open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Euroopan solidaarisuus

**Euroopan solidaarisuus** () on ukrainalainen puolue. Se rekisteröitiin maaliskuussa 2001 ja oli alkujaan nimeltään **Solidaarisuus** (). Lokakuun 2014 parlamenttivaaleissa puolue nousi lähes 22 prosentin ääniosuudella maan suurimmaksi poliittiseksi ryhmäksi, koska se voitti myös suuren määrän kansanedustajia myös vaalipiireistä. Kaikkiaan puolue sai 132 kansanedustajaa Ukrainan parlamenttiin. Puoleen nimi oli **Petro Porošenkon blokki** () vuodesta 2014 vuoteen 2019, jolloin se sai nykyisen nimensä.

## Historia

Puoluetta on pidetty Ukrainan sosiaalidemokraattisesta puolueesta erkaantuneena. Petro Porošenko valittiin maan parlamenttiin ensimmäisen kerran sosiaalidemokraattien jäsenenä vuonna 1998 ja vuonna 2001 hän perusti Solidaarisuuden. Hän oli perustamassa myös Alueiden puolue -puoluetta ja liittyi 2002 Viktor Juštšenkon Meidän Ukrainamme -vaaliliittoon.

Vuoden 2002 vaalien jälkeen Solidaarisuus-puolue ei osallistunut vaaleihin. Kesäkuussa 2003 Julija Tymošenkon johtaman Batkivštšyna-puolueen edustaja Juri Stets nimettiin puolueen johtoon.

Puolueen rekisteröinti peruutettiin 2013, koska se ei ollut osallistunut vaaleihin kymmeneen vuoteen.

Alkuvuodesta 2014 Porošenko valittiin Vapauden ja ukrainalaisen nationalismin kansallinen allianssi "hyökkäys" -puolueen johtoon, ja se liitettiin Solidaarisuuteen, joka sai näin laillisen aseman. Puolueen nimi muutettiin 10. ylimääräisessä puoluekokouksessa elokuussa 2014. Samalle sen johtajaksi valittiin Juri Lutsenko.

### Parlamenttivaalit 2014

Syksyn 2014 ylimääräisissä parlamenttivaaleissa puolue sai 21,82 prosentin valtakunnallisen kannatuksen, joka toi 63 parlamenttipaikkaa (Ukrainassa puoluelistoja äänestämällä valitaan puolet parlamentista eli yhteensä 225 kansanedustajaa). Tämän ohella puolue menestyi erittäin hyvin vaalipiireissä, ja voitti kaikkiaan 69 kansanedustajaa, kun suhteelliseen vaalitapaan pohjautuva äänestys päästiin toteuttamaan 197 yhden edustajan vaalipiirissä. Näin puolue nousi parlamentin suurimmaksi ryhmäksi 132/423 paikkaosuudella. 

On huomattava, että Venäjän jatkaessa Krimin miehitystä ja tukiessa Itä-Ukrainan yhteiskuntarauhaa häiritsevää separatistitoimintaa (Donbassin sota), näiden alueiden 27 vaalipiirikohtaista kansanedustajapaikkaa jätettiin toistaiseksi valitsematta.
 
Ennen vaaleja se liittoutui Vitali Klytškon UDAR-puolueen kanssa, jonka edustajat saivat kolmanneksen sen vaalilistan paikoista. Ukrainan 2011 vaalilaki kuitenkin kielsi puolueiden väliset vaaliliitot parlamenttivaaleissa. Tästä syystä Petro Porošenkon blokkiin liittyneiden, valituksi tulleiden kansanedustajien tulisi pysytellä tässä ryhmittymässä parlamentissakin.

## Lähteet
Kristillisdemokraattinen liitto

**Kristillisdemokraattinen liitto** () on ukrainalainen puolue.  Se perustettiin vuonna 1997 nimellä **Kristillis-kansallinen liitto** ().

Puolue on kuulunut 1998 vaaliryhmittymään Eteenpäin Ukraina, vuosina 2002, 2006 ja 2007 Viktor Juštšenkoa kannattavaan Meidän Ukrainamme/Meidän Ukrainamme-Kansan itsepuolustus -koalitioon. Vuonna 2010 se kannatti Julija Tymošenkoa presidentiksi.

Puolueen edustajat erotettiin syyskuussa 2011 Meidän Ukrainamme -parlamenttiryhmästä, koska he tukivat Mykola Azarovin hallitusta.

Puolueen johtaja David Žvania valittiin 2012 radaan yhden edustajan piiristä Illitšivskin kaupungista. Hän liittyi Alueiden puolueen parlamenttiryhmään.
Jason Bonham

**Jason John Bonham** (s. 15. heinäkuuta 1966 Dudley, Iso-Britannia) on brittiläinen rumpali. Hän on Led Zeppelin -yhtyeen rumpalin John Bonhamin poika.

Jason Bonham aloitti rumpujen soiton 4-vuotiaana. Hän perusti ensimmäisen yhtyeensä Airracen ollessaan 17-vuotias. Bonham on soittanut muun muassa Black Country Communionissa, jonka muita jäseniä olivat Glenn Hughes, Joe Bonamassa ja Derek Sherinian. California Breed on Bonhamin ja Hughesin perustama yhtye, jonka debyyttialbumi ilmestyi toukokuussa 2014.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Jason Bonhamin kotisivut
Priki

**Priki** on pieni kaksimastoinen purjealus, jossa molemmissa mastoissa on raakapurjeet sekä haruspurjeet, ja vähintään takimmaisessa mastossa kahvelipurje.

Priki-takilasta on kehitetty helpommin hallittavissa oleva takilatyyppi brigantiini.

## Lähteet
Geologian tutkimuskeskus

**Geologian tutkimuskeskus** (, , lyh. **GTK**) on työ- ja elinkeinoministeriön alainen virasto. Se tutkii kallioperää ja maaperää. Geologian tutkimuskeskuksella on Suomessa kuusi toimipistettä eri puolilla maata: Otaniemessä Espoossa, Kuopiossa,  Kokkolassa, Rovaniemellä, Lopella ja Outokummussa. GTK:lla oli vuonna 2022 440 työntekijää. 

Lain mukaan tutkimuskeskuksen tulee tuottaa  kansainvälisesti korkeatasoista tieteellistä geologian alan tietoa ja osaamista sekä innovaatioita yhteiskunnan ja elinkeinoelämän tarpeisiin, edistää elinkeinoelämän ja alueiden kilpailukykyä ja tukea yhteiskuntapolitiikan suunnittelua ja toimeenpanoa.

Outokummussa sijaitsee GTK Mintec -koetehdas- ja laboratoriokokonaisuus.

## Toiminta
Tutkimuskeskuksen toimialoista suurin on mineraalisektori, johon kuuluu esimerkiksi kaivostoiminta. Siihen käytetään puolet tutkimusbudjetista. Neljännes budjetista käytetään turve- ja kalliolämpöenergian ja loput yhdyskuntarakentamisen tutkimukseen.

## Historiaa
Vuonna 1885 Venäjän keisari antoi asetuksen geologisten tutkimusten toimittamisesta Suomessa. Sitä ennen oli vuonna 1877 vuorihallituksen yhteyteen perustettu Geologinen toimisto. Geologinen Komissioni perustettiin sen jatkajaksi vuonna 1886. Myöhemmin laitoksen nimeksi tuli Geologinen tutkimuslaitos, Geologian tutkimuslaitos ja nykyinen Geologian tutkimuskeskus.

Huhtikuussa 2021 Kimmo Tiilikainen valittiin Geologian tutkimuskeskuksen pääjohtajaksi.

### Pääjohtajat
Laitoksen johdossa ovat toimineet
* K.A. Moberg 1886–1893
* Johannes Sederholm 1893–1933
* Aarne Laitakari 1935–1960
* Vladi Marmo 1960–1969
* Herman Stigzelius 1970–1980
* Kalevi Kauranne 1980–1991
* Veikko Lappalainen 1992–1997
* Raimo Matikainen 1997–2003
* Elias Ekdahl 2004–2014
* Mika Nykänen 2014–2021
*Kimmo Tiilikainen 2021–

### GTK:n rakennus Espoon Otaniemessä
Geologiselle tutkimuslaitokselle rakennettiin 1950-luvulla suuri punatiilinen toimisto-/tutkimusrakennus Espoon Otaniemeen nykyisen Miestentien varteen. Rakennuksen vanhin osa valmistui vuonna 1955, kattaen puikkomaisen korkean osan ja siihen liittyvän 2-kerroksisen matalan siiven, jossa oli alun perin kivimuseo. Piha-alueella sijaitsee samaan rakennusvaiheeseen kuuluva ns. autotallirakennus, jossa on myös työnjohtajan asunto. 

GTK:n rakennusta täydennettiin ja laajennettiin useassa vaiheessa. Ensimmäinen laajennus valmistui 1970 puikkomaisen korkean osan jatkeeksi. Seuraava rakennusvaihe valmistui vuonna 1985, jolloin vanhan osan rinnalle valmistui toinen puikkomainen korkea rakennusmassa. Korkeiden rakennusmassojen väliin rakennettiin matalampia osia, joissa oli mm. ruokala. Viimeisin rakennusvaihe valmistui 2004, jolloin rakennettiin uusi ruokala sekä auditorio.

GTK:n rakennuskokonaisuus on Otaniemen suurimpia ja siinä on edustettuna kaikki Otaniemen huomattavat rakennusvaiheet.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Geologian tutkimuskeskus
Natalia Vitrenkon blokki "Kansan oppositio"

**Natalia Vitrenkon blokki "Kansan oppositio"** oli kahden ukrainalainen radikaalivasemmistolaisen puolueen muodostama koalitio Ukrainan vuoden 2006 parlamenttivaaleihin. Natalija Vitrenkon johdolla koottu lista sai 2,93 prosenttia äänistä ja jäi alle kolmen prosentin äänikynnyksen.

Jäseninä olivat:
* Ukrainan edistyksellinen sosialistinen puolue
* Rus

## Lähteet
Turandot (täsmennyssivu)

**Turandot** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

* *[[Turandot]]*, Giacomo Puccinin säveltämä kolminäytöksinen ooppera
* *[[Turandot (näytelmä)|Turandot]]*, Carlo Gozzin näytelmä
* *[[Turandot (orkesterisarja)|Turandot]]*, Ferruccio Busonin säveltämä sarja orkesterille
* *[[Turandot (Busonin ooppera)|Turandot]]*, Ferruccio Busonin säveltämä ooppera
* 530 Turandot, päävyöhykkeen asteroidi.
Groove Coverage

**Groove Coverage** on saksalainen eurotranceryhmä. Groove Coveragen keulahahmo on Dj Novus ja laulajat Verena ja Mell. Groove Coverage teki läpimurron vuonna 2001 Mike Oldfieldin *[[Moonlight Shadow]]* -kappaleen tanssiversiollaan. Ryhmä on erityisen suosittu Saksassa ja sillä on ollut radiosoittoja USA:ssa. Groove Coverage on julkaissut 3 virallista albumia *Cover Girl*, *7 years & 50 days* ja *21st Century*. Groove Coveragen tunnetuimmat hitit ovat "Poison" ja "Moonlight Shadow". "Moonlight Shadow" on alun perin Mike Oldfieldin tekemä. "Poison" on Alice Cooperin käsialaa.

## Diskografia

### Singlet ja maxit

* *Hit Me* (2001)
* *Are U Ready* (2002)
* *God Is A Girl* (2002)
* *The End* (2003)
* *Poison* (2003)
* *7 Years & 50 Days* (2004)
* *She* (2004)
* *Runaway* (2004)
* *Holy Virgin* (2005)
* *21st Century Digital Girl* (2006)
* *On the Radio* (2006)
* *Because I Love You* (2007)
* *Innocent* (2010)
* *Angeline* (2011)
* *Think About the Way* (2012)
* *Riot on the Dancefloor* (2012)
* *Tell Me* (2014)
* *Wait* (2014)
* *Million Tears 2015* (2015)
* *Wake Up* (2017)

### Albumit

* *Cover Girl* (2002)
* *7 Years & 50 Days* (2004)
* *21st Century* (2006)
* *Greatest Hits* (2007)
* *Riot on the Dancefloor* (2012)

### Remixit

* *Chupa Arriba* (Remix, 2001)
* *Dj Valium - Bring The Beat Back* (Remix, 2002)
* *X-perience - Its A Sin* (Remix, 2002)
* *Special D - Come With Me* (Remix, 2002)
* *Silicon Bros - Million Miles From Home* (Remix, 2002)
* *Seven - Spaceman Came Traveling* (Remix, 2003)
* *Dj Cosmo - Lovesong* (Remix, 2003)
* *Sylver - Livin My Live* (Remix, 2003)
* *Marta "Mandaryna" Wisniewska- Here I Go Again* (Remix, 2004)
* *Sylver - Love Is An Angel* (Remix, 2004)
* *Baracuda - Ass Up* (Remix, 2005)
* *Melanie Flash - Halfway To Heaven * (Remix, 2006)
* *N-Euro - Lover On The Line* (Remix, 2006)
* *Max Deejay VS. Miko - Whats up!* (Remix , 2006)
* *Baracuda - Ladida* (Remix, 2007)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Groove Coveragen kotisivut 
* Groove Coveragen Myspace Sivusto 
* Groove Coverage Discogsissa
Vastuuarkku

**Vastuuarkku** on uitossa käytetty rakennelma, jonka tarkoituksena on pitää puita ohjaavat puomit paikoillaan virtaavassa vedessä. Rakenteeltaan ne ovat yleensä loivan kartion muotoisia nelikulmaisia hirsikehikoita, jotka on täytetty kivillä. Uiton loputtua suurin osa niistä on jo purettu vesiliikennettä haittaavina ja maisemaa rumentavina.
Mike Myers

**Michael John ”Mike” Myers** (s. 25. toukokuuta 1963 Scarborough, Ontario, Kanada) on kanadalainen koomikko, näyttelijä, käsikirjoittaja, tuottaja ja muusikko. Hän nousi maineeseen *[[Saturday Night Live]]* -sketsiohjelman ja Austin Powers -elokuvasarjan kautta.

## Elämä ja ura
Myers syntyi Toronton esikaupungissa Scarborough’ssa vuonna 1963. Hänen vanhempansa olivat englantilaisia maahanmuuttajia Liverpoolista.

Myers alkoi esiintyä televisiomainoksissa kahdeksanvuotiaana. High schoolin jälkeen Myers liittyi Toronto’s Second City Comedy -ryhmään, jossa oli ollut moni muukin kuuluisa kanadalaiskoomikko. Vuonna 1985 Myers oli Lontoossa Englannissa perustamassa Comedy Store Players -ryhmää. Palattuaan Pohjois-Amerikkaan hän esiintyi Chicago Second City -ryhmässä.

Myers muutti vuonna 1989 New Yorkiin ja pääsi vierailevaksi esiintyjäksi television *Saturday Night Live* -sketsiohjelmaan. Myersista tuli suosittu esiintyjä, ja hän oli ohjelman vakituisia esiintyjiä vuoteen 1995 saakka. Myers loi ohjelmaan useita hahmoja, joista teini-ikäinen Wayne Campbell esiintyi myös komediaelokuvissa *[[Wayne’s World]]* (1992) ja *[[Wayne’s World 2]]* (1993).

Myers kirjoitti ja tähditti kolmea Austin Powers -agenttiparodiaelokuvaa: *[[Austin Powers – kumma jätkä]]* (1997), *[[Austin Powers – agentti joka tuuppasi minua]]* (1999) ja *[[Austin Powers ja kultamuna]]* (2002). Tämä menestynyt elokuvasarja teki Myersista kansainvälisesti tunnetun elokuvakoomikon. Myersin muita elokuvia näyttelijänä tai käsikirjoittajana olivat esimerkiksi *[[Apua, vaimoni on teurastaja]]* (1993), *[[54 (elokuva)|54]]* (1998), *[[Shrek]]* ja sen jatko-osat (äänirooli, 2001, 2004, 2007 ja 2010), *[[Katti (elokuva)|Katti]]* (2003), *[[The Love Guru]]* (2008) ja *[[Kunniattomat paskiaiset]]* (2009).

Muusikkona Myers on toiminut yhtyeessä Ming Tea.

Myers on naimisissa Kelly Tisdalen kanssa, ja pari sai esikoisensa vuonna 2011.

Myers oli ykkössijalla *[[Forbes]]in* vuonna 2010 julkaisemalla "Hollywood's Animation A-List" -listalla, jossa lueteltiin kymmenen menestyksekkäintä Hollywood-näyttelijää animaatioelokuvien lipputulojen perusteella.

Myers sai tähden Hollywood Walk of Famelle vuonna 2002.

## Elokuvat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Francesco Cilea

**Francesco Cilea** (23. heinäkuuta 1866 – 20. marraskuuta 1950) oli italialainen säveltäjä. Hän opetti musiikkia Firenzessä, Palermossa ja Napolissa vuosina 1916-1936. Cilea oli pääasiassa oopperasäveltäjä. Hän sävelsi oopperoiden lisäksi muun muassa pianokappaleita ja kamarimusiikkia. Suurin osa Cilean oopperoista on veristisiä.

## Teokset
### Oopperat
* *Gina* (1889)
* *La Tilda* (1892)
* *L'Arlesiana* (1897)
* *[[Adriana Lecouvreur]]* (1902)
* *Gloria* (1907)
Lustosavikronologia

**Lustosavikronologia** on iänmääritysjärjestelmä, joka perustuu lustosavikerrostumiin. Menetelmällä voi määrittää lampien ikää ja tutkia esimerkiksi jään vetäytymistä joltakin alueelta. Tunnetuin savikronologia on Ruotsin savikronologia, joka kattaa 13&nbsp;200 vuotta. Menetelmää kehitti ja teki tunnetuksi Gerard De Geer Ruotsissa 1900-luvun alkupuolella. Hyvin vanhoja lustosavia on Japanin Suigetsu-järvessä ja myös Puolan Gościąż- ja Perespilno- järvissä.

## Katso myös
*Iänmääritys
*Vuosirengasajoitus
*Paleoklimatologia
*Suigetsu
*Lustosavi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 

*
Lawrence Makoare

**Lawrence Makoare** (s. 20. maaliskuuta 1968 Bastion Point, Auckland, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen maori ja näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Peter Jacksonin *[[Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit (elokuva)|Sormuksen ritarit]]* -elokuvassa uruk-hain päällikköä Lurtzia. Lisäksi hän näyttelee *[[Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu (elokuva)|Kuninkaan paluu]]* -elokuvassa Angmarin Noitakuningasta ja Gothmogia, örkkien komentajaa Pelennorin kenttien taistelussa. Makoarella oli myös pieni sivurooli elokuvassa *[[Kuolema saa odottaa]]* (2002).

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Lawrence Makoaren virallinen sivusto 
*
Antonio Cesti

**Antonio Cesti** (5. elokuuta 1623 – 14. lokakuuta 1669) oli italialainen säveltäjä, tenorilaulaja ja urkuri. 

Cesti syntyi Arezzossa ja opiskeli useiden paikallisten muusikkojen johdolla. Vuonna 1637 Cesti liittyi fransiskaaniveljestöön. 1650-luvulla hän toimi Firenzessä *maestro di cappellana*. Vuodesta 1666 lähtien Cesti toimi varakapellimestarina Wienissä. 

Cesti sävelsi muun muassa oopperoita ja kantaatteja. Hänen pääteoksensa ja kuuluisimmat oopperansa ovat *La Dori* (1663) ja *Il pomo dóro* (1667). Cesti kuului aikansa merkittävimpiin oopperasäveltäjiin.

## Teoksia
### Oopperat
**[[Orontea]]* (1649, sovitettu uudelleen 1656)
**Alessandro vincitore di se stesso* (1651)
**Il Cesare amante* (1651)
**La Cleopatra* (1654)
**L'Argia* (1655)
**La Dori* (1657)
**Venere cacciatrice* (1659)
**La magnanimità di Alessandro* (1662)
**Il Tito* (1666)
**Nettuno e Flora festeggianti* (1666)
**Le disgrazie d'amore* (1667)
**[[Il pomo d'oro]]* (1668)

## Lähteet
Don Martin

**Don Martin** (18. toukokuuta 1931 – 6. tammikuuta 2000 Miami, Florida) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka kuului MAD-huumorilehden vakituisiin piirtäjiin vuosina 1956–1988.

Martinilla oli oma välittömästi tunnistettava tapansa piirtää. Hänen huumorinsa perustui usein fysiikan ja anatomian lait ylittäviin ihmishahmoille sattuneisiin tapahtumiin. Martinin piirtotyyli oli tunnistettavaa mm. sipulimaisesta nenästä ja kuuluisasta "saranajalasta". Hänet tunnettiin myös omalaatuisista kirjoitetuista ääniefekteistään. Martin käsikirjoitti pääosan piirtämistään sarjakuvista itse, mutta 1970-luvun lopulta alkaen huomattava osa Martinin MADiin tekemistä töistä oli Duck Edwingin kirjoittamia.

Martin jätti MADin piirrostensa tekijänoikeuksia ja rojalteja koskeneiden erimielisyyksien vuoksi vuonna 1987. Lähdettyään MADistä hän julkaisi lyhytikäistä *Don Martin Magazine* -lehteä, jota julkaistiin Suomessakin. Hän kuoli syöpään vuonna 2000.

## Aiheesta muualla
* 
* Luettelo Martinin töistä ''Mad''-lehdessä  Madcoversite.com
* The Don Martin Dictionary (luettelo Martinin sarjakuvien ääniefekteistä) Madcoversite.com
Luca Marenzio

**Luca Marenzio** (18. lokakuuta 1553 Coccaglio – 22. elokuuta 1599) oli italialainen säveltäjä, joka sävelsi muun muassa madrigaaleja ja motetteja.

Marenzio syntyi Coccagliossa. Opiskeltuaan Bresciassa ja Mantovassa hän siirtyi Roomaan. Marenzio toimi Roomassa aluksi laulajana, mutta alkoi myöhemmin keskittyä enemmän sävellykseen. Vuosina 1587–1589 Marenzio asui Firenzessä.

## Aiheesta muualla
* Vapaasti käytettävissä olevia Marenzion partituureja. Mutopia Project.
Daniel Cudmore

**Daniel Cudmore** (s. 20. tammikuuta 1981 Squamish, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa ''X-Men''-elokuvista, joissa hän on näytellyt Kolossia, venäläistä mutanttia. Hänen veljensä on rugbyn pelaaja Jamie Cudmore.

## Elokuvat

## Aiheesta muualla
*
Kimmo Rintanen

**Kimmo Taneli Rintanen** (s. 7. elokuuta 1973 Rauman maalaiskunta) on suomalainen jääkiekkohyökkääjä ja olympiamitalisti. 

Rintanen tunnettiin erityisesti herrasmiespelaajana, joka voitti SM-liigan herrasmiespelaajan palkinnon neljä kertaa. Hän kunnostautui myös maalintekijänä. 

Hän ei pelannut enää kauden 2012–2013 aikana otteluakaan ja ilmoitti helmikuussa 2013 lopettavansa pelaajauran rannevamman takia, koska ei saanut rannettaan pelaamisessa vaadittavaan kuntoon. Saman kauden aikana hänet nimettiin Sveitsin pääsarjassa NLA:ssa pelaavan EHC Klotenin apuvalmentajaksi, kun joukkue taisteli vielä pääsystä pudotuspeleihin. Hän sai potkut EHC Klotenin apuvalmentajan tehtävästä joulukuussa 2014 joukkueen huonon menestyksen takia (38 pistettä 31 ottelusta). 

Rintanen pelasi uransa aikana yhden olympiaturnauksen Naganossa 1998 saavuttaen olympiapronssia ja seitsemät MM-kisat, joista vuosina 1998, 1999 ja 2001 saavutuksena hopeamitali ja vuonna 2000 pronssimitali. Hän pelasi urallaan 86 miesten A-maaottelua tehden niissä 15 maalia ja 41 tehopistettä. Rintanen kuului vuosina 1998–2003 Suomen jääkiekkomaajoukkueen valmentajan Hannu Aravirran luottomiehistöön.

## Tilastot

## Lähteet
* 
* 
*Rintasen tiedot Jääkiekkomuseon sivuilla.

### Viitteet
Alfredo Keil

**Alfredo Keil** (3. heinäkuuta 1850 Lissabon – 4. lokakuuta 1907 Hampuri) oli portugalilainen säveltäjä ja taidemaalari. Hänen vanhempansa olivat saksalaisia. Keil syntyi Lissabonissa ja opiskeli musiikkia ja taidetta Münchenissä ja Nürnbergissä. Keilin sävellyksiin kuuluvat muun muassa oopperat *[[D. Branca]]* (1883), *[[Irene (ooppera)|Irene]]* (1893) ja *[[Serrana]]* (1899). Vuonna 1891 hän sävelsi Portugalin kansallislaulun, *[[A Portuguesa]]n*. Keil kuoli Hampurissa vuonna 1907.

## Töitä
### Oopperat
*
*
*
Tuomas Grönman

**Tuomas Oskar Grönman** (s. 22. maaliskuuta 1974 Viitasaari) on suomalainen urheilupsykologi ja entinen jääkiekkopuolustaja. Hän oli mukana voittamassa olympiapronssia Naganossa vuonna 1998.

## Pelaajaura
Quebec Nordiques varasi Grönmanin NHL:ään vuonna 1992 toisella kierroksella numerolla 29. Grönman ei kuitenkaan koskaan pelannut peliäkään Nordiquesin organisaatiossa, vaan Coloradon Denveriin muuttanut seura kauppasi hänet kesällä 1996 Chicago Blackhawksiin vastineeksi vuoden 1998 toisen kierroksen varausvuorosta. Chicago puolestaan kauppasi hänet Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa Greg Johnsoniin lokakuussa 1997. NHL:ssä Grönman pelasi Blackhawksissa ja Penguinsissa yhteensä 38 ottelua tehoin 1+3=4. Kaudelle 1999–2000 Grönman palasi Suomeen ja pelasi yhden kauden Jokereissa. Kauden jälkeen hän palasi Raumalle ja pelasi kahden kauden aikana 43 ottelua Rauman Lukossa. Viimeiseksi jääneen kautensa 2002–2003 Grönman pelasi TPS:n joukkueessa. Hän joutui lopettamaan uransa 29-vuotiaana loukkaantumisten takia.

## Pelaajauran jälkeen
Aktiiviuran jälkeen Grönman opiskeli psykologiaa Turun yliopistossa. Nykyään hän toimii urheilupsykologina perustamassaan Tuomas Grönman Oy:ssa. Kaudella 2012–2013 hän toimi myös Suomen U17-maajoukkueen valmennusryhmässä.

Uran jälkeen Grönman on toiminut myös kommentaattorina Nelosen jääkiekkolähetyksissä vuodesta 2007 alkaen ja Jääkiekkolehden kolumnistina, sekä myöhemmin Nelonen Pron jääkiekkokommentaattorina. Grönmanin isoveli Mikko toimi Hockey Nightin toimittajana vuosina 2000–2005. Grönman toimi Etelä-Korean Pyeongchangin 2018 talviolympialaisten jääkiekkostudion asiantuntijana yhdessä Teemu Selänteen kanssa.

## Tilastot

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Tuomas Grönman nhlfinns.net-sivustolla
* Tuomas Grönman Oy Tuomas Grönmanin perustama urheilupsykologian asiantuntijatoimisto
Francesco Cavalli

**Pier Francesco Cavalli** (14. helmikuuta 1602 – 14. tammikuuta 1676) oli italialainen säveltäjä. Hänen ristimänimensä oli **Pietro Francesco Caletti-Bruni**, mutta hänet tunnetaan paremmin Francesco Cavallina. Cavalli oli kotoisin Cremasta, mutta vaikutti pääasiassa Venetsiassa.

Cavalli pääsi Basilica di San Marcoon laulajaksi vuonna 1616, toiseksi urkuriksi vuonna 1639, ensimmäiseksi urkuriksi vuonna 1665 ja *maestro di cappellaksi* vuonna 1668.

## Ooppera
Cavalli sävelsi muun muassa 42 oopperaa.

**[[La Calisto]]*
**[[Giasone]]* on Cavallin arvostetuin ooppera vuodelta 1649.
**[[Ercole Amante]]* on ooppera, jonka Cavalli sai tehtäväkseen säveltää Ludvig XIV:n vuonna 1660 järjestettyihin häihin. Ooppera sai kuitenkin ensiesityksensä vasta vuonna 1662.

## Lähteet
Tihvinän piiri

**Tihvinän piiri** () on paikallinen itsehallintoalue Leningradin alueella Venäjällä. Piiri on perustettu vuonna  1927. Sen pinta-ala on 7&nbsp;018 neliökilometriä.

Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan piirissä asui yhteensä 70&nbsp;988 henkeä, joista valtaosa piirin hallintokeskuksessa Tihvinässa (Tihvinän kaupunkiasukkaat: 58&nbsp;459 as.).

## Sijainti ja luonto
Tihvinän piiri sijaitsee Leningradin alueen itäosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Lotinapellon ja Podporožjen piireihin, idässä Vologdan alueeseen, kaakossa Boksitogorskin piiriin, etelässä Novgorodin alueeseen, lounaassa Kirišin ja luoteessa Olhavan piiriin.

Pinta-alasta 84 % on metsää. Vuonna 2001 koillisosaan perustettiin Vepsän metsä -luonnonpuisto. Piirin halki virtaavat Säsjoki ja Paksujoki.

## Historia

Seudulla on ollut asutusta jo neoliittikaudella. Jokien varrella esiintyy keskiaikaisia kurgaanihautoja. Säsjoelta on löydetty varhaiskeskiaikaisen linnoituksen jäänteet. Vuonna 1560 perustetun Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen luostarin yhteyteen syntyi kauppa- ja käsityöläiskeskus, josta myöhemmin kehittyi Tihvinän kaupunki. 1800-luvun alusta aina 1960-luvulle seudun kautta kulki Tihvinän vesitie, joka oli tärkeä tavarakuljetusten reitti.

Seutu on vanhaa vepsäläisten asuinaluetta. Nykyään vepsäläisiä asuu Pašozeron kunnassa.

Toisessa maailmansodassa osa piiristä oli saksalaisten miehittämänä.

## Hallinto
Piirin hallinnollinen keskus on Tihvinän kaupunki. Sen lisäksi piiriin kuuluu 8 maalaiskuntaa: Bor, Gankovo, Gorka, Koskovo, Melegežskaja Gorka, Pašozero, Šugozero ja Tsvyljovo.

Piirin päämies on Viktor Matvejev, piirihallinnon päämies Nikolai Žukovetski.

## Talous
Valtaosa piirin asukkaista asuu Tihvinän kaupungissa, joka on huomattava teollisuuskeskus. Maaseudulla toimii 9 maatalousyritystä, kaksi kalankasvattamoa ja 25 yksityistilaa. Maatalous tuottaa etupäässä maitoa, lihaa, perunaa ja vihanneksia.

## Liikenne
Piirin kautta kulkee Uuden Laatokan ja Vologdan välinen maantie sekä Pietarin ja Vologdan välinen rautatie. Tihvinän asemalta haarautuu rata Budogoštšiin. 

## Kulttuuria ja nähtävyyksiä
Tärkeimmät nähtävyydet ovat Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen luostari ja Tihvinän vanha keskusta. Maaseudulla on 1700–1900-luvun alun arkkitehtuurin muistomerkkejä, kuten vuonna 1711 rakennettu Zarutševjen kirkko, Haragenitšin tsasouna vuodelta 1823, Lukinon kylän vanhat asuintalot.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Tihvinän piirin sivusto  (tikhvin.org)
*Tihvinän piiri Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa  (enclo.lenobl.ru)
*Tihvinän piiri Leningradin alueen aiemmalla sivustolla  (old.lenobl.ru)
Jean Absil

**Jean Absil** (23. toukokuuta 1893 – 2. helmikuuta 1974) oli belgialainen säveltäjä ja urkuri. Hän toimi myös professorina Brysselin konservatoriossa. 

Suurin osa Absilin musiikista on sävelletty pianolle. Pianokappaleidensa lisäksi Absil sävelsi muun muassa viisi sinfoniaa.

## Lähteet
Simonkatu

**Simonkatu** () on lyhyt poikkikatu Mannerheimintien ja Annankadun välissä Helsingin ydinkeskustassa. Se kulkee ilmansuunnassa koillisesta lounaaseen. Mannerheimintien toisella puolella katulinjaus jatkuu päärautatieaseman suuntaan Kaivokadun nimisenä. Katu on saanut nimensä kaupungininsinööri Simon Grönlundin mukaan.

Simonkadun ainoa poikkikatu – Yrjönkatu – lähtee kadun puolivälin jälkeen kaakkoon päin. Kampin vuonna 2009 valmistunut raitiotie kulkee Mannerheimintieltä Simonkatua pitkin Urho Kekkosen kadulle ja Fredrikinkadulle. 

## Rakennuksia Annankadun suuntaan

Forumin kauppakeskus (Simonkatu 2–4; valmistunut vuonna 1986, arkkitehdit Kari Hyvärinen, Kaarlo Leppänen, Jaakko Suihkonen) sijaitsee Mannerheimintien kulmassa mäkeä ylös mentäessä vasemmalla puolella, oikealla puolella on Lasipalatsi ja Kampin vanha linja-autoasema. Vanhan linja-autoaseman ja Simonkadun välissä on ramppi Forumin maanalaiseen parkkiluolastoon.

Forumin vieressä Simonkatu 6:ssa on Jussi ja Toivo Paatelan suunnittelema, vuonna 1921 valmistunut Maalaistentalo, Pellervo-seuran ja Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliiton omistama rakennus. Siinä on toiminut 90 vuoden ajan muun muassa MTK:n päätoimisto, Maaseudun Tulevaisuuden toimitus sekä aikanaan myös muiden pellervolaiseen osuusliikkeeseen kytkeytyneiden yritysten ja organisaatioiden tiloja. Yleisradion ensimmäinen studio sijaitsi Maalaistentalossa 1920-luvulla. Simonkatu 6:ssa aloitti toimintansa vuonna 1889 myös Paischeffin huonekaluliike, joka oli aikansa kuuluisin ja menestynein huonekalujen jälleenmyyjä Suomessa.

Koiton talo (Simonkatu 8; Usko Nyströmin ja Vilho Penttilän käsialaa vuodelta 1907) sijaitsee Yrjönkadun kulmassa ennen risteystä.

Simonlinna (Simonkatu 12) Annankadun kulmassa on Väinö Vähäkallion suunnittelema, vuonna 1925 valmistunut liike- ja toimistotalo.

Scandic Hotel Simonkenttä (Simonkatu 9) sijaitsee Simonkadun pohjoisreunassa Annankadun risteyksessä. Sen paikalla oli vuosina 1876–1929 käytettyjen vaatteiden kauppakojualue Narinkka ja myöhemmin 1960-luvulta lähtien linja-autojen päätepysäkkialue Simonkenttä, josta lähtivät muun muassa Haagaan ja Konalaan johtaneet linjat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sarvijäärät

**Sarvijäärät** eli **hapsenkakkiaiset** (Cerambycidae) ovat kovakuoriaisheimo. Suomessa on tavattu yli 80 sarvijäärälajia.

Ryhmän kovakuoriaiset ovat usein suurikokoisia ja niiden tuntosarvet ovat pitkät, joillakin lajeilla huomattavasti pitemmät kuin niiden ruumis. Useimpien sarvijäärälajien toukat elävät puussa, mutta jotkut harvat myös ruohovartisissa kasveissa. Monet sarvijäärälajit ovat taloudellisesti merkittäviä puun tuholaisia. Suomessa jokseenkin yleinen laji suutari (*Monochamus sutor*) on aiheuttanut vaurioita niin kuusi- kuin mäntypuuhun. Paikoittain Euroopassa tavattu merkittävä puurakennusten tuholaislaji, tupajäärä (*Hylotrupes bajulus*), esiintyy Suomessa vain Ahvenanmaan saaristossa. Monista sarvijääristä poiketen, eräät käyvät myös kukissa, kuten ulkonäöltään ampiaisia jäljittelevä aitojäärä (*Clytus arietis*). Yleisimpiä kukissa vierailevia sarvijääriä ovat sukuja *[[Leptura]]* ja *[[Anoplodera]]* edustavat kukkajäärät, jotka ovat ruumiinmuodoltaan yleensä hoikempia kuin suurin osa muista sarvijääristä.

Heimo käsittää noin 27&nbsp;000 lajia. Yksi maailman suurimmista ja painavimmista kovakuoriaisista on jopa 20 cm pitkä Prioninae-alaheimoon kuuluva titaanijäärä (*Titanus giganteus*), joka elää Amazonasin sademetsien lahopuissa, Etelä-Amerikassa.

Suomessa tavattavat sarvijäärät jakautuvat kuuteen alaheimoon: Prioninae, Spondylidinae, Aseminae, Lepturinae, Cerambycinae ja Lamiinae. Suomessa elää vakinaisesti n. 80 eri sarvijäärälajia, sisältäen mm. papintappajan ja sarvijaakon.

## Alaheimoja

* Anoplodermatinae
* Apatophyseinae
* Cerambycinae
* Disteniinae
* Lamiinae
* Lepturinae
* Necydalinae
* Oxypeltinae
* Parandrinae
* Philinae
* Prioninae
* Spondylidinae
* Vesperinae
* Incertae Sedis

## Sarvijäärät Suomessa

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Sarvijäärät (''Cerambycidae'')
* [ftp://ftp.funet.fi/pub/sci/bio/life/insecta/coleoptera/chrysomeloidea/cerambycidae/index.html Sarvijäärät (*Cerambycidae*)]
* Ötökkätieto: Sarvijäärät (''Cerambycidae'')
* Luonnossa: Sarvijäärät (''Cerambycidae'') 
* ITIS: Cerambycidae 
* Bug Guide: Family Cerambycidae - Long-horned Beetles
Lorenzo Da Ponte

**Lorenzo Da Ponte**, alun perin ** Emanuele Conegliano**, (10. maaliskuuta 1749 Ceneda, Venetsia – 17. elokuuta 1838 New York, Yhdysvallat) oli italialainen libretisti. Hän kirjoitti librettoja lukuisille säveltäjille, mutta hänen kuuluisimmaksi teoksikseen ovat nousseet Wolfgang Amadeus Mozartin säveltämät *[[Figaron häät]]*, *[[Così fan tutte]]* ja *[[Don Giovanni]]*, joita joskus nimitetään *Da Ponte -trilogiaksi*.

Da Ponten isä oli katoliseksi kääntynyt juutalainen. Da Ponte opiskeli papiksi mutta vietti varsin vilkasta ja vallatonta elämää, sai lapsen naimisissa olevan naisen kanssa, perusti bordellin tämän kanssa ja joutui vihdoin siveettömyyden takia lähtemään Venetsiasta. Hän saapui Wieniin 1782 ja sai paikan keisari Joosef II:n hoviteatterin kirjailijana. 

Keisarin kuoltua Da Ponte joutui epäsuosioon, muutti Prahaan ja sitten Lontooseen, lopulta rahattomana ja velkaisena Yhdysvaltoihin. Hän perusti kirjakaupan, toimi kirjallisuuden professorina ja oopperatuottajana. Hän perusti New Yorkiin maan ensimmäisen oopperatalon. Yritys epäonnistui ja ooppera jouduttiin sulkemaan talousongelmien vuoksi vain 28 esityksen jälkeen.

Da Ponten kirjoittamat libretot ovat aikansa hömppäkomedioita, jotka Antti Vihisen mukaan eivät olisi ilman Mozartin musiikkia jääneet elämään. Tosin Da Ponte on omissa muistelmissaan katsonut, että juuri hänen ansiostaan Mozartin oopperat ovat sitä, mitä ne ovat.

## Lähteet
* Antti Vihinen: *[[Minä ja Mozart]]*. Helsinki: Into, 2014.  (sidottu)

### Viitteet
Holocaust

:*Holocaust on myös useiden kielten sana [[Holokausti|holokaustille]]. Holocaust on myös englanninkielinen alkuperäisnimi *Polttouhrit*-romaanille ja televisiosarjalle.*
**Holocaust** on skotlantilainen heavy metal -yhtye. Sen perustivat Edinburghissa Gary Lettice (laulaja), John Mortimer  (kitaristi), Ed Dudley (kitaristi), Robin Begg (basisti) sekä Nicky Arkless (rumpali) 1970-luvun lopulla. Metallica julkaisi *[[Garage Inc.]]* -levyllään coverin Holocaustin kappaleesta "The Small Hours". 

## Diskografia

### Studioalbumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Kokoelma-albumit
* 
* 
* 

### EP:t
* 
* 
* 
* 
* 

### Demot, livealbumit & singlet
* 
* 
* 
* 
*
Risto Mäkinen

**Risto Holger Mäkinen** (12. marraskuuta 1918 Loppi – 7. toukokuuta 1972) oli suomalainen taidegraafikko, kuvittaja ja sarjakuvapiirtäjä. Hänen vanhempansa olivat kirvesmies Johan Ilmari Mäkinen ja Aino Emilia (o.s. Waldén).

Mäkinen piirsi *[[Yhteishyvä]]*-lehdessä ilmestynyttä sarjakuvaa *[[Antti Puuhaara]]*, jota aiemmin oli piirtänyt Aarne Nopsanen. Lisäksi hän kuvitti useita satukirjoja, joista useat olivat Raul Roineen kirjoittamia. Lastenkirjakuvituksistaan hän sai peräti kolme kertaa Rudolf Koivu<br> -palkinnon. Mäkinen teki 1950-luvulla yhteistyössä Roineen kanssa myös albumit *Pikilakki*, *Ville Vikkelä* ja *Uljas kaartilainen*. Samaan aikaan hän piirsi historiallisia sarjakuvia myös *Lipas*-lehteen, jossa ilmestyi Sakari Topeliuksen tarinaan perustuva *Kuninkaan hansikas* (1951). Mäkinen kuvitti myös ''Pellervo''-lehteä ja piirsi lehteen viisi *[[Unto Uneksija]]* -sarjaa Veikko Savolaisen avuksi 1969.

Otava julkaisi vuosina 1939–1956 yksitoista *Antti Puuhaara* -albumia, joista neljä ensimmäistä oli Nopsasen piirtämiä ja loput Mäkisen.

## Teoksia
* Olli oravan seikkailut, 1945
* Antti Puuhaara räätälimestarina, 1946
* Poika ja pohjatuuli, 1947
* Antti Puuhaara, taitava takoja, 1948
* Pilvilinna satuja, 1948
* Ullakon tonttu ynnä muita satuja, 1952
* Turjanlinnan satukirja, 4. p. 1953
* Antti Puuhaara soittoniekkana, 1953
* Lasilinnan vanki ja muita satuja, 1954
* Pikilakki, 1954
* Pilvilinna, 2. p. 1954
* Peukaloisen seikkailut satu, 2. p. 1959
* Ihmeellinen luuta Risto Mäkisen kuvittamia satuja, 1979
* Turjanlinnan satukirja, näköisp. 1997

## Lähteet
# Suomen kuvataiteilijat -verkkomatrikkeli
# Sarjainfo 15 (1977)
# Heikki Jokinen, Kalervo Pulkkinen: Suomalaisen sarjakuvan ensyklopedia (Tampere 1996, Kemin sarjakuvakeskus), .

### Viitteet
Giuseppe Torelli

**Giuseppe Torelli** (22. huhtikuuta 1658 Verona – 2. helmikuuta 1709 Bologna) oli italialainen viulisti ja säveltäjä, joka tunnetaan parhaiten hänen lukuisista soolokonsertoistaan ja concerto grossoistaan. Hänen konserttonsa noudattivat italialaisesta ooppera-alkusoitosta lainattua osien rakennetta nopea-hidas-nopea, josta pian muodostui konserttojen malli lähes kahdeksisadaksi vuodeksi.
John Keegan

**John Desmond Patrick Keegan** (15. toukokuuta 1934 Clapham, Lontoo – 2. elokuuta 2012) oli englantilainen sotahistorioitsija, luennoija ja toimittaja. 

## Elämä

Keegan syntyi irlantilais-katoliseen perheeseen. Hän opiskeli Wimbledon Collegessa kaksi vuotta, josta jatkoi Oxfordin yliopiston Balliol Collegeen 1953. Hän työskenteli Yhdysvaltain Lontoon-lähetystössä kahden vuoden ajan. Vuonna 1960 hänet kiinnitettiin Sandhurstin sotilasakatemiaan luennoijaksi. Vuonna 1986 hän siirtyi Daily Telegraph -lehteen sotilasasioista vastaavaksi toimittajaksi. Hänet lyötiin ritariksi vuonna 2000.

Huolimatta elämäntyöstään sotilasasioiden parissa Keegan ei ole palvellut päivääkään armeijassa eikä kokenut rintamatapahtumia. Keegan on kertonut useissa teoksissaan lapsena kärsimänsä sairauden estäneen hänen pääsynsä armeijaan.

## Kirjoituksista

Keegan halusi nostaa esille kulttuuristen ilmiöiden vaikutuksen sotaan. Sodankäynnistä on vuosituhansien saatossa tullut käytöstä ohjaava tapa ihmiskunnalle. Esimerkiksi samurait eivät bushidoon vedoten halunneet koskea tuliaseisiin portugalilaisten tullessa 1500-luvulla Japaniin. Keegan vastustaa preussilaisen sotateoreetikon Carl von Clausewitzin näkemystä sodasta politiikan jatkeena.  

Keegania on kiitetty hänen pyrkimyksestään saavuttaa syvällinen ymmärrys sodankäynnistä. Hänen työnsä kertovat tapahtumien lisäksi yksittäisten taistelijoiden kokemuksista, sotien historiallisia syistä ja sotilasjohtajien kohtaamista ongelmista ja heidän tekemistä valinnoista. 

## Kritiikki

Keegania on arvosteltu kyvyttömyydestä ymmärtää politiikan ja sodan välistä yhteyttä. Hew Strachan on todennut "Olemme liian usein sekoittaneet normatiivisen (idean) historian (todellisuuden) kanssa... John Keegan teoksessaan *Sodankäynnin historia* tekee juuri saman virheen." 
Yhdysvaltalainen historioitsija ja Clausewitz-tutkija Christopher Bassford on jopa kirjoittanut: "Mikään Keeganin teoksissa - huolimatta useista viittauksista Clausewitziin ja "clausewitzilaisiin" - ei tuo ilmi, että Keegan olisi itse todella lukenut Clausewitzin kirjoituksia". Bassfordin mukaan Keegan on tutustunut Clausewitziin paremminkin lukuisten viittauksien kautta kuin suoraan lukemalla tätä ja ominut periaatteellisen lähtökohdan kritiikkiinsä Basil Liddell Hartilta.

Clausewitz-kritiikissään Keegan sekoittaa teorian absoluuttisesta sodankäynnistä totaaliseen sodankäyntiin, vaikka jälkimmäinen termi otettiin käyttöön vasta Clausewitzin kuoltua. Yrittäessään torjua Clausewitzin teorioita Keegan on pyrkinyt myös mustamaalaamaan Clausewitzin henkilöhistoriaa. 

Monien brittiläisten historioitsijoiden lailla Keegan sai osansa holokaustin kieltäjää David Irvingiä koskeneesta jupakasta. Keegania arvosteltiin joistakin myönteisiksi luonnehdituista kommenteista, joita hän oli esittänyt Irvingistä. Keegan kehui Irvingin tutkimustaitoja, mutta kritisoi häntä vääristelystä ja piti Irvingin tiettyjä ajatuksia perversseinä.

## Teoksia
* Sodankäynnin historia (1993, suom. 2005)
* Sodan tiedustelu (2003, suom. 2007)

## Lähteet
*  
*  

### Viitteet
Garage Inc.

**Garage Inc.** on Metallican vuonna 1998 julkaisema cover-kappaleita sisältävä tupla-albumi. Sen kappaleet on äänitetty aikavälillä 1984–1998. Albumi myi Suomessa kultaa, ja sitä on myyty yli 27 000 kappaletta, kun taas maailmanlaajuisesti albumia on myyty 8 miljoonaa kappaletta. Kappaleille ”Whiskey in the Jar” ja ”Turn the Page” kuvattiin musiikkivideot.

Albumi nousi Suomen virallisen listan ykköspaikalle ja vietti listalla yhteensä 24 viikkoa.

Albumi otettiin hyvin vastaan myös alkuperäisten esittäjien keskuudessa. 
## Kappaleet
Sulkeissa on merkitty artisti tai yhtye, jonka esittämä kappale alun perin on.

### CD 1
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### CD 2
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

Motörhead-coverit (kappaleet 13-16) ovat soitettu livenä Lemmy Kilmisterin 50- vuotissyntymäpäiväjuhlissa vuonna 1995.

## Kokoonpano

* James Hetfield - Laulu, kitara
* Kirk Hammett - Kitara, taustalaulu
* Jason Newsted - Basso, taustalaulu
* Cliff Burton - Basso kappaleissa ”Am I Evil?”, sekä ”Blitzkrieg”
* Lars Ulrich - Rummut

## Vierailevia muusikoita kappaleella ”Tuesday’s Gone”

* Pepper Keenan – Taustalaulu
* Jerry Cantrell – Kitara
* Sean Kinney – Toinen perkussionisti
* Jim Martin — Kitara
* John Popper – Harmonikka
* Gary Rossington – Toinen kitara
* Les Claypool – banjo

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Entertainment Weekly: B–
* NME: 5/10
* Rolling Stone: 
* Soundi: 

## Saavutukset
### RIAA:n sertifikaatit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Windows Resurssienhallinta

**Resurssienhallinta** (englanniksi *File Explorer*) on Microsoft Windowsin tiedostonhallintaohjelma, jolla voi navigoida järjestelmän resursseja kuten kiintolevyjä, optisia asemia, siirrettäviä muistivälineitä (muistikortit, USB-muistit). Resurssienhallinta toimii myös työpöydän ylläpitäjänä, joten jos se suljetaan, työpöydän kuvakkeet ja tehtäväpalkki katoavat. Resurssienhallinta on sidottu Windowsiin niin tiukasti, että sen poistaminen on hankalaa, mutta ei kuitenkaan mahdotonta.

## Lähteet
Balladiooppera

**Balladiooppera** () on 1700-luvun Isossa-Britanniassa parin vuosikymmenen ajan kukoistanut oopperan tyylilaji, jonka suosio alkoi vähetä vuosisadan puolivälin tienoilla. Se oli kansanoopperan muoto, jossa uudelleen sanoitetut kansanlaulut tai muut suosikkisävelmät ja osittain uudet sävelmät keskeyttivät puhutun dialogin. Sanoitukset käsittelivät ajankohtaisia aiheita, ivasivat vallitsevia sosiaalisia oloja sekä olivat usein leikillisiä ja liioittelevia.

Balladioopperoita kirjoittaneita näytelmäkirjailijoita olivat muun muassa John Gay, Colley Cibber ja Henry Fielding. Varhainen ja erittäin suosittu lajin edustaja oli *The Beggar’s Opera* (Kerjäläisooppera), jonka librettoon sovitti Gay ja osittain sävelsi Johann Christoph Pepusch. Sen kantaesitys tapahtui vuonna 1728. Toinen merkittävä balladiooppera oli Charles Coffeyn vuonna 1731 valmistunut teos *The Devil to Pay* ja sen vuonna 1743 kantaesitetty saksankielinen versio *Der Teufel ist Los* (Piru on irti). Se oli tärkeä esikuva saksalaisen laulunäytelmän synnyssä.

## Lähteet
Kullervo (täsmennyssivu)

**Kullervo** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Kullervo, Kalevalan henkilö
* Kullervo, etunimi
* Kullervo (Tapio Kullervo Lahtinen), säveltäjä ja sanoittaja
* Kullervo, traktori- ja puimakonemerkki
* Helsingin Kullervo, urheiluseura
* Joutsenon Kullervo, urheiluseura
* *[[Kullervo (lonkerojalkaiset)|Kullervo]]*, lonkerojalkaisiin kuuluva eläinsuku
* Tapaturmavakuutusosakeyhtiö Kullervo, suomalainen vakuutusyhtiö

## Taiteissa
* *[[Kullervo (Sibelius)|Kullervo]]*, Jean Sibeliuksen sävelruno
* *[[Kullervo (Sallinen)|Kullervo]]*, Aulis Sallisen ooppera
* *[[Kullervo (Launis)|Kullervo]]*, Armas Launiksen ooppera
* *[[Kullervo (Kivi)|Kullervo]]*, Aleksis Kiven kirjoittama näytelmä
* *[[Kullervo (Erkko)|Kullervo]]*, J. H. Erkon kirjoittama näytelmä
* *[[Kullervo (musiikkinäytelmä)|Kullervo]]*, Pirkko Kurikan KOM-teatterille kirjoittama näytelmä, säveltäjä Eero Ojanen
**[[Kullervo (Palsa)|Kullervo]]*, Kalervo Palsan maalaus
Mannheimin koulukunta

**Mannheimin koulukunta** oli saksalaiseen Mannheimin vaaliruhtinaan hoviin keskittynyt sävellyskoulukunta, johon kuuluivat muun muassa säveltäjät Jan Stamic, Franz Xaver Richter, Karel Stamic ja Christian Cannabich. Koulukunta on kuuluisa uudesta itsenäisemmästä puupuhaltimien käytöstä orkestroinnissa ja sen koko orkesterin esittämä *crescendo*. Mannheimin koulukunnan säveltäjät vaikuttivat merkittävästi klassisminajan säveltäjiin kuten Joseph Haydniin ja Wolfgang Amadeus Mozartiin.

## Lähteet
Slashdot-vaikutus

**Slashdot-vaikutus** () tarkoittaa ilmiötä, joka syntyy jonkin suositun www-sivuston linkittäessä pienemmälle sivustolle, jolloin pienemmän sivuston palvelin ruuhkautuu kasvaneen tietoliikenteen seurauksena. Termi viittaa sivuston kävijämäärässä tapahtuvaan hetkelliseen muutokseen, jos sivusto mainitaan suositun teknologiauutisten tietopalvelun, Slashdotin uutisoinnissa.
Tyypillisesti pienemmät www-sivustot eivät tällöin pysty vastaamaan kasvaneeseen liikenteen määrään, josta saattaa seurata koko palvelimen kaatuminen.

## Syntytapa
Slashdotin, Diggin ja Farkin kaltaiset sivustot julkaisevat lyhyitä artikkeleita, joita käyttäjät voivat kommentoida. Tavallisesti artikkelissa mainitaan jokin kiinnostava sivusto tai uutisaihe sekä siihen viittaava hyperlinkki. Tällöin valtava lukijamäärä yrittää samanaikaisesti käydä katsomassa mainittuja sivuja. Lukijat saavat aikaan niin valtavan määrän hakupyyntöjä, että sivuston palvelimet joko ylikuormittuvat tai ne ylittävät sallitun tiedonsiirtomäärän, jolloin sivuja ei pääse lukemaan.

Eräs Slashdotin kommentti kuvasi vaikutusta osuvasti: "Slashdot on maailmankuulu. Se on satunnainen hajautettu palvelunestohyökkäys, jonka edessä verkko- ja järjestelmävastaavat vapisevat ja josta he näkevät painajaisia." 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Slashdot.org 
* Slashdot FAQ: What is the "Slashdot Effect?"
* BitTorrent Files for Slashdot Effect Victims 
* Stephen Adler: The Slashdot Effect: An Analysis of Three Internet Publications  
* Slashdot Article on using Freecache--a system in which cooperating (volunteer) caches exchange any files without burdening the original site (no longer an active project) to mitigate the flashdot effect.
* Page containing mirrors of sites in slashdot articles, as well as text of the articles 
* Slashdot Effect on Christmas Lights Webcam Hoax http://www.komar.org/faq/slashdot-effect/2004-halloween/ (web stats of same)
* An analysis of the slashdot effect from a slashdotted webmaster 
* Get Slashdotted Tips & Tricks Collection
* Apache Configuration that has saved me from Slashdot Effect, by Emre Sokullu (turkiksi; config-tiedosto)
Kurgan

**Kurgan** (venäjäksi *Курган*) on Kurganin alueen pääkaupunki Tobol-joen varrella Länsi-Siperiassa Venäjällä 1 973 kilometriä Moskovasta itään. Kurgan sijaitsee Siperian radan varrella Jekaterinburgin ja Omskin välillä.

## Historia
Kurgan on yksi Siperian vanhimmista kaupungeista. Noin vuonna 1662 venäläiset perustivat linnoitetun asutuksen nimellä **Tsarjovo Gorodištše** (Царёво Городище). Siitä tuli kaupunki vuonna 1782 ja se nimettiin uudelleen Kurganiksi. Nimi tulee suurta hautakumpua merkitsevästä turkkilaisperäisestä sanasta *kurgan*, joita paikalla on useita.

## Asukasluvun kehitys

## Lähteet
WMF

**WMF** voi tarkoittaa:
* Wikimedia Foundation, säätiö joka hallinnoi useita avoimia wiki-projekteja
* Windows Metafile, kuvatiedostomuoto Windows-järjestelmissä
* World Monuments Fund kansainvälinen kulttuuriperintöä suojeleva järjestö
* Württembergische Metallwarenfabrik, saksalainen ruokailuvälineyritys
* World Minigolf Sport Federation, kansainvälinen minigolfjärjestö
Windows Metafile

**Windows Metafile** (WMF) on 1990-luvulla Windows-käyttöjärjestelmään kehitetty tiedostomuoto. Tiedostomuotoon voi tallentaa tekstiä, vektori- ja bitmap-kuvia ja sitä on käytetty tallentamaan monimutkaisia grafiikoita, kuten kuvioita, karttoja ja kaavioita.

## Lähteet
Annankatu (Helsinki)

**Annankatu** () on Helsingin Mannerheimintien suuntainen katu kaksi korttelia Mannerheimintiestä länteen. Se alkaa Merimiehenkadulta Punavuoresta ja päättyy Urho Kekkosen katuun Kampin liikekeskuksen kohdalla. 

Kadulla on liikennevalot näissä risteyksissä: Bulevardi ja Lönnrotinkatu, sekä Simonkadun risteyksessä raitiovaunun huomiovalot.

Annankatu on saanut nimensä venäläisen Pyhän Annan ritarikunnan mukaan. Nimen alkuperäinen, vuonna 1820 vahvistettu muoto olikin *St Annae Gatan* (*Pyhän Annan katu*). Sana *St. (Sankt, Pyhä*) kuitenkin poistettiin kadun nimestä jo vuonna 1836.

## Antinkatu
Ennen Kampin keskuksen rakentamista Annankatu jatkui linja-autokentän ja Salomonkadun yli Eteläiselle Rautatiekadulle. Nykyään tämän Annankadun jatkeen nimeksi on muutettu Antinkatu Helsingin ensimmäisen kaupunginjohtajan Antti Tulenheimon mukaan. Nykyinen Lönnrotinkatu oli Antinkatu vuoteen 1928. 

## Poikkikadut kaakosta luoteeseen
* Ratakatu
* Iso Roobertinkatu (kävelykatu)
* Uudenmaankatu
* Bulevardi; raitiovaunukiskot (raitiovaunut 3 ja 6)
* Lönnrotinkatu
* Kalevankatu
* Eerikinkatu
* Kansakoulukatu lounaaseen/Simonkatu koilliseen (sama risteys; kadut eivät ole aivan kohdakkain: Kansakoulukatu on ensin); Simonkadulta Annankadun loppupäähän kääntyvät raitiovaunukiskot (raitiovaunu 9)

## Rakennuksia kaakosta luoteeseen
* Vanha kirkkopuisto ja Helsingin Vanha kirkko (Carl Ludvig Engel, 1826) sijaitsevat Bulevardin ja Lönnrotinkadun välisessä korttelissa.
* Euroopan kemikaalivirasto Bulevardin ja Lönnrotinkadun kulmatalossa. Talossa on toiminut aiemmin mm. Tilgmannin kirjapaino, Taideteollinen Korkeakoulu (nykyinen Aalto-yliopisto) ja Eläke-Varma.
* Annantalo (Annankatu 30, arkkitehti Gustaf Nyström, 1885), taidekeskus.
* Annankatu 32 (arkkitehti Paavo Mänttäri, 1989, lääkärikeskus Aava.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Scherzo

**Scherzo** (monikko **scherzi**, ) tarkoittaa laajan taidemusiikkiteoksen, kuten sinfonian tai sonaatin, osaa. Scherzo kehittyi menuetista ja korvasi sen vähitellen sinfonian (ja muiden teosmuotojen, kuten jousikvartettojen) kolmantena tai toisena osana. Scherzo on tavallisesti ABA-muotoinen, jossa B-osa on trio, jonka jälkeen scherzo kerrataan. 1800-luvulta alkaen scherzoja sävellettiin myös itsenäisinä teoksina.

Joseph Haydnin jousikvartettojen menuetit, jotka on nimetty scherzoiksi (ital. vitsaillen), pilailevat hovitanssin kustannuksella rikkomalla tanssin rytmikuvioita yllättävillä tauoilla. Haydnin jälkeen muotoa käyttivät runsaasti muun muassa Ludwig van Beethoven ja Franz Schubert. Scherzo säilyi sinfonioiden standardiosana koko 1800-luvun ajan, ja säveltäjät ryhtyivät myös säveltämään itsenäisiä scherzoja. 

Frédéric Chopinin sävellystuotantoon kuuluu neljä scherzoksi nimettyä pianoteosta. Niistä kuitenkin vain viimeinen on scherzon nimen mukaisesti "vitsikäs", kun taas kolme ensimmäistä ovat perin synkkiä.
Johann Fux

**Johann Joseph Fux** (n. 1660 – 13. huhtikuuta 1741) oli itävaltalainen säveltäjä, musiikkipedagogi ja musiikkiteoreetikko. Hänen tunnetuin teoksensa on *Gradus ad Parnassum*, jossa hän muotoilee Giovanni Pierluigi da Palestrinan teosten pohjalta Palestrina-tyylin säännöt. Fuxin vaikutus kontrapunktin opetukseen on tämän kirjan kautta ollut korvaamaton.

Fux oli myös aikansa merkittävin syntyperäinen itävaltalainen Wienin hovin säveltäjä, kun useimmat hovisäveltäjistä olivat italialaisia. Vuodesta 1715 Fux toimi hovikapellimestarina. Fux oli ensisijaisesti kirkkomusiikin säveltäjä, mutta hän kirjoitti myös kevyttä teatterimusiikkia. Fux sävelsi parikymmentä oopperaa, joista neljä on kadonnut.

## Oopperoita
**Julo Ascanio, Re d’Alba* (”Julius Askanius, Alban kuningas”, Bernardinon librettoon, 1708)
**Costanza e fortezza* (”Uskollisuus ja lujuus”, Pietro Pariatin librettoon, 1723, Praha)

## Lähteet