open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Luhtatapakulo

**Luhtatapakulo** (*Scytalopus iraiensis*) on erittäin uhanalainen brasilialainen varpuslintu.
__NOTOC__
## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 12,5&nbsp;cm. Sen höyhenpuku on selkäpuolelta mustahko ja alapuolelta tummanharmaa sekä kupeilta ruskearaitainen.

## Esiintyminen
Luhtatapakulot elävät pienellä alueella Brasilian Paranássa. Laji kuvailtiin tieteelle vasta vuonna 1997 ja siitä on tehty hyvin vähän havaintoja. Kokonaispopulaatio on noin 11&nbsp;000 täysikasvuista yksilöä.

## Elinympäristö
Luhtatapakulot asuvat jokivarsien laajoilla luhtaniityillä, joiden ruohokasvillisuus on 60–180&nbsp;cm korkeaa.

## Ravinto
Ruokavalio koostuu hyönteisistä ja muista pienistä selkärangattomista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* NEW DATA ON THE DISTRIBUTION OF THE MARSH TAPACULO (SCYTALOPUS IRAIENSIS, RHINOCRYPTIDAE) (ORNITOLOGIA NEOTROPICAL 20: 143–146, 2009)
Paikkatietoikkuna

**Paikkatietoikkuna** on Maanmittauslaitoksen karttapalvelu, joka esittelee paikkatietoaineistoja ja -palveluita sekä niiden hyödyntämismahdollisuuksia.  Paikkatietoikkuna on keskeinen osa Suomen INSPIRE-toimeenpanoa.

Palvelun kautta voi muun muassa katsella eri karttatasoja päällekkäin, julkaista kartan omalla verkkosivulla, luoda tilastoteemakarttoja ja tehdä yksinkertaisia paikkatietoanalyyseja. Paikkatietoikkuna sisältää myös koordinaatistomuunnospalvelun. 

Osa karttatasoista on laajuudeltaan paikallisia ja osa ulottuu koko Suomen alueelle. Käytettävissä on yhteensä 2&nbsp;500 karttatasoa noin 60:ltä eri organisaatiolta. Karttatasot tuodaan tarjolle eri toimijoiden julkaisemien rajapintapalvelujen kautta, jolloin Paikkatietoikkunassa olevat paikkatiedot ovat yhtä ajantasaisia kuin tiedontuottajien omissa palveluissa.

Paikkatietoikkunan metatietohaussa voi selata paikkatietoaineistojen ja -palveluiden kuvailuja, jotka tiedontuottajat ovat tallentaneet valtakunnalliseen Paikkatietohakemistoon. Palvelusta löytyy kuvaukset noin 150 organisaation paikkatietoaineistoista ja -palveluista. Kuvattuja aineistoja ja palveluita on yhteensä yli 1&nbsp;500. 

## Käyttäjät
Paikkatietoikkuna on tarkoitettu sekä paikkatiedon ammattilaisille että kaikille kartoista ja paikkatiedosta kiinnostuneille. Sillä on arkisin yli 3&nbsp;000–6&nbsp;000 päivittäistä kävijää, jotka käyttävät sitä hyvin monenlaisiin vapaa-aikansa ja työtehtäviensä tarpeisiin. 

Paikkatietoikkuna on julkinen, kaikille avoin ja maksuton verkkopalvelu. Osa ominaisuuksista, kuten karttajulkaisun tekeminen omalle verkkosivulle ja analyysit, vaativat rekisteröitymisen. Rekisteröityminen on maksutonta.

## Tiedontuottajat
Paikkatietopalveluiden tuottajat voivat tarjota paikkatietoaineistojaan Paikkatietoikkunaan, jos ne ovat saatavissa rajapintapalveluiden kautta ETRS-TM35FIN -koordinaattijärjestelmässä. Aineistojen esittämisestä Paikkatietoikkunassa laaditaan verkkopalvelusopimus, jossa osapuolina ovat tiedontuottaja ja Maanmittauslaitos. Sopimus on maksuton. 

## Historia
Paikkatietoikkunan kehittäminen alkoi paikkatietoportaalina. Toteuttaminen perustui maa- ja metsätalousministeriön johdolla laadittuun, kansalliseen paikkatietostrategiaan vuosille 2005–2010 sekä valtioneuvoston periaatepäätökseen (17.6.2007) arjen tietoyhteiskunnan palveluista. Taustalla on eurooppalainen INSPIRE-direktiivi, joka edellyttää monien paikkatietoaineistojen saattamista yhteiskäyttöön ja muun nuassa katselupalvelujen toteuttamista.
Paikkatietoikkuna voitti *Vuoden laatuinnovaatio 2010* -palkinnon. 

## Teknologia
Paikkatietoikkunan kehittämisessä käytetään avoimen lähdekoodin ohjelmistokomponentteja. Kehittämisessä syntyvä karttasovelluksen lähdekoodi julkaistaan vapaasti hyödynnettäväksi oskari.org-sivustolla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Paikkatietoikkuna
* Oskari.org
* Paikkatietohakemisto
* INSPIRE Knowledge Base
Sarja suomalaisiin teemoihin

**Sarja suomalaisiin teemoihin** eli **Seitsemän sovitusta suomalaisista kansanlauluista** () on Dmitri Šostakovitšin säveltämä sarja sopraanolle, tenorille ja kamariyhtyeelle vuodelta 1939. Se tilattiin alun perin puna-armeijan voitonparaatia varten, joka olisi järjestetty  Helsingissä talvisodan päätteeksi. Tilaaja oli Leningradin puoluesihteeri Andrei Ždanov. Talvisota oli nöyryytys puna-armeijalle, ja sävellys jäi unohduksiin. Sarja löydettiin uudelleen ja esitettiin vasta vuonna 2001. 

Keski-Pohjanmaan Kamariorkesteri on levyttänyt sarjan Juha Kankaan johdolla vuonna 2002 ruotsalaiselle BIS-levymerkille. Laulusolisteina esiityvät Anu Komsi ja Tom Nyman.

Sarjan osat:
# Energico (orkesteri)
# Taivas on sininen ja valkoinen
# Lento non troppo (orkesteri)
# Tämän kylän tytöt ovat tilulilulei
# Mansikka on punanen marja
# Jos mie saisin jouten olla
# Minun kultani kaunis on.

## Lähteet
* 
*  

### Viitteet

## Kirjallisuutta
*
Rockford (Illinois)

**Rockford** on Yhdysvaltojen  Illinoisin osavaltion kolmanneksi suurin kaupunki. Vuonna 2009 siellä oli 157&nbsp;280 asukasta.

Kaupunki sijaitsee osavaltion pohjoisosassa. Mississippin sivujoki Rock River virtaa kaupungin läpi. Kaupungin paikalla sijaitsi aiemmin kylä, jolle sen  vuonna 1834 perustanut Germanicus Kent antoi nimen  Midway, "Puolimatka", koska se oli puolessa välissä Chicagon ja hänen kotipaikkansa välillä. Nimi vaihdettiin Rockfordiksi vuonna 1837, ja vuonna 1852 se sai kaupunkioikeudet. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Etelävenäjänvinttikoira

**Etelävenäjänvinttikoira** () l. **kriminvinttikoira** (*Krimskaya Borzaya*) on venäläinen koirarotu. Paikallisittain se tunnetaan nimellä *ahk-tazi* eli "valkoinen tazy". Tazy on yleinen vinttikoiraa koskeva nimitys, joka tarkoittaa persiaksi arabia: yleisimmin sillä viitataan kazakstanilaiseen taziin, mutta lisäksi mm. salukia, afgaaninvinttikoiraa ja muitakin vinttikoirarotuja on kutsuttu samalla nimellä.

Rotu ei ole FCI:n hyväksymä, mutta sillä on Venäjän Kennelfederaation (RKF) virallinen tunnustus roduksi.

## Ulkonäkö
Etelävenäjänvinttikoira muistuttaa ulkoisesti melko paljon sloughia. Se on lyhytkarvainen ja erittäin nopea vinttikoira, jolla on kartiomainen ja leveä kallo, pitkä pää, heikko otsapenger ja pitkä kuono. Se on riippukorvainen, suurisilmäinen ja pitkäraajainen. Sen kaula on keskipitkä, lantio kaareva, rintakehä syvä ja vatsalinja ylösvetäytynyt. Pitkä häntä kaartuu liikkuessa selän päälle mutta riippuu levossa. Karvapeite on kesäisin minimissään 2,5 cm ja talvisin maksimissaan 4,5 cm pitkä. Sallitut väritykset ovat valkoinen, kerma, fawn, punainen (kaikissa sävyissään; joko tummin karvankärjin tai ilman), brindle ja musta; kaikki väritykset voivat olla joko yksivärisiä tai valkoisin merkein ja kaikissa väreissä voi olla tan-merkit; musta maski sallitaan. Uroksen säkäkorkeus on 62–70 cm ja nartun 59–67 cm.

## Alkuperä
Rotua on alun perin kasvatettu Neuvostoliiton aromailla, ja se polveutuu kahdentyyppisistä vinttikoirista: *krymskaja* ("krimiläinen") ja *gorskaja* ("vuoristolainen") - näitä kahta risteytettiin sittemmin chortain ja tazin kanssa. Vuoden 1917 Venäjän vallankumous tuhosi monta aristokraattista metsästyskenneliä, minkä seurauksena moni chortai hylättiin kadulle, jossa ne risteytyivät paikallisten koirien kanssa. Tämän metsästyskoiran eteenpäin jalostamiseen on sittemmin käytetty myös keskiaasianvinttikoiraa, mikä osittain selittää sen paikallisen, tähän rotuun viittaavan nimen. Sitä käytetään jäniksen, pienen hirven, ketun ja suden metsästykseen, ja sen sanotaan kykenevän ottamaan hämmästyttävän nopeita, lyhyitä spurtteja lähtiessään saaliinsa perään. Samassa tilanteessa esimerkiksi venäjänvinttikoiran sanotaan kiihtyvän vastaavaan nopeuteen liian hitaasti ja uupuvan liian nopeasti. Vuonna 1952 etelävenäjänvinttikoira hyväksyttiin Moskovan kynologisessa kongressissa eteenpäin kehitettäväksi kolmen muun vinttikoiran ohella.

Kaukasus, Volga ja Don - erityisesti Rostovin alue - ovat rodun tärkeimmät alkuperäiset elinalueet, ja siellä sitä kasvattavat lähinnä kirgiisiheimot.

## Lähteet
### Viitteet
Pizzataxi

**Pizzataxi** oli suomalainen pizzaketju. Toiminta aloitettiin vuonna 1985, ja toimipaikkojen lukumäärä vuonna 2017 oli 22. Kaikissa toimipaikoissa toimi itsenäinen yrittäjä. Ketju toimi suurimmaksi osaksi pääkaupunkiseudulla. Pizzataxi-ketjua pyöritti Helsingin Pizzapalvelu. Pizzataxi kuljetti tuotteet tarvittaessa nimensä mukaisesti kotiovelle.

Pörssilistattu Kotipizza ilmoitti helmikuussa 2017 ostaneensa yhtiön koko liiketoiminnan.

## Lähteet
Rockford

**Rockford** on useiden paikkakuntien nimi Yhdysvalloissa:

* Rockford, Alabama
* Rockford, Illinois
* Rockford, Wells County, Indiana
* Rockford, Jacksonin piirikunta, Indiana
* Rockford, Iowa
* Rockford, Michigan
* Rockford, Minnesota
* Rockford, Pohjois-Carolina
* Rockford, Ohio
* Rockford, Tennessee
Barcelonan yliopisto

**Barcelonan yliopisto** (, **UB**; ) on Coimbra-ryhmään kuuluva yliopisto Barcelonan kaupungissa Katalonian itsehallintoalueella Espanjassa. Se on perustettu 3. marraskuuta 1450. Opiskelijota yliopistossa on yli 62 000.

Maailman viidensadan huippuyliopiston Shanghai-yliopistovertailussa Barcelonan yliopisto sai vuonna 2014 sijaluvun 151–200. Se luokiteltiin parhaaksi espanjalaiseksi yliopistoksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Barcelonan yliopiston viralliset sivut , ,
Bouletingriffoni

**Bouletingriffoni** () on sukupuuttoon kuollut ranskalainen koirarotu. Nimitys *à poil laineux* viittaa siihen, että se oli metsästysgriffoneiden pitkäkarvainen versio (vertaa korthalsingriffoni eli *griffon à poil dur* = karkeakarvainen griffoni). FCI oli alun perin tunnustanut sen, mutta poisti sen sittemmin listoiltaan rodun uhanalaistuttua.

## Ulkomuoto
Bouletingriffoni oli pitkä- ja silkkikarvainen seisoja. Sillä oli leveä ja pitkä kuono, keskikokoinen kallo, melko pitkä kaula ja riippukorvat. Se oli keltasilmäinen, syvä- ja leveärintainen ja suhteellisen lyhytrunkoinen. Ranskassa sen häntä typistettiin ja sen raajat olivat melko pitkät. Karvapeitteen laatu oli joko harjasmainen tai aaltoileva, mutta sen ei koskaan tullut olla kihara. Karva oli pehmeämpää ja aaltoilevampaa kuin muilla metsästysgriffoneilla. Väritys oli ruskea, jonka sävy vaihteli kuolleiden lehtien sävystä haalean kastanjanruskeaan, ja sen joukossa oli vaaleampia karvoja. Valkoiset merkit karvapeitteessä sallittiin, mutta koira saattoi olla myös pelkästään yksivärinen. Uroksen säkäkorkeus oli 55–60&nbsp;cm ja nartun 50–55&nbsp;cm. Paino vaihteli 22–27&nbsp;kg välillä.

## Luonne
Rotu oli lauhkea, älykäs, tottelevainen ja lapsirakas. Se oli kuitenkin myös melko itsepäinen ja vahtiviettinen. Se soveltui monenlaiseen riistaan, mutta oli pääasiallisesti lintukoira.

## Alkuperä
1870- ja 1880-lukujen vaihteessa bouletingriffonin jalosti Elbeufissa Pohjois-Ranskassa Emmanuel Boulet, joka käytti sen luomiseen karkeakarvaisia griffon- tai seisojatyyppisiä kanakoiria ja noutavia vesikoiria, kuten barbetia tai villakoiraa. Sitä käytettiin jo 1880-luvulla korthalsingriffonin luomiseen ja 1970-luvulla barbetin uudelleenjalostamiseen, ja se onkin molempien lähisukulainen. FCI oli aiemmin tunnustanut rodun, mutta poisti sen listoiltaan vuonna 1984 sen käytyä uhanalaiseksi ja kasvatustoiminnan hiivuttua.

Ranskan kennelliiton SCC:n ylläpitämän rekisterin LOF:n ensimmäinen rekisteröity koira, vuonna 1885, oli bouletingriffoni Marco.

## Katso myös
*Barbet

## Lähteet
*Gondrexon, A. & Browne, Ives: Maailman koiraopas

### Viitteet
Eugenie Scott

**Eugenie Carol Scott** (s. 24. lokakuuta 1945) on yhdysvaltalainen biologinen antropologi. Hän on johtanut vuodesta 1987 National Center for Science Educationia, joka kannattaa evoluution opetusta ja vastustaa kreationismin saattamista kouluihin. Hän on Committee for Skeptical Inquiryn jäsen.

Scott valmistui luonnontieteen kandidaatiksi ja maisteriksi Wisconsinin yliopistosta Milwaukeesta ja myöhemmin filosofian tohtoriksi Missourin yliopistosta. Hän on ollut pitkään näkyvä hahmo evoluution kannattajien ja kreationistien välisessä kiistassa. Hän on ateisti. Hän on väitellyt muiden muassa Stephen C. Meyerin ja Jason Lislen kanssa.

## Lähteet
Hortai

**Hortai** () on venäläinen koirarotu, jonka Venäjän Kennelliitto RKF on virallisesti tunnustanut.

## Ulkonäkö
Hortai on lyhytkarvainen, pitkähäntäinen, leveäkalloinen, pitkäpäinen ja suippokuonoinen vinttikoira. Sillä on suuret silmät, vähäinen otsapenger, pitkät ja ohuet ruusukorvat ja kaareva ja pitkä kaula. Lantio on kaareutuva, rintakehä syvä ja raajat pitkät. Vatsalinja vetäytyy voimakkaasti ylös, ja käpälät ovat vahvat. Väritys voi olla valkoinen, kerma, fawn, punainen, punainen mustin karvankärjin, harmaa (tuhkanharmaasta kellanharmaaseen), harmaa tan-merkein, musta, musta tan-merkein (black&tan) tai musta punaisin karvankärjin; värit ovat joko yksivärisiä tai valkoisin merkein. Kermassa, fawnissa, punaisessa ja harmaassa värityksessä voi esiintyä täplitystä/marmoroitua väritystä. Tumma tai vaalea maski hyväksytään. Uroksen säkäkorkeus on 65-75 cm ja nartun 61-71 cm.

## Luonne ja käyttäytyminen
Hortai tunnetaan suuresta nopeudestaan. Se on pelkästään metsästyskoira eikä viettiensä vuoksi sovellu seurakoiraksi. Sen avulla metsästetäänkin yhä Venäjän aromailla, jolloin se kulkee tyypilliseen tapaan hevosella ratsastavan metsästäjän ja metsästyshaukan rinnalla.

## Alkuperä
Rotu polveutuu kahdesta sukupuuttoon kuolleesta rodusta, jotka olivat ''krymskaja'' ("krimiläinen") ja *gorskaja* ("vuoristolainen"). Näiden kahden ulkonäkö muistutti borzoin ja englanninvinttikoiran risteytystä. Jalostamiseen käytettiin aikoinaan myös tazia. Virallisen rotumääritelmän mukaan hortai kuuluisi vinttikoirien itäiseen ryhmään ja sen alkuperä olisi muinaisessa taittokorvaisessa aasialaisessa vinttikoirassa.

Ensimmäinen kuvaus rodusta oli vuodelta 1859. Vuonna 1952 se hyväksyttiin Moskovan kynologisessa kongressissa eteenpäin kehitettäväksi. Vuonna 1829 yksi hortai oli esitteillä Lontoon eläintarhassa nimellä *Russian Greyhound*, mutta sen jälkeen rodun edustajia ei ole enää tavattu Britanniassa. Hortai on kotialueensa ulkopuolella edelleenkin melko tuntematon. Rodulla metsästetään jänistä, pientä peuraa, kettua ja sutta.

Venäjän vallankumouksen myötä moni hortai hylättiin oman onnensa nojaan, ja ne risteytyivät paikallisten koirien kanssa – tästä tuloksena syntyi etelävenäjänvinttikoira.

### Etymologia
1600-luvulla sana *hort* viittasi yleisesti vinttikoiraan, riippumatta sen rodusta. Sanaa *hortai* käytettiin ensimmäisen kerran merkitsemään nimenomaan lyhytkarvaisia vinttikoiria noin 1700-luvun alussa.

## Lähteet
Muumit ja olemisen arvoitus

**Muumit ja olemisen arvoitus** on kirjailija Jukka Laajarinteen teos, jossa hän tarkastelee Tove Janssonin Muumi-kirjoja ja vertaa niitä erityisesti eksistentialismin ajatuksiin ihmisen olemisesta ja minuudesta. Teoksen julkaisi Atena vuonna 2009.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hämäläinen, Tuukka: Jos Niiskuneitiä ei olisi, Muumipeikko keksisi hänet. *Viikko Eteenpäin* 3.9.2009. (Internet Archive)
* Korhonen, Kuisma: Olemme vapauteen tuomittuja ötököitä. *Helsingin Sanomat* 6.9.2009.
* Luotola, Kristina: Hatusta vedetty maailma. *Turun ylioppilaslehti* 9.10.2009.
* Svensson, Kristina: Hei muumit! *Vantaan Lauri* 8.10.2009.
* Tuomi-Nikula, Jorma: Muumit ja olemisen arvoitus. *Savon sanomat* 18.8.2009.
Harjaskarvainen saksanseisoja

**Harjaskarvainen saksanseisoja** () on saksalainen koirarotu.

## Ulkomuoto
Harjaskarvainen saksanseisoja on ulkonäöllisesti pitkälti samanlainen kuin karkeakarvainen saksanseisoja, joskin se on tätä raskas- ja leveäpäisempi. Nimensä se on saanut noin 4&nbsp;cm:n pituisesta kovasta, harjasmaisesta karvapeitteestään. Sen silmät ovat ruskeat ja niiden sävy voi vaihdella tummasta vaaleaan. Sallitut värit ovat ruskea (mahdollisesti valkoisin rintalaikuin), ruskeapäistärikkö ja vaaleapäistärikkö (mahdollisesti ruskein laikuin). Säkäkorkeus on uroksilla 60–70&nbsp;cm ja nartuilla 58–68&nbsp;cm eli se on hieman muita saksanseisojia kookkaampi.

## Alkuperä
Rotu on vanhempi kuin karkeakarvainen saksanseisoja, ja se on kotoisin Frankfurt am Mainin kaupungista. Saksalainen kynologi Hans von Kadisch todisti vuonna 1888, että se oli saksalaisen peltopyykoiran (*Hühnerhund*) karkeakarvainen vastine. Varhainen rotunimi oli *Hessischen Rauhbart* ("Hessenin karkeaparta"). Desmond Morriksen mukaan rotuun olisi historiansa aikana sekoitettu saksanpaimenkoiraa. Rotuyhdistys *Club Stichelhaar* perustettiin jo vuonna 1892, ja se muutti nimensä *Verein Deutsch Stichelhaar*:ksi vuonna 1976.

## Katso myös
*Karkeakarvainen saksanseisoja
*Lyhytkarvainen saksanseisoja

## Lähteet
*Gondrexon, A. & Browne, Ives: Maailman koiraopas
### Viitteet
Alistair Cooke

**Alistair Cooke** (synt. **Alfred Cooke**; 20. marraskuuta 1908 Salford, Iso-Britannia – 30. maaliskuuta 2004 New York, New York, Yhdysvallat) oli brittiläissyntyinen lehtimies, ja radio- ja televisiotoimittaja. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1937 ja sai maan kansalaisuuden 1941. Cooke teki BBC:lle *Letter From America* -radio-ohjelmaa vuodesta 1946 alkaen 58 vuoden ajan. The Guardianiin Cooke kirjoitti 1945–1972.

Emmy-palkinnon Cooke sai televisiosarjoistaan *America* ja *Masterpiece Theatre*. Peabody-palkinnon Cooke sai 1952. Hänellä on myös tähti Hollywood Walk of Famella. KBE-arvonimen hän sai 1973. Eräänä merkittävimpänä kunnianosoituksenaan Cooke oli puhujana Yhdysvaltain kongressin 200-vuotisjuhlaistunnossa 1974. 

Yle TV2 -kanavalla esitettiin 1970-luvun puolivälissä – Yhdysvaltojen 200-vuotisjuhlien alla – Alistair Cooken 13-osainen, BBC:n ja Time-Life-kustannusyhtiön yhdessä tuottama televisiosarja *Uusi manner* (America, 1972–1973).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* ''Letter from America'' -ohjelman kotisivut 
* The Museum of Broadcast Communication: Alistair Cooke
Sienen lakki

**Sienen lakki** on monien sienilajien itiöemän ylin osa, jonka väri ja muoto samoin kuin se, onko lakin alla helttoja, piikkejä vai pillejä, toimii sienen tunnistamisen apuna. Sienen lakin lisäksi tunnistamisessa käytetään apuna sienen jalkaa.

Sienien lakkeja on ainakin seitsemää tyyppiä: kupera, laakea, suppilomainen, kartiomainen, kellomainen, nipukallinen ja navallinen.

Sienin lakkien alla on joko pillejä tai helttoja. Helttasienien helttojen muodot voidaan luokitella kolmeen ryhmään: tiheähelttaisiin, harvahelttaisiin tai haarahelttaisiin. Pilli- tai helttapinnan muoto lakin alla voi olla hatun reunoista sisäänpäin kääntynyt, irtotyvinen, kapeatyvinen, tasatyvinen, kolotyvinen tai johteinen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nissan rauha

**Nissan rauha** oli 3. lokakuuta 1739 allekirjoitettu rauhansopimus, joka päätti Venäjän keisarikunnan ja Osmanien valtakunnan välillä 1735–1739 käydyn Venäjän–Turkin sodan. 

Aluksi Venäjän liittolaisena taistellut Persia oli tehnyt erillisrauhan 17. lokakuuta 1736. Myös 1737 Venäjän puolelle liittynyt Itävalta solmi oman erillisrauhansa Belgradissa 21. elokuuta 1739. Tappioita kärsineen Itävallan eroaminen sodasta tarkoitti sodassa paremmin menestyneelle Venäjälle pakkotilannetta, jonka vuoksi myös Venäjä joutui solmimaan rauhan Osmanien valtakunnan kanssa. Rauhanteossa toimi välittäjänä Ranska, jolle se oli poliittinen menestys.

Sopimuksen seurauksena Venäjä joutui luovuttamaan sodassa valtaamansa alueet Moldovassa, Valakiassa ja Krimin niemimaalla. Venäjä sai kuitenkin pitää Azovin, mutta sen tuli tuhota kaupungissa oleva linnake eikä uutta saanut rakentaa. Venäjä sai rakentaa Azoviin sataman, joskin sotalaivojen rakentaminen oli kielletty. Samoin se sai kaupankäyntioikeuden sekä Asovanmerelle että Mustallemerelle, joskin kauppatavaran kuljettaminen tuli jättää turkkilaisille.

Nissan sopimusta seurasi Osmanien valtakunnassa 30 vuotta kestänyt rauhan aikakausi, jonka aikana sen rajanaapurit ja perinteiset viholliset olivat sekaantuneet muihin sotiin.

## Lähteet
Amr Khaled

**Amr Mohamed Helmi Khaled** (; s. 5. syyskuuta 1967) on islamilainen saarnaaja Egyptistä. Hän on saavuttanut arabimaailmassa huomattavaa suosiota televisio-ohjelmiensa myötä. Hän on toiminut myös kirjanpitäjänä, joksi hän valmistui Kairon yliopistosta vuonna 1988. Hän alkoi saarnata moskeijoissa vuonna 1990 ja valmistui islamin opinnoista vuonna 2001.

Khaled on ajanut muun muassa ”uskoon perustuvaa kehitystä” arabimaailmassa ja rauhanomaisia välejä länteen. Hän on myös kampanjoinut tupakointia vastaan ja puhunut naisten konservatiivisen pukeutumisen puolesta. Muhammad-pilapiirrosjupakan jälkeen hän isännöi maaliskuussa 2006 Kööpenhaminassa uskontojen välistä konferenssia. *[[Time]]*-lehdessä hän on päässyt sadan vaikutusvaltaisimman ihmisen joukkoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut . ,
Belgradin rauha

**Belgradin rauha** oli Osmanien valtakunnan ja Habsburgien Itävallan välinen rauhansopimus, joka allekirjoitettiin 21. elokuuta 1739. Rauhansopimus päätti Itävallan–Turkin sodan 1737–1739 ja Itävalta irtautui yksipuolisesti liittolaisuudesta Venäjän kanssa Venäjän–Turkin sodassa 1735–1739.

Venäjän–Turkin sota alkoi Venäjän sodanjulistuksella 1735 ja varsinaiset sotatoimet alkoivat seuraavana vuonna. Venäjä saavutti voittoja, jotka innostivat Itävaltaa liittymään mukaan sotaan. Maat allekirjoittivat salaisen liittolaissopimuksen tammikuussa 1737, vaikka Itävalta esiintyi välittäjänä osmanien ja venäläisten välisissä rauhanneuvotteluissa aina saman vuoden loppukesään asti. Elokuussa 1737 käydyssä Nemyrivin kongressissa liittolaisuus paljastui osmaneille ja Itävalta liittyi mukaan sotaan. Itävalta, jonka armeijan kehitys oli jäljessä venäläisistä, ei kuitenkaan menestynyt, vaan kärsi useita tappioita. Kesällä 1739 turkkilaiset kokosivat Tonavan alueelle suuren armeijan ja löivät Itävallan joukot Grockan taistelussa 22. heinäkuuta. Vaikka sota jatkui Belgradin piirityksellä, Itävalta oli käytännössä hävinnyt. Kenraali Wilhelm Reinhard von Neipperg toimi Itävallan edustajana rauhanneuvotteluissa ja osmaneja edusti Ranskan Istanbulin suurlähettiläs Louis Sauveur de Villeneuve. Kerrotaan, että osmanien suurvisiiri Hacı İvaz Mehmed pašša piti Neippergiä panttivankinaan, jotta tämä ei saisi päivitettyjä tietoja rintamatapahtumista. Itävallan irtautuminen esti Prutjoelle marssinutta Venäjää hyödyntämästä samana vuonna saavuttamia merkittäviä voittojaan, sillä rauhansopimuksen jälkeen kaksi Itävaltaa vastaan taistellutta osmaniarmeijaa vapautui käytettäväksi Venäjää vastaan.

Jotkut tutkijat ovat esittäneet, että osa osmanien menestyksestä neuvotteluissa oli nimenomaan neuvokkaan Villeneuven ansiota. Palkkiokseen Villeneuve sai järjestettyä joukon myönnytyksiä, joita sulttaani myönsi Ranskalle 1740.

Rauhansopimus oli erillisrauha, jonka seurauksena Itävalta erosi sodasta ja luovutti 1718 solmitussa Passarowitzin rauhassa osmaneilta voittamansa alueet takaisin. Alueisiin kuuluivat Bosnia, Valakia ja Serbia mukaan lukien Belgrad.

Erillisrauhan vuoksi myös Venäjä joutui solmimaan rauhan Osmanien valtakunnan kanssa. Maat allekirjoittivat Nissan rauhan saman vuoden lokakuussa.

## Lähteet
Dupuynseisoja

**Dupuynseisoja** () on ranskalainen koirarotu.

## Ulkomuoto
 
Dupuynseisoja oli keskikokoisesta kookkaaseen, lyhytkarvainen ja elegantti. Vaikka se oli seisoja, sillä oli selkeästi erotettavia vinttikoiran piirteitä, kuten otsapenkereen puuttuminen ja kapea ja pitkä pää. Se oli ohut- ja pitkäkorvainen, kapea- ja syvärintainen ja pitkäkaulainen. Ruskeiden tai kullankeltaisten silmien katse oli surumielinen ja lempeä. Häntä, raajat ja käpälät olivat pitkät. Väritys oli joko mantteli (musta vähäisin valkoisin merkein) tai valkoinen kastanjanruskein, oranssein tai maksanvärisin merkein. Karvapeitteen valkoinen osa saattoi olla myös täplikäs. Uroksen säkäkorkeus oli 67&nbsp;cm ja nartun 65&nbsp;cm.

## Alkuperä

Du Puyn veljekset jalostivat rodun Poitoussa 1800-luvulla risteyttämällä keskenään ranskanseisojan ja englanninvinttikoiran (toisen tarinan mukaan ranskalaisen sotilaan Afrikasta kotimaahansa mukanaan tuoman sloughin). Se sopi paitsi maariistan, myös vesilintujen metsästykseen. Se metsästi alangoilla ja se tunnettiin nopeudestaan ja joustavuudestaan. Rotu on nykyisin joko kadonnut sukupuuttoon tai kadonnut alkuperäisessä muodossaan, vaikka se voikin olla uudelleen luotu muista samankaltaisista roduista ja sitä voidaan kutsua dupuynseisojaksi maailman harvinaisten rotujen lemmikkimarkkinoilla.

## Katso myös
*Bourbonnais'nseisoja
*Englanninvinttikoira

## Lähteet
Priscilla Lopes-Schliep

**Priscilla Lopes-Schliep** (s. 26. elokuuta 1982 Scarborough, Ontario, Kanada) on kanadalainen pika-aitajuoksija.

Lopes-Schliep karsiutui Santiago de Chilen nuorten MM-kilpailuissa 2000 alkuerissä 100&nbsp;metrin aitajuoksussa ja puolivälierissä 100&nbsp;metrin juoksussa. Hän voitti NCAA:n hallimestaruuden 60&nbsp;metrin aitajuoksussa 2004, mutta karsiutui Ateenan olympialaisissa pika-aitojen alkuerissä. Helsingin MM-kilpailuissa 2005 hän selviytyi 100&nbsp;metrin aitajuoksussa välieriin, Osakassa 2007 hän putosi alkuerissä. 

Lopes-Schliep karsiutui 60&nbsp;metrin aitajuoksun alkuerissä Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa 2008. Hän voitti samana vuonna Kanadan mestaruuden 100&nbsp;metrin aidoissa. Pekingin olympialaisissa hän sai Dawn Harperin voittamassa 100&nbsp;metrin aitajuoksukilpailussa pronssia. Hän juoksi saman ajan – 12,64 – kuin hopeamitalisti Sally McLellan, ja vielä finaalin kuudeskin hävisi hänelle vain kaksi sadasosasekuntia.  hän sijoittui kuudenneksi.

Lopes-Schliep saavutti Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hopeaa 100&nbsp;metrin aitajuoksussa ajalla 12,54. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Brigitte Foster-Hyltonille kolme sadasosasekuntia.  hän sijoittui neljänneksi. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän sai pronssia 60&nbsp;metrin aitajuoksussa ajalla 7,87.

Lopes-Schliep on naimisissa. Hänen puolisonsa on entinen yliopistokoripalloilija Bronsen Schliep, jonka kanssa hän avioitui vuonna 2008.

## Henkilökohtaiset ennätykset
:Lähde: IAAF
### Ulkoradat

### Sisäradat

## Lähteet
Suomen arkeologinen seura

**Suomen arkeologinen seura** on vuonna 1982 perustettu yhdistys, jonka tavoitteena on ylläpitää suomalaisten arkeologien keskinäisiä yhteyksiä, virittää alan keskustelua ja kohottaa tutkimuksen tasoa. Seura julkaisee *[[Muinaistutkija]]*-lehteä, tieteellistä aikakauskirjaa *Fennoscandia archaeologica* ja monografiasarjaa *Monographs of the Archaeological Society of Finland*.

## Seuran puheenjohtajat

* 1982–1988 Unto Salo
* 1989 Pirkko-Liisa Lehtosalo-Hilander
* 1990–1994 Anne Wikkula
* 1995–1997 Sirkku Pihlman
* 1998–2000 Mika Lavento
* 2001–2002 Milton Nuñez
* 2003–2004 Ari Siiriäinen
* 2005–2006 Pirjo Uino

* 2007–2008 Sirkka-Liisa Seppälä
* 2009–2010 Tuija Rankama
* 2011–2012 Petri Halinen
* 2013–2014 Teemu Mökkönen
* 2015 Eeva-Maria Viitanen
* 2016–2018 Paula Kouki
* 2019–2023 Sanna Lipkin
* 2024– Teemu Väisänen

Lähde

## Julkaisuja
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kotisivut.
Fabrice Lapierre

**Fabrice Lapierre** (s. 17. lokakuuta 1983 Réduit, Mauritius) on australialainen pituushyppääjä.

Vuonna 2002 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän sijoittui pituushypyssä toiseksi ja karsiutui 100 metrin juoksussa puolivälierissä. Hän on opiskellut Texasissa Yhdysvalloissa ja vuonna 2005 hän voitti pituushypyssä NCAA-mestaruuden. Kansainyhteisön kisoissa 2006 hän sijoittui pituushypyssä kolmanneksi tuloksella 810&nbsp;cm. Samana vuonna hän kilpaili yleisurheilun maailmancupissa Oseanian joukkueessa sijoittuen pituushypyssä kahdeksanneksi. Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui tuloksella 790 cm.  hän voitti pituushypyn tuloksella 814 cm.

Heinäkuussa 2009 Madridissa Lapierre hyppäsi ennätyksekseen 835 cm. Samassa kilpailussa hän hyppäsi 3,6 m/s myötätuulessa 857 cm. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän hyppäsi neljänneksi tuloksella 821 cm. Pronssia vei hänen maanmiehensä Mitchell Watt tuloksella 837 cm. Kauden lopussa hän voitti  tuloksella 833 cm. Lapierre voitti Dohan sisäratojen MM-kisoissa 2010 pituushypyn MM-kultaa tuloksella 817 cm. Huhtikuussa 2010 hän voitti Australian-mestaruuden hypättyään 3,1 m/s myötätuulessa 878 cm. Delhin Kansainyhteisön kisoissa hän voitti kultaa tuloksella 830. Maanosien cupissa 2010 hän oli seitsemäs. Hän karsiutui loppukilpailusta Daegun MM-kilpailuissa 2011, Moskovan MM-kilpailuissa 2013 ja Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014. Glasgow’n kansainyhteisön kisoissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 800 cm. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui toiseksi tuloksella 824 cm. Portlandin sisäratojen MM-kisoissa 2016 hän sijoittui toiseksi Oseanian halliennätyksellä 825 cm. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli kymmenes, Lontoon MM-kilpailuissa 2017 yhdestoista ja Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 kahdestoista.

Lapierre on voittanut Australian mestaruuden pituushypyssä vuosina 2006, 2009, 2010, 2013 ja 2016.

## Henkilökohtaiset ennätykset
* 100 metrin juoksu: 10,56 (2002)
* 200 metrin juoksu: 21,40 (2000)
* Pituushyppy: 840 (2010)
* Kolmiloikka: 15,24 (2004)

;Sisäradat
* Pituushyppy: 825 (2016, Oseanian ennätys)

## Lähteet
* 
* Lapierre Australian yleisurheiluliiton sivuilla  
* Tilastopajan profiili 

### Viitteet
Massachusetts Bay Transit Authority

**Massachusetts Bay Transit Authority** (lyhenteet: MBTA, T), on Massachusettsin osavaltion vuonna 1964 perustama metro- lähijuna-, lautta- ja bussiyhtiö Suur-Bostonissa. Se on matkustajamäärältään Yhdysvaltojen neljänneksi suurin. Vuonna 2008 matkustajia kaikissa liikennevälineissä oli yhteensä melkein 1,3 miljoonaa joka päivä. Metrolinjoja on neljä: vihreä, punainen, sininen ja oranssi, niistä jokainen kerää noin puoli miljoonaa matkustajaa arkipäivisin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* MBTA.com 
* MBTA Advisory Board
Vahverot

**Vahverot** (*Cantharellus*) Hydnaceae-heimoon kuuluva sienisuku, jonka lajeista monet ovat hyviä ruokasieniä. Keltavahvero eli kantarelli ja suppilovahvero sekä kosteikkovahvero ovat myös kauppasieniä.

## Lajeja
* Kalvasvahvero (*Cantharellus pallens*)
* Keltavahvero eli kantarelli (*Cantharellus cibarius*)
* Kosteikkovahvero eli kelta-torvisieni (*Cantharellus lutescens*)
* Lehtovahvero eli harmaa torvisieni (*Cantharellus cinereus*)
* Nuhruvahvero (*Cantharellus melanoxeros*)
* Suppilovahvero (*Cantharellus tubaeformis*)

### Muihin taksoneihin kuuluvat vahvero-nimiset sienet
Valevahvero (*Hygrophoropsis aurantiaca*) ei kuulu lainkaan vahveroihin vaan Boletales-lahkoon. Se on saanut nimensä siitä, että se muistuttaa keltavahveroa.

## Katso myös
* Harmaa vahvero

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* [ftp://www.nic.funet.fi/index/Tree_of_life/fungi/basidiomycotina/cantharellales/cantharellaceae/cantharellus/index.html Funet: Vahverot (*Cantharellus*)]
Tahmatatit

**Tahmatatit** eli **voitatit** (*Suillus*) on Boletales-lahkoon ja Suillaceae-heimoon kuuluva sienisuku. Suvun sienet ovat pehmeitä, limaisia tatteja, joiden pillistö on kellertävä. Ne ovat kaikki samalla havupuiden juurisieniä.  

## Lajeja
* Harmotatti (*Suillus viscidus*)
* Lehtikuusentatti (*Suillus grevillei*)
* Jyvästatti (*Suillus granulatus*)
* Kangastatti (*Suillus variegatus*)
* Nummitatti (*Suillus bovinus*)
* Suotatti (*Suillus flavidus*)
* Turjantatti (*Suillus clintonianus*)
* Voitatti (*Suillus luteus*)

Aiemmin sukuun on luettu myös äikätatti (*Chalciporus piperatus*).

## Lähteet
Konstantinopolin rauha (1736)

**Konstantinopolin rauha** oli 17. lokakuuta 1736 Istanbulissa Osmanien valtakunnan ja Safavidien Persian välillä solmittu rauha, joka päätti Turkin–Persian sodan 1730–1736. Rauha merkitsi myös Persian ja Venäjän keisarikunnan välillä vallinneen liittolaisuuden loppumista ja Persian eroamista vuonna 1735 alkaneesta Venäjän–Turkin sodasta.

Osmanien valtakunta ja Persia olivat sopineet vihollisuuksien lopettamisesta jo kahdesti. 10. tammikuuta 1732 suurvisiiri Topal Osman pašša oli solminut rauhan šaahi Tahmasp II:n kanssa, mutta sopimus ei tyydyttänyt kumpaakaan osapuolta. Kenraali Nadir Šah syrjäytti Tahmaspin ja asetti hänen tilalleen nimelliseksi hallitsijaksi Abbas III:n, joka oli virkaan astuessaan kahdeksan kuukautta vanha. Samaan aikaan sulttaani Mahmud I erotti suurvisiirin ja asetti hänen tilalleen Hekimoğlu Ali paššan, jonka tuli valmistella sodan jatkamista. Sotamenestys oli tasaista ja vihamielisyydet päättyivät Bagdadin paššan välittämään rauhaan 1734. Seuraavana vuonna Venäjä kuitenkin solmi liittolaissopimuksen Persian kanssa palauttaen tälle aiemmin valtaamansa maat ja sota jatkui jälleen. Uudet rauhantunnustelut aloitettiin joulukuussa 1735.

Lokakuussa 1736 ”Persian Napoleoniksi” kutsuttu Nadir Šah solmi pysyvämmän rauhan Osmanien valtakunnan kanssa Istanbulissa. Sodan viimeisenä vuonna Persia oli menestynyt taisteluissa ja sopimus oli sille siksi edullinen. Valtakuntien väliset rajat sovittiin samoiksi, kuin ne olivat olleet osmanisulttaani Murat IV:n aikana noin 100 vuotta aiemmin. Osmanit eivät kuitenkaan olleet pahoillaan, sillä he saattoivat nyt keskittää joukkojaan pohjoiseen Venäjää vastaan. Voittojensa ansiosta Nadir Šah valitutti itsensä uudeksi Persian šaahiksi ja hän jatkoi vuonna 1726 alkanutta sotaa Afganistania vastaan. Nadir lakkautti edeltävän kuningashuoneen, Safavidin dynastian ja perusti oman Afšaridin dynastian.

## Katso myös
* Belgradin rauha
* Nissan rauha

## Lähteet
Mitchell Watt

**Mitchell Watt** (s. 25. maaliskuuta 1988 Bendigo) on australialainen pituushyppääjä, joka lopetti urheilu-uransa vuonna 2016.

Watt harrasti yleisurheilua nuoruudessaan kunnes piti monen vuoden tauon harrastaessaan muun muassa australialaista jalkapalloa ja rugbya. Vuonna 2008 hän alkoi jälleen harjoitella ja kilpailla pituushypyssä. Tuona vuonna hän hyppäsi parhaimmillaan 797 cm. Seuraavana vuonna heinäkuussa 2009 hän hyppäsi Rethymnonissa Australian kautta aikain toiseksi parhaan tuloksen 843 cm. Hän jäi Jai Tauriman Australian ennätyksestä kuusi senttimetriä. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti pronssia tuloksella 837 cm. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän sai niin ikään pronssia hypättyään 805.

Watt lähti vuoden 2011 MM-kilpailuihin ennakkosuosikkina voittamaan pituushypyn. Hän sijoittui kuitenkin toiseksi tuloksella 833 cm. Lontoon olympialaisissa 2012 hän tuli jälleen hopealle tuloksella 816 cm.

Australian-mestaruuskilpailuissa hän voitti mestaruuden vuonna 2011 tuloksella 844 cm ja sijoittui toiseksi vuonna 2009. Heinäkuussa 2011 Watt hyppäsi Timanttiliigan osakilpailussa Tukholmassa Australian ja Oseanian ennätyksen 854 cm.

## Henkilökohtaiset ennätykset
;Ulkoradat
* 100 metrin juoksu: 10,31 (2011)
* Pituushyppy: 854 cm (2011)

;Sisäradat
* Pituushyppy: 805 (2010)

## Lähteet
* Watt Australian yleisurheiluliiton sivuilla  
* 

### Viitteet
Fort Simpsonin lentoasema

**Fort Simpsonin lentoasema** ()  on lentoasema Kanadan Luoteisterritorioissa 13,7 kilometriä kaakkoon Fort Simpsonin kylästä. Kenttää ylläpitää Luoteisterritorioiden hallinto. Lentoonlähtöjä ja -laskuja oli vuonna 2008 yhteensä 3&nbsp;185.

## Lentoyhtiöt ja kohteet

## Lähteet
Hay Riverin lentoasema

**Hay Riverin lentoasema** ( )  on lentoasema Kanadan Luoteisterritorioissa 2,8 kilometriä pohjoiseen Hay Riverin kylästä. Kenttää ylläpitää Luoteisterritorioiden hallinto. Lentoonlähtöjä ja -laskuja oli vuonna 2008 yhteensä 6&nbsp;897. Lentoasema on nimetty uudelleen lentäjä Merlyn Carterin kunniaksi, jonka mustakarhu surmasi lentoasemalla.

## Lentoyhtiöt ja kohteet

## Lähteet
Juurisieni

**Juurisienet** ovat sieniä, jotka hajottavat eloperäistä jätettä ja auttavat kasvia, esimerkiksi puuta, saamaan vettä ja ravinteita. Vastikkeeksi symbioosista sienet saavat itselleen puulta valmiita yhteyttämistuotteita.

## Katso myös
*Sienijuuri eli mykorritsa
Inuvikin lentoasema

**Inuvikin lentoasema** ()  on lentoasema Kanadan Luoteisterritorioissa 12 kilometriä itään Inuvikin kaupungista. Kenttää ylläpitää Luoteisterritorioiden hallinto. Lentoonlähtöjä ja laskuja oli vuonna 2008 yhteensä 17&nbsp;464.

## Lentoyhtiöt ja kohteet

## Lähteet
Arviatin lentoasema

**Arviatin lentoasema** ()  on lentoasema Kanadan Nunavutin territoriossa kilometrin etelään Arviatin kylästä. Kenttää ylläpitää Nunavutin territorion hallinto. Lentoonlähtöjä ja -laskuja oli vuonna 2008 yhteensä 2&nbsp;500.

## Lentoyhtiöt ja kohteet

## Lähteet
Vastapuoli

**Vastapuoli** on oikeusriidan osapuolena oleva asianosainen oikeudenkäynnissä tai hallintomenettelyssä. Vastakkaisia kantoja tai etuja edustavat asianosaiset ovat toistensa vastapuolia. Vastapuolia ovat riita-asiassa kantaja ja vastaaja, rikosasiassa syyttäjä ja syytetty. Jossakin oikeusriidassa jonkun vastapuolena oleva tuomari on esteellinen toimimaan tuomarina oikeudenkäynnissä, joka koskee tätä henkilöä. Kontradiktorisen periaatteen mukaan tuomioistuin ei saa ratkaista asiaa ennen kuin vastapuolelle on annettu mahdollisuus antaa vastine asiassa.

## Lähteet
Joel Silver

**Joel Silver** (s. 14. heinäkuuta 1952) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja ja ohjaaja, joka tunnetaan monista tuottamistaan toimintaelokuvista. Hänen tuottamistaan elokuvista tunnetuimpia ovat *[[Tappava ase]]* -sarja, ensimmäiset kaksi *[[Die Hard]]* -elokuvaa ja *[[Matrix (elokuvasarja)|Matrix]]*-sarja. Hän esittää Raoul J. Raoulia elokuvassa *[[Kuka viritti ansan, Roger Rabbit?]]*.

## Aiheesta muualla
* 
*
Lawrence Gordon

**Lawrence Gordon** (s. 25. maaliskuuta 1936 Yazoo City, Mississippi, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja, joka on erikoistunut toimintaelokuviin. Hänen tuottamiaan elokuvia ovat muun muassa *[[Predator – saalistaja]]* (1987), *[[Die Hard – vain kuolleen ruumiini yli]]* (1988), *[[Tomb Raider (vuoden 2001 elokuva)|Tomb Raider]]* (2001) ja *[[Hellboy (elokuva)|Hellboy]]* (2004). 

Gordonilla on kolme lasta, joista George Joseph on työskennellyt elokuvantekijänä ja säveltäjänä.

## Lähteet
Tuomion selitys

**Tuomion selitys** on aiemmin käytössä ollut oikeus saada tuomioistuimelta lisäselvitys epäselvästä tuomiosta. Nykyisin voidaan vastaavassa tapauksessa käyttää kantelua tai oikaisua.

Tuomion selityksestä säädettiin vuoden 1734 lain oikeudenkäymiskaaren 24 luvun pykälissä 10 ja 11. Jos jompikumpi asianosainen pyysi oikeudelta selitystä, pyyntö tuli tehdä niin ajoissa, että myös vastapuoli pystyi antamaan asiasta vastineensa. Oikeuden tuli antaa selitys ennen kuin tuomio tai päätös sai lain voiman. Selityksen laativat samat henkilöt, jotka olivat tuomiostakin päättäneet. Henkilöä, joka pyysi selitystä selkeästä tai riidattomasta tuomiosta sakotettiin 5, 10 tai 20 talaria rikoksen vakavuuden mukaan.

Kiellettyä ei ollut pyytää selitystä kauan tuomion tai päätöksen jälkeen, jos siihen oli tarvetta. Jos asian ratkaissut tuomari ei ollut enää saman oikeuden palveluksessa, selityksen laati hänen sijaansa tullut yhdessä lautakunnan kanssa. Jos riitapuolille annetussa selityksessä oli jotain selkeästi mainitsematonta, niin asianosainen oli oikeutettu valittamaan asiasta.

Tuomion selitystä koskevat säännökset kumottiin lailla oikeudenkäymiskaaren muuttamisesta (109/1960), joka tuli voimaan heinäkuun alussa 1960. Uusi 24 luvun 10 pykälä säätää, että tuomion sisältäessä kirjoitus- tai laskuvirheen se tulee oikaista heti. Oikaisun teki aiemmin tuomari tai kihlakunnanoikeus, nykyisin tuomioistuin, sen puheenjohtaja tai lainoppinut jäsen. Oikaisu tulee merkitä alkuperäiseen tuomioon ja asianosaisten kappaleisiin, jos se on mahdollista. Jos asianosaisen kappaletta ei saada korjattua, hänelle tulee toimittaa maksutta jäljennös oikaistusta kantatuomiosta. Jos juttu on siirtynyt ylempään oikeuteen, niin tieto oikaisusta on toimitettava myös sille. Jos asianosainen katsoo, että tuomiota on oikaistu virheellisesti, hänen tulee kannella asiasta 30 päivän kuluessa tiedon asiasta saatuaan.

## Lähteet
Luettelo vuoden 1994 miehittämättömistä avaruuslennoista

Vuonna 1994 tehtiin noin sadan satelliitin laukaisu. 

## Onnistuneet laukaisut

## Epäonnistuneet laukaisut
* 28.6.1994 STEP 1 (P90-1), Pegasus-XL, Vandendergin lentotukikohta
* 1.12.1994 PAS 3, Ariane-42P, Kourou
* 25.5.1994 Kosmos (2281) (Tselina-D #69), Tsiklon-3, Plesetskin kosmodromi
* 24.1.1994 Eutelsat-2 F5 ja Türksat 1A tietoliikennesatelliitit, Ariane-44LP H10+, Kourou

## Aiheesta muualla
*Güntherin avaruussivun Chronology-kohdasta laukaisujen historia (päälähde)
*Kanadalainen avaruushistoriasivusto (toinen päälähde)
*Russian Space Web
*Jonathan McDowellin avaruussivusto
*NASA Jet Propulsion Laboratoryn avaruuslennot
*Miehittämättömien lentojen englanninkielinen keskustelusivu
Silmäasema

**Silmäasema Oy** on suomalainen yritys, joka oli vuonna 2017 liikevaihdoltaan Suomen toiseksi suurin optikkoketju ja suurin silmäsairaalaketju. Yhtiön osake noteerattiin Helsingin pörssissä vajaan kolmen vuoden ajan (2017-2020), mutta yhtiö poistui 2020 pörssistä yksityisen  Coronaria-konsernin (Cor Group) saatua osakekannan haltuunsa. Coronaria on suomalainen lääkärijohtoinen yritys, joka on konserniin kuuluvien Silmäaseman ja Medilaserin myötä Suomen suurin yksityinen silmäterveyden palveluntarjoaja. 

Ensimmäinen Silmäasema-liike avattiin Kuopioon vuonna 1975 optikko Timo Raaskan ja silmälääkäri Pentti Sihvolan aloitteesta. Vuonna 2020 liikevaihdoksi ilmoitettiin 117,8 milj. euroa, ja tilikauden tulokseksi 2,9 miljoonaa euroa.

Vuonna 2021 Silmäasema ilmoitti yritykseen kuuluvan Suomessa noin 150 optikkomyymälää ja 18 silmäsairaalaa. Lisäksi yrityksellä oli kuusi myymälää Virossa. Yritys työllistää noin 1&nbsp;000 silmäterveyden asiantuntijaa. 

Silmäasema on S-ryhmän valtakunnallinen partneri. Silmäasemalle on myönnetty avainlipputunnus. 

## Lähteet
Sotades

**Sotades** () voi viitata seuraaviin henkilöihin:

* Sotades (toimi n. 460–450 eaa.), attikalainen savenvalaja
* Sotades-maalari (toimi n. 460–450 eaa.), attikalainen punakuviomaalari, joka maalasi Sotadeen vaaseja
* Sotades Maroneialainen (200-luku eaa.), runoilija
* Sotades Thespiailainen (400-luku eaa.), kuvanveistäjä
Aito Keravuori

**Aito Keravuori** (14. toukokuuta 1910 Kajaani – 4. elokuuta 1998 Union, Maine, Yhdysvallat)  oli suomalainen upseeri, joka joutui pakenemaan maasta asekätkentäjutun yhteydessä ja loi sitten uuden uran Yhdysvaltain armeijassa.

Kajaanista kotoisin ollut Keravuori pääsi ylioppilaaksi 1931. Suoritettuaan reserviupseerikoulun ja kadettikoulun hän vannoi 1934 upseerinvalan. Hän palveli aluksi Sallan rajakomppanissa ja toimi myös Akateemisen Karjala-Seuran sotilaskouluttajana.

Keravuori haavoittui talvisodassa Kuolajärvellä. jatkosodan aikana hän toimi pataljoonankomentajana muun muassa 1944 Kuuterselän taistelussa. Syksyllä 1944 majuri Keravuori oli mukana everstiluutnantti Usko Sakari Haahden ja eversti Valo Nihtilän johtamassa aseidenkätkentähankkeessa. Hän vastasi aseidenkätkennästä Oulun seudulla, jossa hän toimi Oulun sotilaspiirin 2. ye-upseerina. Oulun seudulla asekätkennässä mukana ollut korpraali Kumpulainen jäi kiinni huhtikuussa 1945 yrittäessään myydä Oulun torilla eräästä kätköstä anastamiaan elintarvikkeita. Hän kertoi edellisenä syksynä tapahtuneesta aseidenkätkennästä Valpolle, ja Keravuori sai esimiehiltään käskyn paeta Ruotsiin. Keravuori siirtyi Ruotsiin 12. toukokuuta 1945 kalastajaveneellä . Tässä vaiheessa uskottiin vielä, että Keravuoren poistumisen avulla jutun paljastuminen saataisiin rajatuksi vain Oulun alueelle. Niin ei kuitenkaan käynyt. 

Ruotsi karkotti 1946 maassa oleskelleet aseidenkätkentäjuttuun sekaantuneet suomalaiset Marttisen miehet, ja Keravuori siirtyi tällöin Yhdysvaltoihin. 17 Marttisen miestä värvättiin 1947 Yhdysvaltain armeijaan, jossa he joutuivat aloittamaan palvelun alokkaina. He ylenivät kuitenkin nopeasti, ja Keravuorestakin tuli jo 1951 majuri. Suomalaiset toimivat etenkin talvi- ja sissisodankäynnin asiantuntijoina. 

Keravuori siirtyi vuonna 1954 armeijan erikoisjoukkohin, niin sanottuihin vihreisiin baretteihin. Hän palveli 1957–1968 kouluttajana Bad Tölzissä Länsi-Saksassa, Kanadassa, Japanissa, Laosissa ja Vietnamissa. Keravuori auttoi muun muassa Lauri Törniä pääsemään erikoisjoukkojen palvelukseen. Keravuori jäi eläkkeelle armeijasta 1968 everstin arvoisena. Suomessa Keravuori kävi ensimmäisen kerran pakonsa jälkeen 1960.

Aito Keravuori on haudattu Washingtoniin Arlingtonin sotilashautausmaalle. Myös hänen poikansa Aito J. Keravuori on haudattu sinne.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Waldalenus

**Waldalenus** tai  **Wandalenus** oli Burgundin kuningaskunnan herttua ja vuodesta 581 Austrasian major domus eli käskynhaltija. Hän toimi Metzissä major domuksen virassa ja sijaishallitsijana kun kuningas Kildebert II oli vielä alaikäinen.
C-luokka (hävittäjä)

**C-luokka** oli Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjäluokka. Alusluokka muistuttaa hieman suurennettuja B-luokan hävittäjiä. Alukset siirrettiin 1937 Kanadan laivastolle, joka liitti alukset River-luokkaan.

## Suunnittelu
Portsmouthissa rakennettujen alusten moottorit toimitti Hawthorn Leslie and Company ja alusten valmistumisviive johtui telakoiden kokemattomuudesta tämän kaltaisten alusten valmistamisessa.

Alusten pääaseistuksena olivat neljä 4,7 tuuman 45 kaliiperin QF Mk IX -tykkiä, joiden asennus mahdollisti 30 korkeuskulman. Apuaseina oli yksi kolmen tuuman ja kaksi kahden naulan ilmatorjuntatykkiä sekä puolen tuuman konekivääri. Aluksilla oli kahdeksan 21 tuuman torpedoputkea Mk IX -torpedoiden laukaisemiseksi.

## Alukset
Luokan alusten lukumäärää laskettiin työväenpuolueen hallituksessa ollessa säästäessä puolustusmenoista. Eräänä syynä siirtoon oli luokan alusten pieni määrä, mikä ei istunut kuninkaallisen laivaston järjestelmään muodostaa luokasta hävittäjälaivueita.

## Laivueenjohtaja
C-luokan laivueenjohtajana oli ''HMS Kempenfelt'', joka laskettiin vesille 29. lokakuuta 1931 J. Samuel Whiten telakalta Cowesissa. Aluksen aseistus oli vastaava kuin luokan muilla aluksilla, mutta uppouma oli hieman suurempi. Alukselle oli asennettu Yarrow-kattilat, joiden avulla se saavutti koeajoissa 36,39 solmun nopeuden.

*Kempenfelt* siirrettiin 18. lokakuuta 1939 Kanadan laivastolle, joka nimesi sen *HMCS Assiniboineksi*.

## Lähteet

*
*
*

### Viitteet
Sotades Maroneialainen

**Sotades Maroneialainen** (; 200-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen runoilija, jota pidetään yhtenä ensimmäisistä palindromien kirjoittajista.

Sotades syntyi Maroneiassa, minkä katsotaan yleensä viittaavan Traakian Maroneiaan, tosin joskus hänet mainitaan kreetalaisena. Hän eli Aleksandriassa Ptolemaios II Filadelfoksen aikana (285–246 eaa.). Eräs hänen runoistaan arvosteli sitä, että Ptolemaios oli nainut oman sisarensa Arsinoën. Tämän vuoksi hänet vangittiin. Hän onnistui pakenemaan Kaunoksen saarelle, mutta Ptolemaioksen upseereihin kuulunut Patroklos sai hänet kiinni. Sotades surmattiin ja heitettiin mereen.

Sotades kirjoitti joonian murteella satiirisia runoja, joista käytettiin nimitystä *flyakes* tai *kinaidoi*. Hän käytti omaa runomittaansa, joka on nimetty hänen mukaansa *sotadiseksi* runomitaksi. Siinä runosäe oli etu- ja takaperin sama. Siksi säkeitä on pidetty varhaisimpina tunnettuina palindromeina, ja Sotadesta muodon kehittäjänä.

Sotadeelta on säilynyt vain muutama aitoja katkelmia. Hänen runojensa nimiä olivat muun muassa *Adonis*, *Amazon*, *Ilias* ja *Priepos*. Stobaioksen kautta säilyneitä katkelmia pidetään yleisesti epäperäisinä. Ennius käänsi eräitä sotadisen tyylin mukaisia runoja latinaksi ja sisälsi ne osaksi satiireitaan sisältänyttä kirjaa nimellä ”Sola”.

## Lähteet