Possessiivipronomini

**Possessiivipronominit** ovat pronomineja, joilla ilmaistaan jonkun (usein kieliopillisen persoonan) suhdetta omistettuun, esim. englannin ***their''' house'' ’'''heidän''' talonsa’. 

== Yleistä ==
Possessiivipronominit toimivat omistettua ilmaisevan [[Nomini|nominin]] määritteinä (attribuutteina) [[Adjektiivi|adjektiivin]] tapaan ja voivat monissa kielissä adjektiivien tapaan taipua [[Numerus|luvussa]], [[Suku (kielioppi)|suvussa]] ja [[Sija|sijassa]]. Joissakin kieliopeissa tällaisia possessiivipronomineja nimitetäänkin ”possessiiviadjektiiveiksi” tai ”possessiiviartikkeleiksi”, ja varsinainen possessiivipronomini-termi varataan [[Substantiivi|substantiivin]] tapaan, tyypillisesti [[Predikatiivi|predikatiivina]], käytetyille possessiivipronomineille (engl. ''the house is '''theirs*** ’talo on heidän’).

Possessiivipronominit ovat usein samaa alkuperää kuin vastaava persoonapronomini (esimerkiksi englannin *their* ’heidän’ on selvästi sukua pronominille *they* ’he’), mutta eivät kuitenkaan niiden varsinaisia taivutus-, esimerkiksi genetiivimuotoja. Useissa maailman kielissä – Grambank-tietokannan 2131 kielen otoksesta 1233:ssa – varsinaisia possessiivipronomineja ei tunneta. Näihin kieliin kuuluvat myös suomi ja sen sukukielet. Uralilaisissa kielissä omistajapersoona ilmaistaan yleensä possessiivisuffiksilla *(talo*'mme**)'' ja/tai persoonapronominilla, joka on genetiivi- (***heidän*' talo(nsa),* [[Viron kieli|viroksi]] ***nende** maja*) tai [[Nominatiivi|nominatiivimuotoinen]] ([[Unkarin kieli|unkariksi]]: *az **ő** ház**a*** ’hänen talonsa’, kirjaimellisesti ”*'hän** talo**nsa**”).

Joissakin kielissä refleksiivinen omistus eli se, että lauseen [[Subjekti (lauseenjäsen)|subjekti]] on samalla omistaja, ilmaistaan eri tavalla kuin ei-refleksiivinen. (Näin myös suomessa, missä 3. persoonan refleksiivinen omistus, esimerkiksi ''Pojat tuijottivat varpaisiinsa'' [so. omiin varpaisiinsa], erotetaan ei-refleksiivisestä: ''Pojat tuijottivat heidän'' [so. joidenkuiden toisten] ''varpaisiinsa.'') Tällaisissa ”refleksiivikielissä” voi olla myös erillisiä refleksiivisiä possessiivipronomineja; näin on ainakin [[Skandinaaviset kielet|skandinaavisissa]] ja [[Slaavilaiset kielet|slaavilaisissa]] kielissä. Refleksiivisenä possessiivipronominina voidaan pitää myös viron refleksiivipronominia ''oma'' (''Ta pesi **oma** käed puhtaks'' ’Hän pesi kätensä puhtaiksi’).

== Esimerkkejä possessiivipronomineista eri kielissä ==

=== Ruotsi ===
[[Ruotsin kieli|Ruotsin]] 1. ja 2. persoonan possessiivipronominit käyttäytyvät adjektiivien tapaan. Ne taipuvat yksikössä suvussa (''min / mitt'' ’minun’, ''din / ditt'' ’sinun’, ''vår / vårt'' ’meidän’, ''er / ert'' ’teidän’) ja luvussa (***min*' båt* ’minun (yksi) veneeni’, ***mina** båtar* ’minun (useat) veneeni’). Niitä voidaan käyttää paitsi attribuutteina myös muissa genetiivilausekkeen tehtävissä, kuten predikatiivina: *den här cykeln är **min*** ’tämä polkupyörä on minun’. 

3. persoonan muodot *hans* ’hänen (miespuolisen)’, *hennes* ’hänen (naispuolisen)’ ja *deras* ’heidän’ eivät taivu, ja ne voidaan tulkita paremminkin persoonapronominien genetiivimuodoiksi.

Refleksiivinen possessiivipronomini *sin / sitt,* monikossa *sina,* viittaa omistajana olevaan 3. persoonan subjektiin: *hon målade **sin** båt / **sitt** hus / **sina** naglar* ’hän maalasi veneensä / talonsa / kyntensä’.

=== Saksa ===
[[Saksan kieli|Saksan]] attribuutteina käytetyt possessiivipronominit eli ”possessiiviartikkelit” toimivat [[Artikkeli (kielioppi)|artikkelien]] tapaan. Niitä on seitsemän: yksikössä ja monikossa kolmelle persoonalle, lisäksi yksikön kolmannessa persoonassa erotetaan feminiini- *(**ihr** Haus* ’hänen [naispuolisen] talonsa’) ja maskuliini- tai neutrisukuinen omistaja *(**sein** Haus* ’hänen [miespuolisen] talonsa’). Suomen teitittelyä vastaava kohteliaisuusmuoto on myös possessiivipronomineissa monikon kolmannen persoonan kaltainen. ”Possessiiviartikkelit” taipuvat sijassa ja luvussa. Esimerkkejä:

* *Der Bauer verkaufte **seine** Kühe, weil er für **ihre*** *Milch nicht mehr genug Geld bekam.* ’Maanviljelijä myi lehmä*'nsä** (omistaja yksikön 3. persoonan maskuliini, omistettu monikon feminiinin [[akkusatiivi]]), koska ei saanut **niiden** (omistaja monikon 3. persoona, omistettu yksikön feminiinin akkusatiivi) maidosta enää tarpeeksi rahaa.’
* ''Fahren Sie bitte **Ihren** Wagen aus **unserer**'' ''Ausfahrt weg.'' ’Olkaa hyvä ja ajakaa auto**nne** (teitittelymuoto eli omistaja monikon 3. persoona, omistettu yksikön maskuliinin akkusatiivi) pois **meidän** (omistaja monikon 1. persoona, omistettu yksikön feminiinin [[datiivi]]) ajotieltämme.’

Varsinaiset possessiivipronominit muistuttavat ”possessiiviartikkeleja” muodoltaan mutta esiintyvät tyypillisesti nominilausekkeen (substantiivin) tapaan itsenäisinä lauseenjäseninä, esimerkiksi predikatiiveina. Esimerkkejä:

* ''Ist das Peters Katze? Ja, das ist **seine**.'' ’Onko tuo Peterin kissa? Kyllä, se on **hänen**.’ (omistaja yksikön 3. persoonan maskuliini, omistettu yksikön feminiinin nominatiivi)
* ''Siehst du Petras Hund? Ja, ich sehe **ihren**.'' ‘Näetkö Petran koiraa? Kyllä, näen **hänen** (koiransa).’ (omistaja yksikön 3. persoonan feminiini, omistettu yksikön maskuliinin akkusatiivi)

=== Englanti ===
[[Englannin kieli|Englannin kielessä]] ns. possessiiviadjektiiveja eli attribuuttina toimivia possessiivipronomineja on seitsemän: kolmessa persoonassa, yksikössä sekä monikossa. Yksikön ja monikon toisen persoonan muodot ovat kuitenkin samannäköiset ''(**your** house'' ’**sinun** talosi / **teidän** talonne’), yksikön kolmannessa persoonassa on kolme vaihtoehtoa.

Oikeanpuoleisen sarakkeen possessiivipronomineja käytetään itsenäisenä nominilausekkeen vastineina. Esimerkkejä:

* ''Her coat is grey. **Mine** (~ my coat) is brown.'' ’Hänen takkinsa on harmaa. **Minun** (takkini) on ruskea.’
* ''Whose coat is this? Is it **yours**?'' ’Kenen takki tämä on? Onko se **sinun*'?’

=== Ranska ===

[[Ranskan kieli|Ranskan kielessä]] possessiivipronominit taipuvat pääsanansa (omistetun esineen, eivät siis omistajan) kanssa samassa [[Suku (kielioppi)|suvussa]] ja [[Kieliopillinen luku|luvussa]]. Pronominit ovat eri persoonissa seuraavat:

* yksikön ensimmäisessä: *mon* (maskuliini), *ma* (feminiini) tai *mes* (monikko)
* yksikön toisessa: *ton* (maskuliini), *ta* (feminiini) tai *tes* (monikko)
* yksikön kolmannessa: *son* (maskuliini), *sa* (feminiini) tai *ses* (monikko)
* monikon ensimmäisessä: *notre* (sekä maskuliini että feminiini) tai *nos* (monikko)
* monikon toisessa: *votre* (sekä maskuliini että feminiini) tai *vos* (monikko)
* monikon kolmannessa: *leur* (sekä maskuliini että feminiini) tai *leurs* (monikko)

Jos possessiivipronomini ei ole välittömästi pääsanansa edellä vaan esimerkiksi [[predikatiivi]]na, käytetään eri persoonissa seuraavia muotoja:
* yksikön ensimmäisessä: *le mien* (maskuliini) tai *la mienne* (feminiini)
* yksikön toisessa: *le tien* (maskuliini) tai *la tienne* (feminiini)
* yksikön kolmannessa: *le sien* (maskuliini( tai *la sienne* (feminiini)
* monikon ensimmäisessä: le nòtre* (sekä maskuliinissa että feminiinissä)
* monikon toisessa: *le vôtre* (sekä maskuliinissa että feminiinissä)
* monikon kolmannessa: *le leur* (maskuliini) tai *la leure* (feminiini)

Täten esimerkiksi *c'est le mien* = se on minun. Näistä pronomineista muodostetaan monikkomuodot lisäämällä pronominin loppuun *-s* ja korvaamalla artikkeli *le* tai *la* artikkelilla *les*.

### Italia

Italiassa käytetään possessiivipronomineja samoin kuin *ranskassa*:
* yksikön ensimmäisessä: *mio* (maskuliini), *mia* (feminiini), *miei* (maskuliinin monikko), *mie* (feminiinin monikko)
* yksikön toisessa: *tuo*, *tua*, *tuoi*, *tue*
* yksikön kolmannessa: *suo*, *sua*, *suoi*, *sue*
* monikon ensimmäisessä: *nostro*, *nostra*, *nostri*, *nostre*
* monikon toisessa: *vostro*, *vostra*, *vostri*, *vostre*
* monikon kolmannessa: suvusta ja luvusta riippumatta *loro*

### Esperanto

Esperantossa persoonapronomineja *mi* (minä), *vi* (sinä, te), *ci* (sinä, käytetään vain tyylisyistä) *li* (hän, mask.), *ši* (hän, fem.), *ni* (me) ja *ili* (he) sekä pronominia *ĝi* (se) vastaavat possessiivipronominit muodostetaan päätteellä -a: *mia* (minun), *via* (sinun, teidän), *cia* (sinun, käytetään vain tyylisyistä), *lia* (hänen, mask.), *šia* (hänen, fem.), *nia* (meidän), *ilia* (heidän) ja *ĝia* (sen).

## Lähteet