open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Roh Moo-hyun

:*Korealaisissa nimissä sukunimi tulee ensin, eli sukunimi on Roh ja etunimi Moo-hyun.*

**Roh Moo-hyun** (, 1. syyskuuta 1946 – 23. toukokuuta 2009) oli Korean tasavallan presidenttinä 25. helmikuuta 2003 – 25. helmikuuta 2008. Virkasyytteen vuoksi hänen sijaisenaan 12. maaliskuuta 2004 ja 14. toukokuuta 2004 välisenä aikana toimi maan pääministeri Goh Kun. Ennen poliitikon uraa Roh toimi ihmisoikeuslakimiehenä.

## Elämäkerta
### Tausta
Roh syntyi maanviljelijäperheeseen lähellä Busania. Vuonna 1960 hän johti koulussaan protestia maan presidenttiä Syngman Rheeta ylistävää ainekirjoitustehtävää vastaan. Hän opiskeli itsekseen lakimieheksi ja läpäisi kokeen 1975 ja perusti oman lakitoimistonsa. Hän alkoi puolustaa kielletyn kirjallisuuden hallussapidosta syytettyjä opiskelijoita 1981 ja osallistui vuoden 1987 kesäkuun kamppailuun silloin hallinnutta Chun Doo-hwania vastaan. Hän lähti politiikkaan 1988 ja hänet valittiin samana vuonna kansalliskokoukseen Yhdistyneestä demokraattisesta puolueesta. Hän pääsi meri- ja kalastusasioiden ministeriksi 2000.

Roh’n puoliso oli Kwon Yangsook ja heillä on kaksi lasta, tytär Roh Jeongyeon ja poika Roh Geonho.

### Presidenttiys
Roh valittiin presidentiksi vasemmisto-liberaalisen Saecheonnyeon Minju-dang -puolueen ehdokkaana. Hän kuitenkin erosi kannattajineen puolueesta 2003 ja muodosti uuden Uri-puolueen.

Roh voitti vaalit osaksi amerikkalaisvastaisten liikkeen ansiosta. Etenkin nuoret korealaiset eivät pidä Yhdysvaltain joukkojen olosta maassa. Presidenttinä Roh oli kuitenkin päättämässä korealaisten joukkojen lähettämisestä Irakin sotaan Yhdysvaltain johtamassa liittoumassa.

12. maaliskuuta 2004 parlamentti äänesti Roh’on erottamisesta presidentin tukijoiden pidättäytyessä äänestämästä. Syyksi ilmoitettiin vaalisääntöjen rikkominen ja kyvyttömyys hoitaa tehtävää. Perustuslaillinen oikeus kumosi päätöksen 14. toukokuuta ja Roh sai jatkaa virkatehtäviään. Hänen suosionsa koki harppauksen syrjäytysyrityksen vuoksi ja presidentin tukijat voittivat huhtikuun 2004 vaalit. Uri-puolue menetti kuitenkin asemiaan kaikissa seuraavissa vaaleissa.

Roh pyrki siirtämään pääkaupungin Gongjuun vuoteen 2030 mennessä, jotta se olisi kauempana Pohjois-Korean rajasta. Korkein oikeus kuitenkin kumosi tämän.

### Kuolema
Roh kuoli pudottuaan vuorenjyrkänteeltä. Vakavasti loukkaantunut Roh löydettiin läheltä kotiaan jyrkänteen pohjalta ja vietiin sairaalaan, jossa hän menehtyi vaikeisiin päävammoihin. Poliisin mukaan kuolema on mitä todennäköisimmin itsemurha, sillä Roh jätti jälkeensä itsemurhaviestin, jossa hän kertoi henkisistä kärsimyksistään ja sanoi olevansa muille vain taakaksi.

Roh ja tämän vaimo olivat joutuneet yhä syvemmälle mukaan Etelä-Koreaa kuohuttaneeseen korruptioskandaaliin. Roh oli tunnustanut, että hänen vaimonsa otti useiden miljoonien dollarien arvosta lahjuksia paikalliselta liikemieheltä, kun Roh oli vielä presidenttinä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Adak

**Adak** (aiemmin nimeltään **Adak Station**) on kylä ja toisen luokan kaupunki Alaskassa. Se sijaitsee Kuluk Bayn rannalla Aleuttien saaristoon kuuluvalla Adakin saarella, joka on osa Andreanofinsaaria. Attu Stationin jälkeen Adak on Yhdysvaltojen toiseksi läntisin kylä ja Alaskan eteläisin kaupunki.

Kylmän sodan aikana Adakissa oli sotilastukikohta, joka oli tärkeä sukellusveneiden havainnointikeskus. Parhaimmillaan Adakissa asui 6&nbsp;000 laivaston henkilökuntaan ja heidän perheisiinsä kuuluvaa ihmistä. Tukikohta suljettiin 31. maaliskuuta 1997. 

Vuoden  väestönlaskennassa Adakissa asui 316 ihmistä. Heistä 49,68&nbsp;% oli etnisesti valkoisia ja 35,13&nbsp;% Amerikan alkuperäiskansoihin kuuluvia. Vuonna 2004 arvioitiin Adakissa asuvan 69 ihmistä, josta asukasluku on laskenut edelleen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* A Pictorial and Anecdotal History of Adak, Alaska, U.S.A.
Suikujärvi

**Suikujärvi** (, ) on kylä ja entinen volosti Karjalan tasavallan Belomorskin piirin Sosnavitsan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen järven länsirannalla 34 kilometriä Sosnavitsasta länteen. Vuonna 2013 kylässä oli 21 asukasta.

## Historia
Novgorodin Lappiin kulunut Suikujärven Pyhän Eliaan pogosta mainitaan ensimmäisen kerran 1500-luvun lopun verokirjoissa. Sen vanhimpia kyliä olivat Kevättämäjärvi, Koivuniemi, Lehto, Maasjärvi ja Tunkua. Vuonna 1619 pogostalle vihittiin uusi Solovetskin luostarin varoilla rakennettu puukirkko, joka säilyi 1900-luvulle saakka. Seudun asukkaat olivat karjalaisia, joiden joukossa oli paljon vanhauskoisia. He harjoittivat pelto- ja kaskiviljelyä, karjanhoitoa, kalastusta ja metsästystä sekä valmistivat rautaa suo- ja järvimalmista. Myöhemmin alettiin käydä ansiotöissä Sorokan sahoilla, Sorokanlahden ja Muurmanninrannan kala-apajilla, Pietarissa ja Suomessa. Vuonna 1889 Suikujärvelle perustettiin seurakuntakoulu, joka vuonna 1898 muutettiin valtionkouluksi.

1900-luvun alussa Suikujärvi muodosti Arkangelin läänin Kemin kihlakuntaan kuuluneen volostin eli kunnan, joka jakautui Suikujärven ja Nuottavaaran kyläkuntiin. Se rajoittui lännessä Kemin kihlakunnan Tunkuan, pohjoisessa Voijärven ja idässä Suijun, Sorokan ja Lapinon volosteihin sekä etelässä Aunuksen läänin Poventsan kihlakunnan Paatenen volostiin. Vuonna 1905 Suikujärven volostissa oli 32 kylää, joissa oli lähes 1&nbsp;800 asukasta. Suikujärven kyläkuntaan kuuluivat kirkonkylän lisäksi Kevättämäjärven, Kippajärven (ven. *Kippozero*), Lehdon, Pohjoispään (*Severnokonetskaja*) ja Säkäjärven (*Šagozero*) kylät sekä Borissanvaaran (*Borisvaraka*), Heinävaaran (*Sennaja Varaka*), Lehtorannan (*Lehtabereg*), Naukuvaaran (*Neugovaraka*), Riihivaaran (*Rigovaraka*), Sarinvaaran (*Šarovarakka*) ja Torovaaran (*Torovaraka*) uudiskylät. Suikujärvi koostui kahdesta osasta, kirkonkylästä (ven. *Letnekonetskoje*) ja Pohjoispäästä. Kunnanhallinto sijaitsi kirkonkylässä, minkä johdosta volostia kutsuttiin venäjäksi usein nimellä *Letnekonetskaja volost*. Vuonna 1905 Suikujärven kirkonkylässä ja Pohjoispäässä oli yhteensä 56 taloa ja 279 asukasta.

Suikujärven volosti lakkautettiin vuonna 1927 ja sen alue liitettiin Tunkuan piiriin. Suikujärven kirkonkylä ja Pohjoispää kuuluivat pitkään Lehdon kyläneuvostoon. Vuonna 1933 niissä oli yhteensä 306 asukasta, joista valtaosa oli karjalaisia. Vuoden 1960 asutusluettelossa Pohjoispäätä ei enää mainita.

## Nykypäivä
Suuri osa Suikujärven alueen kylistä lakkautettiin ”perspektiivittöminä” 1960-luvulla. Nykyisin asutusta ovat vain Kesäjärvellä, Lehdossa, Sosnavitsassa sekä Pušnoissa, joka perustettiin vuonna 1958 lakkautettujen kylien asukkaita varten.

Suikujärvelle johtaa maapohjainen tie Pušnoista. Siellä toimii kalanviljelylaitos. Kylällä on historiallisen asutuksen status. Sen rakennusmuistomerkkeihin kuuluu kaksi 1800-luvulla pystytettyä aittaa. Matkailupalveluja tarjoaa 70-paikkainen lomakylä. Vuonna 2006 kylään rakennettiin uusi Profeetta Eliaan kirkko.

## Lähteet
Gimli (Manitoba)

**Gimli** (*Rural Municipality of Gimli*) on pikkukaupunki ja maalaiskunta Manitoban provinssissa Kanadassa, Winnipegjärven länsirannalla noin 75 kilometriä pohjoiseen Winnipegistä. Kunnan asukasluku on 5&nbsp;845 (2011), ja se on asukasmäärällä mitattuna maailman suurin islantilaissukuisten ihmisten keskittymä Islannin ulkopuolella.

Paikkakunnan perustivat vuonna 1875 islantilaiset maahanmuuttajat, ja kunnan perustajien alkuperään viittaa kylän keskustassa sijaitseva 4,6 metrin korkuinen viikinkipatsas. Alueen alkuperäinen nimi oli *New Iceland* (*Uusi Islanti*). Eräs kylän tunnetuimmista tapahtumista on joka kesä järjestettävä Icelandic Festival. Gimli on myös ainoa paikkakunta maailmassa, jossa tuotetaan Crown Royal Canadian -viskiä.

Gimlissä sijaitsee myös Royal Canadian Air Forcen käytöstä poistettu lentokenttä, jota käyttävät nykyisin paikallinen liitovarjo- ja liitokonekerho Gimli Gliding Center sekä Royal Canadian Air Cadets. 23. heinäkuuta 1983 Ottawasta Edmontoniin matkalla ollut Air Canadan Boeing 767 (lento 143) suoritti onnistuneen pakkolaskun käytöstä poistetulle kentälle polttoaineen loputtua kesken lennon. Tapaus sai julkisuudessa nimen *[[Gimli Glider]]*.

Gimlin kaupunki ja maalaiskunta yhdistyivät vuonna 2003 muodostaen nykyisen Gimlin kunnan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kunnan kotisivut
Jimmy Martin

**Jimmy Martin** (10. elokuuta 1927 – 14. toukokuuta 2005) oli yhdysvaltalainen bluegrass-muusikko. 

Martinin ristimänimi oli James H. Martin ja hän syntyi Sneedvillessä, Tennesseessä. Vuodesta 1949 lähtien Martin toimi laulajana Bluegrass Boys -yhtyeessä. Vuonna 1955 hän perusti oman yhtyeensä, The Sunny Mountain Boysin. Vuonna 1971 Martin esiintyi Nitty Gritty Dirt Bandin albumilla *[[Will the Circle Be Unbroken]]*, joka valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen *[[1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään]]*.. Martin kuoli virtsarakon syöpään toukokuussa 2005.

## Lähteet
Adak Island

**Adak Island** () on Andreanofsaariin kuuluva saari Aleuttien saaristossa Alaskassa. Sen pinta-ala on 450 neliökilometriä. Kovan tuulen, pilvisen ja kylmän sään vuoksi saarella on hyvin vähän kasvillisuutta. Adak Islandin korkein kohta on Mt. Moffett (1&nbsp;196 metriä).

Saarella sijaitsee Adakin kaupunki, jossa vuoden 2010 väestönlaskennan aikaan asui 326 ihmistä. Vuoteen 1997 asti saarella oli Yhdysvaltain laivaston tukikohta. Parhaimmillaan asukkaita oli noin 6&nbsp;000.

Nimi Adak tulee aleutin kielen sanasta *adaq*, joka tarkoittaa "isää". Aleutit ovat asuneet saarella vuosisatoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Atka Island

**Atka Island** on Andreanofinsaariin kuuluva saari Aleuttien saaristossa Alaskassa. Saari sijaitsee () 80 kilometriä itään Adak Islandista. Saaren koillisosassa on tulivuori. 

Atkan kaupunki sijaitsee saaren itäosassa. Yhdysvaltain ilmavoimilla on saarella toisen maailmansodan aikana perustettu tukikohta.
Atka

**Atka** on Atka Islandilla sijaitseva kaupunki Aleuttien saaristossa Alaskassa. 

Vuoden 2020 väestönlaskennassa kaupungissa asui 53 ihmistä. Kaupungin tärkein elinkeino on kalastus.

## Lähteet
Kouta

**Kouta** () on kylä ja rautatieasema Murmanskin alueen Kantalahden piirin Zelenoborskin kunnassa. Kylä sijaitsee Vienanmeren Kantalahden Koudanlahteen laskevan Koutajoen suussa 32 kilometriä Zelenoborskista maanteitse kaakkoon. Koudan asema sijaitsee Muurmannin radalla kymmenen kilometriä kylästä länteen. Kylässä on 20 ja asemalla 37 asukasta (vuonna 2010).

## Historia
Koudan pomorilaiskylä mainitaan Solovetskin luostarin asiakirjoissa 1500-luvun alussa. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa se oli Arkangelin läänin Kemin kihlakuntaan kuuluneen volostin eli kunnan keskus sekä suurehko merisatama, josta vietiin ulkomaille Koutajoen lohta, silliä ja puutavaraa. Koudanlahden saarilla toimi kolme sahalaitosta.

Vuonna 1905 kylässä oli koulu, kirkko, kyytiasema, 85 taloa ja 325 asukasta. Koudan kuntaan kuului myös Knäsöin kylä. Se rajoittui pohjoisessa Kantalahden, lännessä Oulangan ja etelässä Kiestingin ja Kieretin kuntiin sekä idässä Vienanmereen. Vuonna 1907 kunnassa oli 713 asukasta, joista 94 oli karjalaisia.

1920-luvulla Kouta liitettiin kyläneuvostona Karjalan ASNT:n Kantalahden piiriin. Vuonna 1926 sen alueella oli 2&nbsp;600 ja vuonna 1933 4&nbsp;000 asukasta.
Vuonna 1938 Kantalahden piiri liitettiin Murmanskin alueeseen.

1950-luvulla Knäsöin vesivoimalaitoksen rakentamisen yhteydessä Koutajoen niska padottiin ja Koutajärvelle kaivettiin uusi lasku-uoma pohjoisempana sijaitsevaan Knäsöinlahteen. Koutajoki saa nykyään alkunsa Serjakjärvestä, mutta ajoittain Koutajärven tekoaltaan vedet tulvivat jokea pitkin Koudan kylään.

## Nykypäivä ja nähtävyydet
Koudan kylä koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä puutaloista, joissa on nykyään lähinnä kesäasutusta. Kylään johtaa soratie sen länsipuolella kulkevalta Pietarin ja Murmanskin väliseltä M18-valtatieltä. Kesäaikaan sieltä on linja-autoyhteys Zelenoborskiin.

Kylässä sijaitsee 1600-luvulla rakennettu Pyhän Nikolauksen kirkko, joka on ainutlaatuinen pohjoisen puuarkkitehtuurin muistomerkki ja valtakunnallinen suojelukohde. Sen vieressä seisoo vuonna 1705 pystytetty kellotapuli. Kylässä on säilynyt myös 1800–1900-lukujen vaihteen asuintaloja. Siellä toimii vuonna 1896 perustettu sääasema.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kuvia Koudan kirkosta
Troolari

**Troolari** on kalastusalus, joka on suunniteltu käytettäväksi troolauksessa, jossa troolia eli laahusnuottaa vedetään pitkin merenpohjaa tai välivedessä. Troolarit toimivat joko yksin tai pareittain *(paritroolaus)*.

Purjetroolarit pystyivät troolaamaan maksimissaan 75 metrin syvyydessä, nykyiset modernit troolarit jopa 900 metrissä saakka. Nykyaikaisten troolarien koot vaihtelevat alle kymmenestä noin sataan metriin. Pienimpiä troolareita pystyy hoitamaan yksi henkilö. Troolareita käytetään myös sisävesillä. 

Euroopan suurin kalastussatama on ollut 1970-luvulta saakka Peterhead Skotlannin koilliskulmassa. Huippuvuosina 1980-luvulla Peterheadin satamaa käytti yli 500 troolaria, jotka olivat viikon kerrallaan vesillä. Itämeren suurin kalasatama sijaitsee Tanskan Nexössä. Suomen suurin satama on Reposaaren kalasatama Porissa. Euroopan unioni on pyrkinyt supistamaan kalastuslaivastoa, minkä vuoksi troolareita on romutettu kaikkialla Euroopassa, myös Suomessa. 

Ensimmäisen ja toisen maailmansodan aikana troolareita käytettiin miinanraivaajina. Kylmän sodan aikana jotkut valtiot varustivat troolareita elektronisilla laitteilla, joilla pystyi tarkkailemaan vihollisen toimintaa.

Monet entiset troolarit, varsinkin puurakenteiset, ovat saaneet uuden elämän huvi- tai risteilyaluksina.
Pellinore

**Pellinore** oli yksi pyöreän pöydän ritareista. Legendojen mukaan Pellinore oli Listenoisen kuningas tai saarten kuningas. Pellinore on Pellamin poika ja Pellesin veli. Pellinoren poikia ovat Aglovale, Lamorak sekä Percival, yksi Graalin maljan löytävistä ritareista.

Pellinore kohtaa Arthurin etsiessään myyttistä vaeltelevaa petoa. Pellinore haastaa Arthurin kaksintaisteluun. Heidän kamppailunsa aikana Arthur särkee miekkansa, jonka hän oli aikoinaan vetänyt kivestä. Merlin antaa Arthurin rikkoutuneen miekan tilalle Excaliburin. Pellinoresta tulee sittemmin Arthurin liittolainen, ja hän tappaa taistelukentällä Arthuria vastaan kapinoineen kuningas Lotin. Vuosia myöhemmin Lotin pojat Gaheris ja Gawain tappavat kostoksi Pellinoren ja Lamorakin.

## Lähteet
Kuolisma

**Kuolisma** () on kylä ja entinen kunta Sorokan piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä.

## Kuolisman kylä
Kuolisman kylä sijaitsee Kuolismajoen suussa Vienanmeren Äänislahden rannalla noin 30 kilometriä Sumasta itään. Kuolisman kylä kuuluu Suman kylähallintoalueeseen. Kuolisman kylä on perustettu 1600-luvulla. Kylässä on pieni kalastussatama ja kalastus onkin kylän tärkein elinkeino. Vuonna 1996 kylässä oli 260 asukasta, joista suurin osa pomorien jälkeläisiä. Koležman rautatieasema  sijaitsee kylän eteläpuolella sisämaassa 79 kilometriä Sorokasta itään.

## Kuolisman kunta
Kuolisman kunta sijaitsi Vienan Karjalan itäosassa. Se rajoittui pohjoisessa Vienanmereen, idässä Njuhtsan kuntaan, etelässä Petrovo Jamin kuntaan sekä lännessä Laapinan ja Suman kuntiin. Kuntaan kuului myös muutama pieni saari Vienanmerestä, kuten Mäkisaari. Vuonna 1907 kunnassa oli 1 034 asukasta. Kunnan väestö oli venäläistä. Kuolisman kunnan kyliä olivat Kuolisma, Perttijärvi, Ruiga ja Virantojärvi. 

Kuolisman kunta lakkautettiin 1920-luvulla ja liitettiin Sorokan piiriin kyläneuvostona. Kuolisman kyläneuvoston alueella oli 1 168 asukasta vuonna 1926, joista oli venäläisiä 1 167 ja karjalaisia yksi.

## Lähteet
Akhiok

**Akhiok** on kylä ja toisen luokan kaupunki Kodiakinsaarella Alaskassa. Kilometrin päässä keskustasta sijaitsee Akhiokin lentokenttä (AKK).

Vuoden  väestönlaskennassa Akhiokissa asui 80 ihmistä. Näistä 86,25 % oli etnisesti Amerikan alkuperäiskansoihin kuuluvaa (pääosin tyynenmerenjupikeskimoita eli alutiiqittejä).

Akhiokin tärkein elinkeino on kalastus ja sen liitännäiselinkeinot.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sijainti RealTravel.com 
* Sijainti travelpost.com:ssa
Tuomiosunnuntai

**Tuomiosunnuntai** on Suomessa ja Ruotsissa kirkkovuoden viimeinen sunnuntai. Sitä vietetään aikaisintaan 20. ja viimeistään 26. marraskuuta, viikkoa ennen ensimmäistä adventtisunnuntaita, joka aloittaa seuraavan kirkkovuoden.

## Läntisissä kirkkokunnissa
**Tuomiosunnuntai** kirkkovuoden viimeinen sunnuntai.  siis viikkoa ennen ensimmäistä adventtisunnuntaita, joka aloittaa seuraavan kirkkovuoden.

Kirkkovuoden viimeisen sunnuntain nimi vaihtelee eri kielissä ja kirkkokunnissa. Nimi "Tuomiosunnuntai" on käytössä vain Suomessa ja Ruotsissa. Katolisessa kirkossa se on *Herramme [[Jeesus|Jeesuksen]] Kristuksen, maailman­kaikkeuden kuninkaan juhla* tai lyhemmin *Kristuksen kuninkuuden sunnuntai*. Saksan evankelisissa kirkoissa päivän nimi on *"Totensonntag*" tai "*Ewigkeitssonntag"*  ja sen viettoaihe on vainajien muisto., kun taas viimeiseen tuomioon viittaava tuomio­sunnuntai on useimmista muista kirkko­kunnista poiketen kaksi viikkoa aikaisemmin. Virossa päivä on *surnutepüha*, ja se on omistettu kuolleiden muistolle. 

Suomen evankelis­luterilaisessa kirkossa kirkko­vuoden viimeinen sunnuntai on Ruotsin mallin mukaan 'tuomiosunnuntai', . Vuoden 1686 kirkkolaissa määrättiin, että kirkkovuoden viimeisenä sunnuntaina piti saarnata viimeisestä tuomiosta Matteuksen evankeliumin 25ː1-46 pohjalta. Sitä aikaisemmin kirkkovuosi päättyi siihen sunnuntaihin, joka kirkkovuodessa oli, riippuen pääsiäisen ajankohdasta. Päivän nimi tuomiosunnuntai tuli evankeliumikirjaan Ruotsissa 1921. Suomessa otettiin vuoden 1958 evankeliumikirjaan Ruotsin esikuvan mukaisesti nimitys tuomiosunnuntai. Tästä päivästä käytetään myös nimitystä *Kristuksen kuninkuuden sunnuntai*.. Tuomiosunnuntain liturginen väri on Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa ja Ruotsin kirkossa vihreä. 

Tuomiosunnuntain sanoma liittyy Kristuksen toiseen tulemiseen, nyt kuninkaana ja vanhurskaana tuomarina.

## Ortodoksisessa kirkossa
**Tuomiosunnuntai** on toiseksi viimeinen sunnuntai eli 3. valmistussunnuntai ennen Suurta paastoa, joka edeltää pääsiäistä. Tuomiosunnuntaina valmistaudutaan Suureen paastoon jättämällä pois liharuuat, mutta ei vielä kananmunia ja maitoruokia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tuomiosunnuntai Suomen ev-lut-kirkon sivulla
*Tuomiosunnuntai / Ortodoksi.net
Xpert Eleven

**Xpert Eleven** on Hattrickin tapainen ilmainen verkkopeli, jossa manageroidaan jalkapallojoukkueita. Peli julkaistiin vuonna 2003 ruotsiksi, 2005 englanniksi ja 2006 suomeksi. Myös muunkielisiä versioita on kehitteillä. Pelissä voi haastaa kavereita kuvitteellisen jalkapallojoukkueen valmentamisessa. Pelaaja voi liittyä sekä itse tehtyihin liigoihin että pelin virallisiin Xpert-liigoihin. Xpert Elevenillä on yli 300 000 rekisteröitynyttä käyttäjää.

## Aiheesta muualla
* Xpert Eleven - Tervetuloa Xpert Eleven
Tristan

**Tristan** tai **Tristram** () oli kelttiläinen tarusankari ja yksi pyöreän pöydän ritareista. Yleensä Tristan kuvataan jaloksi ja oikeamieliseksi ritariksi, mutta hänen kuvauksensa vaihtelevat eri kirjoittajilla. Alkuperäisissä kelttiläisissä taruissa keskityttiin Tristanin ja Isolden (*Iseult*) rakkaustarinaan. 
Tarujen mukaan Tristanin äiti kuoli synnytykseen, ja nuorukaisena Tristan oli setänsä, Cornwallin kuningas Markin palveluksessa. Irlannin kuningas Anguish ja Mark sopivat, että Mark menisi naimisiin Irlannin kuninkaan tyttären Iseultin kanssa. Mark lähetti veljenpoikansa hakemaan morsiantaan. Matkalla Tristan ja Iseult rakastuivat kuitenkin toisiinsa. Lopulta he lähtivät pakomatkalle, ja joidenkin versioiden mukaan Mark löysi heidät myöhemmin ja surmasi Tristanin.

Tristan on myös Richard Wagnerin oopperan *[[Tristan ja Isolde]]* (*Tristan und Isolde*) päähenkilö. Oopperassa Tristan on tyypillinen traaginen sankari.

## Aiheesta muualla
* Tristan ja Isolde - Kirja Internet Archive'ssa.
Pormestarinluoto

**Pormestarinluoto** ()(tunnetaan myös nimellä *Porkka*) on Porin 53. kaupunginosa ja se sijaitsee Kokemäenjoen pohjoispuolella muutaman kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Sen naapurikaupunginosat ovat Isosanta, Toejoki, Hyvelänviiki, Luotsinmäki ja Kokemäenjoen toisella puolella Kirjurinluoto.

## Yleistä
Pormestarinluoto on alun perin ollut yksi Kokemäenjoen luodoista. Se on kuitenkin aikojen saatossa maankohoamisen myötä kasvanut kiinni mantereeseen, eikä ole enää erillinen saari. Luoto on saanut nimensä kuuluttuaan aikoinaan Porin pormestarien virkaetuihin.

Asuntomessut Pormestarinluodossa järjestettiin vuonna 1975. Kaupunginosan lempinimi on *Porkka* ja asukkaita siellä on noin 2&nbsp;400.

Viereiset kaupunginosat ovat Hyvelänviiki pohjoisessa, Lotskeri koillisessa, Toejoki idässä, Isosanta etelässä ja Luotsinmäki lännessä. Lounaassa alue rajautuu Kokemäenjokeen sekä lännessä ja luoteessa valtatie 8:aan. Samaan aluekokonaisuuteen kuuluvien Hyvelänviikin, Toejoen ja Isosannan kanssa Pormestarinluoto muodostaa noin 5&nbsp;500 asukkaan alueen.

Puistomainen asuinalue koostuu suurimmaksi osaksi 1967–1969 rakennetuista kerrostaloista, joista monet ovat kaupungin vuokra-asuntoina. Kaupunginosassa on yhteensä noin 30 kerrostaloa. Lisäksi alueella on 207 rivitaloasuntoa sisältävä messualue sekä viitisenkymmentä pientaloa.

## Lähiöprojekti
Suomen ensimmäinen lähiöparannusprojekti aloitettiin Pormestarinluodossa jo vuonna 1979, vain noin 10 vuotta alueen valmistumisen jälkeen. Toteutusvaiheeseen päästiin 1982. Projektin toimenpiteet olivat hyvin pienimuotoisia ja keskittyivät lähinnä epäonnistuneen julkisen tilan kohennukseen sekä huonon maaperän vuoksi kitukasvuiseksi jääneen kasvillisuuden parannukseen. Kuitenkin parannusprojektia pidettiin aikanaan erittäin onnistuneena ja siitä on otettu esimerkkiä mm. moniin pääkaupunkiseudun, Tampereen ja Turun lähiöparannusprojekteihin.

Myöhemmin Porin kaupunki on pyrkinyt parantamaan alueen viihtyvyyttä muun muassa rakentamalla kävelysillan Kokemäenjoen yli Pormestarinluodosta Pori Jazzien konserttipaikkana tunnetulle Kirjurinluodolle.

## Palveluja
Alahangantien varrella sijaitsevassa liikekeskuksessa toimivat K-Market, kirjatupa, kirjasto, asukastupa ja pyöräpaja. Pormestarinluodossa sijaitsevat myös vuosiluokille 1-9 tarkoitettu Kaarisillan koulu sekä päiväkoti. Kaupunginosassa on lisäksi vanhuksille tarkoitettu asuin –ja avopalvelutalo Ruskakoti.

Pormestarinluodossa toimii vuonna 2000 perustettu urheiluseura Pormestarinluodon Salama. Seurassa harrastetaan jalkapalloa, salibandyä ja futsalia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Pormestarinluodon asukasyhdistys ry:n sivut
Hauensuoli

**Hauensuoli** () on historiallinen satamapaikka ja nähtävyys Hangossa. Hauensuoli on kapea, kalliorantainen ja mutkitteleva salmi, jonka muoto on tuonut mieleen kalan suolen. Se sijaitsee Tulliniemen edustalla kahden pienen luodon, Tullisaaren ja Kobbenin, välissä ja kuuluu Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.  

Keskiajalta lähtien kallioihin on hakattu merkintöjä, kuten nimikirjoituksia, vaakunoita, "puumerkkejä" ja jopa tarinoita. Kaiverruksia ovat tehneet varsinkin pitkästyneet merenkulkijat odotellessaan sopivaa purjehdussäätä. Vanhimmat kaiverrukset ovat 1400-luvulta; yhteensä merkintöjä on yli 600. Eniten piirroksia on 1500- ja 1600-luvuilta. Kaiverruksista kuuluisin lienee Augustin Ehrensvärdin tutkimus- ja mittausseurueen kirjoitus vuodelta 1754:

 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Historiallisia piirtoja Suomenlahden kallioissa, Kansan kuvalehti, 09.09.1932, nro 37, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Kuningas ja merirosvo hakkasivat nimensä kallioon, Seura, 30.09.1936, nro 40, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Akiak

**Akiak** on kaupunki Alaskassa. Se sijaitsee Kuskokwim-joen länsirannalla. 

Akiak on jupikkieskimoiden asuttama kalataloudesta ja turismista elävä kylä.  Nimi "akiak" tarkoittaa "toista puolta". Akiakissa on alkoholinmyynti kielletty.

Vuoden  väestönlaskennassa Akiakissa asui 309 ihmistä. Näistä 92,88 % edusti etnisesti Amerikan alkuperäiskansoja. Vuoden 2004 väkilukuarvio on 367.

## Lähteet
Jamal–Eurooppa-kaasuputki

**Jamal–Eurooppa-maakaasuputki** on yksi merkittävistä Venäjän Gazpromin käyttämistä maakaasuputkista. Se kulkee Valko-Venäjän ja Puolan kautta Saksaan ja Hollantiin. Pituutta kahdella rinnakkain kulkevalla putkella on 4&nbsp;000 kilometriä. Sen kautta kulkee (2005) noin 10&nbsp;% Gazpromin länteen viemästä maakaasusta. Valko-Venäjän kohdan viidestä pumppuasemasta ovat käytössä Nesvižkajan, Krupskajan ja Slonimskajan asemat. Täyteen kapasiteettiin pääsemiseksi pitää Valko-Venäjällä vielä viimeistellä Oršanskajan ja Minskajan asemat.

Gazpromin suorittaman transiton hinta oli 2005 0,75 $/m³ / 1000 km Beltransgazin omistamalta maakaasuputken osalta ja 0,46 $/m³ / 1000 km omalta osaltaan.

## Jamal–Eurooppa -putken hallinta

### Beltransgazilta Gazpromille

Valko-Venäjän Gazpromille kertyneiden velkojen vuoksi Valko-Venäjän osuus putkesta siirtyi Gazpromin valvontaan. Valko-Venäjä ja Venäjä tekivät sopimuksen, minkä mukaan Valko-Venäjä sai velkojaan hoidettua sekä saa maakaasua 46,68 USD kuutiometriltä 27. joulukuuta 2005 allekirjoitetun sopimuksen mukaan. Jamal–Eurooppa -maakaasuputki kulkee Valko-Venäjän alueella Venäjältä Puolaan 575 kilometrin matkan, mikä valmistui joulukuussa 2002.

#### Hinnankorotusvaade ja toimituskatkaisu

Valko-Venäjän presidentti Aljaksandr Lukašenka kieltäytyi myymästä Beltransgazia Venäjälle 2003, mistä seurasi Venäjän hinnankorotusvaade ja helmikuussa 2004 kaasuntoimitusten katkaiseminen siten, että Jamal–Eurooppa -putken päässä Alankomaat ja Saksa joutuivat turvautumaan maakaasuvarastoihinsa lyhytaikaisesti.

### Gaz Trading vaa'ankieleksi

Puolan osuuden hallintaan liittyen viisi henkilöä sai syytteen valtuuksiensa ylittämisestä ja yleisen edun vastaisesta toiminnasta siksi, että vaikka Puolan valtiollinen PGNiG ja Venäjän valtiollinen Gazprom olivat sopineet omistavansa Yamal–Eurooppa-putken Puolaan rakentavasta EuRoPol -yhtiöstä puoliksi, sallittiin teollisuusministeri Waclaw Niewiarowskin ollessa Hanna Suchockan hallituksessa 1992–1993 järjestää siten, että yksityinen Gaz Trading sai omistukseensa 4%:n osuuden.

## Aiheesta muualla
* International Herald Tribune: Gazprom voitti Valko-Venäjän
* Talouselämä:Gazpromin investointikohteet
* Beltransgaz (Pravda):Jamal–Eurooppa -putki yhdistetty
Rønne

**Rønne** on Tanskan Bornholmin kunnan keskustaajama. Vuoden 2012 alussa taajamassa oli 13 887 asukasta.

Bornholmin saaren länsiosassa sijaitsevan Rønnen väkiluku on noin kolmannes koko saaren väkiluvusta. Kaupunki on ollut pitkään suosittu matkailukohde ja merkittävä satama. Se on Tanskan toiseksi suurin risteilysatama.

Toisessa maailmansodassa saksalaiset valloittivat Bornholmin, ja venäläiset pommittivat sitä rajusti. Rønne on silti säilyttänyt vanhahtavan pikkukaupunkimaisen ulkonäkönsä.  

Rønnestä on lauttayhteys Puolaan, Saksaan, Ruotsin Ystadiin ja Tanskan Køgeen. Suomesta sinne on tehty erikoisristeilyjä.

Hallinnollisesti Bornholmin kunta kuuluu Pääkaupunkialueeseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Paalusolmu

**Paalusolmu** on solmu, jolla tehdään köyden päähän kiinteä silmukka. Siitä käytetään myös nimiä "paalari", "polsteeki" ja "polsteekki". Paalusolmu on helppo ja nopea tehdä, ja sillä on useita eri tekotapoja. Solmua ei pysty avaamaan, kun siihen kohdistuu veto. Solmu on melko luotettava, vaikka on olemassa kestävämpiä ja vahvempia solmuja. Paalusolmu sopii kuitenkin useimpiin käyttötarkoituksiin. Köyden ollessa liukasta tai jäykkää solmun on havaittu murtuvan kuormittaessa tai luistavan auki kuormaa purettaessa.

Solmua käytetään esimerkiksi kiinnitettäessä vene laituriin ja lipun yläpäätä solmittaessa. Se sopii lähes kaikkiin sellaisiin tarkoituksiin, jossa köysi kiinnitetään jonkin pyöreän esineen ympärille tai kiinnityssilmukkaan. Kiipeilyyn solmua ei enää suositella.

## Lähteet
Dida (jalkapalloilija)

**Nélson de Jesus Silva** eli **Dida** tai **Nélson Dida** (s. 7. lokakuuta 1973 Irará, Bahia, Brasilia) on uransa lopettanut brasilialainen jalkapallomaalivahti, joka pelasi kotimaansa seurojen lisäksi Sveitsin Luganossa sekä vuosina 2000–2010 Italian Milanissa.

Dida kuului Brasilian maajoukkueeseen Atlantan olympialaisissa vuonna 1996 Brasilian voittaessa pronssia. Dida kuului myös Brasilian kokoonpanoon, kun Brasilia voitti maailmanmestaruuden vuoden 2002 MM-kisoissa, mutta hän ei pelannut turnauksessa yhtään ottelua. Vuoden 2006 MM-kisoissa Dida oli Brasilian ykkösmaalivahti. Vuoden 2006 MM-kisojen jälkeen Dida ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa. Dida on pelannut yhteensä 91 maaottelua.

Inter Milanon kannattaja heitti häntä roomalaisella kynttilällä selkään Serie A:n kaudella 2004–2005, mutta hän selvisi siitä säikähdyksellä.

Viimeksi Dida pelasi kotimaassaan Sport Club Internacionalissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
You’re My Best Friend

**You're My Best Friend** on Queenin vuonna 1975 levyttämä ja vuonna 1976 julkaisema single. Kappale löytyy albumilta *[[A Night at the Opera (Queen)|A Night at the Opera]]* (1975). Lisäksi se on kahdella Queenin kokoelmalevyllä: *Greatest Hitsillä* (1981) ja *Classic Queenilla* (1992). 

Kappaleen sävelsi basisti John Deacon. Hän omisti sen vaimolleen Veronicalle. Kappaleella Deacon soittaa bassokitaran lisäksi sähköpianoa.

Kappale nousi melko pian brittilistan seitsemänneksi ja oli ensimmäinen John Deaconin säveltämä hittikappale.

## '39
Kappale ”'39” ilmestyi ”You're My Best Friend” -singlen b-puolena. Se löytyy ”You're My Best Friendin” tavoin albumilta *A Night at the Opera*. ”'39”:n sävelsi kitaristi Brian May, joka myös lauloi kappaleen. Basisti John Deacon soittaa kappaleella kontrabassoa.

## Aiheesta muualla
* Queen Picture Hall
* Andy's Queen Page
Pulmuset (televisiosarja)

**Pulmuset** (*Married... with Children*) on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, joka kertoo chicagolaisen alempaan keskiluokkaan kuuluvan Bundyn perheen elämästä esikaupungissa.

Sarja kehitettiin vastapainoksi 1980-luvun ”onnellisista perheistä” kertoneille televisiosarjoille kuten *[[Bill Cosby Show]]* tai *[[Perhe on paras]]*. Niiden vastakohtana *Pulmusten* tyyli oli suorasukaista, seksuaalisesti vihjailevaa ja huonokäytöksistä. Perheeseen kuuluvat sovinistinen ja alistunut kenkämyyjä-isä Al (Ed O’Neill), kotirouva-äiti Peggy (Katey Sagal) joka ei juuri siivoa eikä laita ruokaa, yksinkertainen ja hutsahtava blonditytär Kelly (Christina Applegate), näsäviisas poika Bud (David Faustino) ja laiminlyöty Buck-koira.

Bundyn perheen naapurina on Rhoadesin pariskunta, Steve (David Garrison) ja Marcy (Amanda Bearse). Viidennellä tuotantokaudella Marcy menee naimisiin uuden miehen, Jefferson D’Arcyn (Ted McGinley) kanssa. Kymmenennellä tuotantokaudella Buck menehtyy ja Bundyt hankkivat koiranpennun, jonka nimeksi tulee Lucky.

Sarjan esittäminen alkoi FOX-televisioverkossa 5. huhtikuuta 1987 ja sarjan viimeinen jakso esitettiin 9. kesäkuuta 1997. Sarjan tunnusmusiikkina käytettiin Frank Sinatran laulamaa kappaletta ”Love and Marriage”.

Televisiosarjasta tehtiin myös oma sarjakuvalehti, jota julkaistiin lyhyen aikaa 1990-luvulla eri maissa. Suomessa nimi oli *Pulmuset*, Ruotsissa *Våra värsta år*. Piirrosten lisäksi lehdessä julkaistiin sarjan esiintyjien ihailijakuvia.

Suomessa sarjan jaksoja on esitetty moneen otteeseen MTV:llä, Kolmoskanavalla ja MTV3:lla. 2000-luvulla sarjan jaksoja on esitetty Nelosella. Syksystä 2012 eteenpäin sarjaa esittää TV5.

Sarjasta on työn alla animaatioversio, jonka käsikirjoittajana toimii Family Guyn tuottaja Alex Carter. Äänirooleissa on alkuperäissarjan näyttelijät.

## Rooleissa

## Sarjan muunmaalaiset versiot
*Pulmusista* on tehty ainakin seuraavat uusintaversiot:
* Argentiina: *Casados con Hijos*
* Brasilia: *A Guerra dos Pintos*
* Chile: *Casado con Hijos*
* Espanja: *Matrimonio con Hijos*
* Kolumbia: *Casados con Hijos*
* Saksa: *Hilfe, meine Familie spinnt*
* Unkari: *Egy rém rendes család Budapesten*
* Venäjä: *Счастливы вместе*
* Yhdistynyt kuningaskunta: *Married for Life*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut
* Viralliset kotisivut (UK) 
*
’39

**'39** on Queenin levyttämä folk-rock-kappale. Kappale ilmestyi You're My Best Friend -singlen b-puolena. Se löytyy You're My Best Friendin tavoin albumilta A Night at the Opera. '39:n sävelsi kitaristi Brian May, joka myös lauloi kappaleen. Basisti John Deacon soittaa kappaleella kontrabassoa. Kappale on hyvin folk-vaikutteinen ja kertoo vapaaehtoisten matkasta avaruuteen etsimään uutta maata. Kappaleen keskellä on erikoinen kohta, jossa ei ole lyriikoita, vaan moniraitainen laulustemma, joka kuvaa Brian Mayn mukaan itse matkaa.

## Triviaa
* Kappale on Queenin kronologian 39. kappale.
* Pertti Neumann levytti kappaleen suomeksi vuonna 1986.

## Lähteet
Akutan

**Akutan** on toisen luokan kaupunki Akutaninsaarella Aleuttien saaristossa Alaskassa. Western Fur & Trading Company perusti sen kauppapaikaksi ja turkisvarastokseen vuonna 1878. Vuoteen 1939 asti kylässä toimi Aleuttien ainoa valaanpyyntiasema. 

Vuoden  väestönlaskennassa Akutanissa asui 713 ihmistä. Näistä 15,71 % edusti etnisesti  Amerikan alkuperäiskansoja. Noin 75 asukkaista asuu Akutanissa ympäri vuoden, suurin osa ihmisistä on siellä osan vuotta asuvia kalankäsittelytyöläisiä. Vuoden 2004 väkilukuarvio oli 771.

## Lähteet
Njuhtša

**Njuhtša** () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Karjalan tasavallan itärajalla Belomorskin piirissä Venäjällä. Njuhtšan maalaiskunta (ven. *selskoje poselenije*) sijaitsee Vienanmeren Äänislahden rannalla ja rajoittuu idässä Arkangelin alueeseen ja muualla Suman kuntaan. 

## Njuhtšan kylä
Njuhtšan kylä sijaitsee Njuhtšajoen rannalla, lähellä Belomorskista Onegaan johtavaa rautatietä. Njuhtšan rautatieasema sijaitsee 116 kilometriä Belomorskista ja kaksi kilometriä Njuhtšajoen rautatiesillasta itään. Kylään nähden asema sijaitsee noin kaksi kilometriä kaakkoon, ja sinne johtaa kapea soratie. Vuonna 2008 kylässä oli 390 asukasta. Väestö saa elantonsa kalastuksesta ja karjankasvatuksesta. Palveluihin kuuluu keskikoulu, kirjasto ja vapaa-ajankeskus.

## Historia
Njuhtšan kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1436. 1400-luvulla kylä kuului novgorodilaiselle pajarirouvalle Marfa Posadnitsalle, joka lahjoitti sen Solovetskin luostarille. Vuonna 1702 kylän kautta vedettiin Keisarin tie.

Historiallinen Njuhtšan kunta käsitti suunnilleen Njuhtšajoen vesistön alueen. Lisäksi siihen kuului Kantosaari ja Lukkarinnokka -nimiset saaret Vienanmerestä. Kunta rajoittui pohjoisessa Vienanmeren Äänislahteen, lännessä Kuolisman kuntaan ja etelässä Petrovo Jamin kuntaan. Vuonna 1907 kunnassa oli 2&nbsp;018 asukasta, jotka olivat pääasiassa venäläisiä. Kuntaan kuuluivat Njuhtšan, Malenkan ja Ostamajärven kylät. Kunta lakkautettiin 1920-luvulla ja liitettiin kyläneuvostona Belomorskin piiriin. Nykyisin entisen kunnan alue kuuluu Njuhtšan ja Suman kuntiin. Vuonna 1926 Njuhtšan kyläneuvoston alueella oli 1&nbsp;912 asukasta, jotka kaikki olivat kansallisuudeltaan venäläisiä. Vuonna 1996 Njuhtšan kylähallintoalueella oli 490 asukasta.

## Lähteet
Laapina

**Laapina** (myös **Lapina**, ) on entinen kunta, kyläneuvosto ja Hvoinyin kylähallinnon alainen kylä Sumajoen varrella Sorokan piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä. 

Laapinan kunta sijaitsi Vienan Karjalan itäosassa Kemin kihlakunnassa. Laapinan naapurikuntina olivat pohjoisessa Sorokka ja Suma, idässä Kuolisma, etelässä Petrovo Jam ja Vojatsu. Kunnan länsiosa kuului Uikujoen vesistöön, muu kunta puolestaan Sumajoen vesistöön. Kunnan alueen vesistöistä mainittakoon Ala-Sumajärvi, Piilojärvi, Sumajoki. Laapinan kunnan kyliä olivat Laapina, Sumajärvi, Vorenža, Milnina, Ondolahti, Piilojärvi, Korasjärvi, Karkujärvi ja Sumasaari. Vuonna 1907 kunnassa oli 1 471 asukasta.

Kunta lakkautettiin 1920-luvulla ja sen pohjoisosa liitettiin Sorokan piiriin Laapinan kyläneuvostona ja eteläosa liitettiin Koikinitsan kyläneuvostoon Segežan piiriin. Laapinan kyläneuvostoon kuului kolme kylää: Laapina, Sumasaari ja Ondolahti (*Jendoguba*). Vuonna 1926 kyläneuvoston alueella oli 801 asukasta, joista 794 oli venäläisiä ja loput muita kansallisuuksia ei kuitenkaan karjalaisia tai suomalaisia.

Nykyisin kunnan alue kuuluu pääasiassa Hvonyin kylähallintoalueeseen. 

## Lähteet
Kodiakinsaari

**Kodiakinsaari** () on suuri Alaskan etelärannikolla oleva saari. Sen erottaa mantereesta Shelikofinsalmi. Se on Kodiakin saariston ja Alaskan suurin saari sekä Yhdysvaltojen toiseksi suurin. Saari on tunnettu karhuistaan: paikallisen alalajin kodiakinkarhun (*Ursus arctos middendorffi*) eräät yksilöt ovat suurimpia koskaan tavattuja karhuja.

Kodiakin pinta-ala on 8&nbsp;975 km². Se on 160 kilometriä pitkä. Leveys vaihtelee 16 ja 96 kilometrin välillä.

Suurin osa saaresta on luonnonsuojelualuetta. Se on vuoristoista ja metsittynyttä pohjoisessa ja idässä, eteläosan ollessa melko puutonta. 

Kodiakinsaarta tutki vuonna 1763 venäläinen turkiskauppias Stepan Glotov. Grigori Šelikov perusti saarelle vuonna 1784 Alaskan ensimmäisen venäläisen asutuksen. Se sijaitsi Three Saints Bayssa, josta se siirrettiin nykypäivän Kodiakiin vuonna 1792 ja siitä tuli turkiskaupan keskus. 

Vuonna 1912 Novaruptan purkaus peitti saaren vulkaanisella tuhkalla aiheuttaen laajoja tuhoja. Saarta koetteli myös Pitkäperjantain maanjäristys vuonna 1964 ja sitä seurannut tsunami.

Saaren suurin kaupunki on Kodiak. Muita kyliä ovat muun muassa Akhiok, Old Harbor, Karluk, Larsen Bay, Port Lions ja Ouzinkie.

## Kirjallisuutta
*
Hvoinyi

**Hvoinyi** () on Belomorskin piiriin kuuluva kylähallintoalue () ja sen keskuskylä Karjalan tasavallassa Venäjällä.

Hvonyin kylähallintoalue käsittää suunnilleen entisen Laapinan kunnan alueen. Hvoinyin kylähallintoalue sijaitsee Belomorskin piirin eteläosassa Segežan piirin vastaisella rajalla. Se rajoittuu pohjoisessa Suman kylähallintoalueeseen, idässä Virantajärven asutushallintoalueeseen ja lännessä Kesäjoen asutushallintoalueeseen. Vuonna 1987 kylähallintoalueella oli 600 asukasta. Kylähallintoalueeseen kuuluvat kylät ovat Hvoinyi (keskuskylä), Vorensi, Laapina ja Sumajärvi.

Hvonyin kylä sijaitsee Ala-Sumajärven pohjoisrannalla Sumajoen niskassa. Matkaa piirin hallintokeskukseen Belomorskiin tulee 87 kilometriä. Vuonna 1996 kylässä oli 500 asukasta, jotka saavat elantonsa pääasiassa metsätöistä. Hvoinyin kylä on varsin nuori, se on perustettu vuonna 1951. 

## Lähteet
Lehto (Karjalan tasavalta)

**Lehto** () on kylä ja entinen Tunkuan piirin keskus Karjalan tasavallan Belomorskin piirin Sosnavitsan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Suikujärven länsirannalla 31 kilometriä Sosnavitsasta länteen. Vuonna 2013 kylässä oli 27 asukasta.

## Historia
Suikujärven pogostaan kuulunut Lehdon kylä mainitaan ensimmäisen kerran 1500-luvun lopun verokirjoissa. Paikallisten asukkaiden mukaan se on saanut nimensä seudulla harvinaisesta lehtometsästä. 

1800- ja 1900-lukujen vaihteessa Lehto kuului Suikujärven volostiin ja kyläkuntaan. Vuonna 1905 siellä oli 40 taloa, kyytiasema ja 250 asukasta. Vuonna 1913 perustettiin koulu. Kylän asukkaat olivat karjalaisia, jotka harjoittivat maanviljelyä, karjanhoitoa, kalastusta ja metsästystä sekä kävivät muualla ansiotöissä.

Vuosina 1927–1956 Lehto toimi Tunkuan piirin keskuspaikkana. Se muodosti lähikylineen Lehdon kyläneuvoston, johon kuuluivat Lehdon ja Suikujärven kyläryhmät sekä Borissanvaaran (ven. *Borisvaraka*), Danšanvaaran (*Danšavaraka*), Heinävaaran (*Sennaja varaka*), Hotosenvaaran (*Hodovaraka*), Kesäjärven, Lehtorannan (*Lehtabereg*), Naukuvaaran (*Neugovaraka*), Riihivaaran (*Rigovaraka*), Sarinvaaran (*Šarovaraka*), Säkäjärven (*Šagozero*), Talvivaaran (*Zimnjaja Varaka*) ja Torovaaran (*Torovaraka*) kylät. Vuonna 1933 niissä oli yli 1&nbsp;400 asukasta, joista kolme neljännestä oli karjalaisia ja loput venäläisiä ja suomalaisia. Lehdon kyläryhmään kuuluivat keskuskylän lisäksi Lehonselkä (*Lehta-selga*) ja Niemi (*Navolok*). Niissä oli yhteensä 612 asukasta, joista venäläisiä ja suomalaisia oli lähes puolet.

Jatkosodan aikana seudun asukkaat evakuoitiin Komin tasavaltaan ja Siperiaan. Piirikeskus siirrettiin väliaikaisesti Ramojan (ven. *Ramoje*) asutukseen ja Lehdon kylä toimi partisaaniosastojen tukikohtana. Sodan jälkeen asukkaat palasivat kotiseudulleen, jonka kylistä monet olivat tuhoutuneet. 1950-luvulla Lehdossa oli yli 700 asukasta. Siellä toimi joukko virastoja, koulu, kerhotalo kirjastoineen, sairaala ja muita palveluja. Vuonna 1958 Lehdon kyläneuvostoon liitettiin osa lakkautettujen Niikkananvaaran ja Nuottavaaran kyläneuvostojen kylistä.

Tunkuan piirin lakkauttamisen jälkeen perspektiivittöminä pidettyjen kylien asukkaat alkoivat muuttaa Pušnoin, Uuden Maasjärven ja Sosnovitsan taajamiin, Belomorskiin ja muualle Karjalaan. Lehdon kyläneuvosto ja koulu siirrettiin Pušnoihin vuonna 1973. Neuvostoliiton hajottua perustettiin Lehdon kylähallintoalue, johon keskuspaikkana toimineen Pušnoin lisäksi kuuluivat Kesäjärven, Lehdon, Nuottavaaran ja Suikujärven kylät. 2000-luvun alun kuntauudistuksessa se liitettiin Sosnavitsan maalaiskuntaan.

## Nykypäivä
Nykyään Lehdossa on etupäässä kesäasutusta. Kylän nähtävyyksiin kuuluvat jatkosodassa kaatuneiden puna-armeijalaisten hautapaikka sekä neuvostopartisaanien päämajanaan käyttämä rakennus. Majoitusta tarjoaa pieni vierasmaja.

## Lähteet
Luettelo Raamatun kirjoista

**[[Raamattu|Raamatun]] kirjojen kaanon** on erilainen juutalaisuudessa sekä katolisessa, ortodoksisessa ja protestanttisessa kristinuskossa. Ero koskee Vanhaa testamenttia eli heprealaista raamattua Tanakia. Sen kirjojen määrä ja järjestys on eri kirkoissa erilainen, johtuen sekä kirjojen erilaisesta ryhmittelystä että siitä, että katoliset ja ortodoksiset kirkot lukevat Vanhaan testamenttiin kuuluviksi myös niin kutsutut deuterokanoniset kirjat eli apokryfikirjat. Mukaan luettujen apokryfikirjojen määrä katolisessa ja ortodoksisessa Raamatussa on myös erilainen.

Lisäksi kreikkalaisessa ortodoksisuudessa, itämaisessa ortodoksisuudessa ja katolisen kirkon itäisissä riituksissa kirjojen määrässä on pieniä eroja. Alla ortodoksiselle Vanhalle testamentille annettu kaanon on laajin mahdollinen, eli jos yksikin itäinen kirkko hyväksyy kirjan, se on myös annettu luettelossa. Kaikki katolisen kirkon hyväksymät kirjat ovat aina myös ortodoksisen kirkon hyväksymiä. Protestanttisuus hyväksyy varsinaiseen Vanhaan testamenttiin vain heprealaisen raamatun kirjat.

Juutalaisuus ei luonnollisestikaan tunnusta Uutta testamenttia. Juutalaisuuden osalta luettelo koskee vain heprealaista raamattua, joka on annettu vertailukohdaksi Vanhan testamentin versioille. Kristilliset kirkot ovat Uuden testamentin kaanonista yksimielisiä.

## [[Tanak]] sekä protestanttinen, katolinen ja ortodoksinen [[Vanha testamentti]]

## [[Uusi testamentti]]

## Huomautuksia

1 Nämä kirjat eivät ole protestanttisessa Vanhassa testamentissa.

2 Katolinen ja ortodoksinen Esterin kirja sisältävät 103 lisäjaetta, jotka eivät ole protestanttisessa Esterin kirjassa.

3 Katolinen Barukin kirja sisältää kuudennen luvun, Jeremian kirjeen, joka on ortodoksisessa Raamatussa omana kirjana, ja jota ei ole protestanttisessa Raamatussa.

4 Katolinen ja ortodoksinen Danielin kirja sisältävät kolme lukua, joita ei ole protestanttisessa Danielin kirjassa (Asarjan rukous ja Kolmen miehen kiitosvirsi; Susanna; sekä Danielin maineteot ja koettelemukset (Bel ja lohikäärme)).

5 Vulgatassa Ensimmäinen ja Toinen makkabilaiskirja ovat Malakian kirjan jälkeen, eivät Esterin kirjan jälkeen.

6 Nämä kirjat eivät ole katolisessa ja protestanttisessa Vanhassa testamentissa.

7 Ortodoksisessa Vanhassa testamentissa Barukin kirja ja Jeremian kirje ovat erillisiä.

8 Nämä kirjat kuuluvat kristillisten kaanonien historiallisiin ja viisauskirjoihin sekä suuriin profeettoihin.

9 Ortodoksinen Vanha testamentti seuraa Septuagintaa siinä, että Esran ja Nehemian kirjat lasketaan yhdeksi kirjaksi.

10 Suluissa annetut nimet ovat Septuagintassa esiintyviä nimiä, ja ne ovat yleisimmin käytössä ortodoksisessa kirkossa.

11 Ortodoksinen Psalmien kirja sisältää yhden ylimääräisen psalmin, Psalmin 151.

12 Martti Luther halusi poistaa nämä kirjat kaanonista, mutta niin ei tapahtunut. Lutherin Raamatussa kirjat ovat kuitenkin Uuden testamentin lopussa, eikä esitetyssä järjestyksessä.

## Katso myös

* Apokryfiset kirjat
* Deuterokanoniset kirjat eli Vanhan testamentin apokryfikirjat
Kodiak

**Kodiak** on kaupunki Alaskassa Kodiakinsaarella. Se on saaren suurin kaupunki. 

Kodiak on toiseksi tuottavin kalastussatama Alaskassa (Dutch Harbor/Unalaskan jälkeen) ja neljänneksi tuottavin koko Yhdysvalloissa sekä kalastuksen määrällä että arvolla mitattuna.

Vuoden 2020 väestönlaskennassa Kodiakissa asui 5&nbsp;581 ihmistä. Näistä 42,1&nbsp;% oli etnisesti valkoisia (”white”), 4,0&nbsp;% Amerikan alkuperäiskansoihin kuuluvia ja 45,1&nbsp;% aasialaisia.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Kalkalahti

**Kalkalahti** () on kylä Karjalan tasavallan Kemin piirin Kuuseman kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Vienanmereen laskevan Kalkajoen suussa 50 kilometriä Kuusemasta linnuntietä pohjoiseen. Kylässä on 45 asukasta (vuonna 2013).

Kalkalahti on vanha pomorilaiskylä. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa se kuului kyläkuntana Ponkaman volostiin. Vuonna 1905 Kalkalahdessa oli 66 taloa, kyytiasema, kirkko, koulu ja 476 asukasta.

Neuvostoaikana perustettiin Kemin piiriin kuulunut Kalkalahden kyläneuvosto. Vuonna 1933 Kalkalahdessa ja sen vieressä sijaitsevassa Konostrovin kylänosassa oli 312 asukasta, joista lähes kaikki olivat venäläisiä. Kalkalahden, Kriitinän ja Kuuseman kylähallintoalueet yhdistettiin 2000-luvun alun kunnallishallintouudistuksessa Kuuseman maalaiskunnaksi.

Kylästä on tieyhteys Jenkijärvelle. Sen palveluihin kuuluvat lääkintäasema ja kauppa.

Kalkalahdella on historiallisen asutuksen status. Sen rakennusmuistomerkkeihin kuuluu joukko vanhoja asuintaloja ja aittoja. Kylän itäpuolella on hautausmaa erikoisine hautamuistomerkkeineen.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kalkalahti Karjalan tasavallan matkailusivustolla
William Brouncker

**William Brouncker** (1620 &ndash; 5. huhtikuuta 1684) oli yksi aikansa merkittävimmistä englantilaisista matemaatikoista.

Brouncker väitteli tohtoriksi Oxfordin yliopistossa vuonna 1647. Hän oli yksi Englannin kuninkaallisen tiedeakatemian Royal Societyn perustajajäsenistä ja sen ensimmäinen presidentti. 

Vuonna 1662 hänestä tuli kuningatar Katariinan neuvonantaja ja sitten Saint Catherine -nimisen sairaalan johtaja. Hänen matemaattinen työnsä käsitteli erityisesti paraabelien ja sykloidien kaaren pituuksien määrittämistä. Lisäksi hän kehitteli hyperbelisten integraalien laskemiseen liittyvän kvadratuurisäännön, jota varten luonnolliselle logaritmille tarvitaan esitys äärettömänä sarjana. Hän oli ensimmäisenä englantilaisena kiinnostunut yleistetyistä ketjumurtoluvuista ja jatkaen John Wallisin työtä kehitti yleistetyn ketjumurtolukukehitelmän luvulle pi.

## Brounckerin kaava
Brounckerin kaava antaa yleistetyn ketjumurtolukukehitelmän luvulle π:

\frac4{\pi}=1 / (1+1^2 / (2+3^2 / (2+5^2 / (2+7^2 / (2+9^2 / (2+11^2 / (2+13^2 / (2+15^2 / (2+17^2 / (2+\cdots

## Lähteet
Gaz de France

**Gaz de France** (lyh. **GDF**) oli Ranskan valtion omistama, vuonna 1946 perustettu maakaasun maahantuonti- ja jakeluyhtiö. Euroopan energiamarkkinoiden avautumisen jälkeen Gaz de France laajensi toimintaansa myös sähkömarkkinoille. Ranskan lisäksi sillä oli merkittävää toimintaa muun muassa Belgiassa, Saksassa ja Britanniassa.

Gaz de France sulautui 22. heinäkuuta 2008 yhdyskuntapalveluita tuottavan ranskalaisen Suez-yrityksen kanssa uudeksi GDF Suez -yhtiöksi.

## Lähteet