open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Shibuya

**Shibuya** () on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee sisämaassa Yamanoten alueella Tokion keisarillisen palatsin länsipuolella ja rajautuu Meguron, Minaton, Nakanon, Setagayan, Shinagawan, Shinjukun ja Suginamin erillisalueisiin. Shibuyassa on 223&nbsp;960 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 15,11 neliökilometriä.

Erillisalueen keskuksena toimii Shibuyan rautatieaseman ympäristö, joka on yksi Tokion merkittävimmistä muodin ja yöelämän keskuksista nuorten parissa. Erityisesti Harajukun alue on tunnettu nuorisokulttuurin kehtona. Shibuyan asema on yksi Tokion vilkkaimmista, ja sen edessä sijaitsee maailman vilkkaimmaksi sanottu tienristeys *[[Center gai]]* (). 1990-luvun lopulla Shibuyasta tuli tunnettu myös Tokion IT-teollisuuden keskuksena, ja se sai lempinimen ”Bit Valley”, sanaleikkinä alueen nimestä, joka voidaan kääntää englanniksi ”Bitter Valley”  (*kitkerä laakso*).

## Aluejako
Shibuyan erillisalueella on 32 kaupunginosaa, jotka jakautuvat yhteensä 80:een osa-alueeseen (). Yhteen kaupunginosaan kuuluu yhdestä kuuteen osa-aluetta.

*Daikan’yamachō
*Dōgenzaka
*Ebisu
*Ebisu-minami
*Ebisu-nishi
*Hachiyamachō
*Hatagaya
*Hatsudai
*Higashi
*Hiroo
*Honmachi
*Jingūmae
*Jinnan
*Kamiyamachō
*Maruyamachō
*Moto-Yoyogichō
*Nanpeidaichō
*Nishihara
*Ōyamachō
*Sakuragaokachō
*Sarugakuchō
*Sasazuka
*Sendagaya
*Shibuya
*Shinsenchō
*Shōtō
*Tomigaya
*Udagawachō
*Uehara
*Uguisudanichō
*Yoyogi
*Yoyogi-Kamizonochō

## Kaupunkikuva ja nähtävyydet
### Viheralueet
*Meiji-jingūn pyhäkkö ja sitä ympäröivä puisto, joka on yksi Tokion suurimmista.
*Shinjuku-gyoen, osittain Shinjukun alueella sijaitseva puisto.
*Yoyogin puisto, joka toimi aluksi Japanin keisarillisen armeijan harjoituspaikkana, myöhemmin Washington Heights -asuinalueena amerikkalaisille miehitysjoukoille ja lopulta majoituspaikkana Tokion olympialaisissa.

### Rakennukset
*Shibuya 109, suosittu ja muodikas liikekeskus.
*Cerulean Tower, Shibuyan korkein rakennus.
*, Japanin yleisradion pääkonttori.
*NTT Docomo Yoyogi Building, NTT DoCoMon omistama pilvenpiirtäjä ja maailman korkein kellotorni.
*Omotesando Hills, Tadao Andōn suunnittelema liikekeskus.
*Takashimaya Times Square, yksi Japanin suurimmista tavarataloista (Sendagayan alueella).
*Tokyo Metropolitan Gymnasium, vuoden 1954 painin maailmanmestaruuskilpailuihin rakennetty suuri stadion.
*Yoyogi National Gymnasium, Kenzō Tangen suunnittelema stadion.

### Kadut
*Dōgen-zaka, katu Shibuyan keskiosassa, tunnettu yökerhoistaan ja Love hoteleistaan.
*Omotesandō, zelkovapuiden reunustama erityisesti muotiliikkeistään tunnettu katu.
*Takeshita-dōri, muotiliikkeiden, kahviloiden ja ravintoloiden reunustama kävelykatu Harajukun alueella.

### Muuta
*Hachikō, koirapatsas Shibuyan aseman ulkopuolella ja suosittu tapaamispaikka.

## Kuvia

Tiedosto:1952 Shibuya.jpg|Shibuyaa 1950-luvun alussa
Tiedosto:Meiji-Jingu-Shrine-05.jpg|Meiji-jingūn pyhäkkö
Tiedosto:OmotesandoHills Outside.JPG|Omotesandō Hills -ostoskeskus


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Erillisalueen internetsivut
Manfred Stohl

**Manfred Stohl** (s. 7. heinäkuuta 1972, Wien) on itävaltalainen toisenpolven ralliautoilija. Stohl asuu Wienissä. Hän aloitti rallin 1991. Vuoden 2006 Argentiinan rallissa sai 100 MM-rallistarttia täyteen. Kauden 2007 jälkeen hän ei kilpaillut MM-sarjassa, kunnes hän teki paluun vuonna 2012 yhden kilpailun ajaksi. Stohlin kartturina toimi yksi MM-sarjan harvoista naiskarttureista, Ilka Minor.

Manfredin isä on ralliautoilija Rudolf "Rudi" Stohl.

## Ura
### MM-Rallikausi 2005
Kaudella 2005 Stohl löi itsensä lopullisesti läpi. Hän ajoi yksityistallin Citroën Xsara WRC:llä osan MM-sarjasta ja sijoittui Kyproksella toiseksi ja Australian rallissa kolmanneksi. Tämä noteerattiin laajalti, sillä yksityiskuljettajille palkintopallipaikat ovat harvinaista herkkua. Kauden päätteeksi Stohl valittiin vuoden moottoriurheilijaksi Itävallassa.

### MM-Rallikausi 2006

Kaudeksi 2006 Stohl teki sopimuksen Bozian Racingin kanssa, jota energiayhtiö OMV sponsoroi. Talli ajatti kahta Peugeot 307 WRC:tä kauden kaikissa MM-ralleissa. Lisärahoitusta tallille toi Henning Solberg, joka ajoi myös lukuisia MM-ralleja samassa tallissa samalla kalustolla oman sponsorinsa tukemana. Stohl ajoi Meksikossa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa kolmanneksi. Stohl päätti kautensa toiseen sijaan Walesin MM-rallissa. Kauden 2006 MM-sarjassa Sarjassa Stohl oli neljäs.

### MM-Rallikausi 2007
Kaudeksi 2007 Stohl siirtyi Kronos-yksityistalliin. Kalustona tallilla on Citroën Xsara WRC. Stohlin ensimmäinen kisa Monte Carlossa oli sopeutumista uuteen Xsara WRC:hen. Stohl kärsi myös ongelmista ja sijoittui pisteiden ulkopuolelle. Ruotsissa Stohl kärsi jarruongelmista ja ulosajoista, mutta ajoi pisteille, sijalle seitsemän. Norjassa Stohl ajoi ulos viimeisellä ek:lla ja putosi pisteiltä. Meksikossa Stohl ajoi kuudenneksi ja otti pisteitä ja tahti jatkui samana Portugalissa missä Stohl oli seitsemäs. Loppupisteissä Stohl oli lopulta yhdeksäs. Sponsorinsa OMV:n vetäytymisen myötä Stohl jäi ilman tallipaikkaa kaudelle 2008 ja hän ajoi tuona vuonna vain yhden IRC-kilpailun Portugalissa.

### MM-Rallikausi 2012
Stohl teki paluun Rallin MM-sarjaan Uuden Seelannin ralliin Brazil World Rally Team-tallissa. Hän sijoittui kilpailussa kymmenenneksi saavuttaen yhden MM-pisteen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Viralliset sivut
*Manfred Stohl - Driver Profile : Rallye-Info.com
Porin seudun steinerkoulu

**Porin seudun steinerkoulu** on vuonna 1985 perustettu, 9-vuotinen yhtenäiskoulu. Koulu on steinerpedagoginen koulu. Porin seudun steinerkoulu toimii osaksi Lahden steinerkoulun alaisuudessa. 

Koulu on vuodesta 1999 lähtien toiminut Porin keskustan tuntumassa sijaitsevassa entisessä Porin suojeluskuntatalossa eli Karhulinnassa.

## Aiheesta muualla
*Porin seudun steinerkoulun kotisivut
Andrius Mamontovas

**Andrius Mamontovas** (s. 23. elokuuta 1967 Vilna) on liettualainen muusikko ja lauluntekijä. Mamontovas perusti vuonna 1983 yhtyeen FOJE, joka nousi pian yhdeksi Liettuan tunnetuimmista. Yhtye on julkaissut 16 musiikkialbumia. FOJE:n hajottua Mamontovas on tehnyt menestyksekästä soolouraa, joka on tuonut hänelle useita Liettuan arvostetuimpia musiikkipalkintoja (Bravo-palkinnot). Vuonna 2006 Mamontovas otti osaa Eurovision laulukilpailuun Liettuan suosituimpien muusikoiden muodostaman yhtyeen LT United jäsenenä.

Mamontovas tunnetaan maassaan myös näyttelijänä. Hän on esittänyt Hamletia sekä kotimaassaan että sen rajojen ulkopuolella.

## Aiheesta muualla
*LT United
*My Space
*Trig
Raahelainen

**Raahelainen** on kerran viikossa ilmestyvä Kaleva Median julkaisema kaupunkilehti. Raahelainen on sanomalehti Raahen Seudun sisarjulkaisu. 

Lehden jakelualueeseen kuuluu Raahen seutukunta eli Raahen kaupunki ja Pyhäjoen ja Siikajoen kunnat. Raahelaisen printtiversiolla on lukijoita 22 000, ja lehden kokonaistavoittavuus on 25 000 (KMT 2022).

Raahelaisen ilmestymispäivä on huhtikuusta 2023 alkaen keskiviikko. Heinäkuusta 2022 maaliskuuhun 2023 se ilmestyi perjantaisin ja tätä ennen lauantaisin. Vuoden 2008 loppuun saakka Raahelainen julkaistiin kahdesti viikossa keskiviikkoisin ja lauantaisin.

Raahelainen jaetaan tilaajille Raahen Seudun välissä. Kaleva Median varhaisjakelualueella asuvat saavat lehden peittojakeluna, vaikka eivät olisi Raahen Seudun tilaajia. Muilla kotitalouksilla on mahdollisuus noutaa lehti telinejakelu- ja noutopisteiltä. 

Raahelaisen ja Raahen Seudun toimitukset yhdistettiin kesäkuussa 2008. Samassa yhteydessä lehdille avattiin uusi yhteinen nettiportaali. Uudistusta perusteltiin mm. päällekkäisyyksien vähentämisellä. Lehdet eivät enää julkaise uutisia samoista aiheista.

Raahelaisen kustantaja oli vuoteen 2017 saakka Alma Media -konserniin kuuluva Suomen Paikallissanomat Oy. 

Elokuussa 2017 Alma Media myi Raahelaisen Kaleva Oy:n tytäryhtiö Kaleva365 Oy:lle. Kauppa astui voimaan 1. lokakuuta 2017.

## Raahelaisen päätoimittajia

* Nina Tuomikoski 2017–
* Sanna Keskinen 2011–2017
* Martti Nousiainen 2008–2011
* Terttu Rusila (k. 2016) –2008

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Raahelaisen nettisivut
Gala Dalí

**Gala Éluard Dalí**, (s. 7. syyskuuta 1894 – 10. kesäkuuta 1982) alkuperäiseltä nimeltään **Elena Ivanovna Diakonova**, tuli tunnetuksi Salvador Dalín vaimona. 

## Nuoruus
Gala Éluard Dalí syntyi Venäjällä Kazanissa syksyllä 1894. Hän opiskeli opettajaksi. Jatkuvista keuhkosairauksista kärsivänä hänet lähetettiin Sveitsiin Clavadelissa sijaitsevaan parantolaan vuonna 1913. Galalla todettu keuhkokasvain leikattiin myöhemmin onnistuneesti ja keuhkoputkentulehdukset loppuivat. Parantolassa hän tapasi tulevan miehensä, ranskalaisen runoilija Paul Éluardin (1895&ndash;1952). Pari avioitui, ja he muuttivat Pariisiin. Pariskunnalle syntyi tytär Cécile, joka kasvoi myöhemmin isänsä Paulin hoivissa.

## Gala ja Salvador Dalí

Gala Dalí oli inspiraationa monille nimekkäille aikalaisilleen. Dalin ja Éluardin lisäksi häntä ihailivat Max Ernst ja André Breton. Gala arvosti surrealismia ja esimerkiksi Picasson taidetta.

Vuonna 1929 Gala vieraili miehensä Éluardin kanssa nuoren nousevan surrealistin, Salvador Dalín, luona Katalonian Port Lligatissa Cadaquesin lähellä. Dalín ja Galan suhde alkoi pian tämän jälkeen. Vuonna 1934 Gala ja Salvador menivät naimisiin siviilivihkimyksellä, ja heidät vihittiin kirkollisesti 24 vuotta myöhemmin. 

Galan vaikutus näkyy Dalín töissä. Usein Gala löytyy niistä selin tai kasvokkain, erikokoisina hahmoina tai Pyhänä Neitsyenä. Salvador Dalí sanoi myöhemmin, että Gala pelasti hänet hulluudelta ja varhaiselta kuolemalta. Gala toimi Dalín managerina ja hoiti arkirutiineja. Häntä kritisoitiin myös rahanahneeksi ja materialistiseksi naiseksi, joka otti kaiken irti miehensä neroudesta.  

Viimeiset vuodet pariskunnan välillä eivät olleet pääsääntöisesti onnellisia. Niinpä Dalí osti rakastetulleen oman kodin, Duboin linnan, Pohjois-Espanjasta Peran kylästä, jonne Gala muutti 1971. Dalí sai kyläillä vaimonsa luona vain kirjallisesta kutsusta. Vierailijoita ei linnassa Galan rakastajien lisäksi paljon käynyt. Hän kuoli linnassaan kesäkuussa 1982 88-vuotiaana. 

Nykyään Duboin linna toimii museona. Linnan alakerrassa on krypta, jonne Gala on haudattu. Kryptaan on rakennettu kaksi hautapaikkaa, toinen Dalílle itselleen. Dalí päätti kuitenkin Galan kuoleman jälkeen, että haluaa tulla haudatuksi omaan teatterimuseoonsa Figueresiin Pohjois-Espanjaan, jossa hänen hautansa nykyään sijaitsee.
Gala

**Gala** voi viitata:

## Henkilöön
* Gala Dalí, oik. *Elena Ivanovna Diakonovna*, Salvador Dalin puoliso
* Gala, *Gaïa*, Numidian massyliesien muinainen hallitsija
* Gala, italialainen laulaja

## Muuhun
* HMS Gala, Britannian Kuninkaallisen laivaston River-luokan torpedovenehävittäjä
* Royal Gala, omenalajike
* Gala, ruokaperunalajike
Hachiman

**Hachiman** ( tai *Hachiman*) on japanilaisessa mytologiassa ja sittemmin šintolaisuudessa esiintyvä sodan jumala. Aikoinaan häntä pidettiin myös Japanin kansan suojelijana. Hänen nimensä merkitsee kirjaimellisesti "kahdeksan viirin jumalaa". Hänen symbolinsa oli kyyhkynen.

Muinaiset japanilaiset talonpojat palvoivat Hachimania toivoen jumalolennon siunaavan palvojiaan hyvällä sadolla. Hachiman oli myös kalastajien suosiossa, sillä nämä uskoivat jumalan ohjaavan kalat kalastusverkkoihin. Šintolaisuudessa Japanin keisari Ōjinia palvotaan eräänlaisena Hachimanin inkarnaationa. Japanin buddhalaisuudessa Hachimania on pidetty buddhalaisuutta suojelevana bodhisattvana (八幡大菩薩 *Hachiman daibosatsu*). 

Sotaisuutensa vuoksi Hachiman nousi nopeasti samuraiden suosioon. Eräissä legendoissa ensimmäisen shōgunin Minamoto no Yoritomon väitettiin olevan Hachimanin jälkeläinen. Keskiajalla hän oli niin suosittu jumala, että hänelle on rakennettu yli 30&nbsp;000 pyhättöä ympäri Japania.
Aiolos

**Aiolos** (, ) on kreikkalaisessa mytologiassa kolme toisiinsa sekoittuvaa henkilöhahmoa:
# Aiolos Hellenin poika ja aiolilaisten kantaisä.
# Aiolos Hippoteen poika, joka mainitaan Odysseiassa tuulten haltijana.
# Aiolos Poseidonin poika ja 1. Aioloksen tyttärenpoika. Tämä Aiolos sekoittuu jo Ateenan 400-luvun draamassa (Euripides) 2. Aiolokseen.
Hellenistisenä kautena Aioloksiin liittyvä myyttitraditio muuntui ja villiintyi siinä määrin, että oli yhä vaikeampaa pitää lukua siitä, kuka oli kenenkin isä, isoisä, appiukko tai serkku. Diodoros Sisilialainen yritti systematisoida eri Aiolokset enemmän tai vähemmän yhtenäiseksi genealogiseksi kokonaisuudeksi.

Myöhemmässä ja yhä sadunhohtoisemmaksi muuttuvassa traditiossa Aiolos mielletään voimakkaimmin tuulten valtiaaksi ja jumalaksi sekä rajun tuulen eli puhurin henkilöitymänä.

Aiolos ei kuitenkaan ole ainoa tuulten jumala. On myös olemassa muita pienempiä jumalia, jotka niin sanotusti työskentelevät Aiolokselle. Esimerkiksi on pohjoistuulen hallitsija Boreas.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tuulikello

**Tuulikello** on ulos ripustettu idiofoni, joka pitää helisevää ääntä liikkuessaan tuulen voimasta.

Tuulikello voi olla kimppu metallia, lasia, keramiikkaa, bambua, simpukoita tai puuta, jotka kilisevät toisiaan vasten tuulessa. Tuulikello voi olla myös nippu sauvan muotoisia kelloja, joita kilisyttää niiden välissä tuulen heiluttama litteä metallikappale. Kolmas tuulikellon tyyppi on kello, jonka kieleen on kiinnitetty litteä levy, jota tuuli liikuttelee.

Tuulikelloja on ollut historian aikana monissa kulttuureissa. Pisimmälle ne kehittyivät itäisessä ja eteläisessä Aasiassa, kuten Balissa, Tiibetissä, Kiinassa ja Japanissa. Tuulikellot ovat olleet etenkin buddhalaisten suosiossa, ja niitä on kiinnitetty temppeleiden, pyhäkköjen ja pagodien räystäisiin. Tuulikellojen on uskottu niin Aasiassa kuin Välimeren seudullakin voivan houkutella hyviä henkiä. Tuulikellot ovat levinneet 1800-luvulla Itä-Aasiasta Eurooppaan koriste-esineinä.

Talon tietylle puolelle asetettu tuulikello kertoo äänellään tuulen kääntymisestä tai voimistumisesta kyseisellä suunnalla. Tuulikelloa voidaan käyttää myös lintujen karkottamiseksi ei-toivotulta alueelta.

Afrikassa tuulikellon uskotaan tuovan hyvää onnea. Fengshuissa tuulikelloa käytetään hoitamaan raskasta, vahingolliseksi koettua energiaa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aisne

**Aisne** [ɛːn] on departementti Pohjois-Ranskassa, lähellä Belgian rajaa. Sen pääelinkeino on maanviljely, etenkin sokerijuurikkaan kasvatus. Ensimmäisen maailmansodan taistelut vaurioittivat aluetta pahasti, vanhat metsät ja historialliset nähtävyydet tuhoutuivat monin paikoin täysin.
Aisnen departementti on saanut nimensä samannimisestä joesta.

Vuonna 1988 departementissa oli noin 532&nbsp;100 asukasta ja 2005 noin 536&nbsp;000 asukasta.

Aisnen tärkeimpiä kaupunkeja ovat 
* Laon, departementin pääkaupunki, 26&nbsp;000 asukasta
* Saint-Quentin, suurin kaupunki, 60&nbsp;000 asukasta
* Soissons,  30&nbsp;000 asukasta
* Château-Thierry
* Tergnier, 15&nbsp;000 asukasta

## Katso myös
* Luettelo Aisnen kunnista

## Lähteet
Ajuruohot

**Ajuruohot** (*Thymus*) on noin 350-lajinen kasvisuku.

## Ulkonäkö
Useimmat parikymmentä senttiä korkeita varpuja ja monivuotisia yrttejä. Lehdet ovat pienet ja soikeat. Muodostavat kukintoja latvojen kärkiin. Ajuruohot ovat tärkeitä mesikasveja ja perhosten ravintokasveja.

## Ajuruoholajeja
Ajuruoholajeja Suomessa:
* kangasajuruoho (*Thymus serpyllum*) Suomessa luonnonvaraisena, lajeista ainoa alkuperäiskasvi.
** harjuajuruoho (*T. serpyllum* subsp. *serpyllum*)
** tenonajuruoho (*T. serpyllum* subsp. *tanaënsis*)
* nurmiajuruoho (*Thymus pulegioides*) viljellään Suomessa monivuotisena koristekasvina, myös uustulokas.
** euroopannurmiajuruoho (*T. pulegioides* subsp. *pulegioides*)
** idännurmiajuruoho (*T. pulegioides* subsp. *pannonicus*)
* timjami eli tarha-ajuruoho (*Thymus vulgaris*) viljellään Suomessa mausteyrttinä.

Muita lajeja:
* famaranajuruoho (*Thymus origanoides*)
* hartsitimjami (*Thymus mastichina*)
* isokukkatimjami (*Thymus longiflorus*)
* nummiajuruoho (*Thymus praecox*)
** harmaa-ajuruoho (*T. praecox* var. *pseudolanuginosus*, syn. *T. pseudolanuginosus*)
** islanninummiajuruoho (*T. praecox* subsp. *britannicus*)
** kaukasiannummiajuruoho (*T. praecox* subsp. *caucasicus*)
** vuorinummiajuruoho (*T. praecox* subsp. *polytrichus*)
* peittoajuruoho (*Thymus caespititius*)
* pikkuajuruoho (*Thymus doerfleri*)
* transilvanianajuruoho (*Thymus comosus*)
* liituajuruoho (*Thymus calcareus*)
* kirgisianajuruoho (*Thymus kirgisorum*)
* neulasajuruoho (*Thymus pallasianus*)
* somerajuruoho (*Thymus quinquecostatus*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Thymus''
* Suomen Lajitietokeskus: Ajuruohot – ''Thymus''
* Savela, M:  Ajuruohot (''Thymus'')
* Henriette's Herbal Homepage: Ajuruoho (''Thymus'')
* Flora of China: ''Thymus''
Metsäsauna

**Metsäsaunalla** tarkoitetaan savusaunamaista asumusta, joita käytettiin metsä- ja maataloustyöväen sekä kalastajien tilapäisenä asuntona syrjässä vakinaisesta asutuksesta. Käyttötarkoituksen ja sijaintipaikan mukaan metsäsaunaa voidaan nimittää myös niittysaunaksi tai kalasaunaksi. 

Joissakin tapauksissa näitä nimityksiä käytetään edelleen myös sellaisista rakennuksista, esimerkiksi vanhojen kalasaunojen seuraajista, joita ei ole lainkaan käytetty kylpemiseen tai rakennettu savusaunan tapaan sisäänlämpiäviksi. 

## Metsäsaunojen tarve

Kun perustettiin ja alettiin raivata ulkoniittyä, tai käyttöön vakiintui tietty kaukaisempi metsästys- tai kalastuspaikka, tarvittiin tilapäisasumukseksi laavua pysyvämpi asuinsija. Paikalle rakennettiin tällöin hirsinen metsäsauna, joka kesti laavua paremmin säätä ja antoi talvella paremman suojan.

Maatalousväestön tilapäiskäytön ohella metsäsaunat olivat metsätyöväelle savotta-ajan pääasiallinen asumistapa 1800-luvulla ja 1900-luvun alkuvuosikymmeninä. Metsäsaunan saattoi rakentaa esimerkiksi metsätyömaan kaatoporukka, hevosmies ja kaksi kaatomiestä yhdessä omaksi asuinsijakseen. Metsätyöväen tarpeisiin ne rakennettiin uittoväylien varsiin. Vasta vuonna 1928 tuli voimaan ns. kämppälaki (laki metsä- ja lauttaustyöväen asunnoista), jonka mukaan metsätyöväelle tuli olla paremmat asumukset, *[[Savotta#Savotan miehistö- ja eläintilat|savottapirtit]]*.

Aleksis Kivi kertoo kirjassaan ''Seitsemän veljestä'' Impivaarassa veljesten isoisän jäljiltä olleesta *sysikoijusta*, joka saattoi olla hiilenpolttajan asumukseksi rakennettu metsäsauna. Veljekset käyttivät sitä tilapäisasuntona ennen oman uudistalonsa valmistumista.

## Rakenne

Metsäsaunat rakennettiin nopeasti ja yleensä paikan päältä saatavista tarvikkeista. Sijoituspaikka valittiin rinteestä, johon rakennus sijoitettiin puolittain maan sisään. Näin osa seinistä muodostui maapenkasta. Maan päällä oli muutama hirsikerta, ja vain alarinteen puoleinen seinä eli oviseinä oli kokonaan hirrestä. Hirsiä ei välttämättä sovitettu toisiinsa veistämällä, vaan ne käytettiin pyöreinä, ja raot tiivistettiin sammalella. 

Perustus oli multapenkki, joka eristettiin sisäpuolelta sammalella, ja ulkopuolelle ladottiin luonnonkivistä sokkeli. Sokkeliin jätettiin tuuletusaukkoja, joista johti puinen tuuletushormi multapenkin läpi. Kylmäksi ajaksi tuuletusaukot suljettiin, muulloin ilman annettiin kiertää perustuksessa.

Saunassa oli harjakatto, jonka kohdalla, keskikäytävällä, oli asumuksen korkein kohta. Ainoastaan siinä saavutettiin seisomakorkeus. 

Saunan yhdessä nurkassa oli tulisijana luonnonkivistä ladottu kiuas. Seiniä kiersivät istuin- ja makuusijat eli ritsit, jotka muodostuivat maapenkistä. Maapenkin katteena oli vitsas- ja havukerroksia, ja niiden päällä saattoi olla huopia.

## Muut rakennukset metsäsaunan yhteydessä
Ruoanlaittoa varten rakennettiin erillinen kota, jossa oli keskiliesi. Lisäksi saattoi olla maauuni leivän paistamista varten.

## Lähteet
*
* 
*

### Viitteet
Kesäleski

**Kesäleski** (*The Seven Year Itch*) on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1955. Sen ohjaaja on Billy Wilder ja pääosissa esiintyvät Marilyn Monroe ja Tom Ewell. Tuotantoyhtiö on 20th Century Fox.

American Film Instituten vuonna 2000 julkaisemalla sadan parhaan amerikkalais&shy;komedian listalla *Kesäleski* tuli sijalle 51.

## Yleistä

Elokuva perustuu George Axelrodin samannimiseen Broadway-näytelmään. Sitä on usein pidetty yhtenä kaikkien aikojen parhaimmista komedioista. Ilmestyessään kesällä 1955 se nousi suureksi yleisömenestykseksi. *Kesälesken* ehkä kuuluisimmassa kohtauksessa Marilyn Monroen hameenhelmat nousevat ilmaan metrotunnelista puhaltavan ilmavirran vaikutuksesta. Myös muuten elokuva vaikutti Marilyn Monroen tähtikuvaan. Hänen roolihahmonsa nimeä ei paljasteta, mutta elokuvan lopussa Tom Ewell toteaa uteliaalle kyselijälle: "ehkä hän onkin Marilyn Monroe".

## Juoniselostus

Newyorkilainen kustannustoimittaja Richard Sherman lähettää vaimonsa ja poikansa Maineen kesälomalle, jääden itse tekemään töitä kuumassa kaupungissa. Hän katselee halveksien ikäisiään perheenisiä jotka juoksevat hameiden perässä heti vaimon ja lapsien hävittyä näkyvistä. Palatessaan kerrostaloasuntoonsa hän tapaa aulassa vaalean 22-vuotiaan televisiomallin, joka on vuokrannut yläkerrasta huoneiston. 

Sherman tutustuu yläkerran tyttöön ja huomaa tuntevansa vetoa tätä kohtaan. Kuvitelmissaan hän viettelee tytön maailmanmiehen elkein. Sherman kutsuu naisen asuntoonsa juomaan drinkkejä ja kuuntelemaan klassista musiikkia, mutta hänen kömpelö lähentely-yrityksensä päättyy katastrofiin. Tyttö ei ole asiasta millänsäkään vaan toteaa hilpeästi että "minulle käy näin yhtä mittaa", mutta Sherman joutuu moraaliseen paniikkiin tajuttuaan käyttäytyneensä juuri samalla tavoin kuin aiemmin halveksimansa kesälesket. Töissä hän lukee **Seitsemän vuoden kutina** -nimistä kirjaa jonka hänen yhtiönsä aikoo julkaista, ja jossa väitetään aviomiesten pettävän vaimojaan herkimmin seitsemän avioliittovuoden jälkeen. Sherman on ollut naimisissa seitsemän vuotta, joten hän uskoo saaneensa tämän syyhyn. Hän käy analysoitavana kirjan kirjoittajan tohtori Brubakerin luona, mutta laihoin tuloksin.

Shermanin ylivilkas mielikuvitus luo hänen mieleensä kauhukuvia. Hän kuvittelee, miten rouva Sherman saa selville hänen seikkailunsa nuoren blondin kanssa ja ampuu hänet hengiltä. Rauhoittaakseen omaatuntoaan hän uskottelee itselleen, että myös hänen vaimonsa saattaa Mainessa flirttailla komeiden miesten kanssa. Sherman alkaa kuitenkin kuvitella, että hänen vaimonsa pettää häntä heidän mainelaisnaapurinsa Tom MacKenzien kanssa. Kuvitelma pääsee valloilleen siinä mitassa, että kun MacKenzie pistäytyy yllättäen vierailulle Shermanin luo, tämä raivostuu ja kolkkaa hänet tajuttomaksi.

Kolkattuaan naapurinsa Sherman tajuaa oman typeryytensä. Hän päättää jättää taakseen kuvitelmansa ja yläkerran tytön ja lähtee siltä istumalta Maineen perheensä luo. Elokuvan lopussa Sherman juoksee katua pitkin kohti rautatieasemaa ja tyttö vilkuttaa hänelle ikkunastaan.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Patrick Hürlimann

**Patrick Hürlimann** (s. 9. heinäkuuta 1963) on sveitsiläinen curlingpelaaja ja -valmentaja sekä olympiavoittaja. Hürlimann voitti joukkueen kapteenina olympiakultaa Naganon talviolympialaisissa vuonna 1998. MM-kisoista hänellä on yksi hopea (1989) ja kaksi pronssia (1996 ja 1999).

Maajoukkueen valmentajana Hürlimann on voittanut MM-hopeaa vuonna 2003 .

## Lähteet
Aittokoski (Kiiminkijoki)

**Aittokoski** on noin kilometrin pituinen koski Kiiminkijoessa, Ylikiimingin suuralueella Vesalan kaupunginosassa Oulussa, noin 30 kilometriä Oulun keskustasta itään. Koskessa on ollut mylly ja sen ympärillä Aittokosken tehdasosuuskunta jo 1900-luvun alussa. Tehtaan vesimyllyn yhteydessä oli myös pieni sähkölaitos, joka tuotti sähkövirtaa sekä tehdaslaitoksille että kyläläisille.

Kosken yli meni 1930-luvulta 1970-luvulle renkkusilta. Silta purettiin kelirikkoajaksi, jolloin oli käytettävä venettä. Nykyinen kiinteä teräsristikkosilta avattiin liikenteelle 1976.

## Lähteet
Sauna (täsmennyssivu)

**Sauna** voi tarkoittaa seuraavia:
* sauna, nimitys monissa kulttuureissa käytettävästä hikoilukylpyä ja peseytymistä varten rakennetusta rakennuksesta tai huoneesta
** suomalainen sauna
** turkkilainen sauna, Lähi-idän alueelta lähtöisin oleva höyrysauna
* *[[Sauna (näytelmä)|Sauna]]*, Vladimir Majakovskin näytelmä
* *[[Sauna (vuoden 2008 elokuva)|Sauna]]*, suomalainen kauhuelokuva vuodelta 2008
* *[[Sauna (vuoden 1967 elokuva)|Sauna]]*, Virke Lehtisen vuonna 1967 ohjaama ja kuvaama lyhytelokuva

## Katso myös
* savusauna
* metsäsauna, sisäänlämpiävä asumus
* homosauna, homoseksuaaleille tarkoitettu saunaklubi
Dir

**dir** (lyhenne sanasta directory eli hakemisto) on DOS-komento. Se tulostaa ruudulle tiedostolistauksen: hakemistot, nimet päätteineen, päiväykset, viimeisimmät muokkausajat, koot, yhteensä viemän ja jäljellä olevan levytilan ja tiedostojen+hakemistojen lukumäärän. (Jälkimmäisestä pitää vähentää kaksi, koska nykyinen ja edellinen hakemisto lasketaan mukaan.) Ilman mitään parametreja tulostetaan oletushakemiston sisältö. 

## Parametrit

* `a`
** Tulostaa myös piilotetut ja järjestelmätiedostot.
* `p`
** Tauottaa tulostuksen ruudun tullessa täyteen.
* `s`
** Tulostaa kaikki kyseisen hakemiston tiedostot ja alihakemistot.
* `w`
** Tulostaa tiedostonimet peräkkäin.

Unix-tyylisissä käyttöjärjestelmissä vastaava komento on ls.

## Lähteet
Armeija (sotilasyksikkö)

**Armeija** on sotatoimiyhtymä, joka koostuu esikunnasta ja yleensä armeijakunnista, jotka on edelleen jaettu divisiooniin tai prikaateihin. Sen johdossa on tyypillisesti kenraalin arvoinen upseeri.

Toisen maailmansodan aikana Suomessa toimivat Kannaksen armeija (talvisota) ja jatkosodan aikana Karjalan armeija, sekä saksalaiset AOK Lappland ja AOK Norwegen ().

## Lähteet
Johann Balmer

**Johann Jakob Balmer** (1. toukokuuta 1825 Lausen, Basel-Landschaft, Sveitsi – 12. maaliskuuta 1898 Basel, Sveitsi) oli sveitsiläinen matemaatikko, joka tunnetaan erityisesti yhtälöstä, jolla pystytään laskemaan spektriviivoja.

## Elämä
Johann Balmer syntyi Lausenissa 1825. Hän oli Johann Jakob ja Elizabeth Rolle Balmerin ensimmäinen lapsi. Hän aloitti koulunsa Liestalissa ja kävi lukion Baselissa. Balmer oli erityisen hyvä matematiikassa ja meni opiskelemaan sitä Karlsruhen yliopistoon. Sieltä hän jatkoi Berliinin yliopistoon ja tohtoriksi hän väitteli 1849 Baselin yliopistosta.

Balmer eli valmistuttuaan loppuikänsä Baselissa ja opetti matematiikkaa paikallisessa tyttökoulussa. Hän opetti myös geometriaa Baselin yliopistossa vuosina 1865–1890.

Balmer meni vuonna 1868 naimisiin Christine Pauline Rinckin kanssa. Vaikka Balmer oli tuolloin jo 43-vuotias, hän sai vaimonsa kanssa kuusi lasta.

## Balmerin yhtälö
Vaikka Balmer olikin matemaatikko, hänen tunnetuin työnsä liittyi spektriviivojen laskemiseen. Hän julkaisi aiheesta kaksi tutkimusta, ensimmäisen vuonna 1885 ja toisen vuonna 1897. Geometria oli Balmerin kiinnostuksen kohde käytännössä koko hänen uransa ajan, hän ei siltä alalta julkaissut ainuttakaan merkittävää tutkimusta. Vuoden 1885 tutkimuksessaan Balmer keskittyi vetyatomin spektriviivoihin, mutta toisessa tutkimuksessaan hän laajensi samaa konseptia muihin alkuaineisiin, kuten heliumiin ja litiumiin.

Balmer esitti vetyatomin spektriviivojen toteuttavan kaavaa:

:\lambda\ = \frac{ hm^2 }{ (m^2 - n^2) }

missä n = 2, h = 3654,6 · 10-8 cm. Yhtälö toteutui tarkasti, kun m oli 3, 4, 5 tai 6. Balmer sijoitti m:n arvoksi 7 ja ennusti sillä tulevan viivan arvon, minkä hänen Baselin yliopistossa työskennellyt kollega vahvisti oikeaksi.

Balmer ei ollut fyysikko eikä siksi antanut kaavan toimivuudelle selitystä. Tuohon aikaan ei kukaan muukaan vielä ymmärtänyt, miksi kaava toimi. Ilmiö pystyttiin selittämään vasta 1913, kun Niels Bohr julkaisi ensimmäisen atomimallinsa.

Balmerin yhtälön todettiin myöhemmin olevan vain erikoistapaus Johannes Rydbergin kehittämästä Rydbergin yhtälöstä.

:\frac{1}{\lambda}\ = \frac{4}{h} \left( \frac{1}{n_1^2} - \frac{1}{n_2^2} \right)= R_H \left( \frac{1}{n_1^2} - \frac{1}{n_2^2} \right)

## Lähteet
*Durham, Ian T: ”Balmer, Johann Jakob”. Teoksessa 
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Daniel Carleton Gajdusek

**Daniel Carleton Gajdusek** (9. syyskuuta 1923 – 11. joulukuuta 2008) oli yhdysvaltalainen lääketieteilijä, joka sai Nobelin palkinnon vuonna 1976 kuru-tautia koskevista tutkimuksistaan.

Kuru riehui fore-kansan keskuudessa Uudessa Guineassa 1950- ja 1960-luvulla. Gadjusek osoitti sen liittyvän ihmissyöntiin, jota harjoitettiin edelleen rituaalinomaisesti hautajaisissa. Ihmislihan syönnin loputtua kuru katosi yhdessä sukupolvessa. Kurun tutkiminen johti prionien merkityksen ymmärtämiseen tautien siirtäjinä. Sama mekanismi liittyy niin sanottuun hullun lehmän tautiin.
 
Vuonna 1997 Gajdusek tuomittiin 19 kuukaudeksi vankeuteen lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Hänen elämäänsä ja hyväksikäyttötapaukseen pohjautuu Hanya Yanagiharan teos *The People in the Trees* (2013). Gajdusek oli hänen setänsä ja isänsä tuttava.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Biography The Nobel Foundation
Komsomolets (saari)

**Komsomolets** () on pohjoisin Pohjoisella jäämerellä sijaitsevan Severnaja Zemljan saariston saarista.

Saaren pinta-ala on 9&nbsp;600 km² ja sen korkein kohta on 781 metriä merenpinnasta. Noin 5&nbsp;900 neliökilometrin suuruinen osa saaresta on Akademi Nauk (Tiedeakatemia) -nimisen jäätikön peitossa. Saarta ensi kertaa tutkivat ja sen nimesivät Georgi Ušakov ja Nikolai Urvantsev vuosina 1930–1932. He nimesivät saaria Venäjän vallankumoukseen liittyvillä nimillä, ja tämä saari sai nimensä Komsomolin mukaan.

## Lähteet
Toivo Jaatinen

**Toivo Jaatinen** (1. elokuuta 1926 Sortavalan maalaiskunta – 14. marraskuuta 2017 Nurmijärvi) oli suomalainen kuvanveistäjä, joka tunnettiin parhaiten mitaleistaan.

Jaatinen opiskeli kuvataidetta Helsingissä Taideteollisessa keskuskoulussa ja Taideakatemian koulussa. Jaatisen ensimmäinen mitali oli vuonna 1962 Rautatiehallitukselle toteutettu *Kontiomäki – Taivalkoski*. Tämän jälkeen hän suunnitteli useita mitaleita ja voitti neljä kertaa Suomen Mitalitaiteen Killan vuosimitalikilpailun (1965, 1967, 1973 ja 1994). Kilta myös valitsi Jaatisen teoksen *Pisanello* kaikkien aikojen suomalaiseksi mitaliksi.

Jaatinen voitti *Säveltäjämestari*-luonnoksellaan Sibelius-Seuran valtakunnallisen Sibelius-monumenttikilpailun vuonna 1961. Tuota teosta ei kuitenkaan toteutettu, vaan myöhemmin toteutusvaiheessa päädyttiin Eila Hiltusen kilpailutyöhön. Vuonna 1986 julkistettiin kuitenkin Jaatisen voittaneen kilpailuluonnoksen osaan pohjautuva Sibelius-patsas Pihkovassa ja vuonna 1987 samanlainen Sibeliuksen pää Kuopion musiikkikeskuksen aulatilassa. 

Jaatinen asui Nurmijärvellä, jossa on esillä useita hänen töitään vuodesta 1964 lähtien. Muun muassa Nurmijärven kirjaston edustalla oleva teos *Seitsemän veljeksen tie* ja seurakuntakeskuksessa oleva reliefi *Vuorisaarna* ovat Jaatisen tekemiä.

Jaatinen toimi lisäksi taideopettajana Valtion hammasteknikkokoulussa, opettajana Teknillisessä korkeakoulussa ja Suomen Taideakatemian koulussa. Hänet palkittiin vuonna 2002 Pro Finlandia -mitalilla ja Amerikan numismaatikkojen seuran J. Sanford Saltus -palkinnolla.

Jaatinen voitti yhdessä Ossi Somman kanssa Maalaiskuntien kunnallishallinnon 100-vuotisveistoskilpailun ensimmäisen palkinnon vuonna 1964. Voittanut teos *Jäiden lähtö* paljastettiin seuraavana vuonna Tuusulassa silloisessa Maalaiskuntien liiton koulutuskeskuksessa, nykyisessä Gustavelundin kokoushotellissa.
  
### Valokuvia julkisista veistoksista

Tiedosto:Rautio sankarimuistomerkki.JPG|*Raution sankarimuistomerkki*, 1958, Kalajoki.
Tiedosto:Jäiden lähtö.jpg|*Jäiden lähtö*, yhdessä Ossi Somman kanssa, Tuusula, 1965.
Toivo Jaatinen - Seitsemän veljeksen tie - 1984 - Nurmijärven kirjaston edusta, Punamullantie 1 - Nurmijärven kk.jpg|*Seitsemän veljeksen tie*, Nurmijärvi, 1984.
Toivo Jaatinen - Aleksis Kiven vanhempien muistokivi (1994) - Nurmijärven hautausmaa, vanha pää - Aleksis Kiven tie 2 - Nurmijärven kk.jpg|*Aleksis Kiven vanhempien muistokivi*, Nurmijärvi, 1994.
Victor Schauman rintakuva by Toivo Jaatinen.jpg|Apteekkari Viktor Schaumanin rintakuva, Pietarsaari.


## Lähteet
*Tampereen taidemuseo
*Nurmijärven kunta 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Muistokirjoitus: Toivo Jaatinen 1926–2017 – "Hänelle mikään taiteellinen luovuus ei ollut vierasta" (27.11.2017) (nurmijarvenuutiset.fi)
*Torvirumpu soi Klaukkalan kirjastossa (6.9.2014)  (nurmijarvenuutiset.fi)
* Tampereen taidemuseon elämäkertatiedot
* Riikka Jokinen: Kuvanveistäjä Toivo Jaatinen on kuollut. Nurmijärven uutiset 20.11.2017.
* Toivo Jaatisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Valokuvaaja

**Valokuvaaja** on henkilö, joka ottaa valokuvia. Valokuvaajia työskentelee lehtivalokuvaajina, mainoskuvaajina, muotokuvaajina ja laitoskuvaajina. Ammattimainen valokuvaaja tarvitsee työssään monipuolisia taitoja, kuten valokuvauksen tekniikan osaamista, kuvallista lahjakkuutta, näkemystä ja vuorovaikutustaitoja.

Lehtivalokuvaajia ovat uutiskuvaajat, reportaasikuvaajat, henkilökuvaajat ja kuvituskuvaajat. Heitä työskentelee sanoma- ja aikakauslehdissä sekä joskus kuvatoimistoissa ja kustannustaloissa. Lehtikuvaaja ei yleensä ole erikoistunut mihinkään tiettyyn aihealueeseen, ja lehtikuvaajan työnkuva vaihtelee lehdestä riippuen. Sanomalehdissä lehtikuvaajat kuvaavat tyypillisesti haastatteluja, urheilu- ja kulttuuritapahtumia ja tiedotustilaisuuksia. Joskus he saattavat kuvata onnettomuuksia tai rikosten jälkiä. Suuriin kuvalehtiin kuvataan joskus useampien päivien reportaaseja.

Mainosvalokuvaajat tekevät pääasiassa tuotekuvauksia. Mainoskuvaajat toimivat yrittäjinä ja saavat tilauksia mainostoimistoilta ja yrityksiltä. Mainoskuvaaja työskentelee yleensä studiossa keinovalossa. Kuvaaja voi työskennellä yksin tai ryhmässä, johon kuuluu esimerkiksi toinen mainosvalokuvaaja, kuvaussihteeri ja assistentti.

Muotokuvaajat kuvaavat ihmisiä usein juhlien yhteydessä ja elämän tärkeiden tapahtumien kuten vuosipäivien, häiden ja ripille pääsemisen ikuistajina. Muotokuvan tekijän täytyy osata ikuistaa kuvattavan persoona. Muotokuvaajat työskentelevät paikan päällä tai omassa studiossaan, jolloin he samalla usein myyvät kameroita ja valokuvaustarvikkeita sekä muita palveluja.

Laitoskuvaajat työskentelevät esimerkiksi tutkimuskeskusten, teollisuuden, puolustusvoimien, poliisin, valtionarkiston tai sairaalan palveluksessa. He ottavat valokuvia arkistoihin, tiedotus- ja lehdistökäyttöön sekä erilaisiin julkaisuihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Messier 49

**Messier 49** eli Messierin luettelon kohde **M49** on elliptinen galaksi, joka sijaitsee Neitsyen tähdistössä.

Se oli ensimmäinen löydetty Neitsyen galaksijoukon galaksi, jonka Charles Messier havaitsi 19. helmikuuta 1771. M49 on yksi Virgon galaksijoukon kirkkaimmista galakseista ja on noin 60 miljoonan valovuoden etäisyydellä.

## M49 keskustassa musta aukko
3. tammikuuta 2007 Southamptonin yliopiston tutkija Tom Maccarone tutkijajoukkoineen julkaisi tiedotteen, jonka mukaan NGC 4472:n (Messier 49) keskustassa on havaittu ensimmäisenä pallomaisen tähtijoukon keskustasta musta aukko. Havainto tehtiin XMM-Newton-röntgensatelliitilla. Poikkeukselliseksi havainnon teki se, että ennen tätä tietokonelaskelmat olivat laskeneet tämän olevan mahdottomuus, sillä pallomaisen tähtijoukon keskustaan joutuvan mustan aukon tulisi linkoutua ulos keskustasta muiden tähtien painovoiman vaikutuksesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
www.seds.org
Carl Frans Gabriel von Haartman

**Carl Frans Gabriel von Haartman** (8. joulukuuta 1819 – 1. toukokuuta 1888 Luzern, Sveitsi) oli suomalainen lääketieteilijä, salaneuvos ja Nikolai I:n puolison, keisarinna Aleksandra Fjodorovnan, henkilääkäri. 

Von Haartman oli vanhempiensa, lääketieteen ja kirurgian tohtorin, Turun kaupungin ja lasaretin lääkärin Carl Daniel von Haartmanin ja tämän ensimmäisen puolison Maria Helena Rosina Franzénin (1800–1840) vanhin lapsi. Hänen äitinsä oli runoilija ja piispa Frans Mikael Franzénin tytär. Hän valmistui lääketieteen kandidaatiksi vuonna 1843 ja lisensiaatiksi vuonna 1845

Von Haartman opiskeli Moskovassa vuosina 1840–1841. Hän oli lääkintöhallituksen ylimmäinen kanslisti vuonna 1843. Hän opiskeli ulkomailla vuosina 1846–1848. Palattuaan Suomeen hän toimi alilääkärinä Helsingin yleisessä sairaalassa 1849–1850, mutta piti myös yksityispraktiikkaa. Yksityispraktiikan venäläiset asiakkaat saivat hänet houkutelluksi Pietariin, jossa hän jatkoi praktiikan pitoa, mutta sen ohella toimi myös virassa, nuorempana lääkärinä venäläisessä 26. meriekipaasissa. Hän sai hovineuvoksen arvonimen 1851. Hän oli ohjaaja ja lääkemääräysten antaja Povivalin instituutissa Pietarissa 1852, suuriruhtinatar Maria Nikolajevnan lääkäri 1853, nuorempi lääkäri venäläisessä 13. meriekipaasissa 1854–1855, Maria Nikolajevnan vakituinen lääkäri 1856, kollegiasessori 1857. Valtioneuvoksen arvon hän sai 1858. Tiettävästi hän oli keisarin henkilääkäri vuodesta 1860, mutta ainakin ja keisarinnan henkilääkäri vuodesta 1863. 

Keisarin vanhimman pojan, perintöruhtinas Nikolain kuolema laskettiin kilpailijoiden piirissä hänen syykseen, mutta todellisuudessa silloisin lääketieteen toimin selkärangasta aivoihin levinnyttä tuberkuloosia ei olisi voitu parantaa. Hän jatkoi keisarinnan lääkärinä, mutta koki syytökset raskaina. Haartman erosi tehtävästä 1875, ja hänen seuraajakseen tuli venäläinen Sergei Petrovitsh Botkin. Sitä ennen Venäjän ylimystöpiireissä oli luottamus venäläislääkäreihin ollut vähäinen, siksi lääkärit olivat ulkomaalaisia, kuten Haartmankin.

Von Haartman avioitui Sofia Maria von Fehleisenin kanssa, ja heille syntyi tytär Gourly. Von Haartman kuoli 1. toukokuuta 1888 Sveitsin Luzernissa, jonne hän oli rakennuttanut huvilan.

## Lähteet
Ornella Muti

**Ornella Muti** (oik. Francesca Romana Rivelli) (s. 9. maaliskuuta 1955) on italialainen näyttelijä. Hänen isänsä on Napolista ja  äitinsä Virosta. Hänellä on myös vanhempi sisar Claudia.

Muti teki töitä teini-ikäisenä mallina ja elokuvaroolissa hän debytoi vuonna 1970 elokuvassa "La Moglie più bella” (Kaikkein kaunein nainen). Aluksi hän osallistui vain italialaisten elokuvien tekemiseen, mutta vuodesta 1980 hän on osallistunut myös yhdysvaltalaisten filmien tekoon. Hänen ensimmäinen yhdysvaltalainen elokuvansa oli ”Flash Gordon”. Tämän jälkeen Ornella Muti on näytellyt Yhdysvalloissa muun muassa elokuvissa ”Oscar” (1991) ja "Once Upon a Crime…” (1992). Lisäksi hänen tunnetaan hyvin Ranskassa, jossa hän on antanut kasvonsa Penzani-pastalle.

Ornella Muti on avioitunut kahdesti: Alessio Oranon kanssa (1975–1981) ja Frederico Facchinettin kanssa (1988–1996). Erottuaan Facchinettistä Muli on asunut vuodesta 1998 lähtien Stefano Piccolon kanssa. Hänellä on kolme lasta, joista vanhin tytär Naike Rivelli on näyttelijä. Lisäksi hänellä on poika Andrea ja tytär Carolina avioliitosta Facchinettin kanssa.

Ornella Muti on voittanut kahdesti Venetsian elokuvajuhlienn palkinnon parhaasta pääosasta; vuonna 1984 elokuvalla “Il futuro è donna” ja vuonna 1988] elokuvalla ”Codice privato”, jossa hän näytteli Anna Magnanin osaa.

Muti on äänestetty ”Maailman kauneimmaksi naiseksi” vuonna 1994 *Class*-aikakauslehden maailmanlaajuisessa äänestyksessä.

## Filmografia
Ornella Mutilla on takanaan lähes kahdeksankymmentä elokuvaroolia, joista tärkeimpiä ovat:

*Summer Affair (1979)
*Leonor (1980)
*Flash Gordon (1980)
*Tales of Ordinary Madness (1983)
*Swann in Love (1984)
*Casanova (1987)
*Appassionata (1989)
*Wait Until Spring, Bandini (1990)
*Oscar (1991)
*Once Upon A Crime (1992)
*Sisters of Satan (1993)
*Somewhere in the City (1997)
*The Count of Monte Cristo (1999)
*Last Run (2002)
*Hotel (2003)
*On the Run: Trilogy 1 (2004)
*An Amazing Couple: Trilogy 2 (2004)
*After the Life: Trilogy 3 (2004)
**[[To Rome with Love]]* (2012)

## Aiheesta muualla
* 
* Ornella Muti Fan club
Peillon

**Peillon** on pikkukaupunki Ranskan Rivieralla, Nizzasta noin 18 kilometriä koilliseen. Kaupungissa on 1&nbsp;322 asukasta (2006). 

Pénitents Blancs -veljestö rakensi 1400–1500-luvuilla tähän keskiaikaiseen pikkukaupunkiin Notre-Dame de la Madone des Douleursin kappelin. Kappelissa on J. Canavesion temperamaalauksia 1400-luvun lopulta. 1700-luvun kirkosta löytyy muun muassa Ruusumadonna vuodelta 1639 ja krusifiksi 1700-luvulta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Korkopuristus

**Korkopuristus** (preeglaus) on painotekniikassa käytettävä menetelmä, jolla käsiteltävänä olevaan materiaaliin (lähinnä paperiin tai kartonkiin) tehdään kokoon puristamalla – yleensä koristekäyttöön tarkoitettu – koho- tai kaiverruskuvio. Puristamiseen käytetään meistiä tai reliefipintaista laattaa. Preeglaus on yksi vaativimmista ja tehokkaimmista painotuotteen viimeistelykeinoista.

Myös menetelmällä aikaan saatavaa kuviota nimitetään preeglaukseksi.

## Lähteet
Joanne Woodward

**Joanne Gignilliat Trimmier Woodward** (s. 27. helmikuuta 1930 Thomasville, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.

## Lapsuus ja nuoruus
Woodwardin innostus näyttelijän uraan johtui hänen äitinsä rakkaudesta elokuviin. Hänen äitinsä halusi nimetä hänet Joan Crawfordin mukaan, mutta hän sai nimekseen "Joanne" koska  se oli "etelävaltiolaisempi" kirjoitustapa.  Kun elokuva *Tuulen viemää* saapui tähtineen Atlantaan, tapasi yhdeksänvuotias Joanne paraatissa Laurence Olivierin, *Tuulen viemää* -tähti Vivien Leighin silloisen aviomiehen. Vuonna 1979 hän työskenteli Olivierin kanssa televisioproduktiossa *Tule takaisin, pikku Sheba*. Woodward voitti teinivuosinaan monia kauneuskilpailuja. 

Hän opiskeli draamaa Louisianan osavaltion yliopistossa ja suuntasi sitten New Yorkiin näytelläkseen teatterissa.

## Ura
Woodwardin ensimmäinen elokuva valmistui vuonna 1955. Hän jatkoi työskentelyä vuoroin Hollywoodissa, vuoroin Broadwayllä. Siellä hän näytteli toisen nuoren näyttelijän, Paul Newmanin kanssa elokuvassa *Picnic*.  Samoihin aikoihin hän näytteli dissosiatiivisesta identiteettihäiriöstä kärsivää naista elokuvassa *[[Eevan kolmet kasvot]]* (The Three Faces of Eve, 1957) ja sai roolistaan Oscarin. Hänet palkittiin Cannesissa parhaasta naispääosasta miehensä ohjaamassa elokuvassa *[[Kehäkukkia]]* (1972). Woodward teki Newmanin kanssa monta elokuvaa, kuten muun muassa elokuvan *Pitkä kuuma kesä*. Oscar-ehdokkuuksia Woodwardilla on ollut urallaan neljä kertaa. Woodward on jatkanut uransa aikana näyttelemistä niin teatterissa, elokuvissa kuin televisiossakin.

Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella, 6801 Hollywood Blvd. Hän oli itse asiassa ensimmäinen esiintyjä joka sai tähden Walk of Famelle. Se laitettiin 9. helmikuuta, 1960.

## Yksityiselämä
Woodward ja Paul Newman menivät naimisiin vuonna 1958. He olivat naimisissa Newmanin kuolemaan asti, vuoteen 2008. Heillä on kolme tytärtä, Elinor Teresa, Melissa Stewart ja Claire Olivia.

Woodward ja Newman olivat tunnettuja liberaaleja. He varjelivat yksityisyyttään ottamalla etäisyyttä Hollywoodiin, ja asettuivat aloilleen Connecticutiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Classic Movies (1939 - 1969): Joanne Woodward
* Joanne Woodward's thoughts on Earth Day 2006
Hyères

**Hyères** [ jɛ:ʁ ] sijaitsee Ranskan Rivieralla 15 kilometriä Toulonista itään, ja se on Välimeren lomakeskuksista vanhin. Vuoden 2016 arvion mukaan Hyèresissä asui 55&nbsp;772 asukasta. Place de la Républiquella on 1200-luvulla rakennettu kirkko, jossa Ranskan kuningas Ludvig Pyhä rukoili 1254 palattuaan ristiretkeltä. 

Hyèresin suosituimpia nähtävyyksiä ovat vanha kaupunki, muinainen temppeliherrojen rakennus, kauppakatu Rue Massillon ja 1500-luvulla korjattu goottilainen kirkko Église Saint-Paul. Hyèresin lähellä sijaitsee antiikin ajan Olbian kaupungin arkeologinen alue.

Hyères tunnetaan huhtikuun lopulla järjestettävistä muoti- ja valokuvafestivaaleistaan ().

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dobrudzha

**Dobrudzha**, vanh. *Dobrudža*, (, , ) on maantieteellinen ja historiallinen alue Tonavan alajuoksun ja Mustanmeren välillä. Pohjois-Dobrudzha kuuluu Romanialle ja Etelä-Dobrudzha (Южна Добруджа) Bulgarialle. Hallinnollisesti Dobrudzhaan luetaan kuuluvaksi Romaniasta Constanțan ja Tulcean piirikunnat (*județ*) sekä Bulgariasta Dobritšin ja Silistran alueet (*oblast*).

Lukuun ottamatta Tonavan suistoa, alue on kukkulaista ja sen korkeus merenpinnasta on 200–300 metriä. Korkein kohta on Țuțuiatu, 467 m. Tärkein kaupunki on Romanian Constanța.

## Historia
Alue joutui Osmanien valtakunnalle 1491. Turkkilaisvallan aikana alueelle asutettiin turkkilaisia, arabeja ja tataareita. Turkkilaiset asuttivat alueella myös kasakoita ja Krimin sodan aikana alueelle asettui suuri joukko karkotettuja tataareja. Itävallasta alueelle tuli ruteeneja ja tšerkessejä Venäjän valloittaessa Kaukasian. Bessarabian saksalaiset perustivat sinne myös siirtokuntiaan.

Vuonna 1878 Romania sai Pohjois-Dobrudzhan korvaukseksi Venäjän saamasta Etelä-Bessarabiasta, ja uusi Bulgarian valtio pienemmän osan. Toisen Balkanin sodan jälkeen Bulgaria menetti alueensa Romanialle. Romanian liityttyä ensimmäiseen maailmansotaan Ranskan ja Venäjän puolella keskusvallat antoivat Etelä-Dobrudzhan ja Pohjois-Dobrudzhan eteläosan Bulgarialle, joka menetti sen taas maailmansodan jälkeen. Toisen maailmansodan alussa Bulgaria sai akselivalloilta takaisin Etelä-Dobrudzhan Craiovan sopimuksella 1940. Vuoden 1940 rajat vahvistettiin Pariisin rauhassa 1947.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hepokönkääntie

**Hepokönkääntie** eli **yhdystie 8912** on 2,2 kilometrin pituinen yhdystie Puolangalla Kainuussa. Tie johtaa seututieltä 891 lähelle Hepoköngästä, joka on Suomen korkein luonnonvarainen vesiputous ja eräs Kainuun merkittävimmistä nähtävyyksistä. Tie päättyy pysäköintialueeseen, josta putoukselle johtaa kivituhka- ja lankkupolku.
## Lähteet
Kevätlinnunherne

**Kevätlinnunherne** (*Lathyrus vernus*) on pääosin Euroopassa kasvava lehtojen kevätkasvi. Suomessa laji on paikoitellen yleinen.

## Ulkonäkö ja koko

Kevätlinnunherne kasvaa tavallisesti 20–40 senttimetriä korkeaksi. Varsi on pysty, siipipalteeton ja lähes kalju. Kasvin lehdet ovat 2–4-parisia ja kärhettömiä. Lehdykät ovat kooltaan 3–6 x 1–3 cm, puikeita ja suippoja. Korvakkeet ovat isoja ja leveitä. Kukinto on 3–10-kukkainen terttu. Kukat ovat nuorina punaiset, mutta vanhemmiten niistä tulee sinisiä. Jos kasvissa on eri aikoihin auenneita kukkia, kukinnosta tulee monivärinen. Teriö on kooltaan 13–20 cm. Kevätlinnunherne kukkii Suomessa touko-kesäkuussa. Hedelmänä on 4–6 cm pitkä kalju ja musta palko.

Kevätlinnunherne on myrkyllinen kasvilaji.

## Levinneisyys
Kevätlinnunherneen päälevinneisyysalue ulottuu Ranskasta Venäjälle aina Länsi-Siperiaan, pohjoisessa Norjan, Ruotsin ja Suomen keskiosiin ja etelässä Italiaan ja Pohjois-Kreikkaan. Suomessa kevätlinnunhernettä tavataan yleisesti Etelä-, Kaakkois- ja Keski-Suomessa Raahen korkeudelle saakka. Runsaimmillaan laji on Etelä-Suomessa.

## Elinympäristö
Kevätlinnunhernettä tavataan lehdoissa ja tuoreissa metsissä. Suomessa sitä kasvaa myös harjumaiden käenkaali-mustikkatyypin kankailla.

## Käyttö
Toisinaan kevätlinnunhernettä viljellään koristekasvina. Laji on sukua Suomessa yleisesti koristekasvina viljellylle tuoksunätkelmälle eli tuoksuherneelle (*L. odoratus*). Aikaisemmin kevätlinnunhernettä kerättiin runsaasti toreille myytäväksi muun muassa Helsingissä.

## Lähteet
* *Kuopion katoava kasvimaailma*. Toim. Renvall, Pertti, Fagerstén, Reino, Knuutinen, Jorma & Vainio, Outi. Kuopion luonnontieteellisen museon julkaisuja 6. Kuopion luonnontieteellinen museo, Lievestuore 2002.
* *Helsingin kasvit – Kukkivilta kiviltä metsän syliin*. Toim. Kurtto, Arto & Helynranta, Leena. Helsingin kaupungin ympäristökeskus. Yliopistopaino, Helsinki 1998.
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2020: Kevätlinnunherneen (''Lathyrus vernus'') levinneisyys Suomessa
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Kevätlinnunherne (''Lathyrus vernus'')
* Luontoportti: Kevätlinnunherne (''Lathyrus vernus'')
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Lathyrus vernus'' - kevätlinnunherne
Kiran Shah

**Kiran Shah** (s. 28. syyskuuta 1956 Nairobi, Kenia) on lyhytkasvuinen kenialainen stuntmies ja näyttelijä. Shah on esiintynyt mm. elokuvissa Narnian tarinat: Velho ja leijona, Tumma kristalli ja Kadonneen aarteen metsästäjät. 

Shah on lyhytkasvuinen, sillä hänen pituudekseen on ilmoitettu 126.3 cm. Guinessin ennätysten kirjan mukaan hän on myös maailman lyhin stuntmies.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The Official Kiran Shah Website
*