open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aasiansatulahaikara

**Aasiansatulahaikara** (*Ephippiorhynchus asiaticus*) on ainoa Australiassa esiintyvä haikaralaji.

## Nimi
Lintua kutsutaan Pohjois-Australiassa perinteisesti nimellä *Jabiru*. Nimitys on peräisin guaranin kielestä ja tarkoittaa turvonnutta niskaa. Siitä on tullut linnun kansanomainen nimi, joka sekoittaa sen samalta näyttävään varsinaiseen jabiruun. Lajit kuuluvat silti eri sukuihin. 

Tieteellinen sukunimi *Ephippiorhynchus* on kreikkaa, jossa *ephippios* tarkoittaa satulaa ja *rhunkhos* nokkaa. Lajinimi *asiaticus* on latinaa ja tarkoittaa aasialaista.

## Ulkonäkö ja koko
Aasiansatulahaikaran höyhenpuku on mustavalkoinen, kaula kiiltävän tummanvihreä sekä violetti ja pyrstö musta. Linnun värityksen voi erottaa muista australialaisista linnuista vaivattomasti. Aasiansatulahaikaran jalat ovat pitkät ja punaiset. Naaraan erottaa uroksesta keltaisen iiriksen avulla. Aasiansatulahaikaran pituus on 129–150 senttimetriä, siipiväli 230 senttimetriä ja paino noin neljä kilogrammaa.

## Levinneisyys
Aasiansatulahaikara esiintyy Australian pohjois- ja itärannikolla. Sitä tavataan silloin tällöin myös Sydneyn eteläpuolella. Laji viihtyy makeavetisillä soilla ja kosteikoilla.

## Lisääntyminen
Aasiansatulahaikaran parittelukausi kestää maaliskuusta lokakuuhun. Linnun pesä on suurikokoinen, 1,8 metriä leveä, rakennettu oksista ja yleensä veden läheisyydessä. Naaras munii tavanomaisesti 2–4 valkoista munaa, joita hautoo molemmat sukupuolet. Naaras ja koiras huolehtivat yhdessä myös kuoriutuneista poikasista. Pesivä pari pysyttelee tavallisesti erillään muista yksilöistä.

## Ravinto
Aasiansatulahaikara käyttää ravinnokseen kaloja, pieniä äyriäisiä, matelijoita ja raatoja. Lintu metsästää yksikseen kahlaamalla matalassa vedessä suurella nokallaan.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Matti Edvard Alanko

**Matti Edvard Alanko**, vuoteen 1906 **Helander** (17. kesäkuuta 1889 Hämeenlinna – 16. tammikuuta 1963 Hämeenlinna) oli suomalainen lehtiyhtiön toimitusjohtaja ja kunnallisneuvos, joka toimi vuosikymmeniä Hämeenlinnan kunnalliselämässä, mutta myös Hämeenlinnan vt. kaupunginjohtajana.

Alangon vanhemmat olivat räätäli Eemil Helander ja Aliina Sofia Malin ja puoliso vuodesta 1912 Sofia Autere. Alanko kävi kansa- ja ammattikoulun. Latojan koulutuksen saanut Alanko työskenteli kirjapainoalalla Helsingissä ja Hämeenlinnassa ja tuli 1909 töihin uuteen *[[Hämeen Kansa|Hämeen Kansan]]* kirjapainoon. Sen tekninen johtaja hän oli 1921–1933 ja koko lehtitalon toimitusjohtaja vuodesta 1933 vuoden 1959 alkuun, jolloin hän jäi eläkkeelle. Alanko oli myös *Työväen Toverin* ja *Kullervon* toimittaja 1924 ja 1940. Puoluekannaltaan sosiaalidemokraatti Alanko oli Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1921 vuoteen 1958, jolloin hän siirtyi hoitamaan väliaikaisesti kaupunginjohtajan tehtäviä. Alanko toimi sekä valtuuston varapuheenjohtajana että puheenjohtajana. Kaupunginhallituksen jäsen hän oli 1934–1944. Alangolle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvo vuonna 1949.

Raittiusmiehenä tunnettu Alanko sai nimikkokadun Hämeenlinnan Kaurialaan vuonna 1979.

## Lähteet
Etanakiitäjäinen

**Etanakiitäjäinen** (*Cychrus caraboides*) on maakiitäjäisten (*Carabidae*) heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Aikuinen etanakiitäjäinen on kooltaan 14–19&nbsp;mm ja se on väriltään musta. Sen peitinsiivet ovat hieman nystyiset ja pää on pidentynyt kärsämäiseksi. Takaruumis on päärynänmuotoinen. Etanakiitäjäinen on aktiivinen yöllä saalistaen kotiloita. Päivisin etanakiitäjäinen oleskelee yleisesti kosteissa humuspitoisissa karikkeisissa paikoissa sammalien, kivien ja maatuneiden kantojen sekä puunrunkojen alla. Esiintyy keväästä syksyyn ollen runsaimmillaan loppukesästä. Etanakiitäjäinen talvehtii toukkana. Esiintyy lähinnä Euroopassa ja on laajasti levinnyt myös Suomeen.

Etanakiitäjäinen erittää metakryylihappoa allomonina puolustautuessaan ulkopuolisilta hyökkäyksiltä.

Etanakiitäjäinen saalistaa luonnossa ainakin seuraavia lajeja: espanjansiruetana (*Arion vulgaris*), tylppäetana (*Deroceras invadens*), rantaetana (*Deroceras laeve*) ja valepeltoetana (*Deroceras reticulatum*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Etanakiitäjäinen (''Cychrus caraboides'')
*Ötökkätieto: Etanakiitäjäinen (''Cychrus caraboides'')
*UniProt: Taxonomy - Cychrus caraboides 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Cychrus caraboides''
Tšetšenian seksuaalivähemmistöjen vainot

**Tšetšenian seksuaalivähemmistöjen vainot** ovat helmikuussa 2017 alkaneita mies- ja naispuolisten homo- ja biseksuaalien pidätyksiä, kidutuksia ja joskus myös surmaamisia Tšetšeniassa. Noin 140 on pidätetty, useimpia näistä kidutettu ja ainakin viisi kuollut kidutuksiin 2017–2019. Virallisesti Ramzan Kadyrovin johtama maa on kiistänyt nämä ihmisoikeusrikkomukset, samoin kuin koko seksuaalivähemmistöjen olemassaolonkin. Kadyrovin mukaan mahdolliset homot tappavat näiden omat perheet. Vainojen syy on homoviha, mutta yhtä hyvin myös uskonto. Homoseksuaalisuuteen suhtaudutaan kansan parissa hyvin kielteisesti Tšetšeniassa: homous häpäisee koko suvun. Homoja ja lesboja on paennut vainojen takia maasta. Hallitus koettaa parhaansa mukaan estää nämä paot.

## Tšetšenian homovainot
Vuoden 2017 helmikuussa alkoi Tšetšeniasta kantautua tietoja homoseksuaaleina pidettyjen pidätyksistä, kidutuksista ja murhista. Asiasta kertoi mm. Venäjän opposition lehti Novaja gazeta. Tšetšenian ja Venäjän hallitukset kiistivät seksuaalivähemmistöjen vainot. Tšetšenian hallitus väitti, että maassa ei olisi seksuaalivähemmistöjä. Venäjän opposition mukaan Kadyrov pyrki kitkemään homoseksuaalit pois sulkemalla näitä keskitysleireille. Venäjän ulkoministeriön tiedottaja Marija Zaharova sanoi kesällä 2017 Ylen toimittajan Erkka Mikkosen jänistävän, kun tämä ei halunnut lähteä aiheeseen liittyvälle juttumatkalle Tšetšeniaan. Vuonna 2018 homoseksuaaleja pakeni maasta. Venäjän valtiollinen Rossija 24 -kanava kutsui väitteitä Tšetšenian homoseksuaalien vainoista läntiseksi informaatio-operaatioksi. Vuonna 2018–2019 maan viranomaiset pidättivät kymmeniä nais- ja mieshomoseksuaaleja, ja kiduttivat näistä kuoliaaksi ainakin kaksi. Venäjän suosituimmalla sosiaalisella verkkosivustolla VKontaktessa kehotettiin homoseksuaaleja pakenemaan maasta. Tšetšenian hallitus pyrki estämään tämän mm. passeja takavarikoimalla.

