open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Debyen ja Wallerin tekijä

**Debyen ja Wallerin tekijä**, **B-tekijä** tai **lämpötilatekijä** on parametri, jota käytetään röntgendiffraktiodatan laadun tarkkailussa ja kiteen epäjärjestyksen tutkimuksessa. B-tekijä kertoo atomien lämpöliikkeestä kiteessä sekä kiteen rakenteen järjestyneisyydestä. Kiteen B-tekijä ja atomien B-tekijät ovat eri arvoja, vaikka niitä kutsutaankin samalla nimellä. B-tekijän keksivät Peter Debye ja Ivar Waller. Sen laatu on pituuden neliö (tavallisesti Å2).

## B-tekijä kiteen laadun mittarina

Mitä alempi B-tekijä on, sitä paremmin järjestäytynyt tutkimuksessa käytetty kide on ollut. Tyypillisestä proteiinikristallista saatava B-arvo on 15-20 Å2:ä. Röntgenkristallografiassa käytetty intensiivinen röntgensäteily vaurioittaa kidettä ja B-tekijän arvo kasvaa mittauksen jatkuessa. Alin mitattu yleinen B-tekijä makromolekyylille (vuoteen 2002 mennessä) on ollut krambiini-nimisestä kasvin tuottamasta myrkystä tehdyllä kiteellä. Kyseinen B-tekijän arvo oli 2.5 Å2 (Jelsch, C. ym. 2002).

## B-tekijä ja resoluutio

B-tekijän arvo alenee resoluution parantuessa. Edellä mainitun krambiinin hyvin alhainen 2.5 Å2-arvo saatiin alimmalla makromolekyylille saavutetulla resoluutiolla 0.54 Å. Mikäli resoluutio on huono, voidaan laskea vain yleinen B-arvo koko molekyylille, tai esimerkiksi B-arvot proteiinin aminohappotähteiden sivu- ja pääketjulle. Mikäli mallin resoluutio on korkea, voidaan sen jokaiselle atomille laskea B-tekijä. 

## B-tekijä lämpövärähtelyn mittarina

Eri atomien B-arvot ovat erilaiset, sillä atomien lämpöliike molekyylissä vaihtelee. Esimerkiksi proteiinin sivuketjun atomit liikkuvat vapaammin kuin hiili-typpi -rangan atomit, mikä vaikuttaa B-tekijän arvoihin. Atomin B-tekijästä voidaan myös päätellä, mitä alkuainetta atomi edustaa. Joskus molekyyliä röntgenkristallografian keinoin mallinnettaessa voi nimittäin olla epäselvää, onko jokin mallissa oleva kohde esimerkiksi vesimolekyyli vai jokin ioni. B-arvo riippuu siis atomista ja sen sijainnista molekyylissä, eikä eri atomeille ole tyypillistä yhtä B-arvoa.

## Isotrooppinen ja anisotrooppinen B-tekijä

Isotrooppinen B-arvo on laskettu siten, että atomin ajatellaan voivan värähdellä missä tahansa suunnassa. Realistisempi anisotrooppinen B-tekijä saadaan rajoittamalla atomin värähtelysuuntien mahdollisuutta. Anisotrooppiset arvot voidaan laskea vain malleille, joilla on hyvä resoluutio.

## Lähteet
* Blow, D. Outline of Crystallography for Biologists. Oxford University Press, 2002.
* Jelsch, C. ym. Accurate protein crystallography at ultra-high resolution: valence electron distribution in crambin. Proc. Natl Acad. Sci., USA, 97, 3171-6. 2002.
Kadotettu paratiisi

**Kadotettu paratiisi** () on eeppinen runoelma, jonka englantilainen runoilija John Milton kirjoitti esikuvinaan Homeros ja Vergilius. Teos julkaistiin vuonna 1667, mutta Milton oli aloittanut sen kirjoittamisen jo pari vuotta aikaisemmin. Teoksen on suomentanut Yrjö Jylhä, ja siihen on elämäkerran ja selitykset kirjoittanut Eino Railo, ja suomennoksen julkaisi WSOY vuonna 1933.

Aluksi kirja ilmestyi kaksiosaisena, ja se on kirjoitettu riimittömin säkein eli niin sanotuilla silosäkeillä, loppusoinnuttomalla jambimitalla, jota edellisen aikakauden näytelmärunoilijat olivat käyttäneet. Runoelma ilmestyi aikana, jolloin loppusoinnut olivat tulleet muotiin. Milton nojautui kreikkalaisiin ja roomalaisiin eepoksiin ja hylkäsi loppusoinnut "barbaarisen aikakauden keksintöinä". Vuonna 1674 julkaistiin toinen painos, johon sitä on muokattu, ja se on jaettu kahteentoista kirjaan, joiden kunkin alussa on lyhyt yhteenveto.

Runoelma käsittelee Raamatun kertomusta ihmisen syntiinlankeemuksesta: Saatanasta lähtöisin olevaa Aatamin ja Eevan kiusausta ja heidän karkotustaan Eedenin puutarhasta. Milton sanoo ensimmäisessä kirjassa, että hänen tarkoituksensa on oikeuttaa Jumalan teot ihmistä kohtaan.

 

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Dartmouth: Milton Reading Room - Paradise Lost
Hortobágy

**Hortobágy** on kunta Unkarissa, Hajdú-Biharin läänissä 36 km Debrecenistä länteen. Kunnan väkiluku oli vuonna 2004 1667 henkilöä.

## Nähtävyydet

* Hortobágyn kansallispuistossa voi tutustua pustan ainutlaatuiseen paimenkulttuuriin Hortobágyn kansallispuistossa, joka on otettu osaksi UNESCOn maailmanperintöluetteloa
* Hortobágyin yhdeksänkaarinen silta (*Hortobágy Kilenclyukú Híd*), joka rakennettiin vuosina 1827-33 ja on ollut Keski-Euroopan pisin julkinen kivisilta
* Hortobágyi Nagycsárda
* Hortobágy Galéria
* Hortobágyin paimenmuseo
* 1100-vuotisnäyttely (Millecentenáriumi Kiállítás) kunnanvirastossa (*Polgármesteri Hivatal*)
* Pustan eläintarha (*Pusztai Állatpark*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Hortobágyin kunnan kotisivu
Egyptiläiset (Balkan)

**Egyptiläiset** ovat pääasiassa Kosovossa ja Pohjois-Makedoniassa elävä albaaninkielinen ryhmä.  He eivät ole sukua Afrikan pohjoisosassa sijaitsevan Egyptin väestölle, joka koostuu pääasiassa arabeista.

Muut luokittelevat  egyptiläiset usein osaksi romanien kansaa, mutta he itse pitävät itseään erillisenä ryhmänä. Heidän alkuperänsä on epäselvä. Erään teorian mukaan egyptiläiset polveutuvat Egyptistä Balkanille saapuneista romaneista. Toinen teoria esittää, että heidän esi-isänsä olisivat 300-luvulla Egyptistä saapuneita sotureita.

Kosovon ja Pohjois-Makedonian lisäksi joitakin egyptiläisiä elää Bosnia ja Hertsegovinassa, Kroatiassa, Bulgariassa, Kreikassa, Albaniassa, Serbiassa ja Vojvodinassa. Vuonna 1996 Kosovossa eli 87&nbsp;000 ja vuonna 1994 Pohjois-Makedoniassa eli 3&nbsp;169 egyptiläistä. Kosovon sodan jälkeen useat egyptiläiset ovat siirtyneet Kosovosta Serbiaan, Vojvodinaan ja Montenegroon.

Uskonnoltaan egyptiläiset ovat muslimeita.

## Katso myös
* aškaalit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  Marushiakova, Elena et al. Identity Formation among Minorities in the Balkans: The cases of Roms, and Ashkali in Kosovo. Sofia: Minority Studies Society "Studii Romani", 2001 
* History of the Balkan Egyptians Council of Europe
Sintra

**Sintra** on Portugalissa Lissabonin alueella sijaitseva kaupunki ja yksi Unescon maailmanperintökohteista. Se on myös suosittu matkailukohde muun muassa Pena palatsin, Castelo dos Mourosin, Sintra-Cascaisin luonnonpuiston ja myös kaupungin itsensä ansiosta.

Sintra sijaitsee Sintravuorten pohjoisrinteellä noin 25 kilometriä Lissabonista.

Maurien palatsi () on rakennettu 700- ja 800-luvuilla vuorenhuipulle. Toisella huipulla on Penan palatsi 1800-luvulta. Palatsin laajoissa puutarhoissa on yli 2&nbsp;000 kasvilajia. Kuninkaallinen linna on itse Sintran kaupungissa. Se rakennettiin 1400-luvulla, ja kuningasperhe käytti sitä kesälinnanaan, kun Lissabonissa oli helteistä.

Lordi Byron kirjoitti vuonna 1809 ystävälleen Francis Hodgsonille, että hänen "täytyy huomauttaa Sintran olevan kaunein kaupunki maailmassa".

Sintra on suomalais-portugalilaisen laulajan Anna Abreun lapsuuden toinen kotikaupunki, jossa hän yhä lomailee.


Sintra-218-Kirche-Platz beim Palacio Nacional de Sintra-2011-gje.jpg
Sintra-226-Haus-2011-gje.jpg
Sintra-Palacio Nacional da Pena-10-2011-gje.jpg|Palacio Nacional de Pena.
Sintra-Palacio Nacional da Pena-18-2011-gje.jpg|Palacio Nacional de Pena.
Sintra-Palacio Nacional da Pena-44-Neptun-2011-gje.jpg|Palacio Nacional de Pena.
Sintra-Palacio Nacional de Sintra-06-2011-gje.jpg|Palacio Nacional de Sintra.
Sintra-Palacio Nacional de Sintra-40-Innenhof-2011-gje.jpg|Palacio Nacional de Sintra.
Sintra-Palacio Nacional de Sintra-58-Saal-Azulejos-2011-gje.jpg|Palacio Nacional de Sintra.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut (portugaliksi ja englanniksi)
Keskivuoristo

**Keskivuoristo** () tarkoittaa vuoristoa, joka on melko matala eikä ylitä jotain tiettyä korkeutta. Tätä korkeutta ei ole määritelty tarkasti, se voi olla 500–1&nbsp;500 metriä. Keskivuoristoilla ei vähäisen korkeutensa vuoksi ole paljon eri kasvillisuusvyöhykkeitä toisin kuin korkeammilla vuoristoilla. Vuorten laet ovat yleensä melko tasaisia.

Keskivuoristoja on runsaasti Keski-Euroopassa. Saksan kaikki vuoristot ovat Alppeja lukuun ottamatta keskivuoristoja, muun muassa Harz ja Erzgebirge. Myös kaikki Unkarin vuoristot ovat keskivuoristoja.
Dhyana

**Dhy&#257;na** (sanskriittia) tai **Jh&#257;na** (paalia) voi viitata meditaatioon yleensä tai meditaatiotilan tyyppiin tai syvyysasteeseen. Se on buddhalaisuuden avainkäsitteitä. Samaa tarkoittavia sanoja ovat kiinan chán ja japanin zen.

## Dhyāna buddhalaisuudessa
Paali-kaanonissa Buddha kuvailee kahdeksaa toistaan seuraavaa meditaatioon uppoutumisen tilaa eli jhānaa. Ensimmäiset neljä, puhtaiden hahmojen meditaatiotilat, liittyvät fyysiseen maailmaan ja viimeiset neljä, hahmottomat meditaatiotilat, liittyvät ainoastaan henkiseen maailmaan; neljässä ylimmässä jhānassa ei siis ole kehon kokemusta.

## Lähteet
Virgin Suicides

**Virgin Suicides** (*The Virgin Suicides*), televisioesityksessä *Virgin Suicides – Kauniina kuolleet*, on vuonna 1999 valmistunut elokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Sofia Coppola. Jeffrey Eugenidesin romaaniin perustuvassa, 1970-luvulle sijoittuvassa elokuvassa michiganilaista lähiötä järkyttää 13-vuotiaan Cecilia Lisbonin itsemurha. Suojellakseen perheen neljää muuta teini-ikäistä tytärtä, Bonnieta, Luxia, Theresea ja Marya, perheen äiti tiukentaa otettaan kasvatukseen entisestään.

Tilanne muuttuu kun koulun hurmuri Trip Fontaine (Josh Hartnett) viettelee yhden perheen tytöistä, Lux Lisbonin (Kirsten Dunst). Pitkällisen taivuttelun tuloksena vanhemmat antavat tyttöjen osallistua päättäjäistansseihin. Ensimmäisen alkoholikokeilun ja ihastuksen hurmoksessa Tripin ja Luxin ilta päätyy seksiin koulun jalkapallokentän laidalla. Aamulla Lux herää huomatakseen olevansa yksin. Kotiin palaava Lux ja muut sisarukset vangitaan kotiinsa.

Naapurin pojat seuraavat tyttöjä kaukoputkella ja yrittävät auttaa heitä saamaan kontaktia ulkomaailmaan, mutta tytöt vaipuvat entistä syvemmälle omaan maailmaansa. He ovat päättäneet vapauttaa itsensä tekemällä yhdessä itsemurhan.

Elokuva perustuu pitkälti takaumiin poikien muistellessa nuoruutensa mysteeriä. Elokuvaa siivitetään haastatteluilla ja musiikinpätkillä, sekä kertojan pitkillä kertomuksilla muistoistaan. 

Elokuvassa keskeistä roolia näyttelevän musiikin on suurimmalta osin tehnyt ranskalainen Air, mutta elokuvan soundtrackilla esiintyy myös 1970-luvun artisteja, kuten Heart, Bread ja Carole King.

## Merkittävimmät näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Elokuvan viralliset sivut 
* Sofia Coppola on making The Virgin Suicides: 'When I saw the rough cut I thought: Oh no, what have I done?' (''The Guardian'' 25.1.2018)
Lucius I

**Lucius I** (k. 5. maaliskuuta 254) oli paavina kahdeksan kuukauden ajan vuodesta 253 – 5. maaliskuuta 254 saakka. Hänen nuoruudestaan ei tiedetä juuri mitään, ei edes syntymävuotta. Hänet valittiin paaviksi kesällä 253, kun hänen edeltäjänsä Pyhä Cornelius joutui lähtemään maanpakoon.

Perimätiedon mukaan Lucius kärsi marttyyrikuoleman keisari Valerianuksen vainoissa.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Keskiyön aurinko

**Keskiyön aurinko** (myös **yötön yö** tai **polaaripäivä**) on luonnonilmiö, jossa aurinko ei laske horisontin alapuolelle vuorokauden aikana. Siitä syystä ilmiö on kaamoksen vastakohta. Ilmiö johtuu maapallon pyörimisakselin kaltevuudesta kiertorataan nähden. Ilmiö esiintyy ainoastaan napapiireillä ja sitä korkeammilla leveysasteilla. Ilmiö on sitä pidempi, mitä lähempänä napa-alueita on. Esimerkiksi Suomen pohjoisimmassa kohdassa, Nuorgamissa aurinko on horisontin yläpuolella yhtäjaksoisesti toukokuun 16. päivästä heinäkuun 29. päivään saakka eli 74 päivän ajan.

Jos valo ei taipuisi ilmakehässä, napapiiri olisi sen alueen rajana, jossa auringon keski­piste pysyy yhtenä päivänä vuodessa horisontin yläpuolella koko vuorokauden. Pohjoisella napa­piirillä tämä tapahtuu kesä­päivän­seisauksena 21. tai 22. kesäkuuta, ja eteläisellä napapiirillä 21. tai 22. joulukuuta (eli silloin, kun pohjoispuoliskolla on talvipäivänseisaus). Samoin napa­piirit olisivat myös kaamoksen rajoina. Auringon suuri koko ja valon taipuminen saavat kuitenkin aikaan, että ainakin auringon yläreuna näkyy ympäri vuorokauden suunnilleen yhden  leveysasteen verran pohjoisen napapiirin eteläpuolella. Suomessa tämä raja kulkee hieman Kemin eteläpuolitse. Samoin keskiyön auringon raja on noin yhden asteen verran eteläisen napapiirin pohjoispuolella.

Koska eteläisen napapiirin eteläpuolella ei ole pysyvää ihmisasutusta, voi yöttömän yön helpoiten kokea pohjoisella napapiirin alueilla - Alaskassa, Kanadassa, Grönlannissa, Islannissa, Norjassa, Suomessa, Ruotsissa ja Venäjällä. Päinvastainen tapahtuma, jossa aurinko ei vuorokauden aikana nouse horisontin yläpuolelle on nimeltään kaamos tai polaariyö.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pohjanmaan maanjäristys 1626

**Pohjanmaan maanjäristys** oli Pohjanmaalla vuonna 1626 tapahtunut maanjäristys, jonka voimakkuus oli välillä 4–5 Richterin asteikolla. Maanjäristyksen päivämääräksi on kirjattu 22. kesäkuuta 1626, ja se on tuntunut nykyisten Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun maakuntien alueilla. Järistystä pidetään Suomen historian tuhoisimpana, koska se on ainoa, joka on aiheuttanut merkittävää vahinkoa julkiselle rakennukselle.

Vuoden 1626 maanjäristys on mitä todennäköisimmin merkittävin aineellisia vahinkoja aiheuttanut tämäntyyppinen tapahtuma Suomen historiassa. Se muistetaan siitä, että Paltamon pitäjän kirkko Kainuun Paltaniemellä tuhoutui järistyksessä niin pahoin, että tilalle täytyi myöhemmin rakentaa uusi kirkko. Nykyinen Paltaniemen kuvakirkko lähellä Oulujärven rantaa on puolestaan rakennettu tämän seuraavan kirkon tilalle. Paltamon vanhan kirkon kohtalo on siis Suomen oloissa sangen erikoislaatuinen.

Maanjäristys aiheutti todennäköisesti Pohjanmaan ja Kainuun alueella muutakin vahinkoa, mutta näistä ei ole juuri tarkempaa tietoa. Väitetään kuitenkin Iin pitäjässä Perämeren rannikolla erään kokonaisen niemen jääneen veden alle saman maanliikunnan seurauksena.

Tämä myös Paltamon maanjäristyksenä tunnettu maanjäristys tapahtui siis kesäpäivänseisauksen aikaan 22. kesäkuuta 1626. Vain viikkoa myöhemmin, 30. kesäkuuta 1626, tapahtui puolestaan Napolissa suuri maanjäristys, jonka sanotaan vaatineen 10&nbsp;000 kuolonuhria. Se on tähän mennessä viimeisin suuri järistys tuliperäisellä Napolin seudulla. On mahdollista, että näiden välillä on ollut jokin yhteys siinä mielessä, että Välimeren alueen mannerlaattojen liikunnot, jotka aiheuttivat Napolin maanjäristyksen, olisivat jo tätä ennen aiheuttaneet jännityksiä myös Pohjois-Euroopassa, jotka olisivat sitten purkautuneet Pohjanmaan järistyksessä.

Vaikka ennen seismografien tai edes tarkkojen muistiinpanojen aikaa tapahtuneiden järistysten voimakkuutta on vaikeaa tietää kovin tarkasti, on todennäköinen arvio Pohjanmaan järistyksen voimakkuudesta noin 4,6 Richterin asteikolla. Täten se kuuluu kymmenen voimakkaimman Suomessa vuoden 1500 jälkeen tapahtuneen järistyksen joukkoon. Voimakkuudessa tämä järistys jää siten selvästi jälkeen Perämeren maanjäristyksestä 1882. Perämerellä tuon vuoden kesäkuussa sattuneista kahdesta suuresta järistyksestä jälkimmäinen on Suomen tunnetun historian voimakkain, hieman yli 5 Richterin asteikolla, mutta Perämeren järistykset eivät aiheuttaneet merkittäviä tuhoja.

Fennoskandian alueella ei tapahdu suuria maanjäristyksiä, ja järistykset voimakkuudeltaan yli 4 Richterin asteikolla ovat harvinaisia. Tämän kokoluokan tapahtuma kestää vain noin kymmenen sekuntia eikä tavallisesti aiheuta juurikaan vahinkoja. Nämä pienehköt järistykset ovat pääasiassa seurausta Atlantin keskiselänteen aiheuttamista jännityksistä, harvemmin muista syistä kuten maankohoamisesta. Suomessa maan tärähtely on yleisintä pohjoisessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Helsingin yliopiston Seismologian laitos: Maanjäristykset Suomessa
Pius VI

**Pius VI** (27. joulukuuta 1717 – 29. elokuuta 1799), syntymänimeltään **Giovanni Angelo Braschi**, toimi paavina 15. helmikuuta 1775 – 29. elokuuta 1799.
Braschi opiskeli jesuiittojen koulussa lakia, ja pääsi kardinaalin sihteeriksi.

Hänen valintansa paaviksi kesti neljä kuukautta ennen kuin jesuiittojen vastustajat myönsivät, että Braschi oli toimissaan ja lausunnoissaan hyvin maltillinen ja kelpaisi heillekin paaviksi. Virkakautensa alkuvaiheessa Pius VI puuttui Kirkkovaltion korruptoituneeseen hallintoon.

Vuonna 1791 paavi tuomitsi Ranskassa annetun ihmisoikeuksien julistuksen, koska se edisti uskonnonvapautta eikä tunnustanut Ranskaa katoliseksi valtioksi. Vuonna 1798 ranskalaiset hyökkäsivät Roomaan ja ottivat paavin vangiksi. Hänet vietiin ensin Sienaan ja sieltä Firenzen lähelle. Kun Ranska julisti sodan Toscanalle, paavi siirrettin Parman, Torinon ja Grenoblen kautta Valenciaan, missä hän kuoli vankina vuonna 1799.

Pius VI oli siihenastisista historiallisista paaveista tehtävässään pitkäaikaisin.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Tšebyšovin summaepäyhtälö

Matematiikassa Pafnuti Tšebyšovin mukaan nimetyn **Tšebyšovin summaepäyhtälön** mukaan jos

:a_1 \geq a_2 \geq \cdots \geq a_n

ja

:b_1 \geq b_2 \geq \cdots \geq b_n,

on

:n \sum_{k=1}^n a_kb_k \geq \left(\sum_{k=1}^n a_k\right)\left(\sum_{k=1}^n b_k\right). 

Vastaavasti jos

:a_1 \geq a_2 \geq \cdots \geq a_n

ja

:b_1 \leq b_2 \leq \cdots \leq b_n,

on

:n \sum_{k=1}^n a_kb_k \leq \left(\sum_{k=1}^n a_k\right)\left(\sum_{k=1}^n b_k\right). 

Tšebyšovin summaepäyhtälön voidaan todistaa esimerkiksi suuruusjärjestysepäyhtälön avulla.

Tšebyšovin summaepäyhtälöstä on olemassa myös versio integroituville funktioille:

Jos *f* ja *g* ovat reaaliarvoisia integroituvia funktioita välillä [0,1], jotka ovat molemmat joko kasvavia tai väheneviä, on

: \int fg \geq \int f \int g.\, 

Tulos voidaan yleistää minkä tahansa avaruuden integraaleille samoin kuin numeroituvan monelle integrandille.
Tšebyšovin epäyhtälö

Todennäköisyyslaskennassa **Tšebyšovin epäyhtälö**n mukaan todennäköisyysavaruudessa lähes kaikki todennäköisyysjakauma jakautuu keskiarvon lähelle. Epäyhtälö on nimetty Pafnuti Tšebyšovin mukaan

## Yleinen väittämä
Epäyhtälö esitetään usein mittateorian avulla. Tällöin todennäköisyysteoreettinen väittämä on mittateoreettisen väittämän erikoistapaus.

### Mittateoreettinen muotoilu
Olkoon (*X*,Σ,μ) mitta-avaruus ja *f* laajennettu reaaliarvoinen mitallinen funktio *X*:ssä. Tällöin kaikilla reaaliluvuilla *t* > 0,

:\mu(\{x\in X|\,|f(x)|\geq t\}) \leq {1\over t^2} \int_X f^2 \, d\mu.

Yleisemmin, jos *g* on epänegatiivinen reaaliarvoinen mitallinen funktio, joka ei ole vähenevä *f*:n määrittelyjoukossa, on

:\mu(\{x\in X|\,f(x)\geq t\} \leq {1\over g(t)} \int_X g\circ f\, d\mu.

Edellinen väitös seuraa asettamalla 
:g(t)=\begin{cases}t^2&\mbox{jos }t\geq0\\0&\mbox{muulloin,}\end{cases}
ja valitsemalla *f*:n asemesta |*f*|.

### Todennäköisyysteoreettinen muotoilu
Olkoon *X* satunnaismuuttuja odotusarvonaan μ ja äärellisenä varianssinaan σ2. Tällöin kaikilla reaaliluvuilla  *k*&nbsp;>&nbsp;0,

:\Pr(\left|X-\mu\right|\geq k\sigma)\leq\frac{1}{k^2}.

Ainoastaan tapaukset *k* > 1 tarjoavat hyödyllistä tietoa.

Esimerkiksi valitsemalla *k*=√2 huomataan, että vähintään puolet annetun jakauman arvoista sijaitsevat välillä (μ − √2 σ, μ + √2 σ).

Tšebyševin epäyhtälöä käytetään todistamaan heikko suurten lukujen laki.
Tanssii susien kanssa

**Tanssii susien kanssa** (*Dances with Wolves*) on Kevin Costnerin ohjaama yhdysvaltalainen parhaan elokuvan Oscarin voittanut eeppinen draama- ja lännenelokuva vuodelta 1990. Se kertoo Yhdysvaltojen armeijan ratsuväen upseerista, joka ystävystyy sioux-intiaanien kanssa, ja joutuu uhraamaan uransa ja suhteensa omaan kansaansa. Elokuvan päärooleissa esiintyvät Kevin Costner, Mary McDonnell ja Graham Greene.

Elokuva perustuu Michael Blaken samannimiseen kirjaan. Costner innosti Blakea kirjoittamaan tämän ideasta vuonna 1986, kun Costner oli vielä melko tuntematon. *Dances with Wolves* julkaistiin lopulta vuonna 1988 taskukirjana monen kustantajan hylättyä sen.

*Tanssii susien kanssa* sai vuoden 1991 Oscar-gaalassa eniten palkintoja. Se voitti seitsemän Oscaria 12 ehdokkuudestaan, muun muassa paras elokuva ja paras ohjaus. Elokuva palkittiin myös parhaana draamaelokuvana Golden Globe -gaalassa, jossa se tuotti kaksi muutakin palkintoa. BAFTA-palkintoja elokuvalle ei mennyt yhtään yhdeksästä ehdokkuudesta huolimatta. Lisäksi John Barry voitti Grammy-palkinnon parhaasta sävellystyöstä televisioon tai elokuvaan.

American Film Institute valitsi elokuvan vuonna 2006 listalleen sadasta kaikkien aikojen innostavimmasta yhdysvaltalaiselokuvasta.

## Näyttelijät

## Palkintoja
### [[Oscar]]it
* Paras elokuva
* Paras ohjaus: Kevin Costner
* Paras sovitettu käsikirjoitus: Michael Blake
* Paras kuvaus: Dean Semler
* Paras leikkaus: Neil Travis
* Paras musiikki: John Barry
* Paras äänitys: Russell Williams II, Jeffrey Perkins, Bill W. Benton, Gregory H. Watkins
Ehdokkaana:
* Paras miespääosa: Kevin Costner
* Paras miessivuosa: Graham Greene
* Paras naissivuosa: Mary McDonnell
* Paras lavastus: Jeffrey Beecroft, Lisa Dean
* Paras puvustus: Elsa Zamparelli
### [[BAFTA]]t
Ehdokkaana:
* Paras elokuva
* Paras miespääosa: Kevin Costner
* Paras sovitettu käsikirjoitus: Michael Blake
* Paras ohjaus: Kevin Costner
* Paras kuvaus: Dean Semler
* Paras leikkaus: Neil Travis
* Paras maskeeraus: Francisco X. Pérez
* Paras elokuvamusiikki: John Barry
* Paras äänitys: Russell Williams II, Jeffrey Perkins, Bill W. Benton, Gregory H. Watkins
### [[Golden Globe]]t
* Paras draamaelokuva
* Paras ohjaaja: Kevin Costner
* Paras käskirjoitus: Michael Blake
Ehdokkaana:
* Paras miespääosa draamaelokuvassa: Kevin Costner
* Paras naissivuosa: Mary McDonnell
* Paras elokuvamusiikki: John Barry

## Vastaanotto
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Kati Sinisalo luonnehti elokuvaa komeaksi ja massiiviseksi länneneepokseksi, joka on samalla surumielinen tarina kadonneesta paratiisista. Hän antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Onnen kulissit

**Onnen kulissit** (*Reversal of Fortune*) on yhdysvaltalainen vuoden 1990 draamaelokuva. Se kertoo tositarinan seurapiirirouvasta Sunny von Bülow’sta, joka joutuu pysyvään koomaan, ja oikeudenkäynnistä, jossa Sunnyn miestä Claus von Bülowia syytetään murhan yrityksestä, alioikeuden langettavasta tuomiosta ja sitä seuranneesta ylemmän oikeusasteen syyttömäksi julistamisesta. Elokuva pohjautuu von Bülow’n asiajajana toimineen Alan Dershowitzin romaaniin. Sen on ohjannut Barbet Schroeder ja pääosia esittävät Glenn Close, Jeremy Irons ja Ron Silver.

Jeremy Irons voitti roolisuorituksestaan sekä parhaan miespääosan Oscarin että Golden Globen. Lisäksi elokuva oli ehdolla kahteen muuhun Oscariin ja kolmeen Golden Globeen.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Onnen kulissit* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Rooliluettelo
*Glenn Close – Sunny von Bülow
*Jeremy Irons – Claus von Bülow
*Ron Silver – Professori Alan Dershowitz
*Annabella Sciorra – Sarah
*Uta Hagen – Maria
*Fisher Stevens – David Marriott
*Jack Gilpin – Peter MacIntosh
*Christine Baranski – Andrea Reynolds

## Palkintoja
### [[Oscar]]it
*Paras miespääosa: Jeremy Irons
Ehdokkaana:
*Paras ohjaus: Barbet Schroeder
*Paras sovitettu käsikirjoitus: Nicholas Kazan
### [[Golden Globe]]t
*Paras miespääosa: Jeremy Irons
Ehdokkaana:
*Paras draamaelokuva
*Paras ohjaaja: Barbet Schroeder
*Paras käskirjoitus: Nicholas Kazan

## Arvioita
*Helsingin Sanomien* Pertti Avola kehui muun muassa Jeremy Ironsin roolisuoritusta erikoisen von Bülowin tulkkina, mutta piti Schroederin ohjausta persoonattomana ja monia kerrontaratkaisuja outoina, kuten koomansa takaa puhuvaa Sunnyn kertojaääntä. Hän piti oikeastaan koko Sunnyn hahmoa tarinassa varsin turhana muutamaa takaumaa lukuun ottamatta. Saman lehden Mikael Fräntin mielestä taas kertojanääni toimii samalla tavoin kuin haudantakainen kertoja Billy Wilderin *[[Auringonlaskun katu|Auringonlaskun kadussa]]*. Hänestä *Onnen kulissien* älynystyröitä hierova kiinnostava tarina, näkökulmien vaihtelu, varma ohjaus ja hyvät näyttelijät takaavat nautittavan elokuvakokemuksen. *[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Kati Sinisalo luonnehti *Onnen kulisseja* hyytävän kylmäksi avioliittodraamaksi ja antoi sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Persson Motorsport

**Persson Motorsport** on autourheilutalli, jonka perusti ruotsalainen rata-autoilija Ingmar Persson vuonna 1993. Talliin kuuluu 21 jäsentä ja Persson itse toimii tallipäällikkönä. Talli on toiminut Saksan DTM:ssä ja FIA:n GT-autojen mestaruussarjassa. Vuodesta 2000 Perssonin talli on toiminut yhtäjaksoisesti DTM:ssä ja kuljettajina ovat olleet mm. Jean Alesi, Paul di Resta, Christijan Albers ja Bruno Spengler. 

## DTM-kausi 2006

Persson on tunnettu nuorten, lupaavien kuljettajien ajattamisesta, mutta vuonna 2006 Persson teki poikkeuksen. Hän hankki tallinsa ykköskuljettajaksi ranskalaisen F1-veteraanin Jean Alesin. Alesin ja hänen edellisen DTM-tallinsa päällikön välit olivat tulehtuneet ja Alesi päätti vaihtaa Perssonin talliin, vaikka joutuikin ajamaan vuoden 2005 autolla. Tallin myönteinen ja ammattitaitoinen ilmapiiri kuitenkin saivat Alesin tekemään sopimuksen Perssonin kanssa. Kauden neljässä ensimmäisessä kisassa Alesi ajoi pisteille jättäen taakseen monta vuoden 2006 autoa, mm. kolmasti Mika Häkkisen. Kauden 2006 Nürburgringin sadekisassa Alesi loisti vanhalla autollaan nousten 14. sijalta neljänneksi ja ollen kolmanneksi nopein Mercedes-kuljettaja ja nopein vuoden 2005 autoista. Kauden 2006 loppupisteissä Persson Motorsport oli viides.

## DTM-kausi 2007
Kaudella 2007 Gary Paffett otti Jean Alesin paikan, kun Alesi vaihtoi toiseen kilpa-autosarjaan. Tallissa jatkaa Margaritis ja uutena mukaan tuli Paul di Resta. Paffett ja Margaritis ajavat vuoden 2006 autoilla, di Resta vuoden 2005 versiolla.
Kauden toisessa kisassa Persson Motorsport teki jättiyllätyksen, kun Gary Paffett voitti kisan ja Paul di Resta oli toinen. Margaritis varmisti kaikkien tallin kuljettajien pääsyn pisteille ollen kahdeksas. Tallin kuljettajat toivat pisteitä tasaisesti läpi kauden ja talli oli loppupisteissä neljäs.

Kaudella 2009 talli oli loppupisteissä viides.

## Aiheesta muualla
*Viralliset sivut
Tšernogorsk

**Tšernogorsk** (, hakassiksi Харатас, *Haratas*) on kaupunki Hakassiassa Etelä-Siperiassa Venäjällä, 18 kilometriä tasavallan pääkaupungista Abakanista pohjoiseen. Hallinnollisesti Tšernogorsk on suoraan tasavallan hallinnon alainen kaupunkipiiri, johon kuuluu noin 72&nbsp;000 asukkaan kaupungin ohella 2&nbsp;600 hengen Prigorskin kaupunkityyppinen taajama. Kaupunkipiiriä ympäröi Ust-Abakanin piiri.

Neuvostoliiton aikana kaupungissa sijaitsi työleiri.

Asukasluvun kehitys:
* 73&nbsp;077 (2002)
* 72&nbsp;147 (2010)

## Lähteet
Pommern

**Pommern** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Pommeri (saksaksi ja ruotsiksi *Pommern*), Itämeren etelärannikolla sijaitseva alue
* Pommerin provinssi (saksaksi *Provinz Pommern*), Preussin provinssi 1815–1945
* Etu-Pommeri (saksaksi *Vorpommern*), Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltioon kuuluva alue
* Taka-Pommeri (saksaksi *Hinterpommern*), Oderin itäpuolinen Pommerin osa
* Pommern, Pommerin alueen mukaan nimetty purjealus
* Pommern, perunalajike
Paranthropus

**Paranthropus** on muinainen ihmisapinoihin kuuluva suku. Suvun lajit olivat kahdella raajalla käveleviä apinaihmisiä, jotka todennäköisesti erosivat jossain vaiheessa läheisestä *[[Australopithecus]]*-suvusta, johon vielä jokin aika sitten suvun lajit luokiteltiin. Osa suvun lajeista oli olemassa todennäköisesti vielä samaan aikaan kun suku *[[Ihmiset|Homo]]* syntyi (joka polveutui edeltäjästään *Australopithecus*-suvusta tai pikemminkin litteänaamaisesta kenianihmisestä).

*Paranthropus* ilmaantui karkeasti noin 2,7 miljoonaa vuotta sitten pleistoseenikauden alussa. *Paranthorpus boisei* -lajin aivotilavuus oli noin 40&nbsp;% nykyihmisen aivotilavuudesta. Lajit olivat noin 130–140 senttimetriä pitkiä ja hyvin lihaksikkaita. Suvun lajien uskotaan eläneen metsäisillä alueilla, toisin kuin *Australopithecus*-suku, joka eli ruohikkoisilla alueilla.

Kiistely tieteellisestä luokittelusta on jatkunut vuosikymmeniä, mutta nykyisin suku erotetaan *Australopithecus*-suvusta. Osa lajeista mahdollisesti eli vielä varhaisten ihmislajien aikaan. Lajit olivat gorillamaisia ja näyttivät loittonevan *Homo*-suvun edustamasta ihmismäisyydestä poispäin.

## Luokittelu
*Paranthropus*-sukuun luettuja lajeja ovat:

* *[[Paranthropus aethiopicus]]* (turkananapinaihminen)
* *[[Paranthropus boisei]]* (vankka-apinaihminen)
* *[[Paranthropus robustus]]* (roteva-apinaihminen)

## Erot esi-ihmisiin verrattuna
Suvun käyttäytyminen poikkesi huomattavasti esi-ihmisistä, koska se ei ollut läheskään yhtä sopeutunut elämään alueillansa eikä osannut käyttää luonnonvaroja hyväkseen tehokkaasti. Todisteiden mukaan suvun fysiologia oli sopeutunut Afrikasta maan alta löytyvien ympärivuotisten kasvien ja juureksien syömiseen. Esi-ihmiset olivat samaan aikaan sopeutuneet syömään huomattavasti laajempaa valikoimaa kasviksia ja omaksuivat jossain välissä raadonsyönnin kautta lihansyönnin.

Myöhäiset suvun edustajat eivät tiettävästi olleet niin älykkäitä kuin varhaiset ihmislajien edustajat, mutta niillä oli isommat aivot kuin *[[Australopithecus]]*-suvun edustajilla. Joidenkin todisteiden valossa näyttää siltä, että ne käyttivät myös alkeellisia työkaluja, jotka eivät kuitenkaan olleet niin kehittyneitä kuin *[[Homo habilis]]in* käyttämät. Lajit eivät myöskään osanneet puhua primitiivistä kieltä tai käsitellä tulta.

Tutkijat eivät juuri usko, että joku suvun lajeista olisi ollut oman sukumme alkuna.

## Lähteet
Kaulaliina

**Kaulaliina** on kaulaa peittävä pitkänomainen suorakaiteen muotoinen vaatekappale. Materiaalina on tekstiili. Kaulaliina kiedotaan kaulan ympärille yhden tai useamman kerran ja päät jätetään joko vapaiksi tai takin alle.  
Kaulaliinan voi tehdä itse joko virkkaamalla tai neulomalla.
 
## Kauluri
*Kauluri* on kaulaa suojaava kaulaliinaa vastaava tekstiili, mutta se on tarkoitettu puettavaksi. Siinä on päänaukko sekä korkea kaulusosa, eikä sitä kiedota kaulan ympärille.

## Historia
Euroopassa kaulaliina on kuulunut oleellisena osana miesten vaatetukseen 1600-luvun puolivälistä 1800-luvun puolivälin tienoille. Naisten pukuihin tämä asuste ei ole kuulunut yhtä keskeisesti kuin miesten puvustoon.

Kaulaliinasta tuli 1600-luvun puolivälissä miesten säätyläispukujen tärkeä koriste, joka solmittiin etupuolelta. Se oli tavallisesti valkoinen ja sen päissä oli pitsiä. Sotilaspukujen kanssa käytettiin 1600-luvun lopulta lähtien mustaa kaulan ympäri kiedottua liinaa. Noin 1665–1680 kaulaliinan sitomiseen käytettiin värillistä nauhaa, ja 1600-lopulla oli myös muotia sitoa se löysään solmuun siten, että sen päät riippuivat vapaina. Vuosina 1690–1730 vallinneen Steenkirk-muodin aikana kaulaliinan päät kietaistiin löysästi toistensa ympäri ja pujotettiin takin napinläven läpi tai kiinnitettiin takkiin neulalla. Vuoden 1730 tienoilla kaulaliinasta tuli vaatimaton side kaulan ympärille.

Kaulaliinaan kuului 1700-luvulla usein röyhelö. Vuoden 1780 tienoilla alettiin käyttää suurta kaulan ympäri kietaistua valkoista kaulaliinaa, joka 1800-luvun alussa peitti leuankin. Nelikulmaiset niskasta sidotut kaulaliinat tulivat muotiin 1780-luvulla. Ranskan suuren vallankumouksen jälkeen tuli tavaksi kietoa kaulaliina useaan kertaan kaulan ympäri, ja jos halusi näyttää keikarilta, se ulottui korviin saakka. Niskan puolelta solmiminen tuli jälleen muotiin 1830-luvulla ja kiinnittämiseen käytettiin usein solkea (solkihuivi). Tällöin oli tapana ommella etupuolelle ruusuke. 1850-luvun muoti edellytti kapeaa, usein mustaa kaulaliinaa, josta tulee mieleen nykyaikainen solmio. Leveitä kaulaliinoja alettiin suosia 1870-luvulla ja 1880-luvulla ne levenivät lisää peittäen koko paidanrinnuksen.

## Katso myös
* Huivi

## Lähteet
USA Today

**USA Today** on yhdysvaltalainen valtakunnallinen sanomalehti. Lehteä julkaisee Gannett-mediayhtiö, ja sen toimituksellinen linja on konservatiivinen ja maltillisen oikeistolainen.  Maailman sanomalehtien ja uutiskustantajien liiton vuoden 2016 yhteenvedon (WAN-IFRA 2016) mukaan *USA Today* oli levikiltään maailman kolmanneksi suurin sanomalehti 4,139 miljoonan numeron levikillään (tiedot viittaavat vuoden 2015 tilanteeseen). Lehteä luonnehditaan keskustalaiseksi tai keskusta-vasemmistolaiseksi.

Englanninkielisten sanomalehtien (suuri sivukoko) joukossa se oli levikiltään maailman ykkönen, kun *[[The Times of India]]* oli toiseksi suurin. USA Today oli vuosikausia Yhdysvaltain myydyin lehti yli kahden miljoonan päivittäislevikillään. Levikki laski kuitenkin syksystä 2008 syksyyn 2009 aikana ennätykselliset 17 prosenttia kaikkien aikojen alhaisimpaan lukuunsa 1,88 miljoonaan, jolloin The Wall Street Journal ohitti sen. USA Today puolustautui tuolloin olevansa yhä levikiltään suurin, jos vain painetut lehdet lasketaan. *The Wall Street Journalilla* oli tiettävästi ainakin 350 000 nettitilaajaa.

Vuonna 1982 perustettu *USA Today* pyrki alusta alkaen olemaan niin kutsutun televisiosukupolven sanomalehti. Sen pääuutiset ovat valtakunnallisia ja lehti lähetetään satelliitin välityksellä aluepainoihin ympäri Yhdysvaltoja Virginian osavaltion Arlingtonissa, Washingtonin esikaupungissa, sijaitsevasta pääkonttorista. Lehdellä on painot myös Euroopassa ja Aasiassa kansainvälistä jakelua varten. 

*USA Today* keskittyy lyhyisiin ja myyviin uutisiin, eikä se pyri taustoittamaan niitä kovinkaan laajalti. Sen sijaan se panostaa uutistensa esilletuomiseen ja näyttävyyteen korostamalla uutisten ohessa selkeitä taulukoita, kaavioita ja erityisesti valokuvia ja muutakin kuvitusta. Tämä erotti sen eritoten perustamisensa aikaan muista amerikkalaisista suurista sanomalehdistä, jotka yleensä luottivat asiatyyliin ja analysointiin eivätkä juuri julkaisseet kuvia, antaen harmaan yleisvaikutelman. Toisaalta värikäs ja aggressiivisesti markkinoitu lehti sai pian pilkkanimen "McPaper", mikä taas oli viittaus McDonald'sin harjoittamaan samantyyppiseen markkinointiin. 

*USA Todayn* perusti 15. syyskuuta 1982 Gannettin tuonaikainen johtaja Al Neuharth, ja lehti on nykyään saavuttanut kymmeniä alueellisia lehtiä julkaisevan ja joitakin alueellisia tv-kanavia omistavan Gannett-konsernin lippulaivan aseman. Sen ensimmäisenä toimituksellisena johtajana 1982–1991 oli John Seigenthaler Senior, joka sittemmin oli keskeinen henkilö englanninkieliseen Wikipediaan liittyneessä jupakassa. *USA Today* hyödynsi alusta alkaen satelliitteja tiedonsiirrossaan ja oli ensimmäinen lehti, joka toimitti päivän lehden toimituksesta painokeskuksiin tällä tavoin. Vuonna 2001 päätoimitus siirtyi uuteen 12-hehtaariseen rakennukseen. Maaliskuussa 2004 lehteä ravisteli skandaali, kun ilmeni, että sen pitkäaikainen arvostettu avustaja Jack Kelley oli keksinyt uutisia omasta päästään. Lehti joutui selvittämään, mitkä Kelleyn jutuista olivat aitoja, ja julkaisi etusivullaan anteeksipyynnön.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* USA Todayn kotisivut
Punaiset messiaat

**Punaiset messiaat** oli pääasiallisesti vuosina 1991–1998 toiminut porvoolainen punk rock -yhtye. Se aloitti osana 1990-luvun alun suomalaista punk/hc-skeneä mutta alkoi pian yhdistelemään musiikkiinsa progressiivisia elementtejä. Punaiset messiaat oli vuodesta 1993 lahtelaisen Levy-yhtiön ensimmäisten kiinnitysten joukossa. Esiintyminen muiden ns. punkpop-yhtyeiden kanssa vaikutti myös Punaisten messiaiden musiikkityyliin. Eniten kaupallista menestystä niittänyt toinen albumi *Lemmentykki* oli rock- ja punkpop-vaikutteinen, kun taas muut levyt olivat musiikillisesti kunnianhimoisempia.

Vaihtelevilla kokoonpanoilla esiintyneen Punaisten messiaiden ura sisälsi useita äänitteitä, pienimuotoisia kiertueita sekä radio- ja tv-esiintymisiä. Syksyllä 1997 laulaja-lauluntekijä Piet muutti asumaan Lontooseen. Muut jäsenet jatkoivat vielä seuraavaan vuoteen uuden laulajan, Sarkka Raudan kanssa, kunnes toiminta ehtyi. Punaiset messiaat koottiin uudelleen 1999 Pietin muutettua takaisin Suomeen. Yhtye soitti vielä kolme konserttia ja äänitti materiaalin neljättä albumiaan varten kesällä 2000. Levy jäi kuitenkin viimeistelemättä, koska sen tekovaiheessa jäsenten mielenkiinto alkoi kohdistua enemmän muihin projekteihin, muun muassa Dolchamariin, jossa Piet edelleen vaikuttaa. Stöde, Kessu ja Läynde soittavat yhä yhdessä. Heillä on nykyisin Luode-niminen yhtye. Lende soitti Lordissa koskettimia 2005–2012 käyttäen taiteilijanimeä Awa. Vuonna 2018 Lende liittyi Dingoon kosketinsoittajaksi.

## Jäsenet
*Piet Raakalainen – laulu (1991–)
*Stöde Beelzebub – bassokitara, laulu (1991–)
*Kessu T. Tuho – rummut (1991–1996)
*Läynde J. Kristus – kitara (1991–1992, 1996), rummut (1997–1998)
*Jürgen Seivästäjä – kitara (1993–1994)
*Late McDonald – kitara (1994)
*Idi Kyberpunk – koskettimet (1993–1994)
*Lende Mielihyvä – koskettimet, laulu (1994–)
*Hippo Crates – kitara (1997), myöhemmin myös bassokitara

## Julkaisut
### Albumit
* *Back In Bu$ine$$* (1995)
* *Lemmentykki* (1996)
* *Älä osta; varasta* (1997)

### Singlet
* *Onko tää rakkautta?!* (1996)
* *Oma rotta* (1996) – kultaa myynyt single

### EP:t
* *Punainen Inkvisitio* (1992)
* *Neljä tarinaa pikkukaupungista* (1994)
* *Messiadi* (1994)
* *Punk on pop* (1996)
* *Tuu mun luo* (1996)
* *Hornan hovin häät* (1997) cd + sarjakuva

## Aiheesta muualla
*Yhtyeen sivut  Rockdata-sivustolla.

*
*Yhtyeen virallinen sivusto
Radiokemia

**Radiokemia** tutkii radioaktiivisten aineiden kemiallista käyttäytymistä sekä radioaktiivisisista aineista peräisin olevan ionisoivan säteilyn käyttöä kemiassa. Laajimmillaan radiokemian alaan kuuluu kaikki kemian tutkimus, jossa käytetään radioaktiivisia aineita, ja kaikki radioaktiivisten aineiden tutkimus, jossa käytetään kemiaa.

Henri Becquerellin kokeita kaliumuranyylisulfaatin ja valokuvauslevyjen kanssa sekä Marie ja Pierre Curien tutkimuksia poloniumin ja radiumin eristämiseksi pikivälkkeestä voidaan pitää ensimmäisinä varsinaisina dokumentoituina radiokemiallisina kokeina.  

Radiokemian ala- ja sivutieteisiin lukeutuvat muun muassa säteilykemia ja radiofarmasia, jossa hyödynnetään radioisotooppeja ja niistä valmistettuja radiolääkkeitä lääketieteellisessä kuvantamisessa ja hoidossa. Radiokemiaa hyödynnetään myös muun muassa ydinjätteen loppusijoituksen, radioekologian ja ympäristömikrobiologian tutkimuksessa .

Radiokemialle läheinen termi on ydinkemia, joka voidaan määritellä kemian keinoin tapahtuvaksi atomiydinten ja isotooppien tutkimukseksi , ja liittyvän siten läheisemmin ydinreaktioiden tutkimiseen ja radionuklidien tuotantoon esimerkiksi hiukkaskiihdyttimen tai ydinreaktorin avulla.

Radiokemiaa laajasti voi opiskella Suomessa Helsingin yliopistossa ja radiolääkeainekemiaa myös Turun yliopistossa.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Klemens VIII

**Klemens VIII**, syntyjään ***Ippolito Aldobrandini***, (24. helmikuuta 1536, Fano, Italia – 3. maaliskuuta 1605, Rooma) toimi paavina 30. tammikuuta 1592 – 3. maaliskuuta 1605.

Klemens VIII:n hallituskauden tärkein tapahtuma oli pitkien neuvottelujen jälkeen saavutettu sovinto Henrik IV:n johtaman Ranskan kirkon kanssa.

Klemens VIII kahvista: "Tämä Saatanan juoma on niin herkullista, että on peräti väärin, jos siitä saisivat nauttia vain pakanat. Puijataan Saatanaa ja kaapataan kahvi meille ja tehdään siitä kristittyjen juoma."

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* ''Catholic Encyclopedia'': Paavi Klemens VIII
Pentti Kuronen

**Pentti Olavi Kuronen** (s. 30. lokakuuta 1951 Oulu) on eläkkeellä oleva suomalainen erikoisupseeri ja Suomen Puolustusvoimien entinen ylilääkäri. Hänet valittiin virkaansa vuonna 2003 edellisen ylilääkärin Timo Sahin jäädessä eläkkeelle. Hän itse jäi eläkkeelle tehtävästään marraskuussa 2011. Arvoltaan Kuronen on lääkintäkenraalimajuri.

Kuronen kirjoitti ylioppilaaksi 1970, valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1976 ja väitteli tohtoriksi Oulun yliopistossa 2004. Hän toimi Nilsiän terveyskeskuslääkärinä 1976–1978, Tikkakosken varuskuntalääkärinä 1978–1990 ja Ilmavoimien ylilääkärinä Ilmavoimien Esikunnassa 1990–2003.

## Lähteet
* Kuka kukin on 2007, Otava 2006
Koivukasvit

**Koivukasvit** (Betulaceae) on kasviheimo, johon kuuluu kuusi sukua. Koivukasveja esiintyy pääasiassa pohjoisella lauhkealla vyöhykkeellä.

Suomessa tavataan seitsemää koivukasvien heimoon kuuluvaa kasvilajia, jotka kuuluvat neljään eri sukuun. Suomessa tavattavat koivukasveihin kuuluvat lajit ovat rauduskoivu, hieskoivu, vaivaiskoivu, harmaaleppä, tervaleppä, euroopanpähkinäpensas sekä euroopanvalkopyökki.

## Tuntomerkit
Koivukasvit ovat puita tai pensaita ja tavallisesti kesävihantia. Sekundaarinen aineenvaihdunta tuottaa flavoneja. Lehdet ovat korvakkeellisia, kahteen kertaan sahaisia. Kukat ovat yksineuvoisia ja sijaitsevat norkkomaisissa kukinnoissa yksi- tai kaksikotisesti. Kukka on kehätön tai siinä voi olla jopa kuusi kehälehteä. Heteiden ponnet ovat lokerositeitä pidempiä. Hedekukassa ei ole emiön jäännettä, eikä emikukassa joutoheteitä. Sikiäin on yhdislehtinen ja jakautunut vaillinaisesti lokeroihin. Hedelmä on joko pieni ja litteä pähkylä tai pähkinä, jossa on kookkaat, lehtimäiset suojukset. Siemenessä on niukka ravintovarasto (endospermi).

## Levinneisyys
Koivukasvit ovat enimmäkseen pohjoisen pallonpuoliskon lajeja, etelässä levinneisyys ulottuu Amerikassa Andeille ja Aasiassa Sumatralle.

## Luokittelu
Koivukasvien heimossa on kaksi alaheimoa, joissa on yhteensä kuusi sukua ja 145 lajia.

### 1. Betuloideae Arnott
Alaheimon muodostaa kaksi sukua: koivut (*Betula*, 60 lajia) ja lepät (*Alnus*, 35 lajia). Ne kasvavat pohjoisella pallonpuoliskolla ja Andeilla. Rauhaskarvat ovat kilpimäisiä. Emikukka on tavallisesti kehälehdetön tai kehälehtiä on joskus kaksi. Hedelmistössä on enemmän tai vähemmän litteiden ja siivellisten pähkylöiden (samara) suojana puutuneita tai suomumaisia ylälehtiä.

### 2. Coryloideae J. D. Hooker
Loput neljä sukua ja 50 lajia muodostavat alaheimon Coryloideae, joka kasvaa pohjoisella pallonpuoliskolla, Kaakkois-Aasiassa ja Keski-Amerikassa. Kukinto koostuu enintään kolmikukkaisista pikkuviuhkoista. Hedekukat ovat kehättömiä ja heteet karvaisia; emikukissa on yksikiehkurainen kehä. Hedelmä on kookas pähkinä, johon liittyy lehtimäisiä suojuksia.

## Suvut
* *[[lepät|Alnus]]* - lepät
* *[[koivut|Betula]]* - koivut
* *[[valkopyökit|Carpinus]]* - valkopyökit
* *[[pähkinäpensaat|Corylus]]* - pähkinäpensaat
* *[[humalapyökit|Ostrya]]* - humalapyökit
* *[[Ostryopsis]]*

## Kuvia

Alnus cordata 03 ies.jpg|Erään lepän (*[[Alnus cordata]]*) hedelmistö halkileikattuna.
A24-2-Carpinus caroliniana (American Hornbeam).JPG|Amerikan- eli karoliinanvalkopyökki (*Carpinus caroliniana*).
Baum Hasel, Corylus colurna 7.JPG|Turkin- eli nokkapähkinäpensaan (*Corylus colurna*) lehti ja hedelmistö.
Eastern Hop Hornbeam catkins (2985499734).jpg|Amerikanhumalapyökin (*Ostrya virginiana*) norkkoja.


## Lähteet
* Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/.
Korintinlahti

**Korintinlahti** (; myös *Kórinthoksenlahti*) on Joonianmeren lahti, joka erottaa Peloponnesoksen niemimaan Keski-Kreikasta. Lahti yhdistyy Joonianmereen lännessä Patraksenlahden kautta. Idässä Korintinlahden pohjukassa on Korintin kannas, joka erottaa sen Saroninlahdesta. Kannaksen läpi on rakennettu Korintin kanava.

Lahden pituus on noin 130 kilometriä ja sen leveys vaihtelee 8,4 ja 32 kilometrin välillä. Suurin syvyys on 935 metriä. Hallinnollisesti lahden pohjoisrannikko jakautuu Keski-Kreikan alueeseen kuuluvien Boiotian ja Fokiin kesken, ja etelärannikko Peloponnesoksen alueen Korinthian sekä Länsi-Kreikan alueen Akhaian kesken. Korintinlahden pohjoisrannalla sijaitsee Náfpaktoksen kaupunki (entinen Lepanto) ja kaakkoisrannalla Kórinthos (Korintti).

Pohjoisrannikon lahtiin kuuluvat Itéanlahti, Antíkyranlahti ja Domvraínanlahti. Lahden itäpäässä sijaitsevat Alkyonidiensaaret eli Alkyonídes ja Domvraínanlahden suulla saaret Makrónisos (Díporta) ja Foniás. Länsipäässä Korintinlahden ylittää vuonna 2004 valmistunut Ríon–Antírrion silta.

Keskiajalla lahti tunnettiin myös nimellä *Lepantonlahti*, mikä tulee Náfpaktoksen italialaisesta nimestä. Lahdessa käytiin vuonna 1571 Lepanton taistelu, jossa Osmanien valtakunnan laivasto tuhoutui.

## Aiheesta muualla
William Jones

**William Jones** (28. syyskuuta 1746 Lontoo – 27. huhtikuuta 1794 Kalkutta) oli brittiläinen itämaantutkija ja lakimies, sekä vuodesta 1783 korkeimman oikeuden tuomari Kalkutassa. Hän sai mainetta myös kielitieteilijänä; nykyään hänet tunnetaan parhaiten työstään indoeurooppalaisen kielikunnan tutkimuksessa. 

Intiassa brahmaanien luona Jones oppi sanskritia, ja havaitsi ensimmäisenä tuon Intian klassisen kielen sukulaisuuden kreikkaan, latinaan, goottiin ja kelttiläisiin kieliin. Hänestä tuli siten tärkeä uranuurtaja uudelle tieteenalalle, indoeurooppalaiselle kielitieteelle, jota on välillä kutsuttu myös indogermanistiikaksi.

William Jones syntyi Lontoossa, ja hänen samanniminen isänsä oli matemaatikko. Nuori Jones osoittautui kielellisesti erittäin lahjakkaaksi, ja oppi jo varhain kreikan ja latinan sekä farsin ja arabiaa. Kaiken kaikkiaan hän hallitsi elämänsä aikana täysin 13 eri kieltä ja kohtuullisen hyvin vielä 28 muuta kieltä. Huolimatta isänsä varhaisesta kuolemasta poika kykeni käymään yliopiston ja aloittamaan uran kielenkääntäjänä. Hänen julkaisemansa on *Histoire de Nader Chah*, käännös farsinkielisestä alkuteoksesta. 

Alkaen vuodesta 1770 Jones opiskeli oikeustiedettä. Tämä ala toi hänet lopulta Intiaan, kun hänet nimitettiin vuonna 1783 Bengalin korkeimpaan oikeuteen Kalkutassa, joka tuohon aikaan oli brittiläisen Intian pääkaupunki. 

Intialaisesta kulttuurista viehättyneenä hän perusti yhdistyksen *Asiatic Society*, jonka tehtävänä oli tutkia bengalilaista yhteiskuntaa. Hän kirjoitti oikeuslaitoksesta, musiikista, kirjallisuudesta, kasvitieteestä ja maantieteestä, sekä sen ohella käänsi merkittäviä intialaisia kirjoja. Hänen epäsuoraksi ansiokseen voidaan laskea myös tietty osa Englannin romantiikan ajan runouden tyylistä, sillä hänen käännöksensä ”itäisestä” runoudesta innoittivat osaltaan tätä tyylisuuntaa, jonka edustajiin kuuluivat esimerkiksi Samuel Taylor Coleridge ja lordi Byron. 

Nykyään William Jones on tunnettu nimenomaan siitä, että hän oivalsi ensimmäisenä sanskritin samankaltaisuuden kreikkaan ja latinaan. Teoksessa *The Sanscrit Language* (1786) hän esitti, että kaikilla kolmella kielellä oli yhteinen alkuperä, ja että ne lisäksi olivat sukua myös niin goottilaisille ja kelttiläisille kielille kuin myös persian kielelle. Tämä oli ensimmäinen viittaus kokonaisen indoeurooppalaisen kielikunnan olemassaoloon ja myös ensimmäinen käytännön sovellus nykyaikaisesta vertailevasta kielitieteestä. 

## Katso myös
* János Sajnovics 

## Aiheesta muualla
* Encyclopedia Britannica: Jones, Sir William