open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Zena Assi

**Zena Assi** (s. 1974 Tripoli) on libanonilainen taiteilija.  Hän asuu ja työskentelee sekä Beirutissa että Lontoossa. 

Assi on monipuolinen taiteilija. Hän tekee animaatioita, veistoksia, installaatioita  ja maalauksia. Ne käsittelevät ihmisen, hänen ympäristönsä ja yhteiskunnan ristiriitoja. Peruskoulutuksensa hän on saanut  l’Academie Libanaise des Beaux Arts (ALBA) :ssa, jonka jälkeen hän on työskennellyt Saatchi&Saatchi- mainostoimistossa. Hän on työskennellyt piirustuksen ja visuaalisen viestinnän opettajana eri oppilaitoksissa. 

Assin teoksia on ollut esillä Euroopassa, Lähi-idässä ja Yhdysvalloissa. 

## Viitteet

## Aiheesta muualla
* Thierry Savatier: « My City Shore », le chaos vu par Zena Assi
Homoscleromorpha

**Homoscleromorpha** on sienieläinten luokka, jossa on vain yksi lahko, **Homosclerophorida**. Sitä on perinteisesti pidetty osana sarveispiisienten luokkaa, mutta fylogeneettiset tutkimukset ovat osoittaneet sen muodostavan oman ryhmänsä.

## Heimot
* Oskarinsienet (Oscarellidae)
* Plakinidae

## Lähteet
Ramon Usall

**Ramon Usall i Santa** (s. 1977 Barcelona) on katalonialainen poliitikko. Hän edusti vasemmistolaista Candidatura d'Unitat Popular -puoluetta Katalonian alueparlamentissa vuosina 2015–2016. Hän luopui henkilökohtaisista syistä kansanedustajan paikastaan kesken vaalikauden, ja varasijalta hänen tilalleen parlamenttiin nousi Mireia Boya.

## Lähteet
Masabumi Hosono

**Masabumi Hosono **(細野 正文 *Hosono Masabumi*, 15. lokakuuta 1870 Hokura, Japani –  14. marraskuuta 1939 Japani) oli japanilainen virkamies ja RMS Titanicin ainoa japanilainen matkustaja. Hän oli toisen luokan matkustaja, joka selvisi Titanicilta sen upotessa.

Palattuaan Japaniin häntä pidettiin häpeällisenä ja kunniakkaan kuoleman välttelijänä. Hän menetti työnsä ja paikallinen etiikan professori julisti hänet täysin moraalittomaksi.

## Laivamatka

Yöllä 14.–15. huhtikuuta 1912 Hosonon herätti stuertti, joka pyysi häntä laittamaan pelastusliivin päälleen. Sitten hän yritti päästä ylimmälle kannelle, missä pelastusveneet olivat. Matkalla hänet pysäytti miehistön jäsen, joka oletti hänen olevan kolmannen luokan matkustaja. Kuitenkin hän pääsi ohi ja käveli pelastusvenekannelle. Hosono huomasi neljä pelastusvenettä, joita oltiin laskemassa. Hän löysi pelastusveneen, jolloin miehistön jäsen huusi: "Tilaa vielä kahdelle." Noin aamukahdeksalta 15. huhtikuuta RMS Carpathia tuli pelastamaan. Myöhemmin hän kuvaili neljä erillistä räjähdystä, joiden jälkeen laiva katkesi. 

## Kuolemansa jälkeen
Hosonon tarina pysyi suvussaan häpeänä vuosikymmenien ajan. Hän ei koskaan puhunut siitä itse. Hosonon kuoleman jälkeen hänen tyttärentyttärensä löysi hänen päiväkirjansa ja julkaisi sen. James Cameronin 1997 Titanic-elokuvan jälkeen Haruomi Hosono, Masabumin pojanpoika ja Yellow Magic Orchestre -yhtyeen johtava jäsen, totesi olevansa "erittäin helpottunut" sillä häpeä oli "pyyhkäisty" suvusta.

## Lähteet
SJ (yritys)

**SJ AB** on Ruotsin valtion kokonaan omistama rautateiden henkilöliikennettä kilpailuilla markkinoilla harjoittava yhtiö. Markkinaehtoisuudesta johtuen sen tavoite on tuottaa voittoa. Konsernin liikennesuorite koostuu pääasiassa valtakunnallista liikennettä harjoittavan emoyhtiö SJ:n sekä Länsi-Götanmaan ja Hallandin paikallisjunaliikennettä harjoittavan SJ Götalandstågin liikenteestä. Näiden yksiköiden toiminta koostuu 1&nbsp;100 päivittäisestä junalähdöstä, jotka liikennöivät 275 rautatieasemalle. Konserniin kuuluu lisäksi tytäryhtiö SJ Norrlandståg, joka vastaa Norlannin yöjunaliikenteen junahenkilöstöstä. Muut tytäryhtiöt ja osakkuusyhtiöt tukevat SJ:n ydinliiketoimintaa.

Valtakunnallinen SJ-liikenne jakautuu pika-, Intercity-, yö- ja paikallisjuniin (moottorijunia ja veturivetoisia junia).

## Markkinatilanne

Vuonna 2001 perustetun SJ AB:n liikennesuorite on kasvanut muun Ruotsin liikenteen tavoin tasaisesti. Kasvavia matkustajamääriä ovat edeltäneet valtion mittavat investoinnit rautatieinfrastruktuuriin, mikä taas on ollut ilmastopoliittinen valinta. Koska ruotsalainen sähkö tuotetaan pääosin ydin- ja vesivoimalla, on rautateillä mahdollista saavuttaa liikkumisen ympäristötavoitteita tieliikennettä tehokkaammin. Yhä useampi matkustaa junalla, mikä näkyy erityisesti vilkkaimpien rataosuuksien matkustussuosion kasvamisella.

SJ on lopettanut monien pienempien paikallisten ja lyhyempien linjojen liikennöinnin, jotka ovat siirtyneet markkinoiden kilpailulle avaamisen jälkeen yksityisten yhtiöiden ja alueiden tilaaman liikenteen piiriin. Tämän strategian johdosta SJ-liikenne painottuu valtakunnalliseen kaukojunaliikenteeseen sekä Mälarinlaakson seutujunaliikenteeseen.

SJ:n monopoli perinteisillä kantaradoilla ja Tukholman alueen seutujunilla päättyi vuonna 2009, mikä on mahdollistanut aidon kilpailun syntymisen Ruotsin rautatiemarkkinoille. Tätä ennen kilpailu oli sallittu vain vähäliikenteisillä radoilla.

## Myynti
Pääasiallinen matkalippujen myyntikanava on yhtiön oma verkkosivusto. Lippuja myydään myös muissa verkkokaupoissa, matkatoimistoissa, jälleenmyyjillä, automaateista ja Pressbyråneilla sekä 7-Eleveneissä. Yhtiön omia SJ-matkamyymälä-lipputoimistoja on jäljellä enää vain Tukholmassa, Göteborgissa ja Malmössä. Tammikuussa 2014 yhtiö ilmoitti 17 matkamyymälän sulkemisesta, jolloin jäljelle jäi viisi matkamyymälää. Keväällä 2015 SJ päätti vielä sulkea Sundsvallin ja Arlandan lentoaseman matkamyymälät. Heinäkuussa 2014 SJ sulki myös Tranåsin asiakaspalvelukeskuksen, minkä jälkeen asiakaspalvelua puhelimitse ja verkossa hoidetaan vain Ångesta.

SJ soveltaa halpalentoyhtiöiltä tuttua niin sanottua dynaamista hinnoittelua, minkä seurauksena hinta riippuu ostoajankohdasta ja vuoron kysynnästä.

## Kalusto
### Veturit
* Rc6

### Junayksiköt
* X2 (X2000), 36 junayksikköä
* X12, neljä yksikköä (enimmillään ollut 18)
* X40 (kaksikerroksinen), 43 yksikköä
* X50 (Regina)
* X52 (Regina)
*X55 (SJ 3000), 20 yksikköä

### Matkustajavaunut
* 1980-luvun vaunut

## Katso myös
* Statens järnvägar (SJ:n edeltäjä)
* Liikennevirasto
Legacy Muay Thai

**Legacy Muay Thai Academy** on yhdysvaltalainen thainyrkkeilyseura, joka perustettiin 2013. Se tekee yhteistyötä Gracie Technics seuran kanssa. Seuran tunnetuimpia ottelijoita ovat UFC:ssä ottelevat Max Holloway ja Yancy Medeiros.

## Menestyneimmät ottelijat

## Lähteet
Ninja Ryūkenden

**Ninja Ryūkenden** on (, myös nimellä **Shadow Warriors** ja **Shadow Warriors: Ninja Gaiden**) on Tecmon kehittämä ja julkaisema beat'em up -peli. Peli on julkaistu vuonna  kolikkopelinä sekä NES ja PC Engine -alustoille. 

Pelistä on julkaistu vuonna  versiot mikrotietokoneille kuten Amiga, Amstrad CPC, Atari ST, Commodore 64 sekä ZX Spectrum.

Peli on *[[Ninja Gaiden (pelisarja)|Ninja Gaiden]]* pelisarjan ensimmäinen osa. Pelissä seikkailee kuvitteellinen ninja Ryu Hayabusa, joka taistelee pahan voimia vastaan.

Pelille on julkaistu seuraajat *Ninja Gaiden II: The Dark Sword of Chaos* ja *Ninja Gaiden III: The Ancient Ship of Doom*.

## Vastaanotto
Mikrobitissä Jukka Tapanimäki antoi pelin Atari ST -versiolle 80 pistettä sadasta ja Samu Mielonen Commodore 64 -versiolle 83 pistettä sadasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Fanny Cadeo

**Stefania ”Fanny” Cadeo** (s. 11. syyskuuta 1970 Lavagna) on italialainen showgirl, malli, tv-juontaja ja laulaja. 

Cadeo tuli julkisuuteen vuonna 1992, jolloin hän oli *[[Striscia la notizia]]* -ohjelman ensimmäisiä showgirlejä. Hän jatkoi ohjelmassa vuoteen 1994. Vuodesta 2013 hän on juontanut Rai Duen tv-showta *Il Cercasapori*. Cadeo on myös esiintynyt teatterissa, tv-sarjoissa, elokuvissa ja julkaissut musiikkia. 

## Lähteet
Charles Alfred Bartlett

Kommodori **Charles Alfred Bartlett** CB CBE RD RNR (21. elokuuta 1868 – 15. helmikuuta 1945) oli merimies ja Royal Naval Reservesin upseeri, joka saavutti päällikön aseman White Star Linen varustamolla.

Bartlett syntyi Lontoossa 21. elokuuta vuonna 1868. Bartlett palveli kuusi vuotta British-India Steam Navigation Companyllä ennen siirtymistään White Star Linelle vuonna 1894. Hänet nimitettiin upseeriksi Royal Naval Reservissä vuonna 1893. Hänet muistetaan ehkä parhaiten ''HMHS Britannicin'' kapteenina vuoden 1915 marraskuusta vuoteen 1916, kunnes Britannic upposi Kreikan rannikolla saksalaiseen merimiinaan. Bartlett tunnettiin nimellä "Iceberg Charlie" ("*Suom *Jäävuori-Charlie"*)* miehistön keskuudessa, koska hänellä oli iso nenä ja hänen väitettiin pystyvän haistamaan jäävuoria jopa monien kilometrien päästä. Hän siirtyi eläkkeelle vuonna 1931 ja kuoli hoitokodissa Waterloossa lähellä Liverpoolia 15. helmikuuta 1945, 76-vuotiaana.

## Populaarikulttuurissa
Kapteeni Bartlettia näytteli John Rhys-Davies vuonna 2000 Fox Family -televisiokanavan elokuvassa *[[Britannic (elokuva)|Britannic]]*. Kuitenkin elokuvassa hänen nimekseen kirjoitettiin "Barrett".

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Britannic'', Kapteeni Bartlettin kuva
Jorma Nenonen

**Jorma Nenonen** (s. 2. maaliskuuta 1952 Oulu) on suomalainen rehtori ja nuortenkirjailija.

Nenonen on toiminut Raahessa Antinkankaan koulun rehtorina. Hän on asunut Imatralla, Turussa, Muhoksella, Pattijoella ja vuodesta 1982 alkaen Raahessa. Kirjailijana hänet tunnetaan Sakke-kirjasarjastaan.

## Teoksia
* *Sakke pääsee joukkueeseen*. Gummerus Carlsen, Helsinki 1990
* *Sakke nousee sarjaan*. Gummerus Junior, Helsinki 1991
* *Sakke tiellä tähtiin*. WSOY 1993
* *Tsemppiä, Sakke!*. WSOY 1995

## Lähteet
Pekka Jurvelin

**Pekka Jurvelin** (s. 20. marraskuuta 1955 Joroinen) on suomalainen Oulussa asuva lääketieteen lisensiaatti, lastenneurologi ja luontokirjailija.

Jurvelinin kirja *Vaiettu joki* kertoo 370 kilometrin pituisesta soutumatkasta jonka hän teki alkukesästä 1998 Oulujoen vesistön läpi. Jurvelin lähti Kuhmon Vartiusjärveltä soutaen sieltä Oulujärvelle ja edelleen Oulujokea alas Ouluun saakka. Jurvelin on kirjoittanut myös kirjan Rokuan alueesta. 

## Teoksia
* *Vaiettu joki*. Oulujoen reitti, Oulu 2002, 3. painos 2006
* *Rokua : saari jonka meri hylkäsi - Rokua : the island that the sea abandoned* ; teksti Pekka Jurvelin ; kuvat Ilpo Okkonen ; englannin kielen käännös Greg Coogan. Utajärven kunta : Humanpolis Rokua - osaamiskeskus, Utajärvi 2007

## Lähteet
Erkki Vasama

**Erkki Vasama** (4. elokuuta 1933 Joensuu – 9. huhtikuuta 2015 Jämsä) oli suomalainen opettaja, maakuntaliiton johtaja ja kansalaisaktivisti. 

Erkki Vasama syntyi rakennusmestari Lauri Eenokki Vasaman ja opettaja Aune Hanhiniemen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1957 oli lehtori Marja Alma Helena Holopainen. Vasama tuli ylioppilaaksi 1953 ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1960. Hän työskenteli lehtorina Jyväskylän lyseossa 1960–1975 ja Keski-Suomen maakuntaliiton toiminnanjohtajana 1976–1981. Kansalaisten oikeusturvayhdistyksen toiminnanjohtaja Vasama oli 1988–1993 ja puheenjohtaja vuodesta 1993.  Hän oli yhdistyksen johtotehtävissä aina vuoteen 2004 saakka. Puoluekannaltaan sosiaalidemokraattinen Vasama oli Jyväskylän kaupunginvaltuuston puheenjohtaja 1973–1982. Kaupunginvaltuustossa hän toimi vuodesta 1969 vuoteen 1983 asti, kirkkovaltuustossa 1967–1978. Vasamalla oli yhteensä peräti nelisenkymmentä luottamustehtävää, mukaan lukien Jyväskylän Talvi ja Jyväskylän Kesä. Hän oli 1980-luvulla myös Suomen Vesitieyhdistyksen toiminnanjohtaja. 

Vasama julkaisi vuonna 1963 teoksen *Sanankäytön opas*.

## Lähteet
Ennakkojulkaisu

**Ennakkojulkaisu** () on videopelin  tai muun ohjelmiston julkaisu alfa- tai beetaversiona maksaville asiakkaille. Ennakkojulkaisun ostamalla saa tyypillisesti myös tuotteen lopullisen ”virallisen” version, kun se julkaistaan. Termi on yleistynyt digitaalisen levityksen myötä, jolloin peliä voidaan päivittää useita kertoja ennen virallista julkaisua.

Niin sanottu *soft launch* on tähän verrattava julkaisutapa.

Tämä on kontrastina perinteiselle tietokoneohjelmien julkaisulle, jossa julkaisu tapahtuu vasta testausvaiheen jälkeen. Myös avoimen lähdekoodin projektit voivat julkaista useita versioita kehitysvaiheen aikana.

## Historia
Ennakkojulkaisun etuna kehittäjille on saada pelaajien ensikokemuksista tietoa ennen kuin nämä tottuvat käyttöliittymän tai pelimekaniikan oikkuihin. Isoille julkaisijoille ennakkojulkaisut ovat olleet ongelmallisia vuotojen ja piratismin riskin vuoksi, kun taas indie-julkaisijoille ongelmana on ollut tuntemattomaksi jääminen. Toisinaan julkaisivat ovat liittäneet toisen pelin mukaan kutsun pelata tulevan pelin beta-versiota. Joukkorahoituskampanjat mahdollistivat eräille kehittäjille sekä rahoituksen keräämisen kehitystä varten että ennakkoversioiden tarjoamisen palautetta varten. Valve lisäsi vuonna 2013 Steam-palveluunsa mahdollisuuden ostaa peli ennakkoversiona, jolloin menetelmä on hieman erilainen kuin esimerkiksi Kickstarter-palvelussa.

## Lähteet
USS Minneapolis

**USS Minneapolis** voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
*USS Minneapolis (C-13), Columbia-luokan panssarikansiristeilijä
*USS Minneapolis (CA-36), New Orleans -luokan raskas risteilijä
*USS Minneapolis-Saint Paul (SSN-708), Los Angeles -luokan ydinsukellusvene
*USS Minneapolis-Saint Paul (LCS-21), Freedom-luokan rannikkotaistelualus
USS Maine

**USS Maine** voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
*USS Maine (ACR-1), panssariristeilijä
*USS Maine (BB-10), Maine-luokan taistelulaiva
*USS Maine (BB-69), Montana-luokan taistelulaiva
*USS Maine (SSBN-741), Ohio-luokan ohjussukellusvene
USS Maine (ACR-1)

**USS Maine** (runkonumero ACR-1) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1889 vesille laskettu toisen luokan panssariristeilijä ja myöhemmin panssariristeilijä, joka tuhoutui 15. helmikuuta 1898 tuntemattomasta syystä aiheutuneessa räjähdyksessä Havannan satamassa Espanjalle kuuluneessa Kuubassa. Yhdysvaltalainen lehdistö väitti räjähdyksen syyksi espanjalaisten sabotaasia, mikä osaltaan johti Espanjan–Yhdysvaltain sotaan.

## Valmistus
Alus tilattiin 3. elokuuta 1886 New Yorkin laivastontelakalta Brooklynistä, missä köli laskettiin 17. lokakuuta 1888. Alus laskettiin vesille 18. marraskuuta 1889 kumminaan Yhdysvaltain laivastoministeri Benjamin Tracyn tyttärentytär neiti Alice Tracy Wilmerding ja otettiin palvelukseen 17. syyskuuta 1895 päällikkönään Arent S. Crowninshield.

## Palvelus
Alus lähti 5. marraskuuta 1895 laivastontelakalta Gardinerinlahden kautta Rhode Islandin Newportiin varustettavaksi 16.–23. marraskuuta, minkä jälkeen se jatkoi 25. marraskuuta Mainen Portlandiin esiteltäväksi nimeämisosavaltiossaan. Alus lähti koeajoihin ja vastaanottotesteihin 29. marraskuuta ja liitettiin 16. joulukuuta Pohjois-Atlantin laivueeseen. Alus lähti Newportin kautta New Yorkin Tompkinsvilleen, jonne se saapui 23. joulukuuta. Alus jatkoi seuraavana päivänä Fort Monroeen Virginiaan, jonne se saapui joulupäivänä.

Alus oli Fort Monroessa ja Newport Newsissa kesäkuuhun 1896 ja lähti 4. kesäkuuta Key Westiin kahden kuukauden koulutuspurjehdukselle, mistä se palasi 3. elokuuta Norfolkiin. Alus oli itärannikolla vuoden 1897 loppupuolelle, jolloin se lähti Havannaan Kuubaan suojaamaan Yhdysvaltain kansallisia etuja ja kansalaisia rauhattomalla alueella.

Alus lähti 11. joulukuuta 1897 Hampton Roadsista Key Westiin, jonne se saapui 15. joulukuuta. Key Westissä alus liittyi Pohjois-Atlantin laivueen osastoon sotaharjoituksiin, joiden päätyttyä alus jatkoi matkaansa 24. tammikuuta 1898 Havannaan.

Alus saapui Havannaan 25. tammikuuta ja aluksen päällikkö Charles D. Sigsbee ankkuroi aluksensa keskelle satamaa ja asetti suuren vahdin. Aluksella ei ollut vapaavuoroa ja siellä oli varauduttu mahdolliseen sabotaasiin. Aluksella tapahtui 15. helmikuuta noin kello 21.40 voimakas räjähdys, joka repi aluksen kappaleiksi tuhoten koko keulan. Aluksella olleista 350 merisotilaasta sai surmansa tai katosi 252. Lisäksi Havannan sairaaloissa kuoli muutaman seuraavana päivänä aikana vammoihinsa kahdeksan. Eloonjääneet siirrettiin Ward Linen höyrylaiva *City of Washingtonille* ja Espanjan laivaston risteilijä *[[Alfonso XII (1887)|Alfonso XII:lle]]*. Sotaoikeus tutki onnettomuutta, johon ei löydetty syyllistä. Yhdysvaltain yleinen mielipide oli niin tuohtunut tilanteesta, että se johti lopulta sotaan Espanjan kanssa 21. huhtikuuta 1898.

Yhdysvaltain kongressi valtuutti 5. elokuuta 1910 hylyn nostamisen. Yhdysvaltain maavoimien pioneerien valvonnassa hylky saatiin lopulta pohjasta 2. helmikuuta 1912. Se hinattiin merelle, missä hylky upotettiin Meksikonlahdella syvään veteen sopivin menoin ja sotilaallisin kunnianosoituksin 16. maaliskuuta.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Explorer 8

**Explorer 8** oli yhdysvaltalainen tutkimus-satelliitti, joka laukaistiin 3. marraskuuta 1960. Se oli tarkoitettu tutkimaan elektronien ajallista ja alueellista jakaumaa, ionien keskitystä, ionien massaa, mikrometeoriittien jakelua, ja mikrometeoriittien massaa ionosfäärissä 400–1600 km korkeuksilla ja niiden vaihtelua täysin aurinkoisista olosuhteista täydelliseen varjoon, tai yöaikaan.

Hyötykuorma oli kahden katkaistun kartion muodossa, joiden pohjat liitettiin lieriömäiseen ekvaattoriin. Ulkokuori oli alumiinia ja sen halkaisija oli 76 cm ja korkeus 76 cm. 

## Lähteet
Discoverer 17

**Discoverer 17**, tunnettu myös **Corona 9012**, oli yhdysvaltalainen optinen tiedustelusatelliitti joka laukaistiin vuonna 1960. Se oli KH-2 Corona-satelliitti. Se perustuu Agena-B:hen.

Discoverer 17:n laukaisu tapahtui 20:43 UTC 12. marraskuuta 1960. Käytettiin Thor DM-21 Agena-B-rakettia, Vandenberg Air Force Basesita. Kun se saavutti kiertoradan, sille annettiin Harvard nimitys 1960 Omicron 1. Se oli ensimmäinen KH-2-satelliitti joka pääsi onnistuneesti kiertoradalle.

## Lähteet
Randa Abdel-Fattah

**Randa Abdel-Fattah** (s. 1979 Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia) on australialainen kirjailija. Hän on sukujuuriltaan palestiinalais-egyptiläinen.

Abdel-Fattah vietti lapsuutensa Melbournessa ja kävi katolista alakoulua ja islamilaista collegea. Hän opiskeli Melbournen yliopistossa oikeustiedettä ja humanistisia aineita ja on työskenteli yritysjuristina Sydneyssä. Hän toimii ihmisoikeusjärjestöissä ja Australiassa musliminaisten edustajana.

Abdel-Fattah valittiin 2009 Weekend Australian Magazinen kymmenen nousevan johtajan joukkoon luokassa "yhteiskunta", ja häntä pyydetään usein viestimissä kommentoimaan Palestiinaa, islamia ja Australian muslimeja koskevia kysymyksiä. Hän on työskennellyt oikeudenkäyntiavustajana, ja hänen tutkimuskohteensa tohtorin arvoa varten ovat monikulttuurisuus ja rasismi Australiassa.

Abdel-Fattah on saanut kirjoistaan useita palkintoja ja ollut 2017 Astrid Lindgrenin muistopalkintoehdokkaana.

Abdel-Fattah asuu puolisonsa ja lastensa kanssa Sydneyssä.

## Suomennetut teokset
* *Näyttääkö pääni tässä isolta?* (*Does my head look big in this?*, 2005) suomentanut Sirkka-Liisa Sjöblom. Hämeenlinna: Karisto, 2007  Sarja: Siskodisko

## Palkinnot ja tunnustukset
* 2006 Australian Book Industry Awards (ABIA) – Australian Book of the Year for Older Children teoksesta *Näyttääkö pääni tässä isolta?*
* 2017 ehdokkaana: Astrid Lindgrenin muistopalkinto 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* A career shaped around personal passions Sydney PEN – November 2012
* Arvio New York Timesissa kirjasta *Näyttääkö pääni tässä isolta?*
TIROS-2

**TIROS 2** (tai **TIROS-B**) oli pyörrestabilisoitu sääsatelliitti, joka laukaistiin vuonna 1960. Se oli toinen TIROS-ohjelman lennoista. Se palasi takaisin Maan ilmakehään vuonna 2014. Satelliitin tarkoitus oli testata kokeellisia televisio- ja infrapunalaitteistoja. 

* Laukaisupaino 127 kg
* Kiertoradan korkeus 670 km.
* Radan kaltevuus 48.6°.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
* Gunter's Space Page: TIROS 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10
Comatex

**Comatex** (*Compagnie Malienne de Textile*) on malilainen tekstiiliteollisuusyritys. Sen toimipaikka ja tuotantolaitos sijaitsevat Ségoussa.

Kiinan tuella rakennettu tekstiilitehdas avattiin vuonna 1968. Konkurssin partaalla ollut valtionyhtiö yksityistettiin vuonna 1994. Sen pääomasta 80 % omistaa kiinalainen China Overseas Engineering Group COVEC ja 20 % Malin valtio. Comatex jalostaa CMDT:n tuottamaa puuvillaa ja valmistaa lankaa ja kankaita kotimaiseen kulutukseen ja vientiin. Se pystyy käsittelemään vuosittain 2&nbsp;000 tonnia puuvillaa ja tuottamaan 10 miljoonaa metriä harmaata ja 12 miljoonaa metriä painettua kangasta sekä valkaisemaan ja värjäämään 450 tonnia lankaa. Yhtiö on Länsi-Afrikan suurin tekstiilinvalmistaja ja sillä on yli 1&nbsp;400 työntekijää.

Comatex jalostaa noin kaksi prosenttia Malissa tuotetusta puuvillasta. Sen ongelmia ovat vanhentunut koneisto, korkeat energiakustannukset ja ulkomainen halpatuonti. Yhtiön toiminta on ollut välillä pysähdyksissä ja sen sanotaan olevan jälleen vararikon partaalla.

## Lähteet
USS New York (ACR-2)

**USS New York** (runkonumerot ACR-2 ja CA-2) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1891 vesille laskettu panssariristeilijä ja myöhemmin A-luokan (raskas) risteilijä.

## Valmistus
Alus tilattiin 7. syyskuuta 1888 William Cramp and Sonsilta Philadelphiasta, missä köli laskettiin 30. syyskuuta 1890. Alus laskettiin vesille 2. joulukuuta 1891 kumminaan neiti Helen Page ja otettiin palvelukseen 1. elokuuta 1893 päällikkönään Arent S. Crowninshield.

## Palvelus
Alus nimettiin 16. helmikuuta 1911 *USS Saratogaksi*. Se oli seuraavat viisi vuotta Kauko-Idässä. Alus palasi 6. helmikuuta 1916 Bremertoniin Washingtoniin, missä se siirrettiin Tyynenmeren laivaston reserviin.

Yhdysvaltain ensimmäiseen maailmansotaan liittymisen uhatessa alus palautettiin palvelukseen 23. huhtikuuta 1917 ja se liitettiin Yhdysvaltain Tyynenmeren partiojoukkoihin 7. kesäkuuta. Syyskuussa alus purjehti Meksikoon torjuakseen kapinoinnin aiheuttaman uhan alueelle. Ensenadassa alus pysäytti ja auttoi valtaamaan kauppa-aluksen, joka kuljetti 32 Saksan keisarikunnan agenttia ja joukkoa Yhdysvalloista kutsuntoja paenneita. Marraskuussa alus läpäisi Panaman kanavan liittyen Atlantin laivaston risteilijöihin Hampton Roadsissa, missä se nimettiin 1. joulukuuta uudelleen *USS Rochesteriksi*.

Suojattuaan saattueen Ranskaan alus oli maali- ja koululaivana Chesapeakenlahdella. Maaliskuusta 1918 alus suojasi saattueita, missä tehtävässä se oli sodan loppuun. Aselevon astuttua voimaan alus kuljetti kotiutettavia Yhdysvaltoihin.

Toukokuussa 1919 alus oli hävittäjäosaston, joka suojasi laivaston NC-merilentokoneiden Atlantin yli lentoa, lippulaivana. Alus oli 1920-luvun alun Yhdysvaltain itärannikolla. Alkuvuodesta 1923 alus lähti Guantanamo Bayhin aloittaaksen palveluksensa Keski- ja Etelä-Amerikassa.

Kesällä 1925 alus kuljetti kenraali Pershingiä seurueineen Aricaan Chileen ratkaistakseen Tacna-Arica riidan. Se viipyi alueella vuoden loppuun. Syyskuussa 1926 alus osallistui Nicaraguan levottomuuksien hillitsemiseen, minkä jälkeen se palasi 1920-luvulla toistuvasti alueelle.

Vuonna 1928 alus korvasi *USS Tulsan* Corintossa Nicaraguassa, jolloin sen tehtävänä oli tukea alueella olevia Yhdysvaltain joukkoja taistelussa kapinallisia vastaan. Vuonna 1929 Haitissa puhkesi levottomuuksia hallitusta vastaan, jolloin Yhdysvaltain kansalaisia joutui vaaraan. Alus kuljetti 1. merijalkaväki prikaatin Port-au-Princeen ja Cap Haitieniin. Vuonna 1930 alus kuljetti viisihenkisen komitean tutkimaan alueen tilannetta. Maaliskuussa alus nouti merijalkaväen sotilaat ja kuljetti heidät Yhdysvaltoihin.

Alus saapui 25. helmikuuta 1932 Balboaan liitettynä Tyynenmeren laivastoon. Se saapui 27. huhtikuuta Shanghaihin ja liittyi Jangtsejoella partioiviin aluksiin kesäkuussa. Alus lähti Caviteen, missä se poistettiin palveluksesta 29. huhtikuuta 1933. Seuraavat kahdeksan vuotta alus oli ankkurissa Olongapon telakalla. Se poistettiin alusluettelosta 28. lokakuuta 1938 ja miehistö upotti sen joulukuussa 1941, jottei se joutuisi japanilaisten käsiin.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Eero Paso

**Eero Paso** (s. 19. heinäkuuta 1954 Utajärvi) on suomalainen Uudellamaalla asuva kirjailija, valokuvaaja ja rakennusmies.

Paso kävi keskikoulun ja iltalukiota Oulussa sekä opiskeli Limingan Taidekoulussa 1979–1981. Hän on suorittanut myös rakennusmiehen ammattitutkinnon. Paso on työskennellyt rakennuksilla, varastomiehenä, autonkuljettajana ja tehdastyöläisenä Suomessa ja Ruotsissa. Hän oli myös kalatehdastyöläisenä Ruijassa 1982–1983. Rakennusalalla hän ollut vuodesta 1988 alkaen ja asuu nykyisin Lapinjärvellä Uudellamaalla.

Eero Paso on kirjoittanut Pohjois-Suomen maaseudun elämän murroksesta 1960- ja 1970-luvuilla (*Talvitietä pitkin*), ruotsinsuomalaisten siirtolaisten elämästä 1980-luvulla (*Ruotsinmaa*) sekä Ruijaan kalatehtaaseen töihin lähtevistä suomalaisista (*Kylmän talven tapahtumat*). Metsästystä, kalastusta ja retkeilyä harrastava Paso on kirjoittanut myös eränovelleja joita on julkaistu *Eränkävijä 1988 -*antologiassa sekä ''Metsästys ja Kalastus'' -lehdessä. Pason runoja on julkaistu kulttuurilehti ''Kaltiossa''. Paso toimi 1980-luvulla valokuvaajana Metsäntutkimuslaitoksen Muhoksen toimipisteessä. Valokuvaajana hän on osallistunut yhteisnäyttelyihin ja pitänyt omat näyttelyt Porvoossa 1997 sekä Loviisassa 1997 ja 2000.

## Teoksia
* *Hauen saunottajat* : kertomuksia. Sahlgren, Otalampi 2002
* *Talvitietä pitkin* : romaani. Nordbooks, Kemi 2009
* *Ruotsinmaa*. Nordbooks, Kemi 2013
* *Kylmän talven tapahtumat* : romaani. Atrain & Nord, Kemi 2018

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mari A:n kirjablogi 29.7.2013 : Eero Paso : Ruotsinmaa
Mikael Äijälä

**Mikael Äijälä** (s. 13. lokakuuta 2000) on suomalais-luxemburgilainen jääkiekkoilija. Hän edustaa seuratasolla luxemburgilaista Tornado Luxembourgia. Hän pelasi Luxemburgin maajoukkueessa vuoden 2018 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuiden IIB-divisioonassa.

## Lähteet
Hae-won Chang

**Hae-won Chang** on eteläkorealainen pianisti. Hän valmistui Soulissa taiteiden kandidaatiksi ja maisteriksi ennen kuin lähti opiskelemaan Frankfurtiin. Hän suoritti ensimmäisenä korealaisena Konzertexamenin. Chang on voittanut useita palkintoja, kuten Korean kansallisen pianokilpailun ensipalkinnon. Uransa konserttipianistina hän aloitti vuonna 1957 soittamalla Soulin filharmonikkojen kanssa Ludwig van Beethovenin c-mollikonserton. Sittemmin Changilla on ollut kiireinen ura sekä pedagogina että esiintyjänä Koreassa, muissa Aasian paikoissa, Amerikassa ja Euroopassa.

## Lähteet
Bosson von Willebrand

**Carl-Gustaf Bosson von Willebrand** (28. lokakuuta 1940 Helsinki – 8. kesäkuuta 2018) oli suomalainen radio- ja televisiotoimittaja ja kriitikko. 

Bosson von Willebrand syntyi lentokapteeni Bo von Willebrandin ja kielenkääntäjä Ulla Idmanin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1994 on Säde Hautamo. Von Willebrand työskenteli Yleisradion toimittajana 1963–1964 ja Finlands svenska televisionin toimittajana ja kulttuuri-, kirjallisuus- ja elokuvakriitikkona vuodesta 1969, sekä sittemmin freelancer-toimittajana ja elokuvakriitikkona. *[[Dagens Industri]]n* Suomen kirjeenvaihtaja von Willebrand oli 1979–1981, televisiotuotannon opettajana hän toimi 1980–1982. Vuonna 1966 von Willebrand julkaisi kuunnelman *Akateeminen kuolema*. Hänen TV-dokumenttinsa *Viimeinen lento Tallinnasta* (1991) käsittelee Matkustajakone Kalevan alas ampumista kesäkuussa 1940 Suomenlahdella, jossa hänen koneen kapteenina toiminut isänsä menehtyi.

## Lähteet
Christian Hommel

**Christian Hommel** on saksalainen oboisti. Hän opiskeli Freiburgissa oboensoittoa Heinz Holligerin ja pianonsoittoa James Averyn johdolla. Hommel on voittanut palkintoja muun muassa Geneven kansainvälisessä musiikkikilpailussa ja Triesten oboekilpailussa. Hän on esiintynyt solistina, kamarimuusikkona ja kapellimestarina Euroopassa, Amerikassa ja Aasiassa. Hän pääsi Bremenin taidekorkeakoulun professoriksi ja on myös pitänyt kansainvälisiä mestarikursseja. Hän on johtanut Saksan nuorisosinfoniaorkesteria.

Hommelilla on erityinen kiinnostus nykytaidemusiikkia kohtaan, mutta hän on myös muun muassa levyttänyt Naxokselle Johann Sebastian Bachin tuotantoa.

## Lähteet
Ladislav Kyselák

**Ladislav Kyselák** (27. kesäkuuta 1956 Brno – 15. marraskuuta 2012 Brno) oli tšekkiläinen alttoviulisti. Hän syntyi musikaaliseen perheeseen ja opiskeli Brnon konservatoriossa aluksi viulunsoittoa. Kaksi vuotta myöhemmin hän kuitenkin siirtyi alttoviuluun, ja hän valmistui Alois Moráňin opettamana vuonna 1976. Sittemmin hän opiskeli Prahassa ja esiintyi opintojensa päätteeksi Dvořák-salissa. 

Kyselák oli kysytty kamarimuusikko. Hän tuli yleisölle tutuksi maansa radiosta ja television musiikkiohjelmista. Hän teki levytyksiä kansainvälisillekin yhtiöille ja kiersi esiintymässä Euroopassa, Yhdysvalloissa ja Japanissa.

Kyselák soitti 1980-luvun loppupuolella ensimmäistä alttoviulua Slovakian filharmonikoissa, ja hänestä tuli vuonna 1989 Janáček-kvartetin jäsen. Hänen ohjelmistoonsa kuului musiikkia barokista nykyaikaan. Hänen esittämiensä teosten joukossa oli soolo-, kamari- ja orkesterimusiikkia.

## Lähteet
Punainen heisipuu (elokuva)

**Punainen heisipuu** (*Kalina krasnaja*) on Vasili Šukšinin oman romaaninsa pohjalta käsikirjoittama ja ohjaama neuvostoliittolainen draamaelokuva vuodelta 1974. Šukšin näyttelee itse myös pääosaa, vankilasta vapautuvaa rikollista joka yrittää aloittaa uutta elämää. Sekä romaania että elokuvaa pidetään Šukšinin pääteoksina, ja Jegorin rooli oli hänelle itselleen hyvin läheinen. Elokuva jäi nuorena kuolleen Šukšinin viimeiseksi, ja hän oli sitä tehdessään jo vakavasti sairas.

*Punaisen heisipuun* sanotaan yhdistävän taitavasti arkipäivän kuvauksen ja huumorin neuvostoyhteiskunnan kritiikkiin.

## Juoni
Nuori Jegor vapautuu vankilasta ja menee ensi kertaa tapaamaan kirjeenvaihtoystäväänsä Ljubaa. He rakastuvat, mutta miehen entisen elämän viholliset eivät jätä tätä rauhaan.

## Rooleissa

## Vastaanotto
*Punainen heisipuu* oli Neuvostoliitossa vuoden katsotuin elokuva. Se voitti Bakussa pidetyn Yleisliittolaisen elokuvafestivaalin pääpalkinnon ja kolme palkintoa Berliinin elokuvajuhlilla, muun muassa kansainvälisen kriitikkojärjestön Fiprescin palkinnon. Suomessa elokuva tuli ensi-iltaan vuonna 1975 ja sai 18&nbsp;101 teatterikatsojaa, millä se sijoittui vuoden 242 ensi-iltaelokuvien joukossa sijalle 90. Elokuva on esitetty Suomen televisiokanavilla 1984 ja 2001.

Elokuva herätti ihastusta myös länsimaissa uudenlaisen realismin esittämisestä neuvostoelokuvassa. *[[The Washington Post]]in* jutussa, joka julkaistiin *Helsingin Sanomien* pääkirjoitussivulla huhtikuussa 1974, amerikkalaiskirjeenvaihtaja Robert Kaiser piti yllättävänä rikollisen nostamisen päärooliin ja kommunistisen puolueen ihannoinnin jättämisen taka-alalle huolimatta vuonna 1972 sen antamasta määräyksestä, että neuvostoelokuvan pääteemana tulisi aina olla kommunismin ja puolueen ylistys.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The Red Snowball Tree, elokuva englanniksi tekstitettynä ja Mosfilmin restauroimana versiona YouTubessa
Discoverer 18

**Discoverer 18**, tunnettuna myös **Corona 9013**, oli yhdysvaltalainen optinen tiedustelusateliitti joka laukaistiin vuonna 1960. Se oli KH-2 Corona-satelliitti, joka perustuu Agena-B:hen.

Discoverer 18:en laukaisu tapahtui 20:20:58 UTC 7. joulukuuta 1960. Siinä käytettiin Thor DM-21 Agena-B-rakettia.

## Lähteet
Finist – hyvä haukka

**Finist – hyvä haukka** () on Gennadi Vasiljevin ohjaama neuvostoliittolainen, komediallinen fantasiaelokuva vuodelta 1975. Se perustuu venäläiseen kansansatuun, Lev Potjomkinin käsikirjoitukseen ja Mihail Nozhkinin runoihin.

## Lähde
Matti Annala

**Matti Annala** (14. huhtikuuta 1898 Töysä – 23. marraskuuta 1958) oli suomalainen taidemaalari, joka asui suurimman osan elämäänsä Alavudella. Alavuden kaupungin kokoelmissa olevia Annalan teoksia on pysyvästi esillä Alavudella Taidekeskus Harrissa pidettävässä taiteilija Matti Annalan pysyvässä muistonäyttelyssä. Annala kuului Pro Natura -taiteilijaryhmään. Matti Annalan vanhemmat olivat Juho Matinpoika ja Vilhelmiina Kaapontytär Annala. Hänen veljensä oli Carl Paivio.

## Maalauksia
* Kiuruveden kirkon alttaritaulu.
* Soinin kirkon alttaritaulu.
* Pylkönmäen kirkon alttaritaulu
* Kuortaneen siunauskappelin alttaritaulu
* *Maisema* : öljymaalaus. 1934
* *Maaseutua* : öljymaalaus. 1942
* *Perunan nosto* : öljymaalaus. 1942
* *Junan tulon jälkeen* : öljymaalaus. 1946

## Kirjallisuutta
* Arvo Sippola : *Matti Annala : töysäläis-alavutelainen taiteilija 14.4.1898-23.11.1958*. Taidekeskus Harri, Alavus 1990
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Matti Annala Geni.com-sivustolla
Ootsä nähny Nikkee

**Ootsä nähny Nikkee** on Nikke Ankaran toinen studioalbumi, joka julkaistiin 27. huhtikuuta 2018. Levy myi jo ennakkoon tuplaplatinaa.

## Kappalelista

## Lähteet
Lorenza Mondada

**Lorenza Mondada** (s. 1963 Locarno, Ticino, Sveitsi) on sveitsiläinen kielitieteilijä ja professori.

Mondada opiskeli 1982–1985 Fribourgin yliopistossa ja toimi valmistuttuaan assistenttina eri yliopistoissa. Hän väitteli Lausannen yliopistossa 1994 ja tutki väitöskirjassaan tilan kuvauksia matkakertomuksissa. 1996–2001 hän oli Baselin yliopistossa apulaisprofessori. Vuonna 2001 hänet nimitettiin Lyon 2 -yliopiston kielitieteen osaston professoriksi ja tammikuussa 2007 ICAR-tutkimuslaboratorion johtajaksi.

Mondada on ollut vuodesta 2012 Baselin yliopiston ranskan kielen ja yleisen kielitieteen professori. Aiemmin hän oli Lyonin yliopiston kielitieteen osaston professori ja Institut Universitaire de Francen tutkija sekä ICAR Research Labin (UMR 5191 CNRS) tutkija. Vuonna 2006 hän oli Helsingin yliopistossa tutkijana.

Mondada valittiin vuonna 2016 Suomalaisen tiedeakatemian jäseneksi.

Mondada sai 2001 Latsis-palkinnon, joka myönnetään Sveitsissä vuosittain alle 40-vuotiaalle huippututkijalle.

## Lähteet
Hanna Risku

**Hanna Risku** (s. 27. huhtikuuta 1967, Mikkeli) on suomalainen kielitieteilijä. Hän toimii Wienin yliopiston käännöstieteen professorina.

Hanna Risku kirjoitti ylioppilaaksi Mikkelin lukiosta vuonna 1986. Risku opiskeli käännöstiedettä 1986–1992 Tampereen yliopistossa pääkielinään englanti ja saksa, ja toimi sen jälkeen siellä myös opettajana. 

Riskun äidinkieli on suomi, minkä lisäksi hänen työkieliään ovat saksa ja englanti. Hän osaa myös sujuvasti ruotsia, sekä tuntee ranskan ja viron perusteet.

Korkeakouluopintojensa aikana Suomessa Risku työskenteli sijaisopettajana useissa Mikkelin kouluissa. Itävallassa opiskellessaan hän alkoi työskennellä kääntäjänä paikalliselle liikenneturvallisuusvirastolle.

Risku väitteli 1996 filosofian tohtoriksi Wienin yliopistossa. Tohtoriksi väiteltyään Risku työskenteli Wienin yliopistossa luennoitsijana, kunnes hän siirtyi 1996–1999 Ruotsiin Skövden yliopistoon Informaatioteknologian osastolle. Siellä hän toimi myös kielten osaston lehtorina.

Vuosina 2001 – 2005 Risku myös teki freelance-käännöksiä Wienin kaupungille.

Vuosina 1999–2005 Risku toimi Donau-Universität Krems -yliopistossa Itävallassa Zentrums für Wissens- und Informationsmanagementin johtajana, ja työskenteli myös vierailevana professorina Aarhusin yliopistossa, Tanskassa. Donau-Universität Kremsissä hän toimi professorina vuosina 2005–2010, niistä vuodet 2007–2008 vararehtorina. 

Vuosina 2011–2017 Risku oli käännöstieteen professori Grazin yliopistossa teoreettisen ja sovelletun käännöstieteen instituutissa ja 2011–2013, sekä 2015–2017 instituutin johtaja.

Risku on tehnyt uransa aikana useita vierailuluentoja erinäisissä yliopistoissa, kuten Granadan ja Germersheimin yliopistoissa, minkä lisäksi hän on opettanut useita kielitieteiden työpajoja.

Syyskuusta 2017 hän on ollut käännöstieteen professori Wienin yliopiston käännöstieteen instituutissa.

Risku valittiin vuonna 2016 Suomalaisen tiedeakatemian jäseneksi.

## Lähteet
Iivana Julma vaihtaa ammattia

**Iivana Julma vaihtaa ammattia**, myös nimillä **Iivana Julma** ja **Iivana Julma Bulgakov** (*Ivan Vasiljevits menjaet professiju*), on Leonid Gaidain ohjaama neuvostoliittolainen komediaelokuva vuodelta 1973. Farssimaisen tarinan on käsikirjoittanut Mihail Bulgakovin näytelmän pohjalta Vladlen Bahnov. Pääosassa nähdään kahta roolia näyttelevä Juri Jakovlev.

## Juoni

1970-luvun kerrostalolähiössä asuu nörtti keksijä Aleksandr Timofeev (Shurik), joka rakentaa aikakonetta. Hän lähettää vahingossa talonmies Ivan Vasiljevitšin ja naapuriasunnossa töissä olleen murtovaras Žorž Miloslavskin Iivana Julman aikakaudelle 1500-luvulle, ja kerrostaloon tulee vastaavasti asumaan itse Iivana Julma, venäjäksi Ivan Vasiljevitš.

## Rooleissa

## Vastaanotto
*Iivana Julma vaihtaa ammattia* oli vuonna 1973 Neuvostoliiton suosituin elokuva yli 60 miljoonalla katsojallaan. Sitä on esitetty Venäjän televisiossa usein myöhemminkin uudenvuodenpyhien aikoihin.

## Lähteet
Kalle Vuoristo

**Kalle Vuoristo** (1903–1940) oli suomalainen taidemaalari. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosien 1920 ja 1935 välillä ja oli yksi Brondan kahvilan vakioasiakkaista.

## Maalauksia
* *Nukkuva nainen*: öljymaalaus. 1933

## Lähteet
Addis Abeban pikaraitiotie

**Addis Abeban pikaraitiotie** () on pikaraitiotiejärjestelmä Addis Abebassa, Etiopiassa. Rakennustyöt alkoivat vuonna 2011. Ensimmäinen, pohjois-eteläsuuntainen linja avattiin 20. syyskuuta 2015. Toinen, itä-länsisuuntainen linja avattiin 9. marraskuuta 2015. Asemia on yhteensä 39.

Raitiotien urakoitsijana toimi China Railway Group Limited. Projekti sai rahoitusta Export-Import Bank of China -pankilta. Järjestelmää liikennöi Shenzhen Metro Group.

## Lähteet
Kirkas taivas

**Kirkas taivas** (*Tšistoje nebo*) on Grigori Tšuhrain ohjaama neuvostoliittolainen draamaelokuva vuodelta 1961. Sen on käsikirjoittanut Daniil Hrabrovitski. Elokuva sai jaetun ensipalkinnon toisilla Moskovan elokuvajuhlilla.

Elokuva käsittelee toisen maailmansodan jälkeisiä Stalinin poliittisia vainoja. Tarinassa sotavangiksi jäänyt ja sodan jälkeen kotimaahansa palaava taistelulentäjä leimataan maanpetturiksi. *Kirkas taivas* oli ensimmäisiä kuvauksia siitä, mitä vaikeuksia sotavankeudesta palaavilla oli neuvostoyhteiskunnassa.

## Rooleissa

## Lähteet
Ivan Sesar

**Ivan Sesar** (s. 29. elokuuta 1989 Mostar, Bosnia ja Hertsegovina) on bosniahertsegovinalainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaassaan Tuzla Cityä. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti Suomen Veikkausliigassa pelaavaa FC Inter Turkua vuonna 2018. Interiin hän siirtyi Juventus Bucureştista.

Sesar on pelannut Bosnia ja Hertsegovinan jalkapallomaajoukkueessa kolme ottelua vuosina 2011–2012.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tiffany Jackson

**Tiffany Jackson** on yhdysvaltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän loi Alma Marchin roolin Mark Adamon teoksessa *[[Little Women (ooppera)|Little Women]]* maaliskuussa 1998.

Jackson on syntyjään philadelphialainen, mutta varttui New Havenissa, Connecticutissa. Hän sai kandidaatin arvon Michiganin yliopistosta ja sitten maisterin arvon sekä taiteilijadiplominsa Yalen yliopistosta. Vuonna 1997 hän liittyi Houston Grand Opera Studion palvelukseen. Vuonna 2002 häntä kuultiin ensimmäistä kertaa Virginian oopperassa. Hänen ohjelmistoonsa kuuluu Adamon ohella muun muassa Wolfgang Amadeus Mozartin oopperoiden rooleja. Hän on tulkinnut myös Ludwig van Beethovenin ja Gustav Mahlerin kuorosinfonioita. Hän on esiintynyt useilla festivaaleilla kansainvälisesti.

## Lähteet
Daft Club

__NOTOC__

**Daft Club** on ranskalaisen elektronista musiikkia tuottavan duo Daft Punkin ensimmäinen remix-albumi, jonka julkaisi Virgin Records 1. joulukuuta 2003. Albumi koostuu albumien Discoveryn ja Homeworkin remix-kappaleista.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Pitchfork: 1.3/10

## Lähteet
Musique Vol. 1 1993–2005

__NOTOC__

**Musique Vol. 1 1993–2005** on ranskalaisen elektronista musiikkia tuottavan duo Daft Punkin ensimmäinen kokoelma-albumi, jonka julkaisi Virgin Records 29. maaliskuuta 2006. Albumin mukana ilmestyi bonus-DVD, joka sisälsi 12 musiikkivideota, joista kaksi oli uusia.

## Kappaleet
### Musique Vol. 1 1993–2005 (CD)
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Musique Vol. 1 1993–2005 (DVD)
# "Da Funk"
# "Around the World"
# "Burnin"
# "Revolution 909"
# "One More Time"
# "Harder, Better, Faster, Stronger"
# "Something About Us"
# "Robot Rock"
# "Technologic"
# "Rollin' and Stratchin'" (live-video, kuvattu Los Angelesissa)
# "The Prime Time of Your Life"
# "Robot Rock" (Daft Punk Maximum Overdrive)

## Arvostelut
* Pitchfork: 8.1/10

## Lähteet
Emma Johnson (klarinetisti)

**Emma Johnson** (s. 20. toukokuuta 1966 Barnet, Hertfordshire) on brittiläinen klarinetisti. Hän varttui Lontoossa, ja hänet valittiin 17-vuotiaana BBC:n "vuoden nuoreksi muusikoksi". Hänestä tuli Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen vuonna 1996.

Johnson opiskeli musiikkia ja englantia Cambridgen yliopistossa. Hänen instrumenttinsa on englantilaisen Peter Eatonin rakentama.

## Lähteet
Chiyo Miyako

**Chiyo Miyako** ( *Miyako Chiyo*, 2. toukokuuta 1901 – 22. heinäkuuta 2018) oli japanilainen nainen, josta tuli maailman vanhin elävä ihminen japanilaisen Nabi Tajiman kuoltua 21. huhtikuuta 2018. Hän asui Kanagawan prefektuurissa.

Hänestä tuli Kanagawan prefektuurin vanhin ja Japanin toiseksi vanhin henkilö 5. joulukuuta 2015, kun Kiyoko Ishiguro kuoli. Ishiguro oli syntynyt kaksi kuukautta Miyakoa aiemmin. Hän piti pitkän ikänsä salaisuuksina ankeriaan syömistä, viinin juomista ja sitä, ettei koskaan tupakoinut. Miyako on tällä hetkellä tiettävästi 10. vanhimmaksi elänyt henkilö koskaan ja kolmanneksi vanhimmaksi elänyt aasialainen ja japanilainen. Miyako täytti 117 vuotta 2. toukokuuta 2018. Hän on tiettävästi yhdeksäs henkilö maailmassa ja kolmas aasialainen ja japanilainen, joka on saavuttanut vähintään 117 vuoden iän. Miyako oli tiettävästi viimeinen elossa ollut vuonna 1901 syntynyt henkilö. Miyakon kuoleman jälkeen maailman vanhimman elävän ihmisen titteli siirtyi japanilaiselle Kane Tanakalle.

## Lähteet
Colette Marchand

**Colette Janine Marchand** (29. huhtikuuta 1925 Pariisi, Ranska – 5. kesäkuuta 2015 Bois-le-Roi, Ranska) oli ranskalainen balettitanssija ja näyttelijä. Hän sai klassisen baletin koulutuksen, mutta hän sai huomiota Roland Petit’n modernia balettia tanssineen seurueen Les Ballets de Paris -jäsenenä. Sitä kautta Marchand sai elokuvaroolin elokuvasta *[[Punainen mylly (vuoden 1952 elokuva)|Punainen mylly]]*, josta hän oli ehdolla Oscar-palkintoon.

## Uran alku balettitanssijana
Colette Marchand syntyi Pariisissa vuonna 1925 ja opiskeli Pariisin oopperan balettikoulussa. Hän aloitti uransa klassisen baletin parissa oopperan baletissa, mutta hän herätti 19-vuotiaana ranskalaisen kritiikon ja impressaarin Irène Lidovan huomion. Lidova keräsi yhteen nuorten tanssijoiden ja koreografien ryhmän. Marchand liittyi Les Ballets de Paris -ryhmään vuonna 1948 tanssittuaan sitä ennen oopperan baletissa ja brittiläisessä Metropolitan Ballet’ssa.

Boris Kohno toimi Lidovan ryhmän johtajana ja loi siitä modernin balettiseurueen Roland Petit’n tekemien koreografioiden ympärille. Kun Margot Fonteyn jätti Les Ballets de Paris’n, Marchandille annettiin *Les Demoiselles de la Nuit* -baletin päätanssijana.

Petit’n baletissa *L’Oeuf à la Coque* Marchand aiheutti sensaation sekä Lontoossa että New Yorkissa. Siinä hän kuoriutuu jättiläismäisestä kananmunasta ja tanssii mustissa sukkahousuissa ja höyhenissä. Yhdysvalloissa hän nousi kauneusikoniksi, ja monissa lehdissä nostettiin esille Marchandin jalat. Hänet tunnettiinkin Yhdysvaltain lehdistössä usein lempinimellä ”Les Legs” (”jalat”).

## Elokuvissa ja myöhemmät vuodet
Marchandin status toi hänelle Yhdysvalloissa sekä Broadway- että elokuvarooleja. Hän näytteli vuosina 1951–1952 Broadwayn revyyssä *Two on the Aisle*. Marchand oli John Hustonin elokuvassa *Punainen mylly* (1952) oli Henri de Toulouse-Lautrecin prostituoitu rakastaja. Hän sai roolista parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden ja voitti Golden Globen parhaana uutena naisnäyttelijänä. *Punaisen myllyn* jälkeen Marchand näytteli ranskalaisessa elokuvassa *[[Unkarilainen rapsodia (vuoden 1954 elokuva)|Unkarilainen rapsodia]]* (1954) ja lyhyessä impressionistisessa tanssielokuvassa *Romantic Youth*, johon Marchand teki itse myös koreografian.

Petit koreografioi Lontooseen Marchandille baletin *Lady in the Ice* (1953), jonka ohjasi Orson Welles. London Festival Ballet’n kanssa Marchand tanssi vuosina 1955–1956. Uransa myöhemmissä vaiheissa hän esiintyi pariisilaisissa varieteeteattereissa ja vierailevana tanssijana useissa balettiseurueissa.

## Lähteet
Armas Kauhanen

**Armas Kauhanen** (26. marraskuuta 1907 – 19. kesäkuuta 1980) oli suomalainen rikostoimittaja joka käytti nimimerkkiä *Kuha*. Kauhanen oli Helsingin Sanomien toimittajana tutkimassa muun muassa vuonna 1932 Tattarisuon tapausta.

Kauhanen esiintyi yhdessä osassa Eino Ruutsalon vuonna 1961 valmistuneessa elokuvassa Hetkiä yössä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Armas Kauhanen : Poliisi ja sanomalehdistö, Poliisimies : poliisijärjestöjen äänenkannattaja, 15.09.1936, nro 17, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Armas Kauhanen : Poliisi ja sanomalehdisto, jatkoa, Poliisimies : poliisijärjestöjen äänenkannattaja, 30.11.1936, nro 22, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Dominique Janssen

**Dominique Janssen** (ent. **Bloodworth**, s. 17. tammikuuta 1995) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Alankomaiden naisten maajoukkueessa kesäkuun 2025 loppuun mennessä 126 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi Australiaa vastaan 5. maaliskuuta 2014.

Janssen pääsi MM-kilpailuissa 2015 vaihdosta kentälle yhdessä ottelussa. Hän voitti Euroopan-mestaruuden 2017 ja pelasi loppuottelussa runsaat puoli tuntia päästyään vaihdosta kentälle. MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti hopeaa. Hän pelasi MM-turnauksessa Alankomaiden kaikki seitsemän ottelua alusta loppuun ja teki maajoukkueuransa ensimmäisen maalin alkulohko-ottelussa Kamerunia vastaan. EM-kilpailuissa 2022 hän pelasi täydet minuutit joukkueensa kaikissa neljässä ottelussa. MM-kilpailuissa 2023 hän pelasi joukkueensa kaikki viisi ottelua alusta loppuun.

Seuratasolla Janssen edustaa englantilaista Manchester Unitedia, johon hän siirtyi kesällä 2024. Hän lähti ulkomaille vuonna 2013 ja edusti kaksi kautta saksalaista SGS Esseniä, kaudet 2015–2019 englantilaista Arsenalia ja kaudet 2019–2024 saksalaista VfL Wolfsburgia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Einar Lagerstam

**Einar Selim Lagerstam** (5. elokuuta 1895 Mikkeli – 31. lokakuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. 

Einar Lagerstamin vanhemmat olivat raatimies Selim Mortimer Lagerstam ja Fanny Sofia Lagerstam, o.s. Kiuru. Hän teki muun muassa maisemamaalauksia, joista hän piti yksityisnäyttelyn Helsingissä keväällä 1930. Lagerstam oli yksi Brondan kahvilan vakioasiakkaista.

Huhtikuussa 1930 Lagerstam piti Helsingissä Esplanadin taidesalongissa näyttelyn, jossa oli esillä yksinomaan monotypia-menetelmällä tehtyjä vedoksia, joiden aiheet olivat enimmäkseen valittu etelästä, Italian kaupungeista ja Ranskan Rivieralta. Elokuussa 1930 Lagerstam oli Lapualla tekemässä maalauksia ja etsauksia Lapuan liikkeen johtomiesten kotitaloista.

## Maalauksia
* *Venetsia*: öljymaalaus. 1930
* *Via Appia (Italia)*: öljymaalaus. 1930 
* *Maisema Puijolta*: akvarelli. 1932
* *Pallastunturi*: akvarelli. 1947
* *Maisema Kilpisjärveltä*: akvarelli. 1948
* *Maisema Muoniosta*: akvarelli.1954
* *Olavinlinna*: öljymaalaus 1936

## Lähteet
Alive 2007

__NOTOC__

**Alive 2007** on ranskalaisen elektronista musiikkia tuottavan duon Daft Punkin toinen livealbumi, jonka julkaisi Virgin Records 19. marraskuuta 2007. Albumi nauhoitettiin 14. heinäkuuta 2007 Pariisissa, yhtyeen "Alive 2006/2007"-kiertueelta.

Albumi voitti parhaan elektronisen musiikin albumin Grammy-palkinnon vuoden 2009 Grammy-palkintogaalassa.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Metacritic: 78/100
* Pitchfork: 8.5/10 (Best New Music)
* Rolling Stone: 

## Lähteet
Liza van der Most

**Liza van der Most** (s. 8. lokakuuta 1993) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Alankomaiden naisten maajoukkueessa kesäkuun 2020 loppuun mennessä 15 maaottelua. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi Brasiliaa vastaan 20. elokuuta 2014. Hän voitti Euroopan-mestaruuden 2017. Hän saavutti MM-hopeaa 2019 mutta ei päässyt lopputurnauksessa pelaamaan lainkaan.

Seuratasolla van der Most edustaa Ajaxia.

## Lähteet