## Lähteet
Ulmin muotoilukoulu

**Ulmin muotoilukoulu** (, ”Muotoilun korkeakoulu Ulm”) oli Länsi-Saksan Ulmissa vuosina 1950–1968 toiminut teollisen muotoilun korkeakoulu, joka jatkoi Weimarissa 1919–1933 toimineen Bauhausin koulutusperinnettä.

Ulmin muotoilukoulun perustivat 1953 Inge Aicher-Scholl, graafikko Otl Aicher ja monipuolinen kuvataiteilija Max Bill, joka oli opiskellut Bauhausissa. Ulmin koulun opetusmetodi oli hyvin matemaattispainotteinen ja suosi modernistisen tai ”uusfunktionalistisen” pelkistettyjä, geometriaan perustuvia muotoratkaisuja. Koulu korosti myös muotoiluratkaisujen yhteiskunnallista vaikutusta, ja ensimmäisen vuoden perusopinnoista noin neljännes keskittyi sosiologiaan, psykologiaan, politiikkaan, taloustieteeseen ja ergonomiaan.

Ulmin koulun tyylistä hyvänä esimerkkinä pidetään Dieter Ramsin Braunille suunnittelemia tuotteita sekä Otl Aicherin piktogrammikuvioita, joita käytettiin muun muassa Münchenin olympiakisoissa 1972. Koululla oli merkittävä vaikutus monien Länsi-Saksan talousihmettä rakentaneiden yhtiöiden, erityisesti autoja ja muita teknisiä laitteita valmistavien yritysten tuotesuunnitteluun.

## Lähteet
Ilveslinna

**Ilveslinna** on arkkitehti W. G. Palmqvistin suunnittelema klassistinen kivirakennus Jämsän Jämsänkoskella.

## Arkkitehtuuri
Ilveslinnan rakennuttajana toimi kenraali Rudolf Walden ja rakennustöistä vastasi tamperelainen rakennusliike Tähtinen & Sola. Linnamainen torniosa ja parvekkeet antavat rakennukselle omintakeisen ilmeen. Ilveslinnan sisäinteriöörin päätilana on suuri tapahtumasali.

Ilveslinnan ilves-reliefin suunnitteli kuvanveistäjä Viktor Jansson.

## Historia
Ilveslinnan edeltäjä oli punatiilinen paperitehtaan tuotantorakennus, joka oli muutettu seurantaloksi 1930-luvulla. Berndt Blomin suunnittelema tiilirakennus paloi vuonna 1936, ja tilalle päätettiin rakentaa uusi seurantalo. Ilveslinnan rooli Jämsänkosken harrastustoiminnan historiassa on ollut merkittävä. Jatkosodan lopussa se toimi myös sodassa haavoittuneiden hoitopaikkana. Muun muassa Viljam Pylkäs oli sotasairaalan hoidettavana puoli vuotta. UPM myi Ilveslinnan 2015 yksityiselle yritykselle. Syksyllä 2018 rakennus siirtyi huutokaupalla soinilaisen yrittäjän omistukseen. Ilveslinna Oy haettiin konkurssiin tammikuussa 2019.

## Nykyhetket
Vuonna 2024 Ilveslinna myytiin paimiolaisyrittäjälle ja uudelleen vuonna 2025 entiselle tangokuninkaalle Teijo Lindströmille. Sitä ennen rakennuksen omisti ylöjärveläinen yrittäjä Matti Ylitalo, jonka yritys Jämsänkosken Linna Oy ei kuitenkaan saanut itseään verohallinnon arvonlisäverovelvollisten ja ennakkoperintärekisteriin. Linna tuli ennen joulua 2023 uudelleen myyntiin. Vuonna 2024 linnassa toimi kahvila ja sekä kaksi museohuonetta. Linna myytiin alennetulla hinnalla syksyllä 2024.

## Sijainti
Ilveslinna sijaitsee lounaaseen viettävällä puistomaisella rinteellä välittömästi Jämsänkosken liikekeskustan lounaispuolella. Se kuuluu Jämsänkosken teollisuusympäristöön, jonka Museovirasto on määritellyt valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.

Patalankoski, jonka kautta Kankarisveden ja Koskikeskisen vedet virtaavat Jämsänjokeen ja edelleen Päijänteeseen, sijaitsee Ilveslinnan länsipuolella. Patalankosken keskellä on pieni saari, jonne on kävelysiltayhteys Ilveslinnan edustalta. Saaressa sijaitsee kivinen talvi- ja jatkosodan muistomerkki. UPM:n tehdasalue sijaitsee välittömästi Ilveslinnan lounaispuolella.

Yhdystie 6040 kulkee Ilveslinnan itäpuolitse. Jämsän keskusta sijaitsee kuutisen kilometriä Ilveslinnasta etelään. Etäisyys Ilveslinnasta Himoksen lomakylään on maanteitse noin neljätoista kilometriä. Reitti muodostuu yhdystiestä 6040 ja valtatiestä 9 ja kulkee Jämsän keskustan kautta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Maaseudun tulevaisuus: Ilveslinna sai uuden elämän: Paperitehtaan juhlatilassa vietetään nyt häitä ja hautajaisia (19.9.2016)
*Jämsän Seutu: Ilveslinna saatiin vihdoin myydyksi – "Olemme tyytyväisiä, että kauppa syntyi" (5.11.2018)
Ruskopuukäärme

**Ruskopuukäärme** eli **kissakäärme** (*Boiga irregularis*) on käärme, joka kuluu tarhakäärmeiden (Colubridae) heimoon.

## Kuvaus

Ruskopuukärme on hyvin erottuva, koska sillä on suuri pää, pullistuvat silmät ja pitkä ruskea ruumis. Käärme kasvaa yleensä 1,5-1,8 metriä pitkäksi. Sillä on ruumiissaan ruskeita viivoja, jotka ovat joillain yksilöillä niin värikkäitä, että niitä kutsutaan ”yön tiikereiksi”. Ruskopuukäärmeet ovat tunnettuja kiivaasta luonteestaan ja ne hyökkäävät ihmisten kimppuun, jos ne tuntevat itsensä uhatuiksi. Ne ovat myrkyllisiä, mutta myrkky ei voi tappaa ihmistä. Käärmeen elinikä on 15-20 vuotta.

## Elinalue
Rusokopuukäärme löytyy metsistä, sademetsistä ja kallioilta. Se menee yleensä suojaan usein onttoihin  puihin, luoliin tai kallionkoloihin. Käärmettä esiintyy paljon Itä- ja Pohjois-Australian rannikkoalueilla Sydneyn tienoilta Länsi-Australian Kimberleysiin.

## Lisääntyminen

Ruskopuukäärmenaaras munii 3-11 munaa, jonka jälkeen se jättää munansa. Syntymänsä jälkeen käärmeet ovat noin 30 senttimetrin pituisia.

## Ravinto
Ruokavalio koostuu enimmäkseen linnuista, pienistä nisäkkäistä ja munista.

## Lähteet
Cold Case Hammarskjöld

**Cold Case Hammarskjöld** on tanskalaisen dokumentaristin Mads Brüggerin elokuva YK:n pääsihteerin Dag Hammarskjöldin kuolemasta. Hammarskjöld kuoli, kun hänen lentokoneensa ammuttiin alas Sambian yllä vuonna 1961.

Dokumentin mukaan Hammarskjöldin koneen ampui alas belgialais-brittiläinen palkkasoturi Jan van Risseghem. Vuoteen 2019 saakka ei ollut tiedetty, kuka koneen ampui alas, ja van Risseghem oli esittänyt oman koneensa lokitiedot todisteena siitä, että hän ei ollut ollut Katangassa tuohon aikaan. Toinen lentäjä, Roger Bracco, kertoi kuitenkin dokumentin tekijöille, että lokitiedot olivat väärennettyjä. Van Risseghemin tuntenut toinen henkilö, Pierre Coppens, kertoi kuulleensa van Risseghemiltä vuonna 1965, että tämä oli ampunut koneen alas. Van Risseghem myös kuvaili tarkasti, miten se oli tapahtunut ja mitä haasteita siinä oli ollut. Coppensin mukaan van Risseghem ei ollut tiennyt, keitä koneessa oli.

Elokuva *Cold Case Hammarskjöld* esitettiin Sundancen elokuvajuhlilla tammikuussa 2019.

## Lähteet
Cape Willoughbyn majakka

**Cape Willoughbyn majakka** on majakka Kengurusaarella Etelä-Australian osavaltiossa Australiassa. Se sijaitsee Kengurusaaren itäkärjessä Dudleyn niemimaalla. Majakka valmistui vuonna 1852, ja se on Etelä-Australian vanhin majakka. Majakan rakentaminen kesti yli kaksi vuotta. Se on rakennettu graniitista ja kalkkikivestä, jota saatiin rakennuspaikalta. Cape Willoughbyn majakka on 20,5 metriä korkea, ja sen seinät ovat 1,4 metriä paksut alhaalta ja 0,86 metriä ylhäältä.

## Lähteet
Sakari Sirkkanen

**Sakari Sirkkanen** on suomalainen toimittaja. Hän on toiminut Yle Puheen Politiikkaradiossa toimittajana ja tuottajana. Sirkkanen siirtyi Yle TV1:n A-studion toimittajaksi vuoden 2018 lokakuussa.

## Lähteet
Olli Seuri

**Olli Seuri** (s. 1983) on suomalainen toimittaja ja journalismin tutkija. Hän työskentelee verkkolehti ''Uuden Jutun'' päätoimittajana.

Seuri on koulutukseltaan filosofian maisteri ja yhteiskuntatieteiden tohtori. Vuosina 2019–2020 hän toimi Tampereen yliopiston journalistiikan työelämäprofessorina.

Seuri oli Yleisradion Yle Radio 1:n *[[Ykkösaamu]]n* juontajana vuosina 2012–2018. Kevään 2019 ajan hän työskenteli Yle TV1:n *[[A-ohjelmat|A-Talk]]*-ohjelman juontajana. Vuosina 2019–2021 Seuri juonsi Helmiina Suhosen ja Robert Sundmanin kanssa politiikkaan keskittyvää *[[Jaa, ei, tyhjiä, poissa (podcast)|Jaa, ei, tyhjiä, poissa]]* -podcastia, jonka julkaisualustana oli Yle Areena. Vuoden 2022 alusta alkaen Seuri juonsi Ylen *[[Viimeinen sana]]* -televisio-ohjelmaa yhdessä Rosa Kettumäen kanssa. Vuoden 2023 keväällä hän juonsi myös radion ''Pyöreää pöytää''.

Keväällä 2024 Seuri siirtyi Ylestä tanskalaisen Zetlandin uuden Suomen-yhtiön, ''Uuden Jutun'' johtotehtäviin. Tammikuussa 2025 *Uusi Juttu* aloitti julkaisutoimintansa Seuri päätoimittajanaan.

## Palkinnot
Seuri sai Bonnierin Suuren Journalistipalkinnon vuoden 2017 parhaana journalistina. Hän sai vuonna 2019 Suomen Kuvalehden journalistipalkinnon.

## Kirjat

* Seuri, Olli & Ikäheimo, Hannu-Pekka: *Portinvartijat: Kamppailu tiedon vapaudesta*. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Teos, 2023. 
* Kaseva, Tuomas & Räty, Reetta & Seuri, Olli & Ahvenniemi, Ulla: *Feature!: Kirjoittamisen mestarikurssi*. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Teos, 2022. 
* Seuri, Olli*: Avoin kysymys: Haastattelun käsikirja*. Tampere: Vastapaino, 2020. 
* Vihma, Antto & Hartikainen, Jarno & Ikäheimo, Hannu-Pekka & Seuri, Olli: *Totuuden jälkeen: Miten media selviää algoritmien ja paskapuheen aikana*. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Teos, 2018. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Olli Seurin kotisivu
Semikonservatiivinen malli

**Semikonservatiivinen malli **kuvaa mekanismia, jolla DNA replikoituu eli kahdentuu kaikissa tunnetuissa soluissa. Se saa nimensä siitä, että tämä transkriptiomekanismi oli yksi kolmesta alun perin ehdotetusta mallista DNA:n replikaatioon:

* Semikonservatiivinen replikointi tuottaisi kaksi kopiota, joista kumpikin sisältäisi yhden alkuperäisen kaksoiskierteen juosteista ja yhden uuden juosteen. 
* Konservatiivisessa replikoinnissa alkuperäisen DNA-molekyylin kaksoiskierteen juosteet jäisivät yhteen ja kaksoiskierre tuottaisi kopion, joka koostuisi kahdesta uudesta juosteesta, jotka sisältävät kaikki uudet DNA-emäsparit.
* Dispersiivinen replikointi tuottaisi kaksi kopiota DNA:sta, jotka molemmat sisältäisivät erillisiä DNA-alueita, jotka koostuisivat kokonaan alkuperäisen DNA:n juosteiden osista tai kokonaan uusista, syntetisoiduista juosteiden osista. 

Watsonin ja Crickin vuonna 1953 selvittämä DNA:n rakenne viittasi siihen, että kumpikin kaksoiskierteen juoste toimi mallina uuden juosteen synteesille. Kuitenkaan ei tiedetty, miten äskettäin syntetisoidut juosteet yhdistyivät alkuperäisiin juosteisiin muodostaen kaksi kaksoiskierteistä DNA-molekyyliä. Semikonservatiivinen malli tuntui kaikkein järkevimmältä, koska se mahdollisti jokaisen uuden juosteen pysyvän liittyneenä templaattijuosteeseensa. Nikolai Koltsov kannatti semikonservatiivista mallia, jota tukivat myös Meselson-Stahlin kokeilu ja muut kokeet, jotka mahdollistivat vanhojen ja uusien säikeiden jakautumisen autoradiografisen visualisoinnin replikoiduissa kromosomeissa. 

Kokeelliset todisteet vahvistivat, että kyseessä oli semikonservatiivisen mallin mukainen muodostuminen. Ensimmäisessä replikaatiossa syntyy kaksi DNA-ketjua, jotka molemmat sisältävät yhden alkuperäisen juosteen ja yhden uuden juosteen. Uusien ketjujen replikoiduttua uudelleen on neljä DNA-ketjua, joista kahdessa on edelleen yksi alkuperäinen juoste ja yksi uusi juoste. Kahdessa muussa ketjussa on kuitenkin yksi ensimmäisessä replikaatiossa syntynyt juoste ja yksi toisessa replikaatiossa syntynyt uusi juoste. 

## Viitteet
Kari Heimonen

**Kari Heimonen** tarkoittaa seuraavia

* Kari Heimonen, taloustieteilijä
* Kari Heimonen, kirjailija, puutarhuri
S&P/ASX 50

**S&P/ASX 50** on Australian merkittävin suurten yritysten osakeindeksi. Se kuvaa Australian arvopaperipörssin (ASX) 50 markkina-arvoltaan suurimman ja vaihdetuimman osakeyhtiön osakkeiden arvon muutoksia.  Osakeindeksiä ylläpitää Standard & Poor's yhdessä Australian arvopaperipörssin kanssa. Mukana on osakkeiden yhteenlasketulta arvoltaan eli markkina-arvoiltaan vähintään noin 5 miljardin Australian dollarin (AUD) arvoisia yrityksiä. Maaliskuussa 2017 indeksissä edustetut osakkeet (yritykset) edustivat noin 62 prosenttia Australian osakemarkkinoiden markkina-arvosta.

## Osakeindeksissä edustetut osakkeet
S&P/ASX 50 -osakeindeksissä olivat mukana seuraavien yhtiöiden osakkeet 1. tammikuuta 2019.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Aasian/Tyynenmeren maiden pörssi-indeksejä, mukana Australian S&P/ASX 50 -indeksi  (investing.com)
Belzebubs

**Belzebubs** on JP Ahosen verkossa vuodesta 2016 julkaisema sarjakuva black metal -henkisestä perheestä ja perheen ympärillä pyörivistä hahmoista. Sarjakuvaa seuraa ympäri maailmaa neljännesmiljoona ihmistä.

Sarjakuvahahmot esiintyvät myös musiikkivideossa "Blackened Call". Single "Blackened Call" on julkaistu myös muun muassa Spotifyssa. Musiikkivideo on tehty yhteistyössä Pyjama Filmsin kanssa. Belzebubs-yhtyeen debyyttilevy *[[Pantheon of the Nightside Gods]]* on julkaistu 26. huhtikuuta 2019.

Vuonna 2016 julkaistiin numeroitu 300 kappaleen painos sarjan ensimmäisistä stripeistä. Ensimmäinen varsinainen albumi julkaistiin Yhdysvalloissa 5. maaliskuuta 2018. Kirjasta on julkaistu käännökset kahdeksalle eri kielelle.

*Belzebubs*-sarjakuvat ovat olleet esillä myös muun muassa Tuska-festivaalin ja Helsingin sarjakuvafestivaalien yhteisnäyttelyssä.

Sarjakuvasta tehdään maailmanlaajuiseen levitykseen myyty 22 jakson animaatiosarja, jonka budjetti on 4,5 miljoonaa euroa. 

## Kirjat
* Ahonen, JP. *Belzebubs: Helvettiin ja takaisin*. Kangasala: Kustannusosakeyhtiö Kumiorava, 2016.  
*Ahonen, J.P.: *Belzebubs*. Top Shelf Productions, 2018. . 
*Ahonen, JP. *Belzebubs*. [Kangasala]: Kustannusosakeyhtiö Kumiorava, 2018.  
*Ahonen, JP. *Belzebubs: Vol. 2, Kuolema kuittaa univelat*. Äkäslompolo: Kustannusosakeyhtiö Kumiorava, 2023.  

## Diskografia
Belzebubs: Pantheon of the Nightside Gods. Century Media Records (2019)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://belzebubs.com
Dieudonné Gnammankou

**Dieudonné Gnammankou** (s. 1963 Dahomeyn tasavalta) on beniniläinen historioitsija ja kääntäjä.

Gnammankou syntyi vuonna 1963 Beninissä. Hän opiskeli entisessä Neuvostoliitossa, ja hänelle myönnettiin loppututkinto Patrice Lumumban yliopistosta Moskovassa.

Gnammankoun työ on keskittynyt Afrikan tutkimuksiin ja Afrikan diasporan historiaan.

Vuonna 1996 hän julkaisi merkittävän elämäkerran venäläisestä sotilasjohtajasta Abram Petrovich Gannibalista. Venäjänkielinen käännös julkaistiin vuonna 1999, samaan aikaan kuin kirjailija Alexander Pushkinin, Gannibalin pojanpojanpojan syntymästä oli kulunut kaksisataa vuotta. Gnammankoun tutkimus yhdessä Hugh Barnesin kanssa vahvisti lopullisesti, että Gannibal on syntynyt Keski-Afrikassa sijaitsevan Logone-Birnin alueella, joka on nykyään Kamerunissa sijaitsevan Tšadjärven lähellä. 

## Tärkeimmät teokset
*
*(Alkuperäinen julkaistu Swahiliksi 1896)
*

## Lähteet
Alison Peek

**Alison Louise Peek** (s. 12. lokakuuta 1969 Adelaide, Australia) on australialainen maahockeypelaaja. Hän voitti Australian maajoukkueen pelaajana olympiakultaa Sydneyssä 2000 ja kuului joukkueeseen myös Barcelonan olympialaisissa 1992, kun Australia sijoittui viidenneksi. Hän voitti maailmanmestaruuden Dublinissa 1994 ja Utrechtissa 1998.

## Lähteet
Claire Mitchell-Taverner

**Claire Mitchell-Taverner** (s. 17. kesäkuuta 1970 Melbourne, Australia) on australialainen maahockeypelaaja. Hän voitti Australian maajoukkueen pelaajana olympiakultaa Sydneyssä 2000 ja maailmanmestaruuden Utrechtissa 1998. Hän oli myös kolme kertaa voittamassa Champions Trophyn sekä kultaa Kansainyhteisön kisoissa 1998.

## Lähteet
Nikki Hudson

**Nicole Elaine "Nikki" Hudson** (o.s. **Mott**, s. 6. heinäkuuta 1976 Rockhampton, Queensland, Australia) on australialainen maahockeypelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän voitti Australian maajoukkueen pelaajana olympiakultaa Sydneyssä 2000 ja kuului olympiajoukkueeseen myös Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008, joissa molemmissa Australia sijoittui viidenneksi. Sydneyn olympialaisissa hän teki kuusi maalia ja oli turnauksen paras maalintekijä. Hän voitti maailmanmestaruuden Utrechtissa 1998. Hän voitti Kansainyhteisön kisoissa kultaa vuosina 1998 ja 2006 sekä kuului Champions Trophyn voittajajoukkueeseen vuosina 1995, 1997 ja 1999.

Hudson pelasi vuonna 2009 päättyneellä maajoukkueurallaan Australian maajoukkueessa 303 ottelua ja teki niissä 99 maalia. Hänet nimettiin Australian maahockeyn kunniagalleriaan (Hockey Australia Hall of Fame) vuonna 2015.

## Lähteet
Lizzie Armanto

**Elizabeth Marika Armanto** (s. 26. tammikuuta 1993 Venturan piirikunta, Kalifornia, Yhdysvallat) on suomalais-yhdysvaltalainen ammattilaisrullalautailija. Hänen isänsä on suomalainen. Lizzien äidin Evan-isä on puolestaan lähtöisin Filippiineiltä.

Armanto asuu Los Angelesin kupeessa Long Beachissa.

## Ura
Armanto kasvoi Santa Monicassa, Kaliforniassa. Hän aloitti lautailun 14-vuotiaana vuonna 2007 nuoremman veljensä kanssa.

Vuosina 2010–2012 hän voitti rullalautailun kokonaismaailmancupin. Vuonna 2013 Armanto voitti kultaa ensimmäisessä naisten rullalautailun park-tapahtumassa X Gamesissä Barcelonassa. Vuonna 2018 Armanto teki ensimmäisenä naisena 360 Loopin ja maaliskuussa 2019 Armanto voitti ensimmäisenä naisskeittarina toistamiseen Combi Pool Classic -rullalautakilpailun.

Tammikuussa 2019 uutisoitiin Armannon liittyneen Suomen rullalautailumaajoukkueeseen ja tavoittelevan paikkaa vuoden 2021 Tokion olympialaisiin, joissa laji oli ensimmäistä kertaa mukana olympialaisten kilpailuohjelmassa. Lokakuussa 2020 hänen reisiluunsa murtui kaatumisessa, ja pitkä toipilasaika haittasi valmistautumista olympialaisiin. Hän edusti Suomea kesällä 2021 Tokion olympialaisten park-kilpailussa ja sijoittui karsinnassa 14:nneksi eikä selviytynyt loppukilpailuun.

## Videopeliesiintymiset
Armanto on pelattavissa oleva hahmo videopeleissä *[[Tony Hawk's Shred Session]]* ja *[[Tony Hawk’s Pro Skater 5]]*.

