open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Havuhuppukuoriainen

**Havuhuppukuoriainen** (*Stephanopachys linearis*) on Euroopan unionin luontodirektiivin II liitteessä mainittu kovakuoriaislaji, joka kuuluu Suomessa rauhoitettuihin eläinlajeihin.. Suomen uhanalaisluokituksessa vuodelta 2010 se on luokiteltu silmälläpidettäväksi (NT).

## Koko ja ulkonäkö
Pienehkö, 4&ndash;7 mm pitkä, muodoltaan pitkulainen ja kokonaan musta kovakuoriainen. Keskiruumis pinnaltaan rosoinen ja himmeä, mutta peitinsiivet ovat kiiltävät ja niissä on runsaasti pieniä kuoppia.

Samannäköinen laji on mäntyhuppukuoriainen (*Stephanopachys substriatus*), joka ei kuitenkaan ole kiiltävä. Toukkina lajeja ei ole mahdollista erottaa toisistaan.

## Levinneisyys
Havuhuppukuoriaista tavataan Pohjoismaista ja Baltiasta itään, aina Siperiaan asti. Lisäksi sillä on esiintymiä Keski-Euroopan vuoristoalueilla sekä Kaukasuksella. Suomessa se on aikaisemmin ollut hyvin laajalti levinnyt, mutta sittemmin hävinnyt laajalta alueelta. Nykyisin kuoriaisia tavataan Pohjois-Karjalasta, Kainuusta, Kuusamosta sekä Lapista. Levinneisyys on samantapainen mäntyhuppukuoriaisen kanssa, mutta havuhuppukuoriainen on eteläisempi laji.

## Elinympäristö ja elintavat
Havuhuppukuoriainen elää sekä kuusissa että männyissä, mutta sen esiintyminen vaatii lähes poikkeuksetta palanutta metsää. Ilmeisesti se kuitenkin kykenee elämään myös palamattomissa puissa. Kuoriaisia on tavattu myös vanhemmista ja kuivuneista kuolleista puista. Toukat elävät pääasiassa kuoren sisällä, mutta myös nilassa kaivaen sinne käytäviä. Toukan kehitys kestää ilmeisesti kaksi vuotta ja palaneissa puunrungoissa elää peräkkäin useita kuoriaissukupolvia. Vuosien mittaan kuoriaisten määrä kasvaa ja niitä on tavattu puista vielä 10 vuotta metsän palamisen jälkeen.

Suojelun kannalta havuhuppukuoriainen hyötyy lähinnä kulotetuista metsistä, mutta laji leviää uusille elinpaikoille hyvin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* kuva
* toinen kuva
1-naftyyliamiini

**1-naftyyliamiini** (C10H9N) on aromaattinen amiini, josta käytetään myös nimiä **alfa-naftyyliamiini** ja **1-aminonaftaleeni**. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä.

## Ominaisuudet ja valmistus
1-naftyyliamiini on kiinteä valkoinen yhdiste huoneenlämpötilassa. Se on ominaisuuksiltaan tyypillinen aromaattinen amiini ja heikosti emäksinen. Se liukenee vain hyvin heikosti veteen, mutta paremmin etanoliin ja dietyylieetteriin.

1-Naftyyliamiinia valmistetaan pääasiassa pelkistämällä 1-nitronaftaleenia raudan ja laimean suolahapon avulla tai katalyyttisellä vedytyksellä. Pelkistys voidaan suorittaa myös elektrokemiallisesti tai käyttäen fotoindusoitua pelkistystä. Yhdistettä voidaan myös valmistaa korotetussa lämpötilassa ja paineessa katalyytin avulla 1-naftolista ja ammoniakista.

## Käyttö
1-naftyyliamiinia käytetään naftaleenisulfonihappovärien valmistukseen. Siitä tuotetaan myös maatalouskemikaaleja, kuten rodentisidina eli jyrsijöiden torjunta-aineena käytettävää 1-naftyylitioureaa ja herbisidinä eli rikkakasvien torjunta-aineena käytettävää naptalaamia. Yhdiste on myös kumien hapettumisenestoaineena käytettävän N-fenyyli-1-naftyyliamiinin synteesin lähtöaine ja siitä tuotetaan myös 1-naftolia. Metallurgiassa 1-naftyyliamiinilla on käyttöä vaahdotuksen yhteydessä.

## Myrkyllisyys
1-naftyyliamiini on myrkyllinen ja ärsyttävä yhdiste. Se voi aiheuttaa methemoglobiinin muodostumista veressä. Yhdiste on mahdollisesti myös karsinogeeninen eli syövälle altistava. Ihmiskehossa 1-naftyyliamiini metaboloituu N-(1-naftyyli)hydroksyyliamiiniksi ja N-hydroksi-1-naftyyliasetamidiksi.

## Katso myös
*2-naftyyliamiini

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): 1-Naphthylamine 
*ChemBlink: 1-Aminonaphthalene
Shelley Conn

**Shelley Conn** (s. 1976 Lontoo) on englantilainen näyttelijä.

Conn syntyi Barnetissa, Lontoossa. Hänellä on brittiläiset ja srilankalaiset sukujuuret. Hän kävi Cranbourne Business and Enterprise Collegea Basingstokessa, Hampshiressa. Draamakoulun jälkeen hän on esiintynyt vuodesta 2000 lähtien lukuisissa brittiläisissä televisiosarjoissa ja elokuvissa. Conn on näytellyt myös Royal Shakespeare Companyssa. Steven Spielberg valitsi hänet yhdeksi pääosanäyttelijäksi vuoden 2011 televisiosarjaan *[[Terra Nova (televisiosarja)|Terra Nova]]*.

Conn asuu Lontoossa pitkäaikaisen poikaystävänsä (vuodesta 2002) näyttelijä Jonathan Kerriganin kanssa. He esiintyivät yhdessä sarjoissa *Mersey Beat* ja *[[Sairaalaelämää]]*. Conn on sukua näyttelijä Merle Oberonille. Oberonin veli oli Connin isoisä.

## Valikoitu filmografia
* *Attachments* (televisiosarja, 2000) – Carrie Knowles
* *Down to Earth* (televisiosarja, 2000) – Kerry Jamil
* *[[Sairaalaelämää]]* (2000–2002) – Daljit Ramanee
* *Mersey Beat* (poliisisarja, 2001) – PC Miriam Da Silva 
* *Party Animals* (televisiosarja, 2007) – Ashika Chandiramani
* *Mistresses* (televisiosarja, 2008–2010) – Jessica Fraser
* *Raw* (televisiosarja, 2008) – Tanya
* *[[Dead Set (televisiosarja)|Dead Set]]* (televisiosarja, 2008) – Claire
* *Marchlands* (televisiosarja, 2010) – Nisha
* *How Do You Know* (2010) – Terry
* *Strike Back* (televisiosarja, 2010) – Danni Prendiville
* *[[Terra Nova (televisiosarja)|Terra Nova]]* (televisiosarja, 2011) – Elisabeth Shannon

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Lego Games

**Lego Games** on vuonna 2009 aloitettu Lego-tuotesarja, johon kuuluvat tuotteet ovat Lego-palikoista koottavia lautapelejä. Lego Games -pelit ovat yhteensopivia muiden Lego-palikoiden kanssa. Pelinappuloina Games-sarjan peleissä käytetään usein Lego-mikrohahmoja. Arpakuutiona toimii erityinen Lego-arpakuutio, jonka jokaisella sivulla on neljä Lego-nuppia, joihin kiinnitetään arpakuution mahdollisia tuloksia vastaavat Lego-laatat. Tarvittaessa tämä mahdollistaa myös arpakuution muuntamisen.

## Sarjan pelit
* 2010 Happy Holidays – The Christmas Game
* 3835 Robo Champ
* 3836 Magikus
* 3837 Monster 4
* 3838 Lava Dragon
* 3839 Race 3000
* 3840 Pirate Code
* 3841 Minotaurus
* 3842 Lunar Command
* 3843 Ramses Pyramid
* 3844 Creationary
* 3845 Shave A Sheep
* 3846 UFO Attack
* 3847 Magma Monster
* 3848 Pirate Plank
* 3849 Orient Bazaar
* 3850 Meteor Strike
* 3851 Atlantis Treasure
* 3852 Sunblock
* 3853 Banana Balance
* 3854 Frog Rush
* 3855 Ramses Return
* 3856 NinjaGo
* 3861 LEGO Champion
* 3862 Harry Potter Hogwarts
* 3863 Kokoriko
* 3864 Mini Taurus
* 3865 City Alarm
* 3866 Star Wars: The Battle of Hoth
* 3867 Mayan Mystica
* 3868 Phineas and Ferb

### Lego Heroica -alateema

* 3857 Draida Bay
* 3858 Waldurk Forest
* 3859 Caverns of Nathuz
* 3860 Castle Fortaan
* 3874 Ilrion
* 30170 Ganrash

## Aiheesta muualla
* Lego Games -tuotesarjan virallinen sivusto 
* Lego Games -tuotteet Brickset.com-sivustolla.
Kajal Agarwal

**Kajal Agarwal** (s. 19. kesäkuuta 1985 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä, joka on esiintynyt telugun-, tamilin- ja hindinkielisissä elokuvissa.

Agarwal syntyi punjabiperheeseen Bombayssa. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli vuonna 2004 valmistunut hindinkielinen *[[Kyun...! Ho Gaya Na]]*. Vuonna 2007 hän sai roolin telugunkielisestä elokuvasta *[[Lakshmi Kalyanam]]*, jonka jälkeen hän on saanut paljon rooleja erityisesti telugunkielisissä elokuvissa. Varsinaisen läpimurtonsa hän teki elokuvalla *[[Magadheera]]*, josta tuli ilmestyttyään vuonna 2009 kaikkien aikojen menestynein telugunkielinen elokuva. Hänen esittämänsä kaksoisrooli tuotti hänelle vuoden parhaan naisnäyttelijän Filmfare Awards South -ehdokkuuden. Ensimmäisen merkittävän palkintonsa hän voitti vuoden 2010 elokuvallaan *[[Brindaavanam]]*. Muita hänen taloudellisesti menestyneitä elokuviaan ovat olleet vuoden 2010 *[[Darling (vuoden 2010 elokuva)|Darling]]*, jolla hän sai toisen Filmfare Awards South -ehdokkuutensa, ja vuonna 2011 ilmestynyt *[[Mr. Perfect]]*.

## Yksityiselämä
Agarwal meni naimisiin yrittäjä Gautam Kitchlun kanssa Mumbaissa 30. lokakuuta 2020.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Gary Alcorn

**Gary Alcorn** (8. lokakuuta 1936 – 29. marraskuuta 2006) oli yhdysvaltalainen koripalloilija (sentteri). Hän pelasi Kalifornian osavaltionyliopistolla, Fresnossa ja tuli Detroit Pistonsin valitsemaksi  kolmannella kierroksella. Hän teki NBA-debyyttinsä 18. lokakuuta 1959.

Lokakuusta joulukuuhun 1960 Alcorn pelasi vapaana pelaajana Los Angeles Lakersissa.

## Lähteet
Neitsytperho

**Neitsytperho** (*Butterfly*) on vuonna 1982 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen rikosdraamaelokuva, joka perustuu James M. Cainin romaaniin *The Butterfly* vuodelta 1947. Matt Cimberin ohjaamassa elokuvassa näyttelevät Stacy Keach, Pia Zadora, Orson Welles, Lois Nettleton, Edward Albert, James Franciscus, Stuart Whitman, June Lockhart, Ed McMahon, Paul Hampton, George Buck Flower ja Dylan Urquidi.

Pia Zadora sai roolistaan parhaan uuden naistähden Golden Globe -palkinnon, mutta hänen puolisonsa ja elokuvan rahoittajan, miljonääri Meshulam Riklisin, väitettiin vaikuttaneen valintaan muun muassa kestitsemällä Hollywood Foreign Press Associationin jäseniä hotellissaan Las Vegasissa ja kartanossaan Beverly Hillsissä juuri ennen valintaa. *Neitsytperho* sai myös kolme parodista Razzie-palkintoa huonoimmasta naispääosasta, huonoimmasta miessivuosasta ja huonoimmasta uudesta tähdestä.

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Asko Alanen pitää elokuvaa Cainin romaanin tökerönä ryöstöviljelynä ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Walter Krüger (täsmennyssivu)

**Walter Krüger** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
* Walter Krueger (1881–1967), preussilaissyntyinen kenraali Yhdysvaltain armeijassa toisen maailmansodan aikana 
* Walter Krüger (arkkitehti) (1888–1971), saksalainen julkisia monumentteja suunnitellut arkkitehti
* Walter Krüger (SS-kenraali) (1890–1945), saksalainen sotilaskomentaja toisen maailmansodan aikana
* Walter Krüger (Wehrmachtin kenraali) (1892–1973), saksalainen sotilaskomentaja toisen maailmansodan aikana
* Walter Krüger (1930–2018), itäsaksalainen keihäänheittäjä ja saksalainen olympiamitalisti.
The Contract Killer

**The Contract Killer** (, *Sat sau ji wong*, tunnetaan myös nimellä **Hitman**) on vuonna 1998 julkaistu hongkongilainen toimintakomedia. Elokuvan pääosia esittävät Jet Li, Eric Tsang, Simon Yam, Renji Sato, Gigi Leung, Paul Rapowski, Hideri Meiken ja Yip Kwong-Kim. Elokuvan on ohjannut Tung Wei.

## Aiheesta muualla
* 
*
Mayer

**Mayer** tai **von Mayer** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Albrecht Mayer (s. 1965), saksalainen oboisti
* Alf Mayer (s. 1932), kanadalainen ampuja
* Carl Mayer (1894–1944), itävaltalainen elokuvakäsikirjoittaja
* Christian Mayer (s. 1972), itävaltalainen alppihiihtäjä
* Constance Mayer (1775–1821), ranskalainen taidemaalari
* Derek Mayer (s. 1967), kanadalainen jääkiekkoilija ja valmentaja
* Emilie Mayer (1812–1883), saksalainen säveltäjä ja kuvanveistäjä
* Florian Mayer (s. 1983), saksalainen tennispelaaja
* Georg Mayer (s. 1973), itävaltalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
* George Mayer, yhdysvaltalainen voimistelija ja olympiamitalisti
* Hans Mayer (1907–2001), saksalainen kirjallisuudentutkija
* Helene Mayer (1910–1953), saksalainen miekkailija ja olympiavoittaja
* Helmut Mayer (s. 1966), itävaltalainen alppihiihtäjä
* Johann Tobias Mayer (1752–1830), saksalainen fyysikko
* John Mayer (s. 1977), yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja kitaristi
* Jorge Mayer (1915–2010), argentiinalainen katolinen arkkipiispa
* Julius Robert von Mayer (1814–1878), saksalainen fysiologi ja fyysikko, yksi energian säilymislain keksijöistä
* Kévin Mayer (s. 1992), ranskalainen moniottelija
* Laureano Bisan-Etame Mayer, *Lauren* (s. 1977), kamerunilainen jalkapalloilija
* Leonardo Mayer (s. 1987), argentiinalainen tennispelaaja
* Louis B. Mayer (1885–1957), yhdysvaltalainen elokuvatuottaja
* Maria Goeppert-Mayer (1906–1972), saksalais-yhdysvaltalainen fyysikko, Nobelin fysiikanpalkinnon saaja
* Marissa Mayer (s. 1975), yhdysvaltalainen yritysjohtaja
* Matthias Mayer (s. 1990), itävaltalainen alppihiihtäjä
* Michael Mayer (s. 2001), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
* Mihály Mayer (1933–2000), unkarilainen vesipalloilija
* Mihály Mayer (s. 1941), unkarilainen katolinen piispa
* Mikaela Mayer (s. 1990), yhdysvaltalainen nyrkkeilijä
* Paul Augustin Mayer (1911–2010), saksalainen kardinaali
* René Mayer (1895–1972), ranskalainen poliitikko, pääministeri ja Euroopan hiili- ja teräsyhteisön johtokunnan puheenjohtaja
* Robert Mayer (s. 1989), sveitsiläinen jääkiekkomaalivahti
* Teddy Mayer (1935–2009), yhdysvaltalainen kilpa-autoyrittäjä
* Timmy Mayer (1938–1964), yhdysvaltalainen Formula 1 -kuljettaja 
* Travis Mayer (s. 1982), yhdysvaltalainen kumparelaskija
* Victoria Mayer (s. 1976), saksalainen näyttelijä 
* Werner Mayer, *Werner Egk* (1901–1983), saksalainen säveltäjä.

## Kuvitteellisia henkilöitä

* Susan Mayer, televisiosarjassa Täydelliset naiset
* Julie Mayer, Susan Mayerin tytär televisiosarjassa Täydelliset naiset

## Katso myös

* Maier
Central Christian Church

**Central Christian Church** voi viitata ainakin seuraaviin kirkkoihin:
*Central Christian Church, kirkko Lexingtonissa
*Central Christian Church, kirkko Austinissa
*Central Christian Church, kirkko Greenvillessä
*Central Christian Church, kirkko Hendersonissa
Moll Flanders

**Moll Flanders** (*The Fortunes and Misfortunes of the Famous Moll Flanders*) on Daniel Defoen kirjoittama romaani vuodelta 1722. Suomeksi teos on ilmestynyt Kristiina Kivivuoren ja Kirsi Kunnaksen (runot) suomentamana ja Tammen kustantamana vuonna 1957. Romaanin päähenkilö on Moll Flanders, jonka monivaiheisen elämäntarinan se kertoo nuoruudesta vanhukseksi.

## Sovitukset

Romaanista tehtyjä elokuvasovituksia ovat ainakin Terence Youngin ohjaama *[[Moll Flandersin lemmenseikkailut]]* (*The Amorous Adventures of Moll Flanders*) vuodelta 1965, Pen Denshamin ohjaama yhdysvaltalainen *[[Moll Flanders (elokuva)|Moll Flanders]]* vuodelta 1996 ja David Attwoodin samana vuonna ensiesitetty brittiläinen televisiotuotanto *[[Moll Flanders (televisiotuotanto)|Moll Flanders]]* (*The Fortunes and Misfortunes of Moll Flanders*).

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Mitchell, Juliet: Moll Flanders: Kapitalistisen naisen nousu. Teoksessa 

## Aiheesta muualla
* Englanninkielinen alkuteos Gutenberg-projektin sivuilla.
Tuulikki Karjalainen

**Pirkko-Liisa Tuulikki Karjalainen** (o.s. Kaprio; 6. tammikuuta 1939 Tampere – 1. helmikuuta 2012 Kajaani) oli suomalainen kulttuurivaikuttaja ja kamarineuvos. Hän oli Kuhmon kamarimusiikin perustajia vuonna 1970.

Karjalainen olisi nuorena tahtonut pianistiksi mutta isänsä vaikutuksesta hän lähti opiskelemaan kieliä. Koulutukseltaan hän oli filosofian kandidaatti. Hän muutti Kuhmoon 1966 ruotsin kielen opettajaksi. Kuhmon kamarimusiikin perustamisen jälkeen hän toimi sen keskeisenä vaikuttajana kuolemaansa saakka ja oli vuosina 1985–2009 päätoiminen toiminnanjohtaja lukuun ottamatta neljää vuotta taiteen keskustoimikunnan puheenjohtajana. 

Karjalainen kuoli kaatumisen jälkiseurauksiin.

## Lähteet
Brabantinhevonen

**Brabantinhevonen** on Belgiasta kotoisin oleva kylmäverinen hevosrotu.

## Ominaisuudet
Brabantinhevonen on hyvin raskasrakenteinen. Pää on suhteellisen pieni, kaula lyhyt ja lihaksikas, lavat ja lautaset hyvin kookkaat ja voimakkaat. Jalat ovat lyhyet ja vuohiskarvat lyhyehköt. Liikkeet ovat lyhyet ja töksähtävät. Väritys on yleensä rautias tai rautiaanpäistärikkö. Luonne on hyvin aulis. Säkäkorkeus voi olla 160-173&nbsp;cm.

## Historia
Brabantinhevonen tunnettiin keskiajalla flanderinhevosena ja se vaikutti tärkeiden brittiläisten kylmäverirotujen, shiren- ja clydesdalenhevosen ja suffolk punchin kehittymiseen. 1800-luvun loppuun asti rodussa oli kolme tyyppiä: Mehaignen kolossaalinen, Dendren suuri ja Nivellesin harmaa hevonen. 1900-luvun alussa tyypit olivat kuitenkin muuttuneet samanlaisiksi. Rodun kantakirja perustettiin Belgiassa vuonna 1855. Ennen koneellistumista rotua vietiin kaikkialle Eurooppaan ja Amerikkaan. Toisen maailmansodan jälkeen rotu on käynyt harvalukuiseksi, joskin sitä kasvatetaan yhä lihantuotantoon.

Brabantinhevonen on ollut hyvin suosittu Yhdysvalloissa ja sille perustettiinkin paikallinen kantakirja vuonna 1887. Sittemmin amerikkalainen kanta on muuttunut belgialaista piirteiltään hienostuneemmaksi.

## Lähteet
Jusupovin puisto

**Jusupovin puisto** () on 4,3 hehtaarin laajuinen puistoalue Pietarissa Venäjällä. Se sijaitsee Sadovajakadun ja Fontankan välillä entisen Jusupovin palatsin yhteydessä.

Puisto on istutettu 1790-luvulla ruhtinas Boris Jusupovin kartanon alueelle. Alkuperäinen muotopuutarha muutettiin pian maisemapuistoksi. Sadovajan puoleinen valurauta-aita pystytettiin 1830-luvun lopussa. Puisto avattiin yleisölle vuonna 1863.

Jusupovin puiston keskellä sijaitsevalla suurella lammella toimi Venäjän ensimmäinen taitoluistelukoulu. Vuodesta 1890 lähtien siellä järjestettiin kauno- ja pikaluistelukilpailuja. Neuvostoaikana alueen nimi oli Lokakuun piirin lastenpuisto. Sen sisäänkäynnin eteen pystytettiin vuonna 1955 Leninin patsas. Puiston alkuperäinen nimi palautettiin vuonna 1990. Samalla poistettiin myös Lenin-patsas.

Puiston ainoa sisäänkäynti sijaitsee Sadovajalla Rimski-Korsakovin prospektin risteystä vastapäätä. Lähimmät metroasemat ovat Sennaja ploštšad ja Sadovaja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Idänkirsikorento

**Idänkirsikorento** (*Sympecma paedisca*) on keijukorentojen heimoon kuuluva sudenkorentolaji. Se kuuluu Euroopan unionin luontodirektiivin liitteessä IV lueteltuihin lajeihin ja on siksi Suomessa rauhoitettu.

## Koko ja ulkonäkö
Idänkirsikorento on varsin pieni, vaaleanruskea ja hentoruumiinen sudenkorento. Ruumiin selkäpuolella on vihertäviä, metallinhohtoisia kuvioita, jotka ovat takaruumiissa tunnusomaisesti torpedon muotoisia. Keskiruumiin selkäpuolen metallinhohtoisessa raidassa on ulospäin suuntautunut levenemä. Verkkosilmät ovat harmaat, mutta talvehtimisen jälkeen niihin tulee sinistä väriä. Korennon levätessä se pitää siipensä vartalon suuntaisesti ja asettaa kaikki siivet samalle puolelle takaruumista. Siiven etureunan ruskehtava täplä on etusiivessä lähempänä kärkeä kuin takasiivessä, minkä vuoksi täplät eivät mene lepäävällä korennolla päällekkäin. Takaruumiin pituus on 25–29 millimetriä.

## Levinneisyys
Idänkirsikorento on eurooppalaisittain itäinen laji, jota tavataan Länsi-Euroopassa vain paikoittain. Puolasta itään sitä tavataan yleisenä aina Japaniin saakka. Suomesta laji löydettiin Öröstä vuonna 2004, mutta myöhemmin havaittiin, että yksi yksilö oli kuvattu Porvoosta jo kaksi vuotta aikaisemmin. Nykyisin korentoja tavataan harvakseltaan etelärannikon tuntumasta sekä monilta paikoilta sisämaasta. Laji on leviämässä pohjoisemmaksi.

## Elinympäristö ja elintavat
Idänkirsikorento elää erilaisten suojaisten seisovien vesialueiden äärellä, myös sopivilla merenlahdilla, ja saattaa olla paikoittain hyvinkin runsaslukuinen. Satunnaisesti yksilöitä voi tavata kaukana vesistöistä. Useimmista muista sudenkorennoista poiketen aikuinen korento talvehtii. Se viettää talven kasvista roikkuen ja aloittaa lennon varhain keväällä. Korentoja on lennossa heinä-elokuun vaihteesta lokakuuhun ja uudelleen keväällä maaliskuusta touko-kesäkuun vaihteeseen saakka. Suomen ja tiettävästi myös Pohjoismaiden ensimmäinen talvehtiva idänkirsikorento löydettiin Paraisilta 28.01.2017. Löytöpaikka oli etelänpuoleinen heinikkoinen rinne. Löytynyt yksilö oli pienen heinien täyttämän pensaan sisällä hyvin piilossa. Etäisyys korentojen kesällä asuttamaan lampeen oli noin 200 metriä.

Luontodirektiivin turvin rauhoitettuna lajina idänkirsikorento edellyttää tiukkaa suojelua ja sen elinpaikkojen hävittäminen tai heikentäminen on kielletty.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suojelutaso Suomessa. Ympäristöministeriö. (PDF)
* Dragonfly pix . 
* Dutch dragonflies .  (myös kuvia talvehtivista korennoista)
Täplälampikorento

**Täplälampikorento** (*Leucorrhinia pectoralis*) on Euroopan unionin luontodirektiivin neljännessä liitteessä mainittu sudenkorentolaji. Se on rauhoitettu Suomessa.

## Koko ja ulkonäkö
Täplälampikorento muistuttaa muita lampikorentolajeja, mutta on yleisvaikutelmaltaan näitä rotevampi. Yleisväriltään se on mustan ja tummanpunaisen kirjava. Koiraan takaruumiin yläpinnalla on suuria oransseja laikkuja, jotka tummuvat myöhemmin ja takaruumiin tyvi on punainen. Sukukypsillä yksilöillä takaruumiin seitsemännen jaokkeen yläpinnalla on laaja, kirkkaan sitruunankeltainen täplä. Nuoret naaraat muistuttavat niin paljon isolampikorentoa että niiden varma määritys saattaa vaatia genitaalien tarkastelua. Takaruumiin pituus on 25–27&nbsp;mm.

## Levinneisyys
Täplälampikorento on levinneisyydeltään itäinen laji, jota tavataan Keski-Euroopasta ja Etelä-Skandinaviasta Keski-Aasiaan. Suomessa sitä tavataan etelärannikon tuntumasta sekä monin paikoin maan eteläosista. Se on selvästi harvinaisempi kuin muut lampikorennot. Merkittävimpiä esiintymisalueita ovat Päijät-Häme, Kymenlaakso sekä Suomenlahden rannikko. Levinneisyys painottuu maan kaakkoisosiin.

## Elinympäristö ja elintavat
Täplälampikorento on paikoittainen ja harvinainen runsaskasvuisten vesistöjen asukki. Se suosii suojaisia vesiä, joilla on runsaasti vesikasvillisuutta ja erityisesti umpeenkasvavia laajoja vesistöjä. Umpeenkasvun edetessä laji kuitenkin jättää vesialueen ja siirtyy uusille elinpaikoille. Korentojen lento alkaa kesäkuun alkupuolelta ja jatkuu heinäkuun puoleenväliin. Suomessa toukan kehitys kestää ilmeisesti kaksi vuotta, etelämpänä vain vuoden.

Korennon rauhoittaminen luontodirektiivillä edellyttää sen tiukkaa suojelua, joten myös lajin elinpaikkojen hävittäminen ja heikentäminen on kiellettyä. Korento voi kuitenkin hyötyä esimerkiksi järvien niitoista ja ruoppauksista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* suojelutaso Suomessa.
* Dragonfly pix.
Kiseleff

**Kiseleff** on helsinkiläinen venäläistaustainen liikemiessuku, jonka huomattavia jäseniä ovat olleet:

* Feodor (Fjodor) Kiseleff (1772–1847), liikemies, tehtailija, rakennusurakoitsija ja kauppaneuvos
** Nikolai Kiseleff (1820–1883), kauppaneuvos ja mesenaatti
** Feodor (Fjodor) Kiseleff nuorempi, tehtailija, Albergan kartanon omistaja, Feodor Kiseleffin poika
** Konstantin Kiseleff (1834–1888), arkkitehti, Feodor Kiseleffin (vanhemman) poika
*** Marga Kiseleff (1862–1924), taidemaalari, Konstantin Kiseleffin tytär.

Suvun mukaan on saanut nimensä myös Kiseleffin talo Senaatintorin laidalla Helsingissä.
Andrzej Kubiak

**Andrzej Kubiak** (s. 4. helmikuuta 1961 Łódź) on puolalainen entinen vapaapainija. Hän edusti seuratasolla Budowlanych Łódźia ja varsovalaista Gwardia Warszawaa.

Kubiak oli alle 68-kiloisten sarjassa kuudes vuoden 1985 MM-kisoissa ja sijoittui viidenneksi Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1988. Hän osallistui myös Soulin olympialaisiin 1988, joissa hän putosi alkulohkovaiheessa.

## Lähteet
Taivaallinen yö

**Taivaallinen yö** (engl. *A Night in Heaven*) on vuonna 1983 ensi-iltansa saanut romanttinen draamaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Christopher Atkins, Lesley Ann Warren, Robert Logan, Deney Terrio, Deborah Rush, Sandra Beall, Alix Elias, Carrie Snodgress ja Andy García. Elokuvan on ohjannut John G. Avildsen. Elokuva oli taloudellinen pettymys ja voitti Razzie-palkinnon huonoimmasta miespääosasta.

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 *Taivaallinen yö* saa kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. *VideoHound’s Golden Movie Retriever* antaa elokuvalle 1–4 tähden sijasta huonoimmille elokuville varatun arvosanan ”Woof!”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Dolomiti Superski

**Dolomiti Superski** on Italian Dolomiiteilla sijaitseva alue, jossa yhdellä hissilipulla pääsee kahteentoista eri hiihtokeskukseen. Alueella on yhteensä 1&nbsp;200 km hoidettuja rinteitä.

* Cortina d'Ampezzo
* Plan de Corones
* Alta Badia
* Val Gardena - Alpe di Siusi
* Val di Fassa - Carezza
* Arabba - Marmolada
* Alta Pusteria
* Val di Fiemme - Obereggen
* San Martino di Castrozza - Passo Rolle
* Valle Isarco
* Trevalli
* Monte Civetta

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Francisco Pérez

**Francisco Pérez** on ainakin seuraavien henkilöiden nimi:

* Francisco Flores Pérez, El Salvadorin entinen presidentti
* Francisco Antonio Pérez, chileläinen poliitikko
* Francisco Pérez, argentiinalainen jalkapalloilija
* Paco Pérez (oik. Francisco Pérez Muñoz), guatemalalainen muusikko
* Francisco José Pérez, espanjalais-kuubalainen shakinpelaaja
* Francisco Pérez, argentiinalainen poliitikko ja Mendozan provinssin kuvernööri
* Francisco Pérez Sanchez, espanjalainen maantiepyöräilijä
* Francisco Pérez, uruguaylainen maantiepyöräilijä
* Francisco Pérez Gil, espanjalainen jalkapalloilija
* Francisco Pérez Giménez, espanjalainen ampuja
* José Francisco Pérez Anguiano, meksikolainen uimahyppääjä
Clara Angerer

**Clara Angerer** (s. 4. helmikuuta 1965 Slingia) on italialainen entinen maastohiihtäjä.

Angerer osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1984 ja 1988. Hän oli Sarajevossa 1984 viiden kilometrin matkalla kolmaskymmenesensimmäinen ja 10 kilometrin matkalla 35. Angerer myös hiihti maansa viestijoukkue, joka oli kilpailun yhdeksäs. Hän sai parhaan henkilökohtaisen sijoituksensa Calgaryn kisoista 1988, joissa hän oli 24. nopein 5 kilometrillä ja hiihti toista kertaa peräkkäin viestin avausosuuden, kun Italia oli kymmenes.
 
## Lähteet

* Angererin profiili sports-reference.com -sivustolla
Fables & Dreams

__NOTOC__
**Fables & Dreams** on Lunatican toinen studioalbumi, joka julkaistiin 18. lokakuuta 2004.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Andrea – laulu
* Sandro – kitara
* Andy – kitara
* Olaf Reitmeier – bassokitara, taustalaulu
* Ermes – rummut
* Alex – kosketinsoitin

## Arvostelut
* Metal Storm: 
* Imperiumi: 7+/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Mohovaja ulitsa

**Mohovaja ulitsa** () on katu Pietarin Keskustan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin keskustassa Fontankan ja Liteinyi prospektin välillä. Pohjoisessa Mohovaja päättyy Tšaikovskin- ja etelässä Belinskinkatuun. Keskivaiheilla se risteytyy Pestelinkadun kanssa. 

Yksisuuntaisen kadun ajosuunta on etelästä pohjoiseen. Sen pituus on noin 920 metriä, ajoradan leveys 6,5 metriä ja etäisyys talojen välillä 28 metriä.

## Nimitys ja historia
Katu on syntynyt 1700-luvun alussa lähistöllä sijainneen Yksityistelakan ja Amiraliteetin purjeenkutojien asutukseen. Vuoteen 1826 saakka sen nimenä oli *Hamovaja* tai *Hamovskaja* (ven. *hamovnik* ’kutoja’).

1700-luvulla kadun varrelle alkoi muuttaa kauppiaita ja vuosisadan lopussa myös aatelisia. Lähellä keskustaa sijainnut hiljainen katu houkutteli asukkaikseen monia tiedemiehiä ja kirjailijoita. 1800-luvun puoliväliin saakka sen varrella oli yksi- ja kaksikerroksisia puu- ja kivitaloja. Vuosisadan loppupuolella ne korvattiin aatelisten näyttävillä yksityistaloilla sekä vuokrataloilla. Nykyinen rakennuskanta on etupäässä 1800–1900-lukujen vaihteesta.

Ajorata kivettiin 1700-luvun puolivälissä. 1830-luvulla päällysteeksi vaihdettiin vähemmän melua aiheuttavat puulaatat. 1860-luvulla kadun varrelle vedettiin vesijohto ja 1930-luvulla se päällystettiin asfaltilla.

Neuvostoaikana Mohovaja muuttui vain vähän. Vallankumouksen jälkeen rakennettiin neljä uutta taloa ja kahden talon kerroslukua lisättiin. Toisen maailmansodan pommituksissa tuhoutui vain Pestelinkadun kulmatalo 23/10. Sodanjälkeisissä kunnostustöissä taloihin asennettiin kaasuliedet ja keskuslämmitys. Pihoilta purettujen varastojen tilalle on pystytetty uusia sivurakennuksia.

## Nähtävyyksiä
Mohovajan kulttuuriperintökohteita ovat:
* Ustinovin kaupunkitalo (no 3), jossa on asunut kirjailija Ivan Gontšarov
* Troinitskin kaupunkitalo (no 6), jossa on asunut kirurgi Nikolai Sklifosovski
* Golovkinin talo (no 7), jossa on asunut vara-amiraali Stepan Makarov
* Melihovin talo (no 26), jossa ovat asuneet säveltäjä Mihail Glinka ja musiikkikriitikko Vladimir Stasov
* Rossija-vakuutusyhtiön talot, puutarha ja valurauta-aita (no 27 ja 29)
* Kelbergin vuokratalo (no 30), jossa on asunut säveltäjä Aleksandr Dargomyžski
* Teniševin kauppaoppilaitos (no 33–35), jossa ovat opiskelleet runoilija Osip Mandelštam, kirjallisuudentutkija Viktor Žirmunski ja kirjailija Vladimir Nabokov. Nykyään rakennuksessa toimii vastapäisen Pietarin teatteritaiteen akatemian oppilasteatteri.
* Arkkitehti Mihail Zemtsovin suunnittelema Simeonin ja Annan kirkko (no 48)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sandringham

**Sandringham** on kylä ja pitäjä Englannin Norfolkin kreivikunnan pohjoisessa osassa. Kylä sijaitsee noin kahden kilometrin päässä etelään Dersinghamin kylästä ja noin 12 kilometriä pohjoiseen King's Lynnin kaupungista sekä noin 60 kilometrin päässä Norwichin kaupungista.

Sandringham tunnetaan parhaiten siellä sijaitsevasta Sandringhamin kartanosta (Sandringham House) ja sen maa-alueista. Tämä on kuningatar Elisabet II:n ja useiden hänen edeltäjiensä suosima lomakoti. Lähellä kartanoa sijaitsee kuninkaallinen hevostalli, joka majoittaa useita kuninkaallisia hevosia. Kylä on myös Lady Diana Spencerin synnyinpaikka.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Francisco Pérez (uruguaylainen pyöräilijä)

**Francisco Pérez** (4. helmikuuta 1934 – 2024) oli uruguaylainen maantiepyöräilijä.

Pérez osallistui olympialaisiin kerran, Tokiossa 1964. Hän tuli maaliin 15 sekuntia voittajan jälkeen samassa rykelmässä useimpien maaliin päässeiden kanssa jääden sijalle 48. Pérez pyöräili myös joukkueaika-ajossa, jossa Uruguay oli kymmenes.

## Lähteet
The Edge of Infinity

__NOTOC__
**The Edge of Infinity** on Lunatican kolmas studioalbumi, joka ilmestyi 28. elokuuta 2006.

Albumi debytoi Sveitsin albumilistan sijalla 76, ja pysyi listalla yhteensä neljä viikkoa.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Andrea Dätwyler – laulu
* Sandro D'Incau – kitara
* Andy Leuenberger – kitara
* MG – bassokitara
* Ronnie Wolf – rummut
* Alex Seiberl – kosketinsoitin

## Arvostelut
* AllMusic: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Neptunus fiktiossa

**Neptunus fiktiossa** käsittelee Neptunus-planeettaa kaunokirjallisuudessa, elokuvissa ja muissa vastaavissa yhteyksissä.
*Olaf Stapledonin romaanissa *[[Viimeiset ja ensimmäiset]]* (1930) Neptunus on ihmiskunnan viimeinen määränpää.
**[[Red Dwarf]]* -sarjassa Neptunus oli reitiltään eksyneen kaivosaluksen alkuperäinen määränpää.
*TV-sarja *[[Futurama]]ssa* neptunuslaiset ovat violetti-ihoisia, nelikätisiä humanoideja jotka elävät ihmisrodun kanssa sulassa sovussa ympäri aurinkokuntaa.
New Shores

__NOTOC__
**New Shores** on sveitsiläisen sinfonisen metalliyhtyeen Lunatican neljäs albumi, joka ilmestyi vuonna 2009. Se nousi Sveitsin albumilistan sijalle 20, ja pysyi listalla yhteensä 4 viikkoa.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Andrea Dätwyler – laulu
* Marc Torretti – kitara
* Sandro D'Incau – kitara
* Emilio Barrantes – bassokitara
* Ronnie Wolf – rummut
* Alex Seiberl – kosketinsoitin

## Arvostelut
* About.com: 
* The Metal Crypt: 3.75/5

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Siimaevät

**Siimaevät** eli vanhemmalta nimeltään **rihmaevät** (Polynemidae) on piikkimakrillikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan lämpimistä meristä sekä eräitä lajeja myös makeista vesistä.

## Lajit ja anatomia
Siimaevien heimoon kuuluu kahdeksan sukua ja lähteestä riippuen 33&ndash;41 lajia. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat pitkulaisia ja heimon suurin laji jättisiimaevä (*Eleutheronema tetradactylum*) voi saavuttaa 180&nbsp;cm:n pituuden. Lajien selkein tuntomerkki on kaksiosainen rintaevä. Ylempi osa on kiinni kiduskannessa, mutta alempi osa koostuu useasta pitkästä siimamaisesta ruodosta. Selkäeviä siimaevillä on kaksi ja ne ovat melko kaukana toisistaan. Selkäevistä etumainen on piikikäs. Pyrstöevä on kaloilla selkeästi haarautunut. Siimaevien suomut ovat pienikokoiset ja kalat ovat väritykseltään tyypillisesti hopeanharmaita tai ruskehtavia.

## Levinneisyys ja elintavat
Siimaevälajeja tavataan trooppisista ja subtrooppisista vesistä Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren alueilta. Osa lajeista elää murtovesissä ja eräät *Polynemus*-suvun lajit makeavetisissä joissa. Kalat elävät hiekka- tai mutapohjilla yleensä alle 150 metrin syvyydessä. Kalojen ravinto koostuu äyriäisistä ja pienemmistä kaloista, *Filimanus*-suvun lajit syövät planktonia. Siimaevien rintaevien rihmamainen osa toimii tuntoelimenä, jota ne käyttävät ravinnonetsintään mutapohjista. Heimon lajit liikkuvat usein parvina. Siimaevät ovat tärkeitä ruokakaloja trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla ja kalastettuihin lajeihin kuuluvat muun muassa kuningassiimaevä (*Pentanemus quinquarius*) ja suurisiimaevä (*Polydactylus quadrifilis*).

## Lähteet
Back Through Time

**Back Through Time** on skotlantilaisen power metal -yhtye Alestormin kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin 3. kesäkuuta 2011 Napalm Recordsin kautta.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Christopher Bowes – laulu, kosketinsoittimet
* Dani Evans – kitarat, taustalaulu
* Gareth Murdock – basso, taustalaulu
* Peter Alcorn  – rummut

## Arvostelut
* About.com: 
* Imperiumi:  7-/10
* Revolver: 
* Rock Sound: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Feodor Kiseleff

**Feodor (Fjodor) Pantelejevitš Kiseleff** (; 1. maaliskuuta (J: 17. helmikuuta) 1772 Hamina – 9. toukokuuta (J: 27. huhtikuuta) 1847 Helsinki) oli Helsingissä vaikuttanut suomenvenäläinen kauppaneuvos, liikemies, tehtailija ja rakennusurakoitsija.

Kiseleffin isä oli ostaškovilainen kauppias Pantelei Kiseljov (Kiseleff), joka asettui Haminaan pian vuoden 1743 Turun rauhan jälkeen. Fjodor Kiseleffkin aloitti porvarina Haminassa, mutta siirtyi vuonna 1809 Viaporiin ja sieltä vuonna 1812 pääkaupungiksi korotettuun Helsinkiin, jossa hän sai uudet porvarioikeudet seuraavana vuonna. Venäläisen sotaväen tavarantoimittajana vaurastunut Kiseleff oli jo tuolloin Helsingin suurimpien veronmaksajien listalla jaetulla kolmannella sijalla.

Kiseleffin merkittävimmäksi omistukseksi muodostui Aleksanterin- ja Unioninkatujen kulmassa sijainnut sokeritehdas, jonka hän osti vuonna 1812 Bernhard Maneckelta. Helsingin kasvaessa tilat kävivät pian ahtaiksi ja Kiseleff siirsi 1820-luvun alussa tehtaan kaupungin ulkopuolelle Töölönlahden rannalle, mistä alkaen se tunnetaan Töölön sokeritehtaana. Vuosina 1839–1859 se oli Suomen ainoa sokeritehdas. Naapurissa toimi Kiseleffin niin ikään omistama tiilitehdas. Carl Ludvig Engel suunnitteli vanhasta Unioninkadun tehdasrakennuksesta Kiseleffin talona tunnetun liikerakennuksen. Kiseleff oli myös lukuisia merkittäviä tilauksia saanut rakennusurakoitsija. Hän muun muassa suoritti Hietaniemen hautausmaan perustustyöt vuonna 1829 ja rakennutti Nikolainkirkon (nyk. Helsingin tuomiokirkko) julkisivuportaikon vuosina 1839–1843.

Kiseleff valittiin ensimmäisenä venäläisenä Helsingin kaupunginvanhimpien joukkoon vuonna 1829 ja hän sai vuonna 1833 kauppaneuvoksen arvon. Ortodoksisen uskonsa säilyttäneestä Kiseleffin suvusta tuli yksi Helsingin porvariston eliittisukuja. Fjodor Kiseleffin lapsia olivat tehtailijat Nikolai Kiseleff ja Feodor Kiseleff nuorempi, yliarkkitehti Konstantin Kiseleff ja kartanonomistaja Anton Kiseleff.

## Lähteet
Kiitäjät (lintuheimo)

**Kiitäjät**, aikaisemmalta nimeltään **tervapääskyt** (Apodidae) on kiitäjälintujen lahkoon kuuluva lintuheimo. Kiitäjät ovat samankaltaisia kuin pääskyt, mutta eivät ole niille läheistä sukua.

Ne ovat levinneet kaikkiin maanosiin, lukuun ottamatta pohjoisimpia alueita sekä laajoja aavikoita ja monia valtamerten saaria. Lauhkean vyöhykkeen kiitäjät ovat muuttolintuja ja viettävät talvet tropiikissa.

Ainoa Suomessa säännöllisesti esiintyvä kiitäjälaji on tervapääsky (*Apus apus*).

## Ulkonäkö ja koko
Kiitäjät ovat pieniä tai keskikokoisia, muodoltaan virtaviivaisia lintuja. Niillä on pitkät, kaarevat ja terävät siivet ja ne ovat taitavia ja kestäviä lentämään. Ne ovat lyhytjalkaisia ja jalat sopivatkin vain erilaisilla pinnoilla roikkumiseen. Kiitäjillä molemmat sukupuolet ovat samannäköiset.

## Elintavat
Kiitäjät elävät suurimman osan ajastaan ilmassa. Ne voivat nukkua ja paritella ilmassa. Kiitäjät pesivät rakennusten ja kallioiden koloissa. Ravinnokseen ne käyttävät hyönteisiä.

## Heimon sukuja
* Filippiinienkiitäjät (*Mearnsia*)
* Haarakiitäjät (*Panyptila*)
* Isokiitäjät (*Tachymarptis*)
* Kauluskiitäjät (*Streptoprocne*)
* Lepakkokiitäjät (*Neafrapus*)
* Metsäkiitäjät (*Zoonavena*)
* Nokikiitäjät (*Cypseloides*)
* Palmukiitäjät (*Cypsiurus*)
* Piikkikiitäjät (*Hirundapus*)
* Piippukiitäjät (*Chaetura*)
* Pikkusalangaanit (*Collocalia*)
* Pussikiitäjät (*Tachornis*)
* Salangaanit (*Aerodramus*)
* Sokkokiitäjät (*Schoutedenapus*)
* Suomukiitäjät (*Telacanthura*)
* Tervakiitäjät (*Apus*)
* Töpökiitäjät (*Rhaphidura*)
* Vuorikiitäjät (*Aeronautes*)
* Hydrochous

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IBC: Swifts 
* ITIS: Apodidae
Erkka Leppänen

**Erkka Leppänen** (s. 25. marraskuuta 1986 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka vuosina 2003–2008 pelasi 40 SM-liigaottelua JYPissä tehopistein 1+1=2. Lisäksi hän pelasi urallaan Mestiksessä sekä alemmissa sarjoissa. Leppänen oli voittamassa vuonna 2006 nuorten MM-pronssia. JYPissä hän voitti nuorten SM-liigasta kultaa, hopeaa ja pronssia.

## Ura
### Seuraura
Leppänen on JYPin kasvatti. Hän aloitti jääkiekon 5-vuotiaana JYPin korttelikiekkojoukkueessa. Leppänen oli joukkueensa tehokkain puolustaja sekä C-nuorissa kaudella 2001–2002 että B-nuorissa kaudella 2002–2003. JYP voitti C-nuorten SM-pronssia keväällä 2002. Leppästä pidettiin C- ja B-juniorivuosinaan suurlupauksena. Leppänen nostettiin kaudeksi 2003–2004 vain 16-vuotiaana JYPin SM-liiga joukkueen harjoituskokoonpanoon. Hän pelasi kauden aikana kaksi SM-liigaottelua.

Kaudella 2004–2005 Leppänen pelasi seitsemän SM-liigaottelua ja kaudella 2005–2006 17 ottelua. Pistetili jäi kuitenkin avaamatta. Jälkimmäisellä kaudella hän pelasi miesten pelejä myös seitsemän Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Leppänen edusti kuitenkin neljästä ensimmäisestä liigajoukkueen harjoituskokoonpanossa vietetystä kaudestaan suurimmaksi osaksi JYPin A-nuoria, jotka voittivat Suomenmestaruuden vuonna 2006, SM-hopeaa vuonna 2004 ja SM-pronssia vuonna 2005.

Kaudella 2006–2007 Leppänen pelasi kymmenen SM-liigaottelua ja avasi pistetilinsä tekemällä yhden syöttöpisteen. Kaudella 2007–2008 hän pelasi neljä SM-liigaottelua, mutta teki ainoan liigamaalinsa kauden kolmannessa ottelussa 17. syyskuuta 2007. Leppänen pelasi rikkonaisen kauden aikana lainalla peräti kolmessa Mestis-joukkueessa; Savonlinnan Pallokerhossa, Mikkelin Jukureissa ja Vaasan Sportissa. Hän pelasi Mestiksessä suurimman osan kaudesta ja teki 23 runkosarjaottelussa tehopisteet 2+4=6. Leppäsen kehitys hidastui useiden loukkaantumisten myötä ja hän ei vakiinnuttanut paikkaansa liigajoukkueen kokoonpanossa.

Leppänen siirtyi kaudeksi 2008–2009 pysyvästi Jukureihin. Yhden Mikkelissä pelatun vuoden jälkeen hän oli kauden 2009–2010 kokonaan pelaamatta, mutta palasi kaudeksi 2010–2011 Jyväskylän Diskokseen. Kauden päätteeksi Diskos nousi III-divisioonasta II-divisioonaan. Leppänen pelasi vielä toisen kauden Diskoksessa ja lopetti uransa kauden 2011–2012 jälkeen.

### Maajoukkueura
Leppänen oli voittamassa alle 20-vuotiaiden MM-pronssia vuonna 2006. Hän pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2004. Yhteensä Leppänen pelasi kuusi nuorten ja 24 poikien maaottelua. Hän kuului alle 17- ja 16-vuotiaiden maajoukkueissa kapteenistoon.

## Pelityyli
Leppänen on pelityyliltään peruspuolustaja, jonka vahvuudet ovat monipuolisuudessa ja kahden suunnan pelaamisessa.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet
Suomi talviolympialaisissa 1992

**[[Suomi]]** saavutti **[[Talviolympialaiset 1992|Albertvillen talviolympialaisista 1992]]** seitsemän mitalia, joista kolme oli kultaa, yksi hopeaa ja kolme pronssia. Kisojen mitalitilastossa Suomi sijoittui kahdeksanneksi. Suomen lippua kantoi avajaisissa jääkiekkoilija Timo Blomqvist.

Mäkihypyssä Toni Niemisestä tuli kaikkien aikojen nuorin talviolympialaisten yksilökilpailuissa olympiakultaa voittanut miesurheilija.

## Mitalistit
### Kultaa
* Marjut Lukkarinen – maastohiihto, naisten 5 km (p)
* Toni Nieminen – mäkihyppy, suurmäki
* Risto Laakkonen, Mika Laitinen, Toni Nieminen ja Ari-Pekka Nikkola – mäkihyppy, joukkuekilpailu

### Hopeaa
* Marjut Lukkarinen – maastohiihto, naisten 15 km (p)

### Pronssia
* Harri Eloranta – ampumahiihto, miesten 10 km
* Toni Nieminen – mäkihyppy, normaalimäki
* Jari Isometsä, Harri Kirvesniemi, Mika Kuusisto ja Jari Räsänen – maastohiihto, miesten 4×10 km viesti

## Lähteet
* Finland at the 1992 Albertville Winter Games  Olympics at Sports-Reference.com 
* Albertville 1992  noc.fi

### Viitteet
Neil Hoban

**Neil Hoban** (s. 4. helmikuuta 1966 Pembury) on brittiläinen entinen maantiepyöräilijä. Hän edusti seuratasolla Vulcan CRC:tä.

Hoban voitti maansa mestaruuden amatöörien maantieajossa vuonna 1988 ja oli mukana samassa lajissa kyseisen vuoden olympialaisissa, joissa hän oli kahdeksastoista. Hän kisasi ammattilaisena vuosina 1990&ndash;1998 osallistuen pääasiassa Britteinsaarilla järjestettyihin kilpailuihin.

## Lähteet
Kummatti

**Kummatti** on kaupunginosa Raahessa. Kummatissa sijaitsee muun muassa Hesburger, Teboilin kylmäasema ja Raahen ammatillinen opisto eli RAO. Lisäksi alueella on koulu ja päiväkoti sekä Kruununkirjurin virastotalo, jossa on muun muassa poliisi ja maistraatti. Alueen rakennuskanta koostuu pitkälti kerrostaloista, mutta alueella on myös rivitaloasutusta ja Nahkalakinkadulla on myös omakotitaloja.

## Historiaa
Kummatin alue oli maaseutua vielä 1960-luvulle asti. Vuosikymmenen alussa Raahen naapuriin Saloisiin perustettiin Rautaruukin tehdas, mikä loi pikaisen tarpeen asunnoille. Kummatin alueen ensimmäinen kerrostalo valmistui vuonna 1966, minkä jälkeen rakennuskanta kasvoi tasaisella tahdilla. 

Kummatilla oli mainetta ongelmallisena lähiönä, ja sen asumistasoa nostettiin 2000-luvun alun puolivälissä alkaneella vanhimpien kerrostalojen perusteellisella saneerauksella.

## Lähteet
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1985

**Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1985** pelattiin Suomessa, ja ottelupaikkakuntina olivat Helsinki, Turku ja Vantaa. Mestaruuden voitti Kanada, ja hopeaa saavutti Tšekkoslovakia, pronssia Neuvostoliitto. 

## Turnaus

Puola putosi B-sarjaan.

### Ottelut

## Pistepörssi

## Palkinnot
### Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat
***Paras maalivahti:**  Craig Billington
***Paras puolustaja:**  Vesa Salo
***Paras hyökkääjä**  Michal Pivoňka

### Turnauksen tähdistökentällinen
***Maalivahti:**  Timo Lehkonen
***Puolustajat:**  Bobby Dollas,  Mihail Tatarinov
***Hyökkääjät:**  Mikko Mäkelä,  Michal Pivoňka,  Esa Tikkanen

## Lopputulokset

 **A-sarja**

 **B-sarja**

 **C-sarja**

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* TSN:n artikkeli turnauksesta 
* Passionhockey.com: IIHF U20 1985 
* Hockeyarchives: IIHF U20 1985
Hermina Geyser

**Hermina Lategan Geyser** (s. 4. helmikuuta 1938 Pietermaritzburg) on eteläafrikkalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili korkeushypyssä.

Geyser osallistui olympialaisiin kerran, Melbournessa 1956. Hän oli tuolloin finaalin jaetulla kahdeksannella sijalla. Geyser hyppäsi ennätyksensä 169 cm vuonna 1958 ja oli kyseisen vuoden maailmantilaston kahdeksanneksi paras. Hän voitti viimeisen Etelä-Afrikan mestaruutensa vuonna 1960.

## Lähteet
Gruzino

**Gruzino** () on kylä ja maalaiskunta Novgorodin alueen Tšudovon piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Olhavanjoen rannalla 14 kilometriä Tšudovosta itään. Kylässä on vajaat tuhat ja kunnassa 3&nbsp;600 asukasta (vuonna 2009).

Gruzinon kunnan pinta-ala on 975,82 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Tšudovon piirin Uspenskojen ja lounaassa Tregubovon kuntiin, kaakossa Malaja Višeran piiriin ja pohjoisessa Leningradin alueeseen. Pinta-alasta 76,3 % on metsää, 10 % maatalousmaata ja 7,1 % suojelualueita. Olhavan lisäksi suurimmat joet ovat Ptševža, Oskuja ja Šarja. Seudulla sijaitsee Borin (Širinskojen) rauhoitusalue.

Kunnan hallinnollinen keskus on Krasnofarfornyin taajama. Sen lisäksi siihen kuuluu 34 kylää: Beglovo, Berjozovets, Berezovo, Dereva, Dubtsy, Filippovo, Gatševo, Glad, Gorka, Gruzino, Jefremovo, Jurševo, Krug, Krutiha, Melehovo, Melehovskaja, Muratovo, Nekšino, Novaja, Novaja Derevnja, Oblutšje, Opaljovo, Oskui, Otoka, Perehod, Pokrovskoje, Rogatši, Šarja, Serebrjanitsy,  Steremno, Štšetino, Suvorovka, Tšernitsy ja Velja. Suurimmat asutuskeskukset ovat Krasnofarfornyi, Gruzino ja Oskui.

Gruzinon pogosta mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Pietari I lahjoitti sen ruhtinas Aleksandr Menšikoville ja Paavali I kreivi Aleksei Araktšejeville. Jälkimmäinen rakennutti kylään kartanon ja kirkon (arkkitehdit Fjodor Demertsov ja Vasili Stasov). 1800-luvun lopussa silloisen Botanovkan kylän paikalle perustettiin posliinitehdas.

Krasnofarfornyissa toimivan Russkij farfor -posliinitehtaan lisäksi kunnassa on kaksi maatalousyritystä ja saha. Yli puolet työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella. Gruzinosta on linja-autoyhteys Tšudovoon. Kylässä toimii lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja ensiapuasema.

Kunnan nähtävyyksiin kuuluvat muinaiset asuin- ja hautapaikat, Araktšejevin kartanon puistoalue Gruzinossa, Speranskin kartanoalue ja kirkko Derevassa, Krasnofarfornyin vanhat tehdasrakennukset, Artsebaševin ja Konovalovin kartano Oblutšjessa, Oskuin kirkko, vanhat asuin- ja kauppiastalot sekä toisen maailmansodan muistomerkit.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Gruzinon kunnan sivusto
Järvenpään viljasiilot

**Järvenpään viljasiilot** olivat entisen valssimyllyn viljasiiloista muodostuva suurikokoinen maamerkki Järvenpään keskustassa lähellä rautatieasemaa. Ne purettiin asuntojen tieltä 2012.

Järvenpääläinen maanviljelysneuvos Bjarne Westermarck rakennutti paikalle valssimyllyn vuonna 1918. Tämä ensimmäinen mylly paloi 1944. Suomen Maanviljelijäin Kauppa SMK osti rauniot ja tontin ja rakensi uuden myllyrakennuksen. Funktionalistista tyylisuuntaa edustava rakennus valmistui 1947. Viljasiiloihin mahtui viisi miljoonaa kiloa viljaa. Mylly lopetti toimintansa 1971. Valssimylly ja viljasiilot on purettu ja tilalle on rakennettu asuinkerrostaloja. Siilot suojeltiin asemakaavassa vuonna 2009, mutta jo seuraavana vuonna haettiin asemakaavan muuttamista ja suojelupäätöksen purkamista.

## Lähteet
Axel Mauri Hartea

**Axel (Aksel) Mauri Hartea**, ent. **Hellsten** (12. heinäkuuta 1865 Turku – 3. elokuuta 1941 Helsinki) oli hieronnan opetuksen uranuurtaja Suomessa. 

Hartean vanhemmat olivat merimies Frans Henrik Hellsten ja Anna Sofia Engblom. Hän pääsi ylioppilaaksi 1887 Turun yksityislyseosta, valmistui filosofian kandidaatiksi 1890, mutta jätti kesken aloittamansa lääketieteen opinnot kandidaatin tutkintovaiheessa, koska ei saanut suorittaa tutkintoaan suomen kielellä. Hartea toimi hierojana ja sairasvoimistelijana vuodesta 1888 alkaen, oli alan opettaja vuodesta 1893 ja toimi Helsinkiin perustamansa *Suomen hieromaopiston* sekä hieronta-, voimistelu- ja ortopedisen laitoksen johtajana vuodesta 1895 alkaen. Hän tutustui sekä suomalaiseen perinteiseen hierontaan että teki useita opintomatkoja ulkomaille. Suomen hieromaopistosta valmistui tuhansia hierojia, osa heistä oli ulkomaisia ja huomattava määrä sokeita. Vuonna 1906 Hartea perusti *Suomen Hierojaseuran*, jonka puheenjohtajana hän toimi.

Hartea julkaisi vuonna 1930 teoksen *Suomalaisen hieronnan ja terveysvoimistelun käsikirja I. Hierontaoppi*. Alan kysymyksiä hän tarkasteli myös kolmiosaisessa teoksessaan *Uusille urille* (1915–1931). Muita hänen julkaisujaan ovat:
* *Kansanomaisista parannustavoista Suomessa*
* *Hieronta ja maalaishieronta*
* *Hieromataidon opetuksesta*
* *Onko suomalaisille omaa hieromatapaa*
* *Hierontavoimistelun historia I–III*
* *Ketkä meidän maassa hierojien ammattia ja toimintaa valvomaan?*
* *Sauna-Eevan testamentti*
* *Palkinnoista ja palkintojen jaosta voimailu- ja urheilukilpailuissa*
* *Terveydenhuolto-opetuksesta kouluissa*
* *Luonnonmukaisen ravinnon merkityksestä ihmisen terveyteen*
* *Terveydenhoitoiloita joka kuntaan*

Hartean ensimmäinen puoliso vuodesta 1892 oli Olga Susanna Nelin (k. 1894) ja toinen vuodesta 1897 Naëmi Maria Malin (k. 1948).

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kansanomaisen hieromataidon leviäminen maassamme, Suomen Kuvalehti, 20.10.1923, nro 42, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot