Jean Renoir

**Jean Renoir** (15. syyskuuta 1894 Pariisi, Ranska – 12. helmikuuta 1979 Beverly Hills, Kalifornia, Yhdysvallat) oli ranskalainen elokuvaohjaaja, näyttelijä ja kirjailija. Renoirin elokuvatuotanto koostuu yli neljästäkymmenestä elokuvasta mykkäelokuvien ajalta aina 1960-luvun loppuun. Kuuluisimpia Renoirin elokuvia ovat vuonna 1937 valmistunut ensimmäiseen maailmansotaan sijoittuva pasifistinen *[[Suuri illuusio]]* sekä toisen maailmansodan kynnyksellä valmistunut *[[Pelin säännöt]]* (1939).

## Elämä ja ura

Jean Renoir syntyi 15. syyskuuta 1894 Montmartressa Pariisissa. Hänen isänsä oli tunnettu impressionistinen taidemaalari Pierre-Auguste Renoir, ja Jeanin lapsuudenkodissa taide oli aina läsnä.

Renoir valmistui Aix-en-Provencen yliopistosta vuonna 1913 ja liittyi ratsuväkeen. Renoir haavoittui ensimmäisessä maailmansodassa jalkaan. Toivuttuaan hän liittyi sotaan ilmavoimissa.

Toipumisaikanaan Pariisissa Renoir tutustui mykkäelokuviin kuten Chaplinin elokuviin. Hän opiskeli sodan jälkeen keramiikantekoa lähellä Nizzaa, jossa hänen perheensä asui. Vuonna 1920 hän meni naimisiin aiemmin isänsä mallina toimineen Andrée Heuschlingin kanssa ja muutti Marlotteen, kylään Pariisin lähellä.

Renoir kirjoitti elokuvakäsikirjoituksen, josta tehtiin elokuva *Catherine* (1923). Hänen ensimmäinen ohjaustyönsä oli *La Fille de l’eau* (1924). 1920-luvun lopulla Renoir sai innoitusta Émile Zolasta ja H. C. Andersenista. Hänen mykkäelokuvansa eivät vielä menestyneet, ja hän ajautui rahoitusvaikeuksiin. Äänielokuvan myötä 1930-luvulla Renoir ohjasi monet merkittävimmistä elokuvistaan, vaikka niidenkin menestys jäi vain keskinkertaiseksi. Renoirin merkittävimpiä elokuvia tuolta ajalta oli *[[Suuri illuusio]]* (1937), joka kertoo ensimmäisen maailmansodan sotavangeista, sekä *[[Pelin säännöt]]* (1939), jota pidetään nykyisin Renoirin mestariteoksena.

Toisen maailmansodan aikana Renoir muutti Hollywoodiin, teki siellä useita elokuvia ja sai Yhdysvaltain kansalaisuuden. Hän erosi ja meni naimisiin Dido Freiren kanssa 1944. Renoirin ensimmäinen värielokuva oli Intiassa kuvattu *[[Joki (vuoden 1951 elokuva)|Joki]]* (1951).

Renoir palasi Eurooppaan 1950-luvun alussa ja jatkoi elokuvien tekemistä siellä. Viimeiset elokuvansa hän ohjasi 1960-luvulla. Hän kuoli 12. helmikuuta 1979 Los Angelesissa.

Renoir kirjoitti myös näytelmän, novellin, elämäkertateoksen isästään (1962) ja omaelämäkerran (1974).

## Filmografia
*1924: *Catherine* eli *Une vie sans joie*, myös näyttelijänä
*1925: *La Fille de l'eau*
*1926: *[[Nana (1926 elokuva)|Nana]]* (*Nana*)
*1927: *Sur un air de charleston*
*1927: *Une vie sans joie*, toinen versio elokuvasta *Catherine*
*1927:  *[[Pikku Lilie]]* (*La P’tite Lili*), näyttelijänä
*1927: *Marquitta*	
*1928: *Tire-au-flanc*
*1928: *[[Pieni tulitikkutyttö (vuoden 1928 elokuva)|Pieni tulitikkutyttö]]* (*La Petite Marchande d’allumettes*)
*1928: *[[Musta ritari (elokuva)|Musta ritari]]* (*Le Tournoi dans la cité*)
*1929: *Le Bled*
*1931: *[[Vauvatesti]]* (*On purge bébé*)
*1931: *[[Yöperhonen (elokuva)|Yöperhonen]]* (*La Chienne*)
*1932: *[[Tienristeyksen yö]]* (*La Nuit du carrefour*)
*1932: *[[Boudu eli miten välttyä hukkumasta]]* (*Boudu sauvé des eaux*)
*1932: *Chotard et Cie*	 
*1933: *[[Madame Bovary (1933 elokuva)|Madame Bovary]]* (*Madame Bovary*)
*1935: *[[Toni (elokuva)|Toni]]* (*Toni*)
*1936: *[[Virta (elokuva)|Virta]]* eli *Retki maalle* (*Partie de campagne*, myös näyttelijänä)
*1936: *[[Elämä on meidän]]* eli *Elämä kuuluu meille* (*La vie est à nous*, myös näyttelijänä)
*1936: *[[Pohjalla (vuoden 1936 elokuva)|Pohjalla]]* eli *Yömaja* (*Les Bas-fonds*)
*1936: *[[Herra Langen rikos]]* (*Le Crime de Monsieur Lange*)
*1937: *[[Suuri illuusio]]* (*La Grande Illusion*)
*1938: *[[Marseljeesi (elokuva)|Marseljeesi]]* (*La Marseillaise*)
*1938: *[[Ihmispeto (vuoden 1938 elokuva)|Ihmispeto]]* (*La Bête humaine*, myös näyttelijänä)
*1939: *[[Pelin säännöt]]* (*La Règle du jeu*, myös näyttelijänä)
*1941: *[[Suursuon salaisuus]]* (*Swamp Water*) 
*1943: *[[Tämä maa on minun (vuoden 1943 elokuva)|Tämä maa on minun]]* (*This Land Is Mine*)
*1945: *[[Etelän mies]]* (*The Southerner*)
*1946: *[[Kotiapulaisen päiväkirja]]* (*The Diary of a Chambermaid*)
*1946: *Salut à la France*
*1947: *[[Nainen rannalla]]* (*The Woman on the Beach*), suom. myös *Kirottujen saari*
*1951: *[[Joki (vuoden 1951 elokuva)|Joki]]* (*The River*) 
*1953: *[[Kultaiset vaunut]]* (*Le Carrosse d'or*), suom. myös *Kultavaunut*
*1955: *[[Ranskalainen Can-Can]]* (*French Cancan*)
*1956: *[[Elena ja miehet]]* (*Elena et les hommes*)
*1959: *[[Tohtori Cordelierin testamentti]]* (*Le Testament du docteur Cordelier*), suom. myös *Pirullista peliä*
*1959: *[[Aamiainen ruohikolla (elokuva)|Aamiainen ruohikolla]]* (*Le Déjeuner sur l'herbe*)
*1962: *[[Karkaileva korpraali]]* (*Le Caporal épinglé*)
*1968: *[[Jean Renoir ohjaa näyttelijää]]* (*La Direction d'acteurs par Jean Renoir*), itsenään
*1971: *[[Onnenhetkiä]]* (*Le Petit Théâtre de Jean Renoir*, neliosainen tv-elokuva)

## Kirjat
* *Isäni, Renoir* (Ilmestynyt ranskaksi nimellä *Pierre-Auguste Renoir, mon père* ja englanniksi nimellä *Renoir, My Father* 1962). Englanninkielisestä laitoksesta suomentanut Heidi Järvenpää. Tammi 1963, 2. painos 1985, uudistettu laitos 2013 , elämäkerta Renoir’n isästä Pierre-Auguste Renoirista

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Bagh, Peter von ym.: Renoir-teemanumero, *Filmihullu* 6/1994.
*Davis, Colin: *Postwar Renoir : Film and the Memory of Violence.* Routledge, 2016. .
*Helander, Sakari & Andersson, Leo: ”Rakkaudentunnustus Renoirille”. *Filmihullu* 3/2010.
*Kurki, Eeva: ”Retkellä Renoirien kanssa”, Elokuva ja kuvataide -teemanumero, *Filmihullu* 5/2016.
*Laurinen, Sampsa: ”Jean Renoir ja pyramidinpohjat”. *Filmihullu* 5/2015.
* 
**englanniksi Mérigeau, Pascal: *Jean Renoir : A Biography.* Philadelphia : Running Press, 2016. .
*Younger, Prakash: *Boats on the Marne : Jean Renoir's Critique of Modernity .* Indiana University Press, 2017.  .

## Elokuva

* *[[Renoir (elokuva)|Renoir]]*, Ranska 2012. Ohjaaja Gilles Bourdos. Elokuva kuvaa Jean Renoirin elämänvaihetta ensimmäisen maailmansodan aikana: vuonna 1915 hän toipuu sotavammastaan taiteilija-isänsä luona Rivieralla ja tutustuu isänsä mallina toimivaan Andrée Heuschlingiin. IMDb

## Aiheesta muualla
* Jean Renoir ohjaa 'Ihmispetoa'. Zolan 'Ihmispeto'-romaanin elokuvausta seuraamassa, Kuva, 01.02.1939, nro 3, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot