open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tony Hillerman

**Tony Hillerman** (27. toukokuuta 1925 Sacred Heart, Oklahoma, Yhdysvallat – 26. lokakuuta 2008 Albuquerque, New Mexico, Yhdysvallat) oli palkittu yhdysvaltalainen kirjailija ja toimittaja. Hän kirjoitti sekä dekkareita että tietoteoksia Uuden Meksikon ja Arizonan luonnosta ja ihmisistä.

Tony Hillermanin isä oli maanviljelijä ja maakauppias August A. Hillerman ja äiti Lucy Grove Hillerman. Hänellä oli kaksi vanhempaa sisarusta, sisko ja veli. Vuonna 1948 hän nai Marie Unznerin ja heille syntyi kuusi lasta.

Hillerman osallistui toiseen maailmansotaan 1943–1945 kranaatinheitinmiehenä. Hän haavoittui jalkoihin ja kasvoihin 1945. Sodan jälkeen hän työskenteli toimittajana ja myöhemmin journalismin opettajana New Mexicon yliopistossa. Hän asui kuolemaansa asti Albuquerquessa Uudessa Meksikossa.

Hillermanille myönnettiin Edgar-palkinto vuonna 1974.

## Tuotanto
Hillerman kirjoitti luontoa ja navajo-kulttuuria esitteleviä dekkareista, jokta kuvaavat rikosjuonen osana tai rinnalla amerikkalaisen valtakulttuurin ja paikallisen intiaanikulttuurien yhteentörmäystä. 

Lähes kaikissa Hillermanin dekkareissa on päähenkilönä navajo-heimopoliisi. Varhaisemmissa teoksissa valtakulttuuriin sopeutunut Joe Leaphorn toimii yksin, mutta myöhemmin hän saa avukseen nuoren konstaapelin Jim Cheen. Jim Chee on perinteinen navajo, joka joutuu tehtävässään kamppailemaan navajo-kulttuurin ja amerikkalaisen valtakulttuurin arvojen yhteen sovittamiseksi siinä aina onnistumatta. Hillermanin Leaphorn- ja Chee-sarjan myötä ihmiset vanhenevat ja muuttuvat, kuten maailma heidän ympärilläänkin.

Hillermanin muistelmat *Seldom Disappointed* ilmestyivät 2001. Teos sai Agatha Awardin parhaana tietokirjana.

## Dekkarit
### Suomennetut
* *Musta tuuli* (*The Dark Wind*, 1982), suom.  Jyri Raivio, Helsinki: Otava 1991 Sarja: Crime club 
* *Ajan varas* (*A Thief of Time*, 1988), suom. Jyri Raivio,  Helsinki: Otava 1989 Sarja: Crime club 
* *Puhuva Jumala* (*Talking God*, 1989), suom.  Jyri Raivio, Helsinki: Otava 1990 Sarja: Crime club 
* *Kojootin jälki* (*Coyote Waits*, 1990), suom.  Jyri Raivio, Helsinki: Otava 1991 Sarja: Crime club 
* *Pyhät ilveilijät* (*Sacred Clowns*, 1993), suom. Ilkka Terho, Helsinki: Otava 1995 Sarja: Crime club 
* *Langennut mies* (*The Fallen Man*, 1997), suom. Ilkka Rekiaro, Helsinki: Otava 1998 Sarja: Crime club 
* *Ensimmäinen kotka* (*The First Eagle*, 1998), suom. Juhana Rossi, Helsinki: Otava 2000 Sarja: Crime club 

### Kaikki
**The Blessing Way* (1970)
**The Fly On The Wall*
**Dance Hall of the Dead* (1973) 
**Listening Woman* (1978) 
**People Of Darkness* (1980)
**The Dark Wind* (1982) (Suom. *Musta tuuli*) 
**The Ghost Way* (1984) 
**Skinwalkers* (1986) 
**A Thief of Time* (1988) (Suom. *Ajan varas*)
**Talking God* (1989) (Suom. *Puhuva Jumala*)
**Coyote Waits* (1990) (Suom. *Kojootin jälki*)
**Sacred Clowns* (1993) (Suom. *Pyhät ilveilijät*)
**The Fallen Man* (1997) (Suom. *Langennut mies*)
**The First Eagle* (1998) (Suom. *Ensimmäinen kotka*)
**Hunting Badger* (1999) 
**Wailing Wind* (2002) 
**Sinister Pig* (2003) 
**Skeleton Man* (2004) 
**The Shape Shifter* (2006)

## Lähteet
Karlskrona

**Karlskrona** on entinen kaupunki ja nykyinen Karlskronan kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Ruotsin etelärannikolla Itämeren rannalla Blekingen läänissä ja Blekingen historiallisessa maakunnassa. Karlskrona on Blekingen läänin pääkaupunki, ja 35 000 asukkaallaan myös läänin suurin taajama.

Karlskrona on perustettu vuonna 1680 laivastoasemaksi. Nykyäänkin siellä on Ruotsin merivoimien päätukikohta. Karlskronan keskustaajama on rakennettu saarille, joista suurimmassa, Trossössä, on varsinainen keskusta ja kaupungin vanhimmat osat. Karlskronassa on Ruotsin Itämeren rannikon suurin kalastussatama sekä tärkeä rautatieristeyspaikka. 

Karlskronan laivastoasema yhdessä eräiden muiden kaupungissa sijaitsevien kohteiden kanssa kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon. Muita nähtävyyksiä Karlskronassa ovat esimerkiksi Blekinge-museo ja merimuseo. Vuonna 2017 Karlskrona sijoittui kärkeen Arkitekturupproret-blogin () yleisöäänestyksessä Ruotsin kauneimmasta kaupungista.

## Media
Sanomalehdet Sydöstran ja Blekinge Läns Tidning ilmestyvät kuudesti viikossa.

## Väestönkehitys

## Kuvia

Kuva:Karlskrona vapen.svg|Kaupungin vaakuna on nykyään Karlskronan kunnan käytössä.
Kuva:Vy_Karlskrona.JPG|Näkymä Karlskronaan.
Kuva:Karlskrona_Trefaldighetskyrkan.jpg|Trefaldighetskyrkanin kirkko.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Karlskronan kunnat kotisivut 
* Karlskrona teoksessa *[[Nordisk familjebok]]* ("Uggleupplagan", 1904–1926)
Mariner 2

**Mariner 2** oli ensimmäinen tehtävässään onnistunut NASAn Mariner-planeettaluotain. Se laukaistiin 27. elokuuta 1962 kolmen ja puolen kuukauden lennolleen kohti Venusta. Se ohitti Venuksen 34&nbsp;745 kilometrin etäisyydeltä joulukuussa 1962.

Matkallaan se mittasi, ensimmäistä kertaa, aurinkotuulta ja planeettojen välistä tomua, joka osoittautui odotettua vähäisemmäksi. Lisäksi Mariner 2 havaitsi Auringosta peräisin olevia suurienergiaisia latautuneita hiukkasia, mukaan lukien useita lyhyitä Auringon purkauksia, samoin kuin Aurinkokunnan ulkopuolelta peräisin olevaa avaruussäteilyä.

Lentäessään 14. joulukuuta 1962 Venuksen ohi Mariner 2 luotasi planeettaa radiometreillään osoittaen, että Venuksen pilvet olivat viileitä mutta planeetan pinta hyvin kuuma.

Nyt jo toimimaton luotain kiertää edelleen Aurinkoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* 
* 
* 
*
Ben Nevis

**Ben Nevis** () on Britteinsaarten korkein vuori. Se sijaitsee Länsi-Skotlannissa lähellä Fort Williamin kaupunkia. Se on 1&nbsp;345 metriä korkea. Vuosittain Ben Nevisin huipulle kiipeää noin 125&nbsp;000 ihmistä, lisäksi noin satatuhatta kääntyy takaisin kesken matkan.

Vuorella toimi observatorio vuosina 1883–1904. Sen tekemistä tilastoista käy ilmi, että huippu on sumussa talvella 80&nbsp;% ajasta ja kesällä 55&nbsp;% ajasta. Ben Nevis on tunnettu huonosta säästä, mikä käy ilmi myös tilastoista: vuodessa on keskimäärin 261 kovatuulista päivää, ja vuotuinen sademäärä on 4&nbsp;350 mm (vertaa: Fort Williamissa 2&nbsp;050 mm).

## Katso myös
*Luettelo maiden korkeimmista kohdista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karlshamn

**Karlshamn** on Ruotsin entinen kaupunki ja nykyinen Karlshamnin kunnan keskustaajama. Karlshamn sijaitsee Blekingen läänissä ja Blekingen historiallisessa maakunnassa Itämeren rannalla. Vuoden 2010 lopussa kaupunkitaajamassa oli 19 075 asukasta.

Kaupunki tarjoaa kunnalliset peruspalvelut, kuten vanhustenhoidon, kirjaston, päivähoidon sekä lapsille ja nuorille koulutuksen. Vapaa-ajan viettoon on urheilumahdollisuuksia.

Karlshamn on tärkeä kauppakeskus ja satamakaupunki. Karlshamn oli jo keskiajalla kauppapaikka ja sai Bodekull-nimisenä kaupunginoikeudet vuonna 1664. Nimi muutettiin Karlshamniksi 1666.

## Väestönkehitys

## Ystävyyskaupungit
Karlshamnilla on neljä ystävyyskaupunkia:

*  Rönne, Tanska
*  Stade, Saksa
*  Sopot, Puola
*  Heinola, Suomi

## Kuvia kaupungista

Kuva:Karta över Karlshamn, NF.png|Karlshamin kartta 1900-luvun alusta.
Kuva:Karlshamn harbour.jpg|Karlshamnin satama.
Kuva:Carl Gustafs kyrka-1.jpg|Karlshamnin kirkko on vihitty käyttöön vuonna 1702.
Kuva:Mieånkarlshamn2.jpg|Mieån-joki virtaa kaupungin halki.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Karlshamnin kunnan kotisivut 
* Karlshamn teoksessa *[[Nordisk familjebok]]* ("Uggleupplagan", 1904–1926) 
* CityGuide 
* Sähkölaitos 
* Säästöpankki 
* Paikallinen Scandic-hotelli
Sölvesborg

**Sölvesborg** on entinen Ruotsin kaupunki ja nykyinen Sölvesborgin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Itämeren rannalla Etelä-Ruotsissa. Hallinnollisesti Sölvesborg kuuluu Blekingen lääniin ja Blekingen historialliseen maakuntaan. Vuoden 2010 lopussa kaupunkitaajamassa oli 8 401 asukasta.

Sölvesborgin kaupunki on perustettu keskiajalla. Kaupungin lähellä on paljon hiekkarantoja. Kesäaikana kaupungin asukasluku kaksinkertaistuu turistien ja kesävieraiden ansiosta.

## Väestönkehitys

## Kuvia

Kuva:Sankt Nicolai kyrka i Sölvesborg.jpg|Pyhän Nikolain kirkko Sölvesborgissa.
Kuva:Sölvesborg_castle_entrance.JPG|Sölvesborgin linnan rauniot, etualalla malli linnasta.
Kuva:Sölvesborg_Listers_härads_tingshus.jpg|Listerin kihlakunnan käräjätalo.
Kuva:Fagus_sylvatica_Sölvesborg_castle.JPG|Blekingen maakunnan suurin euroopanpyökki linnanpuistossa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sölvesborgin kunnan kotisivut 
* Sölvesborg teoksessa *[[Nordisk familjebok]]* ("Uggleupplagan", 1904–1926) 
* CityGuide
Peukalo

**Peukalo** (*pollex, digitus primus, or digitus I.*) on ihmisen kädessä laitimmainen sormi; oikeassa kädessä – kämmenen osoittaessa alaspäin – vasemmanpuoleisin ja vasemmassa oikeanpuoleisin. Peukalo on yleensä sormista paksuin. Peukalo liikkuu muita sormia vastaan mikä mahdollistaa hienomekaanisen peukalo-etusormi-otteen (pinsettiote). Ihmisen teknologisen ylivertaisuuden eläimiin verrattuna sanotaan liittyvän, aivojen lisäksi, tähän liikkeeseen. Se on eläinkunnassa hyvin harvinainen: opossumi, koala ja jotkut kädelliset pystyvät hiukan vastaavaan.

Useimmilla kädellisillä on peukalo.

Eleenä peukalon nostaminen pystyyn tarkoittaa monissa kulttuureissa asioiden olevan kunnossa tai kannustusta. Etenkin molempien peukaloiden nosto tarkoittaa onnistumisen toivomista ("pidetään peukkuja"). Peukalo alaspäin puolestaan on negatiivisuutta kuvaava ele, ja peukalon pitäminen vaakasuunnassa tarkoittaa neutraalia elettä. Sitä saatetaan käyttää, kun ei olla varmoja, mitä mieltä ollaan. Mielipiteen ilmaisun peukaloilla tausta on muinaisessa Roomassa, missä yleisö osoitti sillä toiveensa gladiaattorin kohtalosta. Ei kuitenkaan ole aikalaislähteitä, jotka vahvistaisivat siellä käytettyjen liikkeiden tarkoittaneen juuri ylös=OK ja alas=kuolemaan; tämä saattaa olla myöhempää tulkintaa. 

Peukalon nostamisella on pyydetty kyytiä ("peukalokyytiä"), mutta joissakin kulttuureissa eleellä on poliittisia tai muuten sopimattomia merkityksiä.

## Anatomia
Peukalossa on yksi nivel vähemmän kuin muissa sormissa. Peukalossa on lihaksia toisin kuin muissa sormissa. Se on pituudeltaan joillakin ihmisillä lyhyin sormi, toisilla pikkusormi on vielä lyhyempi. Peukalossa on kaksi luuta, *phalanx distalis* ja *phalanx proximalis*, ja sitä liikuttaa kahdeksan eri lihasta: *opponens pollicis*, *abductor pollicis brevis*, *flexor pollicis brevis*, *adductor pollicis*, *flexor pollicis longus*, *abductor pollicis longus*, *extensor pollicis brevis* ja *extensor pollicis longus*. Neljä ensimmäistä näistä lihaksista ovat kädessä ja loput tulevat kyynärvarresta.

## Katso myös
*Etusormi
*Keskisormi
*Nimetön
*Pikkusormi.

## Lähteet
Asennus (tietotekniikka)

**Asennus** tarkoittaa sovellusohjelman käyttöönottoa tietokoneessa. Asennuksen yhteydessä sovellukseen liittyvät ohjelma- ym. tiedostot kopioidaan kiintolevylle, luodaan tarvittava hakemisto sekä tehdään sovelluksen käyttöön liittyvät määritykset, kuten toimintapainikkeiden asettelu ja haluttujen pohjatiedostojen valinta.

## Asennustavat

* **Hiljainen asennus** ei näytä asennustapahtuman edistymistä tai asennukseen liittyviä ikkunoita. *Hiljainen asennus* sekoitetaan usein virheellisesti *valvomattoman asennuksen* kanssa.
* **Valvomaton asennus** on asennustapa, jossa ei vaadita käyttäjää tekemään muuta kuin asennuksen aloittaminen. Aloittamiseen sisältyy yleensä EULA:n hyväksyminen ja asennustavan valitseminen.
* **Vastaustiedosto** on Microsoft Windowsin asennustapa suurelle määrälle koneita.
* **Itseasennus.** Tietokoneeseen kytkettävä laite asentaa ohjelmistonsa itse esimerkiksi USB-yhteyttä hyödyntäen. Esimerkiksi mokkuloissa käytetään tätä asennustapaa.
* **Päätteetön asennus** on asennustapa koneille, joissa ei ole näyttöä (tai videoulostuloa ylipäätään). Tässä asennus tapahtuu verkon tai sarjakaapelin kautta. Valvomaton asennus ja päätteetön asennus ovat ylläpitäjien eniten käyttämät asennustavat.
* **Puhdas asennus** on tapa, jossa asennusohjelma alustaa asennuskohteensa ennen varsinaista asennusta. Tätä hyödynnetään mm. käyttöjärjestelmän asennuksessa.
* **Flat-asennus** tarkoittaa suoraa kopiota alkuperäisestä ohjelmasta esimerkiksi CD- tai DVD-levyltä.
* **Verkkoasennus** tarkoittaa ohjelman asennusta (jaettuun) verkkoasemaan. Asennus voi olla joko em. flat-asennus tai toimipaikkalisenssiin (joita mm. koulut, sairaalat, hallinto ja muut julkisen sektorin kohteet ostavat) perustuva.

## Asennusohjelma

**Asennusohjelma** on tietokoneohjelma, joka tekee ohjelman asennuksen tietokoneelle. Asennusohjelma eroa paketinhallintajärjestelmästä siten, että ohjelman mukana tulee oma asennusohjelma kun taas paketinhallinnassa käyttöjärjestelmän palvelu suorittaa asennuksen.

**Maksullisia**
* InstallShield
* SetupBuilder
* Windows Installer
* Visual Installer
* Smart Install Maker

**Ilmaisia**
* Inno Setup
* Nullsoft Scriptable Install System

## Katso myös
* Paketinhallintajärjestelmä

## Lähteet
Halmstad

**Halmstad** on entinen Ruotsin kaupunki ja nykyinen Halmstadin kunnan keskustaajama. Halmstad sijaitsee Hallandin läänissä ja Hallandin maakunnassa, ja se on Hallandin läänin pääkaupunki. Luonnonmaantieteellisesti ilmaistuna kaupunki sijaitsee Nissanjoen suulla Kattegatin itärannalla Ruotsin lounaisrannikolla. Vuoden 2010 lopussa Halmstadin taajamassa oli 58&nbsp;577 asukasta.

Kaupungissa sijaitsee suosittu kesänviettopaikka Tylösandin merikylpylä. Kaupungin nähtävyyksiä ovat esimerkiksi Halmstadin linna ja Pyhän Nikolain kirkko 1300-luvulta.

Jalkapallojoukkue Halmstads BK pelaa vuonna 2022 Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Superettanissa.

## Väestönkehitys

## Kaupunginosat

### Vanhempia kaupunginosia
* Östra förstaden
* Väster
* Norr
* Östra stranden

### Uudempia kaupunginosia
* Andersberg
* Brogård
* Frennarp
* Fyllinge
* Gustavsfält och Linehed
* Kärleken
* Mickedala
* Nissastrand
* Nyhem
* Rotorp
* Snöstorp
* Söndrum
* Vallås

## Kulttuuri
Basshunter, metallibändi Arch Enemy ja popduo Roxette ovat kotoisin Halmstadista.

## Media
Sanomalehti Hallandsposten ilmestyy kuudesti viikossa.

## Kuvia

Storatorg_Halmstad.jpg|Stora Torg.
Brogatan, Halmstad.JPG|Brogatan.
Storgatan, Halmstad.JPG|Storgatan.
Nissan_i_Halmstad_2.jpg|Nissanjoki virtaa kaupungin halki.
Halmstad bibliotek-3.JPG|Halmstadin kaupunginkirjasto.
Najaden halmstad slott-1.JPG|HMS Najaden (1897) Halmstadin linnan edustalla.
Halmstads slott-2.JPG|Halmstadin linna.
St-nikolai-1.JPG|Pyhän Nikolain kirkko.
Appeltofftska Bryggeri.jpg|Krönleinsin panimo
Mellgrenskahuset Halmstad.JPG|Mellgrenska huset.
Norrekattspark.jpg|Norrekattin puisto aivan Norre Portin ulkopuolella.
Västra stranden.JPG|Läntistä rantaa, taustalla Halmstadin satama.
Beach_in_Halmstad.jpg|Grötvikin rantaa.
Galgberget-skog hstd.JPG|Pyökkimetsä Galgbergetillä.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Halmstadin kunnan kotisivut
Mustarousku

**Mustarousku** (*Lactarius turpis*, syn. *L. necator* ja *L. plumbeus*) on koivu- ja kuusimetsissä kasvava rousku. Mustarousku ei ole myrkyllinen, mutta sen on epäilty olevan mutaatioita aiheuttava. Nykytiedon mukaan mustarouskua voi syödä kohtuullisesti aina silloin tällöin, kunhan se esikäsitellään keittämällä vähintään 10 minuuttia. Sitä ei kuitenkaan suositella raskaana oleville..

## Koko ja ulkonäkö

Mustarouskun laakea lakki on melko leveä ja suppilon muotoinen. Suurimmillaan sen halkaisija voi olla jopa 20 senttiä. Lakki on väriltään vihertävän ruskea tai jopa musta, riippuen sienen kasvupaikasta: koivikoissa kasvavat sienet ovat kuusikoissa kasvavia tummempia. Lakin reuna on alaspäin kiertynyt. Sienen tiheässä kasvavat heltat ovat väriltään kellertävän valkoisia, mutta sienen vanhetessa niihin ilmestyy ruskeita laikkuja. Lyhyt ja tanakka jalka on lakin värinen, mutta vaaleampi. Sienen malto on kovaa ja sen runsas maitiaisneste on pysyvästi valkoista, eikä se muuta väriään ilman vaikutuksesta.

Mustarouskua ei saa sekoittaa myrkylliseen pulkkosieneen, jonka heltoista ei tule lainkaan maitiaisnestettä, ja jotka tummuvat melkein heti kosketettaessa.

## Kasvuaika ja -paikka
Mustarouskua tavataan elokuusta aina marraskuuhun asti. Se on yleinen sieni ja kasvaa usein ryhminä rehevillä mailla, mutta sitä voi olla vaikea havaita sen värin ja matalan kasvutavan vuoksi.  Kasvupaikkoja ovat esimerkiksi lehdot, peltojen laidat, puistot ja tiheät kuusikot.

## Käyttö ravinnoksi
Mustarouskua pidettiin 1980-luvulle asti hyvänä ruokasienenä, mutta se poistettiin kauppasieniluettelosta siitä löydetyn nekatoriinin vuoksi. Aine aiheuttaa bakteereilla mutaatioita, joten se saattaa olla siksi myös karsinogeeninen eli syöpää aiheuttava. Tästä huolimatta ainakin vuonna 1985 ilmestynyt *Käytännön sieniopas* suosittelee edelleen sienen käyttöä erinomaisena ruokasienenä, jos se esikäsitellään keittämällä runsaassa vedessä noin viiden minuutin ajan. Suhtautumista mustarouskun myrkyllisyyteen on myös lievennetty 2000-luvulla. Sienitutkija Pertti Salon mukaan se hyväksytään nykyään ruokasieneksi, tosin tietyin rajoituksin. Salon mukaan mustarousku on keitettävä kunnolla, eikä sitä senkään jälkeen suositella lasten ja lasten hankkimista aikovien naisten ravinnoksi. Toisten näkemysten mukaan taas sienen myrkyllisyyttä on vahvasti liioiteltu, eikä mustarouskun syömistä tarvitse juuri rajoittaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: mustarousku (''Lactarius turpis'')
*Luontoportti: Mustarousku ''Lactarius turpis''
*Peda.net: Mustarousku (''Lactarius turpis'')
Imatran rautatieasema

**Imatran rautatieasema** eli **Imatran keskusliikenneasema** () sijaitsee Imatralla, Mansikkalan ja Tainionkosken kaupunginosan välisellä rajalla, Koskitien varrella. Asemalla on huoltoasema, kioski ja lippuautomaatti. Lisäksi kiinteistössä sijaitsee Imatran kaupungin ja eri yritysten toimistoja. Rautatieasemalla on vain yksi raide, sillä itse asemalla ei ole rahtitoimintoja. 

Imatralla on ollut kolme asemaa: Imatrankosken asema, Vuoksenniskan asema ja nykyinen keskusliikenneasema. Imatran vanha asemalaituri poistettiin käytöstä 26. kesäkuuta 2021, ja seuraavana päivänä avautui vuodeksi väliaikainen asemalaituri uuden Mansikkakosken ratasillan päälle. Imatran rautatieasema jakaantuu kahteen osaan, Imatran henkilöasemaan sekä Imatran tavararatapihaan. Tavararatapiha sijaitsee 2,7 kilometriä henkilöasemalta Joensuun suuntaan. 

Keskusliikenneasema toimii myös linja-autoliikenteen paikallisena keskusasemana ja Matkahuollon toimipisteenä, ja yhdessä ne muodostavat matkakeskuksen. Vuonna 1977 valmistunutta huonoon kuntoon päässyttä asemarakennusta harkitaan purettavaksi ja korvattavaksi uudisrakennuksella.

Aseman lipunmyynti lakkautettiin 2. elokuuta 2014, mutta asemalla on lippuautomaatti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Adolfo Pérez Esquivel

**Adolfo Pérez Esquivel** (s. 26. marraskuuta 1931) on argentiinalainen kansalaisaktivisti ja arkkitehti. Hänet tunnetaan globalisaation ja etenkin Amerikkojen vapaakauppa-alueen vastustajana sekä väitteistään, että Argentiinan poliisi värvää lapsia puolisotilaallisiin joukkoihin, jotka hän rinnastaa Hitler-Jugendiin.

Adolfo Pérez Esquivel kannattaa väkivallattomia protestoinnin keinoja. Tätä varten hän on perustanut järjestön Servicio Paz y Justicia América Latina (Latinalaisen Amerikan rauhan ja oikeuden palvelu). Järjestö toimii Latinalaisessa Amerikassa läheisessä yhteistyössä kristillisten pasifistiryhmien kanssa tukien maatyöläisiä ja ammattiyhdistysliikettä näiden taistelussa ihmisoikeuksien puolesta.
Hän on ollut toimintansa vuoksi vankeudessa yli vuoden.

Pérez Esquivelille myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto vuonna 1980. Vastaanottopuheessaan hän totesi, että palkinnon todelliset saajat ovat ”latinalaisen Amerikan kansat, ensi sijassa pienimmät ryhmät – alkuasukkaat, maa- ja tehdastyöläiset, hiljaa työtä tekevät ihmiset, joista moni on uskovainen”. Esikuvikseen hän mainitsi Mahatma Gandhin ja Martin Luther Kingin.

Pérez Esquivel lähetti vuoden 2025 rauhanpalkinnon saaneelle María Corina Machadolle ihmettelevän avoimen viestin ”nobelistilta nobelistille”: ”Minua hämmästyttää nähdä, miten roikut kiinni USA:ssa, Maria. Etkö tiedä, ettei maalla ole liittolaisia eikä ystäviä, vain intressejä”.

## Lähteet
Kim Dae-jung

**Kim Dae-jung** (; 3. joulukuuta 1925 Haui-do, Korea – 18. elokuuta 2009 Soul, Etelä-Korea) oli Korean tasavallan presidentti vuosina 1997–2003. Hän sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 2000 lähestymisestään Pohjois-Korean kanssa. Kim Dae-jung nousi presidentiksi keskellä talouskriisiä, ja hänen aikanaan Etelä-Korea onnistui elvyttämään taloutensa uuteen nousuun.

## Elämä ennen presidenttiyttä

Kim lähti politiikkaan 1954 vastustamaan Syngman Rheeta. Hänet valittiin kansalliskokoukseen 1961, mutta Park Chung-heen vallankaappaus mitätöi vaalit. Hänet valittiin uudelleen 1962 ja 1967 vaaleissa ja hän pyrki presidentiksikin 1971. Korean keskustiedustelupalvelun (KCIA) agentit kaappasivat Kim'in hotellista Tokiosta elokuussa 1973, ja häntä oltiin kuljettamassa sidottuna merelle, mutta Japanin meri-itsepuolustusvoimat  ilmeisesti havaitsi veneen ja hänet vapautettiin Soulissa viiden päivän kuluttua. Hänet kuitenkin tuomittiin 1976 viiden vuodeksi vankilaan, joka muutettiin kotiarestiksi 1978. Hänet vapautettiin Parkin salamurhan jälkeen 1979. Hänet kuitenkin pidätettiin uudelleen Chun Doo-hwanin valtaannousun ja Gwangjun tapahtumien jälkeen ja tuomittiin kuolemaan. Yhdysvaltain painostuksesta tuomio muutettiin vankeudeksi ja Kim pääsi maanpakoon. Hän asettui Bostoniin ja opetti Harvardin yliopistossa mutta palasi 1985 Koreaan, jossa hänet jälleen asetettiin kotiarestiin.

Kim pyrki presidentiksi ensimmäisissä vapaissa vaaleissa 1987. Hän sai 27&nbsp;% äänistä, toinen opposition ehdokas Kim Young-sam 28&nbsp;%, jolloin voittajaksi nousi Chunin seuraajakseen valitsema kenraali Roh Tae-woo. Kim oli ehdolla myös 1992 vaaleissa Kim Young-samia vastaan mutta hävisi tälle. Tämän jälkeen hän lähti Britanniaan, jossa hän opetti Clare Hallissa Cambridgen yliopistossa. Hän palasi jälleen Koreaan 1995 ja pyrki neljännen kerran presidentiksi. Maan talous oli juuri romahtanut Aasian talouskriisiin, ja hallitukseen oltiin tyytymättömiä. Oikeiston äänet jakautuivat myös kahden ehdokkaan kesken. Kimin nousu presidentiksi oli ensimmäinen kerta, kun valtapuolue luovutti rauhanomaisesti vallan oppositiosta valitulle ehdokkaalle.

## Politiikka
Kimin valinta keskellä Aasian talouskriisiä johti suuriin muutoksiin maan talouselämässä. Taloutta järjesteltiin kansainvälisen valuuttarahaston ohjeiden mukaan.

Ulkopolitiikassa Kim aloitti niin sanotun päivänpaistepolitiikan Pohjois-Koreaa kohtaan, mihin sisältyi vastikkeeton talous- ja humanitaarinen apu. Maiden välien paraneminen johti Kimin ja Kim Jong-ilin väliseen kesäkuun 2000 historialliseen kokoukseen, mistä Kimille myönnettiin myöhemmin Nobelin rauhanpalkinto.

Maiden suhteet pysyivät kuitenkin kireinä ja vuonna 2002 niiden kiistelemällä merialueella käytiin taistelu laivaston alusten kesken. Pohjois-Korea jatkoi myös ydinaseohjelmaansa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kim Dae-jungin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
David Trimble

**David Trimble** (15. lokakuuta 1944 – 25. heinäkuuta 2022) oli pohjoisirlantilainen poliitikko, joka sai 1998 Nobelin rauhanpalkinnon yhdessä John Humen kanssa.

Trimble oli Ulster Unionist Partyn puheenjohtaja vuosina 1995–2005. Hän oli puolueensa edustajana neuvottelemassa Pohjois-Irlannin konfliktin päättänyttä pitkänperjantain sopimusta. Trimblea pidettiin kovan linjan unionistina, mutta hän lähti silti sopimaan nationalistien kanssa sopimusta konfliktin päättämiseksi.

Koulutukseltaan hän oli lakimies. Hän tuli politiikkaan Ulsterin unionistien lainopillisena neuvonantajana. Hänellä oli yhteyksiä kiisteltyyn Oranialaisveljeskuntaan, joka on protestanttishenkinen järjestö, joka vastustaa liiallisia yhteyksiä Irlannin tasavaltaan.

## Lähteet
Karvarousku

**Karvarousku** (*Lactarius torminosus*) eli karvalaukku on koivumetsissä kasvava vaaleanpunertava rousku.

## Koko ja ulkonäkö
Karvarouskun lakki on vaaleanpunertava, ja sen värissä on punertavia vöitä. Lakin pinnalla ja erityisesti reunassa on nukkamaista karvaa. Nuorena lakki on muodoltaan tasainen, mutta vanhemmiten se kasvaa jopa 15 senttiä leveäksi ja muuttuu muodoltaan suppilomaiseksi. Lakin pinta tuntuu kosketettaessa kuivalta tai vain hieman tahmealta. Sienen tanakka jalka on väriltään lakin kaltainen ja vanhemmiten ontto. Sienen heltat ovat vaaleat ja maku polttavan kirpeä. Maitiaisneste on valkoista, eikä se muuta väriään joutuessaan tekemisiin ilman kanssa.

### Samankaltaiset lajit
Karvarouskua muistuttavia sieniä ovat soilla kasvava valkokarvarousku (*L. scoticus*) sekä pihanurmilla ja teiden varsilla kasvava villakarvarousku (*L. pubescens*), jotka ovat karvarouskua pienempiä ja ohutmaltoisempia. Myös keltarousku (*L. repraesentaneus*), männynleppärousku (*L. deliciosus*) ja kuusenleppärousku (*L. deterrimus*) voivat muistuttaa karvarouskua.

## Kasvuaika ja -paikka
Karvarouskun paras satoaika on syyskuu. Satoaika venyy Etelä-Suomessa aina lokakuulle, mutta Pohjois-Suomessa sitä ei enää juuri silloin tapaa. Laji kasvaa yleisenä koivun seurassa koko maassa, mutta runsaimmillaan laji on avoimilla hakamailla.

## Käyttö ravinnoksi
Suomessa karvarouskua pidetään 5–10 minuutin ryöppäämisen jälkeen hyvänä ja suosittuna ruokasienenä. Keski- ja Etelä-Euroopassa karvarouskuja ei syödä. Sieni sopii sekä suolasieneksi että paistamiseen.

Venäläisessä keittiössä karvarouskua esikäsitellään suolasieneksi keittämisen sijaan liottamalla kolme päivää.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Luontonetti: Karvarousku (Arkistoitu versio sivustosta)
* Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Karvarousku (''Lactarius torminosus'') 
* Luontoportti: Karvarousku (''Lactarius torminosus'')
* Rogers Mushrooms: Lactarius torminosus
Viira

**Viira** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Viira, kylä Kaarman kunnassa Saarenmaalla Virossa
* Kuivatusviira, paperikoneessa käytetty teollinen kudottu tekstiili
* Märkäviira, paperikoneessa käytetty teollinen kudottu tekstiili
* Viira, sukunimenä:
** Liis Viira (s. 1983), virolainen säveltäjä, harpisti, improvisoija ja animaattori
International Campaign to Ban Landmines

**International Campaign to Ban Landmines** (*ICBL*) eli **Kansainvälinen kampanja maamiinojen kieltämiseksi** on useiden kansalaisjärjestöjen yhteistyöelin, joka pyrkii kieltämään maamiinat. Se on perustettu 1992, nykyisin siihen kuuluu yli 1100 paikallista järjestöä. Järjestön suurin saavutus on ollut Ottawan sopimus 1999. Sille myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto vuonna 1997 yhdessä koordinaattori Jody Williamsin kanssa.

Walesin Prinsessa Diana toi järjestölle näkyvyyttä 1997 kävellessään miinakentällä Angolassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

Kotisivut englanniksi, saksaksi, espanjaksi, venäjäksi, italiaksi, portugaliksi, kiinaksi ja arabiaksi
Ellen MacArthur

**Ellen Patricia MacArthur** (s. 8. heinäkuuta 1976 Whatstandwell) on brittiläinen kilpapurjehtija, joka on nopeimmin yksin maailman ympäri purjehtinut nainen.

Hän tuli kuuluisaksi vuonna 2001 purjehdittuaan toiseksi *Kingfisher*-veneellään Vendée Globe -maailmanympäriyksinpurjehduskilpailussa ja sai MBE-kunniamerkin.  

Erityisesti yksinpurjehdusennätyksiä varten rakennettu *B&Q/Castorama*-trimaraani valmistui tammikuussa 2004. Se on 23 metriä pitkä ja suunniteltu erityisesti MacArthuria varten esimerkiksi ottaen huomioon hänen pituutensa 157 cm.

MacArthur yritti ensin rikkoa Atlantin ylittämisen yksinpurjehdusennätystä vuonna 2004, mutta epäonnistui. Sen jälkeen hän otti tavoitteekseen rikkoa maailmanympäriyksinpurjehduksen ennätyksen ja lähti matkaan 28. marraskuuta 2004. Tämä maailmanennätyspurjehdus päättyi 7. helmikuuta 2005. Ennätysaika oli 71 päivää, 14 tuntia, 18 minuuttia ja 33 sekuntia, ja siinä ajassa hän purjehti 27&nbsp;354 meripeninkulmaa 15,9 solmun keskinopeudella, lyöden Francis Joyonin ennätyksen vajaalla puolellatoista vuorokaudella. Joyon otti kuitenkin ennätyksen takaisin nimiinsä tammikuussa 2008, tällä kertaa noin kaksi viikkoa paremmalla ajalla. Ennätyksestään MacArthur sai DBE-ritariarvon, ja poikkeuksellisena huomionosoituksena hän sai tämän arvon saapuessaan satamaan eikä vasta myöhemmin. Hän lienee nuorin tämän arvon saanut henkilö. Maaliskuussa 2008 hän sai ranskalaisen kunnialegioonan merkin.

## Aiheesta muualla
* Ellen MacArthurin kotisivut
Sosikrates

**Sosikrates** (kr. Σωσικράτης) (n. 200-128 eaa.) oli kreikkalainen historioitsija. Hän oli kotoisin Rodokselta. Hän vaikutti Hermippoksen (jälkeen 200 eaa.) ja Apollodoroksen (ennen 128 eaa.) välisenä aikana.

Hän kirjoitti muun muassa filosofien ja filosofikoulukuntien perimysjärjestyksistä kertoneen teoksen *[[Filosofien perimysjärjestykset|Perimysjärjestyksistä]]* (), jota Diogenes Laertios ja Athenaios lainaavat usein. Hän kirjoitti myös Kreetan historiaa käsittelevän teoksen *Krētika* (), jota Strabon on lainannut.
Rullafilmi

**Rullafilmi** on alun perin Eastman Kodakin vuonna 1888 keksimä valokuvausfilmin formaatti, joka mahdollisti ensi kertaa valoherkän kuvausmateriaalin lataamisen kameraan pimiön sijasta myös päivänvalossa. Rullafilmikokoja oli 1920-luvun paikkeilla kymmeniä erilaisia, mutta nykyisin valmistettavia rullafilmejä ovat enää keskikoon filmikameroissa käytettävät tyypit 120 ja 220.

Rullafilmi on valmistettaessa kierretty metallista, puusta tai muovista valmistetun puolan ympärille yhdessä sitä valolta suojaavan, filmirainaa hieman leveämmän paperirainan kanssa. Suojapaperin ja filmipuolan valotiiviiden päätylaippojen ansiosta rullafilmin voi ladata kameraan valoisassakin kuvauspaikassa, kun aiemmin kameran lataamiseksi oli aina hakeuduttava pimeään tilaan vaihtamaan lasinegatiiveja tai laaka- eli pakkafilmiä. Käytön helppoudellaan rullafilmi loi osaltaan perustan valokuvausharrastuksen yleistymiselle.

Yleisimmäksi rullafilmiksi muodostui yhä käytössä oleva 61 millimetriä leveä 120-koko, ja toinen yleinen rullafilmikoko oli vuosina 1912–1995 valmistettu, 46 millimetriä leveä 127-koko. Muita rullakokoja 1900-luvun alussa olivat 105, 117 ja 620, joissa filmi oli 61&nbsp;mm leveää mutta puolat ja filminpituudet hieman erilaisia. 1920-luvulla markkinoilla oli kymmeniä rullafilmikokoja, joista monet jäivät lyhytikäisiksi. Ainoat 2000-luvulle tuotannossa säilyneet rullafilmikoot ovat 120 ja siitä kehitetty, vuonna 1965 esitelty 220. Siinä suojapaperia on vain filmirullan alussa ja lopussa, jolloin filmiä mahtuu 120-kokoiseen rullaan kaksin verroin enemmän.

Rullafilmiä käytetään eniten keskikoon filmikameroissa, joiden valmistajia ovat Bronica, Hasselblad, Holga, Mamiya, Pentax, Rollei ja Yashica. Suuren kuvakoon takia kuvan laatu on parempi kuin 1900-luvun loppupuolella suosioon nousseella kinofilmillä, joten rullafilmi jäi 1960-luvulta alkaen pääasiassa ammattikuvaajien käyttöön. Mustavalkoisen ja värinegatiivifilmin lisäksi rullafilmi voi olla diafilmiä.

Yhdelle 120-rullalle mahtuu kuvaamaan kamerasta riippuen 15–16 ruutua 6&times;4,5&nbsp;cm koossa, 12 tai 13 ruutua 6&times;6&nbsp;cm koossa, 10 ruutua 6&times;7&nbsp;cm koossa, 8 ruutua 6&times;9&nbsp;cm koossa jne. Suuressa panoraamakamerassa negatiivikoko saattaa olla 6&times;24&nbsp;cm, jolloin yhdelle rullalle mahtuu vain 3 ruutua.

Rullafilmiä käyttävään kameraan asetetaan kaksi puolaa, yksi tyhjä ja yksi, jossa on filmiä. Aina kuvan oton jälkeen filmiä rullataan, ja otetut kuvat siirtyvät antopuolalta ottopuolalle. 120-rullafilmin suojapaperin takana kulkee filmiruutujen numerointi: filmiä siirrettäessä uuden ruudun numero tulee joissakin kameroissa näkyviin punaiseksi suojavärjätyllä lasilla tai muovilla päällystettyyn ikkunaan kameran takalevyssä. 220-rullafilmissä kokopitkää suojapaperia numerointeineen ei ole, ja 220-filmiä käytettäessä kameran mahdollinen numeronäyttöikkuna pitää peittää valotiiviiksi.

## Rullafilmikameroita
Syndikaatti

** Syndikaatti ** on termi, jolla kuvataan erimuotoisia yhteisöjä. Nimitys voi viitata esimerkiksi rikollisjärjestöön, myyntikartelliin tai -yhtymään sekä ammattiliittoon. Syndikaatti voi muodostua yksittäisistä henkilöistä tai erillisistä yhteisöistä kuten liikeyrityksistä.

Erityisesti rikollisyndikaatit ovat yritysryppäitä, joilla on rikollisen toiminnan lisäksi myös laillista liiketoimintaa. Sanaa käytetään viittaamaan yhteisöihin usein silloin, kun niihin on olemassa kytkös negatiivisessa tai hämäräperäisessä mielessä.

## Sarjakuvasyndikaatteja
Sarjakuvasyndikaatit toimivat sarjakuvien levittäjinä.
* DC Comics
* King Features Syndicate
* Royal Comics Syndicate
* United Features Syndicate

Suomessa toimii kolme merkittävää sarjakuvasyndikaattia: ruotsalainen Bulls Press, tanskalainen PIB Features ja suomalaisen Oksialan perheen omistama Tekstikuva Oy.

## Lähteet
Champagne-Ardenne

**Champagne-Ardenne** [] on entinen hallintoalue Koillis-Ranskassa. Champagne-Ardennen pääkaupunki oli Châlons-en-Champagne. Champagne-Ardennessa asui 1&nbsp;342&nbsp;363 ihmistä (1999). Samppanjan tuotannosta kuuluisa Champagnen historiallinen maakunta on osa Champagne-Ardennea. Alue on ollut vuoden 2016 alusta lähtien osa Grand Estin hallinnollista aluetta .

Champagne-Ardenne koostuu neljästä departementista:
*Ardennes (08)
*Aube (10)
*Marne (51)
*Haute-Marne (52)

## Lähteet
Savonlinnan Taidelukio

**Savonlinnan Taidelukio** eli "Taikkari" on Savonlinnassa toimiva Suomen ja myös Pohjoismaiden ensimmäinen erikoislukio, joka aloitti toimintansa vuonna 1967. Taidelukiossa opiskellaan tavanomaisten lukioaineiden ohella kuvataiteen ja musiikin erikoiskursseja. Noin kolmasosa kurssitarjonnasta on taidetta. 

Aluksi lukiossa toimi vain kuvataidelinja, mutta vuonna 1979 sen rinnalle perustettiin musiikkilinja. Vuonna 2002 musiikkilinjalla alkoi ooppera- ja musiikkiteatterikoulutus. Ooppera- ja musiikkiteatterisuuntausta johtaa oopperalaulaja Chieko Okabe-Silvasti miehensä, oopperalaulaja Jorma Silvastin tukemana.

Tunnettuja taikkarilaisia ovat muun muassa Emma Ainala, Joose Keskitalo, Ville Löppönen, Jani Ruscica, Viivi Maria Saarenkylä, Teemu Takanen, Tarja Turunen, Teemu Muurimäki, YUP-yhtyeen jäsenet, Timo Väänänen ja Tellu Turkka.

Taidelukion ensimmäinen rehtori (1967–1978) oli Pertti Pulkkinen. Taidelukion nykyinen rehtori on Reima Härkönen. Ensimmäiset ylioppilaat valmistuivat vuonna 1971, ja heitä oli yhteensä 69.

### Musiikkilukio
Lukiossa voi opiskella muun muassa musiikin historiaa ja kuuntelua, musiikin teoriaa, pää- ja sivusoittimia sekä vuosikurssibändejä aina kansanmusiikkiin asti.  

## Lähteet
Franz Jonas

**Franz Jonas** (4. lokakuuta 1899 – 24. huhtikuuta 1974) oli itävaltalainen poliitikko, joka toimi Itävallan presidenttinä vuosina 1965&ndash;1974.

Jonas oli Itävallan sosiaalidemokraattisen puolueen jäsen ja ammatiltaan latoja. Toisen maailmansodan jälkeen hän osallistui Wienin kunnallispolitiikkaan ja toimi Wienin kaupunginjohtajana vuosina 1951&ndash;1965. Vuonna 1965 hänestä tuli valtion presidentti, ja hänet valittiin uudelleen virkaan vuonna 1971. Hän kuoli kesken virkakauden vuonna 1974. 

Jonas on myös yksi tunnetuimmista esperantisteista.

## Lähteet
Ingušian vaakuna

**[[Ingušia]]n vaakuna** otettiin käyttöön 26. elokuuta 1994. Vaakunakilpi on ympyrän muotoinen. Vaakunan keskellä on kotka ja taistelutorni. Kotka kuvaa jaloutta, rohkeutta, viisautta ja uskoa. Torni puolestaan kuvaa vanhaa ja uutta Ingušiaa. Tornin vasemmalla puolella on Stolovajavuori (*Matloam*) ja oikealla puolella Kazbekvuori (*Bašloam*). Vuorten yläpuolella on aurinko.
Polygeeninen ominaisuus

**Polygeeniset ominaisuudet** ovat eliöillä ominaisuuksia, joiden kehitystä säätelevät useat vuorovaikutuksessa olevat geenit. Toisin kuin yhden geenin määrittelemät *kvalitatiiviset* ominaisuudet (kuten Gregor Mendelin tutkimat suora- tai angorakarvaisuus ja kelta- tai vihersiemenisyys), polygeeniset ominaisuudet ovat usein *kvantitatiivisia* (kuten pituus ja paino). Tällaisten ominaisuuksien muuntelu ole ryhmiteltävissä selvästi toisistaan erottuviin tyyppeihin, koska sen lisäksi että niiden syntyyn vaikuttaa useampia geenejä, ei useinkaan mikään geenien alleeleista ole epistaattinen, vaan niiden vaikutus on summautuva.

## Esimerkki polygeenisestä periytymisestä
Tavallinen esimerkki polygeenisestä ominaisuudesta on kasvin pituus. Esimerkkikasvin pituuteen vaikuttaa vain kaksi eri lokuksissa olevaa geeniä (A ja B) ja kaksi alleeliparia (Al, Ap ja Bl, Bp). Näistä Al ja Bl ovat lyhytkasvuisuuden ja Ap ja Bp pitkäkasvuisuuden alleeleja. Yksilö AlAlBlBl on noin 40 senttimetriä pitkä. Se edustaa lajin lyhintä tyyppiä. Ap ja Bp lisäävät yksilön 40 senttimetrin peruuspitutta kymmenellä sentillä. Näin yksilöt, joiden perimä on ApApBpBp ovat 80 senttimetrin mittaisia, ja pisimpiä lajissaan. 

Kun kaksi ääripään tyyppiä risteytetään keskenään, ovat kaikki ensimmäisen polven yksilöt perimältään AlApBlBp, jotka kaikki edustavat keskiarvotyyppiä, eli ovat 60 senttimetriä pitkiä. Kun kaksi ensimmäisen polven yksilöä risteytetään, voidaan niiden jälkeläiset ryhmitellä viiteen eri pituusluokkaan. Jälkeläiset muodostavat ominaisuuksiltaan normaalin muuntelukäyrän eli Gaussin käyrän, jossa kummankin pään äärityyppejä on vähiten ja ensimmäisen polven kaltaisia keskiarvotyyppejä eniten. 

Jos pituuskasvuun vaikuttavia geenejä olisi enemmän kuin kaksi, kuten todellisuudessa useimmiten on, olisi pituusluokkia vielä enemmän ja pituus muuntelisi vielä liukuvammin. Myös samassa lokuksessa olevia alleeleja voi populaatiossa segregoitua useampia kuin kaksi. Toki myös ympäristötekijät vaikuttavat kasvin kasvuun. Tyypillistä kvantitatiivisille ominaisuuksille kuitenkin on, että niiden yleisyyttä kuvaa Gaussin käyrä.

## Lähteet
*Internetix-opinnot

## Aiheesta muualla
Matthias Castrén

**Matthias Eriksson Castrén,** ven. Матиас Кастрен*,* (29. toukokuuta 1764 Pudasjärvi – 15. toukokuuta 1845 Kemi) oli Kemin kirkkoherra ja Pohjois-Suomen lääninrovasti.

## Henkilöhistoria

### Perhetausta
Mattias Castrénin vanhemmat olivat Kemin kirkkoherra Erik Mattsson Castrén sr. ja Katarina Elisabet Castrén. Aviopuoliso oli Elsa Beata Jacocsdotter Elfving. Heidän perheeseen kuului viisi lasta: Maria Vilhelmina Castrén, Gustava Matilda Castrén, Erik Vilhelm Castrén, Matthias Ulric Castrén ja Carolina Jacobina Castrén.

Mattiaksen veljen Kristian Castrénin (1779–1825) pojanpoika oli historioitsija ja valtiopäivämies Robert Castrén, jonka teoksiin lukeutuu muun muassa *[[Finska deputationen 1808–1809]]* (1879).

### Historia
Turun akatemian opintojen ja pappisvihkimyksen jälkeen vuonna 1786 Castrén oli aluksi isänsä Kemin kirkkoherran Eric Castrénin apulaisena. Tämän kuoltua hänet nimitettiin kaksi vuotta myöhemmin kirkkoherraksi. Koko Pohjois-Suomesta vastaavaksi lääninrovastiksi hän tuli 1791. Castrén edisti kansanopetusta seurakunnassaan, mutta vastusti saamen kielen käyttöä opetuksessa. Vuonna 1808 hän oli mukana Suomen lähetyskunnan jäsenenä Aleksanteri I:n luona. Seuraavina vuosina hän järjesti kirkolliset olot Suomeen liitetyssä Länsi-Pohjassa. Keisari myönsi 1817 hänelle ansioistaan teologian kunniatohtorin arvon.

Castrén harrasti kasvi- ja eläintiedettä. Hänen lukuisia kasvitieteellisiä havaintojaan ilmestyi Suomen Talousseuran julkaisuissa.

## Huomionosoitukset

*   Pyhän Vladimirin ritarikunta IV. luokan kunniamerkki, Suomen lähetyskunta 1808.
*   Pyhän Annan ritarikunta II. luokan, kunniamerkki 1811.

**Arvonimet**
* Teologian kunniatohtori 1817

## Henkilögalleria

* Matthias Castrénista tehty maalaus, josta kuvaotos Kalevassa 12.2.1939, no 35.

## Katso myös

* Castrén-suku

## Lähteet
M.O.T.

**M.O.T.** on lyhenne sanoista ”mikä oli todistettava” tai ”mikä on todistettu” (, ).

M.O.T. on alun perin matematiikassa käytetty termi, ja kirjoitettuna matemaattisen todistuksen loppuun se tarkoittaa, että kyseinen todistus on suoritettu. Vaihtoehtoinen esitystapa on piirtää todistuksen loppuun neliö &#9633;. 

Nykyään termiä käytetään muidenkin todistusten tai väittämien yhteydessä, kun halutaan vakuuttaa tai väittää, että asia tuli lopullisesti todistetuksi oikeaksi. 

Alun perin termiä käyttivät varhaiset kreikkalaiset matemaatikot, kuten Eukleides ja Arkhimedes. Latinankielinen termi on käännös kreikankielisestä ilmaisusta ὅπερ ἔδει δεῖξαι (*hóper édei deĩxai*). 

Vuodesta 1996 Yleisradion TV1-kanavalla esitetyn MOT-ohjelman nimi on lyhenne sanoista ”mikä oli tutkittava”. 

## Lähteet
MOT-kielipalvelut

**MOT** on Kielikone Oy:n kielipalveluiden tuotenimi. MOT-kielipalveluihin kuuluvat sanakirja-, konekäännös- ja kielentarkistuspalvelut, jotka on tehty yhteistyössä sanakirjakustantajien ja kieliasiantuntijoiden kanssa. MOT-tuotteita ja -palveluita on saatavilla Windows-, Internet-, intranet- ja mobiiliympäristöihin.

MOT ilmoittaa olevansa digitaalisten sanakirjojen osalta Suomen markkinajohtaja. MOT-tuotteita ja -palveluita käytetään yrityksissä, julkishallinnossa, oppilaitoksissa ja yksityistalouksissa. Kielikoneella on sivujensa mukaan ollut asiakkaita yli 100 maassa.

## Tuotteet
* MOT Online: Internetin kautta käytettävät MOT-kielipalvelut. MOT Onlinen palveluita ovat MOT Dictionaries -sanakirjapalvelu, MOT Proofing  kielentarkistuspalvelu sekä MOT Translation -konekäännöspalvelu.
* MOT Dictionaries: Internet, Windows, intranet, Nokia S60 -alustoille kehitetty sanakirjapalvelu.
* MOT Professional: Windowsille ja Linuxille kehitetty sanakirjaohjelmisto.
* MOT Proofing: Internetin kautta käytettävä kielentarkistuspalvelu.
* MOT Translation: Internetin kautta käytettävä konekäännöspalvelu.
* MOTTravel: Mobiilipuhelimille kehitetty ilmainen matkasanakirja.
* MOT Workstation: Windows -alustalle kehitetty asennettava sanakirjaohjelmisto.
* MOT Mobile: Nokia S60, Nokia Series 80, Pocket PC -alustoille kehitetty asennettava sanakirja.
* MOT Compact: Matkapuhelimeen asennettavat tai tietokoneilla käytettävät kompaktit sanakirjat. Kukin MOT Compact -sanakirja sisältää noin 30&nbsp;000 hakusanaa per kieli sekä englanninkielisen määritelmän hakusanoille.
* MOT Sanakirjapalvelu: Internetin kautta käytettävä sanakirjapalvelu.

## Lähteet
Nils Nordenskiöld

**Nils Gustav Nordenskiöld** (12. lokakuuta 1792 – 21. helmikuuta 1866) oli suomalainen mineralogi ja valtioneuvos. Häntä voi sanoa "Suomen mineralogian isäksi." Hän teki suunnitelman Suomen geologisesta tutkimuksesta ja hänellä oli merkittävä rooli Suomen malmivarojen etsinnässä ja hyödyntämisen aloittamisessa.

Nordenskiöld nimitettiin vuorimestariksi vuonna 1818, ja hän oli vuorihallituksen yli-intendentti vuosina 1824–1855. Hän käynnisti laajat malminetsinnät ja paransi metallurgisia menetelmiä. Nordenskiöld teki aloitteen koko Suomen laajuisista geologisista tutkimuksista, jotka aloitettiin vuonna 1865. Hän teki aloitteen myös Suomen Tiedeseuran perustamisesta. Hän sai filosofian kunniatohtorin arvon vuonna 1840 ja hänestä tuli valtioneuvos vuonna 1845.

Nils Nordenskiöld, joka kuului Nordenskiöldin aatelissukuun, oli naimisissa Lars Gabriel von Haartmanin sisaren Margaretha von Haartmanin kanssa. Tutkimusmatkailija Adolf Erik Nordenskiöld oli heidän poikansa. Toinen poika oli metsänhoitaja, meteorologi Nils Karl Nordenskiöld (1837–1889) ja kolmas juristi, tilanomistaja ja valtiopäivämies Nils Otto Nordenskiöld .

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Lohikäärmeen silmät

**Lohikäärmeen silmät** () on Stephen Kingin romaani. Alkuteoksen julkaisi vuonna 1984 Philtrum Press rajallisena painoksena, mutta laajempaan levitykseen teos päätyi Viking Pressin kustantamana vuonna 1987. Tapio Tammisen suomennoksen julkaisi Book Studiol vuonna 1993. Kirja poikkeaa Kingin kauhutuotannosta kerronnaltaan ja tarinaltaan. Se on fantasiaromaani, jonka King kirjoitti tyttärelleen Naomille, koska tämä ei pitänyt isänsä pelottavista ja väkivaltaisista tarinoista. Kirja on omistettu myös Stephen Kingin ystävälle Ben Straubille.

## Henkilöitä
* Flagg – kuninkaan neuvonantaja (Velho)
* Kuningas Roland – Delainin kuningas
* Kuningatar Sasha – Rolandin vaimo ja Peterin ja Thomasin äiti
* Peter – Rolandin vanhempi poika ja kruununperillinen
* Thomas – Rolandin nuorempi poika
* Ben Staad – Peterin paras ystävä
* Dennis – Thomasin hovimestari
* Naomi – talonpoikaistyttö
* Peyna – tuomari

## Juoni
Kuningas Rolandilla on kaksi poikaa, Peter ja Thomas. Peterillä vaikuttaa olevan loistava tulevaisuus edessään; hän on Delainin valtakunnan rakastettu prinssi ja kruununperijä. Sen sijaan Thomas tuntuu olevan Peteriä heikompi monessa asiassa - hänestä jopa tuntuu, että hänen isänsäkin rakastaa Peteriä enemmän kuin Thomasia.

Vanhalla kuninkaalla on neuvonantajana velho nimeltään Flagg, kavala juonittelija, joka on yliluonnollisen pitkän iän ja yksinkertaisen Rolandin manipuloinnin avulla yrittänyt sytyttää Delainissa verisen kapinan ja syöstä koko kuningaskunnan tuhatvuotiseen pimeyteen. Flagg pelkää pian epäonnistuvansa aikeissaan, jos rehti ja suoraselkäinen Peter nousisi uudeksi hallitsijaksi. Flagg laatii suunnitelman tämän raivaamiseksi tieltä. Hän murhauttaa salaa kuninkaan polttavalla myrkyllä ja lavastaa Peterin syylliseksi. Peter suljetaan korkeaan Neulan huipulle virumaan loppuiäkseen, ja Thomas, joka Flaggin mieleen on enemmän isänsä kaltainen, kruunataan kuninkaaksi ja Flagg aikoo Thomasin neuvonantajana jatkamaan pelottavan suunnitelmansa toteuttamista. Mutta Peter aikoo paljastaa oikean syyllisen ja paeta nokkeluutensa ja uskollisten ystäviensä avustuksella pelastaakseen Delainin.

## Triviaa
* Flagg on tavattu muissakin Kingin kertomuksissa, kuten *[[Tukikohta (romaani)|Tukikohdassa]]* ja *[[Musta torni|Mustassa tornissa]]*.
* Kirjassa *[[Musta torni II: Kolme korttia pakasta]]* Roland Deschain muistelee nähneensä Gileadin lopun tienoilla Flaggin ja häntä seuranneet kaksi miestä, jotka olivat Thomas ja Dennis.
* Kirjassa mainitaan noita nimeltään Rhiannon, joka tunnetaan Cöosin Rheana Musta torni -sarjassa.

## Toteutumattomia suunnitelmia
Aikoinaan ranskalaisen elokuvayhtiön WAMC Entertainmentin piti tuottaa tarinaan pohjautuva 45 miljoonan dollarin budjetin animaatioelokuva vuodeksi 2001 tai 2002, mutta suunnitelma kariutui ennen alkuun pääsyä.

Hulu suunnitteli vuonna 2019 tuottavansa kirjan pohjalta televisiosarjan, joka sekin peruuntui.

## Lähteet
Antonio Stradivari

**Antonio Stradivari** (n. 1644 Cremona Milanon herttuakunta – 18. joulukuuta 1737 Cremona) oli italialainen viulujen ja muiden jousisoittimien rakentaja. Stradivarin tekemien soittimien nimenä käytetään usein hänen nimensä latinankielistä muotoa *[[Stradivarius]]*.

Stradivari oli Nicolò Amatin oppilas noin vuodesta 1666 lähtien, minkä jälkeen hän perusti oman verstaansa Cremonaan työskennellen poikiensa Francescon (1671–1743) ja Omobonon (1679–1742) kanssa.

Jousisoitinten lisäksi Stradivarin pajassa valmistettiin harppuja, luuttuja, kitaroita ja mandoliineja, joista vain harvat ovat säilyneet. Vuoden 1680 jälkeen hän keskittyi viulunrakennukseen. Hän siirtyi pois Amati-tyylistä ja kehitti noin vuonna 1690 oman, ääneltään täyteläisemmän mallinsa. Arvostetuin Stradivarius-viulu on vuonna 1716 valmistunut *[[Messias (viulu)|Messias]]*. Stradivarin viulurakennus asetti mittapuun myöhemmälle viulunrakennukselle. Hän myös kehitti nykyviulun tallan rakenteen ja hänen aikanaan viulun mittasuhteet kehittyivät nykyiselleen, matalammaksi rungoksi, joka antoi voimakkaamman äänen kuin aikaisemmat mallit. Hänen viulunrakennuksensa tuotannon ja laadun huippukausi oli vuosina 1700–1720. Hän rakensi yhteensä noin 1&nbsp;100 soitinta, joista kaikki eivät ole säilyneet nykypäiviin saakka.

## Katso myös

*Luettelo Stradivari-soittimista

## Lähteet