open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Watrec

**Watrec Oy** on Forssassa ja Jyväskylässä toimiva, vuonna 2003 perustettu, biokaasulaitoksia ja niihin liittyviä palveluja tarjoava yritys.  Watrecin toteuttamissa laitoksissa käsitellään yli 315 000 tn orgaanisia, biohajoavia jakeita vuosittain. Yrityksen toimitusjohtajana toimii Juhani Suvilampi. 

## Historia
Watrec Oy perustettiin kesäkuussa 2003 yhden miehen yrityksenä. Alun perin yhtiö aloitti toimintansa vuonna 2001 Stemco -nimen alla. Yrityksen ensimmäinen biokaasulaitos valmistui vuonna 2005, sen ollessa ensimmäinen suuren mittakaavan yhteiskäsittelylaitos Suomessa.

Vuonna 2007 Watrec Oy palkittiin Turun alueella sijaitsevan uuden biokaasulaitoksen edistyksellisestä suunnittelusta, projektinhallinnasta sekä laitoksen hallinta- ja valvontajärjestelmästä. Watrec Oy valittiin FUNDTEC -projektin johtoryhmän laatimalle ympäristöalan Best Practice -listalle joulukuussa 2007, Brysselissä.

Elokuussa 2009 Watrec Oy käynnisti 7milj.euron biokaasulaitosprojektin Huittisissa. Saman vuoden syyskuussa Watrec Oy allekirjoitti sopimuksen Vambio Oy:n kanssa biokaasulaitoksen rakentamisesta ja kokonaistoimituksesta avaimet käteen -periaatteella.

## Biotehdas-ketju
Vuosina 2009-2016 valmistui Biotehdas Oy:n (nyk. Gasum Oy) tilaamat biokaasulaitokset Huittisen lisäksi Kuopioon, Honkajoelle, Ouluun ja Riihimäelle. 

Watrec Oy:n urakoimien biokaasulaitosten (5) avainluvut

* Puhdistamolietteet 100 000 tn/a
* Biojäte (erilliskerätty ja kaupan biojäte) 80 000 tn/a
* Teolliset lietteet 96 000 tn/a
* Sekajätteen orgaaninen fraktio 40 000 tn/a
* Summa 316.000 tn/a
* Biokaasun tuotanto 175 GWh/a = 20 MW
* Fosforia kierrätetään > 500 tn/a
* Typpeä kierrätetään > 1 500 tn/a
* Investointi 50 MEUR

## Lähteet
Pitkäsalmi

**Pitkäsalmi** on Saaristomeressä Turun ja Kaarinan edustalla oleva salmi, joka erottaa Hirvensalon saaren manner-Turusta. Pitkäsalmi on noin viisi kilometriä pitkä ja leveimmästä kohdastaan yli kilometrin leveä.  

Muutoin kuin vesitse Pitkäsalmen ylitse pääsee ainoastaan Hirvensalonsiltaa, joka valmistui vuonna 1993. Ensimmäinen silta rakennettiin vuonna 1949 ja sitä ennen salmen saattoi ylittää lossilla tai venekyydillä. Nykyinen silta yhdistää Pihlajaniemen ja Moikoisten kaupunginosan. 

Pitkäsalmen rannoilla sijaitsevat muiden muassa Uittamon lava sekä Katariinanlaakson ja Rauvolanlahden luonnonsuojelualueet. Pitkäsalmen varrella on useita pienempiä venesatamia sekä 250-paikkainen Uittamon pienvenesatama. Uittamon soutu- ja melontakeskus on myös Pitkäsalmessa. Turun puolella on Ispoisten uimaranta ja Hirvensalon puolella Sorttamäen ja Moikoisten uimarannat.  

Kalalajisto koostuu alueelle tyypillisistä merikaloista sekä särkikaloista. Poikasnuottausten perusteella Pitkäsalmi on tärkeä lisääntymis- ja poikastuotantoalue kuoreelle, silakalle, salakalle, kuhalle ja ahvenelle. Runsaimmin tavattuja lajeja ovat kuha, pasuri, ahven, kiiski ja salakka. Alue on rehevää ja suosii siksi särkikaloja.

## Lähteet
Nancy Peña

**Nancy Peña** (13. elokuuta 1979 Toulouse) on ranskalainen sarjakuvataiteilija, joka tunnetaan erityisesti Besanconissa, jossa hän on hyvin aktiivinen.

## Kirjat
* La montagne en marche. Pieds sous Terre, Frontignan 2006, .
* Au point de devant. Boîte à bulles, Antony 2006, .
* Au point d'entre-deux. Boîte à bulles, Antony 2007, .
* Tea party. Dibbuks, Madrid 2009, .
* Nancy Peña. Édition Charrette, Libourne 2012, .
* Madame: L’année du chat. Boîte à bulles, Saint-Avertin 2015, .

## Aiheesta muualla
* blog 
* book 
* blog
Alma Hätönen

**Alma Hätönen** (s. 1990) on suomalainen radio- ja televisiojuontaja. Hätönen työskenteli Yleisradion YleX-kanavalla vuodesta 2013 vuoteen 2019, joista viimeiset vuodet omassa iltapäiväohjelmassaan *Poikelus ja Hätönen*, jota hän juonsi yhdessä Jenni Poikeluksen kanssa. Vuonna 2019 Hätönen siirtyi Neloselle juontamaan syys–marraskuussa esitettyä *[[Big Brother 2019|Big Brother Suomi]]* -tositelevisio-ohjelmaa. Hän jatkoi juontajana sarjan 12. kaudella seuraavan vuoden syksyllä.

Syksyllä 2018 Hätönen oli yksi kilpailijoista *[[Fort Boyard Suomi]]* -ohjelmassa. Hätönen osallistui myös *[[Selviytyjät Suomi]]* -ohjelmaan, joka esitettiin Nelonen-kanavalla syksyllä 2019.

Vuoden 2020 alussa Hätönen aloitti radiokanava HitMixin juontajana, mutta syksyllä 2021 hän kuitenkin irtisanoutui juontajakollegansa Tuomas Rajalan kanssa. Vuonna 2021 Hätönen juonsi Nelosella *Selviytyjät Suomi Extraa* sekä *[[Paratiisihotelli Suomi]]* -ohjelman kolmatta kautta, joka kuvattiin tiukkojen turvatoimien vallitessa koronapandemian keskellä Kanarialla.

Hän on opiskellut televisio- ja radiotyötä Metropolia Ammattikorkeakoulussa, mutta ei ole toistaiseksi valmistunut. Hätönen aloitti tammikuussa 2024 Helsingissä opiskelun fysioterapeutiksi.

Hätösen avopuoliso on näyttelijä Jaakko Ohtonen, jonka kanssa hän kihlautui kesällä 2023.

## Juontajana

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Turun terveydenhuoltomuseo

**Turun terveydenhuoltomuseo** esittelee lääketieteen ja sairaanhoidon historiaa yli 200 vuoden ajalta. Se sijaitsee Turussa osoitteessa Kunnallissairaalantie 20. Se avattiin museona vuonna 1992. Rakennus toimi ennen iho- ja sukupuolitautien poliklinikkana ja tunnettiin nimellä *Kuppala*.

Museoon on kerätty vaikeasti hoidettavien sairauksien kuten koleran, tuberkuloosin ja polion hoitamiseen käytettyjä välineitä. Siellä on myös 1960-luvun leikkaussali. Esillä on myös Heidekenin huonekaluja astiastoja ja synnytyksessä käytettyjä instrumentteja kuten synnytyspihtejä. Mielisairaalapotilaille omistetussa huoneessa on pakkopaitoja, sidontaremmejä ja sähköshokkilaitteita. Nähtävänä on myös henkilöstön virkapukukokoelma. 

## Lähteet
Dare to Learn

**Dare to Learn** on kansainvälinen jatkuvan oppimisen alusta, joka tunnetaan parhaiten vuosittaisesta festivaalistaan. Syyskuussa Helsingissä järjestettävä Dare to Learn kerää oppimisen edelläkävijöitä laajasti eri sektoreilta haastamaan oppimisen nykytilaa ja luomaan yhdessä käytännön ratkaisuja. Kaksipäiväisestä festivaalista on kasvanut Pohjois-Euroopan suurin oppimiseen keskittyvä tapahtuma, joka tunnetaan myös fasilitoinnin ja osallistavan tapahtumajärjestämisen uudistajana. Ympärivuotisesti Dare to Learn -alusta tavoittaa satojatuhansia oppimisesta kiinnostuneita Suomessa ja ulkomailla ollen näin myös maailmanlaajuisesti yksi merkittävimmistä jatkuvan oppimisen suunnannäyttäjistä. Vuonna 2020 Dare to Learn järjestetään Korjaamolla 16.-17.9.2020.

Alustan takaa löytyy voittoa tavoittelematon yhdistys Sivistyskiihdyttämö ry.

## Historia
Ensimmäinen Dare to Learn -tapahtuma järjestettiin Kaapelitehtaalla syyskuussa 2017 Suomen 100-vuotisjuhlan kunniaksi. Alusta asti kansainvälisen ja juuri oppimista korostavan tapahtuman takana oli ajatus antaa huipputason koulutuksestaan tunnetulta Suomelta lahja maailmalle. Toisaalta idean taustavaikuttaja SYL halusi antaa opiskelijoilta lahjan suomalaisille. Näin syntyi tapahtuma, joka keräsi yhteen heti yli 3000 kävijää 25 eri maasta . Suuri kiinnostus ja selkeä tarve yhdistävälle oppimisen alustalle vahvisti tarpeen jatkolle.

Vuodesta 2019 eteenpäin Dare to Learn on keskittynyt erityisesti jatkuvaan oppimiseen. Tuolloin loppuunmyyty tapahtuma järjestettiin ensimmäistä kertaa Kulttuuritehdas Korjaamolla, jonne kerääntyi kävijöitä 50 eri maasta. Tarkemman fokuksen kautta alusta on ollut myös vahvemmin esillä mm. eri yhyeisöidensä ansiosta. Kansainvälisyys on myös kasvanut entisestään ja vuonna 2020 kävijöitä odotetaan jo lähes 100 maasta. 

## Sidosryhmät
Merkittävä osa sekä itse alustaa että tapahtumaa on sen sidosryhmän monimuotoisuus. Yhteistyökumppanina on alusta asti ollut toimijoita usealta eri sektorilta aina valtiollisista ja kunnallisista tahoista kouluihin, työmarkkinatoimijoihin ja yksityisen puolen organisaatioihin pitäen sisällään sekä kansainvälisiä suuryrityksiä että yksityisyrittäjiä.

## Aiheesta muualla
*Tapahtuman verkkosivut
*Kuvia Dare to Learnista

## Lähteet
Level 42

**Level 42** on englantilainen yhtye, joka perustettiin Wightsaarella vuonna 1979. Yhtyeellä oli useita hittikappaleita 1980-luvulla ja 1990-luvulla. 

Level 42:n menestynein single Yhdistyneessä kuningaskunnassa oli ”Lessons in Love”, joka sijoittui Britannian singlelistan 1. sijalle ja Billboard Hot 100 -singlelistan 12. sijalle vuonna 1986. Yhtyeen aikaisempi single ”Something About You” oli yhtyeen suosituin single Yhdysvalloissa, sijoittuen Billboard Hot 100 -listan 7. sijalle.

Saadessaan aluksi suurta suosiota 1980-luvulla Level 42:n kaupallinen menestys hiipui 1990-luvun alussa, jonka jälkeen yhtyeessä tapahtui muutoksia kokoonpanossa ja musikaalisessa tyylissä.

## Diskografia
### Studioalbumit
* *[[Level 42 (albumi)|Level 42]]* (1981)
* *[[The Early Tapes|Strategy / The Early Tapes]]* (1982)
* *[[The Pursuit of Accidents]]* (1982)
* *[[Standing in the Light]]* (1983)
* *[[True Colours (Level 42:n albumi)|True Colours]]* (1984)
* *[[World Machine]]* (1985)
* *[[Running in the Family]]* (1987)
* *[[Staring at the Sun]]* (1988)
* *[[Guaranteed]]* (1991)
* *[[Forever Now]]* (1994)
* *[[Retroglide]]* (2006)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jablonec nad Nisou

**Jablonec nad Nisou** on kaupunki Liberecin läänissä Tšekissä. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2020 arvion mukaan 45&nbsp;773. Läheiseen Liberecin kaupunkiin on raitiolinjayhteys.

## Lähteet
Nicholas Kilburn

**Nicholas Weldon Kilburn** (21. kesäkuuta 1932 Toronto, Ontario – 31. heinäkuuta 2007 Cobourg, Ontario) oli kanadalainen fagotisti ja musiikkipedagogi. 

Kilburn opiskeli aluksi pianonsoittoa, mutta vaihtoi instrumenttiaan. Häntä opetti aluksi G. Roy Fenwick. Vuosina 1948–1951 hän opiskeli The Royal Conservatory of Musicissa fagotinsoittoa Elver Wahlbergin, pianonsoittoa isänsä Weldon Kilburnin, teoriaa ja harmoniaa Samuel Dolinin sekä orkestraatiota John Weinzweigin johdolla. Hän opiskeli myöhemmin vielä fagotinsoittoa Raymond Allardin johdolla New England Conservatoryssa ja Sol Schoenbachin johdolla Curtis Institutessa. 

Vuosina 1955–1958 Kilburn oli Kanadan kansallisbaletin orkesterin ja vuosina 1955–1959 n jäsen. Vuonna 1959 hän liittyi Toronton sinfoniaorkesteriin sen ensifagotistina. Hänen ohjelmistoonsa kuului muiden muassa Joseph Haydnin, Wolfgang Amadeus Mozartin, André Jolivetin ja John Weinzweigin teoksia. Hän toimi myös Toronton puhallinkvintetin jäsenenä. Hänen oppilaitaan olivat vuosina 1955–1978 Toronton yliopistossa Mitchell Clarke, William Douglas, James McKay, Gordon Slater ja Norman Tobias. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli sopraano Ilona Kombrink. 

Vuonna 1981 Kilburn sai Kanadan musiikkineuvoston mitalin. Hänen veljiään ovat Michael ja Paul Kilburn.

## Lähteet
IPX/SPX

**IPX/SPX** (Internetwork Packet Exchange/Sequenced Packet Exchange) on Novellin kehittämä tietoliikenneprotokollapino Novell Netwaren käyttöön. Protokolla on kehitetty Xeroxin XNS:stä (Xerox Network System).
IPX-protokolla sijaitsee OSI-mallin tasolla 3 ja SPX-protokolla sijaitsee OSI-mallin tasolla 4. Protokollaa käytetään socket-rajapinnalla kuten Winsock ja muun muassa Linuxissa on tukea protokollalle. 

IPX-protokolla suoritti pakettien reitityksen vastaavassa kerroksessa kuten IP-protokolla TCP/IP:ssä.

Toimistosovellusten lisäksi eräät videopelit kuten *[[Descent (videopeli)|Descent]]* ovat tukeneet pelaamista lähiverkossa protokollan yli.

Protokollan on laajalti syrjäyttänyt TCP/IP:n yleistyminen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* An Introduction to Novell's IntranetWare IPX/IP Gateway
Dagana (Senegal)

**Dagana** on kaupunkikunta ja Daganan departementin hallinnollinen keskus Saint-Louisin alueella Senegalissa. Se sijaitsee Senegaljoen varrella 130 kilometriä Saint-Louisista koilliseen. Vuoden 2023 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 26&nbsp;568 asukasta.

Kunnan asukkaat ovat etupäässä wolofeja, fulbeja ja maureja. Se kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Dagana on historiallisen Walon alueen keskus. Se oli Ranskan siirtomaa-aikana tärkeä arabikumin kauppapaikka.

Daganan ohi kulkee Saint-Louisin ja Kidiran välinen maantie N2. Sieltä on epäsäännöllinen laivayhteys Saint-Louisiin. Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi ja Socasin säilyketehtaalla jalostettavat tomaatit. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, kalastusta ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Palveluihin kuuluvat lyseo, ammattikoulu ja terveyskeskus.

Paikallisia nähtävyyksiä ovat Faidherben linnoitus sekä rantalaituri ja sen 1800-luvulla rakennetut kauppahuoneet.

## Lähteet
Jalkapallon Naisten Suomen Cup 1981

**Jalkapallon Naisten Suomen Cup 1981** oli ensimmäisen kerran järjestetty jalkapallon Naisten Suomen Cup. Kilpailuun ilmoittautui kymmenen joukkuetta, jotka jaettiin kahteen turnausmuotoisena pelattuun alkulohkoon. Niiden kaksi parasta selvisivät välieriin.

Helsingissä pelatussa loppuottelussa kohtasivat Helsingin Jalkapalloklubi ja Kemin Into. HJK hallitsi ottelua, mutta se päättyi jatkoajankin jälkeen maalittomana. Rangaistuspotkukilpailu päättyi HJK:n 4–3-voittoon Hanna-Mari Sarlinin onnistuttua viimeisenä laukojana.

## Lohko 1
Pelattiin Lahdessa 9.–10. toukokuuta 1981.

 

## Lohko 2
Pelattiin Oulussa 9.–10. toukokuuta 1981.

 

## Välierät

## Loppuottelu

## Lähteet
Johannes Hattunen

**Johannes "Hatsolo" Hattunen** (s. 24. marraskuuta 1984 Jyväskylä) on suomalainen tanssija. Lisäksi Hattunen on kirjoittanut kirjan, kirjoittaa blogia ja nauhoittaa podcasteja sekä käy puhumassa yrityksille, yhteisöille ja urheiluseuroille.
Hattunen on ollut perustamassa katutanssikoulu Saiffaa ja tuonut Suomeen Training For Warriors -kuntosalikonseptin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hattusen kotisivut
Nuorajärvi

**Nuorajärvi** voi tarkoittaa seuraavia:

* Nuorajärvi, järvi Ilomantsissa
* Nuorajärvi, järvi Kuhmoisissa
* Nuorajärvi, järvi Rovaniemellä
* Nuorajärvi, järvi Tampereen Kämmenniemellä
Luigi Bertolini

**Luigi Bertolini** (13. syyskuuta 1904 Busalla – 11. helmikuuta 1977 Torino) oli italialainen jalkapalloilija. Bertolini oli keskikenttäpelaaja. Hän saavutti urallaan jalkapallon maailmanmestaruuden vuonna 1934. Hän pelasi maailmanmestaruuskilpailuissa yhteensä neljä ottelua. Italian maajoukkueessa Bertolini pelasi 26 ottelua tekemättä niissä maaliakaan. Hän edusti seurajoukkueurallaan Alessandriaa, Juventusta ja Tigullio Rapalloa.

## Lähteet
Suicide (albumi)

__NOTOC__

**Suicide** on yhdysvaltalaisen protopunk-duo Suiciden esikoisalbumi, jonka julkaisi Red Star Records joulukuussa 1977. Albumi nauhoitettiin muutaman päivän aikana New Yorkissa vuonna 1977, ja sen tuotti Craig Leon ja Marty Thau.

Albumi tunnetaan Martin Revin säveltämistä karkeista ja toistuvista rytmeistä sekä laulaja Alan Vegan omalaatuisesta laulutavasta, jotka luovat albumille synkän tunnelman. Albumia pidetään vaikutusvaltaisena, koska se vaikutti post punkin, industrialin ja synth popin kehittymiseen. Yhdysvaltalainen laulaja Bruce Springsteen oli yhtyeen fani, ja esikoisalbumi vaikutti merkittävästi Springsteenin vuonna 1982 julkaistuun *[[Nebraska (albumi)|Nebraska]]*-albumiin.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#

## Palaute
Albumi sai julkaisun aikana vaihtelevaa palautetta musiikkikriitikoilta, yhdysvaltalaiset kriitikot inhosivat albumia mutta eurooppalaiset kriitikot pitivät siitä. Vuonna 1978 Suicide esiintyi punk-yhtye The Clashin lämmittelybändinä ja yleisö heitti kirveen laulajaa kohti. Albumi mainitaan Robert Dimeryn 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään -kirjassa.

* Pitchfork: 9.1/10 (Best New Reissue)

## Lähteet
Artemísio (vuori)

**Artemísio** (), antiikin **Artemision** (, ), on vuori Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Sen korkeus on  metriä.

Artemísio-vuori sijaitsee niemimaan itäosassa Argoliin ja Arkadian rajalla. Vuori on saanut nimensä siitä, että sen huipulla oli antiikin aikana Artemiille omistettu temppeli (*Artemision*). Vuori on merkittävää lintualuetta.

## Lähteet
Artemísio

**Artemísio** (), antiikin **Artemision** (, ), voi viitata seuraaviin paikkoihin:

* Artemísio, Euboian saaren pohjoiskärjen muodostava niemi
* Artemísio, kylä ja Istiaía-Aidipsóksen kunnan kunnallisyksikkö Euboian alueyksikössä Keski-Kreikan alueella
* Artemísio, vuori Peloponnesoksen niemimaalla
* Artemiin temppeli eli Artemision
The Social Network Song

**The Social Network Song** on Valentina Monettan esittämä kappale, jolla hän edusti San Marinoa vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa Azerbaidžanin Bakussa. 

Kappaleen alkuperäinen nimi oli **Facebook Uh Oh Oh**, mutta EBU ilmoitti sen rikkovan kilpailun sääntöjä, jotka kieltävät kappaleista kaupallisen sanoman. Kappaleen sanoitusta muokattiin poistamalla siitä kaikki viittaukset yhteisöpalvelu Facebookiin.

Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui neljänneksitoista ja karsiutui finaalista.

## Lähteet
Katharó

**Katharó** (*Katharón ylätasanko*, ) on ylätasanko Lasíthi-vuoristossa Kreetan saaren itäosassa Kreikassa. Se sijaitsee Díkti-vuoren koillispuolella noin  metrin korkeudella merenpinnasta laskettuna, noin 12 kilometriä itäkaakkoon Lasíthin ylätasangosta ja noin 26 kilometriä länteen Ágios Nikólaoksesta.

Katharón ylätasanko on ollut pleistoseenikaudella järvi. Tasangolla ei ole pysyvää asutusta, ainoastaan paimenten kesäkäytössä olevia rakennuksia sekä kesällä myös tavernoja. Tasangon pohjoispuolella kohoaa Katharó-vuori ( metriä).


Sabine Beckmann Mt Lazaros seen from N over the W part of Katharo plain 4 03.jpg|Katharón ylätasanko ja Lasíthi-vuorten Lázaroksen huippu.
Sabine Beckmann Kryonerides spring area with traditional gardens at 1250m SE Katharo pass to Kroustas 5 15.jpg|Tasangon viljelyksiä.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fiat 242

**Fiat 242** on Fiatin vuosina 1974–1987 valmistama pakettiautomalli, joka korvasi edeltäneet 238- ja 241-mallit. Sen lähes identtinen sisarmalli oli Citroën C35.

Moottorivalikoimassa olivat aluksi Fiatin 2,0-litrainen bensiinimoottori sekä Citroënilta peräisin oleva 2,2-litrainen dieselmoottori, joka korvattiin 2,5-litraisella vuonna 1980. 

## Aiheesta muualla
Luigi Allemandi

**Luigi Allemandi** (8. marraskuuta 1903 San Damiano Macra – 25. syyskuuta 1978 Pietra Ligure) oli italialainen jalkapalloilija. Allemandin pelipaikka oli puolustaja. Hän saavutti urallaan jalkapallon maailmanmestaruuden vuonna 1934. Hän pelasi maailmanmestaruuskilpailuissa yhteensä kuusi ottelua. Italian maajoukkueessa hän pelasi yhteensä 23 ottelua tekemättä niissä maaliakaan. Allemandi edusti urallaan useaa italialaista jalkapalloseuraa. Suurimman osan urastaan hän edusti Inter Milanin edeltäjää Ambrosianaa.

## Lähteet
Windows Sockets

**Windows Sockets API** (**Winsock**, **WSA**) on Microsoftin socket-rajapinta Windows-käyttöjärjestelmälle, joka on vastaavankaltainen kuten yleisesti käytetty Berkeley sockets -rajapinta. Winsock-rajapinnassa on POSIX-määrittelyn mukaiset toiminnot.

Rajapinnassa tuetut protokollat riippuvat käytetystä Windows-versiosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Beej's Guide to Network Programming 
* Winsock Programmer’s FAQ
Klókova

**Klókova** () eli **Paliovoúna** (Παλιοβούνα), antiikin **Tafiassos** (, ), on vuori Aitolia-Akarnaniassa läntisessä Keski-Kreikassa. Sen korkeus on  metriä.

Klókova-vuori sijaitsee Aitolia-Akarnanian etelärannikolla Patraksenlahden rannalla hieman länteen Antírrion niemestä. Antiikin aikana vuoren juurella sijaitsivat Khalkiin ja Makynean kaupungit.

## Lähteet
Lilántion tasanko

**Lilántion tasanko** (), antiikin **Lelantonin tasanko** (myös *Lelantionin/Lelantoksen tasanko*, , ), on tasanko Euboian saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren länsirannikolla Chalkídan ja Erétrian kaupunkien välillä.

Lilántion tasanko on ilmeisesti vulkaanisen toiminnan tulosta ja syntynyt kuumien mutavirtojen valumisen seurauksena. Alueella on myös kuumia lähteitä. Tasangolla virtaa Lílas-joki eli antiikin Lelantos, josta se on saattanut saada nimensä. Kreikkalaisessa mytologiassa tasangon nimi yhdistyi Lelantos-nimiseen titaaniin. Antiikin aikana tasanko tunnettiin viinitarhoistaan, joita ylistetään jo *[[Homeerinen hymni 3 Apollonille|Homeerisessa hymnissä Apollonille]]*.

Helladisella kaudella ja varhaisella rautakaudella tasangon rannikolla sijaitsi nykyisin nimellä Lefkantí tunnettu merkittävä asutus. Geometrisen ja arkaaisen kauden taitteessa noin 710–650 eaa. Khalkiin ja Eretrian kaupunkivaltiot kävivät hedelmällisen tasangon hallinnasta Lelantoksen sodan. Sota oli varhaisia tunnettuja kreikkalaisten kaupunkivaltioiden välisiä sotia, johon otti osaa myös suuri joukko kyseisten kaupunkien liittolaisia eri puolilta Kreikkaa. Keskiajalla venetsialaisvallan aikana tasanko tunnettiin nimimuodossa *Lilanto*.

Alueen nykyisin käsittävä Chalkídan kunnan osa Lilántian kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä tasangosta.

## Lähteet
Stand By

**Stand By** on italialaisen laulajan Senitin esittämä kappale, joka edusti San Marinoa vuoden 2011 Eurovision laulukilpailussa Saksan Düsseldorfissa. Kappaleen valitsi edustustehtävään San Marinon yleisradioyhtiö SMRTV sisäisesti ja se julkaistiin 11. maaliskuuta 2011. Kappaleen musiikkivideota on kuvattu San Marinon lisäksi myös Lontoossa.

## Eurovision laulukilpailussa
San Marino vahvisti osallistumisensa vuoden 2011 Eurovision laulukilpailuun 22. joulukuuta 2010 ja täten palasi kahden vuoden tauolta. Maa arvottiin 17. tammikuuta 2011 ensimmäisen semifinaalin kilpailijaksi sen toiselle puoliskolle. Esiintymisjärjestyksen arvonta suoritettiin 15. maaliskuuta 2011, jolloin ”Stand By” sai paikakseen numeron 12. Sitä edelsi 10. toukokuuta järjestetyssä semifinaalissa Maltan Glen Vellan edustus ”One Life” ja seurasi Kroatian edustaja Daria kappaleella ”Celebrate”.

Semifinaalin lopussa San Marinoa ei mainittu kymmenen jatkoon etenevän maan joukossa, joten ”Stand By” karsiutui 14. toukokuuta 2011 järjestetystä finaalista. Yhteensä kappale sai 34 pistettä ja sijoittui kuudenneksitoista 19 maan joukossa.

Vuonna 2011 pisteet muodostettiin raatien ja puhelinäänien yhdistelmällä. ”Stand By” sai pisteitä seuraavasti:

## Lähteet
Limnákaro

**Limnákaro** () on pieni ylätasanko Lasíthi-vuoristossa Kreetan saaren itäosassa Kreikassa. Se sijaitsee Lasíthin ylätasangon eteläpuolella Díkti-vuoren Spáthin huipun juurella noin  metrin korkeudella merenpinnasta laskettuna.

Tasangolta saavat alkunsa monet seudun vaellus- ja kiipeilyreitit. Tasangon nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Pyhän Hengen (*Ágio Pnévma*) kirkko, joka on rakennettu saaren toisella bysanttilaisella kaudella (n. 961–1204).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Parthenion

**Parthenion** (, ) voi viitata seuraaviin:

* Parthenion, antiikin aikainen kaupunki Aioliissa
* Parthenion, antiikin aikainen kaupunki Skyytiassa
* Parthénio, antiikin Parthenion, vuori Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa
* helmikit (*Parthenium*), asterikasvien suku
Francesco Fontana

**Francesco Fontana** (1585 Napoli – heinäkuu 1656 Napoli) oli italialainen asianajaja ja tähtitieteilijä.

Fontana teki puupiirroksia Kuusta ja planeetoista sellaisina kuin hän näki ne teleskooppinsa avulla. Vuonna 1646 hän julkaisi piirroksia kirjassaan *Novae coelestium terrestriumq[ue] rerum observationes, et fortasse hactenus non vulgatae*. (Vuonna 1887 Paul Stroobant demonstroi että kaikki samanlaiset havainnot eivät osoittanut kuun olemassaoloa Venuksen ympärillä).

Kuun kraatteri Fontana ja Marsin kraatteri Fontana on nimetty Fontanan mukaansa.

## Mikroskooppi
Fontana myöskin väitti keksineensä mikroskoopin vuonna 1618, keskintö jolla on monta hakijaa kuten Cornelius Drebbel, Zacharias Jansen tai hänen isänsä Hans Martens, ja Galileo Galilei.

## Lähteet
Parthénio

**Parthénio** (), antiikin **Parthenion** (, ), on vuori Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Sen korkeus on  metriä.

Parthénio-vuori sijaitsee niemimaan itäosassa Argoliin ja Arkadian rajalla. Sen kautta kulkee sola, joka oli antiikin aikana merkittävä kulkutie Argoksesta Tegeaan. Vuori oli pyhitetty Pan-jumalalle. Sanansaattaja Feidippides kertoi kohdanneensa Panin vuorella oltuaan viemässä viestiä Ateenasta Spartaan hieman ennen Marathonin taistelua.

## Lähteet
Härkävaunu

**Härkävaunu** tai **karjavaunu** on alun perin rahtivaunuksi suunniteltu, yleensä puinen junan vaunu. Härkävaunut olivat käytössä useissa maissa varsinkin toisen maailmansodan aikana, myös Suomessa. Niissä on kuljetettu myös ihmisiä, tavallisimmin vankeja taikka sotilaita.

Koska junavaunusta puuttuivat mukavuudet ja eräitä keskeisiä matkustamisen mukavuuteen liittyviä turvatekijöitä, ne olivat junaliikenteen onnettomuuksissa vaaralle hyvin alttiita. Erityisesti talvikautena vaunujen hiili- tai puukaminat saattoivat lisäksi sytyttää herkästi tulipalon, mikäli juna joutui törmäykseen. Näin kävi esimerkiksi Turengin junaturmassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* CSX.com: Railroad Equipment
Revmatonísi

**Revmatonísi** (), myös *Boudariá* (Μπουδαριά) tai *Káto Nisí* (Κάτω Νησί), on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Egeanmeressä Pároksen ja Antíparoksen saarten välissä. Saaren pinta-ala on noin 0,044 neliökilometriä eikä siellä ole vakinaista asutusta (vuonna 2011). Hallinnollisesti Revmatonísi kuuluu Antíparoksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

Revmatonísi on Goulandríksen suvun yksityisomistuksessa Níkos Goulandríksen peruja. Antíparoksen saari sijaitsee Revmatonísin länsipuolella ja Páros itäpuolella. Antíparokselta nähtynä saari on Antíparoksen kylän eli Chóran edustalla ja Párokselta nähtynä Poúntan kylän edustalla. Saaren pohjoispuolella sijaitsee pieni Sáliagkoksen saari.

## Lähteet
Xirovoúni (Epeiros)

**Xirovoúni** () eli **Xerovoúni** (Ξεροβούνι) on eteläiseen Píndos-vuoristoon kuuluva vuori Epeiroksessa luoteisessa Kreikassa. Sen korkeus on  metriä.

Xirovoúni sijaitsee Ártan, Ioánninan ja Prévezan alueyksiköiden rajalla. Ártan kunnan osa Xirovoúnin kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä vuoresta.

## Lähteet
Muotikuu

**Muotikuu Oy** on suomalainen naisten juhla- ja bisnesvaatteita suunnitteleva, valmistava ja myyvä yritys. Sillä on ollut kymmenen myymälää eri puolilla Suomea ja noin kymmenen hengen ompelimo Turussa. Yritys tunnetaan pääsuunnittelijansa Jaana Varkki-Terhon suunnittelemista uniikeista iltapuvuista, joista vuosittain kolmisenkymmentä nähdään Linnan juhlissa. Varkki-Terho on suunnitellut pukuja Linnan juhliin vuodesta 1992 ja ollut 2010-luvulla juhlien tuotteliain pukusuunnittelija. Myös Muotikuu Oy on perustettu 1992.

Muotikuun myymälöitä oli alkuvuodesta 2018 kaksi Turussa ja yksi Helsingissä, Kuopiossa, Savonlinnassa ja Oulussa. Kesäkuussa 2018 yritys ilmoitti lopettavansa Turun ompelimon sekä outlet-myymälät Turussa ja Kuopiossa. Tämän jälkeen Muotikuulle jää kahdeksan myymälää ja 19 työntekijää. Myymälöissä myydään myös ulkomaisten valmistajien vaatteita, mutta noin 70 prosenttia liikevaihdosta tulee omasta tuotannosta.

Jaana Varkki-Terho sai vuonna 2004 *[[Gloria (lehti)|Gloria]]*-lehden muotipalkinnon, ja vuonna 2016 hänet valittiin Yrittäjänaisten Keskusliiton valtakunnalliseksi Vuoden yrittäjänaiseksi.

Vuonna 2017 Kuopion aluehallintovirasto tutki Muotikuun kahden entisen työntekijän syytöksiä kokemastaan häirinnästä ja kiusaamisesta ja antoi yritykselle toimintaohjeita. Tapaukseen liittyy myös poliisin esitutkinta työsyrjinnästä.

## Lähteet
Kasvot ampuma-aukossa

**Kasvot ampuma-aukossa** (The Trojan horse, 1940) on Hammond Innesin kirjoittama jännitysromaani.

Paul Severin on oikealta nimeltään Franz Schmidt; hän on Englantiin paennut Itävallan juutalainen insinööri. Natsit ajavat häntä takaa koska haluavat saada hänen keksimänsä uudentyyppisen lentokoneisiin sopivan dieselmoottorin piirustukset. Schmidtin tytär on jo Englannissa. Natsit lavastavat pakolaisen syylliseksi murhaan; tämä kääntyy tarinan kokijahahmon, asianajaja Andrew Kilmartinin puoleen ja luovuttaa tälle vihjeen siitä missä on täydet tiedot hänen tapauksestaan; hän sanoo viimeksi että avain on *RUNNELIN KEILAT*.    

Tiedot on kätkettu kirjaan nimeltä *Kasvot ampuma-aukossa*; Kilmartin lukee teoksen ja löytää siitä luvun jossa kerrotaan kuinka sen päähenkilö paljasti salasanoman eräästä kirjasta jonka nimi oli *Itämainen keulakuva*. Kilmartin ja hänen valokuvaajaystävänsä tekevät kokeen ja aivan oikein, kirjan tyhjillä loppusivuilla on ultraviolettivalossa näkyvä salaviesti.  Kokeilemalla selviää että se oli tehty ns. Playfair-koodilla joka aukeaa helposti. Nyt tapahtumat alkavat vyöryä: Kilmartin joutuu natsiagenttien vangiksi mutta onnistuu pakenemaan holvista Lontoon viemäreihin. Hän yrittää soittaa poliisiystävälleen mutta saa todeta että häntä pidetään petkuttajana:  eräältä rannalta on löydetty murskautunut auto jossa on ruumis - ja sen väitetään olevan Kilmartin; siis natseille tyypillinen petos. 

Pakolainen piiloutuu East Endin slummeihin ja monimutkaisen yrittämisen jälkeen hän pääsee erään lehtimiesystävänsä avulla tämän lehdistökorttia käyttäen pujahtamaan virallisesti Suomeen menossa olevaan ammuslaiva *Thirlmere*en. Laivassa on kansilastina torpedovene - jossa on Schmidtin moottori!  Koko hanke onkin natsien juoni viedä kone maasta! Etevä ja yritteliäs Schmidt on pujahtanut laivan kokiksi ja vapauttaa vankeina olleet tyttärensä ja myös vankina olleen Kilmartinin valokuvaajaystävän; kunhan ammuslaivan aluevesirajalle saattanut brittiläinen hävittäjä on poistunut, natsit ottavat komennon aluksessa; hakaristilippu nousee mastoon - mutta saman tien Schmidt ja kumppanit avaavat tulen kannella olevan panssarivaunun tykillä; kunhan komentosilta on hajalla, syntyy neuvottelu; on jo kiire koska kaksi saksalaista hävittäjää lähestyy.

Schmidt käskee laskea torpedoveneen veteen samalla puomilla jolla se oli nostettukin ja joukko pakenee aluksesta. Heidän poistuttuaan rahtilaivasta yllä lentänyt brittipommittaja tuhoaa *Thirlmere*n. Lisäksi paikalle kiitää Doverista kaksi brittiläistä hävittäjäalusta. Saksalaiset hävittäjät eivät saa torpedovenettä kiinni ja nopeasti se onkin kantaman ulkopuolella; natsit yrittävät kaikkensa tuhotakseen veneen lentokoneilla mutta brittihävittäjät ja lentolaivueet torjuvat heidät.

Rannassa odottaakin arvovaltainen vastaanottokomitea; natsien valtava mielenkiinto koneeseen paljastaa sen todellisen merkityksen ja loppusanoissa annetan ymmärtää että lähiaikoina brittikoneet lentävät pommittamaan Saksaa juuri Schmidtin moottorin voimin.
San Marinon rautatieasema

**San Marinon rautatieasema** oli kapearaiteisen Rimini–San Marino-radan pääteasema San Marinon kaupungissa. Se oli käytössä vuosina 1932–1944.

Ratalinjan rakennustyöt alkoivat 3. joulukuuta 1928 San Marinon aseman peruskiven muuraamisella. Peruskiven sisään oli laitettu viestikäärö, hopeaa ja kymmenen liiran kolikko vuodelta 1883. Linjan avajaisjuhlallisuuksia vietettiin Doganan asemalla 12. kesäkuuta 1932, ja liikenne San Marinon asemalta alkoi seuraavana päivänä. Ensimmäisen luokan lippu San Marinon ja Riminin välillä maksoi 12,40 liiraa ja kolmannen luokan lippu 7,50 liiraa. Matka kesti tunnin ja seitsemän minuuttia, ja junat laskeutuivat 642,8 metristä kolmeen metriin merenpinnan yläpuolella.

Liikenne San Marinon asemalta loppui 26. kesäkuuta 1944, kun toisen maailmansodan liittoutuneet pommittivat San Marinoa niin, että rata ja sähköverkko kärsivät vaurioita. Liikenne radalla jatkui kuitenkin 11. heinäkuuta asti Domagnanon ja Riminin välillä, minkä jälkeen rata suljettiin.

San Marinon asema on sittemmin purettu, ja sen tilalla on pysäköintialue. Entisen aseman lähellä avattiin 21. heinäkuuta 2012 liikenteelle noin 800 metrin pätkä kunnostettua rataa, jolla liikennöi entisöity juna. Radan avaamista liikenteelle Borgo Maggioreen, seuraavalle asemalle asti, on suunniteltu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lazzarella

**Lazzarella** on Domenico Modugnon ja Riccardo Pazzaglian kirjoittama italialainen iskelmä  vuodelta 1957. Aurelio Fierron esittämänä se sai toisen sijan viidensillä Festival della Canzone Napoletana -juhlilla Napolissa. Suomessa kappale tunnetaan Laila Kinnusen ensilevytyksenä vuodelta 1957. Suomenkieliset sanat siihen teki Sauvo Puhtila.

”Lazzarella” oli yksi 1950-luvun lopun italoiskelmäaallon levytyksistä, jolloin Suomessakin suosioon nousi monia italialaisia lauluja. Niiden tekstien asetelma oli lähes aina sama: nuori mies on kiinnostunut nuoresta naisesta, mutta nainen ei miehestä. Toisen samantapaisen hitin ”Maruzzellan” tavoin ”Lazzarella” on kotoisin Napolista. Ari Poutiaisen mukaan Jaakko Salon sovitus Laila Kinnusen levytyksessä on alkuperäistä Aurelio Fierron levytystä jazzillisempi erityisesti puhaltimien käytön osalta. Musiikki-Fazer mainosti ”Lazzarellaa” silloisen muotivillityksen mukaan calypsona.

Kinnusen ohella laulua teki tuoreeltaan tunnetuksi Suomea kiertänyt italialaislaulaja Umberto Marcato. Pian laulun levytti moni muukin artisti Suomessa: Per-Erik Förars, Miliza Kiri, Kalevi Korpi, Olavi Virta ja Brita Wesander. Parikymmentä vuotta myöhemmin kappale nousi taas levylaulajien ohjelmistoon, kun oman versionsa siitä julkaisivat Eino Grön (1979), Kai Lind (1975), Vieno Kekkonen (1979), Raija Ruuska (1978) ja Reijo Taipale (1977). Sitä levytettiin Suomessa vielä 1980- ja 1990-luvuillakin.

## Lähteet
Luminurmikka

**Luminurmikka** eli **lapinnurmikka** (*Poa arctica*) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon ja nurmikoiden (*Poa*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ja yleisesti ottaen matalakasvuinen heinälaji, joka lisääntyy joko kokonaan tai osittain apomiktisesti. Luminurmikasta voidaan erottaa useita eri alalajeja. Muista nurmikkalajeista luminurmikka muistuttaa eniten niittynurmikkaa (*Poa pratensis*).

## Ulkonäkö ja koko
Luminurmikka kasvaa 30 senttimetriä korkeaksi ja muodostaa maanalaisia rönsyjä. Varret ovat liereitä ja kasvavat joko yksittäin tai mättäinä. Lehdet ovat 1–2 mm leveitä, melko lyhyitä ja tummanvihreitä. Kieleke on noin 2 mm pitkä. Luminurmikan kukinto on harvatähkyläinen röyhy, jonka haarat ovat sileitä tai hieman karheita. Tähkylät ovat usein tummanpunavioletteja, ja niissä on kahdesta neljään kukkaa. Ulkohelpeet ovat melko leveitä sekä tylppäkärkisiä ja niissä on epätyypillinen suonitus. Ulkohelpeiden etuosissa on pilkkuja ja tyvillä suoria silkkimäisiä karvoja. Luminurmikka kukkii heinä–elokuussa.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Luminurmikka kasvaa suurtunturialueilla sekä kuivilla että kosteilla, mutta usein kalkkipitoisilla kasvupaikoilla. Luminurmikkaa tavataan tunturiniityillä, vuotomaa-alueilta, lapinvuokkonummilta sekä rannoilta. Suomessa luminurmikkaa tavataan lähinnä vain Käsivarren Lapin pohjoisosista, mutta havaintoja luminurmikasta on tehty Enontekiön lisäksi myös Utsjoen ja Inarin kuntien alueilta.

## Alalajeja
* ''Poa arctica'' ssp. ''arctica''
* ''Poa arctica'' ssp. ''caespitans'' – mätäsluminurmikka
* ''Poa arctica'' ssp. ''depauperata'' – sunndalinluminurmikka
* ''Poa arctica'' ssp. ''elongata'' – dovrenluminurmikka
* ''Poa arctica'' ssp. ''microglumis'' – abiskonluminurmikka
* ''Poa arctica'' ssp. ''stricta'' – norjanluminurmikka
* ''Poa arctica'' ssp. ''tromsensis'' – tromssanluminurmikka

## Kuvia

Tiedosto:Poa arctica - panicle view (Matt Lavin).jpg|Luminurmikan tähkylöitä.
Tiedosto:Poa arctica - leaf and ligule view (Matt Lavin).jpg|Luminurmikan kielekkeitä ja niveliä.


## Lähteet
Tukahduttava vaikutus

**Tukahduttava vaikutus**, **hyytävä vaikutus** tai** pelotevaikutus** on oikeudellisia tai hallinnollisia toimenpiteitä, joilla on mielipiteenilmaisua rajoittavia vaikutuksia. Esteet voivat tulla julkiselta ja/tai yksityiseltä taholta ja niillä pyritään rajoittamaan sananvapautta. Ilmiö tekee hallaa toimittajien, älymystön ja aktivistien tekemälle työlle. Esimerkiksi epämääräiseksi europarlamentissa mielletty ehdotus "julkisen yllytyksen terrorismiin" kriminalisoimiseksi tulkittiin sananvapautta tukahduttavaksi vähintään yhden europarlamentaarikon taholta. Myös muilla elämän osa-alueilla esiintyy tukahduttavaa vaikutusta. Muun muassa perusoikeusvirasto totesi homoseksuaalisuuden edistämisen tai levittämisen kieltämisen lamaannuttavan vapaata ilmaisua ja keskustelua.

## Katso myös
* Sensuuri

## Lähteet
Mustia ruusuja

**Mustia ruusuja** on suomalaisen Neljä Ruusua -yhtyeen 15.&nbsp;studioalbumi, joka julkaistiin 8.&nbsp;kesäkuuta 2018. Levyn on tuottanut Mikko Tamminen. Yhtyeen oli määrä julkaista albumi vuonna 2017, mutta se ei ehtinyt saada tarpeeksi kappaleita ajoissa valmiiksi. Täten laulaja Ilkka Alanko ehdotti, että albumi julkaistaisiin kahdessa osassa. *Mustia ruusuja – Osa I* julkaistiin 27.&nbsp;lokakuuta 2017. *Osa II* julkaistiin 8.&nbsp;kesäkuuta 2018, jolloin levy julkaistiin myös kokonaisuudessaan fyysisessä muodossa. Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan 12.&nbsp;sijalle. Fyysisellä albumilistalla levy nousi 4.&nbsp;sijalle.

Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin ”Sähkökitara”, joka nousi radiosoittolistan 49.&nbsp;sijalle. Levyn nimikkokappale kapusi radiolistan toiselle sijalle ja kolmas single ”Älä luovuta (Noli cedere)” 11.&nbsp;sijalle. Albumin CD-painos sisältää myös vuonna 2016 julkaistun singlen ”Saaronin lilja”, joka nousi radiolistan 40.&nbsp;sijalle.

## Kappaleet

Kaikki kappaleet on sanoittanut Ilkka Alanko sekä säveltänyt ja sovittanut Kode Koistinen.

## Arvostelut

Helsingin Sanomien Jarkko Jokelainen kuvaili *Mustia ruusuja* tutuksi ”mutta yhtä varmasti toimivaksi”. Hän kehui yhtyeen ”hittivainun” olevan edelleen tallella ja totesi, että ”albumi ei varsinaisesti pääse yllättämään, mikä ei ole yksiselitteisesti heikkous”. Soundin Pertti Ojala nosti *Mustia ruusuja* yhdeksi yhtyeen parhaista levyistä. Hän kuvaili albumin pursuavan ”elinvoimaa”, joka on samalla ”yhtenäinen kokoelma laadukkaita popin ja rockin häilyvällä raja-aidalla tasapainottelevia biisejä”.

## Tekijät

**Neljä Ruusua**
* Ilkka Alanko – laulu
* Kode Koistinen – kitara
* Lade Laakkonen – basso
* Kämy Kämäräinen – rummut

**Muut soittajat**
* EMO Ensemble, johtajana Ilkka Aunu – kuoro (5)
* Ines, Kirsikka ja Zaida – laulu (5)

**Tuotanto**
* Mikko Tamminen – tuotanto, äänitys, miksaus, ohjelmointi
* Erno Laitinen – äänitys
* Rauli Eskolin – miksaus (3)
* Svante Försback – masterointi
* Ilkka Aunu – kuorosovitukset
* Jussi Karjalainen – ulkoasu
* Ville Juurikkala – valokuvat
* Gabi Hakanen – A&R

## Lähteet
Villa del Balbianello

**Villa del Balbianello** on Comojärven rannalla Italiassa sijaitseva huvila. Se sijaitsee Tremezzinan kunnassa olevassa Lennon kylässä.

## Historia
Villa del Balbianello on valmistunut vuonna 1787, ja sen rakennutti kardinaali Angelo Maria Durini entisen fransiskaaniluostarin paikalle. Kardinaalin kuoltua huvilan peri hänen pojanpoikansa kreivi Luigi Porro Lambertenghi. Sittemmin huvilan osti markiisi Giuseppe Arconati Visconti, jonka luona vierailivat runoilijat Alessandro Manzoni, Giovanni Berchet ja Giuseppe Giusti. Markiisin poika Gianmartino Arconati Visconti teki parannuksia huvilan puutarhoihin ja loggiaan. Perheen varallisuus kuitenkin hupeni ja vuonna 1919 Villa del Balbianellon osti amerikkalainen sotilas ja liikemies Butler Ames, joka myös palautti huvilan alkuperäiseen loistoonsa. Hänen perillisensä lahjoittivat huvilan vuonna 1974 kuuluisalle italialaiselle yrittäjälle ja tutkimusmatkailijalle Guido Monzinolle. Hän sisusti huvilan retkillään hankkimilla esineillä. Vuonna 1988 Monzino kuoli iilman perillisiä ja hän lahjoitti Villa del Balbianellon Italian ympäristörahastolle Fondo Ambiente Italianolle (FAI).

## Nykyaika
Nykyään huvila ja sen puutarha ovat yleisölle avoinna. Huvila on myös suosittu häidenpitopaikka, ja se oli monen suomalaisen seurapiiriartikkelin aiheena Kiira Korven mentyä siellä naimisiin vuonna 2018. Lisäksi huvilassa on filmattu elokuvia, kuten Casino Royale ja Star Wars: Episodi II – Kloonien hyökkäys.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Villa del Balbianellon kotisivut
Carlton Myers

**Carlton Ettore Francesco Myers** (s. 30. maaliskuuta 1971 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on italialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.

## Pelaajaura
### Seurajoukkueet

Takamiehenä pelannut Myers voitti urallaan muun muassa Italian mestaruuden vuonna 2000, Italian cup-mestaruuden vuonna 1998 ja Italian supercup-mestaruuden vuosina 1998 ja 2004. Vuosina 1994 ja 1997 hänet valittiin Italian pääsarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi ja vuonna 2000 Italian cupin arvokkaimmaksi pelaajaksi.

### Maajoukkueet

Myers kuului Italian miesten maajoukkueseen sen voittaessa Euroopan mestaruuden Ranskassa 1999 ja EM-hopeaa Espanjassa 1997. Hän edusti Italiaa myös Sydneyn kesäolympialaisissa 2000, missä Italia oli viides, vuoden 1998 MM-kilpailuissa ja vuoden 1993 EM-kilpailuissa.

## Lähteet
* Profiili  Legabasket.it 
* Profiili  Liga ACB 
* Carlton Myers Europe Stats Basketball-Reference.com 
* Carlton Myers Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Profiili FIBA Archive
Asterix ja Caesarin papyrus

**Asterix ja Caesarin papyrus** () on *[[Asterix seikkailee]]* -sarjan 36. albumi. Sen on käsikirjoittanut Jean-Yves Ferri ja kuvittanut Didier Conrad. Albumi julkaistiin vuonna 2015. Se julkaistiin suomeksi samana vuonna Outi Wallin suomentamana.

Eräs tarinan keskeisistä hahmoista on Julian Assangea muistuttava Polemix. *Asterix ja Caesarin papyrus* pyrkii karrikoimaan nykyajan niin kutsuttua mediasotaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lokakuun kirkkain sarjakuvatähti: Asterix ja Caesarin papyrus (Arkistoitu versio) Egmont Kustannus 11.9.2015.
*Suomessa julkaistut Asterixit
Jean-Yves Ferri

**Jean-Yves Ferri** (s. 20. huhtikuuta 1959) on ranskalainen sarjakuvataiteilija. Hän on työstänyt uransa aikana useita ranskankielisiä sarjakuvia. Vuonna 2012 hän aloitti *[[Asterix seikkailee]]* -sarjakuvan uutena käsikirjoittajana, kun sarjan alkuperäinen tekijä Albert Uderzo ilmoitti jäävänsä eläkkeelle. Asterixin kuvittajaksi Uderzo valitsi Didier Conradin. Ferrin ja Conradin ensimmäinen Asterix -albumi *[[Asterix ja piktit]]* julkaistiin lokakuussa 2013.

## Asterix -albumit
* *[[Asterix ja piktit]]* (*Astérix chez les Pictes*, 2013)
* *[[Asterix ja Caesarin papyrus]]* (*Le Papyrus de César*, 2015)
* *[[Kilpa-ajo halki Italian]]* (*Astérix et la Transitalique*, 2017)
* *[[Vercingetorixin tytär]]* (*La Fille de Vercingétorix*, 2019)
* *[[Asterix ja aarnikotka]]* (*Astérix et le Griffon*, 2021)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jean-Yves Ferri Europe Comics -sivustolla
Didier Conrad

**Didier Conrad** (s. 6. toukokuuta 1959) on ranskalainen sarjakuvataiteilija. Hän on toiminut *[[Asterix seikkailee]]* -sarjakuvan kuvittajana vuodesta 2012. Hänet valitsi tehtävään sarjakuvan alkuperäinen kuvittaja Albert Uderzo, joka ilmoitti eläköitymisestään edellisenä vuonna. Käsikirjoittajaksi Uderzo valitsi Jean-Yves Ferrin. Conrad ja Ferri julkaisivat ensimmäisen *Asterix seikkailee* -albuminsa *[[Asterix ja piktit]]* lokakuussa 2013.

## Asterix -albumit

* *[[Alix-Noni-Tengu]]* (1996)
* *[[Asterix ja piktit]]* (*Astérix chez les Pictes*, 2013)
* *[[Asterix ja Caesarin papyrus]]* (*Le Papyrus de César*, 2015)
* *[[Kilpa-ajo halki Italian]]* (*Astérix et la Transitalique*, 2017)
* *[[Vercingetorixin tytär]]* (*La Fille de Vercingétorix*, 2019)
* *[[Asterix ja aarnikotka]]* (*Astérix et le Griffon*, 2021)
* *[[Valkoinen iiris]]*  (*Asterix and the White Iris*, 2023)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Didier Conradin kotisivut
Vain elämää (9. tuotantokausi)

**''[[Vain elämää (televisiosarja)|Vain elämää]]'' -sarjan yhdeksäs tuotantokausi** esitettiin Nelosella syksyllä 2018. Sen kuvaukset alkoivat Hirvensalmen Satulinnassa 5. kesäkuuta 2018. Kauden artistit ovat Ellinoora, Evelina, Tuure Kilpeläinen, Anne Mattila, Pyhimys, Pepe Willberg ja Lauri Ylönen.

## Jaksot

## Lähteet
Alessandro Abbio

**Alessandro Abbio** (s. 13. maaliskuuta 1971 Racconigi) on italialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.

## Pelaajaura
### Seurajoukkueet

Takamiehenä pelannut Abbio voitti urallaan muun muassa Italian mestaruuden vuosina 1995, 1998 ja 2001, Italian cup-mestaruuden vuosina 1997, 1999, 2001 ja 2002 ja Euroliigan mestaruuden vuosina 1998 ja 2001. Vuonna 1995 Abbio voitti Italian supercupin, ja hänet valittiin sen arvokkaimmaksi pelaajaksi.

### Maajoukkueet

Abbio kuului Italian miesten maajoukkueseen sen voittaessa Euroopan mestaruuden Ranskassa 1999 ja EM-hopeaa Espanjassa 1997. Hän edusti Italiaa myös Sydneyn kesäolympialaisissa 2000, missä Italia oli viides, vuoden 1998 MM-kilpailuissa ja vuoden 1995 EM-kilpailuissa. Hän edusti menestyksekkäästi myös Italian nuorisomaajoukkueita.

## Lähteet
* Profiili  Legabasket.it 
* Profiili  Liga ACB 
* Alessandro Abbio Europe Stats Basketball-Reference.com 
* Alessandro Abbio Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Profiili FIBA Archive
Tähdet, tähdet (kappale)

**Tähdet, tähdet** on Rauli ”Badding” Somerjoen säveltämä ja sanoittama iskelmä vuodelta 1983. Se on  Somerjoen toiseksi viimeiseksi jääneen albumin *[[Tähdet, tähdet]]* nimikappale.

Somerjoki on kertonut vuoden 1985 radiohaastattelussa omakohtaisen kappaleen syntyneen tilanteessa, jossa tyttöystävä oli jättänyt hänet: ”Sitte se vaan yks kaks tuli se melodia mun päähän ja suurin piirtein sanatkin, jotka tietenkin muokkasin sitten sopivaan asuun. Se on ollu mulle yks vaikuttavimpia hommia miten itsestään syntyy. Ja sitä paitsi se melodia on kaunis. Sanat nyt on aika tylyt. Suoraan sanoen joo.”

*Helsingin Sanomat* teki keväällä 2006 juttusarjan ja yleisöäänestyksen Suomen synkimmistä lauluista. Somerjoen ystävä M. A. Numminen sanoi tuolloin, että ”Tähdet, tähdet” on eräänlainen mollitoisinto Somerjoen aiemmasta, duurissa kulkevasta sävellyksestä ”Valot” albumilta *[[Synnyin rokkaamaan]]* (1971), koska molemmissa on sama yksinäisyyden tunnelma.

Laulu on antanut nimensä Somerjoen albumin lisäksi muun muassa Somerjoen elämästä kertovalle musikaalille, jonka on kirjoittanut Marianne Tikkanen. Vuonna 2005 kantaesitetty musikaali on ollut monien kesäteatterien ohjelmistossa. *[[Tähdet, tähdet (televisiosarja)|Tähdet, tähdet]]* on myös MTV:n vuodesta 2014 alkaen esitetyn esiintymiskilpailuohjelman nimi. 

## Coverversiot
Anne Mattila julkaisi kappaleesta oman versionsa vuoden 2008 albumilla *[[Tähdet, tähdet – Tribuutti Rauli Badding Somerjoelle]]*, ja tämä levytys päätyi myös Mattilan samana vuonna julkaistulle omalle kokoelmalle *40 unohtumatonta laulua*. Ville Valo levytti oman versionsa Agentsin kanssa 2019 julkaistulle levylle *[[Ville Valo & Agents]]*. Waltari on levyttänyt kappaleen englanniksi nimellä ”Stars” albumilleen *[[Space Avenue]]* (1997).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* kappaleen musiikivideo Youtubessa
*Discogs - Rauli Badding Somerjoki ‎– Tähdet tähdet / Moody River
Muistan kesän

**Muistan kesän** on Rauno Lehtisen säveltämä ja sanoittama musiikkikappale vuoden 1968 romanttisesta komediasta *[[Vain neljä kertaa]]* (ohj. Aito Mäkinen ja Virke Lehtinen). Laulu muistetaan sanoituksessa toistuvista fraaseista ”Kesä jonka kerran elää saan” ja ”Kesä jonka kerran kadotin”. Elokuvan ääniraidalla kappaleen esittävät Kai Hyttinen ja Rauno Lehtisen studio-orkesteri, ja äänitys julkaistiin samana vuonna myös singlenä Philips-levymerkillä, B-puolellaan käännösiskelmä ”Ei tunnu missään”.

Myöhemmin kappaleen ovat levyttäneet Tauski Peltonen (1993), Jorma Kääriäinen (1996) ja instrumentaaliversioina Soitinyhtye Liisa (1970) ja Agents (1990).

Lehtisen musiikkia analysoinut Juha Henriksson kirjoittaa kappaleen A-osan olevan hyvä esimerkki siitä, miten ammattitaitoinen säveltäjä osaa toiston ja kehittelyn avulla rakentaa lyhyestä melodia-aiheesta laajempia rakenteita. Alkuperäislevytyksen piccolotrumpetilla soitettu väliosa tuo hänen mieleensä vuotta aiemmin julkaistun The Beatlesin ”Penny Lanen”, ja melodian loppuosan synkopoidut kohdat muistuttavat Burt Bacharachin 1960-luvun hittisävelmiä. Duuriin sävelletyn kappaleen tekstissä muistellaan kesällä koettua nuoruuden rakkautta posiitivisemmin kuin yleensä suomalaisissa molli-iskelmissä.

## Lähteet