open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Yordy Reyna

**José Yordy Reyna Serna** (17. syyskuuta 1993, Chiclayo) on perulainen jalkapalloilija. Hän edustaa FC Red Bull Salzburgia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Reyna aloitti ammattilaisuransa Alianza Lima vuonna 2011. Hän pelasi Alianzassa heinäkuuhun 2013 asti. Hän pelasi Alianzassa 49 ottelua tehden 12 maalia. Heinäkuussa 2013 Reyna siirtyi FC Red Bull Salzburgiin 1,5 miljoonan euron siirtosummalla. Hän pelasi ensimmäisellä kaudella neljä ottelua tekemättä yhtään maalia. Hän siirtyi lainalle SV Grödigiin heinäkuussa 2014 ja teki seuralle 11 maalia 19 ottelussa. Tammikuussa 2015 hän siirtyi lainalle RB Leipzigin, jossa teki yhden maalin 13 ottelussa. Hänen lainansa Leipzigissa päättyi kesäkuussa 2015.

Reyna pelasi ensimmäisen ottelunsa Perun maajoukkueessa 22. maaliskuuta 2013 Chileä vastaan . Hän pelasi myös vuoden 2015 Copa Américassa neljä ottelua. Reyna on pelannut maajoukkueessa 13 ottelua tehden niissä kaksi maalia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Romanianhamsteri

**Romanianhamsteri** eli **romaniankultahamsteri** (*Mesocricetus newtoni*) on kultahamstereiden sukuun kuuluva laji. Se on hamsteria pienempi, noin 13–18&nbsp;cm pitkä. Sen selkäpuoli on ruskea ja vatsapuoli lähes valkoinen. Se on läheistä sukua kultahamsterile. Sitä esiintyy Mustanmeren läheisyydessä Romaniassa ja Bulgariassa. Romanianhamsteri on IUCN:n listalla luokiteltu vaarantuneeksi. Laji on menettänyt elintilaansa maatalouden vaikutuksen myötä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Romaniankultahamsteri (''Mesocricetus newtoni'')
*http://journals.cambridge.org/actoins/displayAbstract?fromPage=online&aid=1748756
Idänsokkohiiri

**Idänsokkohiiri** eli **arosokkomyllikäs** (*Spalax microphthalmus*) on sokkohiirten heimoon kuuluva laji. Se on noin 20–28&nbsp;cm pitkä. Turkin väri on harmaa. Korvien aukot ovat pienet. Sitä esiintyy Mustanmeren ja Kaspianmeren pohjoisseudulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Arosokkomyllikäs (''Spalax microphthalmus'')
* IUCN Red List: Spalax microphthalmus
Kloogaranna

**Kloogaranna** on kylä Lääne-Harjun kunnassa Harjumaan maakunnassa Virossa. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Tallinnasta lounaaseen, Suomenlahden rannalla. Vuoden 2011 lopussa Kloogarannan asukasluku oli 213, joista vironkielisiä oli 96 %.

## Matkailu
### Hiekkaranta
Kloogaranna on kuulu hiekkarannastaan, jossa järjestetään musiikki- ym. kesätapahtumia. Aivan hiekkarannan tuntumassa on rautatieseisake, jonne on ratayhteys ja henkilöjunaliikennettä Kloogan rautatieasemalta. 

### Leirikeskus
Kloogarannaan, Viron valtioneuvoston entiselle juhla-alueelle, rakennettiin vuonna 1998 nuorten leirikeskus Suomen ja Viron opetusministeriöiden yhteishankkeena. Paikasta käytetään Suomessa nimeä **Kloogan leirikeskus** tai **Kloogarannan leirikeskus** (, ). Alueen päärakennus on toiminut Riigikogun puhemiehen virka-asuntona.

## Lähteet
Põllküla

**Põllküla** () on kylä Lääne-Harjun kunnassa Harjumaan maakunnassa Virossa. Se sijaitsee Paldiskin itäpuolella, noin 40 kilometriä Tallinnasta lounaaseen. Vuoden 2011 lopussa Põllkülan asukasluku oli 40, joista virolaisia oli 95 %.

Põllküla sijaitsee Tallinna–Paldiski-rautatien varrella, ja siellä on rautatieseisake. Põllkülassa on inkeriläisten vuonna 1943–44 käytössä olleen kauttakulkuleirin hautausmaa ja hautamuistomerkki.

## Lähteet
Linda Boström Knausgård

**Linda Boström Knausgård** (s. 15. lokakuuta 1972 Tukholma) on ruotsalainen kirjailija, runoilija ja kolumnisti.

Boström Knausgårdin esikoisteos, runokokoelma *Gör mig behaglig för såret*, ilmestyi vuonna 1998. Läpimurtoteos, novellikokoelma *Grand Mal*, ilmestyi vuonna 2011 ja esikoisromaani *Helioskatastrofi* vuonna 2013. Toinen romaani *Tervetuloa Amerikkaan* (2017) oli ehdolla August-palkinnon saajaksi.

Boström Knausgårdin äiti on ruotsalainen näyttelijä Ingrid Boström. Hän oli vuosina 2007–2016 naimisissa kirjailija Karl Ove Knausgårdin kanssa, ja heillä on neljä lasta. Karl Ove Knausgårdin romaanisarjassa *[[Taisteluni (Knausgårdin romaani)|Taisteluni]]* esiintyy Linda Boström Knausgård -niminen henkilö, jonka Karl Ove Knausgård loi vaimonsa pohjalta. Boström Knausgård on puhunut avoimesti kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstään. Hän on käsitellyt saamaansa sähköhoitoa ja sen vaikutuksia autofiktiivisessä teoksessaan *Lokakuun lapsi*.

## Teokset
* *Gör mig behaglig för såret* (runokokoelma) 1998
* *Grand Mal* (novellikokoelma) 2011
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Linda Boström Knausgårdin, Märta Tikkasen ja Juha Itkosen keskustelu Helsinki Lit -tapahtumassa Yle.fi. 12.5.2021.
*
Streets of Philadelphia

**Streets of Philadelphia** on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin tekemä ja esittämä kappale vuoden 1993 elokuvaan *[[Philadelphia (elokuva)|Philadelphia]]*. Julkaisuvuonnaan 1994 kappale oli hitti monissa maissa, varsinkin Kanadassa, Ranskassa, Saksassa, Irlannissa ja Norjassa, joissa se nousi listojen kärkeen.

Kappale voitti "Parhaan laulun Oscar-palkinnon" ja neljä Grammy-palkintoa "Vuoden kappaleesta", "Parhaasta rock-kappaleesta", "Parhaasta miesrocklaulajan esityksestä", sekä "Parhaasta elokuvaan tai televisioon tehdystä kappaleesta."

## Historiaa

Vuoden 1993 alussa elokuvan *Philadelphia* ohjaaja, Jonathan Demme pyysi Springsteeniä tekemään kappaleen elokuvaan, ja kiertueensa jälkeen Springsteen teki niin. Julkaistettua vuoden 1994 alussa elokuvan alkuperäisen soundtrackin pääsingleksi, kappaleesta tuli suurimenestys Springsteenille ympäri Eurooppaa ja Pohjois-Amerikkaa.

"Streets of Philadelphia" saavutti suurempaa suosiota Euroopassa, kuin Yhdysvalloissa. Se oli parhaimmillaan sijalla yhdeksän ''Billboard'' Hot 100 -listalla. Kappaleesta tuli listaykkönen Saksassa, Ranskassa ja Itävallassa ja se pääsi parhaimmillaan sijalle kaksi Isossa-Britanniassa ja sijalle neljä Australiassa.

## Musiikkivideo

Kappaleen musiikkivideon ohjasivat Jonathan Demme ja hänen veljenpoikansa Ted Demme. Video alkaa näyttämällä Springsteenin kävelevän pitkin autioita katuja, vilkasta puistoa ja koulunpihaa, näyttäen myös katkelmia elokuvasta. Video loppuu Springsteenin kävelyyn Delaware Riverillä, jossa näkyy taustalla Benjamin Franklin Bridge. Tom Hanks näkyy myös videolla elokuvan päähenkilönä.

## Coverit

Seuraavat artistit/yhtyeet ovat levyttäneet -tai esittäneet livenä kappaleesta cover-version: Melissa Etheridge, David Gray, Ray Conniff, Casiotone for the Painfully Alone, Marah, Liv Kristine, Molly Johnson, Bettye Lavette, SALEM, Gregorian, I Muvrini, Anggun, Cassidy & the Larsiny Family, Patrick Bruel, Richie Havens, Quatuor Ébène, The Fray, Dave van Vuuren, Luis Eduardo Aute ja Sir Elton John.

## Voitetut palkinnot

*Oscar-palkinnot
**"Parhaan laulun Oscar-palkinto"
*Golden Globe-palkinnot
**"Parhaan kappaleen Golden Globe -palkinto"
*Grammy-palkinnot
**"Vuoden kappaleen Grammy-palkinto"
**"Parhaan rock-kappaleen Grammy-palkinto"
**"Parhaan miesrocklaulajan esityksen Grammy-palkinto"
**"Parhaan elokuvaan tai televisioon tehdyn kappaleen Grammy-palkinto"
*MTV Video Music Awards
**"Best Video From a Film"

## Listasijoitukset ja sertifikaatit
### Parhaat sijoitukset

### Vuoden lopun listat

### Sertifikaatit
Sansha

**Sansha** (, pinyin: Sānshā Shì) on viralliselta asemaltaan prefektuuritason kaupunki Hainanin maakunnassa Kiinassa. Etelä-Kiinan meren saarista, luodoista ja särkistä koostuvan "kaupungin" väkiluku oli kuitenkin vain 444 henkeä (2010).  Väestö koostuu kalastajista (nyttemmin noin 600 henkeä), sotilaista ja muista saariston työntekijöistä.

Piirikuntatasolla Kiina katsoo saarista koostuvan kaupungin jakautuvan seuraavasti (2010; huomaa, että muut aluekiistan osapuolet voivat ryhmitellä alueet ja laskea väkiluvut toisin): 

* Spratlysaaret (kiistanalainen alue), kiinaksi *Nansha Qundao* (南沙群岛), ei asukkaita 
* Paracelsaaret (kiistanalainen alue), kiinaksi *Xisha Qundao* (西沙群岛), 444 asukasta
* *Zhongsha* (中沙群岛的岛礁及其海域) (kiistanalainen Macclesfield Bank ja muut riutat), ei asukkaita	

Sansha on Kiinan uusimpia ja eteläisin kaupunkiaseman saanut alue. Se koostuu noin 260 saaresta, riutasta, tai muusta muodostelmasta ja käsittää noin 13 neliökilometrin alueen (saaret yms). Kiinan näkemyksen mukaan Sanshaan kuuluvat Xishasaaret (Paracelsaaret), Zhongshasaari (Macclesfield Bank) ja Spratlysaaret (Nansha). 

Sanshan hallinto sijaitsee noin 2 neliökilometrin suuruisella Woodysaarella (Yongxingsaari), jonne on noin 300 kilometriä Hainanin Wenchangin kaupungista. Saarella toimii postitoimisto, pankkeja, pieniä kauppoja ja meteorologinen asema. Saarella on sotilaslentokenttä: enemmistö asukkaista matkustaa saarelle huoltolaivalla, joka liikennöi neljästi kuukaudessa. On huomattavaa, ettei saari ole avoinna yleisölle vaan ainoastaan työntekijöille, delegaatioille ja sotilaiden perheenjäsenille. Kiinalaistahot kuitenkin valmistelevat Paracelsaarille suuntautuvaa turismia.

Saarista Paracelsaaret (Xishasaaret) sijaitsevat pohjoisimpana ja lähimpänä Hainanin saarta. Tähän kuuluvat 22 saarta (8 neliökilometriä): Yongle- ja Xuandesaaret ja joukko pieniä saaria. Saarista suurin on Woodysaari (Yongxing).
Kiinan Zhongshaksi kutsumat, pääosin merenalaisesta atollista ja hiekkasärkistä koostuva alue sijaitsee Paracelsaarten eteläpuolella. Scarboroughin matalikko (Scarborough Shoal, Huangyansaari) on ainoa nousuveden aikaan näkyville jäävä saari.
Spratlysaaret on "kaupungin" eteläisin osa, ja alueellisesti hajanaisin. Saariryhmään kuuluu laajoja vedenalaisia hiekkasärkkiä, matalikkoja ja vedenalaisia kivikoita; maa-ala on vain noin 2 neliökilometriä. Saarista useimmat eivät sovellu asumiseen. Eteläisin saari on (kiinaksi) nimeltään Zengmun riutta.


Karta CN SouthChinaSea.PNG|Spartlysaarten, Paracelsaarten ja Kiinan Zhongshaksi kutsumien saarten (mm. "Macclesfield") sijainti Etelä-Kiinan merellä. 

## Katso myös
* Etelä-Kiinan meren aluekiista

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*China Postal code Hainan Province (prefektuuri ja piirikuntataso)  (youbianku.com)
Klooga-Aedlinnan rautatieseisake

**Klooga-Aedlinnan rautatieseisake** () on rautatieseisake Kloogan kylässä Lääne-Harjun kunnassa Pohjois-Virossa. Se sijaitsee Tallinna–Paldiski-radalla, Kloogan ja Paldiskin rautatieasemien välillä 2,4 kilometriä Kloogasta ja 9,4 kilometriä Paldiskista.

Elronin Tallinna–Paldiski-junat pysähtyvä seisakkeella. Edestakaisia vuoroja on 14–15 päivässä (aikataulu 31.5.2015 alkaen).  

## Lähteet
Fidel Martínez

**Fidel Francisco Martínez Tenorio** (s. 15. helmikuuta 1990 Sucumbíos) on ecuadorilainen jalkapalloilija. Hän pelaa méxicolaisessa Club Universidad Nacionalissa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Martínez aloitti ammattilaisuransa vuonna 2010 Deportivo Quitossa, missä voitti vuonna 2011 Ecuadorin mestaruuden. Hän pelasi Quitossa 50 ottelua tehden niissä 12 maalia. Heinäkuussa 2012 hän siirtyi Club Tijuanaan, jossa pelasi heinäkuuhun 2014 asti. Tijuanassa hän pelasi 56 ottelua tehden niissä 14 maalia. Heinäkuussa 2014 hän siirtyi lainalle yhdeksi kaudeksi Universidad de Guadalajaraan, jossa teki 10 maalia 31 ottelussa. Toukokuussa 2015 hän siirtyi méxicolaiseen Club Universidad Nacionaliin.

Martínez pelasi ensimmäisen ottelunsa Ecuadorin maajoukkueessa 17. joulukuuta 2008 ystävyysottelussa Irania vastaan. Hän teki maajoukkueuransa ensimmäisen maalin samassa ottelussa, joka oli ottelun ainoa maali. Hän osallistui myös  yhdessä ottelussa. Hänet valittiin myös Ecuadorin kokoonpanoon lopputurnaukseen, mutta ei pelannut otteluakaan turnauksessa. Martínez pelasi vuoden 2015 Copa Américassa Ecuadorin jokaisessa ottelussa. Yhteensä Martínez on pelannut maajoukkueessa 30 ottelua tehden niissä seitsemän maalia.

## Tilastot

### Maajoukkue

1Ecudor ilmaistu aina tuloksissa ensin

## Lähteet
Koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1998

**Vuoden 1998 koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut** pelattiin Saksassa 26 toukokuuta – 7. kesäkuuta. Kisoihin osallistui 16 maata. Mestaruuden voitti Yhdysvallat. Hopeaa saavuttanut Venäjä ja pronssia saavuttanut Australia ylsivät ensimmäistä kertaa MM-mitaleille. Turnauksen korikuningatar oli Brasilian Janeth Arcain.

## Sijoitukset
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
* 1998 World Championship for Women archive.fiba.com 
* Women Basketball World Championship 1998 Germany todor66.com 

### Viitteet
Dijodimetaani

**Dijodimetaani** eli **metyleenijodidi** (CH2I2) on jodattuihin alkaaneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteeseissä ja mineraalien erottamiseen.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa dijodimetaani on väritöntä tai kellertävää nestettä. Yhdisteen väri muuttuu valon ja ilman vaikutuksesta ruskeaksi, johtuen jodin muodostumisesta. Dijodimetaani liukenee hieman veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, kloroformiin ja bentseeniin. Yhdiste ärsyttää ihoa, silmiä ja limakalvoja.

## Valmistus ja käyttö

Dijodimetaania voidaan valmistaa käsittelemällä jodoformia emäksisissä olosuhteissa natriumformiaatilla, natriumetoksidilla tai natriumarseniitilla. Muita tapoja ovat jodietikkahapon hapetus kaliumpersulfaatilla tai kaliumjodidin ja dikloorimetaanin välinen niin kutsuttu Finkelstein-reaktio.

Dijodimetaanin ja bentseenin seoksia voidaan käyttää mineraalien taitekertoimen määrittämiseen ja mineraalien erottamiseen toisistaan tiheyden perusteella. Yhdistettä käytetään lähtöaineena muun muassa röntgenkuvauksessa käytettävien varjoaineiden ja muiden lääkeaineiden valmistuksessa. Sitä käytetään myös Simmons–Smith-reaktioissa kuparin ja sinkin seoksen kanssa.

## Lähteet
Vaasan ylioppilaslehti

**Vaasan ylioppilaslehti** eli Vylkkäri oli Vaasan yliopiston ylioppilaskunnan vuosina 1970–2017 julkaisema järjestölehti. Lukijoita lehdellä oli noin 4 000. 

Lehden viimeisenä päätoimittajana toimi syksystä 2016 alkaen Rasmus Arikka. Lehti ilmestyi vuodesta 1970 lähtien, ja sen viimeiseksi numeroksi jäi vuoden 2017 kolmas lehti. Lehti ilmestyi paperisena 5 kertaa lukuvuodessa.

Vuonna 2018 Vaasan yliopiston ylioppilaskunta tilasi ulkopuolisen selvityksen mahdollisesta tulevasta ”opiskelijamediasta”. Selvityksen pohjalta ylioppilaskunta aloitti yhteistyön *[[Pohjalainen|Pohjalaisen]]* kanssa ”yhteisestä paikallisesta opiskelijamediasta”. Mukaan hankkeeseen tuli myös Vaasan ammattikorkeakoulun opiskelijakunta VAMOK. Lopulta hanke kariutui taloudellisista syistä.

## Historia
Vaasan ylioppilaslehteä edeltänyt *VeeKooYy*-lehti ilmestyi vuoteen 1994 asti A4-kokoisena monistenippuna, muuttaen muotoaan Vaasan Yliopiston koulutustarjonnan muuttuessa. Lehden rooli muuttui aktiiviseksi, kun viestintätieteiden koulutus alkoi Vaasassa vuonna 1991. Vuonna 1994 lehti siirtyi painettavaksi Tabloid-kokoon, viettäen samalla 25-vuotisjuhliaan. Samana vuonna päätettiin myös siirtyä päätoimittajan 2-vuotiskauteen.

Lehden päätoimittajan valitsi ylioppilaskunnan korkeinta päätäntävaltaa käyttävä 30-jäseninen edustajisto.

## Lähteet
Koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1994

**Vuoden 1994 koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut** pelattiin Australiassa 2.–12. kesäkuuta. Kisoihin osallistui 16 maata. Mestaruuden voitti historian ensimmäistä kertaa Brasilia, hopeaa saavutti Kiina ja pronssia Yhdysvallat. Turnauksen korikuningatar oli Brasilian Hortência Marcari. Arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Kiinan Zheng Haixia.

## Sijoitukset
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
* 1994 World Championship for Women archive.fiba.com 
* Women Basketball World Championship 1994 Australia todor66.com 

### Viitteet
Kloogan inkeriläisleiri

**Kloogan inkeriläisleiri** oli inkeriläisten kauttakulkuleiri Pohjois-Virossa vuosina 1943–1944. Leirin kautta kuljetettiin yli 60&nbsp;000 inkeriläistä Suomenlahden perukan asuinalueiltaan Suomeen.

## Taustaa

Natsi-Saksan valloitettua Neuvostoliiton alueita, muun muassa Leningradin eteläpuoliset alueet loppuvuodesta 1941, jäi suuri osa asukkaista sotatoimialueelle. Keväällä 1942 Inkerin alueella oli kova pula ruuasta, minkä seurauksena saksalaiset siirsivät osan asukkaista Viroon osan lähtiessä Saksaan. Vuoden 1942 lopulla Inkeristä poissiirtyneitä oli noin 20&nbsp;000. Vuodenvaihteessa 1942–43 Saksa ja Suomi sopivat alueen Inkerin suomalaisten ja suomalaissukuisten (inkeroiset, vatjalaiset) siirtämisestä vapaaehtoisperiaatteella Suomeen. 

Alueen asukkaita siirrettiin Suomeen kaikkiaan 63&nbsp;205, joista 61&nbsp;163 kulki Viron kautta vajaan 15 kuukauden aikana ajanjaksolla 29.3.1943–17.6.1944. Ennen tätä, marraskuussa 1942, oli jo siirretty 391 inkeriläistä orpolasta Suomeen.

## Viron kauttakulkuleirit
Suomeen siirrettävät inkeriläiset koottiin karanteenileireille Kloogan-Paldiskin alueelle, Kloogan, Paldiskin ja Pölkkylän eli Põllkülan leireille, ennen Suomeen kuljettamista. Olot leireillä olivat karut, ja yli 6&nbsp;000 inkeriläistä kuoli nälkään ja tauteihin matkan aikana. 

## Laivakuljetukset
Kuljetukset hoidettiin suomalaisilla laivoilla Paldiskista pääasiassa Hankoon, mutta myös Pohjankuruun, Turkuun ja Raumalle. Kuljetuksissa oli mukana kaikkiaan 16 laivaa, muun muassa s/s Aranda, höyrylaiva Suomi, miinalaiva Louhi, S/S Lokki ja S/S Arcturus.

## Põllkülan hautausmaa
Põllkülassa on Suomen-matkalla kuolleiden inkeriläisten hautausmaa ja hautamuistomerkki.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
*
*
Drones

**Drones** on englantilaisen rockyhtye Musen seitsemäs studioalbumi. Albumi julkaistiin Euroopassa 5. kesäkuuta 2015 ja 8. kesäkuuta Britanniassa levymerkillä Warner Bros. Records ja Helium-3. Drones on konseptialbumi, joka kertoo protagonistin matkasta yksinäisyydestä robottien pariin. Yhtye palasi albumilla vanhaan alkuaikojen tyyliinsä ja yksinkertaisti kitara-basso-rumpu rocksoundejaan. Albumi sai hyvän vastaanoton kriitikoilta; musiikkia kehuttiin, mutta lyyrikoita kritisoitiin.

## Kappaleet

## Kokoonpano
* Matt Bellamy - laulu, kitara, piano, koskettimet, tuotanto & sovitus
* Christopher Wolstenholme - basso, taustalaulu, tuotanto
* Dominic Howard - rummut, lyömäsoittimet, tuotanto

## Arvostelut
*Allmusic: 
*Billboard: 
*Kerrang!: 
*Rolling Stone: 
* Desibeli.net: 
* Kaaoszine: 10/10
* Soundi: 
* V2.fi: 

## Lähteet
Koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1990

**Vuoden 1990 koripallon naisten maailmanmestaruuskilpailut** pelattiin Malesiassa 12.–22. heinäkuuta. Kisoihin osallistui 16 maata. Mestaruuden voitti Yhdysvallat, hopeaa saavutti Jugoslavia ja pronssia Kuuba. Turnauksen korikuningatar oli Brasilian Hortência Marcari.

## Sijoitukset
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
* 1990 World Championship for Women FIBA Archive 
* Women Basketball World Championship 1990 Kuala Lumpur (MAL) todor66.com 

### Viitteet
Francisco Silva

**Francisco Andrés Silva Gajardo** (s. 11. helmikuuta 1986 Quillota) on chileläinen jalkapalloilija. Oikeajalkainen Silva on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. 

## Seurajoukkueura
Silva aloitti uransa kotimaansa pääsarjan Universidad Católicassa. Hän edusti seuraa vuodet 2005–2013 voittaen kerran Chilen Primera Divisiónin ja Chilen cupin. Hän pelasi seuran paidassa 120 liigaottelua tehden niissä viisi maalia. Otteluita kertyi myös Copa Libertadoresissa.

Tammikuussa 2013 Silva siirtyi lainalle Espanjan Primera Divisiónin CA Osasunaan. Hän teki kevätkaudella 16 pelissä yhden maalin ja Osasuna osti Silvan omakseen. Kaudella 2013–2014, joka päättyi Osasunan putoamiseen sarjasta, Silva pelasi 32 ottelua. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi lainalle Belgian Jupiler Pro Leaguen Club Bruggeen, jossa hän voitti Belgian cupin ja pelasi myös Eurooppa-liigaa.

Heinäkuussa 2015 Silva siirtyi Meksikon Liga MX:n Chiapasiin. Hän pelasi avauskaudellaan 28 ottelussa. Vuodet 2016–2018 hän pelasi meksikolaisseura Cruz Azulissa ja siirtyi sitten Argentiinaan Independienten joukkueeseen.

## Maajoukkueura
Silva debytoi Chilen jalkapallomaajoukkueessa toukokuussa 2007 ystävyysottelussa Kuubaa vastaan. Hän kuului joukkueeseen vuoden 2011 Copa Américassa, jossa hän pelasi yhdessä ottelussa. Vuoden 2014 MM-kilpailuissa Silva pelasi kolmessa ottelussa. Hän oli mukana voittamassa kultaa vuoden 2015 Copa Américasta pelaten yhdessä ottelussa, finaalissa Argentiinaa vastaan. Silva valittiin joukkueeseen loukkaantuneen Edson Puchin varamiehenä.

Silva kuului Chilen joukkueeseen myös vuoden 2016 Copa América Centenariossa. Hän on pelannut kaikkiaan 39 maaottelua.

## Saavutukset
**[[Universidad Católica]]**
* Chilen Primera División: 2010
* Chilen cup: 2011

**[[Club Brugge]]**
* Belgian cup: 2014-2015

**[[Chilen jalkapallomaajoukkue|Chile]]**
* Copa América: 2015

## Lähteet
Orlando Ortega

**Orlando Ortega Alejo** (s. 29. heinäkuuta 1991 Havanna) on kuubalaissyntyinen, nykyään espanjalainen pika-aitajuoksija ja olympia-, sekä MM-mitalisti, joka kilpailee pääosin 110 metrin aitajuoksussa. 182 senttimetriä pitkän ja 77 kilogrammaa painavan Ortegan valmentajana toimii Kelvyn Antunez.

Ortega oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän oli finaalin kuudes. Vuoden 2013 MM-kilpailuissa Moskovassa Ortega jäi alkueriin. Hän saavutti pronssia vuoden 2011 Pan-Amerikan kisoista 110 metrin aidoista. Ortegan ennätys on heinäkuussa 2015 Pariisin Timanttiliigan osakilpailussa juostu voittotulos 12,94.

Ortega sai Espanjan kansalaisuuden vuonna 2015. Espanjan edustusoikeuden arvokilpailuihin hän sai 29. heinäkuuta 2016. Hän saavutti hopeaa 110 metrin aidoista vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta ajalla 13,17. Hän oii 2017 seitsemäs sekä 60 metrin aitajuoksussa Belgradin EM-hallikilpailuissa että 110 metrin aitajuoksussa Lontoon MM-kilpailuissa 2017. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sai 110 metrin aitajuoksussa pronssia ajalla 13,34. Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 60 metrin aitajuoksussa neljänneksi.

Ortega voitti pronssia vuoden 2019 MM-kilpailuissa Dohassa. Hän tuli loppukilpailussa maaliin vasta viidentenä, mutta juoksun aikana jamaikalainen Omar McLeod osui kädellään Ortegaan hänen ollessaan juoksun siinä vaiheessa kolmantena. Ortega teki protestin joka hyväksyttiin ja hänet nostettiin jaetulle pronssille ranskalaisen Pascal Martinot-Lagarden kanssa.

## Henkilökohtaiset ennätykset
**Ulkoradoilla**
* 110 metrin aitajuoksu: 12,94 (Pariisi 2015)

**Sisäradoilla**
* 60 metrin aitajuoksu: 7,45 (Łódź 2015)

## Lähteet
Hugo Meurer

**Hugo Meurer** (28. toukokuuta 1869 Sallach, Steiermark, Itävalta-Unkari – 4. tammikuuta 1960 Kiel, Länsi-Saksa) oli saksalainen vara-amiraali. Hän komensi Suomen sisällissodan aikana huhtikuussa 1918 laivasto-osastoa, joka kuljetti Saksan Itämeren-divisioonan joukot Suomeen ja tuki mereltä käsin niiden operaatioita eteläisessä Suomessa.

Meurer palveli Saksan keisarillisessa laivastossa vuodesta 1886. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän toimi aluksi linjalaiva *[[SMS Deutschland (1904)|SMS Deutschlandin]]* kapteenina ja osallistui vuonna 1916 Skagerrakin meritaisteluun. Vuosina 1916–1917 hän oli sotalaiva *[[SMS König (1913)|SMS Königin]]* kapteenina ja sai sen jälkeen ylennyksen kontra-amiraaliksi sekä siirron avomerilaivaston 4. laivueen toiseksi amiraaliksi. Hän osallistui myös Saarenmaan maihinnousuun vuoden 1917 lopulla.

Meurer määrättiin 21. helmikuuta 1918 muodostamaan Itämeren laivastoon erikoisosasto jalkaväkidivisioonan kuljettamiseksi Suomeen. Operaatiota vaikeuttivat lähinnä Suomenlahden jäät ja venäläisten asettamat merimiinat. Valmistellessaan varsinaista maihinnousua eteläiseen Suomeen Meurer suoritti laivasto-osastonsa ja yhden jalkaväkipataljoonan voimin 7. maaliskuuta maihinnousun Ahvenanmaalle, jossa saksalaiset eivät kohdanneet vastarintaa. Meurerin laivaston kuljettamat Itämeren-divisioonan joukot tekivät hänen ehdotuksestaan päämaihinnousun Hangossa 3. huhtikuuta. Meurer neuvotteli siellä Saksan edustajana 5. huhtikuuta Hangon sopimuksen, joka takasi Venäjän Itämeren-laivaston puolueettomuuden saksalaisten hyökäessä Helsinkiin.

Jalkaväkijoukkojen edettyä maitse Helsingin porteille Meurerin laivasto-osasto siirtyi tukemaan Helsingin valtausta meren puolelta 12. huhtikuuta 1918. Koska Viaporin suuri venäläinen varuskunta antautui ennaltasovitusti saksalaisille, Meurer saattoi lähettää joukkonsa Katajanokan rantaan, mistä käsin linjalaivat *[[SMS Posen]]* ja *[[SMS Westfalen]]* pommittivat Kauppatorin ympäristöä kunnes suomalaiset punaiset antautuivat. Meurerin laivasto-osasto ei Helsingin kukistumisen jälkeen osallistunut sisällissodan taisteluihin, mutta se partioi Suomenlahdella estääkseen Etelä-Suomen punaisia pakenemasta meritse. Meurerin komennus Suomessa päättyi 2. toukokuuta, jolloin hän palasi Kieliin ja hänen tilalleen tuli amiraali Ludolf von Uslar.

Saksan tehtyä aselevon marraskuussa 1918 Meurer neuvotteli Saksan laivaston edustajana ehdot, joilla avomerilaivasto antautui ja luovutettiin briteille. Hän palveli sen jälkeen Itämeren laivastoaseman päällikkönä Kielissä, kunnes vetäytyi palveluksesta vuonna 1920. Hän sai eronsa yhteydessä ylennyksen vara-amiraaliksi. Hän kuoli Kielissä 90-vuotiaana vuonna 1960.

Kontra-amiraali Hugo Meurerille  myönnettiin Suomen Vapaudenristin 1. luokka jalokivin ja miekoin koristettuna 7. heinäkuussa 1918.

## Katso myös
*Rüdiger von der Goltz
*Otto von Brandenstein

## Lähteet
Jeff Green (koripalloilija)

**Jeffrey Lynn Green** (s. 28. elokuuta 1986 Cheverly, Maryland) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka on pelannut NBA:ssa vuodesta 2007 lähtien. 

Pienenä tai isona laitahyökkääjänä pelaavan Greenin varasi  viidennellä vuorolla Boston Celtics. Vuodet 2007–2011 Green pelasi kuitenkin Seattle SuperSonicsissa, sittemmin Oklahoma City Thunderissa. Tulokaskaudellaan 2007–2008 hänet valittiin . Vuodet 2011–2015 Green pelasi Bostonissa.

Tammikuussa 2015 Memphis Grizzliesiin siirtynyt Green käytti optionsa joukkueen kanssa kaudelle 2015–2016. Sittemmin hän on edustanut Los Angeles Clippersia, Orlando Magicia, kaudella 2017–2018 Cleveland Cavaliersia, kaudella 2018–2019 Washington Wizardsia sekä heinäkuusta 2019 alkaen Utah Jazzia.

## Lähteet

* Jeff Green NBA Stats Basketball-Reference.com 
* Jeff Green Stats College Basketball at Sports-Reference.com 
* Profiili nba.com 

### Viitteet
Jeff Green

**Jeff Green** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Jeff Green, yhdysvaltalainen koripalloilija
* Jeff Green, yhdysvaltalainen kilpa-autoilija
Nikolai Konstantin Hornborg

**Nikolai Konstantin Hornborg** (18. joulukuuta 1825 Valkeala – 19. joulukuuta 1902 Valkeala) oli suomalainen senaattori ja hovioikeudenneuvos.

Hornborgin vanhemmat olivat Valkealan kirkkoherra Johan Kristian Hornborg (1783–1864) ja Margareta Sofia Knorring. Hän kävi Haminan piirikoulua, pääsi ylioppilaaksi 1842 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1847. Hornborg sai varatuomarin arvon 1851.

Hornborg oli Viipurin raastuvanoikeuden ja maistraatin notaarina 1853–1857 ja Viipurin hovioikeudessa kanslistina 1857–1859, kirjaajana 1859, ylimääräisenä viskaalina 1859–1861, notaarina 1861–1864, varakanneviskaalina 1864–1865, kanneviskaalina 1865–1868, asessorina 1868–1874 ja hovioikeudenneuvoksena 1874–1887. Hän oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1887–1899.

Hornborg omisti Oravalan kartanon Valkealassa. Hornborg oli naimisissa vuodesta 1871 Alexandrine Roedigerin (s. 1845) kanssa. Metsänhoitaja Nils Hugo Hornborg (s. 1880) oli heidän poikansa, samoin kuin asianajaja, urheiluvaikuttaja Lars Hornborg (s. 1890).

## Lähteet
Paul Emil Forsman

**Paul Emil Forsman** (3. kesäkuuta 1826 Kuopio – 11. kesäkuuta 1906 Hyvinkää) oli suomalainen senaattori ja Viipurin hovioikeuden presidentti.

Forsmanin vanhemmat olivat Vaasan hovioikeuden presidentti Johan William Forsman (1788–1883) ja Elisabet Charlotta Böcker. Hän kävi Helsingin yksityislyseota 1838–1842, pääsi ylioppilaaksi 1844 yksityistodistuksella ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1848. Forsman sai varatuomarin arvon 1851.

Forsman oli Viipurin hovioikeudessa kanslistina 1856–1858, aktuaarina 1858–1859, notaarina 1859–1862, varakanneviskaalina 1862–1864, apujäsenenä 1863–1867, sihteerinä 1864–1867, asessorina 1867–1869 ja hovioikeudenneuvoksena 1869–1875. Hän oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1875–1887 ja sen jälkeen Viipurin hovioikeuden presidenttinä 1887–1902.

Forsman oli naimisissa 1855–1883 Emma Sofia Viktorina Kuhlströmin (k. 1883) kanssa. Heidän poikansa oli Viipurin hovioikeuden hovioikeudenneuvos ja valtiopäivämies Arthur William Forsman.

## Lähteet
Kerttu Korhonen

**Kerttu Elina Korhonen** (5. heinäkuuta 1915 Kuopio – 6. joulukuuta 2008) oli suomalainen Kuopiossa asunut toimistotyöntekijä ja näytelmäkirjailija.

Korhosen vanhemmat olivat vaatturimestari Antti Ronkainen ja Selma Rissanen. Hän oli naimisissa radiosähköttäjä Jorma Korhosen kanssa.

## Teoksia
* *Kerrothan sadun eli ilta lapsenvahtina* : radiokuunnelma ja näytelmä. 1977
* *Pitkä yö. Harjoitelma teatterissa*.

## Lähteet
Corey Brewer

**Corey Wayne Brewer** (s. 5. maaliskuuta 1986 Portland, Tennessee) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka on pelannut NBA:ssa vuodesta 2007 lähtien. 

Pienenä laitahyökkääjänä tai heittävänä takamiehenä pelaavan Brewerin varasi  seitsemännellä vuorolla Minnesota Timberwolves, jota Brewer edusti kevääseen 2011 saakka ja uudestaan kauden 2013–2014. Kauden 2010–2011 päätteeksi hän voitti Dallas Mavericksissa NBA:n mestaruuden.

Brewer teki heinäkuussa 2015 epävirallisen tiedon mukaan Houstonin kanssa kolmivuotisen, yhteensä 23,4 miljoonan dollarin jatkosopimuksen. Helmikuussa 2017 hänet kuitenkin myytiin Los Angeles Lakersiin. Maaliskuussa 2018 hän solmi sopimuksen Oklahoma City Thunderin kanssa.

## Lähteet
* Corey Brewer NBA Stats Basketball-Reference.com 
* Corey Brewer Stats College Basketball at Sports-Reference.com 
* Profiili nba.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Välimerentunnelimyyrä

**Välimerentunnelimyyrä** (*Microtus duodecimcostatus*) on sukuun *[[Microtus]]* kuuluva laji. Sen turkki on tiheä ja hyvin pehmeä ja väriltään se on yleensä keltaisen sävyinen. Lajia esiintyy läntisen Välimeren rannikon seudulla. Se elää avoimessa maastossa ja korkeimmillaan sitä on havaittu 2&nbsp;250 metrin korkeudessa. Se kaivaa maanalaisia tunneleita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Chelsea LFC

**Chelsea FC Women** entinen Chelsea Ladies Football Club on lontoolainen naisten jalkapallojoukkue. Se on perustettu vuonna 1992 ja on vuodesta 2004 ollut virallinen osa Chelsea FC -seuraa. Vuosina 2015, 2018, 2020, 2021, 2022, 2023 ja 2024 se voitti FA:n naisten superliigan mestaruuden sekä vuosina 2015, 2018, 2021, 2022 ja 2023 naisten FA Cupin. Vuosina 2012 ja 2016 se oli FA Cupin loppuottelussa häviävänä osapuolena. Vuonna 2021 Chelsea ylsi Mestarien liigassa loppuotteluun, jonka se hävisi FC Barcelonalle 0–4.

Seurassa ovat pelanneet muun muassa vuoden 2015 MM-pronssimitalistit Claire Rafferty, Katie Chapman, Eniola Aluko ja Carly Telford, vuoden 2022 Euroopan-mestarit Francesca Kirby ja Jessica Carter sekä muiden maiden maajoukkuepelaajista ruotsalainen Hedvig Lindahl, norjalainen Maren Mjelde, eteläkorealainen Ji So-yun sekä saksalaiset Ann-Katrin Berger ja Melanie Leupolz.

Seuran päävalmentajana toimi vuosina 2012–2024 Emma Hayes. Hänen tilalleen tuli vuonna 2024 ranskalainen Sonia Bompastor.

## Edustusjoukkue
:*Päivitetty 22. syyskuuta 2024 *
### Nykyinen joukkue

 

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Seuran kotisivu
Liverpool LFC

**Liverpool Ladies Football Club** on liverpoolilainen naisten jalkapallojoukkue. Se perustettiin vuonna 1989 nimellä Newton LFC, kaksi vuotta myöhemmin se muutti nimekseen Knowsley United WFC, ja vuodesta 1994 se on ollut osa Liverpool FC -seuraa. Vuosina 2013 ja 2014 se voitti FA:n naisten superliigan mestaruuden, ja vuosina 1994, 1995, ja 1996 se pelasi naisten FA Cupin loppuottelussa.

Seurassa ovat pelanneet muun muassa vuoden 2015 MM-pronssimitalisti Fara Williams ja Nigerian maajoukkuehyökkääjä Asisat Oshoala. Kaudella 2022–2023 joukkueessa pelaavat muun muassa Irlannin maajoukkuepelaajat Niamh Fahey, Megan Campbell ja Leanne Kiernan, Englannin maajoukkuepelaajat Melissa Lawley, Gilly Flaherty ja Taylor Hinds, Pohjois-Irlannin maajoukkuepelaaja Rachel Furness, Walesin maajoukkuepelaaja Rhiannon Roberts, Alankomaiden maajoukkuepelaaja Shanice van de Sanden, Belgian maajoukkuepelaaja Yana Daniëls ja Suomen maajoukkuepelaaja Emma Koivisto.

## Lähteet
*
Davide Zappacosta

**Davide Zappacosta** (s. 11. kesäkuuta 1992 Sora) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Atalantaa. Kotimaansa lisäksi hän on pelannut Englannin Valioliigassa Chelsean joukkueessa. Oikeajalkainen Zappacosta on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.

## Ura
### Seurajoukkueura
Zappacosta aloitti ammattilaisuransa AC Isola Lirissä, jota hän edusti vuodet 2010–2011 tehden 14 ottelussa yhden maalin. Hän siirtyi tammikuussa 2011 Atalantaan, ja pelasi kevätkauden alle 19-vuotiaiden joukkueessa. Kauden 2011−2012 hän oli lainalla AS Avellinossa, ja siirto vakinaistettiin seuraavana kesänä. Kaudet 2011−2013 seura pelasi Lega Pro Prima Divisionessa, kunnes nousi Serie B:hen kaudeksi 2013–2014. Zappacosta pelasi Avellinossa kaikkiaan 83 liigaottelua, joissa teki kolme maalia.

Heinäkuussa 2014 Zappacosta siirtyi uudelleen Serie A:n Atalantaan, jossa hän teki pääsarjadebyyttinsä seuraavassa kuussa Hellas Veronaa vastaan. Avausmaalinsa hän teki tammikuussa 2015 Genoan verkkoon. Kaudella 2014–2015 Zappacosta teki 29 ottelussa kolme maalia. Hän siirtyi saman sarjatason Torinoon 4,3 miljoonan euron siirtosummalla heinäkuussa 2015. Torinossa hän pelasi kaikkiaan 56 sarjaottelua ja teki kaksi maalia.

Zappacosta siirtyi Englannin Valioliigan Chelseaan 25 miljoonalla eurolla elokuussa 2017. Avauskaudellaan hän pelasi 22 liigaottelua ja FA Cupissa neljä ottelua Chelsean tiellä cupmestaruuteen. Seuraavalla kaudella hän pelasi vain neljässä valioliigaottelussa. Eurooppa-liigassa hän pelasi kaudella 2018−2019 kymmenen ottelua. Voitokkaassa loppuottelussa hän pääsi loppuhetkillä kentälle.

Zappacosta pelasi lainasopimuksilla kaudella 2019–2020 AS Romassa yhdeksän Serie A -ottelua ja seuraavalla kaudella Genoassa 25 liigaottelua, joissa teki neljä maalia. Hän siirtyi Atalantaan kuuden miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2021. Hän on pelannut vuoden 2023 loppuun mennessä 70 Serie A:n ottelua ja tehnyt viisi maalia. Mestarien liigassa hän on pelannut kuusi ja Eurooppa-liigassa kahdeksan ottelua. 

### Maajoukkueura
Zappacosta pelasi Italian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa vuosina 2013–2015. Hän kuului joukkueeseen alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 2015 ja pelasi Italian kaikki kolme ottelua. A-maajoukkueessa hän debytoi MM-karsintaottelussa Liechtensteinia vastaan marraskuussa 2016. Viimeksi hän on pelannut maajoukkueessa syyskuussa 2018.

## Lähteet
Luettelo Yhdysvaltain ulkoministereiden ulkomaanmatkoista (1860–1920-luvut)

Luettelo Yhdysvaltain ulkoministereiden ulkomaanmatkoista 1860-1920 sisältää  ulkoministerit William H. Sewardin jaFrank B. Kelloggin Matkat ovat aikajärjestyksessä.

Tämä luettelo on osa artikkelikokonaisuutta, joka on sivulla Luettelo Yhdysvaltain ulkoministereiden ulkomaanmatkoista. Sivulla ovat linkit Yhdysvaltain ulkoministereiden muilla vuosikymmenillä tekemiin ulkomaanmatkoihin.

## William H. Seward
*William H. Seward (virkakausi 1861–1869) teki ulkoministeri kaudella neljä ulkomaanmatkaa.

## John Hay
*John Hay (virkakausi 1898–1905) teki ulkoministeri kaudella neljä ulkomaanmatkaa.

## Elihu Root
*Elihu Root (virkakausi 1905–1909) teki ulkoministeri kaudella 10 ulkomaanmatkaa.

## Philander C. Knox
*Philander C. Knox (virkakausi 1909–1913) teki ulkoministeri kaudella 13 ulkomaanmatkaa.

## Robert Lansing
*Robert Lansing (virkakausi 1915–1920) teki ulkoministerikaudella yhden ulkomaanmatkan.

## Bainbridge Colby
*Bainbridge Colby (virkakausi 1920–1921) teki ulkoministerikaudella viisi ulkomaanmatkaa.

## Charles Evans Hughes
*Charles Evans Hughes (virkakausi 1921–1925) teki ulkoministeri kaudella seitsemän ulkomaanmatkaa.

## Frank Kellog
*Frank B. Kellogg (virkakausi 1925–1929) teki ulkoministerikaudella kuusi ulkomaanmatkaa.

## Katso myös
Alppitunnelimyyrä

**Alppitunnelimyyrä** (*Microtus multiplex*) on Cricetidae-heimoon, myyrien (Arvicolinae) alaheimoon ja peltomyyrien (*Microtus*) sukuun kuuluva jyrsijälaji. Se muistuttaa pikkutunnelimyyrää, mutta on suurempikokoinen, noin 9-11 cm pitkä. Karvan väri on kellertävän ruskea. Sitä esiintyy enimmäkseen Alpeilla luoteisesta Ranskasta Sveitsiin ja pohjoiseen Italiaan. Se elää avoimessa maastossa ja korkeimmat paikat, missä sitä on havaittu, ovat 2800 metrin korkeudessa.

## Lähteet
Manchester City WFC

**Manchester City Women's Football Club** (Manchester City Ladies FC) on manchesterilainen naisten jalkapallojoukkue. Se on perustettu vuonna 1988 ja on virallinen osa Manchester City FC -seuraa. Vuonna 2014 se voitti FA WSL Cupin eli naisten liigacupin, vuonna 2016 FA:n naisten superliigan mestaruuden ja naisten FA Cupin vuonna 2017 ja 2019.

Seurassa pelaavat muun muassa vuoden 2022 Euroopan-mestarit Chloe Kelly, Lauren Hemp, Alex Greenwood, Demi Stokes ja Ellie Roebuck sekä vuoden 2015 MM-pronssimitalisti Stephanie Houghton. Aiemmin joukkueessa pelanneita Englannin maajoukkuetähtiä ovat muun muassa Lucy Bronze, Jill Scott, Ellen White, Georgia Stanway, Toni Duggan ja Karen Bardsley. Kevään 2017 ajan joukkueessa pelasi lainasopimuksella FIFA:n vuosien 2015 ja 2016 parhaaksi pelaajaksi valitsema yhdysvaltalainen Carli Lloyd. Seuran managerina toimi marraskuusta 2013 vuoden 2020 alkupuolelle Nick Cushing. Kaudelle 2020–2021 manageriksi tuli Gareth Taylor.

## Edustusjoukkue
:*Päivitetty 23. lokakuuta 2022 *

 
 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Luettelo Yhdysvaltain ulkoministereiden ulkomaanmatkoista (1930–1940-luvut)

Luettelo Yhdysvaltain ulkoministereiden ulkomaanmatkoista 1930-1940 sisältää ulkoministerit Henry L. Stimsonin  ja George C. Marshallin. Matkat ovat aikajärjestyksessä.

Tämä luettelo on osa artikkelikokonaisuutta, joka on sivulla Luettelo Yhdysvaltain ulkoministereiden ulkomaanmatkoista. Sivulla ovat linkit Yhdysvaltain ulkoministereiden muilla vuosikymmenillä tekemiin ulkomaanmatkoihin.

## Henry L. Stimson
*Henry L. Stimson (virkakausi 1929–1933) teki ulkoministeri kaudella yhdeksän ulkomaanmatkaa.

## Cordell Hull
*Cordell Hull (virkakausi 1933–1944) teki ulkoministerikaudella 30 ulkomaanmatkaa.

## Edward Stettinius
*Edward Stettinius, Jr. (virkakausi 1944–1945) teki ulkoministerikaudella 11 ulkomaanmatkaa.

## James F. Byrnes
*James F. Byrnes (virkakausi 1945–1947) teki ulkoministerikaudella 10 ulkomaanmatkaa.

## George C. Marshall
*George C. Marshall (virkakausi 1947–1949) teki ulkoministerikaudella 13 ulkomaanmatkaa.

## Dean Acheson
*Dean Acheson (virkakausi 1949–1953) teki ulkoministerikaudella 22 ulkomaanmatkaa.

## Katso myös
Luettelo Yhdysvaltain ulkoministereiden ulkomaanmatkoista (1950–1960-luvut)

Luettelo Yhdysvaltain ulkoministereiden ulkomaanmatkoista 1950-1960 sisältää ulkoministerit  John Foster Dullesin ja Dean Ruskin. Matkat ovat aikajärjestyksessä.

Tämä luettelo on osa artikkelikokonaisuutta, joka on sivulla Luettelo Yhdysvaltain ulkoministereiden ulkomaanmatkoista. Sivulla ovat linkit Yhdysvaltain ulkoministereiden muilla vuosikymmenillä tekemiin ulkomaanmatkoihin.

## John Foster Dulles
*John Foster Dulles (virkakausi 1953–1959) teki ulkoministerikaudella 119 ulkomaanmatkaa.

## Christian Herter
*Christian Herter (virkakausi 1959–1961) teki ulkoministerinä 23 ulkomaanmatkaa.

## Dean Rusk
*Dean Rusk (virkakausi 1961–1969) teki ulkoministeri kaudella 119 ulkomaanmatkaa.

## Katso myös
Isaac Kiese Thelin

**Isaac Kiese Thelin** (s. 24. kesäkuuta 1992 Örebro) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa Belgian Jupiler Pro League:ssä pelaavaa RSC Anderlechtia, mutta pelaa tällä hetkellä lainassa Ruotsin Allsvenskanin Malmö FF:ssä. Oikeajalkainen Thelin on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän kuuluu myös Ruotsin jalkapallomaajoukkueeseen.

## Ura
### Seurajoukkueura
Thelin aloitti uransa Karlslunds IF:ssä, jossa hän pelasi vuosina 2009–2011 44 ottelua tehden niissä 18 maalia. Vuonna 2011 Thelin siirtyi Allsvenskanin IFK Norrköpingiin, jossa hän pelasi vuodet 2011–2014 viimeistellen 48 ottelussa kuusi kertaa. Heinäkuussa 2014 Thelin siirtyi Allsvenskanin Malmö FF:ään, jossa hän voitti tuolla kaudella Allsvenskanin lisäksi myös Ruotsin supercupin debytoiden myös Mestareiden liigassa. Tammikuussa 2015 Thelin siirtyi Ranskan Ligue 1:n Girondins de Bordeaux’hon, jonka paidassa hän teki yhden maalin kevätkauden 13 pelaamassaan ottelussa.

### Maajoukkueura
Thelin olisi voinut edustaa Ruotsin sijaan myös Kongon demokraattista tasavaltaa, sillä hänen isänsä on sieltä kotoisin. Thelin on edustanut Ruotsia alle 17- ja alle 21-vuotiaissa. Vuonna 2015 hän oli mukana voittamassa alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta tehden turnauksessa yhden maalin. Ruotsin jalkapallomaajoukkueessa Thelin debytoi jo marraskuussa 2015 EM-karsintaottelussa Montenegroa vastaan.

## Saavutukset
**[[Malmö FF]]**
* Allsvenskan: 2014
* Ruotsin supercup: 2014

**[[Ruotsin jalkapallomaajoukkue|Ruotsi]]**
* Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailut: kultaa (2015)

## Lähteet
Luettelo Yhdysvaltain ulkoministereiden ulkomaanmatkoista (1970–1990-luvut)

**Luettelo [[Yhdysvaltain ulkoministeri|Yhdysvaltain ulkoministereiden]] ulkomaanmatkoista 1970–1990-luvuilla** sisältää ulkoministerit William P. Rogersista ja Madeleine Albrightiin. Matkat ovat aikajärjestyksessä.

Tämä luettelo on osa artikkelikokonaisuutta, joka on sivulla Luettelo Yhdysvaltain ulkoministereiden ulkomaanmatkoista. Sivulla ovat linkit Yhdysvaltain ulkoministereiden muilla vuosikymmenillä tekemiin ulkomaanmatkoihin.

## William P. Rogers
*William P. Rogers (virkakausi 1969–1973) teki ulkoministerikaudella 119 ulkomaanmatkaa.

## Henry Kissinger
*Henry Kissinger (virkakausi 1973–1977) teki ulkoministerikaudella 179 ulkomaanmatkaa.

## Cyrus Vance
*Cyrus Vance (virkakausi 1977–1980) teki ulkoministerikaudella 115 ulkomaanmatkaa.

## Edmund Muskie
*Edmund Muskie (virkakausi 1980–1981) teki ulkoministerikaudella 10 ulkomaanmatkaa.

## Alexander Haig
*Alexander Haig (virkakausi 1981–1982) teki ulkoministerikaudella 53 ulkomaanmatkaa.

## George P. Shultz
*George P. Shultz (virkakausi 1982–1989) teki ulkoministerikaudella ulkomaanmatkaa.

## James Baker
*James Baker (virkakausi 1989–1992) teki ulkoministerikaudella ulkomaanmatkaa.

## Warren Christopher
*Warren Christopher (virkakausi 1993–1997)

## Madeleine Albright
*Madeleine Albright (virkakausi 1997–2001) teki ulkoministerikaudella ulkomaanmatkaa.

## Katso myös
Luettelo Yhdysvaltain ulkoministereiden ulkomaanmatkoista (2000–nykyaika)

Tämä on **luettelo [[Yhdysvaltain ulkoministeri|Yhdysvaltain ulkoministereiden]] ulkomaanmatkoista 2000 - nykyaika.** Tässä artikkelissa on luettelo Yhdysvaltain ulkoministereiden ulkomaanmatkoista Colin Powellista nykyaikaan.

Luettelo on osa artikkelikokonaisuutta, joka on sivulla Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista.Sivulla ovat linkit Yhdysvaltain ulkoministereiden muilla vuosikymmenillä tekemiin ulkomaanmatkoihin. Luettelo on kronologinen eli vuodesta 2010 nykyhetkeen. Luetteloon sisältyvät sekä yksityis- ja lomamatkat että viralliset valtiovierailut presidenttien seurueessa. Luettelossa ovat vain ulkomaanmatkat, jotka ulkoministerit ovat suorittaneet virkakautensa aikana.

## Colin Powell
*Colin Powell (virkakausi 2001–2005) teki ulkoministeri kaudella (?) ulkomaanmatkaa.

## Condoleezza Rice
*Condoleezza Rice (virkakausi 2005–2009) teki ulkoministerikaudella ulkomaanmatkaa

## Hillary Rodham Clinton
*Hillary Rodham Clinton (virkakausi 2009–2013) teki ulkoministerikaudellaan seuraavat ulkomaanmatkat.

## John Kerry
*John Kerry (2013-2017) teki ulkoministerikaudellaan seuraavat matkat.

## Rex Tillerson

*Rex Tillerson (2017-2018) teki ulkoministerikaudellaan seuraavat ulkomaanmatkat.

## Mike Pompeo

*Mike Pompeo (2018-2020) teki ulkoministerikaudellaan seuraavat ulkomaanmatkat.

## Katso myös

## Lähteet
*Lähteet:

### Viitteet
Lianne Sanderson

**Lianne Sanderson** (s. 3. helmikuuta 1988) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Englannin naisten maajoukkueessa MM-kilpailujen 2015 päättyessä 49 maaottelua ja tehnyt niissä 15 maalia. Hän saavutti EM-hopeaa vuonna 2009 ja MM-pronssia vuonna 2015.

Sanderson esiintyi ensimmäisen kerran Englannin naisten maajoukkueessa toukokuussa 2006. MM-kilpailuissa 2007 hän pääsi vaihtopelaajana kentälle puolivälierässä Yhdysvaltoja vastaan. MM-kilpailuissa 2015 hän pääsi vaihtopelaajana kentälle yhdessä alkulohko-ottelussa ja pronssiottelussa.

Seuratasolla Sanderson edustaa nuoruusvuosiensa seuraa Arsenalia, jonne hän palasi vuodeksi 2015 pelattuaan välillä muiden englantilaisseurojen lisäksi Espanjassa ja Yhdysvalloissa.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Anthony Yigit

**Anthony Yigit** (s. 1. syyskuuta 1991 Farsta) on ruotsalainen ammattilaisnyrkkeilijä. Hän edustaa Sauerland-tallia. 171 senttimetriä pitkä oikeakätinen Yigit kilpailee ylemmässä kevytsarjassa.

Amatöörinä Yigit selviytyi vuoden 2012 kesäolympialaisiin Lontooseen, jossa hän putosi toisella kierroksella. Helmikuussa 2013 Yigit solmi ammattilaissopimuksen tunnetun nyrkkeilytiimi Team Sauerlandin kanssa. Yigit on otellut ammattilaisurallaan 15 ottelua, joista 14 on päättynyt voittoon ja yksi ratkaisemattomasti. Voitoista kuusi on tullut tyrmäyksellä.

Yigitillä on sukujuuria monessa maassa. Hänen isänsä on Venäjältä, äidinisä Turkista ja äidinäiti Suomesta. Yigit osasi nuorempana puhua suomea, mutta on kadottanut tämän taidon.

## Lähteet
Rusotuonenpuu

**Rusotuonenpuu** (*Gliricidia sepium*) on tropiikissa kasvava puulaji. Lajia viljellään yleisesti sen monikäyttöisyyden takia.

## Ulkonäkö ja koko

Rusotuonenpuu kasvaa 10–15 metriä korkeaksi. Runko on mutkainen ja ohut. Puuaines on tummaa ja kovaa. Luontaisella levinneisyysalueella se pudottaa kuivana kautena lehtensä. Siemenet ovat myrkyllisiä. Laji vesoo voimakkaasti ja sitä on helppoa lisätä myös suvuttomasti pistokkaista.

## Levinneisyys
Luonnonvaraisena rusotuonenpuuta tavataan Meksikon ja Keski-Amerikan alavilla alueilla, joilla on selkeä sade- ja kuivankauden vaihtelu. Villiintyneenä viljelykarkulaisena lajia tavataan lähes koko tropiikin alueella.

## Käyttö
Rusotuonenpuu on monikäyttöinen puulaji. Perinteisesti sitä on käytetty peltometsäviljelyksessä esimerkiksi kaakaon kanssa. Tällöin rusotuonenpuu suojaa viljelyksiä liialta auringonpaahteelta ja lehtikarike lannoittaa maata. Laji myös sitoo erittäin hyvin typpeä maaperään. Puun myrkyllisistä siemenistä valmistetaan käymisteitse rotanmyrkkyä. Karjankasvattajat käyttävät katkaistuja, voimakkaasti vesovia rusotuonenpuun lehtiä karjanrehuksi. Vaikka puun siemenet ovat myrkyllisiä, lehdet ovat erittäin proteiinipitoista rehua karjalle. Puuaines ei kelpaa rakennuspuuksi, mutta sitä käytetään polttopuuna. Lajia kasvatetaan myös varjoa antavana aidannepuuna.

## Lähteet
* Nygren, Pekka: *Rusotuonenpuu*. Teoksessa *Luonnossa: Kasvit II*. Toim. Piirainen, Mikko. WSOY, Porvoo 2008, s. 165.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Rusotuonenpuu (''Gliricidia sepium'')
* ITIS: ''Gliricidia sepium'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Gliricidia sepium'' 
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Gliricidia sepium  
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Gliricidia sepium (mother of cocoa) 
* Plantwise: Mother of cocoa (Gliricidia sepium)