open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dušan Bajević

**Dušan Bajević** (kyr. Душан Бајевић) (10. joulukuuta 1948 Mostar, Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta) on bosniahertzegovinalainen entinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.

## Ura

Hän on edustanut maajoukkuetasolla Jugoslaviaa Saksan MM-kisoissa 1974. Hän teki turnauksessa kolme maalia kolmessa ottelussa. Bajević teki kaikki maalit Zairea vastaan. Seurajoukkuetasolla hän oli Kreikan Superliigan paras maalintekijä 1980 ja voitti Kreikan mestaruuden AEK Ateenan pelaajana kahdesti: 1978, 1979.

Valmentajana Bajević on niittänyt menestystä erioten Kreikassa. Hän on voittanut kaikkiaan kahdeksan maan mestaruutta, niistä puolet ovat tulleet AEK Ateenassa ja puolet Olympiakosissa. Hänet on valittu kuusi kertaa Kreikan Superliigan vuoden valmentajaksi.

Syyskuussa 2010 Bajević sai potkut AEK:n päävalmentajan tehtävistä. Syynä potkuihin oli AEK:n kehno aloitus, neljästä ottelusta vain yksi voitto. Viimeinen niitti Bajevićin arkkuun oli 1–3 tappio sarjanousija Ethnikos Olympiakos Voloulle. 

Lokakuussa 2010 Bajevićin ura jatkui Kyproksella AC Omonian päävalmentajana.  Hän sai potkut tehtävistään huhtikuussa 2011, kun Omonia ei onnistunut uusimaan Kyproksen mestaruutta. Bajevićin viimeiseksi otteluksi jäi 0–2 tappioon päättynyt kamppailu mestaruuden vienyttä APOELia vastaan. 

Kesäkuussa 2012 Bajević allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen kreikkalaisseura Atromitosin kanssa.  Seura pelasi hänen johdollaan hyvän syksyn ja oli joulukuussa Kreikan liigassa neljäntenä. Putoaminen maan cupista kolmannella kierroksella Ethnikos Olympiakos Volosille johti kuitenkin potkuihin joulun alla 2012. 

Kesällä 2013 Bajević palasi AEK Ateenan palvelukseen tekniseksi johtajaksi. Hän jätti AEK:n henkilökohtaisten syiden vuoksi kesällä 2018. Hän ei onnistunut luotsamaan joukkuetta EM-lopputurnaukseen 2020, kun se hävisi Pohjois-Irlannille jatkokarsinnoissa.Zmajevi nakon penala poraženi od Sjeverne Irske i ostali bez Eura Karsintojen jälkeen Bajevićin korvasi Ivaylo Petev.Bosnia name Bulgarian Petev as new coach

## Saavutukset valmentajana
* Jugoslavian Cup: 1986
* Kreikan mestaruus (8): 1989, 1992, 1993, 1994, 1997, 1998, 1999, 2005
* Kreikan Super Cup: 1989
* Kreikan liigacup: 1990
* Kreikan Cup (4): 1996, 1999, 2001, 2005
* Serbian mestaruus: 2007
* Serbian Cup: 2007
* Kreikan Superliigan vuoden valmentaja (6): 1996, 1998, 1999, 2001, 2003, 2008

## Lähteet
Mikkelin Sanomat

**Mikkelin Sanomat** oli suomalainen Mikkelissä julkaistu sanomalehti joka ilmestyi 1885–1893 ja 1896–1954. Lehti ilmestyi nimellä **Saimaa** 1893–1895.

Mikkelin Sanomat perustettiin 1885 Mikkelin suomenmielisten piirien äänenkannattajaksi kun vuosina 1881–1884 ilmestynyt Pellervo-lehti lakkasi ilmestymästä 1884 sen julkaisijan Mikkelin lyseon suomen kielen lehtorin Rietrikki Polénin kuoltua joulukuussa 1884. Mikkelin Sanomat ilmestyi aluksi kerran viikossa mutta vuodesta 1888 jo kaksi kertaa viikossa. Lehti jouduttiin kuitenkin lopettamaan 1893, kun sen julkaisijana toiminut J. H. Wartiaisen kirjapaino teki konkurssin. Lehden seuraajaksi tuli *Saimaa*-lehti joka ilmestyi kahdesti viikossa vuosina 1894–1896. Saimaa-lehti joutui kilpailemaan nuorsuomalaisten julkaiseman Mikkeli-lehden kanssa lukijoista.

Mikkelin vanhasuomalaiset piirit perustivat osakeyhtiön joka alkoi vuoden 1896 alusta julkaista uudelleen Mikkelin Sanomia. Mikkelin Sanomat oli aluksi vanhasuomalaisten ja vuodesta 1918 kokoomuspuolueen äänenkannattaja. Lehti ilmestyi kolme kertaa viikossa vuoteen 1945 saakka ja sen jälkeen kuusi kertaa viikossa. Lehden levikki oli suurimmillaan noin 8 500 kappaletta 1910-luvulla, romahti sitten noin 1 000 kappaleeseen ja nousi vielä uudelleen jatkosodan vuosina 4 000 kappaleeseen. Mikkelin Sanomat jouduttiin lakkauttamaan taloudellisista syistä joulukuussa 1954.

Mikkelin Sanomat oli 1902–1907 toimittaja Väinö Andelinin omistuksessa. Vuosina 1907–1929 sitä kustansi suomalaisen puolueen kannattajien muodostama osuuskunta. Jatkossa lehteä kustansi vuodesta 1929 *Sanomalehti Oy Mikkeli* ja vuodesta 1945 *Oy Mikkelin Sanomat*.

Kirjailija Kyösti Wilkuna oli aputoimittajana Mikkelin Sanomissa puolentoista kuukauden ajan keväällä 1906. Hän kuvasi tätä ajanjaksoa kirjassaan *Riennon toimitus. Piirteitä Kolkkalan kaupungin sivistyshistoriasta*. Kirjailija Joel Lehtonen oli Mikkelin Sanomien toimittajana 1902–1903. Lehden toimittajina ovat olleet eri aikoina myös kirjailijat Oiva Paloheimo ja Osmo Lajula.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kansalliskirjaston Historiallinen sanomalehtiarkisto: Mikkelin Sanomat 1885–1893
* Kansalliskirjaston Historiallinen sanomalehtiarkisto: Saimaa 1893–1895
* Kansalliskirjaston Historiallinen sanomalehtiarkisto: Mikkelin Sanomat 1896–1900
Rietrikki Polén

**Rietrikki (Rietrik, Fredrik) Polén** (23. huhtikuuta 1823 Pieksämäki – 24. joulukuuta 1884 Mikkeli) oli suomalainen toimittaja, kielenkääntäjä, lyseon lehtori ja suomalaisuusaatteen kannattaja.

Pieksämäen kappalaisen Fredrik Polénin ja Severina Blidberg poikana syntynyt Polén pääsi ylioppilaaksi 1845 ja opiskeli Helsingin yliopistossa vanhoja kieliä, historiaa ja maantiedettä valmistuen filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi vuonna 1850. Polén teki opiskeluvuosinaan 1846–1847 Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kustannuksella kansanperinteen keruumatkan itä-Suomeen ja kokosi sananlaskuja, arvoituksia, satuja ja kansanlauluja. Hän väitteli filosofian tohtoriksi 1. toukokuuta 1858 aiheenaan *Johdanto Suomen kirjallishistoriaan*. Polénin väitöskirja on ensimmäinen suomenkielinen tohtorinväitöskirja.

Polén toimi *[[Suometar]]*-lehden avustajana ja vuosina 1851–1856 lehden toimittajana. Vuosina 1859–1863 Polén julkaisi omaa ''Mehiläinen''-nimistä lehteä, jossa hän ajoi voimakkaasti suomalaisuutta ja suomen kielen aseman parantamista. Tämä lehti joutui kuitenkin lopettamaan ilmestymisen sen levikin laskettua nopeasti. Vuodesta 1864 Polén oli ''Uusi Suometar'' -lehden päätoimittajana.

Polén oli Uudenmaan lääninhallituksen 1. suomen kielen kääntäjänä vuosina 1856–1868. Helsingin Bell-Lancasterkoulun 1. opettajana ja johtajana vuosina 1860–1862 sekä Viipurin alkeisoppilaitoksen ylimääräisenä suomen kielen lehtorina vuodesta 1868 ja Kuopion lukion kollegana vuodesta 1874. Viimeiset vuotensa Polén toimi Mikkelissä vuodesta 1877 alkaen Mikkelin lyseon uskonnon ja suomen kielen lehtorina. Hän julkaisi Mikkelissä vuosina 1881–1884 suomenmielistä ''Pellervo''-sanomalehteä.

Polén omisti vuodesta 1855 alkaen Kontiomäen Aution tilan Pieksämäellä. Hän oli naimisissa vuodesta 1855 Rautalammin kirkkoherran Adolf Reinhold Langin tyttären Alexandra Matilda Langin (k. 1911) kanssa.

Polénin mukaan on nimetty Pieksämäen kulttuurikeskus Poleeni.

## Teoksia
* *Johdanto Suomen kirjallishistoriaan: yliopistollinen kirjoitus*, väitöskirja. Frenckell, Helsinki 1858. Näköispainos: Suomen vanhan kirjallisuuden päivien julkaisuja 1. Vammala 1988
* *Kirjallinen aarreaitta: Viipurin kirjallisuus-seuran toimittama: 1. jakso*. Zilliacus - Viipurin kirjallisuus-seura, Viipuri 1869

## Lähteet
* Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Fredrik Polén. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 30.9.2016.
* Porin kaupunginkirjasto: 150 vuotta – 150 kirjaa: 1858 Rietrik Polén: Johdanto Suomen kirjallishistoriaan 
* Jarmo Paikkala: Kiuruvetisiä nimiä ja sukuja: Suomalaisuusmiehen sukua. Kiuruvesi-lehti 12.11.1986 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Vapaasti ladattavia Rietrik Polénin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
* Rietrik Polén: *[http://urn.fi/URN:NBN:fi-fe200909282145 Johdanto Suomen kirjallishistoriaan]*, 1858. Digitoituna Kansalliskirjaston kokoelmissa.
* Kun ensimmäinen suomenkielinen väitöskirja esitettiinn yliopistossa Vappuna 75 vuotta sitten, Suomen Kuvalehti, 29.04.1933, nro 18, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Basketball-Bundesliga 2008–2009

**[[Basketball-Bundesliga]]n kausi 2008–2009** on sarjan 43. kausi. Edelliskauden mestarina kauteen lähti ALBA Berlin. Sarjanousijana kauteen lähti Giants Nördlingen. Euroliigassa joukkueista pelasi ALBA Berlin, joka oli myös ensimmäinen Bundesliga-seura, jonka kotiareenan kapasiteetti oli yli 10&nbsp;000. Kauden voitti EWE Baskets Oldenburg.

## Joukkueet

## Tulokset
### Sarjataulukko
Runkosarjan voitti ALBA Berlin.

### Pudotuspelit

## Runkosarjan katsojakeskiarvot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu 
* Euroliiga
Naima Akef

**Naima Akef** (arabiaksi نعيمة عاكف, muita kirjoitusasuja **Naima Akif**, **Naïma Akef**, 7. lokakuuta 1929 Tanta &ndash; 23. huhtikuuta 1966 Kairo) oli egyptiläinen vatsatanssija, joka esiintyi useissa Egyptin filmiteollisuuden kultaisen ajan elokuvissa.

Akef aloitti esiintymisen hyvin nuorena isoisänsä omistamassa Akefin sirkuksessa, jossa hänen vanhempansa esiintyivät akrobaatteina. Hän jätti sirkuksen 14-vuotiaana ja alkoi esiintyä kairolaisissa yökerhoissa. Elokuvaohjaaja Hussein Fawzy löysi Akefin ja heidän ensimmäinen yhteinen elokuvansa oli *Al-Eïch wal malh* ("Leipää ja suolaa", 1944). Akef myös avioitui Fawzyn kanssa. Naima Akefista tuli elokuvien myötä aikansa tunnetuin vatsatanssija-näyttelijä Egyptissä. Hän liittyi myös Leil Ya Ain Group -kansantanssiryhmään. 

Akef jätti elokuvat vuonna 1964 hoitaakseen poikaansa toisesta avioliitostaan kirjanpitäjä Salah Abdel Aleemin kanssa. Hän kuoli vuonna 1966 syöpään.

## Elokuvia

* *Amir el dahaa* (1964)
* *Bayaat el jarayed* (1964)
* *The World Dances* (1958)
* *Tamr henna* (1957)
* *Bahr el gharam* (1956)
* *Aziza* (1955) 
* *Arbah banat wa zabit* (1954)
* *Ya Halawaat al-Hubb* (1952)
* *Fataat al sirk* (1951)
* *Baba Areess* (1950) 
* *Furigat* (1950) 
* *Baladi wa khafa* (1949)
* *Lahalibo* (1949) 
* *Aish wal malh* (1944) 

Lähde: IMDb.com

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Ripidi

**Ripidi** on ortodoksinen jumalanpalvelusväline. Ripidi on pyöreä, noin 40 cm läpimittainen ja useimmiten metallinen kiekko, jonka keskellä on kuusisiipisen kerubin kuva molemmilla puolilla.  Levyn reunat voivat olla yhtenäiset tai sitten koristellut, oikeastaan joka kirkossa joissa ripidejä on ne ovat erilaisia. Levyyn liittyy keskimäärin noin puolentoista metrin pituinen puinen tai metallinen varsi. Ripidejä on aina kaksi ja niitä säilytetään alttarissa, tavallisimmin alttaripöydän takaisen ristin yhteydessä olevissa telineissä.

Ripidejä käytetään piispan toimittamassa palveluksessa kuvaamaan enkelien läsnäoloa. Niitä kantavat alidiakonit tai joskus kirkonpalvelijat.  Ne ovat mukana saatoissa ja evankeliumia luettaessa sekä ehtoollista jaettaessa kantajat pitelevät niitä viistosti evankeliumikirjan tai ehtoolliskalkin yläpuolella. Jos piispa toimittaa Kristuksen hautauspalveluksen, ristisaatossa kannetaan myös ripidejä, joita pidellään Kristuksen hautausikonin yläpuolella. Samoin kheirotoniaan eli diakoniksivihkimiseen kuuluu ripidi, jota vihitty liikuttelee vaakasuunnassa pyhitettyjen ehtoollislahjojen yläpuolella kuvaten täten Pyhän Hengen laskeutumista. Tapa on peräisin Bysantin hovista. Tästä syystä ripidejä ei käytetä alkukristillisen perinteen mukaisessa Jaakobin liturgiassa.

## Lähteet
* Dimitri Tarvasaho: *Ortodoksisen kirkon pyhät toimitukset; liturgiikka keskikouluja ja seminaareja varten.* Helsinki: Ortodoksisen kirjallisuuden julkaisuneuvosto, 1979. .
* Arkkimandriitta Arseni: *Ortodoksinen sanasto*. Otava, 1999. .

### Viitteet
Inkeri (täsmennyssivu)

**Inkeri** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* Inkeri tai Inkerinmaa, historiallinen maakunta Pietarin ympärillä Venäjällä
* "Pohjois-Inkeri", niin sanottu Kirjasalon tasavalta 1919 — 1920
* Inkeri, naisen etunimi
* *[[Inkeri (lehti)|Inkeri]]*, Pietarissa vuosina 1884–1917 ilmestynyt sanomalehti
* 1479 Inkeri, asteroidi
* Inkeri, sukunimenä:
** Kustaa Inkeri (1908–1997), suomalainen matemaatikko ja akateemikko
Neva (lehti)

**Neva** oli Pietarissa vuosina 1907–1918 ilmestynyt suomenkielinen sanomalehti.

Lehti perustettiin Venäjän viranomaisten vuonna 1906 lakkauttaman ''Uuden Inkerin'' tilalle. Se ilmoitti tavoitteekseen työtätekevän kansan sivistyksen, yhteiskunnallisten ja taloudellisten asioiden edistämisen. Tärkeällä sijalla oli myös raittiusasia. Nevan toimittajana oli ensin vuosina 1908–1910 ja sitten vuodesta 1912 lähtien Aapo Vesikko. Avustajina toimivat muun muassa kansanvalistusmiehet Kaapre Tynni, Juhani Peräläinen ja Aatu Haltsonen. Nevan toimituksellinen linja oli huomattavasti radikaalimpi kuin sen kilpailijana ilmestyneen kirkollishenkisen ''Inkerin''.

Neva lakkautettiin lokakuun vallankumouksen jälkeen vuoden 1918 alussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Neva'' digitoituna kansalliskirjastossa
Vapaa sisältö

**Vapaa sisältö** on sisältöä, jonka käyttöä ei merkittävästi rajoiteta. Sisältöä on vapaus käyttää, jakaa sen kopioita, muokata tai jakaa muokattuja teoksia.

Vapaa sisältö kattaa kaikki vapaasti yleisessä käytössä olevat (eli public domainissa olevat) teokset, sekä ne tekijänoikeuden alaiset teokset, joiden lisenssi kunnioittaa yllä mainittuja vapauksia. Koska tekijänoikeuslaki antaa tekijälle tai tekijänoikeuden haltijalle yksinoikeuden teostensa käyttöön, tekijänoikeuden alaiset sisällöt on nimenomaisesti julistettava vapaiksi, yleensä viittaamalla tai liittämällä teokseen lisenssitiedot.

## Avoin sisältö

Kuten ohjelmistojenkin osalta puhutaan avoimista sekä vapaista ohjelmistoista, voidaan sisältöjenkin osalta puhua avoimesta sekä vapaasta sisällöstä. Nämä ovat toistensa synonyymeja. Termien takana on hieman erilainen näkökulma, arvot ja kulttuuri. Onkin mielipidekysymys, kumpi näistä näkökulmista halutaan tuoda esiin.

## Katso myös
*Tekijä (tekijänoikeus)
*Tekijänoikeuden rajoitukset 

## Lähteet
LeMill

**LeMill** on web-yhteisö oppiresurssien löytämiseen, tuottamiseen ja jakamiseen. LeMill on EU-rahoituksella kehitetty opettajille ja opetuksesta kiinnostuneille suunnattu wikimäinen yhteisö sekä tietovaranto, jossa yhteisön jäsenet voivat yhteiskehittää oppimateriaalia, menetelmäkuvauksia sekä työkalukuvauksia. LeMill-sana on lyhenne sanoista "learning mill", "oppimismylly".

LeMill on sekä ilmainen ja avoin palvelu, jota tarjotaan julkisen rahoituksen turvin osoitteessa lemill.net, että avoimen lähdekoodin palvelinohjelmisto, jonka kuka tahansa voi asentaa omaan käyttöönsä ja jonka kehittämiseen voi vapaasti osallistua.

## Historia ja kehitys

LeMill-palvelun kehitystyö alkoi CALIBRATE-hankkeessa vuoden 2005 syksyllä. Ensimmäinen avoin beta-versio julkaistiin 22. toukokuuta 2006. Yhteisön jäsenmäärä kasvoi kolmessa vuodessa 5900 jäseneen ja ylitti vuoden 2012 alussa 2500 jäsenen määrän. LeMilliä kehitettiin ketterien menetelmien mukaisesti, yhdistäen Scrumia ja Extreme Programmingia. Kehitystiimi oli hajautettu neljään EU-maahan, joten kehitystyö tehtiin täysin avoimessa Trac-ympäristössä osoitteessa lemill.org. CALIBRATE-hankkeen päätyttyä keväällä 2008 kehitystyö on jatkunut Viron Tiikerinloikkasäätiön rahoituksella.

LeMillin käyttöliittymä on vapaaehtoisvoimin käännetty 13 kielelle. Vuoden 2009 keväällä yhteisön lähes 6000 jäsentä olivat tuottaneet yli 7000 oppiresurssia yli 30 kielellä. Vuoden 2012 alussa yhteisön yli 25000 jäsentä olivat tuottaneet yli 44000 oppiresurssia yli 70 kielellä.

LeMillin kehitystä koordinoi Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun Medialaboratorion Oppimisympäristöjen tutkimusryhmä.

## Rahoitus

LeMillin kehitystä ja ylläpitoa ovat rahoittaneet seuraavat tahot:
* Euroopan unionin eContentPlus-puiteohjelma
* Viron Tiger Leap Foundation 
* Euroopan sosiaalirahaston AVO-hankkeen kautta

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://lemill.net 
* http://lemill.org
* http://blog.lemill.net/fi/ 
* http://legroup.uiah.fi
Andrzej Szarmach

**Andrzej Szarmach** (3. lokakuuta 1950, Gdańsk, Puola) on puolalainen entinen jalkapalloilija, jalkapallovalmentaja sekä olympiamitalisti. Hän voitti olympiahopeaa Montrealin olympialaisissa 1976. Olympiaturnauksessa Szarmach teki 6 maalia viidessä ottelussa. Hän on myös kaksinkertainen jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen pronssimitalisti (1974, 1982). Hän oli Saksan MM-kisojen toiseksi paras maalintekijä maanmiehensä Grzegorz Laton jälkeen viidellä maalillaan yhdessä Johan Neeskensin kanssa. Hän pelasi yhteensä MM-kisoissa 13 ottelua tehden 7 maalia.

## Maalit arvoturnauksissa
Tuloksissa Puola aina ensin.

## Lähteet

* Andrzej Szarmach (90minut.pl)

### Viitteet
Carl Gustaf Ekman

**Carl Gustaf Ekman** (5. lokakuuta 1872 Munktorp – 15. kesäkuuta 1945 Tukholma) oli ruotsalainen poliitikko ja raittiusmies.

Ekmanin isä K. E. Ekman-Kraft oli sotilas. 12-vuotiaana Ekman joutui itse tienaamaan leipänsä, ensiksi renkinä. Sivutoimenaan hän teki kauppoja ja luki paljon. Hän opiskeli kauppakoulussa Köpingissä ja kävi ammattikoulun Kristinehamnissa.

Vuonna 1888 Ekman liittyi Templarorden-raittiusjärjestöön, ja 21-vuotiaana hänestä tuli järjestön Västmanland-Närken piirin päällikkö. Vuosina 1899–1908 hän oli koko järjestön päällikkö. Hän teki töitä myös toimittajana monissa lehdissä, vuodesta 1897 lähtien Eskilstunassa toimittajana ja poliitikkona.

Vuonna 1911 Ekman valittiin parlamentin ensimmäisen kamarin jäseneksi ja 1913 hän muutti Tukholmaan. Hän kuului vapaamieliseen puolueeseen, jonka hajottua hän nousi toukokuussa 1923 vapaamielisen kansanpuolueen, Frisinnade folkpartietin, johtajaksi. Ekman toimi Ruotsin pääministerinä vuosina 1926–1928 ja 1930–1932, jolloin hän harjoitti taitavaa tasapainopolitiikkaa (), liittoutumalla vuoroin oikeiston, vuoroin vasemmiston kanssa. Sen avulla hän piti hallituksen pystyssä, vaikka sen parlamentaarinen pohja oli huomattavan kapea. Hallituspuolueilla oli toisessa kamarissa vain 20–50 paikkaa yli 300:sta.

Ekman joutui jättämään politiikan sekaannuttuaan Ivar Kreugerin juttuun.

## Lähteet
* *Tvåkammarriksdagen 1867–1970*, band 1, s. 232.
### Viitteet
Perkele! Kuvia Suomesta

**Perkele! Kuvia Suomesta** on vuonna 1971 valmistunut suomalainen dokumenttielokuva. Elokuvan ohjasivat Jörn Donner, Jaakko Talaskivi ja Erkki Seiro. Elokuvan tuotannosta vastasi FJ-Filmi Oy. Elokuvan musiikki julkaistiin albumilla *[[Perkele! Lauluja Suomesta]]*.

Elokuvan tekijät kiersivät vuoden 1970 aikana eri puolilla Suomea haastatellen satunnaisia kansalaisia ja myös julkisuudesta tunnettuja henkilöitä. Haastateltavat kertovat ja esittivät mielipiteitään muun muassa politiikasta, ajan ilmiöistä ja omasta arkipäivästään. Elokuvassa vieraillaan haastattelemassa paikallista suomalaisperäistä väestöä myös Tukholmassa, jota kutsutaan Suomen neljänneksi suurimmaksi kaupungiksi. Kuvallista kerrontaa rytmittävät M. A. Nummisen säveltämät ja Jarkko Laineen sanoittamat yhteiskunnallisesti kantaa ottavat laulut. Lauluja esittävät muun muassa Rauli ”Badding” Somerjoki, Arja Saijonmaa ja Numminen itse. Elokuvan tekijöiden huomio suuntautui muun muassa keväällä 1970 käytyihin eduskuntavaaleihin, kansalaisten työperusteiseen maastamuuttoon ja maaseudun autioitumiseen. Yhdessä kohtauksessa näytetään kuvia Lohjan kirkon keskiaikaisista seinämaalauksista, jotka esittävät ”perkeleitä”.

Aikansa poliitikoista elokuvassa esiintyvät haastateltavina Johannes Virolainen, Veikko Vennamo, Pertti Salolainen, Veikko Pihlajamäki, Väinö Leskinen ja Taisto Sinisalo sekä muista tunnetuista henkilöistä mannekiinikoulun johtaja Sanelma Vuorre, näyttelijä Tapani Perttu ja tanssija Birgitta Kiviniemi. Lisäksi haastatellaan kymmeniä tavallisia suomalaisia. Yksi osio elokuvasta on omistettu Neste Oy:n pääjohtajan Uolevi Raateen arvostelulle, mutta häntä itseään ei nähdä.

Elokuvan alkuperäinen versio sai tarkastamon hyväksynnän vasta helmikuussa 1986. Yle TV1 on esittänyt leikatun version aiemmin vuosina 1973 ja 1996 nimellä Kuvia Suomesta. Ruotsin televisiossa esitettiin elokuvan leikkaamaton versio.

**Perkele – lisää kuvia Suomesta**, on vuonna 2000 Jörn Donnerin tuottama ja kertoma, Michael Franckin ohjaama neliosainen dokumenttisarja, jossa kierrettiin alkuperäisen dokumentin kuvauspaikoilla ja haastateltiin dokumenttielokuvassa esiintyneitä henkilöitä. Sarjan tilasi Nelonen ja tuotti Jörn Donner Productions.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Artikkeleita elokuvassa esiintyneestä ruotsinsuomalaisesta Kalevi Kairisvuosta:
* Tosi tarina: Unelmien siivet, Helsingin Sanomat 3.3.1998 (Tilaajille)
* Suomipiruna Ruotsissa, Iso Nro 31.10.2017
Mika Kortelainen

**Mika Kortelainen** (s. 3. toukokuuta 1967 Espoo) on entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan Kortelainen oli vasen laitahyökkääjä. Hänen lempinimensä on ”Kölli”. Espoolaislähtöisen Kortelaisen kasvattajaseura on Matinkylän Mahti.

Ensimmäisen aikuisten pelinsä Kortelainen pelasi Helsingin IFK:n paidassa kauden 1986–1987 pudotuspeliotteluissa. Seuraavalla kaudella hän pääsi Porin Ässien kokoonpanoon kolmessa SM-liigan ottelussa ollessaan suorittamassa asepalvelusta Lahden urheilukoulussa. Näissä peleissä Kortelainen saalisti uransa ensimmäisen syöttöpisteen. Pääosin kausi kului kuitenkin HIFK:n A-juniorien joukkueessa.

Syksystä 1988 alkaen Kortelainen pelasi 14 kautta yhtäjaksoisesti SM-liigassa HIFK:n joukkueessa. Ainoastaan kaudella 1993–1994 hän kävi pelaamassa yhden ottelun yhteistyöseura Karhu-Kissojen riveissä. Kortelainen haki tuolloin pelikuntoa I-divisioonassa oltuaan alkukauden loukkaantuneena.

Kortelainen toimi HIFK:n kapteenina kausina 1995–1997. Kortelainen joutui luovuttamaan kapteeniuden Christian Ruutulle kesken kauden lokakuussa 1997. Valmennus- ja seurajohto olivat tyytymättömiä hänen peliesityksiinsä.  HIFK:n urheilutoimenjohtaja Jarmo Kekäläinen yritti myydä ja vaihtaa Kortelaista muihin seuroihin, mm. Jokerit ja Frölunda mainittiin vaihtoehtoina. Muutamaa päivää myöhemmin HIFK kuitenkin ilmoitti ettei seura enää kauppaa Kortelaista ja tämä jatkaa joukkueessa. Kortelaisen kausi huipentui myöhemmin hänen uransa ainoaan SM-liigan mestaruuteen huhtikuussa 1998.

Hän päätti uransa Italian Serie A:n Asiagon paidassa kauteen 2002–2003.

HIFK jäädytti Kortelaisen pelinumeron 22 14. syyskuuta 2003 samaan aikaan Sakari Lindforsin pelinumeron kanssa.

Siviilissä Kortelainen työskentelee HIFK:n myyntipäällikkönä ja Ruutu+ Urheilun SM-liiga-läheysten asiantuntijana. Aiemmin hän toimi satunnaisesti sijaisopettajana Matinlahden ala-asteella Espoossa.

## Tilastot

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Nora Löfving

**Nora Löfving** (s. 4. kesäkuuta 1974) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt tv-sarjoissa ja elokuvissa, sekä Taaborin kesäteatterissa vuosina 2017, 2018, 2019 ja 2021. Löfving näytteli vuosina 1998–2000 MTV3-kanavalla esitetyssä sarjassa *[[Samaa sukua, eri maata]]*, jossa Löfvingin roolihahmo oli Titti Ihalainen / Kilappa. Hän näytteli vuonna 2000 esitetyssä Pertsa ja Kilu -sarjassa, Syke -sarjassa 6. kaudella, sekä Takaisin valoon -dokumenttielokuvassa 2018. Ääninäyttelijänä häntä voi kuulla muun muassa radiomainoksissa.

## Teatteritöitä
**Vaahteramäen Eemeli*, 2021, Taaborin kesäteatteri ja Kyminlinnan kesäteatteri, rooli: Pöperö-Maija ja kertoja, ohjaus Taavi Vartia
**Tuhkimo*, 2019, Taaborin kesäteatteri, rooli: Tuhkimon äitipuoli, ohjaus Taavi Vartia
**Peppi Pitkätossu*, 2018, Taaborin kesäteatteri, roolit: opettaja, Tommin ja Annikan äiti, sirkuksen Carmencita, ohjaus Taavi Vartia
**Heinähattu, Vilttitossu ja Rubensin veljekset*, 2017, Taaborin kesäteatteri, rooli: Halise Alibullen, ohjaus Taavi Vartia

## Aiheesta muualla
* 
*
Baltic Sea Action Group

**Baltic Sea Action Group** eli BSAG (säätiörekisterissä **Elävä Itämeri säätiö**) on voittoa tavoittelematon säätiö, joka tekee tutkittuun tietoon perustuvaa työtä Itämeren pelastamiseksi. BSAG:n tavoitteena on palauttaa Itämeren hyvä ekologinen tila. Säätiö toimi Itämeren yhteenkietoutuneiden ongelmien ratkaisemiseksi: se työskentelee rehevöitymisen ja ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi sekä luontokadon torjumiseksi. Laaja yhteistyö tutkijoiden, yritysten, päättäjien, viranomaisten ja viljelijöiden kanssa on säätiön toimintatavassa keskeistä. 

Itämeren oireiden lievittämisen sijaan BSAG pyrkii löytämään ratkaisuja, jotka puuttuvat meren ongelmien juurisyihin. Vuonna 2023 BSAG vaalii meriluonnon monimuotoisuutta suojelemalla arvokkaita luontokohteita ja työskentelee vastuullisen merenkulun puolesta. Säätiö panostaa myös voimakkaasti uudistavan maatalouden edistämiseen. Tällä se pyrkii hillitsemään ilmastonmuutosta ja Itämerta rehevöittäviä ravinnepäästöjä.

BSAG tekee pitkäjänteistä ja ratkaisukeskeistä työtä. Säätiö pyrkii tehostamaan Itämeren eteen tehtävää työtä tuomalla yhteen toimijoita, joita tarvitaan Itämeren pelastamiseen ja luomalla uutta toimintaa.

Säätiö on tehnyt yhteistyötä yritysten kanssa säätiön perustamisesta asti. Itämeri-sitoumus on BSAG:n työkalu Itämeren suojeluun ja väline yrityksen vastuullisuusstrategian toteuttamiseksi. Itämeri-sitoumukset ovat BSAG:n kumppanien antamia konkreettisia lupauksia kehittää toimintaansa Itämeri- ja ilmastoystävällisemmäksi tietyn ajanjakson aikana. Sitoumuksia on vuoteen 2023 mennessä annettu yli 300 kappaletta.

## Historia
BSAG perustettiin 3. maaliskuuta 2008 ja kirjattiin säätiörekisteriin nimellä Elävä Itämeri säätiö.

BSAG järjesti yhdessä Suomen tasavallan presidentin ja Suomen pääministerin kanssa Baltic Sea Action Summit -huippukokouksen Helsingissä 10.2.2010. Julkilausumien sijaan huippukokouksessa Itämeren maiden päämiehet sekä yli 140 yritystä ja muuta organisaatiota sitoutuivat konkreettisen työhön Itämeren hyväksi. Sitoumus oli edellytys huippukokoukseen osallistumiseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Baltic Sea Action Groupin sivusto
*Ilkka Herlin 375 humanistia -sivusto 21.8.2015, Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta.
Antti Kanervo

**Antti Kanervo** (s. 12. huhtikuuta 1989 Äänekoski) on suomalainen koripalloilija. Kanervon kasvattajaseura on Äänekosken Huima.

## Ura

Kanervo aloitti pelaamisen Äänekosken Huimassa. Hän siirtyi BC Jyväskylään keväällä 2007, ja löi itsensä seuranneella kaudella läpi. Kauden viimeisessä ottelussa hän teki 64 pistettä ja koko kauden aikana pisteitä syntyi 21,1 ottelua kohden.. Kaudeksi 2008–2009 Kanervo siirtyi Korisliigassa pelanneeseen Kouvoihin kaksivuotisella sopimuksella. Hän pelasi seurassa kaksi kautta ja voitti SM-pronssia vuonna 2010. Kanervo siirtyi valmentaja Jukka Toijalan kanssa Joensuun Katajaan kauden 2009–2010 jälkeen.

Keväällä 2015 Kanervo kärsi alaraajavammasta eikä tämän johdosta pelannut pudotuspeleissä. Toukokuussa 2015 Kanervo käytti sopimuksensa optiovuoden ja jatkoi Karhussa.

Kanervo on ollut tarkka vapaaheittojen heittäjä. 15. maaliskuuta 2012 hän oli vapaaheittäjien kaikkien aikojen pääsarjatilastossa kahdeksantena.

Keskuussa 2016 Kanervo siirtyi Ranskan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, takaisin nousua pääsarjaan tavoitelleeseen Chorale Roanne Basketiin.

Heinäkuussa 2020 Kanervo teki kahden vuoden jatkosopimuksen Korisliigassa pelaavan Helsinki Seagullsin kanssa.

Suomen koripallomaajoukkueessa Kanervo debytoi heinäkuussa 2010.

## Saavutukset
### Henkilökohtaiset saavutukset
* Vuoden I-divisioonapelaaja 2008
* Korisliigan vuoden tulokas 2009
### Joukkuesaavutukset
*Suomen mestaruus 2023
*Korisliiga hopeaa 2011, 2012, 2014
*Korisliigan pronssia 2010, 2013, 2018, 2021, 2022
*Suomen cup 2010, 2011, 2020, 2021, 2022

## Tilastot
### Runkosarja (kansalliset pääsarjat)

### Pudotuspelit (kansalliset pääsarjat)

### Kansainväliset sarjat

* *O = ottelut, 2p % = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p % = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p % = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä*

## Lähteet

* Maajoukkuetilastot  Suomen Koripalloliitto

## Aiheesta muualla
* Antti Kanervo: "Tuona päivänä en saanut ohi vaikka yritinkin" YLE Urheilu 24.3.2015
Globe Hope

**Globe Hope** on suomalainen tekstiilialan ecodesign-yritys, joka tuottaa laukkuja ja asusteita kierrätys- ja ylijäämämateriaaleista. Suomalaisen kiertotalousyrityksen on perustanut Seija Lukkala vuonna 2003. Valikoimaan kuuluu myös pohjoismaisista raaka-aineista valmistettua luonnonkosmetiikkaa. 

Globe Hope toimii Vihdin Nummelassa, ja se valmistaa tuotteensa alihankintana, Yritys työllistää suoraan 10 henkilöä ja sen liikevaihto on noin 1 miljoona euroa, josta viennin osuus on 10 prosenttia. Globe Hope valmistaa sekä kuluttaja- että yritystuotteita. Yritys ilmoittaa arvoikseen eettisyyden, ekologisuuden ja esteettisyyden, ja se tähtää kertakäyttökulttuurin eliminoimiseen ja kiertotalouden kehittämiseen. 

Globe Hope käyttää tuotantonsa materiaaleina kierrätettyjä tekstiilejä, tekstiiliteollisuuden ylijäämäkankaita sekä erilaisia kovia materiaaleja. Suurimman osan materiaaleistaan Globe Hope hankkii Suomesta, poikkeuksena armeijamateriaalit, jotka ovat peräisin Ruotsista tai Keski-Euroopasta. Yritys on tullut tunnetuksi käytetyistä turvavöistä tehdyistä laukuista sekä käytetyistä messumatoista tehdyistä laukuista ja repuista. Globe Hopella on ollut myös vaatetuotantoa kierrätysmateriaaleista.

Globe Hopen ompelimot sijaitsevat Suomessa ja Virossa, jonne yrityksellä on pitkäaikaiset hankintasuhteet. Yrityksen pääkonttori, brand store ja malliompelimo sijaitsevat Nummelassa. Yrityksellä on verkkokauppa sekä noin 40 jälleenmyyjää eri puolilla Suomea.  

Globe Hopen tuotteita suunnittelevat Seija Lukkalan ohella muiden muassa Anssi Ruokokoski ja Miisa Asikainen. Globe Hopen klassikkotuotteita ovat muun muassa Kaste-, Halla, Usva- ja Tyyni-laukut sekä Viima-reppu.  Yritys käyttää Suomessa valmistetuissa tuotteissaan Avainlippu-tunnusta, ja sillä on Design From Finland-merkki kaikissa tuotteissaan. 

