open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ievan polkka

**Ievan polkka** tai **Ievan polokka** (Eevan polkka) on tunnettu laulu, jonka tekstin juukalainen Eino Kettunen painatti vuonna 1928 ja jonka sävel on kansansävelmän.

Savitaipaleella Etelä-Karjalassa sävelmää on pidetty niin omana, että sitä kutsutaan *Savitaipaleen polkaksi*.  Melodia on pääosin sama kuin Länsi-Venäjällä Smolenskin seudulla tunnettu kansantanssisävelmä *Smolenski gusatšok* (смоленский гусачок). Aihelma siis tunnetaan kahdella taholla. 

## Tausta
Ruotsin ja Venäjän raja kulki 1700-luvun jälkipuoliskolla Kymijoessa, jonka itäpuoli linnoitettiin Pietarin turvaamiseksi. Seudulla oli vuosikymmenien ajan enemmän venäläistä sotaväkeä kuin paikallisia asukkaita. Seuraavan vuosisadan alkupuolella suomalaisen kansanmusiikin ja -tanssien kerääjät mainitsivat yksikantaan Luumäen-Savitaipaleen seudulla tanssittavan ”pelkkiä venäläistansseja”, eivätkä merkinneet niitä muistiin. Perinteisen musiikin tuntijat Savitaipaleella ovat kuitenkin aina olleet sitä mieltä, että sävelmä on paikkakunnalla hyvin vanha, joten se on ollut tunnettu jo ensimmäistenkin kerääjien aikaan. Kumpaa alkuperää sävelmä lieneekin, sen jälkiä voi seurata ainakin Viipurin kuvernementin aikaan 1700-luvulla jälkipuoliskolle.

## Laulu
Laulussa käytetään Pohjois-Savon murretta, esimerkiksi *immeeset onnee toevotti* (”ihmiset toivottivat onnea”). Laulua lauletaan hieman eri sanoitusversioilla riippuen laulajasta, kuitenkin sanoittaja on sama, sanoja on muotoiltu sen mukaan kuka laulaa. 

Polkan sanat kertovat Ievasta (Eeva), jonka tanssireissua äiti vahtii, kertojana on Ievaan hurmaantunut mies. Joka säkeistö loppuu kertosäkeenomaiseen rallatukseen: ”*salivili hipput tupput tapput, äppyt tipput hilijalleen*”, joka ei ole suomea eikä tarkoita mitään.

## Myöhemmät sovitukset
Vuonna 2006 Leekspin.com-parodiasivustolta YouTubeen levinnyt Loituman sovitus kappaleesta muuttui kansainväliseksi internet-ilmiöksi. Polkan erilaisilla versioilla ja videoilla on niin paljon katselukertoja ja myös miljoonia kuuntelukertoja Spotifyssa, että *[[Helsingin Sanomat]]* on luonnehtinut sitä maailman tunnetuimmaksi suomenkieliseksi lauluksi. 

Joissakin internetissä levinneissä versioissa nimi on kirjoitettu väärin muotoon ”Levan polkka”.

Muun muassa japanilaiselle virtuaalipoptähti Hatsune Mikulle tehtiin polkasta oma versio. Myös Holly Dolly on tehnyt oman versionsa.

## Levytyksiä
*Ensimmäisen levytyksen Ievan polkasta teki 1937 Matti Jurva
*Onni Laihanen, 1947, instrumentaali
*Jorma Ikävalko, 1950
*Arttu Suuntala, 1966
* Pauli Räsänen (1972)
*Sukellusvene nimellä ”Savitaipaleen polkka”, 1979. 
*Loituma, 1995
*Loituma, maaliskuu  2007, single Universal Musicin kustantamana nimellä ”Ieva’s Polka”. Loituman alkuperäisversion lisäksi levyllä on kaksi tanssiversiota.
*Ameriikan Poijat, 2010, instrumentaali
*Korpiklaani, 2012
*Ewan Dobson, 2012, instrumentaali
*The Youngers, 2013, instrumentaali

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*Ievan polkka kustantajatiedot Warner Chappell Music Finland 10.2.2021
*Ievan polkka (Loituma) kustantajatiedot Warner Chappell Music Finland 10.2.2021
Nälkäpäivä-keräys

**Nälkäpäivä-keräys** on Suomen Punaisen Ristin (SPR) vuosittain syksyllä järjestämä keräys, jonka tarkoituksena on kartuttaa SPR:n katastrofirahastoa. Nälkäpäivänä kerättyjä varoja ei ole sidottu yhteen avustuskohteeseen, vaan niitä voidaan käyttää monissa kohteissa katastrofien ja kriisien ennaltaehkäisyyn ja niiden uhrien auttamiseen sekä Suomessa että ulkomailla.   

Nälkäpäivänä kauppojen pihoilla ja muilla julkisilla paikoilla on Punaisen Ristin vapaaehtoisia lipaskerääjiä. Nälkäpäivä näkyy myös kouluissa, joissa oppilaille järjestetään erilaisia tapoja osallistua keräykseen. Nälkäpäivänä joissakin kouluissa on myös voitu tarjota aiemmin kevyempää koluruokaa ja säästyneet varat on lahjoitettu keräykseen. 

Nälkäpäivän organisoi Suomen Punainen Risti, mutta siihen voi osallistua kuka tahansa esimerkiksi lipaskerääjänä tai järjestämällä keräystempauksen. Osallistua voi myös lahjoittamalla tai perustamalla nettilippaan.  

Nälkäpäivän aloitti aktiivisena SPR:n vapaaehtoisena toiminut Mailis Korhonen, joka keksi idean ”kaikkien pälkäneläisten rahankeruutalkoista” vuonna 1980. Keräyksen alkuperäinen nimi oli *Siskon päivä*.

Nälkäpäivän keräyskulut saavat olla korkeintaan 20 prosenttia. Keräyskulut muodostuvat esimerkiksi keräyslippaista, mainoksista, paino- ja postituskuluista ja ulkopuolisten palveluntarjoajien kuten operaattoreiden ja pankkien kuluista.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nälkäpäivä-keräyksen verkkosivut
Agakonna

**Agakonna** eli **jättikonna** (*Rhinella marina*, aik. *Bufo marinus*) on maailman suurin konnalaji. 

Suurin punnittu agakonna painoi 2,7 kiloa, joten kyseessä oli samalla maailman suurin sammakko.

Agakonnaa on tarkoituksella levitetty uusiin elinympäristöihin torjumaan "sokeriruokokuoriaista" (cane beetle; *[[Dermolepida albohirtum]]*). Mutta luontaisten vihollisten puuttuessa sekä myrkyllisyytensä ja lisääntymiskykynsä ansiosta sen populaatiot aiheuttavat tuhoa paikallisille ekosysteemeille. Agakonna onkin listattu yhdeksi sadasta haitallisimmasta vieraslajista.

## Ulkonäkö ja koko
Agakonnat ovat tyypillisesti 10–15 cm pitkiä. Selkäpuoli on harmaa, ruskea tai kellertävä, vatsapuoli vaalea. Varsinkin koiraan selässä on piikkimäisiä nystyjä. Takajalkojen varpaiden välissä on räpylä, etujaloissa ei. Kutuaikana koiraan etujalkoihin kasvaa uloke, jolla se voi pitää naaraasta kiinni.

## Levinneisyys
Agakonna on peräisin Yhdysvaltojen eteläosasta, Keski- ja Etelä-Amerikasta. Sitä on istutettu 1920-luvulta lähtien Australiaan syömään kovakuoriaisia sokeriruokoviljelmiltä, mutta konnat eivät osoittautuneet kovin tehokkaiksi. Haitallisena vieraslajina ne lisääntyivät räjähdysmäisesti ja ovatkin nykyään Australiassa vitsaus. Ne onkin luokiteltu yhdeksi sadasta haitallisimmasta vieraslajista.

## Käyttäytyminen ja ravinto
Agakonna on myrkyllinen. Se syö hämärässä, eikä sen tarvitse pelätä petoja myrkyllisyytensä vuoksi. Konna syö ennen kaikkea eläviä hyönteisiä, mutta myös liskoja, muita sammakkolajeja sekä pieniä jyrsijöitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sammakkolampi.net: Agakonna 
* AmphibiaWeb: ''Rhinella marina'' 
* UniProt: Taxonomy - ''Rhinella marina'' 
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Rhinella marina, (cane toad) 
* PheroBase: Semiochemicals of ''Rhinella marina'', the Marine toad
Megalosaurus

**Megalosaurus** (nimen merkitys ”suuri lisko”) on ensimmäinen nimetty dinosaurussuku, jonka ainoa laji on **Megalosaurus bucklandii**.  Siitä on löydetty hyvin vähän fossiileja, joista tunnetuin lienee sen leukaluu. *Megalosauruksella* oli pituutta yhdeksän metriä ja painoa noin tonni.

Sillä oli luultavasti kolme kynnellistä sormea, mutta asiasta ei ole täyttä varmuutta,nimittäin megalosaurus oli hyvin varhainen teropodi, ja kuten esim. ceratosauruksella, sillä saattoi olla neljä kynnelistä sormea. Lisäksi sillä oli kolme kynnellistä varvasta ja erittäin  terävät hampaat, joten se oli valmis hyökkäämään isojenkin kasvinsyöjädinosauruksen kimppuun. *Megalosauruksen* luokittelusta ei ole varmuutta fossiilien vajaavaisuuden vuoksi. Jotkut tutkijat luokittelevat sen lähemmäs Podokesauridae-heimoa, toiset taas Ceratosauridae-heimoon, jotkut Spinosauridae-heimoon.

## Historia
*Megalosauruksen* ensimmäiset fossiilit löydettiin jo 1700-luvulla Englannista. Myöhemmin, 1820-luvulla siitä löydettiin vähän lisääkin fossiileja. Pian tätä hirmuliskoa alettiin kuvitella nelijalkaiseksi, matalaksi ja raskaaksi pedoksi. Itse asiassa sen nimeäjä William Buckland ja muut ajattelivat *Megalosauruksen* vain ylisuureksi liskoksi.
Tosiasiassa *Megalosaurus* oli nopea, kahdella jalalla liikkuva peto. Mutta ajatus siitä, että pelottava peto olisi joskus kävellyt Englannin maaseudulla, varmasti kauhistutti asiasta kuulleita. *Megalosaurus* eli jurakaudella 170–150 miljoonaa vuotta sitten.

## Lähteet
Jokikorennot

**Jokikorennot** (Gomphidae) ovat aitosudenkorentojen heimo. Niiden silmät eivät kosketa toisiaan päälaella kuten muilla aitosudenkorennoilla.

Jokikorennot ovat keskikokoisia (30–80&nbsp;mm) korentoja, ja useilla lajeilla on mustan- ja keltaisenkirjava väritys. Jokikorentoja elää kaikilla mantereilla Etelämannerta lukuun ottamatta.

Suomessa jokikorentoja elää kolme lajia:
*Aitojokikorento (*Gomphus vulgatissimus*)
*Pihtijokikorento (*Onychogomphus fordpatus*)
*Kirjojokikorento (*Ophiogomphus cecilia*)

Euroopassa elää lisäksi useita muita sukuja ja lajeja.

## Sukuja
*Agriogomphus
*Anomalophlebia
*Aphylla
*Archaeogomphus
*Arigomphus
*Brasiliogomphus
*Cacoides
*Cyanogomphus
*Desmogomphus
*Diaphlebia
*Dromogomphus
*Epigomphus
*Erpetogomphus
*Gomphoides
*Gomphus
*Hagenius
*Idiogomphoides
*Lanthus
*Melanocacus
*Mitragomphus
*Neogomphus
*Octogomphus
*Ophiogomphus
*Perigomphus
*Peruviogomphus
*Phyllocycla
*Phyllogomphoides
*Praeviogomphus
*Progomphus
*Stylogomphus
*Stylurus
*Tibiagomphus
*Zonophora

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Jokikorennot (''Gomphidae'')
*ITIS: Gomphidae
Kirjojokikorento

**Kirjojokikorento** (*Ophiogomphus cecilia*) on Suomessa paikoittaisesti esiintyvä, itäinen sudenkorentolaji, joka viihtyy virtavesissä. Kirjojokikorento on Suomessa rauhoitettu EU:n ympäristödirektiivinen 2. ja 4. liitteen mukaan.

## Tuntomerkit

Kirjojokikorento on keskikokoinen (50–60&nbsp;mm) aitosudenkorento. Väritys on hyvin kirkas: pää ja keskiruumis ovat vihreät. Keskiruumiissa on mustat kuvioinnit kyljessä ja siipien edessä. Mustassa takaruumiissa on keltaiset suuret pystytäplät jokaisessa jaokkeessa. Kummankin sukupuolen takaruumiin kärki on laajentunut, koiraalla huomattavasti selvemmin. Perälisäkkeet ovat vaaleat, takaruumiin kärjen päällä on jokaisen jaokkeen keskellä keltainen täplä. Naaraan takaruumis on paksumpi ja sillä on silmien välissä kaksi sarvimaista okaa.

Toukka on suurikokoinen (28–33&nbsp;mm) ja sen kaikkien takaruumiin jaokkeiden päällä on selvät koukkumaiset väkäset. Toukkanahkoja löytää kesä-heinäkuussa sopivilta alustoilta, kuten kiviltä. Muiden jokikorentojen tapaan kirjojokikorento kykenee kuoriutumaan vaakasuorassa asennossa.

Kirjojokikorennon lentoaikaa on kesä-syyskuu, päälentokausi on kesäkuun puolestavälistä heinäkuun loppuun.

## Elinympäristö
Kirjojokikorento elää erilaisissa puhtaissa puroissa ja pikkujoissa. Joet ovat usein melko vuolaita, hiekka- tai kivipohjaisia. Suppeahkojen elinympäristövaatimuksiensa takia kirjojokikorento on paikoittainen ja puuttuu useimmista likaantuneista ja sameista puroista. Tyypillinen biotooppi on puhtaalta järveltä laskeva kirkasvetinen pikkujoki.

## Esiintyminen
Kirjojokikorentoa tavataan Suomessa pohjoisessa Etelä-Lapista aina etelään Uudenmaan rannikkoseuduille asti. Lajista ei ole havaintoja Lounais-Suomesta tai Kainuusta.

Euroopassa kirjojokikorento on harvinainen Länsi-Euroopassa ja puuttuu mm. Iberian niemimaalta kokonaan. Laji on kuitenkin levinnyt laajalle Itä-Euroopassa.

## Lähteet
Ruskohukankorento

**Ruskohukankorento** (*Libellula quadrimaculata*) on yksi Suomen ja koko Euroopan yleisimmistä sudenkorennoista.

## Koko ja ulkonäkö

Ruskohukankorento on keskikokoinen (40–50&nbsp;mm) erilaissiipisiin kuuluva hukankorento. Sen takaruumis on leventynyt ja kolmiomaisesti kärkeään kohti kapeneva. Väritys vaihtelee koiraan tummaruskeasta naaraan kellanruskeaan ja nuorten oranssinruskeaan. Takaruumiin sivuilla on keltaiset läiskät ja takaruumiin kärki on muuta osaa tummempi, lähes musta. Ruskohukankorennon takasiipien tyvellä sijaitsevat mustat kolmiokuviot sekä siipisolmuissa (nodus) ja siipien kärjessä sijaitsevat mustat kuvioinnit. Vähälukuisen *praenubila* -muodon siipien kärjissä ja siipisolmuissa on paljon mustaa. Lajin ruumis on karvainen ja jalat mustat.

## Elinympäristö
Laji elää lähes kaikenlaisissa seisovissa ja hitaasti virtaavissa vesissä. Se on yleinen esimerkiksi rehevillä järvillä, suolammilla ja lammikoilla.

## Esiintyminen
Ruskohukankorennon lentoaika on touko-elokuu ja sen päälentokausi on kesä-heinäkuu. Laji on Suomessa erittäin yleinen lähes koko maassa eteläisestä Lapista etelärannikolle asti. Se on myös yksi kesän ensimmäisiä sudenkorentoja. Laji voi myös vaeltaa. Aikaisemmin tunnettiin massiivisia muuttoja joissa sadattuhannet ruskohukankorennot saattoivat muuttaa samaa reittiä pitkin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Ruskohukankorento (''Libellula quadrimaculata'')
*ITIS: Libellula quadrimaculata
Warmduscher

**Warmduscher** on saksaa ja tarkoittaa sananmukaisesti "lämpimän suihkun ottajaa" tai "lämpimässä suihkussa kylpijää". Joissakin piireissä sitä käytetään puhekielessä, lievästi halveksuvasti, tarkoittamaan "vätystä" tai "reppanaa". Se on synonyymi vanhemmalle **Weichei**-sanalle. Warmduscheria käytetään myös tarkoittamaan samankaltaisten, samaa tarkoittavien ilmaisujen ryhmää.

Esimerkkejä:
***Schattenparker** = varjoon pysäköijä;
***Frauenversteher** = naistenymmärtäjä;
***Wettervorhersageleser** = sääennusteiden lueskelija;
***War-ich-gut-frager** = mies, joka sukupuoliaktin jälkeen kysyy naiselta: "olinko hyvä?"

## Aiheesta muualla
Eräs Warmduscher-muunnelmien luettelo:
* http://www.warmduscher-abc.ch/
Hukankorennot

**Hukankorennot** (*Libellula*) on laajalle levinnyt aitosudenkorentojen suku. Ne kuuluvat varsinaisten sudenkorentojen (Libellulidae) heimoon. Euroopassa suvun lajeja esiintyy neljä, joista kolmea tavataan Suomessa.

Hukankorennoilla on usein leventynyt takaruumis ja takasiipien tyvellä mustaa tai tummaa kuviointia. Monilla lajeilla koiraille kehittyy sinihärmäisyyttä.

## Suomessa esiintyvät hukankorentolajit

*Litteähukankorento (*Libellula depressa*)
*Ruskohukankorento (*Libellula quadrimaculata*)
*Sorjahukankorento (*Libellula fulva*)

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Libellula
*Sudenkorentojen suomenkieliset nimet  (pdf)
*ITIS: Libellula
The Codex Necro

**The Codex Necro** on brittiläisen black metal -yhtyeen Anaal Nathrakhin ensimmäinen studioalbumi. Tyyliltään se on raainta mitä yhtye on virallisesti julkaissut (aikaisemmat demot tosin olivat samaa luokkaa), seuraavien albumien sisältäessä enemmän piirteitä death metallista. Vuonna 2004 The Codex Necrosta julkaistiin uusintapainos joka kantoi mukanaan neljä raitaa BBC:n radiosessioilta, joissa yhtye soitti livenä.

Tuttuun tapaan albumilta löytyy pitkä liuta sampleja eri elokuvista, kuten seuraavista; Excalibur, Event Horizon, Legend of Hell House, 7 tikaria – Omen III sekä Platoon.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

**Uusintapainoksen BBC-lisäkappaleet**
# Pandemonic Hyperblast
# How the Angels Fly In (We Can Never Be Forgiven)
# Submission Is for the Weak
# The Oblivion Gene

## Kokoonpano
* Irrumator (Mick Kenney) – basso, kitara, rumpuohjelmointi
* V.I.T.R.I.O.L. (Dave Hunt) – laulu

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Chronicles of Chaos: 9/10
* The Metal Crypt: 

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 

## Lähteet
Kehä kaartuu

**Kehä kaartuu** on suomalaisen rockyhtyeen Jussi & The Boysin studioalbumi vuodelta 1975. 

## Kappaleet

### A-puoli

# 
#  
# 
#  
#  

### B-puoli

#  
# 
#  
#  
#  

## Kokoonpano
*Jussi Raittinen – laulu
*Kalle Lae – kitara, taustalaulu
*Kaj Westerlund – piano, taustalaulu
*Aimo Hakala – rummut
*Pekka Pohjola – bassokitara
### Vierailevat muusikot
*Eero Raittinen – laulu, taustalaulu
*Jukka Gustavson – urut, taustalaulu
*Americo Belotti – trumpetti
*Maffy Falay – trumpetti
* Tommy Koverhult – altto- ja tenorisaksofoni
* Bernt Rosengren – tenorisaksofoni
* Gunnar Bergsten – baritonisaksofoni 

## Aiheesta muualla

Rytmimusiikin Syke: Jussi Raittisen Diskografia - Kehä kaartuu
Numeroituvuusaksiooma

**Numeroituvuusaksioomat** ovat eräiden topologisen avaruuksien ominaisuuksia, joihin liittyy käsite numeroituvuus. Aksioomia on neljä kappaletta:

Olkoon *X* topologinen avaruus. Tällöin *X* on 
*N1, jos jokaisella *X*:n alkiolla *x* on numeroituva ympäristökanta. 
*N2, jos *X*:llä on numeroituva kanta.
*Lindelöfin avaruus, jos *X*:n jokaisella avoimella peitteellä on numeroituva osapeite.
*Separoituva, jos se sisältää numeroituvan tiheän pistejoukon.

## Ominaisuuksia
*Jokainen N2-avaruus on N1.
*N1 ja N2 ovat perinnöllisiä ominaisuuksia, eli jos avaruudella on jompikumpi näistä ominaisuuksista, se on myös niiden kaikilla osajoukoilla. Lisäksi ne säilyvät numeroituvissa tuloissa.
*Jokainen N2-avaruus on Lindelöf-avaruus.
*Jokainen N2-avaruus on separoituva.
Metrisellä avaruudella *X* N1, N2, Lindelöf ja separoituvuus ovat yhtäpitäviä ominaisuuksia. Säännöllinen Lindelöf-avaruus on aina normaali.

Yleisemmin aksioomien välillä siis pätee alla olevat riippuvuudet eikä niiden välillä ole muita relaatioita. 


\begin{align}
N_{1} \Leftarrow \ &N_{2} \Rightarrow separoituva \\
&\Downarrow & \ \\
Li&ndel\ddot{o}f
\end{align}


## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Neurovisio

**Neurovisio** oli Kolmoskanavalla kesällä 1992 esitetty 12-osainen suomalainen sketsisarja. Osa sarjan sketseistä oli vanhoja sketsejä radion Yömyöhä -kuunnelmista. Sketsien lisäksi joka jaksossa oli mukana myös kolme musiikkivideota.

## Esitettyjä sketsejä
* Alko tiedottaa
* Portieeri
* Aarne Tanninen Vashinktonista
* Ruotsalainen mies
* Todella ihmeellinen luonto
* Dokulamppu (Lukulamppu-ohjelman parodia)
* Pekka Vennamo
* Arja Taneli Korisevan ja Mehmed Halvataatelin häät
* Sana on vapaa
* Ruutuysi
* Mainokset
* Sikaparlamentti
* Ensimmäinen eräpäivä
* Tirkistelijä
* Virallisten valvojien kuoro Poikamiehet
* Mies ja pastori
* Janoinen mies erämaasta

## DVD-julkaisu
Pan Vision julkaisi syyskuussa 2006 Neurovision samassa julkaisussa vuonna 1996 esitetyn *[[Hömppäveikot]]* -televisiosarjan kanssa. Sarjan alkuperäiset jaksot on DVD:llä koostettu kuuteen jaksoon, jotka sisältävät sarjan parhaita sketsejä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* DVDINFO - Neurohömppä
* DVDINFO - Neurohömppä - mainosvideo
Mennään melomaan

**Mennään melomaan** on suomalaisyhtye Jussi & The Boysin studioalbumi vuodelta 1976. Se äänitettiin pääosin Finnlevyn ja Finnvoxin studioissa Helsingissä, mutta raidat 7 ja 10 tallennettiin New Orleansissa ja 9 Memphisissä yhdysvaltalaismuusikoiden kanssa ilman The Boys -yhtyettä. Samoilla vuosien 1975 ja 1976 Amerikan-matkoilla äänitettiin myös Jussi Raittisen sooloalbumit *[[Nashville (Jussi Raittisen albumi)|Nashville]]* Tennesseessä ja *[[Rollin’ the Rock]]* Kaliforniassa.

## Kappaleet

### A-puoli
# 
#  
# 
# 
#  
#  
#  

### B-puoli
#  
# 
# 
#  
#  
#  
# 

## Kokoonpano

* Jussi Raittinen – laulu, kitara
* Kaj Westerlund – piano, taustalaulu
* Pekka Tammilehto – kitarat, laulu
* Aimo Hakala – rummut

### Vierailevat muusikot

* Kalle Lae – kitara
* Roy Rabb – steel-kitara
* Heikki Virtanen – bassokitara
* Pekka Pöyry – alttosaksofoni
* Sakari Kukko – tenorisaksofoni
* Steve Hughes – kitara
* David Barard – bassokitara
* Herman Ernest – rummut
* Kenneth Williams – congarummut 
* Charles Neville – alttosaksofoni
* Lon Price – tenorisaksofoni
* Charlie Feathers – akustinen kitara
* Bubba Feathers – kitara
* Marcus Van Story – kontrabasso

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Raimo Öystilä, Rytmimusiikin Syke: Jussi Raittinen levytysmatkalla USA:ssa - osa 1: 1975, albumin syntyhistoriaa
None of Us Live in Glass Houses

**None of Us Live in Glass Houses** on Jermainen ensimmäinen demo-EP. Se julkaistiin elokuussa 2004. Avausraita Boston Massacre otettiin Duudsonielämää-sarjan tunnusmusiikiksi. Sarjassa kuultiin myös toista Jermainen kappaletta, Mercer Street. Boston Massacresta tehtiin myös toukokuussa 2004 musiikkivideo, jonka ohjasi Jan-Niclas Jansson.  Levyn äänitti ja miksasi heinäkuussa 2004 Petri Mäkelä. Levyn masteroi Henri Virsell. 

Levyn alkuperäinen painos on loppuunmyyty. Kappaleita on myöhemmin myyty yhdessä toisen demon, Post Whatever, kanssa samalla levyllä. 

## Kappaleet

#Boston Massacre
#Glass Houses
#Diversity Whatever
#Mercer Street
#Nice Shot

## Kokoonpano
Petri Mäkelä - laulu, kitara 
Tuomas Lammi - bassokitara 
Antti Loponen - kitara 
Petri Valkiala - rummut, kosketinsoittimet
Ruskoukonkorento

**Ruskoukonkorento** (*Aeshna grandis*) on yksi Suomen yleisimmistä ukonkorennoista.

## Koko ja ulkonäkö

Ruskoukonkorento on suurikokoinen (70–78&nbsp;mm) ukonkorentolaji. Sen ruumis on tummanruskea, ja silmät ja siivet ovat voimakkaan keltaruskeat. Keskiruumiin sivuilla on kaksi keltaista pystyjuovaa, ja koiraalla on takaruumiissa ja siipien tyvellä pienet siniset pisteet. Sukukypsällä koiraalla ja toisinaan myös naaraalla on silmien yläpuolella siniset laikut.

## Levinneisyys
Laji on levinnyt suurimpaan osaan Pohjois- ja Keski-Eurooppaa sekä Aasiaan 50° ja 60° leveyspiirien välillä Baikaljärvelle asti. Suomessa lajia esiintyy hyvin yleisenä etelästä Etelä-Lappiin asti. Siitä pohjoiseen se harvinaistuu.

## Elinympäristö
Ruskoukonkorennon elinympäristöä ovat lähes kaikenlaiset seisovat tai hitaasti virtaavat vedet. Lajia tavataan varsinkin merenlahdilla, lammilla ja jokisuvanteilla, joissa on runsaasti kasvillisuutta. Suoalueilla laji ei ole yhtä yleinen.

## Esiintyminen
Lajin lentoaika on kesä-lokakuu, päälentokausi puolestaan on heinä-elokuu. Ruskoukonkorento on yksi yleisimpiä ja helpommin havaittavia syksyisiä lajejamme. Lajin yksilöt lentävät usein kaukana vedestä pihoilla, pelloilla, metsäautoteillä ja kaupunkiympäristöissä.

## Lähteet
Zuleyka Rivera

**Zuleyka Jerris Rivera Mendoza** (s. 3. lokakuuta 1987 Cayey, Puerto Rico) on puertoricolainen Miss Universum 2006.

Rivera voitti tittelin Los Angelesin Shrine Auditoriumissa käydyssä kisassa 23. heinäkuuta 2006. Hän oli voittaessaan kilpailun vain 18-vuotias ja näin yksi nuorimmista Miss Universumeista. Rivera oli viides puertoricolainen kisan voittaja nostaen maansa toiseksi menestyneimmäksi Miss Universum -kilpailuissa Yhdysvaltojen jälkeen.

Rivera on naispuolinen päähahmo Luis Fonsin musiikkivideolla ”Despacito”, joka julkaistiin tammikuussa 2017 ja on Youtuben katsotuin video kautta aikojen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tytti

**Tytti** on suomalainen naisen etunimi. Nimeä on käytetty eri puolilla Suomea myös Tyyne-nimisten kutsumanimenä, mutta ristimänimenä se yhdistyy luontevimmin *tyttö*-sanan hellittelymuotoon *tytti*. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi oli Suomessa annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 3&nbsp;501 naiselle.

## Tunnettuja Tyttejä

* Tytti Isohookana-Asunmaa (s. 1947), Keskustan kansanedustaja ja ministeri
* Tytti Issakainen, o.s. *Jäppinen* (s. 1949), kirjailija, sanoittaja, säveltäjä ja viestinnän kouluttaja
* Tytti Jaakkola (s. 1994), jalkapalloilija
* Tytti Junna (s. 1991), radiojuontaja ja näyttelijä
* Tytti Määttä (s. 1980), keskustalainen poliitikko, Pohjois-Savon maakuntajohtaja
* Tytti Oittinen, ent. *Seppälä* (s. 1945), teatteriohjaaja ja teatterinjohtaja
* Tytti Paavolainen (1937–2008), Yleisradion toimittaja
* Tytti Parras (1943–2018), kirjailija
* Tytti Reho (s. 1977), keskimatkojen juoksija
* Tytti Roto, *Ty Roxy*, vaihtoehtopop-muusikko
* Tytti Shemeikka (s. 1988), juontaja ja toimittaja
* Tytti Suojanen (1969–2021), teknisen viestinnän tutkija
* Tytti Tuppurainen (s. 1976), SDP:n kansanedustaja ja ministeri
* Tytti Vänskä (s. 1976), näyttelijä
* Tytti Yli-Viikari (s. 1975), Valtiontalouden tarkastusviraston ent. pääjohtaja

### Tytti taiteilijanimenä

* TyT­Ti (*DJ TyTTi*, *Toimi Tytti*), DJ, juontaja, radiopersoona ja graafikko

## Kuvitteellisia Tyttejä
* Tytti, hahmo Ville Vallaton -sarjakuvissa ja piirrossarjassa
* Tytti (), toinen Minni Hiiren veljentyttäristä.

## Tyttejä mytologiassa
* Tuonen tytti, hahmo kalevalaisessa mytologiassa, Tuonelan virran lautturi

## Lähteet
Pikkukultarinta

**Pikkukultarinta** (*Iduna caligata*, aikaisemmin *Hippolais caligata*) on pienikokoinen kerttusten heimoon kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 11–12,5&nbsp;cm ja paino 7–9&nbsp;g, pajulinnun kokoinen. Väritykseltään harmahtava päältä ja vaalea alta. Vaalea silmäkulmanjuova. Laulu on erittäin kiihkeä, parin-kolmen sekunnin mittainen livertely. Kutsuääni, lyhyt maiskahdus, muistuttaa hieman kerttujen ääniä.

## Levinneisyys
Keskiaasialainen laji, jonka esiintymisalue on laajenemassa länteen. Parikymmentä paria pesii Suomen itäosissa, Karjalassa jo runsaampi. Katso myös aavikkokultarinta. Laji on muuttolintu, joka talvehtii pääasiassa Intian niemimaalla.

Euroopan pesimäkannaksi on arvioitu  –  paria, joista lähes 100 prosenttia Venäjällä. Lisäksi lajia pesii Latviassa (400–), Virossa (50–200 paria), Suomessa (10–50 paria) ja Valko-Venäjällä (5–10 paria).

Suomen pesimäkannan arvioitiin vuonna 2024 olevan 5–40 paria, keskimäärin 20 paria.

Maailman kannan on arvioitu olevan noin kolminkertainen Euroopan kantaan verrattuna.

## Elinympäristö
Erityyppiset metsät ja pensaikot sekä puutarhat.

## Lisääntyminen

Pesä on matalalla pensaassa tai kasvillisuuden varassa. Munia on 4–6 ja muna painaa noin 1,27 g. Molemmat emot hautovat 12–14 päivää. Poikaset lähtevät pesästä noin 13 päivän ikäisinä ja itsenäistyvät noin 2 viikkoa myöhemmin. Pesii yleensä vain kerran kesässä.

## Ravinto
Hyönteissyöjä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rariteettikomitean tiedote 
* Hottola, Petri & Leivo, Mauri 1987: Iiksenniityn välikohtaus - pikkukultarinta *Hippolais caligata* kolmannen kerran Suomessa*. - Lintumies 4.1987 s. 176-178. LYL.
* Michelsson, Stig 1982: Pikkukultarinta *Hippolais caligata** ensi kertaa Suomessa.- Lintumies 3.1982 s. 139-141. LYL.
*
Yrjö Boije

**Yrjö Boije af Gennäs** (, n. 1540 – 7. joulukuuta 1617) oli suomalainen valtaneuvos, laamanni ja sotilas. 

## Elämäkerta
Yrjö tai Yrjänä Boije oli Niilo Antinpoika Boijen ja Briita Kristerintytär Horn af Åminne. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Anna Yrjänäntytär, joka oli Högsjögårdin herran Yrjänä Hannunpojan ja tämän puolison Märta Tönnentytär Tott. Hänen toinen puolisonsa oli Magdaleena Schade, joka oli Frans Schaden ja Barbara von Heringin tytär.

Boije toimi pitkän vihan aikana välillä Suomessa olleen armeijan ylipäällikkönä ja oli yksi Täyssinän rauhan allekirjoittajista. Hän oli käskynhaltijana Itä-Suomessa vuosina 1584–1588 ja Virossa 1592–1600. Hän oli Etelä-Suomen laamanni vuosina 1583–1599 ja 1602–1617. Vuonna 1602 Boijesta tuli valtaneuvos.

Boije osallistui Helsingin maapäiville vuonna 1616 aatelissäädyn edustajana.

## Katso myös

* Boije af Gennäs

## Lähteet
*

## Aiheesta muualla
* Boije, Göran (1540–1617)
* https://runeberg.org/anrep/1/0251.html
* histdoc.net: Ruotsin ja Venäjän välinen rauhansopimus
Aavikkokultarinta

**Aavikkokultarinta** (*Iduna rama*, aikaisemmin *Hippolais rama*) on vaatimattoman värinen pieni varpuslintu. Lajin nimesi William Henry Sykes 1832.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 11-13 cm. Muistuttaa suuresti pikkukultarintaa, jonka alalajina sitä on aiemmin pidetty. Höyhenpeite on yläpuolelta vaalean ruskeanharmaa, alapuolelta harmaanvalkoinen. Aavikkokultarinta on harmaampi ja hiukan isompi kuin pukkikultarinta, ja muistuttaa jonkun verran myös vaaleakultarintaa.

## Levinneisyys
Pesimäalue on Lähi-itä ja Aasian lounaiset osat. Talvehtii Intian niemimaalla. Tavattu Euroopassa vain noin 15 kertaa. Suomessa tavattu kerran Rariteettikomitean hyväksymästi, 9. lokakuuta 1997 Signilskärin lintuasemalla.

## Ravinto
Aavikkokultarinta on hyönteissyöjä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* BirdLifen tiedote 
* Oiseaux net (hyvä kuva)
Nashville (Jussi Raittisen albumi)

**Nashville** on suomalaisen laulajan Jussi Raittisen studioalbumi. 

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Jussi Raittinen – laulu
* Kaj Westerlund – piano
* Reggie Young – sähkökitara
* Scotty Moore – sähkökitara
* Ray Edenton – akustinen kitara
* Bob Moore – basso
* D. J. Fontana – rummut
* Buddy Spicher – viulu
* Weldon Myrick – steel-kitara
* The Jordanaires – taustalaulu
* Linda Hargrove – taustalaulu

## Aiheesta muualla
* Rytmimusiikin Syke: Nashville
* Raimo Öystilä, Rytmimusiikin Syke: Jussi Raittinen levytysmatkalla USA:ssa - osa 2: 1976, albumin syntyhistoriaa
2-propyleeniglykoli-1-etyylieetteriasetaatti

**2-propyleeniglykoli-1-etyylieetteriasetaatin** kemiallinen kaava on C7H14O3 ja rakennekaava C2H5OCH2CH(CH3)OCOCH3. 2-propyleeniglykoli-1-etyylieetteriasetaatista käytetään myös nimityksiä *1-etoksi-2-propanoliasetaatti*, *2-etoksi-1-metyylietyyliasetaatti*, *1-etoksi-2-asetoksipropanoli*, *1-etoksi-2-propyyliasetaatti* tai *2PG1EEA*.

2-propyleeniglykoli-1-etyylieetteriasetaatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste, jolla on tunnusomainen haju. Sen moolimassa on 146,2&nbsp;g/mol, sulamispiste &minus;89&nbsp;°C, kiehumispiste 160&nbsp;°C,tiheys 0,98&nbsp;g/cm3, liukoisuus veteen 20&nbsp;°C:n lämpötilassa 9,5&nbsp;g/100 ml, leimahduspiste 53&nbsp;°C c.c., itsesyttymislämpötila 325&nbsp;°C ja CAS-numero 54839-24-6. 

## Lähteet

*
Lednice

**Lednice** () on 2&nbsp;337 asukkaan paikkakunta Tšekissä, eteläisessä Määrissä. Se sijaitsee Thayan oikealla rannalla kahdeksan kilometriä luoteeseen Břeclavin kaupungista. Kylä on osa Unescon maailmanperintöluetteloa yhdessä läheisen Valticen kylän kanssa. Lednicessä on palatsi ja sen ympärillä maan suurin puisto. Kaupungin väestö oli valtaosin saksankielistä toiseen maailmansotaan asti.

Lednice siirtyi Liechtensteinin kuningashuoneen haltuun 1200-luvun puolessavälissä. Lednicen palatsi oli alkujaan renessanssityylinen huvila. Siitä tuli 1600-luvulla Liechtensteinin ruhtinaan kesäasunto. Rakennus edustaa aikansa kaikkein varakkaimpien maaseutuasumista. Sen suunnittelivat ja sisustivat barokkiarkkitehdit Johann Bernhard Fischer von Erlach, Domenico Martinelli ja Anton Johan Ospel. Vuosien 1846 ja 1858 välisenä aikana palatsi saneerattiin uusgoottilaisella tyylillä Georg Wingelmüllerin johtamana.

Ympäröivä puisto on suunniteltu englantilaisen puutarhan tapaan ja sisältää useita romanttisia Joseph Hardmuthin rakennusjäljitelmiä. Näihin kuuluvat myös keinotekoiset keskiaikaisen linnan rauniot ja yksittäinen kuusikymmentä metriä korkea minareetti, joka oli 1800-luvun alussa korkein minareetti muslimimaiden ulkopuolella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Viralliset sivut 
*Lednice-Valtice UNESCOn sivuilla  
* Lednice virtual tour
Blåkulla

**Blåkulla** on ruotsalaiseen kansanperinteeseen kuuluva trullien asuinpaikka, jota suomalaisessa kansanperinteessä vastaa Kyöpelinvuori. Uuden ajan alussa sana yhdistyi noitasapattiin. Blåkulla käsitettiin siinä paikaksi, jossa noidat ja Paholainen viettävät juhlia. Suurten noitavainojen aikaisissa oikeudenkäynneissä se kuvattiin Paholaisen asunnoksi, joka muistutti hienoa kartanoa tai isoa taloa

## Katso myös
*Kyöpelinvuori

## Lähteet
Rollin’ the Rock

**Rollin' the Rock** on suomalaisen laulajan Jussi Raittisen studioalbumi. 

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Jussi Raittinen – laulu
* Clyde Kerr – trumpetti
* Alvin Thomas – tenorisaksofoni
* Carl Blouin – tenorisaksofoni, baritonisaksofoni
* Kaj Westerlund – piano
* Steve Hughes – kitara
* David Barard – basso
* Dwight Richards – rummut
* Billy Zoom – soolokitara
* Holly Hollander – rytmikitara
* Patrick Woodward – basso
* Henry Berry – rummut

## Aiheesta muualla
* Rytmimusiikin Syke: Rollin' The Rock
* Raimo Öystilä, Rytmimusiikin Syke: Jussi Raittinen levytysmatkalla USA:ssa - osa 2: 1976, albumin syntyhistoriaa
Elasto Mania

**Elasto Mania** (tunnetaan myös nimellä **Elma**) on Balázs ja Csaba Rózsan tekemä tietokonepeli vuodelta 2000. Elasto Mania on 2D-moottoripyöräpeli Microsoft Windowsille ja MS-DOSille. Siinä on tarkoitus kerätä kartasta kaikki omenat ja ajaa maaliin, joka tavallisesti on kukka. Moottoripyörä on epärealistinen, sillä sen jouset voivat venyä lähes kymmenkertaisiksi. Peli on jatko-osa MS-DOSille julkaistulle moottoripyöräpelille *[[Action SuperCross]]* (1997). Eroina edeltäjään ovat parempi grafiikka ja uudet tasot. Pelin ilmaisjakeluversio sisältää 18 rataa, kun taas maksullisessa kokoversiossa niitä on 54.

Pelin tasoissa painovoiman suunta voi vaihdella (ylös, alas, oikealle tai vasemmalle). Omia tasoja voi tehdä pelin sisäisellä tasoeditorilla vasta läpäistyään pelin viisi ensimmäistä tasoa. Elasto Manialle on myös ulkoinen tasoeditori nimeltään Advanced Level Editor (ALE).

Myös kaksinpeli on mahdollista. Siinä pelaajan pitää saada kiinni toinen pelaaja, eikä pelaajan tarvitse myöskään kerätä omenoita tai päästä maaliin.

Peli poiki myös klooneja kuten X-Moton.

Toukokuussa 2020 peli julkaistiin uudelleen Steamissa.

## Aiheesta muualla

* Elasto Manian virallinen sivusto 
* The Moposite Laaja Elasto Mania -aiheinen sivusto.
Purokorento

**Purokorento** (*Cordulegaster boltonii*) on kookas ja kirkasvärinen puroilla ja pikkujoilla elävä aitosudenkorento.

## Koko ja ulkonäkö

Suurikokoinen, mustakeltainen ja vihreäsilmäinen purokorento on suurimpia Suomessa esiintyvistä sudenkorennoista rannikkoukonkorennon ja isoukonkorennon kanssa. Laji on usein hyvin helppo tunnistaa kaukaakin. Korento muistuttaa muodoltaan ukonkorentoja, mutta on läheisempää sukua kiiltokorennoille ja jokikorennoille. Koko ruumis on mustan ja keltaisen kirjava ja siivet ovat kirkkaat.

## Elinympäristö
Purokorentoa tavataan erilaisten pienten puhtaiden purojen ja pikkujokien tuntumassa. Naaras munii pystysuorassa asennossa suoraan joenpohjaan. Laji on melko yleinen, mutta paikoittainen.

## Esiintyminen
Purokorennon lentokausi on kesä-syyskuu, päälentokausi on puolestaan heinäkuu. Sitä tavataan Pohjois-Pohjanmaalta etelärannikolle asti.

## Lähteet
Siebel

**Siebel**, alun perin **Flugzeugbau Halle**, oli vuonna 1933 perustettu saksalainen, Hallessa sijainnut lentokonetehdas. Siebel valmisti omien lentokonetyyppiensä lisäksi lisenssillä muun muassa Focke-Wulfin, Heinkelin, Dornierin ja Junkersin koneita. Toisen maailmansodan lopulla toimintansa lopettanut tehdas perustettiin sodan jälkeen uudelleen nimellä **Siebelwerke/ATG (SIAT)** ja liitettiin MBB:hen 1970.

Siebelin lentokoneita olivat mm.
*Siebel Fh 104 *Hallore*, keskikokoinen matkustajakone
*Siebel Si 201 STOL -tiedustelukoneen prototyyppi
*Siebel Si 202 "Hummel" urheilu- ja koulukone, 1938
*Siebel Si 204 kuljetuskone
 
## Lähteet
*
Sojuz 16

**Sojuz 16** oli kolmas Saljut 3 -avaruusasemalle tehty lento. 

Laukaisu tapahtui Baikonurista Sojuz U -kantoraketilla 2. joulukuuta 1974 ja paluu 8. joulukuuta 1974. 

## Miehistö
* Anatoli Filiptšenko  
* Nikolai Rukavišnikov

## Rata
*Massa 6&nbsp;800 kg
*Perigeum 184 km
*Apogeum 291 km
*Inklinaatio 51,8°
*Periodi 89,2 minuuttia

## Lähteet
Sojuz 17

**Sojuz 17**-lento (ven. Союз-17) oli ensimmäinen Saljut 4-avaruusasemalle tehty lento.

Laukaisu tapahtui Baikonurista Sojus U-kantoraketilla 10. tammikuuta 1975 ja paluu 9. helmikuuta 1975. Lennon nimi oli Зенит, Zeniitti.

## Miehistö
* Aleksei Gubarev
* Georgi Gretško

## Rata
*Massa 6800 kg
*Perigeum 185 km
*Apogeum 294 km
*Inklinaatio 51.6°
*Periodi 88,8 minuuttia

## Lähteet
Etelänukonkorento

**Etelänukonkorento** (*Aeshna mixta*) on yksi Euroopan yleisimpiä ukonkorentoja. Suomessa laji on vähälukuinen syksyinen muuttovieras etelästä.

## Koko ja ulkonäkö
Etelänukonkorento on kooltaan  56–65&nbsp;mm pitkä. Se on ukonkorennoksi pienikokoinen; kooltaan se on samaa luokkaa kuin karvaukonkorento ja pohjanukonkorento, eli selvästi yleistä siniukonkorentoa pienempi. Muodoltaan se on muita ukonkorentoja lyhytruumiisempi ja töpäkämpi, lennon ollessa usein selvästi ylös alas heittelehtivää.

Lajin otsa on vaaleampi kuin muilla ukonkorennoilla ja sen olkajuovat ovat hyvin lyhyet ja kapeat. Keskiruumiin sivuilla on leveät vaaleat raidat, jotka ovat koiraalla keltaiset ja naaraalla vaaleankellertävät. Koiraan takaruumis on musta selkein sinisin kirjailuin ja takaruumiin etuosan sivut ovat laajalti siniset. Paras ja varmin tuntomerkki on kuitenkin takaruumiin toisen jaokkeen selkeä keltainen, mustareunainen T- tai naulakuvio. Toisen jaokkeen alareuna on sininen. Samankaltainen T-kuvio on vain suurempikokoisella naaraskirjoukonkorennolla, jolla on kuitenkin etelänukonkorentoa leveämmät olkajuovat. Etelänukonkorennon perälisäkkeet ovat pitkät.

Lajin naaras on kuten koiras, mutta väritys on ruskea. Kuviot, jotka koiraalla ovat sinisiä, ovat naaraalla keltaisia. Naaraan yleisväritys on hailakka, takaruumiin etuosan ja keskiruumiin sivujen ollessa hyvin vaaleat.

## Elinympäristö
Etelänukonkorennon elinympäristöjä ovat lähes kaikenlaiset seisovat makeat vedet, joissa runsas kasvillisuus. Suomessa lajia havaitaan useimmiten rannikon tuntumassa, tällöin usein esimerkiksi saarissa, merenlahdilla, rannikon niemillä, kaupunkien puistoissa ja puutarhoissa. Usein havaintopaikka sijaitsee kaukana vedestä.

## Esiintyminen

Lajin päälentokausi on Euroopassa kesäkuusta joulukuuhun. Suomessa lajia tavataan elo-lokakuun aikana, mutta sen päälentokausi täällä on elo-syyskuu.

Etelänukonkorento löydettiin Suomesta ensimmäisen kerran Porvoosta syksyllä 2002. Tämän jälkeen on lajin havaittu olevan melko tavallinen vieras etelärannikolla elo-syyskuussa, ja 2006 havaittiin useita kymmeniä yksilöitä. Lajin esiintyminen meillä lienee toistaiseksi lähinnä Baltian harhailijoiden varassa, sillä lisääntymistä ei ole toistaiseksi todistettu. Etelänukonkorentojen syksyiset vaellukset osuvat yksiin etelänpuoleisten tuulien kanssa. Vuoden 2006 voimakas vaellus selittynee osin Keski-Euroopan ja Baltian hyvin voimakkaalla vaelluksella.

Euroopassa laji on levittäytynyt kovaa vauhtia kohti pohjoista ja on esimerkiksi Britannian eteläosissa syksyisin tavallisin ukonkorentolaji.

## Lähteet
*Dijkstra, K-D: Field Guide to the Dragonflies of Britain and Europe, 2006
*Powell, D: A Guide to the Dragonflies of Great Britain, 1999
*Askew, R.R: The Dragonflies of Europe, 2004
*Karjalainen, S: Suomen Sudenkorennot, 2002
*Hämäläinen, M: Sahlbergia 8:49-54

### Viitteet
Dark Fortress

**Dark Fortress** on Landshutissa  vuonna 1994 perustettu saksalainen black metal -yhtye. 

Dark Fortressin perusti kitaristi Asvargr. Vuonna 1996 julkaistiin demo *Rebirth of the Dark Age* ja vuonna 1997 Barad Dûrin kanssa jaettu albumi *Towards Immortalitiy*. Ensimmäinen täysimittainen levyjulkaisu oli *Tales from Eternal Dusk*, joka julkaistiin Red Stream -yhtiön kautta 2001.

Yhtyeen laulaja Azatoth jätti bändin toukokuussa 2007 henkilökohtaisista syistä. Uusi laulaja löytyi kolmen kuukauden kuluttua. Morean on freelance-säveltäjä ja progressiivisen death/thrash -bändi Noneuclidin kitaristi.

## Jäsenet

* Morean - laulu
* Asvargr - kitara
* V Santura - kitara
* Draug - basso
* Paymon - koskettimet
* Seraph - rummut

## Diskografia

### Studioalbumit

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Splitit

* 

### Demot

* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut
Approksimaatio

**Approksimaatio** on epätäsmällinen esitys jostain asiasta siten, että se on suurin piirtein oikein. Approksimaatiota käytetään usein helpottamaan esimerkiksi päässälaskutoimitusta pyöristämällä numerot helpommin laskettaviksi, mutta approksimoida voidaan myös esimerkiksi matemaattisia funktioita ja muotoja.

Approksimaatioita saatetaan käyttää, kun tarjolla ei ole kaikkea tarvittavaa tietoa aiheesta. Joskus taas tietoa saattaa olla, mutta sen käyttäminen monimutkaistaa laskuja huomattavasti. Esimerkiksi fysiikassa Maan gravitaatiovuorovaikutusten laskeminen on hankalaa analyyttisesti, jos Maan muodoksi otetaan sen todellinen muoto (geoidi), kun taas approksimoimalla Maa palloksi päästään paljon helpommalla. Lopputulos ei yleensä kärsi approksimaatiosta, jos approksimaatio on tarpeeksi pieni ja sen rajoitukset tiedostetaan. Sen sijaan uuden, ensimmäistä kertaa käytetyn approksimaation puutteet on monesti hyvä testata esimerkiksi simulaatiolla, jotta sen vaikutukset ratkaisuun ja ratkaisun tarkkuuteen käyvät ilmi.

Matemaattinen approksimaatio tehdään käytännössä yleensä kehittämällä jokin monimutkaisempi lauseke esimerkiksi Taylorin sarjaksi ja jättämällä useamman kertaluvun termit pois. 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Viherukonkorento

**Viherukonkorento** (*Aeshna viridis*) on Suomessa hyvin harvinainen ja paikoittainen, rauhoitettu sudenkorento.

## Koko ja ulkonäkö
Viherukonkorennon ruumiin pituus on noin 65–75&nbsp;mm. Koiras on kirkkaanvärinen ja eksoottinen ukonkorento. Silmät ovat kirkkaan siniset, keskiruumiin sivut kokonaan vihreät ja olkajuovat ovat leveät, kirkkaanvihreät. Musta takaruumis on suurten sinisten täplien kirjoma. Siivet ovat ruskeasävyiset.

Naaras on himmeämpi; silmät ovat kullankeltaiset, paksu takaruumis on vihreä. Keskiruumis on muuten vihreä, mutta siipien edessä on ruskeaa. Keskiruumiissa on vihreät, leveät olkajuovat. Laji muistuttaa suomalaisista korentolajeista eniten kirjoukonkorentoa, mutta tämän silmät eivät ole kirkkaansiniset ja keskiruumiin sivuilla on aina selviä mustia pystyraitoja.

## Levinneisyys
Levinnyt laajalle Keski- ja Itä-Eurooppaan ja siitä Aasiaan. Esiintyy paikoittaisena, johtuen tiukoista elinpaikkavaatimuksista. Suomesta tunnetaan vain alun toistakymmentä esiintymää, suurin osa Hämeessä. Tunnetuin esiintymä lienee Parikkalan Siikalahdella.

## Elinympäristö ja elintavat

Viherukonkorento elää vain vesistöissä, joissa kasvaa sahalehteä (*Stratiotes aloides*). Tämä kasvi viihtyy vain rehevillä, suhteellisen kirkasvetisillä järvillä joilla on kalkkipitoinen vesi. Tämän takia lajit ovat hyvin paikoittaisia. Viherukonkorentonaaras munii sahalehtituppaisiin, ja toukka elää sahalehtikasvustoissa. Sahalehti suojaa toukkia piikikkäänä kasvina kaloilta ja muilta korentojen toukilta. Lajin koko populaatio lentää tavallisesti iltahämärissä hankkimassa ravintoa.

## Lähteet
Ville Väisänen

**Ville Tapio Väisänen** (s. 19. huhtikuuta 1977 Oulu) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Väisänen aloitti uransa hyökkääjänä, mutta siirtyi keskuspuolustukseen myöhemmällä iällä.

Väisänen on edustanut ulkomailla ammattilaisena viimeksi Englannin kakkosliigassa pelaavaa Darlingtonia. Hän siirtyi Darlingtoniin heinäkuussa 2006 FF Jarosta, mutta 4.joulukuuta 2006 Darlington vapautti Väisäsen etsimään itselleen uutta seuraa. Tammikuussa 2007 Väisänen allekirjoitti 1+2-vuotisen sopimuksen Kakkosessa pelaavan Oulun Palloseuran kanssa. Väisänen pelasi Oulun Palloseurassa vain yhden kauden ja esiintyi kaudella 2008 Kakkosessa pelaavan oululaisen FC OPA:n riveissä. Väisänen siirtyi takaisin englantiin viimeistelemään opintojaan ja pelasi samalla Spennymoor Townissa Englannin seitsemänneksi ylimmällä sarjatasolla. Kaudella 2009 Väisänen edusti jälleen Kakkosen C-lohkossa pelaavaa FC OPAa.

Suomen pääsarjatasolla hän on edustanut myös FC Jazzia, FC Lahtea, TPV:tä ja FC Hakaa. Hänellä on takanaan 107 Veikkausliiga-ottelua, joissa hän on tehnyt 13 maalia. Suomen ja Englannin lisäksi hän on pelannut myös Norjassa, Ruotsissa, Hollannissa ja Kreikassa.

Väisänen otti kaudelle 2010 vastaan FC Oulun Pallon pelaaja-valmentajan pestin. Saman vuoden marraskuussa hän siirtyi Naisten Ykkösessä pelanneen ONS:n valmentajksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Luettelo FC OPA:ssa pelanneista jalkapalloilijoista
Ukonkorennot

**Ukonkorennot** (Aeshnidae) ovat aitosudenkorentojen heimo. Ne ovat kookkaita partioivia petohyönteisiä ja suurimpia sudenkorentoja. Suomen ja Euroopan kookkaimmat sudenkorennot kuuluvat juuri ukonkorentoihin. Ukonkorennot ovat karvaukonkorentoa lukuun ottamatta niin sanottuja syyslajeja.
Ukonkorennot ovat melko alkeellisia erilaissiipisiksi.

## Suomessa tavatut ukonkorentolajit
*Etelänukonkorento (*Aeshna mixta*)
*Hohtoukonkorento (*Aeshna affinis*)
*Isoukonkorento (*Aeshna crenata*)
*Karvaukonkorento (*Brachytron pratense*)
*Keisarikorento (*Anax imperator*)
*Kirjoukonkorento (*Aeshna cyanea*)
*Pohjanukonkorento (*Aeshna caerulea*)
*Rannikkoukonkorento (*Aeshna serrata*)
*Ruskoukonkorento (*Aeshna grandis*)
*Siniukonkorento (*Aeshna juncea*)
* Sormusukonkorento (*Anax parthenope*)
*Suoukonkorento (*Aeshna subarctica*)
*Viherukonkorento (*Aeshna viridis*), rauhoitettu Suomessa

## Lähteet
Rotokasin kieli

**Rotokas** on pohjoisbougainvillelainen kieli, jota puhuu noin 4 320 (1981) ihmistä pääasiassa Bougainvillen maakunnassa Papua-Uudessa-Guineassa. Kielen katsotaan olevan uhattu.

Rotokasia kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Uusi testamentti on käännetty rotokasiksi vuonna 2014.

## Murteet
Rotokas jakautuu ainakin kolmeen murteeseen: pipipaia, aita ja atsilima.

Ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa systemaattinen tutkimus kielen murre-eroista tehtiin 1960-luvulla, minkä jälkeen kielellinen tilanne alueella on muuttunut jonkin verran muun muassa väestönkasvun ja muuttoliikkeiden myötä.

Rotokasia on pidetty maailman niukkafoneemisimpana kielenä, koska siinä on murteesta riippuen vain 11 foneemia. Rotokasin kirjaimisto koostuu viidestä vokaalista ja seitsemästä konsonantista.

## Fonologia
### Konsonantit

Lähde:

### Vokaalit

Lähde:

## Kielioppi ja sanasto
Lukusanat 1–10 rotokasiksi:

Kielen sanajärjestys on subjekti–objekti–verbi. Pronomineissa tehdään ero inklusiivin ja eksklusiivin välillä, minkä lisäksi kaksikolle on omat pronomininsa.

## Lähteet

* 

### Viitteet
NPD

**NPD** voi tarkoittaa seuraavia asioita:
*NPD Group, yhdysvaltalainen markkinatutkimusyhtiö
*Saksan kansallisdemokraattinen puolue, puolue Saksassa
*narsistinen persoonallisuushäiriö, DSM:n mukainen englannin kielen lyhenne.
Portugalilainen kitara

**Portugalilainen kitara** eli **portugalinkitara** (port. *guitarra portuguesa*) on sisterin sukuinen näppäilysoitin, joka kehitettiin 1700-luvulla englanninkitaran pohjalta. Englanninkitara katosi käytöstä melkein kokonaan Euroopasta 1800-luvun alussa. Mahdollisesti Portugalin Keski-Eurooppaan nähden syrjäisen sijainnin vuoksi portugalilainen kitara pysyi käytössä. Nykyään portugalilaista kitaraa käytetään muun muassa fadossa.

## Aiheesta muualla

*Portugalilainen kitara @ Verdes Anos (englanti)
Inca Kola

**Inca Kola** on perulainen virvoitusjuoma. Se on suosittu osassa Etelä-Amerikkaa. Vaikka se ei ole saavuttanut suurta suosiota muualla, sitä on saatavissa etnisistä erikoisliikkeistä ympäri maailmaa. Juoma on hyvin makeaa, ja sen makeus muistuttaa joitain purukumista. Juoman pääasiallinen makuaine on sitruunaverbena. Inca Kola on kellertävän kullanväristä, ja sitä myydään erikokoisissa lasi- ja muovipulloissa. Vuodesta 2005 lähtien Inca Kolaa on myyty myös Yhdysvalloissa. Inca Kola on Perun myydyin virvoitusjuoma.
Luettelo metallimusiikin termeistä

*Luettelo metallimusiikin termeistä* sisältää erilaisia metallimusiikkiin liittyviä termejä ja käsitteitä.
 
__NOTOC__

## Bay Area thrash metal
Bay Area thrash metal on yleisnimitys thrash metalille, joka on lähtöisin San Francisco Bayn eli Bay Areaksi kutsutulta alueelta. Se on muodostunut käsitteeksi jo 1980-luvulla. Bay Area thrash -yhtyeitä ovat esimerkiksi Exodus, Megadeth, Metallica ja Testament.

## Cock rock
Myöhäisellä 1960-luvulla syntynyt rock-musiikin genre, joka korostaa miehistä seksuaalisuutta. Ei tule sekoittaa termiin "kikkelihevi", jolla viitataan vasta 1980-luvulla syntyneeseen power metaliin. 

## Extreme metal
Extreme metal  on yleisnimitys metallimusiikin raskaimmille tyylisuunnille. Se ei siis ole varsinaisesti oma tyylilajinsa, vaan niputtaa yhteen monta metallin alagenreä yhteen. Merkittäviä extreme metal -tyylilajeja ovat thrash metal, death metal, black metal ja doom metal.

## Hevari
Hevarit ovat metallimusiikin kuuntelijoita. Yleensä hevareihin liitetään tummiin pukeutuminen, pitkät hiukset sekä nahkavaatteiden käyttö. Tyypillisin stereotypia hevarista löytyy ehkäpä Kummelin Speedy ja Saku -sketsistä.

## New Wave of British Heavy Metal
New Wave of British Heavy Metal (lyh. NWOBHM) on 1970-luvulla Isossa-Britanniassa punkin aikakaudella syntynyt heavy metal -musiikin tyylilaji, jonka keulakuvia olivat Iron Maiden, Judas Priest, Praying Mantis ja Samson. Nykyään tunnetuin tyylin edustaja lienee Iron Maiden. 

## Power metal
Power metal on nopeaa ja melodista metallimusiikkia, jossa yleisiä elementtejä ovat muun muassa tuplabasarin käyttö ja laulajan korkea lauluääni. Useat tyylilajin eturivin yhtyeistä ovat eurooppalaisia. Power metal on suosittua myös Japanissa ja Etelä-Amerikassa.

## Tilutus
Tilutus viittaa sähkökitaran hyvin nopeaan soittamiseen.

## Underground metal
Underground metal ei ole oma tyylilajinsa, vaan termiä käytetään kuvaamaan metallimusiikkia, joka ei ole ns. "noussut pinnalle" eli tullut suuren yleisön tietoisuuteen. Lähes jokainen uraansa aloitteleva yhtye on tietyssä mielessä "underground", mutta yleisesti termiä underground metal käytetään kuvaamaan vain erityisen perehtyneiden musiikinkuuntelijoiden suosikkiyhtyeitä, jotka eivät ole nousseet valtavirran suosioon.

## Lähteet
*
*
*
*