open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lennie James

**Lennie James** (s. 11. lokakuuta 1965 Nottingham) on englantilainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja näytelmäkirjailija. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa *[[Jericho]]*, *[[Line of Duty]]*, *[[The Walking Dead]]* ja *[[Fear the Walking Dead]]*. Hän on näytellyt myös useissa muissa televisiosarjoissa ja elokuvissa.

Jamesilla on kolme tytärtä pitkäaikaisen kumppaninsa Giselle Glasmanin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Lennie James TV Guidessa
Priscilla

**Priscilla** on alkujaan roomalainen naisen etunimi, joka on syntynyt diminutiivimuotona nimestä Prisca. Nimi on tullut tunnetuksi Apostolien teoista, joiden mukaan Paavali asui Korintissa jonkin aikaa Priskilla-nimisen naisen ja hänen aviomiehensä Aquilan luona.

Suomessa nimi Priscilla on huhtikuuhun 2024 mennessä annettu noin 200 henkilölle.

## Tunnettuja Priscilla-nimisiä
* Priscilla Betti, *Priscilla*, oik. *Préscillia Betti* (s. 1969), ranskalainen laulaja ja näyttelijä
* Priscilla Coolidge (1941–2014), yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä
* Priscilla Cooper Tyler (1816–1889), Yhdysvaltain presidentti John Tylerin miniä, Yhdysvaltain ensimmäinen nainen 1841–1844
* Priscilla Garita (s. 1968), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Priscilla Gneto (s. 1991), ranskalainen judon maailmanmestari
* Priscilla Hon (s. 1998), australialainen tennispelaaja
* Priscilla Lawson (1914–1958), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Priscilla Lopes-Schliep (s. 1982), kanadalainen pika-aitajuoksija
* Priscilla Novais Leone, *Pitty* (s. 1977), brasilialainen hard rock -laulaja
* Priscilla Pointer (1924–2025), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Priscilla Presley (s. 1945), yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä, Elvis Presleyn ent. puoliso
* Priscilla Shirer (s. 1974), yhdysvaltalainen kirjailija, motivaatiopuhuja, näyttelijä ja kristillinen evankelista
* Priscilla Taylor (s. 1976), yhdysvaltalainen valokuvamalli ja näyttelijä

## Kuvitteellisia Priscilloja
* Priscilla, linja-auto elokuvasa *[[Priscilla, aavikon kuningatar]]*

## Lähteet
Brasilianopuntia

**Brasilianopuntia** (*Brasiliopuntia brasiliensis*) on laajalti Etelä-Amerikkaan levinnyt kaktuskasvi, joka on sukunsa ainoa laji. Aiemmin se on sisällytetty opuntiohin (*Opuntia*).

## Ulkonäkö ja koko

Brasilianopuntia on kasvutavaltaan puumainen ja tulee jopa yli 20 metriä korkeaksi. Luonteenomaista sille on kahdenlaiset versot ja kukkien rihmamaiset joutoheteet. Oksat päättyvät lehtiä muistuttaviin niveliin (kladodioihin). Varsinaiset lehdet ovat pieniä, möyheitä ja pian karisevia. Piikkiryhmissä eli areoleissa on enintään kolme punertavaa piikkiä - ne voivat puuttua kokonaankin - valkoisia karvoja ja myöhemmin ruskeita väkäsekkäitä karvoja (glokidioita). Keltaiset ja päiväsaikaan avoinna olevat kukat kehittyvät versojen kärkinivelten pään tuntumaan tai vanhojen kukkien tyveen. Mehevä hedelmä on pallomainen, päärynämäinen tai pitkänomainen, mehevä ja väriltään vaihteleva. Sen pinnalla on areoleja, joissa on tummanruskeita glokidioita. Hedelmässä on 1–5 isokokoista ja kiekkomaista siementä.

## Levinneisyys
Brasilianopuntia on levinnyt laajalle alueelle Etelä-Amerikassa ja kasvaa Brasiliassa, Paraguayssa, Itä-Boliviassa, Perussa ja Pohjois-Argentiinassa. Ihmisen viemänä se on levinnyt monille muillekin alueille viljelykarkulaisena (muun muassa Floridassa).

## Käyttö
Brasilianopuntiaa viljellään koristekasvina.

## Lähteet
* Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. – Portland, Oregon.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Brasilianopuntia (''Brasiliopuntia brasiliensis'')
* ITIS: ''Brasiliopuntia brasiliensis'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Brasiliopuntia brasiliensis''
Calymmanthium substerile

***Calymmanthium substerile*** on omaan sukuunsa kuuluva kaktuskasvi, joka löytyi vasta vuonna 1954 Pohjois-Perusta (löytäjä Friedrich Ritter). Kukkanuput näyttävät aluksi pieniltä kasvullisilta versoilta, ja kukat ovat suurimman osan ajastaan sulkeutuneina, mistä tulee suvun tieteellinen nimi, joka merkitsee huppukukkaa. Kasvi kukkii öisin.

## Ulkonäkö ja koko
Kasvi on pensasmainen tai puumainen, monihaarainen. Korkeutta se voi saavuttaa kahdeksan metrin verran. Varret ovat nivelikkäitä, vaaleanvihreitä, ja niissä on kolme tai neljä lähes siipimäistä särmää. Särmissä on 4–14 terävän piikin muodostamia rykelmiä, areoleja. Kukat ovat kapean putkimaisia tai kellomaisia, ja uloimmat kehän osat ovat punaruskeita. Nuppuvaiheessa maljamainen kukkapohjus peittää osittain kehälehdet. Pohjus on ulkopinnaltaan suomujen ja villakarvaisten areolien peittämä. Hedelmä on mehevä ja avautumaton, neljä- tai viisikulmainen, vaaleanvihreä. Areoleita sen pinnalla on vähän tai ne puuttuvat.

## Levinneisyys
*Calymmantium substerile* kasvaa Perussa Andeilla Jaénin provinssissa Cajamarcassa.

## Elinympäristö

## Lähteet
* Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Portland, Oregon.

### Viitteet
Life in a Day

**Life in a Day** on joukkoutettu draama/dokumenttielokuva joka käsittää sarjan valittuja videoklippejä videopalvelu YouTubeen jaetuista 80 000 klipistä, jotka osoittavat sen mitä ympäri maailmaa tapahtui yhden päivän aikana 24. heinäkuuta 2010.

Elokuva on 94 minuuttia ja 53 sekuntia pitkä ja se kattaa lukuisia kohtauksia 4500 tunnin edestä 80 000 klipissä 192 valtiosta. Koottu elokuva esitettiin ensimmäisen kerran Sundance Film Festival-tapahtumassa 27. tammikuuta 2011 ja ensiesitys esitettiin myös livenä YouTubessa. YouTube ilmoitti 31. lokakuuta 2011, että *Life in a Day* tulisi vapaasti katsottavaksi heidän sivuillaan sekä ostettavaksi DVD-muodossa.

## Lähteet
Ouro Ardo

**Ouro Ardo** on maalaiskunta Moptin alueen Ténenkoun piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kondo sijaitsee Nigerjoen tulva-alueella kymmenen kilometriä Ténenkousta koilliseen. Kunnassa on 9&nbsp;100 asukasta (vuonna 2009).

Ouro Ardon kunta rajoittuu etelässä Ténenkoun piirin Ouro Guirén, lännessä Sougoulbén ja Ténenkoun, pohjoisessa Diondiorin ja koillisessa Togoro Kotian sekä kaakossa Moptin piirin Salsalbén kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Kuntaan kuuluu 29 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja ja heidän entisiä orjiaan rimaibeja sekä bozoja.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, maissi, pavut ja vihannekset.

Keskuskylästä on tieyhteys Ténenkouhun. Tulva-aikaan liikennöinti tapahtuu vesiteitse. Palveluihin kuuluvat kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) ja terveysasema.

## Lähteet
Myrskyn silmässä

**Myrskyn silmässä** (*Into the Storm*) on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen found footage -katastrofielokuva, jonka on ohjannut Steven Quale ja käsikirjoittanut John Swetnam. Elokuvan pääosissa esiintyvät Richard Armitage ja Sarah Wayne Callies. Elokuvan musiikista vastasi Brian Tyler. 

Elokuva sai pääosin ristiriitaisen vastaanoton, Rotten Tomatoesin keskiarvon ollessa 4.3/10 ja Metacriticin puolestaan 44/100. Ristiriitaisesta vastaanotostaan huolimatta elokuva oli myyntimenestys, sillä 23. syyskuuta 2014 mennessä elokuva oli saavuttanut Yhdysvalloissa 46&nbsp;425&nbsp;752 dollarin ja kansainvälisesti 100&nbsp;400&nbsp;000 dollarin myyntitulot, kokonaisuuden ollessa 146&nbsp;825&nbsp;752 dollaria. Tämä oli kolminkertainen summa budjettia vastaan ja se teki elokuvasta taloudellisen menestyksen.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karéri

**Karéri** on maalaiskunta Moptin alueen Ténenkoun piirissä Malissa. Sen keskuskylä Dioura sijaitsee Nigerjoen tulva-alueen länsipuolisella tasangolla 50 kilometriä Ténenkousta luoteeseen. Kunnassa on 28&nbsp;400 asukasta (vuonna 2009).

Karérin kunta rajoittuu idässä Ténenkoun piirin Togoré-Coumbén, Diondiorin, Sougoulbén ja Diakan kuntiin, pohjoisessa Youwaroun piirin Farimakén kuntaan sekä etelässä Ségoun alueen Macinan ja lännessä Nionon piireihin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Kuntaan kuuluu 38 kylää ja paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat bambaroita, fulbeja, tuaregeja ja maureja.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkein viljelykasvi on hirssi. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, naudat, kamelit, aasit ja siipikarja. Diourasta on maayhteydet Gathiin, Léréen, Ténenkouhun, Nampalaan ja Moninpéen.

## Lähteet
Diondiori

**Diondiori** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Ténenkoun piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen sivuhaaran Diakan varrella 25 kilometriä Ténenkousta koilliseen. Kunnassa on 20&nbsp;200 asukasta (vuonna 2009).

Diondiorin kunnan pinta-ala on 824 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Ténenkoun piirin Togoré-Coumbén, idässä Togoro Kotian, etelässä Ouro Ardon ja Sougoulbén sekä lännessä Karérin kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Puolet kunnasta sijaitsee Nigerin tulva-alueella. Sen läpi virtaavat Diaka ja sen sivuhaarat Mayel, Mayo Combé ja Diougol.

Kuntaan kuuluu 37 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja, bozoja, somonoja ja bambaroita.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, riisi, durra ja maniokki. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.

Liikennöinti tapahtuu kuivana aikana maitse ja tulva-aikaan vesiteitse. Palveluihin kuuluu viisi alakoulua, yläkoulu sekä koulutus- ja kehittämiskeskus (CED).

## Lähteet
Linnamaa

**Linnamaa** on Eurajoen kunnassa sijaitseva kylä. Siellä sijaitsee esimerkiksi vuonna 1912 valmistunut Linnamaan koulu ja 1980-luvulla toimintansa lopettanut kyläkauppa. Linnamaan kylän alueella sijaitsee myös esimerkiksi entisen Liinmaan linnan rauniot. Kylän halkoo *Linnamaantie* ja se on osa historiallista Pohjanlahden rantatietä.

## Lähteet
Opel Blitz (1930)

**Opel Blitz** on saksalaisvalmisteinen kuorma-auto. Automallin kehitti 1930-luvulla Adam Opel AG. Malli on ollut sikäli merkittävä, että se avulla pyrittiin standardisoimaan tietty perusversio. Saksassa oli käytössä noin sata erilaista automallia ennen toisen maailmansodan alkua, mistä seurasi huomattavia logistiikkapulmia.

Saksan armeijan Wehrmachtin kaikilla sotanäyttämöillä palvelleesta autosta kehiteltiin erilaisia versioita, kuten Allrad, joka oli nelivetoinen. Monet autot palvelivat erilaisissa käyttötarkoituksissa, kuten paloautoina, vielä sodan jälkeenkin. Tavallisesti Opel Blitz oli aseistamaton ja panssaroimaton kuljetusajoneuvo. Sodanaikaisia käyttötarkoituksia olivat olleet muiden muassa toimiminen kenttäambulanssina, korjaamoajoneuvona ja komentoajoneuvona.

Opel Blitzin toimintamatka oli 480 kilometriä, kahlauskyky 0,5 metriä ja maksiminopeus maantiellä 80 km/h. Moottori oli 73,5 hevosvoiman (55 kW) tehoinen kuusisylinterinen bensiinimoottori, ja miehistöksi riitti yksi henkilö, kuljettaja. Auton omamassa oli 3&nbsp;290 kiloa.

## Lähteet
*Trewhitt, Philip: *Panssarivaunut ja panssaroidut ajoneuvot*. Suom. Petri Kortesuo. Karisto Oy, 2009 

### Viitteet
Nokkola

**Nokkola** on Hollolan kunnan kylä. Nokkola kuuluu museoviraston mukaan valtakunnallisesti ja kulttuurihistoriallisesti merkittävään Vesalan, Nokkolan ja Untilan kylien viljelymaisemaan.

Nokkolassa sijaitsee Mantulan maatila, jonka silloisille omistajille, H. ja M. Mantulalle, myönnettiin 1953 sukutilakunniakirja siksi, että Mantulan tila oli ollut saman suvun hallussa jo vuodesta 1539. Toinen samanlainen sukutilakunniakirja myönnettiin samana vuotena Nokkolassa Mäkelän maatilan omistajalle, V. Mäkelälle, koska Mäkelän tila tiettävästi oli ollut saman suvun hallussa ainakin 1539 alkaen. Suomessa alettiin pitää maakirjoja 1539-1546 alkaen. 

## Lähteet
Pylväskaktukset

**Pylväskaktukset** (*Cereus*) on 34 lajia käsittävä kaktuskasvisuku. Tieteellinen nimi viittaa vahakynttilään, mikä kuvaa kaktusten vahamaista ulkonäköä. Aiemmin lähes kaikki pylväsmäiset kaktukset yhdistettiin tähän sukuun.

## Ulkonäkö ja koko
Pylväskaktukset ovat pensasmaisia tai puumaisia, usein varsin kookkaita lajeja. Useimmiten niiden varret ovat kulmikkaita tai pitkittäisharjuisia ja niillä on kookkaat areolit (kääpiöversot, joissa piikit ovat ryhminä). Eräät ovat piikittömiä. Joskus varsi on nivelikäs. Jotkin pylväskaktukset ovat kasvutavaltaan suikertavia. Varren pitkittäisharjujen määrä vaihtelee kolmesta neljääntoista. Areoleissa on tavallisesti villakarvaa. Kukat ovat kookkaita ja suppilomaisia, tavallisesti valkoisia; kasvit kukkivat öisin. Kukan pohjus ja emiön alaosa (ns. perikarpelli) on harvasuomuinen tai paljas. Hedelmä on pallomainen, soikea tai pitkänomainen, mehevä, paljaspintainen, punainen tai harvemmin keltainen ja avautuu sivultaan. Hedelmässä on ainakin emin vartalo jäljellä, usein myös muita kukan osia kuihtuneina. Siemenet ovat kookkaita, käyristyneitä, kiiltävän mustia ja syyläisiä.

## Levinneisyys
Pylväskaktukset ovat levinneet Etelä-Amerikan itäosiin ja Karibianmeren saarille.

## Lajit
Pylväskaktusten suvussa on neljä alasukua (*Cereus*, *Ebneria*, *Mirabella* ja *Oblongicarpi*) ja seuraavat 34 lajia.

**Cereus aethiops*
**Cereus albicaulis*
**Cereus argentinensis*
**Cereus bicolor*
**Cereus braunii*
**Cereus cochabambensis*
**Cereus comarapanus*
**Cereus fernambucensis*
**Cereus fricii*
**Cereus haageanus*
**Cereus hankeanus*
**Cereus hexagonus*
**Cereus hildmannianus* – perunpylväskaktus
**Cereus horrispinus*
**Cereus huilunchu*
**Cereus insularis*
**Cereus jamacaru* – sinipylväskaktus
**Cereus kroenleinii*
**Cereus lamprospermus*
**Cereus lanosus*
**Cereus mirabella*
**Cereus mortensenii*
**Cereus pachyrhizus*
**Cereus phatnospermus*
**Cereus repandus* – venezuelanpylväskaktus
**Cereus roseiflorus*
**Cereus saddianus*
**Cereus spegazzinii*
**Cereus stenogonus*
**Cereus tacuaralensis*
**Cereus trigonodendron*
**Cereus validus*
**Cereus vargasianus*

## Käyttö
Monia pylväskaktuksia käytetään koristetarkoituksiin ja jopa pensasaitoina. Jotkin ovat tunnettuja myös huonekasveina, kuten perunpylväskaktus (*C. hildmannianus*) ja sinipylväskaktus (*C. jamacaru*).

## Lähteet
* Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Portland, Oregon.

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Cereus''
* Suomen Lajitietokeskus: Pylväskaktukset – ''Cereus''
Fusée-luokka

**Fusée-luokka** oli Ranskan laivaston neljän tykkiveneen muodostama alusluokka.

## Alukset

## Lähteet
*

### Viitteet
Yhdystie 2172

**Yhdystie 2172** on tie, joka kulkee Euran Saarenmaalta yhdystien 2170 risteyksestä saman kunnan alueella sijaitsevaan Kahalaan yhdystien 2174 risteykseen. Tien pituus on 10 kilometriä.

Saarenmaalta Paneliaan seututien 209 risteykseen tie kulkee nimellä *Paneliantie*. Tästä eteenpäin lopun matkaa tie kulkee nimellä *Asemantie*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Melli Maikkula

**Melli Maikkula** (s. 1980) on suomalainen käsikirjoittaja, ohjaaja, dramaturgi ja tuottaja.

Maikkula valmistui vuonna 2010 Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen osastolta pääaineenaan elokuva- ja tv-käsikirjoitus. Hänet on palkittu muun muassa parhaan talk show’n Venlalla komediasarjasta *[[Miitta-täti]]* sekä Näyttämötaiteen valtionpalkinnolla yhdessä näytelmäkirjailijayhteisö Tekstin ydinryhmän kanssa.

Maikkula on käsikirjoittanut lukuisia suosittuja tv-sarjoja kuten *[[Putous]]ta, [[Pasila 2.5 – The Spin-Off]]ia, [[Antti Holma Show|Antti Holma Show’ta]]*, ''Kimmoa'' ja ''Downshiftaajia'' sekä elokuvia, kuten *[[Me Rosvolat]], Naisen nimi ja Keppi.* 

Hänen käsikirjoittamansa lyhytelokuva *Katto* valittiin Cannesin elokuvajuhlien viralliseen kilpasarjaan 4843:n hakijan joukosta. Elokuva sijoittui kilpailussa toiseksi ja voitti myöhemmin myös Jussi-palkinnon.  

Käsikirjoittajien Kilta ja Suomen Näytelmäkirjailijat ja Käsikirjoittajat ry valitsivat Melli Maikkulan Vuoden käsikirjoittajaksi 2020.  

Maikkula on toiminut myös dramaturgin roolissa muun muassa animaatiosarjassa ''Muumilaakso'', kauhukomediassa *Helsinki Mansplaining Massacre* ja komediasarjassa *Pientä laittoa*. Vuonna 2019 Maikkula debytoi näytelmäkirjailijana Kansallisteatterissa näytelmällään *Pelle*.  

## Filmografia
### Käsikirjoittajana televisiossa

* Etsijät
* Jönneli, kaudet 1-2
* Maanantai
*Hyvät ja huonot uutiset
* Kimmo 
* Downshiftaajat
* Onnela, kaudet 1-5
* Härölä
* Nieminen & Lahtinen Show
* Antti Holma Show 
* Putous 
* Big Bang!
* Pasila 2.5 – The Spin-Off, kaudet 1-4
* Äppeltjuvarna
* Miitta-täti
* Parasta aikaa

### Käsikirjoittajana elokuvissa
* White Trash
* Keppi
* Katto
* Naisen nimi
* Me Rosvolat
* Parinvaihto
* Kaukorakkaus

### Ohjaajana televisiossa

* Tarinanmetsästäjät
*Hyvät ja huonot uutiset
*Suomen hauskin tavis
*Antti Holma Show

### Tuottajana elokuvissa ja sarjoissa
* Etsijät
* Kaksosenergiaa
* Jönneli
* Kiljuset!
* Renki (tv-sarja)
* Maanantai (tv-sarja)
* Explosionen av en badring
* Fasisti
* Puuttuminen
* Kaikki hyvin, Pekka

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Cintia knizei

***Cintia knizei*** on kaktuskasveihin kuuluva pienikokoinen sukunsa ainoa laji, joka on kotoisin Boliviasta, josta se löydettiin vasta 1969 löytäjänään Karel Knize. Tieteellinen sukunimi tulee Cinti-nimisestä kaupungista, lajinimi taas löytäjänsä mukaan.

## Ulkonäkö ja koko
*Cintia knizei* kasvaa yksittäin ja on pallomainen, vihreä, piikitön ja vain 3-5 cm:n läpimittainen kaktus. Sen pääjuuri on porkkanamainen ja kymmenisen cm pitkä. Varsi on kyhmyinen, ja villakarvaiset areolit, joiden piikit ovat surkastuneet pois, ovat vajonneet kyhmyjen väleihin. Kukat sijaitsevat varren kärjen nuorissa areoleissa ja ovat väriltään keltaiset. Hedelmä on sukkulamainen ja paljaspintainen, siinä on mustat siemenet.

## Levinneisyys
Laji kasvaa Bolivian Andeilla noin 4000 metrin korkeudella.

## Lähteet
* Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Portland, Oregon.

### Viitteet
Desloratadiini

**Desloratadiini** on antihistamiiniaineisiin luettava allergialääke. Se on likeistä sukua loratadiinille, jonka aktiivinen metaboliitti eli aineenvaihduntatuote desloratadiini on. Desloratadiinia myydään Suomessa valmistenimillä Aerius, Azomyr, Caredin, Dasselta, Desloratadin, Desloratadine, Deslox, Destamin, Flunise, Kevenix ja Neoclarityn.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*http://www.laakeohje.fi/catalog/public/Search.do?inc=DESLORATADIINI
*http://spc.fimea.fi/indox/nam/html/nam/humpil/7/13709697.pdf  (Pdf-tiedosto)
*PubChem: Desloratadine 
*Human Metabolome Database (HMDB): Desloratadine 
*DrugBank: Desloratadine 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Desloratadine 
*ChemBlink: Desloratadine
Cipocereus

**Cipocereus** on viisilajinen kaktuskasvisuku, jonka merkittävin tuntomerkki on hedelmämallon läpikuultavuus ja vetisyys.

## Ulkonäkö ja koko
Suvun lajit ovat pensasmaisesti kasvavia pylväsmäisiä kaktuksia, joista jotkin ovat runsashaaraisia. Kookkaimmat lajit kasvavat kolmen ja puolen metrin korkuisiksi. Varret ovat hieman puutuneita, liereitä ja 2–5 cm läpimitaltaan; pitkittäissärmiä niissä on 4–21. Piikkirykelmiä sisältävät areolit ovat valkoisia tai ruskeita; kukat kehittyvät toisinaan niistä villaisimpiin. Piikit ovat tyypiltään vaihtelevia, ja niitä on kussakin areolissa muutama tai paljon, joskus tosin voivat puuttuakin. Kukat avautuvat yöllä, toisinaan jäävät auenneiksi seuraavaksi päiväksikin. Muodoltaan ne ovat putkimaisia, väriltään valkoisia. Terälehdet ovat lyhyet. Hedelmä on pallomainen tai munamainen, avautumaton, sininen ja vahapeitteinen. Hedelmässä on jäljellä kuihtuneita kukan osia.

## Levinneisyys
Suku kasvaa Brasilian Minas Geraisissa.

## Lajit
**Cipocereus bradei*
**Cipocereus crassisepalus*
**Cipocereus laniflorus*
**Cipocereus minensis*
**Cipocereus pusilliflorus*

## Lähteet
Ek Tha Tiger

**Ek Tha Tiger** (suom. ”Olipa kerran tiikeri”) on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen toimintatrilleri, jonka on ohjannut Kabir Khan ja tuottanut Aditya Chopra. Päärooleja näyttelevät Salman Khan ja Katrina Kaif.

Elokuva seuraa intialaista vakoojaa Tigeriä (Khan), jonka tehtävänä on saada käsiinsä tietoja ennen Pakistania, mutta hän ajautuu sivuraiteille rakastuttuaan Zoyaan (Kaif), jolla on suuri salaisuus.

## Juoni
Tiger – Intian paras vakooja ja Research and Analysis Wingin (RAW) upseeri – on määrätty tappamaan yhden miehistään Pohjois-Irakissa tämän loikattua Pakistanin vakoojavirasto Inter-Services Intelligenceen (ISI).

Tiger lähetetään myöhemmin Dubliniin Irlantiin tarkkailemaan intialaista alkuperää olevaa tiedemiestä Anwar Kidwaita, joka opettaa Trinity Collegessa ja jonka epäillään jakavan ydinaseita koskevaa tutkimustaan ​​Pakistanin kanssa. Tigerin kumppani Gopi seuraa häntä tällä tehtävällä.

Tiger ystävystyy Kidwain kotiapulaisen Zoyan kanssa saadakseen tietoja häneltä, mutta pari lähentyy. Tigerin kimppuun hyökätään myöhemmin, ja hän epäilee välittömästi ISI:n edustajan löytäneen hänet. Kohtauksessaan epäillyn agentin kanssa Tiger auttaa estämään raitiotieonnettomuuden, mikä säästää viattomia ihmishenkiä ja kiinnittää dublinilaisten huomion häneen. Tiger ja Zoya saavat tietää  tunteistaan toisiaan kohtaan, mutta Tigerille selviää, että Zoya on ISI-agentti, jolla on sama tehtävä kuin hänellä. Zoya kieltäytyy tekemästä maanpetosta, ja Tiger päästää hänet menemään kieltäytyen tappamasta häntä.

Tiger ja Zoya tapaavat YK:n kokouksessa Istanbulissa, jossa he päättävät paeta yhdessä Havannaan. Heidän virastonsa jäljittävät heidät ryöstöyrityksen jälkeen, ja Kuuban poliisi pidättää Zoyan. Tiger tapaa Gopin vapauttaakseen Zoyan valehdellen, että tämä suostuu yhteistyöhön RAW:n kanssa. Tiger sieppaa vankikuljetuksen pelastaakseen Zoyan, joka istuu nyt käsiraudoissa ajoneuvon sisällä kuin ISI:n vanki. Tiger ja Zoya pakenevat ja lähtevät Kuubasta yhdessä jättäen RAW:n ja ISI:n tietämättömiksi olinpaikastaan.

Joskus myöhemmin Tiger soittaa pomo Shenoylle ja ilmoittaa hänelle, että pari palaa vasta, kun Pakistan ja Intia eivät enää tarvitse ISI:ä ja RAW:a. Epilogissa kerrotaan, että on raportoitu useita havaintoja Tigerista ja Zoyasta Venetsiassa, Kapkaupungissa, Zürichissä ja Lontoossa.

## Näyttelijät

## Soundtrack
Elokuvan soundtrackin sävelsi ja tuotti pääasiassa Sohail Sen. Se julkaistiin 1. elokuuta 2012.

## Vastaanotto
Box Office India julisti *Ek Tha Tigerin* ”jymymenestykseksi”. Tuotantoyhtiö Yash Raj Films kutsui sitä ”historialliseksi jymymenestykseksi”.

## Palkinnot

## Jatko-osa
Elokuvan jatko-osa *[[Tiger Zinda Hai]]* sai ensi-iltansa 22. joulukuuta 2017. Salman Khan ja Katrina Kaif jatkoivat päärooleissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto 
* 
*
Tiitus Petäjäniemi

**Tiitus Petäjäniemi** (s. 1983 Jyväskylä) on suomalainen kuvataiteilija, taidemaalari ja valokuvaaja. Hän on opiskellut muun muassa Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa, Imatran taidekoulussa ja Petäjäveden käsi- ja taideteollisessa oppilaitoksessa.

Petäjäniemen teoksia on useissa kokoelmissa ja hän on pitänyt useita yksityisnäyttelyitä. Hän on toiminut Kansallisgallerian valtuuskunnassa sekä Taideyliopiston ylioppilaskunnan hallituksessa. Teoksissaan hän käyttää usein akryylivärejä, öljymaaleja sekä tusseja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tiitus Petäjäniemen portfolio
*Livasaatio.fi: Tiitus Petäjäniemei tammikuu 2017
Hopeapylväät

**Hopeapylväät** (*Cleistocactus*) on kaktuskasvien (Cactaceae) heimoon kuuluva suku, jossa on puolisen sataa lajia. Ne ovat kolibrien pölyttämiä kasveja, joiden kukat ovat kapean putkimaisia, tuskin avautuvia. Siihen viittaa tieteellinen nimikin: kreikan kleistos tarkoittaa suljettua. 

## Ulkonäkö ja koko

Hopeapylväät ovat enimmäkseen pensasmaisia kasvutavaltaan. Niiden hoikat varret ovat runsaspiikkisiä, pystykasvuisia, suikertavia tai jopa riippuvia. Matalia särmiä varsissa on 5-30, ja piikikkäät areolit sijaitsevat tiheässä. Kukat sijaitsevat tavallisesti varren sivulla kärjen tuntumassa ja avautuvat päivällä usein melkein mihin vuodenaikaan tahansa ja ovat ahtaan putkimaisia, joskus hieman vastakohtaisia (tsygomorfisia). Kukkien väri vaihtelee lajista toiseen, joillakin ne ovat punaisia, toisilla taas oransseja, keltaisia tai vihreitä. Joillakin lajeilla kehälehdet levittäytyvät sivuille ja jopa kaartuvat taaksepäin. Kukan tyvi on suomupeitteinen, suomut puolestaan huopa- tai karvapeitteisiä. Heteet ja emin vartalo tulevat yleensä esiin putkimaisen kukan suusta. Kukasta kehittyy pieni, pallomainen ja mehevä hedelmä, jonka pinnalla on toisinaan harvakarvaisia tupsuja. Hedelmä voi olla avautuva. Pienet siemenet ovat kiiltävän mustia.

## Levinneisyys

Hopeapylväät ovat eteläamerikkalaisia kaktuksia. Lajit kasvavat Etelä-Ecuadorissa, Perussa, Boliviassa, Länsi-Brasiliassa, Uruguayssa, Paraguayssa ja Argentiinan pohjoisosissa. 

## Lajit
Anderson (2001: 153–165) tunnistaa seuraavat 49 hopeapylväslajia:

**Cleistocactus acanthurus*
**Cleistocactus baumannii* – argentiinanpylväs
**Cleistocactus brookeae*
**Cleistocactus buchtienii*
**Cleistocactus candelilla*
**Cleistocactus choataensis*
**Cleistocactus clavispinus*
**Cleistocactus* × *crassiserpens*
**Cleistocactus dependens*
**Cleistocactus ferrarii*
**Cleistocactus fieldianus*
**Cleistocactus grossei*
**Cleistocactus hildegardiae*
**Cleistocactus hyalacanthus*
**Cleistocactus hystrix*
**Cleistocactus icosagonus*
**Cleistocactus laniceps*
**Cleistocactus luribayensis*
**Cleistocactus micropetalus*
**Cleistocactus morawetzianus*
**Cleistocactus muyurinensis*
**Cleistocactus neoroezlii*
**Cleistocactus orthogonus*
**Cleistocactus pachycladus*
**Cleistocactus palhuayensis*
**Cleistocactus paraguariensis*
**Cleistocactus parapetiensis*
**Cleistocactus parviflorus*
**Cleistocactus peculiaris*
**Cleistocactus piraymirensis*
**Cleistocactus plagiostoma*
**Cleistocactus pungens*
**Cleistocactus reae*
**Cleistocactus ritteri*
**Cleistocactus roezlii*
**Cleistocactus samaipatanus* – bolivianpylväs
**Cleistocactus sepium*
**Cleistocactus serpens*
**Cleistocactus sextonianus*
**Cleistocactus smaragdiflorus* – smaragdipylväs
**Cleistocactus strausii* – rubiinipylväs
**Cleistocactus tarijensis*
**Cleistocactus tenuiserpens*
**Cleistocactus tominensis*
**Cleistocactus tupizensis*
**Cleistocactus varispinus*
**Cleistocactus winteri*
**Cleistocactus xylorhizus*

## Käyttö
Monia lajeja viljellään koristekasveiksi. 

## Lähteet
* Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Portland, Oregon.
* Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Cleistocactus''.

### Viitteet
Kusikivi

**Kusikivi** on Kurikassa Miedon kylässä sijaitseva siirtolohkare, jonka luokse Ruotsin kuningas Aadolf Fredrik seurueineen perimätiedon mukaan pysähtyi 18. heinäkuuta 1752, jotta kuningas saattoi käyttää kiveä näkösuojana käydessään tarpeillaan. 

Hattujen sodan jälkeen kruunattiin Aadolf Fredrik Venäjän myötävaikutuksella Ruotsin kuninkaaksi. Hän istui majesteetilliselle valtaistuimelle 1751. Kruunajaisten jälkeen päätettiin, että kuningas tekee tutustumismatkan Suomeen ja palaa Pohjanlahden ympäri takaisin Ruotsiin. Tämä kuningas Adolf Fredrikin ”eerikinretki” toteutui kesällä 1752. Kuninkaalla oli mukanaan suuri seurue, mutta kuningatar jäi kotiin Ruotsiin. Eri puolilla Suomea aloitettiin valmisteluja kuninkaan vastaanottamiseksi. Hänestä annettiin ylistäviä lausuntoja ja kirkoissa luettiin rukouksia hänen puolestaan.

Kuningas oli matkalla Turusta Hämeenlinnan, Kankaanpään ja Kurikan kautta Kyrönkankaan kesätietä pitkin Vaasaan eli silloiseen Korsholmaan, kun hän tunsi tarvetta pysähtyä.

Kusikivi sijaitsee muutamia kilometrejä lounaaseen Kurikan kirkosta ja sen kylkeen on kiinnitetty metallinen muistolaatta tapauksen muistoksi. Kivi on nykyisin matalampi kuin se oli 250 vuotta sitten, koska kiven ympärille on aikojen kuluessa tuotu lisää maata muun muassa tietöiden yhteydessä. 1700-luvulla kivi lienee ollut noin kaksi metriä maanpinnan yläpuolella, kun nykyisin sen korkeus on vain noin 60–70 senttimetriä.

Kiveä on nimitetty myös Sormuskiveksi, sillä kruununvouti oli aikoinaan käynyt sinettisormuksensa avulla merkitsemässä kiven rajapyykiksi Kylmäjyrän ja Kiskon talojen välille. Tämä nimi ei kuitenkaan jäänyt elämään.

Kusikivi sijaitsee osoitteessa Jyllintaival 120, Kurikka.

## Katso myös

* Pirunpesä, hiidenkirnu Kurikassa
* ''Legenda'', Juha Miedon patsas Kurikassa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pois työpöydältä -blogi 18.7.2012: Kurikan kusikivi (valokuvia)
* Geocaching: Lähikuva kivessä olevasta muistolaatasta
Ososen talo

**Ososen talo** on Tampereella Aleksanterinkadun ja Verkatehtaankadun kulmassa sijaitseva, myöhäisjugendia edustava liike- ja asuinrakennus, jonka on suunnitellut Heikki Tiitola. Talon rakennutti kauppias G. W. Osonen, ja se valmistui vuonna 1910.

Ososen talo vaurioitui pahoin, kun Kyttälää pommitettiin talvella 1940. Rakennus on alun perin ollut kolmikerroksinen ja osittain nelikerroksinen, mutta vuonna 1988 sitä on korotettu kahdella ullakkokerroksella. Talo on nykyään suojeltu.

Ososen taloon avattiin vuonna 1993 Suomen ensimmäinen Siipiweikot-ravintola, joka sijaitsee siellä edelleen. Vuodesta 2016 alkaen rakennuksessa on ollut myös Arto Rastaan illallisravintola *Dining 26 by Arto Rastas*. Sen paikalla oli aiemmin Tampereen Voimailuseuran *Boxing Bingo*. Tämä yli 40 vuoden ajan toiminut Tampereen viimeinen bingohalli suljettiin elokuussa 2014.

Vuosina 1991–2022 talon kellarikerroksessa toimi Suomen nyrkkeilymuseo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finna: Kuvia Ososen talosta
Leo Sirelius

**Leo Aristides Sirelius** (26. helmikuuta 1863 Pietari – 30. tammikuuta 1937 Helsinki) oli Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri, joka toimi 1911–1916 Mikkelin läänin ja 1916–1917 Vaasan läänin kuvernöörinä.

Leo Sireliuksen vanhemmat olivat kenraalimajuri Otto Arvid Ferdinand Sirelius ja vapaaherratar Maria Stackelberg. Sirelius kävi Paavalin sotaopiston Pietarissa ja palveli vuodesta 1884 alkaen upseerina Venäjän armeijassa. Vuosina 1885–1896 hän kuului Henkikaartin suomenmaalaiseen rykmenttiin ja oli sen jälkeen reservissä, kunnes sai tammikuussa 1900 eron palveluksesta alikapteenina. Hän kuitenkin palasi hieman myöhemmin aktiivipalvelukseen ja toimi 1903–1909 Viipurin vt. poliisimestarina. Toukokuussa 1911 Sirelius nimitettiin everstiksi ylennettynä Mikkelin läänin kuvernööriksi, ja hänen virkansa vakinaistettiin neljä kuukautta myöhemmin. Elokuussa 1916 hän siirtyi Vaasan lääniin. Hän erosi helmikuun vallankumouksen jälkeen huhtikuun 1917 alussa virastaan sekä sotapalveluksesta, ja sai eronsa yhteydessä kenraalimajurin arvon. Hän muutti sen jälkeen asumaan Pietariin, mutta palasi Suomeen vuonna 1922.

Jalkaväenkenraali Otto Leonidas Sirelius oli Leo Sireliuksen veli.

## Lähteet
Achéron-luokka

**Achéron-luokka** oli Ranskan laivaston neljän tykkiveneen muodostama alusluokka.

## Alukset

## Lähteet
*

### Viitteet
Rafael Spåre

**Rafael Knut Harald Spåre** (11. tammikuuta 1864 Helsinki – 12. tammikuuta 1943 Bryssel, Belgia) oli Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri, joka toimi 1911–1917 Hämeen läänin kuvernöörinä.

Spåren isä oli senaattori Knut Robert Karl Valfrid Spåre. Spåre kävi Haminan kadettikoulun ja palveli vuodesta 1886 upseerina Venäjän armeijassa. Suuren osan urastaan hän palveli Henkikaartin Keisarinna Aleksandra Feodorovnan ulaanirykmenttissä. Hän sai mainetta Liivinmaan levottomuuksien tukahduttamisesta vallankumousvuosina 1905–1906. Spåre yleni vuoteen 1907 mennessä everstiksi. Hänet nimitettiin marraskuussa 1911 Hämeen läänin kuvernööriksi ja hänet ylennettiin 1913 kenraalimajuriksi. Spåre erosi helmikuun vallankumouksen jälkeen kuvernöörinvirastaan huhtikuussa 1917 ja kuukautta myöhemmin myös sotapalveluksesta. Hän muutti vuonna 1922 asumaan loppuiäkseen Brysseliin.

Spåre oli aatelissäädyssä Tawast-suvun valtuuttama edustaja valtiopäivillä 1891.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Рафаил Вальфридович Споре (henkilötiedot venäjäksi)  Grwar.ru
Wayne Frye

**Wayne Thomas Frye** (30. marraskuuta 1930 Trinity, Kentucky – 26. helmikuuta 2014 Lexington, Kentucky) oli yhdysvaltalainen upseeri, soutaja ja olympiavoittaja.

Frye kuului Yhdysvaltain olympiakultaa voittaneeseen kahdeksikkojoukkueeseen Helsingissä 1952. Hän työskenteli muun muassa upseerina Yhdysvaltain ilmavoimissa ja osallistui lentäjänä Vietnamin sotaan.

Frye kuoli Kentuckyn Lexingtonissa 26. helmikuuta 2014, 83-vuotiaana.

## Lähteet
* Wayne Frye Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Johan Axel Gripenberg

**Johan Axel Gripenberg** (1. maaliskuuta 1833 Helsinki – 12. kesäkuuta 1918 Bern, Sveitsi) oli Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut suomalainen kenraaliluutnantti ja valtiopäivämies, joka toimi vuosina 1886–1889 Oulun läänin ja 1889–1899 Viipurin läänin kuvernöörinä.

Johan Axel Gripengerin isä oli kenraalimajuri Johan Fredrik Sebastian Gripenberg. Gripenberg kävi Haminan kadettikoulun ja palveli vuodesta 1852 upseerina Venäjän armeijassa. Hän oli 1860-luvun alussa muutaman vuoden Haminan kadettikoulun harjoitusupseerina ja maantiedon opettajana. Hän palveli pitkään Henkikaartin Paavalin rykmentissä ja oli myöhemmin jalkaväkirykmentin komentajana Samarassa. Hänet ylennettiin 1883 kenraalimajuriksi. Gripenberg toimi 1886–1889 Oulun ja vuodesta 1889 Viipurin läänin kuvernöörinä. Hän sai 1893 ylennyksen kenraaliluutnantiksi. Gripenberg edusti aatelissukuaan säätyvaltiopäivillä 1885, 1888, 1891, 1894, 1899, 1904–1905 ja 1905–1906. Hän erosi kuvernöörinvirastaan protestina Suomen venäläistämistoimenpiteille joulukuussa 1899 ja sai eron sotapalveluksesta helmikuussa 1900. Hän vetäytyi viettämään eläkevuosiaan Berniin Sveitsiin.

Arkkitehti Mauritz Gripenberg oli Johan Axel Gripenbergin poika.

## Lähteet
Lode Wouters

**Lode Alphonse Wouters** (27. toukokuuta 1929 Klein-Vorst – 25. maaliskuuta 2014 Geel) oli belgialainen maantiepyöräilijä ja olympiavoittaja.

Wouters kuului Belgian kolmihenkiseen maantieajon joukkuekilpailun olympiakultaa Lontoossa 1948 voittaneeseen joukkueeseen. Yksilökilpailussa hän voitti pronssia. Belgian kultajoukkue ei tiennyt, että maantieajossa oli käyty myös joukkuekilpailu, vaan miehet lähtivät Lontoosta tietämättä olleensa olympiavoittajia. Woutersin joukkuetoveri Eugène Van Roosbroeck sai tietoonsa vasta paljon myöhemmin kultamitalin olemassaolon ja anoi mitaleita Kansainväliseltä olympiakomitealta. Hän ja Wouters saivat mitalinsa vuonna 2010, tosin Woutersille mitali toimitettiin tämän oltua liian sairas osallistuakseen jakotilaisuuteen. Voittajajoukkueen kolmas jäsen Leon De Lathouwer ehti kuolla ennen mitalinsa saamista vuonna 2008.

Wouters kuoli Geelissa 25. maaliskuuta 2014, 84-vuotiaana.

## Lähteet
* Lode Wouters Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Frans von Pfaler

**Frans Carl Fredrik Josef von Pfaler** (19. elokuuta 1865 Tampere – 3. maaliskuuta 1937 Bryssel, Belgia) oli Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri, joka toimi Viipurin läänin kuvernöörinä vuosina 1910–1917.

Von Pfaler kirjoitti vuonna 1880 ylioppilaaksi Helsingissä ja kävi 1881–1887 Haminan kadettikoulun, minkä jälkeen hän palveli upseerina Venäjän Henkikaartissa sekä myöhemmin ratsuväessä. Hän osallistui ratsumestarina Venäjän–Japanin sotaan 1904–1905 ja sai 1906 ylennyksen everstiksi. Vuonna 1910 von Pfaler nimitettiin Viipurin läänin kuvernööriksi, ja hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 1912. Hän erosi helmikuun vallankumouksen jälkeen 1917 kuvernöörinvirastaan ja sotapalveluksesta. 

Von Pfaler liittyi kuvernöörivirasta eron jälkeen Luoteis-Venäjän armeijan palvelukseen, mutta hänen osallistumisestaan sotatoimiin ei ole todisteita. Eläkepäiviään hän vietti Brysselissä.

## Lähteet
Sukutilakunniakirja

**Sukutilakunniakirja** on kunniamaininta, jonka myöntää nykyään ProAgria. Sen voi saada vähintään kaksisataa vuotta saman suvun hallussa olevan maatilan omistaja. Ruotsissa sukutilakunniakirjoja alettiin jakaa 1929 laajasti. Suomessa kirjailija Jalmari Finne ryhtyi tilauksesta laatimaan omistajaluetteloita. 22. tammikuuta 1931 Maatalousseurojen Keskusliitto otti tehtäväkseen sukutilakunniakirjojen jakamisen *antaakseen julkisen tunnustuksen samaa tilaa pitkäaikaisesti hallinneille suvuille, herättääkseen kunnioitusta esivanhempien työtä kohtaan ja vahvistaakseen nykyisenkin sukupolven kiintymystä kotikontuun*.

Ensimmäiset 75 sukutilakunniakirjaa annettiin Raumalla Satakunnan maanviljelysseuran maatalousnäyttelyiden yhteydessä 31. heinäkuuta 1931. Sukutilakunniakirjoja annettiin vuosittain poikkeuksena vuodet 1940-1941 ja 1943-1946. Vuoden 1952 loppuun mennessä oli annettu 2545 sukutilakunniakirjaa siten, että Hämeen lääniin 369, Kymen lääniin ja sen edeltäjään Viipurin lääniin oli annettu 333, Kuopion lääniin 192, Lapin lääniin ei ainuttakaan, Mikkelin lääniin 145, Oulun lääniin 128, Turun ja Porin lääniin 759, Vaasan lääniin 352 ja Uudenmaan lääniin 267.

Sukutilarekisteristä löytyy tarkempaa tietoa sukutilakunniakirjan saaneista tiloista. Huomioitavaa on, ettei tietoja löydy tiloista, jotka eivät ole rekisteröineet itseään sukutilarekisteriin.

## Lähteet
Isidor Svertškov

**Isidor Dmitrijevitš Svertškov** (, kirjoitetaan myös **Svertschkoff**; 26. toukokuuta 1837 Turku – 29. maaliskuuta 1907 Kiova) oli suomenvenäläinen jalkaväenkenraali, joka toimi vuosina 1900–1904 Hämeen läänin kuvernöörinä.

Svertškovin venäläinen upseerisuku oli asettunut Suomeen 1800-luvun alussa. Isidor Svertškovin isä oli kenraalimajuri Dmitri Svertškov. Svertškov kävi Helsingissä Helsingfors Lyceumin ja jalkaväen junkkarikoulun, josta valmistui vuonna 1853 upseeriksi. Krimin sodan aikana hän palveli vänrikkinä Helsingin alueen puolustuksessa. Hän oli vastuussa kesäkuussa 1855 ”Hangon verilöylynä” tunnetusta kiistanalaisesta sotatoimesta, jossa muutama Hangossa maihinnousut brittiläinen merisotilas surmattiin ja muut otettiin sotavangeiksi, vaikka brittien mukaan kyse olisi ollut neuvottelulipun suojassa suoritetusta vankien palauttamisyrityksestä. Myöhemmin Svertškov palveli Venäjällä, ja hänet nimitettiin vuonna 1888 everstiksi ylennettynä Mogiljovin alueen sotilaskäskynhaltijaksi. 1890-luvulla hän palveli Baltiassa, ensin Vilnan sotasairaalan päällikkönä ja vuodesta 1898 Väinänsuun linnoituksen komendanttina Vitebskin kuvernementissa. Hänet ylennettiin 1894 kenraalimajuriksi ja 1900 kenraaliluutnantiksi.

Svertškov nimitettiin toukokuussa 1900 Hämeen läänin kuvernööriksi. Hän oli tässä virassa, kunnes jäi helmikuussa 1904 eläkkeelle ja sai siinä yhteydessä jalkaväenkenraalin arvon. Eläkepäiviään hän vietti Kiovassa.

Isidor Svertškovin vävy oli prokuraattori Konstantin Kazanski ja veli taidemaalari Wladimir Swertschkoff (Vladimir Svertškov).

## Lähteet
Sopajärvi

**Sopajärvi** on yksi Myrskylän järvistä. Se kuuluu valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan, LVO 010024. Se on yksityinen luonnonsuojelualue, YSA 201066. EUNIS EEA:n tunnus on 195486. 17. joulukuuta 2004 olevan YSA-päätöksen mukaan pesimälajiston säännöllisesti pesiviksi linnuiksi härkälintu, kaulushaikara, laulujoutsen, ruskosuohaukka, luhtahuitti, kurki, naurulokki, pikkulokki. Muita pesimälintuja päätöksen perustelujen mukaan ovat lapasorsa, heinätavi ja punasotka.

## Lähteet
Ludvig Nielsen

**Ludvig Nielsen** (1906–2001) oli norjalainen säveltäjä ja urkuri. Hän työskenteli urkurina ensin Akershusissa ja sittemmin Oslossa. Lopulta hänet nimitettiin Trondheimin Nidarosin tuomiokirkon kanttoriksi ja kuoronjohtajaksi. Nielsen sävelsi kuoro- ja urkumusiikkia usein omaan käyttöönsä Trondheimissa työskennellessään.

Nielsen sai oppinsa Oslossa ja Leipzigissa. Hän debytoi Oslossa urkurina 1926 ja esiintyi myös pianistina, ensimmäisen kerran vuonna 1930. Hän toimi konservatorion opettajana Trondheimissa vuosina 1943–76. Hänelle myönnettiin Norjan kulttuurineuvoston musiikkipalkinto vuonna 1976. Nielsenin kuoroteosten joukkoon lukeutuvat *Exultate Deo* (1943), *Guds rike* (1944), *Te Deum* (1945), *Messe på Olavsdagen* (1949), *Fagnadarsongar* (1959), *Draumkvedet, liturgisk oratorium* (1963), *Under Kirkehvelv* (1975) ja *Lilja* (1979). Lisäksi hän sävelsi muun muassa konserton uruille ja jousiorkesterille (1965) sekä runsaasti muuta urkumusiikkia, kuten 150 urkukoraalia norjalaiseen virsikirjaan.

## Lähteet
Kaksinaamaista peliä (vuoden 2009 elokuva)

**Kaksinaamaista peliä** () on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut Tony Gilroyn ohjaama ja käsikirjoittama romanttinen rikoselokuva. Sen pääosissa ovat Clive Owen, Julia Roberts, Tom Wilkinson ja Paul Giamatti.

Julia Roberts sai roolisuorituksestaan parhaan naispääosan Golden Globe -ehdokkuuden.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Jaakkiman Sanomat

**Jaakkiman Sanomat** on Jaakkiman silloisessa suurpitäjässä Karjalassa vuosina 1906–1960 ilmestynyt paikallislehti. Lehden toiminta alkoi uudestaan vuonna 1989, kun Jaakkiman Yhteiskoulun seniorit alkoivat julkaista saman nimistä perinnelehteä. Perinnelehti ilmestyy kuusi kertaa vuodessa parillisina kuukausina. Vuonna 2014 sen painos oli 2200 kappaletta. Perinnelehden päätoimittaja on Tea Itkonen.

## Perinnelehti
*Jaakkiman Sanomat* on nykyisten Lahdenpohjan, Jaakkiman ja Lumivaaran, mutta nykyään myös Sortavalan seudun perinteitä ja karjalalaista kulttuuria vaaliva pitäjälehti. Pitäjälehden kustantaja on Jaakkiman Seudun perinneyhdistys ry, jonka jäseninä ovat alueen säätiöt Jaakkima-Säätiö, Lumi-Säätiö ja pitäjäyhdistykset Jaakkimalaisten seura ry ja Lumivaara-Seura ry Etelä-Pohjanmaalla sekä Etelä-Suomen Lumivaaralaiset ry ja Suur-Jaakkimalaiset ry Helsingin seudulla. Alueen sukuseuroista Kaartisten sukuseura ry on kustannusyhdistyksen jäsen.

Perinnelehti ilmestyy kuusi kertaa vuodessa, parillisten kuukausien 8. päivänä, 20-sivuisena tabloid-lehtenä. Lehden levikki on 2200 kpl. . Lehden kotisivulla julkaistaan makupaloja paperilehdestä ja tärkeimmät ajankohtaistiedot, lukijamatkoista ja kustantajayhdistysten toiminnasta sekä alueen kyläkirjahankkeista. Lehden kotisivulta löytyy myös tietoa alueen sukuseuroista ja linkit pitäjäsivuille.

### Perinnelehden päätoimittajat
* Eero Lehelä 1989–1999, 
* Irma Sinerkari 2000–2007, 
* Riitta Reuhkala 2008–2010, 
* Tea Itkonen 2011–

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
## Aiheesta muualla
* Lehden Facebook-sivut
Tremadog

**Tremadog** (ennen **Tremadoc**) on kylä Porthmadogin alueella Gwyneddin kreivikunnassa Walesissa, Isossa-Britanniassa. Sen perusti William Madocks, joka osti maan vuonna 1798.

Kylän 1810 rakennettu kappeli on valittu kulttuurisesti merkittäväksi. Tremadog tunnetaan muun muassa brittiläisen sotilashenkilön T. E. Lawrencen synnyinpaikkana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jaakko Seise

**Jaakko Andreinpoika Seise** (oik. **Jakov Andrejev Sjelajev**, 14. maaliskuuta 1876 Impilahti – 12. tammikuuta 1935 Salmi) oli suomalainen liikemies, suojeluskuntalainen ja kansallissosialistinen poliitikko.

## Elämä
Karjalaista sukua ollut Seise syntyi Impilahden pitäjän Nietjärven kylässä ja työskenteli kansakoulun jälkeen muun muassa myymäläapulaisena ryhtyen myöhemmin harjoittamaan puutavarakauppaa ja tukinuittoa. Lisäksi hän piti omaa sekatavarakauppaa Salmin pitäjän Tuleman kylässä. Epäonnistuneiden liiketoimien jälkeen Seise pääsi vuonna 1900 Salmin tuomiokuntaan kirjuriksi ja myöhemmin Rannan tuomiokunnan arkistonhoitajaksi. Saamansa laintuntemuksen johdosta hän alkoi työskentelemään itseoppineena asianajajana, jonka jälkeen Seise pystyi aloittamaan liiketoimensa uudelleen. Hänellä oli omia hinaajia ja proomuja, jotka kuljettivat puuta Laatokan yli Pietariin ja toivat paluumatkalla muun muassa viljaa. Venäjän vallankumouksen myötä vuonna 1917 liiketoimet pietarilaisten kanssa kuitenkin tyrehtyivät. Samoihin aikoihin Seise menetti myös näkönsä.

Salmissa hän toimi aktiivisesti yhteiskunnallisessa elämässä ja sai itselleen lempinimen ”Salmin keisari”. Seise oli puuhamiehenä muun muassa paikallisessa nuorisoseurassa ja oppikouluhankkeessa. Sisällissodan sytyttyä hän oli tammikuussa 1918 perustamassa Salmin suojeluskuntaa ja toimi myös sen esikuntapäällikkönä. Kaksi vuotta myöhemmin Seise oli sokeutumisestaan huolimatta mukana Aunuksen retkikunnassa ja kuului myös aluetta hallinneeseen Aunuksen väliaikaiseen hoitokuntaan. Seisen tyttären Ninan puoliso oli niin ikään Aunuksen retkellä mukana ollut laivanvarustaja Ragnar Nordström.

1930-luvulla Seise kiinnostui kansallissosialismista ja oli vuoden 1933 eduskuntavaaleissa Suomen Kansan Järjestön ehdokkaana omalla listallaan Viipurin läänin itäisessä vaalipiirissä. Hän sai yhteensä 630 ääntä, joista 520 tuli Salmin pitäjästä. Seisen äänimäärä oli lähes neljäsosa koko SKJ:n äänisaaliista. 

## Lähteet
Caernarfonshire

**Caernarfornshire** () on yksi Walesin 13 historiallisesta historiallisesta kreivikunnasta ja entinen hallinnollinen kreivikunta. Merkittävimmät asutuskeskukset ovat Bangor, Betws-y-Coed, Caernarfon, Conwy, Llandudno, Porthmadog ja Pwllheli.
Bovington Camp

**Bovington Camp** on Britannian armeijan hallussa oleva tukikohta, joka sijaitsee Dorsetin kreivikunnassa, Englannissa. Tukikohta perustettiin 1899 jalkaväen kouluttamista varten. Lähellä sijaitseva Lulworth Camp kuuluu myös tukikohtaan. Bovington Campissa sijaitsee The Tank Museum -panssarimuseo.

Brittiläinen sotilashenkilö T. E. Lawrence kuoli tukikohdassa 1935 loukkaannuttuaan sen lähellä tapahtuneessa moottoripyöräonnettomuudessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Palos de la Frontera

**Palos de la Frontera**, myös **Palos**, on kunta Etelä-Espanjassa Atlantin rannikolla Huelvan maakunnassa. Huelvaan on matka noin 10 kilometriä.

Palos de la Fronterasta Kristoffer Kolumbus lähti vuonna 1492 ensimmäiselle purjehdukselleen etsimään meritietä Aasiaan, mutta hän päätyi Amerikkaan. Kylä on Kolumbus-tutkimuksen keskuspaikka. 

Kunnan väkiluku oli vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan 10 785 ja asukastiheys noin 215 asukasta/km².

## Kuvia


PalosDeLaFronteraPlatz.jpg|Kaupungintalo
Monasterio de Santa María de la Rábida.jpg|Monasterio de Santa María de la Rábida
EstatuaPinzónPalos1.jpg|Purjehtija Martín Alonso Pinzón
Iglesia San Jorge de Palos.jpg|Iglesia San Jorge de Palos
La Fontanilla. Fuente y humilladero mudéjar.jpg|Etualalla kaivo, jota Kolumbus miehineen käytti.


## Lähteet

*Andalucia.com: Palos de la Frontera 

## Aiheesta muualla
Ecco

**Ecco Sko A/S** on tanskalainen jalkinevalmistaja. Yrityksen on perustanut Karl Toosbuy vuonna 1963. Hän osti tyhjäksi jääneen tehtaan ja alkoi valmistaa naisten jalkineita Venus-tuotemerkillä.

Ecco-kenkiä myydään 3&nbsp;000 myymälässä ympäri maailmaa, ja niitä valmistetaan noin 12 miljoonaa paria vuodessa. Yrityksen omistaa nykyisin perustajan tytär Hanni Toosbuy Kasprzak. 

Eccolla on omia nahkatehtaita Alankomaissa, Portugalissa, Indonesiassa ja Thaimaassa. Ne myyvät kolmanneksen tuotannostaan muille valmistajille. Jalkineet valmistetaan pääosin Slovakiassa, Japanissa, Kyproksella, Thaimaassa, Indonesiassa, Portugalissa, Kiinassa ja Intiassa. Osan kenkätehtaista omistaa Ecco, osa toimii sopimusvalmistajina.

Ecco tuli 1970-luvun lopulta alkaen tunnetuksi erityisen mukavista kengistään. Ensimmäinen malli oli nimeltään Ecco Joke. Se oli tehty vaaleanruskeasta pehmeästä nahasta, sen kärki muistutti louferia tai purjehduskenkää, ja sen paksuun pohjaan oli kohokuvioitu Ecco-logo. Sitä seurasivat Ecco Free- ja Ecco Time -mallit. Vuonna 1980 Joke-mallia oli valmistettu jo miljoona paria ja seuraavana vuonna, jolloin lanseerattiin tenniskenkää muistuttava Ecco Soft -malli, jo kaksi miljoonaa paria.

Sittemmin Eccon kenkämallisto on laajentunut monenlaisiin tyyleihin. Ecco-kengät kuuluvat ylempään hintaryhmään, ja niiden päämarkkinat ovat Länsi-Euroopassa, Pohjois-Amerikassa ja Aasiassa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla