open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sunnuntaimetsästäjät

**Sunnuntaimetsästäjät** on vuonna 1921 valmistunut suomalainen Hjalmar V. Pohjanheimon tuottama mykkäkomedia. Elokuva sai ensi-iltansa 27. maaliskuuta 1921 Lyyra I -teatterissa Helsingissä.

Elokuvassa seikkailevat kaksi likinäköistä metsämiestä asemapäällikkö Fasán ja maalaislääkäri Reseptén, sekä Fasánin poika Felix-Leo. Felix-Leo lähtee yhteiselle syysmetsästysreissulle mielellään, sillä hän tietää tapaavansa siellä metsävartijan tyttären Kertun, johon hän on rakastunut. Maalaislääkäri Reseptén haluaisi kuitenkin naittaa nuorimman sisarensa Eulalian Felix-Leolle. Metsästysreissulla Felix-Leo käyttää kaikkia mahdollisia keinoja saadakseen suostumuksen avioliittoon Kertun kanssa, joka lopulta onnistuukin. 

Elokuvan yleisömenestys oli teatteriesityskertojen mukaan vuoden kotimaisista uutuuksista paras. Elokuva on tuhoutunut kahta välitekstiplanssia lukuun ottamatta, ja se jäi Lyyra Filmin viimeiseksi elokuvaksi. 

## Näyttelijät
* Birger Pohjanheimo	- Felix-Leo Fasán
* Väinö Lehmus	- Asemapäällikkö Semaforus Obstinatus Fasán
* Saima Lehmus	- Kerttu, metsänvartijan tytär
* Hildur Lehmus	- Eulalia, Recepténin sisar
* Onni Veijonen	- Jallu Äkkiväärä
* Matti Jurva	- Maalaislääkäri Nimrod Receptén
		
## Lähteet
Lainselitys

**Lainselitys** on epäselvän tai vaikeaselkoisen lakisäännöksen tarkoituksen selvittävä lainsäädäntötoimi. Lainselityksessä selitettävä säännös muotoillaan uudelleen alkuperäistä tarkoitusta muuttamatta. Säädäntötoimen tuloksena syntyy lainkäyttäjiä ja muita oikeusalamaisia velvoittava oikeussäännös. Lainselitystä on käytännössä hankala erottaa lainmuutoksesta, sillä kumpikin säädetään samalla tavoin. Suomessa lainsäädäntö tapahtuu eduskunnan myötävaikutuksella. Ruotsin vallan aikana lainselitysvalta kuului kuninkaalle.

## Lainselitysteos
Lainselitysteos eli lakikommentaari on kirja, joka sisältää tiedot yhden tai useamman säädöksen synty- ja muutoshistoriasta, tarkoituksesta, sisällöstä ja suosituksia sisällön tulkintaan.

## Katso myös
* Laintulkinta

## Lähteet
Hollannintyöhevonen

**Hollannintyöhevonen** on alankomaalaisperäinen työhevosrotu. Se on alankomaalaisista hevosroduista jykevin. Se jalostettiin Alankomaissa 1900-luvun alussa suoriutumaan raskaista maatöistä ja vetotehtävistä. Se näyttää hyvin paljon belgiantyöhevoselta, mikä johtuu siitä, että hollannintyöhevonen kehitettiin astuttamalla hollantilaisia zeelandintammoja belgian- ja ardennienhevosoreilla. Isokokoisuudestaan ja voimakkuudestaan huolimatta hollannintyöhevonen on kiltti ja rauhallinen. Luotettava ja varma työhevonen osaa kuitenkin juosta myös lennokkaasti.

## Rakenne
Hollannintyöhevosella on iso pää, lyhyet korvat ja suora profiili. Kaula on lyhyt ja paksu, rinta lihaksikas. Runko on tanakka, tiivis, lihaksikas, selkä lyhyt. Sillä on erittäin voimakas ja leveä takaosa. Jalat ovat vahvat ja lyhyet, hyvin kehittyneet. Vuohisissa on runsaasti karvoitusta, kaviot ovat vahvat. Säkäkorkeus vaihtelee 163–170 cm välillä.

Hollannintyöhevonen on luotettava, vakaa puurtaja, joka jaksaa työskennellä pitkiä aikoja. Sitä käytetään maatöissä ja nykyisin valjakkoajossa. Se on luonteeltaan erittäin hillitty, luotettava, rauhallinen ja työintoinen.

## Lähteet
*Hevosmaailma
Talossa

**Talossa** on sekä Talossan kuningaskunnan (talossaksi *El Regipäts Talossan*) että Talossan tasavallan mikrovaltioista käytetty nimitys.

Talossan perusti 26. joulukuuta 1979 Ben Madison, tuolloin 13-vuotias Milwaukeen asukas, joka oli menettänyt äitinsä. Perustamishetkellä kuningaskunta käsitti Madisonin makuuhuoneen. Nimensä kuningaskunta sai, kun Madison sai tietää että suomen kielen sana *talossa* tarkoitti *sisällä talossa*.

Vuosien mittaan Talossan aluevaatimukset laajentuivat kattamaan lähes koko Milwaukeen East Siden, Ranskalle kuuluvan Cézembren saaren sekä suuren osan Antarktista, jolle Madison antoi nimeksi *Pengopäts*, talossan kielellä *Pingviinimaa*.

Madison ylläpiti mikrovaltiota nuoruusaikansa, jolloin sen asukaskunta koostui noin kymmenestä sukulaisesta ja tuttavasta. 1990-luvun puolivälissä sanomalehdissä, mukaan lukien New York Times sekä Wired, julkaistiin tarina Talossan mikrovaltiosta, ja Talossan internetsivuilla vieraili satoja tuhansia kävijöitä. Uutiset levisivät myös muihin maihin, ja niiden seurauksena useita kymmeniä ihmisiä haki mikrovaltion kansalaisuutta. Näihin aikoihin Madison myös esitti väitteen, että hän olisi mikrovaltio-käsitteen keksijä.

Vuosien 2003–2004 vaihteessa eräät kuningaskunnan kansalaisista alkoivat nähdä Madisonin sietämättömänä eksentrikkona ja autokraattina, kun tämä yritti häätää kansalaisen kuningaskunnasta tekaistuin syyttein. Chris Gruberin (myöhemmin Kane Gruber) johdolla osa kansalaisista perusti Talossan tasavallan 1. kesäkuuta 2004, johon oli vuoteen 2007 mennessä liittynyt 20 entistä kuningaskunnan kansalaista. Talossan kuningaskunta ei tunnusta Talossan tasavallan olemassaoloa, mutta osapuolten välillä on yhteistyö- ja ystävyyssopimus.

Madison jatkoi kuningaskunnan johdossa aina vuoteen 2005 saakka, jolloin hän itse luopui kansalaisuudestaan. Uudeksi kuninkaaksi valittiin hänen lapsenlapsensa Louis, joka kruunattiin mikrovalion kuninkaaksi 16. elokuuta 2005. Tri Gregory Rajala hoiti valtionpäämiehen tehtäviä Louisin kruunusta luopumisesta 29. marraskuuta 2006 alkaen. 14. maaliskuuta 2007 uudeksi kuninkaaksi äänestettiin John W. Woolley.

Vuoden 2009 alussa Talossan kuningaskunta ilmoitti jäsentensä lukumääräksi 120 henkilöä.

## Aiheesta muualla
* The Kingdom of Talossa
Se parhaiten nauraa, joka viimeksi nauraa

**Se parhaiten nauraa, joka viimeksi nauraa** on vuonna 1921 valmistunut suomalainen Teuvo Puron ohjaama mykkäkomedia. Elokuvan ensi-ilta oli 9. huhtikuuta 1921 Olympia-teatterissa Helsingissä.

Elokuvassa Martti Vaara viettää hummailevaa ylioppilaselämää odottaen perintöä enoltaan sahanomistaja Penttilältä. Rahapulassaan hän kirjoittaa enolleen menneensä kihloihin ja tarvitsevansa sen vuoksi rahaa. Juoni tehoaa, mutta rahat on pian tuhlattu. Muutaman kerran samaa temppua yritettyään eno vastaa yllättäen tulevansa vierailemaan Helsinkiin. Pitääkseen kulisseja yllä Martti järjestää itselleen ystävänsä Jussin avulla lainahuvilan, lainavaimon ja lopulta myös lapsenkin. Lopulta huijaus kuitenkin paljastuu ja viimeisenä käänteenä eno Kustaa kosii Martin "lainavaimoa" Lauraa, ja lopputuloksena Martti jää yksin ja tyhjin taskuin.

Elokuvan ensi-ilta oli Suomi-Filmi -tuotantoyhtiön ensimmäinen julkinen esiintyminen uudella nimellä ja logolla.

Erkki Karu filmasi elokuvan tarinan uudelleen lähdes identtisenä elokuvassa ''Runoilija muuttaa'' kuusi vuotta myöhemmin.

## Näyttelijät
* Emil Autere	– ylioppilas Martti Vaara
* Jussi Snellman	– taidemaalari Jussi Ponteva
* Hemmo Kallio	– Martin eno, sahanomistaja Kustaa Penttilä
* Hilja Jorma	– Impi Ponteva, Jussin vaimo
* Ruth Snellman	– Laura, Impin sisar
* Erkki Karu	– humalainen
* Martti Tuukka	– humalainen
* Teuvo Puro	– lääkäri
* Joel Rinne	– humalainen
* Jalmari Rinne	– tarjoilija
* Tyyne Haarla	– sairaanhoitajatar
* Emmi Tuomi	– Pontevien lapsenhoitaja

## Muut tekijät
* Erkki Karu   – käsikirjoittaja, tuottaja
* Frans Ekebom – kuvaus
* Carl Fager   – lavastus, studiopäällikkö
* Armas Fredman – kuvausapulainen
* Kalle Havas   – valokuvat
		
## Arvioita

Satakunnan Kansan arviossa 1. marraskuuta 1921 elokuvan kehutan pitävän hyvin kunnialla paikkaansa ulkomaisten filmien rinnalla, jopa ylikin. Myös Iltalehdessä kehutaan 9. huhtikuuta 1921 elokuvan yleisöön menevyyttä.

## Lähteet
Ardennienhevonen

**Ardennienhevonen** eli **ardenner** on vanha työhevosrotu. Rotu on nimetty Ranskan ja Belgian Ardennien vuoristoalueen mukaan, jossa se kehittyi yli 1000 vuotta sitten.

## Ominaisuudet
Rodun yleisimmät värit ovat päistärikkö, ruunikko ja rautias. Rodun edustaja on tyypillisesti sitkeä, voimakas, kestävä ja lempeäluonteinen. Rodun säkäkorkeus on 152-163 cm. Luonteeltaan rotu on melko rauhallinen, tottelevainen, helppo käsitellä ja erittäin kiltti.

## Historia
Rodun uskotaan polveutuvan Solutré-kulttuuripiirissä esihistoriallisella ajalla eläneestä hevosesta, ja se on Ranskan vanhimpia kylmäverisiä. Sitä on aikoinaan käytetty sekä sotaratsuna että maatyössä, mutta nykyinen ardennienhevonen on raskaampi ja massiivisempi kuin mitä se oli 1600-1800-luvulla. Rodun suuri koko ja voimat ovat peräisin risteytyksistä muiden työhevosrotujen kanssa. Eräitä rodun jalostuksessa käytettyjä rotuja ovat belgiantyöhevonen, perchenhevonen ja boulognenhevonen.

## Aiheesta muualla
Kiljusen pojat koulussa

**Kiljusen pojat koulussa** on vuonna 1921 valmistunut suomalainen kirjailija Jalmari Finnen käsikirjoittama, ohjaama ja tuottama lyhyt mykkäkomedia. Elokuvan käsikirjoitus perustuu Finnen 1916 ilmestyneen kirjan *Kiljusen herrasväen uudet seikkailut* lukuun *Kiljusen pojat koulussa*. 

## Näyttelijät
* Joel Rinne  - opettaja

## Aiheesta muualla
* ''Kiljusen pojat koulussa'' vapaasti katseltavana Elonetissä
* Eeva Järvenpää: Jalmari Finnen Kiljusen herrasväki syntyi Mariankadulla - Kirjailija ohjasi Kiljus-elokuvan Norssin ja Ressun poikien kanssa; HS
Australianhevonen

**Australianhevonen** on hevosrotu, joka on kehittynyt 1700-luvulla Australiaan viedyistä useista roduista. Sitä käytetään karjanpaimennukseen, matkaratsastukseen ja moniin englantilaisiin ratsastuslajeihin, etenkin pooloon ja koulu- ja esteratsastukseen. Se on luonteeltaan sisukas, vireä, rauhallinen, rohkea.

## Ominaisuudet
Australianhevosella on täysveriselle tyypillinen viehättävä pää ja valpas katse. Sillä on viisto lapa, vahva selkä, syvä runko ja voimakas takaosa. Jalat ovat pitkät ja sirot. Se on kookas, nivelet eivät ole ulkonevat. Kaviot ovat hyvät. Säkäkorkeus vaihtelee 152–168 cm välillä. Se voi olla minkä värinen tahansa.

## Historia
Englantilaisia täysiverisiä ja espanjalaisia hevosia vietiin Australiaan vuonna 1788, jolloin brittien ensimmäinen vankilaivue rantautui maihin. Myöhemmin maahan vietiin lisää englantilaisia täysiverisiä, arabialaisia täysiverisiä ja welsh mountain -poneja. Ne kaikki vaikuttivat nykyään australianhevosena tunnetun kestävän ja monikäyttöisen rodun kehitykseen.

Ensimmäisen maailmansodan aikana Australian armeijan ratsuväen kevyesti aseistettu rykmentti ei juurikaan käyttänyt muita rotuja, koska walerista polveutuva australianhevonen oli varsin sisukas. Nykyään se on hyödyllinen yleisratsu, joka kestävyydellään ja rakenteeltaan muistuttaa englantilaista täysiveristä.

## Lähteet
*Hevosmaailma.net: Australianhevonen
Thankful (Kelly Clarksonin albumi)

**Thankful** on ensimmäisen American Idol kilpailun voittajan, Kelly Clarksonin ensimmäinen studioalbumi. Levy julkaistiin 15. huhtikuuta vuonna 2003. 

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
Kalle Kirjavainen

**Kaarlo Einar (Kalle) Kirjavainen** (17. huhtikuuta 1899 Teisko – 12. joulukuuta 1968 Tampere) oli suomalainen näyttelijä.

Kalle Kirjavainen valmistui ammattinäyttelijäksi Eino Salmelaisen näyttelijäkurssin kautta. Kirjavainen teki elämäntyönsä Tampereen Teatterissa, jossa aloitti ammattilaisuransa vuonna 1928. Hänet nähtiin yleensä pienissä sivurooleissa. Vuosina 1947–1949 Kirjavainen toimi Porin Teatterin johtajana.

Kirjavainen näytteli elämänsä aikana kuudessa elokuvassa. Hän oli amatöörinäyttelijä vielä ensimmäisen elokuvansa *[[Ei auta itku markkinoilla]]* aikoihin. Hänen tunnetuin elokuvaroolinsa oli "Kauhavan ruma vallesmanni" elokuvassa *[[Härmästä poikia kymmenen]]*. Lisäksi Kirjavainen esitti majuria saksalaisessa elokuvassa *[[08/15 - Zweiger Teil|08/15 - Zweiter Teil]]*, mikä oli tuohon aikaan erittäin poikkeuksellista. Kirjavainen palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1959.

Kirjavainen kuoli Tampereella 69-vuotiaana.

## Filmografia
**[[Ei auta itku markkinoilla]]* (1927)
**[[Neiti Nimismies]]* (1929)
**[[Kirkastettu sydän]]* (1943)
**[[Koskenkylän laulu]]* (1947)
**[[Härmästä poikia kymmenen]]* (1950)
**[[08/15 – Zweiger Teil|08/15 – Zweiter Teil]]* (1955)

## Lähteet
*Kalevi Kalemaa: Eino Salmelainen, elämä ja teatteri. WSOY 2001. 
*
*

### Viitteet
Tiina Salmén

**Tiina Salmén** (s. 3. elokuuta 1984) on suomalainen jalkapalloilija.

Salmén pelasi urallaan Ponnistuksessa ja Helsingin Jalkapalloklubissa, jossa hän voitti Suomen mestaruuden 2005 sekä Suomen cupin 2002 ja 2006. HJK:sta hän siirtyi Norjaan ja pelasi siellä Amazon Grimstadissa ja Klepp IL:ssä. Salménin pelaajaura päättyi syksyllä 2011.

Naisten maajoukkueessa Salmén pelasi ensimmäisen ottelunsa huhtikuussa 2004 ja kaikkiaan hänelle kertyi 77 maaottelua ja hän teki niissä 4 maalia. Salmén oli mukana myös Suomen joukkueessa 2005 EM-kisoissa.

Salmén valittiin vuoden naispelaajaksi 2007.

Salmén kuului Mäkelänrinteen lukion joukkueeseen, joka voitti toukokuussa 2001 koululaisten maailmanmestaruuden. Hän teki loppuottelussa Ruotsia vastaan yhden Suomen kolmesta maalista.

## Lähteet
* 

### Viitteet
LGV Nord

**LGV Nord** on Ranskassa Pariisin ja Kanaalin tunnelin välillä kulkeva suurnopeusrata. Rata on 333 kilometriä pitkä ja kokonaan kaksiraiteinen. Rataa käyttävät TGV-junien lisäksi Lontoosta Pariisiin ja Brysseliin kulkevat Eurostar-junat sekä Pariisista Belgiaan, Alankomaihin ja Saksaan kulkevat Thalys-junat. Rata kulkee Lillen eteläpuolella suuren osan matkasta A1-moottoritien vieressä.

Rata avattiin liikenteelle vuonna 1993.

Rata alkaa Arnouville-lès-Gonessessa 16 kilometriä Pariisin Gare du Nord -rautatieasemalta. Siitä erkanee Charles de Gaullen lentoaseman pohjoispuolelta LGV Interconnexion Est, joka yhdistää LGV Nordin Pariisista itään ja etelään kulkeviin suurnopeusratoihin. Lillen eteläpuolella radasta erkanee Belgian puolelle kulkeva HSL 1. Rata päättyy Kanaalin tunnelille, jonka suuaukon läheisyydessä sijaitsee autojunaterminaali sekä Calais-Fréthunin asema. Yhteensä asemia radalla on 3.

## Aiheesta muualla
Lion Feuchtwanger

**Lion Feuchtwanger** (myös pseudonyymillä **J. L. Wetcheek**, 7. heinäkuuta 1884 München, Saksa – 21. joulukuuta 1958 Pacific Palisades, Yhdysvallat) oli saksanjuutalainen kirjailija ja näytelmäkirjailija. 

Feuchtwanger syntyi ja kasvoi Münchenissä, jonka yliopistossa hän myös opiskeli kirjallisuutta ja filosofiaa Berliinin yliopiston ohella. Hän palveli Saksan armeijassa ensimmäisen maailmansodan rintamilla. Sota sai Feuchtwangerin siirtymään hiukan vasemmalle kirjoituksissaan. Sodan jälkeen Feuchtwanger teki yhteistyötä Bertolt Brechtin kanssa. 

Feuchtwangerin ensimmäinen kuuluisa kirja oli historiallinen romaani *Jud Süß* (suom. *Valta*), joka kertoo keinottelijasta Joseph Süß Oppenheimerista, joka ajoi Württembergin valtion korruptioon vallan- ja omaisuudenhimossaan. Hän julkaisi myös teoksen *Erfolg*, joka oli fiktiivinen kuvaus kansallissosialistien noususta ja tuhosta. Natsit alkoivat vainota juutalaista Feuchtwangeria. Vuonna 1933 Adolf Hitlerin noustua valtaan Feuchtwangerin kotiin tehtiin ratsia, jossa tuhottiin ja varastettiin hänen omaisuuttaan. Kirjailija oli itse tuolloin matkalla Ranskassa, jonne päätti jäädä maanpakoon. Feuchtwangerin teoksia poltettiin natsien kirjarovioissa. Vuonna 1940 natsi-Saksan propagandaministeri Joseph Goebbels teetätti elokuvan Feuchtwangerin kuuluisimmasta teoksesta *Jud Süssistä*. Tarinaa maustettiin antisemitismillä, jota ei löydy alkuperäisteoksesta.

## Vierailu Neuvostoliittoon
Vähän ennen Stalinin vainojen puhkeamista Feuchtwanger kutsuttiin Neuvostoliittoon. Hän tapasi Stalinin henkilökohtaisesti. Feuchtwanger kirjoitti matkastaan kirjan, jossa hän esitti Neuvostoliiton myönteisessä valossa. Feuchtwanger ylisti Stalinin puhdistuksia ja puolusti Stalinia. Hän kirjoittaa: "Kun osallistuin Moskovan toiseen oikeudenkäyntiin, näin Pjatakovin, Radekin ja hänen ystävänsä, ja kuulin, mitä he sanoivat ja miten, minun oli pakko uskoa aistieni todistusta, ja epäilyni sulivat pois yhtä luonnollisesti kuin suola liukenee veteen. Jos tämä oli valhetta tai järjestettyä, silloin en tiedä, mitä totuus on."

## Myöhemmät vaiheet
Kun Saksa miehitti Ranskan kesällä 1940, Feuchtwanger pidätettiin, ja hän joutui internointileirille. Hän pääsi pakenemaan muun muassa yhdysvaltalaisen Varian Fryn avulla. Feuchtwanger asettui Yhdysvaltoihin ja osti talon Pacific Palisadesista vaimonsa Martan kanssa.      

Feuchtwanger jatkoi kirjoittamista kuolemaansa saakka, vuoteen 1958. Historialliset romaanit olivat hänen erikoisalaansa. DDR:ssä jaettiin vuosittain historiallisten romaanien Lion Feuchtwanger -palkintoa vuodesta 1971 lähtien. Palkintoa ei ole jaettu vuoden 2009 jälkeen.

## Suomennetut teokset
* *Valta* (*Jud Süss*), suomentaja J. A. Hollo, Porvoo: WSOY 1929.
* *Vapauden puolesta* (*Waffen für Amerika*), suomentaja Lauri Hirvensalo, Porvoo: WSOY 1950
* *Narrin viisaus eli Jean-Jacques Rousseaun kuolema ja kirkastus* (*Narrenweisheit oder Tod und Verklärung des Jean-Jacques Rousseau*), suomentaja Lauri Hirvensalo, Porvoo: WSOY 1953
* *Valekeisari* (*Der falsche Nero*), suomentaja V. Arti, Helsinki: Otava 1958. Sarja: Otavan kirjakerho, 1958, 5

## Lähteet
Marja-Liisa Vartio -palkinto

**Marja-Liisa Vartio -palkinto** on Haavikko-säätiön vuodesta 1994 jakama palkinto. Se myönnettiin aluksi tutkimuksen, luovan kirjoittamisen tai tiedottamisen alalla toimivalle naiselle. Palkinnon arvo oli aluksi 25&nbsp;000 markkaa, sittemmin 5&nbsp;000 euroa.

Palkinto myönnettiin vuonna 2025 uudelleen 17 vuoden tauon jälkeen, ja se jaetaan vastedes joka toinen vuosi. Palkinnon arvo on 10&nbsp;000 euroa. Vuoden 2025 alusta palkinto on kirjallisuuspalkinto.

Palkinnon ovat saaneet:
* 1994 – Auli Viikari
* 1996 – Tuula-Liina Varis
* 1998 – Kaari Utrio
* 2000 – Uma Aaltonen
* 2007 – Outi Nyytäjä
* 2008 – Mirja Bolgár
* 2008 – Katriina Järvinen
* 2025 – Pirkko Saisio

## Lähteet
Eveliina Sarapää

**Eveliina Sarapää** (s. 29. syyskuuta 1976) on suomensaamelainen uransa lopettanut jalkapalloilija, joka on äitinsä puolelta saamelainen.

Sarapää pelasi urallaan Helsingin Jalkapalloklubissa, FC Hongassa ja norjalaisessa Asker FK:ssa. Hän voitti Suomen-mestaruuden neljästi: HJK:ssa vuosina 1999, 2000 ja 2001 sekä Hongassa 2007. Suomen Cupin Sarapää voitti kolmesti pelatessaan HJK:ssa.

Maajoukkueessa Sarapää pelasi vuosina 2000–2007 yhteensä 67 maaottelua, ja hän oli mukana Suomen joukkueessa vuoden 2005 Euroopan-mestaruuskisoissa.

Sarapää on pelannut myös ringetteä SM-sarjatasolla sekä jääkiekkoa.

Hän työskentelee nykyään arkkitehtina ja opiskeli alaa peliuransa aikana myös vaihto-oppilaana Oslossa pelatessaan Askerissa.

## Lähteet
Puerto Ricon vaakuna

**Puerto Ricon vaakuna** on Yhdysvalloille kuuluvan Puerto Ricon tunnus lipun, moton ja hymnin ohella. Se on Uuden mantereen vanhin edelleen käytössä oleva vaakuna. Sen hyväksyi 1511 Espanjan kuningas. Nykymuotoinen vaakuna hyväksyttiin vuonna 1960 territorion sisäministerin päätöksellä. Vaakuna on myös ainoa entisten espanjalaisten siirtomaaisäntien hyväksymä vaakuna, joka on edelleen käytössä.

Vaakunan vihreä tausta kuvaa saaren kasvillisuutta. Lammas ja lippu kuvaavat saaren suojeluspyhimystä Johannes Kastajaa. Lampaan alla oleva seitsemän sinettinen kirja kuvaa apostoli Johannekseen yhdistettävää Ilmestyskirjaa.

Vaakunan ympärillä kiertää Kastilia ja Leónin vaakuna (keltainen linna punaisella pohjalla sekä violetti, keltakruunuinen, leijona valkoisella pohjalla); lippu, jossa on Aragonian ja Sisilian vaakunat ja valkoisella pohjalla keltainen Jerusalemin risti, Jerusalemin kuningaskunnan symboli, jonka kruunu on nykyisin Espanjan kuninkaalla sen siirryttyä sille  Sisilian kuningaskunnalta.

Vaakunan vasemmalla puolella oleva F-kirjain ja ies kuvaavat Ferdinand Katolilaista kun taas Y-kirjain ja nuolet kuvaavat Espanjan kuningatarta Isabella Katolilaista.

Vaakunan alla on latinaksi "Joannes Est Nomem Ejus", suomeksi "Hänen nimensä on Johannes". Teksti tulee Raamatun Luukkaan evankeliumin jakeesta 1:63.

## Sinetti

Kuten kaikilla Yhdysvaltain hallinnollisilla yksiköillä, myös Puerto Ricolla, on sinetti, mutta sitä käytetään vähän vaakunaan verrattuna.

## Lähteet
Kuuban vaakuna

**Kuuban vaakuna** on Kuuban tunnus lipun, moton ja kansallislaulun ohella. Se hyväksyttiin maan vaakunaksi 24. huhtikuuta 1906. Siinä on vitsakimpun päällä kolmeen osaan jaettu kilpi. Ylimmässä osassa on avaimen muodossa kuvattu Kuuba Uuden ja Vanhan Maailman välissä (La Llave del Nuevo Mundo). Alemmassa osassa alhaalla olevat siniset raidat symboloivat Kuuban kolmea historiallista maakuntaa (jotka olivat *Central*, *Occidental* ja *Oriental*) ja oikeassa osassa alhaalla on palmu, maan hedelmällisyyden symboli. Vaakunan oikealla puolella on laakeripuun oksa ja tammen oksa vasemmalla puolella. Vaakunan yllä vitsakimpun päällä on punainen fryygialaismyssy, perinteinen vapauden symboli. Fryygialaismyssyssä oleva pentagrammi symboloi maan itsenäisyyttä.
Clinton Hart Merriam

**Clinton Hart Merriam** (5. joulukuuta 1855 New York – 19. maaliskuuta 1942 Berkeley, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen eläintieteilijä, lintutieteilijä, hyönteistieteilijä ja etnografi.

Merriamin isä Clinton Levi Merriam oli Yhdysvaltain kongressiedustaja ja äiti Caroline Hart. Merriam opiskeli biologiaa ja anatomiaa Yalen yliopistossa. Maisteriksi hän valmistui Columbian yliopiston lääketieteellisestä (School of Physicians and Surgeons) 1879.

Vuonna 1886 Merriamista tuli Yhdysvaltain maatalousministeriön lintu- ja nisäkäsosaston (Division of Economic Ornithology and Mammalogy of the United States Department of Agriculture) ensimmäinen johtaja. Virasto edelsi myöhempiä ”National Wildlife Research Center” ja ”United States Fish and Wildlife Service” -nimisiä osastoja. Merriam oli yksi National Geographic Societyn perustajista vuonna 1888. Hänet tunnetaan nisäkkäiden taksonomian uudelleenjärjestelijänä, ja hän jakoi eli ”splittasi” suuren määrän nisäkäslajeja eri lajeiksi ja alalajeiksi. Linnuista hän nimesi täpläpöllön (*Strix occidentalis*) alalajin *caurina*.

Merriam toimi jonkin aikaa Harvardin yliopiston professorina. Hän oli perustamassa American Ornithologists' Unionia vuonna 1883 ja toimi yhdistyksen puheenjohtajana 1900–1903. Vuodesta 1910 alkaen hän tutki Yhdysvaltain länsiosien alkuperäisasukkaiden kieltä ja kulttuuria. Hänen tutkimuksensa Keski-Kalifornian intiaanien myyteistä ja kulttuurista ovat merkittäviä. Hän julkaisi yli 500 tieteellistä kirjoitusta ja nimesi yli 600 uutta eläinlajia tai -alalajia.

Myös Merriamin sisar Florence Augusta Merriam Bailey oli ansioitunut lintutieteilijä, joka kehitti ajatuksen kansantajuisista kenttäoppaista lintujen määrittämisen apuna.

## Lähteet
* Muistokirjoitus (National Academy of Sciences)

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Pelimannitalo (Kaustinen)

**Pelimannitalo** on talonpoikaisrakennus, joka sijaitsee Kaustisen keskustassa. Vuoden 1800 vaiheilla rakennetussa kaksikerroksisessa talossa on yleisessä käytössä lähinnä kaksi erillistä tupaa sekä sivukamari. Talo edustaa Perhojokilaakson tyypillistä sivukamarillista talonrakennustyyliä, joka oli vallalla noin vuosina 1750–1850.

Pelimannitalon tilat ovat nykyisin kokous- ja koulutuskäytössä sekä erilaisten perhejuhlien pitopaikkana. Kaustisen kansanmusiikkijuhlien ja Kaustisen kamarimusiikkiviikon aikana Pelimannitalon tupa on esiintymispaikkana ja toinen tupa ravintolana. Keskeisellä paikalla mäen päällä sijaitseva punainen talo onkin yksi kansanmusiikkifestivaalien maamerkeistä.

## Talon vaiheita

Alun perin talo valmistui Veteliin suurperheen taloksi. Talon rakensi Matti "Rapakkoleuka" Matinpoika Pulkkinen 1800-luvun vaiheilla. 1960-luvulla Aapintuvaksi nimetyn talon tyhjennettyä ryhdyttiin suunnittelemaan sen säilyttämistä ja siirtämistä. Vuonna 1968 Kaustisen kansanmusiikkijuhlien johto alkoi suunnitella kansanmusiikkimuseon perustamista ja Aapintuvan siirtämistä Kaustiselle museon tiloiksi.

1970-luvun alkuvuodet kiisteltiin talon paikasta, mutta lopulta se siirrettiin vanhan nuorisoseurantalon paikalle keskelle Kaustisen kirkonkylää. Talon vihki nykyiseen käyttöönsä tasavallan presidentti Urho Kekkonen 15. kesäkuuta 1974. Pelimannitalo siirtyi Kansanmusiikkisäätiölle, minkä ohella Kaustisen Nuorisoseuralle jäi käyttöoikeus taloon.

Pelimannitalon teknisen suunnittelun teki 1970-luvun alussa arkkitehti Risto Tilus. Nurkkatakat on muurannut alkuperäisten mallien pohjalta Aarre ja Eero Kuorikoski, työryhmässä oli mukana myös Purppuripelimannien Veli Valo. Taiteilija Veikko Vionoja on osallistunut talon sisustamiseen: Hän on lahjoittanut isoon tupaan Pelimannit-maalauksensa ja valmistanut muita maalauksia talon sisustukseen ja valinnut ovien värit Ullavassa sijaitsevan kotitalonsa Vion talon värien mukaan ja valmistanut myös muutamia muita maalauksia talon sisustukseen.

Vuonna 2006 Pelimannitalon ostivat paikalliset yrittäjät. Tilausravintolan ja festivaalikäytön lisäksi taloa on suunniteltu nuorten pelimannien Näppäriopiston koulutilaksi.

## Lähteet
* Määttälä, Viljo S.: Kaustisella kivetkin soi. Kansanmusiikki-instituutin julkaisuja KIJ 57. Kokkola 2005.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Pelimannitalon kotisivut
Legio I Isaura Sagittaria

**Legio I Isaura Sagittaria** () oli roomalainen myöhäisen keisariajan legioona. Nimen perusteella se sijoitettiin Isauriaan, Taurusvuoristoon, Vähään-Aasiaan ja sen sotilaat käyttivät myös jousta aseenaan, mikä on epätavallista legioonalaisten keskuudessa. Sen perusti todennäköisesti keisari Probus, joka soti Isauriassa paikallisia rosvojoukkioita vastaan vuonna 279. Toisten tutkijoiden mukaan legioona perustettiin Diocletianuksen aikana (284-305) tai jopa vuosina 325-354. Diocletianuksen aikana Legio I Isaura sijoitettiin vuonna 354 kotiseudulleen Seleuceiaan tukahduttamaan Isaurian asukkaiden rosvoustoimintaa.

*[[Notitia Dignitatum]]in* mukaan legioona oli 400-luvulla yksi itäisen armeijan legioonista. Legio I Isaura Sagitaria oli Magister Militum per Orientemin alaisuudessa, ja tätä legioonaa käytettiin Rooman valtakunnan Isaurian alueen puolustamiseen. Tähän legioonaan liittyivät myös Legio II Isaura ja Legio I Isaura.

Mahdollinen *Notitian* jälkeinen viittaus yksikköön saattaa olla peräisin 500-luvun puolivälissä eläneeltä Skythopolisin Kyrillokselta, joka mainitsee Isaurian sotilaat Pyhä Sabaksen elämässä.

## Legioonan yksiköt

* *Palatini*-yksiköt (Rooman armeijan eliitti, joka oli keisarin valvonnassa):
** *Legiones palatinae*, liikkuvan praesentalis-armeijan raskas jalkaväkiyksikkö
** *Auxilia palatina*, liikkuvan praesentalis-armeijan kevyt jalkaväki
** *Vexillationes palatinae*, liikkuvan praesentalis-armeijan ratsuväki.
* *Comitatenses*-yksiköt ("alueelliset liikkuvat" yksiköt, jotka olivat yksittäisten keisarien (Konstantinuksen poikien) tai erilaisten *magistri militum non-praesentalisien* (ei "hovin") käytettävissä ja jotka jakautuivat seuraavasti:
** *Legiones comitatenses*, *non-praesentalis*-liikkuvan armeijan raskas jalkaväki
** *Vexillationes comitatenses*, *non-praesentalis*-liikkuvan armeijan ratsuväki.
* *Pseudocomitatenses*-yksikkö (kenttäarmeijaan (*comitatus*) sotaretkiä varten irrotetut rajajoukot, jotka usein jäivät pysyvästi "liikkuvaan" armeijaan:
** *Legiones pseudocomitatenses,* keisarillisilta rajoilta "lainatut" yksiköt "liikkuvaan" armeijaan.

## Katso myös
*Legio II Isaura
*Legio III Isaura

## Lähteet
*

### Viitteet
Andokides

**Andokides** () voi viitata seuraaviin henkilöihin:

* Andokides (n. 440–391 eaa.), ateenalainen valtiomies ja puhuja, yksi attikalaisista puhujista
* Andokides (toimi n. 540–510 eaa.), attikalainen savenvalaja
* Andokides-maalari (toimi n. 530–510 eaa.), attikalainen musta- ja punakuviomaalari, joka maalasi Andokideen vaaseja
Psk

Lyhenne **Psk** tai **PSK** voi tarkoittaa seuraavia:

* Österreichische Postsparkasse, P.S.K., itävaltalainen postisäästöpankki
* Panssarikoulu PSK tai PsK
* PSK Standardisointiyhdistys Ry, teollisuuden ja sitä palvelevien yritysten yhteinen kehitysyksikkö
* Propery Solutions Korea, korealainen yritys
* phase-shift keying, PSK, eräs modulaatiomenetelmä
* pre-shared key, PSK, WLAN-verkoissa tukiasemaan kirjauduttaessa käytettävä ennalta määritelty salasana
* psykologian kandidaatti, PsK
* .
Legio II Isaura

**Legio II Isaura** () oli roomalainen myöhäisen keisariajan legioona. Sen perusti luultavasti keisari Probus tai Diocletianus. Legioona sijoitettiin yhdessä Legio I Isaura Sagittarian ja sisarlegioonansa, III Isauran kanssa, Isauriaan, Taurusvuoristoon Vähään-Aasiaan. *[[Notitia Dignitatum]]in* mukaan Legio II Isaura oli yhä Isauriassa 400-luvun alussa. Sen tehtävänä oli suojella aluetta vuoristokansojen hyökkäyksiltä.

## Lähteet
*
*
Aurinkotervehdys

**Aurinkotervehdys** (sanskritiksi सूर्यनमस्कार *Sūrya Namaskāra*; jossa *Sūrya* tarkoittaa 'aurinko' ja *Namaskāra* tarkoittaa 'tervehdys') on klassinen joogan liikesarja, jossa on 12 eri asentoa eli asanaa. 

Aurinkotervehdystä käytetään usein alkulämmittelyyn, jäykkyyden poistamiseen ja huonosta mielialasta palautumiseen ennen varsinaisia asanaharjoituksia. Harjoitukset venyttävät ja vahvistavat kehon tärkeimpiä lihasryhmiä, taivuttavat selkärankaa eteen ja taakse sekä stimuloivat verenkiertoa. Aurinkotervehdystä ennen voidaan tehdä esimerkiksi hetki hengitysharjoituksia. 

Aurinkotervehdyksen juuret ovat Suryan eli hindulaisten auringonjumalan palvonnassa.

## Liikesarja
Aurinkotervehdyksestä on lukuisia variaatioita, joissa asanat ja hengitysrytmi vaihtelevat. Alla yksi esimerkki aurinkotervehdyksestä. 

## Lähteet
Legio III Isaura

**Legio III Isaura** () oli roomalainen myöhäisen keisariajan legioona. Se oli yhdessä I Isaura Sagittarian ja sisarlegioonanssa II Isauran kanssa sijoitettu Isauriaan, Taurusvuoristoon Vähään-Aasiaan. Legioonan perusti luultavasti keisari Probus, jonka tiedetään sotineen Isaurian kansoja vastaan vuonna 279. *[[Notitia Dignitatum]]in* mukaan Legio III Isaura oli yhä Isauriassa 400-luvun alussa, jonka jälkeen se katoaa lähteistä.

## Lähteet
*
Kuona (kylä)

**Kuona** on Haapajärvellä ja osittain Pyhäjärven puolella sijaitseva noin 300 asukkaan kylä. Kylällä on toimiva kyläkoulu ja vuonna 1961 perustettu metsästysseura. 

Kylän nimen pohjalla on Kuonanjärven nimi, jonka nimi viitannee *järvikuonaan* eli järvimalmiin, jota järvestä on aikoinaan nostettu. Asutusnimenä Kuona mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 1778.

Taidemaalari ja taidegraafikko Erkki Sakari Heinonen (1933–2010) syntyi, työskenteli koko luovan kautensa ajan ja kuoli Kuonalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuonan metsästysseuran kotisivut
Notitia dignitatum

**Notitia dignitatum** () on roomalainen 400-luvun alussa laadittu teos, jossa kerrotaan Rooman valtakunnan hallinnollisesta organisaatiosta ja luetellaan kaikki Länsi- ja Itä-Rooman virkamiehet, näiden asema, tehtävä ja toiminta-alueiden raja. Teoksesta on säilynyt useita 1400- ja 1500-luvulla tehtyjä käsikirjoituskopioita.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
Glossop

**Glossop** on noin  asukkaan kaupunki Derbyshiren shire-kreivikunnassa pohjoisessa Keski-Englannissa, Peak Districtin alueella. Se kuuluu High Peakin hallintopiiriin mutta ei muodosta omaa kuntaansa *(unparished area)*.

Glossop sijaitsee Etherowjoen varrella, noin 23 kilometriä itään Manchesteristä, 39 kilometriä länteen Sheffieldistä ja 48,3 kilometriä luoteeseen Matlockista. Glossop sijaitsee lähellä Derbyshiren, Cheshiren, Suur-Manchesterin, South Yorkshiren ja West Yorkshiren kreivikuntien rajoja.

Glossopin ystävyyskaupunki on Saksan Hessenin osavaltiossa sijaitseva Bad Vilbel.

## Historia
Nimi "Glossop" on saksilaista alkuperää, vaikka ennen saksejakin alueella on ollut asutusta löydettyjen pronssikautisten hautapaikkojen perusteella. Roomalaiset saapuivat alueelle vuonna 78, jolloin kelttiläinen briganttien heimo hallitsi aluetta. Heimo piti pääpaikkanaan Yorkshireä. Anglit saapuivat Glossopin alueelle 600-luvulla. Vuodelta 1086 peräisin olevassa Domesday bookissa on mainittu Glossopin pitäjään kuuluvan 12 kylää. Vuonna 1066 Glossopin seutu valloitettiin ja siitä tehtiin William Peverelin johtama "kuninkaallinen metsä" (*Royal Forest of the Peak*). Tämän johdosta maanviljely ja asutustoiminta lamaantuivat sadoiksi vuosiksi. Kuningas Henry II antoi Glossopin linnan vuonna 1157 Pohjois-Irlannissa pääpaikkaansa pitävälle Basingwerken luostarille. Luostarin munkit kehittivät tämän jälkeen Glossopin alueen maataloutta. He myös tunkeutuivat kuninkaalliseen metsään. Munkit hankkivat Glossopille kauppaoikeudet vuonna 1290.

Talbotin perhe vuokrasi Glossopin linnaa 1300-luvun alussa. Myöhemmin linna päätyi Earls of Shrewsburyn vuokraukseen ja oli vuokralla vuoteen 1537 saakka. Howardin perhe omisti linnan vuodesta 1606 lähtien 300 vuotta. Kaupunki kehittyi hiljalleen nykyisen Old Glossopin ympärille. Puuvillan- ja villankehruuteollisuus alkoi kehittyä Glossopissa 1500- ja 1600-luvuilla. Jopa 46 kehruutehdasta perustettiin 1700-luvun lopulta 1800-luvun alkuun sijoittuvana ajanjaksona. Vuonna 1840 Glossopiin saatiin rautatie.

Glossopista tuli vuonna 1866 municipal borough. Samoihin aikoihin Glossopiin rakennettiin muun muassa kauppahalli ja kaupungintalo. Puuvillankehruu alkoi taantua 1900-luvulla ja lopulta tehtaat lopettivat toimintansa. Myös Howardin perhe poistui Glossopista.

Manchesterin kaupungin läheisyyden vuoksi moni käy Glossopista töissä siellä.

## Tunnettuja asukkaita
*John Aston, Jr. (s. 1947), entinen jalkapalloilija
*Mark "Bez" Berry (s. 1964), tanssija ja perkussionisti
*Eileen Cooper (s. 1953), taidemaalari
*Nicholas Garlick (n. 1555–1588), pappi ja marttyyri
*Hilary Mantel (s. 1952) kirjailija, novellisti ja kriitikko.
*John Vernon Lord (s. 1939), kuvittaja ja lastenkirjailija
*Kathy Staff (1928–2008), näyttelijä.
*Ludwig Wittgenstein (1889 –1951), filosofi. Asui Glossopissa opiskellessaan ja työskennellessään Manchesterin yliopistossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*High Peak Borough Council 
*Glossop Advertiser (paikallinen sanomalehti) 
*Glossop Chronicle (paikallinen sanomalehti) 
*www.thisisglossop.co.uk  
*www.glossop.com
Ĵ

**Ĵ** on latinalaisesta J-kirjaimesta johdettu esperanton kirjain. Esperantossa se ilmaisee soinnillista postalveolaarista frikatiivia, jota suomen kielessä vastaa ž ja venäjässä ж, vrt. myös ranskan *je* [ʒə].

## Katso myös

*Ĉ
*Ĝ
*Ĥ
*Ŝ
*Ŭ
Malin vaakuna

**Malin vaakuna** on Malin tunnus lipun, moton ja kansallislaulun ohella. Se on ympyrän muotoinen ja siihen on kuvattu keskelle Djennén suurmoskeija, jonka yllä lentää korppikotka. Vaakunan alaosassa on nouseva aurinko ja sen ympärillä kaksi jousta, joissa on nuolet. Vaakunaa kiertää kehä, johon on kirjoitettu ranskaksi maan virallinen nimi *République du Mali* (”Malin tasavalta”) ja maan motto *Un peuple, un but, une foi* (”Yksi kansa, yksi tavoite, yksi usko”). Punainen ja vihreä taustaväri korvattiin vuonna 1982 sinisellä.

## Lähteet
Yöllinen kauhukohtaus

**Yöllinen kauhukohtaus** (*pavor nocturnus*) eli **unikauhuhäiriö** on parasomninen unihäiriö, jossa henkilö herää äkillisesti kauhun valtaamana syvästä unesta yleensä henkeä haukkoen, vaikeroiden tai huutaen. Häntä on yleensä mahdotonta saada täysin hereille, ja kohtauksen jälkeen hän yleensä palaa nukkumaan heräämättä kunnolla välillä. Kohtauksia esiintyy useimmin lapsilla. Ilmiön syytä ei tunneta, mutta sille altistavia tekijöitä tunnetaan useita.

## Yleisyys
Yöllisiä kauhukohtauksia ilmenee lähinnä 4–12-vuotiailla lapsilla, mutta joskus myös aikuisilla. Lapsista 15 prosenttia kokee kohtauksen ainakin joskus. Joillakin kohtaukset ovat lähes jokaöisiä.

## Kohtauksen kulku
Yöllinen kauhukohtaus ilmenee yleensä iltayöstä syvän NREM-unen aikana univaiheessa IV, viidestätoista minuutista yhteen tuntiin nukahtamisesta. Mitä kauemmin henkilö on ollut NREM-unessa, sitä enemmän hän on kauhuissaan kohtauksen aikana. Kohtaus kestää yleensä muutamasta sekunnista muutamaan minuuttiin.

Yöllisen kauhukohtauksen aikana henkilö voi nousta kiihtyneenä ylös, heilua ja metelöidä sekä kulkea ympäri huonetta. Hänen silmänsä ovat auki, mutta häntä on vaikea herättää tai rauhoittaa. Kohtauksesta kärsivän henkilön koskettaminen voi pahentaa kohtausta, eikä häntä pysty saamaan täysin hereille. Seuraavana aamuna henkilö ei yleensä muista kohtaustaan. Jos hän herää heti kohtauksensa jälkeen, hän saattaa olla hämmentynyt tai sekava.

## Altistavat tekijät
Ilmiön syytä ei tunneta.  Yöllisten kauhukohtausten ilmenemistä voivat lisätä stressi, väsymys, univaje, ahdistuneisuus, kuume, outo paikka ja häly. Myös migreeni, aivovammat ja apnea voivat yhdistyä tavallista suurempaan kohtausten määrään. Lähisukulaisilla on keskimääräistä enemmän kauhukohtauksia.

## Hoito ja ehkäisy
Kauhukohtaukset eivät ole vaarallisia tai edellytä mitään hoitoa. Ne häviävät yleensä iän myötä. Toistuvat kohtaukset voivat häiritä unta ja aiheuttaa päiväväsymystä. Unissakävely ja huitominen voivat altistaa loukkaantumisille.

Usein toistuvia kohtauksia voidaan aikuisilla vähentää bentsodiatsepiineilla tai masennuslääkkeillä. Myös hypnoosista on ollut apua. Kohtauksia vähentävät myös säännöllinen uni–valverytmi ja iltojen rauhoittaminen. Makuuhuoneen turvallisuuteen voidaan kiinnittää huomiota toistuvissa tapauksissa.

## Katso myös
* Unihalvaus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Night Terror Resource Center  
*eMedicine Health: Night Terrors  
*National Institutes of Health, Medline Plus: Night Terrors 
*National Library of Medicine - Medical Subject Headings: Night Terrors
Carina Aaltonen

**Carina Aaltonen** (s. 19. tammikuuta 1964) on ahvenanmaalainen poliitikko Ahvenanmaan sosiaalidemokraateissa. Hän on istunut maakuntapäivillä (*Lagtinget*) vuodesta 2003. Toinen kausi alkoi vuonna 2007. Aaltonen on myös Jomalan kunnanvaltuutettu ja Ahvenanmaan Emmauksen toiminnanjohtaja.

Vuodesta 2011 Aaltonen on ollut Ahvenanmaan maakuntahallituksessa sosiaali- ja ympäristöministeri.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Profiili maakuntapäivien sivuilla   
* Carina Aaltosen blogi
Spider Islands

**Spider Islands** on pinta-alaltaan pienikokoinen saariryhmä Winnipegjärven pohjoisaltaassa Manitobassa, Kanadassa. Saariryhmä sijaitsee lähellä järven itärantaa Belangerjoen suun pohjoispuolella.

Saariryhmä muodostuu kahdeksasta pienestä saaresta, ja yhdessä riuttojen kanssa saariryhmä muodostaa lähes neljän kilometrin mittaisen ketjun rannikolta järvenselälle päin.
Hermi

**Hermi** () oli alun perin antiikin Kreikasta kotoisin oleva veistos, jonka nelikulmainen ja tavallisesti tasapintainen pilari päättyy Hermeen päähän. Pilariin oli veistetty fallos luonnolliselle korkeudelle. Hermit asetettiin rajapyykeiksi katujen varsiin ja teiden risteyksiin, mutta niitä käytettiin myös kulttiesineinä.

Myöhemmällä ajalla hermeihin saatettiin liittää muiden jumalien mutta myös julkisuuden henkilöiden päitä.

## Ateenan hermien turmeleminen

Vuonna 415 eaa. Alkibiadesta syytettiin osallisuudesta Ateenan hermien häpäisemiseen ja turmelemiseen juuri ennen Sisilian sotaretken alkua. Laivaston lähtöä edeltävänä yönä kaupungin kaikki hermit oli joko kaadettu tai silvottu. Tämän koettiin uhkaavan koko retken onnistumista, ja matkan jo aloittanut Alkibiades kutsuttiin takaisin. Hän kielsi osallistuutensa, mutta siirtyi kuitenkin spartalaisten puolelle, jonka jälkeen hänet tuomittiin Ateenassa poissaolevana kuolemaan. Tapauksen todelliset syylliset ja motiivit ovat säilyneet arvoituksena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ulla-Britt Dahl

**Ulla-Britt Dahl** (s. 14. maaliskuuta 1946) on Ahvenanmaan liberaalien poliitikko. Hänestä tuli maakuntapäivien jäsen vuonna 2007, mutta putosi sieltä vaaleissa 2011. Hän on varsinaiselta ammatiltaan järjestösihteeri ja asuu Sundissa.

## Aiheesta muualla
* Profiili maakuntapäivien sivuilla
Kap Verden vaakuna

**Kap Verden vaakuna** on Kap Verden tunnus. Siinä on valkoisessa ympyrässä sininen kolmio, jonka päällä on valkoinen soihtu. Kolmio symboloi yhtenäisyyttä ja tasa-arvoa, soihtu vapautta. Kolmion ympärille on kirjoitettu portugaliksi maan virallinen nimi *República de Cabo Verde*, Kap Verden tasavalta. Kolme sinistä viivaa kolmion alla symboloivat merta. Vaakunan ympärillä olevat kymmenen tähteä, viisi kummallakin puolella, kuvaavat maan suurimpia saaria; palmunlehdet kuvaavat itsenäisyyttä ja luoti vaakunan yläosassa symboloi rehellisyyttä ja oikeamielisyyttä. Palmunlehvien välissä on kolme ketjun linkkiä yhdessä.

## Lähteet
Ruskon vaakuna

**Ruskon kunnanvaakunan** on suunnitellut Olof Eriksson. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kolme kruunattua viikatteen terää alakkain; kaikki kultaa”, ja se on alun perin vahvistettu  kunnanvaakunaksi Vahdolle 7. kesäkuuta 1963. Vaakunan kruunatut viikatteet muistuttavat vanhoista pitäjissä olleista kruunun almenningeista, eräänlaisista kylän yhteismaista, joiden käytettiin yhteisinä niittyinä ja joiden heinä korjattiin talteen yhteisniitoissa. Rusko otti vaakunakseen Vahdon vaakunan vuonna 2009 näiden kuntien liitoksen yhteydessä.

Alkuperäinen Ruskolle 10. kesäkuuta 1964 vahvistettu vaakuna oli Ahti Hammarin suunnittelema. Sen vaakunaselitys oli ”punaisessa kentässä nouseva piispansauva, jossa koristeena aurinko; kaikki kultaa”. Vaakunan aurinko viittaa suoraan kunnan nimeen. Piispansauva symboloi Maunu I:stä, ensimmäistä suomalaisperäistä Turun piispaa, joka oli syntynyt Ruskolla.  Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi vuoden 2009 kuntaliitoksessa.

## Lähteet
*
Johan Ehn

**Johan Ehn** (s. 2. heinäkuuta 1975) on ahvenanmaalainen poliitikko ja entinen Ahvenanmaan maltilliset -puolueen puheenjohtaja. Hän oli edustajana Ahvenanmaan maakuntapäivillä vuosina 2003–2019. Ensin hän oli Jörgen Strandin varamiehenä; oma kausi alkoi vuonna 2007. Ehn nousi maakuntapäivien toiseksi varapuhemieheksi 10. tammikuuta 2005 ja vuosina 2015−2017 hän oli varsinainen puhemies.

Ehn oli poissa politiikasta kolme vuotta kunnes tuli valituksi Ahvenanmaan edustajaksi Helsingissä (*[[Ålands representation i Helsingfors]]*) vuonna 2022. Tätä ennen hän työskenteli hälytysmestarina alueellisessa hälytyskeskuksessa. Maakuntapäivien edustajana ollessaan hänen ilmoitettu ammattinimikkeensä oli koulutuskoordinaattori.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Johan Ehnin profiili maakuntapäivien sivuilla
Raija-Liisa Eklöw

**Raija-Liisa Eklöw** (s. 12. maaliskuuta 1947) on Ahvenanmaan liberaalien poliitikko. Hän on istunut maakuntapäivien jäsenenä vuodesta 1995 vuoden 2011 vaaleihin. Hän on varsinaiselta ammatiltaan röntgenhoitaja ja asuu Lumparlandissa.

## Aiheesta muualla
* Profiili maakuntapäivien sivuilla
Torbjörn Eliasson

**Torbjörn Eliasson** (s. 18. tammikuuta 1947) on Ahvenanmaan keskustan poliitikko. Hän oli maakuntapäivien jäsen vuosina 2003–2023 ja Ahvenanmaan maakuntahallituksen jäsenenä 2010–2023. Hän oli kauppa- ja teollisuusministerinä vuonna 2010 ja talousministerinä vuosina 2019–2023. Hän on ammatiltaan yrittäjä ja asuu Godbyssä. Perheeseen kuuluu vaimo Angela ja viisi lasta.

Eliassonilla oli aiemmin mainostoimisto Maridea kunnes hän vuonna 2007 perusti uuden yrityksen Ax Alfa Gamma Media ab. Hän on työskennellyt myös 25 vuotta Ålands Golfklubilla.

## Lähteet
Johanna Lindell

**Johanna Lindell** (s. 1. lokakuuta 1972) on suomalainen entinen jalkapalloilija.

Maalivahti Lindell pelasi urallaan Ilveksessä, Helsingin Jalkapalloklubissa, Malmin Palloseurassa ja ruotsalaisessa Hammarby IF:ssä. Hän voitti Suomen mestaruuden MPS:n riveissä 2003. Maajoukkueessa Lindell pelasi vuosina 1990-2003 yhteensä 72 maaottelua.

Lindell valittiin vuoden naispelaajaksi 1994.

## Lähteet
Gun Carlson

**Gun Carlson** (s. 17. elokuuta 1939) on Ahvenanmaan keskustan poliitikko. Hän istui Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsenenä 2003–2011 ja toimi maakuntapäivien ensimmäisenä varapuhemiehenä 1. marraskuuta – 3. joulukuuta 2007. Hän oli Ahvenanmaan maakuntahallituksessa vuosina 1995–2003 ensin sosiaali- ja ympäristöministerinä, sitten vuodesta 1999 koulutus- ja kulttuuriministerinä.

Carlson on varsinaiselta ammatiltaan terveydenhoitaja ja asuu Hammarlandissa. 

## Aiheesta muualla
* Profiili maakuntapäivien sivuilla (Internet Archive)
Anders Englund

**Anders Englund** (s. 10. tammikuuta 1957) on suomalainen poliitikko. Hän on istunut Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsenenä vuosina 1991–2015. Vuosina 1995–1999 hän oli Ahvenanmaan maakuntahallituksessa liikenneministerinä. Englund edusti pitkään Ahvenanmaan keskustaa, mutta liittyi vuonna 2025 Sitoutumaton kokoomus (*Obunden Samling*) -puolueeseen.

Englund on ammatiltaan maanviljelijä ja asuu Grundsundassa, Vårdössä. Sukutilan nimi on Markusas. Hänellä on neljä lasta (2007).

## Aiheesta muualla
* Profiili maakuntapäivien sivuilla
Anders Eriksson (poliitikko)

**Anders Eriksson** (s. 9. toukokuuta 1960) on ahvenanmaalainen poliitikko. Hän on separatistisen eli itsenäisyyttä ajavan Ahvenanmaan tulevaisuus -puolueen puheenjohtaja. Hän on istunut maakuntapäivien jäsenenä vuosina 1987–1991, 2003–2015 ja jälleen vuodesta 2019. Hän toimi vuosina 1991–1999 maakuntahallituksessa elinkeinoministerinä.

Ahvenanmaan tulevaisuus osallistui maakuntavaaleihin ensi kertaa vuonna 2003. Ennen uuden puolueen perustamista Eriksson oli ollut Ahvenanmaan keskustassa.

Eriksson on kehottanut ahvenanmaalaisia olemaan äänestämättä eurovaaleissa, koska Ahvenanmaalla ei ole omaa edustajaa Euroopan parlamentissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Anders Eriksson maakuntapäivien sivuilla
Sirpa Eriksson

**Sirpa Eriksson** (s. 17. lokakuuta 1959) on Ahvenanmaan liberaalien poliitikko. Hän on istunut Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsenenä vuodesta 2007. Vuoden 2011 maakuntapäivävaaleissa hän ei päässyt uudelleen maakuntapäiväedustajaksi. Hän on varsinaiselta ammatiltaan sosionomi ja asuu Jomalan kunnassa.

## Aiheesta muualla
* Profiili maakuntapäivien sivuilla
Olof Erland

**Olof Erland** (s. 16. helmikuuta 1944 – 23. toukokuuta 2013) oli ahvenanmaalainen poliitikko. Hän istui maakuntapäivillä vuosina 1991–1999 ja jälleen vuodesta 2007 vuoteen 2011, jolloin hän jäi valitsematta uudelleen. Hän oli maakuntahallituksessa talous- ja Pohjoismaisen yhteistyön ministeri vuosina 2001–2003. Erland edusti Ahvenanmaan liberaaleja ja hän johti puoluettaan vuosina 1992–2003.

Erland oli Pohjoismaiden neuvoston jäsen 1995–2001. Hän toimi myös Ahvenanmaan varamaaneuvoksena.

Erland oli naimisissa Viveka Erikssonin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Profiili maakuntapäivien sivuilla
Camilla Gunell

**Camilla Gunell** (s. 7. syyskuuta 1970) on Ahvenanmaan sosiaalidemokraattien poliitikko, entinen maaneuvos ja nykyinen ministeri maakunnan hallituksessa. 

Hän on ollut vuodesta 2003 alkaen Ahvenanmaan maakuntapäivien sekä Maarianhaminan kaupunginvaltuuston jäsenen. Vuosina 2005–2007 hän toimi maakuntahallituksen kulttuuri- ja opetusministerinä. 

Vuonna 2009 Gunell nousi Ahvenanmaan sosiaalidemokraattien puheenjohtajaksi. Vuoden 2011 maakuntavaalien jälkeen Gunell tuli valituksi Ahvenanmaan maaneuvokseksi eli maakunnan hallituksen johtajaksi. Vuoden 2015 vaaleissa Ahvenanmaan liberaalit nousivat maakuntapäivien suurimmaksi puolueeksi, ja he muodostivat hallituksen yhdessä sosiaalidemokraattien ja maltillisten kanssa. Gunell toimi tässä hallituksessa varamaaneuvoksena vuosien 2015–2019 ajan. 

Maakuntavaalien 2023 jälkeen liberaalit ja keskusta muodostivat yhdessä sosiaalidemokraattien kanssa hallituksen, jossa Gunell on toiminut infrastuktuuri- ja ilmastoministerinä joulukuusta 2023 alkaen. 

## Kunnianosoituksia
*  Pohjantähden ritarikunta (Ruotsi, 2022)

## Lähteet
Gunnar Jansson

**Frey Gunnar Erkki Jansson** (s. 25. kesäkuuta 1944 Korppoo) on ahvenanmaalainen poliitikko, joka toimi kansanedustajana vuosina 1983–2003. Ahvenanmaan maakuntapäivillä hän oli vuosina 1991–1995 ja 2007–2015. Hän edustaa Ahvenanmaan liberaaleja.

Jansson valmistui ylioppilaaksi vuonna 1964 ja oikeustieteen kandidaatiksi 1970. Hän on varatuomari. Jansson työskenteli Maarianhaminan poliisimestarina 1971–1973 ja pankkilakimiehenä 1973–1975. Hän oli Ahvenanmaan lääninhallituksen lääninsihteerinä 1975–1976, Ahvenanmaan maakuntahallituksen kansliapäällikkönä 1976–1999 ja Ahvenanmaan lääninoikeuden varajäsenenä 1985–1994. Eduskunnassa Jansson oli muun muassa perustuslakivaliokunnan jäsen vuosina 1983–2003. Hän keskittyi erityisesti ihmisoikeuksien ja vähemmistönsuojan ajamiseen.

Jansson toimi lyhyen aikaa marraskuussa 2007 maakuntapäivien puhemiehenä, ja saman vuoden joulukuussa hänestä tuli ensimmäinen varapuhemies. Hän oli maakuntapäivien jäsen vuoteen 2015, jolloin hän ei ollut enää ehdolla.

Jansson on perustellut Ahvenanmaalla tapahtuvaa "ystävällistä" suomenkielisten syrjintää sillä perusteella, että siten suojellaan maan vähemmistöä. Hänen mukaansa Ahvenanmaan koko itsehallintojärjestelmä perustuu syrjintään.

Jansson avioitui vuonna 1972 Agneta Vivian Mannbergin kanssa, ja he saivat 1970-luvulla kaksi lasta.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Janssoni Ahvenanmaan maakuntapäivien sivuilla  (Arkistoitu sivu)
*