open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Öljyliuske

**Öljyliuske**, **palavakivi** eli **kukersiitti** (,  eli palava kivi) on joukko väriltään mustasta tummanruskeaan vaihtelevia liuskeita, jonka sisältämästä kerogeenistä voidaan pyrolyysin avulla valmistaa öljyä 450–500&nbsp;°C:n hapettomassa lämpötilassa. Sitä käytetään  sähkön ja öljyn tuottamiseen.

Öljyliuske on kivihiilen tapaan syntynyt miljoonia vuosia sitten maan puristukseen jääneistä orgaanisista aineksista. Sitä esiintyy merkittävässä määrin muun muassa Yhdysvalloissa, Brasiliassa, Venäjällä, Kiinassa, Jordaniassa, Marokossa ja Virossa, jossa se on maan tärkein luonnonvara. Öljyliuskeen kaivaminen on aiheuttanut Virossa merkittäviä ympäristöongelmia. Öljyliusketta on louhittu Virossa jo 90 vuotta. Tuotanto- ja polttotapoja kehittämällä ympäristövaikutuksia on pyritty pienentämään ja raaka-ainetta hyödyntämään tehokkaammin.

Öljyliuske muodostuu kolmesta aineosasta: karbonaateista (kalsiitti ja dolomiitti, 15–70&nbsp;%), orgaanisesta aineesta (leväjäännöksiä 10–60&nbsp;%) ja terrigeenisestä aineesta (15–55&nbsp;%).

## Sähköenergian lähteenä
Viron sähköntuotannosta kolme neljännestä perustui aikanaan öljyliuskeeseen; öljyliuske oli primäärienergian tuotannon kivijalka. Enemmistö sähköstä tuotettiin polttamalla öljyliusketta voimalaitoksissa. Näin tuotettua sähköä on viety myös ulkomaille. 

Öljyliusketta tuottaa valtionenemmistöinen Eesti Põlevkivi Koillis-Virossa Kohtla-Järven lähellä. Sähköä siitä puolestaan tuottavat Eesti Energia- ja Kohtla-Järve Soojus -sähköyhtiöt. Öljyliuskeesta nestemäisiä öljytuotteita valmistaa Kiviter AS.

1999 Narvan voimalaitosyhtiö käytti 85% Eesti Põlevkivin tuotannosta. Yhdysvaltalainen NRG Energy osti 49 prosenttia Narvan voimalaitosyhtiöstä ja Narvan voimalaitosyhtiö 51&nbsp;% Eesti Põlevkivistä. NRG Energy suorittaa noin 80 miljoonan dollarin investointiohjelmaa Eesti Põlevkivissä, joka aikoo jatkaa liuskekiven tuottamista seuraavat 40 vuotta. 

Hiljattain Eesti Energia on ottanut käyttöön uuden leijukerroskattilan, jonka avulla saastepäästöjä on saatu vähennettyä niin, että ne alittavat EU:n 2016 voimaantulleet päästödirektiivit.

## Synteettisen öljyn lähteenä
Öljyliusketta on yritetty hyödyntää synteettisen öljyn lähteenä useassa eri projektissa 1900-luvulla, mutta ne on jouduttu lopettamaan kannattamattomina. Tällä hetkellä asiaa tutkitaan useassa eri testiprojektissa. Öljyliuske saattaa tulevaisuudessa olla merkittävä synteettisen öljyn lähde.

## Katso myös
* Sedimentti
* Sedimenttikivilaji
* Öljyhiekka
* Vesisärötys
* Liuskeöljy
* Liuskekaasu

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*James W. Bunger and Associates, Inc. 
*Yhdysvaltain energiaministeriö: Oil Shale Activities 
* Viron palava kivi, Suomen Kuvalehti, 29.04.1933, nro 18, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Viron palava kivi, Seura, 31.08.1938, nro 35, s. 16 Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Palavakiviteollisuus - Viron tulevaisuuden toivo, Helsingin Sanomat, 15.10.1939, nro 278, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Henry Saari

**Henry Saari** (s. 14. tammikuuta 1964 Pori) on suomalainen entinen pornotähti, ja vuoden 1993 Mr. Finland, sijoittunut 3. sijalle Mr. Europe -kisassa.. Saari on esiintynyt Hollywood-filmeissä ja televisiorooleissa. Hän käyttää myös nimimerkkiä *Henry Suuri* (). Saaren pornotähden ura alkoi vuonna 1995 sivuroolista elokuvassa *Hot Weekend at Ernies* . Saari perusti sen jälkeen vuonna 1998 oman yrityksen, joka tuotti *Henry the Great* -nimisiä pornoelokuvia ja hän esiintyi lähes 40 videossa. Hän on toiminut myös näyttelijänä pornon ulkopuolella.

Saarelle myönnettiin työkyvyttömyyseläke vuonna 2003 polvivamman takia. Hän on julkisesti kertonut sairastavansa myös uniapneaa, kilpirauhasen vajaatoimintaa ja nivelrikkoa ja että hänelle on tehty epäonnistunut laihdutusleikkaus.

Saarella on kaksi lasta ja hän asuu Helsingissä (tammikuu 2024).

## Filmografia
* *Hot Weekend at Ernies* (1995, taiteilijanimellä Dolph)
* *Henry Suuri ja kolme viekasta neitsyttä* (1998)
* *Henry the Great in Hollywood* (1998)
* *Henry the Great Casting Budapest* (1999)
* *Pick Up Lines #38* (1999)
* *When Rocco Meats Kelly 2: In Barcelona* (1999)
* *History Is Made at Night* (1999)
* *Scandinavian debutantes (Heatwave)* (2000)
* *Henry the Great in Paris* (2000)
* *Henry the Great ja Irstaat neitsyet* (2001)
* Jan Organ Rensar stan (2001)
* *Igor's vol#1* (2001)
* *Seksiä ja rautaa* (2002)
* *[[Hymypoika (elokuva)|Hymypoika]]* (2003)
* *It`s Me Candy* (2005)
* *Jannan paluu* (2006)
* Bunny the killer thing (2015)

## Kirjallisuutta
* 

## Lähteet
Pete Finland

**Pete Finland** (oik. Peter Karjalainen) on suomalainen homopornotähti. Kykyjenetsijä löysi hänet vuonna 1994 Santa Monican homoklubilla. Karjalainen muutti työn perässä Yhdysvaltoihin, missä hänestä tuli pian yksi parhaiten tunnetuista homopornotähdistä. Hänen varhaisia töitään on muun muassa elokuva *The Boys Next Door.* Hänen aikaisempia taiteilijanimiään ovat olleet *Eric Finn* elokuvassa "Heatwave in LA", ja sen jälkeen ***Eric York***. Adam Gay Video directory antoi hänelle 1996 tittelin "The best versatile performer". Pete Finland teki Playboy Channelille hetero soft core -elokuvan 1999.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
IF Brommapojkarna

**Idrottsföreningen Brommapojkarna**, yleisemmin **Brommapojkarna** tai lyhennettynä **BP,** on vuonna 1942 perustettu jalkapalloseura Tukholman Brommasta. Seuraan kuuluu yli 3 000 pelaajaa ja 242 joukkuetta, ja se onkin harrastaja- ja joukkuemäärältään Euroopan suurin jalkapalloseura. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2025 maan korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa, ja naisten edustusjoukkue korkeimmalla sarjatasolla Damallsvenskanissa. Seuralla on toimintaa myös salibandyssä.

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivu
Evropesma

**Evropesma**, Montenegrossa **Europjesma**, oli Serbia ja Montenegrossa käyty laulukilpailu, jonka voittaja edusti maata Eurovision laulukilpailussa. Sen järjesti Serbian televisio- ja radioyhtiön RTS:n ja Montenegron RTCG:n yhteinen UJRT. 

Vuodesta 2005 lähtien kilpailussa oli järjestetty kaksi välieräkilpailua: Serbiassa Beovizija ja Montenegrossa Montevizija, joista kummastakin valitaan puolet finalisteista. Tätä aikaisemmin (vuonna 2004) näin ei ollut. Sekä vuoden 2005 että 2006 kilpailuissa on ollut kiistanalaisuuksia ja epäselvyyksiä. Enää Evropesmaa ei järjestettäne, sillä valtioliitto on jo purkautunut.

## Evropesma 2005
Vuoden 2005 kilpailussa, joka järjestettiin Montenegron Podgoricassa, ennakkosuosikkeja olivat serbialaiset Ogi Radivojević ja Jelena Tomašević. Montenegrolaiset tuomarit antoivat hyvin vähän pisteitä serbialaisille, kun taas montenegrolainen yhtye No Name kappaleellaan "Zauvijek moja" sai tuomareilta täydet pisteet ja voitti myös puhelinäänestyksen. Puhelinäänestykseen liittyi epäselvyyksiä, sillä se kesti vain kymmenen minuutin ajan ja Montenegrosta äänestäminen oli ilmaista, kun taas Serbiasta soittaminen maksoi. Serbiassa oli myös teknisiä ongelmia puhelinäänestyksen kanssa. Euroopan yleisradiounioni EBU epäili No Name -yhtyeen kappaletta aluksi plagiaatiksi, mutta lopulta näin ei kuitenkaan ollut.

## Evropesma 2006
Epäselvyydet jatkuivat myös vuoden 2006 kilpailussa, joka järjestettiin 11. maaliskuuta Serbian pääkaupungissa Belgradissa. Montenegrolaistuomarit antoivat nolla pistettä serbialaisille Flamingosi feat. Louisille ja  Ana Nikolićille, ja antoivat kahdeksan pistettä vuoden 2005 voittajalle No Namelle kappaleella "Moja ljubavi" ja toiselle montenegrolaisedustajalle Stevan Faddylle. Yleisöäänestyksesä serbialaisennakkosuosikit saavuttivat kaksoisvoiton ja No Name sijoittui kolmanneksi. Äänestyksen aikana paikalla ollut serbialaisyleisö ymmärsi, etteivät heidän suosikkinsa voittaisi, ja alkoi valua pois paikalta. Paikalle jäänyt yleisö buuasi ja osoitti mieltään voittaja No Namea kohtaan tämän tultua lavalle esittämään voittokappaleensa. Lopulta UJRT ei vahvistanut No Namen voittoa, eikä Serbian ja Montenegron valtioliitto lähettänyt edustajaa vuoden 2006 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu kuitenkin esitettiin televisiossa ja maiden asukkaat saivat osallistua puhelinäänestykseen. Serbia ja Montenegron jättämän paikan loppukilpailussa sai Kroatian edustaja Severina Vučković.

## Aiheesta muualla
*Serbian radio- ja televisioyhtiön RTS:n sivu kilpailusta 
*BBC News: Serbia and Montenegro pulls pop entry
Frans Karjagin

**Frans Karjagin** (11. kesäkuuta 1909 – 16. heinäkuuta 1977) oli suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija. Karjaginin veljet Leo Karjagin ja Alexander Karjagin olivat myös jalkapalloilijoita.

”Frade” muistetaan kovaotteisena puolustajana, joka ei vastustajalle armoa antanut. Hän pelasi jalkapallossa kaikkiaan 57 A-maaottelua ja voitti HIFK:ssa neljä Suomen-mestaruutta (1930, 1931, 1933 ja 1937).

Jääpallourallaan Karjagin pelasi ensin HPS:ssä ja Töölön Vesassa.  Hän oli voittamassa Vesan miehistössä TUL:n jääpallomestaruuden kahdesti 1927 ja 1928. Sen jälkeen hän siirtyi HIFK:n riveihin, jossa pelasi SM-sarjassa vuosina 1929–1944 kaikkiaan 72 SM-sarjaottelua. Hän voitti kuusi Suomen-mestaruutta (1934, 1935, 1938, 1939, 1941 ja 1944) ja edusti Suomea kahdessatoista maaottelussa. Lisäksi Karjagin edusti Työväen Urheiluliiton jalkapallojoukkuetta Moskovan spartakiadeissa 1928.

## Lähteet
Anders Westerholm

**Anders "Antti" Gunnar Emil Westerholm** (1. syyskuuta 1936 Helsingin maalaiskunta – 9. toukokuuta 2004 Vantaa) oli suomalainen jalka- ja käsipalloilija. Hän edusti koko pääsarjauransa ajan HIFK:ta. Westerholm pelasi jalkapalloa maalivahtina ja käsipalloa kenttäpelaajana.

Westerholm oli HIFK:n jalkapallojoukkueen ykkösmaalivahti jo 1957, kun seura vuosien tauon jälkeen palasi SM-sarjaan. HIFK:n riveissä Westerholm voitti kaksi Suomen mestaruutta (1959, 1961), yhden SM-hopean (1971) ja kaksi SM-pronssia (1958, 1970). Hän pelasi yhteensä 225 SM-sarjaottelua ja 10 A-maaottelua.

Westerholm oli myös etevä käsipalloilija ja oli mukana voittamassa viittä Suomen mestaruutta. Maaotteluissa hän oli mukana yhdeksän kertaa. Myös käsipallossa hänen seuransa oli HIFK. Nuorempana harrastuksiin kuuluivat myös seiväshyppy (355) ja keihäänheitto (58,32).

Westerholm toimi HIFK:n pelaajavalmentajana ja nuorten maajoukkueen valmentajana, SPL:n koulutus- ja valitsemisvaliokunnissa ja SFSI:n (Svenska Finlands Skolidrottsförbund) johtokunnassa. Hän on saanut Sport Pressenin kultamitalin, SPL:n ja HIFK:n hopeisen ansiomerkin, ja SFSI:n kultaisen ansiomerkin. Ammatiltaan Westerholm oli voimistelunopettaja.

Westerholm kuoli vuonna 2004. Hänet on haudattu Vantaalla Ruskeasannan hautausmaalle.

## Lähteet
Matti Paatelainen

**Matti Rauno Matias "Roto" Paatelainen** (s. 17. kesäkuuta 1944) on entinen suomalainen jalkapalloilija, joka 1970-luvulla luettiin Suomen parhaiden maalintekijöiden joukkoon. Hän saavutti pääsarjan maalikuninkuuden neljästi (1970, 1972, 1976 ja 1977). Sivulajissaan koripallossa hän saavutti SM-hopeaa Hongan riveissä 1967.

Jalkapallossa hänen seurojaan olivat Suolahden Urho (1966), HPS (1967–68), HIFK (1969–1972) ja Valkeakosken Haka (1973–77).

Hän on työskennellyt yrityselämän johtotehtävissä ja tutkijana sekä toiminut jalkapallovalmentajana.

## Jalkapalloura
### Pelaajana

Paatelaiselle jalkapallo oli pitkään vain "höntsäilylaji", jota hän harrasti mäkihypyn, koripallon ja yleisurheilun ohella. Nuorukaisen jalkapallotaidot huomasi maajoukkuevalmentaja Olavi Laaksonen, joka oli tuonut nuorten edustusryhmän pelaamaan Suolahden ja Äänekosken yhdistettyä joukkuetta vastaan. "Roto" kutsuttiin nuorten maajoukkueeseen ja heti yhden ottelun jälkeen A-maajoukkueeseen.

Paatelainen pelasi ensimmäisen SM-sarjakautensa vuonna 1970 HIFK:n paidassa ja voitti tulokaskaudellaan sarjan maalikuninkuuden 22 osumalla yhtä monessa ottelussa.

HIFK:n riveissä Paatelainen saavutti SM-pronssia 1970 ja SM-hopeaa 1971.

HIFK:n jälkeen Paatelainen siirtyi Valkeakosken Hakaan. Siellä hän ylsi tuplamestaruuteen 1977, kun Haka voitti sekä mestaruuden että Suomen Cupin. Kaikkiaan Paatelainen teki SM-sarjassa 108 maalia 138 ottelussa.

A-maajoukkueessa Paatelainen pelasi 47 kertaa ja teki 11 maalia. Hän toimi myös A-maajoukkueen kapteenina. Paatelainen lopetti pelaajauransa vuonna 1977.

### Valmentajana
Paatelainen valmensi Valkeakosken Hakaa 1980–81 ja Ilvestä 1993.

## Työura ja opinnot
Matti Paatelainen palveli Yhtyneillä Paperitehtailla henkilöstöpäällikkönä ja hallintojohtajana ja väitteli kasvatustieteestä vuonna 1981 sekä toimi vs. kasvatustieteen professorina Tampereen yliopistossa. Paatelainen suoritti kaksi muutakin yliopistotutkintoa: Helsingin yliopiston voimistelulaitokselta voimistelunopettaja vuonna 1969 ja Jyväskylän yliopistosta liikuntatieteiden maisteri vuonna 1974.

Turun hovioikeus tuomitsi joulukuussa 2017 Paatelaisen kahden vuoden ja yhdeksän kuukauden vankeuteen törkeästä petoksesta ja törkeästä kirjanpitorikoksesta. Tuomio liittyi Paatelaisen taannoisiin liiketoimiin sijoittaja Seppo Sairasen ja Optiopaja Oy:n kanssa. Lisäksi Paatelainen ja hänen lähipiiriinsä kytkeytynyt Keski-Suomen Finanssi Oy tuomittiin maksamaan Sairaselle ja Optiopajalle satojen tuhansien eurojen vahingonkorvaukset. Paatelainen määrättiin vangittavaksi välittömästi. Tampereen käräjäoikeus oli aiemmin tuominnut Paatelaisen yli kolmen vuoden vankeusrangaistukseen, mutta tuomio aleni hovioikeudessa.

## Yksityiselämä
Matti Paatelaisen kolme poikaa (Mika-Matti, Mikko ja Markus) ovat kaikki menestyneet jalkapalloilijoina, ja Mika-Matti "Mixu" Paatelainen myös valmentajana.

## Lähteet
Gunnar Åström

**Gunnar Waldemar Åström** (15. tammikuuta 1904 Oulu – 28. maaliskuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija. 

Jalkapallossa Åström nousi HIFK:n edustusjoukkueeseen jo 17-vuotiaana. Hän voitti HIFK:n riveissä kaikkiaan neljä jalkapallon Suomen mestaruutta. Mestaruussarjassa hän pelasi 93 ottelua ja teki 47 maalia. Åström oli 1930-luvulla Suomen parhaita hyökkääjiä. Hän pelasi A-maajoukkueessa 43 ottelua ja teki niissä 16 maalia.

Jääpallossa Åström voitti kolme Suomen-mestaruutta HIFK:ssa vuosina 1934–1938 ja pelasi maajoukkueessa kolme A-maaottelua.

Åström osallistui myös HIFK:n yleisurheilutoimintaa. Hän osallistui toisinaan HIFK:n pikaviestijoukkueeseen. Ennätykset 100 metrillä 11,4, 200 metrillä 23,6 ja pituudessa 657.

Åströmin veli oli pikajuoksija Erik Åström.

## Lähteet
Leivinuuni

**Leivinuuni** on kivirakenteinen suurikokoinen tulisija, jota voidaan käyttää leipomiseen, ruoanlaittoon ja tuvan tai koko asunnon lämmittämiseen. Suurimassainen leivinuuni varaa puun polttamisessa syntyvää lämpöä tehokkaasti ja luovuttaa sitä hiljalleen jopa muutaman päivän ajan. Leivinuunit on muurattu perinteisesti luonnonkivistä ja savilaastista, myöhemmin tiilistä, ja nykyisin materiaaleina voi olla esimerkiksi tulenkestävä valumassa tulipesänä ja pinnassa vuolukivi.  

## Uunien tulo Suomeen
Keskiajalle saakka savupirttejä lämmitettiin muuraamattomalla kiukaalla. Ruoka valmistettiin kesäaikana pihakodassa, mutta talvella käytettiin pientä liettä kiukaan pesän edessä. Muurattu uuni levisi Suomeen 1200-luvulla. Sen tulipesää käytettiin uunina. Savupirtin sijasta alettiin puhua savutuvasta. Tupa oli tarkoituksellisesti korkea, jotta sen yläosassa leijuva savu ei suuresti haitannut oleskelua. Savu johdettiin ulos lakeistorvesta. Savupiipullinen lämmitystapa otettiin ensin käyttöön 1300-luvulla Turun ja Hämeen linnoissa, joista se levisi kartanoihin. 1500-luvun puolivälissä niissä siirrytiin jo kaakeliuuneihin, vaikkakin niiden läpimurto tapahtui vasta 1700-luvulla. Uloslämpiävät eli savupiipulliset uunit tulivat Länsi-Suomessa laajalti käyttöön 1600-luvulla.

## Leivinuunien mallit ja käyttö
Perinteisissä leivinuunimalleissa tulipesä on verraten suuri, ja niissä voidaan polttaa 70–100 cm:n mittaisia puita. Ennen muurattujen savuhormien keksimistä uunin pesä oli vielä nykyistä laajempi ja korkeampi. Vanhastaan itäisen leivinuunin edessä on aina ollut liesi keittämistä varten. Karjalankannaksella tunnettiin myös pelkästä savilaastista muottiin isketyt leivinuunit. Muun muassa Pohjois-Venäjällä ja Siperiassa perinteisiä huomattavan suuria leivinuuneja on käytetty myös kylpemiseen.

Perinteisen leivinuunin edustalle voitiin muurata keittopaikka ruoanlaittoa varten. Leivinuunin yhteydessä voi olla myös *hella,* jolloin lämpöä voidaan varsinaisen lämmityksen jälkeen ylläpitää polttamalla hellassa tulta. Nykyaikaisia perinteisiä malleja pienikokoisempia ja kevyempiä takan ja leivinuunin yhdistäviä tulisijoja käytettäessä voidaan usein pitää takassa tulta leivinuunia käytettäessä. Suhteellisen pienen massan ja lämmönvarauskyvyn vuoksi muussa tapauksessa leivinuunia ei useinkaan saataisi riittävän lämpimäksi useampien uuniruokien valmistusta varten.

## Uuni suomalaisessa ruokakulttuurissa
Suomalainen ruokakulttuuri on monin tavoin kehittynyt juuri uunin ympärille. Erityisesti Savossa ja Karjalassa on suosittu uunia ruoanlaitossa, Länsi-Suomessa taas liettä eli keittämistä. Suurissa leivinuuneissa on paistettu kovassa alkulämmössä karjalanpiirakat ja erilaiset ohraiset leipomukset, kuten rieskat, hieman miedommassa lämmössä leivät, pullat, piiraat ja kukot eli kurniekat sekä lopulta haudutettu juurekset, liharuoat ja puurot kypsiksi. Uunin kokoa on joskus määritelty sen perusteella, kuinka monta rukiista leipää siinä sopi kerralla paistamaan (esimerkiksi "seitsemän leivän uuni").

Myös kerrostaloasunnoihin on tehty leivinuuneja.

## Katso myös
* Tulisija
* Takka
* Uuni

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jaurakkajärvi (kylä)

**Jaurakkajärvi** on parin sadan asukkaan kylä Pudasjärven kaakkoisosassa, Kajaanista Rovaniemelle johtavan ”Oikotie Lappiin” -tien eli kantatie 78:n varressa. Kylän maisemalle ovat ominaisia järvet ja vaarat. Kylän vesialueita ovat Korpisenjärvi, Akonjärvi ja Jaurakkajärvi sekä näiden läpi Iijokeen laskeva Korpijoki. Jaurakkavaaraan on tehty opastettu kuntopolku ”Kupson kutsu”. Kylän nimi on saamelaisperäistä. 

Kylällä ei ole omaa kauppaa, mutta myymäläautot kuljettavat kyläläisille elintarvikkeita. Lähin kauppa on Ervastin kylässä sijaitseva kyläkauppa. Suuremmat ostokset tehdään Puolangan keskustasta tai Kurenalta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Korpisen kotisivut
Virginian yliopisto

**Virginian yliopisto** (, lyh. **UVA** tai **U.Va.**) on julkinen tutkimusyliopisto Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Charlottesvillessä Virginiassa, ja sen perusti Thomas Jefferson vuonna 1819.

Vuonna 2016 *[[U.S. News & World Report]]* -&#8288;lehden rankingissä Virginian yliopisto sijoitettiin 24. tilalle parhaiden yhdysvaltalaisyliopistojen joukossa. Lukuvuoden opiskelu maksaa Virginian asukkaille noin 16&nbsp;000 dollaria ja muille noin 45&nbsp;000 dollaria vuodessa.

Virginian yliopiston nykyisiä graduate-tason tutkintoaloja ovat liiketalous, kasvatustiede, insinööritieteet, oikeustiede ja lääketiede.

Yliopiston tunnetuihin alumneihin kuuluvat senaattori Edward Kennedy ja journalisti Katie Couric. Kirjailija Edgar Allan Poe sai aikoinaan eropassit yliopistosta hävittyään opiskelurahansa uhkapelissä, mutta hänen asuntolahuoneensa on museoitu.

Yliopiston rehtori James E. Ryan jätti kesäkuussa 2025 eronpyyntönsä, jonka yliopiston hallitus hyväksyi. Oikeusministeriö oli aiemmin vaatinut Ryanin erottamista, ja Ryan on *[[New York Times]]in* mukaan sanonut eronpyyntönsä syyksi Trumpin hallinnon painostuksen. Eron ajankohta ei ole tiedossa. Ryan on yliopiston yhdeksäs rehtori. Hän kannattaa yliopiston monimuotoisuuden lisäämistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Memphisin kansainvälinen lentoasema

**Memphisin kansainvälinen lentoasema**  palvelee Memphisin kaupunkia Tennesseessä, Yhdysvalloissa. Lentoasema sijaitsee 11 kilometriä Memphisin keskustasta kaakkoon.

Lentoasema toimii Northwest Airlinesin kolmanneksi suurimpana solmukohtana, josta yhtiö liikennöi muun muassa Amsterdamiin. Memphisissä käsitellään myös suuri osuus FedExin rahtikuljetuksista. Tämän vuoksi lentoasema on rahtimäärillä mitattuna maailman suurin. Memphisissä toimii myös United Parcel Servicen kolmanneksi suurin lajittelukeskus.

Memphisin lentoasemalla on neljä kiitotietä ja kolme matkustajaterminaalia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Bat Out of Hell

**Bat Out of Hell** on Meat Loafin vuonna 1977 julkaistu albumi. Sitä on kuvailtu wagneriaaniseksi rockiksi. Musiikkityylin takana on pitkälti myös esittäjän ja laulut tehneen Jim Steinmanin musikaalitausta. Albumin on tuottanut Todd Rundgren. Monet *Bat Out of Hellillä* kuultavat muusikot olivat Bruce Springsteenin yhtyeen The E Street Bandin jäseniä.

Levy sai jatko-osan 1993 albumista *[[Bat Out of Hell II: Back Into Hell]]*. Myös se oli menestys ja merkitsi comebackia Meat Loafille.

Meat Loaf on julkaissut alkuperäisestä *Bat Out of Hellistä* version yhdessä Melbournen sinfoniaorkesterin kanssa. Laulajan Australian kiertueella äänitetty *Bat Out of Hell Live* julkaistiin 2004.

Kolmas ja "Bat Out of Hell"-trilogian päättävä osa Bat Out of Hell III: The Monster Is Loose ilmestyi lokakuussa 2006.

## Vastaanotto

Cleveland International julkaisi Bat Out of Hellin 21. lokakuuta 1977. Levy-yhtiön emoyhtiössä Epic Recordsilla melkein kaikki vihasivat albumia. Kesti aikansa ennen kuin albumi nousi jättimenestykseksi, mutta menestys oli lopulta sitäkin kestävämpää: *Bat Out of Hell* pysyi esim. Ison-Britannian albumilistalla peräti 474 viikkoa. Sen maailmanlaajuisiksi myyntiluvuiksi on arvioitu yli 35 miljoonaa.

Rolling Stone -lehti rankkasi albumin sijalle 343 lehden 500 parhaan albumin listalla.

## Kappaleet
# "Bat Out of Hell" 9:51 
# "You Took the Words Right out of My Mouth (Hot Summer Night)" 5:04 
# "Heaven Can Wait" 4:41 
# "All Revved Up with No Place to Go" 4:20 
# "Two Out of Three Ain't Bad" 5:25 
# "Paradise by the Dashboard Light" 8:28 
# "For Crying Out Loud" 8:44

## Kokoonpano
*Meat Loaf – laulu, taustalaulu, lyömäsoittimet
*Todd Rundgren – kitara, lyömäsoittimet (kappaleessa 2), koskettimet (kappaleessa 1), taustalaulu
*Kasim Sulton – bassokitara, laulu
*Roy Bittan – piano, koskettimet
*Steve Margoshes – piano (kappaleessa 7)
*Cheryl Hardwick – piano (kappaleessa 7)
*Jim Steinman – koskettimet , lyömäsoittimet, "himokkaat efektit" (kappaleessa 6), intron dialogi kappaleessa 2
*Roger Powell – syntetisaattori
*Edgar Winter – saksofoni (kappaleissa 2, 4, 6)
*Max Weinberg – rummut
*John Wilcox – rummut (kappaleissa 4, 5, 7)
*Marcia McClain – intron dialogi kappaleessa 2
*Phil "Scooter" Rizzuto, selostus kappaleessa 6
*Ellen Foley – laulu
*Rory Dodd – laulu
*Gene Orloff – konserttimestari (New Yorkin filharmonikot, Philadelphian orkesteri)

## Lähteet
XDR DRAM

**XDR DRAM** on Rambusin DRAM-tyypinen muistityyppi. Muistia on käytetty Sonyn PlayStation 3 -pelikonsolissa.

Muistityypin edeltäjä on yhtiön aiempi RDRAM-muisti.

Rambus ehdotti seuraajaa XDR2 DRAM -muistia vuonna 2005.

## Lähteet
Yvonne Murray

**Yvonne Murray** (s. 4. lokakuuta 1964 Edinburgh) on skotlantilainen entinen kestävyys- ja maantiejuoksija.

Murray sijoittui kotikaupungissaan Edinburghissa pidetyissä Kansainyhteisön kisoissa 1986 kolmanneksi 3 000 metrin juoksussa. Samana vuonna hän voitti Stuttgartin EM-kisoissa 3&nbsp;000 metrillä pronssia. Soulin olympialaisissa 1988 Murray saavutti 3&nbsp;000 metrin kilpailussa jälleen pronssia. Vuoden 1990 Kansainyhteisön kisoissa Aucklandissa hän voitti samalla matkalla hopeaa Kanadan Angela Chalmersin jälkeen. Samana vuonna hän voitti Splitin EM-kisoissa kultaa 3&nbsp;000 metrillä, jonka ansiosta hänelle myönnettiin MBE-kunniamerkki.

Toronton sisäratojen MM-kilpailussa 1993 hän voitti 3&nbsp;000 metrin kilpailun 12 sekunnin erolla toiseksi tulleeseen. Helsingin EM-kilpailuissa seuraavana vuonna hän sijoittui samalla matkalla toiseksi. 1994 Kansainyhteisön kisoissa hän voitti 10 000 metrin juoksun, mikä jäi hänen viimeiseksi arvokisamitalikseen.
Mireya Moscoso

**Mireya Elisa Moscoso de Gruber** (s. 1. heinäkuuta 1940) on panamalainen poliitikko. Hän oli Panaman ensimmäinen naispresidentti vuosina 1999–2004. Hän edusti Panameñista-puoluetta, aiemmalta nimeltään Arnulfista-puolue, jota hän oli perustamassa. 

Moscoso valittiin 2. toukokuuta 1999 presidentiksi oltuaan kolmatta kertaa ehdokkaana. Hän astui virkaansa 1. syyskuuta. Toukokuussa 2004 hänen seuraajakseen valittiin Martín Torrijos. 

Moscoso oli naimisissa entisen presidentin Arnulfo Ariasin kanssa tämän kuolemaan saakka (1988). 

## Lähteet
Jelena Župijova

**Jelena Župijova** (, s. 18. elokuuta 1960 Ukraina) on kilpaurallaan Neuvostoliittoa edustanut ukrainalainen kestävyysjuoksija.

Župijova sijoittui vuoden 1986 Hyvän tahdon kisoissa 3 000 metrin juoksussa neljänneksi ajalla 8.43,46 ja 5 000 metrin juoksussa seitsemänneksi ajalla 15.23,55. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän sijoittui hopealle 10 000 metrin juoksussa. Soulin olympialaisissa 1988 hän voitti pronssia 10&nbsp;000 metrillä ajalla 31.19,82.

Župijova oli vuonna 1985 kauden kärkitilaston toinen 3&nbsp;000 metrillä ajallaan 8.38,5. 10&nbsp;000 metrillä hän oli 1987 kauden kärkitilaston toinen ajalla 31.09,40 ja 1988 kolmas ajalla 31.19,82. 

## Lähteet
Gunther Theys

**Gunther Theys** (s. 1965) on belgialainen muusikko, basisti ja laulaja.

Theys on ollut mukana noin 20 studioäänitteellä ja toiminut monissa yhtyeissä 1970-luvun lopulta lähtien. Näitä ovat muun muassa Capital Scum, Addix, No Survivors ja Division 99.

Theysin nykyisiä yhtyeitä ovat Ancient Rites (black metal), Lion's Pride (Oi! punk), Les Villains (punk rock), Iron Clad (heavy metal) ja Danse Macabre (goottimetalli).

Koulutukseltaan Theys on lähihoitaja.

## Lähteet
UCI

**UCI** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* UCI, Union Cycliste Internationale, kansainvälinen pyöräilyliitto
* UCI, United Kennel Clubs International, kansainvälinen kennelunioni
* UCI, Unione cinematografica italiana, italialainen elokuvayhtiöiden yhteenliittymä
* UCI, Kalifornian yliopiston kampus Irvinessä.
Union Cycliste Internationale

**Union Cycliste Internationale** (lyhenne **UCI**, ranskaa, ) on kansainvälinen pyöräilyn kattojärjestö. Sen päämaja sijaitsee Aiglessä, Sveitsissä.

UCI:n vastuulla on kilpailulisenssien jako pyöräilijöille sekä esimerkiksi dopingiin liittyvät kurinpidolliset toimet. UCI myös ylläpitää erilaisia ranking-listoja eri kilpailulajeissa kuten maastopyöräilyssä, maantiepyöräilyssä ja ratapyöräilyssä (niin naisille kuin miehillekin, ammattilaisille ja amatööreille).

UCI järjestää eri pyöräilylajeissa myös MM-kilpailut, joissa kilpailevat ammattilaistallien sijasta eri maat. Näiden kilpailujen voittajilla on oikeus pitää yllään erityistä sateenkaaripaitaa seuraavan vuoden ajan sekä sateenkaarikuvioista hihanauhaa uransa loppuun saakka.

## Historia
Union Cycliste Internationalen perustivat Belgian, Yhdysvaltojen, Ranskan, Italian ja Sveitsin kansalliset pyöräilyliitot Pariisissa 14. huhtikuuta 1900.

### Puheenjohtajat
UCI:n nykyinen puheenjohtaja on ranskalainen David Lappartient.

## UCI:n maailmancup ja ProTour
Vuosina 1989–2004 UCI järjesti UCI Maailmancupia, koko kauden kestävää kilpailua johon kuuluivat kaikki tärkeimmät yksipäiväiset maantiekilpailut. Vuonna 2005 tämän tilalle lanseerattiin UCI ProTour, johon otettiin mukaan myös ns. suuret ympäriajot (Italian ympäriajo, Ranskan ympäriajo ja Vuelta a España) sekä laajempi valikoima yksi- ja useampipäiväisiä maantiekilpailuja.

## Maastopyöräily
Maastopyöräilyn tärkein vuosittainen kilpailu on maastopyöräilyn MM-kilpailut, joissa kilpaillaan niin normaalissa maastoajossa, alamäkiajossa kuin 4X:ssä eli Four Crossissakin.

Maastopyöräilyn maailmancup on sarjamuotoinen kilpailu, jota on järjestetty vuodesta 1991.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset kotisivut
Cosmo’s Factory

**Cosmo’s Factory** on yhdysvaltalaisen rock-yhtyeen Creedence Clearwater Revivalin heinäkuussa 1970 julkaistu studioalbumi ja samalla yhtyeen kaupallisesti menestynein levy. Se nousi listaykköseksi ainakin seitsemässä maassa, mukaan lukien Yhdysvalloissa ja Britanniassa. Norjassa se piti ykköstilaa hallussaan kahdeksantoista viikkoa. Suomessa albumi oli myyntitilaston kärjessä elokuusta 1970 saman vuoden marraskuuhun, minkä jälkeen yhtyeen seuraava albumi *Pendulum* syrjäytti sen. 

Albumi sisältää singlehitit ”Travelin’ Band”, ”Up Around the Bend”, ”Long as I Can See the Light”, ”Who’ll Stop the Rain”, ”Run Through the Jungle” ja ”Lookin’ out My Back Door”. Myös 11-minuuttinen cover ”I Heard It Through the Grapevine” luetaan yhtyeen klassikoihin.

Eppu Normaalin albumin *[[Akun tehdas (albumi)|Akun tehdas]]* nimessä ja kansikuvassa viitataan *Cosmo’s Factoryyn*. Doug ”Cosmo” Clifford oli CCR:n rumpali, Aku Syrjä vastaavasti Eppu Normaalin rumpali.

## Kappaleet
*Kaikki kappaleet kirjoittanut John Fogerty, ellei toisin mainita.

**A-puoli**
#
#
#
#
#
#
**B-puoli**
#
#
#
#
#

### 40th Anniversary Edition -bonuskappaleet (2008)
#
#
#

## Singlet

*”Travelin’ Band” / ”Who’ll Stop the Rain” (tammikuu 1970)
*”Up Around the Bend” / ”Run Through the Jungle” (huhtikuu 1970)
*”Lookin’ out My Back Door” / ”Long as I Can See the Light” (kesäkuu 1970)

*Singleissä molemmat puolet A-puolia.

## Kokoonpano
* John Fogerty – laulu, kitara, huuliharppu, piano, urut, sähköpiano kappaleella "Long As I Can See the Light"
* Tom Fogerty – rytmikitara, akustinen kitara, taustalaulu
* Stu Cook – basso, taustalaulu
* Doug Clifford – rummut

## Lähteet
Trevor Horn

**Trevor Charles Horn** (s. 15. heinäkuuta 1949) on englantilainen musiikkituottaja ja muusikko.

Horn kiinnostui musiikista jo lapsena, ja hän soitti koulunsa nuoriso-orkesterissa. Teini-ikäisenä hän alkoi työskennellä sessiomuusikkona. Hän soitti myös BBC:n Come Dancing -ohjelman orkesterissa. Horn liittyi sittemmin myös muutamiin rockyhtyeisiin.

Horn aloitti musiikkiuransa basistina. Muusikon uransa ohella hän rakensi oman äänitysstudion. Studion valmistuttua Horn alkoi saada asiakkaita ja vähitellen hänestä tuli levytuottaja, joka tuotti aluksi pikkuyhtyeitä. 1970-luvun lopulla hän perusti kosketinsoittaja Geoffrey Downesin kanssa The Buggles -nimisen yhtyeen. The Bugglesin ensisingle, Hornin tuottama "Video Killed the Radio Star", oli yllätyshitti ja ylsi brittien listaykköseksi vuonna 1979. Se nousi myös listaykköseksi 15 muussa maassa, ja kappale lunasti lopullisesti paikkansa historiassa, kun se lähetettiin Pohjois-Amerikassa musiikkikanava MTV:n kaikkien aikojen ensimmäisenä musiikkivideona 1. elokuuta 1981.

Horn ja Downes liittyivät yhden levyn (*Drama*, 1980) ja yhden kiertueen ajaksi Yesiin. Horn sijaisti laulaja Jon Andersonia, eikä saanut kovin mairittelevia arvosteluja äänestään. Downes jatkoi The Bugglesin ja Yesin jätettyään uraansa Asiassa, mutta Horn keskittyi tuottamiseen. 1980-luvun alussa Horn niitti mainetta tuottaessaan Dollarille ja ABC:lle menestyviä hittejä. Vuosina 1983–1985 hän oli mukana perustamassaan synthpop-yhtyeessä Art of Noise. Vuonna 1984 Horn tuotti Frankie Goes to Hollywoodin menestyslevyn *Welcome to the Pleasuredome*, joka poiki kolme perättäistä listaykkössingleä: "Relax", "Two Tribes" ja "The Power of Love". Horn teki samana vuonna remixin Band Aidin hyväntekeväisyyssingleen "Do They Know It's Christmas". Hän myös jatkoi yhteistyötä Yesin kanssa, tällä kertaa tuottajan roolissa. "Owner of a Lonely Heart" albumilta *90125* (1983) oli ykköshitti USA:ssa .

Horn on sittemmin tuottanut levyjä myös mm. Pet Shop Boysille, Simple Mindslle, Tom Jonesille, Tina Turnerille, Paul McCartneylle ja Sealille. Hänen suurin menestyksensä sitten 1980-luvun on kuitenkin syntynyt yhteistyöstä t.A.T.u.:n ja vuonna 2009 Robbie Williamsin kanssa, jonka "Reality Killed the Video Star" levyn hän tuotti.

Hornin oma tuotantoyhtiö on vuonna 1983 perustettu ZTT Records. ZTT-kirjainyhdistelmän takana on Filippo Tommaso Marinettin ääniruno "Zang Tumb Tumb" (1914). Sen hän perusti yhdessä (nyt edesmenneen) vaimonsa Jill Sinclairin ja musiikkitoimittaja Paul Morleyn kanssa.

## Lähteet
Matthew Hopkins

**Matthew Hopkins** (s. noin 1620 - k. 12. elokuuta 1647) oli englantilainen noitavainojen johtaja. Hän oli vastuussa suurimmasta osasta Englannin ja eritoten East Anglian alueen noitavainoista 1640-luvulla, saman aikaan kun Oliver Cromwellin armeija taisteli sisällissodassa lojalisteja vastaan. Lait eivät enää estäneet yksityishenkilöitä tekemästä kylien magistraattien luvalla mitä hyvänsä Hopkins ja hänen apurinsa John Stearne käyttivät tätä häikäilemättä hyväkseen etsiessään kylistä noitia, jotka kylänväen avulla teloitettiin. Hopkins levitti kauhua erityisesti Suffolkin, Essexin ja Manningtreen kaupungeissa, joissa hänet maineen kasvettua tunnettiin nimellä ”Witch-Finder General” ().

Hopkinsin kuoleman todennäköisemmän version mukaan hän kuoli kotonaan tuberkuloosiin. Hänen kuolemaansa kietoutuu myös tarina, että hän olisi joutunut vesitestiin ja hänet olisi teloitettu noitana. 

Hopkinsin tarinasta tehtiin vuonna 1968 brittiläinen kauhuelokuva *[[Noidantappajat]]* (*Witchfinder General* 1968). Nimiroolia esittää Vincent Price. Tarinan historiallisuus on enintään viitteellinen: Hopkinsin roolihahmon surmaa hänen uhrinsa. Samoin hänen tapojaan repostellaan ankarasti: annetaan ymmärtää, että hän vapauttaa noidaksi syyttämiään nuoria viehättäviä naisia, jos nämä suostuvat makaamaan hänen kanssaan.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 
* 
*
Paula Ivan

**Paula Ivan** (**o.s. Ionescu, aik. Ilie**) (s. 20. heinäkuuta 1963 Heresti, Romania) on romanialainen keskimatkojen juoksija.

Ivan saavutti uransa parhaat saavutukset Soulin olympialaisissa 1988. 1 500 metrin juoksussa hän voitti olympiakultaa ennen Neuvostoliiton Laimutė Baikauskaitėa ja Tatjana Samolenkoa. Ivanin voittoaika 3.53,96 oli olympiaennätys. 3 000 metrin juoksussa hän jäi hopealle ajalla 8.27,15 Samolenkon voittaessa kultaa ja Ison-Britannian Yvonne Murrayn voittaessa pronssia. Ivanin aika oli uusi Romanian ennätys.

10. heinäkuuta 1989 Ivan juoksi mailin maailmanennätyksen 4.15,61. Ennätyksen rikkoi Svetlana Masterkova vuonna 1996. Ivan on 1&nbsp;500 metrin kaikkien aikojen maailmantilastossa sijalla 10 ja mailin tilastossa neljäntenä.

## Lähteet
Lotus Omega

**Lotus Omega** on englantilaisen Lotus Carsin modifioima versio Opel Omegasta. Lotus Omegaa valmistettiin vuosina 1990–1993 vain noin 1&nbsp;000 kappaleen verran. Auton ainoa värivaihtoehto oli tumma ”Lotuksen vihreä” eli Imperial Metallic Green. 

Lotus Omegaa alettiin suunnitella, kun General Motors oli ostanut Lotus Carsin helmikuussa 1986. Ajatuksena oli tehdä tavalliselta näyttävä erittäin suorituskykyinen auto, ja tässä tavoitteessa onnistuttiinkin. Vuonna 1990 ensimmäiset autot lähetettiin Opelin Rüsselsheimin tehtaalta Englantiin Lotuksiksi muutettavaksi. Opelin insinöörit olivat muuttaneet näiden autojen runkorakennetta hieman kestävämmäksi, jotta kori kestäisi lähes 400 hevosvoiman tehon. Lotuksen insinöörit vaihtoivat auton koko tekniikan uuteen. Vaihteistoksi Lotuksen insinöörit vaihtoivat kuusivaihteisen ZF-vaihdelaatikon, joka on peräisin Chevrolet Corvette ZR1:stä. Opelin 3,0-litraiset koneet kasvatettiin 3,6-litraisiksi ja kantta muutettiin. Lotus Omegan renkaat olivat varta vasten tätä mallia kehitetyt Goodyearin 235/45 ZR 17:t edessä ja 265/40 ZR 17:t takana. Auton myyntihinta Englannissa vuonna 1990 oli 48&nbsp;000 puntaa. Lotus Omega/Carltonin esittely ei osunut General Motorsin kannalta parhaaseen ajankohtaan, sillä 1990-luvun alussa elettiin syvää lamaa. Sen takia myynti ei sujunut suunnitelmien mukaan, ja suunnitellusta 1 100 auton valmistuksesta jäätiin 150 auton päähän. Noista 950 autosta 320 oli Vauxhall Carltoneita ja 630 Opel Omegoita.

## Tekniset tiedot
* Moottori: C36GET 3 615 cm³ DOHC 24V rivi-6
* 2 × Garrett T25 -turboahdinta 0,7 barin ahtopaineella
* Delco GMP4 -kuusipisteruisku
* Huipputeho: 281,1 kW @ 5 200 rpm
* Maksimivääntö: 568 Nm @ 4 200 rpm
* Omamassa: 1 653 kg
* Jarrulevyt edessä 330 mm nelimäntäisin jarrusatuloin ja takana 300 mm kaksimäntäisin jarrusatuloin. Autossa on myös vakiovarusteena ABS-jarrut.

## Suorituskyky
281 kilowatin tehoisena Lotus Omega/Carlton (tunnetaan Carltonina vain Isossa-Britanniassa) oli nopea nelipaikkainen ja neliovinen henkilöauto. Auton huippunopeudeksi ilmoitetaan 281,6 km/h ja kiihtyvyydeksi 0–100 km/h 5,2 sekuntia sekä 0–100 mailin tuntinopeuteen 11,5 sekuntia. Neljännesmailin kiihdytys seisovalla lähdöllä sujuu sekin 13,5 sekuntiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Markus Majaluoma

**Markus Majaluoma** (s. 29. syyskuuta 1961 Pori) on suomalainen lastenkirjailija ja kuvittaja.

Majaluoma on suorittanut kuvataideopettajan tutkinnon (taiteen maisteri) Taideteollisessa korkeakoulussa 1991. Majaluoman kuvituksille on tyypillistä murretut värit, hahmojen sijoittaminen osaksi laajempaa maisemaa ja hieman karrikoidunnäköiset hahmot. Majaluoma käyttää teoksissaan myös sarjakuvaa. Tunnetuimpia Majaluoman kuvituksia on Heinähattu ja Vilttitossu -sarja. Hänen omia kuvakirjateoksiaan on käännetty ruotsiksi, norjaksi, tanskaksi, ranskaksi, kiinaksi.

Majaluoman teos *Hulda kulta, luetaan iltasatu* oli vuoden 2010 Finlandia Junior -palkintoehdokkaana. Vuonna 2001 ehdolla oli Sinikka ja Tiina Nopolan kirjoittama ja Majaluoman kuvittama teos *Rauhallinen Erkki*.

## Omat teokset
* Kapteeni Castello ja perämies Åberg matkaavat etelään (1990)
* Haikaroiden vauva (1994)
* Olavi ja Aapo (1996)
* Haikaroiden automatka (1997)
* Olavi ja Aapo, merten urhot (1998)
* Sairaan siisti kipsi (2000)
* Leonardo, lentäjän poika (2001)
* Isä, lähdetään saareen! (2002)
* Isä, lähdetään sieneen! (2003)
* Isä, rakennetaan maja! (2004)
* Isä, koska joulupukki tulee? (2005)
* Yhdeksän porilaista (2008)

;Hulda ja Jalmari -sarja
* Hulda ja Jalmari (2006)
* Suu auki, Hulda, Pottusammakko tulee! (2008)
* Isä, ostetaan kesämökki! (2009)
* Hulda kulta, luetaan iltasatu! (2010)
* Hulda kulta, maailma on avara (2011)
* Sirkus saapuu kirjastoon (2011)
* Hulda kulta, tästä pääsee rannalle! (2013)
* Hulda ja Jalmari avaruustiedemiehinä (2016)

## Kuvituksia muiden kirjoissa
* Sinikka ja Tiina Nopola: Heinähattu ja Vilttitossu -sarja
* Pirjo Rissanen: Tommo ja Karvisen kaksoset (1990)
* Eija-Inkeri Eskola: Hanttapuli ja Hamaniisu (1991)
* Sari Ropponen: Tseiba (1991)
* Marjatta Kurenniemi: Kolme Kissimirriä (1993)
* Timo Parvela: Isäni on supermies (1994)
* Geza Silvay: Eläinten laulukilpailut (1994)
* Timo Parvela: Hilma ja Pingviini (1995)
* Marjatta Kurenniemi: Kolme kissimissiä ja muita runoja (1995)
* Suvi Ruotsi: Nuorten seurusteluopas (1995)
* Eppu Nuotio: Älä ankka aivasta (1995)
* Ritva Toivola: Kukkanen, kumma koira (1995)
* Timo Parvela: Ella-sarja
* Tapani Bagge: Urho ja viidakon villipeto (2001)
* S. ja T: Nopola: Rauhallinen Erkki (2001)
* Ulf Stark: Mirakelpojken (2006)

## Palkinnot
* Rudolf Koivu -palkinto 1993
* Lastenkulttuurin valtionpalkinto 1997
* Adventure-palkinto 2005

## Lähteet

* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Markus Majaluoma kertoo teoksestaan "Sirkus saapuu kirjastoon", Kirjastokaista-video
Dahabin pommi-iskut 2006

**Dahabin kolmoispommi-isku** tapahtui 24. huhtikuuta 2006 noin kello 19:15 paikallista aikaa, kun useita pommeja räjähti Dahabin turistialueilla Sham Al-Nasseimin kevätfestivaalien aikana Siinain niemimaalla Aqaban lahden rannalla Egyptissä. Egyptin sisäministeriön mukaan ainakin 23 ihmistä kuoli, näistä kolme ulkomaalaista; saksalainen poika sekä kaksi muuta tunnistamatonta. Paikallisen poliisin mukaan loukkaantuneita oli jopa yli 160.

Viimeisin tieto esittää, että kolme erillistä pommia räjähti; yksi Nelson ravintolan sisällä tai lähellä sitä, toinen Aladdinin kahvilassa ja kolmas Ghazalan markkina-alueella.

Etelä-Siinain kuvernööri reportoi että räjähdykset saattoivat olla itsemurhaiskuja, mutta myöhemmin Egyptin sisäministeri Habib Adly kertoi pommien olleen ajastettuja naulapommeja. Egyptin TV reportoi, että pommit olivat räjäytetty kauko-ohjaimella.

Lomakylät ovat suosittuja länsimaalaisten ja egyptiläisten keskuudessa lomakuukausien aikana. Nämä pommi-iskut seurasivat aikaisempia iskuja muualla Siinain niemimaalla, jotka tapahtuivat Sharm el-Sheikhissä 23. heinäkuuta 2005 ja Tabassa 6. lokakuuta 2004.

Egyptin turvallisuusviranomaiset ovat kertoneen iskujen takana olleen islamilainen äärijärjestö nimeltä *Jama'at al-Tawhīd wal-Jihad* ().

## Aiheesta muualla
* Triple blasts rock Egypt resort - BBC 
* Egypt resort blasts kill at least 23 - Al Jazeera 
* At least 21 Killed at Egyptian Resort - CBC
Mobile TeleSystems

**Mobile TeleSystems** () eli **MTS**  on suuri matkapuhelinoperaattori Venäjällä ja Itsenäisten valtioiden yhteisön maissa.

MTS:n pääkonttori sijaitsee Moskovassa. Yhtiön osakkeet on listattu Moskovan pörssissä () ja New Yorkissa (). Yritys perustettiin vuonna 1993 ja se aloitti toimintansa seuraavana vuonna.

RIAraitingin sadan venäläisen suuryritysten vuoden 2014 vertailussa yhtymä sijoittui markkina-arvoltaan 13. suurimmaksi. Yhtiön arvoksi arvioitiin 676,854 miljardia ruplaa vuoden 2013 lopussa (+33,3&nbsp;% edellisvuoteen).

MTS:llä on yli 59 miljoonaa matkapuhelinasiakasta. Venäjällä MTS:n tärkeimmät kilpailijat ovat MegaFon ja Beeline.

Esimerkiksi Valko-Venäjällä MTS:n tärkein kilpailija on puolestaan A1↑, jonka asiakasmäärän Valko-Venäjän MTS on niukasti ohittanut. Kesäkuussa 2013 Valko-Venäjän MTS:llä oli 5,3 miljoonaa tilaajaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* MTS:n kotisivu , ja
Dangerous Toys

**Dangerous Toys** oli Austinissa, Texasissa vuonna 1987 perustettu, rosoista hard rockia soittanut yhtye. Se julkaisi kaikkiaan neljä studioalbumia. Yhtye oli kohtalaisen suosittu ja sillä oli muutamia hittejä jotka saivat soittoaikaa MTV:llä. Dangerous Toys myös soitti 90-luvun vaihteessa Operation Rock and Roll -kiertueella mm. Judas Priestin, Alice Cooperin, Motörheadin ja Metal Churchin kanssa. Yhtye hajosi vuosituhannen vaihteessa. Laulaja/basisti McMasterilla ja kitaristi Lidelillä on uusi yhtye nimeltä *Broken Teeth*. McMaster on myös soittanut vuosia texasilaisessa KISS-coverbändissä nimeltä *SIKK*.

## Alkuperäinen kokoonpano
* Jason McMaster – laulu
* Danny Aaron – kitara (hänet korvasi 90-luvun alussa Paul Lidel)
* Scott Dalhover – kitara
* Mike Watson – basso (lähti 90-luvun puolivälissä, McMaster tarttui tämän jälkeen bassoon)
* Mark Geary – rummut

## Diskografia
### Studioalbumit
* 
* 
* 
* 

### Livealbumit
* 

### Singlet
* 'Dangerous Toys': *Teas'N, Pleas'N* ja *Scared*
* 'Hellacious Acres': *Gimme No Lip* ja *Line 'Em Up*

## Aiheesta muualla
* Dangerous Toys Domain
Kannu (astia)

**Kannu** on tavallisesti kahvallinen nesteiden säilytys- ja kaatoastia. Monet kannut ovat lasisia, metallisia, keraamisia, posliinisia tai muovisia. Kannussa on myös yleensä korva tai sanka, joka helpottaa kannusta pitelemistä, sekä nokka, joka toimii nesteen kaadon suuntaajana. 

## Katso myös
* Astia
* Kanisteri
* Leili
* Pullo

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mickey Mania

**Mickey Mania: The Timeless Adventures of Mickey Mouse** on Traveller's Talesin kehittämä ja Sonyn vuonna 1994 julkaisema tasohyppely Sega Mega Drivelle, Super Nintendo Entertainment Systemille ja Sega Mega-CD:lle. Pelissä pelaaja ohjaa Mikki Hiirtä sivuittain pelikentissä, jotka muistuttavat ulkoasultaan 1928-1993-lukujen Mikki Hiiri -piirrettyjä ja -sarjakuvia.

Pelit ovat julkaisusta riippumatta muuten samankaltaisia, mutta Mega-CD-versioon on lisätty ylimääräinen loppuvastustaja ja CD-laatuiset äänet. Peli on myöhemmin julkaistu Euroopassa ja Australiassa PlayStationille nimellä **Mickey’s Wild Adventure**.

*Mickey Mania* kaavailtiin julkaistavaksi Mikki Hiiren 65-vuotissyntymäpäivän kunniaksi vuodeksi 1993, mutta pelin kehittämiseen tarvittiin enemmän aikaa.

## Tasot
* Steamboat Willie (1928) 
* The Mad Doctor (1933)
* The Band Concert (1935) (ei SNES-versiossa)
* Moose Hunters (1937)
* Lonesome Ghosts (1937)
* Mickey and the Beanstalk (1947)
* The Prince and the Pauper (1990)

## Eroavaisuuksia

* SNES- ja SEGA-versioissa peli tunnettiin nimellä Mickey Mania, kun taas PlayStationille peli julkaistiin uudella nimellä Mickey's Wild Adventure.
* Alkuruudut ja valikot ovat erilaisia. PlayStation-versiossa on mahdollisuus kuulla kaikki musiikit ja äänet äänivalikossa.
* Musiikit ovat erilaisia joissakin tasoissa.
* PlayStation-versiossa Mikille on tehty useita puhevuoroja.
* Musiikkeja on paranneltu PlayStation-versioon.
* Grafiikat ja taustat ovat erilaisia eri alustoilla.
* SNES- ja Sega-versioissa pelin voi läpäistä Easy-vaikeustasolla, kun taas PlayStation-versiossa peli päättyy Mickey and the Beanstalk -tasoon.
* Uusia kenttiä on lisätty PlayStation-versioon: esim. tornikenttä Mad Doctorissa ja jättiläisen takaa-ajo Mickey and the Beanstalk -tasossa.
* Salainen kenttä The Band Concert ei ole SNES-versiossa.
* PlayStation-versiossa takaa-ajoissa näkyy mittari, joka kertoo, miten lähellä maalia pelaaja on ja miten lähellä hirvi tai jättiläinen on. SNES- ja Sega-versioissa mittaria ei ole.
* PlayStation-versiossa on Practice mode, jossa pelaaja suorittaa tasoja satunnaisessa järjestyksessä.

## Aiheesta muualla
*
Hectorock I

**Hectorock I** on Hectorin soolouran kolmas studioalbumi, joka julkaistiin maaliskuussa 1974. Albumin A-puoli koostuu Hectorin vakavammista kappaleista kuten ”Jatkuvuus” ja ”Jäävalssi”, ja mukana on myös Bowien ”Life on Mars?”- suomennos. B-puoli on omistettu vauhdikkaammille ja teinivuosia muisteleville kappaleille kuten ”Ake, Make, Pera ja mä” sekä ”Sarjakuva-rock”. Osa B-puolen raidoista,  kuten ”Takataan Roos” ja ”Laura”, on käännösversioita 1960-luvun taitteen amerikkalaishiteistä.

Albumi kohosi maaliskuussa 1974 Suomen listaykköseksi ja pysyi kärkipaikalla 13 viikon ajan. Levy pysyi Suomen levylistoilla yhteensä 45 viikon eli lähes vuoden. Se saavutti kultalevyrajan kuukaudessa, nopeammin kuin mikään Suomessa siihen asti julkaistu albumi, ja rikkoi seuraavana vuonna platinalevyrajan. Levyä on myyty Hectorin albumeista eniten, liki 90 tuhatta.

*Helsingin Sanomissa* Raimo Möysä arvioi uutuusalbumin vakavamman A-puolen kevyttä B-puolta merkittävämmäksi. Siinä Hector siirtyy hänestä okkultismiviittauksista ja muista kummallisuuksista kohti terävää yhteiskuntakritiikkiä. Möysä piti albumia merkittävänä uutena avauksena ja rokkikappaleiden myötä yleisöpohjan laajentajana Hectorin uralla. Hän moitti hieman tuottajakaksikko Matti ja Pirjo Bergströmin sovituksia ja olisi toivonut niiltäkin uudistumista edellisten Hector-albumisoundien jälkeen.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut/suomentanut Hector sekä sovittaneet Matti Bergström ja Pirjo Bergström, ellei toisin mainita..

### A-puoli (Hecto-)
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli (-Rock)
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Hector - laulu, taustalaulu ja akustinen- ja soolokitara (11)
* Matti Bergström - (sähkö)basso, sello, jokunen huilu ja taustalaulu (8)
* Pirjo Bergström - piano, sähköpiano, urut, klavinetti (9), taustalaulu (10, 13) ja klavikordicembalo (2)
* Antero Jakoila - sähkö- ja akustinen kitara
* Nappi Ikonen - rummut ja percussion/lyömäsoittimet

### Muut muusikot
* Juhani Aaltonen - sopraanosaksofoni (2)
* Keijo Aulanne - viulu (2)
* Esko Haapaniemi - sello (2)
* Erkki Inkinen - viulu (2)
* Cay Karlsson - taustalaulu (10, 13)
* Paroni Paakkunainen - alttosaksofoni (8)
* Pirkko Saukkonen - viulu (2)
* Nono Söderberg - sähkökitara (9)
* Tauno Tiikkainen - viulu (2)
* Matti Tuhkanen - sello (2)
* Teppo Tuominen - sello (2)

### Tuotanto
* Jukka Teittinen - äänitys ja mixaus (Finnlevy studiot 1 ja 2, joulukuu 1973-helmikuu 1974)
* Timo Mäkelä - kannen suunnittelu, kuvat ja layout
* Hector - kannen suunnittelu ja tuottaja
* Matti Bergström - tuottaja
* Pirjo Bergström - tuottaja
* Mika Jussila - vuoden 2001 CD-painoksen 24-bittinen digitaalinen remasterointi (Finnvox)

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Dangerous Toys (albumi)

**Dangerous Toys** on samannimisen yhtyeen debyyttialbumi vuodelta 1989. Levyltä julkaistiin kaksi singleä, *Teas'N, Pleas'N* ja *Scared*.

Levyn kappale *Scared* on omistettu rock-muusikko Alice Cooperille.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Dangerous Toys ja sanoittanut Jason McMaster, ellei toisin mainittu.

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Jason McMaster – laulu
* Danny Aaron – kitara, laulu
* Scott Dalhover – kitara
* Mike Watson – basso, laulu
* Mark Geary – rummut

## Tuotanto
* Max Norman – tuotanto, engineering ja miksaus (The Record Plantissä, Hollywoodissa)
* Bob Ludwig – masterointi (Masterdiskissä, New Yorkissa)
* Bruce Barris ja Aaron Isaacs – assistant engineers
* Tommy Pons – kannen piirros
* *The Illusion Factory* – kannen ulkoasu ja DT-logo
* Mark Weiss – valokuvaus