open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tinktuuri

**Tinktuurit** eli **heraldiset värit** tarkoittavat vaakunaselityksissä käytettäviä värejä, joista jokaisella on myös normanniranskaan perustuva nimi. Ne voidaan jakaa kolmeen eri ryhmään, jotka ovat metalleiksi kutsutut vaaleat värisävyt, varsinaisiksi väreiksi kutsutut tummat värisävyt ja turkikset.

## Värit

Heraldisia perusvärejä on olemassa seitsemän: kaksi metallia (kulta ja hopea) ja viisi väriä (punainen, sininen, musta, vihreä ja purppura). Näistä tosin pohjoismaisessa heraldiikassa purppura on varattu ainoastaan erityiskäyttöön, eikä sitä käytetä kuin perustelluista syistä. Painoteknisistä syistä ja lippuheraldiikassa kulta voidaan korvata keltaisella ja hopea valkoisella värillä.

Näihin väreihin rinnastetut heraldiset turkikset, joita alun perin lienee ollut vain kaksi, ovat vaakunoissa olleet vastineita todellisille kärpän- ja oravannahoille. Myöhemmin turkiksia on tullut heraldiikkaan useampiakin väri- ja muotomuunnoksia, mutta Suomeen niistä ei ole nimetty kuin muutama.

Näiden rinnalle ilmaantui myöhemmin luonnonvärit (*Proper*), jotka ovat eläimen tai ihmisen naturalistisia, luonnollisia värejä kuten ihonväri. Niiden käyttöä ei juurikaan pidetä hyvänä heraldiikkana, jonka vuoksi luonnonvärien käyttöä pyritään välttämään.

Värisävyjä ei ole tarkasti määrätty, mutta heraldiikassa käytettäväksi väriksi sopii parhaiten värin kirkas keskisävy. Mustavalkoisessa kuvallisessa esityksessä jokaiselle värille on varattu vakiintunut viivakuvaus eli skraffeeraus. Värien lisäksi vaakunassa voidaan käyttää myös vuorovärisyyttä ja damaskointia, joista kumpikaan ei ole väri vaan sen käyttöä. Varsinkin damaskointi, joka on eräänlaista kilven laajojen pintojen ornamenttimaista koristelua, tulee käyttää siten, ettei sitä voi sekoittaa skraffeeraukseen.

## Värisäännöt
Yksi heraldiikan pääsäännöistä on vaatimus olla asettamatta metallia metallin ja väriä värin päälle. Tämä juontaa juurensa historiasta, jossa tunnuksien kontrastin tuli mahdollistaa niiden tunnistaminen jo kaukaa. Värin ei myöskään tule yhtyä väriin eikä metalliin metalliin, ellei näiden välinen raja jää ehdottoman lyhyeksi. Koska yksiväristä kilpeä ei pidetä vaakunana, heraldiikan väriperinteen mukaisesti vaakunassa on siten aina sekä metallia että väriä.

## Lähteet
*
Madonna del Granduca

**Madonna del Granduca** (suomeksi *Suurherttuan Madonna*) on italialaisen renessanssiajan taidemaalarin Rafaelin öljyvärimaalaus Pyhästä Madonnasta eli Neitsyt Mariasta noin vuodelta 1506-1507. Teoksen maalaamisen aikaan Rafael asui Firenzessä, jolloin kaupungissa asuivat myös Michelangelo ja Leonardo da Vinci. Teoksesta voi huomata vaikutteita Leonardo da Vincin töistä, sillä se on maalattu sfumato-tekniikalla.  

Nimensä teos on saanut Toscanan suurherttua Ferdinand III:n mukaan, joka osti teoksen 1800-luvun alussa. Teos on esillä renessanssipalatsi Palazzo Pittissä Firenzessä.

## Lähteet
Gustav Wetterström

**Gustav Wetterström** (15. lokakuuta 1911 Norrköping – 16. marraskuuta 1991 Norrköping) oli ruotsalainen jalkapalloilija. Hän edusti Ruotsia Ranskan MM-kisoissa 1938 kahdessa ottelussa tehden yhteensä kolme maalia (kaikki Kuubaa vastaan). Seurajoukkuetasolla Wetterström edusti IK Sleipneria.

## Lähteet
Ethan Suplee

**Ethan Suplee** (s. 25. toukokuuta 1976) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt Randy Hickeyn roolissa sarjassa *[[Kovan onnen kundi]]*. Muita hänen roolisuorituksiaan ovat esimerkiksi Seth Ryan vuoden 1998 elokuvassa *[[American  History X]]*, Frankie Stechinon rooli *[[Isojen poikien leikit]]* -sarjassa vuosina 1994–1996 ja 1998 sekä Gilbert Coneyn rooli elokuvassa *[[Motherless Brooklyn]]*.

## Elämäkerta
### Lapsuus
Suplee syntyi Manhattanilla  Debbie ja Bill Supleen ainoaksi lapseksi. Ethanin isä oli näyttelijä, joka esiintyi myöhemmin satunnaisesti yksisilmäisenä postimiehenä *Kovan onnen kundi* -sarjassa. Myös Debbie oli näyttelijä ja näyttelemisen opettaja. Ethanin ollessa yksivuotias perhe muutti Los Angelesiin.

### Ura
Suplee kiinnostui näyttelemisestä esiintyessään koulun näytelmissä. Kun Suplee täytti 16, myöhemmin *[[Frendit]]*-sarjassa Frank Jr:n roolissa esiintynyt näyttelijä Giovanni Ribisi alkoi opettaa hänelle näyttelemistä. Samaiselle kurssille ilmoittautui myös Jason Lee, joka myöhemmin näytteli pääroolia *Kovan onnen kundissa*. 18-vuotiaana Suplee lopetti opinnot ja teki ensimmäiset roolinsa videopelimainoksissa. Vuonna 1994 Suplee pääsi esiintymään *Isojen poikien leikit* -sarjaan Frankie Stechinona. Vuonna 1995 hän esiintyi komediaelokuvassa *[[Häiriköt]]*, jossa hänen roolinsa oli William Black. Seuraavana vuonna hän lähti *Isojen poikien leikit* -sarjasta ja näytteli sitten Jason Lee -elokuvassa *[[Amyn jäljillä]]* pikkuroolissa sarjakuvafanina. Vuonna 1998 Suplee nähtiin *American History X* -elokuvassa, jonka pääosaa näytteli Edward Furlong. Samana vuonna Suplee palasi yhden tuotantokauden ajaksi *Isojen poikien leikit* -sarjaan. Vuonna 1999 hän esiintyi esimerkiksi *Amyn jäljillä* -elokuvan jatko-osassa *Dogma* sekä elokuvassa *Tyrone*. Hänen 2000-luvun elokuvistaan tunnetuimmat ovat *[[Road Trip]]* ja *[[Vulgar]]*. Vuonna 2003 hän esiintyi draamaelokuvassa *[[Päämääränä Cold Mountain]]*, vuonna 2004 elokuvissa *[[Perhosvaikutus (elokuva)|Perhosvaikutus]]* ja *[[Mela kateissa]]* ja vuonna 2005 *Neo Ned* -elokuvassa. Myöhemmin hän esiintyi menestyssarjassa *Kovan onnen kundi*. Vuonna 2006 hän teki elokuvat *[[Art School Confidential]]*, *[[The Fountain]]*, *[[Vuosi ilman joulupukkia]]* ja *[[Clerks 2]]*. Vuonna 2007 hän esiintyi elokuvissa *[[Mr. Woodcock]]* ja *[[American Pie Presents: Beta House]]* ja vuonna 2009 komediassa *[[Fanboys]]*.

### Yksityiselämä
Suplee on naimisissa Brandy Lewisin kanssa, joka on Geoffrey Lewisin tytär ja Juliette Lewisin sisar. Brandy Lewisillä on kaksi tytärtä edellisestä avioliitosta. Parilla on kaksi yhteistä lasta (s. 2005 ja 2007). Naimisiin he menivät 2006. Kummatkin ovat skientologeja.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat
 

## Aiheesta muualla
Who Made Who (kappale)

**Who Made Who** on australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n kappale samannimiseltä albumilta. Laulu on yksi kolmesta uudesta kappaleesta levyllä (muut olivat ”Chase the Ace” ja ”D.T.”), ja loput kappaleet otettiin aiemmilta albumeilta. 

Kappale alkaa tiukalla basson ja rummun yhteissoitolla, johon Malcolm Youngin kitara tulee mukaan. Ensimmäisen säkeistön jälkeen mukaan tulee Angus Youngin soittama toinen kitararaita. Kappale sisältää paljon nopeaa legatosoittoa. Kappaleen ovat tehneet Angus Young, Malcolm Young ja Brian Johnson.

## Musiikkivideo
Kappaleesta tehtiin myös David Malletin ohjaama musiikkivideo, jossa nähdään satoja AC/DC:n faneja pukeutuneina Anguksiksi ja marssimassa kappaleen tahtiin. Kaikilla on myös pahvista tehty kitara, joka on samanlainen kuin Anguksella.

## Kokoonpano
* Brian Johnson – laulu 
* Angus Young – soolokitara 
* Malcolm Young – rytmikitara 
* Cliff Williams – basso 
* Simon Wright – rummut

## Lähteet
Mustvee

**Mustvee** on Mustveen kuntaan kuuluva epäitsenäinen kaupunki ja entinen kaupunki Jõgevamaan maakunnassa Keski-Virossa.

Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Mustveen kaupunki, Kasepään ja Saaren kunnat, itävirumaalaiset Avinurmen ja Lohusuun kunnat sekä Torman kunnan Võtikveren kylä yhdistettiin Mustveen kunnaksi. Tällöin Mustveen kaupunki menetti itsenäisen asemansa ja siitä tuli kunnan osa. 

## Historia
Mustvee on tunnettu paikannimenä vuodesta 1493 lähtien, nimensä se sai joessa virtaavasta turpeen värjäämästä tummasta vedestä.  Tuolloin Mustvee tunnettiin kalastusalueena.

1800-luvulla Mustvee alkoi kasvaa nopeasti ja sinne ilmestyi erilaisia elinkeinon harjoittajia: seppiä, kalanpyytäjiä ja kauppiaita. Mustveellä viljeltyjä ruokakasveja ja pyydystettyjä kaloja vietiin muualle Viroon, Pietariin ja jopa Suomeen. Kaupunkioikeudet se sai vuonna 1938, jolloin siellä oli 2&nbsp;603 asukasta.  1950-luvulla väestömäärä Mustveellä alkoi kuitenkin pienentyä.

## Väestö
Vuonna 2009 Mustveellä oli 1&nbsp;652 asukasta. Asukkaista noin puolet on virolaisia ja puolet venäläisiä.

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Mustveen kaupungissa oli 1 358 asukasta, joista 564 (41,5 %) oli virolaisia, 750 (55,2 %) venäläisiä ja 42 (3,1 %) muita kansallisuuksia.

## Katso myös
* Mustveen lippu

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Satelliittikuva Mustveestä
Burn My Eyes

**Burn My Eyes** on groove metal -yhtye Machine Headin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 1994 levymerkillä Roadrunner Records.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Digipak edition bonuskappale
#

### Japanese edition bonuskappale
#
# 
# 

### Australian tour edition
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Robb Flynn – laulu, kitara
* Logan Mader – kitara
* Adam Duce – basso
* Chris Kontos – rummut

### Muut tekijät
* Colin Richardson – tuottaja, miksaaja
* Vincent Wojno – äänittäjä, miksaaja
* Eddy Schreyer – masteroija
* Liz Sroka – avustava äänittäjä
* Steven Werner – avustava äänittäjä
* Dave McKean – kansikuva, design
* Jesse Fischer – valokuvat
* Harald O. – valokuvat
* Wasco – valokuvat
* Monte Conner – A&R

## Arvostelut
* Sputnik Music: 
* Allmusic: 

## Aiheesta muualla
* 
* Burn My Eyes discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Rudolf Krause

**Rudolf Krause** (30. maaliskuuta 1907 – 11. huhtikuuta 1987) oli itäsaksalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui kahteen F1-osakilpailuun kausina 1952–1953. Hän oli parhaimmillaan neljästoista Saksan GP:ssä 1953.

## Formula 1 -tulokset

## Lähteet
Masami Kuwashima

**Masami Kuwashima** (; s. 14. syyskuuta 1950 Kumagaya, Saitama, Japani) on entinen japanilainen F1-kuljettaja. 

## Formula 1
Kuwashima osallistui yhteen F1-osakilpailuun, kauden 1976 Japanin GP:hen. Hän kuitenkin karsiutui, eikä päässyt starttaamaan kilpailuun. Hänet korvattiin nopeasti Hans Binderillä.  

## Muut sarjat
Kuwashima ajoi ennen Formula 1:iä Japanin F2000- ja F2-sarjoissa, joihin hän palasi koko loppu-uransa ajaksi. Hän ajoi myös 1970-luvulla Britannian Formula 3- ja Euroopan F2-sarjassa. Uran parhaaksi tulokseksi jäi voitto Britannian F3-sarjan Silverstonen osakilpailusta.

## Lähteet
Old (kappale)

**Old** on Machine Headin kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen vuoden 1995 esikoisalbumilta *[[Burn My Eyes]]*.

## Kappaleet
### Keltainen digipak
#
#
#
#

### Valkoinen digipak
#
#
#
#

## Aiheesta muualla
* 
* Discogs
The More Things Change...

**The More Things Change...** on Machine Headin toinen levy, joka julkaistiin vuonna 1997.
Hiteiksi nousivat kappaleet Ten Ton Hammer, jota on soitettu livenä paljon ja on yksi fanien suosikkikappaleista sekä Take My Scars.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Digipak edition bonuskappale
#
# 
# 

### Japanese edition enhanced CD
# 

## Kokoonpano
* Robb Flynn – laulu, kitara
* Logan Mader – kitara
* Adam Duce – basso
* Dave McClain – rummut

## Arviot
* Allmusic: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Frunzen sotilasakatemia

**Frunzen sotilasakatemia** () oli  Moskovassa sijainnut Neuvostoliiton sotakorkeakoulu, joka toimi vuosina 1925–1998. 

## Toiminta

Akatemian oppilaat olivat upseereja, joita koulutettiin eri aselajien sodankäyntiin. Pääsääntöisesti akatemiaan opiskelemaan valikoidut olivat 30 ikävuoden tienoilla olevia kapteeneja ja majureita. Opinto-ohjelmaan kuului taktisen ja operatiivisen tason oppeja, sotahistoriaa ja sotataidetta, ulkomaisia kieliä ja tieteellisen tutkimuksen osa-alueita.

Opettamisen lisäksi akatemia toimi aselajien toiminnan tutkimuskeskuksena. Se julkaisi kenttäohjesääntöjä, oppikirjoja sekä teoreettisia tutkimuksia ja kirjoituksia.

## Historia

Venäjän bolsevikkijohtaja Vladimir Lenin perusti sotilasakatemian vuonna 1918 nimellä *Yleisesikunta-akatemia* periytyen keisarillisen armeijan Nikolajevskin yleisesikunta-akatemiasta. Vuonna 1921 se nimettiin *työläisten ja talonpoikien puna-armeijan sotilasakatemiaksi*. Pysyvän nimensä se sai Venäjän sisällissodassa bolsevikkien puolella ansioituneen sotilasjohtajan, strategin ja sotateoreetikon Mihail Frunzen mukaan, joka kuoli jo lokakuussa 1925 ja akatemia nimettiin hänen mukaansa.

1930-luvulla Frunzen akatemian oppiaineisiin lisättiin korkeampiin oppiarvoihin tähtääviä kursseja, jotka olivat tarkoitettuja jatko-opinnoiksi jo aiemmin sotakorkeakouluista valmistuneille. Tästä opinto-ohjelmasta tuli perusta Voroshilovin yleisesikunta-akatemialle, jonka perustamisen jälkeen Frunzen akatemia keskittyi yhdistettyjen aselajien taktisen ja operatiivisen tason sodankäynnin opettamiseen.

Frunzen akatemiasta valmistunut upseeri sai diplomin lisäksi hopeisen vinoneliön muotoisen merkin, jota kannettiin univormussa tai siviiliasussa rintakehän oikealla puolella muiden kunniamerkkien tai nauhojen yläpuolella.

Frunzen akatemiassa opiskeli myös ulkomaisia upseereja, lähinnä Varsovan sopimuksen jäsenmaista ja muista kommunistijohtoisista valtioista, esimerkiksi Kuuban puolustusoppien kehittämisessä oli Frunzen akatemialla suuri merkitys. Pentti Syrjä kirjoitti 1986 kirjan nimeltään Gruppa Finlandija, jossa hän kertoi opiskelukokemuksistaan Frunzen sotilasakatemiassa.

Frunzen sotilasakatemia yhdistettiin *Malinovskin panssarijoukkojen akatemian* ja *Šapošnikovin korkeimpien upseerien kurssien* kanssa Venäjän sotilaskatemiaksi 1998.

## Maineikkaita oppilaita

* Blagoje Adžić, Jugoslavian puolustusministeri
* Akseli Anttila, suomalaissyntyinen kenraalimajuri, Terijoen hallituksen ”puolustusministeri”
* Ruslan Aušev, Ingušian presidentti
* Dmitri Jazov, Neuvostoliiton marsalkka 
* Andrei Jerjomenko, Neuvostoliiton marsalkka
* Junus-bek Jevkurov, Ingušian presidentti
* Ivan Konev, Neuvostoliiton marsalkka
* Aleksandr Lebed, kenraali, poliitikko 

* Markian Popov, kenraali
* Aleksandr Rodimtsev, kenraalieversti
* Ivan Serov, kenraali
* Vasili Tšuikov, Neuvostoliiton marsalkka 
* Valentin Varennikov, armeijakenraali
* Nikolai Vatutin, jalkaväenkenraali
* Georgi Žukov, Neuvostoliiton marsalkka 

## Lähteet
Trachyphylliidae

**Trachyphylliidae** on kivikorallien heimo. Siihen kuuluu joidenkin lähteiden mukaan kolme sukua, joidenkin lähteiden mukaan vain yksi, josta on eri värisiä muotoja.

Trachyphylliidae-korallit kasvavat suurina ruusukemaisina polyyppeina, jotka muodostavat muutaman yksilön yhdyskuntia. Niillä on kalkkirunkonsa päällä laaja lihasmassa, josta ne työntävät ulos pyydystyslonkeronsa yleensä yöllä. Lonkeroillaan ne keräävät planktonia ravinnokseen. Ne voivat myös polttaa liian lähelle kasvaneita muita korallilajeja.

Sukujen Trachyphyllia ja Wellsophyllia lajeja pidetään meriakvaarioissa. Niissä on yhteyttäviä symbioottisia leviä, minkä takia ne tarvitsevat paljon tai kohtalaisesti valoa.

## Suvut
**[[Callogyra]]*
**[[Trachyphyllia]]*
**[[Wellsophyllia]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Reefpedia
*Meerwasserlexicon
Take My Scars

**Take My Scars** on groove metal -yhtye Machine Headin kappale ja samalla single kappale levyltä The More Things Change....

## Kappaleet
### Digipak
#
#
#
#

### Slimcase-versio
#
#
#
#

## Aiheesta muualla
* 
* Discogs
Pikkupensaskerttu

**Pikkupensaskerttu** (*Curruca conspicillata*) on kerttujen sukuun kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 12–13 senttimetriä ja siivenkärkien väli 14-17 cm. Ruumis on hoikempi ja pienempi kuin pensaskertulla, sekä käsisiiven ulottuma lyhyempi, pää suhteellisesti suurempi ja nokka hieman kapeampi sekä vaaleatyvisempi. Liikku nopeammin ja "levottomasti".

Vanhan koiraan erot pensaskerttuun: Posken etuosa ja ohjas mustahko, kurkun alaosa harmahtava, rinta tummemman ruusunpunertava ja siipi yhtenäisen ruosteenruskea.

Naaras ja 1. talvi: Muistuttavat rusorinta- ja pensaskerttua. Erona pensaskerttuun muun muassa ruosteenruskeiden peitinhöyhenten leveämmät reunukset (tummat keskustat kapeat ja terävät) ja siipi yksivärisempi. Rusorintakerttuun erona lyhyempi käsisiiven ulottuma, vaaleammat, kellanpunertavat jalat ja siiven kirkkaamman ruosteenruskea väri.

## Äänet

Kutsu- ja varoitusääni kirkas, kuiva surina "drr", joka useasti venyy pitkiksi sarjoiksi "drrrrrr-dr-dr-drrr-rrrr..."

Laulu usein heleä, nopea viserrys, joka useilla kirkkailla vihellyksillä. Voivat kuulostaa hieman töyhtökiurumaisilta.

## Levinneisyys

Pikkupensaskerttua tavataan ympärivuoden Pohjois-Afrikassa lähellä rannikkoa. Ainoastaan Libyan kohdalla sen esiintyminen on vähäistä. Euroopassa levinneisyysalue käsittää Portugalin, Espanjan, Ranskan etelä-osat, Sveitsin, Maltan ja Italian. Euroopan kannaksi on arvioitu 350&nbsp;000-880&nbsp;000 yksilöä. Välimeren itäosissa se esiintyy Kyproksella, Israelissa, Jordaniassa, Turkissa ja Libanonissa. Talvehtii Afrikassa.

Alalajia *orbitalis* tavataan Madeiralla ja se on uhanalainen.

## Elinympäristö

Pesii matalissa pensaikoissa, nummilla ja varvikoissa vuorten rinteillä, sekä ruoho- ja varpukasvillisuudessa kuivilla nummilla ja suolatasangoilla. Pikkupensaskerttu on lyhyenmatkan muuttaja tai paikkalintu ja se on melko arka.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Jambinen pentametri

**Jambinen pentametri** on runomitta, jossa pentametri- eli viisimittasäkeet koostuvat viidestä jambisesta runojalasta, eli siinä painolliset ja painottomat tavut vuorottelevat. Se on nouseva mitta, jossa säe alkaa yksitavuisella, painottomalla sanalla. Suomenkieliseen jambi-mittaan on vakiintunut väljennys, jossa säkeen alussa voi esiintyä myös kolmitavuinen sana. Tätä käytäntöä kutsutaan jambiseksi inversioksi.

Jambinen pentametri on perinteisessä englantilaisessa runoudessa eniten käytetty mitta ja esimerkiksi William Shakespearen sonetit on kirjoitettu jambisella pentametrillä.

## Esimerkki

## Lähteet
The Burning Red

**The Burning Red** on groove metal -yhtye Machine Headin kolmas levy, joka julkaistiin vuonna 1999.
## Kappalelista
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Robert Flynn – laulu, kitarat
* Ahrue Luster – kitarat
* Adam Duce – basso, taustalaulu
* Dave McClain – rummut

## Arviot
* Allmusic: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Supercharger

**Supercharger** on groove metal -yhtye Machine Headin neljäs levy, joka julkaistiin vuonna 2001.
## Kappalelista
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

**Japanin bonusraidat**
# 
# 

**Digipakin bonusraidat**
# 
# 

## Kokoonpano
* Robb Flynn – laulu, kitara
* Ahrue Luster – kitara
* Adam Duce – basso
* Dave McClain – rummut

## Arviot
* Allmusic: 
* Blabbermouth: 8/10
* Soundi: 

## Aiheesta muualla
* Supercharger discogs.com -sivustolla
* 

## Lähteet
Hellalive

**Hellalive** on Machine Headin ensimmäinen live-levy. Hellalive julkaistiin vuonna 2003.

## Kappalelista
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Robb Flynn – laulu, kitara
* Phil Demmel – kitara (kappaleet 8 ja 12)
* Adam Duce – basso
* Dave McClain – rummut
* Ahrue Luster – kitara (kappaleet 1-7, 9-11, 13 sekä 14)

## Arviot
* Allmusic: 
* Imperiumi: 9/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Biggles

**Biggles** eli *James Bigglesworth* on W. E. Johnsin luoma lasten- ja nuortenkirjojen kuvitteellinen lentäjä ja seikkailija. Johns loi hahmon vuonna 1932. Hahmon pohjalta on laadittu 50 vuoden aikana hyvinkin erilaisia kirjoja, sarjakuvia ja elokuvia. Johns itse julkaisi 100 Biggles-kirjaa. Kirjoja on julkaistu suomeksi Tammen ja Pellervo-Seuran kustantamana ja sarjakuvia Semicin kustantamana.

## Suomennettuja Biggles-kirjoja
*Biggles Etelämerellä ("Biggles in the South Seas", suom. 1948) Pellervo-Seura
*Biggles viidakossa ("Biggles in the Jungle", suom. 1949) Pellervo-Seura
*Biggles Afrikassa ("Biggles in Africa", suom. 1950) Pellervo-Seura
*Biggles Borneolla ("Biggles in Borneo", suom. 1952) Pellervo-Seura
*Biggles Tiibetissä ("Biggles Hits the Trail", suom. 1953) Pellervo-Seura
*Biggles Paratiisinlaaksossa ("Biggles Takes a Holiday", suom. 1954) Pellervo-Seura
*Biggles muukalaislegioonassa ("Biggles Foreign Legionnaire", suom. 1958) Tammi
*Biggles ei hellitä ("No Rest for Biggles", suom. 1958) Tammi
*Biggles autiomaassa ("Biggles Sweeps the Desert", suom. 1969) Tammi
*Biggles ja huumausainekauppiaat (*Biggles' Combined Operation*, suom. 1969) Tammi 
*Biggles ja kadonneet rubiinit (*Biggles Sorts It Out*, suom. 1969) Tammi
*Biggles ja öinen vieras ("Biggles and the Dark Intruder", suom. 1969) Tammi
*Biggles ja vihreä jumalankuva ("Biggles and the Little Green God", suom. 1971) Tammi
*Biggles sukellusvenejahdissa (*Biggles' Second Case*, suom. 1969) Tammi 
*Biggles tuoreilla jäljillä (*Biggles and the Plot that Failed*, suom. 1969) Tammi
*Biggles näkee liikaa ("Biggles Sees Too Much", suom. 1971) Tammi

## Biggles-sarjakuvia
*Sargassomeren arvoitus (Björn Karlström, suom. 1977)
*Operaatio kultakala (suom. 1978)
*Tiikerin jäljillä (suom. 1978)
*Ääniä avaruudesta (suom. 1979)
*Raisua uhkapeliä Kalaharissa (suom. 1983)
*Kovaa peliä Gibraltarilla (suom. 1983)
*Ääniä avaruudesta (suom. 1979)
*Raisua uhkapeliä Kalaharissa (suom. U.M. Kankaanpää 1982)
*Kovaa peliä Gibraltarilla (suom. U.M. Kankaanpää 1983)

## Lähteet
Margaret Woodbridge

**Margaret Darling Presley** (o.s. **Woodbridge**, ) oli yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja.

Woodbridge voitti Antwerpenin kesäolympialaisissa 1920 kultaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestistä, yhdessä Frances Schrothin, Irene Guestin ja Ethelda Bleibtreyn kanssa. Joukkue teki viestissä uuden maailmanennätyksen 5.11,6. Lisäksi hän sijoittui hopealle 300 metrin vapaauinnissa ajalla 4.24,4 häviten vain joukkuetoverilleen Bleibtreylle 8,4 sekunnilla.

Woodbridge edusti uintiurallaan *Detroit Athletic Clubia*. Hän kuoli 93-vuotiaana vuonna 1995 New Yorkissa.

## Lähteet
Ramsteinin lentonäytösonnettomuus

**Ramsteinin lentonäytösonnettomuus** oli 28. elokuuta 1988 Ramstein-Miesenbachin kaupungissa Saksassa tapahtunut lento-onnettomuus. Onnettomuus tapahtui Ramsteinin lentotukikohdassa pidetyssä *Flugtag '88* -ilmailunäytöksessä. Se sai alkunsa toisiinsa törmänneistä lentokoneista, jotka putosivat yleisön joukkoon. Onnettomuudessa sai surmansa yhteensä 70 ihmistä.

Törmänneet lentokoneet olivat italialaisia Aermacchi MB-339 -suihkulentokoneita, joita lensi Italian ilmavoimien Frecce Tricolori -taitolentoryhmä. Kymmenen konetta oli esittämässä Cardioide-muodostelmaa. Lentokoneiden lennettyä toisiaan kohti tarkoituksena lentää toistensa lomitse, yksi lentokoneista osui kahteen muuhun koneeseen. Törmännyt lentokone putosi kiitotielle ja törmäyksestä syttynyt tulipallo levisi katsojien joukkoon. Toinen törmätyistä lentokoneista putosi maahan ja törmäsi UH-60 Black Hawk -helikopteriin, jonka kapteeni *Kim Strader* loukkaantui. Strader kuoli saamiinsa palovammoihin viikkoja myöhemmin. Lentokoneen lentäjä oli hypännyt heittoistuimella, mutta laskuvarjo ei ehtinyt avautua. Kolmas lentokone hajosi törmäyksessä, ja sen osat levisivät kiitotielle. Yhteensä 67 katsojaa ja kolme lentäjää saivat surmansa. Ramsteinin turma oli vuoteen 2002 asti historian pahin lentonäytösonnettomuus.

## Muuta
Saksalainen yhtye Rammstein on nimetty Ramsteinin onnettomuuden mukaan, ja yhtyeen nimikkokappale "Rammstein" kertoo onnettomuudesta.

Yksi tunnetuimmista onnettomuudessa loukkaantuneista lienee elektronisen musiikin artisti Boris Brejcha, joka sai onnettomuudessa kasvoihinsa elinikäiset palovammat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Perry Clifton

**Perry Clifton** on saksalaisen Wolfgang Ecken luoma kuvitteellinen nuortenkirjojen salapoliisi.

## Suomennetut Perry Clifton -kirjat
* Valkoisen korpin salaisuus (*Das Geheimnis der weißen Raben* 1966, suom. 1978)
* Nainen ja musta mäyräkoira (*Die Dame mit dem schwarzen Dackel* 1966, suom. 1977)
* Hopeinen budha (*Der silberne Buddha* 1967, suom. 1979)
* Harmaahousuinen herra (*Der Herr in den grauen Beinkleidern* 1969, suom. 1977)
* Sinisten kaapujen saari (*Die Insel der blauen Kapuzen* 1969, suom. 1978)
* Hackstonin haamutalo (*Das unheimliche Haus von Hackston* 1975, suom. 1978)
* Salaperäiset kasvot (*Das geheimnisvolle Gesicht* 1976, suom. 1980)

## Muita Perry Clifton -kirjoja
* Treibjagd (1978)
* Spionagering Rosa Nelke (1979)
* Perry Clifton und das ungewöhnliche Vermächtnis (1981)
* Die Hand (1985)
Antoine Bouscatel

**Antoine ("Bousca") Bouscatel** (myös **Antonin**, 9. maaliskuuta 1867 Cantal, Ranska – 1945) oli ranskalainen säkkipillin soittaja ja eräs musette-musiikin pioneereista ja suurista nimistä 1900-luvun vaihteen ja alun Pariisissa.

## Tausta
Antoine-poika sai ensimmäisen säkkipillinsä 8-vuotiaana. Hän opetteli soittamaan paimentaessaan perheen lehmiä ja vuohia Auvergnen seudun Alpeilla, viettäessään päiväkausia yksinään paimenessa. Hän toi mukanaan tämän paimenessa opettelemansa musiikin ja soittotavan myöhemmin Pariisiin.

## Ura
Bouscatel saapui Pariisiin vuonna 1890, 23-vuotiaana. Hän etsi parempaa elämää, kuten monet Auvergnen seudulta tuolloin pääkaupunkiin muuttaneet ihmiset. Hän asui kaupungin laitamilla, Bastiljin läheisyydessä sijaitsevalla *la Roquette*lla; kaukana kaupungin keskeisistä ooppera- ja konserttitaloista.

Lukuisat kahvilat ja tanssisalit olivat muotoutuneet auvergnelais- ja muidenkin maalaissiirtolaisten elämän keskipisteiksi. Bouscatel työskenteli päivisin kupariseppänä ja lämmityskattiloiden tekijänä. Iltaisin hän kuitenkin otti esiin säkkipillinsä ja vuonna 1903 hän oli jo *Au Chalet* -nimisen musettebistron tähti rue de Lappe -kadulla. Bouscatelin maine kasvoi, hän ryhtyi kokopäivämuusikoksi, ja vuoteen 1910 mennessä hän oli saanut kahvilan omistukseensa. Kahvilan nimeksi vaihdettiin *Chez Bouscatel*.

Vuosien kuluessa Bouscatel muutti paikan kahvilasta isoksi tanssisaliksi, jossa hän itsekin esiintyi säännöllisesti. Vuonna 1905 Bouscatel tutustui harmonikansoittaja Charles Péguriin, jonka hän palkkasi omaan orkesteriinsa ja kahvilaansa. Harmonikasta tuli tuosta hetkestä lähtien elimellinen osa *bal musette* -musiikkia, ja heidän yhteistyötään pidetään musette-harmonikkamusiikin alkuhetkenä. Péguri avioitui Bouscatelin tyttären kanssa.

Bouscatel oli ensimmäisiä musette-musiikkia levyttäneitä artisteja 1900-luvun alussa.

Bouscatelin kuollessa vuonna 1945 harmonikka oli jo syrjäyttänyt säkkipillin aseman musette-musiikissa. Hänen kahvilansa jatkoi eri nimillä, kuten *bal Bouscatel*, *Chez Bouscatel* ja *Bousca-bal* vuoteen 1950 saakka.

## Lähteet
The Blackening

__NOTOC__
**The Blackening** on groove metal -yhtye Machine Headin kuudes levy, joka julkaistiin vuonna 2007.

Kerrang-musiikkilehti vertaili albumia Metallican Master of Puppetsiin.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Vuoden 2008 version bonuslevy
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Robb Flynn – laulu, kitara
* Dave McClain – rummut
* Adam Duce – basso, taustalaulu
* Phil Demmel – kitara

## Arviot
* About.com: 
* Allmusic: 
* Blabbermouth: 9.5/10
* Desibeli.net: 
* Imperiumi: 8/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''The Blackening'' discogs.com -sivustolla 
*
Sian Edwards

**Sian Edwards** (s. 1959 Britannia) on brittiläinen kapellimestari.

Edwards on valmistunut Royal Northern College of Music. Hän opiskeli 1983–1985 professori Ilja Musinin oppilaana Leningradin konservatoriossa ja voitti sinä aikana toukokuussa 1984 Leedsin kapellimestarikilpailun.

Edwards on johtanut maailman johtavia orkestereita, muun muassa Los Angelesin filharmonikot, Clevelandin orkesteri, Berliinin sinfonikot, Frankfurtin radio-orkesteri, Leipzigin radio-orkesteri, Pietarin filharmonikot, Kuninkaallinen Flanderin Filharmonia, London Sinfonietta ja Birminghamin sinfoniaorkesteri. Hän tekee yhteistyötä saksalaisen Ensemble Modernin kanssa.

Edwards on johtanut muun muassa seuraavia teoksia:
* Pariisin Opéra Comiquessa Hans Geforsin oopperan *Clara* kantaesityksen
* *Faustin tuomion* Helsingissä
* Peter Grimesin ja Tšaikovskin *Patarouvan* Frankfurtissa
* Previnin teoksen *A Streetcar Named Desire* Theater an der Wienissä 
* Judith Weirin teoksen *Yö kiinalaisessa oopperassa* Skotlannin oopperassa.

## Levytyksiä
* Lontoon filharmonikkojen kanssa teokset *Pekka ja susi*, Brittenin *Nuorten orkesteriopas*, Tšaikovskin 5. sinfonia
* Englannin kansallisoopperan kanssa Judith Weirin oopperan *Blond Eckbert*.

## Lähteet
Meselsonin-Stahlin-koe

**Meselsonin-Stahlin-koe** oli Mathew Meselsonin ja Franklin Stahlin tekemä koe, joka osoitti  DNA-synteesin eli replikaation olevan semikonservaatti. Semikonservaatissa replikaatiossa DNA-kaksoiskierre toistetaan ottamalla toinen juoste alkuperäisestä kaksoiskierteestä ja toinen synteettisesti valmistetusta kierteestä.
Vähänkyrön vaakuna

**[[Vähäkyrö|Vähänkyrön]] [[vaakuna]]** on saanut aiheensa pitäjän vanhasta sinetistä. Sen aihe puolestaan on peräisin Vaasa-suvun tunnuksesta (), joka on tulkittu maljaksi, josta nousee kolme tähkää.

Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kaksikorvainen hopeamalja, jossa kolme kultaista tähkää.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja se vahvistettiin käyttöön 11. helmikuuta 1954. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2013, kun Vähäkyrö liittyi Vaasan kaupunkiin.

## Lähteet
*
Totte Svensson

**Totte Svensson** () on Åke Holmbergin luoma kuvitteellinen henkilö. Hän esiintyy yhdeksässä Holmbergin kirjoittamassa lastenkirjassa vuosina 1948–1973.

Svensson on  Ruotsin paras salapoliisi, joka muutamissa sarjan kirjoissa matkustaa lentävällä matolla. Hänen vastapelurinaan on kuuluisa konna Jeppe Kärppä. Kirjasarja soveltuu parhaiten alakoululaisille, esimerkiksi 3–4-luokkalaisille.

## Totte Svensson -kirjat

* *Yksityisetsivä Totte Svensson* (*Ture Sventon, privatdetektiv*, 1948)
* *Totte Svensson autiomaassa * (*Ture Sventon i öknen*, 1949)
* *Totte Svensson Lontoossa* (*Ture Sventon i London*, 1950)
* *Totte Svensson Pariisissa* (*Ture Sventon i Paris*, 1953)
* *Hauskaa joulua, Totte Svensson* (*Ture Sventon i Stockholm*, 1954)
* *Totte Svensson sirkuksessa* (*Ture Sventon och Isabella*, 1955)
* *Totte Svensson ja kummituskäsi* (*Ture Sventon i spökhuset*, 1965)
* *Ture Sventon i varuhuset* (1968)
* *Ture Sventon i Venedig* (1973)

Lisäksi on suomennettu lyhyt sarjakuvakirja *Totte Svenssonin lentävä matto* (*Ture Sventon och hans flygande matta*).

## Elokuvat ja sarjat

* *Ture Sventon - yksityisetsivä* (*Ture Sventon, privatdetektiv,* elokuva, 1972)
* *T. Sventon praktiserande privatdetektiv* (joulukalenteri, 1989)
* *T. Sventon och fallet Isabella* (elokuva, 1991)
* *Totte Svensson ja Bermudan kolmion salaisuus* (*Ture Sventon och Bermudatriangelns hemlighet,* sarja, 2019)
* *Ture Sventon och jakten på Ungdomens källa* (sarja, 2021)
* *Totte Svensson ja taikalamppu* (*Ture Sventon och den magiska lampan,* sarja, 2023)

## Lähteet
JoAnn Falletta

**JoAnn Falletta** (s. 1954) on yhdysvaltalainen kapellimestari. Falletta on opiskellut Mannes College of Musicissa ja Juilliard Schoolissa. 1991 hänestä tuli Virginia Symphony Orchestran musiikillinen johtaja. 1999 hänet nimitettiin Buffalo Philharmonic Orchestran musiikilliseksi johtajaksi ja hän jatkaa jälleen sen johtajana kauden 2009–2010. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
* JoAnn Falletta website
* Buffalo Philharmonic Orchestra
* Virginia Symphony Orchestra
* Old Dominion Universityn sivusto Virginia Symphony Orchestrasta
Yin Yang Yo!

**Yin Yang Yo!** on Bob Boylen luoma piirrossarja, jota ensimmäisenä julkaisi Jetix-kanava vuonna 2006. Sarjaa tuotetaan Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Isossa-Britanniassa. Suomessa sarjaa esittivät MTV3 ja Disney XD suomeksi tekstitettynä.

## Juoni
Jänissisarukset Yin ja Yang opettelevat mystistä itämaista *woo foo* -kamppailulajia pandamestari Yon johdolla. He myös taistelevat voimakasta Yömestaria ja hänen alaisiaan vastaan. Sarjan nimi tulee näiden kolmen päähahmon nimistä.

## Hahmot
### Päähahmot

***Yang** on sininen poikakani. Hänen aseenaan on bambumiekka, joka voi muuttua miksi tahansa aseeksi riippuen käyttäjästä.
***Yin** on häijy, pinkki tyttökani, joka käyttää woo-foo-säteitä.
***Mestari Yo** on pandavanhus, joka woo-foon mestarina opettaa sitä Yinille ja Yangille. Yo ei yleensä ota osaa taisteluihin, vaikka vastustajalla olisi ylivoima, vaan syö tai nukkuu sivussa. Yo käyttää woo-foo-säteitä ja teleportteja.

### Viholliset

***Yömestari** on sarjan päävihollinen, jonka heikkoutena on valo. Yömestari sai pimennettyä auringon, jolloin hänestä tuli lähes voittamaton. Yömestari tuhoutui, kun hänen oma alaisensa Coop imi tämän itseensä. Yömestari esiintyy vielä senkin jälkeen takaumissa.
***Yök** on vaaleanvihreä poikakani. Yin ja Yang loivat hänet vahingossa suututtuaan toisilleen.
***Roger junior** on Yangiin väkivaltaisesti suhtautuva tuttava.
***Ultrahirvi** on isosarvinen ja tyhmä hirvi. Hän on Yömestarin alainen.
***Saranoia** on noita, joka keskittyi koko lapsuutensa opiskeluun. Hän pitää Yiniä kaltaisenaan ja yrittää siksi ohjata häntä. Lapsuuden trauman ja koko ajan vapaalla olleen veljensä takia Saranoia yrittää tappaa Yangin. Saranoia pystyy muuttamaan muotonsa eri noidaksi heilauttamalla taikasauvaansa.

### Ystävät

* **Lina** on Yinin ystävä ja Yangin ihastus.
* **Dave** on puulapsi, jota kiusattiin, kunnes hän huomasi voivansa hallita ja käskeä puita.
* **Coop** on kananpoika, joka on ihastunut Yiniin. Hän ryhtyi kiusaamisen takia Yömestarin alaiseksi ja sai tältä suuret voimat. Erään Yömestarin ja Yinin, Yangin js Yon välisen taistelun aikana Coop tajusi, että Yin välitti hänestä. Sen jälkeen käytti voimiaan imeäkseen Yömestarin itseensä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Simone Young

**Simone Margaret Young** (s. 2. maaliskuuta 1961 Sydney, Australia) on australialainen orkesterinjohtaja.

Young on johtanut Wienin Filharmonikkoja vuonna 2005, ja sitä ennen hän johti Wienin valtionoopperan orkesteria 1993.

## Lähteet
Tve1

**Tve1** on Valtionrautateiden antama tyyppimerkintä pienveturille, joita insinööritoimisto Saalasti toimitti Valtionrautateille vuosina 1958–1963. Vetureita valmistettiin Turengin sokeritehtaan konepajalla kaikkiaan 30 kappaletta. Ne olivat valmistajan mallia OTSO 1.

## Historia
Uusien pienvetureiden hankinta tuli ajankohtaiseksi 1950-luvulla, koska tavaraliikenteen kustannuksia pyrittiin pienentämään. Tämän vuoksi järjestelyjunia vähennettiin, jolloin tarvittiin vaihtovetureita sellaisille liikennepaikoille, joilla esiintyy säännöllistä vaihtotyötarvetta. Suuri osa vetureista oli sijoitettuna tällaisille liikennepaikoille. Vetureiden toiminta-alue oli lähinnä Etelä- ja Länsi-Suomi.

## Tekniikka
Veturi on tyypillisen pienveturin näköinen. Ohjaamo on takana ja sen edessä on konesuoja. Nämä lepäävät teräslevyistä ja tukipalkeista hitsaamalla tehdyn jäykän rungon päällä. Moottorina on ilmajäähdytteinen Deutz F8L-614. Voimansiirto on hydraulinen. Voima välittyy suunnanvaihtolaitteesta akseleille ketjujen välityksellä. Tve1-veturit on varustettu Otso-vaihtotyökytkimin. Aiemmissa pienvetureissa käytössä ollut vipujarru oli saanut väistyä veturiin vaikuttavan paineilmajarrun ja vaunuihin vaikuttavan venttiilin tieltä.

## Käyttö

Vetureita käytettiin pääasiassa vaihtotöissä keskisuurilla liikennepaikoilla. Niiden käyttö yleisessä liikenteessä päättyi käytännössä 1990-luvun puolivälissä. Suuri osa vetureista myytiin tai hylättiin tarpeettomina 1980- ja 1990-luvuilla. Sen jälkeen niitä on käytetty konepajojen sisäisessä liikenteessä. Veturi 417 siirtyi Easmar Logisticsille vuonna 2013. Veturi 416 myytiin Teräspyörälle vuonna 2017.

Veturi 408 on Höyryveturimatkat 1009:llä, veturi 418 Porvoon museorautatie ry:llä ja veturi 436 Keitele-museolla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Moniottelu

**Moniottelu** on urheilukilpailu, joka koostuu useasta lajista. Moniottelulajeja ovat:

* antiikin viisiottelu, muun muassa Olympian kisojen ohjelmaan kuulunut urheilulajien moniottelu
* nykyaikainen viisiottelu, miekkailusta (kalpa), vapaauinnista (200 m), esteratsastuksesta ja ampumamaastojuoksusta (4 × 800 m) koostuva laji
* yleisurheilun viisiottelu, yleisurheilun entinen olympialaji
* seitsenottelu, naisten yleisurheilulaji (hallissa viisiotteluna)
* kymmenottelu, miesten yleisurheilulaji (hallissa seitsenotteluna)
* ultramoniottelu, yleisurheilulaji (naisilla 14- ja miehillä 20-ottelu)

## Lähteet
Luis Scola

**Luis Alberto Scola Balvoa** (s. 30. huhtikuuta 1980 Buenos Aires) on argentiinalainen koripalloilija. 

## Ura

Scola edusti Espanjan ACB-liigan Tau Ceramicaa ennen siirtymistään NBA:han kaudeksi 2007–2008.

San Antonio Spurs varasi Scolan NBA:han jo vuonna 2002, mutta tämä ei koskaan tehnyt sopimusta seuran kanssa, koska Scola ei päässyt sopuun TAU:n kanssa sopimuksen ulosostosta. NBA:n sääntöjen mukaan mikään seura ei saanut maksaa yli puolta miljoonaa dollaria Euroopassa pelaavan pelaajansa sopimuksen ulosostosta, mikä tuotti Scolalle ongelmia, koska häneltä vaadittiin kolme miljoonaa dollaria. San Antonio kauppasi Scolan pelaajaoikeudet Houston Rocketsille heinäkuussa 2007.

Pian tämän jälkeen sopimuksen ulos-ostosta sovittiin, ja Scola teki Rocketsin kanssa kolmen vuoden ja 9,5 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.

Scola edusti Houstonia vuoteen 2012 asti, minkä jälkeen hän siirtyi Phoenix Sunsiin.

Kiinan MM-kilpailuissa 2019 Scola siirtyi toiseksi eniten MM-lopputurnauksissa pisteitä tehneeksi pelaajaksi. Argentiina saavutti turnauksessa hopeaa hävittyään loppuottelun Espanjalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Euroliigan pelaajaprofiili 
* NBA:n pelaajaprofiili 
*
Peruskorko

**Peruskorko** on Suomen valtiovarainministeriön määräämä korko. Se on viimeisen kolmen kuukauden aikana noteerattujen 12 kuukauden Euribor-korkojen keskiarvo pyöristettynä lähimpään prosenttiyksikön neljännekseen. Peruskorko vahvistetaan kahdesti vuodessa: kesäkuussa ajalle 1. heinäkuuta – 31. joulukuuta ja joulukuussa ajalle 1. tammikuuta – 30. kesäkuuta.

## Lähteet
* Peruskorko valtiovarainministeriön verkkosivuilla
Alien blues

__NOTOC__
**Alien blues** on vuonna 2009 ilmestynyt suomalaisen Honey B and the T-Bones -yhtyeen 12. studioalbumi. Se julkaistiin 27. toukokuuta 2009 levymerkillä Sound of Finland.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Aija Puurtinen sekä sanoittanut Esa Kuloniemi, ellei toisin mainittu.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# I Could See the Door Was Open (san. Dr. Helander)
# 

## Arvostelut
* Jazzrytmit.com: *positiivinen*
* Rumba: *positiivinen*
* Soundi: 

## Lähteet
On the Road 1972

**On the Road 1972** on Camel-yhtyeen vuonna 1992 julkaistu livealbumi. Materiaali on albumin nimen mukaisesti äänitetty vuonna 1972.

## Kappaleet
# 
# 
# 
#

## Kokoonpano
*Andrew Latimer &ndash; kitara, laulu 
*Peter Bardens &ndash; kosketinsoittimet, laulu 
*Andy Ward &ndash; rummut 
*Doug Ferguson &ndash; basso
Fiat G.46

**Fiat G.46** on italialainen, yksimoottorinen ja -tasoinen kaksipaikkainen jatkokoulukone. Kone oli alatasoinen ja rakenteeltaan kokometallinen.

Giuseppe Gabriellin suunnitteleman koneen prototyypin ensilento lennettiin 25. kesäkuuta 1947. Koneen lento-ominaisuudet todettiin hyviksi, ja sillä voitiin lentää turvallisesti muun muassa taitolentoliikkeitä. Kone hyväksyttiin sarjatuotantoon ja sitä toimitettiin eri versioina Italian ilmavoimille noin 150 kappaletta ja lisäksi Itävaltaan, Argentiinaan ja Syyriaan yhteensä noin 70 kappaletta. Koneen tuotanto lopetettiin vuonna 1952.

## Versiot
* **G.46B** - prototyyppi
* **G.46-1B** - 2-paikkainen, Alfa Romeo 115bis -moottori
* **G.46-2B** - 2-paikkainen, de Havilland Gipsy Queen
* **G.46-3B** - 2-paikkainen,Alfa Romeo 115ter 
* **G.46-4B** - 2-paikkainen, Alfa Romeo 115ter 
* **G.46-5B** - 2-paikkainen, suunnistusharjoituskoneen prototyyppi
* **G.46-3A** - 2-paikkainen, Alfa Romeo 115ter 
* **G.46-4A** - 2-paikkainen, Alfa Romeo 115ter 

## Tekniset tiedot (G.46-4B)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* G.46 kunnostettavana 

__NOTOC__
Kenneth Malitoli

**Kenneth Malitoli** (s. 20. elokuuta 1966) on sambialainen valmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän pelasi hyökkääjänä suurimman osan urastaan kotimaassaan ja kävi pelaamassa viisi kautta Tunisian pääsarjassa voittaen kahdesti peräkkäin maalikuninkuuden.

Hän pelasi myös Sambian maajoukkueessa vuosina 1989–1999 ja edusti maataan kolmessa Afrikan-mestaruuskilpailuissa vuosina 1994, 1996 ja 1998.

## Lähteet
Never Let Go

**Never Let Go** on brittiläisen Camel-yhtyeen vuonna 1993 julkaistu livealbumi.

## Kappaleet
### CD 1
# 
# 
# 
# 
#
# 
#
# 
# 
#

### CD 2
# 
# 
#
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#

## Kokoonpano
*Andrew Latimer – kitara, huilu, kosketinsoittimet, laulu 
*Colin Bass – basso, kosketinsoittimet, laulu 
*Mickey Simmonds – kosketinsoittimet 
*Paul Burgess – rummut
Tve3

**Tve3** oli Valtionrautateiden antama tyyppimerkintä Valmetin vuosina 1953&ndash;1960 valmistamille vaihtovetureille. Alun perin veturit saivat tyyppimerkinnän *Vv13*. Tyyppimerkintä *Tve3* tuli käyttöön vuonna 1972.

## Historia

Vuonna 1952 Valtionrautatiet tilasi Valmetilta kaksi keskiraskaaseen vaihtotyöhön soveltuvaa veturia. Ne olivat tyyppiä *Move51h*, jota Valmet oli toimittanut useille teollisuuslaitoksille. Veturit osoittautuivat tehtäväänsä hyvin soveltuviksi, ja niitä tilattiin lisää useassa erässä. Viimeiset veturit valmistuivat vuonna 1960. Nämä veturit saivat aluksi tyyppimerkinnän *Vv13*.

Vertaillakseen hydraulista ja mekaanista voimansiirtoa, tilasi Valtionrautatiet vuonna 1953 viisi mekaanisella voimansiirrolla varustettua veturia tyyppiä *Move51m*. Hydraulinen voimansiirto osoittautui kuitenkin käytössä edullisemmaksi, eikä *Move51m*-sarjaa tilattu enää lisää. Mekaanisella voimansiirrolla varustetut veturit saivat aluksi tyyppimerkinnän *Vv14*, mutta vuonna 1960 sekä Vv13- että Vv14-veturit saivat yhteisen sarjamerkinnän *Tve3*.

Veturit olivat käytössä eri puolilla rataverkkoa keskiraskaassa vaihtotyössä. *Move51m*-sarjan veturi olivat käytössä pääosin Haminassa. Veturit syrjäyttivät aiemmat Vk-, Sk- ja Tk1&ndash;2-sarjojen höyryveturit. Vetureiden pienestä huippunopeudesta johtuen niitä käytettiin linja-ajossa vain lyhyillä matkoilla.

## Tekniikka

Veturin runko oli hitsattu teräslevyistä. Painon lisäämiseksi on sen päätypalkeissa lisäpainot. Ohjaamo sijaitsi veturin takaosassa, ja sen edessä oli konesuoja. Vanhemmat veturit poikkeavat ulkonäöltään uudemmista, sillä veturista 468 alkaen hytti- ja konehuonerakennetta muutettiin. Helpoiten nämä erottaa konesuojasta; vanhemmissa vetureissa konesuojan etuosa oli viisto (tästä juontuu nimitys *silitysrauta*), kun taas uudemmissa se oli pystysuora. Vetureista osa maalattiin alun perin vihreiksi, mutta sittemmin niitä maalattiin normaaleihin Valtionrautateiden punakeltaisiin väreihin.

Veturissa oli 350 hevosvoiman kaksitahtinen GM-kaksoisdieselmoottori. *Move51h*-sarjan veturit oli varustettu hydraulisella ja *Move51m*-sarjan veturit mekaanisella voimansiirrolla. Voima välitettiin vaihteistosta veturin takaosassa sijaitsevalle sokkoakselille, josta edelleen kytkintankojen välityksellä pyöriin. Vetureiden suurin nopeus oli 30–35&nbsp;km/h. Vetureissa oli Westinghousen ilmajarru sekä mekaaninen käsijarru.

## Hylkäys

Kaikki Valtionrautateiden omistamat veturit on hylätty 1990-luvulla, jolloin niiden käyttö oli jo erittäin vähäistä. Joitain vetureita on teollisuuslaitosten käytössä sekä museovetureina.

## Lähteet
*
Niobe (ilmatorjunta-alus)

**Niobe** oli Saksan laivaston ilmatorjunta-alus. Alus oli alun perin Alankomaiden laivaston 1898 vesille laskettu panssarikansiristeilijä *Hr.Ms. Gelderland*, joka joutui saksalaisten haltuun heidän miehittäessään Alankomaat vuonna 1940.

## Hr.Ms. Gelderland

*Hr.Ms. Gelderland* oli Fijenoordin telakan valmistama Holland-luokan panssarikansiristeilijä, joka laskettiin vesille 1898. Alus oli ensimmäinen toisen tilauksen alus ja se oli raskaampi kuin edeltäneet kolme luokan alusta. Sen suojana ollut panssarikansi oli kaksi tuumaa (noin 5 cm) paksu lukuun ottamatta konehuoneen suojana ollutta viiden tuuman panssarikilpeä.

Alus tilattiin Maatschappij voor Scheeps- en Werktuigbouw Fijenoordilta Rotterdamista, missä köli laskettiin 1. marraskuuta 1897. Alus laskettiin vesille 28. syyskuuta 1898 ja otettiin palvelukseen 15. heinäkuuta 1900.

Alus todettiin palveluskelvottomaksi 1918. Se kuitenkin palasi palvelukseen 1920 tykistökoululaivana. Se siirrettiin elokuussa 1939 majoitusalukseksi Den Helderiin, jolloin aluksen aseistus riisuttiin.

## Niobe
Alus muutettiin ilmatorjunta-alukseksi asentamalla kahdeksan 88&nbsp;mm, neljä 40 mm ilmatorjuntatykkiä ja neljä 20&nbsp;mm neliputkistatykkiä, sekä ilmatorjuntatutka. Pituudeltaan alus oli 94,7 metriä. Alus nimettiin *Niobeksi* 1. maaliskuuta 1944. 

## Aluksen tuho
*Niobe* oli siirretty 10. heinäkuuta 1944 jatkosodan aikana Kotkaan, jossa sen tehtävänä oli turvata tärkeää Kotkan satamaa. Neuvostoliittolaiset luulivat alusta miltei samankokoiseksi panssarilaiva ''Väinämöiseksi'' ja tekivät sitä vastaan 16. heinäkuuta 1944 ilmahyökkäyksen (*operaatio Hirmumyrsky*). Hyökkäystä on väitetty Neuvostoliiton suurimmaksi yhtä kohdetta vastaan tehdyksi ilmaiskuksi tai suurimmaksi Neuvostoliiton Itämeren laivaston ilmavoimien iskuksi yksittäistä kohdetta vastaan. Hyökkäykseen osallistui 131 konetta, ja se kesti 11 minuuttia. Koneina oli muun muassa neljä Douglas A-20G Boston -pommikonetta sekä 28 kappaletta Petljakov-2-pommikonetta. Varsinaiseen *Nioben* upottamiseen osallistui kolme torpedokonetta, jotka oli varustettu veden pinnasta kimpoavilla pommeilla. Tulittaessaan suurta pommikonelaivuetta torpedokoneet hyökkäsivät matalalta ja alus sai osuman kylkeensä. Pommitukseen osallistuneet koneet onnistuivat suurimmaksi osaksi välttämään voimakkaan ilmatorjuntatulen, menettäen vain yhden koneen, useamman vaurioituessa. Alus upposi Hallan ja Hietasen väliselle alueelle. Hyökkäyksessä kuoli 60 aluksen miehistön jäsentä, noin 260 pelastui. Hyökkäyksen johtaja kapteeni Rakov sai toisen Neuvostoliiton sankarin kultaisen tähden kunniamitalinsa.

## Hylky
 
Aluksen hylky makasi 1950-luvulle asti satamaliikenteelle esteenä. Aluksen nostaminen ja romuttaminen oli vaikeaa kustannusten ja vaarallisuuden takia. Aluksen ammushissit olivat vaurioituneet hyökkäyksessä, ja aluksessa oli suuret ammusvarastot. Lopulta vuonna 1953 saksalais-puolalainen romuyhtiö Beckendorf Gebrüder nosti ja romutti aluksen jäänteet.

## Lähteet

*
*
*
* 
### Viitteet
Telford

**Telford** on noin  asukkaan kaupunki Shropshiren kreivikunnassa läntisessä Keski-Englannissa, Telford and Wrekinin kaupunkipiirissä. Se sijaitsee Wrekinkukkulan (407&nbsp;m) pohjois- ja itärinteillä, noin 20&nbsp;km Shrewsburystä itään ja 50&nbsp;km Birminghamista luoteeseen. Se on Shropshiren suurin kaupunki ja yksi Englannin nopeimmin kasvavista kaupungeista.

Vuonna 1963 nykyiseen Telfordiin kuuluvasta Dawleystä alettiin kehittää uutta kaupunkia, johon ohjattiin väestöä ja teollisuutta Birminghamista ja läheiseltä Black Countryn teollisuusalueelta. Kaupungin aluetta laajennettiin 1968 ja sen viralliseksi nimeksi muutettiin Telford insinööri Thomas Telfordin kunniaksi. Telfordin alueella sijaitsee teollisen vallankumouksen synnyinpaikaksi sanottu Ironbridge Gorge.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Murcof

**Murcof** eli oikealta nimeltään **Fernando Corona** on meksikolainen artisti, jonka musiikki on enimmäkseen elektronista musiikkia. Corona syntyi vuonna 1970 Tijuanassa, Meksikossa ja kasvoi Ensedanassa ja oli jonkin aikaa tijuanalaislähtöisen Nortec Collective of Electronic Musiciansin jäsen. Vuonna 2000 hän palasi Tijuanaan, mutta on sen jälkeen asunut Barcelonassa, Espanjassa.

## Musiikki
Murcofin musiikki on pelkistettyä ja minimalistista sample-pohjaista elektronista musiikkia. Murcofin äänitykset ovat paljon melodisempia ja perinteikkäämmin rakennettuja kuin monien muiden nykypäivän samassa genressä olevien artistien. Monet raidat sisältävät jousiorkesteri-sampleja, jotka ovat lähtöisin moderneilta säveltäjiltä, kuten esimerkiksi Arvo Pärtiltä.

## Diskografia
### Albumit
* *Martes* (2002)
* *Utopia* (2004)
* *Martes/Utopía* (2005)
* *Remembranza* (2005)
* *Cosmos* (2007)
* *The Versailles Sessions* (2008)

### Singlet/EP:t
* "Monotonu" (2002)
* "Ulyssess" (2003)
* *Utopia Remixes* (2004)
* "Ultimatum" (2004)

## Katso myös
* Virallinen sivusto 
* Levy-yhtiö Leaf 
* Context Free Media
* Static Discos