open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Andy McDonald

**Andy McDonald** (s. 25. elokuuta 1977 Strathroy, Ontario, Kanada) on uransa päättänyt kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä, joka on nähty sekä laidoilla että keskushyökkääjänä.

McDonald pelasi lapsuutensa juniorisarjoissa ja alemmissa ammattilaissarjoissa, kunnes hän siirtyi varaamattomana Mighty Ducks of Anaheimiin. Ensimmäisen maalinsa hän teki Los Angeles Kingsiä vastaan 3. joulukuuta 2000.

Aivotärähdys vaikeutti McDonaldin ensimmäisiä kausia Anaheimissa. Hän katsoi sivusta, kun Anaheim pelasi mestaruudesta kaudella 2002–2003, häviten kuitenkin seitsemännessä ottelussa.

19. tammikuuta 2007 McDonald pelasi ensimmäisen nsa korvaten loukkaantuneen Detroit Red Wingsin Henrik Zetterbergin. Ottelun taitoharjoituksissa McDonald oli nopein luistelija.

Kaudella 2006–2007 Anaheimin pelatessa toista kertaa Stanley Cupin finaalissa McDonald ei seurannut peliä sivusta, vaan oli yksi joukkueensa tärkeimmistä pelaajista Ducksin voittaessa mestaruuden. Hyökkäysketju Kunitz–McDonald–Selänne teki tasaisesti tehoja. McDonald teki muun muassa finaalisarjassa viisi maalia.

Anaheim myi McDonaldin St. Louis Bluesiin joulukuussa 2007 Doug Weightia, Michal Birneriä ja 7. kierroksen varausvuoroa vuoden  vastaan. McDonald ilmoitti lopetavansa uransa 6. kesäkuuta 2013 aivotärähdysten takia.

## Tilastot

## Lähteet
* 
*
Kaavain

**Kaavain** (eli **malline**, **kaavalevy**, **luotta**, **sabloni, sabluuna** tai **sapluuna**) on mallilevy, jonka ääriviivojen tai reikien mukaan kappale tai kuvio voidaan tehdä. 

Tavallinen kaavaimen käyttötarkoitus on piirtäminen. Nykyisin kaavain on tehty useimmiten muovista; siinä on piirrettävän aiheen (esimerkiksi ruusun) ääriviivat. Asettamalla kaavain paperin päälle sen avulla voidaan piirtää aiheen ääriviivat. Piirtämisen aikana kaavain on pidettävä paikallaan. Jos se lipsuu, piirtovaihe ”menettää tasapainonsa”. Kaavaimella piirto on useimmiten helpompaa kuin piirtäminen mallista.

Silkkipainossa eli serigrafiassa käytetään myös sapluunaa, joka on kiinnitetty seulakankaalle. Sapluuna voidaan valmistaa  leikkaamalla tai valottamalla suoraan seulakankaalle siveltyyn emulsioon. Painettaessa painoväri pääsee seulakankaan läpi painettavalle materiaalille vain niistä kohdista, joissa sapluunassa on aukko.

## Teknisen piirustuksen kaavaimet

Teknisessä piirtämisessä käytettävät kaavaimet sisältävät valmiiksi oikeaan mittakaavaan mitoitettuja reikiä, joiden avulla aikaansaadaan haluttu symboli tai merkki.

## Lähteet
Lepuski

**Lepuski** on ilmaislehti ja asukaslehti, jonka jakelualue kattaa Suur-Leppävaaran. Lehteä julkaisee Leppävaara-seura. Lehden päätoimittaja on Arja Salmi, ja vastaava päätoimittaja Pirjo Toivonen. Lehti ilmestyy myös digitaalisena, ja sen saa tilaamalla maksutta.

Lehti on alkanut ilmestyä 1993, ja sen kustantaja on vaihdellut. Se ilmestyy kolme–neljä kertaa vuodessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vanhat numerot verkossa
Viheri

**Viheri** on Keski-Suomessa Joutsassa Joutsan kirkonkylän lähellä  sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Viheri on 6,1 kilometriä pitkä, 2,5 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 432 hehtaaria eli 4,3 neliökilometriä. Järvi on länteen aukeavan kuunsirpin muotoinen. Järven kaareva muoto vaikuttaa leveyteen lisäävästi, sillä sen suurin poikittainen leveys on vain 1,0 kilometriä. Lisäksi sen pohjoisosassa Haapaniemen kohdalla sijaitsee 200 metriä leveä kapeikko, jonka pohjoispuolelta löytää Sillanlahden ja Syvälahden. Järven eteläpää kapenee terävästi ja sitä kutsutaan Retisenpohjaksi. Järvessä on kartan mukaan 16&nbsp;saarta. Suurin saari Vuohisaari sijaitsee järven pohjoispäässä yhdessä seitsemän pienen luodon kanssa. Järven keskiosassa järvenselällä sijaitsevat neljän saaren saariryhmä Terrisaaret.

Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 24,16 miljoonaa kuutiometriä eli 0,02416 kuutiokilometriä, ja sen keskisyvyydeksi on tällöin saatu 5,6 metriä. Järven eteläosassa on 2,0 kilometriä pitkä syvännejakso, joka yltää 37,5 metrin syvyyteen . Järven pohjoisosassa on kaksi 10-metristä syvännettä, pohjoisosan pohjoispäässä kaksi 20-metristä ja eteläpäässä 15-metrinen syvänne.

Järven rantaviivan pituus on 23,3 kilometriä. Järven länsirannikko on jyrkempää kuin itärannikko ja siellä ovat myös rantavedet syvempiä kuin itärannikolla. Korkein vuori Vartiovuori kohoaa 150 metrin korkeuteen mpy. eli 56 metriä vedenpinnan yläpuolelle. Terrisaarien ympäristö ja itärannikon rantavedet ovat hyvin kivikkoiset. Ainoat maatilat sijaitsevat järven itäpuolella ja muu asutus on hajallaan. Vapaa-ajan asutusta on kaikilla rannoilla, mutta rannikolla on pitkiä autioita osuuksia. Itärannikkoa kiertää seututie 428, joka alkaa Joutsan kirkonkylästä ja johtaa Uimaniemen kautta Pertunmaan kirkonkylälle. Järven eteläpään länsipuolelle tulee Joutsasta pieni kylätie, joka päättyy Jääsjärven Vihersaloon. Seututieltä haarautuu toinen kylätie eteläpään itäpuolelle. Pohjoispäässä on kirkonkylään yhteyteen tehty uimaranta.

## Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Rautaveden alueella (14.83), jonka Rautaveden lähialueeseen (14.831) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 93,8 metriä mpy.

Viheriin on johdettu metsä- ja suo-ojia. Sen valuma-alueen lähialueella ei esiinny suuria järviä tai lampia, mutta Vartiovuoren takana sijaitsee kaksi pikkulampea. Viheri on osa Sysmän reittiä. Suontee laskee siihen koillisesta Viherinkosken kautta. Viherillä on kaksi erillistä lasku-uomaa. Ensimmäinen on pääuomana Viherin luoteispään läheltä Joutsansalmeen laskeva Myllynkoski, joka kautta vedet jatkavat Rautaveden Ängeselkään ja siitä edelleen Jääsjärveen. Toinen, vähäisempi uoma, lähtee Viherin kaakkoispäästä ja laskee lyhyiden uomien ja Retisenlammen kautta Jääsjärven koilliskulmaan. Tällaisia järviä, joilla on kaksi lasku-uomaa, kutsutaan bifurkaatiojärviksi.

## Lähteet
Pirjo Rusanen

**Pirjo Maija Rusanen** (s. 18. joulukuuta 1940 Mikkeli) on suomalainen entinen kokoomuksen kansanedustaja, ministeri ja Euroopan parlamentin jäsen. Koulutukseltaan hän on kauppatieteiden maisteri ja HTM-tilintarkastaja.

Rusanen toimi kansanedustajana vuosina 1983–1995. Hänet valittiin Mikkelin läänin vaalipiiristä ja hän oli jäsenenä kokoomuksen eduskuntaryhmässä. Kansanedustajakaudellaan hän oli jäsenenä toisessa lakivaliokunnassa (1983–1984), liikennevaliokunnassa (1983–1984), suuressa valiokunnassa (1983–1986), valtiovarainvaliokunnassa (1991), eduskunnan valitsijamiehissä (1983–1986), eduskunnan palkkavaltuuskunnassa (1983–1990) ja eduskunnan tilintarkastajana (1984–1990).

Ministerinä Rusanen toimi Ahon hallituksessa vuodet 1991–1995 ympäristöministeriössä ja hänelle kuuluivat asuntoasiat. Rusanen oli Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 1995–1996, jolloin eduskunta valitsi EU:n parlamentin suomalaisjäsenet ilman vaaleja. Valtiolliseen politiikkaan Rusanen on osallistunut myös toimimalla presidentin valitsijamiehenä vuosina 1982 ja 1988 eli viimeisissä pidetyissä valitsijamiesvaaleissa.

Rusanen oli Mikkelin kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1973–1995, josta vuodet 1982–1991 hän toimi valtuuston puheenjohtajana ja vuonna 1981 varapuheenjohtajana. Mikkelin kaupunginhallituksen jäsen hän oli vuosina 1972–1980.

## Lähteet
* 
*
Summer Wine

**Summer Wine** on yhdysvaltalaisen Lee Hazlewoodin säveltämä ja sanoittama kappale, jonka Hazlewood levytti Suzi Jane Hokomin kanssa vuonna 1966. Tunnetuksi se on tullut Nancy Sinatran ja Lee Hazlewoodin levyttämänä vuotta myöhemmin. Kappaleesta on sittemmin tehty useita cover-versioita. Anna Hanskin esittämä käännösiskelmä kappaleesta tunnetaan nimellä "Kotiviini" ja siihen on suomenkielisen tekstin tehnyt Jukka Alihanka.

## Lista kappaleen esittäjistä
*Lee Hazlewood & Suzi Jane Hokom (vuonna 1966)
*Lee Hazlewood & Nancy Sinatra (vuonna 1967)
*Lee Hazlewood & Anna Hanski (vuonna 1993)
*Patty Boyd & Demis Roussos
*The 98% American Mom & Apple Pie 1929 Crash Band
*Gilles Marchal & Martine Habib 
*Roland Kaiser & Nancy Sinatra
*Ben & Tamara
*Nana Gualdi & Ralf Paulsen ('Sommerwein')
*Belle and Sebastian ('Dog on wheels')
*Ronnie Urini & Venus
*Hazeldine
*Dick Watson
*Scooter
*Evan Dando & Sabrina Brooke
*Symposium
*Some Velvet Morning
*The Corrs & Bono
*The Jackson Code
*Red Alix-CJOB (feat. Yvette Shaw)
*The Bellicoons ('Summer wine, single edit' ja 'Summer wine, soapy Zeppelin mix')
*Marie Laforêt & Gérard Klein ('Le vin de l'été')
*Bo Andersen &  Bernie Paul
*Dennis 'Cannonball' Caplinger & Sharon Whyte
*Brunetta ('Dove vai?')
*Ruçhan Çaraay & Tanju Ökan ('Babam gibi')
*Ville Valo & Natalia Avelon (+ mixes)
*Demis Roussos & Petula Clark
*Emilie Simon &  Alain Bashung
*Lana Del Rey & Barrie-James O'Neill (2013)

## Ville Valo & Natalia Avelon (listasijoitukset)

* : 1
* : 2
* : 2
* : 4
* EU: 20

## Lähteet
Uuno Voutilainen

**Uki Uuno Henrik Voutilainen** (30. toukokuuta 1922 Kontiolahti – 6. maaliskuuta 2002 Mikkeli) oli suomalainen SDP:n kansanedustaja vuosina 1962–1979 ja muun muassa talousvaliokunnan puheenjohtaja 1975–1979. Kansanedustajauransa jälkeen Voutilainen oli Mikkelin läänin maaherra vuosina 1979–1989. Voutilainen oli sotainvalidi ja toimi sotainvalidien järjestöissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Luettelo Valaskalan tähdistön tähdistä

**Luettelo [[Valaskala (tähdistö)|Valaskalan tähdistön]] tähdistä**:

Taulukon sarakkeissa käytetyt lyhenteet:
* **HD** numero Henry Draper -luettelossa
* **HIP** numero Hipparcos-luettelossa
* **RA** Rektaskensio
* **DEC** Deklinaatio
* **Vis** Näennäinen kirkkaus
* **Abs** Absoluuttinen kirkkaus

## Lähteet

*
Huehuetenango

**Huehuetenango** on kaupunki Guatemalan läntisellä ylängöllä. Se on samannimisen alueen pääkaupunki. Kaupungin asukasluku on noin 118&nbsp;000. Kaupungin etäisyys pääkaupungista Guatemalasta on 269 kilometriä. 

Huehuetenangon perusti Gonzalo de Alvarado vuonna 1524 sen jälkeen kun espanjalaiset valloittivat mam-mayojen pääkaupungin Zaculeun. Huehuetenango tarkoittaa esi-isen paikkaa. Mam-intiaaneja asuu runsaasti alueella.

Entinen presidentti Efraín Ríos Montt on syntynyt Huehuetenangossa. Kaupunki on tärkeä kahvintuottaja.

## Aiheesta muualla

## Lähteet
Michael Levin

**Michael Levin** (s. 21. toukokuuta 1943) on yhdysvaltalainen filosofi, joka on kirjoittanut useita teoksia muun muassa tietoteoriasta, ihmisroduista, homoseksuaalisuudesta, eläinten oikeuksista ja tieteenfilosofiasta. Hän työskentelee professorina City University of New Yorkissa.

Levin on arvostellut eräitä feministisiä ryhmiä ja väittänyt, että homoseksuaalisuus tekee ihmisen onnettomaksi, koska homoseksuaalit väärinkäyttävät ruumiinosiaan. Levin katsoo myös, että geeneillä on merkittävä osuus maailman eri kulttuurien syntymisessä. Hän on kirjoittanut useisiin libertaristisiin julkaisuihin, kuten Ludwig von Mises -instituutin lehteen *The Free Market* ja *The Journal of Libertarian Studies*iin.

Levin on esittänyt, että länsimaiden tulisi tarvittaessa käyttää kidutusta esimerkiksi terroristeja vastaan. Hän on luennoinut useita kertoja yhdysvaltalaisen valkoista ylivaltaa kannattavan *American Renaissance*-lehden  seminaareissa.

## Teoksia
* 
* 
* 

## Lähteet
Páros

**Páros** () on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 196,308 neliökilometriä ja asukasluku 13&nbsp;715 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Páros kuuluu Pároksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkaupunki on Paroikiá.

## Maantiede

Páros sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeren keskiosissa. Kykladien suurimman saaren Náxoksen länsipuolella. Pároksen lounaispuolella lyhyen lauttamatkan päässä sijaitsee Antíparos. Pienempi Despotikó sijaitsee kauempana lounaassa.

Saaren korkein kohta on Léfkes (724 metriä).

### Hallinto, kaupungit ja kylät

Páros kuuluu hallinnollisesti Pároksen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria.

Saaren suurimmat asutukset ovat Paroikiá eli Pároksen kaupunki (4&nbsp;326 asukasta), joka sijaitsee saaren länsirannikolla; sekä Náousa (2&nbsp;468 asukasta), Alykí (657), Márpissa (582), Mármara (552) ja Léfkes (545). (Katso myös: Luettelo Pároksen kunnan kaupungeista, kylistä ja pikkusaarista.)

