Võ Nguyên Giáp

**Võ Nguyên Giáp** (25. elokuuta 1911 – 4. lokakuuta 2013 Hanoi) oli vietnamilainen poliitikko ja kenraali. Giáp organisoi japanilaismiehityksen aikana Vietnamin vastarintaliikkeen ja tuli vuonna 1946 ranskalaisia vastaan taistelleen armeijan ylipäälliköksi. Hän saavutti voiton Điện Biên Phủn taistelussa, jonka jälkeen Ranskan hallitus ilmoitti vetäytyvänsä Vietnamista. Giáp nimitettiin puolustusministeriksi Ho Tši Minhin hallitukseen vuonna 1954 ja hän jatkoi ylipäällikkönä Vietnamin sodassa 1964–1975.

Giáp oli riisinviljelijän poika, jonka syntyessä nykyinen Vietnam oli osa Ranskan Indokiinaa. Hän liittyi kansallismieliseen liikkeeseen 14-vuotiaana.

Giáp aloitti lakitieteen opiskelun Hanoin yliopistossa vuonna 1933. Opiskelujensa aikana hänen kerrotaan olleen hyvin kiinnostunut historiasta ja kommunistisesta teoriasta. Hän tutustui myös Truong Chinhiin, joka oli yksi Vietnamin kommunistisen puolueen pääideologeista. Hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon (BL) 1937 ja liittyi Chinhin innoittamana itsekin kommunistiseen puolueeseen. Rahoittaakseen opintonsa Giáp työskenteli historianopettajana hanoilaisessa yksityislukiossa. Hänen oppilaansa kutsuivat häntä "kenraaliksi", sillä hän oli erityisen kiinnostunut sotahistoriasta.

Vuosien 1937–1938 aikana Giáp meni naimisiin Minh Thain kanssa. Minh Thain isä oli hanoilainen professori, jonka kotona Giáp asui opiskeluaikanaan. Hänen sisarensa oli Vietnamin kommunistisen puolueen keskuskomitean jäsen Minh Khai. Vuonna 1938 Giápille ja Minh Thaille syntyi tyttölapsi.

Vuonna 1939 kommunistiset puolueet kiellettiin Ranskassa ja sen siirtomaissa, minkä jälkeen Ranskan salainen poliisi Sûreté alkoi pidättämään vietnamilaisia kommunisteja tuhatmäärin. Keskuskomitean määräyksestä Giáp määrättiin pakenemaan Kiinaan Ho Tši Minhin kanssa. Hänen vaimonsa sisarineen määrättiin jäämään Vietnamiin yhteyshenkilöiksi ja kuriireiksi. Vuonna 1940 Sûretén hännystämä Minh Thai muutti siskonsa ja tyttärensä kanssa Vinhiin, jossa heidät kuitenkin pidätettiin seuraavana vuonna. Minh Khai teloitettiin giljotiinilla ja Minh Thai sai 15 vuoden vankeustuomion. Vuonna 1943 yhdysvaltalaisten tiedusteluraporttien mukaan ranskalaiset laittoivat hänet roikkumaan peukaloistaan, minkä jälkeen hänet pahoinpideltiin kuoliaaksi. Myös hänen noin viisivuotias tyttärensä kuoli samassa vankilassa noihin aikoihin. 

Ranskan Indokiinan hallinto oli siirtynyt Vichyn Ranskalle kesällä 1940. Japani eteni Vietnamiin syksyllä 1940, mutta salli ranskalaisten hallinnon suuressa osassa Vietnamia. Japani alkoi kuitenkin kasvattamaan vaikutusvaltaansa alueella sekä kiristämään otettaan Indokiinasta. Giáp kokosi sissiarmeijan Kiinasta käsin ja palasi Indokiinaan johtamaan taisteluja japanilaismiehittäjiä vastaan. Aluksi Giápin "armeijaan" kuului 34 miestä, mutta kun varsinainen taistelu ranskalaisia siirtomaaherroja vastaan alkoi vuonna 1954, täysimittaisella armeijalla oli tuhansia Kiinasta ja Neuvostoliitosta saatuja aseita.

Giápin merkittävin sodanjohdollinen saavutus Điện Biên Phủn voiton ohella oli vuonna 1968 Etelä-Vietnamin ja Yhdysvaltojen johtamaa liittoutumaa vastaan suoritettu Tet-hyökkäys, jonka aikana hänen alaisensa joukot tunkeutuivat hetkeksi Etelä-Vietnamin pääkaupunkiin Saigoniin asti. Operaation aikana Giáp itse tosin oleskeli Budapestissa Euroopassa.

Giáp toimi Vietnamin sodan aikana Pohjois-Vietnamin ja sen jälkeen yhdistyneen Vietnamin puolustusministerinä sekä vuodesta 1976 varapääministerinä. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1982.

Giáp oli kansainvälisesti arvostettu sotilasstrategi ja kirjoitti useita kirjoja strategiasta. Arvostelijoiden mukaan hän oli kuitenkin myös säälimätön sotapäällikkö, joka oli valmis tapattamaan omatkin joukkonsa. Omien sanojensa mukaan Giáp ei tuntenut antautumista.

Toisen vaimonsa kanssa hän sai viisi lasta.

Giápin mukaan Yhdysvaltojen väittämän Tonkininlahden välikohtauksen aikaan lahdella ei tapahtunut mitään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla