ei ole väliä. Suomessa tarkkailun kohteena ovat pääasiassa suomalaiset musta- tai valkopohjaiset autojen rekisterikilvet, joissa on 1–3 kirjainta ja 1–3 numeroa, mukaan lukien Ahvenanmaan kilvet. 

Turun Seudun Rekisterikilpinumerotarkkailijoiden Klubin mukaan eivät käy perävaunujen, moottoripyörien tai mopojen kilvet, keltapohjaiset työkonekilvet, diplomaattikilvet tai puolustusvoimien kilvet.

Bongattavat kilvet on nähtävä itse omin silmin, ja kilvissä saa olla vain sillä hetkellä etsittvää luku. Numeroon 999 pääseminen voi kestää useita vuosia.

Kilpitarkkailija voi pitää kirjaa edistymisestään. Päiväkirjaan voi merkitä esimerkiksi auton rekisteritunnuksen, päivämäärän ja kunnan, josta kilpi on bongattu. Kilpitarkkailijat voivat auttaa toisiaan kertomalla esimerkiksi internetissä, mistä tiettyjä numeroita löytää, tai huomauttaa, mikäli bongaa toisen tarkkailijan etsimän kilven, eikä tämä itse sitä huomaa.

## Populaarikulttuurissa
* Elokuvan *[[Valkoinen kaupunki]]* (2006) päähenkilö Veli-Matti Lehtonen harrastaa rekkaribongausta.
* Elokuvan *[[Jeepers Creepers]]* (2001) päähenkilöt pelaavat rekkaribongausta elokuvan alussa.
* Phoebe pelaa rekkaribongausta liftarin kanssa *[[Frendit]]*-televisiosarjan jaksossa *The One After Vegas*.
* Yle TV2:en komediasarjassa Saastamoisen poika (1989) Ahti Kuoppalan esittämä Saastamoinen harrastaa rekisterikilpien bongausta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Turun Seudun Rekisterikilpinumerotarkkailijoiden Klubi
* Consecutive Number Plate Spotting 
* Facebook: Rekkaribongaus
Glukoosi-6-fosfaatti

**Glukoosi-6-fosfaatti** (C6H13O9P) on kemialliselta rakenteeltaan glukoosisokerin ja fosforihapon esteri. Glukoosi-6-fosfaatti on biologisesti tärkeä molekyyli ja se on välituote monissa aineenvaihdunnan mekanismeissa kuten glykolyysissä ja pentoosifosfaattireitissä.

## Biosynteesi
Soluissa glukoosimolekyyli kuudenteen hiiliatomiin liitetään fosfaattiryhmä. Useimmissa kudoksissa fosfaattiryhmän liittämistä katalysoi heksokinaasientsyymi. Maksan parenkyymisoluissa ja haimasaarekkeessa reaktiota katalysoiva entsyymi on heksokinaasin sijasta glukokinaasi. Fosfaattiryhmän lähteenä reaktioissa toimii ATP-molekyyli.

## Glykolyysi
Muodostunut glukoosi-6-fosfaatti voidaan käyttää edelleen glykolyysissä. Glykolyysin ensimmäisessä vaiheessa tapahtuva reaktio on glukoosi-6-fosfaatin muuttaminen isomeerikseen fruktoosi-6-fosfaatiksi. Tätä reaktiota katalysoi fosfoglukoosi-isomeraasientsyymi.

## Pentoosifosfaattireitti
Pentoosifosfaattireitin ensimmäisessä vaiheessa glukoosi-6-fosfaatti hapetetaan 6-fosfoglukono-δ-laktoniksi. Reaktio on irreversiibeli eli palautumaton ja sitä katalysoi glukoosi-6-fosfaattidehydrogenaasientsyymi. Entsyymin kofaktorina toimii NADP<sup>+</sup>-molekyyli ja inhibiittorina NADPH. Pentoosifosfaattireitillä tuotetaan muun muassa ribuloosi-5-fosfaattia, jota tarvitaan monien nukleotidien biosynteesissä.

## Varastointi glykogeenina ja glykogeenin hajotus
Ylimääräinen glukoosi-6-fosfaatti voidaan varastoida glykogeenina. Glukoosi-6-fosfaatti muutetaan ensin fosfoglukomutaasientsyymin avulla glukoosi-1-fosfaatiksi, josta muodostetaan glykogeenia glykogeenisyntaasin katalysoimana. Glukoosi-1-fosfaatti voidaan vapauttaa hajottamalla glykogeeni glykogeenifosforylaasilla ja muuttaa jälleen fosfoglukoosimutaasin avustuksella glukoosi-6-fosfaatiksi.

Glukoosi-6-fosfaatista voidaan vapauttaa verenkiertoon glukoosia hydrolysoimalla fosfaattiryhmä maksan sisältämällä glukoosi-6-fosfataasilla. Sama entsyymi valmistaa glukoosia glukoneogeneesin viimeisessä vaiheessa glukoosi-6-fosfaatista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Terveysportti, metatesaurus: Glukoosi-6-fosfaatti
*DrugBank: Glucose-6-Phosphate 
*Human Metabolome Database: Glucose 6-phosphate  (alpha anomer) 
*Human Metabolome Database: Beta-D-Glucose 6-phosphate (beta-anomer) 
*KEGG: Glucose 6-phosphate 
*KEGG: beta-D-Glucose 6-phosphate 
*PubChem: beta-D-Glucose 6-phosphate
Earthworm Jim

**Earthworm Jim** on vuonna  julkaistu tasohyppelypeli, jonka on kehittänyt Shiny Entertainment.

Päähenkilö Jim on supersankariksi puettu mato, jonka tehtävänä on pelastaa maailma.

Pelissä on kahdeksan tasoa, joissa jokaisessa on erilainen teema, sekä erilaiset viholliset. Jokaisessa tasossa on myös ns. päävastus. Tasojen välissä on *Andy Asteroids* -nimisiä avaruuskilpa-ajoja. Jimillä on käytössään sädease, ja hän voi käyttää myös omaa madonruumistaan erilaisiin tarkoituksiin, lähinnä lyömäaseena, potkurina (hidastaa putoamista), ja hän voi tarttua sillä erilaisiin esineisiin. Hän käyttää sitä lisäksi kaikenlaisten kytkimien ja muiden esineiden aktivointiin.

Earthworm Jimistä on julkaistu vuonna 2010 myös graafisesti paranneltu versio *Earthworm Jim HD* ladattavaksi Xbox Livestä Xbox 360:lle ja PlayStation Storesta PlayStation 3:lle.

## Muu media
Päähahmon seikkailuista tehtiin vuosina 1995–1996 myös piirrettyä televisiosarjaa, joka Suomessa tunnetaan nimellä Jimi Matala.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Rekijoki

**Rekijoki** on kylä, kyläkeskus ja postinumeroalue (25380 Rekijoki) Kiikalassa Salossa. Rekijoen naapurikyliä Salossa ovat Kiikalan Revä, Kärkelä, Hirvelä ja Kesälä sekä Perttelin Haali, naapurikylä Someron puolella on Lautela. Kyläkeskuksen palveluihin kuuluu enää vain Osuuspankin konttori Kärkelän kylässä, sillä Rekijoen koulu lakkautettiin vuonna 2014. Tärkeimpiä liikenneväyliä ovat Perttelistä Someron Terttilään johtava yhdystie 2403 ja siitä Kiikalan kirkolle johtava yhdystie 2411, joka yhtyy Suomusjärvelle seututielle 110 johtavaan yhdystiehen 2410. 

Luonnonympäristöä alueella hallitsee Uskelanjoki, jonka kolme latvahaaraa Rekijoki, Terttilänjoki ja Hitolanjoki yhtyvät Rekijoen kylän luona Uskelanjoeksi. Näistä Terttilänjoki ja Uskelanjoki muodostavat kylän pohjoisrajan, johon Rekijoki yhtyy pohjoisesta ja Hitolanjoki etelästä. Uskelanjoen, Hitolanjoen ja Terttilänjoen varsilla kylän alueelle ulottuu perinnebiotoopeistaan tunnettu Rekijokilaakson Natura 2000 -alue.

## Lähteet
Ultima Thule – Pohjoiset löytöretket

**Ultima Thule – Pohjoiset löytöretket** on tietoteos, jonka tekijät Matti Lainema ja Juha Nurminen ovat koonneet viisivuotisen työn aikana  omien tutkimustensa ja löytöretkiensä kokemukset ja tulokset sekä keräilyharrastuksensa ansiosta syntyneet kokoelmat kirjaksi. Teos liittyi Kulttuurien museossa Helsingissä talvella 2001–2002 pidettyyn näyttelyyn.

Pohjoisten löytöretkien historia ulottuu kahden ja puolen vuosituhannen taakse, ja sinä aikana tunnetun maailman raja on siirtynyt yhä pohjoisemmaksi. Aineiston laajuus pakotti tekijät rajaamaan tehtäväänsä ankaralla kädellä. Teoksen sisällön maantieteellinen alue kattaa napapiirin pohjoispuolen. Kirjassa julkaistaan useita karttoja ensimmäisen kerran. Tekstissä syvennytään kartografiaan, pohjoiseen luontoon, aluksiin, navigointiin ja Arktiksen erityisilmiöihin. 

Pohjoisia alueita ensimmäisenä tutkineen antiikin kreikkalaisen tutkimusmatkailijan Pytheaan tarunhohteiseen Ultima Thuleen on pyritty paitsi taloudellisten seikkojen motivoimana, myös kamppailemaan talvisen pimeyden, kylmyyden, vaarallisten kulkureittien, yksitoikkoisuuden tai ravinnon puutteen kanssa. Ankara luonto ja sairaudet ovat verottaneet retkeilijöitä, joista moni jäi matkalle. Vuosisatojen tutkimusten ja kartoitusten ansiosta löytyneet laivaväylät, Luoteisväylä ja Koillisväylä, eivät löydyttyään ole osoittautuneet taloudellisiksi menestyksiksi, ja niissä on ollut enemmänkin kysymys kansallisen maineen ja kunnian tavoittelusta.

Teoksen saatesanat on kirjoittanut Viron presidentti Lennart Meri, itsekin pohjoisten alueiden tutkija. Teos on julkaistu paitsi suomeksi, myös ruotsiksi, englanniksi, norjaksi, saksaksi ja espanjaksi.

## Lähteet
MC Eiht

**MC Eiht** (**Aaron Tyler**, s. 22. toukokuuta 1970) on yhdysvaltalainen rap-artisti ja näyttelijä. Hän aloitti uransa Compton’s Most Wanted -yhtyeessä 1980-luvun loppupuolella ja julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa *[[We Come Strapped]]* vuonna 1994. Hänet tunnetaan myös roolistaan vuoden 1993 elokuvassa *[[Väkivallan kierre]]*.

## Tausta
Tyler varttui Comptonissa Kaliforniassa. Tultuaan koulussa Crips-katujengiläisten hiillostamaksi hän päätti itse liittyä mukaan jengiin ollessaan noin 13-vuotias. Tyler kiinnostui musiikista jo nuorena. Hän on kertonut saaneensa vaikutteita etenkin 1970-luvun musiikista.

## Diskografia

*1994: *[[We Come Strapped]]*
*1996: *[[Death Threatz]]*
*1997: *[[Last Man Standing (MC Eiht album)|Last Man Standing]]*
*1999: *[[Section 8 (album)|Section 8]]*
*2000: *[[N' My Neighborhood]]*
*2001: *[[Tha8t'z Gangsta]]*
*2002: *[[Underground Hero]]*
*2003: *[[Hood Arrest]]
*2005: *Veterans Day*
*2006: *Affiliated*
*2006: *Compton's O.G.*
*2007: *Representin'*
*2009: *All Starz & Strapz (Mixtape)*
*2017: *Which Way Iz West''

## Lähteet
* MC Eiht 
* 

### Viitteet
Nordic Capital

**Nordic Capital** on pääomasijoitusyhtiö, joka keskittyy pääasiassa Pohjois-Euroopan sijoituksiin. Nordic Capital sijoittaa moneen eri toimialaan, mutta keskittyy etenkin terveydenhuoltoon, teknologiaan ja maksuihin sekä rahoituspalveluihin. Lisäksi teollisuus- ja yrityspalvelut sekä kuluttajasektori ovat valikoitujen sijoitusten kohteena. 

Perustamisvuodesta 1989 lähtien Nordic Capital on sijoittanut 14 miljardia euroa yli sataan sijoitukseen. Viimeisin rahasto on pääomaltaan 4,3 miljardin euron Nordic Capital Fund IX, jonka sijoittajat ovat pääasiassa kansainvälisiä instituutioita, kuten eläkerahastoja.

Yhtiöllä on neuvonantajatoimistot (NC Advisors) Ruotsissa, Tanskassa, Suomessa, Norjassa, Saksassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Yhdysvalloissa. 

Nordic Capital on sitoutunut luomaan vahvempia ja kestäviä liiketoimintoja operatiivisen kehittämisen ja transformatiivisen kasvun avulla.

## Nykyisiä sijoituksia (valinta)

*Acino, sveitsiläinen rinnakkaislääkevalmistaja 2013–
*Alloheim, saksalainen hoivayritys 2018–
*Binding Site, brittiläinen lääketieteen instrumenttivalmistaja (2011–)
*Bladt Industries, tanskalainen telakkayritys (2011–)
*Cint, ruotsalainen kuluttajatutkimusyritys (2016–)
*Ellos Group, ruotsalainen verkkokauppayritys (2013–)
*ERT, yhdysvaltalainen terveysteknologiayritys (2016–)
*Gina Tricot, ruotsalainen naistenvaateketju (2014–)
*Greenfood, ruotsalainen elintarvikeyritys (2016–)
*Intrum, Intrum Justitian ja Lindorffin fuusiossa syntynyt perintätoimistoketju (2017–, Lindorff 2014–2017)
*Nordnet, ruotsalainen osakevälityspalvelu (2017–)

## Aiempia sijoituksia (valinta)
*Aditro HRM, ruotsalainen rahoituspalveluyritys (2006–2013)
*AniCura, ruotsalainen eläinlääkäriketju (2014–2018)
*Anticimex, ruotsalainen tuholaistorjuntayritys 1992–1995 ja 2001–2006
*BE Group, ruotsalainen teräs- ja alumiinitukku 1999–2006
*C More, ruotsalainen maksu-tv-yhtiö (2003–2005)
*ConvaTec, brittiläinen sairaalatarvikevalmistaja (2008–2018)
*Cloetta, ruotsalainen makeisvalmistaja (2005–2013)
*Falck, tanskalainen pelastusalan yritys (2004–2011)
*Kappahl-vaateketju
*Luvata, suomalainen kuparinjalostaja (2005–2017)
*Marioff, suomalainen sammutinvalmistaja (2001–2007)
*Mölnlycke Health Care, ruotsalainen sairaalatarvikevalmistaja (1997–2005)
*Tokmanni, suomalainen halpamyymäläketju (2012–2017)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yrityksen nettisivut
Flywheel, Shyster and Flywheel

**Flywheel, Shyster and Flywheel** oli Marxin veljesten radiokomediasarja, jota esitettiin 1932–1934. Sen ensimmäinen kausi lähetettiin Standard Oilin ja Colonial Beacon Oil Companyn sponsoroimana NBC:llä osana Esson sarjaa *Five Star Theater*. Sarja sijoittui lakitoimistoon, ja Groucho Marx esitti asianajaja Waldorf T. Beaglea (myöhemmin Flywheel) ja Chico Marx hänen apulaistaan Emmanuel Ravellia. Lakitoimistossa työskenteli lisäksi asiakasvastaanotosta ja puhelimeen vastaamisesta huolehtinut neiti Dimple. Harpo Marx ei esiintynyt sarjassa, koska hän ei puhunut elokuvarooleissaan. Sarjan alkuperäinen nimi oli *Beagle, Shyster and Beagle*, mutta se muutettiin kolmannen jakson jälkeen oikean Beagle-nimisen asianajajan uhattua haasteella oikeuteen. Sarjassa nimenvaihdos selitettiin Beaglen voimaan astuneella avioerolla, jonka jälkeen Beagle otti käyttöön oman entisen sukunimensä.

Sarja pysyi pitkään melko tuntemattomana, sillä vaikka sen jaksot aikoinaan taltioitiin, niin lukuun ottamatta viimeistä jaksoa kaikki tallenteet olivat tuhoutuneet. Vuonna 1988 alkuperäiset Nat Perrinin ja Arthur Sheekmanin kirjoittamat käsikirjoitukset löytyivät Yhdysvaltain kongressin kirjastosta. BBC tuotti käsikirjoitusten pohjalta sarjasta uuden version, jossa Groucho Marxin roolin sai Michael Roberts ja Chicon Marxin roolin esitti Paul Lazarus. Uuden sarjan ensimmäinen kausi esitettiin vuonna 1990. Sarjaa tehtiin kolme tuotantokautta ja jaksoja yhteensä 21.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Flywheel, Shyster and Flywheel'' archive.orgissa 
*
Vis wz. 35

**Vis wz. 35** (**Pistolet Vis wzór 1935**, **ViS**) () on puolalainen pistooli. Aseesta käytetään myös virheellisesti nimeä **Radom-pistooli**. Aseen kehittelivät puolalaiset asesuunnittelijat Piotr Wilniewczyc ja Jan Skrzypiński vuonna 1930. Suunnittelijat työskentelivät Fabryka Broni -asevalmistajan palveluksessa Radomissa johtaja Kazimierz Rawicz-Oldakowskin alaisuudessa. Aseen rakenne perustuu pääpiirteittäin amerikkalaisen asesuunnittelijan John Browningin Colt M1911A1 -pistoolin rakenteeseen.

Käytännön testeissä pistooli osoittautui toimivaksi ja Puolan armeija valitsi Vis-pistoolin pääpalvelupistoolikseen vuonna 1935. Natsi-Saksan vallattua maan Puolan offensiivin yhteydessä pistoolin valmistus jatkui miehitysvallan alaisuudessa. Saksalaiset joukot kuitenkin pelkäsivät että puolalaiset salakuljettavat pistoolin osia vastarintajoukoille ja tämän vuoksi piippujen valmistus ja loppukokoonpano siirrettiin Steyriin Itävaltaan. Asetta valmistettiin saksalaisille laskuvarjojoukoille ja poliiseille joukoille nimillä **9 mm Pistole 645(p)** ja **9 mm Pistole 35(p)**. Vuoteen 1945 mennessä pistoolia valmistettiin yhteensä noin 312&nbsp;000–380&nbsp;000 kappaletta.

Toisen maailmansodan päätyttyä vuonna 1945 myös Vis-pistoolin valmistus päättyi. Vuonna 1992 puolalainen asepaja valmisti kuitenkin pienen uusiotuotantoerän pistoolia keräilijöille.

## Aiheesta muualla

*Polish Firearms Page - Vis wz. 1935   
*world.guns.ru 
*Pistolet 9 mm wz.35 VIS
Haut Ogooué

**Haut Ogooué** on aluehallinnollinen alue Gabonin itäosassa. Sen nimi voidaan vapaasti suomentaa Ylä-Ogoouéksi, ja se tulee Ogooué-joesta. Haut Ogoouén pinta-ala on 36&nbsp;547 neliökilometriä. Vuonna 1993 väkiluku oli 104&nbsp;301. Se jakaantuu kahdeksaan  pienempään osa-alueeseen, joiden ranskankielinen nimitys on *départements*, nämä edelleen pienempiin alueisiin, joita kutsustaan nimellä *préfet* ja nämä vielä pienempiin *sous-préfet* -alueisiin.

Haut Ogoouén pääkaupunki on Franceville. Sen tärkeimpiin työllistäjiin kuuluu kaivostoiminta. Alueelta kaivettiin uraania lähes 40 vuoden ajan, mutta malmi ehtyi vuonna 1999.

## Lähteet
Kaipiaisten rautatieasema

**Kaipiaisten rautatieasema** () on rautatieliikennepaikka Kouvolan Kaipiaisissa Karjalan radan varrella. Asema avattiin syyskuussa 1870 Pietarin radan yhteydessä.

Asemarakennus rakennettiin alun perin II luokan asemaksi, ja se sijaitsee saariasemana pääraiteiden välissä. Kaipiaista suunniteltiin Savon radan risteysasemaksi 1880-luvulla, mutta lopulta rata linjattiin Kouvolan kautta. Kaipiaisten asema menetti merkitystään, ja se alennettiin III luokan asemaksi vuonna 1884. 1920-luvun alussa Kaipiaisten asemarakennusta pienennettiin, ja ylijäämätarpeista rakennettiin uusi asemarakennus Utin liikennepaikalle, jonka aikaisempi rakennus oli palanut.

Kaipiaisissa on ollut myös asemaravintola sekä veturivarikko, joka lakkautettiin vuonna 1910. Veturitalli purettiin osittain 1920-luvulla, mutta osa siitä on vielä jäljellä. Vuonna 1995 puretussa vaunuhallissa säilytettiin vuodesta 1914 lähtien nykyisin Rautatiemuseon kokoelmissa olevaa, Valtionrautateiden valmistamaa kolmivaunuista keisarin junaa. Asema-alueella sijaitsee myös tiilinen vesitorni, pesutupa ja useita vanhoja asuinrakennuksia.

Kaipiaisista rakennettiin Tirvan Pajukoskelle johtava Tirvan kapearaiteinen rautatie, joka oli käytössä vuodesta 1904 alkaen. Rata purettiin todennäköisesti 1950-luvulla.

Kaipiaisten asema toimi lähialueiden puutavaran lastauspaikkana 1960-luvun alkuun saakka. Henkilöliikenne Kaipiaisissa lopetettiin 22. toukokuuta 1977. Nykyisin liikennepaikka on tavaraliikenteen käytössä.

Kaipiaisten rautatieasema kuuluu Museoviraston määrittelemiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin sekä vuonna 1993 julkistetussa inventoinnissa että inventoinnin päivitetyssä versiossa vuodelta 2010.

## Kaipiainen kelloaikarajana

Ennen rautateiden rakentamista Suomessa ei ollut yhtenäistä valtakunnallista kelloaikaa, vaan kullakin paikkakunnilla noudatettiin paikallista keskiaurinkoaikaa. Rautatieliikenne teki kuitenkin välttämättömäksi yhtenäistää aikajärjestelmää. Suomen ensimmäisellä, Helsingin-Hämeenlinnan radalla noudatettiin alusta lähtien Helsingin paikallisaikaa, mutta kun vuonna 1870 rakennettiin rata Riihimäeltä Pietariin, päätettiin, että rautatieaikatauluissa noudatettiin Kaipiaisten länsipuolella Helsingin ja itäpuolella Pietarin paikallisaikaa. Niillä oli eroa noin 20 minuuttia.

Valtiopäivät hyväksyi vuonna 1888 anomusehdotuksen Helsingin ajan määräämisestä Suomen yhteiseksi ajaksi. Anomus raukesi senaatin torjuvaan kantaan, mutta samalla se määräsi Helsingin ajan rautateiden yhteiseksi ajaksi Suomen alueella. Tämä tuli voimaan 16. toukokuuta 1890, jonka jälkeen Pietarin aikaan siirryttiin vasta Valkeasaaressa. Käytäntö päättyi 1. toukokuuta 1921, jolloin Suomi siirtyi Itä-Euroopan aikaan, joka on noin 20 minuuttia edellä Helsingin aikaa.

## Lähteet
* 
* Museovirasto, rakennettu kulttuuriympäristö (1993): Kaipiaisten asemanseutu
*(2010)

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Lasse Karhun opinnäytetyö Kaipiaisten asema-alueen rakennuksista (ladattava pdf-versio). Kymenlaakson ammattikorkeakoulu, rakennusrestaurointi.
Vis

**Vis** voi viitata seuraaviin asioihin:

## Maantiede
* Vis, Kroatialle kuuluva saari.
* Vis, kroatialainen kaupunki.
* Vis, kylä Bulgariassa.
* Vis, joki Ranskassa.
* Vis I, kivikautinen asuinpaikka Pohjois-Venäjällä

## Henkilöt
* Charles Walter De Vis, englantilainen eläin- ja lintutieteilijä.
* Henri M. Vis, hollantilainen sotilashenkilö.
* Rudi Vis, englantilainen poliitikko.
* Russell Vis, yhdysvaltalainen vapaapainija.

## Muuta
* Vis-pistooli, puolalainen tuliase.
* VIS, bulgarialainen rikollisjärjestö.

## Lyhenteet
* Vatican Information Service (VIS), Vatikaanin tietopalvelu.
* Vavoua International School (VIS), Norsunluurannikolla sijaitseva koulu.
* Victorian Institute of Sport (VIS), australialainen urheiluinstituutti.
* Vienna Independent Shorts (VIS), Itävallassa järjestettävä lyhytelokuvafestivaali.
* Vienna International School (VIS), Wienissä sijaitseva oppilaitos.
* Visalia Municipal Airport (VIS), Yhdysvaltalainen Kaliforniassa sijaitseva lentokenttä.
* Visa Information System (VIS), Schengen-maiden viisumitietokanta.
* Visual Instruction Set (VIS)
* Näkyvän valon spektri (Visible spectrum VIS)
Annie Wersching

**Annie Wersching** (28. maaliskuuta 1977 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat – 29. tammikuuta 2023 Los Angeles, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt FBI-agentti Renee Walkerin roolia televisiosarjassa *[[24 (televisiosarja)|24]]*. Wersching oli mukana sarjan seitsemännellä ja kahdeksannella tuotantokaudella.

Aikaisemmin hän vieraili muun muassa sarjoissa *[[Batmanin tytär]]* (2002), *[[Frasier]]* (2003), *[[Angel (televisiosarja)|Angel]]* (2003), *[[Siskoni on noita]]* (2004), *[[Todistettavasti syyllinen]] (2006)*, *[[Boston Legal]]* (2006), *[[Supernatural]]* (2007) sekä *[[Journeyman]]* (2007).

## Yksityiselämä
Wersching suoritti vuonna 1999 musiikkiteatterin BFA-tutkinnon Millikin Universitystä. Nuorena hän harrasti irlantilaista tanssia.

Wersching avioitui vuonna 2009 näyttelijä Stephen Fullin kanssa. Heillä on kaksi lasta.

Wersching kuoli tammikuussa 2023 pitkäaikaiseen sairauteen.

## Merkittävimmät roolit
* *[[24 (televisiosarja)|24]]* (2009–2010)
* *[[Vampyyripäiväkirjat]]* (2015–2016)
* *Rookie*, (2018-2022)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
* Viralliset kotisivut
Jeff Coetzee

**Jeff Coetzee** (s. 25. huhtikuuta 1977 Okiep) on eteläafrikkalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut ATP-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 184 joulukuussa 1999 ja nelinpelissä sijalle 12 marraskuussa 2008. Nelinpelissä hän on voittanut kuusi ATP-turnausta.  Hän on edustanut Etelä-Afrikkaa Davis Cupissa 17 maaottelussa vuosina 2000–2009.

## Lähteet
G. I. Joe: The Rise of Cobra (videopeli)

**G. I. Joe: The Rise of Cobra** on Double Helix Gamesin ja Backbone Entertainmentin kehittämä sekä Electronic Artsin elokuussa 2009 julkaisema toimintapeli, joka perustuu samannimiseen elokuvaan. Peli julkaistiin alustoille Nintendo DS, PlayStation 2, PlayStation 3, PlayStation Portable, Wii ja Xbox 360.

## Juoni
Pelin juoni sijoittuu elokuvan jälkeisiin tapahtumiin. Duke ja Scarlett matkustavat etelämantereelle vapauttamaan Heavy Dutyn, Ripcordin ja Snake Eyesin MARS Detention Centeristä. Sillä välin GI Joen ryhmä saa kuulla Cobra Commanderin olevan Egyptissä viemässä Apep-jalokiveä. Ryhmä seuraa Cobraa viidakkoon, jossa he saavat tietoonsa Cobran olevan luomassa pyramidimaista rakennusta keskellä viidakkoa. Paikalla he saavat vastaansa James McCullenin, joka ottaa Destron identiteetin. Tämän jälkeen ryhmän on voitettava Cobra Commander ja Storm Shadow pohjoisnavalla.

## Pelattavat hahmot

### Ei pelattavat hahmot
* Breaker
* Cobra Commander
* Data Frame
* Dial Tone 
* Dusty
* Kenraali Hawk 
* Lift-Ticket
* M.A.R.S. Security Trooper/Black Viper
* Recondo
* Snow Job
* Stalker
* Tunnel Rat
* Wild Bill

## Äänirooleissa

## Lähteet
* Pelin kotisivut
Markus Lakaniemi

**Markus Lakaniemi** (3. toukokuuta 1939 Vimpeli – 14. huhtikuuta 2018 Vähäkyrö) oli suomalainen pesäpalloilija.

Lakaniemi oli yksi kaikkien aikojen taitavimmista pesäpallolukkareista. Hän aloitti pelaamisen pikkupoikana Vimpelin Vedossa ja edusti seuraa yhteensä 20 vuotta.

Pelaajauransa jälkeen Lakaniemi muutti Vähäänkyröön, jossa hän valmensi vuodesta 1969 lähtien perussarjasta aloittaneen Vähänkyrön Viestin joukkuetta ja nosti sen 10 vuodessa SM-sarjaan. 

Lakaniemelle myönnettiin liikuntaneuvoksen arvonimi vuonna 2011.

Markus Lakaniemi on nimetty pesäpallon kunniagalleriaan. Pelaamisen ja valmentamisen ohella hän toimi Pesäpalloliiton johtokunnassa ja valiokunnissa.

## Saavutukset
### Pelaajana
* 2 SM-kultaa: 1960, 1965
* 4 SM-hopeaa: 1959, 1961, 1962, 1966
* 5 SM-pronssia: 1958, 1963, 1964, 1967, 1968
* 9 Itä-Länsi-ottelua: 1959-1967
* 7 Liitto-Lehdistö -ottelua
* Vuoden pesäpalloilija 1962
* Vuoden lukkari 1960 
* Lyöjäkuningas 1962 
* SVUL:n Etelä-Pohjanmaan piirin ansioplaketti
* Lakeus Urheilee -mitali 2 kertaa

### Pelinjohtajana
* Naisten vuoden pelinjohtaja: 1986 

## Lähteet

* 

### Viitteet
Fränzi Aufdenblatten

**Fränzi Aufdenblatten** (s. 10. helmikuuta 1981 Zermatt, Valais, Sveitsi) on sveitsiläinen alppihiihtäjä.

Aufdenblatten voitti nuorten maailmanmestaruuden syöksylaskussa Mont-Sainte-Annessa 2000 ja suurpujottelussa Verbierissä 2001. Torinon olympialaisissa hän oli syöksylaskussa kahdestoista ja Åren MM-kilpailuissa 2007 samassa lajissa neljästoista. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui supersuurpujottelussa kuudenneksi.

Aufdenblatten kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2000. Hän sijoittui kolmen parhaan joukkoon ensimmäisen kerran oltuaan kolmas Haus im Ennstalin syöksylaskussa kaudella 2003–2004. Hän oli kolmas myös Bad Kleinkirchheimin syöksykilpailussa tammikuussa 2006 ja sijoittui kauden 2005–2006 syöksylaskucupissa viidenneksi. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Val d'Isèren supersuurpujottelussa joulukuussa 2009. Hän sijoittui kolmanneksi Lenzerheiden syöksylaskussa maaliskuussa 2014.

Aufdenblatten on voittanut Sveitsin mestaruuden supersuurpujottelussa 2004, 2008 ja 2012, suurpujottelussa 2008 ja syöksylaskussa 2012.
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivusto
Helvettiin ja takaisin

**Helvettiin ja takaisin** (*To Hell and Back*) on Jesse Hibbsin ohjaama yhdysvaltalainen sotaelokuva vuodelta 1955. Se pohjautuu Audie Murphyn samannimiseen omaelämäkertateokseen ja Murphy esittää elokuvassa itseään. Elokuva oli Universalin tuottoisin elokuva, kunnes vuonna 1975 *[[Tappajahai (elokuva)|Tappajahai]]* ohitti sen.

Elokuva seuraa aluksi Murphyn nuoruutta köyhällä maatilalla Teksasissa, josta tarina siirtyy vuoteen 1942, jolloin Murphy 18 vuotta täytettyään liittyy armeijaan. Elokuvassa korostetaan Murphyn urhoollisuutta taisteluissa.

## Roolit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Otavalo

**Otavalo** (San Luis de Otavalo) on kaupunki Imbaburan maakunnassa Ecuadorin pohjoisosassa. Se sijaitsee noin 2&nbsp;500 metrin korkeudessa Panamericana-valtatien varrella, Quitosta 110 kilometriä pohjoiseen.  

Otavalo on tärkeä intiaanialueen keskus. Kaupunki ja sen ympäristö ovat kuuluisia rikkaasta käsityökulttuuristaan, joka työllistää tuhansia alueen asukkaita.

Otavalo on myös tärkeä turistikaupunki. Kaupungin vetonauloja ovat käsityökaupat, suuret käsityömarkkinat ja eläinmarkkinat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* http://www.ecuadorexplorer.com/html/otavalo.html
* https://www.lonelyplanet.com/ecuador/northern-highlands/otavalo
* http://www.bbc.com/travel/story/20131230-otavalo-the-land-of-andean-artistry
Rutelinae

**Rutelinae** on kovakuoriaisiin (Coleoptera) lehtisarvisten (Scarabaeidae) heimoon kuuluva alaheimo.

## Tribuksia
Koripallon Israelin cup

**Koripallon Israelin Cup** on Israelin liigan jälkeen maan toiseksi tärkein koripallokilpailu jonka järjestää Israelin Koripalloliitto. Kilpailu on järjestetty joka vuosi vuodesta 1955 lähtien lukuun ottamatta kausia 1956–1957, 1959–1960, 1966–1968 ja 1973–1974. Cupin menestyksekkäin joukkue on ylivoimaisesti Maccabi Tel Aviv BC joka on voittanut 44 kertaa mestaruuden. Ainoastaan 13 kertaa cupin historian aikana mestaruuden on voittanut joku muu seura.

## Pelisysteemi
Ensimmäisellä ja toisella kierroksella joukkueet kohtaavat kerran toisensa ja voittaja menee otteluparista jatkoon. Otteluparit valitaan arpomalla. Toiselta kierrokselta jatkoonpäässeistä joukkueista arvotaan uudestaan otteluparit neljännesvälieriin. Edellisen kauden Israelin liigan mestari ei kuitenkaan voi kohdata hallitsevaa cupin mestaria vasta kuin loppuvaiheessa, jos sama joukkue on voittanut edellisellä kaudella sekä liigan että cupin niin liigassa toiseksi sijoittunut ei voi kohdata kyseistä seuraa.

## Mestarit

## Joukkueiden saavutukset cupissa

## Aiheesta muualla
*Israelin Koripalloliitto
Amphimallon

***Amphimallon*** on kovakuoriaisiin (Coleoptera) kuuluva suku.

## Lajeja

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Amphimallon
*iNaturalist: Suku Amphimallon
*ITIS: Amphimallon 
*UniProt: Taxonomy -  Amphimallon 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Amphimallon 
*Iowa State University, Bug Guide: Genus Amphimallon - European Chafers 
*Pherobase: Semiochemicals of Genus Amphimallon
Coraline ja toinen todellisuus

**Coraline ja toinen todellisuus** () on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen, ensimmäinen 3D-tekniikkaa käyttäen kuvattu stop motion -teräväpiirtoanimaatio, joka perustuu Neil Gaimanin fantasia- ja kauhuromaaniin *[[Coraline varjojen talossa]]*. Elokuvan ohjasi ja käsikirjoitti Henry Selick. 

Coraline ja toinen todellisuus sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 9. helmikuuta 2009, ja Suomessa 5. kesäkuuta 2009. Elokuva tuotti avausviikonloppunaan 16,85 miljoonaa dollaria, ja maailmanlaajuisesti vuoden 2009 syyskuuhun mennessä 120 miljoonaa dollaria. 

## Äänirooleissa

## Lähteet
Christina Ackermann

**Christina Ackermann** (o.s. **Geiger**, s. 6. helmikuuta 1990) on saksalainen alppihiihtäjä.

Ackermann kilpaili ensimmäistä kertaa alppihiihdon maailmancupissa Semmeringissä 29. joulukuuta 2008. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan viidestoista Zagrebin pujottelussa tammikuussa 2009. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdekas Aspenin pujottelussa marraskuussa 2009. Ensimmäisen palkintosijansa Ackermann saavutti oltuaan kolmas Semmeringin pujottelussa 29. joulukuuta 2010. Hän oli toinen Tukholman kaupunkitapahtumassa helmikuussa 2019. 

Nuorten MM-kisoissa vuonna 2010 Ackermann voitti kultaa pujottelussa. Kisassa toiseksi tullut Norjan Mona Løseth jäi peräti 1,57 sekunnin päähän Geigeristä. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli pujottelussa neljästoista.

Saksan mestaruuskisoissa Ackermann voitti pujottelussa kultaa 2011 ja 2017, hopeaa 2009 ja pronssia 2010. Alppiyhdistetyssä hän sai hopeaa 2011 ja 2012.

Vuonna 2019 hän meni naimisiin ja muutti sukunimensä Ackermanniksi.

## Lähteet
Marianne Mair

**Marianne Mair** (s. 5. kesäkuuta 1989) on saksalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä.

Hän kilpaili alppihiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran La Molinassa 14. joulukuuta 2008. Mairin paras maailmancupin sijoitus on 12:s sija Aspenin pujottelusta 29. marraskuuta 2009. Hän kilpaili viimeisen kerran FIS:n alaisissa kilpailuissa joulukuussa 2010.

## Lähteet
Erin Mielzynski

**Erin Mielzynski** (s. 25. toukokuuta 1990 Guelph, Ontario) on kanadalainen alppihiihtäjä.

Vancouverin olympialaisissa 2010 Mielzynski sijoittui pujottelussa sijalle 20. Garmisch-Partenkirchenin MM-kisoissa 2011 hän oli pujottelussa 16:s. Schladmingin MM-kisoissa 2013 hän oli pujottelussa 17:s. Sotšin olympialaisissa 2014 Mielzynski oli suurpujottelussa 21:s. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 Mielzynski saavutti hopeaa joukkuekilpailussa ja oli kuudes pujottelussa. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui pujottelussa 15:nneksi, 2018 Pyeongchangin olympialaisissa 11:nneksi, Åren MM-kilpailuissa 2019 kymmenenneksi ja  Pekingin olympialaisissa 2022 16:nneksi.

Mielzynski kilpaili ensimmäisen kerran alppihiihdon maailmancupissa Aspenin pujottelussa 29. marraskuuta 2009 ja pääsi heti 30:n parhaan joukkoon, oltuaan 30:s. Toisen kerran hän pääsi maailmancupin pisteille 29. joulukuuta 2010 oltuaan Semmeringin pujottelussa 20:s. Ensimmäisen voittonsa Mielzynski saavutti 4. maaliskuuta 2012 Ofterschwangin pujottelussa. Sitä ennen hän oli ollut parhaimmillaan kolmastoista Zwieselin pujottelussa helmikuussa 2011 ja Courchevelin pujottelussa joulukuussa 2011. Kaudella 2012–2013 Mielzynski sijoittui kolmanneksi Zagrebin pujottelussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Erin Mielzynskin kotisivut
Jessica Kelley

**Jessica Kelley** (s. 5. lokakuuta 1982) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä.

Hän kisasi ensimmäistä kertaa alppihiihdon maailmancupissa Park Cityssä 28.11.2003. Kelleyn paras maailmancupin sijoitus on 17:s sija Sierra Nevadan suurpujottelusta 24. helmikuuta 2007. Yhdysvaltain mestaruuskisoissa Kelley on voittanut hopeaa ja pronssia suurpujottelussa sekä nuorten MM-kisoissa vuonna 2002 hopeaa suurpujottelussa.

## Lähteet
Nina Perner

**Nina Perner** (s. 10. helmikuuta 1986) on saksalainen alppihiihtäjä.

Perner kilpaili ensimmäisen kerran alppihiihdon maailmancupissa Sierra Nevadassa 25. helmikuuta 2007. Hänen paras maailmancupin sijoituksensa on kahdestoista sija Flachaun pujottelusta 11. tammikuuta 2011. Saksan mestaruuskisoissa Perner on voittanut hopeaa suurpujottelussa ja pujottelussa.

## Lähteet
Robin Duvillard

**Robin Duvillard** (s. 22. joulukuuta 1983) on ranskalainen maastohiihtäjä.

Duvillard kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran La Clusaz'ssa 6. helmikuuta 2004. Duvillardin paras maailmancupin sijoitus on kuudes sija Davosin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailusta 12. joulukuuta 2009 sekä Davosin 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailusta 14. joulukuuta 2013.

Sotšin olympialaisissa 2014 Duvillard hiihti kolmannen osuuden Ranskan pronssia saavuttaneessa viestijoukkueessa ja sijoittui kuudenneksi 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän hiihti kolmannen osuuden Ranskan pronssiviestijoukkueessa ja oli 15 kilometrin vapaan kilpailussa yhdestoista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Robin Duvillardin kotisivut
Marina Nigg

**Marina Nigg** (s. 24. huhtikuuta 1984 Vaduz) on liechtensteinilainen alppihiihtäjä.

Nigg kisasi ensimmäistä kertaa alppihiihdon maailmancupissa Söldenissä 25. lokakuuta 2003. Niggin paras maailmancupin sijoitus on yhdestoista sija Flachaun pujottelusta 11. tammikuuta 2011. Vancouverin olympialaisissa 2010 Nigg oli pujottelussa 22:s. Val d'Isèren MM-kisoissa hän oli pujottelussa 20:s.

Liechtensteinin mestaruuskisoissa Nigg on voittanut pujottelussa hopeaa ja pronssia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Marina Niggin kotisivut
Seraina Boner

**Seraina Boner** (s. 11. huhtikuuta 1982 Davos) on sveitsiläinen maastohiihtäjä.

Boner sijoittui Sotšin olympialaisissa 2014 perinteisen hiihtotavan parisprintissä seitsemänneksi ja vapaan hiihtotavan 30 kilometrin yhteislähtökilpailussa yhdeksänneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli vapaan hiihtotavan parisprintissä seitsemäs, 10 kilometrin vapaan kilpailussa yhdeksäs ja 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa viidestoista.

Boner kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Davosissa 8. joulukuuta 2002. Bonerin paras maailmancupin sijoitus on 11:s sija, jonka hän saavutti Szklarska Poręban 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa tammikuussa 2014. Sveitsin mestaruuskisoissa Boner on voittanut yhden kultamitalin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seraina Bonerin kotisivut
Robbie Dixon

**Robbie Dixon** (s. 4. tammikuuta 1985) on kanadalainen alppihiihtäjä.

Dixon kilpaili ensimmäisen kerran alppihiihdon maailmancupissa Lake Louisessa 26. marraskuuta 2006. Dixonin paras maailmancupin sijoitus on neljäs sija sekä Kvitfjellin supersuurpujottelusta 2. maaliskuuta 2008 että Beaver Creekin supersuurpujottelusta 3. joulukuuta 2011. Kanadan mestaruuskisoissa vuonna 2009 Dixon voitti kultaa supersuurpujottelusta ja hopeaa superalppiyhdistetystä.

## Lähteet
Emelie Wikström

**Emelie Wikström** (s. 2. lokakuuta 1992) on ruotsalainen alppihiihtäjä.

Hän kilpaili alppihiihdon maailmancupissa ensimmäistä kertaa Garmisch-Partenkirchenissä 30. tammikuuta 2009. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai 29. joulukuuta 2010 oltuaan Semmeringin pujottelussa kolmastoista. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa neljänneksi Schladmingin pujottelussa 17. maaliskuuta 2012 ja Squaw Valleyn pujottelussa maaliskuussa 2017.

Hän sijoittui Sotšin olympialaisissa 2014 pujottelussa kuudenneksi. Hän saavutti Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 pronssia joukkuekilpailussa ja oli kahdeksas pujottelussa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui pujottelussa 12:nneksi. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän oli pujottelussa viidestoista.

Wikström on voittanut Ruotsin mestaruuskisoissa kultaa superalppiyhdistetyssä ja pujottelussa, hopeaa supersuurpujottelussa ja kahdesti pujottelussa sekä sijoittunut kuusi kertaa kolmanneksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Emelie Wikströmin kotisivut
Claire Dautherives

**Claire Dautherives** [kler dotriv] (s. 5. syyskuuta 1982 Saint-Jean-de-Maurienne, Rhône-Alpes, Ranska) on ranskalainen alppihiihtäjä.

Dautherives kilpaili alppihiihdon maailmancupissa ensimmäistä kertaa Mariborissa 26. marraskuuta 2003. Dautherivesin paras maailmancupin sijoitus on kahdeksas sija Lienzin pujottelussa 29. joulukuuta 2007.

Ranskan mestaruuskisoissa Dautherives on voittanut pujottelussa kahdesti kultaa ja kahdesti pronssia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Claire Dautherivesin kotisivut
Ingeborg Hymander

**Johanna Eunika Ingeborg Hymander** (14. tammikuuta 1865 Helsinki – 19. syyskuuta 1938) oli aikansa keskeinen suomalainen pianopedagogi. 

Hänen isänsä oli kirkkomuusikko Johan Hymander ja veljensä urkujenrakentaja Josef Hymander, joka johti Lahden urkutehdasta 1902–1909. Ingeborg Hymander opiskeli Helsingin musiikkiopistossa 1883–1887 ja Saksassa opettajinaan Hans Bischoff, Karl Klindworth, Eugen d'Albert ja Rudolf Breithaupt. Hymander opetti Helsingin musiikkiopistossa, josta tuli 1924 Helsingin konservatorio pianonsoittoa 1889–1936 ja pianopedagogiikkaa 1906–1936. Musiikkiopiston alkeiskoulun tarkastajana hän toimi 1889–1924. Hän teki yhdessä Aline Ahlforsin kanssa oppikirjan *Pianonsoiton alkeiskurssi I–III* (1906) ja kirjoitti oppikirjan *Nuori pianonsoiton opettaja, pianonsoiton opetuksesta* (WSOY 1924).

## Oppilaita
* Orest Bodalew
* Maire Halava
* Väinö Hannikainen
* Sakari Heikinheimo
* Aulikki Rautawaara
* Elli Rängman-Björlin
* Martti Turunen

## Lähteet
Monialuehypoteesi

**Monialuehypoteesi** on paleoantropologi Milford H. Wolpoffin vuonna 1988 esittämä ihmisen evoluution malli, jonka mukaan *[[Homo erectus]]* siirtyi Afrikasta noin kaksi miljoonaa vuotta sitten eri puolille maailmaa ja kehittyi ympäristöolojen mukaan paikallisiksi muodoiksi, kuten neandertalinihmiseksi ja nykyihmisen eri populaatioiksi, jotka kuitenkin koko ajan myös risteytyivät keskenään.  

Nykyisen yleisesti hyväksytyn alkukoti Afrikassa -teorian mukaan nykyihminen kehittyi Afrikassa noin 100&nbsp;000–200&nbsp;000 vuotta sitten ja levittäytyi muille mantereille 50&nbsp;000–60&nbsp;000 vuotta sitten syrjäyttäen muut ihmislajit. Nykyihminen on kuitenkin levittäytymisensä jälkeen risteytynyt Afrikan ulkopuolella jonkin verran ainakin neandertalinihmisen ja denisovanihmisen kanssa ja mahdollisesti muidenkin ihmislajien kanssa.

## Lähteet
Lääketieteellinen tutkimuslaitos Minerva

**Lääketieteellinen tutkimuslaitos Minerva** () on Helsingin Meilahdessa Biomedicum 2:ssa toimiva yksityinen tutkimuslaitos, joka on perustettu vuonna 1959. Tutkimuslaitos Minervaa rahoittaa ja ylläpitää Minervasäätiö. Tutkimuslaitoksessa työskentelee yhdeksän tutkimusryhmää, yhteensä noin 50 henkilöä.

## Tutkimusryhmät
* Hermosolujen signaloinnin tutkimusryhmä, johtaja: professori Dan Lindholm
* Neuronien solubiologian tutkimusryhmä, johtaja: dosentti Pirta Hotulainen
* Sydän- ja verisuonitautien tutkimusryhmä, johtaja: dosentti Päivi Lakkisto
* Rasvamaksa ja diabetes -tutkimusryhmä, johtaja: dosentti Panu Luukkonen
* Cardiorenal diabetes -tutkimusryhmä, johtaja: dosentti Daniel Gordin
* Monitekijäisten sairauksien epigenetiikan tutkimusryhmä, johtaja: dosentti Miina Ollikainen
* Metabolinen tutkimusryhmä, johtaja: dosentti Heikki Koistinen
* Lipidisignaloinnin ja -homeostaasin tutkimusryhmä, johtaja (samalla laitoksen johtaja): professori Vesa Olkkonen
* Membraanibiologian tutkimusryhmä, johtaja: professori Elina Ikonen
Lähde

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Minerva Foundation Institute for Medical Research
SimGolf

**SimGolf** on Maxisin kehittämä ja julkaisema urheilupeli. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille vuonna 1996. Pelissä pelaaja pystyi itse luomaan golf-ratoja ja pelaamaan niillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*