Aunus (kaupunki)

**Aunus** eli **Aunuksenkaupunki** (myös *Aunuksenlinna*,  tai *Anus*, ) on kaupunki ja kaupunkikunta Karjalan tasavallassa ja Aunuksen kansallisen piirin keskus. Aunus on yksi Pohjois-Venäjän vanhimmista kaupungeista. Ensimmäiset kirjalliset maininnat ovat jo vuodelta 1137: kaupunginoikeudet Aunus sai puisen linnan rakentamisen jälkeen 1649. Itse kaupunki sijaitsee Alavoisenjoen ja Mäkriänjoen yhtymäkohdassa lähellä Laatokan rantaa. Aunuksella on Venäjällä ”historiallinen kaupunki” -status.

Vuoden 2023 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 7&nbsp;631 asukasta ja kaupunkikunnassa 9&nbsp;694 asukasta.

## Kaupunkikunta
Aunus on nykyisin kaupunkikunta, johon itse kaupungin lisäksi kuuluvat kylät Verhovje, Immalitsy, Kapšoila, Putilitsa, Riipuskala, Sudalitsa, Tatšelitsa ja Tahtasovo.

Aunuksen kaupunkikunta rajoittuu pohjoisessa Koveran, idässä Kuittisen, etelässä Mäkriän, lännessä Kotsilan ja luoteessa Tuuksin maalaiskuntaan.

Aunus on maatalousvaltaisen seudun keskus. Itse kaupungissa on muun muassa historiallinen museo, taidemuseo, hotelli ja urheilukoulu. Kaupungin ympäristöön on ilmaantunut runsaasti pietarilaisten uusrikkaiden kesämökkejä. Aunuksella on ystävyystoimintaa Mikkelin seudulle sekä Keski-Kainuuseen, erityisesti Ristijärvelle ja Hyrynsalmelle.

## Asukasluvun kehitys

Venäjän keisarikunnassa järjestettiin väestönlaskenta vuonna 1897 ja Neuvostoliitossa vuosina 1926, 1939, 1959, 1970, 1979 ja 1989 sekä Venäjän federaatiossa vuonna  2002, joten kaikki luvut eivät ole virallisen väestönlaskennan tuloksia.


Kuva:Olonets-gub.jpg|Aunuksen kuvernementti kattoi aikoinaan laajan osan Luoteis-Venäjää.


### Historiaa
Kerrotaan, että tsaari Pietari Suuri matkustaessaan Karjalassa reellä heräsi kolmesti peräjälkeen ja kysyi retkueen sijaintia. Hänelle vastattiin: ”Aunuksessa”. Tsaari lopulta totesi: ”Aunus on varmasti Venäjän suurin kaupunki.”

Aunus oli Venäjän keisarikunnassa vuosina 1801–1922 laajan Äänistä ympäröineen Aunuksen kuvernementin Aunuksen kihlakunnan keskus. Koko kuvernementin hallintokaupunkina oli Petroskoi.

Vuonna  1919 suomalainen vapaaehtoisjoukko tunkeutui Suur-Suomi-aatteen siivittämänä Itä-Karjalaan. Tämä vapaaehtoinen sotilasjoukko tunnetaan nimellä Aunuksen retkikunta; retken alussa joukko valtasi lyhytaikaisesti Aunuksen kaupungin.

Jatkosodassa Aunuksen Karjala ja Aunus olivat Suomen miehittämänä syyskuusta 1941 kesään 1944 saakka. Itä-Karjala oli sotilashallinnon alaisuudessa ja hallinnon aikana kouluissa aloitettiin uudelleen suomen ja karjalan kielen opetus. Suomalaisten päämaja oli Nurmoilan kylässä hieman kaupungista pohjoiseen. 

Jatkosodan aikana Aunukseen valmistui rautatie, Aunuksen rata, joka yhdisti kaupungin Suomen rataverkkoon. Neuvostoliitossa vuonna 1970 valmistui yhteys etelään Lotinanpeltoon.

Ennen kuntauudistusta 2006 nykyisen kaupunkikunnan kylät muodostivat Aunuksen kaupungista erillisen maalaiskunnan. Venäjän keisarikunnassa, ennen 1920-luvun hallintouudistusta tämä alue kuului Riipuskalan kuntaan.

## Katso myös
*Aunuksenkarjalan kieli
*Aunuksen Karjala

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Olonets.ru Kaupunkiportaali
*Aunuksen kansallisen piirin viralliset sivut
*Древний город Олонец   Vanhan Aunuksen historiaa. livviki.karelia.ru 
*Olonets  Turoperator Delfin
*Wikimapia satelliittikarttalinkki (Aunus =Olonets, Олонец)
*Linkki neuvostoliittolaiseen mittakaavan 1:1000000 karttaan vuodelta 1988, jossa Aunus (=Олонец, Olonets)