open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Fruitarismi

**Fruitarismi** (joskus myös **fruitismi** tai **fruitarianismi**) on ruokavalio, jonka määritellään yleensä koostuvan pelkistä hedelmistä. The Fruitarian Foundation -järjestö on määritellyt fruitarismin ruokavalioksi, jossa syödään pelkkiä kypsentämättömiä hedelmiä, mutta he pitävät myös pähkinöitä hedelminä. 

Intiassa fruitarismi on erään lähteen mukaan ruokavalio, jossa pääpaino on kukkivien kasvien lisääntymiseen liittyvien osien ravintokäytöllä. Tällöin siihen sisältyy muutakin kuin hedelmien syöntiä. Fruitarismia esiintyy intialaisen jainalaisuskonnon yhteydessä.

## Fruitarismin taustalla olevia ajatuksia
Fruitaristiti vetoavat siihen, että kukkivien kasvien siementen ympärille kehittynyt hedelmä on nimenomaan syötäväksi tarkoitettu ravintovarasto.   Viljaa ei fruitaristi kuitenkaan syö siksi, että sen korjaamiseksi tuhotaan koko kasvi.

Hedelmien ylivertaisuuden perusteena fruitarismia puolustettaessa esitetään se, että hedelmä on ruoka-aineista "täydellisin". Lisäksi fruitaristit kokevat hedelmien olevan miellyttävintä, kauneinta ja herkullisimmalta tuoksuvaa ruokaa.

The Fruitarian Foundation -järjestön mukaan hedelmissä ja pähkinöissä on kaikki tarvittavat ravintoaineet juuri oikeassa suhteessa. Tämä käsitys ei ole kuitenkaan tieteen tukema. 

Fruitaristit välttävät elävän ravinnon kannattajien tavoin kuumennettua ja prosessoitua ruokaa. Lisäksi he pitävät lihaa, kalaa ja muita eläinkunnan tuotteita jopa myrkyllisinä, koska ajattelevat niiden tuottavan fyysistä pahaa oloa sekä pahoja ajatuksia ja tunteita.
## Fruitarismin riskit
Fruitariaaninen ruokavalio johtaa helposti aliravitsemukseen, eikä puhtaasta kasvisravinnosta voi saada esimerkiksi elintärkeää B<sub>12</sub>-vitamiinia. Puutteellisesti koostettu fruitaristinen ruokavalio saattaa altistaa myös esimerkiksi kalsiumin ja D-vitamiinin puutteelle.

Zhanna D’Art -nimellä tunnetuksi tullut fruitarismista videoita tehnyt miljoonayleisön tubettaja Žanna Samsonova kuoli vain 39-vuotiaana aliravitsemukseen liittyneeseen kolerankaltaiseen infektioon vuonna 2023. Samsonova noudatti ainakin seitsemän vuotta ruokavaliota, johon kuului vain hedelmiä, hedelmämehuja ja auringonkukan versoja. Samsonova oli venäläistä alkuperää, mutta oleskeli viimeiset 17 vuotta eri Aasian maissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* fruitarian.com  
* The Fruitarian Worldwide Network  
* Interview with a Fruitarian  
* http://www.30bananasaday.com
Quebec North Shore and Labrador Railway

**Quebec North Shore and Labrador Railway**, myös **QNS&L Railway** tai **QNS&L**,  on kanadalainen alueellinen rautatieyhtiö, joka hoitaa liikennettä Iron Ore Company of Canadan (IOC) omistamalla 420 kilometrin mittaisella rautamalminkuljetukseen tarkoitetulla rataosuudella. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Sept-Îlesissä Québecissä. QNS&L oli yksi viimeisistä yksityisistä kanadalaisista rautatieyhtiöistä, jotka harjoittavat tavaraliikenteen ohella myös henkilöliikennettä, tulevaisuudessa QNS&L:n omistamalla radalla henkilöliikennettä harjoittaa Tshiuetin Rail Transportation.

## Historiaa
QNS&L:n rautatie alkaa St. Lawrence -joen rannalta Sept-Îlesin kaupungista Québecissä ja ulottuu pohjoiseen Labrador Cityyn Newfoundland ja Labradorin provinssiin. Ratalinjaus kulkee lähes asumattoman vuoristoisen erämaan halki.

Ratalinjaus rakennettiin vuosina 1951–1954, jolloin radan pohjoinen päätepiste oli IOC:n kaivoskaupunki Schefferville Quebecissä, 573 kilometriä pohjoiseen Sept-Îlesistä. Vuonna 1958 avasivt sekä Wabush Mining Company että IOC uusia kaivoksia Labrador Cityn malmiesiintymään, ja QNS&L rakensi 58 kilometrin mittaisen radan Emeril Junctionin ja Labrador Cityn välille. Liikenne uudella radalla alkoi 1960.

Samaan aikaan Wabush Mining Company rakensi suhteellisen lyhyen Wabush Lake Railway -radan omilta kaivoksiltaan Labrabor Cityyn. QNS&L hoitaa sekä IOC:n että Wabush Lake Railwayn malmiliikennettä. Wabush Lake Railwayn liikenteen luovutuspaikka on Arnaud Junction lähellä Sept-Îlesiä, josta Arnaud Railway hoitaa Wabush Mining Companyn liikennettä satamaan Pointe Noireen, Québeciin.

Vuonna 1980 kaivostoiminta Scheffervillessä päättyi, ja suuri osa asukkaista muutti työn perässä Labrador Cityyn. QNS&L jatkoi kuitenkin supistettua matkustaja- ja tavaraliikennettä Emeril Junctionin ja Scheffervillen välillä aina 1. joulukuuta 2005 saakka, jolloin yhtiö myi rataosan Emeril&nbsp;Jct–Schefferville Tshiuetin Rail Transportation -yhtiölle.

## Aiheesta muualla
* Steven J. Brownin kuvia radan varrelta
Chichester

**Chichester** on  asukkaan katedraalikaupunki (*city*) ja  asukkaan kunta (*civil parish*) West Sussexin kreivikunnassa Kaakkois-Englannissa. Se toimii hallinnollisena keskuksena sekä kreivikunnalle että Chichesterin hallintopiirille, jonka alueella on 66 muuta kuntaa ja yhteensä  asukasta.

Kanava yhdistää sen Chichesterin satamaan. On arveltu, että se saattoi olla roomalaisten ensimmäinen sillanpääasema Britanniassa. Kaupungissa on Pyhälle kolminaisuudelle omistettu Chichesterin tuomiokirkko ja melko paljon kaupunginmuuria jäljellä. Siellä pidetään vuosittain heinäkuussa kolmiviikkoiset taide- ja musiikkifestivaalit (*Chichester Festivities*).

Alueella sijaitsee myös Goodwoodin moottorirata.

Chichesterin ystävyyskaupunkeja ovat Chartres Ranskassa ja Ravenna Italiassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Raili Mikkanen

**Raili Kirsti Tellervo Mikkanen** (o.s. **Räsänen**, s. 2. kesäkuuta 1941 Savonlinna) on suomalainen kirjailija.

## Elämä ja ura
Mikkanen valmistui ylioppilaaksi Mikkelin Yhteiskoulun lukiosta vuonna 1959 ja valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1968. Hän työskenteli IBM:n tiedottajana 1969–1971, Työtehoseuran toimitussihteerinä 1971–1973, verohallinnon tiedottajana 1973–1981, Espoon kaupungilla 1981–1988) ja Helsingin kaupungilla (1988–2005). Hän on kirjoittanut myös lehtiin.

Mikkasen teokset edustavat eri kirjallisuudenlajeja. Hän on kirjoittanut niin lapsille, nuorille kuin aikuisillekin. Tunnetuin Mikkasen luoma hahmo lienee televisio-ohjelmassakin esiintynyt Histamiini-hevonen, josta on ilmestynyt 12 kirjaa. Histamiini-sarjan lisäksi hän on kirjoittanut muun muassa teoksen *Koukussa* (1997), joka kertoo tositapahtumiin pohjautuvan tarinan narkomaniaan ajautuneesta suomalaistytöstä. Mikkanen haastatteli kirjaa varten Kiskon huumeklinikan nuoria.

2000-luvulla Mikkanen on erikoistunut historiallisiin nuorten- ja aikuistenromaaneihin. Teoksestaan *Ei ole minulle suvannot!* (2002) Mikkanen sai Finlandia Junior -palkinnon. Vuonna 2008 ilmestynyt historiallinen romaani *Unelmien varjot* kertoo Jalmari Leväsen vaiheista. Vuonna 2012 hän sai Anni Swan -mitalin teoksesta *Suomen lasten linnakirja*. Mikkanen on kirjoittanut myös selkokielisiä teoksia.

Mikkasella on kolme aikuista lasta. Pari kirjaa Raili Mikkanen on kirjoittanut yhteistyössä poikansa Niko Mikkasen kanssa.

## Teokset
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* *Prättäkitti ja muita hurjia noitia,* kuv. Sirkku Linnea. Minerva, 2023
* *Haluan näytellä! Tuusulanjärven Ruth sibelius.* Tammi, 2023
* *Kettuperhonen,* kuvat Harri Tarkka. Kvaliti, 2024

### Histamiini-sarja (1982–1988, 2001–)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Palkinnot
* Golden Chest Intervisio -palkinto Plovdid (elokuvasta *Kalpeat naamat*, ohjaus Raili Rusto) 1979
* Lasten sarjan 1. palkinto Tampereen kansainvälisillä lyhytfilmifestivaaleilla (elokuvasta *Kalpeat naamat*) 1979
* Suomalainen kuvakirja -palkinto 1984
* Topelius-palkinto 2001 (*Aavikoiden seikkailija*)
* Finlandia Junior -palkinto 2002 (*Ei ole minulle suvannot! Aino Kallaksen nuoruus*)
* Suomen tietokirjailijat ry:n Tietopöllö-palkinto 2011
* Anni Swan -mitali 2012 (*Suomen lasten linnakirja*)
* Tirlittan-palkinto 2019

;Ehdokkuudet
* Savonia-kirjallisuuspalkintoehdokas vuonna 2019
* Fandonia-kirjallisuuspalkintoehdokas vuonna 2021
* Nuori Aleksis 2024

## Kirjallisuutta
* *Kotimaisia lasten- ja nuortenkirjailijoita 3*. Toimittanut Ismo Loivamaa. BTJ Kirjastopalvelu, 2001.
* *Luovuuden lähteillä*. Toimittanut Päivi Heikkilä-Halttunen. BTJ Kustannus, 2010.
* *Suomalaisia tietokirjailijoita 2*. Toimittanut Risto Niku. Avain, 2010.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Raili Mikkanen Kirjasampo.fi:ssä
Keikyän kirkko

**Keikyän kirkko** on Josef Stenbäckin suunnittelema puukirkko Keikyän kylässä Sastamalan kaupungissa.
Se on vuonna 2009 Sastamalan seurakuntaan liitetyn entisen Keikyän seurakunnan (joka muodosti vuosina 1981–2008 Kiikan seurakunnan kanssa Äetsän seurakuntayhtymän) järjestyksessään kolmas kirkko. Kirkko on puinen, jugend-tyylinen, tornillinen ristikirkko. Kirkko vihittiin käyttöön adventtisunnuntaina 1912.

Kirkko on peruskorjattu kahdesti, ensimmäisen kerran 1960-luvun alussa ja toisen kerran vuonna 1997. Neljäntenä adventtisunnuntaina 1997 valmistuneessa laajassa peruskorjauksessa kirkko pyrittiin palauttamaan Stenbäckin suunnittelemaan alkuperäiseen asuun.

Kirkossa on vuodelta 1753 peräisin oleva alttaritaulu *Vanha Simeon Jeesus-lapsi sylissä*, joka oli jo Keikyän kahdessa aikaisemmassa kirkossa.

## Urut
Alkuperäiset urut olivat vuonna 1917 kauppaneuvos Alfred Viljasen lahjoittamat Kangasalan urkutehtaan 12-äänikertaiset urut. Nykyiset urut hankittiin vuoden 1960 peruskorjauksessa. Ne ovat 18-äänikertaiset Kangasalan urkurakentamon urut.

## Aikaisemmat kirkot
Ensimmäinen pyhäkkö saatiin Keikyään jo 1680-luvulla. Se oli pieni ja vaatimaton.

Kun suuremmalle kirkolle tuli tarve, vanha kirkko purettiin ja sen materiaaleja käytettiin uuteen kirkkoon. Uusi kirkko oli ristinmuotoinen ja valmistui 1830. Se oli punamullalla maalattu ja siinä oli tilaa 300–400 hengelle. Ajan myötä tämäkin kirkko havaittiin pieneksi ja purettiin. Jälleen rakennusaineita käytettiin seuraavan kirkon rakentamiseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Kotkan kirkko

**Kotkan kirkko** on vuosina 1897–1898 rakennettu punatiilikirkko Kotkan keskustassa Kotkansaarella. Rakennus kuuluu Kotka–Kymin seurakunnan tiloihin.

## Arkkitehtuuri

Kotkan kirkko on päätytornillinen pitkäkirkko, joka edustaa uusgoottilaista tyyliä. Suunnittelija on kirkkoarkkitehti Josef Stenbäck, jonka käsialaa on ulkoisesti lähes samanlainen Mikkelin tuomiokirkko, joka on kuitenkin pitkäkirkko ilman poikittaistilaa. Sisätilat niissä ovat kuitenkin erilaiset. Kotkan kirkon sisätilaa hallitsee pilareiden kannattama lehterikerros. Pilarit jakavat salin kolmeen laivaan. Salissa on noin 1&nbsp;500 istumapaikkaa. Kuorissa on lasimaalausikkunat ja kirkon sivuilla kuusimetriset yli 2&nbsp;000 lasinpalasta kootut ruusuikkunat, joista toisen  keskusaiheena on Jumalan Karitsa, Agnus Dei. Toisessa on keskiössä pelikaani. Kirkon 54 metriä korkeassa tornissa on aikaa näyttävä kello. Kirkkoa ympäröi puistomainen tontti, jolla sijaitsee viime sotien sankarihauta-alue.

## Esineistö

Kirkossa on 44-äänikertaiset Martti Porthanin urkurakentamon urut, jotka valmistuivat kirkon satavuotisjuhlaan 1998. Urut ovat barokkiurut ja niiden esikuvana on 1700-luvulla rakennetut Freibergin tuomiokirkon urut Saksassa. Pekka Halosen maalaama alttaritaulu *Kuninkaitten kumarrus* vuodelta 1900 kuvaa Itämaan tietäjiä Jeesus-lapsen seimen äärellä. Taulussa taustalla olevalle tietäjälle Halonen on antanut omat kasvonsa.

Kirkon ikkunoissa on koristeelliset lasimaalaukset, jotka on tilattu Saksasta. Kirkon valaisimet on valmistettu Stenbäckin ja Lindroth-nimisen sepän yhteistyönä. Valaisimet ovat tiettävästi ensimmäiset Suomessa valmistetut kirkkovalaisimet.

Kirkossa on aikaa näyttävä tornikello. Mekaaninen kellokoneisto poistettiin käytöstä, mutta jätettiin paikalleen 1990-luvun lopussa, jolloin torniin asennettiin sähköinen kello. Se kuitenkin lakkasi toimimasta 2009, jolloin mekaaninen kello päätettiin kunnostaa. Tornikellon korjaus maksoi noin 52&nbsp;000 euroa. Koneisto on nyt lämpimissä tiloissa. Kellon koneiston on alun perin 1898 rakentanut ruotsalainen kellomestari Linderoth.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rick Tocchet

**Rick Tocchet** (s. 9. huhtikuuta 1964, Scarborough, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi ammattilaisena NHL-liigassa vuosina 1984–2002. Hän toimi Arizona Coyotesin päävalmentajana kauden 2020-2021. Hän toimi Vancouver Canucksin päävalmentajana 2023–2025 Hän on toiminut Philadelphia Flyersin päävalmentajana toukokuusta 2025 lähtien.

Philadelphia Flyers varasi hänet NHL:ään kuudennella kierroksella (numerolla 125) vuonna . Hän pelasi 18 kautta kestäneellä urallaan yli 1000 ottelua, tehden niissä 952 pistettä. Tocchet päätti pelaajauransa kauden 2001–2002 jälkeen. Pelaajana hänet tunnettiin kovana taklaajana.

Kaudella 2005–2006 hän oli yksi Phoenix Coyotesin apuvalmentajista. Tocchet toimi vuoden 2005 lopussa lyhyen aikaa Wayne Gretzkyn sijaisena Coyotesin päävalmentajana, kun Gretzky piti taukoa äitinsä sairauden ja kuoleman vuoksi.

Helmikuussa 2006 Tocchet asetettiin syytteeseen toimimisesta laittomassa vedonlyöntiringissä. Hän myönsi syytökset oikeiksi toukokuun lopulla 2007.

Tocchet siirtyi Tampa Bay Lightningin päävalmentajaksi marraskuussa 2008 erotetun Barry Melrosen tilalle. Tocchetin ensimmäinen kokonainen kausi Tampa Bayn valmentajana oli 2009–2010. Joukkue jäi kolmannen kerran perättäin NHL:n pudotuspelien ulkopuolella, ja se erotti kauden päätteeksi sekä Tocchetin että toimitusjohtaja Brian Lawtonin.

Kesäkuussa 2014 Pittsburgh Penguins palkkasi Tocchetin apulaisvalmentajaksi. 

Kesällä 2017 Arizona Coyotes palkkasi hänet päävalmentajakseen. Toukokuussa 2021 Tocchet ja Coyotes ilmoittivat, ettei Tocchet jatka enää joukkueen valmentajana.

Tammikuussa 2023 Vancouver Canucks nimitti Tocchetin päävalmentajakseen erotetun Bruce Boudreaun tilalle.

Huhtikuussa 2025 Canucks ilmoitti ettei Tocchet jatka joukkueen päävalmentaja.

Toukokuussa 2025 Philadelphia Flyers palkkasi Tochhetin päävalmentajakseen.

## Tilastot

## Lähteet
*

### Viitteet

 

## Aiheesta muualla
*Tocchetista kertova sivusto
Hope (timantti)

**Hope**-timantti on tiettävästi maailman suurin sininen timantti. Se painaa 45,50 karaattia. 

## Alkuperä ja katoaminen
Intia oli ainoa timanttien tuottajamaa 1700-luvun alkuun asti, ja kauppamatkustaja Jean-Baptiste Tavernier toi sieltä sinisen timantin muiden timanttien joukossa. Ranskan kuningas Ludvig XIV osti tämän timantin 1668 ja se tuli tunnetuksi nimellä *Diamant bleu de la Couronne de France* (suom. Ranskan kruunun sininen timantti). Timantin paino oli tällöin 112 karaattia. Ludvig lahjoitti sen markiisitar Montespanille. Timantti hiottiin uudelleen 1673, jolloin sen painoksi tuli 67 ka. Kuningatar Marie Antoinette omisti timantin aina Ranskan vallankumoukseen asti. Ranskan kruununjalokivet varastettiin 1792 vallankumouksen sekavissa oloissa. Sinistä timanttia ei löydetty muiden mukana.

## Nykyinen timantti
John Francillion kuvaili 1812 Daniel Eliasonin omistuksessa olevan sinisen timantin, jonka hän oli ostanut kuningas Yrjö IV:ltä.

Pankkiiri Henry Philip Hope osti 1830 nykyiseen muotoonsa hiotun sinisen timantin. Pidetään todennäköisenä, että Hope-timantti on hiottu Ranskan sinisestä timantista.

Nykyään Hopen omistaa Smithsonian-instituutti. Hope-timantin väitetään tuovan omistajalleen epäonnea. Tavernier menetti omaisuutensa pian paluunsa jälkeen. Markiisitar Montespanin väitettiin harjoittavan mustaa magiaa ja Marie Antoinetten mestaus lisäsi timantin huonoa mainetta.

## Lähteet

* J. Anderson Black: A History Of Jewels Orbis publishing 1981 
* Jules Verne: *Afrikan tähti*. Aakkosellinen hakemisto selityksineen. WSOY 1976 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* The Hope Diamond, The Smithsonian Institution
* Sinisen timantin kirous, Seura, 24.5.1939, nro 21, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Euran kirkko

**Euran kirkko** on kivestä ja tiilestä vuonna 1898 valmistunut Josef Stenbäckin suunnittelema kirkko Euran kunnan kirkonkylässä. Kirkko on oletettavasti järjestyksessään seurakunnan kolmas kirkko. Euran seurakunta on ollut olemassa emäseurakuntana jo vuodesta 1445 ja sen ensimmäinen, Pyhän Mikaelin kirkko oli jo tällöin olemassa. Nykyistä edellinen kirkko oli vuodelta 1728 ja se oli tyypillinen yksinkertainen lounaissuomalainen torniton pitkäkirkko. Tämä kirkko purettiin vuonna 1897. Nykyisen kirkon seinät on muurattu luonnonkivestä ja torni sekä päädyt tiilestä.

Kirkkoon mahtuu noin 800 henkeä, ja se on muodoltaan pitkäkirkko. Taidemaalari Alexandra Frosterus-Såltinin vuonna 1899 maalaama alttaritaulu kuvaa Jeesuksen ylösnousemusta. Lisäksi kirkossa on keskiajalta peräisin oleva krusifiksi.

Nykyiset kirkon urut ovat 21-äänikertaiset Kangasalan urkurakentamon vuonna 1938 valmistamat ja niissä on pneumaattinen koneisto, 3 sormiota ja jalkio. Alkuperäiset urut olivat Bror Axel Thulén Kangasalla vuonna 1902 rakentamat urut. Osa vanhojen urkujen äänikerroista on säilytetty vuoden 1938 uruissa.

Kirkon tornissa on kolme kelloa, jotka ovat vuosilta 1681, 1694 ja 1897. Kaksi vanhempaa kelloa lienevät olleet käytössä jo edellisen kirkon kelloina.

Euran kirkko ympäristöineen kuuluu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Euran kirkko Euran kunnan sivuilla
Dornogovi

**Dornogovi** () on yksi Mongolian 21 provinssista. Se sijaitsee maan kaakkoisosassa Gobin autiomaassa ja rajautuu Ömnögovin, Dundgovin, Govisümberin, Hentiin ja Sühbaatarin provinsseihin sekä etelässä Kiinaan. Siellä on vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 57&nbsp;930 asukasta ja sen pinta-ala on 109&nbsp;500 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Sainšand.

Provinssin vaakunassa on kuvattu dinosaurus sen merkiksi, että alueella on ollut elämää jo ammoisista ajoista.

## Aluejako
Provinssi on jakaantunut 14 pienempään osaan, sumiin. Ne ovat:

## Kuvia

Tiedosto:Gobi, kompleks Szambala (06).jpg|Stupia Gobin autiomaassa
Tiedosto:Gobi, Klasztor Chamaryn (04).jpg|Hamarin luostari
Tiedosto:Sainshand railway station.jpg|Sainšandin rautatieasema


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Provinssin internetsivut
Reima Salonen

**Reima Untamo Salonen** (s. 19. marraskuuta 1955 Taivassalo) on urheilu-uransa päättänyt suomalainen kilpakävelijä. Hänen parhaat saavutuksensa ovat Euroopan mestaruus Ateenan kisoissa vuonna 1982 ja Malmössä saavutettu MM-pronssi vuodelta 1976. Salosen 18. syyskuuta 1976 syntynyt MM-pronssiaika 3.58.52 oli uusi Pohjoismaiden ennätys.

Salonen edusti Turun Weikkoja ja hänen valmentajanaan toimi Klaus Peurla. Salonen on 178 cm pitkä ja hän painoi 71 kg aktiiviuransa aikana. Päätettyään uransa Soulin olympiakisoihin hän on jatkanut toimimista kävelyn parissa, muun muassa valmennustehtävissä. 

Ammatiltaan Reima Salonen on kalastaja jo kolmannessa sukupolvessa, ja hänet on entisen puolisonsa Pirjon kanssa palkittu vuoden 2003 Pro Kala -palkinnolla. Salonen työskenteli urheiluvuosiensa aikana myös palomiehenä Neste Oy:n Naantalin jalostamolla.

Kunnallisvaaleissa 1988 Salonen valittiin Raision kaupunginvaltuustoon SKDL:n listalta. Myöhemmin hän on toiminut Taivassalossa Vasemmistoliiton kunnanvaltuutettuna.

## Saavutukset
* EM-kulta vuodelta 1982 (50 km)
* MM-pronssi vuodelta 1976 (50 km)
* 11 arvokisaedustusta
* 12 SM-kultaa
* 17 Suomen ennätystä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Ylen Elävä arkisto: Salonen kävelee Euroopan ykköseksi
Govisümber

**Govisümber** () on yksi Mongolian 21 provinssista. Se sijaitsee maan itäosassa Ulan Batorin kaakkoispuolella ja rajautuu Hentiin, Dornogovin, Dundgovin ja Tövin provinsseihin. Siellä on vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 13&nbsp;081 asukasta ja sen pinta-ala on 5&nbsp;540 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Tšoir.

## Aluejako
Provinssi jakaantuu kolmeen pienempään osaan, sumiin. Ne ovat:

## Kuvia

Tiedosto:Stationen i Tjojr.jpg|Tšoirin rautatieasema
Tiedosto:Jügderdemidiin Gürragchaa sculpture.jpg|Kosmonautti Žugderdemidijn Gurragtšan patsas Tšoirissa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Provinssin internetsivut
Darhan-Uul

**Darhan-Uul** () on yksi Mongolian 21 provinssista. Se sijaitsee maan pohjoisosassa Ulan Batorin pohjoispuolella ja on kokonaan Selengen provinssin ympäröimä. Siellä on vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 90&nbsp;642 asukasta ja sen pinta-ala on 3&nbsp;280 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Darhan.

## Aluejako
Provinssi jakaantuu neljään pienempään osaan, sumiin. Ne ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luettelo Ryhmä-X:n jäsenistä

**Ryhmä-X** on mutanteista koostuva fiktiivinen supersankarijoukkue, jonka seikkailuja julkaisee Marvel Comics. Lehtinumerot viittaavat alkuperäisiin Yhdysvalloissa julkaistuihin lehtiin.

## Alkuperäinen Ryhmä-X

Seuraavassa listassa ovat ryhmän jäsenet siten kuin heidät esiteltiin *X-Men* #1:ssä (syyskuussa 1963). Tarinan alkaessa kaikki jäsenet olivat jo liittyneet ryhmään Ihmetyttöä lukuun ottamatta, joten luettelo kertoo missä numerossa jäsenen liittyminen näytettiin.

## 1970-luvun jäsenet

Uusi ryhmä muodostettiin vuonna 1975.

## 1980-luvun jäsenet

## 1990-luvun jäsenet
Suomen Liberaalidemokraatit

**Suomen Liberaalidemokraatit ry** oli liberaali poliittinen ryhmittymä 1993–1994. Liberaalidemokraatit syntyi Liberaalisen Kansanpuolueen joistakin aktivisteista johtajanaan LKP:sta lähtenyt Reima Luoto.

Puolueen perustaminen osaltaan hajotti liberaalien rivit. Tosin muutakin hajoamista esiintyi samoina aikoina, kuten siirtymistä Nuorsuomalaisiin.
Bajanhongor

**Bajanhongor** () on yksi Mongolian 21 provinssista. Se sijaitsee maan lounaisosassa ja rajautuu Govi-Altain, Zavhanin, Arhangain, Övörhangain ja Ömnögovin provinsseihin sekä etelässä Kiinaan. Siellä on vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 75&nbsp;690 asukasta ja sen pinta-ala on 116&nbsp;000 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Bajanhongor.

## Aluejako
Provinssi jakaantuu 20 pienempään alueeseen, sumiin. Ne ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Provinssin internetsivut
Kolmas diadokkisota

**Kolmas diadokkisota** käytiin vuosina 314 eaa. – 311 eaa. Aleksanteri Suuren seuraajien eli diadokkien välillä. Toisen diadokkisodan jälkeen Antigonos I oli saanut valtaansa suuren osan Vähästä-Aasiasta. Häntä vastaan asettuivat Egyptin satraappi Ptolemaios I, Traakian satraappi Lysimakhos ja Makedonian hallitsija Kassandros. Antigonos sai tuekseen Polyperkhonin, jolla oli hallinnassaan osa Peloponnesoksesta. 

Sodan aluksi Antigonos hyökkäsi Syyriaan, joka oli Ptolemaioksen hallinnassa. Ptolemaios kukisti Antigonoksen pojan Demetrioksen Gazan taistelussa vuonna 312 eaa. Samalla Seleukos varmisti itselleen Babylonin ja muut itäiset maakunnat. Antigonos sopi rauhasta Ptolemaioksen, Kassandroksen ja Lysimakhoksen kanssa, mutta jatkoi kuitenkin sotaa Seleukoksen kanssa. Vaikka Antigonos piiritti Babylonia vuonna 309 eaa., sai Seleukos hänet perääntymään Vähään-Aasiaan. Samoihin aikoihin Kassandros antoi murhata kuningas Aleksanteri IV:n ja hänen äitinsä Roksanen. Aleksanteria pidettiin kuitenkin vielä kuninkaana, koska Kassandros ei julkistanut hänen kuolemaansa.
Jeremy Irons

**Jeremy John Irons** (s. 19. syyskuuta 1948 Cowes, Wightsaari, Britannia) on palkittu englantilainen näyttelijä.

## Ura
Southamptonin edustalla Wightsaarella syntynyt Irons kävi lapsena Dorsetissa Sherbonen koulua. Hän soitti rumpuja kavereidensa kanssa perustamassaan yhtyeessä, pyrki opiskelemaan eläinlääkäriksi mutta ei päässyt ja hakeutui näyttelijänkoulutukseen Bristol Old Vic Theatre Schooliin.

Irons aloitti näyttelijänuransa esiintymällä West End -teatterissa Bristolissa ja suoritti elokuvadebyyttinsä draamaelokuvassa *[[Ninjinsky]]* vuodelta 1980. Hän teki ensimmäisen pääosaroolinsa jo seuraavassa elokuvassaan, vuonna 1981 ilmestyneessä *[[Ranskalaisen luutnantin nainen|Ranskalaisen luutnantin naisessa]]*. Lopullisesti hän tuli kuuluisaksi samana vuonna ilmestyneestä klassisesta televisiosarjasta *[[Mennyt maailma (televisiosarja)|Mennyt maailma]]*, jossa hän esitti päähenkilöä. Irons jatkoi näyttelemistä ja esiintyi elokuvissa, televisiosarjoissa sekä teatterissa. Vuonna 1984 hän voitti Tony-palkinnon esiinnyttyään näytelmässä *[[The Real Thing (näytelmä)|The Real Thing]]*. Hän myös voitti parhaan miespääosan Oscar-palkinnon esitettyään Claus von Bülowia draamaelokuvassa *[[Onnen kulissit]]* vuodelta 1990.

1990-luvulla Irons esiintyi useimmiten konnan roolissa. Hän toimi vuoden 1994 piirroselokuvassa *[[Leijonakuningas]]* ilkeän Scar-leijonan äänenä, ja seuraavana vuonna hän näytteli terroristi Simon Gruberia toimintaelokuvassa *[[Die Hard – Koston enkeli]]*. Alexandre Dumas’n kirjaan pohjautuva *[[Rautanaamio (vuoden 1998 elokuva)|Rautanaamio]]* oli harvoja 1990-luvun elokuvia, joissa Irons esiintyi sankarina. Hän on jatkanut näyttelemistä 2000-luvulla esiintyen muun muassa elokuvissa *[[Kingdom of Heaven – Taivas maan päällä]]*, *[[Eragon (elokuva)|Eragon]]* ja *[[Appaloosa (elokuva)|Appaloosa]]*. Vuosina 2011–2013 Irons näytteli paavi Aleksanteri VI:tta Showtimen historiallisessa draamasarjassa *[[Borgiat, maan ja taivaan valtiaat]]*.

Jeremy Irons oli naimisissa Julie Hallamin kanssa, mutta heidän avioliittonsa ei kestänyt vuottakaan. Vuodesta 1978 lähtien hän on ollut naimisissa irlantilaisen näyttelijän Sinéad Cusackin kanssa, ja heillä on kaksi poikaa Samuel (s. 1978) ja Maximilian (s. 1985). Puolisoiden on huhuttu asuvan erillään ja havaittu julkisuudessa esiintyvän muidenkin seuralaisten kanssa.

## Valikoitu filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Pavel Bure

**Pavel Vladimirovitš Bure** (, s. 31. maaliskuuta 1971 Moskova, Neuvostoliitto) on ammattilaisuransa lopettanut venäläinen jääkiekkoilija.

Buren pelipaikka oli oikea laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan useita kausia NHL:ssä sekä edusti Venäjän ja Neuvostoliiton maajoukkueita. Bure ilmoitti peliuransa päättämisestä 1. marraskuuta 2005 vedoten polvivaivoihin. Sittemmin hän on toiminut manageritehtävissä Venäjän olympiakisajoukkueessa.

Lempinimi "Venäläinen raketti" juontuu hänen erittäin kovasta luistelunopeudestaan. Pavel Bure muistetaan Suomessa varsinkin 1998 Naganon olympialaisten Suomen ja Venäjän välisestä välieräottelusta, jossa Bure viimeisteli peräti viisi maalia Suomen verkkoon. Pavelin veli Valeri on myös entinen NHL-jääkiekkoilija ja veljesten isä Vladimir Bure oli muun muassa Euroopan mestaruuden ja neljä olympiamitalia urallaan saavuttanut uimari, joka sittemmin toimi Vancouver Canucksin ja New Jersey Devilsin fysiikkavalmentajana.

## Tilastot

## Saavutukset

*Neuvostoliiton mestari TsSKA 1988, 1989
*Euroopan Mestarien Cup voitto 1988, 1989
*Vuoden tulokas 1989 Neuvostoliiton sarjassa
*Paras hyökkääjä Nuorten maailmanmestaruuskisat 1989
*Nuorten maailmanmestaruus 1989
*Jääkiekon maailmanmestaruus 1990
*Jääkiekon olympiahopeaa Venäjän maajoukkueessa vuoden 1998 talviolympialaisissa Naganossa
*Jääkiekon olympiapronssia Venäjän maajoukkueessa vuoden 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä
*Paras maalintekijä talviolympialaisissa 1998
*IIHF Hall of Fame 2012
*Hockey Hall of Fame 2012

## Palkintoja
*Calder Memorial Trophy (1992) 
*Maurice "Rocket" Richard Trophy (2000 ja 2001) 
* 1994
* 2000, 2001
*Pelannut kuudessa NHL All-Stars -ottelussa (1993, 1994, 1997, 1998, 2000 sekä 2001)

## Lähteet
Govi-Altai

**Govi-Altai** () on yksi Mongolian 21 provinssista. Se sijaitsee maan lounaisosassa ja rajautuu Bajanhongorin, Zavhanin ja Hovdin provinsseihin sekä etelässä Kiinaan. Siellä on vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 53&nbsp;223 asukasta ja sen pinta-ala on 141&nbsp;400 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Altai.

## Aluejako
Provinssi jakaantuu 18 pienempään osaan, sumiin. Ne ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Provinssin internetsivut
Shadow Warrior

**Shadow Warrior** on 3D Realmsin kehittämä ja GT Interactiven julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin vuonna 1997 MS-DOS:lle ja Mac OS:lle. *Shadow Warrior* käyttää *[[Duke Nukem 3D]]* -pelissä ensimmäistä kertaa esiintynyttä Build-pelimoottoria. Vuonna 2005 3D Realms julkaisi pelin lähdekoodin GNU GPL -lisenssillä. 

Pelin pohjalta julkaistiin kaksi Lo Wang -aiheista romaania. *For Dead Eyes Only* -romaanin kirjoitti Dean Wesley Smith ja *You Only Die Twice* -teoksen Ryan Hughes.

Pelille on julkaistu samanniminen uusintaversio vuonna 2013.

## Pelaaminen
Graafisesti peli muistuttaa paljon muita Build-pelejä, mutta pelimoottoriin tehtiin kuitenkin joitakin muutoksia, minkä vuoksi *Shadow Warriorissa* on muun muassa kiivettäviä tikapuita ja ajettavia kulkuneuvoja. Lisäksi peli käyttää toimintoihin ja objekteihin sprite-grafiikan sijaan vokseleita, mikä mahdollistaa muokatun pelimoottorin uudet ominaisuudet.

Pelaajalla ei ole pelin alussa muuta asetta kuin katana. Aseita, joita ovat muun muassa Uzi-konepistoolit, raketinheitin ja raidetykki, pystyy keräämään pelin edetessä. Peli sisältää toimintapainotteisen pelattavuuden lisäksi myös ongelmanratkontaa (), mikä ei ollut tyypillistä *Shadow Warriorin* aikaisille ensimmäisen persoonan ammuntapeleille, vaikka *Duke Nukem 3D* jo osittain rikkoikin valtavirran suuntausta.

## Juoni
Konserniyritys Zilla Enterprises on yksi Japanin mahtavimmista ja vaikutusvaltaisimmista yhtiöistä. Yhtiön johtajan, Master Zillan, vallanahneus kuitenkin ajaa konglomeraatin korruptioon, ja hän aloittaa Japanin valloituksen mutaatiosotilaiden ja muukalaisten avulla. Zilla Enterpriselle henkivartijana työskennellyt varjosoturi, Lo Wang, ei kuitenkaan aio olla osa entisen työnantajansa suunnitelmia vaan aikoo estää julman valloituksen.

## Vastaanotto
Lehdistö suhtautui peliin varovaisen positiivisesti. *[[GameSpot]]* -sivusto antaa Shadow Warriorille pisteytyksen 7.2/10, kritisoiden hieman jälkeenjääneitä graafisia ominaisuuksia, mutta kehuen pelin toiminnallista antia ja suurta viihdearvoa. *PC Zone UK:n* antoi pelille 80/100, ja *GamePro* tarjosi pisteet 4.5/5.

Pian *Shadow Warriorin* julkaisun jälkeen peli aiheutti joissain piireissä hämmennystä. Esimerkiksi eräs Computer Gaming World -lehden journalisti kritisoi peliä tavasta esittää itäaasialaiset kulttuurit ja tavat sisällöttöminä ja alentavina sekä ihmiset julmina ja tunteettomina. 3D Realms reagoi asiaan sanomalla, ettei pelin tyyliä inspiroinut nykyajan Aasia, vaan heidän tarkoituksensa oli tehdä hauska peli, joka pikemminkin saattaa muistuttaa ihmisiä huonoista kung-fu-elokuvista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Shadow Warrior 3D Realmsin sivustolla
Korvakoru

**Korvakoru** on koru, jota käytetään korvalehden alueella, yleisimmin korvannipukassa. Korvakoruja varten korviin tehdään tavallisesti reiät, ja korvakoru onkin yleisin lävistystyyppi. Korvakoruja voi olla korvassa yksi tai useampia, ja ne voivat sijaita käyttäjän itse valitsemassaan paikassa. Korvakoruja käytetään nykyään useimmiten esteettisistä syistä, esimerkiksi asukokonaisuuden täydentäjinä. Monet ihmiset ovat tehneet korviinsa reiät hakaneulalla. Korvanreikä voidaan myös tehdä ampumalla, joka ei ole suositeltavaa hygienia- ja tulehdusriskisyistä tai lävistämällä.

## Korvakorujen tyypit
Korvakorujen kiinnittämiseen on useita erilaisia tapoja.

***Nappi**
:Nappimalliset korvakorut vaativat lävistetyn reiän, jonka läpi ne pujotetaan ja kiinnitetään toiselta puolelta korun takakappaleen avulla. Nappimalliset korut ovat yleensä pieniä eivätkä sisällä riippuvia osia.
***Riipus**
:Riipusmalliset korvakorut voidaan kiinnittää kuten nappikorut, tai ne voivat päättyä koukkuun, joka pujotetaan lävistysreikään. Riipuskorvakoruja käytetään usein juhlavissa tilaisuuksissa, sillä suurimmat riipuskorut ovat arkikäyttöön epäkäytännöllisiä.
***Rengas**
:Rengasmalliset korut ovat joko täyden ympyrän muotoisia tai päättyvät hieman ennen kiinnityskohtaa, jolloin kiinnitys suoritetaan samalla tavoin kuin nappikoruilla.
***Klipsi**
:Klipsimallisten korvakorujen käyttämistä varten korvaan ei tarvitse tehdä reikää. 

Korvakorut tehdään useimmiten metallista tai metalliseoksista, esimerkiksi kullasta, hopeasta, titaanista, platinasta tai kirurginteräksestä, mutta materiaaleiksi kelpaavat myös muovi, lasi, puu, kivi tai luu. Korvakorut voidaan koristella jalo- tai korukivillä, helmillä tai muilla koristemateriaaleilla.

On myös olemassa magneettikorvakoruja, joissa korvakoruun on kiinnitetty toiselle puolelle korvaa laitettava magneetti. Magneetti puristaa korvaa pitäen palat yhdessä..

## Korvalävistys

Myös tavalliset korvakorut ovat lävistyksiä. Korvalävistyksiä voidaan tehdä korvannipukan lisäksi myös korvan rustoalueille. Erityyppisillä lävistyksillä on omat nimensä.

#**Helix** tai **ulompi conch**
#**Industrial**
#**Rook**
#**Daith**
#**Tragus**
#**Anti-helix** tai **snug**
#**Conch** tai **shell**
#**Anti-tragus**
#**Korvalehti** (*lobe*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*BMEzine encyclopedia: Ear piercings  
* Korvan rustoon tulevat vauriot eri lävistystavoilla: http://silverwave.fi/tekniikat/Ear%20piercing%20techniques.pdf
T-paita

**T-paita** tai **t-paita** on yleensä napiton, kaulukseton ja taskuton ohut paita, jossa on yleensä lyhyet hihat ja pyöreä tai V-mallinen pääntie. T-paidan nimen alkuperä on epäselvä. Usein nimen ajatellaan juontuvan paidan T-kirjainta muistuttavasta muodosta, mutta myös toisenlaisia teorioita nimen synnystä on olemassa. On esitetty mm. että nimi juontaisi Yhdysvaltain armeijan käyttämästä nimityksestä ”training shirt”.

T-paidat suunniteltiin alusvaatteiksi, mutta nykyään miehet käyttävät niitä usein myös ylävartalon ainoana asusteena ja naiset usein myös rintaliivejä lukuun ottamatta ylävartalon ainoana asusteena. T-paitoja on useita eri malleja sekä miehille että naisille ja eri ikäryhmille. T-paidat on usein koristeltu erilaisilla teksteillä tai kuvilla.

Monissa maissa esimerkiksi kansalaisliikkeet käyttävät T-paitoja yhteiskunnallisen vaikuttamisen keinona. Paitoihin kirjoitetaan iskulauseita, joiden toivotaan kiinnittävän vastaantulijoiden huomiota.

T-paitoja tuottaa tekstiiliteollisuus. Ne on tavallisesti valmistettu puuvillasta, polyesteristä tai näiden kahden sekoituksesta. Kustannusten säästämiseksi suuri osa T-paidoista valmistetaan nykyisin halvan työvoiman maissa, kuten Bangladeshissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Raivio, Ville: Valkoisen t-paidan vuosisata. *Taloussanomat* 26.5.2013.
Valtakunnalliset alueidenkäyttötavoitteet

**Valtakunnalliset alueidenkäyttötavoitteet** ovat vuoden 2000 alusta voimaan astuneen maankäyttö- ja rakennuslain mukaisen maankäytön suunnittelujärjestelmän eli kaavoituksen uusi elementti verrattuna aikaisempaan rakennuslakiin. Taustalla on valtion viranomaisvalvonnan ja kaavojen vahvistusmenettelyn poistuminen lainmuutoksen yhteydessä ja ympäristöhallinnon roolin muuttuminen enemmän ohjauksen ja neuvonnan suuntaan. Kaavoitusvalta ja -vastuu jäi kunnille. Valtakunnallisilla alueidenkäyttötavoitteilla haluttiin luoda laissa luotujen kaavojen sisältövaatimusten rinnalle tiukemmin kuntien kaavoituskäytäntöjä yhdenmukaisina  pitävä järjestelmä, jolla pystyttäisiin takaamaan kaavoituksen laatutaso kaikissa kunnissa. Toinen syy tavoitteiden asettamiseen on valtakunnallisten intressien puutteellinen välittyminen kuntakaavoihin vanhojen seutukaavojen kautta.

Tavoitteisto on valtioneuvoston hyväksymä (30.11.2000) ja saanut lainvoiman 26.11.2001. Tavoitteisto sisältää kuusi tavoitekokonaisuutta, jotka jakautuvat yleis- ja erityistavoitteisiin. Yleistavoitteet eivät yleensä koske yksityiskohtaisia kaavoja. Tavoitteet on esitetty kirjallisesti ja ne ovat luonteeltaan yleispiirteisiä toimintaohjeita ja puitteita asioista, joita tulee ottaa huomioon eri kaavatasoilla. Tavoitteet eivät siis pidä sisällään sinällään huomioon otettavia suunnitteluratkaisuja, vaan tavoitteiden konkretisointi on jätetty kaavajärjestelmän tehtäväksi. Valtakunnalliset alueidenkäyttötavoitteet koskevat myös valtion viranomaisten toimintaa. Soveltamisohjeiden mukaan tavoitteen sanamuoto ratkaisee sen, kuinka laajasti tavoitetta sovelletaan. 

## Tavoitekokonaisuudet
# toimiva aluerakenne 
# eheytyvä yhdyskuntarakenne ja elinympäristön laatu 
# kulttuuri- ja luonnonperintö, virkistyskäyttö ja luonnonvarat 
# toimivat yhteysverkostot ja energiahuolto 
# Helsingin seudun erityiskysymykset 
# luonto- ja kulttuuriympäristöinä erityiset aluekokonaisuudet. 

## Aiheesta muualla
* Valtioneuvoston päätös valtakunnallisista alueidenkäyttötavoitteista
* Valtakunnallisten alueidenkäyttötavoitteiden soveltaminen kaavoituksessa
* Valtion viranomaiset valtakunnallisten alueidenkäyttötavoitteiden toteuttajina
Pekka Pesola

**Pekka Antero Pesola** (27. helmikuuta 1925 Soini – 28. maaliskuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, varatuomari ja pankinjohtaja. Pesola oli Liberaalisen Kansanpuolueen kansanedustaja Uudenmaan vaalipiiristä vuosina 1966–1970.

Valituksi tullessaan Pesola syrjäytti eduskunnasta kansanpuoluelaisen Aaro Stykkin, ja vuonna 1970 Seppo Westerlund vuorostaan syrjäytti Pesolan eduskunnasta.

Pesolalla oli ylemmän oikeustutkinnon koulutus vuodelta 1951. Hän sai hovioikeudelta varatuomarin arvon vuonna 1954.

Ammatiltaan Pesola oli pankinjohtaja Kansallis-Osake-Pankissa. Pesola oli KOP:n Tapiolan konttorin johtaja vuosina 1959–1975 ja sen jälkeen johtajana KOP:n kiinteistöosaston palveluksessa.

Pesola oli Espoon kauppalanvaltuuston ja kauppalanhallituksen jäsen sekä Espoon kauppalan järjestysoikeuden lakimiesjäsen.

Pesola oli Espoon Edistysseuran puheenjohtaja vuodesta 1959 alkaen. Pesola oli lisäksi Vapaamielisten liiton varapuheenjohtaja, LKP:n hallituksen jäsen, Suomen asuntoliiton neuvottelukunnan, Pää­kaupunki­seudun yhteis­työ­valtuus­kunnan hallituksen ja Helsingin seudun kesäyliopiston hallituksen jäsen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Bajan-Ölgii

**Bajan-Ölgii** (, ) on yksi Mongolian 21 provinssista. Se sijaitsee aivan Mongolian länsiosassa ja rajautuu sekä Venäjään että Kiinaan. Provinssin pinta-ala on 45&nbsp;700 neliökilometriä ja väkiluku 85&nbsp;232 (vuonna 2010). Provinssin pääkaupunki on Ölgii.

Toisin kuin suuressa osassa maata, Bajan-Ölgiin provinssissa väestön enemmistö on kazakkeja, minkä vuoksi alueen kieli, uskonto ja tavat poikkeavat maan muista osista. Mongolian korkein vuori Hüyten Uul (4374 m) sijaitsee tässä provinssissa.

## Aluejako
Provinssi jakaantuu 14 pienempään osaan, sumiin. Ne ovat:

## Kuvia

Tiedosto:Kazakh Eagle Hunters.JPG|Kazakki-haukkametsästäjiä Sagsaissa
Tiedosto:Petroglyphic Complexes of the Altai, Mongolia.jpg|Mongolian Altaivuorten kalliopiirrokset, maailmanperintökohde


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Provinssin internetsivut
Jani Hurme

**Jani Petteri Hurme** (s. 7. tammikuuta 1975 Turku) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi urallaan  NHL:ssä, SM-liigassa ja Elitserienissä. Hurmeella on kaksi SM-hopeaa, ja hänet palkittiin kaudella 1996–1997 SM-liigan runkosarjan parhaana pelaajana ja parhaana maalivahtina.

## Ura
Hurmeen varasi NHL:ään Ottawa Senators vuoden . Hänen varausnumeronsa oli 58. Hurme aloitti ammattilaisuransa TPS:n joukkueessa vuonna 1993. Kaksi ensimmäistä kautta meni luukkuvahtina tai juniorijoukkueessa, mutta kaudella 1996–1997 hän oli TPS:n ykkösmaalivahti. Tämän kauden jälkeen hän siirtyi Pohjois-Amerikkaan. Hän pelasi kaksi kokonaista kautta IHL-sarjassa, kunnes hän kaudella 1999–2000 pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa. Hurme oli vuosina 2000–2002 Ottawa Senatorsin kakkosmaalivahti ja siirtyi Florida Panthersin joukkueeseen kaudella 2002–2003. Hän ehti pelata joukkueessa 28 ottelua ennen kuin hänet myytiin Atlanta Thrashersin joukkueeseen. Hurme ei ehtinyt pelata uudessa joukkueessaan otteluakaan erinäisten vakavien sairauksien vuoksi.

Kaudella 2005–2006 Hurme toipui pelikuntoon ja pelasi ensimmäisen jääkiekko-ottelunsa kahteen vuoteen. Samalla kaudella hän siirtyi Atlanta Thrashersin organisaatiosta Mighty Ducks of Anaheimin organisaatioon ja sieltä takaisin Suomeen, TPS:n joukkueeseen noin yhdeksän vuoden tauon jälkeen. Kaudeksi 2007–2008 Hurme siirtyy Ruotsiin, Malmö Redhawksin joukkueeseen. Kauden 2008–2009 aikana Hurme ei pelannut yhtään ottelua erilaisten vammojen vuoksi. Kauden 2009–2010 hän aloitti Malmön joukkueessa, mutta siirtyi joulukuussa Tampereen Ilvekseen loppukauden ja seuraavan kauden kattavalla sopimuksella. Hurme pelasi Ilveksessä puolitoista kautta, mutta ei saanut enää uutta sopimusta kaudelle 2011–2012.

## Pelaajauran jälkeen
Pelaajauransa aikana Hurme osti osakkuuden Turun suurimmasta kuntokeskuksesta, M&M Kuntotalosta vuonna 2000 ja hän on sen pääomistaja. Osakkaina M&M Kuntotalossa ovat myös Sami Salo ja Tomi Kallio, jotka halusivat olla mukana rakentamassa Turkuun amerikkalaistyylistä liikuntakeskusta. 

Hurmeen pelaajaura päättyi vuoteen 2011, kun hän jäi ilman jatkosopimusta eikä uutta siirtoa kuulunut. Pelaajauran jälkeen Hurme tuomittiin vuonna 2016, yhden vuoden ja kolmen kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen törkeästä veropetoksesta. Syyttäjän mukaan Hurme oli yrittänyt välttyä maksamasta 131 712 euroa arvonlisäveroa Princess V52 -merkkisestä moottoriveneestään, jonka hän oli tuonut Suomeen verottomana muuttotavarana. Hurme oli yrittänyt välttää arvonlisäveron maksua ilmoittamalla kotipaikakseen Jersey-saarella sijaitsevan St. Helierin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Jani Hurme – nhlfinns.com
Jaakko Itälä

**Jaakko Itälä** (7. toukokuuta 1933 Porvoo – 9. marraskuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Hän oli Liberaalisen Kansanpuolueen puheenjohtaja 1978–1982 ja kansanedustaja 1979–1983. Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen Itälä oli vuosina 1973−1984.

Itälää pidetään Suomen koulujärjestelmän uudistajana. Hän ajoi muun muassa peruskoulu-uudistusta.

## Elämä ja ura
Itälä kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1952. Hän jatkoi opintojaan Turun yliopistossa ja valmistui valtiotieteiden maisteriksi vuonna 1956. Itälä suoritti Turun yliopistossa myös kasvatusopin ja Suomen historian opintoja. Helsingin yliopisto promovoi Itälän filosofian kunniatohtoriksi vuonna 1990.

Itälä toimi Ylioppilaslehden toimittajana 1955–1956, Akavan tiedotussihteerinä 1956 ja Yläneen keskikoulun rehtorina 1956–1957. Vuosina 1958–1959 hän oli K. J. Gummeruksen mainospäällikkö Jyväskylässä ja vuosina 1959–1962 Kunnallisvirkamiesliiton järjestösihteeri.

Työurallaan Itälä vaikutti erityisesti Väestöliitossa ja Mannerheimin Lastensuojeluliitossa (MLL). Hän toimi Väestöliiton kasvatusasiain sihteerinä 1962–1964, apulaisjohtajana 1964–1965 ja toiminnanjohtajana 1965–1968. MLL:n toiminnanjohtaja hän oli 1968–1989 ja pääsihteeri 1990–1997.

1960-luvun alkupuoliskolla Itälä teki ideologiatyötä Vapaamielisten Liitolle. Vuonna 1978 hän nousi liberaalisen kansanpuolueen puheenjohtajaksi ja toimi tehtävässä vuoteen 1982 asti. Itälä oli puolueen kansanedustaja yhden vaalikauden ajan 1979–1983 Helsingin kaupungin vaalipiiristä. Hän toimi opetusministerinä Karjalaisen II hallituksessa 1970−1971 ja Sorsan II hallituksessa 1978−1979.

Itälällä on ollut useita luottamustehtäviä. Hän on toiminut muun muassa koulunuudistustoimikunnan pääsihteerinä ja koulutusrakennekomitean puheenjohtajana sekä Asuntosäätiön hallituksessa.

## Perhe
Itälä avioitui filosofian maisteri, psykoanalyytikko Anna Helena Pokin kanssa vuonna 1956. Heillä on kaksi lasta. Itälä on kokoomuksen entisen puheenjohtajan Ville Itälän setä.

## Kirjallinen tuotanto
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jaakko Itälän muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Tampere Areena

**Tampere-areena** (ent. **Metroauto-areena**) oli Tampereen Kalevassa Hakametsän hallin naapurissa sijaitseva monitoimihalli. Sen kapasiteetti oli noin 2500 istumapaikkaa. Areenan tiloissa oli lisäksi ravintola Sisu, Elixia-kuntokeskus, hohtokeilahalli Kaatopaikka ja hohtopaintballhalli. Areenalla järjestettiin erilaisia konsertteja, kokouksia ja juhlia.

Halli rakennettiin vuonna 2001 ja purettiin vuonna 2021. Hallin tontille on rakennettu kerrostaloja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tampere-areenan kotisivut
*Ilmapanoraamakuva Tampere Areenasta - Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
*Dream Team Cheerleaders DTC ry:n kotisivut
TUGZip

**TUGZip** on freewarena julkaistu pakkausohjelma Windowsille, joka pystyy myös avaamaan levykuvia (*disk image*). Ohjelma pystyy käsittelemään monia yleisimpiä pakkaustyyppejä (muun muassa ZIP, RAR, GZIP, BZIP2, 7z, BH, CAB, JAR, LZH, SQX, TAR, TGZ, YZ1). Ohjelma on saatavilla myös suomeksi. 

## Aiheesta muualla
*Suomi-kielipaketin lataus
Parhaan miessivuosan Oscar-palkinto

**Parhaan miessivuosan Oscar-palkinto** on yksi palkinnoista, joita Yhdysvaltain elokuva-akatemia jakaa vuosittain Oscar-gaalassa. Ehdokkaat valitsevat akatemian näyttelijäjäsenet. Voittajan valitsevat kaikki. Alla olevassa listassa voittajat on merkitty elokuvan julkaisuvuoden mukaan: esimerkiksi vuoden 1999 paras miessivuosa julkaistiin vuoden 2000 seremoniassa.

Vain yksi näyttelijä, Walter Brennan, on saanut kolme parhaan miessivuosan Oscaria. Kahdesti palkinnon ovat saaneet Mahershala Ali, Michael Caine, Melvyn Douglas, Anthony Quinn, Jason Robards, Peter Ustinov ja Christoph Waltz.

Alkujaan parhaasta miessivuosasta annettiin vain muistolaatta. Vuodesta 1943 voittaja on saanut myös Oscar-patsaan.

Vuoden 2026 gaalassa palkittu Sean Penn on tuorein voittaja tässä kategoriassa roolistaan elokuvassa *[[One Battle After Another]]*.

## Voittajat ja ehdokkaat
### 1930-luku

### 1940-luku

### 1950-luku

### 1960-luku

### 1970-luku

### 1980-luku

### 1990-luku

### 2000-luku

### 2010-luku

### 2020-luku

## Lähteet
*

### Viitteet
Parhaan naissivuosan Oscar-palkinto

**Parhaan naissivuosan Oscar-palkinto** on Yhdysvaltain elokuva-akatemian vuosittain jakama elokuvapalkinto. Se annetaan elokuva-alalla työskenneelle naisnäyttelijälle, joka on tehnyt erinomaisen suorituksen sivuroolissa. Ensimmäinen Oscar-gaala järjestettiin vuonna 1929, mutta palkinto parhaasta naissivuosasta jaettiin ensimmäisen kerran yhdeksännessä Oscar-gaalassa vuonna 1937. Ensimmäisen palkinnon vastaanotti Gale Sondergaard roolistaan elokuvassa *[[Seikkailija – Anthony Adverse]]*. Nykyään ehdokkaat päätetään siirtoäänivaalitavalla elokuva-akatemian näyttelijäosaston sisällä; voittajan valitsevat koko akatemian äänestyskelpoiset jäsenet äänienemmistöllä.

Palkinto on jaettu yhteensä 86 eri henkilölle. Useimmin parhaasta naissivuosasta on ollut ehdolla Thelma Ritter (6 kertaa), joka ei kuitenkaan voittanut sitä kertaakaan. Kaksi näyttelijää on saanut palkinnon kahdesti, Shelley Winters ja Dianne Wiest. Alkujaan parhaasta naissivuosasta annettiin vain palkintolaatta, Oscar-patsaan voittaja on saanut vuodesta 1943 lähtien. Vuoden 2026 gaalassa palkittu Amy Madigan on tuorein voittaja tässä kategoriassa roolistaan elokuvassa *[[Weapons]]*.

## Voittajat ja ehdokkaat

### 1930-luku

### 1940-luku

### 1950-luku

### 1960-luku

### 1970-luku

### 1980-luku

### 1990-luku

### 2000-luku

### 2010-luku

### 2020-luku

## Katso myös
* Parhaan naissivuosan Golden Globe -palkinto
* Parhaan naissivuosan SAG-palkinto
* Parhaan naissivuosan Bafta-palkinto

## Lähteet
* Academy Award Database – virallinen tietokanta
* Elonet.fi – suomenkieliset elokuvien nimet

### Viitteet

## Kirjallisuutta
*
Truro

**Truro** ( on noin  asukkaan kaupunki *(city)* ja kunta *(civil parish)* Cornwallin muodollisessa kreivikunnassa ja yhtenäishallintopiirissä Lounais-Englannissa. Truron tuomiokirkon peruskivet on laskettu vuonna 1880, mutta samalla paikalla oli kirkko jo 1500-luvulla.

Truron lähistöllä on ollut rautakautinen asuinpaikka, ja kaupungin keskustassa on jäänteitä vanhasta normannilinnoituksesta. Truro kukoisti kauppa- ja satamapaikkana 1700-luvun puolivälistä 1800-luvun alkupuolelle, ja monet rakennukset ovat peräisin tuolta ajalta. Kun kalastus ja tinakaivostoiminta vähenivät, Truro on jäänyt alueensa hallinnolliseksi keskukseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Parhaan ohjauksen Oscar-palkinto

**Parhaan ohjauksen Oscar-palkinto** on Yhdysvaltain elokuva-akatemian vuosittain jakama elokuvapalkinto. Se annetaan elokuvaohjaajalle, joka on tehnyt erinomaisen suorituksen ohjaamisessa. Ensimmäinen Oscar-gaala järjestettiin vuonna 1929, jolloin palkinnon vastaanotti Frank Borzage draamaelokuvastaan *[[Seitsemännessä taivaassa (vuoden 1927 elokuva)|Seitsemännessä taivaassa]]* (1927) ja Lewis Milestone komediaelokuvastaan *[[Tuhat ja yksi kujetta]]* (1927). Sittemmin draama- ja komediaelokuvia ei ole luokiteltu erikseen, vaan palkinto on jaettu vuosittain vain yhdelle elokuvalle. Eniten palkintoja tässä kategoriassa on voittanut John Ford, joka voitti yhteensä neljä Oscaria. Paul Thomas Anderson on tuorein voittaja tässä kategoriassa; hänet palkittiin vuoden 2026 gaalassa elokuvasta *[[One Battle After Another]]* (2025).

## Voittajat ja ehdokkaat

## Katso myös
* Parhaan ohjauksen Golden Globe -palkinto
* Parhaan ohjauksen Bafta-palkinto

## Lähteet
* Academy Award Database – virallinen tietokanta
* Elonet.fi – suomenkieliset elokuvien nimet

### Viitteet