open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Josep Antoni Coderch

**Josep Antoni Coderch i de Sentmenat** (26. marraskuuta 1913 Barcelona – 6. marraskuuta 1984 Barcelona) oli katalonialainen arkkitehti. Hän oli kahdeksanlapsisen perheen esikoinen. Hänen isänsä oli Barcelonan sataman suunnittelua johtava insinööri.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pölhö

**Pölhö** on suomenkielinen sukunimi. Se voi viitata seuraaviin:

* Aapo Pölhö (1951–2023), suomalainen diplomaatti
* Eljas Pölhö (s. 1949), suomalainen rautatiehistoriaan erikoistunut tietokirjailija
* Hjalmar Pölhö (1888–1957), suomalainen kauppaneuvos ja sahanomistaja
* Esa-Matti Long (ent. *Pölhö*, s. 1969), suomalainen näyttelijä

## Muita
*Pölhö-Kustaa, hahmo Teuvo Pakkalan näytelmässä *[[Tukkijoella (näytelmä)|Tukkijoella]]*
*Pölhö-Kustaa eli Pölhö, hahmo Ola Fogelbergin sarjakuvissa
**[[Pölhökanto Iijoen törmässä]]*, Kalle Päätalon romaani
*Pölhön koulu, alakoulu Keminmaassa
Eljas Pölhö

**Heimo Heikki Eljas Pölhö** (s. 14. kesäkuuta 1949 Haukivuori) on suomalainen tietokirjailija ja rautatiehistoriallisten julkaisujen toimittaja. Oppiarvoltaan Pölhö on filosofian lisensiaatti. Hän on raideliikenneharrastuslehti *[[Resiina (lehti)|Resiinan]]* perustaja ja ensimmäinen toimittaja. 

## Julkaisuja
*
* 
*
*
*

### Toimittajana
* 

## Lähteet
Lietzén

**Lietźen** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

*Mika Lietzén (s. 1974), sarjakuvapiirtäjä
* Zacharias Lietzén (1629–1684), Turun akatemian kirjansitoja
Wish You Were Here Tour

**Wish You Were Here Tour** oli Pink Floydin Pohjois-Amerikan kiertue, jolla yhtye promotoi Wish You Were Here albumia. Kiertue jaettiin kahteen osaan länsirannikon ja itärannikon konsertteihin. Yksi konsertti oli Englannissa Knebworth festivaalilla.

## Kiertuepäivät

## Muusikot
*David Gilmour – laulu, kitara 
*Roger Waters – basso, laulu
*Richard Wright – kosketinsoittimet, laulu
*Nick Mason – rummut
### Kiertuemuusikot
*Dick Parry – saksofoni
*The Blackberries (Venetta Fields & Carlena Williams) – taustalaulu

## Kappalelista
;Ensimmäinen setti
*"Raving and Drooling" (varhainen versio "Sheep")
*"You've Got to Be Crazy" (varhainen versio "Dogs")
*"Shine On You Crazy Diamond (Parts I-V)"
*"Have a Cigar"
*"Shine On You Crazy Diamond (Parts VI-IX)" (ei soitettu Milwaukee:ssa)
;Toinen setti
**[[The Dark Side of the Moon]]* (koko albumi)
;Encore
*"Echoes"

## Lähteet
*Brain Damage.co.uk
Pölhökanto Iijoen törmässä

**Pölhökanto Iijoen törmässä** on kirjailija Kalle Päätalon omaelämäkerrallisen romaanisarjan Juuret Iijoen törmässä 26. ja viimeinen osa. Kirja kertoo Päätalon kirjailijanurasta kirjailijan esikoisromaanin Ihmisiä telineillä (1958) ilmestymisen jälkeen.

Kirjan nimessä oleva sana "pölhökanto" tarkoittaa tuulen katkaisemaa puunrunkoa, josta jää korkea kanto metsään lahoamaan. Kirja on rekisteröity Bookcrossingiin.

## Kirjan tapahtumat
Kirjan kuvaama ajanjakso kattaa neljä vuosikymmentä 1950-luvun lopulta alkaen. Romaani lähtee niistä tunnelmista, joihin Kalle jäi esikoisromaaninsa ilmestyttyä. Rakennusmestarin työ jatkuu kiivastahtisena, ja Tampereelle ja lähiympäristöön nousee rakennus toisensa jälkeen Kallen ohjauksessa. 

Samanaikaisesti jatkuu kotona toisenlainen urakka: kaikki vapaa-ajat Kalle naputtaa kirjoituskonetta, ja syksy syksyltä syntyy valmista myös kirjallisuuden saralla. Perhe kasvaa nelihenkiseksi, ja Kalle saa kokea niin perhe-elämän iloa kuin sen huoliakin. Kirjailijan elämä vaatii ujolta mieheltä julkisuudessa oloa, mutta tuo mukanaan myös arvokkaita uusia tuttavuuksia.

Vaikka Kalle perheineen vierailee ahkerasti Taivalkoskella, jonne varsinkin jouluisin kokoontuu koko laajentunut Päätalon kattilakunta, hän vähitellen juurtuu Tampereelle pihamaalleen istuttamiensa omenapuiden tavoin. Tampereella on perhe, työ ja yhä laajeneva ystävä- ja tuttavapiiri. Elämä alkaa näyttää valoisampia ja vauraampia puoliaan. Tasaisen nousun katkaisee kuitenkin Kallen reistaileva terveys; vankka ja työlle ahne mies joutuu sydämensä vuoksi löysäämään tahtiaan. Eikä siinä kylliksi, vaan Kalle joutuu työssään kirvelevän, joskin kirjoittamisen kannalta onnekkaan ratkaisun eteen.

Kirjan lopulla ikääntyvä Kalle Päätalo seisoo synnyinkotinsa tanhuvilla kuin yksin jäänyt pölhökanto eli tuulen katkaisema puunrunko. Ikätoverit ovat kuolleet ja nuoremmatkin ovat vanhenemassa. Mitä liikkuukaan jäljelle jääneen mestarin mielessä? 

## Lähteet
OMX Copenhagen 25

**OMX Copenhagen 25** (**OMXC25**) on Kööpenhaminan pörssin osakeindeksi. Se on markkina-arvopainotettu indeksi, joka koostuu 25:stä Kööpenhaminan pörssissä eniten vaihdetusta osakkeesta. Indeksin koostumus päivitetään kahdesti vuodessa.

## Luettelo indeksin yhtiöistä
Indeksin yhtiöt 5. tammikuuta 2024:
* Ambu
* Bavarian Nordic
* Carlsberg
* Chr. Hansen Holding
* Coloplast
* Danske Bank
* Demant
* DSV	
* Genmab
* GN Store Nord
* ISS
* Jyske Bank
* A. P. Møller-Mærsk
* Nordea Bank
* NKT
* Novo Nordisk
* Novozymes
* Ørsted
* Pandora
* Royal Unibrew	
* Rockwool
* Tryg
* Vestas Wind Systems 
* Zealand Pharma

## Lähteet
Kang Joon-ho

**Kang Joon-ho** (myös muodossa **Gang Jun-ho**, 22. kesäkuuta 1928 Haeju, Japanin miehittämä Korea – 24. syyskuuta 1990 Soul) oli eteläkorealainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.

Kang voitti 54 kilogramman painoluokassa olympiapronssia Helsingissä 1952. Hän voitti olympiaturnauksessa ennen mitaliotteluita Yhdyvaltain Davey Mooren pistein. Mooresta tuli myöhemmin ammattilaisten maailmanmestari, joka puolusti titteliään mm. Helsingissä suomalaista Olli Mäkeä vastaan. Hän toimi myöhemmin nyrkkeilyvalmentajana.

## Lähteet
* Gang Jun-Ho Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Oskari Väänänen

**Oskari Gabriel Väänänen** (24. maaliskuuta 1890 Kuopio – 28. tammikuuta 1962 Lahti) oli suomalainen Helsingin yliopiston voimistelulaitoksen lehtori, Suomen Voimisteluliiton ja Suomen Miekkailuliiton puheenjohtaja.

Väänäsen vanhemmat olivat poliisikonstaapeli, myöhemmin Helsingin poliisilaitoksen vahtimestari Kalle Vilho Väänänen (1860–1933) ja Helmi Elin Emilia Karpio, aik. Spets. Hänen velipuolensa oli kirjailija ja opettaja Kalle Väänänen. Oskari Väänänen toimi Helsingin yliopiston voimistelulaitoksen miekkailutaidon opettajana 1929–1941. 

## Teoksia
* *Miekkailun käsikirja. 1, Lyömämiekkailu kevyellä aseella*. Gummerus 1923
* *Pistomiekkailun käsikirja : florettimiekkailu*. Tieto ja taito 61. WSOY 1930
* *Käsipallo*. Kirja, Helsinki 1931
* *Nuoriso aseissa : maanpuolustuskasvatus Euroopan eri maissa*. Gummerus 1941
* *Miekkailun käsikirja. 3, Kalpamiekkailu*. Kuopion kansallinen kirjapaino, Kuopio 1956

## Suomennoksia
* Barbra Ring : *Neito*. Gummerus 1923
* Ax. Fr. Londen : *Kuvauksia ja kokemuksia eräretkiltä Pohjolassa*; suomentanut Kalle Väänänen, Oskari Väänänen. Gummerus 1923-1924, 2. uud. painos nimellä *Eräretkiä Pohjolassa*. Metsäkustannus, Helsinki 2013
* Barbra Ring : *Miesten mies*. Gummerus 1925
* Karl May : *Aavikon halki : seikkailukertomus Lähi-idästä* ; saksankielestä suomentanut Oskari Väänänen. WSOY 1944, 3. tark. painos WSOY 1991 (alkuteos *Durch die Wüste*)

## Lähteet
Stig Sjölin

**Stig Karl Olof Sjölin** (21. joulukuuta 1928 Värnamo – 9. tammikuuta 1995 Helsingborg) oli ruotsalainen nyrkkeilijä, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.

Sjölin voitti 75 kilogramman painoluokassa olympiapronssia Helsingissä 1952. Melbournen kesäolympialaisissa 1956 hän sijoittui jaetulle yhdeksännelle sijalle. Euroopan-mestaruuskilpailuista Sjölin voitti neljä mitalia.

## Lähteet
* Stig Sjölin Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Antonio Pacenza

**Antonio Pacenza** (18. maaliskuuta 1928 Buenos Aires, Argentiina – 7. helmikuuta 1999) oli argentiinalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.

Pacenza saavutti 81 kilogramman painoluokassa olympiahopeaa Helsingissä 1952, missä hän hävisi loppuottelussa yhdysvaltalaiselle Norvel Leelle. Pacenza otteli myös ammattilaisena vuosina 1953–1955.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Pyriproksyfeeni

**Pyriproksyfeeni** eli **pyriproksifeeni** (C20H19NO3) on hyttysmyrkkynä käytettävä kemikaali. Aineen valmistaja on Sumimoto Chemical. 

Pyriproksyfeeniä on käytetty trooppisilla alueilla, erityisesti Brasiliassa, hyttysten määrän vähentämiseen. Ainetta lisätään muun muassa juomaveteen, koska näin se leviää tehokkaasti. 

Pyriproksyfeenin moolimassa on 321,37&nbsp;g/mol, sulamispiste 45–47&nbsp;°C, tiheys 1,2&nbsp;g/cm3 (vesi = 1,0&nbsp;g/cm3) ja CAS-numero 95737-68-1. Pyriproksyfeenin liukoisuus veteen on alle 0,1g/100 ml.

Vuoden 2015 lopulla alkaneen keltakuumehyttysen levittämän Zikaviruksen yleistymisen yhteydessä esitettiin epäilyjä siitä, että pyriproksyfeeni olisi jotenkin aiheuttamassa epidemiaa. Kun ainetta on käytetty jo pari vuosikymmentä ja zika-tapauksia löytyy myös alueilta, joissa myrkkyä ei ole käytetty, epäilykset vaimenivat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*PubChem: Pyriproxyfen 
*Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Pyriproxyfen 
*Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Pyriproxyfen 
*ChemBlink: Pyriproxyfen 
*World Health Organization (WHO): Pyriproxyfen  (pdf)
OSEBX

**OSEBX** (Oslo Børs Benchmark Index; Oslo Børs Hovedindeks) on norjalaisen Oslon pörssin osakeindeksi. Siihen kuuluvien noin 50–60 Oslon pörssissä noteeratun yhtiön osakkeen lista tarkistetaan kaksi kertaa vuodessa, marraskuun ja toukokuun 15. päivänä. Uusittu osakelista tulee voimaan vuosittain kesäkuun ja joulukuun alussa.

OSEBX-indeksi esiteltiin alkujaan 23. toukokuuta 2001 käyttäen indeksiluvulle lähtöarvoa 100, joka määrättiin kanta-ajankohdasta joulukuun 31. joulukuuta 1995. Sittemmin, esimerkiksi helmikuun 20. päivää 2016 edeltävän viisivuotiskauden aikana OSEBX-indeksiluvun arvo oli vaihdellut noin välillä 340–660. 

## Indeksin koostumus
Marraskuun 2015 puolivälin kurssitietojen pohjalta määritelty kevään 2016 OSEBX-osakeindeksin kokoonpano oli seuraava. Taulukossa on listattu mukana olevat yhtiöt (joissain tapauksissa osakesarjat), osakelyhenne ja yrityksen osakkeen indeksipaino prosentteina 15.11.2015. Huom. Joidenkin yritysten norjankielinen oikeinkirjoitus saattaa poiketa allaolevasta, englanninkielisen lähteen mukaisesta kirjoitusasusta.

## Lähteet
Jyske Bank

**Jyske Bank** on tanskalainen pankki. Se on markkinaosuudeltaan maansa kolmanneksi suurin pankki ja tanskalaisista pankeista toiseksi suurin Danske Bankin jälkeen. Pankilla on toimintaa kotimaansa ulkopuolella Sveitsissä, Saksassa, Espanjassa, Ranskassa ja Gibraltarilla. Yrityksen pääkonttori on Silkeborgissa, Keski-Jyllannissa. Vuonna 2014 sen liikevaihto oli 8,64 miljardia Tanskan kruunua, josta liikevoittoa 3,103 miljardia kruunua. Työntekijöitä sillä on noin 4200. Jyske Bank perustettiin 1967 neljän keskijyllantilaisen pankin fuusioituessa. Kansalliseksi pankiksi se tuli 1981.

Jyske Bankin osake noteerataan Kööpenhaminan pörssissä ja se on osa OMX Copenhagen 20-indeksiä.

## Katso myös
* Luettelo Kööpenhaminan pörssissä noteeratuista yhtiöistä

## Lähteet
Ferrer Bassa

**Ferrer Bassa** (aktiivinen 1324–1348) oli espanjalainen taidemaalari ja kuvittaja, joka työskenteli Aragonian hoville Barcelonassa. Häntä pidetään katalonialaisen koulukunnan perustajana.

Ferrer Bassan elämästä tiedetään hyvin vähän. Tiedetään että vuosina 1324 ja 1333 häneltä tilattiin seinämaalaukset kahteen kirkkoon ja vanhaan kappeliin Sitgesissä. Hänen maineensa perustuu San Miquelin kappeliin Barcelonan Pedralbesin luostarissa tehtyihin seinämaalauksiin, jotka esittävät Kristuksen kärsimystä ja Neitsyt Marian iloa. Nämä maalaukset tilattiin 1343 ja valmistuivat 1346. Kappelissa on kaikkiaan kaksikymmentä eri maalausta. Niissä on selviä vaikutteita Giottolta, ja on arveltu että Bassa saattoi matkustaa Italiaan ennen teosten valmistumista.

Ferrer Bassan tyyli erottuu aikalaisista spontaaniudessaan, värinkäytön pehmeydessä ja kontrastien vähäisyydessä sekä ennen kaikkea maalausten henkilöiden yksilöllisissä piirteissä ja ilmeissä. Bassan ja hänen poikansa Arnau Bassan katsotaan tuoneen italialais-goottilaisen tyylin Aragoniaan.

Ferrer Bassa kuvitti miniatyyreillä myös monia käsikirjoituksia.

Ferrer Bassan uskotaan kuolleen vuonna 1348 riehuneessa ruttoepidemiassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bernat Desclot

**Bernat Desclot**  (noin 1240 – noin 1288) oli espanjalainen kronikoitsija, joka tunnetaan Aragonian hovista kertovasta kronikastaan *Llibre del rei En Pere d'Aragó i els seus antecessors passats (1280–1288)*. 

Kronikka keskittyy lähinnä Jaakko I:n ja Pietari III:n valtakausiin. Siinä on vaikutteita eeppisestä ja ritariromantiikasta sekä uskonnollisista ja lakiteksteistä. Vaikka Desclot käytti moninaisia lähteitä, hän pystyi kirjoittamaan yhtenäisiä tarinoita, joiden kuvaukset ovat tarkkoja ja kieli rikasta ja elävää. Teoksen vuoropuheluita pidetään parhaina esimerkkeinä keskiaikaisesta katalonialaisesta proosakirjallisuudesta.

## Lähteet
Chr. Hansen

**Chr. Hansen A/S** oli tanskalainen kemianteollisuuden yritys, jonka osake noteerattiin Kööpenhaminan pörssissä. Yhtiö oli osa OMX Copenhagen 25 -indeksiä. Chr. Hansenin pääkonttori sijaitsi Hørsholmissa, Kööpenhaminan pohjoispuolella.

Tammikuussa 2024 Chr. Hansen yhdistyi Novozymesin kanssa. Kaupankäynti yrityksen osakkeilla päättyi Kööpenhaminan pörssissä 30. tammikuuta 2024.

Chr. Hansenin toiminta jaettiin kolmeen liiketoiminta-alueeseen. *Cultures and Enzymes* tuotti muun muassa entsyymejä ruokateollisuudessa. *Health and Nutrition* valmisti ja kehitti erilaisia laihdutuslääkkeitä, lääkkeitä ja eläinruokaa. *Natural Color* kehitti ruokateollisuudessa käytettäviä väriaineita.

## Lähteet
Arnau de Vilanova

**Arnau de Vilanova** (myös **Arnaldus de Villa Nova**, noin 1240–1311) oli espanjalainen keskiaikainen oppinut.

Arnaldus käänsi latinaksi Avicennan, Galenoksen ja Hippokrateen teoksia, ja varusti ne kommenteilla, jotka yhdistivät 1200-ja 1300-lukujen eurooppalaisen lääketieteen takaisin sen kreikkalaisiin ja arabialaisiin juuriin kauemmas kansanuskomuksista.

Monet seikat hänen elämästään ovat huonosti tunnettuja. Hänen synnyinkaupungikseen on mainittu Villa Nova; tuohon aikaan oli monia sen nimisiä kaupunkeja Espanjassa, Ranskassa ja Italiassa. Hän sai surmansa merellä lähellä Genovaa matkallaan katsomaan paavi Klemens V:tä tämän sairasvuoteella. Hänen synnyinpaikkansa lienee ollut jossain Aragonian kruunun alusmaassa, sillä aikalaiset viittaavat häneen "katalonialaisena". Hän vaikuttaa aloittaneen opintonsa jossain dominikaaniluostarissa. Vuoden 1260 jälkeen hän opiskeli lääketiedettä Montpellier’n yliopistossa  ja perehtyi samaan aikaan teologiaan kaupungin dominikaaniluostarissa. Hän tapasi Montpellier’ssa tulevan vaimonsa ja heille syntyi yksi tytär.

Arnaldus hallitsi klassiset kielet, heprean sekä arabian, ja oli perehtynyt senaikaiseen tietämykseen luonnontieteistä, etenkin lääketieteestä ja farmakologiasta. Hän liikkui vilkkaasti paikasta toiseen; hänen tiedetään opettaneen sekä Barcelonassa, Montpellier’ssa että Pariisissa ja asuneen niiden lisäksi merkittäviä jaksoja Lyonissa, Avignonissa, Roomassa, Firenzessä, Bolognassa, Napolissa ja Palermossa. Häntä pidettiin aikansa parhaana lääkärinä ja alkemistina, ja hänet kutsuttiin hoitamaan paaveja ja valtionpäämiehiä. Hän joutui muuttamaan maasta toiseen Espanjan ja Pariisin inkvisition painostuksesta, sillä hänen kirjoituksiaan pidettiin harhaoppisina.

Arnaldusta on pidetty tärkeänä alkemistina vuosisatojen ajan, mutta nykytutkimuksen mukaan hän ei harjoittanut alkemiaa. Keskiajalla hänen nimeensä liitettiin yli 20 alkemistisen teoksen luettelo. Tätä laajempi on ollut vain Ramon Llullin nimissä. Llullin sanottiinkin olleen hänen oppilaansa alkemian alalla.
1300-luvulla kerrottiin Arnalduksen onnistuneen kullan tekemisessä, ja Chaucerin *[[Canterburyn tarinoita|Canterburyn tarinoissa]]* hän esiintyy alkemistin prototyyppinä. Alkemistin maineeseen on voinut johtaa joko hänen kiinnostuksensa lähialoista kuten eliniän pidentämisestä ja juotavan kullan vaikutuksista, läheisten ja seuraajien alkemianharjoituksesta tai jopa nimisekaannuksesta Perarnau de Vilanovan kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Berenguer de Palou II

**Berenguer de Palou II** oli toinen samanniminen Barcelonan piispa, ensimmäinen oli hänen setänsä. Hän liittyi pappissäätyyn setänsä ollessa piispana, ja nousi itse piispaksi vuonna 1212. Hän oli Aragonin kuninkaiden aktiivinen tukija, ja osallistui ristiretkiin ja valloituksiin näiden joukoissa. Hän kuoli vuonna 1241 ja hänet haudattiin Barcelonan katedraaliin.

Vuonna 1228 Berenguer osallistui aktiivisesti Mallorcan valtaukseen ja haavoittui taistelussa saraseeneja vastaan. Kymmenen vuotta myöhemmin hän osallistui Valencian valloitukseen 60 ritarinsa kanssa. Näistä valloitusretkistä hänet palkittiin merkittävällä maaomaisuudella. 

Berenguer salli sekä dominikaaniveljien (1219) että fransiskaanien (1232) aloittaa toimintansa Barcelonassa. Hänet valittiin arkkipiispaksi vuonna 1233, mutta paavi kumosi valinnan.

## Lähteet
Naseby (1655)

**Naseby** oli Englannin laivaston vuonna 1655 vesillelaskettu 60-tykkinen linjalaiva.

## Valmistus
Alus tilattiin 3. heinäkuuta 1654 Woolwichin telakalta, jossa rakennustöistä vastasivat Phineas Pett ja Peter Pett. Alus laskettiin vesille 12. huhtikuuta 1655.

## Palvelus
Alus otettiin palvelukseen 1656 merikenraalien Robert Blaken ja Edward Montagun lippulaivana päällikkönään Roger Cuttance. Oltuaan vuodet 1657–1658 erillisaluksena ilman lippulaiva statusta se vietti pääosan vuodesta 1658 reservissä. Vuoden lopulla Cuttance palautti aluksen palvelukseen Montagun lippulaivana. Alus oli 1659 Gibraltarinsalmessa ja kuljetti toukokuussa 1560 Kaarle II:n sekä Montagun ja Pepyn Scheveningenistä Englantiin.

Kuningasvallan palauttamisen yhteydessä aluksen nimeksi tuli 23. toukokuuta 1660 *HMS Royal Charles*. Vuodet 1660-1661 aluksen päällikkönä oli edelleen Cuttance, jolloin se oli Sandwichin jaarlin lippulaivana. Alus osallistui 31. heinäkuuta 1661 Algerin hyökkäykseen. Sen päälliköksi tuli 14. marraskuuta Robert Clerke aluksen jatkaessa palvelustaan Välimerellä Sandwichin jaarlin lippulaivana.

Aluksen päälliköksi tuli 18. maaliskuuta 1662 jälleen Cuttance, joka jäi tehtävästä 20. kesäkuuta. Alus oli 30. marraskuuta 1664  Yorkin herttuan lippulaivana päällikkönään Sir William Penn (kuollut 31. heinäkuuta 1665) ja 3. kesäkuuta 1665 Lowestoftin taistelussa punaisen laivueen keskimmäisessä osastossa. John Harman oli lippukapteenina 26. maaliskuuta – 10. kesäkuuta 1665. Aluksen päällikkönä oli 20. helmikuuta 1666 Sir John Kempthorne, joka viipyi aluksella 9. kesäkuuta saakka. Alus oli Albemarlen lippulaivana punaisen laivueen etuosastossa 1.–4. kesäkuuta neljän päivän taistelussa, jossa aluksen miehistöstä sai surmansa 32 ja haavoittui 55.

John Hubbard vastaanotti 12. kesäkuuta aluksen päällikön tehtävät ja luopui niistä 4. joulukuuta. Alus oli ruhtinas Rupertin ja Albemarlen herttuan lippulaivana. Pyhän Jaakonpäivän taistelussa 25. kesäkuuta alus oli punaisen laivueen keskimmäisessä osastossa. Alus makasi palveluksesta poistettuna Gillinghamin edustalla, kun Alankomaiden laivasto valtasi sen hyökätessään Medwayhin 12. kesäkuuta 1667. Alus kuljetettiin sotasaaliina Rotterdamiin, missä se asetettiin näytteille. Alus romutettiin 1673 Hellvoetsluisissa.

## Lähteet

*

### Viitteet
Orkestrioni

**Orkestrioni** (; ; ) on automaattisoitin, jonka äänentuotto perustuu pääasiassa urkupilleihin. Orkestrioni eroaa posetiivista suuremmalla koollaan, pyrkimyksenä imitoida kokonaista orkesteria, ja toisin kuin kooltaan vastaavat karuselli- ja katu-urut, orkestrioni on tehty sisäkäyttöön. Orkestrionin esitettäväksi kirjoitetut sävellykset tai sovitukset on perinteisesti tallennettu alkujaan sylinterille ja sittemmin reikänauhalle.

Tunnetuimpia orkestrioneja ovat Johann Nepomuk Maelzelin *panhamonicon* (1804), jolle Ludwig van Beethoven sävelsi *Wellingtonin voiton* vuonna 1813, Flight & Robsonin *apollonicon* (1812–1817), jota saattoi soittaa viisi urkuria yhtä aikaa, kukin omalta sormioltaan, tai jota vastaavasti voitiin käyttää automaattisesti, Diederich Nikolaus Winkelin komponiumi (1821), joka muuntelee esittämäänsä musiikkia aleatorisesti, sekä Michael Welten ja seuraajayhtiö M. Welte & Söhnen rakentamat soittimet, erityisesti lukuisat *Welte-Philharmonie*-urut (1904–1931?), joilla taltioituja aikansa johtavien urkurien esityksiä on nyttemmin julkaistu CD-äänilevyillä *The Britannic Organ* -sarjassa (Oehms Classics).

Suomesta löytyy Varkauden Mekaanisen musiikin museon kokoelmiin kuuluva 5000-kiloinen saksalainen vuoden 1912 *Goliath*-orkestrioni, joka on ainoa säilynyt yksilö koko maailmassa.

## Lähteet
* Helmut Kowar: "Musikautomaten". *Oesterreichisches Musiklexikon Online* http://www.musiklexikon.ac.at/ml/musik_M/Musikautomaten.xml. Haettu 21.2.2016.
* Arthur W.J.G. Ord-Hume: "Apollonicon". *Grove music online* http://www.oxfordmusiconline.com/subscriber/article/grove/music/01093. Haettu 21.2.2016
* Arthur W.J.G. Ord-Hume: "Componium". *Grove music online* http://www.oxfordmusiconline.com/subscriber/article/grove/music/06211. Haettu 21.2.2016.
* Arthur W.J.G. Ord-Hume: "Winkel, Diederich Nikolaus (Nicolaus)". *Grove music online* http://www.oxfordmusiconline.com/subscriber/article/grove/music/30410. Haettu 21.2.2016.
* Barbara Owen ja Arthur W.J.G. Ord-Hume: "Orchestrion". *Grove music online* http://www.oxfordmusiconline.com/subscriber/article/grove/music/20409. Haettu 21.2.2016. 
* Barbara Owen ja Arthur W.J.G. Ord-Hume: "Panharmonicon". *Grove music online* http://www.oxfordmusiconline.com/subscriber/article/grove/music/20808. Haettu 21.2.2016
* Howard Schott: "Welte". *Grove music online* http://www.oxfordmusiconline.com/subscriber/article/grove/music/30102. Haettu 21.2.2016.
* Alexander Wheelock Thayer ja Dixie Harvey: "Maelzel, Johann Nepomuk". *Grove music online* http://www.oxfordmusiconline.com/subscriber/article/grove/music/17414. Haettu 21.2.2016.

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* [Oehms Classicsin julkaiseman ''The Britannic Organ'' -levysarjan diskografia](http://www.oehmsclassics.de/(X(1)S(4zyp2pxsppb4aempqkacq1yd))/interpret.aspx?interpretid=2956)
Sulfolaani

**Sulfolaani** (C4H8SO2) on heterosyklisiin sulfoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään laajasti kemianteollisuudessa liuottimena muun muassa uutoissa.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa puhdas sulfolaani on kellertävänvalkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen, asetoniin ja tolueeniin sekä hieman heikommin alkaaneihin, alkeeneihin ja naftaleeniin. Veden määrällä sulfolaanin joukossa on huomattava vaikutus sulamispisteeseen. Esimerkiksi 2&nbsp;% vettä sisältävän sulfolaanin sulamispiste on noin 10&nbsp;°C. Yhdiste on voimakkaasti polaarinen. Sulfolaani on suhteellisen inertti ja reagoimaton liuotin. UV-säteilyn alaisuudessa se reagoi halogeenien kanssa halogenoiduiksi johdannaisiksi ja natriumin tai kaliumin tolueeniliuokset avaavat rengasrakenteen, jolloin muodostuu bis-1,8-oktaanisulfinaattisuoloja. Sulfolaani muodostaa komplekseja eräiden Lewis-happojen, kuten booritrifluoridin ja fosforipentafluoridin kanssa.

## Valmistus ja käyttö
Sulfolaania valmistetaan butadieenin ja rikkidioksidin välisellä keletrooppisella reaktiolla. Tässä reaktiossa muodostuu tuotteena sulfoleenia, joka pelkistetään katalyyttisesti vedyttämällä sulfolaaniksi.
:

Sulfolaania käytetään huomattavia määriä liuottimena sen alhaisen hinnan, korkean kiehumispisteen ja vähäisen myrkyllisyyden vuoksi. Yksi tärkeimpiä käyttökohteita on öljynjalostuksessa aromaattisten hiilivetyjen selektiivinen uutto aromaattisia ja alifaattisia hiilivetyjä sisältävistä seoksista. Sulfolaanin kiehumispiste on riittävän korkea, jotta aromaattiset hiilivedyt voidaan erottaa siitä tislaamalla. Yhdistettä käytetään myös yhdessä di-isopropanoliamiinin kanssa happamien kaasujen poistoon polttokaasuvirroista, polymeerien, kuten polyakryylinitriilin ja polyvinyylikloridin, liuottimena, liuottamaan rasvahappoja ja niiden estereitä, reaktioiden liuottimena ja liuottimena litiumioniakuissa.

## Lähteet
Ford Mustang (2015)

**Kuudennen sukupolven** '''Ford Mustang''' on Fordin vuodesta 2015 lähtien valmistama urheiluautomalli. Sitä myydään myös Euroopan markkinoilla. Uuteen Ford Mustangiin on saatavana moottoreita aina 5,2-litraisesta V8-moottorista täysin uuteen, polttoainetaloudelliseen, Focus RS:n 2,3-litraiseen EcoBoost-moottoriin.

Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä Mustang sai tulokseksi kaksi tähteä viidestä. Auto menetti pisteitä vähäisestä lapsimatkustajien suojasta, ja myös kuljettajaa avustavat aktiiviset turvajärjestelmät havaittiin puutteellisiksi. Lisäksi takamatkustajan suoja koko keulan levyisessä etutörmäyksessä oli heikko. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
GN Store Nord

**GN Store Nord** on tanskalainen elektroniikka-alan yritys. Se valmistaa äänensiirtoon liittyviä laitteita, kuten kuulokkeita. Sen osake noteerataan Kööpenhaminan pörssissä ja se on osa OMX Copenhagen 20-indeksiä. Vuonna 2015 sen liikevaihto oli 8,4 miljardia Tanskan kruunua, josta liikevoittoa 1,46 miljardia kruunua. Sillä on noin 4,4 tuhatta työntekijää. Sen pääkonttori on Ballerupissa, joka on osa Tanskan pääkaupunkialuetta.

Yrityksen toiminta on jaettu kahteen osaan. GN ReSound valmistaa ja kehittää kuulolaitteita. Sillä on noin 20 toimipistettä ympäri maailman ja se työllistää noin 4&nbsp;100 henkeä. GN Netcom valmistaa langattomia kuulokkeita. Se työllistää hieman alle 1000 henkeä. Sen tuotteet markkinoidaan tuotenimellä Jabra.

GN on perustettu vuonna 1867, kun C. F. Tietgen perusti Great Northern Telegraph Companyn. GN avasi vuonna 1872 ensimmäisenä Pohjois-Euroopasta puhelinyhteyden Hongkongiin ja Japaniin. Sen puhelinyhteydet keskittyivät erityisesti Aasiaan. 1947 GN alkoi valmistaa radioita. Vuonna 1977 GN osti Danavoxin, tanskalaisen kuulokojeita valmistavan yrityksen. Vuonna 1990 yritys osti Madsen Electronicsin. Vuonna 1992 GN avasi Tanskan ensimmäisen yksityisen matkapuhelinverkon. Vuonna 1999 GN osti yhdysvaltalaisen kuulolaitteiden valmistajan ReSound Corporationin. Seuraavana vuonna GN osti yhdysvaltalaisen Jabra Corporationin, joka oli Yhdysvaltojen suurin langattomien handsfree-laitteiden valmistaja. Vuonna 2005 GN osti saksalaisen kuulokoje valmistaja Intertonin.

## Katso myös
* Luettelo Kööpenhaminan pörssissä noteeratuista yhtiöistä

## Lähteet
Kymenlaakson Sanomat

**Kymenlaakson Sanomat** oli Kotkassa vuosina 1927–1934 ilmestynyt Kansallisen Edistyspuolueen sanomalehti.

*[[Uusi Kotka|Uuden Kotkan]]* lakattua vuonna 1920 Kymenlaakson edistyspuoluelaiset jäivät vaille omaa lehteä. Uusi lehti *Kymenlaakson Sanomat* perustettiin pääasiassa puolueen ja *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* rahoituksella. Se joutui kilpailemaan Kotkan vanhempien lehtien *[[Etelä-Suomi (sanomalehti)|Etelä-Suomen]]*, *[[Eteenpäin (Kotka)|Eteenpäin]]*-lehden ja *[[Kotka Nyheter]]in* kanssa. Lopulta kannattamaton lehti päätettiin lopettaa ja sen kirjapaino myytiin *Etelä-Suomelle*.

Kolmesti viikossa ilmestyneen *Kymenlaakson Sanomien* levikki oli 1&nbsp;000 kappaletta vuonna 1934. Sen päätoimittajana työskenteli Eero Viitanen (1928–1934) ja vastaavana toimittajana Kaarlo Pitkänen (1931–1932).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Kymenlaakson Sanomat'' digitoituna kansalliskirjastossa
Kotiseudun tarinoita

**Kotiseudun tarinoita** on vuonna 1951 julkaistu teos, joka sisältää suomalaisena kansanperinteenä kerrottuja historiallisia ja kotiseututarinoita. 

## Teoksen toimitustyö
Teos ilmestyi vuonna 1951 Lauri Simonsuuren toimittamana, kolmannen painoksen Suomalaisen Kirjallisuuden Seura julkaisi vuonna 2006 sarjassa "Suomen kansan henkinen perintö". Siihen sisältyvät tarinat koottiin pääosin 1. marraskuuta 1937 ja 1. maaliskuuta 1938 välisenä aikana järjestetyn paikallisten tarinoiden ja muistojen keruukilpailusta, johon osallistui 436 henkilöä kaikkialta Suomesta ja jota varten Martti Haavio oli laatinut opasvihkon *Kotiseudun aarreaitta*. Kirja muodostaa yhdessä Simonsuuren vuonna 1947 toimittaman teoksen *Myytillisiä tarinoita* ja vuonna 1950 toimittaman artikkelikokoelman *Kansa tarinoi* kanssa suomalaisten kansantarinoiden trilogian, jolla on ollut suuri merkitys paitsi kansanperinteen tutkijoille, myös laajemmin kotiseututyölle. 

## Sisältö
Paikallis- ja historiallisten tarinoiden ohella teoksessa on myytillisiä uskomustarinoita, joilla on silti liityntä tiettyyn paikkaan tai paikallisesti muistettuihin tapahtumiin ja henkilöihin. Teoksen sisältö on jaoteltu "kansan kronologian" eli Suomen kansan vuosisataisten vaiheiden mukaisesti, joskin sota- ja vainolaistarinat on sijoitettu yhtenäisenä kokonaisuutena kokoelman loppuun. Varhaisimmat tarinat ovat lappalaisia koskevia muistoja, uusimmat taas kertomuksia Ruotsin kuninkaista ja Venäjän keisareista.

Teoksen sisältö jakaantuu seuraavasti:
* Lappalaisia etelän mailla
* Vanhan asutuksen vaiheita
* Paikat saavat nimensä
* Vanhaa uskoa ja palvontaa, mukaan lukien uhrikivet, -puut ja -lähteet
* Piispa Henrikin muisto
* Kirkko ja toiminta sen suojissa
* Entisaikojen elämä, kuten kaskiviljely ja tervahaudat, mutta myös ensimmäiset kokemukset kahvista
* Kaskuja kylistä ja kyläläisistä
* Herroja ja taksvärkin tekijöitä
* Nälkävuosia
* Rangaistuksia, mukaan lukien piiskaaminen, mestaus, roviolla polttaminen ja elävältä hautaaminen
* Merkillisiä paikkoja ja tapahtumia, kuten aarrelöydöt
* Merkillisiä miehiä, kuten karhunkaatajat, mutta myös Ilmajoen Könnit
* Suurvarkaat ja junkkarit, kuten Matti Haapoja, Hallin Janne ja Rosvo-Perttunen
* Voimamiehet
* Hengelliset ja maalliset herrat, mukaan lukien Knut Posse, Pietari Brahe, Laiska-Jaakko, Simo Hurtta ja Elias Lönnrot
* Kuninkaita ja keisareita
* Vainolaiset liikkeellä
* Vainolaisia vastaan
* Sissejä, mukaan lukien Juho Vesainen ja Olli Tiainen
* Karkureita
* Ryöstösodista Turkin sotaan, muun muassa isoviha, Kustaa III:n sodat Suomessa, Suomen sota ja Oolannin sota

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Esimerkkejä tarinoista (KirjastoVirma)  (Viitattu 21.2.2016)
Kymen Lehti

**Kymen Lehti** oli Kouvolassa vuosina 1939–1951 ilmestynyt sanomalehti.

Arvo Martian perustama *Kymen Lehti* oli tarkoitettu Kouvolan ja Pohjois-Kymenlaakson paikallislehdeksi, mutta sota-ajan uutistulva teki siitä normaalin sanomalehden. Lehti ei pärjännyt kilpailussa *[[Kouvolan Sanomat|Kouvolan Sanomien]]* kanssa, ja vuonna 1947 Martia myi sen sosiaalidemokraateille, joiden varsinainen piirilehti oli Kotkassa ilmestynyt *[[Eteenpäin (Kotka)|Eteenpäin]]*. Lopulta *Kymen Lehti* lopetettiin kannattamattomana.

Pääosin kolmesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 1&nbsp;900 kappaletta vuonna 1943 ja 1&nbsp;000 kappaletta vuonna 1948. Sen päätoimittajina työskentelivät Arvo Martia (1939–1947) ja August Syrjänen (1947–1951).

## Lähteet
Jean de Roquetaillade

**Jean de Roquetaillade** (myös **Joan de Peratallada**, k. 1362) oli fransiskaanisaarnaaja ja alkemisti.

Hän opiskeli filosofiaa Toulousessa viiden vuoden ajan ja liittyi sitten fransiskaaniluostariin Orléansissa, missä hän jatkoi opintojaan. Hänen harjoitti tislausta ja kehitti yleislääkkeen, jota kutsui elämän vedeksi *aqua vitæ* tai *quinta essentia*.

Hän saarnasi Wienissä ja tulkitsi saarnoissaan Ilmestyskirjaa varsin omintakeisesti. Hän joutui harhaoppien tähden vankilaan Avignoniin. Ranskan kansalliskirjasto on täydellisin kokoelma hänen kirjoituksiaan. Niissä hän kertoo, miten antikristus nousee Aragonian Pietari II:n jälkeläisten joukoista, mitä seuraa tuhatvuotinen rauha ja vielä toisen antikristuksen tuleminen ennen viimeistä tuomiota. Espanjalainen kirjallisuudentutkija Marcelino Menéndez y Pelayo on verrannut Jean de Roquetailladen kirjallisia lahjoja Arnau de Vilanovaan.

## Lähteet
Josep Torres Clavé

**Josep Torres i Clavé** (1906 Barcelona – 1939 Els Omellons) oli katalonialainen arkkitehti ja muotoilija. Hän oli merkittävä modernin liikkeen hahmo 1930-luvulla. Torres Clavé kuoli rintamalla Espanjan sisällissodassa.

## Lähteet
Landsbygden

**Landsbygden** oli Vaasassa vuosina 1935–1936 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.

*[[Vasa-Posten]]in* ja *[[Österbottens Bondetidning|Österbottens Dagbladin]]* lakattua ruotsinkielinen Pohjanmaa jäi vaille varsinaista maaseutulehteä. Ruotsalaisen kansanpuolueen pohjalaisen talonpoikaisryhmän viimeinen lehtiyritys oli kerran viikossa ilmestynyt *Landsbygden*. Sen päätoimittajana työskenteli Uno Berg ja vastaavana toimittajana Jakob Alfred Strandberg.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Landsbygden'' digitoituna Kansalliskirjastossa
Lantmannabladet

**Lantmannabladet** oli Helsingissä vuosina 1937–1970 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.

*Lantmannabladet* syntyi vuonna 1937, kun *[[Hufvudstadsbladet]]in* maaseutupainoksen maatalousosasto muutettiin erilliseksi viikkolehdeksi. Vuodesta 1946 lähtien sen liitteenä ilmestyi myös erikseen tilattava *Fiskarbladet*. Vuosina 1969–1970 *Lantmannabladet* ilmestyi joka toinen viikko. Vuoden 1970 lopulla se yhdistettiin jälleen *Hufvudstadsbladetiin*.

Lehden levikki oli 1940-luvulla 17&nbsp;000–19&nbsp;000 kappaletta. Sen päätoimittajina työskentelivät Amos Anderson (1937–1942), Bjarne Westermarck (1943–1945), Nils Westermarck (1945–1947), Torsten Storgårds (1947–1951) ja Oscar Nissén (1951–1970).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Lantmannabladet'' digitoituna Kansalliskirjastossa
* ''Lantmannabladets pälsdjurssida'' digitoituna Kansalliskirjastossa
* ''Fiskarbladet'' digitoituna Kansalliskirjastossa
Fernando Higueras

**Fernando de Higueras Díaz** (1930 – 30. tammikuuta 2008) oli espanjalainen arkkitehti. Hän syntyi Madridissa. Hän valmistui vuonna 1959 Madridin arkkitehtikoulusta ja vuonna 1961 hän sai yhdessä Rafael Moneon kanssa kansallisen arkkitehtuuripalkinnon projektistaan taiteen restaurointikeskukseksi Madridissa.

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
Fernando García Mercadal

**Fernando García Mercadal** (5. huhtikuuta 1896 Zaragoza – 3. helmikuuta 1985 Madrid) oli espanjalainen arkkitehti. Vuonna 1930 hän oli perustamassa GATEPAC-ryhmää yhdessä arkkitehtien Aizpurúa, Sert ja Torres Clavén kanssa.

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
Maanantai (lehti)

**Maanantai** oli Helsingissä vuosina 1924–1925 ilmestynyt sanomalehti.

Maanantai-aamuisin ilmestyneen uutislehden olemassaolon perusta oli ruotsinkielisen *[[Nya Tidningen]]in* tavoin se, että Helsingin suuret sanomalehdet tulivat maanantaisin ulos painosta vasta iltapäivällä. Viikonlopun tapahtumiin, urheiluun, taiteeseen ja kirjallisuuteen keskittyneen *Maanantain* linja oli suomalaiskansallinen ja oikeistoa myötäilevä. Lehti lakkasi jo neljän kuukauden kuluttua, kun pääkaupungin sanomalehdet siirsivät ilmestymisensä maanantai-aamuun. K. F. Puromiehen julkaiseman lehden päätoimittajina työskentelivät Erkki Ilmari Lehtonen (1924–1925) ja Heikki Soini (1925).

## Lähteet
Walmis Westerlund

**Walmis Westerlund** (1872 Varkaus – 11. huhtikuuta 1898 Berliini, Saksa) oli suomalainen Porin kauppakoulun johtaja ja kaupallisen alan oppikirjojen tekijä.

Westerlund kävi Kuopion lyseon ja sen jälkeen Raahen Porvari- ja Kauppakoulun. Hän oli jonkin aikaa Kansallis-Osake-Pankin palveluksessa Helsingissä kunnes hänet valittiin vuonna 1895 Porin kauppakoulun johtajaksi. 

Westerlund ajoi 1890-luvun puolivälissä korkeamman asteen suomenkielisen kauppaoppilaitoksen perustamista Suomeen. Hän kirjoitti aiheesta artikkeleita Valvoja-lehteen sekä Päivälehteen ja kiersi myös ympäri maata esittelemässä hanketta liike-elämän edustajille. Vuonna 1897 päätettiinkin perustaa osakeyhtiö Helsinkiin perustettavaa suomenkielistä korkeampaa kauppaopistoa varten. Yhtiön perustamiskokous oli huhtikuussa 1898 viisi päivää sen jälkeen kun Westerlund oli kuollut keuhkotautiin Berliinissä. Westerlund oli matkustanut syksyllä 1897 tutustumaan eurooppalaiseen kauppaopetukseen eri maissa valtion matka-apurahan saatuaan. Hän sairastui matkan aikana Genovassa Italiassa ja vietti koko talven Välimeren rannalla. Keväällä hän aikoi palata Suomeen mutta matka katkesi Berliinissä. 

Westerlundin kuoleman jälkeen uusi oppilaitos Suomen Liikemiesten Kauppaopisto aloitti kuitenkin toimintansa syyskuussa 1898 ja sen johtajana oli aluksi Kaarlo Brofeldt ja sitten Kyösti Järvinen. 

## Teoksia
* *Suomalainen kauppakirjeenvaihto : Rotschildin käsikirjan mukaan suomeksi sovitettu*. Otava, Kuopio 1893, 2. painos 1904
* *Kaksinkertaisen kirjanpidon alkeet*. Otava 1895, 2. painos 1901
* *Lyhykäinen tilinote- eli konttokurantti-oppi*. Otava, Kuopio 1896
* *Sananen muutamista Itävallan ja Saksan kauppaopistoista* teoksessa *Kertomus Porin kauppaopiston vaikutuksesta sen neljäntenä lukuvuonna 1895-1896*. Andersin, Pori 1896
* *Kauppaopetuksesta. Sisältää 1. Nykyiset kauppaoppilaitoksemme. 2. Korkeammista kauppaoppilaitoksista ulkomailla sekä ehdotus sellaisen perustamisesta Suomeen*. Helsinki 1897

## Lähteet
Ventura Rodríguez

**Ventura Rodríguez Tizón** (14. heinäkuuta 1717 – 26. syyskuuta 1785) oli espanjalainen arkkitehti ja taiteilija.  Aluksi hänen tuotantonsa edusti barokkia, mutta hän siirtyi vähitellen uusklassisismiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pohjanmaan Kansa

**Pohjanmaan Kansa** oli Vaasassa vuosina 1931–1991 ilmestynyt sosiaalidemokraattinen sanomalehti.

Kommunistisen *[[Työn Ääni|Työn Äänen]]* lakkauttamisen jälkeen sen kirjapainoyhtiö Oy Kirjapaino Ab siirtyi sosiaalidemokraattien haltuun. Jo aikaisemmin lakannutta *[[Raivaaja (Vaasa)|Raivaajaa]]* korvaamaan perustettiin uusi lehti *Pohjanmaan Kansa*. Toukokuussa 1931 sen kirjapaino joutui pommi-iskun kohteeksi. Vuosikymmenen loppuolella lehden toimintaedellytykset paranivat, mutta jo 1950-luvun alussa se joutui jatkuviin taloudellisiin vaikeuksiin, joista selvittiin vasta 1970-luvun alkuun mennessä. Valtion lehdistötuki ja ammattiliittojen lehtisetelit paransivat tilannetta 1970-luvun puolivälissä, ja vuonna 1980 lehtiyhtiölle valmistui uusi toimitalo. 1980-luvun puolivälissä yhtiö lähti mukaan paikallisradiotoimintaan ja alkoi julkaista *Uusi Vaasalainen* -kaupunkilehteä.

1980-luvun lopulla lehden levikki alkoi laskea ja sen toiminta muuttui tappiolliseksi. Kesäkuussa 1990 sovittiin fuusiosta *[[Demari]]*-lehteä julkaisseen Kustannus Oy Kansanvallan kanssa. *Pohjanmaan Kansan* muuttui *Demarin* osana julkaistuksi *Pohjanmaan Demariksi*, jota painettiin aluksi Vaasassa. Pohjanmaan alueelliset vaihtosivut poistuivat *Demarista* vuonna 2001, jolloin lehti muuttui *[[Uutispäivä Demari]]ksi*.

*Pohjanmaan Kansa* ilmestyi aluksi kolmesti, vuosina 1945–1945 kuudesti, vuosina 1950–1967 jälleen kolmesti ja vuodesta 1968 lähtien neljästi viikossa. Sen levikki oli 1940-luvulla 3&nbsp;000–5&nbsp;000 kappaletta ja kohosi 1970-luvun lopussa yli kymmeneen tuhanteen. Päätoimittajina työskentelivät Isak Penttala (1931), Olavi Eronen (1931–1934), Frans Färm (Värtelä, 1935–1937), Eikka Mäkinen (1937–1939), Akseli Rodén (1939, 1941 ja 1947), Viljo Kosonen (1939–1940), Paavo A. Vuori (1941–1946), Viljo Hyvönen (1946–1947), Eero Oksanen (1947–1950), Viljo Kallio (1951–1952), Iivari Lumikero (1952–1954), Pentti Ketola (1954–1966), Arvo Pohjanhovi (1966–1975), Alpo Tiitinen (1975–1979), Vesa Karvinen (1979–1984) ja Iisakki Manninen (1984–).

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* ''Pohjanmaan Kansa'' digitoituna kansalliskirjastossa
Nord-Österbotten

**Nord-Österbotten** oli Kokkolassa vuosina 1943–1945 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.

Kokkolan oikeistolaiset liikemiehet perustivat *Nord-Österbottenin* liberaalin ja rauhanpyrkimyksiä tukeneen *[[Österbottningen]]in* kilpailijaksi. Puolueisiin sitoutumaton lehti oli linjaltaan saksalaismielinen ja sotauutisoinnissaan korostetun optimistinen. Poliittisen uskottavuutensa menettänyt *Nord-Österbotten* lopetettiin ilmeisesti kannattamattomana. Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden päätoimittajana työskenteli Runar Carl Itäinen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Nord-Österbotten'' digitoituna Kansalliskirjastossa
Juan de Villanueva

**Juan de Villanueva** (15. syyskuuta 1739 Madrid, Espanja – 22. elokuuta 1811) oli espanjalainen arkkitehti. Ventura Rodríguezin ohella hänet tunnetaan espanjalaisesta uusklassisismista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aleš Mušič

**Aleš Mušič** (s. 28. kesäkuuta 1982 Ljubljana, Slovenian ST, Jugoslavia) on slovenialainen jääkiekkoilija, joka pelaa Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan Olimpija Ljubljanassa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Mušič on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös keskellä. 

## Ura
### Seuraura
Koko uransa ajan Olimpija Ljubljanassa pelannut Mušič aloitti pääsarjauransa kaudella 2000–2001, jolloin hän pelasi seurassa Slovenian pääsarjaa ja Interligaa. Mušič voitti kauden päätteeksi Slovenian-mestaruuden, kuten myös vuosina 2002, 2003, 2004, 2007, 2012, 2013 ja 2014. Kaudella 2005–2006 hän oli Olimpijan paras syöttäjä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Slovenian liigan runkosarjassa Mitja Šivicin kanssa tehoilla 13+23=36. Kaudella 2006–2007 Mušič oli joukkueen paras pistemies samassa sarjassa tehoilla 14+18=32.

Kaudeksi 2007–2008 Olimpija siirtyi pelaamaan Itävallan Erste Bank Eishockey Ligaa, jossa Mušičin ensimmäinen kausi toi 41 runkosarja- ja 15 playoff-ottelussa tehot 4+11=15. Joukkue pelaa jokaisen EBEL-kautensa jälkeen myös Slovenian liigassa. Kaudella 2011–2012 hän oli Olimpijan kolmanneksi paras pistemies tehoilla 18+23=41. Slovenian liigan pudotuspeleissä Mušič oli joukkueen paras maalintekijä Justin Taylorin kanssa viidellä osumallaan. Kaudella 2012–2013 hän nousi Olimpijan kapteeniksi. Hän voitti koko Slovenian liigan pudotuspelien piste- ja maalipörssin tehoilla 7+4=11. Kaudella 2013–2014 Mušič oli EBEL:n runkosarjassa Olimpijan paras syöttäjä ja neljänneksi paras pistemies.

Mušič nimettiin kaudeksi 2015–2016 Olimpijan varakapteeniksi. Hän voitti EBEL-kauden jälkeen Slovenian-mestaruuden.

### Maajoukkueura

Mušič edusti Sloveniaa Sotšin olympiakisoissa 2014 sekä Vancouverin olympiakisojen 2010 ja Sotšin olympiakisojen karsinnoissa. Hän jakoi Vancouverin karsinnoissa joukkueensa sisäisen maalipörssin voiton Marcel Rodmanin kanssa kahdella osumallaan.

Mušič pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2008, 2013 ja 2015. Hän pelasi I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2010, joista jälkimmäinen turnaus päättyi B-lohkon kultaan ja ensimmäinen A-lohkon hopeaan. Mušič jakoi vuoden 2009 turnauksessa Slovenian sisäisen tehotilaston voiton Tomaž Razingarin kanssa lukemalla +6. Hän pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012, 2014 ja 2016, joista kaikki turnaukset päättyivät kultaan.

Mušič pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2002 sekä II-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2001, jolloin hän voitti kultaa. Mušič pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan EM-kilpailuissa vuosina 1999 ja 2000, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän oli Slovenian paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 5+5=10.

## Tilastot

## Lähteet

*
*

### Viitteet
Vähä Pelijärvi

**Vähä Pelijärvi**  on Pirkanmaalla Parkanossa Hoseuksessa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kuivasjärven valuma-alueeseen. Vähä Pelijärvi on osa Vatajanjoen valuma-aluetta.

## Maantietoa
Järven pituus on 150 metriä ja leveys 110 metriä. Se sijaitsee kallioisen mäen ja kangasmaaston välissä Iso Pelijärven eteläpuolella laajan ojitetun suoalueen laidalla ja itseään laajemman avosuon keskellä. Avosuolle laskee pari suo-ojista ja itse järveen laskee vain yksi suo-oja. Iso Pelijärvestä laskeva puoli kilometriä pitkä Peliluoma laskee järven pohjoisrantaan. Peliluoma jatkaa etelärannasta matkaansa kaakkoon ja yhtyy Venesjokeen aivan Vähä Venesjärven alapuolella. Järven kaikki rannat ovat avosuota ja rannat ovatkin autiot. Järvelle ei johda teitä. Noin 150 metriä järvestä lounaaseen siajitsee avolouhos.

## Lähteet
Raivaaja (Vaasa)

**Raivaaja** oli Vaasassa vuosina 1920–1926 ilmestynyt sosiaalidemokraattinen sanomalehti.

Sisällissodan jälkeen Vaasan läänin sosiaalidemokraatit menettivät *[[Vapaa Sana (Vaasa)|Vapaan Sanan]]* radikaalivasemmistolle. Sen tilalle perustettiin uusi lehti *Raivaaja*. Pienen ja kilpailukyvyttömän lehden talous oli heikko, ja se teki lopulta kauan lykätyn konkurssin. Vaasan seuraava sosiaalidemokraattinen lehti *[[Pohjanmaan Kansa]]* syntyi vuonna 1931.

Kahdesti tai kolmesti ilmestyneen *Raivaajan* levikki oli 1&nbsp;000–1&nbsp;200 kappaletta. Sen vastaavina toimittajina työskentelivät Isak Penttala (1921 ja 1924–1926) ja Pekka Lempiäinen (1921–1924).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Raivaaja'' digitoituna kansalliskirjastossa
Vi Subversa

**Vi Subversa** (oik. **Frances Sokolov**, 20. kesäkuuta 1935 – 19. helmikuuta 2016) oli brittiläinen anarkofeministi ja muusikko, joka tunnettiin vuosina 1976–1987 vaikuttaneen anarkopunk-yhtye Poison Girlsin laulaja-kitaristina.

Lontoossa syntynyt juutalaistaustainen Subversa aloitti muusikonuransa vasta keski-ikäisenä perheenäitinä 1970-luvun puolivälissä. Vuonna 1976 hän oli Brightonissa mukana perustamassa Poison Girls -yhtyettä. Kolme albumia julkaissut Poison Girls hajosi 1987, mutta Subversa jatkoi esiintymisiään kuolemaansa saakka. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Poison Girl -yhtyeen kotisivut
K. F. Puromies

**Karl Frithiof** (**K. F.**) **Puromies** (vuoteen 1906 **Bäckman**, 22. kesäkuuta 1873 Helsinki – 2. lokakuuta 1943) oli suomalainen liikemies. Hän oli vuonna 1903 perustetun  helsinkiläisen K. F. Puromiehen kirjapainon perustaja ja vuosina 1910–1943 toimitusjohtaja. Yritys oli paitsi kirjapaino, myös kirjan- ja lehdenkustannusyhtiö. Se julkaisi muun muassa lyhytaikaista viikkolehteä *[[Maanantai (lehti)|Maanantai]]*.

Kirjapainon nimi oli vuoteen 1906 K. F. Bäckmanin Kirjapaino. Sanoma Oy osti kirjapainon 1960-luvulla.

Puromies oli Suomen Graafisen Teollisuuden Liiton puheenjohtaja 1923–1943 ja toimi monissa muissa järjestöissä hallituksessa ja puheenjohtajana. Hänelle myönnettiin talousneuvoksen arvonimi 1933. 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* Puromiehen Kirjapainon yhtiöesitys porssitieto.fi:ssä
Rauman Sanomat

**Rauman Sanomat** oli Raumalla vuosina 1919–1921 ilmestynyt Kansallisen Edistyspuolueen sanomalehti.

*[[Turun Sanomat|Turun Sanomien]]* kustannusyhtiö osti vuoden 1919 lopulla kokoomuslaisten haltuun joutuneen *[[Rauman Lehti (1881–1919)|Rauman Lehden]]* kirjapainon. Paikalliset edistyspuoluelaiset alkoivat julkaista turkulaislehden tuella *Rauman Sanomia*, joka ei kyennyt vastaamaan *[[Länsi-Suomi (sanomalehti)|Länsi-Suomen]]* kilpailuun. Lehti lakkasi *Turun Sanomien* myytyä kirjapainonsa. Sen tilalle perustettiin vuonna 1924 uusi *[[Rauman Lehti (1924–1930)|Rauman Lehti]]*.

Kolmesti viikossa ilmestyneen *Rauman Sanomien* päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät Eino Kilpi (1920), J. A. Savola (1920–1921) ja Aarne Alpo Rahunen (1920–1921).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Rauman Sanomat'' digitoituna kansalliskirjastossa
Etyylikarflutsepaatti

**Etyylikarflutsepaatti** on bentsodiatsepiinijohdannainen jolla on ahdistusta poistava ja voimakas hypnoottinen (unettava) vaikutus. Sillä on rakenteellinen samankaltaisuus etyyliloflatsepaatin kanssa.

## Lähteet
Saarijärven Paavo (sanomalehti)

**Saarijärven Paavo** oli Jyväskylässä vuosina 1917–1932 ilmestynyt Maalaisliiton sanomalehti.

Vihtori Vesterisen johtamat Keski-Suomen maalaisliittolaiset ryhtyivät perustamaan omaa lehteä syksyllä 1917. Maaseutuväestölle tarkoitettu *Saarijärven Paavo* oli raittiushenkinen ja aitosuomalainen puoluelehti, jossa oli vain vähän uutisaineistoa. Lehti kärsi jatkuvista talousvaikeuksista ja pysyi hengissä vain uskollisten kannattajiensa tuella. Vuonna 1932 lehden tukiyhtiö osti pula-aikana vaikeuksiin joutuneen *[[Keskisuomalainen|Keskisuomalaisen]]*, jolloin *Saarijärven Paavo* voitiin lopettaa.

*Saarijärven Paavo* ilmestyi vuosina 1918–1919 ja 1923–1932 kolmesti ja vuosina 1920–1922 kuudesti viikossa. Kuusipäiväisen lehden rinnalla julkaistiin myös kolmipäiväistä painosta. Lehden levikki oli 1930-luvun alussa alle 3&nbsp;000 kappaletta eikä koskaan noussut yli kuuden tuhannen. Päätoimittajina työskentelivät Lauri Perälä (1918–1919), Väinö Kivilinna (Borg, 1919–1921), Eero Lappalainen (1921–1926) ja Anttoni Takala (1926–1932).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Saarijärven Paavo'' digitoituna kansalliskirjastossa