open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ukrainan maakaasukysymys

**Ukrainan maakaasukysymys** on kiistanaihe Ukrainan valtion ja Venäjän valtio-omisteisen kaasu-yhtiön Gazpromin välillä. Se on puhjennut konflikteiksi vuodenvaihteessa 2005–2006, lokakuusta 2007 maaliskuuhun 2008  ja uudelleen vuodenvaihteessa 2008–2009.

Koska iso osa Keski- ja Kaakkois-Euroopan käyttämästä kaasusta tulee Ukrainan kautta Venäjältä,  kriisi on laajentunut koskemaan myös muita valtioita sekä 2006 että 2009.

Ukraina on energiahuollossaan riippuvainen Venäjän toimittamasta maakaasusta. Maiden välillä on ollut kasvavaa erimielisyyttä kaasun hinnasta. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Ukraina joutui maksamaan öljystä maailmanmarkkinahintaa, mutta Venäjä myi sille  maakaasua  huomattavasti  halvemmalla kuin Länsi-Eurooppaan. Osa alennuksesta oli palkkiota Ukrainalle maakaasuputkesta, joka kulkee Ukrainan halki EU-maihin, mutta myös poliittiset syyt vaikuttivat asiaan. 

Vuonna 2005 Gazprom ilmoitti kaasun hinnan nousevan 50 dollarista 230 dollariin tuhannelta kuutiometriltä. Ukraina kieltäytyi maksamasta, Venäjä katkaisi kaasun tulon 1. tammikuuta 2006. Kiista ratkaistiin perustamalla Gazpromin ja ukrainalaisten liikemiesten omistama Sveitsiin rekisteröity Rosukrenergo-yhtiö, joka välitti Ukrainaan turkmenistanilaista ja venäläistä kaasua Venäjän putkistojen kautta keskihintaan 95 dollaria.

Vuoden 2008 aikana Ukraina maksoi kaasustaan keskimäärin 179,50 US$ tuhannelta kuutiometriltä, alle puolet sen kuin Länsi-Euroopan maat. Uusista hinnoista käytiin neuvotteluja loppuvuonna 2008, jolloin Venäjä tarjosi kaasua hintaan 250 US$/1000 m³.

Vuoden 2009 alussa Venäjä lopetti kaasun toimitukset Ukrainaan. Syyksi se sanoi maksamattomat velat. 6. tammikuuta 2009 kaasun tulo lakkasi monissa Kaakkois-Euroopan maissa, jotka saavat kaasunsa Ukrainan kautta.

7. tammikuuta Venäjän sulki kokonaan kaasuhanat Ukrainaan ja syytti sitä kaasun varastamisesta.

10. päivä Venäjän, Ukraina ja EU sopivat EU:n tarkkailijoiden lähettämisestä Ukrainaan valvomaan kaasun virtausta. Ukraina oli kuitenkin lisännyt sopimukseen lisäyksen, jota Venäjä ei voinut hyväksyä ja se joutui allekirjoittamaan sopimuksen uudelleen.
Tiistaina 13. tammikuuta Venäjä ilmoitti avanneensa kaasuhanat, mutta kaasua ei silti virrannut EU:hun asti. Ukraina vetosi siihen että "kaasulle on valittu teknisesti monimutkainen reitti", joka tekisi omat toimitukset mahdottomiksi, ja epäedullisiin kauttakulun ehtoihin.
Asian ratkomiseksi ehdotettiin huippukokousta Venäjän, Ukrainan ja EU:n välille. Venäjän ja Ukrainan pääministerit pääsivät sopimukseen kaasukriisistä 18. tammikuuta käydyissä neuvotteluissa Moskovassa. Gazpromin ja Naftogazin laatiman sopimuksen mukaan Ukraina saa maakaasua 20 % halvemmalla kuin EU ja Venäjä saa kuljettaa maakaasua Ukrainan läpi viime vuoden hinnalla. Kaasutoimitukset on määrä aloittaa välittömästi, kun sopimus on allekirjoitettu.
Kremlin mukaan Ukrainan kaasun hinnaksi tulisi noin 380 US$/1000 m³.

## Lähteet
Karaiimin kieli

**Karaiimin kieli** (Krimin murteella *къарай тили*, Trakain murteella *karaj til*) on karaiimien puhuma uhanalainen turkkilainen kieli. Vuonna 1989 karaiimeja oli Neuvostoliitossa 2&nbsp;600 henkeä, joista vain 21&nbsp;% osasi karaiimin kieltä. Nykyään puhujia on enää yhteensä 56, joista 50 asuu Liettuassa ja loput kuusi Ukrainassa.

Karaiimi kuuluu turkkilaisten kielten luoteiseen eli kiptšakkilaiseen ryhmään. Sen lähimmät sukukielet ovat krimintataari, karatšai-balkaari ja kumykki. Historiallisesti sitä pidetään kumaanien ja kasaarien kielten jatkajana.

Kieli jakautuu Krimin, Trakain (Liettua) ja Galitšin (Länsi-Ukraina) murteisiin. Krimin murre on hyvin lähellä krimintataaria, mutta siinä on paljon muinaisheprealaisia lainasanoja. Liettuaan ja Länsi-Ukrainaan karaiimeja muutti Krimiltä 1300-luvun lopulla. Siellä ympäröivän väestön kielet (venäjä, ukraina, puola ja liettua) ovat vaikuttaneet voimakkaasti karaiimin rakenteeseen.

Karaiimeilla on vanha kirjallinen perinne. Arvellaan, että ensimmäinen Vanhan testamentin käännös tehtiin Krimillä 1200–1300-luvulla. 1930-luvulle saakka karaiimit käyttivät etupäässä heprealaista kirjaimistoa. Kirjallisten muistomerkkien joukossa on käsin kirjoitettuja ja painettuja raamatunkäännöksiä, kronikoita ja kansanperinnetekstejä. Uskonnon kielenä käytettiin myös hepreaa. Nykyisin käytössä ovat sekä kyrillinen että latinalainen kirjaimisto.

1990-luvulla Krimillä ja Liettuassa julkaistiin muutamia kielen oppikirjoja, ja sitä opetetaan lapsille kerhoissa.

## Fonologia

### Konsonantit

Lähde:

### Vokaalit

Lähde:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ethnologue: Karaim 
*Karaimi Grammatical Features
Lilli Autti

**Lilli Autti** (s. 1958 Helsinki) on valtiotieteen maisteri Helsingin yliopistosta ja sosiaalihuollon erityisasiantuntija Valvirassa sekä Kirkon diakoniarahaston hallituksen jäsen. 

Autti on toiminut jäsenenä Helsingin kaupunginvaltuustossa, Helsingin terveyslautakunnassa ja Uudenmaan maakuntavaltuustossa vuosina 2009–2012 sekä Helsingin sosiaaliasiamiehenä 2001–2012, Sosiaaliasiamiehet ry:n puheenjohtajana 2001–2008., ammattijärjestö Talentian liittovaltuustoedustajana 2004–2012 sekä ammattieettisen lautakunnan jäsenenä 2004–2009, Talentia Helsinki ry:n hallituksen jäsenenä ja edustajana Akavan Uudenmaan aluetoimikunnassa. Vapaaehtoisena riita- ja rikosasioiden sovittelijana Autti on toiminut vuosina 1997–2008 sekä Helsingin Sovittelijat ry:n puheenjohtajana vuosina 2001–2003.

Autti on kiinnittänyt valtakunnallisessa mediassa huomiota toimeentulotuen jakamista koskeviin kuntien laittomiin toimintaohjeisiin ja toimeentulotukivarojen tahalliseen alibudjetointiin. Hän on luonut perusturvarikos-käsitteen sosiaalipoliittiseen keskusteluun.

## Katso myös
* Perusturvarikos

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lilli Autti
* Helsingin sosiaaliasiamies
* Helsingin Sanomat 
* Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto Valvira
* TERVE-SOS 2012 - Kunta ihmisoikeuksien ja yhdenvertaisuuden turvaajana - Kunnan erilaisten asiakkaiden oikeudet ja mahdollisuudet. VTM Lilli Autti
Leo Puustinen

**Leo Armas Puustinen** (s. 1951 Nilsiä) on suomalainen upseeri ja eversti evp., joka toimi mm. Kuopion sotilasläänin komentajana 1. elokuuta 2002 &ndash; 31. joulukuuta 2006.

Hän on käynyt Kadettikoulun valmistuen vuonna 1974 huoltolinjalta.

Puustinen toimi vuodesta 2009 Kuopion kaupunginvaltuutettuna ja kaupungin sosiaali- ja terveyslautakunnan puheenjohtajana. Hän erosi kaupunginvaltuutetun tehtävästä syksyllä 2010 muutettuaan toiselle paikkakunnalle. Hän kuului Kokoomuksen valtuustoryhmään.

Puustinen on toiminut myös Sotainvalidien Veljesliiton Pohjois-Savon piirin puheenjohtajana sekä jäsenenä Kuopion Osuuspankin hallintoneuvostossa (2004&ndash;2009) ja Suomi-yhtiön (Keskinäinen Henkivakuutusyhtiö Suomi) edustajistossa 2009–2012.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
**Maanpuolustuskorkeakoulun perinneyhdistys ry: Sotakorkeakoulu suomalaisen sotataidon kehittäjänä*, (Puustinen yksi 13 kirjoittajasta), Kustannus Oy Siltala, Helsinki 2009, .

## Aiheesta muualla
*Leo Puustinen: Puolustusvoimien uudistaminen - mennäänkö oikeaan suuntaan? (40min äänitallenne, 2005)
When the Night Is Cold

**When the Night Is Cold** on Army of Lovers -yhtyeen ensimmäinen kaupallinen singlejulkaisu. Sen julkaisi Sonet Grammofon -levy-yhtiö vuoden 1987 lopussa. Kappale sai radiosoittoa, mutta ei noussut listoille kotimaassaan Ruotsissa. Vuoden 1988 keväällä Army of Lovers julkaisi kappaleen myös Englannissa, mutta ilman menestystä. Kappale sisältyy "Master Series" -kokoelmaan, joka julkaistiin Euroopassa vuonna 1997, yhtyeen hajoamisen jälkeen. Kappale oli aiemmin ollut saatavilla CD-muodossa vain Pohjois-Amerikassa ilmestyneellä ensialbumilla *Army of Lovers*, joka Euroopassa julkaistiin nimellä *[[Disco Extravaganza]]*.

## Kappaleet
;A-puoli
#When the Night Is Cold

;B-puoli
#Shoot That Laserbeam

## Aiheesta muualla
* Discogs
Siperianpaju

**Siperianpaju** (*Salix schwerinii*) on koillisaasialainen pajulaji, jota on viime aikoina tuotu Suomeenkin pensas- ja pajuntyöstötarkoituksiin. Se menestyy hyvin mantereisessa ilmastossa, onhan se kotoisin jopa Kolymalta ja Pohjois-Kiinasta. Vain nuoret vesat ovat arkoja syyshallalle.

Pajun suikea lehti muistuttaa Suomessa tuiki tavallisen kiiltopajun lehteä.

Siperianpaju kasvaa nopeasti. Se saattaa saavuttaa vuodessa jopa neljän metrin korkeuden, ja versot ovat suoria ja jäykkiä sekä ruskeita ja vahapintaisia. Tämän ominaisuuden vuoksi laji on erityisen hyvä eläväksi pensasaidaksi. Siitä voi leikkaamattomana hyvissä oloissa kasvaa viisitoistametrinen puu. Sitä voi käyttää punonnassa myös loimena. Taipuisa se ei ole, joten korintekoon tai koristepunontaan siitä ei juuri ole. Taloudellisesti se voi kuitenkin monipuolistaa Suomen sinänsä runsasta pajukantaa.

Energiapajuna siperianpajusta ei Euroopassa liene nopeakasvuisuudestaan huolimatta runsaasti kokemuksia, ei myöskään lääkkeellisestä käytöstä.  Muiden sukunsa lajien tavoin siperianpajunkin kuori sisältää salisiinia. Sitä on käytetty risteymissä, joita on kokeiltu biomassan tuotantoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuvitettu teksti eräältä kotimaiselta pajutilalta.
Metsäkangas

**Metsäkangas** on kaupunginosa läntisessä Lahdessa.

Metsäkangasta alettiin rakentaa Pirttiharjun ja Kärpäsen väliseen metsään 1970-luvun alusta. Aikaisemmin se oli kangasmaastoa, jossa oli Okeroisten talojen metsäpalstoja, joita kutsuttiin Kankaan metsäpalstoiksi, tästä juontuu myös alueen vanha nimi Kankaanmetsä. Alueen ydinosa eli 1970-luvun elementtitaloista muodostuva tiivis kokonaisuus oli valmis 1970-luvun loppuun mennessä. Asuntoalueen nimeksi vahvistettiin Metsäkangas v. 1972. Myöhemmin alueen reunamille rakennettiin myös rivitaloja ja omakotitaloja. Alueen luonto on kuivaa kangasmetsää.

Alueen asukkaat mieltävät Metsäkankaan alueeksi sekä Petsamonkadun, Rakuunankadun ja Hakkapeliitankadun varrella että samaisten katujen muodostaman alueen sisäpuolella olevat talot ja taloyhtiöt.

Metsäkankaan ns. vanhan ostoskeskuksen vieressä sijaitsee Salpausselän kirkko. Salpausselän seurakuntaan kuuluvat Metsäkankaan kaupunginosan asukkaiden lisäksi mm. Jalkarannan, Riihelän, Kasakkamäen ja Pirttiharjun asukkaat.

Metsäkankaalla toimi peruskoulun ala-aste vuosina 1980-2014, jonka jälkeen rakennus remontoitiin. Remontin myötä taloon valmistuivat yläkertaan tilat Metsäkankaan päiväkodille, luokkatilat Kärpäsen koulun Mettis-toimipisteen 1- ja 2-luokkalaisille (yksi ryhmä kumpaakin luokka-astetta), sekä alakerran nuorisotilat. Syksyllä 2019 loputkin koululuokat siirrettiin Kärpäsen kouluun, ja vapaaksi jäänyt tila remontoitiin päiväkodin käyttöön.

Bussilla Metsäkankaalle pääsee linjalla 5, jonka päätepysäkki sijaitsee Rakuunankadun ja Kannuskadun risteyksessä. Metsäkankaalta linja jatkaa matkakeskuksen ja kauppatorin kautta Hörölään, Kyrölänkadulle.
Lahden valokuvataide

**Lahden valokuvataide ry** on vuonna 1982 perustettu yhdistys, joka kokoaa yhteen lahtelaiset valokuvataiteen tekijät ja ystävät. Se pyrkii edistämään valokuvataiteen paikallista näkyvyyttä muun muassa järjestämällä tapahtumia sekä tuomalla Lahteen valokuvanäyttelyitä eri puolilta Suomea. Lahden valokuvataide ry on lahtelaisen Kauno ry:n jäsenyhdistys.

Yhdistys tuo noin neljä kertaa vuodessa Lahteen näyttelyitä Suomen valokuvataiteen ajankohtaisilta nimiltä. Lisäksi yhdistys järjestää Lahdessa valokuvailtoja, joiden vierailijoina toimivat eri alojen valokuvaajat tai valokuvataiteilijat.

Lahden valokuvataide ry järjesti Lahdessa Valokuvan kevät -seminaaria 2000-luvun alussa. Tapahtuma oli jatkumo Lahden valokuvataide ry:n järjestämille AV-biennaleille 1984–1997, jotka olivat valokuvapohjaisten teosten merkittävä valtakunnallinen katselmus. Yhdistyksen tunnetuimpia jäseniä noilta ajoilta ovat muun muassa Arno Rafael Minkkinen ja Veli Granö. Valokuvan kevät muodostui kaksipäiväisestä seminaarista sekä muutamasta näyttelystä kulloisenkin teeman mukaan. Luennoitsijoina toimivat muun muassa Susanna Majuri, Jorma Puranen, Anssi Kasitonni ja Veli Granö.

Marraskuussa 2021 yhdistys järjesti Climate Utopias -kuvataidefestivaalin osana Lahti – Euroopan ympäristöpääkaupunki 2021 -teemavuotta. Vuonna 2023 festivaali sai jatkoa nimellä Utopias Lahti. Tuolloin festivaali käsitti kuusi näyttelyä ja laajan oheisohjelman. Vuonna 2023 festivaalilla oli mukana taiteilijoita Suomen lisäksi Alankomaista, Etiopiasta, Belgiasta, Puolasta, Ranskasta, Ukrainasta, Unkarista ja USA:sta.

## Lähteet
* Lahden valokuvataide ry:n kotisivu

### Viitteet
Sorvitaltta

**Sorvitaltat** ovat puunsorvauksessa käytettäviä talttoja. Sorvitalttoja valmistetaan erilaisiin sorvausvaiheisiin ja töihin sopivina eri mitoilla. Rouhintataltalla poistetaan suurella voimalla paljon materiaalia, minkä vuoksi sen rakenne on jämäkkä ja koko suurehko. Myös teroituskulma on melko suuri teränsuun kestävyyden varmistamiseksi. Sitä käytetään sorvaustyön alussa. Sillä pyöristetään puuta. Kourutaltat ovat sorvauksen yleistalttoja. Niiden terät ovat kaarevia ja ne sopivat kaarevien muotojen sorvaukseen. Tasatalttojen terät puolestaan ovat tasaisia ja ne sopivat nelikulmaisten muotojen sorvaukseen. Erotustaltoilla voidaan katkaista sorvattava kappale. Sillä voidaan myös tehdä merkkausuria. Kulhotaltoissa on erittäin syvä kouru. Ne sopivat kookkaiden esineiden ontelosorvaukseen. Ontelosorvaustaltoissa on ohut ja mutkalle taivutettu varsi sisäpuolisten muotojen sorvausta varten. Niitä käytetään maljojen ja muiden saman tapaisten esineiden sorvaamiseen.

## Rengastaltta
Rengastaltta on ontelosorvaukseen käytettävä sorvaustaltta. Nimi tulee terästä, joka on renkaan muotoinen. Taltalla voi sorvata muun muassa pikareita ja kuppeja. Rengastalttoja on sellaisia, joissa on vaihtoterä ja sellaisia, joissa on kiinteä terä.

## Lähteet
Falaisen motti

**Falaisen motti** (, ) oli taistelutoimi, jossa länsiliittoutuneiden joukot yrittivät saartaa ja tuhota Saksan 7. armeijan ja 5. panssariarmeijan Caenin eteläpuolella Pohjois-Ranskassa. Falaisen motti oli osa suurempaa Normandian taistelua toisessa maailmansodassa.

## Taustaa
Saksalaiset käynnistivät Hitlerin määräyksestä 7. elokuuta 1944 operaatio Lüttichin, joka oli vastahyökkäys tarkoituksenaan katkaista yhdysvaltalaisten linjat ja eristää kenraali George S. Pattonin armeija muista liittoutuneiden joukoista. 
Hyökkäykseen osallistuivat 1. ja 2. SS-panssaridivisioona, 2. ja 116. panssaridivisioona sekä jalkaväkeä kenraalieversti Paul Hausserin komennossa.

Yritys kaatui kovaan vastarintaan, ja liittoutuneiden johtajat Bernard Montgomery ja Omar Bradley näkivät mahdollisuuden saartaa suuria vihollisjoukkoja.

## Motin muodostaminen
Vastarinnasta huolimatta liittoutuneiden saartoliike eteni varmasti. Motissa oli viisi SS-panssaridivisioonaa, kuusi maavoimien panssaridivisioonaa ja kahdeksan jalkaväkidivisioonaa.

Niiden ympärillä oli Kanadan 1. armeija (Crerar), brittien 2. armeija (Dempsey), 
Yhdysvaltain 1. (Hodges) ja 3. armeija (Patton) Noin 150&nbsp;000 saksalaista näytti jäävän renkaan sisälle, ja Adolf Hitlerin täytyi määrätä vetäytyminen 16. elokuuta. Saksalainen jalkaväki pakeni paniikissa kohti Argentanin ja Falaisen välissä olevaa aukkoa, joka kapeni jatkuvasti. Lisäksi tykistö ja ilmavoimat tulittivat ja pommittivat sitä. Saksalaiset kutsuivat väylää nimellä *Todesgang* (”kuoleman käytävä”).

17. elokuuta motin suu oli kaventunut 10 kilometriin, ja panssaridivisioonat pitivät sitä vielä auki.

Supermarine Spitfire -lentäjä Johnnie Johnson kuvailee hävitystä kuljettuaan alueella ja myös kuvailee miten ruumiiden haju nousi hävittäjien ohjaamoihin saakka. Paddy French -niminen lentäjä kuvaili:

## Motin sulkeutuminen

Väylä sulkeutui lopulta kokonaan aamulla 21. elokuuta. Siitä oli ehtinyt päästä läpi lähes 100&nbsp;000 saksalaista. Liittoutuneet saavuttivat kuitenkin merkittävän voiton, sillä noin 50&nbsp;000 saksalaista jäi sotavangiksi. Lisäksi heitä kaatui noin 6&nbsp;000–10&nbsp;000, joista suuri osa Chamboisin tiellä Argentanin ja Falaisen välillä yrittäessään pakoa motista. Liittoutuneiden joukkojen ylipäällikkö Dwight D. Eisenhower julistikin pakoreitin alueen yhdeksi sodan pahimmista verilöylyistä.

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Garry Moore

**Garry Moore** (oik. **Thomas Garrison Morfit**, 31. tammikuuta 1915 Baltimore, Maryland – 28. marraskuuta 1993 Hilton Head Island, Etelä-Carolina) oli yhdysvaltalainen koomikko, tietokilpailuisäntä ja viihdyttäjä.

Moore aloitti uransa radiossa alun perin oikealla nimellään, mutta koska Morfit oli hankala lausua, hän otti käyttöön yleisökilpailun perusteella valitun taiteilijanimen vuoden 1940 alussa. Vuosina 1943–1948 hänellä oli Jimmy Duranten kanssa yhteinen show, jota hän jatkoi yksin vuoteen 1950 saakka. Vuosina 1948–1950 Moore myös juonsi *[[Take It or Leave It]]* -tietokilpailuohjelmaa.

Televisioon *Garry Moore Show* siirtyi 1951 ja sitä esitettiin vuoteen 1967 asti. Moore juonsi myös tietokilpailuja *I’ve Got a Secret* vuosina 1953–1964 ja *To Tell the Truth* vuosina 1969–1977.

Garry Moorella on kaksi tähteä Hollywood Walk of Famella.

## Lähteet
*museum.tv: Garry Moore  

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Etelä-Suomen sotilaslääni

**Etelä-Suomen sotilaslääni** (lyh. *ESSl*) oli yksi Suomen puolustusvoimien maavoimien johtamasta sotilasläänistä, jonka esikunta (ESSlE) sijaitsi Helsingissä Lauttasaaressa ja jonka yleisöpalvelualueet jakautuivat kolmeen aluetoimistoon. Etelä-Suomen sotilaslääni lakkautettiin osana puolustusvoimauudistusta 31. joulukuuta 2014. Sen asevelvollisuusasiat siirtyivät Kaartin Jääkärirykmentille.

## Organisaatio
Sotilasläänin viimeisenä esikuntapäällikkönä aloitti 1. syyskuuta 2014 everstiluutnantti Pekka Penttilä. Tehtävää hoiti 1. tammikuuta 2014  alkaen eversti Arto-Pekka Nurminen (s. 1961) siihen asti, kun hänet nimitettiin Porin prikaatin komentajaksi. Häntä olivat edeltäneet tehtävässä mm.:
- kommodori Mikko Santavuori 2012 - 2013
- eversti Keijo Suominen (s. 1958) 2011 - 2012
- eversti Hannu Liimatta 2009 - 2010
- eversti Esko Vainio vuonna 2008

### Aluetoimistot
* Helsingin aluetoimisto, Helsinki
: käsittää pääkaupunkiseudun

* Itä-Uudenmaan aluetoimisto, Järvenpää
: - käsittää Itä-Uudenmaan lisäksi Uudeltamaalta Hyvinkään, Järvenpään, Keravan, Mäntsälän, Nurmijärven, Pornaisten ja Tuusulan

* Uudenmaan aluetoimisto, Dragsvik Raaseporissa
: - käsittää Helsingin ja Itä-Uudenmaan aluetoimistoihin kuulumattomat Uudenmaan kunnat

### Joukko-osastot
* Kaartin Jääkärirykmentti
* Uudenmaan Prikaati

## Komentajat
* prikaatikenraali (2012) Pertti Laatikainen (s. 1957) 1.3.2012 - 31.12.2014
* kenraalimajuri (2011) Markku Nikkilä (s. 1956) 1.2.2011 − 29.2.2012
* kenraalimajuri (2010) Juha-Pekka Liikola (s. 1954) 1.6.2008 − 31.1.2011
* kenraalimajuri Jaakko Oksanen (s. 1948) 1.1. − 31.5.2008

## Historia
Etelä-Suomen Sotilaslääni aloitti toimintansa 1966 puolustusvoimien organisaatiomuutoksessa, kun luovuttiin kolmesta divisioonasta ja toimi seuraavaan puolustusvoimien organisaatiomuutokseen vuoteen 1993 asti, kun luotiin kolme maanpuolustusaluetta. Komentajina toimivat kenraaliluutnantti Paavo Ilmola 1966-69, kenraaliluutnantti Kai Halmevaara 1969-76, kenraaliluutnantti Jukka Pajula 1976-80, kenraaliluutnantti Jaakko Valtanen 1980-82, kenraaliluutnantti Keijo Tuominen 1982-88 ja kenraaliluutnantti Erkki Rannikko 1988-92. Sotilaslääni perustettiin uudelleen 1. tammikuuta 2008.

## Aiheesta muualla
* Etelä-Suomen sotilaslääni  Puolustusvoimat
Kaukasianmaksaruoho

**Kaukasianmaksaruoho** (*Phedimus spurius*) on monivuotinen maksaruohokasveihin kuuluva kasvilaji.

Kaukasianmaksaruoho on 7–15 cm korkea. Se kasvaa kallioilla ja sitä tavataan Kaukasuksella sekä istutuksilta villiytyneenä esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kaukasianmaksaruoho muodostaa usein laajojakin mattomaisia kasvustoja. Kasvin varret ovat rentoja, kohenevia ja juurehtivia. Lehdet ovat 1,5–3 cm pitkiä, lyhytruotisia, puikeita–vinoneliömäisiä ja kärjistä hammaslaitaisia. Kaukasianmaksaruoho kukkii heinä-elokuussa. Kukat ovat punaisia, vaaleanpunaisia tai valkoisia. Kaukasianmaksaruohoa viljellään Suomessakin koristekasvina.

## Lähteet
* Bo Mossberg, Lennart Stenberg, Maastokasvio, 2007, Värnamo, Tammi, suomeksi toimittanut Seppo Vuokko
* Plants for a Future: ''Sedum spurium'' 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Kaukasianmaksaruoho (''Phedimus spurius'')
* Kasviatlas 2022: Kaukasianmaksaruohon (''Phedimus spurius'') levinneisyys Suomessa.
* 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Sedum spurium'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Phedimus spurius'' 
* Flora of North America: ''Phedimus spurius''
Brittany Fox

**Brittany Fox** (15. kesäkuuta 1969) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän on esiintynyt myös nimillä **Brittany Foxx** ja **Brittani Fox**. 

Vuonna 1992 hänet valittiin *Petite Miss Nude Ontario*ksi.

## Elokuvia

* A Tit Man's Paradise 2 (?)
* Best of Fabulous Flashers (?)
* Brittany Speared (2003)  
* Naked Lawyers (1996) 
* Bare Essentials (1995)  
* Day of the Witches (1995)  
* Hawaiian Heat 2 (1995)  
* More Dirty Debutantes 40 (1995) 
* Paradise Found (1995)  
* Private Eyes (1995)  
* Breast Worx 8 (1991)

### Nimellä Brittany Foxx

* Beaver Hunt 5 (?)
* Canadian Stripper Search 2 (?)
* Canadian Stripper Search 1 (1998)
* Nude Nurses (1993)

## Aiheesta muualla

*
Siperianmaksaruoho

**Siperianmaksaruoho** (*Phedimus aizoon*, syn *Sedum aizoon*) on monivuotinen maksaruohoksi melko korkea maksaruoholaji.

## Ulkonäkö ja koko
Siperianmaksaruohon varsi on särmikäs, tyveltä ruskeanpunainen. Se kasvaa noin 30–40&nbsp;cm korkeaksi, ja sen kasvutapa on pysty. Lehtien lapa on suikea, kiilatyvinen, yleensä sahalaitainen ja 5–8&nbsp;cm pitkä. Kukinnot sijaitsevat varsien päissä sarjoina ja ovat väriltään keltaisia. Siperianmaksaruoho kukkii heinä-elokuussa ja usein runsaasti sekä pitkän aikaa. Se leviää voimakkaasti lähiympäristöön. Suomessa kasvi esiintyy paikoitellen luonnossa alun perin istutuksilta villiytyneenä.

Siperianmaksaruoho muistuttaa kamtšatkanmaksaruohoa (*Phedimus kamtschaticus*, syn. *Sedum kamtschaticum*) ja mongolianmaksaruohoa (*Phedimus hybridus*, syn. *Sedum hybridum*).

## Kasvupaikka, elinympäristö ja levinneisyys
Siperianmaksaruoho on alun perin Siperiasta; Suomessa sitä tavataan harvinaisena jäänteenä tai karkulaisena kallioilla tai kuivilla hiekkaisilla paikoilla.

## Käyttö
Siperianmaksaruoho kasvatetaan koristekasvina puutarhoissa ja puistoissa; tavataan viljelykarkulaisena.

## Kuvia

Sedum aizoon var floribundum1.jpg
Sedum aizoon var. floribundum in Mount Ibuki 2010-07-10.jpg
Sedum aizoon var. floribundum leaf in Mount Ibuki 2011-07-24.jpg
Sedum aizoon 'euphorbioides'.JPG
Sedum aizoon var floribundum2.jpg
Sedum aizoon var. floribundum in Mount Ibuki 2011-07-24.jpg
Sedum aizoon var. floribundum bud in Mount Ibuki 2011-07-24.jpg


## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2022: Siperianmaksaruohon (''Phedimus aizoon'') levinneisyys Suomessa.
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Phedimus aizoon'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Sedum aizoon'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Sedum aizoon'' 
* Flora of China: ''Phedimus aizoon''
Punarintakardinaali

**Punarintakardinaali**, aikaisemmalta nimeltään **rusorintapeippo** (*Pheucticus ludovicianus*) on itäisessä Yhdysvalloissa ja Kanadassa tavattava kardinaaleihin kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö

Pituudeltaan punarintakardinaali on noin 18&ndash;21-senttinen. Pesimisaikainen koiras on väriltään pääosin musta. Siivet ovat mustat muutamin valkoisin höyhenin. Lennossa näkyy suuri valkea laikku. Koiraan rinta on punainen ja vatsa valkoinen. Pesimäajan ulkopuolella koiraan väritys on vaatimattomampi: mustat höyhenet ovat vaaleammat ja rinta on vaaleanpunainen. Punarintakardinaalinaaras on yläpuolelta tummanruskea ja vatsasta vaaleampi. Päälaella on kaksi valkoista juovaa. Ruskeissa siivissä on kaksi valkeaa siipijuovaa. Nuori lintu muistuttaa naarasta, mutta on rinnastaan ja pyrstöstään ruskeampi. Nuorella koiraalla on myös häivähdys punaista rinnassa.

## Elinympäristö ja ravinto

Punarintakardinaalit elävät lehti- ja sekametsissä ja erityisesti niiden reunamilla. Lajia voi tavata myös puutarhoissa sekä kaupunkialueilla. Talveksi laji muuttaa trooppisiin metsiin Meksikoon ja Karibialle. Toisinaan laji harhautuu Länsi-Eurooppaankin. Lähinnä Suomea laji on tavattu Norjassa.

Ravintonaan punarintakardinaali käyttää hyönteisiä, siemeniä, nuppuja, kukkia, hedelmiä ja marjoja. Ravinnonhaussa lintu liikkuu puiden ja pensaiden lehtistöissä. Lintu voi pyydystää hyönteisiä myös ilmasta. 

## Lisääntyminen
Punarintakardinaali rakentaa harvan kuppimaisen pesänsä oksanpätkistä, ruohosta ja muista kasvinosista sekä höyhenistään. Naaras munii yleensä neljä vaaleansinistä tai -vihreää punapilkullista munaa. Laji voi risteytyä mustapääkardinaalin (*Pheucticus melanocephalus*) kanssa, jos elinalueet osuvat päällekkäin.

## Lähteet
Oko

**Oko** on venäläinen ennakkovaroitussatelliittijärjestelmä. SPRN-2 Prognoz-järjestelmää kutsutaan joskus nimellä Oko-1, myös se on ennakkovaroitusatelliitti. Oko-satelliittien käyttö alkoi Neuvostoliitossa osana kylmän sodan suojatoimia. Se havaitsee rakettien laukaisut kuten Yhdysvaltain Defense Support Programin satelliitit.

Satelliitteja on laukaistu 86 kappaletta. Neljä niistä on GEO-radalla (Proton-laukaisut), loput ovat Molnija-radalla (Molnija-M-laukaisut).

## Satelliitit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
Prognoz

**Prognoz** oli Neuvostoliiton ja on Venäjä ennakkovaroitusatelliittijärjestelmä. Se on ohjuslaukaisujen ennakkovaroitukseen tarkoitettu kaukokartoitussatelliittijärjestelmä, joka tukee Oko-järjestelmää. Prognoz SO-M on eri ohjelma. 
 
Ensimmäinen Prognoz laukaistiin 8. lokakuuta 1975. Prognozit toimivat GEO-radalla. Kesällä 2008 satelliitteja oli taivaalla 16 kappaletta. Uusin laukaistiin 26. kesäkuuta 2008.

Kaksi satelliittia on aktiivisesti toimimassa, toinen on asemassa 24°W ja toinen 12°E. Varasatelliitit ovat asemissa 80°E ja 12°E.

## Lähteet
Kamtšatkanmaksaruoho

**Kamtšatkanmaksaruoho** eli **kamtsatkanmaksaruoho** (*Phedimus kamtschaticus*, syn. *Sedum kamtschaticum*) on monivuotinen maksaruohokasvi. Suomessa sitä kasvaa alun perin koristekasvina, mutta se on myös villiytynyt luontoon istutuksilta. 

## Ulkonäkö ja koko
Kamtšatkanmaksaruoho on noin 15–20 cm korkea ja kasvutavaltaan pysty. Se on nopeakasvuinen ja muodostaa usein laajoja mattomaisia kasvustoja. Sen lehdet ovat vaaleanvihreät, ruodittomat, paksut, sahareunaiset ja vahapintaiset. Kukat ovat litteinä sarjoina varsien päissä, väriltään tummankeltaiset ja muodoltaan tähtimäiset. Kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on monisiemeninen tuppilo.

Kamtšatkanmaksaruoho muistuttaa siperianmaksaruohoa (*Phedimus aizoon*, syn. *Sedum aizoon*).

## Levinneisyys
Kamtšatkanmaksaruoho on kotoisin Aasian itäisistä osista; Suomessa sitä tavataan harvinaisena viljelykarkulaisena.

## Kasvupaikka ja elinympäristö
Kamtšatkanmaksaruoho kasvaa aurinkoisella paikalla, kuivalla, läpäisevällä, hiekkapitoisella ja keskiravinteisella kasvualustalla. Se ei viihdy kosteissa paikoissa.

## Käyttö
Kamtšatkanmaksaruohoa kasvatetaan koristekasvina puutarhoissa ja kivikkopuutarhoissa.

## Kuvia

Tiedosto:Sedum kamtschaticum a1.jpg
Tiedosto:Sedum kamtschaticum a2.jpg
Tiedosto:Sedum kamtschaticum 1.jpg
Tiedosto:Sedum kamtschaticum 2.jpg
Tiedosto:Sedum kamtschaticum MichaD.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2022: Kamtsatkanmaksaruohon (''Phedimus kamtschaticus'') levinneisyys Suomessa
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Sedum kamtschaticum'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Sedum kamtschaticum''
Uuvana

**Uuvana** eli **lapinuuvana** (*Diapensia lapponica*) on pieni, monivuotinen uuvanakasvien heimoon kuuluva varpukasvi.

## Ulkonäkö ja koko

Uuvana muodostaa tiheitä, puolipallomaisia patjoja. Se kasvaa 2–6 senttimetriä korkeaksi. Tiheässä olevat nahkea- ja kiiltäväpintaiset lehdet ovat 0,5–1 cm pitkiä, tasasoukkia, pyöreäkärkisiä ja ehytlaitaisia. Lehdet ovat ainavihannat. Kaksineuvoiset kukat sijaitsevat yksittäin varsien päissä ja ovat väriltään valkoiset. Kukan teriö on kaksi kertaa verhiötä pidempi, ja hedelmänä oleva kota on pitkähkö ja monisiemeninen. Uuvana kukkii kesä–elokuussa.

## Levinneisyys
Uuvana on levinnyt laajalle pohjoisen pallonpuoliskon arktisille alueille ja etelämpänä vuoristoalueille. Euroopassa lajia tavataan Pohjois-Venäjällä sekä Pohjoismaissa, joissa sitä kasvaa Ruotsissa ja Norjassa Skandien vuoriston alueilla, Pohjois-Islannissa ja Suomessa. Suomessa uuvanaa tavataan melko yleisenä Lapin tuntureilla, erityisesti Enontekiön ja Inarin alueilla.

## Elinympäristö
Uuvana kasvaa tuntureiden tuulenpieksämillä, kuivilla harjanteilla ja varpukankailla. Se on sopeutunut erityisen hyvin kylmiin ja tuulisiin kasvupaikkoihin. Uuvanan tiiviin lehtipatjan sisälle muodostuu ympäröivästä ilmastosta täysin erilainen pienilmasto. Lämpötila lehtipatjan sisällä voi parhaimmillaan olla parikymmentä astetta ilman lämpötilaa korkeampi ja myös ilman suhteellinen kosteus voi olla suuri. Lehtipatja myös estää tuulta puhaltamasta kuolleita lehtiä pois, jolloin ne vähitellen muuttavat kasvualustan runsasravinteiseksi. Tutkimuksissa uuvanan on todettu kestävän kylmää erittäin hyvin. Kasvi sietää kevättalvella jopa 60–70 asteen pakkasia.

## Lähteet
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
* Saarinen, Timo: *Uuvana*. Teoksessa *Kasvit II*. Toim. Piirainen, Mikko. WSOY, Porvoo 2008, s. 68.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Uuvana eli lapinuuvana (''Diapensia lapponica'')
* Kasviatlas 2022: Uuvanan eli lapinuuvanan (''Diapensia lapponica'') levinneisyys Suomessa.
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Uuvana (''Diapensia lapponica'')
* Luontoportti: Uuvana (''Diapensia lapponica'')
* Pohjolan kasvien pauloissa: ''Diapensia lapponica'' – uuvana, lapinuuvana
* ITIS: ''Diapensia lapponica''
Viidakkovekara Juuso elokuvasankarina

**Viidakkovekara Juuso elokuvasankarina** () on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut tanskalais-ruotsalais-norjalais-suomalainen piirroselokuva. Elokuvan tuotti Per Holst Filmproduktion ja sen ohjasivat Flemming Quist Møller, Jørgen Lerdam ja Stefan Fjeldmark. Elokuva on jatko-osa vuonna 1993 ilmestyneelle *[[Viidakkovekara Juuso]]lle*.

Suomessa elokuva sai ensi-iltansa vuonna 1997. Elokuvaa on myös esitetty televisiossa Yle TV1:llä vuosina 1998, 2000 ja 2004.

## Juoni

Viidakkovekara Juuso joutuu elokuvantuottajien vangiksi ja hänestä yritetään tehdä filmitähteä. Aluksi Juuso yrittää kaikkensa paetakseen studiolta, mutta tottuu kuitenkin pian filmitähden rooliin, sillä suoriutuessaan hyvin elokuvan kuvauksissa, hänet palkitaan herkuilla. Juuson ystävä Riitta-kettu saapuu yöllä studion pihalle ja yrittää saada Juuson pakenemaan, mutta kun Juuso kertoo tottuneensa filmitähden elämään, Riitta lähtee suuttuneena pois.

Seuraavana päivänä Juuso pakenee studiolta ja lähtee tapaamaan Riittaa. Riitta antaa Juusolle anteeksi, mutta kertoo tälle, että hänen on tehtävä pian itselleen oma pesä, sillä hänen äitinsä pesä on käymässä pieneksi koko pesueelle. Yhdessä he ryhtyvät kaivamaan pesäkoloa, mutta heidän työnsä keskeyttää pian Juuson perässä olevat elokuvantuottajat. Juuso ja Riitta pakenevat paikalta ja piiloutuvat karsinaan.

Hetken päästä Juuso ja Riitta päästävät karsinassa asuvat siat vapaaksi ja pakenevat niiden mukana läheiseen metsään. Metsässä Juuso ja Riitta tekevät Riitalle uuden pesäkolon. Talvi on kuitenkin saapumassa ja sää kylmenemässä, eikä Juuso ole tottunut moiseen. Kun hän harkitsee antautumista elokuvantuottajille, Riitta suuttuu ja lähtee pois.

Pian elokuvantuottajat löytävät Juuson ja aikovat vangita tämän jälleen, mutta poliisit saapuvat paikalle ja pidättävät elokuvaohjaajan. Juuso ja Riitta lähtevät tämän jälkeen pois kaupungista junalla.

## Äänirooleissa
**Alkuperäiset ääninäyttelijät**

**Suomalaiset ääninäyttelijät**

## Lähteet
Aleksander Ijas

**Aleksander Ijas** (27. syyskuuta 1869 Loviisa – 29. joulukuuta 1914  Miandoab, Persia) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut everstin arvoon kohonnut suomalainen upseeri ja diplomaatti. Hän palveli useita vuosia Venäjän konsulina Persiassa ja sai siellä surmansa ensimmäisen maailmansodan alussa.

Ijas kävi Haminan kadettikoulun ja palveli vuodesta 1891 Varsovan liettualaisrykmentin henkivartiokaartin joukko-osastossa. Hän suoritti 1898 Venäjän ulkoministeriön kouluosaston itämaisten kielten kurssin, ja sen jälkeen hän oli diplomaattitehtävissä ensin Pamirin alueella ja sitten 11 vuoden ajan Persiassa. Persiassa Ijas oli Venäjän konsulina ensin Täbrizissä ja vuodesta 1912 *Soudz-Bulagissa*.

Ijas hallitsi noin tusinan verran kieliä. Suomen, ruotsin ja venäjän lisäksi hän hallitsi saksan, ranskan, englannin, puolan, persian, azerin, kurdin ja turkin kielet. Hän jopa käänsi persian kielelle valikoiman Juhani Ahon *Lastuja*.

Ijas nimitettiin 1912 Venäjän konsuliksi Persian kurdialueella sijainneeseen Soudz-Bulagiin. Sotatoimien alettua Turkkia vastaan tällä alueella lokakuun lopulla 1914 Ijas viivytti lähtöään useita viikkoja uskoen pystyvänsä läsnäolollaan rauhoittamaan paikallista kurdiväestöä. Ijas siirtyi etenevien turkkilais-kurdilaisten joukkojen tieltä Miandoabin pikkukaupunkiin. Persialaiset joukot eivät kuitenkaan saaneet hyökkääjiä pysäytetyksi siellä, vaan lähtivät perääntymään. Ijas lähti aluksi vetäytyvien persialaisten mukaan mutta palasi kahteen otteeseen takaisin kaupunkiin hakemaan asunnostaan sinne jääneitä rahojaan ja muita tärkeitä esineitä. Jälkimmäisen paluumatkan aikana Ijaksen ollessa lähellä kaupungissa ollutta asuntoaan häneen osui turkkilaisten ampuma luoti, ja hän putosi hevosen selästä.

Aluksi Ijaksen luultiin jääneen vangiksi. Hänen tavaroitaan löydettiin erään 28. tammikuuta 1915 Seivanin aseman luona käydyssä kahakassa kaatuneen turkkilaisen sotilaan taskusta. Kun venäläiset palasivat Miandoabiin alkuvuodesta 1915 onnistuneen vastahyökkäyksen jälkeen, he yrittivät selvittää Ijaksen kohtaloa. Paikallisten asukkaiden mukaan Ijas oli haudattu kaupungin lähellä virtaavan *Dzagatu*-joen rannalle, mutta tulva oli myöhemmin nähtävästi vienyt mukanaan sen rantakaistaleen, jolla Ijaksen hauta sijaitsi. 

## Lähteet
*  Tuomas Hoppu: Maailmansodan rintamilta Venäjän sisällissotaan: Venäjän palveluksessa olleiden suomalaisten aktiivi- ja reserviupseerien tappiot 1914-22, teoksessa Lars Westerlund (toim.) Suomalaiset ensimmäisessä maailmansodassa. Venäjän, Saksan, Ison-Britannian, Yhdysvaltain, Kanadan, Ranskan, Australian, Uuden Seelannin, Etelä-Afrikan ja Neuvosto-Venäjän armeijoissa menehtyneet suomalaiset sekä sotaoloissa surmansa saaneet merimiehet. Valtioneuvoston kanslian julkaisusarja 6/2004 ISBN 952-5354-48-2   s. 15-16 
* Unto Junkkila: Alexander Ijas, kielitaitoinen loviisalainen Venäjän-konsuli. Itäväylä-kaupunkilehti 19.6.2006
* Suomen sotasurmat 1914–1922 

## Aiheesta muualla
*
Rae Allen

**Raffaella Giulia Teresa D'Abruzzo** eli **Rae Allen** (3. heinäkuuta 1926 New York – 6. huhtikuuta 2022 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän voitti vuonna 1971 Tony-palkinnon roolistaan Paul Zindelin näytelmässä *And Miss Reardon Drinks A Little*. Hänellä oli kaksi aiempaa Tony-ehdokkuutta. Hän näytteli Miloš Formanin elokuvassa Taking off – otetaan hatkat (1971) ja tv-sarjoissa Sopranos ja Perhe on pahin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Internet Broadway Database: Rae Allen 
*
Lunastus

**Lunastus** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* maksun suorittamista ja maksetun hyödykkeen haltuun ottamista
* uskonnollista käsitystä tai teologista oppia ihmisen lunastuksesta
* *[[Lunastus (elokuva)|Lunastus]]*, Olli Saarelan esikoiselokuva vuodelta 1997.
* *[[Lunastus (vuoden 2015 elokuva)|Lunastus]]*, Márton Jelinkón ohjaama elokuva vuodelta 2015.

## Katso myös
* Pakkolunastus
* Sportteli, lunastusmaksu
Ken’ichi Matsuyama

**Ken’ichi Matsuyama** (, s. 5. maaliskuuta, 1985 Mutsu, Aomori, Japani) on japanilainen näyttelijä.

Ken’ichi tunnetaan mystisistä roolihahmoistaan ja parhaiten hänet tunnetaan L:änä elokuvista D*eath Note: The Last Name* (2006) ja *[[L: Change the World]]* (2008).

## Filmografia
### Elokuvat
* *Winning Pass* (2003)
* *Bright Future* (2003)
* *Guuzen nimo saiaku na shounen* (2003)
* *The Locker 2* (2004) – Yosuke Shinohara
* *Kamachi* (2004)
* *The Taste of Tea* (2004)
* *Linda Linda Linda* (2005) – Makihara
* *Nana* (2005) – Shinichi ”Shin” Okazaki
* *Furyo shonen no yume* (2005)
* *Kasutamu-meido 10.30* (2005)
* *[[Yamato (elokuva)|Yamato]]* (2005) – 15-vuotias Katsumi Kamio
* *Oyayubi sagashi* (2006)
* *Death Note* (2006) – L
* *Death Note: The Last Name* (2006) – L
* *Sexy Voice and Robo* (2006) – Robo
* *Genghis Khan: To the Ends of the Earth and Sea* (2007) – Juchi
* *Ten Nights of Dream* (2007)
* *Shindo* (2007)
* *South Bound* (2007) – Officer Niigaki
* *Tsubaki Sanjuro* (2007) – Iori Isaka
* *Dolphin Blue: Fuji, mou ichido sora e* (2007)
* *[[L: Change the World]]* (2008) – L
* *Don't laugh at my romance* (2007-2008)
* *Detroit Metal City* (2008) – Soichi Negishi/Johannes Krauser II
* *kamui gaiden* (2009)
* *Ultra Miracle Love Story* (2009)
* *[[Norwegian Wood (elokuva)|Norwegian Wood]]* (2010)

### Televisiosarjat
* *Gokusen* (2002)
* *Kids War 5* (2003)
* *1 Litre of Tears* (2005) – Kawamoto Senpai
* *Tsubasa No Oreta Tenshitachi* (2006) – Shingo (Taro-san)
* *Sono 5 fun mae* (2006) – Yuka Takashi
* *Sexy Voice and Robo* (2007) – Robo
* *Zeni Geba* (2009)

### Äänenä
* *[[Death Note|Death Note (Anime)]]* (2006) – Jealous (englanniksi Gelus)
Luettelo televisiosarjan Family Guy hahmoista

Tämä on **luettelo televisiosarjan ***[[Family Guy]]*** päähenkilöistä, sekä tähän mennessä esiintyneistä ja vierailleista hahmoista**.

## Griffinin perhe

### Muut perheenjäsenet

## Muita hahmoja



## Ääninäyttelijät
Thyrane

**Thyrane** on Kemissä vuonna 1994 perustettu suomalainen metalliyhtye. Yhtyeen ensimmäiset julkaisut olivat tyyliltään black metallia, mutta myöhemmin yhtyeen musiikki oli raskasta industrial metallia.

Yhtye on julkaissut urallaan neljä studioalbumia, ja lopetti toimintansa kesällä 2006. Yhtye ilmoitti palaavansa takaisin Jalometalli 2016 festivaaleilla.

## Viimeinen tunnettu kokoonpano
* Blastmor – laulu, rummut (1994–1999); laulu, rummut, soolokitara (1999–2006); laulu, soolokitara (2016 -)
* Daemon – soolokitara (1996–1999), basso (1999–2006); (2016 -)
* KrisTonic – rummut (sessio, 2000–2005); rummut (2005–2006)
* HM – kosketinsoitin (2000–2006) 
* VM - rummut (2016-) 
* Lazarus - kosketinsoitin  (2016-) 
* JL - soolo- ja rytmikitara (2016-) 

## Diskografia
### Studioalbumit
* 
* 
* 
* 

### Split-albumit
* 

### Demot
* 

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut, arkistoitu versio
Sanna Toivanen

**Sanna Toivanen** on suomalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa on Päivi Mikkosen rooli MTV3:n televisiosarjassa *[[Helppo elämä]]* (2009–2011), josta hän oli ehdolla Monte Carlon televisiofestivaalien parhaan eurooppalaisen naispääosan palkinnon saajaksi vuonna 2011.

Toivanen valmistui ylioppilaaksi Kallion ilmaisutaidon lukiosta vuonna 2008 ja opiskeli Lahden kansanopiston teatterilinjalla vuosina 2010–2011. Toivanen on opiskellut teatterialaa myös Espanjassa. Vuonna 2011 hän näytteli lyhytelokuvassa *Palasokerimies*.

## Lähteet
Wilhelm Falley

**Wilhelm Falley** (25. syyskuuta 1897 – 6. kesäkuuta 1944) oli saksalainen kenraaliluutnantti toisen maailmansodan aikana. Hän oli syntynyt Metzissä. II maailmansodassa hän ansaitsi kultaisen Saksan ristin ja rautaristin ritariristin. Hän oli ensimmäinen saksalainen kenraali, joka kaatui Normandian maihinnousussa. Hän komensi 91. maahanlaskudivisioonaa. Hänen esikunta-autoaan vastaan hyökättiin kun hän oli palaamassa maihinnousuharjoituksista. Hänet ampui luutnantti Malcolm Brannen USA:n 82. maahanlaskudivisioonasta. Hän kuoli lähellä Sainte-Mère-Égliseä Normandiassa.
Wolfgang Schellmann

**Wolfgang Schellmann** (2. maaliskuuta 1911 – 22. kesäkuuta 1941) oli saksalainen everstiluutnantti, lentäjä-ässä ja rautaristin ritariristin saaja toisessa maailmansodassa. Hän oli syntynyt Kasselissa. Hän otti osaa Espanjan sisällissotaan, jossa saavutti 12 ilmavoittoa. Toisessa maailmansodassa hän suoritti 150 taistelutehtävää ja saavutti 13 ilmavoittoa. Operaatio Barbarossan aloituspäivänä 22. kesäkuuta 1941 Schellmannin Bf 109E törmäsi neuvostoliittolaiseen I-153 "Tšaikaan", jota lensi luutnantti Kuzmin. Kuzmin sai räjähdyksessä surmansa. Schellmannin onnistui hypätä koneestaan ja laskeutua puna-armeijan alueelle. Hän yritti palata omien linjoille mutta jäi kiinni. NKVD:n joukot ampuivat hänet lähellä Grodnoa.
## Lähteet
*
Peter Knowles

**Peter Knowles** (s. 30. syyskuuta 1945) on entinen englantilainen jalkapalloilija. Hänen ammattilaisseuransa oli vuosina 1962–1970 Wolverhampton Wanderers FC. Hän jätti peliuransa kääntyessään Jehovan todistajaksi. Myös hänen vanhempi veljensä Cyril Knowles (1944–1991) oli jalkapalloilija.

## Lähteet
Riitta Korhonen

**Riitta-Liisa Korhonen** (o.s. **Vänttinen**, s. 4. kesäkuuta 1948 Varkaus) on suomalainen arkkitehti ja toimitusjohtaja. Hän toimi Kokoomuksen kansanedustajana 24. maaliskuuta 1995 &ndash; 18. maaliskuuta 2003.

Hän oli aikaisemmin naimisissa toimitusjohtaja Väinö Korhosen kanssa, jonka kanssa hänellä on viisi lasta. Väinö Korhonen pyrki Suomen Yrittäjien puheenjohtajaksi 2002. Sekä hän (1997&ndash;?) että Riitta Korhonen (varajäsen 1998&ndash;1999) ovat olleet Suomen Yrittäjien hallituksen jäseniä.

Korhonen on Kuopion kaupunginvaltuutettu (2009&ndash;2012). Hän tavoitteli paluuta eduskuntaan 2011 vaaleissa, mutta ei tullut valituksi.  

## Luottamustoimet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Guldbagge-palkinto

**Guldbagge-palkinto** on Ruotsin elokuvainstituutin (*Svenska Filminstitutet*) vuosittain myöntämä elokuva-alan palkinto. Useassa sarjassa myönnettävät palkinnot annetaan edellisen vuoden parhaille ruotsalaisen elokuvan tekijöille. Guldbagge-palkintoja on jaettu vuodesta 1964 lähtien, ja palkinto kuuluu Ruotsin arvostetuimpiin elokuvapalkintoihin. Palkintojen jakotilaisuus on Guldbagge-gaala.

Itse palkinto on Karl Axel Pehrsonin suunnittelema kullattu ja emaloitu kuparinen koppakuoriaisveistos, joka painaa noin 1,2 kg.

## Palkittuja suomalaisia

* Maria Heiskanen, 2008, paras naispääosa, Jan Troellin ohjaus *[[Ikuistetut hetket]]* (*Maria Larssons eviga ögonblick*, 2008).
* Outi Mäenpää, 2010, paras naissivuosa, Pernilla Augustin ohjaus *[[Sovinto (vuoden 2010 elokuva)|Sovinto]]* (*Svinalängorna*, 2010)
* Eero Milonoff, 2018, paras miessivuosa, Ali Abbasiin ohjaus *[[Raja (vuoden 2018 elokuva)|Raja]]* (*Gräns*, 2018)

## Lähteet
Piitimen rata

**Piitimen rata** () on Ruotsin rataverkkoon kuuluva sivurataosuus -pääradalta Piitimeen ja siitä edelleen Haraholmenin satamaan, Munksundiin ja Lövholmeniin. Rataosan pituus on 55 kilometriä. Rataosa on sähköistetty, kauko-ohjattu ja varustettu automaattisella junien kulunvalvonnalla.

Rataosalla on ainoastaan tavaralliikennettä. Henkilöliikenne Piitimen ja Älvsbynin välillä lakkautettiin 1972. Rataosa varustettiin automaattisen kulunvalvonnan laitteilla vuonna 1995 yhtä aikaa kauko-ohjauksen rakentamisen ja perusparannuksen kanssa. Perusparannuksen myötä rataosalla sallitaan 25 tonnin akselipaino. Sähköistys valmistui 2004.

## Aiheesta muualla
* Järnväg.net: Banguide: Piteåbanan
Veraventure

**Veraventure Oy** on valtion pääomasijoitusyhtiö, joka vastaa sijoituksista Oy-muotoisiin alueellisiin pääomasijoitusrahastoihin, sekä näiden rahastojen kehittämisestä. Yritys hallinnoi muun muassa Aloitusrahasto Vera Oy:ta eli Averaa (perustettu 2005), joka siemenrahoittaa alkavia innovatiivisia yrityksiä. Veraventuren päätoimipaikka on Kuopio. Tämän lisäksi sillä on sivutoimipisteet Helsingissä ja Oulussa.

Veraventure on Finnvera Oyj:n tytäryhtiö.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Veraventure 
*Yrityskiihdyttämöistä uusia nopean kasvun yrityksiä. Työ- ja elinkeinoministeriö, 20.3.2009.
Reisiyhdyntä

**Reisiyhdyntä** on seksin muoto, jossa mies laittaa siittimensä partnerin yhteenpuristettujen reisien väliin. Reisiyhdyntää on käytetty keinona välttää raskaus ja säilyttää neitsyys.

Reisiyhdynnässä naisen kanssa siitin asetetaan reisien väliin niin ylös, että sen varsi koskettaa häpyhuulia, mutta terska on irti emättimestä.

Jotkin naiset kokevat reisiyhdynnän tuottavan vaginan penetraatiota voimakkaampaa mielihyvää.

Myös reisiyhdynnässä siemennestettä saattaa joutua emättimeen ja kondomin käyttö on tarpeen suojaamaan sukupuolitaudeilta. Liukaste voi olla tarpeen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* How to Have Interfemoral Sex - eHow Relationships & Family
Cristiane

**Cristiane Rozeira de Souza Silva** (s. ), paremmin tunnettu taiteilijanimellä **Cristiane**, on brasilialainen jalkapalloilija.

Cristianen ura alkoi São Paulon paikallisjoukkueissa São Bernardossa ja Juventusissa. Hänet valittiin alle 19-vuotiaiden maajoukkueeseen jo 15-vuotiaana. Naisten maajoukkueeseen Cristiane nousi vuonna 2003. Hänet valittiin mukaan myös 2003 MM-kilpailuihin, joissa hän pääsi jokaisessa ottelussa vaihtopelaajana kentälle. Varsinaisen läpimurtonsa kansainvälisillä kentillä Cristiane teki Ateenan olympialaisissa seuraavana kesänä. Brasilia eteni finaaliin ja Cristiane oli turnauksen paras maalintekijä yhdessä Birgit Prinzin kanssa.

Helmikuussa 2005 Cristiane siirtyi saksalaiseen 1. FFC Turbine Potsdamin. Turbine Potsdam voitti seuraavalla kaudella Bundesliigan mestaruuden, mutta Cristianella oli vaikeuksia sopeutua saksalaiseen pelityyliin. Kesällä 2006 hän siirtyi kilpailevaan VfL Wolfsburgiin, mutta ei yhden kauden jälkeen enää jatkanut seurassa. Cristiane palasi Brasiliaan ja liittyi São Joséen.

Vuoden 2007 MM-kilpailuissa Cristiane oli Brasilian toiseksi paras maalintekijä ja hänet valittiin kisojen kolmanneksi parhaaksi pelaajaksi. Brasilia sijoittui kisoissa toiseksi. Helmikuussa 2008 Cristiane palasi Eurooppaan, Ruotsin Damallsvenskanin Linköpings FC:hen viideksi kuukaudeksi. Pekingin olympialaisissa Brasilia sijoittui jälleen toiseksi, ja Cristiane oli jälleen kisojen paras maalintekijä. Olympialaisten jälkeen hän palasi takaisin Brasiliaan Corinthiansiin.

Vuoden 2019 MM-kilpailuissa Cristiane teki alkulohkossa kolme maalia Jamaikaa vastaan ja yhden Australiaa vastaan. Hän oli Brasilian paras maalintekijä ja pelasi Brasilian kaikissa neljässä ottelussa avauskokoonpanossa.

Cristiane on sijoittunut Fifan vuoden pelaaja -äänestyksessä kolmanneksi 2007 ja 2008.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Uuvanakasvit

**Uuvanakasvit** (Diapensiaceae) on Ericales-lahkoon kuuluva pieni kasviheimo, jossa on vain muutamia sukuja ja niissä muutamia lajeja.

Uuvanakasvit ovat viileillä tai kylmillä alueilla kasvavia talvivihantia varpuja, jotka muodostavat patjamaisia kasvustoja. Uuvanakasvien kukissa on kolme suojuslehteä, ja teriö sekä verhiö ovat molemmat viisilehtiset. Uuvanakasveilla on viisi hedettä ja emin sikiäin on kolmilokeroinen.

Uuvanakasvien heimon ainut Suomessa luonnonvaraisena kasvava laji on lapinuuvana eli uuvana (*Diapensia lapponica*).

## Suvut
* *[[Berneuxia]]* (vain yksi laji: *Berneuxia thibetica*)
* *[[uuvanat|Diapensia]]* – uuvanat (4–7 lajia)
* *[[peiponkaalit|Galax]]* – peiponkaalit (1–2 lajia)
* *[[Pyxidanthera]]* (2–3 lajia)
* *[[Sherwoodia]]* (vain yksi laji: *Sherwoodia galacifolia*)
* *[[Shortia]]* (3–9 lajia)

## Lähteet
* Bo Mossberg, Lennart Stenberg, Maastokasvio, 2007, Tammi, suomeksi toimittanut Seppo Vuokko.
* The Plant List: http://www.theplantlist.org/1.1/browse/A/Diapensiaceae/ 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Diapensiaceae
* ITIS: Diapensiaceae