open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Langnau im Emmental

**Langnau im Emmental** on kunta Sveitsissä Bernin kantonissa. Kunnassa on vajaat 10&nbsp;000 asukasta.

## Maantiede
Langnau im Emmental sijaitsee Ilfisjoen laaksossa ja siihen laskevien purojen rinteillä, Emmejoen itäpuolella, Emmentalin laaksossa, Bernistä kolmisen kymmentä kilometriä itään.

## Liikenne
SBB:n rautatie Bernistä ja Konolfingenistä Luzerniin kulkee Langnaun kautta. Kylästä on myös BLS:n rautatieyhteys Burgdorfiin.

## Urheilu
Langnau on jääkiekkojoukkue SCL Tigersin kotipaikka.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Tomás de Berlanga

**Tomás de Berlanga** (1486 Berlanga de Duero, Espanja – 8. elokuuta 1551 Berlanga de Duero, Espanja) oli espanjalainen kirkonmies, joka toimi Panamán arkkihiippakunnan piispana 1534–1537. Hän löysi vuonna 1535 Galápagossaaret ajauduttuaan niille vahingossa.

## Elämä
### Nousu piispaksi
Tomás de Berlanga syntyi Berlanga de Duerossa vuonna 1486. Hänet vihittiin maaliskuussa 1508 dominikaanipapiksi San Estebanin luostarissa. Hänet valittiin samalla Hispaniolan saarelle dominikaaniluostarin prioriksi.

Tomás de Berlanga valittiin helmikuussa 1534 Panamán piispaksi, ja hän aloitti tehtävässä heinäkuussa. Hänen johdettavanaan oli laaja arkkihiippakunta. Francisco Pizarro oli vain muutamaa vuotta aikaisemmin löytänyt Perun.

### Galápagossaarten löytäminen
Kuningas Kaarle I määräsi vuonna 1534 Tomás de Berlangan lähtemään Peruun tutkimaan alueen maantieteellisistä ja kansatieteellisistä erityispiirteistä. Samalla hänen tarkoituksenaan oli sovittaa Pizarron ja Diego de Almagron välistä kiistaa aluejaoista. Tomás de Berlanga lähti 23. helmikuuta 1535 Panamasta, mutta voimakas merivirta kuljetti hänet perun sijaan Galápagossaarille.

Vaikka Galápagossaarilla oli saattanut vierailla inkoja, Tomás de Berlanga oli todistetusti ensimmäinen saarilla käynyt ihminen. Hän saapui sinne 10. maaliskuuta 1535. Hänen johtamansa retkikunta kävi maissa etsimässä vettä. Tomás de Berlanga piti saaria rumana ja autiona paikkana, mutta hän reportoi silti monien eläinten populaatioista.

### Paluu Espanjaan
Tomás de Berlanga erosi vuonna 1537 Panamán piispan virasta. Hän palasi sen jälkeen Espanjaan ja kuoli kotikaupungissaan vuonna 1551.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gerda Lind

**Gerda Gustava Lind** (14. kesäkuuta 1880 Asikkala  – 10. tammikuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja. 

Gerda Lindin vanhemmat olivat majuri Knut Anders Lind ja Ebba Fredrika Gustava Sevén. Lind opiskeli Helsingin musiikkiopistossa ja laulua Berliinissä 1901–1906. Hän oli oopperalaulajana Freiburgin kaupunginteatterissa 1907–1908 ja Trierin kaupunginteatterissa 1910–1913. Berliinissä hänen opettajiaan olivat Leporello Müller ja Maria Dietrich, Freiburgissa hän esiintyi ensimmäisen kerran *Das Nachtlager in Granada* -teoksen Gabrielen roolissa. Suomalaisessa oopperassa Lind esiintyi 1913–1927, joskin vieraili myös oopperassa Essenissä ja toimi laulunopettajana  Helsingissä. Lindin repertuaariin kuului kaikkiaan noin 45 roolia, muun muassa osia kaikissa Mozartin oopperoissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Gerda Lind, Suomen Kansallisoopperan esitystietokanta
Judea Pearl

**Judea Pearl** (s. 4. syyskuuta 1936 Tel Aviv, Palestiinan brittiläinen mandaatti) on israelilais-yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä, joka tunnetaan tekoälyn tutkimuksistaan. Hänelle myönnettiin vuonna 2011 Turing-palkinto, joka on tietojenkäsittelytieteiden korkein kunnianosoitus.

## Elämä ja ura
Pearl valmistui sähkötekniikan kandidaatiksi Haifassa Israelissa vuonna 1960 ja maisteriksi Newarkin teknillisestä collegesta New Jerseyssä Yhdysvalloissa vuonna 1961. Sen jälkeen hän suoritti fysiikan maisterin tutkinnon Rutgersin yliopistossa ja sähkötekniikan tohtorintutkinnon Brooklynin polyteknillisessä instituutissa New Yorkissa vuonna 1965. Hän työskenteli RCA Corporationissa ja Electronic Memories -yhtiössä tietokonemuistin alalla. Hänestä tuli tietojenkäsittelyopin lehtori Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa vuonna 1970. Vuonna 1976 hän sai professuurin.

Pearl on luonut verkkoteoriaa hyödyntävän Bayes-verkon, jolla kone voi tehdä uskottavia hypoteeseja epävarman tai sirpaleisen informaation pohjalta. Hän on työskennellyt myös kausaliteetin parissa sekä matemaattisen formalismin, jolla kuvataan syy–seuraussuhteita.

Pearl on tutkinut moraalin asemaa tekoälyssä, tarkemmin sanoen vaihtoehtoisten toteamusten roolia (esimerkkinä ”Jos auto olisi toiminut, olisin ajanut kauppaan”). Hänen mukaansa vaihtoehtoiset toteamukset ovat tieteellisen ja moraalisen käyttäytymisen rakennuspalikoita. Hänen mielestään kone, joka pystyy ymmärtämään sellaisia toteamuksia pystyisi ottamaan vastuun tekemisistään.

Judea Pearl perusti poikansa, journalisti Daniel Pearlin kuoleman jälkeen vuonna 2002 Daniel Pearl -säätiön yhdessä sukunsa ja Daniel Pearlin ystävien kanssa.

## Suomeksi käännettyjä teoksia
* 

## Lähteet
Titus Tatius

**Titus Tatius** oli tarunomainen sabiinikuningas ja Romuluksen kilpailija. Tatius teki kostoretken Roomaan sabiinitarten ryöstön jälkeen ja valloitti Quirinaliksen ja Capitoliumin, mutta suostui lopulta sovintoon naisten taivuttamana. Titus Tatius ja Romulus hallitsivat Roomaa yhdessä, kunnes Tatius kuoli epäselvissä olosuhteissa.

## Lähteet
*Castrén, Paavo ja Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. .
### Viitteet
Vladimir Vernadski

**Volodymyr Ivanovytš Vernadskyi** () eli **Vladimir Vernadski** (1863–1945) oli poikkitieteellinen ukrainalais-venäläinen geologi, geokemisti ja biogeokemisti. Hän perusti Neuvostoliiton tiedeakatemian Biogeokemian laboratorion vuonna 1928 ja johti sitä. Hän kehitteli E. Seussin (1831–1914) ajatusta biosfääristä, mikä lähestyminen on nykyisin tunnustettu, joka avasi tietä useille poikkitieteellisille tieteenaloille kuten biogeokemialle, geomikrobiologialle ja ekosysteemien tutkimukselle. Vernadski kehitteli 1920-luvulla teorioita ja puhui *noosfääristä* ja sen vaikutuksesta biosfääriin. Länsimaissa samanlaisia teorioita teki 50 vuotta myöhemmin tunnetuksi James Lovelock, joka puhui Gaiasta.

Vernadskyi suoritti maisterin tutkinnon Pietarin yliopistossa vuonna 1885 ja väitteli tohtoriksi Moskovan yliopistossa 1897. Jo ennen väitöskirjansa valmistumista hän opetti Moskovassa mineralogiaa ja kristallografiaa, ja 1898 hän sai sieltä professuurin. Hän kuvasi ensimmäisenä aluminosilikaatin kemiallisen ja kiderakenteen, mikä oli pohjana monien muiden mineraalien rakenteen selvittämiselle. Hän oli myös geokemian uranuurtajia, ja tutki eri alkuaineiden ja niiden isotooppien liikkeitä maankuoressa. Hän ymmärsi myös, että radioaktiivisesta toiminnasta vapautuva lämpö on monien geologisten prosessien energianlähde. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Elämäkerta
Tomuksi ja tuhkaksi

**Tomuksi ja tuhkaksi** (engl. *Dust*) on Patricia Cornwellin kirjoittama rikosromaani, joka julkaistiin vuonna 2014.

Kirjan on kääntänyt suomalainen kääntäjä Karri Rimpeläinen. 

## Lähteet
* Otava.fi
Maastohiihdon Suomen Cup 2013–2014

**[[Maastohiihdon Suomen Cup]]in kausi 2013–2014** oli kilpailusarjan kolmas kausi. Se alkoi Sotkamon Vuokatista 9. marraskuuta 2013 ja päättyi Kuusamon Rukalle 6. huhtikuuta 2014. Myös Vantaalla ja Jyväskylän Vaajakoskella käydyt SM-kilpailut laskettiin cup-pisteytykseen.

## Kilpailut
Vaajakosken SM-kilpailujen 30 ja 50 kilometrin henkilökohtaiset kilpailut lyhennettiin lumipulan vuoksi 20 ja 30 kilometrin mittaisiksi.

### Miehet

#### Viestit

### Naiset

#### Viestit

## Pisteet
Suomen Cupin kilpailut pisteyttiin identtisesti maastohiihdon maailmancupin henkilökohtaisten kilpailujen kanssa. Pisteitä jaettiin jokaisen kilpailun 30 parhaalle oheisen taulukon perusteella. Viestikilpailuissa seuroille jaettiin kaksinkertaiset pisteet.

### Tulokset

#### Miehet
##### Henkilökohtaiset kilpailut
Tulokset

##### Viestit
Tulokset

#### Naiset
##### Henkilökohtaiset kilpailut
Tulokset

##### Viestit
Tulokset

## Palkintorahat
Palkintorahoja maksettiin kaudella 2013–2014 yhteensä 56 800€. SM-kilpailuista ei jaettu osakilpailukohtaisia palkintoja. Viestikilpailujen palkinnot jaettiin seuroille. Palkinnot jaettiin oheisen taulukon perusteella.

*Taulukossa lyhenne HK tarkoittaa henkilökohtaisia kilpailuja.*

## Televisiointi
Suomen Cupin kaikki kilpailut televisioitiin Ylen kanavilla.

## Lähteet
* Suomen Cupin 2013-14 ohjelma 
* Suomen Cupin 2013-14 palkinnot
Tietyyliperatsiini

**Tietyyliperatsiini** (*Torecan*) on eräs neuroleptinen lääkeaine. Sitä valmisti sveitsiläinen Sandoz-lääkeyhtymä. Lääke otettiin käyttöön arviolta 1970-luvun puolen välin vaiheilla. Sitä käytettiin myös huimauksen ja oksentelun estoon. Pahoinvoinnin estoon tarvittavia lääkkeitä on käytetty esimerkiksi kemoterapiassa eli lääkkeellisissä syöpähoidoissa sekä sädehoidoissa. Koska tämä lääke omasi, proklorperatsiinin tavoin, taipumuksen aiheuttaa erityisen herkästi sekä etenkin nuorille potilaille spastisia pakkoliikkeitä ja vastaavia sivuoireita, kuten *akuuttia dystoniaa* ja tardiivia dyskinesiaa - niin siitä suurelta osin luovuttiin.

Tietyyliperatsiinia lähellä kemiallisesti olevia muita vastaavia lääkeaineita ovat perfenatsiini (mm. *Peratsin*), proklooriperatsiini (mm. *Stemetil*), tioproperatsiini *Majeptil*, butaperatsiini *Randolectil* - jota myös pahoinvoinnissa ja oksentelussa käytetty ja trifluoperatsiini sekä tiopropatsaatti *Dartalan*.

Tietyyliperatsiinille tunnettiin kolme erilaista lääkkeen antotapaa: ne olivat suun kautta otettava tabletti, peräpuikko (rektaalinen) sekä injektoitava lääkeliuos. Injektio voitiin antaa ihon alle (subkutaaninen), lihakseen (intramuskulaarinen) taikka laskimosuoneen annettuna (intravenoosinen).

Lääkettä ei tavallisesti saanut antaa alle 15 vuotta nuoremmille lapsille.

## Lähteet

*Pharmaca Fennica PF-76, *Lääkevalmisteet 1976*: s. 66-69, 82 & 952.
*Tuomi, Olli & Alfering: *Lääkkeet ja niiden käyttö*, SHKS/WSOY, Espoo-Porvoo, 1977. .
Rhea Silvia

**Rhea Silvia** tai **Rea Silvia** (myös **Ilia**) oli tarujen mukaan Romuluksen ja Remuksen äiti sekä Alba Longan kuninkaan Numitorin tytär. Numitorin veli Amulius syöksi tämän vallasta ja pakotti Rhea Silvian Vestan neitsyeksi, jotta hän ei voisi synnyttää laillista perijää valtaistuimelle. Mars-jumala saattoi kuitenkin Rhea Silvian raskaaksi, ja niin syntyivät kaksoset Romulus ja Remus. Raivostunut Amulius heitätti Rhea Silvian Tiberiin, mutta joenjumala pelasti hänet ja teki hänestä puolisonsa.

## Lähteet
*Castrén, Paavo ja Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. .
### Viitteet
Numitor

**Numitor** oli tarunomainen Alba Longan kuningas, Rhea Silvian isä sekä Romuluksen ja Remuksen isoisä. Numitorin veli Amulius oli syrjäyttänyt hänet ja pakottanut Rhea Silvian Vestan neitsyeksi, jotta tämä ei voisi saada perillistä, joka uhkaisi Amuliusta. Mars-jumala saattoi kuitenkin Rhean raskaaksi, ja myöhemmin kaksoset kostivat vääryyden ja palauttivat Numitorin valtaistuimelle. 

## Lähteet
*Castrén, Paavo ja Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. .
### Viitteet
Doramaria Purschian

**Doramaria Purschian**, alkuperäiseltä nimeltään **Ella Margaretha Maria Dora Purschian** (6. heinäkuuta 1890 Berliini – 11. heinäkuuta 1972  Berliini) oli saksalainen ekspressionistinen kuvataiteilija. Purschian opiskeli vuosina 1907–1909 piirustuksenopettajaksi. Hän pääsi myös taideakatemiaan, vaikka taideakatemia antoi naisille virallisen opiskeluluvan vasta vuonna 1919.

Opintojaan Purschian jatkoi Fritz Bürgerin ja Lovis Corinthin johdolla vuonna 1912. Ensimmäisen maailmansodan vuosina 1914–1918 hän työskenteli sairaanhoitajana.

Toden teolla Purschianin taiteilijanura lähti käyntiin rauhan palattua. Hän piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä jo vuonna 1918 ja sen jälkeen hän työskenteli vapaana taiteilijana. Hän teki myös muotokuvia tilaustöinä. Kun Purschianin veli kuoli vuonna 1939, hän lopetti maalaamisen ja ryhtyi johtamaan perheyritystä. Saksaa hallinneet kansallissosialistit pitivät Purschiania hyvänä kuvaamaan lapsia ja hänen muotokuviaan ansiokkaina.

Toisen maailmansodan jälkeen Purschian sai yhdysvaltalaisen tunnustuspalkinnon New Yorkissa pidetyssä näyttelyssä vuonna 1969. Lisäksi hänet otettiin Rooman taideakatemian kunniajäseneksi. Vuonna 1948 Purschian joutui väkivaltaisen katuryöstön uhriksi eikä koskaan täysin toipunut saamistaan vammoista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lapinjärven suomalainen seurakunta

**Lapinjärven suomalainen seurakunta** oli Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuului Helsingin hiippakuntaan. Seurakuntaan kuului 1&nbsp;268 suomenkielistä kirkon jäsentä (08/2018) itäuusmaalaisesta Lapinjärven kunnasta; ruotsinkieliset kuuluivat Porvoon hiippakunnan alaiseen Lapinjärven ruotsalaiseen seurakuntaan. Seurakunnat kuuluivat Loviisanseudun seurakuntayhtymään. Seurakunnan viimeisenä kirkkoherrana toimi Tuire Huovinen-Westerlund. 

Seurakunnan kotikirkko oli Lapinjärven kirkko (1746). Seurakunnassa oli myös toinen kirkko nimeltään Lapinjärven pikku kirkko.

Lapinjärven suomalainen seurakunta lakkautettiin vuoden 2019 alussa ja sen jäsenet liitettiin Agricolan suomalaiseen seurakuntaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seurakunnan kotisivut internetin arkistossa
Dennis Green

**Dennis Allan Green** (26. toukokuuta 1931 Sydney – 5. syyskuuta 2018 Sydney) oli australialainen ratameloja ja olympiamitalisti.

Green voitti kajakkikaksikoiden 10&nbsp;000 metrillä olympiapronssia Melbournessa 1956: hän oli parinsa Walter Brownin kanssa maan historian ensimmäinen melonnan olympiamitalisti. Green oli myös Australian ensimmäinen viisissä olympiakisoissa kilpaillut henkilö: hän osallistui Melbournen lisäksi Rooman 1960, Tokion 1964, Méxicon 1968 ja Münchenin 1972 kesäolympialaisiin. Green kuoli kotonaan Sydneyssä 87-vuotiaana 5. syyskuuta 2018.

## Lähteet
* Profiili  Australian urheilun Hall of Fame 
* Dennis Green Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Neulalampi (Kuopio)

**Neulalampi** on noin 10 hehtaarin suuruinen, pituussuunnassaan 970 metriä pitkä järvi Kuopion Neulalammen kaupunginosassa. Järveen johtaa purkuoja pohjoispuolisesta Kolmisopesta ja Neulalammesta on edelleen laskuoja Savon radan ja valtatien 5 itäpuolelle Leväsenlampeen.

## Lähteet
Anton Leinonen

**Anton Edvard Leinonen** (20. elokuuta 1893 Tampere – 30. elokuuta 1953 Tampere) oli suomalainen työmies, joka Suomen sisällissodan aikana toimi punaisten Ikaalisten rintaman päällikkönä.

## Elämä
Tampereella syntyneen Leinosen isä oli puuseppä Manu Leinonen. Kansakoulun jälkeen hän elätti itsensä erilaisilla töillä ollen ennen sisällissotaa
linnoitustöissä Helsingissä, Pietarissa ja Tallinnassa sekä viimeiseksi Lokomon konepajalla Tampereella. Heinäkuussa 1917 hän liittyi Tampereen työväenyhdistykseen kattila- ja levytyömiesten ammattiosastoon.

Sisällissodan alettua Leinonen sai viikon pituisen sotilaskoulutuksen Kalevankankaan kasarmilla ja palveli aluksi Tampereen punakaartin esikunnan kansliassa, kunnes hänet siirrettiin K. M. Evän ehdotuksesta helmikuun lopussa Ikaalisten rintaman päälliköksi Kyröskoskelle. Nimitykseen vaikutti ilmeisesti, että hän osasi venäjää ja pystyi näin kommunikoimaan rintamalla olleiden venäläisten kanssa. Leinosen apuna esikunnassa oli kolme Venäjän armeijan sotilasta A. Sokolov, I. Palmberg ja J. Kannola. Ikaalisten rintaman murruttua Kyröskosken taistelun jälkeen punaiset perääntyivät Tampereelle, jossa Leinonen joutui valkoisten vangiksi 6. huhtikuuta.

Hän onnistui välttämään teloituksen ja karkasi Tampereen vankileiriltä 22. kesäkuuta. Leinonen palasi junalla Helsinkiin, jossa hän asui vuokralla Siltasaaressa ja työskenteli hetken aikaa kirjansitojana. Lopulta Leinonen lähti maaseudulle työnhakuun ja yritti ilmeisesti päästä Venäjälle, mutta hänet pidätettiin Virolahdella 13. elokuuta ja passitettiin takaisin Tampereelle. Lokakuussa 1918 Leinonen sai neljän vuoden kuritushuonerangaistuksen, jota hän kärsi Turun lääninvankilassa.

Vapauduttuaan Leinonen perusti puolisonsa kanssa leipomon Pispalaan, mutta se teki konkurssin 1930-luvun lamavuosina, jonka jälkeen hän työskenteli Tampereen hihnatehtaalla. Talvisodan aikana Leinonen toimi Pispalassa väestönsuojelutehtävissä. Hän kuoli Tampereella 60-vuotiaana elokuussa 1953.

## Lähteet
Langnau am Albis

**Langnau am Albis** on kunta Sveitsissä Zürichin kantonissa. Kunnassa on vajaat 8&nbsp;000 asukasta.

## Maantiede
Langnau am Albis sijaitsee Sihljoen laaksossa ja Albisvuoren itärinteillä, Zürichistä kymmenkunta kilometriä etelään. Kunnan naapurikaupunkeja ovat Adliswil pohjoisessa, Thalwil idässä ja Horgen etelässä.

## Liikenneyhteydet
Langnauhun on SZU:n lähijunayhteys (S4) Zürichistä.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Affoltern

Affoltern tarkoittaa muun muassa seuraavaa:
* Affoltern, Zürichin kaupunginosa ja entinen kunta, Affoltern bei Zürich
* Affoltern am Albis, kaupunki Pohjois-Sveitsissä Zürichin kantonissa
* Affoltern im Emmental, kunta Keski-Sveitsissä Bernin kantonissa
* Grossaffoltern, aiemmin Affoltern, kunta Keski-Sveitsissä Bernin kantonissa.

## Sanan alkuperä
Sana *Affoltern* juontaa juurensa vanhan yläsaksan sanaan *Apfelbaum* ().

## Lähteet
Lisbeth Palme

**Anna Lisbeth Christina Palme** (o.s. **Beck-Friis**) (14. maaliskuuta 1931 – 18. lokakuuta 2018) oli ruotsalainen lastenpsykologi, Unicefin puheenjohtaja ja vuonna 1986 murhatun Ruotsin pääministeri Olof Palmen leski. Hän avioitui Olof Palmen kanssa vuonna 1956. Heillä on kolme poikaa, Joakim, Mårten ja Mattias. Lisbeth Palme oli palaamassa miehensä kanssa elokuvista Tukholman keskustassa 28. helmikuuta 1986, kun aseistautunut mies hyökkäsi ja ampui Olof Palmea selkään.

## Lähteet
Michael Lapage

**Michael Clement Lapage** (15. marraskuuta 1923 Shaftesbury – 20. heinäkuuta 2018) oli brittiläinen soutaja ja olympiamitalisti.

Lapage saavutti olympiahopeaa kahdeksikossa Lontoossa 1948.

Lapage kuoli 94-vuotiaana 20. heinäkuuta 2018.

## Lähteet
* Michael Lapage Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Werner Elias Liuksiala

**Werner Elias Liuksiala**, vuoteen 1906 **Meurman** (1. lokakuuta 1863 Kangasala – 2. elokuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen opettaja, kirjastonhoitaja ja kanslianeuvos.

Liuksialan vanhemmat olivat kunnallisneuvos Agathon Meurman ja Alina Fredrika Tallqvist ja puoliso vuodesta 1897 Klara Elida Leistén (k. 1961). Ylimetsänhoitaja, pilapiirtäjä Aarno Liuksiala ja diplomi-insinööri, radioharrastaja ja radiotehtailija Erkki Liuksiala olivat heidän poikiansa. Werner Elias Liuksiala tuli ylioppilaaksi 1881 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1889. Hän oli Helsingin suomalaisen normaalilyseon historian, suomen kielen ja maantieteen lehtori 1900–1931, ylioppilaskunnan kirjastonhoitaja 1887–1905, Kansallisteatterin taloudenhoitaja 1907–1927, eduskunnan taloudenhoitaja 1907–1935 ja kamreeri 1908–1909. Hämäläisen osakunnan kuraattorina Liuksiala toimi 1890–1900. Hänestä tuli kanslianeuvos 1933.

## Lähteet
Janne Utriainen

**Janne Simonpoika Utriainen** (8. elokuuta 1970 Tampere – 10. maaliskuuta 2021) oli suomalainen Inarissa asunut kirjailija.

Utriainen asui perheineen Inarin Turvejärvellä luontaistilalla. Hän oli aiemmin työskennellyt muun muassa kalastuksessa Jäämerellä ja Inarijärvellä, ajanut rekkaa ja toiminut eräoppaana ja kokkina, johon ammattiin hänellä oli koulutus. Hänellä oli myös ammattikalastajan paperit. Hänen vaimonsa Katja Jomppanen pitää blogia, jossa hän kertoo elämästä pohjoisessa.

Sairastuttuaan ALSiin Utriainen julkaisi novellikokoelman *[[Pyhävaara]]*, toinen kirja on kirjoitettuna ja kertoo perheen elämästä Turvejärvellä. Kolmas on julkaistu postuumisti..

## Teokset
* *[[Pyhävaara]]*, eränovelleja, Karisto, 2018 
* *Myrskyn koti*, Karisto, 2020, 
* *Poltettu maa*, Karisto, 2022, 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Janne Utriainen Kirjasammossa
Belinda Bauer

**Belinda Bauer** (s. 1962) on brittiläinen rikoskirjailija. Hänen kirjojaan on käännetty 25 kielelle.

Bauerin esikoisteos *Hautanummi* voitti brittiläisen Gold Dagger -palkinnon vuoden parhaasta englanninkielisestä rikosromaanista 2010. Bauerin teos *Snap* oli Booker-palkintoehdokkaana 2018. Vuonna 2020 Suomen dekkariseura myönsi Bauerille ulkomaisen jännityskirjallisuuden kunniakirjan suomennetusta tuotannostaan. Palkintoperusteluiden mukaan Bauer kirjoittaa omaleimaisella tyylillä ja nostaa päähenkilöiksi sellaisia hahmoja, joita ei tyypillisesti esiinny rikoskirjallisuudessa.

Bauer varttui Englannissa ja Etelä-Afrikassa ja on asunut sittemmin Walesissa. Ennen kirjailijanuraansa hän työskenteli toimittajana ja käsikirjoittajana.

## Suomennetut teokset
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Belinda Bauer Dekkarinetissä  Tornion kaupunginkirjasto.
OpenClassrooms

**OpenClassrooms** on ranskalainen yritys, joka tarjoaa verkkosivujensa kautta yhteistyösopimuksen tehneiden yliopistojen järjestämiä avoimia verkkokursseja ilmaiseksi rekisteröityneille käyttäjilleen.  

OpenClassrooms-opiskeluohjelmisto on saatavilla myös Windowsin lisäksi Apple- ja Android-laitteille sekä esimerkiksi Amazon Kindlelle. Yli 30% käyttää sivustoa mobiililaitteella.  

## Lähteet
Jackie Brookner

**Jackie Brookner** (20. marraskuuta 1945 Providence, Rhode Island, Yhdysvallat – 15. toukokuuta 2015) oli yhdysvaltalainen ympäristötaidetta tekevä taiteilija, kirjailija ja opettaja. Hän teki yhteistyötä ympäristön kanssa työskentelevien eri alojen edustajien kanssa ympäristöhankkeissa ja niihin liittyvässä taiteessa.

Brookner suoritti BA-tutkinnon Wellesley Collegessa 1967 ja oli valmistelemassa taidehistorian väitöskirjaa Harvardin yliopistossa, kun hän päätti 1971 keskittyä kuvanveistoon. Uran alkuvaiheissa hänen materiaalinaan oli pronssi. Hän opetti vuodesta 1980 kuolemaansa asti Parsons The New School for Designissa.

Brookner asui New Yorkissa ja kiersi työskentelemässä ja opettamassa eri puolilla maailmaa.

Brookner suunnitteli 2009 Salon vanhaan jätevedenpuhdistamon altaaseen Viurilanlahdelle ympäristöteoksen *[[Veden taika]]* (*The Magic of Art*), johon kuuluu kaksi vettä puhdistavaa saarta ja lintujen pesimäsaari.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jackie Brooknerin sivusto
* Ernesto Pujol: Journey to Fargo: The Work of Jackie Brookner, Jackie Brooknerin haastattelu 30.4.2012
Aldo Novarese

**Aldo Novarese** (29. kesäkuuta 1920 Pontetura Monferrato – 16. syyskuuta 1995 Torino) oli italialainen kirjainmuotoilija ja Nebiolo-yhtiön taiteellinen johtaja vuosina 1952–1975. Novarese opiskeli Torinossa Scuola Arteri Stampatorissa, jossa hän perehtyi muun muassa puupiirrosten, kuparikaiverrusten ja litografian tekniikoihin. Hän opiskeli lisäksi typografiaa Scuola Tipografica Guiseppe Vigliandi Paraviassa. Vuonna 1936 Novarese sai töitä Nebiolosta. Jätettyään Nebiolon 1970-luvulla Novarese toimi freelance-suunnittelijana. Novarese opetti myös piirtämistä Torinon Scuola Vigliandi Paraviassa 1948–1958. Novarese on suunnitellut useita tunnettuja kirjaintyyppejä, kuten Eurostile, Microgramma (yhdessä Alessandro Buttin kanssa) ja Stop.

## Lähteet
*Bohman, Jan ja Hallberg, Åke: Graafinen suunnittelu. Gummerus 1988. 

### Viitteet
Maastohiihdon Suomen Cup 2012–2013

**[[Maastohiihdon Suomen Cup]]in kausi 2012–2013** oli kilpailusarjan toinen kausi. Se alkoi Sotkamon Vuokatista 27. lokakuuta 2012 ja päättyi Kuusamon Rukalle 14. huhtikuuta 2013. Myös Jämillä ja Kontiolahdella käydyt SM-kilpailut laskettiin cup-pisteytykseen.

## Kilpailut

### Miehet

#### Viestit

### Naiset

#### Viestit

## Pisteet
Suomen Cupin kilpailut pisteyttiin identtisesti maastohiihdon maailmancupin henkilökohtaisten kilpailujen kanssa. Pisteitä jaettiin jokaisen kilpailun 30 parhaalle oheisen taulukon perusteella. Viestikilpailuissa seuroille jaettiin kaksinkertaiset pisteet.

### Tulokset

#### Miehet
##### Henkilökohtaiset kilpailut
Tulokset

##### Viestit
Tulokset

#### Naiset
##### Henkilökohtaiset kilpailut
Tulokset

##### Viestit
Tulokset

## Televisiointi
Suomen Cupin kaikki kilpailut televisioitiin Ylen kanavilla.

## Lähteet
* Hevoskuuri: Suomen Cup lähestyy
Veden taika

**Veden taika** (*The Magic of Water*) on yhdysvaltalaisen ympäristötaiteilijan Jackie Brooknerin suunnittelema ympäristötaideteos Salon vanhan jätevedenpuhdistamon altaassa Viurilanlahdessa. Se koostuu kahdesta puhdistuselementistä ja lintusaaresta. Teos valmistui 2009.

Altaan keskellä olevan bioveistoksen pituus on noin 30 metriä. Teoksen on rahoittanut Salon kaupunki yhdessä Ykkösakselin ja Maj ja Tor Nesslingin säätiön kanssa. Rakentamisen toteutti Aurinkoinen tulevaisuus ry.

Lintujen pesimäalueeksi tehty suurin saari on kooltaan 7,45 m × 28 m. Pienempien mitat ovat 11,45 m × 6 m. Kesäkuukausina saarten ylle kohoaa sumupilvi. Saarten kasvillisuus on suunniteltu erityisesti poistamaan lahden sedimentissä olevaa saastepitoista ainesta. Alue on suojeltu EU-direktiivillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
* Veden taika -sivu
* Tuula Nikulainen, Veden taika -kirja
* Jackie Brooknerin haastattelu, Ecoartspace, Youtube
Yrjö Wuorentaus

**Yrjö Ilmari Wuorentaus**, sukunimi vuoteen 1906 *Wikman* (3. elokuuta 1885 Kestilä – 1964) oli suomalainen filosofian kandidaatti, kalastustarkastaja, päätoimittaja ja opettaja.

Wuorentauksen vanhemmat olivat maanviljelijä, rakennusmestari Johan Wikman ja Greta Liisa Molander. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1907 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1922. Wuorentaus oli ahkera hyönteistieteellinen keräilijä ja hän teki viitenä kesänä laajoja matkoja Pohjanmaan eri osiin; keräilijänä hän teki kahdesti matkan Siperiaan: vuonna 1915 Jenisei-joen suuosille ja vuonna 1917 Kamtsatkaan ja Amurin aiueelle. 

Wuorentaus oli Edistyspuolueen järjestösihteerinä 1920–1921, suomalaisen normaalilyseon luonnonhistorian ja maantiedon tuntiopettajana 1922–1923 ja SOK:n osuuskauppakoulun talous- ja kauppamaantiedon opettajana 1929–1938. Hän toimi Suomen kalastusyhdistyksessä konsulttina 1923–1924 sekä yhdistyksen sihteerinä 1925–1953. Hän oli Evon kalastuskoulun opettajana 1925–1928, kalastuskomitean jäsenenä 1929–1933 ja kalastuslakitoimikunnan jäsenenä 1937. Suomen kalastuslehden päätoimittajana Wuorentaus oli 1931–1953. Hän oli myös Oulun läänin kalastustarkastajana.

Wuorentaus oli Pohjois-Pohjalainen Osakunnan kuraattorina 1917–1920 ja 1922–1929 sekä Ylioppilaslehden päätoimittajana 1922.

Yrjö Wuorentaus oli naimisissa 1919–1940 Anna Fredrika Mäkelän (k. 1940) kanssa.

## Julkaisuja
* *Planktonsammansättningen i Kemi, Uleå och Kumo älf samt Kymmene och Saima system på grund af från juni 1913 till juni 1914 månatligen utförda håfningar* ; tekijät K. M. Levander ja Y. Wuorentaus. Sällskapet för Finlands geografi, Helsingfors 1915
* *Redogörelse afgifven af arbetsutskottet för undersökning af de finska insjöarnas vatten och plankton. 4, Planktonsammansättningen i finska insjöar och floder på grund af håfningar utförda om sommaren 1913* ; tekijät Edv. Blomqvist, K. M. Levander ja Rolf Witting ; K. M. Levander ja Yrjö Wuorentaus. Sällskapet för Finlands geografi, Helsingfors 1917
* Håkan Lindberg : *Zur Kenntnis der ostasiatische Homopteren ; Weitere Ergebnisse einer von Y. Wuorentaus im Jahre 1917 unternommenen Forschungsreise*. Commentationes biologicae 3, 6. Finska vetenskaps-societeten, Helsingfors 1929

## Lähteet
Leväsenlampi (Kuopio)

**Leväsenlampi** on noin 19 hehtaarin suuruinen, pisimmältä ulottuvuudeltaan runsaan kilometrin mittainen järvi Kuopion Leväsen ja Jynkän kaupunginosissa. Savon radan ja valtatien 5 länsipuolisesta Neulalammesta on tulo-oja järveen. Leväsenlammesta johtaa kapea Myllypuro Kivilampeen, joka taas purkaa vesiään Kallaveden Rauhalahden eteläosaan Ruokolahden suulle.

## Lähteet
Yhdysvaltojen rikollisuus

Yhdysvaltain liittovaltion poliisi (FBI) kerää vuosittain tilaston **Yhdysvaltojen rikollisuudesta**. Vuoden 2017 lukuihin osallistui 16207 eri lakia valvovaa yksikköä. Näitä yksiköitä on kokonaisuudessaan 18855 kpl.

Maanlaajuisesti lainvalvojat tekivät 10,55 miljoonaa pidätystä vuonna 2017. Näistä 0,52 miljoonaa koski väkivaltarikoksia ja 1,25 miljoonaa pidätystä omaisuusrikoksia. Suurin osa pidätyksistä koski huumerikoksia (arviolta 1,63 miljoonaa pidätystä), moottoriajoneuvon ajamista päihteiden alaisena (arvio 990 678 pidätystä) ja varkauksia (950 357 pidätystä). 

## Väkivaltainen rikollisuus
Väkivaltarikoksia ovat murhat, tapot, raiskaukset, ryöstöt ja aseelliset hyökkäykset. Vuonna 2017 Yhdysvalloissa tehtiin 1,28 miljoonaa väkivaltarikosta (1,42 miljoonaa vuonna 2007). Tappojen lukumäärä asukaslukuun nähden on keskimääräisesti laskenut, vaikka kokonaismäärä on pysynyt samana viimeisen kymmenen vuoden.

## Omaisuusrikokset
Omaisuuteen kohdistuva rikollisuus on laskussa Yhdysvalloissa. 

## Tekoväline ja tekijä
FBI on tehnyt myös yli 382 000 tapauksen käsittävän tapauskohtaisen tilaston, josta saa tarkempaa tietoa rikosten tekijöistä, uhreista sekä välineistä. Tässä tilastossa miesten osuus oli 300 000 eli lähes 80 %. Muita demografisia tilastotietoja ovat rotu, etnisyys ja ikä.

FBI:n tapauskohtaisesta tilastosta selviää myös, että asetta käytettiin 54 %:ssa kaikista tapauksista. Tässä lista tekovälineistä/-tavoista (yksityiskohtainen tilasto):

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Exocet (kirjaintyyppi)

**Exocet** on Jonathan Barnbrookin suunnittelema kirjaintyyppi. Se suunniteltiin alun perin *Illustration Now* -vuosijulkaisua varten, ja Emigre julkaisi fontin vuonna 1991.

Exocet perustuu primitiivisille antiikin Rooman ja varsinkin antiikin Kreikan kiveen hakatuille kirjaimille. Esimerkiksi Q perustuu varhaisen kreikkalaisen kirjaimiston vanhaan koppa-kirjaimeen ja O muistuttaa thetan varhaismuotoa. Sunnitteluvaiheessa Barnbrookia askarrutti, miten kirjainten päätteet olivat alun perin syntyneet. Hän kokeili sekä kirjainten piirtämistä siveltimellä että niiden hakkaamista kiveen. Kirjaintyyppi on saanut nimensä ranskalaisvalmisteiselta Exocet-meritaisteluohjukselta.

## Lähteet
Lauri Loimaranta

**Aimo Lauri Vilho Loimaranta**, vuoteen 1906 **Lindstedt** (13. maaliskuuta 1879 Oulu – 21. maaliskuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen kemisti, opettaja, koulunjohtaja ja yritysjohtaja.

Loimarannan vanhemmat olivat rovasti Wilhelm Lindstedt ja Hilma Nyholm. Piispa Yrjö Loimaranta, opettaja ja järjestötyöntekijä Siiri Loimaranta sekä opettaja, rovasti Sakari Loimaranta olivat hänen sisaruksiaan. Lauri Loimarannan puoliso vuodesta 1907 oli Aili Augusta Heikinheimo, kirkkoherra Karl Abiel Heikelin tytär. Loimaranta tuli ylioppilaaksi 1897 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1903. Hän oli Helsingin yliopiston kemiallisen laboratorion assistentti 1902–1906 ja opiskeli fysiikkaa ja kemiaa Breslaussa 1906–1909. Loimaranta toimi opettajana Helsingissä 1903–1907 ja kauppakoulun johtajana Sortavalassa 1908–1913 ja Raahessa 1913–1915. Oltuaan SOK:n palveluksessa 1915–1918 Loimaranta tuli Suomen Raakasokeri Oy:n toimitusjohtajaksi vuonna 1918. Helsingin Teollisuus Oy:n johtaja hänestä tuli vuonna 1933.

## Lähteet
Lilly Krogius

**Louise Helene "Lilly" Krogius**, o.s. *Ahlqvist*, (16. elokuuta 1861 Hamina – 14. joulukuuta 1921 Helsinki) oli Marttaliiton perustajajäsen ja puheenjohtaja vuonna 1904. Krogius oli mukana perustamassa Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen naisjärjestö Svenska Kvinnoförbundetin Helsingin jaostoa ja toimi koko järjestön puheenjohtajana vuonna 1919.

Krogiuksen isä oli kauppaneuvos Carl Henrik Ahlqvist. Krogius oli naimisissa 1883–1921 kuvernööri Edvard Krogiuksen kanssa. 

## Katso myös
* Marttaliitto

## Lähteet
*Emäntälehti syyskuu 1911 - Lilly Krogius 50 vuotta
*Emäntälehti syyskuu 1921 - Lilly Krogius 60 vuotta

### Viitteet
Affoltern im Emmental

**Affoltern im Emmental** on kunta Sveitsissä Bernin kantonissa. Kunnassa on runsaat tuhat asukasta.

## Maantiede
Affoltern im Emmental sijaitsee Keski-Sveitsin tasangolla, Mittellandissa, Emmejoen itäpuolella, Emmentalin alueella, Burgdorfista kymmenkunta kilometriä itään ja Bernistä kolmisenkymmentä kilometriä koilliseen.

## Nähtävyyksiä
Affolternissa on emmentaljuuston valmistusmenetelmää esittelevä juustola ():

Schaukaeserei Affoltern 01 09.jpg
Schaukaeserei Affoltern 03 09.jpg
Schaukaeserei Affoltern 05 09.jpg
Schaukaeserei Affoltern 07 09.jpg


## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Li Si

**Li Si** (noin 280 eaa. - 208 eaa.) oli kiinalainen valtiomies, joka sovelsi tehokasta mutta armotonta legalismia saadakseen keskenään sotivat pikkuvaltiot yhteisen Kiinan keskushallinnon alaisiksi. Li Sin johdolla legalismista tuli Qin-dynastian valtiofilosofia. Jotkut tutkijat ovat pitäneet hänen legalismiaan varhaisimpana tunnettuna totalitarismin muotona.

Li Si palveli Qin-dynastian ensimmäistä keisaria virkamiehenä ja ministerinä 40 vuoden ajan. Hän sai keisarikunnan luopumaan feodalismista ja siirtymään aluehallintajärjestelmään, jossa 36 aluetta hallitsivat keskusjohdon nimittämät aluejohtajat. Hänen neuvostaan keisari standardoi kolikot ja mittajärjestelmän ja aloitti Kiinan muurin rakentamisen. Hän osallistui myös uuden kirjoitusjärjestelmän määrittelyyn.

## Lähteet
Ykkösen kausi 2019

**Ykkösen kausi 2019** oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason Ykkösen 47. kausi. Ykkösessä pelattiin kaudella 2019 kymmenen joukkueen kolminkertainen sarja, jonka voittaja nousi suoraan Veikkausliigaan kaudelle 2020. Toiseksi sijoittunut joukkue karsi paikasta Veikkausliigaan kaksiosaisessa karsinnassa Veikkausliigan 11. sijoittuneen joukkueen kanssa. Ensimmäinen karsintapeli pelattiin Ykkösen joukkueen paikkakunnalla, ja toinen Veikkausliigan joukkueen paikkakunnalla. Kauden 2019 päätteeksi ainoastaan yksi joukkue putosi Kakkoseen.

Koska PS Kemi ei kyennyt ottamaan vastaan Ykkösen sarjapaikkaa pudottuaan vuoden 2018 Veikkausliigasta, sarjaan nostettiin perinteikäs MYPA Kouvolasta.

Sarjan voitti ja Veikkausliigaan nousi suoraan Haka. Myös toiseksi sijoittunut TPS nousi Veikkausliigaan voitettuaan kaksiosaisessa karsinnassa KPV:n.

## Joukkueet

### Päävalmentajavaihdokset

## Sarjataulukko

### Ottelut

## Tilastot

### Maalipörssi

**23 maalia**
*  Salomo Ojala (FC Haka)

**18 maalia**
*  Eliécer Espinosa (TPS)

**15 maalia**
*  Jahir Barraza (FF Jaro)

**13 maalia**
*  Aleksi Pahkasalo (KTP)

**11 maalia**
*  Kalle Multanen (KTP)
*  Akseli Ollila (EIF)
*  Juho Mäkelä (AC Oulu)

**Kahdeksan maalia**
*  Eetu Kolu (TPV)
*  Rony Huhtala (MYPA)
*  Samuel Chidi (FC Haka)

**Seitsemän maalia**
*  David Popa (AC Kajaani)
*  Takanori Yokochi (MuSa)
*  Taiki Kagayama (MuSa)
*  Elias Ahde (FC Haka)
*  Albijon Muzaci (TPS)
*  Jussi-Pekka Rämä (MYPA)
*  Anton Popovitš (FC Haka)

**Kuusi maalia**
*  Anthony Olusanya (FF Jaro)
*  Daniel Rantanen (EIF)

**Viisi maalia**
*  Severi Kähkönen (FF Jaro)
*  David Ramadingaye (AC Oulu)
*  Paavo Näykki (TPV)
*  Luis Enrique Robles (FF Jaro)
*  Dárvin Chávez (FF Jaro)
*  Antto Hilska (FC Haka)
*  Antti Mäkijärvi (KTP)

**Neljä maalia**
*  Daisuke Uemura (EIF)
*  Axel Vidjeskog (FF Jaro)
*  Jonas Emet (FF Jaro)
*  Tuukka Kurki (KTP)
*  Ville-Valtteri Starck (FC Haka)
*  Brite Andoh (AC Kajaani)
*  Zacharias Ekström (EIF)
*  Niklas Friberg (FC Haka)
*  Alim Moundi (TPS)
*  Arjan Goljahanpoor (TPV)

## Kuukauden pelaajat

### Paras pelaaja
Jalkapallon Pelaajayhdistys valitsi vuoden 2019 Ykkösen parhaan pelaajan pelaajien oman äänestyksen perusteella: 

Vuoden paras pelaaja:
Salomo Ojala Haka
 
Vuoden maalivahti
Topi Valtonen Jaro

Vuoden puolustaja
Niklas Friberg Haka

Vuoden keskikenttäpelaaja
Anton Popovitš Haka

Vuoden hyökkääjä
Salomo Ojala Haka

## Lähteet
Kivilampi (Kuopio, Levänen)

**Kivilampi** on kahdeksan hehtaarin suuruinen, kapea ja vajaa 900 metriä pitkä järvi Kuopion Leväsen ja Jynkän kaupunginosissa. Kivilammen lounaispäähän laskee pieni Myllypuro Leväsenlammesta. Tässä purossa on aikoinaan toiminut mylly. Kivilammen itäpäästä lähtee lyhyt purkupuro Kallaveden Rauhalahden eteläosaan Ruokolahden suulle.

## Lähteet
Affoltern am Albis

**Affoltern am Albis** on kaupunki Sveitsissä Zürichin kantonissa. Kaupungissa on runsaat 12&nbsp;000 asukasta. Kaupunki on Affolternin hallintoalueen keskus ja seudun keskuspaikka.

## Maantiede
Affoltern am Albis sijaitsee Jonenjoen laaksossa ja Albisvuoren länsirinteillä, runsaat kymmenen kilometriä Zürichistä kaakkoon.

## Liikenneyhteydet
Affolternissa on liittymä moottoritielle A4. SBB:n rautatie Zürichistä Zugiin kulkee Affolternin kautta. Affoltern am Albis kuuluu Zürichin seudun lähiliikennealueeseen (S-Bahn Zürich), ja SBB:n S5- ja S14-junat kulkevat kaupungin kautta.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Svenska Tysklandsvänner i Finland

**Svenska Tysklandsvänner i Finland** oli jatkosodan aikana vuosina 1941–1944 Suomessa toiminut ruotsinkielinen saksalaismielinen järjestö. Järjestön jäsenmäärä oli vuonna 1943 noin 2&nbsp;000. Vuonna 1942 perustettiin lisäksi Vaasassa *Svenska Tysklandsvänner i Vasa*-yhdistys jolla oli jäseniä noin 150. 

Loppuvuodesta 1941 perustetun yhdistyksen taustavoimina olivat Samfundet Folkgemenskap-ryhmän johtohenkilöt jotka olivat julkaisseet syksyllä 1941 yli sadan henkilön allekirjoittaman Saksaa kannattaneen ohjelmajulistuksensa Hufvudstadsbladet-lehdessä.

Järjestö lakkautettiin syksyllä 1944 välirauhansopimuksen perusteella.

## Yhdistyksen julkaisuja
* T. E. Karsten : *Våra äldre tyska kulturförbildelser*. Svenska tysklandsvänners i Finland skriftserie 1. Åbo 1942
* Gustav von Schoultz : *Atlantikschlacht?*. Svenska tysklandsvänners i Finland skriftserie 2. Helsingfors 1942
* Herman Gummerus : *Ukraina under bolsjevikoket*. Svenska tysklandsvänners i Finland skriftserie 3. Åbo 1943
* Otto Andersson : *Språk- och personlighetsprincipen i den nationalsocialistiska statstanken : reflexioner och jämförelser*. Svenska tysklandsvänners i Finland skriftserie 4. Förlaget Bro, Åbo 1943
* Algot Fagerholm : *Den tyska arbetsfronten*. Svenska tysklandsvänners i Finland skriftserie 5. Söderström, Helsingfors 1943
* John Rosberg : *Intryck från Tysklands autostrador*. Svenska tysklandsvänners i Finland skriftserie 6. Åbo 1943
* Gustaf Jacobson : *[[Otto von Bismarck|Bismarck]] och vår tid*. Svenska tysklandsvänners i Finland skriftserie 7. Söderström, Helsingfors 1944

## Lähteet
Osavaltion poliisi (Yhdysvallat)

**Osavaltion poliisi** toimii itsenäisesti jokaisessa Yhdysvaltojen osavaltioissa, jossa sillä on oikeus suorittaa poliisin tehtäviä ja rikostutkintaa. Osavaltion poliisi toimii piirikunnan poliisin lisäksi alueellisena lainvalvojana esim. liikenteen valvonnassa moottori- ja moottoriliikenneteillä, osavaltion pääkaupungin turvallisuudessa ja kuvernöörin suojelutehtävissä. Se tukee myös paikallispoliisia teknologiassa ja tutkinnallisesti haastavissa rikostehtävissä. Riippuen sijainnista lainvalvojalle on eri nimiä, kuten State Police, State Patrol ja Highway Patrol.

Osavaltion poliisit ovat yleensä paljon pienempiä kuin suurkaupunkien poliisit. Esimerkiksi New Yorkin kaupungin poliisilla on yli 36 000 poliisia, kun taas New Yorkin osavaltiolla noin 5 000 poliisia. Kun kaupungit pienenevät, määrä kääntyy toiseen suuntaan. Pienen kaupungin poliisilla saattaa olla vain 10 vakituista poliisia, mutta osavaltiolla saattaa olla 2 000 poliisia.

## Osavaltion poliisin asema

Osavaltion poliisin lähtöpalkka on 62 403 USD (New York State), kun taas esim. NYPD:ssä aloittava poliisi saa 42 500 USD. Paikallispoliisilla ja osavaltion poliisilla on erilaiset virkapuvut. Osavaltion poliisin univormu on yleensä ruskea ja valtion teitä partioivilla poliiseilla on usein lierihattu ja tähden muotoinen virkamerkki. Tämä juontaa juurensa puolisotilaallisesta luonteesta. Osavaltion poliisi on lähempänä armeijan tehtäviä. Osavaltion poliisin arvosteikko rinnastetaan armeijan sotilasarvoihin.

## Lista osavaltion poliisista

## Lähteet
Loviisan suomalainen seurakunta

**Loviisan suomalainen seurakunta** on entinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka sijaitsi Helsingin hiippakunnassa. Loviisan seurakunta toimi Loviisan kaupungin alueella ja siihen kuului 2&nbsp;894 suomenkielistä kirkon jäsentä (elokuu 2018) siltä alueelta joka ennen vuoden 2010 kuntaliitoksia oli Loviisan kaupunki; ruotsinkieliset kuuluivat Porvoon hiippakunnan alaiseen Lovisa svenska församlingiin. Seurakunnat kuuluivat Loviisanseudun seurakuntayhtymään.

## Historia
Loviisan kaupunki perustettiin 1745 nimellä Degerby Pernajan pitäjän alueelle. Pian sen jälkeen vuonna 1750 myös seurakunta erotettiin Pernajan seurakunnasta. Kuningas Aadolf Fredrikin vieraillessa kaupungissa 1752, se muutti nimensä Loviisaksi kuningatar Loviisa Ulrikan mukaan.

Vuonna 1855 suuri osa kaupungista, mukaan lukien kirkko, paloi. Nykyinen punatiilinen uusgoottilainen Loviisan kirkko vihittiin käyttöön 1865.

Loviisan suomalainen seurakunta perustettiin 1958, kun Loviisan seurakunta jaettiin kielellisin perustein; ruotsinkieliset liitettiin ruotsinkieliseen seurakuntaan. Seurakunnat käyttävät samoja kiinteistöjä; Loviisan kirkko on esimerkiksi molempien kotikirkko.

Loviisan suomalainen seurakunta yhdistyi muihin alueen seurakuntiin vuoden 2019 alussa. Suomenkieliset seurakunnat muodostivat Agricolan suomalaisen seurakunnan ja ruotsinkieliset vastaavasti Agricola svenska församlingin.

## Kirkkoherrat
### Loviisan seurakunnassa
* David Starck (1750–1778)
* Zacharias Cygnæus vanhempi (1780–1791)
* Henrik Calonius (1792–1805)
* Karl Adolf Hougberg (1810–1840)
* Gustaf Leonard Stenbäck (1844–1861)
* Karl Albert Hackzell (1876–1892)
* Ivar Alarik Nikander (1895–1918)
* Arnold Schalin (1920–1957)
* Leo von Martens (1957–1958)

### Loviisan suomalaisessa seurakunnassa
* Paavo Elovaara (1959–1975)
* Heikki Ahonen (vt. 1975)
* Niilo Outakoski (1975–1980)
* Veli-Matti Hynninen (1980–2012)
* Seppo Apajalahti (2012–2018)

### Loviisan ruotsalaisessa seurakunnassa
* Leo von Martens (1958–1982)
* Lars Junell (1982–2006)
* Henrik Weckström (2007–2012)
* Karl af Hällström (2012–2018)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seurakunnan kotisivut internetin arkistossa
Yhdysvaltain vankeinhoitolaitos

**Yhdysvaltain vankeinhoitolaitoksen** () vankiloissa on 181&nbsp;193 vankia. Sen vastuulla on liittovaltion vankilat, joissa työskentelee 36&nbsp;144 työntekijää. Vangeista 84&nbsp;% (152&nbsp;860) on sijoitettuna vankeinhoitolaitoksen vankiloihin ja 11&nbsp;% yksityisomisteisissa vankiloissa. Loput viisi prosenttia on sijoitettuna muualle kuin vankiloihin. Tällä hetkellä omien vankiloiden määrä on 192. 

## Historia
Kongressi hyväksyi vuonna 1891 kolmen vankilan lain, jolloin perustettiin liittovaltion vankilajärjestelmä. Ensimmäiset vankilat olivat: USP Leavenworth, USP Atlanta ja USP McNeil Island.

Vuonna 1930 vankeinhoitolaitoksella oli 14 vankilaa, joissa oli 13&nbsp;000 vankia. Seuraavalla vuosikymmenellä vankiloiden määrä nousi 24 ja vankeja oli 24&nbsp;360. Vuosien 1940-80 luvulla vankien määrä pysyi suhteellisen hallituna liittovaltion vankiloissa ja vankiloiden määrä nousi 44 kappaleeseen.

Lakimuutokset ja rikosjärjestelmä muuttuivat 1980-luvulla, ja vankien määrä lähti jyrkkään nousuun. 1990-luvun loppuun mennessä vankien määrä saavutti 136&nbsp;000 rajan. 2000-luvun alussa vankien määrä oli 181&nbsp;000.

## Tuomiot

## Vankien demografinen rakenne

### Ikä
Suurin osa vangeista 36–40-vuotiaita.

### Kansallisuudet

## Kymmenen isointa vankilaa

## Lähteet
Syvänmeren kalat

**Syvänmeren kalat** ovat kaloja, jotka elävät syvällä vedessä, tyypillisesti yli 600 metrin syvyydessä ja jopa yli 8&nbsp;000 metrissä. Niiden rakenne ja elintavat ovat sopeutuneet kovaan paineeseen, kylmyyteen ja ennen kaikkea pimeyteen. Paine 200 metrin syvyydessä, josta syvänmeren katsotaan alkavan, on noin 21 kertaa suurempi kuin normaali ilmanpaine merenpinnan tasolla. Esimerkkejä kovaan paineeseen sopeutuneista rakenteista ovat joustava luusto, hyvin vesipitoiset kudokset ja pieni tai olematon uimarakko.  

Mesopelagisessa kerroksessa noin 200–1&nbsp;000 metriä pinnan alapuolella on hämärää mutta ei täysin pimeää. Siellä eläville lajeille ovat tyypillisiä suuri suu, isot silmät ja pimeässä hohtavat elimet, joilla houkutellaan saalista tai parittelukumppaneita. Tämän ryhmän kaloihin kuuluvat sukasuut ja monet krottikalat.

Lähellä pohjaa elävillä lajeilla on puolestaan hyvin pienet silmät, suhteellisen pieni ja usein alaskääntynyt suu, eikä niillä ole valoelimiä. Heimoihin kuuluvat lestikalat (Macrouridae),  peikkokrotit (Ogcocephalidae) ja partanilkat (Ophidiidae).

Mesopelagisessa kerroksessa elää suuri määrä kaloja, ja pintakerroksen kalasaaliiden pienentyessä niiden käyttöä ravinnoksi on harkittu. Syvyyksissä kalastaminen on teknisesti vaikeaa, trooliverkot täytyy kehittää nykyistä vahvemmiksi ja kalojen pilaantuminen ennen satamaa voi olla ongelma. Lisäksi monien lajien rasva ei ole ihmisravinnoksi sopivaa. On harkittu myös näiden uusien saaliskalojen käyttöä kalankasvattamossa tutumpien lajien rehuksi.

Syvänveden kaloilla on rooli ilmastonmuutoksen ja merten rehevöitymisen torjunnassa. Ne vievät ravinteita pintakerroksista syvyyksiin. Esimerkiksi lyhtykalat käyvät öisin syömässä pinnan lähellä ja palaavat sitten taas syvyyksiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nicolas Luckner

**Nicolas (Nikolaus) Luckner** (12. tammikuuta 1722 Cham, Ylä-Pfalz – 4. tammikuuta 1794 Pariisi, Ranska) oli saksalaissyntyinen Ranskan marsalkka, joka toimi komentajana Ranskan vallankumoussotien alkuvaiheessa. Hänet teloitettiin niin sanottuna terrorin aikana.

## Elämä
Luckner opiskeli Passaun jesuiittakollegiossa ja aloitti sotilasuransa 15-vuotiaana Baijerin armeijassa. Hän soti vuonna 1739 turkkilaisia vastaan Unkarissa ja sai vuonna 1743 ylennyksen husaarirykmentin luutnantiksi. Vuonna 1745 koko rykmentti annettiin Alankomaiden armeijan käyttöön. Seitsenvuotisen sodan aikana vuonna 1757 Luckner värväytyi Hannoverin armeijaan. Hän kunnostautui husaarijoukkojen everstinä muun muassa vuoden 1757 Rossbachin taistelussa. Hän sai vuonna 1761 kenraaliluutnantin arvon. Sodan päätyttyä vuonna 1763 Luckner siirtyi Ranskan palvelukseen. Hän omisti perintömaata Holsteinissa ja sai Tanskan aatelissa vuonna 1778 paronin ja vuonna 1784 kreivin arvon.

Luckner esiintyi Ranskan vallankumouksen kannattajana ja vannoi kesällä 1791 kuninkaan pakorityksen jälkeen uskollisuuttaan kansalliskokoukselle. Hänet nimitettiin joulukuussa 1791 Reinin-armeijan komentajaksi ja ylennettiin samalla Ranskan marsalkaksi. Sodan puhjettua Luckner siirrettiin toukokuussa 1792 pohjoisen armeijan komentajaksi. Hän käynnisti hyökkäyksen Itävallan Alankomaihin ja valtasi Meninin sekä Courtrain mutta joutui pian perääntymään takaisin kohti Lilleä. Luckner jakoi tämän jälkeen Reinin puolustuksen kenraali La Fayetten kanssa, ja hän tuki kesällä 1792 myös La Fayetten poliittisia manööverejä Ranskan perustuslaillisen monarkian puolustamiseksi. Kun La Fayette pakeni yllättäen maasta elokuun 1792 alussa, myös Lucknerin ylle lankesi epäilyksen varjo, mutta hänet määrättiin siitä huolimatta muodostamaan uutta reserviarmeijaa Chalôns-sur-Marneen. Jo muutaman kuukauden kuluttua tyytymätön kansalliskonventti korvasi hänet eversti Choderlos de Laclos’lla. Luckner saapui Pariisiin ja puolusti toimintaansa kansalliskonventin kuulemisessa. Sen jälkeen hän vetäytyi palveluksesta ja asettui Metziin.

Terrorin aikana Luckner vangittiin ja vallankumoustribunaali tuomitsi hänet kuolemaan. Hänet teloitettiin 4. tammikuuta 1794.

## Muuta
Claude Joseph Rouget de Lisle sepitti Ranskan kansallislaulun *[[Marseljeesi]]n* huhtikuussa 1792 alkuaan Lucknerin komentaman Reinin armeijan sotilaiden kannustuslauluksi ja omisti sen Lucknerille. Lucknerin nimi on kaiverrettu Pariisin Riemukaareen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hirsimäki

**Hirsimäki** voi tarkoittaa:

;Paikkoja
* Hirsimäki, Riihimäen kaupunginosa

;Henkilöitä
* Jari Hirsimäki (s. 1961), jääkiekkoilija
* Jukka Hirsimäki (s. 1957), jääkiekkoilija ja toimitusjohtaja
* Oona Hirsimäki (s. 2008), salibandyn pelaaja
* Timo Hirsimäki (1948–2015), jääkiekkoilija, Jukka Hirsimäen veli.
Alfred Radcliffe-Brown

**Alfred Radcliffe-Brown** (17. tammikuuta 1881 – 24. lokakuuta 1955) oli brittiläinen sosiaaliantropologi. Hän kehitti systemaattisen järjestelmän, jolla kuvasi esiteollisen ajan yhteisöjen sosiaalisia suhteita. Hän oli enemmän teoreetikko kuin havaintojen käsittelijä, ja pyrki saamaan antropologian osaksi luonnontieteitä ja soveltamaan luonnontieteellisiä menetelmiä.

Radcliffe-Brown teki joitakin kenttätutkimuksia Andamaanien saarilla 1906–1908 ja Australiassa aboriginaalien parissa 1910–1912. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän pysyi eteläisellä pallonpuoliskolla ja toimi Tongan opetustoimen johtajana ja opetti sydneyläisessä oppikoulussa. Vuonna 1921 Radcliffe-Brownista tuli professori Kapkaupungin yliopistoon, ja seuraavana vuonna hän julkaisi teoksen *The Andaman Islanders*. Vuonna 1926 hän siirtyi Sydneyhyn ja laman uhatessa vuonna 1931 Chicagoon. Vuonna 1937 hän sai uuden viran Oxfordin yliopistosta, josta jäi eläkkeelle vuonna 1946.

## Lähteet