Constanza (kuningatar)

**Constanza I** (2. marraskuuta 1154 Palermo, Sisilian kuningaskunta – 27. marraskuuta 1198 Palermo) oli Sisilian kuningatar omalla oikeudellaan eli *suo jure* vuosina 1194–1198 ja Henrik VI:n puolisona Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarinna vuosina 1190–1198. Hän hallitsi yhdessä puolisonsa kanssa vuosina 1194–1197 ja alaikäisen poikansa keisari Fredrik II:n kanssa vuonna 1198.

## Suku
Constanzan isä oli Sisilian kuningas Roger II ja äiti tämän kolmas puoliso, ranskalainen aatelisnainen Beatrice de Rethel (1130/1135–1185), joiden ainoa lapsi ja perillinen hän oli. Hän syntyi melkein yhdeksän kuukautta isänsä kuoleman jälkeen, joten hänen äitinsä oli noin 3. viikolla raskaana Roger II:n kuollessa. Hänen äidinpuoleiset isovanhempansa olivat kreivi Guitier de Rethel ja Beatrix de Namur, äiti oli myös Jerusalemin kuningas Balduin II:n sisarentyttären tytär. Hänellä oli syntyessään yksi elossa oleva laillinen velipuoli Vilhelm I Paha (1120/1121–1166), sekä noin viisi aviotonta sisar- ja velipuolta. Hän kuului Hauteville-sukuun.

Hänen nuoruudestaan ​​ei tiedetä juuri mitään. Constanza asui luultavasti ensisijaisesti Palermon hovissa. Joidenkin lähteiden väite, että hän oli kirkon palveluksessa luostarissa tai abbedissa ennen avioliittoaan, perustuu jo aikanaan kerrottuihin legendoihin, josta Boccaccio kirjoittaa kuuluisten naisten elämäkertoja käsittelevässä teoksessaan *De mulieribus claris* ("Kuuluisista naisista") vuodelta 1361–1362. Vaikka prinsessa Constanza oli Sisilian valtaistuimen ainoa perillinen, hän meni naimisiin vasta 30-vuotiaana pahaenteisen ennustuksen vuoksi, että Sisilian kuningaskunta tuhoutuisi hänen avioliittonsa myötä. 

Hän tuli tunnetuksi teoistaan ​​omaa sukuaan, Sisiliaa hallinneita normannikuninkaita vastaan. Hänellä oli tärkeä rooli Hauteville-suvun hallinnon päättyessä Sisiliassa.

## Avioliitto ja sen valtapolitiikka
Hänet kihlauksestaan Henrik VI:n kanssa ilmoitettiin 29. lokakuuta 1184 Augsburgin piispanpalatsissa. Vuonna 1185 Constanza matkusti suurherttuoiden ja paronien kanssa Milanoon juhlimaan häitään. Henrik seurasi häntä Salernoon elokuussa, mutta hänen oli palattava Saksaan äitinsä hautajaisiin. Elokuun 28. päivänä keisarin suurlähettiläät ottivat Constanzan vastaan Rietin maakunnassa. Henrik ja Constanza vihittiin 27. tammikuuta 1186 Sant'Ambrogion basilikassa Milanon herttuakunnassa.

Vastineeksi avioliitosta, sulhasen isä keisari Fredrik I Barbarossa suostui luopumaan oikeudestaan ​​Etelä-Italiaan. Ennen lähtöään Sisiliasta kuningas Vilhelm II laittoi kolme mahdollista valtaistuimen vaatijaa serkku, kreivi Tancred di Leccen, valtionvarainhoitaja Andrian kreivi Rogerin ja varakansleri Matteo d'Aiellon, vannomaan uskollisuutta Contanzalle Troyesin kuuriassa. Matteo d'Aiello vastusti voimakkaasti avioliittoa. Historioitsija David Abulafian mielestä Vilhelm II ei nähnyt Saksan ja Sisilian kruunujen yhdistämistä vakavasti otettavana mahdollisuutena. Hänen tarkoituksenaan oli vahvistaa liittoa entisen normannivallan vihollisen kanssa Italiassa. Toinen Vilhelmin tavoite oli prinsessa Constanzan avioliiton avulla estää kreivi Tankredia vaatimasta valtaistuinta itselleen.

Hänen avioliittonsa vuonna 1186 keisari Henrik VI:n kanssa antoi Saksalle syyn vaatia Sisilian kruunua itselleen. Hänen poliittinen taitonsa auttoi hänen ainoaa vuonna 1194 syntynyttä poikaansa Fredrik II:ta nousemaan keisariksi. Fredrik syntyi isänsä Henrik VI:n Sisilian kuninkaaksi kruunausta 25. joulukuuta 1194 seuranneena päivänä.

## Kuningatar

Marraskuussa 1189 Sisilian kuningas Vilhelm II kuoli ilman jälkeläisiä tehden isänsä sisarpuolesta, vuonna 1190 Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarinnaksi kruunatun Constanzasta Sisilian valtaistuimen perijän, joka tuolloin käsitti Sisilian saaren ja Italian niemimaan eteläosan. Sisilialaiset kuitenkin tukivat kreivi Tancred di Lecceä (1138–1194), hänen velipuolensa Apulian herttua Roger III:n (1118–1148) aviotonta poikaa, joka kävi sotaa häntä vastaan ​​ja piti häntä vankinaan vuosina 1190–1192 puolisonsa, kuningatar Sibyllan huoneistossa. Hänet vapautettiin vahingoittumattomana ja hän palasi puolisonsa luo Saksaan, kun paavi Celestinus III oli Henrik VI:n pyynnöstä ensin uhannut kuningas Tankredia kirkonkirouksella ja sitten suostui julistamaan hänet lailliseksi Sisilian kuninkaaksi. Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan historiassa vangittiin vain kaksi keisarinnaa, joista toinen oli hänen anoppinsa, Fredrik I Barbarossan toinen puoliso, keisarinna Beatrice Burgundilainen. Tancredin kuolema vuonna 1194 antoi Henrikille ja Constanzalle mahdollisuuden ottaa Sisilian valtaistuin itselleen hänen perijältään, 8-vuotiaalta Vilhelm III:lta (*Guglielmo III*; n. 1186 – n. 1198), joka karkotettiin heti Henrikin kruunajaisten 25. joulukuuta 1194 jälkeen äitinsä ja sisartensa kanssa joko Ranskaan tai Saksaan. 

Henrikin vallan vakiinnuttaminen Sisiliassa toi mukanaan suuria yhteiskunnallisia mullistuksia, kuten kapinat Cataniassa ja Etelä-Sisiliassa. Henrik halusi rauhoittaa sisilialaisia ​​nimeämällä Constanzan valtionhoitajaksi. Vallan siirtymävaiheessa vallan menettänyt eliitti ei voinut hyväksyä saksalaisvaltaa ja sen barbaarisuutta. Tämä ryhmittymä piti Constanzaa vain Henrikin työkaluna, joka ei voinut estää häntä muodostamasta Sisiliaan hallintoa, jonka johdossa oli saksalainen senesalkki Markward von Anweiler, jonka aseman turvasivat saksalaiset sotilaat.

Teoksessa, joka tunnetaan nykyään nimellä "Kirje Sisilian tragediasta Pietarille", joka kirjoitettiin Vilhelm II:n kuoleman jälkeen vuonna 1189 ja ennen Henrikin onnistunutta Sisilian valtausta, syytettiin Sisiliassa syntynyttä ja kasvanutta prinsessa Constanzaa avustamisessa saksalaisen barbaarihallinnon edistämiseen kotimaassaan. Historioitsija Philippa Byrnen mukaan oli olemassa myös kirjailijoita ja hallintovirkailijoita, jotka suhtautuivat myönteisesti Henrikin ja Constanzan nousuun valtaistumelle ja pyrkimyksiin tulla osaksi Hauteville-suvun traditiota.

Contanza saapui keväällä 1195 Sisilian kuningaskuntaan, jossa hän pysyi kuolemaansa saakka. Asiakirjoissaan hän käyttää myös nimeä "Regina Sicilia", vaikka hänen kruunauksestaan ei ole todisteita. Hänet nimitettiin kuningattarena valtionhoitajaksi 2. huhtikuuta 1195 Barissa. Constanza suoritti halltsijan toimia vain kun puoliso Henrik oli poissa Sisiliasta. Muuten asiakirjat allekirjoitettiin Sisilian kuningas Henrik VI:n nimissä. Vuonna 1196 Henrik hirtätti kuningas Tancredin lesken Sibyllan, veljen Acerran kreivi Rikhardin osallisuudesta Constanzan vangitsemiseen. 

Ei ole selvää, oliko Constanza todella osallisena Bovinon kreivi Giordano Lupinon johtamassa salaliitossa miestään vastaan ​​vuonna 1197. Henrikin määräyksestä Lupino kidutettiin kuoliaaksi Contanzan silmien edessä. Varmaa on, että salaliitto pyrki torjumaan Saksan valta-asemaa Sisiliassa. Hän ei tunnustanut Gravinan konkordaattia tai Tancredin kuninkuutta, kuten ei myöskään Henrik VI. Toisaalta hän puolusti poliittisessa yhteisymmärryksessä aviomiehensä kanssa keisarillisia oikeuksia, kuten Sisilian kuninkaan erityisoikeuksia paavia kohtaan.

Kun puoliso Henrik VI kuoli vuonna 1197, Constanza vahvisti valtaansa valtakunnassa, turvasi itselleen paavi Innocentius III:n suojan ja onnistui saamaan poikansa, tulevan keisari Fredrik II:n, kruunatuksi Sisilian kuninkaaksi 3-vuotiaana huhtikuussa 1198 ja toimi itse sijaishallitsijana. Hän vannoi läänitysvalan paaville ja luopui poikansa oikeudesta Saksan kuninkuuteen.

## Perintö
Constanzan terveys oli jo pitkään ollut heikentynyt hänen kuollessaan 44-vuotiaana Palermossa marraskuussa 1198, vain puoli vuotta poikansa Fredrik II:n Sisilian kuninkaaksi kruunauksen jälkeen. Testamentissaan hän tunnusti paavin ylivallan ja paavi Innocentius III asetettiin Fredrikin holhoojaksi ja sijaishallitsijaksi.

Hänet on haudattu Palermon katedraaliin porfyyrisarkofagiin lähelle puolisoaan ja poikaansa. Ennen kuolemaansa hän ehti järjestää poikansa sekä seuraajansa Fredrik II:n ja Aragonian prinsessa, infanta Constanzen (1179–1222) avioliiton, joka solmittiin vuonna 1209. Hänen kuolemansa johti väkivallan ja kaaoksen ajanjaksoon aina vuoteen 1208 asti, jolloin Fredrikstä tuli täysi-ikäinen.

## Lähteet