Titanus (elokuvayhtiö)

**Titanus** on Gustavo Lombardon vuonna 1928 perustama italialainen elokuvien tuotanto- ja jakeluyhtiö.

Gustavo Lombardo aloitti elokuvien jakelutoiminnan Napolissa vuonna 1904. 1920-luvun lopulla hän muutti Roomaan, jossa hän perusti osakeyhtiöpohjalla toimineen pienen tuotanto- ja jakeluyhtiö Titanuksen. Sen ensimmäisiä elokuvia olivat Eugenio Peregon ohjaamat *Rondine* ja *La signorina Chicchirichì* (molemmat 1929). 1930-luvulla yhtiö julkaisi vain kolme elokuvaa, joista Gero Zambuton ohjaama *Fermo con le mani!* (1937) ja Carlo Ludovico Bragaglian *Animali pazzi* (1939) muistetaan koomikko Totòn ensiesiintymisinä. Yhtiön studiolla Rooman Farnesinassa kuvattiin muun muassa Alessandro Blasettin *Vecchia guardia* (1935) ja Carmine Gallonen suurelokuva *[[Scipio Africanus, Afrikan valloittaja]]* (1937). Yhtiön jakelutoiminta oli vähäistä, kunnes se vuosikymmenen lopulla osti yhdysvaltalaisen Metro-Goldwyn-Mayerin jakeluyhtiön. Toisen maailmansodan aikana Titanuksen studiolla kuvattiin muun muassa Vittorio De Sican *Maddalena zero in condotta* (1940), Goffredo Alessandrinin *Nozze di sangue* (1941) ja Flavio Calzavaran *Dagli Appennini alle Ande* (1943).

Sodan jälkeen Titanus oli yksi Italian merkittävimmistä elokuvien tuotantoyhtiöistä. Se valmisti etupäässä melodraamoja, komedioita ja muita viihde-elokuvia. Suuria yleisömenestyksiä olivat muun muassa Raffaello Matarazzon sentimentaaliset elokuvat *[[Elämän jano]]* (*Catene*, 1949), *Tormento* (1950) ja *[[Elämän valhe]]* (*I figli di nessuno*, 1951). Gustavo Lombardo kuoli vuonna 1951 jättäen yhtiön pojalleen Goffredolle. Taitavana liikemiehenä tunnettu Goffredo Lombardo tuotti sekä kaupallista viidettä että kunnianhimoisia taide-elokuvia. Matarazzon lisäksi Titanuksen tärkeimpiä ohjaajia olivat Ubaldo Del Colle, Guido Brignone ja Valerio Mastrocinque. Vuoden 1953 tienoilla Lombardo keksi niin sanotun ”vaaleanpunaisen neorealismin”, jota edustivat muun muassa Luigi Comencinin *[[Leipää, rakkautta ja unelmia]]* (*Pane, amore e fantasia*, 1953) ja *[[Rakkauden huumaa ja mustasukkaisuutta]]* (*Pane, amore e gelosia*, 1954) sekä Dino Risin *[[Vaarallinen leski]]* (*Pane, amore e...*, 1955). Jakelutoiminnassaan Titanus toimi yhteistyössä muun muassa Pathé Consortium Cinéman ja Metro-Goldwyn-Mayerin kanssa.

1960-luvulla Titanus panosti voimakkaasti italialaiseen laatuelokuvaan tuottaen muun muassa Luchino Viscontin elokuvan *[[Rocco ja hänen veljensä]]* (1960), Vittorio De Sican *[[Kaksi naista]]* (*La ciociara*, 1960), Ermanno Olmin *[[Paikka nuorelle miehelle]]* (*Il posto*, 1961), Vittorio De Setan *[[Vuoriston rosvot]]* (1961), Valerio Zurlinin *[[Tyttö ja laukku]]* (*La ragazza con la valigia*, 1961) ja *Cronaca familiare* (1962) sekä Nanny Loyn *[[Napolin neljä päivää]]* (*Le quattro giornate di Napoli*, 1962). Yhtiö oli vähällä tehdä konkurssin kansainvälisenä yhteistyönä tuotetun Robert Aldrichin *[[Sodoma ja Gomorra (elokuva)|Sodoman ja Gomorran]]* (*Sodoma e Gomorra*, 1962) ja Luchino Viscontin *[[Tiikerikissa (elokuva)|Tiikerikissan]]* (1963) kaupallisen epäonnistumisen seurauksena. 1960-luvun puolivälistä lähtien Titanus toimi etupäässä jakeluyhtiönä, mutta vuodesta 1985 lähtien se on tehnyt myös televisiotuotantoja nimellä *Titanus Produzione*. Goffredo Lombardon jälkeen yhtiötä on johtanut hänen poikansa Guido.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Titanuksen sivusto , ,