open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sako TRG

**Sako TRG** on Sakon valmistama pulttilukkoinen tarkkuuskivääri. Aseesta on useita malleja, joista yleisimmät TRG-22 ja TRG-42 ovat useiden maiden ase- ja poliisivoimien käytössä. Suomen puolustusvoimat käyttää mallia TRG-42 nimikkeellä **8,6 TKIV 2000**. Ensimmäiset 1980-luvun lopulla kehitetyt mallit olivat TRG-21 ja TRG-41. Vuonna 2011 esiteltiin aiempaa modulaarisempi TRG M10, jonka kaliiperia voi muuttaa piippua vaihtamalla. TRG perustuu enemmän Valmet Sniperiin kuin Sako Targettiin.

TRG-22 on saatavissa kaliiperissa .308 Winchester, .260 Remington ja 6.5 mm Creedmoor. TRG-42 on saatavilla .300 Winchester Magnum- ja .338 Lapua Magnum -kaliiperisena.

Riihimäellä valmistettua Sako TRG -tarkkuuskivääriä on käytetty myös salamurhan välineenä ulkomailla.

## Käyttäjämaat
Kivääriä on käytössä muun muassa Suomen puolustusvoimissa sekä Kanadan puolustusvoimissa. Myös New Yorkin poliisi on tilannut aseita.

## Tekniset tiedot
* Lippaallinen kertatuli
* Kaliiperi, TRG42: 8,6 x 70 (.338 Lapua Magnum) tai  7,62 x 67 (.300 Winchester Magnum), TRG22: 7,62 x 51 (.308 Winchester), 260 remington, 6.5 creedmoor, TRG M10: .308 Win, .300 Win Magnum ja .338 Lapua Magnum.
* Paino: Ilman lipasta 4,7-5,3 kg
* Lipas: 338 lapua magnum 5 patruunaa, 300 win mag 7 patruunaa, TRG-22 10 patruunaa
* Säädettävät poskituki ja perälevy
* Tehokas ampumaetäisyys (.338 Lapua Magnum): 1&nbsp;300 m (TKIV 2000), 1&nbsp;400+ m (M10)
* Valmistusmaa: Suomi

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* 
*
Eunoto

**Eunoto** on maasaiden rituaali, jonka maasaimiehet käyvät läpi 24–28 vuoden iässä. Sen myötä heistä tulee vanhempia sotureita, ja he saavat myös naimaoikeuden. Seremoniassa miesten äidit leikkaavat hiukset. Lisäksi miesten on osoitettava urheutensa ja rohkeutensa erilaisilla kokeilla.

## Lähteet
Eentitoisho

**Eentitoisho** on maasaiden rituaali, siinä heimosta riippuen 5–10 vuoden ikäisille tytöille opetetaan kaikki naisten tehtävät kuten kodinhoito, naimisiin menoa varten. Naiset rakentavat majat, hoitavat lapset, lypsävät lehmät, keräävät polttopuut, noutavat veden ja tekevät ruoan., joten opetettavaa on paljon.

## Lähteet
Kukkola (Tornio)

**Kukkola** on kylä Tornion kaupungissa. Se sijaitsee 15 kilometrin päässä kaupungin keskustasta pohjoiseen, valtatien 21 varressa. Kylä oli vuoteen 1972 asti osa Karungin kuntaa. Kylä rajoittuu Suomen ja Ruotsin valtakunnanrajalle Tornionjokeen, ja siellä sijaitsevaan Kukkolan pientaajamaan. 

Kylässä sijaitsee Kukkolankoski, joka on siikojen ja lohien kutupaikka. Kylällä edelleen kesäaikaan lipotaan Perämerestä lähtöisin olevia siikoja.

Kylällä ilmestyy myös oma paikallislehti Kukkolan Sanomat. 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Alatalo, Hannu: *Pää vai pyrstö. Kukkolan kylä kosken äärellä.* Kukkolan kyläyhdistys 2006.
## Aiheesta muualla
*Kylän kotisivut
Paholaisen meri

**Paholaisen meri** (myös Aaveiden meri tai Lohikäärmeen kolmio) on populaarikirjallisuudessa Japanin kaakkoispuolella oleva merialue, jossa sanotaan katoavan normaalia useammin laivoja ja lentokoneita.

Paholaisen meri on kolmio, joka rajoittuu lännessä Ogasawarasaariin, idässä Minami-Torishimaan ja etelässä Mariaaneihin. Siellä sanotaan häviävän normaalia enemmän laivoja ja lentokoneita ja esiintyvän häiröitä kompasseissa ja sähkölaitteissia, outoja kuoppia ja mäkiä meren pinnassa, sekä valkoista vettä. Katoamisia on väitetty sattuvan paljon nimenomaan Iwo Jiman ja Minami-Torishima välillä ja Izusaarilla Miyake-jiman ympärillä.

Alueella on syvä Japanin hauta ja runsasta maanjäristysaktiivisuutta. Alueen läpi sanotaan kulkevan niin sanotun agonisen linjan, jossa kompassisuunta ja maantieteellinen ilmansuunta ovat samoja, eli kompassin eranto on nolla. Paholaisen merellä eranto on kuitenkin todellisuudessa 6 astetta.

## Katso myös
*Bermudan kolmio
*Katalat pyörteet

## Lähteet
*

### Viitteet
Professori Nuikki

**Professori Nuikki** (*Doctor Benjamin Boris Zachary Karbunkle*) on hullu tiedemies, joka toimii Lalli Laktoosi Leipäjuuston alaisuudessa piirrossarjassa Prätkähiiret. Rick Ungarin luoma hahmo teki ensiesiintymisensä vuonna 1993 *Prätkähiiret*-animaatiosarjan jaksossa Hanat auki!.

## Hahmo
Saksalainen hullu tiedemies Nuikki teki aluksi neroja keksintöjään Stiltonille, kun plutolaiset olivat tuhoamassa Marsia. Kaikki kuitenkin kääntyi huonoksi, kun Leipäjuusto lahjoi Nuikin puolelleen ja myöhemmin pilasi molempien ylennysmahdollisuuden. Hänet lähetettiin maahan Leipäjuuston ja Rasvanahan kanssa tuhoamaan maapalloa. Nuikki keksi siirrinkoneen, jonka avulla Leipäjuusto värvää palkkasotureita ja rikollisia tekemään likaiset työt.

Moton mekaaninen käsi, Turbon bioniset silmät (sokeat ilman silmälaseja) ja Rontin mekaaninen häntä ovat Nuikin käsityötä. Ne hän teki Marsissa, kun Rasvanahka oli vahingossa ampunut singolla Prätkähiiriä, jotka tuotiin hänen laboratorioon aivopesua varten. He myöhemmin kuitenkin karkasivat. Nuikki myös loi Fredrik-nimisen Mutantin omaksi apulaisekseen. Nuikilla on tapana mielistellä Leipäjuustoa erilaisin ilmauksin.

Vuoden 2006 sarjassa paljastetaan, että Nuikki joutui yhdessä Leipäjuuston kanssa Monttupomon orjiksi heidän pudottua tämän kuoppaan. Myöhemmin, kun he vapautuivat vankeudestaan Moton avulla Nuikki jätti Leipäjuuston ja siirtyi Kissatronien puolelle avustaen heitä uudistajan kanssa, mikä aiheutti kilpailua hänen ja Tohtori Katinkosken välille. Tämän seurauksena Katinkoski lopulta muutti Nuikin kilpikonnaksi uudistajan avulla. Nuikki nähtiin viimeisen kerran Rami Palkin tornissa akvaariossa yhdessä akvaariokaloiksi muutettujen Leipäjuuston ja Teuvo Tahkon kanssa todistamassa, kuinka Rasvanahka otti Palkin teollisuuden hallintaansa tämän ja Kissatronien kukistumisen jälkeen.

Esiintymisessään Nuikki kuvataan isopäiseksi laihaksi mieheksi, joka pitää jatkuvasti yllään valkoista laboratoriotakkia, mustia saappaita ja vihreitä suojalaseja, joita hän ei riisu koskaan. Nuikki on luonteeltaan ovela, imarteleva sadistinen kiduttaja, joka usein testaa keksintöjään Mutanttiin ja priorisoi nerouttaan useasti.

## Apulaiset
Päivittäin eri kokeita ja keksintöjä tekevä Nuikki teki itselleen oman apulaisen, jotta hänellä riittäisi aikaa tehdä kaikki Leipäjuuston pyytämät keksinnöt valmiiksi. Yleensä Rasvanahka on myös auttamassa häntä keksintöjensä kanssa, mutta hänen kömpelyytensä ja tyhmyytensä vuoksi Nuikki luottaa enemmän Mutanttiin.

## Muissa medioissa
### Videopelit
*Biker Mice from Mars -videopelissä Nuikki on pelattavana hahmona. Se on ajopelissä arvoltaan kolmanneksi paras kilpailija. Peli julkaistiin Super Nintendolle vuonna 1993.

## Lähteet
Enkidunkoto e nkara

**Enkidunkoto e nkara** (käytetään myös nimeä Enkigerunoto oo-inkiyiaa) on maasaiden rituaali, jossa sekä tyttöjen että poikien hiukset leikataan ja heille annetaan nimi Heimosta riippuen, rituaali käydään läpi noin puolen vuoden iässä. Lasten hiukset leikkaa heidän äitinsä.

Rituaalien myötä, maasaitytöt ja -pojat aloittavat tavallaan uuden elämän. Lisäksi Enkidunkoto e nkara  valmistaa tyttöjä ympärileikkaukseen ja perheen perustamiseen, poikia se taas valmentaa aikuisuuteen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Maasaijärjestön sivut 
*Taksvärkki ry:n lyhyt esittely maasaista
Asai entito

**Asai entito** on maasaiden rituaali, joka vastaa länsimaisten naimisiinmenoa. Häissä mies saapuu morsiamen luo miespuolisen kaverin kanssa ja morsiamen isän siunattua pari pirskottamalla maitoa heidän päälleen, hän vie upeasti koristellun vaimonsa uuteen kotiin. Perillä vaimo saa lahjoja niin kauan, että on tyytyväinen. Hän ei saa harrastaa seksiä miehensä kanssa ainakaan kahteen päivään saapumisestaan. Maasaimiehellä saa olla niin monta naista kuin hän pystyy pitämään huolta.

Maasaikulttuuriin kuuluu vanhempien (käytännössä isän) järjestämä pakkoavioliitto. Morsian näkee tulevan miehensä vasta häissä. Tytöt ovat noin 11–15-vuotiaita ja heidät naitetaan vähintään 25-vuotiaiden miesten kanssa. Sulhasella ei ole yläikärajaa
.

## Lähteet
Elasmosauridae

**Elasmosauridae** on joutsenliskojen heimo. Heimon lajeilla oli pitkä kaula, keskiruumiissa neljä evää, sekä melko lyhyt häntä. Niillä oli joutsenliskoista kaikkein pisin kaula, ja ne elivät varhaiselta jurakaudelta liitukauden loppuun.

Varhaisten elasmosaurusten pituus oli 3 metriä, myöhäisten jopa 14 metriä. Lajien paino vaihteli aina muutamiin tonneihin saakka. Elasmosaurukset pyydystivät ravinnokseen kalaa ja kuorettomia pääjalkaisia.

Suurimpia Elasmosauridaen lajeista oli vuonna 1867 Kansasista löydetty *Elasmosaurus platyurus*, joka eli myöhäisellä liitukaudella noin 80,5 miljoonaa vuotta sitten. Lajin kaula on poikkeuksellisen pitkä. Siksi yhdysvaltalainen paleontologi Edward Cope alun perin yhdisti eläimen pään ensiksi sen häntään 1869, mutta korjasi virheensä vuotta myöhemmin huomattuaan erehdyksensä.

## Lähteet
*Lepidosauromorpha: Elasmosauridae *Palaeos*.  (Uudistettu versio)
Pliosaurukset

**Pliosaurukset** olivat dinosaurusten aikoihin merissä eläneitä lyhytkaulaisia, nelieväisiä liskoja. Se oli yksi plesiosaurusten alalahkoista. Pliosaurukset elivät jura- ja liitukausilla.

## Luokittelu

Eräs pliosaurusten luokittelu menee näin.

*Alalahko: †**Pliosauroidea** Welles, 1943 sensu O'Keefe, 2001
**? †*[[Bishanopliosaurus]]* Dong, 1980
**? †*[[Megalneusaurus]]* Knight, 1898
**? †*[[Pachycostasaurus]]* Cruickshank, Martill & Noe, 1996
**? †*[[Sinopliosaurus]]* G. Young, 1820
**†*[[Thalassiodracon]]* Storrs & Taylor, 1996
**†*[[Archaeonectrus]]* Novozhilov, 1964
**†*[[Attenborosaurus]]* Bakker, 1993
**†*[[Eurycleidus]]* Andrews, 1922
**Heimo: †**[[Rhomaleosauridae]]** (Nopsca, 1928) Kuhn, 1961 sensu O'Keefe,2001
***†*[[Umoonasaurus]]* Kear, Schroeder & Lee, 2006
***? †*[[Yuzhoupliosaurus]]* Zhang, 1985
***? †*[[Hexatarostinus]]*
***†*[[Rhomaleosaurus]]* Seeley, 1874
***†*[[Simolestes]]* Andrews, 1909
**Heimo: †**[[Leptocleididae]]** White, 1940
***†*[[Leptocleidus]]* Andrews, 1922
**Heimo: †**[[Pliosauridae]]** Seeley, 1874 sensu O'Keefe, 2001
***? †*[[Plesiopleurodon]]* Carpenter, 1996
***? †*[[Polyptychodon]]* Non Owen, 1841
***? †*[[Maresaurus]]* Gasparini, 1997
***†*[[Macroplata]]* Swinton, 1930
***†*[[Hauffiosaurus]]* O’Keefe, 2001
***†*[[Kronosaurus]]* Longman, 1924
***†*[[Peloneustes]]* Lydekker, 1889
***†*[[Liopleurodon]]* Sauvage, 1873
***†*[[Brachauchenius]]* Williston, 1903
***†*[[Pliosaurus]]* Owen, 1841

## Lähteet
Benjamin Banneker

**Benjamin Banneker**, (myös **Banna Ka** tai **Bannakay**; 9. marraskuuta 1731 – 9. lokakuuta 1806) oli yhdysvaltalainen vapaa matemaatikko, harrastelijatähtitieteilijä, kellontekijä ja kustantaja. Viimeaikaiset tutkimukset ovat osoittaneet Bannekerin saavutusten merkittävyyden matemaatikkona ja harrastelija-astronomina.

## Lähteet
*Elämäkerta 

### Viitteet
Andrei Kantšelskis

**Andrei Antanasovitš Kantšelskis** (, s. 23. tammikuuta 1969 Kirovohrad, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laituri. Kantšelskis syntyi nykyisen Ukrainan alueella ja hänen sukunsa on kotoisin Liettuasta, mutta Neuvostoliiton hajottua hän edusti maajoukkuetasolla Venäjää. Seurajoukkueurallaan hän pelasi useita vuosia Britanniassa, muun muassa Manchester Unitedissa, Evertonissa ja Rangersissä.

Ennen Manchester Unitediin siirtymistä vuonna 1991 Kantšelskis pelasi Dynamo Kiovassa ja Šah’tar Donetskissa. Unitedissa hän teki debyyttinsä 11. toukokuuta 1991 ottelussa Crystal Palacea vastaan. Hän auttoi joukkueen Valioliigan mestaruuteen vuosina 1993 ja 1994. Vuonna 1994 hän oli voittamassa myös FA Cupia. Kaikki kilpailut lukuun ottaen Kantšelskis edusti Unitedia yhteensä 161 ottelussa ja teki 36 maalia.

Vuonna 1995 Kantšelskis siirtyi Evertoniin. Ensimmäisellä kaudellaan hän teki 16 maalia ja oli liigan parhaita laitureita. Hänestä tuli erittäin suosittu kannattajien keskuudessa, kun hän teki kaksi maalia paikallisvastustajaa Liverpoolia vastaan. Everton sijoittui liigassa kuudenneksi, joka oli paras sijoitus vuosiin. Toinen kausi ei ollut edellisen veroinen ja Kantšelskisin tie vei Italiaan Fiorentinaan kahdeksalla miljoonalla punnalla.

Fiorentinassa Kantšelskis ei löytänyt parasta virettään, ja 26 ottelun ja kahden maalin jälkeen hän siirtyi Rangersiin. Urallaan hän pelasi vielä Manchester Cityssä, Southamptonissa, Al-Hilalissa, Saturnissa ja Krylja Sovetovissa.

Maajoukkuetasolla Kantšelskis otti osaa vuosien 1992 ja 1996 EM-kilpailuihin. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavan Nosta Novotroitskin urheilutoimenjohtajana.

## Aiheesta muualla
* Profiili soccerbase.comissa
Sergio García Fernández

**Sergio García Fernández** (s. 9. tammikuuta 1980 Borriol, Castellónin maakunta, Espanja) on  espanjalainen golfin ammattilaispelaaja, joka pelaa Liv golf tourilla. Hänen pelaajasijoituksensa on ollut pitkään 10 parhaan pelaajan joukossa.

García voitti Mastersin vuonna 2017 uusinnan jälkeen. Vuoden 1999 PGA Championshipin hän hävisi Yhdysvaltain Tiger Woodsille yhdellä lyönnillä. Vuonna 2007 hän johti The Open Championshipia kolmen kierroksen jälkeen, mutta hävisi lopulta uusinnassa Irlannin Pádraig Harringtonille.

Garcían lempinimi on El Niño ().

## Aiheesta muualla
* Sergio García PGA Tourin sivustolla  
* Sergio García PGA European Tourin sivustolla
Loikan vuoksi

**Loikan vuoksi** on Juha Kouvalaisen luoma strippisarjakuva, joka syntyi Kouvalaisen opinnäytetyön tutkimustuloksena syksyllä 2002. Savonia-ammattikorkeakoulun opinnäytetyössään "Strippisarjakuvan kehittäminen" Kouvalainen tutki sarjakuvan syntyhistoriaa, erilaisia sanomalehtisarjakuvia ja niiden yhteisiä tekijöitä sekä erilaisia yleisiä globaaleja suuntauksia pyrkimyksenä löytää huomioitavia seikkoja menestyvän sarjakuvan toteuttamiseksi. 

Opinnäytetyöprosessin loppupuolella Kouvalainen suunnitteli uuden *Loikan vuoksi* -strippisarjakuvasarjan syksyllä 2002 ja piirsi sarjakuvaa muutamia taukoja lukuun ottamatta lähes päivittäin vuoteen 2004 asti. Tuloksena syntyi melkein 300 strippiä, joista valtaosa julkaistiin vuonna 2004 ''Turun Sanomissa''. Ensisijaisesti sarja saavutti suurimman suosionsa kuitenkin vuosien 2002–2003 aikana ilmestyessään verkkosivuillaan lähes päivittäin sekä omakustanteina julkaistuina kahtena kokooma-albumina. Lisäksi sarja ilmestyi muutamassa muussa pienessä viikkolehdessä. Sarjan markkinoinnista vastaa Royal Comics Syndicate.

Opinnäytetyöhön perustuvana sarjakuva herätti jonkin verran kritiikkiä sarjakuvapiireissä, sillä yleisesti katsottiin, ettei menestyvää sarjakuvaa voi luoda lähtökohdiltaan suunnitelmallisesti. Tekijä kuitenkin perustelee opinnäytetyötään pikemminkin prosessina joka aikataulutti sarjan luomista antaen samalla taustatietoa kehityksen suunnalle. Kouvalaisen mukaan verkkosarjakuvana julkaistu *Loikan vuoksi* kehittyi paljon myös lukijoidensa verkon kautta esittävien toiveiden mukaisesti, jolloin sarja oli tavallaan jollakin tasolla jopa interaktiivinen.

Kouvalainen lopetti *Loikan vuoksi* -sarjakuvan 2004.

## Albumit
* Loikan vuoksi  1 (Sarjamedia, 2002 –  (nid.))
* Loikan vuoksi 2: Varo, bensiiniä! (Sarjamedia, 2003 –  (nid.))

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Loikan vuoksi Royal Comics Syndicaten sivuilla
Paljumelonta

**Paljumelonta** (, ) on Virosta lähtöisin oleva vesiurheilulaji ja kilpamelonta. Siinä melotaan puisissa, määrämittaisissa paljuissa kajakkimelalla viidenkymmenen metrin mittaisia ratoja, jotka sijaitsevat lähtölaiturin ja siitä 25 m:n päähän asetettujen poijujen välissä.

Kilpailuja järjestetään yksikkö- ja kaksikkopaljuissa sekä miesten ja naisten sarjoissa. Yksiköissä parhaat paljumelojat selvittävät radan alle 1,5 minuutin. Voiman ohella menestyminen vaatii hyvää tasapainoa. Taktiikkaan liittyvät mm. melonta-asennon valinta ja paljuun otettavan veden määrä. Vesi antaa tasapainoa, mutta samalla myös lisää vastusta. 

Paljumelonnan ensimmäiset SM-kisat järjestettiin Kotkassa vuonna 2005. Myöhempinä vuosina kisat järjestetty elokuussa Pyhtäällä. Viron mestaruudesta on mitelty Tamsalun kunnassa sijaitsevalla Porkuni-järvellä vuoden 2001 kesästä alkaen. Näille avoimille kisoille on kaavailtu MM-statusta. Vuonna 2007 ensi kertaa miesten sarjan voitti Porkunissa suomalainen: Mikko Mäkelä Pyhtäältä. Hän uusi voittonsa myös vuosien 2008 ja 2009 kisoissa. Vuonna 2010 mestaruuden vei Ari Lyijynen Kotkasta. Suomen ja Viron välillä on käyty näytösluontoisesti myös hallimestaruuskisoja sekä viestimaaotteluita.

## Japanilainen ja italialainen paljumelonta
Paljuissa on melottu myös Japanin Iton kaupungissa jo vuodesta 1956 lukien. Mestaruudesta mitellään vuosittain heinäkuun ensimmäisenä sunnuntaina kaupungin keskustan Matsukawa-joella, joen virtaamaa hyödyntäen. Kajakkimelan sijaan kilpailijoilla on kaksi pikkumelaa eikä paljujen kokoa ole yhtenäistetty.

Italialaisen Rietin kaupungin Velino-joen kisoissa melotaan japanilaisesta lajista poiketen yhdellä yksilapaisella melalla.

Rieti ja Ito ovat paitsi Italian ja Japanin paljumelontakeskuksia, myös toistensa ystävyyskaupunkeja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuvia Porkunin kisoista
* Porkuni, Viron paljumelontakeskus
* Suomen Paljumelojat, linkki käännetty Facebook-sivulle
* Ito, Japani
* Rieti, Italia
Pääskyt

**Pääskyt** (Hirundinidae) on laajalle levinnyt varpuslintuheimo, johon kuuluu 20 sukua ja 84 lajia. Pääskyt eivät nimestään ja ulkonäöstään huolimatta ole läheistä sukua kiitäjille, joihin kuuluu esimerkiksi tervapääsky.

## Koko ja ulkonäkö

Pääskyt ovat hyvin sirorakenteisia ja lyhytjalkaisia lintuja, joille on ominaista erittäin hyvä lentotaito. Niillä on kapeat, pitkät ja teräväkärkiset siivet. Ruumis on sukkulamainen ja pyrstö pitkä ja usein haarautunut. Nokka on lyhyt ja leveä ja siinä on suuri kita. Jalat ovat hyvin hennot, lyhyet ja pienikyntiset, eikä niillä pysty kunnolla kävelemään. Käsi- ja kyynärsulkia on kumpiakin yhdeksän, laitimmaiset sulat ovat muita selvästi pidempiä. Höyhenet ovat lyhyet ja vartalonmyötäiset. Ne ovat selkäpuolelta yleensä metallinkiiltoiset. Molemmat sukupuolet ovat samanvärisiä. Pääskyjen lentotaito on erittäin hyvä ja ne pystyvät tekemään pitkiäkin ruuanhaku- tai muuttomatkoja.

## Levinneisyys

Pääskyjä elää kaikkialla maailmassa, lukuun ottamatta napaseutuja, Uutta-Seelantia ja joitakin valtamerten pikkusaaria  . Alueilla, joissa vuodenaikojen vaihtelut ovat pieniä, pääskyt vaeltavat vain vähän. Pääskyt viihtyvät hyvin ihmisten läheisyydessä ja ovat erittäin pidettyjä lintuja sekä hyödyllisiä tuholaishyönteisten hävittäjiä. Suomen pääskyt muuttavat talveksi Keski- ja Etelä-Afrikkaan. Suomessa pesii kolme lajia: haarapääsky, räystäspääsky ja törmäpääsky.

## Elintavat

Pääskyt ovat seurallisia lintuja ja lepäilevät usein puissa, voimajohdoilla, antenneilla ja talojen katoilla. Pääskyjen laulu on pientä viserrystä. Kaikki lajit ovat hyönteissyöjiä ja pyydystävät saaliinsa lennosta. Välillä ne voivat napata paikallaan jököttävän hyönteisen, mutta hankkivat ruokansa yleensä ilmasta. Ravinto koostuu lähinnä sääskistä ja kärpäsistä. Niiden lisäksi pääskyt pyydystävät kovakuoriaisia ja muita pikkueläimiä. Pääskyt myös juovat ja peseytyvät ilmassa.
Pääskyt pesivät usein yhdyskunnissa. Ne pesivät puunkoloissa, kallionhalkeamissa, ranta- tai maatörmissä, rakennuksissa tai rakentavat pesänsä johonkin sopivaan paikkaan savesta. Useimmat pääskyt ovat hyviä pesänrakentajia. Pääskyt päällystävät pesän ulkoseinän tahmealla syljellä yhteen liimatuista savikokkareista. Eräät pääskyt kaivavat suuria käytäviä pystysuoriin jyrkänteisiin. Yhdessä pesueessa on 3–7 munaa. Haudonnasta huolehtii enimmäkseen naaras, mutta myös koiras hautoo. Jotkut lajit asettuvat valmiisiin koloihin tai tekevät risuista ja muusta kasviaineksesta pesän jyrkänteelle.  Yksinkertaisia avoimia risupesiä tekee muun muassa naamiopääsky. Puupääskyt taas tekevät pesänsä tikankoloihin tai luonnon muovaamiin puunonkaloihin.

## Katso myös
* Suomessa pesivät pääskyt ja kiitäjät pesimäkanta-arvioineen ja uhanalaisuusluokkineen

## Lähteet
* 
*
### Viitteet
Mazamet

**Mazamet** on ranskalainen kaupunkikunta, joka sijaitsee Tarnin departementissa ja Oksitanian alueella. Kaupunki sijaitsee aivan Tarnin ja Auden departementtien rajalla, ja sieltä on sama etäisyys niin Béziers'n kuin Toulousenkin kaupunkeihin. Kaupungissa itsessään asuu yli 10&nbsp;000 henkilöä, mutta kaupunkimainen alue eli agglomeraatio käsittää kaikkiaan 30&nbsp;000 asukasta. 

## Maantiede

Kaupunkikunta sijaitsee Montagne Noiren (suom. Musta Vuori) juurella ja sen läpi virtaavat sekä Thiré- että Arnette-joet. Joista johtuen kaupungin ilmasto on kohtuullisen kostea, mutta kuitenkin leuto. Toisaalta Mazamet’n kaupungin ympäristössä on runsaasti järviä, jotka mahdollistavat monipuolisen vapaa-ajan viettämisen. Myös luonnolla ja eritoten Mustalla vuorella on oma osuutensa ihmisten elämässä. Orbiel-joki saa alkunsa kaupungin alueella sijaitsevalta Montaud-vuorenhuipulta.

## Historiaa

Mazamet’n maine luotiin Tarnissa yli 150 vuotta sitten ja tämän maineen varassa saatettiin elää aina 1980-luvulle asti. Kaupunki poikkesi muista vastaavista, koska 1800-luvun keskivaiheilla siitä muodostui alueen kaupallinen ja teollinen keskus, vaikka kaupungin maantieteellinen asema ei suinkaan ollut toiminnoille suotuisa.

Mazamet’n kaupungissa luotiin teollisuus, joka perustui villan erottamiseen lampaiden nahoista, ja tämä puolestaan johti tiiviiden kauppasuhteiden solmimiseen eri puolille maailmaa, kuten Argentiinaan, Australiaan, Etelä-Afrikkaan, Uruguayhin, Uuteen-Seelantiin sekä kaikkialle Eurooppaan. Toisaalta tämän teollisuuden sivutuotteena, joskin huomattavasti pienemmässä määrin, syntyi kaupunkiin myös nahkojen parkitsemiseen erikoistunutta teollisuutta. Nykyään tämä kansainvälinen toiminta ja sen laajuus ovat vain osa historiaa, mutta kuitenkin kaupungissa näkyy yhä asukkaiden halu ja kyky etsiä uusia innovaatioiden kohteita. Tällaisia uusia toimialoja on löydetty tarkkuutta vaativista mekaanisista töistä, kuten hammasproteeseista ja uudesta teknologiasta. Myös elintarviketeollisuus on voimistunut kaupungissa.

## Tunnettuja kaupunkilaisia
Nykyisin ainakin Ranskassa tunnetuimmat kaupungissa syntyneet ovat veljekset Laurent Jalabert (s. 1969) sekä Nicolas Jalabert (s. 1973), jotka ovat molemmat useita kilpailuja voittaneita maantiepyöräilijöitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Mazamet’n kaupungin kotisivut 
* Mazamet’n kansainvälinen ilman rajoja fanfaarifestivaali  
* Kataarimuseo
Ceylonin tee

**Ceylonin tee** on mustaa teetä, jota tuotetaan Ceylonin saarella eli Sri Lankassa. Nimitys Ceylonin tee on peräisin ajalta, jolloin Sri Lanka ei vielä ollut itsenäistynyt Britannian alaisuudesta ja vaihtanut nimeään Sri Lankaksi. Nykyään nimitys Ceylonin tee on sekä ilmaus teen alkuperämaasta että kertoo sen täyttävän maan teetuotantoa ohjaavan Sri Lankan teelautakunnan määrittelemän tuotebrändin ehdot. Tee on Sri Lankalle keskeinen vientituote: sen osuus oli noin 15&nbsp;% Sri Lankan ulkomaankaupasta, yhteensä 1,55 miljardia Yhdysvaltain dollaria (2013).

Teenviljely sai alkunsa Ceylonilla 1800-luvun jälkipuoliskolla, kun kasvitauti oli tuhonnut suurimman osan Ceylonin kahviviljelmistä. Teetuotanto syntyi täydentämään Ison-Britannian kasvavaa teen kulutusta, osittain koska Britannia halusi tulla riippumattomaksi teekaupasta Kiinan kanssa.

Ceylonin tee luokitetaan matalalla kasvaneeseen (low grown, merenpinnasta 550 metriin), keskikorkeaan (medium grown, 550–1&nbsp;050&nbsp;m) ja parhaaseen eli korkealla kasvaneeseen (high grown, yli 1&nbsp;050&nbsp;m). Ehkä kaikkein tunnetuin Sri Lankan eri teealueiden tee on *Ceylon [[Nuwara Eliya]]*, joka on peräisin maan korkeimmalta teealueelta ja jonka luonnehditaan poikkeavan maultaan muusta Ceylonin teestä jo Orange Pekoe -laatuisenakin. Muita kuuluisia korkealla kasvaneita ovat *Ceylon [[Uva (teealue)|Uva]]* ja *Ceylon [[Dimbula]]*.

Suurin osa Ceylonin teestä kuitenkin käytetään Ceylon-teesekoituksiin, joissa tee tulee useilta eri teetiloilta, tai osana English Breakfast -teetä tai muita vastaavia sekoituksia. B.O.P.-laatuinen tai useammin CTC-menetelmällä valmistettu tee pakataan teepusseihin, joiden vahva annostus perustuu olettamukseen, että tämä heikompilaatuinen tee juodaan joko maidon tai sitruunan kera.
  
## Katso myös
*Musta tee#Sri Lanka
*Ceylon Tea Services
*Akbar Brothers

## Lähteet

### Muut lähteet
* Dominique T. Pasqualini, Bruno Suet: *The Time of Tea*. Vilo International, Ranska 2000 
 
## Aiheesta muualla

* Sri Lanka Tea Board  (pureceylontea.com)
* Sri Lanka Tea Board  (srilankateaboard.lk)
Piranshahr

**Piranshahr** tai **Piranshar ** (, ) on Iranin Länsi-Azerbaidžanin provinssissa sijaitseva kaupunki ja samannimisen piirikunnan pääkaupunki.

Kaupunki sijaitsee Urmiajärven lounaisipuolella lähellä Irakin rajaa noin 1&nbsp;300 metrin korkeudessa. Suurin osa asukkaista kuuluu kurdeihin.

Kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 25&nbsp;454 (1996), 33&nbsp;805 (2001), 58&nbsp;177 (2006) ja 69&nbsp;049 asukasta (2011). 138.864 (2017) 

Piranshahr on Mukrianin alueen keskus.

Piranshahr on yksi Iranin vanhimmista kaupungeista ja sen perustukset ovat peräisin Iranin preislamiselta aikakaudelta ja Meedian valtakunnan syntymisestä.

Farsin kieli on Iranin virallinen kieli. Piranshahrissa jokainen lukutaitoinen henkilö osaa kommunikoida farsin kielellä. Lukutaitoisuusaste on 97&nbsp;%.

Piranshahrin kaupunki tuottaa täyden valikoiman yli 100 erilaista graniittimateriaalia eri väreissä ja tekstuureissa. Piranshahrin graniittien laatu ja kauneus ovat yksi maailman tunnetuimmista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Iran’s non-oil exports via Piranshahr customs hit $125mn in 9 months.  (mefa.ir)
Peace Cup

**Peace Cup** on Etelä-Koreassa pelattava jalkapallon seurajoukkueiden harjoitusturnaus. Vuonna 2009 se järjestettiin neljännen kerran. Aiemmat vuodet ovat olleet 2003, 2005 ja 2007. Turnaus pelattiin kolmella ensimmäisellä kerralla kahdessa lohkossa, joissa kummassakin on neljä joukkuetta. Vuonna 2009 lohkoja oli 4 ja joukkueita 12. 2007 turnauksen voitti ranskalainen Lyon, joka kukisti finaalissa Boltonin. Boltonin maalivahtina toimi turnauksessa suomalainen Jussi Jääskeläinen.

## Lohkojaot

**2003**

Lohko A

*  Beşiktaş JK
*  Seongnam Ilhwa Chunma
*  Kaizer Chiefs
*  Olympique Lyonnais

Group B

*  TSV 1860 München
*  Club Nacional de Football
*  Los Angeles Galaxy
*  PSV Eindhoven

**2005**

Lohko A

*  Seongnam Ilhwa Chunma
*  Olympique Lyonnais
*  Once Caldas
*  PSV Eindhoven

Lohko B

*  Club Atlético Boca Juniors
*  Real Sociedad
*  Sundowns
*  Tottenham Hotspur FC

**2007**

Lohko A

*  Bolton Wanderers FC
*  Chivas de Guadalajara
*  Seongnam Ilhwa Chunma 
*  Racing de Santander

Lohko B

*  Reading FC
*  Olympique Lyonnais
*  Club Atlético River Plate
*  Shimizu S-Pulse

## Finaalit

## Aiheesta muualla
*Peace Cupin kotisivut
Enkeeya

**Enkeeya** on maasaiden rituaali kuolleille. Perinteisesti kuolleita ensin surraan yhdessä koko kylän kanssa, jonka jälkeen ruumis jätetään villieläinten syötäväksi. Nykyään kristinuskon ja islamin yleistyttyä myös maasaiden keskuudessa, kuolleet yleensä haudataan pienimuotoisten "hautajaisten" myötä, niin kuin länsimaissa. Haudan päälle tai läheisyyteen ei kuitenkaan jätetä minkäänlaisia tunnuksia tai merkkejä.

## Lähteet
Kruunuerakkohaukka

**Kruunuerakkohaukka** (*Buteogallus coronatus*) on eteläamerikkalainen päiväpetolintu. Lajin nimesi Louis Jean Pierre Vieillot 1817. Se luokiteltiin aiemmin erakkohaukkojen sukuun (*Harpyhaliaetus*), mutta molekyylitutkimusten perusteella se kuuluu luhtahaukkojen suvun neljä lajia käsittävään kladiin.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 75–85&nbsp;cm, naaraan ollessa hieman koirasta kookkaamman. Lintu voi painaa 3&nbsp;kg. Kookas haukka, jolla on lyhyt pyrstö ja pitkät jalat. Höyhenpuku on pääosin tummanruskea, tummassa pyrstössä on vaalea poikkiraita ja koivet ovat keltaiset. Päälaella on töyhtö. Nuoren linnun vaalea vatsapuoli on tummaviiruinen ja höyhenpuku on kauttaaltaan vaaleampi kuin vanhan linnun. Laji voi elää 40-vuotiaaksi.

Kruunuerakkohaukka istuskelee mielellään pylväiden, aidantolppien tms. nokassa vaanien saalista. Se vaikuttaa kömpelöltä mutta on kuitenkin tehokas saalistaja.

Erakkohaukkoja on 2 lajia, tämän lajin lisäksi erakkohaukka (*H. solitarius*).

## Esiintyminen
Laji asuttaa Etelä-Amerikan keskiosia Andien itäpuolella Boliviassa, Brasiliassa, Argentiinassa ja Paraguayssa. Uruguaysta laji on mahdollisesti kuollut sukupuuttoon. Laji on uhanalainen, vaarantunut. Vähenemisen syistä ei olla täysin selvillä, mutta ainakin paikalliset maanviljelijät ja karjankasvattajat ampuvat niitä. Tappaminen on vähentynyt viime vuosikymmeninä.

## Elinympäristö
Avoimet ja harvakasvuiset metsät sekä pampa.

## Lisääntyminen
Naaras munii vain yhden munan.

## Ravinto
Pyydystää saaliikseen nisäkkäitä, pääasiassa jyrsijöitä ja jäniseläimiä, sekä lintuja, kaloja ja todennäköisesti myös käärmeitä.

## Lähteet
* Perrins, Christopher M. (päätoim.) 1992: Otavan lintutieto - Maailman linnut. Otava. Italia. 
* Accueil
* IUCN esiintymiskartta

### Viitteet
Rut Bryk

**Linnea Rut Bryk** (18. lokakuuta 1916 Tukholma – 14. marraskuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen keraamikko. Häntä pidetään yhtenä Suomen modernin keramiikkataiteen keskeisistä uudistajista.

Bryk opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa Helsingissä vuosina 1936–1939 ja aloitti 1942 työskentelyn Helsingissä Arabian tehtaiden taideosastolla, jossa hän sai oppia muun muassa Birger Kaipiaiselta. Brykin varhaistuotantoon kuuluu graafisia suunnitelmia, kuten kortteja ja kirjankansia, sekä keramiikkaesineitä, kuten värikkäitä astioita, tarjottimia ja koruja. Aiheet olivat esittäviä, usein naivistisen runollisia ja hehkuvan värikylläisiä. 1960-luvulta eteenpäin hän ryhtyi toteuttamaan teoksiaan yksittäisistä pienistä kaakeleista, lasitetuista keramiikkamoduuleista, joita hän sommitteli mosaiikinomaisesti suuriksi reliefeiksi. Lisäksi Brykin tuotantoon kuuluvat Vaasan Puuvilla Osakeyhtiölle ja Finlaysonille 1960-luvulla suunnitellut Seita-tekstiilit sekä pintakuvioinnit Tapio Wirkkalan suunnittelemiin astiastoihin Winterreise Polygon ja Cumulus Century.

Suomessa Brykin tunnetuimpia monumentaaliteoksia ovat ”Kaupunki auringossa” (1975) Helsingin kaupungintalon ala-aulan portaikossa sekä seitsemänpaneelinen reliefiseinä "Jäävirta" (1987–1991) tasavallan presidentin virka-asunnossa Mäntyniemessä.

Bryk oli naimisissa Tapio Wirkkalan kanssa. He saivat kaksi lasta: Sami Wirkkala (s. 1948) ja Maaria Wirkkala (s. 1954). Sami on sisustusarkkitehti ja Maaria nykytaiteilija. Taiteilijaparin perintöä vaalii Tapio Wirkkala Rut Bryk Säätiö, joka talletti vuonna 2011 hallussaan olevan kokoelman Espoon modernin taiteen museo Emmaan. Kokoelmasta on pysyvä pienoisnäyttely näyttelykeskus Weegeessä.

Suomessa Rut Bryk on palkittu Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1962 ja Valtion taideteollisuuspalkinnolla vuonna 1974. Hänelle on myönnetty Suomen Valkoisen Ruusun I luokan Ritarimerkki vuonna 1982 ja filosofian tohtori h.c. -arvonimi Helsingin yliopistoon vuonna 1994.

Bryk kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen Helsingissä vuonna 1999. Hän oli kuollessaan 83-vuotias. Bryk on haudattu Helsinkiin Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle samaan hautaan puolisonsa Tapio Wirkkalan kanssa.

Rut Brykin veljiä olivat  diplomi-insinööri ja Outokumpu Oy:n toimitusjohtaja, vuorineuvos Petri Bryk sekä professori Beato Kelopuu. Heidän isänsä oli kirjailija, taidemaalari ja hyönteistutkija Felix Bryk ja äiti Aino o. s. Mäkinen.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Brykin muistokirjoitus ''Helsingin Sanomissa''.
* Aarteenetsintä: Winterreise.
* Tapio Wirkkala Rut Bryk Säätiö.
*
Omniva

**Omniva**, aiemmin **Eesti Post**, on Viron valtion omistuksessa oleva postijärjestelmä. Sen pääkonttori sijaitsee Tallinnassa. Nimi *Omniva* otettiin käyttöön kesäkuussa 2014.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Eesti Postin verkkosivut
Kurt Wallander

**Kurt Wallander** on ruotsalaisen kirjailijan Henning Mankellin luoma hahmo, joka esiintyy sekä kirjoissa että elo­kuvissa. Ensimmäinen Wallander-romaani ilmestyi vuonna 1991. Wallander-kirjojen ja -elo­kuvien tapahtuma­paikoista Ystadissa on tullut turisti­nähtävyyksiä. Wallanderin tytär Linda Wallander on myös poliisi.

## Kirjat

Kurt Wallander on syntynyt 30.&nbsp;tammi­kuuta 1947. Hän on kirja­sarjan alussa keski-ikäinen rikos­komisario, joka on hiljattain eronnut vaimostaan, vieraantunut tyttärestään, laimin­lyö terveyttään, kinaa isänsä kanssa ja epä­toivoisesti etsii uutta nais­ystävää. Hänellä on ongelmia perheensä, työ­tovereiden ja itsensä kanssa. Oopperasta pitävä Wallander työskentelee Ystadin pikku­kaupungissa. Hän asui pitkään kaupungin keskustassa osoitteessa Maria­gatan 10.

Henning Mankellin oli tarkoitus lopettaa *Kurt Wallander* -kirjat vuonna 1999 ilmestyneeseen novelli­kokoelmaan *[[Pyramidi (kirja)|Pyramidi]]*, mutta vuonna 2009 hän pyörsi päätöksensä ja kirjoitti vielä teoksen *[[Rauhaton mies]]*. Kirjassa *[[Ennen routaa]]* pää­osassa on Kurt Wallanderin tytär Linda Wallander. Vuonna 2013 julkaistiin ruotsiksi ja suomeksi pienoisromaani *[[Haudattu]]*, joka oli aiemmin julkaistu vain hollanniksi.

Kurt Wallander esiintyy myös kirjailija Jan Guilloun kirjassa *En med­borgare höjd över varje miss­tanke*.

## Elokuva- ja televisioversiot

Wallander-kirjoista on tehty elo­kuvia ja televisio­sarjoja. Kahdeksan ensimmäistä romaania on kuvattu Ruotsissa vuosina 1995–2006. Niiden pää­osan esittäjänä on Rolf Lassgård, joka esittää Wallanderia myös 2007 tehdyssä elo­kuvassa *[[Pyramidi (elokuva)|Pyramidi]]*. Elo­kuvia on esitetty Suomen televisiossa esimerkiksi MTV3-kanavalla.

Linda Wallander -kirjaan perustuva elo­kuva ** sai ensi-iltansa Suomessa 2005. Se on ensimmäinen osa 32-osaisesta Wallander-sarjasta, jossa Wallanderia esittää Krister Henriksson ja jonka elo­kuvat perustuvat Mankellin suunnittelemiin juoniin. Elokuvassa *[[Wallander – Kosto|Kosto]]* Wallander muuttaa oma­koti­taloon meren rannalle.

Wallander-kirjojen pohjalta on tehty yhdeksän englannin­kielistä televisio­elo­kuvaa, joissa Wallanderia esittää Kenneth Branagh.

Guillou ja Mankell käsi­kirjoittivat yhdessä televisio­sarjan *Talisman*, jossa Wallander on mukana. Häntä näyttelee Lennart Jähkel.

Netflix on tuottanut englannin­kielisen televisio­sarjan *Young Wallander*, jossa nuorta Kurt Wallanderia esittää Adam Pålsson. Sarja kuvattiin Vilnassa, ja se julkaistiin vuonna 2020. Sarjalle oli tulossa toinen tuotantokausi vuonna 2022.

## Kirjasarja

* *[[Kasvoton kuolema]]* (1991)
* *[[Riian verikoirat]]* (1992)
* *[[Valkoinen naarasleijona]]* (1993)
* *[[Hymyilevä mies]]* (1994)
* *[[Väärillä jäljillä]]* (1995)
* *[[Viides nainen]]* (1996)
* *[[Askeleen jäljessä]]* (1997)
* *[[Palomuuri (kirja)|Palo­muuri]]* (1998)
* *[[Pyramidi (kirja)|Pyramidi]]* (1999)
* *[[Ennen routaa]]* (2002)
* *[[Haudattu]]* (2004)
* *[[Rauhaton mies]]* (2009)

## Katso myös

* Wallander-elo­kuva­- ja televisio­sarja

## Lähteet
Einoto

**Einoto** on maasaiden nimitys syntymälle. Maasait uskovat eräänlaiseen uudelleensyntymiseen. Vanhan kuollessa hän odottaa noin 100 vuotta jonka jälkeen sielu syntyy uudelleen samaan sukuun. 

Synnytyksessä mukana on aina vanhempi samaan sukuun kuuluva nainen. Synnytyksessä hän puhuu itselleen ääneen saman suvun kuolleita henkilöitä. Oikean nimen sanoessaan lapsi syntyy.
Maasai kulttuurissa osa heimoista uskoo noituuteen, ja jos lapsen epäillään olevan avioliiton ulkopuolinen, pitää miehen tappaa hänet, jotta suvussa ei eläisi noitaa.
Aberdeen (täsmennyssivu)

**Aberdeen** voi tarkoittaa:

## Paikkakunta

;Aasiassa
* Aberdeen, kaupunki Hongkongissa

;Afrikassa
* Aberdeen, kaupunki Etelä-Afrikassa

;Australiassa
* Aberdeen, kaupunki Uuden Etelä-Walesin osavaltiossa, Australiassa

;Euroopassa
* Aberdeen, Skotlannin kolmanneksi suurin kaupunki
Kanadassa:
* Aberdeen, kunta New Brunswickin osavaltiossa
* Aberdeen, kaupunki Saskatchewanin osavaltiossa

;Yhdysvalloissa
* Aberdeen, kaupunki Idahon osavaltiossa
* Aberdeen, kaupunki Marylandin osavaltiossa
* Aberdeen, kaupunki Mississippin osavaltiossa
* Aberdeen, kaupunki Pohjois-Carolinan osavaltiossa
* Aberdeen, kaupunki Etelä-Dakotan osavaltiossa
* Aberdeen, kaupunki Washingtonin osavaltiossa

## Nimi
* Lordi Aberdeen, George Hamilton-Gordon (1784–1860), skotlantilainen valtiomies

## Muita merkityksiä
* HMS Aberdeen, kahden Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimi
* Aberdeenin yliopisto, yliopisto Aberdeenin kaupungissa
* Aberdeen FC, Aberdeenin kaupungissa toimiva jalkapallojoukkue
* Aberdeen, amerikkalainen rock-yhtye
* Aberdeen, Hans Petter Molandin ohjaama elokuva vuodelta 2000, pääosissa Stellan Skarsgård ja Lena Headey
* Aberdeen City, amerikkalainen rock-yhtye
* Aberdeen, karjarotu
* Aberdeen Asset Management, brittiläinen varainhoitoyritys
Antônio Carlos Magalhães

**Antônio Carlos Magalhães** (4. syyskuuta 1927 – 20. heinäkuuta 2007) oli brasilialainen poliitikko. Hän oli yksi maan tunnetuimmista ja pitkäaikaisimmista poliittisista johtajista. Magalhães toimi Bahian osavaltion kuvernöörinä kolmena kautena ja istui Bahian edustajana Brasilian senaatissa samoin kolmena kautena.

Magalhães syntyi vuonna 1927 Salvadorissa, Bahiassa, ja opiskeli nuorena lääkäriksi. Hän aloitti poliittisen uransa 27-vuotiaana Brasilian silloisen presidentin Juscelino Kubitschekin suojeluksessa ensin kongressin alahuoneessa, josta hän siirtyi vuonna 1964 alkaneen 21-vuotisen sotilasdiktatuurin ajaksi Bahian kuvernööriksi. 1980-luvulla Magalhães toimi maan viestintäministerinä ja myöhemmin oikeistolaisen Liberal Front Party (nyk. *Democratas*) -puolueen johtajana ja senaatin puheenjohtajana. Vaaliskandaalin johdosta hän joutui eroamaan vuonna 2001, mutta hänet valittiin seuraavissa vaaleissa takaisin senaattiin. Magalhães oli naimisissa, hänellä oli kaksi lasta ja lapsenlapsia; yksi lapsenlapsista, hänen kaimansa Antônio Carlos Magalhães, on myös mukana politiikassa. Magalhães kuoli 79-vuotiaana monielinvaurioon São Paulossa 20. heinäkuuta 2007.

## Lähteet
Ajoksen ratapiha

**Ajoksen liikennepaikka** () on Kemin kaupungissa Ajoksen satamassa sijaitseva Suomen rataverkkoon kuuluva rautatieliikennepaikka. Liikennepaikka sijaitsee kymmenen kilometrin päässä Kemin rautatieasemalta, ja se on Ajoksen satamaradan eteläinen päätepiste. Liikenne Ajoksen liikennepaikalla sekä Ajoksen satamaradalla hoidetaan vaihtotyönä. Liikennepaikalla ei ole asemarakennusta.

Ajoksen liikennepaikka käsittää ratakilometrillä 862,3 sijaitsevan Stora Enson kuorimolle johtavan raiteen erkanemisvaihteen, ratakilometrillä 864,0 sijaitsevan Rivinkarin ratapihan, ratakilometrillä 866,1 sijaitsevan yksityisraiteiston erkanemisvaihteen sekä ratakilometrillä 866,7 sijaitsevan Tuomilahden ratapihan. Liikennepaikkaan kuuluvaksi voidaan laskea myös Kemin sataman raiteisto, joka ei kuitenkaan ole Liikenneviraston hallinnassa: raja on ratakilometrillä 867,1 Tuomilahden ratapihan eteläpäässä. Samaa kilometrilukemaa käytetään Ajoksen liikennepaikan sijaintitietona Liikennevirasto rautatieliikennepaikkojen luettelossa.
Me tulemme taas

**Me tulemme taas** (1953) on Armand Lohikosken ohjaama romanttinen viihde-elokuva, joka jatkaa suomalaista tukkilaiselokuvaperinnettä. Se oli Lohikosken ensimmäinen ohjaustyö. Kriitikoiden arvosteluista huolimatta elokuva oli aikoinaan elokuvateattereissa hyvin suosittu.

Elokuva kertoo vanhan ja nuorten tukkilaisten romantiikasta Katri Karkelan (Anneli Sauli ensimmäisessä elokuvaroolissaan), Leski-Kaisan (Siiri Angerkoski) ja hänen tyttärensä kanssa. Rakkaussuhteiden lisäksi Katrin isä, talollinen Konsta Karkela, havittelee myllyä ja sen maita. Elokuvassa kuvataan muutakin tukkilaiselämää, esimerkiksi Reetrikin (Masa Niemi) ja Valfriitin tempauksia. Toivo Kärjen musiikki on elokuvassa keskeisessä asemassa.

## Näyttelijät

## Tuotanto

Kuvauksissa Tapio Rautavaara joutui todelliseen vaaraan, kun hänen jalkansa juuttui kiinni tukkisumaa purettaessa 

## Arviot

Aikalaiskriitikoiden näkemys tiivistyy Juha Nevalaisen (*Ilta-Sanomat*) arviossa, jossa hän suomi Helismaan käsikirjoitusta, mutta antoi kiitoksen ohjaajalle. Myös Jörn Donnerin (*Vapaa Sana*) mukaan Lohikoski ”pelastaa surullisen aiheen säädylliselle tasolle”.

## Lähteet
Loro Boriçi Stadion

**Loro-Boriçi** on monikäyttöinen stadion Shkodërissa, Albaniassa. Nykyisin stadionilla pidetään pääasiassa jalkapallo-otteluita ja se on shkodëriläisen jalkapalloseura KS Vllaznia Shkodërin kotikenttä. Stadionille mahtuu 16&nbsp;000 katsojaa ja se on rakennettu uudelleen vuonna 2001. Stadion on nimetty Loro Boriçin, entisen albanialaisen jalkapalloilijan kunniaksi. Boriçi oli kaikkein kuuluisimmillaan 1940- ja 1950-luvuilla.
Alaskanmeriharakka

**Alaskanmeriharakka** (*Haematopus bachmani*) on pohjoisamerikkalainen kahlaaja. Lajin nimesi John James Audubon ystävänsä John Bachmanin mukaan vuonna 1838.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 38&nbsp;cm eli se on hieman meriharakkaa pienempi. Höyhenpuku on musta, nokka, silmärengas ja jalat ovat punaiset ja silmä keltainen. Äänet ovat hyvin voimakkaita ja laji metelöi myös öisin. Pohjoisimpien populaatioiden puku on mustin, eteläisempien tumman harmaa. Nuoren linnun puku on ruskeasävyinen ja sen nokan kärki on tumma.

## Esiintyminen
Laji esiintyy Pohjois-Amerikan länsirannikolla Aleuteilta Alaskasta Kalifornian niemimaalle. Puolet pesivästä kannasta pesii Alaskassa ja lähes puolet Brittiläisessä Kolumbiassa. Etelämpänä pesii joitakin satoja pareja. Maailman populaatio on kooltaan 8&nbsp;900–11&nbsp;000 yksilöä. Laji ei ole uhanalainen vähäisestä lukumäärästä huolimatta.

## Elinympäristö
Kallioiset rannat Tyynenmeren rannikolla. Pesii pääasiassa saarilla ja riutoilla. Pohjoiset populaatiot ovat ilmeisesti lyhyen matkan muuttolintuja. Muuttaa perhekunnittain.

## Lisääntyminen
Alaskanmeriharakka pesii yksittäisparein ja puolustaa kiivaasti reviiriään. Pesä on lähellä vesirajaa ja on tavallisesti vain kuoppa maassa tai simpukankuorikasassa, mutta on joskus rakennettu ruohoista ja risuista. 2 tai 3 munaa munitaan touko-kesäkuussa. Molemmat puolisot hautovat ja poikaset kuoriutuvat 26–28 päivän kuluttua. Poikaset ovat pesäpakoisia ja seuraavat emojaan jo muutaman päivän ikäisinä. Matalilla rannoilla ja riutoilla pesivät emot kuljettavat poikasia heti mukanaan ravinnon etsinnässä, mutta jyrkillä kalliorannoilla pesivät parit joutuvat aluksi tuomaan poikasille ruokaa. Matalilla rannoilla pesivillä pareilla on parempi poikastuotto kuin jyrkkien rantojen asukkailla. Poikaset ovat lentokykyisiä noin 40 päivän ikäisinä. Alaskanmeriharakat pesivät ensimmäisen kerran todennäköisesti 3-vuotiaina.

## Ravinto
Ruokailee vesirajassa syöden simpukoita, ostereita, etanoita ja muita nilviäisiä. Nuoret linnut oppivat simpukoiden avaamisen emoiltaan ja seuraavat näitä jopa vuoden verran. Syövät myös muita selkärangattomia, kuten rapuja.

## Lähteet

* Perrins, Christopher M. (päätoim.) 1992: Otavan lintutieto – Maailman linnut. Otava. Italia. 
* The Pacific WildLife Foundation
Reel 2 Real

**Reel 2 Real** oli vuosina 1992–1996 toiminut yhdysvaltalainen house-musiikkia tekevä duo. Duo käytti myös kappaleissaan vaikutteita rap- ja reggaemusiikista.  

Yhtyeen tunnetuimpana kappaleena pidetään vuonna 1994 julkaistua "I Like To Move It", joka tuli maailmanlaajuisesti tunnetuksi.
__NOTOC__
## Triviaa
Yhtyeen "I Like to Move It" -kappaletta käytettiin 2005 valmistuneessa Madagascar-animaatioelokuvassa. Suomenkielisessä versiossa kappaleen kertosäettä lauletaan "Mä tahto veivaa, veivaa".

## Diskografia
### Albumit
* 1994: *[[Move It!]]*
* 1995: *Reel 2 Remixed*
* 1996: *[[Are You Ready for Some More?]]*

### Singlet
* 1993: "The New Anthem"
* 1994: "I Like To Move It"
* 1994: "Go On Move"
* 1994: "Can You Feel It?"
* 1994: "Raise Your Hands"
* 1995: "Conway"
* 1996: "Jazz It Up"
* 1996: "Are You Ready For Some More"
Alva Garbo

**Alva Garbo** (oik. **Alva Maria Gustafsson**) (20. syyskuuta 1903 Tukholma – 21. huhtikuuta 1926 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä. Hänen siskonsa oli näyttelijä Greta Garbo.

Alva näytteli kahdessa elokuvassa ja hänestä oli tulossa kuuluisa näyttelijä. Hän kuitenkin kuoli syöpään vain 22-vuotiaana.

## Elokuvat
* *Onnensoturi* (1921)
* *Kaksi Kuningatarta* (1925)

## Aiheesta muualla
* 

## Lähteet
Peltisakset

**Peltisakset** on työkalu, jolla leikataan peltiä. Peltisakset ovat tavanomaisia saksia jykevämpiteräiset, ja niissä on paksummat varret. Osa niistä muistuttaa ulkonäöltään saksia silmukkapäisine varsineen, toiset mallit taas ovat pihtien kaltaisia. Pellin leikkaamiseen peltisaksilla vaaditaan vain hieman enemmän voimaa, kuin jos tavallisilla saksilla leikkaisi paperia. Peltisaksia käyttävät esimerkiksi peltisepät pienissä peltitöissä. Isommat työkappaleet paloitellaan kiinteällä mekaanisella leikkurilla tai sähkökäyttöisellä kuviosahalla. Peltisaksia käytetään myös askartelussa ja taidekäsitöissä. Niitä valmistetaan sekä vasemmalta että oikealta leikkaavina, suora- tai kaarevateräisinä.

## Aiheesta muualla
Kill Hannah

**Kill Hannah** oli yhdysvaltalainen vaihtoehtorockia soittava yhtye. Sen perusti vuonna 1994 laulaja Matt Devine Chicagossa, Illinoisissa. Yhtye kävi Suomessa Aidenin lämmittelijäbändinä ja esiintyi myös Tampereen Pakkahuoneella ja Helsingin Nosturissa vuonna 2008. Se esiintyi lämmittelijänä myös mm. HIMin USA:n kiertueella ja soitti klubikeikoilla yhdessä The Rasmuksen kanssa.

## Jäsenet
*Mat Devine – laulu
*Michael Maddox – kitara
*Dan Wiese – kitara
*Greg Corner – basso
*Elias Mallin - rummut

## Entiset jäsenet
*Jonathan Radtke -kitara
*Garret Hammond -rummut
*James Connelly -rumpu
*Allen Morgenstren -basso
*Daniel Wenberg -rummut
*Isaac Bender -kitara
*Kenny Finerty -kitara

## Albumit
# *The Beauty In Sinking Ships* (1996)
# *Here Are the Young Moderns* (1998)
# *American Jet Set* (1999)
# *For Never & Ever* (2003)
# *The Curse of Kill Hannah* (2004)
# *Until There's Nothing Left Of Us* (2006)
# *Hope for the Hopeless* (2007)
# ''Wake Up The Sleepers (2009)
Pertti Nieminen (näyttelijä)

**Pertti Nieminen** (3. toukokuuta 1939 Halikko – 28. elokuuta 2007 Vihti) oli suomalainen näyttelijä.

## Ura
Nieminen toimi aikuisikänsä ensimmäiset vuodet kauppiaana Salossa. Muutettuaan 1970-luvulla Nummelaan hän työskenteli isännöitsijänä ja osallistui paikalliseen teatteritoimintaan. 

Hän toimi pitkään Vihdin teatterin hallituksessa ja vastasi lähes yksin myös teatterin markkinoinnista. 

Nieminen näytteli myös televisio-ohjelmissa ja elokuvissa sekä toimi juontajana eri tapahtumissa. Hän myös ääninäytteli Golden Voicen jälkiäänittämissä piirrossarjoissa ja -elokuvissa. Hän toimi yhtiön puheenjohtajana vuosina 1989–2007. Hän esiintyi myös Disneyn *[[Ankronikka]]*-sarjassa sivuhahmojen kuten Pelle Pelottoman, Kaappi-Kaken ja monen muun äänenä. Muut Golden Voicen näyttelijät esiintyivät sarjassa päärooleissa. Tunnetuin äänirooli kuitenkin lienee *[[Hopeanuoli (manga ja anime)|Hopeanuoli]]*-animesarjan nimikkohahmon rooli.

Hänellä oli lähes vuosittain rooli Vihdin kesäteatterissa ja usein talvinäytelmissäkin.

Vihdin seurakunnan kanssa toteutettu Vihti 500 -juhlallisuuksiin liittyvä produktio "Vuosisadat vierivät" sai paljon kiitosta suurelta osin Niemisen roolityön ansiosta. Sen toinen esitys jäi Niemisen viimeiseksi. Nieminen kuoli sydänkohtaukseen kesken esityksen Vihdin kesäteatterissa.

## Filmografia

### Elokuvat ja televisiosarjat

### Dubbaukset
: *Pääartikkeli: Ääninäyttelijäroolit löytyvät omasta [[Luettelo suomalaisten näyttelijöiden äänirooleista M–Q#Pertti Nieminen|luettelostaan]].*

## Lähteet
* 

### Viitteet
Parhaiden äänitehosteiden Oscar-palkinto

**Parhaiden äänitehosteiden [[Oscar-palkinto]]** on Yhdysvaltain elokuva-akatemian joka vuosi jakama palkinto edellisvuoden parhaille äänitehosteille. Palkinto on jaettu vuodesta 1963 alkaen.

## Voittajat ja ehdokkaat