open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ruorasmäki

**Ruorasmäki** on  kylä Mäntyharjulla entisen Pertunmaan kunnan pohjoisosassa sijaitseva kylä, josta on Pertunmaan kirkonkylään noin kymmenen kilometriä. Kylä sijaitsee Pertunmaalta Joutsaan vievän Joutsantien (seututie 428) varressa.

Kylän ydinalue on seutukaavassa kulttuurimaisema-aluetta, ja asutus on keskittynyt Kassinmäen etelärinteen peltomaisemaan, jota halkovat kylätiet. Peltojen ympäristön maisema on metsäistä, vaikka puustoakin on paljon hakattu. Metsissä on sekä lehti- että havupuustoa, ja metsät ovat tehokkaassa metsätalouskäytössä. Kassinmäen itärinteessä tavataan uhanalaista myyränporrasta. Kylän alueella on 25 järveä ja lampea. Ruorasmäen kylällä on myös useampia maatiloja, joskin maatilojen määrä on vuodesta 2009 lähtien vähentynyt alle puoleen.

Ruorasmäki on mainittu ensimmäisen kerran 1500-luvun kyläluettelossa. Silloin se oli osa Suur-Sysmää. Ruorasmäen kyläkoulun rakennusta pidetään kulttuurihistoriallisesti arvokkaana. Koulutoiminta on jo loppunut, mutta se on toiminut myöhemmin kylätalona. Kulttuurihistoirallisesti merkittävinä pidetään myös Aution ja Myntin vanhoja piharakennuksia.

Kylällä on vilkasta yhdistys- ja seuratoiminta. Kylällä toimii urheiluseura, lähetyspiiri ja kylätoimikunta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tietoja Joutsjärvi-Ruorasmäen kylien asuttamisesta jne.
Scafati Basket

**Scafati Basket** on italialainen koripalloseura, jonka kotipaikka on Scafati.

## Historia
Seura perustettiin vuonna 1969, jolloin se pääsi pelaamaan Serie C:hen. Nousunsa Lega Basket Serie A:han se aloitti 2000-luvun alussa ja kaudeksi 2006–2007 se nousi Serie A:han. Kahden kauden jälkeen se kuitenkin putosi LegADuehen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seuran verkkosivusto 
*Eurobasket 
*Legaduen joukkueprofiili 
*Legabasket
Oiva Halmetoja

**Oiva Sulo Kalervo Halmetoja** (31. maaliskuuta 1920 Maaninka – 21. helmikuuta 2007) oli suomalainen moukarinheittäjä. Hän oli Suomen yleisurheilumaajoukkueen pitkäaikainen kapteeni ja toimi urheilu-uransa jälkeen Suomen Urheiluliiton johtotehtävissä.

Halmetoja sijoittui Helsingin 1952 olympialaisten moukarinheitossa 19:nneksi tuloksella 50,82. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän oli 14:s.

Halmetoja edusti seuratasolla Maaningan Tarmoa, Evon Metsä-Poikia, Kuopion Urheilu-Veikkoja, Kuopion Sisu-Veikkoja, Warkauden Urheilijoita ja Varkauden Kenttä-Veikkoja. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1952, 1953, 1954 ja 1955 sekä saavutti SM-hopeaa vuosina 1951, 1956 ja 1957. Hän edusti Suomea 23 maaottelussa, joista 17:ssä hän toimi kapteenina. Hänen henkilökohtainen ennätyksensä oli 57,17&nbsp;m vuodelta 1955.

Halmetoja oli Suomen Urheiluliiton johtokunnan jäsen vuosina 1966–1975 (varapuheenjohtaja vuonna 1973) ja liittovaltuuston rivijäsen vuosina 1965 ja 1977–1978, puheenjohtaja vuosina 1979–1980 sekä varapuheenjohtaja vuosina 1981–1982. Hän toimi Suomen yleisurheilumaajoukkueen johtajana Münchenin 1972 olympialaisissa sekä neljissä EM-kilpailuissa vuosina 1966–1974. Hän oli Varkauden Kenttä-Veikkojen puheenjohtaja vuosina 1965–1980.

Halmetoja oli Kokoomuksen kansanedustajaehdokkaana vuosien 1962, 1966, 1970 ja 1972 vaaleissa. Hän oli Varkauden kauppalan (myöhemmin kaupungin) valtuuston jäsen vuosina 1961–1984.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Tuulet kääntyy pohjoiseen – Kaikki Fonovox-levytykset 1975–1978

**Tuulet kääntyy pohjoiseen – Kaikki Fonovox-levytykset 1975–1978** on Reijo Taipaleen kahden cd:n kokoelmajulkaisu, joka ilmestyi 5. elokuuta 2009.

## Kappaleet

### CD 1
#Keinu kanssani
#Suudelmin suljetut kirjeet
#Kuutamolla kahden 
#Amado mio 
#Rakkauden satu 
#Vihreät silmät
#Mustat enkelit 
#Sinitaivas 
#Kaksi ruusua 
#Olet rakkain 
#Mallorca 
#Mä jään, sua kutsutaan 
#Saavuthan jälleen Roomaan 
#Vaarallista onnea
#Tuulet kääntyy pohjoiseen 
#Anema e core 
#Tahdon kotiin tulla taas 
#Babette
#Taivaan sinessä
#Portugalin huhtikuu 
#Muistelen Georgiaa
#Ilta pienessä kaupungissa 
#Metsätie 
#Kaunis maa 
#On hanget korkeat nietokset 
#Valkea joulu

### CD 2
#Angelique
#Pieni kukkanen
#Siboney
#Kellot
#Hopeinen kuu
#Delfiinipoika
#Moody river
#Muistan Portofinon
#Näin saanhan käydä eiliseen
#Lazzarella
#Sävel rakkauden
#Alla venäläisen kuun
#Tonavan aallot
#Itämaan ruusuja
#On syömmesi jäätä
#Sait multa kukkaset toukokuun
#Domino
#Yli aaltojen
#Viuluvalssi
#Maria Elena
#Lumous
#Mustalaisruhtinatar
#Charmaine
#Kun jo saapuu yö

## Aiheesta muualla
* Levyn esittelysivu Rocket Recordsin kotisivuilla
Grace Under Pressure

**Grace Under Pressure** on kanadalaisen rock-yhtye Rushin 10. studioalbumi. Albumi myi platinaa kotimaassaan Kanadassa, sekä Yhdysvalloissa. Billboardin listalla sen sijoitus oli parhaimmillaan 10.

Vuoden 1975 albumista *[[Fly by Night]]* saakka tuottanut Terry Brown vaihtui nyt uuteen tuottajaan Peter Hendersoniin, joka oli työskennellyt muun muassa Paul McCartneyn ja Supertrampin kanssa. Tuottajan vaihdoksen myötä soundi vaihtui helpommin otettavaksi kuin edeltäjäalbumi *[[Signals]]issa* ja huomattavaa oli myös, että liian voimakkaasti soineet syntetisaattori ja elektroniset äänet, jotka hukuttivat Alex Lifesonin kitaran alleen olivat nyt hillitympiä. 

Kappaleiden sävellys ja sanoitus oli edelleen voimakasta. "Afterimage" on omistettu Le Studioilla äänittäjänä toimineelle Robbie Wheelanille, joka oli mukana äänittämässä Rushin kolmea edellistä albumia, ja joka kuoli traagisesti auto-onnettomuudessa matkalla työpaikalleen. "Red Sector A" perustuu Geddy Leen äidiltänsä kuulemiin kuvauksiin toisesta maailmansodasta ja keskitysleireistä. Juutalaissukuisen Geddy Leen (oikealta nimeltään Gary Lee Weinrib) äiti ja isä tapasivat puolalaisella keskitysleirillä. Geddy Lee kertoi tarinoita edelleen Neil Peartille, joka noiden kertomusten perusteella kirjoitti sanoitukset kappaleeseen. "The Enemy Within" on ensimmäinen osa *Fear*-sarjaa, jonka toinen osa, "The Weapon", julkaistiin edellisellä Signals albumilla. Sarjan kolmannen osan muodostaa "Witch Hunt", joka julkaistiin sitä edellisellä Moving Pictures albumilla. Sarjan neljäs osa, "Freeze", julkaistiin vuoden 2002 albumilla Vapor Trails.
## Kappaleet

Kaikki kappaleet ovat kirjoittaneet Geddy Lee, Alex Lifeson ja Neil Peart.

