open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vincent Kompany

**Vincent Jean Mpoy Kompany** (s. 10. huhtikuuta 1986 Uccle, Belgia) on uransa päättänyt belgialainen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja, joka toimii Bayern Münchenin päävalmentajana. Pelipaikaltaan hän oli keskuspuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja. Kompany edusti 11 kauden ajan Englannin Valioliigan Manchester Cityä, jossa hän toimi myös joukkueen kapteenina voittaen lukuisia mestaruuksia.

## Ura pelaajana

### Seurajoukkue
Kompany on belgialaisen RSC Anderlechtin kasvatti. Kompany voitti kalenterivuosittain jaettavan Belgian liigan parhaan pelaajan palkinnon, Gouden Schoenin, vuonna 2004. Hänet valittiin myös kauden 2004–2005 parhaaksi ammattilaispelaajaksi . Vuosina 2004 ja 2006 hän oli voittamassa Anderlechtissa kotimaansa mestaruutta.

Kesäkuussa 2006 Kompany siirtyi Saksan Bundesliigassa pelaavaan Hamburger SV-joukkueeseen 5,1 miljoonan punnan siirtosummalla. 

Manchester Cityssä hän voitti Englannin Valioliigan mestaruuden 2012, 2014, 2018 ja 2019, FA Cupin 2011 ja 2019, Liigacupin 2014, 2016, 2018 ja 2019 sekä Community Shieldin 2012 ja 2018. Hänet valittiin Valioliigan kauden pelaajaksi 2011–2012. Valioliigan tähdistökentälliseen hänet on valittu kausilla 2010–2011, 2011–2012 ja 2013–2014.

### Maajoukkue
Kompany oli pitkään Belgian maajoukkueen vakionimiä. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2014 ja 2018, joista jälkimmäisissä Belgia saavutti pronssia, sekä Pekingin olympialaisissa 2008. Kaikkiaan hän pelasi 89 maaottelua ja teki niissä neljä maalia. 

## Ura valmentajana
Kompany aloitti valmentajauransa junioriseuransa Anderlechtin pelaajavalmentajana kaudella 2019–2020 luopuen kuitenkin roolista neljän pelatun pelin jälkeen keskittyäkseen pelaajarooliinsa. Lopetettuaan pelaajauransa kauden jälkeen, hän siirtyi Anderlechtin päävalmentajaksi seuraavalle kaudelle.  Ensimmäisellä täydellä kaudella 2020–2021 Anderlecht sijoittui Kompanyn valmennuksessa Belgian liigassa neljänneksi ja seuraavalla kaudella 2021-2022 kolmanneksi. 

Kesäkuussa 2022 Kompany siirtyi Englannin Mestaruussarjassa pelaavan Burnleyn päävalmentajaksi. Kompany luotsasi debyyttikaudellaan 2022–2023 Burnleyn Mestaruussarjan voittoon. Joukkue keräsi yli 100 pistettä ja hävisi kauden aikana vain kolme ottelua..

Toukokuussa 2024 saksalainen FC Bayern München teki kolmivuotisen sopimuksen Kompanyn kanssa. Kompany luotsasi Bayernin Bundesliigan mestaruuteen heti ensimmäisellä kaudellaan saksalaisseuran päävalmentajana.

## Saavutukset

### Pelaajana

* Belgian mestaruus (2): 2004, 2006
* Englannin mestaruus (4): 2012, 2014, 2018, 2019
* FA Cup (2): 2011, 2019
* Englannin liigacup (4): 2014, 2016, 2018, 2019
* MM-pronssia: 2018
* Belgian vuoden jalkapalloilija: 2005

### Valmentajana

* Englannin Mestaruussarja: 2023
* Saksan mestaruus: 2025
* Belgian cup
**hopeaa: 2022
* Englannin Mestaruussarjan vuoden valmentaja: 2023

## Lähteet
*Bundesliiga-tilastot  
*Profiili Soccerbase.com-sivustolla  
*Profiili weltfussball.de-sivustolla 
*Profiili national-football-teams.com-sivustolla 
*Profiili transfermarkt.co.uk-sivustolla 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Intian valtatiet

**Intian valtatiet** ovat valtion ylläpitämä pitkän matkan tieverkosto Intiassa. Käynnissä on ollut valtateiden kehitysprojekti (), joka tähtää massiiviseen valtatieverkoston laajentamiseen.
Istanbul-Atatürkin kansainvälinen lentoasema

**Istanbul-Atatürkin kansainvälinen lentoasema**  on Istanbulin entinen päälentoasema. Sen matkustajaliikenne siirtyi uudelle Istanbulin lentoasemalle 6. huhtikuuta 2019. Ennen tätä tasavallan perustajan Kemal Atatürkin mukaan nimetty lentoasema oli yksi maan tärkeimmistä kansainvälisistä lentoasemista. Turkish Airlines käytti lentoasemaa solmukohtana. Myös rahtiliikenne siirtyi uudelle lentoasemalle 5. helmikuuta 2022.

Lentoasema sijaitsee Yeşilköyn kaupunginosassa, 24 kilometriä lounaaseen Istanbulin keskustasta. jonne lentoasemalta on suora metroyhteys (M1-linjan lounainen pääteasema: Atatürk Havalimani (airport).

Istanbulin kaupunkia palvelee myös toinen kansainvälinen lentoasema, Sabiha Gökçenin kansainvälinen lentoasema.

## Terrori-isku

Atatürkin lentoasemalle tehtiin 28. kesäkuuta 2016 terrori-isku, jossa kolme terroristia hyökkäsi odotushalleihin tulittaen satunnaisesti ihmisiä käsituliasein lähtevien lentojen terminaalissa ja lopuksi räjäyttämällä itsensä saapuvien lentojen terminaalissa kerrosta alempana. Iskussa on kuollut (29. kesäkuuta mennessä) 42 ja haavoittunut 239 henkilöä. Toistaiseksi ei kukaan ole ottanut vastuuta iskusta.

## Galleria

Tiedosto:Ataturk airport Istanbul 01589.jpg|
Atatürk_international_airport_borak.jpg|
Istanbul Airport Turkish-Airlines 2013-11-18 (3).jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Lentoaseman kotisivut  
*Istanbulin raideliikenteen karttoja (12/2012)  (istanbul-ulasim.com.tr)
Befun metroasema

**Befun metroasema** () on Fukuokan kaupungin Jōnanin suuralueella sijaitseva metroasema. Asema on seitsemäs asema Nanakuma-linjalla Tenjin-Minamin metroaseman päästä lukien. Asema on avattu 3. helmikuuta 2005.

Aseman lähistöllä sijaitsevat muun muassa:
* Nakamura Gakuenin yliopisto
* Befun eläinsairaala
* Fukuoka-Torikain sairaala
* Jōnanin suuralueen kaupungintalo
* Jōnanin terveyskeskus
* Fukuokan kaupungin onnettomuusklinikan Befun toimipiste
* Beppu Ōbasho
* Beppun kansalaishalli

## Aiheesta muualla
* Befun aseman viralliset sivut
Slyde

**Slyde**, (oik. **Jalome Beacher**) on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui amerikkalaisessa *Amazing Spider-Man* -lehden numerossa 272. Slyden loivat Tom DeFalco ja Sal Buscema. 

Suomessa Slyde esiintyi ensimmäisen kerran *Marvel Minijuliste*- sarjan kuudennessa osassa. 

## Historia

Jalome Beacher oli kemisti, joka kehitti tarttumattoman pinnoitteen mille tahansa pinnalle. Esimiehet kuitenkin erottivat hänet. Vimmastunut Slyde kehitti itselleen puvun ja päätti käyttää sitä rikollisissa toimissaan. 

Hänen pukunsa, jonka Beacher päällysti tarttumattomalla pinnoitteellaan, mahdollisti miltei kitkattoman liikkumisen. Myöskään Hämähäkkimiehen seitti ei tarttunut puvun pintaan. Nimeten itsensä uudelleen Slydeksi, Beacher aloitti laajamittaiset pankkiryöstöt. 

Myöhemmin Slyde liittyi pahamaineiseen Pahuuden Mestarit -järjestöön, mutta kuoli Elektran saista. Selvisi kuitenkin, ettei Slyde kuollutkaan iskusta. Muinainen ninjakultti Käsi elvytti Slyden. Slyde tajusi olevansa jo miltei 40-vuotias mies ja hän päätti yrittää vielä kerran taistella Hämähäkkimiestä vastaan. 

Hän teki itselleen uuden puvun ja apurinsa kanssa suoritti uskaliaan ryöstön. Hänen todellinen tarkoituksensa oli kuitenkin houkutella Hämähäkkimies paikalle ja taisteluun kanssaan. Supersankari saapuikin ja voitti jälleen Slyden. 

Joutuessaan vankilaan Slyde oli kuitenkin iloinen pärjättyään hyvin taistelussa sankaria. Myöhemmin Slyde yhdisti voimansa Ansamiehen kanssa ja meni mafiapomo Nuijapään puheille. Nuijapää keräsi suurta superroistoarmeijaa yhteen, jotta voisi hallita suvereenisti New Yorkia. 

Slyde ei kuitenkaan suostunut ehdotukseen, jolloin yksi Nuijapään kätyreistä ampui hänet siihen paikkaan viestiksi muille niskuroijille.

## Voimat ja varusteet

Slydella ei ole varsinaisia supervoimia. Hän on kuitenkin lahjakas kemisti ja on kehittänyt rikollisen uransa avuksi nerokkaan asun. Asu on päällystetty kokeellisella, kitkattomalla aineella. Aineen ansiosta puvun käyttäjä on immuuni erilaisille sidonnoille ja otteille (kuten Hämähäkkimiehen verkolle). 

Asu suojaa Slydea myös jonkin verran fyysisiltä iskuilta. Koska asun kengät ovat myös kitkattomat, Slyde kykenee liikkumaan noin 15 metrin sekuntivauhtia. Huolimatta suuresta nopeudesta, Slyde kykenee ohjailemaan itseään erinomaisesti. 

Slyde on myös käyttänyt rakettimoottorein varustettuja saappaita kyetäkseen lentämään ja nykyisin teräaseita, kuten katanaa ja shurikeneja.

## Aiheesta muualla
* Slyden esittely Marvelin kotisivuilla (englanniksi)

## Lähteet
Caracallan kylpylät

**Caracallan kylpylät** (; ) olivat Rooman valtakunnassa sijainnut ylellinen rakennuskompleksi, jonka keisari Caracalla rakennutti vuosien 212 ja 216 välisenä aikana. Nykyään kylpylöiden rauniot ovat turistikohde Rooman kaupungissa.

## Rakennus
### Yleistä

Kompleksi peitti arviolta 13 hehtaarin pinta-alan. Kylpylärakennus oli 228 metriä pitkä, 116 metriä leveä ja arviolta 38,5 metriä korkea. Sitä pystyi käyttämään noin 1&nbsp;600 kylpijää kerralla.

Rakennuksen seinät oli koristeltu mosaiikeilla, jotka sisälsivät aidonkokoisia kuvia painijoista ja valmentajista sekä erilaisista merihirviöistä ja sankareista. Kylpylässä oli myös useita patsaita, joista suurin osa on viety turvaan muihin museoihin, kuten Vatikaanin museoihin.

Kylpylä sai vetensä läheisestä Aqua Marcia -akveduktista. Sen ansiosta kylpylöitä voitiin käyttää aina Rooman viimeisiin päiviin asti, jolloin barbaarit tuhosivat akveduktin yrittäessään valloittaa Rooman.

Koko rakennusta lämmitettiin hypokaustin avulla. Kyseisessä tekniikassa lämmitettiin ensin hiilen avulla suuri määrä vettä, joka sitten virtasi kylpylän lattian alla lämmittäen näin koko rakennusta. Hypokausteja käytettiin vielä 1800-luvulla.

### Kylpyläosasto

Kylpylät itsessään sisälsivät *[[frigidarium]]in* (kylmän huoneen), *[[tepidarium]]in* (lämpimän huoneen) sekä *[[caldarium]]in* (kuuman huoneen). Pohjoissivulla oli *natatio*, joka oli uima-allas. *Natatiolla* ei ollut kattoa, ja sitä ympäröivät pronssipeilit, jotka ohjasivat auringonvaloa allasosastolle. Koko allasrakennus oli 6 metriä korkealla alustalla, jotta sen alle voitiin säilöä tavaraa ja sitä voitiin lämmittää erinäisillä uuneilla.

### Muut osastot
Caracallan kylpylät eivät sisältäneet vain altaita, vaan niiden alueelle kätkeytyi muun muassa kirjasto, kaksi *[[palaistra|palaestraa]]*, useita pylväskäytäviä sekä iso puutarha käytävineen. Kirjastossa oli kaksi eri huonetta, kuten kaikissa muissakin Rooman kirjastoissa: toinen oli kreikan- ja toinen latinankielisille teksteille. Kylpylärakennus oli osaltaan tarkoitettu kulttuurien kohtauspaikaksi, ja siellä solmittiin niin poliittisia kuin kaupallisiakin sopimuksia Rooman valtakunnan aikana.

Kirjastot oli sijoitettu rakennuskompleksin itä- ja länsisiipeen, ja koko pohjoissiiveke oli omistettu kaupoille.

## Nykyään
1900-luvun alkupuolella kylpylöiden muotoilua käytettiin inspiroimaan useita moderneja rakennuksia.

Kylpylöiden raunioihin pääsee nykyään tutustumaan pientä maksua vastaan, joskin alle 18-vuotiaat ja yli 65-vuotiaat EU:n kansalaiset pääsevät tutustumaan raunioihin ilmaiseksi, kuten myös Palatium-kukkulalle ja Colosseumiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tiruchirappalli

**Tiruchirappalli** (; lausutaan yleisesti Tiruchchirapalli, myös **Tiruchi** tai **Trichy** திருச்சி; aiemmin brittiläisen Intian aikaan **Trichinopoly**) on kuudenneksi suurin (Chennain, Coimbatoren, Madurain, Salemin ja Tirupurin jälkeen) kaupunki Tamil Nadun osavaltiossa Etelä-Intiassa. Tiruchirappalli sijaitsee osavaltion keskellä, Kaverijoen rannoilla.

Vuoden 2011 laskennassa kaupungissa oli 846&nbsp;915 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kanayaman metroasema

**Kanayaman metroasema** () on Fukuokan kaupungin Jōnanin suuralueella sijaitseva metroasema. Asema on yhdeksäs asema Nanakuma-linjalla Tenjin-Minamin aseman päästä lukien. Asema on avattu 3. helmikuuta 2005.

Aseman lähellä sijaitsevat muun muassa:

* Japanin postin Kanayaman postitoimisto
* Kikuchin silta
* Fukuokan keskuspankin toimisto
* Nishitetsun Nanakuman liike
* Fukuokan pankin Nanakuman toimisto
* Nishi Nihon City Bankin Nanakuman toimisto
* Fukuokan prefektuurin autokoulu

## Aiheesta muualla
* Kanayaman aseman viralliset sivut
Pahuuden Mestarit

**Pahuuden Mestarit** () ovat Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroistojoukkio. Ryhmä on historiansa aikana kokenut monta eri kokoonpanoa. Ensimmäisen kerran ryhmä esiintyi amerikkalaisen *Avengers* -lehden kuudennessa numerossa (heinäkuussa 1964). Pahuuden Mestarit ovat pääasiallisesti Kostajien vastustajia. 

Alkuperäinen Pahuuden Mestarit organisoi Paroni Zemo. Hän johti ryhmää kuolemaansa asti. Toisen ryhmäinkarnaation organisoi androidi Ultron. Munapää keräsi kolmannen ryhmän. Neljännen ryhmän kokoonpanon laati paroni Zemon poika. Tohtori Mustekala organisoi viidennen ryhmän. Myöhemmin syntyi vielä useita muita ryhmäkokoonpanoja.
 
## Paroni Heinrich Zemon Pahuuden mestarit
* Paroni Zemo
* Musta Ritari
* Sulattaja
* Radioaktiivinen Mies
* Lumoojatar
* Teloittaja
## Ultronin Pahuuden mestarit
* Ultron
* Pyörre
* Musta Ritari
* Sulattaja
* Radioaktiivinen Mies

## Pahuuden Mestarit muissa medioissa
### Videopelit
Suurin osa  -videopelissä esitetyistä vastustajista ovat kuuluneet jossain vaiheessa Pahuuden Mestareihin. Pelissä Mestareita johtaa Tohtori Doom yhdessä Lokin, Lumoojattaren, Ultronin ja Paroni Mordon kanssa. Muita pelissä esiintyviä Pahuuden Mestareita ovat: 

* Armoton
* Attuma
* Byrrah
* Fin Fang Foom
* Harmaa Kalma
* Kang Valloittaja
* Kurse
* Lisko
* M.O.D.O.K.
* Mysterio
* Napakymppi
* Purppuradynamo (tuntematon haarniskan käyttäjä)
* Radioaktiivinen Mies
* Romutusryhmä
* Sarvikuono
* Skorpioni
* Talvisotilas
* Teloittaja
* Tiikerihai
* Tärisyttäjä
* Ulik
Myös Mandariini oli alun perin Mestarien jäsen, mutta Tohtori Doom erotti hänet ryhmästä petturuuden takia.
Tamil Nadun piirikunnat

**[[Tamil Nadu]]n** osavaltio Kaakkois-Intiassa on jaettu 32 piirikuntaan.

* Ariyalurin piirikunta
* Chennain piirikunta
* Coimbatoren piirikunta
* Cuddaloren piirikunta
* Dharmapurin piirikunta
* Dindigulin piirikunta
* Eroden piirikunta
* Kancheepuramin piirikunta
* Kanniyakumarin piirikunta
* Karurin piirikunta
* Krishnagirin piirikunta
* Madurain piirikunta
* Nagapattinamin piirikunta
* Namakkalin piirikunta
* Nilgirien piirikunta
* Perambalurin piirikunta
* Pudukkottain piirikunta
* Ramanathapuramin piirikunta
* Salemin piirikunta
* Sivagangan piirikunta
* Thanjavurin piirikunta
* Thenin piirikunta
* Thiruvallurin piirikunta
* Thiruvarurin piirikunta
* Thoothukkudin piirikunta
* Tiruchirappallin piirikunta
* Tirunelvelin piirikunta
* Tiruppurin piirikunta
* Tiruvannamalain piirikunta
* Velloren piirikunta
* Viluppuramin piirikunta
* Virudhunagarin piirikunta
Enteogeeni

**Enteogeeni** sanatarkassa muodossaan, tarkoittaa uskonnollisessa, shamanistisessa tai hengellisessä konteksissa käytettyä psykoaktiivista ainetta. Laajemmassa käsityksessään sana "enteogeeni" viittaa niin synteettisiin kuin luonnollisiin kemiallisiin yhdisteisiin, jotka aiheuttavat ihmisessä muuntuneen tajunnantilan (kuten transsin), joka muistuttaa perinteisten enteogeenien, kuten ayahuascan, psilosybiinisienten ja muiden hallusinogeenien avulla saavutettuja hengellisiä kokemuksia, joita esimerkiksi šamaanit hyödyntävät työssään.

## Etymologia
Enteogeeni (engl. *entheogen*) on uudissana, jonka kehitti vuonna 1979 joukko etnobotanisteja ja mytologian tutkijoita. Se on johdettu kahdesta muinaiskreikan sanasta ἔνθεος *entheos* ja γενέσθαι, *genesthai*. Adjektiivi *entheos* tarkoittaa "jumalasta täyttynyttä, inspiroitunutta"  ja siitä on myös johdettu sana entusiasmi eli into. *Genesthai* tarkoittaa olevaksi tulemista. Täten enteogeeni tarkoittaa ainetta, joka tekee inspiroituneeksi, usein uskonnollisessa tai hengellisessä mielessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Enteogeenit Erowidin tietokannassa
Sienien päihdekäyttö

**Sienien päihdekäyttö** on sienien käyttöä päihteenä. Psyykeen vaikuttavia sieniä on Suomessa ainakin 15 lajia. Niitä on kahta ryhmää: *amaniitasieniä*, joihin kuuluvat muutamat myrkylliset kärpässienet, ja *[[psilosybiinisienet|psilosybiinisieniä]]*, joihin kuuluu esimerkiksi suippumadonlakki.

Psilosybiinisienten sisältämät psilosiini ja psilosybiini on luokiteltu huumausaineiksi.
## Vaikutukset
Psilosybiinisienten vaikutukset ovat samankaltaisia kuin LSD:llä, joka on psykedeeli. Psykedeelit mm. muuttavat aistikokemuksia.

## Lähteet
* Päihdelinkki: Sienet
The Dreaming

**The Dreaming** on Kate Bushin neljäs albumi vuodelta 1982. *[[Never for Ever]]* -levyllä Bush oli toiminut apulaistuottajana Jon Kellyn ja John&nbsp;L. Waltersin kanssa, mutta *The Dreaming* oli ensimmäinen Kate Bushin kokonaan tuottama albumi .

Levyä ei voi niinkään pitää laajennoksena *Never for Ever* -albumilla tehdyille musiikillisille uudistuksille vaan pikemminkin täysin uusien – usein jopa pelottavien – äänien ja rakenteiden kokeiluna. Jo *Never for Everillä* mukana ollut Fairlight CMI -syntetisaattori on  albumilla lähes hengästyttävässä käytössä.

Monet fanit ovat pitäneet *The Dreamingiä* Kate Bushin parhaana albumina. Sitä kuitenkin pidetään usein hänen vähiten myyneenä äänitteenään, vaikka se saavuttikin kolmannen sijan Ison-Britannian albumilistalla.

Levyn ensimmäinen single, ”Sat in Your Lap”, julkaistiin yli vuosi ennen albumia, ja se ylsi sijalle&nbsp;11 Ison-Britannian singlelistalla. Nimiraidasta tuli Kate Bushin heikoimmin singlelistalla sijoittunut kappale (sija&nbsp;48), kunnes sen seuraaja ”There Goes a Tenner” ei kohonnut listalle
lainkaan. Kate Bush on itse nimittänyt *The Dreamingiä* albumiksi, jolla hän ”tuli  hulluksi”.

Albumin kansikuva esittää laulussa ”Houdini” kuvailtua kohtausta. Siinä Kate Bush esiintyy avainta suussaan pitävänä Harry Houdinin vaimona, joka on aikeissa antaa avaimen Houdinille.

## Kappaleet

**A-puoli**
# 
# 
# 
# 
# 

**B-puoli**
#  
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Get Used to It

**Get Used to It** on Rhino Bucketin vuonna 1992 ilmestynyt albumi.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Georg Dolivo – kitara, laulu
* Greg Fields – kitara
* Reeve Downes – basso
* Liam Jason – rummut

## Singlet
* Beat to Death Like a Dog
* Hey There
Pain & Suffering

**Pain and Suffering** on Rhino Bucketin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Acetate Records.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Georg Dolivo – kitara, laulu
* Greg Fields – kitara
* Reeve Downes – basso
* Simon Wright – rummut
Never for Ever

**Never for Ever** on Kate Bushin kolmas albumi vuodelta 1980. Laulaja tuotti sen yhdessä Jon Kellyn kanssa. Ehkä tämän takia levyn tuotanto oli monimuotoisempaa kuin Bushin aiemmilla äänitteillä *[[The Kick Inside]]* ja *[[Lionheart]]*, joiden
taiderockin ja klassisen musiikin vaikutteita sekoittaneet kappaleet olivat äänimaailmaltaan hyvin samankaltaisia. Erityisen tärkeänä instrumenttina tällä albumilla toimi Fairlight CMI -syntetisaattori-sampleri, johon Kate Bush oli tutustunut ollessaan taustalaulajana Peter Gabrielin singlellä ”Games without Frontiers”.

*Never for Ever* oli ensimmäinen brittiläisen naisartistin äänite, joka nousi Ison-Britannian albumilistan ykköseksi.

Levyltä heinäkuussa 1980 julkaistu, aiheinaan rakkautta ja uskottomuutta käsitellyt single ”Babooshka” saavutti Britannian singlelistan viidennen sijan ja oli siten siihen mennessä Bushin parhaiten sijoittunut kappale ”Wuthering Heightsin” jälkeen. ”Babooshka” oli myös kansainvälinen menestys ja saavutti kärkikymmenikön Kanadassa, Australiassa ja monissa Euroopan maissa. Myös John Lennonin tiedetään hankkineen singlen itselleen, sillä hän halusi kokeilla tekovaiheessa olevalle *[[Double Fantasy]]* -albumilleen samanlaista äänimaailmaa. Kappaleet ”Breathing” ja ”Army Dreamers” kävivät puolestaan kumpikin parhaimmillaan brittilistan sijalla 16. 

Levyn kannen piirsi kuvittaja Nick Price Bushin ideoiden pohjalta. Ajatuksena oli lepakoiden ja joutsenien sekä muiden vastakohtien avulla ilmentää ihmisen eri puolia, sitä kuinka jokaisessa on eri tavalla ilmeneviä hyviä ja pahoja piirteitä.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Gilbert Bécaud

**Gilbert Bécaud** (oik. **François Gilbert Léopold Silly**, 24. lokakuuta 1927 Toulon, Ranska &ndash; 18. joulukuuta 2001 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen laulaja, säveltäjä ja näyttelijä, jonka lempinimi oli hänen energisen esiintymistapansa johdosta *Monsieur 100,000 Volts*. 

Bécaud’n kansainvälisesti tunnettuja menestyskappaleita ovat muun muassa ”Et maintenant” vuodelta 1961, jota ovat esittäneet hänen lisäkseen esimerkiksi Shirley Bassey, Elvis Presley ja Frank Sinatra nimellä ”What Now My Love” ja muun muassa Everly Brothersin, Bob Dylanin, Nina Simonen, Elvis Presleyn, Willie Nelsonin ja James Brownin nimellä ”Let It Be Me” esittämä ”Je t'appartiens”. 

Hänen muita hittejään  ovat muun muassa ”Le jour où la pluie viendra”, ”Seul sur son étoile” (suom. ”Se onko hän”), ”L’orange” ja ”L’important c’est la rose” (useita suomennoksia, mm. ”Jossain on kukka ruusun”).

Suomessa Bécaud’n tunnetuin kappale lienee Tapani Pertun esittämänä tunnetuksi tullut ”Nathalie” vuodelta 1964. Ritva Oksanen levytti Bécaud’n kappaleita vuoden 1971 esikoisalbuminsa A-puolelle Kari Kuuvan, Sauvo Puhtilan ja Chrisse Johanssonin suomennoksina. Monia Bécaud’n lauluja levytti myös Tapio Heinonen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen kotisivu  
* Gilbert Bécaud Fanseite 
*
Chau Giang

**Chau Tu Giang** (s.  2. heinäkuuta 1955) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Giang on syntynyt Vietnamissa ja on etniseltä taustaltaan kiinalainen.

Giang lähti Vietnamista pienellä veneellä 1970-luvun lopulla. Hän muutti Denveriin, jossa työskenteli vähimmäispalkalla erilaisissa töissä. Tämän jälkeen hän siirtyi Floridaan, josta sai työtä kokkina 160 dollarin viikkopalkalla. Coloradossa Giang oppi pokerinpeluun, sen seurauksen hän muutti Las Vegasiin. Ensimmäisenä ammattilaisvuotenaan hän ansaitsi yli 100&nbsp;000 dollaria.

World Series of Pokerissa Giang oli vuonna 1993 toinen $1,500 Pot Limit Hold'em -turnauksessa ja myöhemmin samana vuonna voitti $1,500 Ace to Five Draw -tapahtumassa. Vuonna 1996 Giang oli WSOP:n pääturnauksessa kolmastoista. Kaksi vuotta myöhemmin hän toisen WSOP-rannekkeensa $2,000 Omaha 8 or Better -turnauksessa ja kolmannen vuonna 2004 $2,000 Pot Limit Omaha -kisassa.

Giang pelasi vuosia lähes pelkästään WSOP-turnauksia ja käteispelejä, jossa hän on usein mukana Las Vegasin "Big Gamessa". Vuodesta 2003 Giang on alkanut pelata myös World Poker Tourin turnauksia. WPT:llä hän on ollut finaalipöydässä kolmasti. Tammikuun 2005 WPT:n $10,000 World Poker Open -turnauksen kakkostila on Giangin toistaiseksi rahallisesti arvokkain voitto (773&nbsp;448 dollaria).

Giang on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Elokuussa 2007 hänen pokeriuran turnausansionsa ylittivät 3,0 miljoonaa dollaria.

## WSOP-rannekkeet

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
*Chau Giangin WPT-profiili 
* Barry Greensteinin arvio Chau Giangista 
* 
*
Delator

**Delator** on latinankielinen sana syyttäjälle. Rooman valtakunnassa delatorit olivat halveksittu ihmisryhmä, koska heidän uskottiin tekevän perusteettomia syytöksiä taloudellisen edun tavoittelemiseksi. Delatorit saivat joko palkkion esittämistään syyteistä tai osan syytetyksi joutuneen saamasta sakosta.

Tasavallan aikana kuka tahansa Rooman kansalainen saattoi syyttää toista rikoksesta. Syytetyn täytyi olla paikalla virallisessa syyteenlukutilaisuudessa eli *nominis delatiossa*. Delatorin ja todistajien eli *subscriptoresien* allekirjoittama syytekirjelmä toimitettiin tämän jälkeen preettorille, jonka jälkeen seurasi oikeudenkäynti, jossa todistajia kuultiin. Lopuksi lautamiehet äänestivät päätöksestä ja preettori julisti rangaistuksen. Mikäli delator voitti oikeudenkäynnin, hän sai palkkion; mikäli hän hävisi sen, hänen katsottiin esittäneen perättömiä syytöksiä ja hän sai itse sakot. Keisarikaudella delatorien ammatista tuli taloudellisesti houkuttelevampi. Rooman senaatti toimi oikeudenkäynneissä lautamiehinä ja keisari, konsuli tai prefekti sen puheenjohtajana. 

Elviran synodissa noin vuonna 306 käytettiin termiä delatores kristityistä, jotka esittivät syytöksiä uskonveljistään. Synodin kanonin LXXII:n mukaan mikäli joku kristitty teloitetaan tai karkotetaan toisen kristityn syytöksen eli *delation* perusteella, ekskommunikoidaan syytöksen esittänyt kristitty pysyvästi. Kanonissa tarkoitettiin ilmeisesti nimenomaisesti syytöstä kirkkoon kuulumisesta kristittyjen vainojen aikana tai perättömiä syytöksiä.

## Katso myös
* Roomalainen oikeus

## Lähteet
Director musices

**Director musices** (lyhennetään usein *dir. mus.*) on arvonimi, jonka tuomiokapituli myöntää ansioituneelle urkurille tai tasavallan presidentti ansioituneelle muusikolle. 

Tuomiokapitulin myöntämästä arvonimestä ei ole ollut aiemmin säädöstä, mutta kirkkolakiin on tekeillä siitä muutos. Tuomiokapituli myöntää kirkolliskokouksen toimikauden aikana yhden arvonimen kutakin alkavaa 30 seurakuntavirassa olevaa kanttoria kohden.

## Lähteet
*Asetus arvonimistä
*Ehdotus muutoksesta kirkkolakiin
Director cantus

**Director cantus** (lyhennetään usein *dir. cant.*, ) on Suomessa käytössä oleva arvonimi.

Kirkollista alkuperää oleva arvonimi on laajentunut yleisesti musiikin alalle. Suomen evankelisluterilaisen kirkon Tuomiokapituli myöntää director cantuksen arvonimen kanttorille ansiokkaasta palvelusta. Kirkkolaissa ei ole aiemmin ollut mainintaa arvonimestä, mutta tekeillä on muutos. Suomen ortodoksisessa kirkossa director cantuksen arvonimen myöntää hiippakunnan piispa. Presidentti voi myöntää arvonimen myös muille kuin kirkkomuusikoille.

Arvonimenä director cantus (dir. cant.) ja director musices (dir. mus.) on käytetty 1800-luvulta saakka, jolloin alettiin palkita ansioituneimpia lukkareita ja lukkari-urkureita arvonimillä director musices (musiikinjohtaja) ja director cantus (laulunjohtaja). Ensimmäinen director musices -arvonimi myönnettiin vuonna 1847 Porvoon lukion laulunopettajalle Carl Frans Blomille. Venäjän vallan aikana näitä titteleitä jaettiin vain harvoille ansioituneimmille, mutta 1920-luvulta alkaen tuomiokapitulit ovat myöntäneet arvonimiä kanttoreille runsaasti, noin 10 ”tirehtöörin” titteliä vuodessa.

Aikaisemmin director cantus ja director musices nimityksiä käytettiin oppilaitosten musiikin tai laulun opettajien nimikkeinä. Esimerkiksi Turun katedraalikoulun laulunopettaja ja silloisista laulunjohtajista tunnetuin Johannes Salmenius (1644–1683) oli director cantus. Opettajan tehtävän jälkeen hän toimi Kuopiossa kirkkoherrana. Johannes Salmeniuksesta ei tiedetä paljoakaan, mutta hänen omistuksessaan on ollut merkittävä nuottikäsikirjoitus, niin sanottu Loimaan käsikirjoitus, joka on laadittu jo 1500-luvun lopulla.

Nykyiset suomalaiset arvonimet on jaettu 16 ryhmään. Ylimpään ryhmään kuuluvat valtioneuvos ja vuorineuvos, alimpaan director cantus ja director musices.

## Katso myös
* Director musices

## Lähteet
*Asetus arvonimistä
*Ehdotus muutoksesta kirkkolakiin

### Viitteet
Elviran synodi

**Elviran synodi** () oli noin vuonna 306 ilmeisesti nykyisen Granadan paikalla sijainneessa *Illiberisin* (tai *Eliberisin*) kaupungissa pidetty kirkolliskokous, johon osallistui yhdeksäntoista piispaa ja kaksikymmentäkuusi presbyteeriä pääosin Espanjan eteläosista. Arlesin ja Ancyran synodien ohella se edelsi ja valmisteli ensimmäistä ekumeenista kirkolliskokousta Nikeassa vuonna 325.

Synodi julisti yhteensä 81 kanonia, jotka käsittelivät muun muassa pakanallista moraalittomuutta. Maurice Meigne on esittänyt, että vain 21 ensimmäistä kanonia olisivat todella Elviran konsiilin päätöksiä ja että loput olisivat muiden Pyreneiden niemimaalla pidettyjen synodien päätöksiä.

Kolmaskymmeneskuudes kanoni kieltää pyhien kuvien käyttämisen kirkoissa:

Protestanttisissa kirkoissa tätä on usein käytetty argumenttina kuvain kunnioitusta vastaan. Katoliset teologit puolestaan katsovat, että kyseessä on joko vain Jumalan kuvaamisen kieltäminen tai pyhien esineiden pakanoiden häpäisyltä suojelemiseksi tehty määräys.

Synodin kanoneissa kielletään kristittyjä myös menemästä naimisiin juutalaisten kanssa.

## Lähteet
* History of the Christian Church, Volume II: Ante-Nicene Christianity. A.D. 100-325 - The Councils of Elvira, Arles, and Ancyra

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Elviran synodin kanonit  
* The Rise of Church-State Alliances: Imperial Edicts & Church Councils: 306-565: THE COUNCIL OF ELVIRA
Maija Leino

**Maija Inkeri Leino** (s. 24. elokuuta 1944 Kuusankoski) on suomalainen näyttelijä, joka on vaikuttanut muun muassa Ryhmäteatterissa.

Leino on näytellyt muun muassa Ryhmäteatterin tuottamassa viihdesarjassa *[[Tabu (televisiosarja)|Tabu]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Alibi

**Alibi** (latinan sanasta *alibi*, *’*muualla’, ’muuallaolo’)  on todiste siitä, että syytetty tai epäilty ei ollut rikospaikalla rikoksen tapahtumahetkellä eikä näin ollen voi olla rikoksen tekijä. 

## Lähteet
Raussin pelimannit

**Raussin pelimannit** oli suomalainen kansanmusiikkiyhtye. Yhtye perustettiin Raimo Raussin (1931–2023) ja muiden toimesta syksyllä 1969. 1970-luvun aikana se toimi Kansanmusiikkiliiton ja opetusministeriön edustusyhtyeenä. Erkki Ala-Könnin kehotuksesta Raussin pelimannit keräsivät usean vuoden ajan Kanta-Hämeen pelimanniperinnettä. Yhtye toimitti kirjan *Pelimannisävelmiä IV: Soitteita Kanta-Hämeestä* ja teki äänityksiä keräämänsä aineiston pohjalta. Raussin pelimannit lopettivat toimintansa vuonna 1979, mutta esiintyivät sen jälkeen vielä kerran seuraavan vuosikymmenen puolella Valdemar Sandelinin pyynnöstä Suomessa vierailleelle Julius Nyererelle.

## Levyt

* *Kaustinen, pelimannien kohtauspaikka*, Finnlevy sflp 8512 (LP) 1971
* *Kansanomaisesti*, Sävel sälp 719 (LP) 1972
* *Etelähämäläistä kansanmusiikkia*, Finnlevy sflp 8544 (LP) 1973

## Lähteet
Aleksandr Konovalov

**Aleksandr Ivanovitš Konovalov** (; 17. syyskuuta 1875 Moskova – 28. tammikuuta 1948 Pariisi) oli venäläinen kadettipoliitikko ja liikemies. Konovalov omisti yhden suurimmista tekstiilitehtaista Venäjällä. Alkujaan hän liittyi liberaaleihin progressisteihin. Myöhemmin puolue yhdistyi kadettien kanssa.

Ensimmäisen maailmansodan aikana hän oli sotateollisuuskomitean  varapuheenjohtaja. Komiteaa johti Aleksandr Gutškov.

Helmikuun vallankumouksen jälkeen hänestä tuli Venäjän väliaikaishallituksen kauppa- ja teollisuusministeri. Kun lokakuun vallankumous alkoi, Konovalov muutti Ranskaan, jossa toimi vasemmistovenäläisten emigranttien johtajana. Toisen maailmansodan aikaan Konovalov muutti Yhdysvaltoihin Portugalin kautta. Vuonna 1947 hän palasi Pariisiin, missä hän pian kuoli. Hänet haudattiin Sainte-Geneviève-des-Bois’n hautausmaalle.
Nanakuman metroasema

**Nanakuman metroasema** () on Fukuokan kaupungin Jōnanin suuralueella sijaitseva metroasema. Asema on kymmenes asema Nanakuma-linjalla Tenjin-Minamin metroaseman päästä lukien. Asema on avattu 3. helmikuuta 2005.

Aseman lähellä sijaitsevat muun muassa:

* Fukuoka ōdōri
* Nippon Telegraph and Telephone West Corporationin toimisto
* Fukuokan yliopisto

## Aiheesta muualla
* Nanakuman aseman viralliset sivut
Fukudai-maen metroasema

**Fukudai-maen metroasema** () on Fukuokan kaupungin Jōnanin suuralueella sijaitseva metroasema. Asema on yhdestoista asema Nanakuma-linjalla Tenjin-Minamin metroaseman päästä lukien. Asema on avattu 3. helmikuuta 2005. Asema on nimensä mukaisesti Fukuokan yliopiston () asema ja sen ympärillä sijaitsevatkin monet yliopiston rakennuksista.

## Aiheesta muualla
* Fukudai-maen viralliset sivut
Gómez Pereira

**Gómez Pereira** (1500−1567) oli espanjalainen filosofi, lääkäri ja luonnonfilosofi. Pereira syntyi Medina del Campossa ja pyrki kumomomaan  lääketieteessä keskiajalla vallinneita käsityksiä ja ehdotti empiiristen menetelmien käyttöönottamista. Filosofiassaan Pereiran ajatukset muistuttavat pitkälti René Descartesin vastaavia. Pereiran sanotaan auttaneen Descartesia kehittämään kuuluisan ajatuksen sa cogito ergo sum (ajattelen, siis olen).
Channel Islandsin kansallispuisto

**Channel Islandsin kansallispuisto** () on Yhdysvaltojen Kalifornian osavaltiossa, Tyynen valtameren saarilla sijaitseva kansallispuisto. Se julistettiin Yhdysvaltain kansalliseksi suojelumonumentiksi vuonna 1938 ja kansallispuisto siitä tehtiin 5. maaliskuuta 1980. Puiston 1&nbsp;009,10&nbsp;km² laajuista aluetta hallinnoi Yhdysvaltain muiden kansallispuistojen tapaan National Park Service.

Puistossa elää yli 2&nbsp;000 kasvi- ja eläinlajia. Saarilla ja niiden lähiympäristössä elää muun muassa merileijonia, saarikettuja, kirjohylkeitä ja jopa sinivalaita. 145 saaren lajeista ei löydy mistään muualta. 
  

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kansallispuiston verkkosivusto
Mollberg

**Mollberg** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Eira Mollberg (s. 1957), teatteriohjaaja ja kirjailija, Rauni Mollbergin tytär
* Janne Mollberg (s. 1981), jalkapalloilija
* Johannes Mollberg, juontaja, toimittaja ja näyttelijä
* Rauni Mollberg (1929–2007), elokuva- ja televisio-ohjaaja, akateemikko
Congareen kansallispuisto

**Congareen kansallispuisto** () on Yhdysvaltojen Etelä-Carolinan osavaltiossa sijaitseva kansallispuisto. Siitä tuli suojelualue vuonna 1976 ja kansallispuisto 10. lokakuuta vuonna 2003. Congaree on vain 89&nbsp;km² laajuinen, ja se onkin yksi Yhdysvaltojen pienimmistä kansallispuistoista. Sitä hallinnoi National Park Service.     

Congaree suojelee yhtä Yhdysvaltojen vanhimmista lehtipuumetsistä. Metsän yleisin puulaji on suosypressi. Alueella elää myös paljon eri eläinlajeja kuten mustakarhuja, kojootteja ja ilveksiä. Sen vesissä elää lisäksi paljon eri sammakkoeläimiä ja käärmeitä. Alue on myös tärkeä lintukantansa takia. Puiston halki virtaa Congaree-joki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Viralliset sivut
*Friends of Congaree Swamp
*Kuvia puistosta
3 Vulgar Videos from Hell

**3 Vulgar Videos From Hell** on yhdysvaltalaisen groove metal-yhtyeen Panteran 2 DVD:n paketti, joka sisältää aikaisempien VHS julkaisujen materiaalit plus kolme livekappaletta vuoden 1991 Monsters in Moscow konsertista. DVD sisältää lähes kaikki musiikkivideot, ei tosin "Revolution Is My Name" kappaleen videota, ja paljon yhtyeen kiertue-elämää näyttävää materiaalia.

DVD on julkaistu levymerkillä East West Records.

## Sisältö

### DVD 1
Sisältää albumien *[[Cowboys from Hell]]* ja *[[Vulgar Display of Power]]* aikakauden (vuodet 1990-1993).

#### Cowboys from Hell: The Videos
* "Cowboys from Hell"
* "The Art of Shredding"1
* "Cemetery Gates"
* "Heresy"1
* "Psycho Holiday"

1. Nauhoitettu livenä vuonna 1990 Los Angelesissa, Kaliforniassa.

#### Vulgar Video
* "Walk"
* "Domination"2
* "Primal Concrete Sledge"2
* "Cold Gin"3
* "This Love"
* "Mouth for War"

2. Nauhoitettu livenä vuonna 1991 *[[Monsters of Rock]]-festivaalilla [[Moskova]]ssa, [[Venäjä]]llä.<br />
3. [[Kiss|KISS]]-cover, nauhoitettu livenä [[Skid Row (yhdysvaltalainen yhtye)|Skid Row'n]] kanssa.

=== DVD 2 ===
==== 3: Watch it Go ====
Sisältää pääosin *Far Beyond Driven* -aikakauden sekä osittain *The Great Southern Trendkill* -albumin aikaa (1994-1996).
* "[[I'm Broken]]"
* "[[5 Minutes Alone]]"
* "[[Planet Caravan]]"
* "[[Drag the Waters]]"
* *(Crazy Train 'Dimebag Darell Guitar medley solo'
* *(HellRaiser MedlEY-Cowboys From Hell/Fucking Hostile/Shattered/Domination*

#### Monsters in Moscow
Osa yhtyeen esityksestä vuoden 1991 "Monsters in Moscow" -festivaalilta.
* "Cowboys from Hell"
* "Primal Concrete Sledge"
* "Psycho Holiday"

## Lähteet
Mika Pietilä (valmentaja)

**Mika Pietilä** (s. 1970) on  porvoolainen thainyrkkeilijä ja valmentaja. Hän päätti uransa ottelijana vuonna 2002. Kilpauransa jälkeen Pietilä toimi tovin Suomen Muaythai -liiton puheenjohtajana ja keskittyi enemmän valmennukseen. Hän toimii miesten maajoukkueen päävalmentajana sekä Porvoo Thaiboxing Clubin päävalmentajana.

Pietilä voitti aktiiviurallaan vuoden 1999 amatöörien maailmanmestaruuden sarjassa -63,5kg, ja hän oli Pohjoismaiden mestari samassa sarjassa vuodet 1994&ndash;1999. Pietilä voitti myös vuonna 1995 SM-pronssia olympiatyylin nyrkkeilyssä.

Pietilä aloitti thainyrkkeilyn vuonna 1985 Porvoossa Petteri Saarion järjestämällä peruskurssilla. Saario oli Porvoo Thaiboxing Club ry:n perustaja ja vastasi Pietilän ensimmäisistä opeista. Turussa järjestettiin Suomen ensimmäiset thainyrkkeilykilpailut, joissa Pietilä pääsi kilpailemaan. Saarion poistuessa Porvoon seuran vetovastuusta alkoi opetuspuoli siirtyä Pietilän harteille.  

Pietilä voitti MM- ja EM-kultamitalit  ja myös pm- ja sm-tittelit. Otteluja kertyi noin 60, joista suurin osa voittoja. Pietilän ottelutyyli ei niinkään perustunut voimaan tai raivoon vaan ottelusilmään ja tilannetajuun. Oma kilpailu-ura hiipui ajankäytöllisten ongelmien takia.  

Pietilä on edelleen aktiivisesti mukana lajin parissa valmentajana. Pietilä toimi myös thainyrkkeilyliiton puheenjohtajana neljä vuotta. Vuonna 2005 Pietilä alkoi valmentaa Suomen naisnyrkkeilyn ykkösnimeä Eva Wahlströmiä.

## Saavutukset
* SM-1 '00
* MM-1 '99 
* SM-1 '98      
* SM-3 '95 (nyrkkeily)
* EM-1 '95 
* PM-1 '94-'99 

## Lähteet
* http://www.muaythai.fi/
* http://www.boxing.fi/sivu.php?lid=345&lan=2 
* http://www.porvoomuaythai.com/
Riihikallion koulu

**Riihikallion koulu** on Tuusulan Riihikalliossa noin kolme kilometriä Hyrylästä Helsingin suuntaan sijaitseva yhtenäiskoulu. Koulussa on noin 680 oppilasta ja luokkien 1–9 lisäksi esikoulu. Koulun rehtorina toimii Harri Saramola.

Riihikallion koulu vastaa Tuusulan kunnan musiikkiluokkaopetuksesta. Oppilaat musiikkiluokalle valitaan erillisellä testillä, johon voivat osallistua kaikki Tuusulan kunnan oppilaat.

Koulurakennuksen vanhin osa on vuodelta 1967, ja sitä on laajettu vuosina 1976 ja 2006. Koulun vieressä sijaitsevat opettajien asuntolat rakennettiin 1970-luvulla. Entiset asuntolarivitalot toimivat myöhemmin myös yksityisasuntoina. Nämä talot on kuitenkin nykyään purettu uuden koulun rakentamisen takia.

Koulun kattorakenteissa syttyi tulipalo kunnostustöiden yhteydessä 15. kesäkuuta 2023. Monet oppilaista joutuivat siirtymään Hyrylän koulukeskukselle sekä muihin tiloihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Riihikallion koulun kotisivut
Kamreeri

**Kamreeri** (lyhenne kamr.) on taloushallinnon alan virkamies tai toimihenkilö, joka valvoo kirjanpitoa ja rahaliikennettä. 

Sana *kamreeri* on tullut suomen kieleen ruotsin kautta (*kamrer*). Alkusana on ollut myöhäislatinan *camerarius*, joka on johdettu klassisen latinan sanasta *camera* 'kamari', alk. 'holvi'.

Käsite *kamreeriajattelu* viittaa taloushallinnon virkamiesten tapaan tasapainottaa budjetti leikkaamalla menoista vaikka se lisäisi kustannuksia tulevaisuudessa tai pienentäisi tuloja.

## Lähteet
Crater Laken kansallispuisto

**Crater Laken kansallispuisto** () on Yhdysvaltojen Oregonissa sijaitseva kansallispuisto, joka perustettiin 22. toukokuuta vuonna 1902. Se on Yhdysvaltojen viidenneksi vanhin kansallispuisto. Puisto sijaitsee kalderassa eli romahtaneen tulivuoren yläpuolella. Kaldera on täyttynyt vedellä, jolloin siitä on tullut kraatterijärvi. Kraatterijärven syvin kohta on 597 metriä syvä, ja se on Yhdysvaltojen syvin järvi  ja koko maailman mittakaavassa seitsemänneksi syvin. Kansallispuistoa hallinnoi Yhdysvaltain National Park Service.

Crater Lake sijaitsee Pohjois-Amerikan laatan reuna-alueella, jolla on paljon vulkaanista toimintaa. Noin 400&nbsp;000 vuotta sitten tulivuori Mount Mazama syntyi.  Noin 7&nbsp;700 vuotta sitten se purkautui ja romahti, kun se ei enää kyennyt kannattelemaan itseään. Tästä syntyi kaldera, joka aikanaan puolestaan täyttyi vedellä ja muodosti nykyisen kraatterijärven. Mazaman purkauksesta syntyi niin paljon tuhkaa, että sitä lensi jopa nykyisen Yellowstonen kansallispuiston alueelle, Nevadaan ja Kanadan Brittiläiseen Kolumbiaan asti. Paikalliset Amerikan alkuperäisasukkaat näkivät purkauksen ja sisällyttivät sen taruihinsa.

Ensimmäiset valkoihoiset paikalle saapuneet olivat kullankaivajat John Wesley Hillman, Henry Klippel ja Issac Skeeters, jotka antoivat järvelle nimen Deep Blue Lake, syvänsininen järvi. Nimi tulee järven syvänsinisen värisestä vedestä. Miehillä oli kuitenkin enemmän mielessään kulta kuin järvi, ja he unohtivat pian löytönsä. Myöhemmin paikalle saapuneet valkoihoiset nimesivät järven uudelleen Crater Lakeksi, kraatterijärveksi. Nykyään nimi ”kraatterijärvi” tiedetään virheelliseksi, sillä kyseessä ei ole vedellä täyttynyt kraatteri, vaan oikeammin romahtanut tulivuori eli kaldera.

Vuonna 1870 mies nimeltä William Gladstone Steel alkoi tutkia järveä. Hän nimesi monet sen maanmerkeistä. Hän antoi muun muassa nimen ”Wizard Island” järven velhonhatun muotoiselle saarelle. Yhdessä geologi Clarence Duttonin kanssa Steel jopa mittasi järven syvyyttä. Myös kartta luotiin Crater Laken alueesta. Steelen tutkimukset johtivat haluttuun tulokseen; 22. toukokuuta vuonna 1902 presidentti Theodore Roosevelt julisti järven ja sen lähialueet kansallispuistoksi. Crater Lake on Yhdysvaltain viidenneksi vanhin kansallispuisto. Seuraavien vuosien kuluessa puistoon rakennettiin majataloja, pysäköintipaikkoja ja muita matkailijoiden tarvitsemia palveluita. Vuonna 2003 Crater Lakessa vieraili 451&nbsp;322 ihmistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut. 
* Kuvia kraatterijärvestä
The Whole Story

**The Whole Story** on Kate Bushin kokoelmalevy vuodelta 1986. Albumilla on mukana kaksi aikaisemmin julkaisematonta äänitystä: uusi kappale nimeltä ”Experiment&nbsp;IV” sekä Bushin ensimmäisen hitin ”Wuthering Heights” uudella vokalisoinnilla varustettu remix-versio. Albumi ylsi parhaimmillaan Ison-Britannian albumilistan ykkössijalle.

Vuonna 1986 julkaistiin myös videonauha nimeltä *The Whole Story*. Se sisältää albumin lauluista tehdyt musiikkivideot samassa järjestyksessä kuin levyllä. Lisäksi mukana on kappale ”The Big Sky”. Julkaisun ”Wow”-video sisältää otteita Bushin konserttikiertueelta, sillä laulaja ei enää pitänyt tallenteen alkuperäisestä promootioversiosta.

”Cloudbusting”-videossa Donald Sutherland esiintyy Wilhelm Reichin roolissa. ”Experiment&nbsp;IV” -musiikkivideolla nähdään puolestaan Dawn Frenchin ja Hugh Laurien cameo-roolit.

Vahvistamattomien ja epävirallisten tietojen mukaan levyä on myyty kansainvälisesti yli viisi miljoonaa kappaletta. Isossa-Britanniassa se on myynyt nelinkertaista platinaa eli yli 1,2&nbsp;miljoonaa kappaletta.

## Kappaleet

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Radiolyysi

**Radiolyysi** on aineen kemiallisen koostumuksen muuttamista ionisoivalla säteilyllä. Säteily tuotetaan tässä yhteydessä radioaktiivisen hajoamisen avulla, toisin kuin esim. fotolyysissä, jossa kemiallinen koostumus muuttuu intensiivisen valon seurauksena. 

Säteilyn seurauksena aineen kemiallisissa sidoksissa tapahtuu katkeamisia ja uudelleenmuodostumisia. Tämä näkyy ionisaationa ja radikaalien muodostumisena, esim. veden radiolyysituotteina muodostuu vety- ja hydroksidi-ioneja, vety- ja hydroksyyliradikaaleja, vety- ja happimolekyylejä, vetyperoksidia sekä sekundaarituotteina lukuisia muita lyhytikäisiä spesieksiä. Eri tuotteiden muodostumistodennäköisyydet riippuvat säteilyn LET-arvosta, alhaisen LET-arvon säteily kuten gammasäteily tuottaa enemmän ioneita ja radikaaleja ja korkean LET-arvon säteily kuten alfasäteily enemmän molekulaarisia tuotteita.

Ilmiötä on tutkittu paljon muun muassa sen säteilysuojelumerkityksen takia. Säteilykemia tutkii mm. polymerisaatiota, haitallisten mikrobien ja orgaanisten molekyylien tuhoamista ja vedyn ja vetyperoksidin tuottamista säteilyn avulla. Radiolyysi vaikuttaa myös käytetyn ydinpolttoaineen pitkäaikaissäilytykseen. 

Ydinreaktoreissa radiolyysi tuottaa prosessiveteen vapaata happea ja vetyä. Nykyaikaisissa ydinvoimalaitoksissa hapen ja vedynmuodostus reaktorin voimakkaassa säteilykentässä on haitallinen ilmiö, mutta herää luonnollisesti kysymys voisiko ilmiön valjastaa hyötykäyttöön. Asiaa on tutkittu sangen paljon ja lupaavimmalta konseptilta vaikuttaa niin sanottu homogeeninen ydinreaktori, jossa ydinpolttoaineen uranyylisulfaatti (UO2SO4) ja hidastinaine eli vesi muodostavat keskenään nestemäisen liuoksen. Reaktorin tuottamasta energiasta 35 % menee vedynmuodostukseen, loppu vapautuu lämpönä.
 
Homogeeninen reaktoriteknologia on kuitenkin tähän asti ollut hyvin marginaalisessa käytössä, eikä siitä ole käyttökokemusta laboratorioiden ulkopuolelta. Tekniikan kehittäminen teolliseen käyttöön vaatisi suuria ponnistuksia eikä lopputuloksesta olisi varmuutta. Näin ollen mielekkään taloudellisen arvion tekeminen olisi hyvin hankalaa.

## Lähteet
* Berry, G. 2004. *Hydrogen Production*. Kirjassa: *Encyclopedia of energy*. Elsevier. Boston, MA, USA. . 
* Choppin G., Rydberg J., Liljenzin J.O.: Radiochemistry and Nuclear Chemistry, 2nd ed. Butterworth-Heinemann Ltd., Oxford, UK, 1995 
* Häussinger, P.; Lohmüller, R. & Watson, A. 2000. *Hydrogen*. Kirjassa: *Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*. John Wiley & Sons. New York. .
Oraakkelin kirja

**Oraakkelin kirja** () on yhdysvaltalaisen tieteiskirjailija Philip K. Dickin romaani vuodelta 1962. Kirjan aiheena on vaihtoehtoinen historia, jossa liittoutuneet hävisivät toisen maailmansodan akselivalloille. Teos sijoittuu vuoden 1962 Yhdysvaltoihin, viisitoista vuotta Yhdysvaltojen antautumisen jälkeen. Kirja sai vuonna 1963 Hugo-palkinnon. 

Dick joutui kirjoittamaan teoksensa nopeasti maksaakseen laskunsa, mutta *Oraakkelin kirjaa* Dick hioi varsin pitkään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Morgan, Cheryl: The History Man. *Emerald City* elokuu 2002. 
* Roberts, Adam: Four Novels of the 1960s by Philip K. Dick . *Strange Horizons* 14.3.2008. 
* SF Masterwork #73: The Man in the High Castle. *SF and Fantasy Masterworks Review* 14.7.2010.
Radiojuontaja

**Radiojuontaja** on henkilö, jonka toimenkuva on juontaa radio-ohjelmia. Toisin kuin televisiojuontaja, radiojuontaja ei ole näkyvissä. Radiojuontaja esiintyy yleensä musiikkikappaleiden välissä ja muodostaa ajankohtaisia asioita, uutisia tai kaskuja kertoen jonkinlaisen aasinsillan (pons asinorum) seuraavalle ohjelmalle tai musiikkikappaleelle. Radiojuontaja ei yleensä laula itse. 

Varhaisimpana radiojuontajana pidetään kanadalaista Reginald Fessendeniä, joka suoritti maailman ensimmäisen yleiseen vastaanottoon tarkoitetun radiolähetyksen itse kehittämällään lähettimellä 23. joulukuuta vuonna 1906. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Doedicurus

***Doedicurus*** oli Etelä-Amerikan savanneilla elänyt glyptodontti, jättiläismäinen vyötiäinen, kuten sen sukulainen *[[Glyptodon]]*. Laji ilmestyi pleistoseenillä ja jääkaudella noin 11 000 vuotta sitten. Se oli sukua nykyisille vyötiäisille ja laiskiaisille.

## Piirteet
Sen korkeus oli lähes kaksi metriä, pituus viisi metriä ja paino raskaan panssarin ansiosta lähes kolme tonnia. Sillä oli myös kookas, keilapallon kokoinen ja kanuunankuulan painoinen piikikäs luukurikka häntänsä päässä. Luukurikkaa käytettiin luultavasti saman lajin yksilöitä vastaan, eikä puolustukseen petoja vastaan, sillä häntä oli hyvin kömpelö liikutettava. Etelä- ja Pohjois-Amerikan yhdistyessä Doedicurus oli eräitä harvoja Etelä-Amerikan mantereen endeemisiä lajeja, jotka menestyivät Pohjois-Amerikasta tulleiden tulokaslajien aiheuttamasta kilpailusta huolimatta. Itse asiassa laji menestyi niin hyvin, että se levisi Väli-Amerikan kangasta pitkin Pohjois-Amerikkaan.

## Fossiilit
Doedicurusksen fossiileja on löytynyt eri puolilta Pohjois- ja Etelä-Amerikkaa. Eniten niitä on löytynyt Ensenada kerrostumista Argentiinasta. On mahdollista että ensimmäiset Etelä-Amerikkaan tulleet ihmiset kohtasivat niitä, sekä mahdollisesti metsästivät niitä.

## Lähteet
Esa Timonen

**Esa Eljas Timonen** (28. toukokuuta 1925 Nurmes – 19. huhtikuuta 2015 Liperi) oli suomalainen maaherra, ministeri ja kansanedustaja. Hän asui Liperin Harinjärvellä sekä Joensuussa.

Timonen toimi Maalaisliiton/Keskustapuolueen kansanedustajana 1958–1966 ja Pohjois-Karjalan läänin maaherrana 1967–1992, toisena kulkulaitosministerinä 1964–1966, sosiaaliministerinä 1966–1967, työvoimaministerinä 1970 ja liikenneministerinä 1971–1972 ja 1975. 

Koulutukseltaan Timonen oli agrologi, joksi hän valmistui Pienviljelysneuvojaopistosta vuonna 1951. Hän toimi Pohjois-Karjalan maanviljelysseuran maatalousneuvojana 1952–1956, Kansaneläkelaitoksen piiriasiamiehenä 1956–1964 ja sairausvakuutustoimiston johtajana 1964–1967. Nurmeksen maalaiskunnan kunnanvaltuutettuna hän oli 1954–1967. Hän oli muun muassa Kehitysaluerahaston (Kera), Osuuskassojen/-pankkien keskusyhteisöjen, vakuutusyhtiö Suomi-Salaman, Pohjois-Karjalan Osuuskaupan, Kehitysaluerahaston ja Pohjois-Karjalan Sähkön hallintoneuvoston jäsen. 

Nurmeksessa on Timosen mukaan nimetty tie. Hän sai ministerin arvonimen vuonna 1992. Hänen muistelmakirjansa on *Metsän poika, Karjalan kuvernööri* (kirjoitettu yhdessä Tuula-Liina Variksen kanssa 1996).

Esa Timosen poika Tapani (s. 1954) oli avioliitossa Marjo Timosen kanssa, joka on toiminut eduskunnan tiedotuspäällikkönä vuodesta 2003.  

## Lähteet
* Karjalan Maa 27.5.2005
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
* Timonen, Esa & Varis, Tuula-Liina: *Metsän poika, Karjalan kuvernööri*. Porvoo, Helsinki, Juva: WSOY, 1996. .
*Esa Timosen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa