open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Capitol

**Capitol** viittaa seuraaviin:

* Capitol, helsinkiläinen elokuvateatteri
* Capitol Records, levy-yhtiö
* Capitol Limited, henkilöjunavuoroja Yhdysvalloissa
* United States Capitol, Yhdysvaltain kongressin rakennus
* Capitol-kukkula (), edellistä ympäröivä alue ja kaupunginosa Washingtonissa
* Yhdysvaltain osavaltioiden parlamenttirakennuksia:
** Alabama State Capitol
** Arkansas State Capitol
** California State Capitol
** Colorado State Capitol
** Connecticut State Capitol
** Georgia State Capitol
** Hawaii State Capitol
** Kentucky State Capitol
** Louisiana State Capitol
** Michigan State Capitol
** Minnesota State Capitol
** Tennessee State Capitol
** Texas State Capitol
** West Virginia State Capitol

## Katso myös
*Capitolium, yksi Rooman seitsemästä kukkulasta
Breakout (kappale)

__NOTOC__
**Breakout** on amerikkalaisen rockyhtye Foo Fightersin vuonna 2000 julkaistu single. Kappale on julkaistu ensimmäisen kerran Foo Fightersin albumilla There Is Nothing Left to Lose vuonna 1999. Myöhemmin se on julkaistu soundtracklevyllä Me, Myself & Irene. Kappaleesta tehtiin myös *[[Me kaksi ja Irene|Me, Myself & Irene]]* elokuva aiheinen musiikkivideo. 

Kappale on ollut MTV:n ohjelmassa *Making the Video*.

## Kappaleet

### CD1
#Breakout
#Iron And Stone
#Learn To Fly (Live)

### CD2
#Breakout
#Monkey Wrench (Live)
#Stacked Actors (Live)

## Listasijoitukset
Lionheart (Kate Bush)

**Lionheart** on Kate Bushin toinen albumi. Se julkaistiin vain kahdeksan kuukautta esikoislevyn jälkeen. Ison-Britannian albumilistalla *Lionheart* saavutti parhaimmillaan kuudennen sijan.

Ensimmäinen levyltä ilmestynyt single ”Hammer Horror” ei aivan yltänyt Britannian singlelistan Top 40:een. Sitä seurannut ”Wow” kohosi kuitenkin kahdenkymmenen parhaan joukkoon, ja sitä parodioivat sekä imitaattori Faith Brown että koomikko Pamela Stephenson brittiläisessä tv-sarjassa *[[Ei yhdeksän uutiset]]*.

## Kappaleet
*Sanat ja sävellys: Kate Bush*

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Tekijät
*Ian Bairnson: kitarat, laulu
*Brian Bath: kitara
*Kate Bush: piano, kosketinsoittimet, nokkahuilu, laulu, avustava tuottaja, sovittaja
*Paddy Bush: huuliharppu, mandoliini, laulu, panhuilu, laulu, slide-kitara, mandocello 
*Stuart Elliot: lyömäsoittimet, rummut
*Richard Harvey: nokkahuilu, laulu
*Patrick Jaunead: avustaja
*David Katz: viulu, orkesterin johtaminen
*Jon Kelly: äänittäjä
*Duncan Mackay: syntetisaattori, kosketinsoittimet, Rhodes-piano
*Francis Monkman: cembalo, kosketinsoittimet, Hammond-urku
*Charlie Morgan: rummut
*Del Palmer: bassokitara, laulu
*David Paton: basso
*Andrew Powell: kosketinsoittimet, tuottaja
*Nigel Walker: avustaja, miksaus

## Lähteet
Markus Kajon ruudunsäästöohjelma

***Markus Kajon ruudunsäästöohjelma*** oli suomalainen Yle TV2:lla vuosina 2001–2002 esitetty viihdeohjelma.

Ohjelman juonsi yksinpuheluna Markus Kajo, ja siinä käsitellyt aiheet oli koottu arkielämästä tai olivat Kajon omia muistelmia. Ohjelmaa esitettiin täyteohjelmana ja sen jaksot kestivät enintään viisi minuuttia. Ohjelman erikoisuus oli näennäinen kustannustehokkuus: lavasteita ei käytetty, aiheet olivat helposti käsillä ja jopa ohjelman lopputekstit kulkivat parissa sekunnissa ruudun poikki.

## Aiheesta muualla
*
Agapetus II

**Agapetus II** (k. 8. marraskuuta 955) oli paavina 10. toukokuuta 946 – joulukuulle 955, keskellä Alberic II:n valtakautta ja pornokratiaksi kutsuttua aikaa. Hän yritti lopettaa pornokratiaan liittyneen vehkeilyn ja elostelun ja pyysi Otto I:tä pelastamaan Rooman. Otto ei vielä vastannut pyyntöön, sillä Alberic oli varsin mahtava hallitsija, mutta pyyntö kantoi hedelmää seuraavien paavien aikana.

## Lähteet
*

### Viitteet
Lionheart

**Lionheart** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

* *[[Lionheart (Kate Bush)|Lionheart]]*, Kate Bushin albumi
* *[[Lionheart (Maddy Prior)|Lionheart]]*, Maddy Priorin albumi
* *[[Lionheart (Saxonin albumi)|Lionheart]]*, Saxonin albumi
* *[[Lionheart – liian kova kuolemaan]]*, elokuva
* *[[Lionheart (peli)|Lionheart]]*, tasohyppelypeli
* *[[Lionheart (levy-yhtiö)|Lionheart]]*, ruotsalainen Universal Music Groupiin kuuluva levy-yhtiö
Stefanus VIII

**Stefanus VIII** oli paavina heinäkuun 14. päivästä 939 lokakuulle 942. Hän oli saksalaista syntyperää. Stefanus oli Alberic II:n alamainen eikä käytännössä hallinnut Kirkkovaltiota.

## Lähteet
*

### Viitteet
Theodor-Heuss-Platzin metroasema

**Theodor-Heuss-Platzin metroasema** (kulki vuosina 1908–1933 ja 1945–1963 nimellä *Reichskanzlerplatz*, vuosina 1933–1945 nimellä *Adolf-Hitler-Platz*) on Berliinin metron asema linjalla U2 Charlottenburg-Wilmersdorfin alueella samannimisellä aukiolla. Asema avattiin 29. maaliskuuta 1908. Vuonna 2000 asemalle rakennettiin uusi sisäänkäynti itäsuunnan laiturille Deutsche Operin metroasemalla sattuneen tulipalon jälkeen luotujen turvamääräysten vuoksi. Tällä sisäänkäynnillä on myös hissi. MetroBus-linja M49 pysähtyy asemalla.
24 Hour Party People

**24 Hour Party People** on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut elokuva, joka kuvaa puolidokumentaarisesti Manchesterin musiikkipiirejä vuosina 1977–1997. Elokuvan käsikirjoittaja on Frank Cottrell Boyce ja ohjaaja Michael Winterbottom.

Elokuva etenee punk-kaudelta halki 1980-luvun *[[Madchester]]inä* tunnettuun, kansainvälistä huomiota saaneeseen ilmiöön, joka oli kuumimmillaan 1990-luvun vaihteessa. Tapahtumien keskipisteenä on erityisesti Factory Records -yhtiö ja sen johtaja Tony Wilson (Steve Coogan), jonka uraa elokuva seuraa. Ohessa esiintyy näyteltyinä Factoryn suurimpia nimiä kuten Joy Division, New Order ja Happy Mondays.

Juonessa on yhdistelty sekä tositapahtumia että kuulopuheita ja elokuvan käsikirjoittajan omia kuvitelmia tapahtuneesta, mikä tuodaan myös itse elokuvassa esille.

Elokuva voitti Parhaan tuotantosaavutuksen palkinnon () British Independent Film Awards -palkintotilaisuudessa vuonna 2002.

## Rooliluettelo

Cameorooleissa lisäksi:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Elokuvan virallinen sivu.
Stefanus VII

**Stefanus VII** oli paavina tammikuulta 928 helmikuulle 931. Hänen aikakauttaan kutsuttiin pornokratiseksi. Hän oli roomalaista syntyperää, ja hänet valittiin paaviksi harmittomana tilapäisratkaisuna, kun todellista valtaa käyttänyt Marusia odotti oman poikansa (myöhemmin Johannes XI) varttumista paaviksi kelvolliseen ikään. Stefanuksen hallintokaudesta ei ole juurikaan tietoja; hän vahvisti joidenkin uskonnollisten laitosten erivapauksia Ranskassa ja Italiassa. On mahdollista, että hän sai surmansa salamurhaajan käsissä.

Stefanuksen paaviuden aitous on hiukan kyseenalaista. Samoin kuin Leo VI, hän tuli valituksi, kun tätä edeltänyt Johannes X oli vielä elossa vankilassaan.

## Lähteet
*

### Viitteet
Leo VI (paavi)

**Leo VI** oli paavina seitsemän kuukautta touko–kesäkuulta 928 – saman vuoden joulukuulle tai tammikuulle 929. Hän oli roomalaisen hallintovirkamiehen poika ja toimi kardinaalina ennen paaviksi kruunaamistaan.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Piensijoittaja

**Piensijoittaja** on sijoittaja, joka tyypillisesti sijoittaa säästövarojaan eikä elä sijoittamisesta saamillaan tuloilla. Piensijoittaja onkin siis tyypillisesti palkansaaja tai eläkeläinen. Piensijoittajan vastakohta on suursijoittaja. Piensijoittajasta käytetään usein myös nimitystä osakesäästäjä.

## Piensijoittajan asema

Piensijoittajan katsotaan usein olevan heikommassa asemassa kuin suurempien sijoittajien. Piensijoittajan suojaksi onkin tehty monia säädöksiä arvopaperimarkkinalakiin. Näitä ovat mm. lunastuspykälä, joka velvoittaa suursijoittajan antamaan ostotarjouksen osakeyhtiön lopuista osakkeista hänen omistuksensa ylittäessä kahden kolmasosan kaikista osakkeista. 

Piensijoittajan asemaa heikentää myös suursijoittajaan nähden suhteellisesti ottaen suuret kulut ja markkinainformaation puute. Osakkeita välittävät pankit ja pankkiiriliikkeet perivät usein ns. minimipalkkion toteutuneista toimeksiannoista, joka voi nostaa todellisen välityspalkkion moninkertaiseksi marginaalipohjaiseen palkkioon verrattuna. Piensijoittajilta peritään lisäksi yleensä myös korkeampia välitysmarginaaleja ja säilytyspalkkioita. Lisäksi piensijoittajat joutuvat tekemään sijoituspäätöksensä usein viivästetyn markkinainformaation perusteella. Reaaliaikaisesta markkinainformaatiosta yleensä veloitetaan piensijoittajaa, suurempia varallisuuksia sijoittavat saavat ne usein ilmaisten säilyspalkkioiden kera veloituksetta.

## Aiheesta muualla

* Osakesäästäjien keskusliitto
Johannes XI

**Johannes XI** (910–935) oli paavina maaliskuulta 931 – joulukuu 935. Hän oli Rooman todellisen hallitsijan aatelisrouva Marusian poika ja myöhemmin velipuolensa Alberik II:n muodollinenkin alamainen pornokratiaksi kutsutulla aikakaudella.

## Lähteet
*

### Viitteet
Supreme Power

**Supreme Power** on Marvelin luoma sarjakuvasarja, jota julkaistiin vuodesta 2003 vuoteen 2005. Sen on kirjoittanut J. Michael Straczynski ja piirtänyt Gary Grank. Sarjakuva käsittää 18 numeroa. Supreme Powerissa esiintyy uudelleen herätetty supersankariryhmä Squadron Supreme ja sen tapahtumapaikkana on Supremeverse.

## Aiheesta muualla
* World of JMS
Rhapsody

**Rhapsody** voi tarkoittaa seuraavia:
* Rhapsody of Fire (ent. Rhapsody), italialainen metallimusiikin yhtye
* *[[Rhapsody (pelisarja)]]*, Nippon Ichi Softwaren videopelisarja
* *[[Rhapsody (elokuva)]]*, vuoden 1954 yhdysvaltalainen elokuva

## Katso myös
* Rapsodia (täsmennyssivu)
Miljardööri

**Miljardööri** on henkilö, jonka omaisuuden arvo on vähintään yksi miljardi (tuhat miljoonaa) jossain rahayksikössä.

## Miljardöörejä
Forbes-lehti julkaisee vuosittain luettelon maailman rikkaimmista ihmisistä. Miljardöörien omaisuus koostuu yleensä valtaosaltaan pörssiosakkeiden yhteisarvosta listan julkaisuhetkellä eikä esimerkiksi pankkitilillä olevasta rahasta. 

Forbes listasi miljardöörejä ensimmäisen kerran vuonna 1986, jolloin heitä oli 140. Vuonna 2007 oli Forbesin listalla jo 946&nbsp;miljardööriä, joiden yhteenlaskettu omaisuus oli 3,5 biljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Miljardöörien keski-ikä vuonna 2007 oli 62&nbsp;vuotta.  

Vuonna 2024 maailmassa oli  2 781 dollarimiljardööriä. Heidän keski-ikänsä on 66. Alle kolmikymmenvuotiaita dollarimiljardöörejä on maailmassa 14. Heistä yksikään ei ole rikastunut omilla ansioillaan, vaan he ovat perineet vaurautensa.

Suomessa oli vuonna 2024 seitsemän dollarimiljardööriä: Herlinien suvun Antti, Ilkka, Ilona ja Heikki Herlin; Mika Anttonen; Heikki Kyöstilä; sekä Antti Aarnio-Wihuri 
## Katso myös
*Luettelo maailman rikkaimmista ihmisistä Forbesin mukaan
*Luettelo maailman rikkaimmista naisista Forbesin mukaan
*Luettelo naismiljardööreistä
*Luettelo varakkaimmista suomalaisista
*Venäjän oligarkit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kaiserdammin metroasema

**Kaiserdammin metroasema** on Berliinin metron asema linjalla U2. Asema avattiin 29. maaliskuuta 1908, eikä sillä ole hissejä. Asema sijaitsee messukeskus ICC:n läheisyydessä. Paikalla on myös linja-autoasema ja MetroBus-linja M49:n pysäkki. S-Bahnin asema Messe Nord/ZOB on 200 metrin päässä metroasemalta.
It’s Alive

**It's Alive** on yhdysvaltalaisen punk-yhtye Ramonesin huhtikuussa 1979 julkaistu live-albumi. Albumi nauhoitettiin yhtyeen Lontoon konsertissa uudenvuodenaattona 1977. Albumia pidetään Ramonesin parhaana live-albumina.

## Kappalelista
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#  
# 
# 
#  
#  
# 
#  
#  
# 
# 
#  
#  
#  
#  
# 
#  
#  
#  

## Muusikot
* Joey Ramone - laulu
* Johnny Ramone - kitara
* Dee Dee Ramone - basso
* Tommy Ramone - rummut

## Lähteet
*

### Viitteet
Rukajärven tie (elokuva)

**Rukajärven tie** on Olli Saarelan ohjaama sotaelokuva, jonka ensi-ilta oli tammikuussa 1999. Elokuva perustuu pääosin maanviljelysneuvos Pentti Perttulin kertomukseen sekä Antti Tuurin ja Rukajärven suunnan historiikkitoimikunnan keräämään haastattelumateriaaliin. Sen pääosissa nähdään Peter Franzén luutnantti Eero Perkolana ja Irina Björklund Perkolan rakastettuna lotta Kaarina Vainikaisena.

Elokuva kuvaa löyhästi eversti Erkki Raappanan komentamaan 14. divisioonaan kuuluneen Kevyt osasto 2:n polkupyöräjoukkueen tiedusteluretkeä Lieksajärven ympäri Suomen aloitettua etenemisensä Itä-Karjalaan jatkosodan alkuvaiheessa kesällä 1941.

Elokuva keräsi elokuvateattereihin yli 420&nbsp;000 katsojaa, mikä teki siitä 1990-luvun katsotuimman kotimaisen elokuvan.

## Rooleissa

## Vastaanotto
Elokuva voitti vuonna 2000 kaikkiaan seitsemän Jussi-palkintoa: paras elokuva, paras ohjaus, paras kuvaus, paras leikkaus, paras lavastus, paras äänisuunnittelu ja paras musiikki.

Göteborgin filmijuhlilla sitä kehuttiin erinomaisesta kuvauksesta ja realistisista taistelukohtauksista. Se esitettiin myös Moskovan kansainvälisillä elokuvajuhlilla. Festroian elokuvafestivaaleilla Portugalissa elokuva palkittiin pääpalkinnolla, Kultaisella delfiinillä.

Olli Saarela palkittiin *Rukajärven tie* -elokuvasta Suomen elokuvasäätiön 30-vuotisjuhlapalkinnolla tammikuussa 2000.

Televisiossa elokuva esitettiin ensimmäisen kerran uudenvuodenpäivänä 2001 keräten 1&nbsp;279&nbsp;000 katsojaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Leffatykki (arvosteluja)
*Film-o-holic (arvostelu)
*Rukajärven suunnan historiayhdistys ry
Bismarckstraßen metroasema

**Bismarckstraßen metroasema** on Berliinin metron asema, jolla linjat U2 ja U7 risteävät. Se avattiin 28. huhtikuuta 1978 ja on esteetön. Asemalla on kolme laituria: kaksi 4,5 metriä leveää laituria U2:n ylätasolla ja yksi 11,6 metriä leveä U7:n alatasolla.
Grégory Goffin

**Grégory Goffin** (s. 6. marraskuuta 1981) on belgialainen jalkapallomaalivahti.

Goffin on pelannut kotimaassaan Belgiassa pikkuseuroissa muun muassa 4. divisioonan RACS Couilletissa kaudella 2004–2005. Hän on kuulunut myös Luxemburgin pääsarjajoukkueen F91 Dudelangen miehistöön. Kaudella 2003–2004 Goffin voitti F91 Dudelangen joukkueessa hopeaa.

Kesken kauden 2005 Goffin siirtyi muutaman muun belgialaisen kanssa vantaalaisen AC Allianssin joukkueeseen, jonka omistaja oli vaihtunut ja syytetty sittemmin vedonlyöntihuijauksista. Ensimmäiseksi ja viimeiseksi jääneessä Allianssi-ottelussaan sateisessa säässä FC Hakaa vastaan Goffin päästi taakseen kahdeksan maalia. Hänen kerrottiin pelanneen selkävaivaisena ja polven nivelsiteet poikki.

## Lähteet
Kyllikki Forssell

**Kyllikki Kaarina Forssell** (vuodesta 1945 **Bruun**, vuodesta 1951 **Indrenius-Zalewski**; 2. toukokuuta 1925 Helsinki – 7. lokakuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.

Forssell oli mukana kunnallispolitiikassa ja toimi presidentin valitsijamiehenä. Puoluekannaltaan hän oli kokoomuslainen.

Stadin Slangi valitsi Forssellin vuoden 1998 Stadin Friiduksi Helsinki-päivänä 12. kesäkuuta 1998.

Forssellin omaelämäkerta *Suurella näyttämöllä* ilmestyi vuonna 2007.

## Ura

Kyllikki Forssell aloitti näyttelijäopinnot lukioaikanaan. Hän opiskeli Suomen Filmiteollisuuden filmikoulussa jo 1943, samana vuonna kuin kirjoitti ylioppilaaksi. Lukion jälkeen Forssell aloitti Helsingin yliopistossa estetiikan opinnot, mutta pian akateeminen maailma jäi ja näyttelijän ammatti vei voiton. Lisäkoulutusta Forssell hankki Ruotsalaisen teatterin oppilaskoulussa. Hänellä oli vakituinen kiinnitys vuosina 1948–1992 Suomen Kansallisteatterissa, jossa hän näytteli monta suurta roolia. Forssell teki stipendiaattina lukuisia tutustumismatkoja Euroopan teattereihin.

Televisiokerhon TV-kanavan koelähetyksissä Forssell oli yksi TV-kuuluttajista.  

Forssell myös ohjasi ja hänellä oli elokuvarooleja. Hän oli muun muassa yksi päähenkilöistä elokuvissa *[[Nuoria ihmisiä]]* (1943) ja *[[Kolmiapila]]* (1953). Eino Leinon elämästä kertovassa Jaakko Pakkasvirran filmissä *[[Runoilija ja muusa (elokuva)|Runoilija ja muusa]]* (1978) Forssell esitti Ida Aalbergia. Hänen viimeinen filmiroolinsa oli Kaisa Rastimon *[[Säädyllinen murhenäytelmä (elokuva)|Säädyllisessä murhenäytelmässä]]* (1998). 

Päätyönsä Kyllikki Forssell teki teatterilavalla. Hän näytteli merkittäviä rooleja eri teattereissa, muun muassa Dario Fon Donnan Kansallisteatterissa ja August Strindbergin Kustaa III:n Svenska Teaternissa. Hänet tuli tunnetuksi myös Katariina Suuren roolista näytelmässä, jonka on kirjoittanut Laila Hirvisaari (Hietamies). Helsingin kaupunginteatterissa hän oli mukana Ronald Harwoodin kirjoittamassa näytelmässä *[[Kvartetti]]*, joka sai ensi-iltansa vuonna 2001. Viimeinen vierailu Kaupunginteatterissa oli teatteridiiva Sarah Bernhardtin rooli näytelmässä *Aurinko ja minä*.

Forssell kuoli 94-vuotiaana syöpään kotonaan Helsingissä.

## Tunnustukset
Forssellille myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1976 ja hän sai teatterineuvoksen arvonimen vuonna 1989. Vuonna 1991 Forssell sai Ida Aalberg -palkinnon ja vuonna 2005 hänelle myönnettiin Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kultainen kunniamerkki.

## Perhe

Forssell oli kahdesti naimisissa. Ensimmäisen avioliiton hän solmi tutkija ja professori Patrick Bruunin kanssa 1945, mutta liitto päättyi avioeroon 1950. Seuraavana vuonna hän solmi avioliiton vapaaherra Erik Indrenius-Zalewskin kanssa. Miehensä kuoltua vuonna 1962 Forssell ei enää avioitunut.

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* 
* 
* 

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* Itse asiassa kuultuna, tv-haastattelu vuodelta 2000, 58 min, Yle Areena.
Sophie-Charlotte-Platzin metroasema

**Sophie-Charlotte-Platzin metroasema** on Berliinin metron asema linjalla U2. Se avattiin 29. maaliskuuta 1908. Asema vaurioitui toisen maailmansodan ilmapommituksissa 15. helmikuuta 1944. Normaaliin käyttöön asema palasi vasta 15. syyskuuta 1946. Asemalla ei ole hissejä.
Histoire de Melody Nelson

**Histoire de Melody Nelson** on ranskalaisen laulaja-lauluntekijän Serge Gainsbourgin vuonna 1971 ilmestynyt konseptialbumi. Albumin kappaleet kertovat *[[Lolita]]*-henkisen juonellisen tarinan ranskalaisen keski-ikäisen miehen suhteesta nuoreen englantilaiseen tyttöön.

Albumi valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen *[[1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään]]* yhtenä harvoista ei-englanninkielisistä äänitteistä.

## Kappaleet
#  
#  
#   
#  
#  
#  
#  

## Arviot
* AllMusic: 
* *[[Pitchfork]]*: 10/10
* *[[PopMatters]]*: 10/10

## Aiheesta muualla
*Darran Andersonin artikkeli Serge Gainsbourgista ja ''Histoire de Melody Nelsonista'' Dogmatikassa 
*

## Lähteet
Elna Hellman

**Elna Pauliina Hellman** (o.s. *Sällinen*, myöhemmin *Tuomi*, 13. heinäkuuta 1896 Viipuri – 6. toukokuuta 1981 Tampere) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli kiinnitettynä Tampereen Työväen Teatteriin 1919–1963.

Hellman näytteli myös lukuisissa elokuvissa. Vuonna 1948 hän sai parhaan naissivuosan Jussin roolistaan elokuvassa *[[Laitakaupungin laulu]]*. Hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1951.

## Elämä ja ura
Hellman syntyi Viipurissa rautatieläinen Robert Sällisen ja Hilda Kurjen perheeseen. Isä kuoli Elnan ollessa 12-vuotias ja perheen äiti muutti lasten kanssa Tampereelle. Hilda avioitui Tampereen Teatterin puuseppä Reinhold Tuomen kanssa, minkä myötä myös Elnan sukunimi muuttui. Vuonna 1924 Elna avioitui muusikko Lauri Hellmanin kanssa.

Hellmanin ura teatterissa alkoi, kun häntä pyydettiin mukaan *Uunin takana* -näytelmään. Lavastaja Jussi Kari huomasi hänet esityksessä ja pyysi mukaan Tampereen Työväen Teatterin toimintaan. Kosti Elosta tuli Hellmanin tärkeä ohjaaja ja opettaja. Kesällä 1920 Hellman pääsi tuuraamaan sairastunutta näyttelijää Pyynikin kesäteatterissa, mikä oli lopullinen sysäys menestyksekkäälle näyttelijänuralle. Vuonna 1934 Edvin Laine kiinnitti Työväen Teatteriin turkulaisen Eero Roineen, josta hänestä tuli Hellmanin kanssa suosittu näyttämöpari.

Hellman oli yleisön rakastama koomikko ja luonnenäyttelijä. Hänen tyypillinen roolihahmonsa oli ”rehevä, koominen kansannainen”, kuten Läpikäytävän Henna Jalmari Finnen näytelmässä *Pitkäjärveläiset*. Hän näytteli merkittäväksi muodostuneen roolin myös Wilho Ilmarin ohjaamassa samannimisessä elokuvassa (1951). Hellmanin toinen tärkeä rooli oli Miina-mummon rooli elokuvassa *[[Opri]]* (1954). Myöhemmin urallaan hän teki myös koskettavia ja vakavahenkisiä roolitöitä, kuten Åse-muorin roolin Henrik Ibsenin *[[Peer Gynt]]* -näytelmässä. 1950-luvulla Hellman ohjasi myös itse.

Hyvän lauluäänensä vuoksi hän sai myös subrettirooleja opereteissa. Primadonnana hän esiintyi Paul Abrahamin operetissa *[[Viktoria ja hänen husaarinsa]]*.

Elna Hellman kuoli Tampereella 84-vuotiaana. Hänet on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle.

## Filmografia
**[[Siltalan pehtoori (vuoden 1934 elokuva)|Siltalan pehtoori]]* (1934)
**[[Kaikki rakastavat]]* (1935)
**[[Paimen, piika ja emäntä (elokuva)|Paimen, piika ja emäntä]]* (1938)
**[[Miehen tie (elokuva)|Miehen tie]]* (1940)
**[[Rantasuon raatajat]]* (1942)
**[[Tuomari Martta]]* (1943)
**[[Pikku-Matti maailmalla]]* (1947)
**[[Laitakaupungin laulu]]* (1948)
**[[Laulava sydän]]* (1948)
**[[Onnen-Pekka]]* (1948)
**[[Kalle Aaltosen morsian]]* (1948)
**[[Aaltoska orkaniseeraa]]* (1949)
**[[Kaunis Veera eli Ballaadi Saimaalta]]* (1950)
**[[Pitkäjärveläiset]]* (1951)
**[[Komppanian neropatit]]* (1952)
**[[Noita palaa elämään (elokuva)|Noita palaa elämään]]* (1952)
**[[Opri]]* (1954)
**[[Yhteinen vaimomme]]* (1956)
**[[Asessorin naishuolet (vuoden 1958 elokuva)|Asessorin naishuolet]]* (1958)
**[[Pinsiön parooni]]* (1962)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Korvalappustereot

**Korvalappustereot** (engl. *walkman*) ovat musiikin soittamiseen tarkoitettu laite, jolla yleisimmin tarkoitetaan varsinkin 1980-luvulla käytettyä kannettavaa kasettisoitinta. 

Ensimmäiset korvalappustereot kehitettiin 1970-luvulla, mutta varsinaisen suosionsa ne saavuttivat vasta 1980-luvulla C-kasetteja soittavina laitteina. Yksi ensimmäisistä ja myös tunnetuimmista laitteista oli Sony Walkman. 1980-luvun loppua kohden laitteet pienenivät ja kevenivät, ja useissa malleissa oli myös FM-radio. 1980-luvulla kehitettiin myös kannettavat CD-soittimet, mutta ne syrjäyttivät kasettisoittimet vasta 1990-luvulla, johtuen lähinnä ensimmäisten kannettavien CD-soitinten huonosta tärinän siedosta. Tämä aiheutti herkästi musiikin pätkimistä, mikä oli paha puute etenkin liikkuvalle nuorisolle suunnattujen laitteiden ominaisuuksissa. 

2000-luvulla MP3-soittimet syrjäyttivät kannettavat CD-soittimet ja myös nimitys ”korvalappustereo” on jäänyt viimeistään niiden myötä pois käytöstä. Kannettavia laitteita on kehitetty myös DAT- ja MiniDisc-formaateille.

Älypuhelimien ja musiikkipalveluiden monipuolistumisen myötä erilliset kannettavat musiikkisoittimet ovat vähentyneet merkittävästi.

## Lähteet
Antti Litja

**Antti Vilho Olavi Litja** (21. helmikuuta 1938 Antrea – 13. heinäkuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen Jussi-palkittu näyttelijä.

Litja näytteli Tampereen Työväen Teatterissa (1963–1975), Suomen Kansallisteatterissa (1975–1985, 2012–2014), Helsingin Kaupunginteatterissa (1985–1987 ja 1995–2011) ja Tampereen Teatterissa.

## Nuoruus ja opiskelu
Litja syntyi Antreassa 21. helmikuuta 1938. Hänen äitinsä nimi oli Helvi, isänsä Eino. Perhe, johon kuului Antin lisäksi kaksostytöt, lähti Antrean Kuukaupista evakkoon Kanta-Hämeeseen vuonna 1944. Sodan jälkeen syntyi vielä kaksi sisarta.

Litja kävi kansakoulua Janakkalan Tervakoskella viisi vuotta. Hänen keskikoulutodistuksensa keskiarvo oli 7,27, johon hän ei ollut tyytyväinen. 16-vuotiaana hän muutti Helsinkiin. Hän ihaili kovasti James Deania ja otti tästä mallia muun muassa hiustyylissä. Litja yritti tehdä uraa autonasentajana, sähkömiehenä ja pölynimuritehtaalla työskennellen. Nuorena hän oli mukana Helsingin kaupungin ylläpitämässä Nuorisoteatteri Klitsussa. Teatterin pääsykokeissa hän imitoi James Deania. 

Litja halusi laivastoon mutta päätyi varusmiespalvelukseen Kontiolahdelle alkuvuonna 1958. Armeijan jälkeen työtön Litja haki Teatterikouluun, jossa hän opiskeli 1960–1963.

## Näyttelijänä
Litja näytteli lukuisissa televisiosarjoissa, elokuvissa sekä teattereissa. Litjan tunnetuimpia elokuvarooleja ovat muun muassa Kaarlo Vatanen elokuvassa *[[Jäniksen vuosi (vuoden 1977 elokuva)|Jäniksen vuosi]]* sekä Aimo Niemi elokuvissa *[[Mies, joka ei osannut sanoa ei]]* ja *[[Loma (elokuva)|Loma]]*. Kaikki kolme edellä mainittua elokuvaa ohjasi Risto Jarva, jonka luottonäyttelijä Litja oli. Litjan ensimmäinen äänirooli animaatiossa oli vuoden 2009 elokuvassa *[[Up – kohti korkeuksia]]*, jonka suomenkielisessä versiossa hän esitti pääroolin.

Litjan viimeiseksi elokuvaksi jäi *[[Mielensäpahoittaja (vuoden 2014 elokuva)|Mielensäpahoittaja]]*, joka sai ensi-iltansa syyskuussa 2014. Hän kertoi Helsingin Sanomille antamassaan haastattelussa 30. maaliskuuta 2016 näyttelijänuransa olevan ohi.

Litja sai vuonna 2015 sekä Betoni-Jussin elämäntyöstään että parhaan miespääosan Jussin.

## Yksityiselämä
Antti Litja on kertonut sairastaneensa vaikeaa alkoholismia nuoruudestaan asti. *[[Iltalehti|Iltalehden]]* haastattelussa 2018 Litja kertoi laittaneensa korkin kiinni lähes 30 vuotta sitten. Hänellä on kolme poikaa kolmen eri naisen kanssa. Vuonna 2014 Litja sai aivoinfarktin, jonka seurauksena hän joutui lopettamaan näyttelijän uransa. Hän vietti vanhuudenpäiviään Näyttelijöiden Vanhuudenkotisäätiön ylläpitämässä Thalian Torpassa Helsingissä. Litja kuoli äkilliseen sairauteen heinäkuussa 2022. Hänet on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle Tampereelle.

## Filmografia
### Elokuvia

### Televisiosarjoja

### Dubbaukset

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Taiteilijaelämää: Antti Litja. Ylen Elävä arkisto.
*
Deutsche Operin metroasema

**Deutsche Oper** on Berliinin metron asema linjalla U2. Alfred Grenanderin suunnittelema asema avattiin 14. toukokuuta 1906 nimellä *Bismarckstraße*. Vuonna 1978 uusi asema 380 metriä idempänä sai tuon nimen. 

## Historia
Asemalla on kaksi laituria ja neljä raidetta. Alkuun liikennettä kulki vain keskimmäisillä raiteilla pohjoiseen Richard-Wagner-Platzin metroaseman (silloiselta nimeltään *Wilhelmplatz*) suuntaan; 29. maaliskuuta 1908 ulommat raiteet Theodor-Heuss-Platzin metroaseman (silloiselta nimeltään *Reichskanzlerplatz*) suuntaan avautuivat. 1. elokuuta 1929 asema vaihtoi nimensä läheisen oopperatalon mukaan muotoon *Städtische Oper (Bismarckstraße)*. Nimi muuttui jälleen 16. elokuuta 1934, jolloin aseman nimeksi tuli *Deutsches Opernhaus (Bismarckstraße)*. Oopperatalo vaurioitui toisessa maailmansodassa, ja kaksi päivää ennen uuden oopperatalon avajaisia 22. syyskuuta 1961 aseman nimeksi tuli *Deutsche Oper (Bismarckstraße)*. 1. toukokuuta 1970 liikenne Richard-Wagner-Platzille lopetettiin uuden U7-linjan tieltä, joka aloitti liikenteen 28. huhtikuuta 1978.

8. heinäkuuta 2000 metrojunan viimeinen vaunu syttyi tuleen asemalla oikosulun takia. Matkustajat joutuivat pakenemaan yhdellä uloskäynnillä varustetulta asemalta metrotunnelia pitkin. Asemalle on sittemmin rakennettu lisää hätäuloskäyntejä. Pahoin vaurioitunut asema avattiin uudelleen liikenteelle kesäkuussa 2001 ja sen kunnostus valmistui kokonaan 30. lokakuuta 2002. Portugalin suurlähettiläs João Diogo Nunes Barata lahjoitti José de Guimarãesin maalauksia aseman koristelua varten tulipalon jälkeen kiitoksena avusta, jota Saksa tarjosi Portugalille Lissabonin vanhassakaupungissa vuonna 1988 sattuneen suurpalon jälkeen.

## Lähteet
Ernst-Reuter-Platzin metroasema

**Ernst-Reuter-Platz** on Berliinin metron asema linjalla U2, samannimisen aukion kohdalla. Alfred Grenanderin suunnittelema asema avattiin 14. joulukuuta 1902 nimellä *Knie*. Nykyisen nimensä asema sai vuonna 1953, kun asema ja aukio nimettiin Länsi-Berliinin menehtyneen pormestarin Ernst Reuterin mukaan. Asemalla on kaksi laituria, jotka vuonna 1929 pidennettiin 90 metristä 110 metriin, jotta kahdeksanvaunuiset junat mahtuisivat asemalle. Hissejä ei laitureille ole. Pikabussilinja M45 pysähtyy asemalla.

## Lähteet
Suojoki

**Suojoki** eli **Suoju(joki)** () on Äänisen valuma-alueeseen kuuluva joki Karjalan tasavallan Suojärven, Prääsän ja Äänisenrannan piireissä Venäjällä. Sen pituus on 194 kilometriä, valuma-alueen laajuus 10&nbsp;100 neliökilometriä ja keskivirtaama 11 kilometrin päässä joen suusta 90,2 kuutiometriä sekunnissa.

Suojoki saa alkunsa Suojärven koillisosasta 137 metriä merenpinnan yläpuolella. Se virtaa Sotjärven ja Vahatjärven kautta kohti itää ja laskee Äänisen kanssa yhteydessä olevaan Lohmoijärveen 33 metrin korkeudessa. Valuma-alueeltaan suurimmat lisäjoet ovat yläjuoksulta lukien Torasjoki (1&nbsp;830&nbsp;km²), Pyhäjoki (234&nbsp;km²), Sotjärveen laskeva Mikkilänjoki (238&nbsp;km²), Säämäjärvestä Vahatjärveen laskeva Säpsäjoki (1&nbsp;810&nbsp;km²), toinen Pyhäjoki (734&nbsp;km²), Kutismonjoki (275&nbsp;km²), Tšalna (520&nbsp;km²), Vilga (142&nbsp;km²) ja Ukšjärvestä tuleva kapeikko (419&nbsp;km²).

Suojoen kaltevuus on 0,536 ‰ ja virtausnopeus 0,3–0,5 metriä sekunnissa. Siinä on yli kolmekymmentä virtapaikkaa ja koskea, joiden putouskorkeus on enimmillään 1,5 metriä. Joen leveys on yleensä 70–100 metriä ja koskien kohdalla 20–40 metriä. Pohja on hiekkaa, soraa ja paikoin kivikkoa. Vesi on ruskeaa ja hyvin vähämineraalista.

Suojoen valuma-alueesta 70 % on metsää, 18 % suota ja 11 % järviä. Se saa pääosan virtaamastaan kevään sulamisvesistä. Joki jäätyy marras-joulukuussa ja vapautuu jäistä huhtikuun lopussa. Kevättulva päättyy kesäkuussa ja vesi on alimmillaan heinä-elokuussa. Järvien ja soiden ansiosta vedenkorkeuden vaihtelu on harvoin yli puolitoista tai kaksi metriä. Lohmoijärven ja Äänisen pinnan ollessa korkealla joen virtaus kääntyy alajuoksulla usein Ukšjärveen.

Suojoen kalalajeja ovat sterletti, hauki, särki, säyne, ahven, kiiski, lahna, made, muikku, kuha, siika, taimen, nieriä, kuore, harjus, monni ja ankerias. Järvilohi, joka oli kadonnut vuosikymmeniä sitten, palasi jokeen 1990-luvulla.

Suojoen yläjuoksulla sijaitsee suomalaisten vuonna 1936 rakentama pienitehoinen Ignoilan vesivoimalaitos. Puutavaran uitto jokea pitkin päättyi 1960-luvulla. Suojoki on helpon tavoitettavuutensa, koskiensa, kalaisuutensa ja kauniin luontonsa ansiosta suosittu retkeilykohde. Sen lähellä sijaitsevat Petroskoin ja Suojärven kaupungit sekä Ignoilan, Sotkan, Matroosan, Tšalnan ja Suojun taajamat. Joen yläjuoksu kuuluu Suomen talvi- ja jatkosodan jälkeen Neuvostoliitolle luovuttamaan alueeseen.

## Lähteet
Zoologischer Gartenin rautatieasema

**Zoologischer Gartenin rautatieasema** (, yleisesti vain *Bahnhof Zoo*) on keskeinen rautatieasema Berliinissä. Alkujaan vuonna 1882 avattu asema sijaitsee kaupungin läntisessä keskustassa ("City West"). Se on saanut nimensä viereisen eläintarhan mukaan.

Asema sijaitsee kaupungin läpi itä-länsi-suunnassa kulkevan, *[[Stadtbahn]]*-nimisen korkoradan varrella. Siten sen maanpäällinen osa on korotettu maantasoa ylemmäs. Aseman tällä osalla on kuusi laituriraidetta, joilla pysähtyvät Berliinin S-Bahnin linjat S5, S7 ja S75 sekä eräät Regionalbahn-linjat ja kaukojunat. Lisäksi maan alla on metroasema, jolla on yhteensä neljä, kahdessa eri tasossa olevaa laituriraidetta. Niitä käyttävät Berliinin metron eli U-Bahnin linjat U2 ja U9. Aseman edessä sijaitsee myös vilkas bussiasema.

Berliinin jaon aikana Zoologischer Gartenin asema oli Länsi-Berliinin tärkein kaukoliikenneasema, mutta kun uusi Berliinin päärautatieasema avattiin vuonna 2006, Deutsche Bahn lakkautti ICE- ja IC-junien pysähdykset Zoolla. Tämä johti mittaviin, mutta toistaiseksi tuloksettomiin protesteihin Berliinissä, myös viralliselta taholta. Muutamat Venäjälle ja Ukrainaan kulkevat junat tosin käyttävät asemaa edelleen. Kaukoliikenteen lähes täydellisen loppumisen myötä päivittäinen matkustajamäärä Zoon rautatieasemalla väheni 130&nbsp;000 matkustajasta 100&nbsp;000 matkustajaan. Myös seudullisessa liikenteessä Zoo menetti asemiaan ja putosi toiselle sijalle Friedrichstraßen rautatieaseman jälkeen.

Asema avattiin alkujaan vuonna 1882. Vuonna 1902 U2 aloitti liikennöinnin asemalle. Asemaa laajennettiin vuosien 1934 ja 1940 välillä. U9 tuli asemalle vuonna 1961.

Vuonna 1981 valmistuneen elokuvan *[[Christiane F. – tyttö metroasemalta]]* eräs keskeinen tapahtumapaikka on Zoologischer Gartenin asema.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bülowstraßen metroasema

**Bülowstraßen metroasema** on Berliinin metron asema linjalla U2. Asema sijaitsee samannimisellä kadulla. Asemalla on hissit. MetroBus-linjat M19, M48 ja M85 risteävät aseman kohdalla. 11. maaliskuuta 1902 avattu asema on säilynyt pitkälti alkuperäisessä asussaan.

## Lähteet
Prättäkitti

**Prättäkitti** (myös **Rättäkitti**) oli 1600-luvulla elänyt noita ja ennustaja ja Mannisten kylän Tepon talon emäntä Loimaalla, nykyisellä Ypäjällä. 

## Ennustuksia ja tarinoita
Prättäkitin kerrotaan muun muassa ennustaneen Loimaan kirkon palon vuonna 1888, ja että Loimaan Peltoisten Välimetsässä vielä on joskus kaupunki, että maailma vyötetään rautaisella vyöllä ja että Loimijoen yli tehdään rautainen silta, jota ajetaan rautaisilla hevosettomilla vaunuilla. Tarinan mukaan Prättäkitin kuoleman jälkeen hänen arkkunsa oli niin painava ettei sitä saatu hevosella vedetyksi mäen päälle, ja arkku lensi useaan kertaan kuuseen. 

## Tutkimusta
Prättäkitti on kiehtonut ihmisten mielikuvitusta: häneen liittyvistä tarinoista on kirjoitettu Suomessa sekä tutkielmia että kaunokirjallisia sovituksia. Prättäkittiä tutkinut folkloristi Kristiina Kestinen liittää tarinat Rättäkitistä varsinkin rautatien Loimaalle 1800-luvun lopussa tuomaan modernisaatioon. Prättäkitistä on kirjoittanut myös suomen kielen tutkija Niilo Ikola.

## Tarinoiden sovituksia
Loimaalainen kirjailija Pirkko Jaakola on kirjoittanut kuunnelman *Prättäkitti, noita Nousiaisista* (1980), josta on tehty myös käännös saksaksi ja näytelmäsovitus. 2000-luvulla Prättäkitistä on ilmestynyt myös satukirja. Vuonna 2016 Ypäjän Musiikkiteatteri esitti Prättäkitistä kertoviin tarinoihin perustuvan lastennäytelmän *Prättäkitti ja Yrjä Pytyn tapaus*.

## Kirjallisuutta
*Ikola, Niilo: Rättäkitti. Loimaalainen noitatarina. *Teoksessa:* 
* Kestinen, Kristiina (1990). Rättäkitti. Satakuntalainen noitanainen kansanperinteen valossa. Folkloristiikan syventävien opintojen tutkielma, Turun yliopiston folkloristiikan laitos. 116 s.
* Välimäki, Anja (1999). Prättäkitti - Mannisten Tepon outo emäntä. Loimaa, Ooli, 1999. 

## Lähteet
Mendelssohn-Bartholdy-Parkin metroasema

**Mendelssohn-Bartholdy-Park** on Berliinin metron asema linjalla U2. Se sijaitsee samannimisessä puistossa. Asema avattiin 2. lokakuuta 1998 helpottamaan kulkua Potsdamer Platzin alueelle. Asemalla on kaksi asemalaituria. Liikennelaitos maksoi itse koko aseman rakentamisen.

## Lähteet
Suojärvi (täsmennyssivu)

**Suojärvi** on:

*Suojärvi, entinen Suomen kunta Neuvostoliitolle luovutetulla alueella
*Suojärvi, kaupunki Karjalan tasavallassa, entisen Suojärven kunnan keskustaajaman, Suvilahden, paikalla
*Suojärvi, järvi Karjalan tasavallassa Suomen luovuttamalla alueella.
*Suojärvi, rautatieasema Suojärven kaupungissa, Petroskoihin, Matkaselkään ja Jyskyjärvelle johtavien ratojen risteyksessä.
*Suojärven piiri, hallintoalue Karjalan tasavallassa.
*Suojärvi, järvi Hankasalmella
*Suojärvi, järvi Hämeenlinnassa
*Suojärvi, järvi Janakkalassa
*Suojärvi, järvi Joutsassa
*Suojärvi, järvi Jyväskylässä
*Suojärvi, järvi Kangasalla
*Suojärvi, järvi Karstulassa
*Suojärvi, järvi Keuruulla
*Suojärvi, järvi Kuopiossa lähellä Petäisentausta
*Suojärvi, järvi Kuopiossa lähellä Karttulaa
*Suojärvi, järvi Luhangassa
*Suojärvi, järvi Mäntsälässä lähellä Hautjärveä
*Suojärvi, järvi Mäntsälän Viljamaalla
*Suojärvi, järvi Mänttä-Vilppulan Suluslahdella
*Suojärvi, järvi Orivedellä
*Suojärvi, järvi Pälkäneellä
*Suojärvi, järvi Sysmän Karilankulmalla
*Suojärvi, järvi Sysmän Palvalassa
*Suojärvi, järvi Viitasaarella lähellä Pyydysmäkeä
*Suojärvi, järvi Virroilla
*Suojärvi, järvi Äänekoskella lähellä Saarikasta
*Suojärvi, järvi Äänekoskella lähellä Härkäpohjaa
*Suojärvi, järvi Äänekosken lähellä Suolahtea

*Iso Suojärvi, järvi Heinolan Kousassa
*Iso Suojärvi, järvi Joutsassa ja Pertunmaalla
*Iso Suojärvi, järvi Saarijärvellä
*Iso Suojärvi, järvi Viitasaaren Pasalassa
*Iso Suojärvi, järvi Viitasaarella lähellä Toulautta
*Iso Suojärvi, järvi Ylöjärvellä
*Pieni Suojärvi, järvi Joutsassa
*Pieni Suojärvi, järvi Saarijärvellä
*Pieni Suojärvi, järvi Viitasaarella lähellä Toulautta
*Vähä Suojärvi, järvi Hartolassa
*Vähä Suojärvi, järvi Ylöjärvellä
*Ympyriäinen Suojärvi, järvi Heinolan Kousassa
*Alimmainen Suojärvi, järvi Pihtiputaalla
*Keskimmäinen Suojärvi, järvi Pihtiputaalla

*Suojärvi, A. Suojärvi & Kumpp., Tampereen seudulla 1925-1985 toiminut linja-autoyritys
*Suojärvi, sukunimenä:
**Teuvo Suojärvi, jazz-pianisti ja -harmonikansoittaja.
Miltiádis Gkoúskos

**Miltiádis Gkoúskos** (, 1877–1904) oli kreikkalainen yleisurheilija. Hän kilpaili ensimmäisissä nykyaikaisissa olympialaisissa Ateenassa vuonna 1896.

Ateenan kisoissa Gkoúskoksen laji oli kuulantyöntö. Hän sijoittui toiseksi häviten  yhdysvaltalaiselle Robert Garrettille kahdella senttimetrillä (Garrett työnsi 11,22 m ja Gkoúskos 11,20 m) .

## Lähteet
Siikalatva (alue)

**Siikalatva** on yhteisnimitys Pohjois-Pohjanmaalla Siikajoen yläjuoksulla sijaitseville kunnille. Vanhastaan alueen kunniksi luettiin Kestilä, Piippola, Pulkkila ja Pyhäntä. Entinen Siikalatvan seutukunta (nyk. Haapaveden-Siikalatvan seutukunta) sekä nykyiset Siikalatvan kunta ja Siikalatvan seurakunta ovat saaneet nimensä alueesta.
Jotain muuta

**Jotain muuta** on Tiktakin toinen varsinainen studioalbumi. Se julkaistiin 16. marraskuuta 2001. Albumia on myyty yli 100&nbsp;000 kappaletta, eli se on myynyt triplaplatinaa, jonka raja on 90&nbsp;000 kappaletta. Albumi oli Suomen virallisella albumilistalla 30 viikkoa, joista 13 kymmenen myydyimmän joukossa. Koko joulukuun 2001 ajan albumi oli listan ensimmäisellä sijalla.

Albumin avaussingle ”Häiritsen sinua” julkaistiin 17. syyskuuta 2001. Se oli Suomen virallisella singlelistalla yhdeksän viikkoa, joista paras sijoitus, kolmas, saavutettiin ensimmäisellä listaviikolla. Toinen single ”Kyyneleet” julkaistiin 9. marraskuuta, ja siitä tuli yksi yhtyeen suurimmista hiteistä, vaikka se oli singlelistalla vain seitsemän viikkoa, parhaimmillaan toisella sijalla. Albumilta julkaistiin vielä singlet ”Jotain muuta” ja ”Satuprinsessa”, joista jälkimmäinen oli singlelistalla kaksi viikkoa.

Albumin kappaleista kaksi on coveria: ”Kaupungin lapset” on suomenkielinen versio Kim Wilden vuonna 1981 julkaistusta ”Kids in America” -kappaleesta. Suomenkielisen version on ensimmäisen kerran levyttänyt Mona Carita. Tiktakin esittämässä versiossa on käytetty pohjana Raul Reimanin suomentamaa tekstiä, mutta sen ovat osittain kirjoittaneet uudestaan yhtyeen laulaja Petra ja Pauli Hanhiniemi.
Toinen cover on kappale ”Lentoon”, joka on ruotsalaisen Lambretta-yhtyeen ensimmäinen single vuodelta 1999. Suomenkieliset sanat kappaleeseen teki Pauli Hanhiniemi.

## Kappaleet

## ''Jotain muuta... ja jotain uutta!''

Loppuvuodesta 2001 julkaistu *Jotain muuta* -albumi sai jatkoa noin vuosi julkaisunsa jälkeen, kun siitä julkaistiin erikoisversio *Jotain muuta... ja jotain uutta!*. Julkaisu sisältää uudistetun version *Jotain muuta* -albumista sekä lähes kaikista sen kappaleista englanninkieliset versiot. *Jotain muuta... ja jotain uutta!* vietti albumilistalla yhdeksän viikkoa, ja sen paras sijoitus oli 10.

Albumi sisältää kaksi, Jodi Marrin ja Richie Supan tekemää, uutta kappaletta: ”Jää” (”Glass”) ja ”Johdattaa” (”Underground”). ”Jää” julkaistiin myös singlenä, ja se vietti singlelistalla yhdeksän viikkoa, parhaana sijoituksenaan sija kolme.

### Kappaleet

## Kokoonpano
* Petra – laulu
* Emppu – kitara, laulu
* Noora – kitara, laulu
* Mimmu – basso, laulu
* Tuuli – rummut & lyömäsoittimet, laulu
* Nea – kosketinsoitin, laulu

## Lähteet
Suojärvi (järvi)

**Suojärvi** () on Suojoen vesistön keskusjärvi Suojärven piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä. Järven pinta-ala on 58,6 km² ja se sijaitsee pääasiassa Suojärven kunnan alueella, lukuun ottamatta Naistenjärven kuntaan kuuluvaa pohjoispäätä. Pohjoispäästään kaksihaarainen Suojärvi on noin 20 kilometriä pitkä ja sen pinta on 137 metriä merenpinnan yläpuolella Suojärveen laskee lännestä Annankosken ja Karatsalmen kautta lähes samankokoinen Salonjärvi. Pohjoisesta Suojärveen laskee Myrys-, Ylisen- ja Syväjärven yhteinen laskujoki. Suojärven pohjoispään itäisemmästä lahdesta saa alkunsa järven laskujoki Suojoki, joka laskee Ääniseen.

Järvi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle 1940 ja 1944 luovuttamalla alueella. Suomelle kuuluessaan järvi kuului Suojärven kuntaan, joka oli saanut nimensä järven mukaan. Järven pohjoispäässä sijaitsi Suojärven ortodoksinen kirkonkylä, Varpakylä ja eteläpäässä puolestaan luterilainen kirkonkylä, Suvilahti. Lisäksi järven länsirannalla sijaitsi Suojärven kunnan eteläosan käsittäneen Annantehtaan ortodoksisen seurakunnan kirkonkylä. Muita rantakyliä olivat Kaipaa, Mökkö, Vuontele ja Pönttösenvaara.

## Lähteet
Latveria

**Latveria** on kuvitteellinen valtio Marvel-universumissa. Se on sijoitettu Unkarin, Serbian ja Romanian väliin. Sen rajanaapureihin kuuluu myös kuvitteellinen Symkaria. 
Latverian pääkaupunki on **Doomstadt**, joka sijaitsee Kline-joen pohjoisosassa. Latverian asukaslukumäärä on noin 500 000 (karkea arvio). 

Latveriaa hallitsee Victor von Doom, alias Tohtori Doom. Von Doom on onnistunut pitämään maansa erossa kansainvälisistä selkkauksista ja taloudellisilta katastrofeilta. Vaikka hänet on syrjäytetty useita kertoja, von Doom on aina onnistunut palaamaan valtaistuimelle ja palauttamaan maansa talouden ennalleen. 

Latverian asukkaat koostuvat eri Euroopan kansalaisuuksista ja romaneista. Von Doom on erityisen kiinnostunut kansalaistensa hyvinvoinnista eikä maassa esiinny miltei lainkaan rasismia. 

Von Doomin luomien teknologisten keksintöjen avulla Latveria on onnistunut pitämään maansa suhteellisen saasteettomana. Von Doomin kehittämien aseiden ja joukkojen vuoksi Latveriaa pidetään supervaltana. Latveriassa ei kuitenkaan ole supervoimaisia henkilöitä, ainoastaan von Doomin luomat robottipoliisit, joiden ansiosta rikosten määrä on miltei nollassa. 

* Hallitusmuoto: Diktatuuri 
* Kielet: saksa, unkari, latveria (pohjautuu Unkariin), romani, esperanto
* Etniset ryhmät: Eri Euroopan kansalaisuuksia, romaneja
* Valuutta: Latverian frangi
* Juhlapyhät: Doomin päivä (jota juhlitaan milloin tahansa Tohtori Doom sen julistaa), Joulu, Uusivuosi 
* Lentokentät: Maassa on vain yksi lentokenttä, Doomsport Doomstadtin lähellä. Sen ulko- ja sisämaanlennot ovat hyvin rajoitettuja.

## Elokuvat
*Vuoden 2005 elokuvassa *[[Fantastic Four (vuoden 2005 elokuva)|Fantastic Four]]*, Latveria mainitaan Victor Von Doomin entisenä kotimaana. Lisäksi naamion, jonka hän laittaa kasvoilleen ryhtyessään Tohtori Doomiksi, mainitaan olevan lahja Latverian kansalta. Doomin kehon jähmetyttyä taistelussa Ihmenelosia vastaan, hänet toimitetaan laivalla takaisin Latveriaan.
*Elokuvan jatko-osassa *[[Fantastic Four: Hopeasurffari]]*, Hopeasurffari lentelee Latverian yllä ja tulee vahingossa herättäneeksi Doomin. Koska elokuvassa Doom on pelkkä tavallinen kansalainen, maan pääkaupungin nimi on muutettu muotoon "Hassenstadt".
*Latveria mainittiin epäsuorasti elokuvassa *[[The Fantastic Four: First Steps]]* (2025) maailman johtajien sekä Tulevaisuussäätiön kokouksessa, kun kyseinen maan edustajalle tarkoitettu istuin oli ainut mikä oli tyhjänä.
Anastasius III

**Anastasius III** (n. 865–913) oli paavina kesä–syyskuusta 911 kesä–elokuulle 913. Hän oli roomalainen syntyjään, ja hänen väitetään olleen paavi Sergius III:n avioton poika. Anastasiuksen valinta paaviksi on osa ajanjaksoa ja tapahtumaketjua, jota sanotaan pornokratiaksi.

## Lähteet
*

### Viitteet
Sergius III

**Sergius III** (n. 860–14. huhtikuuta 911) toimi paavina  29. tammikuuta 904 – 14. huhtikuuta 911. Hänen paaviuskaudestaan alkoi pornokratiaksi kutsuttu ajanjakso, joka toi kirkolle ja Kirkkovaltiolle huonon maineen. Suurin osa kertomuksista perustuu luotettavuudeltaan kyseenalaisen Liutprand Cremonalaisen laatimaan historiankirjoitukseen. Kerrotaan, että paavin rakastajattarena ollut Marozia sekä tämän äiti Theodora junailivat paavien aviottomille pojille kirkon merkittävimpiä virkoja. Muun muassa seuraavaa paavia Anastasius III:ta (911–913) pidetään Sergius III:n poikana.

Sergius III oli osallisena Kirkkovaltion politiikassa jo yli kymmenen vuotta aikaisemmin: hän ja hänen puolueensa vastustivat paavi Formosusta (891–896). Sergius III oli nousemaisillaan paaviksi myös vuonna 897; paavi Johannes IX (898–900) julisti hänet kirkonkiroukseen ja Lambert, Spoleton herttua, lähetti Sergius III:n maanpakoon ja tuhosi kaikki häntä koskevat asiakirjat. Siksi kaikki Sergius III:ta koskeva historiatieto on peräisin hänen vastustajiensa muistiinpanoista.

## Lähteet
*

### Viitteet
Leo V (paavi)

**Leo V** oli paavina noin kuukauden ajan heinäkuulta 903 syyskuulle 903. Hänet syöksi vallasta ja mahdollisesti myös murhasi vastapaavi Kristoffer (903–904), joka joskus lasketaan varsinaiseksi paaviksi. Leo V:n paavius ajoittuu paavinvallan synkimpään aikakauteen. Hänen todennäköinen surmaajansa Kristoffer joutui puolestaan paavi Sergius III:n (904–911) teloittamaksi.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Resolve

**Resolve** on yhdysvaltalaisen rockyhtye Foo Fightersin kolmas singlejulkaisu albumilta *[[In Your Honor]]*. Single julkaistiin vuonna 2005 ja kappale menestyi hyvin. Siitä tehtiin myös musiikkivideo.

## Kappaleet

*CD1
#”Resolve”
#”DOA” (demo)

*CD2
#”Resolve”
#”World” (demo)
#”Born on the Bayou”
#”Resolve” (video)

## Listasijoitukset
Kambarkan

**Kambarkan** on kirgisialainen kansanmusiikkiyhtye. Se perustettiin vuonna 1988. 

Kambarkan on esiintynyt kotimaansa lisäksi 
muiden muassa Yhdysvalloissa ja Japanissa . Yhtye esittää musiikkinsa perinteisin soittimin, joita ovat esimerkiksi komuz-luuttu ja sybyzgy-huilu. 

Kambarkanin kappale "Jygach Ooz Komuz" pääsi vuonna 2005 World Music Networkin kokoelmalevylle *The Rough Guide to the Music of Central Asia*. Yhtyeen musiikki on kirgiisinkielistä. 

## Diskografia
* *Music of Kyrgyzstan* (ARC Music, 2001)

## Lähteet
Jorma Pitkänen

**Jorma Juhani ”Jope” Pitkänen** (s. 31. heinäkuuta 1947 Kuopio) on suomalainen, savolaisaiheistaan tunnettu sarjakuvantekijä Suonenjoelta. Pitkäsen tunnetuimmat sarjakuvat ovat *[[Näkymätön Viänänen]]* ja ''Lempi''. Tyyliltään ne ovat humoristisia strippejä, joissa satiirin keinoin ilkutaan yhteiskuntaa, joukkoliikkeitä ja joskus uskontoakin. Osansa saavat myös sarjakuvantekijät ja taiteilija itse; *Elämätä* sarjakuva-albumissa (Like, 2006) hän kertoo planeettamme tuotteliaimman sarjakuvataiteilijan, suomalaisen Ruben Oscar Roligsonin työpäivästä. 

Pitkänen on kertonut olleensa sarjakuvauransa alussa taistolainen. Ilkka Heilän B. Virtanen ja Kari Suomalainen ovat Pitkäsen suosikkeja. Ensimmäinen julkaistu sarjakuva oli savonmurretta käyttävä *Näkymätön Viänänen* Sarjis-lehdessä. Sen jälkeen hän on laatinut kymmeniä eri sarjakuvia (mm. *Vossikka* ja *Näläkämäk*) varsinkin paikallislehtiin sekä joihinkin miestenlehtiin.

Sarjakuvassa *[[Mauno Mansikka]]* hän kuvasi ulkohuussia ortodoksikirkon muotoisena. Tapaus joutui uskonnon pilkkaamisena Julkisen sanan neuvostoon. *Mauno Mansikan* koostealbumin alaotsikkona oli *”sarjakuvapornoa Savosta”*.

Pitkäselle myönnettiin Puupäähattu vuonna 1983 ja valtion taiteilijaeläke 2008.

Tammikuusta 2015 alkaen turkulainen Lempo Kustannus alkoi julkaista Pitkäsen albumeita kuukausittain Jopen kirjakerhon kautta.

## Teokset
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jopen kirjakerhon kotisivut
Benedictus IV

**Benedictus IV** oli paavina tammi–toukokuulta 900 heinäkuulle 903. Samalla vuosisadalla vaikuttanut historioitsija Frodoard nimesi tämän paavin Benedictus Suureksi ja ylisti hänen ylhäistä syntyperäänsä ja anteliaisuuttaan. Benedictus IV kruunasi Ludvig Sokean Pyhän Roomalaisen keisarikunnan keisariksi 901.

## Lähteet
*

### Viitteet
No Way Back

**No Way Back** on yhdysvaltalaisen rockyhtye Foo Fightersin vuonna 2006 julkaistu single. Kappale julkaistiin vuonna 2005 albumilla In Your Honor. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo. Kappale julkaistiin Foo Fightersin toisen kappaleen Cold Day In The Sunin kanssa.

## Kappaleet

*CD1
#"No Way Back
#"Cold Day In The Sun
#"Best of You (live)

## Listasijoitukset