open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mekonginvästäräkki

**Mekonginvästäräkki** (*Motacilla samveasnae*) on kaakkoisaasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Mekongjoen alajuoksua ja sen sivujokia Etelä-Laosissa ja Koillis-Kambodžassa, sekä siellä täällä Thaimaassa ja Vietnamissa. Lajin holotyyppi kuvailtiin Kambodžan Stung Tengin provinssista Sanjoelta vuonna 2001.

## Lähteet
Japaninvästäräkki

**Japaninvästäräkki** (*Motacilla grandis*) on Japanin saaristossa kotoperäisenä esiintyvä västäräkkien sukuun kuuluva varpuslintu. Lisääntymisajan ulkopuolella sitä tavataan myös Korean niemimaalla, jossa se on joskus pesinytkin, sekä etelässä Taiwanissa saakka. Richard Bowdler Sharpe kuvaili lajin holotyypin Japanista vuonna 1885.

## Lähteet
Mustavästäräkki

**Mustavästäräkki** (*Motacilla maderaspatensis*) on eteläaasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Intian niemimaan, Pohjois-Pakistanin sekä Himalajan alarinteet Bangladeshiin ja Arunachal Pradeshin. Johann Friedrich Gmelin kuvaili lajin holotyypin Madrasista Tamil Nadusta 1789.

## Lähteet
César Muñiz Fernández

**César Muñiz Fernández** (s. 18. toukokuuta 1970 Bryssel, Belgia) on belgialaissyntyinen espanjalainen entinen jalkapalloerotuomari. Hän tuomitsi Espanjan Primera Divisiónissa vuosina 2000–2014. Kansainvälisenä erotuomarina Muñiz Fernándezista toimi vuodet 2007–2014.

Uransa alussa hän tuomitsi viisi kautta alueellisissa sarjoissa, kunnes vuonna 1991 siirtyi tuomitsemaan Tercera Divisióniin. Seuraavat yhdeksän vuotta hän tuomitsi Tercera, Segunda B ja Segunda Divisiónia. Ensimmäisen ottelunsa pääsarjassa hän Osasunan ja Celta Vigon välillä.

## Aiheesta muualla
* Muñiz Fernándezin tilastot worldfootball.net-sivustolla
Tulikurkkuvästäräkki

**Tulikurkkuvästäräkki** (*Macronyx capensis*) on eteläafrikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää mantereen eteläosan Zimbabwesta ja Mosambikista Etelä-Afrikkaan. Siitä tunnetaan kolme alalajia. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Hyväntoivonniemeltä 1766.

## Lähteet
Angolanvästäräkki

**Angolanvästäräkki** (*Macronyx grimwoodi*) on afrikkalainen västäräkkien heimoon kuuluva varpuslintu. Sen suppea esiintymisalue käsittää Kongon eteläosan, osan Angolasta ja Sambian luoteiskolkan. Constantine Walter Benson kuvaili lajin holotyypin Luoteis-Sambian Mwinilungan Chituntan tasangolta vuonna 1955.

## Lähteet
Arovästäräkki

**Arovästäräkki** (*Macronyx fuellebornii*) on afrikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää mantereen eteläistä osaa: Angolan, Kongon etelä- ja keskiosia, Sambian, Tansanian lounaisosan, Pohjois-Namibian ja todennäköisesti myös Malawin pohjoisreunan. Siitä tunnetaan kaksi alalajia. Anton Reichenow kuvaili lajin holotyypin Unikan ylängöltä Lounais-Tansaniasta 1900.

## Lähteet
Etiopianvästäräkki

**Etiopianvästäräkki** (*Macronyx flavicollis*) on Etiopian kotoperäinen varpuslintulaji. Sen esiintymisalue käsittää maan pohjois-, keski- ja lounaisosan vuoristoseudut. Eduard Rüppell kuvaili lajin holotyypin Simienvuorilta vuonna 1840.

## Lähteet
Keltakurkkuvästäräkki

**Keltakurkkuvästäräkki** (*Macronyx croceus*) on afrikkalainen varpuslintu. Sen laaja elinympäristö käsittää Saharan eteläpuolisen Afrikan Senegambiasta mantereen poikki Keniaan ja Tansaniaan, ja etelään Etelä-Afrikkaan saakka. Siitä tunnetaan kolme alalajia. Louis Jean Pierre Vieillot kuvaili lajin holotyypin Senegalista 1816.

## Lähteet
Koripallomuseo

**Koripallomuseo** on suomalaisen koripallon historiaan keskittynyt museo. Koripallomuseo vaalii kerää aineellista koripalloperinnettä. Finnish Basketball Hall of Fame – Koripallomuseo yksiselitteisesti kerää, säilyttää ja esittelee suomalaista koripallokulttuuria. Tämän lisäksi museo vastaa mm. Hall of Fame-toiminnan kehittämisestä ja laaja-alaisemminkin ajateltuna suomalaisen moniarvoisen lajikulttuurin arvostamisesta. Koripallomuseo toimii Koripalloliiton, Suomen Urheilumuseon ja Kymenlaakson museon kanssa tiiviissä yhteistyössä.

Koripallomuseohanke alkoi vuoden 2008 alussa Kotkassa palkaten päätoimisen työntekijän. Samaan aikaan Vantaalla avattiin piennäyttely Vantaan Energia Areenalla esittelemään lajin historiaa. Kaksi eri puolilla samaan aikaan alkanutta museota yhdistettiin 2010 Suomen Koripallomuseoksi. Vuoden 2009 kesäkuussa koripallomuseoprojekti avasi Kotkan kauppakeskus Pasaatiin näyttelyn, joka esitteli suomalaisen koripalloilun historiaa sekä vaihtuvateemaisilla näyttelyillä koripalloon liittyviä ihmisiä, yhteisöjä ja ilmiöitä. Päänäyttelyn lisäksi Koripallomuseo antaa asiantuntija-apua yhteistyönäyttelyille.

Vuoden 2011 alusta Opetus- ja Kulttuuriministeriön hanketuella Koripallomuseo aloitti laajamittaisen valtakunnallisen perinnekeruun, jossa haastatteluin kerätään suomalaisen koripalloilun henkinen perinne talteen. Samalla kartoitetaan valtakunnallisesti esineistöä.

Alkuvuodesta 2015 museolle perustettiin Koripallomuseoyhdistys-taustaorganisaatio. Museo sai myös Kymenlaakson liitolta rahallisen tuen mobiilipelin kehittämiseen ja aloitti yhteistyön FIBAn kanssa. Vuonna 2016 museo avasi Kotkaan kulttuuritalo Greippiin näyttelyn, joka oli avoinna vain lyhyen aikaa. Helsingin Malmille avattiin Koripallomuseon näyttely elokuussa 2016.

Vuosina 2016-2017 Koripallomuseolla on käynnissä kaksivuotinen hanke, jossa on valtakunnallinen kiertonäyttely, älyharjoituksia ja Kohtaamisia-hanke.

Koripallomuseon tehtävät ovat tallentaa, säilyttää ja esitellä suomalaista koripallohistoriaa ja kulttuuria. Luoda elämyksiä ja tietoa koripalloilun menneestä ja suhteesta nykyisyyteen. Toimia asiantuntijatahona koripallohistoriaan ja kulttuuriin liittyen, sekä toimia läheisessä yhteistyössä niiden yhteisöjen kanssa, joista sen kokoelmat ovat peräisin.

Koripallomuseoyhdistys vastaa lisäksi suomalaisen koripalloilun kunniagalleria Hall of Famen toiminnasta ja kehittämisestä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Koripallomuseo.fi
Kaliumformiaatti

**Kaliumformiaatti** (KCOOH) on muurahaishapon kaliumsuola. Sen moolimassa on 84,12 g/mol. Kaliumformiaatti liukenee hyvin veteen. Sen vesiliuosta käytetään porausnesteenä ja muissa sovelluksissa klooripitoisen suolaveden tilalla.

## Käyttö liukkauden torjunnassa
Kaliumformiaattia on käytetty pitkään lentokentillä liukkauden torjuntaan. Se syövyttää metallia ja betonia vähemmän kuin kloridit. Koska kaliumformiaatin 50-prosenttisen vesiliuoksen jäätymispiste on −58 °C, sitä voidaan käyttää kovillakin pakkasilla.

Kaliumformiaattia on ehdotettu käytettäväksi myös maanteiden liukkauden torjuntaan. Sitä pidetään haitattomampana kuin tarkoitukseen yleisesti käytettyä tiesuolaa, sillä se hajoaa hiilidioksidiksi ja vedeksi ennen kulkeutumistaan pohjaveteen. Sekä Suomessa että muualla maailmassa liukkaudentorjunta on liannut pohjavesiä, joita ei ympäristönsuojelulain mukaan saisi pilata. Suomen luonnonsuojeluliiton mukaan Suomessa on tällä hetkellä 500 pohjavesialuetta, jotka ovat vaarassa tärveltyä ihmisten toimien vuoksi. Kaliumformiaatin laajempaa käyttöä rajoittaa sen kallis hinta, sillä biologisesti hajoavat formiaatit maksavat noin 15 kertaa niin paljon kuin tiesuola. Kaliumformiaatti aiheuttaa myös korroosiovaurioita tietyissä materiaaleissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen ympäristökeskus: Vaihtoehtoisten liukkaudentorjunta-aineiden kulkeutuminen pohjavedessä
*ChemBlink: Potassium formate
Kannuskiuru

**Kannuskiuru** (*Chersomanes albofasciata*) on lounaisafrikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Angolan, Namibian, Botswanan ja Etelä-Afrikan. Siitä tunnetaan kymmenen alalajia. Frédéric de Lafresnaye kuvaili lajin holotyypin Kapmaan pohjoisosasta Deelfonteinista 1836.

## Lähteet
Lee Chung-yong

**Lee Chung-yong** (s. 2. heinäkuuta 1988 Soul, Etelä-Korea) on eteläkorealainen jalkapalloilija, joka edustaa tällä hetkellä saksalaista VfL Bochumia. Aiemmin hän edusti Crystal Palacea, Boltonia ja FC Seoulia.

Lee on pelannut Etelä-Korean maajoukkueessa 87 ottelua, joissa hän on tehnyt kymmenen maalia. Ensimmäisen A-maaottelusa hän pelasi vuonna 2008. Lee on kuulunut Etelä-Korean maajoukkueeseen vuosien 2010 ja 2014 maailmanmestaruuskilpailuissa sekä vuoden 2008 olympialaisissa.

## Lähteet
Lyhytpyrstökiuru

**Lyhytpyrstökiuru** (*Spizocorys fremantlii*) on itäafrikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Somalian, eteläisen Etiopian, Kenian ja Pohjois-Tansanian. Siitä tunnetaan kolme alalajia. Ethelbert Lort Phillips kuvaili lajin holotyypin Gedaisista Somaliasta 1897.

## Lähteet
Kultakurkkuvästäräkki

**Kultakurkkuvästäräkki** (*Macronyx aurantiigula*) on itäafrikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Afrikan rannikosta Somalian kaakkoisosan, Kaakkois-Kenian ja Luoteis-Tansanian. Anton Reichenow kuvaili lajin holotyypin Tansanian itäosasta 1891.

## Lähteet
Ruusuvästäräkki

**Ruusuvästäräkki** (*Macronyx ameliae*) on kaakkoisafrikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää mantereen kaakkoisosan Keniasta ja Tansaniasta Etelä-Afrikkaan ja Angolan itä- ja keskiosiin. Siitä tunnetaan kolme alalajia. Léonce de Tarragon kuvaili lajin holotyypin Durbanista Etelä-Afrikasta 1845.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Afrikkanet: Ruusuvästäräkki (''Macronyx ameliae'')
*ITIS: Macronyx ameliae
Henri Barbusse

**Henri Barbusse** (17. toukokuuta 1873 Asnières-sur-Seine – 30. elokuuta 1935 Moskova, Neuvostoliitto) oli ranskalainen kirjailija ja toimittaja.

Barbusse oli Ranskan vasemmiston avainhenkilöitä ensimmäisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen. Vaikka hän oli pasifisti, hän osallistui sotaan vapaaehtoisena. Hän oli vapaaehtoinen, koska hänet oli vapautettu terveydellisistä syistä, eikä hän ollut suorittanut asepalvelusta. Hän kuvaa sodan julmuutta teoksessa *Le Feu* (1916, *[[Tuli (kirja)|Tuli]]*), josta hänelle myönnettiin Goncourt-palkinto vuonna 1916. Teos oli kotimaassaan heti menestys.

Barbusse oli kommunisti, ja vuonna 1919 hän ryhtyi julkaisemaan aikakauslehteä *Clarté*. Hän kirjoitti myös samannimisen kirjan, ja ne loivat pohjan hänen perustamalleen kansainväliselle Clarté-järjestölle. Hän liittyi kommunistipuolueeseen 1923 ja kävi Neuvostoliitossa useita kertoja.

Hänen muita teoksiaan ovat *Russie* (1930) ja *Staline* (1935) joissa hän puolustaa neuvostokommunismia.

## Palkinnot ja tunnustukset
* Goncourt-palkinto 1916

## Suomennetut teokset
**Minä syytän... : Ranskan presidentin todelliset murhaajat*, Leningrad, Kirja, 1932 (alkuteos: *J'Accuse‎*,‎ Bureau d'éditions In-12 Agrafé Paris, 1932) 
**Tuli*. 1, suom. L. Onerva. Helsinki : Daimon, 1922.

## Lähteet
Ethelbert Lort Phillips

**Ethelbert Edward Lort Phillips** (1857 – 1943) oli englantilainen harrastajalintutieteilijä.

Lort Phillips tutki Afrikan linnustoa vuosina 1884–1895, ja nimesi useita alalajeja sekä lyhytpyrstökiurun (*Pseudalaemon fremantlii*). George Ernest Shelley nimesi somaliantaskun (*Oenanthe phillipsi*) vuonna 1885 hänen kunniakseen. Lort Phillips harrasti myös suurriistan metsästystä Afrikassa.

Lort Phillips toimi Dartmouthin pormestarina vuosina 1910–1911.

Lort Phillips avioitui vuonna 1891 Louisa Jane Forbes Gunnisin kanssa.

## Lähteet
*Lokalhistoriewiki.no
Kruununtorppa

**Kruununtorppa** oli itsenäinen suomalainen kruununtila, jolle sen vähäisten tilusten vuoksi ei annettu manttaalia. Siltä osin se erosi muista kruununtiloista. Niin kauan kuin Suomessa oli käytössä maavero kruununtorppa suoritti valtiolle (kruunulle) sille määrätyn raha- tai jyväveron. Kruununtorppia muodostettiin aiemmin veronvähennyksen avulla ja myöhemmin 27. joulukuuta 1877 annetun keisarillisen julistuksen perusteella. Viipurin läänissä talon tuli vastata vähintään 1/10 manttaalia ja muualla Suomessa 1/8 manttaalia. Jos talon veroluku veronvähennyksen vuoksi jäi tätä pienemmäksi tai valtion maalle perustetulla viljelystilalla oli niin vähän viljelyksiä, ettei veroluku ylittänyt tätä manttaalimäärää, tilasta muodostettiin kruununtorppa.

## Katso myös
* Torppari
* Valtionmetsätorppa

## Lähteet
Dorian Grayn muotokuva (vuoden 1945 elokuva)

**Dorian Grayn muotokuva** (*The Picture of Dorian Gray*) on Albert Lewinin ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuvan klassikko vuodelta 1945. Se perustuu Oscar Wilden samannimiseen romaaniin. Elokuva kuvattiin mustavalkoisena, mutta lähikuvat Dorian Grayn muotokuvasta ovat Technicolor-väreissä.

## Näyttelijät

## Palkinnot
Voitetut Oscar-palkinnot:
* paras mustavalkokuvaus – Harry Stradling

Voitetut Golden Globe -palkinnot:
* paras naissivuosa – Angela Lansbury

Oscar-ehdokkuudet:
* naissivuosa – Angela Lansbury
* paras lavastus mustavalkoelokuvassa – John Bonar, Cedric Gibbons, Hugh Hunt, Hans Peters ja Edwin B. Willis

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Somaliankirjokiuru

**Somaliankirjokiuru** (*Alaemon hamertoni*) on Somalian kotoperäinen varpuslintu. Se elää maan pohjoisosissa ja keskiosan rannikolla. Henry Witherby kuvaili lajin holotyypin Obbiasta 1905.

## Lähteet
Henkivero

**Henkivero** voi tarkoittaa muun muassa:
*Henkiraha, vanhaa Ruotsissa ja Suomessa (1920–1930-luvulle saakka) perittyä tasaveroa
*Könttäsummavero, samansuuruista veroa eri verovelvollisille.
Putikon junaturma

**Putikon junaturma** tapahtui talvisodan jälkeen 18. maaliskuuta 1940 Punkaharjulla Putikon rautatieasemalla, kun tavarajuna törmäsi ratapihalla siirtoväkeä kuljettaneeseen junaan. Turmassa kuoli 14 ja loukkaantui 23 henkilöä.

Särkisalmelta tulossa ollut tavarajuna saapui kaarteista alamäkeä Putikon ratapihalle. Samalla raiteella oli kuitenkin jo toinen juna, jonka perässä olleeseen konduktöörinvaunuun tavarajunan veturi törmäsi jarrutuksesta huolimatta. Törmäyksen seurauksena konduktöörinvaunu murskaantui täysin ja syttyi palamaan.

Maaliskuussa 2010 Putikon asemalla paljastettiin onnettomuuden uhrien muistomerkki. Toinen muistomerkki on Punkaharjun hautausmaalla, jonne on haudattu yhdeksän onnettomuudessa kuollutta.

## Lähteet
* Välirauha muuttui verilöylyksi, Puruvesi 22.3.2010 

## Aiheesta muualla
* Siirtoväkeä junaonnettomuudessa Putikon asemalla, Laatokka, 02.04.1940, nro 36, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Arthur Stark

**Arthur Cowell Stark** (1846 Torquay, Englanti – 18. marraskuuta 1899 Ladysmith, Etelä-Afrikka) oli englantilainen lääkäri ja lintutieteilijä.

Arthur Starkin vanhemmat olivat rautakauppias John ja Anne Stark. Arthur opiskeli Blundell’s Schoolissa ja Clifton Collegessa. Hänen isänsä kuoli vuonna 1863 ja Arthur jatkoi perheen liiketoimia 16-vuotiaana. 26-vuotiaana hän avioitui kaukaisen sukulaisensa Rosa Coxin kanssa ja he muuttivat Weston-super-Mareen. 30-vuotiaana Stark lähti opiskelemaan lääketiedettä Edinburghin yliopistoon.

Vaimonsa kuoltua vuonna 1892 Stark muutti Etelä-Afrikkaan ja asettui Kapkaupunkiin, jossa hän harjoitti lääkärin praktiikkaa ja retkeili ympäri Etelä-Afrikkaa keräten näytteitä South African Museumille, vuodesta 1898 lähtien myös Durban Museumille ja Albany Museumille. Stark muutti Durbaniin hieman ennen toisen buurisodan puhkeamista. Vuonna 1899 hän matkusti Englantiin valvomaan kirjansa *The Birds of South Africa* painatusta. Teoksen oli tarkoitus olla osa Etelä-Afrikan eläimistöä käsittelevästä sarjasta, jota toimitti South African Museumin johtaja William Lutley Sclater. Stark palasi Nataliin syyskuussa 1899 ja toimi brittijoukkojen lääkärinä buurisodassa.

Ladysmithin kaupungin piirityksen aikana Stark asui Royal Hotelissa, kun sinne osui kaksi buurien ampumaa tykinammusta. Hän haavoittui jalkoihin ja menehtyi leikkauspöydälle 18. marraskuuta 1899.

Starkin kunniaksi on nimetty namibianaavikkokiuru (*Eremalauda starki*) (George Ernest Shelley 1902).
Kamelianainen (vuoden 1936 elokuva)

**Kamelianainen** (*Camille*) on George Cukorin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1936. Se perustuu Alexandre Dumas nuoremman romaaniin *[[Kamelianainen]]*. Sen pääosaa näytteli Greta Garbo, ja se on yksi Garbon suurimmista menestyksistä.

Garbo oli tästä elokuvasta 1938 ehdokkaana parhaan naispääosan Oscar-palkinnon saajaksi.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Kamelianaisen* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Rooleissa

## Palkinnot ja tunnustukset
*New Yorkin elokuvakriitikkojen yhdistyksen palkinto 1937

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Britannian Grand Prix 1949

**Britannian Grand Prix 1949** oli Grand Prix -autokilpailu, joka ajettiin 14. toukokuuta 1949. Kilpailu oli toinen Britannian GP, ja se ajettiin Silverstonen radalla. Kilpailun voitti paroni Emmanuel de Graffenried Maseratin 4CLT-autolla.

## Tulokset

## Lähteet
* www.silhouet.com
Kuninkaanrauha

**Kuninkaanrauha** oli germaaniseen oikeuteen perustuva oikeudellinen käsite, joka tarkoitti kuninkaan nauttimaa tai hänen takaamaansa sovinnon tilaa. Käsitteen piiriin kuului kolme eri tapausta:
* *Subjektiivinen kuninkaanrauha* takasi rauhan kuninkaan henkilölle.
* *Objektiivinen kuninkaanrauha* tarkoitti kuninkaan maahansa luomaa ja valvomaa rauhaa, joka ulottui jokaiseen kansalaiseen. Ruotsissa tätä ilmensivät Birger-jaarlin ja Maunu Ladonlukon rauhanlait (edsöre).
* Se tavanomaista suurempi oikeussuoja, jonka tuli vallita kuninkaan oleskelupaikkakunnalla. Ruotsissa tämä perustui Skänningen säädökseen vuodelta 1285.

Vuoden 1734 lain rikoskaaren 5 luvussa oli kaksi pykälää kuninkaan ja valtakunnan neuvonantajien parjaamisesta. 1 pykälä kuului: *Joka puhuu taikka kirjoittaa parjauksia kuningasta tahi hänen puolisotansa tahi vallanperillistä vastaan, mestattakoon.* 2 pykälä kuului: *Joka syyttää kuninkaan ja valtakunnan neuvonantajia, yhtä tahi useampaa, heidän virkansa tähden kunniata loukkaavista asioista, ja ei voi sitä todeksi näyttää, menettäköön myös henkensä. Joka puhumalla tahi kirjoittamalla muutoin heitä herjaa heidän virkansa toimesta, anokoon julkisesti anteeksi, ja sakoitettakoon viisisataa talaria.* Suomessa pykälä kumottiin 1866 asetuksella kunnianloukkauksesta.

Suomen vuoden 1889 rikoslain 13 luku sisälsi säännökset väkivallasta ja kunnianloukkauksesta keisaria ja hänen perhettään vastaan. Ne kumosi vuoden 1919 hallitusmuoto (94/1919).

## Lähteet
Namibianaavikkokiuru

**Namibianaavikkokiuru** (*Spizocorys starki*), myös *Eremalauda starki*, on lounaisafrikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Angolan rannikkotasangon, Namibian, Lounais-Botswanan ja Luoteis-Etelä-Afrikan. George Ernest Shelley kuvaili lajin holotyypin Damaramaan Wilsonfonteinista Namibiasta 1902. Laji on nimetty Arthur Starkin kunniaksi.

## Lähteet
Sirkka Saari

**Sirkka Kyllikki Suortti**, kirjailijanimi **Sirkka Saari** (8. joulukuuta 1913 Helsinki – (kuoleman julkistamispäivä 26. kesäkuuta) 1984 Mikkeli) oli suomalainen kirjailija.

Suortti tuli ylioppilaaksi Haapamäen yhteiskoulusta. Hän suoritti varanotaarin tutkinnon. Suortti oli kirjanpitäjänä Keuruun osuuskassassa 1937–1939 ja toimistosihteerinä Marjamaan kirjapainossa 1939–1941. Notaarina Suortti toimi Viipurin ja Mikkelin lääninhallituksessa 1942–1950, Kotkan tullikamarissa  1950–1960, ja Kymen lääninhallituksessa 1960–1976. Suortin vanhemmat olivat piiritarkastaja Nestor Suortti ja Ida Karolina (o.s. Lindström).

## Teoksia
Nimellä *Sirkka Saari*:
* *Marjatta, kartanonrouva*. LP-sarja 7.    Lehtipalvelu, Oulu 1946
* *Nykyajan nuoria* : romaani.    Marjamaa & kumpp., Oulu 1947 
* *Kioskityttö*. LP-sarja 25.   Lehtipalvelu, Helsinki 1948
* *Pakenin miestä*. LP-sarja 47.   Lehtipalvelu, Helsinki 1948
Nimellä *Sirkka Suortti*:
* *Kulkurin kosto : poikien seikkailuja*. Poikien seikkailukirjasto 70.   Otava 1937
Nimellä *Kyllikki Suortti*:
* *Tunturin huipulla tuulee*.    Kansan raamattuseuran säätiö, Helsinki 1959

## Lähteet
* 

### Viitteet
British Empire Trophy 1950

**British Empire Trophy 1950** oli kaudella 1950 ajettu Formula 1 -osakilpailu, joka ei kuulunut MM-sarjaan. Se ajettiin 15. kesäkuuta 1950 Douglas Circuitilla Douglasin kaupungissa Mansaarella. 36-kierroksisen kilpailun voitti ERA-kuljettaja Bob Gerard.

## Tulokset

## Lähteet
* 1950 Non-World Championship Formula One races
Morse-potentiaali

**Morse-potentiaali** kuvaa kaksiatomisen molekyylin ydinten välistä potentiaalienergiaa sidospituuden funktiona. Morse-potentiaali on empiirinen eli koetuloksiin perustuva malli ja eroaa harmonisesta potentiaalista siten, että se mallintaa molekyylin sidoksen katkeamisen. Morse-potentiaali on saanut nimensä amerikkalaisen fyysikon Philip McCord Morsen mukaan.

## Morse-potentiaali
Morse-funktion käyttö on hyödyllinen spektroskooppinen menetelmä diatomisen molekyylin potentiaalienergian hahmottamiseen molekyylin sidospituuden funktiona. Morse-funktio on:

::::V(r) = D_e \Big(1-e^{-\beta_e(r-r_e)}\Big)^2

Tässä D_e on klassinen dissosiaatioenergia mitattuna funktion minimistä, \beta_e = \sqrt kuvaa funktion muotoa, f_e= \Bigg(\frac{d^2V}{dr^2}\Bigg)_{r=r_e} = 2D_e(\beta_e)^2 on harmoninen voimavakio kuvaa sidoksen jäykkyyttä, \nu_e=\sqrt{\frac{f_e}{\mu}}, ja \mu on redusoitu massa. Käytettäessä Morse-funktiota sen kolme muuttujaa D_e, \beta_e, r_e valitaan siten että voidaan mallintaa molekyylin sidosdissosiaatioenergia D_0 ja harmoninen vibraatiotaajuus \nu_e. Sidospituudella r=r_e potentiaalienergia V(r)=0. Kun sidospituus r kasvaa suureksi (oheisessa kuvassa oikealla), AB-molekyyli dissosioituu homolyyttisesti ja sidos katkeaa. Tällöin V(r)\rightarrow D_e, joka on Morse-funktion klassinen dissosiaatioenergia. Kun r \ll r_e, V(r) on hyvin suuri ja kuvaa molekyylin atomien välistä lyhyen kantaman hylkimistä (repulsiota). Oheisessa kuvassa ensimmäiset 9 vibraatioenergiatasoa on merkitty vibraatiokvanttiluvuilla ja tasapainosidospituus on merkitty funktion minimiin. Peräkkäisten vibraatioenergiatasojen väli lyhenee potentiaalienergian kasvaessa ja kutistuu lopulta olemattomaksi. Vastaavasti harmonisen mallin potentiaalienergiakuvaajassa peräkkäisten energiatasojen väli on vakio. 

### Vibraatioenergia
Morse-funktion vibraatioenergiatasot (värähdysenergiatasot) ovat:

::::E_v = \Bigg(v + \frac{1}{2}\Bigg)h \, \nu_e - \Bigg(v+ \frac{1}{2}\Bigg)^2 h \nu_e x_e

Tässä x_e = \frac{h \, \nu_e}{4D_e} on epäharmonisuus ja jälkimmäinen osa tästä funktiosta on ensimmäinen epäharmonisuustermi. Oheisesta kuvasta on todettavissa klassisen dissosiaatioenergian ja sidosdissosiaatioenergian ero, joka vastaa nollapiste-energiaa (NPE). Harmonisen värähtelijän mallista poiketen se ottaa huomioon epäharmonisuuden:

::::NPE = \frac{1}{2}h\,\nu_e \Bigg(1-\frac{x_e}{2}\Bigg)

Käytännössä Morse-funktion kuvaaja on vähän epätarkka: se ei mahdollista riittävän hylkivää potentiaalia pienellä sidospituudella ja toisaalta se mahdollistaa liian vahvaa puoleensa vetävää (attraktiivista) potentiaalia suurella sidospituudella.

## Katso myös

*Reaktiokinetiikka
*Arrheniuksen yhtälö
*Siirtymätilateoria
*Unimolekulaarinen reaktio
*Lennard-Jones (6,12)-potentiaali

## Lähteet
Perkele! Lauluja Suomesta

**Perkele! Lauluja Suomesta** on M.A. Nummisen vuonna 1971 julkaistu soundtrack-albumi. Albumin kappaleet ovat peräisin Jörn Donnerin dokumenttielokuvasta *[[Perkele! Kuvia Suomesta]]* (1971).

Albumin kappaleet on säveltäneet ja sanoittaneet M.A. Numminen ja Jarkko Laine. Sovituksesta vastasi Jani Uhlenius. Nummisen lisäksi albumilla laulavat Rauli Badding Somerjoki ja Arja Saijonmaa. 

## Kappaleet
# Perkele! – M.A. Numminen
# Laulu Suomesta (rock) – Rauli Badding Somerjoki  	  
# Laulu haaveista (valssi) – Arja Saijonmaa 	  
# Laulu vallanpitäjistä (foksi) – M.A. Numminen 	  
# Laulu suomalaisesta maalaiskunnasta (tango) – Rauli Badding Somerjoki 	  
# Laulu hännättömistä perkeleistä (marssi-beat) – Arja Saijonmaa 	  
# Laulu Nesteestä (jenkka) – M.A. Numminen ja kuoro 	  
# Perkele! (tango) 	  
# Laulu Suomen kesästä (beat) – Arja Saijonmaa 	  
# Laulu vankiloista (beat) – Rauli Badding Somerjoki 	  
# Perkele! (tango, harrastelijasoittajien versio) 	  
# Laulu ahdasmielisyydestä (beat-marssi) – Arja Saijonmaa 	  
# Laulu virallisesta Suomesta (beat-jenkka) – M.A. Numminen 	  
# Laulu huonoista palkoista (foksi) – Arja Saijonmaa 	  
# Tehkää jotakin! (humppa-beat) – Rauli Badding Somerjoki ja kuoro 	  
# Perkele! – M.A. Numminen

## Lähteet
Naxos

**Naksos** (, ) tai **Naxos/Náxos** () voi viitata seuraaviin:

* Náxos, antiikin Naksos, saari Kykladeilla Kreikassa
** Naksos, antiikin aikainen kaupunki Naksoksen saarella
** Náxos, alueyksikkö Etelä-Egean saarten alueella Kreikassa
** Náxos ja Pienet Kykladit, kunta Náxoksen alueyksikössä
** Náxos, kaupunki Náxoksen saarella
* Naksos, antiikin aikainen kaupunki Sikeliassa eli nykyisellä Sisilian saarella Italiassa
** Giardini-Naxos, turistioppaissa usein vain Naxos, kaupunki Sisiliassa
* Naksos, antiikin aikainen kaupunki Kreetalla
* Naxos, levy-yhtiö.
Vastaanottajasolu

**Vastaanottajasolu** on hermosolun aksonin hermopäätteen synapsin lähettämän synaptisen viestin vastaanottaja, jolla on reseptori. Vastaanottajasolu voi olla esimerkiksi lihassolu tai muu somaattinen solu. Tällaista hermoviestintää kutsutaan synaptiseksi. Somaattinen solu muuntaa vastaanotetun sähköisen viestin nopeasti kemialliseksi.

Lähettäjähermosolu voi lähettää käskyjä esimerkiksi elimistön hormonitoimintaan vaikuttaville soluille, ja näin keskushermosto voi vaikuttaa elinten toimintaan.

Vastaanottajasolu voi tarkoittaa myös kemiallisten viestien vastaanottajaa, esimerkiksi hormonien, entsyymien tai muiden proteiinien, sekä lääkeaineiden kohdesolua. Esimerkkinä immuunijärjestelmän sytokiini. Myös näitä viestejä vastaanottavaa proteiinia kutsutaan reseptoriksi.

## Lähteet
Timi

**Timi** on suomalainen miehen etunimi.  Nimi on lyhentymä Uudessa testamentissa esiintyvästä kreikkalaisperäisestä nimestä Timoteus, joka on yhdistetty *pelkoa* ja *jumalaa* tarkoittavista sanoista.

Nimi Timi on alkanut yleistyä vasta 1960-luvulta lähtien; sitä ennen se esiintyi vain muutamalla henkilöllä. Vuoden 1960 alusta toukokuuhun 2025 mennessä se on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 1534 henkilölle. Timin nimipäivä on samoin kuin Timonkin 9. toukokuuta. Nimi lisättiin suomenkieliseen kalenteriin vuonna 2010.

## Tunnettuja Timejä
* Timi Max Elšnik (s. 1998), slovenialainen jalkapalloilija
* Timi Heiskanen (s. 2002), suomalainen mäkihyppääjä
* Timi Kakriainen (s. 1975), suomalainen gospelmuusikko
* Timi Lahti (s. 1990), suomalainen jalkapalloilija
* Timi Lahtinen (s. 1995), suomalainen jääkiekkoilija
* Timi Lexikon, oik. *Timo Lehtinen* (s. 1985), suomalainen rap- ja hip hop -artisti
* Timi Teuho-Markkola (s. 2005), suomalainen jääkiekkoilija
* Timi Yuro, *Rosemarie Timotea Aurro* (s. 1941), yhdysvaltalainen soul- ja popmusiikin laulaja
* Timi Zajc (s. 2000), slovenialainen mäkihyppääjä

## Lähteet
Naturally (J. J. Calen albumi)

**Naturally** on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi J. J. Calen ensimmäinen studiolevy vuodelta 1972. Sen on tuottanut Audie Ashworth Audigram-yhtiöstä. Levyn on julkaissut Mercury Records ja CD:n sarjanumero on 830 042-2. Levyn kappalenumeroiden äänityspäivämäärät ovat:

* 29. ja 30. syyskuuta 1970: 1, 2, 7, 10, 12
* 2.-4. lokakuuta 1970: 4-6, 8, 11
* 9. kesäkuuta 1971: 3, 9.

Kappaleet 3-6, 8, 9 ja 11 on äänitetty Mt. Julietissa, Tennesseessä studiossa nimeltä Bradley's Barn. Äänittäjinä ovat toimineet Joe Mills ja Jim Williamson. Loput kappaleet on äänitetty Nashvillessa, Tennesseessä Moss Rose Studiossa. Äänittäjänä on ollut James Long.

## Kappaleet

Kaikki laulut on tehnyt J.J. Cale paitsi kappaleen "Clyde" yhteistyössä C.W. Beaversin kanssa. 
Laulujen alkuperäinen julkaisija on Johnny Bienstock Music paitsi kappaleen "After Midnight" osalta Viva Music Inc. Tuotanto-oikeudet omistaa Hollannissa toimiva Phonogram Int. B.V.

## Muusikot
* J. J. Cale - kitara ja laulu
* Karl Himmel - rummut (4-8, 10-12)
* Chuck Browning - rummut (3, 9)
* Tim Drummond - basso (4-6, 8, 11)
* Carl Radle - basso (7, 10, 12)
* Norbert Putnam - basso (3, 9)
* Bob Wilson - piano (4-6, 8, 11)
* David Briggs - piano ja urut (3, 9)
* Jerry Whitehurst - piano (3, 9)
* Weldon Myrick - steel-kitara (1, 2)
* Buddy Spiker - viulu (6)
* Shorty Lavender - viulu (6)
* Walter Haynes - dobro (6)
* Mac Gayden - slide-kitara (7, 10)
* Ed Colis - huuliharppu (4-6, 8, 11)
* Diane Davidson (Janus Records) - taustalaulu (7, 10)

## Lähteet
Carl Wilhelm von Sydow

**Carl Wilhelm von Sydow** (21. joulukuuta 1878 Ryssby – 4. maaliskuuta 1952) oli ruotsalainen kansatieteilijä.

Carl Wilhelm von Sydow kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1897 ja meni sen jälkeen opiskelemaan Lundin yliopistoon. Hänestä väitteli tohtoriksi vuonna 1909, ja seuraavana vuonna hänestä tuli pohjoismaisen ja vertailevan kansatieteen dosentti. Vuosina 1940–1944 hän toimi kyseisten aineiden professorina.

Sydowin mielenkiinto kohdistui erityisesti vanhoihin kansantaruihin. Hän tutki muun muassa kelttiläisiä vaikutteita pohjoismaisessa kansanperinteessä ja oli mukana perustamassa kansanperinnearkistoja Lundiin ja Dubliniin. Sydow oli alallaan aikansa johtavia niin kotimaassaan kuin kansainvälisesti.

## Teoksia
* *Selected Papers on Folklore* (1948)

## Lähteet
George Albert Smith (keksijä)

**George Albert Smith** (4. tammikuuta 1864 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta – 17. toukokuuta 1959 Brighton, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) oli brittiläinen keksijä, hypnotisoija, ajatustenlukija, astronomi ja brittiläisen elokuvan varhaisimpia edustajia.

Georg Albert Smith syntyi Lontoossa. Perheen isän kuoleman jälkeen perhe muutti Brightoniin. Smith oli 17-vuotiaana kuuluisa lavahypnotisoija ja ajatustenlukija. Psyykkisen tutkimuksen seura uskoi hänellä todella olleen yliluonnollisia kykyjä. Smith kuului seuraan 1883–1888, ja hän kirjoitti tutkimuksen telepatiasta 1889.

Vuonna 1892 Smith vuokrasi puutarhan Hovesta, ja hän muutti alueesta suositun puiston. Hän teki puistoon myös ensimmäisen elokuvastudionsa, jonka hän rakensi vanhaan pumppuasemaan todennäköisesti vuonna 1899. Smith oli nähnyt Lumièren veljesten elokuvaesityksen Leicester Squarella maaliskuussa 1896, ja heidän innoittama Smith hankki ensimmäisen kameransa vuoden 1897 alussa. Smith oli useissa varhaisissa elokuvissaan kiinnostunut luomaan illuusioita. Vuoden 1898 elokuvissaan *The Mesmerist* ja *Photographing a Ghost* hän käytti kaksoisvalotusta luodakseen päällekkäisiä kuvia hengistä, ja pysäyttämällä ja käynnistämällä kameran hän pystyi luomaan henkien häviämisen ja ilmestymisen.

Warwick Trading Company levitti Smithin elokuvia. Smith teki yhteistyötä yrityksen toimitusjohtaja Charles Urbanin kanssa. Heidän yhteistyönsä tuloksena syntyi myös ensimmäinen menestynyt värielokuvatekniikka: Kinemacolor. Urban oli rahoittanut Edward R. Turneria, joka oli keksinyt menetelmän. Turnerin kuoltua 1903 Urban hankki patenttioikeudet ja pyysi Smithiä viimeistelmään keksinnön. Alkujaan tekniikassa käytettiin kolmea väriä: punaista, sinistä ja vihreää. Smith yksinkertaisti keksintöä ja siirtyi käyttämään vain punaista ja vihreää.

Ensimmäisen kerran elokuvaa, jossa käytettiin Kinemacoloria, esitettiin julkisesti vuoden 1909 alkupuolella. Urban perusti Natural Colour Kinemacolor Companyn, joka menestyi hyvin 1910–1913. Se tuotti tuona aikana yli 100 lyhytelokuvaa. Yritys kaatui, kun William Friese-Greene haastoi sen patenttirikkomuksesta vuonna 1914, minkä seurauksena myös Smithin elokuvaura päättyi.

Kuninkaallinen taideseura oli ehtinyt palkita Smithin kultaisella mitalilla työstään elokuva-alan parissa. Elokuvauransa jälkeen Smith harrasti tähtitiedettä, ja hän oli Kuninkaallisen tähtitieteen seuran jäsen. Smithin työ elokuva-alalla tunnustettiin 1940-luvun lopussa. Häntä haastateltiin, ja elokuvatuottaja Michael Balcon kutsui häntä "brittiläisen elokuvan isäksi". Smithistä tuli vuonna 1955 Britannian elokuva-akatemian jäsen. Smith kuoli Brightonissa vuonna 1959.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Teollisuuden Näytelehti

**Teollisuuden Näytelehti** on keväällä vuonna 1983 toimintansa aloittanut suomalainen teollisuuslehti. Sen julkaisijana on alusta alkaen toiminut TN-lehti Oy. Yhtiö on useamman tahon omistuksessa; osa on yksityisessä omistuksessa ja osa on suomalaista teollisuutta omistavien yhtiöiden hallussa. 

Ensimmäisenä toimintavuonna (1983) Teollisuuden Näytelehteä julkaistiin kolme numeroa, seuraavana vuonna lehtiä ilmestyi jo 10 numeroa ja sen jälkeen joka vuosi 21 numeroa kalenterivuosittain. 

Lehden tavoite on ollut aikaansaada tietoa teollisuudesta teollisuuteen. Se on tuonut tietoa ulkomaisilta messuilta sekä toiminut yhteistyössä eri maahantuojien kanssa julkistaen alan uutisia uusista menetelmistä ja laitteista. Lehti on esitellyt laaja-alaisesti eri yritysten tuotantoa ja tuotantomenetelmiä.
 
Julkaisutoiminta tapahtuu Salosta käsin. Teollisuuden Näytelehti käyttää myös ulkopuolisia asiantuntijoita tekstien laadinnassa, esimerkiksi messumatkoilla. Teollisuuden Näytelehteen on voinut tutustua näköislehtenä Internetissä jo vuodesta 1996 alkaen.

## Aiheesta muualla
*http://www.tn-lehti.fi Teollisuuden Näytelehti
Jersey Road Race 1950

**Jersey Road Race 1950** oli  ajettu Formula 1 -osakilpailu, joka ei kuulunut MM-sarjaan. Se ajettiin 9. heinäkuuta 1950 Saint Helierin radalla Jerseyssä. 55-kierroksisen kilpailun voitti Ferrari-kuljettaja Peter Whitehead.

## Tulokset

## Lähteet
* 1950 Non-World Championship Formula One Races 

## Viitteet
Sveitsin Grand Prix 1948

**[[Sveitsin Grand Prix]] 1948** oli vuonna 1948 ajettu Grand Prix -autokilpailu. Se ajettiin Bremgartenin radalla Bernissä 4. heinäkuuta 1948. Christian Kautz kuoli kilpailussa ja Achille Varzi kilpailua edeltäneessä harjoituksessa.

## Maaliin ajaneet kuljettajat

## Lähteet
John I. Thornycroft and Company

**John I. Thornycroft and Company** (lyh. Thornycroft) oli John Isaac Thornycroftin 1800-luvun puolessavälissä perustama brittiläinen laivanrakennusyhtiö.

Ainoastaan kuusitoistavuotias Thornycroft aloitti 1859 ainoana apunaan nuorempi sisarensa isänsä takapihalla Chiswickissä Thamesin varrella laivanrakennuksen tehden pienen höyrypurren. Hän muutti 1864 vanhempiensa mukana Glasgowiin, jossa hän jatkoi laivojen rakentamista.

Hän aloitti 1866 ensimmäisen varsinaisen yhtiönsä Church Wharfissa Chiswickissä, kun tontti saatiin lunastettua. Täällä luotiin tulevien torpedoveneiden alku, kun valmistettiin 1873 Norjan laivaston *Rap*. Tämän jälkeen syntyi 1877 Kuninkaallisen laivaston *HMS Lightning*.

Yhtiö teki kesäkuussa 1904 päätöksen siirtyä Woolstoniin Hampshireen, mistä se hankki Mordey, Carney and Companyn omistaman telakan itselleen. Chiswickissä ollut telakka suljettiin elokuussa 1909. Ensimmäinen Kuninkaalliselle laivastolle Woolstonista valmistunut alus oli Tribal-luokan hävittäjä *HMS Tartar*.

Yhtiön perustaja John Isaac Thornycroft kuoli kesäkuussa 1928, mutta hänen tilalleen yhtiön toimitusjohtajaksi oli jo 1908 tullut hänen poikansa John Edward Thornycroft. Seuraava toimitusjohtajan vaihdos tapahtui 1960 kun perustajan pojanpoika John Ward Thornycroft nousi toimitusjohtajaksi.

Thornycroft yhdisti voimansa 1966 Vosper and Companyn kanssa muodostaen yhden yhtiön, vaikka sen nimi muuttuikin virallisesti vasta 1970 Vosper Thornycroftiksi. Nykyään yhtiö on osa VT Groupia. Se luopui laivanrakennuksesta myytyään telakkatoimintojensa yhteistyöyrityksestä 45 prosentin  osakepääomansa aseyhtymä BAE Systemsille 2009. VT Group keskittyi palveluliiketoimintoihin.

## Yhtiön valmistamia aluksia
*D-luokan hävittäjät
*Thornycroftin M-luokan hävittäjät
*Shakespeare-luokan laivueenjohtajat
*Rannikkomoottoriveneet
*Hunt-luokan saattuehävittäjien tyyppi IV
*Maihinnousualukset

## Lähteet
Batman: The Video Game

**Batman: The Video Game** on Sunsoftin kehittämä ja julkaisema videopeli Nintendo Entertainment Systemille. Peli perustuu Tim Burtonin vuonna 1989 ensi-iltansa saaneeseen *[[Batman (vuoden 1989 elokuva)|Batman]]*-elokuvaan.

## Pelaaminen

Peli on tasohyppely. Batman kykenee käyttämään nyrkkien lisäksi kolmea eri asetta: bumerangia, käsiasetta ja kolmea sirkkeliä. Peli on siitä erikoinen, että Batman pystyy hyppäämään seinältä toiselle paikkoihin, joihin ei tavallisella hypyllä pääsisi. Batman joutuu kulkemaan viiden eri tason läpi (joista ensimmäinen, toinen ja viimeinen ovat elokuvasta tuttuja) ja hänen on kohdattava vaarallisia vastustajia, jotta pääsisi lähemmäksi Jokeria.

Peli on tunnettu vaikeudestaan, joten siinä kannattaa edetä varovasti ja olla tarkkana päästäkseen eteenpäin. Peli oli graafisesti vuosia aikaansa edellä ja musiikkien kehutaan olevan Nintendon kärkikastia.

## Juoni
Juoni on kaikin puolin samanlainen kuin elokuvassa. Gotham Cityssä vallitsee rikollisuus, kun alamaailman johtotähdeksi nousee mielenterveysongelmainen rikollisnero, Jokeri. Ainoa, joka voi pysäyttää hänet, on Batman, joka haluaa kostaa arkkiviholliselleen vanhempiensa kuoleman.

## Vastaanotto
Mikrobitin Jukka Tapanimäki antoi pelin NES-versiolle 88 pistettä sadasta kahteen kertaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
SAS Institute

**SAS Institute** (SAS) on yhdysvaltalainen ohjelmistotalo, joka toimittaa liiketoiminta-analytiikkaratkaisuja. Vuonna 1976 perustettu yhtiö työllistää yli 13 000 henkilöä ympäri maailmaa. SASin liikevaihto vuonna 2013 oli 3,02 miljardia dollaria ja sen pääjohtajana toimii edelleen yksi yhtiön perustajista, Jim Goodnight. SAS on toiminut Suomessa vuodesta 1987 keskittyen erityisesti toimialaratkaisujen, kuten pankki- ja vakuutusalan ratkaisujen tuottamiseen. Helsingissä sijaitseva SAS Institute Oy työllistää noin 60 henkilöä, ja yrityksen toimitusjohtajana toimii Pasi Helenius.

## Aiheesta muualla
*www.sas.com
*SAS Suomen verkkosivut
* SAS Instituten tunnuslukuja
Valfrid Ahonen

**Karl (Kaarlo) Valfrid Ahonen** (17. syyskuuta 1893 Helsinki – 26. tammikuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen näytelmäkirjailija. Hän työskenteli viimeksi reviisorina puolustusministeriössä.

Valfrid Ahonen kävi Helsingin kaupungin kauppakoulun ja opiskeli sitten vuoden verran Suomen Liikemiesten Kauppaopistossa. Käytyään Vöyrin sotakoulun Ahonen toimi vuodesta 1918 alkaen harjoitusupseerina Pohjois-Savon rykmentissä ja sen jälkeen tilitysupseerina ja v. a. intendenttinä Vuoristoprikaatissa. Ahonen oli sitten sotilasvirkailijana RT l:ssä ja suojeluskuntain yliesikunnassa sekä taloudenhoitajana III/KTR3:ssa. Hän oli tämän jälkeen työssä siviilialalla, kunnes vuonna 1935 hän tuli revisoriksi yleisesikuntaan ja vuonna 1937 puolustusministeriöön.

Ilmari Unhon ohjaama elokuva *[[Punahousut]]* (1939) perustui Valfrid Ahosen *Rakuunat tulivat* -näytelmään.

## Näytelmiä
* *Näinkin voi sattua*: yksinäytöksinen pilailu. Näytelmäkirjasto n:o 19. Satakunnan Kirjateollisuus, Pori 1934, 2. painos 1951
* *Rakuunat tulivat*: kolminäytöksinen huvinäytelmä. Werner Söderström oy:n näytelmäsarja 132. WSOY 1934

## Lähteet
*
A. V. Multia

**Akseli Viljam Viljasalo**, kirjailijanimi **A. V. Multia** (8. heinäkuuta 1889 Keuruu – 19. helmikuuta 1980 Pori) oli suomalainen upseeri ja kirjailija.

Viljasalo suoritti keskikoulun kurssin ja hän palveli rautateillä 1909–1915 ja 1915–1918 Jyväskylän kaupungin kirjastonhoitajana. Suomen sisällissodan aikana hän oli Jyväskylän suojeluskunnan mukana Vilppulassa. Sodan jälkeen vuonna 1918 Viljasalo kävi sotavänrikkikoulun ja oli sitten tässä koulussa opetusupseerina, Pohjois-Hämeen rykmentin täydennyspataljoonan komentajana ja Vaasan läänin 2. kutsuntapiirin kutsuntatoimiston sotilasjäsenenä. Vuosina 1919–192O Viljasalo oli Jyväskylän suojeluskuntapiirin piiripäällikkönä ja 1922–1923 Jyväskylän pitäjän suojeluskunnan paikallispäällikkönä. Hän toimi sitten Saimaan kutsuntapiirin apulaispiiripäällikkönä 1923–1926, puolustusministeriön toimistoupseerina 1926–1928, Saimaan kutsuntapiirin piiripäällikkönä 1928–1933 ja vuodesta 1933 Savon jääkäripataljoonan talouspäällikkönä. Viljasalo oli vuodesta 1935 lähtien puolustusministeriön sota-asiainosaston toimistoupseerina ja vuodesta 1937 järjestely- ja liikekannallepano-osaston toimistoupseerina asevelvollisuusasiain toimistossa.

Viljasalo oli puolustusvoimien kantahenkilökuntaa. Hän sai kapteenin arvon 1929, majurin 1940, ja 1944 hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1944. 

Savonlinnassa asuessaan Viljasalo oli muun muassa v.t. kunnallisneuvosmiehenä 1931 ja Savonlinnan kaupunginkirjaston johtokunnan puheenjohtajana 1931—1935. Viljasato on julkaissut näytelmän *Pelkkää väärinkäsitystä*, romaanin *Kukkosen Petterin maallinen menestys*, ohjekirjan *Reserviläinen* ja 1938 kirjailijanimellä A. V. Multia romaanin *Kasarmin komein poika*. Hän toimi myös viisi vuotta sanomalehtimiehenä.

Ilmari Unhon 1940 ohjaama elokuva *[[Kersantilleko Emma nauroi?]]* perustuu Viljasalon romaaniin *Kersantillekko Emma nauroi?*.

## Teoksia
Nimellä Akseli Viljasalo:
* *Mökistä maantielle*. Gummerus 1925 (romaani)
* *Kutsunta-asiat : ohjeita ja neuvoja kutsuntaiässä oleville nuorukaisille : asevelvollisuuslaista ja sen soveltamisasetuksesta ynnä muista kutsuntaa ja asevelvollisuuden suorittamista koskevista määräyksistä koonnut ja lisäillyt A. Viljasalo*. Otava 1927, 2. uud. painos WSOY 1933
* *Kyyhkylä : vapaussodan invaliidien liiton invaliidikoti*, kirjoittajat A. Viljasalo, Rolf Mennander. Vapaussodan invaliidien liitto, Helsinki 1952
* *Invaliidikoti Kyyhkylä*. Vapaussodan invaliidien liiton invaliidikoti, Helsinki 1958
 
Nimimerkillä *A. V. Multia*:
* *Kukkosen Petterin maallinen menestys*. Karisto 1930
* *Pelkkää väärinkäsitystä* : kolminäytöksinen huvinäytelmä. Seuranäytelmiä 321. Karisto 1932
* *Kasarmin komein poika : nuoren miehen elämyksiä*. Karisto 1938, 2. painos 1940
* *Reserviläinen : mitä jokaisen reserviläisen tulee tietää asevelvollisuusasioista, valvontamääräyksistä ja reservin kertausharjoituksista*. Lakien selityksiä 3. Gummerus 1938 
* *Kersantillekko Emma nauroi? : kertoelma kesäisiltä päiviltä*. Karisto 1940, 2. painos 1940

## Lähteet
* 

### Viitteet
Intianaavikkokiuru

**Intianaavikkokiuru** (*Ammomanes phoenicura*) on intialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää lähes koko Intian niemimaan lukuun ottamatta pohjoisimpia osia; se pesii epäsäännöllisesti myös Koillis-Pakistanissa. James Franklin kuvaili lajin holotyypin Vindhyasta, Benaresin ja Gurrah Mundeln väliltä Intian Narbuddasta 1831.

## Lähteet
SMS Derfflinger

**SMS Derfflinger** oli Saksan keisarikunnan laivaston Derfflinger-luokan taisteluristeilijä ensimmäisessä maailmansodassa. Alus nimettiin kolmikymmenvuotisessa sodassa palvelleen brandenburgilaisen sotamarsalkka Georg von Derfflingerin mukaan.

## Valmistus

Alus tilattiin Blohm & Vossilta, missä köli laskettiin tammikuussa 1912. Alus laskettiin vesille 1. heinäkuuta 1913 ja otettiin palvelukseen marraskuussa 1914.

## Palvelus
Lähes koko ensimmäisen maailmansodan 1. tiedusteluryhmään kuulunut alus osallistui Doggermatalikon taisteluun, jossa siihen osui kolme 13,5 tuuman kranaattia. Osumat eivät kuitenkaan aiheuttaneet merkittäviä vaurioita. Skagerrakin taistelussa aluksen tykistö ampui yksitoista täyslaidallista Britannian kuninkaallisen laivaston taisteluristeilijä *[[HMS Queen Mary]]yn* tuhoten sen. Alus kärsi myös itse mittavia vaurioita, kun siihen osui kymmenen 15 tuuman, yksi 13,5 tuuman ja kymmenen 12 tuuman kranaattia. Aluksen taaemmat tykkitornit muuttuivat käyttökelvottomiksi ''HMS Revengen'' ampumien 15 tuuman kranaattien sytytettyä torneissa olleet ajopanokset tuleen. Aiemmin alukseen osuneet 15 tuuman kranaatit olivat aiheuttaneet vuodon aluksen etuosastoissa. Taistelun loppuessa alukseen oli vuotanut 3&nbsp;350 tonnia vettä, mistä määrästä 1&nbsp;020 tonnia oli tarkoituksella laskettu alukseen sammutettaessa takatornien tulipaloja ja 206 tonnia vakauttamaan aluksen kallistumaa.

Sodan päättyessä laiva internoitiin Kuninkaallisen laivaston tukikohtaan Scapa Flow’ssa, jossa sen oma miehistö upotti sen myöhemmin Versailles’n rauhan epäedullisten ehtojen vuoksi. Alus nostettiin 1934, minkä jälkeen hylky romutettiin.

## Päälliköt
Aluksen päälliköinä olivat:
* Kommodori Ludwig von Reuter (syyskuu 1914–syyskuu 1915)
* Kommodori Heinrich (syyskuu 1915–huhtikuu 1916)
* Kommodori Johannes Hartog (huhtikuu 1916–joulukuu 1917)
* Komentaja/kommodori von Schlick (joulukuu 1917–marraskuu 1918)
* Kommodori Walter Hildebrand (marraskuu 1918–joulukuu 1918)
* Komentajakapteeni Pastuszyk (internoinnin ajan)

## Lähteet
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Valokuvia SMS Derfflingeristä MaritimeQuest-sivustolla 
* Kuvia Thomas L. Tannerin sivustolla 
*
Bill Bottrell

**Bill Bottrell** (s. 27. lokakuuta 1952 Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen musiikkituottaja, sanoittaja sekä muusikko. Hänet tunnetaan yhteistyöstään artistien Michael Jackson ja Sheryl Crow kanssa.

## Diskografia
* 1981: ”Hold on Tight” – Electric Light Orchestra
* 1983: ”Secret Messages” – Electric Light Orchestra
* 1984: ”Victory” – The Jacksons (Grammy-palkinto) 
* 1986: ”Balance of Power” – Electric Light Orchestra
* 1987: ”Bad” – Michael Jackson (Grammy-ehdokkuus)
* 1987: ”Aliens Ate My Buick” – Thomas Dolby (Grammy-ehdokkuus)
* 1988: ”Like a Prayer” ” Madonna (Grammy-ehdokkuus)
* 1988: ”Traveling Wilburys Vol. 1” – Traveling Wilburys
* 1988: ”Streetwalker” – Michael Jackson (julkaistu vuonna 2001)
* 1989: ”Full Moon Fever” – Tom Petty
* 1989: ”Monkey Business” – Michael Jackson (julkaistu vuonna 2006)
* 1990: ”Dick Tracy” – Madonna
* 1990: ”Toy Matinee” – Toy Matinee
* 1990: ”Truth or Dare” – Madonna (Grammy-ehdokkuus)
* 1991: ”Dangerous” – Michael Jackson (Grammy-palkinto)
* 1991: ”Black or White” – Michael Jackson
* 1991: ”Give In to Me” – Michael Jackson
* 1991: ”Who Is It” – Michael Jackson
* 1991: ”No Soul No Strain” – Wire Train
* 1992: ”Triage” – David Baerwald
* 1993: ”Tuesday Night Music Club” – Sheryl Crow (Grammy-ehdokkuus)
* 1994: ”When I Woke” – Rusted Root
* 1995: ”Earth Song” – Michael Jackson
* 1995: ”In Flight” – Linda Perry
* 1996: ”Sheryl Crow” – Sheryl Crow (Grammy-ehdokkuus)
* 1997: ”Restless Heart” – Tex Beaumont
* 1999: ”I Am Shelby Lynne” – Shelby Lynne (Grammy-ehdokkuus)
* 2000: ”Surrender” – Tom Petty and the Heartbreakers
* 2000: ”The House We Built” – Alisha’s Attic
* 2000: ”Songs from the West Coast” – Elton John
* 2000: ”Welcome to My Party” – Rusted Root
* 2002: ”Class of Dude” – The Stokemen
* 2002: ”Rise” – Kim Richey
* 2003: ”Free” – Luan Parle
* 2004: ”Liam Titcomb” – Liam Titcomb
* 2004: ”Benji Huges” – Benji Hughes
* 2004: ”The Battle for Everything” – Five for Fighting
* 2005: ”Annie Stela” – Annie Stela
* 2005: ”Sierra Swan” – Sierra Swan
* 2005: ”Black Cadillac” – Rosanne Cash
* 2006: ”Bird on a Wire” – Toby Lightman
* 2006: ”On the Jungle Floor” – Van Hunt
* 2007: ”Ex-Sensitive” – Ben Jelen
* 2008: ”Detours” – Sheryl Crow

## Aiheesta muualla
*Bill Bottrellin viralliset kotisivut
Pulmuskiuru

**Pulmuskiuru** (*Ammomanopsis grayi*) on lounaisafrikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Lounais-Angolan rannikkotasangon ja pääosan Namibiasta. Siitä tunnetaan kaksi alalajia. Johan August Wahlberg kuvaili lajin holotyypin Kuiseb- ja Swakopjokien väliltä Namibian Damaramaasta 1855.

## Lähteet
Niki Sirén

**Niki Sirén** (s. 5. helmikuuta 1976 Kouvola) on entinen jääkiekkoilija, joka pelasi viimeksi Sveitsin Nationalliga A:n Rapperswil-Jona Lakersissa. Lukuun ottamatta viimeistä kautta sekä satunnaisia pudotuspelejä Sirén pelasi hyökkääjänä, yleensä yhdessä joukkueen muiden ulkomaalaisten kanssa.

Sirén on kouvolalaisen KooKoon kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset miesten pelinsä kaudella 1995–1996 ja siirtyi neljäksi seuraavaksi vuodeksi Wisconsinin yliopistojoukkueeseen. Hän voitti WCHA:n play-off-mestaruuden keväällä 1998 sekä runkosarjan mestaruuden keväällä 2000. Sirén palasi Suomeen kaudeksi 2000–2001 ja siirtyi Tampereen Tapparaan, jonne hän pääsi treenipeleissä annettujen vahvojen esitysten ansiosta. Sirén saavutti SM-hopeaa keväällä 2001. Kaudeksi 2001–2002 Sirén siirtyi Lahden Pelicansiin. 

Sirén pelasi syksystä 2002 lähtien ainoastaan Sveitsissä ja hänellä on Sveitsin jääkiekkolisenssi, mistä johtuen häntä ei siellä laskettu ulkomaalaiseksi pelaajaksi. Sirén siirtyi kaudeksi 2002–2003 Nationalliga A:n Rapperswil-Jona Lakersiin. Hän pelasi siellä vuoteen 2005 asti ja vuodet 2005–2007 hän pelasi saman liigan SCL Tigersissa, jonka kotikaupunki on Langnau im Emmental. Siréniä valmensi Langnaussa hänen isänsä Esa Sirén. Kokeneena valmentajana tunnettu Esa Sirén on myös ansioitunut sotakirjailija.

Sirén palasi kaudeksi 2007–2008 Rapperswiliin. Hän solmi marraskuussa 2008 kevääseen 2011 ulottuvan jatkosopimuksen, jota jatkettiin vielä vuodella. Sirén lopetti uransa kevääseen 2012 ja siirtyi työskentelemään rahoitusalalle.

## Tilastot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Mongoliankiuru

**Mongoliankiuru** (*Melanocorypha mongolica*) on aasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Mongolian ja läheiset alueet Venäjältä ja Koillis-Kiinasta. Peter Simon Pallas kuvaili lajin holotyypin Pohjois-Mongoliasta 1776.

## Lähteet
Tiibetinkiuru

**Tiibetinkiuru** (*Melanocorypha maxima*) on keskiaasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Tiibetin ylängön Luoteis-Intiasta itään Kiinan keskiosiin. Edward Blyth kuvaili lajin holotyypin Sikkimin rajaseududuilta 1867.

## Lähteet