open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Arnaud Tournant

**Arnaud Pierre Armand Tournant** (s. 5. huhtikuuta 1978 Roubaix) on ranskalainen ratapyöräilijä. Hän on olympiavoittaja ja 14-kertainen maailmanmestari Hän on pituudeltaan 180&nbsp;cm.

Tournant voitti Sydneyn olympialaisissa 2000 kultaa joukkuesprintissä ja sijoittui viidenneksi kilometrin aika-ajossa. Ateenassa 2004 hän saavutti hopeaa kilometrin aika-ajossa ja pronssia joukkuesprintissä. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sai hopeaa joukkuesprintissä ja oli kuudes keirin-ajossa.

Tournant voitti kilometrin aika-ajossa maailmanmestaruuden 1998, 1999, 2000 ja 2001, sai hopeaa 2002 ja 2004 sekä pronssia 2003. Eräajon maailmanmestaruuden hän voitti 2001. Hän voitti joukkuesprintin maailmanmestaruuden 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2004, 2006, 2007 ja 2008 sekä sai hopeaa 2003. Keirin-ajossa hän oli MM-pronssilla 2006. Hän sai EM-pronssia ratapyöräilyn moniottelussa, omniumissa 2007. Nuorten MM-hopeaa hän saavutti eräajossa 1996.

Tournant alitti ensimmäisenä pyöräilijänä minuutin rajan kilometrin aika-ajossa ajalla 58,875 korkeassa ilmanalassa La Pazissa 10. lokakuuta 2001.

## Lähteet
Florian Rousseau

**Florian Georges Philippe Rousseau** (s. 3. helmikuuta 1974 Joinville-le-Pont) on ranskalainen ratapyöräilijä. Hän on kolminkertainen olympiavoittaja ja kymmenkertainen maailmanmestari. Hän on pituudeltaan 182 cm.

Rousseau voitti Atlantan olympialaisissa 1996 kultaa kilometrin aika-ajossa olympiaennätysajalla 1.02,712. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän saavutti kultaa keirin-ajossa ja joukkuesprintissä sekä hopeaa eräajossa

Rousseau voitti kilometrin aika-ajon maailmanmestaruuden 1993 ja 1994 sekä sai hopeaa 1995. Eräajossa hän voitti maailmanmestaruuden 1996, 1997 ja 1998 sekä sai MM-pronssia 1999, 2001 ja 2002. Hän voitti joukkuesprintin maailmanmestaruuden 1997, 1998, 1999, 2000 ja 2001, sijoittui toiseksi 1995 ja kolmanneksi 1996.

Rousseau saavutti nuorten MM-kilpailuissa 1992 kultaa kilometrin aika-ajossa ja pronssia eräajossa. Hän voitti kaikkiaan 17 Ranskan-mestaruutta. Lopetettuaan aktiiviuransa 2002 hän aloitti työt Ranskan sprinttijoukkueen valmentajana. 

## Lähteet
Linnasaari (Viipuri)

**Linnasaari** (, ) on Viipurin kaupunkiin kuuluva Suomenlahden saari, joka erottaa toisistaan Viipurinlahden ja Suomenvedenpohjan. 

## Yleistä
Noin viiden neliökilometrin laajuinen Linnasaari on pisimmillään kolmen kilometrin pituinen ja 1–2 kilometriä leveä. Sen lounaispuolella sijaitsee Sorvalin saari, jonka Linnasaaresta erottaa lähes umpeen maatunut Saunalahti. Viipurin keskustan ja Linnasaaren välissä puolestaan on kapea Linnasalmi, jossa sijaitsee pienellä saarella keskiaikainen Viipurin linna. Salmen ylittää kaksi maantiesiltaa. Lännessä Linnasaaren erottaa mantereesta Kivisillansalmi.

## Historia
Viipurin asutus levisi Linnasaarelle pääosin 1700-luvun jälkipuoliskolta lähtien. Saaressa sijaitsivat Viipurin vanhat suomalaiset kaupunginosat Hiekka, Neitsytniemi, Saunalahti, Siikaniemi ja Tervaniemi. Nykyään se kuuluu Petrovskin (Петровский) kaupunginosaan. Linnasaaressa ovat lisäksi muun muassa kuuluisa Monrepos´n puisto, Pyhän Annan kruunun linnoitus, 1800-luvulta peräisin oleva Neitsytniemen kasarmialue, suomalaisten vuonna 1932 rakentama entinen Viipurin sotilassairaala sekä vuotta myöhemmin valmistunut arkkitehti Uno Ullbergin suunnittelema Viipurin maakunta-arkisto. 

Vuonna 1912 aloitettiin raitiovaunuliikenne Neitsytniemen ja Viipurin keskustan välillä. Ensimmäinen siltayhteys Linnasaareen rakennettiin jo 1600-luvulla. Vuonna 1888 valmistunut puurakenteinen Linnansilta (Turun silta) korvattiin nykyisellä betonisillalla 1980. Toinen on 1960-luvulla rakennettu Petrovskin silta, joka kulkee hieman Linnansillan pohjoispuolella.

## Liikenne
Linnasaaren kautta kulkevat nykyään Riihimäki–Pietari-rata sekä keskustasta E18-valtatielle johtava maantie, joka menee myös Sorvalin saaren halki. Vuonna 1856 valmistuneen Saimaan kanavan alkuperäinen tuloväylä kulki Linnasaaren ja kaupungin keskustan erottavan Linnasalmen kautta, mutta 1960-luvulla kanavan uudelleenrakentamisen yhteydessä se siirrettiin kiertämään saaren länsipuolelta Kivisillansalmea pitkin.

## Kuvia

File:Tverdysh island.JPG|Linnasaari vuonna 1939. Viipurin keskusta kuvan ylälaidassa ja Saunalahti alhaalla.
File:Выборг (32).JPG|Pietarin aukio (ent. Pyhän Annan tori) Linnansillan kupeessa.
File:Obe brol 1.JPG|Broglion-veljesten obeliski Monrepos´n puistossa.
File:Archive Vbg.JPG|Maakunta-arkisto Tervaniemessä (nyk. Pietarin puisto).


## Lähteet
Gerd Kühr

**Gerd Kühr** (s. 1952 Maria Luggau) on itävaltalainen säveltäjä ja kapellimestari.

Kühr opiskeli sävellystä Josef Friedrich Doppelbauerin ja orkesterinjohtoa Gerhard Wimbergerin johdolla Salzburgin Mozarteumissa vuosina 1972–79. Tämän jälkeen hän sai sävellysopetusta Hans Werner Henzeltä Hochschule für Musik und Tanzissa Kölnissä (1980–83). Hän osallistui myös orkesterinjohdon mestarikursseille, joita pitivät Sergiu Celibidache ja Hans Swarowsky. Kührin saamiin tunnustuksiin kuuluvat säveltäjien Ernst von Siemens -musiikkipalkinto (1995) ja Itävallan taidepalkinto musiikin kategoriassa (2011). Kühr on myös luonut kansainvälisen kapellimestarina ja toiminut oopperoiden korrepetiittorina Kölnissä ja Grazissa. 

Kühr on sävellyksen ja musiikin teorian professori Universität für Musik und darstellende Kunst Grazissa. Hän on myös opettanut kontrapunktia ja harmoniaa Grazin yliopistossa ja vieraillut sävellyksen professorina Mozarteumissa.

Kühr nousi ensimmäistä kertaa laajan yleisön tietoisuuteen oopperallaan *Stallerhof*, joka kantaesitettiin Münchenin biennaalissa vuonna 1988. Oopperan libretisti on Franz Xaver Kroetz. Lisäksi Kührin tuotantoon kuuluvat muiden muassa *Revue instrumentale et électronique* (2004/05), viulukonsertto *Movimenti* (2004/06) ja *Música pura* (2010/11).

## Lähteet
Linnasaari

**Linnasaari** voi viitata muun muassa seuraaviin saariin:

*Linnasaari, saari Kajaanissa.
*Linnasaari, saari Lemillä.
*Linnasaari, Päijänteen saari Padasjoella
*Linnasaari, Saimaan saari Haukivedellä
*Linnasaari, Suomenlahden saari Viipurissa.

## Katso myös
*Linnansaari
Andrew Cruickshank (eteläafrikkalainen säveltäjä)

**Andrew Cruickshank** (s. 27. elokuuta 1973 Johannesburg) on eteläafrikkalainen säveltäjä. Hän sai lapsena yksityistä pianonsoiton opetusta, ja vuosina 1992–97 hän opiskeli vakuutustiedettä ja matematiikkaa Pretorian yliopistossa. Hän sai lisäksi yksityistä sävellysopetusta Stefans Grovélta 1990-luvulla ja osallistui George Crumbin pitämälle mestarikurssille Potchefstroomissa vuonna 1997.

Cruickshank on saanut maassaan useita palkintoja. Hänen teoksiinsa lukeutuvat *Bushman Woman Eats a Tsama Melon* (korkealle ihmisäänelle, klarinetille ja pianolle, 1995), *Pianotrio nro 1* (1995), *Four Pieces for Piano* (1993) ja *Wit berk het in die bos gestaan* (sopraanolle/tenorille ja pianotriolle, 2005). Cruickshank on toiminut myös pianistina ja esittänyt pääasiassa eteläafrikkalaisten säveltäjien, kuten Stefans Grovén teoksia. Hän toimi Durbanin *[[Daily News (Durban)|Daily News]]* -lehden musiikkikriitikkona ja perusti vuonna 2001 Gautengissa vanhan musiikin Mass Appeal -yhtyeen.

## Lähteet
Andrew Cruickshank

**Andrew Cruickshank** on ollut seuraavien henkilöiden nimenä:

* Andrew Cruickshank, eteläafrikkalainen säveltäjä
* Andrew Cruickshank, brittiläinen säveltäjä
* Andrew Cruickshank, brittiläinen näyttelijä
Gerhard Wimberger

**Gerhard Wimberger** (30. elokuuta 1923 Wien – 12. lokakuuta 2016) oli itävaltalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän muutti vuonna 1927 Salzburgiin ja opiskeli siellä Mozarteumissa vuosina 1940–47 sävellystä Cesar Bresgenin ja Johann Nepomuk Davidin johdolla sekä orkesterinjohtoa Clemens Kraussin ja Bernhard Paumgartnerin johdolla. Hän suoritti myös työ- ja asepalveluksensa vuosina 1941–45.

Wimberger toimi uransa aikana paitsi säveltäjänä, myös kapellimestarina ja korrepetiittorina. Hän johti Mozarteumissa orkesterinjohto- ja sävellysluokkia. Hän istui vuosina 1971–91 Salzburger Festspielen johtokunnassa. Hänen saamiinsa tunnustuksiin lukeutui Itävallan valtionpalkinto sävellyksestä (1967). Hänestä tuli vuonna 1977 Baijerin taideakatemian kirjeenvaihtajajäsen, ja vuonna hänestä tuli AKM:n puheenjohtaja, jona hän toimi vuoteen 1998 saakka.

Wimberger oli kapellimestarina erikoistunut Mozartin tuotantoon ja nykyteoksiin.

Salzburger Festspiele ilmoitti 13. lokakuuta 2016 Wimbergerin kuolleen 93-vuotiaana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bärenreiter: Teosluettelo
Aung San

**Aung San** (13. helmikuuta 1915 – 19. heinäkuuta 1947) oli burmalainen vapaustaistelija ja Burman kommunistisen puolueen perustaja. 

Ennen toista maailmansotaa Aung San vastusti brittien valtaa, sodan aikana hän aluksi liittoutui Japanin kanssa mutta siirtyi liittoutuneiden kannattajaksi. Hän aloitti poliittisen uransa opiskelijapoliitikkona.

Aung San kuoli salamurhan uhrina vain kaksi kuukautta ennen Burman itsenäistymistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Laurent Gané

**Laurent Jacques André Gané** (s. 7. maaliskuuta 1973 Nouméa, Uusi-Kaledonia) on ranskalainen ratapyöräilijä. Hän on olympiavoittaja ja seitsenkertainen maailmanmestari. Hän on pituudeltaan 176&nbsp;cm.

Gané voitti Sydneyn olympialaisissa 2000 kultaa joukkuesprintissä ja oli neljäs eräajossa. Ateenassa 2004 hän saavutti joukkuesprintissä pronssia ja sijoittui eräajossa jälleen neljänneksi.

Gané voitti eräajon maailmanmestaruuden 1999 ja 2003, saavutti MM-hopeaa 2000, 2001 ja 2004 sekä pronssia 1998. Joukkuesprintin maailmanmestaruuden hän voitti 1999, 2000, 2001 ja 2004, sai hopeaa 2003 ja pronssia 1996. Keirin-ajossa hän saavutti MM-kultaa 2003, hopeaa 2001 ja pronssia 1998.

## Lähteet
Pietarin aukio

**Pietarin aukio** (, *Petrovskaja ploštšad*, entisiltä suomalaisilta nimiltään **Pyhän Annan tori** ja **Siikaniemen tori**) on Viipurissa Linnansillan kupeessa sijaitseva aukio. Se on nimetty Pietari Suuren mukaan.

## Historia

### Suuruhtinaskunnan aika
Aukio syntyi 1740-luvulla Pyhän Annan kruunun linnoituksen rakennustoiden yhteydessä. Paikassa kohtasi kolme eri suunnista tullutta tietä, jotka myöhemmin tunnettiin suomalaisilla nimillä Siikaniemenkatu (nyk. Ostrovnaja ulitsa), Haminanportinkatu ja Hiekanportinkatu. Sen ympäristöön rakennettiin armeijan esikuntarakennuksia ja upseerien asuintaloja, joita suunnitteli muun muassa venäläinen arkkitehti Karl Johann Spekle. Aukion pohjoislaidalle valmistui 1847 suomalaisen arkkitehdin Ernst Lohrmannin suunnittelema upseeritalo eli niin sanottu Mendtin talo. 1800-luvun lopulla rakennuksessa toimi venäläinen koulu ja myöhemmin Venäjän vallankumouksen aikana vuonna 1917 siellä kokoontui sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen paikalliskomitea, bolševikien pitivät majaa naapuritalossa. Vallankumouksen yhteydessä aukiolla nähtiin myös lukuisia työläisten ja sotilaiden joukkokokouksia. Suomen itsenäistyttyä Mendtin talo talo toimi upseerikerhona.

### Itsenäisen Suomen vuodet

Suomen suuriruhtinaskunnan aikana aukio tunnettiin linnoituksen rakennuttajan keisarinna Annan mukaan nimettynä Pyhän Annan torina. Suomen itsenäistymisen jälkeen se nimettiin uudelleen Siikaniemen kaupunginosan mukaan. Vuonna 1912 Viipurissa aloitettiin raitiovaunuliikenne ja Siikaniemen torista tuli yksi keskustan ja Neitsytniemen kaupunginosan välillä ajetun reitin pysäkeistä. Toisen maailmansodan aikana torin rakennukset kärsivät pahoja vaurioita. Vuonna 1945 tori nimettiin uudelleen Pietarin aukioksi Pietari Suuren mukaan. Hänen patsaansa oli pystytetty aukion etelälaidalla sijainneeseen Tervaniemen puistoon (nyk. Pietarin puisto) jo vuonna 1910. Suomen sisällissodan jälkeen keväällä 1918 kaupungin vallanneet valkoiset kuitenkin siirsivät sen paikaltaan ja vuonna 1927 tilalle asetettiin Gunnar Finnen teos *[[Itsenäisyyden leijona]]*.

### Sodan jälkeen
Aukion etelälaidalla Linnansillan kupeessa oli ennen sotaa kaupungin teollisuutta ja kauppaa symbolisoinut naisfiguuri, jonka neuvostoliittolaiset korvasivat vuoteen 1960 saakka paikallaan olleella Stalinin rintakuvalla. Erinäisten patsaiden ja muistomerkkien jälkeen paikalle pystytettiin kesäkuussa 2010 amiraali Fjodor Apraksinia esittävä veistos. Samana vuonna tuli kuluneeksi 300 vuotta, kun Venäjä Suuressa Pohjan sodassa valtasi Viipurin Ruotsilta. Kesällä 2011 Pietarin aukio sai nykyisen ulkoasunsa, kun se päällystettiin punaisesta graniitista tehdyllä kivetyksellä.

## Lähteet

    

## Aiheesta muualla
Päivieni juoksu

**Päivieni juoksu** on Timo Tervon studioalbumi vuodelta 1989

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Aiheesta muualla
* Päivieni juoksu discogs.com -sivustolla
Mercedes-Benz S-sarja (W126)

**Mercedes-Benz W126 / C126** (valmistusvuodet 1979–1991) on S-sarjan Mercedes-Benz.

## Yleistä

Auton ensiesittely tapahtui vuoden 1979 lopussa ja se oli Mercedes-Benzin lippulaiva 1981 lähtien, jolloin mallin 600/W100 valmistus loppui. W126:sta oli olemassa myös kaksiovinen Coupé-versio C126. Auton suunnittelu käynnistyi vuonna 1972, ja taloudellisuuteen oli kiinnitetty erityistä huomiota. Ilmanvastuskerroin (0,36) oli 14 prosenttia edeltävää W116-mallia alempi. Auto oli myös kevyempi kuin edeltäjänsä. Ajettavuus oli yllätyksetön. Jousitus oli suunniteltu nopeaan ajoon ja pienillä nopeuksilla se oli melko kova. Auto oli lähes äänetön nopeassakin ajossa. Kokoonsa nähden auto oli erittäin ketterä. Sisätilojen mataluus oli ongelma, erityisesti kattoluukulla varustetuissa malleissa. 

## Aiheesta muualla
Jens Fiedler

**Jens Fiedler** (s. 15. helmikuuta 1970 Dohna, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen ratapyöräilijä. Hän on kolminkertainen olympiavoittaja ja viisinkertainen maailmanmestari. Hän edusti aktiiviurallaan XXL-Erdgas Teamia ja Chemnitzer Polizei-Sportvereinia ja on pituudeltaan 185&nbsp;cm.

Fiedler voitti olympiakultaa eräajossa Barcelonassa 1992 ja Atlantassa 1996. Sydneyssä 2000 hän saavutti pronssia eräajossa ja keirinissä ja oli seitsemäs joukkuesprintissä. Ateenan olympialaisissa 2004 hän voitti kultaa joukkuesprintissä ja oli kahdeksas keirinissä.

Fiedler voitti eräajon amatöörien maailmanmestaruuden 1991 oltuaan edellisvuonna samassa lajissa pronssilla. Eräajon MM-hopeaa hän saavutti 1997, 1998 ja 1999. Hän voitti joukkuesprintin maailmanmestaruuden 1995 ja 2003, sai MM-hopeaa 1996 ja pronssia 2002. Keirin-ajon maailmanmestaruuden hän voitti 1998 ja 1999, saavutti hopeaa 2000 ja pronssia 2001. Hän voitti eräajon nuorten maailmanmestaruuden 1988. Hän sai EM-hopeaa omnium-ajossa 1997.

## Lähteet
Peniocereus

***Peniocereus*** on pohjois- ja keskiamerikkalainen kaktuskasvisuku. Tieteellinen nimi pohjautuu kreikan lankaa tarkoittavaan sanaan ja viittaa kukan rihmamaisiin heteenpalhoihin.

## Tuntomerkit
Suvun kasvit ovat pensasmaisia, maanmyötäisiä tai kiipeileviä ja vähähaaraisia. Juuret ovat turvonneita. Varret ovat 1–4 metriä korkeita, hoikkia ja uurteisia, tavallisesti kyhmyttömiä. Piikit ovat keskenään samanlaisia, tavallisesti huomiota herättäviä. Toisinaan ne ovat litistyneet varren pintaa vasten ja ovat lyhyitä. Kukat sijaitsevat varren päässä tai tavallisemmin sivulla ja ovat tavallisesti kookkaita, usein valkoisia. Kasvit kukkivat joko yöllä tai päivällä lajista riippuen. Kukkapohjuksessa on tavallisesti ryhmittäin sukasia ja piikkejä. Hedelmä on mehevä, päärynämäinen, munamainen tai pitkänomainen, suippokärkinen. Väriltään se on punainen, ja sen pintapiikit tai sukaset karisevat ennemmin tai myöhemmin. Siemenet ovat leveän soikeita ja mustia.

## Levinneisyys
Lajit kasvavat Yhdysvaltojen lounaisosassa, Meksikossa ja Keski-Amerikassa.

## Lajit
Suvussa *Peniocereus* on 18 lajia:
**P. castellae*
**P. cuixmalensis*
**P. fosterianus*
**[[Peniocereus greggii|P. greggii]]*
**P. hirschtianus*
**P. johnstonii*
**P. lazaro-cardenasii*
**P. macdougallii*
**P. maculatus*
**P. marianus*
**P. oaxacensis*
**P. occidentalis*
**P. rosei*
**P. serpentinus*
**P. striatus*
**P. tepalcatepecanus*
**P. viperinus*
**P. zopilotensis*

## Lähteet
*Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. – Timber Press; Portland, Oregon. 

### Viitteet
Party Rock Anthem

**Party Rock Anthem** on yhdysvaltalaisen dancepopmusiikkituottajaduo LMFAO:n kappale, jolla myös vierailee brittiläislaulaja Lauren Bennett sekä yhdysvaltalainen musiikkituottaja GoonRock. Se julkaistiin heidän toisen, Sorry for Party Rocking-studioalbumin ensimmäisenä singlenä vuonna 2011. Kappale interpoloi Rick Rossin kappaleen "Hustlin" sanoja. "Party Rock Anthem" on tällä hetkellä listattu Billboard Hot 100-listan kaikkien aikojen viidenneksi parhaimmaksi kappaleeksi listavuosilta 1958-2013.

Kappale pääsi singlelistan kärkeen Australiassa, Islannissa, Belgiassa, Brasiliassa, Kanadassa, Tanskassa, Ranskassa, Saksassa, Irlannissa, Uudessa-Seelannissa, Sveitsissä, Isossa-Britanniassa sekä Yhdysvalloissa. Se myös pääsi viiden parhaimman joukkoon Suomessa, Norjassa ja Italiassa. Maailmanlaajuisesti se oli vuoden 2011 kolmanneksi myydyin digitaalinen single 9,7 miljoonan kopion myynnillä. Se on myös Australian historiassa valtion myydyin kappale ja Yhdysvaltain historian kolmanneksi myydyin digitaalinen kappale.

"Party Rock Anthem" on pääosin elektronista sävellystä. Liitettynä vuonna 2012 julkaistuun elokuvaan *[[21 Jump Street]]* se voitti MTV Movie Awardin kategoriassa "Paras musiikki". Kappale voitti myös kategoriassa "Suosikkikappale" vuoden 2012 Nickelodeon Kids’ Choice -palkintogaalassa.

## Lähteet
Lázaros Christodoulópoulos

**Lázaros Christodoulópoulos** (; s. 19. joulukuuta 1986 Thessaloniki) on kreikkalainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaassaan Olympiakosta. Molempijalkaisen Christodoulópouloksen pelipaikka on keskikenttä tai laitahyökkääjä. Hän pelaa myös Kreikan jalkapallomaajoukkueessa. Aivan kuten Christodoulópouloksen maajoukkuetoverilla Sokratis Papastathopoulosilla, myös hänellä lukee pelipaidassa etunimi pitkän sukunimen sijasta. 

## Ura
### Seurajoukkueura
Christodoulópouloksen kasvattajaseura on PAOK FC. Hän edusti seuran ykkösjoukkuetta vuodet 2005-2008. Vuonna 2008 Christodoulópoulos siirtyi Panathinaikos FC:hen. Kaudella 2009-2010 hän voitti seurassa Kreikan Superliigan ja Kreikan cupin. Kaudella 2010-11 hän pelasi seuran kanssa myös Mestareiden liigaa. 

Tammikuussa 2013, yli viiden Panathinaikos-kauden jälkeen Christodoulópoulos siirtyi ensimmäistä kertaa urallaan ulkomaille, Serie A-seura Bologna FC:hen. Hän debytoi seurassa saman vuoden helmikuussa. Christodoulópoulos esiintyi edukseen seurassa ja kesällä 2014 Bolognan pudottua Serie B:hen ja Christodoulópouloksen pelattua hyvät MM-kisat, hän siirtyi Serie A -seura Hellas Veronaan. Hän pelasi kaudella 2014–2015 seurassa 22 ottelua tehden yhden osuman. Kaudeksi 2015–2016 Christodoulópoulos siirtyi lainalle saman sarjan Sampdoriaan.

### Maajoukkueura
Christodoulópoulos on pelannut Kreikan nuorten maajoukkueissa. Debyytti Kreikan jalkapallomaajoukkueessa tapahtui helmikuussa 2008 harjoitusottelussa Tšekkiä vastaan. Maajoukkueuran avausmaali syntyi MM-karsintaottelussa Liettuaa vastaan vuonna 2013. Christodoulópoulos kuului Kreikan ryhmään vuoden 2014 MM-kisoissa, Brasiliassa, jossa hyvin peliaikaa saanut keskikenttäpelaaja kuului joukkueen parhaimmistoon, kun se eteni sensaatiomaisesti 16 parhaan joukkoon. 

## Lähteet
* 
* http://www.national-football-teams.com/player/12174/Lazaros_Christodoulopoulos.html
Erin Hartwell

**Erin Wesley Hartwell** (s. 1. kesäkuuta 1969 Philadelphia) on yhdysvaltalainen ratapyöräilijä. Hän on olympia- ja MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 182 cm.

Hartwell saavutti miesten kilometrin aika-ajossa olympiapronssia Barcelonassa 1992 ja -hopeaa Atlantassa 1996. Hän kuului kymmenenneksi sijoittuneeseen Yhdysvaltojen joukkueeseen joukkuetakaa-ajossa Sydneyssä 2000.

Hartwell saavutti kilometrin aika-ajossa MM-hopeaa 1994 sekä pronssia 1995 ja 1996. Joukkuesprintissä hän sai MM-pronssia 1995. Pan-Amerikan kisoissa hän sijoittui kilometrin aika-ajossa toiseksi 1991, 1995 ja 1999.

## Lähteet
Angel in Blue Jeans

**Angel in Blue Jeans** on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Trainin kappale heidän seitsemänneltä, *[[Bulletproof Picasso]]*-studioalbumilta. Kappaleen sanoittivat Pat Monahan, Amund Bjørklund sekä Espen Lind ja sen tuottivat kaksi jälkimmäistä henkilöä yhdessä Butch Walkerin kanssa. Se julkaistiin albumin johdantosinglenä 9. kesäkuuta 2014.

Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo koki ensiesityksensä 14. heinäkuuta 2014 yhtyeen omalla YouTube-kanavalla ja se julkaistiin virallisesti heidän VEVO-kanavalla 15. heinäkuuta 2014.

## Lähteet
Sirpa (kappale)

**Sirpa** on suomalaisen muusikon Arttu Wiskarin kappale hänen kolmannelta albumiltaan *[[Sirpaleet (Arttu Wiskarin albumi)|Sirpaleet]]* vuodelta 2014. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Janne Rintala. Wiskari laulaa kappaleen yhdessä Ulpun kanssa. Kappaleen sanoitukset kertovat miehestä ja naisesta, joiden elämä muuttuu huonommaksi heidän ostettuaan talon maalta. Wiskari kertoi itse kappaleen saaneen alkunsa kahdesta tositapahtumasta, jotka eivät liittyneet mitenkään toisiinsa. 

Monille kappale on tuonut mieleen Leevi and the Leavingsin ja kappaletta on kutsuttu myös kopioksi. Kappale sai *Rumban* arvostelussa moitteita Leevi and the Leavings -vaikutteista: "Se ei ole tribuutti, se ei ole edes pastissi, vaan historian hävyttömin plagiaatti".  Myös Savon Sanomat kutsui kappaletta "härskiksi " lainailuksi: "Näin täsmällinen kloonausyritys vaatii jo melkoista pokkaa."

Kappale nousi parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalle yhdeksän, virallisen latauslistan sijalle kolme ja radiolistan sijalle 14. Sen musiikkivideota on katsottu yli 12 miljoonaa kertaa. Videolla esiintyvät näyttelijät Mona Kortelampi ja Jyrki Könnömäki.

## Lähteet
Hazrat Babajan

**Hazrat Babajan** (k. 21. syyskuuta 1931) oli pataanitaustainen askeetti. Hän eli viimeiset vuotensa Punessa, Intiassa. Hänet tunnetaan erityisesti Meher Baban guruna.

Elämäkerroissa Babajanille esitetään erilaisia syntymäaikoja aina 1790-luvulta asti. Niitä kuten hänen varhaisia elinvaiheitaan ei ole voitu luotettavasti vahvistaa. Länsimaisilla kielillä julkaistuissa lähteissä esitetyt väitteet perustuvat hänen oppilaansa Meher Baban kertomuksiin ja myös niissä on epäjohdonmukaisuuksia. Babajanin esitetään eri lähteiden mukaan saapuneen Puneen 1903–1907. Hän eli asunnottomana puun alla Char Bawdin slummissa.

Meher Baba kertoi, että hänen isänsä arvosti Babajania mutta että tätä pidettiin myös noitana ja hulluna. Meher kävi vuosina 1913 ja 1914 keskustelemassa Babajanin luona ja kertomansa mukaan sai tältä suudelman otsalleen henkisen armon merkiksi.

Paul Brunton tapasi Babajanin vuonna 1931 muutama kuukausi ennen tämän kuolemaa, oli kuvauksensa mukaan vaikuttunut ja piti tätä aitona fakiirina.
## Lähteet
Opel Adam

**Opel Adam** on Opelin vuosina 2012–2019 valmistama kolmiovinen A-segmentin automalli. Se on nimetty merkin perustajan, Adam Opelin mukaan. Adam esiteltiin ensimmäisen kerran Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2012, ja sen myynti alkoi seuraavana vuonna. Isossa-Britanniassa Adamia myytiin Vauxhall-merkkisenä.

Vuoden 2013 Euro NCAP -kolaritestistä Adam sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.

Adam perustuu samalle pohjalevylle kuin Opel Corsa. Pituutta autolla on noin 3,7 metriä. Tavaratila on vain 170-litrainen.

Moottoriksi oli aluksi valittavissa 1,2- (70&nbsp;hv) tai 1,4-litrainen (87&nbsp;hv) ecoFLEX-bensiinimoottori. Vuonna 2014 valikoimaa täydensi turboahdettu 1,0 ecoFLEX 90- tai 115-hevosvoimaisena. Kaikissa moottoreissa oli start/stop-järjestelmä vakiovarusteena. Voimansiirtona on viisivaihteinen manuaalivaihteisto, mutta 1,4-litraisen yhteyteen sai halutessaan viisiportaisen *Easytronic*-robottivaihteiston.

Adamiin oli Suomessa saatavana neljä erilaista varustetasoa: Jam, Glam, Slam ja Rocks.

Värikkäänä ja muodikkaana markkinoidussa Jamissa oli vakiona kuusi turvatyynyä, ESP, 16 tuuman kevytmetallivanteet, sähköikkunat edessä, mäkilähtöavustin, manuaali-ilmastointi, nahkaverhoiltu ja lämmitetty ohjauspyörä, kauko-ohjattu keskuslukitus, ajotietokone, lämmitettävät sähköpeilit, radio/CD-soitin ja Bluetooth-järjestelmä. Moottorivaihtoehdot olivat 1,2, 1,4 (vain *Easytronic*) ja 1,0 (90&nbsp;hv).

Ylellisenä ja hienostuneena markkinoidussa Glamissa oli lisäksi mukitelineet edessä, lasikatto ja kromilista ikkunalinjassa. Glamiin oli valittavissa kaikki moottorit.

Urheilullisena ja energisenä markkinoidussa Slamissa oli vielä automaatti-ilmastointi, 17 tuuman kevytmetallivanteet, madallettu alusta, tummennetut takaikkunat, LED-päiväajovalot ja -takavalot sekä osittain nahkaverhoillut istuimet. Moottorivaihtoehdot olivat 1,4 (vain *Easytronic*) ja 1,0 (115&nbsp;hv).

Syksyllä 2014 esiteltiin maasturimaisemman näköinen Rocks. Mallissa on viidessä sekunnissa avautuva ja sulkeutuva kangaskatto sekä tummat muovilistat helmoissa ja lokasuojissa. Alustaa on nostettu puolitoista senttimetriä. Moottorivaihtoehdot olivat 1,4 (vain *Easytronic*) ja 1,0 (115&nbsp;hv).

Adamin tavaramerkkinä oli lukuisat erilaiset varustepaketit, joilla autostaan voi räätälöidä persoonallisen näköisen. Autoonsa saattoi valita myös yksittäisiä osia eri paketeista ja yhdistellä niitä mielensä mukaan. Muokkausvaihtoehtoja oli yhteensä jopa yli 30 tuhatta.

Lisävarusteena Adamiin sai suuremmista Opel-malleista tutun IntelliLink-tietoviihdejärjestelmän seitsentuumaisella kosketusnäytöllä, johon voi ladata älypuhelimen kautta monenlaisia sovelluksia, kuten navigointijärjestelmän tai internetradion. 

### Adam S

Keväällä 2014 esiteltiin Geneven autonäyttelyssä urheilullinen Adam S -malli, jossa on turboahdettu 1,4-litrainen moottori teholtaan 150 hevosvoimaa. Jousitus on säädetty urheilullisemmaksi ja kaikissa pyörissä on OPC-levyjarrujärjestelmä. Huippunopeus on 210 km/h. Adam S saapui Suomeen lokakuussa 2015. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bulletproof Picasso

**Bulletproof Picasso** on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Trainin seitsemäs studioalbumi. Sen julkaisi Columbia Records kansainvälisesti 12. syyskuuta 2014. Yhdysvalloissa julkaisu kuitenkin tapahtui vasta 16. syyskuuta 2014. Se on saatavilla CD:nä, vinyylinä sekä digitaalisesti ladattavana. Se on yhtyeen ensimmäinen albumi ilman rumpalia sekä yhtyeen perustaja Scott Underwoodia, joka erosi yhtyeestä ennen levyn nauhoitusta. Tuottajat olivat seuraavat: Azeem, Espionage, Greg Kurstin, Jake Sinclair, Butch Walker ja Whams.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Live in San Francisco bonuslevy
# "Drive By"	
# "Calling All Angels"
# "Save Me, San Francisco"
# "Hey, Soul Sister"
# "Drops of Jupiter"

## Arviot
* Allmusic: 
* USA Today: 

## Lähteet
FIFA 2001

**FIFA 2001** on EA Sportsin vuonna 2000 kehittämä ja julkaisema jalkapalloaiheinen videopeli ja FIFA-pelisarjan kahdeksas osa. Se julkaistiin marraskuussa 2000. Peli on saatavilla PlayStationille, PlayStation 2:lle ja Microsoft Windowsille. Pelin uutuuksia ovat muun muassa uudet kuvakulmat ja vaikuttavammat säätehosteet. Se sisältää 15 kansallista liigaa ja yli 50 maajoukkuetta. Pelin pääkansikuvana on Edgar Davids. 

## Liigat
Pelissä on 15 kansallista liigaa, jotka ovat:

* Jupiler Pro League
* Campeonato Brasileiro Série A
* Ligue 1
* Bundesliiga
* Kreikan Superliiga
* Englannin Valioliiga
* Ligat ha'Al
* Serie A
* Tippeligaen
* Eredivisie
* Primeira Liga
* Skotlannin valioliiga
* Primera División
* Major League Soccer
* Allsvenskan

## Lähteet
* http://www.fifa2001.com/

## Viitteet
FS Lapérouse (1877)

**Lapérouse** oli Ranskan laivaston vuonna 1877 vesillelaskettu Lapérouse-luokan risteilijä.

## Valmistus

Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 23. kesäkuuta 1875. Alus laskettiin vesille 5. marraskuuta 1877 ja otettiin palvelukseen helmikuussa 1880.

## Palvelus
*Lapérouse* haaksirikkoutui 31. heinäkuuta 1898.

## Lähteet

*

### Viitteet
Pro Evolution Soccer 2015

**Pro Evolution Soccer 2015** (eli **PES 2015** tai **World Soccer:Winning Eleven 2015** vain Aasiassa) on PES Productionsin kehittämä ja Konamin julkaisema jalkapalloaiheinen videopeli ja Pro Evolution Soccer -pelisarjan neljästoista osa. Peli julkaistiin marraskuussa 2014. PES 2015 on julkaistu Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle, PlayStation 4:lle, Xbox Onelle ja Xbox 360:lle. Pelissä on 12 liigaa, joista osa on lisensoituja. Lisäksi peli sisältää paljon lisenssittömiä seurajoukkueita ja yli 80 maajoukkuetta, joista suurin osa on lisenssittömiä. Oikeita pelaajia on enemmän kuin edellisissä versioissa.

## Lähteet
Moonlight Shadow

**”Moonlight Shadow”** on brittiläisen multi-instrumentalisti Mike Oldfieldin kappale, joka julkaistiin hänen kahdeksannen studioalbuminsa *[[Crises]]in* toisena singlenä toukokuussa 1983. Kappaleella esiintyy laulajana skotlantilainen Maggie Reilly, joka oli aloittanut yhteistyön Mike Oldfieldin kanssa vuonna 1980. ”Moonlight Shadow” on Oldfieldin uran menestynein kappale, joka saavutti singlelistojen kärkisijoja ympäri Eurooppaa.

## Kappaleet
;A-puoli
#

;B-puoli
#

## Lähteet
Merilintu

**Merilinnut** ovat lintuja, jotka ovat sopeutuneet elämään meriympäristöissä. Vaikka merilintujen elintavat, käyttäytyminen ja fysiologia suuresti vaihtelevat, niiden kehityksessä on esiintynyt huomattavaa konvergenttia evoluutiota, kun samat ympäristön asettamat haasteet ja ekologiset lokerot ovat johtaneet samanlaisiin adaptaatioihin.

Merilinnut eivät muodosta taksonomista tasoa, vaan merilintuja on useissa eri heimoissa.

Yleensä ottaen merilinnut elävät kauemmin, pesivät myöhemmin ja tuottavat vähemmän poikasia kuin muut linnut mutta ne uhraavat paljon aikaa jälkeläisiinsä. Useimmat lajit pesivät yhdyskunnissa, joiden koko voi vaihdella muutamista kymmenistä miljooniin lintuihin.

Monet merilinnut harhautuvat rannikoille vain voimakkaiden myrskyjen yhteydessä.

## Elinkaari

Merilintujen elinkaari on hyvin erilainen kuin maalla elävien lintujen elinkaari. Useimmat lajit munivat vain kerran vuodessa, mikäli eivät menetä ensimmäisellä kerralla hautomiaan, ja monet lajit (kuten ulappalinnut ja suulat) munivat vain yhden munan vuodessa.

## Migraatio

Useimpien lintujen tapaan merilinnut lähtevät muuttolennolle pesimäkauden jälkeen. Muutkin lajit suorittavat päiväntasaajan yli ulottuvia muuttolentoja, niin pohjoisesta etelään kuin etelästä pohjoiseenkin. Pesimäkauden jälkeen Meksikon Baja Californian kaunotiirapopulaatiosta osa muuttaa pohjoiseen keski-Kalifornian rannikkoalueille, kun taas osa muuttaa kauemmas etelään Perun ja Chilen rannikoille.

## Katso myös
* Vesilintu

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jönköpingin bussiturma

**Jönköpingin bussiturma** sattui sunnuntaina Pyhän Siegfriedin päivänä 15. helmikuuta 1976 Ruotsissa. Scania CR 145 -tyyppinen linja-auto oli tilausajona tehdyllä matkalla valtatiellä 40 Göteborgista Tranåsiin. Autossa oli 42 matkustajaa, joista pääosa oli eläkeläisiä. Yllättäen auton takarenkaat syttyivät tuleen Jönköpingin länsipuolella, ja tuli levisi räjähdysmäisesti. Auto tuhoutui täydellisesti, ja palo surmasi 15 matkustajaa, joita ei ehditty saada tarpeeksi nopeasti autosta. Lisäksi noin kymmenen matkustajaa loukkaantui. Kuolleet matkustajat menehtyivät muoviaineksen palamisesta syntyneeseen syanidipitoiseen myrkylliseen kaasuun. Onnettomuusauto oli täyttänyt ruotsalaiset paloturvallisuusstandardit. Onnettomuus oli tuhoisin Ruotsissa sitten vuoden 1948. Tapauksen jälkeen ruotsalaiset viranomaiset joutuivat tiukentamaan paloturvallisuusmääräyksiään.

## Lähteet

* Jacobsson, Erland + Häggblom, Stig et al:*Vuosi 76*, KG Bertmarks Kustannus Oy, Helsinki/Bertmarks Förlag AB, Malmö, Sweden. (s. 49)

### Viitteet
Aleksei Mitro

**Aleksei Mitro** (joskus muodossa **Aleksi Mitro**), vuoteen 1918 **Mitrofanoff** () oli suomalainen kauppaneuvos, liikemies ja tehtailija.

## Perhe

Aleksei Mitron sukujuuret ovat Vienan Karjalassa, Uhtuan pitäjän Enonsuussa. Mitron isoisän isä oli rikkaudestaan kuuluisa Enonsuun Dmitrei, jonka mainitsi mm. Elias Lönnrot. Mitron isä oli entinen laukkukauppias Ivan Mitrofanoff, jolla oli kauppaliikkeitä ympäri Pohjoismaita, ja äiti laihialainen Maria o.s. Hukka. Mitron sisaruksia olivat kemisti, tohtori-insinööri Benjamin Mitro ja sairaanhoitaja Maria von Pfaler.

## Ura

Mitro opiskeli Laihian Isonkylän kansakoulussa, Vaasan ruotsalaisessa koulussa ja Pietarin yksityisessä kauppakoulussa. Hän aloitti uransa hoitamalla isänsä sekatavarakauppoja. Aleksei Mitro harjoitti myös laajaa turkiskauppaa. Hänen kauppapalvelijansa olivat pääosin vienankarjalaisia. Vuonna 1903 Mitro muutti Jyväskylään, missä perusti ison kankaiden tukku- ja vähittäisliikkeen. Myöhemmin hän perusti Jyväskylään pukutehtaan ja ompelimon. Mitro omisti kumppaneineen Tikkakosken Rauta- ja Puuteollisuus Oy:n, josta tuli sittemmin Oy Tikkakoski Ab. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1942.

## Yhteiskunnallinen ja poliittinen toiminta

Aleksei Mitro oli Laihian nuorisoseuran ja Vienan Karjalaisten liiton yksi perustajajäsenistä. Vuoteen 1936 saakka hän oli liiton seuraajan, Karjalan Sivistysseuran, puheenjohtaja, ja vuodesta 1936 sen kunniajäsen. Hän on toiminut myös asuinpaikkansa Jyväskylän kaupunginvaltuustossa.

## Lähteet

* Lehes, Pertti. *Aleksei Mitro, karjalainen kauppias ja yhdistysmies*. KSS, 1986.

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Paju, Petri. (2023). Benjamin Mitro – kansainvälinen kemisti Tampereelta. Tekniikan Waiheita, 41(2), 7–32. https://doi.org/10.33355/tw.129679
Linjatiikeritetra

**Linjatiikeritetra** (*Hydrocynus vittatus*) on tetrakaloihin kuuluva kala, joka on levinnyt laajalle alueelle Saharan eteläpuolisen Afrikan suuriin jokiin ja järviin. Lajin yksilöt ovat hopeisen värisiä, ja niiden suussa on 16 terävää hammasta. Koiraat ovat noin 50 senttimetrin ja naaraat jopa 70 senttimetrin mittaisia. Linjatiikeritetralle kelpaa ravinnoksi mikä tahansa saatavissa oleva kala.

## Ulkonäkö ja koko
Linjatiikeritetranaaraat ja -koiraat ovat samannäköisiä, mutta naaraat kasvavat jopa yli 70 senttimetriä pitkiksi, kun koiraat jäävät noin 50-senttisiksi. Suurin kalastettu yksilö on ollut 15,5 kilogramman painoinen. Kalan vartalo on sukkulamainen. Sen evät ovat teräväkärkiset ja peräevä selvästi haarukkamainen. Pää on iso, ja kummassakin vahvassa leuassa on kahdeksan ulkonevaa ja terävää hammasta.

Nuoret linjatiikeritetrat ovat hopeisia, ja vartalon pitkittäiset juovat alkavat näkyä noin 50 millimetriä pitkillä kaloilla. Täyskasvuisetkin yksilöt ovat hopeisia, mutta niiden selät ovat sinertävän kiiltäviä ja niiden kyljissä on mustia juovia. Rasvaevä on musta, ja perävän väritys vaihtelee keltaisesta verenpunaiseen. Myös muut evät ovat kelta-punaisia.

## Levinneisyysalue ja elinympäristö
Linjatiikeritetra elää makeissa vesissä suurimmassa osassa Saharan eteläpuolista Afrikkaa. Länsi- ja Keski-Afrikassa sitä tavataan Senegal-, Ouémé-, Niger-, Cross-, Sanaga- ja Kongojokien vesistöissä sekä Tšadjärven valuma-alueella. Koillisesta Afrikasta lajia on tavattu Valkoisesta-Niilistä ja Sinisestä-Niilistä sekä Niilistä aina Nasserjärvelle asti. Itä-Afrikassa linjatiikeritetra elää Tanganjikajärvessä ja sen merkittävimmissä laskujoissa, Albertjärvessä, Turkanajärvessä, Rukwajärvessä, Rufigi- ja Ruahajoissa sekä Shirejoen alajuoksulla. Eteläisessä Afrikassa lajia esiintyy Sambesin, Okavangon, Saven, Limpopon ja Pongolan valuma-alueilla (ei kuitenkaan Sambesin sivujoessa Kafuessa eikä Malawijärvessä).

Linjatiikeritetra suosii lämpimiä ja hapekkaita vesiä, ja se elää pääasiassa suurissa joissa ja järvissä.

## Käyttäytyminen
Linjatiikeritetra saalistaa mitä tahansa kaloja, joita on saatavilla. Sen pääsaaliskaloja ovat *[[Brycinus]]*-, *[[Micralestes]]*-, *[[Barbus]]-* ja *[[Limnothrissa]]*-sukujen kalat. Lisääntyminen tapahtuu yleensä joka vuosi muutamien päivien aikana yleensä joulu-tammikuussa, kun sateet ovat kasvattaneet jokien virtausta. Linjatiikeritetrat vaeltavat lisääntymisaikana jokien yläjuoksuille ja pienempiin virtoihin, joissa naaras laskee suuren määrän munia matalassa vedessä ruohon korsien tai muiden veden alla olevien kasvien joukkoon. Nuoret yksilöt elävät kasvillisuuden suojissa, kunnes tulvavesi pakottaa ne sieltä pois.

## Lähteet
*

### Viitteet
FS D’Estaing (1879)

**D'Estaing** oli Ranskan laivaston vuonna 1879 vesillelaskettu Lapérouse-luokan risteilijä.

## Valmistus

Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta, missä köli laskettiin vuonna 1877. Alus laskettiin vesille vuonna 1879 ja otettiin palvelukseen vuonna 1881.

## Palvelus
*D'Estaing* poistettiin alusluettelosta vuonna 1901.

## Lähteet
*

### Viitteet
Ranskan Togomaa

**Ranskan Togomaa** () oli Ranskan siirtomaa Länsi-Afrikassa vuosina 1916–1960. Ranska ja Britannia aloittivat hyökkäyksen Saksan protektoraattina olleeseen Togomaahan 26. elokuuta 1914 ja valtasivat alueen viidessä päivässä. 

Vuonna 1916 Togomaa jaettiin Ranskan ja Britannian hallintoalueiksi. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen alueesta tuli virallisesti Kansainliiton mandaattialue, joka jaettiin Ranskan ja Britannian kesken. Brittiläisestä Togomaasta tuli myöhemmin osa Ghanaa, ja Ranskan Togomaa itsenäistyi vuonna 1960 Togon tasavallaksi. 

## Aiheesta muualla
FS Nielly (1880)

**Nielly** oli Ranskan laivaston vuonna 1880 vesillelaskettu Lapérouse-luokan risteilijä.

## Valmistus

Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta, missä köli laskettiin vuonna 1876. Alus laskettiin vesille vuonna 1880 ja otettiin palvelukseen vuonna 1882.

## Palvelus
*Nielly* poistettiin alusluettelosta vuonna 1902.

## Lähteet
*

### Viitteet
FS Primauguet (1882)

**Primauguet** oli Ranskan laivaston vuonna 1882 vesillelaskettu Lapérouse-luokan risteilijä.

## Valmistus

Alus tilattiin Rochefortin laivastontelakalta, missä köli laskettiin vuonna 1876. Alus laskettiin vesille vuonna 1882 ja otettiin palvelukseen maaliskuussa 1884.

## Palvelus
*Primauguet* poistettiin alusluettelosta vuonna 1901.

## Lähteet
*

### Viitteet
Serranochromis angusticeps

***Serranochromis angusticeps*** on keskisen ja eteläisen Afrikan joissa ja järvissä elävä kirjoahven.

## Ulkonäkö ja koko
*Serranochromis angusticeps* -lajin vartalo on voimakkaasti sivuilta litistynyt. Sillä on suuri suu, ja se on 40–55 asteen kulmassa. Suussa on suhteellisin pieniä ja kartiomaisia hampaita. Molempien sukupuolten päässä ja vartalossa on punaisia täpliä. Täysikasvuisten koiraiden pää on kirkkaan keltainen. Pyrstö- ja selkäevä ovat sini-harmaita, ja niissä on tummanruskeita täpliä. Peräevä on kellertävä.

## Levinneisyysalue ja elinympäristö
*Serranochromis angusticeps* -lajia tavataan Kongosta, Namibiaan ja Botswanaan. Sitä tiedetään elävän keskisessä Afrikassa Luapula- ja Lufirajoissa sekä eteläisessä Afrikassa Sambesi-, Cunene-, Okavango- ja Kafuejoista.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Jemmapes-luokka

**Jemmapes-luokka** oli Ranskan laivaston kahden aluksen muodostama rannikkopanssarilaivaluokka.

## Alukset

## Lähteet
*

### Viitteet
Ibrahim Abboud

**Ibrahim Abboud** (; 26. lokakuuta 1900 Suakin,  Sudan – 9. syyskuuta 1983 Khartum) oli sudanilainen poliitikko, joka johti Abdullah Khalilin siviilihallinnolta vallan kaapannutta sotilasryhmää 18. marraskuuta 1958. Hän pysyi sotilasjuntan johdossa lokakuun loppuun 1964 saakka, toimi sitten pari viikkoa presidenttinä kunnes vetäytyi vallasta. Hänen epäonnistumisensa johtui muun muassa siitä, ettei hän väkivaltaisista toimenpiteistään huolimatta kyennyt taltuttamaan Sudanin eteläosan uskonnollisia ja etnisiä kapinaliikkeitä, jotka vastustivat Abboudin islamilaistamispyrkimyksiä.

Sotilaskasvatusten saanut Abboud ylennettiin kenraalimajuriksi 1954. Hän ei aiemmin ollut osallistunut politiikkaan, mutta nousi valtaan sotilasvallankaappauksen myötä. Erityisesti kaupunkilaisten ja virkamiesten epäsuosiossa ollut Abboud tunnettiin kannattajien keskuudessa ”hyväntahtoisena diktaattorina”, joka muun muassa neuvotteli Egyptin Nasserin kanssa sopimuksen Niilin veden käytöstä.

## Lähteet
Paavo Uotila

**Paavo Uotila** (4. huhtikuuta 1881 Urjala – 25. marraskuuta 1964 Urjala) oli suomalainen arkkitehti. Hän suunnitteli useita pääasiassa jugend-tyylisiä rakennuksia Viipuriin.

## Henkilöhistoria ja ammattiura
Uotilan vanhemmat olivat maanviljelijä Frans Wilhelm Uotila ja Hilma Juhontytär Mattila. Hän pääsi ylioppilaaksi 1900 Tampereen lyseosta ja valmistui arkkitehdiksi 1906 Polyteknillisestä opistosta. Uotila työskenteli aluksi eri arkkitehtitoimistoissa, kunnes hänet 1912 valittiin Viipurin kaupunginarkkitehdiksi Johan Blomqvistin jälkeen. Tässä virassa hän oli vuoteen 1928 saakka. Uotila suunnitteli Viipuriin kouluja, sairaaloita ja muita kunnallisia laitoksia ja lisäksi yhteensä 22 kerrostaloa. Hän suunnitteli joitakin rakennuksia myös Lahteen ja Sortavalaan. Rakennukset edustivat tyylillisesti aluksi jugendia ja myöhemmin 1920-luvun klassismia.

Viipurissa asuessaan Uotila toimi kaupungin eri luottamustehtävissä mm. Viipurin kaupunginvaltuuston jäsenenä.

Uotilan hankki Viipurista lähdettyään Kankaanpään tilan Urjalasta ja rakensi sinne itselleen kaksikerroksisen asuintalon luonnonkivisine julkisivuineen. Hän suunnitteli myös Urjalan Säästöpankin talon ja useita huviloita yksityishenkilöille. Viipurin kaupunginarkkitehtina häntä seurasi Väinö Keinänen.

## Töitä
* 1906 F. Sergejeff ja Pojat, asuin- ja liiketalo, Revonkatu 4, Viipuri
* 1907 Pesosen talo, Kannaksenkatu, Viipuri
* 1908 Asunto Oy Sampo, Papulankatu 2, Viipuri
* 1908 Asuinkerrostalo, Kullervonkatu 10, Viipuri
* 1910 Niklas Milénin talo, Lahti 1910 
* 1910 Päivölän talo, Maunun- ja Tottenkadun kulma, Viipuri
* 1911 Juho Peltosen talo, Lahti
* 1914 Papulan kansakoulu, Viipuri
* 1920 Hiekan kansakoulu, Viipuri
* 1921 Johtaja N. Lammetmaan asuintalo, Kullervonkatu 4, Viipuri
* 1921 Viipurin Puhelinyhdistyksen talo (julkisivut arkkitehti Uno Ullberg)
* 1927 Savo-Karjalan Osakepankin talo, Karjalankatu, Viipuri
* 1926-1928 Viipurin kaupunginsairaala
* 1927 Viipurin kaupungin lastenkoti, Talikkala, Viipuri
* 1928 Oy Viljelyksen asuin- ja liiketalo, Punaisenlähteentori, Viipuri

## Lähteet
* Ylioppilasmatrikkeli 1900

### Viitteet
Cyrille Adoula

**Cyrille Adoula** (13. syyskuuta 1921 Kinshasa – 24. toukokuuta 1978 Lausanne, Sveitsi) oli kinshasankongolainen poliitikko, joka toimi Kongon demokraattisen tasavallan pääministerinä 1961–1964.

Adoula aloitti uransa ammattiyhdistysliikkeessä. Yhdessä Patrice Lumumban kanssa Adoula perusti 1958 Belgian Kongon ensimmäisen poliittisen puolueen *Mouvement National de Congo*. Hänen ja Lumumban välille tuli kuitenkin pian välirikko. Syksyllä 1960 Adoulasta tuli sisä- ja puolustusministeri, sitten Lumumban murhan jälkeen pääministeri vuosiksi 1961–1964. Adoula toimi sen jälkeen suurlähettiläänä Brysselissä ja Washingtonissa ja lyhyesti ulkoministerinä 1969–1970.

## Lähteet
Pilosocereus

**Pilosocereus** on kaktuskasvien heimoon kuuluva suku. Tieteellinen nimi tulee latinankielisestä sanasta pilosus 'karvainen'.

## Tuntomerkit
Suvun kasvit ovat pensastavia tai puumaisia, tavallisesti tyvestään haarovia, jopa kymmenmetrisiksi kasvavia. Varsi on vihreä, harmaa tai vahansininen, tavallisesti sileä ja sisältää paljon limaa. Uurteita siinä on 3-30. Piikkiryhmissä (areoleissa) on huopamaista karvoitusta ja varren latvan tuntumassa runsaasti jopa viiden sentin mittaista villakarvaa sekä vaihtelevanlaisia piikkejä. Kukat avautuvat iltaisin ja ovat putkimaisia tai kellomaisia, lepakkojen pölyttämiä. Väriltään ne ovat kalpean vaaleanpunaisia tai valkoisia, kooltaan 2-7 cm leveitä. Hedelmä on pallomainen, joskus päältä painunut, sileä, mustuva, tavallisesti riippuva, avautuva, ja siinä on jäljellä kuihtuneita kehälehtiä. Siemenet ovat tummanruskeita tai mustia.

## Levinneisyys
*Pilosocereus*-suvun lajit kasvavat Meksikossa, Karibian alueella ja trooppisessa Amerikassa.

## Lajit
Suvun lajeja on 37, niistä yksi on syntynyt luontaisesti kahden toisen risteymänä.
**Pilosocereus albisummus*
**Pilosocereus alensis*
**Pilosocereus arrabidae*
**Pilosocereus aureispinus*
**Pilosocereus aurisetus*
**Pilosocereus azulensis*
**Pilosocereus brasiliensis*
**Pilosocereus catingicola*
**Pilosocereus chrysacanthus*
**Pilosocereus chrysostele*
**Pilosocereus densiareolatus*
**Pilosocereus diersianus*
**Pilosocereus estevesii*
**Pilosocereus flavipulvinatus*
**Pilosocereus flexibilispinus*
**Pilosocereus floccosus*
**Pilosocereus fulvilanatus*
**Pilosocereus glaucochrous*
**Pilosocereus gounellei*
**Pilosocereus lanuginosus*
**Pilosocereus leucocephalus*
**Pilosocereus machrisii*
**Pilosocereus magnificus*
**Pilosocereus multicostatus*
**Pilosocereus occultiflorus*
**Pilosocereus oligolepis*
**Pilosocereus pachycladus*
**Pilosocereus pentaedrophorus*
**Pilosocereus piauhyensis*
**Pilosocereus polygonus*
**Pilosocereus purpusii*
**Pilosocereus quadricentralis*
**Pilosocereus royenii*
**Pilosocereus X subsimilis*
**Pilosocereus tuberculatus*
**Pilosocereus ulei*
**Pilosocereus vilaboensis*

## Lähteet
Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. 
### Viitteet
Kulttuuritalo Martinus

**Kulttuuritalo Martinus**  on Vantaan Martinlaaksossa sijaitseva, vuonna 1987 valmistunut konsertti- ja kulttuuritalo, joka tarjoaa tiloja erilaisille tapahtumille kokouksista ja seminaareista musiikki- ja  kulttuuritilaisuuksiin. Se on rakennuskokonaisuutta, jonka pääkäyttäjiä ovat Martinlaakson lukio ja Kauppiaitten kauppaoppilaitos Mercuria. Martinus on Vantaan kulttuurielämän päänäyttämö. Se oli vuonna 1974 perustetun Vantaan kaupungin ensimmäinen uusi kulttuurirakennus.
 
Katsomopaikkoja kulttuurisalin pääsalissa eli Martinus-salissa on noin 440 henkilölle, joista kuusi on invalidipaikkaa. Remontoidut tilat avautuvat käyttöön jälleen lokakuussa 2016. Konserttitalon lämpiöön mahtuu noin sata henkeä; tila soveltuu myös pienimuotoisiin konsertteihin ja muihin tapahtumiin. Talossa työskentelee n. 10 henkilöä vakituisesti.

Martinus-salin akustiikan on suunnitellut Heikki T. Tuominen. Hyvän akustiikan ansiosta salissa on tehty monia nauhoituksia äänitteitä varten sekä tv-tallennuksia. Martinus on Vantaan viihdeorkesterin kotisali.

Kulttuuritalon seinällä on tiilireliefityö (1994), jonka on suunnitellut arkkitehti Reijo Perko. Lämpiössä on Taisto Raudan veistossommitelma *Vastavirtaan ui lohen suku*.

Kulttuuritalo Martinuksen johtajana toimii 1.8.2017 lähtien Christian Sandström. Talon ensimmäisenä toiminnanjohtajana 1986–1993 toimi Harri Saksala. Kun Myyrmäkitalo valmistui 1993, muodostettiin siitä ja Martinuksesta Länsi-Vantaan vapaa-aikatilat -yksikkö, jonka johtajaksi tuli Hannele Liljeström. Samalla Martinuksen toiminnanjohtajan tehtävä muutettiin koko yksikön taiteellisen johtajan tehtäväksi, jossa Harri Saksala toimi alkusyksyyn 1996 asti. Saksalan jälkeen tehtävää hoiti vuoteen 2016 asti ohjelmatoiminnan johtajan nimikkeellä filosofian lisensiaatti Kimmo Tammivaara, joka oli aiemmin toiminut kaupungin musiikkisihteerinä. Tammivaara mm. ideoi ja perusti  Frutas Tropicales -festivaalin, jota järjestettiin Martinuksessa 1998-2015.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kulttuuritalo Martinus - Sali - Panorama (vuodelta 2011)  (vantaa.fi)
Bouvines-luokka

**Bouvines-luokka** oli Ranskan laivaston kahden aluksen muodostama rannikkopanssarilaivaluokka. Alusluokka muistutti edeltänyttä Jemmapes-luokkaa, mutta sen etukansi oli jatkettu päämastoon saakka ja alusten pääaseistusta oli kevennetty 13,5 tuumasta 12 tuumaan.

## Alukset
Alusluokan suunnitteli de Bussy ja Opin. *Amiral Tréhouartilla* oli ainoastaan yksi savuhormi. Luokan alukset tilattiin 18. joulukuuta 1890.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Linnasalmi

**Linnasalmi** (, *Krepostnoij proliv*) on Viipurissa sijaitseva salmi, joka erottaa toisistaan Suomenlahteen kuuluvat Viipurinlahden ja Suomenvedenpohjan sekä Linnasaaren ja Viipurin vanhan kaupunkikeskustan. Noin kilometrin pituisessa ja enimmillään parinsadan metrin levyisessä salmessa on myös pieni saari, jossa sijaitsee keskiaikainen Viipurin linna.

Linnasalmen ja Viipurin kaupunginniemen yhdistää kaksi siltaa, vuonna 1980 rakennettu Linnansilta ja 1960-luvulla valmistunut Pietarinsilta. Ensimmäinen siltayhteys rakennettiin Linnansillan kohdalle jo 1600-luvulla ja nykyistä betonisiltaa edelsi vuonna 1888 käyttöön otettu puurakenteinen silta. Salmen länsirannalla Linnasaaressa olivat Viipurin vanhat suomalaiset kaupunginosat Siikaniemi ja Tervaniemi sekä tänä päivänäkin näkyvissä olevia Pyhän Annan kruunun linnoitteita. Linnasalmen itärannalla toimivat aikoinaan Viipurin satamaan kuuluneet Etelä- ja Pohjoissatama. Nykyään keskustan puoleinen ranta on lähinnä puistokatuna, salmen eteläosassa sijaitsee vielä jonkin verran Viipurin sataman toimintoja.

Vuonna 1856 perustetun Saimaan kanavan alkuperäinen tuloväylä kulki Linnasalmen kautta, mutta 1960-luvulla tehtyjen uudisrakennustöiden yhteydessä se siirrettiin Kivisillansalmeen Linnasaaren länsipuolelle.

## Lähteet