open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ekenäs IF

**Ekenäs Idrottsförening** (Ekenäs IF, EIF) on tammisaarelainen urheilun yleisseura. Seuran lajivalikoimaan kuuluvat jalkapallo, käsipallo ja frisbeegolf. EIF:n yleisurheilujaosto perusti Karis IK:n kanssa uuden IF Raseborg -nimisen seuran, jonka alaisuuteen seuran yleisurheilutoiminta on siirtynyt. EIF on perustettu vuonna 1905, ja se on Länsi-Uudenmaan vanhimpia urheiluseuroja. 
## Jalkapallo

EIF pelasi ensimmäiset jalkapallo-ottelunsa 1907, yhteensä neljästä ottelusta kaksi pelattiin Tammisaaressa ja kaksi Helsingissä (jolloin vastustajat olivat Unitas ja HJK). 1907 EIF liittyi SPL:oon. Jalkapallojaosto seuraan perustettiin 6. tammikuuta 1908. Sarjajalkapalloilussa EIF oli mukana alusta alkaen, 1930 se pelasi B-sarjassa ja 1933 EIF käväisi A-sarjassa yhden kauden ajan. 1970-luvun sarjauudistuksen jälkeen EIF on pelannut enimmäkseen Kakkosessa, viimeksi kausilla 2012–2014. Kaudeksi 2015 EIF nousi jalkapallon Ykköseen Jari Rantasen valmentamana ja kaudeksi 2024 se nousi Veikkausliigaan.

Seuran kakkosjoukkue pelasi kauden 2018 Suomen Palloliiton Uudenmaan piirin kolmannen divisioonan lohkossa 1.

## Käsipallo
Käsipallon miesten edustusjoukkue pelasi SM-sarjassa kaudella 2005–2006.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seuran kotisivut
FC Espoo

**FC Espoo** on kilpailulliseen juniorijalkapalloon keskittynyt espoolainen urheiluseura, jonka yhteistyöseuroina toimivat Käpylä United ja EBK. Seura perustettiin vuonna 1989. 

Seuran miesten edustusjoukkue pelaa Kolmosessa ja vastaavasti naisten edustusjoukkue Naisten Kakkosessa. 

FC Espoon miehet ja naiset nousivat Ykköseen kauden 2009 päätteeksi. Miesten joukkue on pelannut Ykkösessä vuosina 2010–2011 ja Kakkosessa 1993, 2002–2009, 2012, 2014 ja 2016–2020. Seura edusti Suomea UEFA Regions Cupissa kaudella 2008–2009. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seuran kotisivut
Kirkkojärvi

**Kirkkojärvi** () on pääosin 1980-luvulla rakennettu kerrostaloalue Espoon keskuksen lähituntumassa rajoittuen etelässä rantarataan, lännessä virastokeskukseen ja idässä laajenevaan Tuomarilan alueeseen. Alueen pohjoispuolella on keväisin voimakkaasti tulviva jäänne koko alueen aikanaan peittäneestä Kirkkojärvestä, josta asuinalue on saanut nimensäkin. Järvi kuivattiin 1950-luvulla Tarvontien rakennustöiden yhteydessä.

Kirkkojärven ja Turunväylän väliselle alueelle on suunniteltu isoa puistoaluetta.

Kirkkojärvellä on kolme päiväkotia. Kaivomestarin kiinteistössä toimivat Kuninkaantien lukio ja Keski-Espoon uimahalli. Kirkkojärven liiketalossa toimii muun muassa ravintola ja autokoulu.

Alakouluna toiminut Kirkkojärven koulu valmistui vuonna 1983 ja purettiin kesällä 2007. Tontille rakennettiin uusi ja aiempaa isompi koulu 1.&ndash;9. luokkalaisille. Uusi koulu valmistui kesällä 2010.

Keski-Espoon urheilukeskus on alueen itälaidalla, jossa on nurmikenttä, tekonurmikenttä ja hiekkakenttä. Urheilukeskuksen välittömässä läheisyydessä on myös rullalautailualue.

## Yhteydet

*Espoon sisäinen linja-autolinja numero 19 reitillä Tapiola&ndash;Espoon keskus&ndash;Tuomarilan asema.
*Espoon ja Tuomarilan juna-asemat ovat kävelymatkan päässä. Näillä pysähtyvät S-, U-, L- ja E-junat. Espoossa pysähtyvät näiden lisäksi myös Turun kaukojunat.
*Espoon keskuksesta liikennöi yli kymmenen bussilinjaa eri puolille Espoota ja pääkaupunkiseutua.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Espoon keskuksen kaupunkipolut
Kansainvälinen lentoasema

**Kansainvälinen lentoasema** on lentoasema, jolta tapahtuu valtioiden välisiä, rajan ylittäviä lentoja. Kotimaan liikenteestä poiketen kansainvälisillä lentoasemilla tapahtuu myös tullitarkastuksia, passintarkastusta ja muuta rajavalvontaa. Jotta lentoasema saa kansainvälisen statuksen, sen on täytettävä määräykset muun muassa kiitoteiden pituudesta ja lennonjohdosta. Kansainväliset lentoasemat muodostavat maailmanlaajuisen verkoston ja niiden yhteydessä on yleensä kattava syöttö- ja kotimaanliikenteen palvelu.

## Lähteet
Mangoneli

**Mangoneli** oli keskiaikainen piirityskoneena käytetty katapultti, jolla ampumalla pyrittiin murtamaan linnan muuri. Mangoneli ei ollut kovin tarkka, mutta ammuksen kantomatka oli jopa 400 metriä, mikä oli merkittävästi pidempi kuin hieman tuliaseita aikaisemmin kehitetyllä trebuchetilla. Mangonelin ammuksen lentorata oli matalampi kuin trebuchetilla.

## Käyttö taistelussa
Mangonelit sinkosivat raskaita ammuksia varren päässä sijaitsevassa kupissa. Ammukset saattoivat olla kiviä tai palavaa nestettä sisältäviä säiliöitä. Epätavallisempia ammuksia olivat mädäntyneet eläimen tai ihmisen raadot, joita käytettiin laskemaan puolustajan taistelutahtoa ja levittämään sairauksia. Tämä taktiikka saattoi olla kohtalokasta muutenkin huonosta huollosta ja hygieniasta kärsiville piiritetyille.

Pienemmässä mittakaavassa mangoneleita on ehkä käytetty vihollisia vastaan taistelukentälläkin, kuten Aleksanteri Suuri käytti katapultteja.

Kömpelyydestään huolimatta mangoneli oli keskiajalla tärkein piirityksessä käytettävä katapultti. Mangoneli oli tekniikaltaan yksinkertaisempi kuin vastapainokatapultti, koska mangoneli toimi ihmisten vetovoimalla, joten sitä voi myös kutsua vetovoimalla toimivaksi trebuchetiksi.

## Lähteet
Ukonputket

**Ukonputket** (*Heracleum*) on sarjakukkaiskasvien (Apiaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Suvussa on kaikkiaan 90 lajia.

Ukonputket ovat suurikasvuisia, kaksi- tai monivuotisia kasveja. Niiden varsi on pysty, jäykkäkarvainen tai kalju, joskus punaläikkäinen. Lehdet ovat kolmiomaiset, muutamaan kertaan parilehdykkäiset. Kukinnot ovat sarjoja ja kukat valkoiset tai vihreänkeltaiset.

Lajeja on 90, joista tunnetuimpia Suomessa ovat vierasperäiset kaukasianjättiputki (*Heracleum mantegazzianum*) ja persianjättiputki (*Heracleum persicum*). Muita ukonputkien sukuun kuuluvia kasveja Suomessa ovat etelänukonputki (*Heracleum sphondylium*) ja idänukonputki (*Heracleum sibiricum* tai *Heracleum sphondylium* subsp. *sibiricum*). Lähialueilla, Venäjän Karjalassa, leviää armenianjättiputki (*Heracleum sosnowskyi*), joka on tuotu sinne alkujaan rehukasviksi. Ukonputkilajien tunnistaminen onnistuu vasta, kun kasvit ovat muutaman vuoden ikäisiä.

Kaukasianjättiputki ja persianjättiputki on tuotu Suomeen alun perin koristekasveiksi. Näitä kahta on erittäin vaikea erottaa toisistaan, ja niitä kutsutaan usein **[[Jättiputki|jättiputkiksi]]**, sillä ne kuuluvat lähisukuisten lajien muodostamaan jättiputkiryhmään (*H. persicum* -ryhmä). Jättiputket ovat uhka luonnonvaraiselle kasvistolle, sillä ne leviävät erittäin nopeasti muodostaen helposti isoja kasvustoja. Yksi kasvi voi tuottaa jopa 100 000 siementä.

## Lajeja
* armenianjättiputki (*Heracleum sosnowskyi*)
* etelänukonputki eli euroopanukonputki (*Heracleum sphondylium*)
* idänukonputki (*Heracleum sibiricum* tai *H. sphondylium* subsp. *sibiricum*)
* kaukasianjättiputki (*Heracleum mantegazzianum*)
* persianjättiputki (*Heracleum persicum*)
* steveninjättiputki (*Heracleum stevenii*) → yhdistetään lajiin *H. villosum*
* tromsanjättiputki eli tromsanpalmu (*Heracleum laciniatum*) → laji yhdistetään etelänukonputkeen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Ukonputket – ''Heracleum''
* Funet: Ukonputket (''Heracleum'')
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Heracleum'' 
* Flora of China: ''Heracleum''
Junakohtaus

**Junakohtaus** on rautatieliikenteessä tilanne, jossa yksiraiteisella radalla kaksi (tai useampia) vastakkaisiin suuntiin kulkevaa junaa kohtaa toisensa jollakin rautatien liikennepaikalla. Tällöin toinen (tai jotkin) junista ohjataan sivuraiteelle odottamaan, kunnes pääraidetta käyttävä juna on saapunut asemalle tai sivuuttanut sen. Tämän jälkeen sivuraiteilla odottava juna voi jatkaa matkaansa eteenpäin sitä raidetta, jolta kohdattava juna saapui.

Junien kohtaamisia kaksi- tai useampiraiteisella radalla ei pidetä junakohtauksina, koska junat käyttävät eri raidetta.

## Esimerkki junakohtauksesta
Yleisesti Euroopassa käytössä olevien säännösten mukaan kohtaavat junat eivät saa saapua liikennepaikalle samanaikaisesti. Tällä saadaan riittävä turvamarginaali, mikäli jarrutus syystä tai toisesta menee pitkäksi. Oheisista kaavioista opastimet on selkeyden vuoksi poistettu. Vihreä nuoli kuvaa junalle asetettua kulkutietä, jolle opastimet näyttävät ajon sallivaa opastetta.
Musicalisches Opfer

**Musicalisches Opfer** (, BWV 1079), alkuperäiseltä nimeltään *Regis Iussu Cantio Et Reliqua Canonica Arte Resoluta*, on Johann Sebastian Bachin säveltämä kokoelma, joka sisältää kaanoneita, fuugia ja yhden triosonaatin. Ne pohjautuvat Preussin kuninkaan Fredrik II Suuren säveltämään teemaan.  

## Teoksen historia

Musicalisches Opfer sai alkunsa 7. toukokuuta 1747, kun Johann Sebastian Bach matkusti Fredrik II Suuren hoviin Potsdamiin tapaamaan poikaansa Carl Philipp Emanuelia, joka oli siellä töissä hovimuusikkona.  Johann Sebastian Bach oli tunnettu taitavana kosketinsoittajana ja improvisoijana, joten Fredrik II pyysi häntä improvisoimaan fuugan antamansa melodian pohjalta.

Aikalaiskertomuksen mukaan Bach onnistui improvisoimaan samalta istumalta kaksi fuugaa, yhden kolme- ja toisen kuusiäänisen ja palattuaan Leipzigiin hän liitti näihin joukon kaanoneita ja triosonaatin, jossa oli huiluosa, koska Fredrik II soitti tuota soitinta. Tämä kokoelma julkaistiin kahden kuukauden kuluttua tapaamisesta nimellä *Regis Iussu Cantio Et Reliqua Canonica Arte Resoluta* (*"Kuninkaan antama teema lisäyksin, toteutettuna kaanonimuodossa"*), jonka sanojen alkukirjaimista muodostuu sana *[[ricercar]]*.

Douglas Hofstadter analysoi Musicalisches Opferia ja varsinkin sen sisältämää kuusiäänistä ricercaria laajasti kirjassaan Gödel, Escher, Bach: An Eternal Golden Braid (teosta ei ole suomennettu).

## Teoksen rakenne

*Musicalisches Opfer* sisälsi:

* kaksi ricercaria, toinen kuusi- ja toinen kolmiääninen
* kymmenen kaanonia
* neliosaisen triosonaatin

Triosonaattia, joka on sävelletty huilulle, viululle ja basso continuolle, lukuun ottamatta teoksiin ei ole merkitty, millä soittimilla ne tulisi esittää. Arvellaan kuitenkin, että teos olisi alun perin tarkoitettu esitettäväksi klaveerilla tai cembalolla. Myöhemmin teosta on esitetty eri soittimin ja se on sovitettu useasti myös kamariorkesterille.

Koska painettu teos ei ollut nidottu, eikä nuotteihin ole merkitty sivunumeroita, on teosten tarkoitettu esittämisjärjestys jäänyt epäselväksi. On myös arveltu, ettei Bach ajatellutkaan koko teosta esitettäväksi kerralla alusta loppuun, vaan käytettäväksi soveltuvin osin eri tilanteissa.

## Aiheesta muualla
* [IMSLP, Musikalisches Opfer, BWV 1079](https://imslp.org/wiki/Musikalisches_Opfer,_BWV_1079_(Bach,_Johann_Sebastian))
Sääty

**Sääty** on nimitys, jota käytetään etenkin antiikin aikana ja keskiajalla yhteiskunnalliseen työnjakoon perustuneista erioikeuksia nauttineista yhteiskuntaluokista. Sääty-yhteiskunnan valtiosäädyt olivat aatelisto, papisto, porvaristo sekä Pohjoismaissa myös talonpojat. Kaksi ensin mainittua muodostivat yläsäädyn, porvaristo ja maataomistavat talonpojat alasäädyn. Ranskassa porvaristosta käytettiin vuoden 1789 vallankumoukseen saakka nimitystä kolmas sääty ().

Monissa maissa järjestettiin säätyvaltiopäiviä, joissa kullakin säädyllä oli omat edustajansa. Tämän vuoksi sanalla sääty voidaan tarkoittaa myös kunkin säädyn valtiopäiville kokoontuneita edustajia. Useimpien maiden parlamenteista säätyjako poistettiin viimeistään 1800-luvulla. Suomen säätyvaltiopäivät toimivat vuoteen 1906 saakka.

Säädyillä oli asemaansa liittyviä erioikeuksia. Esimerkiksi aatelista tai pappia ei saanut tuomita tavallisessa oikeusistuimessa. Sääty määräytyi pääosin vanhempien syntyperän mukaan. Säätykiertoa tapahtui esimerkiksi avioliiton kautta sekä myönnettäessä uusia aatelisarvoja.

Ruotsissa aatelisia eli maallista rälssiä olivat alun perin ne tilalliset, jotka sitoutuivat toimittamaan ratsumiehen sotaan. Myöhemmin aatelisto oli perinnöllinen viranhaltijoiden luokka. Pappissäädyn erioikeudet antoivat papeille ja heidän perheenjäsenilleen oikeuksia ja etuuksia. Pappien erioikeuksissa on lausuttu uskontopakon periaate ja valtion velvollisuus kouluttaa papit kustannuksellaan. Porvarissäädyn erioikeudet muodostivat perustan kaupunkien itsehallinnolle. Vuonna 1789 annettu yhdistys- ja vakuuskirja teki muillekin kuin aatelisille mahdolliseksi hankkia omistukseensa rälssitiloja, jotka kuitenkin pysyivät verovapaina rälssitiloina riippumatta siitä, kuka ne omisti. Niinpä varakas porvari tai jopa talonpoika saattoi ostaa itselleen rälssitilan ja säilyttää sen verovapauden. Saman säädöksen nojalla poistettiin myös aateliston yksinoikeus eräisiin korkeimpiin virkoihin. 

Ranskan kansalliskokous lopetti Ranskan kolmeen säätyyn perustuvan säätyjärjestelmän 4. elokuuta 1789. Tällöin lakkautettiin kerralla kaikki säätyerioikeudet.

## Säätyvaltio
*Säätyvaltioksi* on kutsuttu säätyjakoon perustuvaa valtiota. Tällaisessa valtiossa tietyt säädyt voivat vaikuttaa selvästi etenkin lainsäädäntöön ja hallituksen päätöksiin. Säätyvaltio oli yleinen ylimmän vallankäytön muoto monessa maassa Keski-Euroopassa, Länsi-Euroopassa ja Pohjois-Euroopassa 1200-luvulta 1600-luvulle.

## Katso myös
* Sääty-yhteiskunta Suomessa
* Valtiosääty

## Lähteet
Commodore 16

**Commodore 16** on Commodoren vuonna 1984 markkinoille tuoma edullinen kotitietokone, jonka oli tarkoitus toimia VIC-20:n seuraajana alle sadan dollarin hintaluokassa. C-16:sta ei kuitenkaan tullut kovin suosittua, koska pari vuotta aiemmin ilmestynyt Commodore 64 saavutti kalliimmasta hinnastaan huolimatta markkinaylivoiman. Laite muistuttaa ulkoisesti VIC-20:tä ja vanhan kotelomallin C-64:ää mutta on väriltään musta.

Commodore 16:n suorittimena on MOS 6502 -yhteensopiva 8-bittinen *MOS 7501* ja keskusmuistia on perusmallissa 16 kilotavua. Muistinlaajennuksella keskusmuisti voidaan kasvattaa 64 kilotavuun. Erillisten video-, ääni- ja I/O-piirien sijaan on käytössä yksi yleispiiri, TED, joka sisältää kaikki nämä ominaisuudet. TEDin grafiikkaominaisuudet muistuttavat C-64:n VIC-II:tä mutta laajemmalla väripaletilla ja ilman sprite-grafiikkaa. Ääniominaisuudet sen sijaan ovat kehnommat kuin VIC-20:n VIC-piirissä, eli käytössä on vain kaksi kanttiaaltokanavaa, joista toisen tosin voi vaihtaa myös kohinatilaan.

C-16:n BASIC-tulkki on versiota 3.5, joka oli tarkoitus ottaa käyttöön jo Commodore 64:ssä, mutta jota ei kiireisestä aikataulusta johtuen saanut mukaan laitteistoon. Tämä BASIC-versio sisältää muun muassa grafiikka- ja äänikäskyt sekä konekielimonitorin. C-16:n laiteliitännät ovat osittain erilaiset kuin VIC-20:ssa ja C-64:ssä, mistä johtuen samoja muuntajia, peliohjaimia ja kasettiasemia ei voi käyttää ilman sopivaa konvertteria.

Commodore julkaisi myöhemmin myös C-16:n kanssa yhteensopivan **Commodore 116**:n, joka erosi C-16:sta vain koteloinniltaan. Toinen C-16 -yhteensopiva laite oli **Commodore Plus/4**, jossa oli 64 kilotavua keskusmuistia ja ROM-varusohjelmistossa neljä lisäohjelmaa: tekstinkäsittely, taulukkolaskenta, tietokanta ja graafinpiirto. Plus/4 oli lähes täydellinen floppi, joskin se sai jonkin verran kannatusta Itä-Euroopassa.

## Kuvia

Plus4 komplett.jpg|Commodore Plus/4 lisävarusteineen
Commodore 116 Conté (white bg) (shadow).jpg|Commodore 116


## Lähteet

 
## Aiheesta muualla
Väinäjoki

**Väinäjoki** (,  (”Läntinen Dvina”), , , , liiviksi *Vēna*) on 1&nbsp;020 kilometriä pitkä Itämeren Riianlahteen laskeva joki. Se on Latvian tärkein ja Valko-Venäjän toiseksi tärkein joki.

Joen nimessä esiintyvä sana *väinä* merkitsee leveää, hitaasti virtaavaa jokea. Samasta sanasta juontuu myös nimi *[[Väinämöinen]]*.

## Reitti

Väinäjoen latva on Venäjän Tverin alueen Penon piirissä, joka sijaitsee Valdain ylänköalueella. Alueella oli varhaisella keskiajalla valtavan suuri Okovin metsä. Lähtöpisteen korkeus on 221,2 metriä merenpinnasta. Väinäjoki virtaa aluksi Venäjän Tverin ja Smolenskin alueiden kautta ja jatkaa sitten Valko-Venäjän pohjoisosissa sijaitsevan Vitsebskin alueen läpi länsiluoteeseen. Kuljettuaan Latvian ja lopuksi sen pääkaupungin Riian läpi Väinäjoki saavuttaa Riianlahden. 

## Kaupungit ja vesivoima

Väinäjoen pääuoman varrella sijaitsevia kaupunkeja ovat:
* Venäjän Andreapol, Zapadnaja Dvina ja Veliž
* Valko-Venäjän Vitsebsk, Polatsk, Navapolatsk, Dzisna ja Verh’njadzvinsk
* Latvian Krāslava, Daugavpils (Väinänlinna), Līvāni, Jēkabpils, Pļaviņas, Aizkraukle, Jaunjelgava, Lielvārde,  Ķegums, Ogre, Ikšķile, Salaspils ja Riika.

Väinäjoen alajuoksulla Latviassa on kolme vesivoimalapatoa ja tekojärveä, 35, 70 ja 107 kilometrin päässä joen suulta: Riika (402 MW), Kegums (264 MW) ja Plavinas (869 MW). Voimalaitokset omistaa Latvenergo.

## Satamat ja jokiliikenne

Latvian suurin kauppasatama, Riian vapaasatama, sijaitsee noin 15 kilometrin matkalla Väinäjoen laskukohdasta ylävirtaan. Latvian puolen vesivoimaloiden ohi ei ole kanavayhteyttä, mutta yläjuoksulla jokea käytetään kuljetuksiin jossain määrin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Unesco.org – Hydrologisia tilastoja 1886–1959: Zapadnaya Dvina at Mouth Goryane  
* Unesco.org – Hydrologisia tilastoja 1877–1985: Zapadnaya Dvina at Vitebsk  
* Unesco.org – Hydrologisia tilastoja 1936–1985: Zapadnaya Dvina at Polotck  
* Unesco.org – Hydrologisia tilastoja 1908–1985: Daugava, Zapadnaya Dvinaat Ekabpils  
* Unesco.org – Hydrologisia tilastoja 1881–1985: Daugava at Daugavpils 
*Poseidon.by – Reka Zapadnaja Dvina  
*Eoearth.org – Daugava River
Palermo

**Palermo** on Sisilian suurin kaupunki, Sisilian autonomisen alueen pääkaupunki ja Palermon metropolikaupungin pääkaupunki. Kaupungin väkiluku on vajaat . Palermo on myös Sisilian tärkein kulttuurillinen, taloudellinen ja historiallinen keskus. 

## Historia
### Antiikki

Palermon perustivat foinikialaiset noin 600-luvun eaa. puolessa välissä. Kaupunki kreikkalaistui ajan kuluessa, vaikka sinne ei koskaan perustettukaan kreikkalaista siirtokuntaa. Kreikkalaiset kutsuivat kaupunkia nimellä *Panormos*, ja myöhemmin roomalaisella ajalla se tunnettiin latinaksi nimimuodossa *Panormus* tai *Panhormus*. Nämä nimet viittaavat sen hyvään satamaan.

Panormos tuli viimeistään 400-luvun eaa. alussa Karthagon valtaan, ja toimi tämän jälkeen karthagolaisten pääkaupunkina ja tärkeimpänä tukikohtana Sisiliassa. Roomalaiset valtasivat Panormoksen ensimmäisessä puunilaissodassa vuonna 254 eaa. Sodan jälkeen se kehittyi tavalliseksi roomalaiskaupungiksi, ja oli yksi saaren kukoistavimmista kaupungeista. Noin vuonna 20 eaa. kaupungista tehtiin roomalainen colonia *Colonia Augusta Panhormitanorum*. Kaupungissa on säilynyt vain vähän antiikin aikaisia jäänteitä.

### Myöhempi historia

Panormos vaikuttaa säilyneen kukoistavana Rooman keisariajan lopulle ja myöhäisantiikkiin saakka, vaikkakaan sillä ei ollut Sisiliassa koskaan aivan samaa asemaa kuin Palermolla nykyisin saaren pääkaupunkina. Kaupunki päätyi muun Sisilian mukana goottien valtaan, ja oli saaren viimeinen keskus, jonka Belisarius valtasi Itä-Roomalle eli Bysantille vuonna 535 jaa. Tämän jälkeen kaupunki säilyi osana Bysanttia vuoteen 835, jolloin saraseenit valtasivat sen. Nämä tekivät kaupungista keskuksensa Sisiliassa. Sillä säilyi tämä asema myös normannivallan aikana.

Myöhemmin Palermo kuului Pyhälle saksalais-roomalaiselle keisarikunnalle, Espanjalle ja Napolille. 1800-luvun puolessa välissä kaupungissa oli noin  asukasta. Palermo liitettiin muun Sisilian mukana Italian kuningaskuntaan vuonna 1860.

Palermon keskusta ja satama pommitettiin käyttökelvottomaksi liittoutuneiden hyökkäyksessä toisen maailmansodan aikana vuonna 1943, eikä niitä ole vieläkään täysin korjattu.

## Ilmasto
Palermon ilmasto on välimerellinen. Lämpimintä on elokuussa, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on 31&nbsp;°C. Viileintä on helmikuussa, jolloin keskimääräinen alin lämpötila on 9&nbsp;°C. Sateisin kuukausi on joulukuu, jolloin sataa noin 120 millimetriä. Kuivinta on toukokuusta elokuuhun, jolloin sadanta on alle 40 millimetriä kuukaudessa. Vuosittainen sadanta on noin 860 millimetriä.

## Kulttuuri
### Mafia

Palermo oli pitkään Sisilian mafian tärkein keskus. 1980-luvun alun suuressa mafiasodassa mafian johto kuitenkin siirtyi palermolaisperheiltä Corleone-nimisen pikkukaupungin mafiaperheille. Sisiliassa kuoli silloin yli  mafiosoa, suurin osa murhista tapahtui Palermossa. Mafia on toteuttanut siellä myös poliittisia murhia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Napuka

**Napuka** on koralliatolli Tuamotu-saarilla Ranskan Polynesiassa. Atollilla oli 234 asukasta vuoden 2017 väestönlaskennassa. Sen suurin kylä on Te Puka Maru Ia. Atollin maapinta-ala on noin kahdeksan neliökilometriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Magnificat (Bach)

Johann Sebastian Bach sävelsi kaksi **Magnificat**-teosta (*[[Neitsyt Marian ylistysvirsi]]*), joista myöhempi, D-duuriin sävelletty, BWV 243 pohjautuu aikaisempaan Es-duuriversioon (BWV 243a). Molemmat ovat kuorolle ja orkesterille sävellettyjä teoksia. Teos on kestoltaan tavanomaisen kantaatin pituinen eli noin 25 minuuttia.

## Teoksien historia

*Magnificat*ia laulettiin luterilaisissa kirkoissa 1600- ja 1700-luvuilla iltajumalanpalveluksessa, eli vesperissä yksiäänisesti Martti Lutherin saksankieliseen tekstiin *Meine Seele erhebet den Herrn*. Suurina juhlapyhinä oli kuitenkin tapana esittää monimutkaisempi latinankielinen versio.

Es-duuri *Magnificat* ensiesitettiin Leipzigin *Nicholauskirche*ssä joulupäivänä 1723. Tämä versio sisältää neljä erityisesti jouluun liittyvää alkuperäistekstiin lisättyä osaa. D-duuriversio on tehty joskus vuosien 1732 ja 1735 välisenä aikana ja siitä on jouluun liittyvät osat poistettu.

## Teoksien rakenne

Es-duuri *Magnficat*in ylimääräisistä osista kolme on kuoro-osuuksia (*[[Enkeli taivaan|Von Himmel hoch]]*, *Freuet euch und jubiliert* ja *[[Gloria in excelsis Deo]]*) ja viimeinen on sopraanon ja basson duetto (*Virga Jesse floruit*). Teos on kirjoitettu viisiääniselle kuorolle, solisteille ja orkesterille, johon sisältyi nokkahuiluja, oboeita, trumpetteja, patarummut, jouset ja basso continuo.

D-duuriversio on sovitettu juhlavammin ilmeisesti *[[Thomaskirche|Thomaskirchen]]* suurempaa kokoa ja käytettävissä olevia muusikoita ajatellen. Nokkahuilut on korvattu poikkihuiluilla ja huilut on lisätty teoksen kaikkiin kuoro-osuuksiin. Lisäksi monia yksityiskohtia on muutettu Es-duuriversiosta.  

Bach jakoi molemmissa *Magnificat*eissaan Raamatun tekstin kahteentoista lyhyeen jaksoon, mikä mahdollisti tekstin yksittäisten sanojen ja sanaryhmien sisällön ilmaisun musiikin keinoin, esimerkkinä kohdan *Omnes generationes* (*Katso, tästedes kaikki sukupolvet*, Luuk 1:48) monimutkainen kuorosovitus. Kommentaattorit ovat pitäneet kahta osiota, *Quia fecit mihi magna* sekä *Esurientes implevit bonis*, humoristisina.

# Kuoro „Magnificat“
# Aaria (sopraano II) „Et exsultavit spiritus meus“
#: A. Koraalimotetti „Vom Himmel hoch“
# Aaria (sopraano I) „Quia respexit humilitatem“
# Kuoro „Omnes generationes“
# Aaria (basso) „Quia fecit mihi magna“
#: B. Kuoro „Freut euch und jubiliert“
# Duetto (altto, tenori) „Et misericordia“
# Kuoro „Fecit potentiam“
#: C. Kuoro „Gloria in excelsis Deo“
# Aaria (tenori) „Deposuit potentes“
# Aaria (altto) „Esurientes implevit bonis“
#: D. Duett (sopraano, basso) „Virga Jesse floruit“
# Kuoro (sopraano I/II, altto) „Suscepit Israel“
# Kuoro „Sicut locutus est“
# Kuoro „Gloria Patri“
Tubuain kieli

**Tubuai** (myös **austral**) on austronesialainen kieli. Sitä puhutaan Ranskan Polynesiassa sijaitsevilla Australsaarten eli Tubuaisaarten saariryhmällä. Vuonna 1987 tubuailla arvioitiin olevan 8000 puhujaa. Kielen katsotaan olevan uhanalainen.

Kielellä ei ole kirjallista standardia.

## Murteet ja tahitin kielen vaikutus
Austral jaetaan neljään päämurteeseen:

* Raivavae
* Rimatara
* Rurutu
* Tubuai

Merkittävä osa tubuain puhujista puhuu myös tahitia. Myös kielisiirtymää tahitia kohti on havaittavissa. Aktiivisesti australia käyttävät yhteisöt painottuvat syrjäisemmille saarille. Tahiti on lisäksi tubuain lähin sukukieli. Tubuai on saanut merkittävästi vaikutteita tahitin kielestä (ns. tahitisaatio). Raivavaen murteessa tahitisaatio on ollut muita kielen murteita vähäisempää.

## Fonologia
Fonologia esitetty rurutun murteen mukaan.

### Konsonantit

Lähde:

### Vokaalit

Lähde:

## Lähteet
Britannian laivastoliput

**Britannian laivastoliput** ovat lippuja, joita käytetään sekä sotilaallisissa että yksityisissä laivoissa Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja joissakin Kansainyhteisön maissa. Eri tarkoituksiin käytettävissä laivoissa on erilaiset liput.

## Red Ensign

**Red Ensign** on Ison-Britannian kauppalaivaston lippu, ja se on ollut pohjana monen valtion lipulle.

Lipun mittasuhteet ovat 2:1 (pituus:korkeus). Sen pohjaväri on punainen. Tangonpuoleisessa yläkulmassa on Ison-Britannian Union Jack -lippu, jonka pituus ja korkeus ovat puolet koko lipun vastaavista mitoista.

## Blue Ensign

**Blue Ensign** on Yhdistyneen kuningaskunnan kauppalaivaston ja kruununsiirtokuntien lippu. Se on pohjana myös monen valtion lipulle, esimerkiksi Australia ja Uusi-Seelanti.

Lipun mittasuhteet ovat 2:1 (pituus:korkeus). Sen pohjaväri on merensininen. Tangonpuoleisessa yläkulmassa on Yhdistyneen kuningaskunnan Union Jack -lippu, jonka pituus ja korkeus ovat puolet koko lipun vastaavista mitoista.

Lippua käyttävät mm. sellaiset kauppa-alukset, joiden päällikkö on palvellut Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimissa tai kuuluu sen reservinupseereihin. Joillakin brittiläisillä venekerhoilla, jotka ovat edelleen tai ovat aloittaneet nimenomaan reserviläisten yhteenliittyminä, on oikeus käyttää tätä lippua. Jotkut kerhot ovat saaneet lisätä siihen oman erikoismerkkinsä. 

## White Ensign

**White Ensign** on Ison-Britannian Kuninkaallisen laivaston lippu.

Lipun mittasuhteet ovat 2:1 (pituus:korkeus). Sen pohjaväri on valkoinen ja siinä on punainen risti (Pyhän Yrjön risti), jonka palkit jakavat lipun neljään yhtä suureen osaan. Ristin rajaamassa tangonpuoleisessa yläkulmassa on Yhdistyneen kuningaskunnan Union Jack -lippu, jonka pituus ja korkeus siis ovat vähemmän kuin puolet koko lipun vastaavista mitoista. **Royal Yacht Squadron** -pursiseuralle on myönnetty oikeus tämän lipun käyttöön.

## Lähteet
Mataiva

**Mataiva** on atolli Ranskan Polynesiassa. Se kuuluu Tuamotun saariryhmään. Mataivan lähin naapurisaari on Tikehau, joka sijaitsee noin 35 kilometriä Mataivasta itään. Tahiti sijaitsee Mataivasta 311 kilometriä etelään. Atollilla oli 294 asukasta vuoden 2017 väestönlaskennassa. Sen ainoa kylä on Pahua. 

## Lähteet
Lemmenjoen kansallispuisto

**Lemmenjoen kansallispuisto** (, inarinsaameksi *Lemmee aalmuglâšmecci*) sijaitsee Suomen Lapissa, Inarin ja Kittilän kuntien alueella. Se on pinta-alaltaan (2&nbsp;858&nbsp;km²) Suomen suurin kansallispuisto ja Euroopan suurimpia metsäerämaita. Kansallispuisto on perustettu vuonna 1956. Lemmenjoen kansallispuisto on saanut nimensä aluetta halkovasta noin 80 kilometriä pitkästä Lemmenjoesta. Lemmenjoen kansallispuisto rajoittuu osaltaan Norjan Ylä-Inarijoen kansallispuistoon. Kansallispuisto on valtion omistuksessa ja sitä hoitaa Metsähallitus.

## Yleistä

Kansallispuiston luontoon kuuluvat tunturipaljakat, tunturikoivikot, laajat suot eli jängät ja Lemmenjokilaakson vanhat mäntymetsät. Kultasataman ja Jäkäläpään välisellä alueella voi nähdä kullanhuuhdonnan ja -kaivun historiaa ja nykyisyyttä, sekä kullankaivun luonnolle aiheuttamia jälkiä. Alueella toimii kesäisin noin sata henkilöä kullankaivun parissa, valtausmäärän ollessa hieman alle 40. Kansallispuiston suurin tunturi on Viipustunturien alueella sijaitseva noin 600 metriä korkea Morgam-Viibus. Kansallispuistossa asustaa myös suurpetoja kuten karhuja, maakotkia, ahmoja ja satunnaisesti myös susia. Uhanalaisia lajeja on 70.

Suurin osa puistossa liikkuvista ihmisistä on kesäisiä retkeilijöitä. Kokoon suhteutettuna Lemmenjoella käy kuitenkin verraten vähän retkeilijöitä. Vuonna 2024 puistossa tehtiin 21&nbsp;100 käyntiä. Kansallispuistossa on merkittyjä reittejä noin 60 kilometriä ja Lemmenjoen ylityksiin on rakennettu retkeilijöitä varten joitakin siltoja ja veneitäkin. Lemmenjoella on kesäisin myös järjestettyä moottoriveneliikennettä kuljettamassa retkeilijöitä Njurkulahdesta ylös jylhärantaista jokea Kultasatamaan. Kansallispuistossa on yli kymmenen autiotupaa ja kolme maksullista varaustupaa. Erä-lehden järjestämässä äänestyksessä Lemmenjoen kansallispuisto valittiin Suomen parhaaksi vaellusalueeksi.

Lemmenjoen kulta-alueelle on rakennettu kaksi pientä lentokenttää, Martiniiskonpalon (467 m) ja Keurulaisen (noin 500 m) ylätasangoille. Kentille voidaan laskeutua ja niiltä nousta pienehköillä potkurikoneilla.

## Tunnetuimmat nähtävyydet
* Lemmenjoen jokilaakso
* Ravadasköngäs (putous)
* Joenkielinen (tunturi)
* Sallivaaran entisöity poroerotuspaikka
* Kaapin Jounin kenttä (vanha porotila)
* Karhu-Korhosen kirjasto
* kullankaivualue
* Njurkulahdessa sijaitseva luontotupa

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla

*Metsähallituksen Luontoon.fi -sivuilla oleva esittely
*Norjan Ylä-Inarijoen kansallispuisto
Kuriiri

**Kuriiri** on henkilö tai yhtiö, joka toimittaa paketteja ja kirjeitä eri paikkojen välillä. Tyypillisesti kuriiri toimittaa tavarat perille nopeammin kuin perinteinen posti. Kaupalliset kuriiriyritykset eroavat yleensä postista myös siinä, että ovat lähes poikkeuksetta vastuussa kuljettamastaan tavarasta. Kuriirit saattavat käyttää kaupungeissa polkupyöriä tai moottoripyöriä, mutta tyypillisesti pakettien kuljettamiseen käytetään maanpäällisessä liikenteessä pakettiautoja, kuorma-autoja ja ajoneuvoyhdistelmiä, sekä maiden väliseen kuljetukseen lentokoneita.

Kuriiritoimittavia yhtiöitä on monia. Kaksi maailman suurinta kuriiriyhtiötä ovat UPS ja FedEx.

Alkuaan sana kuriiri tarkoittaa henkilöä, joka ottaa kiinni karanneita eläimiä.

## Historiaa
Kuriireja on ollut olemassa jo ennen tavallisen postin perustamista.

## Kuriiriyrityksiä
* FedEx
* KiitoKuriiri
* UPS
* TNT
* DHL
* Matkahuolto
* World Courier
* Pakettiapinat
* DPD
*Jetpak

## Katso myös
* Airut
Tepoto

**Tepoto** on saari Ranskan Polynesiassa. Se kuuluu Tuamotun saariryhmään. Saaren asukasluku oli 50 vuoden 2017 väestönlaskennassa. Tepoton suurin kylä on Tehekega. Saarta kutsutaan joskus nimellä **Pohjois-Tepoto**, jotta sitä ei sekoitettaisi samannimiseen kolmen asumattoman atollin ryhmään Tuamotussa.

Saaren löytäjä vuonna 1765 oli brittiläinen kapteeni John Byron. Hän nimesi Tepoton ja Napukan yhteisellä nimellä *Islands of Dissapointment*, koska niiden asukkaat suhtautuivat tulijoihin vihamielisesti.

## Lähteet
Epistola

**Epistola** on kristillisessä jumalanpalveluksessa, messussa ja sanajumalanpalveluksissa luettava Raamatun lukukappale. Nykyinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon jumalanpalvelusten kirja tuntee epistolatekstille nimen *toinen lukukappale*. Kullekin sunnuntaille ja pyhäpäivälle on evankeliumikirjassa lukukappaleet Vanhasta testamentista ja Uudesta testamentista. Uuden testamentin lukukappaleet ovat yleensä otteita joistain Uuden testamentin kirjeistä. Jotkin lukukappaleet ovat myös otteita Apostolien teoista tai Johanneksen ilmestyskirjasta.  Viikon arkipäivinä käytetään lukukappaleina edellisen sunnuntain lukukappaleita.

## Uuden testamentin kirje
Uuden testamentin kirjeitä kutsutaan myös epistoloiksi. Tämä pohjautuu kreikan sanaan *epistolee* (kreik. ἐπιστολή), joka tarkoittaa suomeksi kirjettä. Epistolat ovat Uuden testamentin kirjoja, jotka ovat alkuaan olleet kirjeitä. Nämä kirjeet on kirjoitettu kirjeissä mainituille seurakunnille tai henkilöille ensimmäisellä vuosisadalla antamaan lisäopetusta uskoon liittyviin kysymyksiin sekä ohjeita ja neuvoja seurakunnan järjestelyistä ja käytännöistä. Niiden säilymistä on auttanut se, että ne on alun perinkin kirjoitettu kirjalliseen muotoon, toisin kuin esimerkiksi evankeliumit, jotka kulkivat aluksi suullisessa muodossa.

Useimmat Uudessa testamentissa olevista kirjeistä on nimetty apostoli Paavalin mukaan (Kirjeet roomalaisille, korinttilaisille, galatalaisille, efesolaisille, kolossalaisille, tessalonikalaisille, Timoteukselle, Titukselle ja Filemonille). Uuden testamentin kirjakokoelmaan kuuluu yhteensä 21 kirjettä.

## Luettelo Uuden testamentin kirjeistä
*Kirje roomalaisille
*Ensimmäinen kirje korinttilaisille 
*Toinen kirje korinttilaisille 
*Kirje galatalaisille 
*Kirje efesolaisille 
*Kirje filippiläisille 
*Kirje kolossalaisille 
*Ensimmäinen kirje tessalonikalaisille 
*Toinen kirje tessalonikalaisille 
*Ensimmäinen kirje Timoteukselle 
*Toinen kirje Timoteukselle 
*Kirje Titukselle 
*Kirje Filemonille 
*Kirje heprealaisille 
*Jaakobin kirje 
*Ensimmäinen Pietarin kirje 
*Toinen Pietarin kirje 
*Ensimmäinen Johanneksen kirje 
*Toinen Johanneksen kirje 
*Kolmas Johanneksen kirje 
*Juudaksen kirje
Ellei kirjeen nimessä mainita kirjoittajaa, se on apostoli Paavalin kirjoittama tai sitä pidetään Paavalin kirjoittamana.

## Epistolanpuoli
Epistolanpuoli on perinteinen nimitys kirkon alttarin tai kuorin eteläpuolelle, josta epistolatekstin lukeminen on tapahtunut. (Kirkkosalista, seurakunnasta  katsoen oikealla). 

## Lähteet
Gal (yksikkö)

**Gal** tai **galileo** (tunnus **Gal** tai **gal**) on Cgs-järjestelmän yksikkö putoamiskiihtyvyydelle. Sen määritelmä on 1 senttimetri sekunnissa potenssiin kaksi. Yksikkö on nimetty Galileo Galilein mukaan, joka teki ensimmäiset painovoimaan liittyvät mittaukset.

SI-yksiköissä: 1 Gal = 0,01 m/s². 

Painovoiman aiheuttama kiihtyvyys maan pinnalla on noin 981 Galia.

Maan pinnalla havaittavassa painovoimassa olevat muutokset, jotka tyypillisesti aiheutuvat maan kuoren tiheyden muutoksista tai vuoristoista, ovat tyypillisesti kymmeniä tai satoja milligaleja (mGal).

## Lähteet
Rankki (saari)

**Rankki** () on saari Kotkan edustalla Suomenlahdella, noin 10 kilometrin päässä Kotkansaarelta. Saari oli aiemmin puolustusvoimien käytössä vartiolinnakkeena.

## Saaren historia
Saari oli osa Pietari Suuren merilinnoituksen Kotkan–Kurkolanniemen–Merikülan puolustuslinjaa, jonka venäläiset perustivat vuonna 1916 suojelemaan Pietaria. Koska 1918 suojeluskunnat eivät olleet hyökänneet Rankkiin, joutuivat saksalaiset nousemaan osasto Brandensteinin voimin Kotkan asemesta Loviisaan. 

Tarton rauhansopimuksen edellyttämä Suomenlahden ulkosaarien demilitarisointi aiheutti sen, että Lavansaaren järeät patteriston tykit jouduttiin siirtämään Koivistolle, ja RT&nbsp;2:lle jäivät enää Kilpisaaren ja Rankin raskaat patterit. Vuonna 1926 Rankin patteri hajaryhmitettiin jaoksittain ja sille saatiin viides tykki Kilpisaaresta.

Vuoden 2006 lopussa Rankki muutettiin vartiolinnakkeeksi, ja varusmieskoulutus siellä lopetettiin kokonaan, mutta saari jäi kuitenkin puolustusvoimien harjoitusalueeksi. Kotkan rannikkopataljoona lakkautettiin vuoden 2013 loppuun mennessä, ja Senaatti-kiinteistöt myi 21.1.2015 Rankin ja Kirkonmaan varuskunta-alueet kotkalaisen yrittäjän Ismo Rädyn perustamalle yhtiölle Kotkan Saaret Oy:lle.

## Sääasema
Rankissa oli puolustusvoimien ylläpitämä sääasema, joka tekee merisäätiedotuksia Ilmatieteen laitokselle.

Parhaiten Rankki tunnettaneen juuri sääasemastaan, jonka säätiedot luetaan päivittäin radion merisäätiedotuksessa, esimerkiksi: ”Kotka Rankki: ohutta yläpilveä, näkyvyys…”. 

Aiemmin sääasemaa ylläpitivät varusmiehet, jotka oli koulutettu Niinisalon Tykistöprikaatissa. Sääryhmän johtajana toimi aliupseerikoulutuksen saanut varusmies. Ryhmän vahvuus oli 1+3 eli kerrallaan 24&nbsp;tunnin vuorossa oli yksi säämies. Sääasema lähetti kerran kolmessa tunnissa synop-sääsähkeen, josta kävivät ilmi muun muassa ilman lämpötila, tuulen suunta ja nopeus, ilman suhteellinen kosteus sekä kokonaispilvisyys. Tämän lisäksi sääasemalta lähetettiin kuuden tunnin välein Kirkonmaan linnakkeelle säätiedot.

Nykyään sääasema on täysin automaattinen.

## Matkailusaarena

Rankki on vuoden 2015 alusta ollut Kotkan Saaret Oy:n matkailupalveluiden aluetta. Rankissa on vierasvenesatama ja Rankkiin kulkee kesäkaudella vesibussi Kotkan Sapokasta. Kesäkaudella Rankissa palvelee ravintola ja pieni kauppa entisen sotilaskodin rakennuksessa. 1960-luvulla valmistuneessa kasarmissa on tarjolla tupamajoitusta sekä kantahenkilökunnan 1960–70-luvuilla valmistuneissa rivitaloissa kaksioita sekä kolmioita. Rankissa on joukkuesauna ja pienempi puulämmitteinen tynnyrisauna, jotka lämpenevät tilauksesta. 

Rankin saaren kaavoitus valmistui syksyllä 2018 ja uusia rakennuspaikkoja on noin 29.

## Kulttuuriset viittaukset
Saaren nimen esiintymisestä säätiedotuksissa merenkulkijoille otti 1970-luvun lopulla nimensä suomalainen rockyhtye Kotka Rankki Ohutta Yläpilveä.

## Lähteet
SL Benfica

**Sport Lisboa e Benfica** on portugalilainen jalkapalloseura. Se on perustettu vuonna 1904. Benfica pelaa tällä hetkellä Portugalin korkeimmalla sarjatasolla. Sen kotikaupunki on Lissabon. Silloin seuran nimenä oli pelkkä *Sport Lisboa*, mutta sen yhdistyttyä vuonna 1908 *Sport Club de Benfican* kanssa, nimi vakiintui nykyiseen muotoonsa. Benficalla on perinteisen jalkapallon lisäksi toimintaa myös esimerkiksi Futsalissa, koripallossa, lentopallossa ja rugbyssa. Benfica on kansallisella puolella Portugalin menestynein seura kaikissa kilpailuissa. Euroopan kilpailuissa ainoastaan FC Porto on saavuttanut enemmän mestaruuksia.

Jalkapallojoukkue pelaa kotiottelunsa Lissabonin Estádio da Luz -stadionilla, jolle mahtuu 65&nbsp;000 katsojaa. Seuran värit ovat punainen ja valkoinen. Lisäksi Benficalla on symboleina kotka sekä *"E Pluribus Unum"* -motto, jonka voi kääntää *"Yksi kaikkien ja kaikki yhden puolesta"*.

Suurimmat menestykset Benficalla ajoittuvat 1960-luvun alkuun, jolloin se voitti vuosina 1961 ja 1962 Euroopan Cupin kahdesti peräkkäin. 1960-luvulla joukkueessa pelasikin Eusébio, yksi Portugalin kaikkien aikojen parhaimmista jalkapalloilijista. Häviävänä osapuolena Euroopan Cupin finaaleissa Benfica on ollut vuosina 1963, 1965, 1968, 1988, 1990 ja 2013. Kansallisella puolella Benfican pahimpia kilpailijoita ovat FC Porto ja Sporting CP. Benfica on voittanut 33 Portugalin mestaruutta, joista viimeisimmän se saavutti Jorge Jesusin valmentamana vuonna 2014 kolmen vuoden tauon jälkeen. Kausi 2014 oli muutoinkin joukkueelle täydellinen. Liigamestaruuden seuraksi joukkue voitti sekä Portugalin Cupin että myös Liigacupin. Nykymuotoista liigacupia alettiin pelata kaudella 2007–2008, ja Benfica on ensimmäinen triplaan yltänyt joukkue.

Vuosina 1971–73 Benfica voitti peräti 29 sarjapeliä yhteen menoon.

## Saavutukset

* Euroopan cup: 2 (1961, 1962)
* Portugalin pääsarjamestaruus: 38 (1936, 1937, 1938, 1942, 1943, 1945, 1950, 1955, 1957, 1960, 1961, 1963, 1964, 1965, 1967, 1968, 1969, 1971, 1972, 1973, 1975, 1976, 1977, 1981, 1983, 1984, 1987, 1989, 1991, 1994, 2005, 2010, 2014, 2015, 2016, 2017, 2019, 2023) **Ennätys**
* Portugalin cup: 26 (1940, 1943, 1944, 1949, 1951, 1952, 1953, 1955, 1957, 1959, 1962, 1964, 1969, 1970, 1972, 1980, 1981, 1983, 1985, 1986, 1987, 1993, 1996, 2004, 2014, 2017) **Ennätys**
* Portugalin liigacup: 7 (2009, 2010, 2011, 2012, 2014, 2015, 2016) **Ennätys**
* Portugalin supercup: 9 (1980, 1985, 1989, 2005, 2014, 2016, 2017, 2019, 2023 )

## Edustusjoukkue
:*Päivitetty 29. joulukuuta 2021.*

*Pelinumero **29** poistettiin käytöstä vuonna 2004 numeroa käyttäneen unkarilaisen Miklós Fehérin kuoltua kentälle kesken ottelun.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nokia 9210 Communicator

**Nokia 9210 Communicator** on Nokian ensimmäinen Symbian-käyttöjärjestelmällä varustettu älypuhelin ja samalla myös ensimmäinen Symbian-käyttöjärjestelmällä varustettu matkapuhelin sekä kolmas Communicator-sarjan älypuhelin 9000/9000i:n ja 9110/9110i:n jälkeen. Myöhemmin puhelimesta julkaistiin päivitetty 9210i-malli. Nokia 9210/9210i -malleja seurasi Nokia 9500 Communicator, sekä ilman kameraa ja WLAN:ia julkaistu versio Nokia 9300, joka ei kuitenkaan kantanut Communicator-nimikettä. Nokia 9210:aa edeltävät Communicatorit käyttivät GEOS-käyttöjärjestelmää.

9210:n käyttöjärjestelmä on Symbian OS v6.0, joka oli myös Symbianin ensimmäinen Symbian-niminen käyttöjärjestelmä (aik. Epoc). Puhelimen käyttöympäristö kuuluu Series 80 -sarjaan (ennen kutsuttu Crystaliksi), jonka jokaisessa puhelimessa on 640 × 200 pikselin kokoinen näyttö. Nokia 9210:n ja 9210i:n Series 80 -versionumero on 1.0 (uudemmat kommunikaattorit käyttävät 2.0:aa).

Markkinoille tulonsa aikaan myytyihin kehittyneisiin puhelimiin verrattuna siitä puuttui GPRS ja Bluetooth, mikä oli melko paha puute, sillä laite oli tarkoitettu nimenomaan internetin ja tiedonsiirron tehokäyttöön. Laitteella pääsi kytkeytymään internetiin HSCSD:llä ja toisen laitteen, kuten tietokoneen kautta, käyttämällä langatonta infrapunayhteyttä tai sarjakaapelia.

Nokian aikaisempiin 9110/9110i-malleihin verrattuna siinä oli värinäyttö ja ns. kaupunki-GSM (EGSM 900/1800).

Nokia 9210:n kuuloke sijaitsee puhelimen takana, eli käyttäjä puhuu puhelimeen pitäen sen selkäpuolta poskeaan vasten. Puhelun saa kaiutinpuheluksi kun kääntää näppäimistön esiin.

## Nokia 9210:n teknisiä yksityiskohtia
*Pääohjelmat: puhelin, työpöytä (vaihdettavalla taustakuvalla, koko max. 452 × 200), viestintä (SMS, faksi, sähköposti), internet (web, WAP), osoitekirja, kalenteri, toimisto (tekstinkäsittely, taulukkolaskenta, esitykset (vain luku), tiedostonhallinta)
*Ekstrat: laskin, kello, pelit, nauhuri ja yksikkömuunnos
*Koko: 158 × 56 × 27 mm
*Paino: 244 g
*Matkapuhelin: EGSM 900/1&nbsp;800 ja HSCSD (43.2 kbit/s)
*Ulkoinen näyttö: kaksivärinen
*Sisäinen näyttö: 4&nbsp;096-värinen 640 × 200 LCD
*Suoritin: 32-bittinen 52 MHz ARM9-pohjainen RISC-suoritin
*Muisti: ohjelmat 8 MB (josta vapaana n. 4 MB käynnistyksen jälkeen), käyttäjä 2 MB (sisäinen) + 16 MB MMC-kortti (laajennus jopa 256 MB:in asti)

## Katso myös
* Luettelo Nokian tuotteista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nokia 9210 -tietosivusto (englanninkielinen)
* Käyttöohjeet
Rankki

**Rankki** tarkoittaa seuraavia asioita:
* Rankki, saari Kotkan edustalla
* rankki, viinan valmistuksen jäteaine
* ryhmän rankki (myös *ranki* tai *rangi*), algebraan liittyvä käsite
CARP

**Common Address Reduncancy Protocol (CARP)** on Michael Shalayeffin ja Ryan McBriden luoma vastine IETF:n reitittimien kahdennusprotokolla VRRP:lle. CARP ilmestyi ensimmäistä kertaa OpenBSD 3.5:een. CARP:sta on portattu versiot mm. FreeBSD:lle, NetBSD:lle sekä GNU/Linux:lle.

Konfiguroidessa CARP:a luodaan virtuaaliverkkoliitäntä, jonka IP-osoite on klustereiden jakama IP, ja johon vastaa master-laite. Muut laitteet ovat backup-koneita ja ne omivat IP-osoitteen vasta, kun master-laite on lakannut lähettämästä CARP-sanomia. Täten yksi kone vastaa koko ajan carpattavaan IP-osoitteeseen, sekä jokainen klusterin kone myös omaan fyysiseen osoitteeseensa.

Virtuaalisen IP-osoitteen lisäksi CARP-klusterilla on virtuaalinen MAC-osoite. Tämä on muotoa 00-00-5e-00-00-01-vhid, jossa vhid on CARP-verkkoliitännän id. Vhid-arvo määräytyy väliltä 1-255, joten yhdessä verkkosegmentissä voi olla korkeintaan 255 CARP-osoitetta.

CARP:n konfigurointi:
#ifconfig carp0 create
#ifconfig carp0 192.168.0.1 netmask 255.255.255.0 vhid 1 pass asdfasdf advskew 100,

jossa virtuaaliverkkoliitäntä on *carp0*, *192.168.0.1* carp-osoite, *vhid* viittaa CARP-id:hen joka on maksimissaan 255, *pass* SHA-1 HMAC-salauksen avaimeen sekä *advskew*-arvo CARP-sanomien lähetystiheyteen. Pienemmällä lähetystiheydellä lähettävä on oletusarvoisesti master-laite. Jos PF:ssä on käytössä binat-sääntöjä jotka viittaavat CARP-osoitteeseen, on syytä tehdä aliaksista myös CARP-verkkoliitäntöjä. Näitä voi liittää useampia yhteen virtuaaliverkkoliitäntään.

Jotta CARP-klusteri on tilatietoinen, eli yhteydet eivät katkea master-tilan vaihtuessa, on syytä implementoida pfsync lähettämään tilatiedot koneiden kesken.
Pyöreä torni

**Pyöreä torni** (myös **Pässinlinna**, ) on Viipurin kaupunginmuuriin aikoinaan kuulunut tykkitorni, joka sijaitsee Viipurin kauppatorilla. Torni rakennettiin vuosina 1547–1550, oletetusti Kustaa Vaasan vuonna 1547 antamasta käskystä Viipurin kaupunginmuurin vahvistamiseksi keskiaikaisen Karjaportin viereen. Alun perin tykkitorneja olisi pitänyt rakentaa muuriin kaksi, mutta toista ei koskaan toteutettu. Vuonna 1923 torni sisustettiin arkkitehti Uno Ullbergin suunnitelmien mukaan kahvilaksi, jollaisena se vielä nykyisinkin toimii.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Viipuri vuonna 1925 – Pyöreä torni
* Osakeyhtiö Pyöreä Torni - Runda Tornet Aktiebolag

* Pyöreä torni eli Karjaportin torni Viipurissa, Suomen Kuvalehti, 04.08.1923, nro 31, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* "Pyöreä torni" Viipurissa, Suomen Kuvalehti, 08.12.1923, nro 49, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Öljy

**Öljy** on veteen liukenematon palava nestemäinen orgaaninen yhdiste.

## Maaöljy

Usein öljy-sanalla viitataan nimenomaan maaöljyyn (raakaöljyyn), jota pumpataan maan sisältä. Se on hiilivetyjen seos. Maaöljy on tällä hetkellä yksi maailman tärkeimmistä energianlähteistä, ja se liittyy olennaisena osana kansainväliseen politiikkaan. Maaöljyä kulutettiin vuonna 2004 maailmassa noin 13 miljardia litraa (83 miljoonaa tynnyriä) ja Suomessa noin 35 miljoonaa litraa (220 tuhatta tynnyriä) päivässä. Siitä valmistettuja polttoaineita ovat bensiini ja dieselöljy sekä kevyt ja raskas polttoöljy. Paitsi polttoaineena, maaöljystä valmistettuja tuotteita käytetään myös voiteluöljyinä sekä teollisuudessa esimerkiksi muovien valmistukseen. Maaöljy on fossiilinen polttoaine ja sellaisena ehtyvä luonnonvara, joka on syntynyt maapallolle miljoonien vuosien aikana.

## Rasvaöljyt
Öljy-sanaa käytetään myös sellaisista rasvoista, jotka huoneenlämmössä ovat nestemäisiä. Useimmat niistä ovat kasvikunnan tuotteita, ja niitä sanotaan myös kasviöljyiksi. Niitä saadaan monien kasvien siemenistä sekä muutamien kasvien hedelmistäkin. Niitä käytetään varsinkin ravintoöljyinä, mutta myös teknisiin tarkoituksiin ja kemianteollisuuden raaka-aineina.

Nestemäisiä rasvoja eli rasvaöljyjä esiintyy myös eläinkunnassa, esimerkiksi kalaöljy. Kalaöljyä on muun muassa sardiiniöljy. Tietyistä äyriäisistä saadaan krilliöljyä.

### Tunnettuja kasviöljyjä

* avokadoöljy
* auringonkukkaöljy
* hamppuöljy
* helokkiöljy
* kookosöljy
* maapähkinäöljy
* maissiöljy
* manteliöljy
* mäntyöljy
* oliiviöljy

* palmuöljy
* pellavasiemenöljy
* puuvillansiemenöljy
* rapsiöljy
* ruusuöljy
* rypsiöljy
* seesamiöljy
* seetriöljy
* sinapinsiemenöljy
* soijaöljy

## Eteeriset öljyt
Eteeriset öljyt ovat monissa kasveissa pieninä määrinä esiintyviä, herkästi haihtuvia yhdisteitä. Kemiallisesti ne eivät muistuta sen enempää maaöljyä kuin rasvaöljyjäkään. Ne ovat yleensä voimakkaasti tuoksuvia aineita, ja ne saavat aikaan monet kukkien ja hedelmien tuoksut. Niitä on runsaasti myös maustekasveissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Æon Flux

***Æon Flux*** on Peter Chungin luoma surrealistinen science fiction -animaatiosarja, jota esitettiin Music Television -musiikkikanavalla. Sarjaa tehtiin ensin vuosina 1991–1992 lyhyinä, 2–5 minuutin mittaisina animaatioina, joissa päähenkilö kuoli aina jakson lopuksi. Myöhemmin, vuonna 1995 tehdyllä kolmannella tuotantokaudella jaksot olivat puolituntisia.

Vuonna 2005 valmistui *Æon Flux* -elokuva, jonka pääosassa on Charlize Theron.

## Tuotantokaudet

### Ensimmäinen tuotantokausi (1991)
# Pilot (koostettu kuudesta 2–3 minuutin jaksosta)

### Toinen tuotantokausi (1992)
# "Gravity"
# "Night"
# "Leisure"
# "Tide"
# "War"

### Kolmas tuotantokausi (1995)
# "Utopia or Deutoronopia"
# "Isthmus Crypticus"
# "Thanatophobia"
# "A Last Time For Everything"
# "The Demiurge"
# "Reraizure"
# "Chronophasia"
# "Ether Drift Theory"
# "The Purge"
# "End Sinister"

## Aiheesta muualla
* TV.com: Aeon Flux 
* Aeon Flux Movie  - elokuvan virallinen kotisivu
Fennoskandia

**Fennoskandia** on Pohjois-Euroopassa sijaitseva maantieteellinen alue, johon kuuluvat Skandinavian niemimaa sekä Suomi, Itä-Karjala ja Kuola. Fennoskandia on niemimaa, jonka erottavat muusta Euraasian mantereesta Itämeri, Vienanmeri ja niiden välinen kannas. Suurin osa Fennoskandiaa kuuluu Baltian kilpeen. Fennoskandiaan kuuluvat koko Suomi, Ruotsi ja Norja lukuun ottamatta kyseisiin maihin kuuluvia saaria sekä pieni osa Venäjästä. Fennoskandian pohjoisinta osaa kutsutaan Lapiksi. Itä-Karjalan lisäksi Fennoskandiaan kuuluvat Karjalankannas sekä Arkangelin alueen lähtisin osa.

Fennoskandia on määritelty erilliseksi alueeksi luonnontieteensä ja -historiansa perusteella. Nimen otti ensimmäisenä käyttöön suomalainen geologi Wilhelm Ramsay.

Fennoskandian itäraja kulkee Karjalankannakselta Laatokan halki Syvärille, sitä pitkin Ääniselle, sieltä Kanozeron kautta Äänisenjoen laakson länsilaidalle jota noudattaen Vienanmereen.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Seppälä, M. (toim.) 2005. *The Physical Geography of Fennoscandia*. Oxford University Press, Oxford.'' 

## Aiheesta muualla
* Geological Map of the Fennoscandian Shield