open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Konstantinos VII

**Konstantinos VII Porfyrogennitos** (*purppurasyntyinen*, 905 – 9. marraskuuta 959) oli Bysantin keisari vuosina 913–959. Hän oli Leo VI:n poika ja keisari Aleksanterin veljenpoika. Hänen lisänimensä tulee siitä, että hänen isänsä oli hallitseva keisari ja että hän oli syntynyt keisarillisen palatsin erityisessä purppurasalissa. Hänen äitinsä Zoe Karbonopsina, oli Leon neljäs vaimo, joka oli kirkon oppien vastaista. Lisäksi Konstantinus syntyi ennen kuin pari oltiin vihitty. Tämä skandaali vaikutti Konstantinuksen elämään suuresti, ja monet tahot kyseenalaistivat hänen legitiimiyden. Lopulta kuitenkin patriarkka kastoi Konstantinuksen ja hänestä tuli kruununperijä. Konstantinuksen vanhemmat menivät naimisiin vasta Konstantinoksen syntymän jälkeen. Konstantinus kuului makedonialaiseen hallitsijasukuun.

Konstantinoksen noustessa valtaistuimelle vuonna 913 hän oli 7-vuotias. Patriarkka Nikolaos I Mystikos toimi hallitsijana Konstantinoksen ollessa alaikäinen. Patriarkka joutui tekemään rauhansopimuksen bulgarien Simeon I:n kanssa. Tästä hyvästä keisarin äiti Zoe karkotti hänet Konstantinopolista. Zoe itse syrjäytettiin vuonna 919 ja tilalle astui Romanos I Lekapenos, joka pakotti Konstantinoksen naimisiin oman tyttärensä Helenan kanssa. Romanos piti valtaa itsellään vuoteen 944 asti, kunnes hänet syrjäytettiin ja Konstantinos sai lopulta vallan käsiinsä.

Konstantinos yritti vallata takaisin Kreetan, mutta epäonnistui tässä yrityksessä kuten isänsä oli jo vuonna 911. Arabit saivat myös vallattua Bysantin alueita Italiassa, Syyriassa ja Armeniassa, mutta kuuluisa kenraali ja myöhemmin keisari Johannes Tzimiskes sai itäiset alueet vallattua takaisin. Myös Kreeta saatiin lopulta valloitettua Konstantinuksen seuraajan aikana.

Konstantinus tunnetaan etenkin hänen kirjallisista teoksistaan, joista tunnetuimpia olivat *[[De administrando imperio]]* ja *[[De ceremoniis aulae byzantinee]]*. Lisäksi hän kirjoitti elämänkertoja ja historiakokoelmia. Hän oli merkittävä vaikuttaja "makedonialaisen renesanssin" aikana.

Kun Konstantinos kuoli vuonna 959 seurasi hänen poikansa Romanos II häntä valtaistuimella.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* De Administrando Imperio
* Konstatinos VII:n teos "De Administrando Imperio" eli Imperiumin hallitseminen
Ryhmäajattelu

**Ryhmäajattelu** on prosessi, jossa jäsenet mukautuvat ryhmän ajatteluun eivätkä ajattele päätöstä itsenäisesti. Ryhmäajattelun ajatellaan vaimentavan kriittisen ja itsenäisen ajattelun sekä saattavan aiheuttaa itsesensuuria ja irrationaalisia tai huonoja päätöksiä.

Ryhmäajattelusta (engl. *groupthink*) kirjoitti ensimmäisen kerran sosiologi William H. Whyte Jr. vuonna 1952. Aiheen tutkimusta kehitti 1970-luvulla psykologi Irving Janis. Hänen mukaansa ryhmäajattelu aiheutuu siitä, että ryhmässä toimivat ihmiset pyrkivät harmoniaan ja mukautumiseen. Ryhmäajattelun oireita ovat Janisin mukaan ryhmän kykyjen yliarviointi, ahdasmielisyys ja paine yhtenäisyyteen. Ilmiön nimitys jäljittelee orwellilaisia käsitteitä kuten *kaksoisajattelu* ja *[[uuskieli]]*. Janis katsoi ryhmäajattelun johtavan samanlaiseen ajattelun rapautumiseen kuin Orwellin kuvaamassa dystopiassa.

## Katso myös
* Joukkopsykologia
* Konsensus-päätöksenteko

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ryhmäajattelu *Kielikompassi*, Jyväskylän yliopisto Kielikeskus
Saaroan kieli

**Saaroa** on Taiwanilla puhuttava austronesialainen kieli. Sillä on noin 10 äidinkielistä puhujaa (2012). Saaraon puhujat käyttävät myös mandariinikiinaa, minnania ja bununia. Vanhemman väestön keskuudessa puhutaan myös Japania. Puhujat elävät Taiwanin länsiosissa. Saaroan lähin sukulaiskieli on kanakanabu.

## Lähteet
Kanakanabun kieli

**Kanakanabu** on Taiwanissa puhuttava austronesialainen kieli. Se on uhanalainen ja vuonna 2014 sillä on jäljellä vain noin 6 puhujaa Taiwanin keskiosissa. Suurin osa puhujista on yli 60-vuotiaita. Lisäksi muutamalla henkilöllä on jonkinlainen käsitys kielestä. Kanakanabun elvytystyö on kuitenkin käynnistetty. Kielen puhujat käyttävät myös mandariinikiinaa ja bununia. Kanakanabun lähin sukulaiskieli on saaroa. Kanakanabulla ei myöskään ole tunnettuja murteita. Maantieteellisesti puhujat sijoittuvat Mangan ja Takanuan kyliin, jotka kuuluvat hallinnollisesti Kaohsiungin kaupunkiin.

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Nykyisin käytössä olevan ortografian hyväksyi Taiwanin alkuperäiskansojen neuvosto vuonna 2005. 

## Fonologia

### Konsonantit

Lähde:

### Vokaalit

Lähde:

## Kielioppi ja sanasto
Lukusanat 1–10 vaihtelevat sen mukaan, lasketaanko ihmisiä, tavaroita vai jotain muuta. Yleistä laskemista tehtäessä lukusanat ovat seuraavanlaiset:

Kanakanabun sanajärjestys on verbialkuinen ja yleisimmät sanajärjestykset ovat siis VOS ja VSO.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Rukain kieli

**Rukai** (omakielinen nimi: *Drekay*) on Taiwanilla puhuttava austronesialainen kieli, joka kuuluu formosalaisten kielten alaryhmään. Kielitieteilijä Li Jen-kuein mukaan rukai erkaantui austronesialaisesta kantakielestä arviolta jo noin 3000 eaa., minkä johdosta sen tutkiminen hyödyttäisi kaikkien austronesialaisten kielten yhteisen kantamuodon tutkimista.

Kieltä kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla. Raamattu käännettiin kokonaisuudessaan rukaiksi ensimmäistä kertaa vuonna 2017.

## Puhujamäärät ja status
Rukailla on noin 10 500 äidinkielistä puhujaa (2002). Kieltä puhuvat kaikenikäiset rukait, ja vanhemman väestön keskuudessa on myös joitakin yksikielisiä rukain puhujia. Maantieteellisesti puhujat sijoittuvat nykyisten Kaohsiungin kaupungin sekä Pingtungin ja Taitungin piirikuntien alueelle.

Rukain katsotaan olevan uhanalainen kieli ja se jakautuu kuuteen päämurteeseen. Murrejako noudattelee lähtökohtaisesti kyläjakoa niihin asutuskeskuksiin, joissa rukaita vielä puhutaan. Murteiden välinen keskinäinen ymmärrettävyys vaihtelee ja toisinaan puhujat eivät ymmärrä toisiaan. Tähän on arveltu vaikuttaneen ainakin osittain se, että eri murteet ovat saaneet vaikutteita muista formosalaisista kielistä kuten tsoukielistä ja paiwanilaisista kielistä. Toisaalta rukaiden kylät ovat myös huomattavan itsenäisiä toisistaan.

Taiwanin parlamentti sääti vuonna 2017 lain, joka kohotti rukain, kaikkien muiden maassa tavattavien alkuperäiskansojen kielten lisäksi, kansalliskielen asemaan. Lain nojalla valtion tulee suojella alkuperäiskansojen kieliä ja edistää niiden käyttöä. Käytännössä tätä toteutetaan siten, että viranomaisia ohjeistetaan esimerkiksi kääntämään tiedotteita ja asiakirjoja rukaiksi niillä alueilla, joissa rukait asuvat. Valtiovalta on myös ennen tätä pyrkinyt auttamaan muun muassa rukaita selviämään.

## Fonologia

### Vokaalit

Kaikki vokaalit voivat esiintyä niin lyhyinä kuin pitkinäkin.

Lähde:

### Konsonantit

Lähde:

## Kielioppi ja sanasto
Rukai poikkeaa muista formosalaisista kielistä siinä, että siinä ei ole niin sanottua symmetrista pääluokkaa. Redublikaation käyttö on verrattain yleistä. Täydellistä redublikaatiota käytetään yleensä substantiivien ja osittaista verbien kohdalla. Redublikaatiota voidaan käyttää esimerkiksi substantiivien monikon muodostamiseen tai verbien kohdalla ilmaisemaan sitä, että verbin kuvaavaa tekemistä tehdään yhdessä jonkun toisen kanssa. Yhdyssanoja sen sijaan käytetään vähän.

Rukaissa on ollut käytössä erillinen rekisteri, jota aikuiset ovat käyttäneet puhuessaan pikkulapsille (noin 3–4 -vuotiaille):

Lukusanojen osalta rukai noudattaa desimaalista järjestelmää. Lukusanat 1–10 rukaiksi (Mantauran murteeksi):

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Johannes I Tzimiskes

**Johannes I Tzimiskes** (; noin 925 – 10. tammikuuta 976) oli Bysantin keisari vuosina 969–976. Hän oli keisari Nikeforos II Fokasin sisarenpoika. Tzimiskes oli yksi Nikeforoksen uskollisimmista kannattajista ennen kuin joutui epäsuosioon. Tzimiskes johti yhdessä Nikeforoksen vaimon Theofanon kanssa salaliittoa, joka murhasi Nikeforoksen joulukuussa 969, jonka jälkeen hänet kruunattiin keisariksi. Konstantinopolin patriarkan Polyeuktoksen vaatimuksesta Tzismiskesin oli kuitenkin karkotettava Theofano ja rangaistava muita salaliittolaisia. Tzimiskes antoi myös kumota Nikeforoksen säätämiä lakeja, jotka rajoittivat kirkon maiden kasvua.

Tzimiskesin valtakaudella bysanttilaiset kukistivat Bulgariaan hyökänneet Kiovan Rusin ruhtinaan Svjatoslav I:n joukot vuonna 971 ja valloittivat osan maasta. Vuonna 972 Tzimiskes liittoutui Saksan keisarin Otto I:n kanssa ja lähetti veljen- tai sisarentyttärensä Theofanon Oton pojan Otto II:n vaimoksi. Liiton ansiosta Tzimiskes pystyi vapaasti hyökkäämään arabeja vastaan valtakunnan itärajalla. Vuonna 975 Tzimiskes soti menestykkäästi fatimideja vastaan eteläisessä Syyriassa ja pakotti Damaskoksen maksamaan veroa. Tzimiskes kuitenkin sairastui ja kuoli pian palattuaan sotaretkeltä Konstantinopoliin. Huhun mukaan kamariherra Basileios Lekapenos myrkytti Tzimiskesin, koska tämä oli saanut tietää Lekapenoksen laittomista toimista. 

## Kirjallisuutta
* 
* 

## Lähteet

* 
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Deflate

**DEFLATE** on  häviötön pakkausmenetelmä, joka on yhdistelmä LZ77-algoritmia ja Huffmanin koodausta. Alun perin sen määritteli Phil Katz PKZIP-pakkausohjelmansa kakkosversiota varten. Sen määritys on myöhemmin julkaistu Internet-standardina . PKZIP tuottaa pakattuja ZIP-tiedostoja, jotka ovat nykyisin laajasti käytettyjä ja tuettuja.

Deflate-algoritmia pidetään yleisesti vapaana voimassa olevista patenteista. Tämä on ollut algoritmin merkittävä etu verrattuna etenkin GIF-kuvien pakkaamisessa käytettyyn LZW-pakkausmenetelmään, joka on ollut patentoitu useissa länsimaissa 2000-luvun alkuun saakka. Nykyisin Deflate on saanut hyvin vankan aseman tietotekniikassa ja sitä sovelletaan monissa tallennusmuodoissa ja tiedonsiirrossa. Suosittuja Deflateen pohjautuvia tallennusmuotoja ovat ZIP-tiedostomuodon lisäksi esimerkiksi Gzip ja PNG-kuvatiedostot.

Deflate-pakkausmenetelmän lähdekoodi löytyy osana esimerkiksi zlib-kirjastoa, joka on vapaasti saatavilla.

## Katso myös
* Algoritmi
* Tiedonpakkaus

## Aiheesta muualla
*  *DEFLATE-pakkausmenetelmän määritelmä, versio 1.3* 
* zlib-pakkauskirjaston sivut
World Summit on the Information Society

**World Summit on the Information Society** (WSIS) oli YK:n alainen tietoyhteiskuntaa käsittelevä huippukokous. WSIS:n ensimmäinen vaihe järjestettiin Genevessä 10.-12. joulukuuta 2003 ja toinen osa Tunisissa 16.-18. marraskuuta 2005. Kokousten tarkoituksena oli löytää ratkaisuja tieto- ja viestintäteknologian tuomiin ongelmiin ja löytää tapoja käyttää niitä kehitysmaiden taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen edistämiseksi ja digitaalisen kuilun poistamiseksi.

Huippukokous teki päätöksiä korkeimmalla poliittisella tasolla, joten siihen osallistuivat YK:n jäsenmaiden valtion ja hallitusten päämiehet. Kokoukseen voivat kuitenkin osallistua seuraajajäseninä myös yksityiset kansalaiset, kansalaisjärjestöt, liike-elämän järjestöt ja työmarkkinajärjestöt.

Huippukokouksen ensimmäisen vaiheen tuloksena julkaistiin kokouksen periaatejulistus ja toimenpideohjelma. Kokouksen toisessa vaiheessa keskityttiin huippukokouksen päätösten toimeenpanoon ja seurantaan ja pyrittiin ratkaisemaan avoimeksi jääneet kysymykset internetin hallinnosta ja rahoitusmekanismeista. Kansalaisjärjestöt kritisoivat WSIS-prosessia siitä, että monet YK:n jäsenmaista eivät ole valmiita aidosti sitoutumaan prosessin tavoitteisiin kuten köyhyyden vähentämiseen ja digitaalisten kuilujen poistamiseen.

## Aiheesta muualla

* WSIS-sihteeristön sivu
* Geneven periaatejulistus ja toimenpideohjelma
Avaruuden tuntua

**Avaruuden tuntua** (*Spaced*) on omalaatuinen brittiläinen tilannekomediasarja, joka kertoi Lontoossa asuvista parikymppisistä kämppäkavereista ja sisälsi kokeellisen kerronnan lisäksi runsaasti pop-kulttuuriviittauksia (liittyen erityisesti science fictioniin, kauhuelokuviin, sarjakuviin ja videopeleihin). Sarjaa käsikirjoittivat Simon Pegg ja Jessica Stevenson ja ohjaajana toimi Edgar Wright.

Sarjaa tehtiin 2 tuotantokautta, seitsemän jaksoa vuonna 1999 ja toiset seitsemän vuonna 2001.

Suomessa sarjaa on esitetty Yle TV1 -kanavalla.

## Rooleissa

Sarjassa vierailivat päähenkilöiden näyttelijöiden lisäksi pienissä rooleissa muun muassa näyttelijät John Simm, Bill Bailey, Mark Gatiss, sekä Peter Serafinowicz.
Kavalanin kieli

**Kavalan** (omakielinen nimi: *kebalan* tai *kbalan*) on austronesialainen kieli, jota puhutaan Taiwanissa. Kielellä on noin 24 äidinkielistä puhujaa (2000). Kielen katsotaan olevan kuoleva. Sen lähimmät sukulaiskielet ovat basay ja ketangalan. Puhujat elävät pääosin Taiwanin koillisrannikolla. Kieltä on pyritty elvyttämään alkamalla opettaa sitä kouluissa ja dokumentoimalla kieltä. Kalavankielinen sanakirja julkaistiin vuonna 2006.  

Kieltä kirjoitetaan latinalaisilla kirjaimilla. Raamattu käännettiin kokonaisuudessaan kavalaniksi vuonna 1922.

Taiwanin parlamentti sääti vuonna 2017 lain, jonka nojalla kavalan, yhdessä muiden paikallisten aboriginaalikielten kanssa, korotettiin kansallisen kielen asemaan. Tämä takaa valtion tuen kielen edistämiselle ja opettamiselle.

## Fonologia

### Konsonantit

Lähde: 

### Vokaalit

Lähde:

## Kielioppi ja sanasto
Kavalanissa käytetään runsaasti erilaisia etuliitteitä. Lisäksi kielessä käytetään reduplikaatiota, jolla voidaan ilmaista esim. toiminnan jatkumista: /m-ri-baut/ ("kalastaa") → /m-ri-bau-baut/ ("jatkaa kalastamista").

Lukusanat 1–10 kavalaniksi:

## Lähteet
Kieliopintarkistin

**Kieliopintarkistin** tai **kielenhuolto-ohjelma** on tietokoneohjelma tai ohjelman toiminto, joka etsii tekstistä kielivirheitä ja ehdottaa niille korjauksia. Kieliopintarkistin voi olla joko erillinen sovellus tai osa laajempaa sovellusta, esimerkiksi tekstinkäsittelyohjelmaa.

Jos ohjelma tarkastaa vain yksittäisten sanojen oikeinkirjoituksen, sitä kutsutaan yleensä oikeinkirjoituksen tarkistimeksi. Kieliopintarkistimen ja oikeinkirjoituksen tarkistimen välinen raja on kuitenkin liukuva.

Kieliopintarkistimen toteuttamiseen tarvitaan kieliteknologian menetelmiä.

## Katso myös

* Kielioppi
* Kielenhuolto
Jan Mayen

**Jan Mayen** on Norjalle kuuluva Pohjoisen jäämeren saari, jonka pinta-ala on 373 neliökilometriä. Saari on vuoristoinen ja ilmastoltaan arktinen, tuulinen ja sumuinen. 

## Saaren maantiede ja luonto

Jan Mayen on vulkaaninen saari, jota peittää osittain lakijäätiköltä virtaavat toistakymmentä jäätikköä. Saari jakautuu kahteen kannaksen yhdistämään osaan. Saari sijaitsee Grönlannin ja Pohjois-Norjan välissä. Saaren korkein huippu on Beerenberg pohjoisessa (2&nbsp;277 m), joka on maailman pohjoisin, ja Norjan ainoa aktiivinen, tulivuori. Vuoren luultiin sammuneen, mutta vuonna 1970 se purkautui rajusti. Viimeisin purkaus tapahtui 1985.

Jan Mayenia asuttavat miljoonat linnut, muun muassa myrskylinnut, myrskypääskyt, pikkukajavat, pikkuruokit, kiislat ja lunnit. Näiden lisäksi saarella on asutusta Loran-C-asemalla 14 ja sääasemalla neljä henkilöä, muutoin saari on asumaton.


Tiedosto:Jan mayen-station hg.jpg|Jan Mayenin sääasema vuonna 2007.
Tiedosto:Beerenberg JanMayen.JPG|Beerenberg, maailman pohjoisin tulivuori.
Tiedosto:Jan mayen egg-oeja hg.jpg|Ajopuita Jan Mayenin tuliperäisessä rantahiekassa.


## Historia

Jan Mayenin saaren löysi 500-luvulla irlantilainen Pyhä Brendan. Brendan-munkki purjehti saaren ohitse juuri, kun alueella oli paljon vulkaanista toimintaa. Brendan oli näkemästään niin vaikuttunut, että hän vakuuttui nähneensä helvetin portit. 

Henry Hudson löysi saaren vuonna 1607, ja antoi sille nimen *Hudson's Tutches* tai *Touches*. Saaren löysi uudestaan vuonna 1614 hollantilainen Jan Jacobs May van Schellinkhout, jonka mukaan saari on nimetty. Saari on kuulunut Norjalle vuodesta 1929 lähtien.

Aikaisemmin Jan Mayen oli tärkeä valaanpyytäjien tukikohta, ja saarta ympäröivät edelleenkin tärkeät kalastusalueet. Grönlannin ja Norjan välillä oli pitkään kiistaa kalastusoikeuksien ja mahdollisten kaasu- ja öljyesiintymien hallinnasta, mutta sopu syntyi vuonna 1993 kansainvälisen oikeuden välittämänä. Saarella ei ole luonnonvaroja. Sillä on sääasemia ja radiomastoja sekä yksi päällystämätön lentokenttä: pelkkä 1&nbsp;585 metrin pituinen kiitotie. Saarella on 124,1 kilometriä rantaviivaa, mutta ei satamia.

## Hallinto
Jan Mayen on ollut kiinteä osa Norjaa vuodesta 1921, jolloin sille perustettiin norjalainen sääasema. 8. toukokuuta 1929 Norja julisti kuninkaallisella asetuksella saaren kuuluvan Norjalle.

## Lähteet

*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* TopoJanMayen – Interaktiivinen kartta  
* Satellittikuva Jan Mayenista
* Valokuvia ja tietoa Jan Mayenista 
* Jan Mayenin henkilöstö
Huippuvuoret ja Jan Mayen

**Huippuvuoret ja Jan Mayen** eli **Huippuvuoret-Jan Mayen** () on kansainvälisen ISO 3166 -standardin määrittelemä Norjan valtion osa, jota tilastointitarkoituksissa käsitellään joskus muusta Norjasta erillisenä yksikkönä. Se koostuu kahdesta, hallinnollisesti täysin toisistaan riippumattomasta ja hallinnolliselta asemaltaan erilaisesta osasta, jotka sijaitsevat noin tuhannen kilometrin etäisyydellä toisistaan Atlantin valtameressä:

* Huippuvuoret (mukaan lukien Karhusaari)
* Jan Mayen

Alueen 2-kirjaiminen ISO 3166 -tunnus on SJ ja 3-kirjaiminen tunnus on SJM.

ISO 3166 -tunnuksia käytetään muun muassa internetin maakooditunnuksina. Norja on kuitenkin päättänyt olla ottamatta .sj-verkkotunnusta käyttöön, ja Huippuvuorilla käytetään muun maan tapaan .no-tunnusta.

## Lähteet
Pohjola Cup

**Pohjola Cup** on Palloliiton järjestämä jokavuotinen tyttöjen ja poikien jalkapalloturnaus. Se on tarkoitettu piirijoukkueille, joihin on piireissä valittu parhaat 14-16-vuotiaat tytöt ja pojat. Pohjola Cupissa on pelannut monia tulevia tähtipelaajia kuten Jari Litmanen vuonna 1984. Joka ikäluokalle järjestetään oma turnaus ja ne järjestetään joka kerta eri paikkakunnalla.

Pohjola Cup pelattiin vuonna 2007 Oulussa 13.–16. kesäkuuta (pojat) ja Salossa 19.–20. kesäkuuta (tytöt). Ensimmäinen Pohjola Cup järjestettiin Kemissä 1976.
Alan Rudolph

**Alan Rudolph** (s. 18. joulukuuta 1943 Los Angeles, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -&#8288;käsikirjoittaja. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat *[[Ota minut]]* (1984), *[[Kuumaveriset]]* (1985) ja *[[Amerikkalaisia Pariisissa]]* (1988).

Rudolph työskenteli 1970-luvulla Robert Altmanin apulaisohjaajana. Rudolph on mieltynyt pienen budjetin elokuviin, joissa käsitellään omalaatuisia ihmissuhdeverkostoja. Hän on ohjannut 20 pitkää elokuvaa, viimeisen 2000-luvun alussa. Useimpiin hän on tehnyt myös käsikirjoituksen itse.

Hän oli kutsuvieraana Sodankylän elokuvajuhlilla vuonna 2012.

Rudolphin isä Oscar Rudolph (1911–1991) aloitti uransa elokuvan parissa lapsinäyttelijänä mykkäelokuvissa. Myöhemmin hänestä tuli tunnettu televisio-ohjaaja.

## Filmografiaa
*1976: Enkelten kaupunki (*Welcome to L.A.*)
*1978: Muista minut (*Remember My Name*)
*1980: Roadie
*1982: Tuntematon uhka (*Endangered Species*)
*1984: Lauluntekijä (*Songwriter*)
*1984: Ota minut (*Choose Me*)
*1986: Kuumaveriset (*Trouble in Mind*)
*1987: Made in Heaven
*1988: Amerikkalaisia Pariisissa (*The Moderns*)
*1990: Rakkaus harhateillä (*Love at Large*)
*1991: Tappavat ajatukset (*Mortal Thoughts*)
*1992: Kohtaaminen (*Equinox*)
*1994: Pienet piirit (*Mrs. Parker and the Vicious Circle*)
*1997: Hehkutuksia (*Afterglow*)
*1999: Autokauppias Jumalan armosta (*Breakfast of Champions*)
*2001: Investigating Sex

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Malmi, Timo & Möller, Olaf: ”Oletan ajattelevani kuin muusikko”, Alan Rudolphin haastattelu, *Filmihullu* 4/2012.
Seimat

**Seimat** on austronesialainen kieli, jota puhutaan Papua-Uudessa-Guineassa. Kielellä on noin 1 000 äidinkielistä puhujaa (1992). Puhujat elävät pääosin Manusin provinssin länsiosissa. Kielen sanajärjestys on subjekti-verbi-objekti. 

Kieltä kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla. Uusi testamentti käännettiin seimatiksi vuonna 2014. 

## Fonologia

### Konsonantit

Lähde: 

### Vokaalit

Kaikki vokaalit voivat esiintyä myös nasaalisina.

Lähde: 

## Lähteet
Bero

**Bero I** (k. 1258) eli **Björn** oli Suomen piispana noin vuodesta 1248 vuoteen 1258. Bero on haudattu Koroisten piispankirkkoon. 

Ruotsin maallinen valta nimitti Beron Suomen piispaksi vastoin kanonisen oikeuden määräyksiä, joiden mukaan hiippakunnan papisto valitsi piispan. Ennen Beroa yhtäkään Suomen piispaa ei mainita Ruotsin piispojen tai hiippakuntien luetteloissa, joita on vuosilta 1164, 1188–1189, 1192, 1219, 1233, 1241 ja 1248. Näin ollen Bero on ensimmäinen Uppsalan arkkipiispan alainen Suomen piispa. Hänet mainitaan Ruotsin piispojen joukossa 11. helmikuuta 1253.

Palmsködin katkelman vanhemman osan mukaan, jonka Jarl Gallén ajoittaa 1400-luvun alkuun, Bero oli ollut aiemmin kuninkaan kansleri, mutta Herman Schückin mukaan nimityksellä tarkoitetaan vain kuninkaan kappalaista. Bero lienee saapunut Suomeen yhdessä luostaria perustamaan tulleiden dominikaanien kanssa vuonna 1249 Birger-jaarlin sotajoukon mukana, kun Birger Lyypekin kaupunginkronikan mukaan "pakotti Suomen Ruotsin kruunulle". Tässä yhteydessä kaiken muun lisäksi vanhempi Turun Koroisissa sijainnut tuomiokirkko näyttää palaneen, kuten Juhani Rinteen kaivauksissa on ilmennyt. 

Jo vuodelta 1248 on säilynyt paavin legaatin Vilhelm Sabinalaisen kirje, jolla Suomen papisto pyrkii suojautumaan tulevan piispan yrityksiltä riistää Suomen papistolta tälle laillisesti kuuluvaa omaisuutta. Suomen papisto näyttää näin ennakoineen vastoinkäymisiä tulevan piispan taholta.

Palmsköldin katkelman mukaan Bero luovutti "suomalaisten veron" kuninkaalle. Kauko Pirinen katsoo kyseessä olleen muinaissuomalainen Ruotsin valtaa edeltänyt maavero, ns. koukkuvero. P. O. Törnen mukaan paavit kantoivat ylimääräistä veroa suojelukseensa ottamistaan maista, mikä selittää veron joutumisen kirkon haltuun 1228–1229. Vielä 27. elokuuta 1249 Suomi otetaan uudestaan paavin suojelukseen. Toisin kuin vuonna 1229 Suomen piispaa ei tällä kertaa mainita anomuksen esittäjänä, vaan ainoastaan Suomen papisto.

Piispa Tuomaan jälkeen ensimmäinen maininta uudesta piispasta on 27. elokuuta 1249. Legaatti Vilhelm Sabinalaisen kirjeessä Suomen papistolle 5. kesäkuuta 1248 tällaista uutta piispaa ei vielä ole, joten Beron nimitys osuu tähän väliin. Palmsköldin katkelman mukaan hän oli myös kuninkaan verisukulainen. Bero ei ollut vielä Turun piispa, mikä nimitys esiintyy alkuperäisessä lähteessä vasta piispa Kettilillä vuonna 1270, Bero sen sijaan käytti nimitystä Suomen piispa. Piispa Beron aikana karjalaiset tekivät Ruotsiin vuonna 1257 ankaran hävitysretken, jonka johdosta paavi antoi ristiretkijulistuksen heitä vastaan.

Paavali Juustenin Suomen Piispainkronikan mukaan piispa Bero haudattiin Koroisten piispankirkkoon.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Steve Ovett

**Stephen Michael James ”Steve” Ovett** (s. 9. lokakuuta 1955) on brittiläinen entinen keskimatkojen juoksija ja olympiavoittaja 800 metrillä vuoden 1980 olympialaisissa.

Ovett on syntynyt Brightonissa. Hän oli nuorena poikkeuksellisen lahjakas urheilija. Hänen ensimmäinen merkittävä voittonsa oli Euroopan juniorimestaruus 800 metrillä vuonna 1973. Seuraavana vuonna hän saavutti vain 18-vuotiaana 800 metrillä EM-hopeaa aikuisten sarjassa Roomassa. Hän voitti AAA:n Palkinnot 800 metrillä vuodesta 1974 vuoteen 1976, 1&nbsp;500 metrillä vuonna 1979 ja maililla vuonna 1980. Ovett hankki kokemusta vuoden 1976 olympialaisista, kun hän juoksi 800 metrin loppukilpailussa sijoittuen viidenneksi. Syksyllä 1977 hän voitti ylivoimaisesti Maailman Cupissa 1&nbsp;500 metrin juoksun, jossa olivat maailman parhaat juoksijat mukana. Tästä voitosta lähtien hän hallitsi 1&nbsp;500 metrin ja mailin kisoja suvereenisti monta vuotta eteenpäin. Yleisurheilun Euroopan mestaruuskisoissa Prahassa hän voitti ylivoimaisesti kultaa 1500 metrillä ja hopeaa 800 metrillä vuonna 1978. 

Ovett oli ennakkosuosikki 1 500 metrin juoksussa Moskovan olympialaisissa. Kuukautta aikaisemmin hän oli tehnyt uuden mailin maailmanennätyksen 3.48,8 ja kaksi viikkoa myöhemmin Sebastian Coe teki 1&nbsp;500 metrillä ME:n 3.32,1. Ovett oli ollut lyömätön 1&nbsp;500 metrillä ja maililla kolme vuotta. Hänen osallistumisensa palveli testinä 1&nbsp;500 metrille. 800 metrin loppukilpailussa Ovett oli ainoastaan kuudennella sijalla maalisuoran alussa. Hän rynni joukon lävitse toiselle sijalle. Seitsemänkymmentä metriä ennen maalia hän siirtyi johtoon ja voitti Coen kolmella metrillä. 1&nbsp;500 metrillä, kuusi päivää myöhemmin Coe oli se, joka tuli takaa voittoon. Olympialaisten jälkeen Ovett paransi 1&nbsp;500 metrin maailmanennätystä aikaan 3.31,36. Hän paransi ennätystä vielä hieman aikaan 3.30,77. Ovett osallistui 800 metrille vuoden 1984 olympialaisissa. Hän kärsi keuhkoputkentulehduksesta, mutta pääsi aikojen perusteella loppukilpailuun ja sijoittui kahdeksanneksi. Hän joutui kilpailun jälkeen kahdeksi yöksi sairaalaan, mutta palasi kilpailemaan 1&nbsp;500 metrillä. Ovett joutui kuitenkin keskeyttämään kilpailun. 

Ovett voitti 5&nbsp;000 metriä Kansainyhteisön kisoissa Edinburghissa vuonna 1986. Hän putosi vuoden 1988 olympialaisten joukkueesta ja lopetti uransa pian sen jälkeen. Hän ollut yleisurheilukommentaattorina CBC:llä vuodesta 1992.

Ovettin vahvuus oli erittäin kova ja terävästi lähtenyt kiri, jonka hän usein aloitti vasta loppusuoran alkaessa. Parhaimpina vuosinaan 1970-luvun loppupuolella hänen kirinsä oli täysin ylivoimainen, oli vastassa keitä hyvänsä. Hän oli myös juoksijana hyvin laaja-alainen juosten hyviä tuloksia kaikilla matkoilla 400 metristä (47,5/1974) aina puolimaratoniin (1.05/1977). 

## Lähteet
*
Bero Balk

**Bero II Balk** (k. 1412) toimi Turun piispana vuosina 1385–1412. Hän oli ensimmäinen Suomessa syntynyt rälssisukuinen piispa.

## Nuoruus ja kirkollinen ura

**Björn Balk** syntyi Vehmaan Palkkisissa. Hänen tarkka syntymävuotensa ei ole tiedossa, mutta todennäköisimmin hän syntyi 1350-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Björn Balkin isä Gregorius oli vehmaalainen rälssimies. 

Bero opiskeli nuorena Prahassa. Sittemmin hän opiskeli Pariisin yliopistossa, josta valmistui maisteriksi vuonna 1380. Opiskeluaikana hän vaihtoi nimensä Björnistä Bernhardiksi. Valmistumisen jälkeen hän palasi takaisin Suomeen. Hänet valittiin vuonna 1381 Turun hiippakunnan kanungin virkaan ja hän toimi siinä, kunnes hänet valittiin piispaksi. Piispaksi Bero nimitettiin vuonna 1385. Hän matkusti Roomaan hakemaan nimittämiselle vahvistuksen, jonka paavi myönsi 6. marraskuuta 1385.

Piispaksi tultuaan Balk valitsi nimekseen sata vuotta aiemmin vaikuttaneen Bero I:n mukaan nimen Bero II. Piispana Bero kehitti hiippakuntaansa ja teki parannuksia Turun tuomiokirkkoon. Hänen aikanaan Turkuun perustettiin muun muassa "Pyhäinjäännösten juhla", jota vietettiin Pyhän Henrikin muistopäivänä eli 20. tammikuuta. Lisäksi Turun tuomiokirkkoon perustettiin Pyhän Eerikin ja Pyhän Laurentiuksen alttarit. Hän kehitti myös jumalanpalveluskäytäntöä ja kirkollisia sakramentteja.

Bero oli opiskellut itse Pariisissa ja tiesi, millaisia vaikeuksia nuorilla opiskelijoilla oli. Siksi hän piispana tuki nuoria suomalaisia näiden opinnoissa. Tavoitteena oli varmistaa, että tulevaisuudessakin uusia pappeja valmistuisi Turun hiippakunnan virkoihin.

## Suurvaltapoliittinen vaikuttaja

Bero II osallistui aktiivisesti valtakunnalliseen päätöksentekoon. Hän osallistui ensi kertaa herrainpäiville eli *resessiin* vuonna 1389 Söderköpingissä. Piispa Bero suhtautui erittäin myönteisesti Pohjoismaiden unioniin, jota myös Kalmarin unioniksi nimitetään. Hän oli vuonna 1396 läsnä Nyköpingin herrainpäivillä, joissa Margareeta I tunnustettiin lopullisesti myös Ruotsin valtakunnan hallitsijaksi. Hän osallistui herrainpäiville vielä Vadstenassa vuonna 1400. Bero II oli usein mukana sinetöimässä unionikokousten päätöksiä ja unionin puitteissa tehtyjä valtiosopimuksia. Hänen myötään Suomen kirkon johto oli mukana Kalmarin unionin rakentamistyössä jo sen alkuvaiheiden aikana.

Bero Balk oli vahvan ja yhtenäisen pohjoisen suurvallan kannattaja. Kuitenkin hänen ansiostaan Suomen kirkon eli Turun hiippakunnan suhteellisen vapaa ja omaehtoinen kehitys ei ollut uhattuna vaan vahvistui selvästi.

Piispa Bero kuoli Kuusiston piispanlinnassa 29. kesäkuuta 1412 ja hänet haudattiin saarnastuolin alle Turun tuomiokirkon kuoriin. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kansainvälinen apukieli

**Kansainvälinen apukieli** (harrastajien kesken joskus *IAL* tai *auxlang* englannin sanoista *international auxiliary language*) on keinotekoinen kieli, jota käytetään eri kieliä käyttävien kansallisuuksien välisessä kommunikaatiossa. Joskus sanalla voidaan tarkoittaa myös luonnollista kieltä, kuten latina, jota ehdotetaan käytettäväksi tällaisena kielenä, mutta useimmiten sillä tarkoitetaan harrastajien keskuudessa nimenomaisesti keinotekoista kieltä, jotka on luotu korvaamaan kansallisten valtakielten &ndash; kuten englannin, ranskan ja espanjan &ndash; asema lingua francana. Sanalla *apukieli* viitataan siihen, että kielen tarkoitus on olla ylimääräinen käyttökieli ihmisille, eikä niinkään korvata heidän äidinkieliään. 

Kansainvälisiä apukieliä ei käytetä kovin laajalti, eivätkä eri apukielten kannattajat ole päässeet yksimielisyyteen siitä, minkä kielen pitäisi olla kansainvälisessä käytössä. Näiden pulmien ratkaisemiseksi on ehdotettu, että maailman kansojen valitsemat edustajat päättäisivät yhdessä asiantuntijoiden avustuksella sopivan kielen, jolla olisi sekä puhuttu että kirjoitettu muoto. Kieli otettaisiin käyttöön mahdollisimman monen valtion koulujärjestelmässä ensimmäisenä vieraana kielenä. Toisen ratkaisumallin mukaan kieltä yritetään levittää mahdollisimman laajaan käyttöön, jotta siitä tulisi yleisin lajissaan.

Myös yhteisen sokeiden kirjoitusjärjestelmän omaksumista on ehdotettu vastaamaan valittua kansainvälistä kieltä. Lisäksi viittomakieliä, kuten gestunoa, on ehdotettu kuurojen lingua francaksi, koska viittomakielet eivät ole keskenään ymmärrettäviä.

## Luettelo kansainvälisistä apukielistä
* esperanto
* fasile
* folkspraak
* gestuno
* glosa
* idiom neutral
* ido
* interlingua
* interslaavi
* kotava
* latino sine flexione
* lingua franca nova
* mondlango
* novial
* occidental
* pandunia
* ro
* solresol
* sona
* volapük

## Aiheesta muualla
* OneTongue.com
* Conlang Directory: International Communication
Kultainen liiga

Yleisurheilun **Kultainen liiga** (IAAF Golden League) oli vuosittainen kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n järjestämä an kuuluva huippuyleisurheilukilpailujen sarja. Siihen kuului 6 todellista huippuyleisurheilutapahtumaa.

Kultainen liiga järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1993. Silloin sarjaan kuului Zürichin, Berliinin, Brysselin ja Oslon osakilpailut. Vuonna 1998 katsotaan alkaneeksi uudenaikainen Kultainen liiga. Silloin sarjaan liittyi Rooman ja Monacon osakilpailut. Pariisi liittyi sarjaan vuonna 1999. Monaco pudotettiin sarjasta pois vuoden 2002 jälkeen.

Kultainen liiga järjestettiin viimeisen kerran kesällä 2009. Vuodesta 2010 lähtien Kultaisen liigan korvasi Timanttiliiga, joka on edeltäjäänsä laajempi niin lajivalikoimansa kuin järjestäjäpaikkakuntien määrän osalta.

## Palkintosysteemi
Kultaisessa liigassa osa vuosittain vaihtelevista sekä miesten että naisten sarjoissa kilpailtavista lajeista olivat ns. *Kultaisen liigan lajeja*, joissa järjestettiin kilpailut jokaisen Kultaisen liigan Grand Prix'n yhteydessä. Aikaisemmin urheilija, joka voitti kaikki osakilpailut Kultaisen liigan lajissaan, sai osuuden voittopotista. Potti oli aluksi miljoona Yhdysvaltain dollaria, mutta vuonna 2000 se muutettiin 50 kilogrammaksi kultaa. 

Kaudeksi 2006 IAAF uudisti kultapotin jakoperusteita. Miljoonan dollarin potti oli jaettu kahteen osaan. Puolet rahoista jakoivat kaikki urheilijat, jotka voittivat viisi osakilpailua lajissaan, ja toisen puolen ne, jotka voittivat myös kuudennen osakilpailun. Vuonna 2007 palattiin jälleen entiseen systeemiin; kaikki 6 osakilpailua tuli voittaa halutessaan osallistua jättipotin jakoon. Kuitenkaan jos kukaan ei voittanut kuutta osakilpailua, niin silloin viisi osakilpailua voittaneet jakoivat 500&nbsp;000 dollarin potin.

## [[Kultainen liiga 2009]]

Kultaisen liigan lajit olivat miehillä 100 metriä, 400 metriä, 5&nbsp;000 metriä, 110 metrin aidat ja keihäänheitto, ja naisilla 100 metriä, 400 metriä, 100 metrin aidat, korkeushyppy ja seiväshyppy.

## Pääpotin voittajat

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivu
Komposti

**Komposti** on biologisesti hajoavaa orgaanista jätettä, siis kasvi- ja eläinperäisiä aineita, joita eliöt hajottavat. Kompostin ja tunkion ero on siinä, että tunkiossa on vallalla anaerobiset bakteerit eli hapettomassa tilassa elävät mädättäjäbakteerit, kompostissa aerobinen hajotus on pääosassa ja makrohajottajien (muun muassa matojen) osuus on merkittävä.  Kompostoinnin tuote, kompostimulta, on hyvä kasvualusta kasveille.

## Kompostoituminen
Kompostoituminen tarkoittaa biojätteen hajoamista ravinteiksi. Kompostoitumista tapahtuu luonnossa normaalisti, esimerkiksi havumetsän maaperässä karike kompostoituu hitaasti. Ihminen taas voi koota jätteitä kasoiksi ja pyrkiä vauhdittamaan kompostoitumista. Kompostin hoidon tarkoituksena on pitää hajoaminen tehokkaana jotta kompostin lämpötila pysyy tarpeeksi korkeana, että haitalliset bakteerit ja rikkaruohojen siemenet tuhoutuvat. Suomen oloissa  jätteen hajoaminen lämpimässä kompostissa jatkuu myöhempään syksyyn kuin hoitamattoman tunkion.  Jotta komposti toimisi hyvin, siinä täytyy olla sopivassa suhteessa hiiltä, happea, typpeä ja vettä.

## Kompostien käyttö

Suomessa kompostoidaan nykyisin kotitalouksista kerättyä biojätettä erillisissä kompostointilaitoksissa. Suurin syy tähän on pyrkimys vähentää biojätteen määrää kaatopaikoilla. Muoviin pakatut ruuantähteet mätänevät ja tuottavat muun muassa kasvihuonekaasu metaania, kun taas kompostorissa samat jätteet tuottavat käyttökelpoista multaa. 

Talousjätteestä noin kolmasosa on biohajoavaa.  Taajama-alueilla ruoantähteitä sisältävät avokompostit ja tunkiot ovat kiellettyjä muun muassa hajuhaittojen ja rottien leviämisen estämiseksi, sen sijaan luukulla suljettavan laatikon sisällä oleva kompostori tai pelkkien puutarhajätteiden avokompostointi on sallittu.

## Kompostori
Kompostori on säiliö, jonka sisällä kompostoidaan puutarha- ja talousjätettä. Sana otettiin Biolan Oy:n käyttöön tuotenimen osaksi, kun professori Toivo Rautavaara oli käynyt Itävallan puutarhamessuilla ja nähnyt siellä teollisesti valmistetun ”kompostin tekijän”. Yhteistyössä Biolanin kanssa kehitettiin Itävallan mallin innoittamana ensimmäinen suomalainen kompostoitumista nopeuttava laite, jonka nimeksi otettiin Kompostori. Konemuovi Oy valmisti muuntajan koppeja, jonka muotilla ensimmäiset Biolan Kompostorit syntyivät vuonna 1977.

## Suomessa

Suomessa kiinteistön tulee tehdä kompostointi-ilmoitus jätehuoltoviranomaiselle vuoden 2022 loppuun mennessä, jos kiinteistössä kompostoidaan keittiössä syntyvää biojätettä, eikä kiinteistö kuulu biojätteen keräyksen piiriin.

## Katso myös

* Bokashi

## Lähteet
* Thompson, K. 2008. Komposti. Julkaisija: Gummerus Kustannus Oy. 192 s. 
* Tuominen, K. 2008. Kaikki kompostoinnista. (2. painos) Julkaisija: Minerva Kustannus Oy. 96 s. 
### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Kompostorin valinnasta
Ahokissankäpälä

**Ahokissankäpälä** eli **kissankäpälä** (*Antennaria dioica*) on monivuotinen asterikasvi.

## Ulkonäkö ja koko
Ahokissankäpälä on monivuotinen ruoho, joka kasvaa 5–30&nbsp;cm korkuiseksi ja kasvattaa pienen lehtiruusukkeen. Varsi on harmahtavanvihreä, pysty ja tiheäkarvainen. Varsi ei haaraudu. Ruusukkeen lehtien lapa on vastapuikea, kärki pyöreä ja yleensä otakärkinen. Lehdet muistuttavat muodoltaan lusikkaa. Lehtien alapinta on tiheäkarvainen ja yläpinta melko kalju. Varsilehtiä on 6–10 kappaletta, ja näiden lavan pituus on 10–15&nbsp;mm, ja ne ovat paljon kapeampia ja teräväkärkisiä. Ahokissankäpälä rönsyilee ja muodostaa mattoja.

Ahokissankäpälä on kaksikotinen kasvi eli sen hede- ja emikukat ovat eri yksilöissä. Emikukkien kehtosuomut ovat vaaleanpunaisia ja antavat mykeröille punertavan yleisvärin. Emiö on yhdislehtinen, yksivartaloinen ja kaksiluottinen. Hedekukat ovat yleensä vastaavasti valkeita ja heteitä on viisi. Kukinto on suppea, 2–8 mykerön muodostama tiiviin sykerömäinen tai huiskilomainen ryhmä. Mykeröitten perät ovat tiheäkarvaisia ja tavallisesti lyhyitä, laitakukat puuttuvat ja kehräkukat torvimaisia. Hedelmä on soikea harmaanruskea pähkylä, jonka päässä on haituvia. Kasvi kukkii kesä-heinäkuussa.

## Levinneisyys
Ahokissankäpälää tavataan koko Euroopassa Espanjaa ja Portugalia lukuun ottamatta. Ahokissankäpälä on yleinen koko Suomessa, tiheimmin se kasvaa maan kaakkois-, itä- ja pohjoisosassa. Kasvi on arvioitu Suomessa silmälläpidettäväksi lajiksi.

## Elinympäristö
Ahokissankäpälä kasvaa kuivilla, aurinkoisilla kankailla, niityillä, kedoilla, kallioilla ja tunturikankailla. Yleensä yhteistä on avoimuus ja maaperän kuivuus. Tällaisten paikkojen määrä on pienentynyt selvästi Suomessa verrattuna 50 vuoden takaisen aikaan, jolloin perinteinen maatalous loi monille muillekin kasvilajeille sopivia kasvupaikkoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Ahokissankäpälä (''Antennaria dioica'')
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Antennaria dioica'' - ahokissankäpälä
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Antennaria dioica'' 


Tiedosto:Antennaria dioica 20052002.JPG
Tiedosto:Antennaria dioica Styria1.JPG
Tiedosto:Antennaria-habitat.JPG
Tiedosto:Antennaria dioica 210506.jpg
Tiedosto:Antennaria dioica 07072002.JPG
Tiedosto:Antennaria dioica 07072002 2.JPG
Tiedosto:ANTENNARIA DIOICA - L'ALZINA - IB-339 (Pota de gat).JPG
Tiedosto:Antennaria dioica 10072002.JPG
Tiedosto:Antennaria dioica 17082004.JPG
Tiedosto:ANTENNARIA DIOICA - BÒFIA - IB-526 (Pota de gat).JPG
Tiedosto:ANTENNARIA DIOICA - L'ALZINA - IB-046 (Pota de gat).JPG
Tiedosto:Antennaria dioica Styria2.JPG
Banana

**Banana** tarkoittaa seuraavia:

;paikkoja:
* Banana, kaupunki Queenslandissä Australiassa
* Banana, kaupunki Kongon demokraattisessa tasavallassa
* Banana, vuonna 1981 julkaistu LCD-elektroniikkapeli

;henkilöitä:
* Canaan Banana (1936–2003), Zimbabwen ensimmäinen presidentti vuosina 1980–1987
* Yaya Banana (s. 1991), kamerunilainen jalkapalloilija.
Superscope

**Superscope** oli eräs elokuvafilmiformaatti, jota RKO-elokuvastudio käytti elokuvissaan 1950-luvulla. **Superscope 235**, joka tunnetaan myös nimellä **RKO-Scope**, oli sen variaatio.

Superscopen kehittivät veljekset Irving ja Joseph Tushinsky, ja ainoastaan Howard Hughesin omistama elokuvastudio RKO ja muutamat itsenäiset elokuvatuottajat ottivat sen lopulta käyttöönsä. RKO halusi kaikkien muiden studioiden tavoin kuvata suurimmat elokuvansa laajakuvaformaatissa, mutta koska 20th Century Fox ei antanut CinemaScope-tekniikkansa muiden käyttöön, oli RKO:n tyydyttävä vaihtoehtoiseen tekniikkaan. Ensimmäinen Superscope-elokuva oli Gary Cooperin ja Burt Lancasterin tähdittämä lännenelokuva *Vera Cruz* (1954).

Superscopessa kamera ja sen optiikka eivät juurikaan poikkea tavallisesta, ja filmi on normaalia 35-millistä filmiä, joka käyttää neljää perforaatiota yhtä kuvaruutua kohden. Superscopessa kamera kuitenkin valotti myös optiselle ääniraidalle varatun alueen, jolloin kuva-ala kasvoi. Kameranegatiivin kuvasuhde oli tällöin 1,33:1, mutta jälkituotannossa kuva rajattiin laajakuvaksi suhteeseen 2:1. Ennen rajausta filmistä tuotettiin Technicolor-väriseparaatio. Esityskopioissa 2:1-kuvasuhteen kuva oli anamorfisesti litistetty 1:1-neliöksi. Huonon suunnittelun johdosta kuva sijaitsi esityskopion toisessa laidassa, ja toisella puolella oli tyhjä musta palkki. Tämän takia projektorien käyttäjät joutuivat keskittämään kuvan uudestaan, mikäli Superscope-esitykseen kuului muissa formaateissa esitettäviä trailereita, uutispätkiä tai muita elokuvia. Superscope käytti kuitenkin samaa esitysoptiikkaa kuin CinemaScope. Yleisön haittana oli tavallista rakeisempi kuva.

Superscopesta julkaistiin myöhemmin variaatio Superscope 235 (joka kulki myös nimellä RKO-Scope), jolla yritettiin ratkaista sekä huonoon kuvanlaatuun että projisoinnin hankaluuteen liittyviä ongelmia. Uudessa järjestelmässä alkuperäisnegatiivin kuva rajattiin suhteeseen 2,35:1, joka oli sama kuin CinemaScope-formaatissa. Tällöin esityskopioiden koko kuva-ala saatiin täytettyä, ja ne voitiin projisoida täysin samalla tavalla kuin CinemaScope-filmit. Tiukempi rajaus kuitenkin lisäsi entisestään kuvan rakeisuutta, jota saatiin kuitenkin myöhemmin hillittyä Techniscope-värjäysmenetelmän ja Eastman-värifilmien edistyttyä. Superscopen käyttö loppui kuitenkin vuonna 1958, kun RKO siirtyi Warner Brothersin omistukseen. Superscopen tekniikan perimmäinen idea – koko negatiivikuva-alan valottaminen – on sittemmin otettu uudestaan käyttöön, kun Super&nbsp;35 -formaattia alettiin käyttää 1980-luvun alusta lähtien.

## Lähteet
* CinemaScope Derivatives – Superscope – Widescreen Museum
Clive Barker

**Clive Barker** (s. 5. lokakuuta 1952 Liverpool) on brittiläinen kirjailija, ohjaaja ja kuvataiteilija. Hänen *Veren kirjat* -kauhunovellikokoelmistaan (osat 1–6, 1984–86) tuli suuri menestys.

## Elämä ja ura

Barker opiskeli Liverpoolin yliopistossa englantia ja filosofiaa. Lontooseen muutettuaan hän kokosi oman teatteriseurueen, joka esitti hänen kirjoittamiaan ja ohjaamiaan näytelmiä. Monet näytelmistä sivusivat samankaltaisia aiheita kuin myöhemmin romaanit ja novellit. Kauhunovelleja Barker kirjoitti aluksi lähinnä omaksi huvikseen. Veren kirjat -kokoelmista tuli suuri menestys Yhdysvalloissa Stephen Kingin suosituksen vauhdittamana. Vuonna 1987 hän ohjasi elokuvan *[[Hellraiser]]*, jolle on sittemmin tehty useita jatko-osia. Barker ohjasi ja käsikirjoitti romaaniinsa *Yön kansaan* (1988) perustuvan elokuvan *Nightbreed* vuonna 1990. 1990-luvulla Barkerin kertomistapa muuttui kauhusta kohti dark fantasya.

Näyttelemisen, ohjaamisen ja kirjoittamisen lisäksi Barker on myös kuvataiteilija, ja toisinaan hän kuvittaa omat kirjansa. Hän on homoseksuaali ja asuu Los Angelesissa partnerinsa David Armstrongin ja tyttärensä Nicolen kanssa.

## Suomennetut teokset
* Veren kirjat 1–6, Jalava, 1989–1994  (Books of Blood, 1984–1985)
* Kadotuksen peli, Jalava, 1992 (The Damnation Game, 1985)
* 
* Abarat, Jalava, 2003 (Abarat, 2002)
* Lumon päivät, sodan yöt, WSOY, 2004 (Abarat: Days of Magic, Nights of War, 2004)
* Kaikennielevä keskiyö, WSOY, 2011 (Abarat: Absolute Midnight, 2011)

### Novellit
* Helvetilliset (The Hellbound Heart) kokoelmassa Outoja tarinoita 2 (toim. Markku Sadelehto). Jalavan kauhusarja 12, 1990.
* Suruaika (Coming to Grief) teoksessa Kauhujen kirja 2 (toim. Douglas E. Winter). Book Studio, 1992.

## Kirjallisuutta
* 
* Harto Hänninen, Marko Latvanen, 1996. Verikekkerit. Kauhun käsikirja, Helsinki: Otava, 302–304.
* Annika Johansson, 1996, Världar av ljus, världar av mörker. Fantasy & scräcklitteratur, Lund: bibliotektjänst, 139–143.

## Aiheesta muualla
* Lost Souls – virallinen kotisivu 
* Harri Haarikko: Veren kirjat 1. Aikakone 3/1989.
* Harri Haarikko: Veren kirjat 2. Aikakone 2/1990.
* P. A. Manninen: Veren kirjat 3. Aikakone 3/1991.
* P. A. Manninen: Kadotuksen peli. Aikakone 1/1993. 
* Anna Heinilä: Lumon päivät, sodan yöt. Turun sanomat 18.6.2004.
Eigenmath

**Eigenmath** on ilmainen ja vapaasti saatava symbolisen laskennan matemaattinen ohjelmisto, jota kehitetään Linuxiin ja Mac OS X -käyttöjärjestelmään. Sen on luonut George Weigt C-kielellä. Sen lähdekoodi on myös vapaasti saatavilla ja siitä on julkaistu versioita myös Androidille, joillekin Casion laskimille, Nintendo DS:lle ja Windowsille.
Ohjelman asennus on mahdollisimman vaikeata, sillä se on saatavana ainoastaan lähdekoodina GitHubista.

Eigenmathilla voidaan mm. ratkaista sekä ensimmäisen että korkeamman asteen yhtälöitä, derivoida ja integroida lausekkeita sekä piirtää funktioiden kuvaajia.

Lisäksi Eigenmath sisältää mm. alkeellisen komentosarjakielen jolla voidaan tehdä monimutkaisempia matemaattisia algoritmeja.

## Joitakin Eigenmathin alkeistoimintoja

Tehtävä 1: Sievennä lauseke 3a+2a.
 
Syötetään Eigenmathiin: **simplify(3a+2a)**

Eigenmath tulostaa: 

5a

Tehtävä 2: Integroi (x:n suhteen) funktio 2x

Syötetään Eigenmathiin: **integral(2x,x)**

Eigenmath tulostaa: 

  2
 x

Tehtävä 3: Derivoi (x:n suhteen) funktio 2x

Syötetään Eigenmathiin: **derivative(2x,x)**

Eigenmath tulostaa:

2

Tehtävä 4: Ratkaise (x:n suhteen) yhtälö x+1=3

Syötetään Eigenmathiin: **roots(x+1=3,x)**

Eigenmath tulostaa: 

2

## Aiheesta muualla

* https://github.com/georgeweigt/eigenmath
* https://georgeweigt.github.io/eigenmath.pdf  - manuaali
* SourceForge: Eigenmath
Kuvitteellinen kieli

**Taidekieli** (harrastajien kesken usein *artlang*, englannin sanoista *artistic language*) on keinotekoinen kieli, jota ei yleensä ole suunniteltu laajalti ihmisten käytettäväksi, vaan esimerkiksi ammattimaisesti kirjallisuuden ja elokuvien käyttöön, tai harrastelijamaisesti omaksi iloksi käyttöön keinotekoisessa maailmassa tai ilman erikoisempaa käyttötarkoitusta.

Toisin kuin kansainväliset apukielet tai suunnitelmakielet, taidekielet ovat yleensä luonnollisten kielen oloisia, jolloin niihin sisältyy monimutkaisia kielioppisääntöjä ja epäsäännöllisyyksiä. Monet taidekielet on luotu keinotekoisia maailmoja, kuten *[[Tähtien sota|Tähtien sodan]]* universumia tai Keski-Maata varten. Joillakin taas ei ole mitään erityistä käyttötarkoitusta, vaan ne on luotu esimerkiksi harrastuksena.

Taidekielten harrastajien keskuudessa on erilaisia koulukuntia. Huomattavimpia ovat naturalististen kielten kehittäjät, joiden kielet matkivat luonnollisten kielten monimutkaisia sääntöjä, epäsäännöllisyyksiä ja historiaa. Muita koulukuntia ovat esimerkiksi mikrovaltioiden käyttöön tarkoitetut kielet, henkilökohtaiset kielet ja vitseiksi tarkoitetut pilailukielet.

## Joitakin taidekieliä

* Marc Okrandin luoma klingon, jota käytettiin *[[Star Trek]]* -elokuvissa ja -televisiosarjoissa
* J. R. R. Tolkienin Keski-Maan kielet: quenya, sindar ja niin edelleen
* George Orwellin uuskieli
* Tähtien sota -elokuvien hutt, ewok ja niin edelleen
* Christian Vanderin luoma kobaïa, Magma-yhtyeen pääasiallinen laulukieli
* Roma Ryanin luoma loxian, jota käytetään  Enyan *[[Amarantine]]*-albumilla
* George R. R. Martinin *[[Tulen ja jään laulu]]* -kirjasarjaan keksimä ja David J. Petersonin edelleen televisiosovitusta varten kehittämä dothrakin kieli
* The Sims -pelisarjassa esiintyvä Simlishin kieli.

## Katso myös
* Language Creation Society
Matlock (televisiosarja)

**Matlock** on yhdysvaltalainen television draamasarja, jota tuotettiin vuosina 1986–1995. Lajityypiltään sarja on oikeussalidraama, jossa päähenkilönä on kuvitteellinen asianajaja Benjamin Leighton "Ben" Matlock. Jaksojen juonet ovat usein samankaltaiset: Matlock selvittää, kuka on murhaaja, ja kohtaa usein tämän (tai heidät) kasvokkain lopun dramaattisessa oikeussalikohtauksessa. Päähahmoa asianajaja Ben Matlockia esittää Andy Griffith.

Suomessa *Matlockia* esitti Yle TV1 1987–1998.

## Päähenkilö
Benjamin Leighton Matlock on maineikas, kansanomainen puolustusasianajaja. Usein rikoksia tutkiessaan hänellä on taipumus panna merkille ratkaisevia asioita, jotka muilta jäävät huomaamatta. Usein hän pähkäilee kulloisenkin rikoksen (useimmiten murhan) mahdollisia ratkaisuja istuen toimistossaan ukulelea rämpyttäen tai kenkiään kiillottaen. Matlock pukeutuu aina harmaaseen pukuun ja hänen lempiruokansa on nakkisämpylät. Matlockin kerrotaan lukeneen lakia Harvardin yliopistossa, ja hän pitää lakitoimistoa Atlantassa Georgiassa.

Matlockin hahmo näyttäytyi myös televisiosarjassa **.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Epäviralliset Matlock-sivut
InterCity

**InterCity** on yleiseurooppalainen nimitys rautateiden kaukoliikenteen junille. InterCity-junat pysähtyvät tyypillisesti vain suurimmilla asemilla, ja junassa matkustaminen saattaa vaatia lisämaksun verrattuna taajamajuniin tai tavallisiin pikajuniin. Termi on peräisin British Rail -yhtiöltä Yhdistyneestä kuningaskunnasta.

## Katso myös
* InterCity Suomessa

## Aiheesta muualla

* Intercity VR:n sivuilla