open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Karl Emil Litzell

**Karl Emil Litzell** (11. marraskuuta 1830 Lohtaja – 16. kesäkuuta 1854 Degerby) oli suomalainen apulaispappi ja kristillinen kirjailija ja virsirunoilija.

Litzellin vanhemmat olivat komissiomaanmittari Josef Litzell (1799–1877) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Maria Nauklér (1802–1838). Hän kävi Vaasassa yläalkeiskoulua ja lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1848. Litzell opiskeli Helsingin yliopistossa ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1853. Hän toimi kirkkoherran apulaisena Pirkkalassa 1853–1854 ja vt. saarnaajana Degerbyssä Inkoossa 1854. Litzell kuoli kuumetautiin 23-vuotiaana kesäkuussa 1854.

Karismaattisena saarnamiehenä tunnettu Litzell sai vaikutteensa Fredrik Gabriel Hedbergin kirjoituksista. Hän ehti julkaista vain yhden saarnakokoelman vuonna 1854 mutta hänen saarnojaan julkaistiin painettuna vielä 1900-luvun alussa.

## Teoksia
* *Kristus, se Hywä Paimen*, jonka hywyydestä ja uskollisuudesta lyhykäisesti ja yksinkertaisesti 23 Dawidin psalmin johdosta kirjoitti Karl Emil Litzell. Frenckellin kirjapaino, Turku 1856, 10. painos Suomen luth. evank.-yhdistys, Helsinki 1907
* *Uskovaisten lohdutus* : saarna kolmantena sunnuntaina pääsiäisestä. 1858, 2. painos Wilén, Turku 1866, 6. painos Luth. Evankeliumi-yhtiö, Helsinki 1892
* *Lähetyskirjeitä Kristuksen uskovaiselle seurakunnalle* ; esilauseilla varustanut ja vainajan vielä eläväin hengellisten lasten pyynnöstä julkisuuteen toim. Edvard Hannula. Toimittaja, Tampere 1887
* *Några Emil Litsells efterlemnade bref*. J. A. Nystad 1891
* *Siionin kuningas* ; ilmestynyt vuoden 1854 Kristillisissä sanomissa. W. Toivonen, Tampere 1903
* *Herran pöytä*. B. E. Martin, Tampere 1909
* *Enkelin joulusaarna* ; kirjoittanut Pirkkalassa 1854 Emil Litzell. Tampere 1910
* *Helatuorstain saarna. Saarnattu Helatuorstaina Pirkkalan seurakunnalle* teoksessa Herman Pihlman : *Ihmisten kalastus evankeliumin nuotalla : saarna ensimmäisenä sunnuntaina pääsiäisestä : (toinen vuosikerta)*. 3. painos, B. E. Martin, Tampere 1911

## Runollinen tuotanto

* *Elämäni loppuun aina asu, Jeesus, minussa* (1854) 

* *Hem jag längtar -* säk: 4, 6-9. (Norjalaisessa alkuperäisversiossa, *<nowiki/>'Hjem jeg længes*', neljäs säkeistö on M. B. Landstadtin kirjoittama.)

## Lähteet
Holmium(III)jodidi

:*Holmiumjodidi* viittaa tänne. Holmiumilla on myös toinenkin jodidi, *diholmiumheksajodidi* (Ho2I6, CAS-numero 106229-05-4)
**Holmium(III)jodidi** (tai *holmiumtrijodidi*) on holmiumin yhdiste jodin kanssa, jossa jodi esiintyy hapetusluvulla −I ja holmium +III. Näin muodostuva yhdiste on HoI3. Se muodostaa keltaisia heksagonaalisia kiteitä, joiden kiderakenne on samanlainen kuin vismutti(III)jodidilla. Holmiumjodidi on hygroskooppinen aine, joka liukenee veteen.

## Valmistus ja käyttö

Holmiumjodidia voidaan valmistaa suoraan alkuaineista 300&nbsp;°C:ssa:

:2 Ho + 3 I2 → 2 HoI3

tai elohopeajodidista tyhjiössä 500&nbsp;°C:n lämpötilassa:

:2 Ho + 3 HgI2 → 2 HoI3 + 3 Hg

Holmiumjodidia on käytetty metallihalidilampuissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Holmium(III) iodide
Lucas Kaufmann

**Lucas Paz Kaufmann** (s. 26. maaliskuuta 1991 Porto Alegre, Rio Grande do Sul, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösliigassa pelaavaa Ekenäs IF:ää. Pelipaikaltaan hän on hyökkäävä keskikenttäpelaaja.

## Ura
Kaufmann siirtyi kotimaastaan portugalilaiseen Mafraan vuonna 2010. Vuonna 2011 hän siirtyi Suomeen ja Kolmosen PK Keski-Uusimaahan. Kaufmann edusti seuraa vuoteen 2012 asti, käyden välillä lainalla Ykkösen PK-35 Vantaassa. Talvella 2013 Kaufmann siirtyi Omanin pääsarjan Al-Shababiin, jossa kauden 2013–2014 loppuun asti. Sopimuksen päätyttyä hän palasi takaisin Suomeen vanhan joukkueensa PKKU:n riveihin Kakkoseen. Kesken kauden Kaufmann siirtyi Ekenäs IF:n väreihin. Joukkue voitti Kakkosen lohkonsa ja nousi karsintojen kautta Ykköseen kaudeksi 2015. Kaufmann pelasi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 24 ottelua ja onnistui maalinteossa neljästi. Erinomaisten otteidensa ansiosta hän voitti kauden päätteeksi myös Ykkösen veikkauspörssin.

Marraskuussa 2015 Kaufmann siirtyi Veikkausliigaan nousseeseen PK-35 Vantaaseen. Hän pelasi kauden aikana 24 ottelua, joissa teki kaksi maalia. Hän pelasi myös seitsemän ottelua lainalla Ekenäs IF:ssä.

Helmikuun alussa 2017 Kaufmann teki kuukauden try out -sopimuksen HJK:n kanssa. Hän pelasi HJK:ssa kolme Suomen Cupin ottelua saaden tilastoihinsa yhden syötön. Koeajan jälkeen Kaufmann jäi ilman sopimusta ja siirtyi Ykkösessä pelaavaan FC Honkaan. Hän oli mukana Hongan noustessa kauden päätteeksi Veikkausliigaan.

Kaufmann valittiin pelatessaan Hongassa Veikkausliigan kuukauden joukkueeseen elokuussa 2018.  Hän pelasi Hongan riveissä kuusi Veikkausliigakautta eli 2018-2023 ja kaikkiaan 165 ottelua tehden niissä 15 maalia.

Elokuun alussa 2023 Kaufmann siirtyi Ykkösessä pelanneen Ekenäs IF:n riveihin ollen nostamssa seuraa Veikkausliigaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gustav Rosenlew

**Gustav Erik Wilhelm Rosenlew** (13. maaliskuuta 1929 Helsinki – 8. joulukuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri. Hän oli Oy Rosenlew Ab:n toimitusjohtaja 1969–1977 ja pääjohtaja vuodesta 1977. Hänen pääjohtajakautensa kesti siihen saakka, että yritys myytiin 1987 hänen selkänsä takana Rauma-Repolalle.

Rosenlewin isä oli Sven-Erik Rosenlew.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Tapio Vallin: Gustav Rosenlew – liikemiesten aatelia. Pilot-kustannus Oy 2007

## Aiheesta muualla
* Kuka kukin on 1978 (Runeberg.org)
Vismutti(III)jodidi

**Vismutti(III)jodidi** eli **vismuttitrijodidi** on vismutin ja jodin yhdiste, jossa jodi esiintyy hapetusluvulla −I ja vismutti +III. Näin muodostuva yhdiste on BiI3. Se muodostaa vihreitä heksagonaalisia kiteitä, joiden kiderakenne on samanlainen kuin holmium(III)jodidilla.

