open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Satu Sulkio

**Satu Martta Hannele Sulkio** (s. 31. lokakuuta 1961 Ruokolahti) on suomalainen kiekonheittäjä ja kuulantyöntäjä. Sulkio saavutti kiekonheitossa yhden Suomen mestaruuden ja kuulantyönnössä ulkoradoilla seitsemän peräkkäistä hopeaa. Kiekonheitossa hänen ennätyksensä on 61,38 m ja kuulantyönnössä 16,28 m, molemmat tulokset ovat vuodelta 1983. Sulkio heitti kiekonheiton alle 20-vuotiaiden Suomen ennätyksen 56,48 m Suolahdessa 10. heinäkuuta 1980. Ennätyksen rikkoi Helena Leveelahti 12. heinäkuuta 2018. 

Seuratasolla Sulkio edusti Valkeakosken Koskenpoikia ja Hämeenlinnan Kisaa.

## Saavutukset
;Ulkoradat
*Kiekonheitto: 
**Suomen mestari: 1982
**SM-hopea: 1985, 1986
**SM-pronssi: 1981, 1983, 1984
*Kuulantyöntö:
**SM-hopea: 1980, 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986
;Sisäradat
*Kuulantyöntö:
**Suomen mestari: 1983
**SM-hopeaa: 1981, 1982, 1984, 1985, 1986

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Kulmakoulu

**Kulmakoulu** oli Helsingin Kruununhaassa vuosina 1928–1981 toiminut yksityinen oppikoulu, jonka taustalla vaikutti teosofista maailmankatsomusta edustanut Ruusu-Risti-järjestö.

## Historia

Koulun perustivat vuonna 1928 Ruusu-Risti ja sen jäsen Yrjö Eloniemi, joka halusi perustaa opetustyön teosofisen maailmankatsomuksen pohjalle. Opettajakunnan hän kokosi seuran jäsenistä. Eloniemi oli koulun rehtorina vuoteen 1961 ja myös omistajana ensimmäiset kolme vuotta, minkä jälkeen omistus siirtyi taloudellisten vaikeuksien voittamiseksi perustetulle Kulmakoulusäätiölle. Sen säädekirjan mukaan koulun tehtävä oli pyrkiä älyllisen kasvatuksen ohella kiinnittämään huomiota "siveellisen tahdon kasvattamiseen Vuorisaarnan hengessä". Säätiön hallituksen puheenjohtajana toimi Ruusu-Ristin perustaja Pekka Ervast.

Koulurakennukseksi ostettiin valtioneuvos Claës Gripenbergin perikunnalta Bruno F. Granholmin vuonna 1899 suunnittelema Kruununhaan linnana tunnettu yksityistalo Meritullinkadun varrelta. Se muutettiin Jussi ja Toivo Paatelan suunnitelmien mukaan koulutaloksi, jolloin rakennusta muun muassa korotettiin kahdella kerroksella. Rakennustöitä tukivat taloudellisesti taidekauppiaat Gösta Stenman ja Berndt Kahlroth, joka oli Yrjö Eloniemen isä. 

Koulun opettajina oli useita taiteilijoita ja koulusta valmistui paljon tulevia näyttelijöitä ja taiteilijoita, mutta se ei ollut koulupiireissä arvostettu. Oppiaineena oli ”sielunelämän terveysoppi”, jota opetti muun muassa Lauri Pautola. Muina opettajina toimivat muun muassa veljekset Eino ja Sven Krohn. Enimmillään koulussa oli 1960-luvun alussa lähes 600 oppilasta. Helsingin kaupunginvaltuusto päätti joulukuussa 1976, että koulu lakkautettaisiin asteittain peruskoulu-uudistuksen yhteydessä siten, ettei sinne otettaisi enää uusia oppilaita. Toiminta lakkasi viimeisen vuosiluokan valmistuessa vuonna 1981. Koulurakennus myytiin Kansa-yhtymälle, joka myi sen vuonna 1990 teatterialan järjestöjen kiinteistöyhtiö Teatterikulmalle.

## Tunnettuja oppilaita

* Esko Salminen, näyttelijä
* Ilona Koivisto, oopperalaulaja
* Heidi Krohn, näyttelijä
* Aarni Krohn, kirjailija
* Ata Hautamäki, kirjailija
* Pertti Palo, näyttelijä
* Keijo Komppa, näyttelijä
* Sakari Jurkka, näyttelijä
* Hannele Keinänen, tanssija
* Klaus Snellman, suurlähettiläs

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Eloniemi, Yrjö (toim.): *Kulmakoulusäätiö vuosina 1931–1943*, Jyväskylä 1946. 
* *Kulmakoulu 1928–1978*, Helsinki 1978. 
*Krohn, Eino: *Kulmakoulua muistellen, Kulmakoulun vuosikertomus 1980–1981*, Helsinki 1981. 

## Aiheesta muualla
* Kuusi vuotta ja kolme luokkaa Kulmakoulussa – HS.fi – Kertomuksia Helsingin kortteleista, Osa I , Osa II , Osa III
* Kulmakoulu. Tähän on tultu -yhdistys. 2014.
* Tarinaa tahdosta  - Sun äitis -blogi
Päiväntasaus

**Päiväntasaus** on hetki, jolloin Auringon keskipiste on tarkalleen Maan päiväntasaajan yllä. Tällöin päivä ja yö ovat kaikkialla maapallolla tasan yhtä pitkiä.

Kevätpäiväntasaus on 20. maaliskuuta tai 21. maaliskuuta Tällöin aurinko siirtyy eteläiseltä pallonpuoliskolta pohjoiselle. Pohjoisella pallonpuoliskolla alkaa kevätkausi. Samaan aikaa eteläisellä pallonpuoliskolla alkaa syyskausi, mikä tarkoittaa sitä, että eteläisellä pallonpuoliskolla on samaan aikaan syyspäiväntasaus.

Syyspäiväntasaus on 22. syyskuuta tai 23. syyskuuta Tällöin aurinko siirtyy pohjoiselta pallonpuoliskolta eteläiselle. Pohjoisella pallonpuoliskolla alkaa syyskausi. Eteläisellä pallonpuoliskolla alkaa kevätkausi. Eteläisellä pallonpuoliskolla on näin ollen samaan aikaan kevätpäiväntasaus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Turun yliopiston Tuorlan observatorion sivulla oleva määrittely päiväntasauksesta 
* Tiede.fi: Päiväntasaus jälleen tiistaina
Viktor Maigurov

**Viktor Viktorovitš Maigurov** (, s. 7. helmikuuta 1969 Sverdlovsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on Venäjää ja Valko-Venäjää edustanut entinen ampumahiihtäjä.

Maigurov voitti urallaan kolme maailmancupin osakilpailua, joista viimeisin oli vuonna 1997. Maigurov kilpaili Valko-Venäjän joukkueessa Lillehammerin olympialaisissa 1994, ja sijoittui neljänneksi viestissä. Vuonna 1998 hän kilpaili Venäjän joukkueessa, ja sai parempaa menestystä kuin Valko-Venäjällä. Naganon olympialaisissa 1998 hän voitti pronssia viestissä, ja neljä vuotta myöhemmin pronssia normaalimatkan kilpailusta. 

Maigurov voitti Holmenkollenin osakilpailun urallaan kaksi kertaa, kun vuonna 1996 hän voitti sekä pikamatkan että takaa-ajon.
Ichkeulin kansallispuisto

**Ichkeulin kansallispuisto** kattaa Ichkeul-järven ympäristöineen Tunisian pohjoisosassa lähellä Välimeren rannikkoa. Järvi on tärkeä muuttolintujen levähdyspaikka. Puisto on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1980.

Järveen laskemien jokien patoaminen on kuivattanut tulvaniittyjä, ja alueen linnustollinen merkitys on vaarassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Shabeellaha Hoose

** Shabeellaha Hoose** on  Somalian alue, jonka pääkaupunki on Merka. Alue sijaitsee Intian valtameren rannikolla, Mogadishun pohjoispuolella  ja sen pinta-ala on   22&nbsp;663 neliökilometriä. Se on saanut nimensä Shebelejoen mukaan ("Ala-Shabele"). Vuonna 2008 asukkaita arvioitiin olevan noin 1&nbsp;400&nbsp;000. Merkittävimmät klaanit ovat Hawiye ja Dir.

Alue tunnettiin aiemmin Somalian leipäkorina, mutta nykyisin sitä vaivaa nälänhätä. YK ruokkii alueella yli 1,2 miljoonaa ihmistä.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Saila Purho

**Saila Terhikki Purho** (s. 9. huhtikuuta 1965 Karhula) on suomalainen pikajuoksija, jonka päämatka oli 100 metrin aitajuoksu. Hän voitti lajissa kaksi Suomen mestaruutta. Purhon 100 metrin aitajuoksun ennätysaika on 13,74 s vuodelta 1983. Seuratasolla hän edusti Karhulan Katajaisia. Hänen valmentajanaan toimi Pertti Purho.

Purho karsiutui 100 metrin aitajuoksun välierissä nuorten EM-kilpailuissa 1983. Helsingin MM-kilpailuissa hän eteni toisiin alkueriin. Hän edusti Suomea aikuisten maaotteluissa pika-aidoissa, 200 metrin juoksussa, pituushypyssä ja 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin viestissä vuosina 1983–1986. Parhaimmillaan hän sijoittui kolmanneksi.

## Saavutukset
*100 metrin aitajuoksu
**Suomen mestari: 1983, 1986
**SM-pronssi: 1982

Hallikilpailut
*60 metrin aitajuoksu
**Suomen mestari: 1986
**SM-hopea: 1984
**SM-pronssi: 1983

## Lähteet
* 
*
Puntarikoski

**Puntarikoski** on kylä tai kyläkunta ja samanniminen koski Kontiolahdella Pohjois-Karjalassa. Puntarikosken kylä sijaitsee Höytiäisen eteläosan ja Höytiäisen kanavan ranta-alueella. Kylässä on noin 500 asukasta. Kyläläisille tärkeä työssäkäyntialue on 10 minuutin ajomatkan päässä kaakossa sijaitseva Joensuu. 

Puntarikoski syntyi, kun Höytiäisen ja Pyhäselän välille rakennettiin kanava, jonka työpadot kuitenkin murtuivat hallitsemattomasti pohjavuotojen seurauksena vuonna 1859. Puntarikosken voimalaitos rakennettiin 1957. Kaukokäyttöiseksi tämä pieni (7 MW), kuormitushuippujen tasaamiseen hyvin soveltuva voimala muutettiin vuonna 1991.

Puntarikoski on muuttunut perinteisestä maalaiskylästä nykyaikaiseksi maaseutulähiöksi.  Puutalot ovat osaksi korvautuneet tiilisillä, pellot metsällä ja maatalouden hyötyeläimet lemmikkieläimillä.

Häikänniemi, entinen uittosatama, on kyläläisten virkistäytymisalue. Uittoyhdistyksen kämppä on Joensuun Urheilusukeltajien käytössä.

Puntarikosken kyläyhdistys on toiminut vuodesta 2004.

Kylässä ei ole omaa koulua. Lähin alakoulu on Onttolassa.

## Lähteet
Hartmut Michel

**Hartmut Michel** (s. 18. heinäkuuta 1948 Ludwigsburg) on saksalainen biokemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1988 fotosynteettisen keskuksen löytämisestä *Rhodopseudomonas viridis* -bakteerista. Michel jakoi palkinnon Johann Deisenhoferin ja Robert Huberin kanssa.

Suoritettuaan asepalveluksen Michel aloitti biokemian opinnot Tübingenin yliopistossa. Viimeisen opiskeluvuotensa hän työskenteli Dieter Oesterheltin laboratoriossa tutkien ATPaasin aktiivisuutta halobakteereissa.

Vuonna 1986 Michelille myönnettiin Gottfried Wilhelm Leibniz -palkinto, joka on korkein Saksan valtion tutkimusyhteisön myöntämistä huomionosoituksista. 

Yhdessä Huberin ja Deisenhoferin kanssa Michel selvitti tietyistä fotosynteesiin pystyvissä bakteereissa olevan proteiinin rakenteen. Tällä bakteerin solukalvoon kiinnittyvällä proteiinilla on tärkeä rooli yksinkertaisissa fotosynteesireaktioissa. Deisenhofer, Huber ja Michel selvittivät yli 10&nbsp;000 atomia käsittävän proteiinikompleksin röntgenkristallografiatekniikalla. Heidän työnsä oli tärkeä askel bakteerien ja kasvien fotosynteettisten prosessien yhtäläisyyksien tuntemisessa.

Vuodesta 1987 lähtien Michel on toiminut Max Planck -instituutin biofysiikan haarassa solukalvomolekyylibiologian osaston johtajana. Hän toimii myös biokemian professorina Johann Wolfgang Goethe -yliopistossa.

Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 1994.
## Lähteet
Hathajooga

**Hathajooga** on joogan laji, jossa ihminen pyrkii saamaan kehonsa hyvään hallintaan. Kulmakiviä on pranayama eli hengittäminen oikein sekä asanat eli asennot. Periaatteet ovat painovoiman huomioiminen, asteittaisuus ja kompensaatio harjoituksessa. 

Hathajoogan pohjalta on kehitetty liikunnallisempi astangajooga.

## Lähteet
Kudrjavtsev

**Kudrjavtsev** tai **Kudrjavzev** (), naisilla **Kudrjavtseva** (), on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Aleksandr Kudrjavtsev (1928–2022), venäläinen kommunistipoliitikko, Viron kommunistisen puolueen toinen sihteeri 1982–1985.
* Alla Kudrjavtševa (s. 1987), venäläinen tennispelaaja
* Denis Kudrjavtsev (s. 1992), venäläinen aitajuoksija
* Ivan Kudrjavzev (1904–1995), venäläis-suomalainen arkkitehti
* Jana Kudrjavtseva (s. 1997), venäläinen rytminen voimistelija ja maailmanmestari
* Nikolai Kudrjavtsev (s. 1950), Moskovan fysiikan ja teknologian instituutin rehtori
Irene Marttila

**Irene Maarit Kyllikki Marttila** (o.s. **Lusikka**, s. 28. marraskuuta 1960 Muhos) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän voitti ulkoradoilla 800 metrin juoksussa ja 1&nbsp;500 metrin juoksussa molemmissa yhden Suomen mestaruuden. Marttilan ennätysajat ovat 800 metrin juoksussa 2.04,45 vuodelta 1984 ja 1&nbsp;500 metrin juoksussa 4.16,12 vuodelta 1982. Seuratasolla hän edusti Oulun Pyrintöä.

## Saavutukset
*800 metrin juoksu:
**Suomen mestari: 1983
**SM-hopea: 1980, 1981, 1982, 1984
**SM-pronssi: 1977

*1 500 metrin juoksu:
**Suomen mestari: 1984
**SM-hopea: 1980, 1981
**SM-pronssi: 1978, 1982

## Lähteet
*
Dir (klaani)

**Dir** on yksi Somalian kuudesta suuresta klaanista. Sen kanta-aluetta on maan luoteiskolkka, mutta siihen kuuluvia eristäytyneitä ryhmiä asuu myös Shabeellaha Hoosessa Merkan kaupungin ympäristössä. Klaanin jäseniä asuu myös Etiopian ja Djiboutin alueella.

## Historia
Dir on Somalian vanhimpia klaaneja. Tarun mukaan sekä Darod- että Isaq-klaanin esi-isät olisivat tulleet 900-luvulla Arabian niemimaalta Somalian pohjoisosaan ja naineet Dir-klaanista vaimot. Nykykäsityksen mukaan tämä ei kuitenkaan pidä paikkaansa, koska arabialaiset nimet ilmestyivät käyttöön vasta 1400-luvulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*http://www.hiiran.com
*http://www.somaliweyn.com
Nonanoli

**Nonanoli** eli **nonyylialkoholi** eli **1-nonanoli** on alkoholi, jossa on yhdeksän hiiliatomia. Sitä esiintyy luonnossa appelsiineissa, ja sen estereitä, esimerkiksi nonyyliasetaattia, käytetään hajusteiden valmistuksessa.

Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: 1-nonanol 
*Human Metabolome Database: 1-Nonanol 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): 1-Nonanol 
*ChemBlink: 1-Nonanol 
*Food Component Database (FooDB): 1-Nonanol 
*Liber Herbarum II: Luettelo nonanolia sisältävistä kasveista
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Nonanol 
*Pherobase: Floral Compound -– 9OH 
*Pherobase: Semiochemical – 9OH
Marjo-Riitta Lakka

**Marjo-Riitta Lakka** (s. 24. marraskuuta 1955) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän voitti ulkoradoilla 1&nbsp;500 metrin juoksussa ja 3&nbsp;000 metrin juoksussa yhteensä kuusi Suomen mestaruutta. Lakan ennätysajat ovat 1&nbsp;500 metrin juoksussa 4.13,87 vuodelta 1981 ja 3&nbsp;000 metrin juoksussa 9.12,43 vuodelta 1984. Seuratasolla hän edusti Kouvolan Urheilijoita.

## Saavutukset
*1 500 metrin juoksu:
**Suomen mestari: 1981, 1982, 1983, 1985, 1986
**SM-hopea: 1984
**SM-pronssi: 1980

*3 000 metrin juoksu:
**Suomen mestari: 1981
**SM-hopea: 1984
**SM-pronssi: 1980, 1982

## Lähteet
*
Awdal

** Awdal** on alue Somaliassa, jonka pääkaupunki on Boorama. Alue sijaitsee maan luoteiskolkassa, ja sen pinta-ala on 21&nbsp;374 neliökilometriä. Se on saanut nimensä 1200-luvulla vaikuttaneen Adalin sultanaatin mukaan. Vuonna 2008 asukkaita arvioitiin olevan noin 417&nbsp;000. Tärkeimmät klaanit ovat Dir ja Gadabuursi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Intracoastal Waterway

**Intracoastal Waterway** on 4&nbsp;800 km pitkä vapaa-ajan ja kaupallisen liikenteen käyttöön tarkoitettu vesiväylä Atlantin valtameren ja Meksikonlahden rannikolla Yhdysvalloissa. Osa siitä on luontaisia vesiteitä, kuten lahdelmia, suolaisia jokia, lahtia ja salmia, mutta siinä on myös kanavia.

Yhdysvaltain kongressi päätti Intracoastal Waterwayn rakentamisesta 1919. Sitä ylläpitää United States Army Corps of Engineers. 

## Luonnolliset vesitiet
Seuraavat luonnolliset vesitiet kuuluvat Intracoastal Waterwayhin:
*Albemarle Sound
*Apalachicola Bay
*Barnegat Bay
*Biscayne Bay
*Buzzards Bay
*Cape Cod Bay
*Casco Bay
*Charlotte Harbor
*Chesapeake Bay
*Delawarenlahti
*East River
*Galveston Bay
*Mainenlahti
*Halifax River
*Laguna Madre
*Mississippi Sound
*Mobile Bay
*Mosquito Lagoon
*Indian River Lagoon
*Long Island Sound
*Pamlico Sound
*Santa Rosa Sound
*Tampa Bay

## Kanavat

*Cape Cod Canal
*Chesapeake and Delaware Ship Canal
*Chesapeake and Albemarle Canal
*Dismal Swamp Canal
*Cape May Canal
*Delaware and Raritan Canal-no longer operational or part of the Intracoastal Waterway
*Point Pleasant Canal

## Aiheesta muualla

* US Army Corps of Engineers - Atlantic Intracoastal Waterway information site 
* Atlantic Intracoastal Waterway Association
* Gulf Intracoastal Canal Association
* Gulf Intracoastal Waterway at Handbook of Texas
* Intracoastal Waterway, Encyclopædia Britannica
Yang Wenyi

**Yang Wenyi **(11. tammikuuta 1972 Shanghai) on kiinalainen entinen uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa olympiakullan 50 metrin vapaauinnissa ja myös hopeaa Kiinan joukkueen jäsenenä 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;m vapaauintiviestissä. Hän oli voittanut jo neljä vuotta aikaisemmin Soulissa hopeaa 50 metrin vapaauinnissa. Yang on 178 senttimetriä pitkä ja painoi aktiiviurallaan 62 kilogrammaa.

Yang aloitti uinnin harrastamisen 6-vuotiaana vuonna 1978. Hän aloitti 12-vuotiaana intensiivisen harjoittelun, kun hänet valittiin kotikaupunkinsa uintijoukkueeseen. Huhtikuussa 1988 Aasian mestaruuskilpailuissa Guangzhoussa Yang alitti ensimmäisenä naisena 25 sekunnin rajan 50 metrin vapaauinnissa, uimalla ajan 24,98. Hän lähti suurimpana suosikkina kyseiselle matkalle olympialaisiin, mutta Itä-Saksan Kristin Otto oli häntä parempi finaalissa. Neljä vuotta myöhemmin voittouinnissaan Yang kohenteli omia ME-lukemiaan aikaan 24,79. Ennätys säilyi Yangin hallussa vielä seuraavat kaksi vuotta. Sen rikkoi syyskuussa 1994 Yangin maannainen Le Jingyi. Yang lopetti uransa 21-vuotiaana vuonna 1993, jonka jälkeen hän muutti Yhdysvaltoihin opiskelemaan. Hän toimii nykyisin shanghailaisen painoyhtiön hallituksen puheenjohtajana.

## Lähteet
Eduard Wirths

**Eduard Wirths** (4. syyskuuta 1909 – 20. syyskuuta 1945) oli saksalainen SS-päälääkäri (SS-Standortarzt) Auschwitzin keskitysleirillä syyskuusta 1942 tammikuuhun 1945. Wirths oli muodollisesti vastuussa Auschwitzin lääketieteellisissä osissa vuosina 1942–1945 työskennelleiden lähes 20 SS-lääkärin toiminnasta. Joukossa olivat Josef Mengele, Horst Schumann ja Carl Clauberg.

Wirths syntyi Geroldshausenissa Baijerissa katolilaiseen perheeseen. Wirths opiskeli Würzburgin yliopistossa 1930–1935. Hän liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen sekä SA:han 1932 ja SS:ään 1934. Hän liittyi Waffen-SS:ään 1939 ja taisteli Norjassa ja itärintamalla, mutta joutui pois sotapalveluksesta saatuaan sydänkohtauksen 1942. Hän oli Dachaun keskitysleirillä koulutuksessa ja sen jälkeen SS-lääkärinä Neuengammen keskitysleirissä. Hänet ylennettiin Hauptsturmführeriksi (kapteeni) ja nimettiin päälääkäriksi Auschwitziin syyskuussa 1942. Hänen uskottiin voivan nujertaa lavantautiepidemian, joka tuolloin riehui leirissä. Leirillä hän osallistui vankien valitsemisiin kaasukammioihin. Eduard Wirths ylennettiin SS-Sturmbannführeriksi (majuri) syyskuussa 1944. Wirth määräsi leirillä pseudotieteellisiä tutkimuksia, jotka liittyivät esimerkiksi lavantaudin tutkimiseen tai gynekologiaan, ja aiheuttivat tutkimuskohteelle pahoja vammoja. Hän oli kiinnostunut myös naisten steriloinnista. 

Sodan jälkeen Wirths joutui brittijoukkojen sotavangiksi. Häntä tuli tapaamaan brittiupseeri, joka puristi hänen kättään ja sanoi: ”Puristaneensa miehen kättä, joka oli tappanut neljä miljoonaa ihmistä.” Tämän jälkeen Wirths teki itsemurhan hirttäytymällä sellissään.
Luettelo avaruussukkulaohjelmista

Tämä on **luettelo avaruussukkulaohjelmista**:

* Yhdysvaltain avaruussukkula, ainoa operatiiviseen käyttöön päätynyt sukkula
* Buran, yhden testiavaruuslennon aikaan saanut ohjelma
* Hermès, ESAn kesken jäänyt ohjelma
* HOPE, Japanin alkuunsa peruutettu ohjelma
* Kliper, Venäjän vireillä oleva ohjelma
Sanaag

** Sanaag** on  Somalian alue, jonka hallintokeskus on Erigabo eli Ceerigaabon kaupunki. Niin Somalimaa, Puntmaa kuin uusi osavaltio SSC-Khaatumo ovat vaatineet aluetta itselleen. Alueen maaperässä on öljyä.. Alue sijaitsee maan itäosassa Adeninlahden rannalla, ja sen pinta-ala on 53&nbsp;374 neliökilometriä. Vuonna 2007 asukkaita arvioitiin olevan noin 531&nbsp;000. Tärkeimmät klaanit ovat Isaaq ja Darod.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Sanaag media network
Eufemiano Fuentes

**Eufemiano Fuentes Rodríguez** (s. 1955) on espanjalainen lääkäri.

Fuentes on toiminut erityisesti urheilun parissa. Hän on tullut tunnetuksi erityisesti dopingiin liittyvistä tapauksista Operaatio Puerto ja Operaatio Galgo. 

Vuonna 2013 Fuentes tuomittiin vuodeksi ehdolliseen vankeuteen osuudestaan verensiirtojen järjestämisessä pyöräilijöille. Lisäksi hän sai neljän vuoden urheilun toimintakiellon.

## Lähteet
Tête de Moine

**Tête de Moine** (”munkinpää”) on sveitsiläinen puolikova pastöroimattomasta lehmänmaidosta valmistettava juusto, joka on suojattu AOC-tunnuksella (*Appellation d'origine contrôlée*) vuodesta 2001 lähtien.

## Juuston ja sen nimen historiaa

Tête de Moine -juuston historia ulottuu yli 800 vuoden taakse Bellelayn luostariin nykyisen Bernin kantonin alueelle, Bernin Juran hallintoalueen ja Juran kantonin raja-alueelle. Nimi ”munkinpää” viittaa yhtäältä luostariin juuston syntysijana, toisaalta juuston ulkonäköön: juustot ovat muodoltaan lieriömäisiä, halkaisijaltaan 10–15 senttimetriä ja painoltaan keskimäärin hieman alle kilon, ja kun niiden ”kansi” leikataan juustoa avattaessa, ne muistuttavat munkin tonsuuria. Toisen version mukaan juuston nimitys olisi peräisin luetteloista, joissa määritettiin luostarin kellarissa säilytettävän juuston määrä ”yhtä munkinpäätä kohti”.

## Girolle

Tunnusomaisin piirre Tête de Moine -juuston nauttimisessa on, ettei sitä leikata, vaan se höylätään ruusukkeiksi. Perinteisesti juustoruusukkeita on vuoltu pystyasennossa pidettävällä veitsellä, mutta nykyään ruusukkeiden höyläämistä varten on olemassa erityinen pyöritettävä höylä, josta käytetään sen ranskankielistä nimeä Girolle. Tämän keksinnön patentoi Lajoux’ssa Juran kantonissa sijaitsevan Metafil-firman hienomekaanikko Nicolas Crevoisier vuonna 1981. Vuonna 1986 Girolle-keksintö toi hänelle Juran kantonin innovaatiopalkinnon.

Girolle-höylää käytettäessä siihen kuuluvan pyöreän puisen alustan keskellä olevaan reikään kiinnitetään metallitanko, johon juusto lävistetään. Varsinainen höyläosa pujotetaan metallitankoon juuston päälle. Ruusukkeiden vuoleminen onnistuu parhaiten juuston ollessa lähes jääkaappikylmä. Girolle-kokonaisuuteen kuuluu myös juustokupu, joka auttaa säilyttämään juuston aromin jääkaapissa.

## Valmistus ja ravintosisältö

Yhden Tête de Moine -juustokilon valmistukseen tarvitaan hieman yli 10 litraa maitoa. Juustot kypsyvät 13–14 asteen lämmössä kosteassa kellarissa (ilmankosteus noin 90 prosenttia) vähintään 75 päivän ajan.

Tête de Moine -juuston ravintosisältö keskimäärin (pro 100 g):
* vettä 35,0 g 
* proteiineja 25,0 g 
* rasvaa 35,0 g 
* kivennäisaineita 4,0 g 
* energiaa 1720 kJ 
* kaloreita 419 kcal
* rasvaa kuiva-aineesta 51 %

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Fromages Spielhofer SA, Fromagerie de St-Imier - Tête de Moine - Cheesemaker

* 

*
Joey Yung

**Joey Yung Tso-Yi** (; s. 16. kesäkuuta 1980 Brittiläinen Hongkong) on hongkongilainen poplaulaja, joka on voittanut useita kilpailuita ja palkintoja: vuonna 2005 hän sai Hongkongin suosikkiartisti-palkinnon MTV Asia Awards -gaalassa.
Joey Yung on levyttänyt 12 EP:tä ja viisi albumia. 

Hän on esiintynyt myös monissa elokuvissa ja televisiosarjoissa.

## Diskografia
**[[EP 1 Joey]]* 1999
**[[X'Mas Chihuahua]]*
**[[Little Little]]* 2007

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Kotisivu   
* Virallinen fanisivu
Pehmolelu

**Pehmolelu** on esimerkiksi eläintä muistuttava lelu, joka on täytetty puuvillalla tai muulla pehmeällä materiaalilla. Aikaisempina vuosisatoina vastaavissa leluissa käytettiin täytteenä esimerkiksi olkia, herneitä tai papuja. Tunnetuin pehmolelu on nallekarhu (teddykarhu). Ensimmäiset kaupalliset pehmolelut valmisti tiettävästi saksalainen Steiff-yhtiö, joka perustettiin 1880 Giengen an der Brenzin kaupungissa. Yhtiö tekee pehmoleluja edelleen. Muita tunnettuja valmistajia nykyään ovat esimerkiksi Ty, Disney, Gund, Russ Berrie ja Build-A-Bear Workshop. Pehmoleluja voi halata tai käyttää unileluna. Allergisille lapsille myydään pehmoleluja, joiden pinta ei pöllyä.

## Katso myös
* Amigurumi
*Disney Tsum Tsum
Heikki Okkonen

**Heikki Okkonen** (s. 1959 Kemijärvi) on suomalainen eräkirjailija. Okkonen valmistui metsäinsinööriksi 1984 ja on siitä lähtien asunut Savukoskella toimien Metsäkeskuksen metsäneuvojana, rahoitus- ja tarkastuspalveluissa.

Okkosen kirjoituksia on julkaistu myös eri antologioissa ja metsästysalan lehdissä.

## Teoksia
* *Pyyntimiehen musiikkia*, eränovelleja.  Karisto 1996
* *Yöpuita etsimässä*, eränovelleja.   Karisto 1998
* *Korvatunturilta länteen*, eränovelleja.   Karisto 2001

## Lähteet
* Kariston kirjailijat - Heikki Okkonen (luettu 20.3.2008)
Onni Wetterhoff

**Kurt Alfred Onni Wetterhoff** (28. joulukuuta 1835 Helsinki – 11. helmikuuta 1892 Helsinki) oli ensimmäinen eräaiheista kirjoittanut suomalainen kirjailija.

Wetterhoffin vanhemmat olivat Uudenmaan ja Hämeen laamannikunnan laamanni Georg Adolf Wetterhoff (1802–1886) ja Sofia Juliana Karolina Stjernvall. Hänen nuorempia sisariaan olivat Wetterhoffin kotiteollisuusopettajaopiston perustaja Fredrika Wetterhoff ja voimistelunopetuksen kehittäjänä tunnettu Mathilda Asp sekä vanhempi veljensä toimittaja, kirjailija Karl Gustaf Wetterhoff. 

Onni Wetterhoff lopetti lukion kesken ja liittyi 1854 Hämeenlinnan tarkk’ampujapataljoonaan aliupseerina. Hän palveli armeijassa vuoteen 1859 saakka ja erosi sitten sieltä aliluutnanttina. Tämän jälkeen hän opiskeli Evon metsäopistossa valmistuen metsänhoitajaksi 1861. 

Wetterhoff oli sitten Suomen metsähallituksen palvelukseen toimien metsänhoitajana ja sihteerinä. Myöhemmin Wetterhoff oli Tukholman läänin talousseuran palveluksessa metsänhoitajana, toimi jonkin aikaa näyttelijänä Helsingissä, johti ruotsalaista Pihkovan kuvernementissa Venäjällä toiminutta puutavaran vientiyritystä sekä toimi 1870-luvun lopulla parin vuoden ajan ravintola Kappelin vuokraajana Helsingissä. Hän aloitti kirjailijan uransa vasta muutettuaan Hämeenlinnaan. Onni Wetterhoff kuoli pitkään sairastettuaan 56-vuotiaana helmikuussa 1892,

Onni Wetterhoff oli naimisissa 1877–1879 ruotsalaisen Anna Nescherin kanssa, ja heidän poikansa oli jääkäriliikkeessä toiminut Fritz Wetterhoff.

## Teoksia
* *Samlade skizzer af Felix*. 1869.
* *Från skog och sjö: Jagt- och fångstfärder*.  Z. Hæggströms, Stockholm 1883, 1887.
* *Saloilta ja vesiltä: Metsästys- ja pyyntiretkiä*. Suomentanut Koura.  WSOY 1887. (Teoksen verkkoversio.)
* *Bergön pyyntimiehet*. Auomentanut Aatto S.  WSOY 1889.
* *På jaktstigen i finska ödemarker: Skildringar*. Kirjoittajat Onni Wetterhoff, Berndt Höök ja Arne Broberg.  Schildt, Helsingfors 1936.
* *Saloilta ja vesiltä*. Suomentanut Erkki Timonen. Alkulause Matti Leikola.  Metsälehti 2004

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vapaasti ladattavia Onni Wetterhoffin e-kirjoja Projekti Lönnrotissa sekä Project Gutenbergissa.
Unto Tarkkonen

**Unto Olavi Tarkkonen** (9. syyskuuta 1927 Kitee – 29. toukokuuta 2023 Kitee) oli suomalainen kirjailija. 

Tarkkonen julkaisi yhden kirjan omalla nimellään, useita eräkirjoja nimimerkillä *Antti O. Paja* sekä yhden kirjan nimimerkillä *Sara Anniina*. Hän oli ammatiltaan radio- ja tv-mekaanikko ja asui Kiteellä. Tarkkonen toimi vuodesta 1986 lähtien Ase & Erä -lehden avustajana.

## Teoksia

Omalla nimellä:
* *Talvisodan miehet, dokumenttikertomus Laatokan Karjalan taisteluista*, Tammi 2006

Nimimerkillä *Sara Anniina*:
* *Nainen paikallaan*, Helmi 2004 

Nimimerkillä *Antti. O. Paja*:
* *Sumuisilla vesillä ja muita erätarinoita*, Ase&Erä -lehti 2012
* *Pohun koira ja muita erätarinoita*, Tammi 2001
* *Mustan karhun peijaiset ja muita erätarinoita*, Tammi 1999
* *Hopeapäistärikkö ja muita erätarinoita*, Kirjayhtymä 1993 (2. painos Tammi 2004)

## Lähteet
* Pohjoiskarjalaisten nykykirjailijoiden matrikkeli - Unto Tarkkonen  (Viitattu 23.12.2012)

### Viitteet
Älyllinen epärehellisyys

**Älyllinen epärehellisyys** on epärehellisyyttä ajattelussa tai kommunikoinnissa. 
Esimerkiksi:
* Sellaisen näkökulman kannattamista, jonka itse tietää vääräksi tai harhaanjohtavaksi.
* Sellaisen asian puolesta puhumista, jota puhuja ei tiedä todeksi, ja jonka todenperäisyyttä ei ole vaivautunut tarpeellisessa määrin selvittämään.
* Tietoinen sellaisten asiaankuuluvien seikkojen kertomatta jättäminen, jotka tiedetään oleelliseksi.
Retoriikka on älyllistä epärehellisyyttä, kun sitä käytetään vahvistamaan omaa agendaa tai itselle tärkeitä uskomuksia huolimatta muuta osoittavista todisteista. Jos henkilö on näistä todisteista tietoinen ja ymmärtää mihin johtopäätökseen ne johtavat, mutta pitää silti kiinni muusta näkemyksestä, hänen toimintansa on älyllisesti epärehellistä. Jos taas henkilö ei ole tietoinen todisteista, mikä tahansa mielipide on tietämättömyyttä, vaikka sattuisikin olemaan oikea. Jos henkilö on tietoinen, että kannan muodostamiseen asiasta liittyy muitakin todisteita, mutta jättää ne tarkistamatta ja käsittelee asiaa varmistettuna, on toiminta älyllisesti epärehellistä.

Termiä *älyllisesti epärehellinen* voidaan myös väärinkäyttää retorisena keinona väittelyssä vastapuolen mustamaalaamiseen. Tämä teko itsessään on älyllisesti epärehellistä, käsitteen tai fraasin tietoista väärinkäyttöä.

Älyllistä epärehellisyyttä ei ole epäselvä kielenkäyttö, merkittävien seikkojen sanomatta jättäminen tai käsitteiden väärinkäyttö silloin, kun se aiheutuu rehellisestä tiedon puutteesta tai objektiivisen keskustelun ja objektiivisen ajattelun periaatteiden tuntemattomuudesta.

## Katso myös
* Argumentointivirhe
Don Carlos Buell

**Don Carlos Buell** (23. maaliskuuta 1818 – 19. marraskuuta 1898) oli Yhdysvaltain armeijan ammattisotilas seminolisodissa, Meksikon–Yhdysvaltain sodassa ja Yhdysvaltain sisällissodassa.

## Lapsuus ja nuoruus
Hän syntyi Lowellissa Ohiossa. Hän asui Indianassa ennen sisällissotaa ja valmistui West Pointista 1841. Meksikon sodassa hän palveli Winfield Scottin ja Zachary Taylorin alaisena. Hänet ylennettiin kolme kertaa urheudesta ja hän haavoittui Churubuscossa. Sotien välillä hän työskenteli adjutantin Kaliforniassa ja armeijan kenraalin toimistossa.

## Sisällissodan alku
Sisällissodan alussa hän järjesteli Potomacin armeijaa ja komensi lyhyesti yhtä sen divisioonaa. Marraskuusta 1861 hän oli lyhyen aikaa Ohion joukkojen komentaja, ja marssitti joukkonsa Nashvilleen. 21. maaliskuuta 1862 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi. Shilohin taistelussa hän auttoi Ulysses S. Grantia voittamaan etelävaltiot. Buell jatkoi Henry W. Halleckin alaisena Corinthin taistelussa. Kesä- ja heinäkuussa hän yritti divisioonineen edetä kohti Chattanoogaa, mutta konfederaation ratsuväki Nathan Bedford Forrestin johtamana pakotti hänet pysähtymään.

Jotkut pohjoisvaltioiden komentajista pitivät Buellia mahdollisena etelän sympatisoijana, koska hän omisti orjia. Kun 2. toukokuuta 1862 unionin sotilaat ryöstivät Athensin kaupungin Alabamassa, Buell raivostui ja asetti syytteeseen John B. Turchinin. Tämän seurauksena presidentti Abrahan Lincoln määräsi kenraali George H. Thomasin korvaamaan Buellin 30. syyskuuta 1862. Lopulta Lincoln taipui ja jätti Buellin komentoon. Turchin vältti sotaoikeuden ja yleni prikaatinkenraaliksi.

## Ero
Syksyllä 1862 konfederaation kenraali Braxton Bragg valtasi Kentuckyn ja Buell joutui vetäytymään pohjoiseen Ohio-joelle saakka. Buell taisteli Braggia vastaan ratkaisemattomassa Perryvillen taistelussa 8. lokakuuta 1862, mikä pysäytti konfederaation invaasion ja pakotti heidät palaamaan Tennesseehen, mutta hän estänyt Braggin vetäytymistä. Tämän päätöksen vuoksi hänet vapautettiin komennosta 24. lokakuuta ja korvattiin William S. Rosecransilla. Buell vietti seuraavan puolitoista vuotta Indianapolisissa toivoen saavansa sotilastehtäviä, jotka parantaisivat hänen maineensa, hän väitti ettei ollut seurannut Braggia tarvikkeiden puutteesta. Uutta nimitystä ei tullut ja hän lähti sotilastehtävistä 23. toukokuuta 1864. Grant kuitenkin tarjosi hänelle komennusta, mutta Buell kieltäytyi pitäen sitä rappion merkkinä.

## Viimeiset vaiheet
Sodan jälkeen Buell asui ensin Indianassa ja sitten Kentuckyssä ja työskenteli rauta- ja terästeollisuudessa ja Green River rautatieyhtiön presidenttinä. Hän kuoli kotonaan Rockportissa Kentuckyssä ja St. Louisiin Missouriin, Bellefontainen hautausmaahan.
Rehellisyys

**Rehellisyys** tarkoittaa yleiskielessä ensiksi totuudessa pysymistä ja totuuden mukaisuutta ja vilpittömyyttä ja toiseksi vilpin tai vääryyden harjoittamattomuutta, lakien ja sääntöjen noudattamista, luotettavuutta, kunniallisuutta, rehtiyttä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Rehellisyys ja epärehellisyys . Pentti Kähkösen teoksesta *Totuus*.
Kotimaa (yritys)

**Kotimaa Oy** oli suomalainen viestintätalo. Sen liiketoiminta jatkuu vuoden 2022 alusta Sacrum-Kotimaa Oy:n nimen alla. Yhtiön ydinliiketoimintoja ovat edelleen lehti, asiakaslehtien tekeminen  sekä kirkollisten tarvikkeiden valmistus ja välittäminen sekä digitaaliset tuotteet ja palvelut. Sacrum-Kotimaan omistaa Kirkkopalvelut.

Yhtiön tuotteita ovat muun muassa viikkosanomalehti Kotimaa, verkkolehti Kotimaa.fi ja aikakauslehti Askel ja Juhavan kynttilät sekä Ateljé Solemniksen kirkolliset tekstiilit.

## Historia
Kotimaa Oy:n kokonaisuuden kivijalkaa alettiin rakentaa vuonna 1905, jolloin Helsingissä perustettiin Kustannus-Osakeyhtiö Kotimaa kustantamaan Kotimaa-lehteä sekä Sortavalassa Raamattutalo kustantamaan Raamattuja samana vuonna perustetun Suomen Kirkon Sisälähetysseuran osana. Kust.-Oy Kotimaan sisaryhtiöksi perustettiin 1942 kirjankustannuksesta huolehtiva Kirjapaja Osakeyhtiö.

Useiden, erityisesti 2000-luvun myötä tehtyjen yhtiöjärjestelyjen jälkeen Kustannus-Osakeyhtiö Kotimaa säilyi  itsenäisenä yhtiönä, jonka omistajia olivat Kirkkopalvelut, kirkon keskusrahasto ja Suomen Lähetysseura sekä joukko kirkollisia järjestöjä ja yksityishenkilöitä. Lehtikustannustoiminta oli edelleen omassa yrityksessään, mutta erillisinä osakeyhtiöinä aikaisemmin toimineet Kirjapaja, Raamattutalo, Sacrum, Credonet ja Suomen Kirkko-Mediat koottiin yhdeksi Kotimaa-Yhtiöt Oy:ksi. Käytännössä yhtiö toimii Kotimaa-yhtiöiden sisällä sen lehtikustannusyksikkönä, lehtiryhmänä, jonka tuotteita ovat Kotimaan lisäksi Askel, Lastenmaa, Koulun Aamu, Fleim, Kotimaan Joulu ja Hääilo.

Yhtiön nimi vaihtui syyskuusta 2013 alkaen Kotimaa Oy:ksi.

Tytäryhtiö *Insight360 Oy* perustettiin 2016 tuottamaan suomalaisten arvoja, asenteita ja markkinakäyttäytymisiä kuvaavia segmentointeja, kohderyhmiä markkinoinnin tarpeisiin sekä näihin liittyvää koulutusta. Insight360:n asiakaskunta koostui markkinointiaan kehittävistä yrityksistä, kansalaisjärjestöistä kuten puolueista sekä seurakunnista. Insightin liiketoiminta myytiin 2021 Taloustutkimukselle.

Kustannus-Oy Kotimaan toimitusjohtajia ovat olleet mm.: Erkki Sinkkonen (1969-1973), Jussi Järvilehto (1974-1978) Paavo Rinkineva (1978-1991), Reijo Telaranta (1991-2005) ja Pauli Aalto-Setälä (2005-2009), joka oli samalla laajemman kokonaisuuden eli Kotimaa-yhtiöiden toimitusjohtaja. Yhtiön toimitusjohtajina ovat lisäksi olleet Jaakko Tapaninen, Juha Ruotsalainen, Matti Koli sekä Kati Kinnunen, joka on vuoden 2022 alusta Sacrum-Kotimaa Oy:n toimitusjohtaja.

## Lähteet
*Eino Murtorinne – Markku Heikkilä: *Kotimaa 1905-1980. Routavuosien kristillis-yhteiskunnallisesta lehtiyrityksestä monipuoliseksi kristilliseksi kustannusyhtiöksi.* Kirjapaja 1980
*Johanna Sumiala-Seppänen: *Kaksi kotimaata. Kotimaa kristillisyhteiskunnallisena sanomalehtenä ja mediatalona 1980-2005.* Kirjapaja 2005

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Yrityksen internetsivut
Järvenpään diakoniaopisto

**Järvenpään diakoniaopisto** on yksityinen toisen asteen ammatillinen oppilaitos, jota ylläpitää Suomen Kirkon Seurakuntaopiston Säätiö. Järvenpään diakoniaopisto on yhdessä Luther-opiston kanssa osa Seurakuntaopistoa, joka toimii Järvenpäässä, Tuusulanjärven rannalla.

Järvenpään diakoniaopistossa koulutetaan lähihoitajia (sosiaali- ja terveysalan perustutkinto) lasten ja nuorten hoidon ja kasvatuksen, mielenterveys- ja päihdetyön, sairaanhoidon ja huolenpidon sekä vanhustyön koulutusohjelmissa. Lisäksi Järvenpään diakoniaopistossa voi suorittaa koululaisen aamu- ja iltapäiväohjaajan, koulunkäyntiavustajan, päihdetyön ja perhepäivähoitajan ammattitutkinnot sekä koulunkäyntiavustajan ja vanhustyön erikoisammattitutkinnot. Järvenpään diakoniaopistolla järjestetään myös maahanmuuttajien ammatilliseen koulutukseen valmentavaa koulutusta.

Seurakuntaopisto ja sen yhteydessä toimiva Järvenpään diakoniaopisto on erikoistunut sosiaali- ja terveysalan, hyvinvoinnin, kasvatuksen sekä kirkollisten alojen (erityisesti diakonian ja kristillisen kasvatuksen) koulutukseen ja kehittämistoimintaan.

## Ammatilliset tutkinnot
Seurakuntaopistolla eli Järvenpään diakoniaopistossa ja sen rinnalla toimivassa Luther-opistossa on mahdollista suorittaa seuraavia ammatillisen koulutuksen tutkintoja:
* Lastenohjaaja (Lapsi- ja perhetyön perustutkinto, 120 ov)
* Lähihoitaja (Sosiaali- ja terveysalan perustutkinto, 120 ov)
* Nuoriso- ja vapaa-ajan ohjaaja (Nuoriso- ja vapaa-ajan ohjauksen perustutkinto, 120 ov)
* Koululaisten aamu- ja iltapäivätoiminnan ohjaajan ammattitutkinto
* Koulunkäyntiavustajan ammattitutkinto ja erikoisammattitutkinto
* Lasten ja nuorten erityisohjaajan ammattitutkinto
* Perhepäivähoitajan ammattitutkinto
* Päihdetyön ammattitutkinto
* Romanikulttuurin ohjaajan ammattitutkinto ja erikoisammattitutkinto
* Suntion ammattitutkinto
* Vanhustyön erikoisammattitutkinto

## Aiheesta muualla
* Seurakuntaopiston kotisivut
* Diakoniaopistot-verkoston kotisivut 
* Diakonia-ammattikorkeakoulun Järvenpään toimipaikan ja Seurakuntaopiston kirjasto
Eva Merthen

**Eva Merthen** (1723 Turku – 15. lokakuuta 1811 Stralsund) oli suomalainen nainen, joka tunnettiin älykkyydestään ja kauneudestaan. Hänen isänsä oli Turun pormestari Karl Merthen. Isänsä kuoltua Eva Merthen eli yhdessä venäläisen ylipäällikön James Keithin kanssa. Myöhemmin hän avioitui preussilaisen Johan David von Reichenbachin kanssa. Hän on Zachris Topeliuksen kertomuksen ”Suomen herttuatar” päähenkilö.

## Lähteet
Mads Laudrup

**Mads Thunø Laudrup** (s. 9. helmikuuta 1989 Milano, Italia) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kotimaansa Superliigan Kööpenhaminaa.

Laudrup on lähtöisin jalkapalloperheestä. Hänen isänsä Michael, veljensä Andreas, isoisänsä Finn ja setänsä Brian ovat kaikki jalkapalloilijoita.

Laudrup debytoi Kööpenhaminan edustusjoukkueessa vuonna 2006. Hän on pelannut myös Kööpenhaminan reservijoukkueen KB:n riveissä.

Laudrup on ollut vakiopelaaja Tanskan eri juniorimaajoukkueissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Profiili Kööpenhaminan sivuilla  
*Profiili Tanskan jalkapalloliiton sivuilla
Luther-opisto

**Luther-opisto** on Suomen Kirkon Seurakuntaopiston Säätiön ylläpitämä kansanopisto, joka yhdessä Järvenpään diakoniaopiston kanssa muodostaa Järvenpäässä toimivan Seurakuntaopiston. Luther-opistolla järjestetään vapaan sivistystyön yleissivistävää koulutusta sekä peruslinjoina että erilaisina lyhytkursseina. Luther-opisto on erikoistunut esittävän taiteen opintoihin, hyvinvointialoihin sekä diakonisiin koulutustehtäviin (mm. syrjäytymisvaarassa olevien koulutuksen järjestämiseen).

Draama- ja musiikkilinjoilla opiskelijat voivat kehittää osaamistaan ja etsiä omaa paikkaansa esittävän taiteen eri aloilta. Kansanopisto-opinnot antavat valmiuksia niin alan ammatillisiin opintoihin kuin harrastusmahdollisuuksien syventämiseen.

Luther-opistolla koulutetaan lastenohjaajia (lapsi- ja perhetyön perustutkinto) sekä nuoriso- ja vapaa-ajanohjaajia (nuoriso- ja vapaa-ajanohjauksen perustutkinto). Lisäksi Luther-opistossa on mahdollisuus suorittaa lasten ja nuorten erityisohjaajan, suntion sekä romanikulttuurin ohjaajan ammattitutkinnot sekä romanikulttuurin ohjaajan erikoisammattitutkinnon.

Luther-opiston yhteydessä järjestetään myös Tuusulanjärven kesälukio, joka on useina vuosina ollut Suomen suurin kesälukio. Luther-opistossa on mahdollista suorittaa ja korottaa myös peruskoulun arvosanoja.

Luther-opiston kurssitoiminnan pitkäaikaisin perinne on heinä-elokuun vaihteessa järjestettävä Kotimusiikkiviikko, joka kokoaa vuosittain kaiken ikäisiä ja kaiken tasoisia musiikin harrastajia. Kotimusiikkiviikkoa on järjestetty 1950-luvulta alkaen.

Luther-opisto sekoitetaan nykyisin helposti Luther-säätiöön, jonka kanssa Luther-opistolla ei kuitenkaan ole mitään tekemistä. Vaikka Luther-opisto onkin oppilaitoksen vanha, perinteinen ja virallinen nimi, käytetään oppilaitoksesta nykyisin pääasiassa Seurakuntaopisto-nimitystä, jolla tarkoitetaan Luther-opistoa laajempaa oppilaitoskokonaisuutta.

## Aiheesta muualla
* Seurakuntaopiston kotisivut
Ragne Kytölä

**Siv Ragne Kytölä** (o.s. **Backman**, s. 15. maaliskuuta 1965 Vaasa) on suomalainen yleisurheilun moniottelija. Kytölä voitti ulkoradoilla kaksi Suomen mestaruutta seitsenottelussa ja yhden pituushypyn mestaruuden. Hän saavutti SM-mitaleita myös kolmiloikassa ja 100 metrin aitajuoksussa. Seitsenottelussa hänen piste-ennätyksensä on 6089 vuodelta 1989. Seuratasolla hän edusti lohjalaista Virkby Startia ja Helsingfors IFK:ta.

## Saavutukset
*Seitsenottelu:
**Suomen mestari: 1985, 1986
**SM-hopea: 1987, 1991
**SM-pronssi: 1983
**14. sija yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 1991
**15. sija yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 1987
**21. sija kesäolympialaisissa 1988

*Pituushyppy:
**Suomen mestari: 1985
**SM-hopea: 1987, 1989, 1990
**SM-pronssi: 1986, 1991

*Kolmiloikka:
**Suomen mestari: 1990 (epävirallinen näytöslaji)
**SM-hopea: 1991

*100 metrin aitajuoksu:
**SM-hopea: 1990
**SM-pronssi: 1988

## Ennätykset
*100 metrin aitajuoksu: 13,75 (1990)
*200 metrin juoksu: 24,87 (1990)
*800 metrin juoksu: 2.10,51 (1988)
*korkeushyppy: 182 (1987)
*pituushyppy: 658 (1990)
*kolmiloikka: 13,52 (1992)
*kuulantyöntö: 12,83 (1991)
*keihäänheitto: 45,86 (1991)
*seitsenottelu: 6089 (1989)
*viisiottelu hallissa: 4193 (1988)

## Muuta
Ragne Kytölän tytär Kira Kytölä on myös yleisurheilija, jota hän valmentaa.

## Lähteet
*
Arvo Ruonaniemi

**Arvo Eino Aleksander ”Tiera” Ruonaniemi** (22. tammikuuta 1912 Raahe – 16. kesäkuuta 2014 Rovaniemi) oli suomalainen Rovaniemellä asunut toimittaja ja eräkirjailija.

Ruonaniemi aloitti työuransa jo 12-vuotiaana lautapoikana ja sitten maalarinoppilaana. Hän kävi 1933 Raahen Porvari- ja Kauppakoulun ja oli sitten toimittajana Raahen Sanomissa, Kalevassa ja viimeksi Lapin Kansa -lehdessä, josta hän jäi eläkkeelle 1977.

Ruonaniemi kirjoitti useita teoksia Lemmenjoen kullankaivusta ja alueen legendaarisista kullankaivajista, joihin hän tutustui 1950- ja 1960-luvuilla. Ruonaniemi valittiin vuonna 1987 Lapin kullankaivajien liiton kunniajäseneksi. Tiera oli vuonna 2012 Suomen Journalistiliiton vanhin jäsen.

Suurelta osin Ruonaniemen ansiosta saatiin 1950-luvulla sukupuuttoon kuolemassa ollut lapinporokoira pelastettua.

## Teoksia
* Rovaniemen kunnallisklubi ry:n 50-vuotisesta toiminnasta 1917-1967
* Rovaniemen vapaaehtoinen palokunta 1920-1970
* Rovaniemen ampujat ja metsäveikot 1924-1974
* *Kultahiekka ja tiimalasi: Lapin kullankaivajain liitto 25 v*. Lapin kullankaivajien liitto, Inari 1974
* Lapin Kansa 1928-1978 Lapin parhaaksi 50 vuotta
* *Suuri vaskaaja on vaskannut*. Lapin kansa, Rovaniemi 1984
* *Juutuan vedet: muisteluja vuosien takaa*. Karisto 1987
* *Hikihippuja kultamailta*. Karisto 1989
* *Kairojen kulkija*. Karisto 1992
* *Erätuulen kuiskintaa: runoja kullasta ja luonnosta*. Lapin kullankaivajien liitto, Inari 1996
* *Kultaa ja kohtaloita*.  Karisto 1996
* *Povipullon kultaa: hippuja - lohta*. Ukko-media, Inari 2001
* *Sotataipaleeni: koukeropolku Jäämereltä saksalaissotaa*. Ukko-media, Inari 2002
* *Eräpolun mausteita*. Omakustanne, Rovaniemi 2003
* *Lemmenjoen kultamuistot*. Hipputeos, Helsinki 2006
* *Puhtailla selkosilla: erätarinoita Inarista ja Petsamosta*. Hipputeos, Helsinki 2006
* *Muistojeni selkosilta*. Hipputeos, Helsinki 2007
* *Maa taivaanrannan takana* 2008
* *Kulta-Lapin ja Pohjolan elinkautisia* 2009
* *Ruskan jälkeen: Runoja sateenkaaren alla* 2010
* Eräkaskuja 2011
*  Vuosi Sata Tulilappia tutkimassa, Petsamoa peräämässä 2012
* Povipullon kultaa 2013 (2 samannimistä, mutta eri kirjaa)

## Lähteet
* Inarilaisen artikkeleita 25.1.2006: Tuottelias Arvo Ruonaniemi (luettu 20.3.2008) 
* 100-vuotias toimittaja kirjoittaa yhä, Yle Uutiset 11.1.2012

### Viitteet
Luettelo suomalaisista rintamalehdistä toisen maailmansodan aikaan

Tämä on **Luettelo suomalaisista [[rintamalehti|rintamalehdistä]] toisen maailmansodan aikaan**.

(Varia = variasidos)

## Lähteet
* Kansalliskirjaston kokoelmat. Tammenlehvän perinneliitto.
* Viipuri valloitettu ja vähäpukeisia tyttöjä – tältä näyttivät rintamalehdet sodan aikana . HS 3.9.2014.

### Viitteet
Pentti Ruonaniemi

**Pentti Aarne Antero Ruonaniemi** (26. marraskuuta 1927 Keminmaa – 11. joulukuuta 1982) oli suomalainen kirjailija.

Metsätyönjohtajana työskennelleen Ruonaniemen esikoisteos oli Naamakairan savotasta kertonut romaani *Kymppi*. Kirjailija Hannu Mäkelä on luonnehtinut Ruonaniemeä, jota hän ja Antti Tuuri kutsuivat Väärtiksi, seuraavin sanoin:

*Väärti kirjoitti vain kolme kirjaa 1970-luvulla ja viimeisin eli Kesään on vielä kokonainen talvi, tuntuu edelleen niistä parhaalta ja ainakin koskettavimmalta; se kuvaa Lapin sodan loppua. Nuori elämä päättyy perääntyvien saksalaisten virittämään ansaan. Ja kuten Tuomas Anhava kirjoitti: “Heitä joita on vähän, on yhä vähemmän.” Se koskee väärtiä itseäänkin."

Ruonaniemi oli Rovaniemen kauppaoppilaitoksella 1949–1950. Hän toimi puhelinmestarina ja myymälänhoitajana. Ruonaniemen vanhemmat olivat sähköasentaja Antti Ruonaniemi ja Fanni (o.s. Vuokila). Puoliso oli Aino Maria (o.s. Postila).

== Teoksia ==
*  *Kymppi*.  Tammi 1975
*  *Varsitietä, romaani metsätyömailta*.  Tammi 1977
*  *Kesään on vielä kokonainen talvi'', romaani.  Tammi 1978

## Lähteet
Heat – ajojahti

**Heat – ajojahti** on Michael Mannin ohjaama jännityselokuva vuodelta 1995. Elokuvan pääosissa ovat Al Pacino, Robert De Niro, Tom Sizemore, Diane Venora, Amy Brenneman, Ashley Judd, Mykelti Williamson, Wes Studi, Ted Levine, Jon Voight ja Val Kilmer.

*Heat* on uusintaversio vuoden 1989 televisioelokuvasta *L.A. Takedown*, jonka oli myös käsikirjoittanut sekä ohjannut Mann. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti yli 185 miljoonaa dollaria.

Elokuva oli De Nirolle ja Pacinolle toinen, jossa molemmat ovat mukana, mutta ensimmäinen, jossa 1970- ja 1980-lukujen kilpailevat tähdet esiintyvät samoissa kohtauksissa. 21 vuotta aikaisemmin he esiintyivät yhdessä elokuvan *[[Kummisetä, osa II]]* päärooleissa, mutta siinä heillä ei ole yhteistä kohtausta.

## Juoni
Elokuva kertoo poliisista nimeltä Vincent Hanna, joka on omistautunut työhönsä ja sen johdosta kotona on ongelmia. Hän saa tutkittavakseen jutun, jossa rahankuljetusauto ryöstetään ja kuljettajat ammutaan. Hanna saa selville että ryöstön takana on Neil McCauley, apunaan kumppaninsa. Täysin työlleen omistautunut Hanna ei kauan katsele McCauleyn touhuja ja alkaa tutkia pala palalta lukuisia rikoksia lopulta päästen hänen jäljilleen, josta alkaa armoton kissa ja hiiri -leikki.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
*Iltalehden* Tuomas Riskala nosti (2011) *Ajojahdin* viiden suurimman rikoselokuvan joukkoon ja arvioi sen myös Michael Mannin onnistuneimmaksi ohjaukseksi.

## Lähteet
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1991 (kreikkalais-roomalainen paini ja vapaapaini)

**Vuoden [[Urheiluvuosi 1991|1991]] [[kreikkalais-roomalainen paini|kreikkalais-roomalaisen painin]] ja [[vapaapaini]]n [[painin maailmanmestaruuskilpailut|maailmanmestaruuskilpailut]]** järjestettiin Varnassa, Bulgariassa. Kisoissa painittiin kummassakin lajissa kymmenessä painoluokassa. Samana vuonna käytiin Tokiossa naispainin MM-kisat.

## Mitalistit
### Kreikkalais-roomalainen paini

### Vapaapaini

## Tilastot maittain
### Kreikkalais-roomalainen paini

### Vapaapaini

## Suomen edustajat
### Kreikkalais-roomalaisessa painissa

### Vapaapainissa

## Lähteet
* 
* FILA:n tietokanta
A privativum

**a privativum** ( 'ottaa pois, ryöstää'; , *a sterētikón*) on muinaiskreikassa ja kreikkalaisperäisissä lainasanoissa esiintyvä etuliite *a-*, joka muuttaa sanan merkityksen vastakohdakseen. 
Esimerkkejä:
* muinaiskreikaksi:  *tomos* 'osa' ~  *atomos* 'jakamaton' (→ 'atomi')
* suomeksi: *symmetrinen* ~ *asymmetrinen* (taustalla kreikan  *syn* 'kanssa' +  *metron* 'mitta')
* englanniksi: *biotic* 'bioottinen, elollinen' ~ *abiotic* 'eloton' (taustalla kreikan  *bios* 'elämä')
* saksaksi: *sozial* 'sosiaalinen' ~ *asozial* 'epäsosiaalinen' (taustalla latinan *socius* 'yhteinen')

Hiatuksen välttämiseksi *a privativum* esiintyy vokaalialkuisen sanan etuliitteenä yleensä muodossa *an-*. 
Esimerkkejä:
* muinaiskreikaksi:  *onoma* 'nimi' ~  *anōnymos* 'anonyymi, nimetön'
* suomeksi: *aerobinen* ~ *anaerobinen* (taustalla kreikan  *aēr* 'ilma')
* englanniksi: *iconic* 'kuvallinen ~ *aniconic* 'kuvaton' (taustalla kreikan  *eikōn* 'kuva')
* saksaksi: *organisch* 'orgaaninen' ~ *anorganisch* 'epäorgaaninen' (taustalla kreikan  *organon* 'elin, työkalu, väline')

A privativum polveutuu indoeurooppalaisen kantakielen etuliitteestä **n̥*-, joka on kieltopartikkelin **ne*- nolla-ablautaste. Sen kognaatteja muissa indoeurooppalaisissa kielissä ovat muun muassa sanskritin *अ*- ja *अन्*- (*a*- ja *an*-), latinan *in*-, englannin ja muiden länsigermaanisten kielten *un*- tai *on*- sekä muinaisnorjan *ú*-, josta polveutuvat tanskan ja norjan *u*-, ruotsin *o*- sekä islannin ja fäärin *ó-*.