open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Álvaro Figueroa y Torres Mendieta

**Álvaro Figueroa y Torres Mendieta, kreivi Romanones** (9. elokuuta 1863 Madrid – 11. syyskuuta 1950 Madrid) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi Espanjan pääministerinä kolme kertaa vuosina 1912–1913, 1915–1917 ja 1918–1919.

Romanones kuului liberaalipuolueeseen ja hänet valittiin Espanjan edustajainhuoneeseen Guadalajaran edustajana. Hän oli vuonna 1905 maatalous- ja kauppaministerinä sekä 1905–1906 oikeusministerinä. Vuonna 1910 hänet valittiin edustajainhuoneen puhemieheksi. Romanones tuli pääministeriksi José Canalejasin kuoleman jälkeen marraskuussa 1912, mutta hänen ensimmäinen hallituksensa kaatui liberaalipuolueen sisäisten kiistojen seurauksena lokakuussa 1913. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Romanones alkoi kannattaa näkyvästi Espanjan lähentymistä ympärysvaltoihin. Tultuaan joulukuussa 1915 uudelleen pääministeriksi hän kuitenkin pitäytyi edellisen hallituksen viitoittamassa puolueettomuuspolitiikassa, sillä enemmistö kansasta ja parlamentista vastusti sotaan liittymistä. Hänen toinen hallituksensa erosi huhtikuussa 1917. Vuonna 1918 Romanones toimi oikeusministerinä Antonio Mauran johtamassa kansallisen yhtenäisyyden hallituksessa ja ulkoministerinä Manuel García Prieton lyhytikäisessä hallituksessa. Joulukuussa 1918 hän tuli itse pää- ja ulkoministeriksi. Hän joutui eroamaan huhtikuussa 1919. Romanones oli 1922–1923 oikeusministerinä García Prieton neljännessä hallituksessa. Miguel Primo de Riveran diktatuurin aikana hän oli oppositiossa.

Romanones toimi vielä ulkoministerinä viimeisessä kuningaskunnan ajan hallituksessa keväällä 1931. Toisen tasavallan aikana hän toimi riviedustajana parlamentissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Conde de Romanones  Biografías y Vidas
Segismundo Moret

**Segismundo Moret y Prendergast** (2. kesäkuuta 1833 Cádiz – 28. tammikuuta 1913 Madrid) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi kolmesti Espanjan pääministerinä vuosina 1905–1906, 1906 ja 1909–1910.

Moret oli taloustieteen professori Madridin yliopistossa ja hän tuli tunnetuksi kansantaloutta koskevista puheenvuoroistaan. Vuoden 1868 vallankumouksen jälkeen hän liittyi demokraatteihin ja toimi vuonna 1869 siirtomaaministerinä. Tässä ominaisuudessa hän antoi määräyksen orjuuden kieltämisestä Espanjan siirtomaissa. Vuonna 1872 hän oli jonkin aikaa valtiovarainministerinä ja sittemmin Espanjan suurlähettiläänä Lontoossa. Bourbonien valtaanpaluun jälkeen Moret perusti aluksi oman monarkistisen puolueen. Myöhemmin hän liittyi Práxedes Mateo Sagastan liberaalipuolueeseen ja toimi tämän hallituksissa ulkoministerinä 1886 ja 1893, sisäministerinä 1888, 1891 ja 1902 sekä siirtomaaministerinä 1897. Viimeksi mainitussa asemassa hän kannatti itsehallinnon antamista kapinaan nousseelle Kuuballe ja Puerto Ricolle, mutta aloite tuli liian myöhään. Elämänsä viimeisten kuukausien ajan Moret toimi edustajainhuoneen puhemiehenä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Segismundo Moret  Biografías y Vidas
Padišah

**Padišah** on islamilaisissa maissa aiemmin käytössä ollut arvonimi. Sitä käytettiin muun muassa Afganistanin hallitsijasta ja Turkin sulttaanista, jolloin se muuntautui muotoon pašša.

## Lähteet
Ironwood

**Ironwood** on kaupunki Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungissa oli 5&nbsp;387 asukasta. Ironwood on väkiluvultaan Gogebicin piirikunnan suurin kaupunki.

## Aiheesta muualla

## Lähteet
Peter von der Pahlen

**Peter Johann Christoph Graf von der Pahlen** (ven. Пётр Петро́вич Па́лен, *Pyotr Petrovich Palen*; J:30. elokuuta (G: 11. syyskuuta) 1777 Kauzmünden kartano, Kauzmünde – J:19. huhtikuuta (G: 1. toukokuuta) 1864, Pietari) oli baltiansaksalainen aristokraatti ja Venäjän keisarillisen armeijan kenraali.

## Henkilöhistoria
Peter syntyi baltiansaksalaiseen Pahlenin aatelissukuun. Suku on korotettu Venäjällä paronin ja kreivin arvoon keisari Aleksanteri I  hänen isälleen, Peter Ludwig von der Pahlenille ja samalla hänen jälkeläisilleen. Peterin veli oli venäläinen diplomaatti Friedrich von der Pahlen. 

Pahlen astui armeijaan jo nuorella iällä. Vuonna 1798 hänet ylennettiin everstiksi ja vuonna 1800 kenraalimajuriksi.

Hän sai suuren kunnianosoitukset osallistumisestaan sotatoimiin Puolassa Napoleonin sodissa 1806-1807. Vuonna 1823 hänet vapautettiin palveluksesta. 

Vuonna 1827 Peter ​​Petrovitš Palen palasi palvelukseensa ja nimitettiin 1. jalkaväkijoukon komentajaksi 11. marraskuuta. Saman vuoden 6. joulukuuta hänet ylennettiin ratsuväenkenraaliksi ja hänet nimitettiin Nikolai I adjutantiksi. Hänet nimitettiin 19. tammikuuta 1829 turkkilaisten vastaisten sotatoimien aikana toisen jalkaväkijoukon komentajaksi. Hänet erotettiin 26. tammikuuta 1834 komentajan tehtävistä ja 31. tammikuuta hänet nimitettiin valtioneuvoston ja 21. helmikuuta myös sotilasneuvoston jäseneksi. Suurherttuatar Maria Nikolajevnan ja Leuchtenbergin herttuan häissä 2. heinäkuuta 1839 Pahlenille annettiin kunnia pitää kruunua sulhasen pään yläpuolella.

Pahlen nimitettiin 12. maaliskuuta 1835 Ranskan ylimääräiseksi ja täysivaltaiseksi suurlähettilääksi (jättäen hänet valtion ja sotilasneuvostojen jäseneksi). Hän astui virkaan 7. lokakuuta 1835.

Peter Graf von der Pahlen kuoli 1864 Pietarissa. Ruumis kuljetettiin haudattavaksi Latviaan, lecavan kunnan hautausmaalle Bauskaan.

## Kuvagalleria

Tiedosto:Peter Graf von der Pahlen.jpg|Peter von der Pahlen, George Dawen maalaamana muotokuva.
Tiedosto:Ботман - Портрет графа Петра Петровича Палена (1872).jpg|Muotokuva kreivi Pjotr ​​Petrovitš Palenista vuodelta 1872, taiteilija E. I. Botman.
Tiedosto:PGRS 1 070 Palen - full.jpg|Valokuva Peter von der Pahlenista viimeisiltä vuosilta.
Tiedosto:RU COA Pahlen 4-10.png|Pahlen-suvun kreivillinen sukuvaakuna.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://runeberg.org/tieto/7/0034.html peter von der pahl
Stefan Elliott

**Stefan Elliott** (s. 30. tammikuuta 1991) on kanadalainen jääkiekkoilija.

## Ura
Elliott pelasi juniorikiekkoa Vancouver North West Giantsissa, josta siirtyi korkeimmalle junioritasolle WHL-joukkue Saskatoon Bladesiin. Ensimmäisellä kokonaisella kaudellaan Bladesissa 2007–2008 Elliott oli joukkueen sisäisen pörssin ykkönen sekä 31 syöttöpisteellään että 40 tekemällään tehopisteellä.

Seuraavalla kaudella 2008-2009 Elliott paransi tehden 15 maalia ja 55 tehopistettä.  Elliott varattiin toisella kierroksella 49. pelaajana Colorado Avalancheen.

21. maaliskuuta 2011 Elliott siirtyi kolmivuotisella tulokassopimuksella Coloradoon. 16. huhtikuuta 2011 Elliott siirtyi Avalanchen AHL-farmiseura Lake Erie Monstersiin pelaamaan pudotuspelejä. Ensimmäisellä kokonaisella ammattilaiskaudella 2011–2012 Elliott sai ensimmäisen kutsunsa NHL:n puolelle 25. marraskuuta 2011. Seuraavana päivänä hän teki NHL-debyytissään myös ensimmäisen maalinsa iskiessään voittomaalin ohi maalivahti Devan Dubnykin ottelussa Edmonton Oilersia vastaan.

Neljännellä ammattilaiskaudellaan Elliott tuli asetetuksi waivers -listalle 29. syyskuuta 2014 ennen kuin hänet siirrettiin Monstersiin. Elliott laitettiin pelaamaan ensimmäiseen puolustuspariin vastaamaan joukkueen puolustajien pisteiden tekemisestä. Hän teki seurahistorian parhaan tuloksen iskettyään 19 maalia ja yhteensä 40 tehopistettä. Elliott valittiin Monstersista pelaamaan AHL:n tähdistöotteluun, jonka lisäksi hän pelasi NHL:n puolella viisi pisteetöntä ottelua.

Elliottin jäätyä jatkuvasti ilman vakituista roolia NHL:ssä, Avalanche kauppasi hänen pelaajaoikeutensa Arizona Coyotesiin vaihdossa Brandon Gormleyhyn 9. syyskuuta 2015. 18. syyskuuta Elliott ja Coyotes solmivat vuoden kaksisuuntaisen sopimuksen.

## Tilastot

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Paiseniitty

**Paiseniitty** on muun muassa Pohjois-Suomessa ja Karjalassa puronvarressa oleva niitty, jolle saatiin kasvun lisäämiseksi nousemaan vesi patoamalla puro, joka toi sinne lietettä. Pato tehdään niinä kesinä joka toinen vuosi elo-syyskuussa, kun heinäniittyä ei korjata eli se on sängellä. Niitylle nousee vesi niin, että se näyttää järveltä ja virtaavan veden ansiosta se pysyy sulana koko talven, mikä nopeuttaa kasvun alkamista keväällä. Kun jäät ja lumet ovat keväällä sulaneet, pato avataan ja jäädään odottamaan heinän kasvua. Sitten patoa aletaan taas sulkea kasvun mukaan mutta ei niin että heinä peittyy täysin. Veden annetaan olla lähelle heinänteon alkua, ja niityn sanotaan silloin olevan "paiseessa". Pato avataan ennen heinäntekoon ryhtymistä. Sen jälkeen niitty saa olla vuoden kuivillaan, kunnes syksyllä vettä aletaan jälleen padota.

## Lähteet
Paistunturit

**Paistunturit** () on Utsjoella 25 kilometriä kirkonkylästä lounaaseen loiva tunturiryhmä, jonka korkeimmat huiput ovat Kaimoaivi (646 m) ja Kuivi (642 m).

## Lähteet
Henrik Magnus von Buddenbrock

**Henrik Magnus von Buddenbrock** (22. heinäkuuta 1685 – 16. heinäkuuta 1743) oli ruotsalainen vapaaherra ja kenraaliluutnantti sekä Suomessa olleiden ruotsalaisjoukkojen ylipäällikkö. Hänet teloitettiin hattujen sodan jälkiselvittelyissä. 

Buddenbrock kuului vauraaseen baltiansaksalaiseen sukuun. Hän lähti sotilasuralle ja yleni vuonna 1700 viisitoistavuotiaana Ruotsin armeijan kapteeniksi ja osallistui suureen Pohjan sotaan. Vapauden ajan hattupuolueen jäsenenä hän oli 1730-luvulla innokkaimpia Venäjän-vastaisen sotahankkeen kannattajia. Vuonna 1739 hän osallistui valtiopäivien valiokuntaan, joka totesi Venäjän-vastaisen sodan olevan valtakunnan paras puolustus. 

Sotavalmistelujen aikana vuonna 1740 Buddenbrock nimitettiin Suomessa olevien joukkojen ylipäälliköksi. Hattujen sodan huonon alun takia hänen tilalleen ylipäälliköksi tuli Charles Emil Lewenhaupt. Sodan loppuvaiheessa 1742 sekä Buddenbrock että Lewenhaupt vietiin vankeina Tukholmaan. Heidät tuomittiin Ruotsin sotilaskunnian tahraamisesta kuolemaan ja mestattiin 16. heinäkuuta 1743.

## Lähteet
Padinki

**Padinki** tarkoittaa seuraavia:

* Padinki, kylä Nivalassa
* Padingin voimalaitos, vesivoimala Kalajoessa Padinginkoskessa
* Padinginkoski, koski Kalajoessa, jossa on voimalaitos
Karl Arvid Haldin

**Karl Arvid Haldin** (31. maaliskuuta 1900 Mustasaari &ndash; 30. maaliskuuta 1989 Pietarsaari) oli linja-autoliikennöitsijä, jonka perustama Haldin & Rose -yhtiö on Suomen vanhimpia ellei vanhin yhä toimiva maantieliikenneyritys. Haldin oli paitsi uranuurtaja liikennöitsijänä, myös rakensi yrittäjänä Pohjanmaan rannikolle merkittävän kuljetus- ja matkailualan yritysryppään.

Haldinin vanhemmat olivat maanviljelijä Karl Gustav Haldin ja Maria Paro ja puoliso vuodesta 1926 Gerda Maria Pellas. Mustasaaren Voitbystä kotoisin ollut Haldin kävi Uudessakaarlepyyssä kristillisen kansanopiston. Hän rakensi itse kotonaan kuorma-auton alustalle umpikorisen auton ja alkoi liikennöidä sillä vuonna 1924 Vaasan ja Voitbyn välistä 15 kilometrin matkaa. Pian hän hankki toisenkin kuomullisen lava-auton Vaasan ja Pietarsaaren välille. Se ajoi noin 100 kilometriä pitkän reitin ensin kerran viikossa ja noin viidessä tunnissa. Jo 1925 siirryttiin kolmeen viikkovuoroon ja seuraavana vuonna Haldin aloitti päivittäisen liikennöinnin reitillä liikekumppaninsa Rosen kanssa. Yritys muutettiin osakeyhtiöksi 1928, samalla hankittiin uutta kalustoa, laajennettiin reittejä ja perustettiin uusia liiketoimintoja mukaan lukien teiden auraus- ja hiekoituspalvelut, kuorma-autokuljetukset, autokauppa, autokoulutoiminta, matkatoimisto ja auton korien valmistus tuotantoyhtiössä 1936-1978, joka yhdistettiin myöhemmin Haldin & Rose -yritykseen. Kotimaasta liikennöinti laajeni myöhemmin myös ulkomaan tilausmatkoihin. Haldin harrasti itsekin matkailua, mutta myös puutarhanhoitoa ja tuki lähetystyötä muun muassa Namibiassa. Perustamansa yrityksen johdossa hän toimi vuoteen 1966 saakka ja sitten vielä yrityksen hallituksessa. Perheyhtiötä johtaa nyt kolmas yrittäjäsukupolvi.  

## Lähteet
Transfluent

**Transfluent** on suomalainen teknologiayritys, joka kehittää lähes reaaliaikaiseen kielenkääntämiseen erikoistunutta palvelualustaa. Yritys on perustettu vuonna 2012 ja sen kotipaikka on Helsinki. Se on myös yksi 2010-luvun tun­ne­tuim­pia suo­ma­lai­sia kas­vu­yri­tyk­siä.

