Belgianpaimenkoira tervueren

**Belgianpaimenkoira tervueren** (, ) on belgialainen koirarotu. Joissain maissa siitä käytetään lisäksi lyhennettä *tervuren* tervuerenin sijaan. Tervueren eroaa muista muunnoksista pitkällä punaruskealla tai hopeanharmaalla turkillaan.

Rotu ylsi vuonna 2025 juuri sadan suosituimman koirarodun joukkoon Suomessa. Vuosina 2020–2025 Suomessa syntyi joka vuosi noin sata tervuerenia.

## Ulkonäkö
Belgianpaimenkoira on keskikokoinen koira (säkäkorkeus uroksella 62, nartulla 58 cm), joka on suunnilleen yhtä pitkä kuin korkea. Korvien tulee olla pystyt ja ilmeen tarkkaavainen, älykäs ja valpas. Häntä riippuu levossa ollessa alhaalla ja kohoaa liikkeessä ylös. Tervueren eroaa groenendaelista ainoastaan värinsä ja hieman lyhyemmän karvansa perusteella. 

### Karvapeite
Karvapeite on pitkä ja sileä, ja muodostaa röyhelömäisen kauluksen niskan ympärille, joka ulottuu eturintaan asti. Uroksen karva on varsinkin kaulassa ja eturinnassa pidempää ja tuuheampaa kuin nartun, mikä onkin huomattavin sukupuolten välinen ulkoinen eroavaisuus. Muunnoksen erityispiirre on punaruskea tai hopeanharmaa turkki, jossa karvankärjet ovat mustat. Tämä väritys tunnetaan nimellä hiilikko (*charbonné*) ja vastaa joidenkin muiden rotujen seesamia, soopelia tai riistanväriä eli agoutia. Punahiilikko on värityksistä hopeahiilikkoa toivotumpi. Jokin verran esiintyy myös hiilikoita, joiden pohjaväritys on hiekanvaalea eli fawn, mutta tätä pidetään erittäin epätoivottuna ominaisuutena. Koiran maskin tulisi olla aina musta ja ulottua kirsun päästä otsaan asti.


Kuva:Belgian Tervuren.jpg|Punahiilikko
Kuva:Himbis Happy Hana.jpg|Hopeahiilikko


## Luonne ja käyttäytyminen
Belgianpaimenkoirat ovat vilkkaita ja aktiivisia. Ne tarkkailevat jatkuvasti mitä niiden ympärillä tapahtuu ja puolustavat tarvittaessa isäntäänsä. Ne suhtautuvat vieraisiin tyypillisesti epäluuloisesti synnynnäisen vahtiviettinsä vuoksi. Niissä esiintyy kuitenkin myös heikkohermoisuutta, pehmeyttä sekä paukkuarkuutta. 

Rodunomaisesta herkyydestä huolimatta belgianpaimenkoiria käytetään nykyisin monipuolisesti eri palvelukoiralajeissa. Erityisesti hyvin rotu on menestynyt haku- ja yleiskokeessa sekä pelastuskoirakokeessa.  

Nykyisin tervueren on saavuttanut hyviä tuloksia muun muassa agility-kilpailuissa ja se sopii sekä harrastus- että näyttelykoiraksi. Se on aktiivisuudestaan huolimatta nykyisin suositumpi näyttely- kuin käyttökoirana, ja runsaan, kauniin karvapeitteensä ansiosta pärjääkin usein paimenkoirien ryhmäkehässä hyvin groenendaelin ohella.

## Alkuperä
Belgianpaimenkoirat ovat alkujaan lammaskoiria. Tervueren-muunnos on saanut nimensä Tervurenin kylästä, joka sijaitsee Flanderin Brabantissa lähellä Brysseliä. Siellä asui kuuluisa kasvattaja herra Corbeel, joka risteytti mustia ja hiekanvärisiä (fawn) koiria keskenään 1900-luvun alkupuolella. Kaikki belgianpaimenkoiran eri muunnokset yhdistettiin vuonna 1892 virallisesti samaan rotuun kuuluviksi, mutta alussa tervueren ja groenendael luokiteltiin samaksi muunnokseksi nimeltä pitkäkarvainen belgianpaimenkoira. Vielä nykyisinkin groenendael-pentueisiin saattaa syntyä puna- tai hopeahiilikon värisiä pentuja, jotka rekisteröidään värityksen perusteella tervuereneiksi. Samoin tervueren-pentueisiin syntyy toisinaan mustia pentuja, joiden kohdalla menetellään päinvastaisesti.

## Terveystilanne
Tervueren elää usein sangen pitkäikäiseksi. Rodun keskimääräinen elinikä on noin 11 vuotta, kun tarkastellaan vuosina 2011–2025 kuolleita rodun edustajia. Tyypillisimmät kuolinsyyt ovat vanhuus, syöpäsairaudet sekä luuston ja nivelten sairaudet. Tervuerenin merkittävimmät terveysongelmat ovat kyynärniveldysplasia, muutamat silmäsairaudet, epilepsia, mahasuolikanavan syöpä ja ja kivesviat. Rodulla esiintyy keskimääräistä koirarotua enemmän mahasuolikanavan syöpää.

Jopa noin 88 %:lla tervuerenista on terveet lonkat (Suomen Kennelliiton arvosteluasteikolla A tai B), kun taas kohtalaista tai vaikeaa lonkkaniveldysplasiaa esiintyy vain 3 %:lla rodun edustajista (Suomen Kennelliiton arvosteluasteikolla D tai E). Eriasteista kyynärniveldysplasiaa esiintyy 13 %:lla rodun edustajista. Erilaisista silmäsairauksista rodulla esiintyy jonkun verran keratiittia ja kaihia. Tervuerenin PEVISA-ohjelmassa on pakollinen lonkkakuvauslausunto, kyynärkuvauslausunto ja silmälausunto.

Epilepsia on toistuvia kohtauksia aiheuttava aivojen sähköisen toiminnan häiriö. Kohtauksien luonne vaihtelee ja koiralla voi olla tajunnan, motoriikan, sensorisen toiminnan, autonomisen hermoston ja/tai käyttäytymisen häiriöitä. Kohtauksen aikana koira voi olla tajuissaan tai tajuton. Tervuereilla esiintyy jonkun verran epilepsiaa.

Koirilla kivekset laskeutuvat niiden synnyinsijoiltaan vatsaontelon takaseinämän vierestä nivuskanavan kautta kivespusseihin syntymän jälkeen. Koirilla kivesviasta puhuttaessa tarkoitetaan yleensä piilokiveksisyyttä, jolloin toinen tai molemmat kivekset ovat jääneet laskeutumatta kivespusseihin. Tervuereneilla esiintyy jonkun verran kivesvikaa.

Tervuerenit ovat yhtä sisäsiittoisia koirarotuja kuin muutkin. Geenitutkimuksessa vähiten sisäsiittoinen koirarotu oli sekarotuinen ja sen jälkeläisen sisäsiittoisuusluku oli 0,037. Serkusten jälkeläisen sisäsiittoisuusluku on 0,0625 ja täyssisarusten jälkeläisellä luku on 0,25, mikä on melkein sama kuin keskimääräisellä rotukoiralla. Tervuerenin jälkeläisen luku on 0,20. Yleisellä tasolla sisäsiittoisuus lisää sairastavuutta ja heikentää rodun elinvoimaa.

## Katso myös
*Belgianpaimenkoira groenendael
*Belgianpaimenkoira malinois
*Belgianpaimenkoira laekenois
*Saksanpaimenkoira
*Pitkäkarvainen hollanninpaimenkoira
*Tšekinpaimenkoira

## Lähteet
*Tapio Eerola: *Suomen koirarodut*. Kustannusosakeyhtiö Tammi 1997.
*Belgianpaimenkoirien rotumääritelmä
*Finbelge – Suomen Belgianpaimenkoirayhdistys ry
*KoiraNet-jalostustietojärjestelmä
### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Belgianpaimenkoirien rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf)
*Käyttöbelgi.info – Käyttölinjaisten belgianpaimenkoirien info ja tietokanta