open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jūrmala

**Jūrmala** (latv. , ) on merenrantakaupunki Latviassa Riian lähellä Riianlahden rannalla. Jūrmala on pitkine hiekkarantoineen ja puutaloineen suosittu matkailukohde. Kaupungissa on 50&nbsp;840 asukasta (vuonna 2011), ja sen pinta-ala on 100 neliökilometriä.

Kaupunki koostuu itse asiassa pienten kylien ketjusta. Alun perin ne ovat olleet kalastajakyliä. Lännestä itään kylien nimet ovat Ķemeri, Jaunķemeri, Sloka, Vaivari, Asari, Melluži, Pumpuri, Jaundubulti, Dubulti, Majori, Dzintari, Bulduri ja Lielupe. Lähinnä Riikaa sijaitseva on Priedaine, joka on Lielupe-joen toisella puolella. Matkaa Riian keskustasta Jūrmalaan on 14&nbsp;km (Priedaine) – 44&nbsp;km (Ķemeri). Riiasta kaupungin keskustaan Majorin asemalle pääsee noin 35 minuutissa junalla tai minibussilla, kesäisin myös jokilaivalla Väinäjoen rannasta Riian keskustasta.

Jūrmala on jo 1800-luvulta asti ollut tunnettu kylpylöistään ja hoitolaitoksistaan. Ķemerin suoalueelta tulevaa rikkipitoista vettä käytetään terveellisenä kylpyvetenä. Myös muta- hiekka- ym. hoitoja annetaan kaupungin lukuisissa kylpylöissä. Jūrmalassa on myös ratsastusterapiakeskus. 

## Historia

Nykyinen kaupunkialue oli ennen osa Riikaa nimellä *Rīgas Jūrmala*, mutta jotkut kaupunginosat, kuten Sloka ja Ķemeri, on tunnettu omina kylinään jo vuosisatoja. 1800-luvulle asti kalastus oli alueen tärkein elinkeino.

Jūrmalan vanhin osa on Sloka, jonne kehittyi kylä vesimyllyn ympärille vuonna 1520. Slokan kukoistuksen aikaa oli Kuurinmaan herttua Jacobin hallitsema aika 1600-luvulla. Slokassa rakennettiin Jūrmalan ensimmäinen kirkko sekä perustettiin pieni kauppasatama Kaugurin kylään. Vuonna 1785 Katariina Suuri antoi Slokalle kauppataajaman oikeudet. Vuonna 1878 Sloka sai kaupunkioikeudet. Ķemeri oli oma itsenäinen kaupunki vuosina 1928–1959. Kylpyläkulttuurin perustamisaikana pidetään 1800-luvun alkua, jolloin Dubultin alueelle saapui lepäämään Venäjän armeijan haavoittuneita upseereja. Dubultiin rakennettiin myös Jūrmalan ensimmäinen hotelli. 1900-luvun alussa kylpylätoiminta alkoi kukoistaa, ja tuolloin rakennettiin myös ensimmäiset hoitolaitokset sekä useat puurakennukset.

## Ystävyyskaupungit
Jūrmalan ystävyyskaupungit ovat:
* Anadia, Portugali
* Anaklia, Georgia
* Ashdod, Israel
* Batumi, Georgia
* Cabourg, Ranska
* Eskilstuna, Ruotsi
* Gävle, Ruotsi
* Hanty-Mansijsk, Venäjä
* Jilin, Kiina
* Kazan, Venäjä
* Palanga, Liettua
* Pietarsaari, Suomi
* Pärnu, Viro
* Samarkand, Uzbekistan
* Shenyang, Kiina
* Terracina, Italia
* Türkmenbaşy, Turkmenistan

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin verkkosivusto
Hauen suoli

**Hauen suoli** oli joissakin suomalaisissa mytologiaperinteissä vainajalan eli Tuonelan osa. Tietäjät hakivat usein vainajien sieluja Tuonelasta eläviä auttamaan. Hauen suoleen joutunutta henkeä ei kuitenkaan saatu enää elävien ilmoille. Sinne mennyt mätäni kelvottomaksi.

Kerran tietäjä makasi lovessa kolmatta vuotta. Loveen maannut matkasi henkimaailmassa, ruumis elottomana. Vuosia maannut oli tietenkin jo kuollut. Puoltaja, tietäjän apuri, arvasi vihdoin, missä miehen sielu makasi:
:*hauen suolen soikurassa,*
:*kolmannessa koikurassa!*
Silloin tietäjän jalat vielä säpsähtivät ja tietäjä sanoi:
:*ei ole miestä mädännehestä*
:*urosta uponnehesta!*

Hauen suoleen tai hauen kitaan on voitu myös manata vihollisia. Ihmiseltä otettu ruumiin osa, kuten hius tai kynnenpala on voitu heittää veteen ja loitsia haukea syömään se. Ihmisen osa on jopa voitu laittaa kalan suuhun, ja päästää kala vapaaksi. Tarkoitus on ollut pilata ihminen, ehkä viedä hänen sielunsa manalle. Kalojen, ehkä erityisesti hauen, on ajateltu voivan kulkea veden kautta alapuoliseen maailmaan, vainajalaan.
Supersonic

**”Supersonic”** on brittiläisen rockyhtye Oasiksen kappale ja ensimmäinen single. Se julkaistiin singlenä 11. huhtikuuta 1994 yhtyeen esikoisalbumilta *[[Definitely Maybe]]*, ja se nousi Britannian singlelistalla sijalle 31. Singleä on myyty Britanniassa yli 250&nbsp;000 kappaletta. Yhdysvalloissa se nousi *[[Billboard]]in* Modern Rock Tracks -listan sijalle 11.

Kappaleen on kirjoittanut kitaristi Noel Gallagher, ja sen laulaa hänen veljensä Liam Gallagher. Noel Gallagher on sanonut ”Supersonicin” olevan sen helpon ja nopean syntytarinan johdosta eräs hänen suosikkikappaleistaan: kertomansa Gallagher kirjoitti kappaleen yhdeltä istumalta. Kappale myös levytettiin samana päivänä. ”Supersonicin” musiikkivideon brittiläisen version ohjasi Mark Szaszy, ja yhdysvaltalaisversion puolestaan Nick Egan. Brittiläinen musiikki- ja viihdelehti *[[Q (lehti)|Q]]* sijoitti ”Supersonicin” sijalle 20 sadan parhaan kitarakappaleen listallaan vuonna 2005, ja vuonna 2007 brittiläinen musiikkilehti *[[NME]]* valitsi sen sijalle 25 listassaan 50 Greatest Indie Anthems Ever.

”Supersonic” on mukana yhtyeen kokoelma-albumeilla *[[Stop the Clocks]]* (2006) ja *[[Time Flies... 1994–2009]]* (2010). Alkuperäisen singlen B-puolina julkaistiin painoksesta riippuen joko kappale ”Take Me Away”, liveversio kappaleesta ”I Will Believe” tai white label -demo kappaleesta ”Columbia”. B-puolina julkaistut kappaleet sisältyvät vuonna 2014 julkaistun *Definitely Mayben* 20-vuotisjuhlapainoksen bonuslevylle.

## Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Noel Gallagher, ellei toisin mainita.

*CD CRESCD 176
# 
# 
# 
# 

*7" CRE 176
# 
# 

*12" CRE 176T
# 
# 
# 

*Kasetti CRECS 176
# 
# 

*Japani EP ESCA 602
# Supersonic
# Shakermaker
# Columbia (White label demo)
# Alive" (8 track demo)
# D'yer Wanna Be A Spaceman?
# I Will Believe" (Live)

## Aiheesta muualla

* Oasis - Supersonic (Official Video) YouTubessa
Ventspils

**Ventspils** (, , , , , aiemmin , *Vindava*) on kaupunki Latvian luoteisosassa Itämeren rannalla. Ventspils on nimetty kaupungin läpi kulkevan Ventajoen mukaan. Vuonna 2017 kaupungin asukasluku oli noin 39&nbsp;200. Kaupunki on yksi Latvian yhdeksästä tasavallan tason kaupungista. Sitä ympäröi erillinen Ventspilsin kunta.

Ventspilsin lentokenttä on yksi maan kolmesta kansainvälisestä lentokentästä. Ventspilsistä on lauttayhteys Ruotsin Nynäshamniin sekä Saksaan.

## Historia
Ventspils kehittyi Kalparitariston linnan ympärille. Ensimmäinen maininta linnasta on vuodelta 1290, joka tulkitaan myös Ventspilsin kaupungin perustamisvuodeksi. Linnaa käyttivät Liivinmaan ritarikunnan jäsenet. Puolan ja Ruotsin välisessä sodassa linna tuhoutui osittain, mutta sitä ollaan uudelleenrakennettu. 1600-luvun lopulla linnan tornia käytettiin majakkana ja 1800-luvulla rakennus toimi vankilana. Toisen maailmansodan jälkeen 1980-luvulla linna toimi Neuvostoliiton sotilaiden tilana, nykyään se on taide- ja historiamuseo.

Keskiajalla kaupunki oli tärkeä hansaliiton keskus. Nykyään Ventspils toimii kauttakulkusatamana Venäjälle, mikä on tehnyt siitä Latvian vauraimman kaupungin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ventspilsin museon sivusto
Nekromanteion (Achérontas)

**Nekromanteion** tai **Nekyomanteion** on Kreikassa, Epeiroksen maakunnassa sijainnut kuolleiden oraakkeli, jonka Homeros kuvailee Odysseuksen manalamatkan yhteydessä. Siellä harjoitettiin nekromantiaa, ja se oli Persefonen ja Haadeen palvontapaikka. Oraakkeliksi on väitetty Achérontas-joen suistoalueella Mesopótamon kylässä sijaitsevia raunioita, mutta tulkinta on kiistanalainen.

Kreikkalainen arkeologi löysi Mesopótamon rauniot 1950-luvulla Johannes Kastajan (Ágios Ioánnis) kukkulalta, Johannes Kastajan kirkon alta ja ympäriltä. Rakennelman keskiosa muodoistuu 22 metriä pitkästä neliöstä, jonka seinät ovat kolme metriä paksut ja taitavasti tehdyt. Keskiosan ulkopuolella on ulompi muuri ja useita huoneita. Keskiosassa on myös kellari, jossa seremonioita arvelun mukaan pidettiin.

## Aiheesta muualla

* Archaeologyn artikkeli ”Insight: Rethinking the 'Halls of Hades'”
Live Forever

**Live Forever** on Oasiksen kappale ja järjestyksessään yhtyeen kolmas single joka julkaistiin 8. elokuuta 1994. Se nousi virallisella Ison-Britannian single-listalla sijalle 10. *Live Forever* oli Oasiksen ensimmäinen Top-10 single. NME-lehti valitsi sen vuoden singleksi. Singleä on myyty Isossa-Britanniassa yli 319 000 kappaletta. Talo singlen kannessa on John Lennonin kotitalo Liverpoolissa osoitteessa 251 Menlove Avenue. 

Noel Gallagher on sanonut kappaleen saaneen alkunsa Nirvanan *"[[In Utero]]"* -levyn ilmestymisen aikoihin, kun radiossa soitettiin raitoja Nirvanan tulevalta albumilta. Yksi raidoista oli I Hate Myself And I Want To Die, joka ei kuitenkaan päätynyt lopulliselle levylle. Noel kuuli kappaleen radiossa eikä voinut ymmärtää sitä. *"[[Kurt Cobain]], hänellä oli kaikki mitä minä halusin elämältä: bändi, kriitikkojen ylistys, mainetta ja rahaa, ja kuinka ihmeessä hän "vihaa itseänsä ja haluaa kuolla", kun taas minä olin köyhä ja halusin elää ikuisesti.*" 

## Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Noel Gallagher, ellei toisin mainita.

*CD CRESCD 185
#"Live Forever" - 4:38
#"Up In The Sky" (Acoustic) - 3:32
#"Cloudburst" - 5:21
#"Supersonic" (Live) - 5:12

*CD HES 660689 2
#"Live Forever" (Radio Edit) - 3:43
#"Live Forever" - 4:37
#"Up In The Sky" (Acoustic) - 3:32
#"Cloudburst" - 5:21
#"Supersonic" (Live) - 5:10

*7" CRE 185
#"Live Forever" - 4:38
#"Up In The Sky" (Acoustic) - 3:32

*12" CRE 185T
#"Live Forever" - 4:38
#"Up In The Sky" (Acoustic) - 3:32
#"Cloudburst" - 5:21

*Kasetti CRECS 185
#"Live Forever" - 4:38
#"Up In The Sky" (Acoustic) - 3:32

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Oasis - Live Forever (Official Video) YouTubessa
Laakamadot

**Laakamadot** (Platyhelminthes) on yksi eläinkunnan pääjaksoista. Suurin osa tunnetuista laakamatolajeista on toisten eläinten loisia, mutta lähes yhtä paljon on vapaina eläviä lajeja. Laakamatoihin kuuluvat muiden muassa skistosomiaasia (bilhartsiaa) aiheuttavat halkiomadot sekä lapamato ja muut suolistossa elävät heisimadot. 

## Ruumiinrakenne
Laakamatoja on ruumiinrakenteen perusteella pidetty yhtenä alkeellisimmista kaksikylkissymmetristen eläinten ryhmistä. Kehittyneemmistä eläimistä kuten nivelmadoista tai niveljalkaisista ne erottaa se, ettei niillä ole ruumiinonteloa ihon ja suolen välissä eikä myöskään erilaistuneita hengitys- ja verenkiertoelimiä. Hengityskaasujen vaihto tapahtuu suoraan diffuusiolla pintasolukon lävitse. Tähän liittyen laakamadot ovat joko hyvin pieniä tai sitten litteitä, nauha- tai lehtimäisiä matoja, mikä mahdollistaa kaasujen vaihdon koko ruumiiseen. Toinen ominaispiirre on pussimainen suoli, jossa sekä ravinnon otto että jätteiden poisto tapahtuu suun kautta; erillistä peräaukkoa ei yleensä ole. Suoli sinänsä voi olla monihaarainen, ravinnon tehokkaaksi kuljettamiseksi ruumiin eri osiin.

Laakamadoilla ei ole ulkoista tai sisäistä tukirankaa. Epidermin (pintakerroksen) solut ovat värekarvallisia, ja karvoja on useita kussakin solussa. Epidermin ja suolen välissä on mesenkyymisolukkoa ja lihassäikeitä. Laakamadot ovat kaksineuvoisia, eli sama yksilö tuottaa sekä naaras- että koiraspuolisia sukusoluja. Siittiösolut ovat tyypillisesti kaksipyrstöisiä. Munat kehittyvät joko suoraan madoiksi tai vapaana uivan toukkavaiheen jälkeen. Jotkut laakamadot pystyvät lisääntymään suvuttomasti jakautumalla.

## Luokittelu ja evoluutio
Perinteisesti laakamadot on jaettu neljään luokkaan. Näistä kidusmadot (Monogenea), tiehytmadot (Trematoda) ja heisimadot (Cestoda) ovat kaikki yksinomaan loismatoja sisältäviä luokkia. Ne muodostavat yhdessä monofyleettisen ryhmän Neodermata. Neljäs luokka värysmadot (Turbellaria) puolestaan sisältää enimmäkseen vapaana eläviä laakamatoja. Ne ovat petoja, joiden elinympäristöä ovat meret, sisävedet ja kostea maaperä. Värysmadot ei kuitenkaan ole yhtenäinen taksoni, vaan laaja parafyleettinen ryhmä, jonka yhdestä haarasta loismatoluokat polveutuvat.

Värysmatoihin aiemmin luettu alkeellisten matojen ryhmä Acoela (umpimadot) on 2000-luvulla kokonaan erotettu laakamadoista, ja luokiteltu erilliseksi alajaksoksi Acoelomorpha uudessa Xenacoelomorpha-pääjaksossa, yhdessä Xenoturbellidan kanssa. Tämä pääjakso ilmeisesti edustaa kaksikylkissymmetristen eläinten sukupuun varhaista haaraa. Näin ollen jäljelle jäävät varsinaiset laakamadot olisivat lähempää sukua muille eläimille, esimerkiksi selkärankaisille, kuin näille ulkoisesti laakamatomaisille Acoelomorpha-madoille. Näin määritellyt laakamadot ovat yhtenäinen ryhmä, joka jakaantuu kahteen alajaksoon, Catenulida ja Rhabditophora. Värysmatoja ("Turbellaria") on molemmissa haaroissa, ja kolmen loismatoluokan ryhmä muodostaa sivuhaaran Rhabditophora-alajakson sisällä.

## Lähteet
Bet

**Bet** on heprealaisen, foinikialaisen ja aramealaisen kirjaimiston toinen kirjain. Se on kreikkalaisen beetan, latinalaisen B:n ja kyrillisen Б:n edeltäjä.

## Bet hepreassa

Heprean kielessä bet-kirjain ääntyy [b], jos sen sisällä on piste (dageš). Kirjaimella on myös pisteetön muoto **vet**, jolloin se ääntyy [v]. Sanan alussa esiintyessään bet on aina pisteellinen ja lopussa pisteetön.

Bet on Tooran ensimmäinen kirjain: sana *alussa* on hepreaksi בראשית, *bərešit*. Sanan edessä bet toimii prepositiona, jolla voi olla useita merkityksiä, muun muassa inessiivi (-ssa, -ssä), ajallinen -na, -nä (*sinä päivänä*) tai instrumentaalinen -lla, -llä (*vasaralla*). Kirjaimen nimi tulee taloa tarkoittavasta sanasta. Heprealaisessa numerojärjestelmässä betillä on lukuarvo kaksi. 

Esimerkkejä:
* בית לחם Betlehem: bet-lechem = "leivän talo"
* בנימין Benjamin
Heprealaisista aakkosista käytettävä nimitys tulee alefista ja betista: .

## Muu käyttö

Matematiikassa betiä käytetään ylinumeroituvien joukkojen  mahtavuuden kuvaamiseen. Reaalilukujen joukon **R** mahtavuutta merkitään \beth_1. Numeroituvasti äärettömän joukon, esimerkiksi luonnollisten lukujen joukon mahtavuutta merkitään \beth_0=\aleph_0. Edelleen \beth_0,\ \beth_1,\ \beth_2,\ \beth_3,\ \dots ovat joukkojen \mathbb{N},\ P(\mathbb{N}),\ P(P(\mathbb{N})),\ P(P(P(\mathbb{N}))),\ \dots. mahtavuudet, missä P(\mathbb{N}) on joukon **N** potenssijoukko.

## Koodit

## Lähteet
Höyheneukko

**Höyheneukko** on suomalaisessa kansanperinteessä riistalintujen kantaemo eli emuu. Höyheneukko kaitsi lintuparvia. Höyheneukolle laitettiin uhreja onttoon puunrunkoon, jotta hän antaisi linnustajalle saalista. Ontosta uhripuusta Höyheneukko on saanut nimet **Holohonka** ("ontto mänty") ja **Koppa** ("ontto esine").

Höyheneukkoa vastaavia lintujen kantaäitejä tiedetään niin saamelaisesta, kreikkalaisesta kuin eräistä siperialaisistakin mytologioista.

## Höyheneukon muita nimityksiä
*Parviämmä
*Höyhenten emäntä
*Satasarjan kasvattaja
*Tuhatpyrstön tuuittaja
*Sapuneito

## Lähteet

* Haavio, Martti: ''Suomalainen mytologia'', 1967
Erdősin–Straussin konjektuuri

**Erdősin–Straussin konjektuuri** on Paul Erdősin ja E. G. Straussin esittämä egyptiläisiin murto­lukuihin liittyvä väittämä, jonka mukaan Diofantoksen yhtälöllä
: {4\over n}={1\over a}+{1\over b}+{1\over c}
on olemassa positiivisista kokonaisluvuista *a*, *b* ja *c* muodostuva kokonaislukuratkaisu kaikilla kokonaisluvuilla n\geq 2. Väittämän on osoitettu (A. Swett) pitävän paikkansa kaikilla positiivisilla kokonaisluvuilla n\leq 10^{14}.

Yleisyyttä rajoittamatta voidaan olettaa, että yllä olevassa esityksessä 
a\leq b\leq c.

Helposti todetaan, että kaikilla parillisilla luvun n arvoilla
: {4\over n}={1\over {n/2}}+{1\over n}+{1\over n}.

Yleisemmin, jos alkuluvulla p on esitys
:{4\over p}={1\over a}+{1\over b}+{1\over c},
niin kaikilla positiivisilla kokonaisluvuilla m on
:{4\over mp}={1\over ma}+{1\over mb}+{1\over mc}.

Mahdollisen pienimmän vastaesimerkin etsinnässä voidaan siis keskittyä tarkastelemaan luvun n alkulukuarvoja.

Jos n \equiv 2 (mod 3), voidaan käyttää esitystä
:\frac{4}{n} = \frac{1}{n} + \frac{1}{(n-2)/3+1} + \frac{1}{n((n-2)/3+1)}.

Jos n \equiv 3 (mod 4), on
:\frac{4}{n} = \frac{1}{(n+1)/4} + \frac{1}{(n^2+n+4)/4} + \frac{1}{n(n+1)(n^2+n+4)/16}.

Jos n \equiv 5 (mod 8), käytettävissä on esitys
:\frac{4}{n} = \frac{1}{(n+3)/4} + \frac{1}{n(n+3)/8} + \frac{1}{n(n+3)/4}.

Jos n \equiv 5 (mod 12), käytettävissä on esitys
:\frac{4}{n} = \frac{1}{(n+3)/4} + \frac{1}{n(n+7)/12} + \frac{1}{n(n+3)(n+7)/48}.
Kuippana

**Kuippana** on suomalaisessa kansantarustossa metsänhenki. Kuippanalla ja sille sukua olevilla hahmoilla on eri perinteissä erilaisia tehtäviä ja nimityksiä. Kuopion seudulla Kuippana oli ehkä jäniksiä tuova metsänhaltija, mahdollisesti jänisten emuu. Uskomusolentoja, joilla on Kuippanaa muistuttava nimi, kutsutaan myös metsän kuninkaaksi tai Karhun emännäksi, ja niitä rukoillaan pitämään pedot kurissa tai suomaan riistaa.

Kuippanan toisena nimenä esiintyy toisinaan Hippa.

## Muita nimityksiä
Näiden metsänhenkien nimitysten arvellaan olevan sukua "Kuippanalle":
*Kuihkamo
*Kuittola
*Kuituri
*Kuikuli
*Kulkia
*Kuittia
*Kuihtana
*Huuhkana

## Katso myös
* Tapio

## Lähteet
* Martti Haavio: Suomalainen mytologia (1967)
Eugene O’Neill

**Eugene Gladstone O’Neill** (16. lokakuuta 1888 New York, Yhdysvallat – 27. marraskuuta 1953 Boston, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija. O’Neill toi Anton Tšehovin, Henrik Ibsenin ja August Strindbergin edustaman dramaattisen realismin amerikkalaiseen näytelmäkirjallisuuteen. Heti ensimmäinen O’Neillin näytelmä, *[[Taivaanrannan tuolla puolen]]* (Beyond the Horizon, 1920), voitti näyttämötaiteen Pulitzer-palkinnon. Hän sai kaksi muuta Pulitzeria näytelmistään *Anna Christie* (1922) ja *Strange Interlude* (1928). Hänelle myönnettiin kirjallisuuden Nobel-palkinto vuonna 1936.

O’Neillin isä oli suosittu näyttelijä, ja Eugene O’Neill kulki lapsuusvuosinaan äitinsä kanssa mukana isän kiertueilla. Seitsemänvuotiaasta kolmetoistavuotiaaksi hän kävi katolista koulua, sitten valmistavaa koulua ja yhden vuoden Princetonin yliopistossa. Nuoruusvuosinaan hän teki satunnaisia töitä maissa ja merillä.

Myrskyisän elämän elänyt O’Neill oli aviossa kolmasti. Hänen tyttärensä Oona meni 17-vuotiaana naimisiin Charles Chaplinin kanssa 1943, minkä jälkeen O’Neill teki tämän perinnöttömäksi, samoin kuin poikansa Shanen, jonka elämäntapaa isä ei hyväksynyt. Hänen poikansa ensimmäisestä avioliitosta teki itsemurhan.
__NOTOC__
## Näytelmätuotantoa
* *Bound East for Cardiff* (1914, yksinäytöksinen draama)
* *Ristin paikka* (*Where the Cross Is Made*, 1918)
* *[[Taivaanrannan tuolla puolen]]* (*Beyond the Horizon*, 1920; ensimmäinen pitkä näytelmä)
* *Keisari Jones* (*The Emperor Jones*, 1920)
* *Neekeri* (*All God's Chillun Got Wings*, 1924)
* *[[Intohimot jalavien varjossa]]* (*Desire Under the Elms*, 1925)
* *[[Murheesta nousee Elektra]]* (*Mourning becomes Electra*, 1931)
* *Oi nuoruus!* (*Ah, Wilderness!* 1933; O’Neillin ainoa komedia)
* *Jäämies tulee* (*The Iceman Cometh*, 1939)
* *[[Pitkän päivän matka yöhön]]* (*Long Day’s Journey Into Night*, 1941; ensiesitys postuumisti 1956)
* *Yöportieeri* (*Hughie*, 1941)
* *[[Pisara runoilijaa]]* (*A Touch of the Poet*, 1942)
* *Kovaosaisten kuutamo* tai *Kovaosaisten kuu* (*A Moon for the Misbegotten*, 1943)
* *Kaikki maailman rikkaus* (*More Stately Mansions*, 1967)

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* Eisen, Kurt: *The Theatre of Eugene O'Neill : American Modernism on the World Stage.* London : Bloomsbury Methuen Drama. 2018.
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla

* Eugene O’Neill National Historic Site.
* Eugene O’Neill. The Internet Broadway Database.
*
Czesław Miłosz

**Czesław Miłosz** ([ˈt͡ʂɛswaf ˈmiwɔʂ]; 30. kesäkuuta 1911 Šeteniai, Kaunasin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 14. elokuuta 2004 Krakova, Puola) oli puolalainen runoilija ja esseisti. Hän sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1980.

Czesław Miłosz syntyi Szetejnyssä (), silloisessa Venäjän keisarikunnassa, nykyisen Liettuan alueella, puolalaistuneeseen liettualaiseen aatelissukuun. Czesław oli sukua Adam Mickiewiczille ja Józef Piłsudskille joiden suku oli ollut tekemisissä Miłoszin perheen kanssa Puola-Liettuassa.

Miłosz opiskeli lakia Vilnan yliopistossa, joka oli tuohon aikaan puolankielinen, kuten iso osa kaupungin väestöstäkin. Miłosz myös kirjoitti koko tuotantonsa puolaksi, ja hän sanoi olevansa puolalainen, vaikka puolalaiset toisinaan hänen mukaansa pitivät häntä liettualaisena. Milosz puhui sujuvasti puolan lisäksi liettuaa, venäjää, englantia ja ranskaa.

Venäjän vallankumouksen aikoihin hän asui perheineen myös Venäjällä. Toisen maailmansodan vuodet Miłosz vietti Varsovassa, jossa hän kävi Władysław Tatarkiewiczin luennoilla. Hän puolansi uudelleen Uuden testamentin.

Toisen maailmansodan jälkeen Miłosz toimi ensin Puolan kansantasavallan diplomaattina Yhdysvalloissa mutta ei viihtynyt siellä vaan palasi Eurooppaan ja siirtyi kulttuuriattaseaksi Pariisiin. Miłosz riitaantui hallituksen kanssa vuonna 1951 ja haki poliittista turvapaikkaa Ranskasta. Myöskään Ranskassa hän ei viihtynyt maan kulttuuriväen keskuudessa vallinneen poliittisen ilmanpiirin vuoksi. Älymystö ihaili kommunismia, ja Miłosz tunsi, että älymystön jäsenet käänsivät hänelle selkänsä. Siksi hän muutti uudestaan Yhdysvaltoihin.
 
Vuonna 1960 Miłosz muutti Kalifornian Berkeleyyn ja sai viran Kalifornian yliopistosta, jossa hän toimi Puolan kirjallisuuden ja slaavilaisten kielten ja kirjallisuuden professorina 1961–1998. Czesław sai 1978 Neustadtin kansainvälisen kirjallisuuspalkinnon. Yhdysvaltojen kansalaisuuden hän sai 1970.

Czesław Miłosz sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1980. Kommunistinen Puola sensuroi hänen teoksiaan, mutta niitä julkaistiin maanalaisina painoksina. Rautaesiripun kaaduttua vuonna 1989 Miłosz saattoi palata Puolaan. Hän asettui asumaan osaksi Krakovaan mutta säilytti myös Kalifornian-kotinsa. Miłosz sai Israelin holokaustimuistopaikalle kunnialaatan. Hän kuoli 2004 kotonaan Krakovassa 93-vuotiaana. Hänet on haudattu Krakovan Kazimierzissa sijaitsevan Kalliokirkon (Kościół na Skałce) Ansioituneiden kryptaan.

Runojen lisäksi Miłosz on kirjoittanut suomennetut kirjat *Vangittu mieli*, joka kertoo älymystön suhteesta kommunistiseen totalitarismiin, ja *Issan laakso*, joka kertoo nuoruudenajoista Vilnassa ja sen ympäristössä.

## Suomennetut teokset
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
 
* Polvivaara, Lauri: Czeslaw Milosz ja Ulron valta, *Paatos* 2/2010
* Kärkkäinen, Tapani: Isänmaalliset luopiot,  Puolan ja Liettuan kirjallisuuksien rajankäyntiä, *Nuori Voima* 2/1994
Odysséas Elýtis

**Odysséas Elýtis** (, oik. *Odysséas Alepoudélis*, Οδυσσέας Αλεπουδέλης; 2. marraskuuta 1911 – 18. maaliskuuta 1996) oli kreikkalainen runoilija. Hän sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1979.

Elýtiksen pääteos on eeppinen runoelma *[[Ylistetty olkoon]]* (*Το Άξιον Εστί*, *To Áxion Estí*), joka käy läpi Kreikan kolmituhatvuotisen historian yhdistellen muinaisia jumalia ortodoksisen liturgian kuvakieleen. Míkis Theodorákis on säveltänyt osia runoelmasta.

Toisen maailmansodan aikana Elýtis toimi vastarintaliikkeessä ja palveli Albanian rintamalla. Sinne sijoittuu hänen vuonna 1943 ilmestynyt runoelmansa *Ásma iroikó kai pénthimo gia ton chaméno anthypolochagó tis Alvanías* (*Άσμα ηρωικό και πένθιμο για τον χαμένο ανθυπολοχαγό της Αλβανίας*). Vuosina 1948–1953 Elýtis asui Pariisissa ja tutustui Picassoon ja muihin taidemaailman hahmoihin.

## Suomennetut teokset
*  Sarja: Maailman runo/ WSOY & NVL

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Karmela Belinki, Nobelistit Seferis ja Elytis – Homeroksen unohdetut perilliset Yle.fi. (Radio-ohjelmat kuunneltavissa.)
Vicente Aleixandre

**Vicente Pío Marcelino Cirilo Aleixandre y Merlo** (26. huhtikuuta 1898 Sevilla – 14. joulukuuta 1984 Madrid) oli espanjalainen runoilija, jolle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto vuonna 1977. Aleixandren varhaistuotanto on lähellä surrealismia. Antifasististen mielipiteittensä takia hänen kirjansa olivat kiellettyjä 1936–1944.

Espanjan sisällissota vaikutti häneen syvästi, ja hän siirtyi yksinkertaisemman kuvakielen käyttöön. Hän kuului Ryhmä 27 -nimiseen runoilijaryhmään samoin kuin muun muassa Federico García Lorca.

## Teokset
* *Ámbito* (1928)
* *Espadas como labios* (1932)
* *Sombra del paraíso* (1944)
* *Historia del corazón* (1954)
* *Los encuentros* (1958) proosaa; runoilijatovereiden elämäkertaluonnoksia
* *En un vasto dominio* (1962)
* *Poemas de la consumación* (1968)
* *Sonido de la guerra* (1972)
* *Diálogos del conocimiento* (1974)
* *En gran noche* (postuumi, 1991)

### Suomennettu runo
* Vanhus ja aurinko (El viejo y el Sol), teoksessa: *Salaperäinen seurue: runoja jotka tulivat ja jäivät*, suom. ja toim. Pentti Saaritsa, WSOY 1997 

## Lähteet
Mantova

**Mantova** on kaupunki Mantovan maakunnassa Lombardian alueella Pohjois-Italiassa. Se sijaitsee järvikannaksella. Kaupungissa on vajaat 50&nbsp;000 asukasta, ja sen pinta-ala on 64 neliökilometriä. Mantova on otettu yhdessä läheisen Sabbionetan kaupungin kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon ja se tunnetaan maalari Andrea Mantegnan ja arkkitehti Giulio Romanon mestariteoksista.

## Historia
### Antiikki

Kaupunki perustettiin todennäköisesti noin 2000 eaa. Minciojoen varrelle. 600-luvulla eaa. paikalla oli etruskilainen kylä, ja kaupungin nimi periytyykin todennäköisesti etruskien Mantus-jumalasta. Roomalaisella kaudella kaupunki tunnettiin nimellä *Mantua*. Se ei ollut vielä yhtä merkittävä kuin miksi Mantova nousi myöhemmin keskiajalla.

### Myöhempi historia

400-luvulla Mantuan valtasivat ensin Alarikin johtamat visigootit ja sitten Attilan johtamat hunnit. Länsi-Rooman kukistumisen jälkeen Mantuasta vaikuttaa tulleen merkittävä paikka, koska se oli sijaintinsa vuoksi suhteellisen vahva linnoitus. Se kuitenkin kukistui Agilulfin johtamille langobardeille.

Keskiajalla kaupunkia hallitsivat useat Italian kulttuuria edistäneet ja rahoittaneet perheet, kuten Bonacolsit ja Corradi di Gonzagat (myös nimellä Gonzaga; 1328–1707). Mantovan herttuan arvoa kantaneet Gonzagat suojelivat taidetta ja kulttuuria sekä taiteilijoita, joihin kuuluivat Leon Battista Alberti, Andrea Mantegna, Donatello, Luca Fancelli ja Nicolò Sebregondi. Gonzagat teettivät kaupungin ympärille tekojärviä sotilaallisessa tarkoituksessa Minciojokea patoamalla. Kolme näistä järvestä on yhä olemassa, ja niissä on vahva kalakanta. Lisäksi alueella on lintujärviksi jääneitä kosteikkoja (Valli del Mincion, Bosco Fontanan ja Vallazzan suojelualueet).

Gonzagan suku hallitsi Mantovan herttuakuntaa 1328–1707. Sen jälkeen alue kuului Habsburg-suvun Itävaltaan, kunnes se liitettiin yhdistyneeseen Italian kuningaskuntaan 1866.

## Nähtävyyksiä

Mantovassa on yhä paljon taiteen ja arkkitehtuurin aarteita eri aikakausilta: Duomo, Palazzo Ducale, Magna Domus, Palazzo del Capitano, Palazzo Vescovile, Palazzo degli Uberti, Palazzo Castiglioni (tai Palazzo Bonacolsi), Gabbian torni ja Palazzo del Podestà. Suurikokoinen renessanssilinna Palazzo del Te on arkkitehti Giulio Romanon luomus vuosilta 1525–1535. Barokkityylinen teatterirakennus Teatro Bibiena eli *Teatro Scientifico* on arkkitehti Antonio Galli da Bibienan luomus.

Mantova oli Italian kulttuuripääkaupunki vuonna 2016.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin kotisivut 
*Palazzo Te 
*A Mantova
Maitolaituri

**Maitolaituri** on usein katoksellinen, joskus myös seinällinen lava tai teline, johon meijeriin vietävät, maitoa täynnä olevat maito­tonkat eli pystöt tuotiin odottamaan maitoautoa. Maitolaitureilla sijaitsivat usein myös postilaatikot. Ne toimivat myös nuorison kokoontumispaikkoina. Maitolaitureita alettiin rakentaa 1920-luvulta alkaen, ja ne yleistyivät etenkin toisen maailmansodan jälkeen maitoautojen eli tonkissa kuljetetun maidon keruuseen käytettyjen avolavaisten kuorma-autojen myötä. Maitolaiturit jäivät pois käytöstä tilasäiliöiden yleistyessä 1970-luvulta alkaen, kun säiliöautoiksi muuttuneet maitoautot alkoivat imeä maidon suoraan navetan yhteydessä olevasta tilasäiliöstä.

Maitolaitureiden hävittyä alkuperäisestä käytöstään niitä on paikoin säilytetty ja kunnostettu. Yksi esimerkki tästä on Velaatan maitolaiturimuseo Tampereen Velaatassa. Maitolaiturijäljitelmiä pihoille, tienvarsille tai messukäyttöön valmistetaan nykyään myös kaupallisesti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
*
*
Rooman diktaattori

**Diktaattori** () oli Rooman tasavallan aikoina poikkeusvirka. Se uskottiin luotettavalle roomalaiselle, joka otti hetkellisen vastuun valtakunnasta, etenkin sotatilanteessa, kun koko valtion olemassaolo oli uhattuna. Yleinen pituus diktaattorin toimikaudelle oli kuusi kuukautta, jonka jälkeen senaatti saattoi jatkaa toimikautta toiset kuusi kuukautta. Diktaattorijärjestelmään turvauduttiin esimerkiksi puunilaissodissa. Tuolloin diktaattori ei merkinnyt hirmuhallitsijaa, vaan sananmukaisesti sanelijaa, vaikka esimerkiksi Caesar kenties täyttäisi monet nykyisen määritelmän kriteerit.

## Luettelo diktaattoreista
* 501 eaa.&nbsp;&ndash; Titus Larcius
* Marcus Furius Camillus &ndash; viisi kautta
* 458 eaa.&nbsp;&ndash; Lucius Quinctius Cincinnatus, toinen kausi 439 eaa.
* 342 eaa.&nbsp;&ndash; Marcus Valerius Corvus
* 333 eaa.&nbsp;&ndash; Publius Cornelius Rufinus
* 324 eaa.&nbsp;&ndash; Lucius Papirius Cursor
* 315 eaa.&nbsp;&ndash; Quintus Fabius Maximus Rullianus
* 301 eaa.&nbsp;&ndash; Marcus Valerius Corvus, toinen kausi toisen samnilaissodan jälkeen
* 292 eaa.&nbsp;&ndash; Appius Claudius Caecus
* 285 eaa.&nbsp;&ndash; Appius Claudius Caecus
* 249 eaa.&nbsp;&ndash; Aulus Atilius Caiatinus, ensimmäisen puunilaissodan aikana
* 221?&ndash;219 eaa.&nbsp;&ndash; Quintus Fabius Maximus Cunctator
* 217 eaa.&nbsp;&ndash; Quintus Fabius Maximus Cunctator, toisen puunilaissodan aikana
* 203 eaa.&nbsp;&ndash; Publius Sulpicius Galba Maximus
* 81/79 eaa. &ndash; Lucius Cornelius Sulla
* 46 eaa. ja 45/44 eaa. &ndash; Gaius Julius Caesar, ikuinen diktaattori

## Aiheesta muualla
Onnenhattu

**Onnenhattu** on toisinaan vastasyntyneen lapsen päätä verhoamaan jäänyt sikiökalvo. Onnenhattu on joissain kulttuureissa katsottu hyväksi enteeksi lapsen kannalta; lapsesta on uskottu tulevan viisas, älykäs tai merkittävä. Ainakin suomalaiset, ruotsalaiset ja saamelaiset ovat toisinaan ottaneet lapsen onnenhatun talteen, kuivanneet sen, ja antaneet tälle myöhemmin säilytettäväksi koko elämän ajan. Onnenhattu on myös usein haudattu vainajan kanssa.

Onnenhattu on mahdollisesti tarkoittanut myös, että ihminen saa voimakkaan suojelushaltijan eli luonnon. Hattu on jopa voitu samaistaa voimakkaaseen luontoon. Näin on esimerkiksi joissain luontoa kutsuvissa loitsuissa:
:*Nouse luonto, luojan luoma,
:*hattu Jeesuksen hakema.

## Muita nimityksiä
*onnenlakki
*onnenmyssy
*voitonlakki
*onnenkypäri
*kuninkaankypäri
### Muissa kielissä
**hamr* (muinaisskandinaavi)
**segerhuva*, *segerhatta*, *visdomshuva* (ruotsi)
**lihkkokâhppir* (saame)

## Lähteet
*Martti Haavio: Suomalainen mytologia (1967)
Parkkisenkangas

**Parkkisenkangas** on Oulun kaupunginosa Oulujoen pohjoisrannalla. Se rajoittuu etelässä Oulujokeen, idässä Myllyojaan, lännessä Hinttaan ja pohjoisessa Vaalantiehen (yhdystie 8300). Parkkisenkangas kuuluu Myllyojan suuralueeseen, joten alueen palvelut on keskitetty Myllyojan keskukseen. Parkkisenkankaalla asuu 300 asukasta.

Parkkisenkangas on päävaltaisesti omakotitaloaluetta. Oulujoen rannalle Erkkolan sillan kupeeseen on keskittynyt varakkaampien asuntojen alue, jota ympäröivät keskituloisten omakotitaloasunnot. Alueella on myös vanhempaa rakennuskantaa. Kaupunginosan nimi tulee Parkkisen talosta, joka sijaitsee Erkkolan sillan kupeessa.

Parkkisenkangas rajoittuu yhden kokoojakadun, Sangintien varteen varsin suppealle alueelle. Alueella on vain muutamia katuja.

## Lähteet
Sanginjoki (Oulu)

**Sanginjoki** on Oulun kaupunginosa, samannimisen joen alajuoksulla, Sanginsuun suuralueella. Sanginjoen kaupunginosassa asuu noin 30 asukasta. Kaupunginosa rajoittuu Sanginsuun, Lapinkankaan ja Ulkosangin kaupunginosiin sekä Muhoksen kuntaan.

Vuoteen 1965 saakka Sanginjoki kuului kylänä Oulujoen kuntaan. Nykyisin Sanginjoen kaupunginosa kuuluu Sanginsuun suuralueeseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Indian Wells Masters

**Indian Wells Masters** on vuosittainen maaliskuussa Indian Wellsissä, Yhdysvaltain Kaliforniassa järjestettävä tennisturnaus. Tapahtuma kuuluu miesten Masters-sarjaan ja naisten -sarjaan. Alkujaan naisten turnaus pidettiin viikkoa ennen miehiä. Vuonna 1996 Indian Wellsistä tuli yksi harvoista miesten ja naisten huipputason (ATP ja WTA) yhdistetyistä turnauksista. Viime aikoina siitä on kasvanut yksi molempien kiertueiden suurimmista tapahtumista; mukana on vuosittain 96 pelaajaa niin miehissä kuin naisissakin. Se on myös yksi harvoista turnauksista, joissa pääsarjaa pelataan yli viikon.

Turnauksen virallinen nimi sponsorin mukaan on nykyisin **BNP Paribas Open**. Aikaisempia nimiä ovat olleet **Pacific Life Open**, **Newsweek Champions Cup**, **Pilot Pen Classic** ja **Congoleum Classic**. Naisten turnauksen nimenä on myös aiemmin ollut **Evert Cup** (entisen huippupelaajan Chris Evertin kunniaksi).

## Tulokset
### Miesten kaksinpeli

### Miesten nelinpeli

### Naisten kaksinpeli

### Naisten nelinpeli

## Lähteet
* Turnaus ATP:n sivustolla 
* Turnaus WTA:n sivustolla 

## Aiheesta muualla

* Turnauksen sivut
Vainajala

**Vainajala** eli **manala** tarkoittaa tuonpuoleisessa eli elävien maailman ulkopuolella sijaitsevaa kuolleiden sielujen maata tai asumusta.

Ihmisen ymmärrettiin kuollessaan katoavan fyysisestä maailmasta, mutta koska hänen uskottiin vielä jatkavan elämäänsä jollain tavoin, täytyi ajatella, että elämä jatkuisi toisessa maailmassa. Joskus vainajat jopa haluttiin asuttaa muualle kuin elävien pariin, sillä ajoittain haamuja pelättiin. Vainajala oli eläville paikka, jossa heidän menehtyneet sukulaisensa asuivat ja josta heidät saattoi tarvittaessa tavoittaa. Moniin taruihin ja šamanistisiin perinteisiin ovat kuuluneet elävien vierailut vainajien maassa, josta on haettu esimerkiksi tietoa. 

Joidenkin käsitysten vainajala on kammottava, pimeä tai vähintäänkin pitkästyttävä paikka, mutta vainajala voi myös olla rauhallinen tai miellyttävä. Vainajala voi myös vastata kovasti elävien maailmaa, ja elämä voi jatkua siellä kuten elävien maailmassa, tai jotakuinkin kuten elävien maailmassa, paitsi onnellisemmin. Joissain vainajaloissa kuolleet taas nukkuvat ikuista unta. Toisaalta joissain vainajaloissa taas juhlitaan tai taistellaan jatkuvasti, kuten Valhallassa.

Joidenkin uskontojen opetus sisältää ajatuksen, että joko vain kyseisen uskonnon seuraajat tai ihmiset, jotka tekevät pääasiassa hyvää (esimerkiksi yli puolet teoista on hyviä), pääsevät palkinnoksi kuolemansa jälkeen hyvään vainajalaan, jossa ei ole maallisen elämän murheita ja kipuja. Tällainen on esimerkiksi kristinuskon, islamin ja juutalaisuuden taivas. Nämä ja eräät muut uskonnot myös opettavat, että tunnustuksen ulkopuoliset ja väärin tekevät ihmiset joutuvat kuolemansa jälkeen kärsimään rangaistusta pahassa vainajalassa, kuten helvetissä. Ihminen voi siis eläessään vaikuttaa siihen, millaiseen vainajalaan päätyy.

## Eri kulttuurien vainajaloita
*Taivas ja Helvetti kristinuskossa
*Haades, Elysion, Tartaros – antiikin kreikkalaisten ja roomalaisten vainajaloita
*Tuonela eli Manala – suomalaisten vainajala
*Valhalla ja Helheim – skandinaavien vainajien koteja
*Jábmiidáibmu – saamelaisten vainajala

## Erityyppisiä vainajaloita
*Vesivainajala on vedenalainen vainajala.
*Sukuvainajala on tietylle suvulle varattu vainajala.
*Verisurman saaneiden vainajala on varattu taistelussa tai vertavuotaviin haavoihin kuolleille.
CVT

**CVT** eli **Continuously Variable Transmission** tarkoittaa portaatonta automaattivaihteistoa, jossa teho välitetään esimerkiksi kiilahihnavariaattorilla. Kiilahihna voi olla kudosvahvennettua kumia tai metalliketjua. Portaaton tarkoittaa vaihteistossa sitä, että vaihteistossa on loppumaton määrä hyödynnettäviä välityksiä pienimmän ja suurimman välityksen välissä. Sen sijaan tavanomaisessa mekaanisessa vaihteistossa on esimerkiksi henkilöauton tapaan vain kuusi vaihdetta eteen ja peruutusvaihde, eikä muita välityssuhteita voida hyödyntää.

Variaattorissa kiilahihna on kahden kartion välissä, joiden etäisyyttä voidaan säätää. Tämän seurauksena hihnan etäisyys pyörän akselilta vaihtelee, jolloin sama moottorin kierrosluku tuottaa muuttuvan hihnanopeuden, eli muuttuvan välityksen.

CVT on usein normaalia automaattivaihteistoa taloudellisempi yksinkertaisemman ja tehokkaamman tekniikan takia. Tarkoitus on, että vaihteiston välitys muuttuu kierrosluvun kanssa siten, että kiihdyttäminen tapahtuu suurilla kierroksilla, mutta tasaisessa ajossa vaihteisto käyttää mahdollisimman taloudellista kierroslukua. Tästä syystä voi vaikuttaa, ettei auto kiihdy lainkaan, kun kierrosluku pysyy tasaisena koko ajan. 

CVT-tekniikan kehitti DAF, joka käytti sitä kaikissa henkilöautoissaan. Myöhemmin Volvo osti tehtaan ja käytti tekniikkaa laajasti 340-mallissaan. 1990-luvulla tekniikka painui joksikin aikaa unholaan, mutta on vuosituhannen vaihteen jälkeen taas noussut vaihtoehdoksi kehityttyään. Kun aikaisemmissa malleissa käytettiin vetoon perustuvia lamellihihnoja, nykyisin käytetään työntöön perustuvia ketjuja, jotka eivät kärsi kulumisesta entisten tapaan. 

Maataloustraktoreissa portaaton vaihteisto on kiilahihnavariaattorin sijaan toteutettu jakamalla voimanvälitys mekaaniseen ja hydrauliseen puoleen. Kuljettajan käskyt vauhdin lisäämiseksi tai vähentämiseksi sekä kuormituksen vaihtelut vaikuttavat vaihteiston hydrauliseen puoleen välitystä säätävästi. Esimerkiksi kaasutettaessa tai ajon vastuksen vaihdellessa välitys säätyy hydraulisesti, mutta ajon tasaannuttua voiman välitys on täysin mekaaninen.

## Lähteet
Maikkula

**Maikkula** on Oulun kaupunginosa ja Maikkulan suuralueen keskus. Se sijaitsee Oulujoen etelärannalla, joen ja valtatien 22 välisellä alueella, noin 6–7 kilometrin päässä keskustan kaakkoispuolella. Kaupunginosassa on noin 3&nbsp;700 asukasta. Maikkulan osa-alueita ovat Kontionkangas, Talonpojankangas ja Patamäki. Kaupunginosassa sijaitsee Maikkulan kartano.

Maikkula on kehittynyt mäntykangasharjulle lähelle jokea, ja kasvanut nykyiseen mittaansa 1980- ja 1990-lukujen aikana. Maikkulan keskus sijaitsee alueen länsiosassa, ja aluetta hallitsevat matalat kerrostalot sekä omakotitalot ja Valion Maikkulan yksikkö.

## Historia
Maikkula oli ennen maatalousvaltainen haja-asutusalue, mutta nykyään asutus on tiheää. Vuonna 2004 Maikkulan länsiosasta erotettiin Knuutilankankaan ja Knuutilanrannan alueet uudeksi Knuutilan kaupunginosaksi.

## Palvelut

Peruspalvelut sijaitsevat Maikkulan keskustassa. Maikkulan monitoimitalon vieressä toimii Sale (ennen Spar Maikkula) ja Maikkulan apteekki. Maikkulanraitin varrella sijaitsee Maikkulan kappeli sekä Maikkulan koulu. Haarasuontien varressa toimii Neste sekä Oulun Baari.

## Liikenne
Maikkulasta on suora tieyhteys seututietä 815 pitkin Oulun lentoasemalle Oulunsalon. Oulun ja Kajaanin välinen valtatie 22 sijaitsee kaupunginosan etelälaidalla asutuskeskuksen välittömässä läheisyydessä. 

Alueen tärkeimmät kokoojakadut ovat Kangaskontiontie sekä Kajaanintie (vanha valtatie), jotka toimivat myös joukkoliikenneväylinä. Maikkulasta on vaihdoton linja-autoyhteys kaupungin keskustaan ja edelleen pohjoisiin kaupunginosiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Amir Khan

**Amir Khan** (s. 8. joulukuuta 1986 Englanti) on uransa vuonna 2022 lopettanut brittiläinen nyrkkeilijä, olympiamitalisti sekä entinen WBA ja IBF ammattilaisliittojen ylemmän kevytsarjan maailmanmestari. Hän on britannianpakistanilainen ja kotoisin Boltonista.

## Amatööriura
Khan oli liian nuori osallistuakseen Yhdistyneen kuningaskunnan mestaruuskilpailuihin ennen 2004 Ateenan olympialaisia. Britannian olympiakomitea lähetti hänet olympiakarsintaturnaukseen Bulgariaan, jossa hän voitti sarjansa. Monet pelkäsivät Khanin loikkaavan Pakistanin tai Yhdysvaltain joukkueeseen. Vasta 17-vuotias Khan ylitti kaikki ennakko-odotukset Ateenassa, jossa hän saavutti hopeaa häviämällä loppuottelussa Kuuban 33-vuotiaalle Mario César Kindelán Mesalle. Ennen Ateenaa Khan oli ehtinyt otella vain seitsemän miesten amatööriottelua.

### Saavutukset
*2003 – kultaa AAU:n nuorten olympialaisissa.
*2004 – kultaa Euroopan opiskelijoiden mestaruuskisoissa ja nuorten MM-kisoissa
*2004 – voitti Strandja Cupin Bulgariassa (olympiakarsinta)
*2004 – olympiahopeaa, voitti Marios Kaperonisin, Dimitar Stilianovin, Jong-Sub Baikin ja Serik Jeleuovina

## Ammattilaisura
Vuonna 2005 Khan siirtyi ammattilaiseksi. Viimeisessä amatööriottelussaan hän kohtasi olympiavoittaja Kindelanin uudestaan ja voitti tämän. Ensimmäisessä ammattilaisottelussaan hän tyrmäsi David Baileyn ensimmäisessä erässä. Heinäkuussa 2007 Khan voitti Kansainyhteisön mestaruuden Willie Limondia vastaan ja on sittemmin puolustanut titteliään neljästi. Huhtikuussa 2008 hän voitti Martin Kristjansenin WBO:n intercontintental-titteliottelussa, jonka voittaja pääsisi maailmanmestaruusotteluun. Syyskuun alussa käydyssä intercontinental-ottelussa Khanin ura koki kuitenkin kolauksen, kun Breidis Prescott tyrmäsi hänet ensimmäisessä erässä.

Khan jatkoi uraansa ja kohtasi Oisin Faganin voittaen tämän toisessa erässä teknisellä tyrmäyksellä tämän nilkan murruttua.  Voiton myötä Khanista tuli WBA liiton väliaikainen mestari.

Vuoden 2009 maaliskuussa Khan puolusti menestyksekkäästi WBA-liiton vyötään Marco Antonio Barreraa vastaan. Ottelu päättyi viidennessä erässä Khanin voittoon Barreran silmäkulmassa ja kasvoissa olleiden haavojen vuoksi.

Vuoden 2009 heinäkuussa Khan nousi painoluokkaa ylöspäin ylempään kevytsarjaan ja kohtasi Andri Kotelnikin WBO-liiton maailmanmestaruusottelussa. Kamppailu päättyi Khanin voittoon kaikin tuomariäänin. Khan puolusti mestaruuttaan saman vuoden joulukuussa ensimmäisen erän teknisellä tyrmäyksellä Dmitriy Salitasta. 15. toukokuuta 2010 Khan puolusti mestaruuttaan Paul Malignaggia vastaan ja voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä 11. erässä. 

### Dopingkäry viimeisessä ottelussa
Khan antoi positiivisen dopingnäytteen ostariini-nimisestä anabolisesta yhdisteestä sen jälkeen, kun hävisi Kell Brookille uransa viimeisessä ottelussa vuoden 2022 helmikuussa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Amir Khan – virallinen sivu 
*Tilastot ammattilaisotteluista BoxRec-tietokannassa
Fiskars

**Fiskars** tarkoittaa seuraavia:

*Fiskari (ruots. *Fiskars*), kylä läntisellä Uudellamaalla
*Fiskarsin ruukki, Fiskarin kylässä toiminut rautaruukki
*Fiskars Oyj Abp, suomalainen pörssiyhtiö, jonka historiaan liittyy Fiskarsin ruukki
*Fiskars, Fiskars-yhtiön tavaramerkki
*Fiskars, Pietarsaaren kaupunginosa.
Juri Jeh’anurov

**Juri Ivanovytš Jeh’anurov** (, s. 23. elokuuta 1948) on ukrainalainen poliitikko, joka toimi Ukrainan pääministerinä 2005–2006. Hän sai parlamentilta epäluottamuslauseen maakaasukiistan vuoksi 10. tammikuuta 2006, mutta jatkoi virkaatekevänä pääministerinä huhtikuun 2006 vaaleihin asti.

## Elämäkerta
Jeh’anurov on syntynyt Jakutiassa ja hän on kansallisuudeltaan burjaatti. Sittemmin hän muutti Ukrainaan, jossa valmistui rakennusmestariksi 1967 ja taloustieteilijäksi 1973. Ukrainan itsenäistyttyä 1991 Jeh’anurov nousi hallitukseen, jossa hän toimi muun muassa apulaistalousministerinä. Hän kuitenkin erosi hallituksesta ja liittyi oppositioon. Jeh’anurov oli ”Meidän Ukrainamme” -blokin johtaja maaliskuusta 2005. Hänet nimitettiin Dnipropetrovskin alueen kuvernööriksi 1. huhtikuuta 2005. Presidentti Juštšenko nimitti joulukuussa 2007 Jeh’anurovin Tymošenkon hallituksen puolustusministeriksi.

Parlamentti erotti Jeh’anurovin 5. kesäkuuta 2009 Tymošenkon aloitteesta puolustusministeriön korruptiotapauksista syytettynä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kampaleukamadot

**Kampaleukamadot** (*Gnathostomulida*) on eläinkunnan pääjakso. Kampamadot ovat pieniä, 1–4&nbsp;mm:n mittaisia matomaisia eläimiä, jotka elävät merten hiekkapohjaisissa rantavesissä.

Kampaleukamadot ovat ruumiinontelottomia eläimiä, joilla ei ole erityisiä hengitys- eikä verenkiertoelimiä. Kaikki lajit ovat hermafrodiitteja. Laakamatojen tapaan kampaleukamatojen ihon pintaepiteelin solut ovat siimallisia; kampaleukamadoille erityistä on, että siimoja on vain yksi solua kohti. Kampaleukamadoilla on erikoistunut lihaksikas, kaksipuolisesti symmetrinen leukarakenne, jolla ne raapivat ravinnokseen pienempiä eliöitä hiekkajyvästen pinnalta.

Ensimmäiset kampaleukamadot löydettiin 1920-luvulla, ja nykyään niitä tunnetaan satakunta lajia. Fossiileja ei tunneta. Esimerkiksi leuan rakennepiirteiden perusteella kampaleukamatoja pidetään rataseläinten ja sukaspintaisten sukulaisina.

## Lähteet
Ruumiinontelo

**Ruumiinontelo** on eräillä selkärangattomilla endodermin (sisäkerroksen) ja mesodermin (keskikerroksen) välissä oleva tila, useimmilla kaksikylkisillä mesodermin verhoama ontelo (niin sanottu oikea eli sekundaarinen ruumiinontelo eli coeloma), jossa sisäelimet sijaitsevat. Ruumiinontelottomia pääjaksoja ovat laakamadot, limamadot ja kampaleukamadot.

Ruumiinontelollisia ovat muut kaksikylkiset. Valeruumiinontelollisilla (Pseudocoelomata), joita ovat lieriömadot, on niin sanottu valeruumiinontelo suolen ja ruumiinseinämän välissä. Ruuminontelon syntytavalla on suuri merkitys taksonomiassa.
Leppävaaran rautatieasema

**[[Leppävaara]]n rautatieasema** (, ) on lähiliikennejunien sekä seutu- ja Espoon sisäisen bussiliikenteen asema Espoossa Kehä I:n varrella. Se sijaitsee noin 11 kilometrin päässä Helsingin päärautatieasemasta, Mäkkylän ja Kilon rautatieasemien välissä.

## Aseman kehitys
Melko lähellä rantaradan rakennustyömaata sijaitsi Albergan kartanon talouskeskus. Espoon kunta anoi jo vuonna 1901 seisakkeen perustamista kartanon kohdalle, mutta anomus hylättiin. Kartanon tuntumaan alkoi kuitenkin syntyä nopeasti esikaupunkimaista asutusta, joten pysäkin perustaminen oli tarpeen.

Leppävaaran seisake on rakennettu vuonna 1903 ja edellinen asemarakennus 1907. Aseman ympärille Lars Sonckin laatiman asemakaavan mukaan muodostuneesta esikaupunkialueesta muodostettiin vuonna 1920 taajaväkinen yhdyskunta. Esikaupunkiasutus levisi myös aseman pohjoispuolelle, jonne palstoitettiin Harakan alue, nykyinen Lintuvaaran kaupunginosa.

Liikennejärjestelyjä Leppävaaran aseman kohdalla muutettiin vuonna 1965, kun vilkkaasti liikennöity paikallistie johdettiin ylikulkusiltaa pitkin radan yli; paikalla kulkee nykyisin Kehä I. Aseman seudusta alkoi kehittyä aluekeskus, jonne sijoittui uudenaikainen Maxi-Market vuonna 1972. Tavaraliikenne Leppävaaran asemalle lopetettiin vuonna 1975, mutta henkilöliikennettä kehitettiin rakentamalla alikulkutunneli seuraavana vuonna.

Suurin muutos tapahtui, kun asemarakennus purettiin vuoden 1999 syksyllä Leppävaaran kaupunkiradan ja uuden terminaalin alta. Leppävaaran aseman merkitys on korostunut 2000-luvulla, kun monet aiemmin Helsinkiin suuntautuneet linja-autovuorot on ohjattu Leppävaaraan paikallisjunien syöttöliikenteeksi.

Lisää liikennettä asemalle on tuonut Kauppakeskus Sello, jonka jälkimmäinen osa valmistui syksyllä 2005. Kauppakeskus sijaitsee aivan Leppävaaran aseman vieressä.

Lokakuussa 2023 Leppävaaran asema sai merkittävän vaihtoyhteyden, kun Keilaniemen ja Helsingin Itäkeskuksen välinen pikaraitiotie 15 alkoi liikennöidä aseman kautta.

## Asemalla pysähtyvät junat

Leppävaarassa pysähtyvät kaikki Siuntion, Kirkkonummen ja Kauklahden suuntaan menevät lähijunat. Helsingin ja Turun väliset kaukojunat alkoivat 25. lokakuuta 2015 alkaen pysähtyä Leppävaarassa, sitä ennen ne pysähtyivät Espoon asemalla. Vuonna 2002 kaupunkiradan myötä osa junien aikatauluista ja pysähtymispaikoista järjestettiin uudelleen, ja uutena tuli A-juna, joka pysähtyy kaikilla liikennepaikoilla.

*Kaikki Helsinki–Turku-kaukojunat.
*  (Helsinki–Leppävaara)
*  (Helsinki–Kauklahti)
*  (Helsinki–Kirkkonummi)
*  (Helsinki–Siuntio)
*  (Helsinki–Kirkkonummi-yöjuna)
*  (Helsinki–Hanko)

## Junien lähtöraiteet

* Raiteelta 1 kulkevat lähijunat E, U, Y ja H Kirkkonummen suuntaan sekä kaukojunat Turkuun.
* Raiteelta 2 kulkevat lähijunat E, U, Y ja H sekä kaukojunat Helsinkiin.
* Raiteelta 3 kulkee arkisin klo 6:26 lähtevä A-juna Helsinkiin.
* Raiteelta 4 kulkevat A- ja L-junat Helsinkiin sekä L-junat Kirkkonummen suuntaan.

## Tasoristeykset
Asemalla on kaksi tasoristeystä nimeltään Leppävaara länsipää, ER, EKR ja Kilon kartano. Näistä Kilon kartano sijaitsee Leppävaaran ja Kilon välillä, Leppävaaran liikennepaikalla.

## Lähteet