Naisten äänioikeus

**Naisten äänioikeus** on taloudellinen ja poliittinen uudistus, joka antaa naisille oikeuden äänestää. Äänioikeus ei kuitenkaan aina merkinnyt vaalikelpoisuutta eli naisten mahdollisuutta asettua ehdolle vaaleissa.

Vuonna 2015 maailmassa ei ollut käytännössä enää yhtäkään valtiota, jossa naisten äänioikeus olisi täysin kielletty lailla Saudi-Arabian annettua naisille vaalikelpoisuuden paikallisvaaleissa. Tähän ei kuitenkaan lueta valtioita, joissa äänestyksiä ei yleisesti pidetä (eikä näin ollen miehilläkään ole oikeutta äänestää). Vatikaanin vaaleissa valittava paavi valitaan miesedustajien kesken uskonnollisista syistä.

Naisten äänioikeutta on vastusteltu pääsääntöisesti sillä, että naisten paikka on kotona lapsia hoitamassa. Mikäli naisilla olisi äänioikeus, nämä hylkäisivät nämä perinteiset velvollisuudet, mikä johtaisi muun muassa masennukseen. Politiikan katsottiin olevan julmaa ja naisten hauraita. Miesten tehtävä oli suojella naisia politiikalta rajaamalla heidät äänioikeuden ulkopuolelle. Muita historian saatossa käytettyjä perusteluita naisten äänioikeutta vastaan ovat muun muassa seuraavat:

* Raamatun kertomuksen mukaan Eeva luotiin Aatamin alaiseksi
* Naiset eivät oikeasti halua äänestää, ainoastaan kampanjoida sen puolesta
* Naiset äänestäisivät miestensä mielipiteitä vastaan
* Raskaana olevien naisten äänestäminen johtaa sikiövaurioihin
* Naiset käyttäisivät äänioikeutta rangaistakseen miehiä.

2020-luvulla naisten äänioikeuden kumoaminen on saanut uudelleen kannatusta perustuen argumenttiin, että yksilöiden sijasta kotitaloudet äänestäisivät. Tällöin kotitaloudessa aviomies on perheen pää ja siten ainoa äänestäjä. Siihen voi sisältyä ajatus että maan alasajo on alkanut siitä kun naiset saivat äänioikeuden.

## Suomessa
Suomi antoi kolmantena maailmassa ja ensimmäisenä Euroopassa naisille äänioikeuden vuonna 1906 osana yleistä ja yhtäläistä äänioikeutta. Samalla sallittiin naisille myös oikeus asettua ehdolle vaaleissa ja vuonna 1907 eduskuntaan valittiin maailman ensimmäiset naisparlamentaarikot.

Suomen Naisyhdistys, joka oli perustettu vuonna 1884, vaati ohjelmassaan vaalioikeutta ja vaalikelpoisuutta kunnallisissa vaaleissa naiselle, joka maksaa kunnalle veroa. Valtiollista äänioikeutta yhdistys vaati naiselle samoin perustein kuin miehelle. Säätypäivät käsitteli ehdotusta naisten äänioikeudesta 1897, jolloin porvarissääty ehdotti, että naisten äänioikeus rajattaisiin vain riittävän varallisuuden omaaviin naisiin. 

Kun valtiopäiväjärjestys hyväksyttiin vuonna 1906, naisille myönnettiin samassa yhteydessä yleinen ja yhtäläinen äänioikeus ja vaalikelpoisuus. Samalla äänioikeus ja vaalikelpoisuus myönnettiin suurimmalle osalle miehistä. Vain noin kahdeksan prosenttia Suomen kansalaisista oli voinut äänestää ennen uudistusta, sillä nämä oikeudet olivat olleet tiukasti varallisuuteen sidottuja. Vaikka Suomi myönsi yleisen ja yhtäläisen äänioikeuden eduskuntavaaleihin jo 1906, kunnallisvaaleissa naiset saivat äänioikeuden vasta 1917. 

## Muualla Euroopassa
Ranskassa Pariisin kommuuni antoi naisille äänioikeuden 1871, mutta päätös kumottiin kommuunin kaatuessa. Neuvosto-Venäjällä naisten äänioikeus annettiin lokakuun vallankumouksessa vuonna 1917. Ruotsissa naiset saivat valtiollisen äänioikeuden vuonna 1919. Vuonna 1928 äänioikeutta laajennettiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa, minkä seurauksena kaikki 21 vuotta täyttäneet naiset saivat äänestää vaaleissa. Naiset olivat saaneet rajoitetun äänioikeuden vuonna 1918, mutta vuodesta 1928 alkaen naisten äänioikeus oli yhtäläinen miesten kanssa. 

Euroopan maista Sveitsi antoi naisille äänioikeuden vasta vuonna 1971 ja Liechtenstein viimeisenä Euroopassa vuonna 1984. Joissain Sveitsin kantoneissa naisten äänioikeus oli evätty 1990-luvun alkuun asti.

## Oseaniassa
Uusi-Seelanti antoi ensimmäisenä naisille äänioikeuden vuonna 1893. Australiassa myönnettiin vuonna 1902 rajoitettu äänioikeus ja vaalikelpoisuus, jotka kuitenkin koskivat vain valkoista väestöä.

## Yhdysvalloissa

Yhdysvalloissa naisten äänioikeus oli New Jerseyn osavaltion perustuslaissa jo vuonna 1776, mutta se kumottiin 1807. Myöhemmin naiset saivat äänioikeuden Yhdysvalloissa vuonna 1920.

Perustuslain 19. lisäys, joka takasi naisille äänioikeuden samassa määrin kuin miehille, hyväksyttiin vuonna 1919, kun Tennesseesta tuli 36. osavaltio, joka hyväksyi lisäyksen. Osavaltion edustajainhuoneessa oli aluksi tasatilanne, mutta edustaja Harry Burnin ääni ratkaisia asian lisäyksen hyväksi. Burn oli saanut äidiltään kirjeen, jossa äiti kehotti Harrya olemaan "kiltti poika" ja äänestämään lisäyksen puolesta. 

## Katso myös
* Suomen äänioikeuden historia
* Aikajana naisten äänioikeuden historiasta

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
*