open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Campora San Giovanni

**Campora San Giovanni** on noin seitsemäntuhannen asukkaan  kylä Amantean kunnassa Calabrian alueella Italian eteläosassa. Se sijaitsee Cosenzan maakunnassa. Kaupunki sijaitsee Tyrrhenanmeren rannalla. Se on levittäytynyt kukkulalle, jolla kasvatetaan viinirypäleitä ja oliiveja, josta on myös näkymät Stromboli-tulivuorelle. Kaupungin talous perustuu suurimmaksi osaksi maatalouteen ja turismiin.

Ainoa huomattava historiallinen nähtävyys on suuri torni, joka on rakennettu 1300-luvulla. Seudun ruokaperinne pohjautuu maataloustuotteisiin ja meren antimiin. Siellä tehdään yksinkertaisia ruokia, monimutkaisia leivonnaisia ja sianlihamakkaraa.

## Kylät

## Galleria

Tiedosto:FuntanaPeshcaru2.jpg|*U Peshscaru* Auguraton lähteessä (Nukkien lähde).
Tiedosto:FuntanaPeshcaru1.jpg|*Funtana du Peshcaru* (Nukkien lähde) Auguratossa.
Tiedosto:ChiesaSantaFilomenaAugurato.jpg|Santas Filomena -kirkko Auguratosa.
Stephen Hunter

**Stephen Hunter** (s. 25. maaliskuuta 1946 Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen kirjailija ja Pulitzer-palkittu elokuvakriitikko. 

Hunter syntyi Kansas Cityssä yliopiston professori Charles Francis Hunterin ja lastenkirjailija Virginia Ricker Hunterin perheeseen, jossa oli yhteensä kymmenen lasta. Perhe kuitenkin muutti pian Evanstoniin, missä Stephen varttui aikuiseksi. Valmistuttuaan Northwestern Universitystä vuonna 1968 journalistin tutkinnon kera hän vietti kaksi vuotta Yhdysvaltain maavoimien seremoniasotilaana Washingtonissa ja kirjoitti myöhemmin sotilaslehti *Pentagon Newsia*.

Vuonna 1971 Hunter liittyi *[[The Baltimore Sun]]iin* työskennellen lehden sunnuntaijulkaisun parissa vuosikymmenen ajan ja lopulta hänet valittiin lehden elokuvakriitikoksi vuonna 1982. Hän toimi tässä virassa kunnes siirtyi *[[The Washington Post]]in* kriitikoksi vuonna 1997. Metacriticin mukaan Hunter arvostelee elokuvia tavallisesti muita kriitikoita tiukemmin ja *Baltimore Sunissa* sanottiinkin, että ”mikäli Stephen Hunter ei pitänyt elokuvasta, sinä luultavasti pidät”. Hunter on myös tavallinen vieras *[[The Tony Kornheiser Show]]ssa* arvosteluineen. Vuonna 1998 hän voitti American Society of News Editorsin arvostetun kirjoituspalkinnon kriittisten kirjoitusten kategoriassa ja vuonna 2003 hänet palkittiin Pulitzer-palkinnolla. Hunter on naimisissa *Baltimore Sunin* kolumnistin, Jean Marbellan, kanssa ja heillä on kaksi lasta.

## Bibliografia
### Romaanit
*1980 *The Master Sniper*
*1982 *The Second Saladin*
*1985 *Target* (elokuvaromaani)
*1985 *The Spanish Gambit*
*1989 *The Day Before Midnight*
*1993 *Point of Impact*
*1994 *Dirty White Boys*
*1996 *Black Light*
*1998 *Time to Hunt*
*2000 *Hot Springs*
*2001 *Pale Horse Coming*
*2003 *Havana*
*2007 *The 47th Samurai*
*2008 *Night of Thunder*

### Muut
*1995 *Violent Screen: A Critic's 13 Years on the Front Lines of Movie Mayhem*
*2005 *Now Playing at the Valencia: Pulitzer Prize-Winning Essays on Movies*
*2005 *American Gunfight: The Plot to Kill Harry Truman and the Shoot-out that Stopped It*

## Aiheesta muualla
*Epäviralliset sivut
Danas Pozniakas

**Danas Pozniakas** (aik. **Dan Ivanovitš Poznjak**, , 14. lokakuuta 1939 Tolchak, Puola – 4. helmikuuta 2005 Vilna, Liettua) oli liettualainen, Neuvostoliittoa edustanut nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.

Pozniakas, joka tunnettiin tuolloin nimellä Dan Poznjak, voitti Méxicon 1968 olympialaisissa kultaa raskaassa keskisarjassa eli alle 81-kiloisissa. Hän voitti kuubalaisen G. Aldaman tyrmäyksellä toisessa erässä, itäsaksalaisen Jürgen Schlegelin pistein 5–0 ja bulgarialaisen Georgi Stankovin pistein 5–0. Loppuottelussa hän sai luovutusvoiton nenänsä välierissä murtaneesta romanialaisesta Ion Moneasta.

Pozniakas voitti Euroopan-mestaruuden raskaassa keskisarjassa Itä-Berliinissä 1965, Roomassa 1967 ja Bukarestissa 1969 sekä EM-hopeaa Moskovassa 1963. Hän voitti Neuvostoliiton mestaruuden vuosina 1962, 1965, 1967 ja 1968.

## Lähteet

* 
* 
* 
* 
* 

### Viitteet
Judo kesäolympialaisissa 2000

**[[Kesäolympialaiset 2000|Sydneyn olympialaisissa 2000]]** kilpailtiin **[[judo]]ssa** seitsemässä miesten ja naisten painoluokassa. Kilpailut käytiin 16.–22. syyskuuta 2000.


## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Mitalitaulukko

## Lähteet
Sandro Lopopolo

**Alessandro (Sandro) Lopopolo** (18. joulukuuta 1939 Milano – 26. huhtikuuta 2014 Milano) oli italialainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.

Lopopolo saavutti Rooman olympialaisissa 1960 hopeaa kevyessä sarjassa eli alle 60-kiloisissa. Hän ryhtyi tämän jälkeen ammattilaisnyrkkeilijäksi ja voitti 29. huhtikuuta 1966 välisarjan maailmanmestaruusottelussa venezuelalaisen Carlos Hernándezin pistein. Lopopolo piti titteliä hallussaan tasan vuoden: 29. huhtikuuta 1967 hän hävisi japanilaiselle Paul Fujiille teknillisellä tyrmäyksellä toisessa erässä.

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Salibandyn 5. divisioona (miehet)

** Miesten 5. divisioona** on Suomen seitsemänneksi korkein salibandyn sarjataso. Toteuttamisesta vastaa Suomen Salibandyliitto, joka järjestää sarjat turnausmuotoisesti liiton seitsemällä alueella, jotka on jaettu maantieteellisesti Etelä-, Sisä-, Kaakkois-, ja Pohjois-Suomeen sekä Savo-Karjalaan, Pohjanmaahan ja Länsirannikkoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen salibandyliitto
Kuparivuoren urheilukenttä

**Kuparivuoren urheilukenttä** myös **Naantalin urheilukenttä** on Naantalissa, kantakaupungin kaupunginosassa sijaitseva vuonna 1925 rakennettu urheilukenttä. Se rakennettiin Naantalin Suojeluskunnan aktiivisuuden myötä talkootyönä ja urheilukentän yhteyteen rakennettiin myös paviljonkirakennus. Yleisurheilukentällä on täysimittainen 8 ratainen 400 metrin kestopäällysteinen juoksurata, 64 x 105-metrinen jalkapallokenttä, sekä muut yleisurheilu suorituspaikat. Kenttää käyttää muun muassa VG-62 ja Naantalin Löyly.

Elokuussa 1925 pidettiin urheilukentän vihkijäiskilpailut. Sodan jälkeen Suojeluskunnat lakkautettiin ja syksyllä 1944 Naantalin suojeluskunta lahjoitti urheilukentän Naantalin kaupungille. Paviljonkirakennus purettiin sittemmin ja paikalla on pukusuojarakennus.

Kuparivuoren urheilukentällä 7. elokuuta 1957 järjestetetyissä kilpailuissa Naantalin Löylyn juoksija Olavi Vuorisalo juoksi ensimmäisenä suomalaisena ja koko maailman 16:ntena juoksijana mailin juoksun alle neljässä minuutissa eli niin sanotun haamumailin ajalla 3.59,1. Aikaisemmin maailmanennätyksen tehnyt Derek Ibbotson juoksi myös kisoissa ja voitti sen, Vuorisalon jäädessä toiseksi. Yleisöä oli yli 6&nbsp;000, heidän joukossaan presidentti Urho Kekkonen.

Varsinais-Suomen suojeluskuntapiirin päällikön Aarne Peltosen muistomerkki siirrettiin Naantalin voimalaitoksen läheisyydestä Kuparivuoren urheilukentän pohjoispäätyyn vuonna 2017.

Kentän välittömässä läheisyydessä sijaitsee 1&nbsp;350 metrin valaistu kuntorata/-latu, skeittialue ja kaksi jäähallia.

## Lähteet
Salibandyn 6. divisioona (miehet)

**Miesten 6. divisioona** on Suomen alin salibandyn sarjataso. Toteuttamisesta vastaa Suomen Salibandyliitto. Miesten 6. divisioonaa pelataan vain Salibandyliiton kahdella alueella: Etelä-Suomessa ja Sisä-Suomessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen salibandyliitto
Kasbah

**Kasbah** on Algerin kaupungin vanha osa, sen linnoitus ja ympäröivät islamilaiset korttelit. Algerin Kasbah valittiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1992. Aikoinaan se on perustettu roomalaisen Icosiumin kaupungin paikalle.

Algerin Kasbah on erinomainen esimerkki historiallisesta Maghrebin kaupungista, jolla on ollut laaja vaikutus kaupunkisuunnitteluun Välimeren länsiosassa ja Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Välimeren rannikolla sijaitseva paikka on olut asuttu ainakin 6. vuosisadalta eaa. lähtien, jolloin sinne perustettiin foinikialaisten kauppa-asema. Termi Kasbah, joka alun perin tarkoitti medinan korkeinta kohtaa Ziridien aikakaudella, viittaa nykyään El Djazairin vanhankaupungin kokonaisuuteen, joka sijaitsee valleilla merkittyjen rajojen sisällä ja on rakennettu 1500-luvun lopulla ottomaanien valtakaudella.

Tässä lähes 50 000 ihmisen asuinympäristössä on säilynyt erittäin mielenkiintoisia perinteisiä taloja, palatseja, hamameja, moskeijoita ja erilaisia soukeja, jotka tuovat kaupunkikuvaan useiden tyylien kerrostumisen monimutkaisessa ja omaperäisessä järjestelmässä, joka on sopeutunut erittäin mäkiseen ja epätasaiseen paikkaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fernando Atzori

**Fernando Atzori** (1. kesäkuuta 1942 Ales – 9. marraskuuta 2020) oli italialainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.

Sardinialainen Atzori voitti Tokion vuoden 1964 olympialaisissa kultaa kärpässarjassa eli alle 51-kiloisissa. Hän voitti loppuottelussa puolalaisen Artur Olechin tuomariäänin 4–1.

Atzori siirtyi ammattilaisnyrkkeilijäksi vuonna 1965. Hän voitti kärpässarjan Euroopan-mestaruuden 25. tammikuuta 1967 voittamalla Firenzessä käydyssä mestaruusottelussa ranskalaisen René Libeerin pistein. Hän piti titteliä hallussaan yli viisi vuotta kunnes hävisi 3. maaliskuuta 1972 Bernissä sveitsiläiselle Fritz Chervetille teknillisellä tyrmäyksellä 11. erässä. Hän otti avoimena olleen EM-tittelin uudelleen nimiinsä 28. kesäkuuta 1973 Novarassa voittamalla ranskalaisen Dominique Cesarin tyrmäyksellä 12. erässä. Hän menetti mestaruuden jälleen Fritz Chervetille häviämällä tälle tyrmäyksellä seitsemännessä erässä 26. joulukuuta 1973 Zürichissä.

## Lähteet
* 
* 
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Fernando Atzorin ammattinyrkkeilyottelut boxrec.comissa
Cosimo Pinto

**Cosimo Pinto** (s. 14. maaliskuuta 1943 Novara) on entinen italialainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.

Pinto voitti Tokion 1964 olympialaisissa kultaa raskaassa keskisarjassa eli alle 81-kiloisissa. Hän voitti loppuottelussa neuvostoliittolaisen Aleksei Kiseljovin tuomariäänin 3–2.

Pinto saavutti Rooman EM-kilpailuissa 1967 pronssia 81 kilogramman sarjassa.

## Lähteet
* 
* 
* 
* 

### Viitteet
Giorgio Bambini

**Giorgio Bambini** (24. helmikuuta 1945 La Spezia – 13. marraskuuta 2015 La Spezia) oli italialainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.

Bambini saavutti Méxicon 1968 olympialaisissa pronssia raskaassa sarjassa eli yli 81-kiloisissa. Hän voitti saksalaisen Dieter Renzin pistein 5–0 kuten myös bulgarialaisen Kiril Pandovin, mutta hävisi välierissä yhdysvaltalaiselle George Foremanille tyrmäyksellä toisessa erässä.

## Lähteet
* 
* 
* 
* 

### Viitteet
Carmelo Bossi

**Carmelo Bossi** (15. lokakuuta 1939 Milano – 23. maaliskuuta 2014 Milano) oli italialainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.

Bossi saavutti Rooman 1960 olympialaisissa hopeaa kevyessä keskisarjassa eli alle 71-kiloisissa. Hän hävisi loppuottelussa yhdysvaltalaiselle Wilbert McClurelle tuomariäänin 1–4.

Ammattilaisena Bossi voitti 17. toukokuuta 1967 välisarjan Euroopan-mestaruusottelussa ranskalaisen Jean Josselinin pistein. Hän menetti tittelin 14. elokuuta 1968 hävitessään alankomaalaiselle Fighting Mackille teknillisellä tyrmäyksellä yhdeksännessä erässä. Hän voitti kevyen keskisarjan maailmanmestaruuden 9. heinäkuuta 1970 ottaessaan pistevoiton yhdysvaltalaisesta Freddie Littlestä. Tittelin hän menetti 31. lokakuuta 1971 japanilaiselle Koichi Wajimalle.

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Giulio Saraudi

**Giulio Saraudi** (3. heinäkuuta 1938 Civitavecchia – 20. huhtikuuta 2005 Civitavecchia) oli italialainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.

Saraudi saavutti Rooman 1960 olympialaisissa pronssia raskaassa keskisarjassa eli alle 81-kiloisissa. Hän hävisi välierissä puolalaiselle Zbigniew Pietrzykowskille.

EM-kilpailuissa Saraudi saavutti pronssia Luzernissa 1959  sekä voitti kultaa Belgradissa 1961.

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Operaatio Felix

**Operaatio Felix** oli Saksan toisessa maailmansodassa suunnittelema sotilasoperaatio, jonka tavoitteena oli vallata Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsema Gibraltar. Sitä alettiin suunnittelemaan vuonna 1940, ja sen olisi pitänyt toteutua 1941 tammikuun puolessa välissä. Suunnitelman toteuttaminen olisi edellyttänyt Espanjan liittymistä sotaan, johon Espanjan diktaattori Francisco Franco ei ollut halukas. Hän katsoi, ettei Espanja yksinkertaisesti kykene siihen vedoten siitä seuraavaan nälänhätään. Näin ollen suunnitelma lopulta hylättiin, vaikka suunnitelmia operaatiosta tehtiin vielä vuonna 1944, kun Saksa kykeni enää viivyttämään lopullista kohtaloaan.

## Lähteet
Bruno Pereirinha

**Bruno Alexandre Marques Pereirinha** (s. 2. maaliskuuta 1988 Sintra, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut Kreikassa, Italiassa ja Brasiliassa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän kykenee pelaamaan myös oikeana laitapuolustajana, hyökkäävässä roolissa.

## Ura
Pereirinha nousi Sportingin edustukseen kaudella 2006–2007. Kauden alun hän pelasi alemmalla sarjatasolla pelanneessa Olivais Moscavidessa. Ensiesiintymisensä maan pääsarjassa hän teki 13. tammikuuta 2007 ottelussa Belenensesiä vastaan.

13. maaliskuuta 2008 UEFA Cupin neljännesvälierän toisessa osaottelussa Pereirinha teki maalin englantilaista Bolton Wanderersia vastaan, jonka avulla joukkue lopulta eteni jatkoon. Hän onnistui maalinteossa myös aikaisemmalla kierroksella Baselia vastaan.
Loukkaantumisista kärsineenä Pereirinhan aika vaihtopenkillä alkoi kasvaa ja hänet lähettiin lainalle pienempiin seuroihin kuten Vitória Guimarãesiin ja Kavalaan.

Kaudella 2012-2013 Pereirinha pudotettiin kokonaan Sporting CP kokoonpanosta ja pelaaja purki sopimuksensa tammikuussa vuonna 2013.
Tammikuussa vuonna 2013 Pereirinha teki 3,5 vuoden sopimuksen Lazion kanssa.

## Aiheesta muualla
* Esittely PortuGOAL -sivustolla
Ian Raby

**Ian Raby** (22. syyskuuta 1921 Woolwick, Lontoo – 7. marraskuuta 1967 Lambeth) oli brittiläinen F1-kuljettaja. 

## Ura
Raby aloitti uransa ajamalla 1950-1960-luvuilla alemmissa autoluokissa, Formula 2 -luokissa sekä Formula 1 -sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa. Näiltä ajoilta hänen parhaat saavutuksensa olivat 1957 Le Mansin 24 tunnin ajon 15. sija yhdessä Jack Brabhamin kanssa, 1963 Rooman GP:n kolmas sija ja Formula Junior -sarjan avauskilpailun voitto Englannin kilpailussa. Formula 1:iin hän osallistui varsinaisesti ensimmäistä kertaa vuonna 1963 kotikilpailussaan Britannian GP:ssä, jossa hän ajoi Gilbyn autolla, kunnes joutui keskeyttämään. Hän yritti päästä myös Saksan ja Italian osakilpailuihin, mutta karsiutui pois. Vastaavanlaisesti tapahtui Brabhamin autoilla vuosina 1964 ja 1965. Rabyn parhaaksi sijoitukseksi jäi 11. sija Britannian GP:stä päätöskaudellaan 1965.

## Kuolema
Formula 1:sten jälkeen Raby palasi kilpailemaan Formula 2:iin, jossa hän menehtyi vuoden 1967 Zandvoortin kilpailusta saamiinsa vammoihin kolme kuukautta myöhemmin.

## Muuta
* Raby nimesi kilpa-autonsa *Paddle Jumperiksi*, koska se laahasi maata matalan pohjan vuoksi ja käytti nimeä kaikissa autoissaan.
* Raby oli taikauskoinen, minkä vuoksi hän piti onnenkalunaan jäniksenkäpälää, suosi valkoisilla pyörillä varustettuja punaisia autoja ja kieltäytyi ajamasta numerolla kolmetoista.

## Lähteet
Milt Palacio

**Milton “Milt” Palacio** (s. 7. helmikuuta 1978, Los Angeles) on yhdysvaltalainen koripalloilija, jonka nykyisenä seurajoukkueena toimii Saski Baskonia.

## Aiheesta muualla
*NBA:n pelaajaprofiili
*Euroliigan pelaajaprofiili
Tsar

**Tsar** on vuonna 1998 Los Angelesissa, Kaliforniassa perustettu yhdysvaltalainen rockyhtye. Sen jäseniä ovat Jeff Whalen (taustalaulu ja kitara), Daniel Kern (laulu ja kitara), Jeff Solomon (bassokitara) ja Steve Coulter (rummut).

Yhtyeen nimeä kantava esikoisalbumi julkaistiin Hollywood Recordsilla, mutta menestyi huonosti. Levyllä olleet kappaleet *Ordinary Gurl* ja *The Girl Who Wouldn't Die* soivat elokuvassa American Psycho 2.

Vuonna 2004 Chuck Byler korvasti Coulterin ja vuonna 2005 Solomonin tilalle tuli Derrick Forget. Toinen albumi julkaistiin TVT Recordsilla vuonna 2005, mutta se oli äänitetty jo lähes kaksi vuotta sitten aiempien bändin jäsenten kanssa. Levyn nimikkokappale *Band-Girls-Money* on Electronic Artsin peleissä Burnout Revenge ja Burnout Legends.

Tammikuussa 2010 yhtyeen alkuperäinen kokoonpano yhdistyi jälleen ja uusi levy on tekeillä.

## Albumit
### Tsar (25. heinäkuuta 2000)
#Calling All Destroyers
#I Don't Wanna Break-Up
#Silver Shifter
#Kathy Fong Is The Bomb
#The Teen Wizards
#MONoSTEReo
#Afradio, Pt. One & Pt. Two
#Ordinary Gurl
#Disappear
#The Girl Who Wouldn't Die

### Band-Girls-Money (28. kesäkuuta 2005)
#Band-Girls-Money
#Wanna Get Dead
#The Love Explosion
#Superdeformed
#Straight
#Wrong
#Everybody's Fault But Mine
#Conqueror Worm
#Startime
#You Can't Always Want What You Get

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen MySpace-sivu
Ubyhit

**Ubyhit** ovat Mustanmeren koillisrannikolla asunut luoteiskaukasialaista ubyhin kieltä puhunut kansa. 

Ubyhit ovat läheistä sukua abhaaseille ja adygeille. 1860-luvulle saakka he asuivat Šahejoen ja nykyisen Sotšin välisellä alueella. Heitä arvioidaan olleen noin 25&nbsp;000 henkeä. Tärkeimmät elinkeinot olivat maanviljely, puutarhanhoito ja karjatalous. Kaukasian sodan jälkeen vuonna 1864 ubyhit pakenivat Turkkiin, jossa he ovat sulautuneet turkkilaisiin.

## Katso myös
* Abhaasit
* Adygelaiset kansat
* Adyget
* Ubyhin kieli

## Lähteet
Dick Rathmann

**James 'Dick' Rathmann** (6. tammikuuta 1924 Los Angeles, Kalifornia – 1. helmikuuta 2000 Melbourne, Florida), oli yhdysvaltalainen Indianapolis 500 -kuljettaja ja Jim Rathmannin veli.

Hän osallistui Indianapolis 500 -kilpailuun 9 kertaa kausilla 1950, 1956 ja 1958–1964, joista 1950-1960 kuuluivat Formula 1 -sarjaan. Hän saavutti yhteensä yhden paalupaikan ja 2 pistettä, jotka tulivat vuoden 1956 kilpailusta. Hän starttasi paalupaikalta vuoden 1958 kilpailussa, mutta hänen viereltään startannut Ed Elisian käynnisti ketjureaktion kolmosmutkassa ensimmäisellä kierroksella, johon joutui 15 autoa ja samassa kolarissa Pat O'Connor menehtyi. Rathmannista tuli ensimmäinen paalulta startannut Indy 500 -kuljettaja, joka ei ajanut kierrostakaan paalukisassaan. Samaan ovat pystyneet vain Roberto Guerrero ja Scott Sharp.

Dick ja Jim Rathmann vaihtoivat nimiään vuonna 1946, jotta Dick voisi kilpailla alaikäisenä, ja pian Dick sekä Jim omaksuivat uudet nimensä pitäen ne itsellään.

Dick kilpaili NASCAR-sarjassa vuosina 1951–1955 saavuttaen 13 voittoa ja 13 paalupaikkaa ajaen top 10 joukkoon 79 kertaa. Hän oli parhaimmillaan kolmas vuoden 1953 Grand National cupissa. Hän kilpaili myös AAA- ja USAC-sarjoissa ollen parhaimmillaan toinen Daytonassa vuonna 1959.

Rathmann eläköityi kilpa-ajamisesta vuonna 1960 ja siirtyi Floridaan auttamaan veljeään heidän Chevroletia myyvään autoliikkeeseen. Hän kuoli vuonna 2000. Vuonna 2009 hänet kiinnitettiin West Coast Stock Car Hall of Fameen.

## Lähteet
Jason Popson

**Jason Popson** (s. 1. marraskuuta 1971 Cleveland, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja. Hän on industrial metal -yhtye Mushroomheadin entinen laulaja. Popsonilla on ollut myös lukuisia sivuprojekteja. Hän omistaa Fractured Transmitter Recording Company -levy-yhtiön. Musiikin tekemisen lisäksi Popson on näytellyt elokuvassa *[[Client 3815]]*.

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Fractured Transimitterin sivut
Judo kesäolympialaisissa 1996

**[[Kesäolympialaiset 1996|Atlantan olympialaisissa 1996]]** kilpailtiin **[[judo]]ssa** seitsemässä miesten ja naisten painoluokassa. Kilpailut käytiin 20.–26. heinäkuuta 1996.

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Mitalitaulukko

## Lähteet
Komentotie

**Komentotie** () on yleensä sotilaallisissa järjestöissä käytettävä termi, jolla tarkoitetaan käskyvallan kulkeutumista komentoportaassa ylimmällä olevalta henkilöltä eri johtoportaiden tai esimiesten kautta sille esimiehelle tai alaiselle, jota asia koskee tai jolle asian ratkaisu kuuluu. Toisin sanoen sotilasarvoltaan korkeampi henkilö antaa käskyn komentoportaassa hänen alapuolellaan olevalle henkilölle, joka toteuttaa käskyn tai välittää sen alaspäin ketjussa, kunnes se saavuttaa henkilön, jonka tehtävänä on toteuttaa käsky. Tyypillisesti käskyt annetaan suoraan komentoportaassa seuraavaksi alemapana olevalle, mutta tästä voidaan tarpeen tullen poiketa.

## Lähteet
BBC Radio 4

**BBC Radio 4** on BBC:n valtakunnallinen radiokanava. Se aloitti lähetyksensä 30. syyskuuta 1967, jolloin se korvasi BBC Home Servicen. Kanava lähettää lähinnä uutis- ja ajankohtaisohjelmia, kuunnelmia, asiaohjelmia, komediaa, ja muuta puheohjelmistoa. Kanavalla on lähes monopoliasema valtakunnallisten puhekanavien joukossa, ja sen vuosibudjetti on 60&ndash;70 miljoonaa puntaa.

## Lähetykset

BBC Radio 4 lähettää ultralyhyillä, keskipitkillä ja pitkillä radioaalloilla ohjelmaa. 

### Pitkien aaltojen lähetykset

### Keskipitkien aaltojen lähetykset

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*BBC Radio 4:n kotisivut
Colby Armstrong

**Colby Joseph Armstrong** (s. 23. marraskuuta 1982 Lloydminster, Saskatchewan) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija ja maailmanmestari.

## Ura
### Seurajoukkueissa
Armstrong pelasi vuosina 1999–2002 juniorina jääkiekkoa WHL:n Red Deer Rebelsissä, jossa hän teki kolmella kaudella yhteensä 185 tehopistettä. Pittsburgh Penguins varasi Armstrongin ensimmäisellä varauskierroksella vuorolla 21 . Seuraavalla kaudella Red Deer voitti WHL:n mestaruuden ja eteni Memorial Cupiin, jonka se voitti myös. Syksyllä 2002 Armstrong teki Pittsburghin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen.

Junioriuran jälkeen Armstrong pelasi kolme täyttä kautta Pittsburghin farmijoukkueessa AHL:n Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa. Kaudella 2005–2006 hän teki debyyttinsä Penguinsin riveissä. Armstrong aloitti syksyllä 2005 vielä AHL:ssa, mutta Pittsburgh nosti hänet joulukuussa NHL-joukkueeseen. Hän pelasi loppukaudesta tähtihyökkääjä Sidney Crosbyn kanssa samassa kentässä. Armstrong tekikin 40 tehopistettä (16 + 24) 47 pelissä. Tehotilasossa hän oli saldollaan +15 Pittsburghin paras. Kauden jälkeen hän allekirjoitti vuoden jatkosopimuksen Pittsburghin kanssa.

Armstrong aloitti kauden 2006–2007 Crosbyn kentässä, mutta lopulta ei pystynyt pitämään paikkaansa ja loppukaudesta pelasi useiden eri ketjukavereiden kanssa. Kauden jälkeen hän teki Pittsburghin kanssa kaksivuotisen sopimuksen. Pittsburgh myi kesken kauden 2007–2008 26. helmikuuta 2008 Armstrongin, Erik Christensenin, Angelo Espositon ja ensimmäisen kierroksen varausvuoron Atlanta Thrashersiin, josta se sai vaihdossa Marian Hossan ja Pascal Dupuis’n.

Ensimmäisellä kokonaisella kaudellaan Atlantassa Armstrong sivusi piste-ennätystään, kun hänelle merkittiin 40 tehopistettä. Armstrong rikkoi kuitenkin maaliennätyksensä, kun hän teki 22 maalia. Seuraavalla kaudella Armstrongin pistemäärä putosi 29:ään. Kesällä 2010 Armstrong teki kolmen vuoden sopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa. Maple Leafsissa Armstrong kärsi loukkaantumisista ja pelasi kahden kauden aikana vain 79 ottelua yhteensä. Maple Leafs ostikin ulos hänen viimeisen sopimuskauden. Tämän jälkeen hän teki vuoden sopimuksen Montreal Canadiensin kanssa.

Kaudeksi 2013–2014 Armstrong siirtyi Ruotsin SHL:n Växjö Lakersiin.

### Maajoukkueessa
### Maajoukkueura

Armstrong kuului Kanadan jääkiekkomaajoukkueeseen vuonna 2007, kun Kanada voitti kultaa. Hän teki voittomaalin 4–2 päättyneessä ottelussa Suomea vastaan. Armstrongin osuma vei Kanadan 3–0-johtoon. Armstrong oli toistamiseen mukana MM-kilpailuissa vuonna 2009. Kanada sai turnauksesta hopeaa.

## Yksityiselämä

Hänestä tuli Penguinsissa pelatessaan läheinen ystävä Sidney Crosbyin kanssa. Hänen pikkuveljensä Riley Armstrong pelaa SaiPa:ssa.

## Tilastot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Mahnovštšyna

**Mahnovštšyna** (Махновщина tai *Mahnonia*) oli Nestor Mahnon johtaman Ukrainan vallankumouksellisen kapinallisarmeijan kontrolloima alue Etelä-Ukrainassa Ukrainan itsenäisyyssodan aikana tammikuusta 1919 vuoteen 1921.

## Lähteet
Vellum: Kaikkeuden kirja 1

**Vellum: Kaikkeuden kirja 1** on Hal Duncanin vuonna 2005 ilmestynyt esikoisromaani. Teos oli ehdokkaana World Fantasy- ja British Fantasy -palkintojen saajaksi. Tähtivaeltaja-palkinto sille myönnettiin 2010. Duncan vieraili markkinoimassa kirjaa Helsingin kirjamessuilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Toni Jerrman: Vellum on huumaava mestariteos . Helsingin Sanomat 23.10.2009.
* Teppo Kulmala: Vellum . Savon sanomat 3.12.2009.
* Matti Komulainen: Monien todellisuuksien kurimuksessa. Turun sanomat 19.12.2009.
* Jussi Ahlroth: Skottikirjailija Hal Duncan kirjoitti kubistisen fantasian suvaitsemattomuutta vastaan . Helsingin Sanomat 23.10.2009.
* Sirpa Ylönen: Maailmankaikkeudesta ja paljon muustakin . Warkauden lehti 15.6.2010.
* Arvostelu Sfreviews.netissä. 
* SF Siten arvostelu. 
* Infinity Plus. 
* John Cluten arvio.
Markus (Laatokan piispa)

**Piispa Markus** (, oik. **Leonid Leontinevitsh Schavikin**, ; 28. toukokuuta 1910 Raivola, Karjalankannas – 13. tammikuuta 1989 Lahti) oli Valamon luostarin munkki ja myöhemmin Yhdysvalloissa toiminut piispa. 

Leonid Schavikin kävi Raivolassa kansakoulun ja kaksi luokkaa venäläistä reaalikoulua, keskikoulun hän kävi Helsingissä. Valamoon hän meni vuonna 1931. Hänen kuuliaisuustehtäväkseen määrättiin igumenin keljapalvelijana toimiminen. Arkkipiispa Herman vihki hänet vuonna 1934 munkiksi ja munkkidiakoniksi sekä pappismunkiksi vuonna 1941. Hän sai munkkinimekseen Markus. Hän sai Suomen kansalaisuuden 1941, siihen asti hän oleskeli Suomessa Nansen-passilla kuten monet muutkin venäläisemigrantit.

Isä Markus toimi sodan vuosina monissa tehtävissä: sotilaspastorina ja Kyyrölän seurakunnan pappina. Hänet kotiutettiin 1944, ja hän siirtyi uuteen Valamoon. 1950-luvun alussa hän toimi seurakuntapappina Pielavedellä, Hämeenlinnassa, Järvenpäässä ja Kotkassa.

Hänet siirrettiin 1954 Valamon kirjoista Kotkan ortodoksiseen seurakuntaan. Näin siksi, että hän oli toteuttamassa vuosikaudet harkitsemaansa ajatusta siirtyä ulkomaille. Samana syksynä hän muutti Arizonaan Yhdysvaltoihin. Hän asettui myöhemmin Kaliforniaan ja siirtyi siellä toimivan Venäjän kirkon alaiseksi.  

Isä Markus vihittiin vuonna 1960 arkkimandriitaksi. Vuonna 1969 hänestä tuli San Franciscon piispa, jonka arvonimi muutettiin vuotta myöhemmin muotoon Laatokan piispa. Tässä tehtävässä piispa Markus toimi vuoteen 1983, jolloin hän jäi eläkkeelle.

Valamolainen veljeys kantoi yli jurisdiktiorajojen, joten ystävyys isä arkkipiispa Paavalin kanssa säilyi: isä piispa Markus oli Uuden Valamon kirkon vihkijöiden joukossa kesällä 1977. Hän säilytti Suomen kansalaisuuden koko Yhdysvalloissa oleskeluaikansa ja palasi Suomeen vuonna 1987 eläkepäivikseen. Hän asettui asumaan Lahteen, jossa hän kuoli 1989. Hänet haudattiin uuden Valamon hautausmaalle.

Piispa Markus tunnettiin omaleimaisesta huumorintajustaan, ja hänelle ehti keräytyä suuri joukko suomalaisia ystäviä jo työaikana sekä erityisesti Suomessa vietettyjen eläkevuosien mittaan. 

## Lähteet
* Jyrki Loima: Esipaimen siunaa. Suomen ortodoksiset piispat 1892–1988; luku *Laatokan piispa Markus, kannakselainen kosmopoliitti*, s. 268–271
* Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 14.1.1989, HS Aikakone. Viitattu 16.5.2018.
Avery Cardoza

Avery Cardoza (s. 1957) on pokeriasiantuntija ja pokeriammattilainen. Hän on kirjoittanut jo yli 20 peliaiheista menestyskirjaa. Avery julkaisee myös lifestyle-lehteä Avery Cardoza's Player.

Muutamia Cardozan kirjoja ovat mm. How to Play Winning Poker, Poker Talk, The Basics of Winning Poker, The Basics of Winning Hold'em Poker, Crash Course in Beating Texas Hold'em Poker sekä Internet Hold'em Poker.
Ibert Henriksson

**Alf Ibert Henriksson** (6. toukokuuta 1928 Mustasaari – 21. huhtikuuta 2010 Maalahti) oli suomalainen jalkapalloilija.

Puolustajana pelannut Henriksson edusti urallaan Vasa IFK:a 1950–1956. Henrikssonin muut seurat olivat Vaasan AIK ja Pallas ry. Hän voitti Vasa IFK:n seurassa Suomen mestaruuden 1953 sekä kaksi hopeaa ja yhden pronssin. Kaikkiaan Henriksson pelasi kuuden kauden aikana 77 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki yhden maalin. 

Maajoukkueessa Henriksson pelasi kolme maaottelua vuonna 1954.

Ammatiltaan Henriksson oli sähköasentaja. Hänen harrastuksiaan olivat autoilu ja matkailu. Kotikunta oli Vaasa.

## Lähteet
Börje Herrmann

**Börje Sven "Heruli" Herrmann** (31. lokakuuta 1921 Inkoo – 29. elokuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija.

Hyökkääjänä pelannut Herrmann edusti urallaan Helsingin Palloseuraa 1940–1944 ja 1949–1951 sekä HIFK:a 1945–1948. Hän voitti HIFK:ssa Suomen mestaruuden 1947. Kaudella 1948 Herrmann teki eniten maaleja (12 kappaletta, 14 ottelussa) Suomen Palloliiton sisäisessä mestaruussarjassa. Kaikkiaan Herrmann pelasi viiden kauden aikana 59 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 37 maalia. 

Maajoukkueessa Herrmann pelasi yhden maaottelun vuonna 1946.

Herrmann kuoli vuonna 1978. Hänet on haudattu Helsingissä Hietaniemen hautausmaalle.

## Lähteet
Kultakutri

**Kultakutri** voi tarkoittaa seuraavia asioita:
* *[[Kultakutri ja kolme karhua]]* (*The Story of the Three Bears*), Robert Southeyn kirjoittama satu vuodelta 1837.
* *[[Prinsessa Kultakutri (satu)|Prinsessa Kultakutri]]*, Sakari Topeliuksen kirjoittama satu, julkaistiin suomeksi 1893 kokoelmassa *[[Lukemisia lapsille]]*. 
* *[[Kultakutri (elokuva)|Kultakutri]]* (*Dimples*), William A. Seiterin ohjaama elokuva vuodelta 1936.
* *[[Kultakutri (romaani)|Kultakutri]]*, Mika Waltarin kirjoittama pienoisromaani vuodelta 1946.
* *[[Kultakutri (lastennäytelmä)|Kultakutri]]*, Annikki Setälän kirjoittama lastennäytelmä vuodelta 1950.
* *[[Kultakutri (veistos)|Kultakutri]]*, Matti Hauptin veistos vuodelta 1952.
* "Kultakutri"-nimisiä kappaleita on useita, tunnetuin lienee Göran Ödnerin sävellys, jonka Olavi Virta levytti 1952.
* Prinsessa Peach, Nintendon Mario-pelien hahmo, tunnetaan joissakin käännöksissä nimellä Prinsessa Kultakutri.
* *Kultakutrin arvoitus: Miksi maailmankaikkeus on juuri sopiva elämälle?* (*The goldilocks enigma: Why is the universe just right for life?*), Paul Daviesin kirjoittama kirja vuodelta 2006.
* Kultakutriplaneetta, planeetta, joka kiertää keskustähteään elinkelpoisella vyöhykkeellä.
Laivakorppu

**Laivakorppu** on laivoissa ennen käytetty miehistön ruoka. Korput olivat pelkästä jauhoista ja vedestä tehtyjä lähes mauttomia keksejä, jotka oli paistettu kuin leipä ja sitten kuivatettu. Joissain resepteissä korpputaikinaan lisättiin myös suolaa. Korpputaikina vaivattiin vähällä vedellä ilman rasvaa tai nostatusaineita niin, että pelkkä vesi ja jauhot muodostivat kuivan ja tiiviin taikinan. Keksitaikina kaulittiin ja leikattiin muotoonsa, keksejä paistettiin leivinuunissa noin tunti, ja niiden annettiin kuivua uunissa jälkilämmöllä tai uunin ulkopuolella useita päiviä ennen pakkaamista kosteuden poistamiseksi.

Kuivina ja kovina hyvin säilyvät korput olivat yleensä liian kovia syötäviksi sellaisinaan, joten ne oli tapana murtaa ja kastaa vedessä, kahvissa tai muussa juomassa tai kastaa liemiruokaan. Laivakorput olivat Pohjois-Amerikan kultaryntäyksen aikaan myös monen uudisasuttajan ruokavaliota, ja ne saatettiin myös murustaa ja lisätä pannussa valmistettuun rasvapohjaiseen kastikkeeseen.

Näkkileipä muistuttaa laivakorppuja.

## Aiheesta muualla
*Edu.fi, laivakorpun nykyresepti 
*Englanninkielinen laivakorpun resepti
Tatra 17

**Tatra 17** oli Tatran valmistama henkilöauto. Auto oli eräs ylellisimmin varustelluista Tatra-malleista. Se kehitettiin seuraajaksi T10-mallille.

## Teknisiä tietoja

### Moottori

Autossa oli voimanlähteenä 6-sylinterinen, nestejäähdytteinen nelitahtimoottori, joka perustui edeltäjämalleihin NW S, T ja U. Moottorissa oli erikoisuutena väliakselin ja kartiohammaspyörien välityksellä toimiva sylinterinkannen yläpuolinen nokka-akseli ja vierintälaakeroitu kampiakseli. Nokka-akseli käytti etupäästään jäähdytyspuhallinta, takapäästään virranjakajaa. Sylinterinkansi oli alumiinivalua ja moottorinlohko silumiinia. Polttoaineensyötöstä vastasi kaksi Zenith Pallas -vaakaimukaasutinta. Auton huippunopeus oli n. 110 km/h.

### Voimansiirto ja alusta

Moottorin takana oli märkä kartiokytkin ja nelinopeuksinen vaihteisto. Kardaaniakseli kulki auton kantavana rakenteena toimineen keskusputkirungon sisällä.

Etuakseli oli erillisjousitettu ja varustettu poikittaisella, puolielliptisellä lehtijousella. Takana oli heiluriakseli ja poikittainen lehtijousi, joka oli kiinnitetty keskeltä vetopyörästöön ja päistään jarrukilpiin. Joka pyörällä oli mekaanisesti toimivat rumpujarrut. Seisontajarru vaikutti takapyöriin. Jäähdytysrivoituksella varustetut jarrurummut oli valmistettu alumiinivalusta, sisäpinnat olivat valurautaa.

### Kori ja varusteet

Yleisimmät korimallit olivat neliovinen sedan ja cabriolet, mutta yksityiset korivalmistajat rakensivat myös erilaisia muunnelmia erityistarpeisiin, kuten paloautoiksi.

Kojelauta oli varustettu kierroslukumittarilla. Sähköjärjestelmä oli 12-volttinen. 70-litrainen polttoainetankki oli sijoitettu taka-akselille.

Erikoisuutena autossa oli jousitetuin teleskooppivaimentimin varustettu etupuskuri.

## Muunnelmat

Vuonna 1928 esiteltiin T17:n seuraaja T31, mutta T17:n valmistus jatkui rinnalla vuoteen 1930 asti. Loppupään malleissa käytettiin T31:n hiukan isompaa ja tehokkaampaa moottoria, ja siksi ne tunnetaankin nimellä T17/31. Moottori oli perusrakenteeltaan aikaisempaa vastaava, mutta iskutilavuutta oli lisätty kasvattamalla sylinterinhalkaisijaa 64:stä 70 millimetriin. Suurin muutos oli nokka-akselin käyttömekanismissa, jossa väliakseli oli korvattu rullaketjulla.

Vuonna 1929 Tatra suoritti testejä ilmajousituksella varustetulla T17:lla. Myös ahtimen käyttöä kokeiltiin.

T17 saavutti menestystä ralleissa sekä Tšekkoslovakiassa että ulkomailla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Teknisiä tietoja ja kuvia T17- ja T17/31-malleista  ja 
*Halkileikkauskuva T17:n moottorista; huomaa nokka-akselia käyttävä väliakseli
Jelena Lihovtseva

**Jelena Aleksandrovna Lihovtseva** (, s. 8. syyskuuta 1975 Alma-Ata, Kazakstan) on venäläinen tennispelaaja. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 1992, kun hän oli 16-vuotias.

Urallaan Lihovtseva voitti kolme kaksinpelin ja 27 nelinpelin turnausta. Hän pääsi Grand Slamin loppuotteluun nelinpelissä neljästi ja sekanelinpelissä viidesti. Jälkimmäisestä hän on voittanut kaksi, ensimmäisen Wimbledonissa 2002 intialaisen Mahesh Bhupathin kanssa ja toisen Australian avoimissa 2007 kanadalaisen Daniel Nestorin parina.

## Ura

27. syyskuuta 2004 Lihovtseva saavutti uransa korkeimman listasijoituksen nelinpelissä, kolmas. Kaksinpelissä hänen korkein sijoituksensa on 15, jonka hän saavutti 25. lokakuuta 1999.

11. tammikuuta 1998 Lihovtseva otti uransa ensimmäisen nelinpelin voiton Australiassa japanilaisen Ai Sugiyaman parina.

Grand Slam-turnauksissa hän on päässyt nelinpelin loppuotteluun neljästi, (Zimbabwelaisen Cara Blackin kanssa 2000 Yhdysvalloissa sekä venäläisen Svetlana Kuznetsovan parina Australiassa, Ranskassa ja Yhdysvalloissa 2004) mutta ei ole voittanut vielä yhtäkään. Sekanelinpelissä hän on ollut viidesti loppuottelussa, joista voittajana Wimbledonissa 2002 sekä Australiassa 2007. Lihovtseva hävisi loppuottelun Ranskassa 2003, Australiassa sekä Ranskassa 2006. Näissä sekanelinpeliotteluissa hänen parinaan ovat toimineet Mahesh Bhupathi ja Daniel Nestor.

Lihovtseva lopetti uransa vuonna 2008.

## Yksityiselämä

21. syyskuuta 1999 Lihovtseva meni naimisiin Michael Baranovin kanssa Las Vegasissa. 

## Turnausvoitot (30)
### Kaksinpelit (3)

### Nelinpelit (27)
luov. = luovutusvoitto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*WTA-kiertueen sivujen pelaajaprofiili
Kultakutri (romaani)

**Kultakutri** on Mika Waltarin kirjoittama pienoisromaani, joka kertoo Maire-nimisen naisen tarinan. Romaani on tunnelmaltaan synkkä, ja siinä on suorasukaisia kuvauksia lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä, prostituutiosta ja henkirikoksista. Waltari kirjoitti romaanin vuonna 1946, mutta WSOY kieltäytyi aluksi julkaisemasta sitä. 

## Juoni
Tarinan päähenkilö on Maire, ”Kultakutri”, jonka elämää seurataan lapsuudesta alkaen. Maire on syntynyt syrjähypystä, eikä hän saa koskaan tietää oikean isänsä henkilöllisyyttä. Perheen isä suhtautuu Maireen väheksyvästi ja vihamielisesti. Lopulta Maire pakenee kotoaan. Ensin hän yrittää elää rehellisesti, mutta hänen elämänsä menee koko ajan huonompaan suuntaan. Vuokraisäntä tuo asuntoon humalaisen miehen, joka raiskaa vielä alaikäisen Mairen. Mairesta tulee lopulta prostituoitu.

Maire onnistuu kiristämään rahaa hänet raiskanneelta mieheltä ja perustaa pienen kukkakaupan. Hän on rakastunut intohimoisesti naimisissa olevaan Torstiin, ja saa hänet murhaamaan vaimonsa. Verityö ei paljastu, mutta syyllisyys käy lopulta Torstille ylivoimaiseksi ja hän tappaa itsensä. Maire hankkiutuu rikkaisiin naimisiin ”neuvoksen”, vanhan irstailijan ja alkoholistin kanssa. Kun Maire tapaa miehen nuoren kukkienmyyjätytön kimpusta, hän muistaa oman lapsuutensa, raivostuu ja tukahduttaa humalaisen miehen tyynyllä. Lääkäri pitää kuolemaa luonnollisena, mutta Maire kuitenkin tunnustaa teon. 

Romaani päättyy lauseeseen: ”Pian sen jälkeen vyöryi sota jyristen yli maailman hävittämään kaiken menneen.”

## Julkaisu
WSOY kieltäytyi aluksi julkaisemasta *Kultakutria*, kirjailijan oman käsityksen mukaan sen ”täydellisen siveettömyyden takia”; Panu Rajalan mukaan tarinan ”raakuus” puistatti pääjohtaja Yrjö A. Jänttiä. Waltari julkaisi kirjan ensiksi omalla kustannuksellaan vuonna 1948. WSOY julkaisi sen kokoelmassa *[[Koiranheisipuu ja neljä muuta pienoisromaania]]* vuonna 1961.. 

*Kultakutri* on käännetty ainakin yhdeksälle kielelle, kuten espanjaksi (*Cabellos de oro*), kiinaksi (*Jinfa nülang*) ja ranskaksi (*Boucle d'Or*).

## Arvioita
*Kultakutri* käsittelee prostituutiota ja lasten seksuaalista hyväksikäyttöä tavalla, joka oli uutta suomalaisessa kirjallisuudessa. Panu Rajala toteaa, että naisen kertoma tarina on psykologisesti uskottava, ja päähenkilön kova kohtalo saa lukijan myötätunnon pysymään hänen puolellaan. Hänen mielestään tarina on ”saavutus naisen mielen luotaajana”. Toisaalta Tapani Baggen mukaan päähenkilön elämässä on niin paljon vastoinkäymisiä, ettei se ole enää uskottavaa.

*Kultakutria* on verrattu Waltarin toiseen pienoisromaaniin *[[Jokin ihmisessä]]*. Kummatkin sijoittuvat alamaailmaan, perustuvat Waltarille kerrottuun elämäntarinaan ja käsittelevät seksuaalisuutta ja intohimorikoksia. Bagge vertaa *Kultakutria* Cornell Woolrichin rikosromaaneihin, joskin Waltarin tyyli on Woolrichiä ”hillitympää, suorastaan lakonista”. Myös Rajala nimittää Waltarin tyyliä lakoniseksi. 

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Pekka Hieta

**Pekka Hieta** (s. 21. syyskuuta 1953 Kemijärvi) on suomalainen entinen jalkapalloilija.

Maalivahtina pelannut Hieta edusti urallaan Kuopion Palloseuraa 1971–1973, Kuusysiä 1974 ja Kopareita 1975–1981. Hän pelasi kymmenen kauden aikana kaikkiaan 193 pääsarjatason ottelua. Maajoukkueessa Hieta pelasi kolme maaottelua vuosina 1977–1979. 

Hieta on toiminut pelaajauran jälkeen maalivahtivalmentajana muun muassa Kuopion Palloseurassa.

Hieta tunnettiin pelikentillä lempinimellä ”Pulu”.

## Lähteet
Rahake

**Rahake** eli **poletti** on joissakin automaateissa tai mittareissa rahan sijasta käytettävä kolikkomainen kappale. Tavallisesti rahake on pyöreä, metallista tai muovista valmistettu kiekko, ja siinä voi olla keskellä reikä tai reunassa pieni viiste. Rahakkeita tehdään lisäksi paperista, jolloin sitä voidaan kutsua nimellä *lipuke*.

Paperista valmistetut rahakkeet ovat yleensä muodoltaan suorakulmaisia, joihinkin on lyöty leima ja joissain on myös reunoissa aukkoja. Huvipuistossa saatetaan laittaa käteen pelkkä leima tai ranteeseen ranneke merkiksi siitä, että henkilö on maksanut sisäänpääsystä tai laitteen käytöstä.

Kaasu- ja puhelinlaitoksilla on ollut käytössä ennalta maksettavia rahakkeita. Rahakkeita on käytössä myös julkisessa liikenteessä esimerkiksi Istanbulin kaupungissa ja Pietarin metrossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Suomessa käytettyjä poletteja
Fractured Transmitter Recording Company

**Fractured Transmitter Recording Company** on Mushroomhead-yhtyeen entisen laulaja Jason Popsonin perustama levy-yhtiö. Se perustettiin Yhdysvalloissa, Ohion Clevelandissa vuoden 2004 alkupuolella Popsonin erottua Mushroomheadista. Yhtiön ensimmäinen julkaisu oli Meshuggahin *[[I (EP)|I]]* -EP-levy.

## Artistit

* Pitch Black Forecast
* The Alter Boys
* American Werewolves
* Asleep
* Disengage
* Integrity
* Jeffrey Walker
* Meshuggah
* State of Conviction
* Bitch Wrangler

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhtiön kotisivut
Münchner Kammerspiele

**Münchner Kammerspiele** on perinteikäs teatteri saksalaisessa Münchenin kaupungissa Baijerissa. Teatterin perusti Erich Ziegel vuonna 1911. Se on sijainnut vuodesta 1926 lähtien nykyisessä rakennuksessaan Maximilianstraßella. Teatterirakennuksen ovat suunnitelleet Carl ja Richard Riemerschmid ja se edustaa arkkitehtuurin jugend-tyylisuuntaa.

Teatteri oli alun perin yksityinen; vuodesta 1933 lähtien se on toiminut kaupunginteatterina. Teatterin näyttämörakennus paloi pahoin toisen maailmansodan ilmapommituksissa vuonna 1944 ja jälleenrakennettiin sodan loputtua. Nykyisin Münchner Kammerspiele toimii kolmessa eri yksikössä. Teatterirakennuksen suuren näyttämön lisäksi sillä on kaksi pienempää näyttämöä. 

## Aiheesta muualla
* http://www.muenchner-kammerspiele.de/
Bezonvaux

**Bezonvaux** on kunta Meusen departementissa Lorrainen hallintoalueella Ranskassa. Kunta kuuluu Verdunin arrondissementtiin ja Charny-sur-Meusen kantoniin. Kunnassa ei ollut yhtään asukasta vuoden 2006 väestönlaskennassa. Bezonvaux’n pinta-ala on 9,23 neliökilometriä.

Kunnasta on matkaa Ornesiin 1,7 kilometriä, Vaux-devant-Damloupiin 3 km, Douaumontiin 3,2 km, Maucourt-sur-Orneen 3,4 km, Dieppe-sous-Douaumontiin 3,8 km, Gremillyyn 4,4 km ja Damloupiin 4,5 km. Ranskan pääkaupunkiin Pariisiin on matkaa 232 kilometriä.

Kunta tuhoutui 21. helmikuuta–19. joulukuuta 1916 käydyssä ensimmäiseen maailmansotaan kuuluvassa Verdunin taistelussa, eikä sitä koskaan jälleenrakennettu. Samassa taistelussa tuhoutuivat myös läheiset Beaumont-en-Verdunoisin, Cumières-le-Mort-Hommen, Fleury-devant-Douaumontin, Haumont-près-Samogneuxin, Louvemont-Côte-du-Poivren, Douaumontin, Ornesin ja Vaux-devant-Damloupin kunnat, joista ainoastaan kolme jälkimmäisinä mainittua ovat nykyisin asutettuja.

## Väkiluvun kehitys

Bezonvaux’n väkiluvun kehitys vuodesta 1750 vuoteen 1913 sekä vuodesta 1990 vuoteen 2006:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Les villages détruits
Megísti (kunta)

**Megísti** () on Kreikan kylä ja samanniminen kunta (Δήμος Μεγίστης, *Dímos Megístis*), joka sijaitsee Ródoksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Kunnan pinta-ala on 11,987 neliökilometriä. Megístin kylän samoin kuin koko kunnan väkiluku on 492 (vuonna 2011).

Megístin kunta sijaitsee Välimeressä lähellä Turkin rannikkoa, suunnilleen Kreikalle kuuluvan Ródoksen saaren ja Turkille kuuluvan Antalyan kaupungin puolivälissä. Kunta käsittää koko Kastelórizon eli Megístin saaren. Sen lisäksi kuntaan kuuluvat seuraavat pienemmät saaret: Ágios Geórgios, Agriélaia, Megálo Mávro Poïní, (Mikró) Mávro Poïní, Polýfados éna, Polýfados dýo, Psomí, Psoradiá, Ro, Savoúra, Strongylí ja Tragonéra. Saaret kuuluvat Dodekanesian saariryhmään.

Megístin kunnan talous perustuu nykyisin alkutuotantoon ja matkailuun. Kuntaan kuuluvat Kastelórizo, Strongylí ja Ro kuuluvat Natura 2000 -verkoston piiriin.

## Kunnan osat

Megístin kunta muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Μεγίστης . Megístin kunnan verkkosivut.
Viimeinen mies

**Viimeinen mies** (*The Omega Man*, myös muodossa *The Ωmega Man*) on Boris Sagalin ohjaama tieteiselokuva vuodelta 1971. Sen pääosaa esittää Charlton Heston. Elokuva perustuu Richard Mathesonin romaaniin *[[Olen legenda]]* (1954). Käsikirjoituksen laativat John William Corrington ja Joyce H. Corrington ja elokuva kuvattiin Technicolorilla ja monoäänellä.

Mathesonin kertomuksen ensifilmatisointi oli vuoden 1964 Vincent Price -elokuva *[[L’ultimo uomo della terra]]*.  Kirjan kolmas elokuvasovitus *[[I Am Legend]]*, pääosassaan Will Smith, sai ensi-iltansa vuonna 2007.

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Asko Alanen kutsuu *Viimeistä miestä* romaanin ensimmäistä filmatisointia ”tanakammaksi” ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. *VideoHound’s Golden Movie Retriever* antaa kaksi ja puoli tähteä neljästä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Allmovie
Pekka Juho Pesonen

**Pekka Juho Pesonen** (4. heinäkuuta 1863 Sääminki -  2. maaliskuuta 1933 Viipuri) oli viipurilainen tukkukauppias. Yhdessä veljensä Iikka Pesosen kanssa hän avasi liikkeensä Viipurin maalaiskunnan Papulassa vuonna 1886, josta siirtyi keskikaupungille 1888.

Jo hyvin varhaisessa vaiheessa hän alkoi harjoittaa laajamittaista tukkukauppaa ja liike laajeni nopeasti. Pesosen liikkeen hallinnassa oli kokonainen kortteli Kannaksenkatu 12:ssa (Pietarinkatu 12, nyk. Leningradskij Sosse), käsittäen lopulta kolme suurta kivistä kerrostaloa ja matalamman puutalon, jossa sijaitsi Pesosen liikkeen kangaskauppa-osasto.

P.J.Pesonen on mainittu suomalaisten suurliikemiespiirien tienraivaajaksi Viipurissa ja monet hänen liikkeensä palveluksessa olleet perustivat sittemmin omia liikkeitä. Pesonen toi hyvin paljon erilaisia maatalouden ja teollisuuden tuotteita Venäjältä ja hän vieraili ahkerasti Pietarissa kauppoja hieromassa. Myös Kiinaan hänellä oli kauppasuhteita ja hän tuotti maahan teetä, jonka pakkasi omassa pakkaamossa.

Tukkukauppias Pesosella oli oman aikansa modernein puhelinjärjestelmä ja kaukokirjoitinlaitteisto.
Tavarakuljetuksia hoideltiin omalla kuorma-autolla ja tukkukauppiaalla itsellään oli oma auto ja kuljettaja käytössään.

Pesosella oli erinomaiset suhteet maalaisväestöön ja nämä saivat kaupunkireissuillaan Pesoselta ilmaisen yösijan ja hevoselleen pilttuun. Ilmainen teetarjoilu kuului myös asiaan. Pesosen liikkeellä oli myös monipuolinen valikoima maaseudun tarvekaluja ja hän pystyi näin saamaan liikkeeseensä ensiluokkaisia maaseudun tuotteita vaihtokaupalla.

Pesosella oli Viipurin eteläpuolella Nuoraalla maatila ja iso sikala, jonka tuottamaa lihaa hän myi Viipurin ravintoloitsijoille (mm. Espilä) ja vähittäiskauppiaille.

Pesosen liike ajautui rahoitusvaikeuksiin 20-30 luvun laman seurauksena, koska kolmas liiketalo oli valmistumassa ja asuinkerroksen osakehuoneistot eivät menneetkään kaupaksi esisopimuksista huolimatta. Savo-Karjalan osakepankki ei suostunut rahoitusjärjestelyihin ja liike lopetettiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
*
*
*
*
Daniel Mongiardo

**Frank Daniel Mongiardo** (s. 4. heinäkuuta 1960 Hazard, Kentucky, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko.

Mongiardo oli Kentuckyn varakuvernööri. Hän oli tehtävässä 2007–2011, kun Steve Beshearin oli kuvernööri. Hän oli sitä ennen vuosina 2001–2007 Kentuckyn senaatin jäsen 30. vaalipiirin (ennen vaaleja 2002 17. vaalipiiri) edustajana. Hän sai vuoden 2000 vaaleissa 70 prosenttia äänistä, ja hänen vastaehdokkaanaan oli Harley R. Ayers. Vuoden 2002 vaaleissa hän sai 65,6 prosenttia äänistä, ja hänen vastaehdokkaanaan oli Johnnie L. Turner. Vuonna 2004 Mongiardo pyrki Yhdysvaltain senaattiin mutta hävisi vaalit 1,4 prosenttiyksikön erolla istuvalle senaattorille Jim Bunningille. Hän ilmoitti pyrkivänsä demokraattien ehdokkaaksi myös vuonna 2010, mutta ei tullut valituksi.

Mongiardo on varsinaiselta ammatiltaan lääkäri. Hän suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon Transylvania Universityssä 1982 ja Doctor of Medicine -tutkinnon University of Kentucky College of Medicinessä 1986 ja on sen jälkeen työskennellyt korva-, nenä- ja kurkkutautien erikoisläkärinä synnyinkaupungissaan Hazardissa.

Mongiardo on amerikanitalialainen ja kuuluu katoliseen kirkkoon. Hänen vanhempansa olivat italialaisia maahanmuuttajia. Hänen puolisonsa on Allison Patrick Mongiardo, jonka kanssa hän avioitui kesäkuussa 2008. Heillä on kolme lasta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Daniel Mongiardon verkkosivut
Laura Pakarinen

**Laura Pakarinen** on seuraavien henkilöiden nimi:

* Laura Joensuu (o.s. Pakarinen), gospellaulaja
* Laura Pakarinen, salibandyn pelaaja