open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mántres

**Mántres** (, myös *Mándres*) eli **Chamít Mántres** (Χαμίτ Μάντρες, myös *Hámit Mándres*, ) on kylä Kyproksen saarella. Se on *[[de facto]]* Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Lefkoşan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Nikosian alueeseen. Kylän väkiluku on  (2011).

Mántres on Nikosian turkkilaisen pohjoisosan esikaupunkialuetta ja sijaitsee noin neljä kilometriä pohjoiseen Nikosian keskustasta.

## Lähteet
Mésa Geitoniá

**Mésa Geitoniá** () on kaupunki ja kunta (Δήμος Μέσα Γειτονιάς, *Dímos Mésa Geitoniás*) Limassolin alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on  (2011). 

Mésa Geitoniá on Limassolin esikaupunkialuetta ja sijaitsee vain pari kilometriä pohjoiseen Limassolin keskustasta. Sen kaupunginosia ovat Kontováthkeia, Chalkoútsa, Tímios Pródromos ja Pánthea. Mésa Geitoniá on itsenäinen kunta vuodesta 1986.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Μέσα Γειτονιάς. Mésa Geitonián kunnan verkkosivut.
Pégeia

**Pégeia** () on kylä ja kunta (Δήμος Πέγειας, *Dímos Pégeias*) Páfoksen alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on  (2011). 

Pégeia sijaitsee Kyproksen länsirannikolla Akámaksen niemimaan eteläosassa linnuntietä noin 15 kilometriä luoteeseen Páfoksen kaupungista. Kylä on rakennettu rinteeseen noin 200 metrin korkeuteen merenpinnasta. Kylä on ilmeisesti syntynyt venetsialaisvallan aikana, ja sen nimen oletetaan tulevan venetsialaisesta Begian suvusta. Pégeia on itsenäinen kunta vuodesta 1994.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Πέγειας. Pégeian kunnan verkkosivut.
Pródromos (Limassol)

**Pródromos** () on kylä ja kyläyhdyskunta (*koinótita*) Limassolin alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on 123 (vuonna 2011). 

Pródromos sijaitsee Tróodos-vuoristossa. Se on rakennettu noin  metrin korkeuteen, ja se on Kyproksen korkeimmalla sijaitseva asutus. Kylässä on tarjolla jonkin verran majoitusta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sotíra (Famagusta)

**Sotíra** () on kylä ja kunta (Δήμος Σωτήρας, *Dímos Sotíras*) Famagustan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on  (2011).

Sotíran kylä sijaitsee Kyproksen kaakkoisosassa noin seitsemän kilometriä länteen Agía Nápasta. Kunnan alue ulottuu etelärannikolle Agía Théklan rannalle. Rannikolla sijaitsi antiikin aikana Thronoin kaupunki. Nykyisen kylän ”Vapahtajaan” tai ”Pelastumiseen” viittaavaa nimeä on selitetty sekä sillä, että asutus olisi myöhemmin siirretty sisämaahaan turvaan merirosvoilta, tai olevan peräisin paikalla olleesta bysanttilaisaikaisesta Vapahtajan kirkastumisen (*Metamórfosi tou Sotíros*) kirkosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Σωτήρας. Sotíran kunnan verkkosivut.
Tséri

**Tséri** () on kylä ja kunta (Δήμος Τσερίου, *Dímos Tseríou*) Nikosian alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on  (2011). 

Tséri sijaitsee Kyproksen keskiosissa noin 13 kilometriä lounaaseen pääkaupunki Nikosiasta. Se on itsenäinen kunta vuodesta 2012.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δήμος Τσερίου. Tsérin kunnan verkkosivut.
Jean Papineau-Couture

**Jean Papineau-Couture** (12. marraskuuta 1916 Montreal – 11. elokuuta 2000 Montreal) oli kanadalainen säveltäjä ja musiikkipedagogi. Hän oli Guillaume Couturen ja Mercédès Papineaun lapsenlapsi. Hän aloitti pianonsoiton opiskelun äitinsä Marie-Anne Dostalerin johdolla vuonna 1922. Vuosina 1926–1939 häntä opetti Françoise D'Amour. Vuosina 1937–1940 hän opiskeli kontrapunktia Gabriel Cussonin ja vuosina 1939–1940 pianonsoittoa Léo-Pol Morinin johdolla.

Vuonna 1940 Papineau-Couture pääsi Bostonin New England Conservatoryyn Québecin hallituksen stipendillä opiskelemaan sävellystä Quincy Porterin, orkesterinjohtoa Francis Findlayn ja pianonsoittoa Beveridge Websterin johdolla. Vuosina 1941–1943 häntä opetti Nadia Boulanger Cambridgessa, Massachusettsissa. 

Papineau-Couture toimi Montrealin yliopiston musiikin tiedekunnan dekaanina vuosina 1968–1973. Hän opetti myös The Conservatory of Musicissa. Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Marcelle Deschênes, Richard Grégoire, Jacques Hétu, François Morel, André Prévost ja Gilles Tremblay. Säveltäjänuransa aikana Papineau-Couture sai vaikutteita muun muassa impressionismista ja uusklassisesta tyylistä. Hänen teoksiinsa kuuluu muun muassa piano- ja kamarimusiikkia. Hän myös kirjoitti lukuisia artikkeleita ja kirja- sekä levyarvosteluja.

Papineau-Couturen vaimo oli kirjailija Isabelle Papineau-Couture. Huilisti François Papineau-Couture on hänen poikansa. 

## Lähteet
Nina Rahkola

**Nina Maarit Rahkola** (s. 6. huhtikuuta 1984 Nakkila) on suomalainen toimittaja ja media-alan yrittäjä. Hän on työskennellyt MTV3:n ''Huomenta Suomen'' juontajana ja tapahtumien juontajana.

MTV:llä syksyllä 2017 esitetyssä dokumenttiohjelmien sarjassa nimeltä ''Say What'' Rahkola kiersi toimittajana eri puolilla maailmaa. *Say what* voitti vuoden 2017 Kouran uutis-, urheilu- ja ajankohtaissisältöjen sarjan pääpalkinnon. Hänen dokumenttisarjansa on ollut ehdolla Venla-palkinnon saajaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* KOKOmedia
François Papineau-Couture

**François Papineau-Couture** (s. 1. huhtikuuta 1953 Montreal) on kanadalainen soitinrakentaja ja huilisti. Hän sai vuonna 1972 taiteiden kandidaatin arvon Montrealin yliopistosta ja vuonna 1977 musiikin kandidaatin arvon samaisesta opinahjosta. Opiskeltuaan huilunsoittoa hän vietti vuoden Lontoossa opiskellen näppäiltävien kosketinsoitinten rakentamista John Rawsonin johdolla. Hän on muun muassa työskennellyt Pariisin konservatorion soitinmuseossa. Vuosina 1979–1987 hän omistautui 1600–1700-lukujen italialaisten, englantilaisten ja ranskalaisten koulukuntien instrumentteihin pohjautuvien spinettien ja cembalojen rakentamiselle.  

Papineau-Couture meni naimisiin kontra-altto Madeleine Jalbertin kanssa. Hänen vanhempansa olivat säveltäjä Jean Papineau-Couture ja kirjailija Isabelle Papineau-Couture.

## Lähteet
DAF (täsmennyssivu)

**DAF** tai **Daf** voi viitata:

## Yritykseen
*DAF, hollantilainen automerkki

## Musiikkiin
*Deutsch Amerikanische Freundschaft, saksalainen yhtye
*”D.A.F.”, Powderfinger-yhtyeen kappale
*Daf, lyömäsoitin

## Henkilöön
*Mohamed Daf (s. 1994), senegalilainen jalkapalloilija
*Omar Daf (s. 1977), senegalilainen entinen jalkapalloilija
*Daf Hobson (s. 1951), englantilainen elokuvaaja

## Muuhun
*Deutsche Arbeitsfront, natsi-Saksan aikainen ammattijärjestö
León Zuckert

**León Zuckert** (4. toukokuuta 1904 Pultava – 29. toukokuuta 1992 Toronto, Kanada) oli ukrainalaissyntyinen, vuodesta 1929 Kanadassa asunut säveltäjä, viulisti, alttoviulisti ja kapellimestari. Hän opiskeli vuosina 1916–1918 Boris Brodskin johdolla viulunsoittoa Pultavan keisarillisessa musiikkikoulussa. Hän asui ennen Kanadaan muuttamistaan myös Puolassa ja Argentiinassa. 

