open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Itävallan junakaappaus

**Itävallan junakaappaus** tapahtui 28. syyskuuta 1973, kun kaksi palestiinalaista As-Sa'iqan ryhmän terroristia hyökkäsi Moskovasta Wieniin matkalla olleeseen yöpikajunaan Schönaussa Ala-Itävallassa. Yöjunassa oli 40 venäjänjuutalaista siirtolaista, jotka olivat muuttamassa Neuvostoliitosta Israeliin.

Terroristit ottivat kolme juutalaista siirtolaista ja yhden itävaltalaisen tullimiehen panttivangiksi. Kaappaajat vaativat Schönaun pakolaiskeskuksen sulkemista ja lentokonetta, jolla he pääsisivät pois Itävallasta.

Kaappaajien mukaan Itävallan hallitus uhkasi palestiinalaisten asiaa sallimalla Neuvostoliiton juutalaisryhmien läpikulkuoikeuden näiden muuttaessa Israeliin. Useiden tuntien jälkeen liittokansleri Bruno Kreisky ilmoitti suostuvansa kaappaajien vaatimuksiin humanitäärisin perustein. 

Uhaten tappaa panttivangit terroristit hankkivat itselleen auton, jolla he ajoivat Wienin kansainväliselle lentoasemalle. Lentokentällä käytiin neuvotteluita viranomaisten kanssa ja kaappaajien käyttöön tarjottiin matkustajalentokone, jolla he lensivät Tripoliin 29. syyskuuta.

Itävallan viranomaiset ilmoittivat, ettei venäjänjuutalaisille siirtolaisryhmille annettaisi vastaisuudessa läpikulkulupaa Schönausta ja ilmoitti sulkevansa keskuksen. Sen sijaan yksittäisten juutalaisten läpikulku sijoitettiin toiseen leiriin ja hyväksyttiin.

## Israel katkaisee välit Itävaltaan
Itävallan hallituksen päätös sulkea pakolaiskeskus otettiinIsraelissa vastaan suurella katkeruudella. Israelin hallituksen mukaan Itävallan hallitus oli toiminut vilpillisesti maailman
juutalaisiavastaan ja osoittanut käsittämätöntä myöntyväisyyttä palestiinalaisterroristeja kohtaan. Israelin parlamentti kokoontui tilanteesta ylimääräiseen istuntoon. Israel kutsui suurlähettiläänsä takaisin ja esitti vastalauseen Itävallan hallitukselle.

## Jälkipyykki
Tapauksen jälkeen pidettiin Itävallan liittokanslerin ja Israelin pääministeri Golda Meirin välillä sellainen huippukokous Schönbrunnin linnassa Wienissä, jossa keskusteltiin uuden vastaanottokeskuksen perustamisesta sillä vuoden 1971 jälkeen kaikkiaan 70 000 juutalaista oli muuttanut Neuvostoliitosta Schönaun kautta Israeliin. Kreisky suostui uuden vastaanottokeskuksen avaamiseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* EUscreen: After the Marchegg crisis: Golda Meir in Vienna (video)
Liu Zige

**Liu Zige** (s. 31. maaliskuuta 1989 Shanghai, Kiina) on kiinalainen uimari, joka voitti 200 metrin perhosuinnissa kultaa Pekingin olympialaisissa elokuussa 2008 tuolloisella maailmanennätysajalla 2.04,18. Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän sai samassa lajissa hopeaa. Hänellä on myös tässä lajissa voimassa oleva maailmanennätys 2.01,81. Dubain lyhyen radan MM-kilpailuissa 2010 hän kuului Kiinan kultajoukkueeseen 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 hän sai pronssia 200 metrin perhosuinnissa. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui 200 metrin perhosuinnissa kahdeksanneksi. Saman vuoden Istanbulin lyhyen radan MM-kilpailuissa hän sai hopeaa 100 metrin perhosuinnissa. Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 Liu voitti kultaa 200 metrin perhosuinnissa.

## Lähteet
Trans World Airlinesin lento 841

**Trans World Airlinesin lento 841** oli Trans World Airlinesin reittilento Tel Avivista Ateenan ja Rooman kautta New Yorkiin. Reittiä 8. syyskuuta 1974 lentänyt Boeing 707-331B -kone syöksyi Joonianmereen Kreikan rannikon tuntumassa. Lennolla oli 79 matkustajaa ja yhdeksän miehistön jäsentä, jotka kaikki kuolivat mereensyöksyssä. Onnettomuuden syyksi todettiin koneen takaruumassa räjähtänyt pommi, joka vaurioitti hallintalaitteita ja johti hallinnan menetykseen.

## Tapahtumat
Lento 841 saapui Tel Avivista Ateenaan kello 8.04 (kaikki ajat UTC). 56 matkustajaa poistui koneesta, koneeseen nousi 30 uutta matkustajaa ja kone tankattiin. Matka jatkui Ateenasta kohti Roomaa kello 9.12. Miehistö ilmoitti 9.30 lennonjohdolle saavuttaneensa matkalentokorkeuden (28&nbsp;000 jalkaa, 8&nbsp;500 metriä).

Roomasta itään kohti Beirutia matkalla olleen Pan Amin lennon 110 kapteeni ilmoitti lennonjohdolle kello 9.40 nähneensä nelimoottorisen koneen syöksyvän kohti maata. Lisätietoja kysyttäessä hän arveli koneen olleen Trans World Airlinesin Boeing 707, ja sanoi sen lähteneen jyrkkään nousuun, kääntyneen sitten ylösalaisin ja lähteneen syöksyyn hitaassa kierteessä. Lennonjohto ja alueella olleet muut lentokoneet eivät enää saaneet lentoon 841 yhteyttä. Lennonjohto teki hälytyksen mahdollisesta onnettomuudesta, ja hylyn kappaleita ja ruumiita löytyi kellumasta merestä noin kaksi ja puoli tuntia onnettomuuden jälkeen. Kaikki 88 lennolla ollutta kuolivat, ja merestä löydettiin kaikkiaan 24 ruumista.

## Tutkinta ja seuraukset
Onnettomuuden tutki Yhdysvaltain National Transportation Safety Board. Tutkimuksissa selvisi, että koneen takaruumassa räjähti pommi sen lentäessä matkalentokorkeudessa. Räjähdys väänsi ja vaurioitti matkustamon lattiaa niin, että sen alla kulkeneet ohjainpintojen hallintavaijerit venyivät ja mahdollisesti katkesivat. Tämä muutti koneen ohjainpintojen asentoa niin, että kone lähti äkilliseen nousuun, kallistui ja lähti lopulta syöksyyn ilman, että miehistöllä oli mahdollisuutta saada konetta hallintaansa.

Beirutissa toiminut palestiinalainen nuorisojärjestö ilmoitti onnettomuuden jälkeen olevansa syyllinen tekoon, mutta tapauksen ei tuoreeltaan uskottu olleen pommi-isku. Kun iskun todellinen luonne myöhemmin selvisi, ketään ei saatu oikeuden eteen, mutta iskun tekijöiksi epäiltiin libyalaisterroristeja. Associated Pressin vuonna 2009 julkistamassa tutkinnassa lennon 841 iskuun yhdistettiin palestiinalaisen Musta syyskuu -terroristijärjestön jäsen Khalid Duhham Al-Jawary.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Elisa Aguilar

**Elisabeth "Elisa" Aguilar López** (s. 15. lokakuuta 1976 Madrid) on espanjalainen koripalloilija. Hän oli mukana Espanjan hopeaa voittaneessa joukkueessa Italian EM-kisoissa 2007. Aguilar on pelannut myös mm. kaksissa olympialaisissa, Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008.
Khartumin diplomaattiset attentaatit

**Khartumin diplomaattinen attentaatti** oli 1. maaliskuuta vuonna 1973 Khartumissa Sudanissa tapahtunut terrori-isku, jonka yhteydessä palestiinalaisen terroristijärjestön Mustan syyskuun jäsenet ampuivat Saudi-Arabian suurlähetystössä kolme länsimaista diplomaattia. 

## Hyökkäys suurlähetystöön
Kahdeksan palestiinalaiseen Musta syyskuu-terroristijärjestöön kuulunutta arabisissiä tunkeutui 1.maaliskuuta 1973 Saudi-Arabian suurlähetystöön Khartumissa, Sudanissa ja otti panttivangiksi kymmenen diplomaattia ja muuta suurlähetystön henkilökuntaa. Isku tapahtui juuri kun Yhdysvaltojen uusi suurlähettiläs Cleo A. Noel esiteltiin ja aiempi suurlähettiläs George C. Moore jätti tehtävänsä. Läsnä olleista diplomaateista viisi otettiin panttivangiksi, muun muassa Saudi-Arabian, Jordanian, Yhdysvaltain ja Belgian suurlähettiläät ja asiainhoitajat. Lähetystön muut virkailijat päästettiin vapaaksi.

Sissit vaativat palestiinalais-jordanialaisen Sirhan Sirhanin vapauttamista vankilasta. Sirhan oli murhannut Yhdysvalloissa entisen senaattorin Robert Kennedyn. Lisäksi vaadittiin vapautettaviksi palestiinalaisia terroristeja Israelissa ja Baader-Meinhof-ryhmän terroristeja Saksan liittotasavallassa. Hyökkääjät uhkasivat tappaa vankinsa ja räjäyttää lähetystön jos heidän vaatimuksiinsa ei suostuttaisi.  

## Hallituksen vastaus ja seuraukset
Sudanin hallitus torjui sissien vaatimukset. Diplomaattien vapauttamiseen pyrittiin neuvottelemalla.. Suurlähetystön ympärille sijoitettiin vahvasti aseistautuneita sotilaita ja panssarivaunuja. Palestiinan vapautusjärjestön johtaja Jasser Arafat lähetti Sudanin hallitukselle sähkeen, jossa hän vetosi, ettei uutta Münchenin murhenäytelmän kaltaista tapahtumaketjua sallittaisi. Yhdysvaltain apulaisulkoministeri William Macomber yritti Khartumiin neuvottelemaan terroristien kanssa. Hänen lentokoneensa ei kuitenkaan saanut laskeutumislupaa, joten hän joutui palaamaan takaisin Yhdysvaltoihin. 

Terroristit eivät halunneet neuvotella ja määräajan umpeuduttua 2. maaliskuuta lähetystöstä kuultiin laukauksia. Terroristien käsissä saivat surmansa Yhdysvaltojen suurlähettiläs Cleo A. Noel Jr., Yhdysvaltojen asiainhoitaja George Curtis Moore ja Belgian asiainhoitaja Guy Eid. 4. maaliskuuta vapautettiin kaksi diplomaattia, Saudi-Arabian suurlähettiläs sheikki Abdullah al Malhouk ja Jordanian asiainhoitaja Adli al Nasser. Terroristit antautuivat ja heidät kuljetettiin sotilasvankilaan. Sudanin presidentti Jaafar Nimeiri ilmoitti radiossa, että kaikki palestiinalainen sissitoiminta kiellettiin Sudanissa.

### Panttivangit
* Guy Eid, Belgian asiainhoitaja Sudanissa. Sai surmansa hyökkäyksessä.
* Sheikki Abdullah al Malhouk, Saudi-Arabian Sudanin-suurlähettiläs, hänen vaimonsa ja neljä lastaan.
* George C. Moore, Yhdysvaltojen entinen suurlähettiläs Sudanissa. Sai surmansa hyökkäyksessä.
* Adli al Nasser, Jordanian asiainhoitaja Sudanissa.
* Cleo A. Noel Yhdysvaltain uusi suurlähettiläs Sudanissa. Sai surmansa hyökkäyksessä.

## Lähteet
Tex Murphy

**Tex Murphy** on Access Softwaren kehittämä seikkailupelien sarja. Peleissä on päähenkilönä kuvitteellinen yksityisetsivä *Tex Murphy*.

Tex Murphy -sarjan pelit sijoittuvat post-apokalyptiselle 2000-luvulle, tarkemmin kolmannen maailmansodan jälkeiseen San Franciscoon. Taivas hohtaa punaisena säteilystä, ja huonosti suojatuilla alueilla asuvat ja perinnöllisen immuniteetin omaamattomat ovat epämuodostuneita ja yleisesti syrjittyjä. Murphy on kovapintainen yksityisetsivä, joka kuuluu geneettisesti suojassa olevaan väestönosaan ().

Pelisarjan viimeinen osa julkaistiin vuonna , ja Access Software myytiin sittemmin Microsoftille, jolta Take-Two Interactive osti sen edelleen ja myöhemmin lopetti sen toiminnan. Pelisarjan oikeudet ovat nykyään Take-Twolla.

## Tekniikka
Peleissä käytetään huomattavasti FMV-kuvaa.

## Pelisarjan pelit

* *[[Mean Streets (videopeli)|Mean Streets]]* (1989)
* *[[Martian Memorandum]]* (1991)
* *[[Under a Killing Moon]]* (1994)
* *[[The Pandora Directive]]* (1996)
* *[[Tex Murphy: Overseer]]* (1998)
* *[[Tesla Effect: A Tex Murphy Adventure]]* (2014)

## Aiheesta muualla
* Tex Murphy -pelisarja MobyGamesissa
Pärnä

**Pärnä** (vuodesta 1948 ) on kylä Käkisalmen kaupungin pohjoispuolella Käkisalmen piirissä Leningradin alueella Venäjällä. Pärnä sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamassa Karjalassa.

Suomelle kuuluessaan Pärnä oli osa Käkisalmen maalaiskuntaa. Pärnän kylä käsitti muusta maalaiskunnasta erillisen alueen Käkisalmen kaupungin ja Kaukolan kunnan väliseltä alueelta Laatokan rannalta. Lännessä Kaukolan puolella naapurikylänä oli Variksela, etelässä kylä rajoittui Käkisalmen kaupunkiin ja pohjoisessa sekä idässä kylä rajoittui Laatokkaan. 

## Maantiede
Kylään kuului mannerosan lisäksi rannikon edustalla oleva Ruotsaari. Kylän Kaukolan vastaisen rajan muodosti Pärnänjoki, joka on Vuoksen pohjoisen laskuhaaran toinen suuhaara.
Kylän keskellä on Pärnänlampi, joka on oikeastaan Laatokan lahti. Laatokan rannikon muita lahtia ovat Mutalahti ja Haukruokolahti. Pärnänjoen ja Haukruokolahden väliin jää Norsniemi ja Haukruokolahden ja Mutalahden väliin Halkoniemi. Mutalahden pohjoispuolella on Häränotsanniemi ja sen itäpuolella Vahtiniemi. 

## Väestö ja elinkeinot

Vuonna 1920 Pärnässä oli 218 asukasta. Vuonna 1939 asukkaita oli puolestaan 363. Asutus oli keskittynyt kylän keskustaan, joka sijaitsi Pärnänlammen Mutalahdenperän etelä- ja lounaispuolella olevan peltoaukean laidassa. Muita asutuskeskittymiä olivat Pärnänsillan ympäristö Kaukolan vastaisella rajalla sekä kylän keskustasta Vahtiniemen rannikkotykistölinnakkeelle johtavan tien varret Pärnänlammen länsipuolella. Joitakin kalastajia asui aivan Pärnäjoen suussa. Laatokan Ruotsaari oli asumaton. Nykyisin kylän asutus on keskittynyt samoille alueille sekä lisäksi Lahdenperän alueelle lähelle Laatokan rantaa. 

Ennen talvisotaa pärnäläiset saivat elantonsa maataloudesta ja kalastuksesta. Myös Käkisalmen kaupungissa käytiin paljon töissä sen läheisen sijainnin vuoksi. Kylän keskustan halki kulki Kantatie 61 Hiitolasta Käkisalmeen. Käkisalmen lentokenttä sijaitsi aivan kylän keskustan eteläpuolella kaupungin puolella. Kylän pohjoisosassa Laatokan rannalla sijaitsi Vahtiniemen rannikkotykistölinnake. Kylän keskustassa sijaitsi kansakoulu ja Käkisalmen kaupungin kunnalliskoti.

## Historia

Talvisodan alussa kylästä evakuoitiin alaikäiset lapset äiteineen. Muu väestö evakuoitiin rauhan tultua, kun selvisi että Käkisalmen maalaiskunta kuului luovutettaviin alueisiin. Jatkosodan aikana asukkaita palasi koteihinsa, mutta uusi evakuointi oli edessä vuonna 1944.

## Lähteet

### Viitteet
Kättely (tietoliikenne)

**Kättely** () tarkoittaa tietokonealalla ja televiestinnän piirissä protokollaa, jonka avulla kaksi tietokonetta tai muuta laitetta varmistavat, että kumpikin osapuoli on valmis tiedonsiirron aloittamiseen.
Reino Koivuniemi

**Reino Koivuniemi** (s. 1940 Urjala) on somerolainen itseoppinut taiteilija. Hänet tunnetaan Somerniemellä Somerolla sijaitsevan suositun matkailukohde ja näyttelytila Hiidenlinnan rakentamisesta ja siellä esillä olevista puuveistoksista.

## Huomionosoituksia
* Someron Mekkopitäjäläinen 1992
* Vuosituhannen Somerolainen 1999

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Reino Koivuniemen esittely Hiidenlinnan kotisivulla
Sinappitympönen

**Sinappitympönen** (*Hebeloma sinapizans*) on kupera, laakealakkinen nahanruskea tympöslaji. Sen heltat ovat ensin vaaleat ja tummuvat vanhemmiten harmaanruskeiksi. Jalka on valkoinen. Sieni kasvaa havu- ja lehtimetsissä kalkkimailla. Se on harvinainen Etelä-Suomessa.

## Lähteet
Susan Aho

**Susan Aho** (s. 5. maaliskuuta 1974 Espoo) on suomalainen muusikko. Aho on opiskellut Sibelius-Akatemiassa kansanmusiikkia ja osallistunut useisiin musiikkihankkeisiin. Hän on kuulunut vuodesta 1997 lähtien suomalaiseen maailmanmusiikkiyhtye Värttinään. 

## Ura
Susan Aho on syntynyt Espoossa. Hän aloitti 13-vuotiaana harmonikan soiton. Aho soitti ja lauloi Värttinän vuonna 1998 julkaistulla *[[Vihma (albumi)|Vihma]]*-albumilla, mutta jo seuraavalla *[[Ilmatar (albumi)|Ilmatar]]*-albumilla hän vain lauloi. Hänen tilalleen harmonikkaa tuli soittamaan Markku Lepistö.

Aho osallistui laulajana ja harmonistina kreikkalaiseen *Odysseiaan* ja oli myös jäsenenä Metsänväki-nimisessä kansanmusiikkia soittavassa yhtyeessä. Aho soitti myös yhdessä toisen suomalaisen harmonikan soittajan, Minna Luoman kanssa Routanaiset-nimisessä ryhmässä. Hän on kuulunut vuodesta 1998 lähtien balkanilais-suomalaiseen musiikkiryhmään Vaeltajat. Hän työskentelee myös Nukketeatteri Sampossa nukkenäyttelijänä ja muusikkona.

Yhdessä toisen Värttinä-laulajan Johanna Virtasen (nyk. Johanna Hytti) kanssa Aho muodosti yhtyeen Kuunkuiskaajat. Duo kutsuttiin osallistumaan Euroviisujen vuoden 2010 Suomen esikarsintaan ja valittiin myöhemmin Suomen edustajaksi Oslossa järjestettävään loppukilpailuun.

## Lähteet
Kalvastympönen

**Kalvastympönen** (*Hebeloma crustuliniforme*, aikaisemmin "kalpea tympönen") on kupera tai laakealakkinen tympöslaji. Sen lakki on 4–8 senttimetriä leveä, tahmea ja väriltään lähes valkoinen tai vaalean nahanruskea. Heltat ovat vaaleat ja tummuvat myöhemmin harmaanruskeiksi. Itiöpöly on ruskeaa ja malto on valkoista. Jalka on valkea ja 3–10 senttimetriä pitkä. Sienen haju muistuttaa retikkaa ja maku on karvas. Kalvastympönen ei ole ruokasieni. Se kasvaa havu- ja lehtimetsissä, puistoissa, pihoilla ja nurmikoilla yleisenä koko Suomessa.
 Kasvuaika on elokuusta lokakuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Kalvastympösryhmä (''Hebeloma crustuliniforme coll.'')
* MushroomExpert: ''Hebeloma crustuliniforme''
Tummalakitympönen

**Tummalakitympönen** (*Hebeloma mesophaeum*) on laakea, punaruskea tympöslaji. Sienen heltat ovat ensin vaaleat ja muuttuvat myöhemmin tummanruskeiksi. Sienen jalka on aluksi vaalea ja tummenee vanhemmilla sienillä jalan tyvestä. Sieni kasvaa havumetsissä tienvarsilla, nuorissa mäntymetsissä sekä puistoissa. Se on yleinen koko Suomessa.

## Lähteet
Suotniemi

**Suotniemi** (v:sta 1948 ) on kylä Norsjoen kunnallishallintoalueella Käkisalmen piirissä Leningradin alueella Venäjällä. Suotniemi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamassa Karjalassa.

Suomelle kuuluessaan Suotniemi oli osa Käkisalmen maalaiskuntaa ja käsitti kunnan läntisen osan joka sijaitsi Käkisalmenselän luoteisrannalla muusta maalaiskunnasta erillään. Suotniemen naapurikyliä olivat Kaukolan kunnan puolella lännessä Tervola ja Järvenpää, pohjoisessa Kapeasalmi sekä idässä Käkisalmenselän toisella puolella Käkisalmen kaupunki, Joensuu ja Hirvisaari. Kylään kuului mannerosan lisäksi useita saaria Käkisalmenselältä, joista suurimmat ovat Päivä-, Kangas-, Karhu- ja Hevossaaret.  

## Väestö ja elinkeinot

Vuonna 1920 Suotniemessä oli 274 asukasta. Vuonna 1939 asukkaita oli puolestaan 363. Entisessä Suotniemen hovin päärakennuksessa toimi kylän kansakoulu ja sen läheisyydessä Veljekset Reunasen saha. Kylän suurin asutuskeskittymä sijaitsi koululta pohjoiseen vievän tien varressa. Toinen pienempi keskittymä oli Suikanlahden pohjukassa. Muut kylän tahot olivat hajallaan eri puolilla kylää. Nykyisin kylässä on entisen asutusta kansakoulun seudulla. 

Ennen talvisotaa Suotniemen asukkaat saivat elantonsa maataloudesta. Kalastusta harjoitettiin lähinnä omiin tarpeisiin. Liikenneyhteyksien puolesta kylän olot olivat huonot, Käkisalmenselkä erotti sen sekä muusta maalaiskunnasta että Käkisalmen kaupungista eikä länteen Kaukolaankaan johtanut kunnollista tietä.  Suotniemen fajanssi- ja posliinitehdas toimi vuosina 1841-94.

## Historia

Talvisodan alussa kylästä evakuoitiin alaikäiset lapset äiteineen. Muu väestö evakuoitiin rauhan tultua, kun selvisi että Käkisalmen maalaiskunta kuului luovutettaviin alueisiin. Jatkosodan aikana asukkaita palasi koteihinsa, mutta uusi evakuointi oli edessä vuonna 1944.

## Lähteet

### Viitteet
James Quello

**James Henry Quello** (21. huhtikuuta 1914 Laurium, Michigan, Yhdysvallat – 24. tammikuuta 2010) oli yhdysvaltalainen radio-alan vaikuttaja, joka toimi FCC:n komissaarina 1974–1997 ja puheenjohtajana vuonna 1993. Hänen mukaansa on nimetty Michiganin osavaltionyliopiston yhteydessä toimiva *James H. and Mary B. Quello Center for Telecommunication Management & Law*.

James Quello valittiin Radio Hall of Fameen vuonna 1996.

## Lähteet
Simatympönen

**Simatympönen** (*Hebeloma sacchariolens*) on laakea, likaisen nahanvärinen tympöslaji. Sen heltat ovat aluksi nahanruskeat ja muuttuvat myöhemmin harmaanruskeiksi. Jalka on valkojauheinen. Sieni haisee karamellilta. Sieni kasvaa rehevissä metsissä ja puutarhoissa. Se on Suomessa harvinainen.

## Lähteet
Suklaatympönen

**Suklaatympönen** (*Hebeloma theobrominum*) on kupera kellanruskea tai kaakaonvärinen tympöslaji. Sienen heltat ovat aluksi valkoiset ja muuttuvat myöhemmin vaaleanruskeiksi. Jalka on valkoinen. Sieni haisee retikalta ja maistuu kitkerältä eikä ole ruokasieni. Se kasvaa havumetsien reunoissa, metsäpoluilla yms. Se on melko harvinainen Suomessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Suklaatympönen (''Hebeloma theobrominum'')
*iNaturalist: Suklaatympönen (''Hebeloma theobrominum'')
*Sieniatlas: Mika Toivonen, Suklaatympönen (Hebeloma theobrominum), 6.6.2020
Viitatympönen

**Viitatympönen** (*Hebeloma pusillum*) on kartiomainen tai kuperalakkinen kellanruskea tai punaruskea tympöslaji. Sienen heltat ovat vaaleat ja vanhemmilla sienillä ruskeat. Jalka on jauhoinen ja vaalea ja muuttuu tyvestä vanhemmilla sienillä ruskeiksi. Sieni maistuu kitkerältä ja haisee retikalta eikä ole ruokasieni. Se kasvaa kosteissa pensaikoissa pajujen seuralaisena. Se on Suomessa melko harvinainen.

## Lähteet
Kangaskarvaslakki

**Kangaskarvaslakki** (*Gymnopilus penetrans*) on kupera tai laakealakkinen kellan-tai punaruskea karvaslakkilaji. Sen heltat ovat keltaiset ja niissä on ruskeita laikkuja. Vanhemmilla sienillä heltat ovat vanhemmiten ruosteenruskeat. Jalka on vaalea. Sieni maistuu karvaalle eikä ole ruokasieni. Se kasvaa laholla havupuulla ja on Suomessa yleinen.

## Lähteet
Sebastian Lybeck

**Carl Mikael Sebastian Lybeck** (3. elokuuta 1929 Helsinki – 11. marraskuuta 2020 Tukholma) oli suomenruotsalainen kirjailija, Mikael Lybeckin pojanpoika.

Lybeck aloitti kirjoittamisen koululaisena Kauniaisissa laatimalla artikkeleita ja runoja koululehteensä. Valmistuttuaan Kadettikoulusta vuonna 1951 hän kokeili useita eri ammatteja ja viimein vuonna 1957 ryhtyi kirjailijaksi. Usein käyttämänsä *Latte-[[siili]]*-hahmon hän keksi työskennellessään *[[Hufvudstadsbladet]]issa*. Hänen teoksiaan on käännetty paitsi suomeksi myös saksaksi.

Sittemmin Lybeck asui Tyresössä Ruotsissa. Hänellä on kaksi tytärtä ja viisi lastenlasta. Hän kirjoitti myös lyriikkaa.

## Teoksia
* *I tornet* (1951)
* *Latte Igelkott och Vattenstenen* (1956), suom. *Latte-siili ja Vesikivi*
* *Fågel over sju floder* (1956)
* *Latte Igelkott reser till Egypten* (1957)
* *Jorden har alltid sitt ljus* (1958)
* *Dikter från Lofoten* (1961)
* *Liten stad vid havet* (1963)
* *Als der Fuchs seine Ohren verlor* (1966)
* *När elefanten tog tanten* (1967), suom. *Kun elefantti Kyösti puistotädin ryösti*
* *Bokstavskatten* (1969)
* *Mitt i den nordiska idyllen* (1972)
* *Är det liv i ditt liv?* (1974)
* *Vi ska slå upp portarna* (1978)
* *Dikter från Bohuslän* (1980)
* *Råttansiktet* (1981) 
* *Latte Igelkott och Svarta Skuggan,* suom. *Latte-siili ja Musta Varjo*
* *Latte Igelgott reser till Lofoten,* suom. *Latte-siili Lofooteilla*

## Lähteet
Isokarvaslakki

**Isokarvaslakki** (*Gymnopilus junonius*) on kellomainen tai kuperankeltainen karvaslakkilaji. Sen heltat ovat aluksi keltaisen ja vanhemmiten muuttuvat ruosteenruskeiksi. Jalka on renkaallinen ja nahkamainen. Sieni kasvaa lehtipuulla rykelminä tai yksittäin. Se on  luultavasti myrkyllinen ja ruokasieneksi kelpaamaton jo pahan makunsa vuoksi. Sienessä on hallusinaatioita aiheuttavaa psilosybiiniä. Sieni on Suomessa harvinainen.

## Lähteet
Liselott Willén

**Liselott Willén** (s. 1972, Ahvenanmaa, Suomi) on ahvenanmaalainen kirjailija. Hän asuu nykyään Örebrossa Ruotsissa ja työskentelee dermatologina.

## Teokset
* *Sten för sten* (2001)
* *Eldsmärket* (2003)
* *Islekar* (2008)
* *Ingenstans under himlen* (2011)
Kalvashelokka

**Kalvashelokka** (*Pholiota gummosa*) on kupera, keltainen ja kostealla säällä limainen helokkalaji. Sen heltat ovat vaalean kellanvalkoiset ja vanhemmiten ruskeat. Jalka on kellanvihreä ja siinä on rengas ja renkaan alapuolella pieniä ruskeita suomuja. Malto on kellanvalkoista. Sieni maistuu miedolta. Se kasvaa rykelminä nurmikoilla melko harvinaisena.

## Lähteet
Vuoden nainen

**Vuoden nainen** on Suomen liike- ja virkanaisten liiton vuonna 1955 aloittama vuoden naisen valinnan perinne ja rekisteröity tavaramerkki. Perinne on vakiintunut useissa kansainvälisen emoliiton BPW Internationalin jäsenliitoissa. 

Liitto valitsee vuoden naiseksi jäsenyhdistystensä ehdotuksesta tieteen alalla, virkauralla, liike-elämässä tai yhteiskunnallisessa työssä ansioituneen naisen. Valinnan tarkoitus on ”tuoda esiin naisten osaamista, ammattitaitoa, pätevyyttä ja näkemystä yhteiskunnan kehittämisessä” ja samalla ”tarjota kannustavia roolimalleja naisille ja tytöille”.

## Vuoden naiset

## Lähteet
Antero Markelin

**Antero Markelin** (10. huhtikuuta 1931 – 14. marraskuuta 2005 Helsinki, Suomi) oli suomalainen arkkitehti ja korkeakouluopettaja.

Markelin opiskeli Helsingissä ja Münchenissä. Vuodesta 1966 vuoteen 1997 hän toimi kaupunkirakentamisen ja -suunnittelun professorina Stuttgartissa. Markelin perusti Alvar Aalto yhdistyksen ja toimi sen puheenjohtajana. Vuonna 1999 hänelle myönnettiin Bundesverdienstkreuz.

## Aiheesta muualla
* Antero Markelinin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Gunilla Nyroos

**Gunilla Birgitta Nyroos** (s. 7. lokakuuta 1945 Vaasa) on suomalaissyntyinen ruotsalainen näyttelijä. Hän on näytellyt yli 30 elokuvassa, näihin lukeutuvat muun muassa *[[Vuori kuun takana]]* (Berget på månens baksida, 1983), *Moa* (1986, kirjailija Moa Martinsonista), *[[Mio, poikani Mio (elokuva)|Mio, poikani Mio]] *(*Mio in the Land of Faraway,* 1987) ja *[[Hyvä tahto]]* (*Den goda viljan,* 1992)*.*

Ruotsalaisen äidin ja suomalaisen isän tytär muutti jo varhain perheineen Vaasasta Tukholmaan, jossa kansakoulunopettaja sai tytön kiinnostumaan teatterista. Koulun jälkeen Nyroos työskenteli vaateliikkeessä ja postipankissa ja otti yksityistunteja Sif Ruudilta muttei päässyt Dramatenin näyttelijäkouluun, avustajaksi näytäntöihin kyllä. Koulutuksensa hän sai Göteborgin Scenskolanissa vuosina 1966–1969. Hän työskenteli pitkään Folkteaternissa, kunnes vuonna 1986 muutti takaisin Tukholmaan ja pääsi lopulta vuonna 1994 Dramatenin näyttelijäksi.

Nyroos on saanut parhaan naispääosan Guldbagge-palkinnon 1985.

## Lähteet
Minna Suoniemi

**Minna Suoniemi** (s. 17. huhtikuuta 1972 Tampere) on suomalainen videotaiteilija. Hän opiskeli Kuvataideakatemiassa, Helsingissä ja työskenteli freelancerina Suomessa. Hän on pitänyt näyttelyitä Suomessa, Itävallassa, Puolassa, Yhdysvalloissa, Englannissa, Ruotsissa, Etelä-Amerikassa ja Aasiassa. 

Suoniemi työskentelee mediataiteen lehtorina Aalto-yliopiston taiteen laitoksella. 

## Aiheesta muualta
* Henkilökohtaiset sivut City-Breaks-Projektille 
*
Kultahelokka

**Kultahelokka** (*Pholiota aurivella*) on puolipallomainen, kupera tai laakeneva ruskeankeltainen helokkalaji. Sen heltat ovat aluksi kellertävät ja muuttuvat vanhemmiten oliivinsävyisiksi. Jalka on kellertävä ja siinä on rengasmainen vanhemmista sienistä puuttuva vyö. Helokka on ruokasienenä mitätön, mauton ja hajuton sieni. Se kasvaa usein korkealla puissa, pääasiassa koivulla ja haavalla.
Sieni kasvaa melko harvinaisena Etelä-Suomessa.

## Lähteet
Marsaxlokk FC

**Marsaxlokk FC** on jalkapalloseura Maltan Marsaxlokkista. Joukkue perustettiin vuonna 1949, ja se pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Maltan Valioliigassa. Se voitti ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan liigamestaruutensa kaudella 2006–2007.

## Lähteet
Lauri Honko

**Lauri Olavi Honko** (6. maaliskuuta 1932 Hanko – 15. heinäkuuta 2002 Turku) oli suomalainen folkloristi ja uskontotieteen professori. Hän oli myös Skandinavian empiirisen kulttuuritutkimuksen uranuurtaja.

Honko väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1959 aiheesta *Krankheitsprojektile: Untersuchung über eine urtümliche Krankheitserklärung*. Vuodesta 1961 vuoteen 1963 hän toimi folkloristiikan ja uskontotieteen ylimääräisenä professorina Turun yliopistossa ja myöhemmin vuodesta 1971 lähtien vakinaisena professorina. Vuonna 1997 hänestä tuli emeritusprofessori. Vuonna 1998 hän perusti Kalevala-instituutin Turun yliopistoon.

Hän oli vuodesta 1972 Nordic Institute of Folkloren johtaja ja vuodesta 1974 vuoteen 1989 ISFNR:in presidentti. Sen lisäksi hän oli *Folklore Fellows’ Communicationsin* päätoimittaja, kuten myös *Temenosin*, *NIF Newslettersin* ja *Studia Fennican*.

## Teoksia
* *Krankheitsprojektile: Untersuchung über eine urtümliche Krankheitserklärung.* Helsinki 1959. (Folklore Fellows' communications, 178.)
* *Geisterglaube in Ingermanland.* Helsinki 1962. (Folklore Fellows' communications, 185.)
* 
* *Textualising the Siri epic.* Helsinki 1998 (Folklore Fellows' communications, 264. Vol. 118.)
* 
* 
*
Orai

**Orai** on kaupunki ja kunta Intiassa Jalaun piirikunnassa Uttar Pradeshin osavaltiossa.

Kaupungissa asui 139&nbsp;318 ihmistä vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan.

## Lähteet
Kari-Pekka Syväjärvi

**Kari-Pekka Syväjärvi** (s. 26. marraskuuta 1987, Kemijärvi) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa FC Santa Clausia.

Syväjärvi siirtyi RoPSiin 6. elokuuta 2008 loppukauden mittaisella sopimuksella joukkueen ykkösmaalivahdin Kalle Rönkön loukattua peukalonsa. Hänen edellinen seuransa oli FC Lynx, jonka paidassa hän oli pelannut alkukaudella Kolmosta ja kaudella 2007 Kakkosta.

Debyyttinsä liigassa Syväjärvi teki 17. elokuuta 2008 vierasottelussa MyPaa vastaan. Tulokaskaudellaan Kari-Pekka pelasi kolmessa Veikkausliiga-ottelussa sekä kahdessa Liigacupin ottelussa. Kauden jälkeen Syväjärven roolin avauskokoonpanossa odotettiin kasvavan Kalle Rönkön lähdettyä Rovaniemen Palloseurasta. Mutta korealaisen Jung Hyuk Kwonin tehtyä RoPSin kanssa pelaajasopimuksen keväällä 2009, Syväjärvi jäi edelleen joukkueessa kakkosmaalivahdiksi. Kaudeksi 2010 Syväjärvi siirtyi FC Santa Clausiin.

## Aiheesta muualla
* Syväjärvi RoPSin sivuilla 
* Syväjärvi Veikkausliigan sivuilla
* "RoPS täydensi maalivahtiosastoaan"
Richard Sievers

**Klas Richard Sievers** (21. heinäkuuta 1852 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta – 9. marraskuuta 1931 Helsinki, Suomen tasavalta) oli suomalainen lääkäri ja arkkiatri.

## Suku, koulutus ja ura
Sieversin vanhemmat olivat leipurimestari August Conrad Sievers ja Aurora Mathilda Möller. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1874 ja teki vuosina 1875 ja 1876 eläintieteellisiä tutkimuksia Aunuksessa, mutta siirtyi sitten lääketieteen pariin. 

Sievers valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1883 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1886. Helsingin yliopiston sisätautiopin dosenttina hän toimi vuosina 1888-1906, Helsingin diakonissalaitoksen sairaalan ylilääkärinä vuosina 1890-1893 ja Marian sairaalan ylilääkärinä vuosina 1895-1906. Sievers nimitettiin lääkintöhallituksen ylijohtajaksi vuonna 1906, mutta erotettiin poliittisista syistä tehtävästä vuonna 1911. Hän toimi vuosina 1911-1926 ruotsinkielisten kansakoulujen lääkärinä ja vakuutusyhtiö Kalevan ylilääkärinä vuosina 1914-1929. Samalla Sievers hoiti omaa praktiikkaansa.

## Taistelu tuberkuloosia vastaan
Sievers oli pioneeri suomalaisessa taistelussa tuberkuloosia vastaan, hän perusti vuonna 1907 Suomen Tuberkuloosin vastustamisyhdistyksen, jonka puheenjohtajana hän toimi vuoteen 1928 asti, samoin kuin Nummelan parantolan, jonka johtokunnan puheenjohtaja hän oli vuosina 1903-1906 ja 1911-1931. Sievers toimi myös Raajarikkoisten huoltoyhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1899-1923. Lääkärinä hän perehtyi erityisesti tartuntatauteihin, mutta tutki myös lääkintölaitoksen historiaa Suomessa. Hän oli Suomen ruotsinkielisen lääkäriseuran *Handlingar* -nimisen sarjan toimittaja. Sieversille myönnettiin professorin arvo vuonna 1923 ja arkkiatrin arvo vuonna 1928. Hän oli myös Upsalan yliopiston ja Kööpenhaminan yliopiston kunniatohtori.

## Avioliitto ja lapset
Sieversin puoliso oli vuodesta 1888 vapaaherratar Karin Ulrika Mathilda von Bornsdoff (k. 1952). Perheen pojasta Hjalmar Richard Olof Sieversistä (s. 1899) tuli lääketieteen ja kirurgian tohtori, joka erikoistui bakteriologiaan ja serologiaan. Kirjailija Olof Lagercrantz ja näyttelijä Marika Lagercrantz ovat Sieversin lapsenlapsia.

## Lähteet
*  Sivu 681.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*   Viitattu 4.5.2014.
* Sievers Tietosanakirjassa, s. 1232 (Viitattu 4.5.2014)
Manhattan (elokuva)

**Manhattan** on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut Woody Allenin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen komedia. Sen ovat käsikirjoittaneet Allen ja Marshall Brickman, joka osallistui myös elokuvan *[[Annie Hall]]* tekemiseen. Elokuva kertoo kahdesti eronneesta 42-vuotiaasta komediakirjoittajasta Isaac Davisista (Woody Allen), joka tapailee 17-vuotiasta lukiolaistyttöä (Mariel Hemingway). Mustavalkoista elokuvaa pidetään yhtenä Allenin parhaista.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
*Manhattan* sai vuonna 1980 johtavilta suomalaisilta elokuvakriitikoilta eniten ääniä elokuvakerholehti Projektion järjestämässä äänestyksessä edellisen vuoden parhaista ensi-iltaelokuvista Suomessa.

Elokuva valittiin vuonna 2001 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. *[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Manhattanin* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Oulun palo 1773

**Vuonna [[1773]] [[Oulu]]ssa** syttyi peräti kolme suurta **tulipaloa.** Ensimmäisessä tulipalossa heinäkuussa tuhoutui noin kolmannes kaupungista. Tuli raivosi lähinnä Limingantullin lähellä kaupungin keskustan eteläpuolella, minkä lisäksi tuli poltti aittoja Kiikelinsaaressa ja Hahtiperän alueella. Elokuussa syttyi toinen tulipalo, josta kärsi pääasiassa toinen kaupunginosa. Tuli uhkasi myös kirkkoa, mutta palo saatiin kuitenkin pysäytettyä kirkon lähelle. Myöhään syksyllä syttyi vielä kolmaskin tulipalo, joka tuhosi pikiruukin ja tervavaraston Tullisaaressa.

Palot saivat aikaan kaupungin palosammutusvälineiden kunnostamisen. Palokalusto tutkittiin virallisesti, kun kaupungista tuli maaherrankaupunki vuonna 1776, ja kalusto todettiin virallisesti riittäväksi. Palokalustoon kuului kyseisenä vuonna kaksi paloruiskua ja viisi palokeksiä. Aikomuksena oli hankkia näiden lisäksi neljä palopurjetta, 12 kevyttä palohakaa ja kahdeksan nahkaämpäriä. Vaikka sammutuskalusto vastasikin tuon ajan virallisia vaatimuksia, kalusto osoittautui riittämättömäksi, kun suurpalo vuonna 1822 tuhosi kaupunkia. Tuolloin ei enää kirkkoakaan pystytty pelastamaan.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Pinja Flink

**Pinja Liisa Flink** (s. 5. huhtikuuta 1975, Jämsä) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisioelokuvassa *Laina-aika*, ''Hovimäki''-sarjassa Karoliina Seppää ja *[[Salatut elämät|Salatuissa elämissä]]* Milla Muurista. 

Flinkillä oli kiinnitys Seinäjoen kaupunginteatterissa 2000–2003 ja Kuopion kaupunginteatterissa 2003–2005. Sen jälkeen hän on vieraillut muun muassa Jyväskylän kaupunginteatterissa, Porin Rakastajat-teatterissa ja erityisesti Koko-teatterissa Helsingissä. Hän on tehnyt televisio- ja radiospiikkejä, dubbauksia, äänikirjoja ja kuunnelmia Radioteatterille.

## Lähteet
Tove Skutnabb-Kangas

**Tove Anita Skutnabb-Kangas** (6. heinäkuuta 1940 Helsinki – 29. toukokuuta 2023 Lund, Ruotsi) oli suomalainen kielitieteilijä ja pedagogi, koulutukseltaan filosofian tohtori.

Skutnabb-Kangas toimi opettajana steinerkoulussa, erityisluokilla kansakoulussa ja Espoon ammattikoulussa. Vuodesta 1967 vuoteen 1968 hän työskenteli Harvardin yliopistossa Yhdysvalloissa professori Einar Haugenin tutkimusassistenttina. Sen jälkeen hän palasi Helsinkiin ja toimi opettajana Helsingin yliopistossa. Hän muutti Tanskaan vuonna 1979 ja toimi siellä Roskilden ja Kööpenhaminan yliopistoissa. Hän oli dosenttina Åbo Akademin kasvatustieteellisessä tiedekunnassa Vaasassa, alanaan kielelliset ihmisoikeudet ja monikielinen koulutus.

Skutnabb-Kangas tutki ensisijaisesti monikielisyyttä, monikielistä koulutusta ja kielellisiä ihmisoikeuksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tove Skutnabb-Kankaan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Easton Turnaus

**Easton Turnaus** on vuosittainen Lahdessa järjestettävä jääkiekon harjoitusturnaus. Viime vuonna turnauksessa mukana olivat Lahden Pelicans, SaiPa Lappeenrannasta, Lukko Raumasta ja HPK Hämeenlinnasta.

## Voittajat
Michael Belfield

**Michael Robert Mark Belfield** (s. 10. kesäkuuta 1961, Wandsworth, Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen jalkapallovalmentaja ja uransa lopettanut jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli hyökkääjä.

## Ura

Belfieldin pelaajaura pääsarjatasolla käynnistyi vuonna 1981, jolloin hän siirtyi SM-sarjan Kuopion Pallotovereihin. Heti ensimmäisellä kaudellaan hän voitti SM-hopeaa. Kuopiosta hän siirtyi kahden kauden jälkeen Tampereen Ilvekseen. Ilveksen riveissä hän pelasi kaikkiaan viisi kautta ja voitti yhden mestaruuden sekä SM-hopean ja SM-pronssin.

Ilveksestä Belfield siirtyi Lahden Reippaaseen, jossa hän pelasi kolme kautta ennen kuin vaihtoi toiseen lahtelaisseuraan Kuusysiin. Kuusysissä Belfield voitti jälleen mestaruuden ja SM-hopean. Kuusysissä Belfield muistetaan erityisesti Liverpoolin kotiottelussa 1–0 kaataneesta maalista. 

Kuusysistä Belfield vaihtoi Hakaan, jossa hän voitti viimeisen mestaruutensa kaudella 1995. Hakasta Belfield vaihtoi silloin 2. divisioonassa pelanneeseen PK-35:een, jossa hän pelaamisen ohella toimi myös kakkosvalmentajana. Hän oli mukana nostamassa PK-35:n kahdessa vuodessa Veikkausliigaan. Nousukaudella hän oli Ykkösen paras maalintekijä, ja kaudella 1998 hän voitti PK-35:ssa SM-pronssia.

Vuonna 1999 Belfield aloitti kauden 1. divisioonan HIFK:n pelaajavalmentajana, mutta sai potkut syksyllä HIFK:n jouduttua karsimaan sarjapaikastaan. HIFK:n jälkeen Belfield on toiminut pelaajavalmentajana Hyvinkään Palloseurassa ja Atlantiksessa pelaavana kakkosvalmentajana. Hän valmensi Järvenpään Palloseuran B-junioreita. Nykyään hän valmentaa Riihimäen Palloseuran B-junioreita.

Urallaan Belfield pelasi Suomessa pääsarjatasolla kaikkiaan 16 kautta, joiden aikana hän pelasi 355 ottelua ja teki niissä 119 maalia.

## Saavutukset

* Suomen mestaruus 1983, 1991, 1995
* SM-hopea 1981, 1985, 1992
* SM-pronssi 1984, 1998

## Lähteet
Kai Simons

**Kai Lennart Simons** (s. 24. toukokuuta 1938 Helsinki) on suomalainen lääkäri,  biokemisti, tutkija ja yritysjohtaja, joka on toiminut pitkään professorina ja tutkimuslaitoksen johtajana Saksassa.

Simons opiskeli Helsingin yliopistossa lääkäriksi (LL 1964) ja valmistui samana vuonna myös lääketieteen tohtoriksi. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1964) oli otsikoitu *Vitamin B[sup 12] binders in human body fluids and blood cells*. Helsingin yliopiston molekyylibiologian dosentti vuosina 1971–1977.

Opinto- ja tutkimusmatkoja Ruotsiin vuosina 1958 ja 1959. Post doc-vaiheessa Simons työskenteli avustajana Rockefeller-yliopistossa New Yorkissa vuodesta 1965 vuoteen 1967. Hän vieraili myös Englannissa (Cambridge, 1968).

Työurallaan Simons toimi Lääketieteellisen tutkimuslaitos Minervan tutkijana (1961–1975). Hän oli valtion seerumilaitoksen virkaatekevä osastopäällikkö (1964–1965) sitten valtion lääketieteellisen toimikunnan nuorempi tutkija (1967–1971). Simons oli Helsingin yliopiston lääketeellisen kemian virkaatekevä ruotsinkielinen professori (1971–1972), jonka jälkeen valtion lääketieteellisen toimikunnan vanhempi tutkija (1972–1975) ja tutkimusjohtaja.  

Simonsista tuli Heidelbergissä sijaitsevan Euroopan molekyylibiologian tutkimuslaitoksen (EMBL) professori ja ryhmänjohtaja (1975–1981), sitten solubiologian ohjelman johtaja (1981–1997). Simons työskenteli vuosina 1982–1997 *Cell Biology Programmen* parissa, jossa hän kuvaili ensimmäistä kertaa nk. lipidilauttoja. Tämän ohella Simons toimi myös Helsingin yliopiston biokemian professorina (1977–1979) ja Heidelbergin yliopiston vierailevana professorina (vuodesta 1984). Heidelbergistä Simons siirtyi perustamaan Max Planck -instituutin solubiologian ja geenitekniikan osastoa, toimien professorina ja yhtenä osaston viidestä johtajasta (1998–). Osaston valmistumisen yhteydessä (2000) Simons muutti Dresdeniin. Hän toimi laitoksen johtajana vuoteen 2006 saakka. 

Vuoden 2010 tienoilla Simons toimi johtajana tutkimusryhmässä, jonka tarkoitus on yhdistää nykyaikainen molekyylibiologia ja solubiologia.

Simons on saanut lukuisia tunnustuksia työstään. Hän on esimerkiksi Euroopan molekyylibiologian järjestön (EMBO) jäsen (1975-), samoin Suomalaisen Tiedeseuran (1978-), Heidelbergin tiedeakatemian (1987-), AAAS:n (Yhdysvallat, 1996-), NAS:n (Yhdysvallat, 1997-), Academia Europæan (1989-), Saksan kansallisen tiedeakatemia Leopoldinan (1998-) ja ScanBalt Akatemian (2006-) jäsen. Simons on kutsuttu myös saksalaisten Heidelbergin (1984) ja Dresdenin teknillisen yliopiston (2003) kunniaprofessoriksi, samoin Oulun (1999), Leuvenin (2003), Kuopion (2010) ja Geneven yliopiston (2011) kunniatohtoriksi. Monia kutsuluentoja ja tiedemitaleita sekä muita huomionosoituksia. 

Hän on tuottelias tukija, joka on noussut myös maailman viitatuimpien tutkijoiden joukkoon (esimerkiksi vuonna 2001 ISI Highly cited researcher).

Kai Simonsin isä oli fysiikan professori Lennart Simons.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*The founder. Kai Simons, Founder and CEO  (lipotype.com)
*Kai Simons. Max Planck Institute of Molecular Cell Biology and Genetics  (researchgate.net)
Rakokiven koulu

**Rakokiven koulu** on vuonna 1979 perustettu Lahden Nastolassa sijaitseva peruskoulu, jossa on luokat 1–6. Koulussa opiskelee noin 390 oppilasta. Koulu sijaitsee monitoimitalo Loistossa, jossa toimivat myös Rakokiven päiväkoti ja Nastolan kirjasto. Koulun rehtorina toimii Susanna Kulonen.

Rakokiven koulu toimi vuonna 1979 valmistuneessa rakennuksessa, joka korvattiin sisäilmaongelmien takia uudella monitoimitalolla. Monitoimitalo Loisto otettiin käyttöön elokuussa 2021.

## Lähteet
New Era (yritys)

**New Era Fits** on vuonna 1920 Buffalossa perustettu vaatealan yritys, joka valmistaa lippalakkeja. Yritys valmistaa MLB-, NBA-, NHL-, NFL- ja MLS-lippiksiä. New Eran lippiksiä on monta mallia: 59Fifty, 49Fourty, 39Thirty ja 29Twenty. New Era valmistaa myös monien muiden valmistajien lippikset, kuten esimerkiksi Carharttin. New Era -lippikset ovat enimmäkseen hiphop- ja rap-pukeutumistyylin suosiossa. Suomessa New Era -lippiksiä myyvät mm. Shoptetuan, Bronx Store, Bronx.fi ja monet muut Street/Urban-tyyliset vaatekaupat.

## Tunnistaminen
Aidon New Era -lippiksen tunnistaa parhaiten lipassa olevista kahdeksasta ompeleesta, lipassa olevasta kullanvärisestä tarrasta ja hatun vasemmalla puolella olevasta New Era-logosta. Alkuperäisesä Authentic-lippiksissä ei ollut New Era -ompeletta. Lakin sisällä on myös uusimmissa malleissa,("The Official On-Field") New Eran lippulogo painettuna metallinappiin. 
Sisällä on myös 6 riviä leimoja poikittain, joiden pitäisi olla samassa linjassa metallinapin kanssa.
Myös tarra on tiiviisti kiinni lipassa, eikä leiju. Kaikissa MLB/Authentic-lippiksissä lipan alapuolella pitäisi olla "hologram"-tarra, mallista riippuen esim. pesäpallo. Lakissa yläpuolella olevat 6 reikää on hyvälaatuisia, ja eivät ole tukkeessa. Reikä näkyy myös erittäin selvästi.

## Aiheesta muualla
*Ohjeita aidon New Eran tunnistamiseen
Jugoslovenski Aerotransportin lento 367

**Jugoslovenski Aerotransportin lento 367** oli matkalla Tukholmasta Belgradiin 27. tammikuuta vuonna 1972 kun se syöksyi maahan lähellä Srbská Kamenicen kylää Tšekkoslovakiassa. 27 ihmistä sai surmansa.

Tšekkoslovakian viranomaisten julkaiseman onnettomuustutkintaraportin mukaan räjähdys oli seurausta koneeseen asetetusta pommista. Räjähtäessään - Hinterhermsdorfin yläpuolella Saksan demokraattisessa tasavallassa - pommi repi koneen palasiksi, ja se putosi lumisille vuorille lähelle Srbská Kamenicen kylää Tšekkoslovakian puolelle rajaa. Lentoemäntä Vesna Vulović oli ainoa eloonjäänyt.  Jugoslavian viranomaisten mukaan kroaattien nationalistinen terroristijärjestö Ustaša oli vastuussa pommi-iskusta.

## Epäilyt turman kulusta
8. tammikuuta 2009 Saksan yleisradioyhtiö ARD:n Tagesschau-uutisohjelma julkaisi oman selvityksensä onnettomuudesta. Artikkelin mukaan koneen ampui todellisuudessa alas Tšekkoslovakian ilmavoimat väärinkäsityksen seurauksena, koska vaikeuksissa ollut kone oli ylittänyt rajan lähestyen sotilasaluetta matalalla lentäen. Silminnäkijähavaintoihin perustuen Tagesschau esitti koneen lentäneen tuolloin vain 2&nbsp;000–3&nbsp;000 jalan (noin 600–900 metrin) korkeudessa, mikä olisi osaltaan selittänyt myös Vesna Vulovićin selviytymisen ja virallinen versio pommi-iskusta normaalissa lentokorkeudessa olisi siten sepitettä. Artikkelissä todettiin, että aihetodisteiden perusteella oli syytä epäillä Tšekkoslovakian ja Jugoslavian salaisten palvelujen lavastaneen tarinan kroaattinationalistien pommi-iskusta peittääkseen kannaltaan kiusallisen tapauksen julkitulon.

Myös tšekkiläinen tutkija Pavel Theiner esitti vastaavan arvion jonka mukaan kone joutui jostain syystä vaikeuksiin, harhautui kurssistaan ja joutui syöksyyn, jolloin Tšekkoslovakian ilmavoimat ampui sen alas sen lähestyessä sotilasaluetta, jossa varastoitiin ydinaseita. Tällöin koneen hajoamiskorkeus olisikin ollut 10 kilometrin sijaan vain 800 metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kersleti

**Kersleti** (, ) (vironruotsalaisten ääntämänä *Kählet*, *Kälet*) on kylä Vormsin kunnassa Läänemaalla Virossa. Kylä sijaitsee 11 metrin korkeudella merenpinnasta. Linnuntietä Kersletistä on matkaa Saxbyhyn noin kilometri, Förbyhyn 3,4 km, Vormsin kunnan keskukseen noin 4 km, Suuremõisaan 4,8 km ja Hulloon  5,2 km.  

Kylän nimi on virolainen muunnos Suomen etelärannikolla sijaitsevasta Kirkkonummen ruotsinkielisestä nimestä *Kyrkslätt*. Kylän ovat perustaneet entiset kirkkonummelaiset.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kärrslätts byalag 
*Turun Sanomat: Vormsin saari tunnetaan Viron ruotsalaisperinteen keskuksena
Antti-Jussi Miettinen

**Antti-Jussi Miettinen** (s. 30. maaliskuuta 1983 Tampere, Suomi) on suomalainen jääkiekkohyökkääjä. Hän edustaa EHC Dortmundia, joka pelaa Saksan neljänneksi korkeimmalla sarjatasoa. Miettinen debytoi kaudella 2001–2002 Tampereen Ilveksessä. Kaudella 2002–2003, hän kuului WHL:ssä pelaavan Lethbridge Hurricanesin joukkueeseen. Pelattuaan kauden WHL:ää hän siirtyi takaisin Tampereelle Ilvekseen, jossa hän pelasi koko kauden 2003–2004 ja osan kaudesta 2004–2005, jolloin hän siirtyi KooKoohon. KooKoosta hän siirtyi lopulta Ratinger Ice Aliensin kautta nykyiseen seuraansa, EHC Dortmundiin.

## Lähteet
Mika Ahola

**Mika Ahola** (13. joulukuuta 1974 Hämeenlinna, Suomi – 15. tammikuuta 2012 Barcelona, Espanja) oli suomalainen endurokuljettaja. Hän voitti enduron maailmanmestaruuden viisi kertaa peräkkäin, E1-luokassa vuosina 2008 ja 2009, E2-luokassa vuosina 2007 ja 2010, ja E3-luokassa vuonna 2011. Hän on lisäksi ollut seitsemän kertaa jäsenenä voitokkaassa Six-Days-endurojoukkueessa.

Ahola alkoi ajaa enduron maailmanmestaruussarjassa vuonna 1993. Vuonna 1996 hän oli ensimmäistä kertaa voittamassa Six-Days-joukkuekilpailua eli joukkueiden MM-kilpailua. Hän siirtyi TM:n tehdastalliin vuodeksi 1997 ja sijoittui 125-kuutioisten MM-sarjassa toiseksi. Seuraavana vuonna hän otti osaa 250-kuutioisten sarjaan kuten myös voitokkaaseen Six-Days-joukkueeseen. Vuonna 1999 hän sijoittui MM-sarjassa kolmanneksi ja oli jälleen voittamassa Six-Days-kilpailua. Vuonna 2000 hän sijoittui toiseksi 250-kuutioisten luokassa. Seuraavana vuonna hän vaihtoi italialaiseen VOR- moottoripyörämerkkiin ja alkoi ottaa osaa yli 500-kuutioisten nelitahtisten sarjaan.

Ensimmäisinä kahtena vuonnaan tässä sarjassa hän sijoittui toiseksi maailmanmestaruusluokassa. Vuonna 2003 hän sijoittui kolmannelle sijalle. Vuosina 2002–2004 hän oli myös voittamassa Six-Days-joukkuekilpailua. Kaudella 2004 hän vaihtoi Husqvarnaan ja sijoittui Enduron E3-luokassa neljänneksi, ja sama menestys jatkui myös kaudella 2005. Vuonna 2006 hän sijoittui toiseksi E2-luokassa Hondalla. Vuonna 2007 Aholasta tuli E2-luokan maailmanmestari voittaessaan puolustavan mestarin, Samuli Aron. Vuosina 2008 ja 2009 Ahola voitti Hondalla maailmanmestaruuden E1-luokassa.

Ahola voitti Päijänteen ympäriajon ennätykselliset kuusi kertaa vuosina 1993, 1995–1998 ja 2000.

Mika Ahola on voittanut Novemberkåsanin kaksi kertaa vuosina 1993 ja 1998. Vuonna 1993 voittaessaan Ahola oli siihen mennessä toinen ulkomaalainen, joka oli voittanut kilpailun. Edellisen kerran ulkomaalainen voitti Novemberkåsanin 1947. Tuolloin kisan voitti tanskalainen Josef Koch.

Ahola ilmoitti lopettamisestaan 1. tammikuuta 2012. Hän kuoli kaksi viikkoa myöhemmin barcelonalaisessa sairaalassa ajoharjoituksissa kaatumisesta seuranneen sisäelinvamman ja leikkauksen jälkeisiin komplikaatioihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yle Elävä arkisto: Mika Ahola mukana Päijänneajossa 1995
* Yle Elävä arkisto: Rämäpää Mika Ahola kaasutti Päijänteeltä maailman huipulle
* Artikkeli Mika Aholasta Helsingin Sanomissa 17.1.2012