open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Primaarinen biliaarinen kirroosi

**Primaarinen biliaarinen kirroosi** (PBC) eli **sappikirroosi** on autoimmuunisairaus, maksan sisäisten sappiteiden tulehdus. Se etenee hitaasti varsinaiseen kirroosivaiheeseen. Sairaus havaitaan yleensä oireettomassa vaiheessa. Myöhemmin saattaa ilmetä väsymystä, keltaisuutta ja joskus voimakastakin kutinaa. Kirroosivaiheessa tavataan kirroosille tyypillisiä komplikaatioita, kuten askitesta ja hepaattista enkefalopatiaa. Lääkkeillä lievitetään taudin oireita ja hidastetaan sen kulkua. Sappikirroosi on yleinen maksansiirron syy. Immunosuppressiosta huolimatta sairaus uusiutuu usein toimenpiteen jälkeen.

Veren korkea kolesteroli on yleistä henkilöillä, joilla on primaarinen biliaarinen kirroosi tai muu maksasairaus, johon liittyy kolestaasi. Noin neljänneksellä potilaista tavataan ksantoomia, kun tauti todetaan.

Primaarisen biliaarisen kirroosin aiheuttajaa ei tiedetä. Alkoholinkäyttö ei vaikuta sen syntyyn. Sairauden yhteydessä esiintyy usein muun muassa osteoporoosia. Kirroosissa tapahtuva terveen maksakudoksen tuho nostaa maksasyöpäriskiä. Osteoporoosi johtuu siitä, että luustolle välttämättömien rasvaliukoisten vitamiinien saanti ohutsuolesta estyy sappihappojen jäädessä verenkiertoon. Sappihapot ovat pitkäaikaisena rasitteena keskushermostolle myrkyllistä, mikä taas aiheuttaa sairauteen liittyvän enkefalopatian. 

Oireiden kehittyminen voi kestää primaarisessa biliaarisessa kirroosissa hyvin kauan, vuosikymmeniä. Suuri enemmistö (90 prosenttia) sairastuneista on naisia. Kyseessä on harvinainen tauti, jota Suomessa sairastaa 1–2 ihmistä 10&nbsp;000:sta. Lisäksi taipumus sairauteen vaikuttaa jossain määrin perinnölliseltä. 

On olemassa myös sekundaarinen biliaarinen kirroosi, jonka taustalla voivat olla esimerkiksi sappikivet, biliaarinen atresia, perikolangiitti tai kystinen fibroosi.

## Laboratoriodiagnostiikasta
Primaarista biliaarista kirroosia sairastavilla ovat huomionarvoisia bilirubiinin ja mahdollisesti kolesterolin korkea taso. Myös Alkalinen fosfataasi (AFOS) on usein koholla kuten myös mitokondriovasta-aineet. Varsinaiset "maksaentsyymikokeet" alaniiniaminotransferaasi (ALAT) ja aspartaattiaminotransferaasi (ASAT) eivät tavallisesti ole kovin herkkiä kyseisen taudin määrityksessä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Gastrolab 
* Terveyskirjasto
Dalsfjellet

**Dalsfjellet** on Skandeilla sijaitseva vuori Tromssan lääniin kuuluvassa Paatsivuonon kunnassa, Norjassa. Se sijaitsee Kjusakdalenin länsipuolella. Vuoren korkein kohta on 1 482 metriä korkea Istinden. Vuorta kutsutaan myös *Istindeniksi* ja pohjoissaamelaiseksi *Jiekŋagáisiksi.* 

## Lähteet
Fender Wide Range

**Fender Wide Range** on soitinyhtiö Fenderin vuodesta 1971 lähtien tuottama humbucker-tyyppinen kitaramikrofoni. Sillä pyrittiin murtamaan vakiintunut käsitys Fenderistä "yksikelaisten mikrofonien kitarayhtiönä" ja koetettiin saada jalansijaa humbucker-mikrofonien markkinaosuuksista, jotka olivat tuolloin Gibsonin hallitsemia.

Wide Range sai huomattavaa suosiota, mutta siitä ei koskaan tullut niin laajalti käytettyä ja yleistä kuin Fenderin yksikelaisista mikrofoneista. Sitä käytettiin *Fender Telecaster Custom*, *Fender Telecaster Deluxe* ja *Fender Telecaster Thinline* -kitaroissa. Myös harvinaisempi *Fender Starcaster* varustettiin Wide Rangella. Mikrofonin valmistus lopetettiin 1979, koska edellä mainittujen kitaroiden tuotanto lopetettiin. Kitaroista alettiin kuitenkin 1983 tehdä reissue-malleja, jolloin Wide Rangenkin tuotanto aloitettiin uudestaan.

Alkuperäisten Wide Range-mikrofonien soundia on kuvailtu täyteläiseksi, mutta paljon selvemmäksi ja erottelevemmaksi kuin Gibsonin humbuckerien äänimaailma. Yhdistettynä Telecasterin tallamikin kanssa soundi on pehmeä ja lämmin, mutta myös pureva. Kuuluisia Wide Rangen käyttäjiä ovat muun muassa Keith Richards, Ryan Adams ja Billy Gibbons.

## Katso myös
*Sähkökitara
*Fender Telecaster
*Humbucker
*Yksikelainen mikrofoni
*Mikrofoni

## Kirjallisuutta
*
Perry Mason yllättää

**Perry Mason yllättää** (*Perry Mason*) oli yhdysvaltalainen lakidraamasarja, jota CBS esitti 1957&ndash;1966. Nimiroolissa losangelesilaisena asianajajana Perry Masonina näytteli Raymond Burr. Sama tuotantoryhmä teki myös toisen Perry Mason -televisiosarjan 1973&ndash;1974, mutta sarjan näyttelijät oli korvattu uusilla ja sarjaa tehtiin vain 15 jaksoa. Burr palasi Masonin rooliin 1980-luvun puolestavälistä alkaen tehdyissä televisioelokuvissa, joita tehtiin liki kymmenen vuoden ajan. Perry Masonin hahmon oli luonut kirjailija Erle Stanley Gardner, ja se oli esiintynyt ensimmäisen kerran romaanissa *The Case of the Velvet Claws* vuonna 1933.

Masonia avustivat työssään hänen sihteerinsä Della Street, jota esitti Barbara Hale ja William Hopperin esittämä yksityisetsivä Paul Drake. Neljäs sarjassa koko sen kestoajan mukana ollut näyttelijä oli William Talman, joka esitti piirisyyttäjä Hamilton Burgeria.

## Roolit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sarjan jaksoja CBS:n sivustolla 
* Brian Kelleher ja Diana Merrill: The Perry Mason TV Show Book
Holy Smoke – pyhässä pilvessä

**Holy Smoke – pyhässä pilvessä** on Jane Campionin ohjaama uskonnollista kokemusta käsittelevä draamaelokuva vuodelta 1999. 

## Juoni
Kate Winsletin esittämä Ruth (nimi muistuttaa englannin sanaa *truth*, totuus) etsii Intiasta tarkoitusta elämälleen ja kokee mystisen elämyksen. Hän lankeaa gurun pauloihin. Ruth huijataan takaisin kotiin Australiaan, jossa hänet pannaan kultinpurkaja P. J. Watersin (Harvey Keitel) hoitoon. Asetelma muuttuu miehen ja naisen väliseksi valtataisteluksi.

## Rooleissa

## Aiheesta muualla
* ''Holy Smoke!'' at the National Film and Sound Archive
Lhotse Shar

**Lhotse Shar** on Himalajalla Nepalin ja Kiinan rajalla sijaitseva vuorenhuippu. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 8&nbsp;393 metriä. 8&nbsp;501-metrinen Lhotse sijaitsee huipun länsipuolella.

## Lähteet
Valtion tilinpäätöskertomus

**Valtion tilinpäätöskertomus** eli finanssikertomus on Suomen hallituksen eduskunnalle vuosittain antama kirjallinen selostus valtion varojen hoidosta ja tilasta. Hallitus on vastuussa siitä, että valtiontaloutta hoidetaan eduskunnan päättämän valtion talousarvion puitteissa. Tilinpäätöskertomus käsittelee valtiontalouden hoitoa ja tilaa vain pääkohdittain kiinnittämättä huomiota vähäisiin yksityiskohtiin. Eduskunnalle se on kuitenkin merkittävä tiedonlähde. Samaan aihepiiriin liittyy valtiokonttorin julkaisema valtion tilinpäätös, joka jaetaan erikseen kansanedustajille. Eduskunnan tarkastusvaliokunta antaa kertomuksesta mietinnön samassa yhteydessä, kun se antaa mietinnön Valtiontalouden tarkastusviraston kertomuksesta. Mietintö käsitellään eduskunnan täysistunnossa, mutta eduskunta ei tee erillistä päätöstä valtion tilinpäätöksen hyväksymisestä.

## Lähteet
Granit (yritys)

**Ab Granit Oy** oli vuosina 1886–1980 toiminut suomalainen kivialan yritys, joka oli 1900-luvun alkupuolella suurin alallaan Suomessa.

Yhtiön perusti Anton von Alfthan vuonna 1886. Hangossa toiminut yritys valmisti aluksi katukiviä, ja sillä oli kivilouhimot Hangon Kuningatarvuorella (Drottningberget) ja Märaskärillä. Kiviä käytettiin Helsingin rakennustöissä, ja niitä vietiin myös Venäjälle. Yritys alkoi pian valmistaa graniitista myös rakennusten kivijulkisivuja (Helsingin rautatieasema, Sokos-tavaratalo, Vakuutusyhtiö Kalevan talo, Vakuutusyhtiö Suomen talo, Helsingin pörssitalo), sokkeli- ja porraskiviä, myllynkiviä, valsseja paperitehtaisiin sekä hautakiviä ja kivisiä muistomerkkejä (Aleksanteri II:n patsas). Granit vei myös harmaata ja punaista graniittia ulkomaille sekä urakoi ensimmäisen maailmansodan aikana linnoitustöitä Suomenlahden rannikolla ja 1920-luvulla Karjalan kannaksella. Yhtiöllä oli parhaimmillaan useita kymmeniä kivilouhimoita ympäri Suomea. 1900-luvun alussa yhtiöllä oli haarakonttorit Helsingissä, Pietarissa ja Moskovassa. Arkkitehti Ilmari Wirkkala toimi yhtiön taiteellisena johtajana vuodesta 1911 alkaen.

Talvisodan jälkeen Hanko joutui Neuvostoliitton vuokra-alueeksi, ja Granit siirsi päätoimipaikkansa Saloon. Yritys myytiin vuonna 1965 Oy Kullgrens Enka Granit Ab:lle, ja vähitellen sen toiminta hiipui. Kullgrenin ruotsalainen emoyhtiö meni konkurssiin vuonna 1977, ja Ab Granit Oy poistettiin lopulta kaupparekisteristä vuonna 1980. Suomen Kullgren-yhtiö selvisi emoyhtiönsä konkurssista, siirtyi vuonna 1981 ruotsalaiselle AKF Granit Ab:lle ja toimi nimellä AKF Granit Oy Ab aina vuonna 1995 tapahtuneeseen konkurssiin saakka.

## Lähteet
* Keskipohjanmaa.net : Ilmari Wirkkala Kaustiselta Hankoon vaikuttajaksi   
* 

### Viitteet

## Kirjallisuutta
* Leo Karsten : *Osakeyhtiö Granit 1886–1936*. Helsinki 1936
I’Dees

**I’Dees** oli suomalainen popyhtye, joka toimi 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä. Yhtyeessä oli alun perin neljä jäsentä: sisarukset Elina ja Hanna Silander sekä Niina Sinkkonen ja Lotta Svartsjö. Elina Silander jätti I’Deesin keväällä 2002, minkä jälkeen yhtye jatkoi triona.

## Ura
Turusta kotoisin olleen yhtyeen ponnahduslautana toimi MTV3-kanavan kilpailu *[[Tie tähtiin]]* vuodelta 2000. He saivat pian levytyssopimuksen ja yhtyeen ensimmäinen albumi *[[Sweet Confusion]]* ilmestyi maaliskuussa 2002 Columbia Recordsin kautta. Albumilta julkaistiin kuusi singleä. Parhaiten niistä menestyi Mikko Kivarin ja Marko Kumpulan säveltämä sekä Elena Madyn sanoittama ”Time”, joka nousi 13 viikoksi Suomen viralliselle singlelistalle, ja oli parhaimmillaan sijalla neljä. Myös kappale ”Automatic” nousi singlelistalle, viikoksi sijalle 19, ja itse albumi oli kaksi viikkoa Suomen virallisella albumilistalla, sijalla 18 vuoden 2002 13. viikolla ja sijalla 33 viikolla 14.

I’Deesin toinen albumi, nimeltään *[[Feed Me (albumi)|Feed Me]]*, ilmestyi lokakuussa 2003. Neljä albumin 12:sta kappaleesta oli jäsenten itsensä osaksi säveltämiä, kun yhtyeen ensimmäisellä albumilla ei ollut ollut yhtään heidän omaa sävellystään. Sen kappaleista julkaistiin singleinä ”Brave and Optimistic Girl” ja ”Special”. Albumi tai singlet eivät nousseet myyntilistoille.      

Vuonna 2005 I’Dees osallistui Eurovision laulukilpailun Suomen-karsintoihin kappaleella ”Yeah Yeah”. Se pääsi jatkoon ensimmäisestä alkukarsinnasta ja sijoittui lopulta karsinnan finaalissa kuudenneksi. Samana vuonna yhtye vieraili Boy Novicen EP:llä *Girl* ”What They Want” -kappaleessa. Sittemmin yhtye lopetti toimintansa.

## Diskografia
### Albumit

### Singlet

* Listasijoitukset Suomen viralliselta singlelistalta (Single Top 20), radiosoittoa mittaavalta radiolistalta (Radio Top 10) sekä Rumba-lehden levymyynnin ja radiosoiton yhdeksi hittilistaksi yhdistäneeltä Top 50 Hitit -listalta (Rumba Top 50) (julk. 1992–2007).

### Musiikkivideot
* *Wicked ’n’ Wild* (2001 – ohj. Riitta Sourander Riitta & Pasi Takula) 
* *Time* (2002 – ohj. Sami Aaltonen) 
* *Brave and Optimistic Girl* (2004 – ohj. Tuukka Temonen) 

## Lähteet
Ratihabitio

**Ratihabitio** ( < *ratus,* pätevä ja *habē're,* omistaa) tarkoittaa oikeustoimen hyväksymistä jälkikäteen. Se on alkuaan pätemättömän oikeustoimen vahvistus, joka tekee oikeustoimesta pätevän, kun sillä on korjattu oikeustoimen puutteet. Sen avulla voi esimerkiksi holhooja hyväksyä holhottavan tekemän sopimuksen tai täysi-ikäiseksi tullut henkilö hyväksyä alaikäisenä tekemänsä sopimuksen. Ratihabitiolla voidaan myös tehdä sitovaksi oikeustoimi, joka on alun perin tehty ilman edustetun valtuutusta tai valtuutuksen rajat ylittäen. Näin edustettua sitomattomasta oikeustoimesta tulee häntä sitova.

## Lähteet
Ijen

**Ijen** on ryhmä kerrostulivuoria Itä-Jaavassa Indonesiassa. Ijen sijaitsee laajassa 20 kilometriä leveässä kalderassa. Alueen korkein huippu on Gunung Merapi kerrostulivuori, jonka huippu on 2&nbsp;799 metrin korkeudessa.

## Kawah Ijen
Gunung Merapin läheisyydessä sijaitsee Kawah Ijenin kraatterijärvi. Järvi on syvyydeltään 212 metriä ja leveydeltään lähes kilometrin mittainen. Veden lämpötila on 34&nbsp;°C  Kawah Ijenin vesi on väriltään sinistä ja siihen on liuennut huomattavia määriä vulkaanisia kaasuja. Sen vuoksi vesi on äärimmäisen hapanta. Järvi on tilavuudeltaan vajaat 40 miljoonaa kuutiometriä ja sen veden arvellaan sisältävän 1,4 miljoonaa tonnia kloorihappoa, kuusisataatuhatta tonnia suolahappoa ja viisisataaviisikymmentä tuhatta tonnia rikkihappoa. 

### Rikin kerääminen alueella

Kawah Ijenin ympäristössä on suuri määrä kuumia fumaroleja, jotka tuottavat hyvin paljon rikkiä. Järven ympärillä onkin paljon rikkikaivoksia. Rikkikaivosten työntekijät keräävät rikin käsin. Työläiset kantavat 80–85&nbsp;kg painavat rikkisäkit 25&nbsp;km päässä sijaitsevaan kylään, jossa se pakataan ja kuljetetaan myytäväksi. Rikin myyvät Indonesian valtion omistamat yhtiöt. Rikkikaivosten työntekijöiden keskimääräinen elinikä on 30&ndash;40 vuotta.

## Lähteet
Aino Airamo

**Aino Lyydia Airamo** (7. syyskuuta 1883 Sortavala – 13. toukokuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen kääntäjä ja kirjailija. Hän kirjoitti myös nimimerkillä *Olli Solkio*.

Aino Airamo kävi Sortavalan tyttökoulun ja Helsingin suomalaisen jatko-opiston. Hänet valittiin v. 1906 Impilahdelle perustetun Itä-Karjalan kansanopiston ensimmäiseksi johtajattareksi (apulaisjohtaja). Työskenneltyään opistossa 13 vuoden ajan aina vuoteen 1919 hän siirtyi kansakoulunopettajaksi Viipuriin ja myöhemmin Helsinkiin.

## Teoksia
* *Isien teillä*. Gummerus 1919 (nimimerkillä *Olli Solkio*)
* *Karjalaisia sotureita ja sota-ajan kuvia*. Gummerus 1919 (nimimerkillä *Olli Solkio*)

## Käännöksia
* Ingeborg Vollquartz : *Kaupungin rikkain perijätär*, romaani. Gummerus 1919
* Barbra Ring : *Kaksi*. Gummerus 1921
* Barbra Ring : *Mekastajat*. Gummerus 1921
* B. M. Croker : *Sinä kesänä*, romaani. Gummerus 1921
* Barbra Ring : *Kaksoiset ja muita mekastajia*. Gummerus 1922
* Barbra Ring : *Se oikea*. Gummerus 1923
* Barbra Ring : *Se rakkaus*. Gummerus 1924
* Barbra Ring : *Vanhoissa kartanoissa*. Gummerus 1924
* Hans Rudolf Bartsch : *Kotkan syöksy*, romaani serbialaissodasta. Gummerus 1925
* Eleanor H. Porter : *Pollyanna : ”iloisen tytön” jatko*. Gummerus 1925
* Johan Bojer : *Viimeinen viikinki*. Gummerus 1925 (alkuteos *Den siste vikingen*)
* Dmitri Merežkovski : *Antikristus : Pietari Suuri ja hänen poikansa Aleksei*, historiallinen romaani Venäjän suuruuden ajoilta, osat 1–2. Gummerus 1926
* Bernhard Stokke : *Yksin vartiopaikalla*. WSOY 1938, 2. painos 1951, 3. painos 1957, 4. painos 1959 (norjankielinen alkuteos *Den ensomme vaktpost*)
* Bertie Bergen : *Salaperäinen osakeyhtiö*. WSOY 1941, 2. painos 1954 (alkuteos *Bolag U.P.A.*)
* Bernhard Stokke : *Salaperäinen kivi*. WSOY 1953, 2. painos 1960  (alkuteos *Kampen om den sorte sten*)

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kuvataiteen valtionpalkinto

**Kuvataiteen valtionpalkinto** on vuodesta 1969 jaettu palkinto. Vuonna 2020 palkintosumma oli 14&nbsp;000 euroa.

Palkinnon jakotapa ja käytännöt ovat vaihdelleet vuosien varrella. Aluksi sitä jaettiin useille taiteilijoille vuosittain, jopa viidelletoista kerralla. Vuodesta 1993 vuoteen 1998 jaettiin Suomi-palkintoa ja Nuoren taiteen Suomi-palkintoa. Vuodesta 1999 alkaen kuvataiteen valtionpalkinto on annettu yhdelle taiteilijalle vuosittain.

## Kuvataiteen valtionpalkinnon saajia

*1969 Mauno Hartman, Kari Jylhä, Kari Huhtamo
*1970 Paul Osipow
*1971 Juhani Harri, Antti Neuvonen
*1973 Timo Aalto, Matti Helenius, Kari Huhtamo
*1974 Paul Osipow, Anneli Sipiläinen, Veikko Lehtovaara
*1975 Antero Olin
*1976 Paavo Pelvo
*1977 Veikko Nuutinen, Esa Riippa
*1979 Juho Karjalainen, Anneli Sipiläinen, Pentti Tulla
*1980 Hannu Hämäläinen, Harry Henriksson, Veikko Vionoja

*1981 Paavo Pelvo
*1982 Aimo Kanerva, Esa Laurema, kuvanveistäjä Antti Louhisto
*1983 Hannu Gebhard, Alice Kaira, Osmo Monto, Reijo Paavilainen, Jan Kenneth Weckman
*1984 Nina Terno, Taisto Rauta, Simo Helenius
*1985 Tapani Raittila, Jack Helen Brut
*1986 Rafael Wardi, Juha Tammenpää
*1987 Reijo Hukkanen, Kirsi Neuvonen, Hannu Väisänen
*1988 Kauko Räsänen, Heikki Alitalo
*1989 Kaarina Kaikkonen, Radoslaw Gryta
*1991 Pentti Kaskipuro
*1992 Henrietta Lehtonen, Kimmo Ojaniemi, Tuomo Blomqvist

### Uusimuotoisen valtionpalkinnon saajat

* 1999 Helena Hietanen
* 2000 Jussi Heikkilä
* 2001 Marja Kanervo
* 2002 Miina Äkkijyrkkä
* 2003 Tapani Mikkonen
* 2004 Jan-Erik Andersson, Helinä Hukkataival
* 2005 Jaakko Niemelä
* 2006 Marjatta Tapiola
* 2007 Lauri Astala, Hannu Väisänen
* 2008 Kristiina Uusitalo
* 2009 IC-98 (Visa Suonpää ja Patrik Söderlund)
* 2010 Catarina Ryöppy
* 2011 Erkki Pirtola

* 2012 Rajataide ry
* 2013 Pilvi Takala
* 2014 Annu Vertanen
* 2015 Vesa-Pekka Rannikko
* 2016 Pauliina Turakka Purhonen
* 2017: Jyrki Siukonen
* 2018: Sasha Huber
* 2019: Jukka Korkeila
* 2020: Maria Duncker
* 2021: Tuula Närhinen
* 2022: Jussi Kivi
* 2023: Saara Ekström (visuaalisten taiteiden valtionpalkinto)
* 2024: Maija Närhinen

## Lähteet
Tommi Paalanen

**Tommi Paalanen** on suomalainen seksologi. Hän toimi aiemmin Suomen Sexpo-säätiössä. Paalanen on väitellyt seksuaalietiikasta filosofian oppiaineessa.

## Ura ja toiminta

Paalanen valmistui filosofian maisteriksi vuonna 2005 teoreettisesta filosofiasta. Hänellä on elämänkatsomustiedon opettajan pätevyys ja hän on ollut Filosofian ja elämänkatsomustiedon opettajat Feto ry:n hallituksen jäsen. Paalanen väitteli huhtikuussa 2015 Helsingin yliopistossa aiheesta "Vapaus ja seksuaalisuus – tutkielmia liberaalista etiikasta". Hän pitää Seksualistin päiväkirja -blogia.

Paalanen pitää pornografian ikärajoja Suomessa liian korkeina. Hänen mukaansa porno on pikemminkin hyödyllistä kuin vahingollista. Hänen mukaansa pornon ikäraja tulisi laskea 15 vuoteen sekä seksuaalikasvatukseen suunnitellun materiaalin pitäisi olla saatavilla kaikille ilman rajoituksia. Paalanen ei kannata eläinseksin kriminalisointia Suomessa.

Paalanen oli aloitteentekijänä Helsingin vapaa-ajattelijoiden 4. kesäkuuta 2010 pitämässä kampanjassa, jossa tarjottiin Raamatun vaihtoehdoksi pornolehtiä. Paalanen sai tempauksen ajatuksen Texasin ateistiopiskelijoilta. Heidän tunnuslauseensa oli ”vaihda roskasi roskaan”, toisin sanoen ”väkivaltaa, epäeettisiä elämänohjeita ja naisten alistamista” sisältävä Raamattu olisi suurempi paha kuin porno. Paalasen perusteluissa porno oli sen sijaan myönteinen asia.

## Salakatselutuomio
Paalanen oli vuoden 2023 syyskuussa oikeudessa häneen kohdistuneen raiskausta ja salakuvausta koskevien syytteiden takia. Syyte raiskauksesta hylättiin, mutta saman henkilön nostama syyte salakuvauksesta meni lävitse ja toi 60 päiväsakkoa. Sexpo vaihtoi Paalasen työtehtäviä järjestössä tuomion jälkeen. Sexpon silloisen hallituksen puheenjohtajan mukaan Paalanen todettiin syyttömäksi seksuaalirikokseen, kun taas salakuvaus ei ole seksuaalirikos. Paalasen mukaan syytteet olivat kumppanin kosto siitä, että hän lähti "myrkylliseksi muuttuneesta" ihmissuhteesta. Jutun käsittely eteni Helsingin hovioikeuteen, joka muutti käräjäoikeuden päätöstä raiskaussyytteen osalta ja tuomitsi Paalasen raiskauksesta ja salakatselusta yhden vuoden ja seitsemän kuukauden ehdolliseen vankeuteen ja korotti asianomistajalle maksettavaa korvausta 500 eurosta 3&nbsp;500 euroon.

## Teokset
* 
*  väitöskirja
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seksualistin päiväkirja -blogi
* Slideshare-luentomateriaaliarkisto
* Uutinen väitöksestä: Hyvää vappua! Liberaali seksuaalietiikka tukee seksuaalista hyvinvointia, STT Info 22.4.2015
* Haaveena seksimyönteinen Suomi – 50 vuotta täyttävä Sexpo vaatii seksuaalisuuden huomioimista kaikessa päätöksenteossa, YLE 17.1.2019
Ivan Starov

**Ivan Jegorovitš Starov** (); (23. helmikuuta (J: 12. helmikuuta) 1745 Pietari, Venäjän keisarikunta – 17. huhtikuuta (J: 5. huhtikuuta) 1808 Pietari, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen klassismin ajan arkkitehti.

Ivan Starov opiskeli Keisarillisessa Pietarin taideakatemiassa vuosina 1758–1762 ja työskenteli vuosina 1762–1768 Pariisissa sekä Roomassa, jossa hän tutki antiikin ajan muistomerkkejä. Vuodesta 1785 lähtien hän toimi Keisarillisen taideakatemian professorina ja vuodesta 1794 sen vararehtorina. Vuonna 1769 Starov sai akateemikon arvonimen.

Vuosina 1772–1774 Starov toimi Pietarin ja Moskovan kivirakennuskomission pääarkkitehtina. Vuodesta 1774 lähtien hän johti Aleksanteri Nevskin luostarin uudistamista ja Pyhän kolminaisuuden katedraalin rakentamista. 1770–1780-luvuilla hän rakensi kartano- ja puistoalueita Pietarin lähelle Taaitsaan, Sivoritsaan ja Pellaan. Starovin huomattavin teos on Taurian palatsi (1783–1789) Pietarissa. 1790-luvulla hän työskenteli Ukrainassa (Grigori Potjomkinin kylä Bogojavlenskissa, katedraali Nikolajevissa, Nikolajevin ja Jekaterinoslavin asemakaavat). Vuodesta 1800 aina kuolemaansa saakka hän valvoi Kazanin katedraalin rakentamista.

Arkkitehti on haudattu Pietariin Aleksanteri Nevskin luostarin 1700-luvun hautausmaalle eli nekropoliin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ivan Starov Krugosvet-tietosanakirjassa 
* Ivan Starov Pietari-tietosanakirjassa
Lapin elokuvakomissio

**Lapin elokuvakomissio** on järjestö, joka palvelee kotimaisia ja kansainvälisiä tuotantoyhtiöitä Lapin läänissä etsimällä niille yhteistyökumppaneita. Sen tehtävänä on markkinoida Lappia kuvauspaikkana. Lapin elokuvakomissio  on perustettu vuonna 2008.

Lapin elokuvakomission toimintaa rahoittivat vuoteen 2014 asti  Lapin liitto (EAKR ja valtio), sen jälkeen alueen kunnat, lappilaiset yritykset ja matkailun alueorganisaatiot.  Lapin elokuvakomissio toimi Lapin markkinointi- ja viestintätoimisto House of Laplandin yhteydessä. Nykyisin Lapin elokuvakomissio on osa Tunturi Lapin kehitys ry.tä.

Lapin elokuvakomission elokuvakomissaarina toimi Anna Niemelä, ja apulaiselokuvakomissaarina Kirsikka Paakkinen. 

Iida Tirkkonen on nyt elokuvakomissaari. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Lapin elokuvakomissio
Butch Otter

**Clement Leroy "Butch" Otter** (s. 3. toukokuuta 1942 Caldwell, Idaho, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen republikaanipuolueen poliitikko. Hän on toiminut Idahon osavaltion kuvernöörinä vuodesta 2007 lähtien. Hän on oli kongressissa vuodesta 1994 vuoteen 2006. Hän äänesti 2001 Patriot Actia vastaan.

## Lähteet
* Project Vote Smart 
## Aiheesta muualla
Jelena Belova

**Jelena Belova** (, o.s. , s. 28. heinäkuuta 1947 Minsk) on neuvostoliittolainen florettimiekkailija ja nelinkertainen olympiavoittaja.

## Lähteet
Kakkosen kausi 2000

Kakkonen on Suomen jalkapallon kolmanneksi korkein sarjataso. **Kaudella 2000** sarja pelattiin neljässä lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkojen voittajat nousivat suoraan Ykköseen. Toiseksi sijoittuneet karsivat noususta keskenään ja näiden otteluparien voittajat Ykkösen alempien loppusarjojen kolmanneksi viimeisten kanssa. Lohkojen kolme viimeistä putosivat suoraan Kolmoseen.

## Etelälohko

## Itälohko

## Länsilohko

## Pohjoislohko

## Karsinta Ykköseen

*WP-35 – AC Vantaa 1–1
*AC Vantaa –  WP-35 2–0

AC Vantaa jatkoon yhteismaalein 3–1

*JBK – KaaPo 1–1
*KaaPo – JBK 0–5

JBK jatkoon yhteismaalein 6–1

*AC Vantaa – Rakuunat, Lappeenranta 0–0
*Rakuunat, Lappeenranta – AC Vantaa 2–0

Rakuunat säilytti paikkansa Ykkösessä yhteismaalein 2–0

*JBK, Pietarsaari – Närpes Kraft 0–3
*Närpes Kraft – JBK Pietarsaari 0–1

Närpes Kraft säilytti paikkansa Ykkösessä yhteismaalein 3–1

## Parhaat maalintekijät

Etelälohko

*31 – Tommi Uusitalo AC Vantaa
*21 – Jukka Suikki IF Gnistan
*13 – Juha Hämäläinen LePa
*13 – Jon Poulsen KäPa 

Itälohko

*15 – Jani Uotinen FC Kuusankoski
*14 – Arto Lautamatti FC Kuusankoski 
*14 – Kimmo Pöyhönen Kings
*11 – Tuomo Holmberg JJK

Länsilohko

*24 – Kimmo Piirainen SalPa
*17 – Lembit Rajala MIFK
*15 – Pekka Riikonen Ponnistus

Pohjoislohko

*19 – Niklas Blomqvist FC Korsholm
*18 – Oleg Dulub TP-47
*17 – Pekka Kainu KPV-j

## Lähteet

*
Thamserku

**Thamserku** tai **Peak 43** on Himalajalla Nepalissa sijaitseva vuorenhuippu. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 6&nbsp;608 metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kangtega

**Kangtega** on Himalajalla Nepalissa sijaitseva vuorenhuippu. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 6&nbsp;685 metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nuptse

**Nuptse** on Himalajalla Nepalissa sijaitseva vuori. Sen korkeimman huipun korkeus merenpinnan tasosta on 7&nbsp;861 metriä.

## Nuptsen huiput
* Nuptse I (7&nbsp;861 m)
* Nuptse II (7&nbsp;827 m)
* Nuptse Shar I (7&nbsp;804 m)
* Nuptse Nup I (7&nbsp;784 m)
* Nuptse Shar II (7&nbsp;776 m)
* Nuptse Nup II (7&nbsp;742 m)
* Nuptse Shar III (7&nbsp;695 m)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Singerin talo

**Singerin talo** (), joka tunnetaan myös nimellä **Dom knigi** (Дом кни́ги eli *Kirjatalo*), on vuosina 1902–1904 rakennettu liike- ja toimistorakennus Pietarissa Nevski-prospektin ja Gribojedovin kanavan kulmassa.

Arkkitehti Pavel Suzorin amerikkalaista Singer-ompelukoneyhtiötä varten suunnittelema liiketalo edustaa siirtymää eklektismistä jugendiin. Kyseessä on Pietarin ensimmäinen metallirunkoinen rakennus. Seinät on päällystetty Pernajan saaristosta tuodulla graniitilla, ja julkisivun veistosryhmät ovat Amandus Adamsonin käsialaa. Metallinen lasitettu kulmatorni muodostaa yhden Nevski-prospektin kiintopisteistä.

Vuodesta 1919 lähtien Singerin talossa sijaitsi Pietarin (myöhemmin Leningradin) suurin kirjamyymälä *Dom knigi* sekä kirjakauppa- ja kustannusalan yrityksien toimitiloja. 2000-luvun alussa remontoidussa rakennuksessa toimii nykyään jälleen kirjakauppa.

Singerin talon osoite on Nevski-prospekti 28. Lähimmät metroasemat ovat Nevski prospekt ja Gostinyi dvor.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Dom knigi Pietari-tietosanakirjassa 
* Rakennuksen historia Sankt-Peterburgski dom knigi -yhtiön sivustolla
Sivoritsa

**Sivoritsa** () on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Suuren-Kolppanan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Pietarin ja Pihkovan välisen M20-valtatien varrella 15 kilometriä Hatsinasta lounaaseen. Asukkaita kylässä on 2&nbsp;900 henkeä (vuonna 2007).

Kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1500 nimellä *Živoritši*. Ruotsin vallan aikana alue oli läänitettynä (ja myöhemmin vuokrattuna) von Termo-suvulle, joka perusti sinne Sivoritsan kartanon. Pietari I lahjoitti Sivoritsan vuonna 1712 Fjodor Apraksinille. 1770-luvulla sen osti Pjotr Demidov, joka rakennutti Sivorka-joen rannalle arkkitehti Ivan Starovin suunnitteleman klassistisen kartanon ja sitä ympäröivän maisemapuiston. Vuosina 1775–1784 kartanon yhteyteen pystytettiin Starovin suunnittelema pyhän Nikolaoksen kirkko, jonka mukaan kylä on saanut nykyisen venäläisen nimensä. Vuonna 1900 kartano muutettiin mielisairaalaksi, ja myöhemmin sen alueelle rakennettiin uusia sairaalarakennuksia. Nykyään siellä toimii Pjotr Kaštšenkolle nimetty psykiatrinen sairaala. Osa puistosta on avoinna vierailijoille. Nikolaoksen kirkosta on jäljellä vain rauniot.

Kylän palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu ja posti. Sen lähistöllä on puutarha-alueita sekä Sivoritsan lentourheilukenttä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sivoritsan kartano Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa
Nikolskoje

**Nikolskoje** () on lukuisten kylien ja muiden paikkakuntien nimi Venäjällä. Näitä ovat muiden muassa:
* Nikolskoje, *suom.* Lomkka, kaupunki Leningradin alueen Tusinan piirissä
* Nikolskoje, *suom.* Sivoritsa, kylä Leningradin alueen Hatsinan piirissä
* Nikolskoje, kylä ja Aleuttien piirin hallintokeskus Kamtšatkan Kommodorinsaarilla
* Nikolskoje, kylä ja entinen maalaiskunta Novgorodin alueen Demjanskin piirissä
* Nikolskoje, Ussurijskin kaupungin alkuperäinen nimi Primorjen aluepiirissä
Aslak Laiti

**Aslak Laiti** (2. heinäkuuta 1837 Kostejärvi, Utsjoki – 10. marraskuuta 1895 Lappee) oli ensimmäinen valtion virkamieheksi Suomessa päässyt saamelainen, toimittuaan ensin opettajana ja kääntäjänä. 

Laitin vanhemmat olivat kalastajalappalainen David Laiti ja Anni Varsi. Poropaimenena toiminut Laiti sai rippikoulun käytyään opetusta kirjoitustaidossa Utsjoen kirkkoherra Antti Andelinilta ja hän toimi jo 19-vuotiaana itsekin saamelaisten lasten opettajana. Hän muutti 1859 Andelinin mukana Paltamoon jonne tämä siirtyi kirkkoherraksi. Andelin järjesti Laitin vuonna 1859 Kuopion opettajaseminaariin, josta hän valmistui opettajaksi 1861. Hän oli opettajana kaksi ja puoli vuotta Utsjoella ja Inarissa. 1862 hän käänsi utsjoenlapiksi A.F. Boreniuksen laatiman luvunlaskun eli aritmetiikan oppikirjan sekä kirkkoherra Antti Andelinin kanssa 1863 Martti Lutherin pienen postillan. Vuonna 1865 hän muutti Kittilään.

Sittemmin Laiti vaihtoi alaa, toimien aluksi kirjurina ja myöhemmin Oulussa lääninhallituksen ylimääräisenä kanslistina. Vuonna 1870 hän oli paikallisten olojen tuntijana mukana Ivalojoen kultamaille järjestystä valvomaan lähetetyssä komennuskunnassa. Pian tämän jälkeen hän suuntasi Pietariin ja pääsi siellä lehtiuutisiin pelastettuaan tammikuussa 1871 Nevajoella jäihin pudonneen luistelemassa olleen aatelisneidon. Saman vuoden kesällä hänet nimitettiin vastavalmistuneen Vesijärven kanavan kaitsijaksi Asikkalaan. Laiti hoiti tätä tehtävää aina vuoteen 1887 saakka, jolloin hänet valittiin Taipaleen ja Konnuksen kanavien hoitajaksi Leppävirralle.  Keväällä 1895 hänestä tuli Saimaan kanavan pääkasööri, mutta jo marraskuussa hän teki itsemurhan hirttäytymällä. Teon syynä saattoi olla pitkäaikaisen kuumesairauden aiheuttama masennus, taloudellisia vaikeuksia hänellä ei ollut ja myös kanavan raha-asiat olivat kunnossa.

Laiti sai aikanaan niin paljon julkisuutta, että hän oli mukana vuonna 1881 ilmestyneessä Biografisessa Nimikirjassa, vuonna 1927 ilmestyneessä Kansallisessa elämäkerrastossa sekä vuonna 1955 ilmestyneessä Suomen elämäkerrastossa.

Laitin puoliso vuodesta 1883 oli merikapteeni ja laivuri Josef Wahlgrenin tytär Maria Olivia Wahlgren (k. 1938). 

## Lähteet
* Lauri Muranen : Asikkalan historiaa : Aslak Laiti – aikansa kuuluisin asikkalalainen 
*  Sivu 434

### Viitteet
Sean Parnell

**Sean Parnell** (s. 19. marraskuuta 1962) on yhdysvaltalainen republikaanipuolueen poliitikko. Hän oli Alaskan kuvernööri heinäkuusta 2009 joulukuuhun 2014. Parnell nousi kuvernööriksi varakuvernöörin paikalta Sarah Palinin erottua virastaan. Vuonna 2010 hän voitti kuvernöörinvaalit ja sai näin ollen jatkaa kuvernöörinä neljä lisävuotta. Parnell oli ehdolla myös vuonna 2014, mutta hävisi vaalit riippumattonana ehdokkaana olleelle Bill Walkerille, jonka oli voittanut neljä vuotta aiemmin republikaanien esivaaleissa.

Koulutukseltaan Parnell on lakimies. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pro Evolution Soccer 2010

**Pro Evolution Soccer 2010** (PES 2010) on Pro Evolution Soccer -sarjan 9. jalkapallopeli. Peliä valmistaa Konami ja se julkaistiin Suomessa 23. lokakuuta 2009. Pelin ikäsuositus on 3+ (PEGI). Pelistä on julkaistu versiot PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle, PC:lle, PlayStation Portable:lle, PlayStation 2:lle, Wiille sekä matkapuhelimeen. 

## Joukkueet
### Maajoukkueet
Lisensoidut maajoukkueet on merkitty **vahvistettuna**. Uudet maajoukkueet on *kursivoitu*.

### Sarjat
Alankomaiden Eredivisie, Ranskan Ligue 1 ja Italian Serie A ovat ainoat täysin lisensioidut jalkapallosarjat. Englannin valioliigasta vain Liverpool FC sekä Manchester United FC ovat lisensioituja. Espanjalaisesta La Ligasta lisensioituja joukkueita on 12 (Athletic Bilbao, Atlético Madrid, Barcelona, Deportivo, Espanyol, Mallorca, Racing Santander, Real Madrid, Valladolid, Sevilla, Valencia ja Villarreal).

### Muut joukkueet

## Lähteet
Takumar

**Takumar** oli Asahi Optical Co. Ltd:n (myöh. Pentax) järjestelmäkameroiden objektiivien tavaramerkki. 

Asahi Kogaku Goshi Kaisha -yhtiö perustettiin vuonna 1919. Yhtiö tuotti objektiiveja japanilaisille kamerayrityksille vuodesta 1929, muun muassa 1932 Molta Camera Companylle (myöh. Minolta) sekä 1933 Konishiroku, (myöh. Konica), mutta oma merkki, Takumar, tuotiin markkinoille 1952 yhdessä uuden järjestelmäkameran kanssa. Objektiivit nimettiin Takuma Kajiwaran mukaan, joka oli Yhdysvaltoihin muuttanut kuvataiteilija ja yhtiön perustajan, Kumao Kajiwaran eno. Vuoden 1975 jälkeen, jolloin linssien kiinnitystapa kamerarunkoon muuttui M42-kierteestä K-Bajonettiin, nimeksi tuli "**SMC Pentax**". 

Ensimmäisen kerran Takumar objektiiveja (Takumar 50/3.5) käytettiin Asahiflex kamerassa 1952, joka oli myös ensimmäinen japanilainen 35 mm:n peilietsinkamera.

## Lähteet
Näränperän kenttä

**Näränperän kenttä** on jääpallokenttä Torniossa. Se sijaitsee Näränperässä, Tornion keskustan tuntumassa. Näränperän kenttää käyttää kotikenttänään Tornion Palloveikkojen naisten joukkue. Näränperän kenttää kutsutaan *Närskiksi*.

Näränperän kentällä pelattiin jääpallon Bandyliigaa 1992–1993 ja 1995–2000 sen toimiessa Tornion Palloveikkojen joukkueen kotikenttänä. Vuonna 2000 ToPV siirtyi pelaamaan ottelunsa Haaparannalle Gränsvallenille.
Transhumanssi

**Transhumanssi** on maanviljelijöiden harjoittamaa karjan mukana siirtymistä vuodenaikojen mukaan. Tyypillisesti transhumanssia harjoittava yhteisö asuu alhaalla laaksossa viljellen maata, ja osa yhteisöstä lähtee kesällä ylemmäs vuoristoon paimentamaan karjaa. Vain paimenet ja karja liikkuvat, ei koko yhteisö.
Joskus transhumanceksi sanotaan nomadista pastoralismia, joka on pitkien matkojen kulkemista paimennettavan karjan mukana.

## Katso myös

*Nomadi
*Pastoralismi
*Sedentismi
*Vuotuiskierto
*Jutaaminen
*Karjamaja
*Fulbet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Love and Other Disasters

__NOTOC__
**Love and Other Disasters** on ruotsalaisen Sonic Syndicaten kolmas studioalbumi. Albumilta julkaistiin singlet: "Jack of Diamonds", "My Escape", "Power Shift" ja "Contradiction".

Albumi nousi Sverigetopplistanin sijalle 15.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# Mission: Undertaker (Japanin bonuskappale)

## Kokoonpano
* Richard Sjunnesson – laulu
* Roland Johansson – laulu, kitara (kappale 9)
* Robin Sjunnesson – kitara
* Roger Sjunnesson – kitara
* Karin Axelsson – bassokitara
* John Bengtsson – rummut

### Tuotanto
* Jonas Kjellgren – tuottaja, äänittäjä
* Roberto Laghi – miksaaja
* Achim Köhler – masteroija
* Sabine Hauptmann – grafiikka
* Torsten Bürgin – grafiikka

## Arvostelut
* ChartAttack: 
* Imperiumi.net: 6–/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Love and Other Disasters discogs.com -sivustolla 
*
C. J. Thomason

**C. J. Thomason** (s. 6. joulukuuta 1982 Abilene, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa sarjassa Harper’s Island.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Autoimmuunihepatiitti

**Autoimmuunihepatiitti** (AIH) on harvinainen autoimmuunisairaus, krooninen maksatulehdus. Geneettinen alttius vaikuttaa sen kehittymiseen. Erityisesti sairastumisriskissä ovat nuoret naishenkilöt. Heitä on sairastuneista jopa 70–80 %. Puolet ovat alle 30-vuotiaita. Sairastuminen on mahdollista myöhemmälläkin iällä ja myös miehillä. 

Tautia pyritään rauhoittamaan lääkkeillä. Erityisesti lääkehoito parantaa taudin ennustetta, jos diagnoosi on saatu varhaisessa vaiheessa. Hoitamattomana taudin ennuste on huono; potilaan riski kuolla maksan vajaatoimintaan on tällöin suuri. Sairaus voi pahimmillaan johtaa maksakirroosiin ja edellyttää maksansiirtoa. Useimmille potilaille krooninen aktiivinen autoimmuunihepatiitti ei kuitenkaan aiheuta vakavia oireita. Sairauden alkuvaiheessa maksan vajaatoiminnan vaara on suurimmillaan. Maksasyöpä on autoimmuunihepatiitista kärsivillä tavallista yleisempää mutta ei niin yleistä kuin kroonisista virushepatiiteista kärsivillä. Sairauteen liittyvät myös mahalaukun, suoliston ja ruokatorven verenvuotoriskit.

Sairauteen liittyy erilaisia mahdollisia oireita, kuten keltaisuutta, kuukautisten jäämistä pois, väsymystä ja ruokahaluttomuutta. Sairaus voidaan jakaa kolmeen tyyppiin: I, II ja III. II-tyyppiin sairastutaan useimmiten lapsena. Autoimmuunihepatiittiin III sairastuvat lähinnä 30–50-vuotiaat. II-tyyppi on hyvin vakava ja johtaa kirroosiin jopa 82 %:lla potilaista. I-tyyppi on kuitenkin tavallisin. Sen kanssa tavataan usein muitakin autoimmuunisairauksia.

## Lähteet
* Autoimmuunihepatiitti — harvinainen nuorten naisten sairaus
* Digestive Diseases Home Digestive Diseases Clearinghouse: Autoimmune Hepatitis  
* eMedicine: Autoimmune Hepatitis 
* Health Central: Autoimmune Hepatitis
Friedrich Wegener

**Friedrich Wegener** (7. huhtikuuta  1907 – 9. heinäkuuta 1990) oli saksalainen patologi. Hän tuli tunnetuksi kuvaamalla vuonna 1936 sairauden, joka on 1950-luvulta lähtien tunnettu Wegenerin granulomatoosina. 

Vuonna 1932 Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen liittynyt Wegener salasi natsitaustansa toisen maailmansodan jälkeen. Se tuli julki vasta Wegenerin kuoltua. Hänen mukaansa nimetyn sairauden nimen vaihtoa on vaadittu. American College of Chest Physicians, joka oli palkinnut Wegenerin vuonna 1989, on perunut palkinnon.

## Lähteet
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 1970

**[[Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut]]** järjestettiin vuonna 1970 Wienissä, Itävallassa. Kisojen ajankohta oli 14.–15. maaliskuuta. Kisapaikkana oli Stadthalle, jonka juoksurata oli 200 metrin mittainen.

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Mitalitaulukko

## Katso myös
*Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1970

## Lähteet
*
Luumukanaa

**Luumukanaa** on iranilais-ranskalaisen sarjakuvataiteilija Marjane Satrapin toinen suomennettu sarjakuvaromaani. Vuonna 2004 ilmestynyt ranskankielinen alkuteos *Poulet aux prunes* sai ensimmäisen palkinnon Angoulêmen sarjakuvafestivaaleilla.

Tositapahtumiin pohjautuvassa sarjakuvassa on monitasoinen Satrapin sukulaisiin liittyvä juoni. Juonirungon muodostaa kertomus Nasser Ali Khan -nimisen nerokkaan muusikon viimeisistä päivistä Teheranissa vuoden 1958 marraskuussa. Pahasti masentunut mies odottaa huoneessaan kuolemaa saapuvaksi. Kertomus haarautuu toisaalta Nasser Ali Khanin nuoruuteen ja toisaalta hänen lastensa vaiheisiin 1970 - 1990-luvuilla.

Suomennoksen julkaisi Like Kustannus vuonna 2008.
Pumo Ri

**Pumo Ri** tai **Pumori** on Himalajalla Nepalin ja Kiinan rajalla sijaitseva vuorenhuippu. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 7&nbsp;165 metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Köyliönkylä

**Köyliönkylä** (*Köyliö*) on kylä Loimaalla. Kylän vieritse virtaa Kojonjoki. Köyliönkylässä on alakoulu, Kojonkulman koulu.

Köyliönkylä lienee saanut nimensä Satakunnasta saapuneilta uudisasukkailta. Euran, Köyliön ja Kuninkaisten kylät muodostivat jakokunnan. Ensimmäiset maininnat Köyliönkylästä ovat 1400-luvulta, jolloin mm. suoritettiin rajankäynti naapurissa sijaitsevan Euran kylän kanssa.

Köyliönkylän kautta kulkevat maantiet 12610 (Kojonkulmantie), 12617 (Köyliöntie) ja 12619 (Kojonperäntie).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kojonkulman kyläyhdistyksen www-sivut
Tsakonian kieli

**Tsakonian kieli** on Kreikassa Peloponnesoksen alueella puhuttu kreikan kielen murre, tosin sen asemasta kiistellään. Jotkut kielentutkijat luokittelevat sen omaksi kielekseen, koska kreikan ja tsakonian kielten puhujat eivät täysin ymmärrä toisiaan, noin 70 prosenttia tsakonian kielen sanoista on yhteneviä normaalin kreikan kielen kanssa. 

## Levinneisyys

Nykyisin tsakoniaa puhutaan Peloponnesoksen itäosan vuoristokylissä. Kieltä puhuttiin aiemmin laajemmalla alueella myös Peloponnesoksen eteläisemmissä ja läntisemmissä osissa muun muassa muinaisen Spartan alueella sekä muutamissa kreikkalaisten asuttamissa kylissä Marmaranmeren rannoilla. Marmaranmeren tsakonialaisyhteisö muutettiin Kreikkaan Turkin ja Kreikan väestönvaihdoissa 1928. Marmaranmeren tsakonian murre kuoli Kreikassa 1970-luvulla. Kreikassa tsakonialla ei ole virallista asemaa. Kielellä oli vuoden 1981 arvion mukaan 1&nbsp;200 puhujaa.

## Kielen piirteet
Tsakonialaisen laulun sanat tsakoniaksi ja kreikaksi:

**Tsakoniaksi**
Poulaki ema echa t-tho klouvi tse meroute oi ema echa
tachigha ni ema zachari pokicha ema mosko
tse apo to mosko to persu tse apo ta mirodia
eskantaliste to klouvi ts efitze mi taidine.
Tsafegi si ni tsinighou me to klouvi t-tha chera
Ela pouli t-tho topo oti ela t-tha katitsia
o alatsou ta koudhounia oti na valou alla tsenourza

**Kreikaksi**
Poulaki icha sto klouvi ke meromeno to icha
to taiza zachari ke to potiza moscho
ke apo ton poli ton moscho ke tin mirodia tou
eskantalisti le to klouvi ke mou efyghe taidoni.
ke o afegis to kinigai me to klouvi sto cheri
Ela pouli ston topo sou, ela stin katikia sou
Nallaxo ta koudounia sou na valo alla kenourgia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tsakoniankielinen Wikipedia hautomossa
Tasmanianrosella

**Tasmanianrosella** (*Platycercus caledonicus*) on Tasmanian kotoperäinen kaija.

## Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 36&nbsp;cm nokasta pitkän pyrstön kärkeen, ja paino 127–142&nbsp;g. 

Sen pää ja alapuoli ovat kellahtavat, siivet, pyrstö ja kurkku siniset, otsassa on punainen täplä ja selkäpuoli on vihreän ja sinisen kirjava. Nokka on sarvenvärinen, iiris ruskea ja koivet harmaat.

Naaras on kooltaan hieman koirasta pienempi ja sen kurkku on oranssinpunainen. 

Nuoren linnun pää ja alapuoli ovat kellanvihreät sekä selkä ja siivet vihertävät.

## Esiintyminen
Nimensä mukaisesti tasmanianrosella elää lähes kaikkialla Tasmaniassa ja sen lähisaarilla Bassinsalmessa. Sen elinympäristön ala on 20&nbsp;000–50&nbsp;000&nbsp;neliökilometriä ja populaation koko noin 50&nbsp;000&nbsp;yksilöä. Laji on enimmäkseen paikkalintu, mutta varsinkin nuoret linnut kokoontuvat joskus suuriksikin parviksi ja voivat vaellella laajalti. Johann Friedrich Gmelin kuvaili lajin holotyypin Tasmanian Adventure Bay'sta saadusta näytteestä, tosin hän luuli, että näyte oli Uudesta-Kaledoniasta, minkä vuoksi hän nimesi lajin *caledonicukseksi*.

## Elinympäristö
Tasmanianrosellaa tavataan muualla paitsi puuttomilla nummilla ja avohakatuilla, puuttomilla alueilla.

## Lisääntyminen
Lisääntymisaika on syyskuulta tammi-helmikuulle. Pesä on tavallisimmin eukalyptuksen kolossa tai onkalossa, toisinaan rakennusten raunioiden onkalossa. Naaras munii neljästä kuuteen munaa, joita se hautoo kolme viikkoa. Haudonta-aikana naaras poistuu pesästä vain aikaisin aamulla ruokailemaan koiraan kanssa, joka antaa sille ruokaa. Poikaset jättävät pesän viiden viikon ikäisinä ja liikkuvat vanhempiensa seurassa vielä neljä-viisi viikkoa. Laji on sukukypsä vuoden ikäisenä, vaikka sen aikuispuku valmistuu vasta 14 kuukauden iässä.

## Ravinto
Lajin ruokavalio koostuu siemenistä, kukista, marjoista, pähkinöistä, hedelmistä sekä hyönteisistä ja niiden toukista. Talvisin parvet ruokailevat orapihlaja-aidoissa marjoja syöden.

## Lähteet
* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. 
*World Parrot Trust 
*Birds in Backyards  
### Viitteet
Esa Lepola

**Esa Olavi Lepola** (25. syyskuuta 1948 Helsinki – 17. heinäkuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen, 1960-luvulla menestynyt uimari.

Lepola karsiutui Tokion 1964 olympialaisissa 1&nbsp;500 metrin vapaauinnin alkuerissä. Hänellä oli tuolloin ikää 16 vuotta ja 20 päivää, mikä teki hänestä Suomen siihen mennessä kaikkien aikojen nuorimman olympiaurheilijan (ennätyksen rikkoi sittemmin Hannu Manninen osallistumalla 15 vuoden ja 307 päivän iässä Lillehammerin 1994 talviolympialaisten yhdistettyyn) sekä edelleen nuorimman miespuolisen kesäolympiaedustajan. EM-kilpailuissa 1966 hän sijoittui 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestissä kahdeksanneksi. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti 1&nbsp;500 metrin vapaauinnissa hopeaa vuonna 1965.

Helsingin Työväen Uimareita edustanut Lepola voitti 12 Suomen mestaruutta vuosina 1965–1968. Hän paransi Suomen ennätyksiä kahdeksan kertaa ja edusti Suomea seitsemässä maaottelussa.

Määrätietoisen harjoittelun Lepola aloitti vuonna 1961 ja nousi nopeasti 1960-luvun suomalaisten uimarien kärkiryhmään. Merkittävä osuus tähän oli hänen isällään Erkki Lepolalla, joka toimi hänen valmentajanaan. Vuonna 1963 Lepola oli Dortmundin nuorisokilpailuissa (epäviralliset nuorten EM-uinnit) hopealla 100, 200 ja 400 metrin vapaauinnissa. Siirryttyään yleiseen sarjaan Lepola menestyi erityisesti pitkien matkojen vapaauinnissa. Hän saavutti Suomen mestaruuden 400 metrillä vuosina 1965 ja 1967 sekä 1&nbsp;500 metrillä vuosina 1964 ja 1965. Lepola saavutti lisäksi kymmeniä kärkisijoja Työväen Urheiluseurojen Keskusliiton, Suomen Akateemisen Urheiluliiton, Suomen Oppikoulujen Urheiluliiton ja Puolustusvoimien uinneissa

Lepola kouluttautui juristiksi ja työskenteli muun muassa Sosiaali- ja terveysministeriössä vuosina 1977–1986. Lepolan kotikunta oli Helsinki.

## Henkilökohtaiset ennätykset 50 metrin radalla

* 100 metrin vapaauinti: 57,5
* 200 metrin vapaauinti: 2.05,0
* 400 metrin vapaauinti: 4.25,8
* 1 500 metrin vapaauinti: 18.04,6

## Lähteet
* 
* Kuva Esa Lepolan hautakivestä: https://commons.wikimedia.org/wiki/File:Hauta_Esa_Olavi_Lepola,_Hietaniemen_hautausmaa,_Helsinki.jpg

### Viitteet
Kitasampi

**Kitasampi** (*Huso huso*), myös *beluga*, on suurikokoisin sampilaji. Kitasammen nimitys beluga ja maitovalaan nimitys beluga juontuvat ilmeisesti samasta kannasta, ja sekaannuksia on ilmennyt. 

Kitasampi on arvostettu erityisesti mätinsä takia: siitä saatava beluga-kaviaari on parhaita kaviaarilajeja.

Kitasampi on vaelluskala, jonka alkuperäistä esiintymisaluetta ovat Kaspianmeri, Asovanmeri, Mustameri ja Adrianmeri ja niihin laskevat joet. Adrianmereltä laji on ilmeisesti hävinnyt, muualla sen luonnollinen lisääntyminen on estynyt jokien patoamisen takia, ja kannat ovat lähes täysin istutusten varassa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on arvioinut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi.

Nykyään kitasampea ja sen mätiä tuotetaan monissa maissa kalanviljelmillä, joiden tuotanto on jo suurempi kuin luonnosta pyydetty. Tilastoitu kokonaistuotanto on kuitenkin vain sadan tonnin luokkaa. Viljelyssä on käytetty myös naarasbelugan ja koirassterletin risteytystä (*"bester"*), jonka mäti on hyvälaatuista.

Kitasampi voi väitetysti kasvaa jopa kahdeksan metriä pitkäksi ja 1600 kilogramman painoiseksi. Vanhin tunnettu yksilö eli 118-vuotiaaksi. 

Kitasampi kutee luonnossa jokien yläjuoksulla kevään runsasvetiseen aikaan, yleensä usean metrin syvyyteen kovalle pohjalle. Poikaset siirtyvät pian mereen ja vaihtavat selkärangattomista varhain kalaravintoon, alle 30 cm:n mittaisena. Merivaiheessaan kitasampi syö pientä kalaa ja oleskelee varsin syvässä vedessä. Koiraskalat tulevat sukukypsiksi noin 15 ja naaraat 20 vuoden ikäisinä. Jokeen noustessaan ne noudattelevat joen syvintä pääuomaa. Ne palaavat mereen ja kutevat uudelleen vasta noin viiden vuoden kuluttua.

## Lähteet
Maailman lääkärit

**Maailman lääkärit** () on ranskalainen humanitäärinen apujärjestö. MdM:n perusti vuonna 1980 ranskalainen Bernard Kouchner.

## Aiheesta muualla

* MDM:n verkkosivut

## Lähteet
Petrus Ekerman

**Petrus Ekerman** (s. 1697 Vadstena, Ruotsi – 1. lokakuuta 1783 Uppsala) oli ruotsalainen professori, joka ohjasi väitöskirjan Ahvenanmaasta vuonna 1745.

Petrus (Per) Ekermanin vanhemmat olivat Maria Löfgren ja Länsi-Enebyn kirkkoherra Paulus Ekerman. Vuonna 1727 Ekerman nimitettiin Uppsalan yliopiston filosofian dosentiksi, seuraavana vuonna filosofian apulaiseksi eli adjunktiksi ja 1729 yliopiston sihteeriksi. Runouden ja kaunopuheisuuden professoriksi Ekerman nimitettiin 1737 ja hän pysyi virassa aina vuoteen 1779 asti, jääden silloin virkavapaalle.

Vuonna 1745 Ekerman ohjasi Christopher Tärnströmin väitöskirjan *Dissertatio Academica de Alandia Maris Baltici Insula*, missä herrat tekivät havaintoja Ahvenanmaasta ja muun muassa sen linnustosta.

Ekerman on jäänyt historiaan Ruotsin yliopistojen tuotteliaimpana väitöskirjojen tekijänä. Kaikkiaan hän laati 615 opinnäytetyötä. Ekerman ja Anna Törner, joka oli professorin tytär, menivät avioliittoon vuonna 1730. Heille syntyi ainakin neljä lasta, joista kaksi tytärtä kuoli jo alle vuoden ikäisinä. Kolmas tytär Eva Maria Ekerman (s. 1733, k. 1803) avioitui professori Carl Aurivilliuksen (s. 1717, k. 1786) kanssa vuonna 1764, ja heille syntyi tytär Eva Maria Aurivillius (s. 1758, k. 1844).

## Lähteet
* Lehikoinen, Esa; Lemmetyinen, Risto; Vuorisalo, Timo & Kivistö, Sari 2009: Suomen lintutieteen synty – Turun Akatemian aika. Faros, Turku. 
*Adelsvapen-wiki