Zuckert toimi niin viulistina ja alttoviulistina kuin kapellimestarinakin lukuisissa orkestereissa. Näitä olivat Winnipegin sinfoniaorkesteri, Toronton sinfoniaorkesteri, Halifaxin sinfoniaorkesteri ja Montrealin sinfoniaorkesteri. Vuonna 1937 hän sai Reginald Stewartilta orkesterinjohdon opetusta Toronton musiikkikonservatoriossa. Hänellä oli 1930-luvulla Winnipegissä oma *To a Wild Rose* -ohjelma CRBC:lla. Hän johti radiossa esiintynyttä argentiinalaistyylistä Los Pamperos -kokoonpanoaan. 

Säveltäjänä Zuckert otti vastaan monia tilauksia; esimerkiksi *Fantasia ukrainalaisiin teemoihin* syntyi vastauksena Winnipegin CBC-orkesterilta saatuun tilaukseen. Hänen muuhun tuotantoonsa kuuluu muun muassa kaksi sinfoniaa.

## Lähteet
Lise Daoust

**Lise Daoust** (s. 15. toukokuuta 1950 Montreal) on kanadalainen huilisti. Hän opiskeli muun muassa Pariisin konservatoriossa vuosina 1972–1975 Alain Marionin, Christian Lardén ja Jean-Pierre Rampalin johdolla. Hän on opettanut muun muassa Montrealin yliopistossa vuodesta 1980 alkaen. Vuonna 2009 hänet nimitettiin Kanadan musiikkikeskuksen lähettilääksi. 

Daoust on kantaesittänyt Alain Gagnonin teoksen *Trois solos d'un personnage* (1977) ja René Lussierin teoksen *Zone grise* (1990). Vuonna 1990 hän piti Karlheinz Stockhausenin *Kathinkas Gesang als Luzifers Requiem* (huilulle ja nauhalle) Pohjois-Amerikan ensiesityksen. Tätä teosta hän oli opiskellut säveltäjän itsensä ja huilisti Kathinka Pasveerin johdolla.

## Lähteet
Rudy Toth

**Rudy Toth** (16. joulukuuta 1925 Stare Karasnow, Tšekkoslovakia – 9. heinäkuuta 2009 Lisle, Ontario, Kanada) oli kanadalainen säveltäjä, sovittaja, kapellimestari, pianisti ja cimbalominsoittaja. Hänen isänsä oli Carl Toth. Hän opiskeli 1940-luvulla Toronton musiikkikonservatoriossa, jossa hänen opettajinaan olivat pianonsoitossa Boris Berlin, harmoniassa John Weinzweig ja orkesterinjohdossa Ettore Mazzoleni. Samanaikaisesti hän työskenteli torontolaisissa tanssiyhtyeissä, joita johtivat muiden muassa Stan Patton, Ellis McLintock ja Bert Niosi. 

Vuonna 1950 Toth opiskeli pianonsoittoa Pariisissa Gaby Casadesuksen johdolla. Hän viimeisteli orkesterinjohdon opintonsa Leonard Bernsteinin johdolla Tanglewoodissa ja Walter Susskindin johdolla Torontossa. 

Toth aloitti 1940-luvun lopussa uran CBC:llä Howard Cablen pianistina. Hänellä oli oma radio-ohjelma vuonna 1951, ja hän työskenteli vuoteen 1965 saakka musiikillisena johtajana ohjelmissa, joissa esiintyivät muiden muassa Joan Fairfax, Wally Koster ja Denny Vaughan. 1960-luvun puolessavälissä Toth erikoistui jinglejen säveltämiseen. Vuosina 1965–1970 hänen työkumppaneinaan olivat hänen veljensä Jerry Toth, Dolores Claman ja Richard Morris nimellä *Quartet Productions*. Vuosina 1970–1980 hän ja Jerry työskentelivät nimellä *Seven-O Productions*. 

Toth työskenteli myöhemmin muun muassa Emmy-palkintoehdokkuuden saaneen *[[Once Upon the Brothers Grimm]]in* orkestroijana ja kapellimestarina. 1950-luvun lopussa hän soitti pianoa Phil Nimmonsin kokoonpanossa. Hän esitti cimbalomilla Béla Bartókin, Zoltán Kodályn ja Igor Stravinskyn teoksia. Hän esiintyi Toronton sinfoniaorkesterin, Ottawan filharmonikkojen, Buffalon sinfoniaorkesterin ja Ivan Romanoffin orkesterin kanssa. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1989.

## Lähteet
Aimee Semple McPherson

**Aimee Semple McPherson**, tunnettu myös nimillä **Sisar** ja **Sisar Aimee** (9. lokakuuta 1890 – 27. syyskuuta 1944), oli kanadalais-yhdysvaltalainen helluntailiikkeeseen kuulunut parantajaevankelista, joka perusti Kaliforniaan Foursquare Churchin vuonna 1923.

McPherson sai julkisuutta 1920–1930-luvuilla. Häntä pidetään modernin median hyödyntämisen edelläkävijänä, ja hän perusti Yhdysvaltoihin kristillisen radion. Tilaisuuksia järjestettiin McPhersonin Los Angelesiin rakennuttamassa Angelus Templessä. Hän teki saarnamatkoja myös ympäri Yhdysvaltoja.

McPherson tunnetaan uskolla parantajana, jonka tilaisuuksissa kymmenettuhannet ihmiset väittivät parantuneensa. Hän julisti niin sanottua nelinkertaista evankeliumia: Jeesusta pelastajana, Pyhällä Hengellä täyttäjänä, parantajana sekä takaisin palaavana kuninkaana. Tällaista saarnatapaa kutsutaan myös täyden evankeliumin julistamiseksi.

McPhersonin saarnaamistyyli ja parantamistoiminta ovat vaikuttaneet suuresti 1900-luvun ekumeeniseen karismaattiseen liikkeeseen. McPhersonia pidetäänkin karismaattisen liikkeen edelläkävijänä, ja hän oli muun muassa parantajaevankelista Kathryn Kuhlmanin esikuva.

## Julkaisuja

* *Declaration of Faith*. The International Church of the Foursquare Gospel. 1920
* *The Second Coming of Christ: Is He Coming? How is He Coming? When is He Coming? For Whom is He Coming?*. 1921.
* *This is That: Personal Experiences, Sermons and Writings of Aimee Semple McPherson, Evangelist*. The Bridal Call Publishing House. 1923.
* *In the Service of the King: The Story of My Life*. Boni and Liveright. 1927.
* *Perfection, Can a Christian Be Perfect?*, Echo Park Evangelistic Association (1930)
* *Give Me My Own God*. H. C. Kinsey & Company, Inc. 1936.
* *The Story of My Life: In Memoriam*. Echo Park Evangelistic Association, Los Angeles. 1951.

## Lähteet
Mari Karppinen

**Mari Karppinen** (s. 1984 Oulu) on suomalainen toimittaja ja dokumentaristi, joka työskentelee MTV Uutisten Yhdysvaltojen kirjeenvaihtajana asemapaikkanaan New York. Karppinen toimi aikaisemmin MTV:n ulkomaantoimittajana. Karppisen yhteiskunnallista vastakkainasettelua kuvaavat dokumentit *Trumpin Amerikka – jakautunut kansa* (2018) ja *Trumpin Amerikan tulevaisuus* (2020) kuuluvat suomalaisen journalismikentän menestyneimpiin long form -reportaaseihin.

*Trumpin Amerikan tulevaisuus* sai Koura-gaalassa kunniamaininnan "erittäin onnistuneena, rohkeasti toteutettuna ja tärkeänä amerikkalaisen yhteiskunnan kahtiajakautumisen kuvaajana." *[[Aamulehti]]* antoi dokumentille neljä tähteä. ''Helsingin Sanomat'' kuvaili Karppisen dokumentaarista saavutusta ennakkoluulottomaksi ja laadukkaaksi. 

Ennen MTV:tä Karppinen työskenteli toimittajana *[[Pohjolan Sanomat|Pohjolan Sanomissa]]* ja tämän jälkeen toimittajana ja juontajana Yle TV2:n ''Ajankohtaisessa kakkosessa''.

Karppinen on tuotantoyhtiö KOKOmedia Oy:n omistaja ja hallituksen puheenjohtaja. 

## Yksityiselämä
Karppinen avioitui syyskuussa 2019 New Yorkissa juutalaisen Shoshi Shmuluvitz -nimisen naisen kanssa. Parilla on vuonna 2022 ja 2025 syntyneet lapset.

## Lähteet
Beauty and the Beast (vuoden 2012 televisiosarja)

**Beauty and the Beast** on yhdysvaltalainen draamasarja, joka perustuu Ron Koslown luomaan vuonna 1987 alkaneeseen *[[Beauty and the Beast (vuoden 1987 televisiosarja)|saman nimiseen]]* televisiosarjaan. Pääosissa näyttelevät Kristin Kreuk ja Jay Ryan.

Sarjan esittäminen alkoi Yhdysvalloissa The CW:n kanavalla lokakuussa 2012. Neljännen kauden viimeinen jakso esitettiin syyskuussa 2016.

## Näyttelijät

## Tuotanto
The CW aloitti sarjan kehitystyön virallisesti syyskuussa 2011. Uuden sarjan kerrottiin saaneen vaikutteita alkuperäisen *Beauty and the Beast* -sarjan romanttisista juonenkäänteistä. The CW tilasi pilottijakson tammikuussa 2012 ja loput ensimmäisestä kaudesta saman vuoden toukokuussa.

Sarjan kuvaukset tehtiin Kanadan Torontossa.

Toinen tuotantokausi tilattiin huhtikuussa 2013, kolmas toukokuussa 2014 ja neljäs huhtikuussa 2015. The CW vahvisti lokakuussa 2015 neljännen kauden jäävän sarjan viimeiseksi.

## Palkinnot
*Beauty and the Beast* on voittanut useita People’s Choice -palkintoja vuosina 2013, 2014, 2015 ja 2016.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* ''Beauty and the Beast'' TV.comissa
Varsasaari

**Varsasaari** on yleinen virkistysalue, jossa on myös Helsingin kaupungin kesämajatoimintaa. Saari kuuluu Espoon itäsaaristoon. Se sijaitsee Miessaarenselän pohjoisosassa puolisentoista kilometriä Haukilahden venesatamasta itään. Espoon virallisessa kaupunginosajaossa Varsasaari kuuluu Westendiin; saaren ja Westendin manneralueen välillä on noin neljänsadan metrin levyinen salmi.

Varsasaaren omistaa Helsingin kaupunki ja se on yleistä virkistysaluetta. Saarella sijaitsee helsinkiläisten kesämajoja, yhteensä noin 250. Varsasaarta hallinnoi Varsasaariyhdistys, joka vastaa saaren kunnosta.

Varsasaaren länsiosassa sijaitsee lounaaseen avautuva hiekkaranta, jonka pituus on noin 170 metriä.

Varsasaaren pohjoinen naapurisaari on Tvijälp. Idän suunnassa sijaitsee muun muassa Vehkasaari ja Westendin Korkeasaari. Edellisiä hieman etäämpänä lounaan ja etelän suunnassa sijaitsee muun muassa Iso Vasikkasaari, Miessaari ja Stora Ådholmen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
*Varsasaari, Uusimaa, Finland — Sunrise, Sunset and Daylength
*Foreca.fi: Varsasaari, Espoo
*[Espoonrekry.fi: Saariston osayleiskaavaluonnos kaupunkisuunnittelulautakuntaan (5.11.2015)](http://www.espoonrekry.fi/fi-FI/Asuminen_ja_ymparisto/Kaavoitus/Yleiskaava/Saariston_osayleiskaavaluonnos_kaupunkis(79035))
*Runeberg.org
* Suomen suurimmat kesäiset telttakaupungit, "Kivinokka ja Varsasaari" ovat viimeisten 5 vuoden kuluessa muodostuneet väkirikkaiksi yhdyskunniksi. Asukkaiden lukumäärä Kivinokassa vaihtelee 8.000-10.000, Varsasaaressa 1.500-2.000, Helsingin Sanomat, 04.08.1935, nro 206, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Hämeenlinnan Mieskuoro

**Hämeenlinnan Mieskuoro** on perustettu vuonna 1922. 

Syksyllä 2017 järjestetyssä Canta al Mar -laulukilpailussa kuoro saavutti kulta-tason sekä sakraali- että kamarimusiikkisarjassa.

Kuoron ohjelmisto sisältää useita mieskuorolle sävellettyjä ja sovitettuja kotimaisia ja ulkomaisia lauluja, kirkkomusiikista aina kevyeen musiikkiin asti. Laaja ohjelmisto mahdollistaa esiintymisiä erilaisissa konserteissa ja kuoro on myös tilattavissa juhliin ja tapahtumiin joko täysimääräisenä tai pienemmissä kokoonpanoissa. 

Kuoron omia perinteisiä esiintymisiä ovat mm. joulu- ja kevätkonsertit sekä vuosittain järjestetyt konsertit eri orkestereiden ja solistien kanssa. Kaikkiaan kuoro esiintyy vuosittain yli 40:ssä erilaisessa julkisessa ja yksityisessä tilaisuudessa.
Hämeenlinnan Mieskuoroa ja sen noin 35 laulajaa on jo vuodesta 2000 lähtien johtanut kansainvälisesti ja kansallisesti palkittu kuoronjohtaja musiikkineuvos, musiikin maisteri Anneli Julén.
Nyppyheinät

**Nyppyheinät** (*Ehrharta*) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi noin 40 lajia.

## Lajeja
* *[[Ehrharta bulbosa]]*
* *[[kapinnyppyheinä|Ehrharta calycina]]* – kapinnyppyheinä
* *[[Ehrharta colensoi]]*
* *[[Ehrharta diplax]]*
* *[[Ehrharta distichophylla]]*
* *[[Ehrharta erecta]]*
* *[[kiilanyppyheinä|Ehrharta longiflora]]* – kiilanyppyheinä
* *[[Ehrharta stipoides]]*
* *[[Ehrharta tasmanica]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Nyppyheinät (''Ehrharta'')
Priman talo

**Priman talo** on arkkitehti Frithiof Strandellin suunnittelema jugendrakennus Turussa Kauppatorin vieressä Aurakadun ja Yliopistonkadun kulmassa. Rakennus valmistui vuonna 1904. Katujen kulmaan aukeaa sisäänkäynti, ja kummankin kadun suuntaan on sijoitettu erkkeritorni. Parvekkeet on sijoiteltu Strandellille tyypillisesti epäsymmetrisesti. Talossa toimi sen valmistuttua Turun ensimmäinen elokuvateatteri Maailman Ympäri ja sen jälkeen kylpylä. Talon alakerroksessa toimii ravintola ja ylempänä on liike -ja toimistotiloja.  

## Lähteet
Kruunausviitta

**Kruunausviitta** on heraldiikassa joko kilpeä tai täydellistä vaakunaa kilvenkannattajineen ympäröivä viitta. Se on yleensä punainen tai purppurainen ja kärpännahalla vuorattu. Sen laskostettua yläosaa pitää koossa arvokruunu, ja viitan molemmat kulmat on sidottu tupsunauhalla tyynymäiseksi mytyksi. Kruunausviittaa käytetään pääasiassa hallitsijoiden sekä itsenäisten ruhtinaiden vaakunoissa. Kruunausviitan ja arvokruunun välissä voi lisäksi olla kupumainen **vaakunateltta**.

Kaikkialla kruunausviittoja ja vaakunatelttoja ei käytetä. Vaikka ne ovat Manner-Euroopan heraldiikassa melko yleisiä, esimerkiksi brittiläisessä heraldiikassa niitä ei tunneta.


Royal coat of arms of the Netherlands.svg|Alankomaiden suuressa vaakunassa on sekä kruunausviitta että vaakunateltta.
Great coat of arms of Sweden.svg|Ruotsin suuressa valtakunnanvaakunassa on kruunausviitta, mutta ei vaakunatelttaa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kastanospermiini

**Kastanospermiini** (C8H15NO4) on indolitsidiinirakenteisiin alkaloideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä ja sen johdannaisia tutkitaan lääkkeinä diabetekseen ja eräitä virustauteja vastaan.

## Esiintyminen luonnossa ja ominaisuudet
Kastanospermiini eristettiin ensimmäinen kerran australialaisesta puupavusta (*Castanospermum australe*). Sitä on erityisesti kuoressa, lehdissä ja siemenissä. Tämän jälkeen sitä on löydetty eräistä muistakin kasveista, kuten hernekasveihin kuuluvan suvun *Alexa* lajeista. Kasveissa kastanospermiini toimii myrkyllisenä puolustuskemikaalina hyönteisiä vastaan, mutta eräät kovakuoriaiset syövät silti sitä ja keräävät kastanospermiiniä elimistöönsä. Kasvit tuottavat kastonospermiiniä lähtien lysiinistä.

Kastanospermiini on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen. Kastanospermiini on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen ominaiskiertokyky vesiliuoksessa on +79,7. Kastanospermiini on tehokas glykosidaasientsyymien inhibiittori. Tämän vuoksi sitä on tutkittu käytettäväksi diabeteksen ja eräiden virusinfektioiden kuten Hepatiitti C:n, HIV:n ja denguekuumeen hoitoon. Kastanospermiini itsessään on kuitenkin liian myrkyllinen ja huonosti imeytyvä. Sille altistumisen haittavaikutuksena on muun muassa voimakas huonovointisuus. Yhdisteen glykosideja on tutkittu diabeteksen hoitoon ja selgosiviiriä, joka on kastanospermiinin butaanihappoesteri ja metaboloituu elimistössä kastanospermiiniksi, tutkitaan hepatiitin ja HIV:n hoidossa.

## Lähteet
Four Out of Five

**Four Out of Five** on brittiläisen rockyhtye Arctic Monkeysin kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä yhtyeen kuudennelta studioalbumilta *[[Tranquility Base Hotel & Casino]]*. 13. toukokuuta 2018. Kappale on yhtyeen laulaja Alex Turnerin kirjoittama ja sille kuvattiin musiikkivideo, joka julkaistiin muun muassa videopalvelu YouTubessa.

## Kappaleet
### Digitaalinen lataus ja suoratoisto

### Musiikkivideo

## Kokoonpano ja henkilöstö

### Yhtye
* Alex Turner – laulu, kitara, piano, urut
* Jamie Cook – kitara
* Nick O’Malley – basso
* Matt Helders  – rummut

### Lisämuusikot
* James Ford – syntetisaattori, lyömäsoittimet, orkesterisovitus, akustinen kitara
* Tom Rowley – sähkökitara, kitarasoolo
* Loren Humphrey – rummut
* James Righton – Wurlitzer-piano
* Josephine Stephenson – piano

### Tuotanto
* Tuotanto: James Ford, Alex Turner
* Miksaus: James Ford
* Tekniikka: James Ford, Alex Turner, Jimmy Robertson, Nico Quéré, Anthony Cazade,Jonathan Ratovoarisoa, Michael Harris, Loren Humphrey

### Musiikkivideo
* Ohjaajat: Ben Chappell, Aaron Brown
* Tuottaja: Rob Leonard
* Tuotantoyhtiö: FRIEND
* Johtava tuottaja: Luke Tierney
* Tuotantopäällikkö: James Greenall

## Lähteet
Alain Gagnon

**Alain Gagnon** (22. toukokuuta 1938 – 26. maaliskuuta 2017) oli kanadalainen säveltäjä. Hän oli alun perin pianonsoitossa itseoppinut, mutta jatkoi sen opiskelemista vuosina 1951–1958 Philippe-Antoine Lavoien johdolla Rimouski-seminaarissa. Vuonna 1960 hän pääsi Québecin musiikkikonservatorioon opiskelemaan urkujensoittoa Henri Gagnonin johdolla. Hän opiskeli myös Roger Mattonin johdolla säveltämistä Lavalin yliopistossa.

Gagnon sai vuonna 1963 Kenraalikuvernöörin mitalin ja vuonna 1964 Ranskan hallituksen palkinnon. Hän opiskeli vuosina 1964–1965 säveltämistä Jocelyne Binet'n johdolla ja sai vuonna 1965 Prix d'Europen sekä stipendit Canada Councililta ja Québecin opetusministeriöltä. Pariisissa Gagnon opiskeli vuosina 1965–1966 Henri Dutilleux'n ja Olivier Alainin johdolla. Hän opiskeli myös Utrechtissa 1966 ja André-François Marescottin johdolla Genevessä 1967.

Vuonna 1967 Gagnon alkoi opettaa musiikin teoriaa, analyysiä ja sävellystä Lavalin yliopistossa. Canada Councilin tukemana Québecin sinfoniaorkesterin Gagnonilta tilaama *Prélude* kantaesitettiin vuonna 1969 Pierre Dervaux'n johdolla. Gagnon oli suuri Claude Debussyn ihailija.

## Lähteet
Nionon suurmoskeija

**Nionon suurmoskeija** on perjantaimoskeija Nionon kaupungissa Malissa. Se on rakennettu kolmessa vaiheessa vuosina 1948–1973. Sudanilaistyylinen rakennus on saanut Aga Khanin arkkitehtuuripalkinnon.

Moskeija sijaitsee Office du Nigerin työläisasutukseksi vuonna 1937 perustetun Nionon keskustassa lähellä torialuetta. Sen ensimmäinen vaihe pystytettiin vuonna 1948. Rakennusta laajennettiin vuosina 1955–1956 ja 1969–1973. Paikallisin voimin suoritettua rakennustyötä johti Djennéstä muuttanut rakennusmestari Lassine Minta.

Djennén suurmoskeijasta ja Moptin Komoguelin moskeijasta vaikutteita saanut rakennus edustaa paikallista sudanilaista tyyliä. Se käsittää 726 neliömetrin laajuisen rukoussalin, 140 neliömetrin laajuisen naisten salin ja joukon sivurakennuksia, joita ympäröi muuri. Entinen talonmiehen asunto muutettiin moskeijan ensimmäisen imaamin hautakammioksi vuonna 1983. Pääasiallisia rakennusaineita ovat auringossa kuivatut savitiilet ja palmupuiset palkit. Tiiliseinät on peitetty savilaastilla, johon on sekoitettu riisiä. Ulkoseinien laastikerros on uusittava joka vuosi ja myös sisätilat vaativat säännöllistä ylläpitoa. Oikein huollettuna savitiilirakennus kestää vähintään yhtä kauan kuin kalliimmista materiaaleista pystytetyt rakennelmat.

Rakennuksen itäsivua torneineen pidetään erityisen kauniina. Pylväsrivien kannattelema pääsali luo sopusointuisen vaikutelman. Naisten rukoussali on tyyliltään vaatimattomampi. Länsisivun suuri minareetti todistaa vieraista vaikutteista. Kaupungin maamerkkinä ja sen asukkaiden yhdistäjänä toimiva Nionon suurmoskeija on onnistunut esimerkki paikallisen rakennusperinteen soveltamisesta nykyaikaan. Se sai ansioistaan Aga Khanin säätiön arkkitehtuuripalkinnon vuonna 1983.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Aga Khan Development Network: Great Mosque of Niono
On herran temp'liin tulla

Toivo Kuula sävelsi kappaleen J. L. Runebergin virteen ”On Herran templiin tulla” (nyk. Suomen ev. lut.kirkon virsikirjan virsi 196 ”On Herran temppelissä”). [Op. 34b On herran templiin tulla = Hur ljuvt det är att komma 1918 (Johan L. Runeberg, suom. Alpo Noponen)]Virsi lisättiin virsikirjaan vuonna 1986. Se on myös Ruotsin kirkon virsikirjassa numerolla 80, ”On Herra temppelissään”, Niilo Rauhalan 1998 uudistamana.

Rubegernin laulu on ilmestynyt suomeksi *Rauhansäveliä*-kokoelmassa 1894. Laulu tunnetaan kuitenkin Alpo Noposen 1904 tekemänä suomennoksena. Virsikirjaan sen on uudistanut Niilo Rauhala 1984 ja  Virsikirjaan se tuli 1986. Alpo Noposen suomennosː

1. On Herran templiin tullasuloista lapsenaan;siell´ sielut saavat ollakuin liljat tarhassaan.Ne kääntää katsehensajanoisna Herraan päinHän taivaan kastehensasuo heitä virkistäin.

2. Siell' yksi Henki liittää 

pyhäksi perheeks ne,

ne puhtain mielin kiittää

ja uhraa Herralle.

Näin rauhan kartanoissa 

kun Herran kiitos soi,

Ken silloin olla poissa,

taa portin jäädä voi?
 
3. Saan Herran suloisuuttamä siellä tuntea,rukoilla voimaa uuttavalittuin joukossa.Aarteitaan kyllä tarjootuo turha maailma,ne tyhjät on kuin varjotään riemun rinnalla.

4. Yön teillä kauas harhaanen tahdo eksyä.Mä tunnen päivän parhaan,sit´ aina etsin mä.Mä Herran kirkkaudessavaeltaa tahtoisin,sen päivän paistehessaon rauha runsahin.

## Lähteet

Suomen ev. lut. kirkon VirsikirjaVirsikirja internetissä - 574 On kaunis synnyinmaamme (http://notes.evl.fi/Virsikirja.nsf/63fe9e50813fe1d6c2256e570039fa80/90102c37931cb13ac22570c8007452d9?OpenDocument)
Sara Milazzo

**Sara Milazzo** (s. 1983) on elektronisen musiikin tekijä. Muusikkona hän on kiinnostunut esimerkiksi kokeellisesta äänen tuottamisesta nimenomaan materiaalin ehdoilla. Milazzo on Kokeellisen elektroniikan seuran (KOELSE) jäsen. 

Musiikin lisäksi Milazzo tekee myös taidetta kierrätystaiteen parissa, esimerkiksi jäte-elektroniikkaveistoksia, muovikollaaseja ja kollaasimaisia maalauksia. Hän näkee roskan ja käyttökelpoisen materiaalin välillä olevan eron syntyvän useimmiten vain kontekstista, jolloin lialla on symbolinen merkitys. Symbolista likaa edustavat esimerkiksi paikatut tai kierrätetyt vaatteet, jotka tulkitaan usein köyhyydeksi ja välinpitämättömyydeksi. Aiheeseen liittyy myös ongelmallinen tapa sulkea silmät siltä, mikä todella on roskaa.  Milazzolla onkin vahva ymmärrys materiaalista ja materiaalisuudesta. Niitä hän hyödyntää herkästi ja hienovaraisesti.

Milazzon viimeisimpiin töihin kuuluu muusikon rooli kuvataiteilija Jani Ruscican teoksessa Flatlands. Kyseessä on Ruscican ja raumalaisen Lönnströmin taidemuseon yhteistyöprojekti, jonka tuotoksena syntyi kolme soitinta. Kukin soitin on oma taideobjektinsa, jolla on vahva kulttuurinen, poliittinen ja materiaalinen lataus. Flatlandsia ja sen soittimia esitellään kiertueella, jolla Milazzo soittaa ready made -soitinta. Muut soittimet ovat bambusoitin ja lasisoitin.

Vuonna 2022 Artsy Records julkaisi Milazzon albumin Multicore. Julkaisu oli saatavilla 60 kappaleen kasettipainoksena sekä striimattavana ja ladattavana digitaalisena albumina. 

Milazzo on säveltänyt musiikin Niina Suomisen videoteokseen Diabolus ex Machina (2024).

## Teokset

* *What’s the Matter?* (2014) Romu-­, valo­- ja ääni­-installaatio
* ∞ (2014) Romu- ja ääni-installaatio

## Muut työt

* *[[Flatlands (nykytaideprojekti)|Flatlands]]* (2016-2017) Muusikko taideobjektiesityksissä

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sara Milazzo kertoo Flatlands-projektista
* Mustarinda – Eksergia 19.6.–10.8.2014: Tuomas A. Laitisen, Sara Milazzon ja Tülay Schakirin näyttelyn esittely
Guillaume Le Gentil

**Guillaume Joseph Hyacinthe Jean-Baptiste Le Gentil de la Galaisière** (12. syyskuuta 1725 Coutances – 22. lokakuuta 1792 Pariisi) oli ranskalainen tähtitieteilijä. Hän löysi Messierin luettelon kohteet M32, M36 ja M38 sekä M8:n tähtisumun ja oli myös ensimmäinen, joka luetteloi pimeän nebulan Le Gentil 3 (joka on Joutsenen tähdistössä).

## Lähteet
Andrei Hržanovski

**Andrei Hržanovski** (; s. 30. marraskuuta 1939 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen animaattori, dokumentaristi, kirjailija ja tuottaja. Hän on ohjaaja Ilja Hržanovskin isä. Hržanovski on saanut Venäjän kansantaiteilijan arvon vuonna 2011.

## Filmografia (valikoima)

* *Lasihuuliharppu* (1968, lyhytelokuva, )
* *Fantastinen tarina* (1978, )
* *Pushkin-trilogia* (1986)
* *Valkopartainen leijona* (1995, )
* *Puolitoista kissaa* (2002, )
* *Puolitoista huonetta* (2009, )

## Lähteet
Tiina Ahva

**Tiina Kaarina Ahva** (o.s. **Palovuori**, s. 1995 Kangasala) on suomalainen kristillisdemokraattien poliitikko, joka toimi Korjausliike-puolueen 1. varapuheenjohtajana. Ahva oli myös puolueen nuorisojärjestön Sinisten Nuorten historian ensimmäinen puheenjohtaja. Hän on kuvaillut itseään arvokonservatiiviksi, kansallisliberaaliksi ja maahanmuuttokriittiseksi.

Ahva oli aiemmin mukana Perussuomalaisten Nuorten toiminnassa vuodesta 2011 lähtien. Luottamustoimiin lukeutuvat toiminta Pirkanmaan piirin puheenjohtajana sekä edustajiston jäsenenä. Hän työskenteli Perussuomalaisten Nuorten järjestö- ja viestintäsihteerinä 2015–2017 ja toimi järjestön toisena varapuheenjohtajana 2016–2017 mutta erosi kesällä 2017. Hän siirtyi Siniseen tulevaisuuteen saman vuoden syksyllä. 

Ahva oli ehdolla vuoden 2019 eduskuntavaaleissa sinisten listalta Uudenmaan vaalipiiristä, keräsi 430 ääntä eikä tullut valituksi. Ahva oli ehdolla myös vuoden 2019 europarlamenttivaaleissa sinisten listalta. Puolueen virkaatekevänä puheenjohtajana hän johti sinisten eurovaalikampanjaa. Vuoden 2021 kuntavaaleissa Ahva oli sinisten pormestariehdokas Helsingissä. Kesäkuussa 2023 Ahva siirtyi kristillisdemokraatteihin.

Ahva on opiskellut aiemmin biotekniikkaa Tampereen teknillisessä yliopistossa. Vuodesta 2016 alkaen Ahva on opiskellut tuotantotaloutta Aalto-yliopistossa. Hän on valmistunut tekniikan kandidaatiksi Aalto-yliopistosta.

## Lähteet
Nicolas-Claude Fabri de Peiresc

**Nicolas-Claude Fabri de Peiresc** (1. joulukuuta 1580, Belgentier, Var, Ranska – 24. kesäkuuta 1637, Aix-en-Provence, Ranska) oli ranskalainen tähtitieteilijä ja antikvaari sekä mesenaatti.

Hän opiskeli Italiassa Padovan yliopistossa kolmen vuoden ajan vuosina 1599–1602. Hän asui sen ajan Padovassa ja valmistui oikeustieteen tohtoriksi. Hän myös tutustui siellä henkilökohtaisesti Galileo Galileihin joka toimi Padovan yliopistossa opettajana.

Peiresc kirjoitti kirjaa *Abridged history of Provence* (lyhennetty Provencen historia), mutta kuoli ennen kuin sai sen valmiiksi. Sen viimeistelivät ja julkaisivat vuonna 1982 Jacques Ferrier ja Michael Feuillas. Peiresc aloitti Kuun karttojen tekemisen kaivertaja Claude Mellanin kanssa ja he tekivät samassa yhteydessä havainnon Kuun libraatiosta. Peirescin kuolema keskeytti myös tämän työn karttojen parissa. Peiresc teki ensimmäisenä yksityiskohtaisia havaintoja Orionin sumusta 26. marraskuuta 1610.

Peirescin kunniaksi nimetty Kuun kraatteri Peirescius vuonna 1935 sekä Asteroidi (19226) Peiresc.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
*
Keuhkojäkälät

**Keuhkojäkälät** (*Lobaria*) on jäkäläsuku, jossa on leveäliuskaisia. Se kuuluu Lobariaceae-nimiseen heimoon. Niiden yläpinta on kuoppainen ja verkkopoimuinen. Alapinnoilla on lyhyttä nukkakarvaa. Suomessa esiintyy neljä eri keuhkojäkälälajia.

## Suomessa tavattavia lajeja
* Tupsalejäkälä (*Lobaria amplissima*)
* Tunturikeuhkojäkälä (*Lobaria linita*)
* Raidankeuhkojäkälä (*Lobaria pulmonaria*)
* Kalliokeuhkojäkälä (*Lobaria scrobiculata*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Keuhkojäkälät (''Lobaria'')
* UniProt: Taxonomy - ''Lobaria'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Lobaria'' 
* Consortium of Lichen Herbaria: ''Lobaria'' 
* PheroBase: Semiochemicals of Genus ''Lobaria''
The Isle of Pingo Pongo

**The Isle of Pingo Pongo** (Pingo Pongon saari) on Merrie Melodies -piirroselokuva, joka julkaistiin vuonna 1938 ja jonka ohjasi Tex Avery.

## Juoni
Lyhytelokuva seuraa risteilyaluksen matkaa New Yorkista saarelle, joka oletettavasti sijaitsee Etelämerellä. Alus purjehtii Vapaudenpatsaan ohi, joka toimii liikennepoliisina, "Kanarian saarten" ja "Sandwichsaarten" ohi.

Animaatio pyörii jazzin ja primitivismin teemojen ympärillä, ja se tapahtuu syrjäisellä saarella. Keskeinen hahmo on varhainen versio Elmeristä, joka  tunnetaan Älyniekkana, ja suurin osa elokuvasta koostuu matkakertomus-tyyppisestä kerronnasta ja blackout-piloista, joissa monessa on mukana Älyniekka. Pingopongolaiset ovat enimmäkseen pitkiä, mustaihoisia, ja heillä on isot jalat ja huulet. Kuten muut ajan piirroselokuvat, alkuasukkaat muistuttavat eläimiä ja heijastavat ajan stereotypioita. Alkuasukkaat soittavat ensin rumpuja, ja innostuvat sitten jazziin, jota kuvataan "primitiiviseksi villiksi rytmiksi", joka johtaa siihen, että yleisö yhdistää viidakon villi-ihmiset viidakon moderniin jazz-musiikkin.

Elokuvassa on pilakohtaus, jossa Älyniekka sanoo, "Joko nyt pomo?", mutta kertoja sanoo "Ei vielä." Kun aurinko ei lopulta laskekaan, kun hän sanoo "kun aurinko laskee hitaasti länteen", Älyniekka ilmestyy ja sanoo, "Joko nyt, Pomo?" Pomo sanoo, että "Joo, nyt!" Munapää ampuu aurinkoon ja saa sen laskemaan länteen ja elokuva päättyy.

## Aiheesta muualla
* 
* ''The Isle of Pingo Pongo (Blue Ribbon),'' Internet Archive
Kyproksen edustajainhuone

**Edustajainhuone** (, ) on Kyproksen tasavallan parlamentti eli ylin lakia säätävä elin. Sen jäsenet valitaan viisivuotisille kausille.

Kyproksen edustajainhuone perustettiin maan itsenäistyttyä vuonna 1960, ja ensimmäiset vaalit järjestettiin 31. heinäkuuta 1960. Edustajien määrä oli alun perin 50. Vuodesta 1985 edustajia on ollut 80. Edustajanpaikoista 56 () on varattu kyproksenkreikkalaisille ja 24 () kyproksenturkkilaisille. Vuodesta 1974 lähtien turkkilaisten paikat ovat olleet täyttämättä. Kyproksenkreikkalaisten paikoista 3 on varattu uskonnollisille vähemmistöille: katolilaisille, maroniiteille ja armenialaisille.

Parlamentaarista työtä tehdään valiokunnissa, joiden määrä vastaa hallituksessa olevien ministerien määrää. Lisäksi tarpeen vaatiessa voidaan perustaa erikoisvaliokuntia.

Nykyisenä puhemiehenä toimii Anníta Dimitríou, joka valittiin virkaan kesäkuussa 2021. Hän on myös ensimmäinen nainen virassa.

Edustajien tulee täyttää seuraavat vaatimukset:

* Kyproksen kansalainen
* väh. 25-vuotias
* ei ole saanut tuomiota, johon liittyy luottamuspula tai moraalittomuus

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* House of Representatives. Edustajainhuoneen verkkosivut.
Kyproksen presidentti

**Kyproksen presidentti** (, ) on Kyproksen tasavallan valtionpäämies ja samalla Kyproksen hallituksen johtaja, sillä maassa ei ole erillistä pääministerin virkaa. Vuodesta 2023 Kyproksen presidenttinä toimii Níkos Christodoulídis.

Presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla viisivuotiselle kaudelle. Mikäli kukaan ehdokas ei saa yli puolta äänistä, järjestetään vaalien toinen kierros kahden eniten ääniä saaneen ehdokkaan kesken.

Kyproksen perustuslain mukaan presidentiksi (tai varapresidentiksi) valittavan henkilön tulee täyttää seuraavat ehdot:

* Kyproksen kansalainen
* väh. 35-vuotias
* ei ole nykyisen perustuslain voimassa olon aikana saanut tuomiota, johon liittyy epärehellisyys tai moraalinen rappeutenuus siinä määrin, että henkilöä ei voi oikeuden päätöksellä valita mihinkään poliittiseen virkaan
* ei kärsi sellaisista mielenterveydellisistä ongelmista, jotka estäisivät tätä toimimasta presidenttinä tai varapresidenttinä

## Luettelo Kyproksen presidenteistä

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Προεδρία της Κυπριακής Δημοκρατίας - Kıbrıs Cumhuriyeti Cumhurbaşkanlığı - Presidency of the Republic of Cyprus. Kyproksen presidentti-instituution verkkosivut.
Ju Wenjun

**Ju Wenjun** (; s. 31. tammikuuta 1991 Shanghai, Kiinan kansantasavalta) on kiinalainen shakin suurmestari ja naisten hallitseva maailmanmestari. Vuonna 2020 hän voitti kolmannen peräkkäisen mestaruutensa.

Ju pelasi itsensä 2004 naisten Aasian mestaruuskilpailuissa kolmanneksi, millä hän ansaitsi osallistumisoikeuden vuoden 2006 maailmanmestaruusturnaukseen. Cup-turnauksessa hän eteni kolmannelle kierrokselle. Vuonna 2012 hän eteni välieriin. Naisten GP-sarjan voitto hänelle tuli 2013–2014. Ju nousi naisten suurmestariksi 2008 ja suurmestariksi 2014, ollen tuolloin Kiinan 31. shakin suurmestari. Hän asui vuonna 2020 syntymäkaupungissaan Shanghaissa ja edusti Shanghain shakkikerhoa Kiinan liigassa.

Toukokuussa 2018 Kiinan Shanghain ja Chongqingin kaupungeissa pelatussa ottelussa hän riisti mestaruuden maannaiseltaan Tan Zhongyilta 5,5–4,5. Samana vuonna hän puolusti mestaruuttaan voittamalla Venäjän Hanty-Mansijskissa 64 pelaajan cup-turnauksen. Finaalissa hän voitti venäläisen Jekaterina Lagnon 5-3. Vuonna 2020 hän voitti kolmannen maailmanmestaruutensa kukistamalla tiukassa, Shanghaissa ja Vladivostokissa pelatussa ottelussa venäläisen Aleksandra Gorjatškinan 8½–7½. 

Vaikka onkin kolminkertainen maailmanmestari, vahvuuslukulistan ykköspaikalla hän ei ole ollut koskaan.

## Lähteet
* FIDE:n pelaajakortti. Viitattu 15.5.2020

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
*
Kyproksen yliopisto

**Kyproksen yliopisto** (, ) on julkinen yliopisto, joka toimii Nikosian kaupungissa Kyproksella.

Yliopisto perustettiin vuonna 1989 ja aloitti toimintansa vuonna 1992. Yliopistossa on noin  opiskelijaa ja noin 900 työntekijää (2018).

## Tiedekunnat

* Humanistinen tiedekunta
* Kirjallisuustieteellinen tiedekunta
* Luonnon- ja sovellettujen tieteiden tiedekunta
* Lääketieteellinen tiedekunta
* Taloustieteen ja johtamisen tiedekunta
* Teknillistieteellinen tiedekunta
* Yhteiskunta- ja kasvatustieteellinen tiedekunta

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Πανεπιστήμιο Κύπρου. Yliopiston verkkosivut.
Thálassa-museo

**Thálassa-museo** (*Kunnallinen museo Thálassa (”Meri”)*, ) on museo Agía Nápan kylässä Kyproksella. Se keskittyy nimensä mukaisesti erityisesti saaren merellisen historian esittelyyn. Museo toimii myös tilana erilaisille muille näyttelyille ja tapahtumille.

Museo on perustettu vuonna 2005. Sitä ylläpitää Pierídis-säätiö. Museorakennus on kolmikerroksinen ja sijaitsee Agía Nápan kylän itälaidalla.

## Kokoelmat

Museossa on sekä arkeologisia löytöjä ja muuta historiallista esineistöä ja niiden ennallistuksia ja jäljennöksiä että luonnonhistoriallista aineistoa, kuten fossiileja, kotiloita ja koralleja. Historialliset esineet kattavat lähes  vuoden ajanjakson neoliittiselta kaudelta 6000-luvulta eaa. aina 1700-luvulle.


Treasures of THALASSA Museum Ayia Napa 06.JPG|Papyrusveneen ennallistus ”Papyrella”.
Treasures of THALASSA Museum Ayia Napa 02.JPG|Kyrenialaisen laivan kopio ”Kyrenia II”.
Treasures of THALASSA Museum Ayia Napa 32.JPG|Kyproarkaaisen kauden keramiikkaa, n. 750–600 eaa.
Treasures of THALASSA Museum Ayia Napa 35.JPG|Kyproarkaaisen kauden keramiikkaa, n. 750–600 eaa.
Treasures of THALASSA Museum Ayia Napa 23.JPG|Kalakuvioitu astia, n. 325 eaa.
Treasures of THALASSA Museum Ayia Napa 20.JPG|Kanuunankuulia, 1500-luku.
Treasures of THALASSA Museum Ayia Napa 27.JPG|Ihmisen luuranko.
Collection of Tornaritis-Pierides Marine Life Foundation, exhibited at the Thalassa Museum 23.JPG|Kotiloita.
Collection of Tornaritis-Pierides Marine Life Foundation, exhibited at the Thalassa Museum 22.JPG|Simpukankuoria.
Collection of Tornaritis-Pierides Marine Life Foundation, exhibited at the Thalassa Museum 09.JPG|Täytetty hylje.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Δημοτικό Μουσείο Αγίας Νάπας Θάλασσα - Thalassa Agia Napa Municipal Museum. Museon verkkosivut.
Nikosian yliopisto

**Nikosian yliopisto** (, , , *UNIC*) on yksityinen yliopisto, jonka pääpaikka on Nikosian kaupungissa Kyproksella. Se on Kyproksen suurin yliopisto ja koko eteläisen Euroopan suurin ensisijaisesti englannin kielellä opettava yliopisto.

Yliopisto on perustettu vuonna 1980. Nikosian lisäksi yliopisto toimii Limassolissa ja Lárnakassa, ja se tekee laajasti yhteistyötä muunmaalaisten yliopistojen kanssa. Yliopistossa opiskelee yli  opiskelijaa (2018).

## Tiedekunnat

* Humanistinen ja yhteiskuntatieteellinen tiedekunta
* Kasvatustieteellinen tiedekunta
* Luonnon- ja teknillistieteellinen tiedekunta
* Lääketieteellinen tiedekunta
* Oikeustieteellinen tiedekunta
* Taloustieteellinen tiedekunta

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* University of Nicosia. Yliopiston verkkosivut.
Páfoksen bysanttilainen museo

**Páfoksen bysanttilainen museo** (myös *Páfoksen hiippakunnan kirkollinen museo*, ) on museo Geroskípoun kylässä Páfoksen lähellä Kyproksella. Se esittelee Páfoksen seudun bysanttilaisen ja jälkibysanttilaisen ajan historiaa ja kulttuuria.

Museo sijaitsi aiemmin Páno Páfoksessa eli Ylä-Páfoksessa piispan palatsin yhteydessä lähellä Páfoksen katedraalia. Se muutti Geroskípouun vuonna 2017, ja toimii nykyisin vanhassa koulurakennuksessa kylän keskusaukion eli Plateía Geroskípoun laidalla.

Museon kokoelmiin kuuluu ikoneita, kirkkojen seinämaalauksia, kirkollisia metalli- ja puuesineitä, kirkkovaatteita ja -tekstiileitä, sekä vanhoja käsikirjoituksia ja painettuja kirjoja. Vanhin ikoni, pieni Pyhää Margareetaa (*Agía Marína*) esittävä ikoni, on noin 700-luvulta ja se on Kyproksen vanhimpia ikoneita. Pääosa ikoneista ajoittuu 1100–1800-luvuille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Εκκλησιαστικό Μουσείο Ιεράς Μητροπόλεως Πάφου. Museon verkkosivut.
Agía Nápan luostari

**Agía Nápan luostari** (, ”Pyhän Metsän luostari”) on ortodoksinen luostari Agía Nápan kylässä Kyproksen saarella.

Agía Nápan luostari on perustettu keskiajalla, todennäköisesti jo bysanttilaisella ajalla. Luostarin alku on luolassa, josta löydettiin Neitsyt Marian (*Panagía*) ikoni. Paikan ympärillä on aikaisemmin ollut metsää, ja siksi luostari on omistettu ”Metsän Neitsyt Marialle” (*Panagía tis Nápis*), mistä se on saanut lopulta nimen *Agía Nápa*, ”Pyhä Metsä”. Luostari on ollut olemassa viimeistään vuonna 1366. Nykyiset luostarirakennukset ovat peräisin venetsialaisvallan ajalta 1400-luvulta ja edustavat venetsialaista arkkitehtuuria. Luostari on ollut asumaton 1700-luvulta lähtien. Nykyinen Agía Nápan kylä, joka on kehittynyt paikalle 1700-luvulta lähtien, on saanut nimensä luostarista.

Luostarin rakennukset on kunnostettu vuonna 1950. Vuodesta 1978 paikka toimii Kyproksen ja Lähi-idän kirkkojen ekumeenisena kokoontumispaikkana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Henry Draper

**Henry Draper** (7. maaliskuuta 1837 Prince Edwardin piirikunta, Virginia, Yhdysvallat – 20. marraskuuta 1882 New York, New York) oli yhdysvaltalainen lääkäri ja tähtitieteen harrastaja. Hän oli tähtivalokuvauksen pioneeri.

Henry Draperin isä John William Draper oli etevä lääkäri, kemisti, kasvitieteilijä ja professori New Yorkin Yliopistossa. Isä oli  ensimmäinen teleskoopin avulla Kuuta valokuvannut tutkija (1840). Draperin äiti oli Antonia Coetana de Paiva Pereira Gardner. Hänen veljentyttärensä Antonia Maury taas jatkoi suvun tähtitieteen harrastuksen perinnettä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Apostoli Andreaan luostari

**Apostoli Andreaan luostari** (, myös *Pyhän Andreaan luostari*; ) on ortodoksinen luostari Karpasían niemimaalla Kyproksen saarella. Se on omistettu apostoli Andreaalle.

Apostoli Andreaan luostari sijaitsee lähes Karpasían niemimaan kärjessä luostarista nimensä saaneella Apóstolos Andréaksen niemellä, linnuntietä noin 16 kilometriä itään Rizokárpason kylästä. Legendan mukaan apostoli Andreas kävi paikalla lähetysmatkallaan häntä kuljettaneen laivan pysähdyttyä niemellä. Paikalla on ollut luostari oletettavasti bysanttilaiselta ajalta lähtien. Nykyiset luostarirakennukset ovat peräisin 1700- ja 1800-luvuilta.

Luostari on suosittu pyhiinvaelluskohde. Se sijaitsee nykyisin turkkilaisen Pohjois-Kyproksen alueella, ja paikka on sekä kristittyjen että muslimien kunnioittama. Vierailu alueella on ollut helpompaa 2000-luvun alusta lähtien, ja luostaria on kunnostettu YK:n rahoituksella. Luostari juhlii 15. elokuuta ja 30. marraskuuta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Apostoli Barnabaan luostari

**Apostoli Barnabaan luostari** (, myös *Pyhän Barnabaan luostari*) on entinen ortodoksinen luostari Kyproksen saarella. Se sijaitsee Égkomin ja Ágios Sérgioksen kylien välillä Pohjois-Kyproksen puolella. Luostari on omistettu apostoli Barnabaalle ja sitä pidetään tämän hautapaikkana.

## Historia

Luostari sijaitsee lähellä antiikin Salamiin arkeologista aluetta ja kuninkaallisia hautoja. Se on perustettu Salamiista kotoisin olleen, Kyproksella lähetystyötä tehneen ja Kyproksen kirkon perustajana pidetyn Barnabaan perimätiedon mukaiselle hautapaikalle. Hauta löydettiin ja tunnistettiin vuonna 477, ja sen ansiosta Kyproksen kirkko sai keisarilta autokefalian eli itsenäisen aseman. Ensimmäinen kirkko ja luostari rakennettiin paikalle heti tämän jälkeen. Se tuhoutui arabien hyökkäyksessä 600-luvulla. Nykyiset rakennukset ovat peräisin vuodelta 1756. Luostari säilyi asuttuna vuoteen 1976.

Luostari on suosittu pyhiinvaelluskohde. Se juhlii Barnabaan muistopäivänä 11. kesäkuuta.


Barnabas-Ikonostase C.jpg|Luostarikirkon ikonostaasi.
Saint Barnabas Monastery - Tomb of the saint 01.jpg|Apostoli Barnabaan hauta.


## Museo

Luostarirakennuksissa toimii vuodesta 1991 arkeologinen ja ikonimuseo. Sen kokoelmiin kuuluu arkeologisia löytöjä neoliittiselta ja pronssikaudelta sekä antiikin ajalta, ja ikoneja kristilliseltä ajalta, kattaen yhteensä noin 9000 vuotta Kyproksen historiaa.


2300-2075 v. Chr. 1 C.jpg|Pronssikautista keramiikkaa, n. 2300–2075 eaa.
St. Barnabas Monastery, Occupied Cyprus (5785257969).jpg|Arkaaista keramiikkaa, n. 750–600 eaa.
St. Barnabas Monastery, Occupied Cyprus (5785281891).jpg|Pienten patsaiden päitä, 475–325 eaa.
Barnabas-Seitenschiff C.jpg|Ikonimuseota.
Salamis Saint Barnabas museum icon Christ.jpg|Kristus-ikoni.
St. Barnabas-Ikone.jpg|Pyhän Barnabaan ikoni.
Salamis Saint Barnabas museum icon St George slaying the dragon 03.jpg|Pyhän Yrjön ikoni.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kýkkoksen luostari

**Kýkkoksen luostari** (, myös *Kýkkoksen Neitsyt Marian luostari*, Μονή της Παναγίας του Κύκκου, *Moní tis Panagías tou Kýkkou*, *Kýkkon luostari*) on ortodoksinen luostari Kyproksen saarella. Se on omistettu Neitsyt Marialle (*Panagía*).

Kýkkoksen luostari on Kyproksen suurin ja vaurain luostari. Se on perustettu bysanttilaisella ajalla keisari Aleksios I Komnenoksen aikana vuosina 1081–1118. Luostarin perustaja hermiitti Esaias (Isaiah) sai tuolloin keisarilta evankelista Luukkaan maalaamaksi väitetyn ja Konstantinopolissa siihen asti säilytetyn ikonin kiitoksena siitä, että oli parantanut keisarin tyttären. Samalla hän sai varat luostarin perustamiseksi ikonin säilyttämistä varten. Kýkkos-nimen alkuperä on epävarma.

Luostari on palanut historiansa aikana usein, ja rakennettu aina uudelleen. Viimeinen palo oli vuonna 1831, ja kaikki rakenteet ovat tämän jälkeiseltä ajalta. Kyproksen entinen arkkipiispa ja ensimmäinen presidentti Makarios III toimi luostarin munkkina vuodesta 1926.

Kýkkoksen luostari sijaitsee Tróodos-vuoriston luoteisrinteessä  metrin korkeudella merenpinnasta, noin 15 kilometriä länteen Pedouláksen kylästä. Luostarirakennukset edustavat jälkibysanttilaista tyyliä. Luostari on koristeltu rikkaasti mosaiikeilla ja ikoneilla. Tärkein ikoni on mainittu Luukkaan maalaamaksi väitetty Neitsyt Marian ikoni. Luostarin yhteydessä toimii museo. Luostari juhlii Marian juhlapäivinä 15. elokuuta ja 8. syyskuuta. Arkkipiispa Makarioksen hauta sijaitsee noin kolmen kilometrin päässä luostarista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla