Prolog

**Prolog** on tunnetuin logiikkapohjainen ohjelmointikieli. Nimi *Prolog* on lyhenne ranskan kielen sanoista **''PRO**grammation en **LOG**ique'', sananmukaisesti logiikkaohjelmointi. Kielen kehittivät vuonna 1972 Alan Colmerauer, Philippe Roussel ja Robert Kowalski vaihtoehdoksi LISPille.

Logiikkaohjelmointikielenä Prolog poikkeaa melkoisesti proseduraalisista "tavallisista" ohjelmointikielistä. Kielellä tehdyt ohjelmat muodostuvat käskyjen sijaan säännöistä ja kyselyistä. Kyselyllä pyritään selvittämään, pystytäänkö se johtamaan säännöistä käsin.

## Yksinkertaiset faktat ja säännöt

Yksinkertaisimmillaan prolog-ohjelma koostuu yhdestä faktasta, esimerkiksi


```prolog
sataa.
```


Ohjelman syöttämisen jälkeen voidaan prolog-tulkille esittää sama lause kyselynä, jolloin prolog vastaa "yes".

Monimutkaisemmat faktat kertovat olioiden ominaisuuksia ja suhteita, esimerkiksi


```prolog
kaunis(maija).
 kaunis(liisa).
 rikas(matti).
 isa(matti, maija).
 suhteessa(liisa, pekka, avoliitto).
```


Tällöin kyselyssä voidaan käyttää muuttujaa. Muuttuja alkaa prologin syntaksissa isolla alkukirjaimella. Esimerkiksi kysely "kaunis(X)." antaa tulokseksi ensin "maija" ja sitten "liisa"; prologilla siis voidaan hakea kaikki kyselyyn sopivat vastaukset.

Säännön merkkinä on :- -merkkiyhdistelmä. Jos on kurjaa kun sataa ja tuulee, se kerrotaan prologille


```prolog
kurjaa :- sataa, tuulee.
```


Säännöissä voidaan käyttää muuttujia kuvaamaan haluttuja faktojen yhteyksiä:


```prolog
vaimoehdokas(X) :- kaunis(X), isa(Y, X), rikas(Y).
```


Näiden ohjelmarivien jälkeen voidaan joko kysyä onko liisa sopiva vaimoehdokas, tai etsiä kaikki sopivat. Kyselyt ovat "vaimoehdokas(liisa)." ja (muuttujan nimellä ei ole tässä merkitystä) "vaimoehdokas(Nimi)". Prolog osaa hakea isän Y tiedot faktasta, joten sitä ei tarvitse erikseen syöttää.

## Rekursiiviset säännöt

Prologin edut näkyvät vasta rekursiivisissa ohjelmissa, jossa sääntö määritellään itsensä kautta. Esimerkiksi luonnolliset luvut voidaan määritellä kahdella säännöllä: 1) nolla on luonnollinen luku ja 2) jokaisella luonnollisella luvulla on seuraaja, joka on myös luonnollinen luku. Prologilla tämä sanottaisiin


```prolog
luku(0).
 luku(s(X)) :- luku(X).
```


Tällöin kysely "luku(X)." antaisi vastauksia "0", "s(0)", "s(s(0))", s(s(s(0)))" jne. rajattomasti.

Vastaavasti esimerkiksi esi-isä on joko isä tai isän esi-isä, siis


```prolog
esi_isa(X, Y) :- isa(X, Y).
 esi_isa(X, Y) :- isa(Z, Y), esi_isa(X, Z).
```


Tällöin prologin ongelmat toisaalta jo nousevat esiin. Periaatteessa viimeisin sääntö olisi voitu kirjoittaa toisinpäin, siis "esi_isa(X, Y) :- esi_isa(X, Z), isa(Z, Y).", mutta prologin suoritusjärjestyksen vuoksi tämä johtaisi ikuiseen silmukkaan kyselyssä.

## Käyttö
Prologia käytetään muun muassa tekoälysovelluksien tekemiseen.  Prolog sai paljon mainetta 1980-luvulla kun se valittiin Japanissa kaavailtujen "viidennen sukupolven tietokoneiden" ohjelmointikieleksi.

Vuonna 1986 Borland julkaisi Turbo Prologin DOSille. Myöhemmin julkaistiin Visual Prolog.

## Katso myös
* Predikaattilogiikka
*Symbolinen logiikka ja Prolog

## Lähteet

## Kirjallisuutta

*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Prolog toteutuksia
**SWI-Prolog 
***Try SWI-Prolog online
**Scryer Prolog
**GNU Prolog
**SICStus 
**YAProlog 
**Ciao Prolog 
**Strawberry Prolog 
** Visual Prolog