open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
M/T Palva (1964)

**M/T Palva** oli Neste Oy:n omistama vuonna 1964 valmistunut suomalainen tankkilaiva. Laiva siirtyi 1984 Panaman lipun alle ja sai uudeksi nimekseen *Vitoria*. Kesäkuussa 1987 japanilainen tankkialus *Fuyoh Maru* törmäsi Seine-joella Vitoriaan, jolloin Vitorialla tapahtui räjähdys ja laiva syttyi tuleen. Onnettomuudessa kuoli kuusi henkilöä. *Palvan* sisaralus oli tankkilaiva *[[M/T Tervi]]*.

*Palva* valmistui lokakuussa 1964 Rauma-Repolan Rauman telakalta. Laivan vetoisuus oli 16&nbsp;782 kuollutpainotonnia, pituus 163,64 metriä, leveys 20,03 metriä ja syväys 9,17 metriä. Koneteho oli 6&nbsp;650 hevosvoimaa.

*Palva* törmäsi 10. joulukuuta 1965 yhteen *S/S Dianan* kanssa Vidskärissä, jolloin molemmat laivat vaurioituivat. *Palvalla* tapahtui 20. tammikuuta 1968 Itämerellä räjähdys ja tulipalo laivan keulaosassa. Venäläinen pelastushinaaja *Hermes* pelasti 29 miehistön jäsentä pelastusveneistä, mutta yksi miehistön jäsen katosi. Vaurioitunut *Palva* hinattiin Tallinnaan. 

*Palva* ajoi karille 5. tammikuuta 1969 Utön pohjoispuolella. Osa laivan öljylastista pääsi mereen ja osa saatiin siirrettyä sisarlaiva *Terviin*. *Palva* hinattiin toukokuussa 1970 Kieliin korjattavaksi. *Palva* sai pohjakosketuksen 3. tammikuuta 1970 Kustaanmiekan luona Helsingissä ja sai vuodon.

Elokuussa 1972 *Helsingin Sanomien* toimittaja Martti Heikkinen oli mukana *Palvan* matkalla Luoteisväylää pitkin Rotterdamista Kanadan arktiseen saaristoon ja teki matkasta kolmiosaisen artikkelisarjan, joka julkaistiin 8., 10. ja 13. syyskuuta.

Vuonna 1980 *Palva* sai pohjakosketuksen Göteborgin edustalla ja Grönlantiin menossa ollut öljylasti siirrettiin sisaralus *Terviin*.

Syyskuussa 1984 *Palvan* omistajaksi tuli panamalainen Falcon Nav Inc -varustamo ja sen sai uudeksi nimekseen *Vitoria*. Kun *Vitoria* oli 23. kesäkuuta 1987 matkalla painolastissa Seine-joella Rouenista Le Havreen japanilainen tankkialus *Fuyoh Maru* törmäsi laivan keskiosaan, jolloin *Vitorialla* tapahtui räjähdys ja laiva syttyi tuleen. Onnettomuudessa kuoli laivan ranskalainen luotsi, laivan kapteeni ja neljä miehistön jäsentä. 22 miehistön jäsentä saatiin pelastettua.

## Lähteet
Rita Taskinen

**Rita Taskinen** (s. 1949) on suomalainen sisustusarkkitehti. Hän valmistui sisustusarkkitehdiksi Taideteollisesta korkeakoulusta Helsingissä 1982. Ennen arkkitehdiksi ryhtymistään hän toimi muun muassa sisustustoimittajana *[[Avotakka]]*-lehdessä. Viimeksi hän toimi Bungalow Oy:n toimitusjohtajana, josta hän siirtyi eläkkeelle 2019. Taskista voisi luonnehtia sisustusalan ja arkkitehtuurin moniosaajaksi. Hän on suunnitellut Bungalow-puurakennuksia sekä Suomeen että ulkomaille, ja asuntojen sisustuksia ja huonekaluja, kirjoittanut sisustukseen liittyviä artikkeleita ja kirjoja. Hän on suunnitellut mm. postmodernin "Kiss-tuolin" 1982. Tuoli saavutti menestystä, ja se sai paikkansa myös Designmuseosta. Urallaan hän on keskittynyt kuitenkin enemmän rakennusten suunnitteluun.
Gresini Racing

**Gresini Racing** on italialaisen Fausto Gresinin perustama ratamoottoripyöräilytalli. Se kilpailee MotoGP luokassa nimellä **Aprilia Racing Team Gresini**,  Moto2 luokassa **Federal Oil Gresini**, Moto3 luokassa **Kömmerling Gresini** ja MotoE luokassa **Trentino Gresini**. Talli aloitti kilpailemisen 500 kuutioisten sarjassa 1997, jonka jälkeen se kilpaili myös 250 kuutioisissa vuosina 1999–2002. Tuolloin talli saavutti ensimmäisen mestaruutensa Honda NSR250 pyörällä, jota ajoi Daijiro Kato. MotoGP luokassa tallin paras saavutus sijoittui vuosien 2003–2005 ajalle, jolloin Sete Gibernau ajoi kahdesti MM-sarjan toiseksi ja Marco Melandri kerran Honda RC211V pyörällä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tattari (täsmennyssivu)

**Tattari** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

*tattari eli viljatatar, tatarkasveihin kuuluva kasvilaji
*tattari, historiallinen nimitys kiertolaisista tai romaneista
*Sukunimenä:
**Juho Tattari (1870–1958), suomalainen kansanopiston opettaja ja oppikirjojen tekijä
**Tauno Tattari (1907–1936), suomalainen urheilutoimittaja ja elokuvakäsikirjoittaja
**Timmy Tattari (s. 2004), suomalainen artisti, laulaja ja lauluntekijä
**Vilho Tattari (1893–1962), suomalainen jääkärivänrikki
**Väinö Tattari (1902–1981), suomalainen kommunistipoliitikko ja ammattiyhdistysjohtaja.

## Katso myös
*Tataari (täsmennyssivu)
Thoracochromis

**Thoracochromis** on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu 12 lajia, joita tavataan Afrikasta:

* *[[Thoracochromis albolabris]]* (Trewavas & Thys van den Audenaerde, 1969)
* *[[Thoracochromis bakongo]]* (Thys van den Audenaerde, 1964)
* *[[Thoracochromis brauschi]]* (Poll & Thys van den Audenaerde, 1965) – Punakurkkuhautoja
* *[[Thoracochromis buysi]]* (Penrith, 1970)
* *[[Thoracochromis callichromus]]* (Poll, 1948)
* *[[Thoracochromis demeusii]]* (Boulenger, 1899) – Kyhmyhautoja

* *[[Thoracochromis fasciatus]]* (Perugia, 1892)
* *[[Thoracochromis lucullae]]* (Boulenger, 1913)
* *[[Thoracochromis moeruensis]]* (Boulenger, 1899)
* *[[Thoracochromis schwetzi]]* (Poll, 1967)
* *[[Thoracochromis stigmatogenys]]* (Boulenger, 1913)
* *[[Thoracochromis wingatii]]* (Boulenger, 1902) – Turkoosihautoja

## Lähteet
Catulle Mendès

**Abraham Catulle Mendès** (1841–1909) oli ranskalainen kirjailija ja runoilija. Hän oli parnassolaisen koulukunnan perustajia ja vaikutti moneen lupaavaan aloittelijaan, muun muassa François Coppéehen. Hän osasi hyvin taitavasti jäljitellä muita runoilijoita. Hänen loistavalla muoto- ja tyylitaidolla kirjoitetut romaaninsa ovat sävyltään rohkeita ja väkevän aistillisia. Runomuotoinen näytelmä *Le roman d’une nuit* (1863) tuotti hänelle vankeus- ja sakkorangaistuksen. Mendèsin koottujen runojen kokoelma *Poésies* ilmestyi 1872. Hänen romaaneistaan merkittävimpiä ovat *Le roi vierge* (1880), *Méphistophéla* (1890), *La maison de la vieille* (1894), *Gog* (1896). Mendèsin parhaita näytelmiä ovat *Les mères ennemies* (1882), *La femme de Tabarin* (1887), *La Reine Fiammette* (1889), joka on Mendèsin pääteos, esitetty suomeksi nimellä *Orlanda kuningatar*, *Médée* (1898), *Scarron* (1904). Mendès oli vuodesta 1893 *Le Journal* -lehden teatteriarvostelijana. Mendès oli Ranskan varhaisimpia Richard Wagnerin ihailijoita ja on kirjoittanut hänestä kirjan.

## Suomennettu tuotanto
* *Valittuja novelleja*, suom. Simo Pakarinen. Varustettu elämäkerrallisella katsauksella. Savonlinna: Kansa 1908. Sarja: Kansan novellikirjasto 10.
* "Haitallinen luuranko", antologiassa *Unikäärme ja muita vanhoja kauhukertomuksia*, Nysalor-kustannus 2017

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Videopelivuosi 2021

__NOTOC__
**Videopelivuosi 2021** käsittelee vuoden 2021 aikana julkaistuja videopelejä ja videopelimaailman merkittäviä tapahtumia.

## Tapahtumia
* 12. &ndash; 15. kesäkuuta: Electronic Entertainment Expo järjestettiin verkossa
* 19. &ndash; 23. heinäkuuta: Game Developers Conference järjestettiin verkossa
* 30. syyskuuta &ndash; 3. lokakuuta: Tokyo Game Show järjestettiin verkossa edellisvuoden tapaan

## Laitteistojulkaisuja
* Atari VCS

## Videopelijulkaisuja
### Tammikuu
* 20. tammikuuta &ndash; *[[Hitman 3]]*
* 26. tammikuuta &ndash; *[[Atelier Ryza 2: Lost Legends & the Secret Fairy]]*
* 28. tammikuuta &ndash; *[[Disgaea 6: Defiance of Destiny]]*JP 

### Helmikuu
* 2. helmikuuta &ndash; *[[Valheim]]*
* 4. helmikuuta &ndash; **'
* 5. helmikuuta &ndash; ''[[Ys IX: Monstrum Nox]]''
* 11. helmikuuta &ndash; ''[[Little Nightmares II]]''
* 23. helmikuuta &ndash; ''[[Persona 5 Strikers]]'' <sup>WW</sup>
* 26. helmikuuta &ndash; ''[[Bravely Default 2]]''

=== Maaliskuu ===
*  26. maaliskuuta &ndash; ''[[Monster Hunter Rise]]''
* 26. maaliskuuta &ndash; ''[[It Takes Two]]''

=== Huhtikuu ===
* 1. huhtikuuta &ndash; ''[[Outriders]]''
* 6. huhtikuuta &ndash; **'
* 30. huhtikuuta &ndash; *[[Returnal]]*

### Toukokuu
* 7. toukokuuta &ndash; *[[Resident Evil Village]]*
* 25. toukokuuta &ndash; *[[Biomutant]]*

### Kesäkuu
* 1. kesäkuuta &ndash; **
* 11. kesäkuuta &ndash; *[[Ratchet & Clank: Rift Apart]]*
* 11. kesäkuuta &ndash; *[[Game Builder Garage]]*
* 15. kesäkuuta – *[[Wildermyth]]*
* 22. kesäkuuta &ndash; *[[Olympic Games Tokyo 2020 - The Official Video Game]]*

### Elokuu
* 25. elokuuta &ndash; *[[Psychonauts 2]]*

### Syyskuu
* 10. syyskuuta &ndash; *[[Life Is Strange: True Colors]]*
* 10. syyskuuta &ndash; *[[Tales of Arise]]*
* 14. syyskuuta &ndash; *[[Deathloop]]*
* 24. syyskuuta &ndash; *[[Lost Judgment]]*
* 28. syyskuuta &ndash; *[[New World (videopeli)|New World]]*
* 29. syyskuuta &ndash; ''Dark Deception - Chapter 4''

### Lokakuu
* 7. lokakuuta &ndash; *[[Far Cry 6]]*
* 12. lokakuuta &ndash; *[[Poppy Playtime]]*
* 26. lokakuuta &ndash; *[[Marvel's Guardians of the Galaxy]]*
* 28. lokakuuta &ndash; *[[Age of Empires IV]]*

### Marraskuu
* 5. marraskuuta &ndash; *[[Call of Duty: Vanguard]]*
* 9. marraskuuta &ndash; *[[Jurassic World Evolution 2]]*
* 9. marraskuuta &ndash; *[[Forza Horizon 5]]*
* 12. marraskuuta &ndash; *[[Shin Megami Tensei V]]*
* 19. marraskuuta &ndash; *[[Battlefield 2042]]*
* 19. marraskuuta &ndash; *[[Pokémon Brilliant Diamond ja Shining Pearl]]*
* 22. marraskuuta &ndash; *[[Farming Simulator 22]]*

### Joulukuu
* 8. joulukuuta &ndash; *[[Halo Infinite]]*

## Lähteet
Parnassolaiset

**Parnassolaiset** () oli ranskalainen runoilijaryhmä, johon kuuluivat muun muassa Théodore de Banville, Leconte de Lisle, Eugène Manuel, François Coppée ja Sully Prudhomme. Koulukunta korosti objektiivisuutta ja muotoa ja poikkesi siinä romantikoista. Parnassolaisten ohjelmanjulistus oli "taidetta taiteen vuoksi" eli taiteen tulee palvella vain esteettisiä päämääriä.

Tähän niin sanottuun koulukuntaan kuului joukko nuorempia runoilijoita, jotka 1866 liittyivät yhteen estääkseen ranskalaista runoutta rappeutumasta ja kehittääkseen sen muodon suhteen taiteellisesti mahdollisimman täydelliseksi. Uudistajat saivat puolelleen sellaisia merkittäviä vanhempia runoilijoita kuin Leconte de Lisle (1818–1894) ja Théodore de Banville (1823–1891). Ryhmän äänitorveksi muodostui antologia *[[Le Parnasse contemporain|Le Parnasse contemporain, recueil de vers nouveaux]]*, joka ilmestyi kolmiosaisena sarjana vuosina 1866, 1871 ja 1876. Ryhmän perustajia olivat Catulle Mendès (1841–1909) ja Louis-Xavier de Ricard (1843–1911) yhdessä kirjankustantaja Alphonse Lemerren kanssa. Kolmessa runoantologiassa on edustettuina eritasoisia runoilijoita, merkittävimpinä Sully Prudhomme (1839–1907), José-Maria de Hérédia (1842–1905), François Coppée (1842−1908) ja Paul-Armand Silvestre (1837–1901). He eivät muodostaneet varsinaista koulukuntaa, sillä kukin noudatti omaa ominaislaatuaan.

Ryhmää yhdistävä tekijä oli eräänlaisen "romantisme classiquen" luominen. Pyrittiin toisin sanoen yhdistämään romantiikan kautta saavutettu vapaus aihevalinnan ja runomuotojen suhteen klassiseen kiinteyteen, eikä kyse ollut pelkästään siitä, miten runoaines objektiivisesti esitetään, vaan myös kielen muodollisesta käsittelystä. Romantiikan voi siten sanoa tyhjentyneen tähän vanhoillisesti sävyttyneeseen uudistusliikkeeseen, mutta pian ilmeni, ettei se sittenkään vastannut myöhemmän sukupolven runollisia vaatimuksia.

## Lähteet
Pogonoperca

**Pogonoperca** on meriahventen (Serranidae) heimoon kuuluva Tyyneltämereltä ja Intian valtamereltä tavattava kalasuku, johon luetaan seuraavat kaksi lajia:

* *[[Pogonoperca ocellata]]* Günther, 1859
* *[[Pogonoperca punctata]]* (Valenciennes, 1830) – tähtisaippuakala

Suvun tieteellinen nimi *Pogonoperca* tulee kreikan kielen sanoista ’pogon’ (”parta”) ja ’perca’ (”ahven”).

## Lähteet
* Taksonomian lähde tribusten sukuihin asti:  
* Alempien taksonien suomenkieliset nimet:  
### Viitteet
Aleksandr Aksinin

**Aleksandr Timofejevitš Aksinin** (, 4. marraskuuta 1954 Leningrad, Venäjän SFNT – 28. heinäkuuta 2020) oli Neuvostoliittoa edustanut pikajuoksija, olympiavoittaja ja Euroopan mestari.

Aksinin kuului Neuvostoliiton pikaviestijoukkueeseen voittaen olympiakultaa Moskovassa 1980, olympiapronssia Montréalissa 1976, Euroopan mestaruuden Ateenassa 1982 ja EM-pronssia Prahassa 1978. Henkilökohtaisia arvokisamitaleita Aksinin saavutti 60 metrin matkalta sisäratojen EM-kilpailuissa: hopeaa Katowicessa 1975 ja pronssia Milanossa 1978 sekä Sindelfingenissä 1980. Moskovan kesäolympialaisissa Aksinin sijoittui lisäksi 100 metrillä neljänneksi jäätyään 0,03 sekuntia pronssiajasta. Neuvostoliiton mestaruuden Aksinin voitti 200 metrillä vuonna 1976 ja pikaviestissä vuosina 1974, 1978 ja 1980. Hänen ennätyksensä olivat 100 metrillä 10,26 sekuntia, 200 metrillä 20,80 sekuntia ja 60 metrillä 6,56 sekuntia. Aksinin kuoli 65-vuotiaana 28. heinäkuuta 2020.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Hautojat

**Hautojat** (*Astatotilapia*) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu yhdeksän lajia, joita tavataan Afrikasta, Euroopasta ja Aasiasta:

* *[[Astatotilapia bloyeti]]* (Sauvage, 1883) – Koruhautoja
* *[[Astatotilapia burtoni]]* (Günther, 1894) – Sinisuuhautoja
* *[[Astatotilapia calliptera]]* (Günther, 1894) – Kaunisevähautoja
* *[[Astatotilapia desfontainii]]* (Lacepède, 1802) – Metallihautoja
* *[[Astatotilapia flaviijosephi]]* (Lortet, 1883)

* *[[Astatotilapia stappersii]]* (Poll, 1943)
* *[[Astatotilapia swynnertoni]]* (Boulenger, 1907)
* *[[Astatotilapia tchadensis]]* Trape, 2016
* *[[Astatotilapia tweddlei]]* Jackson, 1985

## Lähteet
Saltzman

**Saltzman** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Emma Saltzman (1880–1972), suomalainen tekstiilisuunnittelija
* Fredrik Saltzman (1839–1914), suomalainen kirurgian professori ja todellinen valtioneuvos, Lääkintöhallituksen pääjohtaja 1890–1902
* Fredrik Saltzman (nuorempi) (1881–1972), suomalainen ylilääkäri
* Harry Saltzman (1915–1994), kanadalaissyntyinen elokuvatuottaja

## Kuvitteellisia henkilöitä
* Alaric Saltzman, Salvatore-sisäoppilaitoksen perustaja ja rehtori televisiosarjoissa *[[Vampyyripäiväkirjat]]* ja *[[Legacies]]*
* Elizabeth Saltzman, televisiosarjoissa *Vampyyripäiväkirjat* ja *Legacies*
* Josie Saltzman, Elizabeth Saltzmanin kaksoissisar televisiosarjoissa *Vampyyripäiväkirjat* ja *Legacies*.

## Katso myös
* Salzman
* Salzmann
Lippisch P.14

**Lippisch P.14** oli toisen maailmansodan aikainen suunnitteluasteelle jäänyt saksalainen ylisooninen hävittäjälentokone.

## Suunnittelu ja kehitys
Vuoden 1945 alussa Alexander Lippischin johdolla suunnitellun ylisooniseksi tarkoitetun DM-3 deltakoneen tuulitunnelikokeet osoittautuivat sen verran lupaaviksi että päätettiin siitä suunnitella kaksimoottorinen hävittäjäversio.

Projekti tunnettiin aluksi nimellä DM-4, mutta nimettiin myöhemmin P.14. Suunnittelutöissä käytettiin hyödyksi erilaisia aerodynaamisia ratkaisuja joita oltiin testattu jo Lippischin aikaisemmissa projekteissa. Koneeseen tarkoitetut deltasiivet olivat kopioitu aikaisemmin suunnitellusta DM-2 deltakoneesta, mutta niiden kärjet olivat pyöristetymmät jotta ohjaaminen taistelutilanteissa olisi helpompaa. Koneen suuren sekä pyöristetyn pyrstön muoto taas oli peräisin Lippischin P.01-117 hävittäjästä.

Koneeseen tuli asentaa kaksi rungon sisäistä Heinkel HeS 011 turbojettiä, joiden ilmanottoaukot sijaitsivat molemmin puolin ohjaamoa, joista ilma kulki kaarrettuja ilmakanavia pitkin moottoreihin. Moottorien ja kolmipyörälaskutelineen asettelu pohjautui Lippischin aikaisempaan P.11 projektiin, jonka myötä on mahdollista että myös P.14 olisi käyttänyt kahta pyrstöevään kiinnitettyä Schmidding kiinteäpolttoaineista rakettimoottoria lentoonlähdön avustamisessa. Koneen paineistettu ohjaamo sijaitsi aivan rungon etuosassa, ja lasista valmistettu nokka olisi antanut hyvän näkymän koneen alapuolelle. Ohjaamo pohjautui DM-3 deltakoneen ohjaamoon ja lentäjän oli tarkoitus ohjata konetta makuuasennosta jotta tämä kykenisi kestämään jopa 7 G:n voimia menettämättä tajuntaansa. Koneesta valmistettiin vain tuulitunnelimalli ennen sodan päättymistä.

## Tekniset tiedot

## Katso myös

* Lippisch P.12
* Lippisch P.09
* Lippisch P.13a
* Luettelo saksalaisista lentokoneprojekteista, 1939–1945

## Lähteet
Mount Hillaby

**Mount Hillaby** on Karibianmerellä sijaitsevan Barbadoksen korkein kohta. Sen korkein kohta on 340 metriä merenpinnan yläpuolella. Se sijaitsee Saint Amdrewin kunnan alueella saaren keskiosissa.

## Lähteet
Chōshi

**Chōshi** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee Tonejoen suulla ja Tyynenmeren rannikolla prefektuurin koillisosassa. Chōshi on Kantōn alueen itäisin kaupunki. Siihen kuuluvat Inubōnniemen ja Byōbugauran jyrkkäpiirteiset rannikkoalueet. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Ibarakin prefektuuriin. Chōshissa on 59&nbsp;659 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 84,20 neliökilometriä.

Chōshi kehittyi Edo-kaudella vilkkaana satamana Tōhokun alueen ja Edon välisellä kauppareitillä. Kaupungissa tuotettiin erityisesti soijakastiketta ja kuivattuja sardiineja (*hoshika*). Kaupungin sanotaan saaneen nimensä siitä, että siellä mereen laskevan Tonejoen suu muistuttaa muodoltaan sakeastian (*chōshi*) suuta. Meiji-kaudella 1800-luvun lopulla Chōshista tuli tärkeä kalastussatama, ja tämän aseman se on säilyttänyt nykypäivään saakka. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Chōshi sai vuonna 1933, toisena Chiban prefektuurissa. Kaupungissa on elintarviketeollisuutta. Sitä ympäröivillä maaseutualueilla viljellään muun muassa keräkaalia ja tuotetaan sianlihaa.

Chōshin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi Enpuku-jin buddhalainen temppeli, jonka ympärille kaupungin keskusta on rakentunut, sekä Kawaguchi-jinjan ja Saruta-jinjan šintolaiset pyhäköt. Kaupungin rannikon luonnonnähtävyydet, Byōbugaura ja Inubōnniemi, on liitetty Suigōn–Tsukuban puolikansallispuistoon. Inubōnniemen ympäristöä on kehitetty lomakohteena. Chōshia palvelevat JR Higashi-Nihonin Sōbu-päälinja ja Narita-linja sekä Chōshi-sähkörautatien Chōshi-sähkörautatielinja. Chōshin suursilta liittää kaupungin Ibarakin prefektuurin Kamisuun Tonejoen vastarannalla.

## Kuvia

Tiedosto:Iinuma-kannon,Enpukuji-temple,Choshi-city,Japan.JPG|Enpuku-ji
Tiedosto:Fishing vessels in Chōshi, Chiba - Japan - 8 June 2013.jpg|Kalastusaluksia Chōshissa
Tiedosto:Cape Inubo 28.jpg|Inubōnniemi
Tiedosto:Byobugaura 06.jpg|Byōbugauran rannikkoa
Tiedosto:Kawaguchi-jinja (Chōshi) 03.jpg|Kawaguchi-jinja


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Leevi-Matias Taimela

**Leevi-Matias Taimela** (s. 18. toukokuuta 2002) on suomalainen koripalloilija, pelipaikaltaan takamies. Hän on edustanut Korisliigassa kasvattajaseuraansa Salon Vilpasta jossa voitti Suomen cup-mestaruuden vuonna 2019.

## Pelaajaura

Salon Vilppaan kasvatti Taimela edusti kasvattajaseuraansa B-poikien SM-sarjassa kaudella 2018–2019 ja A-poikien SM-sarjassa kaudella 2019–2020. Kaudella 2018–2019 hän pelasi ensimmäistä kertaa myös miesten valtakunnallisissa sarjoissa tehtyään Vilppaan kanssa kolmivuotisen sopimuksen. Taimela pelasi kauden pääasiassa M1DB:ssä PeU Basketissa, ja lisäksi hän pelasi Korisliigaa Vilppaan edustusjoukkueessa, joka sijoittui kauden päätteeksi neljänneksi. Vilppaassa Taimela pelasi myös Suomen cupia, joka päättyi Vilppaan mestaruuteen. Koronaviruspandemian kekeyttämällä kaudella 2019–2020 pelasi A-poikien SM-sarjan ohella PeU:ssa M1DB:tä.

## Lähteet
* Leevi-Matias Taimela Suomen Koripalloliitto

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Leevi-Matias Taimela Basketball Player Profile eurobasket.com
Nursi veskijärv

**Nursi veskijärv** tai myös **Nursi paisjärv** on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnan Nursin kylässä sijaitseva padottu patojärvi. Vironkielinen sana *veski* tarkoittaa vesimyllyä ja *pais* tarkoittaa patoa.

## Maantietoa
Patojärvi on 280 metriä pitkä, 60 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 0,8 hehtaaria. Se on muodostunut Rõuge jõen jokilaakson poikki rakennetun maapadon taakse. Padon aiheuttama vedenpinnan nousu on vähäinen, joten patojärvikin on pieni. Padolla on sijainnut ehkä vielä vuonna 1990 pieni vesivoimala .

## Luontoarvoja
Järvi sijaitsee viime jääkauden loppuvaiheessa syntyneessä jäätikköjokilaaksossa (), joka on järven ympäristössä suhteellisen matala. Laaksosta tuleva Rõuge jõgi liittää sen ekologisesti yläpuolella sijaitsevaan Rõugen järvialueen järviketjuun, vaikka se ei siihen kuulu.

## Vesistösuhteita
Nursi veskijärv kuuluu Rõuge jõen valuma-alueeseen, sillä se on joen läpivirtausjärvi. Rõuge jõgi on Võhandu jõen sivu-uoma. Joki tulee 800 metrin päästä Kahrila järvestä ja jatkaa sitten padon jälkeen virtaamistaan Võhandu jõgea kohti. Järven valuma-alueen pinta-ala on 46 neliökilometriä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

## Huomautuksia

## Lähteet
Emma Saltzman

**Emma Saltzman** (15. elokuuta 1880 Helsinki – 13. syyskuuta 1972 Helsinki ) oli suomalainen tekstiilisuunnittelija.

Saltzmanin vanhemmat olivat lääketieteen tohtori, professori, pääjohtaja, todellinen valtioneuvos Fredrik Saltzman ja Emma Ruin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1898 (Privata svenska Flickskolan i Helsingfors) ja valmistui Taideteollisuuskeskuskoulusta 1905.

Saltzman suunnitteli vuodesta 1904 alkaen Suomen Käsityön Ystäville muun muassa ryijyjen, pöytäliinojen, tyynyjen ja verhojen malleja vuodesta 1904 alkaen. Hän suunnitteli tekstiilien ohella malleja kuparitaottuihin lamppuihin, kynttilänjalkoihin ja rasioihin. Saltzman mallit noudattivat jugendin muotokieltä, niissä oli kasviaiheita ja suomalaiskansallisia piirteitä. Saltzman toimi myös kirjansidonnan opettajana Taideteollisuuskeskuskoulussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tuleva tekstiilitaiteilija Emma Saltzman 19-vuotiaana, Finnish Heritage Agency (europeana)
* Suomen Käsityön Ystävät : Emma Saltzmanin ryijymalleja
Al-Amal

**Al-Amal** (, , , tunnetaan myös nimellä **Emirates Mars Mission**) on Yhdistyneiden arabiemiirikuntien ensimmäinen Mars-luotain, joka laukaistiin  Tanegashimasta Japanista. Luotain saapui Marsiin 9. helmikuuta 2021 ja asettui onnistuneesti kiertoradalle. Satelliittityyppinen luotain havainnoi Marsin kaasukehää; erityisesti sen säätä ja ilmastoa.

Vuonna 2021 tuli 50 vuotta kuluneeksi Yhdistyneiden arabiemiirikuntien itsenäistymisestä, mitä al-Amal myös juhlisti. Hanke julkistettiin vuonna 2014.

Coloradon yliopiston Laboratory for Atmospheric and Space Physics rakensi luotaimen ja Dubain Muhammad ibn Rašid -avaruuskeskus operoi sitä. Lisäksi hankkeeseen osallistuvat  Arizonan osavaltionyliopisto, Kalifornian yliopisto ja Pohjois-Arizonan yliopisto.

## Lento
Al-Amal laukaistiin  Tanegashimasta Japanista H-2A -raketilla. Lennon aikana alus teki joitakin radankorjausmanööverejä.

Al-Amal asettui kiertoradalle 9. helmikuuta 2021 noin 16:00 UTC 27 minuutin jarrutuspolton jälkeen. Viive luotaimen ja Dubain komentokeskuksen välillä oli tällöin noin 11 minuuttia. Jarrutuksen tavoitteena on hidastaa alusta noin 1000 m/s Marsin suhteen ja asettaa se 1000 km x 49 380 km -kiertoradalle.

Varsinainen tutkimustoiminnan kiertorata on tarkoitus olla 20 000 km x 43 000 km.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut
Kropotkinskajan metroasema

**Kropotkinskaja** () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 15. toukokuuta 1935.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Greta Erikson

**Greta Erikson** (joulukuu 1919 – 13. lokakuuta 2014) oli ruotsalainen pianisti, pianopedagogi ja professori.

Erikson aloitti pianonsoiton opintonsa viisivuotiaana Karl Wohlfartin pianokoulussa. 12-vuotiaana hän debytoi solistina Konsertföreningenissä. Suuren läpimurtonsa hän teki vuonna 1940 korvatessaan Claudio Arraun Tukholman konserttitalossa, jossa hän esitti Pjotr Tšaikovskin 1. pianokonserton ja Sergei Rahmaninovin 3. pianokonserton. Erikssonille toikin mainetta 1940-luvulla tehty yhteistyö Tor Mannin johtaman Ruotsin radion sinfoniaorkesterin kanssa. Erikson jatkoi opintojaan vuonna 1941 Sveitsin Zürichissä Anna Hirzel-Langenhanin johdolla. Hän opiskeli myös Pariisissa. Erikson saavutti kansainvälisellä urallaan tunnustusta etenkin Ludwig van Beethovenin ja Johannes Brahmsin tulkitsijana. Hän panosti samalla ruotsalaisohjelmistoon, kuten Wilhelm Stenhammarin, Adolf Wiklundin, Ludvig Normanin ja Erland von Kochin teoksiin. Kamarimuusikkona hän teki yhteistyötä muiden muassa David Oistrahin ja Mstislav Rostropovitšin kanssa. Erikson ei yleisesti pitänyt modernistisesta musiikista. Silti hän 75-vuotiaana tutustui Alfred Schnittken sonaatteihin. Hän oli vuodesta 1963 Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen ja vuodesta 1966 professori. Vuonna 1976 hänelle myönnettiin Litteris et Artibus -mitali.

Erikson toimi vuodesta 1956 pianonsoiton opettajana Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa ja vuosina 1986–1997 Edsbergin linnassa. Hänen opiskelijoidensa joukossa olivat Carl-Axel Dominique, Jan Eyron, Jacob Moscowicz, Mats Widlund, Dag Achatz ja Matti Hirvonen. Omaa konsertoimistaan pianistina Erikson vähensi 1990-luvun alussa keskittyäkseen opetustyöhönsä. Kokonaan hän lopetti vanhoilla päivillään aivoverenkiertohäiriön johdosta. Erikson oli soittaessaan musiikkikriitikko Martin Nyströmin mukaan rauhallinen, vähäeleinen ja selkeä. Hänelle tärkeämpää oli melodisuus kuin tekniikka.

## Lähteet
Samuel Chukwueze

**Samuel Chimerenka Chukwueze** (s. 22. toukokuuta 1999 Umuahia, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija. Hän edustaa kaudella 2025–2026 Englannin Valioliigassa pelaavaa Fulhamia lainasopimuksella Italian Serie A:n AC Milanista. Hän on pelipaikaltaan laitalinkki.

## Seurajoukkueura
Chukwueze liittyi espanjalaisseura Villarrealin junioriakatemiaan vuonna 2017 kotimaansa Diamond Football Academysta. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa seuran reservijoukkueessa 15. huhtikuuta 2018 CE Sabadellia vastaan maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä.

20. toukokuuta 2018 hän teki ensimmäisen maalinsa ammattilaisurallaan vierasottelussa Bilbao Athleticia vastaan. Kauden 2017–2018 aikana hän teki yhteensä kaksi maalia 11 ottelussa.

Chukwueze teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa 20. syyskuuta 2018 Eurooppa-liigan lohkovaiheen ottelussa skotlantilaista Rangersia vastaan. 5. marraskuuta 2018 hän pelasi ensimmäisen ottelunsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa kotikentällä Levantea vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki 1. marraskuuta 2018 Copa del Reyn ottelussa UD Almeríaa vastaan.

Chukwueze pelasi Villarrealissa viiden kauden aikana 155 Primera Divisiónin ottelua, joissa hän teki 21 maalia ja antoi 18 maalisyöttöä. Mestarien liigassa hän pelasi yhdeksän ottelua ja teki kaksi maalia. Eurooppa-liigan 20 ottelussa hän teki kaksi ja syötti viisi maalia. Villarrealin mestaruuskaudella 2020–2021 hän pelasi Eurooppa-liigassa 11 ottelua, joissa teki yhden ja syötti neljä maalia, mutta oli loukkaantumisen takia sivussa loppuottelusta. Konferenssiliigassa hän pelasi seitsemän ottelua, joissa teki kaksi maalia ja antoi kolme maalisyöttöä.

Chukwueze siirtyi Serie A:n AC Milaniin 20 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2023. Hän pelasi tulokaskaudellaan 24 Italian pääsarjaottelua ja teki yhden maalin. Mestarien liigassa pelaamissaan neljässä ottelussa hän teki kaksi maalia. Hän pelasi myös Eurooppa-liigassa neljä ottelua. Kaudella 2024–2025 hän pelasi 26 Serie A -ottelua ja teki kolme maalia. Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua. Hän pelasi yhden Serie A -ottelun elokuussa 2025 ennen kuin siirtyi loppukaudeksi lainalle Englannin Valioliigan Fulhamiin.

## Maajoukkueura
Chukwueze pelasi alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2017 kaikki seitsemän ottelua ja teki kolme maalia Nigerian voittaessa maailmanmestaruuden. Ensimmäisen ottelunsa Nigerian maajoukkueessa 20. marraskuuta 2018 ystävyysottelussa Ugandaa vastaan. Hän pelasi kuusi ottelua Nigerian saavuttaessa pronssia Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019. Puolivälierässä Etelä-Afrikkaa vastaan hän teki ensimmäisen maaottelumaalinsa. Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2021 hän pelasi kolme ottelua ja teki maalin Sudania vastaan. Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2023 hän pelasi viisi ottelua Nigerian hopeajoukkueessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Samuel Chukwuezen tilastot BDFutbol-sivustolla 
* Samuel Chukwuezen tilastot Soccerway-sivustolla
Polvijärven Pyhän Johannes Kastajan kirkko

**Polvijärven Pyhän Johannes Kastajan kirkko**, eli **Polvijärven ortodoksinen kirkko** on Polvijärven kirkonkylässä sijaitseva ortodoksinen kirkko. Se rakennettiin ensimmäisen, vuonna 1902 valmistuneen ja jo 1909 palaneen aiemman kirkon paikalle. Uuden kirkkorakennuksen suunnitteli sortavalalaissyntyinen rakennusmestari tai arkkitehti Ivan Kanninen. Varat rakennukseen kerättiin seudun ortodokseilta, ja osan lahjoitti tsaari, Suomen suuriruhtinas Nikolai II. Kirkon vihki 26. heinäkuuta 1914 arkkipiispa Sergei. 

Nykyään kirkko toimii ortodoksisen kirkon Kuopion ja Karjalan hiippakunnan, Taipaleen ortodoksisen seurakunnan Polvijärven alueen pyhäkkönä. Kirkon temppelijuhlaa eli praasniekkaa vietetään 24. kesäkuuta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Praasniekat (ortodoksinenkulttuurikeskus.fi)
Diego Hurtado de Mendoza

**Diego Hurtado de Mendoza** (1503–1575) oli espanjalainen humanisti, runoilija, historioitsija ja valtiomies. Hän oppi klassiset kielet ja arabian kielen, opiskeli Salamancassa filosofiaa ja valtiotieteitä. Hän matkusteli Italiassa tiedonhaluisena humanistina ja nuorena soturina, taisteli Pavian edustalla ja sai Kaarle V:ltä valtiollisia luottamustoimia, oli lähettiläänä Venetsiassa 1532–1537, Roomassa 1547–1551. Hän joutui 1563 Filip II:n epäsuosioon ja vietti loppuikänsä tiluksillaan Granadassa, humanistisissa ja kirjallisissa harrastuksissa.

Italian renessanssista vaikutteita saanut Mendoza johti espanjalaisen runo- ja proosatyylin uusille urille. Mendozan pääteos on suurpiirteinen *Historia de la guerra de Granada* (Moriskojen kapina 1568), joka on tuottanut hänelle kunnianimen Espanjan Sallustius. Mendozan runoelmat (sonetteja, canzoneja, eklogeja ja epistoloita), on koottu nimellä *Obras poeticas*. Tyyliltään eloisa ja luonteva veijariromaani *Vida de Lazarillo de Tormes* sitä vastoin tuskin lienee hänen tekemänsä, kuten aikaisemmin yleensä on oletettu.

## Suomennettu tuotanto
* *Lazarillon kirjavat vaiheet: romaani* (*La vida de Lazarillo de Tormes*) ; kuvittanut Bernard Roy. Hämeenlinna: Karisto 1933. Sarja: Kariston klassillinen kirjasto, 49.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Katsina

**Katsina** on paikallishallintoalue ja Katsinan osavaltion pääkaupunki Nigerian pohjoisosassa. Paikallishallintoalueella on 429&nbsp;400 asukasta (vuonna 2016, arvio).

Nigerian ja Nigerin alueella sijainnut Katsina oli yksi Keski-Sudanin hausavaltioista. Se lienee syntynyt viimeistään 1100–1200-luvulla. Katsina kuului 1500-luvun alussa Songhain valtapiiriin ja taisteli sen jälkeen Kanon kanssa hausamaan johtoasemasta. Sen mahti saavutti huippunsa 1700-luvulla.

Pyhää sotaa käynyt fulbe Umaru Dallaji valtasi Katsinan vuonna 1807 ja siitä tuli osa Sokoton kalifaattia. Britit liittivät alueen Katsinan emiraattina Pohjois-Nigerian protektoraattiin 1900-luvun alussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
TTT-Klubi

**TTT-Klubi** on vuonna 2011 avattu Tampereen Työväen Teatterin ravintolanäyttämö. Se sijaitsee Hämeenpuistossa Tampereen työväentalossa. TTT-Klubin sisustuksen on suunnitellut lavastaja Hannu Lindholm, joka otti lähtökohdakseen 1920- ja 30-lukujen kabareen. TTT-Klubin miljöön on kuvailtu muistuttavan myös eurooppalaisten suurkaupunkien perinteisiä jazzklubeja.

__TOC__
TTT-Klubin katsomoon mahtuu 240 hengen istuva yleisö. Kaikilta istuimilta on esteetön näkymä lavalle. Katsomo ja näyttämö ravintolapalveluineen sijaitsevat toisessa kerroksessa. Sisäänkäynti, vaatesäilytys ja wc-tilat sijaitsevat katutasossa ensimmäisessä kerroksessa.

Ohjelmisto TTT-Klubilla muodostuu näytelmistä, elävän musiikin esityksistä sekä stand up -illoista. Ravintola on avoinna ainoastaan esitysten yhteydessä. 

### Avajaisohjelmisto
TTT-Klubin avajaisensi-iltana 5.10.2011 nähtiin pienoismusikaali 5 vuoden rakkaus, ohjaus Tuomas Parkkinen. Ensimmäisenä toimintavuotena esitettiin myös mm. Niskavuoren Aarnet -revyytä, jonka rooleissa olivat Ilpo Hakala, Jukka Leisti ja Pate Mustajärvi.  

Useiden vuosien ajan TTT-Klubin ohjelmistossa on säilynyt Luolamies (näytelmä) esittäjänään Riku Suokas.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* TTT-Klubin kotisivut
* TTT-Klubi on pala Berliiniä Tampereella Tamperelainen 18.4.2020
* TTT-Klubi tuo laatujazzia kaupunkiin Aamulehti 9.2.2016
* TTT-Klubilla otetaan erä totuuspainia Aamulehti 19.11.2015
* TTT-Klubi esittelee nuoren laulun voimaa Lost in Music -festivaalilla Riffi-lehti 7.10.2014
RTX Corporation

**RTX Corporation** (aiemmin **Raytheon Technologies Corporation**) on yhdysvaltalainen monikansallinen yritys, joka perustettiin 3. huhtikuuta 2020. RTX on tulojen ja markkina-arvon perusteella yksi maailman suurimmista avaruustekniikan ja puolustusteollisuuden yhtiöistä.

Yhtiö perustettiin huhtikuussa 2020, kun Raytheon sulautui United Technologies Corporationin kanssa. Yhtiö uudelleenorganisoi ja -brändäsi itsensä RTX Corporationiksi vuonna 2023.

## Liiketoimintayksiköt
Raytheon Technologiesin liiketoimintayksiköt:
* Collins Aerospace Systems
* Pratt & Whitney
* Raytheon Intelligence & Space
* Raytheon Missiles & Defense

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset verkkosivut
Gaharupuut

**Gaharupuut** (*Gyrinops*) on näsiäkasvien (Thymelaeaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu yhdeksän lajia.

## Lajeja
* *[[Gyrinops caudata]]*
* *[[Gyrinops decipiens]]*
* *[[Gyrinops ledermannii]]*
* *[[Gyrinops moluccana]]*
* *[[Gyrinops podocarpa]]*
* *[[Gyrinops salicifolia]]*
* *[[Gyrinops versteegii]]*
* *[[Gyrinops vidalii]]*
* *[[Gyrinops walla]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Gyrinops''
Siitaman junaturma

**Siitaman junaturma** tapahtui lauantaina 28. heinäkuuta 1945 Siitaman ja Oriveden välisellä rataosuudella kun Tampereelta tulossa ollut paikallisjuna ja Orivedeltä lähtenyt tavarajuna törmäsivät yhteen parin kilometrin päässä Siitaman rautatieasemalta Orivedelle päin. Onnettomuudessa kuoli kolme henkilöä ja loukkaantui 15 henkilöä.

Paikallisjuna numero 461 lähti Tampereelta kello 14.30 kohti Orivettä. Juna pysähtyi Siitaman asemalla noin kello 15.30. Siitaman junanlähettäjä antoi matkustajajunalle luvan lähteä kohti Oriveden asemaa vaikka samaan aikaan Orivedeltä oli lähtenyt tavarajuna kohti Tamperetta. Junat kohtasivat toisensa noin kello 15.50 parin kilometrin päässä Siitaman asemalta. Kohtauspaikalla radassa oli melko jyrkkä kaarre ja mutkan sisäpuolella olleet korkeat kalliot estivät näkyvyyden, joten junat törmäsivät toisiinsa lähes täydellä vauhdilla. Yhteentörmäyksessä kumpikin veturi vaurioitui pahoin ja veturien tenderit kohosivat ylös takanaolleiden vaunujen työntyessä niiden alle. Henkilöjunan ensimmäinen vaunu vaurioitui pahoin.

Onnettomuudessa kuolivat matkustajajunan veturinkuljettaja Kaino Lax, lämmittäjä A. Laasonen ja matkustajajunan konduktööri Yrjö Lukkala. Tavarajunan miehistö ehti hypätä pois junasta ennen törmäystä veturinkuljettajan paiskautuessa ulos veturin ikkunasta. Tavarajunassa olleet loukkaantuivat vain lievästi. Rikkoutuneiden vaunujen kappaleita sinkoutui ympäri törmäyspaikkaa ja tavarajunan rimavaunun lasti levisi radan varteen. Matkustajajunassa oli mukana tamperelaisia painonnostajia jotka olivat menossa harjoitusleirille Eräjärvelle. He auttoivat pelastustöissä ja heidän varusteitaan käytettiin ensisiteinä loukkaantuneille. Onnettomuuspaikalle saapui apuvoimia myös Tampereelta ja Vilppulasta. Loukkaantuneet toimitettiin Tampereelle hoitoon. 

Onnettomuuspaikalle ensimmäisenä Tampereen suunnasta tullut pohjoiseen matkalla ollut pikajuna 61 myöhästyi onnettomuuden vuoksi neljä tuntia ja junan matkustajat joutuivat jalkaisin ohittamaan onnettomuuspaikan ja nousemaan sitten Orivedeltä vastaantulleeseen toiseen junaan. Pikajunan matkustajien joukossa olivat myös Tampereelta pohjoiseen kotiseudulleen Taivalkoskelle lomamatkalla ollut tuleva kirjailija Kalle Päätalo vaimoineen. Päätalo kuvasi myöhemmin tapausta Iijoki-sarjan romaanissaan Nuorikkoa näyttämässä (Gummerus 1984).

Lehtitiedon mukaan onnettomuus johtui siitä että Siitaman junanlähettäjä oli ollut päihdyksissä työaikana eikä ollut muistanut junien kulkuvuoroja.

## Lähteet
José da Silva Mendes Leal

**José da Silva Mendes Leal** (1818–1886) oli portugalilainen kirjailija ja valtiomies. Hän oli ulkoasiainministerinä, 1874 valtuutettuna ministerinä Pariisissa ja 1882 lähettiläänä Madridissa.

Leal Mendesin runoelmat *Canticos* (1858) sisältävät monta lyriikan helmeä. Hänen historialliset ja yhteiskunnalliset näytelmänsä (*Os dous renegados*, *Egaz Moniz*, *O tributo das cem donzellas*, *As tres cidras do amor*, *Pedro*, *A escala social*, *Os homens de marmore*, *Os homens de vidro*) osoittavat ranskalaisen romantiikan vaikutusta. Itsenäisempiä ovat hänen huvinäytelmänsä, joista parhaita on *O tio André*. Leal Mendes on kirjoittanut myös suosittuja romaaneja, kuten *A menina de Val-de-Mil*. Teos *Belações de Portugal com a curia romana* tuotti hänelle 1845 paikan Portugalin tiedeakatemiassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kaku järv

**Kaku järv** on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnan Kakun kylässä sijaitseva padottu järviallas.

## Maantietoa
Patojärvi on 370 metriä pitkä ja 120 metriä leveä. Sen pinta-ala on 2,3 hehtaaria, joka sisältää pinta-alaltaan 10 aarin saaren. Pato sijaitsee järven pohjoispäässä ja sen yhteydessä on toiminut ensin vesimylly ja sitten pieni sähköä tuottava vesivoimala. Järven poikki on rakennettu pengertie, jonka itäpää katkeaa sillaksi. Penger jakaa järven kahteen järvialtaaseen, jonka pohjoisosassa sijaitsee saari ja eteläosassa on verrattain matalaa. Eteläosassa kasvaa runsaasti vesikasvillisuutta. Järvi alkaa Võrun ja Valgan väliseltä maantieltä, jonka Rõuge jõgi alittaa. Järven itäpuolen ympäristö on metsämaata ja länsipuoli laaja peltoaukea. Järvellä on asutusta kahden tilan verran ja sen ympärysmitta on 1,1 kilometriä.

## Luontoarvoja
Järvi sijaitsee viime jääkauden loppuvaiheessa syntyneessä jäätikköjokilaaksossa (), joka on järven ympäristössä suhteellisen matala. Laaksosta tuleva Rõuge jõgi liittää sen ekologisesti yläpuolella sijaitsevaan Rõugen järvialueen järviketjuun, vaikka se ei siihen kuulu.

## Historiaa
Viimeisimmän vesimyllyyn liittyvä rakennus on vuodelta 1874. Se oli suorakulmion muotoinen ja korkeaharjainen tako, jonka seinät oli rakennettu kivestä. Vuonna 1984 otetuissa valokuvissa sen katto oli romahtanut, mutta nykyään sen kohdalla on taas asuttu ja rakennuksia. Tarkempia tietoja vesimyllyn toiminnasta ei tässä ole käytettävissä.

## Vesistösuhteita
Kaku järv kuuluu Rõuge jõen valuma-alueeseen, koska se on jokeen padottuna samalla sen läpivirtausjärvi. Rõuge jõgi on Võhandu jõen sivujoki. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

## Huomautuksia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kaku veski Nursi-Võru tee ääres, Eesti Rahva Muuseum (valokuva)
Tihkupensaat

**Tihkupensaat** (*Dirca*) on näsiäkasvien heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu neljä lajia.

## Lajeja
* *[[Dirca decipiens]]*
* *[[Dirca mexicana]]*
* *[[Dirca occidentalis]]*
* *[[vasutihkupensas|Dirca palustris]]* – vasutihkupensas

## Lähteet
Kukiya

**Kukiya** on songhaivaltakunnan historiaan liittyvä paikkakunta Nigerjoen rannalla nykyisessä Malissa.

Kukiya mainitaan historiallisissa lähteissä Gaoa edeltäneenä songhaivaltakunnan pääkaupunkina, Sunni-hallitsijasuvun lähtöpaikkana sekä myöhempien askioiden kruunajaispaikkana ja residenssinä. Se on paikallistettu Nigerjoen vasemmalle rannalle nykyisen Ouattagounan kunnan Bentian kylään.

Bentia sijaitsee jokiliikenteen estävien Fafan ja Labbézangan koskien yläpuolella. Sijaintinsa takia sen uskotaan olleen etelään suuntautuneen kaupankäynnin välityspaikka, jossa tavarat siirrettiin kanooteista maakuljetukseen. Arkeologisessa kartoituksessa Bentiasta on havaittu kolme kaupunkimaista ja useita maaseutumaisia asuinpaikkoja, raudantuotantopaikkoja ja kolme islamilaista hautausmaata. Niistä on löydetty keramiikkaa, lasia ja helmiä. Löytöjen perusteella varhaisin asutus sijoittuu ajanlaskun alun molemmin puolin ja kaupunkimaiset asutukset 1000-luvun vaihteesta 1500-luvulle. Alueella ei ole tehty systemaattisia arkeologisia kaivauksia.

Songhaivaltakunnan historiasta kertova kronikka *[[Tarikh al-Sudan]]* kuvaa Kukiyaa ”pakanuuden keskukseksi”. Sen muslimiasutuksesta todistavat Bentian hautausmaiden arabiankielisin kirjoituksin varustetut hautakivet, jotka on ajoitettu 1200–1400-luvuille. Samanlaisia hautakiviä on löydetty Gaosta ja sen lähellä sijaitsevasta Saneysta. Kukiyan poliittinen ja kaupallinen merkitys tarkentunee tulevissa arkeologisissa tutkimuksissa.

## Lähteet
Red Bull KTM Factory Racing

**Red Bull KTM Factory Racing** on itävaltalainen ratamoottoripyöräilytalli, joka kilpailee MotoGP luokassa. Tallin virallinen sponsori on Red Bull.

## Historia
KTM pyöriä oli nähty aiemmin pienemmissä luokissa, mutta virallista tallia ei. Syyskuussa 2014 Pit Beirer julkisti KTM:n osallistuvan MotoGP kauteen 2017. Lokakuussa 2015 KTM RC16 pyörä sai ensi testinsä Itävallassa Red Bull Ringillä Alex Hofmannin ajamana. KTM ajoi myöhemmin lisätestejä Valencia Circuitissa, Circuito de Jerezissä, Brnossa, Misanossa ja Mugellossa. Testejä ajoivat Mika Kallio, Randy De Puniet, Karel Abraham ja Thomas Luthi. Kallio sai virallisen testikuljettajan paikan 27. lokakuuta 2015.

KTM osallistui villilläkortilla MotoGP 2016 kauden Valencian osakilpailuun. Kallio oli ainut kuljettaja, joka ajoi pyörällä sijoittuen aika-ajoissa sijalle 20. Hän joutui kuitenkin keskeyttämään, kun takapyörän tunnistimet hajosi.

### Ensimmäinen kausi 2017
KTM palkkasi Tech3 Yamahan kuljettajakaksikon Bradley Smithin ja Pol Espargarón. Myös Kallio ajoi kauden aikana muutaman kilpailun ollen parhaimmillaan kymmenes Itävallassa. Espargaró onnistui sijoittumaan parhaiten loppupisteissä ollessaan 17:sta, kun Smith oli 21:n. Espargaró ajoi KTM:lle parhaimmillaan yhdeksännen sijan Brnossa ja Itävallassa.

## Lähteet
Työväentalomuseo

**Valtakunnallinen Työväentalomuseo** eli entinen **Teuron Työväentalo** on Riihimäen Peltosaaressa sijaitseva museo. 

## Historia
### Työväentalon historia 1908–1968
Tammelan Teuron kylän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Työväentalo valmistui vuonna 1908. Hirret saatiin lahjoituksina seudun talollisilta, mutta joitain rakennustarvikkeita jouduttiin ostamaankin. Rakennustyöt tehtiin talkoilla. Talon suunnitteli kirvesmies Heikki Hagqvist.

Talo oli kylän ainoa kokoontumispaikka, ja siellä järjestettiin muun muassa tanssi-iltamia ja harjoiteltiin näytelmiä, joita sitten esitettiin talolla. Vuoden mittaan talolla pidettiin kolmet suuret juhlat: kevät-, kesä- ja syysjuhlat, joiden ohjelmassa oli puheita, laulua, näytelmiä, erilaisia ulkopelejä sekä tanssia. 

Sisällissodan aikana taloa piti hallussaan punakaarti.

1930-luvulla taloa laajennettiin. Siihen tehtiin eteinen, johon kuului sisäänkäynti, narikka ja putka. Näyttämön laajentamistakin suunniteltiin, mutta se jäi toteuttamatta.

Muun muassa maaltamuuton seurauksena Teuron työväenyhdistyksen toiminta sammui 1960-luvun mittaan.

### Museon historia 1969–
Museo perustettiin 25. lokakuuta 1969 tallentamaan ja esittelemään työväenliikkeen toimintaa. 

Vuonna 1969 talo siirrettiin Riihimäelle ilman laajennusosaa. Siirron jälkeen talon pärekatto uusittiin kahdesti, kunnes vuonna 2007 se vaihdettiin vanhan ajan tyyliseksi huopakatoksi.

## Rakennus
Taloon kuuluu kuisti, juhlasali näyttämöineen sekä salin toisessa päässä sijaitseva kahvila-puffetti ja keittiö. Sali oli talvisin kylmä, sillä sen lämmitykseen käytetty tiiliuuni ei tahtonut riittää. Vaatenaulakot olivat poikkeuksellisesti eteisen sijaan kahvion puolella, minne ne annettiin salin perällä olevasta luukusta. Epätavanomaista oli myös se, ettei talossa ollut erillistä vahtimestarin asuntoa, vaan vahtimestarit asuivat joko työväentalon läheisyydessä olevissa asunnoissa tai talon keittiössä. 

## Toiminta

Museota ylläpitää Työväenperinteen Tutkimus ry.

Museon näyttelyt koostuvat niin itse rakennuksesta kuin sinne kerätystä aineistosta. Museossa on näyteillä noin 200 suomalaisen työväenliikkeen historiaan liittyvää esinettä. Perusnäyttelyn lisäksi museolle kootaan kesäajaksi vaihtuvia näyttelyitä työnväenliikkeen historiasta sen toiminnan eri alueilta.

## Lähteet
Syksyn jälkeen saapuu kevät

**Syksyn jälkeen saapuu kevät** on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut suomalainen draamaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Annika Grof. Elokuva sijoittuu 1940-luvulle uudelleenasutuksen aikaan, ja se on ensimmäinen pitkä suomalainen elokuva, jossa pääkielenä puhutaan livvinkarjalaa.

*Syksyn jälkeen saapuu kevät* -elokuvan Suomen ensi-ilta oli 28. elokuuta 2020. Elokuva sai kuvauksen Jussi-ehdokkuuden 2021, kuvaajana Jarmo Kiuru.

## Rooleissa

## Vastaanotto

Arvostelut jakautuivat ääripäihin, ja mediassa kiinnostusta herätti etenkin livvinkarjala elokuvan yhtenä kielivalintana. Ohjaaja-käsikirjoittaja Annika Grof sanoo kuitenkin tehneensä elokuvan ensisijaisesti pakolaisuudesta ja siirtolaisuudesta, jotka nousivat myös tuttuina 1940-luvun siirtolaistarinoina keskusteluihin. Pidemmissä analyyseissä elokuvaa on luonnehdittu vahvaksi, vaikuttavaksi ja runolliseksi sekä verrattu muun muassa Rauni Mollbergin *[[Maa on syntinen laulu (elokuva)|Maa on syntinen laulu]]*- ja *[[Milka – elokuva tabuista|Milka]]*-elokuviin. Näyttelijöiden roolisuoritukset keräsivät kehuja, varsinkin pääosaa näyttelevä Asta Sveholm. Jussi Virratvuori muun muassa kuvaili *Karjalaisessa* Sveholmin taiturimaista antautumista roolilleen selittämättömän huikeaksi.

## Lähteet
Tauno Aarre

**Tauno Juho Armas Aarre** (16. elokuuta 1897 Vaasa – 21. kesäkuuta 1941 Lahti) oli suomalainen lakimies, urheilujohtaja ja yritysjohtaja. Vuosina 1940–1941 hän oli Oy Tippaustoimisto Ab:n toimitusjohtaja.

Aarre oli koulutukseltaan lakimies. Hän toimi Suomen Hiihtoliiton (SHL) puheenjohtajana 1937–1941. Kansainvälisen hiihtoliiton (FIS) hallituksen jäsen Aarre oli vuosina 1938–1942. Hän toimi vuoden 1938 Lahden MM-hiihtojen järjestelytoimikunnan puheenjohtajana.

Siviilitehtävissä Tauno Aarre toimi lakimiehenä ja vuosina 1940–1941 Oy Tippaustoimisto Ab:n (vuodesta 1941 nimellä Veikkaustoimisto) ensimmäisenä toimitusjohtajana. Hän sai potkut Veikkaustoimiston toimitusjohtajan tehtävästä kesäkuussa 1941 vakuutuspetoksen vuoksi. Tapauksen poliisitutkinnan alettua Aarre teki itsemurhan.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Askia Ishaq I

**Ishaq I** (myös *Ishaq Ber* eli ”suuri”, ? – 25. maaliskuuta 1549 Kukiya) oli songhaivaltakunnan hallitsija eli askia vuosina 1539–1549.

Askia-dynastian perustajan Muhammad Turen pojat syrjäyttivät isänsä vuonna 1529. Hallitsijaksi tuli ensin vanhin veli Musa, joka tapettiin vuonna 1531. Häntä seurasi Muhammad Bonkana Kirya, joka syrjäytettiin vuonna 1537. Kolmas veli Ismail kuoli pian isänsä jälkeen vuonna 1539. Hänen jälkeensä hallitsijaksi valittiin Ishaq.

Virkamiehenä toiminut Ishaq oli Muhammad Turen ja tämän jalkavaimon Kulthum Bardan poika. Hänen äitinsä oli mahdollisesti tuaregi. Songhaivaltakunnan historian päälähteet *[[Tarikh al-fattaš]]* ja *[[Tarikh al-Sudan]]* arvioivat Ishaqia täysin eri tavoin. Edellisen mukaan hän oli älykäs, oikeamielinen ja syvästi uskonnollinen mies. Jälkimmäinen kuvailee häntä kaikkien pelkäämäksi verenhimoiseksi tappajaksi. Luonnehdinta saattaa osin perustua siihen, että Ishaq riisti suuren määrän kultaa Timbuktun kauppiailta.

Marokon ja songhaivaltakunnan suhteet kärjistyivät ensimmäisen kerran Ishaqin aikana. Wattasidi-sulttaani Abu l-Abbas Ahmad lähetti askialle kirjeen, jossa hän vaati Taghazan suolakaivoksia itselleen. Ishaq vastasi karkeasti ja lähetti tuaregit Marokkoon hävittämään Drâajoen laaksoa.

Ishaq sairastui ja kuoli Kukiyassa. Sen jälkeen valtaan nousi hänen veljensä Dawud.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Aarre (täsmennyssivu)

**Aarre** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* aarre, kätketty varasto rahaa tai kalleuksia
* Aarre, etunimi
* Aarre, sarjakuva-albumi
* Aarre, suomalainen metsästä, metsätaloudesta ja luonnosta kertova aikakauslehti
* Aarre, sukunimenä:
** Aksel Aarre (1880–?), suomalainen punakaartilaispäällikkö
** Artturi Aarre (1887–1922), suomalainen taidemaalari
** Tauno Aarre (1897–1941), suomalainen lakimies, urheilujohtaja ja yritysjohtaja