open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Talouspoliittinen valtuuslaki

**Talouspoliittinen valtuuslaki**  on pysyvä tai määräaikainen laki, jolla hallitukselle myönnetään valtuudet säännöstellä tai säännellä taloudellista toimintaa. Siitä käytetään myös nimityksiä taloudellinen valtuuslaki, vakauttamislaki ja suojalaki. Tällaisilla laeilla on säännöstelty hintoja, hyödykkeitä, tuontia, vientiä, valuuttaa ja vuokria. Tavallisesti eduskunta on säätänyt talouspoliittiset valtuuslait perustuslain säätämisjärjestyksessä. Yleensä tällaiseen lakiin sisältyy säännös, jonka mukaan eduskunta jälkitarkastaa lain nojalla annetut säädökset

Talouspoliittisia valtuuslakeja ovat olleet esimerkiksi
* laki investointirahastoista, 293/1955, voimassa 1955–1964
* laki investointirahastoista, 309/1964, voimassa 1965–1978
* vientimaksulaki, 52/1974, voimassa 1974–1994
* laki hinnantasauksesta sekä hintasulusta eräissä tapauksissa, 155/1974, voimassa 1974–1979
* hintavalvontalaki, 156/1974, voimassa 1974–1988
* laki maan ulkomaankaupan ja taloudellisen kasvun turvaamisesta, 157/1974, voimassa 1974–1996
* laki liiketoiminnan perusteella suoritettavista suhdannetalletuksista, 53/1977, voimassa 1977–
* tuontimaksulaki, 1008/1977, voimassa 1978–1993
* investointivarauslaki, 1094/1978, voimassa 1979–
* vientitalletuslaki, 578/1979, voimassa 1979–1994
* laki hintasulusta, 717/1988, voimassa 1988–1992
* laki indeksiehdon käytöstä vuosia 1992 ja 1993 koskevissa työ-, virka- ja toimiehtosopimuksissa, 1678/1991, voimassa 1992–1993
* laki indeksiehdon käytön rajoittamisesta, 1384/1992, voimassa 1993–1994

## Katso myös
* Valtuuslaki

## Lähteet
Viherbulbulit

**Viherbulbulit** (*Phyllastrephus*) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Viherbulbulien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan yhdeksäntoista lajia. Joissain lähteissä tähän sukuun on mainittu kuuluvan eri määrä lajeja.

## Viherbulbuleihin kuuluvia lajeja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Phyllastrephus
KFC Germinal Beerschot

**K.F.C. Germinal Beerschot** oli vuosina 1999–2013 toiminut belgialainen jalkapalloseura Antwerpenistä. Se perustettiin vuonna 1999 kahden seuran, KFC Germinal Ekerenin ja K. Beerschot VAC:n fuusiossa. Kauden 2012–2013 päätteeksi talousvaikeuksiin ajautunut seura putosi maan pääsarjasta ja se asetettiin konkurssiin toukokuussa 2013.

## Aiheesta muualla
* K.F.C. Germinal Beerschotin virallinen sivusto
Antti Hakala (painija)

**Antti Veli Hakala** (s. 15. joulukuuta 1988) on suomalainen kreikkalaisroomalaisen tyylin painija. Hän edustaa Alavuden Urheilijoita ja häntä valmentaa Juha Virtanen.

Hakala on edustanut Suomea kolme kertaa junioreiden EM-kilpailuissa sijoittuen parhaimmillaan seitsemänneksi 74&nbsp;kg:n sarjassa 2004. Hän on kilpaillut kerran myös junioreiden MM-kilpailuissa. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Vilnan EM-kilpailuissa 2009, hän oli 84&nbsp;kg:n sarjassa kolmastoista. Herningin MM-kilpailuissa 2009 hän oli 84-kiloisissa kahdestoista.

Hakala voitti 84-kiloisten Suomen-mestaruuden 2009 ja 2010.

## Lähteet
Punk – tauti joka ei tapa

**Punk – tauti joka ei tapa** () on vuonna 2008 valmistunut suomalainen dokumenttielokuva. Elokuva kertoo suomalaisen punk-kulttuurin historiasta ja nykypäivästä. Elokuvan on ohjannut Jouko Aaltonen. Johanna Kustannus on julkaissut elokuvassa kuultavaa musiikkia sisältävän soundtrack-albumin.

## Esiintyjät

Elokuvassa esiintyvät muun muassa:

*Andy McCoy
*Pelle Miljoona
*Eppu Normaali
*Veltto Virtanen
*Tumppi Varonen
*Rubberduck Jones
*Ari Taskinen
*Epe Helenius
*Antti Eskelinen
*Akupunktio
*Creepy Crawlie
*Briard
*Problems?
*Kohu-63
*Kaatopaikan enkelit
*Sekasorto
*Igni & Ferro

## Tuotantoryhmä

* Käsikirjoitus: Jouko Aaltonen
* Ohjaus: Jouko Aaltonen
* Kuvaus: Marita Hällfors
* Leikkaus: Samu Heikkilä
* Äänisuunnittelu: Joonas Jyrälä, Miia Nevalainen
* Tuottaja: Pertti Veijalainen
* Tuotantoyhtiö: Illume Oy

## Palkinnot

* Kansainvälisen MusiXine-kilpailun pääpalkinto, **Oulun musiikkivideofestivaalit**, 2008
* Toinen kunniamaininta, **Arktisen Upeeta -elokuvafestivaali**, 2008

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*V2.fi - Punk - Tauti joka ei tapa Elokuvan arvostelu V2.fi-sivustolla.
*Punk - Tauti joka ei tapa Elokuvan arvostelu Film-O-Holic.com-verkkosivustolla.
* Elokuva-arvio: Punk  - Tauti joka ei tapa Elokuvan arvostelu Uuden Suomen verkkosivustolla.
*illume.fi
Lehtohopeatäplä

**Lehtohopeatäplä** (*Boloria titania*) on täpläperhosten heimoon kuuluva keskikokoinen päiväperhonen.

## Koko ja ulkonäkö

Lehtohopeatäplän siipien kärkiväli on noin 31–44&nbsp;mm. Naaraat ovat keskimäärin koiraita kookkaampia.

Boloria titania MHNT CUT 2013 3 20 PONT GERENDOINE 05 Dos.jpg|Lehtohopeatäplä
Boloria titania MHNT CUT 2013 3 20 PONT GERENDOINE 05 Ventre.jpg| △ Lehtohopeatäplä


## Levinneisyys

Lehtohopeatäplä on boreomontaani laji. Se esiintyy laikuttaisesti Euraasiassa Keski-Euroopan länsiosista Baltiaan, Suomeen ja Venäjälle ja täältä Siperiaan, Altai- ja Kenteivuorille. Laji puuttuu Skandinaviasta. Pohjois-Amerikassa laji esiintyy Labradorista Alaskaan sekä Yhdysvaltojen pohjoisosissa ja Kalliovuorilla New Mexicoon saakka.

Levinneisyys Suomessa on rajoittunut muutamille alueille erityisesti Kaakkois-Suomessa (Pernaja ja Kitee). Perhosta esiintyy mahdollisesti myös Etelä-Hämeessä ja Satakunnassa. Lehtohopeatäplä on ollut Suomessa aina harvinainen laji, mutta levinneisyys on ollut aikaisemmin laajempi, jolloin sitä on tavattu myös Varsinais-Suomessa. Laji on rauhoitettu Suomessa.

## Elinympäristö

Lehtohopeätäplän elinympäristöä ovat valoisat metsämaastot, metsänreunat ja aukiot. Alpeilla lajia tavataan 1&nbsp;200–1&nbsp;700 metrin korkeudessa. Elinympäristöä Suomessa ovat rehevät ja lehtomaiset metsät, joissa se lentää puoliavoimilla paikoilla.

## Lentoaika ja elintavat

Lehtohopeatäplän lentoaika on kesä–heinäkuussa riippuen esiintymisalueesta. Lentoaika Suomessa on kesäkuun lopulta heinäkuun lopulle. Runsaimman lennon ajankohta riippuu kesän säistä. Laji talvehtii keskenkasvuisena toukkana.

## Ravintokasvi

Toukan ravintokasveja ovat orvokit (*Viola*) ja tattaret (*Polygonum*).

## Lähteet

*
*
*P. Pakkanen: Lehtohopeatäplä (''Boloria titania'')

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Perhosopas: Lehtohopeatäplä (''Boloria titania'')
*Suomen Perhoset: Lehtohopeatäplä 
*Luontoportti: Lehtohopeatäplä (''Boloria titania'')
*UniProt, Taxonomy: Clossiana titania
Afrikan Isotjärvet

**Afrikan Isotjärvet**, myös **Isotjärvet**, ovat ryhmä järviä, jotka sijaitsevat Itä-Afrikan hautavajoamassa ja sen läheisyydessä. Niihin voidaan laskea kuuluvaksi Victorianjärvi, Tanganjikajärvi, Njassajärvi, Turkanajärvi, Rukwajärvi, Albertinjärvi, Mwerujärvi,  Kivujärvi, Edwardinjärvi ja Kyogajärvi. Joskus Isoillajärvillä tarkoitetaan pelkästään Valkoisen-Niilin yläjuoksun järviä, joita ovat Victorianjärvi, Albertinjärvi ja Edwardinjärvi. Toisaalta Kyogajärveä ei yleensä lueta yhdeksi Isoistajärvistä pienen kokonsa vuoksi, vaikka se sijaitseekin samassa järvisysteemissä. Myöskään Rukwajärveä ja Mwerujärveä ei useinkaan lueta Isoihinjärviin.

Isotjärvet kuuluvat Niilin, Sambesin ja Kongojoen vesistöihin lukuun ottamatta Turkanajärveä, josta vettä poistuu ainoastaan haihtumalla. Alueen valtiot ovat Kongon demokraattinen tasavalta, Burundi, Ruanda ja Uganda. Joskus alueeseen lasketaan myös Tansanian ja Kenian luoteisosat.

## Lähteet
Otradnyi

**Otradnyi** () on kaupunki Samaran alueella Venäjällä. Se sijaitsee Bolšoi Kinel -joen rannalla 91 kilometriä Samarasta itään. Asukkaita on 47&nbsp;700 henkeä (vuonna 2010).

1920-luvulla paikalle perustettiin Otradnojen kylä, josta vuonna 1947 tuli Otradnyin kaupunki. Talous perustuu lähistöllä sijaitsevien öljyesiintymien hyödyntämiseen.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Otradnyin kaupungin sivusto
Zarinsk

**Zarinsk** () on kaupunki Altain aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Obin sivujoen Tšumyšin varrella 99 kilometriä Barnaulista itään. Kaupunki on Zarinskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Barnaulin ja Novokuznetskin välinen rautatie. Asukkaita on 49&nbsp;700 henkeä (vuonna 2008).

Kaupunki on perustettu vuonna 1979, jolloin Zarinskajan asemataajama ja piirikeskus Sorokino yhdistettiin. Suurin tuotantolaitos on koksinvalmistaja ”Altai-koks”. Zarinskissa on myös rakennus- ja elintarviketeollisuutta.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla

* Zarinskin kaupungin sivusto
Osinniki

**Osinniki** () on kaupunki Kemerovon alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kuzbassissa Kondomajoen varrella. Kaupungin läpi kulkee Taštagolin ja Novokuznetskin välinen rautatie. Asukkaita on 47&nbsp;400 henkeä (vuonna 2008).

Kaupunki on perustettu vuonna 1938. Sen talous perustuu kivihiilen ja sähkön tuotantoon.

## Lähteet
*
Toivo Pekkasen koulu

**Toivo Pekkasen koulu** oli peruskoulu Kotkassa kaupungin keskustassa Kotkansaarella. Koulussa oli luokat 1–6 ja siellä toimi myös musiikkiluokka ja maahanmuuttajien luokka sekä esikoulu.

Koulu on valmistunut vuonna 1966 Isopuiston viereen, ja sen on suunnitellut Kotkan kaupungin arkkitehtiosasto kaupunginarkkitehti Lauri Heinäsen johdolla. Nimensä koulu on saanut kirjailija Toivo Pekkasen mukaan.

Toivo Pekkasen koulu lakkautettiin lukuvuoden 2014-2015 jälkeen. Syksyllä 2015 luokilla 4 ja 5 aloittavat oppilaat siirtyivät Haukkavuoren kouluun. Luokilla 6 ja 7 aloittavat oppilaat siirtyivät taas Keskuskouluun.

Lukuvuoden 2015-2016 Haukkavuoren koulu toimi väistötiloissa Toivo Pekkasen koulun tiloissa sisäilmaongelmien vuoksi. Syksyllä 2016 Haukkavuoren koulu palasi omiin tiloihin. 

Toivo Pekkasen koulun sali on toiminnassa. Sitä käytetään mm. Kotkan seurojen harrastuspaikkana ja Kotkansaaren koulujen liikuntatuntien suorituspaikkana. Toivo Pekkasen koululla toimii kohtaamisten keittiö mikä on kaikille avoin yhteisöllinen ruokailu muutaman kerran viikossa. Toivo Pekkasen tiloissa toimii myös Kotkan kierrätyspaja. Keskuskadun puolen pihalla on koripallokorit, puolapuita ja muita laitteita, joita saa käyttää vapaasti. Koulun toisella pihalla toimii päiväkoti.

## Lähteet

### Viitteet
Päivi Granö

**Päivi Maaria Granö** (s. 9. toukokuuta 1958 Jyväskylä, Suomi) on Lapin yliopiston kuvataidekasvatuksen professori. Koulutukseltaan hän on taiteen tohtori, filosofian maisteri ja peruskoulunopettaja.

Granö suoritti peruskoulunopettajan tutkinnon Turun yliopistossa vuonna 1980 ja filosofian kandidaatin tutkinnon vuonna 1986. Taideteollisesta korkeakoulusta hän valmistui vuonna 1992 taiteen kandidaatiksi, vuonna 1999 taiteen lisensiaatiksi ja vuonna 2001 taiteen tohtoriksi. Granö on toiminut Turun yliopiston Rauman opettajankoulutuslaitoksella kuvataiteen tuntiopettajana ja lehtorina vuosina 1986–2002 ja Turun yliopiston humanistisen tiedekunnan Kulttuurituotannon ja maisemantutkimuksen laitoksella Porin yliopistokeskuksessa maisemantutkimuksen lehtorina ja vs. professorina 2002–2007. Nykyiseen virkaansa hänet nimitettiin 1. elokuuta 2007 alkaen.

Väitöskirjassaan hän käsitteli kolmen suomalaisen kuvataiteilijan lapsuuden ja taiteen välistä suhdetta. Muissa julkaisuissaan Granö liikkuu kulttuuritutkimuksen, historian ja taiteen tutkimuksen välimaastossa. 

## Julkaisuja
*

## Lähteet
* Lapin yliopiston hallitus nimitti viranhaltijoita ja uusia jäseniä hallitukseen. Lapin yliopisto 25.5.2007. Viitattu 9.4.2020.
Iolu Abil

**Iolu Johnson Abil** (1942 Tanna, Vanuatu) on vanuatulainen poliitikko. Hän toimi maansa presidenttinä vuosina 2009–2014.

Abil oli ministerinä itsenäisen Vanuatun ensimmäisessä hallituksessa, jota johti Walter Lini.

Abil valittiin Vanuatun presidentiksi 2.&nbsp;syyskuuta 2009 presidentinvaalissa. Hän vannoi virkavalansa samana päivänä. Abil tuli valituksi vaalin kolmannella kierroksella, jolla hän sai vaaditut kaksi kolmasosaa valintakollegion äänistä. Presidentti valittiin 11&nbsp;ehdokkaan joukosta. Kuukautta aiemmin virkakautensa lopettanut edellinen presidentti Kalkot Mataskelekele oli myös ehdokkaana; hän sai kolmannella kierroksella toiseksi eniten ääniä. Vaalin kolmannelle kierrokselle oli päässyt kuusi ehdokasta. Useat kollegion jäsenet olivat aiemmin kannattaneet Mataskelekelen uudelleenvalintaa. Lopulta pääministeri Edward Natapein Abilille antama kannatus toi tälle riittävän enemmistön.

## Lähteet
Sound of Finland

**Sound of Finland Oy** on Poko Records Oy:n perustaja Epe Heleniuksen keväällä 2009 perustama itsenäinen musiikkiyhtiö. Se julkaisee musiikkia kolmella alamerkillä: Poison Pill, Hyeena Trax, Fanfaari. Sen julkaisuihin kuuluu albumeja ja singlejä artisteilta: The Freza, Adamantra, Honey B & T-Bones, Ville Leinonen ja Peer Günt. Sound of Finland Oy:n omistaa Epe Heleniuksen kustannusyhtiö Poplandia Music Oy.

## Artistit
* The Scenes
* Suvi Isotalo
* Antti Kleemola
* Honey B & T-Bones
* Pelle Miljoona
* Jukka Takalo
* Francine
* Matthau Mikojan
* Home Junior
* Barbe-Q-Barbies
* Ville Leinonen
* Snow White's Poison Bite
* Se, josta ei puhuta
* Joey Luumäki & Tappajatomaatit
* Peer Günt
* Hauli Bros

## Aiheesta muualla
*SOF
Verhnjaja Salda

**Verhnjaja Salda** () on kaupunki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Saldajoen rannalla 195 kilometriä Jekaterinburgista pohjoiseen. Kaupunki on Verhnjaja Saldan piirin keskus. Sen kautta kulkee Nižni Tagilin ja Alapajevskin välinen rautatie. Kaupungissa on vuoden 2007 tietojen mukaan 49&nbsp;000 asukasta.

Kaupunki on saanut alkunsa vuonna 1778 perustetun rautatehtaan asuintaajamasta. Vuonna 1931 sinne rakennettiin suuri metallirakennetehdas. Verhnjaja Saldasta tuli kaupunki vuonna 1938. Nykyään siellä on metalliteollisuutta, josta merkittävin on maailman suurimman titaanivalmistaja VSMPO-AVISMA (pääkonttori kaupungissa).

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Verhnjaja Saldan kaupungin sivusto
Gränsvallen (jääpallo)

**Gränsvallen** on jääpallokenttä Haaparannalla, Ruotsissa. Kenttä sijaitsee Marielundin kaupunginosassa. Gränsvallenia käyttävät kotikenttänään Länsi-Rajan Konkarien, Haparanda Tornio Bandyn ja Haparanda SKT:n joukkueet. Joskus Gränsvallenin jääpallokenttää kutsutaan selvyyssyistä Gränsvallenin tekojääradaksi erottamaan se samannimisestä Haaparannalla sijaitsevasta jalkapallokentästä. Syyskuussa 2009 tapahtuneen nimen myynnin seurauksena Gränsvallenia kutsutaan *Akelius Cape East Arenaksi* HT Bandyn, ToPV:n ja HSKT:n otteluiden yhteydessä. 

Gränsvallenin kentän länsisivulla on kattamaton katsomo, joka valmistui kentän rakentamisen yhteydessä. Vuoden 2001 jääpallon maailmanmestaruuskilpailuihin, jonka toisena pelipaikkana Gränsvallen toimi, kentän itäsivulle valmistui katettu puurakenteinen pääkatsomo. Molemmat katsomot ovat seisomakatsomoita. Gränsvallenin kenttään on asennettu jäädytysjärjestelmä, ja kentällä on valaistus.

Merkittävimpiä Gränsvallenilla järjestettyjä tapahtumia ovat Suomi–Ruotsi-jääpallomaaottelu 1990, jääpallon MM-kilpailut 2001 sekä jääpallon Suomen mestaruusfinaalit vuosina 2005, 2006 ja 2007.
## Lähteet
Gränsvallen

**Gränsvallen** voi viitata seuraaviin:

* Gränsvallen, jalkapallokenttä Haaparannalla, Ruotsissa
* Gränsvallen, jääpallokenttä Haaparannalla, Ruotsissa
Vierun ruukki

**Vierun rautaruukki** toimi Padasjoen Arrakoskella vuosina 1853–1896 (myös vuodet 1901 ja 1905 on mainittu toiminnan lopettamisvuotena). Ruukin perusti 1853 Saksalan kartanon omistanut Robert Mauritz von Fieandt (1821–1890) ja se sijaitsi Vierunkosken rannalla Vähä-Saksalan ratsutilalta vuokratulla maalla. Samalle tontille oli Arrakosken sahan kirjanpitäjä Constantin von Fieandt perustanut öljytehtaan viisi vuotta aiemmin 1848, ruukki rakennettiin joen länsirannalle öljytehdasta vastapäätä. Öljytehdas toimi Arrakoskella aina noin 1900 saakka. 

Ruukkiin kuului Padasjoen Vierunkoskella sijainneet harkkohytti, kankirautavasara ja kaksi ahjoa sekä viikate- ja nippulaitos Arrakoskella. Ruukin käyttämä järvimalmi saatiin Jämsän Kankarisvedestä ja Rautavedestä, Asikkalan Vähä-Äiniönlahdesta, Sysmän Palvanlahdesta ja Kuhmoisten Karkjärvestä. Lisäksi ruukille tuotiin harkkorautaa taottavaksi Saaninkosken ruukilta Pihtiputaalta. Harkkohytin toiminta loppui jo vuonna 1859.

Vierunkosken yläpuolelle kilometrin päähän Vierun ruukista perustettiin samana vuonna myös toinen **Arrakosken rautaruukin** nimellä tunnettu laitos. Tämä ruukki toimi vuoteen 1896 saakka. Se sijaitsi Arrakosken alapuolella Arrakosken kylän keskellä.

Molempien ruukkien tuotantorakennukset on purettu, sen sijaan asuinrakennuksia on siirretty läheisiin Jokioisten ja Taulun kyliin. Vierun ruukin konttorina toiminut Annala-niminen rakennus on nykyisin Taulun kylässä ja Vierun ruukin isännöitsijän entinen asuintalo on Padasjoen kirkonkylässä. Ruukkien sijaintipaikoilla on vielä nähtävissä rakennusten jäänteitä. Ruukin sijaintipaikalla on säilynyt lohkokivistä rakennettu pato sekä kosken länsirannalla puretun vasarapajan perustukset, tiilikasoja ja kivisen voimakanavan rauniot.

## Lähteet
Mikko Lahtinen (pesäpalloilija)

**Mikko Lahtinen** (s. 11. kesäkuuta 1979 Siilinjärvi) on suomalainen pesäpalloilija. Joka edustaa kaudella 2015 Ykköspesiksessä pelaavaa Puijon Pesistä

Pääsarjaurallaan hän pelasi viimeiseksi Sotkamon Jymyssä. Aiemmin Lahtinen on edustanut kuopiolaista Puijon Pesistä. Ulkokentällä Lahtinen pelasi lukkarina, entisen lukkarin Jani Komulaisen siirryttyä polttolinjaan. Hän  saavutti urallaan kolme SM-mitalia, pronssin (2006) Puijon Pesiksessä ja kullan (2009) sekä pronssin (2010) Sotkamon Jymyssä. Lahtinen on myös pelannut kahdessa Itä–Länsi-ottelussa.

Vuonna 2007 Lahtisella todettiin kilpirauhassyöpä, jonka vuoksi loppukauden PuPessa lukkaroi Kouvolan Pallonlyöjien Stefan Sburatura. Hän toipui pelikuntoon sairaudesta.

Syksyllä 2010 Lahtinen uutisoi lopettavan peliuransa saavutettuaan pitkään tavoittelemansa mestaruuden ja muutettuaan Etelä-Suomeen. Kauden 2014 jälkeen hän kuitenkin ilmoitti palaavansa kaudeksi 2015 Puijon Pesiksen riveihin.

## Saavutukset
### Pelaajana
* 1 SM-kulta: 2009
* 2 SM-pronssia: 2006, 2010
* 2 Itä-Länsi-ottelua: 2004, 2009
* Superpesiksen kuukauden pelaaja: elokuu 2009 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Mikko Lahtisen pelaajatilastot
Pesäpallon Suomenmestaruuskilpailut 1923

**Pesäpallon Suomenmestaruuskilpailut 1923** oli toinen kerta, jolloin lajin Suomenmestaruus ratkaistiin. Mestaruuden voitti Helsingin Pallonlyöjät, joka voitti Etelä-Pohjanmaan suojeluskuntapiiristä kootun joukkueen. Käytännössä samat joukkueet kohtasivat myös suojeluskuntajärjestön mestaruusottelussa ja tuloskin oli lähes identtinen, 11–3 Helsingille.

## Joukkueet
* Etelä-Pohjanmaan Palloveikot
* Helsingin Pallonlyöjät
* Helsingin Pallo-Toverit
* Helsingin Toverit
* Lahden suojeluskunta
* Loviisan Tor
* Toijalan Vauhti

## Kilpailun kulku

## Mitalistijoukkueet

### Helsingin Pallonlyöjät
*Ville Osola
*Urho Veneskoski
*Gustaf Palmros
*Armas Palmros
*Väinö Kinnunen
*Aarne Taiminen
*Armas Saarinen
*Yrjö Koskinen
*Lauri Tamminen

### Etelä-Pohjanmaan Palloveikot
*J. Aho
*A. Puodinketo
*E. Sysilampi
*E. Lusa
*L. Lindroos
*L. Jyllilä
*A. Ylikokko
*Arvo Haavisto
*Viljo Aro (kapteeni)

## Lähteet
* http://pesis-fi.directo.fi/pesapalloliitto/historia/julkaisuja/
* http://www.mrasilainen.com/
Pesäpallon Suomenmestaruuskilpailut 1924

**Pesäpallon Suomenmestaruuskilpailut 1924** oli SM-kilpailujen kolmas kausi. Mestaruuden voitti kolmannen kerran peräkkäin Helsingin Pallonlyöjät. Loppuottelussa se venyi voittoon oltuaan ottelussa kolme kertaa takaa-ajoasemassa.

## Pudotuspelit

Pudotuspeleissä paikasta varsinaisessa SM-loppuottelussa kamppailivat seurajoukkueet ja yksittäiset suojeluskuntien joukkueet. Suojeluskuntapiirien joukkueet pelasivat toisaalla järjestön mestaruudesta.

Suojeluskuntajärjestön mestaruudesta pelattiin lopputurnaus Nurmon raviradalla 28. syyskuuta. Mukana olivat Pohjois-Hämeen, Etelä-Pohjanmaan, Kuopion ja Kymenlaakson piirien joukkueet. Loppuottelussa Pohjois-Häme voitti Etelä-Pohjanmaan 16–8. Kuopiolaiset siis selvisivät niin *siviili-* kuin suojeluskuntasarjassakin välieriin saakka. 

## Loppuottelu

Loppuottelussa kohtasivat Helsingin Pallonlyöjät ja Pohjois-Hämeen Pallonlyöjät. Lähteistä ei löydy varmaa tietoa siitä miten Pohjois-Hämeen Pallonlyöjät pääsi loppuotteluun. Yksi mahdollisuus on että se oli sama joukkue kuin Pohjois-Hämeen suojeluskuntapiiri, joka oli suojeluskuntajärjestön vuoden 1924 mestari, ja pääsi sen vuoksi suoraan loppuotteluun.

Loppuottelu pelattiin Kaisaniemessä 12. lokakuuta 1924. Sen voitti Helsingin Pallonlyöjät lukemin 5–4.

Ottelun juoksulista:

### Juoksut

## Mestarijoukkue

* Väinö Kinnunen 
* Aarne Taiminen
* Yrjö Koskinen 
* Ville Lindström
* Evert Taipale
* Niilo Mikkola
* Artturi Kontio 
* Gustaf Palmros 
* Lauri Tamminen.

## Hopeajoukkue

Pohjois-Hämeen suojeluskuntapiirin joukkue oli kokoonpantu kolmen eri suojeluskunnan pelaajista:
* Lukkari  -    Urho Veneskoski  - Tampereen sk
* seppari  -	J.Väliniemi  -	Toijala
* 1-vahti  -	J.Saari      -	Tampere
* 2-vahti  -	J.Alha       -	Toijala
* polttaja -	T.Seppälä    -	Toijala
* 3-vahti  -  	Väinö Veneskoski - Tampere
* 2-varavahti - Y.Kotikoski  -	Toijala
* 3-varavahti - M.Lahtinen   -	Toijala
* koppari  - 	P.Männistö   -	Mänttä
* koppari  -	Ramstedt     -	Tampere

## Lähteet
* http://www.pesis.fi/artikkeliarkisto/?num=35076
* http://www.mrasilainen.com/
Pesäpallon Suomenmestaruuskilpailut 1925

**Pesäpallon Suomenmestaruuskilpailut 1925** oli SM-kilpailujen neljäs kausi. Mestaruuden voitti Lahden suojeluskunta nousten finaalissa neljän juoksun takaa-ajoasemista voittoon. 

Kuten Lahden suojeluskunnan menestys osoittaa oli suojeluskuntien pesäpalloilu kovalla tasolla. Järjestön mestaruuskilpailut olivatkin SM-kisoja suurempi tapahtuma. Niihin osallistui kokonaista 20 joukkuetta. Etelä-Hämeen piiri, jonka joukkueessa osa lahtelaisistakin pelasi, jäi kilpailussa kakkoseksi. Mestaruuden voitti Pohjois-Häme, jonka pelaajisto koostui Toijalan Vauhdin ja Tampereen Pyrinnön pelaajista. Helsingin piiri, jonka pelaajisto oli Helsingin Pallonlyöjistä ja Pallo-Tovereista jakoi kolmannen sijan Jyväskylän piirin kanssa, joten menestys sijoittui molemmissa kilpailuissa samoille seuduille. 

Pesäpalloilijoiden yhteistyö Palloliiton kanssa ei sujunut toivotulla tavalla ja pesäpalloilijat anoivat SVUL:n jäsenyyttä. Järjestö ottikin pesäpallon ohjelmaansa ja uuden pesäpallojaoksen perustava kokous pidettiin 27. toukokuuta 1925.

## Pudotuspelit

Loppuottelun juoksulista:

## Mitalistijoukkueet

Lahden suojeluskunnan joukkueen pelaajat:

* Paavo ”Papa” Laine 
* Lauri ”Pisa” Laune 
* Lauri ”Lasse” Salminen 
* Paavo ”Nuta” Nuotio 
* Jaakko ”Jaska” Luhtanen 
* E. Koskelainen 
* Olli ”Lumppe” Veijola 
* Pauli ”Pali” Hannula
* Tauno ”Tanne” Byckling (Alhava)

Tampereen Pyrinnön joukkueen pelaajat:

* Aarnio 
* Urho Veneskoski
* V. Perkola
* O. Ladau
* Jonni Saari 
* Väinö Veneskoski 
* Niemi
* P. Aaltonen
* Toivo Tarkka

Helsingin Pallonlyöjät:

*Väinö Kinnunen  
*Erik Salin 
*Aarne Taiminen 
*Yrjö Koskinen 
*Ville Lindström 
*Niilo Mikkola 
*Eino Kajaste 
*"Vege" Tuominen 
*Gustaf Palmros 

Toijalan Vauhti:

*Jussi Väliniemi (1)
*Toivo Seppälä (2)
*Yrjö Lahtinen (3)
*Hannes Alha (4)
*Yrjö Kotikoski (5)
*Mauno Mäenpää (6)
*Jaakko Kilpi (7)
*Tauno Heiliö  (8)
*Jaakko Paasio (9)
*Arvo Luotonen
*Olavi Holsti
*Jalmari Lapinleimu
*Yrjö Heikkinen

## Lähteet
* http://www.pesis.fi/artikkeliarkisto/?num=35074
* http://kotisivukone.fi/files/vessix.kotisivukone.com/Pesis/1925/img_3848.jpg
* http://www.mrasilainen.com/Koosteet/SM_1922-30_s.pdf
Anthony Vanden Borre

**Anthony Vanden Borre** (s. 24. lokakuuta 1987 Likasi, Zaire) on belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja ja oikea puolustaja. Hän edustaa Jupiler Pro Leaguessa pelaavaa RSC Anderlechtia.

## Seurajoukkueura
Vanden Borre pelasi debyyttinsä Anderlechtin riveissä vain 16 vuoden ikäisenä. Hän voitti kotimaansa Belgian pääsarjamestaruuden kausina 2003–2004, 2005–2006 ja 2006–2007.

Vanden Borre liittyi Fiorentinaan 1. heinäkuuta 2007. Hän teki Serie A -debyyttinsä 7. lokakuuta 2007 Juventusta vastaan. Hän siirtyi 19. tammikuuta 2008 Genovaan sopimuksella, jossa Papa Waigo siirtyi Fiorentinaan, ja Vanden Borre tuli Fiorentinan ja Genovan yhteisomistukseen. Kesäkuussa 2008 Genova ilmoitti, että seura oli saanut täydet oikeudet pelaajaan.

13. elokuuta 2009 Vanden Borre siirtyi yhden vuoden lainasopimuksella Portsmouthin. Hän teki debyyttinsä 19. elokuuta 2009 Birminghamia vastaan.

Vanden Borre siirtyi vuoden 2011 alussa ilmaissiirrolla kotimaansa KRC Genkiin, jossa voitti heti tulokaskaudellaan Belgian-mestaruuden. Seuraavan kauden jälkeen hän jäi ilman sopimusta, kunnes palasi Anderlechtiin tammikuussa 2013. Hän voitti seurassa liigamestaruuden kausilla 2012–2013 ja 2013–2014.

## Maajoukkueura
Vanden Borre teki debyyttinsä Belgian maajoukkueessa 28. huhtikuuta  2004 ystävyysottelussa Turkkia vastaan. Kentälle hän pääsi 90. minuutilla Eric Deflandren tilalle. Hän kuului neljänneksi sijoittuneeseen Belgian joukkueeseen Pekingin olympialaisissa 2008. Hän pelasi yhden ottelun MM-kilpailuissa 2014. Hän on edustanut maajoukkuetta vuosien 2006 ja 2010 MM-kilpailujen sekä 2008, 2012 ja 2016 EM-kilpailujen karsinnoissa.

## Lähteet
Neulegraffiti

**Neulegraffiti** on julkiselle paikalle kiinnitetty neule. Paitsi teos, neulegraffiti voi olla myös toisen löydettäväksi tarkoitettu hyötyesine, kuten lapaset tai villasukat. Neulegraffiteja voidaan tehdä neulomisen lisäksi virkkaamalla sekä myös ompelemalla, kirjomalla tai huovuttamalla. Harrastuksesta puhutaan sanalla **neulegraffaus**. 

Neulegraffitit ovat lähtöisin Yhdysvalloista ja yleistyivät Suomessa vuonna 2008, minkä jälkeen ne ovat levinneet koko maahan. Neulegraffiteja on tehty myös osana koulun käsityöopetusta. Harrastukseen kuuluu myös katukuvaan jätettyjen neulegraffitien kuvaaminen ja esittely internetissä, yleensä neuleblogeissa. Poliisi ei pidä neulegraffiteja ilkivaltana, koska ne ovat helposti poistettavissa aiheuttamatta vahinkoa.  Neulegraffitit ovatkin tekstiilitaiteen ja katutaiteen välimuoto, jonka on tarkoitus tuottaa hyvää mieltä.

Knit 'n' Tag on ympäristötaidetapahtuma, jossa yhdistyksiä, järjestöjä, yrityksiä, kouluja ja yksityishenkilöitä kutsutaan osallistumaan kaupunkitilan elävöittämiseen neulegraffittien avulla. Tapahtuma on järjestetty vuonna 2012 Vanhassa kirkkopuistossa Helsingissä  ja vuosina 2013 ja 2015  Aurajoen rannalla Turussa. 

Vuonna 2011 Turussa Vartiovuoren kaiteessa oli heinäkuusta vuoden loppuun 65 metriä pitkä neulegraffiti, *Neulottu näköala*, jonka värit oli valittu edessä aukeavan näkymän mukaan.  

## Neulegraffiteja

Tiedosto:NeulegrafiittiilmalaW.jpg|Neulegraffiti Ilmalassa Helsingissä
Tiedosto:Alppipuisto neulegraffiti.JPG|Iso neulegraffiti Alppipuistossa Helsingissä
Tiedosto:Knitted Graffiti in Lappeenranta.JPG|Neulegraffiti Lappeenrannan teknillisen yliopiston edustalla


## Katso myös
* Graffiti

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Elina Arpiaisen knitsea blogi
* 
* Yle: Neulegraffiti on pehmeää anarkiaa
* Haveri, Minna. Neulegraffitti. ITE-taiteen kaupunkilaisserkku. ITE kaakossa, nykykansantaiteen vuosikirja 9. Helsinki: Maahenki, 2013.
Joe Hill (kirjailija)

**Joseph Hillstrom King**, taiteilijanimeltään **Joe Hill**, (s. kesäkuu 1972 Hermon, Maine) on yhdysvaltalainen kirjailija. Häneltä on suomennettu esikoisnovellikokoelma *[[Bobby Conroy palaa kuolleista ja muita kertomuksia]]* (2005) sekä romaanit *[[Sydämen muotoinen rasia]]* (2007) ja *[[Sarvet (romaani)|Sarvet]]* (2010). Hänen kolmas ja toistaiseksi suomentamaton romaaninsa on vuonna 2013 julkaistu *[[NOS4A2]]*. Lisäksi hän on käsikirjoittanut vuosina 2008–2013 julkaistun sarjakuvan *[[Locke & Key]]*.

Joe Hill on kirjailija Stephen Kingin poika. Myös hänen äitinsä Tabitha King ja veljensä Owen King ovat kirjailijoita. Hän päätti käyttää salanimeä voidakseen aloittaa omaa uraansa ilman, että häntä yhdistettäisiin välittömästi kuuluisaan isäänsä. Variety-lehti kertoi sukulaisuudesta vuonna 2006 ja Hill myönsi sen julkisesti seuraavana vuonna. Hänet on nimetty ammattiyhdistysaktiivin ja lauluntekijän Joe Hillin (eli Joseph Hillströmin) mukaan.

Hän näytteli lapsena vuoden 1982 elokuvassa *[[Creepshow – yöjuttu]]*, jonka tekijöihin hänen isänsä kuului.

## Bibliografia
### Suomennetut teokset
* 
* 
* 

### Suomentamattomat teokset
* *NOS4A2* (2013)
* *The Fireman* (2016)
* *A Little Silver Book of Sharp Shiny Slivers* (2017)
* *Strange Weather* (2017)
* *Full Throttle* (2019)

### Sarjakuvat
* *Locke & Key* (2008-2013)
* *Kodiak* (2010)
* *The Cape* (2007-2011)
* *The Cape: 1969* (2012)
* *Thumbprint* (2013)
* *Wraith: Welcome to Christmasland* (2014)
* *Shadow Show: Stories in Celebration of Ray Bradbury: "By the Silver Water of Lake Champlain"* (2014)
* *Tales from the Darkside* (2016)
* *The Cape: Fallen* (2018)
* *Basketful of Heads* (2019)
* *Plunge* (2019)
* *Sea Dogs* (2019)
* *Dying is Easy* (2020)
* *Rain* (2022)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kotisivut. 
* Matthew Cheney: A Conversation with Joe Hill. The Mumpsimus 12.12.2005.
Euro Hockey Tour 2009–2010

**[[Euro Hockey Tour]]in** kausi 2009–2010 oli sarjan 14. kausi. Siinä pelaavat Suomen, Venäjän, Ruotsin ja Tšekin miesten jääkiekkomaajoukkueet. Pelaajat koostuvat pääosin Europaan sarjoissa pelaavista pelaajista, mutta NHL-pelaajia on mukana viimeisessä turnauksessa.

Ensimmäinen turnaus syyskuussa oli Tšekin Česká Pojišt'ovna Cup ja viimeinen huhtikuun ja toukokuun välillä oleva Ruotsin LG Hockey Games. Suomessa turnaukset televisioi MTV3 ja MTV3 MAX.

Suomi voitti turnauksen kuuden vuoden tauon jälkeen. Suomella ja Venäjällä oli yhtä monta pistettä, mutta Suomi voitti turnauksen paremman maalieron turvin. Voitto oli Suomelle sen historian seitsemäs.

## Kokonaistilanne

## Turnaukset

### Česká Pojišťovna Cup (Tšekki)

#### Ottelut

### Karjala-turnaus (Suomi)

#### Ottelut

### Channel One Cup (Venäjä)

#### Ottelut

### LG Hockey Games (Ruotsi)

#### Ottelut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Reta Shaw

**Reta Shaw** (13. syyskuuta 1912 – 8. tammikuuta 1982) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka muistetaan parhaiten taloudenhoitajana komediasarjasta *The Ghost & Mrs. Muir*. Shaw muistetaan myös muun muassa elokuvista *[[Pollyanna (vuoden 1960 elokuva)|Pollyanna]]* (1960) ja *[[Maija Poppanen (elokuva)|Maija Poppanen]]* (1964).
Kings of Crunk

**Kings of Crunk** on rap-yhtye Lil Jon & the East Side Boyzin neljäs studioalbumi. Albumi julkaistiin vuonna 2002.

Albumilta julkaistiin kaksi singleä: "We Don't Give a Fuck" ja "Get Low". Jälkimmäinen single menestyi hyvin tehden Lil Jon & the East Side Boyzin tunnetuksi. Se sijoittui vähintään viiden parhaan joukkoon Yhdysvaltain, Saksan, Ranskan, Britannian ja Australian listoilla. Kappaleesta on tehty myös remix-versio, jolla räppäävät mukana Busta Rhymes, Ying Yang Twins ja Elephant Man. Remix-versio löytyy *[[Part II]]* -albumilta.

## Kappaleet
#"Kings of Crunk" (Intro)
#"Throw It Up" **(feat. [[Pastor Troy]])**
#"Knockin' Heads Off" **(feat. [[Jadakiss]] & [[Styles P]])**
#"Pimpin' Ken Speaks"
#"Bitch" **(feat. Chyna Whyte & [[Too Short]])**
#"I Don't Give a Fuck" **(feat. [[Mystikal]] & [[Krayzie Bone]])**
#"Rep Your City" **(feat. [[E-40]], [[Petey Pablo]], [[Bun B]] & [[8 Ball & MJG|8 Ball]])**
#"Push That Nigga, Push That Hoe"
#"Keep Yo Chullin Out the Streets" **(feat. [[Big Gipp]])**
#"Diamonds" **(feat. [[Bun B]] & [[8 Ball & MJG|MJG]])**
#"Weedman (Skit)"
#"The Weedman"
#"Nothing On" **(feat. [[Oobie]], Chyna Whyte & [[Bo Hagon]])**
#"Luke Talkin Shit"
#"Ooh Na Na Naa Naa" **(feat. [[Oobie]] & [[Devin the Dude]])**
#"Nothins Free" **(feat. [[Oobie]])**
#"Play No Games" **(feat. [[Fat Joe]], [[Trick Daddy]] & [[Oobie]])**
#"Pitbulls Cuban Rideout" **(feat. [[Pitbull (muusikko)|Pitbull]])**
#"Get Low" **(feat. [[Ying Yang Twins]])**
#"T.I.P."
#"BME Click" **(feat. The BME Allstars)**
Golliwog

**Golliwog** (alun perin **Golliwogg**) on lastenkirjallisuuden hahmo, joka esiintyi yhdysvaltalaisen Florence Kate Uptonin (1873–1922) kirjoissa. Hahmo esittää mustaa minstrelilaulajaa.
Ensimmäisen kerran se nähtiin *The Adventures of Two Dutch Dolls* (1895) -kirjan kuvituksessa. Kirjan suosion myötä sille tehtiin 14 vuoden aikana kaksitoista jatko-osaa.

Golliwogille ei milloinkaan haettu tekijänoikeussuojaa, joten saksalainen Steiff alkoi 1909 tuottaa nukkeja ja hillovalmistaja Robertson otti sen tuotteittensa symboliksi. Suomessa hahmo on nähty Halvan lakritsi- ja salmiakkimattojen sekä lakritsipurkkien kyljessä ja Fazerin lakritsipatukoiden kuorissa. Englantia lukevat keskikoululaiset saivat tutustua Golliwogiin 1950-luvulla Ole Reuterin oppikirjassa *Learn English*, jossa oli Golliwog-runo ja sen kuvituksena Tove Janssonin karrikoitu piirros. 

1980-luvulta lähtien hahmoa on alettu pitää rasistisena symbolina.

Säveltäjä Claude Debussyn pianolle sävelletyssä ''Children's Corner'' pianosarjassa on suosittu osa *Golliwog’s Cakewalk.* Tämän säveltämisen aikaan Florence Kate Uptonin suosio oli nousussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Part II

**Part II** on rap-yhtye Lil Jon & the East Side Boyz kuudes studioalbumi. Albumin julkaisi TVT Records vuonna 2003. Albumi on ikään kuin jatko-osa edelliselle *[[Kings of Crunk]]* -albumille.

## Kappaleet
# "Get Low" [Remix] (feat. Ying Yang Twins, Elephant Man & Busta Rhymes)
# "Get Low" (Merengue Mix) (feat. Ying Yang Twins & Pitbull)
# "Get Your Weight Up "(feat. T.I. & 8Ball)
# "Throw It Up" [Remix] (feat. Pastor Troy & Young Buck)
# "Put Yo Hood Up' [Remix] (feat. Jadakiss, Petey Pablo & Chyna White)
# "What They Want" (feat. Chyna Whyte & Ying Yang Twins) 
# "Dirty Dancin"  (feat. Oobie)
# "Get Low" [*][Multimedia Track]	  	
# "Play No Games" [*][Multimedia Track] 	  	  	
# "I Don't Give a Fuck" [*][Multimedia Track]	  	
# "Put Yo Hood Up" [*][Multimedia Track]  	
# "Bia Bia" [*][Multimedia Track]  	
# "I Like Dem Girlz" [*][Multimedia Track] 	  	  	
# "Behind the Scenes with the Kings of Crunk" [*][Multimedia Track]
Ruoholahdenkanava

**Ruoholahdenkanava** on Helsingin kantakaupungin länsiosassa sijaitseva, vuonna 1995 valmistunut kanava, joka johtaa Hietalahdesta Ruoholahti-merenlahteen ja erottaa Jätkäsaaren mantereesta. Kanava kulkee länsi–itä-suunnassa ja erottaa toisistaan Ruoholahden ja Jätkäsaaren osa-alueet.

Kanavan paikalla sijaitsi vielä 1900-luvun alussa huomattavasti leveämpi luonnontilainen salmi. Sen eteläpuolella sijainneet saaret, Jätkäsaari, Hietasaari ja Saukko, olivat suurelta osin huvilakäytössä. Kun Länsisatamaa alettiin 1910-luvulla rakentaa, saaret yhdistettiin ja niitä laajennettiin täyttämällä osa ympäröivästä vesialueesta. Samalla salmen itäpään poikki rakennettiin leveä pengermäinen yhdistetty katu- ja rautatiesilta, jonka alle jäi vain kapea aukko yhdistämään sen eri puolilla olleet vesialueet. Myöhemmin, 1960-luvulla täytettiin myös osa sillan länsipuolisesta vesialueesta niin, että paikalla ei enää ollut salmea. Alueella sijaitsi muun muassa puutavaraliikkeitä.

Ruoholahtea alettiin 1990-luvun alussa rakentaa asuntoalueeksi, johon liittyi myös Jätkäsaaren pohjoisin osa. Samalla entisen salmen paikalle kaivettiin kanava, jota molemmilta puolilta reunustavat jalankulun ja pyöräilyn reitit. Kanavan yli rakennettiin Selkämerenkadun katusilta sekä neljä jalankulkusiltaa. Arkkitehti Juhani Pallasmaa haki kanavaan vaikutteita Venetsiasta. Suurimpana haasteena Pallasmaa piti korkeustasoja ja sitä, miten jalankulkijat pääsisivät kulkemaan siltojen alitse koko kanavan pituudelta. Kanava palkittiin Vuoden ympäristörakenteena 1995.

Kanavassa on 22 venepaikkaa huviveneille.

## Lähteet
Certified Crunk

**Certified Crunk** on rap-yhtye Lil Jon & the East Side Boyzin viides studioalbumi.

## Kappaleet
# "Stop Trippin'" (feat. Ludacris)
# "Get Crunk"
# "Crunk 107.9 (Intro)"
# "Who U Wit" (Eastside Girls)
# "Bounce Dat"
# "Get Crunk Radio" (feat. Jermaine Dupri)
# "One On One" (feat. Ying Yang Twins)
# "Pussy Nigga" (feat. Hitman Sammy Sam)
# "Cup Up"
# "Don't Feel Me Yet"
# "Radio Check" (remix)
# "DA 60' Clock" (remix)
# "107.9 Radio"(feat. Organized Noize)
# "Lil' Jon Mega Mix" (feat. Jazzy Pha)
# "Da Jump Off" – (bonus track) (feat. No Surrender, 404 Soldierz & Killer Mike)
William Yarrell

**William Yarrell** (3. kesäkuuta 1784 Lontoo - 1. syyskuuta 1856 Great Yarmouth) oli englantilainen kirjakauppias ja luonnontieteilijä.

Yarrellin syntymäkoti oli Duke Streetillä, keskellä Lontoota, jossa hänen isänsä ja setänsä omistivat uutistoimiston. Hän opiskeli Ealingissa ja ryhtyi serkkunsa kanssa hoitamaan isänsä liikeasioita.

Luonto oli aina kiinnostanut häntä ja vuonna 1817 hän liittyi Royal Institutioniin. 1825 hän julkaisi ensimmäisen kirjoituksensa *On the Occurrence of some Rare British Birds*. Kirjoitus julkaistiin *Zoological Journal*issa, jonka toimittajana hän myöhemmin toimi ja hänet valittiin Linnean Societyn jäseneksi. Hänen päätyönsä olivat *The History of British Fishes* (kaksi osaa, 1836) ja *The History of British Birds* (kaksi osaa, 1843). Jälkimmäinen teos oli aikansa klassikko, josta otettiin useita uusintapainoksia, ja joka oli kokonaisen brittiornitologisukupolven perusteos. Yarrell kuvaili ensimmäisenä pikkujoutsenen (*Cygnus columbianus bewickii*).

Yarrell oli eräs Zoological Society of Londonin perustajista ja toimi seuran sihteerinä 1836–1838. Vuonna 1833 hän oli perustamassa yhdistystä, josta sittemmin tuli Royal Entomological Society of London. Yarrellin kunniaksi on nimetty brasilianvihervarpunen (*Carduelis yarrellii*), tarhakolibri (*Eulidia yarrellii*) ja västäräkin alalaji (*Motacilla alba yarrellii*).

## Lähteet
Put Yo Hood Up

**Put Yo Hood Up** on rap-yhtye Lil Jon & the East Side Boyzin kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin TVT Recordsin kautta 22. toukokuuta 2000.

## Kappaleet
# "Y'all Ain't Ready"
# "Uhh Ohh" **(feat. Khujo [[Goodie Mob]]:ista & [[Bo Hagon]])**
# "Put Yo Hood Up"
# "Bia' Bia'" **(feat. [[Ludacris]], [[Too Short]], Big Kapp & Chyna Whyte)**
# "Bia' Bia' Check In"
# "Who U Wit"
# "Let My Nuts Go" **(feat. Too Short, Quint Black & The Nation Riders)**
# "Move Bitch" **(feat. [[Three 6 Mafia]], [[Gangsta Boo]], [[YoungBloodz]], Chyna White & Don Yute)**
# "Heads Off" (My Niggas) **(feat. [[M.O.P.]])**
# "Sexlude"
# "Can't Stop Pimpin" **(feat. [[Oobie]], [[8Ball & MJG]])**
# "Bounce Dat" **(feat. Chyna White)**
# "Nothins Free" **(feat. Oobie)**
# "Searcylude"
# "Where Dem Girlz At" **(feat. Skyy)**
# "I Like Dem Girlz" **(feat. [[Jazze Pha]])**
# "Nasty Girl" (feat. Oobie)
# "DJ Hershey Live At The Blue Flamelude"
# "Go Shawty Go" **(feat. [[Kilo Ali]])**
# "Outro Chynalude"
# "Bia' Bia'" [*] **(feat. Chyna White & Too Short)**

## Singlet
* "Bia' Bia'" (2001)
* "Put Yo Hood Up" (2001)
Boyd Robert Horsbrugh

**Boyd Robert Horsbrugh** (27. heinäkuuta 1871 Pune, Intia – 11. heinäkuuta 1916 Englanti) oli englantilainen lintutieteilijä ja sotilas, joka tunnetaan parhaiten vuonna 1912 julkaistusta teoksesta *The Gamebirds and Waterfowl of South Africa*, jonka hän kirjoitti yhdessä Claude Gibney Finch-Daviesin kanssa.

Hän syntyi vanhimpana poikana Charles Bell Horsbrughille, joka toimi upseerina Intiassa. Jo varhain Boyd lähetettiin Englantiin, jossa hän kävi Wellington Collegen ja Sandhurstin kuninkaallisen sotakorkeakoulun. 25. helmikuuta 1893 hän liittyi Royal Warwickshire Regimentiin ja palveli Ceylonissa kaksi vuotta. Vuonna 1895 hänet siirrettiin armeijan huoltojoukkoihin ja toimipaikaksi tuli Irlanti, jossa hänet ylennettiin luutnantiksi 1896.

Horsbrugh sai siirron Sierra Leoneen ja työskenteli siellä vuosina 1898–1899. Sierra Leonessa hän perehtyi maan lintuihin ja hänestä tuli Britannian Avicultural Societyn elinikäinen jäsen. Hän kirjoitti toisinaan artikkeleita seuran julkaisuun.

Vuonna 1899 hän palasi Englantiin, mutta pian hän sai komennuksen Etelä-Afrikkaan, jossa alkoi toinen buurisota. Hän palveli etupäässä Lordi Methuenin joukoissa ja sai ylennyksen kapteeniksi 1900. Seuraavat pari vuotta hän soti eri puolilla maata, haavoittui, eikä voinut keskittyä lintutieteeseen. Juuri ennen sodan päättymistä hänet kotiutettiin Englantiin. Ansioistaan hänet palkittiin Kuningattaren mitalilla (Queen's South Africa Medal) ja Kuninkaan mitalilla (King's South Africa Medal).

Toipilasaikanaan 1902 Horsbrugh matkusti Yhdysvaltoihin, missä hän kulutti paljon aikaa tutkimalla riista- ja vesilintuja. Matkallaan hän avioitui philadelphialaisen Elizabeth Mitchellin kanssa. Vietettyään pari vuotta Kentissä Horsbrugh komennettiin jälleen Etelä-Afrikkaan vuonna 1905, missä hänen sijoituspaikakseen tuli Bloemfontein, josta hän ja Elizabeth saivat asuttavakseen upseerin talon Naval Hillillä. Hän rakensi siellä muutamia suuria aviaarioita, joissa hän saattoi perehtyä lintujen elämäntapoihin. Horsbrughit palasivat Englantiin 1906 ja toivat mukanaan suuren määrän eläviä lintuja.

## Aiheesta muualla
* Avisoc
Prince2

**PRojects IN Controlled Environments** (lyh. PR-IN-C-E) on laajasti projektinhallintaan käytetty menetelmä. Se on käytössä yli 150 maassa ja 20&nbsp;000 organisaatiossa ympäri maailmaa.

## Taustaa
Prince julkaistiin vuonna 1989, ja se oli tuolloin tarkoitettu Britannian valtiollisten it-hankkeiden hallintaan. Se tuli käyttöön myös it-alan ulkopuolella, ja vuonna 1996 julkaistu uudistettu versio Prince2 on tarkoitettu yleiskäyttöiseksi työkaluksi projektien hallintaan. Uusin versio, Prince2 2009 julkaistiin kesäkuussa 2009.

## Hyödyt ja haitat
Prince2 on jäsennetty lähestymistapa projektin hallintaan. Se mahdollistaa projektien hallinnan selvästi määritellyn kehyksen puitteissa. Se määrittelee tarkasti prosessit hankkeen henkilöstön hallintaan, suunnitteluun ja valvontaan.

Jos menetelmää noudatetaan tarkasti, Prince2 on työläs erityisesti pienissä hankkeissa. Menetelmä on kuitenkin hyvin skaalautuva ja erilaisiin tarpeisiin sovitettava menetelmä. Se on enemmän teoreettinen ihannemalli kuin toimiva projektinhallintamenetelmä. Menetelmää on myös kritisoitu sen epäkäytännöllisyydestä ja soveltumattomuudesta käytännön ohjelmistokehitykseen.

## Pääprosessit
Prince2 on prosessipainotteinen projektin hallintamenetelmä. Siihen kuuluu 40 erillistä toimintoa jotka on jaoteltu seitsemäksi prosessiksi.

Projektin aloitus SU (Starting up a project) -prosessi tähtää projektin alkutoimien suorittamiseen siihen pisteeseen, mistä varsinainen projekti voidaan aloittaa. Se tähtää projektin esitöiden viemiseen siihen pisteeseen, missä voidaan aloittaa tarkempi suunnittelu.

Projektin käynnistys IP (Initiating a project): Kun aloitusprosessi on saatu päätökseen, projektin johto voi päättää, onko projektilla edellytyksiä siirtyä seuraavaan, eli projektin käynnistysprosessiin. Tässä vaiheessa kehitysprojektista on jo selkeä kuva, ja projektin johto voi paremmin arvioida onko projektin vaatimia edellytyksiä vielä olemassa. Lopuksi aloitus- ja käynnistysprosessien dokumentaatiot yhdistetään ja luodaan *projektin käynnistys -dokumentti*.

Projektin johtamisessa DP (Directing a project) johdon (project board) tulee kiinnittää huomiota esimerkiksi lupien antamiseen eri vaiheissa, ohjattava hanketta ja lopuksi päätettävä se.

### Kritiikkiä
Prince2ta on kritisoitu epäkäytännölliseksi ja teoreettiseksi projektinhallintametodiksi, joka ei vastaa tosielämän projektinhallinnan politikointia, monimutkaisia sosiaalisia kuvioita ja epävarmuutta sisältävän maailman haasteisiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Project-Management-PRINCE2 
* PRINCE2 2009 
* What is PRINCE2?
Purppuraheloahven

**Purppuraheloahven** (*Pseudanthias tuka*) tai **purppurakoruahven** on koralliriuttojen parvikala, jota pidetään myös riutta-akvaarioissa.

## Koko ja ulkonäkö

Purppuraheloahven kasvaa noin 12 cm pitkäksi.  Ne ovat yleisväriltään punavioletteja, koiraan selässä on häkellyttävä keltainen vaakaviiva.

## Alkuperä
Purppuraheloahvenia tavataan  10-35 metrin syvyydessä Indopasifisella merialueella Mauritiukselta Filippiineille ja Suurelle koralliriutalle.

## Käyttäytyminen ja ravinto
Purppuraheloahven syö lähinnä eläinplanktonia: äyriäisiä ja kalojen mätiä. Ne muodostavat suuria parvia riutan ulkorinteille. Akvaariossa niiden totuttaminen purkkiruokaan ja yleensäkin elämään vankeudessa voi olla vaikeaa.

## Lähteet
Manfred Schmidt

**Manfred Schmidt** (15. huhtikuuta 1913 Bad Harzburg – 28. heinäkuuta 1999 Ambach, Münsing) oli saksalainen sarjakuvataiteilija ja humoristinen matkakirjailija.

Manfred Schmidt kasvoi Bremenissä. Hänen ensimmäinen sarjakuvansa julkaistiin, kun hän oli 14-vuotias. Ylioppilastutkinnon jälkeen hän pyrki elokuva-alalle, mutta ura ei osoittautunut tuottoisaksi. Hän opiskeli taideteollisuuskoulussa ja työskenteli Ullstein-kustantamossa lehdistöpiirtäjänä. Toisen maailmansodan aikana hän ei juuri piirtänyt, mutta sodan loppuvaiheessa hän kuvitti propagandalehtisiä, joiden oli tarkoitus horjuttaa Eurooppaan saapuneiden amerikkalaissotilaiden taistelumielialoja.

Kun Schmidt sai käsiinsä *[[Teräsmies]]*-sarjakuvia, hän piti kerrontamuotoa alkeellisena ja ryhtyi parodioimaan sitä *[[Nikke Knatterton]]* -sarjakuvalla, jota julkaistiin *Quick*-kuvalehdessä vuosina 1950–1959. Knatterton on ylivertainen yksityisetsivä, ja hahmon esikuvana oli Schmidtin mukaan Hans Albersin esittämä Sherlock Holmes. Knattertonista tuli suosittu niin Saksassa kuin ulkomaillakin, ja hahmosta tehtiin sekä näytelmä- että piirroselokuvia. 1970-luvulla Schmidt tuotti ja ohjasi televisiolle 15-osaisen piirroselokuvasarjan *[[Nikke Knatterton (piirrossarja)|Nikke Knatterton: Mestarietsivän seikkailut]]*.

Schmidt toimi myös sarjakuvakriitikkona ja kirjoitti aiheesta useita kirjoja. Lisäksi hän julkaisi matkakertomuksia.

## Teoksia
* *Bilderbuch für Überlebende. Mit einer Vorrede von Werner Finck*, 1947
* *Der fröhliche Bleistift: Male Männchen mit Manfred Schmidt*, 1950
* *Alles halb so schlimm: Ein Trostbuch für und gegen so ziemlich alles*, 1956

### Matkakertomuksia
* *Hab Sonne im Koffer*, Oldenburg: Stalling 1961
* *... und begibt sich weiter fort*, Oldenburg: Stalling 1962
* *12 × hin und zurück: Neue Reisereportagen*, Oldenburg: Stalling 1963
* *Zwischen Dur und Müll*, Oldenburg: Stalling 1964
* *Weiteres Heiteres*, Oldenburg: Stalling 1965
* *Der Reiselustwecker*, Oldenburg: Stalling 1967
* *Manfred Schmidts Reise-ABC*, Oldenburg: Stalling 1969
* *Alles Gute von Manfred Schmidt*, Oldenburg: Stalling 1970

### Kokoelmia
* *Mit Frau Meier in die Wüste*, 1967
* *Frau Meier reist weiter*, 1968
* *Auf Kreuzfahrt mit Frau Meier*, 1991
* *Das Beste von Manfred Schmidt*, 1968
* *Mit spitzer Feder durch die Welt*, 1978
* *Das schnellste Hotel der Welt*, 1983
* *Heitere Geschichten*, 1984
* *Nick Knatterton: Alle aufregenden Abenteuer des berühmten Meisterdetektivs*, 2007
* *Reisereportagen*, 2013
Ruoveden vaakuna

**Ruoveden vaakuna** on Ruoveden kunnan tunnus. Vaakunassa on aiheena hopeisessa lakiossa esiintyvä punainen kirkkovene, jonka hankainparit symbolisoivat Ruoveden emäpitäjästä aikoinaan muodostuneita kuntia (Ruovesi, Keuruu, Virrat, Ähtäri, Kuru, Vilppula ja Pohjaslahti). Punaisessa kentässä esiintyvät kolme lahnaa kuvaavat Ruovedellä kolmelta suunnalta yhtyviä vesireittejä: Ähtärin, Pihlajaveden ja Keuruun reittejä. 

Vaakunan selitys kuuluu: ”punaisessa kentässä kolme hopeista lahnaa asennossa 2 + 1, hopeisessa lakiossa punainen kirkkovene.” Vaakunan on piirtänyt Eino Halén käyttäen pohjana Akseli Gallen-Kallelan vuonna 1915 piirtämää Ruoveden kunnan sinettiä. Vaakuna otettiin käyttöön 1959, kun sisäasianministeriö oli vahvistanut kunnanhallituksen päätöksen 23.11.1959.

## Lähteet
* https://www.ruovesi.fi/vaakuna