#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvosteluja
* Allmusic ()
* Rolling Stone ()

## Menestyminen listoilla
### Albumi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Tom Ljungman

**Tom Ljungman** (29. toukokuuta 1991) on ruotsalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa ruotsalaisessa televisiosarjassa Rosan elämää (ruotsiksi *Livet engligt Rosa*). Ljungman asuu Skarpnäckin kaupunginosassa Tukholmassa.
Pohjankynsisammal

**Pohjankynsisammal** (*Dicranum drummondii* eli *Dicranum ontariense*) on sammallaji, josta aiemmin käytettiin tieteellistä nimeä *Dicranum robustum*. Se kuuluu *[[Dicranaceae]]* -heimoon ja kynsisammalten sukuun.

## Ulkonäkö

Pohjankynsisammalen lehdet ovat kärjestä aaltopoimuiset ja käyrät. Se on kookkaampi kuin töppökynsisammal.

## Levinneisyys

Pohjankynsisammal on kotoisin Fennoskandiasta. Laji on yleinen Pohjois-Suomessa, mutta sitä esiintyy myös muuallakin Suomessa. Pohjankynsisammal on yksi 55:stä vastuulajista lehtisammalissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Dicranum drummondii
Vetulonia

**Vetulonia** (lat.), (etr. **Vetluna**) oli etruskikaupunki Grossetosta viisitoista kilometriä luoteeseen. Kaupungin varhaisin asutus liittyy Villanova-kauteen 800-700 eaa. ja kukoistus aikaan 600-500 eaa., jolloin kaupunki valvoi läheisiä rautakaivoksia ja sillä oli laajat yhteydet eri puolelle Välimerta.

## Lähteet

*
*
Lauluhaukat

**Lauluhaukat** (*Melierax*) on haukkojen heimoon kuuluva petolintusuku. Lauluhaukkojen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kolme lajia. Monissa lähteissä sukuun sijoitetaan kuuluvaksi myös neljäntenä lajina pikkulauluhaukka (*Micronisus gabar* tai *Melierax gabar*). Lauluhaukat viettävät suuren osan ajastaan maassa, ja niillä on erityisen pitkät jalat. Ne  syövät pääasiassa liskoja.

## Lajit
* Lauluhaukka (*Melierax metabates*)
* Kapinlauluhaukka (*Melierax canorus*)
* Somalianlauluhaukka (*Melierax poliopterus*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) 
* ITIS: ''Melierax''
Jakomäen kirkko

**Jakomäen kirkko** oli vuonna 1975 valmistunut arkkitehti Leo Tenhusen suunnittelema kirkkorakennus, joka sijaitsi Helsingissä, Jakomäen kaupunginosassa. Kirkko purettiin loppuvuodesta 2023. Elementtirakenteinen kirkko oli rakennettu puusta ja betonista ja sen pohjaratkaisussa otettiin mallia Konalan kolmiosaisesta kirkosta. Kirkko peruskorjattiin syksyllä 1998 ja edelleen vuonna 2010. Helsingin seurakuntayhtymä aloitti vuonna 2021 suunnittelun kirkon purkamiseksi kosteusongelmien takia. Kirkko oli ollut käyttökiellossa jo vuoden ajan ja mittavat korjaus olisivat olleet tarpeen sen säilyttämiseksi.

Alttaritaulu oli Göran Augustsonin koko alttarisenän käsittävä maalaus, joka oli tyyliltään 1970-luvun pop-taidetta. Kirkon urut oli valmistanut Kangasalan urkutehdas vuonna 1976.

Kirkkosaliin mahtui 70 henkilöä. Seurakuntasali oli nahdollista yhdistää kirkkosaliin, jolloin tilaan mahtui 150 henkilöä.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Jakomäen kirkon esite
Villanova-kulttuuri

**Villanova-kulttuuri** oli rautakautinen kulttuuri nykyisen Keski- ja Pohjois-Italian alueella 900-700 eaa. Väestö tunnettiin taitavasta metallien käsittelytaidosta. Se asui suurissa kylissä puusta ja savitiivisteestä valmistetuissa pyöreäpohjaisissa majoissa.

Villanova-kulttuurilla oli suuri merkitys etruskikulttuurin syntymiselle. Polttohautaus oli yleistä, ja erilaiset hautauurnat ovat yksi keskeinen löydöslaji, joiden perusteella tästä kulttuurikaudesta saadaan lisää tietoa. Polttohautaus uurniin viittaa kulttuurin saaneen voimakkaita vaikutteita muun muassa Keski-Euroopan uurnakenttäkulttuurista.

## Historia

Kulttuuria edelsi pronssikautinen Terramaren kulttuuri 1700-1150 eaa. Villanovan kulttuurin varhaisvaihe alkoi jo 1100 eaa., mutta kansaa johtanut eliitti syntyi noin 900 eaa. jolloin varsinainen Villanovan kulttuuri syntyi. Villanovan kulttuuri sai polttohautauksen ja raudan Keski-Euroopan uurnakenttäkulttuurista ja Hallstattin kulttuurista. Villanovan uurnat muistuttivat heidän käyttämiään taloja. Myös kauppayhteydet kreikkalaisten kanssa muokkasivat kulttuuria. Kauppaa käytiin myös Pohjois-Saksan ja Puolan alueen kanssa meripihkatietä pitkin. Kreikkalaisten vaikutus lisääntyi ajan mukana.

### Ennen etruskeja

Maanviljely lienee saapunut tulevalle etruskien alueelle jo varhain, ehkä noin 5400 eaa. sydänsimpukkakeramiikkaa tehneen laivoilla purjehtivan kansan mukana. Tältä ajalta on tehty löytöjä Pienzasta. Eräs varhainen kiveen hakattu hauta oli Ponte San Pietron hauta, ja varhainen hautausmaa Rinalonen hautausmaa. Kulttuurin nousu täällä pohjautui metalliin. Jo ennen etruskeja Rooman pohjoispuolinen Länsi-Italia oli metallintuotannon keskusaluetta.
Etruriasta löytyy vuorilta ja kukkuloilta muun muassa kuparia, tinaa, hopeaa ja rautaa. Kuparin käsittelytaito levisi vuoden 4000 eaa. jälkeen tänne ehkä Pohjois-Balkanilta, toinen vaihtoehto on, että meritse kulkevat pelasgit toivat sen. Viimeistään kuparia käytettiin 2500–2000 radiohiilivuotta eaa.. Kuparikauden lopulla vallitsi pienellä rannikkokaistaleella Roomasta pohjoiseen (mm. Fosso Coniccinossa) kellopikarikulttuuri. Varhaisia asutuskeskuksia oli Luni. Tämä viittaa siihen, että tämä metallirikkaan vuoriston alue kiinnosti vieraita kansoja jo varhain. Pronssikauden lopulle tultessa asutusten koko kasvoi ja pieniä asutuskeskuksia hävisi. Yksi pronssikauden keskuksista oli Narce. Pronssikaudella alueella kukoisti Terramaren kulttuuri. Noin 1100 eaa. alkaen lähes koko Italiassa vallitsi
proto-Villanovan kulttuuri noin 1100–950 eaa. Proto-Villanovan kulttuuri muistutti Tonavan ja Baijarin-Ylä-Itävallan uurnakenttiä ja vastaavia. Luultavammin kulttuuri kuitenkin juontui aiemmasta Terramaren perinteestä. Proto-Villanovan asutukset olivat yleensä pieniä, linoitettuja ja korkealla paikalla.

## Lähteet

*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Viminalis

**Viminalis** (, , ) on yksi Rooman seitsemästä kukkulasta. Se on kukkuloista pienimpiä ja sijaitsee Quirinaliksen ja Esquilinuksen välissä.

## Maantiede

Viminalis sijaitsee Quirinaliksen kaakkoispuolella ja ulottuu sen tavoin kielekkeenä lounaaseen Esquilinuksen ylängöltä. Sen erottaa kaakossa sijaitsevasta Cispiuksesta eli Esquilinuksen pohjoisemmasta kielekkeestä laakso, jonka halki kulki Vicus patricius, ja luoteessa Quirinaliksesta matala alue, jonka nykyään merkitsee Via Nazionalen linjaus. Viminaliksen pituus on noin 700 metriä, pinta-ala nykyisin noin 24 hehtaaria ja korkeus 50–57 metriä. Alkuperäinen korkeus oli hieman suurempi. Kukkula on Rooman seitsemästä kukkulasta pienimpiä yhdessä Capitoliumin kanssa.

## Historia

Viminalis sai nimensä siellä kasvaneista pajupensaista (lat. *vimen*, mon. *vimina*); näin sen nimi voidaan kääntää ”Pajukukkulaksi”. Samoin kuin Quirinaliksesta, Viminaliksesta käytettiin säännönmukaisesti nimitystä *collis* (”kukkula”), ei *mons* (”vuori”) niin kuin muista Rooman seitsemästä kukkulasta, ja siellä asuvista käytettiin ilmaisua *collini*, ei *montani*.

Viminalis liitettiin osaksi ”neljän alueen kaupunkia” (*[[regiones quattuor]]*) ja se muodosti yhdessä Quirinaliksen kanssa kolmannen alueen, Regio Collinan. Kun Serviuksen muuri rakennettiin, Viminalis-kukkulan katsottiin ulottuvan ylängön poikki aina muurin linjaan ja Porta Viminalikseen saakka. Myöhemmin Augustuksen aikaisessa kaupungin jaossa Viminalis kuului kuudenteen alueeseen, Regio VI Alta semitaan.

Viminalis oli aina vähäisin kaupungin kukkuloista, ja siellä oli vain vähän muistomerkkejä. Liikenne kulki enimmäkseen sen molemmin puolin.

## Rakennukset

Viminaliksella sijaitsi Juppiter Viminuksen alttari (*Ara Juppiter Viminus*), joka oli omistettu Juppiterille tämän kukkulan nimikkojumalana. Siitä ei tiedetä mitään muuta. Kukkulan alueelta on löydetty majojen jäänteitä esihistorialliselta kaudelta sekä ylellisiä yksityistaloja ja -kylpylöitä myöhäiseltä tasavallan ajalta sekä keisariajalta.

Nykyisin kukkulalla sijaitsevat muun muassa Palazzo del Viminale ja Teatro dell'Opera di Roma.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
FK Vėtra

**FK Vėtra** on jalkapalloseura Liettuan pääkaupungista Vilnasta.

## Historia
Seura perustettiin 1996 Rūdiškėsissa, mutta se siirtyi vuonna 2003 uuden stadionin oston yhteydessä Vilnaan.

Vuonna 2010 klubi joutui konkurssiin.

## Kausi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seuran virallinen sivusto
Popmuseo

**Popmuseo** on suomalaisen Neljä Ruusua -yhtyeen vuonna 2000 julkaistu kokoelmalevy. Albumi nousi suoraan Suomen virallisen albumilistan ykköseksi ja myi kolmessa kuukaudessa 62&nbsp;656 kappaletta ylittäen kulta- ja platinalevyrajan. *Popmuseo* oli vuoden 2000 neljänneksi myydyin levy Suomessa, ja kaiken kaikkiaan kokoelmaa on myyty yli 77&nbsp;000 kappaletta.

## Kappaleet

## Arviot
* Soundi: 

## Lähteet
Amets Txurruka

**Amets Txurruka Ansola** (s. 10. marraskuuta 1982 Etxebarria, Vizcaya, Baskimaa, Espanja) on espanjalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2006 Barloworld-tallissa. Vuosina 2007–2012 hän edusti Euskaltel-Euskadi-joukkuetta, vuosina 2013–2015 Caja Ruralia ja viimeisellä ammattilaiskaudellaan 2016 Orica-GreenEDGE-tallia.

Txurruka nimettiin Ranskan ympäriajon 2007 yritteliäimmäksi ajajaksi. Lisäksi hän sijoittui nuorten ajajien kilpailussa kolmanneksi. Ranskan ympäriajossa 2009 hän sijoittui mäkisessä maastossa ajetulla 13. etapilla toiseksi yli neljä minuuttia etappivoittaja Heinrich Hausslerille hävinneenä. Baskimaan ympäriajossa 2013 hän voitti sprintti- ja mäkikirikilpailun. Hän voitti samana vuonna Vuelta a Asturias -ajon kokonaiskilpailun ja ensimmäisen etapin. Vuelta a Burgosissa hän voitti mäkikirikilpailun. Vuonna 2014 hän voitti Tour du Gévaudan -kilpailun. Vuonna 2015 hän voitti Norjan ympäriajon neljännen ja Tour de Beaucen toisen etapin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivusto
*Profiili The Cycling Website -sivustolla
Enfield

**Enfield** voi tarkoittaa seuraavia:

## Paikkoja
### Englannissa
* Enfield, Lontoon kaupunkipiiri

### Irlannissa
* Enfield, kaupunki Meathin kunnassa

### Australia
* Enfield, asuinalue Uudessa Etelä-Walesissa
* Enfield, asuinalue Adelaidessa

### Kanada
* Enfield, Exurb taajama Nova Scotiassa

### Yhdysvalloissa
* Enfield, kaupunki Hartford Countyssä, Connecticutissa
* Enfield, kylä White Countyssä, Illinoisissa
* Enfield, kaupunki Penobscot Countyssä, Mainessa
* Enfield, kaupunki Hampshire Countyssä, Massachusettsissa
* Enfield, kaupunki Grafton Countyssä, New Hampshiressa
* Enfield, kaupunki Tompkins Countyssä, New Yorkissa
* Enfield, kaupunki Halifax Countyssä, Pohjois-Carolinassa

## Henkilöt
* Harry Enfield, englantilainen koomikko 
* Michael Enfield, amerikkalainen jalkapalloilija

## Muita merkityksiä
* Enfield (auto), englantilainen 1906&ndash;1925 valmistettu automerkki
* Royal Enfield, englantilainen moottoripyörämerkki
* Enfield Automotive, 1960–1970-luvuilla toiminut englantilainen sähköautoja valmistava yritys
** Enfield 8000

Lähes kaikki Lontoon Enfieldissa sijainneen Royal Small Arms Factory -kivääritehtaan suunnittelemat tai valmistamat aseet tunnettiin Enfield-nimellä:
* Lee-Enfield -kivääri
* Pattern 1853 Enfield -musketti
* Enfield No. 2 -revolveri
* Enfield EM-2 -rynnäkkökivääri
Eurymedonin taistelu (190 eaa.)

**Eurymedonin taistelu** (myös Siden taistelu) käytiin heinä- tai elokuussa 190 eaa. Rooman valtakunnan kanssa liittoutuneen Rhodoksen ja seleukidien välillä. Taistelu päättyi Rhodoksen voittoon.

## Taustaa ja taistelu

Antiokhos III Suuri oli kärsinyt vuonna 191 eaa. tappion Korykoksessa, jonka vuoksi hän järjesti sotapäällikkö Hannibalin toisen laivaston Foinikiaan ja vahvisti omaa laivastoaan Vähässä-Aasiassa. Rhodos puolestaan oli liittoutunut Rooman valtakunnan ja Pergamonin kanssa. Rhodos lähetti erään Eudamoksen Megisten saarelle (nykyinen Kastelórizo) komentamaan 36 laivaa, joiden tarkoitus oli estää Hannibalin johtaman seleukidien laivaston pääsy Aigeianmerelle.

Hannibalin laivasto oli suunniteltu silmällä pitäen roomalaisia. Menestys taistelussa riippuikin alusten kapteenien ja miehistöjen taidoista. Eudamos laivastoineen voitti Hannibalin, joka laivastoineen suljettiin Pamfyliaan.

Ei tiedetä kuinka paljon seleukidien laivoja katosi. Roomalaisen historioitsija Liviuksen mukaan kaksi seleudikien alusta oli kateissa ja 20 alusta säilyi tuholta. Osa Rhodoksen laivastosta sekä Eudamos olivat puolestaan Eurymedonin taistelun jälkeen vapaita liittymään Rooman päälaivastoon, joka osallistuisi sodan ratkaisevaan meritaisteluun, Myonessoksen taisteluun.

## Lähteet
Godsend (elokuva)

**Godsend** on vuonna 2004 valmistunut yhdysvaltalainen, kauhuelementtejä sisältävä jännityselokuva, jonka on ohjannut Nick Hamm.

## Juoni
Paulin (Kinnear) ja Jessien (Romijn-Stamos) kahdeksanvuotis poika kuolee onnettomuudessa. Geenitekniikan huippututkija (De Niro) tarjoaa heille mahdollisuutta saada samanlainen poika laittoman kloonausoperaation avulla. Surun murtama pariskunta päättää suostua salamyhkäiseen kokeeseen.

## Rooleissa
Purppuralohikäärmeet

**Purppuralohikäärmeet** () on Mirage Studiosin kustantama kuvitteellinen katujengi, joka teki ensi esiintymisensä *[[Teenage Mutant Ninja Turtles (sarjakuvalehti)|Teenage Mutant Ninja Turtles]]* -lehden numerossa 1, vuonna 1984. Jengi oli ensimmäinen Turtlesien kohtaama vastus sarjakuvissa, jotka vaikuttavat New Yorkin itäpuoliskolla. Jäsenet tunnistaa parhaiten purppuralohikäärme tatuoinneista.

## Esiintyminen sarjakuvissa
Purppuralohikäärmeiden jengi esiintyi sarjakuvissa ensimmäisenä Turtlesien vastuksena. Jengi haukkui Turtleseja ja yrittivät tappaa heidät, mutta huomasivat pian etteivät he pärjää Turteleseja vastaan käsiaseilla ja pesäpallomailoilla. Turtlesit lopulta tappoivat koko jengin ennen kuin poliisit ehtivät ilmestymään paikalle. Vuosia myöhemmin Hunter Mason paljastui olevan jengin johtaja, joka oli hakannut teini-ikäisen Casey Jonesin ja joutui myös teostaan vankilaan.

## Muissa medioissa
### Animaatio
#### Turtles – mutanttikilpikonnat
Vuonna 1987 Turtles – mutanttikilpikonnat sarjan ensimmäisellä tuotantokaudella esiintynyt jengi muistutti suuresti Purppuralohikäärmeiden jengiä, jonka kaksi jäsentä Bebop ja Rocksteady muutettiin myöhemmin mutanteiksi. Jengin nimeä ei koskaan mainittu ja se työskenteli Silppurin alaisuudessa.

#### Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2003)
Vuoden 2003 Turtles-sarjassa Purppuralohikäärmeiden jengi on yksi pelätyimmistä ryhmistä New Yorkissa yhdessä Jalkaklaanin ja mafian kanssa. Jokainen ryhmä oli kuitenkin Silppurin hallinnassa ja erityisesti Jalkaklaanin lisäksi hänen pääapurinsa Hunnin johtama Purppuralohikäärmeet. Jengin niin sanottuna varajohtajana toimi Tulikasvo (), joka toimi hetkellisesti jengin johtajana kaikkien oletettua Hunnin olleen kuollut.

Myöhemmin Silppurin kadottua pois kuvioista syntyi sota kolmen ryhmän kesken, jonka aikana Hunni johti Purppuralohikäärmeitä. Sodan jälkeen hän kohensi ryhmänsä imagoa tavallisesta katujengistä organisoiduksi rikollisjärjestöksi, jotka varastivat muun muassa huipputeknisiä aseita hallituksen varastoista.

#### Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2012)
Vuoden 2012 sarjassa Purppuralohikäärmeisiin kuului kahdella ensimmäisellä kaudella ainoastaan kolme katujengiläistä, Fong, Sid ja Tsoi, jotka uhkailivat useita ihmisiä kuten sokeaa nuudeliravintolan omistajaa, herra Murakamia. Kolmannella kaudella he saivat uuden johtajan nimeltä Hunni. Purppuralohikäärmeet toimivat Jalkaklaanin liittolaisina.

### Videopelit
*Purppuralohikäärmeet esiintyvät erityisesti 2000-luvulla Konamin tuottamissa peleissä. Jengillä ei varsinaisesti ole isoa roolia, mutta olivat muun muassa *[[Teenage Mutant Ninja Turtles (vuoden 2003 videopeli)|Teenage Mutant Ninja Turtles]]* -pelissä kadulla vastaan tulevat viholliset.

**[[Teenage Mutant Ninja Turtles 2: Battle Nexus]]* -pelissä vuoden 2003 televisiosarjassa esiintynyt Tulikasvo (*Dragon Face*) on yhden kentän pomovastus.

*Purppuralohikäärmeet esiintyvät vuoden 2007 Turtles elokuvaan perustuvassa videopelissä *[[TMNT (vuoden 2007 peli)|TMNT]]*, jossa ne ovat kujilla vastaan tulevat rikolliset.

## Lähteet
Matthias Raab

**Matthias Raab** (15. kesäkuuta 1885 Laas, Kärnten, Itävalta – kadonnut 1943 Venäjällä) oli itävaltalaissyntyinen upseeri ja natsi-Saksan armeijan kenraalimajuri toisen maailmansodan aikana.

Raab syntyi 1885 Laasissa, Itävallassa. Hän palveli Itävallan armeijassa vuoteen 1938, jolloin Adolf Hitlerin johtama natsi-Saksa liitti maan alueisiinsa. Tämän jälkeen hän siirtyi Saksan armeijaan ja palveli muun muassa Keskustan armeijaryhmään kuuluneessa 3. panssariarmeijan tykistöesikunta 125:n (*Arko 125*) päällikkönä itärintamalla 17. joulukuuta 1941 – 25. syyskuuta 1943. Ylennyksen kenraalimajuriksi hän sai 1. huhtikuuta 1942. Raab katosi Venäjällä vuonna 1943.

## Lähteet
Haisuapina

**Haisuapina** () on orankia muistuttava ihmisapina-kryptidi, jollaisia väitetään asuvan Yhdysvaltojen kaakkoisosissa Oklahomassa, Pohjois-Carolinassa ja Arkansasissa, mutta erityisen usein esiintyy mainintoja Floridan Evergladesin kansallispuistosta. Olio on nimetty ulkonäkönsä ja siitä leviävän vastenmielisen hajun mukaan. Hajua on verrattu pilaantuneeseen kaaliin, vuohenlantaan ja mädänneeseen lihaan. Erään todistajan mieleen tuli koira, jota ei ole pesty vuoteen ja joka joutuu äkisti sateeseen. Yhdysvaltojen Kansallispuistopalvelun mukaan haisuapina kuuluu vain paikalliseen tarinaperinteeseen. Erityisen runsaasti havaintoja on 1960- ja 1970-luvulta Floridan suoalueelta.

## Myakka-kuvat
Vuonna 2000 tuntematon henkilö lähetti kaksi valokuvaa haisuapinaksi väitetystä oliosta floridalaisen Sarasotan poliisiasemalle (joidenkin lähteiden mukaan sheriffintoimistoon). Niiden liitteenä oli kirje naiselta, joka sanoi ottaneensa kuvat takapihaltaan. Kirjeen kirjoittajan mukaan olento oli iltaisin tullut syömään omenia hänen puutarhaansa. Hän epäili, että kyse oli karkuteille lähteneestä orangista. Poliisi kävi talolla useita kertoja, mutta aina olio oli ehtinyt kadota. Yhdysvaltalaisten isojalka-harrastajien mukaan kyse on haisuapinaa esittävistä kuvista.

Loren Coleman on tutkinut Myakka-kuvia jäljitettyään niiden alkulähteen Sarasotan piirikuntaan "Fruitvillen ja Tuttlen tienristeyksessä olevaan Eckerd-kuvalaboratorioon".

