open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vilho Elomaa

**Johan Vilhelm (Vilho) Elomaa** (16. tammikuuta 1893 – 11. huhtikuuta 1926 Terijoki) oli suomalainen venäjän- ja saksankielisen kirjallisuuden suomentaja.

Senaatti myönsi 1500 mk venäjänkielen matka-apurahan vuonna 1915 oikeustieteiden ylioppilas Elomaalle kuuden kuukauden oleskelua varten Keisarikunnassa ja hänet nimitettiin vuonna 1916 Helsingin poliisilaitoksen kielenkääntäjäksi. Elomaa oli tällöin Helsingin poliisilaitoksen etsivä konstaapeli.

Elomaa toimi tällöin ja myöhemmin kielenkääntäjänä tehden käännöstöitä ja antaen kieltenopetusta ainakin Helsingissä, Raumalla, Jyväskylässä ja Terijoella. Elomaa esiintyi myös näyttämöllä erilaisissa tehtävissä tehden myös käännöksiä teattereille. Rauman näyttämölle ohjelmalliseen iltamaan Elomaa käänsi Anton Tsehovin näytelmän Joutsenlaulu.

Elomaan puoliso vuodesta 1916 oli Impi Martta Sofia Helminen (1894–1922).   

## Suomennoksia
* Aleksander Herzen : *Eurooppa ja Venäjä : vallankumousmiehen mietteitä* ; venäjänkielestä suomentanut Vilho Elomaa. Suuria kysymyksiä 3. Karisto 1918
* Leo Tolstoi : *Kreuzer-sonaatti*. Kuuluisia romaaneita 14. Kustannus oy. Ahjo, Jyväskylä 1919  
* Ernst Zahn : *Severin Imbodenin rakkaus* : romaani ; saksankielestä suomensi Vilho Elomaa. Karisto 1919
* Katharine Tynan : *Säätynsä yläpuolella*. Naisten romaaneja 20. Karisto 1919
* Anton Tsehov : *Turha voitto* : kertomus. Ahjo, Helsinki 1919, uusi painos Sanasato, Tampere 2003
* Herman Schmid : *Vastoin odotusta* : romaani. Karisto 1919
* Gertrud v. Brockdorff : *Viimeinen Tsaaritar : romaani nykyajalta* ; saksan kielestä suomensi Vilho Elomaa. Kuuluisia miehiä ja naisia, Romaaneja historiasta 1. Karisto 1919
* A. K. Tolstoi : *Iivana Julman soturi : historiallinen romaani*. Ahjo, Helsinki 1920, 2. painos WSOY 1943
* A. Sipelgas : *Punapää-Roosa* : novelleja ; venäjänkielisestä käsikirjoituksesta tekijän luvalla suomentanut Vilho Elomaa. Alfa, Helsinki 1920
* Julius Regis : *Sininen jälki* : salapoliisiromaani. Ahjo, Helsinki 1920, 2. painos 1922
* A. Sipelgas : *Golgatha : romaani Neuvosto-Venäjän elämästä* ; venäjänkielisestä käsikirjoituksesta suom. Vilho Elomaa. V. Kososen kustannusliike, Helsinki 1921
* A. Sipelgas : *Kohtalon siivet* : romaani ; venäjänkielisestä käsikirj. tekijän luvalla suom. Vilho Elomaa. Alfa, Helsinki 1921
* Anton Tsehov : *Kuudes osasto*. Karisto 1921; *Turha voitto*. Kustannusosakeyhtiö Ahjo, Helsinki 1919
* A. Sipelgas : *Kun tähdet sammuvat* : kertomuksia ; tekijän luvalla käsikirj. suom. Vilho Elomaa. Gummerus 1922
* Erich Fliess : *Lupaus : kertomus Saksan entiseltä Puolalaisalueelta* ; saksankielestä suom. Vilho Elomaa. Karisto 1927 (alkuteos *Der Proboszcz*)

## Lähteet
* Suomennokset Fennica Suomen kansallisbibliografia

### Viitteet
Predaia

**Predaia** on kunta Pohjois-Italiassa Trentino-Etelä-Tirolin alueella olevassa Trenton maakunnassa. Kunta perustettiin vuonna 2015 kun viisi kuntaa yhdistyi muodostaen Predaian kunnan. Nämä kunnat olivat Coredo, Smarano, Taio, Tres ja Vervò.

## Lähteet
Aleksander Sipelgas

**Aleksander Sipelgas** (24. kesäkuuta 1885 Pietari – 19. marraskuuta 1937 Rakvere, Viro) oli venäjän kielellä kirjoittanut virolainen kirjailija ja seikkailija joka asui Venäjän vallankumouksen jälkeen Suomessa ja viimeksi Virossa.  

Suomessa emigranttina asunut Sipelgas oli mukana runoilija Eino Leinon aloitteesta vuonna 1920 perustetussa Pro Humanitate -klubissa, jonka jäsenet olivat Brondan kahvilaa kokoontumispaikkanaan pitäneitä suomalaisia ja ulkomaalaisia taiteilijoita. Klubin toiminta loppui keväällä 1921, kun paljastui, että sen kautta oli harjoitettu salakauppaa ja bolševikit olivat käyttäneet klubia hyväkseen vakoilutoiminnassa. Samassa yhteydessä Sipelgas karkotettiin Suomesta Viroon. Sipelgas kirjoitti Brondan kahvilaan kokoontuneista boheemitaiteilijoista myös kirjan *Ylä-Brondan ritarit*.

## Suomennettuja teoksia
* *Punapää-Roosa*: novelleja; venäjänkielisestä käsikirjoituksesta tekijän luvalla suomentanut Vilho Elomaa. Alfa, Helsinki 1920
* *Golgatha : romaani Neuvosto-Venäjän elämästä* ; venäjänkielisestä käsikirjoituksesta suom. Vilho Elomaa. V. Kososen kustannusliike, Helsinki 1921
* *Kohtalon siivet*: romaani; venäjänkielisestä käsikirj. tekijän luvalla suom. Vilho Elomaa. Alfa, Helsinki 1921
* *Kun tähdet sammuvat*: kertomuksia; tekijän luvalla käsikirj. suom. Vilho Elomaa. Gummerus 1922
* *Punaisen auringon lapset: romaani Neuvosto-Venäjän elämästä*. Edistysseurojen kustannus, Helsinki 1922
* *Ylä-Brondan ritarit: kuvauksia Helsingin mustalaistaiteilijoista*. Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1923, uusintapainokset Lasipalatsin mediakeskus, Helsinki 2005, ntamo, Helsinki 2014
Nimimerkillä *A. Olsjanski*:
*En sovjetspion i Helsingfors*. Söderström, Helsingfors 1930
**(A. Olšanski). *Neuvostovakoilijana Suomessa''; ruotsinkielestä suomentanut Vappu Roos. WSOY 1941, 2. painos 1942

## Lähteet
Lodentakki

**Lodentakki** () on tiheästä ja paksusta villakankaasta eli *lodenkankaasta* valmistettu päällystakki. 
Se on leikkaukseltaan leveä ja väljän ”telttamainen”, ja väljyyttä lisää keskellä selkää oleva pystysuora vastalaskos. Pituudeltaan lodentakki on perinteisesti yli polvien ulottuva, mutta etenkin nuorille valmistetaan lyhyempiä ja vähemmän väljiä malleja. Karkean kankaansa vuoksi lodentakkia ei suositella hienojen pukujen kanssa käytettäväksi, vaan perinteisessä pukeutumisetiketissä sitä pidetään ”vapaa-ajantakkina”. Lodentakin alkuperä on tirolilaisten maanviljelijöiden, metsänhoitajien, metsästäjien ja lammaspaimenten takeissa, ja perinteisin väri on tummanvihreä.

Lodentakki on yleensä piilonapitettu. Takin kaksinkertainen kaulus voidaan nostaa pystyyn kaulan suojaksi, taskut ovat vinot ja selästä löytyy hyvin pitkä pystysuora vastalaskos, jossa kangas on taitettu. Lodentakin hihat ovat tavallisesti raglantyyppiset. Takissa ei usein ole lainkaan vuoria, mutta harteiden kohdalla kangas on kaksinkertainen lämmön vuoksi.

## Lodenkangas
Lodentakkien materiaali lodenkangas on tiuhasti kudottua karstalankaista villakangasta, joka on valmistettu vuoristolampaiden öljyisestä villasta. Mukaan voidaan kutoa kamelinkarvaa tai kašmirvillaa antamaan lisälämpöä. Kudonnan jälkeen lodenkangas kutistetaan vedellä noin kolmasosaan alkuperäisestä koostaan, minkä jälkeen pinta karstataan ja leikataan jopa kymmeniä kertoja, kunnes se alkaa muistuttaa huopaa. Tunnetuimpia lodenkankaan valmistajia ovat Mössmer Tuchfabrik ja Oberrauch Zitt.

Lodenkankaasta tehdään lodentakkien lisäksi perinteisiä tirolilaisia viittoja ja muita ulkoiluvaatteita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Candace Crawford

**Candace Crawford** (s. 11. maaliskuuta 1994) on kanadalainen alppihiihtäjä.

Alppihiihdon maailmancupissa Crawford kilpaili ensimmäisen kerran Söldenin pujottelussa lokakuussa 2014. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Kühtain pujottelussa joulukuussa 2014 oltuaan 25:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Soldeun alppiyhdistetyssä helmikuussa 2016. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 Crawford saavutti hopeaa joukkuekilpailussa. Suurpujottelussa hän sijoittui 29:nneksi.

## Lähteet
The Heart Wants What It Wants

**The Heart Wants What It Wants** on yhdysvaltalaisen laulajan Selena Gomezin kappale. Se julkaistiin ensimmäisenä singlenä Gomezin *[[For You (Selena Gomezin albumi|For You]]* -nimiseltä kokoelma-albumilta, joka julkaistiin 24. marraskuuta 2014. Single debytoi Billboard Hot 100 -listan sijalla 25. Parhaimmillaan se on sijoittunut listalla sijalle kuusi. Kappaleeseen tehty musiikkivideo julkaistiin internetissä 6. marraskuuta 2014.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Virallinen musiikkivideo YouTubessa
Piece of My Heart

”**Piece of My Heart**” on Jerry Ragovoyn ja Bert Bernsin tekemä kappale, jonka Erma Franklin levytti ensimmäisenä vuonna 1967. Kappale nousi laajempaan suosioon kun Big Brother & The Holding Company teki siitä cover-version Janis Joplinin laulamana vuonna 1968. Kappaleesta coverin on tehnyt myös muun muassa Faith Hill vuonna 1994 ja Melissa Etheridge vuonna 2005. 

Vuonna 2004 *[[Rolling Stone]]* -lehti nosti Big Brother & The Holding Companyn version kappaleesta 500 parhaan kappaleen listalle sijalle 353.

## Lähteet
Jarkko Kyllönen

**Jarkko Julius Kyllönen** (s. 21. tammikuuta 1987 Helsinki) on suomalainen koripalloilija. Hän on edustanut Korisliigassa Porvoon Tarmoa, Team Componentaa ja Torpan Poikia/Helsinki Seagullsia, jossa on saavuttanut SM-pronssia vuonna 2012 ja Suomen cupin hopeaa vuonna 2008. Kyllönen on pelannut nuorisomaajoukkueissa ja haastajamaajoukkueessa.

## Saavutukset
* SM-pronssia 2012
* Suomen cupin hopeaa 2008

## Lähteet
* Jarkko Kyllönen  baskethotel.com
* Jarkko Kyllönen basketball profile eurobasket.com 
* Jarkko Julius Kyllönen profile  fiba.com 

### Viitteet
Panu Vertio

**Panu Vertio** (s. 9. maaliskuuta 1986) on suomalainen koripalloilija. Hän on edustanut Korisliigassa Torpan Poikia/Helsinki Seagullsia, jossa on saavuttanut SM-hopeaa vuonna 2010 ja Suomen cupin hopeaa vuonna 2008. Vertio on pelannut nuorisomaajoukkueissa.

## Saavutukset
* SM-hopeaa 2010
* Suomen cupin hopeaa 2008

## Lähteet
* Panu Vertio baskethotel.com
* Panu Vertio basketball profile eurobasket.com 
* Panu Vertio profile fiba.com 

### Viitteet
Jack Eichel

**John "Jack" Eichel** (s. 28. lokakuuta 1996 Chelmsford, Massachusetts) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä, joka pelaa NHL-joukkue Vegas Golden Knightsissa.

Ennen NHL-uraansa Eichel pelasi NCAA-yliopistokiekkoa Bostonin yliopiston joukkueessa. Vuonna 2015 hän voitti parhaalle yliopistopelaajalle jaettavan Hobey Baker Awardin kaikkien aikojen toisena ensimmäisen vuoden pelaajana. Eichel voitti Stanley Cupin vuonna 2023 pelatessaan Vegas Golden Knightsin joukkueessa. Lokakuussa 2025 Eichel solmi Golden Knightsin kanssa kahdeksanvuotisen ja yhteensä 108 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

## Ammattilaisura
Eichel varattiin vuoden  Buffalo Sabresiin heti toisena pelaajana kanadalaisen Connor McDavidin jälkeen, jonka varasi Edmonton Oilers.

### Maajoukkueura

Vuosina 2012–2014 Eichel kuului Yhdysvaltain jääkiekkoliiton pelaajakehitysohjelmaan USNTDP:hen, ja voitti U18-ikäluokan maailmanmestaruuskisoissa yhden kullan ja yhden hopean. Hän toimi Yhdysvaltain U20-maajoukkueen kapteenina nuorten maailmanmestaruuskisoissa 2015.

Eichel valittiin Yhdysvaltain joukkueeseen 18-vuotiaana vuoden 2015 miesten maailmanmestaruuskisoihin, joissa joukkue saavutti pronssia. Eichel teki kymmenessä ottelussa tehot 2+5=7.

2. maaliskuuta 2016 Stan Bowman ja Peter Chiarelli valitsivat Eichelin ensimmäisten pelaajien joukossa edustamaan Pohjois-Amerikan alle 23-vuotiaiden yhdistelmäjoukkuetta vuoden 2016 maailmancupiin.

 hän saavutti hopeaa. Milanon ja Cortinan talviolympialaisissa 2026 hän voitti kultaa.

## Tilastot

## Lähteet
* 

### Viitteet
Tour de Ski 2015

**Tour de Ski 2015** kilpailtiin 3. tammikuuta – 11. tammikuuta 2015. Se oli järjestyksessään yhdeksäs Tour de Ski -kilpailusarja. Osakilpailut käytiin Saksan Oberstdorfissa, Sveitsin Val Müstairissa sekä Italian Toblachissa ja Val di Fiemmessä. Alun perin kilpailuohjelmaan piti kuulua miesten 35 km etappi Toblachista Val di Fiemmeen, mutta lumen puutteen vuoksi etappi hiihdettiin 25 km mittaisena pelkästään Toblachissa.

Puolustavina mestareina kilpailuun lähtivät naisten puolelta Therese Johaug ja miesten puolelta Martin Johnsrud Sundby. Naisten mestaruuden voitti Marit Bjørgen ensimmäistä kertaa urallaan ja miesten mestaruuden vei toisen kerran peräkkäin Martin Johnsrud Sundby.

## Osakilpailut
### Naisten osakilpailut

### Miesten osakilpailut

## Lähteet
Tuomas Viertola

**Tuomas Viertola** (s. 31. toukokuuta 1990 Riihimäki) on suomalainen koripalloilija.

Riihimäen Kolmoskorin kasvatti Viertola on edustanut Korisliigassa Forssan Koripoikia, Lappeenrannan NMKY:tä ja Kobria. Kaudella 2013–2014 hän kärsi sormivammasta. Hän on pelannut nuorisomaajoukkueissa.

Opintonsa päätökseen saanut Viertola teki heinäkuussa 2016 jatkosopimuksen Kobrien kanssa. Hänellä on tutkinto urheilumarkkinoinnista.

Kauden 2017–2018 jälkeen Viertola siirtyi M1DB:n Äänekosken Huimaan, missä hän pelaamisen lisäksi työskentelee edustusjoukkueiden yritys- ja yhteistyökoordinaattorina.

## Lähteet
* Tuomas Viertola Suomen Koripalloliitto

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Tuomas Viertola basketball profile eurobasket.com 
* Tuomas Viertola profile  fiba.com
Milos Dobras

**Milos Dobras** (s. 1. elokuuta 1987 Jugoslavia) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän edusti Korisliigassa KTP-Basketia jossa saavutti SM-pronssia vuosina 2011 ja 2015. Syksyllä 2009 hän pelasi serbialaisessa Vojvodinassa, jossa hänen kautensa päättyi loukkaantumiseen joulukuussa.

Dobras syntyi nykyisen Serbian alueella. Hänelle myönnettiin Suomen kansalaisuus kauden 2007–2008 aikana.

Toukokuussa 2016 Dobras nimettiin Suomen miesten maajoukkueryhmän naprapaatiksi.

## Saavutukset
* SM-pronssia 2011 ja 2015

## Lähteet
* Milos Dobras  Suomen Koripalloliitto
* Milos Dobras profile  fiba.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Milos Dobras basketball profile eurobasket.com
Vesa Heinonen

**Vesa Heinonen** (s. 21. toukokuuta 1991 Heinola) on suomalainen koripalloilija. Hän on edustanut Korisliigassa kasvattajaseuransa Namika Lahden lisäksi KTP-Basketia ja Korihaita. Keväällä 2013 hänet valittiin kauden kehittyneimmäksi pelaajaksi.

Heinosen synnyinpaikaksi mainitaan joko Heinola tai Lahti.

## Saavutukset
* Korisliigan vuoden kehittynein pelaaja 2013

## Tilastot

### Runkosarja

### Pudotuspelit

* *O = ottelut, MIN = peliminuutit, 2p % = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p % = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p % = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä*

## Lähteet
* Vesa Heinonen baskethotel.com
* Vesa Heinonen basketball profile eurobasket.com 
* Vesa Heinonen profile  fiba.com 

### Viitteet
Savon Kinot

**Savon Kinot Oy** on elokuvateatteriketju, joka toimii viidellä itäsuomalaisella paikkakunnalla. Yritys on Suomen kolmanneksi suurin elokuvateatteriketju ja suurin täysin suomalaisomistuksessa oleva elokuvateatteriketju. Savon Kinot oy on perheyritys ja se on perustettu vuonna 1986. Savon Kinojen elokuvateattereissa käy vuosittain noin 300 000 katsojaa. Yritys työllistää kymmenen vakituista työntekijää sekä joitakin kymmeniä osa-aikaisia työntekijöitä.

## Historia
Savon Kinojen perustaja on Aarne Peltonen, joka aloitti elokuvauransa 16-vuotiaana Outokummussa. Ensimmäisen elokuvateatterinsa Peltonen perusti Sääksmäelle valmistuttuaan elokuvakoneenhoitajaksi. 1950-luvulla Peltonen siirtyi harjoittamaan elokuvateatteritoimintaa Punkaharjun Putikkoon ja lähialueille. Vuonna 1958 Peltonen perusti Kiteen nuorisoseurantalolle elokuvateatterin yhdessä tuoreen vaimonsa Helli Peltosen kanssa. Kiteeltä toiminta laajeni Tohmajärvelle ja Nurmekseen. Kiteellä toiminta siirtyi uusiin Kiteen Kino-Hovin tiloihin vuonna 1977. Myöhemmin Peltosten elokuvateatterikanta laajeni ympäri Itä-Suomea. 

Vuonna 1986 perustettiin nykymuotoinen Savon Kinot Oy. Yritys saa nimensä siitä, että ensimmäiset sen omistamat elokuvateatterit sijaitsivat Varkaudessa ja Savonlinnassa. Nykyisin yrityksen toiminnasta vastaavat Aarne ja Helli Peltosen lapset.

## Elokuvateatterit






Savon Kinoilla on kuusi elokuvateatteria viidellä paikkakunnalla. Olavi-elokuvateatteri Savonlinnassa lopetti toimintansa vuoden 2018 jälkeen, sillä sen vuokrasopimus muiden saman kiinteistön yritysten tavoin irtisanottiin. Savon Kinot jatkaa kuitenkin Savonlinnassa kahdella teatterilla, sillä yritys on vuokrannut Killa-elokuvateatteria vastapäätä sijaitsevan Kisalinnan, jossa on aiemmin toiminut Savonlinnan Teatteri. Uusi Kuvalinna-niminen elokuvateatteri avattiin keväällä 2019.

## Lähteet
*Kauppalehti:Savon Kinot Oy yritystiedot
*Savon Kinot Info
*Savon Kinot: Teatterit Info

## Viitteet
Lauri Boldt

**Johan Lauri Daniel Boldt** (21. marraskuuta 1910 Turku – 18. tammikuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen jalkaväen upseeri, joka palveli sodassa pataljoonankomentajana ja myöhemmin rauhan aikana muun muassa prikaatinkomentajana.

Boldt valmistui ylioppilaaksi 1930 ja opiskeli aluksi oikeustiedettä mutta vaihtoi opiskelut kadettikouluun. Hän oli tarkkailijana Espanjan sisällissodassa 1937–1939. Talvisodassa hän palveli nuorempana upseerina ja komppanianpäällikkönä 1. prikaatissa. Jatkosodassa Boldt oli komppanianpäällikkönä ja pataljoonankomentajana JR 13:ssa 1941–1944. Sodan jälkeen hän toimi komppanianpäällikkönä JR 4:ssä. Pääesikunnassa jalkaväkiosaston toimistoupseerina Boldt työskenteli 1945–1951. Samalla hän kävi sotakorkeakoulun 1947–1948. Uudenmaan sotilasläänissä hän palveli 1954. Komppanianpäällikkönä JP 4:ssä hän oli 1954–1955. 4. prikaatin aliupseerikoulun johtajaksi hänet oli sijoitettu 1955–1958. Hän palveli myös sotilastarkkailijana Libanonissa 1958. Uudenmaan prikaatissa hän toimi esikuntapäällikkönä 1959, pataljoonankomentajana 1960 ja jälleen esikuntapäällikkönä 1961–1965. Uudenmaan prikaatin komentajana hän toimi 1965–1967. Kyproksen suomalaisten YK-joukkojen komentajana Boldt toimi 1965–1966. Hän osallistui aktiivisesti Amnesty Internationalin toimintaan.

Ylennykset: Reservikornetti 1932, luutnantti 1941, kapteeni 1943, majuri 1955, everstiluutnantti 1959, eversti 1965.

Lauri Boldtin isä oli sosialisti ja uskontofilosofi Georg Boldt, puoliso kirjastoneuvos Barbro Boldt (o.s. Inberg) ja lapsia ekonomisti Peter J. Boldt, psykoanalyytikko Barbara Mattsson ja toimittaja Jolin Boldt.

## Lähteet
Jessica Sula

**Jessica Bianca Sula** (s. 3. toukokuuta 1994 Gorseinon, Wales) on walesilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan roolistaan Grace Bloodina *[[Skins – liekeissä]]* -televisiosarjassa.

## Nuoruus
Sula syntyi Walesissa. Hänen trinidadilainen äitinsä on puoliksi afroamerikkalainen ja puoliksi kiinalainen ja isänsä puoliksi saksalainen ja puoliksi virolainen. Sula keskitti opintonsa espanjaan, ranskaan ja teatteritaiteeseen Gorseinon Collegessa.

## Ura
Sula esiintyi televisiossa ensi kertaa vuonna 2011 näytellen Grace Bloodia *[[Skins – liekeissä]]* -sarjassa, jossa hänet nähdään 5. ja 6. tuotantokaudella. Myöhemmin hän sai roolin ITV-kanavan draamakomediasarjassa *Love and Marriage* vuonna 2013.

Sulan ensimmäinen merkittävä päärooli valkokankaalla oli vuonna 2014 elokuvassa *Honeytrap*, joka kertoo 15-vuotiaasta Laylasta, joka järjestää häneen rakastuneen pojan murhan.

## Yksityiselämä
Sula soittaa kitaraa ja harrastaa karatea.

## Filmografia

## Aiheesta muualla
*
Ludvig V

**Ludvig V** (, noin 967 – 21. toukokuuta 987) oli Länsifrankkien valtakunnan eli suunnilleen nykyisen Ranskan alueen kuningas ja viimeinen karolingi-kuninkaista. 

Isä Lothair kruunautti Ludvigin kanssahallitsijakseen vuonna 978. Ludvig meni vuonna 982 eli noin 15-vuotiaana naimisiin 40-vuotiaan lesken, Akvitanian Adélaïden kanssa. Liitto oli kuitenkin onneton ja vuonna 984 vaimo jätti Ludvigin, meni uusiin naimisiin ja Ludvig jäi ilman puolisoa. Isän kuoltua 986 Ludvig oli kiistaton kuningas. Hän sai kuitenkin surmansa ratsastusonnettomuudessa metsästysretkellä seuraavana vuonna. Hänellä ei ollut perijää, joten suku sammui, ja hänen seuraajakseen tuli Hugo Capet, joka aloitti Kapeting-hallitsijasuvun.

## Lähteet
Eino Reivinen

**Eino Toivo Reivinen** (23. heinäkuuta 1904 Heinola – 15. kesäkuuta 1990) oli Suomen Puolustusvoimien eversti.

Reivinen kävi kadettikoulun 1925–1927 ja palveli kouluttajana Tampereen rykmentissä 1927–1928 sekä reserviupseerikoulussa 1928–1929. Komppanianpäällikkönä Polkupyöräpataljoona 3:ssa hän toimi 1930-1931. Sotakoulussa kouluttajana hän työskenteli 1932–1936. Sotakorkeakoulun hän suoritti 1936–1938 ja sai yleisesikuntaupseerin arvon juuri ennen sotaa 1939. Sodan aikana hän toimi mm. II. armeijakunnan esikunnan huoltopäällikkönä 1940–1941. Toimistopäällikkönä päämajassa sekä pääesikunnassa Reivinen oli 1941–1944 sekä 1945–1949. Tämän jälkeen hän toimi puolustusministeriössä mm. sotilasasiainosaston päällikkönä 1949–1959. 

Ylennykset: reservivänrikki 1925, vänrikki 1927, luutnantti 1929, kapteeni 1934, majuri 1940, everstiluutnantti 1942, eversti 1951. 

## Lähteet
* https://runeberg.org/vemochvad/1967/0478.html

### Viitteet
Olavi Haikala

**Olavi Haikala** (7. huhtikuuta 1912 Lappee – 14. kesäkuuta 1994) oli Suomen merivoimien kommodori, joka muun muassa sodan aikana palveli panssarilaivoilla ja useissa merenkulun ja meriupseerien luottamustehtävissä.

Haikala suoritti Merisotakoulun 1933 ja palveli koululaiva *[[Suomen Joutsen]]en* vahtiupseerina 1933-1936. Tämän jälkeen hänet sijoitettiin nuoremmaksi upseeriksi rannikkolaivastoon 1936-1939. Hän kävi laivaston tykistökurssin Britanniassa 1937. Talvisodassa Haikala oli panssarilaiva ''Ilmarisen'' tykistöupseerina 1939-1941. Jatkosodassa hän oli 1941-1943 laivueenkomentajana Äänisen laivastossa. Panssarilaiva ''Väinämöisen'' ensimmäisenä upseerina hän oli 1944.

Sodan jälkeen hän palveli pitkään merivoimien esikunnassa toimisto- ja osastopäällikkönä 1945-1964. Tämän jälkeen Haikala oli merivoimien esikuntapäällikkönä 1964-1966, Laivastolippueen komentajana 1966-1968 ja Merisotakoulun johtajana 1969-1971. 

Lisäksi Haikala toimi myös ase- ja laivahankintoihin liittyvänä asiantuntijana. Suomen soutuliiton toiminnanjohtajana hän toimi 1947-1954. Meriupseeriyhdistyksen puheenjohtajana hän oli 1966-1967. Hän toimi myös oikeudellisissa tehtävissä. 

Ylennykset: aliluutnantti 1933, meriväenluutnantti 1935, kapteeniluutnantti 1940, komentajakapteeni 1943, komentaja 1954, kommodori 1964. 

## Lähteet
Hrazdan

**Hrazdan** () tai **Razdan** on Armenian keskiosassa, Jerevanin pohjoispuolella sijaitsevan Kotajk'in maakunnan pääkaupunki. Vuoden 2011 väestönlaskennan aikaan kaupungin asukasluku oli 41&nbsp;875; vuosikymmen aiemmin asukkaita oli 52&nbsp;808 (2001). 

Hrazdan on Jerevanista pohjoiseen johtavan maantien varrella ja rautatien risteyspaikkakunta. Sinne johtaa etelästä pääkaupungin kautta kulkeva rataosuus Masis (pääradan risteysasema)–Jerevan–Arabkir–Abovjan–Nurnus (risteysasema)–Narentsavan–Hrazdan. Jerevaniin on 52 kilometriä. Kaupungin pohjoispuolella rata jatkaa Idževanin (84&nbsp;km) kautta Azerbaidžanin luoteisosiin, mutta Hrazdanissa radalta haarautuu myös itäinen pistorata Sevanjärven pohjoispuolitse Zodiin.
 

Kuva:Hrazdan city.jpg|Yleiskuva kaupunkiin.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Armenian Travel Bureau: Hrazdan  (atb.am)
Good Evening Manchester

**Good Evening Manchester** oli vuosina 1985–1994 toiminut ahvenanmaalainen brittipoppia soittanut yhtye, joka julkaisi neljä albumia. Niiden tuottajina toimivat Ari Vaahtera ja Pertti Neumann.

## Jäsenet
*Ciàran O'Reilly – laulu (1990–1994)
*Patrik Dahlblom – laulu, kitara (1985–1994
*Anders Korpi – kitara, laulu (1985–1990)
*Peter Hägerstrand – kitara, laulu (1991–1994)
*Hans-Erik Ramström – basso (1985–1994)
*Pekka Oinonen – rummut (1985–1986)
*Niklas Dahlblom – rummut (1986–1994)

## Diskografia
### Studioalbumit
**[[Man (albumi)|Man]]* (1986)
**[[Learning to Sing]]* (1988)
**[[Good Evening Manchester (albumi)|Good Evening Manchester]]* (1990)
**[[Diana (albumi)|Diana]]* (1993)
### Singlet ja EP:t
**Good Evening Manchester* (EP, 1986)
**Go to War* (1988)
**Dance and fall in love* (1988)
**Radio tonight* (1988)
**Name Unknown* (1991)
**Take it like a man* (1991)
**Home by Christmas* (1991)
**Julianne* (promo 1993)

## Lähteet
*Good Evening Manchester Finnmusic

## Aiheesta muualla
*Good Evening Manchester haastattelussa Ylen Elävä arkisto
Doora

**Doora** oli 1980-luvun puolivälissä toiminut suomalainen rockyhtye, joka oli kotoisin Porista. Se sai levytyssopimuksen aikakauden suosittujen porirock-yhtyeiden menestyksen myötä, julkaisten yhden albumin Kräk-levymerkille, mutta ei kuitenkaan onnistunut itse nousemaan valtakunnallisesti tunnetuksi. Yhtyeen johtohahmo oli Make Tommila.

## Diskografia
### Albumit
**[[Peikkona läpi elämän]]* (1986)
### Singlet
**Ikuinen ikävä* (1985)

## Lähteet
*Doora Discogs

### Viitteet
Sergei A. Kitaigorodskii

**Sergei A. Kitaigorodskii** tai **Sergei Aleksanrovitš Kitaigorodski** (; 13. syyskuuta 1934 Moskova, Neuvostoliitto – 4. joulukuuta 2014 Helsinki) oli venäläissyntyinen meritieteilijä ja professori.

Hän valmistui Moskovan valtionyliopistosta (meritiede, 1956) ja sitten Neuvostoliiton tiedeakatemiasta. Filosofian tohtorin arvon hän sai tiedeakatemian Ilmastofysiikan instituutista ja luonnontieteiden (tutkimus)tohtorin arvon väiteltyään Oseanologian instituutista. Vuosina 1968–1977 hän toimi Oseanologian instituutin meri-ilmaston fysiikan laboratorion johdossa. Vuodesta 1978 hän toimi useissa eurooppalaissa ja amerikkalaisissa yliopistoissa, ja sen jälkeen hänestä tuli oseanologian professori Johns Hopkinsin yliopistoon, jossa hän toimi 1980–1992.

Kitaigorodskii avioitui Moskovan-kirjeenvaihtaja Sisko Kiurun kanssa, ja hänellä oli siten jo ennen vuotta 1980 yksityiset yhteydet Suomeen. Hänellä oli 1975–1976 puolen vuoden työ- ja oleskelulupa Suomessa, ja hän työskenteli tutkimuksen parissa ja luennoi Suomessa. Vuonna 1980 hänestä tuli Suomen Geofysiikan seuran ulkomainen kunniajäsen. Hänellä oli tiiviit yhteydet akateemikko Erik Palméniin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Haastattelu vuodelta 1982, Cornellin yliopiston kirjasto 
* Keskustelua shakista A. Karpovin kanssa Argumenty i fakty -lehden websivulla (24/04/2013), kysyjänä myös taitavana shakinpelaajana tunnettu Sergei Aleksanrovitš Kitaigorodski  (aif.ru)
Murtoonjärvi

**Murtoonjärvi** on Pirkanmaalla Nokialla Sarkolassa sijaitseva järvi.

## Maantiede
Murtoonjärven pinta-ala on 8,4 hehtaaria, ja sen pituus on 530 metriä ja leveys 250 metriä. Se on muodostunut Lanajoen eli Sarkolanjoen laaksoon, missä pohjoispuolen moreenimäki on sen siihen padonnut. Järvessä ei ole saaria. Sen itäpuolella Riistakallio kohoaa 26 metrin korkeuteen vedenpinnasta. Järven rantaviiva on 1,3 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Länsirannat rajautuvat peltomaahan, jonka maatilat sijaitsevat samalla peltoaukealla. Rantaan ei ole rakennettu vapaa-ajan asuntoja. Yhdystie 2991 ohittaa järven sen itäpuolelta.

## Vesistösuhteita
Murtoonjärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus&nbsp;35) Kokemäenjoen alueen&nbsp;(35.1) Sarkolanjoen valuma-alueella (35.17). Järveen laskee kolme metsä- tai pelto-ojaa ja sen läpi virtaa Lanajoki, joka vastaa pääosin sen vedenvaihdosta. Järven vedenpinnan korkeus on 93,8 metriä ja Kulovedellä 57,5 metriä mpy., joten Lanajoelle kertyy pudotusta 36,3 metriä.

## Historiaa
Vuosina 1855–1856 valmistuneessa Kalmbergin kartastossa järven eteläosa on piirretty varsin pitkänä. Jos tämä pitää paikkaansa, on järven vedenpintaa täytynyt laskea perkaamalla järven luusuaa ja joenniskaa. Asia on kuitenkin epävarma ja tapahtuma tulisi varmistaa muista lähteistä. Järven pohjoisosien rannat ovat peltomaata ja muut rannat niittymaata. Maatilat sijaitsevat järven luoteispuolella. ”Murtojärvi” kuului tuolloin Vesilahdelle. Vuoden 1930 Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa sen nimi kirjoitetaan ”Murtoojärvi” ja se kuului silloin Tottijärvelle. Järven pohjois-, länsi- ja eteläpuoliset alueet ovat peltomaata. Vuoden 1954 peruskartassa on tilanne viljelyalojen suhteen sama kuin edellisessä kartassa. Järven nimi kirjoitetaan nyt ”Murtoonjärvi”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kokemäenjoen vesistön vedensuojeluyhdistys: Murtoonjärvi, 5.1.2015
Rokki

**Rokki** voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:

* rock-musiikki
* Rokki, Raumaan kuuluva niemi
* Rok-lintu, tarulintu persialaisessa mytologiassa
Kaakkolammi (Rämsöö)

**Kaakkolammi** on Pirkanmaalla Vesilahden Rämsöössä sijaitseva lampi.

## Maantiede
Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria, ja sen pituus on 210 metriä ja leveys 80 metriä. Se on muodostunut Kurjemaan kallioisella vuorella sijaitsevaan painaumaan. Ympäröivän vuoren huippu sijaitsee yhdeksän metriä korkeammalla kuin lammen vedenpinta ja 45 metriä ylempänä kuin Suonojärven pinta. Lammessa ei ole saaria. Lammen rantaviiva on 0,48 kilometriä pitkä ja järven lähialue on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, mutta sen ranta on soistunutta metsää. Suomaalle on kaivettu muutama kuivatusoja, jotka on johdettu lampeen. Mäen ylittävä seututie 301 kulkee parin sadan metrin päässä lammesta, joka on autio.

## Vesistösuhteita
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus&nbsp;35) Kokemäenjoen alueen&nbsp;(35.1) Sarkolanjoen valuma-alueella (35.17). Lampeen laskee suo-oja, joka kerää sitä ympäröivältä suolta vedet. Lammen luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 600 metriä pitkä laskuoja, joka yhtyy Kyynäräjärveen laskevaan ojaan. Järven vedenpinnan korkeus on 136,2 metriä ja Kyynäräjärvellä 106,3 metriä mpy., joten laskuojalle kertyy pudotusta 29,9 metriä.

## Historiaa
Vuosina 1855–1856 valmistuneessa Kalmbergin kartastossa lampi on piirretty ja nimetty karttaan nimellä ”Kaakkolampi”. Nykyisen seututien kohdalle on karttaan merkitty tie. Sekä vuoden 1930 Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa että vuoden 1954 julkaistussa peruskartassa ei lammen ympärillä näy ihmistoiminnan merkkejä. Peruskartassa ei lammen suota ole vielä ojitettu.

## Lähteet
Rekujärvi

**Rekujärvi** on Pirkanmaalla Sastamalassa Ekojärvellä sijaitseva järvi.

## Maantiede
Rekujärvi sijaitsee yhtenäisellä Rekujärvensuon ja Vahtolamminsuon alueella, joka on ojitettu melko vähän. Järven pinta-ala on 8,7 hehtaaria, ja sen pituus on 400 metriä ja leveys 360 metriä. Järven rantaviiva on 1,3 kilometriä pitkä ja ranta on puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja puoliksi metsäistä suota. Järvelle johtaa polku, mutta rantaan ei ole rakennettu mitään.

## Vesistösuhteita
Rekujärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus&nbsp;35) Kokemäenjoen alueen&nbsp;(35.1) Sarkolanjoen valuma-alueella (35.17). Järveen on johdettu kaksi suo-ojaa. Jos järvestä alkaa laskuoja Vahtolammille, on se 1,2 kilometriä pitkä. Uudessa vesistöaluejaossa Rekujärvi kuuluisikin Ekojärven valuma-alueeseen . Järven vedenpinnan korkeus on 117,5 metriä.

## Lähteet
Kyynäräjärvi (Vesilahti)

**Kyynäräjärvi** on Pirkanmaalla Vesilahdella Rämsöössä sijaitseva järvi.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 11,5 hehtaaria, ja sen pituus on 820 metriä ja leveys 230 metriä. Se sijaitsee Suonojärven luoteispuolella maaston painaumassa, joka jää koillisessa Kurjenmaan ja etelässä Niittykorvenmaan mäkien väliin. Erityisesti etelärannat ovat jyrkkärinteisiä ja siellä kohoaa mäki lähes 30 metrin korkeuteen vedenpinnasta. Järven rantaviiva on 2,0 kilometriä pitkä ja ranta on moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoilla sijaitsee neljä ympäri vuoden asuttua tilaa ja rannoille on rakennettu toistakymmentä vapaa-ajan asuntoa. Laskuojan ylittää paikallistie ja järven pohjoispuolelta kulkee ohi seututie 301.

## Vesistösuhteita
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus&nbsp;35) Kokemäenjoen alueen&nbsp;(35.1) Sarkolanjoen valuma-alueella (35.17). Järveen laskee vain kaksi ojaa, josta Vahtolamminojan kautta laskevat Vahtolammi. Toista ojaa pitkin laskee Kaakkolammi. Kyynäräjärven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa 100 metriä pitkä laskuoja Suonojärveen. Järven vedenpinnan korkeus on 106,3 metriä ja Suonojärvellä 105,1 metriä mpy., joten laskuojalle kertyy pudotusta 1,2 metriä.

Aiemmin oli samaan valuma-alueeseen sijoitettu myös Rekujärvi , mutta uudessa vesistöaluejaossa kuuluu se samaan valuma-alueeseen Ekojärven kanssa.

## Historiaa
Vuosina 1855–1856 valmistuneessa Kalmbergin kartastossa on Kyynäräjärven ja Suonojärven välinen lasku-uoma merkitty epätavallisen leveänä. Suonojärvellä toimitettiin kartan laatimisen jälkeen 1880-luvulla järvenlasku, jonka seurauksena Suonojärvessä palvastui runsaasti vesijättömaata. Samalla on Kyynäräjärven laskuojan ja ehkä myös Kyynäräjärven vesitilanne muuttunut. Kyynäräjärvi on tuolloin ollut autio. Vuonna 1930 julkaistussa Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa on itärantaan merkitty talo ja laskuojan ylittävä paikallistie. Järven länsirantaan on merkitty kaksi talo ja niille tuleva tie. Sen sijaan Rudangonmaan peltomaat sijaitsevat kauempana.

## Lähteet
Siukolanjärvi

**Siukolanjärvi** eli **Siukkolanjärvi** on Pirkanmaalla Nokialla Sarkolassa sijaitseva järvi.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 4,0 hehtaaria, ja sen pituus on 210 metriä ja leveys 90 metriä. Se on muodostunut Lanajoen jokilaaksoon moreeniselänteen länsipuolelle. Läheinen mäki kohoaa yli 15 metrin korkeuteen sen vedenpinnasta, kun taas lähipellot ovat vain pari metriä korkeammalla. Järven rantaviiva on 0,93 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järvi on rannoiltaan umpeen kasvanut ja avosoinen. Pohjoisrannassa on kiinetästi asuttu tila, jonne tulee tie viereiseltä Sarkolaan johtavalta yhdystieltä 13765.

## Vesistösuhteita
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus&nbsp;35) Kokemäenjoen alueen&nbsp;(35.1) Sarkolanjoen valuma-alueella (35.17). Järveen laske ojia ja sen luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkunsa 70 metriä pitkä oja Lanajokeen. Järven vedenpinnan korkeus on yli 77,5 metriä.

## Historiaa
Vuosina 1855–1856 valmistuneessa Kalmbergin kartastossa järvi vaikuttaa suuremmalta, koska joki virtaa kartan mukaan järven läpi. Jos tämä on oikein, on järven vedenpintaa laskettu ja joenuoma on samassa yhteydessä johdettu vesialueen ohi. Asia ei kuitenkaan ole varmaa, vaan se on varmistettava toisista lähteistä. Tyrvään ja Vesilahden välinen pitäjänraja kulkee järven läpi. Vuonna 1930 julkaistun Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa tilanne, jossa joki käy lähellä järven rantaa. Järvestä johdettu oja ulottuu siinä vesirajaan asti, mutta ei enää nykyään. Järvi on tässä vaiheessa vielä autio. Suoniemen ja Tottijärven välinen kuntaraja ylittää tällöin järven. Vuoden 1954 peruskartassa järven yli kulkee nyt Tottijärven ja Karkun välinen kuntaraja sekä Turun ja Porin läänin ja Hämeen läänin lääninraja..

## Lähteet
Helmi Nuuttila

**Helmi Nuuttila**, o.s. *Ojala*, (24. elokuuta 1881 Sysmä – 8. helmikuuta 1967 Asikkala) oli Suomen Kulttuurirahaston ensimmäinen suurlahjoittaja, jolla on miehensä kanssa oma nimikkorahasto.  

Nuuttilan vanhemmat olivat maanviljelijä Anders (Antti) Kustaa Ojala ja Selma Ojala. Naimisiin hän meni 1909 maanviljelijä, kauppias Walfrid August Nuuttilan (1877–1937) kanssa ja toimi emäntänä pariskunnan omistamalla maatilalla Asikkalan Kalkkisten kylässä. Nuuttila, joka oli käynyt vain kansakoulun, oli kauppiaspuolisonsa kanssa aktiivisesti mukana yhdistystoiminnassa. Hänen miehensä oli myös kunnanvaltuutettu ja kunnallislautakuntien jäsen aina kuolemaansa saakka. Nuuttila oli paikkakunnan Marttayhdistyksen perustajia ja sen ensimmäinen puheenjohtaja. Lapseton pariskunta oli tukenut Kalkkisten rukoushuoneen pystyttämistä, samoin kuin lahjoittanut koululle tontin ja rahaa Turun yliopistolle. Suomen Kulttuurirahaston perustamiseksi oli julistettu keräyskampanja vain kuukautta ennen Walfrid Nuuttilan kuolemaa maaliskuussa 1937, siitä oli tietoa muun muassa L. A. Puntilan kirjoittamissa sanomalehtiartikkeleissa. Nuuttila päätti lahjoittaa rahaston kannatusyhdistykselle heinäkuussa 1937 puoli miljoonaa markkaa, joka oli ensimmäinen suurlahjoitus ja esimerkiltään erittäin huomattava. Myöhemmin Nuuttila lahjoitti hiljaisuudessa vielä toisen vastaavan summan. Vaikka hän olisi halunnut pysyä kokonaan tuntemattomana, niin hän suostui pyynnöstä antamaan nimensä julki ja tuli tunnetuksi Ilmari Turjan lahjoituksesta Suomen Kuvalehteen tekemästä jutusta. Nuuttila oli myös lehden kansikuvassa, marttapuku päällä.  

Suomen Kulttuurirahasto julkaisi Nuuttilasta vuonna 1952 Helvi Hyvärisen tekemän veistoksen.

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
* Walfrid ja Helmi Nuuttilan rahasto. Viitattu 3.1.2015 
* Emäntä, joka lahjoitti puolimiljoonaa, Suomen Kuvalehti, 31.07.1937, nro 31, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Penetraatiotestaus

**Penetraatiotestaus** tarkoittaa tietotekniikassa eettisten tietomurtojen tekemistä. Yleisellä tasolla penetraatiotestaus tarkoittaa minkä tahansa järjestelmän testaamista tietoturvariskien varalta. Penetraatiotestauksella voidaan esimerkiksi selvittää realistisesti kuinka houkutteleva kohde on hyökkääjien näkökulmasta. Usein penetraatiotestauksessa suoritetaan samoja toimenpiteitä kuin aidoissa hyökkäyksissä, kuitenkin täysin vaaraa ja vahinkoa aiheuttamatta.

Penetraatiotestauksessa on kyse eettisestä hakkeroinnista, jossa white hat hengessä suoritetaan hyökkäys toimenpide, hyödyntäen samoja tekniikoita ja työkaluja, joita aidot verkkorikolliset käyttävät. Edellä mainittu "white hat" on termi, jota käytetään hyväntahtoisesta ja eettisesti oikeilla periaatteilla toteutetusta hakkeroinnista/hyökkäyksestä. Black hat -termiä käytetään puolestaan silloin, kun kyseessä on aidosti pahantahtoinen ja eettisyydestä piittaamaton hakkerointi/hyökkäys. Käytännössä penetraatiotestaus tarkoittaa sitä, että järjestelmään pyritään murtautumaan ennalta sovitusti "keinolla millä hyvänsä" ja pyrkimyksenä on järjestelmän hyödyntäminen siten, miten sen ei pitäisi olla mahdollista. Laadukkaasti toteutetusta penetraatiotestauksesta lopputuloksena saadaan todellisuutta kuvaava raportti sovelluksen tietoturvan tasosta ulkopuolisen pahantahtoisen hyökkääjän näkökulmasta. Saadun raportin avulla on mahdollista kehittää ja varmistaa sovelluksen laatua sekä turvallisuutta, joka edesauttaa tiedon luottamuksellisuutta, eheyttä, saatavuutta ja jäljitettävyyttä.

Penetraatiotestauksia voidaan tehdä erilaisin laajuuksin ja kohdentaa esimerkiksi: asiakkaan ulkoverkkoon ja sen palveluihin, asiakkaan sisäverkkoon ja sen palveluihin, sovittuun verkkosegmenttiin ja sen palveluihin, asiakkaan tiettyyn palveluun, vierasverkkoon tai langattomaan verkkoon. Penetraatiotestausta suoritetaan yleensä 5 vaiheisesti, joita ovat: 1. Tiedustelu, 2. Skannaus, 3.Pääsy, 4. Ylläpitää ja 5. Piilossa.

Penetraatiotestauksen hyötyjä on muun muassa tietoturvariskien tunnistaminen, tietoturvan parantaminen, luottamuksen rakentaminen, lakisääteisten vaatimusten noudattaminen sekä testauksen avulla saadaan kustannus säästöjä, kun pystytään ennaltaehkäisemään vahinkoja.

## Katso myös
*Hakkerietiikka
## Lähteet
Finna

**Finna** on tiedonhakupalvelu, joka tarjoaa vapaan pääsyn noin sadan suomalaisen arkiston, kirjaston ja museon digitaalisiin aineistoihin ja kokoelmaluetteloihin.

Palvelu on perustettu osana opetus- ja kulttuuriministeriön Kansallinen digitaalinen kirjasto -hanketta. Palveluun on luotu Finna.fi-palvelu sekä organisaatiokohtaiset Finna-hakupalvelut. Finnasta voi etsiä tietoa kirjastojen ja arkistojen kokoelmista, katsella museoesineiden ja taideteosten kuvia sekä ladata asiakirjoja, karttoja ja kirjallisuutta. Finnassa on yli 13 miljoonaa aineistotietoa. Määrä kasvaa uusien organisaatioiden liittyessä mukaan palveluun. Tiedonhaun lisäksi mukana olevat kirjastot tarjoavat Finnassa lainan uusimis- ja varauspalvelua sekä muita toiminnallisuuksia. Niitä pääsee käyttämään, kun kirjautuu Finnaan ja omistaa kyseisen kirjaston kirjastokortin.

Finna on toteutettu VuFind-ohjelmistolla ja muilla avoimen lähdekoodin ohjelmistoilla. Finnan kehittämisestä ja ylläpidosta vastaa Kansalliskirjasto. Finnan sisällöstä vastaavat palveluun osallistuvat arkistot, kirjastot ja museot. 

Finna avattiin käyttöön lokakuussa 2013.

## Katso myös
*Kansallinen digitaalinen kirjasto
*Arkistojen Portti

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finna.fi
* Kansalliskirjasto-lehti 1/2013
* Opinnäytteitä ja tutkimuksia Finnasta
Swiss Cottagen metroasema

**Swiss Cottage** on Lontoon metron asema Camdenissa, Lontoossa, Oyster-vyöhykkeellä 2.

## Historia
Asema avattiin 20. marraskuuta 1939 osana Bakerloo Linen uutta Baker Streetin ja Finchley Roadin välistä tunneliosuutta. Aseman nimi on peräisin läheiseltä, vuosina 1803–1804 rakennetulta pubilta, jonka nimi oli alun perin The Swiss Tavern ja myöhemmin Swiss Cottage.

Aseman vieressä oli aluksi Metropolitan Linen samanniminen asema, ja ne toimivat yhtenä kokonaisuutena. Metropolitan Linen asema kuitenkin suljettiin 17. elokuuta 1940. Bakerloo Linen asema (kuten koko Stanmoren-haara) liitettiin osaksi Jubilee Linea, kun se avattiin 1. toukokuuta 1979.

## Kuvia

Swiss Cottage stn westbound look east.JPG|Pohjoiseen menevien junien asemalaituri
Swiss Cottage stn eastbound look west.JPG|Etelään menevien junien asemalaituri
Swiss Cottage stn roundel.JPG|Aseman tunnuskyltti
Swiss Cottage stn southwest entrance.JPG|Aseman lounainen sisäänkäynti


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vahtolammi

**Vahtolammi** on Pirkanmaalla Vesilahden ja Sastamalan kuntarajalla Rämsöössä sijaitseva lampi.

## Maantiede
Lampi sijaitsee yhtenäisellä Rekujärvensuon ja Vahtolamminsuon alueella, joka on ojitettu melko vähän. Lammen pinta-ala on 3,7 hehtaaria, ja sen pituus on 260 metriä ja leveys 200 metriä. Lammen rantaviiva on 0,79 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin metsäistä suota. Lammen lounaisosa kuuluu Sastamalaan ja koillispuoli Vesilahdelle. Rantaan ulottuvalla kalliolla on Vesilahden puolella vapaa-ajan asunto, jonne johtaa tie Ramsööstä.

## Vesistösuhteita
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus&nbsp;35) Kokemäenjoen alueen&nbsp;(35.1) Sarkolanjoen valuma-alueella (35.17). Lampeen laskee suo- ja pelto-ojia. Sen luusua sijaitsee lammen luoteisrannalla, josta saa alkunsa 1,7 kilometriä pitkä ja Kyynäräjärveen laskeva Vahtolamminoja. Järven vedenpinnan korkeus on 115,8 metriä ja Kyynäräjärvellä 106,3 metriä mpy., joten laskuojalle kertyy pudotusta 9,5 metriä.

## Historiaa
Vuosina 1855–1856 valmistuneessa Kalmbergin kartastossa järvi kuului puoliksi Tyrvään ja Vesilahden pitäjäjille. Lammen nimi kirjoitetaan kartassa ”Wahtolampi”. Lammen ympäristö on kartassa vailla ihmistoiminnan merkkejä eikä lähialueilla ole vielä asutusta. Vuoden 1930 Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa on Vesilahden puolelle merkitty kaksi maatilaa, joiden peltoja on suoalueen reunamilla. Taloille tulee Rämsööstä alkavalta tieltä paikallistie.

## Lähteet
Swiss Cottagen metroasema (täsmennyssivu)

**Swiss Cottagen metroasema** voi tarkoittaa seuraavia Lontoon metron nykyisiä ja entisiä asemia:

*Swiss Cottage, jota käyttää Jubilee-linja
*Swiss Cottage, vuonna 1940 suljettu asema, jota käytti Metropolitan-linja
Esko Hamilo

**Esko Tapio Hamilo** (s. 1. kesäkuuta 1945 Jyväskylä) on suomalainen entinen alivaltiosihteeri. Hänestä tuli valtiotieteen kandidaatti vuonna 1971, ja hän on ollut ulkoasiainministeriön palveluksessa vuodesta 1972. Hän oli ulkoasiainministeriön toimistopäällikkö vuosina 1985&ndash;1987 ja ulkoasiainneuvos vuosina 1992&ndash;1996 ja uudestaan vuosina 2005&ndash;2007. Hän on toiminut myös suurlähettiläänä Australiassa 1996–2001 ja Ranskassa 2001–2005. Vuonna 2007 hänestä tuli valtioneuvoston kanslian alivaltiosihteeri ja elokuun alussa 2010 ulkoministeriön kauppapoliittinen alivaltiosihteeri, jossa virassa hän palveli vuoteen 2013, jolloin Hamilo jäi eläkkeelle. Hamilo on naimisissa, ja hänellä on kaksi aikuista poikaa. Hän on sotilasarvoltaan reservin luutnantti.

## Lähteet
Armavir (kaupunki)

**Armavir** () on Armenian länsiosassa, maanteise 46 kilometriä Jerevanin länsipuolella sijaitseva Armavirin maakunnan pääkaupunki. Vuoden 2011 väestönlaskennan aikaan kaupungin asukasluku oli 29&nbsp;319; vuosikymmen aiemmin asukkaita oli  32&nbsp;034 (2001).

Jerevanista johtaa Armaviriin M5-valtatie (Jerevan–Vagharšapat–Metsamor–Armavir). Armavir on myös Armenian länsiosissa kulkevan, Georgian Tbilisistä Jerevanin eteläpuolelle Masisiin johtavan pääradan Tbilisi–Armenian raja–Ajrum–Gjumri (risteysasema)–Armavir–Masis (risteysasema) varrella.

Armenian ydinvoimalaitos (Metsamor) sijaitsee maanteitse 13 kilometriä Armavirin itäpuolella.

Historiallinen Armavirin kaupunki, joka oli Armenian pääkaupunki Orontidin dynastian aikana (331–210 eaa.), sijaitsee 7 kilometriä nykyisen Armavirin eteläpuolella. Nykykaupunki perustettiin vuonna 1931 nimellä Sardarapat, ja uudelleennimettiin Armaviriksi vuonna 1935.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Holger Kraemer

**Holger Kraemer** (17. toukokuuta 1902 Turku – 23. kesäkuuta 1973 Turku) oli Suomen Puolustusvoimien eversti ja tykistökomentaja. 

Kraemer valmistui kadettikoulusta 1923 ja palveli kouluttajana Jääkäritykistörykmentissä sekä Kenttätykistörykmentissä 1923–1931. Hän kävi sotateknisen kurssin 1929 sekä Sotakorkeakoulun 1931. Tämän jälkeen hän toimi yleisesikuntaupseerina Uudenmaan rykmentissä 1931–1933 ja Tampereen sotilaspiirissä 1933–1939. 

Talvisodan aikana Kraemer toimi 4. divisioonan operatiivisen osaston päällikkönä. Välirauhan aikana hän palveli eteläisen Uudenmaan suojeluskuntapiirissä. Jatkosodan aikana hän oli patteristonkomentajana sekä rykmenttiupseerina KTR 11:ssä sekä 21. prikaatin tykistökomentajana. Sodan jälkeen hän oli patteristonkomentajana KTR 4:ssä 1944 ja KTR 2:ssa 1947. Myöhemmin hän johti Turun sotilaspiiriä 1955–1962. 

Kraemerin veljiä ovat everstit Bror Kraemer ja Nils Kraemer.

Ylennykset: vänrikki 1923, luutnantti 1925, kapteeni 1930, majuri 1939, everstiluutnantti 1942, eversti 1955.

## Lähteet
* https://runeberg.org/vemochvad/1967/0299.html

### Viitteet
Karmiinipunavarpunen

**Karmiinipunavarpunen** (*Agraphospiza rubescens*) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Karmiinipunavarpusta tavataan Nepalista Myanmarin pohjoisosiin ja Kiinan keskiosiin ulottuvalla alueella. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Eno Kalle

**Karl (Kalle) Viktor Johansson**, kirjailijanimi **Eno Kalle** (12. huhtikuuta 1884 Klaukkala – 22. heinäkuuta 1941 Perttula) oli Nurmijärvellä Lepsämän kylässä asunut kansanrunoilija.

Eno Kalle kirjoitti lauluja ja viisuja joita julkaistiin myös painettuina vihkoina. Hän kiersi myös itse esittämässä viisujaan. 

## Teoksia
* *Uusi ja huvittava laulu pulskan likan pusumatka Punkalaitumelta Helsinkiin*. Kirjapaino Gutenberg, Helsinki
* *Uusi juhlallinen pulska laulu mamman ja likan riijarista ratsumestari Linteristä, joka leskimammaa riijasi ja mammalta likan keijasi*. Kirjapaino Gutenberg, Helsinki
* *Juho ja Hilma Imatran rannalla ja nimipäiwä lauluja*. Östra Finlandin kirjapaino, Viipuri 1912
* *Uusi naurua tuottava laulu*. Kirjapaino Gutenberg, Helsinki 1914
* *Uusi sotalaulu Itävallan, Saksan ja Turkin sokeasta sotareisusta*. Työväen kirjapaino, Helsinki 1914
* *Kaksi mahdikasta matkalaulua : 1. Karjan radalta Helsinki-Espoo, 2. Sirkusmatkalta H:ing raitiovaunussa*. Työväen kirjapaino, Helsinki 1915
* *Uusi ja komea kuplettilaulu*. Työväen kirjapaino, Helsinki 1915
* *Erään Nurmijärven miehen merkillinen näky ja uni jouluyönä 1920 sekä näkijän unessa oppima ihana veisu onnellisesta maailmasta v. 2000* ; unen näkijä ja kustantaja Kalle Juhonpoika. Kalle Juhonpoika, Helsinki 1921
* *Erittäin tunteellinen kaunis ja liikuttava rakkauden seikkailulaulu : erään nuoren petetyn tytön itsemurha Imatran koskella sekä myöskin hänen petollisen sulhonsa itsemurha omassa kodissaan, petollisille rakastelijoille varoitukseksi sepitti ja kustansi Eno Kalle*. Tekijä, Kerava 1925
* *Herätys laulu viinan villitystä vastaan kansalle varoitukseksi* ; sepitti ja kustansi Eno Kalle Nurmijärveltä. Tekijä, Kerava 1925
* *Huvittava huumorilaulu Suomen kieltolaista ja pirtun salakuljetuksesta* ; sepitti ja kustansi Eno Kalle. Tekijä, Kerava 1925
* *Puolueeton surulaulu Suomen luokkasodasta v. 1918* ; kansan muistoksi sepitti ja kustansi Eno Kalle. Tekijä, Kerava 1925
* *Liikuttavan tunteellinen Suru laulu : [[HL Kuru|höyrylaiva Kurun]] kauhiasta haaksirikosta Näsijärvellä syyskuun 7 p. 1929* ; kansallen muistoksi sepitti ja kustansi Eno Kalle. Tekijä, Helsinki 1929
* *Laulu Suomen ja Venäjän sodasta 30.11.1939-13.3.1940 sekä Suomen armeijan uljaasta ja urhoollisesta sankaritaistelusta isänmaan ja vapauden puolesta*. Raittiuskansan kirjapaino, Helsinki

## Lähteet
* Teokset Fennica Suomen kansallisbibliografia
* Jyväskylän yliopiston kirjaston arkkiveisukokoelma : Kalle Juhonpoika, Kalle Johansson 

### Viitteet