Yrityksille Globe Hope valmistaa lahja- ja imagotuotteita ylijäämämateriaaleista, kuten yritysten omista mainoslipuista ja -kankaista, vinyylibanderolleista ja työvaatteista. Esimerkiksi Eduskuntatalon  2015-2017-peruskorjauksessa käytetystä suojapressusta Globe Hope valmisti kasseja ja tietokonesuojia, joita käytettiin Valtioneuvoston edustuslahjoina Suomen EU-puheenjohtajakaudella 2019.

Globe Hopella on myös yrityksille palvelukonsepti, jossa se ottaa vastaan kaiken yritysten poistotekstiilin ja kierrättää materiaalin maksimaalista materiaalitehokkuutta noudettaen. Globe Hopen yhteistyöyrityksiä ovat olleet myös esimerkiksi Paulig, NRC, HSY ja Greenstep. 

Seija Lukkala on palkittu työstään Globe Hopessa Taiteen ja kulttuurin Suomi-palkinnolla 2006. Lukkala on valittu myös Suomen liike- ja virkanaisten liiton Vuoden naiseksi 2010 sekä Helsingin Yrittäjänaiseksi 2017. Globe Hope on mukana kehittämässä tekstiilialan kiertotaloutta Telaketju-hankkeessa.

## Lähteet
* Markkinointi & mainonta

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* globehope.com Kotisivut
* Speakers Forum
László Kiss

**László Kiss** (12. maaliskuuta 1956 Taszár, Unkari) on unkarilainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja. Kiss valmentaa nykyään budapestilaista 1. FC Femina Budapestia. Kiss edusti maajoukkuetasolla Unkaria Espanjan MM-kisoissa 1982. Hän teki turnauksessa kolme maalia kolmessa ottelussa: hän teki jokaisen maalin El Salvadoria vastaan.

## Lähteet
HSC Karolin

**HSC Karolin** (ent. HSC *Polarstern*) oli virolaisen Linda Linen omistama katamaraani-tyyppinen nopea matkustaja-alus, joka liikennöi väliä Helsinki–Tallinna. 

Helsingissä Karolin käyttää Eteläsataman Makasiiniterminaalia. Tallinnassa alus taas liikennöi hieman matkustajasatamasta sivussa olevaan Linnansatamaan, jonne Linda Line ainoana liikennöikin. 

Matka-aika on kyseisellä reitillä 1,5 tuntia, joten se oli nopein siihen aikaan Tallinnaan liikennöivä matkustaja-alus. 

## Alus
### Historia
Alus tilattiin australialaiselta Wavemaster Pty Ltd -telakalta. Alun perin nimellä *Caraibe Jet* aloitettu alus laskettiin vesille marraskuussa 1995, mutta pian koeajon jälkeen aluksen tilannut Oceanfast Ferries meni konkurssiin. ANZ-pankki otti seuraavana vuonna valmistuneen katamaraanin haltuunsa . 

Syksyllä 2000 saksalainen AG Ems osti aluksen neljällä miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla ja nimesi sen *Polarsterniksi*. Maaliskuussa 2001 Polarstern luovutettiin AG Ems -varustamolle. Polarstern asennettiin liikennöimään reitille Papenburg&ndash;Ditzum&ndash;Emden&ndash;Eemshaven&ndash;Borkum, ja teki vuoroja myös Helgolandiin.

Syyskuussa 2008 alus myytiin Lindaliini AS:lle (tuotemerkki Linda Line) Viroon. Alus sai nimekseen *Karolin*. Karolin aloitti liikenteen Helsingin ja Tallinnan välillä huhtikuussa 2009. Joulukuussa 2017 alus poistettiin Viron laivarekisteristä 

### Palvelut
#### Matkustusluokat
Karolinilla on kolme matkustusluokkaa: turistiluokka, lindaluokka ja VIP-luokka. **Turistiluokka** on suurin luokka aluksella, ja hintaan sisältyy vain kansipaikka aluksella . **Lindaluokka** on erillinen osastonsa, joka sijaitsee laivan 2. kerroksessa. Siellä tarjoillaan hintaan sisältyvä pieni välipala, kahvi/tee, virvoitusjuomat, annos siideriä, olutta tai viiniä ja päivän lehdet . **VIP-luokka** on erillinen tila, johon mahtuu 6&ndash;8 henkilöä. Hintaan sisältyy ateria, kahvia tai teetä, alkoholijuomia, virvoitusjuomia sekä päivän lehdet . 

#### Kaupat, baarit ja muut palvelut
Karolinilla on pieni kauppa sekä baari. Lisäksi aluksen perässä on pieni ulkoterassi.

## Onnettomuudet
8. toukokuuta 2008 HSC Polarsterniltä hajosi myrskyssä Helgolandin edustalla keulan näköalaikkunat, kun se oli matkalla Borkumiin. Keulan kaide irtosi myrskyssä ja paiskautui ikkunoihin, jotka hajotessaan aiheuttivat lasinsirpaleilla loukkaantumisia. Onnettomuudessa loukkaantui 23 matkustajaa .

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Karolin yhtiön internetsivuilla 
*  
* Kuvia 8. toukokuuta 2008 sattuneen onnettomuuden jäljistä
American Pie Presents: The Book of Love

**American Pie: Book of Love** on ''American Pie'' -elokuvasarjan seitsemäs osa. Elokuvan käsikirjoittanut David H. Steinberg lupailee sarjan palaavan juurilleen, ja näyttelijäkaartissa on mukana ainakin kaikissa edellisissä *American Pie* -elokuvissa Mr. Levensteiniä näytellyt Eugene Levy. Alun perin elokuvassa piti olla mukana jo ensimmäisessä ja toisessa ''American Piessa'' näytellyt Tara Reid, mutta hän jäi pois, koska tuotantoyhtiöllä oli erimielisyyksiä.

*American Pie Presents: Book of Love* -elokuva on neljäs *American Pie* -elokuva, joka julkaistaan suoraan dvd:lle. Elokuva kuvattiin Vancouverissa, Kanadassa. 

## Tarina
Elokuva kertoo Seksikirjasta, jonka nuoret löytävät ja päätyvät kurkistamaan sen salaisuuksiin. Kyse on samasta kirjasta, joka oli jo ensimmäisessä elokuvassa.

## Rooleissa

## Lähteet
Oculinidae

**Oculinidae** on kivikorallien heimo, johon kuuluu kymmenen sukua. Jotkut lajit elävät symbioosissa zooksantelli -levien kanssa, toiset ilman leviä. Muutamia lajeja, lähinnä *Galaxea*-sukua, pidetään riutta-akvaarioissa.

## Heimoon kuuluvia sukuja
* Archelia
* Archohelia
* Bathelia
* Cyathelia
* Galaxea
* Madrepora
* Oculina
* Schizoculina
* Sclerhelia
* Simplastrea

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Coral Bank (valokuvia)
Xisco (jalkapalloilija, 1986)

**Francisco Jiménez Tejada**  eli **Xisco** (s. 26. kesäkuuta 1986 Palma de Mallorca, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Tejada siirtyi Newcastlesta Córdobaan alkuvuodesta 2013.

## Lähteet
* Tilastot Transfermarkt-sivustolla

### Viitteet
The Doors (elokuva)

**The Doors** on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut elokuva, joka kertoo The Doors -yhtyeestä ja sen edesmenneestä laulajasta Jim Morrisonista. Sen ohjasi Oliver Stone ja Morrisonia esitti Val Kilmer. Muissa osissa olivat muun muassa Meg Ryan Pamela Coursonina, Kyle MacLachlan Ray Manzarekina, Frank Whaley Robby Kriegerinä, Kevin Dillon John Densmorena ja Kathleen Quinlan Patricia Kennealyna.

## Kritiikki

Elokuva on saanut runsaasti kritiikkiä The Doorsin muilta jäseniltä fiktiivisyytensä vuoksi. Erityisesti Ray Manzarek on ilmaissut inhonsa elokuvaa kohtaan vuosien aikana. Hän jopa kutsuu Oliver Stonea "Anti-Doorsiksi". Manzarekin mukaan elokuva keskittyy pelkästään ja liioitellusti Jim Morrisonin sekoiluun ja alkoholismiin, eikä tuo riittävästi esille muun muassa Morrisonin syvällistä persoonaa, sekä taitoja runoilijana.

## Lähteet
Tainionkosken VPK

**Tainionkosken VPK** on vuonna 1897 perustettu sopimuspalokunta, joka toimii täydennyspalokuntana Etelä-Karjalan pelastuslaitoksen alueella. Palokunnan ensimmäinen päällikkö oli K. Polin ja se sai oman toimipaikkansa vuonna 1903.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tainionkosken VPK:n kotisivut
Hawar Mulla Mohammed

**Hawar Mulla Mohammed** (s. 1. kesäkuuta 1981 Mosul) on irakilainen ammattilaisjalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on laitahyökkääjä. Hawar pelaa kyproslaisessa Anorthosis Famagustassa ja hän on edustanut Irakin maajoukkuetta 71 maaottelussa. Hän oli mukana Aasian-mestaruuden 2007 voittaneessa joukkueessa ja Ateenan olympialaisissa 2004. Hänet valittiin Irakin vuoden jalkapalloilijaksi vuonna 2005.

## Lähteet
Euroopan parlamentin konservatiiviryhmä

**Euroopan parlamentin konservatiiviryhmäksi**

* kutsuttiin joskus entistä Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmää (nykyisin Euroopan kansanpuolueen ryhmä)
* kutsutaan nykyistä Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmää
Peneios (mytologia)

**Peneios** (; ) oli kreikkalaisessa mytologiassa thessalialainen jokijumala ja Okeanoksen ja Tethyksen poika. Hän oli Thessalian Peneios-joen henkilöitymä. Puolisonsa Kreusan kanssa Peneios sai lapset Hypseus, Stilbe ja Dafne.

Myös Kyrene on mainittu hänen vaimokseen tai tyttärekseen, minkä vuoksi Aristaiosta kutsutaan ajoittain Peneioksen jälkeläiseksi alenevassa polvessa.

## Lähteet
Hengityskone

**Hengityskone** eli **respiraattori** on lääketieteellinen laite, jonka avulla turvataan potilaan hengitys silloin, kun tämä ei itse pysty hengittämään. Hengityskonetta voidaan tarvita tapaturmien seurausten (esimerkiksi kooman) tai sairauksien hoidossa, sekä keskosilla. Hengityskone kuuluu sairaaloiden teho-osastojen varustukseen. 

Useimmat hengityskoneet toimivat syöttämällä letkujen välityksellä ilmaa potilaan keuhkoihin ja poistamalla uloshengitysilman hiilidioksidin. Laite tarkkailee hapen määrää, potilaan hengitystä ja muita elintoimintoja, ja se voi säätää annetun hapen määrää. Hengityskoneen tehtävä on turvata riittävä hapen saanti silloin, kun potilas ei voi itse hengittää, johtuen esimerksi lihasten hallinnan puutteesta. Hengityskoneen tyypistä riippuen potilas voi hengittää ulos itse. Esimerkiksi CPAP-laite syöttää jatkuvaa positiivista painetta, eikä hoida uloshengitystä potilaan puolesta.

Potilas kytketään hengityskoneeseen yleensä intuboiden, maskilla tai pitempiaikaisesti käytettynä kanyylillä trakeostomiassa tehtyyn reikään henkitorvessa. Erilaisten hengityskoneiden käyttämät hengitysmuodot voidaan luokitella invasiivisiin ja noninvasiivisiin muotoihin. Non-invasiivisissa hengitysmuodoissa, kuten CPAPissa, ei tehdä keinoilmatietä, vaan potilas hengittää laitteeseen liitetyn maskin avulla.

## Lähteet
*
*
*

## Aiheesta muualla
Rajon Rondo

**Rajon Pierre Rondo** (s. 22. helmikuuta 1986 Louisville, Kentucky) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi kahdeksan kautta NBA-joukkue Boston Celticsissä ja tämän jälkeen kaudet Dallas Mavericksissa, Sacramento Kingsissä, Chicago Bullsissa ja New Orleans Pelicansissa. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Los Angeles Lakersissa. Vuonna 2020 Rondo siirtyi Atlanta Hawksiin ja vuonna 2021 takaisin Lakersiin. Rondo siirtyi joulukuussa 2021 Cleveland Cavaliersiin.Pelintekijänä pelaava Rondo edusti ennen NBA-uraansa Kentuckyn yliopistojoukkuetta.

## NBA-ura

Rondo pelasi kaudella 2007-2008 mestaruuden voittaneessa Boston Celticsissä. Hän edusti Celticsiä vuodet 2006–2014. Kevääseen 2009 mennessä hän oli pelannut 235 runkosarja- ja 40 pudotuspeliottelua runkosarjan keskiarvoinaan 9,7 pistettä, 4,4 levypalloa ja 5,7 syöttöä ottelua kohden.

Maaliskuussa 2012 Rondo teki New York Knicksiä vastaan "tripla-tuplan" tehden 18 pistettä ja levypalloennätyksensä, 17, sekä antamalla 20 koriin johtanutta syöttöä. 15/15/15 -tilastoriviin olivat Rondoa ennen pystyneet edeltävinä 25 kautena vain Jason Kidd ja Magic Johnson.

Kesällä 2015 Rondo siirtyi vapaana agenttina Sacramento Kingsiin.

Kesällä 2016 Rondo siirtyi Chicago Bullsiin, vuonna 2017 New Orleans Pelicansiin ja vuonna 2018 Los Angeles Lakersiin. Vuonna 2020 Rajon siirtyi Atlanta Hawksiin

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen kotisivu 
* NBA:n pelaajaprofiili 
* DraftExpress
Manuel Uribe

**Manuel Uribe** (11. kesäkuuta 1965 Monterrey, Meksiko – 26. toukokuuta 2014 Monterrey, Meksiko) oli yksi maailman painavimmista ihmisistä. Hänellä oli painoa enimmillään 560&nbsp;kg.

16. lokakuuta 2008 Uriben paino oli 360&nbsp;kg. Tämä johtui laihdutuskuurista, jossa häntä auttoivat tunnetut lääkärit. Painon putoaminen jatkui vielä tämänkin jälkeen. Manuel Uribe oli 196&nbsp;senttimetriä pitkä.

Uribe joutui sairaalaan toukokuussa 2014 ja kuoli 48-vuotiaana 26. toukokuuta 2014.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Tuomarinkylän ratsastuskoulu

**Tuomarinkylän Ratsastuskoulu** on Tuomarinkylän kartanolla Tuomarinkylässä, Pohjois-Helsingissä toimiva ratsastuskoulu, jolla on toimipiste myös Ruskeasuolla. Vuodesta 1968 toiminut Tuomarinkylän ratsastuskoulu on yksi pääkaupunkiseudun suosituimmista ratsastuskouluista. Ratsastuskoulussa on 34 hevosta ja ponia, joista suurin osa on opetuskäytössä. Koulun yhteydessä toimii ratsastusseura *Tuomarinkylän Ratsastajat (TKR)*, joka perustettiin vuonna 1968 heti koulun perustamisen jälkeen. Vuosina 1994-2008 toimi myös ratsastusseura *Tuomarinkartanon Ratsastajat (TuKaRa)*, jonka jäseninä oli sekä Tuomarinkylän Ratsastuskoulun että kartanolla toimivan toisen ratsastuskoulun, Tuomarinkartanon Ratsastusopiston, oppilaita.

Tuomarinkylän Ratsastuskoulun perustivat helsinkiläiset ratsupoliisiveljekset Kauko ja Pentti Aalto perheineen yhdessä Reijo Wihurin kanssa.

Seuran jäsen Kristian Nyman voitti vuonna 1971 kenttäratsastuksen SM-kilpailut, ja sen jälkeen seuralle on kertynyt useita Suomen mestaruuksia. Seura on järjestänyt Tapiolan Ratsastajien kanssa yhteistyössä kansallisia kilpailuja ja yhdet kansainväliset rataesteratsastuskilpailut. Omia kansallisia este- ja kouluratsastuskilpailuja seura on järjestänyt vuodesta 1981. Vuosina 1986 ja 1987 seura järjesti SYP Grand prix -finaalin Laakson ratsastusstadionilla.

Tuomarinkylän Ratsastajia ovat edustaneet muun muassa Markus Backlund, Mikael Forstén, Kristina Idman, Pekka Larsen ja Minna Meriläinen. Seuraa edustava kenttäratsastaja Katri Wäyrynen on voittanut seniorien suomenmestaruuden 1989 ja saanut kaksi hopeaa. Lisäksi hän on saavuttanut kaksi PM-hopeaa. Vuonna 1994 hän edusti Suomea MM-kilpailuissa.

## Katso myös
* Tuomarinkartanon Ratsastusopisto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tuomarinkylän Ratsastuskoulun viralliset sivut
*Tuomarinkylän Ratsastajat
*"Tuomarinkylän Ratsastuskoulu 40 vuotta", ''Hevoset ja Ratsastus 2008/5 

## Kirjallisuutta
*Viitanen, Johanna (toim.): "Täyttä laukkaa - Tuomarinkylän ratsastuskoulu 1968–2008", Juhlakirja, Tuomarinkylän ratsastuskoulu Oy, Helsinki 2008
Sisi

**Sisi** voi viitata seuraaviin:

* Sísi, kylä Ágios Nikólaoksen kunnassa Lasíthin alueyksikössä Kreetan alueella Kreikassa
* Sisi tai Sissi, Itävallan keisarinnan Elisabetin (1837–1898) lempinimi
* Sisi, espanjalaisen jalkapalloilijan Sisinio Gonzálezin taiteilijanimi.
* Abdel Fattah al-Sisi, Egyptin presidentti vuodesta 2014
Dafne (täsmennyssivu)

**Dafne** tai **Daphne** (, ”Laakeripuu”) voi viitata seuraaviin asioihin:

* Dafne, kreikkalaisen mytologian neito, jonka Apollon muutti laakeripuuksi
* Daphne (Dafne), naisen etunimi
* *[[Dafne (Perin ooppera)|Dafne]]*, Jacopo Perin 1597 säveltämä ooppera, jota pidetään ensimmäisenä länsimaisena oopperana
* *[[Daphne (Richard Straussin ooppera)|Daphne]]*, Richard Straussin säveltämä ooppera
* näsiät (*Daphne*), kasvisuku
* 41 Daphne, asteroidi

## Laivat
* Daphne, purjevene, jolla tekemistään purjehduksista Göran Schildt kirjoitti useita matkakuvauksia
;Ranskan laivasto
* Daphné-luokka, Ranskan merivoimien sukellusveneluokka
* FS Daphné, Ranskan merivoimien Daphné-luokan sukellusvene
* Daphné (Q108), Ranskan laivaston Diane-luokan sukellusvene
* Daphné (S641), Ranskan laivaston Daphné-luokan sukellusvene
;Tanskan laivasto
* Daphne-luokka, Tanskan laivaston vartioalusluokka
* KDM Daphne (P530), Tanskan laivaston Daphne-luokan vartioalus

## Katso myös
* Dáfni, useita paikkoja Kreikassa
Nizar Ben Nazra

**Nizar Ben Nazra** (, s. 2. elokuuta 1987) on itävaltalais-tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja ja hyökkääjä. Hän edustaa itävaltalaisen Austria Wienin kakkosjoukkuetta.

## Ura
Ben Nazra aloitti ammattilaisuransa itävaltalaisessa Admira Wacker Mödlingissä, joka pelasi tuolloin Erste Ligassa. Hän kuitenkin siirtyi kauden päätteeksi sarjatasoa alempana pelaavaan SV Horniin, jossa Ben Nazra onnistui ensimmäisellä kaudellaan tekemään kaksi maalia pelaamassaan 27 ottelussa. Yhden kauden jälkeen hän siirtyi vuonna 2009 Itävallan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaan Austria Wienin kakkosjoukkueeseen.

## Lähteet
* Nizar Ben Nazra Weltfussballissa 

### Viitteet
Renato Russo

**Renato Russo**, oikealta nimeltään **Renato Manfredini, Jr.** (27. maaliskuuta 1960 – 11. lokakuuta 1996) oli brasilialainen laulaja, lauluntekijä ja basisti. 1970-luvun lopulla hän perusti Aborto Eléctrico -yhtyeen, jonka pohjalta kehittyi Legião Urbana. 1990-luvulla Russo levytti myös sooloartistina.

Russo asui lapsuudessaan vuosia Yhdysvalloissa. Palattuaan Brasiliaan hän sairastui epifyseolyysiin, joka tilapäisesti esti häntä kävelemästä. Vuonna 1990 Russo kertoi julkisesti olevansa biseksuaali. Russo sairastui muusikonuransa aikana huumausaineriippuvuuteen. 1990-luvun aikana Russo sai hoitoa huumeongelmiinsa. Hänen ennenaikaisen kuolemansa aiheutti AIDS. Julkiseen tietoisuuteen Russon sairaus tuli vasta hänen kuoltuaan.

## Lähteet
* http://www.glbtq.com/arts/russo_r.html
Edmond O’Brien

**Edmond O’Brien** (10. syyskuuta 1915 New York, New York – 9. toukokuuta 1985 Inglewood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.

O’Brien aloitti näyttelijänuransa Orson Wellesin Mercury Players -näyttelijäryhmässä. Hän siirtyi pian Hollywoodiin, jossa hänen ensimmäinen merkittävä roolinsa oli runoilija Gringorena vuoden 1939 elokuvassa *[[Notre Damen kellonsoittaja (vuoden 1939 elokuva)|Notre Damen kellonsoittaja]]*. Hänen muita elokuviaan olivat muun muassa *[[Kuollut saapuessaan]]* (1950) ja *[[Paljasjalkakreivitär]]* (1954), josta hän sai parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon. Ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi hän oli myös elokuvasta  *[[Toukokuun 7 päivää]]* (1964). O’Brien päätti uransa valkokankaalla vuonna 1974 elokuvassa *[[Melkein kuollut]]*.

O’Brien on saanut kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle.

## Lähteet
Äänekosken vaakuna

**Äänekosken vaakuna** on Äänekosken kaupungin tunnus, ja sen on suunnitellut Olof Eriksson. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kolme lentävää hopeakurkea, keskenään järjestettyinä oikealle suunnatun kärjen tapaan”, ja se on alun perin vahvistettu  kunnanvaakunaksi Suolahden kauppalalle 12. helmikuuta 1952. Vaakuna on saanut aiheensa paikkakunnalle nimensä antaneesta soisesta lahdesta, jota kurjet käyttävät levähdyspaikkanaan. Äänekoski otti vaakunan käyttöönsä vuonna 2007 Äänekosken, Suolahden ja Sumiaisten kuntaliitoksen yhteydessä.

Alkuperäinen Äänekosken kauppalalle 14. lokakuuta 1954 vahvistettu vaakuna oli Gustaf von Numersin suunnittelema. Sen vaakunaselitys oli ”mustassa kentässä aaltokoroinen hopeapalkki, jossa kolme hirsittäistä punaista torvea hihnoineen”. Se sai aiheensa paikkakunnan nimestä ja oli siten puhuva vaakuna – aaltokoroinen palkki kuvastaa koskea ja siinä olevat torvet ääntä.

## Lähteet
*