open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tummaporro

**Tummaporro** eli **valkoporro** eli **porro** (*Ballota nigra*) on huulikukkaiskasveihin kuuluva monivuotinen ruohovartinen kasvi, joka on vanha lääkekasvi.

Tummaporro kasvaa 30–100 senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat isohampaiset tai -nyhäiset ja karvaiset. Sen kukan teriö on 9–15 millimetriä pitkä, väriltään vaalean sinipunainen. Teriö on kaksihuulinen, ylähuuli on kupera ja alahuuli kolmiliuskainen.

Suomessa tummaporro on harvinainen tulokas, josta on tavattu kaksi eri alalajia, suppilotummaporro ja putkitummaporro.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas: Tummaporron (''Ballota nigra'') levinneisyys Suomessa.
* Suomen Lajitietokeskus: Tummaporro (''Ballota nigra'')
* ITIS: ''Ballota nigra'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Ballota nigra'' 
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: ''Ballota nigra''
UNSC

**UNSC** voi tarkoittaa:
*Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvostoa "United Nations Security Council"
*Halo-pelisarjan osapuolta "United Nations Space Command"
Noemi

**Noemi** (oikealta nimeltään **Veronica Scopelliti**, s. 25. tammikuuta 1982 Rooma) on italialainen laulaja. Hän nousi julkisuuteen vuonna 2008 osallistuttuaan kotimaansa *[[The X Factor (televisio-ohjelma)|X Factor]]* -kykyjenetsintäohjelmaan, jossa hän sijoittui viidenneksi.

## [[San Remon musiikkifestivaalit]]
* 2010 - kanssa *Per tutta la vita*
* 2012 - kanssa *Sono solo parole*

## Diskografia
### [[Levyalbumi]]
* *Sulla mia pelle* (2009)
* *RossoNoemi* (2011)

### [[EP-levy]]
* *Noemi* (2009)

### [[Single]]
* *Briciole* (2009)
* *L'amore si odia* (Noemi ja Fiorella Mannoia) (2009)
* *Per tutta la vita* (2010)
* *Vertigini* (2010)
* *Vuoto a perdere* (2011)
* *Odio tutti i cantanti* (2011)
* *Poi inventi il modo* (2011)
* *Sono solo parole* (2011)

### [[Musiikkivideo]]
* *Briciole* (2009) (Elokuvaohjaaja ja elokuvakäsikirjoitus: Gaetano Morbioli)
* *L'amore si odia* (Noemi ja Fiorella Mannoia) (2009) (Elokuvaohjaaja ja elokuvakäsikirjoitus: Gaetano Morbioli)
* *Per tutta la vita* (2010) (Elokuvaohjaaja ja elokuvakäsikirjoitus: Gaetano Morbioli)
* *Vuoto a perdere* (2011) (Elokuvaohjaaja ja elokuvakäsikirjoitus: Fausto Brizzi)
* *Odio tutti i cantanti* (2011) (Elokuvaohjaaja: Gaetano Morbioli - Elokuvakäsikirjoitus: Noemi)
* *Poi inventi il modo* (2011) (Elokuvaohjaaja: Noemi ja Luca Gregori - Elokuvakäsikirjoitus: Noemi)
* *Sono solo parole* (2011)

## Musiikkipalkinnot

;2009
* EP-levy *Noemi*: kultalevy (50.000+)
* Wind Music Awards ven. Noemi
* Single *Briciole*: kultalevy (15.000+)
;2010
* Single *Per tutta la vita*: platinalevy (30.000+)
* Single *L'amore si odia*: Wind Music Awards
* Single *Per tutta la vita*: Wind Music Awards
* Levyalbumi *Sulla mia pelle: Wind Music Awards
;2011
* [[Levyalbumi]] *Sulla mia pelle*: tupla-[[platinalevy]] (140.000+)
* [[Levyalbumi]] *Sulla mia pelle*: Wind Music Awards
* Single *Vuoto a perdere*: [[Nastro d'Argento]]
* Single *Vuoto a perdere*: [[platinalevy]] (30.000+)
* Single *Vuoto a perdere*: "Premio Lunezia"
* Single *L'amore si odia'': tupla-platinalevy (60.000+)
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto
James Sheppard

**James Sheppard** (s. 25. huhtikuuta 1988 Halifax, Nova Scotia) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija.

## Ura
Sheppard pelasi ennen ammattilaisuraansa kolme kautta, vuodesta 2004 vuoteen 2007, Cape Breton Screaming Eaglesissä juniorisarja LHJMQ:ssa. Hän oli kahdella kaudella joukkueensa toiseksi paras pistemies, kaudella 2005–2006 Kevin Asselinin ja kaudella 2006–2007 Cam Fergusin jälkeen, ja toimi jälkimmäisellä joukkueensa kapteenina. Hänet nimettiin vuonna 2007 LHJMQ:n toiseen tähdistökentälliseen.

Minnesota Wild varasi Sheppardin NHL:ään numerolla yhdeksän  ensimmäisellä kierroksella. Hän aloitti ammattilaisuransa vuotta myöhemmin. Hän pelasi Wildissa kolme kautta, kaudesta 2007–2008 kauteen 2009–2010, ja teki yhden kauden aikana parhaimmillaan 24 tehopistettä, mikä tapahtui kaudella 2008–2009. 

Kaudella 2010–2011 Sheppard ei pelannut yhtään ottelua polvivamman vuoksi. Hän loukkasi vasemman polvensa syyskuussa 2010 sattuneessa mönkijäonnettomuudessa. Elokuussa 2011 hän siirtyi Minnesota Wildista San Jose Sharksiin vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuoroon .

## Lähteet
Pungat

**Pungat** (*Anagallis*) on kasvisuku esikkokasvien heimossa. Aiemmin se on ollut itsenäinen suku, mutta 2000-luvulla yhdistetty alpiin (*Lysimachia*). Punkien sukuun on luokiteltu lähes 30 lajia, joita kasvaa Euroopassa, Afrikassa ja Etelä-Amerikassa. Peltopunkaa (*Anagallis arvensis*) tavataan lisäksi laajasti levinneenä rikkakasvina eri puolilla maailmaa.

## Punkalajeja
Sukujen yhdistämisen jälkeen lajien tieteelliset nimet on korvattu *Lysimachia*-suvun nimillä.
* peltopunka (eli punapeltopunka, peltopuna-alpi, puna-alpi) (*Anagallis arvensis* → *Lysimachia arvensis*)
* sinipunka (eli safiiripeltopunka) (*Anagallis foemina* → *Lysimachia foemina*)
* pikkupunka (*Anagallis minima* → *Lysimachia minima*)
* taivasalpi (*Anagallis monelli* → *Lysimachia monelli*)
* hoikkapunka (*Anagallis tenella* → *Lysimachia tenella*) 

## Lähteet
*  (taksonomian lähde) 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Finto, Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Pungat (''Anagallis'')
* ITIS: ''Anagallis'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Anagallis'' 
* Flora of China: ''Anagallis''
Nukit

**Nukit** (*Androsace*) on kasvisuku esikkokasvien heimossa. Siihen kuuluu ainakin sata lajia, joista noin 25 kasvaa Euroopassa. Joitakin lajeja kasvatetaan koristekasveina esimerkiksi kivikkopuutarhoissa.

## Nukkilajeja
* alppinukki (*Androsace alpina*)
* punanukki (*Androsace carnea*)
* peltonukki (*Androsace elongata*)
* idännukki (*Androsace filiformis*)
* valkonukki (*Androsace lactea*)
* tylppänukki (*Androsace obtusifolia*)
* kiinannukki (*Androsace sarmentosa*)
* rusettinukki (*Androsace sempervivoides*)
* ketonukki (*Androsace septentrionalis*)
* nukkanukki (*Androsace villosa*) 
* isonukki (*Androsace maxima*)
* vitaliana (*Androsace vitaliana*, syn. *Vitaliana primuliflora*)

## Nukit Suomessa
Suomessa kasvaa vakiintuneena kolme nukkien suvun lajia. Ketonukki on harvinainen, rauhoitettu ketokasvi Etelä-Suomessa. Idännukki ja peltonukki ovat hyvin harvinaisia tulokaskasveja. Lisäksi isonukista on kaksi vanhaa havaintoa 1900-luvun alusta.

## Lähteet
*  (taksonomian lähde)

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Nukit (''Androsace'')
Alppikellot

**Alppikellot** (*Soldanella*) on kasvisuku esikkokasvien heimossa. Siihen kuuluu 10 lajia, joita tavataan Keski- ja Etelä-Euroopan vuoristoissa. Alppikelloista on jalostettu myös koristekasveja.

Alppikellojen kukka on suppilomainen ja useimmiten sininen; kehä on jakautunut ripsimäisiksi kaistaleiksi. Lehdet ovat pyöreitä tai munuaismaisia.

## Lajeja
* niittyalppikello (*Soldanella alpina*)
* metsäalppikello (*Soldanella montana*)
* pikkualppikello (*Soldanella pusilla*)
* *Soldanella angusta*
* *Soldanella calabrella*
* *Soldanella carpatica*
* *Soldanella chrysosticta*
* *Soldanella haretii*
* *Soldanella hungarica*
* *Soldanella major*
* *Soldanella minima*
* *Soldanella oreodoxa*
* *Soldanella pindicola*
* *Soldanella rhodopaea*
* *Soldanella rugosa*
* *Soldanella villosa*

Suomessa kasvaa harvinaisena tulokaskasvina tai viljelyjäänteenä pieni sinikukkainen ruohokasvi metsäalppikello, jota ei tavata muualla Pohjoismaissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Soldanella''
* Suomen Lajitietokeskus: Alppikellot (''Soldanella'')
* iNaturalist: Alppikellot (''Soldanella'')
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Soldanella''
Kierrot

**Kierrot** eli **suppilokierrot** (*Convolvulus*) on kasvisuku kiertokasvien (*Convolvulaceae*) heimossa ja heimon tyyppisuku. Kiertoja on noin sata koko maailmassa kasvavaa lajia. Lajeista esimerkiksi kirjokierto eli kolmivärikierto (*Convolvulus tricolor*) on tunnettu koristekasvina ja peltokierto (*Convolvulus arvensis*) laajalle levinneenä rikkakasvina.

## Kiertolajeja
* peltokierto (*Convolvulus arvensis*)
* kesäkierto (*Convolvulus gharbensis*)
* riippakierto (*Convolvulus sabatius*)
* kirjokierto (*Convolvulus tricolor*) 
* malvakierto (*Convolvulus althaeoides*)
* kanariankierto (*Convolvulus canariensis*)
* kantabriankierto (*Convolvulus cantabrica*)
* meduusanpääkierto (*Convolvulus caput-medusae*)
* silkkikierto (*Convolvulus cneorum*)
* syyriankierto (*Convolvulus coelesyriacus*)
* punakarhunköynnös (*Convolvulus dahuricus*, syn. *Calystegia spectabilis* karhunköynnösten suvussa)
* somakarhunköynnös (*Convolvulus dubius*, syn. *Calystegia pulchra*)
* jauhokierto (*Convolvulus farinosus*)
* pilvikierto (*Convolvulus floridus*)
* anagankierto (*Convolvulus fruticulosus*)
* fatagankierto (*Convolvulus glandulosus*)
* kaitakierto (*Convolvulus lineatus*)
* lanzarotenkierto (*Convolvulus lopezsocasii*)
* madeirankierto (*Convolvulus massonii*)
* hopeakierto (*Convolvulus oleifolius*)
* moganinkierto (*Convolvulus perraudieri*)
* alepponkierto (*Convolvulus scammonia*)
* piiskakierto (*Convolvulus scoparius*)
* valkokarhunköynnös (*Convolvulus sepium* tai *Calystegia sepium*)
* sinikierto (*Convolvulus siculus*)
* gomerankierto (*Convolvulus subauriculatus*)
* tagananankierto (*Convolvulus volubilis*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kierrot (''Convolvulus'')
* Suomen Lajitietokeskus: Kierrot (suppilokierrot) – ''Convolvulus''
Leijona Catering

**Leijona Catering Oy** on Puolustusvoimien ravitsemispalvelujen yhtiöittämisen myötä vuonna 2012 syntynyt suomalainen ruokapalveluja tarjoava yritys. Sen suurin asiakas on Puolustusvoimat, jolle Leijona Catering toteuttaa kaikki ruokapalvelut.

Leijona Catering Oy aloitti toimintansa tammikuussa 2012. Yhtiön edeltäjä perustettiin, kun itsenäistyneen Suomen vasta perustetun armeijan ruokahuolto käynnistettiin helmikuussa 1918. Eduskunta päätti osakeyhtiön perustamisesta joulukuussa 2011. Yhtiöittämisen myötä Puolustusvoimien ruokahuollon palvelukeskuksen henkilökunta siirtyi Leijona Catering Oy:n palvelukseen.

Vuonna 2017 yhtiöllä oli toimintaa yli 50 toimipisteessä eri puolella Suomea Dragsvikistä Sodankylään. Vuonna 2019 Leijona Catering oli 75,5 miljoonan euron liikevaihdollaan Suomen neljänneksi suurin ravitsemisalan yritys Compass Groupin, Sodexon ja Finnair Kitchenin jälkeen.

## Varuskuntaravintolat
Yhtiön ravintolat toimivat entisissä varuskuntien muonituskeskuksissa, ensimmäisenä on mainittu sijaintikunnan nimi:
*Hamina, varuskuntaravintola Rokka, Maasotakoulu
*Hattula, varuskuntaravintola Ruben, Parolannummi, Panssariprikaati
*Helsinki, varuskuntaravintola Hilma, Suomenlinna, Merisotakoulu
*Helsinki, varuskuntaravintola Ignatius, Santahamina, Maanpuolustuskorkeakoulu, Pääesikunta
*Helsinki, varuskuntaravintola Sahara (varusmiehet), Santahamina, Kaartin jääkärirykmentti
*Jyväskylä, varuskuntaravintola Luonetti, Tikkakoski, Ilmasotakoulu
*Kajaani, varuskuntaravintola Hoikanhovi, Hoikankangas, Kainuun prikaati
*Kankaanpää, varuskuntaravintola Falkonetti, Niinisalo, Porin prikaati
*Kirkkonummi, varuskuntaravintola Ankkuri, Upinniemi, Rannikkoprikaati
*Kouvola, varuskuntaravintola Kotka, Utti, Utin jääkärirykmentti
*Kouvola, varuskuntaravintola Linna, Vekaranjärvi, Karjalan prikaati
*Kuopio, varuskuntaravintola Cirrus, Karjalan lennosto
*Lappeenranta, varuskuntaravintola Rakuuna, Maasotakoulu
*Pirkkala, varuskuntaravintola Sääksi, Satakunnan lennosto
*Raasepori, varuskuntaravintola Creutz, Dragsvik, Uudenmaan prikaati
*Riihimäki, varuskuntaravintola Liesi, Panssariprikaati
*Rovaniemi, varuskuntaravintola Somero, Jääkäriprikaati
*Sodankylä, varuskuntaravintola Tähti, Jääkäriprikaati
*Säkylä, varuskuntaravintola Rumpalipoika, Huovinrinne, Porin prikaati
*Turku, varuskuntaravintola Poiju, Pansio, Rannikkolaivasto

## Henkilöstöravintolat
*Elna, Tuusula
*Helmi, Helsinki
*Keltasirkku, Helsinki
*Kivenkolo, Tikkakoski (Jyväskylä)
*Kuparitorni, Lakiala (Ylöjärvi)
*Pulteri, Jyväskylä
*Visiitti, Tikkakoski (Jyväskylä)

