open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Arviokirja

**Arviokirja** on arvioitsijan laatima puolueeton kirjallinen arvio kiinteän- tai irtaimen omaisuuden sen hetkisestä markkina-arvosta (l. käypä arvo, markkinahinta).

Kiinteistöarvioinnissa arvion kohteena voi olla esimerkiksi asunto-osake, kiinteistö tai vuokraoikeus rakennuksineen. 

Arviokirjan käyttötarkoituksia voivat olla muun muassa pankin vakuusarvon selvitys, vainajan omaisuuden arvon selvittäminen perunkirjoitusta varten tai tietyt lakiin perustuvat arviot, joista säädetään mm. lunastuslaissa ja kiinteistörahastolaissa.  

Hyväksyttäviä arviomenetelmiä kiinteistöarvioinnissa ovat kauppa-arvomenetelmä, tuottoarvomenetelmä ja kustannusarvomenetelmä. 

Suomen lainsäädännössä ei ole asetettu arvioitsijalle erillisiä pätevyysvaatimuksia lukuun ottamatta tiettyjä lakiin perustuvia arvioita. Esimerkkejä lakiin perustuvista arvioinneista ovat lunastustoimitukset, joista vastaavat toimitusinsinöörit ja rahastojen  kiinteistöomaisuuden vuosittainen arvostaminen, josta vastaavat  Keskuskauppakamarin hyväksymät kiinteistönarvioitsijat eli KHK-arvioitsijat.

## Katso myös
* Kiinteistöarviointi
* Käypä arvo

## Lähteet

* Kansainväliset arviointistandardit (IVS)https://www.skayry.fi/wp-content/uploads/2022/04/IVS-2022-FI-_-ve2.pdf
* Lunastuslakihttps://www.finlex.fi/fi/laki/ajantasa/1977/19770603 
* Kiinteistörahastolaki https://www.finlex.fi/fi/laki/ajantasa/1997/19971173
* Keskuskauppakamarihttps://kauppakamari.fi/palvelut/tutkinnotjakokeet/aka-ja-khk/

## Aiheesta muualla
*
Minä ja Ville Ahonen

**Minä ja Ville Ahonen** on helsinkiläinen suomenkielistä indie poppia säveltävä ja esittävä yhtye. Sen ensimmäisen pitkäsoiton julkaisi Johanna Kustannus vuonna 2010. Yhtyeen laulaja ja säveltäjä on Ville Ahonen. Laulujen sanoitukset ovat Ville Ahosen ja Jussi Moilan käsialaa. 
 
## Historia

Ville Ahonen aloitti sooloartistina, mutta muodosti pian kitaristi Jani Hietasen kanssa duon. Samoihin aikoihin Ahonen alkoi kirjoittaa lauluja yhdessä näytelmäkirjailija Jussi Moilan kanssa. Kauko Röyhkä toimi alkuvaiheessa yhtyeen tukijana ja Ville Ahonen -duo lämmitteli Kauko Röyhkä & Riku Mattila -duon keikkoja keväällä 2008. Kokoonpano kasvoi jäsen kerrallaan, kunnes sai nykyisen viisijäsenisen muotonsa ennen debyyttialbumin *[[Minä ja Ville Ahonen (albumi)|Minä ja Ville Ahonen]]* äänittämistä.

## Jäsenet
* Ville Ahonen – laulu, kitara
* Jani Hietanen – kitara
* Tuomas Skopa – basso
* Alina Toivanen – rummut
* Masi Tiitta – koskettimet

## Julkaisut
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Minä ja Ville Ahosen kotisivu
* Yhtyeen esittely levy-yhtiön sivustolla
Veli Lumiala

**Veli Sune Kaarlo Lumiala** (sukunimi vuoteen 1928 *Lundson*; 23. huhtikuuta 1906 Käkisalmi – 21. syyskuuta 1995 Alavus) oli suomalainen filosofian maisteri, rehtori ja kirjailija.

Jatkosodan aikana tykistössä luutnanttina palvellut Lumiala oli patterinpäällikkönä Rukajärven suunnalla. Lumiala työskenteli matematiikan lehtorina useassa oppikoulussa, pisimpään Lieksan yhteiskoulussa vuosina 1932–1946, ja toimi Alavuden yhteiskoulun rehtorina 1947–1966. Hän kuului Lieksan kauppalanvaltuustoon 1936–1945 ja Alavuden kunnanvaltuustoon 1951–1956.

Lumiala kirjoitti sodan jälkeen aikuisille tarkoitetun tieteisromaanin *Atominsärkijä*. 

## Teoksia
* *Atominsärkijä : erään tieteen erakon elämänkaari*. Karisto 1947
* *Alavuden kunnallispolitiikkaa : esitettynä siinä mielessä, että siitä jotain opittaisiin*. Tekijä, Vaasa 1956
* *Alavus urheilee : Alavuden urheilijoiden 25-vuotiskertomus : 1932–1957*. Alavuden urheilijat, Alavus 1957
* *Tekokuun arvoitus*. Valpas-mainos, Alavus 1957
* *Käytännön linja keskikouluun*. Tekijä, Alavus 1958
* *Ei niin, vaan näin : käytännön keskikoulu maaseudun koulumuoto*. Alavuden yhteiskoulun luonnontieteellinen kerho Natura, Alavus 1959
* *Keskikouluasteen sisäinen uudistaminen Alavuden yhteiskoulussa vuosina 1956–1960*. Alavuden yhteiskoulu, Alavus 1960
* *Maaseutuoppikoulun sisäinen uudistuminen : Alavuden yhteiskoulun 40-vuotisjulkaisu* ; toim. Veli Lumiala. Alavuden yhteiskoulu, Alavus 1962
* *Kemia : keskikoulua ja käytännöllis-teknillistä opetusta varten* ; tekijät Veli Lumiala, Inkeri Herala, Kalevi Tanskanen. Kirjayhtymä, Helsinki 1963
* *Rukajärven rautaporteilla* : kirjan kuva-aineistosta 90 kpl aseveljiltä. Pohjois-Karjalan rajamieskilta, Onttola 1964
* *Elämän mylly : energiaongelmat*. Tekijä, Alavus 1975
* *Keihäskunniamme*. V. Lumiala, Alavus 1977
* *Elämän mylly*. V. Lumiala, Alavus 1986

## Lähteet
* 
* Alavuden lukion historiaa 
* Irja Hyvärinen: Kuolleita: Rehtori Veli Lumiala (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 23.9.1995.

## Aiheesta muualla
*
Eljas Sandelin

**Aarne Eljas Sandelin** (23. toukokuuta 1888 Vaasa – 25. lokakuuta 1954) oli maataloustieteilijä, Helsingin yliopiston meijeriopin ylimääräinen professori 1935–1943, Valion teknillinen johtaja 1943–1944 ja toimitusjohtaja 1945–1954.

Sandelin avioitui vuonna 1913 maatalousneuvos Alexander Wasastjernan tyttären Selma Wasastjernan kanssa. Pariskunta sai kolme lasta. Vuorineuvos, pääjohtaja Gustav Sandelin oli heidän poikansa.

## Lähteet
Genco Gulan

**Genco Gulan** (*Genco Gülan*, s. 1969) on Istanbulissa asuva käsitetaiteilija. Hän opiskeli New Yorkin The New Schoolissa ja valmistui maisteriksi median laitokselta. Hän on saanut muun muassa BP-, EMAF- ja Lions-palkinnot. Vuonna 2011 Gülan nimettiin Sovereign European Art -palkinnon saajaksi. 

Gülanin teoksia on päätynyt useisiin musoihin ja festivaaleille, kuten Pera Museumiin Istanbuliin, Rio de Janeiron modernin taiteen museoon, ZKM Karlsruheen, Milanon triennaalin ja Pariisin Pompidou-keskukseen.
Genco Gülanilla on ollut yksityisnäyttelyt Berliinissä, Soulissa ja Zagrebissa. Parhaillaan hän opettaa Mimar Sinan akatemiassa sekä Bogazicin yliopistossa.

## Teokset
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
Arpominen

**Arpominen** tai **arvonta** voi tarkoittaa:

*päätöksen tai valinnan tekemistä arvalla
*ennustamista arpomalla
*sattumanvaraiseen palkintoon perustuvaa markkinointikilpailua
*onnenpelin, kuten Loton tai Kenon voittojen määräytymistilannetta satunnaisnumeroiden avulla
Suomen Kuitulevy

**Suomen Kuitulevy Oy** oli Suomen suurin puukuitulevyn tuottaja ja valmistaja. Yhtiön tehtaat sijaitsivat Heinolassa, aiemmin myös Porissa. Yhtiön tuotteisiin kuului erilaisia Leijona-kovalevyjä, joiden pääkäyttökohteet ovat rakentamisen lisäksi ovi- ja kalusteteollisuus. Suomen Kuitulevy Oy ajautui konkurssiin helmikuussa 2025.

## Historia
Suomen Kuitulevy Oy on perustettu vuonna 1984, kun Enso-Gutzeit Oy ja A. Ahlström Oy yhdistivät kuitulevyteollisuutensa yhteisesti omistetuksi yhtiöksi. Yhtiön toimiva johto osti vuonna 1998 MBO-kaupalla 83 prosenttia yhtiön osakkeista. Toiseksi osakkaaksi jäi tuolloin 17 prosentin osuudella UPM-Kymmene Oyj. Vuonna 2009 osaomistajaksi tuli Versowood 19,5 prosentin osuudella. Toimivalle johdolle jäi edelleen 66 prosentin osuus ja UPM-Kymmene Oyj:lle 14,5 prosentin osuus yhtiön osakkeista.

Porin Pihlavassa sijainnut tehdas lakkautettiin vuonna 2013, minkä jälkeen toiminta keskittyi Heinolan Sahaniemeen.

Suomen Kuitulevy Oy hakeutui yrityssaneeraukseen syksyllä 2019 ja konkurssiin helmikuussa 2025. Loppuvuosien vaikeuksien syy oli raaka-ainekustannusten nousu puun tuonnin Venäjältä tyrehdyttyä Ukrainan sodan aiheuttamien kansainvälisten talouspakotteiden vuoksi. Konkurssipesän varat arvioidaan huomattavasti velkoja pienemmiksi. Yrityksen henkilöstömäärä oli loppuvuosina noin 60.

## Lähteet
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Leander-luokka (fregatti)

**Leander-luokka** oli Britannian kuninkaallisen laivaston 26 fregatin muodostama alusluokka.

## Taustaa
Vuoden 1951 fregattien hankintaohjelman perusteella valmistettiin kaikkiaan 26 alusta, jotka muodostivat neljä toisiaan muistuttavaa luokkaa eli kuusi Whitby-luokan, kaksitoista Blackwood-luokan, neljä Salisbury-luokan ja neljä Leopard-luokan fregattia. Lisäksi tilattiin yhdeksän Rothesay-luokan alusta. Näiden lisäksi suunnitellut kolme Salisbury-luokan ja kolme Rothesay-luokan alusta eivät koskaan edenneet tilaukseen saakka, vaan niihin varatut varat käytettiin muihin hankintoihin. Hankintojen seurauksena laivastolla oli kuitenkin riittävä määrä moderneja saattajia, vaikka erikoistuneiden alusten palveluskäyttö ei ollutkaan kaikilta osin mielekästä. Toisaalta taloudellisesti ei ollut mielekästä ylläpitää neljää erilaista alustyyppiä ja olisi helpompaa ylläpitää yhtä alustyyppiä.

## Suunnittelu
Luokan perustaksi päätettiin ottaa onnistuneeksi todettu tyyppi 12 (eli Whitby/Rothesay-luokka) ja siten runko ja propulsiojärjesltemänä ollut Y-100-höyrymoottori päätettiin säilyttää sellaisenaan. Kansirakenteet suunniteltiin kokonaan uudelleen yhdeksi kokonaisuudeksi, mikä sijoitettiin keskelle alusta kolmannekselle kokonaispituudesta. Takakannelle rakennettiin tilat Wasp-helikopterille. Lähes kaikki sisätilat oli ilmastoitu, mikä merkittävästi paransi toimintaedellytyksiä aluksella. Tämä toteutus nimettiin parannelluksi tyypiksi 12.

Alusten pääaseeksi valittiin 4,5 tuuman tykki Mk VI asennuksena, joka mahdollisti sekä pinta- että ilma-ammunnan. Tulenjohtokoneeksi asennettiin uusi MRS3-tulenjohtojärjestelmä, jonka apuna oli tyypin 903 tutka, aiemman Mk 6M suuntaimen tilalle. Lähi-ilmatorjunta-aseiksi asennettiin hangaarin katolle kaksi yksiputkista Boforsin 40 millimetrin tykkiä, vaikka suunnitelmiin kuului neliohjuksinen Sea Cat -ilmatorjuntaohjusjärjestelmä tutkineen. Boforsit asennettiin vain seitsemään ensimmäiseen alukseen ja loppuihin asennettiin Sea Cat -ohjukset. Ohjukset korvasivat myöhemmin Boforsit myös alkusarjan aluksilla.

1960-luvun lopulla Sea Cat -ohjusten lisäksi aluksille asennettiin kaksi Oerlikononin 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä yläkannelle maston kahtapuolen. Samalla aluksille asennettiin omasuojaksi Knebworth/Corvus-suojaheittimet maston sivuun häiritsemään merimaaliohjuksia. MRS3-järjestelmä korvattiin GWS22-järjestelmällä, joka muistutti aiempaa. Poikkeuksena oli *HMS Naiad*, jolle asennettiin yksinkertaistettu GWS20-järjestelmä.

Sukellusveneidentorjuntaan aluksille asennettiin kolmiputkinen Mk10 Limbo-sukellusveneentorjuntaheitin lentokannen takaosaan. Aluksille asennettiin tyypin 177, tyypin 170B, tyypin 162 ja tyypin 199 kaikuluotaimet. Tutkajärjestelmän ytimenä oli tyypin 965 tutka, jonka AKE1-antenniin oli asennettu omakonetunnistin. Antenni oli asennettu lyhyeen päämastoon. Tämän lisäksi oli ilma- ja merivalvontaa varten tyypin 993 tutka. Lisäksi mastoon oli asennettu HF/DF radioantennit sekä ECM laitteisto kupujen suojaan. Aluksella oli navigoinnin tukena tyypin 975 tai 978 tutka.

## Alukset

## Lähteet

*
*

### Viitteet
Am I Going Insane (Radio)

**Am I Going Insane (Radio)** on Black Sabbath-yhtyeen single-julkaisu vuodelta 1975. Kappale on otettu yhtyeen samana vuonna julkaistulta *[[Sabotage_(albumi)|Sabotage]]*-albumilta. B-puolella julkaistiin samalta albumilta otettu "Hole in the Sky". Single ei saanut listamenestystä, mikä ei ollut yllättävää, sillä Black Sabbath oli enemmän albumeihin keskittyvä eikä single-menestyksen varaan laskeva yhtye. A-puolen kappaletta ei myöskään soitettu livenä yhtyeen kiertueella.

Kappale on pääosin laulaja Ozzy Osbournen kirjoittama ja se heijastelee yhtyeen sen aikaisia raskaita tunnelmia, johtuen mm. oikeudenkäynneistä entisiä managereita kohtaan ja päihdeongelmista. Sana *radio* kappaleen perässä tulee englantilaisesta slangi-sanasta *radio rental*, jolla tarkoitetaan henkisesti sairasta ihmistä. Kyseessä ei siis ole fm-radiolle tarkoitettu tai editoitu versio. Musiikillisesti kappale edustaa popimpaa ja kaupallisempaa suuntausta kulkien "letkeän" kompin ja syntetisaattorilla säestetyn riffin myötä. 

B-puolen "Hole in the Sky" on keskitempoinen ja raskaampi kappale.

## Singlen kappaleet

### A-puoli

#Am I Going Insane? (Radio) - 4:15

### B-puoli

#Hole in the Sky - 4:00

*kappaleiden sävellys, sanoitus ja sovitus Black Sabbath

## Julkaisuhistoria

*1975: NEMS Records, 6165 300, 7", 45 rpm, UK

## Muusikot

*Ozzy Osbourne - laulu
*Tony Iommi - kitara, kosketinsoittimet
*Geezer Butler - basso
*Bill Ward - rummut

## Lähteet
Pohjois-Dakotan yliopisto

**Pohjois-Dakotan yliopisto** () on julkinen yliopisto Grand Forksissa, Pohjois-Dakotan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Yliopisto on perustettu vuonna 1876, ja vuonna 2011 siellä opiskeli yli 20 000 opiskelijaa.

NCAA:n alaisessa yliopistourheilussa yliopistoa edustivat vuoteen 2012 asti North Dakota Fighting Siouxin nimellä kulkevat joukkueet. Tuolloin nimi jouduttiin kuitenkin vaihtamaan, sillä edellinen koettiin alkuperäiskansoja loukkaavaksi. Sittemmin joukkueet ovat toimineet poikkeuksellisesti ilman lempinimeä. Vahva edustus yliopistolla on perinteisesti ollut etenkin miesten jääkiekossa.

## Tunnettuja entisiä opiskelijoita
* Maxwell Anderson, näytelmäkirjailija, Pulitzer-voittaja 1933
* Sam Anderson, näyttelijä
* Dick Armey, poliitikko
* Ed Belfour, jääkiekkomaalivahti, olympiavoittaja
* Byron Dorgan, poliitikko, entinen senaattori
* Phil Jackson, entinen koripalloilija ja koripallovalmentaja, 13-kertainen NBA-mestari
* David C. Jones, Yhdysvaltain ilmavoimien kenraali
* Nicole Linkletter, huippumalli
* Karen Nyberg, NASA:n astronautti
* T. J. Oshie, jääkiekkoilija
* Zach Parise, jääkiekkoilija
* Earl Pomeroy, poliitikko ja lakimies
* Mel Ruder, journalisti, Pulitzer-voittaja 1965
* Vilhjalmur Stefansson, kanadalainen tutkimusmatkailija
* Jonathan Toews, jääkiekkoilija, kaksinkertainen olympiavoittaja

Yliopiston mainetta arvioissaan korostava brittiläinen QS-yliopistoranking luokitteli  yliopiston yhdysvaltalaisyliopistojen listan (2023) sijaluokkaan 301-350. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Erik Munsterhjelm

**Erik Munsterhjelm** (28. maaliskuuta 1905 Lohja – 26. maaliskuuta 1992 Brantford, Ontario) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.

Erik Munsterhjelmin vanhemmat olivat taidemaalarit Ali Munsterhjelm ja Alma Viriä Olivia Dahlberg.

Munsterhjelm kävi oppikoulua ja vuoden verran Kadettikoulua. Hän lähti sitten 1928 Kanadaan turkismetsästäjäksi ja kullankaivajaksi kahdeksan vuoden ajaksi. Palattuaan Suomeen Munsterhjelm osallistui talvi- ja jatkosotaan. Hän palasi Kanadaan 1947 ja ryhtyi siellä liikemieheksi.

Munsterhjelm kirjoitti 1940-luvulla eränkäyntikokemuksistaan useita kirjoja.

## Teoksia
* *Med kanot och hundspann : på jaktfärder i Norra Kanadas vildmarker*. Söderström, Helsingfors 1942 (suomeksi nimellä *Kanootilla ja koiravaljakolla. Metsästysmatkoilla Pohjois-Kanadan erämaissa*, Tammi 1947)
* *Guldfeber : malmletning och pälsjägarliv i Kanada*. Söderström, Helsingfors 1943 (suomeksi nimellä *Kultakuumetta : malminetsijänä ja turkismetsästäjänä Kanadassa*, Tammi 1945)
* *Pionjärens hemlighet*. Söderström, Helsingfors 1943 (suomeksi nimellä *Kullankaivajan salaisuus : seikkailukertomus nuorisolle*, WSOY 1944)
* *Den underbara dalen : äventyrsberättelse för ungdom*. Söderström, Helsingfors 1944 (suomeksi nimellä *Ihmeellinen laakso : seikkailukertomus nuorisolle*, Tammi 1946)
* *Som vagabond till Kalifornien : utvandrarliv och hundår i Amerika*. Söderström, Helsingfors 1945 (suomeksi nimellä *Kulkurina Kaliforniaan : siirtolaiselämää ja vaellusvuosia Amerikassa*, Tammi 1946)
* *Gamle Bill : äventyr i Nordlandet*. Söderström, Helsingfors 1946 (suomeksi nimellä *Vanha Bill : seikkailuja Pohjolassa*, Tammi 1948)
* *Amulettens gåta : äventyrsberättelse för ungdom*. Söderström, Helsingfors 1947 (suomeksi nimellä *Amuletin arvoitus : seikkailukertomus nuorille*, Tammi 1951)
* *Katra*. Söderström, Helsingfors 1947
* *The wind and the caribou : hunting and trapping in Northern Canada*. George Allen & Unwin, London 1953, 3rd edition Transworld Publishers, London 1955
* *A tale of wolves, dogs and trappers in the Canadian wilds*. Macmillan, Toronto 1972, 3. painos nimellä *A dog named Wolf*, Dell Publishing, New York 1977

## Ruotsinnoksia
* Mark Twain : *Slita hund* ; översättning från engelskan av Erik Munsterhjelm och Eilif Appelberg. Söderström, Helsingfors 1948 (alkuteos *Roughing It*)

## Lähteet
* 
* Projekt Runeberg : Svenska författarlexikon 2 1941–1950
* Uppslagsverket Finland : Biografiregister : Munsterhjelm, Erik 
* Geni.com : Erik Munsterhjelm
Gustaf Zakris Sandman

**Gustaf Zakris** (t. **Zachris**) **Sandman** (1837–1922) oli suomalainen merikapteeni ja kollegiasessori. Hän oli Viipurin merikoulun vt. johtaja vuodesta 1869 ja johtaja vuodesta 1872.

## Julkaisut
*Käytännöllinen oppikirja laivanrakennustaidossa, purjeitten piirustamisessa y. m., C. W. Wikander; suom. Gust. Z. Sandman ja Nikolai Tanttu. 1901. 
*Lisäys oppikirjaan merikuluntieteessä: Keisarillisen Suomen senaatin käskystä toimitettu. 1904. 
*Lyhykäinen käytännöllinen oppikirja alkeis-geometriassa ja kolmiomitannossa: merikoulujen tarpeeksi. 1884. 
*Lyhykäinen käytännöllinen oppikirja alkeisgeometriassa ja kolmiomitannossa: merikoulujen tarpeeksi. 2. p. 1908. 
*Meritaulut käytettäväksi merikuluntieteellisiä laskuja suoritettaessa: Keisarillisen Suomen senaatin käskystä toimitetut.1900. 
*Oppikirja merikulun tieteessä, Bror Michael Ekelund ja Bror Hjalmar Ljunggren; suom. A. Cannelin; 2. painoksen tarkasteli ja korjaili Gust. Z. Sandman. 2. pain. 1892. 
*Ruotsalais-suomalainen ja suomalais-ruotsalainen merisanakirja = Svensk-finsk och finsk-svensk nautisk ordbok. 1899. 
*Suomenkieliset merisanat. 1901. 

## Lähteet
Ravitsemusterapeuttien yhdistys

**Ravitsemusterapeuttien yhdistys ry (RTY)** on vuonna 1970 perustettu akavalaisen Agronomiliiton jäsenyhdistys.   

RTY:llä on monialainen jäsenistö. Sen jäsenet työskentelevät laaja-alaisesti ravitsemuksen parissa, esimerkiksi tutkijoina yliopistoissa ja tutkimuslaitoksissa, ravitsemusasiantuntijoina järjestöissä ja elintarviketeollisuudessa, asiantuntijatehtävissä ruokapalvelualalla, suunnittelijoina valtion ja kuntien hallinnossa, yrittäjinä sekä ravitsemusterapeutteina terveydenhuollossa.  

Yhdistyksen jäsenillä on ylempi yliopistotutkinto: terveystieteiden (TtM), elintarviketieteiden (ETM), filosofian (FM), maatalous- ja metsätieteiden (MMM) tai terveydenhuollon (THM) maisterin, lisensiaatin tai tohtorin tutkinto ravitsemustiede pääaineena. Valtaosa jäsenistä on suuntautunut opinnoissaan kliiniseen ravitsemukseen: heillä on Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontaviraston (Valvira) myöntämä laillistetun ravitsemusterapeutin pätevyys. Yhdistyksessä on noin 800 jäsentä, joista osa on alan opiskelijoita.  

Ravitsemustieteellistä yliopistotutkintoa voi opiskella muun muassa Helsingin yliopistossa ja Itä-Suomen yliopistossa. Laillistetun ravitsemusterapeutin pätevyyden voi nykyisin saada vain Itä-Suomen yliopistossa suoritettujen ravitsemusterapialinjan maisteriopintojen jälkeen. Varsinaisen laillistuksen myöntää Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto (Valvira).  

RTY edistää hyvää ravitsemusta ja ravitsemushoitoa. Yhdistyksen tarkoituksena on Agronomiliiton jäsenyhdistyksenä edistää jäsentensä ammatillisia etuja ja lisätä edustamiensa ryhmien arvostusta sekä edistää jäsenten yhteenkuuluvuutta.Yhdistys julkaisee kahdesti vuodessa ilmestyvää *Ravitsemusasiantuntija*-lehteä. Lisäksi yhdistys tuottaa ja myy ravitsemusohjausmateriaalia sekä järjestää vuosittain ammattilaisten koulutustapahtuman, Valtakunnalliset Ravitsemuspäivät. ja järjestää ravitsemusaiheisia täydennyskoulutuswebinaareja.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* RTY:n kotisivut
* Ravitsemusasiantuntija-lehti 
* Agronomiliitto
Kirsi Monni

**Kirsi Monni** (s. 4. kesäkuuta 1962) on suomalainen tanssija, koreografi ja tanssitaiteen tohtori. Vuodesta 2009 lähtien hän on toiminut Teatterikorkeakoulussa tanssitaiteen professorina.

Monni on opiskellut Suomen Kansallisoopperan balettikoulussa vuosina 1970–1978 sekä Helsingin tanssiopistossa 1979–1981. Lisäksi hän on suorittanut opintoja ulkomailla, muun muassa Pariisissa. Tanssinopettajana Monni on toiminut 1980-luvun alusta lähtien. Hän on ollut mukana myös Uuden tanssin keskuksen johdossa useissa eri tehtävissä. 

Koreografian Kirsi Monni on tehnyt yli 30 tanssiteokseen.

## Lähteet
* Teatterikorkeakoulu
*
The State We’re In

**The State We’re In** on vuonna 1984 julkaistu englantilaisen glam rock -yhtye The Dogs d’Amourin ensimmäinen albumi. Se äänitettiin ja julkaistiin Suomessa. Albumin tuotti yhdessä yhtyeen laulusolisti Tylan kanssa suomalainen Costello Hautamäki (nimellä Costello Jones), ja sen julkaisi Miettisen levy-yhtiö Kumibeat.

Albumi julkaistiin uudelleenmiksattuna uudella kannella 2003. Albumin kappaleista kolme julkaistiin uudelleen äänitettyinä yhtyeen myöhemmillä levyillä: ”The State I’m In” albumilla *In The Dynamite Jet Saloon* (1988), ”How Do You Fall In Love Again” EP:llä *Kids From Kensington* (1988) ja ”Heroine” albumilla *Straight??!!* (1990).

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Singlet

## Kokoonpano
* Tyla (laulu, kitara)
* Dave Kusworth (kitara)
* Karl Watson (basso)
* Paul Hornby (rummut)

### Vierailijat
* Costello Jones (koskettimet, päälleäänitetyt kitarat)

## Lähteet
Putkinotko (elokuva)

**Putkinotko** on Roland af Hällströmin ohjaama elokuva vuodelta 1954. Se perustuu Joel Lehtosen romaaniin *[[Putkinotko]]* (1920), josta Urpo Lauri teki näytelmäsovituksen. Elokuvan käsikirjoituksen Lauri laati yhdessä ohjaajan kanssa – Roland af Hällström käytti käsikirjoittajana salanimeä Viljo Hela.

Romaanin pohdiskeluja on elokuvasovituksessa karsittu minimiin, mutta kritiikissä arvioidaan, että elokuva tekee raikkaalla naturalismillaan oikeutta Lehtosen mestarilliselle teokselle. Kaupallista menestystä saanut elokuva kuuluu Hällströmin merkittävimpiin ohjauksiin.

Tarina kertoo sata vuotta sitten eläneestä laiskasta viinatrokarista Juutas Käkriäisestä (Matti Lehtelä), joka perheineen asuu tuhman herran Aapeli Muttisen (Pentti Viljanen) mailla. Viinankeittoa harkitsevaa Rosina Käkriäistä näyttelee Hällströmin puoliso Elvi Saarnio.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Hulinaa

**Hulinaa** oli Sensuurin ensimmäinen ja ainoaksi jäänyt studioalbumi. Se äänitettiin Mika Sundqvistin MSL-studiolla kesäkuussa 1979 Sundqvistin toimiessa äänittäjänä. Levyn tuottajana toimi Eppu Normaali -yhtyeen Pantse Syrjä. Albumi sisältyy kokonaisuudessaan vuonna 2009 julkaistulle kokoelma-CD:lle *[[Enemmän kuin koko tuotanto]]*.

## Kappaleet
**A-puoli**
#
#
#
#
#
#

**B-puoli** 
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Pepe Lempinen – laulu, kitara
* Costello Hautamäki – kitara
* Jaska Oinonen – basso
* Pasi Pakarinen – rummut

## Lähteet
Lehmuskeltayökkönen

**Lehmuskeltayökkönen** (*Tiliacea citrago*) on eteläisemmässä Suomessa paikoittaisesti tavattava syksyn yöperhoslaji.

## Koko ja ulkonäkö
Keskikokoinen yökkönen, jonka etusiipien pohjaväri vaihtelee vaaleankeltaisesta oranssinruskeaan. Tyvipoikkiviiru sekä sisempi ja ulompi poikkiviiru erottuvat selvinä, punertavanruskeina juovina siiven poikki. Keskivarjo muodostaa siiven tyvestä laskien kolmannen, muita voimakkaamman poikkiviirun ja yhtyy sisempään poikkiviiruun siiven takareunassa. Sisemmän poikkiviirun ja keskivarjon väliin jää kookas, rengasmainen rengastäplä, ja heti keskivarjon ulkopuolella on punertavanruskea munuaistäplä. Keskivarjon ja siiven ulkosyrjän välisellä alueella siipisuonet erottuvat punaruskeina pitkittäisjuovina. Takasiivet ovat vaaleankeltaiset. Siipiväli 36–38&nbsp;mm.

## Levinneisyys ja lentoaika
Lehmuskeltayökköstä tavataan laajalti Euroopassa, pois lukien pohjoisosat. Idässä levinneisyys ulottuu Uralille ja Kaukasukselle. Suomessa se on eteläinen laji, jonka havainnot rajoittuvat pääasiassa Pori–Joensuu-linjan eteläpuolelle. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena elokuun alkupuolelta lokakuun alkuun huipun ollessa elo–syyskuun vaihteessa.

## Elinympäristö ja elintavat
Harvinaisehko ja varsin paikoittain esiintyvä laji, jota tavataan yleensä vain yksitellen. Elinympäristönä ovat puistot ja lehmuksia kasvavat metsät ja metsänreunukset. Perhoset lentävät illan tullen ja tulevat hyvin syötille, heikommin valolle. Toukka elää ainoastaan lehmuksilla ja piilottelee alkuvaiheessa yhteensitomiensa lehtien välissä ja koteloituu lopulta löyhään kotelokoppaan maahan. Muna talvehtii.

## Ravintokasvi
Toukka elää lehmuksilla (*Tilia*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bestimmungshilfe des Lepiforums 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa
Hiukkajoki

**Hiukkajoki** on kylä Punkaharjulla Savonlinnassa, Etelä-Savon maakunnassa lähellä Etelä-Karjalan ja Pohjois-Karjalan maakuntien rajaa. Postinumeroalueella 58520 Hiukkajoki on 321 asukasta (31.12.2009). Hiukkajoki valittiin vuonna 2006 Etelä-Savon vuoden kyläksi.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* hiukkajoki.fi
Tyhjä ääni

**Tyhjä ääni** tarkoittaa äänestyksessä tai vaalissa annettua ääntä, joka ei ilmaise kannatusta yhdellekään vaihtoehdolle tai ehdokkaalle ja jota ei voida laskea kenenkään hyväksi. Tyhjän äänen antaja ei katso voivansa kannattaa yhtäkään tarjolla olevista vaihtoehdoista ja se on usein tarkoitettu protestiääneksi. Samassa tarkoituksessa on lisäksi mahdollista pidättäytyä kokonaan äänestyksestä.

Yleensä kaikissa äänestyksissä on mahdollisuus "tyhjän" äänestämiseen. Lippuäänestyksessä tyhjä ääni annetaan yleensä jättämällä tyhjä äänestyslippu, koneäänestyksissä se edellyttää muunlaisia järjestelyitä. Esimerkiksi Suomen eduskunnassa kansanedustajilla on kolme äänestyspainiketta: "jaa", "ei" ja "tyhjää". Joissakin maissa myös valtiollisissa vaaleissa on mahdollista äänestää vaihtoehtoa "kaikkia vastaan". Ääntenlaskennassa tyhjät äänet voidaan ilmoittaa erikseen. Suomen valtiollisissa vaaleissa tyhjiä ääniä ei kuitenkaan ilmoiteta erikseen, vaan ne luetaan hylättyjen äänten joukkoon yhdessä virheellisten ja sopimattomia merkintöjä sisältäneiden äänestyslippujen kanssa.

Salaiseksi säädetyissä vaaleissa, joita ovat esimerkiksi lippuäänestyksellä toteutetut yleiset vaalit Suomessa, vaalisalaisuus tulee säilyttää myös jätettäessä tyhjä ääni. Tämä tarkoittaa, että äänestäjä ei saa esimerkiksi suoraan äänestyslipun saatuaan mennä pudottamaan sitä äänestysuurnaan, sillä tällöin paikalla olevat vaalivirkailijat ja muut äänestäjät saisivat tietää, että äänestäjä antaa tyhjän äänen, mikä rikkoisi vaalisalaisuutta.

Jos tuomioistuimessa pitää äänestää päätöksestä, tuomioistuimen jäsen ei saa äänestää "tyhjää" vaan hänen on lausuttava jokaisesta esillä olevasta kysymyksestä.

Suomen eduskunnan suorittamissa äänestyksissä tyhjiä ääniä ei lasketa annetuksi ääniksi siinä yhteydessä, kun tarkastellaan määräenemmistösäännösten täyttymistä (kuten kahden kolmasosan määräenemmistöä vaadittaessa), vaan annetuiksi ääniksi lasketaan vain jaa- ja ei-äänet.
__NOTOC__
## Lähteet

## Aiheesta muualla

### Oikeuskäytäntöä
Seuraavat korkeimman hallinto-oikeuden päätökset käsittelevät Suomen kunnallisessa päätöksenteossa järjestettyjen vaalien ääntenlaskentaa, kun äänestyksessä on annettu tyhjiä ääniä:

* KHO 1932 I 71, Wikiaineistossa
* KHO 1996 A II 7, Wikiaineistossa

### Kirjallisuutta
Suomalaisten yhdistysten kokouskäytäntöä ja menettelyä ääntenlaskennassa käsittelee
*
Tuomo Lehtiniemi

**Tuomo Lehtiniemi** (s. 1954 Lappajärvi) oli Lappajärven kunnanjohtaja 2012–2019.

Lehtiniemi valittiin kunnanjohtajaksi 19. kesäkuuta 2012. Lehtiniemi on toiminut myös Lappajärven kunnankamreerina 1979–2005, Lappajärven hallintojohtajana 2005–2007 ja Kauhavan hallintojohtajana 2007–2012.
Lehtiniemi on myös maalannut mm. kotiseutuaiheisia tauluja.

## Lähteet
Regular Show

**Regular Show** on yhdysvaltalainen animaatiosarja, jota tuottaa Cartoon Network -kanava. Sen pääasiallinen kirjoittaja ja animaattori on J. G. Quintel, joka toimii myös monien hahmojen äänenä.

Vuonna 2011 *Regular Show* oli Emmy-ehdokkaana. Cartoon Network lopetti sarjan tammikuussa 2017 kahdeksannen tuotantokauden jälkeen.

## Hahmot
### Päähahmot
* Rigby: Laiskan luonteen omaava 23-vuotias pesukarhu, joka joutuu usein ongelmiin itsepäisyytensä takia. Hänen paras ystävänsä on Mordecai.
* Mordecai: Laiskan luonteen omaava 23-vuotias sinitöyhtönärhi, joka on ihastunut Margaret -nimiseen punarintarastaaseen. Mordecain paras ystävä on Rigby.

### Sivuhahmot
* Skips: Viisas lumimies, joka keksii ratkaisun ongelmaan kuin ongelmaan. Työskentelee puistossa.
* Pops Maellard: Lapsellinen ja iloinen herrasmies, joka pitää tikkareista ja osaa painia.
* Benson: Temperamenttinen purkka-automaatti ja puiston johtaja (Mordecain, Rigbyn, Skipsin, Thomasin, Popsin ja Muscle-Manin työnantaja), joka asuu kerrostalossa lähellä puistoa.
* Mitch "Muscle Man" Sorenstein: Ylipainoinen, vihertävä ja töykeästi käyttäytyvä puiston työntekijä. Rakastunut Starlaan. High Five Ghostin paras ystävä.
* Thomas: Vuohi, joka esiintyy ensimmäistä kertaa jaksossa "Exit 9B". Työskentelee puistossa.
* High Five Ghost: Pieni haamu, jolta kasvaa käsi päästä. Muscle Manin paras ystävä.
* Margaret: Kahvilassa työskentelevä punarintarastas. Mordecain ja Rigbyn ystävä.
* Eileen: Myyrä, joka Työskentelee kahvilassa Margaretin kanssa. Margaretin paras ystävä. Rakastunut Rigbyyn.
* Starla: Esiintyy vain muutamissa jaksoissa. Rakastunut Muscle Maniin. työskentelee vaatekaupassa.
* Mr. Maellard: Puiston johtaja ja Pops Maellardin isä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Regular Show Wiki
Dresdner Eislöwen

**Dresdner Eislöwen** on saksalainen jääkiekkojoukkue Saksin osavaltiosta Dresdenistä. Joukkue on perustettu vuonna 2000 ja se pelaa Saksan pääsarjassa DEL-liigassa. Perustamisen jälkeen joukkue pelasi kauteen 2007-2008 asti maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oberligassa, kunnes onnistui nousemaan. Joukkue on pelannut tuosta kaudesta lähtien 2. Bundesligassa vaihtelevin menestyksin. Kaudella 2012-2013 joukkueessa pelasi SM-liigastakin tuttuja miehiä kaksi, Sami Kaartinen ja saksalainen Jan Benda.

## Pelaajat

### Valmennus & Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja:** Gerry Fleming 
* **Apuvalmentaja:** Petteri Kilpivaara 
* **Apuvalmentaja:** Craig Streu 
* **Huoltopäällikkö:** Franz Göthel 
* **Huoltopäällikkö:** Lennart Halling 
* **Puheenjohtaja:** Maik Walsdorf 
* **Toimitusjohtaja:** Jens Baxmann 
* **Joukkueenjohtaja:** Konrad Augustin 

*Lähde: EliteProspects*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Viralliset kotisivut
Sergio Bonaldi

**Sergio Bonaldi** (s. 7. syyskuuta 1978 San Giovanni Bianco) on italialainen entinen ampumahiihtäjä. Hän edusti seuratasolla CS Esecritoa.

Bonaldi kilpaili maailmancupissa vuosina 2001&ndash;2006 ja oli yksittäisessä osakilpailussa parhaimmillaan 38. Tämä tapahtui takaa-ajossa Oberhofissa 2005. Bonaldi oli MM-kisoissa 2005 45. henkilökohtaisella matkalla ja sijoittui 66:nneksi sprintissä Torinon olympialaisissa 2006.

## Lähteet
Mikko Lampinen

**Mikko Lampinen** (s. 1985 Pori) on suomalainen tanssitaiteilija, tuottaja ja visuaalinen suunnittelija.  

## Ura
Mikko Lampinen päätyi tanssin pariin Porissa Tanssikoulu Liisa Nojosella ja suoritti tanssialan perustutkinnon Tampereen Konservatorion alaisuudessa. Lampinen on täydentänyt opintojaan sekä kotimaassa että kansainvälisesti muun muassa Yhdysvalloissa, Hollannissa ja Ranskassa. Hän oli stipendiaattina Alvin Ailey American Dance Schoolissa vuonna 2005 ja samana vuonna finalistina Soulin kansainvälisessä nykytanssikilpailussa sekä Suomen edustajana Riku Lehtopolun kanssa Eurovision Nuorten Tanssijoiden finaalissa Varsovassa. 

Pori Dance Companyssa hän on tanssinut vuodesta 2001 lähtien ja toimii nykyisin ryhmän toiminnanjohtajana sekä taiteellisena johtajana yhdessä Lehtopolun kanssa. Carolyn Carlson Companyssa Ranskassa hän tanssi vuonna 2006, Helsingin Kaupunginteatterin tanssiryhmässä vuosina 2006–2010 ja vierailijana Skånes Dansteaterissa sekä Suomen Kansallisbaletissa vuonna 2010. Tero Saarinen Companyssa hän on tanssinut vuodesta 2011 alkaen ja on esiintynyt ryhmän kiertueilla muun muassa Ranskassa, Italiassa, Itävallassa, Serbiassa, Kroatiassa, Venäjällä, Saksassa, Belgiassa, Japanissa, Pohjois-Amerikassa ja Skotlannissa. Uran varella Lampinen on esiintynyt muun muassa Tero Saarisen Jorma Uotisen, Marjo Kuuselan, Tommi Kitin, Carolyn Carlssonin, Andodis Foniadakiksen, Kenneth Kvarnströmin ja Rootless Root ryhmän perustajien Josef Frucekin & Linda Kapetanean teoksissa. 

Lampinen on tehnyt koreografista työtä vuodesta 2006 ja toiminut residenssikoreografina mm. Etelä-Koreassa ja Venäjällä. Tanssin ja sen eri muotojen ohella Lampinen työskentelee esitysten ja tapahtumien visuaalisen suunnittelun, video- ja valokuvauksen sekä eri multimediaprojektien parissa. Yhteistyökumppaneina ovat olleet muun muassa Aleksanterin teatteri, Aaltokoski Company, Tero Saarinen Company ja Nukketeatteri Sampo.

## Lähteet
*Läntinen tanssin aluekeskus/Kuukauden tanssitaiteilija, maaliskuu 2008 
*Tero Saarinen Company
*Pori Dance Company
Jalavakeltayökkönen

**Jalavakeltayökkönen** (*Xanthia gilvago*) on Suomessa aivan eteläinen ja harvinainen syksyn yöperhoslaji.

## Koko ja ulkonäkö
Keskikoinen yökkönen, jonka etusiipien pohjaväri vaihtelee vaaleankeltaisesta oranssinruskeaan. Kuviointi on harmaanruskeaa ja erottuu hyvin vaihtelevasti. Rengastäplä on siiven pohjavärin mukainen, samoin munuaistäplä, jonka sisänurkka on kuitenkin aina voimakkaasti tummentunut. Siiven keskiosa munuaistäplän ympärillä on vaihtelevissa määrin muuta siipeä tummempi ja usein voimakkaasti harmaanruskealla varjostunut. Siiven kärkiosassa, aaltoviirun kohdalla on tummine pisteiden rivi. Takasiivet ovat harmahtavan valkoiset. Siipiväli 30&ndash;42&nbsp;mm.

## Levinneisyys ja lentoaika
Levinneisyysalue kattaa Pohjois-Afrikan sekä suurimman osan Eurooppaa. Idässä jalavakeltayökköstä tavataan Altaille, Turkmenistaniin ja Irakiin saakka. Laji tavattiin Suomesta ensimmäisen kerran vuonna 1980 ja sille on sittemmin muodostunut vakituinen kanta etelärannikon tuntumaan. Perhoset lentävät syyskuun alusta lokakuulle.

## Elinympäristö ja elintavat
Hyvin paikoittainen laji, joka on viime vuosikymmeninä voimakkaasti taantunut koko Euroopassa. Se elää jalavaa kasvavissa lehtimetsissä sekä puistoissa ja puutarhoissa. Perhoset lentävät öisin, käyvät kukilla ja imemässä marjojen nesteitä. Ne tulevat myös sekä syötille että valolle. Toukka koteloituu maahan. Muna talvehtii.

Ruotsissa laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi. ja Norjassa vaarantuneeksi.

## Ravintokasvi
Toukka elää vuorijalavalla (*Ulmus glabra*) sekä muilla jalavilla (*Ulmus*). Vanhempia toukkia on tavattu muillakin puilla ja ruohovartisilla kasveilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bestimmungshilfe des Lepiforums 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa
Leo Sario

**Leo Reino Sario** (18. toukokuuta 1916 Lieksa – 15. elokuuta 2009 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli suomalaissyntyinen matemaatikko, joka muutti 1950 Yhdysvaltoihin.

Leo Sario väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1948. Väitöskirjan nimi oli *Über Riemannsche Flächen mit hebbarem Rand* ja väitöksen ohjaajana toimi Rolf Nevanlinna.

Sario oli vaikuttamassa Suomen Akatemian perustamiseen.

Sario työskenteli vuodesta 1954 Kalifornian yliopistossa, jossa hän teki tutkimuksia funktioteorian alalla, ja tutki varsinkin Riemannin pintoja. Hänet nimitettiin yliopiston vakituiseksi professoriksi 11. lokakuuta 1954. Leo Sario julkaisi yhdessä Lars Ahlforsin kanssa vuonna 1960 Riemannin pintoja käsittelevän kirjan *Riemann Surfaces*, joka on vieläkin saatavilla kirjakaupoissa. Sario ryhtyi vuonna 1962 kirjoittamaan yhteistä teosta myös Rolf Nevanlinnan kanssa. Kirjan alkuosa olisi käsitellyt meromorfisten funktioiden teoriaa Nevanlinnan vuoden 1929 monografian tekstiä hyödyntäen, ja Sarion vastuulla oli käsitellä Riemannin pintoja loppuosassa. 1964 kustannussopimus purkautui, kun tekijöille tuli erimielisyyksiä Nevanlinnan työtahdista ja toisaalta siitä, kuinka paljon Sario työryhmineen sai uudelleenkirjoittaa Nevanlinnan osuudesta. Sario valitti kustantajalle Nevanlinnan epäluotettavuudesta. Sarion ja Nevanlinnan väliset suhteet katkesivat pysyvästi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Mathematics Genealogy Project: Leo Sario 
*Lars V. Ahlfors, Leo Sario: Riemann Surfaces. Princeton University Press, 1960 (pdf) 
*Amazon: Lars Valerian Ahlfors, Leo Sario: Riemann Surfaces.
Niilo Sario

**Niilo Nikolai Sario** (30. huhtikuuta 1895 Naantali – 30. joulukuuta 1963) oli suomalainen sotilas ja kenraalimajuri vuodesta 1953. 

Sario osallistui vapaussotaan 1918, valmistui kadettikoulusta 1920, merisotateknilliseltä kurssilta 1926 ja Sotakorkeakoulusta 1929 (ye-upseeri 1931). Hän toimi vuosina 1918–1924 nuorempana upseerina, patterin päällikkönä ja toimistopäällikkönä 1918–1924. Rannikkotykistön väliaikaisena esikuntapäällikkönä hän työskenteli 1924–1926. Patterin päällikkönä ja patteriston komentajana hän palveli 1926–1930. Merivoimien esikunnassa ja yleisesikunnassa hän työskenteli toimistopäällikkönä 1930–1939.

Talvisodan alettua hän jatkoi päämajassa toimistopäällikkönä 1939–1941. Jatkosodassa hän toimi Uudenmaan rannikkoprikaatin komentajana 1942–1944 ja Suomenlinnan rannikko-linnakkeiston komentajana ja Suomenlinnan linnoituspiirin päällikkönä vuodesta 1944 alkaen. Rannikkotykistörykmentti 1:n komentajana hän oli 1952–1953 ja vuosina 1953–1955 hän komensi Uudenmaan sotilaslääniä. Hän oli Sotahistoriallisen Seuran puheenjohtaja vuodesta 1955.

Ylennykset: vänrikki 1918, luutnantti 1920, kapteeni 1924, majuri 1928, everstiluutnantti 1938, eversti 1942, kenraalimajuri 1953.

## Julkaisuja
Nimellä *N. Sario*:
* *Rannikkotykistön asemasta ja tehtävistä maanpuolustuksessa*. Tiede ja ase 1/1933  
* *Suomen puolueettomuuden mahdollisuus ja puolueettomuuden turvaamistoimenpiteet vieraitten valtojen sotiessa Itämeren alueella*. Tiede ja ase 3/1935  

## Lähteet
Erikasson

**Erikasson** (29. toukokuuta 1999 Hattula – 26. marraskuuta 2022) oli vuosien 2012 ja 2013 Ravikuninkuuden voittanut suomenhevosravuri. Sen kasvattaja oli Riikka-Liisa Tolonen ja oriin omistivat Helena Tuikka ja Jaakko Varjonen. 

## Ura
Erikasson kilpaili urallaan yhteensä 142 kertaa, joista voittoja oli 71. Vuonna 2002 kilpailu-uransa aloittanutta oritta ohjasti sen jokaisessa startissa Harri Koivunen. Hevonen saavutti kahden Ravikuninkuuden lisäksi useita muita suurkilpailuvoittoja, muun muassa Olympia-ajon voiton 2&nbsp;100 metrin suomenennätysajalla 21,2 vuonna 2010. Kylmäveristen PM-kilpailussa 2012 Erikasson sijoittui toiseksi ruotsalaisen Hallsta Lotuksen jälkeen . Samana vuonna se sijoittui toiseksi myös Suurmestaruus-ajossa Bokerin jälkeen.

Urallaan useista jalkavaivoista kärsinyt ori pääsi osallistumaan Kuninkuuskilpailuun vain kolmasti (2009, 2012 ja 2013). Molemmat ravikuninkuutensa se saavutti historiallisesti voittamatta kumpanakaan vuotena yhtään osalähtöä.

Erikasson jätti yli 230 jälkeläistä, joista menestyneimpiä ovat olleet Lissun Eerikki, Morison ja Veeran Poika.

## Suurkilpailuvoitot
*Ravikuningas (2012, 2013)
*Karjalainen-ajo (2009, 2010)
*Erkon Pokaali (2009, 2013)
*Pelimanni-ajo (2008, 2009, 2010)
*Killerin Kimara (2008, 2010)
*Vilperi-ajo (2008)
*Isokenkä (2009)
*Olympia-ajo (2010)
*Tähtisprintteri (2010)

## Lähteet
*Suomen Hippoksen tilastot
*Sukuposti

### Viitteet
Euroopan jalkapalloliiton kultaiset pelaajat

**Euroopan jalkapalloliiton kultaiset pelaajat** (engl. *Golden Players*) ovat 52 jalkapalloilijaa, jotka nimettiin Uefan 50-vuotisjuhlien yhteydessä vuonna 2004. Jokaista kansallista jalkapalloliittoa pyydettiin nimeämään yksi merkittävä pelaaja vuosilta 1954–2003. 

Alkuperäisessä marraskuussa 2003 julkaistussa listassa Kazakstanin kultaiseksi pelaajaksi oli nimetty Sergei Kvoškin ja Pohjois-Irlannin Pat Jennings. UEFAn nettisivuille ilmestyneessä listassa heidän tilallaan olivat kuitenkin Jevgeni Jarovenko ja George Best. Syytä muutoksille ei ilmoitettu.
Patarei

**Patarei** () on Tallinnassa sijaitseva entinen keskusvankila.
## Uusi kivilinnake
Vankilan rakennukset olivat alun perin osaa Venäjän keisarikunnan rannikkolinnakkeesta.

Keisari Aleksanteri I hyväksyi uuden kivilinnakkeen suunnitelman toukokuussa 1820. Rakentamaan ruvettiin vasta vuonna 1830 keisari Nikolai I kaudella, ja linnake valmistui pääosin vuonna 1837. Krimin sodan jälkiselvittelyissä piti tammikuussa 1864 hävittää Tallinnan linnoitus, minkä jälkeen Patarein linnake toimi sotilaiden kasarmina.

## Vankilan aika
Vuonna 1919 linnakkeen päärakennus muutettiin vankilaksi, joka lopetettiin vuonna 2005. Sen jälkeen vankila on ollut tyhjillään, mutta siellä on järjestetty esimerkiksi retkiä sekä taide- ja musiikkitapahtumia.

Vankilassa on myös teloitettu kuolemaan tuomittuja myrkkyjuomalla, hirttämällä sekä ampumalla. Ensimmäinen teloitus tapahtui 20. elokuuta 1935, viimeinen 11. syyskuuta 1991.

Rakennus on joulukuusta 2019 yksityisomistuksessa.

## Lähteet

## Kirjallisuus
*Simopekka Virkkula. "Puhdistuksesta alkoi odotus, joka huipentuu Tallinnaan". Aamulehti, 30. elokuuta 2012, s. B18–B19
*Pipsa Parkkinen. "Hyytävä, hylätty vankila Tallinnassa suljetaan pian - kuvat kuin aikamatka. Patarein vankilassa voi vierailla 7. lokakuuta asti. Vaikuttavan vankilakompleksin tulevaisuus on avoinna". Iltalehti 27. syyskuuta 2016
*Robert Treufeldt. "Tallinnan Kalarannan linnake. Viron historian jälkiä Keskusvankilassa eli Patareissa". ICOMOSin Suomen osaston uutiskirje 1/2022

## Aiheesta muualla

*www-selaimella toimiva virtuaalikierros Patarein vankilassa
Paddy Moran

**Patrick Joseph "Paddy" Moran** (11. maaliskuuta 1877 – 14. tammikuuta 1966) oli ammattilaisjääkiekkoilija. Maalivahtina pelannut Moran edusti yhtä lukuun ottamatta kaikkina 16 kautenaan Quebec Hockey Club -seuraa vuodesta 1901 vuoteen 1917; kauden 1909–10 Moranin työnantaja oli Haileybury Comets. Moran tunnettiin siitä, että hän saattoi häiritä vastustajan pelaajia hyvinkin aggressiivisesti mailallaan.

## Saavutuksia
* Stanley Cup Quebecissä 1912 ja 1913.
* Hockey Hall of Fame 1958.
Gibraltarin köysirata

**Gibraltarin köysirata** on köysirata, joka vie matkustajia Gibraltarinvuorelle. Se on yksi Gibraltarin suosituimmista nähtävyyksistä. Rata valmistui vuonna 1966 ja sen toteutti sveitsiläinen Von Roll -yhtiö. Linjalla on kolme asemaa: ala-asema Alamedan kasvitieteellisen puutarhan vieressä, keskiasema Apes’ Den -luolan luona ja pääteasema 412&nbsp;metrin korkeudessa lähellä vuoren huippua. Matka huipulle kestää kuusi minuuttia.

Alkuperäiset vuoden 1966 vaunut on korvattu uusilla vuonna 1986. Yhtiön omat insinöörit tarkastavat sen päivittäin, ja lisäksi sveitsiläiset huoltavat köysiradan kerran vuodessa.

Vaunuun mahtuu 30&nbsp;matkustajaa. Vaunut liikkuvat automaattisesti, mutta niissä on mukana henkilökuntaa, joka voi tarvittaessa olla yhteydessä keskusvalvomoon, mistä vaunuja voidaan ohjata myös käsin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Benno Hanslian

**Benno Hanslian** (s. 16. elokuuta 1993 Turku) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitapuolustaja. Hän edustaa Kakkosessa pelaavaa FC Vaajakoskea.

Hanslian aloitti jalkapallon Helsingin Jalkapalloklubin Ruoholahden kaupunginosajoukkueessa 8-vuotiaana. C-juniori-ikäisenä hän siirtyi HJK:sta JJK:iin. Hanslianin sopimus JJK:n kanssa ulottui kauden 2015 loppuun asti.

Hanslian pelasi Kolmosta kaudella 2011 Äänekosken Huimassa ja siirtyi kaudella 2012 JJK Jyväskylään. Hanslian teki ensimmäisen maalinsa Veikkausliigassa ensimmäisessä liigaottelussaan ensimmäisellä laukauksellaan. Seuraavan kauden alussa Urheilulehti julisti Hanslianin alkavan kauden 2013 komeetaksi. Kausi 2013 meni kuitenkin hänellä JJK:n pudotessa Veikkausliigasta alakanttiin. Hanslian jatkoi kuitenkin JJK:ssa sen Ykkösen kausina niin, että keväällä 2017 hän oli mukana JJK:n kokoonpanossa sen aloittaessa kolmen Ykkösen kauden jälkeen Veikkausliigakauden.

Benno Haslian oli vuonna 2012 voittamassa A-nuorten SM-kultaa JJK Jyväskylän riveissä. Urallaan hän on pelannut 29 Veikkausliigaottelua ja 62 Ykkösen ottelua. 

## Lähteet
* Tilastot Veikkausliigasta
* Tilastot eltefootball-tietokannassa
* Tilastot Suomen Palloliiton sivuilla
* Hanslian Transfermarkt-sivustolla

### Viitteet
Tiofosforyylikloridi

**Tiofosforyylikloridi** (PSCl3) on epäorgaaninen yhdiste ja fosforyylikloridin rikkianalogi. Yhdistettä käytetään orgaanisessa synteesissä muun muassa valmistettaessa hyönteismyrkkyjä.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa tiofosforyylikloridi on väritöntä nestettä, jolla on voimakas ja pistävä haju. Yhdiste liukenee orgaanisiin liuottimiin, kuten bentseeniin ja tetrakloorimetaanin ja niiden lisäksi myös rikkihiileen. Veden kanssa se reagoi hajoten fosforihapoksi, suolahapoksi ja rikkivedyksi.
:PSCl3 + 4 H2O → H3PO4 + H2S + 3 HCl

## Valmistus ja käyttö
Teollisesti tiofosforyylikloridia valmistetaan rikin ja fosforitrikloridin välisessä reaktiossa. Reaktio suoritetaan noin 180&nbsp;°C lämpötilassa. Katalyytteinä voidaan käyttää alumiinikloridia tai alkali- tai maa-alkalimetallien sulfideja, jolloin tarvittava lämpötila on alhaisempi. Syntynyt tuote voidaan puhdistaa tislaamalla.
:PCl3 + S → PSCl3

Yhdistettä voidaan tuottaa myös difosforipentasulfidin ja fosforitrikloridin välisellä reaktiolla tai fosforipentakloridista ja rikkivedystä tai fosforipentakloridista ja antimonitrisulfidista.

Tiofosforyylikloridi reagoi alkoholien, alkoksidien, fenolien ja trialkyylifosfiittien kanssa muodostaen tiofosfaattiestereitä. Näitä tiofosfaattiestereitä, kuten parationia, käytetään yleisesti hyönteismyrkkyinä ja öljyn lisäaineina. Emästen vaikutuksesta muodostuu epäorgaanisia tiofosfaattisuoloja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Use Your Illusion World Tour 1992 in Tokyo II

**Use Your Illusion World Tour 1992 in Tokyo II** on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Guns N' Rosesin vuoden 1992 joulukuussa julkaisema konserttivideo. Esiintyminen on taltioitu vuonna 1992 yhtyeen *[[Use Your Illusion Tour]]* -maailmankiertueella Tokiossa 22. helmikuuta 1992. Tämä nauhoite sisältää konsertin viimeiset yksitoista kappaletta, kun taas samanaikaisesti julkaistu sisarvideo *[[Use Your Illusion World Tour 1992 in Tokyo I]]* sisältää konsertin alkupuolen kappaleet.

## Kappalelista
#"Introduction"
#"You Could Be Mine"
#"Matt Sorumin rumpusoolo"
#"Slashin kitarasoolo (*[[Kummisetä (elokuva)|Kummisetä]]*-elokuvan tunnusmusmelodia)
#"Sweet Child O' Mine"
#"So Fine" 
#"Rocket Queen" 
#"Move to the City" 
#"Knockin' on Heaven's Door" 
#"Estranged"
#"Paradise City"

## Muusikot
### Guns N' Roses
*W. Axl Rose - laulu, piano, vihellys
*Saul "Slash" Hudson - soolo- ja rytmikitara
*Gilby Clarke - rytmikitara, taustalaulu
*Duff McKagan - bassokitara, taustalaulu
*Dizzy Reed - koskettimet, lyömäsoittimet, taustalaulu
*Matt Sorum - rummut, perkussiot, taustalaulu

### Taustamuusikot
*Cece Worrall-Rubin, Lisa Maxwell, Anne King - torvet
*Tracey Amos, Roberta Freeman - taustalaulu
*Ted Andreadis - koskettimet, haitari, taustalaulu

## Lähteet
Skinnskatteberg

**Skinnskatteberg** on samannimisen Skinnskattebergin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Västmanlandin läänissä ja Västmanlandin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 2 287 asukasta.

## Väestönkehitys

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Iskuruus

**Iskuruus** (, уда́рное движе́ние, *udarnoje dviženije*) oli osa työn tuottavuuden lisäämiseen tähdännyttä sosialistista kilpailua Neuvostoliitossa ja eräissä muissa sosialistisissa maissa. Liikkeen aktiivista osallistujaa kutsuttiin *iskuriksi* tai *iskutyöläiseksi* (ven. уда́рник, *udarnik*).

Neuvostoliiton kommunistisen puolueen, Komsomolin ja ammattiliittojen ohjaama iskuruus sai alkunsa Moskovan, Leningradin, Uralin ja Donbassin rautatieläisten, tehdastyöläisten ja kaivosmiesten keskuudessa vuosina 1926–1927. Erityisen laajaksi se kehittyi ensimmäisen viisivuotissuunnitelman aikana vuosina 1929–1932. Liikkeen tärkein tavoite oli annettujen tuotantonormien ylittäminen työtehon lisäämisen, työn paremman järjestelyn, koulutustason kehittämisen ja tekniikan hyödyntämisen avulla.

1930-luvun loppupuolella ja toisen maailmansodan aikana iskuruuden korvasivat stahanovilaisuus sekä eräät muut sosialistisen kilpailun muodot. Käsite otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1958, jolloin luotiin kommunistisen työn prikaatien ja iskurien liike. Vuoteen 1975 mennessä iskureita oli Neuvostoliitossa jo 24 miljoonaa eli 26 % kaikista palkkatyöläisistä.

Sosialistiseen kilpailuun osallistuminen ja iskurin arvonimi toi työntekijälle aineellisia palkintoja ja muita etuisuuksia. 1950-luvulta lähtien iskuruudessa pyrittiin korostamaan myös moraalisia ja eettisiä arvoja. Liikkeen kampanjamaisuus byrokraattien ennalta määrittämine saavutuksineen soveltui kuitenkin huonosti monimutkaisten tuotantoprosessien hallintaan. Iskurien määrän kasvu lopulta yli 40 prosenttiin tehdastyöläisistä alensi nimityksen arvoa.

## Lähteet
Amerikankäki

**Amerikankäki** (*Coccyzus americanus*) on amerikkalainen käkilaji.

## Tuntomerkit
Amerikankäki on 28-31 senttimetriä pitkä. Lintu on alapuolelta valkoinen ja päältä harmaanruskea. Siivissä sillä on kirkkaanvärinen ruosteenruskea paneeli. Nokka on pääosin keltainen.

## Lähteet