## Valmistus
Vismuttijodidia voidaan valmistaa suoraan alkuaineista niitä kuumentamalla:

:2 Bi + 3 I2 → 2 BiI3

tai vismuttioksidista käyttäen happona vetyjodidin vesiliuosta:

:Bi2O3 (s) + 6 HI (aq) → 2 BiI3 (s) + 3 H2O (l)

sekä myös vismuttitrikloridista vastaavalla tavalla, jolloin muodostuu sivutuotteena suolahappoa:

:BiCl3 + 3 HI (aq) → BiI3 (s) + 3 HCl (aq)

## Käyttö
Vismuttitrijodidilla on joskus ollut merkitystä kvalitatiivisessa epäorgaanisessa kemiallisessa analyysissä. Liuoksesta voidaan osoittaa Bi3+-ionien olemassaolo lisäämällä siihen jotain muuta jodin lähdettä, kuten kaliumjodidia; jos syntyy musta vismuttijodidisakka, liuoksessa oli vismuttia (vismuttijodidi on lähes veteen liukenematonta).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* PubChem: Bismuth(III) iodide
Episkopín luostari

**Episkopín luostari** () on entinen ortodoksinen luostari Síkinoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren lounaisosassa noin neljä kilometriä Síkinoksen eli Chóran kylästä lounaaseen.

Luostarin kirkko oli alun perin roomalaisaikainen 200-luvulla jaa. rakennettu hautamuistomerkki. Myöhemmin sitä käytettiin ilmeisesti Apollon Pythioksen temppelinä. Se sijaitsi lähellä antiikin Sikinoksen kaupunkia. 400-luvulla rakennus muutettiin kirkoksi, joka oli omistettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle. Myöhemmin rakennus on vaurioitunut maanjäristyksessä. Kirkon nykyinen muoto on peräisin 1600-luvulta. Nykyisin rakennus on Síkinoksen suosituin nähtävyys.

Kirkko on nykyisellään erikoinen yhdistelmä antiikin aikaista temppeliä ja myöhempää kirkkorakentamista. Temppeli on muutettu kirkoksi rakentamalla sen itäpäähän puolikaaren muotoinen apsis ja katolle kupoli sekä muuraamalla julkisivun pylväiden välit umpeen seinäksi. Katolle oven yläpuolelle on tehty myös kellotorni. Rakennuksen alla on maanalaisia holvattuja kryptia, jotka ovat jäänne rakennuksen toimimisesta hautarakennuksena. Kirkon ympärillä on kappeleita, keljoja sekä antiikin aikaisia jäännöksiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kapsáksen luostari

**Kapsáksen luostari** (; myös *Kapsáksen Pyhän Johanneksen luostari*, *Kapsán luostari*) on ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Ierápetran kunnassa saaren etelärannikolla Makrý Gialóksen ja Goúdouraksen kylien puolessa välissä.

Luostari on perustettu viimeistään 1400-luvulla, joidenkin näkemysten mukaan jo 1200- tai 1300-luvulla. Se on saanut nimensä yhdestä sen Kapsás-sukuisesta omistajasta. Turkkilaiset hyökkäsivät luostariin vuonna 1471 ja tuhosivat suurimman osan siitä. Luostari kunnostettiin vuosina 1841–1861 ja otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1861 Ioánnis Vitséntzoksen, munkkinimeltään Josíf (Josef) Gerontogiánnis, johdolla. Tämän pojanpoika Iosíf Gerontákis kehitti ja laajensi luostaria edelleen. Luostari toimi vastarinnan keskuksena saksalaisten miehittäessä Kreetaa vuosina 1941–1944. Luostari kuuluu Toploún luostarin alaisuuteen. Vuonna 2011 luostarissa oli kaksi asukasta.

Luostari on rakennettu vuorenrinteeseen Perivolákian rotkon eteläpäähän. Luostarirakennuksessa on sen historiasta johtuen sekä bysanttilaista tyyliä että myöhempää luostarirakentamista. Luostarin kirkko on omistettu Johannes Kastajalle. Kirkko on kaksilaivainen ja holvattu ja sen ikonostaasi on kaiverrettu puusta. Luostarin aula ja piha on koristeltu lattiamosaiikein. Luostariin kuuluu myös muun muassa Josífin erakkoluola, joka sijaitsee noin 100 metrin päässä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Katholikón luostari

**Katholikón luostari** (; myös *Katholikoun luostari*) on entinen ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Akrotírin niemellä Chanián kunnassa. Luostari on nykyisin autioitunut ja raunioitunut.

Luostari on perimätiedon mukaan Kreetan vanhin. Sen perustajana pidetään Egyptistä noin 1000-luvulla tullutta Johannes Erakkoa, josta se on saanut toisen nimensä *Johannes Erakon luostari*. Varsinainen nimi viittaa luostarin pääkirkkoon (*[[katholikon]]*), mikä antaa ymmärtää, että paikalla on ollut luostari pitkään. Luostarin varhaishistoria on kuitenkin epäselvä. Nykyisin nähtävillä olevat rakennukset ovat peräisin 1500- tai 1600-luvulta.

Kerrotaan, että luostari olisi hylätty merirosvojen hyökkäysten johdosta, ja munkit olisivat perustaneet lähellä mutta hieman kauempana merestä sijaitsevan Gouvernéton luostarin. Tämä ei kuitenkaan välttämättä pidä paikkaansa. Joka tapauksessa Johannes Erakkoa pidetään myös Gouvernéton perustajana.

Luostari sijaitsee merenrantaa kohti viettävässä Avlákin rotkossa ja sinne kuljetaan Gouvernéton luostarilta kävelemällä polkua pitkin. Luostarirakennukset ovat tyyliltään venetsialaisia. Kirkko on osittain hakattu kallioon. Lisäksi alueella on Johannes Erakon erakkoluola. Myös merenrannassa on jäänteitä vanhoista rakennuksista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Holttila

**Holttila** oli kylä keskellä Kivennavan pitäjää, lähellä kirkonkylää, vanhalla itärajalla Karjalankannaksella. Vuonna 1939 Holttilassa oli neljätoista taloa. 

Nykyisin kylä kohdalla ei ole asutusta, mutta umpimetsää se ei ole, vaan Holttilan kylän maille on mahdollista päästä autolla.

## Lähteet
Jalkala

**Jalkala** () on yli tuhannen asukkaan taajama Kivennavan maalaiskunnassa Venäjällä. Kylässä on huviloita, jotka on paikalliseen tapaan ympäröity korkeilla aidoilla, niin että tie on oikeastaan vain kuja niiden keskellä. Taajama sijaitsee Pitkäjärven ja Kaukjärven välisellä kannaksella.

Jalkala sijaitsi ennen sotia Kivennavan pitäjässä luovutetussa Karjalassa. Jalkalan kylässä oli parikymmentä taloa. Ennen Suomen itsenäistymistä Jalkalassa oli runsaasti pietarilaisten kesähuviloita. Pitkäjärven ja Kaukjärven rannat olivat myös Suomen itsenäistymisen jälkeenkin suosittua kesänviettoaluetta, mutta pietarilaisten huvilat autioituivat ja rappeutuivat. Yhteen isoon huvilaan, Roslovan huvilaan asettui Etsivän keskuspoliisin yksikkö.

Iljitševossa hieman kylästä erillään on suomensukuisten kansojen historiallis-etnografinen museo. Museo esittelee entistä suomalaista asutusta ja kulttuuria. Paikalla on aikaisemmin ollut Lenin-museo, joka perustettiin Vladimir Leninin pakopaikkaan. Lenin piileskeli Jalkalassa Parviaisen talossa jonkin aikaa elokuussa 1917 ennen siirtymistään Helsinkiin. Häntä piilotellut Pekka Parviainen oli suomalaisen bolševikin Eino Rahjan appi. Kauppias Parviaisen punamultaisen asuintalon ylle on rakennettu katos ja viereen on pystytetty iso Lenin-patsas. Neuvostoliiton hajottua museon käyttötarkoitus muuttui nykyiseksi etnografiseksi museoksi, mutta Parviaisen talo ja Leninin patsas on edelleen museoon johtavan tien varrella. Näin on siis yksi suomalaisrakennus säilynyt hyvässä kunnossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* VirtuaaliKivennapa
Cooties

**Cooties** on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhukomediaelokuva, jonka ovat ohjanneet Jonathan Milott ja Cary Murnion.

## Juoni
Mysteerinen virus muuttaa amerikkalaisen alakoulun oppilaat zombeiksi, jotka tappavat aikuisia. Tauti voi tarttua vain, jos ei ole murrosikää.

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Platinakloridi

**Platinakloridia**, alkuaine platinan kloridia, on kahdenlaista:
* platina(II)kloridi (PtCl2) 
* platina(IV)kloridi (PtCl4)
Milt Buckner

**Milton Brent Buckner** (10. heinäkuuta 1915 Saint Louis, Missouri – 27. heinäkuuta 1977 Chicago, Illinois) oli yhdysvaltalainen jazzpianisti, -urkuri, -vibrafonisti ja -sovittaja, joka 1950-luvun alusta lähtien teki tunnetuksi Hammond-sähköurkuja jazz- ja viihdemusiikin soittimena. Sitä ennen vuosina 1941–1948 hän toimi Lionel Hamptonin yhtyeen pianistina, sovittajana ja apulaisjohtajana.

Milt Buckner jäi yhdeksänvuotiaana orvoksi ja varttui Detroitissa. Hän sai musiikkioppia sedältään, pasunisti John Tobiasilta, ja opiskeli sitten Detroit Institute of Arts -oppilaitoksessa ja kulki samalla kiertueilla Harlem Aristocratsin, Mose Burken ja The Dixie Whangdoodles -yhtyeen mukana. Buckner työskenteli 1930-luvun Detroitissa muun muassa Cab Callowayn kanssa, 1941–1948 Lionel Hamptonin yhtyeessä ja perusti sitten oman big bandinsä kunnes palasi Hamptonin leipiin vuosiksi 1950–1952. Siitä lähtien hän soitti uransa loppuun asti miltei yksinomaan Hammond-urkuja, useimmiten triokokoonpanoissa. 1960- ja 1970-luvuilla hän teki useita kiertueita myös Eurooppaan.

Buckner kuoli Chicagossa 1977.

## Diskografiaa
* *Vibe Boogie* (Lionel Hamptonin kanssa, 1945)
* *Chord a Rebop* (Lionel Hamptonin kanssa, 1946)
* *Rockin’ with Milt* (1954)
* *Rockin’ Hammond* (1956)
* *Count Basement* (1956)
* *Send Me Softly*  (1957)
* *Mighty High* (Argo, 1959)
* *Please Mr. Organ Player* (1960)
* *Midnight Mood* (1962)
* *Play Chords*  (1966)
* *More Chords*  (1969)
* *Rockin' Again* (1972)
* *Green Onions* (kitaristi Roy Gainesin kanssa, 1975)

## Lähteet
K. V. Lehtonen

**Karl Viktor (Kaarle Vihtori) Lehtonen** (vuoteen 1876 **Portaanpää**, 31. joulukuuta 1859 Huittinen – 7. tammikuuta 1943 Hämeenkyrö) oli suomalainen rovasti ja kristillinen kirjailija.

## Elämä
Lehtosen vanhemmat olivat torppari Heikki Portaanpää ja Katariina Forselius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1884 Hämeenlinnan normaalilyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1887. Lehtonen vihittiin papiksi 1888.

Lehtonen toimi Turun merimieslähetysyhdistyksen saarnaajana 1889–1893, Urjalan kappalaisena 1893–1906, Turun tuomiokirkkoseurakunnan 4. kappalaisena 1906–1920 ja viimeksi Hämeenkyrön kirkkoherrana 1920–1943. Hän oli myös uskonnon opettajana turkulaisissa oppikouluissa ja toimi Turun arkkihiippakunnan tuomiokapitulin asessorina 1927–1931. Lehtonen sai rovastin arvon vuonna 1920.

Lehtonen oli naimisissa vuodesta 1889 Elin Louise Österholmin kanssa.

## Teoksia
* *Elämän tie ja kuoleman tie : ensimmäisen psalmin johdolla*. Turun merimies-lähetys, Turku 1891
* *Viisauden vieraspito : esitelmiä sananlaskukirjasta*. Luth. Evankeliumi-yhdistys, Tampere 1893
* *Kansani käteen ja sydämmeen : nykyisten olojen johdosta*. Urjalan ”Rauha”-yhdistys, Tampere 1899
* *Hyvä Paimen : (lähtösaarnan muistelma)* ; kirjoitti K. V. L. Turku 1906
* *Galatalaiskirje : kristillisen vapauden ”Magna Charta”* ; pastoraalitutkintoa varten kirjoitti K. V. Lehtonen. Tekijä, Turku 1916
* *Ultramonttaaninen paavikirkko : piirteitä sen olemuksesta, opista ja elämästä*. Tekijä, Turku 1927
* *Egyptistä Kaanaaseen : Jumalan kansan korpivaellus*. Tekijä, Turku 1932
* *Lapsikasteen puolesta* : esitelmä. Suomen luth. evank.-yhdistys, Helsinki 1933
* *Sinä ja minä : maailmankatsomuskeskustelua*. Otava 1937
* *Mitä meillä on Jesuksessa?*. Serafia Hellsten, Vehmaa 1938

## Suomennoksia
* Johannes Bäck : *Autuas armosta : saarna 13 sunnuntaina kolminaisuudesta*. Lutherilainen Evankeliumi-yhdistys, Helsinki 1886, 4. painos 1901
* *Kolme todistusta evankeliumin opin oikeasta käsityksestä*. Lutherilainen Evankeliumi-yhdistys, Helsinki 1890
* B. C. Rodhe : *Lasten kotikasvatuksesta : kahdeksan esitelmää Göteborgin Betleheminkirkossa v. 1882* ; suom. G. Hasselgrén ; suom. korj. K. V. Lehtonen. 3. painos Suomen luth. evank.-yhdistys, Helsinki 1933

## Ruotsinnoksia
* Martin Luther : *Den 130:de psalmen utlagd* ; öfversatt af K Lehtonen. Åbo 1894

## Lähteet
Emanuel Vigeland

**Emanuel Vigeland** (2. joulukuuta 1875 Mandal – 22. joulukuuta 1948 Oslo) oli norjalainen taidemaalari. Hän oli modernin lasimaalauksen uranuurtajia. Vigelandin päätyö ovat Tukholman Oscarskyrkanin 33 ikkunan lasimaalaukset vuosilta 1922 ja 1929 ja muita töitä muun muassa Oslon Vålerengan kirkon freskot sekä Lundin tuomiokirkon, Oslon Vår Frelsers kirken ja Aarhusin tuomiokirkon lasimaalaukset. Vigeland maalasi lasimaalauksia kirkassävyisesti, tyylitellysti, keskiajan esikuvaa seuraten. Vigelandia käytettiin asiantuntijana Reimsin katedraalia restauroitaessa. Hänen veljensä oli Gustav Vigeland.

## Lähteet
Jason Gedrick

**Jason Gedrick** (s. 7. helmikuuta 1965 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa *[[Murder One]]*, *[[Boomtown (televisiosarja)|Boomtown]]*, *[[Dexter]]*, *[[Luck]]*, *[[Rikoksista pahin]]* ja *[[Bosch (televisiosarja)|Bosch]]* sekä elokuvissa *[[Iron Eagle]]*, *[[Riskibisnes]]*, *[[Tulimyrsky]]* ja  *[[Syntynyt 4. heinäkuuta]]*.

Michael Connellyn menestysromaaneihin perustuvassa televisiosarjassa *[[Bosch (televisiosarja)|Bosch]]* Gedrick näytteli päähahmo Harry Boschin arkkivihollista, sarjamurhaaja Raynard Waitsia.
Joe Lovano

**Joe Lovano** (s. 29. joulukuuta 1952 Cleveland, Ohio) on yhdysvaltalainen jazzsaksofonisti, jonka pääsoitin on tenorisaksofoni. Hän soittaa myös muita saksofoneja sekä huilua, alttoklarinettia ja rumpuja. Vuonna 1996 Down Beat -lehden lukijaäänestyksessä Lovano äänestettiin vuoden jazzmuusikoksi ja vuoden jazzalbumin tekijäksi. Sama albumi, *Quartets*, sai myös Grammy-ehdokkuuden.

## Elämä ja ura

Joe Lovanon isä oli parturi ja sivutoiminen tenorisaksofonisti, Lovanon mukaan heidän kotikaupunkinsa Clevelandin parhaita. Poika sai oman saksofoninsa 11-vuotiaana, soitteli teini-iässä Motown-tyylisissä soulyhtyeissä ja pääsi sitten opiskelemaan Berklee College of Musiciin Bostoniin. Siellä hänen kurssitovereitaan olivat muiden muassa John Scofield ja Bill Frisell.

1970-luvun puolivälissä Lovano soitti detroitilaisessa Lonnie Smithin yhtyeessä ja kiersi vuosikymmenen loppuvuosina Woody Hermanin big bandin ja läpi 1980-luvun Mel Lewisin big bandin jäsenenä. Samaan aikaan hän soitti myös Paul Motianin triossa yhdessä Bill Frisellin kanssa sekä Carla Bleyn ja Charlie Hadenin kokoonpanoissa.

Vuonna 1995 Joe Lovano perusti oman kvintettinsä nimeltä Symbiosis, jonka laulajana toimi hänen vaimonsa Lisa Silvano. Samana vuonna Village Vanguardissa äänitetty albumi *Quartets* julkaistiin tammikuussa 1996 ja se tuotti Grammy-ehdokkuuden ja Down Beat -lehden vuoden parhaan jazzalbumin tittelin. Lovano itse valittiin vuoden jazzmuusikoksi.

Lovano on julkaissut improvisaatioaiheisen opetus-DVD:n *Joe Lovano. Improvisation: Developing a Personal Approach* (2003). Hän teki yhdessä Gunther Schullerin kanssa musiikin vuoden 1997 elokuvaan *[[Face Down]]*.	

## Lovano Suomessa
Joe Lovano on vieraillut Suomessa useasti 1970-luvulta lähtien ja opettanut Sibelius-Akatemian opiskelijoita.Hän on vieraillut ainakin kahdesti Pori Jazz -festivaaleilla: vuonna 1995 yhdessä Lee Konitzin, Bill Frisellin, Paul Motianin ja Marc Johnsonin kanssa sekä vuonna 1997 ison 12-jäsenisen yhtyeensä kanssa. UMOn vieraana häntä on kuultu 1994 ja 2005. Maaliskuussa 2012 Joe Lovano konsertoi Helsingin Savoy-teatterissa McCoy Tynerin kvartetin kanssa. Huhtikuussa 2015 Lovano vieraili jälleen Savoy-teatterissa yhtyeensä Joe Lovano’s Village Rhythm Band kanssa. Hän tulee Sibelius-Akatemian Sibafest-tapahtumaan tammikuun lopussa 2016.

## Lähteet
Keiju (etunimi)

**Keiju** on suomalainen naisen etunimi, joka pohjautuu vastaavaan yleiskielen sanaan. Keiju on harvinainen nimi. Pääosa sen kantajista on syntynyt 1920–1930-luvulla. Pidentymä *Keijukka* on vieläkin harvinaisempi.

## Lähteet
Sydän (albumi)

**Sydän** on oopperalaulaja Waltteri Torikan 16. lokakuuta 2015 julkaistu esikoisalbumi. Albumin on tuottanut Janne Huttunen. Albumilla Torikkaa säestää kapellimestari Ville Matvejeffin johtama Jyväskylä Sinfonia. Albumi on menestynyt hyvin Suomen virallisella albumilistalla; seitsemännellä listaviikollaan se nousi listan toiseksi. Torikka on saanut albumistaan platinalevyn, sillä sitä on myyty yli 20&nbsp;000 kappaletta.

Albumilla vierailevina solisteina toimivat Maria Ylipää sekä Saara Aalto. Levyllä kuullaan myös Kaisaniemen ala-asteen neljännen luokan kuoroa. Levyllä kuullaan laulua suomeksi, italiaksi, englanniksi, ruotsiksi sekä saksaksi.

## Kappaleet

## Arviot
* HS: 

## Lähteet
Eygló Gústafsdóttir

**Eygló Ósk Gústafsdóttir** (s. 1. helmikuuta 1995 Reykjavik) on islantilainen uimari. Hän edustaa reykjaviklaista Aegir Swim Clubia.

Eygló Ósk saavutti Euroopan pienten valtioiden kisoissa Vaduzissa 2011 kultaa 100 ja 200 metrin selkäuinnissa sekä 4&nbsp;×&nbsp;100 ja 4&nbsp;×&nbsp;200&nbsp;metrin vapaauintiviestissä, hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin sekauintiviestissä sekä pronssia 200 ja 800 metrin vapaauinnissa. Hän sai saman vuoden Belgradin nuorten EM-kilpailuissa hopeaa 200 metrin selkäuinnissa.

Eygló Ósk kuului Islannin joukkueeseen, joka sijoittui Debrecenin EM-kilpailuissa 2012 neljänneksi 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin sekauintiviestissä. Hän sai Euroopan pienten valtioiden kisoissa Luxemburgissa 2013 kultaa 200 metrin vapaauinnissa, 100 ja 200 metrin selkäuinnissa sekä kaikissa kolmessa viestissä. Lisäksi hän oli toinen 200 ja 400 metrin sekauinnissa. Herningin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui 200 metrin selkäuinnissa seitsemänneksi ja 100 metrin selkäuinnissa kahdeksanneksi. Lyhyen radan MM-kilpailuissa Dohassa 2014 hän oli 200 metrin selkäuinnissa kymmenes.

Eygló Ósk saavutti Euroopan pienten valtioiden kisoissa Reykjavikissa 2015 kultaa 100 ja 200 metrin selkäuinnissa sekä 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin vapaauintiviestissä. Kazanin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui 200 metrin selkäuinnissa kahdeksanneksi ja 100 metrin selkäuinnissa 15:nneksi. Hän saavutti saman vuoden Netanyan lyhyen radan EM-kilpailuissa pronssia 100 metrin selkäuinnissa ajalla 57,42 ja 200 metrin selkäuinnissa ajalla 2.03,53.

## Henkilökohtaisia ennätyksiä
### 50 metrin rata

### 25 metrin rata

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Amerikanliitohaukka

**Amerikanliitohaukka** (*Elanus leucurus*) on haukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintu. Sen elinaluetta ovat Argentiina, Aruba, Belize, Bolivia, Brasilia, Kanada, Chile, Kolumbia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Guyana, Honduras, Meksiko, Nicaragua, Panama, Paraguay, Suriname, Trinidad ja Tobago, Yhdysvallat, Uruguay ja Venezuela. Sen populaatio on kasvamassa Yhdysvalloissa.

Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset seudut ja lähinnä laidunalueet.

## Lähteet
Nallikarin rantapaviljonki

**Nallikarin rantapaviljonki** Oulussa on rakennettu 1970-luvulla. Se oli ennen Majakan rakentamista Nallikarin rannan merkittävin rakennus. Lasiseinäinen paviljonki on aikakaudelle tyypillisesti konstruktiivista minimalismia ja yksityiskohdiltaan hyvin niukkalinjainen. Arkkitehtitoimisto Risto Harju Kyn suunnittelemassa rakennuksessa oli ravintola ja pukeutumis- ja peseytymistiloja rannan käyttäjille. Rakennusta on laajennettu 1983. Suojeltu rakennus oli ilman käyttötarkoitusta vuodesta 2006, kunnes siihen keväällä 2014 avattiin ympäri vuoden auki oleva Ravintola Nallikari, jonka liiketoiminnasta vastaa ProDine Oy.

## Lähteet
Kankkila

**Kankkila** () on yksi Myrskylän kunnan kuudesta eteläisestä kylästä. Enimmillään siellä niin kuin koko Myrskylässä on ollut asukkaita 1950-luvulla.

Kankkilaan perustettiin 1897 osuusmeijeriosuuskunta ja 1898 rakennutettiin osuusmeijeri. Osuusmeijerin toiminnan päättymisen jälkeen maidot vietiin pääasiassa Elannon meijeriin Myrskylän kirkonkylään. 

Elannon Myrskylän kirkonkylän meijerin tultua myydyksi valiolaiselle Tuottajan Maidolle, minkä meijeri oli ja on Riihimäellä, meijeri suljettiin. Sen jälkeen meijerin tiloissa aloitti kalasavustamo Safu, mikä myytiin Apetit-pakastamolle, mikä lakkautti sen. Lakkautetun Safun tiloissa aloitti Myrskylän Savu -kalasavustamo, mikä oli alun perin Loviisan Ahvenkoskella, missä siellä se päätti toimintansa.

Myrskylän kunnalliskoti perustettiin Kankkilaan 1936. Vanhainkodin toiminta siirtyi 1986 Myrskylän kirkonkylään. Kankkilan peruskoulu toimi vuoteen 2010 saakka 1952 rakennetussa koulukiinteistössä. Kun 24. helmikuuta 2022 Venäjän federaation asevoimat hyökkäsivät Ukrainaan, tuli Puolan kautta Suomeen ja Myrskylään viisitoista ukrainalaispakolaista Boryspilista Kiovan alueelta ja myös Harkovan alueelta. Heidät majoitettiin alustavasti vuoden 1952 koululle, mikä on toisella puolella tietä alkuperäiseen puusta rakennettuun kouluun nähden. Edellisen kerran ukrainalaisia oli ollut Myrskylässä Suomen neuvostoliittolaisina sotavankeina maataloustöissä jatkosodan aikana.

Pakila-Kankkilan kaksikielinen kansakoulu perustettiin 1905, jossa oli 1916 kaksikymmentäkaksi ruotsin- ja yhdeksäntoista suomenkielistä oppilasta. 

Myrskylän Osuuspankilla on ollut konttori Kankkilassa. Kankkilan meijerin toimintaa jatkoi kalasavustamo. Se sijaitsi Haikkolan K-kaupan vierellä.

Kankkilassa on nurmipäällysteinen jalkapallokenttä, millä pelataan Myrskylän Myrskyn kotiottelut. Kaudella 2018 Suomen Palloliiton Uudenmaan piirin viidennen divisioonan lohko 4:n kotiottelut.  Myrskylän kirkonkylän jalkapallokenttä on pienemi kuin Kankkilan jalkapallokenttä, minkä vuoksi jalkapallosarjaottelut pelataan Kankkilassa. Myrskylän Myrsky järjestää jalkapallokotiottelunsa Kankkilan nurmipäällysteisellä jalkapallokentällä.

## Kylätoiminta

Kankkilassa kylätoimintaa harjoittaa Kankkilan Seutu ry. Se on aikaisemmin järjestänyt vuosittaiset Kankkilan tanssit *Kankkilan maneesilla*, joka oli aikaisemmin heinälato. Yhdistys järjestää tapaamisia saadulla Marttila -nimisellä vapaa-ajan asunnolla ja osallistui 8. kesäkuuta 2019 Avoimet kylät -tapahtumaan, johon liittyy grillaamista nurmipäällysteisen jalkapallokentän kohdalla sekä opastettu kotiseutukävely.

Marttilassa järjestetään vuosittain pienimuotoisia kylätapaamisia.

## Lähteet
* Myrskylän kunnan verkkosivut
* Tilastokeskus - Myrskylän avainluvut 

### Viitteet
Sydän (täsmennyssivu)

**Sydän** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* sydän elimenä
* sydän kulttuurissa

* *[[Sydän (albumi)|Sydän]]*, Waltteri Torikan esikoisalbumi vuodelta 2015
Tyler Oakley

**Mathew Tyler Oakley** (s. 22. maaliskuuta 1989) on yhdysvaltalainen videobloggaaja, kirjailija ja internetpersoona. Oakley on työskennellyt HLBT-nuorien ja HLBT-oikeuksien puolesta.

## Ura
Oakley aloitti YouTube-videoiden tekemisen vuonna 2007; hänen ensimmäisen videonsa on nimeltään *Raindrops*. Hän on julkaissut yli 410 videota, ja hänen kanavallaan on yli 8 miljoonaa tilaajaa.  Kesäkuussa 2016 hänen Twitter-tilillään oli noin 5,2 miljoonaa seuraajaa ja Instagramissa häntä seuraa noin 6,4 miljoonaa ihmistä.

Oakley julkaisi omaelämäkertansa *[[Binge]]* vuonna 2015. Kirja pääsi The New York Timesin best seller -listalle. Oakley osallistui Amazing Racen 28. tuotantokaudelle parhaan ystävänsä Korey Kuhlin kanssa.

Oakley on avoimesti homoseksuaali. Hän pitää Ellen DeGeneresiä esikuvanaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Willi Boskovsky

**Willi Boskovsky** (16. kesäkuuta 1909 Wien – 21. huhtikuuta 1991 Visp, Sveitsi) oli itävaltalainen kapellimestari ja viulisti. Hän toimi 1939–1971 Wienin filharmonikkojen yhtenä konserttimestarina ja tuli ympäri maailmaa tunnetuksi orkesterin uudenvuodenpäivän radio- ja televisiokonserttien kapellimestarina vuosina 1954–1979. Hän perusti myös nimeään kantavan Boskovsky-kvartetin ja toimi vuodesta 1969 Wienin Strauss-orkesterin ylikapellimestarina. Hän johti usein myös Wienin Mozart Ensemblea.

Boskovsky aloitti viuluopinnot Wienin musiikkiakatemiassa yhdeksänvuotiaana ja valmistuessaan sieltä 17 vuoden iässä sai Fritz Kreisler -palkinnon. Hän toimi viulusolistina vuoteen 1939, mutta soitti myös Wienin filharmonikoissa jo vuodesta 1933 lähtien.

## Lähteet
Sinbad

**Sinbad** oli vuosina 1968–1976 lähetetty suomalainen tv-ohjelma, jossa käsiteltiin maailman tapahtumia ja poliittista tilannetta musiikin ja keskustelujen avulla.  Harvakseltaan tuotettu ohjelmasarja sai nimensä samannimisestä tarinasta ”Sinbad” tai ”Sindbad Merenkulkija” satukokoelmassa *[[Tuhannen ja yhden yön tarinat]]*. 

TV1:n Ajanvietetoimituksen (myöh. Viihdetoimituksen) ohjelmasarjaa tuotti ja toimitti Erkki Vihtonen ja ohjasi Erkki Pohjanheimo  Ohjelman musiikki oli kulloinkin vuorossa olevan maanosan tai maan politiikkaan liittyvää, joko hallitusten propagandalauluja tai maanalaisten vastarintaliikkeitten sävelmiä.  Kapellimestarina toimi Ossi Runne.

## Sarjan jaksoja
**1. osa** käsitteli Välimeren maita. Asiantuntijoina olivat Jaakko Okker, Leo Skurnik ja Mikko Valtasaari. Ohjelman solisteina esiintyivät Laila Kinnunen, Fredi ja Tapio Heinonen. Ohjelmasta on jäänyt soimaan Tapio Heinosen esittämä ja Kari Tuomisaaren suomentama laulu ”Julian Grimau”, joka levytettiin vuonna 1969.

**2. osassa** Sinbad purjehti Kuubaan ja Puerto Ricoon. Niiden poliittisesta tilanteesta keskustelivat Olavi Laine ja Erkki Hatakka. Ossi Runnen johdolla musiikkia esittivät Muksut, Tapio Heinonen ja Rafael Benitezin johdolla Xiomara Alfaro Kuubasta. Laulujen suomenkieliset käännökset olivat Tapio Lipposen, Eeva-Liisa Nikula-Kyläsalon ja Jaakko Kyläsalon. Ensilähetys oli 2. marraskuuta 1968.

**3. osan** kohteena oli Itämeri. Siinä keskityttiin Suomeen, Ruotsiin ja Neuvostoliittoon. Sinbad tutustui muun muassa kielletyn ja sallitun pornografiseksuaalisen musiikin merkittävimpiin teoksiin. Asiantuntijoina olivat Jussi Koskiluoma, Kullervo Rainio ja Klaus Eloranta. Musiikkia esittivät Tauno Palo ja Eemeli sekä Marjatta ja Martti Pokela. Ohjelman ensilähetys oli 30. marraskuuta 1968.

**4. osa** käsitteli Tšekkoslovakiaa otsikolla ”Prahan vuodenajat”. Ohjelmassa esiintyivät muun muassa Laila Kinnunen, Fredi ja Kivikasvot. Ensilähetys 12. heinäkuuta 1969.

**5. jaksossa** käsiteltiin Etelä-Amerikan, erityisesti Brasilian poliittista tilannetta. Siinä esiintyivät muun muassa Sinikka Sokka ja Muksut. Ensilähetys 8. marraskuuta 1969.

**6. jakson** otsikko oli ”Mustan vallan lauluja”. Esiintyjinä olivat Carola, Fredi, Vesa-Matti Loiri, Jink Jenkins, Vesa Nuotio, Ken Cockrel, Glanton Dowdell ja Luke Trip. Lähetyspäivänmäärä 5. joulukuuta 1970. 

**7. osa** tutkaili Italiaa. Lauluja esitti muun muassa Marion Rung. Ohjelman ensilähetys oli 15. tammikuuta 1972.

## Lähteet
Vapaan tilan vaimennus

**Vapaan tilan vaimennus** on tietoliikennekäsite, joka tarkoittaa sähkömagneettisen säteilyn vaimenemista vapaassa tilassa , jossa ei ole esimerkiksi diffraktiota tai heijastuksia aiheuttavia esteitä (kuten ilmassa). Vaimennus ilmoitetaan useimmiten desibeleinä (dB). Vapaan tilan vaimennusta tarkastellaan harvoin itsessään, vaan useimmiten osana Friisin kaavaa.
Abi Morgan

**Abi Morgan** (s. 1968 Cardiff, Wales) on walesilainen elokuva- ja televisiokäsikirjoittaja sekä näytelmäkirjailija. 

Morgan voitti vuonna 2013 Primetime Emmy-palkinnon parhaasta käsikirjoituksesta minisarjassa, televisioelokuvassa tai erikoisjaksossa televisiosarjasta *[[The Hour (vuoden 2011 televisiosarja)|The Hour]]*. Vuonna 2014 Radio Times valitsi Morganin 30:n vaikutusvaltaisimman televisio- ja radioalalla toimivan naisen listalle.

Mikkelin teatterin ohjelmistossa on vuonna 2015 Morganin näytelmä Rakkauslaulu (), jonka on suomentanut Reita Lounatvuori.

## Yksityiselämä
Abi Morgan on näyttelijä Patricia Englandin ja teatteriohjaaja Gareth Morganin tytär. Morgan syntyi Cardiffissa, mutta kasvoi Stratford-upon-Avonissa, Stoke-on-Trentissa ja Newcastle upon Tynessa.

## Valikoitu tuotanto

### Näytelmät
* *Skinned* (1998)
* *Tender* (2001)
* *Splendour* (2000)
* *Lovesong* (2011)
* *The Mistress Contract* (2014)

### Elokuvat

### Televisio

## Lähteet
Maatalousmaa

**Maatalousmaa** on mitä tahansa maata, jota käytetään suoraan maataloudessa.
Suomen Tilastokeskuksen Maankäyttöluokitus 2000:n mukaan maatalousmaan luokkien tunnukset ja nimet ovat:
*E	Maatalouden maat
*E1	Käytössä oleva maatalousmaa
*E11	Pellot
*E12	Monivuotiset nurmet ja niityt
*E13	Puutarhaviljelmät
*E2	Muu maatalouden maa
*E21	Käyttämätön maatalousmaa
*E22	Maatalouden rakennettu maa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luettelo televisiosarjan The Leftovers jaksoista

*[[The Leftovers]]* on yhdysvaltalainen Damon Lindelofin ja Tom Perrottan luoma mysteeridraamasarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin HBO-kanavalla 29. kesäkuuta 2014.

## Yhteenveto


## Jaksot
### Ensimmäinen tuotantokausi (2014)

|}

### Toinen tuotantokausi (2015)

|}

### Kolmas tuotantokausi (2017)

|}

## Aiheesta muualla
*Luettelo televisiosarjan ''The Leftovers'' jaksoista HBO.comissa  
*
HMS Achille (1798)

**HMS Achille** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1798 vesillelaskettu Achille-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

## Valmistus

Alus tilattiin 30. huhtikuuta 1795 William Cleverleyltä Gravesendistä, missä köli laskettiin lokakuussa. Se laskettiin vesille 16. huhtikuuta 1798 ja valmistui 25. elokuuta Chathamissa. Valmistuskustannukset olivat 38&nbsp;450 puntaa, minkä lisäksi varustaminen maksoi 15&nbsp;165 puntaa.

## Palvelus
Alus osallistui 21. lokakuuta 1805 Trafalgarin taisteluun, jossa se oli amiraali Colingwoodin johtaman jonon seitsemäntenä aluksena *[[HMS Colossus (1803)|HMS Colossuksen]]* ja *[[HMS Revenge (1805)|HMS Revengen]]* välissä. Alus avasi kello 12.15 tulen kohti *[[Montañés (1794)|Montañésia]]* ja viisitoista minuuttia myöhemmin kohti *[[Argonauta (17898)|Argonautaa]]*. Taistelun edetessä alus vaihtoi täyslaidallisia vielä *[[Achille (1803)|Achillen]]* ja *[[HMS Berwick (1775)|Berwickin]]* kanssa. Taistelussa aluksen miehistöstä sai surmansa kolmetoista ja haavoittui 59.

Napoleonin sotien päätyttyä alus poistettiin 1815 palveluksesta Chathamissa ja siirrettiin reserviin Sheernessissä. Alus varustettiin pyöristetyllä peräpeilillä Chathamissa 1817-1822, minkä jälkeen sen uppouma oli 1&nbsp;981 2/94 bm:ää. Samalla aluksen tykkikannen pituus kasvoi 3/4 tuumaa ja kölin pituus etriä. Aluksen leveys kasvoi etriä ja syväys väheni etriä. Muutostöiden päätyttyä alus palautettiin Chathamissa reserviin, mistä se siirrettiin 1829 edelleen Sheernessiin. Alus luokiteltiin 76-tykkiseksi vuonna 1839. Se myytiin 1. marraskuuta 1865 Castle & Beechille romutettavaksi Charltonissa 3&nbsp;600 punnalla.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Loop ja Me Naiset esittää: Olisinpa tiennyt

**Loop ja Me Naiset esittää: Olisinpa tiennyt** on suomalainen keskusteluohjelma, jossa julkisuudesta tutut naiset kertovat elämänsä tärkeistä oivalluksista ja käännekohdista. Juontaja keskustelemassa toimii Kristiina Komulainen ja Me Naiset -lehdestä vuoroviikoin Jonna Tapanainen ja Annaleena Jalava. Ensimmäinen tuotantokausi alkoi Liv-kanavalla 10. syyskuuta 2015.

## Lähteet
HMS Superb (1798)

**HMS Superb** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1798 vesillelaskettu Achille-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

## Valmistus

Alus tilattiin 30. huhtikuuta 1795 Thomas Pitcher'ltä Northfleetistä, missä köli laskettiin elokuussa. Se laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1798 ja valmistui 30. kesäkuuta Chathamissa. Valmistuskustannuksia ei tiedetä, mutta varustaminen maksoi 14&nbsp;842 puntaa.

## Palvelus
Alus otettiin palvelukseen toukokuussa 1798 päällikkönään John Sutton. Se lähti heinäkuussa Välimerelle. Aluksen päälliköksi tuli 1801 Richard Keats. Se lähti kesäkuussa Välimerelle. Heinäkuussa 1801 alus oli Cadizin edustalla valvomassa saartoa, kun se osallistui toiseen Algecirasinlahden taisteluun. Ranskalais-espanjalaisen laivaston vetäytyessä amiraali Sir James Saumarez antoi laivan päällikölle Keatsille määräyksen takaa-ajosta. Pimeän laskeuduttua *Superb* saavutti *[[Real Carlos (1787)|Real Carlosin]]* avaten tulen sytyttäen espanjalaisaluksella tulipalon, joka tuhosi aluksen. *Superb* saavutti yön aikana vielä *[[St. Antoine]]n*, joka kuitenkin kykeni irtautumaan taistelusta.

Alus oli amiraali John Thomas Duckworthin lippulaivana San Domingon taistelussa.

Alus palasi palvelukseen joulukuussa 1809 päällikkönään Samuel Jackson. Alus purjehti Itämerelle Keatsin lippulaivana osana Saumarezin laivasto-osastoa. Alus palasi Portsmouthiin, jossa se oli huollettavana syyskuusta 1811 marraskuuhun 1812. Se palasi palvelukseen syyskuussa 1812 Kanaalin laivastoon päällikkönään Charles Paget. Alus oli vuonna 1814 Pohjois-Amerikan rannikolla osana Alexander Cochranen laivasto-osastoa.

Alus romutettiin 1826.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Kuparioksikloridi

**Kuparioksikloridi** eli **dikuparikloriditrihydroksidi** (Cu2(OH)3Cl) on kupari-, kloridi- ja hydroksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Luonnossa sitä esiintyy atakamiitti- ja paratakamiittimineraaleina. Yhdistettä käytetään muun muassa väriaineena ja fungisidina.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa kuparioksikloridi on vihreää ja veteen liukenematonta kiteistä ainetta. Happoihin se sen sijaan liukenee ja syanidi- ja ammoniakkiliuokset liuottavat sitä muodostaen komplekseja. Emäksisten vesiliuosten vaikutuksesta siitä muodostuu kuparihydroksidia. Kuumennettaessa kuparioksikloridia yli 200 °C:n lämpötilaan se hajoaa kupari(II)oksidiksi. 

## Valmistus
Kuparioksikloridia voidaan valmistaa kupari(I)kloridin natriumkloridia sisältävästä vesiliuoksesta kuumentamalla 60&ndash;90 °C:n lämpötilaan ilman hapen toimiessa hapettimena. Toinen tapa on kuparikloridin ja kuparihydroksidin välinen reaktio.
:12 CuCl + 3 O2 + 6 H2O → 4 Cu2(OH)3Cl + 4 CuCl2

Kuparioksikloridin tärkein käyttökohde on kasvinviljelyssä lehdille levitettävänä fungisidina. Sitä käytetään muun muassa kasviksien, perunoiden, viinirypäleiden ja koristekasvien viljelyssä fungisidina. Yhdistettä voidaan käyttää myös vihreänä väriaineena.

## Lähteet
HMS Conqueror (1801)

**HMS Conqueror** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1801 vesillelaskettu 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

## Valmistus
Sir John Henslow'n suunnitelma uudesta aluksesta hyväksyttiin 10. kesäkuuta 1795. Suunnitelmien mukainen alus tilattiin 30. huhtikuuta 1795 Joseph Grahamilta Harwichista, missä köli laskettiin lokakuussa. Se laskettiin vesille 23. marraskuuta 1801 ja valmistui 8. toukokuuta 1803 Plymouthissa. Valmistus- ja varustamiskustannukset eivät ole tiedossa.

Aluksen aseistuksena oli alemmalle kannelle asennetut 28 kappaletta 32 naulan ja ylemmälle tykkikannelle asennetut 30 kappaletta 18 naulan tykkiä. Näiden lisäksi oli puolikannella neljä 18 naulan tykkiä ja kymmenen 32 naulan karronadia. Keulakannelle oli asennettu kaksi 18 naulan tykkiä ja kaksi 32 naulan karronadia sekä peräkannelle kuusi 18 naulan tykkiä.

## Palvelus
Alus otettiin palvelukseen maaliskuussa 1803 päällikkönään Sir Thomas Louis. Aluksen päälliköksi tuli toukokuussa 1804 Israel Pellew, jonka alaisuudessa se oli Kanaalin laivastossa. Vuonna 1805 alus oli Välimerellä, josta se seurasi ranskalais-espanjalaista laivastoa Länsi-Intiaan. Alus osallistui 21. lokakuuta Trafalgarin taisteluun, missä sen miehistöstä sai surmansa kolme ja haavoittui yhdeksän. Alus kuitenkin valtasi Villeneuven lippulaivan *[[Bucentaure]]n*.

Alus poistettiin palveluksesta lokakuussa 1820 Chathamissa ja romuttaminen alkoi heinäkuussa 1822. Romuttaminen saatiin päätökseen 2. elokuuta.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Diktynna

**Diktynna** () eli **Britomartis** () oli minolaisen uskonnon vuorten, villin luonnon ja metsästyksen jumalatar, joka muistutti monella tavalla myöhempää Artemista.

Knossoksesta löydetyissä lineaari-B-tauluissa Diktynnan nimi esiintyy mahdollisesti muodossa *pi-pi-tu-na*. Diktynna saattoi olla sama jumalatar kuin hieman vastaavanlainen minolainen jumalatar Potnia Theron, ”Eläinten valtiatar”, tai johdettu tästä. Nimenä *Diktynna* viittaa mahdollisesti metsästyksessä käytettyihin verkkoihin.

Antiikin aikana Diktynnan kultti jatkui erityisesti läntisellä Kreetalla. Rodopóksen niemimaalla sijainnut Diktynnan temppeli eli *Diktynnaion* oli antiikin aikana Kreetan merkittävin kulttipaikka. Antiikin ajan kreetalaisessa mytologiassa Diktynna oli Zeuksen tytär. Hän syntyi Valkoisilla vuorilla Samarian rotkossa. Diktynna päätti pysyä neitsyenä. Kuningas Minos kuitenkin rakastui häneen. Hän joutui pakenemaan tätä ja hyppäsi mereen Diktynnaionin paikalla. Kalastajat poimivat hänet verkkoihinsa ja veivät hänet Aiginalle, missä häntä alettiin palvella jumalattarena. Näin hän sai verkkoihin viittaavan nimensä. Diktynnan kerrotaan paenneen myös Artemiin temppeliin, ja Artemiin tehneen hänestä kuolemattoman palkkiona neitsyydestä.

Vähitellen Diktynna ja Britomartis yhdistettiin Artemiihin ja nimistä tuli tämän epiteettejä (*Artemis Diktynna*/*Diktynnaia*, *Artemis Britomartis*). Vaihtoehtoisesti Britomartis nähtiin myös yhtenä Artemiin seurueeseen kuuluneista nymfeistä. Aiginalla Diktynnaa palvottiin antiikin aikana nimellä Afaia, manner-Kreikassa nimellä Potnia.

## Lähteet
Käärmejumalatar

**Käärmejumalatar** oli mahdollisesti eräs minolaisen uskonnon jumalatar. Hahmo tunnetaan pienistä patsaista, jotka esittävät minolaiseen pukuun pukeutuneita naisia, joilla on käsissään tai vartalollaan käärmeet. Tällaisia patsaita on löydetty lukuisista minolaisaikaista arkeologisista kohteista ja ne ajoittuvat noin vuosille 1600–1100&nbsp;eaa.

Kyseistä hahmoa on ehdotettu myös papittareksi tai jumalatarta palvovaksi ihmiseksi, mutta tutkijoiden mukaan erityisesti käärmeet ja erään patsaan pään päällä oleva pantteri viittaavat nimenomaan jumaluuteen. Jumalatarhahmo esiintyy kotipyhäköistä löydetyissä pienoispatsaissa, mutta ei koskaan esimerkiksi seinämaalauksissa. Näin jumalatar on mahdollisesti liittynyt juuri kotipyhäkkökulttiin. On myös mahdollista, että niin kutsuttu Käärmejumalatar olisi yhden Suuren jumalattaren tai Äitijumalattaren ilmentymä. Näin se on voinut liittyä hedelmällisyyskulttiin. Käärmeet on mahdollista tulkita niin, että ne ilmentävät ktoonista jumaluutta. Käärmejumalatarta on pidetty yhtenä viitteenä, joka tukisi ajatusta minolaisen uskonnon matriarkaalisuudesta.

Tunnetuimmat käärmejumalatarpatsaat löysi Arthur Evans Knossoksesta vuonna 1903. Ne ajoittuvat noin vuoteen 1600&nbsp;eaa. ja ovat nykyisin Iraklionin arkeologisessa museossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Potnia

**Potnia** (, ”Valtiatar”, ”Herratar”) oli minolaisen ja mykeneläisen uskonnon jumalattaren nimitys tai arvonimi. Se saattoi viitata joko yhteen jumalattareen, jolla oli monia nimiä tai epiteettejä, tai eri jumalattariin.

Lineaari-B-tauluissa nimi Potnia (*po-ti-ni-ja*) esiintyy usein, mutta eri epiteettien kanssa. Knossoksesta tunnetaan muun muassa *Atana Potnia* (*a-ta-na po-ti-ni-ja*), joka oli mahdollisesti suuri äitijumalatar ja hedelmällisyyden jumalatar, jonka pyhäköt olivat usein vuorilla. Nimi saattaa tarkoittaa ”kuolematonta valtiatarta” tai viitata Ateenaan tai Atheneen (”At(h)ana Potnia”, ”Athene Potnia”). Knossoksesta tunnetaan myös ”Labyrintin Valtiatar” -Potnia (*dapu-ri-to-jo po-ti-ni-ja*). Lisäksi tunnetaan muun muassa "Viljan Potnia” (*si-to-po-ti-ni-ja*) ja ”Hevosten Potnia” (*po-ti-ni-ja i-qe-ja*). Pyloksessa Potnia viittasi paikalliseen, muutoin vähän tunnettuun Pakijane (*pa-ki-ja-ne*) -jumalattareen. Nykyisin nimitystä käytetään lisäksi Potnia Theron (”Eläinten valtiatar”) -nimisestä jumalattaresta. Tämä nimitys on kuitenkin nykyaikainen, ja sillä viitataan minolaisesta taiteesta tunnettuun jumalatarhahmoon, jolla on usein eläimiä ympärillään.

Nimi periytyi klassiseen kreikkaan ja oli käytössä samassa merkityksessä myös antiikin aikana. Tällöin epiteettiä Potnia käytettiin ainakin Artemiista sekä Demeteristä ja Persefoneesta (monikossa *Potniai*).

## Lähteet
Potnia Theron

**Potnia Theron** (, ”Eläinten valtiatar”) on nimitys, jolla viitataan minolaisen uskonnon eläinten ja villin luonnon jumalattareen.

Nimitys on peräisin Homerokselta, joka käyttää sitä kerran viitatessaan Artemiihin. Nykytutkimuksessa nimi on otettu käyttöön viittaamaan jumalatarhahmoon, joka esiintyy minolaisessa taiteessa usein yhdessä eläinten kanssa. Nimi ei siis esiinny sellaisenaan lineaari-B-kirjoituksissa, vaikka niistä tunnetaankin useita jumalattaria, joiden nimissä esiintyy Potnia, ”Valtiatar”.

Potnia Theron -jumalattaren olemassaolo on postuloitu sillä perusteella, että metsästyksellä on todennäköisesti ollut myös minolaisuudessa oma jumalansa sen suuren merkityksen vuoksi, ja että minolaisessa taiteessa, kuten seinämaalauksissa, keramiikassa ja sineteissä, esiintyy usein tietyllä tavalla kuvattu jumalatarhahmo, jonka seurassa on eläimiä.

Potnia Theron oli mahdollisesti sama jumalatar kuin Diktynna eli Britomartis, tai sitten Diktynna johdettiin tästä myöhemmin. Antiikin aikana ”Eläinten valtiatar” yhdistettiin Artemiihin, ja nimistä *Potnia* ja *Potnia Theron* tuli tämän epiteettejä (lisäksi Potnia oli myös muiden jumalatarten epiteettinä). Joidenkin tutkijoiden mukaan Potnia Theron on saattanut jopa olla Artemiin varhainen muoto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dani Rodrik

**Dani Rodrik** (s. 14. elokuuta 1957) on turkkilainen ekonomisti. Hän toimii kansainvälisen poliittisen taloustieteen professorina Harvardin yliopistossa Yhdysvalloissa. Hän on erikoistunut kauppa- ja teollisuuspolitiikkaan.

Rodrik on syntyisin sefardijuutalaisesta perheestä. Hän on sukunsa ensimmäinen ulkomailla opiskellut jäsen. Hän tuli tunnetuksi, kun YK-järjestö UNU-WIDER valitsi hänet vuonna 2004 vuotuisen *kehitystaloustieteen luennon* pitäjäksi. Hän luennoi tällöin aiheesta *Rethinking Growth Strategies*. Rodrik kritisoi vapaakauppaan perustuvaa maailmantaloutta sillä perusteella, että se voi hidastaa talouden kasvamista.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Who's Dani Rodrik . Who is Who in Economics.
* Unconventional Thoughts on Economic Developement and Globalization . Dani Rodrikin blogi.
Ajoneuvos (kirja)

**Ajoneuvos – Jussi Halli** on toimittaja Jussi Hallin kirjoittama vuonna 2013 julkaistu Ajoneuvos-ohjelmaan perustuva tietokirja, jonka on kustantanut Paasilinna. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://paasilinna.fi/wp-content/uploads/2013/10/Ajoneuvos_lukunayte.pdf