open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Crew Dragon Demo-1

**Crew Dragon Demo-1** (SpX-DM-1 SpaceX Demonstration Mission 1) oli SpaceX:n miehittämätön koelento uudella miehitetyille lennoille tarkoitetulla Dragon V2:lla. Lento oli Dragon V2:n ensimmäinen avaruuslento. Yhtiön Falcon 9 -raketti laukaisi Dragon V2-kapselin 2. maaliskuuta 2019 KSC-LC 39A -alustalta. Alus telakoitui asemalle 3. maaliskuuta ja palasi onnistuneen lennon jälkeen Maahan 8. maaliskuuta.

Lento kuuluu NASAn Commercial Crew Development -ohjelmaan. Seuraava avaruuteen yltävä lento oli miehitetty koelento Crew Dragon Demo-2.  

Lennolla alus telakoitui kansainväliselle avaruusasemalle ja oli siellä 5 päivää. Lentoprofiili oli normaalin miehitetyn lennon mukainen elossapitojärjestelmineen ja paluun jälkeisine "miehistön" ja aluksen noutamisineen. Lennon on tarkoitus kvalifioida alus ja muut järjestelmät miehitettyjä lentoja varten pois lukien lennonkeskeytys, jota testattiin erillisillä laukaisuilla.  Kuormana aluksessa oli yksi Ripleyksi nimetty anturoitu testinukke, jolla on yllään Spacex-avaruuspuku, sekä muuta rahtia ja painottomuusindikaattori. Alus on lastattu vastaamaan massaltaan miehitettyä lentoa.

Lennolla käytettyä kapselia oli tarkoitus käyttää myös erilliseen lennonkeskeytyskokeeseen, jossa laukaisu keskeytetään kesken nousuvaiheen.  Kapseli tuhoutui 20. huhtikuuta 2019 kesken Landing zone 1:n luona olevalla testialustalla tehdyissä staattisissa propulsiojärjestelmän testeissä. Testeissä testattiin RCS-järjestelmää ja laukaisunkeskeytysjärjestelmää. Anomalia tapahtui viimeisessä kokeessa, jossa testattiin SuperDrago-moottoreita.

Elon Muskin mukaan etukäteen merkittävimmät kriittiset paikat lennolla ovat telakoituminen ISS:lle, paluu ilmakehään ja laskuvarjojen laukeaminen. Nämä kaikki ovat merkittävällä tavalla uusia asioita. Aiempi kapseli kiinnitettiin avaruusasemaan robottikäsivarrella, nyt alus telakoituu asemaan itsenäisesti. Ilmakehään paluussa uutta on integroitujen rakettimoottorien syvennysten ja ulkonemien vaikutus lennon vakauteen. Laskuvarjot ovat uudet.

## Kuvia

File:NASA Crew Demo-1 (31433487787).jpg|Crew Dragon -kapseli kokoonpantuna hallissa LC-39A Horizontal Integration Facility.
File:Crew Demo-1 Mission (39684491043).jpg|Crew Dragon -kapseli Falcon 9 -raketin nokassa laukaisualustalla miehistösilta viereen käännettynä.
File:ISS058-E-27197 - View of Earth.jpg|Crew Dragon saapumassa asemalle.
File:SpaceX Crew Dragon Demo-1 Successfully Docks to Station.jpg|Crew Dragon telakoituneena ISS:lle.
File:SpaceX Crew Dragon Demo-1 Hatch Open.jpg|Aseman miehistöä ensi kertaa aluksessa.
File:KSC-20190308-PH CSH01 0001.jpg|Crew Dragon laskeutumassa Atlanttiin
File:KSC-20190308-PH CSH01 0003.jpg|Crew Dragon Go Searcher -talteenottoaluksen kyydissä Floridan itärannikolla.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vperjod

**Vperjod** () oli venäläinen sairaalalaiva, jonka Saksan keisarikunnan laivaston sukellusvene *[[SM U-38]]* torpedoi 8. heinäkuuta 1916.

## Rakentaminen
Alus rakennettiin 1898 Stabilimento Tecnico Triestinolla Triestessä Azov Black Sea Steamship Companylle.

## Ensimmäinen maailmansota
Ensimmäisen maailmansodan alettua *Vperjod* muutettiin sairaalalaivaksi ja käskettiin Mustallemerelle evakuoimaan haavoittuneita venäläisiä sotilaita.

Saksan keisarikunnan laivaston sukellusvene *SM U-38* torpedoi 8. heinäkuuta 1916 Mustallamerellä Rizehin ja Batumin välillä sairaalalaivan, joka upposi nopeasti. Sillä ei ollut haavoittuneita, mutta seitsemän miehistönjäsentä sai surmansa. Eloonjääneet pelastettiin lyhyen ajan kuluttua.

## Lähteet
Nuoret Italian Ystävät

**Nuoret Italian Ystävät** (NIY) () oli vuonna 1934 fasistisen Italian Helsingin lähetystön vaikutuksesta perustettu ystävyysseura, jonka oli määrä toimia italialaisen fasistisen aatteen tiedotus- ja propagandakeskuksena Suomessa. Seuran jäsenistö pääasiassa koostui nationalismista ja oikeistoradikalismista kiinnostuneista opiskelijoista. 

Seura poikkesi vuonna 1931 Suomeen saapuneen Dante Alighieri -kultturiseuran toiminnasta siinä, että sen toiminta oli avoimen poliittista ja fasismia kannattavaa. Italian lähetystö myös vierasti Dante Alighieri -seuran johdon suurta ruotsinkielisten osuutta ja halusi luoda NIY -seurasta yksinomaan suomenkielisen. 

Seuran keskeisiä hahmoja olivat Italiassa opiskellut Lauri Hakulinen (eri henkilö kuin samanniminen suomen kielen professori) ja seuran johtoon pian sen perustamisen jälkeen noussut professori J. J. Mikkola. Hakulinen toimi ennen Mikkolaa seuran johdossa ja sen jälkeen sihteerinä ja Helsingin osaston puheenjohtajana. Seuran varapuheenjohtajana toimi ainakin hetken aikaa V. A. Koskenniemi. Hakulinen oli sekä Akateemisen Karjala-Seuran että Isänmaallisen kansanliikkeen (IKL) aktiivi. NIY:n jäsenistä runsas kolmasosa oli mukana IKL:n toiminnassa. 

Huhtikuussa 1935 Hakulinen raportoi Mussolinin hallituksen propaganda- ja lehdistötoimiston päällikölle Galeazzo Cianolle, että seuralla oli tuolloin jo 400 jäsentä ja paikallisosastoja seitsemällä paikkakunnalla. Hakulisen pyynnöstä Cianon toimisto lähetti Italiasta Suomeen propagandamateriaalia levitettäväksi, muun muassa Margherita Sarfattin kirjoittaman Mussolinin elämäkerran kappaleita. Seura käytti tunnuksenaan fasistipuolueen vitsakimppua. Syyskuussa 1934 Hakulinen ilmoitti Eugenio Coselschille NIY:n kuuluvan erottamattomasti CAUR-verkostoon. CAUR (*Comitati d'Azione per l'Universalità di Roma*, "Rooman yleismaailmallisuuden toimintakomitea") oli fasistisen Italian yritys luoda italialaistyylistä fasismia edustaneiden järjestöjen kansainvälinen yhteistyöjärjestö Neuvostoliiton Kominternin mallin mukaan. 

Seura pyrki opetusministeriöön vaikuttamalla muun muassa edistämään italian kielen opetuksen järjestämistä ja Italian kulttuuri-instituutin saamista Suomeen. Seura myös järjesti retkiä Italiaan ja fasistipuolueen nuorisojärjestön leireille, sekä poliittisia luentoja fasismin teoriasta ja Italian fasistipuolueen toiminnasta. Seuran ainoaksi omaksi julkaisuksi jäi Tyyni Tuulion suomennos Luigi Salvinin teoksesta *Uusi Italian kirjallisuus: 1870-1915*.

Seuran toiminta hiipui jo vuoden 1938 tienoilla, ilmeisesti Hakulisen omavaltaisen tyylin aiheuttamien sisäisten erimielisyyksien vuoksi. 

## Lähteet
Alppiperhonen

**Alppiperhonen** on solmu, jolla voi muodostaa lenkin köyden keskelle. Sen solmimiseen ei tarvita kumpaakaan köyden päätä. Solmu kestää vetoa kaikkiin kolmeen suuntaan samaan aikaan. Solmulla voi korjata väliaikaisesti jopa vaurioituneen köyden osan. Solmu on helppo avata kovankin kuormituksen jälkeen.

## Lähteet
Helmi Nylander

**Helmi Nylander**, o.s. **Lagus** (23. toukokuuta 1875 Iisalmi – 16. maaliskuuta 1967 Helsinki) oli Marttaliiton keskustoimikunnan puheenjohtaja ja *[[Martat-lehti|Emäntälehden]]* päätoimittaja.

## Henkilöhistoria
Helmi Nylanderin vanhemmat olivat  maanviljelysneuvos Johannes Lagus ja Sofia Maria Lovisa Brax ja puoliso vuodesta 1899 maatalousneuvos Hannes Nylander. Helmi Nylander kävi tyttökoulun 1892 ja valmistui Mustialan meijeriopistosta 1896. Hän toimi Peltosalmen karjanhoito- ja meijerikoulun opettajana 1892–1895 ja 1897–1899. *Emäntälehden* toimittaja hän oli vuodesta 1923 ja päätoimittaja vuodesta 1926 vuoteen 1936. Marttaliiton keskustoimikunnan puheenjohtajana Nylander toimi 1926–1933, oltuaan sitä ennen varapuheenjohtaja 1924–1926. Marttaliiton suuren kultaisen ansiomerkin hän sai 1928, liiton kunniajäseneksi hänet kutsuttiin 1949.

## Julkaisuja
* *Valikoima satuja*, 1916, Hanna Cederholm, suomentanut Helmi Nylander
* *Kotivoin valmistus: ohjeita käytäntöä varten*, 1917
* *Marttojen laulukirja*, 1931, Helmi Nylander, Zaida Buur ja Maili Laitinen

## Lähteet
Andrew Scheer

**Andrew Scheer** (s. 20. toukokuuta 1979 Ottawa) on kanadalainen poliitikko. Scheer on toiminut Regina—Qu'Appellen vaalipiirin parlamenttiedustajana vuodesta 2004 ja Kanadan konservatiivipuolueen johtajana vuosina 2017-2020. Hän oli edustajainhuoneen puhemiehenä vuosina 2011–2015 historian nuorin tehtävään valittu parlamentaarikko.

Scheer valittiin Konservatiivipuolueen johtoon toukokuussa 2017 alle prosentin erolla ennakkosuosikkina pidettyyn Maxime Bernieriin. Vastavalittuna johtajana Scheer lupasi tuoda yhteen puolueen arvo- ja talouskonservatiiviset siivet, jotta Konservatiivipuolue voisi päihittää liberaalit vuoden 2019 vaaleissa.

Konservatiivipuolue voitti Liberaalipuolueen lokakuun 2019 vaaleissa kokonaisäänimäärässä ja sai 22 lisäpaikkaa, mutta Justin Trudeaun liberaalit pystyivät jatkamaan vallassa. Kriitikoiden mukaan Scheer ei onnistunut käyttämään hyväksi Trudeaun pääministerinä kohtaamia kohuja. Vaalien jälkeen Scheer joutui itse kohun keskelle, kun Konservatiivipuolueen paljastettiin kattaneen hänen lapsiensa yksityiskoulun lukukausimaksuja. Pian tämän jälkeen Scheer ilmoitti joulukuussa eroavansa konservatiivien johdosta. Elokuussa 2020 Erin O'Toole valittiin konservatiivien johtoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Birger Meling

**Birger Solberg Meling** (s. 17. joulukuuta 1994 Stavanger, Norja) on norjalainen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Eliteserienissä pelaavaa Rosenborgia. Tämän lisäksi hän kuuluu myös Norjan jalkapallomaajoukkueeseen.

## Aiheesta muualla
*Birger Melingin esittely Norjan jalkapalloliiton sivustolla
Koskikatu (Rovaniemi)

**Koskikatu** on Rovaniemen keskustan pääkatu ja tärkein kauppakatu ja keskeinen yrityskeskittymä. Katu toimii myös merkittävänä tieyhteytenä keskustasta Korkalovaaran kaupunginosan suuntaan. Ostoskeskukset Revontuli, Rinteenkulma sekä Sampokeskus, kuten myös useat matkailuyritykset sijaitsevat Koskikadun varrella. Osa kadusta on kävelykatua ja joulun aikaan kävelykadulla on jouluvalaistus.

Koskikatu alkaa Kemijoen rannasta ja päättyy Kairatien liikenneympyrään. Kadun pituus on 1&nbsp;700 metriä. Se suuntautuu itäkaakosta luoteeseen ja on huomattavan suoraviivainen: Lapinkävijäntieltä Lapinkadulle on 900 metriä pitkä, loivasti nouseva suora. Katu nousee jyrkästi Kemijoen rannasta Valtakadulle. Koskikatu ylittää Valtatie 4:n kauppakeskus Revontulen edustalla. Katu on kaksikaistainen lukuun ottamatta Lapinkävijäntien ja Poromiehentien välistä osuutta joka on nelikaistainen sekä Poromiehentien ja Valtakadun välistä osuutta, joka palvelee kävelykatuna. Kauppakeskus Sampokeskuksen edessä kävelykatu levenee Lordin aukioksi.

Koskikadun lukuisista poikkikaduista merkittävimmät ovat Lapinkävijäntie, Poromiehentie, Valtakatu ja Ainonkatu. Rovakadun ja Korkalonkadun kohdalla autoliikenne katkaisee kävelykadun. Ainoastaan Lapinkävijäntien ja Poromiehentien risteyksissä on valo-ohjaus. Kadun varrella on pysäköintipaikkoja ainoastaan paikoitellen. Koskikatu palvelee joukkoliikennekatuna Poromiehentien ja Kairatien välisellä osuudella jota pitkin liikennöi paitsi kaupungin joukkoliikenne, myös monet Kantatie 79:lle suuntaavat bussit.

Koskikatua on remontoitu useaan otteeseen, etenkin Sampokeskuksen rakentamisen yhteydessä 1989–1990 sekä 2006, jolloin kävelykeskustaa remontoitiin..

## Lähteet
MG MGB

**MG MGB** tai **MG B** oli brittiläisen MG-automerkin urheiluautomalli, jota valmistettiin vuodesta 1962 vuoteen 1980 lähes 400&nbsp;000 kappaletta. Se oli seuraaja vuosina 1955–1962 valmistetulle MGA-mallille.

Vuonna 1962 markkinoille tuotu 1,8 litran moottorilla varustettu avo-roadster sai vuonna 1965 kovakattoisen ja nopeakulkuisemman sisarmallin MGB GT, joka oli 2+2-paikkainen coupé. Brittiläinen Frontline Developments otti GT:n uudelleen tuotantoon MGB:n 50-vuotisjuhlavuonna 2012 Mazda MX-5:n tekniikkaan perustuen.. Vuonna 1967 esiteltiin kuusisylinterisellä moottorilla varustetut MGC-mallit, joita valmistettiin vain pari vuotta. Vuosina 1973–1976 valmistettiin kahdeksansylinteristä coupé-mallia MGB GT V8.

MGB oli etenkin 1960-luvulla erittäin suosittu. Ajo-ominaisuudet ja suorituskyky olivat aikansa parhaimmistoa, mutta kovin luotettavia tai kestäviä MGB:t eivät olleet.

Yhdysvalloissa MGB oli suosittu, koska se maksoi vain neljänneksen siitä mitä toinen brittisportti Shelby AC Cobra 427, joskin oli myös paljon hitaampi.

MGB:tä alettiin tuoda Suomeen vuoden 1963 alussa. Sen ensimmäisiä suomalaisomistajia olivat tv-ohjaaja Matti Kuusla, iskelmälaulaja Robin, muusikko Kaarlo Kaartinen, muotitaiteilija Sirkka Vesa-Kantele, arkkitehdit Olli Kivinen ja Markus Tavio sekä professori Matti Bergström. MGB:n kilpailijoita 1960-luvulla olivat muun muassa Austin-Healeyn urheiluautot ja Triumphin TR-sarja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jesse Washingtonin lynkkaus

**Jesse Washington** oli afroamerikkalainen nuori, joka lynkattiin 15. toukokuuta 1916 Wacossa, Texasin osavaltiossa. Washingtonia oli syytetty valkoisen naisen, työnantajansa Lucy Fryerin, raiskauksesta ja murhasta. Viranomaiset lupasivat suojella häntä väkijoukolta, jos hän tunnustaisi. Viikon päästä pidetyssä oikeudenkäynnissä valamiehistö harkitsi päätöstään vain muutaman minuutin ja tuomitsi Washingtonin kuolemaan.

Väkijoukko vei Washingtonin suoraan oikeussalista kadulle, jonne kerääntyi tuhansia ihmisiä. Washingtonia pahoinpideltiin ja puukotettiin, ja lopulta hänet hirtettiin puuhun ja poltettiin elävältä. Häneltä leikattiin sormia matkamuistoiksi. Wacon pormestari oli pyytänyt valokuvaaja Fred Gildersleeven ottamaan lynkkaamisesta valokuvia, joista tehtiin myöhemmin postikortteja. Katsomassa olivat myös kaupungin johto ja monia poliiseja. Myös lapsia päästettiin katsomaan tätä lounastunneiltaan. Kun tapahtumasta uutisoitiin, ihmiset alkoivat kyseenalaistamaan lynkkauksen hataria perusteita ja erilaisia järjestöjä perustettiin vastustamaan valkoista ylivaltaa, joka kohteli epäoikeudenmukaisesti tummaihoisia ihmisiä. Vuonna 2016 Wacon pormestari pyysi julkisesti anteeksi afroamerikkalaisilta ihmisiltä epäoikeudenmukaista kohtelua.

## Lähteet
Jessi ja Janni - etevät etsiväkaksoset

**Jessi ja Janni – etevät etsiväkaksoset** (engl. *Lexi and Lottie*) on vuonna 2017 julkaistu televisiosarja. Yle esitti ohjelmaa TV2-kanavalla.

## Suomalaiset ääninäyttelijät

* Anna Laulumaa
* Annituuli Kasurinen
* Antti Lang
* Antti Timonen
* Hanna Kaila
* Hanna Mönkäre
* Markku Huhtamo
* Sari Ann Stolt
* Valtteri Lehtinen
Ring of Elysium

**Ring of Elysium** on Tencent Gamesin kehittämä ja julkaisema ammuntapeli. Peli on julkaistu ennakkojulkaisuna Windowsille Euroopassa marraskuussa . Peli on julkaistu ilmaispelinä. 

## Pelaaminen
Battle royale -lajityypin peleistä poiketen pelaajat valitsevat aloituskohdan sekä varusteet etukäteen.

## Pelin sisäiset kaudet
### Kausi 1
Enintään kuusikymmentä ihmistä jää loukkuun lumisille vuoristoille, jota terrorisoi lumimyrsky Ymir. Pelaajan tulee selvittää tiensä helikopterille, jonka kyytiin mahtuu enintään neljä ihmistä. Pelaaja joutuu puolustamaan itseään muilta pelaajilta lukuisilla tuliaseilla, ja tällä on käytössään riippuliidin, lumilauta tai jäähakku.

### Kausi 2
Ensimmäisen kauden tapaan, enintään kuusikymmentä ihmistä mahtuu samaan peliin. Tällä kertaa pelimaailmana toimii lomasaari nimeltä Europa.  Pelin edetessä Europa-saaren tulivuori alkaa purkautumaan ja pelaajat pakenevat siitä syntyvää pölyä. Pelin voittaa selvittämällä itsensä pelastushelikopterin kyytiin johon mahtuu enintään neljä ihmistä. Pelaajilla on käytössään riippuliidin, BMX tai sähköllä toimiva heittokoukku.

## Kohu pelin ympärillä
Pian pelin julkaisun jälkeen alkoivat sen saamat Steam-arvostelut mennä negatiiviseen suuntaan. Useat pelaajat ilmaisivat pettymyksensä pelin Rekisteriselosteeseen. Peli vaatii käynnistyessään tietokoneen järjestelmänvalvoja-oikeudet ja rekisteriselosteen mukaan se keräsi todella paljon tietoa käyttäjien koneilta. Pelin tekijät selittivät tämän johtuvan huijauksenestosta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Wamba (kuningas)

**Wamba** oli visigoottien kuningas vuosina 672–680. Wamba oli kyvykäs hallitsija, joka pyrki uudistamaan sotaväkeä, mutta hänet syrjäytettiin vuonna 680, mikä johti paheneviin ongelmiin visigoottien valtakunnassa.

Wamba kuuluu niihin historiallisiin henkilöihin, joista on paljon legendoja, mutta vähän historiatieteellisesti todistettuja faktoja.  
## Legendoja

Kuningas Wamban elämään liitetään tarinoita hänen tulostaan kuninkaaksi että hänen vanhuudestaan. Legendojen mukaan Wamba oli hyvä kuningas, jonka hallituskaudella kaikki olivat onnellisia, elinkeinot kukoistivat, eikä pahuus saanut jalansijaa valtakunnassa.  

Tarinoiden mukaan Wamba ei halunnut lainkaan kuninkaaksi. Vanha kuningas oli kuollut eikä hänelle oltu löydetty seuraajaa. Uuden kuninkaan valitsijat tulivat tulokseen, että Wamban pitäisi olla kuningas. Wamba löydettiin kyntämästä peltoa ja kuninkaan vaalin tehneet ilmoittivat, että häntä odotetaan jo ryhtymään kuninkaaksi.  

Wamba kehotti valtuuskuntaa menemään muualle, sillä hänen mielestään mikään ei ollut tärkeämpää kuin pellon kyntäminen. Valtuuskunnan mielestä Wamba oli joko pyhimys tai idiootti. Wamba kieltäytyi itsepintaisesti tarjouksesta ja yksi valtuuskunnan jäsenistä hermostui, veti esiin miekkansa ja sanoi, että mies menettää kohta sekä päänsä että kuninkuuteensa. Nyt Wamba alistui ja seurasi valtuuskuntaa Toledoon.  

Kuninkaana Wamba oli vailla vertaa. Ikä toi hänelle aina vain enemmän viisautta. Hän tiesi mitä häneltä odotettiin ja toimi aina tilanteen herrana. Pääkaupunkiinsa Toledoon hän rakennutti uuden muurin ja palatsin, joka on jo kauan sitten kadonnut. Kansa rakasti vanhaa ja viisasta kuningastaan.  

Kerrotaan, että kun Wamba oli vanhus, kunnianhimoinen aatelinen nimeltä Paul yritti anastaa kuninkuuden. Hän keräsi sotajoukon ja ryhtyi taistelemaan Wambaa vastaan. Paul hävisi ja goottien lakien mukaan hänet olisi nyt pitänyt mestata. Wamba määräsi, että kapinan johtajalle leikataan tonsuuri. Goottien lakien mukaan Paul oli nyt munkki, eikä voinut olla päällikkö eikä kuningas.  

Legendan mukaan Wamba syrjäytettiin petoksen avulla. Kun kuningas oli nukkumassa, kuniianhimoinen nuori aatelismies Erwig ajeli kuninkaan päähän tonsuurin. Visigoottien lakien mukaan Wamba oli nyt munkki, eikä voinut olla kuningas. Erwig väitti Wamban halunneen tätä, mutta pahat kielet väittivät tämän juottaneen kuninkaalle unijuomaa. Lopputulos oli kuitenkin se, että Erwigistä tuli kunigas ja Wamba meni luostariin. Tarinoiden mukaan Wamba eli viimeiset vuotensa luostarissa tyytyväisenä.  

Wamban sisaren poika Egica meni Erwigin tyttären kanssa naimisiin ja seurasi appiukkoaan kuninkaana. 
## Lähteet
* Kari, Risto: Historian ABC 6 – Kaikkien aikojen valtiot. Tammi 2001. 
### Viitteet
Ortigia

**Ortigia** (ital.), antiikin **Ortygia** (), on pieni saari Syrakusan kaupungissa Sisilian itärannikolla Italiassa. Se on Syrakusan historiallinen keskusta, ja se on toiminut kaupungin ytimenä niin antiikin ajalla kuin myöhemminkin.

## Maantiede

Ortigian saaren pituus on noin 1,5 kilometriä ja leveys noin 500–600 metriä. Saaren kaupunginosia ja alueita ovat Graziella, Bottari, Spirduta, Duomo, Mastrarua, Giudecca, Maestranza, Maniace ja Turba.

Saari on yhdistetty Sisilian pääsaareen kolmella sillalla. Niistä tärkein on Ponte Umbertino, joka jatkaa Corso Umberto -katua.

## Historia ja mytologia

Ortygian saari oli kreikkalaisessa mytologiassa paikka, jossa Leto synnytti Artemiin. Myöhemmin Leto siirtyi Delokselle, jossa synnytti Artemiin veljen Apollonin. Toisen myyttiversion mukaan Artemis ja Apollon olisivat syntyneet samalla saarella, joka on esitetty joko Ortygiaksi tai Delokseksi; Ortygia esiintyy jopa Deloksen alkuperäisenä nimenä. Syrakusan Ortygia kytkettiin myös nymfi Arethusaan.

Antiikin Syrakusan kaupunki perustettiin vuonna 734 eaa. alun perin Ortygian saarelle. Antiikin aikana saari tunnettiin usein vain nimellä ”Saari” (doorilaisittain *Nāsos*, , yleiskreikkalaisesti *Nēsos*, , lat. *Nasus* tai *Insula*). Ortygia toimi Syrakusassa samassa roolissa kuin muiden kaupunkien akropolis eli linnoitus, vaikkakin se oli muuta kaupunkia matalammalla, ja oli suojatumpi lähinnä siksi, että oli saari. Asutus levisi saarelta jo varhain Sisilian pääsaaren puolelle, ensimmäisenä Akhradinen alueelle.

Thukydideen aikana Ortygia oli liitetty yhteen pääsaaren kanssa pengertiellä. Dionysios I:n aikana se erotettiin jälleen pääsaaresta. Se oli kuitenkin aina yhdistetty muuhun kaupunkiin yhdellä tai useammalla sillalla. Saarella sijaitsi Dionysios I:n linnoitus ja myöhemmin Hieron II:n palatsi, joka toimi roomalaisella kaudella preettorien palatsina. Tärkeimmät temppelit oli omistettu Artemiille (Dianalle) ja Athenelle (Minervalle). Saarella sijaitsi Arethusan lähde. Se oli suurikokoinen ja siinä oli myös paljon kaloja.

Ortygiaa pidettiin pyhitettynä Artemiille, roomalaisittain Dianalle, ja siksi Pindaros kutsuu sitä ”Artemiin sohvaksi” ja ”Deloksen sisareksi”.

Saari säilyi kaupungin keskuksena läpi keskiajan, ja nykyisin sillä sijaitsee Syrakusan vanha kaupunki. Nykyisin saari tunnetaan italiankielisessä nimimuodossa *Ortigia*.

## Nähtävyydet

* Apollonin temppelin rauniot
* Arethusan lähde (*Fonte Aretusa*)
* Artemiin temppelin jäänteet
* Castello Maniace -linnoitus
* Galleria Regionale di Palazzo Bellomo -taidemuseo
* Ipogeo (antiikin aikainen hypogeum)
* Katutorit
* Piazza Archimede -aukio
* Piazza Duomo, katedraalin aukio
* Syrakusan katedraali (*Santa Maria delle Colonne*) ja sen osana olevat Athenen temppelin jäänteet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Zeus Olympioksen temppeli (Syrakusa)

**Zeus Olympioksen temppeli** eli **Olympieion** () oli antiikin aikainen Zeukselle omistettu kreikkalainen temppeli Polikhnessa Syrakusan kaupungin ulkopuolella Sisiliassa nykyisessä Italiassa. Sen arkeologinen kohde sijaitsee nykyisen Syrakusan kaupungin eteläpuolella.

## Historia

Zeus Olympiokselle eli Olympos-vuoren Zeukselle omistettu temppeli rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 555 eaa. Sen paikalla on kuitenkin ollut jonkinlainen edeltäjä jo 600-luvulla eaa. Zeus Olympioksen temppeli oli koko Syrakusan toiseksi vanhin temppeli. Sen arkkitehtoonisena edeltäjänä on nähty kaupungin alueella Ortygian saarella sijainnut Apollonin temppeli, joka oli jonkin verran vanhempi.

Temppelin alue ja siellä sijainnut pieni Polikhnen kaupunki oli linnoitettu ja varustettu varuskunnalla paikan strategisen merkityksen vuoksi. Samasta syystä myös kaupunkia piirittäneet viholliset tapasivat linnoittautua paikalle: näin tekivät Himilkon vuonna 396 eaa., Hamilkar vuonna 309 eaa. ja Marcellus vuonna 214 eaa.

## Rakennus

Temppeli sijaitsi Anapos- ja Kyane-jokien risteyskohdassa kaupunginmuurien ulkopuolella noin 2,5 kilometrin päässä etelään Epipolaista ja Neapoliista. Se oli rakennettu hieman ympäristöään korkeampaan kohtaan. Temppeli muistutti arkkitehtuuriltaan monella tavoin kaupungin Apollonin temppeliä. Se edusti doorilaista tyyliä, ja siinä oli lyhyillä sivuilla kuusi ja pitkillä sivuilla 17 pylvästä. Temppelin stylobaatin koko oli noin 22,4 × 62 metriä. Sisällä temppelissä oli pronaos, naos eli cella ja adyton. Sisäänkäynti pronaokseen ja naokseen oli tavan mukaan itäpäästä, ja adytoniin pääsi vain naoksesta. Pronaoksen edessä oli kaksi pylvästä (*distylos in antis*). Itäpäässä pronaoksen edessä oli ylimääräinen pylväsrivi.

Vielä 1600-luvulla seitsemän temppelin pylväistä oli pystyssä. Nykyisin kahden eteläsivuun kuuluneen pylvään alemmat osat ovat pystyssä; lisäksi rakennuksesta on säilynyt sen perustukset sekä pylväsrumpuja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Urheiluhullut (vuoden 2014 televisiosarja)

**Urheiluhullut** (engl. *Best Sports Ever*) on ranskalainen vuonna 2014 julkaistu animaatiosarja. Urheiluhullut-animaatiosarjassa Tero esittelee hauskasti erilaisia urheilulajeja. Sarjaa on tehty kolme kautta. Suomessa sarjaa on esittänyt YLE.

## Juoni

Joka jaksossa katsojille esitellään uusi urheilulaji lyhyesti. Miniseikkailuissa reportteri nimeltä Tero haastattelee lajin harrastajia ja pääsee myös itse sitä kokeilemaan.  

## Äänirooleissa

**Suomalaiset äänet** 

* Veli-Valtteri Turunen
* Emma Louhivuori
* Peter Pihlström
* Antti LJ Pääkkönen

### Äänityöt

* Magnus Axberg
* Markus Degerman
* Lauri Planman
* Hans Halmari

Suomennos: Tarja Forss 

Tuottaja: Jaana Hovinen

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Urheiluhullut YLE Areenassa
Anton Siilinen ratkaisee

**Anton Siilinen ratkaisee** () on vuonna 2009 julkaistu ranskalais-kanadalais-yhdysvaltalainen animaatiosarja. Sarjan päähenkilö Anton ratkoo mysteerejä yhdessä ystäviensä Katin ja Niilon kanssa.

## Suomenkieliset ääninäyttelijät

* käännös: Jari Salo
* tuotanto: Uptempo Oy
Soinio

**Soinio** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Eino Soinio (1894–1973), jalkapalloilija ja urheilutoimittaja
*Kaarlo Soinio (1888–1960), voimistelija, jalkapalloilija ja urheilutoimittaja
*Olli Soinio (1948–2018), elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, äänittäjä ja leikkaaja
Latomiat

**Latomiat** (, yksikössä ; ) viittaavat yleisesti antiikin aikaisiin kivilouhoksiin. Erityisesti nimellä latomiat viitataan suurikokoisiin, myös vankiloina käytettyihin louhoksiin Syrakusan kaupungissa Sisiliassa, nykyisessä Italiassa.

Syrakusan tunnetuimmat latomiat sijaitsivat heti Syrakusan teatterin pohjoispuolella. Ne ovat nykyisin osa Neapoliin arkeologista aluetta nykyisen Syrakusan kaupungin länsiosassa. Latomioista louhittiin kiveä kaupungin rakennuksiin. Niiden hyödyntäminen alkoi viimeistään 400-luvun eaa. alkupuolella. Louhosluolia käytettiin myös vankiloina, ja Ateenan epäonnistuneen Sisilian sotaretken 415–413 eaa. jälkeen niihin sijoitettiin yli  ateenalaista vankia. Louhokset toimivat samassa tehtävässä myös kaupungin myöhempien tyrannien aikana. Roomalaisella ajalla, jolloin alue tunnettiin latinaksi nimellä *Latomiae* (tai *Lautumiae*), ne toimivat yleisenä vankilana koko Sisilialle. Cicero mainitsee ne yhtenä kaupungin huomattavimmista kohteista. Latomiat ovat toimineet myös köyhemmän väestön asumuksina.

Nykyisin louhosten pääalue tunnetaan italiaksi nimellä Latomia del Paradiso. Tunnetuimmat louhosluolat tunnetaan nimillä ”Dionysioksen korva” (Orecchio di Dionisio), ”Köydentekijöiden luola” (Grotta dei Cordari) ja ”Salpietariluola” (Grotta del Salnitro). ”Dionysioksen korvan” nimi viittaa Syrakusan tyranni Dionysios I:een, mutta nimityksen alkuperä on vasta 1600-luvulla.

Syrakusan lukuisia louhoksia ja louhosluolia sekä Neapoliissa että muualla ovat muun muassa:

 
Siracusa, neapolis, latomia dei cordari 01.JPG|Grotta dei Cordari (”Köydentekijöiden luola”).
Latomia Navanteri 1.JPG|Latomia Navanteri.
Latomia cappuccini.JPG|Latomia dei Cappuccini.
Crupi, Giovanni (1861-1925) - n. 0093 B - Latomie di S. Venera - Siracusa.jpg|Latomia di Santa Venera.
Latomia di Vendicari, V sec- a-C- 2013-09-08 07-47.jpg|Latomia di Vendicari.
Latomie di Akrai 01.JPG|Latomia di Akrai.
Latomia sul mare del Plemmirio.JPG|Latomia della Pillirina.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luettelo televisiosarjan Holmes NYC jaksoista

*[[Holmes NYC]]* () on yhdysvaltalaisen CBS:n televisiosarja, jossa kirjailija Arthur Conan Doylen luoma Sherlock Holmes seikkailee nykyajan New Yorkissa. Robert Dohertyn luomassa rikosdraamasarjassa pääosia esittävät Jonny Lee Miller (Sherlock Holmes) ja Lucy Liu (Joan Watson).
Sarjan esittäminen alkoi Yhdysvalloissa 27. syyskuuta 2012 ja Suomessa esittäminen alkoi Nelosella 22. tammikuuta 2013.

## Yhteenveto


## Jaksot
### Ensimmäinen tuotantokausi (2012–2013)

|}

### Toinen tuotantokausi (2013–2014)

|}

### Kolmas tuotantokausi (2014–2015)

|}

### Neljäs tuotantokausi (2015–2016)

|}

### Viides tuotantokausi (2016–2017)

|}

### Kuudes tuotantokausi (2018)

|}

### Seitsemäs tuotantokausi (2019)

|}

## Lähteet
Hopjärvi

**Hopjärvi** () matala ja rehevä järvi Koskenkylänjoen päävesistöalueella itäisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 6,4 neliökilometriä. Hopjärvi sijaitsee Hopomin kylässä Loviisan kaupungissa entisen Liljendalin kunnan alueella kymmenisen kilometriä Loviisan keskustasta luoteeseen. Järven länsipuolitse kulkee valtatie 6.

Hopjärven kasvillisuus koostuu suurimmalta osin järviruo'osta. Erityisen tiheää kasvillisuus on järven etelä-, länsi- ja pohjoisrannalla. Itäranta on jyrkkää kalliota, jonka edustalla kasvillisuutta on niukalti. Hopjärvi on kalastoltaan särkikalavaltainen.
Hopjärvessä on kaksi saarta, Storholmen ja Norrholmen. Niiden välissä on muutaman aarin laajuinen Gästgivarn. Saaret sijaitsevat Hopjärven länsiosassa.

Hopjärven vesitilavuus on 13&nbsp;729&nbsp;000 kuutiometriä.

Hopjärvi (16.008.1.001) kuuluu Ålhusbäckenin valuma-alueeseen (16.008), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koskenkylänjoen vesistössä (16). Hopjärvi on Ålhusbäckenin alueen ainoa yli hehtaarin laajuinen vakavesi.

Hopjärvi on Loviisan suurin järvi Tammijärven jälkeen. Sitä seuraavat Teutjärvi, Sarvalaxträsket, Särkjärvi, Vuohijärvi, Yläallas, Lappominjärvi ja Suvijärvi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*[Järviwiki: Hopjärvi](https://www.jarviwiki.fi/wiki/Hopj%C3%A4rvi_(16.008.1.001))
Ordine Nuovo

**Ordine Nuovo**, alkuaan **Centro Studi Ordine Nuovo**, oli Italiassa vuodesta 1953 ja aina 1980-luvulle asti toiminut uusfasistinen järjestö. Se perustettiin alkuaan Movimento Sociale Italianon (MSI) epävirallisena jaostona. Ordine Nuovon perustajat Pino Rauti ja Clemente Graziani johtivat MSI:n sisäistä oppositiota, jolla oli radikaali, pikemminkin uusnatsismia päin hakeutuva linja. Toimittuaan kolme vuotta MSI:n osana Ordine Nuovo erkautui itsenäiseksi järjestöksi 1956, jolloin Pino Rauti valittiin sen puheenjohtajaksi.

Ordine Nuovon irroittautuminen MSI-puolueesta johtui sisäisen opposition ja puoluejohtaja Arturo Michelinin välien kärjistymisestä. Michelinin kuoltua 1969 ja MSI:n valittua Giorgio Almiranten uudeksi johtajaksi, Ordine Nuovo jakautui kahtia, ja sen maltillisemmat jäsenet palasivat Rautin johdolla puolueeseen. Ordine Nuovon johtoon siirtyi tällöin Graziani, jonka kannattajat olivat suureksi osaksi aseellisen toiminnan puolesta. Grazianin johtamana Ordine Nuovo muuttui asteittain terroristijärjestöksi. Vuonna 1973 oikeudenkäynti järjestöä vastaan johti siihen että 30 sen jäsenistä tuomittiin eri rikoksista. Sisäministeri Paolo Emilio Taviani päätti tällöin lakkauttaa järjestön, vedoten edeltäjänsä Mario Scelban virkakaudella vuonna 1952 säädettyyn lakiin (ns. *legge Scelba*), jonka oli määrä estää Italian vanhan fasistisen puolueen henkiin herättäminen. Ordine Nuovo jatkoi päätöksestä huolimatta toimintaansa, yhteistyössä Avanguardia Nazionale-järjestön kanssa. Näiden kahden järjestön laittomana yhteistyönä aloittivat toimintansa useat puolisotilaallisten joukkojen koulutusleirit, joissa oli tarkoitus tehdä nuorista uusfasisteista taistelukelpoisia. Leirien ohjelmassa oli muun muassa aseiden ja pommien käsittelyä, lähitaistelua, ja gerillasodan taktiikkaa. Fyysisten harjoitusten lisäksi leireillä myös luennoitiin, ja erityisesti Julius Evolan opit olivat Ordine Nuovon nuorten jäsenten suosiossa.

Heinäkuun 10. päivänä 1976 Ordine Nuovo murhasi Roomassa syyttäjä Vittorio Occorsion. Kaksi miestä pysäytti Occorsion auton hänen lähtiessään kotoaan aamulla ja ampui syyttäjän konepistoolilla. Ruumis peitettiin Ordine Nuovon lentolehtisillä. Näissä ilmoitettiin että Occorsion oli tuominnut kuolemaan ”erikoistuomioistuin”, koska hän oli ”demokratiadiktatuurin” palvelijana vainonnut Ordine Nuovon jäseniä.

Ordine Nuovon terroritoimia johti siihen aikaan Pier Luigi Concutelli, joka vielä vuoden 1975 vaaleissa oli ollut MSI:n ehdokkaana Roomassa mutta ei tullut valituksi parlamenttiin. Kotietsinnässä helmikuussa 1977 löydettiin Concutellin asunnosta se konepistooli jolla Occorsio oli ammuttu, ja tammikuussa 1978 Concutelli tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. 

Ordine Nuovoa on pidetty syyllisenä, tai ainakin taustavaikuttajana, useimpiin lyijyvuosien lukuisista pommi-iskuista, ja useat järjestön jäsenet on tuomittu osallisuudesta niihin.

## Lähteet
* 

## Viitteet
TrSS St George

**TrSS St George** oli matkustaja-alus, joka rakennettiin Great Western Railwaylle vuonna 1906.

## Historia
TrSS St George rakennettiin Cammell Laird-telakalla Great Western Railway -rautatieyhtiölle yhtenä sen kolmesta uudesta laivasta; muut kaksi olivat TrSS St Patrick ja TrSS St David. St George laskettiin vesille 13. tammikuuta 1906, ja se aloitti myöhemmin toimintansa reitillä Walesin Fishguardista Irlannin Waterfordiin.

Toukokuussa 1913 laiva myytiin Canadian Pacific Railwaylle. Vuonna 1917 Kanadan hallitus muutti sen sairaalalaivaksi.

TrSS St George romutettiin lokakuussa 1929 Hughes-Bolckow-laivapurkamossa Northumberlandin Blythissa.

## Lähteet
Luettelo Suomen virallisen singlelistan ykkösistä vuonna 2018

Tämä on **luettelo [[Suomen virallinen lista|Suomen virallisen singlelistan]]** kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2018.

## Singlelista

## Katso myös
* Luettelo musiikkilistoista

## Lähteet
*
Guineanripsimonni

**Guineanripsimonni** (*Synodontis obesus*) on ripsimonnien heimon kala, jota pidetään joskus akvaariossa. George Albert Boulenger kuvasi lajin ensimmäisenä vuonna 1898.

## Ulkonäkö ja koko
Guineanripsimonni kasvaa parhaimmillaan noin 30 senttimetrin pituuteen. Laji pyritään erottamaan toisista samannäköisistä hampaiden määrän perusteella; guineanripsimonnilla on alaleuassaan 18–28 hammasta. Lajin kaloilla on huomattavat viikset, pystymäinen selkäevä ja epämääräisiä laikkuja kyljissä. Silmät ovat melko suuret.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Guineanripsimonni elää makeassa vedessä. Sille sopiva veden lämpötila on noin 23–27 celsiusastetta ja oikea pH-arvo 6–8. Laji on levinnyt lähinnä Afrikan sisävesiin. Sen uhanalaisuusluokitus on IUCN:n mukaan elinvoimainen.

## Lähteet
Flutto-luokka

**Flutto-luokka** oli Italian kuninkaallisen laivaston 48 suunnitellun aluksen muodostama sukellusveneluokka, jonka kolmesta tilatusta alaluokasta valmistui lopulta kolmetoista alusta.

Luokan alukset olivat kehittyneitä versioita 600 tonnin aluksista ja niissä oli osittainen Bernardis-tyyppinen kaksoisrunko. Ne olivat merikelpoisia sodanajan kokemukset huomioon ottavia aluksia, joissa oli edeltäjiinsä verrattuna paranneltu sisätilojen jako, vahvempi runko, ilmatorjunta ja sukellusaika.

## Alukset
### I-sarja
Kahdentoista aluksen muodostamasta ensimmäisestä sarjasta kuusi tilattiin CRDA:lta ja kolme sekä OTO:lta että Tosilta, ja niiden valmistus käynnistyi vuonna 1941. Kymmenen aluksista valmistui siten, että ne ehtivät osallistumaan sotatoimiin, loppujen kahden ollessa edelleen viimeistelemättä Italian antautuessa liittoutuneille syyskuussa 1943, jolloin työt keskeytyivät. Palveluksessa olleista aluksista liittoutuneet upottivat kolme ja neljän miehistö upotti aluksensa aselevon astuttua voimaan. Saksalaiset nostivat upotetut alukset, mutta ne tuhoutuivat liittoutuneiden ilmahyökkäyksissä 1944. Kolme alusta antautui liittoutuneille selviten sodasta.

Aluksista kaksi, *Grongo* ja *Murena*, oli varustettu miehitettyjen torpedojen kuljetussäiliöillä ja niissä ei siten ollut kansitykkejä.

### II-sarja
Toisessa sarjassa tilattiin 24 alusta, jotka perustuivat samoihin piirustuksiin. Ne olivat kuitenkin hieman suurempia vakausongelman korjaamiseksi. Alusten valmistus alkoi 1942 ja niistä viisitoista tilattiin CRDA:lta, kuusi OTO:lta ja kolme Tosilta. Italian antautuessa tilauksista luovuttiin ja yksikään ei valmistunut. Yhdeksän aluksen rakennustyöt eivät edes alkaneet. Pääosa keskeneräisistä aluksista jäi saksalaisille, jotka jatkoivat osan rakennustöitä. Yksikään ei kuitenkaan valmistunut ennen Saksan antautumista vuonna 1945.

Näiden lisäksi oli tilattu aluksia, joiden köliä ei keretty laskemaan ennen Italian antautumista. Näitä toteutumattomia tilauksia oli tehty Tosilta *Amianto* ja *Magnesio* sekä CRDA:lta *Cadmio*, *Tridio*, *Mercurio*, *Oro*, *Ottone*, *Ruthenio* ja *Vanadio*.

### III-sarja
Kolmas sarja oli toisen kopio ja sen valmistuksen piti alkaa 1943. Yhdenkään aluksen rakennustyöt eivät alkaneet ennen Italian antautumista ja tilaukset peruuntuivat.

Luokan aluksille varattuja nimiä olivat: *Attinio*, *Azolo*, *Bromo*, *Carbonio*, *Elio*, *Molibdeno*, *Osmio*, *Osigeno*, *Plutonio*, *Radio*, *Selenio* ja *Tungsteno*.

## Lähteet
*

### Viitteet
Vanttisolmu

**Vanttisolmu** on siansorkasta muunnettu solmu.

## Solmiminen
Vanttisolmun avulla saa hyvän pidon solmuköyttä paksummasta putkesta tai köydestä. Tee ensin kaksi kierrosta putken ympäri. Päättele solmu siansorkan tapaan.

## Lähteet
Ørjan Nyland

**Ørjan Håskjold Nyland** (s. 10. syyskuuta 1990 Volda, Norja) on norjalainen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Sevillaa. Tämän lisäksi hän kuuluu myös Norjan jalkapallomaajoukkueeseen.

Nyland voitti Norjan-mestaruuden Moldessa 2014. Norjan cupin hän voitti IL Høddissa 2012 sekä Moldessa 2013 ja 2014. Hän pelasi yhden ottelun RB Leipzigin voittaessa Saksan cupin 2023. Hän on pelannut pääsarjatasolla Norjan lisäksi 18 ottelua FC Ingolstadtissa ja kaksi ottelua RB Leipzigissa Saksan Bundesliigassa sekä seitsemän ottelua Aston Villassa Englannin Valioliigassa.

Nyland pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa Skotlantia vastaan marraskuussa 2013. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi EM-karsinnassa Italiaa vastaan syyskuussa 2014. Hän on pelannut kaikkiaan 67 maaottelua, joissa hän on päästänyt 71 maalia ja pitänyt maalinsa koskemattomana 25 kertaa. MM-karsintaotteluja hän on pelannut 14 ja EM-karsintapelejä 20.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ørjan Nylandin esittely Norjan jalkapalloliiton sivustolla
Grönlanninsolmu

**Grönlanninsolmu** tai **merimiehen haarniska** on solmu, jota käytetään usein kaapelien, vaijereiden ja paksujen köysien liittämiseen. Sitä käytetään alkusolmuna kiinalaisessa nappisolmussa ja timanttisolmussa.

## Lähteet
Albert Pahimi Padacké

**Albert Pahimi Padacké** (s. 15. marraskuuta 1966) on tšadilainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 2016–2018 ja 2021–2022.

Padacké nimitettiin pääministeriksi vuonna 2016. Hän toimi aikaisemmin oikeusministerinä. Häntä pidetään presidentti Idriss Débyn läheisenä liittolaisena, vaikka hän olikin tämän vastaehdokkaana vuoden 2011 presidentinvaaleissa.

Toukokuun alussa 2018 maassa tehtiin perustuslain muutos, joka vahvisti presidentti Idriss Débyn asemaa. Sen jälkeen hän hallitsi yksin, ilman pääministeriä tai varapresidenttiä. Albert Pahimi Padacké ja hänen hallituksensa erosivat lain vahvistamisen jälkeen. Débyn kuoleman jälkeen hänen poikansa Mahamat Déby johti väliaikaista siirtymäkauden sotilashallitusta, ja Padacké sai pääministerin virkansa takaisin.

13. maaliskuuta 2024 Padackén puolue, National Rally for Democracy in Chad (RNDT-Le Réveil) nimitti Albert Pahimi Padackén ehdokkaaksi 6. toukokuuta 2024 pidettyihin presidentinvaaleihin. Hän sai 16,9 % äänistä ja jäi kolmannelle sijalle.

## Lähteet
Markku Heikkinen (dokumenttiohjaaja)

**Markku Heikkinen** (s. 1966 Kajaani) on suomalainen dokumenttielokuvien käsikirjoittaja ja ohjaaja, kolumnisti ja radiotoimittaja. Heikkinen on suorittanut taiteen maisterin tutkinnon Taideteollisessa korkeakoulussa.

## Työt
Markku Heikkinen on toiminut freelancer-radiotoimittajana Yleisradiossa vuodesta 1986 alkaen. Heikkinen on ohjannut noin 20 dokumenttielokuvaa. Hänelle myönnettiin elokuvataiteen valtionpalkinto vuonna 2015.

Heikkisen ensimmäinen ohjaustyö *Veres* (1993) kertoo HIV-positiivisesta tanssijasta Janne Väänäsestä. *Iltatähti* (2004) on kuvaus Heikkisen omasta perhehistoriasta. Dokumenttielokuva *[[Talvivaaran miehet]]* (2015) kertoo kainuulaisesta kaivosyhtiöstä, sen työntekijöistä ja heidän työnsä merkityksestä. *Ei tietä kotiin* -elokuvassa (2017) päähenkilö Charles, Suomeen pakolaisena tullut kongolainen, palaa Kongon ja Ruandan rajalla sijaitsevalle pakolaisleirille tapaamaan perhettään.

## Luottamustehtävät
Markku Heikkinen valittiin Kajaanin kaupunginvaltuustoon (Sdp) kuntavaaleissa 2012. Hän erosi kaupunginvaltuustosta joulukuussa 2014. Hän on ollut seurakuntaneuvoston jäsen Alppilan ja Paavalin seurakunnissa Helsingissä.

## Filmografia (valikoima), Ohjaaja ja käsikirjoittaja, ellei toisin mainittu.
* *Veres* (1993)
* *City on minun* (1993). Käsikirjoitus ja ohjaus yhdessä Gilbert Granholmin kanssa.
* *Suomen kuningatar* (1994). Sexpo ry:n Valentine-palkinto (1995).
* *Poikakulta* (1995). Tampereen elokuvajuhlien nuorisopalkinto.
* Hei, me mekkoillaan (1995)
* *Ristiriita* (1996) 
* Kiltti anarkisti (1997)
* Yhteinen salaisuutemme (1998)
* *Iltatähti* (2004). Käsikirjoitus yhdessä Jan Forsströmin kanssa.
* *70-luvun sekahaku* (2005). Dokumenttisarja yhdessä Ari Matikaisen kanssa.
* *Zavtra – huomenna: Iloista antajaa Jumala rakastaa* (2006). Käsikirjoitus ja ohjaus yhdessä Ari Matikaisen kanssa.
* *Punklandia* (2008). Dokumenttisarja yhdessä Ari Matikaisen kanssa.
* *Poikien bisnes* (2009)
* *Laskettu aika* (2009)
* *Ukko ja akka* (2010)
* *All Boys* (2010). DVD-levitys: Kanada, Yhdysvallat, saksankielinen Eurooppa.
* *Love & Lust* (2010)
* *Kansakunnan kuokkavieraat* (2011). Dokumenttisarja yhdessä Ari Matikaisen kanssa. 
* *Perukka* (2013)
* *[[Talvivaaran miehet]]* (2015). Tampereen elokuvajuhlien erikoispalkinto (2015). 
* *[[Olipa kerran seminaari]]* (2015)
* *Ecce Homo* (2016)
* *[[Ei tietä kotiin]]* (2017). DocPoint-elokuvafestivaalin katsojien suosikki ja Kriitikon valinta (2018). 
* *Laulumies* (2018)
* Aikansa eläneet (2020).
* Armotonta menoa (2022). Käsikirjoittaja ja taustatyön tekijä Susanna Helkeen ohjaamassa elokuvassa.
* 10 kirjettä tulevaisuuteen (2023). Yksi elokuvan tehneen Poikkeustila-työryhmän ohjaajista ja käsikirjoittajista. 

## Radio-ohjelmat
* *Huttuset (halvalla menee)* (1989–1992). Puhelinohjelmaparodia yhdessä Nadja Nowakin kanssa.
* *Hiljaiset miehet*. Yhdessä Ilpo Jaakolan kanssa. Radio Suomi.
* *Yöradio* (1990-luvulta 2000-luvulle). Radio Suomi.
* *Puhelinlangat laulaa*. Yhdessä Maija-Kaarina Salorannan kanssa. Radio Suomi.
* *Markku Heikkinen Kainuun aatelinen*. Yle Radio 1.