Idea Transfluentiin syntyi, kun toimitusjohtaja Jani Penttinen asui Kiinassa. Hän ei osannut kiinaa, eivätkä paikalliset englantia, joten hän joutui elämään käännöspalveluiden avulla ja alkoi kaivata helpompaa kääntämistä. Kun Transfluentin käyttäjä tarvitsee esimerkiksi kiinankielisen käännöksen, hän saa sen Kiinassa olevalta kääntäjältä. Käyttäjän ladattua tai kirjoitettua haluamansa tekstin palveluun nopeimmin pyyntöön vastannut kääntäjä kääntää tekstin halutulle kielelle. Koska pyyntöjä voi tulla mihin vuorokauden aikaan tahansa, kääntäjät ovat motivoituneita valvomaan öisinkin, minkä ansioista isoimmista kielistä tehdään käännöksiä ympäri vuorokauden. 
 

Vuonna 2012 Transfluent julkisti palvelun, jolla yritykset saivat kääntää Facebook-sivunsa sisällön yli 60 kielelle.

Suomessa palvelun myynti takkusi, joten Transfluent lähti hakemaan kasvua Kaliforniasta vuonna 2013. Muutto kannatti, sillä vuoden 2013 aikana Transfluentin myynti kasvoi peräti 900 prosenttia. Vuonna 2014 sillä oli yhtiön tiedotteen mukaan 50 000 kielenkääntäjän verkosto. Nämä hallitsivat yli 80 kielen kääntämisen ja toimivat lähes reaaliajassa ja kellon ympäri. Vuonna 2014 yritys keräsi miljoonan euron rahoituksen Tero Ojanperä omistamalta Vision+ -rahastolta sekä joukolta kansainvälisiä enkelisijoittajia. Palvelussa oli jo 100 000 kääntäjää.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Transfluentin kotisivu
Brett Kulak

**Brett Kulak** (s. 6. tammikuuta 1994) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Colorado Avalanchessa. Hän on Calgary Flamesin neljännen kierroksen varaus . 

## Ura
Kulak pelasi neljä kautta juniorikiekkoa vuosina 2010–2014 WHL-joukkue Vancouver Giantsissa. Hän pelasi Giantsissa 216 peliä, joissa teki 35 maalia ja 93 syöttöpistettä. Calgary Flames varasi Kulakin neljännellä kierroksella 105. pelaajana . Kulak pelasi kausien 2012–2013 ja 2013–2014 päätteeksi molempina vuosina Calgaryn AHL-farmiseura Abbotsford Heatissa. Hän pelasi kausien päätteeksi neljä ja kuusi ottelua Heatissa.

18. maaliskuuta 2014 Flames ja Kulak solmivat kolmivuotisen tulokassopimuksen. Kulak aloitti kauden 2014–2015 ECHL:ssä Colorado Eaglesissa ennen kuin nousi AHL:ään Adirondack Flamesiin. Hänet kutsuttiin myös NHL:n puolelle, jossa hän teki 11. huhtikuuta 2015 debyyttinsä Calgaryn paidassa joukkueen hävitessä kauden viimeisen runkosarjaottelunsa lukemin 5–1 Winnipeg Jetsille.

Oilers kauppasi Kulakin joulukuussa 2025 Pittsburgh Penguinsiin osana suurempaa vaihtokauppaa. Samassa yhteydessä Penguins sai maalivahti Stuart Skinnerin sekä toisen kierroksen varausvuoron vuodelle 2029, kun taas Edmontoniin siirtyivät maalivahti Tristan Jarry ja hyökkääjä Samuel Poulin. Kulakin aika Pittsburghissa jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä jo 24. helmikuuta 2026 hänet kaupattiin edelleen Colorado Avalancheen. Penguins sai vastineeksi puolustaja Samuel Girardin ja toisen kierroksen varausvuoron vuoden 2028 varaustilaisuuteen.

## Tilastot

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Erkki Pajari

**Erkki Risto Olavi Pajari** (5. heinäkuuta 1933 Sortavala – 8. lokakuuta 1993 Välimeri) oli suomalainen diplomaatti. 

Erkki Pajarin vanhemmat olivat eversti Risto Pajari ja Irja Elina Saukkonen.  Pajari oli koulutukseltaan lainopin kandidaatti ja oli ulkoministeriön neuvotteleva virkamies 1979–1982 sekä suurlähettiläs Bogotássa 1982–1985, Algerissa 1985–1987, Tunisissa 1985–1987.

## Lähteet
Louhelan koulu

**Louhelan koulu** on kansakouluna ja peruskoulun ala-asteena sekä erityiskouluna 1960-90-luvuilla toiminut koulu Joensuussa. Se valmistui Joensuun Länsikadulle syksyllä 1965. Oppilaita oli aluksi yli 700, ja koulua piti käydä aamu- ja iltavuoroissa. 

1990-luvun alussa Louhelan koulupiirin eli Joensuun eteläisen keskustan oppilaat siirtyivät Joensuun normaalikouluun ja Kanervalan kouluun. Normaalikoululla oli etuoikeus oppilaiden ottoon, sillä se on harjoittelukoulu. Louhelan koulussa oli myös cp-vammaisten ja kuulovammaisten koulut. Koulutyö päättyi 1990-luvun aikana.

Kun koululuokat tyhjenivät oppilaista, tiloja sai muun muassa Pohjois-Karjalan tanssiopisto, joka aloitti siellä toimintansa vuonna 1992. Joensuun Tiedepuisto aloitti pihasiivessä vuonna 1990. Tiedepuisto laajeni vähitellen, vanhan koulun päälle rakennettiin laajennuksia ja nyt koko koulun tontti on Tiedepuistoa.

## Lähteet
* Elsinen, Pertti: Joensuun historia VI, s. 125, 1998
Emil Palander

**Emil Woldemar Palander** (1860–1933) oli suomalainen Venäjän armeijan kenraalimajuri. Hän oli Venäjällä rykmentin- ja prikaatinkomentaja vuosina 1907–1914 ja sotilastehtävissä Kaukasiassa 1916.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Pallasjärvi

**Pallasjärvi** on keskikokoinen järvi Kittilän ja Muonion rajalla Pallastunturien kaakkoispuolella. Se kuuluu Pallas-Yllästunturin kansallispuistoon.

Pallasjärvi on 6,3 kilometriä pitkä ja 4,8 kilometriä leveä. Sen pinta-ala on 17,25 neliökilometriä ja rantaviivan pituus 24,57 kilometriä. Kittilän ja Muonion raja kulkee järven halki siten, että itäosa kuuluu Kittilään ja länsiosa Muonioon. Järven tilavuus on 155 miljoonaa kuutiometriä eli 0,155 kuutiokilometriä. Keskisyvyys on 9 metriä ja syvin kohta 36 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven länsiosassa. Järven eteläosassa on Pallaslompolo-niminen lähes erillinen vesiallas, jonka saarijono erottaa pääaltaasta.

Järven rannat ovat pääosin metsämaata. Etelärannalla on hiekkaranta Punainenhiekka, jonka yhteydessä on päivätupa. Lisäksi järvellä on Aittalahden ja Hietalahden autiotuvat.

Pallasjärvi sijaitsee Kemijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 65) Ylä-Ounasjoen valuma-alueen (65.6) Pallasjoen valuma-alueella (65.65), jonka Pallasjärven valuma-alueeseen (65.652) se kuuluu. Järven pinta on 267,4 metriä (N2000, aiemmin 266,6 m N60) merenpinnan yläpuolella. Pallasjärvi laskee sen itäpäästä lähtevää Pallasjokea pitkin Ounasjokeen.

Järven kalastoon kuuluvat harjus ja muikku.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Oulun Moottoriliitäjät

**Oulun Moottoriliitäjät ry** on suomalainen ilmailukerho, jonka kotipaikkana toimii Oulun lentoasema. Kerhon puheenjohtajana toimii Jaakko Kyllönen. Kerholla on käytössä yksi lentokone. Kone on itävaltalainen Diamond HK36R Super Dimona kannuspyöräinen moottoripurjekone. Koneen rekisteritunnus on OH-795. Kerhon toimitilana toimii parakki, jota hallinnoidaan yhdessä Tervalentäjien kanssa. Parakki sijaitsee Oulun lentokentän yleisilmailun asematason pohjoisesta päästä.

## Koulutus
Kerholla on koulutusluvat moottoripurjelentäjän ja moottorilentäjän lupakirjoja varten. Lisäksi kerholla voi suorittaa moottorilentäjän lupakirjaan yölentokelpuutuksen ja palolentokoulutuksen. Kerhon koulutuspäällikkönä toimii Jarmo Hintikka. Koulutukset järjestetään yhteistyössä Tervalentäjien kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kerhon kotisivut
Fylakopí

**Fylakopí** (; myös *Filakopí*, *Phylakopi*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Míloksen saaren pohjoisosan rannikolla. Se kuuluu hallinnollisesti Míloksen kuntaan, Míloksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylä on osa Triovasáloksen kyläyhdyskuntaa ja sen väkiluku on 3 (vuonna 2011).

## Kykladinen asutus

Fylakopí tunnetaan ennen kaikkea rannikolla sen lounaispuolella sijaitsevasta kykladisen kulttuurin aikaisen asutuksen arkeologisesta alueesta, joka on saanut nimensä kylän mukaan. Sen muinaista nimeä ei tunneta. Paikka oli asuttuna noin ajalla 3300–1100 eaa. Se on yksi Egeanmeren saarten merkittävimmistä tunnetuista esihistoriallisista asutuksista.

Fylakopín esihistoriallisen asutuksen historia koostuu useista vaiheista. Ensimmäinen vaihe (Fylakopín kulttuuri I) käsittää noin vuodet 2300–2000 eaa. Tuolloin asutus oli levinnyt jo noin 200 metrin pituiselle alueelle, eli se oli tuon ajan asutukseksi suhteellisen suurikokoinen. Toisessa vaiheessa noin vuosina 2000–1600 eaa. (Fylakopín kulttuuri II) asutus ympäröitiin muureilla. Noin 1600 eaa. asutus tuhoutui tulipalossa mahdollisesti hyökkäyksen seurauksena. Asutus rakennettiin uudelleen ja sai kolmannessa vaiheessa noin ajalla 1600–1400 eaa. vaikutteita minolaisesta kulttuurista ja neljännessä vaiheessa vuodesta 1400 eaa. eteenpäin mykeneläisestä kulttuurista. Mykeneläisenä aikana paikalle rakennettiin palatsi. Asutus hylättiin noin vuonna 1100 eaa.

Alueen merkittävimpiin löydöksiin kuuluvat mykeneläisaikaisen pyhäkön jäänteet, mykeneläisen palatsin megaron sekä suurista vulkaanisista kivistä rakennettu kyklooppimuuri. Pyhäkön jäänteet ovat olleet merkittäviä mykeneläisen uskonnon tutkimuksen kannalta. Alueelta on löydetty myös lineaari-A-tauluja, merkittävä naispuolinen idolipatsas sekä seinämaalauksia.

Arkeologiset kaivaukset alueella on suorittanut British School at Athens eli brittiläinen arkeologinen instituutti Ateenassa. Ne alkoivat vuosina 1896–1899 ja lisää kaivauksia on suoritettu vuosina 1911, 1963 ja 1974–1977. Suuri osa asutuksesta on nykyisin merenpohjassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Catherine Breillat

**Catherine Breillat** [bʁɛja] (s. 13. heinäkuuta 1948 Bressuire, Deux-Sèvres) on ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja sekä kirjailija ja näyttelijä, joka tunnetaan seksiä ja sukupuolisuutta suorasukaisesti naisen näkökulmasta käsittelevistä teoksistaan. Hänen elokuviaan ovat muun muassa *[[Romance X]]* (1999), *[[Sex is Comedy]]* (2002) ja *[[Himon anatomia]]* (Anatomie de l´enfer, 2004).

Breillat syntyi Deux-Sèvresin departementin Bressuiressä ja varttui Niortissa. Jo 12-vuotiaana hän päätti ryhtyä kirjailijaksi ja elokuvaohjaajaksi nähtyään Ingmar Bergmanin elokuvan *[[Viettelysten ilta]]* ja samastuttuaan Harriet Anderssonin esittämään roolihenkilöön Anna.

Catherine Breillat opiskeli näyttelijäntyötä Yves Furet’n yksityisessä *Studio d'Entraînement de l'Acteur* -oppilaitoksessa Pariisissa yhdessä sisarensa Marie-Hélène Breillat’n kanssa, josta tuli näyttelijä. Catherine Breillat kirjoitti vuonna 1968 julkaistun esikoisromaaninsa *L’Homme facile* 18-vuotiaana, mutta Ranskan sensuuri kielsi kirjan alle 18-vuotiailta. Siitä tehtiin myös elokuva, mutta tuotantoyhtiö teki konkurssin ja levitysyhtiö Artedis toi elokuvan ensi-iltaan vasta 20 vuotta myöhemmin. Breillat oli toisena käsikirjoittajana David Hamiltonin ohjaamassa elokuvassa *[[Bilitis – tyttö ja unelma]]* (1977).

Breillat’n esikoiselokuvassa *Romance X* (1999) ja vuoden 2004 elokuvassa *Himon anatomia* miespääosaa esittää pornonäyttelijä  Rocco Siffredi.

Breillat on näytellyt muutamissa elokuvissa, joista ensimmäinen oli vuoden 1972 *[[Viimeinen tango Pariisissa]]*. Siinä hän esitti ompelijatar Mouchettea.

Vuonna 2004 Breillat sai aivoverenvuodon, josta toipuminen keskeytti hänen taiteellisen tuotantonsa muutamaksi vuodeksi.

## Elokuvaohjauksia
* *Une vraie jeune fille*, 1976
* *Tapage nocturne*, 1979
* *[[36 Fillette]]*, 2988
* *Sale comme un ange*, 1990
* *Parfait Amour !*, 1996
* *[[Romance X]]* (Romance), 1999
* *[[Sisarelleni]]* (À ma sœur !), 2000
* *[[Sex Is Comedy]]*, 2002
* *[[Himon anatomia]]* (Anatomie de l'enfer), 2004
* *Une vieille maîtresse*, 2007
* *Barbe bleue*, 2009
* *[[Abus de faiblesse]]*, 2013

## Kirjallisia teoksia
* *L'Homme facile*, romaani, 1968
* *Le Silence, après...*, romaani, 1970
* *Les Vêtements de mer*, romaani, 1971
* *Le Soupirail*, romaani, 1974
* *Une vraie jeune fille*, romaani, 1976
* *Tapage nocturne*, 1979
* *Police*, 1985
* *36 fillette*, 1987
* *Romance*, elokuvakäsikirjoitus, 1999
* *Le livre du plaisir*, antologia, 1999
* *À ma sœur*, elokuvakäsikirjoitus, 2001
* *Pornocratie*, romaani, 2001
* *Sex Is Comedy*, elokuvakäsikirjoitus, 2005
* *Bad Love*, romaani, 2007
* *Abus de faiblesse*, yhdessä Jean-François Kervéanin kanssa, 2009, 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
*Juha Varton artikkeli ''Tutkimus halusta: Catherine Breillat'' (2006)
Oulun Tilauslento

**Oulun Tilauslento Oy**  oli suomalainen tilaus- ja rahtiliikennettä operoinut lentoyhtiö. Yhtiö rekisteröitiin kaupparekisteriin vuonna 1992, ja se toimi Lapin Tilauslennon ansiolentoluvan perusteella. Se lennätti muun muassa Postin lähetykset Oulun ja Rovaniemen välillä sekä myös Pohjois-Pohjanmaan sairaanhoitopiirin ambulanssilentoja. Yhtiön laivasto koostui yhdestä Cessna F406 -potkuriturbiinikoneesta. Yhtiön toiminta lakkasi 2018.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Fredrik Adlercreutz

**Fredrik Thomas Adlercreutz** (1793–1852), eversti, kreivi, oli Etelä-Amerikassa sotinut suomalaissyntyinen sotilas ja diplomaatti. Hän oli Kolumbian itsenäisyystaistelun sankareita.  

Joaquín Viloria de la Hoz on kirjoittanut Adlercreutzista kirjan *Federico Tomás Adlercreutz (1793–1852): Vicisitudes militares, económicas y sociales de un conde sueco en América*, ja Rauli Virtanen on tehnyt vuonna 2009 televisioelokuvan *Sotilas rakastuu señoritaan* sarjaan *Hurjia suomalaisia*.

Adlercreutz oli Carl Johan Adlercreutzin poika.

## Lähteet
Matti Paloheimo (juristi)

**Matti Rafael Paloheimo** (21. kesäkuuta 1924 Helsinki – 8. syyskuuta 2012 Espoo) oli suomalainen juristi. Hän oli Korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos vuodesta 1973.

## Lähteet
Harmaavuoret

**Harmaavuoret** (engl. *Grey Mountains*) olivat yksi neljästä Keski-Maan pohjois-etelä-suunnassa kulkeneesta vuoristosta, jotka Ambarkantan mukaan muodostuivat Ardan Alkuajoilla sen jälkeen, kun Melkor oli tuhonnut Valarin Lamput ja *valarin* linnoittautuessa Amaniin he työnsivät Keski-Maata itään suojellakseen maataan. Legendariumin myöhemmissä versioissa, jotka toistuvat myös painetussa Silmarillionissa, tätä maailman muuttumista ei enää lasketa *valarin* toiminnan seuraukseksi eikä Harmaavuoria enää mainita nimeltä. Samoin unohtuvat Keltavuoret, mutta Sinivuoret ja Punavuoret (eli Orocarni) jäävät mukaan.

Vuoristo esiintyy nimeltä mainittuna myös eräässä J. R. R. Tolkienin karttaluonnoksessa (ks. The Ambarkanta: Map IV), joka kuvaa Ardaa Lamppujen kaatamisen jälkeen; myöhemmässä kartassa (The Ambarkanta: Map V), joka esittää Ardaa Mahtien Mittelön jälkeen, Harmaavuoret ovat yhä olemassa Keski-Maan eteläosassa, mutta niitä ei ole enää nimetty.

## Huomautus nimestä
Tähän vuoristoon viittaava suomennos "Harmaavuoret" ei esiinny missään painetuissa Tolkienin teosten suomennoksissa. On myös huomattava, että nämä vuoret ovat täysin eri vuoristo kuin Keski-Maan pohjoisosan *Ered Mithrin*, joka on myös käännetty Harmaavuoriksi (engl. *Grey Mountains*).
Durinin heimo

**Durinin heimo** (engl. *Durin's Folk*) eli **Pitkäparrat** (engl. *Longbeards*) oli kääpiökansa, jonka muinainen koti oli Moria. Durinin heimon kuninkaat olivat Durinin huonetta, Durin Kuolemattoman jälkeläisiä.

## Durinin heimon vaiheita
Durin heräsi ensimmäisenä kääpiöiden seitsemästä isästä; erään kirjoituksen mukaan tämä tapahtui Gundabadin vuorella.[1] Herättyään hän vaelsi Azanulbizariin ja asettui asumaan Kheled-zâramin yläpuolella oleviin kaivoksiin, jotka saivat nimen Khazad-dûm, Kääpiökaivanto – haltioiden puheenparressa Moria. 

Durin eli niin kauan että häntä alettiin nimittää Durin Kuolemattomaksi, mutta lopulta hänkin kuoli. Hänen jälkeläisensä asuivat Khazad-dûmissa läpi koko ensimmäisen ajan, ja kaupunki säilyi jopa Mustien vuosien yli, kunnes lopulta kääpiöt *[[mithril]]iä* kaivaessaan herättivät Morgothin balrogin, joka teki lopun Khazad-dûmin kääpiövaltakunnasta vuonna 1981 ka.

Tämän jälkeen suurin osa Durinin heimoa vaelsi pohjoiseen ja asettui Thráin I:n johdolla Ereboriin, jonne perustettiin Vuorenalainen kuningaskunta. Mutta jo Thráinin poika Thorin I muutti Ereborista Harmaavuorille. Sinne kerääntyi suurin osa Durinin heimosta, joka alkoi taas vaurastua. Tämän valtakunnan tuhosivat kuitenkin lohikäärmeet vuosina 2570-2590 ka. käydyssä sodassa, jonka päätteeksi osa Durinin heimosta palasi Ereboriin Thrórin johdolla, osa muutti Rautavuorille seuraten Thrórin veljeä Grória.

Rautavuorten kääpiövaltakunta kukoisti pitkään, mutta Erebor veti puoleensa lohikäärmeiden kullanhimon. Smaug Kultainen hävitti Vuorenalaisen kuningaskunnan vuonna 2770 ka., ja Durinin heimon jäännökset joutuivat jälleen pakosalle. Tällä kertaa kääpiöt suunnistivat Mustainmaahan.

Thrór yritti epätoivoisena palata Khazad-dûmiin yksin ja vailla aseita. Kaivoksia hallussaan pitävä örkkipäällikkö Azog surmasi hänet. Thrórin sukulaiset nostattivat kaikki kääpiöt, ei vain Durinin heimoa, sotaan örkkejä vastaan. Vuonna 2793 ka. alkanut kääpiöiden ja örkkien sota päättyi Azanulbizarin taisteluun vuonna 2799 ka. Örkit tuhottiin, mutta Khazad-dûmia ei vallattu takaisin.

Thrórin poika Thráin jäi myöhemmin Sauronin vangiksi, ja Thráinin poika Thorin II Tammikilpi kaatui vuonna 2941 ka. Viiden armeijan taistelussa yritettyään vallata Vuorenalaisen kuningaskunnan takaisin Smaugilta. 
Vaikka Thorin kaatui, yritys onnistui. Smaug surmattiin ja kääpiöt saivat Ereborin takaisin haltuunsa. Dáin II Rautajalka muutti Rautavuorilta Ereboriin ja Durinin heimo asettui jälleen kerran Vuorenalaiseen kuningaskuntaan. 

Vielä kerran ennen kolmannen ajan loppua Durinin heimon kääpiöt koettivat palata Khazad-dûmiin, mutta Balinin johtama yritys päättyi viiden vuoden kamppailun jälkeen täydelliseen tuhoon vuonna 2994 ka. 

Neljännen ajan alussa Durinin heimon kääpiöt perustivat vielä yhden uuden valtakunnan, kun Gimli Glóinin poika vei osan Ereborin kääpiöistä Ered Nimraisille Aglarondiin ja hänestä tuli Kimaltavien luolien ruhtinas.

## Sukupuu


* *Kursivoidut nimet* ovat Thorin Tammikilven retkikunnan jäseniä *[[Hobitti eli sinne ja takaisin|Hobitti]]*-kirjasta.
Väinö Karvinen (opettaja)

**Väinö Karvinen** (20. heinäkuuta 1885 Viipuri – 21. huhtikuuta 1944 Kuopio) oli suomalainen opettaja ja runoilija. Hän käytti myös nimimerkkiä *Väinö Kouta*.

Karvisen vanhemmat olivat maanviljelijä Aleksanteri Karvinen ja Katri Loviisa Rautiainen. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin lyseosta 1904 ja valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1907. Karvinen asui vuodesta 1908 lähtien Kuopiossa ja toimi kauppaoppilaitoksen äidinkielen lehtorina ja teollisuuskoulun opettajana. Karvinen harrasti kotiseututyötä ja hän kirjoitti Kuopion kulttuurihistoriasta artikkeleita lehtiin ja vuosikirjoihin. Karvinen piti myös radioesitelmiä ja hän oli suosittu juhlapuhuja. Toukokuussa 1939 Karvinen johti sanoittamansa *Kallan ranta*-kantaatin esitystä Pohjois-Savon Maakuntaliiton maakuntajuhlassa joka pidettiin Kuopion Väinölänniemen kentällä.

## Teoksia
* *Murteen aiheuttamia virheellisyyksiä oppilasten ainekirjoituksissa* teoksessa *Kuopion suomalainen yhteiskoulu. Kertomus lukuvuodesta 1910-1911*. Kuopion suomalainen yhteiskoulu, Kuopio 1911
* *Prologi Pohjois-Savon Keuhkotaudin Vastustamisyhdistyksen arpajaisiin helmikuun 11. päivänä v. 1911* : runoja. Kuopio 1911
* *Virheellisyyksiä oppilasten äidinkielenkirjoituksissa. 1* teoksessa *Kertomus Kuopion kauppakoulun vaikutuksesta lukuvuotena 1913-14*. Kuopio 1914
* *Virheellisyyksiä oppilasten äidinkielenkirjoituksissa. 2* teoksessa *Kertomus Kuopion kauppakoulun vaikutuksesta lukuvuotena 1914-15*. Kuopio 1915
* *Juhlaruno Kuopion vapautumisen kaksivuotismuistojuhlaan 1920*. Kuopio 1920
* *Vita nostra. Proloogi Kuopion Vanhainystävän Yhdistyksen juhlailtamaan 12.2.1927* : runoja. Kuopio 1927
* *Ketunpyytäjä Antti Kastikaisen haastattelu*. Kuopion luonnon ystäväin yhdistyksen julkaisuja. Sarja B 1; 3. Kuopio 1930, 1931
* *Kallan ranta. Kantaatti Kuopion kaupungin 150-vuotisjuhlaan* ; sanoitus Väinö Karvinen, säveltänyt Armas Järnefelt. Kuopio 1932
* *Proloogi Pohjois-Savon keuhkotaudin vastustamisyhdistyksen 25-vuotisjuhlaan maalisk. 1 p:nä 1933* : runoja. Helsinki 1933
* *Karvisen suku : sukuhistoriallisia hajatietoja*. Kuopio 1935, uusi Elli Karvisen täydentämä versio ilmestyi nimellä *Karvisen suku. Täydennystä vuoden 1978 loppuun*. E. Karvinen, Helsinki 1979
* *Suomen matkailijayhdistyksen Kuopion osasto : 50-vuotiskertomus*. Suomen matkailijayhdistys, Kuopion osasto, Kuopio 1937

## Lähteet
Diego Martínez Barrio

**Diego Martínez Barrio** (25. marraskuuta 1883 – 1. tammikuuta 1962) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi Espanjan toisen tasavallan pääministerinä kaksi lyhyttä kautta vuosina 1933 ja 1936.

Martínez Barrio aloitti poliittisen uransa vuonna 1903 *Unión Republicana* -nimisessä tasavaltalaisessa puolueessa, joka hajosi jo muutamaa vuotta myöhemmin. Sen jälkeen hän liittyi Alejandro Lerroux’n perustamaan Radikaalipuolueeseen. Kenraali Miguel Primo de Riveran diktatuurin aikana hän oli oppositiossa. Martínez Barrio oli elokuussa 1930 yksi tasavaltalaisten niin sanotun San Sebastiánin sopimuksen allekirjoittajista. Toisen tasavallan ensimmäisessä hallituksessa vuonna 1931 hän toimi viestintäministerinä. Manuel Azañan hallituksen kaaduttua Martínez Barrio toimi syksyllä 1933 parin kuukauden ajan pääministerinä ja hänen hallituksensa määräsi hajotusvaalit. Vaalien jälkeen hän oli hetken sisäministerinä Lerroux’n hallituksessa, mutta erosi pian ja perusti uuden *Unión Republicana* -puolueen, koska ei hyväksynyt Lerroux’n ja Radikaalipuolueen siirtymistä oikealle. Myöhemmin hän siirtyi yhteistyöhön Azañan ja kansanrintaman kanssa.

Kansanrintaman saatua enemmistön helmikuun 1936 parlamenttivaaleissa Martínez Barrio valittiin parlamentin puhemieheksi. Kun parlamentti erotti presidentti Niceto Alcalá Zamoran huhtikuussa 1936, Martínez Barrio toimi kuukauden ajan vt. presidenttinä, kunnes Azaña valittiin Alcalá Zamoran seuraajaksi. Kun joukko oikeistolaisia kenraaleja aloitti Espanjan sisällissodan lähtölaukauksena toimineen kapinan, presidentti Azaña nimitti Martínez Barrion 18. heinäkuuta 1936 pääministeriksi. Ehkäistäkseen sodan hän tarjosi puhelimitse ministerinsalkkuja kapinaa johtaneille kenraaleille kuten Emilio Molalle, mutta nämä kieltäytyivät. Martínez Barrio erosi vielä saman yön aikana José Giralin hyväksi. Martínez Barrio jatkoi tämän jälkeen puhemiehen tehtävässään. Hän joutui pakenemaan Espanjasta tasavallan kukistuttua vuonna 1939 ja asui myöhemmin maanpaossa Ranskassa ja Meksikossa. Hänet nimettiin Azañan kuoltua Espanjan tasavallan pakolaishallituksen presidentiksi. Viimeiset vuotensa hän vietti Pariisissa. Hänen jäännöksensä uudelleenhaudattiin vuonna 2000 Sevillaan Espanjaan.

## Lähteet
Udo Lindenberg

**Udo Gerhard Lindenberg** (s. 17. toukokuuta 1946 Gronau, Westfalen) on saksalainen rockmuusikko, kirjailija ja taidemaalari. Lindenberg on valtavirtaistanut saksankielistä rock-musiikkia ja ansioitunut saksalaisen rock-lyriikan kehittäjänä. Hänen sanoituksensa käsittelevät sekä yhteiskunnallisia kysymyksiä että ihmissuhteita. Kylmän sodan vuosina hän otti laaja-alaisesti kantaa Saksojen välisiin suhteisiin. Lindenbergin taustayhtye tunnetaan nimellä Panikorchester.

## Ura
Udo Lindenbergin vanhemmat olivat Hermine ja Gustav Lindenberg. Hänen veljensä Erich Lindenberg (1938–2006) tunnettiin taidemaalarina. Lisäksi hänellä on kaksi nuorempaa siskoa,  Erika ja Inge.

Vuonna 1969 Lindenberg perusti Peter Herbolzheimerin kanssa yhtyeen Free Orbit, ja ensimmäinen pitkäsoitto ilmestyi lokakuussa 1970. Läpimurtonsa hän teki 1973 albumilla *Andrea Doria* ja hittikappaleilla "Alles klar auf der Andrea Doria" ja "Cello". Lindenbergistä tuli yksi 1970-luvun suosituimmista saksankielisistä muusikoista. Erityisen tuottoisa oli vuosi 1976, jolloin ilmestyivät albumit *Galaxo Gang*, *Sister King Kong* ja *Panik Udo*. 1970-luvun lopulla Lindenberg teki suurisuuntaisen kiertueen nimeltään "Dröhnland-Symphonie-Tour", jonka tiimoilta julkaistiin hänen ensimmäinen livealbuminsa *Livehaftig*. Samoihin aikoihin hän levytti saksankielisiä versioita muun muassa Little Richardin, The Beatlesin ja Rolling Stonesin kansainvälisistä menestyssävellyksistä.

1980-luvulla Lindenberg otti tavan takaa kantaa Saksojen välisiin suhteisiin. Vuonna 1983 julkaistiin käännösversio Harry Warrenin sävellyksestä "Chattanooga Choo Choo" nimellä "Sonderzug nach Pankow". Kappaleesta tuli Lindenbergin toistaiseksi suurin kaupallinen menestys. "Sonderzug nach Pankow" oli vastaus Itä-Saksan viranomaisten kielteiseen kantaan Lindenbergin kaavaillun DDR:n kiertueen suhteen.

Muurinmurtumisen jälkeen Lindenberg orkestereineen pääsi vihdoin DDR:n kiertueelle. 1990-luvulla hän keskittyi yhä enemmän taidemaalarin uraansa ja järjesti useita näyttelyitä. Lindenbergin töitä on nykyisin esillä Saksan liittokanslerin kansliassa. 2000-luvulla Lindenberg on julkaissut uutta musiikkia harvakseltaan. Maaliskuussa 2008 julkaistu *Stark wie zwei* nousi Media-Control-Charts -listan ensimmäiselle sijalle.

Vuonna 2010 Lindenberg suunnitteli kaksi postimerkkiä Deutsche Postille, merkit perustuvat hänen esittämiinsä kappaleisiin "Andrea Doria" ja "Sonderzug nach Pankow". Vuonna 2014 Lindenberg esiintyi menestyksekkäästi stadionkonserteissa Düsseldorfissa ja Leipzigissa.

Lindenberg on saanut useita palkintoja musiikillisista ansioistaan. Näihin lukeutuvat muun muassa 1992 myönnetty Echo-musiikkipalkinto elämäntyöstä sekä Goldene Stimmgabel -palkinto vuosina 1993 ja 1997. Vuonna 2010 Lindenberg sai Nordrhein-Westfalenin osavaltion myöntämän ansiomerkin, Verdienstorden des Landes Nordrhein-Westfalen.

## Diskografia
### Albumit listasijoituksineen

1 Udo Lindenberg & Panikorchester
2 Udo Lindenberg & Das Deutsche Filmorchester Babelsberg

## Lähteet ja viitteet

## Aiheesta muualla
*Viralliset internet-sivut
*Udo Lindenberg Stiftung (Udo Lindenberg -säätiö)
Palokin voimalaitos

**Palokin voimalaitos** on Outokumpu Oy.n rakennuttama vesivoimala Heinävedellä Juojärven ja Varisveden välissä olevassa Palokinkoskessa. Voimala valmistui 1961. Sen putous oli aluksi 19,4 metriä ja teho 6,4 MW. Voimalan energia käytettiin Outokummun Keretin kaivoksella. 110kV:n linja kulki Palokki-Viinijärven kytkin-/muuntoaseman kautta Kerettin, sekä varalinjalla suoraan kaivoksen voima-asemalle 45kV:n jännitteellä, jota käytettiin, jos 110 kV:n linjaan tuli jokin häiriö. Vuonna 1983 Imatran Voima Oy, (Fortum) osti voimalaitoksen Outokumpu Oy:ltä. Lopuksi sen osti Pohjois-Karjalan Sähkö Oy, joka on sittemmin nostanut voimalaitoksen putouskorkeutta ja kokonaistehoa.

Turbiini on  pystyakselinen Kaplan. Turbiini ja generaattori ovat alkuperäiset, mutta niitä on automaation ja kaukokäytön osalta modernisoitu. Generaattorin jännite on 6kV josta se muunnetaan PM1 110kV.

Aikoinaan voimalaitoksella oli 3-vuoropäivystys josta oli radiopuhelinyhteys Keretin voimaasemalle ja takaisin, sekä Varkauden IVO:n muuntoasemalle asti.

Keretin muuntoasemasta 110/45/6 kV oli varasyöttö Vuonoksen kaivokselle 20kV jännitteellä. Siitä saatiin tarvittaessa sähköä 20kV jännitteellä Kerettiin, jossa se muunnettiin 6kV:n käyttöä varten. Yleensä Keretti syötti Vuonoksen kaivokselle 20kV jännitettä. 

Palokissa oli aiemmin muunto 6/45/110 kV jännitteelle. Kuvassa on jo 45kV muuntaja sekä aseman rippeet purettu kokonaan pois. Nykyisin  110kV PM 1 muuntaja on poissa käytöstä.  



## Tekniset tiedot
*Kokonaisteho 7,4 MW
*Putouskorkeus 20,7 m
*Suunnitteluvirtaama 40 m3/s
*Vuosienergia 29 500 MWh

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vesirakentaja  (sisältää sijaintikartan)
Juho Konttinen

**Juho (Johannes) Konttinen** (31. toukokuuta 1878 Leppävirta – 8. joulukuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen liikemies, huonekalutehtailija ja kirjailija. 

Konttisen vanhemmat olivat maanviljelijä Elias Konttinen ja Hilda Maria Arpiainen. Hän oli naimisissa Maria Josefiina Miettisen kanssa. Konttinen asui Kuopiossa vuosina 1898–1922. Hänellä oli huonekaluliike ja *Huonekalutehdas Juho Konttinen Osakeyhtiö* niminen huonekalutehdas Kuopiossa. Säveltäjä Otto Kotilainen sävelsi Konttisen runon *Savolaisten esi-isät* ja tämä laulu esitettiin Pohjois-Savon maakuntaliiton vuonna 1953 tuottamassa dokumenttielokuvassa *Tämä on Pohjois-Savo*.

## Teoksia
* *Lammen lumpeita* : runoja. U.W. Telen & Co, Kuopio 1905
* *Laurin elämäntarina. I* : romaani. U.W. Telen & Co, Kuopio 1905
* *Tuhlaajapoika* : näytelmä neljässä näytöksessä. Tekijä, Kuopio 1908

## Kirjallisuutta
* *Huonekalutehdas Juho Konttinen osakeyhtiö Kuopiossa*. Sanan valta, Kuopio 1923, uusi näköispainos Kuopion kulttuurihistoriallinen museo, Kuopio 1996

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Juho Konttisen huonekalutehtaan hinnastoja 1920-luvulta (DIGI - Kansalliskirjaston digitoidut aineistot
Klein Bikes

**Klein Bikes** oli Gary Kleinin perustama polkupyörävalmistaja. Klein oli yksi ensimmäisistä, jotka käyttivät runkomateriaalina alumiinisia, normaalia paksumpia putkia. Kasvattamalla putken läpimittaa saavutettiin jäykempi, mutta samaan aikaan myös kevyempi, rakenne.

Klein valmisti ensimmäisen polkupyöränsä opiskellessaan Massachusetts Institute of Technologyssä 1970-luvulla, ja varsinainen valmistus alkoi 1980-luvulla. Vuonna 1995 Trek Bicycle Corporation osti yhtiön, ja alkuperäinen Kleinin tehdas Chehalisissa, Washingtonissa suljettiin vuonna 2002, kun tuotanto siirrettiin Trekin pääkonttorin yhteydessä olevaan tehtaaseen Waterloossa, Wisconsinissa. Merkin laajamittainen valmistus päättyi Yhdysvalloissa vuonna 2007 ja muualla maailmassa vuonna 2009.

## Historia

Gary Klein (s. 9. kesäkuuta 1952) opiskeli Kalifornian yliopistossa Davisissä ja myöhemmin Massachusetts Institute of Technologyssa. Vuonna 1973 Klein yhdessä muutamien muiden kanssa valmisti professori Buckleyn johdolla alumiinirunkoisen pyörän. Tutkittuaan teräsrunkoisia pyöriä ja myös käytössä rikkoutuneita runkoja he saivat selville polkupyörän rungon rasituspisteet. Käytössä olleiden alumiiniseosten rajoitetusta valikoimasta johtuen ryhmä päätti käyttää runkomateriaalina alumiiniseosta 60061.

Valmistuttuaan MIT:stä vuonna 1974 Klein opiskeli yrittäjyyttä. Hän oli innokas maantiepyöräilijä, joten vuonna 1975 hän perusti kolmen muun henkilön kanssa yrityksen, joka valmisti alumiinirunkoisia polkupyöriä MIT:n innovaatiokeskuksessa. Hän sai MIT:ltä 20&nbsp;000&nbsp;dollarin apurahan, ja lisäksi kukin osakas sijoitti yhtiöön 1&nbsp;000&nbsp;dollaria. Vuonna 1973 valmistettuja prototyyppejä, joiden runkoputket olivat totuttua isompia mutta joiden seinämävahvuus oli totuttua ohuempi, esiteltiin New Yorkissa pidetyillä kansainvälisillä polkupyörämessuilla helmikuussa 1975.

Seuraavana vuonna yhtiö muutti Kleinin vanhempien maatilalla Kalifornian San Martinissa olleeseen käyttämättömään rakennukseen, jota oli aiemmin käytetty luumujen kuivaamiseen. Vuonna 1977 Klein patentoi keksimänsä rakenteen suuren halkaisijan käyttämisestä jäykkyyden kasvattamiseksi, ja vuonna 1980 yhtiö muutti Kaliforniasta Chehalisiin, Washingtoniin. Yhtiö valmisti 1980-luvun alusta lähtien maantiepyöriä ja 1980-luvun puolivälistä lähtien maastopyöriä.

Kleinin idea alumiinin käyttämisestä runkomateriaalina ei ollut aivan uusi, mutta hänen keksintönsä läpimitan kasvattamisesta oli. Tämän ansiosta hän pystyi rakentamaan noin 15&nbsp;prosenttia vastaavaa teräsrunkoista pyörää kevyempiä malleja. 

Vuonna 1995 Trek osti Kleinin, kun yhtiö ei pystynyt kilpailemaan suuren valmistajan myyntiverkostoa vastaan.

Parhaimmillaan yhtiö työllisti noin 250 henkilöä Chehalisin tehtaalla, mutta hiljalleen tuotanto siirtyi Trekin tehtaalle Wisconsiniin. Vuonna 2001 noin 70 henkilöä työllistänyt tehdas valmisti 15&nbsp;000–20&nbsp;000 runkoa vuodessa. Vuonna 2002 kaikki valmistus siirrettiin Trekin tehtaalle. Kleinin valmistamia pyöriä myytiin Yhdysvalloissa vuoteen 2007 ja Japanissa vuoteen 2009 saakka.
Alejandro Lerroux

**Alejandro Lerroux y García** (4. maaliskuuta 1864 Córdoba – 27. kesäkuuta 1949 Madrid) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi neljä kertaa Espanjan toisen tasavallan pääministerinä vuosien 1933–1935 aikana. Hänen hallituksensa olivat keskustaoikeistolaisia koalitioita.

## Poliittinen ura

Lerroux oli upseerin poika. Hän oli alkuperäiseltä ammatiltaan asianajaja ja toimi myös lehtimiehenä Barcelonassa, ennen kuin lähti politiikkaan radikaalien riveissä. Hänet valittiin Espanjan parlamenttiin eli cortesiin ensi kerran vuonna 1901. Tasavaltalaisten mielipiteidensä vuoksi Lerroux joutui vuonna 1907 pakenemaan joksikin aikaa maasta, ja hän oleskeli Argentiinassa. Lerroux ei hyväksynyt tasavaltalaisjohtaja Nicolás Salmerónin päätöstä ryhtyä liittoon katalaaninationalistien kanssa, joten hän perusti vuonna 1908 uuden Radikaalin tasavaltalaispuolueen (*Partido Republicano Radical*). Vuoden 1909 Barcelonan levottomuuksien aikana hänen kannattajiensa väitettiin syyllistyneen luostareiden tuhopolttamiseen. Tämän jälkeen Lerroux lievensi radikaaleja mielipiteitään. Hän oli vuonna 1930 yksi tasavaltalaisen opposition niin sanotun San Sebastiánin sopimuksen allekirjoittajista. Vuonna 1931 hänestä tuli toisen tasavallan ensimmäinen ulkoministeri. Hän oli ensimmäisen kerran pääministerinä lyhytaikaisesti syyskuussa 1933 Manuel Azañan eron jälkeen.

Marraskuun 1933 parlamenttivaalien jälkeen valta toisessa tasavallassa siirtyi muutaman vuoden ajaksi keskustaoikeistolle. Lerroux muodosti ensin heti vaalien jälkeen keskustalaisen Radikaalipuolueen vähemmistöhallituksen, joka oli riippuvainen oikeisto-opposition tuesta. Hallitus peruutti tasavallan alkuvaiheessa luotua valtion ja kirkon eroon tähdännyttä lainsäädäntöä. Lerroux oli valmis ohjaamaan Espanjan sisäpolitiikkaa voimakkaamminkin oikealle, mikä herätti maan vasemmistossa pelkoa. Lerrouxin toinen hallitus kesti huhtikuuhun 1934 saakka. Kun hän muodosti lokakuussa 1934 uuden hallituksen ja otti siihen mukaan myös oikeistolaisen CEDA-puolueen, useissa maakunnissa ja etenkin Asturiassa puhkesi vasemmiston johtamia vallankumouksellisia levottomuuksia, jotka armeija tukahdutti väkivaltaisesti. Toukokuussa 1935 Lerroux uusi hallituksensa kokoonpanon siten, että aiemmin sen ulkopuolelle jäänyt CEDA:n johtaja José María Gil Robles tuli sotaministeriksi ja oikeiston asema hallituksessa vahvistui entisestään. Osana maan rauhoittamistoimia muun muassa ammattiliitot kiellettiin kokonaan.

Lerroux’n ja koko Radikaalipuolueen poliittinen uskottavuus romahti syksyllä 1935 niin sanotun *[[estraperlo]]*-skandaalin myötä, jossa useita hänen sukulaisiaan ja hänen puolueensa poliitikkoja syytettiin uhkapelilupien myöntämiseen liittyneestä korruptiosta. Erottuaan pääministerin paikalta Lerroux tuli aluksi ulkoministeriksi uuteen hallitukseen, mutta hänet jouduttiin erottamaan tästäkin tehtävästä hallituksen julkisuuskuvan suojelemiseksi. Hän myös putosi parlamentista helmikuun 1936 vaaleissa. Espanjan sisällissodan aikana Lerroux siirtyi Portugaliin. Hän palasi Espanjaan vasta vuonna 1947.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Palosuo

**Palosuo** tarkoittaa seuraavia:

*Palosuo Islands, saariryhmä Eteläisellä jäämerellä
*Palosuo, kylä Sauvossa
*Palosuon rautatieasema, lakkautettu rautatieliikennepaikka Mikkelissä.

## Sukunimi
* Erkki Palosuo (vuoteen 1933 * Brander*, 1912–2007), geofysiikan professori, Suomen jäätutkimuksen uranuurtaja
* Hannu Palosuo (s. 1966), kuvataiteilija ja graafikko
* Maini Palosuo (1914–1997), suomentaja ja toimittaja
* Simo Palosuo (1918–1998), opetusneuvos ja rovasti, Seurakuntaopiston johtaja 1960–1972
* Veikko Palosuo (vuoteen 1936 *Brander*, 1911–1999), metsäneuvos, Keskusmetsäseura Tapion toimitusjohtaja 1963–1976

## Muita
* Eeva Tenhunen, oik. *Palosuo* (1937–2017), kirjailija
* Päikki Priha, o.s. *Palosuo* (s. 1948), tekstiilitaiteilija, professori
José Giral

**José Giral y Pereira** (22. lokakuuta 1879 Santiago de Cuba, Kuuba – 23. joulukuuta 1962 México, Meksiko) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi Espanjan toisen tasavallan pääministerinä Espanjan sisällissodan alkuvaiheessa vuonna 1936.

Giral oli ennen politiikkaan siirtymistään kemian professori, vuodesta 1905 Salamancan ja vuodesta 1928 Madridin yliopistossa. Hänet vangittiin useasti kuningaskunnan aikana tasavaltalaisten mielipiteidensä vuoksi. Toisen tasavallan perustamisen jälkeen vuonna 1931 hänestä tuli Madridin yliopiston rehtori. Hän toimi myös laivastoministerinä vasemmistolaisissa hallituksissa vuosina 1931–1933 ja keväällä 1936. Kun oikeistolaiset kenraalit aloittivat kapinansa heinäkuussa 1936, suurin osa Espanjan laivastosta jäi tasavallalle uskollisten joukkojen käsiin. Diego Martínez Barrion epäonnistuttua hallituksen muodostamisessa presidentti Manuel Azaña nimitti Giralin pääministeriksi 19. heinäkuuta, päivää kapinan alkamisen jälkeen. Vaikka Giral antoikin määräyksen ryhtyä aseistamaan kansanrintamahallitusta tukeneita vasemmistolaisia järjestöjä, sosialistit pitivät häntä liian maltillisena. Hän joutui väistymään jo 4. syyskuuta, jolloin uudeksi pääministeriksi tuli Francisco Largo Caballero. Giral oli Largo Caballeron hallituksessa salkuttomana ministerinä ja vuosina 1937–1938 Juan Negrínin hallituksessa ulkoministerinä. Hän joutui lopulta pakenemaan Espanjasta tasavallan kukistuttua maaliskuussa 1939. Hän asui loppuelämänsä ajan Meksikossa. Hän oli vuosina 1945–1947 Espanjan tasavallan pakolaishallituksen pääministerinä.

## Lähteet