## Historia
### Antiikki

Antiikin aikainen Paroksen poliksen eli kaupunkivaltion kaupunkikeskus sijaitsi nykyisen Paroikián kaupungin paikalla. Saarelta louhittiin arvostettua valkoista Paroksen marmoria, mikä oli tärkeä elinkeino ja tulonlähde saarelle. Paroksen marmori on poikkeuksellisen läpikuultavaa ja siksi kimmeltävän valkoista. Juuri paroslaista marmoria käytettiin lukuisiin tunnettuihin veistoksiin, kuten Milon Venus ja Samothraken Nike.

600-luvulla eaa. saarelaiset perustivat siirtokunnan Thásokselle. Persialaissodissa saari oli Persian vallan alla ja sen jälkeen Ateenan valtapiirissä ja mukana Deloksen meriliitossa.

### Myöhempi historia

Bysantin valtakunnan ajan jälkeen Pároksesta tuli osa Náxoksen herttuakuntaa. Turkkilaiset valtasivat saaren vuonna 1537. Vuosina 1770–1774 saari oli venäläisten miehittämä. Pároksesta tuli osa itsenäistynyttä Kreikkaa vuonna 1821.

Pároksen lähellä noin 2–3 kilometrin päässä saaren rannasta on kaksi karia, joita kutsutaan Pároksen porteiksi (Pórtes). 26. syyskuuta 2000 kello 22.12 autolautta *[[M/S Express Samina]]* törmäsi niihin ja upposi 50 minuuttia myöhemmin kello 23.02.

## Nähtävyydet

Pároksen nähtävyyksiä ovat Paroikián venetsialaisaikainen linna 1200-luvulta, Pároksen arkeologinen museo sekä Panagía Ekatontapylianín kirkko, joka on yksi Kreikan parhaiten säilyneistä bysanttilaisaikaisista kirkoista. Paroikián lähellä sijaitsevat Delionin eli Deloksen jumalten (Apollon, Artemis) pyhäkön sekä Asklepieionin ja Pythionin jäänteet. Antiikin aikaisten marmorilouhosten alue sijaitsee Paroikiásta itään lähellä Maráthin kylää. Saaren nähtävyyksiin kuuluu myös Petaloúdes (”Perhoset”) -niminen perhoslaakso.

## Liikenne

Saaren pääsatama on Paroikiá. Sieltä on yhteys muun muassa Pireukseen sekä lähisaarille, kuten Náxokselle. Myös Náousasta on yhteyksiä muun muassa Náxokselle, Mýkonokselle ja Delokselle. Kolmas tärkeä satama on Poúnta, josta on yhteys Antíparokselle. Pároksen lentoasema, josta on lentoja Ateenaan, sijaitsee noin 10 kilometriä kaupungista etelälounaaseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bryan Smolinski

**Bryan Smolinski** (s. 27. joulukuuta 1971 Toledo, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut NHL-jääkiekkoilija, joka pelasi keskushyökkääjänä. Sukutaustaltaan hän on puolalainen.

Smolinski kasvoi Luoteis-Ohiossa pelaten Michiganin yliopiston joukkueessa, kunnes Boston Bruins  hänet NHL:ään  varausnumerolla 21. Pian hänet kuitenkin vaihdettiin Pittsburgh Penguinsiin. Kauden jälkeen hän ei saanut seuran kanssa sopimusta aikaiseksi, ja hän palasi IHL-liigaan. Jo marraskuussa New York Islanders hankki Smolinskin riveihinsä.

Smolinski pelasi Islandersissa kolmen kauden ajan, kunnes hän suuren kaupan seurauksena siirtyi Los Angeles Kingsiin.

Neljän kauden jälkeen Smolinski vaihdettiin Ottawa Senatorsiin. Smolinski on vaihtojen seurauksena piipahtanut myös Chicagossa ja Vancouverissa. Smolinski pelasi viimeisen kautensa NHL:ssä 2007–2008 Montreal Canadiensissa. Hän pelasi yhteensä 1 056 runkosarjaottelua, joissa hän teki 274 maalia, 377 syöttöä ja 651 saavutti tehopistettä. Hän pelasi 123 pudotuspeliottelua ja saavutti niissä  tehopisteet 23+29=52.	

Uransa kaksi viimeistä kautta hän pelasi IHL-sarjassa.
Soittorasia

**Soittorasia** on pieni jousimekanismilla toimiva koje, joka soittaa tietyn sävelmän. Yleisin käyttötarkoitus lienee lasten nukuttamiseen tarkoitetuissa leluissa, mutta erilaiset soittorasiat ovat melko yleisiä myös koriste-esineinä. Ensimmäiset soittorasiat valmistettiin 1700-luvulla.

Soittorasian pohjalla olevaa tekniikkaa, jossa sylinterissä olevat piikit tallentavat melodian, käytettiin sittemmin kutomakoneissa tallentamaan kuvioita. Tästä kehitettiin edelleen laitteet, joissa ohjelma tallennettiin reikäkorteille.

## Lähteet
Bertta Leppälä

**Bertta Leppälä**, o.s. **Pykälä** (18. joulukuuta 1891 Helsinki – 6. kesäkuuta 1966 Askola) oli suomalainen poliitikko, joka toimi vuosina 1917–1922 Maalaisliiton kansanedustajana Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä. Bertan isä oli myös Maalaisliiton kansanedustaja Kalle Kustaa Pykälä. 

Bertta Pykälä meni vuonna 1919 naimisiin kansanedustaja Juhani Leppälän kanssa. Hänen oma muistelmateoksensa julkaistiin postuumisti vuonna 1969.

## Lähteet
Juho Paksujalka

**Juho Paksujalka** (29. huhtikuuta 1883 Hiitola – 13. syyskuuta 1951 Anjala) oli suomalainen poliitikko. Hän istui Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1933–1936 ja 1939–1948, aluksi Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä, vuodesta 1945 Kymen läänin itäisestä vaalipiiristä. 

Paksujalka syntyi luovutettuihin alueisiin kuuluvassa Hiitolan kunnassa vuonna 1883. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Jaakko Paksujalka ja Maria Karvonen. Juho Paksujalka oli itsekin varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä ja työskenteli Hiitolassa, Artjärvellä sekä Anjalassa. Hän oli vuodesta 1905 naimisissa Hilma Maria Sinkkosen kanssa.

Juho Paksujalka oli presidentin valitsijamiehenä 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943. Hän toimi lisäksi Hiitolan kunnanvaltuuston puheenjohtajana.

## Aiheesta muualla
*
Oskari Partanen

**Seth Oskari Partanen** (31. elokuuta 1878 Sotkamo – 17. toukokuuta 1970 Sotkamo) oli suomalainen Maalaisliiton kansanedustaja Oulun läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1914–1917.

Partanen syntyi Sotkamossa maanviljelijä Matti Partasen ja Reeta Vilhelmiina Heikkisen pojaksi. Hän oli vuodesta 1912 naimisissa Anna Kaisa Korhosen kanssa. Hän työskenteli maanviljelijänä Sotkamossa sekä Sotkamon kunnanvaltuuston puheenjohtajana.

Partanen kuoli Sotkamossa 91-vuotiaana.

## Lähteet
*
Päivi Nisula

**Päivi Kaarina Nisula** (s. 5. kesäkuuta 1961 Turku) on suomalainen oopperalaulaja. Hän aloitti uransa mezzosopraanona, mutta on sittemmin siirtynyt laulamaan sopraanorooleja.
Nisula on suorittanut Sibelius-Akatemiassa musiikin maisterin tutkinnon ja lauludiplomin 1991.. Hän voitti Timo Mustakallio -laulukilpailun vuonna 1989 ja sai samana vuonna Lappeenrannan laulukilpailun 3. palkinnon. Nisula kiinnitettiin Suomen Kansallisoopperaan vuonna 1993. Hän toimi oopperan solistikunnan puheenjohtajana 1995-97. Hän opettaa laulua Sibelius-Akatemiassa. Suomen Oopperaliitto valitsi hänet vuoden oopperasolistiksi 1993, ja Libris-kannustuspalkinnon hän sai 2005. Hän toimi kansainvälisen Sibelius-laulukilpailun taiteellisena johtajana 2007.

## Rooleja
Päivi Nisulan rooleja.
* Marcellina, Figaron häät
* Giovanna Seymour, Anna Bolena
* Azucena, Trubaduuri
* Eboli, Don Carlos
* Emilia, Otello
*Amneris, Aida
* Waltraute, Valkyyria ja Jumalten tuho ja Valkyyria
* Larina, Jevgeni Onegin 
* Mercedes, Carmen
* Riitta, Viimeiset kiusaukset
* Aili, Koria täti

## Lähteet
*Päivi Nisula. Sopraano, solisti Kansallisoopperan sivusto
### Viitteet
Massiäyriäiset

**Massiäyriäiset** (Mysida) ovat pieniä, yleensä alle parisenttisiä, katkarapua muistuttavia läpikuultavia äyriäisiä. Kuoriäyriäisiin kuuluvalle massiäyriäisten lahkolle on ominaista suora yksilönkehitys, jossa ei ole erillistä toukkavaihetta. Massiäyriäisten aiempi nimitys oli *halkoisjalkaiset*.

## Ruumiinrakenne
Massiäyriäisten nimi viittaa naaraan keskiruumiin raajojen välissä olevaan silmiinpistävään, massimaiseen hautomataskuun (marsupio), jossa poikaset kehittyvät munista suoraan aikuisen kaltaisiksi äyriäisiksi. 

Massiäyriäisillä on verkkosilmät, jotka ovat useimmiten ulkonevien tappien päässä kuten ravuilla tai katkaravuilla. Massiäyriäisten päätä ja keskiruumista myös peittää selkäkilpi (*carapax*); takaruumis on lihaksikas ja se päättyy uropodien ja päättökilven (*telson*) muodostamaan pyrstöviuhkaan. Keskiruumiin jalat ovat kaksihaaraisia (halkoisjalat); tuntosarvet ovat usein kaksihaaraiset.

## Monimuotoisuus
Massiäyriäisiä tunnetaan noin tuhat lajia, joista valtaosa on merieläimiä. Nykyinen massiäyriäisten lahko käsittää kaksi heimoa. Valtaosa, yli 95 % kaikista lajeista ja kaikki Suomen lajit kuuluvat Mysidae-heimoon (massiaiset), Petalophthalmidae-heimossa on vain 44 lajia. Kaksi muuta heimoa on hiljattain erotettu omaksi lahkokseen Stygiomysida.
 
Sisävesien massiaäyriäisistä merkittävä on Pohjois-Euroopan ja Pohjois-Amerikan järvissä elävä jäännemassiaisten lajiryhmä, johon kuuluu järvien ja Itämeren ravintoverkossa tärkeitä lajeja (mm. jäännemassiainen *Mysis relicta*). Jotkin Mustan- ja Kaspianmeren alueen äyriäiset taas ovat hiljattain levittäytyneet tulokaslajeina Euroopan ja Pohjois-Amerikan sisävesiin. Itämereen ja Suomenkin rannikolle on levinnyt kaspianmassiainen.

## Suomen massiäyriäiset

Suomesta tunnetaan kahdeksan massiäyriäislajia, joista seitsemän elää Itämeressä, kaksi järvissä.

*Mysis*-suvun neljä lajia ovat ulappavyöhykkeen eläimiä, jotka elävät osin planktisesti syvän veden alueella sekä meressä että järvissä. Ne lisääntyvät talvisin. *Praunus*-suvun lajit taas elävät Itämeren kalliorantojen levävyöhykkeessä. Hietamassiainen *Neomysis integer* liikkuu suurina parvina matalassa vedessä esimerkiksi hiekkapohjilla. Massiaisten elinikä vaihtelee yhdestä kahteen vuoteen.

#### Lajit
* kaspianmassiainen *Hemimysis anomala*
* merimassiainen *Mysis mixta*
* jäännemassiainen *Mysis relicta*
* ulappamassiainen *Mysis salemaai*
* arktismassiainen *Mysis segerstralei*
* hietamassiainen *Neomysis integer*
* rantamassiainen *Praunus flexuosus*
* tyrskymassiainen *Praunua inermis*

## Käyttö
Massiäyriäisiä myydään akvaariokalojen ruoaksi. Tällöin niistä usein käytetään nimitystä Mysis, lajista riippumatta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Jouni Leinikki ym. (2004) Aaltojen alla – Itämeren vedenalaisen luonnon opas. Like. .
Paula Eenilä

**Paula Taina Tellervo Eenilä** (s. 15. helmikuuta 1936 Tampere) on suomalainen poliitikko ja SDP:n kansanedustaja Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1975–1987. Hän suoritti vuonna 1971 oikeustieteen kandidaatin tutkinnon Turun yliopistosta. 

Paula Eenilä oli Turun kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1972–1987 sekä presidentin valitsijamies 1978 ja 1982. 

Eenilä oli vuosina 1957–1981 naimisissa Jukka Paavali Eenilän kanssa. Heille syntyi tytär Anna-Kaisa Pauliina (1965) ja poika Jukka Joel Johannes (1968).

## Aiheesta muualla
*
Helena Juntunen

**Helena Maria Juntunen** (s. 9. maaliskuuta 1976 Oulu) on suomalainen ooppera­laulaja, ääni­alaltaan sopraano. Juntunen teki ensimmäisen teatteri­roolinsa kymmenen­vuotiaana. Juntunen aloitti laulun opiskelun 15-vuotiaana Oulun konservatoriossa Airi Tokolan opetuksessa. Sibelius-Akatemiassa hän opiskeli vuodesta 1996 Anita Välkin johdolla. Hän on valmistunut musiikin maisteriksi.

## Ura

Juntunen voitti Timo Mustakallio -kilpailun vuonna 2000 ja Lappeen­rannan laulu­kilpailut vuonna 2002. Vuonna 2006 Juntuselle myönnettiin Karita Mattila -palkinto. Juntunen on voittanut myös Tampereen oopperan Grand Prix’n ja osallistunut BBC Cardiff Singer of the World -kilpailuun.

Juntunen on laulanut muun muassa Suomen Kansallisoopperassa ja Savon­linnan ooppera­juhlilla. Ulko­mailla hän on esiintynyt Wienissä, Aix-en-Provencessa, Brysselin La Monnaie'ssa, Flaamin kuninkaallisessa oopperassa, Luxem­burgissa ja Japanissa. Hänen ensi­esiintymisensä New Yorkin Carnegie Hallissa oli lokakuussa 2003.

## Yksityiselämä

Helena Juntunen on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.

## Teokset

* 

## Lähteet

* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Agua

**Agua** on tulivuori Guatemalassa Sacatepequezin alueella. Se on ehkä maan tunnetuin tulivuori, sillä se kohoaa Antiguan kaupungin lähistöllä. Aguan korkeus on 3&nbsp;760 metriä. 

Vuoren rinteillä viljellään kahvia, hieman korkeammalla maissia ja ylärinteessä on metsää. Lähin kylä on Santa María de Jesus. 

Tulivuoren nimi (’Vesi’) juontaa ylhäällä olevasta laguunista, joka valtavien rankkasateiden takia tulvi yli, ja vyöryvät vesimassat tuhosivat maan ensimmäisen pääkaupungin. Kaupunki tunnetaan nykyisin nimellä Ciudad Vieja (vanha kaupunki). 

Intiaanit tuntevat vuoren nimellä El Gran Hunapú, (suuri Hunapú).
Maurice de Broglie

**Maurice de Broglie** [] (oik. **Louis-César-Victor-Maurice, Broglien kuudes herttua**, 27. huhtikuuta 1875 Pariisi – 14. heinäkuuta 1960 Neuilly-sur-Seine), oli ranskalainen fyysikko sekä Ranskan akatemian jäsen. 

Hänestä tuli isänsä Victor de Broglien jälkeen kuudes Broglien herttua vuonna 1906. Hänen  veljensä, joka oli fyysikko ja Nobelin palkinnon saaja Louis de Broglie seurasi häntä Broglien seitsemäntenä herttuana.

Vuonna 1901 Maurice de Broglie avioitui Pariisissa *Camille Bernou de Rochetailléen* (1888–1966) kanssa. Avioliitosta syntyi vain yksi tytär, joka kuoli jo kuuden vuoden ikäisenä. Näin arvonimi periytyi siis hänen veljelleen.

M. de Broglie valmistui Ranskan kansallisesta merisotakoulusta ja vietti valmistumisensa jälkeen seitsemän vuotta tykkiveneessä palvellen Bizertessä Tunisiassa sekä Välimeren laivastossa. Palveluksensa aikana hän kiinnostui fysiikasta ja aloitti tieteellisen tutkimustyön, joka keskittyi erityisesti sähkömagnetismiin. Hän petti sukunsa toiveet sotilasurasta ja erosi laivastosta vuonna 1904 aloittaakseen tieteellisen uransa. Hän opiskeli Paul Langevin johdolla Collège de Francessa Pariisissa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1908.

Broglie saavutti tuloksia röntgendiffraktion sekä spektroskopian tutkimuksessa. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän työskenteli laivaston radioyhteyksien kehittämisen parissa. Sodan jälkeen hän jatkoi työskentelyään kotiin perustetussa tasokkaassa laboratoriossa. Hän ajoittain työskenteli myös nuoremman veljensä Louis de Broglien kanssa. Pikkuveli seurasi hänen fysiikan tutkimuksiaan ja vuonna 1921 he julkaisivat yhteisen tutkimuksenkin. Veljeksistä Louis oli enemmän suuntautunut fysiikan teoriaan, kun taas Maurice oli kokeellisen fysiikan vankkumaton kannattaja ja tekijä.

Maurice de Broglie valittiin Ranskan tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1924 ja vuonna 1934 hänet valittiin istuimelle 35 Ranskan akatemiaan ja hän korvasi edesmenneen *Pierre de La Gorcen*. Hänen suureksi kunniakseen tuli toivottaa tervetulopuheessaan akatemian uudeksi jäseneksi vuonna 1944 valittu pikkuveljensä Louis de Broglie. Tämä oli Ranskan akatemian historiassakin harvinainen tapaus, kaksi veljestä sen jäseninä. Ennen tätä suurta tapahtumaa hänet oli valittu 23. toukokuuta 1940 Royal Society of Londonin jäseneksi.

## Aiheesta muualla
*Ranskan akatemian matrikkeli: Maurice de BROGLIE  
*Paul Theroff (2005) de Broglie-suku, genealogia
Lilli Paasikivi

**Lilli Katriina Paasikivi-Ilves** (s. 22. heinäkuuta 1965 Imatra) on suomalainen laulaja, äänialaltaan mezzosopraano. 

Paasikivi toimi Suomen Kansallisoopperan taiteellisena johtajana vuosina 2013-2023. Hänet on nimitetty itävaltalaisen Bregenzin oopperafestivaalin taiteelliseksi johtajaksi ja pääjohtajaksi niin, että hänen viisivuotinen kautensa alkaa lokakuun alussa 2024.

## Elämä ja ura
Paasikivi valmistui ylioppilaaksi Tiirismaan lukiosta 1986. Hän suoritti Tukholman musiikkikorkeakoulussa lauludiplomin vuonna 1992 ja opiskeli Lontoossa Royal College of Musicin oopperakoulutuksessa 1990–1994 (Postgraduate ja Opera School). Hän osallistui Lappeenrannan yksinlaulukilpailuihin vuonna 1992 ja Mirjam Helin -laulukilpailuun vuonna 1994. Paasikivi tuli Suomen kansallisoopperaan solistiharjoittelijaksi vuonna 1995 ja kuului kansallisoopperan solistikuntaan vuosina 1998–2013.

Paasikivi on esiintynyt muun muassa Berliinin, Lontoon, Los Angelesin, Münchenin ja New Yorkin filharmonikoiden solistina ja tehnyt lukuisia äänityyppinsä keskeisiä rooleja niin kotimaassa kuin ulkomailla. Pariisin Châtelet-teatterissa hän lauloi Kaija Saariahon *[[Kaukainen rakkaus]]* -oopperassa, Aix-en-Provencen musiikkijuhlilla hän esiintyi Toshio Hosokawan *Hanjo*-oopperan kantaesityksessä sekä Sir Simon Rattlen ja Berliinin filharmonikoiden Ring-projektissa Frickan roolissa. Paasikivi lauloi Frickan roolin myös Hampurin valtionoopperassa Simone Youngin johdolla.

Kansallisoopperan taiteellisena johtajana Paasikivi on taiteellisen sisältösuunnittelun rinnalla uudistanut oopperan toimintaa. Hänen lanseeraamiinsa erityisprojekteihin lukeutuu muun muassa pitkäaikainen Opera Beyond -projekti, joka tutkii uusien teknologisten mahdollisuuksien soveltamista oopperassa ja baletissa.

Paasikivi toimi Pyhäniemen kartanon konserttisarjan taiteellisena johtajana vuosina 2010–2015. Vuonna 2016 hän perusti Varsinais-Suomen Kiskoon Sydänkesän säveliä -festivaalin.

Vuonna 2008 Paasikivi sai Pro Finlandia -mitalin tunnustuksena taiteellisista ansioista. Vuonna 2017 Paasikivelle myönnettiin Suomen Leijonan komentajamerkki.

Paasikiven puoliso vuodesta 1997 on ollut viulumusiikin lehtori Jaakko Ilves. Heillä on kaksi lasta.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
*
Lilja (patsas)

**Liljan patsas** on Wäinö Aaltosen tekemä punagraniittinen patsas Turussa, Runeberginpuistossa  Auransillan kupeessa. Se esittää alastonta naista ja Turun vaakunakukkaa liljaa. Patsas on hankittu sinne vuonna 1927 ja se oli Turun kaupungin ensimmäinen julkinen taidehankinta.

Nykyisin Lilja-patsas on keskeisessä osassa vapun vietossa Turussa. Patsas sai ylioppilaslakin päähänsä ensi kertaa keväällä 1929, kun turkulaiset ylioppilaat päättivät, että myös Turkuun tarvitaan Mantan lakitusta vastaava perinne. Patsaan pesemisen vappukuntoon aloitti kuitenkin vasta Turun yliopiston varsinaissuomalainen osakunta 1960-luvun lopulla.

Liljan patsasta kutsutaan toisinaan myös nimellä Turun Lilja.

## Lähteet
Mudra

** Mudra** (sanskrit: मुद्रा, mudrā) on muun muassa intialaiseen tanssiin kuuluva käsillä tai sormilla tehtävä symbolinen ele tai liike.

Mudra tarkoittaa myös sormijoogaa, eli erilaisia liikkeitä sormilla joiden aikana rentoudutaan ja tyhjennetään mieli etenkin kaikesta stressaavasta.
Luettelo Yksisarvisen tähdistön tähdistä

**Luettelo [[Yksisarvinen (tähdistö)|Yksisarvisen tähdistön]] tähdistä**

Taulukon sarakkeissa käytetyt lyhenteet:
* **HD** numero Henry Draper -luettelossa
* **HIP** numero Hipparcos-luettelossa
* **RA** Rektaskensio
* **DEC** Deklinaatio
* **Vis** Näennäinen kirkkaus
* **Abs** Absoluuttinen kirkkaus

## Lähteet

*
Pjotr Stšastlivyi

**Pjotr Stšastlivyi** (, s. 18. huhtikuuta 1979 Vihorevka, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa seuratasolla Romanian pääsarjassa pelaavaa HSC Csíkszeredaa.

Ottawa Senators varasi Stšastlivyin NHL:ään vuoden 1998 varaustilaisuuden neljännellä kierroksella numerolla 101. Kaudet 1997–1999 hän pelasi Torpedo Jaroslavlissa ennen siirtymistään Pohjois-Amerikkaan kaudeksi 1999–2000. Siellä hän aloitti pelit Senatorsin IHL-farmiseura Grand Rapids Griffinsissä, mutta nousi kauden aikana myös Senatorsin riveihin. Helmikuussa 2004 Stšastlivyi siirtyi Mighty Ducks of Anaheimiin vaihdossa Todd Simpsoniin. NHL-urallaan hän pelasi yhteensä 129 ottelua, joissa teki 18 maalia ja antoi 22 maalisyöttöä.

Kauden 2003–2004 jälkeen Stšastlivyi palasi Venäjälle ja Lokomotiviksi nimensä vaihtaneeseen entiseen seuraansa. Himikiin hän siirtyi kaudeksi 2006–2007. Kaudeksi 2007–2008 Stšastlivyi siirtyi TsSKA Moskovaan, josta hän siirtyi tammikuussa 2010 Salavat Julajev Ufaan.

Vuoden 2007 maailmanmestaruuskilpailuissa Stšastlivyi toimi Venäjän maajoukkueen kapteenina.

## Lähteet
* 
*
Kusti Eskola

**Kustaa Oskari (Kusti) Eskola** (19. elokuuta 1911 Sievi – 20. heinäkuuta 2003) oli suomalainen poliitikko.

Eskola istui Maalaisliiton kansanedustajana Oulun läänin vaalipiiristä vuosina 1945–1962. Hän sai maanviljelysneuvoksen arvon 1967. 

Eskola meni vuonna 1936 naimisiin Elsa Loviisa Kaskelan kanssa, ja hänellä oli vuonna 1948 syntynyt tytär Raija.

Eskolasta julkaistiin vuonna 2011 elämäkerta nimeltä *Kaikkea en tahdo muistoihini tallettaa*.

## Ministeriydet
* kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri sekä II kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri Kekkosen IV hallituksessa 1953
* kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri sekä maatalousministeri Sukselaisen I hallituksessa 1957
* kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri Fagerholmin III hallituksessa 1958–1959

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Yhdysvaltain kansallisorkesteri

**Yhdysvaltain kansallisorkesteri** (, tunnetaan myös lyhenteellä **NSO**) perustettiin vuonna 1931. Sen kotipaikka on Yhdysvaltojen pääkaupunki Washington ja kotisali John F. Kennedy Center for the Performing Arts. Orkesterin musiikillinen johtaja on vuodesta 2017 ollut italialainen kapellimestari Gianandrea Noseda.

## Musiikilliset johtajat
*1931–1949 Hans Kindler
*1949–1969 Howard Mitchell
*1970–1977 Antal Doráti
*1977–1994 Mstislav Rostropovitš
*1996–2008 Leonard Slatkin
*2010–2017 Christoph Eschenbach
*2017– Gianandrea Noseda

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* NSO:n kotisivu
Johanna Rusanen-Kartano

**Katri Johanna Rusanen-Kartano** (aik. **Rusanen-Kuhlman**; s. 30. heinäkuuta 1971 Kuopio) on suomalainen oopperalaulaja (sopraano).

Rusanen on laulanut eri oopperoissa muun muassa Savonlinnan oopperajuhlilla, Kansallisoopperassa, Berliinissä, Moskovan Bolšoi-teatterissa sekä Oulussa ja Kuopiossa. Oopperaroolien lisäksi hän on konsertoinut ja esiintynyt monenlaisten orkesterien solistina Leningrad Cowboysia myöten.

Rusanen voitti vuonna 1995 Timo Mustakallio -laulukilpailun ja jakoi vuonna 1996 Lappeenrannan valtakunnallisten laulukilpailujen naisten sarjan ykköstilan Camilla Nylundin kanssa. Rusanen sai Karita Mattila -palkinnon vuonna 2001. Pro Finlandia -mitali hänelle myönnettiin 2021.

Johanna Rusanen-Kartanon puoliso on Antti-Pekka Kartano ja veli oopperalaulaja Ville Rusanen. Hänen isänsä on oopperalaulaja, kanttori Pertti Rusanen.

## Rooleja
* Tuomas Kantelisen Paavo Nurmi -oopperan *[[Paavo Suuri. Suuri juoksu. Suuri uni.|Paavo Suuri. Suuri juoksu. Suuri uni]]* naispääosa (2000)
* Alban Bergin *[[Wozzeck]]in* Marie
* Pjotr Tšaikovskin *[[Jevgeni Onegin (ooppera)|Jevgeni Oneginin]]* Tatjana
* Charles Gounodin *[[Faust (Gounod'n ooppera)|Faust]]in* Margareta
* Richard Wagnerin *[[Valkyyria]]n* Ortlinde  
* Giuseppe Verdin  *[[Aida]]n* Ylipapitar 
* Giuseppe Verdin *[[Naamiohuvit|Naamiohuvien]]* Amelia
* Mozartin *[[Taikahuilu]]n* Ensimmäinen nainen
* Giacomo Puccinin *[[La bohème]]n* Mimi 
Lähde: 

## Lähteet
Armas Leinonen

**Armas Leinonen** (28. joulukuuta 1900 Oulu – 29. toukokuuta 1985 Oulu) oli suomalainen poliitikko ja opettaja. Hän oli Kansanpuolueen (1952–1965) ja Liberaalisen Kansanpuolueen (1965–1970) kansanedustaja Oulun läänin vaalipiiristä. Koulutukseltaan Leinonen oli kansakoulunopettaja, ja hän hoiti opettajanvirkaa Oulussa vuosina 1924–1967. Myös hänen puolisonsa Venla o.s. Toivonen oli kansakoulunopettaja.

Leinonen oli presidentin valitsijamiehenä vuosina 1950 ja 1962. Hän sai opetusneuvoksen arvon vuonna 1966.

Leinonen oli vanhoillislestadiolaisten *[[Siionin kevät|Lasten Siionin]]* toimittaja ja SRK:n puheenjohtaja. Leinonen liittyi vuoden 1960 hajaannuksessa elämänsanalaisiin. Sairasvuoteellaan 1980-luvulla vähän ennen kuolemaansa hän palasi vanhoillislestadiolaiseen uskoon eli vanhoillislestadiolaisen käsityksen mukaan teki parannuksen.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Yoshitaka Amano

**Yoshitaka Amano** (, s. 26. maaliskuuta 1952) on japanilainen taiteilija, joka tunnetaan parhaiten hahmo- ja logosuunnittelustaan ''Final Fantasy'' -pelisarjan parissa. Amanon muita töitä ovat hänen moniin romaaneihin ja anime-elokuviin tekemänsä kuvitukset.

## Elämä
### Ensimmäiset 30 vuotta
Shizuokassa, Shizuokan prefektuurin pääkaupungissa syntynyt Amano käytti nuorena runsaasti aikaa piirtämiseen, minkä mahdollistivat hänen veljensä hankkimat suuret paperikääreet. 14-vuotiaana hän alkoi työskennellä animea tuottavassa Tatsunoko Productionsissa. Ensimmäisen yhtiön asuntolassa viettämänsä vuoden hän käytti harjoittelemiseen, ja ryhtyi sen jälkeen suunnittelemaan hahmoja sarjoihin *[[Time Bokan]]*, *[[Gatchaman]]* ja *[[Tekkaman]]*. Oltuaan Tatsunokon työllistämä 15 vuoden ajan Amano päätti irtisanoutua ja jatkaa työtään vailla vakituista työsuhdetta. Syyksi hän ilmoitti sen, että hän kykeni nyt toteuttamaan luovuttaan paremmin.

### Ura freelancerinä

1980-luvun alussa Amano kuvitti kaksi Hideyuki Kikuchin vuonna 1983 julkaistua romaania, *[[Demon City Shinjuku]]n* ja ensimmäisen *[[Vampire Hunter D]]* -kirjan. Kumpikin sovitettiin myöhemmin animaatioelokuviksi, ja Amano toimi näistä jälkimmäisen hahmosuunnittelijana. Hän teki yhteistyötä myös monen muun kirjailijan kanssa, tuloksena lähes 20 romaania. 1984 ilmestyi ensimmäinen Amanon fantasia-aiheisia maalauksia sisältävä kokoelma, *Maten*.

1987 Amano aloitti työskentelynsä videopelien parissa, kun hänelle tarjoutui konseptitaiteilijan paikka Squarellä, joka tarvitsi hahmo- ja hirviösuunnittelijaa *[[Final Fantasy (videopeli)|Final Fantasyksi]]* nimetylle projektilleen. Vaikka pelin kuviteltiin jo nimensäkin puolesta jäävän vararikon uhkaaman Squaren viimeiseksi, sai se osakseen yllättävän hyvän vastaanoton ja takasi sekä hyvän pohjan edelleen tuotettaville jatko-osille että Amanon osallistumisen seuraavienkin *Final Fantasy* -pelien suunnitteluun. Kuudennen osan jälkeen hän ei toiminut enää hahmojen pääsuunnittelijana, mutta luonnosteli silti tunnuksen kaikille sarjan peleille. *Final Fantasyn* lisäksi hän suunnitteli hahmoja ja kansikuvia Kure Software Kouboun peleille, esimerkkinä *[[First Queen]]* -sarja.

Amano osallistui jälleen *Vampire Hunter D* -sarjan tekoon vuonna 2000, kun hän suunnitteli hahmoja *[[Vampire Hunter D: Bloodlust]]* -animaatioon. Samana vuonna hän kuvitti Neil Gaimanin kirjoittaman ** -lyhytromaanin, jonka arvosteluissa kiiteltiin sekä Gaimanin luomaa tarinaa että Amanon maalauksia. *The Dream Hunters* voitti myös Bram Stokerin palkinnon ja pääsi ehdolle Hugo-palkinnon saajaksi. Vuotta myöhemmin Amano sai mahdollisuuden toimia myös sarjakuvataiteilijana Greg Ruckan käsikirjoittamassa ja Marvel Comicsin julkaisemassa * [[Elektra and Wolverine: The Redeemer]]issä*.

Vuonna 2006 Amano palkattiin suunnittelijaksi *[[Final Fantasy XIII]]* -peliin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Amano's World  
*Amano's World
Cult of Luna

**Cult of Luna** on ruotsalainen progressiivista doom/post-metallia soittava yhtye, jonka musiikkia on luonnehdittu myös sludge-metalliksi ja post-rockiksi. Yhtye perustettiin vuonna 1999, ja se on julkaissut kuusi studioalbumia ja yhden EP:n. Yhtyeen varsinainen läpimurto tapahtui vuonna 2006 julkaistulla *[[Somewhere Along the Highway]]* -albumilla.

## Kokoonpano

* Thomas Hedlund – rummut, lyömäsoittimet
* Andreas Johansson – basso
* Fredrik Kihlberg – kitara, laulu
* Magnus Líndberg – rummut
* Johannes Persson – kitara, laulu
*Kristian Karlsson - laulu, kosketinsoittimet, samplet

### Entiset jäsenet

* Marco Hildén – rummut
* Axel Stattin – basso
*Klas Rydberg – laulu
*Anders Teglund – kosketinsoittimet
*Erik Olòfsson – kitara
*Fredrik Renström - basso (1999)

## Diskografia
**Studioalbumit**
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

**EP:t**
* 
* 
* 
* 

**DVD:t**
* 
* 
*
Ebba Östenson

**Ebba Hilda Maria Östenson**, o.s. **von Bonsdorff** (27. toukokuuta 1894 Tampere – 23. elokuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi vuosina 1933−1936 sekä 1939−1954 RKP:n kansanedustajana Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Lisäksi hän oli presidentin valitsijamiehenä vuonna 1950.

## Elämä
Ebba Hilda Maria von Bonsdorff syntyi 27. toukokuuta 1894 Tampereella. Hänen vanhempansa olivat professori Carl Gabriel von Bonsdorff ja Bertha Johanna Sumelius. Ebba von Bonsdorff kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1912 ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1916. Vuonna 1919 hänestä tuli filosofian maisteri. Tätä ennen, vuonna 1917, hän oli alkanut työskennellä Söderström & co förlagin kielentarkisjana, missä tehtävässä hän toimi vuoteen 1947. Lisäksi hän työskenteli vuonna 1919 Ylioppilaskunnan kirjaston vanhempana amanuenssina.

Vuonna 1922 Ebba von Bonsdorff avioitui varatuomari Kaj Erik Östensonin kanssa. He saivat yhteensä kolme lasta, Gunillan vuonna 1923, Margaretan 1924 ja Catharinan 1928.

Ebba Östenson valittiin vuoden 1933 eduskuntavaaleissa kansanedustajaksi Uudenmaan läänin vaalipiiristä Ruotsalaisen kansanpuolueen edustajana. Hän ei uusinut paikkaansa vuoden 1936 eduskuntavaaleissa, mutta nousi jälleen eduskuntaan vuoden 1939 eduskuntavaaleissa. Hän uusi paikkansa vuonna 1945, vuonna 1948 ja vuonna 1951. Eduskunnassa hän pyrki muun muassa kehittämään naisten ammatillista koulutusta. Östenson myös valittiin vuoden 1950 presidentinvaalissa valitsijamieheksi. Hän putosi eduskunnasta vuonna 1954.

Östensonilla oli kansanedustajuuden lisäksi useita luottamustehtäviä. Hän oli muun muassa Naisjärjestöjen Keskusliiton varapuheenjohtaja vuodesta 1938, Suomen ruotsalaisen naisliiton (*Finlands svenska kvinnoförbund*) puheenjohtaja vuosina 1939-1948 ja Suomen ruotsalaisen Marttaliiton (*Finlands svenska Martha-förbund*) puheenjohtaja vuosina 1948-1964.

Ebba Östenson kuoli 23. elokuuta 1988 Helsingissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ebba Östenson kertoo vuonna 1969 tehdyssä tallenteessa RKP:n ensimmäisestä naiskansanedustajasta Dagmar Neoviuksesta
Mira Suhonen

**Mira Maria Suhonen (o.s. Nevansuu**, s. 9. heinäkuuta 1985 Kuortane) on suomalainen pistooliampuja. Hän edustaa Kuortaneen Kuntoa.

Suhonen saavutti hopeaa naisten 10 metrin ilmapistoolissa vuoden 2007 EM-kilpailuissa Ranskan Deauville´ssä. Samalla hän varmisti Suomelle paikan vuoden 2008 olympialaisiin Pekingiin, jossa hän sijoittui 10 metrin ilmapistoolissa seitsemänneksi. Hänet valittiin vuoden suomalaisampujaksi 2007. Münchenin MM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui ilmapistoolissa viidenneksi ja varmisti samalla Suomelle olympiapaikan Lontoon olympialaisiin 2012. Suhosen valmentaja on hänen isänsä Seppo Nevansuu.

## Kilpailut
### Olympialaiset
 
Pekingin olympialaisissa Suhonen selviytyi 10 metrin ilmapistoolin peruskilpailusta viimeisenä finaaliin sijalla kahdeksan. Hän ampui finaalin toiseksi huonoimman tuloksen, mutta vielä huonommin ampui mongolialainen Munkzul Tsogbadrah, joka lähti finaaliin kolmannelta sijalta. Suhonen ohitti Tsogbadrahin 0,9 pisteellä ja oli lopputuloksissa seitsemäs. Hän jäi voittajasta Kiinan Guo Wenjunista 11,8 pisteen päähän ja pronssiin hän olisi tarvinnut 6,9 pistettä paremman tuloksen.

### Maailmanmestaruuskilpailut

Suhonen on kilpaillut MM-kilpailuissa nuorten sarjassa Lahdessa 2002 sekä naisten sarjassa Zagrebissa 2006 ja Münchenissä 2010. Hänen paras saavutuksensa on viides sija 10 metrin ilmapistoolissa Münchenissä. Hän johti kilpailua alkukilpailun jälkeen. 

### Maailmancup

Maailmancupissa Suhonen on kilpaillut 10 metrin ilmapistoolissa. Hän on saavuttanut hopeaa Sydneystä vuonna 2011 ja pronssia Münchenistä vuonna 2007. Voitettuaan pronssia Suhonen selvitti tiensä maailmancupin finaaliin, jossa hän sijoittui seitsemänneksi.

### Muut saavutukset
*32. naisten EM-ilmapistooli 377 Moskova, Venäjä 2006
* 2. naisten EM-ilmapistooli 480,7 (382+98,7) Deauville, Ranska 2007
* 6. naisten EM-ilmapistooli 482,7 (383+99,7) Winterthur, Sveitsi 2008
*10. naisten EM-ilmapistooli 381 Praha, Tšekki 2009
*40. naisten EM-ilmapistooli 373 Meråker, Norja 2010
*23. naisten EM-ilmapistooli 379 Brescia, Italia 2011
*29. naisten EM-ilmapistooli 376 Vierumäki, Suomi 2012 

* 6. tyttöjen EM-ilmapistooli 474 (377+97) Kööpenhamina, Tanska 2001
* 9. tyttöjen EM-ilmapistooli 376 Tallinna, Viro 2005  

* 1. tyttöjen PM-vakiopistooli 537 Tanska 2002
* 5. tyttöjen PM-ilmapistooli 460,8 (365+95,8) Tanska 2002
* 1. tyttöjen PM-urheilupistooli 563 Norja 2004
* 1. tyttöjen PM-ilmapistooli 470,1 (376+94,1) Norja 2004

* 1. naisten SM-ilmapistooli 481,8 (384+97,8) Turku 2006
* 3. naisten SM-ilmapistooli 472,9 (372+100,9) Oulu 2007
* 2. naisten SM-ilmapistooli 470,3 (376+94,3) Vierumäki 2008
* 6. naisten SM-ilmapistooli 465,3 (376+89,3) Vierumäki 2009	
* 1. naisten SM-ilmapistooli 483,2 (384+99,2) Vierumäki 2010
* 1. naisten SM-ilmapistooli 481,9 (382+99,9) Vierumäki 2011
* 1. naisten SM-ilmapistooli 481,2 (384+97,2) Vierumäki 2012

## Ennätykset
Suhosen hallussa olevat Suomen ennätykset:

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Mira Suhosen profiili SportElite:n verkkosivuilla
Kustaa Vaasan tie

**Kustaa Vaasan tie** () kulkee Helsingissä Hämeentien ja Hermannin rantatien risteyksestä Koskelan eritasoliittymään Lahdenväylän alkuun. Tie on osa valtatietä 4, valtatietä 7 ja eurooppatietä E75. Tietä pitkin kulkee raitiotie Koskelan raitiovaunuvarikolle.

Kustaa Vaasan tie erottaa toisistaan Kumpulan ja Toukolan kaupunginosat.

## Historia
Tie sai nykyisen nimensä vuonna 1950, Helsingin 400-vuotisjuhlien yhteydessä, Helsingin perustajan Ruotsin kuninkaan Kustaa Vaasan (1496–1560) mukaan. Aikaisemmin tien nimenä oli ollut Toukolantie lukuun ottamatta nykyisen tien pohjoisinta osaa, joka oli ollut osa Pasilan aseman tienoilta Vanhaankaupunkiin saakka ulottuvaksi suunniteltua, mutta suurimmalta osaltaan rakentamatta jäänyttä Kumpulantietä.

Vuonna 2007 Helsingin kaupunkisuunnittelulautakunta päätti laskea Kustaa Vaasan tien nopeusrajoitusta 60:sta 50:een kilometriin tunnissa.

## Katso myös
* Hämeentien silta (pohjoinen)
* Kumtähden kenttä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ektomorf

**Ektomorf** on unkarilainen metallimusiikkiyhtye. Sen musiikissa sekoittuu voimakkasti thrash metal, alternative metal, hardcore punk ja romanien kansanmusiikki.

## Historia

Ektomorfin perustivat veljekset Zoltán Farkas (laulu, kitara) and Csaba Farkas (basso) vuonna 1994. Yhtye sai pian levytyssopimuksen Nuclear Blastin kanssa ja saavutti suosiota valtakunnallisesti. Myöhemmin yhtyeeseen liittyi rumpali József Szakács, ja he ryhtyivät levyttämään *Kalyi Jag* -albumia, jota myytiin ympäri maailmaa. Kriitikoiden mukaan musiikillisesti yhtye kuulostaa paljon Sepulturalta ja Soulflyltä, riffit ovat hyvin pitkälti samanlaiset, ja jopa laulaja Zoltán Farkas huutaa samalla tyylillä kuin Max Cavalera.

Joulukuusta 2005 helmikuuhun 2006 yhtye kiersi Eurooppaa yhdessä Children of Bodomin ja One Man Army and the Undead Quartetin kanssa.

## Jäsenet

* Zoltán Farkas – laulu, kitara
* Csaba Farkas – basso
* József Szakács – rummut
* Tamás Schrottner – kitara

## Albumit

* Hangok (1996)
* Ektomof (1998)
* Kalyi Jag (2000)
* I Scream Up To The Sky (2002)
* Destroy (2004)
* Instinct (2005)
* Outcast (2006)
* What Doesn´t Kill Me... (2009)
* Redemption (2010)
* The Acoustic (2012)
* Black Flag (2012)
* Retribution (2014)
*Aggressor (2015)
*Fury (2018)
*Reborn (2021)

## Aiheesta muualla

*Virallinen kotisivu 
*Official MySpace
Eino Tamberg

**Eino Tamberg** (27. toukokuuta 1930 – 24. joulukuuta 2010) oli virolainen säveltäjä. Hän valmistui vuonna 1953 Tallinnan konservatoriosta, jossa hän opiskeli säveltämistä Eugen Kappin johdolla.

Tambergin musiikista huomattava osa on sävelletty sinfoniaorkesterille tai näyttämöä varten. Tuotantoon kuuluu muun muassa neljä sinfoniaa, yhdeksän konserttoa sekä baletteja ja oopperoita. Lisäksi hänet tunnetaan musiikista elokuviin *Inimesed sõdurisinelis* (1968), *Põrgupõhja uus Vanapagan* (1964) ja *Metskapten* (1971).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*