open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Châtillon (Hauts-de-Seine)

**Châtillon** on Ranskan kunta Pariisin eteläisellä esikaupunkivyöhykkeellä noin seitsemän kilometrin päässä Pariisin keskustasta. Kolmen neliökilometrin laajuisessa kunnassa asuu noin 35&nbsp;000 ihmistä.

Châtillonin naapurikunnat ovat Bagneux idässä, Fontenay-aux-Roses etelässä, Clamart lännessä, Malakoff pohjoisessa ja Montrouge koillisessa. Paikkakunnan aiempi nimi oli *Châtillon-sous-Bagneux*. 

## Historia
Nimi Châtillon [ʃɑtijɔ̃] on kehittynyt latinan sanasta *Castillio*, joka esiintyy ensi kerran kirkollisissa asiakirjoissa vuodelta 1192. Se viittaa senaikaiseen linnaan tai maatilaan, jonka sijaintia ei tarkemmin ole pystytty selvittämään mutta joka ilmeisesti kuului Saint-Germain-des-Prés’n luostarille vuoteen 1600 asti. Kylä kasvoi hitaasti lähinnä maanviljelyksen ja kivilouhimon ansiosta.

## Liikenne
Châtillonilla on yhteinen metroasema naapurikunta Montrougen kanssa Pariisin metrolinjalla 13. Bussi 68 ajaa sieltä Pariisin Place de Clichylle ja bussit 194 ja 195   Porte d’Orléansiin.

Châtillonissa sijaitsee supernopeiden TGV-junien huoltokeskus.

## Lähteet
*INSEE

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Kunnan internetsivut
Lavatanssit (kappale)

”**Lavatanssit**” on suomalaisyhtye TCT:n kappale. Universal Music julkaisi kappaleen yhtyeen kolmantena singlenä 5. joulukuuta 2014. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Matias ja Tuomas Lehtinen sekä Miika Saloranta.

Ville Salmisen ohjaama musiikkivideo kappaleesta julkaistiin YouTubessa yhtyeen Vevo-kanavalla singlen julkaisupäivänä.

”Lavatanssit” ei ole yhtyeen edellisen singlen tavoin sijoittunut listoille esikoissinglen tavoin.

## Kappaleet
#
#

## Lähteet
James Foley (toimittaja)

**James Wright ”Jim” Foley** (18. lokakuuta 1973 – 19. elokuuta 2014) oli yhdysvaltalainen toimittaja ja kuvaaja, joka toimi uutiskirjeenvaihtajana Syyrian sisällissodassa. Hänet kaapattiin 22. marraskuuta 2012 luoteis-Syyriassa ja mestattiin elokuussa 2014 vastauksena Yhdysvaltojen ilmaiskuihin 2014 Irakin maaperällä. Isis otti vastuun Foleyn surmaamisesta. Foleyn surmannut ”Jihadi-John” tunnistettiin Kuwaitista kuusivuotiaana perheineen Englantiin muuttaneeksi Mohammed Emwaziksi.

## Lähteet
Daytonian apinajuttu

**Daytonian apinajuttu** (myös **Daytonin apinajuttu**) on amerikansuomalaisen laulajan Antti Syrjäniemen vuonna 1929 levyttämä kappale, joka paremmin tunnetaan Tuomari Nurmion 1980-luvun alussa laulamana versiona. Se kertoo Tennesseen Daytonissa vuonna 1925 käydystä "apinaoikeudenkäynnistä", jossa paikallinen opettaja tuomittiin sakkorangaistukseen evoluutioteorian opettamisesta. 

## Alkuperäinen versio
Syrjäniemi levytti sanoittamansa ja säveltämänsä laulun kitaran ja harmonikan säestyksellä New Yorkissa 15. huhtikuuta 1929. Samassa sessiossa äänitettiin myös kaksi muuta musiikkikappaletta sekä kaksi pääosin puhuttua huumoriesitystä. Kappaleen toinen masterlevy on nykyään Yhdysvaltain kongressin kirjaston kokoelmissa. Syrjämäen esitys on mukana myös muutamilla kokoelmalevyillä, kuten Love Recordsin vuonna 1970 julkaisemalla albumilla *[[Värssyjä sieltä ja täältä]]* sekä 2013 ilmestyneellä amerikansuomalaisten työväenlaulujen kokoelmalla *[[Proletaarit nouskaa]]*.

## Muita levytyksiä
Kappaleen tunnetuimmat versiot ovat Tuomari Nurmion esittämiä nimellä *Daytonan apinajuttu*. Hän toimii laulajana Pedro’s Heavy Gentlemenin singlellä, joka on mukana myös vuonna 1980 ilmestyneellä yhtyeen samannimisellä esikoislevyllä. Lisäksi Nurmio esittää kappaleen albumin Ruotsissa julkaistulla versiolla nimellä *Apamålet i Dayton*. Kaksi vuotta myöhemmin Nurmio teki laulusta vielä uuden version kokoelma-albumilleen *[[Valitut Palat (albumi)|Valitut Palat]]*. *Daytonan apinajutun* ovat levyttäneet myös ainakin Martti "Huuhaa" Innanen, osana vuonna 1981 valmistunutta radiokuunnelmaansa *[[Joe Smith Rasilian satemetsässä]]*, sekä iskelmälaulaja Jukka Heino. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Antti Syrjämäen alkuperäisversio Ylen Elävässä arkistossa
The Monster (kappale)

**The Monster** on yhdysvaltalaisräppäri Eminemin kappale hänen kahdeksannelta, The Marshall Mathers LP 2-studioalbumilta, joka sisältää myös barbadoslaislaulaja Rihannan esittämiä sanoja. Kappaleen sanoittivat Eminem, Jon Bellion, sekä Bebe Rexha, samalla kun tuotannosta vastasi Frequency. "The Monster" merkitsee neljättä kertaa kun Eminem ja Rihanna duetoivat, seuraten kappaleita "Love the Way You Lie", sen jatko-osaa "Love the Way You Lie (Part II)" sekä "Numbia". "The Monster" julkaistiin albumin neljäntenä singlenä 29. lokakuuta 2013. Kappaleen sanoituksissa Rihanna tuo itsensä esiin sanoilla, joissa kerrotaan Rihannan tulemista hänen sisäiseksi demoniksi, kun taas Eminem tuo itsensä esiin hänen maineensa kielteisillä vaikutuksilla.

Julkaisunsa jälkeen kappale on saanut pääosin positiivista palautetta musiikkikriitikoilta, jotka vertailivat sitä kappaleeseen "Love the Way You Lie". "The Monster" on maailmanlaajuisesti kaupallisesti menestynyt, saavuttaen listan kärjen kahdessakymmenessä valtiossa, mukaan lukien Australiassa, Kanadassa, Ranskassa, Irlannissa, Uudessa-Seelannissa, Sveitsissä, Isossa-Britanniassa sekä Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listalla. Se on myös Eminemin ensimmäinen single, joka saavutti Hot R&B/Hip hop Songs -listan ensimmäisen sijan sekä on saavuttanut sijoituksia kymmenen parhaan joukossa Itävallassa, Belgiassa, Italiassa ja Espanjassa.

Kappaleeseen liittyvällä musiikkivideolla nähdään Rihanna Eminemin terapeutti-istunnossa, samalla kun näytetään pätkiä hänen uransa aiemmista musiikkivideoista.

## Lähteet
Alan Henning

**Alan Henning** (15. elokuuta 1967 &ndash; 3. lokakuuta 2014) oli manchesterilainen taksiautoilija ja humanitaarisen avun vapaaehtoinen.  
Hän oli neljäs kaapattu länsimainen henkilö, jonka teloituksen ja mestaamisen Isis on videoinut ja julkistanut. Henningin surmannut "Jihadi-John" on tunnistettu Kuwaitista 6-vuotiaana perheineen Englantiin muuttaneeksi 26-vuotiaaksi lontoolaiseksi Mohammed Emwaziksi.

Henning oli ennen teloitusta panttivankina Syyriassa 9 kuukautta. Hänet kaapattiin vain minuutteja sen jälkeen, kun hän oli saapunut Syyriaan neljättä kertaa humanitaarisen avun vapaaehtoisena. 

## Lähteet
Habits

**Habits** on ruotsalaisartisti Tove Lon kappale hänen Truth Serum-debyytti EP:ltä kuten myös hänen Queen of the Clouds-debyyttialbumilta. Se julkaistiin Tove Lon toisena singlenä 25. maaliskuuta 2013 ja uudelleenjulkaistiin 6. joulukuuta 2013 nimellä **Habits (Stay High)**. Kappale julkaistiin Yhdysvalloissa *Truth Serumin* ja *Queen of the Cloudsin* ensimmäisenä singlenä.

"Habitsistä" tuli nukkuva hitti saavuttaen Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan kolmannen sijoituksen sekä muodostuen Tove Lon parhaiten sijoittuneeksi kappaleeksi. Tove Lo on listan parhaiten menestynyt ruotsalainen artisti kyseisellä listalla sitten Ace of Basen, joka saavutti listan kärjen vuonna 1994 kappaleella "The Sign". Kappale saavutti vielä enemmän kansainvälistä menestystä Hippie Sabotagen remiksillä, joka pääsi kymmenen parhaan joukkoon Australiassa, Isossa-Britanniassa sekä monissa muissa Euroopan valtioissa.

## Lähteet
David Cawthorne Haines

**David Cawthorne Haines** (9. toukokuuta 1970 – 13. syyskuuta 2014)  oli brittiläinen vuonna 2013 kaapattu avustustyöntekijä, jonka teloituksen Isis on videoinut ja julkistanut.  Hainesin surmannut "Jihadi-John" on tunnistettu Kuwaitista 6-vuotiaana perheineen Englantiin muuttaneeksi 26-vuotiaaksi Lontoolaiseksi Mohammed Emwaziksi. 
## Lähteet
Selma–Montgomery-marssit

**Selma–Montgomery-marssit** olivat vuonna 1965 Alabamassa Yhdysvalloissa toteutettuja rotusorron vastaisia mielenosoitusmarsseja. Ne edistivät kansalaisoikeuksien toteutumista Yhdysvaltain eteläisissä osavaltioissa ja vaikuttivat vuoden 1965 äänioikeuslain syntyyn. Marssien organisointia johtivat muun muassa James Bevel, Martin Luther King ja Bernard Lafayette.

Marssit, joita järjestettiin yhteensä kolme kertaa, lähtivät liikkeelle Selman kaupungista. Suunniteltu reitti kulki Route 80 -valtatietä pitkin Alabaman pääkaupunkiin Montgomeryyn. Matkan pituus oli noin 85 kilometriä.

Ensimmäinen marssi alkoi 7. maaliskuuta. Poliisit pysäyttivät marssijat pampuilla ja kyynelkaasulla jo Selman Edmund Pettus Bridgellä. Tapaus sai lisänimen *Bloody Sunday*. Toinen marssi lähti liikkeelle 9. maaliskuuta. Samana iltana aktivisti James Reeb pahoinpideltiin Selmassa. Hän kuoli kaksi päivää myöhemmin.

Kolmas marssi järjestettiin 21. maaliskuuta. Sitä suojaamaan oli määrätty armeijan sotilaita ja kansalliskaartilaisia. Neljän päivän kuluttua marssijat pääsivät perille Alabama State Capitolille, jonka portailla tohtori King piti puheen *How Long, Not Long*.

Joulukuussa 2014 sai ensi-iltansa elokuva *[[Selma (elokuva)|Selma]]*, joka kertoo Selma–Montgomery-marsseista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Matthew Ford

**Matthew Ford** (s. 9. lokakuuta 1984) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa AHL-joukkue Oklahoma City Baronsissa.
Avellino

**Avellino** on kunta Italiassa Campanian alueella ja se on samannimisen Avellinon maakunnan pääkaupunki.

## Historia
Alueella sijaitsi antiikin aikaan Abellinum-niminen kaupunki. Sen arkeologiset rauniot sijaitsevat aivan nykyisen Avellinon läheisyydessä. Roomalaiset valloittivat alueen samnilaisilta vuonna 293 eaa. Aquilonian taistelussa.

### Vuoden 1980 maanjäristys
Avellino oli yksi pahiten vuonna 1980 Irpinian maanjäristyksestä kärsineitä kuntia. Kunnassa menehtyi järistyksessä 82 henkilöä.

## Nähtävyyksiä

Kunnan tärkein nähtävyys on kaupungin tuomiokirkko Duomo di Avellino. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1132 ja se on tyyliltään romaaninen.

## Urheilu
Kaupungin koripallojoukkue S.S. Felice Scandone pelaa Italian ylimmällä tasolla Serie A:ssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Alhonjärvi (Hämeenkyrö)

**Alhonjärvi** on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 87,7 hehtaaria ja sen pituus on 2,1 kilometriä ja leveys 600 metriä. Järveen laskee ympäristön suo-ojia ja pelto-ojia. Sen luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 9,7 kilometriä pitkä laskujoki Mustanmyllynjoki, jonka nimi muuttuu puolivälissä Kyröjoeksi. Kyröjoki yhtyy lopuksi Pukaranjokeen.

Järven rantaviiva on 5,1 kilometriä pitkä ja ranta on puoliksi peltomaata ja moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoilla on kuusi maatilaa ja joitakin loma-asuntoja, joille pääsee Hämeenkyröön johtavalta tieltä. Järvessä on yksi saari, jonka nimi on Karikivi.

## Lähteet
Suomen euroviisukarsinta 1971

**Suomen euroviisukarsinta 1971** oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 1971 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu järjestettiin muutaman avoimen sävellyskilpailun jälkeen jälleen kutsukilpailuna. Yhdeksälle suomalaissäveltäjälle lähetettiin kutsu kilpailuun, mutta heistä yksi, Toivo Kärki, kieltäytyi, joten karsinnassa kuultiin kahdeksan kappaletta.

Karsinnan finaali käytiin 13. helmikuuta Ylen tv-studiossa 2 nimellä *Kohti Dublinia*, ja se lähetettiin suorana YLE TV1:ssä kello 19.20 alkaen. Voittajan valitsi 30-henkinen raati. Raadin jäsenistä 24 oli tavallisia musiikin kuuntelijoita, kaksi jokaisesta Suomen 12 maakuntaradiosta. Loput kuusi olivat musiikin asiantuntijoita. Jokainen tuomari antoi kaikille kappaleille pisteitä välillä 1-5. Käytäntö oli miltei sama kuin kansainvälisessä finaalissa.

## Tulos

## Palanneet artistit

## Lähteet
*http://www.viisukuppila.fi/muistathan-suomen-karsinnat-1971/

### Viitteet
Tervajärvi (Hämeenkyrö)

**Tervajärvi** on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 120 metriä. Järveen laskee viereisen pellon ojat. Sen luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 600 metriä pitkä Karinoja, joka yhtyy Kyrönjokeen.

Järven rantaviiva on 0,63 kilometriä pitkä ja ranta on puoliksi peltomaata ja puoliksi  moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannalle on rakennettu kaksi loma-asuntoa, joille johtaa tie Nukarinkulman kylältä.

## Lähteet
Bagneux (Hauts-de-Seine)

**Bagneux** on Ranskan kunta Pariisin eteläisellä esikaupunkialueella. Se kuuluu Hauts-de-Seinen departementtiin ja Île-de-Francen hallintoalueeseen. Siellä on arviolta 38 817 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 4,19 neliökilometriä. 

Bagneux’n naapurikunnat ovat Montrouge pohjoisessa, Châtillon ja Fontenay-aux-Roses lännessä, Sceaux ja Bourg-la-Reine etelässä sekä Arcueil ja Cachan idässä.

Bagneux’n läpi kulki aikoinaan Via Turonensis, pyhiinvaellusreitti Espanjan Santiago de Compostelaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kunnan internetsivut
Ala-Tervajärvi (Hämeenkyrö)

**Ala-Tervajärvi** , joka voidaan kirjoittaa myös **Ala Tervajärvi** , on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.

## Maantiede
Ovaalin muotoisen järven pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja sen halkaisija on 150 metriä. Järveen laskee ympäröivän peltoalueen oja. Järven  läpi laskee Kyröjoki, jonka luusua sijaitsee järven etelärannalla.

Järven rantaviiva on 0,45 kilometriä pitkä ja ranta on kokonaan peltomaata. Rannalla on yksi loma-asunto ja järven lähellä on maatila, joille johtaa tie Nukarinkulman kylältä.

## Lähteet
Käkijärvi (Hämeenkyrö)

**Käkijärvi** on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä Kintuksen kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.

## Maantiede
Ovaalin muotoisen järven pinta-ala on 2,7 hehtaaria ja sen halkaisija on 300 metriä. Järveen laskee ympäröivien peltojen ojia ja sen luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 2,2 kilometriä pitkä laskuoja, joka yhtyy Kyröjokeen.

Järven rantaviiva on 1,0 kilometriä pitkä ja ranta on puoliksi peltomaata ja puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannalle on rakennettu vain yksi loma-asunto. Järvi on kasvamassa umpeen ja sen keskellä on saari.

## Historiaa
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Kundusjärvi". Luultavasti se piti kirjoittaa Kindusjärvi sen äärellä olevan nykyisen Kintus nimisen kylän mukaan. Tähän viittaa myös alempana sijaitseva "Wähä Kindusjärvi".

## Lähteet
Kintusjärvi

**Kintusjärvi** on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.

## Maantiede
Ovaalin muotoisen järven pinta-ala on 2,4 hehtaaria ja sen halkaisija on 200 metriä. Järveen laskee ympröivien peltojen ja rantasuon ojia ja sen luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkunsa 1,5 kilometriä pitkä Luojuunoja, joka yhtyy Kyröjokeen sen alajuoksulla.

Järven rantaviiva on 0,60 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin peltomaan ympäröimää suota. Rannalla on vain yksi rakennus.

## Historiaa
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Wähä Kindusjärvi".

## Lähteet
Courbevoie

**Courbevoie** [] on Ranskan kunta aivan Pariisin länsipuolella. Courbevoien keskustasta on matkaa Pariisin rajalle kaksi ja Pariisin keskustaan 8,2 kilometriä. Kunnassa on arviolta 84 658 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 4,17 neliökilometriä. Courbevoie on yksi koko Euroopan tiheimmin asutuista kunnista: väestötiheys on noin 20&nbsp;300 henkeä neliökilometrillä. Moderni toimistotornien alue La Défense kuuluu osin Courbevoien kuntaan, mutta myös Puteaux’n ja Nanterren kuntiin.

Nimi Courbevoie tulee latinan sanasta *Curva Via* ja tarkoittaa mutkaista tietä. Nimen arvellaan tulevan Pariisista Normandiaan johtavasta vanhasta tiestä, joka teki jyrkkiä mutkia Courbevoien kukkulan ylittääkseen.

## Kuvia

Tiedosto:Courbevoie 4.JPG|Courbevoien ja Asnièresin rajalla kulkeva katu.
Tiedosto:Georges Seurat 012.jpg|Georges Seurat’n maalaus *Courbevoien silta*


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kunnan internetsivut 
* Courbevoien asukasportaali
Raision kirjastotalo

**Raision kirjastotalo** on kesäkuussa 1999 valmistunut Raision kaupunginkirjaston pääkirjasto Vaisaaren kaupunginosassa. Kirjastotalossa on lisäksi auditorio *Martinsali* ja kaupungin johtokeskus. Kirjastotalossa on kolminkertaiset tilat verrattuna Raision vanhaan pääkirjastoon. Raision kirjastotalo on myös Raision kaupunginkirjaston ainoa kirjasto, kun sivukirjasto Petäsmäen kirjasto suljettiin kesällä 2013. Betoniteollisuus ry myönsi kirjastotalolle ja auditoriolle Vuoden 1999 betonirakenne -tunnustuksen.

Kirjastotalon on suunnitellut arkkitehti Hannu Tikka. Kirjastosta järjestettiin yleinen arkkitehtikilpailu, jonka voitti vuonna 1996 työ, jossa värikäs ympäristöstään erottuva kirjasto-auditorio koostuu veistoismaisista massakappaleista. Kirjastotaloa rakennettiin maaliskuusta 1998 kesäkuuhun 1999. Käyttöön rakennus otettiin 29. syyskuuta 1999. Kirjastotalo maksoi 47,3 miljoonaa markkaa, josta kirjaston osuus oli 35 miljoonaa markkaa. Valtionapua kaupunki sai 11 miljoonaa markkaa.

Kirjastossa on muun muassa auditorio, kirjastosaleja, lehtilukusali ja musiikkiosasto, joita yhdistää sisäkatumaisesti aulatila. Rakennuksen eri osien käyttötarkoitukset näkyvät eri väreinä ja materiaaleina sekä sisällä että ulkona. Rakennuksessa on käytetty monipuolisesti erilaisia betonirakenteita. Rakennuksen betonirakenteiset ulkoseinät on rapattu värilaasteilla. Julkisivussa on käytetty lisäksi lasia, sementtikuitulevyä, esipatinoituja sinkkilevyjä ja tervattua, piilukirveellä veistettyä puuta. Rakennusta ympäröi maisema-arkkitehti Ria Ruokosen suunnitelema kivipuutarha istutuksineen.

Kirjastotalon Martinsali-auditoriossa on 250 istumapaikkaa. Auditoriossa järjestetään säännöllisesti muun muassa kirjailijamatineoita, konsertteja sekä teatteri- ja elokuvaesityksiä. Auditorion seinät ovat kaarevat samoin katsomon kaarevana nouseva porrastus.

Kirjastotalon lasiseinään ja sen edustalle valmistui syksyllä 2014 Tiina Vainion suunnittelema julkinen taideteos, *[[Ajan Rajat]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Kolumbuksen päivä

**Kolumbuksen päivä** () on Yhdysvalloissa vuosittain lokakuun toisena maanantaina vietettävä kansallinen juhlapäivä, jolla muistetaan tutkimusmatkailija Kristoffer Kolumbusta ja Amerikan löytämistä. Päivää vietettiin vuoteen 1971 saakka aina 12. lokakuuta, mutta sen jälkeen se muutettiin lokakuun toiseksi maanantaiksi. Päivä tulee siitä, että 12. lokakuuta 1492 Kolumbus astui ensimmäistä kertaa maihin Uudessa maailmassa. Kolumbuksen päivää juhlitaan yleensä näyttävillä paraateilla.

Kolumbuksen päivä on ollut suosittu varsinkin amerikanitalialaisten keskuudessa Kolumbuksen italialaisen syntyperän vuoksi. Viime vuosina Kolumbuksen päivän yhteydessä on nostettu esiin kysymys eurooppalaisten Amerikan-valloituksen tuhoisasta vaikutuksesta alkuperäiskansoihin. Jotkut ovat kieltäytyneet viettämästä Kolumbuksen päivää ja ehdottaneet sen tilalle ”alkuperäiskansojen päivää”. Jotkin Yhdysvaltain osavaltiot eivät tunnusta Kolumbuksen päivää eivätkä vietä sitä vapaapäivänä.

## Historia
Tiettävästi ensimmäisen kerran päivää juhli New Yorkin St. Tammany -seura vuonna 1792, jolloin tuli kuluneeksi 300 vuotta Kolumbuksen Amerikkaan saapumisesta. Vuonna 1892 vastaavaa 400-vuotisjuhlaa vietettiin maanlaajuisesti presidentti Benjamin Harrisonin julistuksella. Amerikanitalialaiset aloittivat päivän vuosittaisen viettämisen 1800-luvun lopulla. Varsinkin Kolumbuksen ritarit -niminen roomalaiskatolinen hyväntekeväisyysjärjestö ajoi Kolumbuksen päivän muuttamista viralliseksi juhlapäiväksi. Se sai virallisen statuksen ensimmäisenä Coloradon osavaltiossa vuonna 1907. Lopulta presidentti Franklin D. Roosevelt määräsi vuonna 1934 Kolumbuksen päivän kansalliseksi juhlapäiväksi. Määräys astui voimaan 1937.

## Muissa maissa
Kolumbuksen Amerikkaan saapumista on juhlittu myös hänen synnyinmaassaan Italiassa sekä Kolumbuksen retket rahoittaneessa Espanjassa. Monissa Latinalaisen Amerikan espanjankielisissä maissa vietetään samana päivänä Día de la Raza -nimistä juhlapäivää, jonka sisältö ei tosin keskity Kolumbukseen vaan alkuperäiskansojen ja eurooppalaisten valloittajien sulautumisesta seuranneeseen oman kansallisen kulttuurin syntymiseen. Joissain maissa juhlaan kuuluu uskonnollisia seremonioita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Puteaux

**Puteaux** [pyto] on Ranskan kunta heti Pariisin länsipuolella. Matkaa Pariisin keskustaan on noin 8,5 kilometriä. Moderni toimistotornien alue La Défense sijoittuu suurelta osin Puteaux’hon. Kunnassa on arviolta 44&nbsp;506 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 3,19 neliökilometriä.

Ensimmäiset maininnat kylästä on löydetty apotti Sugerin asiakirjoista vuodelta 1148 nimellä *Putiauz*. Sana tulee vanhan ranskan sanasta *putel*, joka tarkoittaa suota. Toisen teorian mukaan sana tulee latinan sanasta *puteoli*, joka tarkoittaa pieniä lähteitä tai kaivoja.

Seinen vasemmalla rannalla sijaitseva Puteaux rajoittuu pohjoisessa Courbevoien, lännessä Nanterren ja etelässä Suresnesin kuntaan sekä idässä Neuilly-sur-Seineen. Alue nimeltä *Bas de Puteaux* rautatien ja Seinejoen välissä on vanhin kaupunkimainen alue Puteaux’ssa. Siellä sijaitsevat vuodelta 1934 oleva kaupungintalo ja suuri ostoskeskus. *Haut de Puteaux* sijaitsee rautatiestä itään ja *La Défense* kunnan pohjoisosassa. Joessa oleva saari *Île de Puteaux* on asumaton, mutta siellä on urheilulaitoksia.

Verotulot etenkin La Défensen alueen yrityksistä tekevät Puteaux’sta yhden Ranskan vauraimmista kunnista. 1900-luvun alussa kunnan taloutta hallitsi autotehdas De Dion-Bouton sekä sen jälkeen monet puolustusteollisuuden tuotantolaitokset.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fontenay-aux-Roses

**Fontenay-aux-Roses** [fɔ̃tnɛ oʁoz] on Ranskan kunta Pariisin eteläosan esikaupunkialueella, noin 8,5 kilometriä Pariisin keskustasta. Siellä on arviolta 22&nbsp;946 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 2,51 neliökilometriä.

Fontenay-aux-Roses on Pariisiin johtavan RER-junalinjan B varrella. Sen naapurikuntia ovat idässä Bagneux, pohjoisessa Châtillon, lännessä Clamart, lounaassa Le Plessis-Robinson ja etelässä Sceaux.

Bon Marché -tavaratalon perustaja Aristide Boucicaut (1810–1877) asui Fontenayssä ja avusti kuntaa monin tavoin. Taidemaalari Pierre Bonnard syntyi Fontenayssä ja taidemaalari Yves Klein asui siellä.

## Katso myös
*Luettelo Hauts-de-Seinen kunnista

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungintalon sivusto
Leif Rantala

**Leif Rantala** (26. joulukuuta 1947 Liljendal – 8. tammikuuta 2015 Rovaniemi) oli suomenruotsalainen kielitieteilijä, saamen kielen spesialisti ja Kuolan niemimaan saamelaiskielten, -kulttuurin ja historian asiantuntija.

Valentina Sovkina luonnehti Facebookissa Rantalaa seuraavasti: “Hän jätti suuren, valoisan jäljen saamelaisten elämään, samoin hänen tietonsa kolttasaamelaisista ja Kuolan niemimaan saamelaisten kielestä ja kulttuurista sekä hänen kiinnostuksensa näitä aiheita kohtaan.”

## Tieteellinen ja yhteiskunnallinen toiminta
Rantala valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1975. Hänen gradunsa käsitteli Pulmangin saamelaista paikannimistöä. Hän työskenteli Lapin yliopiston saamen kielen, lähinnä pohjoissaamen opettajana.

Hän oli erityisesti Kuolan niemimaan ja Petsamon alueiden kulttuurin ja historian asiantuntija. Hän keräsi myös laajan etnografisen kokoelman Kuolasta.

Rantala joutui myös toimimaan paljon kääntäjänä, sillä Lapin suomalaiset virkamiehet eivät juuri ole osanneet saamen kieltä. ”Olen joskus joutunut kääntämään tekstejä, kun ihmiset ovat valittaneet esimerkiksi poliisin olemattomasta saamenkielen taidosta. Monikohan suomalainen virkamies on oppinut saamea? Ei niitä ole kovin montaa.” Rantalan mukaan virkamiehet pitäisi houkutella osaamaan saamea lähinnä käyttämällä erilaisia porkkanoita.

## Teokset
*
*
*
* 
*
* (2008);  (2010) 

## Käännöksiä
*
*
*
*
*
*
*
## Toimitettuja teoksia
*

## Lähteet
Gulou ja Zhonglou

**Gulou** eli **Rumputorni** on Kiinan pääkaupungissa Pekingissä sijaitseva vanha torni. Se rakennettiin alun perin vuonna 1272 Yuan-dynastian aikana. Ming-dynastian aikaan se rakennettiin uudelleen vuonna 1420.

**Zhonglou** eli **Kellotorni** on Guloun lähellä oleva 33 metriä korkea torni. Alkuperäinen torni tuhoutui tulipalossa 1747, joten tilalle rakennettiin kivitorni.

Tornit muodostavat yhdessä matkailunähtävyyden.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Chinaguide.com: The Beijing Drum Tower — *360-degree virtual tour and photographs*.
Suomen euroviisukarsinta 1972

**Suomen euroviisukarsinta 1972** oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 1972 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu käytiin avoimena sävellyskilpailuna, johon yksi säveltäjä sai lähettää korkeintaan kaksi kappaletta. Kilpailuun lähetettiin 186 kappaletta, joista Yleisradion kokoama ammattilaisraati valitsi kahdeksan parasta finaaliin.

Finaali lähetettiin lauantaina 29. tammikuuta Ylen tv-studiosta 2, suorana lähetyksenä YLE TV1:ssä kello 20.05 alkaen. Finaalin voittajan valitsivat katsojat postikorttiäänestyksellä. Äänestyksessä annettiin yhteensä 69 184 ääntä. Tuloslähetys lähetettiin 5. helmikuuta kello 19.20.

## Tulos

## Palanneet artistit

## Lähteet
*http://www.viisukuppila.fi/muistathan-suomen-karsinnat-1972/

### Viitteet
Suomen euroviisukarsinta 1973

**Suomen euroviisukarsinta 1973** oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 1973 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu järjestettiin kutsukilpailuna 12 säveltäjälle. Säveltäjät saivat itse valita kappaleidensa esittäjät. Finaali pidettiin vasta toista kertaa yleisötapahtumana, edellisen kerran oli pidetty vuonna 1961, tällä kertaa paikana oli Finlandia-talo. Finaali lähetettiin suorana lähetyksenä YLE TV1:ssä 3. helmikuuta kello 19.45. Voittajan valitsi kymmenhenkinen tuomaristo, jonka jäsenistä jokainen pisteytti kappaleet skaalalla 1-10. Jokaisen kappaleen saamista pisteistä korkein ja alkaisin yksittäinen pistemäärä jätettiin huomiotta. Kyseessä on vanhin Yleisradion arkistoissa säilynyt karsintalähetys. Ennen pisteidenlaskua edellisen vuoden edustajat Päivi Paunu ja Kim Floor lauloivat kappaleensa "Muistathan".

Vuonna 1973 Euroopan yleisradiounioni salli ensimmäistä kertaa euroviisukappaleiden esittämisen muulla kuin maan omalla kielellä. Näin ollen vuonna 1973 kuultiin Suomen karsintojen ensimmäiset englanninkieliset kappaleet. Lisäksi karsintoihin osallistunut tuolloin 13-vuotias Nina Pethman on kaikkien aikojen nuorin Suomen karsintoihin osallistunut solisti.

## Tulos

### Pistetaulukko

Alin ja ylin pistemäärä jätettiin huomiotta, ne on yliviivattu.

## Palanneet artistit

## Lähteet
*http://www.viisukuppila.fi/muistathan-suomen-karsinnat-1973/

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Voittoesitys Ylen Elävässä arkistossa
*Koko karsintafinaali Ylen Elävässä arkistossa
*
Ali Shariati

**Ali Shariati Mazinani** (; 23. marraskuuta 1933 Mazinan, Iran – 19. kesäkuuta 1977 Southampton, Englanti) oli iranilainen sosiologi ja yksi šaahi Mohammad Reza Pahlavin hallinnon näkyvimmistä kriitikoista. Hän perehtyi islamin sosiologiaan ja historiaan. Hänen Teheranissa 1970-luvulla pitämiensä luentojen on sanottu luoneen pohjan Iranin vuoden 1979 vallankumoukselle, vaikkakaan hänen näkemyksensä eivät olleet perustana myöhemmälle islamilaiselle tasavallalle.

Shariati sai nuorena uskonnonopetusta isältään ja kävi sen jälkeen opettajakoulua. Hän opiskeli Mašhadin yliopistossa arabian ja ranskan kieltä. Aktivoiduttuaan opiskelija-aikanaan poliittisesti hän joutui viettämään kahdeksan kuukautta vankilassa. Shariati jatkoi opintojaan Ranskassa ja väitteli sosiologian tohtoriksi Sorbonnen yliopistosta Pariisissa. Sorbonnessa hän tutustui ranskalaisiin sosiologeihin ja iranilaisiin toisinajattelijoihin. Palattuaan Iraniin hän joutui vuonna 1964 uudelleen puoleksi vuodeksi vankilaan. Vapauduttuaan Shariati toimi opettajana Mašhadin yliopistossa, mutta šaahin hallinto alkoi pian pitää hänen suosittuja luentojaan poliittisesti vaarallisina. Shariati siirtyi tämän jälkeen Teheraniin, ja osallistui vuonna 1969 Hosseiniyeh Ershad -nimisen uskonnollisen oppilaitoksen perustamiseen.

Shariati saavutti suuren suosion varsinkin nuorison keskuudessa 1970-luvulla pitämillään luennoilla, jotka käsittelivät islamin sosiologiaa ja historiaa. Hän kritisoi Iranin hallintoa ja älymystöä, mutta myös oppositiota edustaneita marxilaisuutta ja vanhoillisia uskonnollisia johtajia. Shariati syytti šaahi Mohammad Reza Pahlavia itsevaltaisuudesta, ja hänen mukaansa  šaahin länsimaistamis- ja modernisaatiopolitiikka vahingoittivat iranilaista yhteiskuntaa hävittämällä kansalta perinteiset uskonnolliset tukipylväät. Hänen mukaansa olisi tullut palata vallankumouksellisesti tulkittuun šiialaiseen islamiin, joka tarjoaisi ratkaisun sosiaalisiin ongelmiin. Hänen ajatuksiaan on verrattu latinalaisessa Amerikassa vaikuttaneesen katoliseen vapautuksen teologian liikkeeseen.

Vuonna 1972 Shariati vangittiin jälleen, tällä kertaa 18 kuukaudeksi, minkä jälkeen hänet asetettiin kotiarestiin. Saatuaan luvan lähteä maasta hän matkusti vuonna 1977 sairaalahoitoon Englantiin, jossa hän kuoli Southamptonissa pian saapumisensa jälkeen. Kuolinsyyksi ilmoitettiin virallisesti sydänkohtaus, mutta Shariatin kannattajat epäilivät hänen joutuneen šaahin turvallisuuspoliisin SAVAKin salamurhaamaksi. Shariatin Iranin nuorison keskuuteen kylvämien ajatusten on sanottu kuitenkin luoneen pohjan vuonna 1979 käynnistyneelle vallankumoukselle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*DrShariati.org 
*Shariati.com
Mercogliano

**Mercogliano** on kunta Italiassa Campanian alueella Avellinon maakunnassa. Se sijaitsee maakunnan pääkaupungin Avellinon naapurissa. Kunnan historia juontaa keskiajalle saakka. Capocastellon keskiaikainen kylä kapeine kujineen on säilynyt tältä ajalta. Siellä on myös vuonna 1656 tuhoutuneen linnan rauniot.

## Nähtävyyksiä

Kunnan tärkein nähtävyys on luostari Santuario di Montevergine. Se sijaitsee Monte Partenion vuorella 1&nbsp;270 metrin korkeudella, ja sinne pääsee Monteverginen kylästä funikulaarilla. Luostarirakennus on valmistunut vuonna 1961, mutta sen historia ulottuu vuoteen 1126.  

## Aiheesta muualla

*Santuario di Montevergine

## Lähteet
Malakoff

**Malakoff** on Ranskan kunta Pariisin lounaispuolen esikaupunkivyöhykkeellä, noin viiden kilometrin päässä Pariisin keskustasta. Se kuuluu Île-de-Francen hallintoalueeseen, Hauts-de-Seinen departementtiin, Antonyn arrondissementtiin, Malakoffin kantoniin ja vuonna 2005 perustettuun taajamakuntaan *communauté d’agglomération Sud de Seine*. Malakoffissa on arviolta 30&nbsp;428 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 2,07 neliökilometriä.

Malakoffin kunta muodostettiin vuonna 1883 erottamalla se Vanvesin kunnasta. Sen nimi otettiin majatalon nimestä *A la Tour de Malakoff* (”Malakoffin tornin juurella”)", joka viittasi Malakoffin taisteluun Krimin sodassa. 

Malakoffin naapurikunnat ovat koillisessa Pariisi, idässä Montrouge, etelässä Châtillon, lännessä Clamart ja luoteessa Vanves.

Pariisin metrolinja 13 kulkee Malakoffiin ja pysähtyy siellä kahdella asemalla. Sinne pääsee myös Transilien Paris–Montparnasse -junalla, jonka pysäkki on Malakoffin ja Vanvesin rajalla.

Malakoffin tunnetuihin asukkaisiin kuuluu monia kuvataiteilijoita, kuten taiteilijapariskunta Annette Messager ja Christian Boltanski. 1900-luvun alkuvuosina siellä asuivat Pierre ja Marie Curie, jotka tekivät vuokraamansa omakotitalon pihavajassa kokeita radioaktiivisilla aineilla.

Aki Kaurismäen ohjaama elokuva *[[Boheemielämää (elokuva)|Boheemielämää]]* on kuvattu Malakoffissa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lauro (Italia)

**Lauro** on kunta Italiassa Campanian alueella Avellinon maakunnassa.

## Nähtävyyksiä
Kunnan nähtävyys on Castello Lancellottin linna. Siitä löytyy ensimmäinen maininta vuodelta 976. Normannit valloittivat linnan vuonna 1057. Linna paloi vuonna 1799. Nykyisen asunsa se sai, kun se rakennettiin uudelleen vuonna 1872.

## Tunnettuja kuntalaisia
Ilmailualan pioneeri Umberto Nobile on syntynyt Laurossa.

## Aiheesta muualla

## Lähteet
LOC Kargil

**LOC Kargil** on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen sotaelokuva, joka perustuu Intian ja Pakistanin väliseen Kargilin sotaan. Elokuvan ohjasi, tuotti ja kirjoitti J. P. Dutta. Yli nelituntinen *LOC Kargil* kuuluu kaikkien aikojen pisimpiin hindielokuviin.

## Näyttelijät

;Miehet

;Naiset

## Soundtrack

## Vastaanotto
Box Office India julisti *LOC Kargilin* ”flopiksi”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Matti Hintikka

**Matti Hintikka** (s. 1955 Vesanto) on suomalainen taidegraafikko, joka tunnetaan kivilitografialla tehdyistä teoksista.

## Opinnot
Matti Hintikka pääsi opiskelemaan 25-vuotiaana Suomen Taideakatemian kouluun ensimmäisellä yrittämällä. Taidekoulussa hän kokeili eri taidegrafiikan tekniikoita, joista litografia vei mennessään. Kivilitografiassa häntä viehätti kiven ainutlaatuisuus painolaattana, jota mikään muu ei voisi korvata.

Vuonna 1999–2000 Hintikka asui Yhdysvalloissa, jossa hän opiskeli litografian ammattivedostajaksi arvostetussa Tamarind Instituutissa.

## Taiteellisesta työstä
Paitsi tekniikka, myös Matti Hintikan töiden teema on pysynyt samana jo vuosikymmenet. Yleensä työ syntyy luonnosta ja luonnonilmiöistä. Töiden lähtökohtana on maisema, joka voidaan ymmärtää niin konkreettisena kuin mentaalisenakin.

Vuonna 2001 Matti Hintikka perusti yhdessä Kuutti Lavosen kanssa Helsingin Kivipainon, joka tarjoaa taidelitografian vedostuspalveluja. Hintikka on Helsingin kivipainon vanhempi mestari ja opettaa litografiaa Kuvataideakatemiassa Helsingissä.

Hintikalle myönnettiin taiteilijaeläke vuoden 2022 alusta.

## Lähteet
* Taiteilijan verkkosivusto 
* Helsingin Kivipaino

### Viitteet
Anna Lappalainen

**Anna Svedholm** (o.s. **Lappalainen**, 27. kesäkuuta 1896 Kuopion maalaiskunta – 17. heinäkuuta 1988 Sipoo) oli suomalainen nainen, joka oli yhteensä yli 55 vuoden ajan potilaana psykiatrisissa sairaaloissa eri puolilla Suomea. ”Kellokosken prinsessaksi” kutsutun Lappalaisen elämästä on tehty kirja, elokuva ja musikaali. Hänelle on myös pystytetty muistomerkki Kellokosken sairaalan pihamaalle.

## Elämä

Kuopion maalaiskunnassa syntynyt Lappalainen menetti isänsä jo nelivuotiaana, minkä jälkeen hän asui sijaisperheissä, koska äiti ei pystynyt pitämään huolta kolmesta lapsestaan. Myöhemmin Lappalainen elätti itseään muun muassa esiintymällä laulajana Helsingin ravintoloissa ja teattereissa. 30-vuotiaana hän avioitui itseään 15 vuotta vanhemman miehen kanssa, mutta liitto ei kestänyt kuin vajaat kolme vuotta. Avioeron jälkeen Lappalainen ajautui taloudellisiin vaikeuksiin, ja lopulta viranomaiset toimittivat hänet levottoman käytöksen vuoksi pakkohoitoon Kivelän sairaalaan Helsingin Taka-Töölöön. Hoidosta päästyään Lappalainen asui hetken aikaa äitinsä kanssa, kunnes hän joutui jälleen psykiatriseen sairaalaan aggressiivisuutensa johdosta. Hänellä diagnosoitiin ensin skitsofrenia ja myöhemmin kaksisuuntainen mielialahäiriö (aiemmin maanis-depressiivisyys), ja hänet sijoitettiin lopulta Kellokosken mielisairaalaan vuonna 1933.

Kellokoskella Lappalainen väitti elämänsä loppuun saakka olevansa Buckinghamin palatsissa syntynyt Englannin prinsessa Anna, jonka aarnikotka oli vauvana kuljettanut Suomeen. Sairaalassa hän viihdytti potilaita esiintymisillään ja sai myös oikeuden käydä alueen ulkopuolella harjoittamassa hierojan ammattiaan, jota hän oli tehnyt jo aikaisemminkin. Taiteellisesti lahjakas Lappalainen maalasi myös tauluja. 89-vuotiaana hänet siirrettiin Kellokoskelta Sipoossa sijaitsevaan Nikkilän sairaalaan, jossa hän kuoli 92-vuotiaana vuonna 1988. Hänet muistetaan elämänmyönteisenä ja iloisena persoonana, joka käytöksellään paransi koko elinympäristönsä ilmapiiriä.

## Myöhempi kiinnostus
Vuonna 1995 Kellokosken sairaalan puistossa paljastettiin kuvanveistäjä Rauni Liukon suunnittelema muistomerkki, Prinsessa-veistos. Lappalaisen elämäkerta *Kellokosken prinsessa* ilmestyi vuonna 2010, ja samana vuonna tuli ensi-iltaan myös Arto Halosen ohjaama elokuva *[[Prinsessa (vuoden 2010 elokuva)|Prinsessa]]*, jossa häntä esitti Katja Küttner. Halonen ohjasi elokuvan pohjalta musikaalin, jota esitettiin Tampereen Työväen Teatterissa vuosina 2013–2014. Musikaalissa Lappalaisen roolissa vuorottelivat Armi Toivanen ja Laura Alajääski.

## Lähteet
*Oikean prinsessan tarina Koulukino. (Archive.org)

### Viitteet

## Kirjallisuutta
*
Kevätkaapuyökkönen

**Kevätkaapuyökkönen** (*Cucullia chamomillae*) on kaapuyökkösiin lukeutuva, melko kookas, harmaa yöperhoslaji. Se on Suomen perhoslajistossa jokseenkin uusi tulokas.

## Koko ja ulkonäkö
Yleisväriltään harmaiden kaapuyökkösten aikuiset yksilöt ovat melko vaikeita määrittää lajilleen ja erityisen paljon kevätkaapuyökkönen muistuttaa yleistä kellerväkaapuyökköstä (*Cucullia umbratica*). Etusiivet ovat pitkät, kapeat, teräväkärkiset, ulkosyrjästä hieman sisäänpäin kaartuvat  ja pohjaväriltään ruskehtavan harmaat. Siiven kuviointia ovat pitkät, ohuet, mustat viirut, jotka ulottuvat siiven ulkoreunaan saakka. Takasiivet ovat ruskehtavan harmaat ja jonkin verran tummuneet. Siipiväli 43&ndash;50 mm.

## Levinneisyys ja lentoaika

Lajin levinneisyys ulottuu Pohjois-Afrikasta Etelä- ja Keski-Euroopan kautta Skandinavian eteläosiin. Idässä Uralille ja Kaukasukselle.

Suomesta laji tavattiin ensimmäisen kerran vuonna 2004, mutta hyvin huonosti valolle tulevana kyseessä saattaa olla lähinnä havaintojen puute ja populaatio lienee ollut olemassa paljon pitempään. Tunnettu levinneisyys rajoittuu etelä- ja lounaisrannikolle, suunnilleen Turku-Imatra-linjan eteläpuolelle. Nimensä mukaisesti laji lentää keväällä, muita kaapuyökkösiä aikaisemmin, toukokuulta kesäkuun alkuun.

## Elinympäristö ja elintavat
Kevätkaapuyökkönen on elinmpäristövaatimuksiltaan joutomailla ja muissa kulttuuriympäristöissä viihtyvä pioneerilaji. Perhoset lentävät yöllä ja tulevat hyvin huonosti valopyydyksiin. Helpoin tapa perhosen läsnäolon havaitsemiseksi onkin etsiä toukkia ravintokasveilta. Lisäksi tarha-aamukääriäisen (*Adoxophyes orana*) sekä mänty-yökkösen (*Panolis flammea*) feromonit houkuttelevat kevätkaapuyökköstä. Toukat syövät pääasiassa kukintoja öisin ja piilottelevat päivät etenkin ravintokasvien alaosissa. Koteloituminen tapahtuu maaperään kotelokopan sisään. Kotelo on talvehtiva elämänvaihe ja saattaa talvehtia useita kertoja.

## Ravintokasvi
Toukan ravintokasveja ovat erilaiset mykerökukkaiset (heimo Asteraceae), etenkin kamomillasaunio (*Matricaria chamomilla*) ja peltosaunio (*Tripleurospermum inodorum*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pertti Pakkanen: Cucullia chamomillae (Denis & Schiffermüller, 1775) Suomessa
* Saunakukat reikiä täynnä - toukkametsästys parhaimmillaan YLE Häme 4. heinäkuuta 2012
* Bestimmungshilfe des Lepiforums 
*  	Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
* Luonnontieteellinen keskusmuseo
Kellerväkaapuyökkönen

**Kellerväkaapuyökkönen**, vanhemmassa kirjallisuudessa nimellä kellertävä kaapuyökkönen tai harmaa kaapuyökkönen (*Cucullia umbratica*) on kaapuyökkösiin lukeutuva, melko kookas, harmaa yöperhoslaji. Se on Suomessa sukunsa laajimmin levinnyt edustaja esiintyen yleisenä maan etelä- ja keskiosissa.

## Koko ja ulkonäkö
Monien kaapuyökkösten aikuiset yksilöt ovat melko vaikeita määrittää lajilleen ja kellerväkaapuyökkösen kanssa erityisen samannäköisiä ovat tuhkakaapuyökkönen (*Cucullia lucifuga*) ja savukaapuyökkönen (*Cucullia lactucae*). Kellerväkaapuyökkösen etusiivet ovat pitkät, kapeat, teräväkärkiset, ulkosyrjästä suorat ja pohjaväriltään vaalean harmaat. Siiven etureunan tuntumassa on kellanruskeaa väriä. Siiven kuviointia ovat ohuet, mustat viirut sekä munuaistäplän kohdalla tumma kaari ja rengastäplän kohdalla muutama tumma piste. Takasiivet ovat ruskehtavan harmaat. Siipiväli 50&ndash;58 mm.

## Levinneisyys ja lentoaika

Lajin levinneisyys kattaa Euroopan aivan pohjoisimpia osia lukuun ottamatta ja ulottuu Keski-Aasiaan. Suomessa sitä tavataan nykyisin suunnilleen Vaasa-Lieksa-linjan eteläpuolella, mutta aikoinaan lajia on tavattu pohjoisempanakin. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena kesäkuun alusta elokuulle huipun osuessa kesäkuun lopulle ja heinäkuun alkuun.

## Elinympäristö ja elintavat
Kellerväkaapuyökkönen elää monenlaisissa avoimissa ympäristöissä niin kulttuurivaikutteisissa kuin luonnontilaisissakin. Perhoset lentävät yöllä, käyvät kukilla, ja tulevat joskus myös valolle. Perhosia tavataan yleensä vain yksitellen. Toukat syövät öisin kukintoja ja piilottelevat päivisin. Kotelo talvehtii, joskus useamman kerran.

## Ravintokasvi
Toukan ravintokasveja ovat mykerökukkaiset, muiden muassa erilaiset ukonkeltanot (*Hieracium*), valvatit (*Sonchus*) ja maitiaiset (*Leontodon*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bestimmungshilfe des Lepiforums 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa
Tuhkakaapuyökkönen

**Tuhkakaapuyökkönen** (*Cucullia lucifuga*) on kaapuyökkösiin lukeutuva, melko kookas, harmaa yöperhoslaji. Se on Suomessa harvinainen ja levinneisyydeltään vahvasti itäpainotteinen.

## Koko ja ulkonäkö
Tuhkakaapuyökkönen kuuluu yhdessä kellervä- (*Cucullia lucifuga*) ja savukaapuyökkösen (*Cucullia lactucae*) kanssa ryhmään, jonka aikuiset perhoset melko vaikeita määrittää lajilleen. Tuhkakaapuyökkösen etusiivet ovat pitkät, kapeat, melko pyöreäkärkiset, ulkosyrjästä selvästi pyöristyneet ja pohjaväriltään tumman sinertävän harmaat. Munuaistäplän lähellä voi joskus erottua hieman ruskeaa sävyä ja tumma kaari. Rengastäplän erottuu korkeintaan ääriviivana. Siiven takanurkassa on musta viiru. Takasiivet ovat naaraalla tumman harmaat, koiraalla selvästi vaaleammat. Takaruumiin tyvellä on selkäpuolella mustaa karvoitusta. Siipiväli 44&ndash;48 mm.

Toukka on nuorena puna-keltajuovainen, mutta muuttuu kasvaessaan täysin erinäköiseksi. Täysikasvuisena toukka on musta ja sen iholla on punaisia täplärivejä.

## Levinneisyys ja lentoaika

Tuhkakaapuyökköstä esiintyy Pohjois-Euroopasta ja Keski-Euroopan vuoristoista Aasian pohjoisosien poikki Japaniin saakka. Suomessa se on harvinainen laji, jonka pääasiallinen nykyinen esiintymisalue sijaitsee sisämaassa Savon ja Karjalan alueilla. Lisäksi lännempänä etelärannikolla on erillinen esiintymä. Sen sijaan vanhoja havaintoja on sisämaasta laajemminkin. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena kesäkuun alusta heinäkuun alkupuolelle huipun sijoittuessa kesäkuulle.

## Elinympäristö ja elintavat
Lajin elinpaikkoja ovat metsäaukiot, puistot, puutarhat ja muut puoliavoimet ympäristöt. Tuhkakaapuyökköset lentävät yöllä ja käyvät kukilla mutta tulevat lähisukulaistensa tapaan vain harvoin valolle. Perhosia tavataan jokseenkin poikkeuksetta vain yksitellen. Toukat syövät öisin kukintoja ja piilottelevat päivisin. Kotelo talvehtii, joskus useamman kerran.

## Ravintokasvi
Toukan ravintokasveja ovat mykerökukkaiset, etenkin ukonkeltanot (*Hieracium*) ja valvatit (*Sonchus*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bestimmungshilfe des Lepiforums 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
* Luonnontieteellinen keskusmuseo
Stepas Butautas

**Stepas Butautas** (, 25. elokuuta 1925 Kaunas – 22. maaliskuuta 2001 Kaunas) oli Neuvostoliittoa kilpaurallaan edustanut liettualainen koripalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.

Butautas saavutti olympiahopeaa Neuvostoliiton koripallomaajoukkueen pelaajana Helsingissä 1952. EM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuosina 1947, 1951 ja 1953.

## Lähteet
* Stepas Butautas Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Savukaapuyökkönen

**Savukaapuyökkönen** (*Cucullia lactucae*) on kaapuyökkösiin lukeutuva, melko kookas, harmaa yöperhoslaji. Se on Suomessa eteläinen ja melko harvinainen tuttavuus, jonka löytää tyypillisimmin toukkana.

## Koko ja ulkonäkö
Savukaapuyökkösen kanssa erityisen samannäköisiä ovat tuhkakaapuyökkönen (*Cucullia lucifuga*) ja kellerväkaapuyökkönen (*Cucullia umbratica*) eikä kolmikon perhosia ole helppoa erottaa toisisaan. Savukaapuyökkösen etusiivet ovat pitkät, pituuteensa nähden leveämmät kuin tuhkakaapuyökkösellä, ulkoreunasta selvästi pyöristyneet ja pohjaväriltään puhtaan vaalean harmaat. Siivissä ei ole kovin selkeää kuviointia, vain muutama tumma pitkttäisviiru eivätkä yökköstäplät juuri erotu. Takasiivet ovat tumman harmaat, tyvestä hieman vaaleammat ja koiraalla vaaleammat kuin naarailla. Takaruumiin tyvi on selkäpuolelta kokonaan vaaleanharmaa. Siipiväli 44&ndash;48 mm.

Toukka on räikeän kelta-valkoinen laajoilla mustilla täplillä.

## Levinneisyys ja lentoaika

Savukaapuyökkösen levinneisyys kattaa Euroopan läntisimpiä ja pohjoisimpia osia lukuun ottamatta, ja ulottuu idässä Siperian itäosiin. Suomessa se on levinneisyydeltään vahvasti lounaispainotteinen, mutta on viime vuosina levinnyt rannikkoa pitkin itään ja jonkin verran myös sisämaahan. Esiintymisalueen pohjoisraja on suunnilleen Pori-Tampere-Imatra-linjalla. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena kesäkuun alusta elokuulle.

## Elinympäristö ja elintavat
Lajin elinpaikkoja ovat lämpimät hiekka- tai sorapohjaiset maastot sekä kuusimetsien reunat, rannat ja kulttuuriympäristöt. Esiintyminen on paikoittaista. Perhoset lentävät yöllä, käyvät kukilla, ja tulevat jossain määrin myös valolle. Aikuisia perhosia tavataan kuitenkin vain harvoin ja yksitellen, ellei niitä erikseen toukista kasvata. Sen sijaan toukkia saattaa löytyä suuriakin määriä. Kotelo talvehtii maaperässä kotelokopan suojaamana.

## Ravintokasvi
Toukan ravintokasveja ovat etenkin jänönsalaatti (*Mycelis muralis*) sekä keltanot (*Hieracium*) ja valvatit (*Sonchus*), joskus muutkin mykerökukkaiset.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bestimmungshilfe des Lepiforums 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
* Luonnontieteellinen keskusmuseo
A. Hakkarainen

**Aaro Hakkarainen**, kirjailijanimi **A. Hakkarainen** (12. syyskuuta 1848 – (haudattu 22. lokakuuta) 1931 Kuopio) oli suomalainen Kuopiossa asunut kansanrunoilija ja arkkiveisujen tekijä.

Ensimmäisiä runoja Hakkarainen kokoili alle 20-vuotiaana kuten runot "Lauluja nälkävuodesta 1867", "Konstikauppiaista", ja "Äkäisistä äideistä". Kaikkiaan vuoteen 1920 saakka Hakkarainen oli kokoillut yli 40 runoa. Hakkaraisen runoista voidaan mainita myös "Runo Nurmes-kauppalasta ja L. 1 v. 1911" sekä omalla kustannuksellaan Savonlinnassa vuonna 1903 julkaisemansa "Runo huonosta ajasta".

Hakkarainen oli alkujaan ammatiltaan poliisi ja hänen poikansa oli maanmittausinsinööri ja näytelmäkirjailija Aaro Hakkarainen. Hakkaraisen ensimmäinen puoliso oli Greta Lovisa (o.s. Rissanen; kuollut 1885). Toinen puoliso oli Hilda (o.s. Kähkönen). Viimeisinä vuosinaan Hakkarainen asui Kuopion Karhossa.

## Teoksia
* *Runo sunnuntaista ja juhlapäivistä*. Etelä-Sawon kirjapaino, Savonlinna 1911
* *Kertomus [[Titanic]]-laiwan haaksirikosta*. Pohjois-Karjalan kirjapaino, Joensuu 1912
* *Kuusi laulua : Laulu Kuopion kiwikirkosta, Titanickin hymni 1921, Piirileikkilauluja, Piirilaulu, Laulu*. Savon työväen kirjapaino, Kuopio 1915
* *Historiallinen runo 1916 ihmiskunnan alkuajoilta ja nykyisestä naisten tasa-arvolta*. Sanan walta, Kuopio 1916
* *Laulu weljesmurhasta huhtikuulta 1916 Iisalmenpit. Pörsämäenkylästä*. Sanan walta, Kuopio 1916
* *Runo 1916 maataloudelliselta alalta*. Sanan walta, Kuopio 1916
* *Laulu Kalliista ajasta w. 1919, Laulu Euroopan sodasta 1931/7 14*. Sanan walta, Kuopio 1917
* *Laulu 1917 [[nikolai II|Nicolai II]]:sta ja [[Rasputin|Rasputiinista]]*. Sanan walta, Kuopio 1920
* *Laulu Valkoisen Suomen [[Kieltolaki (Suomi)|kieltolaista]] v. 1914*. Tekijä, Kuopio 1924

## Lähteet
* Teosluettelo Fennica Suomen kansallisbibliografia
* Jyväskylän yliopiston kirjaston arkkiveisukokoelma : A. Hakkarainen 

### Viitteet
Kazys Petkevičius

**Kazys Petkevičius** (, 1. tammikuuta 1926 Steigviliai – 14. lokakuuta 2008 Kaunas) oli Neuvostoliittoa kilpaurallaan edustanut liettualainen koripalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.

Petkevičius saavutti olympiahopeaa Neuvostoliiton koripallomaajoukkueen pelaajana Helsingissä 1952 ja Melbournessa 1956. EM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuosina 1947 ja 1953 sekä pronssia vuonna 1955.

## Lähteet
* Kazys Petkevičius Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet