Mark Robson

**Mark Robson** (4. joulukuuta 1913 Montréal, Québec, Kanada – 20. kesäkuuta 1978 Lontoo, Englanti, Iso-Britannia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, tuottaja ja leikkaja.

## Ura
Robson aloitti uransa elokuva-alalla 20th Century Foxin lavasteosastolla ja siirtyi sieltä RKO:lle, jossa hän lopulta päätyi leikkaajaksi. Hän leikkasi Robert Wise kanssa Orson Wellesin elokuvat *[[Citizen Kane]]* ja *[[Mahtavat Ambersonit]]*. 1942 hän ja Wise päätyivät RKO:n vasta perustettuun B-luokan kauhuelokuvien tuotantoyksikköön, jota johti Val Lewton. Robson leikkasi Lewtonin kauhuelokuvan klassikot *[[Kissaihmiset]]*, *[[Yö voodoo-saarella]]* ja *[[Leopardimies]]*. 

Kun Lewtonin vakio-ohjaaja Jacques Tourneur sai muita tehtäviä RKO:lla, Lewton antoi ohjaustyöt Robsonille ja Wiselle. Robsonin ensimmäinen ohjaus oli *[[Seitsemäs uhri]]* 1943. Hän ohjasi Lewtonille vielä neljä elokuvaa: *Aavelaiva* (1943), *Kotirintaman ongelmanuoret* (1944) sekä Boris Karloffin elokuvat *[[Tuhoon tuomittu saari]]* (1945) ja *Bedlam – kauhujen talo* (1946). Hän lähti RKO:lta 1948 ja ryhtyi ohjaamaan elokuvia Stanley Kramerille.

*Nyrkkeilysankari* (1949) oli Kirk Douglasin tähdittämä film noir -elokuva, joka sai peräti kuusi Oscar-ehdokkuutta, joista voitti yhden. *Hupsu sydämeni* (1949) sai kaksi Oscar-ehdokkuutta. Kaksi Oscar-ehdokkuutta sai myös *Kirkas voitto* (1951), *Haluan sinut!* (1951) saatua "vain" yhden.

*Etelämeren paratiisi* (1953) esitteli Gary Cooperin James Michenerin menestysromaanin Morganina. Vuonna 1955 *[[Toko-Rin sillat]]* on yksi Robsonin uran suurimmista hiteistä, jonka pääosissa nähtiin William Holden ja Grace Kelly. Elokuva voitti yhden Oscarin ja sai lisäksi vielä yhden ehdokkuuden. Oscar-ehdokkuus parhaasta miessivuosasta tuli Arthur Kennedylle elokuvasta *Murhaajako?*. Vuonna 1956 valmistunut *[[Mitä kovemmin he kaatuvat]]* oli Humphrey Bogartin ja Rod Steigerin tähdittämä film noir -klassikko, joka sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta mustavalkoelokuvan kuvauksesta. Se jäi Bogartin viimeiseksi elokuvaksi.

*[[Peyton Place – vihan tyyssija]]* (1957) oli suosittu romanttinen draama, joka sai yhdeksän Oscar-ehdokkuutta, muun muassa Robsonille parhaan ohjauksen ehdokkuus. *Kuudennen onnen majatalo* (1958) oli Ingrid Bergmanin tähdittämä elämäkertaelokuva, joka toi Robsonille toisen ja viimeisen Oscar-ehdokkuuden parhaasta ohjauksesta.

Paul Newman ja Ina Balin olivat pääosassa vuonna 1960 valmistuneessa *Rahalla ei rakkautta* -draamassa. Newman näytteli myös *Takaa-ajettuna* elokuvassa vuonna 1963. *Kuoleman juna* (1965) pääosassaan Frank Sinatra sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta efektisuunnittelusta. *[[Nukkelaakso]]* on vähän arvostettu hittielokuva vuodelta 1967, joka tuotti maailmanlaajuisesti peräti 50 miljoonaa dollaria. Elokuva sai myös yhden Oscar-ehdokkuuden.

*[[Maanjäristys (elokuva)|Maanjäristys]]* (1974) jäi Robsonin uran suurimmaksi taloudelliseksi menestykseksi ja viimeiseksi suurelokuvaksi. Los Angelesiin iskevää voimakasta maanjäristystä kuvannut klassikko oli aikaansa edellä erikoistehosteiden osalta, ja saikin neljä Oscar-ehdokkuutta, joista voitti yhden. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti lähes 80 miljoonaa dollaria.

*Atlantin pikajuna* jäi Robsonin viimeiseksi ohjaustyöksi. Sen ensi-ilta oli vasta ohjaajan kuoleman jälkeen vuonna 1979, koska Robson ei ehtinyt viimeistelemään sitä. Myös näyttelijä Robert Shaw kuoli tuotannon ollessa kesken.

## Filmografia
### Leikkaajana (valikoima)
*1941: Citizen Kane
*1942: Mahtavat Ambersonit
*1942: Kissaihmiset
*1943: Yö voodoo-saarella
*1943: Leopardimies

### Ohjaajana

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*