Jakutianlaika

**Jakutianlaika** (; ) on venäläinen koirarotu. Se on kotoisin Sahasta, jossa sitä on käytetty reki-, paimen- ja metsästyskoirana. Rotu on hyvin vanha. Paimenkoirana sitä on käytetty erityisesti porojen kanssa. Jakutianlaika on tunnettu hyvästä hajuaistista. Rotu omaa riistaviettiä, jotkut yksilöt myös soveltuvat metsästyskäyttöön. Kuitenkin rodun kotimaassa jakutianlaikoilla ei ole oikeutta osallistua metsästyskokeisiin. Syyskuussa 2019 FCI tunnusti jakutianlaikan viralliseksi roduksi.

Jakutianlaika oli vuonna 2025 Suomessa 72. eniten rekisteröity koirarotu. Vuosina 2020–2025 Suomessa rekisteröitiin vuosittain noin 100 jakutianlaikaa.

## Ulkonäkö

Jakutianlaika on keskikokoinen, kohtalaisen korkearaajainen ja voimakas arktinen koira. Sen pää on kiilamainen ja kohtalaisen terävä. Kallo on hieman pyöreä ja kohtalaisen leveä. Silmät ovat mantelinmuotoiset, suorat ja kauas toisistaan asettuneet. Väriltään ne voivat olla siniset, ruskeat, keskenään eriväriset tai "sekaväriset" (molemmissa silmissä sekä sinistä että ruskeaa). Korvat ovat korkealle asettuneet ja kolmionmuotoiset, asennoltaan joko pystyt tai puolipystyt. Kuono on kiilamainen ja kärkeä kohti asteittain kapeneva. Kirsu voi olla musta tai ruskea. Purenta on normaalisti joko leikkaava tai tasapurenta, mutta rotumääritelmä hyväksyy yli 3-vuotiailla koirilla myös alapurennan. Rintakehä on kohtuullisen syvä ja leveä. Runko on lihaksikas ja vahva. Selkä on suora, leveä ja vahva. Raajat ovat suorat, vahvat ja lihaksikkaat. Häntä on puolikaarelle selän päälle kiertynyt ja korkealle kiinnittynyt. Koiran liikkeiden tulee olla sulavat ja vaivattomat. Uroksen säkäkorkeus on 55–59 cm (ihanne 56 cm), nartun 53–57 cm (ihanne 55 cm).

Karvapeite on keskipitkä, paksu, tiheä, kiiltävä ja karhea. Karva on pidempää raajojen sisäpuolilla ja hännässä, missä se muodostaa "töyhtön"; uroksilla muita alueita pidemmät karvat muodostavat kaulan ympärille "kauluksen". Karva on keskimääräisesti pidempää tai tuuheampaa kuin esimerkiksi siperianhuskyllä, luoden rotua paremmin tuntemattomalle helposti vaikutelman samojedinkoiran ja siperianhuskyn välimuodosta. Kaikki värit sallitaan kaksi- ja kolmivärisistä puhtaan valkoiseen. Valkoinen mustin merkein on erittäin yleinen väritys, ja myös muut valkokirjavat väritykset ovat yleisiä.

## Historia
Jo vuonna 1635 kasakat kirjoittivat niin sanottujen "koirajokien" liepeillä eläneistä koirista. Vuonna 1692 hollantilainen tiedemies Nicolaas Cornellisson Witsen kuvasi kirjassaan *Pohjois- ja Itä-Tataaria* jakuuttien perinnettä käyttää talvisin rekikoiria liikkumiseen. Hän ikuisti kyseisen tavan piirroksiin, samoin kuin myös jakuuttien koiriensa avulla harrastaman "vetohiihdon". Vuonna 1730 Vitus Ionassen Bering käytti polaarisen tai arktisen tyyppisiä jakutianlaikoja Kamtšatkan tutkimusmatkallaan. 1800-luvulla rotua tiedetään käytetyn postin kuljettamiseen. Vuonna 1850 professori Ivan Jakovlevitš Gorlov mainitsi kirjassa *Obozrenije ekonomitšeskoi statistiki Rossii*, kuinka jakuuttien reellä liikkumiseen ja kuormanvetoon jalostamat koirat elivät ulkona ympäri vuoden – kesäisin ne kaivautuivat kuoppiin vilvottelemaan ja talvisin painautuivat levolle lumikuoppiin.  

Rotu on historiansa aikana tunnettu muun muassa nimillä alazejanlaika (alazejevskaja laika), anjuiskinlaika (anjuiskaja l.), arktinen laika (arktitšeskaja l.), tšuvassianlaika (tšuvytšanskaja l.), evenkianlaika (evenkijskaja l.), kolyma-indigirkanlaika (kolyma-indigirskaja l.), ohotskinlaika (ohotskaja l.), omoloninlaika (omolonskaja l.), omsuktšaninlaika (omsuktšanskaja l.), polaarilaika eli napalaika (poljarnaja l.), koillinen rekikoira (severo-vostotšnaja jezdovaja l.), susumaninlaika (susumanskaja l.), tunguskanlaika (tungusskaja l.) ja yläjananlaika (verhojanskaja l.).

### Jakuutit maailmalla
Jakutianlaikaa kasvatetaan Venäjän ulkopuolella muun muassa Ranskassa, Saksassa, Alankomaissa, Sveitsissä, Ukrainassa ja Suomessa. Lisäksi koiria löytyy muun muassa Yhdysvalloista ja Luxembourgista. Rotu on tunnustettu isoista kansallisista kennelliitoista FCI:n lisäksi American Kennel Clubissa, jossa se luetaan toistaiseksi Miscellaneous-luokkaan ja Australian Kennelliitossa.

### Historia Suomessa
Suomessa syntyi pentue jo kesällä 2014 Finnadian-kenneliin. Suomen Jakutianlaikayhdistys ry perustettiin vuonna 2017. Saman vuoden helmikuussa rotu esiintyi ensikertaa suomalaisissa valjakkokisoissa. Myöskin vuonna 2017 Suomen Kennelliitto on palkinnut jakutianlaikan kunniamaininnalla tämän tekemästä urotyöstä. Pohjoismainen Kennelunioni päätti 24. lokakuuta 2018, että jakutianlaikasta tulisi unionin alainen rotu. Suomen Kennelliitto ehdotti rotua hyväksyttäväksi. Rotu on saanut osallistua Suomessa näyttelyihin, kokeisiin ja testeihin 1. tammikuuta 2020 alkaen.

## Terveys
Jakutianlaikan merkittävimmät terveysongelmat ovat lonkkaniveldysplasia, erilaiset silmäsairaudet ja synnynnäinen kuurous.

Tuki- ja liikuntaelimistön ongelmista lonkkaniveldysplasia on jakutianlaikalle merkittävin. Vain noin 50 %:lla rodun edustajista on terveet lonkat (Suomen Kennelliiton arvosteluasteikolla A tai B), kun taas kohtalaista ja vaikeaa lonkkaniveldysplasiaa (Suomen Kennelliiton arvosteluasteikolla D tai E) esiintyy 12 %:lla rodun edustajista. Kyynärnivelen kasvuhäiriön esiintyvyys on vain noin 3 %.

Erilaisista silmäsairauksista glaukooma on jakutianlaikalle huolestuttavin. Glaukooma eli silmänpainetauti on monella rodulla perinnölliseksi oletettu silmäsairaus. Jakutianlaikan PEVISA-ohjelmassa on pakollinen lonkkakuvauslausunto sekä silmätarkastuslausunto. Silmätarkastuslausunto ei saa olla astutushetkellä 24 kuukautta vanhempi.

Jakutianlaikojen alttius kuuroudelle on oletettavasti perinnöllistä sekundääristä synnynnäistä kuuroutta, joka selittyy erilaisilla värigeeneillä. Koiran kuuloa voi tutkia jo pentuna BAER-kuulotutkimuksella.

## Katso myös

* Samojedinkoira
* Siperianhusky

## Lähteet

* KoiraNet jalostustietojärjestelmä
* Suomen Jakutianlaika ry

### Viitteet:

## Aiheesta muualla