open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Stephen McCarthy

**Stephen Michael McCarthy** (s. 21. heinäkuuta 1988 Honolulu, Havaiji) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa. Pelipaikaltaan McCarthy on keskuspuolustaja.

## Seurajoukkueura
McCarthyn ammattilaisuran ensimmäinen seura oli DFW Tornados, jota hän edusti vuonna 2009. Seuraavana vuonna hän edusti Carolina Dynamoa tehden yhdeksässä pelaamassaan ottelussa neljä maalia. New England Revolution varasi McCarthyn vuonna 2011 Major League Socceriin numerolla 24 ja tammikuussa 2011 McCarthy siirtyikin seuraan. Debyytti seuran paidassa MLS:ssä tapahtui maaliskuussa 2011 Los Angeles Galaxya vastaan. Hän teki 69 pelaamassaan MLS-ottelussa seuralle kaksi maalia. Kaudella 2014 hän oli Revolutionin kanssa Major League Soccerin toinen.

Tammikuussa 2015 McCarthy siirtyi Suomen Veikkausliigan Kuopion Palloseuraan yksivuotisella pelaajasopimuksella. Hän debytoi Veikkausliigassa huhtikuussa 2015 Vaasan Palloseuraa vastaan.

## Maajoukkueura
McCarthy pelasi vuonna 2007 Yhdysvaltain alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa kolme ottelua viimeistellen niissä yhden osuman.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Stephen McCarthy Soccerway-sivustolla
Joanna García

**Joanna Lynne García** (tunnettu myös nimellä **Joanna García Swisher**; s. 10. elokuuta 1979 Tampa, Florida) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä. Hän on näytellyt lukuisissa televisiosarjoissa vuodesta 1992 alkaen, mutta tunnetaan ehkä parhaiten rooleistaan nuortensarjassa *[[Pelottaako?]]* ja sitcom-sarjassa *[[Reba]]*. Lisäksi García on näytellyt rooleja muun muassa sarjoissa *[[Viiden juttu]]*, *[[Freaks and Geeks]]*, *[[Gossip Girl]]*, *[[Ensisilmäyksellä]]* ja *[[Olipa kerran (televisiosarja)|Olipa kerran]]*.

García aloitti näyttelemisen kymmenvuotiaana esiintyen useissa kotikaupunkinsa paikallisissa teatterinäytelmissä. Hän oli tanssiaiskuningatar koulussaan Tampan katolisessa lukiossa. 

García on myös näytellyt muutamassa elokuvassa, kuten *[[American Pie 2]]*, *[[Not Another Teen Movie]]*, *[[Revenge of the Bridesmaids]]* ja *[[The Internship]]*.

## Aiheesta muualla

*
Lainahöyhenissä (musikaali)

**Lainahöyhenissä** (*La Cage aux folles*) on yhdysvaltalainen farssimusikaali vuodelta 1983, jonka käsikirjoituksen on tehnyt Harvey Fierstein sekä musiikin ja sanoitukset Jerry Herman. Se perustuu ranskalaisen Jean Poiret’n farssiin tai bulevardikomediaan *La Cage aux folles*, jota on suomeksi esitetty nimillä *Herrat diivat* ja *Hupsujen häkki*.

Tarinassa ikääntyvä homopari pyörittää yökerhoa Ranskan Rivieran Saint-Tropez’ssa. Georges on yökerhon johtaja ja hänen elämänkumppaninsa Albin paikan suosituin drag-artisti. Georgesin poika Jean-Michel on tulossa käymään tyttöystävänsä ja tämän äärikonservatiivisten poliitikkovanhempien kanssa, ja kulissit on saatava kuntoon, ettei heidän suhteensa ja työnsä todellinen laatu paljastuisi.

Musikaalin alkuperäinen Broadway-tuotanto sai yhdeksän Tony-ehdokkuutta, joista voitti kuusi. Myös monet muut musikaalin tuotannot eri puolilla maailmaa on palkittu.

Suomessa musikaalia on esitetty Åbo Svenska Teaterissa syyskaudella 1991 Torsten Sjöholmin ohjauksena, Mikko Koivusalon suomennoksena Heinolan kesäteatterissa vuonna 2007 (ohj. Tiina Brännare), Svenska Teaternissa vuonna 2008 (ohj. Georg Malvius), Helsingin Kaupunginteatterissa kaudella 2011–2012 (ohj. Neil Hardwick) ja Jyväskylän kaupunginteatterissa kaudella 2014–2015 (ohj. Timo Rissanen).

## Katso myös
* Hullujen häkki
* Lainahöyhenissä (vuoden 1996 elokuva)

## Lähteet
Seitsemäs pasuuna

**Seitsemäs pasuuna** on vuonna 1986 ilmestynyt rock-yhtye Kansanturvamusiikkikomission minialbumi. Sen materiaali julkaistiin uudelleen vuonna 1995 Dekadenz-yhtiön kokoelmalla *[[Fuck Hits Vol. 1]]*.  

## Muusikot
*Antti Penttilä – laulu
*Jukka Kangas – kitara
*Jarno Mällinen – kitara
*Pekka Salonsaari – basso
*Jyrki Raatikainen – rummut

## Kappaleet
;A-puoli
# 
# 
# 
;B-puoli
# 
# 
# 

## Lähteet
*KANSANTURVAMUSIIKKIKOMISSIO: SEITSEMÄS PASUUNA Finnmusic.

### Viitteet
Keijo Elio

**Keijo Elio** (8. tammikuuta 1934 Viipuri – 7. joulukuuta 2010 Tampere) oli suomalainen upseeri, lentäjä, kasvatustieteilijä ja professori. Hän palveli upseeriksi valmistuttuaan ilmavoimien eri osastoissa, viimeiseksi Satakunnan lennostossa, josta hän jäi eläkkeelle 1975 esikuntapäällikön tehtävistä everstiluutnanttina. Hän oli ilmavoimien kunniatuomioistuimen vakinainen jäsen ja Upseeriliiton Pirkka-Hämeen osaston puheenjohtaja.

Elio teki kasvatustieteilijäuransa enimmäkseen Tampereen yliopiston kasvatustieteen laitoksella mutta toimi paitsi Tampereen myös Jyväskylän yliopiston dosenttina.

## Teoksia
*Otto Kaarle von Fieandt – suomalainen upseerikouluttaja (1973)
*Suomen kadettikoulun yhdenmukaistamiskausi 1821–1835 (1976)
*Kasvatuksen historia tutkimuskohteena (1977)
*Arvot ja aatteet kasvatuksessa ja eräillä kulttuurin pääaloilla. 2 (1977)
*Oppikirjojen työtehtävien hyödyntäminen ja eriyttäminen peruskoulun yläasteella (1978)
*Liikennearvo ja -asennetutkimusprojekti : pääraportti : vähäisen ajokokemuksen omaavien kuljettajien liikennearvot ja -asenteet, niiden yhteyksiä kuljettajia kuvaaviin taustamuuttujiin sekä liikennekäyttäytymiseen (1978)
*Liikennearvo ja -asennetutkimusprojekti. Osaraportti 1, Äskettäin ajokorttinsa saaneiden liikennearvojen ja -asenteiden kuvaus (1978)
*Työtehtävien käyttö opetustilanteessa peruskoulun yläasteella (1979)
*Historian opetus lukiossa : historian opetuksen teoreettisia perusteita sekä jyväskyläläisten ja tamperelaisten abiturienttien mielipiteitä historian opetuksesta (1979)
*Didaktiikan kehityslinjoja antiikista nykypäiviin (1984)
*Saksan liittotasavallan ja Englannin historian opetuksen suuntaviivoja : vertaileva tutkimus historiandidaktisista käytänteistä ja niiden teoriatausta (1987)
*Historian didaktiikan teorian perusteita : pääaineksena Saksan liittotasavallan ja Englannin historiandidaktinen tutkimus (1988)
*Mitä historian ainedidaktiikka on? (1992, teoksessa Historia koulussa)
*Lentokonemekaanikot sodassa (2008).

## Lähteet
Percy Sledge

**Percy Tyrone Sledge** (25. marraskuuta 1940 Leighton, Alabama – 14. huhtikuuta 2015 Baton Rouge, Louisiana) oli yhdysvaltalainen soullaulaja. Hänen tunnetuin kappaleensa on balladi ”When a Man Loves a Woman”.

Sledgen muusikonura alkoi 1960-luvun alussa. Vuonna 2005 hänet valittiin Rock and Roll Hall of Fameen. Sledge sairasti syöpää ja kuoli kotonaan Louisianassa huhtikuussa 2015.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Docheiárioksen luostari

**Docheiárioksen luostari** (, myös *Dohiarioksen luostari*, *Dokhiarioun luostari*) on ortodoksinen luostari Athoksen autonomisessa luostaritasavallassa Kreikassa. Athoksen kahdenkymmenen luostarin välisessä hierarkiassa Docheiários on kymmenennellä sijalla.

Docheiárioksen luostari on perustettu alun perin mahdollisesti 900-luvun jälkimmäisellä puoliskolla. Sen perustajana pidetään Euthymiosta, joka oli Athanasios Athoslaisen oppilas ja Suuren lavran *dokheiares* eli eräänlainen tavaranhankkija ja kellarinvartija. Tästä Euthymioksen perustama luostari sai nimensä. Luostari sijaitsi alun perin lähellä Athoksen Dáfnin satamaa, mutta joutui noin vuonna 1030–1032 siirtymään nykyiselle paikalle merirosvojen vuoksi. Erityisesti 1300-luvulla luostari sai tukea Bysantin keisareilta. Seuraavina vuosisatoina luostari taantui. Luostarissa ei kuitenkaan ole ollut suuria tulipaloja, jotka ovat tuhonneet monet muut Athoksen luostarit. Luostarin uusi nousu alkoi 1600-luvulla. Siitä tuli stauropegiaalinen vuonna 1660. Luostari menetti kaiken omaisuutensa Kreikan vapaussodassa vuosina 1821–1831. Vuonna 2011 luostarissa oli 53 asukasta.

Luostari sijaitsee Athoksen niemimaan länsirannikon keskivaiheilla hieman pohjoiseen Xenofónin luostarista. Se on ensimmäinen luostari, joka tulee näkyviin kun matkataan laivalla Ouranoúpolista Dáfnin satamaan. Linnoitusmainen luostarikokonaisuus muistuttaa keskiaikaista kaupunkia. Luostarin nykyinen pääkirkko (*[[katholikon]]*) on rakennettu vuonna 1568 ja omistettu arkkienkeleille Mikael ja Gabriel. Kirkko on koristeltu rakentamisen yhteydessä kreetalaisen koulukunnan maalauksilla ja maalattu uudelleen vuonna 1855. Sen kellotorni on rakennettu 1700-luvulla. Luostariin kuuluu 12 kappelia sen sisäpuolella ja neljä sen ulkopuolella. Luostarin kirjastossa on 545 käsikirjoitusta ja yli 5&nbsp;000 painettua kirjaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ungelon torppa

**Ungelon torppa** on Enontekiön Hetassa sijaitseva kirjailija Yrjö Kokon entinen kirjailijakoti joka on valmistunut 1952. Torpan hirsirakennukset sijaitsevat Ounasjärveen pistävässä Ungelonniemessä jonne pääsee polkua pitkin kapean maakannaksen kautta. Torpan rakennuksiin kuuluu asuinrakennuksen ohella sauna, venehuone ja verkkokatos.

Kokko saapui sodan jälkeen eläinlääkäriksi Käsivarren Lappiin mutta ryhtyi sitten ammattikirjailijaksi. Hän suunnitteli itse Ungelon torpan rakennukset käyttäen esikuvina vanhoja talonpoikaisrakennuksia. Torppa oli alun perin vain kesäkäytössä ja Kokko kirjoitti ja muokkasi siellä useita teoksiaan. Hän kuvasi torppaa vuonna 1957 ilmestyneessä teoksessaan *Ungelon torppa*. Torppa on Kokon suvun hallussa.

Ungelonniemeltä on löydetty kivikautisia asuinpaikkoja ja niemi on toiminut aikoinaan väliaikaisena hautaussaarena.

## Lähteet
Rurik Ahlberg

**Rurik Ahlberg** (s. 1972) on Mustasaaren kunnanjohtaja. Hän on toiminut virassa vuodesta 2007. Mustasaaren kunnanvaltuuston valitessa kunnanjohtajan 25. tammikuuta 2007 hän sai 24 ääntä, Alice Linnas sai 19 ääntä eikä kolmas ehdokas, Anders Kjellman, saanut yhtään ääntä.

Ahlberg on valtiotieteiden maisteri ja lisensiaatti. Hän on toiminut europarlamentaarikko Henrik Laxin sekä ministeri Ulla-Maj Wideroosin ja Eva Biaudetin eritysavustajana.

Ahlberg oli RKP:n ehdokkaana vuoden 2015 eduskuntavaaleissa. Hän sai 2004 ääntä eikä tullut valituksi.

## Lähteet
Valkenee – Koko tuotanto

**Valkenee – Koko tuotanto** on vuonna 2007 ilmestynyt hardcore-yhtye Kansanturvamusiikkikomission kokoelma-albumi, joka sisältää 1983–1986 toimineen yhtyeen kaiken levytetyn materiaalin. Kappaleet on aikaisemmin julkaistu albumeilla *[[666 (albumi)|666]]* (1985) ja *[[Seitsemäs pasuuna]]* (1986) sekä Barabbas Recordsin kokoelmalla *[[Yalta Hi-Life]]* (1984).

## Kappaleet
Kappaleet 1–18 ovat albumilta *666* (1985), 19–24 minialbumilta *Seitsemäs pasuuna* (1986) ja 25–29 kokoelmalta *Yalta Hi-Life* (1984).
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvioita
*Desibeli.net: 
*Soundi:   

## Lähteet
*KANSANTURVAMUSIIKKIKOMISSIO: VALKENEE - KOKO TUOTANTO Finnmusic.

### Viitteet
Karákalloksen luostari

**Karákalloksen luostari** (, myös *Karakalloun luostari*) on ortodoksinen luostari Athoksen autonomisessa luostaritasavallassa Kreikassa. Athoksen kahdenkymmenen luostarin välisessä hierarkiassa Karákallos on sijalla yksitoista.

Karákalloksen luostari on perustettu 1000-luvun alkupuolella. Sen perustaja oli mahdollisesti Karakalas-niminen munkki, josta luostari myös on saanut nimensä. Luostari mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1018, mutta se on saatettu joutua perustamaan myöhemmin uudelleen. Luostari hylättiin kokonaan 1200-luvulla merirosvojen ja latinalaisten hyökkäysten vuoksi. Se herätettiin uudelleen henkiin 1300-luvulla Palaiologos-suvun keisareiden Andronikos II ja Johannes V sekä Konstantinopolin patriarkan tuella. Luostari taantui ja tuhoutui uudelleen ja rakennettiin jälleen 1500-luvulla. Luostarissa oli suuri tulipalo vuonna 1875, jonka jälkeen suuri osa siitä rakennettiin uudelleen. Luostari paloi myös vuonna 1988, mutta on kunnostettu. Vuonna 2011 luostarissa oli 45 asukasta.

Luostari sijaitsee Athoksen niemimaan itäosassa vajaan kilometrin päässä niemimaan itärannikosta. Luostarin pääkirkko (*[[katholikon]]*) on rakennettu vuosina 1548–1564 ja laajennettu myöhemmin. Se on omistettu apostoleille Pietari ja Paavali. Luostarirakennuksiin kuuluva Pietarin torni on Athoksen suurin ja rakennettiin 1500-luvulla. Luostariin kuuluu viisi kappelia sen sisäpuolella ja kaksi sen ulkopuolella, sekä 18 keljaa. Luostarin pyhäinjäännöksiin kuuluvat muun muassa apostoli Bartolomeuksen ja Pyhän Kristoforoksen kallot. Luostarin kirjastossa on 279 käsikirjoitusta, noin 2&nbsp;500 painettua kirjaa sekä historiallisia dokumentteja, kuten *[[kultainen bulla|khrysobullia]]*.

Karákallosta lähimmät luostarit ovat Filótheoksen luostari länsipuolella ja Ivíronin luostari luoteispuolella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Karakalloksen luostari. Kaikkien Athosvuoren Pyhien Perintösäätiö.
Ilkka Salminen

**Ilkka Salminen** (s. 1966 tai 1967) on suomalainen kuntajohtaja. Hän on toiminut viimeksi Jämsän kaupunginjohtajana vuosina 2010–2019. Aiemmin hän on ollut Perttelin ja Lopen kunnanjohtajana vuoteen 2010 ja  mm. taloussihteerinä Ruotsinpyhtäällä, talousjohtajana Joutsenossa sekä hallintopäällikkönä Lappeenrannassa. Hän on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri.

Salminen on Perussuomalaisten Keski-Suomen piirin puheenjohtaja.

## Lähteet
Timothy Spencer

**Timothy Wilson Spencer** (17. maaliskuuta 1962 &ndash; 27. huhtikuuta 1994) oli yhdysvaltalainen sarjamurhaaja, joka raiskasi ja tappoi kuristamalla neljä naista Richmondissa, Virginiassa syksyllä 1987. Lisäksi häntä epäiltiin Carolyn Hammin samankaltaisesta murhasta vuodelta 1984, josta oli syyttömänä tuomittu mies nimeltä David Vasquez. Spencerin syyllisyyttä ei kuitenkaan voitu todistaa.

Ennen kiinnijäämistään 25-vuotias Spencer sai aikaan kauhua ja paniikkia Richmondin rauhallisessa esikaupunkiyhteisössä riehuvana sarjamurhaajana syyskuusta 1987 alkaen. Kaupunki antoi Spencerille nimen "South Siden kuristaja". Timothy Spenceristä tuli ensimmäinen DNA-näytteen perusteella tuomittu murhaaja Yhdysvalloissa.

## Varhaisvaiheet
Timothy Spencer oli kotoisin Washington DC:n liepeiltä, ja hän kasvoi Green Valleyssa, Virginiassa yksinhuoltajaäitinsä kanssa. Hänellä on yksi nuorempi veli. Rikoksen tielle Spencer lähti jo nuorena alkaen rankoista kouluajoista, ja joutui jo kaksikymppisenä vankilaan useista tekemistään ryöstöistä Richmondin alueella.

## Murhat
Spencer valitsi uhrinsa huolella vakoilemalla ja seuraamalla heitä paikallisessa ostoskeskuksessa. Hän toisti saman kaavan kaikkien uhriensa kanssa; kiipesi yöllä sisään naisten kotien ikkunoista, raiskasi ja kidutti heitä kuristamalla vain tajuttomuuteen asti ja uhrien virottua tappoi heidät. Murha-aseinaan Spencer käytti vyötä ja sukkaa. Tutkijoita hämmästytti hänen huolellisuutensa; hän ei jättänyt mitään jälkiä itsestään rikospaikalle siemennestettä lukuun ottamatta.

### Uhrit
* Debbie Davies, 35, murhattiin 18. – 19. syyskuuta 1987
* tohtori Susan Hellams, 32, murhattiin 2. lokakuuta 1987
* Diane Cho, 15, murhattiin 22. marraskuuta 1987
* Susan Tucker, 44, murhattiin Arlingtonissa 27. marraskuuta 1987, ruumis löydettiin vasta 1. joulukuuta

## Tuomio
DNA-testien perusteella Timothy Spencer tuomittiin Debbie Daviesin, Susan Hellamsin ja Susan Tuckerin murhista. Vaikka 15-vuotiaan Diane Chon murhapaikalta löytyneet todisteet olivat ristiriitaisia, Spencer sai syytteen ja tuomion myös hänen raiskauksestaan ja murhastaan. Hänet teloitettiin sähkötuolissa 27. huhtikuuta 1994.
Yalta Hi-Life

**Yalta Hi-Life** on vuonna 1984 ilmestynyt Barabbas Recordsin kokoelma-albumi, jolla esiintyvät Terveet Kädet, Varaus, Äpärät, Aivoproteesi, Kaaos ja Kansanturvamusiikkikomissio. Saksalainen Power It Up julkaisi levyn uudelleen vinyylinä vuonna 2008.

Albumin materiaalia on mukana muun muassa Varauksen kokoelmalla *[[Requiem (Varauksen albumi)|Requiem]]* (1996) ja Kansanturvamusiikkikomission kokoelmalla *[[Valkenee – Koko tuotanto]]* (2007) sekä Kaaoksen debyyttialbumin *[[Ristiinnaulittu Kaaos]]* uudelleenjulkaisulla (2003). 

Levyn kannet on painettu paperille, joka aukeaa julisteeksi. Kansien ensimmäinen painos oli painojäljeltään huono ja painotalo joutui painamaan ne uudelleen laadukkaammalle paperille. Painosten välillä on pieniä eroja, esimerkiksi Kansanturvamusiikkikomissio -yhtyeen nimi on levyn sisäkanteen kirjoitettu aiemmassa panoksessa käsin ja myöhemmässä kirjoituskoneella. 

## Kappaleet

### A-puoli
;Terveet Kädet
# *Saappaat*
# *Väsymys*
# *Viihdettä*
# *Jeesus Perkele*
;Varaus
# *Viimeinen rukous*
# *Väsynyt nöyrtymään*
# *Uusi järjestys*
# *Tuulia*
# *Raivohullu*
# *Kun järjestelmä hajoaa...*
;Äpärät
# *Tähti*
# *Naiset*
# *Samaa paskaa*
# *Kunnon kansalainen*

### B-puoli
;Aivoproteesi
# *Irti*
# *Yx vitun sotku*
# *Mikään ei muutu*
# *Aivot syöpyy*
# *Osoitteeni on Neuvostoliitto*
# *Taas lisää kaljaa*
# *Taistelija*
# *Porojen maa*
;Kaaos
# *Työ tappaa*
# *Elektroninen xtaasi*
# *Seuraa johtajaa*
;Kansanturvamusiikkikomissio
# *666*
# *Kalinka*
# *Albania*
# *Coop*
# *Marx*

## Lähteet
*YALTA HI-LIFE Finnmusic.

### Viitteet
Karjalatalo

**Karjalatalo** on Helsingin Käpylässä sijaitseva kulttuuri- ja juhlatila. Rakennus valmistui vuonna 1974, ja sen suunnitteli arkkitehti Into Pyykkö. Karjalan Liitto sijaitsee rakennuksessa.

## Historia

Vuonna 1940 perustettu Karjalan Liitto sijaitsi Bensowin talossa Helsingin Eteläesplanadilla. Karjalan Liiton tilat kävivät ahtaiksi, minkä takia syntyi tarve rakentaa oma talo. Käpylä valittiin paikaksi, koska se sijaitsee luonnonkauniilla alueella. Rakennus on 40 prosenttia pienempi kuin mikä oli alkuperäinen suunnitelma. Rakennushanketta varten toteutettiin varainkeruukampanja, jonka keulakuvina toimivat eduskunnan puhemies V.J. Sukselainen ja pääministeri Rafael Paasio. Finlandia-talolla järjestettiin taiteilijoiden musiikkitapahtuma, mikä oli osa varainkeruukampanjaa. Lahjoittajien joukossa oli kuntia, yrityksiä ja yksityishenkilöitä. Karjalatalo rakennettiin toisen maailmansodan jälkeen Karjalan evakkojen ja karjalaistaustaisten kokoontumispaikaksi.

1970-luvun loppupuolen ajan talossa toimi mainostoimisto Turkama & Kumppanit, kunnes se muutti vuonna 1981 Pasilaan.

## Nykytila
Karjalatalo vuokraa erikokoisia saleja eri käyttötarkoituksiin, juhliin, kokouksiin, koulutus- ja luentotilaisuuksiin, harrastuksiin sekä musiikki- ja teatteriesityksiin. Talossa on myös ekumeeninen kappeli hengellisiä tilaisuuksia ja kirkollisia toimituksia varten. Talon ensimmäisessä kerroksessa toimii Ravintola Sylvi.

Teollisuuden- ja liikkeenharjoittajain Seura Pamaus kokoontuu Karjalatalolla. Viipurin Lauluveikkojen harjoitustilat ovat Karjalatalossa. Vuonna 1982 perustettu harrastajateatteri Karjalainen näyttämö toimii tiloissa, mikä keskittyy karjalaisiin esityksiin. 

Käpylän musiikkiopisto toimii rakennuksen tiloissa. Rakennuksen omistaa Karjalan Liitto.

Rakennuksen ala-aulassa on taiteilija Eva Ryynäsen suurikokoinen *Rantoja*-veistos sekä tekstiilitaiteilija Oili Mäen *Karjalainen elegia* -ryijy, joka on valmistunut vuonna 1974.

Puolustusvoimat on järjestänyt Uudenmaan aluetoimiston Helsingin kutsuntoja Karjalatalolla.

## Lähteet
Haukilammi (Lohja)

**Haukilammi** on Uudellamaalla Lohjalla oleva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen. Järvi kuuluu Liesjärveen laskevan Mustijoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria ja sen pituus on 250 metriä ja leveys 100 metriä. Järven läpi virtaa oja, jota kutsutaan alajuoksulla Mustijoeksi. Vain Uudenkylänlammin laskuoja laskee järveen. Järven rantaviiva on 640 metriä pitkä ja sen ranta on suota, jota ympäröi moreenipohjainen metsämaasto. Rannat ovat rakentamattomia eikä järvelle johda teitä.

## Historia
Järvi oli piirretty näkyviin vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa, mutta sille ei annettu nimeä. Vuoden 1884 Senaatin kartastossa sen nimi kirjoitettiin "Hauklampi".

## Lähteet
Riihilammi (Lohja)

**Riihilammi**  eli **Ruoholammi**  on Uudellamaalla Lohjalla oleva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen. Järvi kuuluu Liesjärveen laskevan Mustijoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Soikean lammen pinta-ala on 0,69 hehtaaria ja sen halkaisija on 100 metriä. Lampi sijaitsee Löytynharjun patoaman suon keskellä aivan valtatien 2 vieressä. Suo on voimakkaasti ojitettu ja ojia on yhdistetty lampeen. Mustinjoen luikerteleva uoma toimii ojien keräilyuomana, johon on lammesta matkaa 200 metriä. Järven soista rantaviivaa on 310 metriä.

## Historia
Lampea ei piirretty näkyviin vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa, mutta vuoden 1884 Senaatin kartastossa se piirrettiin ja sen nimi oli "Riihilampi". Lammesta oli piirretty oja suoraan Musijokeen.

## Lähteet
Uudenkylänlammi

**Uudenkylänlammi**  on järvi Pusulassa Lohjalla Uudenmaan maakunnassa. Se kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen. Tämän sisällä se on osa Liesjärveen laskevan Mustijoen valuma-aluetta.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 3,1 hehtaaria ja sen pituus on 400 metriä ja leveys 130 metriä. Järvi on keskeltä kapeampi, joten järvessä on kaksi allasta. Siihen laskee neljä metsäojaa ja yhden varrella on rakennuksia lähellä rantaa. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 1,5 kilometriä pitkä Haukilammiin.

Järven rantaviiva on 0,95 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Järven rannat ovat lähes rakentamattomia eikä rantaan johda teitä. Valtatie 2 ohittaa lammen 150 metrin etäisyydeltä.

## Historia
Järvi on piirretty nimettömänä näkyviin vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa. Se on merkitty monta kertaa suurempana kuin Haukilammi on piirretty nykykarttoihin. Vuoden 1884 Senaatin kartastossa sen nimi kirjoitettiin "Laihalampi". Sen eteläpuolella sijaitsi "Uuskylä". Nykykartoissa järvellä on keskellä kaventuma, mutta vanhoissa kartoissa se on soikio.

## Lähteet
Five Tango Sensations

**Five Tango Sensations** on yhdysvaltalaisen jousikvartetti Kronos Quartetin albumi, joka julkaistiin vuonna 1991 levymerkillä Nonesuch Records. Levy sisältää Argentiinalaisen Astor Piazzollan sävellyksiä.

## Kappaleet
Kappaleet säveltänyt Astor Piazzolla.  
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* David Harrington – viulu
* John Sherba – viulu
* Hank Dutt – alttoviulu
* Joan Jeanrenaud – sello
* Astor Piazzolla – bandoneón

## Arviot
* Allmusic: 

## Aiheesta muualla
* ''Five Tango Sensations'' discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Hepolammi (Lohja)

**Hepolammi**  on Uudellamaalla Karkkilassa ja Lohjalla oleva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen. Järvi kuuluu sekä Liesjärveen laskevan Mustijoen valuma-alueeseen että Karjaanjoen vesistöön, jonka Takalammiin se laskee myös.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 2,3 hehtaaria ja sen pituus on 250 metriä ja leveys 150 metriä. Järveen laskee vain Tervalammin vedet. Laskuojia on kuitenkin kaksi, sillä järvi sijaitsee tarkalleen vedenjakajalla. Toinen laskuoja laskee Isojärvi ja toinen Takalammiin, joka kuuluu Ruokjärven valuma-alueeseen. Järviä, joilla on kaksi eri laskevat kahteen eri vesistöön, kutsutaan bifurkaatiojärviksi.

Järven rantaviiva on 670 metriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Järven eteläranta on soistunutta. Läheiseltä tilalta johtaa järvelle polku ja järven ylittää säjkölinja. Lähin rakennus sijaitsee Lohjan puolella mäessä noin 50 metrin päässä. Lohjan ja Karkkilan välinen raja ylittää järven ja tajan käännekohta sijaitsee keskellä järveä.

## Historia
Järvi on piirretty nimettömänä näkyviin vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa Vuoden 1884 Senaatin kartastossa sen nimi kirjoitettiin "Mettälampi". Siitä laski tuolloin kaksi ojaa eri suuntiin. Toinen ojista laski "Takalampeen" ja toinen "Isojärveen".

## Lähteet
Riihilammi (Karkkila)

**Riihilammi**  on Uudellamaalla Karkkilassa oleva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen. Järvi kuuluu Liesjärveen laskevan Mustijoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja sen pituus on 170 metriä ja leveys 100 metriä. Järvi sijaitsee korkealla mäellä neljän kukkulan välissä ja sitä ympäröivän suon ojat laskevat siihen. Suolta on laskuojia kuitenkin kaksi, sillä järvi sijaitsee tarkalleen vedenjakajalla. Toinen laskuoja laskee Isojärvi ja toinen Kololammiin, joka kuuluu Ruokjärven valuma-alueeseen. Järviä, joilla on kaksi eri laskevat kahteen eri vesistöön, kutsutaan bifurkaatiojärviksi.

Järven rantaviiva on 420 metriä pitkä ja sen rannat ovat suota, jota ympäröivät moreenipohjainen metsämaasto. Rannat ovat rakentamattomia eikä järvelle johda teitä. Isojärvelle on matkaa 400 metriä ja lähimmälle tielle 200 metri.

## Historia
Sitä ei piirretty näkyviin vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa, mutta vuoden 1884 Senaatin kartastossa sen nimi kirjoitettiin "Riihilampi". Se oli tuolloin vielä ojaton.

## Lähteet
Myllylammi (Lohja)

**Myllylammi** on Uudellamaalla Lohjalla oleva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen. Järvi kuuluu Liesjärveen laskevan Mustijoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja sen pituus on 150 metriä ja leveys 100 metriä. Siihen laskee kaksi ojaa, jotka tuovat Isojärvestä vettä. Nämä oja ovat samalla Mustijoen yläjuoksua, joten joki virtaa järven läpi. Isojärvelle on 350 metriä matkaa ja Haukilammille on kilometrin verran matkaa alajuoksulle.

Järven soinen rantaviiva on 460 metriä pitkä ja suon ympäristö on moreenipohjaista metsämaastoa, mutta siellä ei ole rakennuksia. Tie kiertää suon melko läheltä.

## Historia
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa sitä ei vielä näkynyt, mutta vuoden 1884 Senaatin kartastossa sen nimi kirjoitettiin "Myllymäkilampi". Järvestä pohjoiseen oli merkitty myllyä tarkoittava karttamerkki.

## Lähteet
Metsälammi (Lohja)

**Metsälammi**  tai **Metsälampi**  on Uudellamaalla Lohjalla oleva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen. Järvi kuuluu Liesjärveen laskevan Mustijoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 1,3 hehtaaria ja sen pituus on 200 metriä ja leveys 70 metriä. Siihen laskee kaksi suo-ojaa. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 1,2 kilometriä pitkä oja Mustijokeen.

Järven rantaviiva on 0,48 kilometriä pitkä ja sen ranta on suota, jonka reunoihin päättyy moreenipohjainen metsämaasto.Järven rannat ovat rakentamattomia eikä järvelle johda teitä. Valtatie 2 ohittaa järven 500 metrin etäisyydeltä.

## Historia
Järvi on piirretty näkyviin vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa, mutta sille ei ole annettu nimeä. Vuoden 1884 Senaatin kartastossa sen nimi kirjoitettiin "Rajalampi", josta laski oja "Mustajokeen".

## Lähteet
Sokotrankeltasiipi

**Sokotrakeltasiipi**  eli aiemmalta nimeltään **kultasiipihemppo**' (*Rhynchostruthus socotranus*) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Sokotrankeltasiipeä tavataan Sokotran saariryhmään kuuluvalla Sokotran saarella. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Pyrstöpunavarpunen

**Pyrstöpunavarpunen** (*Urocynchramus pylzowi*) on pyrstöpunavarpusten heimoon kuuluva varpuslintu. Aikaisemmin laji luetiin peippojen heimoon, mutta on sittemmin erotettu omaan heimoonsa.

## Levinneisyys
Pyrstöpunavarpusta tavataan Kiinan keskiosissa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Lanainkoukkunokka

**Lanainkoukkunokka** (*Dysmorodrepanis munroi*) oli peippojen heimoon kuulunut varpuslintu.

Lanainkoukkunokkaa tavattiin vain Havaijiin kuuluvalla Lanain saarella. Siitä ei ole tehty havaintoja vuoden 1918 jälkeen, ja laji katsotaan sukupuuttoon kuolleeksi. Sen häviämisen syinä olivat elinympäristöjen tuhoutuminen ja vieraslajit.

## Lähteet
Huume-Suomen historia

**Huume-Suomen historia** on Yleisradion tuottama dokumenttisarja, joka kertoo siitä, miten nykyään huumeina pidetyt aineet tulivat Suomeen. Sitä ennen kannabis, oopiumi, morfiini, heroiini, kokaiini ja amfetamiini olivat lähinnä lääkeaineita, joita myös satunnaisesti väärinkäytettiin.

*Huume-Suomen historia* -sarjaan kuuluu neljä puolituntista televisiodokumenttia ja neljä verkkodokumenttia.

## Tekijät
* Riikka Kaihovaara – ohjaaja
* Marko Niemi – ohjaaja
* Nina Sternros – tuottaja

## Katso myös
* Huumeiden historia Suomessa

## Aiheesta muualla
* Huume-Suomen historia Facebookissa.
* Huume-Suomen historia Yle 14.08.2015.
Tervalammi (Karkkila)

**Tervalammi** on Uudellamaalla Karkkilassa oleva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen. Lampi kuuluu Liesjärveen laskevan Mustijoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Lampi on kapean muotoinen ja sen pituus on 120 metriä ja leveys 50 metriä. Se sijaitsee suon keskellä ja siihen laskevat kaksi suo-ojaa eri suunnilta. Ojat saattavat olla samalla myös laskuojia, sillä lampi sijaitsee ylhäällä neljän kukkulan keskellä ja on lähellä vedenjakajaa. Suon vedet virtaavat kahteen eri suuntaan, mutta kyseessä ei kuitenkaan ole selkeä bifurkaatio­tilanne. Lyhin reitti vie Hepolammiin. Karkkilan ja Lohjan välinen raja kulkee 150 metrin etäisyydellä kääntyen Rajakalliomäellä eri suuntiin.

## Historia
Järveä ei merkitty näkyviin vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa. Vuoden 1884 Senaatin kartastossa se oli merkitty "Rajalammen" nimisenä. Nykykartassa lampi on terävälahtinen, mutta vanhoissa kartoissa sen muoto on pyöreä.

## Lähteet
Isojärvi (Lohja)

**Isojärvi**  on Pusulan Kärkölän ja Pyhäjärven Vuotinaisten puolessavälissä  Lohjan ja Karkkilan rajalla Uudellamaalla oleva järvi. Järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen ja tämän sisällä Tammelan Liesjärveen laskevan Mustijoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 27 hehtaaria ja sen pituus on 1,4 kilometriä ja leveys 500 metriä. Siihen laskee kaksitoista suo- tai metsäojaa, joista eräät tuovat vettä sekä Hepolammilta ja Tervalammilta että Riihilammilta. Järven luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, jossa kolme ojaa yhtyvät Myllylammiin. Näistä pohjoisin lienee luontainen laskuoja. Laskuojan pituus on 300 metriä ja se virtaa Myllylammin läpi. Oja jatkaa Mustijokena laskien lopuksi Liesjärveen.

Järven rantaviiva on 5,2 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa ja vain pieni osa suota. Järvessä on neljä pientä luotoa, joista yksi toimii rajan kulmapisteenä. Rannoille on rakennettu 13 loma-asuntoa, joille johtaa tiet valtatieltä 2. Järvelle on toimitettu ranta-asemakaava. Karkkilan ja Lohjan välinen raja kulkeen järven pituusakselia pitkin.

## Historia
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi oli jo nykyinen ja samoin se oli vuoden 1884 Senaatin kartastossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lohja: Kärkölän kyläsuunnitelma 2014 , 2014
Thomas Romain

**Thomas Romain** on ranskalainen animaattori, joka tunnetaan *[[Code Lyoko]]n* tekijänä. Romain on kertonut halunneensa lastensa kiinnostuvan taiteesta ja hän antoi heille luonnoskirjat. Kun ystävä antoi heille vesivärit Romain sai ajatuksen anime-tyylisestä kuvituksesta. Romain kasvoi Pariisissa, mutta muutti Tokioon vuonna 2003 työskennelläkseen ranskalais-japanilaisessa tuotannossa nimeltä *[[Ōban Star-Racers]]*.

## Lähteet
Macraucheniidae

**Macraucheniidae** oli Litopterna-lahkoon kuulunut heimo, joka kuului Etelä-Amerikassa eläneeseen Meridiungulata-ryhmään. Siihen kuuluneet eläimet muistuttivat kameleita, paitsi että niiden jalat olivat enemmän samanlaiset kuin sarvikuonoilla. Heimoon kuuluneita sukuja olivat *[[Macrauchenia]], [[Theosodon]]* ja *[[Xenorhinortherium]]*.

## Lähteet
Trigonostylopidae

**Trigonostylopidae** oli Astrapotheria-lahkoon kuulunut heimo. Tähän heimoon on aikaisemmin sijoitettu sukuja, joiden on myöhemmin ajateltu joko muodostavan oman lahkonsa tai kuuluvan lahkoon Litopterna. Ainoa heimoon varmasti kuuluva suku on *[[Trigonostylops]]*, joka eli paleoseenikaudelta eoseenikaudelle. *Trigonostylops* muistutti sukua *[[Astrapotherium]]*.

## Lähteet
Bacillus

**Bacillus** on Bacillaceae-heimoon kuuluva grampositiivinen bakteerisuku, johon kuuluu useita lajeja. Suvun lajeja elää kaikkialla ja ne ovat enimmäkseen aerobisia, mutta osa on myös fakultatiivisesti anaerobisia. Tämän bakteerisuvun nimi, *Bacillus*, merkitsee suomeksi *”pientä sauvaa”*.

## Ominaisuudet
*Bacillus*-bakteerit ovat muodoltaan sauvamaisia, eli basilleja, ja ne voivat muuntua itiömuotoon. Itiöinä ne kestävät äärioloja, mutta eivät lisäänny. Vaikka *Bacillus*-lajit ovat enimmäkseen grampositiivisia, osalla lajeista solut muuttuvat ikääntyessään gramnegatiivisiksi. *Bacilluksilla* on monia erilaisia fysiologisia ominaisuuksia, minkä johdosta suvun eri lajit voivat elää kaikentyyppisissä ympäristöissä. Niitä elää esimerkiksi arktisessa maaperässä, makean veden tai meren sedimentissä, aavikoiden hiekassa ja kuumissa lähteissä.

## Taudinaiheuttajat
Osa *Bacillus*-lajeista aiheuttaa tauteja esimerkiksi *[[Bacillus anthracis]]* saa aikaan pernaruttoa. *[[Bacillus larvae]]*, *[[Bacillus lentimorbus]]* ja *[[Bacillus popilliae]]* taasen ovat eri hyönteisryhmien taudinaiheuttajia. Koska *Bacillus*-itiöt kestävät kuumuutta ja säteilyä, ne voivat aiheuttaa ongelmia elintarviketeollisuudelle mm. pilaamalla ruokia ja *[[Bacillus cereus]]* voi aiheuttaa ruokamyrkytyksiä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: ''Bacillus''
*ITIS: ''Bacillus'' 
*UniProt: Taxonomy - ''Bacillus'' 
*National Center for Biotechnology Information (NCBI): ''Bacillus'', taxonomy 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Bacillus''
Bonininnokkavarpunen

**Bonininnokkavarpunen** (*Chaunoproctus ferreorostris*) oli peippojen heimoon kuulunut varpuslintu.

Bonininnokkavarpusta tavattiin Japanissa, eikä siitä ole tehty havaintoja vuoden 1828 jälkeen. Laji hävisi luultavasti metsien tuhoutumisen ja vieraslajien takia.

## Lähteet
M-Nitrotolueeni

**m-Nitrotolueeni** eli **3-nitrotolueeni** (C7H7NO2) on tolueenin nitrattuihin johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä muun muassa väriaineiden ja muiden kemikaalien valmistamiseen. m-Nitrotolueeni on o- ja p-nitrotolueenien isomeeri.

## Ominaisuudet
m-Nitrotolueeni on huoneenlämpötilassa keltaista nestettä. Yhdiste liukenee vain vähän veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja bentseeniin. Yhdiste voidaan hapettaa elektrolyyttisesti m-nitrobentsaldehydiksi tai kromihapon avulla m-nitrobentsoehapoksi. Pelkistäminen vedyttämällä johtaa m-toluidiiniin. Nitraus johtaa pääasiassa 3,4-dinitrotolueenin muodostumiseen.

## Valmistus ja käyttö
m-Nitrotolueenia voidaan valmistaa nitraamalla tolueenia väkevien typpi- ja rikkihappojen seoksella ja puhdistamalla tislaamalla alipaineessa ja kiteyttämällä. Tämän valmistustavan huono puoli on se, että tolueenin nitrauksessa muodostuvassa nitrotolueenien isomeerien seoksesta m-nitrotolueenia on vain noin 2&ndash;5&nbsp;%. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on 3-amino-4-nitrotolueenin diatsoniumsuolan pelkistys.

m-Nitrotolueenia käytetään pääasiassa m-nitrobentsaldehydin, m-nitrobentsoehapon ja m-toluidiinin, joita käytetään muun muassa väriaineteollisuudessa, valmistamiseen. Sitä käytetään myös eräiden lääkeaineiden kuten flutamidin valmistamiseen.

## Lähteet
Energia Itävallassa

**Energia Itävallassa** käsittelee Itävallan energiantuotantoa, -kulutusta ja -politiikkaa. 

## Energian kulutus
Energiankulutus asukasta kohti vuonna 2022 oli 123,11 miljoonaa BTU:ta, maailmassa 33:nneksi suurinta.

Vuonna 2022 loppukäyttäjistä suurimmat ryhmät olivat liikenne ja  teollisuus, kumpaankin meni noin 29% kulutetusta energiasta.  Kolmantena oli kotitalouksien energiankäyttö, 24%. Kaupan ja julkisen sektorin osuus oli 9&nbsp;%, maa- ja metsätalous käytti pari prosenttia.

## Energian tuotanto

Itävalta tuo 64% energiastaan ulkomailta. Kotimaisen energiantuotannon tärkein elementti on biopolttoaineet ja jätteet. 

Koillis-Itävallan öljy- ja maakaasuesiintymiä hyödynnetään, mutta öljyä ja kaasua on tuotava teollisuuden ja kuluttajien tarpeisiin. Schwechatin suuri öljynjalostamo käsittelee sekä Itävallasta peräisin olevaa raakaöljyä että Wienin ja Adrianmeren välistä putkea pitkin Italian Triesten satamasta pumpattua öljyä. Lisää maakaasua toimitetaan putkijohdolla Ukrainasta. Pieniä määriä hiiltä löytyy pääasiassa Oberösterreichistä ja Steiermarkista.

Kaikkiaan Itävallan energiankulutus vuonna 2023 jakaantui eri lähteiden kesken seuraavasti:
* öljy: 35&nbsp;%
* biopolttoaineet ja jätteet: 22&nbsp;%
* maakaasu: 19&nbsp;%
* vesivoima: 11 &nbsp;%
* hiili: 8&nbsp;%
* maalämpö, aurinko ja tuuli: alle 5 &nbsp;%

### Sähköntuotanto
Maan sähköntarve katetaan hiili-, öljy-, maakaasu- ja vesivoimaloilla. Tiheän jokiverkostonsa ja vuoristoisen maastonsa ansiosta Itävalta tuotaa vesivoimaa myös vientiin.  Ydinvoimalan rakentamista suunniteltiin 1970-luvulla, mutta sitä vastustettiin jyrkästi, ja ydinvoima on nyt lailla kiellettyä. Hallitus on edistänyt voimakkaasti uusiutuvan energian käyttöä.

Itävallan sähköntuotanto jakautui vuonna 2022 eri lähteiden kesken seuraavasti:
* vesivoima: 51,2&nbsp;% 
* fossiiliset polttoaineet: 25&nbsp;% kokonaiskapasiteetista 
* tuulivoima: 11,7 &nbsp;%
* biomassan ja jätteiden poltto: 7,5&nbsp;% 
* aurinkoenergia: 4,5&nbsp;%

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://yle.fi/uutiset/itavallan_energiapolitiikka_on_taysin_vastakkainen_suomelle/6099384
Ilja Zubov

**Ilja Igorjevitš Zubov** (; s. 14. helmikuuta 1987 Tšeljabinsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Spartak Moskovassa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Zubovin vahvuuksiin kuuluu hyökkäyspään pelaaminen, luistelu, kiekollinen peli, mailankäsittelytaidot, työteliäisyys ja puolustaminen.

## Ura
### Seuraura
Zubov on Traktor Tšeljabinskin kasvatti. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa vain 15-vuotiaana Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Vysšaja Ligassa kaudella 2002–2003. Ottawa Senators varasi Zubovin neljännellä kierroksella 98. pelaajana . Kaudeksi 2005–2006 hän siirtyi Superliiga-joukkue Spartak Moskovaan, jossa tulokaskausi toi 43 runkosarjaottelussa tehot 4+8=12 sekä kolmessa playoff-ottelussa tehot 2+2=4. Kauden 2006–2007 kynnyksellä Zubov siirtyi Himik Mytištšiin paitaan, mutta hän siirtyi kuitenkin kesken kauden Salavat Julajev Ufaan. Zubov jakoi kevään 2007 pudotuspeleissä tehoilla 2+3=5 joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Andrei Sidjakinin ja Nikolai Zavaruhinin kanssa sekä voitti Ufan sisäisen tehotilaston lukemalla +4.

Elokuussa 2007 Zubov teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Ottawa Senatorsin kanssa. Hän teki samana syksynä ensimmäisessä NHL:n harjoitusottelussaan Philadelphia Flyersia vastaan maalin, mutta Zubov pelasi kautensa kuitenkin lähes kokonaan AHL-joukkue Binghamton Senatorsissa. Hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen NHL-ottelunsa 15. tammikuuta 2008 vieraissa Washington Capitalsia vastaan. Kaudella 2008–2009 Zubov oli Binghamtonin paras pistemies tehoilla 14+38=52. Hän pelasi kauden aikana kymmenen NHL-ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Kaudella 2009–2010 Zubov ehti pelata vain yhden AHL-ottelun, kunnes Senators lainasi hänet loppukaudeksi kotimaahansa Salavat Julajev Ufaan lokakuussa 2009. Tammikuussa 2010 Ufa kauppasi Zubovin TsSKA Moskovaan vaihdossa Pjotr Stšastlivyi'in. Hän voitti kevään 2010 pudotuspeleissä joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +2.

Kaudella 2010–2011 Zubov jatkoi TsSKA:ssa, jonka kolmanneksi paras pistemies hän oli tehoilla 8+21=29. Kesken kauden 2013–2014, joulukuussa 2013 Zubov ja Mihail Naumenkov kaupattiin Admiral Vladivostokiin vaihdossa Enver Lisiniin. Kevään 2014 pudotuspeleissä hän oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 3+2=5. Heinäkuussa 2014 Zubov teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Admiralin kanssa. Hän nousi kaudella 2014–2015 joukkueen kapteeniksi ja oli KHL:n yhden kauden piste-ennätyksellään Admiralin paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Niclas Bergforsin jälkeen tehoilla 7+28=35.

### Maajoukkueura

Zubov pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2002 ja 2003, joista molemmat turnaukset päättyivät hopeaan. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2005, jolloin Zubov oli Venäjän paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 3+5=8. Hän pelasi myös U-18 Junior World Cupissa vuonna 2004. Venäjän A-maajoukkueessa Zubov on pelannut yhteensä 33 ottelua tehopistein 1+11=12.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Henri Haapamäki

**Henri Haapamäki** (s. 6. tammikuuta 1989) on suomalainen aktiiviuransa päättänyt ralliautoilija. Hän kilpaili pääosin Junior WRC -sarjassa Hannu's Rally Teamin Citroënillä. Haapamäki ajoi ensimmäisen rallinsa vuonna 2008 Ford Escort RS2000 -autolla. Haapamäen kartanlukijana toimii Marko Salminen.

Haapamäen debyytti rallin MM-sarjassa tapahtui vuoden 2013 Suomen rallissa. Haapamäen paras sijoitus MM-sarjan osakilpailussa on 15:s sija Suomen rallista vuodelta 2014. Hän oli tuossa kisassa myös nopein kaksivetoisten autojen kuljettaja. Saman vuoden Walesin rallissa hän oli Junior WRC- ja WRC3-luokkien kolmas. Huhtikuussa 2015 Haapamäki teki WRC-sopimuksen Hannu's Rally Teamin kanssa. 

Vuoden 2015 Suomen rallissa Haapamäki ajoi Junior WRC-luokassa 16 pohja-aikaa, koko rallin 20:lle erikoiskokeelle. Kolmannella erikoiskokeella sattunut rengasrikko toi Haapamäelle 2min30s takaa-ajo aseman, mutta Haapamäki nousi tämän jälkeen hurjan ajon jälkeen vain 0,5 sekunnin päähän luokan voittaneesta Ranskan Quentin Gilbertistä.  

Kaudelle 2016 Haapamäki siirtyi Rallicrossin SM-sarjaan ja saavutti heti debyytti-kaudellaan SRC-luokan hopeaa. Kaudella 2017 saavutuksena oli niin ikään hopea ja kausina 2018 ja 2019 hän onnistui voittamaan luokan SM-kultaa. Kaudelle 2020 Haapamäki vaihtoi rallicrossin Supercar-luokkaan. Kaudella 2022 hän saavutti oman luokkansa SM-pronssia. Haapamäki on saavuttanut mitalin jokaisella ajamallaan kaudella rallicrossin SM-sarjoissa ja hänellä on SM-mitaleita myös rallista.

## Muu toiminta
Haapamäki toimii Ylellä ralliasiantuntijana ja tv-juontajana ja on tehnyt Mikko Hirvosen kanssa sarjaa moottoriurheilusta.

## Lähteet
Tagir Haibulajev

**Tagir Kamaludinovitš Haibulajev** (, s. 24. heinäkuuta 1984 Kiziljurt, Dagestan) on venäläinen judoka ja olympiavoittaja. 176 senttimetriä pitkä ja 100 kilogrammaa painva Haibulajev kilpailee 100-kiloisten sarjassa ja edustaa Javara Neva -seuraa. Hän on etniseltä taustaltaan avaari.

## Ura
Haibulajev voitti olympiakultaa 100-kiloisista vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Hän voitti finaalissa Mongolian Tuvshinbajar Naidanin. MM-kilpailuista Haibulajevilla on kultaa vuodelta 2011 ja EM-kilpailuista kultaa vuodelta 2009. Molemmat kullat ovat 100-kiloisten sarjasta. 

## Lähteet
Diacodexis

**Diacodexis** oli sorkkaeläinten kantamuoto. Se eli eoseenikaudella kaikkialla Lauraasian mantereella. Se oli noin puoli metriä pitkä. Sillä oli viisi varvasta, joista kaksi oli muita pidempiä. Todennäköisesti näistä kahdesta varpaasta kehittyi sorkka muiden varpaiden surkastuessa pois. *Diacodexis* ilmeisesti eli enimmäkseen pensaikon suojissa. Sukuun kuuluneita lajeja olivat *D. gracilis, D. minutus, D. ilcis, D. kelleyi, D. pakistanensis* ja *D. primus*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://dinosaurs.about.com/od/mesozoicmammals/p/Diacodexis.htm 
* http://www.sciencemag.org/content/216/4546/621
Rudolf Falb

**Rudolf Falb** (14. huhtikuuta 1838 – 29. syyskuuta 1903) oli itävaltalainen pappi, kirjailija ja meteorologi. Falbin kuuluisimman teorian mukaan kuun ja auringon asema ja etäisyys vaikutti maan ilmakehään ja sulaan sisustaan. Falb julkaisi 1890-luvulla vuosittain ensimmäisen, toisen ja kolmannen luokan kriitillisten päivien kalenterin, joissa ilmoitettiin maanjäristysten ja rajuilmojen olevan odotettavissa. Falbin otaksumat teoriat ovat useimmissa kohdissa täysin tieteellisesti pätemättömiä.

## Lähteet
Luke Campbell

**Luke Campbell**, MBE (s. 27. syyskuuta 1987 Kingston upon Hull) on brittiläinen ammattilaisnyrkkeilijä, entinen amatöörinyrkkeilijä ja olympiavoittaja. 175 senttimetriä pitkä Campbell kilpailee nykyisin kevytsarjassa.

## Ura
Campbell saavutti olympiakultaa kääpiösarjasta vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta Ison-Britannian väreissä. Englannin väreissä Campbell on saavuttanut hopeaa MM-kilpailuista vuodelta 2011, kultaa EM-kilpailuista vuodelta 2008 ja pronssia EU:n kilpailuista vuodelta 2009.

## Ammattiura
Huhtikuussa 2013 Campbell siirtyi ammattilaiseksi ja otteli saman vuoden heinäkuussa ensimmäisen ammattilaisottelunsa Andy Harrisia vastaan. Ottelu päättyi Campbellin voittoon. Hän voitti uransa ensimmäiset 12 ottelua mutta hävisi Yvan Mendylle hajaäänituomiolla käytyään kanveesissa ottelun viidennessä erässä.  Vuonna 2016 Campbellistä tuli WBC Silver liiton mestari hänen voitettuaan Derry Mathews. Campbell voitti ottelun tyrmäyksellä neljännessä erässä Mathewsin oltua pahasti alakynnessä koko ottelun ajan ja käytyä kaveesissa kolmannessa ja neljännessä erässä.  Voitoista kaksitoista on tullut tyrmäyksellä.

Campbellista tuli brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen uutenavuotena 2013. Hänet tunnetaan lempinimellä *Cool Hand*.

## Lähteet
Bandercom

**Bandercom Oy** on vuonna 1992 perustettu lahtelainen teknologiayritys, jonka pääliiketoiminta on tehtäväkriittisen kommunikaation laitekauppa ja palvelut. Lisäksi Bandercom tuottaa erilaisia langattomien tietoliikenneverkkojen ratkaisuihin liittyviä palveluita. Yrityksen ydinosaamista ovat radiopuhelinverkot, monioperaattoriverkot, sekä VIRVE-viranomaisverkkoon liittyvät tuotteet, palvelut ja ratkaisut.

## Historia
1990-luvun alussa liiketoiminnan ydin oli harrasteradiolaitteiden, kuten radioamatöörilaitteiden ja LA-puhelimien myynti kuluttajille ja jälleenmyyjille. Liiketoiminta kasvoi 90-luvun puolivälissä käsittämään moniaaltovastaanottimet eli skannerit. 

2000-luvulle tultaessa Bandercom laajentui edelleen myyden sekä ammatti- että harrastekäyttöön soveltuvia radiolaitteita. Bandercom oli erikoistunut tarjoamaan laitteiden tehdasmalleista räätälöityjä tuotteita, kuten tuotteistettuja modifiointeja ja sulautettujen ohjelmistojen muokkauksia suosittuihin laitteisiin, kuten esimerkiksi Yupiteru MVT-9000MkII, joista Bandercom tuotteisti erityiset M2 ja M3 -versiot. 2000-luvulla yrityksen liiketoiminnan ydin siirtyi entistä enemmän laitekaupassa asiantuntijarooliin ja toisaalta tukkukauppaan. Bandercom on tunnettu erilaisista järjestelmätoimituksista, kuten VHF-laitteiden toimituksista mm. pelastuslaitoksille ja toisaalta vahvasta integraattoriroolista VIRVE-viranomaisverkon tuotteiden ja palveluiden parissa.

## Liiketoiminta nykyään

2010-luvulla Bandercom Oy on toteuttanut digitaalisia radiopuhelinverkkoja, muun muassa Helsingin Musiikkitalon digitaalinen radiopuhelinverkko on yrityksen toteuttama. Yritys rakentaa ja suunnittelee erilaisia sisätilojen ja vaikeiden kohteiden sisäpeittoratkaisuja, joissa matkapuhelin- ja/tai VIRVE-toimivuutta laajennetaan tiloihin, missä kyseiset verkot eivät maanpäällisen verkon avulla toimi. Vuonna 2011 Bandercom oli mukana ratkaisemassa HKL:n metrovarikon sisätilojen TETRA-järjestelmien kuuluvuutta.

Maanalalaisissa tiloissa Bandercom on toteuttanut GPS-sisäpeittoratkaisuja, joissa GPS-signaali viedään saataville tarvittavaan paikkaan. Järjestelyllä tehdään mahdolliseksi mm. ajoneuvoissa käytettävien navigaattoreiden GPS-signaalin saatavuus. 

Bandercom on osallistunut alan seminaareihin, joissa sen työtekijöitä on ollut puhumassa sisätilojen monioperaattorijärjestelmistä, missä useat eri radiotaajuiset
järjestelmät voivat käyttää yhteistä antenniverkkoa. Sisätilojen kuuluvuus on tullut entistä ajankohtaisemmaksi Pelastuslain VIRVE-pykälän soveltamisen takia sekä uusien rakennusmääräysten, joilla tähdätään matalaenergiatalojen yleistymiseen. Matalaenergiatalojen eristemateriaalit vaimentavat maanpäällisten verkkojen kuuluvuutta sisätiloissa.

Bandercom on Suomen Virveverkko Oy (Suomen Erillisverkot Oy:n tytäryhtiö) kouluttama VIRVE-sisätilaratkaisuihin erikoistunut yritys.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bandercomin verkkosivusto
* Facebook
* LinkedIn
* Instagram
Elokuvavuosi 2016

**Elokuvavuosi 2016** käsittelee vuoden 2016 aikana ensi-iltansa saaneita elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.

## Eniten tuottaneet elokuvat

## Tapahtumia
### Elokuvajuhlat

## Elokuvapalkinnot

## Ensi-iltoja

### Tammi–maaliskuu

### Huhti–kesäkuu

### Heinä–syyskuu

### Loka–joulukuu

## Kuolleita

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Elokuvavuosi 2016 Box Office Mojossa