open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kantílio

**Kantílio** (, joskus *Kantíli*, Καντήλι; transl. myös *Kandílio*, *Kandíli*) on vuori Euboian saarella Kreikassa. Sen korkeus on 1&nbsp;246 metriä.

Kantílio sijaitsee Euboian luoteisosassa lähellä Pohjoisen Euboianlahden rannikkoa. Lähimmät kylät ovat Troúpi ja Prokópi. Vuori laskee länsiosastaan jyrkästi mereen ja erottaa näin Euboian pohjoisosan rannikon kokonaan saaren keskiosan rannikosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kéntros

**Kéntros** () eli **Kédros** (Κέδρος) on vuori Kreetan saarella Kreikassa. Sen korkeus on 1&nbsp;777 metriä.

Kéntros sijaitsee Réthymnon alueyksikössä Ída- eli Psiloreitisvuoren lounaispuolella ja Amárin laakson länsilaidalla,  linnuntietä noin 25 kilometriä kaakkoon Réthymnon kaupungista. Vuori on kalkkikiveä ja muodoltaan kartiomainen. Sen ympäristö on Natura 2000 -aluetta biodiversiteettinsä vuoksi, erityisesti endeemisten kasvilajien ansiosta sekä lintujen pesimäalueena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kédros

**Kédros** () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

* Kédros, vuori Thessaliassa
* Kéntros eli Kédros, vuori Kreetan saarella
* Mikrós Anthropofás eli Kédros, saari Foúrnoin saarilla Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä
Kírfi

**Kírfi** (, ), antiikin **Kirfis** (, ), on vuori ja vuorijono Keski-Kreikassa. Sen suurin korkeus on 1&nbsp;560 metriä.

Kírfi sijaitsee Parnassós- ja Elikónas-vuorten välissä Boiotian ja Fokiin alueyksiköiden alueella. Vuoren korkeimman huipun nimi on Xirovoúni (Ξηροβούνι). Muut korkeimmat huiput ovat Neraïdolákkoma eli Ánthimos (Νεραϊδολάκκωμα/Άνθιμος, 1&nbsp;280 m) ja Kóchran (Κόχραν, 850 m). Parnassóksesta Kírfin erottaa Pleístosjoen laakso ja Elikónaksesta Dístomon tasanko.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Menoíkio

**Menoíkio** (, , ) on vuori Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Sen korkeus on 1&nbsp;963 metriä.

Menoíkio-vuori sijaitsee Dráman ja Sérresin alueyksiköiden alueella. Vuoren korkeimman huipun nimi on Mavromáta (Μαυρομάτα). Toiseksi korkein huippu on Thamnotópi (Θαμνοτόπι, 1&nbsp;952m).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Panaitolikó

**Panaitolikó** (; transl. myös *Panetolikó*) on vuorijono Píndos-vuoriston eteläosassa läntisessä Manner-Kreikassa. Sen suurin korkeus on 1&nbsp;924 metriä.

Panaitolikó sijaitsee Länsi-Kreikkaan kuuluvan Aitolia-Akarnanian alueyksikön sekä Keski-Kreikkaan kuuluvan Evrytanían alueyksikön alueella linnuntietä noin 16 kilometriä itäkoilliseen Agrínion kaupungista. Vuoren korkeimman huipun nimi on Katelános. Muita huippuja ovat muun muassa Kyrá-Vgéna (Κυρά-Βγένα), Kóka (Κόκα), Koútoupas (Κούτουπας), Tsóka (Τσόκα), Krimnítsa (Κρημνίτσα) ja Arapokéfala (Αραποκέφαλα).

Agrínion kunnan Panaitolikón kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä vuoresta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Panachaïkó

**Panachaïkó** () eli **Vodiás** (Βοδιάς) on vuorijono Akhaiassa Peloponnesoksen niemimaan pohjoisosassa Kreikassa. Sen suurin korkeus on 1&nbsp;928 metriä.

Panachaïkó-vuoret sijaitsevat linnuntietä noin 14 kilometriä itäkaakkoon Patraksen kaupungista. Geologisesti vuorijono on Manner-Kreikan Píndos-vuoriston jatke Peloponnesoksella. Vuoren korkein huippu on nimeltään Pýrgos tou Palavoú (Πύργος του Παλαβού). Muut korkeimmat huiput ovat Vodiás (Βοδιάς, 1&nbsp;836 m), Vounó tou Giórgi (Βουνό του Γιώργη, 1&nbsp;804 m), Bármpas (Μπάρμπας, 1&nbsp;613 m) ja Kraniá (Κρανιά, 1&nbsp;304 m). Vuoristossa on lukuisia ylätasankoja, kuten Prasoúdi eli Ómorfi Lákka (Πρασούδι/Όμορφη Λάκκα), Ovryókampos (Οβρυόκαμπος), Rakíta (Ρακίτα) ja Loumpítsa (Λουμπίστα).

Vuorijonon pohjoisosassa on nykyisin suuri tuulipuisto.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Papíkio

**Papíkio** (, ) eli *Aïtóvouno* (Αϊτόβουνο) on vuori Rodópivuorilla Länsi-Traakiassa koillisessa Kreikassa. Sen korkeus on 1&nbsp;483 metriä.

Papíkio sijaitsee Rodópin alueyksikössä noin 14 kilometriä luoteeseen Komotinísta lähellä Bulgarian rajaa. Vuori on pääosin metsäinen.

Bysanttilaisella ajalla 1000–1200-luvuilla vuoren alue on ollut merkittävä luostarielämän keskus Traakiassa. Alueella on suoritettu arkeologisia kaivauksia vuodesta 1983. Niissä on löydetty kuuden luostarin paikat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Párnonas

**Párnonas** (), antiikin **Parnon** (), on vuori ja vuorijono Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Sen korkeus on 1&nbsp;936 metriä.

Párnonas-vuoret sijaitsevat Peloponnesoksen kaakkoisosassa ja erottavat Lakonian tasangon Arkadiasta ja Argoliinlahden rannikosta. Etelässä vuorijono ulottuu Maléan niemimaalle. Párnonaksen korkeimman huipun nimi on Megáli Toúrla (Μεγάλη Τούρλα). Se sijaitsee linnuntietä noin 27 kilometriä itään Spártin kaupungista.

Párnonaksen rinteellä sijaitsee Elónan luostari (*Moní Elónis*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pelinaío

**Pelinaío** (; myös Πελινναίο, *Pelinnaío*; ) on vuori Chíoksen saarella Kreikassa. Se on saaren korkein vuori ja sen korkeus on 1&nbsp;297 metriä.

Pelinaío sijaitsee Chíoksen pohjoisosassa. Sen lähellä sijaitsevat muun muassa kylät Spartoúnta, Kámpia, Víki ja Amádes. Vuoren korkeimman huipun nimi on Agía Triáda (Αγία Τριάδα). Pelinaío on koko Egeanmeren saarten korkeimpia vuoria.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Profítis Ilías

**Profítis Ilías** (, ”Profeetta Elia”) on Kreikassa yleinen paikannimi, joka liittyy usein paikalla sijaitsevaan profeetta Elialle omistettuun kirkkoon tai kappeliin. Tällaisia kirkkoja on usein erityisesti korkeilla tai paikallisesti merkittävillä vuorilla, mistä syystä nimi on yleinen vuoren tai sen korkeimman huipun nimi. Nimi voi viitata muun muassa seuraaviin paikkoihin:

## Kaupunginosia ja kyliä

* Profítis Ilías, Ateenan kaupunginosa
* Profítis Ilías eli Kastélla, Pireuksen kaupunginosa
* Profítis Ilías, kylä Iraklionin kunnassa Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella

## Kirkkoja ja luostareita

* Profeetta Elian kirkko (*Naós Profíti Ilía*), kirkko Thessalonikissa
* Profeetta Elian luostari (*Moní Profíti Ilía*), luostari Thíran saarella Santorínin saariryhmässä
* Profeetta Elian skiitta (*Skíti Profítou Ilioú*), skiitta Áthosvuorella

## Vuoria

* Profítis Ilías, vuori Boiotiassa Keski-Kreikassa
* Profítis Ilías, vuori Länsi-Makedoniassa
* Profítis Ilías, vuori Ródoksen saarella
* Profítis Ilías, vuori Thessaliassa
* Profítis Ilías, vuori Thíran saarella Santorínin saariryhmässä
* Profítis Ilías, yksi Aroánia-vuoren huipuista Peloponnesoksella
* Profítis Ilías, yksi Erýmanthos-vuoren huipuista Peloponnesoksella
* Profítis Ilías, yksi Falakró-vuoren huipuista Itä-Makedoniassa
* Profítis Ilías, Kithairónas-vuoren korkein huippu Keski-Kreikassa
* Profítis Ilías, Mávro Óros -vuoren korkein huippu Peloponnesoksella
* Profítis Ilías, Óchi-vuoren korkein huippu Euboialla
* Profítis Ilías, yksi Ólympos-vuoren huipuista
* Profítis Ilías, Óssa-vuoren korkein huippu Thessaliassa
* Profítis Ilías, Taÿ́getos-vuoren korkein huippu Peloponnesoksella
* Profítis Ilías, Veroúsia-vuoren korkein huippu Thessaliassa
* Profítis Ilías, Antíparoksen saaren korkein kohta
* Profítis Ilías, Kálymnoksen saaren korkein kohta
* Profítis Ilías, Kéan saaren korkein kohta
* Profítis Ilías, Koufonísin saaren korkein kohta
* Profítis Ilías, Kýthnoksen saaren korkein kohta
* Profítis Ilías, Míloksen saaren korkein kohta
* Profítis Ilías, Mýkonoksen saaren korkein kohta
* Profítis Ilías, Nísyroksen saaren korkein kohta
* Profítis Ilías, Pátmoksen saaren korkein kohta
* Profítis Ilías, Psarán saaren korkein kohta
* Profítis Ilías, Sífnoksen saaren korkein kohta
* Profítis Ilías, Spétseen saaren korkein kohta
* Profítis Ilías, Tíloksen saaren korkein kohta

## Katso myös

* Ágios Ilías, useita paikkoja
Profítis Ilías (Thíra)

**Profítis Ilías** () on vuori Thíran saarella Santorínin saariryhmässä Kreikassa. Se on saaren korkein kohta ja sen korkeus on 567 metriä.

Profítis Ilías sijaitsee Thíran kaakkoisissa keskiosissa ja sieltä on hyvä näköala koko saarelle. Vuori on saanut nimensä siellä olevasta Profeetta Elian luostarista. Vuoren huipulla on myös lukuisia telemastoja. Profítis Ilíaksen pohjoispuolella sijaitsevat kylät Pýrgos Kallistís, Episkopí Goniás ja Kamári, ja eteläpuolella Emporeío ja Períssa. Vuoren kaakkoispuolella sijaitsee pienempi Mésa Vounó -vuori, jossa sijaitsevat antiikin Theran rauniot.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Five Minutes with Arctic Monkeys

**Five Minutes with Arctic Monkeys** on brittiläisen indie rock-yhtye Arctic Monkeysin kahden kappaleen demosingle, joka julkaistiin 30. toukokuuta 2005. Se sisältää kaksi kappaletta, "Fake Tales of San Francisco", sekä "From the Ritz to the Rubble", jotka julkaistiin myös yhtyeen debyyttialbumilla *[[Whatever People Say I Am, That’s What I’m Not]]*.

Single julkaistiin Bang Bang Recordings levy-yhtiön nimen alla, joka oli yhtyeen perustama. Myöhemmin Arctic Monkeys on levyttänyt Domino Records -levy-yhtiölle.

Singlestä tehtiin vain 1500 CD-levyä ja 1500 vinyyliä. Nämä kopiot ovat nykyään harvinaisia.

## Kappaleet
# 
# 

## Lähteet
*http://www.arcticmonkeys.com/release.php?id=1
Ptóo

**Ptóo** (), antiikin **Ptoion** (, myös ; ), on vuori Boiotiassa Keski-Kreikassa. Sen korkeus idässä on 781 metriä (Petalás-huippu) ja lännessä 725 metriä (Agía Pelagía).

Ptóo-vuori sijaitsee Boitian itäosassa linnuntietä noin 18 kilometriä pohjoiseen Thívan kaupungista ja noin 25 kilometriä länteen Chalkídan kaupungista. Se muodostaa itä-länsisuuntaisen vuorijonon, joka ulottuu Kopaḯdan tasangolta Pohjoisen Euboianlahden rannikolle.

## Historia

Ptoion-vuorella sijaitsi antiikin aikana Apollon Ptoioksen kulttipaikka, Apollon Ptoioksen pyhäkkö, joka oli Boiotian merkittävimpiä pyhäkköjä. Siellä toimi Apollonin oraakkeli. Kreikkalaisessa mytologiassa vuori sai nimensä Ptoion-nimisestä heeroksesta, joka oli boiotialaisen kuningas Athamaan poika.

Vuori on ollut kulttikäytössä viimeistään mykeneläisellä ajalla, sillä se mainitaan Thebasta löydetyissä lineaari-B-tauluissa nimellä *Ptoios*. Apollon Ptoioksen pyhäkkö oli olemassa viimeistään antiikin aikana arkaaisella kaudella. Se sijaitsi antiikin aikaisen Akraifian kaupungin lähellä, lähellä nykyistä Akraífnion kylää. Pyhäkön perustaminen saattaa olla kytköksissä Orkhomenokseen, mutta Herodotoksen ja Pausaniaan mukaan pyhäkkö oli ainakin myöhemmin thebalaisten hallinnassa. Alueelta on löydetty lukuisia kuros- ja kore-patsaita, ja Ptoion vaikuttaa olleen ensimmäisiä paikkoja Deloksen ohella, jossa tällaisia patsaita on alettu lahjoittaa ja pystyttää pyhäkköalueelle.

Noin kilometri lännempää on löydetty toinen, pienempi Ptoioksen heroon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Radomir (vuori)

**Radomir** () eli **Kalampáka** (; myös *Kalambáka*) on vuori Belasitsa- eli Béllesvuorilla Bulgarian ja Kreikan rajalla. Se on Belasitsavuorten korkein huippu ja sen korkeus on 2&nbsp;031 metriä ja prominenssi 1&nbsp;595 metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Váltos

**Váltos** () tai **Váltou** (Βάλτου, gen.) on vuori ja vuorijono läntisessä Manner-Kreikassa. Sen suurin korkeus on 1&nbsp;852 metriä.

Váltos sijaitsee Länsi-Kreikkaan kuuluvan Aitolia-Akarnanian alueyksikön pohjoisosassa sekä Epeirokseen kuuluvan Ártan alueyksikön kaakkoisosassa. Vuoren nimi tarkoittaa ”Suovuoria”. Váltoksen korkeimman huipun nimi on Aetoí (Αετοί). Muut korkeimmat huiput ovat Kokkinólakos (Κοκκινόλακος, 1&nbsp;750 m), Ntoulopétra (Ντουλοπέτρα, 1&nbsp;643 m) ja Chelóna (Χελώνα, 1&nbsp;538 m).

## Lähteet
Tómaros

**Tómaros** () eli **Olýtsikas** (Ολύτσικας) on vuori Píndos-vuoristossa Epeiroksessa Kreikassa. Sen korkeus on 1&nbsp;974 metriä.

Tómaros sijaitsee Ioánninan alueyksikön alueella linnuntietä noin 21 kilometriä etelälounaaseen Ioánninan kaupungista. Dodonan arkeologinen alue sijaitsee vuoren koillispuolella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Velliá

**Velliá** (, myös *Véllia*, Βέλλια) eli **Méllia** (Μἐλλια) on vuori Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Sen korkeus on 1&nbsp;754 metriä.

