open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pertti Koivula

**Pertti Matti Koivula** (s. 17. huhtikuuta 1961 Ranua) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Koivulan ensimmäinen suurempi elokuvarooli oli Lahtinen vuoden 1985 *[[Tuntematon sotilas (vuoden 1985 elokuva)|Tuntemattomassa sotilaassa]]*. Sittemmin hän on näytellyt monessa muussakin suomalaisessa elokuvassa ja televisiosarjassa. 

Pertti Koivulan pikkuveli on näyttelijä Ilkka Koivula.
## Ura

Pertti Koivulan lapsuudessa Lapin Alueteatterin katsomossa vietetyt hetket olivat yksi harvoista Ranualla tarjolla olleista kulttuurielämyksistä. Toinen oli kirkkokuorossa laulaminen. Koivula oli innostunut molemmista ja harrastus jatkui kansalaisopiston näytelmäpiirissä. Teatteriala kiinnosti Koivulaa, mutta ylioppilaskirjoitusten jälkeen hän päätti hankkia tavallisemman ammatin ja hakeutui opetusalalle.

Koivula opiskeli kasvatustiedettä Lapin yliopistossa luokanopettajan koulutusohjelmassa vuosina 1982–1984. Teatteriharrastusta hän jatkoi Lapin ylioppilasteatterissa, ensin valo- ja äänimiehenä, sitten kitaristina ja pian jo näyttelijänä. Vuonna 1984 Rauni Mollberg antoi Lahtisen osan Pertti Koivulalle elokuvassaan *[[Tuntematon sotilas (vuoden 1985 elokuva)|Tuntematon sotilas]]* ja Koivula päätti pyrkiä Teatterikorkeakoulun näyttelijäntyönlaitokselle monen muun näyttelijän kehotuksesta. Koivula valittiin ensiyrittämällä vuonna 1985 opiskelijaksi ja luokanopettajan opinnot keskeytyivät. Teatterikorkeakoulusta hän valmistui vuonna 1989.

Teatterikorkeakoulun professori Jouko Turkka teki teatterikoululaisten kanssa puolessatoista vuodessa Yleisradion TV2:lle legendaarisen televisiosarjan ''Seitsemän veljestä'', joka valmistui vuonna 1989. Koivula näytteli siinä Laurin roolin. Vakinaisesti kiinnitettynä näyttelijänä Koivula on työskennellyt Turun kaupunginteatterissa vuosina 1989–1991 ja Helsingin Kaupunginteatterissa vuodesta 2006. Teatterityön ohella hän on tehnyt useita elokuvarooleja ja osallistunut moneen televisiosarjaan.

Koivula nousi pinnalle tangolaulajana Markku Pölösen elokuvan *[[Onnen maa|Onnen maan]]* siivittämänä. Televisiohitti "Kohtalon tango" (jota Veikkaus käytti mainoksessaan) nosti hänet suosituksi myös laulajana. Hän on keikkaillut myös veljensä Ilkka Koivulan kanssa soittaen rokkia nimellä *Veljekset Koivula & Todistajat*. Vuosina 1993–1999 Koivula oli naimisissa näyttelijä Henriikka Salon kanssa. Koivula on toiminut myös ääninäyttelijänä joidenkin animaatioelokuvien suomenkielisissä versioissa.

Koivula esittää radiotoimittaja Keskistä, "The Ääntä" Yleisradion Radioteatterin huvikuunnelmasarjassa *Hanhen selästä*, jota on esitetty Yle Radio 1 -kanavalla keväästä 2011 alkaen.

Koivula harrastaa radioamatööritoimintaa (radioamatööritunnus OH2BEE). Kiinnostus radioamatööritoimintaan heräsi nuorena Ranualla. Vuonna 1980 hän sai kutsumerkin OH9PK. Sittemmin harrastus tuli uudestaan mukaan ja hänellä on paitsi OH2BEE-tunnus, myös OG2W, OG0W ja OH9U.

## Kuunnelmat

* Hanhen selästä (Keskinen, "The Ääni")

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

### Dubbauksia

## Lähteet
*
* http://www.imdb.com/name/nm0463570/
* https://www.elonet.fi/fi/henkilo/147762
### Viitteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Thalys

**Thalys** oli suurnopeusjuna, joka liikennöi Ranskan, Belgian, Alankomaiden ja Saksan välillä Dortmundista, Kölnistä ja Amsterdamista Brysselin kautta Lilleen ja Pariisiin, talvisin myös Ranskan Alpeille. Thalys-junia liikennöi Thalys International -yhtiö, jonka omistivat Ranskan, Belgian ja Saksan valtiolliset rautatieyhtiöt, SNCF (62 %), NMBS/SNCB (28 %) ja DB (10 %). Thalys sulautui vuonna 2022 Eurostarin kanssa ja brändi lakkautettiin myöhemmin. Thalys-junat liikennöivät nykyään Eurostar-brändin alla.

Thalys-junat on muunneltu ranskalaisesta TGV-suurnopeusjunasta siten, että ne voivat kulkea Ranskan, Belgian, Alankomaiden ja Saksan rautateillä eri sähkö- ja ohjausjärjestelmissä. Junia on kahdentyyppisiä, yhteensä 26 kappaletta. Yhdeksässä junassa (*PBA-junat*) on kolme eri sähkönsyöttömahdollisuutta (25 kV 50 Hz, 1,5kV DC, 3 kV DC) ja ne ajavat Ranskan ja Amsterdamin välillä. Nämä junat omistaa SNCF. Junista 16 kappaletta (*PBKA-junat*) toimii neljällä eri jännitteellä (edellisten lisäksi 15 kV 16,7 Hz) ja ne pystyvät ajamaan kaikilla Thalys-reiteillä. PBKA-junien omistajia ovat SNCF, SNCB, DB ja alankomaalainen Nederlandse Spoorwegen (NS).

Noin 300 kilometrin matkalla Brysselistä Pariisiin (Gare du Nord) matka-aika on 1 h 22 min. Huippunopeus on 300 km/h. 

Osa suurnopeusradoista ovat samoja, joita pitkin Eurostar-junat matkaavat Pariisista ja Brysselistä Lillen ja kanaalitunnelin kautta Lontooseen.

Thalys aloitti Eurostarin kanssa yhdistymiseen tähtäävän yhteistyön vuonna 2019. Huhtikuussa 2022 Thalyksen uusi taustayhtiö THI Factory sulautettiin uuden holdingyhtiön, Eurostar Groupin alle. Vuonna 2023 Thalys-brändi lakkautettiin ja Thalys-junat jatkoivat liikennöintiä Eurostar-brändin alla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Thalys.com
Himos

**Himos** on Jämsässä sijaitseva matkailukeskus, joka on tullut tunnetuksi Himosvuoren hiihtokeskuksesta. Ensimmäiset laskettelurinteet avattiin vuonna 1984. Himoksen rinteiden suurin korkeusero on 151 metriä. 

Alueen perustivat Rukalla työskennellyt insinööri ja hiihdonopettaja Juhani Ojala (s. 1946) ja hänen puolisonsa Päivi Kuokkanen (s. 1962). Yritysryhmän johdossa ovat nyt heidän lapsensa Elsi Ojala ja Jouni Ojala.

Himos on valittu vuoden hiihtokeskukseksi vuosina 1995 ja 2001. Himoksen hiihtokoulu on valittu Vuoden hiihtokouluksi vuosina 1998, 2002 ja 2025.

Alueella on latuverkosto, moottorikelkkareittejä ja ympärivuotiseen käyttöön soveltuvia mökkejä. Kesällä Himoksella järjestetään tapahtumia, joista tunnetuin on Himos Festival. Kesällä Himoksella voi harrastaa muun muassa golfia, mönkijäajeluja, melontaa, kalastusta, maastopyöräilyä, sauvakävelyä ja patikointia. Lähiseudulla on tarjolla myös värikuula-ammuntaa, koiravaljakkoajelua, ratsastusta ja kulttuuritapahtumia.

Himoksesta on tullut kesäviikonloppuisin suosittu polttareiden viettopaikka. Se tunnetaan myös Himos Juhannus-, Iskelmä-, Jysäri- ja Finnhits-festivaaleistaan eli *Helsingin Sanomien* mukaan ”paikkana, joka on synonyymi kostealle hauskanpidolle”.

Himokselle on ollut suunnitteilla 30 miljoonan euron kylpylähanke, josta on sittemmin luovuttu. Helmikuussa 2026 alueella lomamökkejä rakennuttanut ja myynyt Himos Resort Oy jätti konkurssihakemuksen oltuaan vuodesta 2023 yrityssaneerauksessa.

Himoksella on 26 rinnettä ja 17 hissiä.

## Laskettelu

### Rinteet

#### Länsirinteet
17 rinnettä:
* Bonus (148 m / 670 m)
* Keskimaa (148 m / 630 m)
* ABC-rinne (148 m / 540 m)
* Himmin rinne (120 m / 600 m)
* Hiskin rinne (120 m / 570 m)
* MC-rinne Mukkeli (120 m / 570 m)
* Torvinokan rinne (120 m / 650 m)
* Edwardin rinne (120 m / 660 m)
* Mökön rinne (80 m / 440 m)
* Murrin rinne (80 m / 440 m)
* Peikkorinne 1 (18 m / 150 m)
*Peikkorinne 2 (18 m / 150 m)
* Joonan kumpu (5 m / 33 m)
*Kanttipeikon rinne (15 m / 100 m)
*Pikku-Sumpin rinne (15 m / 100 m)
*Pulkka- ja tuubimäki (15 m / 120 m)
*Pieni pulkkamäki (5 m / 30 m) // Ei hissiä

11 hissiä:
* Hissi 9 (Ankkurihissi)
* Hissi 10 (Neljän hengen tuolihissi)
* Hissi 11 (Ankkurihissi)
* Hissi 12 (Sompahissi)
* Hissi 13 (Neljän hengen tuolihissi)
* Hissi 14 (Sompahissi)
* Hissi 15 (Ankkurihissi)
* Hissi 18 (Sompahissi)
* Hissi 19 (Naruhissi)
* Hissi 20 (Mattohissi)
*Hissi 21 (Mattohissi)

#### Parkit

* North Park
* West Park

#### Siirtymärinteet
* Länsiväylä (126 m / 1200 m)
* Luoteisväylä (148 m / 1050 m)

#### Pohjois- ja Luoteisrinteet
7 rinnettä:
* Tuolihissirinne (135 m / 750 m)
* Turistirinne (135 m / 700 m)
* Kilparinne (135 m / 600 m)
* Hiihtokoulurinne (40 m / 300 m) // Ilmainen rinne
* Pussilan baana (140 m / 700 m)
* Päivin kaarre (126 m / 550 m)
* Jussin jyrkkä (126 m / 550 m)

6 hissiä:
* Hissi 1 (Kahden hengen tuolihissi)
* Hissi 2 - 3 (Kaksoisankkurihissi)
* Hissi 4 (Sompahissi)
* Hissi 5 (Sompahissi)
* Hissi 6 (Ankkurihissi)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Himos
* Himos Festival
* Jämsän seudun matkailuneuvonta
* Tietoa Himoksen mökki ja majoitustarjonnasta
Katriina Honkanen

**Marja Katriina Honkanen** (s. 14. elokuuta 1960 Savonlinna) on suomalainen näyttelijä, muusikko ja laulaja. Hän aloitti Mikkelin teatterin johtajana syksyllä 2014 mutta jätti johtajan tehtävät vuonna 2018.

## Nuoruus

Honkasen vanhemmat olivat näyttelijät Reino Honkanen ja Irmeli Heinänen.

## Ura

Honkanen opiskeli Teatteri­korkea­koulussa vuosina 1982–1986 ja valmistui teatteri­taiteen maisteriksi 1992. Hän on näytellyt muun muassa *[[Metsolat]]*-televisio­sarjan Eeva Metsolana. Hän on esittänyt laulajana muun muassa kappaleita ”Silta”, ”Siljan talossa”, ”Joskus” ja ”Matka Charlien kanssa”. Honkasen keskeinen laulu­lyriikka on koottu Sana­sadon vuonna 2006 julkaisemaan teokseen *Mä joki oon – laulu­lyriikkaa vuosilta 1987–2006*. Honkasen kahdeksas studio­albumi *Halla* julkaistiin 18. helmi­kuuta 2009.

Oman soolo­tuotantonsa lisäksi Honkanen on tehnyt musiikkia näyttämölle sekä muutamille artisteille. Honkanen laulaa *Rolling Rust* -yhtyeessä, jolta on ilmestymässä englannin­kielinen albumi syksyllä 2020. Honkanen käsi­kirjoitti ja ohjasi *Armi Aavikko – Kaiken sulle antaa tahtoisin* -nimisen keväällä 2020 ensi-illassa olleen musiikki­näytelmän, joka kertoo missi-laulaja Armi Aavikon elämästä.

Honkanen on lisäksi tehnyt Tuija Rantalaisen kanssa *Kurtisaani ja neitsyt* -musiikki­novellin, jonka hän on käsi­kirjoittanut ja ohjannut itse.

Honkanen ohjasi *Metsoloista* tehdyn teatteriversion Mikkelin kesä­teatteriin kesällä 2017. Näytelmän nimi on *Metsolat – Urjan­linna*.

## Yksityiselämä
Honkasen puoliso on muusikko Ilkka Tenhunen. He soittavat Tuli­lintu-yhtyeessä. Heillä on tytär.

## Filmografia

## Diskografia

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laitinen, Kikka: Katriina Honkanen – Lämpöinen laulun­tekijä  *Selvis* 1/2002
* Muusikko ja näyttelijä Katriina Honkanen • Silta • Ruskie neitsyt • Matka Charlien kanssa • Turkan lapset *Yle Elävä arkisto*
Gare du Nord

**Gare du Nord** on yksi SNCF:n (*Société Nationale des Chemins de fer Français*) eli Ranskan valtionrautateiden kuudesta suuresta asemasta Pariisissa. Asemaa käyttää vuosittain yli 210 miljoonaa matkustajaa, ja se on Euroopan suurin ja maailman kolmanneksi vilkkain rautatieasema. Asemalla on myös useita Pariisin metron asemia ja RER-junan asema. 

## Käyttö ja yhteydet
Vuonna 2022 Gare du Nordia käytti 211&nbsp;698&nbsp;470 matkustajaa. Se on matkustajamäärillä mitattuna Euroopan suurin ja koko maailman kolmanneksi suurin asema.

Asemalta on yhteyksiä TER- ja TGV-junia Pohjois-Ranskaan ja Lilleen sekä Eurostar-junia Lontooseen, Kölniin, Amsterdamiin ja Brysseliin. Lisäksi asemaa käyttää kaupunkiraideliikenteen RER-junat ja Pariisin metron linjat 4 ja 5. Asemalla on 32 junalaituria.

## Historia
Gare du Nord avattiin 14. kesäkuuta 1846. Se oli kuitenkin jo valmistuessaan turhan pieni, joten sen uudistamisesta alettiin pian jo suunnitella.

Ranskan toisen keisarikunnan aikana 1850- ja 1860-luvuilla maan rautatieverkostoa laajennettiin huomattavasti. Gare du Nordin uudistamista rahoitti James de Rothschildin johtama Compagnie des chemins de fer du Nord. Jacques Ignace Hittorff viimeisteli yrityksen arkkitehtien tekemät suunnitelmat ja korvasi näin Léonce Reynaudin alkuperäisen ulkoasun. Uudistettu Gare du Nord avattiin 1864 ja saatiin seuraavana vuonna valmiiksi.

## Galleria

Kuva:Gare du Nord Fallblattanzeiger Departure-board.JPG|Lähtevien junien taulu
Kuva:Gare du Nord Nouveau pole échange banlieue.JPG|Kuva sisältä
Kuva:Gare du Nord night Paris FRA 001.JPG|Laiturit yöllä
Kuva:MI79parisnord.JPG|Lähiliikenteen junia asemalla


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Heikki Värtsi

**Heikki** (alk. ) **Värtsi** (22. elokuuta 1931 Käkisalmi – 11. marraskuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen balettitanssija ja yksi kautta aikojen tuotteliaimpia suomalaisia musikaaliohjaajia ja -koreografeja. Värtsistä tuli taiteilijaprofessori 1984.

## Elämä ja ura

Värtsin karjalankielisen perheen evakkotaival johti talvisodan päättäneen Moskovan rauhan 1940 jälkeen luovutetusta Karjalasta Jyväskylään. Isä Pjotr (Pekka) Värtsi oli kauppias jo Käkisalmessa ja Sortavalassa, mutta avasi liikkeen Jyväskylässäkin toria vastapäätä nimeltään P. Värtsi Oy. Heikki Värtsin ensimmäinen rooli oli Pinokkiona Jyväskylän Työväenteatterissa 11-vuotiaana. Paikallisen liikunnanopettajan tekemä koreografia sytytti pojassa ajatuksen tanssijan urasta.

Värtsi aloitti ylioppilaaksi tultuaan opinnot Helsingin kauppakorkeakoulussa, mutta tanssiharrastus vei voiton. Hän aloitti balettitanssijana opiskeltuaan Suomalaisen oopperan balettikoulussa. Kansallisteatterissa hän myöhemmin yhdisti ensitanssijana ja myöhemmin koreografina klassista ja jazztanssia. Jazztanssia Värtsi opiskeli myös New Yorkissa.

Musiikkiteatterikipinän Värtsi sai ohjaamalla Tampereen Teatterissa *[[West Side Story]]n* ensimmäisenä Suomessa vuonna 1963. Hänen muita ohjauksiaan olivat *[[Viulunsoittaja katolla]]*, *Zorbas*, *[[Piukat paikat]]*, *Enkeleitä Broadwaylla* ja *Loistokaupunki*. Myös wieniläisoperetit ja klassisen baletin esitykset kuuluivat hänen niin tanssi- kuin ohjauskokemuksiinsa. Hän lienee tanssinut tai ohjannut kaikissa Suomen teattereissa ja esiintynyt lukuisilla maailman huippuestradeilla. 

Värtsi palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1970. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Danceinfo .
* Heikki Värtsi. Muistot, Helsingin Sanomat.
Peliplaneetta.net

**Peliplaneetta.net** oli vuonna 2001 perustettu videopelisivusto. Sivusto päätettiin sulkea vuoden 2014 alussa. 

## Sisältö
Peliplaneetta.net:ssä julkaistiin peliarvosteluja muutama kappale viikossa. Yhteensä artikkelikirjastosta löytyi noin 600 peliarvostelua ja peliaiheista artikkelia. Uutisarkistossa oli yli 6&nbsp;000 uutista. Rekisteröityneillä käyttäjillä oli mahdollisuus kommentoida uutisia ja ladattavissa olevia tiedostoja. Sivusto julkaisi myös Peliplaneetta-nimistä peliaiheista sarjakuvaa, jota piirsi Jari Tapani Peltonen. 

### Yhteisö
Kesällä 2005 tuli 45&nbsp;000 rekisteröityneen käyttäjän rajapyykki täyteen. Sivustolla vieraili yli 250&nbsp;000 eri kävijää kuukaudessa vuonna 2005. Helmikuussa 2006 rekisteröityjä käyttäjiä oli noin 55&nbsp;000. Kävijämäärät kuitenkin kääntyivät lopulta jyrkkään laskuun.  
 
Sivustolla oli myös oma foorumi, jossa oli useita eri keskustelualueita.

### Pelipalvelimet
Peliplaneetta.net:llä oli käytössään pelipalvelimia *[[Counter-Strike]]lle* ja *[[Wolfenstein: Enemy Territory]]lle*. Helmikuussa 2006 Counter-Strike: Sourcelle tuli myös oma palvelimensa. Pelipalvelimet poistettiin käytöstä teknisten ongelmien vuoksi.

## Historia
Peliplaneetta.net syntyi Jippii Groupin aiemman, vuonna 2001 perustetun CoreOnline-sivuston pohjalle. Peliplaneetan ylläpitäjät, joihin kuului muun muassa Mikko Heinonen, perustivat Alasin Media Oy:n, jonka kautta sivustoa ylläpidettiin. 

Kun uuden omistajat vaihtoivat sivuston sisällöntuottajan H-Towniin 2007, Alasin Media Oy perusti V2.fi-sivuston. 

Elisa päätti sulkea Peliplaneetan tammikuun lopussa 2014. Elisan mukaan sivusto oli sopimaton yrityksen verkkostrategiaan eikä yritys ollut halukas kehittämään sivustoa. 

## Lähteet
Tatjana Lebedeva

**Tatjana Romanovna Lebedeva** (, s. 21. heinäkuuta 1976 Volgograd, Neuvostoliitto) on venäläinen pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja, olympiavoittaja ja kuusinkertainen maailmanmestari.

Lebedeva on 173 senttimetriä pitkä.

## Ura
Lebedeva saavutti pronssia junioreiden MM-kilpailujen kolmiloikassa Lissabonissa 1994. Nuorten EM-kisoissa 1995 hän sijoittui kolmiloikassa hopealle ja pituushypyssä  kuudenneksi. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan 1998 Budapestin EM-kisoissa hän oli kolmiloikassa viides ja seuraavana vuonna Sevillan MM-kilpailuissa neljäs.

Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa Lebedeva voitti Gentin sisäratojen EM-kilpailuista 2000, väriltään kultaisen. Sydneyn kesäolympialaisissa hän sai kolmiloikassa hopeaa tasan 15 metrin hypyllä. Seuraavana vuonna hän voitti kolmiloikassa hopeaa Lissabonin sisäratojen MM-kisoista ja kultaa Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa tuloksella 15,25. Lisäksi hän voitti kolmiloikan Pekingissä pidetyissä universiadeissa. Vuonna 2003 Lebedeva karsiutui halli-MM-kisoissa Birminghamissa kolmiloikan loppukilpailusta, mutta voitti toisen ulkoratojen maailmanmestaruutensa Pariisin MM-kisoista samana vuonna tuloksella 15,18.

2004 sisäratojen MM-kisoissa Budapestissa Lebedeva voitti kultaa sekä pituushypyssä että kolmiloikassa (ME-tuloksella 15,36). Saman vuoden syksyllä Ateenan olympialaisissa hän voitti pituushypyssä kultaa tuloksella 707 ja kolmiloikassa pronssia. Vuonna 2005 Lebedeva jätti Helsingin MM-kisat väliin kolmiloikan karsinnan jälkeen keskittyäkseen Kultaiseen liigaan. Hän voittikin ainoana urheilijana kaikki oman lajinsa, kolmiloikan, osakilpailut, ja voitti näin itselleen koko miljoonan Yhdysvaltain dollarin kultapotin. 2006 Moskovan MM-hallikisoissa Lebedeva voitti maailmanmestaruuskultaa tuloksella 14,95. Samana vuonna hän voitti kultaa myös Göteborgin EM-kisoissa 15,15 kantaneella viimeisen kierroksen hypyllään. Vuoden 2007 Osakan MM-kilpailuissa Lebedeva voitti pituushypyn kultaa tuloksella 703, jonka hän hyppäsi kahteen kertaan, sekä saavutti kolmiloikassa hopeaa tuloksella 15,07. Lebedeva oli myös ollut kaksi vuotta voittamaton kolmiloikassa, ennen kuin Kuuban Yargelis Savigne löi hänet MM-kisoissa. 

Pekingin olympialaisissa 2008 Lebedeva sijoittui sekä kolmiloikassa että pituushypyssä alun perin hopealle, mutta hän menetti mitalinsa vuonna 2016 kun hänen kisoissa antamansa dopingnäytteen uusintatutkimuksessa oli merkkejä anabolisten steroidien käytöstä. Hän sai tapauksesta kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 12.9.2016–11.9.2018 ja hänen tuloksensa aikavälillä 18.8.2008–17.8.2012 hylättiin jälkikäteen. Hylättyihin tuloksiin sisältyi 2009 Berliinin MM-kisojen pituushypyn kakkossija ja kolmiloikan kuutossija sekä 2012 Lontoon olympialaisten kymmenes sija kolmiloikasta.

Lebedeva voitti ssa pituushypyn  ja  sekä kolmiloikan  ja 2006. Ateenan maailmancupissa 2006 hän voitti kolmiloikan.

## Henkilökohtaiset ennätykset ulkoradoilla
*pituushyppy: 733 (0,4), Tula, 31. heinäkuuta 2004
*kolmiloikka 15,34 (–0,5) Herakleion, 4. heinäkuuta 2004

## Lähteet
* 

### Viitteet
John LeClair

**John Clark LeClair** (s. 5. heinäkuuta 1969 St. Albans, Vermont, Yhdysvallat) on entinen yhdysvaltalainen ammattilaisjääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli vasen laitahyökkääjä. 

Ammattilaisuransa LeClair aloitti vuonna 1991 seuranaan Montreal Canadiens. Vuonna 1994 hän siirtyi Philadelphia Flyersiin, jossa pelasi vuoteen 2004 asti. Vuosina 2005–2006 hänen seuransa oli Pittsburgh Penguins. Joulukuussa 2006 Pittsburgh vapautti LeClairin sopimuksestaan ja hän lopetti uransa.

## Tilastot

### Palkinnot

* 1997: NHL Plus/Minus Award

## Lähteet
* 
*
Jukka Linkola

**Jukka Tapio Linkola** (s. 21. heinäkuuta 1955 Espoo) on suomalainen jazzpianisti, orkesterinjohtaja ja säveltäjä. Linkola kuuluu itäsuomalaiseen Collanin sukuun.

## Ura
Jukka Linkola opiskeli Sibelius-Akatemiassa 1972–1980 ja teki lisäksi opintomatkan Yhdysvaltoihin, jossa myös toimi vierailevana sävellysprofessorina Berklee College of Musicissa 1991-1993. Hän toimi Helsingin kaupunginteatterin kapellimestarina 1979–1992. Vuonna 2011 Linkolalle myönnettiin 10 vuoden taiteilijaprofessoriapuraha, joka jaetaan erittäin ansioituneelle taiteenharjoittajalle. Apurahan saaja voi käyttää taiteilijaprofessorin nimikettä.

Linkola on tunnettu muun muassa musikaaleistaan. Hänen ensimmäinen musikaalisävellyksensä oli Helsingin Kaupunginteatterille vuonna 1985 tehty *Peter Pan*. Sen jälkeen ovat ensi-iltansa saaneet muun muassa *Max ja Moritz* (1987), *Antti Puuhaara* (1994), *Kallion kimallus* (1990) ja *Astoria* (2003). Linkola on säveltänyt musiikin myös muun muassa Matti Kassilan elokuviin *[[Ihmiselon ihanuus ja kurjuus (elokuva)|Ihmiselon ihanuus ja kurjuus]]* (1988) ja *[[Kaikki pelissä (vuoden 1994 elokuva)|Kaikki pelissä]]* (1994), Päivi Hartzellin elokuvaan *[[Lumikuningatar (elokuva)|Lumikuningatar]]* (1986) sekä ruotsalaisen Mats Arehnin elokuvaan *[[Valkoisia valheita]]* (1995). Vuonna 1987 Linkolalle myönnettiin Jussi-palkinto elokuvaan *Lumikuningatar* tekemästään musiikista. Vuonna 1989 hän sai Jussin *Ihmiselon ihanuus ja kurjuus* -elokuvan musiikista.

Suomen Jazzliitto myönsi Linkolalle vuoden 1979 Yrjö-palkinnon.

## Diskografia
* *Banana* (1976)
* *Jukka Linkola Octet: Protofunk* (1979)
* *Jukka Linkola Octet: Lady in Green* (1982)
* *Opus 5 & Jukka Linkola Octet: Scat Suite* (1983)
* *Jukka Linkola & Espoo Big Band: [[Grand Mystery]]* (1985)
* *Jukka Linkola Octet: Collection* (1990)
* *Sketches of Karelia* (1993)
* *Jukka Linkola & Bohuslän Big Band: Pegasos* (1993)
* *The Tentet* (1994)
* *Meet the Composer* (1997)
* *EQ: Libau* (1997)
* *Jukka Linkola & Jukka Itkonen: Astoria* (2007)

## Sävellyksiä
* Crossings (1983)
* puhallinkvintetto (1985)
* Structures (1987)
* trumpettikonsertto (1988)
* Ronja Ryövärintytär (baletti, 1989)
* Elina (ooppera, 1991)
* Angelica (televisio-ooppera, 1992)
* jousikvartetto (1996)
* Autum Concerto (1997)
* Euphonium Concerto (1997)
* huilukonsertto (1997)
* Täyttyneiden toiveiden maa (ooppera, 1998)
* Trombone Concerto (1998)
* saksofonikonsertto (1998)
* urkukonsertto (1999)
* käyrätorvikonsertto (2000)
* Aikapeili (laulusarja, 2000)
* Promootiokantaatti (2000)
* III Trumpet Concerto (2002)
* Joppe Jokamies (ooppera, 2004)
* sinfonia (2004)
* Bass Concerto (2005)
* Hui kauhistus (ooppera, 2006)
* Robin Hood (ooppera, 2010)
* pianokonsertto nro 2 *Serenades and the Cabaret Dances* (2013)

## Tv-ohjelmia

* *[[Jukka Linkola Tentet]]*. Tuotanto Sunny Notes Oy, käsikirjoitus ja ohjaus Erkki Pohjanheimo . Ensiesitys TV1 3.1.1998. Ohjelma osallistui kansainväliseen Montreux'n Kultaisen Ruusun kilpailuun 1999.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*  
* Linkola Fimicin tietokannassa
Astenosfääri

**Astenosfääri** on Maan litosfäärin alla sijaitseva suuren viskositeetin kivikerros. Astenosfäärissä tapahtuu hitaita konvektiovirtauksia, jotka osaltaan saavat aikaan litosfäärilaattojen liikehdinnän. Astenosfääri alkaa eri kohdissa maankuorta 5–150 kilometrin syvyydestä ja ulottuu 400–650 kilometrin syvyyteen. Astenosfääri on lähimpänä maankuorta valtamerten keskiselänteiden kohdalla ja kauimpana mantereiden vuoristojen kohdalla. 400–650 kilometrin syvyydessä sijaitsee niin sanottu vaipan vaihettumiskerros. Astenosfäärin kivi ei ole kovin tiheää. 

## Lähteet
Milan Mladenović

**Milan Mladenović** (21. syyskuuta 1958 – 5. marraskuuta 1994) oli jugoslavialainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten rockyhtye Ekatarina Velikan keulakuvana. Hän syntyi Zagrebissa, mutta hänen perheensä muutteli paljon. Vuonna 1970 Mladenović muutti Belgradiin, jossa hän pian liittyi Limunovo Drvo-yhtyeeseen. Limunovo Drvo ei ehtinyt julkaista mitään, mutta vuonna 1981 Mladenović julkaisi Šarlo Akrobata-yhtyeen kanssa levyn *Bistriji ili tuplji, čovek biva kad...* Šarlo Akrobata hajosi vielä samana vuonna yhtyeen jäsenten välisiin kiistoihin. Pian Mladenović perusti Ekatarina Velika-yhtyeen, jossa hän toimi vuoteen 1994 saakka. Keväällä 1994 Mladenović oli Brasiliassa Suban kanssa levyttämässä albumia *Angel's Breath*, joka julkaistiin vasta Mladenovićin kuoleman jälkeen. Mladenović kuoli haimasyöpään Belgradissa marraskuussa 1994.
Travemünde

**Travemünde** [] on Lyypekin kaupunginosa ja vanha satamakaupunki Saksassa Travejoen suulla Lyypekinlahden rannalla. Siellä on noin 13&nbsp;900 asukasta (2006). Travemünde perustettiin tähän tärkeään luonnonsatamaan 1100-luvulla, ja se sai kaupunkioikeudet vuonna 1317. Travemünde kuului hallinnollisesti Lyypekin alaisuuteen vuodesta 1329 alkaen, mutta vasta vuonna 1913 Travemünden kaupunki liitettiin osaksi Lyypekin kaupunkia. Travemünden linnoitukset purettiin vuonna 1807.

Lyypekin satamaan kuuluvasta Travemünden Skandinavienkai-laiturista lähtee ro-ro-aluksia moniin Itämeren satamakaupunkeihin, muun muassa Malmöhön, Trelleborgiin, Liepājaan ja Helsinkiin.

Travemünden majakka vuodelta 1539 on Saksan vanhin majakka Itämeren rannikolla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mitar Subotić

**Mitar Subotić** (23. kesäkuuta 1961 - 2. marraskuuta 1999) eli **Suba** oli serbialaissyntyinen laulunkirjoittaja, laulaja ja tuottaja, joka asui Brasiliassa vuodesta 1990 kuolemaansa saakka. Suba julkaisi ainoan sooloalbuminsa, *São Paulo Confessionsin* vuonna 1999. Suba kuoli saman vuoden marraskuussa tulipalossa.
Pioneer 6, 7, 8 ja 9

**Pioneer 6, 7, 8** ja **9** olivat avaruusluotaimia Yhdysvaltojen Pioneer-ohjelmassa. Ne olivat Auringon ympäri kiertäviä pyörimällä stabiloituja satelliitteja, joiden energialähteenä olivat aurinkopaneelit ja akut ja tavoitteena planeettojen välisessä avaruudessa tapahtuvien ilmiöiden jatkuva havainnointi. Ne suunniteltiin mittaamaan aurinkotuulta, auringon magneettikenttää ja kosmista säteilyä. Rakenteeltaan ne olivat keskenään samanlaisia ja painoivat kukin 64 kg.

## Laukaisupäivät
* Pioneer 6: 16. joulukuuta 1965
* Pioneer 7: 17. elokuuta 1966
* Pioneer 8: 13. joulukuuta 1967
* Pioneer 9: 8. marraskuuta 1968

Lisäksi 27. elokuuta 1969 laukaistiin Pioneer E, joka tuhoutui 383 sekuntia laukaisun jälkeen.

## Katso myös

*Heliosfääri

## Lähteet
S&M (albumi)

**S & M** (lyhenne sanoista *Symphony & Metallica*) on metalliyhtye Metallican ja Michael Kamenin johtaman San Franciscon sinfoniaorkesterin yhteistyöprojektin tuloksena syntynyt livealbumi, jossa Metallica esittää kappaleitaan San Franciscon sinfoniaorkesterin kanssa. S&M live-CD ja DVD on taltioitu Berkeley Community Theatressa keväällä 1999 ja julkaistiin 23. marraskuuta samana vuonna.

Albumi nousi Suomen virallisen listan toiselle sijalle. Se pysyi albumilistalla yhteensä 19 viikkoa.

## Kappaleet

## Kokoonpano
* James Hetfield – rytmikitara, laulu
* Jason Newsted – basso, taustalaulu
* Lars Ulrich – rummut
* Kirk Hammett – soolokitara

+

* Michael Kamen ja San Franciscon sinfoniaorkesteri

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Entertainment Weekly: B
* Rolling Stone: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Ekatarina Velika

**Ekatarina Velika** oli jugoslavialainen rockyhtye (jugorock). Se perustettiin nimellä Katarina II vuonna 1982. Yhtyeen ensimmäinen albumi *Katarina II* julkaistiin vuonna 1984. Albumin julkaisun jälkeen kaksi jäsentä jätti yhtyeen. Myös yhtyeen nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa. Vuonna 1985 ilmestyi Ekatarina Velikan toinen albumi, *Ekatarina Velika*. Vuonna 1987 yhtye julkaisi ensimmäisen livealbuminsa, *EKV 19LIVE!86:n*. Seuraavana vuonna yhtyeen rumpali muutti New Yorkiin. Hänet saatiin korvattua pian ja myöhemmin samana vuonna yhtyeeltä ilmestyi albumi *Ljubav*. 

Ekatarina Velika oli aktiivinen kevääseen 1994 saakka, jolloin yhtyeen laulaja Milan Mladenović siirtyi Brasiliaan levyttämään sooloalbumia. Mladenović kuoli saman vuoden marraskuussa 36-vuotiaana haimasyöpään. Ekatarina Velikalta on ilmestynyt tämän jälkeen vielä kaksi livelevyä: *Live 88* (1997) ja *Kao U Snu – EKV Live 1991* (2001).
Prljavo Kazalište

**Prljavo Kazalište** () on entinen jugoslavialainen ja nykyinen kroatialainen rockyhtye. Se perustettiin vuonna 1977 Zagrebissa. Prljavo Kazališten kaikki levyt on laulettu serbokroaatiksi.

## Diskografia
#*Prljavo Kazalište* (1979)
#*Crno bijeli svijet* (1980)
#*Heroj ulice* (1980)
#*Korak do sna* (1983)
#*Zlatne godine* (1985)
#*Zaustavite zemlju* (1988)
#*Sve je lako kad si mlad* (1988)
#*Devedeseta* (1990)
#*Lupi petama...* (1993)
#*Božićni koncert* (1995)
#*S vremena na vrijeme* (1996)
#*XX godine* (1997)
#*Dani ponosa i slave* (1998)
#*Sve je lako kad si mlad* (2001)
#*Radio Dubrava* (2003)
#*Moj dom je Hrvatska* (2005)
#*Tajno Ime* (2008)

## Aiheesta muualla
Mosse Vikstedt

**Johan Magnus ”Mosse” Vikstedt** (25. heinäkuuta 1926 Helsinki – 30. lokakuuta 2017 Espoo) oli suomalainen levy-yhtiöjohtaja ja sanoittaja. Hän työskenteli Akkuteollisuudessa vuosina 1951–1958, Scandiassa 1953–1955, Musiikki Fazerilla vuoteen 1958. Discophonissa hän aloitti vuonna 1958, tuli toimitusjohtajaksi vuonna 1969 ja jäi eläkkeelle 1984. Yhtiön ideana oli toimia amerikkalaisen RCA-levymerkin edustajana Suomessa. Vikstedtin uraan mahtuu monia erilaisia kiinnityksiä kuten Lasse Mårtenson, Carola, Eero ja Jussi, Konsta Jylhä sekä Hullujussi.

Vikstedt teki myös sanoituksia, joita ovat muiden muassa ”Edelweiss”, "Kaunis kotimaani" ja ”Romanssi”.

Mosse Vikstedtin isä oli taiteilija Topi Vikstedt. Myös Vikstedtin tytär Maija Kuusi on toiminut levy-yhtiön toimitusjohtajana (BMG Finland). Tyttärentytär Laura Närhi on Kemopetrol-yhtyeen laulaja.

Vikstedt on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Planckin aika

**Planckin aika** on ajan luonnollinen yksikkö, jota merkitään tP. Se on nimetty Max Planckin mukaan. Planckin aika on se ajanjakso, joka valonnopeudella kulkevalta fotonilta kuluu Planckin pituuden mittaiseen matkaan, ja sen suuruus on

:t_\mathrm P = \sqrt{\frac{\hbar G}{c^5}} = 5{,}391\,247(60)\times10^{-44} sekuntia, 

missä:

:\scriptstyle \hbar on Diracin vakio (redusoitu Planckin vakio) eli Planckin vakio jaettuna 2&pi;

:*G* on gravitaatiovakio

:*c* on valon nopeus tyhjiössä.
 
Tämä "ajan kvantti" on lyhyin ajanhetki, jolla on merkitystä Einsteinin suhteellisuusteoriaan perustuvassa maailmankaikkeuden teoreettisessa mallissa.

Arvioitu universumin ikä (13,82 miljardia vuotta) on noin 8 &times; 1060 Planckin aikaa.

## Yksinkertainen määritelmä
*Planckin aika on se ajanjakso, joka valolta kuluu Planckin pituuden mittaisen matkan kulkemiseen.*

## Lähteet
Týr (yhtye)

**Týr** on progressiivista viikinkimetallia esittävä färsaarelaisyhtye. Sen tarina alkoi Kööpenhaminassa, Tanskassa tammikuussa 1998. 

Yhtyeen alkuperäiset jäsenet olivat Heri Joensen ja Kári Streymoy. Pian mukaan liittyi myös Gunnar H. Thomsen ja Pól Arni Holm. Terji Skibenæs liittyi mukaan vasta debyyttialbumin julkaisun jälkeen, jolloin yhtyeen kokoonpano koki muutoksia tiuhaan tahtiin. Se oli kuitenkin vakiintunut nykyisekseen jo yhtyeen äänittäessä toista albumiaan.

Týr teki levytyssopimuksen Napalm Recordsin kanssa vuonna 2006. Edellinen levy-yhtiö oli niin ikään färsaarelainen Tutl.

Yhtyeen nimi tulee skandinaavisen mytologian Tyristä, joka oli yksi viikinkien sodanjumalista. Yhtyeen musiikissa yhdistyvätkin vanhat färsaarelaiset balladit ("kvæði") ja skandinaavinen mytologia yleensä.

Joensen on yhtyeen pääasiallinen säveltäjä ja sanoittaja. Vaikka Týrin kappaleet ovat lähinnä englannin- ja fäärinkielisiä, on Joensen kirjoittanut kappaleita myös norjaksi, tanskaksi ja islanniksi.

Huhtikuussa 2008 Týriä ja joitain muita Paganfest -festivaaleilla soittaneita yhtyeitä syytettiin natsismista, rasismista ja fasismista. Syytökset ilmeisesti saivat alkunsa bändien käyttämistä muinaisskandinaavisista riimuista, joita käytettiin myös natsipuolueen symboleina. Joensen julkaisi YouTubessa videon, jolla hän yhdessä suomalaisen Moonsorrowin Ville Sorvalin kanssa kumosi väitteet.

Týr esiintyi Tuska-festivaaleilla vuonna 2008, sekä Metalheim-festivaaleilla vuonna 2011.

## Kokoonpano
### Nykyiset jäsenet
* Heri Joensen – laulu, kitara
* Terji Skibenæs – kitara
* Gunnar H. Thomsen – basso
* Kári Streymoy – rummut

### Entiset jäsenet
* Jón Joensen – kitara, laulu
* Pól Arni Holm – laulu
* Allan Streymoy – laulu
* Ottó P. Arnarson – kitara

## Diskografia
### Albumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* *[[Battle Ballads]]* (2024)

### Muut julkaisut
* 
* ”Ólavur Riddararós” (2002, single)
* 
* 

### Videot
* ”Hail to the Hammer” (2002)
* ”Ormurin Langi” (2002)
* ”Regin Smiður” (2003)
* ”Sinklars Vísa” (2008)
* ”Hold The Heathen Hammer High” (2009)
* ”Flames of the Free” (2011)
* ”Blood of Heroes” (2013)
* ”The Lay of Our Love” (2014)
* ”Sunset Shore” (2019)
* ”Ragnars Kvæði” (2019)
* ”Dragons Never Die” (2024)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*Týrin viralliset kotisivut
*Týr MySpacessa
*Týr Napalm Recordsin sivuilla
Liljankukka

**Liljankukka** on vuonna 1997 MTV3:lla lähetetty suomalainen televisiosarja, joka oli Eija Vilppaan käsikirjoittama ja Inkeri Pilkaman ohjaama. 
Ohjelmaa esitettiin perjantaisin klo 21.00–21.30. *"Naurua läpi kyynelten"* oli ohjelman mainosteksti.

Sarja kertoo Maire Piirosesta, jolla on Liljankukka-niminen hautaustoimisto. Mairelle ja hänen palveluksessaan olevalle Ensiolle kehittyy suhde. Mairen parhaalla ystävällä, Lailalla on Lamppukauppa Mairen liikettä vastapäätä. 

Sarjan tunnusmusiikkina soi Toivo Kärjen säveltämä ja Henry Theelin tulkitsema tango Liljankukka.

## Näyttelijät
### Pääosissa
*Eija Vilpas - Maire Piironen
*Jari Pehkonen - Ensio Ruotsi
*Sinikka Sokka - Laila

### Muissa rooleissa
*Aarre Karén - herra Posio
*Päivi Akonpelto - Kristiina Simanen
*Jyrki Kovaleff - pappi
*Puntti Valtonen - Pertti
*Saara Pakkasvirta - Urpu
*Vieno Saaristo - Jenni
*Gustav Wiklund - vahtimestari Lehtinen
*Pekka Autiovuori - Lauri Ranskanen
*Pekka Laiho - Koitto
*Heidi Herala - Marja-Liisa
*Oskari Katajisto - venäläinen
*Tiia Louste - naisasianainen
*Rea Mauranen - neiti Salonen
*Rose-Marie Precht - Ension äiti
*Leo Raivio - Rahkonen
*Jarkko Rantanen - talonmies
*Esko Nikkari
Circuito del Jarama

**Circuito del Jarama** (aik. **Circuito Permanente del Jarama**) on moottorirata Madridin itsehallintoalueella Espanjassa.

Siellä ajettiin Formula 1 -luokan Espanjan GP:tä yhteensä yhdeksän kertaa 1960-, 1970- ja 1980-luvuilla. Se sijaitsee E5-eurooppatien varrella San Sebastián de los Reyesin kunnassa, noin 26 kilometriä maan pääkaupungista Madridista pohjoiseen. Nimensä se on saanut lähistöllä virtaavasta Jaramajoesta.

Circuito del Jaraman on suunnitellut myös Zandvoortin ja Suzukan suunnittelusta vastannut John Hugenholtz. Rakentaminen alkoi vuonna 1966 ja se valmistui vuonna 1967. Ennen valmistumistaan joulukuussa 1966 radalla ajettiin paikallinen kilpailu ja viralliset avajaiset olivat heinäkuussa 1967. 

Rata koostuu lyhyestä pääsuorasta ja lukuisista tiukoista mutkista, jonka vuoksi ohittaminen sillä oli erittäin vaikeaa. Viimeinen Formula 1 -osakilpailu sillä ajettiin kaudella 1981, jonka jälkeen se todettiin liian kapeaksi kyseiselle luokalle. Nykyään radalla järjestetään muita urheiluauto- ja moottoripyöräkilpailuja.

## Formula 1 -tilastot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Circuito del Jarama 
* The Formula One Database 
* Google Maps
Herkku & Partanen

**Herkku & Partanen** on vuosina 1995–1996 MTV3-kanavalla lähetetty suomalainen televisiosarja, joka on Eija Vilppaan ja Mikko Kivisen käsikirjoittama ja Inkeri Pilkaman ohjaama.

Ohjelma koostui Herkun ja Partasen juonnosta ja valmiiksi kuvatusta näytelmästä. Jokaisessa jaksossa on tietty teema, muun muassa flirtti, kateus, rakastuminen, suvaitsemattomuus ja ahneus, jonka pohjalta Eija ja Mikko vuoroviikoin kirjoittivat tarinan. Herkku (Vilpas) ja Partanen (Kivinen) juonsivat televisio-ohjelmaa ja katsoivat etukäteen nauhoitettua tarinaa.

Eija Vilppaan ja Mikko Kivisen lisäksi vakionäyttelijänä oli Hannele Lauri. Heidän lisäkseen jokaisessa jaksossa oli vierailevia näyttelijöitä, muun muassa Juha Veijonen, Aake Kalliala, Mari Vainio, Esko Hukkanen, Ville Virtanen, Satu Silvo ja Sinikka Sokka.

## Jaksoluettelo

## Näyttelijät
### Pääosissa
*Eija Vilpas 
*Mikko Kivinen 
*Hannele Lauri 
### Vierailijat
*Juha Veijonen 
*Seppo Pääkkönen 
*Aake Kalliala 
*Sinna Virtanen
*Mari Vainio 
*Jari Pehkonen 
*Carl-Kristian Rundman 
*Tom Lindholm
*Ari-Kyösti Seppo
*Esko Hukkanen 
*Sinikka Sokka 
*Toni Walhström 
*Satu Silvo 
*Ville Virtanen
### Omana itsenään
*Inkeri Pilkama
*Päiviö Pyysalo
*Ismo Jokinen
*Mikko Alatalo
*Anna Hanski
*Pertsa Reponen
*Johanna Raunio
*Ira Hammerman

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Chuck Panozzo

**Chuck Panozzo** (s. 20. syyskuuta 1948) on Styx-yhtyeen nykyinen basisti. Hän oli yksi Styxin perustajajäsenistä vuonna 1961. Myös Chuckin kaksoisveli John Panozzo toimi Styxissä kuolemaansa 16. heinäkuuta 1996 saakka. Chuck Panozzo todettiin HIV-positiiviseksi vuonna 1998. Hän erosi Styxistä vuonna 1999, mutta on ottanut osaa kiertuelle osa-aikaisesti vuodesta 1999 aina vuoteen 2017. Tällä hetkellä hän on Styxin osa-aikainen basisti.

Panozzo sairastui eturauhassyöpään, mutta toipui. Hän on avoimesti homoseksuaali.

## Lähteet
Vjatšeslav Platonov

**Vjatšeslav Aleksejevitš Platonov** (, 21. tammikuuta 1939 – 26. joulukuuta 2005 Pietari) oli venäläinen eräs kaikkien aikojen menestyneimmistä lentopallovalmentajista.

Platonov valmensi Neuvostoliiton maajoukkuetta 1977–1985, 1990–1992 ja Venäjän maajoukkuetta 1995–1997. Neuvostoliiton maajoukkue voitti olympiakultaa vuonna 1980. Tämän lisäksi hänen valmentamansa joukkueet voittivat kaksi maailmanmestaruutta, kahdeksan Euroopan-mestaruutta ja kolme maailmancupia. Hän itse pelasi SKIF:n, SKA:n ja Spartakin joukkueissa vuosina 1954–1967, jonka jälkeen siirtyi valmentajaksi. Platonov valmensi Suomessa Raision Loimua 1989–1990 ja 1992–1995 sekä Suomen maajoukkuetta 1992–1995.

Platonov kuoli 67-vuotiaana pitkällisen sairauden murtamana, vuonna 2005 joulukuussa. Heti kuoleman jälkeen päätettiin, että hänelle pystytetään muistopatsas Pietariin. Patsas sijoitettiin hänen haudalleen Nikolskojen hautausmaalle, Aleksanteri Nevskin luostarin läheisyyteen.

## Saavutuksia valmentajana

* Olympiakultaa Moskova 1980
* Maailmanmestaruus 1978 ja 1982
* Maailmancupin voitto 1977, 1981 ja 1991
* Euroopan-mestaruus 1977, 1981, 1983, 1985 ja 1991
* Vuoden valmentaja maailmassa 1981 ja 1991
* Junioreiden Euroopan-mestaruus 1971, 1973 ja 1975
* Neuvostoliiton-mestaruus 1983 ja 1989 (Automobilist)
* Lentopallon Hall of Fame 2002

## Aiheesta muualla
* Haastattelu ''Rannikkoseutu''-lehdessä
* Volleyball Hall of Fame
Harvest

**Harvest** on Neil Youngin vuonna 1972 julkaisema rockalbumi. Albumilla oli useita vierailevia artisteja, kuten Linda Ronstadt, Stephen Stills, Graham Nash, James Taylor ja Lontoon sinfoniaorkesteri. Albumilta julkaistu single ”Heart of Gold” pääsi listaykköseksi. Albumi äänitettiin vuonna 1971 ja julkaistiin 1. helmikuuta 1972. Vuonna 1998 brittiläisen *[[Q Magazine|Q]]*-lehden lukijat äänestivät *Harvest*in kaikkien aikojen 64. parhaaksi albumiksi. Albumin kappaleet ”Heart Of Gold”, ”Old Man” ja ”The Needle And The Damage Done” lukeutuvat Youngin tutuimpien hittikappaleiden joukkoon. Viimeiseksi mainittu kappale kertoo Youngin Crazy Horse -yhtyeen Danny Whittenin heroiiniriippuvuudesta. Danny kuoli *Harvest*-albumin julkaisuvuonna 1972 heroiiniin.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Singlet
**[[Heart of Gold]]* (1971)

## Kokoonpano
* Neil Young – laulu, kitara, piano, huuliharppu
* Ben Keith – steelkitara
* Kenny Buttrey – rummut
* Tim Drummond – basso
* Jack Nitzsche – piano, slidekitara
* John Harris – piano
* Teddy Irwin – kitara
* James McMahon – piano
* James Taylor – banjo, laulu
* David Crosby – laulu
* Graham Nash – laulu
* Linda Ronstadt – laulu
* Stephen Stills – laulu
* Lontoon sinfoniaorkesteri (kappaleissa ”A Man Needs a Maid” ja ”There’s a World”)

## Arviot
* Allmusic: 
* Robert Christgau: B+
* Pitchfork Media: 9.3/10

## Lähteet
Christoph Schneider

**Christoph "Doom" Schneider** (s. 11. toukokuuta 1966 Itä-Berliini, Itä-Saksa) on saksalainen rumpali. Hän on tullut tunnetuimmaksi industrial metal -yhtye Rammsteinin rumpalina. Lempinimi Doom tulee tietokonepelistä.

## Elämä
Schneider syntyi vuonna 1966. Hänen isänsä on oopperanjohtaja ja äitinsä musiikinopettaja. Hänellä on yksi sisar, ja hän on kommentoinut että Wikipediassa on ollut väärää tietoa sisaruksista.

Vanhempiensa ehdotuksesta hän opiskeli musiikkia ja soitti trumpettia orkesterissa. Siellä hän kiinnostui rummuista, rakenteli omiaan ja osti 14-vuotiaana oikeat rummut.

Vuonna 1984 ollessaan 18-vuotias, Schneider aloitti asepalveluksen Itä-Saksan armeijassa. Schneider on yhtyeen ainoa jäsen, joka on palvellut armeijassa.

1985-86 Schneider lopetti työnsä tietoliikenneapulaisena ja ryhtyi opiskelemaan musiikkia.  Schneider yritti päästä moniin yhtyeisiin ja kun hän oli 24-vuotias, soitti hän paitsi Die Firma -nimisessä yhtyeessä, myös monissa muissa bändeissä. Vuonna 1994 Till Lindemann, Richard Z. Kruspe, Oliver Riedel ja Christoph "Doom" Schneider osallistuivat "The Berlin Senate Metro Beat"- kilpailuun ja voittivat. Tämän seurauksena he tekivät neljän kappaleen demon.

Schneider meni toukokuussa 2005 naimisiin venäläisen Regina Gizatulinan kanssa. Hänellä on kaksi lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Christoph Scheiner Rammstein-wiki
Detlef Michel

**Detlef Michel** (s. 13. lokakuuta 1955 Berliini) on entinen saksalainen keihäänheittäjä, joka aktiiviaikoinaan edusti kansainvälisellä tasolla Saksan demokraattista tasavaltaa. Hän oli ensimmäinen keihäänheiton maailmanmestari.

188-senttinen ja 95-kiloinen Detlef Michel sijoittui 1978 EM-kisoissa Prahassa neljänneksi, ja neljä vuotta myöhemmin 1982 Ateenassa pronssille 20-vuotiaan maanmiehen Uwe Hohnin viedessä voiton. Vuonna 1981 Michel voitti sekä Euroopan että maailmancupin. 

1983 Helsingin MM-kisoja edeltävinä aikoina miesten keihäänheiton suurin ennakkosuosikki oli yhdysvaltalainen, samana vuonna maailmanennätyksen heittänyt Tom Petranoff. Aikaisemmin Michel ja Petranoff olivat kohdanneet kaksi kertaa voittojen ollessa 1-1. Vuonna 1982 Karl-Marx-Stadtissa käydyssä DDR-Yhdysvallat maaottelussa oli Michel heittänyt pitemmälle, kun taas ennen MM-kisoja pidetyssä maaottelussa Los Angelesissa oli Petranoff voittanut.

Michel heitti MM-kisavuonna 1983 kesäkuussa 96,72 metriä kantaneen heiton, mikä sivusi Unkarin Ferenc Paragin Euroopan ennätystä. Samassa kilpailussa hän heitti viisi kertaa yli 90 metriä (96,72 - 94,42 - 92,58 - 92,54 - 90,30).  Tätä ennen hän oli kymmenen päivän aikana heittänyt kahdeksantoista kertaa yli yhdeksänkymmenen metrin. Helsingin MM-kisojen miesten keihäänheittoon osallistui vain 18 kilpailijaa. Karsinnassa paras oli Michel yli 90 metriä kantaneella heitollaan. Sateisessa säässä käydyssä loppukilpailussa Michel oli täysin ylivoimainen. Hän sai aikaan neljä onnistunutta heittoa: 88,96, 89,48 ja 86,70, joista hän kaikilla olisi voittanut Petranoffin, jonka paras heitto kantoi 85,60 ja riitti hopeasijaan. 

1984 Los Angelesin olympialaisiin ei Michel osallistunut itäblokin maiden boikotin takia. 1980 Moskovassa oli tie katkennut karsintoihin, ja niin kävi myös 1988 Soulissa.

1986 EM-kisoissa Stuttgartissa Michel saavutti hopeaa tuloksella 81,90. Voiton vei tuolloin Saksan liittotasavallan Klaus Tafelmeier.

## Lähteet
Putkenpuhdistusneste

**Putkenpuhdistusneste** on natriumhydroksidin vesiliuos, joka on vahvasti emäksinen. Siinä on 10&nbsp;% lipeää, vettä ja väriainetta. Suomessa tunnetuin putkenpuhdistusainemerkki on *Kodin putkimies*. Viemäreitä tukkivat tukokset sisältävät yleensä rasvaa: ruokaa, saippuaa ja hiuksia. Putkenpuhdistusneste hajottaa rasvan jolloin tukos lähtee yleensä liikkeelle. Se ei toimi, jos tukoksen syynä on esimerkiksi hiekka, terveyssiteet, kondomit tai muut kiinteät esineet. 

Tee-se-itse-nikkarit käyttävät putkenpuhdistusnestettä piirilevyjen syövyttämiseen. 

Moottoripyöräilijät ovat myös todenneet natriumhydroksidi-liuoksen avaavan hyvin moottoripyörien pakoputkia.
Bodrum

**Bodrum** on satamakaupunki Turkissa, muinaisen Halikarnassoksen paikalla. Siellä on 34 866 asukasta (2011). Se sijaitsee samannimisellä niemimaalla vastapäätä kreikkalaista Kosin saarta. 

1980-luvulta alkaen Bodrum on ollut merkittävä matkailukohde. Sen ilta- ja yöelämä on Turkin vilkkainta, ja houkuttelee nuoria lomanviettäjiä. Alue sopii myös sukeltajille. Bodrumin ympäristössä on paljon lomakyliä ja täysihoito-hotellikeskuksia.

Bodrumissa on pieni lentokenttä. 

## Kirjallisuutta
* *Bodream*, Jean-Pierre Thiollet, Anagramme Ed., Pariisi, 2010

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* matkailutietoa
Mausoleumi

**Mausoleumi** on hautarakennus, joka on pystytetty rikkaalle tai merkittävälle henkilölle, usein kansanjohtajalle. Sana tulee Kaarian kuninkaasta Mausolloksesta, jonka leski Artemisia II rakensi tälle hautamuistomerkin Halikarnassokseen. Mausoleumi voi olla oma rakennuksensa tai osa toista rakennusta, esimerkiksi kirkkoa.

## Tunnettuja mausoleumeja

Tiedosto:0 234 Roter Platz (Lenin-Mausoleum.jpg|Leninin mausoleumi(Moskova, Venäjä)
Tiedosto:Mausoleum of Mao Zedong P1090218.jpg|Mao Zedongin mausoleumi(Peking, Kiina)
Tiedosto:Ho chi minh mausoleum.jpg|Ho Tši Minhin mausoleumi(Hanoi, Vietnam)
Tiedosto:Kumsusan Memorial Palace, Pyongyang.jpg|Kim Il-sungin mausoleumi(Pjongjang, Pohjois-Korea)
Tiedosto:Hall of Sun Yat-sen Mausoleum.jpg|Sun Jat-senin mausoleumi(Nanjing, Kiina)
Tiedosto:Che Guevara - Grab in Santa Clara, Kuba.jpg|Che Guevaran mausoleumi(Santa Clara, Kuuba)
Tiedosto:Chiang Kai-shek memorial amk.jpg|Tšiang Kai-šekin mausoleumi(Taipei, Taiwan)
Tiedosto:Ankara asv2021-10 img04 Anıtkabir.jpg|Kemal Atatürkin mausoleumi(Ankara, Turkki)
Tiedosto:The Prime Minister, Shri Narendra Modi at the Mausoleum of the First President of Turkmenistan, in Ashgabat, Turkmenistan on July 11, 2015 (2).jpg|Saparmurat Nijazovin mausoleumi(Ašgabat, Turkmenistan)
Tiedosto:Inonutomb.jpg|İsmet İnönün mausoleumi(Ankara, Turkki)
Tiedosto:Mausoleum of Hafez al-Assad 1.jpg|Hafez al-Assadin mausoleumi(Qardaga, Syyria)
Tiedosto:PK Karachi asv2020-02 img52 Mazar-e-Quaid.jpg|Muhammad Ali Jinnahin mausoleumi(Karachi, Pakistan)
Tiedosto:Memorial Antonio Agostinho Neto (19882325368).jpg|Agostinho Neton mausoleumi(Luanda, Angola)
Tiedosto:TUNISIE MONASTIR MAUSOLEE BOURGHIBA 03.jpg|Habib Bourguiban mausoleumi(Monastir, Tunisia)
Tiedosto:Panoramio - V&A Dudush - Zagreb.jpg|Franjo Tuđmanin mausoleumiZagreb, Kroatia
Tiedosto:Kwame Nkrumah Memorial Park.jpg|Kwame Nkrumahin mausoleumi Accra, Ghana
Tiedosto:Mausoleum of Ziaur Rahman (03).jpg|Ziaur Rahmanin mausoleumiDhaka, Bangladesh
Tiedosto:Kenyatta Mausoleum (1295043494).jpg|Jomo Kenyattan mausoleumi Nairobi, Kenia
Tiedosto:Banda-mausoleum.jpg|Kamuzu Bandan mausoleumi  Lilongwe, Malawi
Tiedosto:Amílcar Cabral mausoleum in Bissau 1.jpg|Amilcar Cabralin mausoleumiBissau, Guinea-Bissau

*Augustuksen mausoleumi
*Halikarnassoksen mausoleumi
*Juséliuksen mausoleumi

## Katso myös
*Hautakappeli

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karatšai

**Karatšai** () on pieni järvi eteläisessä Uralvuoristossa Venäjän Tšeljabinskin alueella Ozjorskin suljetun kaupungin lähellä. Järven lähellä on Majakin ydinlaitos, jossa on 1940-luvulta lähtien tuotettu radioaktiivista plutoniumia ydinaseisiin. Järveä on käytetty ydinlaitoksen tuottaman radioaktiivisen jätteen kaatopaikkana.

Keväällä 1968 järvi alkoi kuivua, tuuli kuljetti mukanaan huomattavan määrän radioaktiivista pölyä ja puoli miljoonaa ihmistä altistui säteilylle. Vuosina 1978–1986 koko järvenpohja peitettiin betonielementeillä.

Worldwatch-instituutin mukaan Karatšai on maapallon saastunein paikka. Vuonna 1990 järven rannalla mitattiin 600 röntgenin säteilyannos tunnissa. Järven rannalla seisova ihminen saa tappavan määrän säteilyä tunnissa.

## Lähteet
Charílaos Vasilákos

**Charílaos Vasilákos** (, 1877–1969) oli kreikkalainen juoksija.

Trípolista kotoisin ollut Vasilákos voitti vuonna 1896 kuukautta ennen ensimmäisia nykyaikaisia olympialaisia järjestetyn kautta aikojen ensimmäisen maratonin ajalla 3 tuntia ja 18 minuuttia. 

Vasilákos sijoittui olympialaisten maratonjuoksussa toiseksi ajalla 3.06,03. Hän jäi kilpailun voittaneesta maanmiehestään Spyrídon Loúisista hieman yli seitsemän minuuttia. Kuukautta ennen juostussa kilpailussa Loúis oli jäänyt viidenneksi.

## Lähteet