open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tutkayhtälö

**Tutkayhtälö** kuvaa matemaattisesti tutkan suorituskykyyn vaikuttavia tekijöitä silloin, kun tutka toimii pelkän kohinan rajoittamissa olosuhteissa eikä oteta huomioon ilman ja sateen vaimennusta ym. ympäristön ja esteiden vaikutusta. Kun kyseessä on monostaattinen pulssiperiaatteella toimiva ensiötutka, tutkayhtälön tekijöitä ovat seuraavat:
**P_{tx} = lähetysteho watteina. Huipputeho, jonka lähetin voi muodostaa jokaiselle yksittäiselle pulssille (tai pitkäaikainen keskimääräinen teho, jolloin vastaavasti vastaanottimeen tulevana tehona P_{rx} on myös käytettävä pitkäaikaista keskimääräistä tehoa).
**G = antennivahvistus kertoimena. Luku, joka kertoo kuinka moninkertainen on pääkeilan teho verrattuna kaiken ympäristöön säteilevän tehon keskiarvoon.
**A_{ant} = antennin sieppauspinta-ala neliömetreinä. Efektiivinen pinta-ala, joka riippuu tekijöistä G ja \lambda.
**{\sigma} = maalin pinta-ala neliömetreinä. Sellaisen kuvitteellisen sähköä johtavan pallon isoympyrän pinta-ala, josta siroaa vastaanottimeen yhtä paljon tehoa kuin tarkastelun kohteena olevasta maalista.
**\lambda = tutkan käyttämä aallonpituus metreinä.
**P_{rx} = vastaanottimeen tuleva kaikuteho watteina. Yksittäisen pulssin teho (tai pitkäaikainen keskimääräinen teho, jolloin lähettimen tehona P_{tx} on myös käytettävä pitkäaikaista keskimääräistä tehoa).
**S_{min} = vastaanottimeen tulevan kaikutehon erikoistapaus, minimisignaali, silloin, kun se on niin pieni (pienin mahdollinen), että se juuri ylittää ilmaisukynnyksen.
**R = tutkan ja maalin välimatka metreinä. Mitattava etäisyys.
**R_{max} = suurin mahdollinen maalin havaitsemisetäisyys, joka toteutuu samalla kun tekijä S_{min}.
**4\piR^2 = pallon pinta-ala. Tekijä esiintyy siksi, että sekä antennista lähtenyt että maalista heijastunut teho leviävät enemmän tai vähemmän epätasaisesti sellaisen kuvitteellisen pallon pinta-alalle, jonka säteenä on mittausetäisyys R.
Tekijät G ja A_{ant} voidaan esittää ja sijoittaa tutkayhtälöön toisistaan riippuvina kahdella tavalla:
* Antennivahvistus G = \frac{4 \pi A_{ant}}{\lambda^2} ...tai... sieppauspinta-ala A_{ant} = \frac{G \lambda^2}{4 \pi}
Tutkayhtälö voidaan myös kirjoittaa kahteen eri muotoon:
*P_{rx} = \frac{P_{tx} A_{ant}^2  {\sigma}}{4 \pi \lambda^2 R^4} ...tai... P_{rx} = \frac{P_{tx} G^2 \lambda^2 \sigma}{\left(4 \pi \right)^3 R^4}
Kun korvataan tekijä P_{rx} tekijällä S_{min} ja ratkaistaan tekijä R, joka on tällöin R_{max}, yhtälö kuvaa tilannetta, jossa vastaanottimeen saadaan sen "kuulokynnyksen" juuri ja juuri ylittävä kaikuteho maalin ollessa suurimmalla etäisyydellä, jolla tutka voi sen havaita.

## Lähteet
Howard Stern

**Howard Allan Stern** (s. 12. tammikuuta 1954 New York, New York) on yhdysvaltalainen radio- ja televisiopersoona sekä kirjailija.

Sternin tunnetuin radio-ohjelma on neljästi viikossa Howard 100 -kanavalla esitettävä *The Howard Stern Show*. Stern on julkaissut kaksi kirjaa, *Private Parts* ja *Miss America*. *Private Parts* -kirjasta tehtiin myös *[[Howard Sternin intiimit osat]]* -niminen elokuva vuonna 1997, jossa Stern näytteli itse pääosaa.

Stern tunnetaan persoonallisesta ja kiistanalaisesta esiintymistavastaan. Hänen shokeeravaksi ja räävittömäksi kuvattu juontamisensa on järkyttänyt useita konservatiivisempia kuulijoita. Sternin ohjelmassa on luvattu muun muassa myydä erään neidon neitsyys. Hänen show’nsa sai vuosina 1990–2004 2,5 miljoonan dollarin sakot kielenkäytön takia.

## Elämä
Stern syntyi vuonna 1954 juutalaiseen perheeseen Queensissa, ja myöhemmin perhe muutti Long Islandille. Sternin isä omisti levytysstudion.

Stern opiskeli yhtenä harvoista valkoisista afroamerikkalaisessa Roosevelt Junior High Schoolissa ennen kuin siirtyi opiskelemaan South Side High Schooliin muuttaessaan toiseen kaupunginosaan. Valmistuttuaan vuonna 1972 lukiosta Stern haki Bostonin yliopistoon, josta hän valmistui vuonna 1976 pääaineenaan viestintä. Opiskellessaan yliopistossa Stern työskenteli kampuksen radioasemalla.

Vuonna 1994 Stern oli ehdolla New Yorkin osavaltion kuvernöörin vaaleissa.

Sternillä on ollut vuodesta 2006 alkaen oma show tilauspohjaisessa SiriusXM-satelliitti-radiossa (satelliitin kautta ohjelmaa lähettävä radio-kanava).

Stern on tuottanut *[[Rantojen kunkku]]* -televisiosarjan, jota esitettiin FX-kanavalla 2000-luvun alussa.

Stern avioitui vuonna 1978 college-aikaisen tyttöystävänsä Alison Bernsin kanssa, ja perheeseen syntyi kolme tytärtä. Lokakuussa 1999 Stern ilmoitti eroavansa vaimostaan, ja virallinen ero astui voimaan vuonna 2001. Myöhemmin Stern alkoi seurustella mallina toimivan Beth Ostroskyn kanssa, ja he menivät kihloihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Howard Sternin viralliset kotisivut
Koivuvahakas

**Koivuvahakas** (*Hygrophorus hedrychii*) on kupera limainen kermanvalkoinen ja keskeltä kellanpunainen vahakaslaji. Sen heltat ovat aluksi kellanpunaiset ja vanhemmiten vaalenevat. Jalka on valkoinen. Malto on kellanvalkoista ja maku on epämiellyttävä. Sieni kasvaa koivun seuralaisena lehti- ja sekametsissä melko yleisenä.

## Lähteet
Colby Genoway

**Colby Genoway** (s. 12. joulukuuta 1983 Morden, Manitoba, Kanada) on kanadalainen jääkiekkohyökkääjä. Hän on monipuolinen pelaaja, joka pystyy pelaamaan sekä keskus- että laitahyökkääjänä.

Genoway pelasi kolme kautta Yhdysvaltojen yliopistosarjassa NCAA:ssa Pohjois-Dakotan yliopiston joukkueessa. Viimeisellä kaudellaan 2004–2005 hän pääsi kokeilemaan myös ammattilaiskiekkoa AHL:n Hartford Wolf Packissa neljän ottelun verran. Genoway jatkoi Hartfordissa myös seuraavalla kaudella. Tulokaskaudellaan hän teki AHL:ssa 61 pistettä 77 ottelussa. Kesällä 2006 Genoway teki sopimuksen Anaheim Ducksin kanssa. Alkukauden 2006–2007 hän pelasikin Anaheimin farmiseurassa Portland Piratesissa. Anaheim kauppasi Genowayn tammikuussa 2007 Vancouver Canucksin organisaatioon vaihdossa Joe Rullieriin. Vancouverin farmiseurassa Manitobassa Genoway pelasi seuraavat puolitoista kautta.

Kaudelle 2008–2009 Genoway siirtyi pelaamaan Eurooppaan. Hän aloitti kauden 2008–2009 Tampereen Ilveksessä. Genoway pelasi Ilveksessä 11 ottelua ja oli joukkueensa tehokkain pelaaja. Hän siirtyi sopimuksensa mukaan lokakuussa Ruotsin toiselle sarjatasolle Moran riveihin. Mora ei pystynyt nousemaan Elitserieniin, eikä jatkanut ulkomaalaispelaajiensa sopimuksia. Genoway teki Morassa 30 ottelussa 30 pistettä

Kaudeksi 2009–2010 hän palasi Ilvekseen sopimuksella, joka astui voimaan lokakuussa 2009. Ennen Ilvekseen siirtymistään Genoway pelasi Tšekin Extraligan HC Pardubicessä. Genoway liittyi takaisin Ilvekseen 4. marraskuuta 2009. Odotukset olivat hirveät eikä Genoway pystynyt täyttämään niitä missään vaiheessa. Varsinkin kevätkaudella hyytyi pahasti muun joukkueen mukana. Toisaalta myös vammat sotkivat kautta.

Genowayllä oli sopimus Ilveksen kanssa kaudesta 2010–2011, mutta hänen palkkansa oli lopulta liian suuri Ilvekselle. NLA:n HC Lugano pääsi sopimukseen Ilveksen kanssa lokakuussa 2010 Genowayn hankkimisesta loppukaudeksi. Luganossa Genoway teki runkosarjassa 30 pistettä 41 ottelussa ja karsintakierroksella Rapperswiliä vastaan seitsemän pistettä. Kesällä 2011 Genoway solmi kolmivuotisen sopimuksen NLB:ssä pelaavan HC Lausannen kanssa.
Lausannessa Genoway pelasi neljä kautta ennen siirymistään KHL-joukkue Medvescak Zagrebiin kaudeksi 2015–2016. Zagreb vuokrasi Genowayn loppukaudesta Sveitsin Fribourg-Gotteroniin, jossa hän ehti pelaamaan neljä runkosarjan ottelua ja pudotuspelit. Genoway pelasi seuraavankin kauden Zagrebissa ja vuokrattiin jälleen loppukaudesta Sveitsiin EHC Kloteniin, jossa hän pelasi kahdeksan runkosarjan ottelua ja NLA:n putoamiskarsintaottelut. Kaudelle 2017–2018 Genoway siirtyi pelaamaan KHL-joukkue Slovan Bratislavaan. Yhden Slovakian kauden jälkeen Genoway teki kaksivuotisen sopimuksen Saksan DEL-liigan Kölner Haien kanssa. Kauden 2019–2020 päätyttyä hän on ollut pelaamatta.

Jokereissakin pelannut Chay Genoway on Colby Genowayn pikkuveli.

## Tilastot

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Hashiksenkäyttäjä

**Hashiksenkäyttäjä** () on Fitz Hugh Ludlow'n kirjoittama omaelämäkerrallinen huumeromaani, joka kuvaa käyttäjän tietoisuuden muuttumista ja filosofisten ajatusten kulkua. Romaani julkaistiin 1857, ja se on suomennettu vuonna 2008.

Ludlow pääsi hasiksesta eroon, mutta ryhtyi myöhemmin käyttämään keuhkotautiinsa oopiumia ja tuli siitä riippuvaiseksi. Ludlow kuoli keuhkotautiin.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Jaakko Hämeen-Anttila: Vanhan ajan narkomaani kertoo  Helsingin Sanomat 29.11.2008.
Ruskokirjovahakas

**Ruskokirjovahakas** (*Hygrophorus persoonii*, aiemmin *H. dichrous*) on kupera limainen vihreän- tai tummanruskea vahakaslaji. Sienen heltat ovat aluksi vaaleat ja vanhemmiten vihertävänkeltaiset. Jalka on limainen ja vihreänruskea. Malto on valkoista. Sieni on syötävä. Se kasvaa harvinaisena Lounais-Suomen lehdoissa tammen ja pähkinäpensaiden seuralaisena.

## Lähteet
Rusotäplävahakas

**Rusotäplävahakas** (*Hygrophorus erubescens*, aikaisemmin "punertuva vahakas") on kupera tahmealakkinen metsävahakkaiden sukuun kuuluva sienilaji. Lakin vaaleankeltaisen pohjavärin päällä on punertavia täpliä. Vanhemmiten lakki haalistuu ja siihen tulee keltaisia laikkuja. Lakki on leveydeltään 4–12 senttimetriä. Sienen heltat ovat valkoiset tai kellertävät ja punapilkkuiset. Malto on valkoista. Sienen jalka on valkoinen tai kellertävä. Pituudeltaan se on 5–12 senttimetriä. Sieni maistuu karvaalta, eikä se ole ruokasieni. Rusotäplävahakas kasvaa kuusikoiden ja lehtojen sammalmättäillä kehinä. Se on kalkinsuosija ja yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa. Pohjois-Suomessa se on harvinaisempi. Kasvuaika on elokuusta syyskuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Rusotäplävahakas (''Hygrophorus erubescens'')
* Luontoportti: Rusotäplävahakas (''Hygrophorus erubescens'')
* MushroomExpert.com: ''Hygrophorus erubescens''
Jyväsvahakas

**Jyväsvahakas** (*Hygrophorus pustulatus*) on limainen, harmaa ja pienisuomuinen vahakaslaji. Sen heltat ovat valkoiset. Jalka on mustanharmaiden suomujen peittämä. Sieni on syötävä. Se kasvaa havumetsissä melko yleisenä. 

## Lähteet
Mönjävahakas

**Mönjävahakas** (*Hygrocybe miniata*) on kupera tai laakealakkinen helakanpunainen tai kellanpunainen vahakaslaji. Sienen lakin keskellä on pieniä suomuja. Sen heltat ovat oranssinpunaiset. Jalka on lakion värinen. Malto on kellertävää. Sieni kasvaa ruohikoissa hakamailla metsänreunoilla. Sieni kasvaa koko Suomessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tuomainen, Raija: Luontonetti: Mönjävahakas (''Hygrocybe miniata'') (Arkistoitu versio sivustosta)
*MushroomExpert: Hygrocybe miniata 
*UniProt, Taxonomy: Hygrocybe miniata
Vahverovahakas

**Vahverovahakas** (*Hygrocybe cantharellus* syn. *Hygrocybe lepida*) on kuperan suomuinen ja kirkkaanpunainen vahakaslaji. Lakin reunat ovat keltaiset. Malto on oranssia. Heltat ovat nuorilla sienillä vaaleankeltaiset ja vanhemmiten keltaiset. Jalan latva on oranssi ja tyvestä lakin värinen. Sieni kasvaa kosteassa sammalessa ja on melko yleinen Suomessa. 

## Lähteet
Euterpe-ryhmä

**Euterpe-ryhmä** oli samannimisen vuosina 1900–1905 ilmestyneen kirjallisen lehden ympärille kerääntynyt suomenruotsalaisten kirjailijoiden ja taiteilijoiden ryhmä.

Euterpelaisia kiehtoivat ranskalainen kulttuuri, symbolismi ja Friedrich Nietzschen filosofia sekä kirjailija Oscar Wilden edustama dekadenssi. Vastustajat kuvasivat ryhmän jäseniä ”Esplanadia pitkin ikävystyneinä vaeltaviksi nuoriksi, joiden suupielestä roikkuu suuri sikaari ja jotka savuisissa kahviloissa tuijottavat absinttilasiin”. Omasta mielestään he halusivat avata ikkunoita Eurooppaan ja tuulettaa ummehtunutta suomalaista kulttuurielämää. Valtaosa Euterpe-lehden tilaajakunnasta asuikin Helsingissä.

Euterpe-ryhmä sai alkunsa eräänä vuoden 1901 myöhäissyksyn iltana, kun joukko tulevia ryhmän jäseniä poistettiin helsinkiläisen Grand Hotelin ravintolasta heidän osoitettuaan mieltä naapuripöytään saapunelle venäläisseurueelle. Ryhmän jäsenet päättivät, että heidän olisi saatava mielipiteilleen julkaisukanava. Koska sensuuriviranomaiset eivät olisi sallineet oman lehden perustamista, he päättivät käyttää tähän tarkoitukseen Karl Flodinin vuonna 1900 perustamaa Euterpe-nimistä musiikkilehteä. Lehti oli saanut nimensä antiikin mytologian huilunsoiton muusan mukaan.

Ryhmään kuuluneen Rolf Lagerborgin vapaata sukupuolimoraalia kannattanut, lokakuussa 1902 julkaistu näytelmä *Öfver bräddarna* ja hänen kuukautta myöhemmin Euterpe-lehdessä ilmestynyt naiskysymystä käsitellyt artikkelinsa *I kvinnofrågan* saivat aikaan huhumyllyn Euterpe-lehden toimituksessa Aleksanterinkadulla muka pidetyistä yöllisistä orgioista. Lehden saamaa mainetta lisäsivät Lagerborgin artikkeleiden lisäksi vielä erityisesti pahennusta herättäneet Bertel Gripenbergin runot.

Euterpe-ryhmän illanistujaisissa vierailivat myös Jean Sibelius, Albert Edelfelt ja Eino Leino. Ryhmän jäsenet edustivat sortovuosina perustuslaillisuutta, he hyväksyivät Bobrikovin murhan ja heillä oli suhteita aktivistipiireihin.  

Vuonna 1905 rahavaikeuksiin kaatuneen Euterpe-lehden seuraajaksi perustettiin vuonna 1908 Argus-lehti (myöhemmin Nya Argus).

## Euterpe-ryhmän jäseniä
* Gunnar Castrén
* Axel Cedercreutz
* Sigurd Frosterus
* Bertel Gripenberg
* Emil Hasselblatt
* Olaf Homén
* Alexis von Kræmer
* Rolf Lagerborg
* Gustaf Strengell
* Werner Söderhjelm
* Alvar Törnudd
* Emil Zilliacus

## Lähteet
* Marja Jalava: elämä on ihmisen pyhin oikeus" - Rolf Lagerborgin seksuaaliradikalismi ja ylempien yhteiskuntaryhmien keskinäiset esiaviolliset suhteet 1900-luvun alun Suomessa.   Historian pro gradu, Helsingin yliopisto Historian laitos marraskuu 1997.

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* Olof Mustelin, ''Euterpe : tidskriften och kretsen kring den – en kulturhistorisk skildring. Helsingfors : Schildt, 1963
Dagdrivare-ryhmä

**Dagdrivare-ryhmä** oli 1910-luvulla vaikuttanut suomenruotsalaisten pääasiassa yläluokkaan kuuluneiden nuorten kirjailijoiden joukko. Ryhmä oli korostetun urbaani ja sen kirjailijoille oli ominaista yhtäältä dekadenssin ja pinnallisten elämännautintojen korostaminen ja toisaalta tunne ulkopuolisuudesta ja elämän tarkoituksettomuudesta. Heillä oli paljon yhteisiä piirteitä hiukan vanhemman Euterpe-ryhmän kanssa. Ryhmä sai nimensä Torsten Helsingiuksen vuonna 1914 ilmestyneen romaanin mukaan ja heitä kutsuttiin myös *flanööreiksi* (kuljeksija, maleksija).

Dagdrivare-ryhmän piirissä toimineita kirjailijoita olivat muun muassa:
* Gustav Alm
* Kersti Bergroth
* Erik Grotenfelt
* Torsten Helsingius
* Ture Janson
* Runar Schildt
* Henning Söderhjelm

## Lähteet
* Marita Hietasaari: Suomenruotsalainen kirjallisuus 1900-luvun alussa
Kaislakorennot

**Kaislakorennot** (Megaloptera) on pieni, vain noin 190 lajia käsittävä hyönteislahko. Suomessa kaislakorentoja tavataan viisi lajia.

Kaislakorentojen sedimentteihin tallentuneita fossiileja tunnetaan permi-, trias-, jura- liitu- ja paleogeenikausilta. Näihin sisältyy myös toukkien fossiileja. Meripihkaan säilyneet yksilöt ovat harvinaisia ja rajoittuvat muutamiin paleogeenikaudella syntyneisiin meripihkaesiintymiin. Fossiiliaineistosta on tunnistettu vajaa 30 eri kaislakorentolajia.

## Piirteitä
Kaislakorennot ovat muutaman senttimetrin pituisia tummia hyönteisiä, joilla on leveä pää ja voimakkaasti suonittuneet siivet. Siivet ovat kookkaat, mihin lahkon tieteellinen nimikin viittaa. Aikuiset korennot ovat lyhytikäisiä, eivätkä ruokaile lainkaan, huolimatta niiden hyvin kehittyneistä suuosista. Erityisesti amerikkalaisilla *[[Corydalus]]*-suvun lajien koirailla on näyttävät leuat, joita ne esittelevät kosiorituaaleissa. Kaislakorennot ovat kehnoja lentäjiä, eivätkä liiku juuri rantakaislikon ulkopuolelle. Lentoaika Suomessa rajoittuu touko-kesäkuun vaihteeseen.

Naaras munii kaisloihin lähelle veden pintaa, mistä toukat pudottautuvat veteen. Toukat elävät vedessä ja pohjalietteessä ja pyydystävät voimakkailla leuoillaan ravinnokseen muita vesieläimiä. Toukka elää jopa useita vuosia ennen kuin nousee maalle ja koteloituu kiven tai puunrungon alle. Muodonvaihdos on täydellinen.

## Lajit Suomessa
Lajien luotettava erottaminen toisistaan vaatii genitaalien tutkimista
*Jokikaislakorento (*Sialis fuliginosa*)
*Kuikankaislakorento (*Sialis morio*)
*Lapinkaislakorento (*Sialis sibirica*)
*Sipinkaislakorento (*Sialis sordida*)
*Sorsankaislakorento (*Sialis lutaria*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Teemu Rintala, Tomi Kumpulainen & Petri Ahlroth. Suomen verkkosiipiset. Hyönteistarvike TIBIALE oy, Helsinki 2014. 
*Suomen verkkosiipiset (s.l.) ja Kärsäkorennot 
*BugGuide.net 
*Tree of Life: Megaloptera  
*CSIRO: Megaloptera 
*ITIS: Megaloptera
Torsten Helsingius

**Torsten Gustaf Jakob Lorenz Helsingius** (17. toukokuuta 1888 Lohja  – 3. huhtikuuta 1967 Helsinki) oli suomenruotsalainen opettaja ja kirjailija. 1910-luvulla hän kuului Dagdrivare-ryhmään, joka sai nimensä Helsingiuksen 1914 ilmestyneen esikoisromaanin mukaan.

## Elämä
Torsten Helsingiuksen vanhemmat olivat köyhäinhoidontarkastaja ja kanslianeuvos Gustaf Adolf Helsingius ja Anna Elisabeth Roos. Hänen puolisonsa vuodesta 1918 oli Margherita Helena Malmberg. Helsingius pääsi ylioppilaaksi 1906 Svenska normallyceumista, jonka jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1912 ja maisteriksi 1914.

Helsingius toimi Porvoon ruotsalaisen lyseon latinan ja ruotsin kielen vt. lehtorina 1914–1918 ja Björneborgs svenska samskolan ruotsin kielen opettajana ja rehtorina vuosina 1920–1957.

## Teoksia
* *Dagdrivare*. Söderström, Helsingfors 1914.
* *Utveckling*. Schildt, Borgå 1915.
* *Ungdom och andra skisser*. Schildts, Helsingfors 1917.
* *Pellingekåren*. Schildts, Helsingfors 1918.
* *Pellingekåren: Porträttalbum*. Schildts, Helsingfors 1919.
* *Svensk akademisk afton i Björneborg 8.3.1924 refererad av en herre vid Svensk akademisk afton II 25.4.1925: Referatet, justerat, utgivet i tryck till Svensk akademisk afton XVII 10.3.1945*. Svenska akademiker i Björneborg 1945. Ny kompletterad upplaga Söderström, Helsingfors 1950.
* *Det var*. Söderström, Helsingfors 1947.

## Lähteet
### Verkkosivustot
* Ylioppilasmatrikkeli 1906.
* Suomen yksityisten oppikoulujen digitaalinen matrikkeli: Björneborgs svenska samskola 1892–.
* 

### Viitteet
Punikkivahakas

**Punikkivahakas** (*Hygrocybe punicea*) on helovahakkaiden sukuun kuuluva sienilaji.

Sen lakki on kellomainen tai laakea ja väriltään verenpunainen tai tummanpunainen. Lakki on leveydeltään 3–15 senttimetriä ja se on kostealla säällä tahmainen. Heltat ovat harvat, paksut ja nuorina vaaleankeltaiset ja vanhemmiten oranssinpunaiset. Jalka on kellanpunainen ja punaviiruinen. Pituudeltaan jalka on 3–15 senttimetriä. Malto on kellertävää tai valkoista. Maku on mieto ja se on hyvä ruokasieni. Punikkivahakkaan kasvuaika on elokuusta lokakuuhun. Sitä muistuttavia lajeja ovat punavahakas, mönjävahakas ja kartiovahakas.

Punikkivahakas kasvaa lehdoissa, tuoreissa kangasmetsissä ja niityillä. Sitä tavataan laajoilla alueilla eri puolilla Eurooppaa. Suomessa sitä tavataan yleisenä lähinnä Etelä-Suomessa. Kansainvälisesti punikkivahakas on luokiteltu vaarantuneeksi, mutta Suomessa se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Punikkivahakas – ''Hygrocybe punicea''
* MushroomExpert.com: ''Hygrocybe punicea''
Kauko-Karjala

**Kauko-Karjala** on  maantieteellis-historiallinen nimi, jota on käytetty vaihtelevasti koko Venäjän Karjalan tai pelkästään Vienan Karjalan rinnakkaisnimenä.

Historiantutkimuksessa nimellä on viitattu myös tai yksinomaan Äänisjärven ja Uikujärven itäpuoliseen alueeseen, joka ulottuu suurin piirtein Vienanjoelle saakka. Tämän viimeksi mainitun alueen varhaisin historiallinen asutus oli suurelta osin karjalaista tai muuten itämerensuomalaista, mutta Suomessa sitä ei yleensä pidetä varsinaisen Karjalan osana. Alueesta käytettiin keskiajalla venäjänkielistä nimeä *Zavolotše*, "taipaleen takainen", ja sen asukkaita kutsuttiin "taipaleen takaisiksi tšuudeiksi".

## Katso myös

* Itä-Karjala

## Lähteet
Kirkkotalli

**Kirkkotalli** on etäältä kirkkoon tulevien seurakuntalaisten hevosille tarkoitettu hirsirakennus kirkon läheisyydessä. Kirkkotalleja oli aiemmin käytössä eri puolilla Ruotsia sekä Länsi-Suomessa ja Pohjanmaalla. Nämä useimmiten ikkunattomat rakennukset oli joillakin paikkakunnilla jaettu kahteen eri osastoon, toinen hevosille, toinen ihmisiä varten. Paikoin kirkkotalli oli kaksikerroksinen rakennus, jonka alakerrassa oli talli ja yläkerrassa liedellinen kirkkotupa. Tällaisessa rakennuksessa oli yleensä ikkunoita.

Kirkossa kävijät oleskelivat kirkkotallin tuvassa ennen ja jälkeen jumalanpalvelusta. Entisaikaan tuvassa saattoi myös asua kirkonkylän itsellisiä eli ihmisiä, joilla ei ollut omaa maatilaa eivätkä he olleet vakinaisesti kenenkään palveluksessa. Usealla paikkakunnalla kirkkotallit olivat riveissä molemminpuolin maantietä. Joillain paikoin Ruotsissa tällaiseen rakennusryhmään saattoi kuulua pari sataakin rakennusta, jolloin sitä nimitettiin kirkkokyläksi. Suomessa tällainen kaupunkimainen taloryhmä on ollut muun muassa Kruunupyyn kirkon luona.

Suomesta ei ole tietoja asuttavista kirkkotalleista, mutta kirkkotalleja on aikoinaan ollut monessa pitäjässä. Vähänkyrön kirkon luona pitäjän kullakin talolla oli oma pieni kirkkotallinsa, johon mahtui kaksi tai kolme hevosta. Toisinaan muutamalla kylän talolla oli yhteinen talli, johon oli vain yksi avain. Sen sai haltuunsa se talo, jonka vuoro oli mennä kirkkoon. Kirkossa käynti oli merkityksellistä paitsi sananjulistuksen takia, myös siksi että kirkossa luettiin julkiset kuulutukset, joiden kuuleminen ennen sanomalehtien aikakautta oli tärkeää. Valtiovaltakin on kiinnittänyt kirkkomatkoihin huomiota. Esimerkiksi 1728 velvoitettiin Länsi-Pohjan maaherra huolehtimaan siitä, että Tornion pitäjäläiset hankkisivat itselleen kirkkotupia, joissa he voisivat yöpyä etäällä Tornion kaupungin kapakoiden houkutuksista.

## Lähteet
* Kirkkotalli, Tietosanakirja, Tietosanakirja-osakeyhtiö 1912
* Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja Oy 1962
* Toivo Vuorela: Etelä-Pohjanmaan kansanrakennukset, Sarja Kyrönmaa 6, Etelä-Pohjalainen osakunta 1949 s. 135–137
Zarni an

**Zarni an** (, ) eli ”Kultainen akka” on komien legendaarinen jumala. Kultaisen naisjumalan patsaan palvonnasta muinaisten komien keskuudessa mainitaan venäläisissä kronikoissa Stefan Permiläisen kuoleman yhteydessä vuonna 1396. Tarkempia tietoja esiintyy 1500-luvun länsieurooppalaisissa Venäjä-kuvauksissa. Mehovski sijoittaa patsaan Vjatkajoen taakse skyyttien maan rajalle. Muiden kirjoittajien mukaan se sijaitsi lähellä Objoen suuta. Kuvauksissa kerrotaan lasta kantavasta vanhan naisen patsaasta tai naista muistuttavasta kalliosta.

1700-luvun venäläisten tiedemiesten Gerard Millerin ja Ivan Lepjohinin teoksissa Kultaisen akan kerrotaan olevan muinaisten komien jumala, jonka patsaan kristinuskoa pakenevat pakanat veivät Obin varrelle. Komien kansanperinteessä ei esiinny termiä Zarni an, vaikka se useissa tieteellisissä tutkimuksissa mainitaan ylimpänä naisjumalana, hedelmällisyyden ja hyvinvoinnin symbolina. Suullisessa perinteessä tällaisen jumalan olemassaolosta on vain epäsuoria merkkejä. 

Hantit ja mansit käyttävät Kultaisesta akasta nimitystä Sorni Nai. Myös nimitys Kaltaš-Ekva on käytössä ja merkitsee maan äitiä eli Kultaista akkaa. 

## Lähteet
Ture Janson

**Ture (Thure) Johan Ludvig Janson** (alk. **Jansson**; 5. helmikuuta 1886 Turku – 24. joulukuuta 1954 Mariefred, Ruotsi) oli suomenruotsalainen toimittaja ja dagdrivare-ryhmään 1910-luvulla kuulunut kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä **H.X**.

Jansonin vanhemmat olivat litografi Frans Janson ja Bertha Schylander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 ja työskenteli toimittajana Helsingissä aluksi *[[Arbetarbladet]]*-lehdessä ja sitten *[[Hufvudstadsbladet]]issa* sekä *[[Svenska Tidining]]*- ja *[[Dagens Tidning]]* -lehdessä vuoteen 1921 saakka. Janson oli vuodesta 1929 lähtien Tukholmassa *[[Stockholms Dagblad]]in*, *[[Stockholms-Tidningen]]in* ja *[[Aftonbladet]]in* avustajana.

## Teoksia
* *Inga medmänniskor: Fragmentarisk berättelse*. Åbo 1911
* *Mitt Helsingfors... Dikter*. Söderström, Helsingfors 1913
* *Knock me down: Helsingfors-noveller*. Holger Schildt, Borgå 1914
* *Vi och världskriget: En revy*; titelvignett af Bertel-Nordström. Helsingfors 1914-1915
* *Journalisten Bergman: Berättelser*. Holger Schildt, Borgå 1915
* *De ensamma svenskarna*. Schildt, Borgå 1916
* *Hr X har ordet*. Med teckningar af Toivo Vikstedt. Schildt, Helsingfors 1918
* *Konungen av X-land: Komedi i tre akter.* Schildt, Helsingfors 1921
* *Far till son*. Schildt, Helsingfors 1922
* *Jorden går under och andra bagateller*. Schildt, Helsingfors 1923
* *Verkligheten*. Schildt, Helsingfors 1923
* *Clown utan mask*. Schildt, Helsingfors 1924
* *Maskinmänniskan*. Schildt, Helsingfors 1924
* *Människor i genomskärning*. Helsingfors 1924
* *Vänskapsbyn*. Schildt, Helsingfors 1925
* *Boken om Helsingfors*. Schildt, Helsingfors 1926, 2. upplaga 1927
* *Hyvä Helsinkimme*. Kirjoittajat Ture Janson ja Erkki Kivijärvi. Schildt, Helsinki 1926
* *I huvudstadens virvlar: Helsingforsfilm i tolv öden*. Schildt, Helsingfors 1928 
* *Jag är en konung*. Schildt, Helsingfors 1930
* *Egypti land*. Söderström, Helsingfors 1935
* *Hotell Universum*. Fahlcrantz & Gumælius, Stockholm 1946
* *Lugn, mina herrar: Roman.* Schildt, Helsingfors 1948
* *Den litterära hjulångaren*. Söderström, Helsingfors 1950
* *Genier, nihilister etc*. Söderström, Helsingfors 1953

## Palkinnot
* Valtion kirjallisuuspalkinto 1913–1914, 1923, 1930

## Lähteet
* Janson, Ture hakuteoksessa *Biografiskt lexikon för Finland*.
* 
* Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961
* Londen, Magnus: En Helsingforsflanörs liv. 

## Kirjallisuutta
*
Gustav Alm

**Richard Malmberg**, kirjailijanimi **Gustav Alm** (5. syyskuuta 1877 Töysä &ndash; 1. marraskuuta 1944 Helsinki) oli suomenruotsalainen opettaja, kansakoulujen tarkastaja ja dagdrivare-ryhmään 1910-luvulla kuulunut kirjailija.

Malmbergin vanhemmat olivat varapastori Elias Malmberg ja Olga Mathilda Sandelin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1914. Malmberg toimi kansakoulunopettajana Helsingissä 1900–1917, Vaasan kansakoulujen tarkastajana 1917–1921, kouluneuvoksena 1921–1927 ja viimeksi Helsingin ruotsinkielisten kansakoulujen tarkastajana 1927–1944.

Malmberg julkaisi runsaasti oppikirjoja ja niiden ohella kirjailijanimellä *Gustav Alm* kaksi romaania ja novelleja. Hän toimi Suomen ruotsalaisen kirjailijaliiton puheenjohtajana.

## Teoksia
Nimimerkillä *Gustav Alm*:
* *Höstdagar : en Helsingforshistoria*. Bonnier, Stockholm 1907, 2. uppl. Söderström, Helsingfors 1919
* *Herr Agaton Vidbäck och hans vänner*. Söderström, Helsingfors 1915
* *Fångstmän : noveller*. Söderström, Helsingfors 1924, uusi painos 1960

## Palkinnot
* Valtion kirjallisuuspalkinto 1924

## Lähteet
* Suomen kirjailijat tietokanta 
* Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961
Stefanie Böhler

**Stefanie Böhler** (s. 27. helmikuuta 1981 Bad Säckingen) on saksalainen uransa lopettanut hiihtäjä ja olympiamitalisti. Hän voitti hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;5 kilometrin viestissä sekä Torinon olympialaisissa 2006 että Sapporon MM-kilpailuissa 2007. Sotšin olympialaisissa 2014 Böhler hiihti toisen osuuden Saksan olympiapronssia saavuttaneessa joukkueessa. 

Böhler lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2019.

## Arvokilpailut

Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2003 Böhler sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä kymmenenneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2005 hän hiihti viestissä Saksan joukkueessa neljänneksi ja oli henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan perinteisen hiihtotavan sprintissä 18:s. Torinon olympialaisissa 2006 Böhler saavutti viestissä hopeaa ja sijoittui 20:nneksi vapaalla tyylillä sekä 30 kilometrillä että sprintissä. Sapporon MM-kilpailuissa 2007 hän sai viestissä hopeaa mutta ei menestynyt henkilökohtaisilla matkoilla, ja Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän ei päässyt viestijoukkueeseen. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli perinteisen 30 kilometrin yhteislähtökilpailussa 17:s. Oslon MM-kilpailuissa 2011 Böhler sijoittui viestissä viidenneksi ja perinteisen hiihtotavan parisprintissä seitsemänneksi.

Sotšin olympialaisissa 2014 Böhler saavutti viestissä pronssia sekä sijoittui perinteisellä hiihtotavalla parisprintissä neljänneksi ja 10 kilometrillä kuudenneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui viestissä ja perinteisen hiihtotavan 30 kilometrin yhteislähtökilpailussa kuudenneksi sekä 15 kilometrin yhteislähtökilpailussa 18:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli kuudes viestissä ja perinteisen hiihtotavan parisprintissä, kymmenes perinteisen hiihtotavan 10 kilometrillä sekä kahdestoista vapaan hiihtotavan 30 kilometrin yhteislähtökilpailussa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui viestissä kuudenneksi ja perinteisen hiihtotavan 30 kilometrin yhteislähtökilpailussa 16:nneksi.

## Maailmancup

Maailmancupissa Böhler saavutti ensimmäisen palkintosijansa oltuaan kolmas 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa Rybinskissä kaudella 2008–2009. Hän oli Rybinskissä kolmas myös 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kaudella 2014–2015. Lisäksi hän on kuulunut Saksan voittoisaan viestijoukkueeseen kaudella 2006–2007 La Clusaz'ssa ja Falunissa. Parisprinttiä hän on ollut voittamassa Rybinskissä kaudella 2009–2010.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Virallinen sivusto
Söderlund

**Söderlund**  tai **Søderlund** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Alexander Søderlund (s. 1987), norjalainen jalkapalloilija
* Axel Söderlund (1858–1945), suomalainen toimittaja ja purjehduksen harrastaja
* Birger Söderlund (1906–1998), suomenruotsalainen näytelmäkirjailija
* Helene Söderlund (s. 1987), ruotsalainen hiihtosuunnistaja ja maailmanmestari
* Ivar Söderlund (1894–1970), suomalainen jääkärimajuri
* Jan-Henrik Göran Söderlund (1937–2025), suomalainen arkkitehti ja rakennusopin professori
* Johan Wilhelm Söderlund (1845–1904), suomalainen laivanvarustaja, kunnallispoliitikko ja valtiopäivämies
* Matilda Söderlund (s. 1991/1992), ruotsalainen kiipeilijä
* Mats Söderlund (s. 1969), ruotsalainen malli ja laulaja, tunnetaan taiteilijanimellä *Günther*
* Pernilla Söderlund (s. 1969), ahvenanmaalainen poliitikko
* Tim Söderlund (s. 1998), ruotsalainen jääkiekkoilija
* Tomas Söderlund (s. 1989), suomalainen kuulantyöntäjä
* Valdemar Söderlund (1892–1985), suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos

Entisenä nimenä:
* Antti Perheentupa (ent. *Söderlund*; 1889–1975), pappi ja lähetyssaarnaaja
* Erkki Perheentupa (ent. *Söderlund*; 1891–1963), kokoomuksen kansanedustaja
* Ester Perheentupa (ent. *Söderlund*; 1896–1979), tekstiilisuunnittelija, käsityönopettaja ja toimittaja.
Elämys

**Elämys** on moniaistinen ja merkittävä kokemus, joka voi tuottaa kokijalleen henkilökohtaisen muutoskokemuksen. Elämyksen aikana koettu ja opittu voidaan omaksua osaksi omaa arkipersoonaa, tai elämyksen kokeminen voi johtaa oman maailmankuvan muuttumiseen.

Elämys on siis huomattavasti enemmän kuin mukava ja miellyttävä kokemus tai hyvä palvelu. 

Elämys on aina henkilökohtainen; ihminen määrittää itse oman elämyskokemuksensa. Elämyksiä ei siten voida takuuvarmasti tuottaa. On kuitenkin mahdollista luoda puitteet, joissa elämysten syntyminen on mahdollista ja jopa todennäköistä.

## Katso myös
* Elämystalous
Clermontin piirikunta

**Clermontin piirikunta** on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, jonka suurin kaupunki on Union Township.

## Maantiede
Clermontin naapuripiirikuntia ovat Hamilton lännessä, Warren pohjoisessa, Clinton luoteiskulmassa, Brown idässä ja Kentuckyn puolella Brackenin, Pendletonin ja Campbellin piirikunnat.

## Väestö
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 197&nbsp;363 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 96,1%, mustiin (1,4%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2%) ja aasialaisiin (1,0%).

Kotitalouden mediaanitulo on 60&nbsp;219 ja köyhyysrajan alapuolella oli 9,6% väestöstä vuosina 2007–2011.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Limavahakas

**Limavahakas** (*Gliophorus irrigatus*, syn. *Hygrocybe irrigata* tai *Hygrocybe unguinosa*) on kupera hyvin limainen harmaa tai harmaanmusta vahakaslaji. Lakki voi olla joskus miltei ruskea. Heltat ovat harmaanvalkoiset tai harmaat. Jalka on ontto, limainen ja harmaa mutta lakkia vaaleampi. Malto on vaaleanharmaata. Sieni kasvaa yksittäin tai ryhminä metsänreunoilla ja lehdoissa. Se on melko yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa.

## Lähteet
Tsinandali

**Tsinandali** () on kylä Kakhetin alueella Georgiassa. Se tunnetaan kartanostaan ja historiallisesta viinitilastaan, jotka kuuluivat 1800-luvun aatelisrunoilija Aleksandre Tšavtšavadzelle (1786–1846). Se sijaitsee Telavin piirikunnassa 179 kilometriä Tbilisistä itään. 

Aleksandre Tšavtšavadze peri Alazanin jokilaakson kylän isältään prinssi Garsevanilta. Hän kunnosti kartanoa, rakensi sinne uuden italialaistyylisen palatsin ja perusti koristepuutarhan vuonna 1835. Siitä tuli paikka, jossa Tšavtšavadze viihdytti ulkomaisia vieraitaan musiikilla, huumorilla ja erityisesti hienoilla vuosikertaviineillä, joita valmistettiin kartanon viinitilalla (*[[marani]]*). Eurooppalaiset tavat tuntenut Tšavtšavadze rakensi Georgian vanhimman ja suurimman viinitilan, jossa hän yhdisti eurooppalaisia ja vuosisatoja vanhoja georgialaisia viininvalmistusperinteitä toisiinsa. Korkeassa arvossa pidettyä kuivaa Tsinandali-valkoviiniä tuotetaan edelleen.

Kylä ja Tšavtšavadzen kartano saivat lisää kuuluisuutta imaami Šamilin joukkojen yllätyshyökkäyksestä 2. heinäkuuta 1854. Šamil oli karismaattinen muslimijohtaja, joka vastusti Venäjän laajentumista Pohjois-Kaukasuksen alueelle. Hyökkäystä komensi Šamilin poika Ghazi-Muhammad. Vuoristolaiset kostivat Tšavtšavadzen suvulle sen jäsenten osallistumisen Venäjän toimiin Kaukasian sodassa, ryöstivät kartanon ja sieppasivat Aleksandren pojan prinssi Davit Tšavtšavadzen vaimon, lapset ja sukulaiset. Tapahtuma järkytti paitsi Venäjää myös länsimaita. 22. maaliskuuta 1855, mutkikkaiden neuvottelujen jälkeen, panttivangit palautettiin vastineeksi Šamilin vangitusta pojasta Jamal al-Dinista ja 40&nbsp;000 hopearuplasta osana laajempaa vanginvaihtosopimusta.

Davit Tšavtšavadzen kuoleman jälkeen tila siirtyi Venäjän hallitsijasuvun haltuun, koska suku ei kyennyt maksamaan velkaansa Venäjän kansallispankille. Tsinandalin puutarha kunnostettiin vuonna 1887 ja siirrettiin valtion omistukseen vuonna 1917. Vuonna 1947 siitä tehtiin museo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
N-Progress

**N-Progress** on Danny Wilden albumi, joka julkaistiin vuonna 2000 MP3.com -sivustolla.

## Kappaleet
#Mess
#Hangin’ Around
#Vacant Faraway
#You Don’t Love Me Now
#When We Get There
#Liam
#Fool Myself
#Everyone Lets You Down
#Natali
#Out of Luck

## Aiheesta muualla
* ''N-Progress'' discogs.com -sivustolla
Helsinki University Bulletin

**Helsinki University Bulletin** eli HUB on Helsingin yliopiston julkaisema, tiedemaailmaa esittelevä ja tiedettä popularisoiva aikakauslehti. Helsingin yliopisto on julkaissut kansainvälistä lehteä vuodesta 1982 (ennen vuotta 2008 nimillä *University*, *University Circle* ja *Universitas Helsingiensis*). 

HUB kertoo yliopiston yhdentoista tiedekunnan tutkimuslöydöistä. Uutisten ja ajankohtaisia ilmiöitä taustoittavien artikkelien lisäksi lehdessä on yliopistolaisten henkilökuvia ja tietoa yliopiston palveluista. Vakiopalstoja ovat muun muassa tutkijoiden pakastimet avaava *From the freezer*, tutkimusaiheet piirroksina esittelevä *Science illustrated* ja sarjakuvajänis Buffin the Bunnysta kertova the *Academy of Pseudology*.

HUBista ilmestyy vuosittain kaksi englanninkielistä printtinumeroa sekä neljä sähköistä numeroa, jotka tuotetaan englanniksi ja ruotsiksi. Printtinumeroiden painos on 13&nbsp;000 kappaletta. Lehden toimitus sijaitsee yliopiston viestintäosastolla, ja päätoimittaja vuonna 2008 oli Virve Pohjanpalo.

Lehden vanhat numerot löytyvät HUBin nettisivuilta sekä artikkeleittain arkistoituna että selailtavina näköislehtinä. Lehti on maksuton, ja sen voi tilata nettisivulta löytyvällä sähköisellä lomakkeella.

## Aiheesta muualla
*Lehden toimitus
*HUBin nettisivu
Great Buildings

**Great Buildings** on 1979 perustettu rock-yhtye. Yhtye hajosi vuonna 1984 toisen studiolevynsä jälkeen eikä ole sen jälkeen tehnyt comebackia esiintymislavoille. Vuonna 2006 yhtye julkaisi kokoelmalevyn *The Greatest of the Buildings*. Yhtyeen hajottua ja jäsenten lähdettyä omille teilleen Danny Wilde lähti soolouralle, joka jatkui 2000-luvulle asti ja jatkuu edelleen.

## Diskografia

**[[Apart from the Crowd]]* (1981)
**[[The Second Album]]* (1983)
**[[The Greatest Of Buildings]]* (2006)

## Aiheesta muualla
* Great Buildings Allmusic.com-sivustolla.
U-Recken

**U-Recken** (oikealta nimeltään Yaniv Ben-Ari, s. 1978 Haifa, Israel) on israelilainen psytrance-tuottaja. Hän soitti nuorena kitaraa ja perusti kaksi menestynyttä metallimusiikkiin keskittynyttä yhtyettä. Myöhemmin Yaniv alkoi tehdä psytrancea. U-Recken tuottaa pääsääntöisesti full on -tyylistä psytrancea. Artistin soundi on hyvin tunnistettavissa todella voimakkaista bassolinjoista, jotka ovat monissa kappaleissa hyvin samantyyppisiä.

## Diskografia
* *[[Aquatic Serenade]]* (Dooflex 2006)
* *[[Soul Anatomy]]* (kokoelma, Dooflex 2007)
* *[[Deeper Into Man]]* (Dooflex 2008)
* *[[A Light At The End Of The World]]* ‎(2013)
* *[[Trilogy. Apollo Stage Mix]]* ‎(2015)
* *[[Flames Of Equilibrium]]* ‎(2015)
* *[[Nothing Is Sacred]]* (2017)

## Aiheesta muualla
* 
* U-Recken Discogs-sivustolla
Haavankeltajäkälä

**Haavankeltajäkälä** (*Xanthoria parietina*) on keltaoranssi jäkälä, jota kasvaa puiden rungoilla ja kivipinnoilla. Se muodostaa leveäliuskaisia, pyöreähköjä laikkuja, joiden pinnalle nousee kanelinruskeita kotelomaljoja. Laji on hyvin yleinen maapallolla tundraa lukuun ottamatta, ja esimerkiksi Uuteen-Seelantiin sen arvellaan levinneen ihmisen vaikutuksesta.

Haavankeltajäkälää on käytetty lankojen värjäykseen. Siitä saadaan vaaleanruskeaa väriä, mutta ammoniakkikäsittelyllä on päädytty myös violetin ja liilan tapaisiin väreihin. Väriaineena on lähes yksinomaisesti antrakinonipigmentti nimeltä fyskioni eli parietiini.

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Haavankeltajäkälä (''Xanthoria parietina'')
* Luopioisten kasvisto: Haavankeltajäkälä (''Xanthoria parietina'')
* 
* UniProt: Taxonomy - ''Xanthoria parietina'' 
* ITIS: ''Xanthoria parietina'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Xanthoria parietina'' 
* Consortium of Lichen Herbaria: ''Xanthoria parietina'' 
* Fungi of Great Britain and Ireland: ''Xanthoria parietina'' 
* Italic 7.0, The Information System on Italian Lichens: ''Xanthoria parietina'' 
* PheroBase: Semiochemicals of Xanthoria parietina
Cisse Abshir

**Cisse Aadan Abshir** (s. 1. kesäkuuta 1986) on somalialainen jalkapalloilija, joka pelaa Norjan pääsarjajoukkueessa Lillestrømissä. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.

Ennen siirtymistään nykyiseen seuraansa tammikuussa 2008 Abshir pelasi kotimaassaan Somaliassa Elmanissa, Tansaniassa Simbassa sekä maltalaisessa Pietá Hotspursissa. 

Abshir on 183 senttimetriä pitkä.

## Lähteet
* http://www.worldfootball.net/spieler_profil/cisse-abshir/
* http://www.national-football-teams.com/v2/player.php?id=6236
Harmaahankakarve

**Harmaahankakarve** eli **hankakarve** (*Pseudevernia furfuracea*) on harmahtava jäkälä, jota kasvaa havupuiden rungoilla ja oksissa. Se kasvaa röyhelöisinä tuppaina etenkin oksanhangoissa. Sen voi erottaa valkohankajäkälästä (*Evernia prunastri*) siitä, että harmaahankakarve on harmaa myös alapinnaltaan. Harmaahankakarve kasvaa lähes koko Suomessa. Laji viihtyy erityisesti Etelä- ja Keski-Suomessa ja sitä esiintyy myös Euroopassa.

Harmaahankakarveella on kaksi kemotyyppiä. Harmaahankakarveen jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy toisessa kemotyypissä atranoriinia (C19H18O8) ja fysodihappoa (C26H30O8) sekä toisessa atranoriinia ja olivetorihappoa (C26H32O8).

## Käyttö
Harmaahankakarve on ilmanlaadun indikaattori, ja melko herkkä saasteille.

Harmaahankakarvetta on aiemmin käytetty hajuvesiteollisuudessa tuoksujen kiinnittymisen vaikuttavana aineosana, mutta sen käyttö on sittemmin kielletty EU:n toimesta, koska se saattaa aiheuttaa joillekin ihmisille allergisia oireita.

Harmaahankakarvetta on kerätty Kreikassa balsamointiaineiden ainesosaksi. Sillä on antibioottinen vaikutus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Hankakarve (''Pseudevernia furfuracea'')
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Hankakarve (''Pseudevernia furfuracea'')
* UniProt: Taxonomy - ''Pseudevernia furfuracea'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Pseudevernia furfuracea'' 
* Fungi of Great Britain and Ireland: ''Pseudevernia furfuracea'' 
* Irish lichens: ''Pseudevernia furfuracea'' 
* PheroBase: Semiochemicals of ''Pseudevernia furfuracea'', the Tree moss lichen
Steven Bradbury

**Steven John Bradbury** (s. 14. lokakuuta 1973 Sydney) on australialainen kaukalopikaluistelija.

Bradbury muistetaan ehkäpä parhaiten olympiavoitostaan tuhannen metrin matkalla 2002 Salt Lake Cityn kisoissa. Hän selviytyi alkukarsinnasta jatkoon Marc Gagnonin hylkäyksen ansiosta. Välierässään Bradbury oli viimeisenä kunnes kolme edellä olevaa luistelijaa kolaroivat ja kaatuivat, jolloin Bradbury kakkossijallaan varmisti paikan loppukilpailussa. Itse finaalissa Bradbury oli vielä viimeisessä kaarteessa joukon viimeisenä, mutta kaikki hänen edellään olleet neljä muuta luistelijaa kaatuivat ja Bradbury voitti Australian talviolympiahistorian ensimmäisen kultamitalin. Aikaisemmin Bradburyllä oli olympialaisista viestipronssi 1994 Lillehammerista.

## Aiheesta muualla
* http://www.packstyle.de/Leute/s-bradbury.htm 
* Ilta-Sanomat: *[http://www.iltasanomat.fi/urheilu/uutinen.asp?id=295615 Steven Bradburyn kultamitali hullaannutti Australian]* 19.02.2002
Revolution 9

**Revolution 9** on The Beatlesin kokeellinen kappale yhtyeen vuoden 1968 albumilta *[[The Beatles (albumi)|The Beatles]]*. Se on yhtyeen pisin virallisesti julkaistu kappale ja kestää yli 8 minuuttia. Kappale on äänikollaasi, joka koostuu lähinnä lyhyistä, muunnelluista musiikinpätkistä sekä äänitehosteista ja puheesta. Kappaleesta löytyy myös pätkä Sibeliuksen 7. sinfoniaa soitettuna väärin päin. ”Revolution 9:n” koostivat John Lennon, George Harrison, Ringo Starr ja Lennonin vaimo Yoko Ono EMI:n studiolla Lontoossa. Paul McCartney oli tuohon aikaan toisaalla.

Kappaleessa on myös kuuluisa Paul on kuollut -myyttiä koskeva nauhaefekti: toistettu puheääni ”Number 9”, jonka takaperin soitettuna on mahdollista tulkita kuulostavan samalta kuin ”Turn me on, dead man”.
Edward Neumeier

**Edward ”Ed” Neumeier** (s. 1957) on yhdysvaltalainen Saturn-palkittu elokuvakäsikirjoittaja, joka on käsikirjoittanut muun muassa elokuvia *[[RoboCop]]* ja *[[Starship Troopers – universumin sotilaat]]*.

## Elämäkerta
Neumeier opiskeli journalismia Kalifornian yliopistossa Santa Cruzissa, minkä jälkeen hän siirtyi opiskelemaan elokuva- ja televisioalaa UCLAan. Valmistumisensa jälkeen Neumeier löysi varsin nopeasti töitä Hollywoodista, toimiessaan apulaistuottajana televisiosarjassa *Taxi* (1978). Sittemmin hän työskenteli Paramount Picturesilla, Columbia Picturesilla ja Universal Picturesilla. Tuona aikana hän kirjoitti ensimmäiset tarinansa RoboCopista. Neumeier jopa kieltäytyi tarjouksesta työskennellä varapääjohtajana Universal Picturesilla kehittääkseen RoboCop-tarinaansa Michael Minerin kanssa.

### RoboCop
RoboCopin käsikirjoituksesta tuli väkivaltainen yrityssatiiri, jossa oli mukana vaikutteita sarjakuvahahmoista Rautamies ja Judge Dredd. Pitkän odottelun ja kaupittelun jälkeen Orion Pictures osti elokuvankäsikirjoituksen. Se tarjosi 15 miljoonan Yhdysvaltain dollarin budjetin ja ohjaajaksi Paul Verhoevenin. Neumeier tuotti elokuvan muun muassa Jon Davisonin ja Arne Schmidtin kanssa. *RoboCop* sai ensi-iltansa vuonna 1987 ja siitä tuli suuri menestys, ja se tuotti yli 50 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Lisäksi Neumeier palkittiin yhdessä Michael Minerin kanssa Saturn-palkinnolla parhaasta käsikirjoituksesta. Elokuvan jälkeen siitä tuotettiin kaksi jatko-osaa sekä muutamia televisiosarjoja, joiden kanssa Neumeier itse ei ollut enää tekemisissä.

Ensimmäisen jatko-osan *[[RoboCop 2]]* oli tarkoitus olla Neumeierin käsikirjoittama. Hän ehti kirjoittaa tarinan alkupuoliskon, mutta käsikirjoittajien lakon vuoksi hän ei voinut kirjoittaa tarinaa loppuun. Sittemmin Orion Pictures palkkasi sarjakuvien parista tunnetun Frank Millerin kehittämään käsikirjoituksen elokuvalle.

### Starship Troopers
Vuonna 1997 Neumeier ja Verhoeven tekivät uudelleen yhteistyötä elokuvan *[[Starship Troopers – universumin sotilaat]]* parissa. Elokuva perustuu löyhästi Robert A. Heinleinin kirjoittamaan tieteisromaaniin *[[Starship Troopers]]*. Elokuva sai 98,7 miljoonan Yhdysvaltain dollarin budjetin, mikä oli tuolloin suurin budjetoitu elokuva Hollywoodissa. Elokuva kuitenkin menestyi paremmin Euroopassa kuin Yhdysvalloissa huolimatta, että se äänestettiin Artforum-lehdessä vuoden 1997 kymmenen parhaan joukkoon kuuluvaksi taiteelliseksi saavutukseksi. Lisäksi Neumeier huomioitiin Saturn-ehdokkuudella käsikirjoituksestaan.

Vuosia myöhemmin Neumeier palasi takaisin *Starship Troopersin* pariin käsikirjoittaessaan ja ohjatessaan elokuvasarjan vuonna 2008 ilmestyneen kolmannen osan *[[Starship Troopers 3: Marauder]]*.

## Aiheesta muualla
*
Ammunta kesäparalympialaisissa 2008

**[[Peking]]in [[Kesäparalympialaiset 2008|kesäparalympialaisissa 2008]]** kilpailtiin 7.–12. syyskuuta 2008 yhteensä 12 eri lajissa, joista miehet kolmessa, naiset kolmessa ja kuudessa yhteisessä. Kilpailut järjestettiin Pekingin ampumaradalla.

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

### Yhteiset

## Mitalitaulukko

## Ennätykset
Kisoissa syntyneet maailman- ja paralympiaennätykset.

## Lähteet
*
Punahevoskastanja

**Punahevoskastanja** (*Aesculus* × *carnea*) on punakukkainen balkaninhevoskastanjan (*Aesculus hippocastanum*) ja missisippinhevoskastanjan (*Aesculus pavia*) risteytys. Se on Suomessa harvinainen, mutta kasvaa vyöhykkeillä I ja II.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Aesculus'' X ''carnea''
Harmaaröyhelö

**Harmaaröyhelö** (*Platismatia glauca*) on etenkin puiden oksilla leveäliuskaisina harmaina röyhelöinä kasvava jäkälälaji. Sen yläpinta on ruskeanharmaa, alapinta reunoilta vaaleanruskea, keskeltä lähes musta. Jäkälälaikut voivat olla halkaisijaltaan jopa 20-senttisiä. Lajia kasvaa kallioilla, korvissa ja kuivissa kangasmetsissä Kasvaa koko Suomessa.

Harmaaryöhelö on melko herkkä ilmansaasteille, joten sitä voidaan käyttää ilmanlaadun indikaattorina.   

Harmaaröyhelön jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy atranoriinia (C19H18O8) ja kaperaattihappoa (C21H38O7).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Harmaaröyhelö (''Platismatia glauca'')
* Luopioisten kasvisto: Harmaaröyhelö (''Platismatia glauca'')
* ITIS: ''Platismatia glauca'' 
* UniProt: Taxonomy - ''Platismatia glauca'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Platismatia glauca'' 
* Consortium of Lichen Herbaria: ''Platismatia glauca'' 
* Italic 7.0, The Information System on Italian Lichens: ''Platismatia glauca'' 
* Fungi of Great Britain and Ireland: ''Platismatia glauca'' 
* PheroBase: Semiochemicals of ''Platismatia glauca''
Creciendo en Gracia

El Ministerio Internacional **Creciendo en Gracia** () on puertoricolaisen José Luis de Jesús Mirandan (s. 1946/1947) perustama uskonnollinen ryhmä. Se ei virallisesti tunnusta helvettiä, Saatanaa eikä syntiä. Perustajan asema on keskeinen; Jesús Miranda on viitannut itseensä muun muassa Kristuksena. Muita uskontoja vastustetaan jyrkästi. Jopa perinteisiä kristittyjä arvostellaan kovin sanoin.

Jesús Mirandalla oli vaikea nuoruus, johon kuului muun muassa heroiiniongelma. Hänen perustamansa liikkeen historia alkaa ilmestyksestä, jonka hän ilmoittaa kokeneensa vuonna 1976. Ryhmä perustettiin virallisesti vuonna 1986 perustajan muutettua Miamiin. Toimintaa sillä on jo useissa maissa. Jesús Miranda on puhunut julkisesti omistaan ja kirkkonsa valtapyrkimyksistä.

Varoja Creciendo en Gracia saa jäsenten maksamista kymmenyksistä ja annetuista rahalahjoituksista. Jäsenet tunnetaan muun muassa kehoilleen tatuoiduista 666-luvuista. Joskus liike on viitannut perustajaan "Antikristuksena" korostaakseen sitä, että hänen katsotaan tulleen korvaamaan Jeesus. Creciendo en Gracia on järjestänyt erilaisia protesteja, ja Jesús Mirandan pääsy joihinkin Latinalaisen Amerikan maihin onkin estetty. Vaikka kritiikkiä ryhmää vastaan esiintyy, on liike jatkanut aktiivista toimintaansa ja saavuttanut laajan kannattajamäärän.

## Lähteet