## Lähteet
* Vuosikertomus 2014 

### Viitteet
Mäkirikko

**Mäkirikko** (*Saxifraga tridactylites*) on yksivuotinen, lähinnä Euroopassa tavattava rikkokasvi.

## Ulkonäkö ja koko

Mäkirikko kasvaa 4–15 cm korkeaksi. Sen varsi on pysty, hento, nystykarvainen ja monilehtinen. Aluslehdet ovat 3–5-halkoisia ja kuihtuvat varhain. Ylimmät lehdet ovat suikeita ja ehytlaitaisia. Valkoiset, kaksineuvoiset kukat ovat kukkaperä lyhyempiä. Verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Terälehdet ovat 3–4 mm pitkiä ja pyöreäpäisiä. Heteitä on 10 kappaletta. Emiö on kaksilehtinen ja enintään tyvestä yhdislehtinen, ja emilehtien tyvellä on mesisuomuja. Mäkirikko kukkii Suomessa touko-kesäkuussa. Kukinnan jälkeen kypsyy kaksiosainen, monisiemeninen, pallomainen kota. Kotaperät ovat 2–3 kertaa kodan pituisia. Mäkirikko on usein vaikeasti havaittava laji, koska se kuivuu kokonaan pois kuivina keväinä ja alkukesinä.

## Levinneisyys
Mäkirikon levinneisyysalue keskittyy Eurooppaan, jossa lajia tavataan Pyreneiden niemimaalta ja Britteinsaarilta Fennoskandian eteläosiin, Baltiaan, Valko-Venäjälle, Romaniaan, Bulgariaan, Etelä-Ukrainaan ja Etelä-Venäjälle. Euroopan ulkopuolella lajia kasvaa paikoitellen Pohjois-Afrikassa, Turkissa ja Lähi-idässä. Suomessa mäkirikko kasvaa levinneisyytensä pohjoisrajoilla. Lajia esiintyy Ahvenanmaalla, Varsinais-Suomessa ja Uudellamaalla. Lisäksi lajista on vanha tulokasesiintymä Etelä-Pohjanmaalta.

## Elinympäristö
Mäkirikko kasvaa kuivilla ja ohuthumuksisilla kallionrinteillä, hiekkaisilla kedoilla, kiviaidoilla ja lintujen istumapaikoilla. Laji on kalkinsuosija.

## Käyttö
Mäkirikkoa on aikaisemmin käytetty muun muassa Keski-Euroopassa lääkekasvina.

## Lähteet
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. .
* *Suomen terveyskasvit. Luonnon parantavat yrtit ja niiden salaisuudet*. Toim. Huovinen, Marja-Leena & Kanerva, Kaarina. Oy Valitut Palat – Reader's Digest Ab, Tampere 1982.
* *Ålands flora*. Toim. Hæggström, Carl-Adam & Hæggström, Eeva. Toinen laajennettu painos. Ekenäs Tryckeri, Ekenäs 2010.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2020: Mäkirikon (''Saxifraga tridactylites'') levinneisyys Suomessa.
* LuontoPortti: Mäkirikko (''Saxifraga tridactylites'')
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Saxifraga tridactylites'' – mäkirikko
Csepelsaari

**Csepelsaari** on saari Tonavassa, Budapestin keskustan eteläpuolella. Sen pituus on 48 kilometriä ja leveys enimmillään 8 kilometriä, ja se on Unkarin suurin saari. 

Csepelsaari on matalaa, loivasti kumpuilevaa hiekkamaata, jonka eteläosat ovat tulvaniittyjen peitossa. Tonavan tulvat aiheuttivat saarella jatkuvasti ongelmia, kunnes jokea alettiin säännellä 1900-luvun alussa. Tonavan itäisen, Ráckeven-Tonavaksi kutsutun haaran pohjois- ja eteläpäähän rakennettiin sulut vuosina 1910 ja 1928. Virtaus on ollut sen jälkeen hyvin pieni, minkä vuoksi joenhaara on ollut altis saastumiselle.

Csepelsaari on melko tiheästi asuttu, ja 1900-luvulla sinne syntyi paljon raskasta teollisuutta. Nykyään saari on enimmäkseen asuin- ja virkistysaluetta. Saarella on kuitenkin myös suuri Csepelin vapaasatama, jonka kautta kulki vuonna 2007 yli 270 tonnia rahtia. Saaren pohjoisosa kuuluu hallinnollisesti Budapestin kaupunkiin ja muodostaa sen XXI osa-alueen. Osa-alueella on 76&nbsp;000 asukasta (2010). Lisäksi saarella ovat muun muassa Ráckeven, Szigethalomin, Szigetszentmiklósin ja Tökölin kaupungit.

## Lähteet
Mesikät

**Mesikät** (*Melilotus*) on kasvisuku hernekasvien (*Fabaceae*) heimossa. Siihen kuuluu 20 Euraasiassa ja Afrikassa lauhkeilla ja subtrooppisilla alueilla kasvavaa lajia. Eräitä mesiköitä viljellään rehukasveina. Suomessa on tavattu seitsemää eri mesikkälajia, joista valkomesikkä on yleisin, rohtomesikkä toiseksi yleisin ja loput harvinaisia tai satunnaisesti tavattuja lajeja.

## Mesikkälajeja
* valkomesikkä (*Melilotus albus*, syn. *Trigonella alba*)
* isomesikkä (*Melilotus altissimus*, syn. *Trigonella altissima*)
* rantamesikkä (*Melilotus dentatus*, syn. *Trigonella dentata*)
* intianmesikkä (*Melilotus indicus*, syn. *Trigonella smallii*, *Trigonella berardi*)
* sisilianmesikkä (*Melilotus infestus*, syn. *Trigonella infesta*)
* rohtomesikkä (*Melilotus officinalis*, syn. *Trigonella officinalis*)
* uurremesikkä (*Melilotus sulcatus*, syn. *Trigonella sulcata*)
* volganmesikkä (*Melilotus wolgicus*, syn. *Trigonella wolgica*) 

Suomen Lajitietokeskuksen taksonomiassa (2021) kaikki mesikät yhdistetään sarviapilohin (*Trigonella*). Suvuista sarviapilat (Carl von Linné 1753) on kuvattu aiemmin kuin mesikät (Philip Miller 1754).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ITIS: ''Melilotus'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Melilotus'' 
* Flora of China: ''Melilotus''
Verijuuret

**Verijuuret** (*Agrimonia*) on kasvisuku ruusukasvien (*Rosaceae*) heimossa. Siihen kuuluu 15 pohjoisilla lauhkeilla alueilla kasvavaa lajia.

## Lajeja ja risteymiä
* *[[Agrimonia aitchisonii]]*
* *[[Agrimonia bracteata]]*
* *[[Agrimonia coreana]]*
* maarianverijuuri (*Agrimonia eupatoria*)
* *[[Agrimonia gorovoi]]*
* *[[Agrimonia granulosa]]*
* *[[Agrimonia gryposepala]]*
* *[[Agrimonia microcarpa]]*
* *[[Agrimonia nipponica]]*
* *[[Agrimonia parviflora]]*
* idänverijuuri (*Agrimonia pilosa*)
** haroidänverijuuri (var. *coreana*)
** suppuidänverijuuri (var. *pilosa*)
* tuoksuverijuuri (*Agrimonia procera*)
* *[[Agrimonia pubescens]]*
* *[[Agrimonia repens]]*
* *[[Agrimonia rostellata]]*
* *[[Agrimonia striata]]* 
* *Agrimonia* × *nipponopilosa*
* *Agrimonia* × *wirtgenii* (maarian- ja tuoksuverijuuren risteymä)

## Tuntomerkkejä
Pohjoismaissa ja Suomessa tavataan kolme verijuurilajia. Ne ovat monivuotisia, isohkoja ruohokasveja, joilla on pienistä keltaisista kukista muodostuva tähkämäinen kukinto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Verijuuret (''Agrimonia'')
Saikkonen

**Saikkonen** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Dennis Saikkonen (s. 1992), jääkiekkomaalivahti
* Kaisa Saikkonen (1925–1981), kuvanveistäjä
* Kari Saikkonen (s. 1961), biologi ja subarktisen ekologian professori
* Mauri Saikkonen (1944–2025), näyttelijä
* Paavo Saikkonen, *Henrikki* (s. 1982), suomalainen rap-artisti
* Pentti Saikkonen (s. 1952), tilastotieteen professori
* Sakari Saikkonen (s. 1981), tanssija ja akrobaatti
* Sami Saikkonen (s. 1966), tanssija ja koreografi
* Tuomo Saikkonen (s. 1975), muusikko
* Veli-Matti Saikkonen (1941–2023), teatteriohjaaja.
Whitney Able

**Whitney Able** (s. 6. helmikuuta 1982 Houston, Teksas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan varsinkin rooleistaan elokuvissa *[[All the Boys Love Mandy Lane]]* (2006) ja *[[Monsters]]* (2010). Hänen kaksi ensimmäistä elokuvaansa olivat *[[Age of Kali]]* (2005) ja *[[Dead Lenny]]* (2006). Vuonna 2008 Able pääsi *[[Maxim (lehti)|Maxim]]*-lehden Hot 100 -listan 83. sijalle.

Able on asunut Espanjassa ja Meksikossa. Hän meni kesäkuussa 2010 naimisiin näyttelijäkollegansa Scoot McNairyn kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Hata Salmi

**Hannu "Hata" Salmi** suomalainen kitaristi, joka nykyisin tunnetaan tamperelaisesta Negative-yhtyeestä. Salmi on Turusta kotoisin ja hänellä on takanaan muitakin yhtyeitä. Hän on soittanut Negativessa kitaraa vuodesta 2011, mutta ei virallisesti. Salmi korvasi Negativen entisen kitaristin Larry Loven, joka jätti yhtyeen toukokuussa 2011.
Mailaset

**Mailaset** (*Medicago*) on suku hernekasvien heimossa. Siihen kuuluu useita rehu- ja koristekasvina viljeltyjä lajeja. Esimerkiksi Lounais-Aasiassa alkuperäisenä kasvava sinimailanen ("alfalfa") on otettu laajasti viljelykseen Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa.

## Mailaslajeja
* *Medicago arabica* – laikkumailanen
* *Medicago arborea* – pensasmailanen
* *Medicago falcata* – sirppimailanen
* *Medicago intertexta* – takkumailanen
* *Medicago laciniata* – nirkkomailanen
* *Medicago littoralis* – merimailanen, rantamailanen
* *Medicago lupulina* – nurmimailanen
* *Medicago marina* – merimailanen
* *Medicago minima* – pikkumailanen
* *Medicago monantha* – sapelimailanen eli turkinsarviapila
* *Medicago monspeliaca* – ranskanmailanen eli ranskansarviapila
* *Medicago orbicularis* – kiekkomailanen
* *Medicago orthoceras* – sarvimailanen
* *Medicago polymorpha* – piikkimailanen
* *Medicago sativa* – sinimailanen eli alfalfa
** *Medicago sativa* subsp. *sativa* – sinimailanen
** *Medicago sativa* subsp. × *varia* tai *Medicago* × *varia* – rehumailanen
* *Medicago soleirolii* – korsikamailanen
* *Medicago tornata* – vieterimailanen
* *Medicago truncatula* – palikkamailanen
* *Medicago turbinata* – luotimailanen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Mailaset (''Medicago'')
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Mailaset (''Medicago'')
* Den virtuella floran: ''Medicago'' 
* ITIS: ''Medicago'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Medicago'' 
* Flora of China: ''Medicago'' 
* Pherobase: Floral volatiles of Genus ''Medicago''
Metsäalppikello

**Metsäalppikello** (*Soldanella montana*) on sinikukkainen, esikkokasveihin (Primulaceae) kuuluva kasvi.

## Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen metsäalppikello on vanakasvi, joka kasvaa 20–30 senttimetriä pitkäksi. Sen lehdet ovat talvehtivia ja pitkäruotisia. Päältä ne ovat tummanvihreitä, alta vaaleita tai sinipunaisia. Ehyt lehtilapa on pyöreän munuaismainen, kalju ja matalasti isonyhäinen. Kukinto on 2–5-kukkainen sarja. Vaaleansinipunaiset, kaksineuvoiset kukat ovat aluksi nuokkuvia, mutta hedelmäasteella pystyjä. Verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Kellomainen teriö on 10–15 mm leveä, paljon verhiötä pitempi ja sen liuskat ovat liuskaisia. Suomessa metsäalppikello kukkii touko-kesäkuussa. Hedelmä on pitkä, pulleatyvinen ja liereäkärkinen kota.

## Levinneisyys
Metsäalppikello kasvaa alkuperäisenä Keski- ja Itä-Euroopassa, missä sitä esiintyy Saksassa, Italiassa, Puolassa, Itävallassa, Tšekissä, Ukrainassa, Romaniassa ja Bulgariassa. Pohjoismaissa lajia tavataan ainoastaan Suomessa. Suomeen laji on levinnyt ihmisen tuomana viljelykasvina, mutta on mahdollisesti villiintynyt myös luontoon. Sitä tavataan paikoitellen Varsinais-Suomessa, Uudellamaalla, Kymenlaaksossa, Hämeessä ja Itä-Lapissa. Uusimman tulkinnan mukaan metsäalppikello ei kuitenkaan ole aidosti luonnonvaraistunut Suomessa, vaan kaikki lajin havainnot ovat puutarhakasviesiintymiä.

## Elinympäristö
Metsäalppikello kasvaa luonnonvaraisena rehevissä korpimaisissa kuusikoissa.

## Lähteet
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. 
* *Suuri Pohjolan kasvio*. Toim. Mossberg, Bo & Stenberg, Lennart. Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 2005 (2003).

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2017: Metsäalppikellon levinneisyys Suomessa.
Ebru Şam

**Ebru Şam** (s. 1990 Solingen) on missi ja näyttelijä. Hän syntyi ja varttui Saksassa, jonne hänen turkkilaissyntyiset vanhempansa olivat muuttaneet vuonna 1974.
Şam valittiin 29. huhtikuuta 2009 Miss Turkiksi Istanbulin Türker İnanoğlu Maslakissa. Hän edusti Turkkia Miss Eurooppa -kilpailussa ja 12. joulukuuta 2009 Miss Maailma -kilpailussa Johannesburgissa. Vuodesta 2010 alkaen Şam on esiintynyt turkkilaisessa televisiosarjassa *[[Adanali]]ssa*, jota näyttää Avrupa Türk TeleVision.

## Lähteet
Älykäs eläin

**Älykäs eläin** on Jussi Viitalan vuonna 2010 ilmestynyt kirja, jossa käsitellään eläinten älykkyyttä ja tarkastellaan ihmistä muiden lajien joukossa. Teoksen julkaisi Atena. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sanna Pirkkalainen: Juoruileva delfiini haastaa ihmisen ylivertaisen älyn . Yle Keski-Suomi 20.3.2010.
* Jarno Mällinen: Sika kärsii kuten me. Kaleva 26.3.2010.
* Jukka Vuorio: Tieto lisää tuskaa . Voima 5/2010.
* Vappu Pitkänen: Älykäs eläin haastaa ihmisen ylivertaisuuden. Turun sanomat 20.4.2010.
Tooran määräyksiä

**Tooran määräyksiä** (**4QMMT**) on Kuolleenmeren kääröihin kuuluva teksti. Sen nimi on peräisin tekstin loppupuolella esiintyvästä ilmaisusta מִקְצַת מַעֲשֵי הַתּוֹרָהֵ (miqṣat maˁaśe ha-Torah), suomeksi "joitakin Tooran määräyksiä". Teksti käsittelee halakistisia säädöksiä.  Sen synty ajoitetaan noin vuoteen 150 eaa.

Katkelmia tekstistä on säilynyt kuudessa Qumranin luolasta 4 löytyneessä käsikirjoituksessa, joita merkitään tunnuksilla 4Q394-399. Vanhin säilyneistä käsikirjoituksista ajoitetaan noin vuoteen 75 eaa. ja nuorin vuoteen 50 jaa.

Teksti on ollut alun perin todennäköisesti neliosainen. Oletettu ensimmäinen osa on ollut avausformeli, mutta se ei ole lainkaan säilynyt käsikirjoituksissa. Toinen osa sisältää 364-päiväisen aurinkokalenterin. Kolmas osa on luettelo noin 20:stä halakasta. Neljäs osa on epilogi, joka pyrkii vakuuttamaan vastaanottajan esitetyn halakan oikeellisuudesta.

## Lähteet
*
Pirkkalan Hiihtäjät

**Pirkkalan Hiihtäjät** (lyhennetään *PirHi*), on 1967 perustettu pirkkalalainen hiihdon, suunnistuksen ja hiihtosuunnistuksen erikoisseura. Vuodesta 1996 lähtien seuran ohjelmassa on ollut mukana myös salibandy. Salibandyjoukkue on aiemmin tunnettu nimellä *Toivio Ducs*. Seuran nykyinen jäsenmäärä on noin 250 henkilöä, joista nuorten osuus on noin neljännes.

Pirkkalan Hiihtäjät on TUL:n, kansallisten lajiliittojen eli hiihtoliiton, suunnistusliiton ja salibandyliiton, sekä alueellisen Hämeen Liikunnan ja Urheilun, HLU jäsen.

## Hiihto

Kuten seuran nimi viittaa, maastohiihto on ollut seuran ohjelmassa alusta alkaen. Alkuvuosina 1960-luvun lopulla ja -70-luvulla seuran mieshiihto eli kukoistuskauttaan, kun seuran perustavat jäsenet muodostivat myös miesten edustusjoukkueen ytimen. 1970-luvun loppupuolella seuran ikä- ja sukupuolijakauma oli monipuolistunut ja jäsenmäärä oli kasvanut noin 200 jäsenen tuntumaan. Keskeisenä toiminta-alueena oli Pirkkalan Toivio, jonne talkootyönä valmistuivat edelleen aktiivisessa käytössä olevat hiihtoladut.

1980-luvun puolivälistä alkaen seuran toimintaa uudistettiin. Toiminnan painopiste siirtyi nuorisotoimintaan koko Pirkkalan alueella. TUL pysyi taustavoimana, mutta politiikkaa ei tuotu esille toiminnassa. Seuran riveissä kehittyi useita maajoukkue- ja SM-tason urheilijoita, kuten Lauri Pyykönen, Marika Hara, Eveliina Piippo, Markus Sinijärvi, sekä hiihtosuunnistajat Eevert Toivonen ja Vilma Pesu.

2000-luvun jälkeen Pirkkalan Hiihtäjät on ollut ainoa hiihtotoimintaa tarjoava paikallinen seura, hiihtotoiminnan hiivuttua muista Pirkkalassa toimivista yleis- tai hiihtoseuroista Pirkkalan Pirkoista ja Pirkkalan Viristä.

Kilpailutoiminnan lisäksi seura on kouluttanut hiihtovalmentajia, järjestänyt hiihtoleirejä, ja harjoituksia läpi vuoden.

## Suunnistus

Suunnistus on kuulunut seuran alkuajoista lähtien monien seuran hiihtäjien kesäharjoitteluun. Koska kilpailuihin osallistuttiin kuitenkin alueen muiden seurojen riveissä, heräsi ajatus oman suunnistusjaoston perustamisesta jo varhain. Virallisesti suunnistustoiminta käynnistyi 1983, kun seuraan perustettiin suunnistusjaosto. Suunnistusjaoston ohjelmaan on kuulunut alusta alkaen kilpailutoiminnan lisäksi kuntosuunnistustapahtumien järjestäminen. Viime vuosina kesäkaudella viikoittain järjestettäviä Torstairasteja on järjestetty yhdessä Tarpian Suunnan kanssa. Vuosina 2000-2015 seura järjesti yhdessä Tampereen Yrityksen kanssa vuosittain kansallista Hela-rastit -kilpailua, johon osallistui parhaimmillaan yli 700 suunnistajaa. Lisäksi seuraan on koulutettu ratamestareita, suunnistusvalmentajia ja kartoittajia. Käytännössä Pirkkalan Hiihtäjät on kartoittanut kaikki Pirkkalan merkittävät metsäalueet, joitakin alueita Lempäälästä Pirkkalan rajan tuntumasta, sekä koululaisten käyttöön useita pihakarttoja.

Jukolan viestiin Pirkkalan hiihtäjät on osallistunut suunnistusjaoston alusta alkaen, vuodesta 1984 yhdellä tai kahdella joukkueella, Venlojen viestiin useimpina vuosina vuodesta 1997 ja Nuorten Jukolaan vuosina 1990, 1995-2000.

## Lähteet
Morkere

**Morkere** oli Northumbrian jaarli vuosina 1065-1066. Hän oli East Anglian karkotetun jaarli Ælfgarin poika ja Mercian jaarlin Eadwinen veli.

Northumbrian asukkaat nousivat kapinaan Tostig Godwininpoikaa vastaan 3. lokakuuta 1065 saatuaan ilmeisesti edeltä käsin Morkeren ja Eadwinen tuen hankkeelle. Julistettuaan Morkeren jaarlikseen kapinalliset marssivat tämän johdolla etelään, jossa mukaan liittyi Eadwinen joukkoja. Northamptonissa ja Oxfordissa kapinalliset neuvottelivat kuningas Edvard Tunnustajan edustajan Harald Godwininpojan kanssa Tostigin paluusta valtaan ja lopulta kuninkaan oli taivuttava ajamaan Tostig maanpakoon ja nimittämään Morkere oikeutetuksi jaarliksi.

Luultavasti Harald Godwininpojan tuki veljeksille edellytti, että nämä puolestaan kannattaisivat häntä vallanvaihdoksessa Edvardin kuoleman jälkeen.Kuningas Edvardin kuoleman aikoihin Morkere oleskeli hovissa ja Harald Godwininpojan kruunauksen jälkeen Morkere, Gyrth Godwininpoika, Leofwine Godwininpoika, Eadwine ja Harald Godwininpoika arvelivat selviytyvänsä Tostigin uhasta. Liiton vahvistukseksi Harald matkusti Northamptoniin 1066 sekä nai pohjoisten jaarlien sisaren Ealdgythin.

Yrittäessään paluutaan Tostig Godwininpoika hyökkäsi 1066 Humber-joen tienoille noin 60 laivan voimalla, mutta Morkere löi veljensä Eadwinen kanssa tunkeutujan pakosalle. Seuraavan kerran veljekset kohtasivat Tostigin 20. syyskuuta 1066 Fulfordin taistelussa, missä he kokivat karvaan tappion Harald Ankaran ja Tostigin 10&nbsp;000 miehen joukkoa vastaan.

Hastingsin taistelun aikoihin Morkere oli seitsemäntoistavuotias eikä hänen osallistumisestaan taisteluun ole varmaa tietoa. Hän oli valitsemassa vanhaa kuningassuvun jäsentä Edgar Aethelingia kuninkaaksi. Morkere ja Eadwine alistuivat Vilhelm Valloittajan valtaan, vaikkakin Vilhelm nimitti kruunauksensa jälkeen 1067 Copsin Northumbrian jaarliksi, jonka Morkeren tukijat pian murhasivat. Vilhelm Valloittaja otti Morkeren mukaansa panttivangikseen palatessaan mannermaalle.

1068 Vilhelm Valloittaja palasi jatkamaan Englannin valtausta. Morkere nousi kapinaan kuningasta vastaan, mutta Vilhelmin edettyä Yorkiin Morkere alistui. Tilanne muuttui pohjoisessa jälleen 1069 Tanskan kuninkaan Sven Estridinpojan noustua maihin. Vilhelm Valloittaja lahjoi tanskalaiset lähtemään ja ilman tukea jääneet englantilaiset kapinalliset olivat voimattomia normannien edessä. Elyn saarelle paennut Morkere joutui tällöin Vilhelmin vangiksi.

Vuosien 1068–71 kapinointi vaikutti merkittävästi Vilhelm Valloittajan kovenevaan asennoitumiseen englantilaisia kohtaan. Mahdollisesti Morkere sai tukea kapinalleen Walesin kuninkaalta.

Morkeren ja hänen veljensä osuudesta vuosien 1069–70 kapinoihin ei ole kiistatonta näyttöä.Morkere oli vuonna 1069 jaarlija 1071 Morkere kapinoi jälleen ja joutui Vilhelm Valloittajan vangiksi.Vankeusolot olivat ylelliset, ja hänen hänet mainittiin vielä vuonna 1087 vankina Vilhelm Punaisen jatkaessa tämän vankeutta vastoin isänsä toivetta.

## Lähteet
*
*
*
*
*

### Viitteet
Hyvää huomenta, Vietnam

**Hyvää huomenta, Vietnam** () on vuonna 1987 ensi-iltansa saanut
yhdysvaltalainen draamakomedia, jonka on ohjannut Barry Levinson. Elokuva kertoo Adrian Cronauerin urasta tiskijukkana Armed Forces Radio Servicen palveluksessa Saigonissa Vietnamin sodan aikana.

Elokuvan pääosia esittävät Robin Williams, Forest Whitaker, Tung Thanh Tran, Chintara Sukapatana, Bruno Kirby, Robert Wuhl, J. T. Walsh, Noble Willingham, Richard Edson, Richard Portnow, Floyd Vivino ja Juney Smith. 

Elokuva oli taloudellinen menestys ja on  sijalla 100.

*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Asko Alanen antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä: ”[Robin] Williamsin hillitön multimedialuonteinen radiosooloilu ja periodihittien poiminnat ovat mainiot, mutta sodanjälkeisen katumuksen paksu siirappi jähmettää varsinaisen juonen.”

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
HMS Brazen (F91)

**HMS Brazen** (viirinumero F91)  oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 22 fregatti. Se oli ensimmäisen valmistuserän neljäs ja viimeinen alus.

## Valmistus

Alus tilattiin 21. lokakuuta 1977 Yarrow Shipbuildersilta Glasgow’sta, missä köli laskettiin 18. elokuuta 1978. Se laskettiin vesille 4. maaliskuuta 1980 ja luovutettiin 11. kesäkuuta 1982 laivastolle kolme kuukautta ennen suunniteltua määräaikaa Falklandin sodan vuoksi. Aluksen koeajoja lyhennettiin, minkä jälkeen se otettiin palvelukseen 2. heinäkuuta.

## Palvelus
Päällikkönsä N. Dingemansin alaisuudessa alus oli kuusi viikkoa Portlandissa koulutuksessa, mikä päättyi elokuun puolivälissä.  Lokakuussa alus lähti Devonportista Etelä-Atlantille, missä se partioi *[[HMS Phoebe (F42)|HMS Phoeben]]* ja *[[HMS Sirius (F40)|HMS Siriuksen]]* kanssa Falklandinsaarten ympäristössä. Vuoden lopulla alus palasi Ascensionin ja Gibraltarin kautta Devonportiin, jonne se saapui 6. tammikuuta 1983.

Huhtikuussa telakalta palattuaan alus liittyi Naton Atlantille pysyvästi sijoitettuun osastoon, jonka mukana se osallistui Bright Horizon- ja Ocean Safari -harjoituksiin sekä vieraili Portugalissa, Norjassa, Tanskassa, Saksassa ja Alankomaissa ennen kuin *[[HMS Glasgow (D88)|HMS Glasgow]]* vapautti sen elokuussa. Vuoden lopulla alus lähti partioidakseen Persianlahdella ja Intian valtamerellä *[[HMS Glamorgan]]in* kanssa. Mutta Gibraltarilla matka keskeytettiin Libanonin kriisin vuoksi. Alus sai määräyksen liittyä itäiselle Välimerelle koottavaan laivasto-osastoon. Vaikka alukset kuuluivat osastoon vain viikon ennen kuin *[[HMS Fearless (L10)|HMS Fearless]]* vapautti ne jatkamaan alkuperäistä matkaansa, niiden miehistöt olivat väsyttäneet itsensä.

*Brazen* läpäisi Suezin kanavan ja seuraavien kuukausien aikana se vieraili Mombasassa, Seychelleillä, Dohassa, Abu Dhabissa, Muscatissa, Colombossa, Diego Garcialla, Karachissa ja Djiboutissa. Matkan aikana se myös osallistui lukuisiin sotaharjoituksiin muun muassa Ranskan ja Yhdysvaltain laivastojen kanssa. Alus palasi Suezin ja Gibraltarin kautta Devonportiin, jonne se saapui huhtikuussa 1984.

Alus osallistui 1991 Persianlahden sotaan, jossa sen Lynx-helikopterit hyökkäsivät Irakin laivaston ohjusveneitä vastaan.

## Brasilian laivasto
Alus myytiin 18. marraskuuta 1994 Brasilialle, joka liitti sen 30. elokuuta 1996 laivastoonsa nimellä *Bosisio* viirinumerolla F-48. Se osallistui Air Francen lennon 447 etsintöihin.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Veitsileuat

**Veitsileuat** (Oplegnathidae) on aurinkoahvenkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Intian valtamereltä ja Tyyneltämereltä.

## Lajit ja anatomia
Veitsileukojen heimoon kuuluu yksi suku ja siinä noin seitsemän lajia. Lajeja ovat esimerkiksi seepraveitsileuka (*Oplegnathus fasciatus*) ja pilkkuveitsileuka (*Oplegnathus punctatus*). Ruumiinmuodoltaan lajit ovat ovaalinmuotoisia, korkearuumiisia ja litteitä. Kalat kasvavat pituudeltaan suurimmillaan noin 90-senttisiksi. Veitsileuoilla on yksi selkäevä, jonka piikikäs etuosa on matala ja takaosa korkeampi. Tyypillinen piirre veitsileukalajeille on, että hampaat ovat kasvaneet yhteen ja muodostaneet terävän reunan ja muistuttavat siten papukaijakaloja. Väritykseltään aikuiset kalat poikkeavat huomattavasti poikasista. Aikuiset veitsileuat ovat tummia ja kuvioina voi olla raitoja tai pilkkuja. Nuoret kalat ovat sen sijaan keltaisia tummin pystyraidoin.

## Levinneisyys ja elintavat
Veitsileukoja tavataan Afrikan etelärannikolta, Japanin rannikolta Australian rannikolle ulottuvalta vyöhykkeeltä ja myös Havaijin ja Galápagossaarten lähettyviltä. Aikuiset kalat elävät koralliriutoilla aina 150 metrin syvyyteen asti ja nuoret yksilöt liikkuvat merileväkasvustoissa. Lajit ovat kaikkiruokaisia, mutta syövät enemmän eläin- kuin kasviravintoa. Veitsileuat pystyvät murskaamaan hammaslevyjensä avulla ravinnokseen simpukoita, ostereita ja merisiilejä. Veitsileuat ovat hyviä ruokakaloja, mutta eivät kaupallisesti kovin merkittäviä. Niitä arvostetaan erityisesti Japanissa.

## Lähteet
Tuomikoski

**Tuomikoski** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Aino Tuomikoski (1889–1958), kirjallisuuden suomentaja
* Anna Tuomikoski (s. 1981), kirjallisuuden suomentaja
* Antti Tuomikoski (1842–1932), valtiopäivämies ja Suomalaisen puolueen kansanedustaja
* Eero Tuomikoski (1935–2009), elokuvantekijä ja elokuvakriitikko
* Erkki Tuomikoski (1892–1989), kirjailija ja toimittaja
* Inkeri Tuomikoski (1935–2004), kaunokirjallisuuden suomentaja
* Jaakko Tuomikoski (1885–1971), toimittaja
* Juho Tuomikoski (1888–1973), kestävyysjuoksija
* Jukka Tuomikoski (1884–1956), SDP:n kansanedustaja
* Risto Tuomikoski (1911–1989), kasvi- ja hyönteistieteilijä
* Samuli Tuomikoski (1875–1960), Kokoomuksen kansanedustaja
* Sirkka Tuomikoski (1929–2013), runoilija
* Tommy Tuomikoski (1907–1937), amerikansuomalainen muusikko
* Yrjö Tuomikoski (1878–1951), Kuopion kauppaoppilaitoksen johtaja.
Lucia Bosè

**Lucia Bosè** (*Lucia Borloni*, ) oli italialainen näyttelijä. Hän voitti vuoden 1947 Miss Italia -kilpailun työskenneltyään aiemmin vuosia leipomossa. Ensimmäisessä täys­pitkässä elo­kuvassaan hän esiintyi vuonna 1950, jolloin hänellä oli rooli Giuseppe De Santisin elo­kuvassa *[[Taistelu oliivipuiden varjossa]]*. Sittemmin hän esiintyi elo­kuvissa *[[Cronaca di un amore]]* (1950), *[[Nainen vailla sielua]]* (1953), *[[Polkupyöräilijän kuolema]]* (1955), *[[Hehkuva tuli]]* (1955) ja *[[Veri kuohuu]]* (1956).

## Ura

Vuonna 1960 Bosèlla oli kreditoimaton rooli elo­kuvassa *[[Orfeuksen testamentti]]*. Vuonna 1969 hän esiintyi elo­kuvissa *[[Fellinin Satyricon]]* ja *[[Sotto il segno dello scorpione]]*. 1970-luvulla ja myöhemmin Bosèlla oli rooleja elo­kuvissa, kuten *[[L'ospite]]* (1972), *[[Arcana (elokuva)|Arcana]]* (1972), *[[Nathalie Granger]]* (1972), *[[Kultainen messu]]* (1975), *[[Violanta]]* (1977), *[[Cronaca di una morte annunciata]]* (1987), *[[El niño de la luna]]* (1989), *[[Harem suaré]]* (1999) ja *[[I vicerè]]* (2007).

## Yksityiselämä

Bosè keskeytti uransa vuonna 1956 mennessään naimisiin Luis Miguel Dominguínin kanssa. Parille syntyi lapsia; Miguel Bosésta tuli myöhemmin kuuluisa laulaja. Avio­liitto päättyi vuonna 1967.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hutspot

**Hutspot** on hollantilainen vihanneshöystö eli muusi, johon käytetään perunaa, porkkanaa ja sipulia. Hutspotilla on legenda, joka periytyy espanjalaisten Hollannin valloitukseen. Hutspottiin voi lisätä lihaa tai kalaa ja muitakin vihanneksia.
Laukaus tehtaalla

**Laukaus tehtaalla** on Erkko Kivikosken ohjaama elokuva vuodelta 1973.

Metallimies Henriksson ajaa pyörällä tehtaalle ja ampuu johtaja Pylvänäisen. Tapahtuman kuvausaikaankin ajankohtaiset taustat, tehtaan irtisanomiset, esitetään takaumina. Mestariteokseksi luonnehtimansa Kivikosken elokuvan kriitikko näkee enteilevän tulevaa globalisaatiota. Näyttelijät olivat pääosin amatööriväkeä, mikä tuo elokuvaan oman karheanrealistisen sävynsä.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Juonikuvaus Elonet.fissä
*Taustatietoja tuotannosta Elonet.fissä
Onks ollu mitään

**Onks ollu mitään** on suomalaisen rap-artisti RJaarlin nykyisin Jaarli sekä Pikkolon yhteinen esikoisjulkaisu. Se julkaistiin vuoden 2011 keväällä Pass The Mic Organization -levy-yhtiön kautta. 

## Kappaleet
# Intro
# Muutama lauantai (mukana Eemeli & Latiksen Andy)
# Massit Part 2
# Päiväni pyörässä (mukana Opa)
# Pakene arkee (mukana Oiva Vedätys & Hanna)
# Ilman valoja
# Kirotut
# Noste
# Kerran vielä
# Outro

## Arvostelut
* Tuoreet Platat: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bandcamp
Costa Favolosa

**Costa Favolosa** on italialaisen Costa Crocieren Concordia-luokan risteilyalus. Laiva on rakennettu Fincantierin Margheran telakalla Italiassa ja sen sisaralukset ovat Costa Serena, Costa Pacifica, Carnival Splendor ja 13.1.2012 uponnut Costa Concordia. Lisäksi alukselle valmistui sisaralus Costa Fascinosa heinäkuussa 2012. Costa Favolosa laskettiin vesille 6 elokuuta 2010 ja se kastettiin 4 heinäkuuta 2011, jolloin se myös otettiin käyttöön.

## Suunnittelu ja rakentaminen
Costa Favolosa ja sen sisarlaiva Costa Fascinosa tilattiin lokakuussa 2007 osana 2,4 miljardin arvoista laajentamista Costa Crocieren laivastoon, jossa viisi laivaa valmistuessaan korottaa yhtiön matkustajakapasiteettia 50 prosentilla.   Costa Favolosa maksoi 510 miljoonaa euroa.

Aluksen vetoisuus on 114&nbsp;500 bruttotonnia. Alus on 290 metriä pitkä, 35,5 metriä leveä ja sen syväys on 8,2 metriä. Aluksessa on tilaa 3&nbsp;800 matkustajalle ja 1&nbsp;110 miehistön jäsenelle. Hyttejä laivassa on 1&nbsp;508 kpl.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Costa Cruisesin viralliset kotisivut
Valesinisimpukka

**Valesinisimpukka** (*Mytilopsis leucophaeata*) on Suomessa vieraslajina havaittu murtovedessä elävä nilviäislaji. 

## Koko ja ulkonäkö
Valesinisimpukka on yleensä alle 2 sentin mittainen ruskeakuorinen simpukka, joka ulkomuodoltaan muistuttaa Itämeren pientä sinisimpukkaa, muttei ole sille lainkaan sukua. Se voidaan myös sekoittaa lähisukuiseen vaeltajasimpukkaan (*[[Dreissena polymorpha]]*), jonka tavoin se on merkittävä biologista likaantumista (biofouling) aiheuttava laji. Se on myös todettu merkittäväksi ydinvoimaloiden lauhdevesiputkia tukkivaksi eliöksi.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Valesinisimpukan alkuperäinen levinneisyysalue on Pohjois-Amerikassa Meksikonlahden alueella. Se on siirtynyt vieraslajina muualle Pohjois-Amerikkaan ja monille alueille Euroopassa. Se on murtovesilaji, joka lisääntyy 1–20 promillen suolapitoisuudessa.

Suomessa laji löydettiin ensin vuonna 2003 Suomenlahdelta Loviisan edustalta. Sittemmin sitä on löydetty myös Airistolta Turun edustalta (2011)  ja Selkämeren alueelta Olkiluodosta. Todennäköisesti se on tullut painolastiveden mukana.

## Lähteet
Kiznerin piiri

**Kiznerin piiri** (, ) on kunnallishallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1939 perustetun piirin pinta-ala on 2264,5 neliökilometriä. Asukkaita on 20&nbsp;300 henkeä (vuonna 2010).

