Agathon Fabergé

**Agathon Fabergé** (7. helmikuuta 1876 Pietari – 10. lokakuuta 1951 Helsinki) oli venäläissyntyinen kultaseppä, joka muutti Suomeen 1927. Hänet tunnetaan myös filatelistina. Hän kokosi suuren kokoelman suomalaisia postimerkkejä mutta se joutui vääriin käsiin ja huutokauppaan Lontooseen 1940.

## Venäjän aika 1876–1926
Agathon Fabergé syntyi Pietarissa 7. helmikuuta 1876. Hänen isänsä oli maailmankuulu kultaseppä Peter Carl Fabergé. Agathon oli perheen toiseksi vanhin lapsi. Fabergé oli Ranskasta 1600-luvulla paenneiden hugenottien jälkeläisiä ja kuului vanhaan etevään ammattisukuun. Hänen isoisänsä Peter Fabergé perusti 1842 Pietarin Morskajalle jalokivi- ja kultasepänliikkeen, joka pian tuli maankuuluksi. Liikkeen peri vuorostaan hänen poikansa Carl Fabergé, joka Venäjällä tunnettiin paremmin vain *Carl Gustavovitshin* nimellä. Carl Fabergé laajensi ja kehitti liikettä niin, että sillä hänen aikanaan oli sivuliikkeitä Moskovassa, Kiovassa ja Odessassa sekä sivuliike myöskin Lontoossa. Vaikka Carl Fabergé ei koskaan siirtynyt omaa alaansa, jalokiviä ja jaloja metalleja ulommalle, pidettiin häntä yhtenä Venäjän keisarikunnan tunnetuimmista miehistä, joka liikkui korkeimmissa piireissä ja jonka jakopäiväisenä tuttavapiirinä oli mitä kirjavin kansainvälinen aateli.

Kouluttauduttuaan jalokivisepäksi Agathon Fabergé aloitti 19-vuotiaana työskentelyn isänsä liikkeessä vuonna 1895. Monia kieliä hallinnut Agathon osallistui erityisesti yhtiön markkinointitehtäviin. Agathon Fabergén aikana liike yhä jatkoi kehitystään ja laajentumistaan. Aleksanteri III:n hänen isälleen antama arvonimi *hovijaloklvikauppias* periytyi myös pojalle. Ansaitsemallaan omaisuudella hän rakennutti itselleen ylellisen datšan, jonne hän ryhtyi kokoamaan antiikkikokoelmaa, josta vuosien kuluessa muodostui erittäin merkittävä. Siihen kuului lopulta muun muassa 400 mattoa, 300 buddha-patsasta, maalauksia, kirjoja, huonekaluja, soittimia ja jalokiviä. Kokoelmaan kuului myös hyvin merkittävä postimerkkikokoelma. Mittavan kokoelmansa takia Fabergén datša tunnettiin lempinimellä Pikku Eremitaaši.

Agathon Fabergén isällä ja  isoisällä oli ollut palveluksessaan useita suomalaisia kulta- ja hopeaseppiä ja mestareita. Agathon Fabergén ollessa Fabergén toiminimen johtajana suomalaisten työntekijäin lukumäärä liikkeessä nousi aina 75 prosenttiin. Esimerkiksi kaikki Fabergén mestarit olivat suomalaisia, jotka liikkeen palveluksessa joutuivat suorittamaan kansainvälisen kultaseppätaidon kaikkein vaikeimpia tehtäviä ja kunnostautuivat niissä vuosikymmenien aikana erinomaisella tavalla. Fabergén liikkeen uusi, upea toimitalo Pietarin Morskajalla rakennettiin Hangon graniitista. Fabergéita yhdistivät Suomeen myös monet henkilökohtaiset tuttavuussiteet.

Ensimmäinen maailmansota katkaisi Fabergén vanhan kunnianarvoisan liikkeen historian ja perinteet. Lontoon-sivuliike lakkautettiin 15-vuotisen toiminnan jälkeen, kun sitä vastoin Venäjällä olleet liikkeet ja työpajat jäivät toimimaan siksi kunnes nekin vuonna 1917 suljettiin ja otettiin toisiin käsiin. 

Vuonna 1916 Agathon Fabergé jätti perheyrityksen ja perusti oman antiikkiliikkeen. Yritys oli toiminnassa vain vuoden ajan, ennen kuin Lokakuun vallankumous pakotti sulkemaan liikkeen. Agathonin vaimo ja lapsi ehtivät poistua maasta ennen vallankumousta Sveitsiin, mutta hän itse jäi Venäjälle, todennäköisesti suojelemaan mittavaa omaisuuttaan. Vallankumouksen aikana bolševikit pidättivät Agathon Fabergén. Vapauduttuaan hän joutui toistuvasti käymään Moskovassa, jossa uusi bolševikkihallinto hyödynsi hänen asiantuntijuuttaan takavarikoitujen jalokivien arvioimisessa. Agathon Fabergé joutui lopulta vankilaan, missä hän Moskovassa ja Pietarissa istui kaksi vuotta ja pääsi vuonna 1927 tulemaan rajan yli Suomeen.

Vallankumouksen jälkeisinä vuosina Agathon Fabergé avioitui uudestaan. Tästä avioliitosta syntyi poika Oleg.

## Suomen aika 1927–1951

Vuonna 1927 Agathon Fabergé perheineen onnistui kalastajaperheen avustuksella pakenemaan jään yli Suomeen. Mukanaan hänelle oli neljä rekeä, joihin oli lastattu 54 matkalaukullista antiikkiesineitä ja arvokokoelmia. Arvokkaan postimerkkikokoelmansa Fabergé onnistui lähettämään maitse rajan yli. Hänen omaisuutensa siirtämisen mahdollisti Suomen Leningradin konsulaatin apu. Konsulaatin avulla Fabergé sai myös kansainvälisen Nansen-passin. Hän ei koskaan hakenut Suomen kansalaisuutta, vaan käytti Nansen-passiaan loppuelämänsä ulkomaanmatkoillaan.  

Suomeen tultuaan Agathon Fabergé hankki jalokivillään 17-huoneisen loistohuvilan Kulosaaresta. Myymällä postimerkkejä kokoelmastaan hän maksoi palvelusväen palkkoja ja monia ulkomaanmatkojaan. Matkoillaan hän myös hankki lisää postimerkkejä kokoelmiinsa. Kesällä 1935 Lontoossa pidetyssä suuressa vanhan venäläisen taiteen ja jalokivien näyttelyssä Agathon Fabergé tuli kuningatar Maryn pyynnöstä esitetyksi hänelle ja hän toimi kuningattaren oppaana näyttelyn kulta- ja jalokiviosastoilla. Fabergén taloudenhoito ja sijoitukset eivät kuitenkaan menestyneet ja hän joutui luopumaan Kulosaaren huvilastaan ja kuoli köyhänä miehenä syksyllä 1951 pienessä asunnossa Nordenskiöldinkatu 3:ssa Helsingin  Töölössä .

## Lähteet
* *Facta 2001*, osa 4. WSOY 1982.
* 
* Refsnes, Øyvind: Storsamleren Agathon Fabergé: Med egen plass i hjertet for Norges første frimerke! *Norsk Filatelistisk Tidsskift* 6/2017, s. 56–59. Norsk Filatelistforbund, Oslo 2017.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kultainen joutsen ui akvamariinilaineilla. Suomalaisen kultasepän korkeaa veisua, Suomen Kuvalehti, 04.05.1935, nro 18, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot