open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mestis-kausi 2019–2020

**Kausi 2019–2020** oli järjestyksessään jääkiekon Mestiksen 20. kausi. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Imatran Ketterä, joka juhli edelliskautena seurahistoriansa ensimmäistä mestaruutta. Ketterästä tuli Mestis-historian kymmenes mestaruuden voittanut joukkue. 

Edellisellä kaudella sarjassa neljänneksi sijoittunut Lempäälän Kisa menetti sarjalisenssinsä talousvaikeuksien takia. Viime kauden Suomi-sarjan mestari Kajaanin Hokki sai tämän johdosta oikeuden hakea Mestis-lisenssiä. Hokin lisenssipyyntö hyväksyttiin, joten seura teki paluun Mestikseen kahden vuoden tauon jälkeen.

Runkosarjan voitti Ketterä, toiseksi sijoittui IPK ja kolmanneksi Jokipojat. Pudotuspelit ja karsinnat peruttiin koronaviruksen vuoksi 12. maaliskuuta 2020.

## Joukkueet

## Runkosarja
Runkosarjassa pelattiin 12 joukkueen nelinkertainen sarja (44 ottelua). Lisäksi pelattiin kolmessa neljän joukkueen lohkossa kaksinkertaiset välisarjat. Kokonaisottelumääräksi tuli näin 50 ottelua.

Välisarjalohkot ovat:
*A: KOOVEE, K-Vantaa, KeuPa HT, TUTO Hockey
*B: Jokipojat, Ketterä, Peliitat, SaPKo
*C: Hermes, IPK, Hokki, RoKi

### Sarjataulukko

### Pistepörssi

### Maalivahtien torjuntapörssi
Vähintään 1/3 otteluista

## Lähteet
Jukka Kuvaja

**Jukka Antero Kuvaja** (s. 4. marraskuuta 1953 Asikkala) on suomalainen hiihtäjä, joka edusti Suomea yhdistetyssä hiihdossa kolmissa olympialaisissa ja kaksissa maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän edusti urallaan Lammin Säkiää ja Lahden Hiihtoseuraa.

Kuvaja saavutti yhdistetyssä SM-hopeaa vuosina 1974 ja 1975 sekä SM-pronssia 1972, 1973, 1976, 1977 ja 1980.

Kuvajan isä oli Suomea kaksissa olympiakisoissa edustanut maastohiihtäjä Pekka Kuvaja.

## Saavutukset
* Sapporon talviolympialaiset 1972 sija 27.
* Falunin MM-kilpailut 1974 sija 25.
* Innsbruckin talviolympialaiset 1976 sija 11.
* Lahden MM-kilpailut 1978 sija 16.
* Lake Placidin talviolympialaiset 197 sija 22.

## Lähteet
Harlekiininuolimyrkkysammakko

**Harlekiininuolimyrkkysammakko** (*Oophaga histrionica*)  on nuolimyrkkysammakoiden heimoon kuuluva sammakkoeläin. Lajin väritys on vaihtelevan kirjava, useimmin tummalla pohjalla on punaisia tai keltaisia läikkiä.

Harlekiininuolimyrkkysammakkoja tavataan Kolumbiasta vain Risaraldan departementistä. Sen levinneisyysaluetta pidettiin aiemmin laajempana, mutta monet populaatiot on siirretty 2010-luvulla omiin lajeihinsa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto pitää lajia äärimmäisen uhanalaisena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* iNaturalist: ''Oophaga histrionica''
* ITIS: ''Oophaga histrionica'' 
* UniProt: Taxonomy - ''Oophaga histrionica'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Oophaga histrionica'' 
* University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): ''Oophaga histrionica''
Michaela Madsen

**Michaela Madsen** (s. 28. joulukuuta 1993) on suomalainen lentopalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskipelaaja. Madsen on edustanut kaudesta 2021–2022 lähtien Suomen Mestaruusliigassa pelaavaa Hämeenlinnan Lentopallokerhoa..

Madsen edusti kaudella 2018–2019 Ranskan pääsarjassa pelaavaa Racing Club Cannesia, kauden 2019–2020 alkupuolella belgialaista Lendeledeä ja kaudella 2020–2021 Tšekin liigassa pelaavaa Olomoucia.

Ennen Ranskaan siirtymistään Madsen pelasi Suomen Mestaruusliigassa LP Viestissä ja HPK:ssa, joissa hän on voittanut neljä mestaruutta. Vuonna 2019 hän voitti Ranskan mestaruuden.

Suomen maajoukkueessa Madsen on pelannut 61 ottelua elokuun 2023 loppuun mennessä. 

## Yksityiselämä
Madsenin sukunimi tulee tämän tanskalaiselta isältä, Niels Madsenilta. Madsenin vanhemmat Niels Madsen ja Vuokko Naukkarinen pelasivat pääsarjatasolla lentopalloa ja Michaelan pikkusisko Yasmine on myös maajoukkuelentopalloilija.  Michaela Madsenin veli Alexander on puolestaan pääsarjatason koripalloilija. Madsenin serkku Joel Naukkarinen on kilpasoutaja.

## Saavutukset

* Lentopallon mestaruusliigan voitto
** LP Viesti Salo (3) - 2012, 2013, 2014 
** HPK (1) – 2016
* Ranskan mestaruus
** Racing Club Cannes 2019

## Lähteet
Etionamidi

**Etionamidi** (C8H10N2S) on pyridiinijohdannaisiin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä antibioottina muille lääkeaineille vastustuskykyisen tuberkuloosin hoidossa. Etionamidi kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.

## Ominaisuudet ja käyttö
Huoneenlämpötilassa etionamidi on keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee niukasti veteen ja alkoholeihin ja liukenee hyvin kuumaan asetoniin, dikloorietaaniin ja pyridiiniin. Etionamidi on aihiolääke, joka metaboloituu etionamidisulfoksidiksi. Tämä aineenvaihduntatuote on antibioottinen ja se estää mykobakteereja muodostamasta soluseinäänsä tarvitsemia mykolihappoja. Etionamidi on tehokas erityisesti *[[Mycobacterium tuberculosis]]*-lajia vastaan ja tehoaa myös eräisiin muihin saman suvun lajeihin. Etionamidi annetaan suun kautta tablettina. Sitä käytetään hoidettaessa muille antibiooteille resistenttejä tuberkuloosi-infektioita.

## Haittavaikutukset
Tyypillisimmät etionamidin aiheuttamat haittavaikutukset ovat vatsakipu, huonovointisuus, oksentelu, ripuli ja painon aleneminen. Etionamidi läpäisee veri-aivoesteen ja pääsee keskushermostoon. Haittavaikutuksina voi ilmetä huimausta, uneliaisuutta ja heikkoutta. Jopa psykoottisia oireita on raportoitu.

## Valmistus
Etionamidin synteesin ensimmäisessä vaiheessa dietyylioksalaatti kondensoituu emäksisissä olosuhteissa 2-butanonin kanssa. Muodostuva välituote reagoi syanoasetamidin kanssa ja tuotteeksi muodostuu 3-syano-4-karboetoksi-6-etyyli-2-pyridonia. Tämä yhdiste hydrolysoituu happamissa olosuhteissa 4-karboksi-6-etyylipyridoniksi. Reaktio fosforyylikloridin ja fosforipentakloridin ja etanolin kanssa johtaa etyyli-6-etyyli-2-kloori-isonikotinaattiin, joka pelkistetään vedyttämällä etyyli-6-etyyli-isonikotinaatiksi. Toiseksi viimeinen vaihe on reaktio ammoniakin ja fosforipentoksidin kanssa ja viimeinen vaihe on reaktio divetysulfidin kanssa, jolloin muodostuu tuotteeksi etionamidia.
:

## Lähteet
Kōan (keisari)

**Kōan** () oli Japanin 6. keisari. Hänen edeltäjänsä oli keisari Kōshō ja seuraaja keisari Kōrei. Kōan hallitsi vuosina (392)–291 eaa.

## Lähteet
Andorran kansanäänestys perustuslaista

**Andorran kansanäänestys perustuslaista** pidettiin 14. maaliskuuta 1993. Kansanäänestyksessä äänestettiin siitä, hyväksytäänkö maahan uusi perustuslaki, jonka muotoilu oli aloitettu vuonna 1990 Euroopan neuvoston painostuksesta. Noin 74 prosenttia äänestäneistä oli uuden perustuslain kannalla. Äänestysprosentti oli lähes 76 prosenttia.

## Tulokset

## Lähteet
The Boots

**The Boots** on vuonna 1987 perustettu suomalainen yhtye. Yhtyeen perustivat kitaristi Jarmo Heikkinen veljensä basisti Petri Heikkisen sekä rumpali Raimo Raappanan kanssa. Yhtyeen kokoonpano on sittemmin vaihdellut. Yhtye on tehnyt viisi omaa albumia ja kaksi albumia Kauko Röyhkän kanssa. 

## Aiheesta muualla
*The Boots Pohjoista musiikkia. Ouka.fi
* The Boots, Discogs
!Oka Tokat

**!Oka Tokat** on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja, jota on esitetty televisiossa 1990-luvulta alkaen. Sen päärooleissa ovat Ricky Davao, Diether Ocampo, Jericho Rosales, Angelika dela Cruz, Rica Peralejo, Paolo Contis ja Agot Isidro. Vuonna 2012 sarja sai jatkoa uusilla näyttelijöillä, ja ohjelman nimeksi tuli "Oka2kat".

Sarjan nimi on muodostettu kääntämällä tagalogin kielen ilmaisu "Takot ako" (suom. "pelkään") päinvastaiseksi. Alkuperäisessä ilmaisussa "Takot ako!" on perässä huutomerkki, minkä vuoksi se on myös sarjan nimen alussa.

## Juoni

### Okatokat
Okatokat on draamasarja, jonka teemana on paranormaali kauhu. Sarjassa seurataan sitä, kuinka viidestä varhaisnuoresta koostuva mediaryhmä tutkii paranormaaleja tapahtumia ennakko-oletusten varassa. Suuri osa tapahtumista liittyy filippiiniläiseen mytologiaan. Tämä mediaryhmä vierailee sarjan aikana erilaisissa aavemaisissa paikoissa.

### Oka2kat
Sarjan jatko-osa Oka2kat on sen ohjaajan Neal del Rosarion mukaan "ikään kuin yhdistelmä sarjoja ja elokuvaa Shake, Rattle & Roll, Drag Me to Hell ja Scooby-Doo, mikä tekee siitä enemmänkin seikkailusarjan". Vaikka sarjan juoni on uusi, se kuitenkin jatkaa edellisen sarjan samoja teemoja. Sarjassa seurataan päähenkilöä Andrew, ja hänen suhdetta muihin sarjassa esiintyviin henkilöihin pyritään sarjan aikana ratkaisemaan. Sarjan lopussa esitetään myös joitain moraalisia opetuksia.

## Näyttelijät

## Lähteet
Zelig

**Zelig** on Woody Allenin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1983. Pseudodokumentin tyyliin rakennettu elokuva on kertovinaan tositarinaa hämmästyttävän muuntautumiskykyisestä ja miellyttämishaluisesta 1900-luvun miehestä (nimiosassa Allen itse), kaikkien aikojen konformistista, joka oli monessa mukana kykenemällä vaihtamaan roolia kulloisenkin seuransa mukaisesti. Dokumentaarista vaikutelmaa korostavat vanhat uutisfilmit sekä käsikirjoitetut pseudohaastattelut todellisten älyköiden kuten Susan Sontagin ja Bruno Bettelheimin kanssa.

## Rooleissa

## Vastaanotto
*Zelig* sai kaksi Oscar-, kaksi Golden Globe- ja viisi Bafta-palkintoehdokkuutta muttei yhtään voittoa. Festivaaleilla se palkittiin muun muassa Venetsian elokuvajuhlien parhaana.

Elokuvakerhojen liiton *Projektio*-lehdessä suomalaiskriitikot äänestivät *Zeligin* vuoden 1984 toiseksi parhaaksi ensi-iltaelokuvaksi Francesco Rosin *Kolmen veljeksen* jälkeen. *Helsingin Sanomien* Matti Salo kirjoitti elokuvasta laajan jutun noin kuukautta sen Suomen-ensi-illan jälkeen. Hänestä *Zelig* oli Allenin siihen asti omintakeisin työ ja todella onnistunut tuotos *[[Manhattan (elokuva)|Manhattanin]]* jälkeisten ”sekoilujen” *[[Muistelmia – Stardust Memories|Stardust Memories]]* ja *[[Kesäyön seksikomedia]]* jälkeen. Saman lehden Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1994 *Zeligistä*: ”Mitään näin järisyttävän selväpiirteistä ja täydellistä Allen ei ehkä ole luonut aikaisemmin eikä myöhemmin.” Filmgoer-verkkojulkaisun Aleksi Salosen mielestä *Zelig* on postmodernin elokuvan ehdoton klassikko: ”Zelig osoittaa käytännössä miten dokumentin muotokieli on sen uskottavuuden tae, ei sisältö. Se todistaa lähes vastustamattomasti dokumenttielokuvan totuuden konstruoituneisuuden ja valaisee historiaa kertomuksena, jonka käänteet ovat kaikkea muuta kuin objektiivisia tosiasioita.”

Allen mainitsi vuoden 2010 haastattelussa *Zeligin* aikajärjestyksessä vanhimpana suosikkinaan omien elokuviensa joukosta. Muut olivat *[[Kairon purppuraruusu]] (1985), [[Miehiä ja vaimoja]] (1992), [[Luotisade Broadwaylla]] (1994), [[Match Point]]* (2005) ja *[[Vicky Cristina Barcelona]]* (2008).

## Lähteet
West of Liberty

**West of Liberty** () on saksalais-ruotsalainen kuusiosainen tv-sarja joka saa ensi-iltansa Suomessa toisena maana. Suomea ennen se on esitetty ainoastaan Norjassa. Sarja perustuu Thomas Engströmin suomentamattomaan romaaniin *Väster om friheten*. 

## Sarjan alku
Sarjan tapahtumat saavat alkunsa Marrakechistä Marokosta. Yhdysvaltalainen nainen Faye Morris (Michelle Meadows) on silminnäkijänä kun parturissa ammutaan teloitustyyliin kolme yhdysvaltalaista miestä. Faye Morris on tietovuotosivusto Hydraleaksin juristi. Hän on murhien vuoksi peloissaan ja pakenee Berliiniin jossa yrittää saada Yhdysvaltojen Saksan suurlähettilästä kiinni.

Berlinin CIA saa tietää siitä ja jäljitää hänen puhelunsa ja toimiston päämies Clive Barner (Matthew Marsh) kaivaa esiin vanhan agenttinsa Ludwig Lichtin (Wotan Wilke Möhring). Barner ja Licht ovat kylmän sodan kokeneita veteraaneja. Barner kaipaa vanhoja hyviä aikoja jolloin hän oli uransa huipulla. Licht ei ole ollut aikoihin kuvioissa mukana. Hän oli aiemmin Stasin agentti joka toimi CIA:n kaksoisagenttina 80–luvulla. Sittemmin hänestä on tullut korviaan myöten veloissa oleva baarin pitäjä.

Licht saa tehtäväkseen saattaa Morris turvaan ja suojella häntä mistä tapahtumat alkavat edetä.

Berliinissä kuvattu agenttitarina on tehty englanniksi mutta myös muita kieliä käytetään.

## Pääosat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Vietnamin moottoritieverkko

**Vietnamin moottoritieverkko** on melko tuore lisäys Vietnamin liikennejärjestelmään. Moottoriteitä kutsutaan vietnamiksi nimellä *cao tốc*. Maan ensimmäiset moottoritiet avattiin hieman vuoden 2000 jälkeen. Vuoden 2019 alussa Vietamissa oli 780&nbsp;km moottoriteitä. Maahan on suunnitteilla 5&nbsp;873&nbsp;kilometrin pituinen, 22 moottoritiestä koostuva moottoritieverkko.

## Historiaa

Vietnamin liikenne kasvaa nopeasti, mutta päätiet ovat vaarallisia huonon suunnittelun ja sekalaisen liikennekoostumuksen takia. Moottoriteitä alettiin suunnitella laajemmin 2010-luvun alussa näiden ongelmien ratkaisemiseksi päätieverkolla erottamaan toisistaan nopea liikenne ja hidas paikallinen liikenne. Vuonna 2015 julkaistiin suunnitelma 22 moottoritiestä sekä moottoritienumerointi. Hanoin ja Hồ Chí Minhin välinen moottoritie sekä näiden seutujen alueella olevat muut moottoritiet ovat rakentamisjärjestyksessä etusijalla. Muut moottoritiet harvemmin asutuilla alueilla toteutettaneen vasta myöhemmin tulevaisuudessa. Myös vuoden 2015 suunnitelmaan kuulumaton Hanoin ja Vientianen välinen moottoritie on tarkoitus rakentaa lähitulevaisuudessa.

## Standardit

Vietnamin moottoriteillä on vähintään kaksi ajorataa suuntaansa, joskin liikennemäärien vähäisyyden takia toinen ajorata rakennetaan poikkeustapauksissa myöhemmin. Maan moottoritiet jaetaan kahteen luokkaan: luokan A moottoritiet, joilla on kaksi ajorataa suuntaansa ja eritasoliittymät, sekä luokan B moottoritiet, joilla on kaksi ajorataa suuntaansa ja tasoliittymät. Näin ollen luokan B moottoritiet eivät ole virallisesti moottoriteitä.

Moottoriteille on 4 eri suunnittelunopeusluokkaa: 60, 80, 100 ja 120&nbsp;km/h. Moottoripyörät, traktorit ja maatalouskoneet (*công nông*) on kielletty moottoriteillä. Moottoriteillä on yleensä ajokaistakohtaiset nopeusrajoitukset, kuten Kiinassa. Vähimmäisnopeus on useimmiten 60&nbsp;km/h ja vasemmalla kaistalla korkeampi (jopa 100&nbsp;km/h).

Moottoritiet viitoitetaan vihreälle taustalle valkoisella tekstillä. Moottoriteillä on peräkkäinen liittymänumerointi.

## Tienumerointi
Vuonna 2015 julkaistiin Vietnamin moottoritiesuunnitelma sekä uudet liikennemerkit. Moottoritiet numeroidaan keltaiselle taustalle mustalla tekstillä muodossa CT.xx, esim. CT.01. Samassa yhteydessä Vietnam otti käyttöön saksalaisen DIN 1451 -liikennefontin.

## Lähteet
* http://www.mt.gov.vn/Images/editor/files/XUAN%20NGUYEN/Nam%202016/Quy%20III/QCVN%2041_2016_Final_IN.pdf 
* https://www.unescap.org/sites/default/files/VietNam_0.pdf
Inti Creates

**Inti Creates** on japanilainen vuonna 1996 perustettu videopelien kehittäjä ja julkaisija. Se tunnetaan parhaiten mm. useiden *[[Mega Man (pelisarja)|Mega Man]]* -sarjaan kuuluvien pelien kehittäjänä. Inti Creates on kehittänyt yli 50 peliä, useille eri julkaisijoille Japanissa. Ensimmäinen peli, jonka yritys sekä kehitti että julkaisi täysin itsenäisesti, oli vuoden 2014 *Azure Striker Gunvolt* .

## Inti Createsin kehittämiä pelejä
Tämä on epätäydellinen luettelo Inti Createsin kehittämistä peleistä, luettelossa ovat Japanin ulkopuolella julkaistut pelit.

* *[[Mega Man Zero]]* (2002)
* *[[Mega Man Zero 2]]* (2003)
* *[[Mega Man Zero 3]]* (2004)
* *[[Mega Man Battle Chip Challenge]]* (2004)
* *[[Mega Man Zero 4]]* (2005)
* *[[Mega Man ZX]]* (2006)
* *[[Mega Man ZX Advent]]* (2007)
* *[[Mega Man 9]]* (2008)
* *[[Mega Man 10]]* (2010)
* *[[Power Rangers Samurai - The Game]]* (2011)
* *[[Naruto Powerful Shippuden]]* (2013)
* *[[Pac-Man and the Ghostly Adventures]]* (2013)
* *[[Azure Striker Gunvolt]]* (2014)
* *[[Mighty Gunvolt]]* (2014)
* *[[Mighty No. 9]]* (2016)
* *[[Gal*Gun: Double Peace]]* (2016)
* *[[Azure Striker Gunvolt 2]]* (2016)
* *[[Blaster Master Zero]]* (2017)
* *[[Mighty Gunvolt Burst]]* (2017)
* *[[Gal*Gun VR]]* (2017)
* *[[Gal*Gun 2]]* (2018)
* *[[Bloodstained: Curse of the Moon]]* (2018)
* *[[Dragon Marked for Death]]* (2019)
* *[[Blaster Master Zero 2]]* (2019)
* *[[Blaster Master Zero 3]]* (2021)
* *[[Gunvolt Chronicles: Luminous Avenger iX]]* (2022)
* Card-En-Ciel (2024)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kotisivut
Akhilleion (Joonia)

**Akhilleion** (,  tai *Achilleium*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.

Akhilleionin tiedetään sijainneen jossakin päin Maiandros-joen (nyk. Menderes) laaksoa. Tämän perusteella se voidaan erottaa samannimisestä *[[frurion]]ista* eli linnoituksesta, joka Stefanos Byzantionlaisen mukaan sijaitsi lähellä Smyrnaa. 

Akhilleionin historiasta ei tiedetä paljoakaan. Kaupunki tunnetaan ennen kaikkea Ksenofonin *[[Hellenika]]ssa* olevian mainintojen perusteella, jolloin se on ollut olemassa poliksena ainakin klassisella kaudella 400- ja 300-luvuilla eaa.

## Lähteet
Notion

**Notion** (, ) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:

* Notion, kaupunki Aioliissa
* Notion eli Nea Kolofon (”Uusi Kolofon”), kaupunki Jooniassa
Notion (Aiolis)

**Notion** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Aioliissa nykyisen Turkin alueella. Sen tarkempaa sijaintipaikkaa ei tunneta.

Notion esiintyy Herodotoksella Aioliin dodekapoliin eli kahdentoista kaupungin joukossa. Siitä ei kuitenkaan tiedetä mitään muuta. Usein on esitetty, että kyseessä olisi sama kaupunki kuin Jooniassa sijainnut Notion, joka oli Kolofonin satamakaupunki. Tätä ei kuitenkaan voida tietää varmuudella, ja siksi kaupunki on luetteloitu erilliseksi polikseksi. 

## Lähteet
Thekla Knös

**Thekla Levinia Andrietta Knös** (17. kesäkuuta 1815 Uppsala, Ruotsi – 10. maaliskuuta 1880 Växjö, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija, virsirunoilija ja kääntäjä.

Thekla Knösin isä oli Gustaf Knös, pappi ja itämaisten kielten professori, ja äiti oli Alida Knös, o.s. Olbers. 

Knösin kirjalliset ihanteet muotoutuivat Uppsalan kirjallisissa salongeissa, joissa olivat mukana muun muassa P. D. A. Atterbom, Erik Gustaf Geijer ja Malla Silfverstolpe. Joskin suunta oli ajan romanttisia virtauksia vastaan kohti realismia. Kun äiti ja tytär isän kuoleman jälkeen ajautuivat puutteeseen, kaikki keinot elannon hankkimiseksi olivat hyödyksi. Englannin-, ranskan- ja saksantaitoinen Knös aloitti kirjailijantyönsä ohella kääntäjänuran, joka tuotti pääosan tuloista. Lisäksi hän antoi kieltenopetusta.

Knösin ilmaisumuodoksi tuli runous, ja hän sai 1851 runosikermästään "Ragnar Lodbrok" Ruotsin akatemian suuren palkinnon, toistaiseksi ainoana naisena. Kohua herätti, että samalla kertaa hän sai pienen palkinnon runoista ”Smärre skaldestycken”. Hänen ensimmäinen proosateoksensa oli *Elfvornas qvällar* (1851). Tässä avainromaanissa hän käsitteli Uppsalan salonkikulttuuria.

Knösin ensimmäinen käännöstyö oli Charles Dickensin *Syrsan vid spiseln* (1847), ja sen julkaisi C. A. Bagge. Yhteistyö Baggen kustannustalon kanssa jatkui sitten usean teoksen verran. Hän käänsi myös jatkokertomuksia Svenska Dagbladetille. Sen jälkeen hän työskenteli muille kustantamoille. Hänen päälajinsa oli runous, mutta hän käänsi myös proosaa ja näytelmiä ja yhden oopperalibreton. Käännökset julkaistiin alkuun nimettöminä, kuten silloin oli tapana, joten tiedot niistä perustuvat hänen kirjeenvaihtoonsa ja päiväkirjoihinsa. Akatemian palkinto teki hänen nimestään niin tunnetun, että se alettiin liittää käännöksiin.

Knösin omia runoja on käännetty saksaksi. Näytelmät ja oopperalibretto ovat tilaustöitä. Tuotteliaisuus väheni, kun kirjoituskäsi kipeytyi niin että hän sai kirjoituskiellon. Lisäksi vuonna 1855 tapahtunut äidin kuolema ja sen aiheuttama masennus vaikuttivat niin, että vasta kymmenen vuoden kuluttua hän pääsi taas työn makuun.

Toisin kuin siihen aikaan oli yleisenä tapana, hän säilytti kunnioituksesta kirjoittajaa kohtaan nimet ja tapahtumaympäristöt alkuperäisinä. Hän keskusteli asiasta eri tavoin ajattelevien kollegoidensa kanssa kirjeenvaihdossa.

Knös sai aikanaan arvostusta, mutta Henrik Schüttistä alkaen hän on painunut unohduksiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Gösta Lundström: Thekla L A Knös, Svenskt biografiskt lexikon
* Thekla Knös, Nordisk Familjebok (Projekt Runeberg)
Bosporos

**Bosporos** (, ) voi viitata seuraaviin paikkoihin:

* Bosporinsalmi, Euroopan ja Aasian erottava salmi
* Bosporoksen valtakunta, antiikin aikainen valtakunta Mustanmeren pohjoisrannikolla
* Pantikapaion eli Bosporos, antiikin aikainen kaupunki Taurien Khersonesoksella eli nykyisellä Krimin niemimaalla
Keltanuoli

**Keltanuoli** (*Phyllobates bicolor*)  on nuolimyrkkysammakoiden heimoon kuuluva sammakkoeläin.

Se on noin 4 cm pitkä ja väriltään keltainen.

Keltanuolisammakoita tavataan Kolumbiassa Cordillera Occidentalin länsirinteillä, Risaralda, Chocó and Valle del Cauca maakunnissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*iNaturalist: ''Phyllobates bicolor''
*ITIS: ''Phyllobates bicolor'' 
*UniProt: Taxonomy - ''Phyllobates bicolor'' 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Phyllobates bicolor'' 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Phyllobates bicolor 
* University of California, AmphibiaWeb: Phyllobates bicolor, Black Leg Poison Dart Frog, Neará 
*PheroBase: Semiochemicals of Phyllobates bicolor, the Black-legged poison frog
Siri Dahlquist

**Sigrid (Siri) Hedvig Naëmi Dahlquist** (o.s. Jonsson; 14. maaliskuuta 1889 Bromma, Ruotsi – 22. tammikuuta 1966 Uppsala) ruotsalainen teologi ja virsirunoilija.

Dahlquist suoritti ylioppilastutkinnon Wallinska skolan -koulusta Tukholmassa 1907 ja hänestä tuli yksi Ruotsin ensimmäisiä naisteologeja. 1913 hän suoritti toisena naisena Ruotsissa teologian kandidaatin tutkinnon. Opiskeluaikanaan hän toimi aktiivisesti nuorkirkkoliikkeen parissa.

Dahlquist oli uskonnonopettaja Tukholman tyttökouluissa 1912–1913 sekä toimi toimittajana. Mentyään avioliittoon Gunnar Dahlquistin kanssa hän omistautui kokopäiväisesti papin vaimon tehtävään. Gunnar Dahlquist toimi Ruotsin kirkon lähetyksen johtajana. Siri Dahlquist toimi Ruotsin naisten lähetys­yhdistyksen puheenjohtajana 1922–1966 ja hän otti mielellään osaa lähetysteologiseen keskusteluun ja 1930-luvulla hän kiinnostui ns. Oxford-liikkeestä. Hän oli kiinnostunut myös papin viran avaamisesta naisille, jo 1919 hän kirjoitti artikkelin otsikolla ”Är prästämbetet ett kvinnokall?" (Onko papinvirka kutsumus naisille?). Hänen mukaansa naisilla ja miehillä on samanlainen arvo ja vastuu Jumalan valtakunnassa. Hänen mukaansa tarvitaan teologisesti koulutettuja naisia, joilla on virka kirkossa, nuorisoliikkeiden palveluksessa, lähetystyössä ja diakonissojen kouluttajina. 

Dahlquist tunnetaan ennen muuta virsirunoilijana. Hänen virsiään on virsikirjan ohella vapaitten kirkkojen laulukirjoissa ja muissa laulukokoelmissa. Hän julkaisi runojaan sanomalehdissä ja aikakauslehdissä sekä julkaisi kirjoja. Hänen virsissään on usein teemoina ajatukset jotka liittyvät nuorkirkkoliikkeen teologiaan ja julistukseen; Kristuksen pelastava teko, kutsumus, ratkaisu, seuraaminen ja pyhitys, palvelu, evankeliointi ja lähetys.

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on kaksi Dahlquistin virttä: 427 "Taas uudet kielet vievä sanomaa" (Låt nya tankar tolka Kristi bud, suom. Anna-Maija Raittila 1979) ja 492 "Ystävä sä lapsien", 2–3 säkeistöt (säk. 2–3 suom. Lauri Pohjanpää 1923, säk. 3 virsikirjakomitea 1937)

Ruotsin kirkon virsikirjassa on yksi hänen kirjoittamansa virsi, 417 "Taas uudet kielet vievät sanomaa" sekä hänen kääntämänsä virret 137 "Rakkaudesta maailmaan" (O Christ, Thy love to all the world**,** George Robson n. 1900, suom. Niilo Rauhala 1994) ja 585 "Kiiruhda! Päivä rientää" (Work, for the night is coming, Annie L. Coghill 1854, suom. Pekka Kivekäs 1998), sekä virsi 743 "Ystävä sä lapsien", joka on virsikirjan lisäysosassa, samassa sanamuodossa kuin Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa.

## Lähteet
Pierre Rosanvallon

**Pierre Rosanvallon** (s. 1. tammikuuta 1948 Blois, Ranska) on ranskalainen historioitsija, kirjailija ja Collège de Francen nykyaikaisen politiikan tutkimuksen professori. Hänen kirjoituksensa keskittyvät demokratian tilaan, Ranskan poliittiseen historiaan, hallinnon rooliin sekä yhteiskunnalliseen oikeuteen. Hänen teoksiaan on käännetty 22 kielelle, myös suomeksi. 

Rosanvallon on myös ranskalaisen yhteiskuntatieteisiin keskittyvän EHESS-korkeakoulun opetusvastaava (engl. *director of studies*). Hän toimi vuosina 1992–2005 koulun Raymond Aronin mukaan nimetyn politiikan tutkimuslaitoksen johtajana. 

Rosanvallon on tieteellisen jaoston jäsen sekä Ranskan kansalliskirjastossa että Ranskan arvostetuimmassa kauppakorkeakoulussa École normale supérieuressa. Hän on valmistunut filosofian tohtoriksi pariisilaisesta École des Hautes Études Commerciales (HEC) -johtamiskoulusta.

Rosanvallon perusti yhdessä ranskalaisen historioitsijan François Furet'n kanssa vuonna 1982 Fondation Saint-Simon -ajatushautomon, joka lopetettiin vuonna 1999.

## Julkaisut

* *L'Âge de l'autogestion*, Le Seuil, coll. Points politique, 1976.
* *Le capitalisme utopique: critique de idéologie economique*. Editions du Seuil, 1979.
* *La Crise de l'État-providence*, Editions du Seuil, 1981 .
* *Le Moment Guizot*, Gallimard, 1985.
* *L'État en France de 1789 à nos jours*, Editions du Seuil, L'Univers historique, 1990.
* *La Monarchie impossible* Fayard 1994
* *La Nouvelle Question sociale*, Points, Essais, 1995 
* *Le Nouvel Âge des inégalités* (yhdessä Jean-Paul Fitoussin kanssa), Editions du Seuil, 1996
* *Le Peuple introuvable : Histoire de la représentation démocratique en France*, Folio Histoire, 1998.
* *La Démocratie inachevée. Histoire de la souveraineté du peuple en France,* Gallimard, Bibliothèque des histoires, 2000
* *Le capitalisme utopique: Histoire de l'idée du marché*. Editions de Seuil, 1999.
* *Le Sacre du citoyen. Histoire du suffrage universel en France*, Folio Histoire, 2001
* *Pour une histoire conceptuelle du politique*, Editions du Seuil, 2003
* *Le Modèle politique français. La société civile contre le jacobinisme de 1789 à nos jours*, Le Seuil, 2004
* *La contre-démocratie. La politique à l'âge de la défiance*, Seuil, 2006.
** suom. *Vastademokratia: Politiikka epäluulon aikakaudella*. suom. Tapani Kilpeläinen, Tampere: Vastapaino, 2008.
* *La légitimité démocratique. Impartialité, réflexivité, proximité*, Editions du Seuil, Paris 2008.
** suom. *Demokraattinen oikeutus: Puolueettomuus, refleksiivisyys, läheisyys*. suom. Vappu Helmisaari. Tampere: Vastapaino, 1. p. 2013, 2. p. 2019.
* *La société des égaux*, Paris: Seuil, 2011.
* *Le Parlement des invisibles*, Le Seuil 2014
* *Le Bon Gouvernement*, Le Seuil, 2015
* *Notre Histoire intellectuelle et politique, 1968-2018*, Le Seuil, 2018
**Le Siècle du populisme : Histoire, théorie, critique*, Le Seuil, 2020

## Lähteet
Isku selkään

**Isku selkään** (*Straight Time*) on Ulu Grosbardin ohjaama yhdysvaltalainen rikoselokuva vuodelta 1978. Edward Bunkerin romaaniin *Julmin peto* (No Beast So Fierce, 1973) perustuva tarina kuvaa Max Dembon (Dustin Hoffman) ehdonalaista vankeutta, romanssia ja jalokiviryöstöä.

Pääosanäyttelijä Dustin Hoffman on ohjannut osan elokuvan kohtauksista, mutta hän ei pitänyt kaksoisroolistaan vaan ohjaajaksi otettiin Ulu Grosbard. Hoffman pitää kuitenkin *Iskua selkään* yhtenä parhaista elokuvistaan. Hän palasi ohjaajan tehtävään vasta yli 30 vuotta myöhemmin elokuvassa *[[Kvartetti (vuoden 2012 elokuva)|Kvartetti]]* (2012).

## Rooleissa

## Vastaanotto
Elitisti-elokuvasivuston Lasse Tapionsalon mielestä *Isku selkään* vahvistaa entuudestaan käsitystä 1970-luvusta yhtenä amerikkalaiselokuvan luovimmista kausista: ”Vanhan pöhöttyneen järjestelmän murruttua tuoreet tekijät pääsivät virkistämään kankaita elämän makuisilla tarinoillaan, joista tämä pieni helmi on vahva näyte.” *Helsingin Sanomien* Helena Ylänen piti elokuvaa sensitiivisenä ja kelvollisena kuvauksena vankilasta vapautuvasta murtomiehestä, mutta näki siinä pientä teennäisyyttä ja harmitteli elokuvan loppuratkaisussa ilmenevää näkökulman kaventumista: Dustin Hoffmanin esittämällä päähenkilöllä ei olekaan niin avoimia mahdollisuuksia kuin katsojalle on tarinan kuluessa uskoteltu.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Lähteet
Skylaks Karyandalainen

**Skylaks Karyandalainen** (, ; 500/400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen tutkimusmatkailija ja maantieteilijä, joka oli kotoisin Karyandasta Kaariasta.

Herodotos kertoo, että Persian kuningas Dareios lähetti Skylaksin tutkimusmatkalle alas Indus-jokea pitkin, koska halusi tietää, missä joki laskee mereen. Skylaks lähti matkalle Kaspatyroksen (oikeammin Kaspapyros) kaupungista ja Paktyiken maakunnasta, ja purjehti kumppaneineen jokea alajuoksulle ja itään (Herodotoksen mukaan, oikeammin lounaaseen) päin, kunnes he saapuivat merelle. Tämän jälkeen he purjehtivat länteen Intian valtameren läpi ja edelleen Arabian niemimaan ympäri Punaisellemerelle. Purjehdus päättyi Egyptiin jonnekin nykyisen Suezinlahden rannikolle, paikkaan, josta foinikialaiset olivat aiemmin aloittaneet Libyan (eli Afrikan) ympäripurjehduksen. Koko matka kesti kolmekymmentä kuukautta ja ajoittuu 500-luvun eaa. lopulle.

Skylaks on saattanut kirjoittaa matkastaan maantieteellisen teoksen. Hänen nimiinsä aiemmin laitettu nykyaikaan säilynyt teos *[[Periplus (Pseudo-Skylaks)|Periplus]]* on kuitenkin myöhäisempi ja peräisin 300-luvulta eaa., eikä edes käsittele samaa aluetta, jolla Skylaks purjehti. Sen kirjoittajasta käytetään tutkimuksessa nimeä Pseudo-Skylaks. *[[Suda]]* sekoittaa Skylaks Karyandalaisen myöhempään Skylaks Halikarnassoslaiseen.

## Lähteet
Uskonto Irlannissa

Vuoden 2016 väestönlaskennassa 78,3% Irlannin väestöstä pitää itseään katolisina. Uskonnottomien osuus oli 9,8%.

## Kristinusko

### Katolisuus

Irlannin irtauduttua Britanniasta 1921 kirkko vastasi koulutuksesta ja terveydenhuollosta. Brittivallan aikana katolisuudesta rangaistiin ja siitä muodostui irlantilaisille nationalisteille peruste maan itsenäisyydelle sekä tärkeä osa kansallista identiteettiä. Vuonna 2018 alakoululaisista 96% käy katolista koulua.

Irlantilaisten suhde kirkkoon on kuitenkin maallistumisen seurauksena muuttunut, myös katolisen kirkon skandaalit ovat vähentäneet kirkon jäsenmäärää. Irlannissa on kirkon piirissä havaittu paljon seksuaaliseen ahdisteluun liittyviä skandaaleja sekä Tuamin katolisen lastenkodin pihalta löytyi lasten joukkohauta. Irish Independent -lehti julkaisi vuonna 2014 kuolleiden lasten nimiä ja artikkeleita lastenkodista, vuonna 2015 hallitus alkoi tutkimaan asiaa.

Kirkon skandaalit ovat vähentäneet nuorten halukkuutta ryhtyä papeiksi, mikä on nostanut pappien keski-iän 70-vuoteen. Katolinen kirkko on paikannut pappispulaansa palkkaamalla pappeja ulkomailta sekä hyödyntämällä maallikkojen apua syrjäseuduilla.

### Irlannin kirkko
Anglikaaninen Irlannin kirkko on Irlannin toiseksi suurin uskonnollinen yhteisö heti katolisten jälkeen. Vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan sillä oli jäseniä 126&nbsp;400 eli hiukan alle 3&nbsp;% väestöstä.

## Islam
Islam on Irlannin kolmanneksi suurin ja yksi nopeiten kasvavista uskonnoista. Muslimeiksi ilmoittautui 63&nbsp;400 henkeä eli noin prosentti maan väestöstä.

## Tutkimuksia irlantilaisten uskonnollisuudesta
16-29-vuotiaiden uskonnollisuutta käsitelleessä, tutkimuksessa jonka toteuttivat Lontoossa sijaitseva St Mary's University ja Institut Catholique de Paris, irlantilaisten nuorten havaittiin olevan Euroopan uskonnollisimpien joukossa. Tutkimuksen mukaan 54&nbsp;% identifioitui katolisiksi, 5&nbsp;% muiden kristillisten yhteisöjen kannattajina, 2&nbsp;% ei-kristillisinä uskovaisina ja 39&nbsp;% uskonnottomina. Kokonaisväestöstä vain 15&nbsp;% osallistui uskonnollisiin toimituksiin säännöllisesti, mutta katolisten keskuudessa 24&nbsp;% käy kirkossa viikoittain. Tutkimus hyödynsi dataa European Sosial Survey -kyselystä, joka toteutettiin vuosina 2014 ja 2016.

European Sosial Survey -kyselytutkimuksen mukaan vuonna 2016 irlantilaisista aikuisista 36&nbsp;% kävi kirkossa vähintään kerran viikossa. Irlantilaisista aikuisista  55,3&nbsp;% rukoili kerran viikossa, mikä on huomattavasti enemmän kuin Euroopassa keskimäärin.

## Uskonto ja lainsäädäntö
Kirkon vallan vähentyessä Irlanti on tehnyt useita muutoksia lakeihinsa, joiden myös uskonnollisia kieltoja on poistettu laista. Homoseksuaalisuus poistui rikoslaista 1993. Avioero sallittiin vuonna 1996 ja homoavioliitot hyväksyttiin 2015. Vuonna 2018 Irlanti salli abortin.

Irlanti poisti jumalanpilkan perustuslaistaan vuonna 2018.

## Katso myös
* Uskonto Euroopan unionissa

## Lähteet
Aeroflotin lento 1492

**Aeroflotin lento 1492** oli Aeroflotin Venäjän sisäinen reittilento Moskovasta Murmanskiin. Lennolla 5. toukokuuta 2019 käytetty Suhoi Superjet 100-95B joutui palaamaan takaisin Moskovan Šeremetjevon kansainväliselle lentoasemalle pian lentoonlähdön jälkeen salamaniskun vioitettua koneen sähköjärjestelmiä. Hätälasku kuitenkin epäonnistui koneen osuttua kiitotiehen liian kovaa ja pompattua takaisin ilmaan. Tätä seuranneen toisen kosketuksen voimasta koneen päälaskutelineet romahtivat, ja se liukui kiitotietä pitkin syttyen tuleen.

Onnettomuuslennolla oli 73 matkustajaa ja viisi miehistön jäsentä. Onnettomuudessa sai surmansa 40 matkustajaa ja yksi miehistön jäsen. Lisäksi 11 koneessa ollutta loukkaantui.

## Lähteet
Judge Meets the King

**Judge Meets the King** on Tuomari Nurmion ja Knucklebone Oscarin vuonna 2018 julkaisema 7 tuuman EP-levy, jonka on julkaissut Weird Records yhteistyössä Stupido Recordsin kanssa. Levy julkaistiin toukokuussa 2018 Tavastia-klubilla Oscarin 25-vuotistaiteilijajuhlassa, joskin sitä myytiin jo hieman aikaisemmin Oscarin keikalla On the Rocksissa.

## Levyn tausta
Levy sai alkunsa siitä, että Nurmio ja Oscar päätyivät tekemään musiikkia TV 1:n ohjelmaan *[[Vintage-valtakunta]]*, jota tekevät Weird Antiques -kaupastaan tunnetut Mike Kairenius ja Tomppa Kekäläinen. Nämä halusivat tuottaa sarjan pohjalta singlen, jonka olisivat voineet laittaa jukeboxiinsa. Tulokseksi tuli kuitenkin EP, joka ei sinne mahdu.

## Tyylilaji
Levyn tyylilaji on gospel. Oscar on vähän aiemmin tehnyt yhteistyötä Lahden Gospelkuoron solistina toimineen Ira Multaharjun kanssa samoin kuin Holy Rock Voices -kuoron kanssa projektissa, jonka nimi on *Preach!* Nurmio taas on aivan uransa alussa levyttänyt variaation virrestä *[[Oi Herra, jos mä matkamies maan]]*, joka oli hänen uransa ensimmäisiä hittejä.

Nurmio kertoi *[[Suomen Kuvalehti|Suomen Kuvalehdelle]]* levystä seuraavaa:

Oscar totesi levystä seuraavaa:

## Kappaleet
Kappalelista Discogsin mukaan:

## Muusikot
Muusikot Discogsin mukaan:
:*Tuomari Nurmio, kitara, laulu
:*Knucklebone Oscar, kitara, laulu, saarnaus
:*RK Hillside, kosketinsoittimet
:*J. Salomaa, saksofoni
:*J. Mathlin, rummut

:*Vierailija: Ira Multaharju, laulu

## Tuotanto
Tuotanto Discogsin mukaan:
:*Studiot: Suprovox Studios, Ambience Studios, Ático Mix Room, Virtalähde Mastering
:*Kuvat: Jamo Katila
:*Kannet: Wayward Hank

## Lähteet

## Videot
*Tuomari Nurmio & Knucklebone Oscar: John the Revelator
*Tuomari Nurmio & Knucklebone Oscar: Will the Circle Be Unbroken
*Tuomari Nurmio & Knucklebone Oscar: God Almighty's Gonna Cut You Down
*Tuomari Nurmio & Knucklebone Oscar: Fire and Brimstone
Kuusikko ja kuoleman varjot

**Kuusikko ja kuoleman varjot** on Yleisradion tuottama lasten televisiosarja vuodelta 1997. Sarjan ovat käsikirjoittaneet Kirsti ja Jaakko Manninen ja sen on ohjannut Jarmo Heikkinen. Kuusiosaisen jännitystarinan lapsirooleissa on myöhemmin näyttelijöinä ja muusikoina tunnetuksi tulleita nimiä.

## Juoni
Helsinki-Vantaan lentokentän lähestöllä asuvat viisi hyvin erilaista lasta ja Renny-koira joutuvat videontekokurssilla samaan työryhmään. He tallentavat kamerallaan vahingossa oudon tapahtuman, ja poliisikin kiinnostuu heidän videostaan.

## Rooleissa

## Lähteet
Johanna Käkönen

**Johanna Käkönen** (s. 27. toukokuuta 1992 Mynämäki) on suomalainen pesäpalloilija. Hän on pelannut naisten Superpesiksessä Turku-Pesiksen joukkueessa kausina 2011–2012, Rauman Lukossa kaudella 2013 ja Kankaanpään Mailassa kaudella 2015. Kaudella 2019 hän pelaa Superpesiksessä Mynämäen Vesan riveissä. Hänen kasvattajaseuransa on Laitilan Jyske, jota hän edusti vuoteen 2010 saakka.

## Lähteet
Henna Nurmi

**Henna Nurmi** (s. 3. tammikuuta 1992 Mynämäki) on suomalainen pesäpalloilija. Hänen kasvattajaseuransa on Laitilan Jyske. Hän on pelannut naisten Superpesiksessä kaudella 2019 Mynämäen Vesan riveissä, jota hän on edustanut vuodesta 2012 alkaen. Rauman Lukon joukkueessa hän pelasi viisi Superpesiksen ottelua kaudella 2017.

## Lähteet
Alain Blondel

**Alain Blondel** (s. 7. joulukuuta 1962 Le Petit-Quevilly, Seine-Maritime) on ranskalainen kymmenottelun Euroopan-mestari.

Blondel sijoittui Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 kymmenottelussa kahdeksanneksi, Rooman MM-kilpailuissa 1987 seitsemänneksi ja Soulin olympialaisissa 1988 kuudenneksi. Hän oli vuonna 1990 Talencen kymmenottelussa kolmas ja Splitin EM-kilpailuissa 1990 viides. Seuraavana vuonna hän oli kymmenottelun Euroopan cupissa kolmas ja Tokion MM-kilpailuissa 1991 kolmastoista Vuonna 1992 hän sijoittui  Barcelonan olympialaisissa viidenneksitoista ja Talencen ottelussa kolmanneksi.

Blondel keskeytti seitsenottelun Toronton sisäratojen MM-kilpailuissa 1993. Hän sijoittui samana vuonna kolmanneksi Euroopan cupissa ja viidenneksi Stuttgartin MM-kilpailuissa. Hän saavutti seitsenottelussa pronssia sisäratojen EM-kilpailuissa Pariisissa 1994 pistein 6084. Hän voitti samana vuonna kymmenottelun Euroopan-mestaruuden Helsingissä ennätyspisteillään 8453. Talencen ottelussa hän sijoittui 1994 ja 1995 kolmanneksi. Hän keskeytti kymmenottelun Göteborgin MM-kilpailuissa 1995.

## Henkilökohtaiset ennätykset
:Lähteet: IAAF, Tilastopaja
;Ulkoradat

;Sisäradat

## Lähteet
Syanoasetamidi

**Syanoasetamidi** (C3H4N2O) on amideihin ja nitriileihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään valmistettaessa muita orgaanisia yhdisteitä.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa syanoasetamidi on valkoista kiteistä ainetta. Se liukenee erittäin hyvin veteen ja hieman etanoliin. Syanoasetamidia valmistetaan syanoetikkahapon tai syanoetikkahapon estereiden ja ammoniakin välisellä reaktiolla. Syanoasetamidia käytetään valmistettaessa lääkkeitä, maatalouskemikaaleja, biosideja kuten 2,2-dibromi-2-syanoasetamidia, ja väriaineita. Aikaisemmin siitä valmistettiin kuumentamalla maloninitriiliä, mutta muut prosessit ovat syrjäyttäneet tämän käytön.

## Lähteet
Henrik Dagård

**Olof Henrik Dagård** (s. 7. elokuuta 1969 Halmstad) on ruotsalainen moniottelujen EM- ja MM-mitalisti.

Dagärd sijoittui kymmenottelussa seitsemänneksi Birminghamin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1987. Saman ikäluokan MM-kilpailuissa Sudburyssa 1988 hän oli neljäs. Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän sijoittui yhdeksänneksi. Hän keskeytti kymmenottelun Tokion MM-kilpailuissa 1991 ja oli kolmastoista Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993.

Dagård saavutti Pariisin EM-hallikilpailuissa 1994 hopeaa seitsenottelussa pistein 6119. Hän sijoittui samana vuonna toiseksi Götzisin kymmenottelussa ja Vénissieux'n Euroopan cupissa. Hän saavutti hopeaa Helsingin EM-kilpailuissa pistein 8362. Kauden päätteeksi hän teki Ruotsin ennätyksen 8403 pistettä oltuaan neljäs Talencen kymmenottelussa.

Dagård saavutti seitsenottelussa pronssia Barcelonan sisäratojen MM-kilpailuissa 1995 Ruotsin ennätyspisteillä 6142. Saman vuoden Göteborgin MM-kilpailuissa hän sijoittui 16:nneksi ja 1998 Budapestin EM-kilpailuissa 15:nneksi. Sevillan MM-kilpailuissa 1999 hän oli seitsemäs ja Sydneyn olympialaisissa 2000 kymmenes.

## Henkilökohtaiset ennätykset
:Lähteet: IAAF, Tilastopaja
;Ulkoradat

;Sisäradat

**NR** = maan (Ruotsin) ennätys

## Lähteet
Eduard Zenovka

**Eduard Zenovka** (s. 26. huhtikuuta 1969 Moskova) on venäläinen nykyaikainen viisiottelija. Hän on saavuttanut kolme olympiamitalia: Barcelonassa 1992 hopeaa joukkuekilpailussa ja pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa sekä Atlantassa 1996 hopeaa henkilökohtaisessa kilpailussa. Atlantassa, jossa joukkuekilpailu ei kuulunut enää olympiaohjelmaan, Zenovka kaatui viimeisenä lajina käydyssä maastojuoksussa viisi metriä ennen maalia, jolloin Kazakstanin Aleksandr Parygin pääsi hänen ohitseen olympiavoittajaksi.

## Lähteet
Maria Kitola-Penttinen

**Maria Kitola-Penttinen** (o.s. **Kitola**, s. 24. kesäkuuta 1986 Turku) on suomalainen pesäpalloilija. Hän on pelannut naisten Superpesiksessä Turku-Pesiksen joukkueessa kaudella 2008 ja Jyväskylän Valossa kaudella 2010. Kaudella 2019 hän pelasi Superpesiksessä kasvattajaseuransa Mynämäen Vesan riveissä lyöjäjokerina.

## Lähteet
Oregonin reitti

__NOTOC__

**Oregonin reitti** oli yhdysvaltalaisten uudisasukkaiden 1840-luvulta 1860-luvulle käyttämä länteen johtanut muuttoreitti. Se alkoi Kansas Citystä Missourista ja päättyi Oregon Cityyn Oregoniin Tyynenmeren rannikon lähelle. Vankkurikaravaanien kulkema reitti johti suurten tasankojen poikki ja Kalliovuorten halki. Se oli noin 3&nbsp;200 kilometrin pituinen ja ylitti yli puolet Pohjois-Amerikan leveydestä.

Oregonin reittiä käyttivät ensimmäisinä turkiskauppiaat 1800-luvun alussa sen jälkeen kun Lewis ja Clark olivat vuonna 1806 käyneet Tyynellämerellä Kalliovuorten yli. Tuhansien uudisasukkaiden käyttämä reitti siitä tuli 1840-luvulta alkaen. Reittiä pitkin oli vuoteen 1869 mennessä kulkenut länteen noin 350&nbsp;000 ihmistä. Sen jälkeen rautatiet syrjäyttivät vankkurireitin.

Yhdysvaltain itäisistä ja eteläisistä osista lähteneiden uudisraivaajien taival vankkurikaravaaneilla alkoi tavallisesti jostain Missourijoen satamasta, kuten Independencestä tai Westportista, jotka ovat nykyisin Kansas Cityn esikaupunkeja. Länteen heitä ajoi moni syy, kuten lama ja uskonvainot. Lännessä tiedettiin myös olevan runsaasti viljavaa maata.

Vankkurikaravaaneilla tehty taivallus kesti yleensä viisi tai kuusi kuukautta. Välttääkseen syksyn lumisateet ja voidakseen ruokkia hevosensa ja härkänsä preerian ruoholla uudisasukkaat lähtivät matkaan aina keväisin. Yhden päivän aikana karavaani kulki yleensä alle 25 kilometriä. Matka oli vaivalloinen ja vaarallinen, ja sitä vaikeuttivat hankala maasto, vuoret, aavikot, kolera ja vihamieliset intiaanit. Reitillä kuoli historian aikana ainakin 20&nbsp;000 ihmistä.

Vankkurikaravaanit kulkivat aluksi 1&nbsp;000 kilometriä preeriatasankojen poikki seuraten Plattejokea Fort Laramieen Kalliovuorten juurelle. Vuorten yli karavaanit menivät Eteläsolan kautta 2&nbsp;300 metrin korkeudessa, kunnes saapuivat Fort Bridgeriin. Sieltä osa matkaajista jatkoi lounaaseen Utahin mormoniasutuksille ja osa Kalifornian reitille kohti Sacramentoa. Oregoniin jatkaneet kulkivat viimeiset 1&nbsp;200 kilometriä peräkkäisiä jokilaaksoja kuten Snakejokea ja Columbiajokea pitkin. Reitin viimeinen vaarallinen osuus oli lautta- ja kanoottiosuus Columbiajoen koskissa. Taipaleen loppupiste oli Oregonin viljava Willamettejoen laakso, jonne uudisraivaajat rakensivat uudet kotinsa.

## Katso myös
* The Oregon Trail

## Lähteet
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Oregon National Historic Trail, virallinen sivusto
Heartland (elokuva)

**Heartland** on Richard Pearcen ohjaama yhdysvaltalainen lännendraama vuodelta 1979. Pohjois-Amerikan uudisraivaajia kuvaava elokuva perustuu Elinore Pruitt Stewartin muistelmiin *Letters of a Woman Homesteader* (1914). Elokuva valmistui 1979, jakoi Berliinin elokuvajuhlilla 1980 Kultaisen karhun Werner Schröterin elokuvan *Palermo oder Wolfsburg* kanssa, mutta sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa vasta 1981.

Elokuvaa ei ole esitetty Suomen elokuvateattereissa eikä televisiokanavilla.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Heartlandin* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kadettiheila

**Kadettiheila** (*The Major and the Minor*) on Billy Wilderin ensimmäinen Hollywood-ohjaus vuodelta 1942. Romanttinen komediaelokuva perustuu Edward Childs Carpenterin näytelmään *Connie Goes Home*, jonka pohjalta Wilder laati käsikirjoituksen yhdessä Charles Brackettin kanssa.

## Juoni
Miehille päänahan hoitoaineita New Yorkissa esittelevä nuori nainen (Ginger Rogers) kyllästyy jatkuvaan seksuaaliseen ahdisteluun ja päättää palata kotikonnuille Iowaan junalla. Rautatieasemalla hän huomaa, että rahat riittävät vain lastenlippuun, joten hän naamioituu 12-vuotiaaksi koulutytöksi ja saa matkan ajaksi suojelijakseen armeijan majurin (Ray Milland), joka hänkin luulee suojattiaan aluksi pikkutytöksi.

## Vastaanotto
*Helsingin Sanomien* Mikael Fräntin mielestä *Kadettiheila* on railakas ja raikas romanttinen komedia. ”Tuleva 1950-luvun Billy Wilder on elokuvassa nupullaan. Junakohtausten komiikassa on *[[Piukat paikat|Piukkojen paikkojen]]* enteitä.”

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Kadettiheilan* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Lähteet
Vänrikki Stoolin seksihullut tarinat

**Vänrikki Stoolin seksihullut tarinat** on Seksihullujen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin alkuvuonna 2018 Roku Recordsin ja Joteski Groteskii -levy-yhtiöiden yhteisjulkaisuna. Albumin CD-painoksesta vastasi If Society sekä kasettipainoksesta Bemböle Cassettes. Albumin vinyylipainos sisälsi A2-liitteen, johon on merkitty kaikkien kappaleiden sanat. Albumia varten äänitettiin yhteensä 30 kappaletta, joista 19 päätyi levylle.

Albumin julkaisuvuonna tuli sattumalta kuluneeksi 170 vuotta *[[Vänrikki Stoolin tarinat]]* -runoteoksen ensimmäisen osan ilmestymisestä. Albumin myötä yhtye sai myös sähköpostia omien sanojensa mukaan Lempäälästä, jossa toivotettiin tervetulleeksi Vänrikki Stoolin kotiseudulle. Todennäköisesti kyseessä oli kuitenkin Kuru, jossa sijaitsee Stoolin esikuvana toimineen Karl Gustaf Polvianderin tupa.

## Vastaanotto

Albumi sai hyvän vastaanoton. Kulttuuriuutisen Antti Sillanmäki koki kappaleiden laadun parantuneen sanoitusten aiheiden laajennuttua vuosien saatossa eroottissävytteisistä myös muihin aiheisiin ja tarinoihin. Kappaleita hän olisi kuitenkin karsinut, sillä hänestä albumille oli survottu kaikki valmistunut materiaali. Soundin Eero Kettunen antoi albumille kolme tähteä viidestä. Hän sanoi täyspitkien albumien olevan yhtyeelle edelleen jokseenkin toimimaton, ja totesi sanoitusten huitelevan missä milloinkin sekä tee se itse -mentaliteetin olevan voimakkaasti läsnä. Hänestä levy vaatii lyhyydestään huolimatta tyylilajin ymmärtämistä.

## Kappaleet

## Lähteet
Isinda

**Isinda** () voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin Vähässä-Aasiassa:

* Isinda, kaupunki Jooniassa
* Isinda, kaupunki Lyykiassa
* Isinda, kaupunki Pisidiassa
Farmakologinen

**Farmakologinen** on Oranssin Pazuzun EP-levy, joka julkaistiin 13. huhtikuuta 2017 levymerkillä Svart Records. Yhdysvalloissa sen julkaisi 20 Buck Spin. EP sisältää Candy Canen kanssa julkaistun split-albumin kappaleet, jotka äänitettiin Helsingin Artlab Studiolla toukokuussa 2010.

Albumista julkaistiin kolme eriväristä vinyylipainosta, joista 300 mustalla, 350 mintunvihreällä ja 200 merensinisellä vinyylillä.

## Kappaleet

## Kokoonpano
* Jun-His – laulu, kitara
* Moit – kitara
* Ontto – basso, taustalaulu
* Korjak – rummut
* Evill – kosketinsoitin, efektit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*