Velliá on Áskion vuorimassiivin jatke ja sijaitsee Kozánin alueyksikön alueella Länsi-Makedoniassa. Sen korkeimman huipun nimi on sama kuin itse vuorella. Muut korkeimmat huiput ovat Pýrgos (Πὐργος, 1&nbsp;688 m) ja Traní Ráchi (Τρανή Ράχη, 1&nbsp;505 m).

## Lähteet
Särkänniemi (niemi)

**Särkänniemi** on niemi Tampereella noin kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Se erottaa Mustanlahden Näsijärven selästä. Niemellä sijaitsee Särkänniemen huvipuisto.

## Niemen historiaa

Särkänniemi syntyi Onkiniemestä ja viereisestä Särkänsaaresta, jotka yhdistettiin täytemaan avulla niemeksi 1880-luvulla. Niemen rajaama Mustanlahden satama oli 1960-luvulle saakka vilkas sisävesisatama, jonka läpi virtasi paljon tukkeja, halkoja ja rakennuskiviä eri puolilta Näsijärveä Tampereen tarpeisiin. Niemestä louhittiin myös kiveä.

Särkänniemen alueella toimi 1800-luvulla muun muassa kolme olutpanimoa sekä jäävarasto. Niemen kärjessä toimi pitkään 1900-luvulla saha, jonka mittava halkovarasto täytti koko niemen kaupungin puoleisen rannan. Niemi oli ennen huvipuistoa suosittu kaupunkilaisten ilmainen vapaa-ajan viettopaikka. Kesällä sen kalliot ja mainiot pienet hiekkapoukamat tarjosivat hyvät uintimahdollisuudet, ja talvella ne olivat suosittuja mäenlaskussa.

## Lähteet
Ypsário

**Ypsário** (, myös *Ypsári*, Υψάρι ja ; transl. myös *Ipsári(o)(n)*) on vuori Thásoksen saarella Kreikassa. Se on saaren korkein vuori ja sen korkeus on lähteestä riippuen 1&nbsp;204–1&nbsp;208 metriä.

Ypsário sijaitsee Thásoksen saaren keskellä. Vuori on Thásoksella suosittu vaelluskohde ja sen huipulta avautuu hyvä näköala koko saarelle sekä pohjoiselle Egeanmerelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lauren Beukes

**Lauren Beukes** (s. 1976 Johannesburg) on eteläafrikkalainen televisiokäsikirjoittaja, kolumnisti ja kirjailija.

Beukes opiskeli luovaa kirjoittamista Kapkaupungin yliopistossa ja työskenteli 12 vuotta freelancetoimittajana. Hän kirjoitti muun muassa *[[The Sunday Times]]iin*, *[[The Hollywood Reporter]]iin*, *[[Marie Claire]]en* ja *[[The Big Issue]]en*.

Beukesin teos *Zoo City* (2010) sai Arthur C. Clarke -palkinnon. Se oli ehdolla myös World Fantasy -palkinnon saajaksi. Romaani *Säkenöivät tytöt* oli Tähtivaeltaja-palkintoehdokkaana 2014.

## Suomennetut teokset
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lauren Beukesin verkkosivut.
Nire (1944)

**Nire** () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1945 valmistunut Tachibana-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 14. elokuuta 1944. Se laskettiin vesille 25. marraskuuta ja otettiin palvelukseen 31. tammikuuta 1945.

## Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta 15. lokakuuta 1945 ja romutettiin 1948.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Tuliorakas

**Tuliorakas** (*Hydnellum auratile*) on nahkaorakkaisiin kuuluva Suomessa äärimmäisen uhanalainen sienilaji, jonka lakki on korkeintaan viisi senttimetriä pitkä, keskeltä oranssi ja reunalta vaalea. Laji on levinnyt ympäri Eurooppaa ja sitä tavataan myös luoteisimmassa Pohjois-Amerikassa.

Tuliorakas on kasvupaikan suhteen kalkinvaatija. Suomessa se on harvinainen, itse asiassa äärimmäisen uhanalainen, ja se tunnetaan vain Paraisten saaristosta. Laji muistuttaa paljon oranssiorakasta (*Hydnellum aurantiacum*), mutta sen muoto on säännöllisempi eikä siinä havaita kirkkaanvalkoista. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Tuliorakas (''Hydnellum auratile'')
Sousáki

**Sousáki** (, myös *Susáki*) on sammunut tulivuori Korintin kannaksella Kreikassa. Sen korkeus on noin 180 metriä.

Sousáki sijaitsee Loutráki-Perachóra-Ágioi Theódoroin kunnassa Korinthian alueyksikön koillisosassa Ágioi Theódoroin kaupungin länsipuolella, linnuntietä noin 14 kilometriä itään Kórinthoksen kaupungista, noin 24 kilometriä länsilounaaseen Mégaran kaupungista ja noin 58 kilometriä länteen Ateenan keskustasta. Tulivuori on niin kutsutun helleenisen kaaren läntisimpiä. Se oli aktiivinen viimeksi noin 2,7 miljoonaa vuotta sitten. Maasta purkautuu kuitenkin rikkikaasuja ja muita vulkaanisia kaasuja, ja alue on seismisesti aktiivista. Tulivuoren alueella on kaksi rotkoa.

## Lähteet
Susaki

**Susaki** () on Japanin kaupunki Shikokun saarella Kōchin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin keskiosassa Tyynenmeren Tosanlahden rannikolla Kōchin kaupungin lounaispuolella. Kaupungin alue on pääosin metsäistä vuoristoa lukuun ottamatta Shinjōjoen kapeaa laaksoa, jonka suulle, Susakinlahden rannikolle, kaupungin keskusta on rakentunut. Sen eteläpuolella sijaitsee Nominlahti useine pienine saarineen ja itäpuolella pitkänomainen, maisemistaan tunnettu Uranouchinlahti, jossa on aiemmin harjoitettu helmenviljelyä. Susakissa on 21&nbsp;574 asukasta (syyskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 135,34 neliökilometriä.

Susaki sai kaupunkioikeudet vuonna 1954, kun silloiseen Susakin maaseutukaupunkiin liitettiin neljä ympäristön kyläkuntaa. Tärkeitä elinkeinoja ovat kalastus, vesiviljely ja maanviljely, joka tuottaa esimerkiksi vihanneksia ja hedelmiä, kuten *[[mikan]]*-mandariineja. Erityisesti *myōga*-inkiväärin (*[[Zingiber mioga]]*) satomäärät kuuluvat maan suurimpiin. Susakilla on hyvä luonnonsatama, joka on nimitetty virallisesti merkittäväksi satama-alueeksi. Sieltä viedään muun muassa sementtiä, puutavaraa ja kalkkikiveä. Kaupunkiin on toisen maailmansodan jälkeen kehittynyt sementti- ja elektroniikkateollisuutta ja se on lähiseutunsa kaupallinen keskus.

Susakin nähtävyyksiin lukeutuvat esimerkiksi Yokonamin niemimaan kauniit rannikkomaisemat, Tosan daimiokunnan historialliset linnoitusrakenteet bakumatsu-kaudelta ja Otonashi-jinjan pyhäkkö, jonka rakennukset on nimetty tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi. Kaupunkia palvelee JR Shikokun Dosan-linja.

## Kuvia

Tiedosto:野見湾.jpg|Nominlahtea
Tiedosto:Koyasan Daizenji 01.jpg|Daizen-jin temppeli
Tiedosto:Otonashi jinja 04.JPG|Otonashi-jinja
Tiedosto:Susaki Station-2018-03.jpg|Susakin rautatieasema


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Faidriadit

**Faidriadit** (, ”Loistavat”; ) on antiikin aikainen kahden jyrkän kallioseinämän nimitys Parnassós-vuorella Kreikassa. Kalliot ovat osa vuoren etelärinnettä ja kohoavat jyrkästi Delfoin pyhäkköalueen yläpuolelle.

Faidriadit muodostavat eräänlaisen luonnonlinnoituksen Delfoin pohjoispuolelle. Kallioiden välisestä halkeamasta virtaa Kastalian lähde.

Herodotos kertoo *[[Historiateos|Historiateoksessaan]]*, että kallioilta putosi (tai pudotettiin) kiviä persialaissotien aikaan persialaisten lähestyessä Delfoita idästä. Tämä pelasti pyhäkköalueen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
P-Kloorianiliini

**p-Kloorianiliini** eli **4-kloorianiliini** (C6H6NCl) on aniliinin kloorattuihin johdannaisiin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa väriaineiden, lääkkeiden ja maatalouskemikaalien valmistukseen. p-Kloorianiliini on o- ja m-kloorianiliinien isomeeri.

## Ominaisuudet
p-Kloorianiliini on huoneenlämpötilassa valkoista tai hieman kellertävää kiteistä ainetta. Se liukenee hieman viileään veteen ja paremmin kuumaan. Erittäin hyvin yhdiste liukenee muun muassa etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Yhdiste on myrkyllistä ja ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Aineelle altistuminen voi johtaa methemoglobiinin muodostumiseen veressä.

## Valmistus ja käyttö
p-Kloorianiliinia valmistetaan pelkistämällä p-kloorinitrobentseeniä vedyttämällä jalometallikatalyyttien tai jalometallien sulfidien ja oksidien muodostaman katalyytin läsnä ollessa.

p-Kloorianiliinia voidaan käyttää valmistettaessa muita orgaanisia yhdisteitä. Siitä saadaan muun muassa atsovärejä, maatalouskemikaaleja kuten hyönteismyrkkyjä ja lääkeaineita.

## Lähteet
Suomi kuvina

**Suomi kuvina** on WSOY:n kustantama suurikokoinen valokuvakirja, joka ilmestyi vuosina 1930–1951 monina erikielisinä ja eri sisältöisinä painoksina. Teoksen toimittajana oli aluksi Felix Jonasson ja myöhemmin Maija Suova. Teos pyrkii esittelemään Suomen tunnetuimmat turistikohteet, mutta myös suomalaisten arkielämää. Se ei kuitenkaan sisällä reitti- tai majoitusohjeita, joten sitä ei tarkoitettu matkaoppaaksi. 

## Erilaisia painoksia
Felix Jonassonin toimittama vuoden 1929 ensipainos on suomen- ja ruotsinkielinen. Toinen painos (1930) on viisikielinen (suomi–ruotsi–saksa–englanti–ranska). Kuvatekstit ovat lyhyitä, mutta loppulukuna on V. A. Koskenniemen viisisivuinen kuvaus Suomen luonnosta. Teoksen noin 250 valokuvaa on  sijoitettu kukin omalle sivulleen. Valokuvat ovat 27 kuvaajalta. Teos on jäsennelty maantieteellisesti Etelä-Suomesta alkaen. Vuoden 1934 painos sisältää myös italiankielisen tekstin (*Finlandia Pintoresca*).

Seuraavissa painoksissa siirryttiin kaksikielisiin teksteihin. Suomen ja ruotsin kielellä teosta julkaistiin nimellä *Suomi kuvina / Finland i ord och bild* (1944, 1949),  suomi–saksa-teos oli *Suomi kuvina / Finnland in Bild und Wort / Das ist Suomi* (1943), suomi–englanti-teos *Suomi kuvina / Finland in pictures* (1946, 1947). Näiden painosten toimittajana oli Maija Suova. Kuvitusta elävöitettiin muun muassa lisäämällä otoksia henkilöistä ja tilanteista sekä sijoittamalla kuvat sivuille vapaammin.

Saksaan suunnattu vuoden 1943 painos heijastaa jatkosodan aikaista ilmapiiriä. Niinpä kuvateksteissä korostetaan saksalais-suomalaista yhteistyötä. Tuodaan myös esille Suomen hyvää suoritusta talvisodassa. Teoksen rakenne ei ole maantieteellinen, vaan teemoina ovat järviluonto, keskiyön aurinko, kaupungit, hävitetty Karjala, elinkeinot, urheilu ja suomalainen sotilas. Koskenniemen luontokuvauksen tilalle on alkuluvuksi sijoitettu hänen Maamme-laulua mukaileva runonsa *Isänmaan kasvot*. Suuri osa 1940-luvun painosten kuvista on Aarne Pietisen otoksia, mutta mukana on myös Heikki Ahon, Björn Soldanin, Matti Poutvaaran, István Ráczin ja muidenkin kuvaajien otoksia.

## Katso myös
* Finland i bilder : Suomi kuvissa

## Lähteet
Licháda (vuori)

**Licháda** (, ), antiikin **Kenaion** (, ), on vuori ja niemi Euboian saarella Kreikassa. Sen korkeus on 677 metriä.

Lichádan niemi muodostaa Euboian luoteiskärjen. Siellä sijaitsee Lichádan kylä ja niemen edustalla Lichádes-niminen saariryhmä. Antiikin aikana vuorella oli Zeus Kenaioksen kulttipaikka. Kreikkalaisessa mytologiassa vuori sai myöhemmän nimensä Likhaasta, jonka Herakles heitti paikalla mereen ollessaan uhraamassa Zeukselle.

## Lähteet
Erik Törnros

**Per Erik Valter Törnros** (s. 11. kesäkuuta 1993 Gävle, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä. Törnros edustaa Veikkausliigassa pelaavaa PS Kemiä.

Törnros pelasi vuosina 2010–2013 Geflessä 16 Allsvenskan-ottelua maaleitta. Kaudella 2012 hän pelasi lainalla Bragessa seitsemän Superettan-ottelua tehden kaksi maalia. Kaudeksi 2014 Törnros siirtyi pysyvästi Brageen pelaten 1. divisioonassa 16 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Kaudella 2015 Törnros pelasi 1. divisioonaa Dalkurdissa tehden 24 sarjaottelussa kymmenen maalia joukkueen noustessa Superettaniin.

Kaudella 2016 Törnros ehti edustaa Dalkurdia kuudessa sarjaottelussa tekemättä maaleja, kunnes hänet elokuussa lainattiin Veikkausliigassa pelaavaan PS Kemiin.

Törnros on edustanut Ruotsia alle 17-vuotiaiden maajoukkuetasolla.

## Lähteet
Mouríki

**Mouríki** () on Áskio-vuoren massiiviin kuuluva vuori Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Sen korkeus on 1&nbsp;703 metriä.

Mouríki sijaitsee Kastorián ja Kozánin alueyksiköiden rajalla Länsi-Makedonian alueella. Vuori on Áskiovuorten jatke, mutta geologisesti erillinen, sillä se on liuskekiveä Áskion ollessa kalkkikiveä. Vuoren korkeimmasta huipusta käytetään samaa nimeä kuin koko vuoresta. Muita korkeita huippuja ovat Pétra Márkou (Πέτρα Μάρκου, 1&nbsp;655 m), Akónia (Ακόνια, 1&nbsp;468 m), Kástro Zóta (Κάστρο Ζώτα, 1&nbsp;413 m) ja Gkoúfa (Γκούφα, 1&nbsp;285 m).

Eordaían kunnan Mouríkin kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä vuoresta.

## Lähteet
Antigua ja Barbuda kesäolympialaisissa 2008

**[[Antigua ja Barbuda]]** osallistui Pekingin olympialaisiin vuonna 2008 joukkueella, johon kuului viisi urheilijaa, jotka osallistuivat yleisurheiluun ja uintiin. Lipunkantajana avajaisissa toimi korkeushyppääjä James Grayman. Tämä oli maan kahdeksas esiintyminen olympialaisissa.

## Joukkue

### Uinti

Viisitoistavuotias naisuimari Kareem Valentine oli Antigua ja Barbudan ainoa uimari Pekingin olympialaisissa jääden kuitenkin lopputilastoissa 96:nneksi eli toiseksi viimeiseksi kaikista uimareista.

*Kareem Valentine - Naisten 50 metrin vapaauinti

### Yleisurheilu

Parhaiten Antigua ja Barbudan joukkueesta pärjäsivät Daniel Bailey, joka pääsi miesten 100 metrin juoksun neljännesvälieriin, ja Brendan Christian, joka puolestaan pääsi miesten 200 metrin juoksun välieriin , mutta siihen matka katkesi. James Grayman ja Sonia Williams puolestaan jäivät lajiensa karsintoihin.

*Daniel Bailey - Miesten 100 metrin juoksu
*Brendan Christian - Miesten 200 metrin juoksu 
*James Grayman - Miesten korkeushyppy
*Sonia Williams - Naisten 100 metrin juoksu 

## Lähteet
Enkelten unelmaelämä

**Enkelten unelmaelämä** (*La Vie rêvée des anges*) on Erick Zoncan ohjaama ranskalainen draamaelokuva vuodelta 1998. Zonca teki myös elokuvan käsikirjoituksen yhdessä Roger Bohbot’n kanssa. Pääosia, kahta parikymppistä ystävätärtä näyttelevät Élodie Bouchez ja Natacha Régnier palkittiin parhaina naisnäyttelijöinä Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 1998.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Enkelten unelmaelämän* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Juoni
Työttömyyden vaivaamassa entisessä hiilikaivoskaupungissa Lillessä kaksikymmenvuotiaat Isa ja Marie yrittävät selviytyä toimeentulon ja ihmissuhteiden aallokossa. Elämänmyönteinen Isa on kätevä käsistään, muttei silti tahdo selviytyä tekstiilitehtaan saumauskoneesta vaan jää työttömäksi. Hän kokee, että kaikki kiva tapahtuu hänen ystävättärelleen, vaalealle ja temperamenttiselle Marielle.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Lasíthin ylätasanko

**Lasíthin ylätasanko** (, myös *Lasíthin/Lassíthin tasanko*) on ylätasanko Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Lasíthin alueyksikön alueella saaren itäosassa noin 60 kilometriä itäkaakkoon Iraklionista.

Lasíthin ylätasanko sijaitsee Lasíthi- eli Díktivuoriston keskellä noin 850 metrin korkeudella merenpinnasta. Tasankoa ympäröivät Lasíthivuoriston huiput Seléna (1&nbsp;559 m) pohjoispuolella, Katharó  (1&nbsp;564 m) ja Varsámi (1&nbsp;545 m) itäpuolella, Díkti eli Spathí (2&nbsp;148 m) eteläpuolella, sekä Aféntis (1&nbsp;571 m) ja Louloudáki (1&nbsp;163 m) länsipuolella. Tasanko on Kreetan laajin ylätasanko ja sen pituus itä-länsisuunnassa on noin 11 kilometriä ja leveys pohjois-eteläsuunnassa noin 6 kilometriä. Pinta-alaa tasangolla on noin 25 neliökilometriä. Korkeudesta johtuen ilmasto tasangolla on muuta Kreetaa viileämpi. Lumien sulamisvedet valuvat tasangolle ja tekevät sen maaperästä hedelmällisen joskin soisen ilman kuivatusta.

Tasanko on ollut tärkeä asuinpaikka jo esihistoriallisella ajalla, ja sieltä on tehty merkittäviä löytöjä neoliittiselta ja minolaiselta kaudelta. Varhaisimmat merkit asutuksesta ovat ajalta 6000 eaa. Tasangon lounaislaidalla sijaitsee Díktin luola, joka on eräs ehdokas Zeuksen syntymäpaikaksi kreikkalaisessa mytologiassa ja merkittävä minolainen kulttipaikka. Tasangon pohjoislaidalla sijaitsee Karfí, joka oli eräs minolaisen kulttuurin viimeisiä asutuksia. Alue kukoisti edelleen antiikin aikana ja bysanttilaisella keskiajalla. 1200-luvulla venetsialaiset ajoivat asukkaat pois tasangolta ja se autioitui 1400-luvulle saakka, kunnes aluetta tarvittiin jälleen viljelyyn ja sinne rakennettiin kuivauskanavat (12 pohjois-eteläsuunnassa ja 20 itä-länsisuunnassa) ja ojitus. Nykyisin tasanko on merkittävä viljelyalue ja muistuttaa suurta puutarhaa.

Tasangosta on saanut nimensä paitsi koko Lasíthin alueyksikkö myös tasangon alueen kattava Oropédio Lasithíoun kunta. Kunnan kuntakeskus ja alueen merkittävin asutus Tzermiádon kylä sijaitsee tasangon koillislaidalla. Muita tasangon laidan kyliä ovat muun muassa Ágios Geórgios, Avrakóntes, Kamináki, Marmakéto ja Psychró. Monet asukkaista muuttavat pois tasangolta talven ajaksi. Nykyisin alue tunnetaan muun muassa lukuisista vanhoista tuulimyllyistään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Alma Media Finland

**Alma Media Finland Oy** (elokuuhun 2024 **Alma Talent Oy**) on Alma Median tytäryhtiö, joka kustantaa ja julkaisee ammatti- ja talouslehtiä sekä kirjoja. Lisäksi yritys tarjoaa eri alojen ammattilaisille ja yrityksille osaamisen kehittämistä tukevia ja liiketoimintaa kasvattavia palveluja. Yritys perustettiin vuonna 2016, kun Alma Media ja Talentum yhdistyivät.

Vuonna 2019 Alma Talentin liikevaihto oli noin 78,0 miljoonaa ja liikevoitto noin 8,9 miljoonaa euroa. Alma Talentin julkaisut tavoittivat vuonna 2020 yhteensä noin 1,4 miljoonaa lukijaa viikossa.

31. elokuuta 2024 Alma Media Suomi Oy sulautui Alma Talent Oy:hyn ja Alma Talent Oy:n nimi vaihdettiin Alma Media Finland Oy:ksi.

## Julkaisut

Nykyiset julkaisut:
*Iltalehti
*Arvopaperi
*Kauppalehti
**Kauppalehti Optio
**Kauppalehti Fakta
**Toimitilat Kauppalehti
*Mediuutiset
*Mikrobitti
*Talouselämä
*Tekniikka & Talous
*Tivi 
*Uusi Suomi

Entisiä julkaisuja:
*Affärsvärlden (Ruotsi, myyty 2020)
*Arbetarskydd (Ruotsi, myyty 2020)
*Dagens Media (Ruotsi, myyty 2018)
*Lag & Avtal (Ruotsi, myyty 2020)
*Markkinointi & Mainonta (lakkautettu 2020)
*Metallitekniikka (lakkautettu 2020)
*Ny Teknik (Ruotsi, myyty 2020)
*Personal & ledarskap (Ruotsi, myyty 2020)
*Tekniikan historia (lakkautettu 2020)
*Teknikhistoria (Ruotsi, myyty 2020)

## Palveluliiketoiminta

* Kirjat ja sisältöpalvelut
* Tietopalvelut
* Tapahtumat
* Koulutukset
* Suoramarkkinointi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Alma Talent
Dendrán haarniska

**Dendrán haarniska** on mykeneläisaikainen, pronssikautinen pronssihaarniska, joka on löydetty haudasta Argoliin Dendrán kylästä (hauta 12) Kreikasta. Haarniska on esillä Náfplion arkeologisessa museossa.

Haarniska on ajoitettu LH II tai LH IIB -kaudelle 1400-luvun eaa. loppupuolelle. Kokonaisuuteen kuuluu rintapanssari ja selkäpanssari; hametta muistuttava alaosa, jossa on kolme levyä edessä ja kolme takana; sekä kaulasuoja ja olkasuojat. Siihen on kuulunut myös villisian torahampailla päällystetty kypärä. Haarniskan paino on noin 15 kiloa ja levyjen paksuus noin 1 millimetri. Haarniska muistuttaa Homeroksen *[[Ilias|Iliaassa]]* kuvaamia asepukuja sekä lineaari-B-kirjoituksen haarniskaa tarkoittavassa logogrammissa numero 163 kuvattua haarniskaa.

Kokeellisen arkeologian tutkimuksissa haarniska on todettu varsin toimivaksi, mutta tarkoitetuksi mitä ilmeisimmin lähinnä mies miestä vastaan -taisteluihin ennemmin kuin yleiseksi suojaksi taistelukentillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Villisian torahammaskypärä

**Villisian torahammaskypärät** olivat tyypillisiä kypäriä mykeneläisessä kulttuurissa. Niissä nahkainen tms. päähine oli päällystetty villisian torahampailla.

Homeros kuvaa tällaisen kypärän *[[Ilias|Iliaassa]]*:

Useissa mykeneläisissä seinämaalauksissa sotilailla on juuri torahammaskypärät. Kypäriä on löydetty myös arkeologisissa kaivauksissa, useimmiten haudoista. Torahammaskypärä kuuluu osana muun muassa Dendrán haarniskaan, joka on esillä Náfplion arkeologisessa museossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mithridateen hautareliefi

**Mithridateen hautareliefi** (myös *Attikalainen hautareliefi*) on antiikin kreikkalainen hautareliefi, joka on ajoitettu noin 300-luvulle eaa. Se esittää vikuroivaa hevosta, jota afrikkalainen orjapoika yrittää rauhoitella. Reliefin nimi on peräisin siitä, että se on joskus yhdistetty liittyväksi Mithridates VI:n hautaan.

Reliefi on tehty Pentelikon-vuoren marmorista. Sen leveys on 1,91 metriä, korkeus 1.99 metriä ja paksuus 34 senttimetriä. Veistos on löydetty Ateenan rautatieaseman läheltä. Nykyisin se on esillä Kansallisessa arkeologisessa museossa (sali 27, artikkeli 4464) Ateenassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Soturivaasi

**Soturivaasi** on Mykenestä löydetty mykeneläisaikainen, pronssikautinen krateeri, jonka kuvitus esittää sotilaita.

Vaasi on ajoitettu noin vuoteen 1200 eaa. Vaasin löysi Heinrich Schliemann Mykenen kaivauksissa 1800-luvulla eräästä rakennuksesta läheltä hautakehä A:ta. Vaasia kauttaaltaan kiertävässä kuvituksessa on sotilaita, joilla on asepuvut, kypärät, kilvet ja keihäät.

Nykyisin vaasi on esillä Kansallisessa arkeologisessa museossa (sali 4) Ateenassa. Se on merkittävimpiä ja tunnetuimpia esimerkkejä myöhäisen helladisen kauden keramiikasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aíginan aarre

**Aíginan aarre** on nimitys, jota käytetään Aíginan saarelta Kreikasta löydetyistä kullasta ja puolijalokivistä tehdyistä minolaisaikaisista koruista. Nykyisin korut ajoitetaan noin vuosiin 1850–1550 eaa.

Aíginan aarre on merkittävimpiä pronssikautisia korukokoelmia. Korujen kerrotaan löytyneen minolaisesta haudasta vuonna 1891, mutta tarkka löytöhistoria on epävarma. British Museum hankki kokoelman vuonna 1892. Arthur Evans teki korulöydöstä tieteellisen julkaisun vuonna 1893. Korut ajoitettiin pitkään nuoremmiksi, ja niiden ehdotettiin aluksi olevan mykeneläisiä, foinikialaisia tai peräisin vasta antiikin ajalta.


Aegina treasure 05.jpg|Kaulakoruja, kultaa ja puolijakokiviä.
Minoan Master of Animals jewellery.jpg|Kaulakoru: Potnia Theron?
Aegina treasure 14.jpg|Kultakoru.
Aegina treasure 19.jpg|Sormus, kultaa ja puolijakokiviä.
Aegina treasure 11.jpg|Kultakoru.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Agía Triádan sarkofagi

**Agía Triádan sarkofagi** (myös *Hagia Triadan sarkofagi*) on pronssikautinen sarkofagi eli *[[larnaks]]*, joka on valmistettu LM IIIA2 -kaudella noin vuonna 1370–1320 eaa. ja löydettiin Agía Triádasta Kreetan saarelta Kreikasta vuonna 1903. Se on peräisin ajalta, jolloin Kreeta oli mykeneläisen kulttuurin vallan alla, ja se yhdistelee minolaisia ja mykeneläisiä vaikutteita sekä mahdollisesti myös egyptiläisiä vaikutteita.

Sarkofagi löydettiin ylhäisen henkilön haudasta. Se on tehty kalkkikivestä, joka on päällystetty laastilla. Sen pituus on noin 1,38 metriä, korkeus noin 0,9 metriä ja leveys noin 0,45 metriä. Sarkofagi on kauttaaltaan koristeltu värikkäällä kuvituksella, joka esittää mykeneläisen ajan Kreetan hautaustapoja tai muita uskonnollisia seremonioita, ja on merkittävä lähde niiden tuntemisen kannalta. Toisessa pitkistä sivuista kuvitus on jaettu kolmeen osaan, jotka ovat naisten kulkue, härän uhraus musiikin soidessa sekä uhritoimitusta alttarilla suorittava mies. Toinen pitkistä sivuista on jaettu kahteen osaan, ja sen kuvituksessa ovat miesten ja naisten kulkue sekä miesten kulkue, joka uhraa eläimiä ja veneen. Päätyjen kuvituksessa on kummassakin kaksi naista vaunuissa, toisella puolella vaunuja vetää hevonen ja toisella aarnikotka. Materiaaliltaan ja kuvitukseltaan sarkofagi on ainutlaatuinen tunnettujen minolaisten larnaksien joukossa.

Sarkofagin löysi Agía Triádan hautausmaan kaivauksissa Roberto Paribeni 23. kesäkuuta vuonna 1903. Sarkofagi on esillä Iraklionin arkeologisessa museossa (sali XIV).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Antonia Lottner

**Antonia Lottner** (s. 13. elokuuta 1996 Salzburg, Itävalta) on saksalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 175 elokuussa 2016. Lottner oli junioreiden maailmanlistalla parhaimmillaan kolmantena heinäkuussa 2012. Hän pääsi karsintojen kautta mukaan Yhdysvaltain avoimiin 2016.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Akanthos-pylväs

**Akanthos-pylväs** eli *Delfoin tanssijat* on Delfoista Apollonin temppelin läheltä löydetty antiikin kreikkalainen marmoripylväs, jonka ympärillä on kolme tanssivaa naishahmoa. Pylväs on usein ajoitettu pystetyksi vuoden 400 eaa. jälkeen ja sen on ajateltu kaatuneen maanjäristyksessä vuonna 373 eaa. Toisen teorian mukaan pylväs olisi kuitenkin ateenalaisten vuoden 375 eaa. jälkeen pystyttämä, eikä siinä ole merkkejä maanjäristysvaurioista.

Pylvään kokonaiskorkeus on ollut noin 12,2 metriä. Varsinainen pylväs, jonka korkeus on ollut noin 8,8 metriä, on koristeltu akantinlehtiä esittävällä koristekuviolla, mistä pylväs on myös saanut nimensä. Sen päällä on ollut veistetty tripodi eli kolmijalka, jonka ympärillä on kolme tanssivaa karyatidia muistuttavaa mahdollisesti Artemiille omistettua neitoa. Erään teorian mukaan Delfoin Omfalos-kivi eli ”maailmannapa” olisi ollut sijoitettuna kokonaisuuden huipulle.

Pylvään yläosa, mukaan lukien akantinlehtikapiteeli sekä tanssivat neidot, on esillä Delfoin arkeologisessa museossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Antikytheran filosofi

**Antikytheran filosofi** on filosofia esittävä antiikin kreikkalainen pronssiveistos, joka löydettiin niin kutsutusta Antikytheran hylystä läheltä Antikytheran saarta vuonna 1901. Se on ajoitettu hellenistiselle kaudelle noin vuoteen 240 eaa. Nykyisin veistos on sijoitettu Kansalliseen arkeologiseen museoon (sali 30) Ateenassa.

Veistos esittää parrakasta, pitkään himationiin pukeutunutta miestä, joka on esitetty seisomassa sauva vasemmassa kädessään ja oikea käsi ojennettuna puhujille tyypilliseen tapaan. Asusta päätellen filosofi on edustanut kyynistä koulukuntaa. Erään ehdotuksen mukaan kyseessä olisi ollut Bion Borysthenesläinen. Veistoksesta on säilynyt nykyaikaan vain osia. Merkittävimmät osat ovat pää, kädet, jalat sekä osa asusta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Apollon Lykeios

**Apollon Lykeios** () oli Praksiteleen veistämä Apollon-jumalaa esittävä antiikin kreikkalainen pronssiveistos ja siitä alkunsa saanut veistostyyppi. Alkuperäinen veistos, joka on kadonnut, veistettiin myöhäisellä klassisella kaudella noin vuonna 370–360 eaa. Tyypistä on säilynyt useita myöhempiä esimerkkejä, kuten roomalaisaikaisia marmorikopioita.

Veistos esittää Apollonin alastomana nuorukaisena, joka lepuuttaa oikeaa kättään pään päällä. Jumala nojaa pylvääseen ja hänen vasemmassa kädessään on jousi. Lukianoksen mukaan alkuperäinen veistos oli sijoitettu Lykeionin gymnasioniin Ateenassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Apollon Omfalos

**Apollon Omfalos** () oli Apollon-jumalaa esittävä antiikin kreikkalainen pronssiveistos ja siitä alkunsa saanut veistostyyppi. Alkuperäinen veistos oli tehty klassisella kaudella noin vuonna 460 eaa. Se on kadonnut, mutta se tunnetaan myöhempien roomalaisaikaisten marmorikopioiden perusteella.

Veistos esitti Apollonin seisovana alastomana nuorukaisena. Kirjallisten lähteiden perusteella alkuperäisen veistoksen tekijä oli Kalamis. Eräs veistoksen marmorinen kopio on Kansallisessa arkeologisessa museossa (sali 15) Ateenassa. Se on tehty 100-luvulla jaa. ja sen korkeus on 1,76 metriä. Veistos löydettiin Dionysoksen teatterin raunioista vuonna 1862 ja sai napaan (*omfalos*) viittaavan nimensä siitä, että lähellä oli maailmannapaa (Omfalos) esittänyt jalusta. Jalusta ei kuitenkaan ilmeisesti liity veistokseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Apollon Sauroktonos

**Apollon Sauroktonos** (, ”Apollon Liskonsurmaaja”) oli Praksiteleen veistämä Apollon-jumalaa esittävä antiikin kreikkalainen pronssiveistos ja siitä alkunsa saanut veistostyyppi. Alkuperäinen veistos, joka on kadonnut, veistettiin myöhäisellä klassisella kaudella noin vuonna 350–340 eaa. Tyypistä on säilynyt useita myöhempiä esimerkkejä, kuten roomalaisaikaisia marmorikopioita.

Veistos esittää Apollonin alastomana nuorukaisena, joka nojaa puunrunkoon jahdaten siinä kiipeävää liskoa. Hän on juuri sieppaamaisillaan liskon vasempaan käteensä surmatakseen sen oikeassa kädessään olevalla nuolella. Plinius vanhempi mainitsee veistoksen Praksiteleen tekemäksi. Veistoksen aihe on jossain määrin arvoitus, sillä se ei perustuu suoraan kreikkalaisen mytologian kertomuksiin. Se voi kuitenkin liittyä Apollonin ominaisuuksiin puhdistajana ja pahan voittajana sekä kertomukseen Pythonin surmaamisesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Arlesin Afrodite

**Arlesin Afrodite** eli **Arlesin Venus** on Afroditea esittävä antiikin kreikkalainen veistos. Se on todennäköisesti roomalaisaikainen kopio Praksiteleen veistämästä alkuperäisestä Afroditeen patsaasta. Veistos on sijoitettu Louvren taidemuseoon Pariisissa.

Alkuperäinen Praksiteleen tekemä veistos sijaitsi Thespiaissa, ja oli osa veistosryhmää, johon kuuluivat rakkaudenjumalattaren lisäksi myös Eros ja Fryne. Se oli tehty noin vuonna 370–330 eaa. Veistos on muistuttanut monin tavoin Praksiteleen Knidoksen Afroditea, mutta Arlesin Afroditen alaruumis on vaatetettu ja kädet ovat koholla.

Louvressa oleva kopio on peräisin ensimmäisen vuosisadan eaa. lopulta. Se on saanut nimensä siitä, että se löydettiin Arlesin kaupungin roomalaisen teatterin raunioista ja oli esillä kaupungissa, kunnes se lahjoitettiin kuningas Ludvig XIV:lle Versaillesiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Amfipoliin leijona

**Amfipoliin leijona** on leijonaa esittävä antiikin kreikkalainen veistos antiikin Amfipoliista. Se on tehty hellenistisellä kaudella 300-luvulla eaa.

Veistoksen oletetaan olleen pystytetty Aleksanteri Suuren sotapäälliköihin kuuluneen Laomedon Mytileneläisen kunniaksi. Erään toisen teorian mukaan veistos olisi alun perin seissyt niin kutsutun Kastán haudan päällä, mutta tämä ei todennäköisesti pidä paikkansa muun muassa ajoituksen sekä veistoksen painon vuoksi. Veistos löydettiin osina Strymónas-joen varrelta ensimmäisen Balkanin sodan aikana vuonna 1912. Se entisöitiin 1930-luvulla ja on nykyisin sijoitettu tien varteen Strymónaksen etelärannalla Amfípolin kunnassa lähellä Néa Amfípolin ja Néa Kerdýlian kyliä.

Varsinaisen leijonaveistoksen korkeus on 5,3 metriä ja koko veistoksen jalusta mukaan lukien 15,84 metriä. Veistoksen ja jalustan yhteispaino on noin 1&nbsp;500 tonnia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Antikytheran efebi

**Antikytheran efebi** tai *Antikytheran nuorukainen* on nuorta miestä esittävä antiikin kreikkalainen pronssiveistos. Se on ajoitettu klassisen kauden lopulle vuosille 340–330 eaa. Veistos on saanut nimensä siitä, että se löydettiin niin kutsutusta Antikytheran hylystä läheltä Antikytheran saarta vuonna 1900. Veistos on sijoitettu Kansalliseen arkeologiseen museoon (sali 28) Ateenassa.

Veistos esittää nuorukaista seisomassa oikea käsi kohotettuna. Paino on vasemmalla jalalla. Nuorukaisen kädessä on ollut joku esine, joka on kadonnut. Veistoksesta puuttuvat myös silmät. Nuorukaisesta on esitetty useita eri tulkintoja. Yhden yleisen tulkinnan mukaan kyseessä olisi Perseus, joka roikottaa hiuksista Medusan päätä. Toisen myös yleisen tulkinnan mukaan veistos esittäisi Parista kädessään Eriksen omena. Nuorukainen on tulkittu myös muun muassa Apolloniksi, Hermeeksi kädessään kerykeion, Herakleeksi kädessään sauva tai leijonantalja, urheilijaksi kädessään voittopalkinto, sekä nuoren miehen hautaveistokseksi. Patsaan korkeus on 1,96 metriä.

Kuvanveistäjää ei tunneta varmuudella. Nykyisin monet tutkijat uskovat veistoksen olevan Polykleitoksen seuraajien niin kutsutun argoslais-sikyonilaisen koulukunnan tuotantoa, ja kuvanveistäjäksi arvellaan usein Kleon Sikyonilaista. Taiteilijaksi on ehdotettu myös Skopas Paroslaista sekä Eufranor Isthmialaista.

Hylyssä veistos oli osina, joista se on koottu uudelleen. Veistos kunnostettiin alun perin 1901–1902. Tulos osoittautui epätyydyttäväksi, ja siksi veistos purettiin ja koottiin uudelleen vuonna 1947.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Atalanten Hermes

**Atalanten Hermes** (myös *Atalántin Hermes*) oli Hermes-jumalaa esittänyt antiikin kreikkalainen veistos ja siitä alkunsa saanut veistostyyppi. Alkuperäinen veistos on tehty oletettavasti 300-luvulla eaa. Se on kadonnut, mutta se tunnetaan myöhempien roomalalaisaikaisten kopioiden kautta.

Alkuperäisen veistoksen tekijää ei tunneta. Kuvanveistäjäksi on esitetty muun muassa Lysipposta ja Skopasta. Nykyisin veistos nähdään eklektisenä luomuksena, joka yhdistelee piirteitä eri aikakausista ja tyyleistä.

Veistos esittää Hermeen alastomana nuorukaisena, jonka vaatteet ovat vasemmalla olalla sekä vasemmassa kädessään. Eräs veistoksen kopio on esillä Kansallisessa arkeologisessa museossa (sali 21) Ateenassa. Se on tehty 100-luvulla jaa. ja sai nimensä siitä, että löytyi Fthiotiin Atalántista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Delfoin Antinoos

**Delfoin Antinoos** on Antinoosta esittävä roomalaisaikainen veistos noin vuodelta 130–138 jaa. Se löydettiin Delfoin alueen arkeologisten kaivausten yhteydessä heinäkuussa 1894. Veistos on sijoitettu Delfoin arkeologiseen museoon.

Antinoos oli keisari Hadrianuksen rakastettu. Delfoin Antinoos on yksi lukuisista tunnetuista Antinoosta esittävistä veistoksista, ja se oli pystytetty Delfoin pyhäkköalueelle Apollonin temppelin lähelle nuorukaisen kuoleman ja jumalaksi julistamisen jälkeen. Veistos on tehty paroslaisesta marmorista ja sen korkeus on 1,84 metriä. Patsas on säilynyt lähes kokonaisena. Siitä puuttuvat vain kädet kyynärpäistä alaspäin. Antinoos on kuvattu jossain määrin Apollonia muistuttavana nuorukaisena, mikä yhdistää veistoksen juuri Delfoihin. Nuorukaisen vasemmassa kädessä on mahdollisesti ollut jokin Apolloniin liitetty esine, kuten jousi tai lyyra.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Daokhoksen votiivilahja

**Daokhoksen votiivilahja** (myös *Daokhos-ryhmä*) on antiikin kreikkalainen veistosryhmä Delfoin pyhäkköalueelta Kreikasta. Sen on veistänyt mahdollisesti Lysippos tai hänen poikansa Euthykrates myöhäisellä klassisella kaudella noin vuonna 337–332 eaa. Nykyisin veistosryhmän säilyneet osat on sijoitettu Delfoin arkeologiseen museoon.

Veistosryhmän on omistanut votiivilahjana Apollonin pyhäkköalueelle farsaloslainen Daokhos II, joka on ryhmän keskushenkilö. Kokonaisuus on koostunut yhdeksästä patsaasta, joista kahdeksan edusti kuutta sukupolvea Daokhos II:n sukua. Ne esittivät seuraavia henkilöitä: Daokhos II; poika Sisyfos II; isä Sisyfos I; isoisä Daokhos I; isoisän isä Hagias; isoisän isoisä Aknonios; sekä kaksi sukuun Hagiaan puolelta kuulunutta urheilijaa, Telemakhos ja Agelaos, jotka olivat Python kisojen voittajia. Yhdeksäntenä veistoksena ryhmässä on ollut Apollonin patsas, joka on mahdollisesti esittänyt Omfalos-kivellä istuvaa Apollonia.

Veistosten alla on ollut pitkä suorakulmainen jalusta, johon oli kirjoitettu kunkin patsaan kohdalle kyseisen henkilön nimi. Veistosryhmä oli sijoitettu Apollonin temppelin tasanteen koilliskulmaan. Kuusi Daokhoksen sukua esittäneistä patsaista on säilynyt paremmin ja kahdesta on säilynyt osia. Myös jalusta on säilynyt. Apollonin patsas on kadonnut, joskin Delfoista on löydetty istuvan Apollonin patsaan osia, jotka saattavat olla peräisin tästä kokonaisuudesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Diadumenos

**Diadumenos** ( tai *Diadoumenos*, ”Diadeeminsitoja”) oli Polykleitoksen veistämä antiikin kreikkalainen veistos ja siitä alkunsa saanut veistostyyppi. Alkuperäinen veistos, joka on kadonnut, veistettiin klassisella kaudella noin vuonna 430–420 eaa. Tyypistä on säilynyt useita myöhempiä esimerkkejä, kuten roomalaisaikaisia kopioita.

Veistos esittää alastonta urheilijanuorukaista, joka sitoo nauhaa otsaansa niin, että kummatkin kädet ovat koholla pään korkeudella. Paino on etummaisella jalalla, kun taempi jalka on levossa. Nauha viittaa siihen, että kyseessä on urheilukilpailuiden voittaja.

Veistoksen kenties tunnetuin kopio on Kansallisessa arkeologisessa museossa (sali 21) Ateenassa. Se on peräisin noin vuodelta 100 eaa. ja löydettiin Deloksen saarelta veistoksesta nimensä saaneesta niin kutsutusta Diadumenoksen talosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Diskobolos

**Diskobolos** (, ”Kiekonheittäjä”) oli Myronin veistämä antiikin kreikkalainen veistos ja siitä alkunsa saanut veistostyyppi. Alkuperäinen veistos, joka on kadonnut, veistettiin klassisella kaudella noin vuonna 460–450 eaa. Veistostyypistä on säilynyt useita myöhempiä esimerkkejä, kuten roomalaisaikaisia kopioita.

*Diskobolos* esittää alastonta kiekonheittäjää heittoasennossa kumartuneena ja kiekkoa pitävä oikea käsi kohotettuna. Urheilijan pää on kääntynyt katsomaan kiekkoa. Alkuperäinen veistos oli tehty pronssista. Veistosta ihailtiin suuresti atleettisten ihanteiden ruumiillistumana, ja se oli roomalaisessa maailmassa yksi suosituimpia kopioitavia kreikkalaisia veistoksia.

*Diskobolosta* ei tule sekoittaa Polykleitoksen veistämään *[[Diskoforos|Diskoforokseen]]*, joka kuvaa kiekkoa kantavaa urheilijaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Diskoforos

**Diskoforos** (, ”Kiekonkantaja”) oli Polykleitoksen veistämä antiikin kreikkalainen veistos ja siitä alkunsa saanut veistostyyppi. Alkuperäinen veistos, joka on kadonnut, veistettiin klassisella kaudella noin vuonna 460–450 eaa. Se on Polykleitoksen varhaisin tunnettu työ. Tyypistä on säilynyt useita myöhempiä esimerkkejä, kuten roomalaisaikaisia kopioita.

Veistos esittää alastonta urheilijanuorukaista, joka pitää vasemmassa kädessään kiekonheitossa käytettävää kiekkoa. Oikea käsi on hieman koholla. Paino on vasemmalla jalalla.

*Diskoforosta* ei tule sekoittaa Myronin veistämään *[[Diskobolos|Diskobolokseen]]*, joka kuvaa kiekon heittämistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla