open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Soldiers

**Soldiers** on vuonna 2014 suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut ja käsikirjoittanut Jean-Claude Van Damme, joka esiintyy myös elokuvan pääosassa yhdessä Claudia Bassolsin ja John Coltonin kanssa.

Elokuvan ensi-ilta pidettiin Marché du Film tapahtumassa Cannesin elokuvajuhlien yhteydessä toukokuussa 2010, jolloin se tunnettiin nimellä *The Eagle Path* Britanniassa elokuva oli tarkoitus julkaista suoraan DVD:lle 4. lokakuuta 2011, mutta erinäisistä syistä sen julkaisua myöhäistettiin päivälle 30. kesäkuuta 2012. Elokuvan julkaisua aikaistetiin vielä kesäkuun neljänteen päivään, kunnes helmi-maaliskuun vaiheessa tehtyjen lisäkuvausten myötä elokuvan julkaisu siirrettiin vuoteen 2014.

## Juoni
Sotaveteraani ja entinen palkkasoturi Frenchy työskentelee Itä-Aasiassa taksikuskina. Vapaa-ajallaan hän käy säännöllisesti paikallisessa Eagle’s Nest -baarissa, jonka pääkohteena on häkissä elävä kotka. Frenchy saa pahaan ruuhka-aikaan kyytiinsä kauniin naismatkustajan, joka muuttaa hänen elämänsä täysin. Menneisyytensä alkaessa kummittelemaan Frenchya hän päättää suojella naista vaarallisilta gangstereilta ja kutsuu apuun entisiä erikoisjoukon ystäviään.

## Rooleissa

## Kuvaukset
Elokuva kuvattiin kokonaan Thaimaassa vuonna 2008. Se tunnettiin vielä tuotantovaiheessa nimellä Full Love, kunnes ennen Marché du Film elokuvajuhlia se muutettiin nimelle The Eagle Path. Elokuvaa päätettiin joiltain osin kuvata uusiksi vuoden 2012 elo-syyskuun aikana kuvaamalla lisää toimintakohtia. Lisäksi elokuvan nimi vaihdettiin nimelle Soldiers helmi-maaliskuun aikana, kunnes elokuussa Van Damme ilmoitti elokuvan olevan jälleen nimeltään Full Love.

## Lähteet
Hlusk

**Hlusk** () eli **Glusk** () on pienehkö kaupunkityyppinen taajama ja maaseutuvaltainen hallintopiiri () Valko-Venäjän Mahiljoun maakunnan lounaisosassa 50 kilometriä Bobruiskin lounaispuolella. Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan Hluskin keskustaajamassa asui 7&nbsp;402 ja koko piirissä 16&nbsp;457 ihmistä.

Piirin läpi etelään laskee Dneprin sivujoki Pripetin pienveneilyyn sopiva sivuhaara Ptitš. Se sivuaa  Hluskin keskustaajamaa itäpuolelta. Maantieyhteyksistä tärkeimmät ovat piirin keskustaajaman kautta kulkevat P55 (Bobruisk–Hlusk–Ljuban–Salihorsk) ja P34 (Asipovitšy–Hlusk–Aktsjabrski–Kalinkavitšy) -kantatiet.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lyhyt kuvaus taajamasta  (BYcity.org)
* Maakuntahallinnon sivu Hlusskin piiristä   (region.mogilev.by)
* Глусский район - lyhyesti kaupungista ja piiristä  (dorogiby.info)
* Hluskin keskustan kartta  (BYcity.org)
* WikiMapia karttalinkki taajamasta ympäristöineen, kohteiden selitykset pääosin  tai 
* Neuvostoliiton aikaista topografiakarttaa 1:100 000 ja 1:200 000 alueesta 
* Piirin perustietoja ja kartta   (emaps-online.com)
* Tietoa piirin palveluista ja kuvia rakennuksista  (region.mogilev.by)
Luettelo Tampere Unitedissa pelanneista jalkapalloilijoista

Tämä on **luettelo Tampere Unitedissa pelanneista jalkapalloilijoista**. Luettelossa ovat Tampere Unitedissa Suomen jalkapallon korkeimmalla sarjatasolla Veikkausliigassa vähintään yhdessä ottelussa pelanneet jalkapalloilijat.

## Pelaajat

## Lähteet
* Veikkausliiga-pelaajat ja -tilastot: 
* Suomen cupin voittaneet pelaajat:
Etusivu uusiks’

**Etusivu uusiks’** (*The Front Page*) on Billy Wilderin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1974. Se perustuu Ben Hechtin ja Charles MacArthurin Broadway-näytelmään *The Front Page* ja on näytelmän kolmas elokuvasovitus. Elokuvan pääosissa olivat Billy Wilderin suosikkinäyttelijöihin kuuluneet Jack Lemmon ja Walter Matthau.

## Roolit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Valtakunnallinen terveydenhuollon eettinen neuvottelukunta

**Valtakunnallinen terveydenhuollon eettinen neuvottelukunta** (ETENE) on asiantuntijatoimielin, jonka tehtävänä on edistää terveydenhuollon etiikkaa Suomessa. ETENE on eräs ammattialakohtainen eettistä ohjeistusta suorittava organisaatio.

Neuvottelukunnan toiminta perustuu potilaslakiin sekä lakiin sosiaalihuollon asiakkaan asemasta ja oikeuksista.

## Katso myös
* Biotekniikan neuvottelukunta
* Hyvä tieteellinen käytäntö
* Tutkimusetiikka
* Tutkimuseettinen neuvottelukunta
* Tutkimusvilppi

## Lähteet
*Tutkimuseettinen neuvottelukunta. (2002). 384. Hyvä tieteellinen käytäntö ja sen loukkausten käsitteleminen teoksesta *Tutkijan eettiset valinnat*. Karjalainen, Sakari, Launis, Veikko, Pelkonen, Risto & Pietarinen, Juhani (toim). Tampere: Gaudeamus. 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*etene.fi
HMS Chaser (D32)

**HMS Chaser** (viirinumero D32) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Attacker-luokan saattuetukialus toisessa maailmansodassa. Yhdysvallat luovutti aluksen Britannialle lend-lease sopimuksen nojalla.

## Valmistus

Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta, missä köli laskettiin 28. kesäkuuta 1941 kauppalaivana *MV Mormacgulf*. Yhdysvaltain laivasto lunasti aluksen ja muutti sen saattuetukialukseksi. Alus laskettiin vesille 15. tammikuuta 1942 nimettynä *USS Bretoniksi* (runkonumero CVE-10). Alus luovutettiin 9. huhtikuuta 1943 lend-lease-sopimuksen mukaisesti Kuninkaalliselle laivastolle, joka nimesi aluksen Pascagoulassa palvelukseen otettaessa *HMS Chaseriksi*.

## Palvelus
Alus saapui 23. huhtikuuta Norfolkin laivastontelakalle Virginiaan. Miehistönkoulutus aloitettiin 21. toukokuuta Chesapeakenlahdella. 845 laivueen Avengerit siirrettiin 23. kesäkuuta alukselle kuljetettavaksi Britteinsaarille, jonne alus lähti saattueessa HX245. Se saapui 6. heinäkuuta Clydeen, jossa *Chaserin* kattilahuoneessa tapahtui seuraavana päivänä räjähdys. Alus siirrettiin Rosythiin korjattavaksi. Alus määrättiin 29. lokakuuta läntisen reitin alaisuuteen ja miehistönkoulutus aloitettiin Clydessä. Aluksella olivat 835 laivueen Fairey Swordfish -torpedopommittajat ja Hawker Sea Hurricane -hävittäjät. Aluksella todettiin jälleen vakava vika 29. marraskuuta Clydessä.

Alus osallistui 21. helmikuuta 1944  operaatio FX:ään. Aluksella olivat 816 laivueen Swordfish ja F4F Wildcat -koneet, kun se suojasi saattueen JW57 Scapa Flow'sta Murmanskiin. Alus suojasi 2. maaliskuuta palaavaa saattuetta RA57. *Chaserin* Swordfish tunnuksella B osallistui 4. maaliskuuta 1944 Saksan laivaston sukellusveneen *[[U-472]]* upottamiseen. Seuraavana päivänä Swordfish tunnuksella F upotti kolmen tuuman raketeilla sukellusveneen *[[U-366]]* ja 6. maaliskuuta Swordfish tunnuksella X upotti sukellusveneen *[[U-973]]* samoin kolmen tuuman raketeilla.

Alus jäi ankkuristaan pohjaan 13. maaliskuuta, minkä seurauksena se ajautui maihin. Seuraavana päivänä alus hinattiin irti. Se siirrettiin 18. maaliskuuta Rosythin telakalle korjattavaksi, minkä jälkeen se siirrettiin Belfastiin muutettavaksi kuljetustukialukseksi. Alus määrättiin 4. helmikuuta 1945 Brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon täydennystukialukseksi ja se lähti Gibraltarille osana saattuetta KMF41. Se jatkoi Suezin kanavan, Adenin, Cochinin ja Colombon kautta edelleen Sydneyyn, jonne se saapui toukokuussa. Alus jatkoi matkaansa Manuksen kautta Leytelle hakemaan lentokoneita. Alus lähti 14. toukokuuta Leyteltä koneiden kanssa ja toimitti Task Force 57:lle 18. toukokuuta kolme Supermarine Seafireä, kaksi F6F Hellcattiä, yhden Fairey Fireflyn, kaksitoista Avengeria ja yhden F4U Corsairin.

Alus palautettiin 12. toukokuuta 1946 Yhdysvaltain laivastolle, joka myi 20. joulukuuta sen kauppalaivaksi nimellä *MV Aagtekerk*. Alus nimettiin 1967 uudelleen *MV E. Yungiksi*. Aluksella syttyi tuhoisa tulipalo 3. joulukuuta 1972, minkä seurauksena se romutettiin pian tapahtuman jälkeen Kaohsiungissa Taiwanilla.

## Lähteet

*
*
*
*

### Viitteet
Barahona

**Barahona** voi tarkoittaa seuraavia:

## Paikkoja

* Barahona, *Santa Cruz de Barahona*, kaupunki Dominikaanisessa tasavallassa
* Barahona, provinssi Dominikaanisessa tasavallassa

## Henkilöitä

* Álex Barahona (s. 1981), espanjalainen näyttelijä
* Belisario Porras Barahona (1856–1942), Panaman presidentti 1912–1916 ja 1918–1924
* Luis Marín Barahona (s. 1983), chileläinen jalkapallomaalivahti
* Miguel Paz Barahona (1863–1937), Hondurasin presidentti 1925–1929
* Noelle Barahona (s. 1990), chileläinen alppihiihtäjä
* Francisco "Pavo" Pavón Barahona (s. 1980), espanjalainen jalkapalloilija.
Valjakka

**Valjakka** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Albin Valjakka (1877–1918), sanomalehdentoimittaja ja kansanedustaja
* Ari Valjakka (s. 1941), *Turun Sanomien* päätoimittaja
* Eero Valjakka (1937–2002), arkkitehti
* Hilma Valjakka (1881–1934), kansanedustaja
* Ilmo Valjakka (1934–2021), arkkitehti
* Jorma Valjakka (s. 1962), oboisti ja säveltäjä
* Raimo S. O. Valjakka (1931–2014), arkkitehti
* Risto Valjakka (1933–2007), biologi ja tietokirjailija
* Sirkka Valjakka (1913–1996), museonjohtaja ja kansanperinteen tutkija
* Taru Valjakka (s. 1938), oopperalaulaja ja runoilija
* Timo Valjakka (s. 1953), taiteilija ja kriitikko
* Vuokko Rehn, o.s. *Valjakka* (1938–2011), kansanedustaja
Von Sydow

**Von Sydow** on ruotsalainen aatelissuku.  Suvun tunnettuja jäseniä ovat tai ovat olleet:

* Björn von Sydow (s. 1945), sosiaalidemokraattinen poliitikko
* Carl Wilhelm von Sydow (1878–1952), kansatieteilijä
* Ebba von Sydow (s. 1981), toimittaja
* Max von Sydow (1929–2020), näyttelijä
* Oscar von Sydow (1873–1936), poliitikko ja virkamies
Claudia Bassols

**Claudia Bassols** (s. 3. lokakuuta 1979 Barcelona, Espanja) on espanjalainen näyttelijä.

Hän opiskeli näyttelemistä muun muassa kotimaassaan Coco Comin musiikkiteatterissa ja Australian National Institute of Dramatic Artissa, sekä Pohjois-Carolinan yliopistossa.

Bassols esiintyi vuonna 2008 pääosassa yhdessä muun muassa Gwyneth Paltrow’n ja Mario Batalin kanssa dokumenttisarjassa *Spain... on the Road Again*.

## Filmografia
* *[[Blackout (elokuva)|Blackout]]* (2007)
* *[[Paintball (elokuva)|Paintball]]* (2009)
* *[[Emulsion]]* (2010)
* *[[One in the Chamber]]* (2012)
* *[[True Bloodthirst]]* (2012)
* *[[Menú degustació]]* (2013)
* *[[Soldiers|The Eagle Path]]* (2013)

## Lähteet
Elektrodipotentiaali

**Elektrodipotentiaali** on IUPACin määritelmän mukaisesti sähköisen kennon elektrodien välille syntyvä sähkömotorinen voima, kun vasempana elektrodina on standardivetyelektrodi, ja oikealla elektrodi, jonka elektrodipotentiaalia mitataan. Elektrodipotentiaalin tunnus on E ja yksikkönä käytetään volttia.

## Elektrodipotentiaalin mittaus

Yksittäisten elektrodien potentiaalia ei voi suoraan mitata, vaan arvo on aina verrattu standardivetyelektrodiin, jonka elektrodipotentiaaliksi on sovittu 0&nbsp;V. Elektrodipotentiaalia mitattaessa tutkittavaan liuokseen asetetaan kolme elektrodia: työelektrodi, apu- eli vastaelektrodi ja vertailuelektrodi. Työelektrodilla tapahtuu se kemiallinen reaktio, jonka elektrodipotentiaalia halutaan mitata ja työelektrodin ja vertailuelektrodin välistä jännite-eroa mitataan. Virta ei saa kulkea vertailuelektrodin lävitse ja tämän vuoksi tarvitaan vastaelektrodi.  

Kennossa vertailuelektrodina olevalla standardivetyelektrodilla voi tapahtua vety-ionien pelkistymistä vetykaasuksi tai vedyn hapettumista vety-ioneiksi. Tällöin työelektrodilla tapahtuu vastaavasti hapettuminen tai pelkistyminen. Jos työelektrodilla tapahtuu hapettuminen, on elektrodipotentiaali positiivinen ja vastaa elektrodin ja vertailuelektrodin välistä sähkömotorista voimaa. Tätä kutsutaan elektrodin hapetuspotentiaaliksi. Vastaavasti elektrodin pelkistyspotentiaali on negatiivinen ja vastaa vertailuelektrodin ja työelektrodin välistä sähkömotorista voimaa.

## Lähteet
Kultaa tai kunniaa (kappale)

**Kultaa tai kunniaa** on suomalaisen laulajan Jukka Kuoppamäen vuonna 1973 julkaistu kappale albumilta *[[Kultaa tai kunniaa]]*. Kappale voitti samanvuotisen Syksyn sävel -laulukilpailun ja nousi listaykköseksi. Sävellys ja sanoitus on Kuoppamäen, sovitus Kari Hillon.

Kuoppamäki keksi laulun idean vuoden 1973 Sopotin laulufestivaaleilla, jossa hänen kantaa ottavat kappaleensa ”Pieni laulu vapaudesta” ja ”Siskot, veljet” saivat hyvän vastaanoton yleisöltä, mutta Moskovasta tulleen vaatimuksen vuoksi Kuoppamäki jätettiin palkintojenjaossa kokonaan huomioimatta. Kuoppamäki kirjoitti kappaleen kilpailun jälkeen huoneessaan tajuttuaan, että voitosta ja kunniasta saa vain toisen, ei molempia:

Kappaleen Syksyn sävel -televisioesityksessä nähtiin Jukka Kuoppamäen veljen, Mikko Kuoppamäen, soittama omarakenteinen instrumentti, hyppykeppi.

Oman versionsa kappaleesta on levyttänyt muun muassa Erkki Liikanen vuonna 1974.

## Lähteet
Automaattinen tasonsäätö

**Automaattinen tasonsäätö**, **ATS** (sanotaan myös **automaattinen vahvistuksensäätö** tai **AGC**, **automatic gain control**) tarkoittaa radiotekniikassa virittimen tai välitaajuusasteiden automaattista vahvistuksen säätöä lähetteen kenttävoimakkuuden mukaan.

Automaattisen tasonsäädön tarkoituksena on vakavoida esimerkiksi radion äänenvoimakkuus vaihtelevissa olosuhteissa. Kiinteällä vahvistuksella vaihtelisi radion äänenvoimakkuus melko paljon kuunteluolosuhteiden muuttuessa.
Hachimantai

**Hachimantai** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Iwaten prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin luoteiskulmassa pääosin Ōuvuorten ylänköalueella. Merkittävimpiä vuorenhuippuja ovat kaupungille nimen antanut Hachimantai, Nishimorivuori ja kaupungin etelärajalla kohoava Iwatevuori. Lännessä kaupunki rajautuu Akitan prefektuuriin, pohjoisessa Aomorin prefektuuriin. Hachimantaissa on 24&nbsp;851 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 862,30 neliökilometriä.

Hachimantai on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Ashiron ja Nishinen maaseutukaupungit sekä Matsuon kyläkunta. Pääosa kaupungin alueesta on metsäistä vuoristoa, joten metsätalous on tärkeä elinkeino. Alavilla alueilla kaupungin kaakkoiskulmassa viljellään riisiä, vihanneksia ja koristekukkia. 1970-luvun alkupuolelle saakka Matsuossa toimi Matsuon kaivos, joka tuotti rikkiä.

Hachimantai on suosittu matkailukohde, jonne turisteja houkuttelevat Iwatevuoren luonnonalueiden ja laskettelukeskusten lisäksi kuumat lähteet (*[[onsen]]*), kuten Matsukawa-onsen ja Tōshichi-onsen. Osa kaupungin alueesta kuuluu Towadan–Hachimantain kansallispuistoon. Hachimantaita palvelee JR Higashi-Nihonin Hanawa-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Hachimantai city hall.JPG|Hachimantain kaupungintalo
Tiedosto:Lake Kagaminuma in Mt.Hachimantai.jpg|Kagaminumajärvi Hachimantaivuorella
Tiedosto:Toshichi Onsen (44985138424).jpg|Tōshichi-onsen
Tiedosto:Appikogen, Hachimantai, Iwate Prefecture 028-7306, Japan - panoramio (3).jpg|Appi-kōgenin rautatieasema


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Ichinoseki

**Ichinoseki** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Iwaten prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Kitakamijoen ja sen sivujokien varrella. Kaupunki on rakentunut Kitakamin allaslaakson eteläreunalle. Idässä sen alue nousee Kitakamivuorille, lännessä Ōuvuoriin kuuluvalle Kurikomavuorelle. Etelässä kaupunki rajautuu Miyagin prefektuuriin, lännessä Akitan prefektuuriin. Ichinosekissa on 113&nbsp;808 asukasta (marraskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 1&nbsp;256,42 neliökilometriä.

Ichinoseki kuului 1600-luvun alusta lähtien Sendain daimiokuntaan ja kehittyi vuodesta 1681 linnanaluskaupunkina Tamura-klaanin hallinnassa. Kaupungin kautta kulki myös Ōshū-kaidō-tiereitti, ja se oli tärkeä satamapaikka Kitakamijoen vesireitillä. Ne menettivät merkityksensä rautatien valmistumisen myötä 1890-luvulla. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Ichinosekille myönnettiin kuntaliitoksen yhteydessä vuonna 1948. Nykyisin kaupunki on paikallinen talous-, logistiikka- ja kulttuurikeskus, jonka vaikutusalue ulottuu Miyagin prefektuurin puolelle. Kaupunkiin on sijoittunut muun muassa metalli-, kone- ja elektroniikkateollisuutta. Ichinoseki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen liitettiin Daitōn, Hanaizumin, Higashiyaman ja Senmayan maaseutukaupungit sekä Kawasakin ja Muronen kyläkunnat. Vuonna 2011 Ichinosekiin yhdistyi myös Fujisawan maaseutukaupunki.

Ichinosekin nähtävyyksiä ovat esimerkiksi Iwaijoen varrella sijaitseva Genbin laakso ja Satetsujoen varrelle muodostunut Geibin laakso. Kurikomavuoren juurella toimivat Shin’yu-onsenin ja Sukawa-kōgen-onsenin kuumat lähteet. Vuoren ympäristö kuuluu Kurikoman puolikansallispuistoon. Ichinosekia palvelevat JR Higashi-Nihonin suurnopeusjunayhteys Tōhoku Shinkansen, Tōhoku-päälinja ja Ōfunato-linja.

## Kuvia

230729 Geibikei Ichinoseki Iwate pref Japan24s3.jpg|Geibin laakso
230727 Genbikei Ichinoseki Iwate pref Japan01s3.jpg|Genbikei laakso
Tiedosto:Sekinoichi sake breweries old shop.jpg|Sekinoichin sakepanimoita
Tiedosto:Ichinoseki city center area Aerial photograph.1976.jpg|Ichinosekin kantakaupunki vuoden 1976 ilmakuvassa
Tiedosto:Ontakeshinmeisya honden, Ichinoseki.jpg|Ontake Shinmei-sha
Tiedosto:一ノ関駅 - panoramio (7).jpg|Ichinosekin rautatieasema


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Erikoisryhmä Stuttgart

**Erikoisryhmä Stuttgart** () on saksalainen, vuodesta 2009 asti esitetty rikossarja. Sarjassa rikokset tapahtuvat Stuttgartin maisemissa. Sarja on osa ZDF:n ja ORF:in "SOKO"-sarjaa, joka sisältää saksalaisissa ja itävaltalaisissa kaupungeissa kuvattuja rikossarjoja.

Saksan kuudenneksi suurimman kaupungin kaduille mahtuu monenlaista rikollisuutta, mutta ilman kiinnijäämistä sielläkään eivät pahantekijät voi mellastaa, sillä rikosylikomisario Martina Seiffert (Astrid M. Fünderich) johtaa Stuttgartin murharyhmää vastuullisesti ja rauhallisin ottein. Seiffert ei menetä malttiaan kiperissäkään tilanteissa, mutta rikoskomisario Joachim "Jo" Stoll (Peter Ketnath) on toista maata. Hän on nopea reagoimaan ja valmis venyttämään lain kirjainta jos siihen on tarvetta. 

Tutkijapari tulee hyvin juttuun ja täydentävät hyvin toisiaan. Heillä on myös apunaan psykologiaan erikoistunut älykkö komisario Anna Badosi (Nina-Friederike Gnädig) ja tietoteknisen puolen hyvin hallitseva Rico Sander (Benjamin Strecker). 
Osasto raportoi toiminnastaan rikospoliisin ylimmälle johdolle, johtaja Michael Kaiserille (Karl Kranzkowski), joka on luotettava henkilö.

Saksassa Erikoisryhmä Stuttgartia tuottaa Bavaria Film ja ZDF. Suomessa sarjaa on esittänyt Yle TV2, lauantai-iltaisin kello 20.50. Yhden jakson pituus on n. 50 minuuttia.

## Aiheesta muualla
*
*Erikoisryhmä Stuttgart ZDF:n sivuilla
*Sarjan esittely YLE:n sivuilla
Astrid M. Fünderich

**Astrid Margarethe Fünderich** (s. 27. syyskuuta 1963 Düsseldorf, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä, joka tunnetaan tv-rooleistaan. Fünderich esittää tällä hetkellä yhtä pääroolia rikossarjassa *[[Erikoisryhmä Stuttgart]]*, hänen roolihenkilönsä sarjassa on rikosylikomisario Martina Seiffert. 

Hän on näytellyt myös tv-sarjoissa *[[Fuerengel]]*, *[[Hallo, Onkel Doc!]]*, *[[Mobbing Girls]]*, *[[Ajo Päällä]]*, *[[Die Cleveren]]*, *[[Sabine!!]]*, *[[Kettu]]*, *[[Kahden keikka]]*, *[[Tatort]]* ja *[[SOKO 5113]]*.

## Ehdokkuudet
*German Television Award (1998)

## Aiheesta muualla
*
Şərurin piirikunta

**Şərurin piirikunta** (, ) on paikallishallintoalue Azerbaidžaniin kuuluvassa Nahitševanin autonomisessa tasavallassa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 852 neliökilometriä. Asukkaita on 103&nbsp;400 henkeä (vuonna 2010).

Şərurin piiri sijaitsee Nahitševanin pohjoisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Armeniaan, kaakossa Kəngərlin piiriin, lounaassa Iraniin ja lännessä Sədərəkin piiriin. Iranin vastaisella rajalla virtaa Araksjoki.

Piirin keskus on Şərurin kaupunki (vuoteen 1991 saakka *Iljitšovsk*). Kuntia on yhteensä 64 ja kyliä 65. 

Piirin kautta kulkee Nahitševanin ja Sədərəkin välinen maantie ja rautatie. Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut karjanhoitoon sekä viljan, sokerijuurikkaan ja hedelmien viljelyyn. Lisäksi on elintarviketeollisuutta ja muovitehdas.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Azerbaidjan: Territorial and administrative units , ,
Peter Ketnath

**Peter Ketnath** (s. 6. kesäkuuta 1974 München, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan hyvin tv-sarjasta *[[Erikoisryhmä Stuttgart]]*, jossa hän näyttelee komisario Joachim Stollia. Hän on näytellyt myös tv-sarjoissa *[[Pè na Jaca]]*, *[[Klinikum Berlin Mitte - Leben in Bereitschaft]]*, *[[Die Gerichtsmedizinerin]]*, *[[Derrick]]* ja *[[Tatort]]*.

Hän osaa puhua portugalia ja englantia. 

## Aiheesta muualla
*
Nina-Friederike Gnädig

**Nina-Friederike Gnädig** (s. 9. joulukuuta 1977 Nürnberg, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä, joka tunnetaan televisiorooleistaan.  Hän näyttelee tällä hetkellä televisiosarjassa *[[Erikoisryhmä Stuttgart]]*, jossa hänen roolihenkilönsä on komisario Anna Badosi. Hänet tunnetaan myös sarjasta *[[Verliebt in Berlin]]*, jossa hän näytteli Sabrina Hoffmania. Gnädig on näytellyt myös sarjoissa *[[Rikospaikalla]]*, *[[SOKO Leipzig]]* ja *[[SOKO Donau]]* sekä tv-elokuvassa *[[Machen wir’s auf Finnisch]]*.
.

## Aiheesta muualla

*
Kruhlaje

**Kruhlaje** () eli **Krugloje** () on kaupunkityyppinen taajama ja maaseutuvaltainen hallintopiiri () Valko-Venäjän Mahiljoun maakunnan pohjoisosassa linnuntietä 52 kilometriä Mahiljousta luoteeseen. Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan Kruhlajen kaupunkimaisessa taajamassa asui 7&nbsp;529 ja koko maaseutupiirissä 15&nbsp;761 ihmistä.

Maantieyhteyksitä tärkeimpiin kuuluu piirin keskustaajaman kautta kulkeva P26-kantatie, joka luo pohjoisessa yhteyden Talatšynin pikkukaupunkiin ja tärkeälle M1-moottoritielle (). Etelän suunnalla P26-kantatie liittyy M4-valtatiehen, joka yhdistää maakunnan pääkaupungin Mahiljoun ja tasavallan pääkaupunki Minskin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lyhyt kuvaus taajamasta  (BYcity.org)
* Maakuntahallinnon sivu Kruhlajen piiristä   (region.mogilev.by)
* Круглянский район - Lyhyet artikkelit keskustaajamasta ja hallintopiiristä  (dorogiby.info)
* Kruhlajen keskustan kartta  (BYcity.org)
* WikiMapia karttalinkki taajamasta ympäristöineen, kohteiden selitykset pääosin  tai 
* Neuvostoliiton aikaista topografiakarttaa 1:100 000 ja 1:200 000 alueesta 
* Piirin perustietoja ja kartta   (emaps-online.com)
* Tietoa piirin palveluista ja kuvia rakennuksista   (region.mogilev.by)
* Kuvia hallintopiiristä ,, ja  (radzima.org)
Hanamaki

**Hanamaki** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Iwaten prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Kitakamijoen varrella. Kaupunki on rakentunut Kitakamin allaslaaksoon. Lännessä sen alue nousee Ōuvuorille, idässä Kitakamivuoriin kuuluvalle Hayachinevuorelle. Hanamakissa on 94&nbsp;572 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 908,39 neliökilometriä.

Hanamaki kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla Moriokan daimiokuntaan kuuluvana linnanaluskaupunkina, Kitakamijoen satamana ja yhtenä Ōshū-kaidō-tiereitin postiasemista (*[[shukuba]]*). Sitä hallitsi Nanbu-klaani. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Hanamaki sai vuonna 1954, kun Hanamakin maaseutukaupunkiin liitettiin viisi kyläkuntaa. Kaupunkiin on sijoittunut elintarvike-, lannoite-, puu-, metalli-, elektroniikka- ja hienomekaanista teollisuutta. Ympäröivällä viljavalla maaseutualueella tuotetaan riisin lisäksi vihanneksia, hedelmiä, koristekukkia ja maitoa. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2006, kun siihen yhdistettiin Ishidoriyan, Ōhasaman ja Tōwan maaseutukaupungit.

Hanamakin nähtävyyksiä ovat muun muassa lastenkirjailija Kenji Miyazawan synnyinkoti ja museo sekä kuvanveistäjä Kōtarō Takamuran vuoristohuvila (Takamura-sansō) ja museo. Alueella säilynyt kagura-tanssiperinne Hayachine-kagura on liitetty Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. Kaupungin luoteisosassa toimii Hanamakin onsen-kylä. Hayachinevuoren ympäristö kuuluu vuorostaan Hayachinen puolikansallispuistoon. Hanamakia palvelevat JR Higashi-Nihonin suurnopeusjunayhteys Tōhoku Shinkansen, Tōhoku-päälinja ja Kamaishi-linja sekä Hanamakin lentoasema.

## Kuvia

Tiedosto:棚田の中の樹 - panoramio.jpg|Hanamakin maaseutua
Tiedosto:花巻温泉株式会社（ホテル千秋閣／・ホテル花巻・ホテル紅葉館・佳松園・バラ園）.jpg|Hanamakin onsen-kylä
Tiedosto:緒ヶ瀬の滝 Ogase Falls - panoramio.jpg|Ogasen vesiputous
Tiedosto:171102 Hanamaki Airport Hanamaki Iwate pref Japan06n.jpg|Hanamakin lentoasema
Tiedosto:Hanamaki city center area Aerial photograph.1976.jpg|Hanamakin kantakaupunki vuoden 1976 ilmakuvassa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Benjamin Strecker

**Benjamin Strecker** (s.23. joulukuuta 1982 Filderstadt, Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan tv-sarjasta Erikoisryhmä Stuttgart, jossa hän näyttelee tietokoneasiantuntija Rico Sanderia. Hän on näytellyt myös tv-sarjoissa *[[SOKO Donau]]* ja *[[Tatort]]*.

## Aiheesta muualla
*
Lauantaiprojekti

**Lauantaiprojekti** oli suomalainen viihdeohjelma, jota esitettiin Yle TV1:llä vuosina 2011 – 2012. Live-yleisön edessä tapahtuvan tarinoinnin lisäksi ohjelmassa nähdään vieraan kanssa yhdessä tehtyjä sketsejä ja tietovisailua.

Lauantaiprojekti perustuu Princess Productions -yhtiön formaattiin *The Sunday Night Project*.

## Ensimmäinen tuotantokausi

Ohjelman vakiovetäjinä toimivat ensimmäisellä kaudella Sami Hedberg ja Joona Kortesmäki. Ensimmäisellä kaudella juontajina nähtiin Linda Lampenius, Danny, Juhani Tamminen, Hans Välimäki, Pamela Tola, Eva Wahlström, Anna Puu, Jukka Puotila ja Arman Alizad. Ohjelman ensimmäinen tuotantokausi esitettiin Yle TV1:ssä 2.4. – 4.6.2011.

### Jaksot

## Toinen tuotantokausi
Lauantaiprojektin toinen tuotantokausi alkoi lauantaina 5.11.2011 klo 19.10. Kanavaksi vaihtui Yle TV2. Samalla myös ohjelman kesto kasvoi 28 minuutista 40 minuuttiin. Toinen kausi toi mukanaan myös miehistönvaihdoksen, kun Arman Alizad hyppäsi Joona Kortesmäen viereen sohvalle korvaten Sami Hedbergin. Ohjelman musiikista vastasi myös toisella kaudella Osmo Ikonen.

### Toisen kauden Tähtijuontajat ja Game Show -vieraat

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lauantaiprojekti Facebookissa
* Lauantaiprojekti YouTubessa
Karl Kranzkowski

**Karl Kranzkowski** (s. 1953) on saksalainen televisionäyttelijä. Hänet tunnetaan tv-sarjasta *[[Erikoisryhmä Stuttgart]]*, jossa hän näyttelee poliisipäälikkö Michael Kaiseria. Hänet tunnetaan myös sarjoista *[[Wollfs Revier]]*, *[[Tatort]]*, *[[Stolberg]]*, *[[Polizeiruf 110]]*, *[[Kahden keikka]]*, *[[Der Kleine Mann]]* ja *[[SOKO Köln]]*. 

## Aiheesta muualla
*
H’otsimsk

**H’otsimsk** () eli **Hotimsk** () on kaupunkityyppinen taajama ja koko Valko-Venäjän ja sen Mahiljoun maakunnan itäisin hallintopiiri (). H’otsimskin kaupunkimaisessa taajamassa asui vuoden 2009 lokakuussa 7&nbsp;084 ja koko piirissä 13&nbsp;057 henkeä (väestönlaskenta 2009).

## Sijainti ja liikenneyhteydet
H’otsimskin kaupunkimainen taajama sijaitsee linnuntietä lähes 160 kilometriä Mahiljousta itään. Lännessä hallintopiirin naapureina ovat Mahiljoun alueen Kastsjukovitšy ja Klimavitšy. Venäjä on naapurina niin pohjoisessa, idässä kuin etelässäkin: Smolenskin alueelle pohjoisessa on linnuntietä alle 10 kilometrin matka keskustaajamasta samoin kuin Venäjän Brjanskin alueelle etelässä.

Liikenneyhteyksiensä puolesta hallintopiiri on melko syrjässä. Maantieyhteyksistä tärkeimpiä ovat H’otsimskin piirin keskustaajamasta länteen vievä P75-kantatie ja länsiluoteeseen kulkeva P139-kantatie. Piiriin ei ulotu rautatietä eikä suuria valtateitä tai kansainvälisiä rajanylityspaikkoja Venäjän suuntaan.

## Tšernobylin vaikutus
Hallintopiiri säästyi Tšernobylin onnettomuuden radioaktiiviselta laskeumalta, josta ei osunut merkittäviä määriä hallintopiirin alueelle.
  
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lyhyt kuvaus taajamasta  (BYcity.org)
* Maakuntahallinnon sivu H’otsimskin piiristä   (region.mogilev.by)
* Хотимский район - Lyhyet artikkelit keskustaajamasta ja hallintopiiristä  (dorogiby.info)
* H’otsimskin keskustan kartta  (BYcity.org)
* WikiMapia karttalinkki taajamasta ympäristöineen, kohteiden selitykset pääosin  tai 
* Neuvostoliiton aikaista topografiakarttaa 1:100 000 ja 1:200 000 alueesta 
* Piirin perustietoja ja kartta   (emaps-online.com)
* Tietoa piirin palveluista ja kuvia rakennuksista  (region.mogilev.by)
* Joitain kuvia hallintopiiristä ,, ja  (radzima.org)
Kuji

**Kuji** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Iwaten prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren rannikolla prefektuurin koillisosassa. Kuji kuuluu Sanrikun rannikkoalueeseen. Kaupungin keskusta on rakentunut Kujijoen suulle Kujinlahden pohjukkaan. Sisämaassa kaupunkiin kuuluu laajoja alueita Kitakamivuorilta. Kujissa on 34&nbsp;144 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 623,50 neliökilometriä.

Kuji kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla linnanaluskaupunkina Tyynenmeren rannikkoa seurailevalla tiereitillä. Sitä hallitsi Kuji-klaani. Historiallisesti alueella tuotettiin magnetiittia, kultaa ja mereneläviä. Perinteisiä tuotteita ovat myös Kokuji-keramiikka ja meripihka. Kalastus on edelleen merkittävä elinkeino, ja sen lisäksi Kujin satamaa käytetään puutavaran ja muiden raaka-aineiden vientiin. Alueen maanviljely kärsii kylmästä *[[yamase]]*-tuulesta, jonka vaikutuksia yritetään vähentää muun muassa kasvihuoneiden avulla. Kaupunkioikeudet Kuji sai laajan kuntaliitoksen yhteydessä vuonna 1954. Vuonna 2006 kaupunkiin liitettiin Yamagatan kyläkunta.

Kujin nähtävyyksiin kuuluu kaupungissa syntyneen judo-opettajan Kyūzō Mifunen muistomuseo. Kosoden kylä tunnetaan Japanin pohjoisimmista *[[ama (sukeltaja)|ama]]*-naissukeltajista. Osa kaupungin rannikkoalueesta kuuluu Sanriku-fukkyōn kansallispuistoon. Kujia palvelevat JR Higashi-Nihonin Hachinohe-linja ja Sanriku-rautateiden Rias-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Kosode Kaigan.JPG|Kosoden rannikkoa
Tiedosto:久慈駅前デパート - panoramio.jpg|Kujin rautatieaseman edustaa
Tiedosto:久慈駅 - panoramio (1).jpg|Kujin rautatieasema
Tiedosto:Kuji city center area Aerial photograph.1977.jpg|Kujin kantakaupunki vuoden 1977 ilmakuvassa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Kəngərlin piirikunta

**Kəngərlin piirikunta** (, ) on paikallishallintoalue Azerbaidžaniin kuuluvassa Nahitševanin autonomisessa tasavallassa. Vuonna 2004 perustetun piirin pinta-ala on 682 neliökilometriä. Asukkaita on 27&nbsp;900 henkeä (vuonna 2010).

Kəngərlin piiri sijaitsee Nahitševanin pohjoisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Armeniaan, idässä Babəkin piiriin, etelässä Iraniin ja lännessä Şərurin piiriin. Iranin vastaisella rajalla virtaa Araksjoki.

Piirin keskus on Qıvraqin taajama. Kuntia on yhteensä 11 ja kyliä 10. 

Piirin kautta kulkee Nahitševanin ja Sədərəkin välinen maantie ja rautatie. Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut karjanhoitoon sekä viljan, vihannesten, sokerijuurikkaan, perunan ja rehukasvien viljelyyn. Lisäksi on pienimuotoista elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta.

Nähtävyyksiin kuuluvat 1300-luvulla rakennettu Qarabağlarin kylän mausoleumi, Qıvraqin 1700-luvun alusta peräisin oleva moskeija ja 1800-luvun sauna, Çalxanqalan ja Şahtaxtı Govurin muinaisten linnoitusten rauniot sekä Çalxanqalan mausoleumi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Azerbaidjan: Territorial and administrative units , ,
Rotsit auki

**Rotsit auki** on rap-artisti Eino Antiwäkin 24. elokuuta 2011 julkaistu studioalbumi. Albumin julkaisi Skill Street Entertainment. Albumin kappaleista "Eino on jumala" ja "Yökastelija" on julkaistu musiikkivideot. Instrumentaali kappaleesta "Yökastelija" löytyy LX-Beatsin "Raw Bangers" -tuottajalevyltä.

## Kappaleet
# Skillstreet
# Merten kutsu
# Letti kiiltää
# Yökastelija
# Työtön
# HellLooks
# Teinimutsi
# Viro (Inna di laiva)
# Ryppyjä
# Pakkelit naamaan
# Eino on jumala
# (piiloraita) Letti kiiltää (Keemoh Remix)

## Biitit
* LX-Beats: 1, 2, 3, 4, 5, 8, 10, 11
* Keemoh: 3, 6, 7, 9

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Tuoreet Platat: 

## Lähteet
Miyako (Iwate)

**Miyako** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Iwaten prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren rannikolla prefektuurin keskiosassa. Kaupunki kuuluu Sanrikun rannikkoalueeseen. Sen keskusta on rakentunut Miyakonlahdelle Heijoen suulle. Sisämaassa kaupunkiin kuuluu laajoja alueita Kitakamivuorilta, huomattavimpana Hayachinevuori. Miyakossa on 50&nbsp;676 asukasta (marraskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 1&nbsp;259,15 neliökilometriä.

Miyako on vanha satamakaupunki, jossa kaupattiin etenkin meren antimia. Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla siellä sijaitsi Moriokan daimiokunnan paikallinen hallintokeskus. 1930-luvulla kaupungin satama-alueelle alkoi rakentua teollisuutta, ja kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Miyakolle myönnettiin vuonna 1941. Nykyisin kaupungissa on kalastukseen ja vesiviljelyyn liittyvän elintarviketeollisuuden lisäksi puu-, lannoite-, metalli- ja elektroniikkateollisuutta. Sisämaassa viljellään kasviksia ja hedelmiä. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen liitettiin Tarōn maaseutukaupunki ja Niisaton kyläkunta, ja vuonna 2010, kun siihen yhdistyi Kawain kyläkunta. Vuonna 2011 Tōhokun maanjäristys ja tsunami aiheuttivat Miyakossa pahoja vahinkoja, kun 475 ihmistä sai surmansa ja 2&nbsp;677 asuinrakennusta tuhoutui kokonaan.

Miyakon nähtävyyksiä ovat Sanrikun rannikon kauniit maisemat ja luonnonmuodostelmat, kuten Jōdogahaman hiekkaranta, Todogasakin niemi – koko Honshūn itäisin piste – ja Hidejiman saari. Osa kaupungin rannikkoalueesta kuuluu Sanriku-fukkyōn kansallispuistoon, Hayachinevuoren ympäristö Hayachinen puolikansallispuistoon. Miyakoa palvelevat JR Higashi-Nihonin Yamada-linja ja Sanriku-rautateiden Rias-linja.

## Kuvia

Tiedosto:三王岩Sannou-iwa - panoramio.jpg|Miyakon rannikkoa, Sannō-iwa
Tiedosto:浄土ヶ浜 - panoramio - くろふね.jpg|Jōdogahaman hiekkarantaa
Tiedosto:Sanriku Railway and JR East Miyako Station.jpg|Miyakon rautatieasema
Tiedosto:Miyako city center area Aerial photograph.1977.jpg|Miyakon kantakaupunki vuoden 1977 ilmakuvassa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Johnny St. Cyr

**John Alexander ”Johnny” St. Cyr** (17. huhtikuuta 1890 – 17. kesäkuuta 1966) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko, banjonsoittaja ja kitaristi New Orleansista.

St. Cyr soitti New Orleansissa muun muassa A. J. Pironin, Kid Oryn ja Fate Marablen orkestereissa ja johti myös omaa trioaan. Vuonna 1923 hän muutti Chicagoon, jossa hän soitti vakituisesti Doc Cook’s Dreamland Orchestra -yhtyeessä ja nauhoitti muun muassa King Oliverin, Jelly Roll Mortonin sekä Louis Armstrongin kanssa. St. Cyr tunnetaan erityisesti Chicagossa vuosina 1923–1930 tekemistään nauhoituksista. St. Cyr jätti ammattimuusikon uran muuttaessaan takaisin New Orleansiin vuonna 1930, mutta jatkoi silti soittamista. Hän muutti Los Angelesiin vuonna 1955 ja ryhtyi uudelleen kokopäivätoimiseksi muusikoksi. Hän perusti vuonna 1961 Young Men from New Orleans -yhtyeen, johon kuului muun muassa Barney Bigard. Johnny St. Cyr kuoli vuonna 1966 Los Angelesissa.

## Lähteet
Krasnapolle

**Krasnapolle** () eli **Krasnopolje** () on kaupunkityyppinen taajama ja  hallintopiiri () Valko-Venäjän ja sen Mahiljoun maakunnan itäosissa. Krasnapollen kaupunkimaisessa taajamassa asui vuoden 2009 lokakuussa 6&nbsp;123 ja koko piirissä 11&nbsp;176 henkeä.

## Tšernobylin saasteet vaikuttavat yhä
 

Krasnapolle sijaitsee noin 230 kilometriä Tšernobylistä pohjoiskoilliseen. Siitä huolimatta hallintopiiri kuuluu siihen kolmannekseen Valko-Venäjän Mahiljoun maakunnasta, jonne kulkeutui runsaasti radioaktiivista laskeumaa Tšernobylin ydinkatastrofin yhteydessä keväällä 1986. Oheisessa kartassa on esitetty erään keskeisen radioaktivisen ainesosan, maastoon ilmavirtojen mukana levinneen, puoliintumisajaltaan pitkäkestoisen cesium-137:n kaukokulkeuma YK:n aktiivisuusasteikon mukaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lyhyt kuvaus taajamasta  (bycity.org)
* Maakuntahallinnon sivu Krasnapollen piiristä   (region.mogilev.by)
* Краснопольский район - Lyhyet artikkelit keskustaajamasta ja hallintopiiristä  (dorogiby.info)
* Krasnapollen keskustan kartta  (bycity.org)
* WikiMapia karttalinkki taajamasta ympäristöineen, kohteiden selitykset pääosin  tai 
* Neuvostoliiton aikaista topografiakarttaa alueesta 
* Piirin perustietoja ja kartta   (emaps-online.com)
* Tietoa piirin palveluista ja kuvia rakennuksista   (region.mogilev.by)
* Joitain kuvia hallintopiiristä ,, ja  (radzima.org)
Kamaishi

**Kamaishi** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Iwaten prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren rannikolla prefektuurin kaakkoisosassa. Kaupungin rannikko kuuluu Sanrikun rannikkoseutuun, sisämaassa kaupungin alue nousee Kitakamivuorille. Kaupungin keskusta satamineen on rakentunut Kamaishinlahden pohjukkaan. Kamaishissa on 32&nbsp;297 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 440,34 neliökilometriä.

Kamaishi on Japanin modernin raudanvalmistuksen syntysija: sieltä löydettiin magnetiittia 1700-luvun alkupuolella, ja raudantuotanto masuunilla siellä aloitettiin vuonna 1857. Meiji-restauraation jälkeen se kasvoi nopeasti kalastajakylästä teollisuuskaupungiksi. Kaupunkioikeudet Kamaishi sai vuonna 1937. Kaupunkia tuhosivat pahoin sekä vuosien 1896 ja 1933 tsunamit että pommitus toisessa maailmansodassa, mutta suurempia vaikeuksia aiheutti terästeollisuuden alasajo 1980-luvulta lähtien: 1960-luvulta 2010-luvulle kaupungin väkiluku laski yli 40&nbsp;000 hengellä. Kalastus on edelleen merkittävä elinkeino, ja kaupunkiin onkin sijoittunut myös kalastukseen liittyvää elintarviketeollisuutta. Vuonna 2011 Tōhokun maanjäristys ja tsunami aiheuttivat kaupungissa 994 ihmisen kuoleman, ja 2&nbsp;957 asuinrakennusta tuhoutui kokonaan.

Kamaishin nähtävyyksiin kuuluu terästeollisuuden jälkeensä jättämä rakennusperintö, josta Hashinon masuunin jäänteet on valittu vuonna 2015 Unescon maailmanperintöluetteloon osana kohdetta ”Meiji-kauden Japanin teollisen vallankumouksen sijaintipaikat: rauta ja teräs, laivanrakennus ja kivihiili”. Osa kaupungin rannikkoalueesta kuuluu Sanriku-fukkyōn kansallispuistoon. Kamaishia palvelevat JR Higashi-Nihonin Kamaishi-linja ja Sanriku-rautateiden Rias-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Kamaishi , Iwate - panoramio (2).jpg|Kamaishin kaupunkikuvaa
Tiedosto:Kamaishi city hall.JPG|Kamaishin kaupungintalo
Tiedosto:Operation Tomodachi in Kamaishi.jpg|Tsunamin aiheuttamia vahinkoja Kamaishissa
Tiedosto:JR釜石駅.JPG|Kamaishin rautatieasema


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Kitakami

**Kitakami** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Iwaten prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Kitakamin allaslaakson keskellä. Kaupungin läpi virtaavat Kitakamijoki ja sen sivujoki Waga. Idässä kaupungin alue nousee Kitakamivuorille, lännessä Ōuvuorille. Kitakamissa on 92&nbsp;378 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 437,55 neliökilometriä.

Kitakamin kaupunki perustettiin vuonna 1954, kun Kurosawajirin maaseutukaupunkiin liitettiin kuusi kyläkuntaa. Kurosawajiri kehittyi historiallisesti Kitakamijoen satamana ja yhtenä pohjoiseen johtaneen Ōshū-kaidō-tiereitin postiasemista (*[[shukuba]]*). Kaupunkiin on sijoittunut monipuolista teollisuutta, kuten paperin, sementin, metallin, koneiden ja elektroniikan tuotantoa. Vuonna 1991 kaupunki laajeni huomattavasti , kun siihen yhdistettiin Wagan maaseutukaupunki ja Ezurikon kyläkunta.

Kitakamin nähtävyyksiin kuuluu kirsikankukistaan tunnettu Tenshōchin puisto. Sen alueella toimii Michinokun ulkomuseo, jossa esitellään alueen perinteistä arkkitehtuuria. Kaupunki tunnetaan myös *onikenbai*-tanssiperinteestään, jota voi nähdä elokuisin järjestettävässä Michinoku geinō-matsuri -festivaalissa. Kitakamia palvelevat JR Higashi-Nihonin suurnopeusjunayhteys Tōhoku Shinkansen, Tōhoku-päälinja ja Kitakami-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Kitakami River - Kitakami, Iwate - DSC05062.jpg|Kitakamijoki
Tiedosto:20-17-181michinoku folk village3872.jpg|Michinokun ulkomuseota
Tiedosto:Kitakami sta03s3872.jpg|Kitakamin rautatieasema
Tiedosto:Kitakami city center area Aerial photograph.1976.jpg|Kitakamin kantakaupunki vuoden 1976 ilmakuvassa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Sano (albumi)

**Sano** on Ville Kalliosta -nimisen rap-artistin toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin Monsp Recordsin kautta 30. toukokuuta 2012. Albumilta on julkaistu näytekappaleina kappaleet "Kiitos samoin" ja "Harteikas".

## Kappaleet
# Intro
# Kiitos samoin (mukana Koiton Laulu & Rami Raski)
# Käsi suun eteen (Mirkka Kauppinen)
# Paskoi levyi ei tehä
# Forza VK
# Se mitä puhutaan lujaa 1 (mukana Davo, Petos & Puppa J)
# Mekaanisen liikkeen estetiikka (skitti)
# Kävelen
# Musiikkivideo 1: Kiitos samoin
# Mittasuhteet kohdallaan
# Uutta ei tuu (mukana Pyhimys)
# Harteikas (mukana Samuli Karjalainen)
# Musiikkivideo 2:
# Sano (mukana Katri Puro)
# -
# Se mitä puhutaan lujaa 2 (mukana Lempi-Joe, Pono, Paleface & Puppa J)
# Pihalla studion Alppilan
# Sitä vähemmän kahleita

## Biitit
* Kolea: 1, 2
* Huge L: 3, 4, 5, 11, 12
* Antti Innanen: 6, 16
* Pesso: 8
* Leo Luxxxus (levyt) ja Jan Pethman (rummut): 9
* Koti6: 10, 14
* Legu H, Luxxxus & Pethman: 13
* Giant Räbät: 15
* Puppa J: 17
* Sound Safari: 18

## Arvostelut
* Tuoreet Platat: 
* Nuorgam: 67/100

## Lähteet
Ninohe

**Ninohe** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Iwaten prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Mabechijoen varrella. Idässä kaupungin alue nousee Kitakamivuorille, lännessä Ōuvuorille. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Aomorin prefektuuriin. Ninohessa on 26&nbsp;199 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 420,42 neliökilometriä.

Ninohen kaupunki perustettiin vuonna 1972 liittämällä yhteen Fukuokan maaseutukaupunki ja Kindaichin kyläkunta. Fukuoka oli historiallisesti Kunohe-klaanin tukikohta, ja siellä sijaitsee Kunohen linnan raunio. Kunohe-klaanin tuhosi Nanbu Nobunao vuonna 1591, minkä jälkeen kaupunkia hallitsi Nanbu-klaani. Ninohe on maaseutumaista aluetta, jossa viljellään vihanneksia, humalaa, tupakkaa ja omenoita sekä tuotetaan lihaa. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2006, kun siihen yhdistettiin Jōbōjin maaseutukaupunki. Perinteinen elinkeino Jōbōjissa on *[[urushi]]*-lakan valmistus.

Ninohen nähtävyyksiä ovat esimerkiksi Basenin rotko kalliomuodostelmineen ja Kindaichi-onsenin kuuma lähde. Kaupunkia palvelevat JR Higashi-Nihonin suurnopeusjunayhteys Tōhoku Shinkansen ja IGR Iwate ginga -rautatien Iwate ginga -rautatielinja.

## Kuvia

Tiedosto:Mabechi river.jpg|Mabechijoki Ninohessa
Tiedosto:NinoheCityOffice.jpg|Ninohen kaupungintalo
Tiedosto:Ninohe station east.jpg|Ninohen rautatieasema
Tiedosto:Ninohe city center area Aerial photograph.1977.jpg|Ninohen kantakaupunki vuoden 1977 ilmakuvassa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Retale

**Retale** on helsinkiläinen rap-artisti. Hänen ensimmäinen studioalbuminsa *[[Mindfuck]]* julkaistiin Karma Musiikin kautta 8. kesäkuuta 2011. Albumin kappaleesta "Prepaidjäbä" on julkaistu musiikkivideo. Retale kertoi hip hop -sivusto Redrum-187:n videohaastattelussa, että hän ja Steen1 julkaisevat yhteislevyn.

## Diskografia
### Albumit
* Mindfuck (2011)

### Musiikkivideot
* "Prepaidjäbä" (mukana Notkea Rotta, Puukko-B & Rohtori Laine, 2011)

### Vierailijana

## Aiheesta muualla
* 
* Retaleen haastattelu Redrum-187 -sivustolla
* Kontufest videohaastattelu Redrum-187 -sivustolla
Mindfuck

**Mindfuck** on rap-artisti Retaleen ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin Karma Musiikin kautta 8. kesäkuuta 2011. Albumilta on julkaistu näytekappaleena kappaleet "Candyman" ja "Prepaidjäbä". Jälkimmäisestä kappaleesta julkaistiin musiikkivideo kesällä 2011.

## Kappaleet
# Mindfuck intro
# Candyman
# Asiaintila
# Vaihda kanavaa
# Peksi ja Masa
# Mustavalkosta
# Juokse (mukana Aabram Kylmä, Efta & Freestyle Rayo)
# Ilman patoutumia (mukana Steen1)
# Prepaidjäbä (mukana Notkea Rotta, Puukko-B & Rohtori Laine)
# Faija heitti femman
# Kun en enää herää
# Exclusive KGB Support (mukana Sirpa, Rautavaaran Jaska, Navetta-Timppa, Purtsi, Puoskari, Booris Jr & Puukko-Allu)

## Biitit
* Panama Rayo: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10
* Panama Rayo & Steen1: 8
* Panama Rayo & Pohjois Korea: 11
* Ressu Italo Holovista: 12

## Arvostelut
* Redrum-187: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Retaleen haastattelu Redrum-187 -sivustolla
Emesis

**Emesis** on suomalainen rap-duo. Sen muodostavat Aisti & Emeto -rap-duosta tuttu Emeto (Henri Christiansson) ja dubstepiin erikoistunut tuottaja Katu-Mikko. Emesiksen debyyttialbumi *[[Univelka (albumi)|Univelka]]* julkaistiin 1. kesäkuuta 2011 Ähky Recordsin kautta. Albumin kappaleesta "Minä-maailma" julkaistiin musiikkivideo syyskuussa 2011. Uusi musiikkivideo kappaleesta "Tellus taskus" julkaistiin huhtikuussa 2013.

## Diskografia
### Albumit
* 
* 

### Musiikkivideot
* *Minä-maailma* (2011)
* *Tellus taskus* (2013)

### Vierailijana

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Emesis Facebook -sivustolla
Univelka (albumi)

**Univelka** on rap-duo Emesiksen ensimmäinen studioalbumi. Sen julkaisi Ähky Records 1. kesäkuuta 2011. Albumin ensimmäinen näytekappale "Tarantella" julkaistiin maaliskuussa 2010 ja kappaleesta "Minä-maailma" julkaistiin musiikkivideo syyskuussa 2011.

## Kappaleet
# Univelka
# Musta aamu
# Tätähän tää (mukana Raipati)
# Kriisitilanteita
# Levolle lasken
# Yliannos
# Boomerang Nebula (mukana Huge L)
# Huopaa perkele soua saatana (mukana Davo)
# Jumalasyndrooma
# Lasi
# Tarantella (mukana Jontti)
# Luotuu todentuntust
# Hereille nyt (mukana Laineen Kasperi)
# Minä maailma
# Oodi ongelmista
# Oon ku olematon (mukana Eepu)

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Redrum-187: 

## Lähteet
Chauchat m1915 (pikakivääri)

**Chauchat m1915** (*Le fusil-mitrailleur de 8 mm CSRG modèle 1915*) on ranskalainen ensimmäisen maailmansodan aikainen pikakivääri. Aseesta on käytetty lyhennettä CSRG, aseen konstruktion hyväksyneen komitean jäsenten (Chauchat, Suterre ja Ribeyrolle) sekä valmistajan (Gladiator) mukaan. Chauchat'n alkuperäinen kaliiperi on 8 x 50mmR (8 mm Lebel). Yhdysvaltain markkinoille sitä valmistettiin kaliiperissa .30-06.  

Noin kymmenen kiloa painavan lähitukiaseen toiminta perustuu pitkärekyyliperiaatteeseen. Ammuttaessa koko piippu peräytyy jousen vaimentamana. Rekyylin aikana piippu irtautuu lukosta, joka jatkaa liikettään. Tässä vaiheessa käytetty hylsy poistuu ja piippu palaa alkuasentoon. Aseessa on 20:n patruunan kaarilipas. 

Rintamakäytössä ase osoittautui likaantuessaan epäluotettavaksi, esimerkiksi hylsynpoistossa oli usein ongelmia.  Siitä haluttiinkin eroon myynnein ja lahjoituksin. 

Suomeen Ranska lahjoitti talvisodan aikana 5&nbsp;000 kpl Chauchat’eja. Suomen puolustusvoimat käytti aseesta nimitystä 8,00 pk/15. Tätä ennen aseita oli päätynyt Suomeen pieni erä vuonna 1918.

## Lähteet
* 8mm Chauchat Mod&egrave;le 1915 - Ranskan Muukalaislegioona
* Jaegerplatoon.net: Finnish Army 1918-1945 - Light Machineguns Part 2
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Le fusil-mitrailleur de 8 mm CSRG modèle 1915 
* Springfield Armory Museum - Collection Record: FRENCH MACHINE GUN MODEL 1915 "CHAUCHAT" 8MM SN# 183950 
* Springfield Armory Museum - Collection Record: U.S. MACHINE RIFLE MODEL 1918 "CHAUCHAT" .30 SN# 1196 
* Springfield Armory Museum - Collection Record: FRENCH MACHINE GUN MODEL 1915 "CHAUCHAT" SECTIONALIZED 8MM SN# 97897 
* Firstworldwar.com: Chauchat Gun
Urko Vera

**Urko Vera Mateos** (s. 14. toukokuuta 1987 Barakaldo, Vizcayan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa pelaavaa bilbaolaista Athleticia.

## Ura

Vera edusti juniorina Santutxua, Athleticia ja Lezamaa. Ensiesiintymisensä aikuisten sarjoissa hän teki Espanjan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa pelanneessa Santutxussa kaudella 2006–2007, ja tämän jälkeen hän kiersi läpi useita baskiseuroja.

Kauden 2010–2011 Vera aloitti Segunda División B:n Lemonassa, jossa hän kiinnitti pääsarjaseurojen huomion. Tammikuussa 2011 hän johti Segunda B:n kakkoslohkon maalitilastoa 13 maalillaan. Kuun lopulla hän siirtyi juniorinakin edustamaansa Baskimaan suurseuraan Athleticiin, jonka kanssa hän teki 2,5-vuotisen sopimuksen. Vera rekisteröitiin seuran B-joukkueeseen, mutta hän sai pian vastuuta myös Joaquín Caparrósin valmentamassa edustusjoukkueessa. Hän debytoi Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa 5. helmikuuta 2011 ottelussa Sportingia vastaan ja teki ensimmäisen maalinsa kolmannessa ottelussaan 14. maaliskuuta 2011 Getafea vastaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Urko Veran esittely Athleticin sivustolla 
* Urko Veran esittely BDFutbol-sivustolla