open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bollebygdin kirkko

**Bollebygdin kirkko** () on kirkkorakennus, joka sijaitsee Bollebygdin kunnassa Ruotsissa. 

Paikalla on aikaisemmin sijainnut puukirkko, joka korvattiin keskiaikaisella kirkolla. Väkiluvun kasvettua keskiaikainen kirkko jäi pieneksi ja sillä oli suuri remontin tarve, joten päätettiin rakentaa uusi kirkko. Rakennustyöt aloitettiin syksyllä 1843 ja vuotta myöhemmin alkoi jumalanpalveluskäyttö, vaikkei kirkko ollut vielä valmis. Kirkko vihittiin käyttöön vuonna 1849. Aluksi kirkossa oli istumapaikat tuhannelle ihmiselle, nykyisin tilaa on 450 hengelle. 

Alttaritaulu on vuodelta 1704 ja saarnastuoli vuodelta 1702. Molemmat ovat Anders Ekebergin tekemiä ja ne on siirretty vanhasta kirkosta. Alttaritaulussa on kuvina Jeesuksen syntymä, Jeesus ristillä Golgatalla ja Jeesuksen ylösnousemus pääsiäisaamuna. Vanhin esine kirkossa on kastemalja, jonka oletetaan olevan tehty ennen 1200-luvun puoliväliä.

Kirkossa on kahdet urut: 21-äänikertaiset on rakennettu 1936 ja neliäänikertaiset 1977.

## Lähteet
* Bollebygds församling: Bollebygds kyrka 

## Aiheesta muualla

* Bebyggelseregistret
Tyynenmeren taistelut (ensimmäinen maailmansota)

**Tyynenmeren taistelut** on ensimmäisen maailmansodan taisteluita, joita käytiin Tyynellämerellä ja Aasiassa. Saksan siirtokunnat olivat huonosti varustautuneet sotaan ja laivastokin vetäytyi pian Saksaan. Ympärysvallat valloittivat siirtokunnat jo ensimmäisenä sotavuonna, eikä maaliskuun 1915 jälkeen suurempia sotatoimia enää käyty.

Sodan ensimmäisiä yhteenottoja oli Saksan Samoan miehitys, jossa 1&nbsp;000 uusiseelantilaista sotilasta miehitti Samoan ilman vastarintaa. Elokuussa keisarillisen Japanin laivasto aloitti Tsingtaon piirityksen. Tsingtao oli merkittävä Saksan laivastotukikohta Kiinassa, jota suojasi 3&nbsp;650 sotilasta. Syyskuussa australialaiset valloittivat Saksan Uuden-Guinean ja japanilaiset miehittivät Mariaanit, Karoliinit ja Marshallinsaaret. Lokakuussa Japani aloitti hyökkäyksen Tsingtaoa vastaan, joka antautui marraskuun alussa.

Saksan Itä-Aasian laivue päätettiin siirtää takaisin Saksaan heti Tsingtaon piirityksen alettua. Amiraali Maximilian von Spee kokosi laivueen Paganin edustalle ja suuntasi Etelä-Amerikan kautta Eurooppaan. Risteilijä *[[SMS Emden (1908)|SMS Emden]]* siirrettiin Intian valtamerelle häiritsemään kauppalaivoja, ja menestyi siinä marraskuuhun 1914 saakka, jolloin *Emden* upposi Kookossaarten taistelussa. Von Spee voitti brittiläisen laivasto-osaston Chilen rannikolla Coronelin taistelussa, mutta hävisi Falklandsaarten taistelun kuukautta myöhemmin joulukuussa 1914. Ainoastaan yksi risteilijä selvisi Saksaan.

## Lähteet
Lentopallon miesten maailmanmestaruuskilpailut 2006

**Lentopallon miesten maailmanmestaruuskilpailut 2006 **pelattiin Japanissa 17. marraskuuta – 3. joulukuuta 2006. Maailmanmestaruuden voitti Brasilia.

## Mitaliottelut

## Lopulliset sijoitukset

## Lähteet
* http://www.todor66.com/volleyball/World/Men_2006.html
Erik Isomaa

**Karl Erik Isomaa** (9. syyskuuta 1913 Uudenkaarlepyyn maalaiskunta - 4. helmikuuta 1994 Helsinki) oli sähköliesiä valmistaneen Oy Slev Ab:n perustaja ja toimitusjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvon.  

## Elämäkerta
Isomaan vanhemmat olivat konepajatyöläinen Immanuel Isomaa ja Ida Nikonen. Kolmetoistalapsinen perhe muutti vuonna 1918 Pietarsaareen. Isän kuoltua vuonna 1923 Isomaa joutui jättämään koulun kesken. Hän meni töihin Junnilan sähköasennusliikkeeseen 13-vuotiaana, missä tutustui myös sähkökojeiden ja laitteiden valmistukseen. Strengbergin tupakkatehtaassa työskennellessään hän hankki kirjekurssien avulla lisätietoja tekniikasta ja toimi vapaa-aikanaan radioasemalla lähestystekniikan hoitajana. Vuonna 1935 Isomaa lähti opiskelemaan Helsinkiin, mutta päätyi työskentelemään Fenno-Radion palvelukseen. Syksyllä 1939 hän perusti Sven Nylundin kanssa yrityksen *Sähkö-Lämpö-Elektro-Värme*, jonka nimi lyheni pian muotoon Slev. Yritys valmisti ensin teollisia silitysrautoja ja sähkölämmitteisiä kamiinoita, sodan jälkeen erityisesti keittolevyjä ja myöhemmin myös leivänpaahtimia. Oman tehdasrakennuksen Slev sain Pitäjänmäelle vuonna 1947 sekä vuonna 1958 Espoon Kauklahteen. Yrityksen päätuotteeksi tulivat sähköliedet, vaikka se valmisti myös muun muassa liesituulettimia ja sähkökiukaita. Slevin *Kuningasliesi* oli Suomen myydyin liesimalli 1950-luvun lopussa. Yrityksensä Isomaa myi 1960-luvun lopussa Electroluxille. Se myi kuitenkin Slevin pian edelleen Strömbergille, joka lopetti Kauklahden tehtaan tuotannon.

Teollisuusneuvoksen arvon Isomaa sai vuonna 1968. Hänen puolisonsa Ilona Maattola (s. 1909) työskenteli itsekin Slevin konttorissa ja heidän poikansa Risto Isomaa (s. 1941) ehti toimia Slevin myyntijohtajana lyhyen aikaa ennen yrityksen myyntiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Arjen historiaa: Isomaa esittelee sähköliettä (Viitattu 11.9.2014)
* Isomaan patentti US3400248 A "Electric steam bath stove" (englanniksi, julkaistu 3.9.1968) (Viitattu 11.9.2014)
* Isomaa, Erik 1960. Slev 1940-1960. Espoo: Slev. 32 s.
Dalarön kirkko

**Dalarön kirkko** () on kirkkorakennus Haningen kunnassa Ruotsissa. Kirkon rakentaminen on ajoitettu vuosien 1649 ja 1652 välille. 

1780-luvulle asti rakennus oli suorakulmainen harjakattoinen hirsirakennus, jossa oli sakaristo pohjoisosassa. Kirkkoa korjattiin vuosina 1786-1787, jolloin seiniä korotettiin ja ne päällystettiin laudalla, katon muoto uusittiin sekä tehtiin muutoksia sisätiloissa. Seurakunta sai lahjoituksen 1780-luvulla uutta kirkkoa varten. Lahjoittaja Carl Christian Gyldenerin kuoleman jälkeen tehtiin päätös, että uuden kirkon sijasta tehdään perusteellinen remontti, joka sitten antoi rakennukselle sen muodon ja ulkonäön, joka sillä nykyisinkin on. 

Viimeisimmässä, vuonna 1936 tehdyssä restauroinnissa arkkitehti Einar Lundbergin ajatuksena oli vahvistaa 1780-luvun luonnetta rakennuksessa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Bebyggelseregistret
Lesbos (kunta)

**Lesbos** ( eli Δήμος Λέσβου, *Dímos Lésvou*) oli Kreikan kunta, joka sijaitsi Lesboksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Kunnan pinta-ala oli 1&nbsp;632,8 neliökilometriä ja väkiluku 86&nbsp;436 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus oli Mytilíni.

Lesboksen kunta käsitti koko Lesboksen saaren. Sen lisäksi kuntaan kuuluivat seuraavat pienemmät saaret: pohjoisrannikon Ágios Geórgios, etelärannikon Ágios Geórgios, Ágios Vasíleios, Garmpiás (Kalloní), Kavaloúros (Sedoúsa), Kýdonas, Megalonísi, Mikró Nisí, Pámfyllo, Póchis, Prasológos, Skordonísi, ja Telóni (Megalonísi Gavvathá) sekä Tomaronísian saaret eli Áspri Plakoúda, Asprónisos, Barmpaliás, Mávri Plakoúda, Panagiá ja Tsoukalás.

Lesboksen kunta syntyi, kun Agía Paraskeví, Agiásos, Eresós-Ántissa, Evergétoulas, Géra, Kalloní, Loutrópoli Thermís, Mantamádos, Míthymna, Mytilíni, Pétra, Plomári ja Polichnítos yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kunta lakkautettiin ja jaettiin vuonna 2019 Kleisthenes I -suunnitelman mukaisesti kahdeksi kunnaksi, jotka ovat Mytilíni ja Länsi-Lesbos.

## Kunnan osat

Lesboksen kunta muodostui 13 kunnallisyksiköstä, jotka vastaavasit Kallikrates-uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset olivat:

## Lähteet
Sámos (kunta)

**Sámos** ( eli Δήμος Σάμου, *Dímos Sámou*) oli Kreikan kunta, joka sijaitsi Sámoksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Kunnan pinta-ala oli 476 neliökilometriä ja väkiluku 32&nbsp;977 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus oli Sámoksen kaupunki.

Sámoksen kunta käsitti koko Sámoksen saaren. Sen lisäksi kuntaan kuuluivat seuraavat pienemmät saaret: Ágios Ioánnis, Ágios Nikólaos, Diapórti, Kasonísi, Makróniso, Pláka, Prasonísi, Samiopoúla ja Vareloúdi.

Sámoksen kunta syntyi, kun Karlóvasi, Marathókampos, Pythagóreio ja Vathý yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kunta lakkautettiin ja jaettiin vuonna 2019 Kleisthenes I -suunnitelman mukaisesti kahdeksi kunnaksi, jotka ovat Anatolikí Sámos (”Itä-Sámos”) ja Dytikí Sámos (”Länsi-Sámos”).

## Kunnan osat

Sámoksen kunta muodostui neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastasivat Kallikrates-uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset olivat:

## Lähteet
Helmi Hollström

**Helmi Marleena Hollström** (s. 31. joulukuuta 2001) on suomalainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä. Hän kirjoittaa ja säveltää musiikkia artistinimellä **helmi marleena**.

Lapsena Hollström on esiintynyt televisio-ohjelmissa *[[The Voice Kids]]* ja **'. Lisäksi hän on juontanut [[Pikku Kakkonen|''Pikku Kakkosta'']] ja esiintynyt [[Talent Suomi (3. tuotantokausi)|''Talent Suomen'']] 3. tuotantokaudella.

== Ura ==
Hollström alkoi esiintyä 7-vuotiaana. Vuonna 2010 hän esiintyi Tampere-talossa ''[[Sound of Music (musikaali)|Sound of Music]]'' -musikaalissa Gretl Von Trappin roolissa. Vuonna 2012 hän esiintyi musikaaleissa ''Annie'' Tampere-talossa ja ''Liz'' [[Tampereen Työväen Teatteri]]ssa. [[Tampereen Teatteri]]ssa hän esiintyi vuoden 2014 ''[[Les Misérables (musikaali)|Les Misérables]]'' -musikaalissa. Lisäksi Hollström on ollut mukana oopperoissa ''[[Taikahuilu]]'' (2011) ja ''[[Hannu ja Kerttu]]'' (2012). Hollström esiintyi myös Tampereen Työväen Teatterin musikaaleissa ''Desirée'' ja ''Viulunsoittaja Katolla''. Vuonna 2014 Hollström voitti Seinäjoen Tangojuniori-laulukilpailussa.

Hollström on juontanut [[Pikku Kakkonen|Pikku Kakkosta]]. Hän kilpaili ''[[The Voice Kids]]'' -musiikkiohjelmassa vuonna 2014 [[Diandra Flores|Diandran]] joukkueessa. Hän pääsi ohjelmassa finaaliin. Hän on myös esiintynyt TV2:lla lastenelokuvassa '' (2014)'' Empun roolissa. [[Talent Suomi (3. tuotantokausi)|''Talent Suomessa'']] hän eteni neljänteen semifinaaliin ja esiintyi Iina Virtasen kanssa lauluesityksellä ''[[Leevi and the Leavings|Leevi and the Leavingsin]]'' kappaleella "Muotitietoinen".

Hollström julkaisi 4. huhtikuuta 2025 ensimmäisen kappaleensa ''Kevätjuhla'' artistinimellä Helmi Marleena. Hollström on itse sekä kirjoittanut että säveltänyt debyyttinsä. Kansikuvataiteesta vastaa Venla Leinvuo.. Toinen kappale ''Syntymämerkit'' julkaistiin 30. toukokuuta 2025. Kappaleella esiintyy Helmi Marleenan lisäksi indiepop-musiikintekijä Asla Jo. Laulua ovat olleet mukana kirjoittamassa Emmi Johanna Karoliina Haapaniemi (Asla Jo), Helmi Hollström, Konsta Laaksonen ja Paavo Korhonen, joka on ollut myös laulun tuottajana. Helmi Marleenan ensimmäinen cover-kappale ''Rakkaalleni'' julkaistiin 20. kesäkuuta 2025. Kappale on samanniminen tulkinta [[PMMP]]-yhtyeen 2012 julkaistusta laulusta. Se julkaistiin osaksi myös täydentämään tulevan 2025 syksyn Surullinen tyttö -kiertueen settilistaa. Helmi marleenan neljäs single ''Kuka kuuntelee sua nyt''  julkaistiin 5. syyskuuta 2025. 

Sydänsuruja, ihmissuhteiden ja kasvamisen teemoja käsittelevä melankolinen indiefolk -EP ''sydän sydän sydän'' julkaistiin 9.10.2025. Se koostuu seitsemästä kappaleesta.

== Diskografia ==
**Singlet'''

## Tausta
Hollström kävi peruskoulun Tampereen yliopiston normaalikoulussa ja valmistui ylioppilaaksi Tampereen yhteiskoulun lukiosta. Hänen perheeseensä kuuluu vanhemmat, isoveli ja isosisko. Hollström on käynyt laulutunneilla Tampereella ja soittanut pianoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Helmi Hollström Instagramissa
Sýros-Ermoúpoli

**Sýros-Ermoúpoli** ( eli Δήμος Σύρου-Ερμούπολης, *Dímos Sýrou-Ermoúpolis*) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Sýroksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Kunnan pinta-ala on 83,6 neliökilometriä ja väkiluku 21&nbsp;507 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Ermoúpoli.

Sýros-Ermoúpolin kunta käsittää koko Sýroksen saaren. Sen lisäksi kuntaan kuuluvat seuraavat pienemmät saaret: Áspro, Didými, Foúis, Glaronísi, Gyáros, Náta, Psathonísi, Schinonísi, itärannikon Strongyló, lounaisrannikon Strongyló ja Varvaroúsa.

Sýros-Ermoúpolin kunta syntyi, kun Áno Sýros, Ermoúpoli ja Poseidonía yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Sýros-Ermoúpolin kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Σύρου-Ερμούπολης. Sýros-Ermoúpolin kunnan verkkosivut.
Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut 2000

**Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut** järjestettiin vuonna 2000 neljännen kerran. Kilpailut pidettiin Espanjan Valenciassa 14.–17. joulukuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN.

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Mitalitaulukko
&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;Isäntämaa

## Lähteet
*Tulokset
UKUSA-sopimus

**UKUSA-sopimus** (engl. *United Kingdom – United States of America Agreement* tai *UKUSA Agreement*) on Yhdistyneen kuningaskunnan, Yhdysvaltojen, Kanadan, Australian ja Uuden-Seelannin välinen sopimus, jonka tarkoituksena on signaalitiedustelua koskeva yhteistyö. Tiedusteluoperaatioiden liittoutuma tunnetaan puhekielisellä nimellä **Five Eyes**. Salaisiksi luokitelluissa asiakirjoissa käytetään lyhennystä FVEY. Yksittäisten maiden lyhenteet ovat GBR, USA, CAN, AUS ja NZL.

## Historia

Vuonna 1941 tehtyyn Atlantin julistukseen liittyvään epäviralliseen sopimukseen pohjautuva salainen valtiosopimus uusittiin vuonna 1943 BRUSA-sopimuksella, joka solmittiin virallisesti 5. maaliskuuta 1946 Yhdistyneen kuningaskunnan ja Yhdysvaltojen välillä. Seuraavina vuosina siihen liittyivät Kanada, Australia ja Uusi-Seelanti. UKUSA-yhteisöön liittyi myös "kolmannen tason" maita, kuten Länsi-Saksa, Filippiinit ja useita Pohjoismaita.

Suuri osa tiedon jakamisesta tapahtuu Stoneghost-koodinimellä tunnetun verkoston kautta. Verkoston on väitetty sisältävän "joitakin läntisen maailman tarkimmin vartioiduista salaisuuksista". Tiedon jakamista koskevien sääntöjen lisäksi sopimuksessa virallistettiin ja vahvistettiin Britannian ja Yhdysvaltojen välinen "erityissuhde".

Koska sopimus oli luokiteltu salaiseksi valtiosopimukseksi, sen olemassaolo ei ollut Australian pääministerin tiedossa ennen vuotta 1973. Sen olemassaolo paljastettiin yleisölle vasta vuonna 2005. Britannia ja Yhdysvallat julkaisivat koko sopimuksen tekstin ensimmäisen kerran 25. kesäkuuta 2010. Pian julkaisun jälkeen *[[Time]]*-lehti tunnisti seitsensivuisen UKUSA-sopimuksen yhdeksi kylmän sodan tärkeimmistä asiakirjoista.

Edward Snowdenin vuonna 2013 vuotamien asiakirjojen pohjalta tehdyt paljastukset ovat osoittaneet, että kylmän sodan aikaisten ensimmäisen maailman liittolaisten välinen tiedonjako on ripeästi siirtymässä internetin digitaaliseen maailmaan.

## Turvallisuus- ja tiedustelupalveluita
Vaikka UKUSA-liittoutuma usein yhdistetään Echelon-järjestelmään, tiedustelun prosessointi on riippuvainen monesta tiedonlähteestä eikä jaettu tieto ole rajoitettu signaalitiedusteluun. Seuraava taulukko antaa yleiskuvan siihen osallistuvista palveluista ja niiden vastaavista vastuualueista Five Eyes -yhteisössä:

## Katso myös
* Kollektiivinen älykkyys
* Maailmanlaajuista joukkovalvontaa koskevat paljastukset (2013 alkaen)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* UKUSA Agreement – The National Archives 
* UKUSA Agreement  – National Security Agency
Ivailo Mladenov

**Ivailo Petkov Mladenov** (; s. 6. lokakuuta 1973 Vratsa) on uransa jo päättänyt bulgarialainen pituushyppääjä. Mladenov tunnetaan parhaiten siitä, että hän voitti kultaa vuoden 1994 EM-kisoissa Helsingissä. Voittotulos tuossa kilpailussa oli 809. Mladenov osallistui urallaan yksiin kesäolympialaisiin ja kolmiin MM-kisoihin, joissa paras sija tuli vuoden 1993 MM-kisoista Stuttgartista. Mladenovin ennätys on vuonna 1995 Sevillassa hypätty 833.

## Lähteet
*
Límnos (kunta)

**Límnos** ( eli Δήμος Λήμνου, *Dímos Límnou*) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Límnoksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Kunnan pinta-ala on 476 neliökilometriä ja väkiluku 16&nbsp;992 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Mýrina.

Límnoksen kunta käsittää koko Límnoksen saaren. Sen lisäksi kuntaan kuuluvat seuraavat pienemmät saaret: Ágios Nikólaos, Alogonísi, Delfíni, Diavátes, Karkálas, Kastriá, Kómpi, Koukonísi, Sergítsi ja Tigáni (Límnos).

Límnoksen kunta syntyi, kun Atsikí, Moúdros, Mýrina ja Néa Koútali yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Límnoksen kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Λήμνου. Límnoksen kunnan verkkosivut.
Ermoúpoli

**Ermoúpoli** (; ) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Sýros-Ermoúpolin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Ερμουπόλεως, *Dimotikí Enótita Ermoupóleos*) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Sýroksen saaren itärannikolla Sýroksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 13&nbsp;737 ja varsinaisen Ermoúpolin kaupungin väkiluku 11&nbsp;407 (vuonna 2011). Ermoúpoli on Sỳroksen pääkaupunki ja -satama, Sýros-Ermoúpolin kunnan kuntakeskus sekä Etelä-Egean saarten pääkaupunki. Se on myös Kykladien saariryhmän perinteinen keskuskaupunki.

## Historia ja nähtävyydet

Antiikin aikana nykyisen Ermoúpolin paikalla sijaitsi saaren poliksen eli kaupunkivaltion Syroksen kaupunkikeskus. Ermoúpolin kaupungin perustivat 1820-luvulla varhaisemman Áno Sýroksen laajennokseksi Kreikan vapaussodan aikana muualta paenneet kreikkalaiset, jotka kapinoivat osmanivaltaa vastaan. Kaupunki, jonka nimi on suomeksi ”Hermeen kaupunki” kreikkalaisen mytologian kauppiaiden suojelijan mukaan, kehittyi nopeasti merkittäväksi kauppa- ja merenkulkukaupungiksi, ja se oli myös juuri itsenäistyneen Kreikan valtion ensimmäisiä kulttuurisia keskuksia. Elefthérios Venizéloksen kerrotaan sanoneen, että ”Kreikka syntyi uudelleen Ermoúpolissa”. Kaupunkia on kutsuttu myös ”Pieneksi Milanoksi” ja ”Egeanmeren herttuattareksi”.

Ermoúpoli oli koko Kreikan merkittävimpiä satamia aina Korintin kanavan rakentamiseen ja Pireuksen nousuun saakka. Muistona menneestä kaupungissa on suuri määrä uusklassista arkkitehtuuria edustavia rakennuksia, kuten kauppiaiden ja laivanvarustajien kartanoita. Merkittäviin uusklassisiin rakennuksiin kuuluu myös Sýros-Ermoúpolin kunnantalo. Kaupungin tärkeimpiä kirkkoja ovat Vapahtajan kirkastumisen katedraali, Pyhän Nikolaoksen kirkko, Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko sekä Vapahtajan ylösnousemuksen kirkko. Katolinen Pyhän Yrjön katedraali on Áno Sýroksen puolella. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu myös muun muassa Sýroksen arkeologinen museo. Ermoúpolissa toimii yksi Egean yliopiston yksiköistä (osa luonnontieteellistä tiedekuntaa). Sýroksen lentoasema sijaitsee noin kaksi kilometriä kaupungista etelään.

Ermoúpoli toimi lakkautetun Kykladien prefektuurin pääkaupunkina. Ermoúpoli oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Sýros-Ermoúpolin kunnaksi yhdessä Áno Sýroksen ja Poseidonían kanssa.

## Kunnallisyksikön osat

Ermoúpolin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Price

**Price** tarkoittaa ainakin seuraavia:

## Paikkoja
*Price, kunta Kanadan Quebecissa
*Price, kaupunki Yhdysvaltojen Utahissa
*Price, pikkukaupunki Yhdysvaltojen Wisconsinissa
*Pricejoki, Yhdysvallat
*Pricen piirikunta, Yhdysvaltojen Wisconsin
*Pricen jäätikkö, Antarktis
*Price Peak, vuori Antarktiksella
*Price Island, saari Kanadassa
*Mount Price, vuori Yhdysvalloissa
*Mount Price, vuori Kanadassa
*Price, pikkukaupunki Etelä-Australiassa

## Henkilöitä

* Adam Price (s. 1968), brittiläinen poliitikko
* Alan Price (s. 1947), englantilainen laulaja, lauluntekijä, muusikko ja näyttelijä
* Anthony Price (s. 1928), brittiläinen jännityskirjailija
* Carey Price (s. 1987), kanadalainen jääkiekkoilija
* David Price (s. 1955), englantilainen jalkapalloilija
* David Price (s. 1985), yhdysvaltalainen baseballpelaaja
* DeAnna Price (s. 1993), yhdysvaltalainen moukarinheittäjä
* Dolours Price (1950–2013), irlantilainen tasavaltalainen
* George Cadle Price (1919–2011), belizeläinen poliitikko, itsenäisen Belizen ensimmäinen pääministeri
* Gerwyn Price (s. 1985), walesilainen rugbyn- ja dartsinpelaaja
* H. H. Price (1899–1984), brittiläinen filosofi
* Harry Price (1881–1948), brittiläinen paranormaalien ilmiöiden tutkija
* John Price (1920–1991), yhdysvaltalainen kilpapurjehtija 
* Karen Price (k. 1981), walesilainen henkirikoksen uhri
* Katie Price (”Jordan”, s. 1978), brittiläinen glamourmalli, laulaja, televisioesiintyjä ja kirjailija
* Lauren Price (s. 1994), walesilainen nyrkkeilijä ja maailmanmestari
* Leontyne Price (s. 1927), yhdysvaltalainen oopperalaulaja
* Lindsay Price (s. 1976), yhdysvaltalainen televisionäyttelijä
* Lloyd Price (s. 1933), yhdysvaltalainen R&B -muusikko
* Nick Price (s. 1957), zimbabwelainen golfinpelaaja
* Owen Price (s. 1986), englantilainen jalkapalloilija
* Ray Price (1926–2013), yhdysvaltalainen countrymuusikko
* Reynolds Price (1933–2011), yhdysvaltalainen kirjailija
* Ronnie Price (s. 1983), yhdysvaltalainen koripalloilija
* Sean Price (1972–2015), yhdysvaltalainen rap-artisti
* Simeon Price (1882–1945), yhdysvaltalainen golfaaja
* Sterling Price (1809–1967), etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa
* Steven Price (s. 1977), brittiläinen elokuvasäveltäjä
* Stuart Price (s. 1977), brittiläinen elektronisen musiikin tuottaja ja lauluntekijä
* Susan Price (s. 1955), englantilainen lasten- ja nuortenkirjailija
* Thomas Price (s. 1933), yhdysvaltalainen soutaja ja olympiavoittaja
* Toby Price (s. 1987), australialainen erämaa- ja endurokuljettaja
* Tom Price (s. 1954), yhdysvaltalainen lääkäri ja poliitikko
* Vincent Price (1911–1993), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Weston Price (1870–1948), yhdysvaltalainen hammaslääkäri

### Kuvitteellisia henkilöitä
* Elijah Price, *Herra Lasi*, konna elokuvissa *Unbreakable – särkymätön* ja *Glass*
.

## Rakennuksia
*Price Tower, tornitalo Yhdysvaltojen Oklahoman osavaltiossa
*Édifice Price, pilvenpiirtäjä Kanadan Quebecissä
Armstrong Siddeley

**Armstrong Siddeley** oli brittiläinen insinööritoimisto, joka perustettiin vuonna 1919. Yritys oli parhaiten tunnettu autojen ja lentokonemoottorien valmistuksesta.

## Autot
Yrityksen **Armstrong Siddeley Motors** tytäryhtiö valmisti autoja vuosina 1919–1960. 
Armstrong Siddeley Motors muodostettiin vuonna 1919 yhdistämällä yritykset *[[Armstrong Whitworth|Sir W G Armstrong Whitworth and Company]]* ja *the Siddeley Deasy Motor Car Co. Ltd*. Ensimmäinen Armstrong Siddeley -merkkinen auto oli nimeltään 30HP model, jonka tuotanto alkoi vuonna 1919.

Vuonna 1928 Armstrong Siddeley esitteli esivalintaisen puoliautomaattivaihteiston, joka tuli myöhemmin useimpien mallien vakiovarusteeksi.

Vuonna 1952 tehdas esitteli ison Sapphire-mallin, jossa oli 3,4 litran moottori. Myyntiin Sapphire tuli vuonna 1953. Armstrong Siddeley Sapphiren erikoisuus oli nelivaihteinen planeettapyörästövaihteisto, jossa oli sähköinen esivalinta. Sapphire ja sen seuraaja Star Sapphire olivat viimeisiä henkilöautoja, jossa käytettiin sähköistä esivalintaa. Esivalintavaihteisto laajapintaisen hammaskosketuksensa ansiosta kestää vahvaa vääntöä, mutta haittapuolena on painava rakenne.

Armstrong Siddeleyn viimeinen malli oli Star Sapphire, jonka tuotanto päättyi heinäkuussa 1960.

Armstrong Siddeleyn maahantuojana Suomessa toimi 1950-luvulla helsinkiläinen Importer Oy, jonka yhtenä omistajana oli tunnettu sotilasilmailija, majuri Väinö Bremer. Yhtiö toi Suomeen samaan aikaan myös Saab-henkilöautoja. Armstrong Siddeley -tehtaan vuosituotanto oli autotehtaaksi vaatimatonta, noin 1&nbsp;500–3&nbsp;000 autoa. Eräinä vuosina tästä määrästä tuotiin Suomeen jopa kymmenesosa. Suomessa aikoinaan tunnetuksi Armstrong Siddeley -autoksi tuli avolavainen pakettiauto, jossa oli viiden hengen ohjaamo. Näiden autojen suurin yksittäinen ostaja oli Posti- ja lennätinlaitos.

## Lentokonemoottorit
Yrityksen lentokonemoottorien valmistus yhdistettiin Bristol Aero-Engines -yrityksen kanssa Bristol Siddeley -yritykseen vuonna 1958.

## Lähteet
Komotiní

**Komotiní** () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Κομοτηνής, *Dímos Komotinís*), joka sijaitsee Rodópin alueyksikössä Itä-Makedonian ja Traakian alueella. Kaupunki on Itä-Makedonian ja Traakian pääkaupunki sekä Rodópin hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 644,7 neliökilometriä ja väkiluku 66&nbsp;919. Varsinaisen Komotinín kaupungin väkiluku on 50&nbsp;990 (vuonna 2011).

Nykyinen Komotinín kunta muodostui, kun Komotiní, Aígeiros ja Néo Sidirochóri yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

Komotinín kaupungissa toimii neljä Traakian Demokritos-yliopiston tiedekunnista (humanistinen, liikuntatieteellinen, oikeustieteellinen sekä talous- ja yhteiskuntatieteellinen tiedekunta). Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Komotinín arkeologinen museo.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Komotinín kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Κομοτηνής. Komotinín kunnan verkkosivut.
Trípoli

**Trípoli** () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Τρίπολης, *Dímos Trípolis*), joka sijaitsee Arkadian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Kaupunki on Peloponnesoksen pääkaupunki sekä Arkadian hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 1&nbsp;481 neliökilometriä ja väkiluku 47&nbsp;254. Varsinaisen Trípolin kaupungin väkiluku on 30&nbsp;866 (vuonna 2011).

Trípolin kaupunki sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan keskiosissa. Kaupungin nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa Trípolin arkeologinen museo. Nykyinen Trípolin kunta muodostui, kun Trípoli, Fálanthos, Korýthio, Levídi, Mantíneia, Skirítida, Tegéa ja Valtétsi yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.

## Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Trípolin kunta muodostuu kahdeksasta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Τρίπολης. Trípolin kunnan verkkosivut.
KC/MD Mafia

**KC/MD Mafia** (kirjoitetaan myös KCMD Mafia, lausutaan "keisii ämdee mafia") on suomalainen rap-musiikkia esittävä yhtye. Yhtye on julkaissut yhden albumin, joululevyn *[[Kauheimmat joululaulut]]* vuonna 2012. Vuotta aiemmin yhtye julkaisi digitaalisen EP:n *[[Mustajoulu]]*, jonka materiaali on myös Kauheimmat joululaulut -albumilla. Lisäksi yhtye esiintyy Eevil Stöön levyllä *[[Proud to Be a Stöö]]*. Yhtyeen jäsenien määritelmä on häilyvä, mutta heihin kuuluvat ainakin Eevil Stöö, Koksukoo, Pikku Herkko, DJ Kotka, DJ Kridlokk ja Ex Tuuttiz; myös Aztra ja Lommo ovat esiintyneet usein Mafia-nimikkeen alla heidän konserteissaan. Yhtye on konsertoinut muun muassa Tavastialla, Ilosaarirockissa ja Qstockissa. 

## Pikku Herkko
Pikku Herkko on suomalainen Eevil Stöön kasvattama rap-artisti, joka tunnetaan myös nimellä Hercules. Hän on aloittanut uransa Eevil Stöön levyillä vieraillen. Tämän lisäksi hän kuuluu KC/MD Mafia-yhtyeeseen. Hänen roolihahmonsa on 8-vuotias poika, joka harrastaa gangsta-rap musiikkia, pikkurikoksia ja kannabiksen polttoa yhdessä KC/MD Mafian kanssa. Hän juontaa Eevil Stöön *[[Pure Ana & Happyhappy Joyjoy Memphis Underground Mix Pt.1]]* -mixtapen. Eevil Stöön varhaisilla levyillä mainostettiin tulevaa Pikku Herkon soololevyä, mutta sitä ei ole toistaiseksi julkaistu. Pikku Herkko mainitaan myös monissa Eevil Stöön ja Kridlokkin kappaleissa, joissa hän ei ole itse mukana. Herkolta on julkaistu soolokappale "Sä tiedät mut" vuonna 2014 ja vuonna 2013 hän vieraili Tuuttimörön albumilla On totta.

## KC/MD Mafian diskografia
* *[[Mustajoulu]]* (digitaalinen EP-julkaisu, 2011)
* *[[Kauheimmat joululaulut]]* (CD, LP, 2012)

## Lähteet
*Proud to Be a Stöö (2006 World Tour Promo CD) -levyn kansi
*Kauheimmat joululaulut -levyn kansi
*http://kcmdmafia.bandcamp.com/album/kcmd-mafia-mustajoulu

### Viitteet
Nationalliga

**Nationalliga** oli Itävallan toiseksi korkein jääkiekon sarjataso. Sarja perustettiin vuonna 1959 paikalliseksi sarjaksi, josta kehittyi lajin kasvaessa valtakunnallinen sarja. Nationalliga lakkautettiin vuonna 2012, kun seitsemän sarjan joukkuetta jätti sarjan kauden päätteeksi. Seurat joko lopettivat tai siirtyivät harrastesarjoihin. Kaksi seuraa nousi pääsarjaan ja jäljelle jääneet seurat perustivat slovenialaisten seurojen kanssa uuden sarjan jotta ammattilaisjääkiekkoa olisi Itävallassa jatkossakin toisella sarjatasolla.

## Mestarit

*2011–2012: HC Innsbruck
*2010–2011: VEU Feldkirch
*2009–2010: EC Dornbirn
*2008–2009: EHC Lustenau
*2007–2008: EC Dornbirn
*2006–2007: VEU Feldkirch
*2005–2006: EHC Lustenau
*2004–2005: EK Zell am See
*2003–2004: EC Red Bull Salzburg
*2002–2003: EK Zell am See
*2001–2002: EC Supergau Feldkirch
*1999–2000: EC Graz 99ers
*1998–1999: Kapfenberger SV
*1997–1998: DEK Klagenfurt
*1996–1997: EHC Lustenau
*1995–1996: EC Kitzbühel
*1994–1995: SK DSG Rotschitzen
*1993–1994: EV Innsbruck
*1992–1993: EC Ehrwald
*1991–1992: EHC Lustenau
*1990–1991: EK Zell am See
*1989–1990: EK Zell am See
*1988–1989: Kapfenberger SV
*1987–1988: Kapfenberger SV
*1986–1987: UEC Mödling
*1985–1986: EK Zell am See
*1981–1985: Wiener EV
*1983–1984: EHC Lustenau
*1982–1983: Grazer SV
*1981–1982: EHC Lustenau
*1980–1981: ATSE Graz
*1979–1980: WAT Stadlau
*1978–1979: EK Zell am See
*1977–1978: EHC Lustenau
*1976–1977: EC VSV
*1975–1976: EC VSV
*1974–1975: EK Zell am See
*1973–1974: EHC Lustenau
*1972–1973: Kapfenberger SV
*1971–1972: HC Salzburg
*1970–1971: WAT Stadlau
*1969–1970: Grazer AK
*1968–1969: EC Innsbruck Pradl
*1967–1968: EC Ehrwald
*1966–1967: VEU Feldkirch
*1965–1966: *A:* ATSE Graz, *B:* ASKÖ Wien
*1964–1965: EC Innsbruck Pradl
*1963–1964: Salzburger EV
*1962–1963: ATSE Graz
*1961–1962: *itä:* ASKÖ Wien, *länsi:* SV Ehrwald, *etelä:* ATSE Graz
*1960–1961: EK Zell am See
*1959–1960: *itä:* Wiener EV, *länsi:* EK Zell am See

## Lähteet
David Afkham

**David Afkham** (s. 1983 Freiburg) on saksalainen kapellimestari. Hän alkoi käydä piano- ja viulutunneilla 6-vuotiaana. 15-vuotiaana hän pääsi Freiburgin musiikkikorkeakouluun, jossa hän opiskeli pianonsoittoa, musiikin teoriaa ja orkesterinjohtoa. Hän voitti soolopianistina ensipalkinnon Saksan kansallisessa Jugend musiziert -pianokilpailussa vuonna 2002. Afkham saattoi orkesterinjohdon opintonsa päätökseen Weimarin Liszt-musiikkikoulussa.

Vuonna 2008 Afkham voitti kapellimestarien Donatella Flick -kilpailun Lontoossa. Tämän ansiosta hän pääsi Lontoon sinfoniaorkesterin avustavaksi kapellimestariksi kahden vuoden ajaksi. Toukokuussa 2013 hän sai nimityksen Espanjan kansallisorkesterin pääkapellimestariksi alkaen kaudesta 2014/15. Afkham on johtanut myös lukuisia muita orkestereita, joiden joukossa ovat olleet Concertgebouw-orkesteri, Ruotsin radion sinfoniaorkesteri, Philharmonia-orkesteri, Münchenin filharmonikot, Wienin sinfonikot, Clevelandin orkesteri ja Seattlen sinfoniaorkesteri.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pierre Tornade

**Pierre Tornade** (oikealta nimeltään **Pierre Tournadre**, 21. tammikuuta 1930 – 7. maaliskuuta 2012) oli ranskalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä. Hän näytteli useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, esimerkiksi *Thierry la Fronde* (1963), *Mais où est donc passée la septième compagnie?* (1973) ja *[[Dupont Lajoie]]* (1975).

Tornade ääninäytteli Aladobix elokuvissa *[[Asterix – pieni suuri mies Galliasta]]* (1967), *[[Asterix ja Kleopatra (elokuva)|Asterix ja Kleopatra]]* (1968) ja *[[Asterix valloittaa Rooman]]* (1976), Averell Dalton *[[Lucky Luke (animaatiosarja)|Lucky Luke]]* -sarjassa ja elokuvissa *Lucky Luke ja Daltonin veljekset* (1971), *[[Lucky Luke sotapolulla]]* (1978) ja *[[Lucky Luke – Daltonin veljekset pakomatkalla]]* (1983), ja Obelix elokuvissa *[[Asterix – gallialaisten sankari]]* (1985), *[[Asterix Britanniassa (elokuva)|Asterix Britanniassa]]* (1986), *[[Asterix ja suuri taistelu]]* (1989) ja *[[Asterix Amerikassa]]* (1994).

## Filmografia
### Elokuvat

### TV-elokuvat

### TV-sarjat

## Ääninäyttelijä
### Ranskalainen ääni elokuvissa

### Ranskalainen ääni TV-sarjoissa

### Animaatioelokuvat

### Animaatiosarjat

### Videopelit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ydinenergian käyttörikos

**Ydinenergian käyttörikos** on Suomen rikoslain 44 luvussa määritelty ydinenergian ja -materiaalien väärinkäyttöön liittyvä rikosnimike.
Ydinenergiarikoksesta voidaan syyttää tahoa, joka käyttää ydinenergiaa ilman asianmukaisia lupia tai saadun luvan ehtoja noudattamatta, laiminlyö turvallisuusseikat, turva- ja valmiusjärjestelyt, viranomaisille kuulumattomien pelastuspalvelujärjestelyiden hoitamisen tai ydinjätehuollon ja sen kustannuksiin varautumisvelvollisuuden laiminlyönnistä. Ydinlaitoksen tai ydinenergian käyttäminen on laitonta ennen kuin alan viranomainen on todennut turvallisuusvaatimukset täytetyiksi, turva- ja valmiusjärjestelyt riittäviksi, tarpeellisen valvonnan asianmukaisesti järjestetyksi ja vahingonkorvausvastuun mahdollisesti sattuvan ydinonnettomuuden varalta hoidetuksi. Lain mukaan voidaan rangaista myös tahoa, joka jättää antamatta raportteja, muita tarvittavia tietoja tai jättää pitämättä materiaali- tai käyttökirjanpitoa.

Ydinenergian käyttörikoksesta voidaan rangaista sakoilla tai korkeintaan vuoden vankeustuomiolla, jollei tehty rikos täytä jonkin muun laissa määritellyn rikoksen tuntomerkkejä. Vuonna 26. joulukuuta 2009 voimaan tulleen Euroopan parlamentin ja neuvoston ympäristödirektiivin (2008/99/EY) ja sen Suomen lakiin aiheuttamien muutosten seurauksena oikeushenkilölle on voitu vuodesta 2010 määrätä ydinenergian käyttörikoksesta yhteisösakko, jonka summa vaihtelee 850 ja 850&nbsp;000 euron välillä.

## Katso myös
*Ydinräjähderikos
*Luettelo Suomen rikoslain mukaisista rikoksista

## Lähteet
Andrew P. MacDonald

**Andrew P. MacDonald** (s. 30. marraskuuta 1958 Guelph, Ontario) on kanadalainen säveltäjä. Hän sai musiikin tohtorin arvon vuonna 1985 Michiganin yliopistosta, jossa hän oli opiskellut William Bolcomin, William Albrightin, George Balch Wilsonin ja Leslie Bassettin johdolla. MacDonald on saanut teoksillaan lukuisia palkintoja, kuten parhaan klassisen sävellyksen Juno-palkinnon (1995) viulukonsertosta, joka on myös levytetty BIS-levymerkille.

MacDonaldin musiikkia on esitetty Kanadan lisäksi myös Yhdysvalloissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Norjassa, Ranskassa ja Saksassa. Kanadassa hänen teostensa esittäjiin ovat lukeutuneet Toronton sinfoniaorkesteri, Montréalin sinfoniaorkesteri, Esprit-orkesteri, Québecin sinfoniaorkesteri, Winnipegin sinfoniaorkesteri, Manitoban kamariorkesteri, Nova Scotian sinfoniaorkesteri, , Calgaryn filharmonikot ja I Musici de Montréal.

MacDonaldin kustantajat ovat New Art Music Editions Winnipegissä ja Vierdreiunddreissig Musikverlag Münchenissä. MacDonald toimi Kanadan säveltäjäliiton varapuheenjohtajana vuosina 1993–97. Hän on lisäksi esiintynyt konserttikitaristina ja opettanut Bishop's Universityssa (Québec) sävellyksen ja teorian professorina.

## Lähteet
Sophie-Carmen Eckhardt-Gramatté

**Sophie-Carmen Eckhardt-Gramatté** (6. tammikuuta 1899 Moskova – 2. joulukuuta 1974 Stuttgart) oli venäläissyntyinen kanadalainen säveltäjä. Hän sai varhaista pianonsoiton opetusta äidiltään, joka oli itse opiskellut Nikolai Rubinsteinin johdolla. Sittemmin Eckhardt-Gramatté opiskeli pianon- ja viulunsoittoa Pariisin konservatoriossa. Hän sai opetusta myös Berliinissä Bronisław Hubermanilta. 1920-luvulla Eckhardt-Gramatté kiersi pianistina Edwin Fischerin kanssa. Hän asui vuosina 1924–26 Barcelonassa, jossa hän tutustui Pablo Casalsiin ja sävelsi muun muassa konserton sooloviululle. Puolisonsa, taidemaalari Walter Gramattén kuoltua vuonna 1929 Eckhardt-Gramatté lähti kiertueelle Yhdysvaltoihin, jossa hän esitti omia teoksiaan Leopold Stokowskin kanssa Philadelphiassa ja Frederick Stockin kanssa Chicagossa. Vuonna 1934 Eckhardt-Gramatté meni uusiin naimisiin taidehistorioitsija Ferdinand Eckhardtin kanssa.

Vuosina 1936–42 Eckhardt-Gramatté opiskeli Max Trappin johdolla Berliinissä; tästä lähtien hän omistautui lähes täysin säveltämiselle. Hän kehitti tiiviin, aggressiivisen ja dissonanssia korostavan tyylin, joka oli lähempänä myöhäisromantiikkaa kuin 1900-luvun uusia tekniikoita. Hän kuitenkin hyödynsi joissain teoksissaan myös uusklassismin ideoita. Hänen ensimmäinen sarjallinen kokeilunsa oli *5. pianosonaatti* (1950). Vuonna 1953 Eckhardt-Gramatté asettui Winnipegiin; tätä ennen hän oli ollut Wienissä. Hänestä tuli Kanadan kansalainen vuonna 1958. Hän sai vuonna 1970 kunniatohtorin arvon Brandonin yliopistosta.

## Lähteet
Alan Heard

**Alan Heard** (s. 7. helmikuuta 1942 Halifax) on kanadalainen säveltäjä. Hän opiskeli sävellystä István Anhaltin johdolla Montrealin McGill-yliopistossa sekä Roger Sessionsin ja Earl Kimin johdolla Princetonin yliopistossa. Lisäksi hän suoritti sävellysopintoja Berliinin Hochschule für Musikissa opettajanaan Boris Blacher. Heard toimi itse opetustehtävissä McGillin yliopistossa vuosina 1967–71. Lisäksi hän opetti Kirkland Collegessa New Yorkissa ennen liittymistään Länsi-Ontarion yliopiston henkilökuntaan vuonna 1976.

Varhaistuotannossaan Heard käytti hyödykseen sarjallisuutta ja aleatoriikkaa. 1970-luvun loppupuolella hän alkoi luoda pääasiassa tonaalista musiikkia.

## Teoksia
### Orkesterille
* *Symphonic Variations* (1964)
* *Concerto for Clarinet and Orchestra* (1966)
* *Sinfonia nello Stile Antico* (1977)
* *Variations for Orchestra* (1979)
* *Concerto Grosso* (jousikvartetille ja jousiorkesterille, 1984)
* *Symphony No. 2* (1984)
* *Symphonic Étude for Small Orchestra* (1989)

### Kamarimusiikkia
* *String Quartet* (1963)
* *String Trio* (1965)
* *Three Comings* (laulusarja, 1965)
* *Rondos* (1967)
* *Voices* (1969)
* *Timai 'A Cosmic March for Ten Instrumentalists* (1973)
* *Prelude* (1974, uudistettu 1978)
* *Double* (1976)
* *Variations for String Quartet* (1978)
* *Variations for Winds* (1978)
* *Music for Brass* (1979)
* *Fantasia Contrapuntistica* (1980)
* *Partita Barocca* (1981)
* *Quintet for Horn and String Quartet* (1982)
* *Trio* (1983)

Heardin tuotantoon kuuluu lisäksi muun muassa pianosonaatti (1966) ja kuoroteos *Old Seawoman* (1959, uudistettu 1978).

## Lähteet
Neckar (auto)

**Neckar** oli vuosina 1957–1971 Saksassa Fiatin lisenssillä valmistettu automerkki. Tehdas sijaitsi Heilbronnissa. Neckarin omistivat Fiat ja NSU yhdessä, mutta Fiatilla oli enemmistöosakkuus.

Vuonna 1958 Länsi-Saksassa kolmanneksi suosituimmaksi automerkiksi nousi ulkomainen Fiat, mikä oli epätavallista, sillä saksalaiset suosivat omia automerkkejään. Silti Länsi-Saksassa tuolloin myydyistä viidestä Fiatin mallista kaksi suosituinta olivat Länsi-Saksassa lisenssillä valmistettuja Neckar-autoja.

Heilbronnin autotehtaan oli rakentanut NSU vuonna 1926. Vuonna 1929 NSU aloitti Fiatin autojen lisenssivalmistuksen nimillä NSU/Fiat ja Neckar.

Tekniikan Maailman 8/1963 koeajossa oli Neckar Jagst 770 ja numerossa 6/1964 Neckar Europa Special. Jagst 770 on teknisesti sama auto kuin kuuluista pikkuauto Fiat 600, vain erilaiset merkkikoristeet erottavat nämä autot toisistaan.

Pientä Neckar Weinsberg 500-mallia valmistettiin vuosina 1959–1963.

## Lähteet
Julija Gomelskaja

**Julija Aleksandrovna Gomelskaja** eli **Julija Oleksandrivna Homelska** (, ; 11. maaliskuuta 1964 Saratov – 4. joulukuuta 2016 Lymanin piiri, Odessan alue) oli ukrainalainen säveltäjä. Hän opiskeli sävellystä vuosina 1984–90 Odessan A. V. Neždanov -valtionmusiikkiakatemiassa Oleksandr Krasotovin johdolla. Hän pääsi myöhemmin stipendillä opiskelemaan Robert Saxtonin johdolla Lontoon Guildhall School of Music and Dramaan (1995–97), josta hän sai musiikin maisterin arvon.

Gomelskajan tuotanto koostui pääasiassa orkesteri- ja kamarimusiikista. Hänen teoksiaan on esitetty Ukrainan lisäksi Armeniassa, Belgiassa, Kiinassa, Saksassa, Unkarissa, Italiassa, Liettuassa, Luxemburgissa, Moldovassa, Puolassa, Venäjällä, Espanjassa, Sveitsissä, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Yhdysvalloissa. Gomelskaja sai useita palkintoja, kuten ensipalkinnon Donetskin Prokofjev-kilpailussa (1993) ja Borys Ljatošynskyi -palkinnon Ukrainan kulttuuriministeriöltä (2011). Hän luennoi Neždanov-musiikkiakatemiassa vuodesta 1991.

Gomelskaja kuoli liikenneonnettomuudessa 4. joulukuuta 2016.

## Lähteet
Vincent Ellin

**Vincent Ellin** on kanadalainen fagotisti. Hän toimi Winnipegin sinfoniaorkesterin ja Manitoban kamariorkesterin ensifagotistina yhteensä 32 vuoden ajan ennen omistautumistaan soolo- ja kamarimusiikkiuralle. Hänelle myönnettiin Juno-palkinto Sophie-Carmen Eckhardt-Gramattén fagottikonserton levytyksestä BIS Recordsille (1995). Ellin on kantaesittänyt useita uusia teoksia, joihin lukeutuu Glenn Buhrin konsertto. Hän on tulkinnut vähälle huomiolle jäänyttä ohjelmistoa, kuten Nikos Skalkottasin *Cycle-Concertin* Alankomaiden kaksoisruokolehdykkäseuran kutsumana Rotterdamissa. Hän on myös esiintynyt muiden muassa Bostonin sinfoniaorkesterin, n, Richmondin sinfoniaorkesterin, Boston Popsin, Bostonin oopperan, Cantata Singersin ja Aurora Musicalen kanssa.

Ellin opiskeli Sherman Waltin johdolla New England Conservatory of Musicissa ja sai valmistuessaan George W. Chadwick -palkinnon. Hänen opettajiaan olivat myös Stephen Maxym ja Louis Skinner. Wieniläisklassisen tyylin opetusta hän sai Milan Turkovicilta Wienissä.

## Lähteet
Irakli Tsintsadze

**Irakli Tsintsadze** (; s. 3. maaliskuuta 1964 Tbilisi, Gruusian SNT, Neuvostoliitto) on georgialainen säveltäjä. Hän opiskeli Tbilisin valtionkonservatoriossa vuosina 1976–1986. Hän suoritti vielä täydentäviä sävellysopintoja Tbilisissä ja Theo Brandmüllerin johdolla Saarbrückenissä. Hän sai vuonna 1997 Deutscher Akademischer Austauschdienstin residenssin. Sävellystyönsä ohella hän on myös opettanut analyysiä ja polyfoniaa Tbilisin valtiollisessa taideakatemiassa. Hänen pääasiallinen kustantajansa on Keturi Musikverlag.

Tsintsadzen tuotantoon kuuluu muun muassa baletti, sinfonioita (joista kolmas tenorille ja suurelle orkesterille), lukuisia kamarimusiikkiteoksia vaihteleville kokoonpanoille ja pianokappaleita.

Tsintsadze on säveltäjä Sulkhan Tsintsadzen poika.

## Lähteet
Ulla Pirttijärvi

**Ulla Pirttijärvi-Länsman** (s. 13. marraskuuta 1971 Inari) on saamelainen laulaja ja joikaaja. Inarilaisesta Angelin kylästä kotoisin oleva Pirttijärvi aloitti uransa 1980-luvulla Angelin tytöissä yhdessä muun muassa Ursula ja Tuuni Länsmanin kanssa. Hän siirtyi soolouralle yhtyeen 1992 ilmestyneen esikoisalbumin jälkeen. Pirttijärven nykyinen yhtye on vuonna 2009 perustettu Ulda, ja uusin yhtye on Áššu.

Ulla Pirttijärvi on julkaissut neljä sooloalbumia sekä vieraillut norjalaisen Frode Fjellheimin, Rinneradion ja Wimme Saaren levyillä. Lisäksi hän oli mukana jo vuonna 1987 Angelin tyttöjen edeltäjän Angel-Nuorat -ryhmän sekä norjalaisen Mari Boinen saamenkielisiä joululauluja sisältäneellä kasetilla. 2000-luvun alussa Pirttijärvi toimi Lapin läänintaiteilijana. Nykyään hän asuu perheineen Utsjoella.

Pirttijärvi-Länsman osallistui Uuden Musiikin Kilpailuun 2015 tyttärensä Hildá Länsmanin kanssa Solju-nimisenä duona kappaleella "Hold Your Colours". Soljulta ilmestyi albumi keväällä 2018.

## Diskografia
### Sooloalbumit
**[[Hoŋkoŋ dohkká]]* (1996)
**[[Ruošša eanan]]* (1998)
**[[Máttaráhku askái]]* (2002)
**[[Áibbašeabmi]]* (2008)
### Angel-Nuorat
**[[Juovllaide]]* (1987)
### Angelin tytöt
**[[Dolla]]* (1992)
### Ulla Pirttijärvi & Ulda
**[[Ulda (albumi)|Ulda]]* (2012)
### Solju
**[[Solju]]* (2018)
### Áššu
**[[Áššu (yhtye)|Áššu]]* (2019)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Uldan kotisivut 
*Soljun kotisivut
*Áššu:n kotisivut
FS Jeanne d’Arc (1867)

**Jeanne d’Arc** oli Ranskan laivaston vuonna 1867 vesillelaskettu puurunkoinen Alma-luokan panssarikorvetti. Alus osallistui Ranskan–Saksan sotaan vuosina 1870–1871, jonka jälkeen se pysyi palveluksessa monista sisaraluksistaan poiketen. Alus poistettiin alusluettelosta 28. elokuuta 1883.

## Valmistus

Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin vuonna 1865. Alus laskettiin vesille 28. syyskuuta 1867 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1869.

## Palvelus
Alus sijoitettiin valmistuttuaan reserviin Brestissä vuonna 1869. Alus otettiin palvelukseen hieman ennen Ranskan–Saksan sodan alkamista 12. huhtikuuta 1870, jolloin se sijoitettiin Pohjoiseen laivueeseen. Alus lähti laivueen mukana 24. heinäkuuta 1870 Cherbourgista Tanskan Fredrikshavnin sataman edustalle, jossa osasto oli 28. heinäkuuta – 2. elokuuta ennen siirtymistään Itämerelle. Laivue nimettiin siirron jälkeen Itämeren laivastoksi. Sodan alkamisesta alkaen laivueen tehtävänä ollut Saksan satamien saarto keskeytettiin 16. syyskuuta ja alukset palasivat Cherbourgiin.

Alus oli 1. elokuuta 1873 Malagassa Espanjassa, josta se jatkoi tuona päivänä Cadiziin. Alus törmäsi 21. heinäkuuta 1875 yhteysalus *[[FS Forfait (1859)|Forfaitiin]]*, joka upposi. *Jeanne d’Arcista* tehtiin 3. joulukuuta 1875 kontra-amiraali Bonien lippulaiva, mutta alus siirrettiin 1. tammikuuta 1876 Brestissä reserviin. Alus palautettiin palvelukseen 12. huhtikuuta 1879 Lähi-idän laivueeseen.

Alus poistettiin alusluettelosta 28. elokuuta 1883, minkä jälkeen sen kohtalo on tuntematon.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
TB-veljeskunta

**TB-veljeskunta** () on pohjoismainen
kunnallisvirkamiesten yhteisö, joka perustettiin vuonna 1928. Se toimii myös Suomessa, jossa sen jäsenlooseihin kuuluu vuonna 1950 perustettu Helsingin TB – Helsingfors TB.

Nimellä Tjänstemannabröderna Göteborgissa vuonna 1928 perustettu TB syntyi miespuolisten kunnallisvirkailijoiden järjestöksi. Vuonna 1931 se järjestäytyi veljeskunnan muotoon ja vuonna 1948 se laajeni muihin Pohjoismaihin. Suomeen perustettiin Helsingin TB vuonna 1950.

Vuonna 1993 veljeskunnan jäsenpohjaa laajennettiin koskemaan kaikkia miespuolisia viranhaltijoita, joilla on paikallishallintoon liittyviä työtehtäviä. Samalla nimestä Tjänstemannabröderna luovuttiin ja viralliseksi nimeksi tuli *TB-Ordens Nordiska Storloge*. Suomessa, Norjassa ja Ruotsissa siitä käytetään lyhennettä TB, Tanskassa ja Islannissa TBO.

Vuonna 2007 järjestöön alettiin hyväksyä jäseniksi myös naisia.

TB:n paikallisloosit valitsevat edustajansa kerran vuodessa kokoontuvaan *suurloosivaltuustoon*, joka on TB-veljeskunnan korkein päättävä elin. Toimeenpaneva elin on nimeltään *suurloosikollegio*; sen muodostavat seitsemän valtuutettujen nimittämää veljeskuntaneuvosta.

Keskusjärjestö, *suurloosi*, toimii Göteborgissa. Se julkaisee TB-Tidender-jäsenlehteä, joka on ilmestynyt 2–4 kertaa vuosittain vuodesta 1948 lähtien . Toinen TB:n julkaisu on jäsenmatrikkeli. Joka kolmas vuosi pidetään kaikille veljille avoimet *suurherrapäivät*, joiden tarkoituksena on tarjota eri pohjoismaiden kunnallisvirkamiehille mahdollisuus solmia suhteita keskenään ja tutustua isäntämaahaan. Ensimmäiset suurherrapäivät Helsingissä järjestettiin vuonna 1968.

Paikalliset loosit pitävät *loosikapitteliksi* kutsutut kokouksensa kerran kuukaudessa lukuun ottamatta kesäkuukausia. Kokouksissa kuullaan ajankohtaisia esitelmiä, joita seuraa keskustelu. Loosin vihkimisen vuosipäivää (*herrainpäivä*) vietetään juhlallisimmin.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Hirn, Sven: *Helsingin TB – Helsingfors TB 1950–2000.* Helsingin TB 2003. .
Luettelo pikkuplaneetoista: 404001–405000

Tämä on **luettelo** Aurinkokunnan numeroiduista **[[pikkuplaneetta|pikkuplaneetoista]]** numerojärjestyksessä 404001–405000. Täydellinen luettelo on artikkelissa Luettelo pikkuplaneetoista.

## 404001-404100

## 404101-404200

## 404201-404300

## 404301-404400

## 404401-404500

## 404501-404600

## 404601-404700

## 404701-404800

## 404801-404900

## 404901-405000

## Lähteet
*Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*JPL Small-Body Database Browser 
*Lists and Plots: Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*
Luettelo pikkuplaneetoista: 405001–406000

Tämä on **luettelo** Aurinkokunnan numeroiduista **[[pikkuplaneetta|pikkuplaneetoista]]** numerojärjestyksessä alkaen
405001:stä ja päättyen 406000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.

## 405001-405100

## 405101-405200

## 405201-405300

## 405301-405400

## 405401-405500

## 405501-405600

## 405601-405700

## 405701-405800

## 405801-405900

## 405901-406000

## Lähteet
*Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*JPL Small-Body Database Browser 
*Lists and Plots: Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*