open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
HMCS Agassiz

**HMCS Agassiz** (viirinumero K129) oli Kanadan kuninkaallisen laivaston Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa. Alus otettiin palvelukseen 23. tammikuuta 1941 ja suojasi Atlantilla saattueita. Sodan päätyttyä alus poistettiin palveluksesta 15. kesäkuuta 1945 ja myytiin romutettavaksi.

## Valmistus

Alus tilattiin 14. helmikuuta 1940 Burrard Dry Dock Companyltä  North Vancouverista Kanadasta, missä köli laskettiin 29. huhtikuuta 1940. Alus laskettiin vesille 15. elokuuta ja otettiin palvelukseen 23. tammikuuta 1941.

## Palvelus
Alus saapui 13. huhtikuuta Halifaxiin, mistä se lähti 23. toukokuuta St. John'siin uudelleen muodostettuun Newfoundlandin saattajaosastoon (). Kesäkuun alussa se suojasi saattueen Islantiin, minkä jälkeen se suojasi vuoden 1943 loppuun saattueita Pohjois-Atlantilla. Alus osallistui syyskuussa 1941 saattueen SC44:n suojaamiseen käyden taistelua sukellusveneitä vastaan. Taistelun aikana se pelasti torpedoidun sisaraluksensa *[[HMCS Lévis]]in* miehistön. Alus osallistui myös heinäkuussa 1942 saattueen ON115 suojaamiseen.

Liverpoolissa alus siirrettiin 5. tammikuuta 1943 telakalle, mistä se vapautui maaliskuun puolivälissä. Huhtikuussa alus liitettiin vasta muodostettiin Kanadan 1. saattajaryhmään (). Alus saapui 16. joulukuuta 1943 New Yorkiin uuteen huoltoon, jonka aikana aluksen etukantta pidennettiin. Muutostyöt saatiin päätökseen 4. maaliskuuta 1944. St. Margaretinlahdella vietetyn koulutusjakson jälkeen alus liittyi läntisen saattajaosaston saattajaryhmä W-2:een, mistä se siirrettiin elokuussa W-7:ään.

Sodan lopun alus oli W-7:ssä. Se poistettiin palveluksesta 14. kesäkuuta 1945 Sydneyssä ja romutettiin 1946.

## Päälliköt
Aluksenpäälliköinä olivat:
*Johnson, B. D. L. 23. tammikuuta 1941 - 14. maaliskuuta 1943
*More, E. M. 15. maaliskuuta 1943 - 13. maaliskuuta 1944
*Burrows, F. E. 14. maaliskuuta 1944 - 8. tammikuuta 1945
*Jarvis, J. P. 9. tammikuuta 1945 - 

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet
Anton Berg

**Anton Alexander Bernhard Berg** (27. elokuuta 1876 Vaasa – 15. tammikuuta 1949 Turku) oli rautatievirkamies ja Turun rautatieaseman asemapäällikkö.

Bergin vanhemmat olivat kehruumestari Karl Berg ja Mathilda Sunn. Hän oli rautatievirkamies, joka toimi apulaisasemapäällikkönä, sittemmin asemapäällikkönä Turussa vuosina 1938–1944. Hänelle myönnettiin liikennetarkastajan arvonimi vuonna 1944.

## Lähteet
Trapetsitaiteiluu

**Trapetsitaiteiluu** on Junon ja The Gambitin kesällä 2014 julkaistu yhteisalbumi. Albumin ensimmäinen musiikkivideo julkaistiin huhtikuun alussa 2014 kappaleesta "Diggaan". Levyn sanoituksista vastaavat Juno ja The Gambit yhdessä. Kaikki albumin sävellykset ovat The Gambitin käsialaa.

## Kappaleet
# 
#  (mukana Kaba)
# 
# 
# 
#  (mukana Johanna Försti)
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Caravan-lehti

**Caravan-lehti** on Suomen valtakunnallinen leirintämatkailun erikoislehti, josta löytyy artikkeleita uusista malleista, matka- ja leirintäkohteista ja erilaista teknistä tietoutta. Caravan-lehteä on julkaistu vuodesta 1966 saakka. 

Lehden päätoimittajana on ollut marraskuusta 2016 lähtien Pauli Salokangas. Häntä ennen päätoimittajana toimi vuosina 1996–2016 Pekka Heinonen.

Valtaosa lukijoista on SF-Caravan ry:n eli karavaanareiden keskusjärjestön jäseniä, jotka saavat lehden jäsenetuna. Caravan-lehden voi myös tilata tai ostaa Lehtipisteestä.

Caravan-lehti ilmestyy viisi kertaa vuodessa ja sen liitteenä postitetaan vuosittain Leirintäopas. 

## Levikki
Viimeisen levikintarkastuksen (MediaAuditFinland Oy 5.12.2019) mukaan Caravan-lehden virallinen levikki on 56 592 kappaletta. 

## Lähteet
*Caravan-lehti

### Viitteet
Tervetuloa Suomen Floridaan!

***Tervetuloa Suomen Floridaan!*** on The Gambitin kolmas pitkäsoitto, joka julkaistiin 24. toukokuuta 2013. Levy on artistin toinen suomenkielinen levy ja sen ensimmäiset radiossa soitetut singlet olivat *Señorita* ja  *Soturin laulu*.
## Kappaleet
#  (mukana Juno)
#  (mukana Justin Cameo)
#  (mukana Justin Cameo)
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#  (mukana Justin Cameo & Karma)
# 
#  (mukana Kaba)

## Lähteet
Silkkipyrstömonarkki

**Silkkipyrstömonarkki** (*Lamprolia victoriae*) on viuhkojen heimoon kuuluva varpuslintu. 

## Levinneisyys
Silkkipyrstömonarkkia tavataan Fidžissä. Sen populaatioksi arvioidaan 16&nbsp;000–28&nbsp;000 yksilöä. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen levinneisyysalue on hyvin pieni ja populaatio suhteellisen pieni. Lisäksi lajia uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen.

## Lähteet
Sofonias

__NOTOC__
**Sofonias** (; 1200- ja 1300-lukujen vaihde) oli bysanttilainen filosofi ja Aristoteles-kommentaattori. Hän toimi munkkina Konstantinopolissa ja kääntyi myöhemmin katoliseen uskoon.

Sofonias kirjoitti lukuisia kommentaareja ja parafraaseja Aristoteleen teoksiin, mukaan lukien kommentaarit teoksiin *[[Sielusta]]*, *[[Sofistiset kumoamiset]]*, *[[Ensimmäinen analytiikka]]* ja *[[Pieniä tutkielmia]]*, jotka ovat säilyneet nykyaikaan. Kommentaareissaan Sofonias hyödynsi muun muassa Johannes Filoponoksen kadonnutta *Sielusta*-teoksen kommentaaria.

Sofoniaan teosten arvo on ennen kaikkea siinä, että ne sisältävät hyödyllisimmät katkelmat häntä edeltäneiltä kommentaattoreilta. Sofonias kehitti teosten kommentointimenetelmää niin, että hänen tekstiin tekemänsä huomautukset juoksevat jatkuvasti Aristoteleen tekstin ohessa, jolloin tekstin eri tulkinnat ovat helposti nähtävillä.

## Lähteet

## Kirjallisuutta

### Teosten laitokset

* 

### Muuta kirjallisuutta

* Blumenthal, H. J.: "Sophonias' Commentary on Aristotle's De anima". Teoksessa
Konsuli (arvonimi)

**Konsuli** on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 10. arvonimiryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .

Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1919. Vuosien 1918–2013 aikana konsulin arvonimi on myönnetty 37 henkilölle.&thinsp;

## Arvonimen saajat

## Katso myös
* Pääkonsuli, 7. ryhmän arvonimi Suomessa
* Varakonsuli, 11. ryhmän arvonimi Suomessa

## Lähteet
Lähetystösihteeri (arvonimi)

**Lähetystösihteerin nimi ja arvo** oli Suomessa vuoteen 2024 saakka tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuului arvonimiasetuksen liitteen mukaiseen 10. ryhmään.

Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1919 ja viimeisen kerran vuonna 1941. Vuosien 1918–2013 aikana lähetystösihteerin arvonimi myönnettiin 34 henkilölle.

Lähetystösihteerin arvonimi poistettiin arvonimiasetuksen liitteessä lueteltujen arvonimien joukosta vuonna 2024.

## Arvonimen saaneet

## Katso myös
* Lähetystösihteeri

## Lähteet
Barlaam Calabrialainen

**Barlaam Calabrialainen** (*Kalabrialainen* tai *Seminaralainen*; ; n. 1290–1348) oli bysanttilainen filosofi, teologi ja munkki, joka käsitteli teologisia kysymyksiä filosofisin menetelmin.

## Elämä
Barlaam oli kotoisin Seminarasta, eteläisen Italian Calabriasta. Hänen nimensä ennen munkiksi ryhtymistä oli *Bernardo Massari*. Barlaam oli oppinut sekä läntisessä skolastiikassa että antiikin kreikkalaisessa filosofiassa ja matematiikassa, mukaan lukien tähtitiede. Hän saapui Konstantinopoliin 1320-luvulla. Barlaam vastusti aluksi latinalaisia (eli katolista länttä) sekä idän ja lännen kirkkojen yhdistymistä. Myöhemmin hän alkoi kuitenkin kirjoittaa yhdistymisen, *[[filioque]]*-lisäyksen sekä paavillisen primaatin eli paavin ensisijaisen aseman puolesta. Vuonna 1348 Barlaam jätti pääkaupungin ja hänestä tuli Calabrian Geracen piispa.

Barlaam toimi Petrarcan opettajana kreikan kielessä.

## Teologia ja filosofia
Barlaam tunnetaan ennen kaikkea Gregorios Palamaksen vastustajana hesykasmia ja teologista menetelmää koskeneessa kiistassa vuosien 1337 ja 1351 välillä. Barlaam katsoi, että *[[jumalallistuminen|theosis]]* eli jumalallistuminen tarkoittaa vapautumista aineellisesta maailmasta, ja kielsi siksi sen, että ihmisruumis voisi osallistua jumalallistumiseen. Hän myös samasti Jumalan energiat eli toiminnot tämän olemukseen ja torjui ajatuksen siitä, että ihminen voisi olla yhteydessä tähän olemukseen niin kuin hesykastit opettivat. Juuri Barlaamin hyökkäykset hesykastista ajattelua vastaan saivat aikaan sen, että Gregorios nousi puolustamaan sitä kirjoituksissaan. Gregorios syytti Barlaamia harhaoppisuudesta. Barlaamin kanta tuomittiin kolmessa kirkolliskokouksessa, kahdessa Sofian kirkolliskokouksessa vuonna 1341 sekä Blakhernain kirkolliskokouksessa vuonna 1351.

Filosofiassaan Barlaam puolusti Aristotelesta niitä vastaan, jotka syyttivät tämän ajattelua joko sisäisistä ristiriitaisuuksista tai ristiriitaisuuksista suhteessa Platonin ajatteluun. Toisaalta Barlaam vaikuttaa soveltaneen myös uusplatonilaista ajattelua.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
### Teokset
* Barlaam the Calabrian: *Solutions*. Artikkelissa Sinkewicz 1981, s. 200–217.

### Muuta kirjallisuutta
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Barlaam of Calabria. Orthodox Wiki.
Rooney

**Rooney** voi viitata muun muassa seuraaviin:

## Henkilöt
* Andy Rooney (1919–2011), yhdysvaltalainen radio- ja televisiokäsikirjoittaja ja -juontaja
* Fred B. Rooney (1925–2019), yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko
* John Rooney (s. 1990), brittiläinen jalkapalloilija
* Kevin Rooney (s. 1993), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
* Martyn Rooney (s. 1987), brittiläinen yleisurheilija
* Mickey Rooney (1920–2014), yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä
* Sally Rooney (s. 1991), irlantilainen kirjailija
* Wayne Rooney (s. 1985), brittiläinen jalkapalloilija
Taloustirehtööri

**Taloustirehtööri** () on nykyisin Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 10. ryhmään. 

Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .

Taloustirehtöörin arvonimi on myönnetty itsenäisessä Suomessa vuosien 1919–2013 aikana 518 henkilölle.&thinsp;&thinsp;

## Arvonimen historia
Taloustirehtöörin arvo oli käytössä jo Suomen suuriruhtinaskunnassa, sillä taloustirehtööri kuului keisari ja suuriruhtinas Nikolai II:n vahvistamassa vuoden 1897 *Suomen Suuriruhtinaanmaan arvojärjestyksessä* neljänteentoista luokkaan.

## Lähteet
Ylikamreeri

**Ylikamreeri** on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 10. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .

Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1979 kaupunginkamreeri Lauri Itämiehelle. Vuosien 1918–2013 aikana ylikamreerin arvonimi on myönnetty 10 henkilölle.&thinsp; 

## Lähteet
Ylitarkastaja (arvonimi)

**Ylitarkastajan nimi ja arvo** on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka on myönnetty vain kahdelle henkilölle (vuosina 1954 ja 1961) ja jota ei ole lueteltu tällä hetkellä voimassa olevassa arvonimistä annetussa tasavallan presidentin asetuksessa.

## Katso myös
* Ylitarkastaja

## Lähteet
Yliopettaja (arvonimi)

**Yliopettajan nimi ja arvo** on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 12. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .

Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1947 lehtori Albert Gyllenbögelille. Vuosien 1918–2013 aikana yliopettajan arvonimi on myönnetty 40 henkilölle.&thinsp;

## Katso myös
* Yliopettaja

## Lähteet
Kultakärpänen

**Kultakärpänen** (*Lucilia sericata*) on reilun sentin mittainen vihreänkiiltävä raatokärpäsiin (Calliphoridae) kuuluva siivekäs hyönteinen. Se kuuluu sukunsa yleisimpiin lajeihin.

## Ulkonäkö ja koko

Kultakärpäsen vartalo on metallinvihreä ja suuosat keltaiset. Selkäpuolta peittävät mustat karvat. Siivet ovat läpinäkyvät ja niissä erottuvat ruskeat suonet. Aikuinen kärpänen on 10–14&nbsp;mm pitkä.

## Elinkaari
Kultakärpäsen munat ovat valkoisia tai kellertäviä, toisesta päästään paksumpia ja noin 1,5&nbsp;mm pitkiä. Ne kuoriutuvat 21 asteen lämmössä noin 21 tunnissa, lämpimämmässä nopeammin. Toukkavaihe kestää 3–4 päivää. Toukat ovat sileäpintaisia, kartionmuotoisia ja kasvavat vaiheittain 12–18&nbsp;mm pitkiksi. Kotelon kuori on aluksi valkoinen, mutta muuttuu punaruskeaksi, kun koteloitumisesta on kulunut muutamia tunteja.

## Käyttö
Kultakärpäsen toukkia käytetään haavojen hoidossa. Steriilissä laboratoriossa tehdyt toukat erittävät haavaan sylkeä, joka liuottaa haavassa olevaa kuollutta kudosta, jota toukat sitten käyttävät ravinnokseen. Kuolleen kudoksen mukana haavasta lähtevät bakteerit.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: ''Lucilia sericata''
* UniProt: Taxonomy - ''Lucilia sericata'' 
* University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): ''Lucilia sericata'' 
* PheroBase: Semiochemicals of ''Lucilia sericata'', the Sheep maggot fly
Yangzhou

**Yangzhou** () on kaupunki Kaakkois-Kiinassa Jiangsun maakunnan keskiosassa, Jangtsen pohjoisrannalla. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 72 kilometriä maakunnan pääkaupunki Nanjingistä koilliseen ja 230 kilometriä suurkaupunki Shanghaista luoteeseen. Yangzhoun väkiluku on 4,56 miljoonaa (2020) ja pinta-ala 6&nbsp;592 neliökilometriä.

Yangzhoun naapurikaupunkeja ovat Nanjing lounaassa, Chuzhou lännessä, Huai’an ja Yancheng pohjoisessa, Taizhou idässä, sekä Zhenjiang etelässä.

Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu seuraavasti (2020):

Ensimmäinen historian kirjaama asutus nykyisen Yangzhoun paikalla oli nimeltään *Guangling* (tai Kuang-ling); tämä tapahtui Kevättä ja syksyä-aikakaudella (770–476 eaa.).

Yangzhou on ollut kautta Kiinan historian sen keskeisiä talouden ja kulttuurielämän kaupunkeja. Keisarinkanavan valmistuttua siitä muodostui Tang-dynastian kaudella keskeinen ja vauras satamakaupunki. Kaupunki tunnetaan kauppiassuvuistaan, runoilijoistaan, taiteilijoistaan ja tutkijoistaan.

Vuoden 2020 väestönlaskennassa Yangzhoun väkiluku oli 4&nbsp;559&nbsp;797, joista 71,03 prosenttia asui kaupunkialueella. Vähemmistökansallisuuksien osuus väestöstä oli 0,60 prosenttia. Bruttokansantuote vuonna 2022 oli noin 710,5 miljardia yuania. Keskimääräinen vuosiansio oli kaupunkialueella 53&nbsp;673 yuania ja maaseudulla 29&nbsp;332 yuania.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Yangzhou City Information (erityisesti talouspainotus)  (chinaknowledge.com)
*Yangzhou  (britannica.com)
*China Postal code Jiangsu Province (prefektuuri ja piirikuntataso)  (youbianku.com)
Eläinten hyvinvointikeskus

**Eläinten hyvinvointikeskus** (EHK) on eläinten hyvinvointiin erikoistunut asiantuntijaverkosto. EHK edistää eläinten hyvinvoinnin valvonnan ja tutkimuksen kansallista yhteistyötä eläinten hyvinvoinnin turvaamiseksi ja parantamiseksi. EHK:n tehtävänä on myös edistää eläinten hyvinvoinnin tutkitun tiedon levittämistä ja tunnistaa omalta osaltaan kansallisia tutkimustarpeita. EHK toimii Luonnonvarakeskuksen yhteydessä. Keskuksen toimintaa rahoittaa maa- ja metsätalousministeriö. Eläinten hyvinvointikeskuksen perustivat vuonna 2009 maa- ja metsätalousministeriö, Helsingin yliopisto ja silloinen Elintarviketurvallisuusvirasto (nykyinen Ruokavirasto).  

EHK toimii läheisessä yhteistyössä suomalaisten eläinten hyvinvoinnin tutkimusryhmien (kuten Eläinten hyvinvoinnin tutkimuskeskus, Helsingin yliopisto) kanssa. Keskus hyödyntää myös eläinsuojeluasiamiehen sekä tieteellisten seurojen, kuten Yhteiskunnallisen ja kulttuurisen eläintutkimuksen seuran asiantuntemusta. Eläinten hyvinvointikeskus toimii sihteerinä tuotantoeläinten sekä seura- ja harrastuseläinten hyvinvoinnin neuvottelukunnissa.

Eläinten hyvinvointikeskus levittää puolueetonta, tutkimukseen perustuvaa tietoa eläinten hyvinvoinnista muun muassa eläintieto.fi -sivustolla ja sosiaalisessa mediassa.

## Katso myös
*eläinten hyvinvointi
*eläinten hyvinvoinnin tutkimuskeskus
*Helsingin yliopiston eläinlääketieteellinen tiedekunta
*Luonnonvarakeskus
*Ruokavirasto
*Maa- ja metsätalousministeriö

## Aiheesta muualla
*Eläinten hyvinvointikeskus (EHK) 
*eläintieto.fi -sivusto - perustietoa eläimistä sekä EHK:n blogi 
*EHK:n vanha blogiarkisto
*Tuotantoeläinten hyvinvoinnin neuvottelukunta
*Seura- ja harrastuseläinten hyvinvoinnin neuvottelukunta
Pic de Médécourbe

**Pic de Médécourbe** () on 2&nbsp;914 metriä korkea vuori Pyreneillä. Se sijaitsee Andorran, Espanjan ja Ranskan rajalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuvia, tietoa kiipeämisestä ja yleisesti, SummitPost (englanniksi)
* The tripoints of Andorra (englanniksi)
Rolando Alarcón

**Rolando Alarcón** (5. elokuuta 1929 Sewell – 4. helmikuuta 1973 Santiago de Chile) oli chileläinen laulaja-lauluntekijä ja runoilija, joka varsinaiselta ammatiltaan oli opettaja. Kotimaansa ulkopuolella sangen tuntemattomaksi jäänyt Alarcón oli Chilessä suosittu artisti, jonka hautajaisiin osallistui myös maan presidentti Salvador Allende.

Alarcón aloitti uransa 1950-luvun alussa muutettuaan Chilen pääkaupunkiin Santiagoon, jossa hän työskenteli musiikinopettajana. Alarcón oli mukana muun muassa Cuncumén-lauluyhtyeessä, joka 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa kiersi kahteen otteeseen Euroopassa. Hän oli homoseksuaali ja kuului Chilen kommunistisen puolueen kannattajiin. 1960-luvun aikana Alarcón nousi merkittäväksi vaikuttajaksi Chilessä syntyneessä ja myöhemmin koko latinalaiseen Amerikkaan levinneessä poliittisessa nueva canción -laululiikkeessä. Hän julkaisi 13 studioalbumia, joista tunnetuin on vuonna 1968 ilmestynyt Espanjan sisällissodan aikaisia tasavaltalaisten lauluja sisältävä *[[Canciones de la Guerra Civil Española]]*. Alarcónin kappaleita ovat myöhemmin levyttäneet myös ulkomaiset artistit kuten Joan Baez.

Rolando Alarcón kuoli sydänkohtaukseen sairaalassa tehdyn leikkauksen aikana vain 43-vuotiaana helmikuussa 1973. Seitsemää kuukautta myöhemmin Chilessä tapahtui sotilasvallankaappaus, jonka yhteydessä murhattiin muun muassa Alarcónia huomattavasti tunnetummaksi noussut lauluntekijä Víctor Jara.

## Diskografia
**Traditional Chilean Songs* (1960)
**Chile Nuevo* (1964)
**Rolando Alarcón y sus canciones* (1965)
**Rolando Alarcón* (1966)
**El nuevo Rolando Alarcón* (1967)
**Canciones de la Guerra Civil Española* (1968)
**El mundo folklórico de Rolando Alarcón* (1969)
**A la resistencia española* (1969)
**Por Cuba y Vietnam* (1969)
**El hombre* (1970)
**Canta a los poetas soviéticos* (1971)
**Canciones desde una prisión* (1971)
**El alma de mi pueblo* (1972)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Rolando Alarcón -sivusto
Rõivasin I hallitus

**Rõivasin I hallitus** oli Viron tasavallan 26. maaliskuuta 2014 – 9. huhtikuuta 2015 yhteensä 380 päivää toiminut hallitus. Hallituksen muodostivat pääministeri Taavi Rõivasin johtama oikeistoliberaali Reformipuolue ja puolustusministeri Sven Mikserin johtama Sosiaalidemokraattinen puolue.

## Hallituksen kokoonpano



## Lähteet
Nueva canción

**Nueva canción** () on 1960-luvulla Chilessä syntynyt yhteiskunnallinen laululiike, joka levisi nopeasti koko latinalaiseen Amerikkaan sekä myös Espanjaan ja Portugaliin. Sillä oli merkittävä vaikutus alueen maissa 1960–1970-luvuilla kansan parissa tapahtuneeseen poliittiseen ja sosiaaliseen heräämiseen.

Vasemmistolaisuutensa vuoksi nueva canciónin edustajia vainottiin Etelä-Amerikan sotilasdiktatuureissa. Tunnetuin uhri oli vuonna 1973 Chilen sotilasvallankaappauksen yhteydessä murhattu Víctor Jara. Muita tunnettuja artisteja ovat muun muassa argentiinalainen Mercedes Sosa, brasilialainen Gilberto Gil, chileläiset Violeta Parra, Rolando Alarcón, runoilija Pablo Neruda sekä kuubalaiset Carlos Puebla ja Silvio Rodríguez. Tunnettuihin yhtyeisiin kuuluivat chileläiset Quilapayún ja Inti-Illimani.

Nueva canciónilla oli vaikutusta myös Suomessa 1960–1970-lukujen vaihteessa syntyneeseen poliittiseen laululiikkeeseen, jossa mukana olleet artistit esittivät ja levyttivät lukuisia latinalaisesta Amerikasta peräisin olevia kappaleita.

## Lähteet
*La Nueva Canción – The New Song Movement in South America  Smithsonian Folkways
Carlos Sánchez

**Carlos Alberto Sánchez Moreno** (s. 6. helmikuuta 1986) on kolumbialainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaassaan Independiente Santa Fetä. Hän on pelannut myös Uruguayn, Ranskan, Espanjan, Englannin ja Italian sarjoissa. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Kolumbian jalkapallomaajoukkueeseen kuuluvan Sánchezin lempinimi on *La Roca* eli *Kallio*, joka johtuu hänen varmuudestaan kentällä.

## Seurajoukkueura
Sánchez aloitti uransa uruguaylaisessa Danubio FC:ssä, jossa hän ei kuitenkaan saanut mahdollisuutta edustuksessa vaan siirtyi toiseen uruguaylaisseuraan, Club Atlético River Plateen. Kahden Montevideossa vietetyn kauden jälkeen hän siirtyi ensimmäistä kertaa Eurooppaan, ranskalaisen Valenciennes FC:n riveihin. Vuonna 2010 Sánchez kärsi vaikean polvivamman, joka piti hänet kentän sivussa melkein vuoden. Elokuussa 2013 Sánchez siirtyi Elchen riveihin noin 3,7 miljoonalla eurolla. Pelattuaan kauden Espanjassa, Sánchez siirtyi Englannin Valioliigan Aston Villaan nelivuotisella sopimuksella, jossa hän oli yksi avainpelaajista.

Vuonna 2016 hän siirtyi italialaisseura Fiorentinaan. Ensimmäisen kautensa Fiorentinassa Sánchez pelasi lainalla. Sopimukseen sisältyi myös osto-optio, jonka seura myös käytti. Kevätkauden 2018 hän oli lainalla Espanjan Primera Divisiónin Espanyolissa. Kesällä 2018 hän siirtyi Englannin Valioliigan West Hamiin kaksivuotisella sopimuksella. Hän oli syyskuussa 2018 saamansa polvivamman vuoksi yli puoli vuotta sivussa. Kahden kauden aikana hän pelasi Valioliigassa vain 13 ottelua.

## Maajoukkueura
Sánchez teki maajoukkuedebyyttinsä Kolumbian jalkapallomaajoukkueen paidassa toukokuussa 2007 Panamaa vastaan. Hän pelasi joukkueen jokaisessa ottelussa 2010 MM-kisojen karsinnoissa ja oli vahvassa roolissa, kun Kolumbia eteni vuoden 2014 MM-kilpailuihin. Itse kisoissa Sánchez pelasi neljä ottelua ja oli puolivälieriin edenneen Kolumbian yksi tärkeimmistä pelaajista keskikentän pohjalla.

Copa Américassa 2016 Sánchez sai välieräottelussa punaisen kortin ja oli pelikiellon vuoksi sivussa Kolumbian voittoisasta pronssiottelusta. MM-kilpailuissa 2018 hänet ajettiin ulos kentältä Kolumbian avausottelun kolmannella minuutilla. Saamansa yhden ottelun pelikiellon jälkeen hän pelasi Kolumbian kaksi jäljellä ollutta ottelua.

## Lähteet
* http://www.transfermarkt.co.uk/en/carlos-sanchez/profil/spieler_51226.html
* http://www.national-football-teams.com/player/22933/Carlos_Sanchez.html

### Viitteet
Esittelijäneuvos (arvonimi)

**Esittelijäneuvoksen nimi ja arvo** on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka on myönnetty vain yhden kerran itsenäisyyden aikana (vuonna 1938) ja jota ei ole lueteltu tällä hetkellä voimassa olevassa arvonimistä annetussa tasavallan presidentin asetuksessa.

## Katso myös
* Esittelijäsihteeri (arvonimi)
* Esittelijäneuvos (virka)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ben Kaila

**Ben Kaila** (s. 1949 New York) on suomalainen valokuvaaja.

1970-luvun alussa Kaila opiskeli valokuvausta Tukholman Fotoskolanissa muun muassa Christer Strömholmin ja Anders Petersenin johdolla. Opiskelutoverinsa Risto Vuorimiehen kanssa Kaila kuvasi tuolloin ruotsinsuomalaisia maahanmuuttajia. Kailalle ja Vuorimiehelle myönnettiin valtionpalkinto näyttelystä *Siirtosuomalainen*.

Kaila oli vuosina 1972–1981 jäsenenä SAFTRA-valokuvaosuuskunnassa, jonka muut jäsenet olivat Ari Hietala, Timo Kelaranta, Matti Koivumäki, Veli-Heikki Uusitupa ja Risto Vuorimies. Valokuvauksen lisäksi ryhmä suunnitteli suuren määrän suomalaisia äänilevykansia.. Kailan aloitteesta perustettiin vuonna 1987 Kuvatoimisto Gorilla. Osuuskuntamuotoiseen yritykseen kuului lukuisia Suomen eturivin dokumentti- ja freelancekuvaajia. 

Kaila on toiminut opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa 1970–1980-luvuilla.. 
Lisäksi hän on opettanut Turun taideakatemiassa, Lahden muotoilu- ja taideinstituutissa ja ammattikorkeakoulu Noviassa sekä pitänyt lukuisia kursseja ja työpajoja.

Kailan valokuvateoksia löytyy muun muassa Suomen valtion, Suomen valokuvataiteen museon, Helsingin taidemuseon, Saastamoisen säätiön, Jenny ja Antti Wihurin rahaston, Hannulan & Hinkan ja Lars Swanljungin kokoelmista.

Kailalle myönnettiin valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha vuosina 2008–2012 ja vuonna 2013 valtion ylimääräinen taiteilijaeläke.

Kailan isä oli diplomaatti Olli Kaila ja isoisä filosofi Eino Kaila.

## Teoksia
**Pohjoismainen kansanvene 50 vuotta: 1942-1992*, yhdessä Kari Kallion, Jari Laamasen ja Kenneth Lindbladin kanssa, Suomen kansanveneliitto 1992
**Pohjoismainen kansanvene 60 vuotta: 1942-2002*, yhdessä Kari Kallion ja Jari Laamasen kanssa, Suomen kansanveneliitto 2002
**Siirtosuomalainen*, yhdessä Risto Vuorimiehen kanssa, teksti Carl-Gustaf Lilius, Musta Taide 1994
**Remu pienellä näyttämöllä*, tekstit Remu Aaltonen ja Harri Haanpää, Musta Taide 1994
**Kysymys vähästä*, tekstit Carl-Gustaf Lilius ja Harri Haanpää, Pohjoinen 1996
**Koditon*, tekstit Panu Räty ja Ilkka Taipale, Musta Taide 2002
**Ganes : valokuvia Hurriganesista*, yhdessä Risto Vuorimiehen ja Henrik Schüttin kanssa, teksti Harri Haanpää, Johnny Kniga 2006
**Valokuvia – Photographs*, teksti Harri Haanpää, Musta Taide 2008
**Das Berlin Buch*, teksti Harri Haanpää, omakustanne 2015
**Siirtosuomalainen* (uusi versio), yhdessä Risto Vuorimiehen kanssa, teksti Asko Sahlberg, Musta Taide 2019

* *Koronapäiviä,* teksti Harri Haanpää, Musta Taide 2022

## Lähteet
Hallitusneuvos (arvonimi)

**Hallitusneuvoksen nimi ja arvo** on tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .

Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1935. Vuosien 1918–2013 aikana hallitusneuvoksen arvonimi on myönnetty kuudelle henkilölle.&thinsp;

## Katso myös
* Hallitusneuvos

## Lähteet
Analogiaelektroniikka

**Analogiaelektroniikalla** tarkoitetaan elektronisia järjestelmiä, jotka käsittelevät arvoiltaan jatkuvasti muuttuvia jännite- ja virtasignaaleja, toisin kuin digitaalielektroniikassa, jossa signaali voi saada vain tiettyjä, ennalta määriteltyjä arvoja.
## Analoginen signaali
Analoginen signaali on signaali joka voi saada mitä arvoja tahansa amplitudinsa sisällä. Esimerkiksi ilman lämpötilalle on vaikea sanoa tarkkaa arvoa, mutta pystymme tarkkailemaan nestelämpömittarin pinnankorkeutta ja saada siten tietoa lämpötilasta. Elektroninen signaali voi kuljettaa tietoa jännitteen, virran tai taajuuden muodossa. Tieto voidaan muuntaa alkuperäisestä muodostaan (kuten äänestä, valosta, lämpötilasta, paineesta, sijainnista) sähköiseen muotoon.

Signaali voi saada mitä tahansa arvoja annetulla välillä. Pienikin muutos tarkasteltavassa ilmiössä saa aikaan muutoksen signaalissa. Lämpötilaa mitattaessa voidaan esimerkiksi määrittää, että yhden celsius-asteen muutos vastaisi yhden voltin muutosta.

Analogista signaalia voidaan muokata myös moduloimalla sitä, jolloin signaalin kantoaallon ominaisuuksia muutetaan. Yleisiä tapoja moduloida signaalia ovat amplitudimodulaatio (AM), taajuusmodulaatio (FM) sekä vaihemodulaatio (PM).

Analogisessa äänentallennuksessa ilmanpaineen vaihtelu aiheuttaa muutoksen tallennuslaitteen läpi kulkevassa virrassa tai jännitteessä. Äänenvoimakkuuden kasvu aiheuttaa sähköisessä signaalissa amplitudin muutoksen, mutta vaihe säilyy samana.

## Analogia- ja digitaalielektroniikan erot
Koska informaatio on ilmaistuna eri tavalla analogisten ja digitaalisten piirien välillä, niiden tavat käsitellä signaalia eroavat toisistaan täysin. 

Ensimmäiset elektroniikan sovellukset olivat analogisia, mutta puolijohteiden ja integroitujen piirien kehittyessä digitaalitekniikka alkoi yleistymään. 
### Kohina
Tapa, jolla informaatio siirtyy analogisissa piireissä on alttiimpi häiriölle verrattuna digitaalisiin piireihin. Pienikin muutos signaaliin voi vaikuttaa suuresti siitä tulkittavan informaation paikkansapitävyyteen. Digitaalisessa signaalissa informaatio ilmaistaan yleensä kahdella eri signaalitasolla; pieni kohina ei muuta signaalia tarpeeksi, että informaatio muuttuisi. Häiriön on oltava noin puolet signaalin amplitudista, jotta se aiheuttaisi muutoksia informaatiossa.

### Tarkkuus
Useat tekijät vaikuttavat signaalin tarkkuuteen, eniten kuitenkin alkuperäisessä signaalissa ja käsittelyssä syntyvä kohina. Fysikaaliset rajat vähentävät analogisen signaalin tarkkuutta. Digitaalielektroniikassa tarkkuutta pystytään kasvattamaan käyttämällä useampia bittejä signaalin kuvaamiseen; käytännössä bittien lukumäärä riippuu A/D-muuntimen ominaisuuksista, sillä digitaaliset operaatiot eivät yleensä heikennä tarkkuutta. A/D-muuntimeen tuodaan analoginen signaali, joka muuntuu digitaaliseksi signaaliksi. Se voidaan esittää bittijonona. Näitä muuntimia käytetään mm. yksinkertaisissa digitaalisissa näyttölaitteissa, kuten lämpömittareissa. Niitä voidaan käyttää myös esimerkiksi digitaalisessa äänentallennuksessa.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 
*
...And on What Grounds?

**...And on What Grounds?** on suomalaisen metalliyhtye Slumgudgeonin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 1993 levymerkillä Stupido Twins.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Heikki Kärkkäinen – laulu, kitara
* Marko Annala – kitara
* Johnny Johansson – bassokitara
* Juhana "Pätkä" Rantala – rummut

### Muut tekijät
* Jani Viitanen – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
* Mika Jussila – masteroija
* Riku Mauno – kansikuva
* Pekka Tommppo – grafiikka
* Rinno – valokuvat

## Aiheesta muualla
* 
* And on What Grounds discogs.com -sivustolla
Maatalousneuvos (arvonimi)

**Maatalousneuvoksen nimi ja arvo** oli Suomessa valtionhoitajan myöntämä arvonimi, joka on myönnetty ainoastaan kerran itsenäisyyden aikana (vuonna 1918) ja jota ei ole koskaan ollut arvonimien luettelossa.

## Katso myös
* Maanviljelysneuvos

## Lähteet
Factoraped

**Factoraped** on suomalaisen metalliyhtye Slumgudgeonin toinen ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1995 levymerkillä Stupido Records.

Yhtyeen lopetettua toimintansa Heikki Kärkkäinen ja kitaristi Marko Annala perustivat myöhemmin Mokoma-yhtyeen.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Heikki Kärkkäinen – laulu, kitara
* Marko Annala – kitara
* Johnny Johansson – basso
* Juhana "Pätkä" Rantala – rummut

## Aiheesta muualla
* 
*
Frankie Sandford

**Francesca "Frankie" Sandford** (s. 14. tammikuuta 1989) on englantilainen laulaja-lauluntekijä, entinen S Club Juniors -bändin ja The Saturdays -tyttöbändin jäsen. 

Sandford seurusteli aikoinaan McFly -nimisen bändin jäsenen Dougie Poynterin kanssa kaksi vuotta. Parin erottua Frankie sai lukuisia tappouhkauksia Dougien faneilta. Nykyään Sandford on kihloissa Wayne Bridgen kanssa. 18 lokakuuta 2013 Sandford sai ensimmäisen lapsensa, Parker Bridgen.

Sandford on taistellut masennuksen ja paniikkikohtausten parissa loppuvuodesta 2011 saakka.

## Lähteet
Una Healy

**Una Theresa Imogene Foden** (o.s. **Healy** s. 10. lokakuuta 1981)  on irlantilainen laulaja-lauluntekijä. Healy tunnetaan parhaiten tyttöbändin The Saturdays jäsenenä.

## Lähteet
Erik Uddström

**Erik Uddström** (s. 1945) on suomalainen valokuvaaja, joka tunnetaan yli tuhannen äänilevykannen tekijänä.

Uddström valmistui Taideteollisessa korkeakoulussa ensin elokuvaohjaajaksi, mutta jatkoi sitten 1972–1975 vasta perustetulla valokuvauslinjalla ja valmistui myös valokuvaajaksi. Hän työskenteli 1960-luvulla myös kameran toisella puolella suosittuna valokuvamallina.

Uddström oli 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa mukana monissa The Sperm -ryhmän esityksissä ja perustamassa Elonkorjaajat-taiteilijaryhmää. Hän toimi myös näyttelijänä *[[Oh! Calcutta!]]* -musikaalissa ja esitti pääosaa Sakari Rimmisen elokuvassa *[[Pilvilinna (vuoden 1970 elokuva)|Pilvilinna]]*.

Valokuvataiteilijana Erik Uddström on 2000-luvun alusta alkaen tunnettu monista meri- ja saaristoaiheisista näyttelyistään. Valokuvaajana hän on tehnyt  yli tuhat suomalaista äänilevykantta, huolehtien ensimmäisten noin 300 kannen osalta myös graafisesta suunnittelusta.

Erik Uddström on naimisissa näyttelijä Terhi Panulan kanssa. He ovat olleet yhdessä 1960-luvulta asti.

## Näyttelyitä
**Vesimiehen syntymä* (1976)
**Something Is Happening* (1976)
**Afroditen vanavedessä* (2010)
**Meren magiaa* (Espoo 2012)
**Muusa ja meri* (Kirkkonummi 2013)
**Oodi merelle* (Loviisa 2013)
*Levykansia (Raision kirjasto 2013)

## Lähteet
Veli Krogerus

**Veli Erkki Krogerus** (23. joulukuuta 1915 Konginkangas – 5. helmikuuta 1987 Helsinki)  oli suomalainen professori. Hän toimi Helsingin yliopiston farmasian teknologian professorina 1966–1978.

Krogerus valmistui filosofian kandidaatiksi 1947, proviisoriksi 1949 ja filosofian tohtoriksi 1964. Hän oli Helsingin yliopistossa farmaseuttisen kemian assistenttina vuodesta 1946 ja farmasian teknologian opettajana 1955–1957 sekä Lääkintöhallituksen apteekkineuvoksena vuosina 1957–1966. Krogerus edisti lääketurvallisuuden kehittämistä. Hän oli Suomen Farmaseuttisen yhdistyksen puheenjohtaja vuosina 1964–1974.

## Lähteet
Blacklist (televisiosarja)

**Blacklist** (*The Blacklist*) on yhdysvaltalainen rikosdraamasarja, jonka pääosia näyttelevät James Spader ja Megan Boone. Yhdysvalloissa sarjaa alettiin esittää syyskuussa 2013.  Suomessa TV5 aloitti sarjan ensimmäisen tuotantokauden esittämisen 4. maaliskuuta 2014.

Sarja on katsottavissa Suomessa kahdessa eri suoratoistopalvelussa; Netflixissä ja Viaplayssa.

Sarjan viimeinen, 10. tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 26. helmikuuta 2023 ja Suomessa 27. helmikuuta 2023. 

## Juoni
Sarja kertoo FBI-agentti Elizabeth Keenin (Megan Boone) ja pahamaineisen rikollisen, Raymond ”Red” Reddingtonin (James Spader), yhteistyöstä heidän etsiessään ja ottaessaan kiinni mustan listan () rikollisia.

### Rooleissa

## Tuotantokaudet

## Vastaanotto
*Blacklist* on saanut Internet Movie Databasessa arvosanaksi 8.0/10. Rotten Tomatoes -prosentti on 91.

*Blacklist* on saanut myös korkeat katsojaluvut Yhdysvalloissa.

James Spader oli roolistaan ehdolla Golden Globe -palkinnon saajaksi kategoriassa paras miespääosa televisiosarjassa.

## Sisarsarja
14. toukokuuta 2016 NBC tilasi *Blacklistille* sisarsarjan nimeltä *[[The Blacklist: Redemption]]*. Sen pääosia esittävät Famke Janssen ja Ryan Eggold. Sarjan esittäminen aloitettiin Yhdysvalloissa NBC-kanavalla 23. helmikuuta 2017. Se ei saanut niin paljon katsojia, mitä toivottiin ja sarja lopetettiin yhden tuotantokauden jälkeen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Viralliset NBC:n sivut sarjalle
*
Max Bremer

**Max Johan Bremer** (s. 1962) on suomalainen näyttelijä. 

Bremer on tehnyt toistakymmentä elokuvaroolia. Niihin kuuluvat pääosat Esa Illin elokuvissa *[[Apinajuttu]]* (2000) ja *[[Broidit]]* (2003) sekä brittiläisessä tv-komediassa *Murhamysteeri Purves & Pekkala* (*New Town*, 2009). Teatterityötä Bremer on tehnyt näyttelijänä, tuottajana ja ohjaajana muun muassa Svenska Teaternissa, Teater Marsissa, Teatteri Universumissa , Venus-teatterissa ja improvisaatioteatteri Stjärnfallissa.

Max Bremer on valokuvaaja Stefan Bremerin veli. Heidän isänsä on valokuvaaja Caj Bremer.

## Lähteet
Tryggve

**Tryggve** tai **Trygve** on skandi­naavinen miehen etunimi. Nimen alkumuoto on ollut *Tryggvi*, joka nykyisin­kin on käytössä Islannissa. Nimi johtuu *luotettavaa* tarkoittavasta muinaisskandinaavisesta sanasta *tryggr*.

Suomessa nimi Trygve annettiin 1900-luvulla noin 170 ja Tryggve noin 110 henkilölle. 2000-luvulla syntyneitä Trygve- tai Tryggve-nimisiä on vain muutama. Tryggven nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 10. huhtikuuta.

## Tunnettuja Tryggve- ja Trygve-nimisiä

* Tryggve Andersen (1866–1920), norjalainen kirjailija
* Trygve Braarud (1903–1985), norjalainen kasvitieteilijä ja meribiologi
* Trygve Bratteli (1910–1984), Norjan pääministeri 1971–1972 ja 1973–1976
* Trygve Brodahl (1905–1996), norjalainen hiihtäjä 
* Trygve Bøyesen (1886–1963), norjalainen voimistelija ja olympiamitalisti
* Trygve Eriksson (s. 1974), ahvenanmaalainen yritysjohtaja ja teollisuusneuvos
* Trygve Gulbranssen (1894–1962), norjalainen kirjailija, liikemies ja toimittaja
* Trygve Haavelmo (1911–1999), norjalainen taloustieteilijä, Nobelin taloustieteen palkinnon saaja 
* Trygve Haugeland (1914–1998), norjalainen poliitikko ja ministeri
* Trygve Dehli Laurantzon (1903–1973), norjalainen poliitikko, maanviljelijä ja maataloustieteilijä
* Trygve Lie (1896–1968), norjalainen poliitikko, YK:n pääsihteeri 1946–1952
* Trygve Olsen (1921–1979), norjalainen poliitikko, ministeri ja Måsøyn pormestari
* Trygve Rønningen (s. 1968), norjalainen toimittaja ja juontaja
* Tryggve Saxén (1920/1921–1970), suomalainen professori ja akateemikko, Vaasan kauppakorkeakoulun rehtori
* Tryggve Sköld (1922–2012), ruotsalainen kielitieteilijä
* Trygve Slagsvold Vedum (s. 1978), norjalainen poliitikko ja ministeri
* Trygve Utheim (1884–1952), norjalainen poliitikko

## Lähteet
Naantalin museo

**Naantalin museo** on Naantalin kaupungin omistama kulttuurihistoriallinen museo, joka sijaitsee vanhassa kaupungissa keskellä kaunista puutaloympäristöä. Museo on avoinna toukokuun puolivälistä elokuun loppuun ja joulun aikaan, mutta myös muina aikoina kävijöitä otetaan vastaan sopimuksen mukaan.

Hiilolan talossa pääsee tutustumaan siihen, miten pikkukaupungin porvariperhe asui 1800-luvun lopussa. Pihan vanha tammi johdattelee kävijän museon puutarhaan, josta löytyy muun muassa yrttimaa ja vanhan kaivopaviljongin kopio. Puutarhan perältä portaat vievät Sau-Kallion käsityöläiskotiin. Humpin kiinteistö on museon päärakennus, jossa sijaitsevat museon toimiston lisäksi museokauppa Säsonki, arkeologinen näyttely Naantalin varhaisimmista vaiheista, pienoismalli luostarin elämästä ja vaihtuvien näyttelyiden tila. 

Naantalin museo on osallistunut myös nykydokumentointiin, tutkimalla mobiililaitteiden avulla arjesta kerättyjä kuvia ja muuta tietoa. 

## Museon historia
Naantalin museon perustivat vuonna 1919 innostuneet kaupunkilaiset, jotka olivat huolissaan sekä kirkollisen esineistön säilymisestä että myöhemmin myös kaupungin menneisyyden vaalimisesta. Naantalin Museoyhdistys lahjoitti museon kokoelmineen Naantalin kaupungille vuonna 1980 ja siitä asti museo on ollut ammatillisesti hoidettu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  Naantalin museo (naantali.fi)
* Naantalin museon mobiilioppaat (tarinasoitin.fi)
* Naantalin museo (Museokortti-kohde) (museot.fi)
* Esa Koivuranta (17.11.2016) Järvenpään museopomo yllättyi valtiontuesta: "Tunnustus siitä, että teemme hyvää työtä" (yle.fi)
FICC

**F.I.C.C.** (Fédération Internationale de Camping, Caravanning et Autocaravaning) on kansainvälinen leirintämatkailujärjestö, johon kuuluu 56 karavaanari- ja leirintämatkailuliittoa 32 eri maassa. Näiden liittojen kautta järjestöön kuuluu noin 2,5 miljoonaa henkilöjäsentä. Suomesta järjestön jäseninä ovat SF-Caravan ry ja Aurocaravan Finland ry. F.I.C.C.:n päämaja sijaitsee Belgiassa Brysselissä.

F.I.C.C. edistää kaikkien jäsenjärjestöjensä kansainvälistä yhteistyötä. Maailmanlaajuisesti F.I.C.C. vaikuttaa matkailuajoneuvojen turvallisuuteen ja käyttömukavuuteen sekä leirintäalueisiin. Yksi tärkeimmistä tuotteista on CCI (Camping Carnet International) eli kansainvälinen leirintäkortti.

## Lähteet
*F.I.C.C.
Ziva David

**Ziva David** on kuvitteellinen hahmo televisio­sarjassa *[[NCIS Rikostutkijat]]*. Ziva Davidia näyttelee Cote de Pablo, joka tuli televisiosarjaan vasta kolmannella kaudella. Ziva David tuli Mossadista ja aloitti työnsä NCIS:n ja Mossadin yhteysupseerina, ja seitsemänellä kaudella hänestä tuli kokonaan NCIS:n agentti. Zivan isä on Mossadin johtaja Eli David, joka kuoli 10. tuotantokaudella. Ziva David korvasi alun perin Caitlin "Kate" Toddin (Sasha Alexander), jonka Zivan velipuoli Ari Haswar ampui. Ziva lähtee 11. tuotantokauden alussa, ja hänet korvaa NSA:n analysoija Eleanor Bishop (Emily Wickersham). 

## Perhe
* Isä: Eli David
* Äiti: Rivka David
* Sisarukset: Ari Haswari
* Talia David
* Ziva syntyi Israelissa
* Zivan sisko Talia "Tali" David kuoli Hamasin itsemurhaiskussa. Tali oli perheen nuorin ja vain 16-vuotias, kun hän kuoli.
* Zivan velipuoli oli aikeissa kosia Zivan lapsuuden ystävää, mutta hän ei ehtinyt ennen kuolemaansa.
* Ari Haswari kuoli, koska Ziva ampui hänet pelastaakseen esimiehensä, Leroy Jethro Gibbsin, hengen.
* Zivan perhe on juutalainen.

Zivan kollega ja ystävä Anthony "Tony" DiNozzo ampui Zivan silloisen poikaystävän Michael Rivkinin itsepuolustukseksi. Ziva suuttui Tonylle, lähti tiimistä ja palasi takaisin Mossadiin. Ziva jäi vangiksi Somaliaan, ja hänen oltuaan siellä kuukausia Gibbsin tiimi pelasti hänet. Silloin Ziva päätti ryhtyä kokoaikaiseksi NCIS agentiksi ja antoi anteeksi Tonylle.

* Hänelle jäi huonot välit isänsä kanssa, eivätkä he ikinä saaneet niitä selvitettyä.
* Hänen isänsä murhasi Mossadin varajohtaja Ilan Bodnar. 
* Ziva lähtee NCIS:stä, koska hän ei pitänyt siitä millainen hänestä oli tullut vaan halusi uuden alun. Viimeisessä kohtauksessa Ziva suutelee Tonya.
Synnitön lankeemus

**Synnitön lankeemus** on Hannu Lemisen ohjaama jännityskomedia vuodelta 1943. Käsikirjoitus perustuu Cecil Scott Foresterin romaaniin *Ihmeellinen viikko* (1927). 

## Juoni
Vakoilutarinassa antikvariaatin myyjä Timo harrastaa näyttelemistä. Näytelmäharjoituksissa ohjaaja kehottaa kokematonta miestä harjoittelemaan suutelemista. Timo joutuu kidnappauksen todistajaksi ja joutuu itsekin pahoinpitelyn kohteeksi. Vuokraemäntä kauhistelee hänen kolhittua olemustaan. Hän päätyy esiintymään kidnappauksen kohteeksi joutuneen Ailin sulhasena.

## Näyttelijät

## Tuotanto
Elokuvan käsikirjoitustiedoista puuttui alun perin pohjana oleva englantilaisen kirjailijan romaani, joka ilmestyi suomeksi jo seuraavana vuonna nimellä *Ihmeellinen viikko* Alpo Kupiaisen suomentamana. Käsikirjoituksen nimilehdellä tekijäksi on merkitty Eino Seisjoki, jota Leminen ja Unho olivat käyttäneet edellisessä yhteistyöelokuvassaan. 

Alkuperäisen romaanin tapahtumaympäristö on Lontoossa 1920-luvun lopussa. Elokuvassa tapahtumat siirrettiin Helsinkiin ja lähemmäksi nykyaikaa.

## Arviot
Aikalaisarvioissa elokuvan vastaanotto oli laimea. Toini Aaltonen (*Suomen Sosialidemokraatti*) paheksuu sitä, ettei alkuteosta ole mainittu. Toinen hänen kritiikkinsä kohde on elokuvan nimi, josta voisi odottaa intohimodraamaa, ja kuitenkin kysymyksessä on ”paroodinen jännityselokuva, josta kaikki synnillisyys on hyvin kaukana”. Vittorio Mantovanin avustama kuvaaja Felix Forsman sai kiitosmaininnan Paula Talaskiveltä (*Helsingin Sanomat*) ”loisteliaan joustavasti toteutetusta, mielikuvitusrikkaasta ja teknillisesti varmasta kameran käyttelystä, jossa tuntui olevan merkkejä oikean tunnelman tajuamisesta yli ohjaajan”. Samoin hän kiitti Hannes Häyristä, joka ”sai esitykseensä aitoa huumoria”.

## Lähteet
Lunsar

**Lunsar** on kaupunki Sierra Leonen Pohjoisen maakunnan Port Lokon piirikunnassa. Kaupunki on 59&nbsp;347 asukkaan (2015) Marampan päällikkökunnan hallintokeskus. Vuonna 2004 Lunsarin asukasluku oli 36&nbsp;108. Noin 97 kilometriä Freetownista itään sijaitseva Lunsar on yksi tärkeimmistä kaupankäynnin keskuksista pohjoisessa Sierra Leonessa. Kaupungin asukkaat ovat suurimmilta osin temnejä. 

## Historia
Lunsar on ollut pääasiassa kaivoskaupunki. ”Sar” tarkoittaa temnen kielellä kiveä, joka selittää kaupungin nimen. Lunsarin entinen nimi on ollut ”Ro-Sar”, joka tarkoittaa paikkaa josta löydetään kiviä. Ro-sarin nimi muuttui Lunsariksi siirtomaavallan aikana. Marampa-Masimeran päällikkökunnan perinteisenä kauppakeskuksena riisille, palmuöljylle sekä jyville, Lunsar alkoi kehittymään vuoden 1933 jälkeen kun Marampassa, joka sijaitsee noin 6 kilometriä Lunsarista itään, alettiin louhimaan ja hyödyntämään rautamalmia. Marampan kaivos suljettiin vuonna 1975. Kaupungissa on useita laitoksia, muun muassa hallituksen terveyskeskus, roomalaiskatolinen sairaala, nuorten muslimien yhdistys sekä useita kouluja.

Lunsarin kaupungin läheisyydessä on toiminut yksi Sierra Leonen viidestä keskeisimmästä kaivoshankkeesta, vuoteen 2014 saakka brittiläisen London Mining -yhtiön operoima Marampan rautamalmikaivos. Vuonna 2014 taloudellisiin vaikeuksiin ajautuneen kaivoksen uudeksi omistajaksi tuli Timis Mining Corporation. Kaivos tavoittelee vuosittain noin 5–7 miljoonan rautamalmitonnin tuotantoa.

## Lähteet
Guitars – the Museum

**Guitars – the Museum** (kansankielellä myös *Gitarrmuseet*, *Kitaramuseo*) on Uumajan keskustassa sijaitseva museo. Se sijaitsee tillirakennuksessa, jossa sijaitsi aiemmin Vasaskolan (Vaasakoulu). Museorakennuksen sisällä on myös esimerkiksi ravintola, musiikkikauppa sekä rokkiklubi. Museo avattiin tammikuun lopussa vuonna 2014 samalla, kun Uumajassa vietettiin kulttuuripääkaupunkivuoden avajaisia. Rakennus on nelikerroksinen.

Museota pyöritetään yhteisyrityksenä, jota johtavat musiikkikauppa 4Soundista sekä rokkiklubi Scharinskasta (joka on säilyttänyt nimensä muutettuaan Scharinska villanista Vasaskolaniin) vastuussa olevat henkilöt. Molemmat yritykset ovat myös investoineet kitaramuseoon. Uumajan kunta on tukenut museohanketta sekä peruskorjaamalla että tilojen sovittamisella, ja vuosittaisella 2,4 miljoonan Ruotsin kruunun yhteisrahoituksella vuosien 2014–2015 aikana.

## Kokoelmat
Museon kokoelma koostuu lähinnä 1950- ja 1960-luvun sähkökitaroista. Näiden lisäksi museossa on esillä pienempiä kokoelmia sähköbassoista, vahvistimista sekä muista sähkökitaroiden historiaan liittyvistä esineistöstä. Kokoelman ovat keränneet uumalaiskaksoset Mikael ja Samuel Åhdén 1970-luvulta lähtien, ja se on nyt ensimmäistä kertaa julkisesti esillä museossa. Monia kokoelmassa olevia kitaroita on valmistettu vain rajoitettu määrä. Arvokkaimmat niistä ovat jopa satojen tuhansien eurojen arvoisia.

Muiden arvokkaiden kitaroiden joukossa kokoelmassa on vuoden 1958 Gibson Flying V, vuoden 1960 Les Paul ja vuoden 1950 Fender Broadcaster. Yli 500 kitaraa sisältävä museo on herättänyt kansainvälistä kiinnostusta, ja sitä on luonnehdittu suurimmaksi sen tyyliseksi maailmassa.

Museon oman kokoelman lisäksi siellä on myös huone väliaikaisille näyttelyille. Folkrörelsearkivet järjesti museossa avajaisten kunniaksi näyttelyn *Umeå - The European capital of hardcore 1989-2000*, joka oli esillä 28. huhtikuuta 2014 saakka.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Guitars - the Museum
Länsi-Savo (yritys)

**Länsi-Savo Oy** on mikkeliläisen Länsi-Savo-konsernin emoyhtiö.

Länsi-Savo Oy harjoittaa kiinteistöliiketoimintaa. Tytäryhtiö St. Michel Print on ohkopaperipainamiseen erikoistunut painotalo.

Konsernin juuret juontavat vuoden 1888 lopulla ensimmäistä kertaa ilmestyneeseen *Suomi*-lehteen, jonka perustaja oli lehtori Jaakko Päivärinta ja kustantaja O. B. Blomfeltin kirjapaino. Lehdestä tuli muutaman nimenmuutoksen myötä *[[Länsi-Savo]]* vuonna 1917.

Konsernin suurin omistaja on mikkeliläinen Tikan perhe, jolla on enemmistö yhtiön osakkeista. Yhtiön toimitusjohtaja on vuodesta 2021 alkaen Juhana Tikka. Entisiä pitkäaikaisia toimitusjohtajia ovat Adolf Manninen, E. J. Pasanen, Esko Tikka, Jukka Tikka ja Ilkka Tikka, joka on nykyisin yhtiön hallituksen puheenjohtaja.

## Historia

Länsi-Savo-konserni on toiminut nykyisten toimialojen lisäksi aiemmin mm. mediatoimialalla sekä autokaupassa. 

Länsi-Savo-konserni kasvatti yrityskaupoin mediaomistuksia Kaakkois-Suomen alueella aina vuoteen 2014 asti, jolloin konserniin kuului yhteensä 19 maakunta- , paikallis- ja kaupunkilehteä. Loppuvuodesta 2010 Sanoma Lehtimedia myi viisi paikallislehteä Länsi-Savo-konserniin kuuluneelle Etelä-Savon Paikallislehdille (myöh. ESV-Paikallismediat). Kauppaan kuuluivat Kouvolan Anjalankoskella ilmestyvä *[[Keskilaakso]]*, Lappeenrannan Joutsenossa ilmestyvä *[[Joutseno (sanomalehti)|Joutseno]]*-lehti, Virolahdella ja Miehikkälässä ilmestyvä *[[Kaakonkulma (lehti)|Kaakonkulma]]*, Luumäellä ilmestyvä *[[Luumäen Lehti]]* sekä Mäntyharjulla ja Pertunmaalla ilmestyvä *[[Pitäjänuutiset]]*.

Sanoma Lehtimedian maakuntalehdet *Kymen Sanomat, Kouvolan Sanomat* ja *Etelä-Saimaa* sekä *[[Uutisvuoksi]]* ja kaksi ''Vartti''-lehteä siirtyivät huhtikuussa 2014 tehdyn esisopimuksen toteuduttua Länsi-Savo-konserniin, kun Sanoma Lehtimedia Oy:stä, Sanoman painoyhtiöistä Saimaan Lehtipaino Oy:stä ja Lehtikanta Oy:stä ja Länsi-Savon omistamasta Etelä-Savon Viestintä Oy:stä koottiin yksi yhtiö.   

Länsi-Savo Oy myi huhtikuussa 2019 medialiiketoiminnan Keskisuomalainen Oyj:lle. Tässä kaupassa Keskisuomalainen-konsernin omistukseen siirtyivät tytäryhtiöt Kaakon Viestintä Oy ja ESV-Paikallismediat Oy. 

## Konserniin aiemmin kuuluneita lehtiä

* *[[Länsi-Savo]]* (Mikkeli)
* ''Itä-Savo'' (Savonlinna)

* ''Joroisten Lehti'' (Joroinen)
* ''Paikallislehti Joutseno'' (Lappeenrannan Joutseno)
* ''Juvan Lehti'' (Juva)
* *[[Kaakonkulma (lehti)|Kaakonkulma]]* (Virolahti, Miehikkälä)
* ''Kangasniemen Kunnallislehti'' (Kangasniemi)
* *[[Keskilaakso]]* (Kouvolan Anjalankoski)
* ''Luumäen Lehti'' (Luumäki)
* *[[Pitäjänuutiset]]* (Mäntyharju ja Pertumaa)
* ''Puruvesi'' (Enonkoski, Kerimäki, Kesälahti, Punkaharju, Savonranta)
* *[[Savot]]*
* *[[Viikkoset]]*

* *[[Etelä-Saimaa]]* (Lappeenranta)
* ''Kouvolan Sanomat'' (Kouvola)
* Kymen Sanomat (Kotka)
* *[[Uutisvuoksi]]* (Imatra)
* ''Vartti Etelä-Karjala'' ja ''Vartti Kouvola''

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Konsernin esittely ''Länsi-Savo''-lehden sivustolla