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* *Bigfoot!: The True Story of Apes in America* (NY: Paraview Pocket-Simon and Schuster, 2003, ), Teos sisältää apinoita, haisuapinoita ja Myakka-kuvia käsittelevää historiallista aineistoa.
* Loren Coleman ja Patrick Huyghe, *The Field Guide to Bigfoot, Yeti, and Other Mystery Primates Worldwide*, kuv. Harry Trumbore, 
* Smelly Bigfoot: The Skunk Ape, About.com 
* Unknownexplorers.com - Skunk Ape
Viola Reggio Calabria

**Viola Reggio Calabria** on italialainen koripalloseura Reggio di Calabriasta. 

## Historia
Seura perustettiin vuonna 1966 nimellä Cestistica Piero Viola. Joukkue pelasi pitkään Serie C:ssä, kunnes se onnistui nousemaan Serie B:hen kaudeksi 1974–1975. Kahdeksan kauden jälkeen se nousi Serie A2-sarjaan. Ensimmäisen visiittinsä Serie A:ssa se teki kaudella 1985–1986. Joukkue meni tiuhaan tahtiin eri sarjaportaiden välillä vuosien aikana kunnes se meni kauden 2006–2007 jälkeen konkurssiin. 

Heinäkuussa 2009 seura päätti aloittaa toimintansa uudelleen. Se yhdistyi Gragnano Basketin kanssa ja meni pelaamaan Serie B:hen.

## Lähteet
Bob Veith

**Robert 'Bob' Veith** (1. marraskuuta 1926 Tulare, Kalifornia – 29. maaliskuuta 2006 Santa Rosa, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen Indianapolis 500 -kuljettaja. Hän osallistui Indianapolis 500 -kilpailuun 11 kertaa kausina 1956–1960, 1962-1965 sekä 1967–1968, joista 1950-1960 kuuluivat Formula 1 -sarjaan. Hän oli seitsemäs debyyttikilpailussaan saavuttaen vuoden tulokas -palkinnon. Hän starttasi neljännestä ruudusta vuoden 1958 kilpailuun, mutta keskeytti avauskierroksella sattuneen Ed Elisianin ja Dick Rathmannin aiheuttaman lähtökolarin seurauksena, jossa Pat O'Connor menehtyi. Veith kilpaili myös AAA- ja USAC-sarjoissa ollen kahdesti toinen vuonna 1958. Vuonna 1959 hän joutui vakavaan kolariin Daytona International Speedwayllä, kun autoon jäänyt starttikampi sai hänet menettämään autonsa hallinnan, mutta hän selvisi kuitenkin siitä turvakaaren ansiosta.

Kilpa-ajamisen jälkeen Veith harrasti golfia ja vapaapalokuntatoimintaa sekä oli mukana Champion Spark Plug Companyn Highway Safety -maantieturvallisuusohjelmassa, jonka tarkoituksena oli turvallisten ajotapojen välittäminen high school -opiskelijoille Indianapolis 500 -kuljettajien kouluvierailujen avulla.

## Lähteet
Jim Rigsby

**Jim Rigsby** (6. kesäkuuta 1923 – 31. elokuuta 1952) oli yhdysvaltalainen moottoriurheilija. Hän osallistui vuoden 1952 Indianapolis 500 -kilpailuun. Hän pääsi kilpailussa 12. sijalle.

Rigsby kuoli Sprint car -kilpailussa Daytonissa Ohiossa sattuneessa kolarissa.
Enfield (Nova Scotia)

**Enfield** on exurb-asuinalue Nova Scotiassa, Kanadassa. Alue sijaitsee Shubenacadie Valleyssä, Hants Countyn ja Halifax Countyn rajalla. Alueen läpi virtaa Shubenacadiejoki, länsirannan puoleiset osat kuuluvat Hants Countyyn ja itäiset Halifax Countyyn. Vuoden 2001 väestönlaskennassa alueella asui 3&nbsp;245 asukasta.

Enfieldin nimesi 1800-luvun loppupuolella alueelle muuttanut Thomas Donaldson joka oli kotoisin Connecticutissa sijaitsevasta Enfieldistä. Nykyisin aluee toimii exurb-alueena Halifaxille ja läheiselle Halifax Stanfieldin kansainväliselle lentoasemalle.

## Talous
Halifax Stanfieldin kansainvälinen lentoasema on alueen suurin työllistäjä. Paikallisen Air Nova lentoyhtiön pääkonttori sijaitsi Enfieldissä, vuonna 2001 yhtiö sulautettiin Air Canadan omistamaan Air Canada Jazz yhtiöön. Air Canada Jazzin ja CanJet lentoyhtiöiden pääkonttorit sijaitsevat nykyisin Enfieldissä.

## Lähteet
Leopold Steinbatz

**Leopold Steinbatz** (25. lokakuuta 1918 Wien, Itävalta - 15. kesäkuuta 1942 Vovtšansk, Ukrainan valtakunnankomissariaatti) oli itävaltalaissyntyinen Saksan armeijan hävittäjä-ässä, joka saavutti ennen kuolemaansa yhteensä 99 ilmavoittoa toisen maailmansodan itärintamalla. 

Steinbatz värväytyi Itävallan armeijaan 1937, mutta siirtyi seuraavana vuonna natsi-Saksan armeijaan Anschlussin myötä. 1939 hänet siirrettiin Luftwaffeen, jossa hän pääsi lentäjäkoulutukseen. Steinbatz ei kerennyt sodan ensimmäisiin operaatioihin, mutta keväällä 1941 hän oli mukana Saksan sotakoneen vyöryessä Balkanille ja Kreetalle. Tuolloin hän lensi maatukikoneita. Ensimmäisen ilmavoittonsa hän sai vasta operaatio Barbarossan alkuvaiheissa kesällä 1941, kun Saksa hyökkäsi Neuvostoliittoon. Hän sai ensimmäisen pudotuksensa 1. elokuuta 1941. Helmikuussa 1942 hän sai ritariristinsä. Hänellä oli tuolloin 42 ilmavoittoa tilillään. 5. toukokuuta hän ampui alas jo 50. vastustajansa.

Kesäkuun 15. päivään mennessä hän oli pudottanut yhteensä 99 konetta 300 taistelulennon aikana. Tuona päivänä hän oli palaamassa lennolta, kun puna-armeijan ilmatorjuntatykki osui hänen Messerschmitt Bf 109 F -koneeseensa. Steinbatz yritti päästä ulos, mutta ei onnistunut ja hänen koneensa putosi metsään. Kuollessaan hän oli alle 24-vuotias. Hänen ritariristiinsä myönnettiin miekat, jolloin hänestä tuli Saksan asevoimien ainoa aliupseeri, joka ne sai – tosin vasta kuolemansa jälkeen. Hänet ylennettiin postyymisti myös luutnantiksi.

## Lähteet
*
Evil (kappale)

"**Evil**" on New Yorkilaisen Indie Rock -yhtye Interpolin kappale, joka julkaistiin alun perin albumilla Antics vuonna 2004. Kappale julkaistiin singlenä alkuvuonna 2005. Kappaleesta on julkaistu myös musiikkivideo.

## Kappaleet
**7-tuumainen vinyylilevy**

# "Evil"
# "Leif Erikson" (Zane Lowe BBC session)

**CD-versio**

# "Evil"
# "Song Seven"

**Maxi-CD**

# "Evil" – 3:36
# "Narc" (Zane Lowe BBC session)
# "Evil" (Zane Lowe BBC session)
# "Song Seven"
# "Slow Hands" (video)

## Aiheesta muualla
* Evil discogs.com -sivustolla
Dania Ramirez

**Dania Ramirez** (s. 8. marraskuuta 1979 Santo Domingo, Dominikaaninen tasavalta) on dominikaanilainen näyttelijä, joka tunnetaan lähinnä sivuroolistaan *[[Sopranos]]issa* sekä Maya Herrerana *[[Heroes (televisiosarja)|Heroesissa]]*. Hän on myös esiintynyt Callistona elokuvassa *[[X-Men: Viimeinen kohtaaminen]]*.

## Aiheesta muualla
*
Dmitri Jakovenko

**Dmitri Jakovenko** (, s. 28. kesäkuuta 1983 Omsk, Venäjä) on shakin suurmestari. Korkeimmillaan hän on ollut FIDE:n maailmanlistalla viides vahvuusluvulla 2&nbsp;760. Samalla hän oli korkeimmaksi rankattu venäläinen.

Jakovenko oppi shakkisiirrot kolmevuotiaana, ja häntä valmensi myöhemmin entinen Kasparovin valmentaja Aleksandr Nikitin. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Bart (karhu)

**Bart** (10. tammikuuta 1977 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat – 10. toukokuuta 2000 Park City, Utah, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kodiakinkarhu. Bart nähtiin lukuisissa elokuvissa esittämässä villikarhua, minkä vuoksi sitä voidaan pitää kaikkien aikojen kuuluisimpana karhuna. 

Eläinkouluttaja Doug Seus ja hänen vaimonsa Lynne Seus adoptoivat Bartin Rocky Mountainin kansallispuistosta 1980-luvun alussa, jolloin siitä myös alettiin kouluttaa "näyttelijää". Bart oli täysikasvuisena 290 cm:n pituinen ja painoltaan 680 kg. Bartin elokuvien myötä saavuttama kuuluisuus ja sen tekemä vaikutus suureen yleisöön johtivat lopulta siihen, että karhu vieraili vuoden 1998 Oscar-gaalassa.

Bart kuoli syöpään kotonaan Utahissa perheensä ja ihmisystäviensä läsnä ollessa vuonna 2000. Siltä jäi vuonna 1995 syntynyt veli Tank. Pian Bartin kuoleman jälkeen Doug ja Lynne adoptoivat kaksi uutta orpoa karhunpentua, joita he hoitavat edelleen. Honey Bump ja Little Bart -nimiset karhut ovat esiintyneet esimerkiksi elokuvassa *[[Eläintohtori 2]]*, jossa nähtiin myös Tank.

Bartin kuoleman jälkeen eläinsuojelujärjestö Vital Ground alkoi keskittää toimintaansa harmaakarhujen suojelemiseen ja niiden hyvinvoinnin edesauttamiseen.

## Filmografia

### Elokuvat

**[[Intiaanikosto]]* (*Windwalker*, 1981)
**[[Luolakarhun klaani (elokuva)|Luolakarhun klaani]]* (*The Clan of the Cave Bear*, 1986) 
**[[Benji seikkailee]]* (*Benji the Hunted*, 1988) 
**[[Terve menoa!]]* (*The Great Outdoors*, 1988) 
**[[Karhu (elokuva)|Karhu]]* (1988) 
**[[Lost in the Barrens]]* (1990) 
**[[Valkohammas (vuoden 1991 elokuva)|Valkohammas]]* (*White Fang*, 1991) 
**[[The Giant of Thunder Mountain]]* (1991) 
**[[Vaarallisella alueella]]* (*On Deadly Ground*, 1994) 
**[[Intohimon tuulet]]* (*Legends of the Fall*, 1994) 
**[[Walking Thunder]]* (1997) 
**[[Reunalla (vuoden 1997 elokuva)|Reunalla]]* (*The Edge*, 1997) 
**[[Meet the Deedles]]* (1998)

### Dokumentit

*The Predators, National Geographic Education, 1980
*National Geographic "The Grizzlies," 1986
*National Audubon Society, "Grizzly & Man: Uneasy Truce," 1988
*Today Show, 1989
*Komo TV, "River of Bears," 1995
*Entertainment Tonight, 1995
*Inside Edition, 1996
*Jack Hanna's "Animal Adventures," 1996
*Discovery Electric, "Wild on the Set," 1996
*"Ordinary Extraordinary," 1996
*Nova Green Umbrella, "Animal Minds," 1997
*CNN Impact, "Bearly Acting," 1997
*Movie Magic, "Animals on the Rampage," 1997
*National Geographic Explorer, 1997
*CBS' 48 Hours, "Animal Smarts," 1999

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Fanisivut
*Vital Ground 
*
Venice (New York)

**Venice** on New Yorkin osavaltiossa sijaitseva kunta. Siellä oli vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan 1&nbsp;286 asukasta. Kunta on erotettu viereisestä Scipion kunnasta vuonna 1823. Se sijaitsee Cayugan piirikunnassa osavaltion keskiosassa Auburnista etelään Owasco-nimisen järven rannalla.

## Aiheesta muualla
* Venice, NY
John Powell (kiekonheittäjä)

**John Gates Powell** (25. kesäkuuta 1947 San Francisco – 18. elokuuta 2022) oli  yhdysvaltalainen kiekonheittäjä ja olympiamitalisti.

Powell sijoittui Münchenin 1972 olympialaisissa kiekonheitossa neljänneksi tuloksella 62,82&nbsp;m, jonka hän heitti toisella heittokierroksella. Long Beachissä 4. toukokuuta 1975 hän heitti maailmanennätyksen 69,08&nbsp;m. Ennätys säilyi hänen nimissään vajaan vuoden. Pan-Amerikan kisoissa 1975 Powell voitti kultaa tuloksella 62,36&nbsp;m. 
Montréalin 1976 olympialaisissa hän heitti loppukilpailun kolmannella kierroksella tuloksen 65,70&nbsp;m, mikä riitti pronssimitaliin.

Helsingin MM-kilpailuissa 1983 Powell karsiutui loppukilpailusta tuloksella 58,96&nbsp;m. Los Angelesin 1984 olympialaisissa hän heitti viimeisellä kierroksella tuloksen 65,46&nbsp;m ja nousi norjalaisen Knut Hjeltnesin ohi pronssille. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän saavutti 40-vuotiaana hopeaa heitettyään avausheitollaan tuloksen 66,22&nbsp;m.

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Turpan

**Turpan** 
(, ) on keidaskaupunki prefektuuritasolla Kiinan Xinjiangissa. Se sijaitsee Turpanin hautavajoaman pohjoisreunalla linnuntietä noin 160 kilometriä Ürümqistä kaakkoon. Prefektuuritason kaupungin pinta-ala on 69&nbsp;620 neliökilometriä ja väkiluku 622&nbsp;903 (vuonna 2010).

## Historia
Turpan on muinainen silkkitien kauppapaikka ja maanviljelyalueen keskus. Vuosina 745–1207 se toimi uiguurivaltakunnan pääkaupunkina. Sen ympäristössä on useita rauniokaupunkeja, joista on löydetty 700–800-lukujen hellenistisvaikutteisen buddhalaisen ja manikealaisen kulttuurin muistomerkkejä sekä kiinalaisia ja muinaisuiguurilaisia käsikirjoituksia. 

## Hallinnollinen jako
Aiemmin Turpan oli piirikuntatason kaupunki Turpanin prefektuurissa. Prefektuurista tuli 12. huhtikuuta 2015 prefektuuritason kaupunki, ja piirikuntatason kaupungista tuli Gaochangin kaupunkipiiri. Muutoksen jälkeen prefektuuritason kaupunki jaetaan yhteen kaupunkipiiriin ja kahteen piirikuntaan: Gaochang, Shanshan (Piqan) ja Toksun.

## Väestö
Vuonna 2000 väestölaskennassa Turpanin kaupungissa (piirikuntatasolla ) asukasmäärä oli 251&nbsp;652, josta 70 prosenttia on uiguureja, 22 prosenttia han-kiinalaisia ja 7 prosenttia hui-kiinalaisia. Vuoden 2014 lopussa koko prefektuuritason kaupungissa asukasmäärä oli noin 653&nbsp;000, josta 72,6 prosenttia on uiguureja, 21,2 prosenttia han-kiinalaisia ja 5,9 prosenttia hui-kiinalaisia.

## Talous
Kaupungissa on öljynjalostus-, elintarvike-, rakennustarvike- ja metalliteollisuutta. Sen ympäristössä kasvatetaan mm. puuvillaa, viinirypäleitä ja meloneja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
James Butts

**James Aaron Butts** (s. 9. toukokuuta 1950 Los Angeles) on entinen yhdysvaltalainen kolmiloikkaaja ja olympiamitalisti.

Butts saavutti Montréalin 1976 olympialaisten kolmiloikassa hopeaa tuloksella 17,18&nbsp;m, jonka hän hyppäsi neljännellä kierroksella. Hän hävisi neuvostoliittolaiselle Viktor Sanejeville 11 senttimetrillä. Buttsin toiseksi pisin hyppy, jonka hän hyppäsi toisella kierroksella, oli pituudeltaan 16,76&nbsp;m. Vuosina 1972 ja 1980 Butts sijoittui Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa neljänneksi eikä päässyt olympialaisiin. Vuonna 1979 hän sijoittui Pan-Amerikan kisoissa kolmanneksi.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Abhasian kuningaskunta

**Abhasian kuningaskunta** oli Kaukasiassa 700–900-luvuilla sijainnut feodaalivaltio. Sen pääkaupunki oli aluksi Anakopia ja myöhemmin Kutaisi.

Abhasian ruhtinas Leon II saavutti 780-luvulla täyden riippumattomuuden Bysantista. Hänen valtakuntaansa kuului Abhaasian lisäksi Georgian koko länsiosa. Maan asukkaat olivat etupäässä abhaaseja, mingrelejä ja svaneja. Kuningaskunta kävi kauppaa muiden georgialaisvaltioiden, Lähi-idän ja Välimerenmaiden kanssa. 800-luvun alussa Abhaasian kuningaskunta kamppaili Tao-Klardžetin ja Kahetin kanssa johtoasemasta Georgiassa. Vuonna 975 se liitettiin yhdistettyyn Georgiaan.

## Lähteet
Naskalivyömesikko

**Naskalivyömesikko** (*Acanthorhynchus tenuirostris*) on Australian itäosissa tavattava mesikkoihin kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Kooltaan naskalivyömesikko on 15&ndash;16&nbsp;cm. Lajin pää on musta. Silmä on väriltään punainen ja nokka on pitkä ja alaspäin kaartuva. Rinta ja kurkku ovat linnulla väriltään valkoiset ja kurkussa on punaruskea läikkä. Vatsa ja selkä ovat naskalivyömesikolla vaalean punaruskeat. Naaras muistuttaa ulkonäöltään koirasta, mutta rinnan kuviointi on epäselvempi.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Naskalivyömesikkoa tavataan Australian itärannikolla. Lajia tavataan alueelta, joka ulottuu Queenslandista rannikkoa pitkin Etelä-Australian itäosiin. Lisäksi lajia tavataan Tasmaniassa ja Kengurusaarella. Linnun elinympäristöä ovat metsät, metsiköt ja nummet. Naskalivyömesikkoa voidaan tavata myös puistoissa ja puutarhoissa.

## Ravinto
Naskalivyömesikon ravinto koostuu pääasiassa kukkien medestä ja hyönteisistä. Muiden mesikoiden tavoin kielessä on harjamainen pää, joka sopii hyvin medellä ruokailuun. Puutarhoissa laji imee muun muassa kamelioiden ja verenpisarojen mettä. Mettä imiessään naskalivyömesikot voivat lentää paikallaan kolibrien tapaan.

## Pesintä
Naskalivyömesikkojen pesimäkausi kestää elokuusta tammikuulle. Pesä on pieni ja kuppimainen ja rakennetaan tikuista, ruohosta ja puunkuoresta. Pesä sidotaan yhteen hämähäkinseitin ja eläinten karvojen avulla. Naaras munii kahdesta kolmeen vaaleanpunertavaa munaa, joissa on punaisia tai kastanjanruskeita pilkkuja. Naaras hautoo yksin, mutta koiras auttaa ruokkimaan poikasia hyönteisravinnolla.

## Lähteet
Alejandro Casañas

**Alejandro Francisco Casañas Ramírez** (s. 29. tammikuuta 1954 Guanabacoa, Havanna) on entinen kuubalainen pika-aitajuoksija ja olympiamitalisti. Hän saavutti 110 metrin aitajuoksussa kaksi olympiahopeaa ja maailmanennätyksen.

Casañas kilpaili 18-vuotiaana Münchenin 1972 olympialaisissa mutta keskeytti 110 metrin aitajuoksun alkuerässään. Vuonna 1975 hän voitti lajinsa Pan-Amerikan kisoissa ajalla 13,44&nbsp;s. Montréalin 1976 olympialaisissa hän saavutti hopeaa ajalla 13,33&nbsp;s. Hän hävisi kisan voittaneelle Guy Drut'lle 0,03 sekunnilla. Välierässään Casañas oli juossut ajan 13,34&nbsp;s ja jättänyt selvästi taakseen Drut'n ja vuoden 1968 olympiavoittaja Willie Davenportin, joka loppukilpailussa sijoittui kolmanneksi. Casañas juoksi 4 × 100 metrin viestijuoksussa toisen osuuden Kuuban joukkueessa, joka sijoittui viidenneksi ajalla 39,01&nbsp;s.

Casañas voitti Sofian universiadeissa 21. elokuuta 1977 aitajuoksun mestaruuden sähköajanoton maailmanennätysajalla 13,21&nbsp;s. Ennätys säilyi hänen nimissään huhtikuuhun 1979 saakka. Moskovan 1980 olympialaisissa uusi maailmanennätysmies Renaldo Nehemiah ei ollut mukana. Casañas oli alku- ja välierien nopein ajoilla 13,46 ja 13,44&nbsp;s. Loppukilpailuissa hän saavutti hopeaa ajalla  13,40&nbsp;s; hän hävisi Thomas Munkeltille 0,01 sekunnilla. Viestijuoksun alkuerässä Kuuban joukkue keskeytti. Casañas oli mukana vielä Helsingin MM-kilpailuissa 1983 ja selviytyi alkueristä jatkoon mutta ei juossut enää välierissä.

Casañas voitti 110 metrin aitajuoksun Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa vuosina 1974 (13,80&nbsp;s myötätuulessa), 1978 (13,67&nbsp;s) ja 1982 (13,38&nbsp;s) sekä Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailuissa vuosina 1977 (13,55&nbsp;s), 1981 (13,85&nbsp;s), 1983 (13,61&nbsp;s) ja 1985 (13,68&nbsp;s).

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Greg Joy

**Gregory Andrew (Greg) Joy** (s. 23. huhtikuuta 1956 Portland, Oregon, Yhdysvallat) on kanadalainen korkeushyppääjä ja olympiamitalisti.

Joy saavutti Montréalin 1976 olympialaisten korkeushypyssä hopeaa tuloksella 223&nbsp;cm, jonka hän ylitti kolmannella yrityksellään parantaen kauden siihen mennessä parasta tulostaan kahdella senttimetrillä. Isäntämaa Kanada jäi kisoissa ilman kultamitalia ja Joy oli maan ainoa yleisurheilumitalisti.

Joy syntyi Portlandissa, Yhdysvalloissa ja oli myös Yhdysvaltain kansalainen. Hänen puolisonsa Sue Holloway on ratamelonnan olympiamitalisti vuodelta 1984.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Night of Champions (2009)

**Night of Champions** (ennen nimeltään **Vengeance**) on World Wrestling Entertainmentin järjestämä jokavuotien tapahtuma. Erityistä tapahtumassa on, että jokainen mestaruus on pelissä.
Night of Champions järjestetään 26. päivä heinäkuuta.

## Matsit

## Lähteet
WWE Women’s Championship (1956–2010)

**WWE Women’s Championship** on naisille tarkoitettu entinen vyö World Wrestling Entertainmentissä. Ensimmäinen mestari oli *The Fabulous Moolah* vuonna 1956. Vyön entisiä nimiä ovat olleet *NWA World Women’s Championship* ja *WWF Women’s Championship*. Viimeinen mestari oli Layla, joka voitti sen 11. toukokuuta 2010. Vyö yhdistettiin WWE Divas Championshipin kanssa 19. syyskuuta 2010.

## Nimet

## Lista mestareista

### Lista yhteenlasketuista mestaruuskausista

## Katso myös
* WWE Divas Championship
* WWE Raw Women’s Championship 
* WWE Smackdown Women’s Championship

## Lähteet
* WWE.com
WWE Divas Championship

**WWE Divas Championship** oli showpainipromootio WWE:n naisten mestaruusvyö. 

WWE Divas Championship otettiin virallisesti käyttöön heinäkuussa 2008, kun Michelle McCool ja Natalya ottelivat kyseisestä vyöstä. Michelle McCool voitti, ja näin hänestä tuli ensimmäinen WWE Divas -mestari.

Mestaruus deaktivoitiin 3. huhtikuuta, 2016, kun Lita ilmoitti että kolminottelu Charlotten, Sasha Banksin ja Becky Lynchin välillä oteltaisiin uudesta vyöstä, WWE Naisten Mestaruudesta (WWE Women's Championship). Charlotte kruunattiin uudeksi Naisten Mestariksi.

## Lista mestareista
 

### Lista yhteenlasketuista mestaruuskausista

## Lähteet
Aleksandr Baryšnikov

**Aleksandr Georgijevitš Baryšnikov** (, 11. marraskuuta 1948 – 15. syyskuuta 2024) oli neuvostoliittolainen kuulantyöntäjä ja olympiamitalisti. Hän työnsi ensimmäisenä virallisesti kuulaa tasan 22 metriä ja oli ensimmäisiä pyörähdystyylin menestyksekkäitä käyttäjiä.

Baryšnikov alkoi harjoitella pyörähdystyyliä alkuvuonna 1972 valmentaja Viktor Aleksejevin johdolla. Münchenin 1972 olympialaisissa hän työnsi karsinnassa tuloksen 18,65&nbsp;m eikä selviytynyt loppukilpailuun. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 20,13&nbsp;m

Colombesissa 10. heinäkuuta 1976 Baryšnikov teki maailmanennätyksen 22,00&nbsp;m. Ennätys pysyi hänen nimissään lähes kaksi vuotta. Montréalin 1976 olympialaisissa hän työnsi loppukilpailun kolmannella kierroksella tuloksen 21,00&nbsp;m ja neljännellä lähes yhtä pitkälle, 20,96&nbsp;m. Hän sijoittui pronssille vain 3&nbsp;cm hopeamitalisti Jevgeni Mironoville ja 5&nbsp;cm kultamitalisti Udo Beyerille hävinneenä.

Prahan EM-kilpailuissa 1978 Baryšnikov saavutti hopeaa tuloksella 20,68&nbsp;m; alun perin hopealle sijoittunut Jevgeni Mironov hylättiin dopingtestin perusteella. Moskovan 1980 olympialaisissa Baryšnikov teki toisella työntökierroksella tuloksen 21,08&nbsp;m ja saavutti hopeaa.

Sisäratojen EM-kilpailuissa Baryšnikov saavutti pronssia Münchenissä 1976 tuloksella 20,02&nbsp;m sekä hopeaa Budapestissa 1983 tuloksella 20,44&nbsp;m. Lisäksi hän sijoittui kuudenneksi Katowicessa 1975 tuloksella 18,80&nbsp;m ja neljänneksi Milanossa 1978 tuloksella 19,95&nbsp;m.

Baryšnikov oli pituudeltaan 202-senttinen. Hän avioitui Montréalin olympialaisten jälkeen kuulantyönnön olympiavoittaja Nadežda Tšižovan kanssa.

## Lähteet
* 
* 
* 
* 
* 

### Viitteet
Jevgeni Mironov

**Jevgeni Vasiljevitš Mironov** (, s. 1. marraskuuta 1949) on entinen neuvostoliittolainen kuulantyöntäjä ja olympiamitalisti.

Mironov saavutti Montréalin 1976 olympialaisissa hopeaa tuloksella 21,03&nbsp;m, jonka hän teki viidennellä työntökierroksella. Hän hävisi kultamitalisti Udo Beyerille kahdella senttimetrillä. Hänen toiseksi paras, toisen kierroksen työntönsä kantoi vain 20,38&nbsp;m.

Prahan EM-kilpailuissa 1978 Mironov sijoittui alun perin toiseksi tuloksella 20,87&nbsp;m. Hän menetti hopeamitalinsa jäätyään kiinni dopingtestissä.

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Aaron Paul

**Aaron Michael Paul** (s. **Aaron Paul Sturtevant**; 27. elokuuta 1979 Emmett, Idaho, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. . Hän on näytellyt muun muassa rikosdraamasarjassa *[[Breaking Bad]]* (2008–2013) Jesse Pinkmanin roolin, josta hänet palkittiin kolmella parhaan draamasarjan miessivuosan Primetime Emmy -palkinnolla vuosina 2010, 2012 ja 2014. Kuusi vuotta sarjan loppumisen jälkeen Paul uusi Jesse Pinkmanin roolin elokuvassa *[[El Camino: Breaking Bad -elokuva]]* (2019) sekä myöhemmin vuonna 2022 spin-off-sarja *[[Better Call Saul]]in* viimeisellä tuotantokaudella.

Paul on myös näytellyt muun muassa elokuvissa *[[Vaarallinen tehtävä III]]* (2006), *[[Viimeinen talo vasemmalla (vuoden 2009 elokuva)|Viimeinen talo vasemmalla]]* (2009), *[[Need for Speed (elokuva)|Need for Speed]]* (2014), ** (2014), *[[Eye in the Sky (elokuva)|Eye in the Sky]]* (2015), *[[Central Intelligence]]* (2016) ja  *[[Dual (elokuva)|Dual]]* (2022) sekä televisiosarjoissa *[[Big Love]]* (2007–2011), *[[BoJack Horseman]]* (2014–2020), *[[The Path (televisiosarja)|The Path]]* (2016–2018) ja *[[Westworld]]* (2020–2022).

Vuonna 2013 Paul meni naimisiin näyttelijä-ohjaaja Lauren Parsekianin kanssa. Heillä on kaksi lasta: vuonna 2018 syntynyt tytär ja vuonna 2022 syntynyt poika.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ed Elisian

**Ed Elisian** (oik. **Edward Gulbeng Eliseian**; 9. joulukuuta 1926 Oakland, Kalifornia – 30. elokuuta 1959 Milwaukee, Wisconsin) oli yhdysvaltalainen Indianapolis 500 -kuljettaja. 

Hän osallistui viiteen Indianapolis 500 -kilpailuun kausilla 1954–1958 eikä koskaan päässyt maaliin asti kilpailuissaan. Hän oli parhaimmillaan 18. vuoden 1954 kilpailussa. Elisian pysäytti autonsa vuoden 1955 kilpailussa yrittäen auttaa onnettomuuteen joutunutta Bill Vukovichia ja sai mitalin teostaan. Hän on Gary Bettenhausenin ohella ainoa Indy 500 -kuljettaja, joka on pysäyttänyt ei-vahingoittuneen autonsa kilpailussa auttaakseen toista kuljettajaa. Elisian starttasi toisesta ruudusta vuoden 1958 kilpailussa, mutta keskeytti avauskierroksella pyörähdettyään kolmosmutkassa aiheuttaen lähtökolarin, jossa 15 autoa romuttui ja Pat O'Connor menehtyi. 

Elisian oli mukana kolarissa Sprint car -kilpailussa New Bremen Speedwayllä Ohiossa vuonna 1958, jossa Jim Davis menehtyi. Elisian kuoli vuoden 1959 Milwaukee Mile -kilpailussa pyörähdettyään kierroksella 29 osuttuaan A. J. Foytin autoon ja seinään. Hänen autonsa bensatankki repesi ja auto syttyi tuleen palaen 9 minuuttia surmaten Elisianin.

: * Jaettu auto.*

## Lähteet
Dexter vailla varjoaan

**Dexter vailla varjoaan** (*Dexter in the Dark*) seuraa *[[Dexterin kolkko kutsumus]]* -osaa ja on Dexter-kirjasarjan kolmas osa. Se ilmestyi 18. syyskuuta 2007 Yhdysvalloissa ja 3. lokakuuta 2007 Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kirjan on kirjoittanut Jeff Lindsay, ja sen kustantaja on Random House.