## Yksityiselämä
Armanto avioitui belgialaisen ammattilaisrullalautailija Axel Cruysberghsin kanssa lokakuussa 2020.

Armanto on mukana myös yritystoiminnassa ja hän on ostanut osan suomalaisesta yrityksestä, joka valmistaa liköörejä ja miedompia hiilihappojuomia. Hänen aiemmat sijoituksensa ovat kohdistuneet vain rullalautailuun.

## Lähteet
Oona Räisänen

**Oona Räisänen** on suomalainen signaalihakkeri ja ohjelmoija. Räisänen on tullut tunnetuksi radiosignaalien tutkimiseen liittyvistä harrastusprojekteistaan: hän on muun muassa purkanut ensimmäisenä maailmassa autojen navigaattoreissa käytetyn salauksen, selvittänyt poliisihelikopterin lentoreitin Youtube-videon ääniraidalle tallennetusta gps-datasta ja dekoodannut HSL:n bussipysäkkinäyttöjä ohjaavan radiosignaalin ja rakentanut sen pohjalta oman pysäkkinäytön. Räisänen on tutkinut myös radiolähettimien tunnistamista kohinasalvan aliäänien perusteella ja paljastanut mahdollisen tietosuojauhan S-Pankin käyttämässä kävijäanalytiikassa, minkä jälkeen pankki luopui palvelun käytöstä. Osa Räisäsen projekteista on saanut laajaa huomiota kansainvälisestikin ja hän on ollut puhujana Euroopan suurimmassa hakkerialan konferenssissa CCC:ssä Saksassa.

Hän on opiskellut ympäristötieteitä ja tietojenkäsittelytieteitä Helsingin yliopistossa, ja hän tekee musiikkia taiteilijanimellä Tyna Wind.  

Oona Räisäsen mukaan hänen hakkeroinnillaan ei ole mitään suurempaa päämäärää, hänestä on vain mielenkiintoista, että yhteiskunnasta löytyy heikkoja kohtia, joiden kautta voi löytää uusia jännittäviä asioita. Räisänen työskentelee C++-ohjelmoijana yksityisellä sektorilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Oona Räisäsen kotisivu
Kate Slatter

**Kate Elizabeth Slatter** (myöh. **Allen**, s. 10. marraskuuta 1971 Adelaide, Australia) on australialainen soutaja, joka voitti olympiakultaa ja maailmanmestaruuden perämiehettömässä kaksikossa.

Slatter osallistui ensimmäisiin MM-kilpailuihinsa vuonna 1991 perämiehettömässä nelosessa ja kahdeksikossa. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän sijoittui perämiehettömässä nelosessa kuudenneksi ja MM-kilpailuissa 1994 hän saavutti pronssia. MM-kilpailuissa 1995 hän voitti Megan Stillin kanssa kultaa perämiehettömässä kaksikossa, ja seuraavana vuonna Atlantassa he voittivat olympiakultaa. Vuonna 1999 Slatter saavutti Rachael Taylorin parina MM-pronssia, ja Sydneyn olympialaisissa 2000 he saavuttivat olympiahopeaa. Slatter lopetti kilpauransa vuonna 2000.

## Lähteet
Purje ja moottori

**Purje ja moottori** oli vuosina 1954–1974 ilmestynyt suomalainen aikakauslehti. Lehti ilmestyi kerran kuussa ja se oli Suomen purjehtijaliiton, Suomen moottoriveneliiton, Suomen navigaatioliiton, Suomen urheilusukeltajain liiton ja Vesihiihtoliiton virallinen äänenkannattaja. Sitä kustansi Sanoma.

## Lähteet
Saroilta

**Saroilta** (vuosina 1955–1972 **Hankkijan saroilta**) oli vuosina 1955–1993 ilmestynyt keskusosuusliike Hankkijan (vuodesta 1990 Hankkija-Maatalous) asiakaslehti. Lehti ilmestyi 8 kertaa vuodessa.

## Lähteet
José María Morelos

**José María Morelos y Pavón** (1765–1815) oli meksikolainen roomalais-katolinen pappi, joka komensi joukkoja Meksikon itsenäisyyssodassa kapinallisten puolella. Hänen kuvansa on ollut 50 peson setelissä 1997 lähtien. Morelos syntyi köyhähköön perheeseen Valladolidissa ja opiskeli papiksi, jonka virkaan hänet vihittiin 1797. Morelos liittyi Meksikon itsenäisyyssotaan kapinallisten puolelle kapinan alettua. Morelos vangittiin Tezmalacan taistelussa marraskuussa 1815 ja teloitettiin saman vuoden joulukuussa.
Rachel Imison

**Rachel Anne Imison** (s. 16. joulukuuta 1978 Palmerston North, Manawatu-Wanganui, Uusi-Seelanti) on australialainen maahockeypelaaja, pelipaikaltaan maalivahti. Hän voitti Australian maajoukkueen ykkösmaalivahtina olympiakultaa Sydneyssä 2000 ja kuului olympiajoukkueeseen myös Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008, joissa molemmissa Australia sijoittui viidenneksi. Hän voitti Kansainyhteisön kisoissa kultaa kahdesti ja kuului kolme kertaa Champions Trophyn voittajajoukkueeseen.

## Lähteet
Megan Still

**Megan Still** (myöh. **Marcks**, s. 19. lokakuuta 1972 Queanbeyan, Uusi Etelä-Wales, Australia) on australialainen soutaja, joka voitti olympiakultaa ja maailmanmestaruuden perämiehettömässä kaksikossa.

Still kilpaili Barcelonan olympialaisissa 1992 Australian perämiehettömässä nelosessa, joka sijoittui kuudenneksi MM-kilpailuissa 1994 joukkue saavutti pronssia. MM-kilpailuissa 1995 Still voitti Kate Slatterin kanssa kultaa perämiehettömässä kaksikossa, ja seuraavana vuonna Atlantassa he voittivat olympiakultaa.

## Lähteet
Kimmo Tuuri

**Kimmo Tuuri** (s. 15. elokuuta 1965) on suomalainen kuoronjohtaja, säveltäjä ja muusikko. Hänen osaamisaluettaan ovat musiikinopettajan, kuoronjohtajan ja pianisti-muusikon monipuoliset tehtävät: erilaisten soitinkokoonpanojen ja kuorojen harjoittaminen ja johtaminen sekä säveltäminen ja sovittaminen. Hän myös opettaa pianonsoittoa (vapaa säestys ja klassinen) ja toimii laulajana (tenori), pianistina ja kitaristina.

Kimmo Tuuri on toiminut Jyväskylän yliopiston musiikkikasvatuksen vs. lehtorina ja tuntiopettajana (pianon vapaa säestys, orkesterinjohto, vokaali- ja orkesterimusiikin sovitus ja sivusoitinorkesterin johtaminen) sekä opettajainkoulutuslaitoksen vs. yliassistenttina. Samoin hän on toiminut perusopetuksen ja kansalaisopistojen (mm. Joutsa, Karstula, Kouvola) musiikin opettajana (laulu, pianonsoitto, bändisoitto ja teatteri-ilmaisu).

Lisäksi hän on toiminut teatterimuusikkona (koulutus, musiikin johto ja sovitukset) mm. Kouvolan teatterissa, Jyväskylän kaupunginteatterissa, Jyväskylän Työväen Teatterissa sekä Kirjurinluodon kesäteatterissa.

Tuuri on johtanut Mieskuoro Metsoja 2004–2017, Lauluyhtye KaruSointia 2005–2007,  Lauluyhtye Lux Auribusta v. 2010 lähtien ja Jyväskylän oopperakuoroa v. 2017 lähtien sekä Mieskuoro Sirkkoja v. 2018 lähtien.

Tuuri on toiminut keikka- ja studiomuusikkona, säveltäjänä ja sovittajana erilaisissa rockin, kansanmusiikin ja klassisen musiikin projekteissa ja levyillä. Näitä ovat esimerkiksi Folk-yhtye Kolmastoista Kuu, rock-yhtyeet Wanha Laine (rock SM-finaalissa 1983) ja Jussi Hakulisen Kinsky ja vanhan musiikin yhtye Vox Minima.

Tuuri on ollut myös musiikkiteknologiaa ja laulua yhdistävän Hubi-kvartetin jäsen v. 2015 lähtien Hubi-kvartetti yhdistelee erilaisia musiikkityylejä ja teknologiaa pyrkien löytämään musiikin uusia horisontteja mieskvartetin ja musahanskan avulla. Muut jäsenet ovat Jukka Louhivuori, Esa Viirret ja Sampo Hankama.

Tuuri on koulutukseltaan filosofian maisteri, pääaineena musiikkikasvatus (1996). Lisäksi hän on suorittanut kuoronjohtaja-muusikon tutkinnon Jyväskylän ammattikorkeakoulussa (2011). Tutkintoon liittyen hän oli vuoden Rennesissä Ranskassa vaihto-oppilaana opettajanaan Régine Theodoresco. Muita opettajia ovat olleet Rita Varonen (kuoronjohto), Riikka Strandman ja Seppo Ruohonen (laulu). Karjaan Vanhan musiikin kurssilla hän opiskeli Veikko Kiiverin johdolla. Lisäksi hän on suorittanut mehiläistarhaajan ammattitutkinnon Pohjoisen Keski-Suomen oppimiskeskuksessa. Hänen harrastuksiaan ovat mehiläistarhaus, purjehdus, lukeminen ja musiikki (mm. kanteleen ja kaksirivisen haitarin soitto).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Hubi-kvartetti YouTube
Bradfordin piirikunta (Florida)

**Bradfordin piirikunta** () on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 27&nbsp;038 vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 777 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus Starke on myös sen suurin kaupunki.

Florida State Prison -vankila sijaitsee piirikunnassa.

## Asukkaat
Piirikunnan asukkaista 74,8 prosenttia on valkoisia, 19,3 prosenttia mustia ja 3,8 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 3,28 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 98,9 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 41 vuotta.

## Kuvia piirikunnasta

Tiedosto:Bradford County Courthouse 2018.jpg|Piirikunnan oikeustalo.
Tiedosto:Starke Hist Dist street01.jpg|Starken keskustaa.


## Lähteet
Lismore

**Lismore** on kaupunki Australiassa, Uuden Etelä-Walesin osavaltiossa. Kaupungissa oli 27&nbsp;570 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa, ja se sijaitsee osavaltion koilliosassa. Lismoren kylä perustettiin vuonna 1856, ja siitä tuli kaupunki vuonna 1946. Kaupungissa valmistetaan esimerkiksi voita, vaatteita ja sahateollisuuden tuotteita. Kaupungin asukkaista noin 18 prosenttia on alle 14-vuotiaita, ja noin 19 prosenttia on yli 65-vuotiaita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lithgow

**Lithgow** on kaupunki Australiassa, Uuden Etelä-Walesin osavaltiossa. Kaupungissa oli 11&nbsp;532 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa, ja se sijaitsee 145 kilometriä Sydneystä luoteeseen. Lithgow perustettiin vuonna 1824, ja siitä tuli kaupunki vuonna 1945. Kaupungissa valmistetaan esimerkiksi rautaa, kuparia ja tekstiilejä. Kivihiilen louhinta on perinteisesti ollut myös tärkeää. Kaupungin asukkaista noin 17 prosenttia on alle 14-vuotiaita, ja noin 24 prosenttia on yli 65-vuotiaita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Maitland

**Maitland** on kaupunki Australiassa, Uuden Etelä-Walesin osavaltiossa. Kaupungissa oli 78&nbsp;019 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa, ja se sijaitsee Sydneystä pohjoiseen. Kaupungin asukkaista noin 22 prosenttia on alle 14-vuotiaita, ja noin 15 prosenttia on yli 65-vuotiaita. Noin 14 prosenttia sen asukkaista on syntynyt Australian ulkopuolella, kuten Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Uudessa-Seelannissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Muswellbrook

**Muswellbrook** on kaupunki Australiassa, Uuden Etelä-Walesin osavaltiossa. Kaupungissa oli 10&nbsp;405 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa, ja se sijaitsee 120 kilometriä Newcastlesta luoteeseen. Muswellbrook perustettiin vuonna 1827, ja siitä tuli kaupunki vuonna 1833. Kaupungissa louhitaan hiiltä ja siellä valmistetaan esimerkiksi renkaita ja sementtiä. Kaupungin asukkaista noin 23 prosenttia on alle 14-vuotiaita, ja noin 13 prosenttia on yli 65-vuotiaita.

## Lähteet
Sophia Lillis

**Sophia Lillis** (s. 13. helmikuuta 2002 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on parhaiten tunnettu Beverly Marshin roolista kauhuelokuvassa ''Se'' (2017).

Hän on myös näytellyt minisarjassa ''Sharp Objects'' ja Neiti Etsivää vuonna 2019 ilmestyneessä elokuvassa *[[Neiti Etsivä kummitustalossa]]*.

## Filmografia

## Palkinnot ja ehdokkuudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Bradfordin piirikunta

**Bradfordin piirikunta** () on kahden yhdysvaltalaisen piirikunnan nimi:

* Bradfordin piirikunta, Florida
* Bradfordin piirikunta, Pennsylvania
Nassaun piirikunta (Florida)

**Nassaun piirikunta** () on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 82&nbsp;721 vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 1&nbsp;880 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus Fernandina Beach on myös sen suurin kaupunki.

## Asukkaat
Piirikunnan asukkaista 87,5 prosenttia on valkoisia, 6,22 prosenttia mustia ja 3,79 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 3,93 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 98,8 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 44,6 vuotta.

## Kuvia piirikunnasta

Tiedosto:Fernandina Beach, FL Historic Courthouse.jpg|Piirikunnan oikeustalo.
Tiedosto:FernandinaBeach11.jpg|Fernandina Beachin rantaa.


## Lähteet
Mustanmeren hauta

**Mustanmeren hauta** (*The Odessa Sea*, 2018) on Clive Cusslerin jännitysromaani, jonka suomensi Irmeli Ruuska vuonna 2018.

## Juoni

Tarina alkaa ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheilla Bosporinsalmessa, jossa venäläinen hävittäjä käy kiivasta taistelua turkkilaisia vastaan ja tuhoutuu lopulta. Tästä siirrytään 1950-luvulle, jolloin neuvostoliittolainen Tupolev Tu-4 -pommikone syöksyy myrskyssä Mustaanmereen ydinase mukanaan. Tarinan rikolliset löytävät koneen hylyn ja nostavat ydinaseen, joka osoittautuu yllättäen toimintakuntoiseksi.   

Dirk Pitt ja Al Giordino ovat tutkimusaluksella etsimässä kadonnutta Ottomaanien laivaston purjesotalaivaa, kun he vastaanottavat hätäkutsun. He saapuvat rahtilaivalle, josta he pelastavat yhden vakavasti loukkaantuneen miehen. Muu miehistö on kuollut, ja alus uppoaa yllättävän räjähdyksen seurauksena. Tapahtumapaikalla huomio kiinnittyy voimakkaaseen rikkivedyn hajuun.

Pittin ollessa maissa hänen ryhmänsä tukialus kaapataan, ja miehistö otetaan vangiksi. Kaapattua alusta aiotaan käyttää hinaamaan ammusproomu Sevastopolin edustalle, missä se räjäytettäisiin rikkivetykeskittymässä. Tämä vapauttaisi myrkyllisen kaasun, joka peittäisi koko kaupungin. Pitt onnistuu kuitenkin nousemaan helikopterilla kauko-ohjattavalle alukselle ja estämään joukkotuhon. Venäläinen sotalaiva tuhoaa ammusproomun pinnalla, mikä aiheuttaa rajun pintaräjähdyksen. Onni kuitenkin estää räjähdyksen voiman ulottumisen rikkivetykeskittymään.

Tästä käynnistyy seikkailu, joka vie ympäri maailmaa ja huipentuu Baltimoren sataman edustalle. Siellä Pitt estää viime hetkellä kadonneesta pommikoneesta nostetun ydinaseen räjäyttämisen rikkivetykeskittymässä, mikä olisi aiheuttanut valtavan joukkotuhon.

Romaanin lopussa hollantilainen liikemies, joka oli koko hankkeen taustalla, onnistuu monimutkaisen juonen avulla surmaamaan Venäjän presidentin – miehen, joka oli määrännyt alas ammutuksi matkustajakoneen, jossa liikemiehen perhe menehtyi. Myös liikemies itse saa surmansa ilmasta maahan -ohjuksen räjähdyksessä. Kuollessaan hän puristaa kädessään sulanutta jäännettä vaimonsa kasterististä.

Tarinaa maustaa bulgarialaisen poliisin ja Europolin etsivän, Ana Belovan, hitaasti kehittyvä romanssi, joka huipentuu kirjan lopussa vietettäviin häihin.

## Lähteet
Urheilupuiston koulu (Mikkeli)

**Urheilupuiston koulu** oli Mikkelin keskustan liepeillä Nuijamiehen kaupunginosassa sijaitseva peruskoulun yläkoulu. Se sijaitsi Mikkelin urheilupuiston länsipuolella. Yli 400 oppilaan ja 50 opettajan koulu toimi Mikkelin kaupungin eteläisen alueen yläkouluna. Koulu lakkautettiin vuonna 2024 ja koulun oppilaat siirrettiin Saimaanportin yhtenäiskouluun.

## Historiaa
Urheilupuiston koulu aloitti syyskuussa 1879 Mikkelin Yksityisenä Suomalaisena Tyttökouluna, jossa oppilaita oli 16. Vuonna 1926 koulu siirtyi valtiolle ja sai nimen Mikkelin Tyttökoulu. 

Talvisodan pommituksissa tyttökoulun puinen, torin laidalla sijainnut rakennus tuhoutui tammikuussa 1940. Vuonna 1949 koulu muuttui 9-luokkaiseksi Mikkelin Tyttölyseoksi, jolloin siihen asti yksityisinä toimineet jatkoluokat otettiin valtion omistukseen. Nykyiset koulurakennukset ovat 1950-luvun alusta. Kun koulu täytti 75 vuotta 1953, perustettiin Mikkelin tyttölyseon seniorit -yhdistys yhdyssiteeksi koulun entisten ja nykyisten oppilaiden ja opettajien välille.

Syksyllä 1972 otettiin ensi kertaa myös poikaoppilaita, ja koulusta tuli pariksi vuodeksi Mikkelin Yhteislyseo. Vuonna 1974 peruskouluun siirtymisen myötä yhteislyseosta tuli kaksi oppilaitosta, Mikkelin Urheilupuiston yläaste ja Urheilupuiston lukio. Vuonna 1995 koulu muuttui yläasteeksi, ja vuonna 1999 sen nimeksi tuli Mikkelin Urheilupuiston koulu.

2010-luvun lopulla Urheilupuiston koulun toiminta siirtyi parakkikouluun Marskin aukion pysäköintipaikalle koulurakennuksen sisäilmaongelmien vuoksi tehtävän ison remontin takia. Toisaalta kaavailtiin koulun lakkauttamista ja purkamista.
 Marskin aukion parakkikoulun lisäksi toimintaa oli Päämajakoululla, Esedulla, Puupolilla ja Mikkelin yliopistokeskuksen tiloissa. Koulu lakkautettiin lopulta vuonna 2024 ja vanha, jo aiemmin tyhjilleen jäänyt koulurakennus on tarkoitus purkaa uudisrakentamisen tieltä.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
**Mitä minä koulussa tänään opin? Urheilupuiston koulu 125-vuotta* (2004)
Australianisojalka

**Australianisojalka** (*Megapodius reinwardt*) on pieni isojalkojen (*Megapodius*) sukuun kuuluva lintu.

## Kuvaus
Australianisojalat ovat kanan näköisiä lintuja, joilla on pieni pää ja isot jalat. Ne kasvavat 35–47 senttimetrin pituisiksi. Urosten paino voi olla jopa 850–1200 grammaa ja naaraan paino voi olla 560–1200 grammaa.

## Elinalue

Australianisojalka elää pääasiassa metsissä ja metsäalueilla, sademetsissä ja soilla. Sitä nähdään lähinnä matalilla alueilla, mutta joskus se on nähtävissä jopa 1&nbsp;500–1&nbsp;900 metrin korkeudessa.

## Esiintymisalue
Australianisojalkoja elää Indonesiassa, Filippiineillä, Uuden-Guinean eteläosissa ja Pohjois-Australiassa.

## Lisääntyminen
Australianisojalan pesä on yleensä tehty sademetsän kasveista. Se on yleensä pari metriä leveä. Uros ja naaras jakavat pesän ja huolehtivat munista. Naaras munii 6–12 kermanvalkoista tai ruskeaa munaa 45 senttimetrin syvyyteen. Nuoret poikaset rikkovat munansa jaloillaan ja pääsevät yleensä maan päälle kahdessa tai kolmessa päivässä. Ne syntyvät täysin itsenäisinä, ja pystyvät lentämään hyvin lyhyitä matkoja. Vanhemmat jättävät pesänsä ja poikasensa huomiotta.

## Ravinto
Australianisojalka syö pääasiassa siemeniä, hedelmiä, marjoja, juuria ja kukkien versoja. Se syö myös etanoita, hyönteisiä ja niiden toukkia.

## Lentäminen
Australianisojalka pysyy pääosin maassa, mutta se voi nousta ilmaan, jos se on uhattuna. Se ei kuitenkaan kykene lentämään pitkiä matkoja.

## Lähteet
Metra (ruuvitehdas)

**Metra Oy** oli vuosina 1939–1963 toiminut metallialan yritys. 

Yrityksen perusteti Helsingissä vuonna 1939 Gunnar Fogelholm. Aluksi se toimi metallinjalostuksessa sekä koneiden ja tarvikkeiden kaupassa. Myöhemmin siitä kehittyi Suomen johtava ruuvitehdas. Sotien aikana Metra teki tuotteita myös puolustusvoimille. 

1960-luvun alussa yhtiö päätyi Fiskarsin omistukseen. Vanha Metra fuusioitiin Fiskarsiin 1963. 

Fiskars otti Metra-nimen uudelleen käyttöön vuonna 1987, kun se hankki nostokoneyhtiön nimeltä Bronto Skylift ja nimesi sen Metraksi. Muutaman vuoden päästä tämä Metra nimettiin jälleen Bronto Skyliftiksi. Metra-nimi puolestaan annettiin Lohjan ja Wärtsilän fuusiossa vuonna 1990 syntyneelle uudelle yhtiölle, Metra Oy:lle, josta vuonna 2000 tuli Wärtsilä. 

## Lähteet
Sulo Aro

**Sulo Arvo Aro** (4. toukokuuta 1904 Dresden – 23. toukokuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen viulisti ja konserttimestari.

Sulo Aron vanhemmat olivat muusikko Toivo Johannes (Jussi) Aro ja Johanna Huuhka. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1922–1936 oli Jenni Vasiljeff ja toinen 1939–1953 Liisa Linnea Järvinen. Aro kävi Leipzigin konservatorion 1921–1922 ja Viipurin musiikkiopiston 1929. Leipzigin Gewandhaus-orkesterissa hän soitti Arthur Nikischin johdolla, Viipurissa hänen opettajanaan oli Boris Sirpo. Aro oli Viipurin Musiikin Ystäväin seuran orkesterin 1. ja 2. konserttimestari 1923–1936, soittaen muun muassa Jean Sibeliuksen johdolla. Radio-orkesterin, nyk. Radion sinfoniaorkesterin 1. viulun soittaja hän oli 1937–1945, Helsingin kaupunginorkesterin jäsen 1942–1953, Göteborgin sinfoniaorkesterin 2. konserttimestari 1946–1947 ja Radio-orkesterin 1. konserttimestari 1953–1963. Ensikonserttinsa Aro piti jo 1915 Viipurissa, jolloin Oskar Merikanto toimi hänen pianosäestäjänään. Nürnbergin sinfoniaorkesterin 2. konserttimestarina hän soitti vielä 1963–1972.

Sulo Aron nuorempi veli oli viulisti ja Helsingin kaupunginorkesterin konserttimestari Usko Aro.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hannu-Ilari Lampela: *80-vuotias. Kaikki viululle*. Helsingin Sanomat, 4.5.1984, s. 20.
Great Ocean Road

**Great Ocean Road** on 243 kilometriä pitkä tie Australian etärannikolla Victorian osavaltiossa, joka kulkee Torquayn kaupungista Allansfordiin.

Great Ocean Road rakennettiin vuosina 1919 – 1932 ensimmäisestä maailmansodasta palanneiden sotilaiden työllistämisprojektina.
Nykyään tie on matkailijoiden suosima, jonka varrella on lukuisia nähtävyyksiä sekä yöpymis- ja ruokailupaikkoja. Nähtävyyksistä tunnetuin on The Twelve Apostles eli merestä esiin työntyvät kalkkikivipaadet, joita kutsutaan kahdeksitoista apostoliksi. Osa Great Ocean Roadia kulkee pitkin Shipwreck Coasta, joka on saanut nimensä lukuisista haaksirikoista. Tien varrella on useita surffaukseen soveltuvia rantoja, joista tunnetuin on Bells Beach.


Tiedosto:2009-0825-GreatOceanRoadsign.jpg|Great Ocean Road
Tiedosto:Great_Ocean_Road,_Lorne,_Australia_-_Feb_2012.jpg|Great Ocean Road Lornen eteläpuolella
Tiedosto:12_Apostles_(12827385755).jpg|Kaksitoista apostolia


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nina Arbore

**Tamara Nina Arbore** (8. lokakuuta 1889 Bukarest – 7. maaliskuuta 1942 Bukarest) oli romanialainen impressionistinen taidemaalari. Hänet tunnetaan myös muraaleistaan. Hän opiskeli Pariisissa  Henri Matissen oppilaana.

## Lähteet

## Lisää aiheesta
* http://www.mutualart.com/Artist/Nina-Arbore/2763933862BE50D7
Saunders-Roe SR.53

**Saunders-Roe SR.53** (*Saro SR.53*) oli brittiläinen, Saunders-Roen suunnittelema suihkuhävittäjän prototyyppi. Se ei koskaan valmistunut sarjatuotantoon asti, sillä vain 2 koneyksilöä valmistui. Koneen ensilento tapahtui 1957. Lyhyen kantaman yliäänikoneeksi tarkoitettu torjuntahävittäjä-tyyppi oli suunniteltu +2.0 Machin nopeuteen. Viper-suihkumoottori olisi siihen tarkoitukseen ollut selkeästi alitehoinen. Siksi koneeseen kaavailtiinkin apumoottorina toimivaa rakettimoottoria. Profiililtaan keskitasoisessa (siipitasot rungon keskikorkeudella) koneessa oli niin kutsuttu T-peräsin, jollaista käyttivät Fairey Delta 1, Gloster Javelin ja McDonnell F-101 Voodoo. Aseistuksena kaavailtiin sekä raketteja että ilmataisteluohjuksia. 

## Lähteet
*

### Viitteet
Queenslandin yliopisto

**Queenslandin yliopisto** (, lyhenne UQ) on australialainen julkinen tutkimusyliopisto, joka toimii erityisesti Brisbanessa Queenslandin osavaltiossa. Se perustettiin vuonna 1909, ja on Australian 5. vanhin yliopisto. Yliopistolla on kolme pääkampusta: St. Lucia, Gatton ja Herston sekä joitain muita toimipaikkoja.

Siellä opiskeli vuonna 2017 noin 52&nbsp;300 opiskelijaa. Heistä noin 35&nbsp;850 suoritti alempaa korkeakoulututkintoa ja 16&nbsp;450 ylempää tai jatkotutkintoa. Henkilökuntaan kuului laskennallisesti 6&nbsp;700 päätoimista työntekijää. Opiskelijamäärä oli lievässä kasvussa (2014: 50&nbsp;749, 2018: 53&nbsp;647) samalla kun henkilökunnan määrä hieman laski (2014: 6&nbsp;816; 2018: 6&nbsp;613). Yliopiston tutkimusrahoitus kasvoi määrällisesti viisivuotiskaudella 2011–2015 runsas 10 prosenttia (2015: 385 milj. AUD).

Vuonna 2018 ARWU-yliopistoranking (Shanghai-ranking) arvosti Queenslandin yliopiston sijalle 55 maailmassa. Se oli tämän vertailun mukaan Australian toiseksi korkeatasoisin yliopisto edellään vain Melbournen yliopisto, joka oli saman vertailun sijaluvulla 38. Lähestymistavasta riippuen yksi tai kaksi Nobel-palkintoa on osunut Queenslandin yliopistossa toimineille tutkijoille: Peter C. Doherty (lääketiede, 1996) ja John Harsanyi (taloustiede, 1994).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nanchang Q-5

**Nanchang Q-5** () on Kiinassa MiG-19:stä modifioitu rynnäkkökone, jota voidaan käyttää myös torjuntahävittäjänä. Vientiversion nimenä on **A-5**. Koneessa oli kaksi Shenyang WP-6 suihkumoottoria. Vuonna 1958 aloitetussa työssä pyrittiin kasvattamaan koneen kykyä kuljettaa asekuormaa, mikä lisääntyikin 50 prosenttia. Ensilento tapahtui kesällä 1965. Koneen enimmäisnopeus oli 1&nbsp;190 km/h ja lakikorkeus 16&nbsp;000 metriä. Koneessa on tutka. Tuotantoyksilöiden toimitukset alkoivat 1970.

Kiinteänä aseistuksena on kaksi Norincon Nudelman-Rihter NR-23 konetykkiä ja lisäksi maksimissaan 2&nbsp;000 kg muuta aseistusta kuten pommeja, raketteja, ilmataisteluohjuksia, napalm-kanistereita sekä tiedustelutehtäviin ECM-podeja kymmeneen kiinnityspisteeseen. Koneen taistelusädettä (enimmäiskuormalla, matalalla lentäen: 400 km) kasvattamaan voidaan lisätä lisäpolttoainesäilöitä. Koneita on valmistettu yli 900 kappaletta, jona aikana se on kokenut päivityksiä. Konetyypillä on rajoitettu mahdollisuus käyttää 10kT ydinaseistusta.

## Käyttö
Nanchang Q-5 lienee 2010-luvun päättyessä ollut käytössä Pohjois-Korean ilmavoimissa. Koneita on toimitettu Pakistaniin, Bangladeshiin, Sudaniin ja Myanmariin. Xi’an JH-7 on korvannut konemallin.

## Lähteet
*
*Superhävittäjät & Taistelukoneet, IMP Nordic / Amber Books Ltd., 2009. . Alkuteos (englanniksi): *Superfighters and attack aircraft*. Suom. Markus Lång. (s. 70-71.)

### Viitteet
San Luis Obispon piirikunta

**San Luis Obispon piirikunta** () on Yhdysvaltojen Kalifornian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 282&nbsp;424 vuonna 2020 ja sen pinta-ala on 9&nbsp;370 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus San Luis Obispo on myös sen suurin kaupunki.

## Väestö
Piirikunnan asukkaista 69,2 prosenttia on valkoisia, 22,3 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 3,7 prosenttia aasialaisia. 17,8 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 95,5 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 38,8 vuotta.

## Kuvia piirikunnasta

Tiedosto:Cerro San Luis.JPG|San Luis Obispon kaupunki.
Tiedosto:Pismo.jpg|Pismo Beach.


## Lähteet

## Aiheesta muualla