open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kingsport

**Kingsport** on kaupunki Tennesseessa Yhdysvalloissa. Sen alkiona on Holston-joen varrelle 1822 perustettu jokisatama. Vuonna 1917 Kingsportista alettiin rakentaa suunnitelmallisesti puutarhakaupunkia. Kemian alan suuryritys Eastman Chemical Company on lähtöisin Kingsportista.

## Maantiede
Kingsport sijaitsee Holston-joen varrella Tennesseen vuoristoisessa koilliskolkassa ja se rajautuu pohjoisessa Virginiaan. Etäisyys Knoxvillesta on noin 140 kilometriä koilliseen.

## Historia

Kingsportin historia alkaa 1700-luvun lopulta, jolloin Holston-joen rantamaalle perustettiin pieni telakka. 1780-luvulla paikkakunta oli osa lyhytikäiseksi jäänyttä Franklinin valtiota (State of Franklin), joka kattoi koillisen Tennesseen. King's Port -niminen kaupunki syntyi 1822. Teollinen kehitys alkoi 1900-luvun alussa rautatieyhteyden myötä. Maisema-arkkitehti John Nolan suunnitteli Kingsportin suurelta osin uudelleen 1910-luvun jälkipuoliskolla ja se sai puutarhakaupunkimaisen ilmeen. Kingsportin teollisesta rakenteesta tuli monipuolinen. Eastman Chemical Company perustettiin Kingsportissa, ja sen ansiosta kaupunki kasvoi jopa 1930-luvun suuren laman vuosina. 1900-luvun jälkipuoliskolla Kingsport kärsi monen amerikkalaiskaupungin tavoin kaupunkirakenteen sirpaloitumisesta.

Kingsportin taloudellinen pohja on vakaa, peruskoulutus on hyvää tasoa ja kansalaistoiminta vireää. East Tennessee State University -oppilaitoksella on toimipiste Kingsportissa.

## Talous ja liikenne
Kingsportissa on kemianteollisuutta, lasiteollisuutta ja paperiteollisuutta. Kingsportin keskeisiä maantieliikenteen väyliä ovat etelä–pohjoissuuntainen U.S. Route 23 ja kaakkois–luoteissuuntainen Interstate 26.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kingsport, Tennessee, USA — Sunrise, Sunset, and Daylength
Jeremy Jordan

**Jeremy Jordan** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Jeremy Jordan, oik. *Donald Henson* (s. 1973), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
* Jeremy Jordan (s. 1984), yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja tanssija
Gädda

**Gädda** voi tarkoittaa seuraavia:

* Gädda, 1400-luvulta tunnettu ruotsalainen aatelissuku
* Gädda, seuraavien henkilöiden sukunimi (eivät kuuluneet Gädda-aatelissukuun):
** Evert Gädda (1896–1962), suomalainen suojeluskuntaupseeri
** Gustaf Gädda (1871–1942), suomalainen kansanedustaja
** Hubert Gädda (1896–1977), suomalainen korkeushyppääjä
** Johan Gabriel Gädda (1825–1891), suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Helmisiipinapsija

**Helmisiipinapsija** (*Ornithion inerme*)  on tyranneihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta.

## Koko ja ulkonäkö
Helmisiipinapsija on pienikokoinen lintu ja voi kasvaa 8&ndash;9 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Helmisiipinapsijan pää on tummanharmaa, ja päässä on valkoinen silmäkulmajuova. Lajin selkä on oliivinvihreä, ja siivet ovat tummat ja niissä on valkoisista pilkuista muodostuvia juovia. Helmisiipinapsijan kurkku on harmahtavan valkoinen. Vaaleankellertävä rinta muuttuu vatsaa kohden keltaiseksi. Linnun nokka on paksuhko.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Helmisiipinapsijalla on kaksi erillistä levinneisyysaluetta. Sitä tavataan Amazonasin alueelta Venezuelasta Brasiliaan ja Boliviaan sekä lisäksi Brasilian itärannikolta. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja metsien reunamaat ja erityisesti sitä tavataan vesialueiden läheisyydestä. Helmisiipinapsijat liikkuvat puiden latvuksissa yleensä yksin tai pareittain ja voivat liittyä sekaparviin. Linnun ravintoa ovat hyönteiset.

## Lähteet
Reino Honkanen (näyttelijä)

**Reino Honkanen** (25. toukokuuta 1924 Valtimo – 26. syyskuuta 2008 Kuopio) oli suomalainen näyttelijä. Honkasen puoliso oli näyttelijä ja teatteriohjaaja Irmeli Heinänen ja heidän tyttärensä on näyttelijä ja laulaja Katriina Honkanen.

Honkanen suoritti kansakoulun ja jatkoluokkien oppimäärän sekä opiskeli musiikkia Viipurin musiikkiopistossa Lahdessa 1945–1950. Lisäksi hän opiskeli yksityisesti Jeanette Pohjanheimon ja Aila Itäkylän johdolla.

Näyttelijänä Honkanen teki pitkän ja monivaiheisen uran. Hän näytteli Savon Maaseututeatterissa 1952–1953, Lappeenrannan kaupunginteatterissa 1954–1955, Jyväskylän Työväen Teatterissa 1955–1957, Mikkelin teatterissa 1957–1959, Savonlinnan Teatterissa 1959–1961, Joensuun kaupunginteatterissa 1961–1963, Kotkan kaupunginteatterissa 1963–1965, Imatran Teatterissa 1965–1969, Kuopion Yhteisteatterissa 1969–1976 sekä Kuopion kaupunginteatterissa vuodesta 1976 vuoteen 1987, jolloin hän jäi eläkkeelle.

Työurallaan Honkanen sai näytellä merkittäviä rooleja eri teoksissa. Hän oli muun muassa *[[Viulunsoittaja katolla]]* -musikaalissa Tevje, *[[Kerjäläisooppera]]*-musiikkinäytelmässä hän esitti Peachumin roolin, Molièren kirjoittamassa *[[Luulosairas]]*-näytelmässä hän teki nimiroolin ja näytelmässä *[[Hiiriä ja ihmisiä]]* Candyn roolin. Elokuvissa Honkanen näytteli sotatuomarin roolin Mikko Niskasen televisioelokuvassa *[[Omat koirat purivat]]*.

## Lähteet
Intef IV

**Sehetepkare Intef** (myös **Intef IV** tai **Intef V**) oli Egyptin faarao, joka hallitsi 13. dynastian, Egyptin toisen välikauden aikana Memfistä noin 1759 eaa. – 1749 eaa ollen mahdollisesti sen 23. kuningas. Tiedot hänestä perustuvat pääosin Torinon papyrukseen sekä Karnakin Kuningasluetteloon.

## Lähteet
Gho

**Gho** (, ) on bhutanilainen perinteinen miesten asuste. Se on polviin asti ulottuva kaapu, jonka kuvioinnin ja värien kirjo on laaja. Yhdessä kabney-huivin ja tsho lham -saappaiden kanssa gho muodostaa Bhutanin miesten kansallisasun.

Ghon käyttö on pakollista bhutanilaisille miehille mm. kouluissa, valtion virastoissa ja juhlatilaisuuksissa.

## Lähteet
Kabney

**Kabney** (dzongkhaksi བཀབ་ནེ་, *bkab-ne*) on bhutanilainen silkistä valmistettu huivi, joka on osa Bhutanin miesten kansallisasua. Se kiedotaan käyttäjän ylle siten, että se tulee vasemman olkapään ja lantion oikean puolen yli. Kabneyn käyttö on pakollista mm. virallisissa yhteyksissä ja luostareihin mentäessä. Naiset käyttävät kabneyn sijaan rachu-huivia. Kabneyn mitat ovat yleensä 90 x 300 cm..

Kabneyn väri määräytyy käyttäjänsä sosiaalisen aseman mukaan (kuva suuntaa-antava):

*  Valkoinen: tavalliset kansalaiset
*  Punainen valkoisilla radoilla: paikallishallinnon edustajat ja kuvernöörit
*  Valkoinen punaisilla raidoilla: kylien johtajat (Gup)
*  Tummansininen: parlamentin edustajat (sekä ylä- että alahuoneessa)
*  Oranssi: ministerit ja varaministerit
*  Vihreä: tuomarit
*  Keltainen (virallisesti "sahrami"): Bhutanin kuningas ja Je Khenpo
*  Punainen: dasho-arvonimen saaneet

Dasho on korkea-arvoinen bhutanilainen titteli ja sen voivat saada henkilöt, jotka ovat tehneet jotain poikkeuksellista kansan hyväksi. Arvonimi oikeuttaa punaisen huivin käyttöön, minkä vahvistaa kuningas. Kunnianosoitus otettiin uudelleen käyttöön vuonna 2014 ja sen ensimmäinen saaja oli entinen pääministeri Dasho Tshering Tobgay.

Bhutanissa on väitelty siitä, saavatko esimerkiksi entiset ministerit käyttää ministereille varattua oranssia kabneyta virkakautensa jälkeen vai eivät. Vuodesta 2008 alkaen kabneyn on katsottu olevan virkaan kuuluva asuste, eli ministerien täytyy luopua ministereille varatusta kabneysta sen jälkeen, kun virkakausi on ohi.

## Lähteet
Léon Serpollet

**Léon Serpollet** (4. lokakuuta 1858 Culoz – 11. helmikuuta 1907 Pariisi) oli ranskalainen insinööri joka valmisti höyryautoja veljensä Henri Serpolletin kanssa.

Serpollet myös ajoi kilpaa veljensä Henrin kanssa valmistamillaan autoillaan. Hän saavutti maanopeusennätyksen. Se tapahtui kun hän ajoi 120 kilometriä tunnissa vauhdilla Nizzan promenaadilla vuonna 1902. Se oli sikälikin merkittävä että vauhti oli parempi kuin mihin polttomoottoreilla pystyttiin.

Hänen asiakkaisiinsa kuuluivat muiden muassa Persian šaahi sekä kuningas Edvard VII.

## Kunnianosoitukset
Serpolletin patsas on Jean Boucherin veistämänä. Se sijaitsee Pariisin 17. arrondissementissä Saint Ferdinandin aukiolla. Pariisin 18. arrondissementtissa on hänen mukaansa nimetty puisto Parc Léon Serpollet. Hänelle myös myönnettiin Kunnialegioonan kunniamerkki vuonna 1900.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* 
*
George Călinescu

**George Călinescu** (1899 Bukarest, Romania – 1965 Bukarest, Romania) oli romanialainen kirjallisuudentutkija, kriitikko ja kirjailija. Hän oli koulutukseltaan filosofian tohtori. Hän oli merkittävä kulttuuripersoona 1920-1930-luvun Romaniassa.

Călinescu oli vuodesta 1937 Iaşin yliopistossa estetiikan ja kirjallisuuden dosentti ja vuodesta 1945 Bukarestin yliopistossa Romanian nykykirjallisuuden professori. Romanian akatemian jäseneksi hänet valittiin 1949. Hänen tuotantoonsa kuuluu merkittävä Romanian kirjallisuuden historia *Istoria literaturii române de la origini până în prezent* (1941) sekä kaunokirjallisuutta.

## Suomennettu tuotanto
* Otilian arvoitus (Enigma Otiliei), suom. Tiina Peltonen, julkaisussa Columna 15 (2000), s. 45–48

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aleksanteri Nevskin kirkko (Kööpenhamina)

**Aleksanteri Nevskin kirkko** on Kööpenhaminassa sijaitseva ortodoksinen kirkko. Katedraali sijaitsee yhdellä Kööpenhaminan pääkaduista, Bredgadella, Frederiksstadenin kaupunginosassa. Kirkon välittömässä läheisyydessä sijaitsee Amalienborgin linna ja Marmorikirkko. Kirkko on valmistunut vuonna 1883. Kirkon on suunnitellut venäläinen arkkitehti David Grimm. Kirkon suojelupyhimys on Aleksanteri Nevski, keisari Aleksanteri II:n suojeluspyhimys. Kirkko on yksi Kööpenhaminan suosituimmista nähtävyyksistä.

## Historia
Kirkon synty sai alkunsa, kun Tanskan kuninkaan Kristian IX:n tytär, prinsessa Dagmar nai Venäjän keisari Aleksanteri III:n. Dagmar kääntyi luterilaisuudesta ortodoksisuuteen ja otti Venäjän keisarinnana käyttöön nimen Maria Fjodorovna. Vieraillessaan Tanskassa, Maria Fjodorovna ilmaisi halun ortodoksisen kirkon perustamisesta Kööpenhaminaan.

Aleksanteri III:n noustessa keisariksi, Venäjän hallitus hankki palan maata Bredgadelta ja antoi 300 000 kultaruplaa kirkon toimintaan. Keisari itse lahjoitti lisäksi 70 000 kultaruplaa henkilökohtaisista varoistaan. Kirkko valmistui vuonna 1883. Avajaistilaisuuteen osallistuivat keisari Aleksanteri III, keisarinna Maria Fjodorovna, suurherttua Nikolai sekä Euroopan kuninkaallisten perheiden jäsenet.

## Arkkitehtuuri
Kirkon suunnittelija on David Grimm. Kirkko on rakennettu graniitista ja tanskalaisista tiilistä. Kirkon kellojen kokonaispaino on 640 kg. Suurin kello painaa 288 kg. Kadulle päin olevien kupolien alla sijaitsee Bronnikovin maalaama ikoni Aleksanteri Nevskissä. Kirkon marmoriset portaat on suunniteltu vanhaan venäläiseen tyyliin. Portaat johtavat ensimmäisen kerroksen kirkkosaliin, jossa sijaitsee bysanttityylisiä freskot. Lattia on koristeltu marmorimosaaiikilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Virginia (kappale)

**Virginia** on  vuonna 2008 julkaistu kappale ja single Vuokko Hovatan esikoisalbumilta *[[Lempieläimiä]]*. Kappaleen on säveltänyt, sovittanut ja tuottanut Kerkko Koskinen ja sanoittanut Anna Viitala. Sanoitus kertoo kirjailija Virginia Woolfista.

*Virginia* oli ehdolla Suomen edustajaksi Eurovision vuoden 2008 laulukilpailuun. Kappale valittiin 12 ehdokkaan joukosta finaaliin kahdeksan parhaan joukkoon mutta jäi finaaliäänestyksessä viimeiseksi.

## Lähteet
Matti Haapala

**Matti Haapala** (24. heinäkuuta 1858 Jalasjärvi – 29. lokakuuta 1912 Jalasjärvi)  oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Haapalan vanhemmat olivat Juho Matinpoika Haapala ja Susanna Ulrika Haapala ja puoliso Susanna Liisa Haapala. Matti Haapala perusti muun muassa osuusmeijerin ja yksityisen kansakoulun Jalasjärvelle. Hän toimi myös kuntakokouksen puheenjohtajana ja säästöpankin isännistön puheenjohtajana. Haapala oli talonpoikaissäädyssä Ilmajoen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1904–1905. Hän kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Jalasjärven edustajana.

## Lähteet
Tunkelo

**Tunkelo** voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:

## Sukunimi
*E. A. Tunkelo (1870–1953), suomalainen kielitieteilijä, päätoimittaja ja professori
*Elias August Tunkelo (1846–1915), suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies, E. A. ja Juho Heikki Tunkelon isä
*Juho Heikki Tunkelo (1873–1948), suomalainen pappi, suomentaja, kirjailija, järjestöjohtaja ja lastensuojelun asiantuntija

## Maantiede
*Tunkelo, kylä Orivedellä
Siemenvalkuainen

**Siemenvalkuainen** tai **sisävalkuainen** eli **endospermi** on koppisiemenisten kasvien siementen sisältämä ravinteikas solukko, jota kasvin alkio käyttää ravinnokseen. Viljakasvien endospermiä kutsutaan myös **jauhoytimeksi**, ja se on massaltaan 80–85&nbsp;% jyvän massasta. Endospermi esiintyy suurimmassa osassa kukkivia kasveja. Alkio saa ravintonsa lähinnä endospermistä, joka siten auttaa siemenen itämisessä. Endospermit sisältävät tärkkelystä, vaikka ne voivat sisältää myös öljyä ja proteiinia. Endospermejä käytetään joissain yleisissä ruoissa, kuten kookosmaidossa (kookosvesi on kookospähkinän nestemäistä endospermiä) ja maississa, jonka endospermirikkaita jyviä syödään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tieteen termipankki: Endospermi
Karl Henrik Hagman

**Karl (Carl) Henrik Hagman** (1825 Koivulahti – 4. toukokuuta 1898)  oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Karl Henrik Hagman syntyi Koivulahden kappalaisen Nils Hagmanin perheeseen. Hän toimi tuomarin apulaisena ja pitäjänkirjurina ja ryhtyi sitten maanviljelijäksi. Hänet valittiin Tammikuun valiokuntaan, mutta päätös kumottiin, kun häntä ei katsottu kuuluvaksi talonpoikaissäätyyn. Hagman oli kuitenkin juuri talonpoikaissäädyssä Korsholman eteläisen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1863–1864, joilla hän oli sekä puhemiesneuvoston että tarkastus- ja talousvaliokuntien jäsen. Hagman joutui myöhemmin myymään maatilansa eikä voinut ottaa vastaan 1875 saamaansa työtä maanviljelysopistossa Kurkijoella, vaan  sairastui ja vietti yli 20 vuotta vuoteenomana. 

Karl Henrik Hagmanin poika oli valtioneuvos ja rautatiehallituksen liikennejohtaja Herman Hagman.

## Lähteet
Karl Johan Hahl

**Karl Johan Hahl** (8. tammikuuta 1843 Heinola – 12. helmikuuta 1890 Mäntsälä)  oli suomalainen juristi, maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Hahlin vanhemmat olivat opettaja Gustaf Hahl ja Anna Helena Nyberg ja puoliso vuodesta 1871 Emilia Sofia Alexandra Waselius. Hahl tuli ylioppilaaksi Porvoossa ja suoritti tuomarintutkinnon 1870. Hän oli maanviljelijä ja oluenpanija ensin Tuusniemellä ja sitten Mäntsälässä. Hahl oli talonpoikaissäädyn kanslisti valtiopäivillä 1863–1864 ja talonpoikaissäädyssä Kuopion tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872. Hän kuului vuoden 1872 valtiopäivillä laki- ja yleiseen valitusvaliokuntaan. 

## Lähteet
Pacific Grove

**Pacific Grove** on kaupunki Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Montereynlahden rannalla, ja sen rajanaapurina on Montereyn kaupunki. Pacific Grovessa oli vuoden 2019 arvion mukaan 15&nbsp;413 asukasta, ja sen pinta-ala on 7,4 neliökilometriä.

Pacific Grove sai alkunsa metodistien rantakohteena. Metodistipappi J. W. Ross vierailu 1874 alueella ja totesi paikan täydelliseksi lomapaikaksi. San Franciscossa perustettiin kesäkuussa 1875 Pacific Grove Retreat Association, joka teki David Jacksin kanssa sopimuksen maakaupasta. Pacific Grove oli monena kesänä telttakaupunki, ja kesän lopulta teltat purettiin ja puiset rungot jätettiin vain paikoilleen. Sinne alkoi hiljalleen muuttaa kuitenkin myös vakioasukkaita, ja vuonna 1889 siitä tuli itsenäinen kaupunkinsa. Siellä oli silloin 1&nbsp;300 asukasta. Kaupunki oli uskonollisten konferenssien keskus, ja se oli myös Kalifornian viimeinen kaupunki, joka päätti kieltolain. Alkoholin myynti oli kielletty vuoteen 1969 asti.

Pacific Grovessa on Yhdysvaltain länsirannikon vanhin yhtäjaksoisesti toiminut majakka, Point Pinosin majakka, joka rakennettiin 1855. Kaupungissa on myös Stanfordin yliopiston Hopkins Marine Station. Vuonna 1892 perustettu merilaboratorio on Tyynenmeren rannikon vanhin.

## Lähteet
Alastalo

**Alastalo** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

* Juha Alastalo (s. 1981), jääkiekkoilija
* Juho Alastalo (1846–1918), maanviljelijä ja valtiopäivämies
* Kalle Alastalo (1870–1932), maanviljelijä ja tehtailija.

## Kuvitteellisia henkilöitä
* Herman Mattsson Alastalo, Volter Kilven romaanissa *[[Alastalon salissa]]*
Brusila

**Brusila** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Annika Brusila (s. 1966), kirjailija ja toimittaja.
*Juho Brusila (1829–1915), maanviljelijä ja valtiopäivämies
*Riitta Brusila (s. 1954), yhteiskuntatieteilijä ja graafisen muotoilun professori
*Samu Brusila (s. 1973), laulaja.
Antti Haikonen (valtiopäivämies)

**Antti Haikonen** (1822 Taipalsaari  – 4. lokakuuta 1900 Taipalsaari)  oli suomalainen poliisi, maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Haikonen oli herastuomari, joka toimi kihlakunnanoikeuden lautamiehenä, maanviljelijänä ja kuolemaansa saakka myös poliisina.  Hän oli talonpoikaissäädyssä Lappeen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1863–1864, joilla hän oli pankkivaliokunnan varajäsen. 

## Lähteet
Fabian Lysell

**Fabian Lysell** (s. 19. tammikuuta 2003 Göteborg, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Boston Bruinsin organisaatiossa. Seura varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 21. pelaajana . Lysell on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän laukoo oikealta.

## Ura
### Seuraura
Lysell on Bäcken HC:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Hovås HC:hen, jonka U16-junioreiden paras pistemies Lysell oli kaudella 2016–2017 tehoilla 23+30=53. Kaudeksi 2017–2018 hän siirtyi Frölunda HC:n organisaatioon. Lysell voitti kauden päätteeksi U16 SM:n hopeaa. Kaudella 2018–2019 hän jakoi tehoilla 12+16=28 koko U16 SM:n maalipörssin voiton joukkuetoverinsa Liam Dower Nilssonin kanssa ja sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain joukkuetoveri William Bengtsson Söderlund. Lysell voitti sarjan mestaruuden ja hänet palkittiin arvokkaimpana pelaajana. Lysell voitti samalla kaudella myös J18 Allsvenskanin mestaruuden. Samalla kaudella hän voitti myös Göteborgin joukkueessa TV-Puckenin mestaruuden. Lysell voitti turnauksen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 6+8=14. Kaudella 2019–2020 hänoli J18 Elitissä tehoilla 13+21=34 Frölundan paras pistemies Liam Dower Nilsson kanssa sekä paras maalintekijä Ludwig Perssonin ja Noah Hasan kanssa.

WHL-joukkue Vancouver Giants varasi Lysellin 30. pelaajana . Hän kuitenkin aloitti kauden 2020–2021 Frölundan J20-junioreissa, kunnes marraskuussa Lysell siirtyi Luleå HF:n SHL-joukkueeseen. Hän teki SHL-debyyttinsä vain 17-vuotiaana 8. joulukuuta 2020 Rögle BK:ta vastaan. Lysell sai ottelussa jääaikaa 6.25 minuuttia ja hän keräsi teholukeman –1. SHL-uransa avausmaalin Lysell teki seitsemännessä ottelussaan 7. tammikuuta 2021 vieraissa Frölunda HC:tä vastaan. Samassa kuussa hän teki Luulajan kanssa kevääseen 2023 asti ulottuvan jatkosopimuksen. Kaikkiaan Lysell pelasi SHL:ssä kauden aikana 26 runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3.

Boston Bruins varasi Lysellin ensimmäisellä kierroksella 21. pelaajana . Hän teki jo elokuussa seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Lysellin kausipalkka NHL:n puolella on 925 000 dollaria. Lysellin vahvistettiin myös lähtevän Luulajan SHL-joukkueen vahvuudesta ja siirtyvän suoraan Pohjois-Amerikkaan. Bruinsin toimitusjohtaja Don Sweeneyn mukaan seura odottaa pääsevän tekemään hänen kanssaan yhteistyötä koko kehitysprosessin ajan.

### Maajoukkueura

Lysell pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2021, jolloin hän voitti pronssia. Lysell oli tehoilla 3+6=9 Ruotsin paras syöttäjä ja hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Isak Rosénin kanssa. Puolivälieräottelussa Yhdysvaltoja vastaan Lysell teki kaksi maalia, joista toinen jäi Ruotsin 5–2-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi ja se ratkaisi joukkueelle välieräpaikan. Hänet valittiin Ruotsin ottelun parhaaksi pelaajaksi.

Lysell pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2019, jolloin hän voitti Ruotsin sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 5+2=7. Yhteensä Lysell on pelannut kuusi nuorten ja 30 poikien maaottelua.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Olbia (Egypti)

**Olbia** (), myöhemmin **Arsinoe** (), oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Punaisenmeren rannalla, Strabonin mukaan Filoteran ja Myos Hormoksen välissä. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.

Kaupungista tiedetään vain vähän. Myöhemmän nimensä se sai hellenistisellä kaudella, kun se nimettiin todennäköisesti kuningatar Arsinoe II:n mukaan. Agatharkhideen mukaan kaupungin lähellä oli kuumia lähteitä.

## Lähteet
Parthenia

**Parthenia** () voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:

* Parthenia, kaupunki Mauretaniassa
* Parthenia, kaupunki Paflagoniassa
Sepänmäki

**Sepänmäki** on Helsingin Ala-Malmin osa-alueen itäosassa sijaitseva metsäinen ja pientalovaltainen asuinalue. Sen keskellä oleva noin 600 asukkaan kerrostaloalue tunnetaan Helsingin pienimpänä lähiönä, joka koostuu 1960-luvun keskivaiheilla rakennetuista kaksikerroksisista kerrostaloista. Malmin lentokentän ja Malmin hautausmaan väliin sijoittuva Sepänmäki rajoittuu etelässä Kehä ykköseen ja pohjoisessa Longinojan laaksoon. Kaavoitussuunnitelmissa Sepänmäkeen luetaan myös Staran varikkoalue ja Malmin jäähallin alue lännessä sekä Nallenmäen pientaloalue koillisessa, Tullivuorentien itäpuolella. Sepänmäkeen kuuluvia metsäalueita ovat Sepänmäen puisto kerrostaloalueen pohjoislaidalla ja Sepänmäen etelämetsä alueen kaakkoiskulmassa, Tattariharjuntien ja Kehä I:n välissä.

Sepänmäen kerrostaloalueen talot ovat kaupungin vuokrataloja, ja ne kunnostettiin perusteellisesti 1990-luvun keskivaiheilla. 2020-luvulla Heka suunnittelee 14 kerrostalon ja yhden rivitalon purkamista uusien tieltä.

## Sepänmäenpuisto
Metsäisen Sepänmäen pohjoispuolen puuton alue Longinojan varrella on nimeltään Sepänmäenpuisto. Sinne on 2020-luvun taitteessa rakennettu uusi asuinalue, joka käsittää viitisenkymmentä rivi- ja pienkerrostaloa noin 600–700 asukkaalle. Näitä asuntoja markkinoidaan myös Sepänmäen nimellä.

## Lähteet
Amyda

**Amyda** on pehmeäkilpikonnien heimoon kuuluva kilpikonnasuku, jota aiemmin pidettiin osana sukua *[[Trionyx]]*. Nykyään sen läheisimpänä sukulaisena pidetään *[[Nilssonia]]*-sukua.

*Amyda* sisältää kookkaita pehmeäkilpikonnia, ja niiden suurin tunnettu kilven pituus on 85 senttimetriä. Suvun levinneisyys ulottuu Bangladeshin ja Intian itäosista Vietnamiin idässä sekä Malakan niemimaan läpi Isoille Sundasaarille (Sumatra, Jaava ja Borneo) etelässä. Sulawesilla ja Pienillä Sundasaarilla sekä Kiinan Yunnanissa ne esiintyvät todennäköisesti vain ihmisen tuomina vieraslajeina.

*Amyda*-kilpikonnien on perinteisesti katsottu olevan yksi hyvin vaihtelevainen laji, rustokilpikonna (*Amyda cartilaginea*). Vuonna 2014 tehtyjen geenianalyysien perusteella se on kuitenkin lajikompleksi, sillä eri sijainneista otetut näytteet eroavat geneettisesti huomattavasti toisistaan. Mantereella elävät yksilöt on siksi erotettu lajiksi *[[Amyda ornata]]*, kun taas saaristossa elävät yksilöt kantavat edelleen nimeä *Amyda cartilaginea*. Molemmilla lajeilla on myös muutamia geneettisesti poikkeavia alalajeja. Lisäksi eräs Pohjois-Borneon Baram-joesta otettu näyte on geneettisesti niin poikkeava, että se edustaa kolmatta, tosin vielä kuvaamatonta lajia. Suvun taksonomia on edelleen pitkälti selvittämätön, eikä tähän mennessä tehty tutkimus todennäköisesti kata lajikompleksin koko variaatiota.

## Lajit
Kuvatut lajit:

* Rustokilpikonna (*Amyda cartilaginea*)
* *[[Amyda ornata]]*

## Lähteet
Sylvain Sylvain

**Sylvain Sylvain Mizrahi** (14. helmikuuta 1951 – 13. tammikuuta 2021) oli yhdysvaltalainen rockkitaristi ja New York Dolls -yhtyeen jäsen.

Sylvainin isä David oli alun perin Turkista muuttanut sefardijuutalainen ja hänen äitinsä Marcelle oli lähtöisin Syyriasta. Sylvainin isä oli pankkiiri. Vuonna 1956 Egyptin presidentti Gamal Abdel Nasser kansallisti Suezin kanavan. Tätä seuranneen Suezin kriisin takia Sylvainin perhe joutui lähtemään Egyptistä. Perhe muutti ensin Ranskaan, ja sieltä vuonna 1961 Yhdysvaltoihin Buffaloon. Lopulta he muuttivat New Yorkin Queensiin.

Queensissä Sylvain kävi Newtown High Schoolia, missä hän ystävystyi kahden koulukaverinsa Billy Murcian ja Johnny Thundersin kanssa. Murcian kanssa hän perusti myöhemmin 1960-luvun puolivälissä liikkeen nimeltään Truth and Soul, jossa he valmistivat ja myivät vaatteita. Kerran ollessaan Johnny Thundersin kanssa Lexington Avenuella New Yorkissa hän huomasi liikkeen, jossa korjattiin nukkeja. Liikkeen nimi oli New York Doll Hospital, jolloin Sylvain totesi Thundesille, että siinä olisi hyvä nimi bändille.

Vuonna 1971 David Johansen, Johnny Thunders, Rick Rivets, Arthur Kane ja Billy Murcia perustivat yhtyeen nimeltä New York Dolls. Sylvain Sylvain liittyi yhtyeeseen hieman myöhemmin korvaten Rick Rivetsin. Yhtye toimi lyhyen mutta vaiherikkaan ajan vuoteen 1977 saakka. Tämän jälkeen hän teki sooloalbumin ja oli mukana myös David Johansenin ja Johnny Thundersin levyillä. Sylvain palasi myös vaatebisnekseen perustamalla hattuja valmistavan yrityksen. Sylvain oli koko ajan jollain tasolla mukana musiikkibisneksessä, kunnes vuonna 2004 Meltdown festivalin kuraattori Morrissey kutsui jäljellä olleet Dollsit, Sylvainin, Johansenin ja Kanen, esiintymään festivaalille Lontooseen.

Tämän jälkeen he päätyivät julkaisemaan kolme uutta albumia ja sitoutuivat vuoden 2011 Glam-a-Geddon -kiertueeseen Mötley Crüen ja Poisonin kanssa. Vuonna 2018 Sylvain julkaisi muistelmansa *There’s No Bones in Ice Cream*. Sylvain Sylvain kuoli syöpään kotonaan Nashvillessä 13. tammikuuta 2021.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Skhedia

**Skhedia** (, ), mahdollisesti sama kuin **Menelais** (), oli kaupunki tai kylä muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Meteliteen/Menelaiteen nomokseen.

Skhedia sijaitsi hellenistisellä kaudella rakennetun, Aleksandrian ja Niilin Kanobikos-suuhaaran (Kanopoksen suuhaaran) yhdistäneen kanavan varrella lähellä Andropolista. Kaupunki oli olemassa kreikkalaiselta roomalaiselle kaudelle ja vielä bysanttilaisen kauden alussa. Strabon on viimeinen lähde, joka mainitsee paikan.

Skhediassa oli tärkeä jokisatama, jossa kaikki Ylä-Egyptistä tuotu tavara siirrettiin pienempiin veneisiin, ja samalla tulliasema jokea ylös tai alas kulkeneelle liikenteelle. Siellä oli myös niiden jokiveneiden asema, joita prefektit käyttivät Ylä-Egyptissä käydessään. Piirtokirjoitusten perusteella kaupungissa oli myös varuskunta, temppeleitä ja synagoga.

Skhedia oli Egyptin varhaisimpia kristillistyneitä kaupunkeja, ja siellä oli piispanistuin. Kaupungin paikalla on tehty suhteellisen vähän arkeologisia tutkimuksia. Joitakin kaivauksia on suoritettu vuosina 1981 ja 1992 sekä vuodesta 2003.

## Lähteet
Tamiathis

**Tamiathis** (; ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Mendesioksen nomokseen. Nykyisin sen lähellä sijaitsee Damiettan kaupunki.

Tamiathis sijaitsi Niilin suiston koillisosassa Välimeren rannikolla. Antiikin aikainen kaupunki oli rakennettu Niilin Fatmetikos-suuhaaran eli nykyisen Damiettan suuhaaran suuhun. Nykyinen kaupunki sijaitsee eri paikassa enemmän sisämaassa. Kaupungista etelään sijaitsivat Diospolis Kato, Mendes ja Thmuis, ja itään Pelusion.

Tamiathiksen vaiheista ei tiedetä antiikin lähteistä juuri mitään. Myöhäisellä roomalaisella kaudella Tamiathis kuului Augustamnica priman provinssiin. Varhaisella kristillisellä kaudella Tamiathis oli Pelusionin metropoliitan alainen piispanistuin. Nykyisin se on katolisen kirkon titulaaripiispan istuin nimellä *Tamiathitanus seu Damiatensis*. Stefanos Byzantionlainen mainitsee Tamiathiksen 500-luvulla. Kaupunki mainitaan myös ristiretkien yhteydessä. Sulttaani Baibars siirrätti kaupungin nykyisen Damiettan paikalle vuonna 1251.

Kaupungista on säilynyt vain vähän muinaisjäänteitä. Joitakin sen rakennusten pylväitä on uudelleenkäytetty nykyisen kaupungin moskeijoissa. Kaupungin paikalla on suoritettu arkeologisia kaivauksia, joissa on löydetty muun muassa 26. dynastian (672–525 eaa.) aikainen nekropolis sekä roomalaisaikaisia esineitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kimmo Mäkinen

**Kimmo Mäkinen** (s. 12. elokuuta 1968) on suomalainen televisio-ohjaaja. Hänen tunnetuimpia ohjauksiaan ovat muun muassa päivittäissarjat *[[Salatut elämät]]* ja *[[Rantabaari]]*.

Mäkinen on alkuperäiseltä koulutukseltaan verhoilija. Media-alalla hänen ensimmäisiä töitään olivat kuvauspäällikön työt elokuvissa *[[Romanovin kivet]]* (1993), *[[Esa ja Vesa – auringonlaskun ratsastajat]]* (1994) ja *[[Tie naisen sydämeen]]* (1996). Samoihin aikoihin hän työskenteli myös Samuli Edelmannin kiertuemanagerina. Elokuussa 1998 hän aloitti kuvauspäällikkönä tammikuussa 1999 televisiossa alkaneessa *[[Salatut elämät]]* -sarjassa. 2000-luvun alussa hän siirtyi sarjan apulaisohjaajaksi ja lopulta yhdeksi ohjaajista 2000-luvun puolessa välissä.

## Ohjaukset
* *[[Salatut elämät]]* (2006–)
* *[[Young Man, Cash Man]]* (2013)
* *[[Valheen vangit]]* (2014)
* *[[Merta lähemmäs kalaan]]* (2015)
* *[[Bikineitä ja timantteja]]* (2016)
* *[[Pihlajasatu]]* (2018–2019)
* *[[Rantabaari]]* (2019–2020, pääohjaaja 2020)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Kimmo Mäkinen ja näyttelijä Sami Uotila kertovat ''Salattujen elämien'' kevätkauden 2020 päätösjakson tekemisestä
Eirin Maria Kvandal

**Eirin Maria Kvandal** (s. 12. joulukuuta 2001) on norjalainen mäkihyppääjä.

Planican MM-kilpailuissa 2023 Kvandal saavutti pronssia joukkuemäessä ja sijoittui normaalimäessä 21:nneksi. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti kultaa joukkuemäessä ja sekajoukkuemäessä sekä pronssia suurmäessä ja oli normaalimäessä neljäs. Milanon ja Cortinan olympialaisissa 2026 hän sai suurmäessä sekä sekajoukkuemäessä hopeaa ja oli normaalimäessä viides. Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Oberwiesenthalissa 2020 hän saavutti sekajoukkuemäen hopeaa.

Seuratasolla Mosjøen IL:ää edustava Kvandal kilpaili maailmancupissa ensimmäistä kertaa Ramsaussa joulukuussa 2020 sijoittuen 33:nneksi. Ensimmäiset pisteensä hän saavutti 24. tammikuuta 2021 voittamalla Ljubnossa käydyn seuraavan kilpailun. Hän sijoittui kolmanneksi Hinzenbachissa helmikuussa 2021, Râşnovissa helmikuussa 2023 sekä Lillehammerissa ja Engelbergissä joulukuussa 2023. Vuodenvaihteessa 2023–2024 hän sijoittui toiseksi Garmisch-Partenkirchenissä ja kolmanneksi Oberstdorfissa. Pari viikkoa myöhemmin hän oli kolmas Sapporossa. Hän voitti Raw Air -kiertueen kokonaiskilpailun saavutettuaan Oslossa kolmossijan ja voiton, Trondheimissa voiton ja kakkossijan sekä Vikersundissa voiton. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli seitsemäs.

Kvandal sijoittui kaudella 2024–2025 Zhangjiakoussa ja Garmisch-Partenkirchenissä toiseksi sekä Oberstdorfissa kolmanneksi. Sapporossa hän saavutti kolmostilan ja voiton sekä Zaōssa kakkostilan. Hän voitti Willingenin kilpailun sekä oli Lake Placidissa toinen ja Oslossa kolmas. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui neljänneksi.

Kaudella 2025–2026 hän sijoittui Falunin ja Wisłan suurmäen kilpailuissa kolmanneksi. Hän voitti Willingenin molemmat kilpailut. Milanon ja Cortinan olympialaissa hän hyppäsi Norjan hopeaa saavuttaneessa sekajoukkueessa ja sijoittui normaalimäessä viidenneksi. Olympialaisten jälkeen hän voitti Vikersundin lentomäen molemmat kilpailut. Hän sijoittui toiseksi Planican lentomäen kilpailussa. Hän voitti lentomäkicupin. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kahdeksas.

## Lähteet
Rhaitho

**Rhaitho** (; joskus  tai *Rhaithou*; ), joskus translitteroituna *Raitho* tai *Raitoo*, oli antiikin aikainen kaupunki Siinailla Egyptissä. Se sijaitsi nykyisen El Torin kaupungin paikalla. Rhaithoa pidetään samana paikkana kuin *[[Vanha testamentti|Vanhassa testamentissa]]* mainittu **Elim**.

Rhaitho oli satamakaupunki, joka sijaitsi Punaisenmeren rannalla ja tarkemmin Heroopoliinlahden eli nykyisen Suezinlahden eteläosan itärannalla lähellä Siinainvuorta. Sen nimi oli peräisin foinikialaisilta ja tarkoitti ”Hedelmien paikkaa” lukuisien taatelipalmujen vuoksi. Kaupungin ympärillä oli aavikkoa, joka tunnettiin samalla nimellä kuin kaupunki. Erämaa toimi myöhäisantiikin aikana ja varhaisella bysanttilaisella kaudella munkkilaisuuden keskuksena, ja siellä asui useita erämaaisiä.

Elimissä (vanhassa raamatunkäännöksessä *Eelim*) israelilaiset löysivät *[[Toinen Mooseksen kirja|Toisen Mooseksen kirjan]]* mukaan kaksitoista vesilähdettä ja seitsemänkymmentä palmupuuta matkallaan Luvattuun maahan. Paikka tuli munkkilaisuuden keskukseksi 200-luvun lopulla ja 300-luvun alussa. Noin 378 eaa. (tai 400-luvun puolivälissä) blemmyit surmasivat Rhaithossa 43 eramaakilvoittelijaa, joita ortodoksinen kirkko muistaa pyhinä.

Luostarielämä kukoisti Rhaithossa edelleen seuraavina vuosisatoina. Rhaithon igumeenin Johanneksen pyynnöstä Johannes Siinailainen kirjoitti teoksensa *[[Portaat (kirja)|Portaat]]*. Rhaithon *[[lavra]]* eli pääluostari tuhottiin 1000-luvulla. Sen rauniot on kaivettu esiin.

## Lähteet
Raitoo

**Raitoo** voi viitata seuraaviin:

* Raitoo, kylä Forssassa Suomessa
* Rhaitho, antiikin aikainen kaupunki Siinailla Egyptissä
Gina Raimondo

**Gina Raimondo** (s. 17. toukokuuta 1971, Smithfield, Rhode Island) on yhdysvaltalainen demokraattipuoluetta edustava virkamies ja poliitikko, jonka Joe Biden nimitti Yhdysvaltain kauppaministeriksi virkakautensa alussa 2021. Raimondo toimi vuosina 2015–2021 Rhode Islandin osavaltion kuvernöörinä.

## Tausta ja yksityiselämä
Raimondo syntyi Smithfieldissa vuonna 1971. Hänen isoisänsä saapui Yhdysvaltoihin Italiasta. Raimondon äiti oli kotiäiti ja isä lihanleikkaaja, joka palveli myös Yhdysvaltain laivastossa toisen maailmansodan aikana.

Raimondo opiskeli Harvadissa. Valmistuttuaan hän toimi lainoppineena virkailijana liittovaltion tuomari Kimba Woodin palveluksessa.

Vuodesta 2001 lähtien Raimondo on ollut naimisissa Andrew Moffitin kanssa. Pari tapasi Oxfordissa. Heillä on kaksi lasta.

Uskonnolliselta vakaumukseltaan Raimondo on katolilainen.

## Poliittinen ura
Vuonna 2010 Raimondo valittiin osavaltionsa talousministeriksi ().

Vuoden 2014 kuvernöörinvaaleissa Raimondo kohtasi republikaanien Allan Fungin. Raimondo astui virkaan 6. tammikuuta 2015. Hänestä tuli osavaltion ensimmäinen naiskuvernööri. Vuonna 2018 hän haki jatkokautta ja voitti puolueensa esivaaleissa haastajansa Matt Brownin. Republikaanit nimesivät näissäkin vaaleissa ehdokkaakseen Fungin, eli kuvernöörinvaalien ehdokkaat olivat samat kuin edelliselläkin kerralla.

Raimondo aloitti kauppaministerinä 3. maaliskuuta 2021. Hän vannoi virkavalansa varapresidentti Kamala Harrisille.

## Lähteet
Moncler

**Moncler** on alun perin ranskalainen, nykyään italiaisomisteinen vaatemerkki. Monclerin perustivat René Ramillon ja Andrè Vincent vuonna 1952 Ranskan Monestier-de-Clermontissa. Aluksi Moncler valmisti makuupusseja, hupullisia viittoja ja telttoja.

Tuotemerkin osti italialainen yrittäjä Remo Ruffini vuonna 2003.

Moncler listattiin Italian pörssiin vuonna 2013. Joulukuussa 2020 Moncler osti italialaisen Stone Islandin 1,15 miljardilla eurolla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset verkkosivut
Juhlapäivä (novelli)

**Juhlapäivä** (*The Festival*) on yhdysvaltalaisen kauhukirjailija H. P. Lovecraftin vuonna 1923 kirjoittama ja vuonna 1925 *[[Weird Tales]]* -lehdessä julkaistu novelli. Se kertoo fiktiivisestä Kingsportin kaupungista, jossa vietetään okkulttista, unenomaista juhlaa.

## Juoni

Kertoja saapuu Massachusettsilaiseen Kingsportin kaupunkiin. On joulu, mutta päähenkilön mielessä ovat pakanalliset keskitalven juhlat, ”jotka ovat vanhempia kuin ihmiskunta”. Hän kulkee kaupungin ”muinaisten” rakennusten läpi ja päätyy aavemaiseen taloon. Siellä hän lukee *[[Necronomicon]]ia* ja tapaa naamioituneen miehen, joka johdattaa hänet kaupungin kirkkoon, jonne myös muut kaupungin asukkaat ovat kokoontuneet.

Yksi kerrallaan kaupunkilaiset kulkevat kirkon lattiassa olevasta luukusta ja laskeutuvat maanalaisiin käytäviin, missä palaa vihreä tuli ja virtaa öljyinen joki. Joen rannalla odottaa siivekkäitä olentoja, joiden selässä kaupunkilaiset lentävät  muualle. Myös kertojalle tarjotaan ratsua, mutta hän kieltäytyy. Syntyy käsirysy, jonka aikana hän iskee saattajansa naamion irti. Naamion alta paljastuu jotakin niin kauheaa, että kertoja syöksyy jokeen. Hän herää sairaalasta ja havaitsee, että Kingsportin rakennukset ovat enimmäkseen uusia eivätkä lainkaan aavemaisia.

## Kirjoittaminen ja julkaisu

”Juhlapäivän” esikuva oli Massachusettsissa sijaitseva Marbleheadin kaupunki, jossa Lovecraft vieraili ensimmäisen kerran joulukuussa 1922. Päähenkilön Kingsportissa kulkema reitti muistuttaa Marbleheadin keskustaan johtavaa todellista tietä. Vielä vuosia myöhemminkin Lovecraft muisteli ensimmäistä Marbleheadin-vierailuaan elämänsä voimakkaimpana tunnekokemuksena.

”Juhlapäivän” kirjoitusajankohtaa ei varmuudella tunneta. Todennäköisesti Lovecraft kirjoitti novellin lokakuussa 1923. Tarinan kirjallinen esikuva oli Margaret Murrayn tietokirja *[[The Witch-Cult in Western Europe]]*, jonka mukaan Euroopassa ja Amerikassa toimi kristinuskoa edeltävältä ajalta periytyvä noitakultti. Murrayn teoria oli jo tuolloin kiistanalainen, eikä sitä nykyään pidetä uskottavana. Lovecraft vaikuttaisi kuitenkin uskoneen Murrayn väitteisiin. Luultavasti ”Juhlapäivään” vaikutti myös Arthur Machenin *[[Little People]]*, joka on fiktiivinen kertomus Murrayn noitakultista, ja jonka Lovecraft oli lukenut hieman ennen ”Juhlapäivän” kirjoittamista.

## Vastaanotto

Lovecraftin kirjeystävä Clark Ashton Smith ylisti ”Juhlapäivän” mielikuvitusta ja ”haudan kauhuja” (*sepulchral horror*). Lovecraft-tutkija S. T. Joshin mukaan kielellisesti tyyliteltyä novellia voi pitää ”kolmentuhannen sanan mittaisena proosarunona”.

Juhani Hinkkanen arvosteli ”Juhlapäivän”, kun se ilmestyi ensimmäistä kertaa suomeksi vuonna 1991. Hän kuvailee novellia ”tavanomaiseksi keskiverto-Lovecraftiksi”, jonka arvot ovat lähinnä myöhemmän Cthulhu-taruston taustoittamisessa. Hinkkasen mukaan novelli ”kokoaa ensimmäisen kerran kaikki varhaisemmissa teksteissä ilmoille heitetyt ideat yhtenäiseksi kiinteäksi kokonaisuudeksi.”

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vainooja pimeydestä

**Vainooja pimeydestä** (*The Haunter of the Dark*) on yhdysvaltalaisen kauhukirjailija H. P. Lovecraftin vuonna 1935 kirjoittama ja vuonna 1936 *[[Weird Tales]]* -lehdessä julkaistu novelli. Se kertoo kummittelevasta kirkosta, johon nuori kirjailija kokee sairaalloista vetoa.

## Juoni

Nuori kauhukirjailija Robert Blake saapuu Providenceen kirjoittamaan. Työhuoneensa ikkunasta hän näkee Federal Hillin hylätyn kirkon ja päättää käydä tutkimassa paikkaa. Hän löytää rasian, jonka sisällä on hohtava kristallimainen esine, sekä toimittajan ruumiin. Blake tutkii toimittajan muistiinpanot; niissä kerrotaan Tähtiviisauden lahkosta, jonka epäiltiin harjoittaneen kirkossa saatananpalvontaa. Muistiinpanoissa mainitaan myös pimeydessä elävä ”vainooja”, joka karttaa valoa.

Blake kuulee huhuja kirkossa metelöivästä olennosta, joka peittää ikkunat. Hänellä on vaikeuksia keskittyä eikä hän ole varma henkilöllisyydestään. Eräänä yönä myrsky aiheuttaa sähkökatkon ja kaupunki pimenee. Blake kuvittelee näkevänsä pimeyden vainoojan. Aamulla hänet löydetään kuolleena kotoaan sähköiskun surmaamana. Salamaniskusta ei kuitenkaan ole muita merkkejä.

## Kirjoittaminen ja julkaisu

Lovecraftin kirjeystävä Robert Bloch julkaisi keväällä 1935 novellin ”Teurastaja tähtien takaa”, jossa Lovecraftia muistuttava nimetön hahmo kuolee. Hän oli pyytänyt etukäteen Lovecraftilta luvan, ja Lovecraft toimittikin kirjallisen suostumuksen, jonka todistajina toimivat Abdul Alhazred, Friedrich Wilhelm von Junzt, Gaspard du Nord ja Lengin laama Tcho-Tcho. *Weird Talesin* lukijapalstalla eräs lehden lukijoista ehdotti, että Lovecraft ”vastaisi kohteliaisuuteen” ja tekisi samantapaisen tarinan Blochista. Lovecraft kirjoitti ”Vainoojan pimeydestä” 5.–9. marraskuuta 1935, ja se julkaistiin *Weird Tales* -lehdessä seuraavan vuoden joulukuussa. Blaken hahmo onkin mitä ilmeisimmin fiktiivinen versio Blochista: Blaken kotiosoite Milwaukeessa oli todellisuudessa Blochin tuolloinen osoite.

Monet novellissa mainitut tapahtumapaikat ovat todellisia. Näkymä Blaken työhuoneesta on itse asiassa yksityiskohtainen kuvaus Lovecraftin 66 College Streetillä sijainneen työhuoneen näköalasta.

## Vastaanotto

Juhani Hinkkanen arvosteli ”Vainoojan pimeydestä”, kun se julkaistiin suomeksi kokoelmassa *[[Luettelo suomennetuista H. P. Lovecraftin teoksista|Nimetön kaupunki]]* vuonna 1991. Hän kuvailee novellia ”arkkityyppiseksi Lovecraftiksi”, joka lukeutuu kirjailijan parhaisiin ja tunnetuimpiin teksteihin. Tarina toimii hyvin omillaan, vaikka Blochin rinnakkaistekstit ovatkin ”sinänsä näppäriä”. Ulla Selkälän ja Ilkka Äärelän käännöstä Hinkkanen piti selvästi huonompana kuin ''Portti''-lehdessä aiemmin julkaistua suomennosta.

## Suomennokset

* ”Pimeyden hornanhenki” (*The Haunter ot the Dark*, 1936) 
** julkaistu *[[Portti (lehti)|Portti]]*-lehden numerossa 3/87
* ”Vainooja pimeydestä” (*The Haunter of the Dark*, 1935)
** 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Set Me Free (Eden Alenen kappale)

**Set Me Free** on israelilaisen laulajan Eden Alenen esittämä kappale, jolla hän edusti Israelia vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa.

Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 93 pistettä ja saavutti sijan 17.

## Lähteet
Kaspiannokkasärki

**Kaspiannokkasärki** (*Chondrostoma oxyrhynchum*) on särkien (Cyprinidae) heimoon ja särkien (Leuciscinae) alaheimoon kuuluva kalalaji.

Kaspiannokkasärjen pituus on yleensä maksimissaan 46 senttimetrin luokkaa (SL). Sillä on selkäevässään yleensä 8½ haarautunutta ja peräevässään 9–10½ haarautunutta ruotoa. Lajilla on kylkiviivallaan 56–73 suomua.

Kaspiannokkasärkeä tavataan ainoastaan Kaspianmeren läntisellä valuma-alueella, missä sen levinneisyysalue ulottuu Kuma-joen valuma-alueelta Samur-joen valuma-alueelle.

Kaspiannokkasärki saavuttaa sukukypsyyden kahden vuoden iässä, milloin se on yleensä noin 120 senttimetrin mittainen. Sen lisääntymisaika on maalis-huhtikuussa. Naaras laskee munat ilmeisesti monessa osassa ja ne kiinnittyvät pohjasoraan. Kaspiannokkasärjen ravintoa on pääasiassa detritus (kuollut eliöperäinen aines veden pohjalla), mutta se syö myös perifyyttisiä leviä ja pohjalla eläviä selkärangattomia, jotka ovat kalan tärkeää ravintoa etenkin sen ensimmäisen elinvuoden aikana.

## Lähteet
* Taksonomian lähde alaheimon sukuun asti: 
### Viitteet
Venäjän keisarillinen kruunu

**Venäjän keisarillinen kruunu** (ven. Императорская Корона России, *Imperatorskaja Korona Rossii*) on Venäjän keisarien käyttämä kruunu. Kruunua säilytetään nykyisin Kremlin asehuoneella.

Katariina Suuri teetätti kruunun omiin kruunajaisiinsa noustuaan valtaistuimelle vuonna 1762. Kruunun tekijöiksi valittiin sveitsiläiset George Eckart ja Jeremiah Pozier, ja työ kesti kaksi ja puoli kuukautta. Katariinan jälkeen kruunusta tuli pysyvä osa Venäjän kruununjalokiviä ja sitä käytti Katariinan jälkeen vielä seitsemän Venäjän keisaria: Pietari III (kruunattiin postuumisti), Paavali I, Aleksanteri I, Nikolai I, Aleksanteri II, Aleksanteri III ja Nikolai II. Nikolai II:n teloituksen jälkeen bolševikit yrittivät myydä kruunua ja sen jalokiviä, mutta vuonna 1934 Stalin kielsi kaikki myyntiyritykset, koska niiden katsottiin vahingoittavan puolueen mainetta kansainvälisesti.

Alkuperäisessä kruunussa yhteensä 4&nbsp;936 timanttia, jotka painavat yhteensä 2&nbsp;858 karaattia, ja 75 helmeä, jotka ovat peräisin Intiasta.

Kruunusta valmistettiin replika, joka huutokaupattiin miljardilla ruplalla vuonna 2015 nimettömäksi jääneelle ostajalle. Replikassa on yhteensä 11&nbsp;427 yksittäistä jalokiveä ja sen valmisti venäläinen Kristall Smolensk -yhtiö. 

## Galleria

Tiedosto:Russian Imperial Crown.svg|Kruunu heraldisena symbolina
Tiedosto:Catherine II by Alexey Antropov (before 1766, Hermitage).jpg|Katariina Suuri
Tiedosto:Russia stamp 2020 № 2598.jpg|Kruunun yksityiskohta kuvattuna vuonna venäläisessä postimerkissä vuonna 2020.
Tiedosto:Imperial regalia of Russia - BW photo.jpg|Venäjän kruunun jalokivet valokuvattuna vuonna 1922.


## Lähteet
Palicourea

***Palicourea*** on matarakasveihin kuuluva laaja kasvisuku. Suvussa on lähes 690 lajia, joita esiintyy uuden maailman tropiikissa, Keski- ja Etelä-Amerikassa, Meksikosta Argentiinaan ulottuvalla alueella. *Palicourea* on 2020-luvun alussa toiseksi suurin matarakasvisuku. Aiemmissa lähteissä lajimäärä on ilmoitettu melko paljon pienemmäksi, toisaalta *Palicourea*-sukuun on 2010-luvulla tullut 350–400 lajia lisää, joko uusia tieteelle kuvattuja lajeja tai lähisukuisesta laajasta kahvikkien (*Psychotria*) suvusta siirrettyjä lajeja.

Suvun kasvit ovat tyypillisesti pensaita ja pikkupuita kosteiden trooppisten metsien alikasvoksessa.

## Lähteet
Tähtikukat

**Tähtikukat** (*Ixora*) on matarakasveihin kuuluva laaja kasvisuku. Siihen luokitellaan 558 lajia puuvartisia kasveja, joilla on tyypillisesti tuoksuvat neliliuskaiset kukat. Tähtikukkia esiintyy laajasti tropiikissa ja subtropiikissa: Keski-Amerikassa, Etelä-Amerikassa, Afrikassa, Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa, Australiassa, Oseaniassa. Suvun tyyppilaji on huone- ja koristekasvina tunnettu, Intiassa ja Indokiinassa alkuperäisenä kasvava korallitähtikukka (*Ixora coccinea*).

## Lajeja
* Kiinantähtikukka (*Ixora chinensis*)
* Korallitähtikukka (*Ixora coccinea*)
* Tuoksutähtikukka (*Ixora hookeri*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Tähtikukat (''Ixora'')
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Ixora'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Ixora'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Ixora'' 
* Flora of China: ''Ixora''
Moshe Carmel

**Moshe Carmel** (17. tammikuuta 1911 – 14. elokuuta 2003) oli israelilainen sotilas ja poliitikko. Hän johti joukkoja Israelin itsenäisyyssodan aikana Haifan ja Pohjois-Palestiinan alueella. Sodan jälkeen hän edusti vasemmistolaista Ahdut ha-avodaa knessetissä ja toimi Israelin liikenneministerinä 1955–1956 ja 1965–1969. Poliittisen uransa jälkeen hän toimi myös El Alin johdossa.

## Elämäkerta

### Nuoruus
Moshe Carmel syntyi 17. tammikuuta 1911 Mińsk Mazowieckissa Puolassa. Hän muutti Palestiinaan vuonna 1924 vanhempiensa mukana. Palestiinassa Carmel työskenteli latojana ja osallistui nuorisojärjestö HaNoar HaOvedin toimintaan. Vuonna 1937 Carmel liittyi järjestön perustamaan Na’anin kibbutsiin.

### Sotilasura
Carmel liittyi Hagana-sotilasjärjestöön, jossa hänestä tuli Haganan nuorisopataljoonien johtava upseeri. Vuonna 1939 hän sai Palestiinan mandaatin brittiviranomaisilta 10-vuoden vankeustuomion laittomasta aseiden hallussapidosta. Carmel suoritti tuomiostaan 18-kuukautta Akkon linnan vankilassa. Vankeusaikanaan hän kirjoitti teoksen *Mi-Bein ha-Homot* (vapaasti suomentaen "Muurien sisältä"). Teos julkaistiin vuonna 1965 ja se kuvailee vankilaelämää. Israelin itsenäisyyssodan kynnyksellä Carmel oli Haifan ja pohjoisen alueen sotilaspäällikkö.  Sodan aikana hänestä tuli prikaatinkenraali (*aluf*). Carmelin johtamat joukot valtasivat Haifan, Akkon ja suuren osan Galileaa. Vuonna 1949 hän julkaisi aiheesta kirjan *Ma’arkhot Zafon* (vapaasti suomentaen "Pohjoisen taistelut").

### Politiikka
Sodan jälkeen 1950-luvulla Carmel opiskeli historiaa ja filosofiaa Heprealaisessa yliopistossa Jerusalemissa ja Institut d’études politiques de Paris -instituutissa Pariisissa. Vuonna 1955 Carmelista tuli knessetin edustaja vasemmistolaisen Ahdut ha-avodan (myöhemmin Israelin työväenpuolue eli Avoda) riveissä. Knessetissä hän vaikutti aina vuoteen 1977 saakka toimien Israelin liikenneministerinä vuosina 1955–1956 ja 1965–1969. Vuosina 1960–1965 hän oli myös Ahdut ha-avodan lehden *La-Merhavin* päätoimittaja. Poliittisen uransa jälkeen Carmelista tuli El Alin johtaja. Hän kuoli 14. elokuuta 2003.

## Teokset
**Ma’arkhot Zafon* (1949)
**Mi-Bein ha-Homot* (1965)

## Lähteet
Ranch Kelly

**Ranch Kelly** (s. 2008) on yksi menestyneimmistä Suomessa syntyneistä lämminveritammoista. Se juoksi kaksi maailmanennätystä ja viisi suomenennätysaikaa.

Vuonna 2019 Ranch Kelly valittiin Vuoden hevoseksi vuodelta 2018. Kilpailu-ura päättyi vuonna 2019, ja se sai ensimmäisen varsansa keväällä 2020. Orivarsan isä on ruotsalainen Maharajah.

Uransa yhteensä 127 kilpailusta Ranch Kelly voitti 35.
## Suku

## Lähteet