open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Cristian Savani

**Cristian Savani** (22. helmikuuta 1982) on italialainen lentopalloilija. Hän on voittanut Euroopan mestaruuden Italian maajoukkueen pelaajana vuosina 2003 ja 2005.

Savani on pelannut vuodesta 2008 lähtien Perugian joukkueessa Italian pääsarjassa. Savani on pelannut koko uransa kotimaassaan Italiassa, jossa hän on edustanut useita A1-liigan joukkueita.

Savani on kuulunut Italian maajoukkueeseen vuodesta 2001 lähtien.

## Saavutukset
* Euroopan-mestaruus 2003 ja 2005
* CEV Cupin voitto 2008
* Grand Champions Cupissa pronssia 2005
* Maailmanliigassa pronssia 2001

## Joukkueet

*2001-2004 Gabeca Montichiari 	
*2004-2006 Trentino Volley 	
*2006-2008 M. Roma Volley 	
*2008- Perugia Volley

## Aiheesta muualla
*Savanin kotisivut
Miikka Ruokanen

**Miikka Mauno Ruokanen** (s. 11. huhtikuuta 1953 Rovaniemi) on teologian ja filosofian tohtori sekä dogmatiikan emeritusprofessori Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa. Hänen erikoisalojaan ovat dogmatiikka, missiologia, teologinen hermeneutiikka, armo-oppi, kontekstuaalinen teologia ja ei-länsimaiset teologiat. 

Ruokanen on tullut tunnetuksi Kiinan tuntijana ja "julkkispappina". Ruokanen on olut ehdolla muun muassa arkkipiispanvaalissa 2010, jonka häviisi niukasti, sekä Kuopion piispan vaalissa. *[[Kotimaa (sanomalehti)|Kotimaa]]* nimesi Ruokasen 100 merkittävimmän itsenäisyyden ajan kirkollisen vaikuttajan joukkoon Suomessa vuonna 2017.

Hän jäi Helsingin yliopistosta eläkkeelle 2019, mutta jatkaa luennoimista Nanjingin teologisen yliopiston professorina. 

## Elämä ja ura

Ruokasen vanhemmat olivat peräpohjalainen lestadiolaismaanviljelijä Osmo Ruokanen ja Kiuruveden körtteihin kuulunut kyläkauppiaan tytär, kansakoulunopettaja Elisa Niskanen. Osmo-isä oli sataprosenttinen sotainvalidi ja hän kuolikin 32-vuotiaana Miikan ollessa vasta kolmevuotias. Yksinhuoltajaksi ja leskeksi jäänyt Elisa-äiti kuoli Miikan ollessa 13-vuotias. Rovaniemellä papisto oli Ruokasen lapsuudessa lestadiolaista ja perhe kävikin aina välillä lestadiolaisseuroissa, vaikka äiti toikin herännäisyyttään esille. Ruokasen veli on Suomen Kuvalehden entinen päätoimittaja Tapani Ruokanen. Miikka Ruokanen suoritti ylioppilastutkintonsa Atlantic Collegessa vuonna 1972 ja valmistui teologian maisteriksi 26. huhtikuuta 1976. Pappisvihkimyksensä hän sai Aimo T. Nikolaiselta 1. kesäkuuta 1977 Helsingin tuomiokirkossa. Teologian lisensiaatin tutkinto tuli suoritetuksi 20. maaliskuuta 1978 ja teologian tohtorin tutkinto 11. marraskuuta 1984. Tutkimustyön ohella Ruokanen toimi pappina yhteensä kaksi vuotta ja yhden kuukauden vuosien 1977−1982 aikana Hyvinkäällä, Rovaniemellä ja Helsingin Paavalin seurakunnassa. Ruokanen toimi 1980-luvulla televisiokuuluttajana Yleisradion TV1:ssä. 

Ruokanen on valmistunut myös filosofian tohtoriksi Cambridgen yliopistosta.

Ruokasen nykyinen puoliso Jun Li on kotoisin Itä-Kiinasta Shanghaista. Liitto on Ruokaselle kolmas. Hänen veljensä on entinen päätoimittaja Tapani Ruokanen.

Miikka Ruokanen oli vuonna 2010 ehdokkaana arkkipiispan vaalissa, jossa Jukka Paarmalle etsittiin seuraajaa. Ruokanen sai ensimmäisellä kierroksella toiseksi eniten ääniä. Hän hävisi vastaehdokkaalleen Kari Mäkiselle maaliskuussa 2010 pidetyllä toisella kierroksella äänin 593–582.

## Teokset
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
* Vantaan Lauri Luettu 19.7.2007
* Helsingin yliopisto
* Miikka Ruokasen kotisivu

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Arkkipiispanvaalin jälkeinen haastattelu, Ylen sivut
Espanjan Grand Prix 1996

**Espanjan Grand Prix 1996** oli Formula 1 -sarjan historian 588. osakilpailu. Se ajettiin 2. kesäkuuta Circuit de Catalunyalla. Kilpailun voittajaksi ajoi ensimmäisen voiton Ferrarilla ottanut hallitseva maailmanmestari Michael Schumacher.

## Aika-ajo

## Kilpailun tulokset

## Muuta

*Nopein kierros: Michael Schumacher 1.45,517 (14)
*Pedro Dinizin ensimmäinen pistesijoitus
*Michael Schumacherin ensimmäinen voitto Ferrarille, joka oli hänen uransa 20.
*Mercedesin 50. kilpailu

### Johtokierrokset

### MM-tilanne -kuljettajat

### Valmistajien MM-tilanne

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kuvia kilpailusta
Olivia Brown

**Olivia Margarette Brown** (10. huhtikuuta 1960 Livonia, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä. 

Hän näytteli etsivä Trudy Joplinia Miami Vicessä ja Vanessa Hargravesia *[[Designing Women]]issa*. 
Brown näytteli myös merkittävää henkilöä elokuvassa *7th Heaven*. Sekä monissa muissa elokuvissa mm. 
*Throw Momma from the Train*, *48 Hrs*. ja *Streets of Fire*.

Hän oli naimisissa Mykelti Williamsonin kanssa 1983–1985. Tällä hetkellä hän on naimisissa James Okonkwon kanssa.
Brownilla ja Okonkwonilla on kaksi yhteistä lasta Morgan ja Kyyan.

## Lähteet
*
Harmaapääalbatrossi

**Harmaapääalbatrossi** (*Thalassarche chrysostoma*) on pienehkö etelänalbatrosseihin kuuluva albatrossi. Lajin nimesi Johann Reinhold Forster 1785.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 81&nbsp;cm ja siipien kärkiväli 200–215&nbsp;cm. Nimensä mukaisesti lajilla on tuhkanharmaa pää, kaula ja niska. Selkäpuoli, pyrstön ja siipien yläpuolet ovat mustahkot ja alapuoli valkoinen. Nokka on musta ja siinä on oranssi kärki ja keltaiset reunat. Sukupuolet ovat samanväriset. Nuoret linnut ovat tummempia kuin aikuiset.

## Esiintyminen
Harmaapääalbatrossi pesii eteläisillä valtamerillä. Etelä-Georgialla ja Islas Diego Ramirezilla eteläisellä Atlantilla, Prince Edward Islandilla, Marionsaarella, Crozet- ja Kergueleninsaarilla Intian valtamerellä sekä Australialle kuuluvalla Macquariesaarella ja Uudelle-Seelannille kuuluvalla Campbellsaarella. Lajin kokonaispopulaatio on noin 184&nbsp;730 yksilöä. Pesiviä pareja on yhteensä noin 92&nbsp;300. Laji on taantunut ja on uhanalainen. Pääsyy vähenemiselle on pitkäsiimakalastus.

## Elinympäristö
Pesimäsaaret ovat kallioisia. Pesimäajan ulkopuolella laji vaeltelee Antarktiksen vesillä ja eteläisillä valtamerillä.

## Lisääntyminen
Laji pesii vain joka toinen vuosi, jos pesintä onnistuu ja poikanen kasvaa lentokykyiseksi. Pesinnän epäonnistuessa pari pesii uudelleen seuraavana vuonna. Pesä on maassa ja munia on vain yksi. Haudonta-aika on 72 päivää ja molemmat puolisot osallistuvat hautomiseen. Poikanen on lentokykyinen keskimäärin 141 päivän ikäisenä. Emot ruokkivat sitä keskimäärin 1,2 päivän välein, keskimäärin 616 gramman annoksilla. Poikanen on painavimmillaan noin 5&nbsp;kg hieman ennen lentoonlähtöään.

Laji pesii ensi kerran vasta noin 13-vuotiaana. Poikanen palaa syntymäyhdyskuntaansa vasta 6–7 vuoden ikäisenä. Pesii yhdyskunnissa kuten kaikki albatrossit.

## Ravinto
Pääravintona ovat kalmarit, mutta syö myös kaloja ja jonkin verran äyriäisiä.

## Lähteet
* Savethealbatross 
* Greg Lasley (kuvia) 

### Viitteet
Lüdenscheid

**Lüdenscheid** on kaupunki Saksan Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa. Se on piirikuntansa keskuskaupunki. Kaupungissa asuu noin 73&nbsp;700 ihmistä, ja se on pinta-alaltaan 86,73 neliökilometrin suuruinen. Asukkaista noin 16 prosenttia on ulkomaalaisia. 

Lüdenscheid sai kaupunginoikeudet 1200-luvun toisella puoliskolla. Kaupunki oli 1400- ja 1500-luvuilla Hansaliiton jäsen. Vuonna 1815 kaupungista tuli osa Westfalenia. 

## Ystävyyskaupungit
* Brighouse (Yhdistynyt kuningaskunta)
* Den Helder (Alankomaat)
* Leuven (Belgia)
* Myslenice (Puola)
* Romilly-sur-Seine (Ranska)
* Taganrog (Venäjä)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin verkkosivusto
M. Sharif

**Sharif Awang** eli **M. Sharif** (1951 – 7. heinäkuuta 1999) oli malesialainen laulaja. Hän tulkitsi sekä tuoreempaa malesialaista populaarimusiikkia että malaijien perinnemusiikkia. Hän lisäsi nimensä eteen M-kirjaimen 1960-luvulla ja julkaisi kaikkiaan toistasataa albumia. 

Sharif teki uransa aikana yhteistyötä lukuisien paikallisten artistien, kuten Zaleha Hamidin kanssa. Hän kärsi diabeteksesta ja sydänvaivoista ennen menehtymistään äkillisesti puhjenneeseen sairauteen Tawakalin sairaalassa heinäkuisena aamuna vuonna 1999. Hän oli parhaillaan levyttämässä uutta albumia ja hänen oli tarkoitus esiintyä 18. heinäkuuta myös *Radio Televisyen Malaysian* show'ssa. 

Sharifilla oli vaimonsa Faridah Mohd Sallehin kanssa kaksi tytärtä ja yksi poika.
Veijo Tahvanainen

**Veijo Matias Tahvanainen** (s. 27. syyskuuta 1938 Ilomantsi) on entinen suomalainen suunnistaja, joka oli tuomassa Suomelle viestin MM-hopeaa 1968. Hän voitti hiihtosuunnistuksen ensimmäisen Suomen mestaruuden 1966 ja osallistui lajin ensimmäisiin epävirallisiin MM-kisoihin 1972.

Veijo Tahvanainen osallistui kolmiin kesäsuunnistuksen MM-kisoihin. Linköpingissä 1968 hän sijoittui henkilökohtaisella matkalla kymmenenneksi ja valittiin viestijoukkueen kakkososuudelle. Viestistä tulikin tiukka kisa, jossa Ruotsi jätti Suomen hopealle vaivaisella yhdeksän sekunnin erolla. Suomen muut viestinviejät olivat Rolf Koskinen, Juhani Salmenkylä ja Markku Salminen. Friedrichrodan kisat 1970 eivät tuoneet Suomelle yhtään mitalia. Tahvanainen oli miesten henkilökohtaisella matkalla toiseksi paras suomalainen 14:nnellä sijallaan. Viestissä hän lähetti Veikko Kostiaisen ankkuriosuudelle toisena, mutta lopputuloksissa Suomi tipahti neljänneksi. Stare Splavyssa 1972 Suomen menestys oli naisten varassa. Tahvanainen oli taas miesten kisan toiseksi paras suomalainen yhdeksänneksi sijoittuneena, mutta viesti päättyi hylkäykseen Risto Nuuroksen leimattua kolmannella osuudella väärällä rastilla.

PM-kisoissakaan ei Tahvanaiselle henkilökohtaista menestystä herunut. Vuoden 1969 PM-kisoissa hän ei edes nähnyt viestikilpailun loppua: Tahvanainen, Tuomo Peltola ja Veikko Kostiainen oli sijoitettu Suomen kolmen viestijoukkueen avaussuunnistajiksi, jotta he ehtivät heti oman suorituksensa jälkeen lähteä sotilaiden MM-kisoihin Sveitsiin.

Veijo Tahvanainen edusti Asikkalan Raikasta ja sai sen riveissä juhlia Jukolan viestin voittoa 1967 ja 1968. Jälkimmäisenä vuonna Raikkaan miehistö ylsi Tiomila-viestissä toiseksi, mikä onkin seuran historian paras saavutus tuossa ruotsalaiskisassa.

Tahvanainen teki historiaa voittamalla hiihtosuunnistuksen ensimmäisen henkilökohtaisen Suomen mestaruuden 1966. Hän oli mukana myös lajin ensimmäisissä epävirallisissa MM-kisoissa Bulgarian Velingradissa maaliskuussa 1972: tuloksena oli seitsemäs sija neljänneksi parhaana suomalaisena, joten kolmen hengen joukkuekisan, jossa Suomi sijoittui toiseksi, tuloksiin Tahvanaista ei laskettu.

Veijo Tahvanainen kilpaili myös ampumahiihtäjänä.

## Saavutukset
### Suunnistuksessa

* MM-hopeaa viestissä 1968
* MM-kisoissa henkilökohtaisella matkalla yhdeksäs 1972, kymmenes 1968 ja neljästoista 1970
* SM-kultaa pitkällä matkalla 1971
* SM-kultaa yösuunnistuksessa 1967 ja 1972
* Jukolan viestin voitto 1967–68 (Asikkalan Raikas)
* Tiomila-viestissä toinen 1968 (Asikkalan Raikas)

### Hiihtosuunnistuksessa

* Epävirallisissa MM-kisoissa seitsemäs 1972
* SM-kultaa henkilökohtaisella matkalla 1966 ja 1969
* SM-kultaa viestissä 1967 ja 1972 (Asikkalan Raikas)

## Lähteet
* 

### Viitteet
Puolustusvoimien erikoisjoukkokurssi

**Puolustusvoimien erikoisjoukkokurssi** on Suomen puolustusvoimien ammattimaisen erikoisjoukkotoiminnan peruskurssi.

Kurssin järjestää Utin jääkärirykmentti. Erikoisjoukkokurssin suorittaneet voivat hakeutua määräaikaiseen erikoisjoukkoaliupseerin virkaan erikoisjääkäriksi Erikoisjääkärikomppaniaan tai taistelusukeltajaksi Erikoistoimintaosastoon. Molemmat kuuluvat vuodesta 2022 alkaen UTJR:n Erikoisjääkäripataljoonaan. Virkasuhteen määräaika on viisi vuotta, ja se voidaan uusia kahdesti.

Nykymuotoinen kurssi on järjestetty vuodesta 2013 alkaen, jolloin yhdistettiin maavoimien erikoisjääkärikurssi ja merivoimien vastaava erikoisjoukkokoulutus.

## Sisältö

Erikoisjoukkosotilaat saavat monipuolisen ase- ja ampumakoulutuksen, lääkintäkoulutuksen sekä kattavan siirtymismenetelmäkoulutuksen, johon kuuluvat muun muassa laskuvarjohypyt, vesistökoulutus sekä yhteistoiminta helikopterien kanssa.

Erikoisjoukkokurssi on kestoltaan 12 kuukautta ja laajuudeltaan 60 osaamispistettä. Kurssi jakautuu viiteen osajaksoon, joista jokainen päättyy tasomittauksena suoritettavaan väliarviointiin.

Erikoisjoukkokurssin osajaksot ovat

* partiokurssi (15 osp)
* taistelu rakennetulla alueella (10 osp)
* tiedustelu (15 osp)
* vaikuttaminen (15 osp)
* kenttäkelpoisuuden ja kokonaisvaltaisen toimintakyvyn kehittäminen ja ylläpito (5 osp).

Erikoisjoukkokurssille valitut henkilöt ovat Puolustusvoimissa sopimussotilaan määräaikaisessa virkasuhteessa. Koulutusajalta maksetaan palkkaa. Kurssilaiset kustantavat itse majoituksensa ja ruokailunsa.

* palkkaus noin 2 000 euroa/kuukausi (sisältää peruspalkan + lisät)
* työaika 116,15 h/kolmen viikon jakso
* vuosilomaa 2 päivää/kuukausi.

## Haku

Erikoisjoukkokurssille voivat hakea kaikki reservin aliupseerin tai upseerin koulutuksen saaneet asevelvolliset, jotka ovat iältään alle 25-vuotiaita. Erityisistä syistä kurssille voidaan hyväksyä myös 25–30-vuotiaita henkilöitä.

Valinta koulutukseen tapahtuu pääsykokeiden kautta. Esivalinta tehdään hakupapereiden perusteella ja sen läpäisseet kutsutaan kaksivaiheiseen valintakokeeseen. Ensimmäinen vaihe valintakokeesta on kaksipäiväinen ja se järjestetään tammikuussa. Painopiste ensimmäisen vaiheen valintakokeessa on fyysisten ominaisuuksien testaamisessa. 

Ensimmäisen vaiheen hyväksytysti suorittaneet kutsutaan toiseen, maalis-huhtikuussa järjestettävään nelipäiväiseen vaiheeseen.

### Pääsyvaatimukset

* Kokonaan suoritettu varusmiespalvelus
* Reservin upseeri- tai aliupseerikoulutus
* Hyvä fyysinen kunto (pääsykoe)
* Tarkka väriaisti, normaali kuuloaisti ja normaali näköaisti
* Hyvä uimataito ja kohtuullinen hiihtotaito
* Ei rikosrekisteriä
* Vähintään B-luokan ajokortti
* Ikä alle 25 vuotta palveluksen alkaessa, erikoistapauksissa 25–30-vuotias voidaan hyväksyä
* Karsivia tekijöitä ovat mm. vaikeat allergiat ja ihosairaudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Puolustusvoimien erikoisjoukkokurssi Puolustusvoimat.
Michael Talbott

**Michael Talbott** (2. helmikuuta 1955 Waverly, Iowa) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on parhaiten tunnettu etsivä Stanley Switekinä 1980-luvun poliisisarjassa Miami Vice. Talbott on esiintynyt myös muissa sarjoissa mm. *M*A*S*H*, *Sanford & Son*, *The Jeffersons* ja *Eight is Enough*. 

## Aiheesta muualla
Berlin Westkreuzin rautatieasema

**Berlin Westkreuzin rautatieasema** on merkittävä solmukohta Berliinin S-Bahnin rataverkostolla. Se sijaitsee Berliinin keskustan länsipuolella Charlottenburg-Wilmersdorfin hallintoalueella, paikassa jossa Berliinin kehärata (*[[Ringbahn]]*) ja kaupungin läpi itä–länsi-suunnassa kulkeva rata (*[[Stadtbahn]]*) risteävät. Toinen näiden ratojen risteyskohta on Ostkreuz keskustan itäpuolella. Westkreuzin asema avattiin 10. joulukuuta 1928.

Westkreuzin rautatieasemalta pääsee eri ratoja pitkin moneen suuntaan:
* *Stadtbahnia* pitkin linjoilla S5, S7 ja S75 kohti keskustaa, jonka jälkeen rata ja linjat haarautuvat kolmeen eri suuntaan
* *Ringbahnia* myötäpäivään linjalla S41 kohti pohjoista kantakaupunkia ja lopulta takaisin Westkreuziin
* *Ringbahnia* vastapäivään linjalla S42 kohti eteläistä kantakaupunkia ja lopulta takaisin Westkreuziin, tai linjalla S46, joka haarautuu *Ringbahnin* kaakkoispäässä kohti Königs Wusterhausenia
* *Wetzlarer Bahnia* pitkin linjalla S7 kohti Wannseeta ja edelleen kohti Potsdamia
* *Spandauer Vorortbahnia* pitkin linjalla S5 kohti Spandauta.

Aseman välittömässä ympäristössä ei ole paljon asutusta ja se sijaitsee jalankulkijoille hankalassa paikassa suurten liikenneväylien kupeessa. Siksi sitä käytetään lähinnä S-Bahn-linjalta toiselle vaihtamiseen. Kulkureitit itse asemalla ovat lyhyitä, koska risteävien ratojen laiturit sijaitsevat päällekkäin kahdessa eri tasossa.

Asemalla on tehty korjaustöitä, jotka valmistuivat jalkapallon MM-kisoihin 2006.


Kuva:S-Bahn_Berlin_Westkreuz_Entrance.jpg|Aseman sisäänkäynti
Kuva:S-Bahn Berlin Westkreuz Stadtbahn.JPG|Kaupunkiradan laitureita
Orangen piirikunta

**Orangen piirikunta** () viittaa seuraaviin asioihin:

* Orangen piirikunta, piirikunta Floridan osavaltiossa Yhdysvalloissa
* Orangen piirikunta, piirikunta Indianan osavaltiossa Yhdysvalloissa
* Orangen piirikunta, piirikunta Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa
* Orangen piirikunta, piirikunta New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa
* Orangen piirikunta, piirikunta Pohjois-Carolinan osavaltiossa Yhdysvalloissa
* Orangen piirikunta, piirikunta Texasin osavaltiossa Yhdysvalloissa
* Orangen piirikunta, piirikunta Vermontin osavaltiossa Yhdysvalloissa
* Orangen piirikunta, piirikunta Virginian osavaltiossa Yhdysvalloissa
* Orangen piirikunta, lähiöalue Pekingin lähellä, Kiinassa
* *[[Orange County (elokuva)|Orange County]]*, Jake Kasdanin ohjaama elokuva vuodelta 2002.

## Katso myös
Orangen piirikunta liittyy myös seuraaviin asioihin:
* *[[Orange County Choppers]]*, yhdysvaltalainen moottoripyöriä valmistava yritys
* *[[O.C.]]*, televisio-ohjelma.
Markku Salminen (urheilija)

**Markku Erik Salminen** (9. syyskuuta 1946 Kokkola – 6. tammikuuta 2004 Järvenpää) oli suomalainen suunnistaja ja kestävyysjuoksija. Hän oli tuomassa Suomelle kolmea suunnistusviestin MM-mitalia, ja kestävyysjuoksussa hän ylsi SM-pronssille ja Bostonin maratonilla kymmenen parhaan joukkoon.

Markku Salminen osallistui neljä kertaa suunnistuksen MM-kisoihin. Parhaaksi henkilökohtaiseksi saavutukseksi jäi viimeisten, vuoden 1976 kisojen viides sija Aviemoressa Skotlannissa. Linköpingissä 1968 hän oli 13:s, Friedrichrodan 1970 suomalaisittain heikosti menneissä kisoissa 22:s ja syyskuussa 1974 Viborgissa 16:s. Hän oli joka kerta mukana myös Suomen viestijoukkueessa, ja kolmasti urakka päättyi mitaliin. Vuonna 1968 Rolf Koskinen, Veijo Tahvanainen ja Juhani Salmenkylä hankkivat hänelle ankkuriosuudelle yli neljän minuutin etumatkan. Ruotsin Göran Åhlund kuitenkin painui ohi ja jätti Suomen hopealle yhdeksän sekunnin erolla. Vuonna 1970 Salminen ja kumppanit jäivät viestissä neljänneksi, eikä koko kisoista tullut Suomeen yhtään mitalia. Vuonna 1974 Salminen juoksi viestin kakkososuuden, kun suomalaiset palasivat mitalikantaan, mutta voitosta ei tullut taistelua: Ruotsi oli lähes 16 minuuttia edellä. MM-kisoissa 1976 Ruotsin lisäksi edelle livahti Norja, mutta Salminen ja avausosuuden juossut Hannu Mäkirinta pääsivät toistamiseen MM-kisojen palkintokorokkeelle.

Vuoden 1979 Jukolan viestissä Lyn-seura ylsi ensimmäisenä norjalaisjoukkueena viestin voittoon, kun Viggo Åberg jätti Järvenpään Palon ankkurina juosseen Salmisen kolmen sekunnin päähän taakseen. Salminen oli voittanut Jukolan vuonna 1970 Helsingin Suunnistajien ja 1978 Palon riveissä.

Ainoat PM-kisojen mitalinsa Salminen sai viestistä. Viborgissa 1967 tuli hopeaa, ja Kemiössä ja Paraisilla järjestetyissä kisoissa 1969 maaliin tuli ensimmäisenä Suomen kolmosjoukkue, jossa Salmisen lisäksi suunnistivat Tuomo Peltola, Matti Mäkinen ja Raimo Nissi.

Henkilökohtaiseen Suomen mestaruuteen Salminen ylsi kuudesti, ja lisäksi hän oli viidesti voittamassa viestimestaruutta.

Markku Salminen saavutti SM-pronssia 10&nbsp;000 metrin juoksussa 1970. Bostonin maratonilla Salminen sijoittui kahdeksanneksi 1971 ja kymmenenneksi seuraavana vuonna.

## Saavutukset
### Suunnistuksessa
* MM-hopeaa viestissä 1968 ja 1974
* MM-pronssia viestissä 1976
* MM-kisoissa henkilökohtaisella matkalla viides 1976, 13:s 1968, 16:s 1974 ja 22:s 1970
* PM-kultaa viestissä 1969
* PM-hopeaa viestissä 1967
* SM-kultaa pitkällä matkalla 1967–68, 1974 ja 1976
* SM-kultaa yösuunnistuksessa 1970 ja 1973
* SM-kultaa viestissä 1967, 1971 ja 1973 (Helsingin Suunnistajat) sekä 1975–76 (Järvenpään Palo)
* Jukolan viestin voitto 1970 (Helsingin Suunnistajat) ja 1978 (Järvenpään Palo)

### Kestävyysjuoksussa
* SM-pronssia 10&nbsp;000 metrillä 1970
* Bostonin maratonilla kahdeksas 1971 ja kymmenes 1972
* Ennätys 10&nbsp;000 metrillä 29.12,8; maratonilla 2.16.36

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Markku Riikonen

**Markku Olavi Riikonen** (19. huhtikuuta 1937 Ruokolahti – 5. syyskuuta 2001) oli suomalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hän esiintyi kaupunginteattereissa, elokuvissa, televisiosarjoissa ja televisiomainoksissa sekä ääninäytteli muun muassa Mustaa Pekkaa Disneyn piirretyissä.

## Filmografia
* *[[Rautatie (televisioelokuva)|Rautatie]]* (1973)
* *[[Rauhanranta 12]]* (1979−1980) (televisiosarja)
* *[[Ihmispuu]]* (1987)
* *[[Rikas ja kunniallinen]]* (1988) 
* *[[Painajainen (televisiosarja)|Painajainen]]* (1988) (televisiosarja)
* *[[Kotikatu]]* (1995−1999) (televisiosarja)

; Dubbaukset

## Ääniohjauksia
* *[[Kotia kohti – uskomaton seikkailu]]* (1993), suomenkielinen dubbaus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Käärmekaktus

**Käärmekaktus** (*Disocactus flagelliformis*) on hovikaktusten sukuun kuuluva kaktuskasvilaji.

Luonnonvaraisena käärmekaktus kasvaa Meksikon jyrkillä rantatöyräillä. Sen versot voivat kasvaa yli metrin mittaisiksi, joten sitä on kasvatettava riippuvassa amppelissa. Käärmekaktukseen puhkeaa syksyllä kukkia. Kukat ovat puhjetessaan ruusunpunaisia, mutta väri haalistuu myöhemmin. Kukat ovat kolmen sentin levyiset ja viiden sentin pituiset. Yksittäinen kukka kestää vain muutaman päivän, mutta hyvissä oloissa kukinta kestää jopa pari kuukautta.

## Hoito-ohjeita

Käärmekaktus tarvitsee runsaasti valoa, vanhat versot sietävät jopa eteläikkunan auringonpaahdetta, mutta nuorille versoille eteläikkunan auringonvalo voi olla liikaa. Kesällä kasvin voi jopa siirtää ulos lämpimälle seinustalle, sateelta suojaten. Käärmekaktus viihtyy hyvin 25–30 asteen päivälämpötilassa. Lepokaudella, joka kestää syyskuusta maaliskuuhun, riittää 7–15 asteen lämpötila. Käärmekaktus tarvitsee kasvun aikana runsaasti vettä. Tasaisesta kosteudesta on hyötyä, mutta kaktusta ei ole viisasta kastella päivittäin. Lepokaudella tasainen mutta niukka kosteus on tarpeen. Voimakas kasvu edellyttää myös tasaista ja runsasta lannoitusta. Käärmekaktus tarvitsee ravinteikkaan ja kuohkean mullan. Nopeakasvuisuudesta johtuen kasvin multa on syytä vaihtaa vuosittain. Kasvi mahtunee vanhanakin 15 sentin ruukkuun. Kasvin monistus käy helposti pistokkaita juurruttamalla. Kaktuksesta leikataan noin 15 sentin mittaisia varrenpaloja, joiden annetaan kuivua muutaman päivän ennen istuttamista syvään ruukkuun. Käärmekaktus saa helposti tuholaisia. Yleisimmät tuholaiset ovat juurikirvat ja punkit jotka on syytä huomata ajoissa.

## Lähteet
Saint David (Dominica)

**Saint Davidin alue** on yksi Dominican kymmenestä hallinnollisesta alueesta. Alue rajautuu pohjoisessa Saint Andrewiin, lännessä Saint Josephiin, St. Pauliin ja St. Georgeen sekä etelässä Saint Patrickiin. Alueen pinta-ala on 126,7 neliökilometriä ja väkiluku oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 6&nbsp;043. Siihen sisältyy noin 3&nbsp;000 karibiheimon jäsentä.

Alueen suurin asutuskeskus on Castle Bruce. Muut kylät ovat:
*Grand Fond
*Rosalie
*Good Hope
*Petite Soufrière
*Riviere Cyrique
*Morne Jaune
*San Sauveur

## Lähteet
Erottamattomat

**Erottamattomat** () on David Cronenbergin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1988. Elokuvan pääosissa ovat Jeremy Irons ja Geneviève Bujold.

*Erottamattomat* palkittiin Genie Awards -palkintogaalassa vuoden parhaana kanadalaiselokuvana. *[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Erottamattomat* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Juoni
Jeremy Irons esittää kaksoisroolissa identtisiä kaksosia, Elliot ja Beverly Mantlea. Veljekset ovat gynekologeja ja poikkeuksellisen läheisiä toisilleen – he jakavat ihmissuhteetkin keskenään. Geneviève Bujold esittää näiden potilasta ja lopulta rakastettua, joka rikkoo Elliotin ja Beverlyn muodostaman parin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kaksostematiikka David Cronenbergin tuotannossa
*Criterion Collection essay by Chris Rodley
Kilisin maakunta

**Kilisin maakunta** on yksi Turkin 81 maakunnasta. Se sijaitsee eteläisessä Turkissa lähellä Syyrian rajaa. Maakunnan pääkaupunki on Kilis. Sieltä on maantieyhteys Syyrian Aleppon maakuntaan; valtakunnanrajalle on kaupungista maanteitse kymmennen kilometriä. 

Maakunnan pointa-ala on 1&nbsp;412 neliökilometriä. Vuonna 2014 maakunnan väkiluvuksi arvioitiin 128&nbsp;781 asukasta. Maakunta on jaettu neljään piirikuntaan; Elbeyli, Kilis, Musabeyli ja Polateli.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Palomäki

**Palomäki** voi tarkoittaa seuraavia:

## Paikkoja
* Palomäki, alue Hinnerjoen kylässä Eurassa
* Palomäki, alue Haapajärven Kirkonkylällä
* Palomäki, alue Hillilän kylässä Himangalla
* Palomäki, kylä Juualla
* Palomäki, alue Jämsän keskustaajamassa
* Palomäki, kylä Kaavilla
* Palomäki, kylä Kerimäellä
* Palomäki, alue Kiteen keskustaajamassa
* Palomäki, kylä Kuopiossa
* Palomäki, kylä Kurikassa
* Palomäki, kylä Pyhäjärvellä
* Palomäki, kylä Saarijärvellä
* Palomäen seisake, rautatieseisake Jokioisissa
* Pikku-Palomäki, kaupunginosa Kouvolassa
* Palomäen mäkikeskus, ryhmä hyppyrimäkiä Kouvolassa

## Henkilöitä

* Aatu Palomäki (1884–1913), suomalainen näyttelijä
* Anna Palomäki, *Anna Falchi* (s. 1972), suomalais-italialainen malli ja näyttelijä
* Antti Palomäki (k. 1916), suomalainen murhattu poliisikonstaapeli
* Atte Palomäki (s. 1965), toimittaja ja viestintäjohtaja
* Juhani Palomäki (1977–2010), suomalainen metallimuusikko
* Mauri Palomäki (1931–2009), suomalainen maantieteilijä
* Mikko Palomäki (s. 1982), suomalainen jääkiekkoilija
* Nelli Palomäki (s. 1981), suomalainen valokuvaaja
* Oskari Palomäki, suomalainen juontaja, moderaattori ja käsikirjoittaja
* Robert Palomäki (s. 1973), suomalainen muusikko, äänittäjä ja miksaaja
* Saara Palomäki (s. 1990), suomalainen pesäpalloilija
* Sasha Palomäki (s. 1991), suomalainen taitoluistelija ja jäätanssija
* Tero Palomäki, suomalainen ammattiyhdistysjohtaja
* Väinö Palomäki (1888–1965), suomalainen jääkärieverstiluutnantti

### Kuvitteellisia henkilöitä

* Eppu Palomäki, televisiosarjassa *[[Uusi päivä]]*
* Karri Palomäki, televisiosarjassa *Uusi päivä*
Carlos Sastre

**Carlos Sastre Candil** (s. 22. huhtikuuta 1975 Madrid) on espanjalainen kilpapyöräilijä, joka ammattilaiseksi siirryttyään aloitti vuonna 1997 ONCE-tallissa. Vuosina 2002–2008 hän oli Team CSC:n jäsen. Kausilla 2009–2010 hän edusti UCI Continental Circuits -tasolla kilpaillutta Cervélo TestTeamia ja viimeisellä ammattilaiskaudellaan 2011 hän kilpaili saman tason Geox-TMC -joukkueessa.

Vuoden 2008 Ranskan ympäriajossa Sastre voitti Alpe d'Huez'lle päättyneen 17. osuuden karattuaan kärkiryhmästä heti nousun alkaessa. Samalla hän sai maillot jaune -paidan haltuunsa. Toiseksi viimeisellä etapilla, aika-ajossa, hän pystyi säilyttämään kokonaisjohdon Cadel Evansiin yli minuutissa, varmistaen samalla kilpailun voiton. 

## Saavutuksia
### Tour de France
*2001: 20. sija
*2002: 10. sija
*2003: 9 sija ja yksi etappivoitto (13. etapilla)
*2004: 8. sija
*2005: 21. sija
*2006: 3. sija ja yksi etappivoitto (17. etapilla) sen jälkeen, kun Floyd Landis menetti kokonaiskilpailun sekä 17. etapin voittonsa jäätyään kiinni testosteronin käytöstä
*2007: 4. sija
*2008: 1. sija ja yksi etappivoitto (17. etapilla)
*2009: 17. sija
*2010: 19. sija.

### La Vuelta
*2000: 8. sija ja mäkikilpailun voitto,
*2001: keskeytys,
*2003: 35. sija,
*2004: 6. sija,
*2005: 2. sija yleiskilpailussa, koska Roberto Heras menetti ensimmäisen sijansa EPO-hormonin käytön tähden ja toiseksi tullut Denis Menšov voitti näin kokonaiskilpailun,
*2006 4. sija,
*2007 2. sija,
*2008 3. sija,
*2010 7. sija,
*2011 20. sija.

### Giro d'Italia
*1999 101. sija
*2002 38. sija
*2006 43. sija
*2009 4. sija sekä 16. ja 19. etapin voitto
*2010 8. sija
*2011 29. sija

### Muita saavutuksia
*Burgosin ympäriajo: 2001 voitto 3. etapilla 
*Tour de Romandie: 
**2002 viides kokonaiskilpailussa
**2003 kuudes kokonaiskilpailussa
*Züri-Metzgete: 2002 viides
*Klasika Primavera: 2006 voitto
*Clásica de San Sebastián: 2010 kolmas

## Lähteet
*Carlos Sastre Trap–Friis-tietokannassa 
*Profiili cyclingarchives.com 
### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset kotisivut
* Team CSCn sivujen profiili
Malá dáma

**Malá dáma** (suomeksi *Pieni daami*) oli Tšekin edustuskappale Eurovision laulukilpailussa 2007. Tämä oli myös maan ensimmäinen edustuskappale. Sen esitti hard rock-bändi Kabát. Edustajaksi se valittiin 10. maaliskuuta 2007 julkisen karsinnan *Eurosong 2007* kautta yhdeksän kappaleen joukosta.

## Eurovision laulukilpailussa

Kappale esitettiin laulukilpailun semifinaalissa 10. toukokuuta 2007 esiintymispaikalla numero 16. Sitä edelsi Serbian edustajan Marija Šerifovićin kappale ”Molitva” ja seurasi Portugalin Sabrina edustuskappaleellaan ”Dança Comigo (Vem Ser Feliz)”.

Semifinaalin tuloksissa ”Malá dáma” jäi viimeiseksi saaden vain yhden pisteen Virosta ja täten jäi pois finaalista.

Kappale on toistaiseksi ainoa kokonaisuudessaan tšekin kielellä esitetty edustuskappale Eurovision laulukilpailussa.

## Lähteet
Salmisen rautatieasema

**Salmisen rautatieasema** () on rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsee Suonenjoen kaupungin Salmisen kylässä noin 12 kilometriä Suonenjoen rautatieasemalta koilliseen Pieksämäen ja Iisalmen välisellä osuudella. Salminen avattiin liikenteelle 1. lokakuuta 1889. Asemarakennus on samalta vuodelta. Se rakennettiin Vaasan radan pysäkin tyyppipiirustusten mukaisesti. Rakennusta on laajennettu myöhemmin.

Salmisen asemanseudulle ei kehittynyt merkittävää asutusta. Salminen muutettiin miehittämättömäksi 15. maaliskuuta 1983. Tavaraliikenne lakkautettiin 1984 ja henkilöliikenne lakkautettiin 27. toukokuuta 1990. Nykyään Salminen toimii ainoastaan junakohtauspaikkana, eikä siellä ole kaupallista liikennettä. Ratapiha käsittää pääraiteen lisäksi kaksi sivuraidetta, joita käytetään junaliikenteessä. Ratapihalla on myös neljäs raide vaunujen säilytystä varten. Liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan keskitetysti kaukokäytöllä Pieksämäen rautatieasemalta käsin.

Asemarakennus on osittain laitetilana. Rakennuksen alkuperäinen henkilökunnan asuinhuoneistopääty on kesäasuntona.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vaunut.org: kuvia Salmiselta
Hannu Mäkirinta

**Hannu Matias Mäkirinta** (30. huhtikuuta 1949 Jurva – 17. helmikuuta 1989) oli suomalainen suunnistaja, joka oli vuosina 1974 ja 1976 tuomassa Suomelle MM-mitalia suunnistusviestissä.

Mäkirinta voitti poikien sarjassa Pohjoismaiden mestaruuden 1969 ja nousi seuraavalla vuosikymmenellä miesten maajoukkueeseen. MM-kisoihin hän osallistui ensi kerran Tanskan Viborgissa 1974. Henkilökohtaisessa kisassa saaliina oli vain 19. sija, mutta viestikilpailuun hän pääsi Suomen joukkueen avaajaksi. Ruotsi karkasi kisan aikana lähes 16 minuutin päähän, mutta Mäkirinta, Markku Salminen, Risto Nuuros ja Seppo Väli-Klemelä saivat uurastuksestaan palkinnoksi hopeisen mitalin. Syksyllä 1975 Mäkirinta kamppaili PM-kisoissa jopa henkilökohtaisen kisan voitosta, mutta Ruotsin maailmanmestari Bernt Frilen jätti suomalaisen kuitenkin hopealle. Aviemoren MM-kisoissa Skotlannissa 1976 Mäkirinta joutui tyytymään 15. sijaan. Viestiin hän pääsi taas avausosuudelle ja suunnisti Markku Salmisen, Matti Mäkisen ja Kimmo Rauhamäen kanssa pronssille.

Suomen mestariksi Mäkirinta suunnisti normaalimatkalla 1974 ja yömestaruus tuli 1975. Samana vuonna hän ankkuroi vielä Jukolan viestin voiton. Parhaina menestysvuosinaan (1973–1977) hän edusti Alavuden Urheilijoita.
Mäkirinta menehtyi sairaalassa Malagassa vuonna 1989.
## Saavutukset

* MM-hopeaa viestissä 1974
* MM-pronssia viestissä 1976
* MM-kisoissa henkilökohtaisella matkalla 15:s 1976 ja 19:s 1974
* PM-hopeaa henkilökohtaisella matkalla 1975
* SM-kultaa normaalimatkalla 1974
* SM-kultaa yösuunnistuksessa 1975

## Lähteet
Katariina Kaitue

**Katariina Kaitue** (oik. **Kaitue-Harima**; s. 21. tammikuuta 1967 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on toiminut vuodesta 1991 vakituisena näyttelijänä Suomen Kansallisteatterissa, jossa hän on tehnyt kymmeniä rooleja.

Kaitue opiskeli Teatterikorkeakoulussa 1987–1991. Teatteriuran ohella hän on esiintynyt elokuvissa ja ääninäyttelijänä muun muassa Disneyn piirroselokuvissa. 

Kaitueen äiti on näyttelijä Liisamaija Laaksonen ja veli yritysjohtaja Karri Kaitue. Vuonna 2007 Kaitue kihlautui Matti Vänskän kanssa. Pariskunta avioitui uudenvuoden aattona 2016.  Kaitueella on kaksi poikaa aiemmasta avioliitostaan Sakari Hariman kanssa.

## Filmografia

### Äänirooleja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Näyttelijä Katariina Kaitue: Olen ollut monella tavalla onnekas Puheen Aamu/Yle Areena. 23.1.2013.
Kenji Miyamoto

**Kenji Miyamoto** (; 17. lokakuuta 1908 Yamaguchi – 18. heinäkuuta 2007 Tokio) oli Japanin kommunistisen puolueen pääsihteerinä vuosina 1958–1970 ja puolueen presidiumin puhemiehenä 1970–1997. Hän oli kaksi kautta ylähuoneen jäsenenä.

Miyamoto syntyi Yamaguchin prefektuurissa. Hän opiskeli taloustiedettä Tokion keisarillisessa yliopistossa ja liittyi puolueeseen 1931. Sotapoliisi pidätti hänet 1933 poliisinvakoojan kuolemaan sekaantumisesta epäiltynä ja hänet vangittiin kahdeksitoista vuodeksi, kunnes Japani antautui toisen maailmansodan lopussa 1945.

Miyamoto nousi kommunistisen puolueen johtoon 1961, jolloin se erkaantui Neuvostoliiton ja Kiinan esikuvista. Vuonna 1976 puolueen tavoitteista poistettiin proletariaatin diktatuuri, jonka tilalle tavoitteiksi otettiin vapaus ja demokratia.

Miyamoto oli puolueen puhemiehenä kunnes jäi eläkkeelle syyskuussa 1997 ja piti senkin jälkeen kunniapuheenjohtajan asemaa. Hän kuoli sairaalassa Tokiossa 98 vuoden ikäisenä.

## Lähteet
* Former Japanese Communist Party leader Kenji Miyamoto dies (People's Daily)
* Japan Communist leader Miyamoto dies
* Miyamoto, key postwar leader of JCP, dies at 98
John Diehl

**John Diehl** (s. 1. toukokuuta 1950 Cincinnati, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Charles Kawalskyä vuoden 1994 elokuvassa *[[Tähtiportti (elokuva)|Tähtiportti]]*, etsivä Larry Zitoa 1980-luvun sarjassa *[[Miami Vice]]*, apulaispoliisipäällikkö Ben Gilroyta *[[Shield]]issä* ja Cruisea *Stripessa*. Hän on esittänyt myös Cooperia *[[Jurassic Park III]]:ssa* (2001). Diehl esiintyi myös *[[Pearl Harbor (elokuva)|Pearl Harbor]]issa*. 

John Diehl on ollut naimisissa laulaja Julie Christensenin kanssa vuodesta 1992 lähtien. Parilla on myös poika.

## Aiheesta muualla
*
Seppo Väli-Klemelä

**Seppo Tapio Väli-Klemelä** (s. 13. marraskuuta 1949 Helsinki) on entinen suomalainen suunnistaja, joka saavutti vuonna 1974 suunnistusviestin MM-hopeaa. Hän on Länsi-Uudenmaan SKV:n toimitusjohtaja.

Väli-Klemelä osallistui suunnistuksen MM-kisoihin Tanskan Viborgissa 1974. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän jäi 14. sijalle, mutta viestikilpailuun hän sai paikan Suomen joukkueen ankkurina. Ruotsi voitti Suomen lähes 16 minuutilla, mutta Hannu Mäkirinta, Markku Salminen, Risto Nuuros ja Väli-Klemelä saivat hopeamitalin. Suomen edellisestä miesten viestimitalista oli silloin kuusi vuotta. MM-tasolla Väli-Klemelä ei tämän jälkeen enää kilpaillut, ja PM-kisoissa parhaaksi saavutukseksi jäi Norjan Bergenissä 1973 Risto Nuuroksen, Simo Nurmisen ja Tuomo Peltolan kanssa saatu viestivoitto. Henkilökohtaisessa PM-kilpailussa Väli-Klemelä sai viidennen sijan 1973 ja neljännen sijan 1977.

Väli-Klemelä edusti urallaan Kaarinan Urheilijoita, Karkkilan Poikia ja Angelniemen Ankkuria. Hän oli ankkurina Angelniemen Ankkurin viestijoukkueessa, joka voitti Jukolan viestin vuonna 1973. Vuoden 1979 viestissä Lapualla hän oli mukana yhdessä kilpailun historian tiukimmista lopputaistoista, jossa hän tuli Angelniemen Ankkurin kilpailijana neljänneksi 12 sekunnin erolla voittajaan. Tiomila-viestissä hän sijoittui joukkueineen toiseksi 1973 ja 1987.

1970-luvun alussa Väli-Klemelä kuului niin sanottuun "Hautausmaan jengiin" Erkki Knuuttilan ja Veikko Kiilin kanssa, ja keväällä 1972 mukaan liittyi myös tuleva maailmanmestari Liisa Veijalainen. Joukko sai nimensä juoksemalla lenkkejään Turun hautausmaan maisemissa, ja he kaikki saivat valmennusapua juoksuvalmentaja Kari Sinkkoselta.

Väli-Klemelä on valmentanut useita suunnistajia, muun muassa Mika Kuismaa ja Marika Mikkolaa sekä tyttöjen viestimaailmanmestaruutta 2003 voittamassa ollutta Annamaria Väli-Klemelää. Hän on ollut vastuussa Angelniemen Ankkurin, Deltan ja Turun Suunnistajien huippuryhmien valmennuksesta ja on toiminut syksystä 2007 lähtien Paimion Rastin edustussuunnistajien managerina.

## Saavutukset
* MM-hopeaa viestissä 1974
* MM-kisoissa henkilökohtaisella matkalla 14:s 1974
* PM-kultaa viestissä 1973
* PM-kisoissa henkilökohtaisella matkalla neljäs 1977 ja viides 1973
* Jukolan viestin voitto 1973 (Angelniemen Ankkuri)

## Lähteet
Julie Christensen

**Julie Christensen** (s. 21. tammikuuta, Iowa) on yhdysvaltalainen laulaja. Hän on työskennellyt monien muusikoiden kanssa. Heitä ovat mm. 
Leonard Cohen, Todd Rundgren, Robben Ford, Iggy Pop, Public Image Limited, Van Dyke Parks, John Doe, Exene Cervenka, Steve Wynn ja k.d. lang.

Christensen oli *The Divine Horsemenin* jäsen vuodesta 1983 vuoteen 1987, mukana oli myös hänen ex-miehensä Chris D.

## Diskografia
* *Love Is Driving* (1996)
* *Soul Driver* (2000)
* *Something Familiar* (2006)
* *Where the Fireworks Are* (2007)
* *Weeds Like Us* (2012)

## Aiheesta muualla
* 

## Lähteet
Boris Gryzlov

**Boris Vjatšeslavovitš Gryzlov** (, s. 15. joulukuuta 1950 Vladivostok) on venäläinen poliitikko, joka toimi Venäjän valtioduuman puhemiehenä vuosina 2003–2011. Gryzlov kuuluu maan johtavan puolueen Yhtenäisen Venäjän johtohahmoihin ja häntä pidetään Vladimir Putinin läheisenä liittolaisena.

Gryzlov syntyi Vladivostokissa, mutta kasvoi Leningradissa (nyk. Pietari). Hän valmistui Leningradin viestinnän sähköinstituutista 1973 ja työskenteli radioinsinöörinä. Joulukuussa 1999 Gryzlov valittiin duumaan Sergei Šoigun johtaman Yhtenäisyys-puolueen ehdokkaana ja hän toimi puolueen parlamenttiryhmän puheenjohtajana. Vuosina 2001–2003 hän oli Venäjän sisäministeri.

Gryzlov valittiin duuman puhemieheksi vuonna 2003. Hän ilmoitti joulukuussa 2011 eroavansa puhemiehen tehtävistä, kun Yhtenäinen Venäjä oli menettänyt juuri pidetyissä duuman vaaleissa parlamenttipaikkoja ja maassa oli mielenosoituksia. Eroilmoituksella arveltiin pyrkivän rauhoittamaan protesteja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Gryzlovin virallinen sivusto
Salmisen seisake

**Salmisen seisake** () on Jokioisten Museorautatien seisake Jokioisten kunnassa Kanta-Hämeessä. Liikennepaikka sijaitsee Rehtijärven kylän länsipuolella, kaksi kilometriä etelään Minkiön asemalta ja neljä kilometriä pohjoiseen Jokioisten asemalta. Se sijaitsee ratakilometrillä&nbsp;10,0 museorautatien ja Hiitelänmäentien tasoylikäytävän vieressä, aivan Kujanpää-nimisen tilan pihapiirin tuntumassa.

Alun perin liikennepaikka oli yksi kapearaiteisen Jokioisten rautatien liikennepaikoista.  Se avattiin liikenteelle ensimmäisen kerran 22. toukokuuta 1932, kun Jokioisten rautatie aloitti moottorivaunuliikenteen Forssan ja Humppilan välillä. Liikennepaikka lakkautettiin 31. toukokuuta 1949. Jokioisten Museorautatie otti seisakkeen uudelleen käyttöön 5. kesäkuuta 1994.

Liikennepaikalla ei ole asemarakennusta, ainoastaan seisakkeen nimikyltti sekä lyhyt matkustajalaituri. Museorautatien henkilöjunat pysähtyvät liikennepaikalla tarvittaessa.

Salminen on ollut junanlähetyspaikkana Höyryfestivaalien yhteydessä, kun LWR 6 -veturilla on ajettu Minkiön ja Salmisen väliä. Seisakkeelle ei ole kiinteätä puhelinyhteyttä, vain käsipuhelimet. 

## Lähteet
Raemäen seisake

**Raemäen seisake** () on Jokioisten Museorautatien seisake Jokioisten kunnassa Kanta-Hämeessä. Liikennepaikka sijaitsee Kiipunmäki-nimisen kohouman päällä lähellä Raemäen tilaa, suunnilleen Jokioisten ja Minkiön asemien välisen noin kuuden kilometrin mittaisen rataosuuden puolivälissä. Se sijaitsee ratakilometrillä&nbsp;11,7 Kiipunmäentien ja Klemeläntien tasoylikäytävien välissä.

Alun perin liikennepaikka oli yksi kapearaiteisen Jokioisten rautatien liikennepaikoista. Se avattiin liikenteelle ensimmäisen kerran 25. helmikuuta 1931 ja lakkautettiin 30. syyskuuta 1951. Koeliikenteen aikana vuosina 1972–1973 Raemäessä pysähdyttiin kahvitauolle; junan mukana oli toisena jarruvaununa toimivaan tavaravaunuun sisustettu kahvinmyyntipiste.

Jokioisten Museorautatie otti seisakkeen uudelleen käyttöön 25. kesäkuuta 1978.

Raemäen asemarakennuksena on pieni puhelinvartiotupa, jonka edustalla on lyhyt puurakenteinen henkilölaituri. Liikennepaikka miehitetään vain tarvittaessa peräkkäin kulkevien junien vuoksi. Ratapihaa tai sivuraiteita ei ole. Museorautatien henkilöjunat pysähtyvät liikennepaikalla tarvittaessa.

Nykymuotonsa liikennepaikka sai vuonna 1988, kun JR4 -veturi palasi kolme vuotta kestäneestä täyskorjauksestaan Kuopiosta ja sen kotiinpaluun kunniaksi ajettiin normaalien henkilöjunien lisäksi myös JR4 -vetoinen tavarajunapari. Turvallisuuden vuoksi Raemäkeen perustettiin junanlähetyspaikka, joka valvoi että kaksijunaliikenne sujui moitteetta: tavarajuna odotti paikalla, kunnes Jokioinen ilmoitti henkilöjunan olevan valmiina lähtöraiteella, sivuraiteen olevan vapaa tavarajunalle ja tulovaihteen olevan käännetty sille valmiiksi.

Sittemmin miehitystä on käytetty mm. Evakkojuna-tapahtuman yhteydessä, kun henkilöjunassa käytettiin kaksinvetoa. Koska Jänhijoen sillalle ei painorajoituksen vuoksi saa ajaa kuin yhden veturin kerrallaan, etummainen veturi ajoi Minkiön ja Raemäen välisellä rataosuudella erillään muusta junasta.

## Aiheesta muualla
*vaunut.org: Kuva Raemäen seisakkeelta

## Lähteet
Kirkkotien seisake

**Kirkkotien seisake** (, ratakm 13+300) on Jokioisten Museorautatien seisake Jokioisten kunnassa Kanta-Hämeessä. Liikennepaikka sijaitsee ratakilometrillä&nbsp;13,3 lähellä Kalakosken koulua Jokioisten ja Minkiön asemien välisellä noin kuuden kilometrin mittaisella rataosuudella. Liikennepaikan etäisyys Minkiön asemalta on 5,3&nbsp;kilometriä ja Jokioisten asemalta 900&nbsp;metriä.

Alun perin liikennepaikka oli yksi kapearaiteisen Jokioisten rautatien liikennepaikoista. Se avattiin liikenteelle ensimmäisen kerran 25. helmikuuta 1931 ja lakkautettiin 31. toukokuuta 1949. Museorautatie Forssa–Humppila ry otti seisakkeen uudelleen käyttöön 3. kesäkuuta 1973, ja se oli käytössä 2. syyskuuta 1973 saakka. Jokioisten Museorautatie otti liikennepaikan käyttöön vuonna 1978, kun museojunaliikenne käynnistyi toistamiseen.

Jokioisten kirkolle johtavan Kirkkokujan tasoylikäytävän vieressä sijaitsevalla liikennepaikalla on lyhyt henkilölaituri sekä seisakekyltti. Asemarakennusta, ratapihaa tai sivuraiteita ei ole. Museorautatien henkilöjunat pysähtyvät liikennepaikalla tarvittaessa.

Pitempään siellä pysähtyvät ne tilausjunat, joiden matkustajaryhmät ovat menossa Jokioisten kirkkoon tai tulossa sieltä. 

## Lähteet
Rockperry

**Rockperry Festivaali** on Vaasassa vuosittain järjestetty musiikkifestivaali. Tapahtuma aloitti kesällä 2000 Laihialla, mutta siirrettiin heti seuraavana vuonna Vaasaan, jossa se järjestettiin kaikkiaan kymmenen kertaa. Tapahtumaa järjesti Rockperry Oy. Yhdeksän vuoden tauon jälkeen festivaali syntyy uudestaan, nyt nimellä **Rockperry ReLoad**. Tapahtuma järjestettiin Hietalahden puistossa, Vaasassa 15.6.2019.
Tapahtuma olisi aikomuksena järjestää syksyllä 2021 Vaasassa.

## Esiintyjät

* 2000 mm. J. Karjalainen, YUP, Sir Elwoodin hiljaiset värit.
* 2001 mm. Dingo, Kirka, Tommi Läntinen, Suurlähettiläät, Pauli Hanhiniemen Perunateatteri, Yö.
* 2002 mm. Yö (20-vuotisjuhlakokoonpano), Anssi Kela, Don Huonot, Popeda, Neljä Ruusua, Sir Elwoodin hiljaiset värit, Klamydia, SF-Blues, Sara, Kuolleet Intiaanit
* 2003 mm. Hanoi Rocks, Don Huonot, Popeda, Yö, Peer Günt, Ismo Alanko Säätiö, Kauko Röyhkä, YUP, Pelle Miljoona & Rockers, Maukka Perusjätkä, Lauri Tähkä & Elonkerjuu.
* 2004 mm. Europe, The 69 Eyes, Juice Leskinen, Yö, Neljä Ruusua, Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus, Negative, Mamba, Apulanta, Ronnie Starr.
* 2005 mm. Scorpions, Children of Bodom, Ismo Alanko Säätiö, Maija Vilkkumaa, Popeda, Lauri Tähkä & Elonkerjuu, Miljoonasade, Tuomari Nurmio & Alamaailman Vasarat, Zero Nine, Apulanta, CMX, YUP, Peer Günt.
* 2006 mm. Tiktak, The Rasmus, Lordi, Kolmas Nainen, Uriah Heep.
* 2007 mm. Within Temptation, The Hellacopters, D-A-D, Maija Vilkkumaa, Hardcore Superstar.
* 2008 mm. Helloween, Yngwie Malmsteen, In Flames, Children of Bodom, Amorphis, Pain, Kari Peitsamon Skootteri, Paradise Lost, Tony Carey, Sahara Hotnights, Nine.
* 2009 mm. Tarja Turunen, Turbonegro, Backyard Babies, Disco Ensemble, Von Hertzen Brothers, Sturm und Drang, Maija Vilkkumaa, M. A. Numminen & Pedro Hietanen, Indica.
* 2010 mm. Eppu Normaali, Kolmas Nainen, Irina, Lauri Tähkä & Elonkerjuu, Herra Ylppö & Ihmiset, Lapko, The Souls
* 2019 Skid Row, Backyard Babies, Hardcore Superstar, Kotiteollisuus, Eclipse ja Sara.

## Lähteet
Scott Langkow

**Scott Langkow** (s. 21. huhtikuuta 1975 Edmonton, Kanada) on uransa päättänyt kanadalainen jääkiekkomaalivahti. Hän on Winnipeg Jetsin toisen kierroksen varaus vuodelta 1993. Langkow pelasi urallaan 20 NHL-ottelua Winnipeg Jetsin, Phoenix Coyotesin ja Atlanta Trashersin joukkueissa kunnes siirtyi Euroopan kaukaloihin syksyllä 2002. Lqangkow päätti uransa Saksan DEL-liigassa kevääseen 2013.

## Seurat

* Portland Winter Hawks, WHL (1991–1995)
* Springfield Falcons, AHL (1995–1996, 1996–1998)
* Winnipeg Jets, NHL (1995–1996)
* Phoenix Coyotes, NHL (1997–1998, 1998–1999)
* Las Vegas Thunder, IHL (1998–1999)
* Utah Grizzlies, IHL (1998–1999)
* Orlando Solar Bears, IHL (1999–2000)
* Atlanta Thrashers, NHL (1999–2000)
* Cincinnati Mighty Ducks, AHL (2000–2001)
* Kalamazoo Wings, UHL (2001–2002)
* Porin Ässät, SM-liiga (2002–2005)
* Rauman Lukko, SM-liiga (2005–2006)
* HV71, Elitserien (2006–2007)
* Rapperswil-Jona Lakers, Nationalliga A (2006–2007)
* Metallurg Novokuznetsk, Venäjän superliiga (2007–2008)
* Krefeld Pinguine, DEL (2008–2013)

## Perhe

Langkowilla on vaimo ja kaksi lasta, tyttö ja poika. Hänen nuorempi veljensä Daymond Langkow, on myös pelannut NHL:ssä.

## Palkinnot

* Langkow nimettiin WHL:n Lännen toiseen All-stars -kentälliseen vuonna 1994 ja 1995.
* Valittiin AHL:n ensimmäiseen All-Stars -kentälliseen vuonna 1998.
* Palkittiin vuonna 1996 AHL:n Hap Holmes Memorial Award -palkinnolla.
* Palkittiin AHL:n Aldege "Baz" Bastien Memorial Award -palkinnolla 1998.

## Lähteet
* 
* 
### Viitteet
Urho Kujala

**Urho Kujala** (s. 18. toukokuuta 1957, Vampula) on suomalainen entinen suunnistaja, joka oli tuomassa Suomelle MM-pronssia suunnistusviestissä 1978 ja voittamassa Tiomila-viestiä 1982.

Urho Kujala edusti Suomea kolmissa suunnistuksen MM-kisoissa. Debyytti tapahtui Norjan Kongsbergissa 1978, kun Kujala sai paikan Suomen viestijoukkueen ykkösosuuden suunnistajana. Norja ja Ruotsi pysyivät selvästi edellä, mutta pronssimitalin Suomeen hankkivat Kujalan lisäksi Jorma Karvonen, Simo Nurminen sekä Risto Nuuros, joka sai pidettyä Sveitsin juoksijan seitsemän sekunnin päässä takanaan. Kujalan MM-kisaura sai jatkoa Sveitsin Thunissa 1981, mutta henkilökohtaisen kisan vaatimaton 39. sija ei tuottanut jatkotehtäviä. Vuoden 1983 MM-kisoissa Unkarin Zalaegerszegissa Kujala oli henkilökohtaisessa kisassa viidestoista ja pääsi viestiin kakkososuudelle, mutta tällä kertaa viestikisa tuotti vain seitsemännen sijan.

Liedon Parmaa edustanut Urho Kujala pääsi 1982 juhlimaan Tiomila-viestin voittoa, mikä onnistui tuolloin vasta toista kertaa ei-ruotsalaiselta joukkueelta. Edelliset suomalaisjuhlat ruotsalaisviestissä oli vietetty 1954, kun Helsingin Suunnistajat oli ykkönen. Kujala juoksi viestissä yhdeksännen osuuden, ja Hannu Kottonen ankkurina varmisti voiton 20 sekunnin erolla isäntämaan Almby IK:hon.

## Saavutukset

* MM-pronssia viestissä 1978
* MM-kisoissa henkilökohtaisella matkalla 15:s 1983 ja 39:s 1981
* Tiomila-viestin voitto 1982 (Liedon Parma)
Vuorelan seisake

**Vuorelan seisake** () on Jokioisten Museorautatien seisake Humppilan kunnassa Kanta-Hämeessä. Liikennepaikka sijaitsee Idänkulmantien tasoylikäytävän luona Vuorela-nimisen talon pihapiirin tuntumassa 1,9&nbsp;kilometriä pohjoiseen Minkiön asemalta ja 5,9&nbsp;kilometriä etelään Humppilan asemalta ratakilometrillä&nbsp;6,1.

Alun perin liikennepaikka oli yksi kapearaiteisen Jokioisten rautatien liikennepaikoista. Se oli käytössä 1930–1940-luvuilla moottorivaunuliikenteen aikana, mutta sitä ei ole mainittu rautatien aikatauluissa. Jokioisten Museorautatie otti seisakkeen uudelleen käyttöön 5. kesäkuuta 1994.

Liikennepaikalla ei ole asemarakennusta, ainoastaan seisakkeen nimikyltti sekä lyhyt kivireunainen sorapintainen matkustajalaituri. Ratapihaa tai sivuraiteita ei ole. Liikennepaikan alkuperäinen seisakekyltti on esillä Kapearaidemuseon kokoelmissa Minkiön aseman keltaisen makasiinin kahviossa. Museorautatien henkilöjunat pysähtyvät liikennepaikalla tarvittaessa.

## Lähteet