open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Autódromo José Carlos Pace

**Autódromo José Carlos Pace** on moottorirata Interlagosin lähiössä São Paulossa Brasiliassa. Se tunnetaan laajalti vuoteen 1985 asti olleella nimellä **Autódromo de Interlagos**.

Moottoriradalla ajetaan yleisestä poiketen vastapäivään. Useimmat nopeavauhtiset mutkat kääntyvät vasemmalle, mikä tuottaa ongelmia kuljettajien siihen tottumattomalle niskalle. Vastapäivään ajetaan muutamilla muillakin moottoriradoilla kuten Imolassa, Kyalamissa ja Istanbulissa.

Formula 1:ä radalla on ajettu ensimmäisen kerran vuonna 1972, jolloin radalla ajettiin MM-sarjan ulkopuolinen kilpailu. Marraskuussa 2020 uutisoitiin, että radalla järjestetään F1-osakilpailuja viisivuotisella sopimuksella vuoteen 2025 asti, koska suunnitelmat kilpailun siirtämisestä Rio de Janeiroon tarvitsevat suunnittelu- ja rakennustyön lisäksi ympäristöluvat paikalliselta hallinnolta.

## Onnettomuudet
Radalla tapahtuneiden kuolonkolarien jälkeen (Rafael Sperafico vuonna 2007 ja Gustavo Sondermann vuonna 2011) radan turvallisuuteen kiinnitettiin huomiota. Curva do Cafe -mutkassa tapahtuneiden ulosajojen seurauksena ulosajoalueiden laajentamiseen kiinnitettiin huomiota kun muut ratkaisut eivät toimineet. Molemmissa tapauksessa autot kimposivat seinämästä takaisin ajolinjalle.

## Voittajat
### Formula 1
*Punataustaiset kilpailut eivät kuuluneet Formula 1:n MM-sarjaan.*

## Lähteet
*Autódromo José Carlos Pace Formula1.com 
*Rataesittely:Interlagos  MTV.fi

### Viitteet

## Aiheesta muualla


Tiedosto:Autodromo Jose Carlos Pace main straight controle line.jpg|Radan lähtösuora.
Tiedosto:Autódromo José Carlos Pace, July 3, 2018 SkySat (cropped).jpg|Rata ilmakuvassa.
Tiedosto:Autódromo José Carlos Pace (AKA Interlagos) track map.svg|Rataprofiili
Tiedosto:Interlagosoverlay.jpg|Alkuperäisen ja nykyisen radan rataprofiilit.
Tiedosto:Interlagos-autodromo-jose-carlos-pace-1957.png|Ovaalirata
Nuno Gonçalves

**Nuno Gonçalves** oli portugalilainen renessanssin ajan taidemaalari. Hänen elinvuotensa eivät ole tiedossa, mutta hän vaikutti vuosien 1450 ja 1490 välillä. Gonçalvesin teoksia on muiden muassa polyptyykki *Paineis de São Vicente de Fora*, jota säilytetään nykyään Vanhan taiteen kansallisessa museossa Lissabonissa.
Portugalin Intia

**Portugalin Intia** tarkoittaa Intian alueita, jotka kuuluivat siirtomaa-aikana Portugalille. Intian itsenäistyttyä vuonna 1947 Portugalin Intia koostui lukuisista enklaaveista Intian länsirannikolla. Niihin kuului muiden muassa Goa, jota Portugali hallitsi vuoteen 1961 saakka.

## Alueen valtaaminen
Portugalin Intia alkoi kehittyä, kun Vasco da Gama saapui Kozhikodeen 20. toukokuuta 1498. Portugalilainen amiraali Afonso de Albuquerque sai jo vuonna 1503 oikeuden rakentaa linnakkeen Cochiniin, Intian niemen kärjen länsipuolelle. Portugali sai valtaansa esimerkiksi Salsetten, Mumbain, Baçaimin sekä Damanin ja Diun. Tavoitteena oli saada muslimien harjoittama merikauppa Portugalin haltuun matkan varrella olevien tukikohtien avulla.

Albuquerque teki alueelle uuden matkan ja valtasi Goan vuonna 1510 muslimeilta.Seuraavana vuonna hän valloitti Malakan, joka oli tärkeä salmi Itä-Aasiaan. Portugali solmi ystävyyssuhteet Etelä-Intian mahtivaltio Vijayanagaran kanssa ja takasi sille hevosten laivaamisen Persiasta ja Arabiasta. Portugalille oli edullista pysyä hyvissä väleissä ei-islamilaisten valtioiden kanssa. Uskontokysymys kuitenkin kärjisti suhteita, sillä portugalilaiset levittivät voimakkaasti kristinuskoa. Laajentumisvaihe päättyi vuonna 1580, kun Espanja ja Portugali yhdistettiin lyhyeksi aikaa.

## Portugalin hallinto
Portugali piti yllä hyviä suhteita Intian ylimpiin johtomiehiin, mutta paikalliset pikkuruhtinaat eivät saaneet juuri arvostusta. Asevoimin saatettiin tehdä aluelaajennuksia ja ryöstää hindutemppeleitä. Lähetystyö oli myös tavoitteena. niinpä itärannikolla sijaitsevan Mannarinlahden kalastajaväestö otettiin vuonna 1536 Portugalin suojeluun muslimien ryöstöiltä sillä ehdolla, että asukkaiden oli otettava kristillinen kaste ja tunnustettava Portugalin kuningas hallitsijakseen.

## Britit valta-asemaan
Portugali alkoi menettää otettaan Intiasta 1600-luvulla, kun Iso-Britannia alkoi rakentaa omaa merivaltaansa. Britit tukeutuivat hallinnossaan paikallisten ruhtinaiden apuun, ja 1800-luvulla lähes koko niemimaa alkoi olla brittien suorassa tai epäsuorassa hallinnassa. Portugalille jäi vain hajanaisia enklaaveja. Vuonna 1703 britit taivuttelivat Portugalin Methuenin sopimukseen, jonka mukaan Britannian teollisuudella tuli olemaan etuoikeutettu asema Portugalin ja sen siirtomaiden markkinoilla. 

Intian asevoimat valtasi Portugalin viimeiset Intian-siirtomaat Goan, Damanin ja Diun vuonna 1961 sotilasoperaatiolla, jonka koodinimi oli operaatio Vijay.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nahannin kansallispuisto

**Nahannin kansallispuisto** on kansallispuisto Kanadassa Luoteisterritorioiden alueella. Se sijaitsee noin 500 kilometriä länteen Yellowknifestä ja suojelee osaa Mackenzie-vuoristosta. Puiston keskipiste on South Nahanni -joki. Neljä kanjonia reunustaa tätä koskista jokea.

Virginian putousten kohdalla joki sukeltaa 90 metriä, joka on puolet enemmän kuin Niagaran putousten korkeus. Keskellä putousta on tornimainen kivi vastustamassa putouksen voimaa. Putousten nimeä ollaan ehdotettu muutettavan Kanadan entisen pääministerin Pierre Trudeaun mukaan.

Puiston rikkipitoiset kuumat lähteet, vuoristotundra, vuoristot sekä kuusi- ja haapametsät ovat koti monille lintu-, kala- ja nisäkäslajeille. Alueen nisäkäslajeihin kuuluvat mm. susi, karhu, hirvi, valkohäntäpeura ja ohutsarvilammas, linnuista puistossa tavataan mm. maakotkaa, trumpettijoutsenta ja valkopäämerikotkaa ja alueen vesistöissä uiskentelee mm. pohjanharjuksen ja nieriän alalaji .

Vuosittain puistossa vierailee noin tuhat kävijää. Helpoin tapa päästä alueelle on vesitasolla tai helikopterilla. Kävijäkeskus palvelee Fort Simpsonissa ja esittelee puiston historiaa, kulttuuria ja maantiedettä. Nahannin kansallispuisto listattiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 1978.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Parks Canada – Nahanni National Park Reserve 
*Nahannin kansallispuisto UNESCOn sivuilla
Carlos Mendes (laulaja)

**Carlos Mendes** (s. 23. toukokuuta 1947, Lissabon) on portugalilainen laulaja. Hän edusti maataan Eurovision laulukilpailussa 1968 kappaleella "O verão". Sen oli säveltänyt Pedro Osório ja sanoittanut José Alberto Diogo. Mendes saavutti finaalissa yhdennentoista sijan saaden viisi pistettä. Mendes nähtiin laulukilpailussa toisen kerran vuonna 1972 kappaleella "A festa da vida", jonka oli säveltänyt José Calvário ja sanoittanut José Niza. Tämä laulu sijoittui edellistä paremmin, seitsemännelle sijalle 90 pisteellä.

Mendes toimi vuosina 1964–1967 rock-yhtyeessä Os Sheiks . Hän opiskeli arkkitehtuuria.  

## Lähteet
Suuri skisma (katolisuus)

**Suuri skisma** oli roomalaiskatolisen kirkon hajaannus 1378–1417, jolloin kaksi ja jopa kolmekin paavia hallitsi yhtä aikaa. Hajaannuksen syyt eivät olleet opilliset vaan lähinnä poliittiset. Toinen paavi asui Vatikaanissa, vastapaavi Avignonissa. 

Skisma sai alkunsa sen jälkeen, kun Gregorius XI oli valtakautensa lopulla siirtänyt paavinistuimen Avignonista takaisin Roomaan.  Hänen jälkeensä paaviksi valittiin Urbanus VI, mutta eräät ranskalaiset kardinaalit eivät tätä valintaa hyväksyneet, vaan valitsivat oman paavinsa Klemens VII:n Avignoniin. Kumpikin paavi julisti toisensa kannattajineen pannaan.

Kummallekin paaville ehdittiin valita jo seuraajiakin, ennen kuin Pisassa vuonna 1409 kokoontui kirkolliskokous, joka yritti tehdä skismasta lopun. Kokouksessa valittiin paaviksi Aleksanteri V, mutta kumpikaan entisistä paaveista ei suostunut eroamaan eikä tunnustanut päätöstä päteväksi tai edes tätä kirkolliskokousta lailliseksi. Niinpä tämän jälkeen eri tahoilla paaveina pidettyjä henkilöitä oli kolme. Aleksanteri V:tä seurasi vuotta myöhemmin Johannes XXIII.

Vasta Konstanzin kirkolliskokous (1414–1418) onnistui lopettamaan skisman. Se erotti kaikki kolme silloista paavia ja valitsi uudeksi paaviksi Martinus V:n, jonka lopulta kaikki hyväksyivät.

Myöhempinä aikoina katolinen kirkko on tunnustanut skisman aikaisista paaveista laillisiksi vain ns. Rooman linjan paavit, Urbanus VI:n seuraajineen. Muita samanaikaisia, Avignonin ja Pisan linjan paaveja pidetään vastapaaveina.

## Luettelo skisman aikaisista paaveista ja vastapaaveista

### Rooman linja

* 1378–1389 Urbanus VI
* 1389–1404 Bonifacius IX
* 1404–1406 Innocentius VII
* 1406–1415 Gregorius XII

### Avignonin linja (vastapaavit)

* 1379–1394 Klemens VII
* 1394–1418 Benedictus XIII

### Pisan linja (vastapaavit)

* 1409–1410 Aleksanteri V
* 1410–1415 Johannes XXIII
Carlos Mendes

**Carlos Mendes** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Carlos Mendes (s. 1947), portugalilainen laulaja
* Carlos Mendes (s. 1980), yhdysvaltalainen jalkapalloilija.
Mikko Nousiainen (näyttelijä)

**Mikko Olavi Nousiainen** (s. 26. huhtikuuta 1975 Tampere) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt pääosassa Jari Sarasvuona elokuvassa ''Valmentaja'', Arina elokuvassa *[[Levottomat]]*, Mikkona elokuvassa *[[Going to Kansas City]]* sekä pienemmissä rooleissa elokuvassa *[[Keisarikunta (elokuva)|Keisarikunta]]* ja televisiosarjoissa *[[Blondi tuli taloon]]*, *[[Toisen kanssa]]* ja *[[Mustat lesket]]*. Lisäksi hän on näytellyt muun muassa Tampereen Teatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa sekä Pyynikin kesäteatterissa.

Nousiainen kiinnitettiin syksyllä 2006 Renny Harlinin ohjaamaan *[[Mannerheim (elokuvahanke)|Mannerheim]]*-elokuvaan pääosaan, mutta elokuvan kuvauksia ei koskaan aloitettu rahoitusvaikeuksien vuoksi.

## Yksityiselämä
Nousiaisen vanhemmat ovat näyttelijät Eija ja Heikki Nousiainen. Hän on ollut avoliitossa näyttelijä Petra Karjalaisen kanssa ja heillä on vuonna 2006 syntynyt poika Niila, joka hänkin on jo näytellyt elokuvassa *[[Pieniä suuria valheita]]* (2018) yhdessä isänsä ja isoisänsä kanssa. Nousiainen meni kihloihin näyttelijä Linda Wiklundin kanssa alkuvuodesta 2015, heidän seurusteltuaan sitä ennen noin vuoden ajan ja heidät vihittiin heinäkuussa 2017. Nousiaisella ja Wiklundilla on kaksi lasta, vuonna 2019 syntynyt poika sekä vuonna 2021 syntynyt tytär.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

## Dubbaukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Hs.fi: Mikko Nousiaisen piti olla suurelokuvan Mannerheim – hän joutuikin limboon, joka vei ikävuodet 30–40, ajoi rahapulaan ja johti vielä suurempaan ”sössintään”
Kirby Air Ride

**Kirby Air Ride** on HAL Laboratoryn kehittämä ja Nintendon julkaisema ajopeli. Peli on julkaistu vuonna  Nintendo GameCubelle.
Peli pohjautuu Kirby-maailman hahmoihin. 

## Pelitilat
Pelissä käytetään näppäiminä ainoastaan analogista tikkua ja A-painiketta.

**Air Ride* -tilassa ajetaan kilpaa erilaisilla ajoneuvoilla, radoilla, joissa on vihollisia, jotka Kirby voi nielaista saadakseen niiden erityiskyvyt käyttöönsä.
**Top Ride* on erikoinen 2,5D-ajomuoto, jossa ajetaan kilpaa pienellä, ylhäältäpäin kuvatulla radalla.
**City Trial* -tilassa ei ajeta kilpaa, vaan liikutaan suuressa kaupungissa keräten lisävoimia areenan seuraavaan koitokseen. Kaupungissa tapahtuu erilaisia erikoistapahtumia, joihin kuuluvat muun muassa meteorisade, tiheä sumu ja tulipalot.

## Aiheesta muualla
*
The Gift (yhtye)

**The Gift** on portugalilainen rock-yhtye. Se perustettiin vuonna 1994. Jäseniä oli aluksi kaksi, mutta pian yhtye kasvoi nelijäseniseksi.

The Gift on esiintynyt Portugalin ulkopuolella muun muassa Saksassa, Macaossa, Espanjassa, New Yorkissa ja Pariisissa. Yhtyeen albumeista kolme on myynyt Portugalissa platinaa. 

The Gift sai vuonna 2005 MTV Europe Music Awardsin palkinnon parhaana portugalilaisena yhtyeenä. 

## Diskografia
### Albumit
* *Digital Atmosphere* (demo, 1997)
* *Vinyl* (1998)
* *Film* (2001)
* *AM-FM* (2004)

### Singlet
* "OK! Do You Want Something Simple" (1998)
* "Waterskin" (2001)
* "Question of Love" (2001)
* "Driving You Slow" (2004)
* "11:33" (2005)
* "Music" (2005)

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut
Mirandeesi

**Mirandeesi** (omakielinen nimi: *mirandés*) on romaaninen kieli, jota puhutaan lähinnä Miranda do Douron kunnassa Portugalissa. Sillä on ollut vuodesta 1999 lähtien alueellisesti tunnustettu asema. Samana vuonna hyväksyttiin myös suositus mirandeesin oikeinkirjoitussäännöistä. Useimmat mirandeesin puhujista osaavat lisäksi portugalia. 

Kieli lasketaan uhanalaiseksi. Sen lähimpiä sukulaiskieliä ovat mm. asturia ja portugali.

Vuonna 2009 mirandeesia puhui arviolta 15 000 ihmistä. Mirandeesiksi ilmestyy jonkin verran lehtijuttuja ja radio-ohjelmaa. Sitä opetetaan joissakin kunnan kouluissa, mutta nuorison asenteet kieltä kohtaan eivät ole positiiviset. Mirandeesia opetetaan mm. Coimbran ja Lissabonin yliopistoissa.

Mirandeesia kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Vuoteen 2014 mennessä vain osia Raamatusta oli käännetty mirandeesiksi.

## Fonologia

### Konsonantit

Lähde: 

### Vokaalit

Lähde: 
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lhéngua i cultura mirandesa
IndieLisboa

**IndieLisboa** on Lissabonissa vuosittain pidettävä portugalilainen indie-elokuvafestivaali.

IndieLisboa on Portugalin toiseksi suurin elokuvafestivaali, ja vuonna 2006 yleisöä oli 28&nbsp;000 henkeä. Tapahtuma pidettiin ensimmäistä kertaa 2004. 

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut ,
Odivelas

**Odivelas** on kunta Lissabonin piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 26,5 km² ja väkiluku noin 144&nbsp;000. Kunta kuuluu Lissabonin metropolialueeseen.

Odivelasin nykyinen pormestari on sosialistipuolueen Hugo Martins. Kunnan virallinen juhlapäivä on 19. marraskuuta.  

## Kaupunginosat
* Caneças
* Famões
* Odivelas
* Olival Basto
* Pontinha
* Póvoa de Santo Adrião
* Ramada

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Maia (Portugali)

**Maia** on kaupunki ja kunta Portugalissa. Se kuuluu Região Norteen ja Porton metropolialueeseen.

Maian pinta-ala on 83,70 km² ja väkiluku noin 135&nbsp;000 (2011). 

## Freguesiat
* Águas Santas
* Barca
* Folgosa
* Gemunde
* Gondim
* Gueifães 
* Maia
* Milheirós
* Moreira
* Nogueira
* Pedrouços
* Santa Maria de Avioso
* São Pedro de Avioso
* São Pedro Fins
* Silva Escura
* Vermoim 
* Vila Nova da Telha

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut
Trip Hawkins

**William M. 'Trip' Hawkins III** (s. 1953) on yhdysvaltalainen liikemies ja kuuluu Electronic Arts-, The 3DO Company- ja Digital Chocolate -yhtiöiden perustajajäseniin.

Hawkins työskenteli Apple Computerin Lisa-projektissa markkinointipäällikkönä vuoteen 1982, jolloin hän jätti Applen ja perusti videopelejä kehittävän Electronic Artsin. Hawkinsin johdolla Electronic Arts kehittyi videopelialan jättiläiseksi ja on nykyään maailman suurimpia videopelien julkaisijoita. Vuonna 1991, säilyttäen asemansa edelleen Electronic Artsin johtokunnassa, Hawkins siirtyi yhtiön parista perustamaan toista, videopelialalla toimivaa yritystä, joka sai nimekseen 3DO. Vuonna 1993 3DO julkaisi yhtiön nimeä kantavan pelikonsolin, joka ei kuitenkaan menestynyt odotetulla tavalla. Kolme vuotta myöhemmin 3DO siirtyi kehittämään videopelejä muille alustoille, mutta ei pysynyt kannattavana Hawkinsin aggressiivisista markkinointitoimista huolimatta. Vuonna 2003 3DO teki konkurssin, sen rippeet myytiin Ubisoftille ja Hawkins aloitti uuden projektin perustaen kannettaville pelikonsoleille pelejä tuottavan Digital Chocolaten.

Hawkins erosi Digital Chocolaten toimitusjohtajan paikalta toukokuussa 2012. Hän liittyi samana vuonna israelilaisen teknologiayritys Extreme Realityn hallitukseen. Extreme Reality kehittää liikeohjausohjelmistoa, joka voi lukea ihmisen liikkeet kolmiulotteisessa tilassa käyttäen vain kaksiulotteista kameraa. 

## Lähteet
Libanonin asevoimat

**Libanonin asevoimat** () on Libanonin kansalliset asevoimat, jotka jakautuvat kolmeen puolustushaaraan: maavoimiin, ilmavoimiin ja merivoimiin. Asevoimat on vahvuudeltaan noin 61 400 sotilasta, joista 1000 palvelee ilmavoimissa, 400 laivastossa ja 60 000 maavoimissa. 10. helmikuuta 2007 alkaen Libanon lakkautti yleisen asevelvollisuuden.

Libanonin asevoimilla ei ole ilmatilan koskemattomuuden turvaamiseksi torjuntahävittäjiä, mutta sillä on noin 30 helikopteria sekä kyky hallita siviililevottomuuksia kautta Libanonin. Libanonin viimeiset kolme torjuntahävittäjää olivat 1950-luvun brittiläisiä Hawker Huntereita.

Ikääntyneitä panssariajoneuvoja Libanonin asevoimilla on, kuten M113-miehistönkuljetusvaunuja sekä neuvostoaikaisia panssarivaunuja.

Libanonin asevoimat olivat viimeksi Etelä-Libanonissa 1970 siihen asti, kunnes Jordaniasta poistumaan pakotettu PLO siirtyi sinne. Tämän jälkeen kiistelty alue on ollut Israelin puolustusvoimien, Israelin rahoittaman Etelä-Libanonin armeijan, Amalin, UNIFIL-joukkojen ja Hizbollahin hallussa.

Osana tulitaukoa Libanonin asevoimat siirtyvät Etelä-Libanoniin. Libanonin puolustusministeri on syyrialaismieliseksi oletettu maroniitti Elias Murr. Libanonin vuosittainen puolustusbudjetti vastaa noin 500 miljoonaa dollaria.

## Aiheesta muualla

* Libanonin armeija  
* The Lebanese Army / 60,000 soldiers not really looking for work  Haaretz
Matka maapallon ympäri

**Matka maapallon ympäri** () on japanilaisen animaatiostudio Gainaxin luoma animaatiosarja, joka pohjautuvat löyhästi Jules Vernen romaaneihin, erityisesti teokseen *[[Sukelluslaivalla maapallon ympäri]]* ja siinä esiintyvään kapteeni Nemoon. Sarjan ohjasi paremmin myöhemmästä sarjastaan Neon Genesis Evangelion tunnettu Hideaki Anno. Sarjaa esitettiin Japanissa vuosina 1990–1991. Vuonna 1991 ilmestyi elokuva The Secret of Blue Water, jonka tapahtumat sijoittuvat kolmen vuoden päähän sarjan lopusta. Gainax ei ollut tuottamassa elokuvaa ja laatu on huono: jopa kolmasosa elokuvasta koostuu uudelleenkäytetystä tv-sarjan materiaalista.

## Äänirooleissa
### Alkuperäiset

### Suomenkieliset
IGN

**IGN** (lyhenne sanoista **Imagine Games Network**) on lokakuussa 1996 avattu videopeleihin ja digitaaliseen viihteeseen keskittyvä yritys. Sen omistaa kalifornialainen IGN Entertainment, joka on osa j2 Global -konsernia.
IGN.com avattiin 29. lokakuuta 1996. Sivusto keskittyy pääasiassa peleihin, elokuviin, televisiosarjoihin, sarjakuviin ja teknologiaan. Ajan myötä se on laajentunut kattamaan Xbox-, PlayStation-, Amazon Fire TV- ja Roku-alustat, sekä julkaisemaan sisältöä YouTube-, Twitch-, Hulu- ja Snapchat-palveluiden kautta.

## Historia
Alussa IGN Entertainmentin alaisia sivustoja olivat muun muassa IGN, Rotten Tomatoes, GameSpy, GameStats, VE3D, TeamXbox, Vault Network ja AskMen.

Julkaisutalo Ziff Davis osti IGN Entertainmentin tammikuussa 2013. Ziff Davis on nykyään j2 Global -konsernin tytäryhtiö.

### Yrityskaupat
IGN osti roolipeleihin keskittyneen verkkosivusto Vault Networkin vuonna 1999. TeamXbox- ja VE3D-sivustot IGN osti vuonna 2003. Vuonna 2004 IGN perusti peliarvosteluille tarkoitetun GameStats-verkkosivuston.

IGN ja GameSpy yhdistyivät vuonna 2005, jonka myötä IGN sai myös pelien lataussivusto FilePlanetin.

Vuonna 2004 IGN osti elokuviin keskittyvän Rotten Tomatoes-arvostelusivuston. IGN myi Rotten Tomatoesin Flixsterille vuonna 2010.

IGN perusti AskMen-verkkosivuston vuonna 2005.

Vuonna 2017 IGN osti tietokone- ja mobiilipelien verkkokauppa Humble Bundlen.

Toukokuussa 2024 IGN osti Gamer Networkin, jonka julkaisuja ovat GamesIndustry.biz, Eurogamer, Rock Paper Shotgun, VG247 ja Dicebreaker. GamesIndustry.biz mainitsi artikkelissaan, että joitakin henkilöstövähennyksiä oli tämän seurauksena tehty. Kauppahintaa ei kerrottu julkisuuteen.

### IGN.com
IGN:n oman ilmoituksen mukaan vuonna 2006 sivustoilla vierailee kuukausittain noin 31 miljoonaa kävijää. Alexan tilastojen mukaan IGN.comin kävijämäärä oli elokuussa 2006 Internetin 183. suurin. Kesäkuussa 2017 sivuston Alexia sijoitus oli 283.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IGN.com -portaali
* IGN Entertainment
Frankfurtin päärautatieasema

**Frankfurtin päärautatieasema** () on merkittävä rautatieasema Frankfurtissa, Hessenin osavaltiossa Saksassa. Asema on Saksan vilkkaimmin liikennöity kaukoliikenteen rautatieasema matkustajamäärällä mitattuna (350 000 matkustajaa ja 342 kaukojunaa päivässä) ja eräiden arvioiden mukaan maailman kolmanneksi vilkkain rautatieasema. Asemakompleksiin kuuluvat myös erilliset, maan alla sijaitsevat Frankfurtin metron (*U-Bahn*) ja S-Bahnin asemat.


File:Frankfurt am Main - Hauptbahnhof - Internationale Messesstadt - Image impression of a street photographer 2021.jpg|thumb|Aseman laiturialuetta.
Kuva:Frankfurt-HBF Bahnsteighalle 19082007.JPG|Aseman laiturialuetta.
Kuva:Frankfurt Hbf Gleise.jpg|Aseman ratapihaa.
Kuva:S-Bahn Rhein Main Type 420.JPG|S-Bahnin juna keskustatunnelin asemalla.


## Aiheesta muualla
Kari Korhonen (täsmennyssivu)

**Kari Korhonen** oli lokakuussa 2014 Suomen 10:nneksi  yleisin kutsumanimen ja sukunimen yhdistelmä. Kari Korhonen -nimisiä henkilöitä:

* Kari Korhonen (s. 1973), sarjakuvapiirtäjä
* huumevalistaja, entinen narkomaani, KK – Kuolemankauppias -kirjan päähenkilö Kari Korhonen
* Kari Korhonen (s. 1943), suomalainen biologi

## Lähteet
Maglev

**Maglev** (lyhenne sanoista *magnetic levitation*) tarkoittaa magneettiseen levitaatioon perustuvaa rautatietä ja sitä pitkin kulkevaa junaa. Maglev-junat leijuvat radan yllä magneettisesti koskematta siihen. Tekniikan etuja ovat vähäinen kitka ja suurempi kaarrenopeus. Nämä mahdollistavat perinteisiä pyörillä kulkevia suurnopeusjunia suuremman nopeuden (yli 500&nbsp;km/h). Maglev-junat ovat yksinomaan sähkökäyttöisiä.

Taloudellisista syistä maglev-teknologia ei kuitenkaan ole toistaiseksi levinnyt laajalle. Maglev-junia koskee yhtä suuri ilmanvastus kuin tavanomaisiakin junia, ja suurilla kulkunopeuksilla junan ja radan välisen kitkan merkitys pienenee suhteessa ilmanvastukseen. Maglev edellyttää sekä erityisen maglev-rautatien, että tähän soveltuvan junan rakentamista. Se rakennetaan yleensä betonipylväiden varaan ja on magneettilevitaation vuoksi tavanomaisia rautateitä kalliimpi. Tavanomaisista rautateistä poiketen maglev-rautateillä ei ole tavaraliikennettä.

Maglev-tekniikkaa soveltavia junia on kokeiltu ja suunniteltu, mutta ainoa nykyään kaupallisessa käytössä oleva on Shanghain keskustan ja lentokentän väliä kulkeva Shanghain maglev-juna Kiinassa. Kyseinen rautatie perustuu saksalaisen Transrapidin tekniikkaan.

Transrapidin koeradalla Saksan Lathenissa tapahtui 22. syyskuuta 2006 kuolonuhreja vaatinut onnettomuus, kun koejuna törmäsi radalle unohtuneeseen huoltovaunuun.

## Katso myös
* Inductrack
* M-Bahn

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* International Maglev Board
Alcobaçan luostari

**Santa Maria d'Alcobaçan luostari** () on luostari Alcobaçan kunnassa, Leirian piirissä Keski-Portugalissa. Portugalin kuningas Alfonso I perusti sen 1100-luvulla. Se on kuulunut sisterssiläiseen luostarijärjestöön vuodesta 1178. Sen pyhäkkö on Portugalin suurin kirkko.


Mosteiro de Alcobaça - Túmulo do Pedro I - Anjos.jpg|Pedro I:n sarkofagi
Ines2.jpg|Ines de Castron haudan koristeessa Kristus antaa viimeistä tuomiota.
Mosteiro de Alcobaça - Lareira.jpg|Luostarin keittiön takka


Alcobaçan munkkiluostari liitettiin vuonna 1989 Unescon maailmanperintöluetteloon. Siitä tuli kuudes Portugalissa sijaitseva maailmanperintökohde. Luostari on huolellisesti rakennettu, tyyliltään goottilainen rakennus. Tämän tyylin edustajana se on maan vanhin ja merkitykseltään sen rinnalle nousee vain Coimbran Pyhän ristin luostari. Rakennuksen poikkilaivassa on noin 30 metrin päässä toisistaan kuningas Pietari I ja hänen rakastajattarensa Inês de Castron enkelipatsaiden ympäröimät haudat. Rakastavaisten tarina päättyi Inêksen murhaamiseen Pietarin isän Alfonso IV:n käskystä vuonna 1355. Kuninkaaksi noustuaan Pedro määräsi rakennettavaksi hautamuistomerkin Inêkselle ja itselleen. Napoleonin sotien aikaan 1811 ranskalaissotilaat tärvelivät muistomerkkiä etsiessään luostarin aarteita.

Luostarin niin sanottu hiljaisuuden  ristikäytävä on arkkitehtoninen mestariteos, tyyliltään hillityn sopusointuinen. Sen on teettänyt kuningas Dinis I 1300-luvun alussa. Luostarin keittiön valtavat takkajärjestelmät ovat 1700-luvulta. Keittiöjärjestelmään kuului myös juokseva vesi, joka saatiin ohjaamalla joen vettä kanavan avulla luostarin sisätiloihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Alcobaçan munkkiluostari Unescon maailmanperintöluettelon sivuilla  
* Virtual tour of the Monastery of Alcobaça Photojpl.com
Alto Douro

**Alto Douro** () on maailman ensimmäinen rekisteröity viininviljelyalue Koillis-Portugalissa. Se on osa Região Nortea.

Alto Douron maanviljelysalue on lähes 250 000 hehtaaria suuri, ja viininviljelykseen siitä käytetään 20 prosenttia. Alueella on tuotettu viinejä jo yli 2000 vuoden ajan. Alueen tärkein tuote on nykyään portviini, josta saa elantonsa 9000 tilaa.

Unesco lisäsi kohteen maailmanperintöluetteloon 14. joulukuuta 2001 "kehittyvänä ja elävänä kulttuurimaisemana".

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Alto Douro Unescon maailmanperintöluettelon sivuilla
Entertainment and Leisure Software Publishers Association

**Entertainment and Leisure Software Publishers Association** (**ELSPA**) on Isossa-Britanniassa vuonna 1989 perustettu, ikäluokituksia videopeleihin määrittelevä organisaatio. ELSPA tunnettiin vuoteen 2002 saakka nimellä European Leisure Software Publishers Association.

Vuosien 1994–2003 välisenä aikana ELSPA antoi ikäsuosituksia Isossa-Britanniassa julkaistuihin videopeleihin, joita BBFC ei luokitellut. Suositukset annettiin jokaiselle ikäryhmälle (3–10, 11–14, 15–17 ja 18+) erikseen, myöhemmin järjestelmä yksinkertaistettiin merkintöihin 3+, 11+, 15+ ja 18+. Nykyään ELSPA käyttää PEGIn luokittelujärjestelmää.

ELSPA tuottaa videopelien Ison-Britannian myyntitilastoja ja ottaa osaa piratismin vastaiseen toimintaan.

## Katso myös
*British Board of Film Classification
*Computer Entertainment Rating Organization
*Entertainment Software Rating Board
*Game Rating Board
*Pan European Game Information

## Aiheesta muualla
*ELSPA
Leiria

**Leiria** on Portugalin kaupunki Leirian piirissä Centron hallintoalueella. Se on Leirian piirin pääkaupunki. Leirian kunnan pinta-ala on noin 565 neliökilometriä ja väkiluku 136&nbsp;006 (vuonna 2024). Kunnan väestötiheys on siten 241 asukasta neliökilometrillä.

Leirian pormestari on Gonçalo Nuno Bértolo Gordalina Lopes. Kunnan juhlapäivä on 22. toukokuuta. Leiria sijaitsee 146 kilometrin päässä Lissabonista ja 72 kilometrin päässä Coimbrasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kunnan internetsivut
Metacritic

**Metacritic** on viihdeteollisuuden tuotteita arvioiva verkkosivusto. Sivuston piiriin kuuluvat musiikki, videopelit, elokuvat, televisiosarjat sekä aiemmin kirjat. Metacritic kokoaa monia arvosteluja yhteen ja esittää arvostelujen yhteenvetoja ja keskiarvoja.

Metacritic perustettiin tammikuussa 2001, ja on ollut vuodesta 2005 CNET:n omistuksessa.

Metacritic muuntaa eri arvostelujen pisteet prosenteiksi. Arvostelut, jotka eivät sisällä pisteitä, Metacritic arvioi yksittäin ja niille annetaan pisteet arvostelun sävyn perusteella.

Metacritic käyttää painotettua pisteytystä, eikä se paljasta, mitä painostusta se käyttää kullekin kriitikolle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Metacritic 
*CNET
Walter Moers

**Walter Moers** (s. 24. toukokuuta 1957) on saksalainen kirjailija, sarjakuvapiirtäjä, kuvataiteilija ja kuvanveistäjä. 

Moersin sarjakuvia ei ole julkaistu suomeksi, mutta hän on ollut mukana piirtämässä Ralf Königin Jagoa. Toisessa Königin sarjakuvassa viitataan Moersin *Kleines Arschloch* -hahmon () sarjakuviin. Muita hänen hahmojaan ovat *Adolf, die Nazisau* (Adolf, natsisika) ja *Der alte Sack* (Vanha Äkämys).

Aikuisten sarjakuvien lisäksi Moers on julkaissut lukuisia lastenkirjoja ja kertomuksia. Niistä tunnetuimpia ovat kuvitteelliselle *Zamonian* mantereelle sijoittautuvat teoksensa. Saksankielisestä alkuteoksesta poiketen Zamonia-sarjaan kuuluva *Rumo & Die Wunder im Dunkeln* on julkaistu Suomessa kahtena kirjana, jotka muodostavat oman Pimeyden ihmeet -sarjan.

## Teokset
### Zamonia-kirjasarja
* *[[Kapteeni Sinikarhun 13 1/2 elämää]]* (*Die 13½ Leben des Käpt’n Blaubär*, 1999)
* *[[Huviretki hukkateille – Seikkailu Zamoniassa]]* (*Ensel und Krete*, 2000)
* *[[Rumo Ylämaailmassa]]* ja *[[Rumo Alimaailmassa]]* (*Rumo & Die Wunder im Dunkeln*, 2003).
* *[[Uinuvien kirjojen kaupunki]]* (*Die Stadt der Träumenden Bücher*, 2004)
* *[[Der Schrecksenmeister]]* (2007)
* *[[Uinuvien kirjojen labyrintti ]]*(*Das Labyrinth der Träumenden Bücher*, 2011)
Hän on myös kirjoittanut fiktiivisen romaanin *[[Hurja matka halki yön]]* taiteilija Gustave Dorén nuoruudesta. Teoksen kuvituksena on 12 Dorén puupiirrosta jotka on aiemmin julkaistu kuvituksina mm. teoksiin Kadotettu paratiisi, Korppi, Raamattu ja Don Quijote. 

## Kirjallisuutta
* Mervi Koski: *Ulkomaisia nuortenkertojia 2*. BTJ Kirjastopalvelu, 2006.
* 

## Aiheesta muualla
* Adolf, die Nazisau: Ich hock' in meinem Bonker ZDF:n sivustolla 
* www.kleines-arschloch.de 
* Marjatta Ripsaluoma: Kuka ratsastaa läpi yön ja tuulen.
Lavotškin

**NPO S. A. Lavotškin** (venäjäksi *Научно-производственного объединения им. С.А.Лавочкина*) on venäläinen avaruusteknologiayhtiö, joka jatkaa yritysmuotoisena vuonna 1937 perustetun neuvostoliittolaisen lentokoneita suunnitelleen suunnittelutoimisto OKB Lavotškinin toimintaa. 

## Historia
Suunnittelutoimiston perusti 1930-luvun lopussa lentokonesuunnittelija Semjon Lavotškin. Sen lentokoneet kulkivat 1940-luvun alussa nimellä *LaGG*, jossa G:t merkitsivät toimiston kahta muuta pääsuunnittelijaa, *Gudkov*ia ja *Gorbunov*ia. Noin vuodesta 1943 alkaen lentokoneiden tyyppinimi oli *La*.

Toisen maailmansodan aikana tehdas valmisti hyvinä pidettyjä Lavotškin La-5 ja Lavotškin La-7-hävittäjälentokoneita. Lavotškin La-9 ja Lavotškin La-11 olivat Neuvostoliiton ilmavoimien viimeiset mäntämoottorihävittäjät. 

26. joulukuuta 1948 tapahtui Lavotškin La-176-koelentokoneen ensilento. Se oli Neuvostoliiton ensimmäinen yliäänikone. Lavotškinin suunnittelutoimiston viimeinen lentokone oli Lavotškin La-250. 

Semjon Lavotškin kuoli vuonna 1960. Jo sitä ennen suunnittelutoimisto oli siirtynyt ohjusten ja avaruusalusten suunnitteluun, ja perustajan kuoleman jälkeen suuntaus vahvistui. 

1990-luvulla suunnittelutoimisto muuttui valtionyhtiöksi. Sen Moskovan lähellä sijaitsevaan tehtaaseen liittyy läheisesti Venäjän avaruusjärjestön Babakinin tutkimuskeskus.

Nykyisin yhtiö tekee osia Sojuz-kantorakettiin (ylin Fregat-rakettivaihe) ja Proton-kantorakettiin ja on suunnitellut Neuvostoliiton planeettaluotaimet. Se on tehnyt myös Cosmos 1-satelliitin aurinkovarjon.
 
## Lentokoneet
* Lavotškin LaGG-3
* Lavotškin La-5 FN
* Lavotškin La-7
* Lavotškin La-9
* Lavotškin La-11
* Lavotškin La-15
* Lavotškin La-17
* Lavotškin La-150
* Lavotškin La-160
* Lavotškin La-200
* Lavotškin La-250

## Ohjuksia
* Lavotškin S-125 Newa-ilmatorjuntaohjus (Nato-koodi SA-3 Goa)

## Avaruustekniikka
 
* Luna-ohjelma
* Lunahod, kaksi kuuajokkia
* VeGa
* Astron
* Phobos
* Mars 96
* Phobos-Grunt (kehitteillä 1980-luvulla ja jälleen vuonna 2006, laukaisu vuonna 2011)
* Radioastron - kehitteillä 1980-luvulla ja jälleen 2000-luvulla, laukaisu vuonna 2010
* Spectrum-X-Gamma - kehitteillä 1980-luvulla ja jälleen 2000-luvulla, laukaisu vuonna 2011

## Aiheesta muualla
*NPO Lavotškin (venäjäksi)
Hurmaava joukkoitsemurha

**Hurmaava joukkoitsemurha** on Arto Paasilinnan kirjoittama kirja joukosta ihmisiä, jotka päättävät tehdä joukkoitsemurhan. Kirjasta on myös tehty samanniminen elokuva. 

### Näytelmäsovitus
*Hurmaava joukkoitsemurha* sai ensimmäisen teatterisovituksensa kesällä 2025, kun Ohkolan teatteri esitti teoksen kantaesityksenä Öljymäen kesäteatterissa Mäntsälässä. Näyttämösovituksesta ja ohjauksesta vastasi Kalle Tahkolahti, ja musiikin sovituksesta sekä tuotannosta vastasi Iivo Johansson. Tuotannosta vastasivat Riikka Holm, Aatu Johansson, Anu Päivinen ja Ohkolan Nuorisoseura ry. Sovitus pohjautui Arto Paasilinnan alkuperäisromaaniin ja toi lavalle mustan huumorin, inhimillisyyden ja yhteisöllisyyden teemoja. Ohjaajan mukaan kyseessä ei ole tarina kuolemasta, vaan elämästä – ja muistutus siitä, ettei kukaan ole lopulta yksin. Kantaesitys nähtiin 11. heinäkuuta 2025.

*Hurmaava joukkoitsemurha* sai poikkeuksellisen suuren yleisösuosion heti ensi-illasta lähtien. Esitys sai kiitosta tasapainoisesta otteestaan ja tavasta käsitellä vaikeita teemoja lämpimästi ja huumorilla ilman aiheen keventämistä.

## Lähteet
Roverandom

**Roverandom** on J. R. R. Tolkienin lapsilleen kirjoittama satu, jonka Christina Scull ja Wayne G. Hammond myöhemmin toimittivat kirjaksi. Kirja kertoo pienestä koirasta nimeltä *Rover*, jonka äkkipikainen velho muuttaa lelukoiraksi. Pikkupoika löytää lelun, mutta hukkaa sen hiekkarannalle. Rover joutuu rannalta kaikenlaisiin seikkailuihin, muun muassa Kuuhun ja meren syvyyksiin. 

## Tausta

Tolkien keksi tarinan vuonna 1925 lomaillessaan Englannin rannikolla. Hänen poikansa Michael kadotti lelukoiransa ja Tolkien kertoi tarinan hänelle selittääkseen, minne rannalle hukattu lelu oli joutunut.

## Lähteet
Semjon Lavotškin

**Semjon Aleksejevitš Lavotškin** (, 29. elokuuta 1900 – 9. kesäkuuta 1960) oli neuvostoliittolainen lentokonesuunnittelija.

Lavotškin värväytyi Puna-armeijaan vuonna 1921 ja lähetettiin sieltä Moskovan teknilliseen valtionyliopistoon. Hän valmistui insinööriksi vuonna 1927. Hän toimi useissa suunnittelutoimistoissa kunnes nousi vuonna 1939 kärkinimien joukkoon. Toisen maailmansodan aikana hän suunnitteli useita LaGG- ja La-hävittäjälentokoneita. Erään legendan mukaan LaGG-lyhennettä pidettiin lentäjien suussa sanoista "Takuuvarma lakattu ruumisarkku" tulevana, mutta tämän kaltainen lentokoneen nimittely on sotien aikana ollut universaali ilmiö. Kolminkertainen Neuvostoliiton sankari Ivan Kožedub saavutti 62 ilmavoittoaan saksalaisista lentäen pääasiassa La-hävittäjillä. Lavotškin sai Neuvostovaltion palkinnon vuosina 1941, 1943, 1946 ja 1948 ja kolme Lenin-palkintoa.

Toisen maailmansodan jälkeen Lavotškin ei enää pärjännyt tarjouskilpailuissa vaikka yhtiö kehitti Neuvostoliiton ensimmäisiä suihkumoottoreilla varustettuja lentokoneita. Artjom Mikojan, jonka johtajan veli oli merkittävä poliitikko, pärjäsi paremmin. Kyseessä on voinut olla myös teollisuuden restrukturointi, koska yhtiö siirtyi avaruustekniikkaan. 

Lavotškinista tuli ilmailutekniikan kenraalimajuri vuonna 1944. Hän sai Sosialistisen työn sankarin palkinnon vuonna 1943 ja 1956. Hän oli Neuvostoliiton kommunistisen puolueen jäsen vuodesta 1953. Hän kuului vuodesta 1958 alkaen Neuvostoliiton tiedeakatemiaan. 1950-luvulla hänen suunnittelutoimistonsa siirtyi ensin pitkän kantaman ohjusten ja sitten avaruusalusten suunnitteluun. 

## Katso myös
* Lavotškin OKB
Avilés

**Avilés** on kaupunki Luoteis-Espanjassa Asturian itsehallintoalueella. Se on Asturian kolmanneksi suurin kaupunki, ja sen väkiluku on noin 81 000. Sen pinta-ala on noin 26 neliökilometriä (0,24 prosenttia Asturian pinta-alasta) ja asukastiheys noin 3100 asukasta neliökilometriä kohden. 

Asturian rannikkoseudulla sijaitsevassa Avilésissa on tärkeä satama. Myös kaupungin teollisuus on varsinkin Asturian alueelle merkittävää. Avilés on muuhun Asturiaan verrattuna maaperältään melko tasainen. Sen korkein kohta Tabladas on 139 metriä merenpinnasta.

## Kuvia



Avilés, Ayuntamiento, Plaza de España.JPG|Kaupungintalo
Aviles - Iglesia de Santo Tomas de Canterbury (iglesia nueva de Sabugo) 01.JPG|Iglesia de Santo Tomas de Canterbury 
Iglesia Vieja de Sabugo Avilés 02.JPG|:Iglesia de Sabugo (1100–1200-luku)
Aviles - Fuente de los Caños de San Francisco 1.JPG| Fuente de los Caños de San Francisco (1600–luku)
Calle galiana.JPG|Calle Galiana
Palacio Mqs Camposagrado 04.JPG|Palacio de Camposagrado (1600–luku)
Palacio del Marqués de Ferrera.jpg|Palacio de Ferrera (1600–luku)
Parque de Ferrera, Avilés.jpg|Parque de Ferrera
Centro_Niemeyer.JPG|Centro Niemeyer
Puerto de Avilés.jpg|Avilésin satama-alue



## Lähteet

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kaupungin viralliset sivut
Portugalilainen viittomakieli

**Portugalilainen viittomakieli** () on Portugalissa käytettävä viittomakieli. Sitä käyttää noin 60&nbsp;000 kuuroa ihmistä.

Portugalilaisesta viittomakielestä on kehittynyt kaksi eri varianttia, joita käytetään Lissabonissa ja Portossa. Vanhemmat ihmiset kävivät tyttö- tai poikakoulua Lissabonissa ja Portossa, joka aiheutti variaatiota sukupuolen ja alueen mukaisesti, mutta nuoremmilta viittojilta nämä erot ovat pääosin kadonneet. Portugalilainen viittomakieli sai alkunsa 1800-luvun alussa. Osa sen viittomista on samoja kuin ruotsalaisessa viittomakielessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Calón kieli

**Caló** on pääasiassa Espanjassa asuvien romanien käyttämä kieli. Sillä on puhujia myös Ranskassa, Portugalissa ja Brasiliassa.

Calóa puhuu kaikkiaan noin 76&nbsp;580 ihmistä . Sanasto tulee pääasiassa espanjan ja romanin kielistä.

## Lähteet
Shropshire

**Shropshire** on muodollinen ja historiallinen kreivikunta Länsi-Midlandsin alueella, Walesin rajalla. Hallinnollisesti se on jakautunut Shropshiren ja Telford and Wrekinin yhtenäishallintopiireihin, joista ensimmäinen oli hallinnollinen kreivikunta vuoteen 2009 asti. Kreivikunnan hallinnollinen keskus on Shrewsbury (), vaikka uudehko Telford () on kasvanut sitä suuremmaksi. Vuonna 2020 kreivikunnan alueella arvioitiin elävän noin  ihmistä.

Shropshire on yksi Englannin maaseutuvoittoisimmista kreivikunnista. Maaseutuluonteestaan huolimatta se oli Englannin teollistumisen kehto, ja mm. Ironbridge Gorgen ruukkialue sijaitsee Shropshiressä.

## Hallinto
Shropshiren muodolliseen kreivikuntaan kuuluvat seuraavat kaksi hallinnollisesti itsenäistä yhtenäishallintopiiriä:

## Väestö
Shropshire on kokonaan englanninkielistä aluetta. Kreivikunnan länsiosissa lähellä Walesin rajaa puhuttiin kymrin kieltä paikoitellen ainakin vielä 1900-luvulla. On mahdollista, että seudulta löytyy vieläkin sieltä kotoisin olevia yksittäisiä perheitä, joissa kymrin puhuminen on jatkunut katkeamatta näihin päiviin saakka. Luonnollisesti myös Walesin läheisyys ja ihmisten liikkuvuus sekä muuttoliike luovat yhä tarvetta kymrinkielisille palveluille Shropshiressä. Oswestryn () kaupungissa on kymrinkielisiä kirjoja myyvä kirjakauppa ja kaksikieliset opasteet pankissa, ja etenkin toripäivinä kymriä voi kuulla puhuttavan kaupungilla. Myös huomattava osa seudun paikannimistöstä on kymrinkielistä alkuperää.

Vuonna 2020 Shropshiren muodollisessa kreivikunnassa oli noin  asukasta ja seuraavat yli kymmenentuhannen asukkaan asutuskeskukset:

## Tunnukset
### Lippu
Shropshiren lipussa on sinisellä pohjalla kolme kultaista leopardin päätä, joiden väliin jää W-kirjaimen muotoinen kärpännahkakuvio. Lippu otettiin käyttöön maaliskuussa 2012 ja se perustuu Shropshiren valtuuston vaakunaan vuodelta 1895.

### Nimikkokukka
Vuonna 2004 Shropshiren nimikkokukaksi valittiin pyöreälehtikihokki Plantlife International -järjestön pitämässä yleisöäänestyksessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Virtual Shropshire
Taivaan syvyydet

**Taivaan syvyydet** () on Vernor Vingen kirjoittama tieteiskirja, joka on voittanut Hugo, Prometheus ja Campbell -palkinnot. Kirjassa hän kertoo enemmän *[[Qeng Ho]]* -kauppajärjestöstä ja Pham Nuvenista, jotka hän esitteli kirjassaan *[[Linnunradan ääret]]*.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Antti Oikarinen: Taivaan syvyydet . Tähtivaeltaja 4/2002.
Vlaxinromani

**Vlaxinromani** on romanien Kaakkois-Euroopassa käyttämä indoarjalainen kieli. Sitä pidetään monesti romanin kielen murteena.

Vlaxinromania puhuu noin 242&nbsp;000 ihmistä Romaniassa ja yhteensä 484&nbsp;780 ihmistä eri maissa. Sillä on Romaniassa tunnustetun vähemmistökielen asema. Kieltä kirjoitetaan laajennetuin latinalaisin aakkosin. 

## Lähteet
Vladimir Jermolajev

**Vladimir Grigorjevitš Jermolajev** (, 1909–1944) oli neuvostoliittolainen lentokonesuunnittelija. Hän valmistui Moskovan valtionyliopistosta vuonna 1931. 

Jermolajev oli Bartini Stal-7 -lentokoneen pääsuunnittelija. Hänestä tuli Bartinin pääsuunnittelija vuonna 1939, kun kyseisen suunnittelutoimiston (OKB) johtaja Roberto Bartini pidätettiin. Hän kehitti Stal-7:n pohjalta pitkän kantaman pommikoneen Jer-2:n (DB-240) ja siitä kehitetyn Jer-4:n. Hänellä oli lentokonehuollon kenraalimajurin arvo.

Jermolajev kuoli vuonna 1944 keuhkotautiin. Hänen OKB:nsä johtoon tuli Pavel Suhoi.
Pivdenne

**KB Pivdenne** () on ukrainalainen kantoraketteja, rakettimoottoreita ja avaruusaluksia suunnitteleva yhtiö, jonka toimitilat sijaitsevat Dniprossa. Se syntyi neuvostoliittolaisena suunnittelutoimistona OKB-586, jonka Mihail Jangel muodosti tehtaan nro. 586 suunnitteluosastosta. Južmaš toimi edelleen pääasiallisena valmistajana.

## Tuotteet
*R-2, jonka NATO-koodi on SS-2
*R-5 eli SS-3
*R-36 eli SS-9 Scarp, jonka uudempi versio on SS-18 „Satan“, josta on kehitetty
**Dnepr-kantoraketti, johon yhtiö toteutuu myös Kosmotras-yhtiön kautta
**Tsiklon-kantoraketti
*Zenit-kantoraketti
* MR-UR-100 „Sotka“  (NATO-koodi SS-17 Spanker)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yhtiön kotisivu  (englanti ja venäjä)
*fas.org: KB Yuzhnoe  (englanti)
*Yuzhnoye SDO: General Presentation (pdf, 2014)  (light-tps.eu)
Joosef I (Portugali)

**Joosef I Uudistaja** (; 6. kesäkuuta 1714 Lissabon, Portugali – 24. helmikuuta 1777 Sintra) oli Portugalin ja Algarven kuningas vuosina 1750–1777.

## Suku
José Francisco António Inácio Norberto Agostinhon vanhemmat olivat kuningas Juhana V ja Itävallan arkkiherttuatar Maria Anna (1683–1754), joka oli keisari Leopold I:n ja prinsessa Eleonoora Magdalena Terese von der Pfalz-Neuburgin tytär. Joosef oli vanhempiensa kuudesta lapsesta kolmanneksi vanhin. Vanhin sisar Barbara de Bragança avioitui Espanjan kuningas Ferdinand VI:n kanssa, nuorempi veli Pietari III avioitui Joosefin vanhimman tyttären Maria Franciscan kanssa.

## Avioliitto ja lapset
Joosef I avioitui 19. tammikuuta 1729 kruununprinsessa, infanta Mari Ana Viktorian (1718–1781) kanssa, joka oli Espanjan kuningas Filip V:n ja Elisabet Farnesen vanhin tytär. Heille syntyi kahdeksan lasta, joista neljä tytärtä eli aikuiseksi asti. 

* Maria I (*Maria Francisca Isabel Rita Gertrudes Johanna*, 1734–1816), Portugalin kuningatar ja hallitsija, avioitui setänsä Pietari III:n kanssa.
* infanta Maria Ana Francisca Dorotea Josefina Antonia Gertrudes Rita Johanna Efigenia (1736–1813), kuoli naimattomana.
* kuolleena syntynyt poika (helmikuu 1739)
* infanta Maria Francisca Doroteia Josefina Antónia Gertrudes Rita Joanna Efigénia (1739–1771), kuoli naimattomana.
* kuolleena syntynyt tytär (1742)
* kuolleena syntynyt tytär (1742)
* kuolleena syntynyt tytär (1744)
* infanta Maria Francisca Benedita Ana Isabel Johanna Antonia Laurencia Inacia Teresa Gertrudes Rita Rosa (1746–1829), avioitui sisarensa Maria I:n vanhimman pojan, kruununprinssi Joosefin kanssa

## Hallitsijana

Joosef I seurasi isäänsä Portugalin kuninkaana vuonna 1750. Joosefin hallituskaudella huomattavaa valtaa käytti hänen sisäministerinsä markiisi de Pombal. Vuonna 1755 sattui Lissabonin pitkälti tuhonnut suuri maanjäristys. Pombal tarttui tarmolla jälleenrakennustöihin ja toteutti samalla yhteiskunnallisia uudistuksia. Ylhäisaatelin valtaa rajoitettiin, orjuus poistettiin ja talouselämää pyrittiin modernisoimaan standardisoinneilla ja infrastruktuuria parantamalla.

Joosefin kuoltua vuonna 1777 valtaistuimelle nousi hänen tyttärensä Maria I, joka karkotti markiisi de Pombalin pääkaupungista ja perui monia tämän aloittamista uudistuksista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Roberto Bartini

**Robert Ljudvigovitš Bartini** (; ; 14. toukokuuta 1897 Fiume, Itävalta-Unkari – 6. joulukuuta 1974 Moskova) oli neuvostoliittolainen lentokonesuunnittelija.

Bartini syntyi Fiumen varakuvernöörin, paroni Ludovico Oros di Bartinin ja 17-vuotiaan köyhän äidin poikana. Avioliitossa tahollaan ollut aatelinen varakuvernööri ei kuitenkaan suostunut tunnustamaan isyyttään, jonka jälkeen Roberton äiti teki itsemurhan hukuttautumalla. Varakuvernööri vaimoineen lopulta adoptoi Roberton antaen tälle aatelisnimensä.

Bartini valmistui vuonna 1916 upseeriksi ja palveli Itävalta-Unkarin joukoissa ensimmäisessä maailmansodassa itärintamalla joutuen sotavangiksi Siperiaan ja siellä kosketuksiin vallankumousta valmistelevien bolševikkien kanssa. Sodan jälkeen hän opetteli lentämään vuonna 1921, jolloin liittyi Italian kommunistiseen puolueeseen. Vuonna 1922 hän alkoi opiskella Milanon polyteknisessä koulussa. 

Kun fasistit nousivat valtaan vuonna 1923, hän muutti Neuvostoliittoon. Syyskuussa hän oli jo toimessa salaisessa kehitysyhtiössä, joka tunnettiin nimellä *Postilokero 5*. Vuodesta 1928 alkaen hän suunnitteli amfibiokoneita. Vuonna 1930 hänestä tuli oman suunnittelutoimiston pääsuunnittelija. 

Bartini pidätettiin ilman syytettä Stalinin vainoissa vuonna 1938 ja joutui lopulta lentokonesuunnittelijoiden työleirille muun muassa Andrei Tupolevin kanssa. Vapauduttuaan vuonna 1946 hän pääsi jatkamaan uraansa OKB-86:ssa, jota johti Georgi Berijev. Hän suunnitteli nk. ekranoalusta, joka lentää meren pinnan "maavaikutuksessa". 

Johtavana aerodynamiikan asiantuntijana Bartini teki elämänsä aikana lukuisia kirjallisia tutkimuksia aiheeseen liittyen, mutta pyysi testamentissaan ettei niitä julkaistaisi postuumisti.
Porton kansallinen orkesteri

**Porton kansallinen orkesteri** () on Porton kaupungissa Portugalissa toimiva sinfoniaorkesteri. Sen juuret ovat vuonna 1947 perustetussa Porton musiikkikonservatorion sinfoniaorkesterissa. Orkesteri syntyi nykyisellään syyskuussa 1997. 

Porton kansallisen orkesterin ylikapellimestarina toimii Robin Ticciati.

## Aiheesta muualla
* Tietoa orkesterista, mm. historia ja kokoonpano
Grönqvistin talo

**Grönqvistin talo** () on korttelin mittainen kivitalo Helsingin Pohjoisesplanadilla, Kluuvin kaupunginosassa. Nimi juontuu talon rakennuttajasta, tehtailija, kunnallisneuvos Fredrik Wilhelm Grönqvististä. Nykyisin talon ja sen kiinteistön omistaa vakuutusyhtiö Ilmarinen.

Uusrenessanssia edustavan kivitalon suunnitteli tunnettu arkkitehti Theodor Höijer, ja se rakennettiin 1882–1883. Julkisivun koristeet laati kuvanveistäjä Karl Magnus von Wright ja maalaustöistä vastasi koristemaalari F. Uhrström.

Rakennus oli valmistumisensa aikaan Pohjoismaiden suurin yksityistalo. 1930-luvulta lähtien talon asuntoja kuitenkin muutettiin toimistotiloiksi. Rakennuksen sisätilat on peruskorjattu viimeksi vuonna 1970, julkisivut vuonna 1997.

Talossa toimivat Kanadan ja Islannin Suomen-suurlähetystöt.

Rakennuksessa on asunut muun muassa senaattori Leo Mechelin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tyrkisk Peber

**Tyrkisk Peber** ('turkinpippuri') on Fazerin makeistehtaan valmistama makeinen, jossa on paksu ja kova musta kuori ja sisällä salmiakkijauhetta. 

## Historiaa
Tyrkisk Peberin keksi vuonna 1976 tanskalainen makeismestari Per Fjelsten, ja seuraavana vuonna sitä alettiin valmistaa hänen perheyhtiössään Perellyssä (Fjelstenin vaimon nimi oli Elly, ja yhtiön nimi oli heidän etunimiensä yhdistelmä). Valmistus jatkui Perellyssä aina 1990-luvulle saakka, jolloin yritys siirtyi Fazerin omistukseen. Lappeenrannassa Turkinpippuria alettiin valmistaa vuonna 1996.

Suomen Salmiakkiyhdistys palkitsi Turkinpippureiden keksijän Per Fjelstenin hänen elämäntyöstään Salmiakki Finlandia 2007 -palkinnolla. 

## Tuoteperhe
Tyrkisk Peber -tuoteperheeseen kuuluu makeisten lisäksi muun muassa tikkareita,  lakritsitankoja ja täysksylitolipurukumia. Makeisesta on myös miedompia vaihtoehtoja, joiden väri poikkeaa alkuperäisestä.

Perelly valmisti aikoinaan Turkinpippuria myös jauheena.

Alkolla on valikoimassaan Turkinpippurilla maustettu *Hot Shot* -votka. Turkinpippuria käytetään toisinaan myös salmiakkikoskenkorvan raaka-aineena.

## Kemialliset ominaisuudet

Turkinpippuri-makeiset ovat hygroskooppisia, minkä takia ne avonaiseen pussiin jätettyinä imevät itseensä kosteutta ilmasta ja liimaantuvat parin päivän aikana toisiinsa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tyrkisk Peber
Mjasištšev

**V. M. Mjasištševin kokeellinen suunnittelutoimisto** () oli neuvostoliittolainen ja on nykyisin venäläinen sotilaslentokoneita suunnitteleva ja valmistava yhtiö. Sen perusti Vladimir Mjasištšev. Vuonna 2003 yhtiössä toimi noin tuhat työntekijää. 

## Lentokoneita

 
* Mjasištšev M-4
* Mjasištšev M-50
* Mjasištšev  M-103
* Buran-sukkulan ohjaamo ja sitä kuljettava lentokone

## 2000-luvun hankkeita

Yhtiön tuotekehitysprojekteja ovat mm.:

* Mjasištšev M-101T Gzhel
* Mjasištšev M-500
* Mjasištšev M-112
* Mjasištšev M-150
* Cosmopolis XXI rakettilentokone, jota markkinoi erillinen Cosmopolis XXI Suborbital Corporation-yhtiö.

## Aiheesta muualla

* Yhtiön kotisivu  englanniksi ja venäjäksi
* globalsecurity.org
* Encyclopædia Astronautix