open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Olykan linna

**Olykan linna** on pääosin liettualaisen Radvilan eli Radziwillin (, , , ) aatelissuvun rakentama rakennuskokonaisuus Olykan kylässä, Volynian alueella nykyisen Ukrainan luoteisosissa. Olyka sijaitsee linnuntietä noin 35 kilometriä Volynian alueen Lutskin kaupungin itäpuolella. 

## Linnan historiaa
Olykaan rakennettiin 1460-luvun tienoilla kivinen kirkko ja siellä ilmeisesti oli liettualaisperäisen Kiškan aatelissuvun kartano. Hyvin laajat Olykan ja Njasvižin (nykyisellä Valko-Venäjällä) alueet tulivat Radvilan suvulle vuonna 1513 (tai 1523) Kiszkan aatelissuvulta avioliiton myötäjäisinä, kun muun muassa Trakain linnanherrana toiminut Jonas Radvila I (Jan Radziwiłł, 1474–1522) meni naimisiin Anna Kiškaitėn kanssa.

Alueet siirtyivät aikanaan heidän pojalleen, Krakovassa opiskelleelle Mikalojus Radvila Mustalle (, , 1515 Njasviž- 1565), joka kohosi koko Liettuan suuriruhtinaskunnassa ylipäälliköksi ja oli yksi koko Puola-Liettuan vaikutusvaltaisimmista ja rikkaimmista miehistä. Aatelisarvoltaan hän oli ensimmäinen Olykan ja Njasvižin herttua, joka vuonna 1547 sai samanaikaisesti serkkunsa kanssa sukuhaaralleen herttuan periytyvän ja korkean arvonimen sota-ansioillaan. Herttua rakennutti Olykaan 1500-luvun puolivälin tienoilla silloisen Puolan itäosien ensimmäisen, 4-kulmaiseen pohjaratkaisuun perustuvan bastionilinnan. Linnan koko on noin 100 × 120 metriä ja sen ensimmäinen vaihe valmistui vuonna 1564. Mahtiherttua oli protestantti, ja Olykasta kehittyi useiksi vuosikymmeniksi yksi kalvinistisen uskonpuhdistuksen tärkeistä linnakkeista Volynian alueella. Vastaava reformismin tukikohta muodostui myös Njasvižin linnasta ja Radvilan toisen sukuhaaran hallitsemasta Biržain linnasta. 

Kivisen palatsilinnoituksen rakentamista jatkoi linnan perinyt Mikalojus Radvilan nuorin poika Stanislovas Radvila II (, 1559 Vilna – 1599 Pasawa), joka toimi muun muassa Liettuan suuriruhtinaskunnan marsalkkana (Puolan kuninkaan neuvonantajana). Hänen poikansa, Liettuan suuriruhtinaskunnan kansleriksi edennyt Albertas Stanislovas Radvila (, 1593 Olyka – 1656 Gdansk) peri Olykan maat isältään ja jatkoi linnan rakentamista. Rakennustöitä hidastuttivat ja toisaalta kannustivat useat rakenteita vahingoittaneet piiritykset, joihin Olykan linna joutui 1590–1640-lukujen aikana.

Neuvostoaikana rakennuksissa toimi mielisairaala. Palatsilinna on nykyään osaksi raunioina, joskin neuvostoajan jälkeen palatsia on osin kunnoistettu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Olykan linnaa nykyään kuvina (youtube.com)
* Olyka (castle) (castles.com.ua)
* Valokuvia linnasta vuodelta 2005 (vlasenko.net)
* Katso myös saman Radvilan sukuhaaran Njasvižin palatsilinna, Kletsk ja Mirin linna
* Katso myös Radvilan suvun toisen sukuhaaran Biržain linna
Ksylaani

**Ksylaani** (engl. *Xylan*) (C5H10O5) on luonnossa esiintyvä polysakkaridiyhdiste, jota esiintyy kasvien soluseinissä ja levissä kuten viher- ja punalevien soluseinissä selluloosan korvikkeena. Ksylaanit ovat ksyloosin polysakkariyksiköitä. Ksylaanista syntyvästä ksyloosia pelkistämällä voi valmistaa teollisesti koivusokeria eri ksylitolia.
Ksylaanin CAS-numero on 9014-63-5.

## Lähteet
Torsten Lindgård

**Torsten Leander Lindgård** (sukunimi vuoteen 1922 *Granholm*;  28. helmikuuta 1907 Maalahti – 14. tammikuuta 1977 Maalahti) oli suomenruotsalainen kirjailija ja pakinoitsija.

## Teoksia
Nimellä *Torsten L. Granholm* :
* *Hans ungdoms hopp : romantiserad kärlekstragedi*.      Fram, Vasa 1925
Nimellä *Torsten Lindgård*:
* *Ett rop i natten* : roman.    Författare, Malax 1935
* *Övermalax ungdomsförening 50 år*.     Malax 1964
* *Adam kåserar* ; urval och red.  Börje Sidbäck.             Vasabladets förlag, Vasa 1978

## Kirjallisuutta
* Jan Lindgård: *Glimtar ur en bygdemans liv : en kort levnadsteckning över Torsten Lindgård – "Adam Namnlös" – och ett urval av hans texter*. Lokal- och regionhistoriska bidrag 13. Malax museiförening, Malax 2009. (Näyte verkossa).

## Lähteet
*
Federico Fernández

**Federico Fernández** (s. 21. helmikuuta 1989 Tres Algarrobos, Buenos Airesin maakunta, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut Italiassa, Espanjassa ja kahdeksan kautta Englannin Valioliigassa.

## Seurajoukkueura
Fernández teki ensiesiintymisensä Argentiinan pääsarjassa syyskaudella (Apertura) 14. syyskuuta 2008 ottelussa Vélez Sarsfieldia vastaan. Ensimmäisen maalinsa joukkueessa hän teki 2. toukokuuta 2009 vierasottelussa Lanúsia vastaan. Myöhemmin samana vuonna joukkue voitti Copa Libertadoresin, jossa hän pelasi kahdessa ottelussa. Hän voitti Argentiinan Primera Divisiónin Apertura-mestaruuden 2010.

Joulukuussa 2010 italialaisseura Napoli ilmoitti hankkineensa Fernándezin riveihinsä 3 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän saapui napolilaisseuraan kuitenkin vasta heinäkuussa 2011.

Fernández teki 2. marraskuuta 2011 kaksi maalia Mestarien liigan lohkovaiheen ottelussa saksalaista Bayern Münchenia vastaan. Napoli hävisi kuitenkin ottelun numeroin 2–3. Hän pelasi yhden ottelun Napolin voittaessa Italian Cupin 2012. Kevätkauden 2013 hän oli lainalla Getafessa, jossa pelasi 14 Espanjan pääsarjaottelua. Seuraavalla kaudella hän pelasi neljä ottelua Napolin voittaessa jälleen Italian cupin. Serie A:ssa hän pelasi Napolissa kolmen kauden aikana kaikkiaan 44 ottelua.

Kausilla 2014–2018 Fernández edusti Swansea Cityä, jossa hän pelasi 117 Englannin Valioliigan ottelua sekä elokuussa 2018 vielä yhden ottelun Englannin Mestaruussarjassa ennen siirtoaan Newcastle Unitediin. Siellä hän pelasi 82 valioliigaottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Syksyllä 2022 hän edusti espanjalaisseura Elcheä mutta pelasi vain yhden liigaottelun.

## Maajoukkueura

Fernández on pelannut 32 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia vuosina 2011–2014. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi Ecuadoria vastaan huhtikuussa 2011. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki kuukautta myöhemmin pelatussa Paraguay-ottelussa. Ensimmäisen MM-karsintaottelunsa hän pelasi Kolumbiaa vastaan saman vuoden marraskuussa.

Hän kuului Argentiinan joukkueeseen vuoden 2014 MM-kilpailuissa. Hän pelasi täydet minuutit hopeaa saavuttaneen Argentiinan neljässä ensimmäisessä ottelussa, muttei päässyt kolmessa viimeisessä pelissä kentälle. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Federico Fernándezin tilastot National Football Teams -sivustolla
M/S Sapphire Princess

**Sapphire Princess** on Princess Cruisesin loistoristeilijä, joka rakennettiin Mitsubishi Heavy Industriesin telakalla Japanissa yhdessä sisaraluksensa *Diamond Princessin* kanssa. Sapphire Princess kastettiin 10. kesäkuuta 2004. Laivan pituus on 290 metriä, leveys 37 metriä ja bruttovetoisuus 116&nbsp;000 tonnia, eli se on Princess Cruisesin suurin laiva sisaraluksensa kanssa. Laivalla on 18 kantta ja se voi ottaa 2&nbsp;670 matkustajaa.

## Muuta
Sapphire Princess törmäsi uhanalaiseen 22-metriseen sillivalaaseen Vancouverissa vuonna 2009 ollessaan palaamassa viikon mittaiselta Alaskan risteilyltä. Ei tiedetä oliko valas jo kuollut ennen törmäystä vai kuoliko se törmätessään laivaan. Princess Cruisesin mukaan Sapphire Princesin reitillä ei ollut havaittu valaita.

## Lähteet
Mikko Linnaluoma

**Mikko Linnaluoma** (s. 30. syyskuuta 1982) on suomalainen entinen pesäpalloilija, joka edusti urallaan pääasiassa Hyvinkään Tahkoa.

Linnaluoma pelasi ensimmäiset Superpesis-ottelunsa kaudella 2004 kasvattajaseurassaan Hyvinkään Tahkossa. Sitä ennen hän oli pelannut sekä Tahkon juniorijoukkueissa että Riihi-Pesiksen joukkueessa Suomensarjassa ja Ykköspesiksessä. Linnaluoma voitti Tahkossa mestaruuden kaudella 2007. Hän edusti Tahkoa kauden 2009 loppuun saakka, kunnes Linnaluoma lopetti uransa. Häneltä leikattiin polvi syksyllä 2010. Lisäksi Linnaluoman ranne puhdistettiin. Hän kuitenkin palasi vuoden tauon jälkeen kaudella 2011. Alkukauden Linnaluoma pelasi Puna-Mustissa Ykköspesiksessä. Olli Lehtolan loukkaantumisen takia Linnaluoma siirtyi pudotuspelien alettua Tahkoon Superpesistä pelaamaan. Linnaluoma solmi kauden jälkeen sopimuksen kaudesta 2012 Tahkon kanssa.

Kaudelle 2012 Linnaluoma valittiin Tahkon varakapteeniksi. Hän kärsi heti alkukaudesta selkävaivoista. Touko- ja kesäkuun aikana Linnaluoma pelasi kahdeksan ottelua Superpesiksessä. Hän saavutti toukokuussa uransa sadannen ottelun Superpesiksessä. Lisäksi hän löi kerran kunnarin ja valittiin yhdessä ottelussa Tahkon parhaaksi pelaajaksi. Kesäkuun puolivälissä hänen polvensa hajosi. Linnaluoma palasi vielä Tahkon joukkueeseen pelaten muutamassa ottelussa. Linnaluoman polvi vaati leikkausta ja uran odotettiin päättyvän loukkaantumiseen, mutta niin ei käynyt. Elokuussa Linnaluoma meni kuitenkin töihin Adidakselle Saksaan muuttaen samalla sinne. Linnaluoma lensi kuitenkin Saksasta viikonlopuksi Suomeen pelaamaan Tahkon puolivälieräotteluissa Joensuun Mailaa vastaan. Tahko tippui puolivälierissä ja Linnaluoma lopetti lopullisesti uransa.

Linnaluoma pelaa etukentällä. Sisäpelissä hän on vaihtaja. Hän kärsi uransa aikana lukuisista polvivaivoista. Linnaluoma saavutti uransa aikana 178,7 pesispörssipistettä. Hänen ainoa SM-mitalinsa oli vuonna 2007 saavutettu kulta. Linnaluoman yhden ottelun ennätys on viisi lyötyä, kuusi tuotua ja 11 kärkilyöntiä.

## Saavutukset
### Pelaajana
* 1 SM-kulta: 2007

## Lähteet
Linnaluoman profiili Hyvinkään Tahkon kotisivuilla

### Viitteet
Tunturiängelmä

**Tunturiängelmä** (*Thalictrum alpinum*) on pohjoisella pallonpuoliskolla tavattava pienikokoinen vuoristoseutujen ja arktisten alueiden kasvi.

## Ulkonäkö ja koko
Monivuotinen tunturiängelmä on kasvaa 5–25 cm korkeaksi. Varsi on kalju. Varsilehtiä on enintään yksi, mutta aluslehdet ovat runsaslukuisia. Lehdet ovat korvakkeellisia ja niiden ruodit ovat 1–5 cm pitkiä. Lehtilapa on 2–5 cm pitkä, yksi tai kaksi kertaa perilehdykkäinen muodon vaihdellessa tavallisesti puikeasta kolmiomaiseen. Lehdykät ovat pyöreähköjä ja tylppäliuskaisia, ja myös lehdyköitten ruodit ovat korvakkeellisia. Kukinto on yksinkertainen, harvakukkainen terttu. Kukat ovat pieniä. Niissä on varhain varisevia, usein punertavia kehälehtiä neljä tai viisi kappaletta. Heteitä on runsaasti. Heteiden palhot ovat tavallisesti sinipunertavia, ponnet pitkäsuippuisia ja väriltään tavallisesti punaruskeita. Suomessa tunturiängelmä kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on noin 3 mm pitkä, pitkittäisharjuinen ja lähes perätön pähkylä. Tunturiängelmä on myrkyllinen kasvilaji.

## Levinneisyys
Tunturiängelmää tavataan laajalla mutta hyvin hajanaisella alueella pohjoisella pallonpuoliskolla. Euroopassa sitä kasvaa Fennoskandian pohjoisosissa, Islannissa, Skotlannissa, Pohjois-Irlannissa, Pyreneillä, Alpeilla, Karpaateilla, Kaukasuksella sekä Venäjän arktisella tundravyöhykkeellä. Levinneisyysalue jatkuu edelleen Aasian puolella Pohjois-Siperian arktisella vyöhykkeellä sekä Etelä-Siperiassa, Keski-Aasiassa ja Himalajan alueella. Pohjois-Amerikassa tunturiängelmää kasvaa Alaskassa, Yhdysvaltain lounaisosissa sekä Koillis-Kanadassa. Laji on tavanomainen myös Grönlannissa.

Suomessa tunturiängelmän esiintymisalue on pohjoinen. Sitä kasvaa toisaalta Sallan–Kuusamon alueella, toisaalta Pohjois-Lapissa varsinkin Enontekiöllä, Utsjoella ja Inarissa. Lajista on lisäksi 2000-luvulla tehty muusta levinneisyysalueesta varsin kaukana oleva yksittäisesiintymä Etelä-Savon länsiosista.

## Elinympäristö
Tunturiängelmä kasvaa Suomessa purojen, jokien ja järvien rannoilla, tunturiniityillä, rinnesoilla ja kedoilla etenkin paljakka- ja koivumetsävyöhykkeellä, sekä letoilla havumetsävyöhykkeellä. Laji on kalkinsuosija. Muualla tunturiängelmä on tyypillinen vuoristoseutujen laji. Tunturiängelmästä riippuvainen tummia laikkuja aiheuttava loissienilaji tunnetaan nimellä tunturiängelmänruoste (*Puccinia rhytismoides*).

## Lähteet
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2020: Tunturiängelmän (''Thalictrum alpinum'') levinneisyys Suomessa
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Tunturiängelmä (''Thalictrum alpinum'')
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Thalictrum alpinum'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Thalictrum alpinum'' 
* Flora of China: ''Thalictrum alpinum''
Marco Pogioli

**Marco Antonio Pogioli**, pelaajanimeltään **Marco** (s. 9. kesäkuuta 1975) on uransa lopettanut brasilialainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä. 

## Ura
Marco pelasi Veikkausliigassa 148 ottelua, teki 39 maalia ja saavutti yhden SM-kullan, kun FC Haka voitti mestaruuden kaudella 2000. Tämän lisäksi hän pelasi 25 Ykkösen ottelua vuonna 2004, joissa hän teki kahdeksan maalia, sekä kuusi karsintasarjan ottelua vuonna 2002 joissa hän teki neljä maalia. Suomessa hän edusti FC Jazzia, FC Hakaa ja Kuopion Palloseuraa. Päätettyään pelaajauransa vuonna 2004 Marco muutti takaisin Brasiliaan.

Marcon ensimmäisen liigaottelu oli 4. toukokuuta 1997 Jazz–HJK, joka päättyi 1–0. Ensimmäisen liigamaalinsa hän teki 11. toukokuuta 1997 ottelussa Jaro–Jazz, joka päättyi 2–3. Debyyttikaudellaan hän oli Veikkausliigan neljänneksi paras maalintekijä tehtyään yhdeksän maalia. Marco oli myös FC Jazzissa ja KuPSissa pelatessaan joka kausi seuransa paras maalintekijä Veikkausliigassa.  Kesällä 1997 Marco teki kaksi maalia Mestarien liigan karsintaottelussa hollantilaista suurseuraa Feyenoordia vastaan.

## Saavutukset
* Suomen mestaruus 2000
* Ykkösen mestaruus 2004
Ksyloosi

**Ksyloosi** eli puusokeri (C5H10O5) on monosakkaridiyhdiste, joka kuuluu aldopentooseihin, hemiselluloosiin ja hiilihydraatteihin. Ksyloosi sisältää viisi hiiliryhmää ja aldehydiryhmän. Ksyloosilla esiintyy sekä D- että L-isomeeriä. D-ksyloosin CAS-numero on 58-86-6 ja L-ksyloosin CAS-numero on 609-06-3. Ksyloosin moolimassa on 150,13&nbsp;g/mol. Ksyloosia eristettiin ensimmäisen kerran puusta ja kasvien lehdistä vuonna 1881. Ksyloosia hydrogenoimalla voidaan tuottaa koivusokeria eli ksylitolia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ChemBlink: D(+)-Xylose 
*ChemBlink: L-(-)-Xylose 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): D-Xylose 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): L-Xylose
Ole Henrik Magga

**Ole Henrik Magga** (s. 12. elokuuta 1947) on koutokeinolainen kielentutkija ja poliitikko.

Magga oli Norjan saamelaiskäräjien ensimmäinen presidentti vuosina 1989–1997. Vuosina 2002–2004 hän oli saamelaisten edustaja  (UN Permanent Forum on Indigenous Issues).

Hän valmistui tohtoriksi vuonna 1986, ensimmäisenä äidinkielellään saamenkielellä väitelleenä.

Magga toimi fennougristiikan professorina Oslon yliopistossa vuosina 1987&ndash;1990, Knut Bergslandin jälkeen, mutta hän luopui tästä virasta työskennelläkseen saamenkielen professorina ensin Tromssan yliopistossa ja vuodesta 1997 Saamelaisessa korkeakoulussa Koutokeinossa.

Hänestä tuli Norjan tiedeakatemian jäsen vuonna 1993.

## Bibliografia
* *Lokative læt-setninger i samisk*. Dieđut 1978.
* *Modalverb og infinitiv innen verbalet : prosjektrapport*. Dieđut 1982.
* *Infinitives within the VP in Northern Sami: The accusative with infinitive*. i: Riepmočála (1984)
* *Studier i samisk infinitivsyntaks*. Doktoravhandling, Universitetet i Oslo. 1986.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Wessmanninmäki

**Wessmanninmäki** (toinen kirjoitusmuoto **Vesmanninmäki**, aiemmin **Sampoharju**) on alue Jyväskylässä Vaajakoskella. Sitä pidetään Vaajakosken keskustana. Alueella on asuinkerrostaloja, liikehuoneistoja, Vaajakosken kirkko ja Vaajakummun yhtenäiskoulu. Niitynpään asuinalue ja Niitynpään työläiskotimuseo sijaitsevat Jyväskylän virallisessa pienaluejaossa Wessmanninmäellä. Wessmanninmäen pienalueen rajan pohjoisessa muodostaa Vaajakoskentie.

Aiemmin Wessmanninmäen ajateltiin ulottuvan myös Vaajakoskentien pohjoispuolelle. Puhekielessä saatetaan näin tehdä yhä. Vaajakosken Valintatalo ja kirjasto sijaitsevat Vaajakoskentien pohjoispuolella, nykyisen virallisen aluejaon mukaan Savonmäen pienalueella. 

Nimi Wessmanninmäki on peräisin kauppias ja tehtailija Fredrik Thure Wessmanista, joka oli menestyvä liikemies ja merkittävä paikallinen vaikuttaja Jyväskylässä. Hän piti kauppaa Vaajakoskella 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa Savonmäentien ja Urheilutien risteyksessä sijainneessa talossa. Wessmann kirjoitti muistiin vaajakoskelaisilta kuulemiaan tarinoita, ja niitä julkaistiin lehdissä. Hän osallistui myös kunnallispolitiikkaan. Wessmann kuoli 1932.
## Kuvia

## Lähteet
* Kolu, Antti: *Kylä virran rannalla*. Jyväskylä: Vaajakosken kohinat ry, 1992. .

### Viitteet
Shepherd’s Bushin metroasema

**Shepherd’s Bushin metroasema** on Lontoon metron Central Linen asema Hammersmith and Fulhamin alueella Lontoossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Asema sijaitsee Shepherd’s Bushin kaupunginosassa Lontoon matkakortin maksualueella 2.

Metroaseman välittömässä läheisyydessä on Shepherd’s Bushin rautatieasema, joka on London Overgroundin ja Southern-yhtiön junien käytössä. Noin puolen kilometrin päässä sijaitsee myös Shepherd’s Bush Marketin metroasema, joka tunnettiin vuoteen 2008 asti myös pelkästään nimellä Shepherd’s Bush. Kaikilta näiltä asemilta on yhteys Westfield London -kauppakeskukseen.

## Historia
Asema on avattu 30. heinäkuuta 1900 osana Central London Railwayta. Vuonna 2008 asema remontoitiin perusteellisesti. Alkuperäinen Harry Bell Measuresin suunnittelema asemarakennus purettiin ja korvattiin kokonaan uudella tilavammalla rakennuksella.


Tiedosto:Shepherd's Bush Central Line station almost rebuilt - geograph.org.uk - 934452.jpg|Uuden asemarakennuksen työmaa elokuussa 2008
Tiedosto:Shepherds bush tube station 1.jpg|Vuonna 2008 purettu alkuperäinen rakennus
Tiedosto:Shepherds Bush tube station 047.jpg|Aseman laiturialuetta


## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Shepherd's Bushin asema Lontoon liikennelaitoksen sivuilla
Groasis Waterboxx

**Groasis Waterboxx** on hollantilaisen puutarhurin Pieter Hoffin suunnittelema polypropeenista valmistettu vedenkeruuastia kasvien kasvattamiseen joko siemenestä tai istukastaimesta erittäin kuivissa olosuhteissa. Keksintö voitti Popular Science -aikakauslehden vuoden 2010 palkinnon parhaasta innovaatiosta.

## Taustaa
Laajat maa-alueet ovat liian kuivia, jotta istutetut puuntaimet voisivat menestyksellisesti kasvaa niillä. Sillä vaikka pohjavettä olisikin saatavilla on se usein liian syvällä maaperässä vastaistutetun puuntaimen juurille.

## Muotoilu
Waterboxx on polypropeeninen kannellinen saavi, jonka keskellä on tunneli kahdelle kasvatettavalle taimelle. Saavin pohjassa on "sydänlanka", josta maaperä saa hitaasti kosteutta kapillaari-ilmiön avulla saavin sisältämästä vesisäiliöstä. Astian suunnittelun pohjana on matkia luonnon tapaa kylvää kasvien siemeniä lintujen jätösten suojaavan vaikutuksen avulla.

Toimintaperiaatteen testaamiseen ja suunnitteluun prototyyppeineen on vuoteen 2010 mennessä käytetty yli 7,1 miljoonaa dollaria ja seitsemän vuotta aikaa.

## Käyttöönotto
Maaperään kaivetaan kuoppa, joko koneella tai käsin. Kaksi siementä istutetaan kaivetun kuopan pohjalle astiaan kuuluvan pahvisen asettimen avulla. Asetin jää vesiastian alle suojaamaan maaperää haihtumiselta. Sydänlanka asetetaan astian pohjassa olevaan läpivientiaukkoon, jonka jälkeen asetetaan waterboxx kuopan pohjalle siten, että istutetut siemenet jäävät tunnelin kohdalle ja sydänlanka tunnelin suuntaisesti pahvisen asettimen sivulle. Täytetään waterboxx vedellä ja suljetaan täytössä käytetty aukko ylitäytön ulospäästävällä tulpalla sekä asetetaan veden haihtumista estävät valumisveden suppilot niille kuuluville paikoilleen.

## Toiminta
Astia toimii kasvin "hautomona", suojaten juuri istutettua kasvin itua ja maaperää sen ympärillä auringon paahteelta päivällä ja kylmyydeltä yöllä. Taimen kasvamisen alkuun pääsemiseksi astian sisältä kulkeutuu sydänlankaa myöten niukasti vettä astian alla olevaan maaperään. Astian kansi on muotoiltu keräämään sadeveden ja yöllä sen pintaan tiivistyvän kosteuden, jotka varastoidaan astiaan. Vedellä täytetty astia laskee pienen määrän, n. 50 ml vettä vuorokaudessa, sydänlankaa myöten kasvin juurien kehittämiseksi. Veden pienellä määrällä ohjataan kasvin juuria etsimään pohjavettä, estäen kuitenkin kasvia kuolemasta kuivuuteen ennen pohjaveteen yltämistä. Astia toimii myös maaperän pinnan kuivumista haihtumalla estävänä suojana taimen välittömässä läheisyydessä sekä suojana eläimien varalta.
Sekä maaperän lämpötila ja kosteus pysyvät astian vaikutusalueella vakaampina kuin sen ulkopuolella.

## Käyttökohteet
Laitteen toimivuutta aavikko-olosuhteissa on testattu yli kolme vuotta Oujdan yliopistolla Marokossa, missä lähes 90% waterboxin avulla istutetuista kasvien taimista selviytyi verrokkiryhmän noin 10% selviytymiseen verrattuna.
Kuivien ja kuumien alueiden lisäksi laitteen soveltuvuutta taimien istutukseen on testattu viinitarhoissa sekä kylmissä vuoristo olosuhteissa.

## Aiheesta muualla

*www.groasis.com  - virallinen www-sivu
*How does the Groasis waterboxx work?  - Video on YouTube
Pehr Junnelius (1745–1790)

**Pehr (Pehrin poika) Junnelius** (1. tammikuuta 1745 Oulu – 29. marraskuuta 1790 Oulu) oli suomalainen upseeri, laivanvarustaja, kauppias ja merikapteeni.

## Elämä
### Lapsuus
Pehr Junneliuksen isä oli oululainen kauppias Pehr Junnelius (Matts Junnan poika) ja äiti Maria o.s. Hoffren. Poika Pehr syntyi 3-lapsiseen perheeseen nuorimpana ja sai kasteessa saman nimen kuin isänsäkin. Häntä kutsuttiin Oulussa yleisesti nimellä Petteri nuorempi. Perhe asusti Oulussa IV-kaupunginosassa tontilla no 25.

### Perhe
Pehr nuorempi meni naimisiin Margaretha o.s. Jaakolan kanssa. Heille syntyi 7 lasta. Perhe omisti Oulussa IV kaupunginosasta talot no 38, 40, 60 ja 63 sekä I kaupunginosasta no 34.  Heillä oli myös useita aittavarastoja Oulussa ja Kemissä.

### Ura
Junnelius sai kauppaporvarin oikeudet Oulussa vuonna 1775. Petter harjoitti Oulusta tervan vientiä. Hänen omistamansa yhtiön liiketoiminnan tuottoisuus perustui tinkimättömään oman työn osuuteen. Hän omisti laivat sekä toimi niissä kapteenina ja hoiti itse myös varustamotoimintaan liittyvät muodollisuudet. Hän kuului Oulun kauppaseuran edustajistoon 1780. Junnelius lainasi myös rahaa Oulun kauppaseuralle 1789, näin pelastaen sen vararikosta. Oulun tervahovin perustamisen yhteydessä Junnelius, Florin, Nylander, Engman, Wacklin ja Lundman kuuluivat edustajistoon, joka ajoi voimakkaasti tervahoviN perustamista Toppilan pohjoisrannalle. Junnelius oli Ruotsin ja maakuntarykmentin suhteiden vuoksi yksi kauppaporvareista, joka osallistui Oulun kaupungin puolustusjärjestelyihin. Hän toimi Oulun porvarikaartin luutnanttina ja komensi porvaristoon kuulumatonta osaa. Myöhemmin hän oli välittäjänä, kun Ouluun hankittiin 20 tykkiä puolustus- ja paraatitarkoituksiin.

## Laivat
Junneliuksen omistamia laivoja olivat:
* Cubido (kaljaasi) 
* Vandrigsman (fregatti) 
* Wänners (fregatti)
* Wähl
* Venus från Norden (priki)
* Lazarus (priki) 

Junnelius oli kapteenina laivoissa Venus från Norden 1779−1780, Margareta 1782 ja Lazarus 1745−1790. Hänen purjehdusmatkansa suuntautuivat etupäässä Itämeren ja Pohjanmeren satamiin. Hän teki myös joitakin matkoja Välimerelle.

## Katso myös
* Porvarikaarti

## Lähteet
Sergei Sirotkin

**Sergei Olegovitš Sirotkin** (, s. 27. elokuuta 1995 Moskova, Venäjä) on venäläinen rata-autoilija.

Hän toimi kausilla 2013–2014 Formula 1 -talli Sauberin testikuljettajana ja kausilla 2016 ja 2017 hän toimi Renault’n testikuljettajana. Kaudella 2018 Sirotkin ajoi Williamsin toisena kilpakuljettajana.

## Ura
Sirotkin aloitti uransa kartingissa vuonna 2008 ja kilpaili erilaisia kansainvälisiä sarjoja, joka vei tien kohti KF3- ja KF2-luokkiin vuoteen 2010 mennessä.

Vuonna 2010 Sirotkin siirtyi jo 15-vuotiaana kilpailemaan Formula Abarth -sarjaan kilpaillen Jenzer Motorsport -tallissa. Hän ajoi kuusi kilpailua keräten 12 pistettä sijoittuen sarjan 18:nneksi. Hän jatkoi sarjassa vuonna 2011 voittaen Euroopan sarjan mestaruuden. Hän otti viisi voittoa, kymmenen palkintokorokesijoitusta ja yhden paalupaikan keräten 175 pistettä. Italian Formula Abarth -sarjassa hän sijoittui toiseksi ottaen kaksi voittoa, yhdeksän palkintokorokesijoitusta ja yhden paalupaikan keräten 136 pistettä.

Vuonna 2012 Sirotkin ajoi Auto GP World Series -sarjassa. Hän voitti kaksi kilpailua sijoittuen sarjan kolmanneksi. Samana vuonna hän ajoi Italian Formula 3 -sarjassa, jossa hän voitti yhden kilpailun sijoittuen sarjan viidenneksi. Hän ajoi myös kaksi kilpailua World Series by Renault -sarjassa. Vuonna 2013 Sirotkin kilpaili täyden kauden WSR-sarjassa. Hän ajoi kauden aikana kahdesti palkintokorokkeelle ollen kerran toinen ja kerran kolmas sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. Vuonna 2014 Sirotkin jatkoi WSR-sarjassa. Hän saavutti yhden voiton ja yhden paalupaikan sijoittuen sarjassa viidenneksi.

Vuonna 2015 Sirotkin siirtyi GP2-sarjaan Rapax-tallin kuljettajaksi. Hän saavutti yhden voiton, yhden paalupaikan ja viisi palkintosijaa sijoittuen sarjan loppupisteissä kolmanneksi.

Vuonna 2016 Sirotkin jatkoi GP2-sarjassa siirtyen ART Grand Prix -talliin. Sirotkin voitti Unkarin sprinttikilpailun sekä Saksan pitkän kilpailun ja keräsi kauden aikana 159 pistettä, jolla sijoittui kuljettajien pisteissä kolmanneksi, tasapistein neljänneksi sijoittuneen Raffaele Marciellon edelle. Sirotkin teki paluun seuraavalla kaudella Azerbaidžanin GP-viikonlopuksi ART Grand Prix -tallissa, korvaten Alexander Albonin. Hän saavutti 9 pistettä viikonlopun aikana.

## Formula 1 -ura
Vuonna 2013 Sirotkin liittyi Sauber-tallin testikuljettajaksi. Hän pääsi testaamaan syyskuussa Sauberin F1-autoa, jossa hän hankki lisäkilometrejä Formula 1 -kuljettajalta vaadittavaa superlisenssiä varten, johon tarvitsee vähintään 300&nbsp;km testejä. Sauber pyrki saamaan Sirotkinin kilpakuljettajakseen jo kaudeksi 2014, mutta myöhemmin vahvistettiin että Sirotkin toimii vain tallin testikuljettajana. Hän pääsi kotikilpailussaan Sotšissa ajamaan toista Sauberin autoa perjantain ensimmäisessä vapaassa harjoituksessa.

Sirotkin otti uransa ensimmäiset MM-pisteet ajamalla Italian GP:ssä 2018 maaliin 11:ntenä, mutta Romain Grosjeanin hylkäyksen seurauksena hän nousi sijalle 10.

### Tulokset kilpailuittain

### Kaudet numeroina

### Merkkipaalut

## GP2-tulokset

## Formula 2 -tulokset

## Lähteet
Riivaus

**Riivaus** on muuntunut tajunnantila ja siitä johtuva epätavallinen käytös, joka uskonnollisesta näkökulmasta tulkitaan pahan hengen aiheuttamaksi. Riivaajan uskotaan menneen uhrin eli riivatun sisään ja ottaneen valtaansa hänen mielensä ja ruumiinsa.

Riivaus ilmenee yleensä uhrin persoonallisuuden, kasvojen, puheäänen ja käyttäytymisen muutoksina. Riivaus voi alkaa hitaasti pienillä muutoksilla, mutta tila pahenee dramaattisesti. Uhri voi lopulta alkaa käyttäytyä groteskilla ja rienaavalla tavalla, ja hän saattaa irvistellä ja päästellä epämiellyttäviä ääniä. Joskus riivaajia on samalla kertaa tai peräkkäin useita, ja jokainen aiheuttaa oman persoonallisuutensa mukaisia muutoksia uhrissa.

Jotkut pitävät riivauksen uhriksi joutumista sattumanvaraisena, mutta joidenkin mielestä riivaus edellyttää tiettyjä psykologisia ja sosiaalisia olosuhteita. Riivauksen on arveltu voivan aiheutua siitä, että paha henki edustaa jotain sellaista, jonka uhri haluaa itsesään kieltää, tai halua, jonka hän haluaa tukahduttaa. Riivaaja saattaa myös kompensoida uhrin vajavaisuuksia ihmissuhteissaan. Riivausta diagnosoidessa pyritään selvittämään kuka riivaaja on, miksi hän hyökkäsi, ja mitä hän vaatii.

Riivauksen suorittanut paha henki pyritään ajamaan uhristaan ulos manauksella. Esimerkiksi katolilaiset manaajat käyttävät apunaan siunattua vihkivettä, ja taolaiset papit rituaalisia miekkoja. Manaus on kuvausten perusteella hyvin vaativaa, sillä paha henki ei luovuta helposti. Manauksessa voittajaksi selviytyy se puoli, jonka tahto ja voima on suurempi.

Joissakin uskonnoissa harjoitetaan myös hyvän hengen suorittaman mielen ja ruumiin haltuunoton tietoista aiheuttamista. Tällaiseen manaamiseen voi liittyä loitsujen lausumista, rummutusta, hurmioitunut transsi, tai jokin rituaali. Hyvien henkien manaus kuuluu esimerkiksi šamanismiin, haitilaiseen voodoohun, afrobrasilialaisiin uskontoihin ja spiritualismiin.

## Lähteet
* 
* 
### Viitteet
CF Montréal

**Club de Foot Montréal**, lyh. **CF Montréal** (vuoteen 2021 **Montreal Impact**, ) on kanadalainen jalkapalloseura, jonka joukkue pelaa Yhdysvaltain ja Kanadan korkeimmalla sarjatasolla Major League Soccerissa. Sen kotipaikka on Quebecin suurin kaupunki Montreal. Montrealille myönnettiin MLS-franchise 7. toukokuuta 2010, ja se liittyi liigaan kaudeksi 2012. Seura otti käyttöön nykyisen nimensä tammikuussa 2021.

CF Montréalin historia ulottuu joulukuuhun 1992, ja sen taustalla on alusta alkaen ollut kanadanitalialaisen Saputon perheen omistama meijeriyhtiö Saputo. Seura aloitti pelit kaudella 1993 American Professional Soccer Leaguessa, josta myöhemmin muodostui organisaatiomuutosten myötä A-League ja vielä myöhemmin USL First Division. CF Montréal voitti liigan mestaruuden vuosina 1994, 2004 ja 2009. Vuonna 2008 CF Montréal voitti Canadian Championshipin ja pääsi edustamaan Kanadaa kansainväliseen CONCACAF Champions Leagueen. Viimeisen kautensa 2011 ennen MLS:ään liittymistä CF Montréal pelasi uudessa North American Soccer Leaguessa.

CF Montréalin kotistadion on Montrealin olympiapuistossa sijaitseva Stade Saputo, joka laajennetaan MLS:ään liittymisen myötä noin 20&nbsp;000 -paikkaiseksi. Osan otteluistaan CF Montréal pelaa Montrealin olympiastadionilla. MLS-joukkueen lisäksi seuran organisaatioon kuuluu useita akatemiajoukkueita, joista korkein, alle 21-vuotiaiden joukkue pelaa Canadian Soccer Leaguessa nimellä Montreal Impact Academy.

## Joukkue
### Kokoonpano
*Päivitetty: [[12. joulukuuta]] [[2023]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seuran sivusto
Patric Niederhauser

**Patric Niederhauser** (s. 8. lokakuuta 1991 Münsingen, Sveitsi) on sveitsiläinen moottoriurheilija.

## Ura

Niederhauder aloitti kartingin vuonna 2006 ja kilpaili Sveitsissä valtaosan urastaan, joka vei lopulta tien kohti KF2-luokkaan vuonna 2009, jossa hän sijoittui toiseksi Sveitsin karting-mestaruussarjassa.

Vuonna 2010 Niederhauser aloitti kilpa-uransa Formula Abarth -sarjassa Jenzer Motorsport -tallissa, jossa hän sijoittui sarjan toiseksi voittaen yhden kilpailun ja saavuttaen kuusi palkintokorokesijoitusta ja 106 pistettä. Hän ajoi samana vuonna kaksi kilpailua Formula Renault 2.0 MEC -sarjassa. Hän jatkoi Formula Abarth -sarjassa vuonna 2011 ja voitti Italian Formula Abarth -sarjan mestaruuden ottamalla kuusi voittoa, kaksi paalupaikkaa, yhteensä kahdeksan palkintokorokesijoitusta ja 149 pistettä. Euroopan Formula Abarth -sarjassa hän sijoittui toiseksi. Hän otti viisi voittoa, yhden paalupaikan ja yhdeksän palkintokorokesijoitusta saavuttaen 138 pistettä. 

Vuonna 2012 Niederhauser ajoi GP3-sarjassa Jenzer Motorsport -tallissa. Hän saavutti kaksi voittoa kauden aikana sijoittuen loppupisteissä seitsemänneksi. Samana vuonna hän ajoi Italian F3 -sarjassa yhdeksän kilpailua saavuttaen yhden voiton. Vuonna 2013 Niederhauser jatkoi GP3:ssa samassa tallissa. Hän saavutti 33 pistettä ja jäi sarjan loppupisteissä 13:nneksi. Samana vuonna hän osallistui Le Mansin 24 tunnin ajoon. Vuonna 2014 Niederhauser jatkoi GP3-sarjassa ja siirtyi Arden International -talliin voittaen kaksi kilpailua kauden aikana sijoittuen sarjan kymmenenneksi.

Vuonna 2015 Niederhauser kilpaili Lamborghini Super Trofeo -sarjassa. Tämän jälkeen hän on ajanut eri GT-sarjoja ja toimii tällä hetkellä Audin tehdaskuljettajana.

## GP3-tulokset

## GP2-tulokset

## Lähteet
USS Cannon

**USS Cannon** (runkonumero DE-99) oli Yhdysvaltain  laivaston Cannon-luokan saattuehävittäjä toisessa maailmansodassa, jossa se suojasi Atlantilla saattueita. Alus oli nimetty George H. Cannonin mukaan.

## Valmistus

Alus tilattiin Wilmingtonista Delawaresta Dravo Corporationilta, missä köli laskettiin 14. marraskuuta 1942. Alus laskettiin vesille 25. toukokuuta 1943 kumminaan rouva E. H. Cannon ja otettiin palvelukseen 26. syyskuuta 1943 ensimmäisenä päällikkönään G. Morris.

## Palvelus
Alus lähti 30. marraskuuta Philadelphiasta Trinidadiin, jonne se saapui 5. joulukuuta. Alus aloitti saattueiden suojaamisen Recifestä ja Rio de Janeirosta. Täältä alus teki muun muassa yhden matkan Gibraltarille öljyä Välimeren operaatioihin kuljettavien tankkereiden suojana.

Alus saapui 4. joulukuuta 1944 Nataliin, missä sille siirtyi brasilialainen miehistö, joka aloitti alukseen tutustumisen. *Cannon* poistettiin Yhdysvaltain laivaston palveluksesta ja siirrettiin Brasilialle 19. joulukuuta Natalissa.

## Baependi

Brasilian laivasto nimesi aluksen *CTE Baependiksi* () runkonumerolla D-17. Alus poistettiin 1974 Brasilian laivaston alusluettelosta ja romutettiin.

## Lähteet
*

### Viitteet
Short Dog’s in the House

**Short Dog's in the House** on yhdysvaltalaisen hip-hop artisti Too Shortin kuudes albumi vuodelta 1990. Albumin kannen koirateema on inspiroinut monia artisteja, kuten Snoop Doggia.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Singlet
* *The Ghetto*
* *Short But Funky*

## Arvostelu
Albumi on saanut kriitikoilta positiivista palautetta.

## Sijoitukset

Albumi myi platinaa.

## Lähteet
Karpaattien allas

**Karpaattien allas** on Karpaattien ja Alppien rajaama allasalue itäisessä Keski-Euroopassa, Unkarissa ja sen lähialueilla. Sitä nimitetään eri kielissä myös esimerkiksi Tonavan-Tiszan tasangoksi, Pannonian altaaksi tai Pannonian tasangoksi. Tämäkin nimitys on epätarkka, sillä alue vastaa vain osittain muinaisen Rooman Pannonian provinssin aluetta. 

## Karpaattien allas maantieteessä
Karpaattien allas koostuu kahdesta tasangosta: Unkarin Suuresta tasangosta (Alföld) ja Pienestä tasangosta (Kisalföld). Jälkimmäinen sijaitsee Tonavan länsipuolella, Transdanubiaksi kutsutulla alueella. Suuren ja Pienen tasangon erottaa Unkarin keskivuoristo, joka ei ole yhtenäinen vuorijono, vaan käsittää useita erillisiä vuoristoalueita. 

Karpaattien altaan tasankoalueen korkeus merenpinnasta on 100–200 metriä. Se on muinaista merenpohjaa, ja sitä peittää kymmenien metrien paksuinen lössikerros. Lössi on syntynyt tomusta, joka kulkeutui alueelle jääkausien aikana mannerjään reuna-alueelta. Keskivuoristossa on useita eri-ikäisiä, vulkaanisia kalkkikivi- ja dolomiittivuoristoja. Keskivuoriston ja koko Unkarin korkein vuori on Kékes, 1&thinsp;015 metriä merenpinnasta.

Karpaattien altaassa on muutamia järviä, joista suurin on Balaton. Tonava virtaa ensin Kisalföldin halki lännestä itään, kääntyy sitten keskivuoriston läpi etelään ja jatkaa matkaansa Alföldin länsireunaa myötäillen. Karpaattien altaan eteläreunassa joki kääntyy jälleen itään. Altaassa virtaavat myös Tonavan sivujoet Drava, Sava ja Tisza.

## Karpaattien allas poliittisena tai kulttuuripoliittisena käsitteenä
Unkarissa on etenkin 1980-luvun lopulta eli kommunistihallinnon kaatumisesta lähtien termiä ”Karpaattien allas” *(Kárpát-medence)* ruvettu käyttämään enemmän poliittisessa kuin maantieteellisessä mielessä Unkarin ja sen lähialueiden nimityksenä, erityisesti ajatellen naapurimaiden vanhojen unkarilaisvähemmistöjen asuttamia alueita. Termin käyttöä analysoineen kielentutkijan László Fejesin mukaan ”Karpaattien altaasta” puhuttaessa tarkoitetaan käytännössä usein entistä ”Suur-Unkaria”, historiallista Unkarin kuningaskuntaa laajimmillaan.

## Lähteet
* 
* 

## Katso myös

* Pannonia
* Iso Unkarin alanko

## Viitteet
Stormbringer (kappale)

**Stormbringer** on brittiläisen Deep Purple -yhtyeen vuonna 1974 julkaistun samannimisen albumin avauskappale, jonka kirjoittivat solisti David Coverdale ja kitaristi Ritchie Blackmore. Vuonna 1975 se julkaistiin singlenä Manner-Euroopassa, Yhdysvalloissa ja Uudessa-Seelannissa, mutta ei Britanniassa. Levy-yhtiö oli Purple Records lukuun ottamatta Yhdysvaltoja, missä singlen julkaisi Warner Bros.

Kappale on *Stormbringer*-albumin tunnetuin ja myös raskain. Basisti-solisti Glenn Hughesin mukaan kappale oli myös ensimmäinen, joka äänitettiin albumin sessioissa. Kitaristi Ritchie Blackmore toi kappaleen riffin mukanaan äänityksiin, minkä jälkeen se edellisalbumi *[[Burn (albumi)|Burn]]in* nimikappaleen tavoin ”kirjoitti itse itsensä”. Solisti Coverdale, joka oli kiinnostunut kreikkalaisesta mytologiasta, kirjoitti kappaleen sanoitukset myyttisestä Stormbringer-hahmosta, joka luo paljon ongelmia. 

Singlen B-puolella julkaistiin toinen kappale *Stormbringerilta*, ”Love Don’t Mean a Thing”, joka on merkitty yhtyeen yhdessä tekemäksi.

## Konserteissa

Deep Purple esitti *Stormbringeriä* konserteissaan sen julkaisusta lähtien aina vuoteen 1976, jolloin yhtye hajosi. Ritchie Blackmoren korvasi vuonna 1975 Tommy Bolin, jonka aikaisissa live-esiintymisissä kappaleen rakennetta muuteltiin ja siihen lisättiin improvisoituja jaksoja sekä uusia riffejä, joiden johdosta kappaleen kesto venyi noin kymmenminuuttiseksi. Osa uudesta materiaalista lainaili Sly and the Family Stone -yhtyeen kappaletta *[[Thank You (Falettinme Be Mice Elf Agin)]]*.

## Muita versioita

Suomalainen industrial metal -yhtye Turmion Kätilöt levytti kappaleen Niuva 20 -EP:lleen vuonna 2005.

## Kappaleet singlellä

**A-puoli**
#
**B-puoli**
#

## Kokoonpano
*Ritchie Blackmore – kitara
*David Coverdale – laulu
*Glenn Hughes – bassokitara, laulu
*Jon Lord – kosketinsoittimet
*Ian Paice – rummut 

## Lähteet
Posti kulkee

**Posti kulkee** () on vuonna 2004 ilmestynyt 30. romaani Terry Pratchettin Kiekkomaailma-sarjassa. Romaani julkaistiin suomeksi 2012 Mika Kivimäen kääntämänä ja Kariston kustantamana. Kirjassa esiintyy ensimmäistä kertaa päähenkilönä Tahmee von Lipwig. Vuonna 2010 brittiläinen Sky One -kanava esitti kirjasta tehdyn kaksiosaisen TV-elokuvan. 

## Aiheesta muualla
* Jonathan McCalmont: Going Postal. Zone-sf.com 2004.
Minbar

***Minbar*** (, minbar) on saarnastuoli moskeijassa rukousten johtajalle, imaamille. Minbar sijaitsee rukoussyvennyksen, mihrabin, vieressä, ja sitä käytetään perjantairukouksissa, joihin kuuluu myös saarna. Vanhin säilynyt minbar, tosin moneen kertaan uudistettu, sijaitsee al-Kairouanin moskeijassa Tunisiassa. 

Kuten Molla Celebin moskeijassa, islamilainen saarnastuoli päättyy usein huipukkaaseen torniin, ja istuinpenkki on saarnastuoliin johtavien portaiden suuntainen. Tällä tavoin minbar muistuttaa hieman valtaistuinta, ja paikkaa kerrotaan käytetyn aluksi myös maallisen hallinnon tarkoituksiin. Itse sana *minbar* tarkoitti alun perin hallitsijan tai tuomarin istuinta. 

## Kuvia

Tiedosto:Lahdenturkkilaisenmoskeijanminbar.jpg|alt=Lahden moskeijan minbar.|Lahden moskeijan minbar, joka suunniteltiin ja valmistettiin Turkin tasavallassa.
Tiedosto:MinbarMosqueKairouan.jpg|Kairouanin suuren moskeijan lasilevyin suojattu minbar Tunisiassa on maailman vanhin.
Tiedosto:Maome.jpg|Muhammed kieltää karkauskuukausien lisäämisen kalenteriin. 1600-luvun turkkilainen kopio 1300-luvun iranilaisesta miniatyyrista.


## Lähteet
Amerikan terveysjärjestö

** Amerikan terveysjärjestö** (Pan American Health Organization, PAHO) on Maailman terveysjärjestön (WHO) alueorganisaatio, joka toimii Pohjois-, Keski- ja Etelä-Amerikassa. Se perustettiin jo 1902, kun 11 maan edustajat sopivat säännöistä joilla rajoitettiin kulkutautien kuten keltakuumeen, ruton ja koleran leviämistä. Kun WHO perustettiin 1949, sovittiin että PAHOsta tulee sen aluejärjestö. Nykyisin sen varsinaisia jäseniä ovat alueen 37 valtiota, Puerto Rico on liitännäisjäsen ja alueella toimivat siirtomaavallat Britannia, Ranska ja Hollanti, sekä entiset siirtomaaisännät Espanja ja Portugali osallistuvat sen toimintaan erikoisjäseninä.

## Lähteet
Hyppy (runokokoelma)

**Hyppy** on Erkki Ahosen esikoisteos, vuonna 1960 ilmestynyt runokokoelma.

Tyyliltään kurinalaiset ja pelkistetyt runot saivat muun muassa *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* Pekka Tarkalta ja *[[Ylioppilaslehti|Ylioppilaslehden]]* Erkki Salmenhaaralta hyvän vastaanoton. Jarmo Aaltonen on sanonut Ahosen myöhemmän tuotannon olennaiseksi piirteeksi mielen avoimuutta, uuteen uskaltamista. Tätä hän vertaa esikoiskokoelman nimirunoon:

## Lehtiarvosteluita
* Polkunen, Mirjam: *Uusi Suomi*. 2.7.1961.
* Salmenhaara, Erkki: *Ylioppilaslehti*. 3.2.1961.
* Tarkka, Pekka: *Helsingin Sanomat*. 22.12.1960.

## Lähteet
Mayottenpöllönen

** Mayottenpöllönen** (*Otus mayottensis*) on pöllöihin kuuluva lintu. Se on kotoperäinen Komoreilla sijaitsevalla Mayotten saarella.

Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kuivat ja kosteat alavat metsät, kuivat pensastot, erilaiset viljellyt ja asutut alueet.

## Lähteet
The Itsy Bitsy Spider

**The Itsy Bitsy Spider** on vuonna 1992 kuvattu seitsemänminuuttinen lyhytanimaatioelokuva. Elokuvan äänirooleja esittävät Frank Welker, Thora Birch, Jim Carrey, Claudia Christian, Larry Storch ja Richard Kline. Elokuvan on ohjannut Matthew O'Callaghan. Elokuvan myötä syntyi samanniminen televisiosarja, jota esitettiin 26 jakson verran vuosina 1994–1996.

## Aiheesta muualla
*
Wilkinson

**Wilkinson** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Alex Wilkinson (s. 1984), australialainen jalkapalloilija
* Andy Wilkinson (s. 1984), englantilainen jalkapalloilija
* Ellen Wilkinson (1891–1947), brittiläinen poliitikko ja ministeri
* Geoffrey Wilkinson (1921–1996), englantilainen kemisti, Nobelin kemianpalkinnon saaja
* Hannah Wilkinson (s. 1992), uusiseelantilainen jalkapalloilija
* Howard Wilkinson (s. 1943), englantilainen jalkapalloilija ja valmentaja
* James Wilkinson (1757–1825), yhdysvaltalainen kenraali ja valtiomies, Louisianan territorion ensimmäinen kuvernööri
* James H. Wilkinson (1919–1986), brittiläinen matemaatikko, Turing-palkinnon saaja
* Jemina Wilkinson, *Public Universal Friend* (1752–1819), yhdysvaltalainen saarnaaja
* John Gardner Wilkinson (1797–1875), brittiläinen tutkimusmatkailija, arkeologi ja egyptologi
* Kendra Wilkinson (s. 1985), yhdysvaltalainen televisioesiintyjä ja malli
* Laura Wilkinson (s. 1977), yhdysvaltalainen uimahyppääjä
* Lauren Wilkinson (s. 1989), kanadalainen soutaja
* Rhian Wilkinson (s. 1982), kanadalainen jalkapalloilija
* Tom Wilkinson (1948–2023), englantilainen näyttelijä.

## Muita merkityksiä

* Wilkinson Microwave Anisotropy Probe (WMAP), kosmista taustasäteilyä mittaava satelliitti
* Wilkinson Sword, parranajovälinevalmistaja
USS Christopher

**USS Christopher** (runkonumero DE-100) oli Yhdysvaltain  laivaston Cannon-luokan saattuehävittäjä toisessa maailmansodassa, jossa alus suojasi Atlantilla saattueita. Alus oli nimetty Harold Jensen Christopherin mukaan.

## Valmistus

Alus tilattiin Wilmingtonista Delawaresta Dravo Corporationilta, missä köli laskettiin 7. joulukuuta 1942. Alus laskettiin vesille 19. kesäkuuta 1943 kumminaan Harold Jensen Christopherin äiti ja otettiin palvelukseen 23. lokakuuta Philadelphiassa ensimmäisenä päällikkönään Archer W. Trench.

## Palvelus
Varustamisen jälkeen alus lähti 8. marraskuuta Philadelphiasta Bermudalle koeajoihin, joista palattuaan se oli 18.–25. joulukuuta telakalla Philadelphiassa. Alus lähti Trinidadin kautta Brasiliaan Recifeen, jonne se saapui 4. tammikuuta 1944. Se aloitti saattueiden ja raskaiden pinta-alusten suojaamisen. Helmikuussa alus saattoi muun muassa Rion edustalla Britannian kuninkaallisen laivaston kaapelinkorjausalus *[[RFA Cambria]]a*. Se etsi huhtikuussa Recifen edustalla kadonnutta pelastusvenettä ja saattoi syyskuussa risteilijöitä *[[USS Omaha (CL-4)|USS Omaha]]* ja *[[USS Marblehead (CL-12)|USS Marblehead]]* etsittäessä akselivaltojen sukellusveneitä keskiseltä Atlantilta.

Alus saapui 4. joulukuuta 1944 Nataliin, missä sille siirtyi brasilialainen miehistö, joka aloitti alukseen tutustumisen. *Christopher* poistettiin Yhdysvaltain laivaston palveluksesta ja siirrettiin Brasilialle 19. joulukuuta Natalissa.

## Benevente

Brasilian laivasto nimesi aluksen *CTE Beneventeksi* () runkonumerolla D-20. Alus poistettiin 1966 Brasilian laivastoluettelosta ja romutettiin.

## Lähteet
*

### Viitteet
HMS Wrangel (1917)

**HMS Wrangel** (runkonumerot 9 ja vuodesta 1940 25) oli Ruotsin laivaston Wrangel-luokan hävittäjä.

## Palvelus
*HMS Wrangel* aloitti palveluksensa 4. toukokuuta 1918. Aluksen hiilikäyttöiset kattilat vaihdettiin 1927 öljypolttoisiin. Toisen maailmansodan puhjetessa alus aloitti jälleen puolueettomuuden valvonnan. Vuonna 1940 aluksen aseistusta muutettiin, ja se koostui muutoksen neljästä 75 millimetrin tykistä, yhdestä 25 millimetrin 44 pituuskaliiperin M/32-ilmatorjuntatykistä, kahdesta 8 millimetrin M/36-ilmatorjuntakonekivääristä ja neljästä torpedoputkesta. Samalla aluksen uppouma kasvoi.

Alus poistettiin palveluksesta 13. kesäkuuta 1947, ja se upposi maalilaivana 1960.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Gladiolus (lehti)

**Gladiolus** (lat. "pikku miekka") on Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen teologinen lehti, joka ilmestyy ainoastaan verkkolehtenä. Lehti määrittelee tehtäväkseen tuoda tärkeät asiat teologiasta kiinnostuneiden ulottuville kansanomaisessa muodossa. Lehti on ilmestynyt vuodesta 2006.
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Gladiolus-lehden verkkosivut
Valkkisten linnamäki

**Valkkisten linnamäki** eli **Onkemäen linnavuori** on suomalainen muinaislinna joka sijaitsee Vesilahden Onkemäellä. Linna on todennäköisesti rakennettu vuoden 1100 tienoilla lähiseudun asukkaiden pakolinnaksi. Näihin aikoihin novgorodilaiset tekivät ryöstöretkiä Hämeeseen.

Linnavuori on luoteis- ja eteläsuuntaa lukuun ottamatta jyrkkien kallioseinämien suojaama. Suojattomalle eteläsivulle oli rakennettu luonnonkivivallit, ja siellä sijaitsi linnan pääportti, jossa oli porttisolan suojana ns. Zwingler-järjestelmän mukaiset pielivallit. Linnan kivivallit ovat nykyisin 50–75 cm korkeita ja 1–1,5 metriä leveitä, mutta niitä on aikojen kuluessa vieritetty pois kiviä. Linnassa on voinut olla myös hirsistä rakennettuja seiniä, mutta ne ovat jo hävinneet.

Jouko Voionmaa löysi vuonna 1951 linnavuoren alueella tekemissään kaivauksissa muun muassa nuolenkärjen, keramiikkaa ja 800-luvulta peräisin olleen arabialaisen rahan. Hän löysi myös asuntojen pohjakiveyksiä ja kiukaiden jäännöksiä, joista päätellen linnassa on aikanaan ollut asukkaita. Linnan lähiympäristöstä ei ole löytynyt muinaisesineitä. Linnavuoren länsipuolella sijaitseva Linnalammi-niminen suo oli 1800-luvulle saakka järvi, joka ulottui linnavuoren läheisyyteen.

Linnavuorelta on näköyhteys Lempäälän Pirunlinnaan. Valkkisten linnamäki on mahdollisesti saattanut olla osa muinaista linnaketjua, jonka keskuspaikkana oli Sääksmäen Rapolan linna. Muita oletetun ketjun muinaislinnoja olivat Siuron Linnavuori, Lempäälän Pirunlinna, Hattulan Tenholan, Aulangon, Vanajan Linnanpään ja Mantereenlinnan sekä Janakkalan Hakoisten ja Unikkolinnan vuoret.

## Lähteet
* Vesilahden nähtävyyksiä : 22. Onkemäki-Linnavuori
* Juha Sinivaara : Satakunnan muinaislinnat
### Viitteet
Bilberg

**Bilberg** oli Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 1466. Suku on kotoisin Mariestadista, jonka koulun rehtorina Bergin kirkkoherra Jonas Amherne toimi. Tämän poika Jonas Bilberg (1646–1717) antautui isänsä tavoin koulutus- ja pappisuralle. Hän toimi vuodesta 1679 Uppsalan yliopiston professorina, vuodesta 1692 Örebron kirkkoherrana ja lopulta vuodesta 1701 Strängnäsin hiippakunnan piispana Erik Benzelius vanhemman jälkeen. Kaarle XII palkitsi piispan korottamalla tämän lapset 1712 aatelissäätyyn Benderissä, missä hän vietti Pultavan taistelun jälkeistä aikaa ennen kuuluisaa Benderin kalabaliikkia. Piispan tieteellisen kiinnostuksen kohteita olivat matematiikka ja tähtitiede, joista hänellä oli syvälliset tiedot. Hänet haudattiin hiippakuntansa tuomiokirkkoon. Myös piispan lapset harjoittivat opintoja. Tytär Hedvig oli oppinut nainen, jonka mainitaan kirjoittaneen ranskankielisiä runoja. Poika Gustaf Otto toimi Strängnäsin koulun lehtorina, missä ominaisuudessa hän julkaisi vuosittain almanakkoja. Vuonna 1709 hän siirtyi sotilasuralla ja kohottuaan ratsumestariksi hän haavoittui Gadebuschin taistelussa joulukuussa 1712. 

## Suvun jäseniä
*Jonas Bilberg (1646–1717), piispa
*Fredrik Otto Bilberg (1722–1800), merisankari, poliitikko

## Lähteet
*

### Viitteet