## Lähteet
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kobolttifluoridi

**Kobolttifluoridi** eli **koboltti(II)fluoridi** tai **kobolttidifluoridi** (CoF2) on koboltti- ja fluoridi-ionien muodostama epäorgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muiden kobolttiyhdisteiden valmistamiseen ja katalyyttinä.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa kobolttifluoridi on vaaleanpunaista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on monokliininen. Kobolttifluoridi liukenee veteen ja hyvin happoliuoksiin. Magneettisilta ominaisuuksiltaan se muistuttaa rauta(II)fluoridia. Kidevedettömän kobolttifluoridin lisäksi tunnetaan myös kolme kidevedellistä muotoa, jotka ovat dihydraatti (CoF2·2H2O), trihydraatti (CoF2·3H2O) ja tetrahydraatti (CoF2·4H2O). Nämä ovat väriltään punaisia kiteisiä aineita.

## Valmistus ja käyttö
Kidevedetöntä kobolttifluoridia valmistetaan vedettömän vetyfluoridin ja kobolttikarbonaatin välisellä reaktiolla. Kidevedellisiä muotoja voidaan valmistaa liuottamalla kobolttikarbonaattia, -hydroksidia tai -oksidia vetyfluoridin vesiliuokseen ja haihduttamalla vesi pois. 
:CoCO3 + 2 HF → CoF2 + H2O + CO2
:Co(OH)2 + 2 HF → CoF2 + 2 H2O

Kobolttifluoridista valmistetaan muita kobolttiyhdisteitä, esimerkiksi koboltti(III)fluoridia. Lisäksi yhdistettä voidaan käyttää katalyyttinä orgaanisten yhdisteiden fluorausreaktioissa.

## Lähteet
Kaksi kuningatarta

**Kaksi kuningatarta** (*Mary Queen of Scots*) on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut historiallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Josie Rourke. Sen on käsikirjoittanut Beau Willimon perustuen John Guyn kirjaan *Queen of Scots: The True Life of Mary Stuart*. Elokuvan pääosissa ovat Saoirse Ronan ja Margot Robbie, jotka esittävät Skotlannin ja Englannin kuningattaria Maria Stuartia (Ronan) ja Elisabet I:tä (Robbie). Muissa päärooleissa esiintyvät Jack Lowden, Joe Alwyn, David Tennant ja Guy Pearce.

*Kaksi kuningatarta* sai ensi-iltansa AFI Fest -elokuvajuhlilla 15. marraskuuta 2018 festivaalien päätöselokuvana. Teatteriensi-illan se saa Yhdysvalloissa 7. joulukuuta 2018 ja Britanniassa 18. tammikuuta 2019. Suomessa sen ensi-ilta on 1. helmikuuta 2019.

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Finnkino Itis

**Itis** on Finnkinon elokuvateatteri, joka sijaitsee kauppakeskus Itiksessä. Itis Finnkinossa on yhdeksän salia, joissa on yhteensä 1&nbsp;063 asiakaspaikkaa. Elokuvateatterissa on Suomen ensimmäinen Imax-teatterisali. Elokuvateatteri avattiin 30. marraskuuta 2018.

Imax-salissa sijaitsee Suomen suurin valkokangas, joka on kooltaan noin 14 metriä kertaa 24 metriä.

Imax-salin lisäksi teatterissa on kaksi motorisoiduin nahkapenkein varustettua Luxe-salia. 

Anttilan entisiin tiloihin saneerattu teatteri on Finnkinon suurin investointi Helsingin keskustassa sijaitsevan Tennispalatsin teatterin avaamisen jälkeen, joka avattiin 1997. 

## Lähteet
Matti Lehto

**Matti Urho Kalevi Lehto** (s. 25. elokuuta 1953 Lahti) on palvellut sotilaslääketieteen professorina Tampereen yliopistossa 2018 -2020 välisen ajan, ja on kirurgian, ortopedian ja traumatologian emeritusprofessori. Hän toimi vuosien 2011–2016 ajan Tampereen yliopiston lääketieteen yksikön, nykyisin tiedekunnan, johtajana (dekaanina). Tätä ennen hän oli Pirkanmaan sairaanhoitopiirin ja Tampereen yliopistollisen sairaalan johtajaylilääkäri vuosien 2007–2010 ajan. Lehto vastasi vuoden 2000 alusta projektijohtajana Tekonivelsairaala Coxan esisuunnittelusta ja hän toimi yhtiön perustamisen jälkeen Coxa Oy:n ensimmäisenä toimitusjohtajana ja johtavana ylilääkärinä vuoden 2006 loppuun. Tampereen yliopistollisen sairaalan koulutussäätiön asiamiehenä Lehto oli vuosien 2007–2017 ajan .

Lehto väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Turun yliopistossa vuonna 1982 urheilutraumatologiaan liittyvästä lihasvamma-aiheesta. Hän erikoistui kirurgiksi Turun yliopistollisessa keskussairaalassa, ja ortopedian ja traumatologian erikoislääkäriksi Tampereen yliopistollisessa sairaalassa. Lehto toimi kirurgian apulaisopettajana Tampereen yliopistossa 1988–1992, jonka jälkeen hän toimi Tampereen yliopistollisessa sairaalassa erikoislääkärinä ja eri asteisissa ylilääkärin tehtävissä vuoden 1998 loppuun. Vuoden 1999 ajan Lehto toimi vastuualuejohtajana ja ylilääkärinä Reumasäätiön sairaalassa Heinolassa, jossa hän toimi myös osa-aikaisena tutkimusjohtajana vuosien 1996–2000 ajan .Lehdon tutkimusintressejä ovat olleet urheilutraumatologia, reumaortopedia ja tekonivelkirurgia. Sotilaslääketieteen alalla tutkimusmielenkiinto on kohdistunut normaaliolojen valmiuteen ja poikkeusoloihin varautumiseen. 

Lehto on myös toiminut STM:n Poikkeusolojen neuvottelukunnan (PONK) koulutusjaoston puheenjohtajana, ja vastasi sosiaali- ja terveydenhuollon valmiuskurssien suunnittelusta sekä toimi kahden ensimmäisen kurssin johtajana vuosina 2019-2021 

Lehto on työskennellyt vuodesta 2000 alkaen vakuutusyhtiöissä ja Tapaturmavakuutuskeskuksessa (TVK) asiantuntijalääkärinä. Potilasvahinkolautakunnan vakituinen asiantuntija Lehto oli vuosien 1993–2013 välisen ajan. UKK-kuntoinstituuttisäätiön hallituksen jäsenenä ja myöhemmin puheenjohtajana hän on ollut 2011-2020 ajan .

Tasavallan presidentti on myöntänyt Lehdolle vuonna 2006 professorin arvonimen ja vuonna 2013 Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkin. Puolustusvoimain komentaja myönsi Lehdolle 2012 sotilasansiomitalin. .

## Lähteet
Martin Herem

**Martin Herem** (s. 17. joulukuuta 1973) on virolainen kenraaliluutnantti, joka toimi Viron puolustusvoimien eli Kaitseväen komentajana 5. joulukuuta 2018 lähtien. Hän seurasi tehtävässä Riho Terrasta. Ennen puolustusvoimain komentajuutta Herem oli Viron puolustusvoimien pääesikunnan päällikkönä vuosina 2016–2018.
Herem on vuodesta 1918 alkava Viron tasavallan historian ensimmäinen puolustusvoimain komentaja, joka on koko sotilasuransa palvellut vain Viron asevoimissa.

Herem ilmoitti tammikuussa 2024 eroavansa asemastaan, vaikka hänen komentajanpestiään oli jäljellä puolitoista vuotta. Heremin mukaan oli ”oikea aika” erota ja hallitus oli pidentänyt hänen kauttaan aiemmin kahdella vuodella.
Myös Viron asevoimien varakomentaja Veiko-Vello Palm ilmoitti maaliskuussa eroavansa. Heremin seuraajaksi oli nostettu yllättäen eversti Andrus Merilo, joka ohitti valinnassa yhdeksän kenraalia. Palm haukuttiin ja nolattiin iltapäivälehti Õhtulehdessä nimettömiksi jääneiden asevoimien edustajien haastattelussa.

## Lähteet