open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nitrariaceae

**Natronmarjakasvit** (Nitrariaceae) on koppisiemenisten Sapindales-lahkoon kuuluva pieni kasviheimo, jonka tunnetuin suku lienee harmikit (*Peganum*).

## Tuntomerkit
Heimon kasvit ovat monivuotisia ruohoja tai pensaita, joilla on möyheät ja korvakkeelliset lehdet. Kukinto on enemmän tai vähemmän viuhkomainen ja sijaitsee varsipäätteisesti. Teriö suojaa kukkanuppua. Heteitä on 15, jotka sijaitsevat terävastaisina pareina; palhot ovat litistyneitä ja leveätyvisiä. Myös mesirauhaset sijaitsevat terävastaisesti. Yhdislehtinen sikiäin koostuu kahdesta neljään tai kuudesta emilehdestä, ja siinä on pitkä vartalo, jota pitkin luottipinnat ovat. Hedelmä on selkäluomainen kota tai yksisiemeninen luumarja. Siemenkuoressa on usein limautuva ulkokerros.

## Levinneisyys
Heimo kasvaa tavallisesti vaihtelevissa määrin kuivilla alueilla Pohjois-Afrikasta Itä-Aasiaan. Lajeja on myös Lounais-Australiassa ja Itä-Meksikossa. Lajit ovat usein suolamaiden kasveja.

## Luokittelu
Nitrariaceae käsittää kolme sukua, joissa on yhteensä 16 lajia. 

Suvussa *[[Nitraria]]* on kuusi Euroopassa, Aasiassa, Saharassa ja Australiassa kasvavaa lajia. Eräät niistä ovat okaisia. Varren kussakin nivelessä on usein kaksi tai kolme mehevää lehteä, jotka voivat olla joskus hammaslaitaisia tai liuskaisia. Korvakkeet ovat nahkeita. Sikiäimen päässä on lyhyt vartalo. Hedelmä on luumarja, ja siemenessä on niukka endospermi.

Harmikeilla (*Peganum*) on varren nivelissä kaksi likeistä lehteä, joiden lapa on syväjakoinen. Korvakkeet ovat lehtimäisiä ja jakoisia. Kukat sijaitsevat lehtivastaisesti. Sikiäimessä on paljon siemenaiheita. Hedelmä on selkäluomainen kota tai marja. Harmikkien kotiseudut ovat Euroopassa, Aasiassa ja Itä-Meksikossa, missä niitä on kuusi lajia.

*[[Tetradiclis tenella]]* on sukunsa ainoa laji ja kasvaa Välimeren alueen itäosista Keski-Aasiaan ulottuvalla alueella. Se on yksivuotinen ruoho, jonka lehdet sijaitsevat kierteisesti ja ovat möyheitä ja pienikorvakkeisia. Kukat ovat 3–4-lukuisia, ja hetiö on verhovastainen. Sikiäin on yhdislehtinen ja koostuu neljästä emilehdestä, jotka ovat jakautuneet kolmeen osaan. Pohjaistukassa on 24 siemenaihetta. Vartalo on gynobaasinen eli kiinnittyy sikiäimen tyveen. Hedelmä on selkäluomainen rakokota.

Aikaisemmin Nitrariaceae-heimoa on pidetty mehikorvakasvien (Zygophyllaceae) sukulaisena, mutta yhtäläisyydet niiden kanssa johtuvat mitä ilmeisimmin samanlaisiin kasvuolosuhteisiin sopeutumisesta.

## Kuvia

Peganum harmala Baikonur 01.jpg|Pilviharmikki (*Peganum harmala*)
RO BZ Berca Mud Volcanoes nitraria schoberi fruit.JPG|*[[Nitraria schoberi]]* -lajin luumarjoja


## Lähteet
* Stevens, P. F. (2001–). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Natronmarjakasvit – Nitrariaceae
* ITIS: Nitrariaceae
* Levinneisyyskartta: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/Nitrariaceae.gif
Linja 1 (Soulin metro)

**Soulin metron linja 1** (, pääkaupunkialueen sähkörautatien linja 1)  on linja Soulin metrossa, Etelä-Koreassa. Se on Soulin vanhin ja pisin metrolinja.

## Asemat

### Päälinjat
*<span style="color: #ff0000">*'GW**</span>: Gyeongwonin (Dongducheon - Incheon) pikalinja''</small><br/>
<small>''<span style="color: #ff0000">**GI**</span>: Gyeonginin (Yongsan - Dongincheon) pikalinja''</small><br/>
<small>''<span style="color: #ff0000">**GB**</span>: Gyeongbu redin pikalinja''</small>
* <small>''<span style="color: #ff0000">**A**</span>: Yongsan-Cheonan''</small>
* <small>''<span style="color: #ff0000">**B**</span>: Yongsanin-Cheonanin rajoitettu pysähtyminen''</small>
* <small>''<span style="color: #ff0000">**C**</span>: Yeongdeungpon-Byeongjeomin rajoitettu pysähtyminen''</small>
<small>''<span style="color: #009900">**SC*'</span>: Gyeongbu greenin (Seoul - Cheonan) rajoitettu pysähtyminen*

### Yeongdeungpo - Gwangmyeong shuttle-yhteys

### Byeongjeomin varikon sivuraideyhteys
Luigi Freddi

**Luigi Freddi** (12. kesäkuuta 1895 Milano – 17. maaliskuuta 1977 Rooma) oli italialainen toimittaja, poliitikko ja elokuva-alan vaikuttaja.

Vaatimattomista oloista lähtöisin ollut Freddi jäi vaille kunnollista koulutusta. Hän toimitti futuristien julkaisuja, työskenteli Benito Mussolinin *[[Il Popolo d’Italia]]* -lehden avustajana ja osallistui ensimmäiseen maailmansotaan. Sodan jälkeen hän perusti fasistien nuorisojärjestön, toimitti *Il Popolo d’Italiaa* ja työskenteli Kansallisen fasistipuolueen propagandatehtävissä.

Vuonna 1934 Freddistä tuli fasistien elokuvahallinnon päällikkö. Hän vaikutti merkittävästi Kokeellisen elokuvakeskuksen ja valtiollisen elokuvalevitysyhtiö Ente Nazionale Industrie Cinematografichen (ENIC) perustamiseen sekä Cinecittàn elokuvastudion rakentamiseen. Tehtävässään hän pyrki saattamaan elokuva-alan valtion tiukempaan valvontaan, mutta vastusti varsinaisten propagandaelokuvien tekemistä. Ulkomaisten elokuvayhtiöiden toiminnan rajoittaminen vuonna 1938 aiheutti suurten amerikkalaisyhtiöiden vetäytymisen Italiasta ja johti Freddin eroon maaliskuussa 1939. Vuonna 1940 hänet nimitettiin Cinecittàn ja Cinesin hallitusten puheenjohtajaksi ja vuonna 1941 myös ENIC:n johtajaksi.

Salòn tasavallan perustamisen jälkeen Freddi yritti siirtää Cinecittàn kaluston ja elokuvatuotannon Venetsiaan. Toisen maailmansodan loppuvaiheessa hän yritti paeta Sveitsiin, mutta joutui vangituksi ja oikeuden eteen. Hänet vapautettiin toukokuussa 1946.

Sodan jälkeen Freddi työskenteli *[[Il Tempo]]* -sanomalehden toimittajana ja tuottaja Angelo Rizzolin avustajana. Hänen kirjallisesta tuotannostaan kiinnostavin on fasistisen Italian elokuvateollisuudesta kertova *Il cinema* (1949).

## Lähteet
Sava (täsmennyssivu)

**Sava** tarkoittaa muun muassa

## Paikannimi
* Sava, Tonavan sivujoki Balkanilla
* Sava, alue Madagaskarissa
* Sava, kunta ja kaupunki Apuliassa Italiassa
## Henkilöitä
* Sava I, Montenegron ruhtinaspiispa 1694–1696
* Sava II, Montenegron ruhtinaspiispa 1735–1781
* George Sava (oik. *George Alexis Bankoff*, 1902–1996), brittiläinen, venäläissyntyinen lääkäri ja kirjailija

## Muita
* Sava, rengasmerkki
* Sava-Group, suomalainen monialayritys
Keisari Maksimilianin riemukaari

***Keisari Maksimilianin riemukaari*** () on Albrecht Dürerin puupiirros 1500-luvulta. Sen koko on  3 × 3,5 metriä ja se on yksi suurikokoisimmista taidepainatteista kautta aikojen. Se koostuu 36 pellava-hamppupaperisesta arkista. Kuvaa painettiin noin 320 kappaletta vuosina 1517–1528. Niistä vain pieni osa on säilynyt nykyaikaan saakka.

Dürerin piirros esittää riemukaarta ja se on koristeltu historian merkkihenkilöiden kuvilla. Kuvan tarkoitus on keisari Maksimilian I:n ylistäminen. Keisari halusi varmistaa paikkansa historiassa ottamalla propagandatarkoitukseen aikakautensa uusimman tekniikan, kirjapainotaidon. Työhön palkattu Dürer kokosi vuonna 1515 ryhmän puukaivertajia toteuttamaan työn, joka koostui 195 puukappaleesta. Niiden valmistuminen kesti kolme vuotta.

Riemukaaren lisäksi Maksimilian teetätti myös teokset *Suuret voitonvaunut* (der Großen Triumphwagen) ja *Keisari Maksimilianin voitonparaati* (der Triumphzug Kaiser Maximilians). Ne olivat kooltaan vielä selvästi suurempia painatteita, mutta ne jäivät Maksimilianin aikana keskeneräisiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Carl Metzger

**Carl Metzger** (6. kesäkuuta 1865 Norden, Saksa – 13. marraskuuta 1950) oli saksalainen metsäalan professori ja asiantuntija joka toimi 1920-luvulla diplomaattina Suomessa.

## Elämäkerta
Metzger suoritti metsätieteen tutkinnon Geissenin yliopistossa 1890 ja oli sitten assistenttina Hann-Mundenin metsäkorkeakoulussa. Hän toimi vuodesta 1901 Saksan Kööpenhaminan, Kristianian ja Tukholman lähetystöjen metsäasiantuntijana ja vuonna 1904 hänestä tuli Saksan Pietarin lähetystön ja Saksan Suomen konsulaatin Pohjois-Venäjän ja Suomen metsäasiain attasea. Metzgerin asemapaikkana oli Helsinki. Metzger palasi 1907 Saksaan kun hänestä tuli Hann-Mundenin metsäkorkeakoulun professori. Metzger toimi sittemmin vuodesta 1910 Wiesbadenin Sonnenbergin metsänhoitajana. 

Metzger osallistui ensimmäiseen maailmansotaan kapteenina. Hän haavoittui ja tämän jälkeen hänet ylennettiin majuriksi ja hänen vastuulleen tuli Saksan itärintamalla valtaamien alueiden metsänhoito. Metzger siirrettiin kuitenkin pian Saksan laivaston esikunnan tiedusteluun Ruotsiin ja hän piti täältä käsin yhteyksiä muun muassa Suomen jääkäriliikkeeseen. Suomen sisällissodan aikana Metzger oli Etelä-Suomeen keväällä 1918 maihinnousseiden saksalaisten joukkojen mukana tiedustelu-upseerina.  

Metzger nimitettiin 1918 Saksan sotaministeriön edustajaksi Suomeen ja Saksan Suomen-lähetystön attaseaksi. Vuonna 1920 hänestä tuli Saksan Pohjoismaiden, Baltian, Suomen ja Venäjän metsä- ja maatalousasioiden asiantuntija. Hän palveli edelleen attaseana Saksan Helsingin lähetystössä aina eläkkeelle jäämiseensä saakka 1930. Etsivän keskuspoliisin vuonna 1927 laatiman raportin mukaan Metzger piti Suomea kehittymättömänä ja alkukantaisena maana ja ennusti Suomen metsien tuhoutuvan 10 vuodessa ellei maahan saataisi saksalaisia metsäasiantuntijoita metsäteollisuuden palvelukseen sekä saksalaista pääomaa.

Vielä eläkkeellä ollessaan Metzger oli 1940 tilapäisesti Saksan hallituksen palveluksessa valtakunnanmetsänhoitajana ja vuonna 1942 hän oleskeli Saksassa sotaan liittyvissä tehtävissä. Adolf Hitlerin noustua valtaan Metzger liittyi kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen vuonna 1933. Hän oli 20 vuoden ajan Helsingin Saksalaisen koulun kannatusyhdistyksen puheenjohtajana.

Metzger lähti Suomesta 24. marraskuuta 1944 vaimonsa kanssa laivalla Tukholmaan. He joutuivat jättämään omaisuutensa Suomeen ja Metzger menetti Saksan kukistuessa myös eläkkeensä ja eli köyhyydessä Ruotsissa. Vuonna 1948 parantumattomasti sairas Metzger ja hänen vaimonsa halusivat palata Suomeen mutta Valpo ei puoltanut Metzgerin hakemusta koska hän oli ollut NSDAP:n jäsen. Sen sijaan hänen suomalaissyntyinen vaimonsa sai luvan vierailukäyntiin Suomessa. Metzger kuoli 1950 85-vuotiaana. Metzger ja hänen vaimonsa on haudattu Helsingin Hietaniemen vanhalle hautausmaalle.

Carl Metzger oli naimisissa suomalaisen Anna Danielsonin (1874–1966) kanssa. Heidän poikansa Hans Metzger (s. 1912) toimi sotavuosina 1939–1944 Saksan Suomen lähetystön sanomalehtiattaseana.

## Lähteet
Rainbow Warrior (1957)

**Rainbow Warrior**, epävirallisesti **Rainbow Warrior II**, on vuonna 1957 valmistunut, ympäristöjärjestö Greenpeacen vuosina 1989–2011 omistama ja käyttämä laiva. *Rainbow Warrior II* vieraili Suomessa ensimmäistä kertaa 25. huhtikuuta 2009 alkaen.

## Aiheesta muualla

*Toinen Rainbow Warrior Greenpeacen sivuilla
Orbital ATK

**Orbital ATK** on yhdysvaltalainen ilmailu-, avaruus- ja sotateollisuusalan yritys. Se muodostui helmikuussa 2015, kun Orbital Sciences Corporation ja osa Alliant Techsystemsistä fuusioituivat.

## Organisaatio
### Flight Systems Group
Chandlerissa Arizonassa sijaitsevaan Flight Systems Group -osaan kuuluvat Pegasus-, Minotaur- ja Antares-kantoraketit sekä kiinteän ajoaineen raketit.

### Defense Systems Group
Baltimoressa Marylandissa sijaitseva Defense Systems Group valmistaa ohjuksia, sotaelektroniikkaa ja keski- ja suuren kaliiberin ammuksia.

### Space Systems Group
Space Systems Group sijaitsee Dullesissa Virginiassa ja toimittaa satelliitteja kaupalliseen, tieteelliseen ja sotilaalliseen käyttöön. Likäksi siihen kuuluu Cygnus-avaruusalus.

## Lähteet
Mark Rylance

**David Mark Rylance Waters** (s. 18. tammikuuta 1960 Ashford, Kent) on englantilainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja näytelmäkirjailija.

Rylance on yksi arvostetuimmista brittiläisistä teatterinäyttelijöistä. Hän on saanut urallaan muun muassa kaksi Olivier- ja kolme Tony-palkintoa. Rylance palkittiin parhaan miessivuosan Oscarilla ja Baftalla roolistaan Rudolf Abelina elokuvassa *[[Vakoojien silta]]* vuonna 2016.

## Aiheesta muualla
* 

## Lähteet
Marlon Roudette

**Marlon McVey-Roudette** (s. 5. tammikuuta 1983 Lontoo, Englanti) on brittiläinen muusikko. Hän tuli alun perin tunnetuksi Mattafix-duosta, jonka Roudette muodosti yhdessä Preetesh Hirjin kanssa. Duo lopetti vuonna 2010, Roudetten siirryttyä soolouralle.

Roudetten soolouran tunnetuin kappale on vuonna 2014 julkaistu *When the Beat Drops Out*.

## Muuta

Roudetten isä Cameron McVey on myös muusikko, ja lisäksi menestynyt tuottaja.
MM-rallikausi 1993

**MM-rallikausi 1993** oli järjestyksessään rallin maailmanmestaruussarjan 21. kausi. Norsunluurannikon ralli jätettiin pois vuoden 1993 kilpailukalenterista, joten nyt ajettiin 13 kilpailua kauden aikana.

Mestaruuden vei neljännen kerran urallaan Juha Kankkunen, nyt Toyota Celicalla. Toiseksi ajoi Ford Escortilla ranskalainen François Delecour ja kolmanneksi Kankkusen tallikaveri Didier Auriol. Valmistajien mestaruuden vei Toyota, ennen Fordia. Kolmanneksi sijoittui Subaru, joka loppukaudesta esitteli uuden Imprezan. Martini Racing jättäytyi pois sarjasta täksi kaudeksi, mutta Lancia Delta Integralella ajoi vielä italialainen Jolly Club, jonka kausi oli pettymys.

Kaudella 1993 aloitettiin tukisarjana  valmistajille, jossa ajettiin etuvetoisilla autoilla vapaasti hengittävillä moottoreilla.

## Onnettomuudet
Kartanlukija Rodger Freeth kuoli Australian rallissa tapahtuneen ulosajon seurauksena.

## Kilpailukalenteri

## Tulokset
### Pistejärjestelmä

### Kuljettajien mestaruus

### Valmistajien mestaruus

## Lähteet
Žanis Peiners

**Žanis Peiners** (s. 2. elokuuta 1990 Rēzekne, Latvian tasavalta) on latvialainen koripalloilija.

Peiners on pelannut urallaan kotimaansa lisäksi Ukrainassa. LBL:n tähdistöottelussa hän on pelannut vuosina 2011, 2012 ja 2013. Kaudella 2014–2015 Peiners edusti BK Ventspilsiä, joka pelasi kauden aikana Latvian pääsarjan lisäksi Eurocupia ja Baltian liigaa.

Peiners on pelannut myös Latvian maajoukkueessa.

## Lähteet
* Profiili eurocupbasketball.com 
* Profiili  fiba.com 
* Zanis Peiners basketball profile eurobasket.com 
* Profiili bbl.net 

### Viitteet
Joonas Järveläinen

**Joonas Järveläinen** (s. 17. elokuuta 1990) on virolainen koripalloilija.

Järveläinen on pelannut virolaisissa miesten seurajoukkueissa. Hän on pelannut Viron pääsarjan lisäksi Baltian liigaa.

## Lähteet
* Profiili  fiba.com 
* Joonas Jarvelainen basketball profile eurobasket.com 
* Profiili bbl.net 
* Profiili basket.ee 

### Viitteet
Fusidiinihappo

**Fusidiinihappo**, kemialliselta nimeltään *2-[(1S,2S,5R,6S,7S,10S,11S,13S,14Z,15R,17R)-13-(asetyloksi)-5,17-dihydroksi-2,6,10,11-tetrametyylitetrasyklo[8.7.0.02,7.011,15]heptadekan-14-yylideeni]-6-metyylihept-5-eenihappo*, on antibiootti, joka tehoaa grampositiivisiin bakteereihin kuten streptokokkeihin ja stafylokokkeihin. Gramnegatiivisista kokkibakteereista lääkkeelle ovat koeputkessa herkkiä Neisseria-suvun lajit kuten gonokokki ja meningokokki. Lääkkeellä on todettu tehoa myös mykobakteereihin. Suurimman käytön lääke on saanut pinnallisissa tulehduksissa kuten silmien ja ihon tulehduksissa. Sitä voi nauttia myös sisäisesti esimerkiksi tabletteina, mutta se on paljon esimerkiksi tavallisia penisilliinejä kalliimpaa. Aineen on kehittänyt lääkeyhtiö Leo Pharma jo 1960-luvulla ja se on yhä käytössä. Fusidiinihappo eristettiin alun perin Fusidium coccineum sienestä.
Fusidiinihappo on kiinteää ainetta ja sen kemiallinen kaava on C31H48O6, moolimassa 516,709&nbsp;g/mol, sulamispiste 192.5&nbsp;°C ja CAS-numero 6990-06-3.

## Rakenne ja toiminta
Fusidiinihappo on rakenteeltaan steroidi, vaikka siltä puuttuvat tyypilliset steroidien hormoniominaisuudet. Suun kautta nautittuna aine erittyy maksaan, jossa se hajoaa, mutta myös muihin kudoksiin kuten sappeen. Aine sitoutuu voimakkaasti veren proteiineihin. Sillä on lyhyehkö puoliintumisaika elimistössä, alle kuusi tuntia. Selkäydinnesteeseen aine ei kulkeudu lainkaan ja virtsaankin vain vähäisessä määrin. Lääke haittaa bakteerien valkuaissynteesiä. Lääkkeen hyvä puoli on sen kapea bakteerikirjo eli se ei häiritse paljonkaan elimistön muuta mikrobikantaa. Myöskään allergisoituminen lääkkeelle ei ole yleistä eikä se aiheuta juurikaan ristiallergioita toisten lääkkeiden kanssa. Huonona puolena on resistenssin nopea kehittyminen lääkettä vastaan, mistä syystä sitä ei tulisi käyttää turhan pitkään eikä ilman bakteerin herkkyysmääritystä. Haittavaikutuksina on mainittu ruoansulatuskanavan oireet.

Paikallishoidossa kuten ihovoiteissa fusidiinihapon ohella voidaan antaa jotakin glukokortikoidia. Tableteissa fusidiinihappo on natriumfusidaattina (C31H47NaO6), joka on fusidiinihapon suola.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Fusidic acid 
*Human Metabolome Database (HMDB): Fusidic Acid 
*DrugBank: Fusidic Acid 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Fusidic acid 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Sodium fusidate
Jesús Gil Manzano

**Jesús Gil Manzano** (s. 4. helmikuuta 1984 Don Benito, Espanja) on espanjalainen jalkapalloerotuomari. Hän on tuominnut maan pääsarjassa Primera Divisiónissa vuodesta 2012 lähtien. Kansainvälisenä erotuomarina hän toiminut vuodesta 2014 alkaen.

Ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa hän tuomitsi 25. elokuuta 2012, jossa kohtasivat Málaga ja Mallorca.

Gil Manzano oli tuomitsemassa kauden 2013–2014 Copa del Reyn puolivälieräottelua Racing Santanderin ja Real Sociedadin välillä, joka keskeytettiin ensimmäisen minuutin jälkeen Racing-pelaajien kieltäydyttyä pelaamasta ottelussa seuran palkanmaksuongelmien takia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jesús Gil Manzanon tilastot BDFutbol-sivustolla
Václav Hanka

**Václav Hanka** (10. kesäkuuta 1791 Hořiněves – 12. tammikuuta 1861 Praha) oli tšekkiläinen kielitieteilijä ja historioitsija. Hän väärensi useita keskiaikaisia käsikirjoituksia luodakseen kotimaalleen hienomman kulttuurihistorian.

Hanka opiskeli lakia Wienissä, mutta kiinnostui jo opiskeluvuosinaan tšekkien kansallisista pyrinnöistä. Hän työskenteli vuodesta 1822 Prahan kansallismuseon ensimmäisenä kirjastonhoitajana. Väärennöstensä ohella Hanka julkaisi aitojen kansanlaulujen kokoelmia, useita Tšekin kirjallisuuden ja kielen historiaa käsitelleitä teoksia sekä kielioppi- ja sanakirjoja. Hanka kannatti panslavismia ja osallistui vuoden 1848 slaavilaiskongressiin Prahassa. Hänet valittiin Itävallan keisarikunnan valtiopäiville, mutta hän ei ottanut paikkaansa vastaan. Hänet nimitettiin 1849 slaavilaisten kielten professoriksi Prahan yliopistoon.

## Väärennökset
Koska Hankan mielestä kansalliseksi ylpeydenaiheeksi sopivaa keskiaikaista tšekkiläistä kirjallisuutta ei käytännössä ollut, hän päätti ruveta väärentämään sitä itse. Tässä puuhassa häntä auttoi se, että hän oli lahjakas runoilija ja tunsi kielihistoriaa sekä muinaisböömin kieltä. Hän väärensi vanhoja runo-, satu- ja laulukokoelmia, ja väitti sitten löytäneensä ne hyvällä onnella vanhoista luostareista, linnoista ja kirkontorneista. Hän väärensi myös miniatyyrejä ja vanhoja allekirjoituksia olemassa olleisiin vanhoihin käsikirjoituksiin. Vuonna 1817 Hanka toi julkisuuteen Královésta () ”löytämänsä” niin sanotun Königinhofin käsikirjoituksen (), joka näytti olevan 1200- ja 1300-luvulla muinaisböömiksi kirjoitettu laaja kokoelma tšekkiläistä kansanperinnettä. Seuraavana vuonna hän ”löysi” Grünbergin (*Zelená Hora*) linnasta niin sanotun Grünbergin käsikirjoituksen, joka oli 800-luvulla kirjoitettu kuvaus Böömin muinaisesta sankariajasta. Historioitsija František Palacký käytti sitä erään tutkimuksensa lähteenä. Tunnettu kielitieteilijä Josef Dobrovský epäili julkisesti käsikirjoituksen aitoutta, mutta joutui julkisuudessa niin ankaran arvostelun kohteeksi, että joutui korjaamaan näkemystään.

Hanka kuoli arvostettuna kansalaisena vuonna 1861. Keskustelu hänen löytämiensä käsikirjoitusten aitoudesta virisi uudelleen vuonna 1887, mutta kriitikot jäivät alakynteen, sillä heidän motiivejaan pidettiin epäisänmaallisina. Lopulta kielitieteilijät onnistuivat osoittamaan teksteistä runsaasti kielivirheitä ja historiantutkijat anakronismeja, minkä lisäksi kemiallinen analyysi osoitti käsikirjoitusten kuvituksessa käytetyn väriaineita, joita ei ollut olemassa keskiajalla.

## Teoksia
**Hankowy Pjsne* (kansanrunojen kokoelma), 1815
**Pravopis ceský* (tšekin ortografia), 1817
**Kratká historie slovanských národu* (slaavilaisten kansojen lyhyt historia), 1818
**Prehled literatury ceské* (katsaus tšekkiläiseen kirjallisuuteen), 1852
**Bibliografie prvotisku ceských 1468–1526* (vanhimman painetun tšekkiläisen kirjallisuuden bibliografia), 1852

## Lähteet
Draymond Green

**Draymond Jamal Green** (s. 4. maaliskuuta 1990 Saginaw, Michigan) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä. Hän edustaa NBA-liigassa pelaavaa Golden State Warriorsia. Poikkeuksellisen monipuolisesti pelaavaa Greeniä pidetään yleisesti esimerkkinä uuden ajan yleispelaaja-prototyypistä.

## Ura

Warriors varasi Greenin vuoden  toisella kierroksella, tilaisuuden 35. pelaajana. Ennen ammattilaisuraansa hän pelasi yliopistokoripalloa Michiganin osavaltionyliopistossa.

Lapimurtonsa NBA-kentillä Green teki kaudella 2014–2015 toimittuaan kahdella ensimmäisellä kaudellaan lähinnä varamiehen roolissa pienillä minuuteilla. Hän voitti Warriorsissa NBA:n mestaruuden vuonna 2015, ja hänet valittiin samalla kaudella .

Kaudella 2015–2016 Green teki useita tripla-tuplia, nelospaikan pelaajana eniten yhden kauden aikana NBA:n historiassa.

Helmikuussa 2017 Green teki tripla-tuplan vain neljällä pisteellä kirjattuaan 12 levypalloa, kymmenen korisyöttöä ja kymmenen pallonriistoa.. Vuonna 2017 Green voitti Warriorsissa toisen NBA-mestaruutensa, vuonna 2018 kolmannen ja vuonna 2022 neljännen.

### Maajoukkue

Kesäkuussa 2016 Green valittiin Yhdysvaltain miesten maajoukkueen olympiajoukkueen kokoonpanoon Rio de Janeiroon. Yhdysvallat voitti Riossa kultaa. Green valittiin Yhdysvaltain joukkueeseen myös Tokion kesäolympialaisiin 2020, missä maa ylsi jälleen kultamitaliin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Esko Kivisaari

**Esko Kivisaari** (s. 8. syyskuuta 1957 Turku) on ollut Finanssiala ry:n varatoimitusjohtaja vuodesta 2007. Hän on filosofian maisteri.

Kivisaari oli Eläke-Varman matemaatikko vuosina 1985–1987, osastopäällikkö vuosina 1987–1995, sijoitusaktuaari vuosina 1995–1998, Varma-Sammon tutkimusjohtaja vuosina 1998–2001 sekä Suomen vakuutusyhtiöiden keskusliiton toimitusjohtaja vuosina 2001–2006. Vuodesta 2014 lähtien hän on ollut Insurance Europen (aikaisemmin Comité Européen des Assurances) hallituksen jäsen. Hän oli Euroopan komission asettaman kestävää rahoitusta selvittävän korkean tason asiantuntijaryhmän jäsen vuosina 2017–2018. Vuosina 2019–2021 hän oli Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen asettaman tekoälyn käytön etiikkaa vakuutustoiminnassa selvittävän asiantuntijaryhmän jäsen.

Kivisaari toimi vuonna 2019 Actuarial Association of Europen (AAE, aikaisemmin Groupe Consultatif) puheenjohtajana ja vuonna 2018 järjestön varapuheenjohtajana. Hän on puheenjohtaja AAE:n tekoälyn ja datatieteen työryhmässä ja puheenjohtaja järjestön neuvoa-antavassa paneelissa. Kivisaari on aiemmin ollut AAE:n vakuutuskomitean puheenjohtaja. Kivisaari on jäsen International Actuarial Associationin (IAA) nimityskomiteassa ja IAA:n tilintarkastus- ja talouskomiteassa. Vuosina 1996–2002 Kivisaari oli International Acturial Associationin pensions and employee -komitean jäsen ja vuosina 2003–2004 tämän varapuheenjohtaja, ja vuosina 2005–2011 hän on ollut tämän puheenjohtaja. Vuosina 2000–2001 Kivisaari oli Suomen aktuaariyhdistyksen sihteeri ja vuosina 2001–2003 tämän varapuheenjohtaja ja vuosina 2004–2005 puheenjohtaja. Vuosina 1997–2004 hän oli SHV-tutkintolautakunnan jäsen.

Kivisaari on yhdessä Jukka Rantalan kanssa kirjoittanut kirjan *Vakuutusoppi*, ja yhdessä Marja-Liisa Kaholan kanssa kirjan *Vakuutustalous*. Hänen harrastuksenaan ovat kitaransoitto ja kompostointi.

## Lähteet
Luigi Maggi

**Luigi Maggi** (21. joulukuuta 1867 Torino – 22. elokuuta 1946 Torino) oli italialainen elokuvaohjaaja ja näyttelijä.

Teatterissa työskennellyt Maggi aloitti elokuvauransa vuonna 1906 Arturo Ambrosion tuotantoyhtiön näyttelijänä. Jo samana vuonna hän ohjasi muutamia lyhytelokuvia. Pian Maggista tuli Ambrosio Filmin pääohjaaja. Hänen ensimmäinen suuri menestyksensä oli Edward Bulwer-Lyttonin romaaniin perustuva *[[Pompeijin viimeiset päivät (vuoden 1908 elokuva)|Pompeijin viimeiset päivät]]* (1908), joka aloitti historiallisten suurelokuvien sarjan. *[[Keisari Nero (elokuva)|Keisari Nero]]* (1909) menestyi hyvin myös ulkomailla. Ohjaajan parhaana pidetty elokuva on vuonna 1911 valmistunut *Nozze d’oro* (”Kultahäät”), jossa hän näytteli toista pääosaa. Huomiota herätti myös *[[Saatana (vuoden 1912 elokuva)|Saatana]]* (1912), jonka on nähty vaikuttaneen D. W. Griffithin *[[Suvaitsemattomuus|Suvaitsemattomuuteen]]* (1916).

Ensimmäisen maailmansodan ja sitä seuranneiden Italian elokuvateollisuuden kriisivuosien aikana Maggi teki elokuvia useille tuotantoyhtiölle saavuttamatta suurempaa menestystä. 1920-luvun alusta lähtien hän työskenteli etupäässä näyttelijänä. Maggin viimeinen ohjaustyö oli *La bambola vivente* (”Elävä nukke”) vuonna 1924.

## Elokuvia
* *[[Pompeijin viimeiset päivät (vuoden 1908 elokuva)|Pompeijin viimeiset päivät]]*, 1908 (ohjaaja ja näyttelijä)
* *[[Keisari Nero (elokuva)|Keisari Nero]]*, 1909 (ohjaaja ja näyttelijä)
* *[[Il diavolo zoppo]]*, 1910 (ohjaaja)
* *[[Aeneas ja Dido]]*, 1910 (ohjaaja)
* *[[Una partita a scacchi]]*, 1912 (ohjaaja)
* *[[Leijonat laivassa]]*, 1912 (ohjaaja)
* *[[Saatana (vuoden 1912 elokuva)|Saatana]]*, 1912 (ohjaaja)
* *[[Le avventure straordinarissime di Saturnino Farandola]]*, 1913 (ohjaaja)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Internet Movie Database: Luigi Maggi
Kansainvälinen Osuustoimintaliitto

**Kansainvälinen Osuustoimintaliitto** (**KOL**, *engl.* **International Co-operative Alliance**, **ICA**) on osuustoiminta-alan kansainvälinen kattojärjestö. Vuonna 1895 perustettu liitto on maailman suurin ei-valtiollinen järjestö. Liiton jäsenyritykset työllistävät yli 100 miljoonaa ihmistä. Liitto edustaa yhteensä noin miljardia osuuskuntien jäsentä eri puolilla maailmaa.

Kansainvälisellä Osuustoimintaliitolla on vajaat 300 jäsentä 94 eri maassa. Jäsenet ovat kansallisia osuustoimintaliittoja, yksittäisiä osuustoiminnallisia organisaatioita ja valtiollisia osuustoimintaan liittyviä organisaatioita.

Liiton presidentti on ollut Ariel Guarco vuodesta 2017.

## Presidentit
:1895: Albert Grey ja Henry W. Wolff
:1907: Albert Grey ja William Maxwell
:1917: William Maxwell
:1921: G. J. D. C. Goedhart
:1927: Väinö Tanner
:1945: Robert Palmer
:1948: Harry Gill
:1955: Marcel Brot
:1960: Mauritz Bonow
:1975: Roger Kerinec
:1984: Lars Marcus
:1995: Graham Melmoth
:1997: Roberto Rodrigues
:2001: Ivano Barberini
:2009: Pauline Green
:2015: Monique Leroux
:2017: Ariel Guarco

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ICA
Sasky Karkun kotitalous- ja sosiaalialan oppilaitos

**Sasky Karkun kotitalous- ja sosiaalialan oppilaitos** on osa Sasky-koulutuskuntayhtymää ja yksi kolmesta Sastamalan ammatillisesta oppilaitoksesta. Oppilaitos sijaitsee Karkussa. Sastamalan oppilaitosten opetustehtävän tavoitteena on osaavan työvoiman saattaminen avoimille työmarkkinoille.

## Koulutusalat
Sasky Karkun kotitalous- ja sosiaalialan oppilaitos on toisen asteen ammatillinen oppilaitos, jossa voi suorittaa ammatillisia perustutkintoja seuraavilla aloilla:
* Hyvinvointiteknologia-asentaja
* Kiinteistönhoitaja
* Kodinhuoltaja hoivapainotteinen (mahdollisuus yksilöllistää)
* Lähihoitaja
* Toimitilahuoltaja
## Muuta
Opintojen ohella opiskelijoilla on mahdollisuus suorittaa ammattiosaajan työkykypassi -opintokokonaisuus.

## Aiheesta muualla
*Sasky Karkun kotitalous- ja sosiaalialan oppilaitos
Kirkiaceae

**Vesipuukasvit** (Kirkiaceae) on muutamalajinen afrikkalainen kasviheimo koppisiemenisten Sapindales-lahkossa. Siihen kuuluu vain vesipuiden (*Kirkia*) suku.

## Tuntomerkit
Heimon kasvit ovat puita tai pensaita, joilla on usein juurimukuloita ja jotka sisältävät ellaghappoa. Kasveissa on myös rauhaskarvoja. Lehdet ovat sijoittuneet vastakkaisiksi pareiksi tai kierteisesti ja sijaitsevat melko lähekkäin, ovat parilehdykkäisiä, pääteparisia; lehdykät ovat sahalaitaisia. Kasvit ovat yksikotisia. Kukinto on kaksihaarainen viuhko (dikaasio), jonka osakukinnot ovat yksihaaraviuhkoja (monokaasioita). Kukat ovat pieniä ja nelilukuisia. Verhiö on tyvestään yhdistynyt, ristikkäinen. Teriön sisäpinnan tyvellä on erittäviä karvoja. Hedekukissa on verhovastainen hetiö ja emiön jäänne, pistillodi. Emikukissa on joutoheteitä ja neljän tai harvemmin kahdeksan emilehden yhteenkasvettumana muodostunut monilokeroinen sikiäin; kussakin emilehdessä on yksi siemenaihe; pohjuksen kärki on kovera, turvonnut ja rauhasmainen; vartalot pystyjä ja lopulta haaroittuneita, luotit pieniä. Hedelmä on harjuinen tai särmikäs lohkohedelmä.

## Levinneisyys
Vesipuukasvit kasvavat trooppisessa ja eteläisessä Afrikassa sekä Madagaskarilla.

## Luokittelu
Vesipuukasvien ainoassa suvussa on kahdeksan lajia. Suku on aiemmin viety kvassiakasveihin (Simaroubaceae) tai niiden yhteyteen, mutta eroaa niistä fytokemialtaan.

## Lähteet
* Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/. 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Vesipuukasvit – Kirkiaceae
* Levinneisyyskartta: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/Kirkiaceae.gif
Buttocks

**Buttocks** on suomalaisen Charlies-yhtyeen albumi vuodelta 1970. Alkuperäiset luettelotunnukset LRLP - 29.

## Kappaleet
### A-puoli
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Kari Lehtinen – basso, tamuburiini 
* Ari Ahlgrén – rummut, marokkolainen savirumpu, lyömäsoittimet
* Igor Sidorow – huilu, saksofoni, piano
* Eero Ravi – kitara
* Wellu Lehtinen – laulu, huuliharppu, marokkolainen savirumpu, lehmänkello

### Tuotanto
* Eero Ravi – tuottaja
* Pekka Nurmikallio – äänitys
* Kari Lehtinen – kansi

## Aiheesta muualla
* Buttocks discogs.com -sivustolla
Yue-ooppera

**Yue-ooppera** () eli **shaoxing-ooppera** on Kiinan Zhejiangin maakunnan alueelta peräisin oleva kiinalaisen oopperan muoto. Yue-oopperan näyttelijät ovat pääosin naisia ja sen tarinat kertovat usein rakkaudesta ja romantiikasta. Kiinassa Yue-ooppera on Peking-oopperan jälkeen suosituin oopperamuoto 

## Tyyli
Yue-ooppera on kiinalaisen oopperan mittakaavassa verrattain nuori tulokas. Ensimmäinen yue-oopperan lavaesitys tehtiin vuonna 1906 Shengin piirikunnassa sijainneessa kylässä Shaoxingissa. Esityksen musiikki perustui paikallisille kansanlauluille ja puvustus sekä lavastus olivat suhteellisen alkeelliset. Tyyli alkoi joka tapauksessa kerätä yleisöä ja vuonna 1910 sitä esitettiin ensimmäisen kerran Zhejiangin pääkaupunki Hangzhoussa. Wang Jinshui toi tyylin esittäjäjoukkonsa mukana Shanghaihin vuonna 1916. Sittemmin oopperaa uudistettiin tuomalla esityksiin esimerkiksi uusina soittimina kaksikielinen erhu ja kolmikielinen sanxian. 1930-luvulla alalle tuli naisnäyttelijöitä ja oopperan musiikki muuttui heidän myötään lyyrisemmäksi ja melodisemmaksi. 1940-luvulla vaikutteita otettiin myös länsimaisista elokuvista ja kiinalaisesta romanttisesta perinteestä. Uudistuksia ajoi tällä kertaa tunnetuksi tullut näyttelijä Yuan Xuefen ja niihin kuului esimerkiksi valaistus, erilaiset lavasteet, värikkäät meikit ja antiikista vaikutteita saaneet vaatteet.

## Tarinat ja näyttelijät

Yue-oopperassa näytelmien tarinat keskittyvät usein naisiin ja romantiikkaan, kun taas kiinalaisen oopperan monissa muissa tyyleissä suositumpia ovat esimerkiksi sotadraamat. Ehkäpä tunnetuin yue-oopperanäytelmä on *Liang Shanbo ja Zhu Yingtai*, oopperaversio vanhemmasta tarinasta. Yue-oopperana se esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1952. Muita tunnettuja yue-oopperoita ovat *Punaisen huoneen uni* ja *Läntisen huoneen romanssi*. 

Kaikki yue-oopperan näyttelijät olivat vielä miehiä sen ensimmäisen esityksen aikana vuonna 1906. Wang Jinshui alkoi kouluttaa rooleihin naisia vuonna 1923, ja naisista kootut oopperaryhmät syrjäyttivät miesryhmät 1930-luvun aikana. Kiinalaisessa oopperassa aikanaan vallinnut miesnäyttelijöiden tapa esittää myös naisrooleja on vähentynyt huomattavasti, kun taas sitä vastoin yue-oopperassa yleinen naisnäyttelijöiden tapa esittää myös miesrooleja on edelleen suosiossa.

## Lähteet
Sastamalan oppilaitokset

**Sastamalan ammatillisilla oppilaitoksilla** tarkoitetaan SASKY koulutuskuntayhtymän Sastamalassa toimivia oppilaitoksia:
* Sasky Karkun kotitalous- ja sosiaalialan oppilaitos
* Sasky Tyrvään käsi- ja taideteollisuusoppilaitos
* Sasky Vammalan ammattikoulu
Seb Morris

**Sebastian "Seb" Morris** (s. 30. marraskuuta 1995 Wrexham, Wales) on brittiläinen moottoriurheilija. 

## Ura
Morris aloitti uransa Karting-sarjoissa vuonna 2007. Vuonna 2010 Morris kilpaili Ginetta Junior Championship -sarjassa saavuttaen yhden palkintosijan ollen sarjan kaikkien aikojen nuorin palkintosijoille sijoittunut kuljettaja. Samana vuonna hän voitti Ginetta Junior Talvisarjan mestaruuden. Vuonna 2011 Morris jatkoi Ginetta Junior Championship -sarjassa ja onnistui voittamaan sarjan mestaruuden voittaen 20 startista 11 kilpailua kauden aikana. 

Vuonna 2012 Morris siirtyi Formula Renault BARC -sarjaan saavuttaen viisi voittoa, seitsemän paalupaikkaa ja kuusi palkintosijaa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Samana vuonna hän voitti Formula Renault BARC Talvisarjan mestaruuden. Vuonna 2013 Morris ajoi BRDC Formula 4 -sarjassa saavuttaen yhden voiton ja kymmenen palkintosijaa sijoittuen sarjan toiseksi. Vuonna 2014 Morris kilpaili Formula Renault NEC -sarjassa saavuttaen kaksi voittoa, kolme paalupaikkaa ja viisi palkintosijaa sijoittuen  sarjan kolmanneksi. Samana vuonna hän ajoi neljä kilpailua Formula Renault Alps -sarjassa. Vuonna 2015 Morris kilpaili GP3-sarjassa Status Grand Prix -tallissa saavuttaen kuusi pistettä.

## GP3 -tulokset

## Lähteet
Lintupäiväkirja 2015

**Lintupäiväkirja 2015** on lintuharrastajille kuvitettu kalenterin muotoinen havaintopäiväkirja, jonka ovat tehneet Pertti Koskimies, Dan Zetterström ja Mats Ottosson. Sen on julkaissut vuonna 2014 Readme.fi. 

Kuvituksen on maalannut lintumaalari Dan Zetterström, ja Pertti Koskimiehen suomenkielinen teksti pohjautuu Mats Ottossonin alkuperäisteksteihin suomalaisiin oloihin sovitettuna. Teos on paitsi havaintopäiväkirja, myös tietoteos. Jokaisen viikon kohdalla on ajankohtainen lintutietopaketti. Kirja käy pihabongarin havaintokalenteriksi, mutta myös normaaliksi viikkokalenteriksi, jossa on nimipäivät ja muistiinpanotilaa viikon ajalle joka aukeamalla.

William Velmala kiittää arviossaan Tringa-lehdessä Zetterströmin upeaa kuvitusta, josta osa on peräisin maasto-oppaiden parhaimmistoon kuuluvasta *[[Lintuopas – Euroopan ja Välimeren alueen linnut|Lintuoppaasta]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lintupäiväkirja 2015 kustantajan sivulla
MM-rallikausi 1994

**MM-rallikausi 1994** oli järjestyksessään rallin maailmanmestaruussarjan 22. kausi. Kaudella ajettiin 10 osakilpailua, kun FIA otti tälle kaudelle käyttöön osakilpailujen kierrätyksen. Osakilpailujen määrän vähentämisellä pyrittiin karsimaan kustannuksia. Viimeksi yhtä vähän osakilpailuja oli kaudella 1976.

Kuljettajien mestaruuden voitti Didier Auriol, joka oli ensimmäinen mestaruus ranskalaiselle kuljettajalle MM-sarjassa.
Carlos Sainz sijoittui toiseksi ja Juha Kankkunen kolmanneksi. Valmistajien mestaruuden voitti Toyota Team Europe ennen Ford Motor Companya sekä Subaru World Rally Teamia.

## Kilpailukalenteri

Kaudella 1994 otettiin käyttöön kilpailujen vuorottelukierto, jolloin kilpailutapahtuman oli oltava poissa kalenterista kerran kolmen vuoden jaksolla. Kaudella oli kymmenen kilpailua, joista kahdeksan parasta tulosta laskettiin mukaan valmistajien mestaruussarjaan ja valmistajien oli osallistuttava yhdeksään kilpailuun. Kauden aikana Ruotsin rallissa, Australian rallissa ja Katalonian rallissa ajettiin vain in kilpailut (FIA 2L Cup).

## Tulokset
### Pistejärjestelmä
; Kuljettajien pisteet

; Valmistajien pisteet

### Kuljettajien maailmanmestaruussarja

### Valmistajien maailmanmestaruusarja

## Lähteet
Ferris (albumi)

**Ferris** on suomalaisen Ferris-yhtyeen ainoaksi jäänyt albumi vuodelta 1971. Alkuperäiset luettelotunnukset LRLP 34. Yhtyeen alkuperäinen basisti Jaakko Itävaara jätti yhtyeen pian nauhoitusten jälkeen, eikä hän siksi esiinny levyn kannessa, ja hänet on merkitty levyn krediitteihin vierailijaksi. 

## Kappaleet
### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Jaakko Itävaara – basso
* Matti Saxelin – rummut
* Dave Lindholm – kitara
* Heikki Hiekkala – urut, laulu

### Tuotanto
* Måns Groundstroem – tuottaja
* Hannu Soini – valokuvat
* Ben Furman – valokuvat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ferris discogs.com -sivustolla
Imatinibi

**Imatinibi** (C29H31N7O) on tyrosiinikinaasientsyymin inhibiittoreihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä syöpien, erityisesti kroonisen myelooisen leukemian hoidossa. Imatinibi on ensimmäinen markkinoille tullut myelooman hoitoon tarkoitettu tyrosiinikinaasin estäjä.

## Vaikutusmekanismi ja käyttö

Imatinibi on tyrosiinikinaasin inhibiittori. Tyrosiinikinaasi liittää fosfaattiryhmän ATP-molekyyliltä eräiden proteiinien tyrosiiniaminohappoon ja näistä fosforyloituneita proteiineja tarvitaan solujen jakaantumisessa, kasvussa ja erikoistumisessa. Imatinibi sitoutuu spesifisesti voimakkaasti jakaantuviin valkosoluihin, jotka sisältävät niin sanotun Philadephia-geenimutaation. Imatinibi sitoutuu tyrosiinikinaasiin lähelle ATP:n sitoutumiskohtaa jolloin sekä ATP:n että tyrosiinikinaasin substraattiproteiinin sitoutuminen tyrosiinikinaasiin estyy ja proteiini ei fosforyloidu. Tällöin syöpäsolu ei myöskään pääse jakaantumaan.

Imatinibia käytetään eräiden syöpien kuten kroonisen myelooisen leukemian ja pahanlaatuisten gastrointestinaalisten stroomakasvaimien hoidossa. Imatinibin teho näiden sairauksien hoidossa on hyvä ja lähes kaikki sillä hoidetut potilaat elävät yli 10 vuotta hoidon aloittamisen jälkeen. Lääkettä käytetään pääasiassa mesylaattisuolana ja sen annostus myelooman hoidossa on kiihtyvässä vaiheessa 600 mg/vrk ja kroonisessa vaiheessa 400 mg/vrk. Imatinibin toi markkinoille Novartis vuonna 2001 ja vuonna 2012 sen maailmanlaajuinen myynti oli 46 miljardia Yhdysvaltain dollaria.

## Haittavaikutukset ja resistenssi
Tyypillisimmät imatinibin haittavaikutukset ovat suhteellisen lieviä. Niitä ovat ihottuma, huonovointisuus, turvotus ja lihaskouristukset. Lääkeaine voi aiheuttaa myös maksan entsyymiarvojen kasvua, muutoksia veressä, anemiaa ja voi olla sydäntoksinen. Imatinibihoidon aikana syöpäsolut saattavat kehittää resistenssin sitä kohtaan. Näissä tapauksissa potilasta voidaan hoitaa niin kutsutun toisen sukupolven lääkkeillä kuten dasatinibilla tai nilotinibilla

## Synteesi
Imatinibin synteesin lähtöaineet ovat 3-asetyylipyridiini ja o-toluidiini. 3-asetyylipyridiini reagoi dimetyyliformamidin dimetyyliasetaalin kanssa muodostaen 3-(dimetyyliamino)-1-(3-pyridinyyli)-2-propenonia. o-Toluidiini nitrataan 2-amino-4-nitrotolueeniksi, joka reagoi syanamidin kanssa guanidiinijohdannaiseksi. Guanidiinijohdannainen reagoi 3-(dimetyyliamino)-1-(3-pyridinyyli)-2-propenonin kanssa ja nitroryhmä pelkistetään vedytyksellä aminoryhmäksi. Näin syntyneen tuotteen reaktio 4-(4-metyylipiperatsinometyyli)bentsoyylikloridin kanssa muodostaa imatinibiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Magic Song

**Magic Song** on Heikki Sarmannon ja Jeannine Otisin albumi vuodelta 1980. Alkuperäiset luettelotunnukset HILP 144.

## Kappaleet
Kaikki sävellykset Heikki Sarmanto.

### A-puoli
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
* Heikki Virtanen – basso
* Esko Rosnell – rummut, timbaalit
* Juha Björninen – kitara
* Reino Laine – lyömäsoittimet
* Eero Koivistoinen – saksofoni
* Pentti Lahti – huilu, saksofoni
* Juhani Aaltonen – huilu, saksofoni
* Helsingin kaupunginorkesteri – jousisoittimet
* Tom Bildo – pasuuna
* Markku Johansson – trumpetti, flyygelitorvi
* Jeannine Otis – laulu

### Tuotanto
* Heikki Sarmanto – tuottaja
* Tommi Liuhala – tuottaja
* Jorma Ylönen – konserttimestari
* Jukka Teittinen – äänittäjä
* Erik Uddström – valokuva

## Aiheesta muualla
* Open Ear discogs.com -sivustolla
Lähtö matkalle

**Lähtö matkalle** on suomalaisen Finnforest-yhtyeen albumi vuodelta 1976.

## Kappaleet
### A-puoli
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 

## Kokoonpano
* Pekka Tegelman – kitara 
* Jukka Linkola – flyygeli, sähköpiano 
* Jussi Tegelman – rummut, syntetisaattori
* Jarmo Hiekkala – basso
* Pertti Pokki – syntetisaattori 

### Tuotanto
* Måns Groundstroem – tuottaja
* Leena Penttinen – ulkoasu

## Vastaanotto
*Helsingin Sanomien* Julius Heikkilä kirjoitti albumilta löytyvän ”monessa tapauksessa suurten mittojen musiikkia, harkittuja kokonaisuuksia ja horjahtamatonta tyyliä”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lähtö matkalle discogs.com -sivustolla
MM-rallikausi 1996

**MM-rallikausi 1996** oli järjestyksessään 24. MM-rallikausi. Kauden aikana ajettiin vain yhdeksän kilpailua ja mestaruuteen ajoi ensimmäistä kertaa urallaan suomalainen Tommi Mäkinen Mitsubishi Lancerilla. Subaru voitti valmistajien mestaruuden toisen kerran peräkkäin. Toiseksi sijoittui viime kauden mestari Colin McRae ja kolmanneksi Ford-kuski Carlos Sainz.

Ennen Ruotsin rallin alkua Colin McRae oli toimittajien suurin ja melkein ainoa suosikki vuoden 1996 mestariksi. Kukaan ei odottanut kauden 1995 perusteella Mäkisen dominointia. Hallitsevan mestarin McRaen kautta voidaan pitää taas suurena pettymyksenä, sillä hän pystyi kasvattamaan kunnolla pistemääräänsä vasta sen jälkeen, kun Mäkinen oli varmistanut mestaruutensa.

Mäkinen varmisti mestaruutensa Australian kilpailussa.
Juha Kankkunen osallistui vain kolmeen kauden kilpailuun Toyota Celicalla. Toyotan tehdastallin kilpailukielto vesitti sarjaa ja Mitsubishi ajatti vain Mäkistä kaikissa kilpailuissa. Ainoastaan Subaru oli liikkeellä kahdella vahvalla kuskilla, kuskeinaan Colin McRae ja ruotsalainen Kenneth Eriksson.

## Kilpailukalenteri

Kaudella 1995 osa tavallisista kilpailuista puuttui vuonna 1994 aloitetun vuorottelukierron johdosta. Kaudella oli yhdeksän kilpailua ja uutena tulokkaana mukana oli Indonesian ralli, joka oli aiemmin osa Aasian-Tyynenmeren rallisarjaa. Kauden aikana Monte Carlon rallissa, Portugalin rallissa, Korsikan rallissa, Uuden-Seelannin rallissa ja RAC-rallissa ajettiin vain in kilpailut (FIA 2L Cup).

## Tulokset
### Pistejärjestelmä

### Kuljettajien maailmanmestaruussarja

### Valmistajien maailmanmestaruussarja

## Lähteet
Susilampi (Vaala)

**Susilampi** on Vaalan kunnan pohjoisosassa sijaitseva lampi. Lampi on muodoltaan pyöreähkö. Sen halkaisija on noin 400 metriä ja pinta-ala 10,5 hehtaaria. Lammella ei ole saaria. Rannat ovat soisia, ja koillisrannalla on yksi vapaa-ajan asunto.

Susilampi sijaitsee Oulujoen vesistössä. Se laskee sen kaakkoispäästä lähtevää Susipuroa pitkin Paatinjärveen. Susipuron pituus on 2,8 kilometriä ja pudotus 3,7 metriä.

## Lähteet
Parmaharjun hyppyrimäet

**Parmaharjun hyppyrimäet** on kolmen hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Liedossa.

## Historia

Hyppyrimäkien rakennustyöt aloitettiin alueen raivauksilla vuonna 1963 ja varsinainen hyppyrimäkien rakennustyö alkoi vuonna 1967. Vuonna 1968 valmistui K50-mäki, jonka avajaiskilpailut olivat talvella 1968. K82 normaalimäki valmistui seuraavaksi talveksi ja vihkiäiskilpailut järjestettiin talvella 1969.

Myöhemmin rakennettiin K18-mäki aloittelijoille, joka remontoitiin kesällä 1976. Maanvyörymät K18-mäen alastulorinteessä ovat haitanneet hyppyrimäen käyttöä.

## Parmaharjun hyppyrimäki
Vuoden 1971 normaalimäen SM-kilpailut järjestettiin Parmaharjulla, kilpailussa Suomen mestariksi hyppäsi Tauno Käyhkö ja joukkuekilpailun voitti Lahden Hiihtoseura.

Vuoden 1983 normaalimäen SM-kilpailut järjestettiin Parmaharjulla, kilpailussa Suomen mestariksi hyppäsi Matti Nykänen, tehden myös mäen mäkiennätyksen 80 metriä.

Vuonna 2019 järjestettiin Parmaharjulla Jyväskylän Laajavuorella peruuntuneet naisten ja alle 18-vuotiaiden miesten normaalimäen SM-kilpailut, kilpailussa Suomen mestariksi hyppäsivät Julia Tervahartiala ja Arttu Pohjola.

### Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 83,5 metriä ovat hypänneet Elias Vänskä ja Janne Korhonen.

### Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 61,0 metriä on hypännyt Julia Tervahartiala.

## Lähteet
*Parmaharjun hyppyrimäet skisprungschanzen.com 
*Talviurheilu Liedon Parma
*Esittely Liedon Parma

### Viitteet
MM-rallikausi 1997

**MM-rallikausi 1997** oli järjestyksessään 25. MM-rallikausi. Kauden aikana ajettiin 14 osakilpailua ja kuljettajien mestaruuden vei toisen kerran urallaan ja toisena vuonna peräkkäin Tommi Mäkinen Mitsubishi Lancerilla. Valmistajien mestaruuden voitti kolmannen kerran peräkkäin Subaru. Mitalikolmikko oli toisinto viime kaudesta, sillä toiseksi sijoittui jälleen Colin McRae, joka jäi nyt vain yhden pisteen Mäkisestä. Kolmanneksi ajoi Fordin Carlos Sainz.

## Muutoksia
Kausi 1997 tarjosi monia uudistuksia rallin MM-sarjaan. Valmistajille annettiin mahdollisuus osallistua sarjaan joko vanhalla A-ryhmän autolla tai uudella World Rally Car-luokan autolla. WRC-luokka antoi mahdollisuuden valmistajille osallistua sarjaan autolla, jota ei ollut tehty sarjatuotantona. Mitsubishi luotti vanhaan A-ryhmään, koska se näki MM-sarjan hyvänä mainoksena Lancerille, kun taas Subaru ja Ford siirtyivät uuteen WRC-luokkaan. Toyota teki paluun valmistajana MM-sarjaan loppukaudesta ja esitteli uuden Toyota Corolla WRC:n.

Pistelaskujärjestelmä koki myös muutoksen, kun nyt vain kuudelle parhaalle kuskille jaettiin pisteitä. Kauden päätteeksi huomattiin, että entinen sekunnin tarkkuudella otettu aika ei riittäisi, vaan kaudella 1998 otettiin käyttöön myös sekunnin kymmenykset.

Osakilpailujen kierrätyksestä luovuttiin ja kaikki rallit olivat mukana mestaruussarjassa. Kaudella oli neljätoista osakilpailua ja kuljettajien oli osallistuttava jokaiseen. Vastapainoksi rallien maksimipituutta pudotettiin 600 kilometristä 400 kilometriin. Sekapintaisia ralleja ei enää sallittu lukuun ottamatta muutamia päällystettyjä super-erikoiskokeita soraralleissa.

## Kilpailukalenteri

## Tulokset
### Pistejärjestelmä

### Kuljettajien maailmanmestaruus

### Valmistajien maailmanmestaruus

## Lähteet
Tringa (lehti)

**Tringa** on Helsingin Seudun Lintutieteellisen Yhdistyksen Tringan julkaisema lehti. Se ilmestyy neljästi vuodessa ja sisältyy yhdistyksen jäsenmaksuun. Lehden päätoimittaja on Risto Nevanlinna

## Lähteet
Rauanvaaran hyppyrimäet

**Rauanvaaran hyppyrimäet** on kahden hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Joensuun Pyhäselässä.

Rauanvaaran hyppyrimäistä suurempi on K50-mäki ja pienempi K25-mäki. Hyppyrimäet on rakennettu vuonna 1982. Mäissä ei ole muovitusta. K50-mäen mäkiennätys on 52 metriä.

## Lähteet
Vahliaceae

**Vahliaceae** on muutamalajinen afrikkalais-intialainen kasviheimo koppisiemenisten Asteranae-ryhmässä. Heimossa on vain *[[Vahlia]]*-suku.

## Tuntomerkit
Kasvit ovat tiheän rauhaskarvoituksen peittämiä ruohoja tai pieniä pensaita. Lehdet ovat vastakkaisesti ja ehyitä. Kukat ovat pieniä sekä eriteräisiä ja sijaitsevat periaatteessa viuhkomaisissa kukinnoissa. Sikiäin on kehänalainen ja kahden tai kolmen emilehden muodostama, mesiäisellinen, yksilokeroinen ja kärki-istukallinen; istukassa on paljon siemenaiheita. Vartalot ovat erillisiä, luotit vaihtelevissa määrin pallomaisia. Hedelmä on liiteluomainen kota, jota verhiö ympäröi. Siemenvalkuainen eli endospermi on niukka.

## Levinneisyys
Heimo/suku kasvaa Afrikassa, Madagaskarilla ja Intiassa.

## Luokittelu
Vahliaceae-heimon ainoa suku sisältää kahdeksan lajia. Ne on aikaisemmin viety Saxifragales-lahkoon. Heimo odottaa vielä varmistusta lahkoasemastaan, se lienee kuitenkin sukua Solanales-lahkolle.

## Lähteet
* Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/
* Watson, L. & Dallwitz, M. J., *The families of flowering plants*: Ftp://delta-intkey.com/angio/www/vahliace.htm  

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Levinneisyyskartta: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/Vahliaceae.gif
* Kuvia: http://www.kyffhauser.co.za/Plants1/Vahlia_capensis_var_vulgaris/Index.htm