Kiznerin piiri sijaitsee Udmurtian lounaisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Vavožin, idässä Možgan ja kaakossa Grahovon piireihin, etelässä Tatarstaniin ja lännessä Kirovin alueeseen. Pinta-alasta 60 % on metsää. Seutu kuuluu Vjatkan vesistöön. Hyötykaivannaisia ovat öljy, savi ja kalkkikivi. Kiznerin lähellä on ainutlaatuinen kivennäisvesiesiintymä.

Piiriin kuuluu 14 maalaiskuntaa: Baldeika, Bemyž, Bezmenšur, Jagul, Kizner, Korolenko, Krymskaja Sludka, Lipovka (keskuspaikka Kizner), Murkoz-Omga, Sarkuz, Staraja Bodja, Staryi Karmyž, Staryje Kopki ja Verhni Bemyž. Hallinnollinen keskus on Kiznerin taajama. Toinen suurempi asutuskeskus on Bemyžin entinen piirikeskus.

Asukkaista 46,0 % on udmurtteja, 38,2 % venäläisiä ja 12,9 % tataareja. Kaupunkiväestöä ei ole.

Seudun läpi kulkee Moskovan, Kazanin ja Jekaterinburgin välinen rautatie. Kizneristä on maantieyhteys Bemyžin ja Možgan kautta Iževskiin. Piirissä on metsä-, puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, rehukasvien, perunan, juureksien, vihanneksien ja pellavan viljelyyn.

Piirissä toimii taidekoulu, ammattikoulu ja kotiseutumuseo. Sen alueella sijaitsee Multanin oikeusjutun tunnetuksi tekemä Vuž Multanin kylä (nykyinen Korolenko). Paikallislehtenä ilmestyy *Novaja žizn*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kiznerin piirin sivusto
Kiusaus (vuoden 1938 elokuva)

**Kiusaus** on vuonna 1938 valmistunut saaristolaispapin kokemista viettelyksistä kertova suomalainen elokuva, jonka ohjasi Teuvo Tulio. Elokuva perustuu Teuvo Mannilan *Kymmenes käsky* nimiseen romaanikäsikirjoitukseen vuodelta 1937. Elokuvan ulkokuvaukset tehtiin Tytärsaarella.

Elokuvan ensi-ilta oli 25. maaliskuuta 1938 Helsingissä ja Kotkassa. Elokuvan kaikki materiaali tuhoutui Adams Filmin tulipalossa 1959.

## Näyttelijät

## Juoni
Saaristolaisseurakunnan uusi pastori on vihkimässä kalastaja Marttia ja tämän morsianta Railia kun Martti joutuu lähtemään pelastamaan haaksirikkoisia kesken vihkimisen. Martti loukkaantuu pelastustyön aikana ja joutuu vuodepotilaaksi viikkokausiksi. Pastori vierailee usein Martin luona mutta alkaa samalla tuntea vetoa tämän morsianta kohtaan. Toivuttuaan Martti palaa takaisin kalastajan työhönsä. Eräänä iltana pastori tapaa Marttia myrskyiseltä mereltä kotiin odottavan Railin rannalla ja kutsuu tämän asuntoonsa lämmittelemään. Asunnossa pastori yrittää suudella Railia mutta tämä torjuu yrityksen. Heidät yllättää kauppa-apulainen Paula joka on myös rakastunut Marttiin. Paula kertoo näkemästään kotiinpalaavalle Martille joka hylkää sen jälkeen lasta odottavan Railin.

Talvella Raili käy pastorin ja kertoo Martin hylänneen hänet Paulan takia. Pastori kutsuu nyt Paulan puhutteluun ja uhkaa tätä seurakunnasta karkotuksella. Paula kertoo Martille Railin käynnistä pastorin luona ja tämän uhkauksesta. Raivostunut Martti lähtee pappilaan ja yrittää puukottaa pastoria osuen kuitenkin paikalle tulleeseen Railiin joka saa kuitenkin vain vaarattoman pintahaavan. Martti poistuu paikalta ja lähtee lopulta muiden kalastajien kanssa pyyntiin. Merellä puhkeaa myrsky ja Raili pyytää pastoria lähtemään merelle pelastamaan myrskyn kouriin joutuneita kalastajia.

Pelastusvene täyttyy pian kohmettuneista kalastajista ja omantunnon tuskia kärsivä pastori luovuttaa paikkansa veneessä merestä pelastetulle Martille. Itse hän jää elokuvan lopussa jäälautalle odottamaan toista venettä vaikka tietääkin että lautta ehtii melko varmasti hajota ennen kuin vene ehtii paikalle.
 
## Lähteet
Laivan kannella (vuoden 1938 elokuva)

**Laivan kannella** on vuonna 1938 valmistunut suomalainen musiikkikomediaelokuva, jonka ohjasi Paavo Kostioja. Elokuva perustuu  Pasi Jääskeläisen samannimiseen laulunäytelmään vuodelta 1915. 

Elokuvan ensi-ilta oli 9. tammikuuta 1938 Helsingissä Astor- ja Tähti-teattereissa.

## Näyttelijät

## Juoni
Suomalainen purjelaiva on Pohjanmerellä matkalla kohti kotimaata. Laivalta löytyy salamatkustaja (Nappula) josta tulee kokin apulainen. Ennen Tanskan salmiin tuloa laiva joutuu myrskyyn ja yksi miehistön jäsen, Mikkonen, loukkaantuu pahoin myrskyn aikana ja kuolee. 

Suomeen saavuttaessa miehistö lyö vedon: se joka viimeisenä tuo heilan Kultainen Ankkuri -ravintolaan joutuu maksamaan kaikkien illanvieton siellä. Elokuvassa seurataan nyt sitä miten heilojen hankkiminen kultakin onnistuu ja sen jälkeen siirrytään ravintola Kultaiseen Ankkuriin jossa miehiston juhlaa säestävät laulu- ja tanssiesitykset. Ilta päättyy tappelunnujakkaan. 

Aamulla laiva lähtee taas satamasta uudelle matkalle. Jungmanni Arvi, jota ehdittiin luulla salakuljettajaksi, lähtee uudelle matkalle nyt matruusina.
 
## Lähteet
Ulkosaarelaiset (elokuva)

**Ulkosaarelaiset** on vuonna 1938 valmistunut suomalainen elokuva, jonka ohjasi Kalle Kaarna. Elokuva perustuu Larin-Kyöstin samannimiseen huvinäytelmään vuodelta 1922. Elokuvan ulkokuvaukset tehtiin kesällä 1938 Tammion ja Haapasaaren saarissa Haminan ja Kotkan edustalla.

Elokuvan ensi-ilta oli 27. marraskuuta 1938 Helsingissä, Hämeenlinnassa ja Kotkassa. Sen yleisömenestys oli heikko. Elokuvan viimeinen kopio tuhoutui Adams Filmin tulipalossa 1959.

## Näyttelijät

## Lähteet
Juovakannusruoho

**Juovakannusruoho** (*Linaria repens*) on monivuotinen ruohokasvi kannusruohojen suvussa.

## Ulkonäkö ja koko
Juovakannusruoho kasvaa 20–60 senttimetriä korkeaksi. Sen kukat ovat väriltään valkoisen vaalean sinipunaisen kalpean violetteja ja sinipunajuovaisia. Kukan teriö on 8–15 millimetriä pitkä,ja kannus yhtä pitkä kuin verhiö, 2–4 mm. Hedelmänä on kota, jonka siemenet ovat kolmisärmäisiä. Juovakannusruoho risteytyy usein keltakannusruohon (*Linaria vulgaris*) kanssa. Risteymä tunnetaan sinekannusruohona (*Linaria* × *sepium*).

## Juovakannusruoho Suomessa
Suomessa juovakannusruohoa tavataan harvinaisena vakiintuneena tulokkaana rannikoiden lähettyvillä. Se kasvaa ratapihoilla, tienvarsilla ja painolastimaa-alueilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2020: Juovakannusruohon levinneisyys Suomessa.
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Linaria repens'' - juovakannusruoho