Ottawan sopimus

**Ottawan miinakieltosopimus** on kansainvälinen valtiosopimus, joka kieltää henkilömiinojen eli jalkaväkimiinojen käytön, valmistuksen, myynnin, varastoinnin ja kuljetuksen. Sopimuksen allekirjoittaneen maan tulee tyhjentää miinavarastonsa neljässä vuodessa, puhdistaa miinoitetut alueet kymmenessä vuodessa sekä tarjota apua miinojen uhreille. Kampanjalle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto vuonna 1997.

## Historia

Aloitteen Ottawan sopimuksen laatimiseksi teki Kanadan ulkoministeri Lloyd Axworthy vuonna 1996, ja se hyväksyttiin 5. joulukuuta 1997.

Miinakieltosopimuksessa on 156 jäsenvaltioita. Yhdessä nämä käsittävät yli kolme neljäsosaa maailman maista. 37 maata ei ole vielä liittynyt sopimukseen. Näihin kuuluvat muiden muassa Venäjä, Yhdysvallat, Intia, Israel, Kiina, Pohjois-Korea, Etelä-Korea, Arabiemiirikunnat ja Irak. Euroopassa Venäjä on ainoa sopimuksen ulkopuolella oleva maa.

Vuodesta 1999 vuoden 2004 syyskuuhun asti *Landmine Monitor* on rekisteröinyt vähintään 75 eri maassa yli 42&nbsp;500 uutta siviilille sattunutta henkilömiina- sekä -onnettomuutta. Rauhanliitto on todennut, että koska useat onnettomuudet jäävät raportoimatta, on onnettomuuksien kokonaisluku luultavasti todellisuudessa paljon korkeampi, arviolta 15&nbsp;000–20&nbsp;000 tapausta enemmän vuodessa. Ottawan sopimuksen tultua voimaan on tuhottu 62 miljoonaa varastoissa ollutta henkilömiinaa, joista 37,3 miljoonaa miinakieltosopimukseen liittyneet valtiot.

Euroopan parlamentti kannattaa päätöslauselmissaan kaikkia jäsenmaitaan liittymään Ottawan sopimukseen.

Vuonna 2004 sopimukseen liittynyt Viro on alkanut 2020-luvun puolivälistä alkaen harkita sopimuksesta irtautumista, Suomen tavoin. Maaliskuussa 2025 Viron, Latvian, Liettuan ja Puolan puolustusministerit julkaisivat yhteisen kannanoton, jossa he suosittelevat maidensa hallituksille irtautumista Ottawan miinasopimuksesta. Huhtikuun 2025 alussa Suomi ilmoitti irtaantuvansa sopimuksesta. Eduskunta hyväksyi irtautumisen 19. kesäkuuta 2025 äänin 157–18.

## Suomi ja miinat
Sadat suomalaiset ovat joutuneet kokemaan miinojen siviiliväestölle aiheuttamia vahinkoja. Toisen maailmansodan päätyttyä vuosina 1944–1949 saksalaisten asettamiin miinoihin ja räjähteisiin kuoli Pohjois-Suomessa 205 siviilihenkilöä ja kymmeniä miinanraivaajina työskennelleitä ihmisiä. Vielä 2020-luvullakin Lapista on löydetty tuhansia räjähteitä joka kesä.

Eduskunta hyväksyi Ottawan sopimukseen liittymisen 25. marraskuuta 2011 äänin 110–47. Äänestyksessä sopimusta vastaan äänestivät kaikki paikalla olleet perussuomalaiset ja 11 keskustan edustajaa, kun poissa äänestyksestä oli 42 edustajaa. Suomi liittyi sopimukseen virallisesti vuonna 2012.

Suomalaisupseerien ylivoimainen enemmistö vastusti miinoista luopumista.

Suomi on aktiivinen miinanraivaaja eri puolilla maailmaa, tekee laajaa kansainvälistä yhteistyötä ja tukee kehitysmaiden omaa miinanraivaustoimintaa, kehittää niille sopivaa tekniikkaa ja harjoittaa uhreiksi joutuneiden avustamista. Suomessa on myös kehitetty miinanraivaustekniikkaa. Puolustusministeriön jalkaväkimiinaselvitystyöryhmän väliraportti (2003) totesi:

Maanpuolustuskorkeakoulun strategian laitoksen entinen johtaja, eversti evp Heikki Hult piti liittymistä sopimukseen historiallisen huonona päätöksenä. Hänen mukaansa jalkaväkimiinat ovat taisteluissa täysin korvaamattomia, jalkaväkitaisteluiden tärkein osa, etenkin kun Suomen maasto on paljolti peitteistä, vaikeasti valvottavaa ja tulitettavaa. Hultin mukaan kansaa johdettiin harhaan: Suomi sijoittaisi miinat sotatilanteessa tarkoin merkitysti, niin että ne voisi kerätä pois. Jos Suomi eroaisi sopimuksesta, edes Venäjä ei nostaisi asiasta meteliä, noteeraisi vain, että Suomi aikoo puolustautua, Hult totesi. Puolustusvoimien operaatiopäällikkö Jari Kallio puolestaan sanoi, että puute on pitkälti korvattu, vaikkei psykologista miinakauhua voikaan korvata.

Sopimuksen mukaisesti Suomen laki kieltää jalkaväkimiinojen valmistamisen, hankkimisen, hallussapidon ja luovuttamisen, ja määrää kiellon rikkomisesta rangaistukseksi vankeutta neljästä kuukaudesta kuuteen vuoteen. Sopimuksen alkaessa Suomella oli varastossa yli miljoona miinaa. Viimeiset kielletyt miinat hävitettiin vuonna 2015.

Puolustusvoimat hankki kiellettyjen miinojen tilalle muita asejärjestelmiä noin 300 miljoonalla eurolla. Myös jalkaväen taktiikkaa muutettiin uuteen tilanteeseen sopivammaksi. Sotilasprofessori Janne Mäkitalon mukaan kaikki henkilömiinojen suorituskyvyt saatiin korvattua täysimääräisesti, jopa ylikin.

Ottawan sopimus kieltää passiiviset miinat, sillä ne eivät erottele sotilaita siviileistä. Ottawan sopimus ei kiellä aktiivisia henkilömiinoja, joita kutsutaan panoksiksi. Tällaisia ovat esimerkiksi viuhkapanos ja hyppypanos, joka on Suomessa kehitteillä. Panosten ero kiellettyihin jalkaväkimiinoihin on, että panokset eivät räjähdä ihmisen kosketuksesta, vaan niitä voi käyttää vain siten, että sotilas tähystää ja tunnistaa lähestyvän kohteen ja laukaisee miinoituksen etäohjauksella. Myös panssarimiinat ja merimiinat ovat edelleen sallittuja, sillä nekään eivät räjähdä, vaikka ihminen astuisi niiden päälle. Panoksia, panssarimiinoja ja merimiinoja käytetään Suomessa edelleen.

### Väitteitä Suomen sopimukseen liittymisen puolesta
Suomen Rauhanliitto esitti miinakampanjassaan muun muassa seuraavaa:

* "miinat eivät erota sotilaita ja siviilejä, vaan tappavat ja vammauttavat ihmisiä eri puolilla maailmaa joka päivä

* miinanraivaus on hyvin kallista, vaikka miina itsessään on suhteellisen halpa

* miinojen marginaalinen sotilaallinen hyöty on pieni verrattuna niiden seurauksiin siviiliväestölle

* Miinojen käyttö on vastoin humanitääristä oikeutta."

### Aikeet sopimuksesta irtautumiseksi
Kun Venäjä hyökkäsi Ukrainaan helmikuussa 2022, useita kansalaisaloitteita Ottawan sopimuksesta irtautumiseksi pantiin vireille. Tuolloin Puolustusvoimain komentaja, kenraali Timo Kivinen totesi, että jalkaväkimiinojen palauttaminen ei ole keino puolustuskyvyn vahvistamiseen. Jalkaväkimiinoista luopumisen jälkeen Suomen sotilaallista suorituskykyä on korvattu monin keinoin, ja koska toimintatavat ovat muuttuneet, eivät jalkaväkimiinat ole Suomelle ajankohtainen asia.

Marraskuussa 2024 puolustusvoimain komentaja Janne Jaakkola vaati keskustelua jalkaväkimiinoista, koska tilanne on aivan toisenlainen kuin vuonna 2011. Venäjä käyttää jalkaväkeä massamaisesti, ja Yhdysvallat on siksi toimittanut jalkaväkimiinoja Ukrainallekin. Suomi siis luopui miinoista virheellisin oletuksin. Puolustusministeri Antti Häkkänen kertoi puolustusvoimien selvittäneen niiden tarpeellisuutta jo kesästä 2024 lähtien hänen pyynnöstään. Eduskunta näytti kallistuvan sopimuksesta irtautumiseen. Perussuomalaiset, keskusta, kristillisdemokraatit ja Liike Nyt kannattavat sopimuksesta irtaantumista. Vihreät ja vasemmistoliitto kannattavat sopimusta. Presidentti Sauli Niinistön mielestä selvitys on hyvä tehdä.

Ulkopoliittisen instituutin johtaja Hiski Haukkalan mukaan luopumispäätös perustui väärinymmärrykseen ja jalkaväkimiinat ovat tehokas ja järkevä asejärjestelmä.

Aleksanteri-instituutin Ilmari Käihkön mukaan Suomen luopuminen Ottawan sopimuksesta ei herättäisi vastustusta maailmalla. Venäjän hyökkäilyt ja korkea tappionsieto vaativat lisätehoja, ja jalkaväkimiinat toimisivat tässä paljon paremmin kuin korvaavat järjestelmät, kuten Ukrainassakin on todettu. Miina on halpa ja hyvä ase puolustussotaan. Silti pitää varautua siihen, että Suomessakaan niitä ei käytettäisi virheettömästi.

Itsenäisyyspäivänä vuonna 2024 avattu kansalaisaloite Ottawan sopimuksesta irtautumiseksi keräsi eduskuntakäsittelyyn vaadittavat 50&nbsp;000 allekirjoitusta kolmessa vuorokaudessa. Aloitteen tekijöinä olivat europarlamentaarikko Mika Aaltola (kok.), vuoden vaihteessa hänen avustajanaan Euroopan parlamentissa aloittava Ulkopoliittisen instituutin entinen tutkija Henri Vanhanen, entinen puolustusministeri Jussi Niinistö, entiset diplomaatit Pasi Patokallio, Hannu Himanen ja Jaakko Iloniemi sekä Puolustusvoimain entinen komentaja, amiraali Juhani Kaskeala.

Maaliskuun loppupuolella vuonna 2025 *Iltalehti* uutisoi, että Suomi aikoo vetäytyä Ottawan miinasopimuksesta ja haluaa varata itselleen oikeuden aseistaa Puolustusvoimat tarvittaessa uudenaikaisilla henkilömiinoilla vanhanaikaisiten hyppy- tai polkumiinojen sijaan. Huhtikuun 2025 alussa Suomi ilmoitti irtaantuvansa sopimuksesta. Hallituksen linjaus siirtyi eduskunnan käsittelyyn, joka hyväksyi irtautumisen 19. kesäkuuta 2025, äänin 157-18. Tämän jälkeen asia siirtyy tasavallan presidentin päätettäväksi. Sen jälkeen asian on määrä edetä kansainvälisellä tasolla. Irtautumista johtaa ulkoministeriö. Jalkaväkimiinojen käyttöönottamisesta huolimatta Suomi sitoutuu jatkossa Ottawan sopimuksen humanitaarisiin päämääriin ja kansainvälisiin velvotteisiin miinojen vastuullisesta käytöstä sekä tukeen maailmanlaajuiseen työhön miinojen haittojen vähentämiseksi. 4. heinäkuuta 2025 presidentti Alexander Stubb vahvisti irtautumispäätöksen. Suomi toimitti sopimuksen irtisanomisilmoituksen Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerille 10. heinäkuuta 2025, ja irtisanoutuminen tulee voimaan 10. tammikuuta 2026.

### Jalkaväkimiinat ja korvikkeet
Miinojen korvaajaksi suunnitellun hyppypanoksen kehitys on viivästynyt ja se on miinoja selvästi kalliimpi eikä muutenkaan korvaa miinoja.

Uusissa älymiinoissa on myös itsetuhomekanismi, joten vain kuusi miljoonasta voi jäädä raivattaviksi. Suomi todennäköisesti käyttäisi tällaisia miinoja luovuttuaan Ottawan sopimuksesta.

## Sopimuksen ratifioineet valtiot

### Sopimuksen allekirjoittaneet valtiot mutta ei ratifioineet

### Sopimuksen ulkopuolella

## Katso myös
* International Campaign to Ban Landmines

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pasi Patokallio tietokirjailija Pekka Virkin vieraana *Jälkisuomettumisen ruumiinavaus* -ohjelmasarjassa, jossa he keskustelevat muun muassa jalkaväkimiinoista ja presidentti Tarja Halosesta sarjan 11. jaksossa *[https://www.youtube.com/watch?v=ZPCQebZ0x-Y Miinakielto Halosen sydänasiana]*, 10.2.2024.