open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Faidra

**Faidra** (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa sankari Theseuksen vaimo.

Theseus meni Faidran kanssa naimisiin hänen edellisen vaimonsa Hippolyten kuoltua. Faidra rakastui näiden yhteiseen lapseen, poikapuoleensa Hippolytokseen, mutta ei saanut tältä vastarakkautta. Tästä kiivastuneena Faidra kertoi Theseukselle Hippolytoksen yrittäneen kohdella häntä väkivaltaisesti. Theseus uskoi vaimoaan, minkä vuoksi Hippolytoksen täytyi lähteä pakoon. Theseus rukoili Poseidonia rankaisemaan Hippolytosta, ja pakomatkalla merenrannassa merihirviö pelästyttikin Hippolytoksen hevoset siten, että hän putosi vaunuistaan ja kuoli. Kuultuaan tämän Faidra katui tekoaan, tunnusti miehelleen valehdelleensa ja surmasi itsensä.

Faidra oli Kreetan kuningas Minoksen tytär, ja hänellä oli useita sisaruksia.

## Lähteet
Faiaakit

**Faiaakit** tai **faieekit** ovat kreikkalaisessa mytologiassa esiintyvä merenkulkijakansa, jonka nimi juontuu Faiaksista, Poseidonin ja nymfi Kerkyran pojasta. Kansa asui kaukana ihmisten ilmoilta Skherian saarella, mahdollisesti nykyisellä Korfulla. Argonautit vierailivat faiaakien saarella ja *[[Odysseia]]ssa* se on Odysseuksen harharetkien viimeinen välietappi. Tunnetuimpia faiaakeja ovat heidän kuninkaansa Alkinoos ja hänen tyttärensä Nausikaa.
Tietoturva-aukko

**Tietoturva-aukoilla** eli haavoittuvuuksilla () viitataan virheisiin, joiden avulla ulkopuolinen voi päästä tekemään kohdetietojärjestelmässä toimia, joita ei normaalisti pitäisi päästä tekemään. Tietoturva-aukkoja on tyypillisesti ohjelmistoissa sekä myös laitteistossa kuten suorittimissa. Tietoturva-aukot pyritään yleensä korjaamaan ohjelmien päivityksissä.

Se, kuinka paha tietoturva-aukko on, riippuu itse aukosta mutta myös siitä, millaisessa ohjelmistossa aukko on. Esimerkiksi käyttöjärjestelmässä oleva tietoturva-aukko voi pahimmillaan antaa ulkopuoliselle taholle täydet käyttöoikeudet koneelle. Näin tietokoneelta voidaan esimerkiksi lukea ja tuhota tietoa.

Tietoturva-aukoista uutisoitaessa käytetään termiä nollapäivän aukko tai nollapäiväaukko (0-day, zero day). Se tarkoittaa uutta haavoittuvuutta, joka on hyödynnettävissä heti sen löytöpäivänä.

## Katso myös
*Tietoturva
Guillaume Farel

**Guillaume Farel** (1489–1565) oli ranskalainen evankelista ja reformoidun kirkon perustaja nykyisten Neuchâtelin, Bernin ja Geneven kantonien alueella Sveitsissä.

Farel muistetaan useimmiten siitä, että hän taivutteli Jean Calvinin jäämään Geneveen 1536 ja palaamaan sinne 1541 heidän karkotuksensa jälkeen 1538. Farel työskenteli yhdessä Calvinin kanssa kouluttaen lähetyssaarnaajia, jotka levittivät protestanttisuutta muihin maihin, erityisesti Ranskaan.

Farel oli tulinen saarnaaja ja katolisen kirkon tarmokas arvostelija. Uskonpuhdistuksen varhaisvuosina hän oli Jacques Lefevre d'Etaplesin, uskonpuhdistusta kannattavan katolisen papin, oppilaana. Työskennellessään Lefevren kanssa Meauxissa Farel sai vaikutteita luterilaisuudesta ja hänestä tuli niiden innokas edistäjä. Hänen täytyi paeta Sveitsiin kuvien käyttöä jumalanpalveluksessa käsittelevien kirjoitustensa nostattamien erimielisyyksien takia.

## Aiheesta muualla
Publius Quinctilius Varus

**Publius Quinctilius Varus** (noin 53 eaa. – 9 jaa.) oli roomalainen kenraali ja Germanian maaherra 7–9 jaa. Arminiuksen johtamat germaanit voittivat Teutoburgin metsässä Varuksen johtamat kolme legioonaa, ja Varus teki taistelun loppuvaiheessa itsemurhan. Tappio oli valtava järkytys ja pysäytti Rooman laajentumisen Reinille.

Varus kuului vanhaan patriisisukuun, jolla ei ollut juuri poliittista vaikutusvaltaa. Hänen isänsä Sextus Quinctilius Varus osallistui Julius Caesarin salamurhaan, ja teki itsemurhan Filippoin taistelun jälkeen vuonna 42 eaa. Publius Quinctilius Varuksesta tuli jo varhain Octavianuksen, tulevan keisari Augustuksen, kannattaja. Varus kohensi asemaansa Augustuksen hallintokoneistossa menemällä naimisiin Augustuksen neuvonantajan Marcus Vipsanius Agrippan tyttären kanssa. Vuonna 13 eaa. hän oli konsulina yhdessä tulevan keisarin Tiberiuksen kanssa. Varus sai Afrikan provinssin prokonsulin viran vuosiksi 7–6 eaa., ja hänestä tuli myös Syyrian legaatti 6–3 eaa. Juudeassa syttyi kapina Herodes I Suuren kuoltua vuonna 4 eaa. Varus murskasi kapinalliset tehokkaasti ja palautti Rooman hallinnon alueelle. Roomalaiset lähteet eivät kuitenkaan mainitse kyseistä tapahtumaa ja Josephus jää yksin tapahtuman ainoaksi lähteeksi. Kuitenkin, Varuksen kyvykkyydestä vakuuttunut Augustus lähetti tämän lopulta vuonna 7 jaa. Rooman valtakunnan rajaseudulle, Reinin itäpuolelle, jossa Varus toimi legaattina eli sekä sotapäällikkönä että maaherrana. Hänen tehtävänään oli vakiinnuttaa Rooman toimi- ja tuomiovalta vastavalloitetulla alueella. 

Saavuttuaan Germaniaan Varus aloitti sen voimakkaan roomalaistamisen. Varuksen toimet nostattivat useat germaaniheimot vastarintaan. Keruskien taitava päällikkö Arminius nousi salassa pidetyn vastarinnan johtoon. Syyskuussa vuonna 9 Arminius onnistui johtamaan talvileiriin siirtymässä olleen Varuksen ansaan. Varukselle oli ilmoitettu, että eräs kaukainen heimo oli noussut kapinaan. Varus päätti kukistaa kapinan matkalla talvileiriin ja johti legioonansa Teutoburgin metsään, jossa Arminiuksen kokoamat germaanijoukot odottivat heitä. Maasto oli epäedullinen roomalaisten taistelutaktiikan kannalta, ja rankkasateet tekivät mutaisista rinteistä vaikeakulkuisia. Marssi metsän läpi kesti kolme päivää. Sen aikana roomalaiset tuhottiin täysin. Varus teki lopulta itsemurhan heittäytymällä miekkaansa.

Ikääntyvä Augustus oli surun murtama saatuaan kuulla hirvittävästä tappiosta. Hänen kerrotaan valittaneen: ”Varus, Varus, anna takaisin legioonani!” Rooma menetti kaikki Reinin itäpuolella olleet alueensa, ja Varuksesta tehtiin Augustuksen epäonnistuneen Germania-politiikan syntipukki. Taistelussa tuhoutuneiden legioonien numeroita ei enää koskaan käytetty. Keisari Augustus ymmärsi tappion laajemmat seuraukset: Rooma olisi suojaton, jos germaanit lähtisivät etenemään kohti pääkaupunkia. Germania-hankkeeseen uhratut varat olivat menneet hukkaan. Lisäksi keisari erotti kaikki germaanista syntyperää olevat henkivartijansa ja karkotti heidät valtakunnastaan. Uusia legioonia värvättiin ja maa oli lähes poikkeustilassa.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Farisealaiset

**Farisealaiset** eli **fariseukset** (, sanasta *parash*, "erottaa", lat. *pharisæ|us*, -*i*) olivat juutalainen uskonnollis-kansallinen puolue nykyisen Israelin alueella. Se koostui pääosin muista kuin papeista, ja Herodeksen aikana fariseusten lukumääräksi on arvioitu noin 6000. 

Farisealainen puolue syntyi alemman papiston keskuudessa ennen vuotta 100 eaa. vastavoimaksi ylemmän papiston saddukealaisille. He pitivät itseään juutalaisten uskonnollisina johtajina. Farisealaisille tunnusomaista oli juutalaisen lain tarkka noudattaminen pienimpiäkin yksityiskohtia myöten. 

Fariseukset olivat yhteiskunnallinen liike, johon liittyi jäseniä kaikista yhteiskuntaluokista. Tavallisen kansan keskuudessa fariseukset olivatkin suosittuja yläluokkaisiin ja aristokraattisiin saddukealaisiin verrattuna. Suosiota kansan keskuudessa lisäsi myös Rooman miehittäjähallinnon vastustaminen ja vahva kansallismielisyys, johon liittyi hellenististen vaikutteiden vastustaminen juutalaisessa yhteiskunnassa. Fariseukset eivät kuitenkaan varsinaisesti olleet aktiivisessa vastarinnassa. Liikkeen piirissä oli myös sovinnaisempia näkemyksiä, joiden mukaan Rooman kanssa toimeen tuleminen oli järkevää, koska se takasi kohtalaisen rauhalliset olot.

Fariseuksille tunnusomaista oli tiukka sitoutuminen Mooseksen lakiin ja *vanhinten säädöksiin*, joita oli noudatettava tiukasti. He eivät noudattaneet vain Mooseksen lakia, vaan myös suullista perimätietoa. Paljolti fariseusten vaikutuksesta syntyi nykyisen kaltainen lakikeskeinen juutalaisuus. Vanha juutalaisuus, joka oli rakentunut uhrausten, Jerusalemin temppelin ja vuotuisten yhteisten juhlien ympärille, koki lopullisen romahduksen roomalaisten tuhottua Jerusalemin temppelin vuonna 73. Saddukeusten aristokratia murtui, ja juutalaisuus siirtyi yhä vahvemmin koteihin ja synagogiin.

Raamatun Uudessa testamentissa farisealaiset esitetään Jeesuksen vastustajana (Matt. 12:14, Mark. 3:6). Fariseusten vastustajina puolestaan esitettiin saddukeukset. Toisin kuin saddukeukset farisealaiset uskoivat kuolemanjälkeiseen elämään, kuolleiden ylösnousemukseen ja enkeleiden olemassaoloon. Apostoli Paavali oli alun perin fariseus, jolloin hänet tunnettiin vielä nimellä Saulus Tarsolainen. 

Jeesus oli itse lähempänä farisealaisia kuin muita Israelin tuon ajan puolueita: saddukeuksia, selootteja ja essealaisia. 

Fariseusta käytetään myös synonyyminä ulkokultaisuudelle Uuden testamentin evankeliumien painotusten mukaan.

Jeesuksella ja fariseuksilla oli kuitenkin hyvin vähän teologisia eroja. Jeesuksen kritiikki suuntautui siihen, että fariseukset eivät eläneet kuten he opettivat, ja siihen, että fariseukset painottivat Mišnaa Halakhan sijaan ja lain kirjainta sen hengen sijaan.

## Lähteet
Vilho Tuulos

**Vilho Immanuel ”Ville” Tuulos** (26. maaliskuuta 1895 Tampere – 2. syyskuuta 1967 Tampere) oli olympiavoittaja, kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä. Tuulos voitti olympiakultaa kolmiloikassa Antwerpenin kisoissa 1920. Karsintakilpailussa hypätty 14,50 metriä oli Tuuloksen paras tulos kisoissa ja se huomioitiin myös varsinaisessa kilpailussa.  Hänen lempinimensä oli ”Hämeen heinäsirkka”, joka tuli hänen vahvasta ja pitkästä keskimmäisestä loikastaan.

Tuulos paransi kolmiloikan Euroopan ennätystä kahdesti: 20. heinäkuuta 1919 Tampereella hyppäämällä 15,30 m ja 6. heinäkuuta 1923 Boråsissa tuloksella 15,48 m. Jälkimmäinen jäi vain 4 cm:n päähän maailmanennätyksestä ja säilyi Euroopan ennätyksenä yli 16 vuotta.

## Saavutuksia
* kolmiloikan olympiakultaa 1920 (tulos 14,50 m)
* kolmiloikan olympiapronssia 1924 (tulos 15,37 m) ja 1928 (tulos 15,11 m)
* olympialaisissa pituushypyssä neljäs 1924 ja 11. 1928
* Suomen mestari kolmiloikassa 1919–1925 ja 1927–1928
* Suomen mestari pituushypyssä 1921 ja 1923
* Suomen mestari korkeushypyssä 1923

## Lähteet
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Rimatara

**Rimatara** on saari Ranskan Polynesiassa. Kapteeni Samuel Pinder Henry löysi sen vuonna 1822. Rimatara on ympyrän muotoinen vulkaaninen saari, joka kuuluu Australsaariin. Se on saariryhmän pienin saari.

Rimataraa ympäröi riutta, jonka syvyys on 8–10 metriä. Saaren suurin kylä on Amaru, muita kyliä ovat Anaputo ja Mutua ura. Siellä on myös lentokenttä (IATA: RMT), josta pääsee Air Tahitin lennoilla Tahitille, Rurutulle ja Tubuaille. Kentän kiitotie on noin 1&nbsp;500 metriä pitkä.

Matkaa naapurisaarelle Rurutulle on 150 kilometriä ja Ranskan Polynesian pääsaarelle Tahitille 550 kilometriä. Rahtilaiva Tuhaa Pae III käy saarella 2–3 viikon välein tuoden sinne elintarvikkeita ja muita tarvikkeita. Rimataralla käy joskus harvoin turisteja, joskaan saarella ei ole hotelleja. Rimataran korkein kohta on 83 metriä korkea Mount Uhau.

Vuonna 2012 saaren asukasluku oli 873.

## Lähteet
Marotiri

**Marotiri** on saari Ranskan Polynesiassa. Se on Tubuai-saarten saariryhmän eteläisin saari. Itse asiassa Marotiri muodostuu neljästä pienestä saaresta. Marotiri sijaitsee 420 kilometrin päässä lähimmältä naapurisaareltaan Rapalta. Saarella ei ole ihmisasutusta.

## Lähteet
La Palma

**La Palma** on saari Espanjalle kuuluvilla Kanariansaarilla. Saaren pinta-ala on 708 km² ja sen väkiluku oli 86&nbsp;528 vuonna 2008. Asukkaista 17&nbsp;132 asui saaren pääkaupungissa Santa Cruz de La Palmassa.

## Maantiede ja luonto

La Palman saari on tuliperäinen ja syntynyt vedenalaisen tulivuoren purkauksessa, jonka yhteydessä sen huippu on romahtanut ja muodostanut kalderan, Caldera de Taburienten. Saaren korkein kohta, Roque de los Muchachos, on 2 426 metriä merenpinnan yläpuolella ja on kalderan reunamuodostuman pohjoinen osa. Kalderan alueet muodostavat kansallispuiston. La Palman tulivuori alkoi purkautua 19.9.2021. Edellisen kerran La Palman tulivuorenpurkaus tapahtui vuonna 1971, kun saaren eteläkärjessä oleva Teneguia-tulivuori purkautui.

Saaren useimmat rannat ovat kallioisia, mutta siellä täällä on mustia hiekkarantoja, jotka ovat muodostuneet murentuneesta laavasta. Niitä on mm. Tazacortessa, Puerto Naosissa ja Los Cancajosissa. Saaren luonto on monin paikoin vehreää ja etenkin saaren pohjoisosassa on runsaasti metsiä. Näistä on syntynyt saaren lisänimi *La Isla Bonita* (kaunis saari).

## Matkailu
La Palma on useimmille vielä tuntematon matkailukohde. Upean luonnon ansiosta saari sopii erinomaisesti vaeltajille ja muille aktiivilomailijoille. Saarella voi viettää myös rauhallista lepolomaa laavahiekkaisten rantojen äärellä. Eksoottiset suola-altaat ovat La Palman erikoisuus ja matkailuvaltti.

Monet tähtiharrastajat pitävät saarta yhtenä maailman parhaista tähtientarkkailupaikoista. Roque de los Muchachosin reunalla on useita observatorioita, muun muassa Nordic Optical Telescope, joka on pohjoismaiden yhteinen tähtitorni ja on varustettu 2,5 m peilikaukoputkella.

Saaren pääkaupunki Santa Cruz de La Palma on pieni, tunnelmallinen kaupunki, jossa vaalitaan perinteistä kanarialaista arkkitehtuuria.

## Liikenne
La Palman lentoasema sijaitsee noin kahdeksan kilometriä pääkaupunki Santa Cruz de La Palman eteläpuolella. Saaren tieverkosto on hyväkuntoinen, mutta suurten korkeuserojen takia monin paikoin mutkainen ja mäkinen, ja kätevimmin saarella pääsee liikkumaan omalla autolla. Saarella on myös toimiva joukkoliikennejärjestelmä. 

## Kunnat

## Galleria

File:Roque z13.jpg|Roque de los Muchachos
File:RK1112 9320 Roque Idafe 1.jpg|Caldera de Taburienten kansallispuistoa
File:Taburiente en bruma.jpg|Caldera de Taburienten kansallispuistoa
File:El Tablado 5.jpg|El Tablado
File:La Palma - Santa Cruz - LP-4 - Iglesia de Nuestra Señora de la Candelaria 01 ies.jpg|*Iglesia de Nuestra Señora de la Candelaria* -kirkko Santa Cruz de La Palmassa
File:SCP. Bajada de la Virgen. Traslado Bandera.jpg|*Bajada de la Virgen de las Nieves* -festivaali Santa Cruz de La Palmassa heinäkuussa 2005
File:La Palma - Brena Baja - Los Cancajos (Mirador del Aeropuerto) 04 ies.jpg|Los Cancajos
File:Casa Roja Mazo.JPG|Casa Rojan museo Mazan kylässä
File:Saltpans 3 (5489373425).jpg|Suola-altaita La Palmalla
File:Sea of clouds around La Palma.jpg|William Herschel Telescope -observatorio


## Lähteet
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*La Palma - Rantapallo
Pikajuna Suomessa

**Pikajuna** Suomessa tarkoitti lähi- ja taajamajunaliikennettä nopeampaa yhteyttä, joka on pysähtynyt pääasiassa vain keskikokoisilla ja sitä suuremmilla asemilla. Asemaväli pikajunilla on tyypillisesti ollut noin 50–100 kilometriä. Aikatauluihin pikajunat merkittiin P-tunnuksella. Vuonna 2024 pikajunat poistuivat Suomen rautateiltä, kun yöpikajunia alettiin kutsua yöjuniksi.

## Historia
Vuonna 1934 pääradalla Helsingin ja Tampereen välillä käynnistettiin ”Lentävänä Tamperelaisena” tunnettu pikajunaliikenne, jonka suurin sallittu nopeus oli 95 kilometriä tunnissa. Vuonna 1937 pikajunapareja liikennöi kahdesti päivässä väleillä Helsinki–Turku, Helsinki–Tampere ja Helsinki–Viipuri. Kahden seuraavan vuoden aikana pikajunaliikenne ulottui Seinäjoelle ja Iisalmeen.

Ensimmäiset pikajunavaunut saapuivat Saksasta vuonna 1961. Saksassa valmistettiin ensimmäiset 14 vaunua, minkä jälkeen valmistus siirtyi Suomeen Pasilan konepajalle ja Valmetille. Pikajunavaunuja valmistettiin kaikkiaan yli 600 kappaletta. Aina 2000-luvulle asti ne muodostivat VR:n junatarjonnan selkärangan. Vielä 1980-luvulla pikajunissa saattoi olla myös puukorisia päivä- ja makuuvaunuja.

Kokonaan niin sanotuista sinisistä vaunuista muodostetut pikajunat poistuivat liikenteestä maaliskuussa 2016. Kesäkuusta 2017 lähtien pikajunatunnuksella on ajettu vain yöjunia, Tolstoi-junaa ja yksittäisiä erikoisjunia. VR on korvannut pikajunat InterCity-, Pendolino- ja taajamajunilla.

VR ilmoitti vuonna 2024, että 15. huhtikuuta 2024 alkaen kaikkia junia, joissa on makuuvaunuja, alettiin kutsua pikajuniksi. Myöhemmin kuitenkin ilmoitettiin, että yöjunia tullaan kutsumaan yksinkertaisemmin yöjuniksi. Siten pikajunat jäivät Suomen rautatiehistoriaan.

## Päiväpikajuna
Päiväpikajunat eli niin sanotut tavalliset pikajunat muodostuivat päiväkäyttöön tarkoitetuista henkilövaunuista, matkatavaraosastolla varustetusta konduktöörivaunusta sekä tavallisesti myös ravintolavaunusta. Päiväpikajunien suurin sallittu nopeus oli 140–160&nbsp;km/h. Alle kolmen tunnin pikajunavuorojen vaunumäärä oli yleensä 5–7. Pidemmän matkan pikajunat vähentyivät huomattavasti 2010-luvulla InterCity-kaluston lisääntymisen myötä. Pidemmän matkojen pikajunien junapituus saattoi olla yli kymmenen vaunua.

Vuodesta 2004 kaikkien päiväpikajunien vaunut olivat toisen luokan vaunuja, sillä ensimmäisen luokan vaunut muutettiin toiseen luokkaan vuonna 2004. Päiväpikajunien palveluihin kuuluivat ravintola- ja invapalvelut, lemmikki- ja allergiaosasto sekä matkatavaran, polkupyörien ja lastenvaunujen kuljetus matkatavaravaunussa.

Päiväpikajunien keskeisin reitti oli 2010-luvun lopussa Kuopio–Kontiomäki–Oulu–Rovaniemi.

### Vaunukuvaus
Viiden vaunun junakokoonpano:
* Vaunu 2, Eko-luokan matkustajavaunu, lemmikkipaikkoja
* Vaunu 3, Eko-luokan matkustajavaunu, matkatavaravaunu
* Vaunu 4, ravintolavaunu
* Vaunu 5, Eko-luokan matkustajavaunu
* Vaunu 6, Eko-luokan matkustajavaunu

## Lähteet
Tafahi

**Tafahi** on saari Tongassa Tyynellä valtamerellä. Se sijaitsee valtion pohjoisosissa, noin yhdeksän kilometrin päässä suuremmasta Niuatoputapun saaresta. Tafahi on muodostunut kerrostulivuoresta, joka Tofuan vulkaanisen kaaren pohjoisin meren yläpuolelle kohoava huippu.

Tafahi on 3,42 neliökilometrin laajuinen, ja sen huippukohta on 546 metrissä. Saarella on yksi kylä, ja saarelle pääsee vain pienillä veneillä. Sitä reunustavalla riutalla on vain pieni kulkuväylä. Vuoden 2021 väestönlaskennan mukaan Tafahilla asuu 28 ihmistä.

## Lähteet
Lomaivitin kieli

**Lomaiviti** on austronesialainen kieli, jota puhutaan Fidžin saaristovaltiossa, Tyynellä valtamerellä. Kieltä puhutaan pääasiassa Koron, Makogain, Ovalaun, Batikin, Nairain ja Gaun saarilla. Kielellä on noin 1 630 äidinkielistä puhujaa (2000). Se on hyvin läheistä sukua fidžille. Pienestä puhujamäärästään huolimatta sitä ei pidetä uhanalaisena..

## Lähteet
Kriittinen massa

**Kriittinen massa** on pienin määrä fissiokelpoista materiaalia, jossa itseään ylläpitävä ketjureaktio voi tapahtua. Toisin sanoen se on fissiilistä materiaalista tehdyn kappaleen massan raja-arvo, jossa kappaleen kriittisyys *k*=1. Kriittisen massan ylittyessä kappaleen kriittisyys *k* on suurempi kuin 1 (ylikriittinen kappale), ja alittuessa *k* on alle 1 eli kappale on alikriittinen. Ylikriittisessä kappaleessa tapahtuu (aina) spontaani ja progressiivinen ydinreaktioiden ketjureaktio, jossa atomien ytimiä halkeaa eli fissioituu ja vapautuu energiaa. Vastaavasti alikriittisessä kappaleessa ketjureaktiota ei synny. 

Ydinaseen toiminta perustuu kappaleen kriittisen massan ylittämiseen. Kappaleen kriittistä massaa voidaan pienentää ainakin kappaleen muodolla, materiaalilla, isotooppisella puhtausasteella, sekä hetkellisesti myös kappaleen energiatilalla (lämpö/painetila) sekä neutronilähteillä tai heijastimilla. Myös käsitettä kriittinen koko käytetään. Tällöin sovitut muuttujat jätetään huomioimatta tai asetetaan oletusarvoon ja lasketaan tällaisen oletuskappaleen muodostaman pallon halkaisija tai tilavuus. Ylikriittinen kappale voidaan luoda esimerkiksi puristamalla alikriittinen kappale pienempään tilaan räjähteillä. Kriittinen massa liittyy fysikaaliseen käsitteeseen vaikutusala, joka ilmoittaa reaktioiden todennäköisyyden atomiytimien ja ydinhiukkasten vuorovaikutuksissa. 

Puhtaan uraani-235:n kriittinen massa on noin 50&nbsp;kg. Kriittistä massaa voidaan pienentää ympäröimällä kappale heijastinmateriaalilla. Silloin kappaleesta ulos vuotavat neutronit kimpoavat heijastimesta takaisin. Jos uraani-235 ympäröidään 10&nbsp;cm paksulla berylliumheijastimella, niin kriittinen massa pienenee 14&nbsp;kg:aan. Plutoniumin kriittinen massa on metallurgisesta rakenteesta riippuen 10–17&nbsp;kg mutta sopivan heijastimen kanssa vain noin 6–8&nbsp;kg. 

## Ydinreaktorin kriittisyys
Ydinreaktorin polttoaineessa on tavallisesti vain 2–5 prosenttia uraani-235:ttä, joten sen kriittinen massa on hyvin suuri. Ydinreaktorit toimivat täsmälleen kriittisen massan kohdalla, eli kasvutekijä on arvossa *k*=1. Tämä tarkoittaa, että fissioreaktioissa syntyvien neutronien määrä on keskimäärin sama kuin uusien fissioiden aiheuttamiseen kuluvien ja reaktorista karkaavien vapaiden neutronien yhteenlaskettu määrä. Toisin sanoen reaktioiden määrä per aikayksikkö pysyy samana, ja sitä kautta reaktorin teho pysyy vakiona. Reaktorin *ylikriittisyys* tarkoittaa, että kasvutekijä on yli 1 ja fissioreaktioiden määrä per aikayksikkö kasvaa. Alikriittisessä reaktorissa vastaavasti reaktioiden määrä per aikayksikkö vähenee. Reaktorin kriittisyyttä voidaan nostaa tai alentaa säätösauvoilla. Reaktorin säätämistä helpottaa, että 0,65 prosenttia fissiossa syntyvistä neutroneista on viivästyneitä ja ne vapautuvat vasta keskimäärin 13 sekuntia fission jälkeen. Ilman viivästyneitä neutroneita reaktori ei olisi kriittinen, mutta niiden kera se on. Viivästyneet neutronit hidastavat reaktorin tehon muutoksia.

## Katso myös
* Ydinase
* Fissio
* Vaikutusala
* Ydinreaktori

## Lähteet
Canadian Pacific Railway

**Canadian Pacific Railway** eli **CP** (tai *CPR* tai *CPRail* ) oli kanadalainen rautatieyhtiö, joka hoiti tavaraliikennettä omistamallaan yli 22&nbsp;400 raidekilometrin rataverkolla Kanadassa ja Yhdysvaltain pohjoisosissa. Yhtiön kotipaikka oli Calgary Albertassa.

Vuoden 2017 talousjulkaisu Forbesin kokoamalla maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla yhtiö oli sijalla 875. Se luokiteltiin tämän yrityslistan kriteeristöllä Kanadan 26. suurimmaksi pörssiyritykseksi. Yhtiön markkina-arvo oli 14 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2017) ja liikevaihto 4,7 miljardia USD (2016).

Canadian Pacific Railway perustettiin alkujaan vuonna 1881, tarkoituksenaan yhdistää maan asutettu itäosa Keskilännen ja länsirannikon kanssa. Rautatie Vancouveriin valmistui 7. marraskuuta 1885 – kuusi vuotta aikataulusta edellä. Itärannikon ja länsirannikon välinen rataosuus valmistui vuonna 1889.

Rautatie osallistui myös muuhun kuin rautatiealan kaupalliseen toimintaan. Vuonna 1882 lähetettiin ensimmäiset kaupalliset sähkösanomat yhtiön oman lennätinlinjan välityksellä. Samana vuonna yhtiö hankki omistukseensa myös Dominion Express Companyn, joka hoiti pikalähetyksiä. Seuraavana vuonna yhtiö aloitti omien vetureiden rakentamisen, ja myöhemmin laajensi kalustonrakennustoimintaa myös matkustajavaunuihin. Samana vuonna yhtiön omat höyrylaivat alkoivat liikennöidä Suurilla järvillä. Laivatoiminta laajeni Tyynellemerelle vuonna 1891 ja Atlantille vuonna 1903. Yhtiö hoiti myös sisävesilaivaliikennettä Kanadan länsiosissa.

Vuonna 1986 Canadian Pacific -yhtiö oli maan toiseksi suurin yksityinen yhtiö, sen tulot ylittivät 15 miljardia Kanadan dollaria.

Vuosina 1996-2005 yhtiö organisoitiin uudelleen ja sen osia karsittiin melkoisesti.  Nykyisen Canadan Pacific -konsernin emoyhtiö Canadian Pacific Railway Ltd. on perustettu lokakuussa 2001. Sen Yhdysvaltain puoleinen rataverkko peräisin Delaware & Hudson-, sekä Chicago, Minneapolis, St. Paul & Pacific-yhtiöiltä (Soo Line), jotka ovat Canadian Pacificin tytäryhtiöitä. Loppuvuodesta 2007 Canadian Pacific ilmoitti ostavansa yhdysvaltalaisen Dakota, Minnesota & Eastern-rautatien, sekä siihen kuuluvan Iowa, Chicago & Eastern-tytäryhtiön. Kauppa laajentaisi Canadian Pacificin rataverkkoa noin 2&nbsp;500 maililla, tarjoten muun muassa suoran yhteyden Kansas Cityyn. Surface Transportation Board (STB) hyväksyi fuusioitumisen 30. syyskuuta 2008.

Joulukuussa 2021 Canadian Pacific osti Kansas City Southern Railwayn 31 miljardilla yhdysvaltain dollarilla. 14. huhtikuuta 2023 Canadian Pacific Railway ja Kansas City Southern Railway yhdistyivät Canadian Pacific Kansas Cityksi (CPKC), muodostaen ensimmäisen ja ainoan rautatieyhtiön, joka yhdistää Meksikon, Yhdysvallat ja Kanadan toisiinsa.

## Katso myös
* RMS Empress of Irelandin haaksirikko

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Our History  (cpr.ca)
Volvo 66

**Volvo 66** on Volvon vuosina 1975–1980 valmistama alemman keskiluokan automalli, joka oli uudelleennimetty ja jatkokehitetty versio DAF 66 -mallista. Sen seuraajaksi tuli Volvo 340/360 -sarja. 

Volvo oli laajentanut valikoimaansa hankkimalla pieniä autoja valmistaneen alankomaalaisen DAF:n 1970-luvun puolivälissä. Volvon DAF 66 -malliin tekemät uudistukset liittyivät lähinnä turvallisuuteen. Istuimissa oli pääntuet, puskurit olivat suuremmat ja oviin oli asennettu sivutörmäyssuojat. Ohjauspyörä oli suunniteltu kokoonpainuvaksi törmäyksessä. Lisäksi vaihteistoon tuli parkkiasento, joka lukitsee voimansiirron. 

Autoa valmistettiin kaksiovisena sedanina ja kolmiovisena farmarina. Moottorit olivat nelisylinterisiä, ja valittavana oli 1,1- (47&nbsp;hv) tai 1,3-litrainen (54&nbsp;hv). Voimansiirtona oli aina portaaton CVT-automaattivaihteisto. 

Volvo 66:ta valmistettiin yhteensä 106&nbsp;137 kappaletta. Suomessa auto ei tullut kovin yleiseksi, koska se poikkesi Volvon perinteisestä mallistosta ja oli melko kallis muihin kokoluokkansa autoihin verrattuna. Vuosina 1976–1979 niitä myytiin hieman yli 800 kappaletta. Vuoden 1999 lopussa Volvo 66 -autoja oli rekisterissä 62 kappaletta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Volvo 480

**Volvo 480** on Volvon vuosina 1986–1995 valmistama urheilullinen kolmiovinen hatchback. 480 oli valmistajan ensimmäinen etuvetoinen malli, ja sen muotoilu poikkesi silloisten Volvojen pelkistetyn kulmikkaasta linjasta. Samalle alustalle perustuvat myöhemmin esitellyt 440- ja 460-mallit. 480:n myynti jäi vähäiseksi, eikä se koskaan tullut myyntiin Yhdysvalloissa, jonne se oli suunniteltu. Mallin seuraajana voidaan pitää vuonna 2006 esiteltyä Volvo C30:tä.

Volvo 480 esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 1986. Sen 1,7-litrainen (109&nbsp;hv) moottori oli peräisin Renault’lta. Vuonna 1988 esiteltiin 480 Turbo, jossa moottorin teho oli 120 hevosvoimaa. Vuonna 1993 markkinoille tuli 2,0-litrainen (110&nbsp;hv) moottori.

480:stä oli suunnitteilla myös avomalli, mutta se ei edennyt sarjatuotantoon saakka vaan jäi prototyyppiasteelle.

Vuonna 1987 Volvo 480 maksoi Suomessa 159&nbsp;500 markkaa. Samaan aikaan Volvo 340 DL:n hinta oli 76&nbsp;900 markkaa ja Volvo 240 DL:n hinta 119&nbsp;400 markkaa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fugging

**Fugging** (ennen vuotta 2021 **Fucking**) on kylä Tarsdorfin kunnassa Itävallassa lähellä Salzburgia. Fuggingin asukasluku oli vuoden 2020 arvion mukaan 106. Kylä perustettiin vuonna 1070.

## Nimen alkuperä

Kylän nimenä oli Fucking vuosina 1070–2020. Nimen lähtökohtana on ollut alueella 700-luvulla asunut mies nimeltä Focko. *Ing* on vanhassa saksan kielessä kansaa tai ihmisiä monikossa tarkoittava pääte, joten *Fucking* tarkoittaa lähinnä "Fockon jälkeläisten/väen kotipaikkaa".

Vuonna 2004 asukkaat järjestivät äänestyksen, pitäisikö kylän nimi muuttaa, mutta enemmistö äänesti sitä vastaan. Syynä äänestyksen järjestämiseen oli jatkuvasti katoavat kaupunginnimikyltit: *fucking* on englannin kielen alatyylinen sana, joka tarkoittaa sukupuoliyhdyntää.

Huhtikuussa 2012 levisi huhuja, että kylän nimeksi vaihdettaisiinkin Fugging. Kysyttäessä pormestari kuitenkin kiisti väitteen.

Vuonna 2020 päätettiin, että kylän nimi vaihdetaan. Kylän nimenä on ollut Fugging 1. tammikuuta 2021 lähtien.

Olutmerkki Fucking Hell on saanut nimensä kylän entisen nimen mukaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Volvo 440 ja 460

**Volvo 440** ja **460** ovat Volvon vuosina 1988–1996 valmistamia keskiluokan automalleja, jotka korvasivat edeltäneen 340/360-sarjan. Samalle alustalle perustuu myös aiemmin esitelty Volvo 480. Mallien seuraajiksi tulivat Volvo S40 ja V40.

Hatchback-korinen Volvo 440 esiteltiin vuonna 1988 korvaamaan 340, joka kuitenkin jäi mallistoon vuoteen 1991 saakka. Ainoa korimalli oli viisiovinen, eikä kolmiovista tullut edellismallin tavoin tarjolle. Vuonna 1989 esiteltiin sedan-korinen Volvo 460, joka korvasi 360-mallin.

Vuonna 1993 mallit kokivat kasvojenkohotuksen, jossa niiden ulkonäköä muutettiin vastaamaan suurempaa Volvo 850 -mallia. Uutena turvallisuusvarusteena oli sivutörmäyssuojausjärjestelmä SIPS. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Volvo 340 ja 360

**Volvo 340** ja **360** ovat Volvon vuosina 1976–1991 valmistamia keskikokoluokan automalleja, jotka korvasivat edeltäneen Volvo 66:n. Niiden seuraajaksi tuli 440/460-sarja 1980-luvun lopulla, mutta valmistusta jatkettiin vielä jonkin aikaa uusien mallien rinnalla.

## Volvo 340 ja 360 (1976–1991)
Volvo oli laajentanut valikoimaansa hankkimalla pieniä autoja valmistaneen alankomaalaisen DAF:n 1970-luvun puolivälissä. Volvo jatkokehitti DAF 66 -mallia, ja näin syntyi Volvo 66. DAF:llä oli 1970-luvulla kehitteillä 66-mallin suurempi seuraaja, joka tunnettiin suunnitteluvaiheessa työnimellä P900. Kun Volvo osti enemmistöosuuden DAF:stä, malli päätettiin tuoda markkinoille Volvo-merkkisenä.

Keväällä 1976 esitelty kolmeovinen Volvo 343 oli tarkoitettu Volvo 66:n uudenaikaisemmaksi seuraajaksi. Se on takavetoinen monikäyttöauto, jossa on perässä pieni porras. Muotoilu oli persoonallinen ja Volvoksi tunnistettava. Tekniikka pohjautui edeltäjään, jonka tavoin voimansiirtona on portaaton CVT-vaihteisto *Variomatic*. Moottori oli Renault’n uusi 1,4-litrainen ja 70-hevosvoimainen.

*Variomaticin* rinnalle tuli perinteinen manuaalivaihteisto vuonna 1979. Samana vuonna kolmeovisen rinnalle tuli viisiovinen Volvo 345. Vuonna 1981 malli sai uudet ajovalot, etusäleikön ja kojelaudan. Uutena moottorina oli Volvon oma 2,0-litrainen, jonka yhteyteen sai ainoastaan manuaalivaihteiston.

Vuonna 1982 mallinumerointia muutettiin siten, että jatkossa sekä kolme- että viisioviset tunnettiin 340-nimisenä. Samana vuonna esiteltiin paremmin varusteltu 360-malli, joka tuli vuonna 1983 saataville myös neliovisena sedanina. Seuraavana vuonna sedan lisättiin myös 340-mallin korivaihtoehdoksi.

Syksyllä 1985 mallit saivat suuremmat puskurit, joihin oli sijoitettu sivuvilkut. Myös takavaloihin tehtiin muutoksia. Uusia moottoreita olivat 1,7-litrainen (80&#x20;hv) bensiinimoottori sekä 1,6-litrainen (54&#x20;hv) dieselmoottori, jotka molemmat tulivat Renault’lta.

Volvo 343 esiteltiin Suomessa vuonna 1976, ja sitä rekisteröitiin vuoden 1979 loppuun mennessä hieman alle 6&nbsp;000 kappaletta. Suomessa perusmalli Volvo 343 L maksoi 51&nbsp;200 markkaa vuonna 1981, ja vuonna 1989 perusmallin, 1,4-litraisella moottorilla varustetun kolmeovisen Volvo 340 DL:n hinta oli 85&nbsp;800 markkaa. Porrasperäisenä Volvo 340 DL maksoi 89&nbsp;900 markkaa vuonna 1989. Malliston huipulla ollut Volvo 360 GLT bensiinin suihkutuksella varustetulla kaksilitraisella moottorilla maksoi samana vuonna 125&nbsp;900 markkaa. Volvo 340- ja 360-sarjan autoja rekisteröitiin Suomessa 1980-luvun aikana 25&nbsp;468 kappaletta, mikä oli vain hieman vähemmän kuin Volvon suosituimman, suuremman 240-sarjan vastaava luku, 28&nbsp;401 autoa.

*[[Tekniikan Maailma]]*- ja *[[Vauhdin Maailma]]* -lehtien toimittajat tekivät Volvo 343 Variomatic -autolla Keimolan moottoriradalla Vantaalla syksyllä 1978 yhtäjaksoisen peruuttamisen maailmanennätyksen (1&nbsp;769 kilometriä yhden vuorokauden aikana), jolla aikaisempi tanskalaisten tekemä ennätys (386 kilometriä) rikkoutui yli nelinkertaisesti. 

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Duoraitiovaunu

**Duoraitiovaunu** (*tram-train*) on raitiovaunu, joka voi liikennöidä sekä raitiotiellä että yleisen liikenteen rautatieverkolla. Vaunun sähköjärjestelmä ja kulunvalvonta soveltuvat molemmille raideliikennejärjestelmille.

Duoraitiovaunut käyttävät katuverkolla 750&nbsp;V tasavirtaa, rataverkolla useimmiten korkeajännitteistä vaihtovirtaa, 15&nbsp;kV 16⅔&nbsp;Hz (Saksa, Ruotsi ym.) tai 25&nbsp;kV 50&nbsp;Hz vaihtovirtaa (Suomi, Ranska, Tanska ym.) Rataverkolla käytetään automaattista kulunvalvontaa, kadulla liikenne on kuljettajien aistinvaraisessa ohjauksessa.

Duoraitiovaunut ovat yleensä osa pikaraitiotiejärjestelmää.

## Duoraitioteitä maailmalla

Karlsruhe on duoraitiotien pioneeri, jossa duoliikennettä on ollut vuodesta 1992. Duoraitiovaunut yhdistävät Karlsruhen moniin kaupunkeihin kuten  Heilbronniin, Rastattiin, Pforzheimiin ja Baden-Badeniin. Yksittäisen linjan pituus on jopa 50–100&nbsp;km.

Saarbrückenin duoraitiotie, jonka keskustan raitiotieosuus on myös täysin uusi, otettiin käyttöön 1997 ja se ulottuu Ranskan puolelle Sarregueminesiin.

Kasselissa duoraitioliikenne käynnistyi 2005. Sinne on hankittu sekä kahden jännitteen 
että diesel-hybridivaunuja.

Duoraitiotieliikenteestä on päätetty tai se on suunnitteilla useissa kaupungeissa Ranskassa, Hollannissa ja Saksassa, mm. Mulhousessa ja Pariisin lähellä Bondy–Aulnay-linjalla. 

Pohjoismaissa duoraitiotietä tutkitaan Ruotsissa Linköpingin ja Norrköpingin välille.

Jo ennen Karlsruhen duoraitiotietä on ollut olemassa järjestelmiä, joissa raitiovaunuilla on liikennöity samalla radalla rautatieliikenteen kanssa. Tällaisia ratoja ovat olleet mm. Köln–Bonn-radat (nykyiset raitiolinjat 16 ja 18) Wienin ja Badenin välinen rata sekä Tukholman Lidingöbanan (vuoteen 1979 asti). Näillä radoilla on kuitenkin ollut vain pienimuotoista tavaraliikennettä samalta yhtiöltä kuin raitiovaunuliikennekin. Karlsruhessa nimenomaan tällaiset radat, nykyinen linja S1 olivat keskeinen innoitus varsinaiseen duoraitiovaunuliikenteeseen.

## Duoraitioteitä Suomessa

Suomessa Kuopion kaupunki on vuonna 2018 käynnistänyt selvityksen siitä, voitaisiinko duoraitiotie toteuttaa välille Suonenjoki–Kuopio–Siilinjärvi–Lapinlahti–Iisalmi. Vastaavat selvitykset ovat käynnissä myös Jyväskylän ja Lahden seuduilla. Jyväskylässä selvitykseen osallistuvat myös Äänekoski, Laukaa ja Muurame sekä Lahdessa Heinola ja Orimattila. Vuonna 2019 valmistui myös duoraitiotieselvitys Seinäjoen seudun rataosuuksille Vaasaan, Härmään ja Närpiö-Kaskisiin.

Aikaisemmin Suomessa on tutkittu duoraitioliikenteen mahdollisuuksia Tampereella, pääkaupunkiseudulla ja Turussa. Näissä tapauksissa on kuitenkin duoraitiotien sijaan päädytty tavanomaisempiin ratkaisuihin.

## Lähteet
Automaattirata

**Automaattirata** eli **automaattimetro** on metroliikenteen muoto, jossa kuljettaja on korvattu automaatiolla. Automaattiradat ovat aina metroja, koska automaatio soveltuu vain muusta liikenteestä kokonaan erotettuun liikenteeseen.

Helsingin metroa oli suunniteltu automaattiradaksi jo rakentamisvaiheessa, ja HKL ilmoitti loppuvuodesta 2018 aloittavansa esiselvityksen metron automatisoinnista. Automatisointi on tarkoitus toteuttaa vaiheittain: Vuosina 2029–2032 metro puoliautomatisoidaan (GoA2 standardi) hankkimalla uusi puoliautomaattisen liikennöinnin mahdollistavan liikenteenohjausjärjestelmä ja korvaamalla nykyiset M100- ja M200-junat uusilla M400 junilla, joilla mahdollistetaan siirtyminen 120-sekunnin vuoroväliin. Käytännössä tämä tarkoittaa, että ohjaamossa on jatkossakin kuljettaja, joka huolehtii turvallisuudesta ja muun muassa ovien sulkemisesta, mutta junaa ajaa tietokone. Myöhemmin metro on tarkoitus täysautomatisoida (GoA4 standardi) jolloin junissa ei olisi lainkaan kuljettajia. Tällöin vuoroväliä voidaan lyhentää 100-sekuntiin.

## Automaattiratoja maailmalla
* Kööpenhaminan metro
* Docklands Light Railway (Lontoo)
* Lille (VAL: *Vehicule Automatique Leger*)
* Toulouse (VAL: *Vehicule Automatique Leger*)
* Rennes (VAL: *Vehicule Automatique Leger*)
* Lyonin metro: Linjat B ja D
* Pariisin metro: Linjat 1, 4, 13 (suunnitteilla) 14, (15, 16, 17 ja 18 rakenteilla)
* Vancouverin Skytrain
* John F. Kennedyn lentokentän terminaalien välinen linja
* Thessalonikin metro
* Sydneyn metro
* Singaporen MRT
* Hampurin metro: U5 (rakenteilla)
* Wienin metro: U5 (rakenteilla)
* Milanon metro: M4 ja M5
* Budapestin metro: Linja 4
* Tukholman metro: keltainen linja (suunnitteilla)
* Helsingin metro (suunnitteilla)
* Barcelonan metro: linjat 9 ja 11
* Nürnbergin metro: U2 ja U3
* Rooman metro: linja C
* Dubain metro
* Dohan metro
* Riadin metro
* Torinon metro
* Brescian metro
* S-tog (suunnitteilla)
* Réseau express métropolitain
* Liman metro: Linja 2
* Wuhanin metro: Linjat 5 ja 19
* Xi'anin metro: Linja 16
* Shaoxingin metro: Linja 2
* Chengdun metro: linja 9
* Fuzhoun metro: linja 4
* Jinanin metro: linja 2
* Shaoxingin metro: linja 2

## Edut ja ongelmat
Automaattimetron eduiksi on esitetty alhaiset liikennöintikustannukset, kun kuljettajaa ei tarvita, tavallista metroa suurempi liikennöintitiheys sekä tavallista metroa pienemmät investointikustannukset asemien ollessa lyhempiä. Toisaalta ongelmina on nähty automaation mahdollinen epäluotettavuus sekä pikaraitiotietä korkeammat investointikustannukset. Automaattimetron kapasiteetti voi vaihdella raitiotien ja metron kapasiteettien välillä junan koon ja vuorotiheyden mukaan.

## Aiheesta muualla
* Robert Schwandlin metrosivu Urbanrail.net

## Lähteet
Holografia

**Holografia** (kreikaksi *όλος-hòlòs* koko + *γραφή-grafè* kirjoittaminen, piirtäminen) on tiede ja menetelmä, jossa lasersäteen avulla luodaan kolmiulotteinen (3-D) kuva eli hologrammi. Se on tekniikka, joka sallii valonsäteen hajautua esineestä kuvattavaksi ja myöhemmin uudelleenkonstruoitavaksi siten, että kappale on samassa paikassa suhteessa kuvausmediaan kuin se oli kuvaushetkellä. Kuva muuttuu kun paikka ja näyttöjärjestelmän suunta muuttuu juuri samalla tavalla kuin esine olisi vielä paikallaan.

Hologrammeja käytetään yleisesti väärennösten estämiseksi muun muassa seteleissä, mutta holografiatekniikkaa voidaan käyttää myös optisesti tallentamiseen ja hakuun ja informaation prosessointiin. On yleinen virhe sekoittaa volumetrinen näyttö hologrammeihin, etenkin tieteisfantasioissa kuten Star Trek, Tähtien sota, Red Dwarf, ja Aikahyppy.

## Yleistä

Holografian keksi unkarilainen fyysikko Dennis Gabor (1900–1979)  vuonna 1947. Hän sai keksinnöstään fysiikan Nobelin palkinnon vuonna 1971. Keksinnön teki mahdolliseksi Mieczysław Wolfken tutkimustyö, joka loi tekniset edellytykset edistymiselle. Tämä löytö oli odottamaton tulos tutkimuksesta, jonka tarkoituksena oli aikaansaada parannuksia elektronimikroskooppiin Thomson-Houston-yhtiössä Rugbyssä, Englannissa. Englantilainen Thomson-Houston-yhtiö haki patenttia joulukuussa 1947 (patentti GB685286), mutta tieteenala ei edistynyt ennen laserin keksimistä vuonna 1960. 

Juri Denisjuk teki ensimmäiset 3D-kappaleita kuvaavat hologrammit vuonna 1962 Neuvostoliitossa  ja  Emmett Leith ja Juris Upatnieks Michiganin yliopistossa Yhdysvalloissa.  Kuvan korkealaatuiseen näyttämiseen käytettyjä fotokemiallisia tekniikoita kehitti Nicholas J. Phillips 

## Katso myös
*Optiikka

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*https://web.archive.org/web/20071006052238/http://www.tietomaa.fi/pdf/Hologrammi_fin.pdf (www.tietomaa.fi, pdf)
*http://www.tietomaa.fi/nayttelyt/hologrammit.html  (hologrammi-galleria, www.tietomaa.fi)
*Nobelprize.org: Dennis Gabor - Nobel Lecture: Holography, 1948-1971  (pdf)
Volvo 780

**Volvo 780** on Volvon vuosina 1985–1990 valmistama edustusluokan coupé-korinen automalli, joka perustuu tekniikaltaan Volvo 740/760 -mallisarjaan. Se korvasi edeltäneen Volvo 262C:n ja seuraajaksi tuli vuonna 1996 Volvo C70.

Bertonen suunnittelema ja Italiassa valmistama Volvo 780 esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 1985. Bensiinimoottoreina olivat nelisylinteriset 2,0- ja 2,3-litraiset sekä 2,8-litrainen V6. Dieselmoottori oli kuusisylinterinen 2,4-litrainen. Voimansiirtona oli nelivaihteinen manuaalivaihteisto sähköisellä ylivaihteella tai neliportainen automaattivaihteisto.

Volvo 780 tuli Suomessa myyntiin syksyllä 1986 puolen miljoonan markan hintaan. *Helsingin Sanomien* Matti Janssonin mukaan Bertonen hillitysti muotoilema Volvo 780 on korimalliltaan sedanin ja coupén välimuoto, pikemminkin edustava kuin urheilullinen. Kaksiovinen iso auto on Suomessa rekisteröity viidelle, mutta nahkaverhoillut istuimet on muotoiltu neljälle. Janssonin mielestä auto on luonteeltaan hyvin varusteltu herrasmiehen auto, joka ei edes houkuttele kaahaamaan yli luontevalta tuntuvan nopeuden.

 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luettelo merialueista

**Luettelo merialueista** käsittää maapallon merialueet. Kansainvälinen merikartoitusjärjestö International Hydrographic Organization, IHO, määrittelee, että merialueita on 66.

# Itämeri
## Pohjanlahti
## Riianlahti
## Suomenlahti
# Kattegat
# Skagerrak
# Pohjanmeri
# Grönlanninmeri
# Norjanmeri
# Barentsinmeri
# Vienanmeri
# Karanmeri
# Laptevinmeri
# Itä-Siperian meri
# Tšuktšimeri
# Beaufortinmeri
# Luoteisväylä  14 A. Baffininlahti
# Davisinsalmi  15 A. Labradorinmeri
# Hudsoninlahti  16 A. Hudsoninsalmi
# Pohjoinen jäämeri  17 A. Lincolninmeri
# Skotlannin länsirannikon sisämeret
# Irlanninmeri ja Pyhän Yrjön kanaali
# Bristolin kanaali
# Englannin kanaali 21 A. Kelttimeri
# Biskajanlahti
# Pohjoinen Atlantin valtameri
# Saint Lawrencen lahti
# Fundynlahti
# Meksikonlahti
# Karibianmeri
# Välimeri jakautuu 28 A. läntiseen altaaseen 28 B. itäiseen altaaseen
## Gibraltarinsalmi
## Alboráninmeri
## Baleaarienmeri
## Ligurianmeri
## Tyrrhenanmeri
## Joonianmeri
## Adrianmeri
## Egeanmeri
# Marmaranmeri
# Mustameri
# Asovanmeri
# Eteläinen Atlantin valtameri
# Río de la Plata
# Guineanlahti
# Suezinlahti
# Akabanlahti
# Punainenmeri
# Adeninlahti
# Arabianmeri
# Omaninlahti
# Persianlahti
# Lakkadiivienmeri
# Bengalinlahti
# Andamaanienmeri
# Intian valtameri  45 A. Mosambikin kanaali
# Malakansalmi ja Singaporensalmi
# Siaminlahti
# Itä-Intian saaristo
## Sulunmeri
## Celebesinmeri
## Molukkienmeri
## Tomininlahti
## Halmaheranmeri
## Seraminmeri
## Bandanmeri
## Arafuranmeri
## Timorinmeri
## Floresinmeri
## Boninlahti
## Balinmeri
## Makassarinsalmi
## Jaavanmeri
## Sawunmeri
# Etelä-Kiinan meri
# Itä-Kiinan meri
# Keltainenmeri
# Japaninmeri
# Seton sisämeri
# Ohotanmeri
# Beringinmeri
# Filippiinienmeri
# Pohjoinen Tyynimeri
# Alaskanlahti
# Kaakkois-Alaskan ja Brittiläisen Kolumbian rannikkovedet
# Kalifornianlahti
# Eteläinen Tyynimeri
# Iso Australian mutka  62 A. Bassinsalmi
# Tasmaninmeri
# Korallimeri
# Salomonmeri
# Bismarckinmeri

## Katso myös
* Luettelo epävirallisista merialueista

## Järviä, joita kutsutaan meriksi
* Kaspianmeri
* Kuollutmeri

## Lähteet
*
*
BNSF Railway

**BNSF Railway**  eli vuoteen 2005 saakka "Burlington Northern and Santa Fe Railway", on yhdysvaltalainen rautatieyhtiö, jonka rataverkko kattaa lähes kaksi kolmasosaa Yhdysvaltain alueesta. Yhtiön rataverkko on muodostunut 150 vuoden kuluessa yli 390 eri rautatieyhtiön fuusioitumisen seurauksena.

BNSF Railway hoitaa tavaraliikennettä omistamallaan 51&nbsp;480 raidekilometrin mittaisella rataverkolla, ja työllistää 40&nbsp;000 ihmistä. Yhtiö omistaa 6&nbsp;300 veturia ja noin 220&nbsp;000 tavaravaunua. Yhtiöllä on myös lyhin rautatiereitti Chicagon ja Los Angelesin välillä.

Burlington Northern and Santa Fe Railway syntyi vuonna 31. joulukuuta 1996, kun rautatieyhtiöt Burlington Northern Railroad pohjoisessa ja Atchison, Topeka and Santa Fe Railway lounaassa fuusioituivat. Uusi yhtiö kattaa alueen, joka ulottuu Mississippijoelta länteen Tyynenmeren rannikolle. Yhtiön nimi vaihtui nykyiseksi keväällä 2005.

BNSF Railway oli aikanaan listattu pörssiin mutta helmikuusta 2010 lähtien sen on kokonaan omistanut Berkshire Hathaway.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

http://www.bnsf.com – BNSF Railwayn virallinen kotisivu
Adobe Flash

**Adobe Flash** (aiemmin **[[Macromedia]] Flash** ja **Shockwave Flash**) tai lyhyesti **Flash** on Adobe Systemsin tuottama kehitysympäristö, jonka avulla voidaan luoda multimediaesityksiä tai käyttöliittymiä.
Kehitysympäristön uusin versio on Adobe Animate CC.
Flashin sisällä toimii myös sen oma ohjelmointikieli, ActionScript.

Flashia käytettiin laajasti Internetissä 2010-luvun alussa esimerkiksi kuvagallerioiden, animaatioiden, opetusohjelmien, kokonaisten web-sivustojen, tai pelien luomiseen. Flashin avulla voidaan myös julkaista tekstiä sisältäviä sivuja (FlashPaper 2) vastaavalla tavalla kuin Adoben PDF-tiedostoina.
Flash-kehitysympäristössä tuotettujen esitysten näyttämiseen tarvitaan toisto-ohjelma, joka on selaimelle ladattava lisäosa Adobe Flash Player.

Kehitystyökalussa käytettävä projektitiedosto on FLA-muodossa. Internetissä julkaisua varten tiedosto muutetaan SWF-muotoon.

Flashia käytetään myös middlewarena erityisesti pelien käyttöliittymien kehityksessä Scaleformin avulla.

Flashilla on animioitu myös televisiosarjoja ja elokuvia.

Adobe ilmoitti heinäkuussa 2017 lopettavansa Flashin selainlaajennuksen kehittämisen ja jakamisen vuoden 2020 viimeisenä päivänä. Päätöksestä johtuen Facebook ilmoitti lopettavansa tuen Flashille ja Zynga ilmoitti sulkevansa suositun *[[Farmville]]*-pelin vuoden viimeisenä päivänä. Useat pelisivustot ovat kuitenkin löytäneen vaihtoehtoisia ohjelmia esim. pelisisältöjen toistamiseen. Esimerkiksi TechPout-sivusto on listannut 14 korvaavaa ohjelmistoa Adobe Flash Player lisäosalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Adobe Animate CC -kehitysympäristö
* Adobe Flash Player -selainlaajennus
* Adobe Flash Playerin tuen päättyminen
Mikropsia

**Mikropsia** on neurologinen häiriötila, joka saa ihmisen näkemään kohteet pienempinä kuin ne todellisuudessa ovat. Häiriö ei vaikuta silmän toimintaan, ainoastaan aivojen tapaan käsitellä näköinformaatiota. Mikropsia voi johtua esimerkiksi migreenista, epilepsiasta tai psykedeelisistä huumeista (LSD, psilosybiini).

Saman tyyppistä häiriötilaa, jossa kohteet näkyvät todellisuutta suurempana kutsutaan nimellä makropsia.

## Katso myös
* Liisa ihmemaassa -syndrooma
Maisinin kieli

**Maisin** on Papua-Uudessa-Guineassa puhuttava austronesialainen kieli. Sillä on noin 2 612 äidinkielistä puhujaa (2000). Kielellä on murre nimeltään kosirava, jolla on noin 600 puhujaa. Useimmat maisinin puhujat osaavat sujuvasti myös korafen, ubirin sekä englannin kieliä. Maisinin sanajärjestys on subjekti-objekti-verbi.

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin.

## Fonologia

### Konsonantit

Lähde:

### Vokaalit

Lähde:

## Lähteet
Rondo

**Rondo** () on soitinmusiikin muototyyppi. Alun perin rondo on ollut eräänlainen keskiaikainen piiritanssi, jossa tanssijat tanssivat ensin piirissä, sitten ulkopuolella vaihtelevilla tavoilla ja taas piirissä. Soitinmusiikin rondon muoto jäljittelee piiritanssia.
Rondo oli erityisen suosittu juuri klassismin aikana. Syy tähän voi olla juuri siinä, että rondo on muodoltaan yksinkertaisena helppo ymmärtää. Lisäksi rondo on ihanteellinen sonaatin viimeiseksi osaksi, sillä se poikkeaa ensimmäisen osan sonaattimuodosta sekä luonteeltaan toisesta, hitaasta osasta.

## Rondon rakenne

Rondo koostuu toistuvasta teemasta sekä teeman välissä olevista erilaisista jaksoista, kuten tanssikin ennen. Rakennetta kuvataan usein kirjaimilla, jossa A vastaa teemaa ja muut kirjaimet väliosia. A B A C A on lyhin mahdollinen rondomuoto, sillä ollakseen rondo teeman täytyy toistua ainakin kolmesti; sävellaji ja korkeus, jolta teema soitetaan, voivat tosin vaihdella. 
Usein etenkin klassismin ajan rondot olivat ns. sonaattirondoja. Sen rakenne myötäilee rondon lisäksi sonaattimuotoa. Esittelyjaksoa vastaa ABA, jonka jälkeen tulee teemasta usein poikkeava taite. Esimerkiksi, jos rondo on duurissa, niin C-taite on usein mollissa ja vastaa näin kehittelyjaksoa. Kun teema on C-taitteen jälkeen toistunut kolmannen kerran toistuu B-taite kertausjaksonomaisesti. Se on kuitenkin yleensä jollakin tavalla aiemmasta B-taitteesta poikkeava. Sonaattirondo päättyy teemaan tai lopukkeeseen eli codaan.

## Rondon käyttö

Rondoja on sävelletty pääosin klassismin ja romantiikan aikana. Ne olivat joko itsenäisiä kappaleita tai osa esimerkiksi sonaatista. Yleisimmillään rondot esiintyvät juuri sonaatin viimeisenä osana, kuten esimerkiksi Haydnilla, Mozartilla, Beethovenilla ja Chopinilla. Rondoja on myös muiden sonaattimuotoisten teoksissa, kuten sinfonioissa ja konsertoissa.

## Tunnettuja rondomuotoisia teoksia
*W.A. Mozart: *Rondo alla turca*
*Beethoven: Pianokonsertto nro 3 c-molli III osa & Rondo a Cappriccio Alla Ingharese (Die Wuth über werloren Groschen) G-duuri, Für Elise
Abungin kieli

**Abung**, tai **lampung nyo**, on Indonesiassa puhuttava austronesialainen kieli. Sillä on noin 700&nbsp;000 puhujaa pääosin Sumatran saarella. Kielellä on ainakin kolme murretta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla