open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Juho Koivistoinen

**Johannes (Juho) Koivistoinen** (29. elokuuta 1872 Pietari – 27. tammikuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen lehtori ja kirjailija.

Koivistoisen vanhemmat olivat talollinen, liikemies Aleksander Koivistoinen ja Elisabet Hölkker. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin klassillisesta lyseosta 1892 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1895 ja maisteriksi 1897.

Koivistoinen toimi Suomen kenraalikuvernöörin kanslian ja senaatin virkamiehenä ja kielenkääntäjänä 1896–1915. Hän oli Koulutoimen ylihallituksen vanhempi venäjän kielen tarkastaja 1915–1918 ja oli tässä virassa lakkautuspalkalla vuoteen 1933 saakka. Koivistoinen oli myös Suomen Liikemiesten Kauppaopiston opettajana ja Kauppakorkeakoulun venäjän kielen lehtorina 1911–1943. Hän sai hovineuvoksen arvon 1915.

Koivistoinen julkaisi useita liikealan oppi- ja tietokirjoja. Hän toimi Systeman ja Neoviuksen mainospäällikkönä, Oy Rebuiltin toimitusjohtajana ja Kotimasien Työn johtokunnan jäsenenä. Koivistoinen oli myös Inkerin väliaikaisen hoitokunnan ja Inkerin Liiton johtokunnan jäsenenä. Hän oli Inkerin Ystävät-yhdistyksen jäsenenä sen perustamisesta 1891 lähtien ja oli yhdistyksen puheenjohtajana 1919–1931. Lisäksi Koivistoinen oli Helsingin Inkeri-kerhon puheenjohtajana vuodesta 1931 alkaen.

Juho Koivistoinen oli naimisissa 1902–1951 Aino Maria Kilpeläisen (k. 1951) kanssa.

## Teoksia
* *Venäläisen kauppakirjeenvaihdon oppikirja*. WSOY 1913
* *Venäjänkielen ensi alkeet : kauppakouluja varten - Начала русскаго языка для торговыхъ школъ*. Kirja, Helsinki 1916
* *Myyntitaito : myyntitaidon oppikirja kauppaoppilaitoksia ja itseopiskelua varten 1 : Myymälämyynti*. Kirja, Helsinki 1929
* *Myyntitaito 2 : Ulko- ja kirjallinen myynti*. Kirja, Helsinki 1931
* *Nykyaikainen kauppakirjeenvaihto : kauppaopistojen ja -koulujen sekä yksityisiin tarpeisiin*. Kariston tietokirjoja 38. Karisto 1932, 2. painos 1937, 3. painos 1939, 4. painos 1942, 5. painos 1944, 6. painos 1946, 7. painos 1952
* *Myymäläkeskusteluja ja myyntitehtäviä 1 : Myymälämyynti*. Liittyy tekijän oppikirjaan *Myyntitaito*. Tekijä, Helsinki 1934
* *Myyjä ja asiakas : kauppaoppilaitosten tarpeisiin*. Kariston tietokirjoja 46. Karisto 1938, 2. painos 1940, 3. painos 1945, 4. painos 1947, 5. painos 1951, 6. painos 1953
* *Helppotajuinen venäjänkielen oppikirja*. Tekijä, Helsinki 1939, 2. korjattu ja uusittu painos Otava 1941, 3. korj. ja uus. painos nimellä *Venäjänkielen oppikirja*, Otava 1945
Nimimerkillä *J. Savakko*:
* *Karkauspäivänä* : 1-näytöksinen pila. Näytelmäkirjasto n:o 21. Kirja, Helsinki 1928

## Lähteet
* 
* 

## Viitteet
Signe Stenbäck

**Signe Alida Stenbäck-Lönnberg**, vuoteen 1908 *Stenbäck* (26. maaliskuuta 1887 Helsinki – 7. toukokuuta 1958 Porvoo) oli suomalainen suomen ja ruotsin kielillä kirjoittanut kirjailija. 

Stenbäckin vanhemmat olivat Suomen kaartin aliupseeri Leopold Bernhard Stenbäck ja Anna Kristina Brännlund. Hän meni naimisiin 1908 agronomi Åke Lönnbergin (s. 1881) kanssa joka toimi maanviljelijänä Porvoon maalaiskunnan Vävarsbackassa.

Stenbäck kävi tyttökoulun ja suoritti 1907 jatko-opiston. Hän toimi Mikkelin ruotsalaisen yhteiskoulun kirkkohistorian, dogmatiikan, historian ja maantiedon opettajana 1907–1908.

Stenbäck julkaisi suomen kielellä useita romaaneja ja ruotsin kielellä runokokoelman. Hän toimi myös kääntäjänä.

## Teoksia
Nimellä * Signe Stenbäck*:
* *Pieni papinrouva : kertomus*. Kirja, Helsinki 1926
* *Riitan tarina*. Kirja, Helsinki 1926
* *Äidin osa*. Kirja, Helsinki 1927
* *Rajan lapset : kertomus*. WSOY 1928
* *Lasiseinä* : romaani. WSOY 1929
Nimellä *Signe Stenbäck-Lönnberg*:
* *Vildvin* : dikter. Schildt, Borgå 1916
* *Den grå gården : en gränshistoria från Aunustågets tid*. Dagens böcker, Malmö 1942

## Ruotsinnoksia
* Katri Vala : *Den blå dörren*. Söderström, Helsingfors 1954

## Lähteet
*
Eva Mannerheim-Sparre

**Eva Hedvig Wilhelmina Mannerheim-Sparre** (30. kesäkuuta 1870 Askainen – 27. joulukuuta 1957) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. 

## Elämä
Eva Mannerheim-Sparren vanhemmat olivat kreivi Carl Robert Mannerheim (1835–1914) ja Hedvig Charlotta Hélène von Julin. Perheessä oli seitsemän lasta, joista Eva oli kolmanneksi nuorin. Hänen sisaruksiaan olivat marsalkka Carl Gustaf Emil Mannerheim, pankinjohtaja Carl Mannerheim, liikemies Johan Mannerheim ja sairaanhoitaja Sophie Mannerheim.

Eva Mannerheim-Sparre oli naimisissa vuodesta 1893 ruotsalaisen kreivi Louis Sparren kanssa. Louis Sparre johti Porvooseen perustamaansa Iris-tehdasta jossa valmistettiin huonekaluja ja keramiikkaa. He asuivat Porvoossa *Villa Wilhelmsberg*-nimisessä huvilassa vuoteen 1908 saakka jolloin he muuttivat pois Suomesta. Eva Mannerheim-Sparre harjoitti kirjojen korusidontaa ja hän perusti myöhemmin miehensä kanssa kirjansitomon.

Eva Mannerheim-Sparre tunnetaan erityisesti keittokirjastaan *Kokbok för finsmakare och vanliga hungriga* joka käännettiin myös suomen kielelle. Hän kirjoitti myös muistelmateoksia ja matkakuvauksia.

## Teoksia

* *Kokbok för finsmakare och vanliga hungriga*. Bonnier, Stockholm 1935, ny uppl. Schildt, Helsingfors 1959, 1995 (Emerik Olsonin suomennos nimellä *Keittokirja herkkusuille ja tavallisille nälkäisille : 758 valmistusohjetta*, Otava 1936 ; 2. painos ja uud. nimellä *Kreivitär Eva Mannerheim Sparren keittokirja herkkusuille ja tavallisille nälkäisille*, Otava 1951, 3. painos 1965, 4. painos 1990, 5. painos 1995, 6. uud. painos 1995, 7. painos 2006)
* *Bröllopsresan : beskrivning av en resa i Fjärrkarelen sommaren 1893* ; illustrerad med tio originaletsningar, numrerade och signerade av Louis Sparre. Konstvärlden, Stockholm 1945
* *Konstnärsliv : Sparre-minnen från gamla tider till 1908*. Schildt, Helsingfors 1951 (Aili Palménin suomennos nimellä *Taiteilijaelämää*, Otava 1951, 2. painos 1994)
* *Barndomsminnen*. Helsingfors 1952 (Maijaliisa Auterisen suomennos nimellä *Lapsuuden muistoja*, Otava 1952)
* *Öken, sol och sand* ; fotografier av L. Sparre. Schildt, Helsingfors 1957 (Kyllikki Villan suomennos nimellä *Aavikkoa, aurinkoa ja hiekkaa : retkiä Itä-Algeriassa ja Marokossa*, Otava 1957)

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Väinö Lehtonen (rehumestari)

**Väinö Lehtonen** (8. heinäkuuta 1884 Loimaa – 14. syyskuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen Korkeasaaren eläintarhassa työskennellyt rehumestari joka julkaisi useita kirjoja Korkeasaaren eläimistä. 

Hämeestä Helsinkiin muuttanut Lehtonen aloitti työnuransa Korkeasaaressa eläintenhoitajana 1923. Hän siirtyi pian eläintarhan rehumestariksi ja hän työskenteli tässä tehtävässä aina eläkkeelle jäämiseensä saakka 1940-luvun lopulla.

Lehtonen julkaisi kuusi kirjaa Korkeasaaren eläimistä. Kirjat oli kuvitettu hänen itse ottamillaan valokuvilla. Lehtonen oli aloittanut valokuvauksen 1920-luvulla ja hän kuvasi pääasiassa Korkeasaaressa mutta myös muuallakin Heisingissä. Lehtoselta jäi kaikkiaan noin 1 200 lasinegatiivia. Lehtosen kuvia oli esillä kesällä 2009 Korkeasaaren Karhulinnassa pidetyssä näyttelyssä.

Lintu- ja luontokirjoja kirjoittanut biologi, opettaja ja lintutieteilijä Leo Lehtonen oli Väinö Lehtosen poika.

## Teoksia
* *Korkeasaaren eläimiä*. Otava 1937
* *Eläintarinoita : kertomuksia ja kuvia Korkeasaaren eläimistä*. Otava 1941
* *Tarinoita Korkeasaaren eläimistä*. Otava 1945*'
* *Korkeasaaren eläinlapsia ja hiukan -äitejä ja -vanhuksiakin*. Otava 1948
* *Korkeasaaren kirja : kuvauksia Korkeasaaren eläimistä*. Otava 1951
* *Korkeasaaren elämää sanoin ja kuvin''. Otava 1954

## Lähteet
* 
* Korkeasaari.fi : Väinö Lehtosen muistonäyttely

## Aiheesta muualla
Väinö Lehtosen lehtiartikkeleita:
* Korkeasaaren ilveksen tarina, Suomen Kuvalehti, 1.2.1936, nro 5, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Tuonen vierailuja Korkeasaaressa, Suomen Kuvalehti, 27.2.1937, nro 9, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Eläimet katselevat sinua, Suomen Kuvalehti, 3.7.1937, nro 27, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
HMS Södermanland (J21)

**HMS Södermanland** (runkonumerot 21 ja J21) oli Ruotsin laivaston Östergötland-luokan hävittäjä.

## Valmistus

Alus tilattiin Eriksbergs Mekaniska Verkstads AB:lta Göteborgista, missä köli laskettiin 1. kesäkuuta 1955. Alus laskettiin vesille 28. toukokuuta 1956 ja otettiin palvelukseen 27. kesäkuuta 1958.

## Palvelus
Alukselle asennettiin 1963 Sea Cat -ilmatorjuntaohjustenlaukaisualusta () ja samalla poistettiin kolme Boforsin 40 millimetrin tykkiä.

Se poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1982 ja alus romutettiin Espanjassa.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Peter von Köppen

**Peter von Köppen** (, myös Кёппен, *Kjoppen*; 2. maaliskuuta (J: 19. helmikuuta) 1793 Harkova – 4. kesäkuuta (J: 23. toukokuuta) 1864 Karabagin kartano Aluštan lähellä) oli saksalaissyntyinen venäläinen tilastotieteilijä, etnografi ja bibliografi.

Peter von Köppenin isä oli Katariina II:n Venäjälle kutsuma brandenburgilainen lääkäri. Köppen valmistui Harkovan yliopistosta oikeustieteilijäksi ja työskenteli Pietarissa postivirastossa. Hän osallistui Venäläisen kirjallisuuden harrastajien seuran perustamiseen vuonna 1816 ja julkaisi yhtä Venäjän ensimmäisistä bibliografisista aikakauslehdistä. Vuodesta 1829 lähtien Köppen asui Krimillä, jossa hän keräsi aineistoa Venäjän maantieteestä ja luonnonhistoriasta. Vuonna 1834 hän palasi Pietariin saksankielisen sanomalehden toimittajaksi. Hänet valittiin Pietarin tiedeakatemian tilastotieteen akateemikoksi vuonna 1843. Vuonna 1845 hän osallistui Venäjän maantieteellisen seuran perustamiseen. Vuodesta 1852 lähtien Köppen vietti suurimman osan ajastaan Krimillä.

Köppenin tärkeimmät teokset käsittelevät Venäjän väestöä ja kansallisuusrakennetta laajan tilastollisen aineiston valossa. Vuonna 1851 hän julkaisi Venäjän ensimmäisen etnografisen kartan ja vuonna 1857 monografian *Devjataja revizija. Issledovanije o tšisle žitelei v Rossii v 1851 godu*. Hänen aloitteestaan alettiin julkaista Venäjän asutuskeskusten luetteloja. Köppenin aineistoon perustuu myös vuosina 1863–1885 ilmestynyt Venäjän keisarikunnan maantieteellis-tilastollinen sanakirja.

Köppenin vuonna 1849 julkaisema Pietarin läänin etnografinen kartta selityksineen (*Erklärender Text zu der ethnographischen Karte des St. Petersburger Gouvernements, 1867*) sisältää arvokkaita tietoja Inkerinmaan inkerinsuomalaisesta, inkerois- ja vatjalaisasutuksesta. Hän on laatinut myös kansatieteellisen esityksen Suomesta (*Finnland in ethnographischer Bezeihung*, 1846).

Köppenin poika oli meteorologi Wladimir Köppen (1846–1940).

## Teoksia
* Erklärender Text zu der ethnographischen Karte des St. Petersburger Gouvernements

## Lähteet
Mankalan rautatieasema

**Mankalan rautatieasema** () on rautatieliikennepaikka -radalla Iitin Mankalassa noin 9 kilometriä Kausalasta Lahden suuntaan.

Liikennepaikka avattiin laiturivaihteena vuonna 1916 kaksoisraiteen käyttöönoton yhteydessä, jolloin myös Sitikkalan henkilöliikenteen pysähdykset siirtyivät sinne. Mankalan asemarakennus valmistui vuonna 1917 ja sitä laajennettiin vuonna 1945. Henkilöliikenne lakkautettiin toukokuussa 1970 ja liikennepaikka vuotta myöhemmin. Sivuraiteet ja asemarakennus on sittemmin purettu.

Mankala avattiin uudelleen liikenteelle lokakuussa 2013 raiteenvaihtopaikkana. 

## Lähteet
Iitin kirkonkylä

**Iitin kirkonkylä** on Iitin kunnan historiallinen keskus. Kylä sijaitsee noin seitsemän kilometriä kuntakeskuksesta Kausalasta pohjoiseen. Kirkonkylä valittiin vuonna 1990 Suomen kauneimmaksi kyläksi. Kyläkuvaa hallitsee vuonna 1693 rakennettu punainen Iitin kirkko sekä ohi virtaava Kymijoki. Iitin kirkossa ja *Wanhassa Pappilassa* järjestetään vuosittain Iitin musiikkijuhlat kesäkuussa. Iitin kirkonkylä on myös tilastollinen taajama, jossa oli vuoden 2024 lopussa 231 asukasta. Iitin kirkonkylän postinumeroalueen (47520 Iitti) väkiluku oli 170 vuonna 2020. Iitin kirkonkylän taajaman väkiluku on kasvanut vielä 2020-luvulla, ja se on Kouvolan seudun ainut väestöltään kasvava taajama.

## Lähteet
Luettelo Ruotsin merivoimien rannikkopanssarilaivoista

**Luettelo Ruotsin merivoimien rannikkopanssarilaivoista** listaa Ruotsin merivoimissa palvelleet rannikkopanssarilaivat. Ensimmäinen laskettiin vesille 1886 ja viimeinen 1918.

## Rannikkopanssarilaivat

;''Svea''-luokan rannikkopanssarilaivat**
*[[HMS Svea (1885)]]
*[[HMS Göta (1889)]]
*[[HMS Thule (1893)]]

;[[Oden-luokka|''Oden''-luokan rannikkopanssarilaivat]]**
*HMS Oden (1896)
*HMS Niord (1898)
*HMS Thor (1898)

;*Dristigheten*-luokan rannikkopanssarilaiva**
*[[HMS Dristigheten (1900)]]

;[[Äran-luokka|''Äran''-luokan rannikkopanssarilaivat]]**
*HMS Äran (1901)
*HMS Wasa (1901)
*HMS Tapperheten (1901)
*HMS Manligheten (1903)

;*Oscar II* -luokan rannikkopanssarilaiva**
*[[HMS Oscar II]] (1905)


;[[Sverige-luokka|''Sverige''-luokan rannikkopanssarilaivat]]**
*HMS Sverige (1915)
*HMS Drottning Victoria (1917)
*HMS Gustav V (1918)

## Lähteet

*

### Viitteet
Pentinmäki

**Pentinmäki** on Iitin kunnan Kausalan taajamassa sijaitseva asemakaavoitettu asuinalue.

Pentinmäen läpi kulkee Seututie 360.

## Lähteet
Dejan Tomašević

**Dejan Tomašević** (; s. 6. toukokuuta 1973 Belgrad) on serbialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.

## Ura
### Seurajoukkueet
Tomašević pelasi koripalloa KK Borac Čačakin juniorijoukkueissa, joista hän nousi edustusjoukkueeseen kaudeksi 1990–1991. Kauden päätteeksi hän siirtyi KK Crvena zvezdaan, jossa hän pelasi vuoteen 1995 asti. Seuran paidassa Tomašević voitti Serbia ja Montenegron-mestaruuden vuosina 1993 ja 1994. Vuodet 1995–1999 hän pelasi KK Partizanissa, jossa hän voitti niin ikään kaksi maan mestaruutta. Lisäksi hänet valittiin kaudella 1997–1998 sarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi ja hän voitti Euroliigan levypallotilaston. Vuosiksi 1999–2001 Tomašević siirtyi KK Budućnost Podgoricaan, jossa hän voitti jälleen kaksi kertaa Serbia ja Montenegro-mestaruuden. Hänet valittiin myös kauden 2000–2001 arvokkaimmaksi pelaajaksi Euroliigassa.

Vuonna 2001 hän siirtyi ensimmäistä kertaa ulkomaille, TAU Cerámicaan. Kausi päättyi Espanjan-mestaruuteen ja Tomašević siirtyi kolmeksi kaudeksi Pamesa Valenciaan. Seuran paidassa hän voitti Eurocupin. Vuonna 2005 Tomašević siirtyi Panathinaikosiin, jossa hän voitti ainoan Euroliiga-mestaruutensa kaudella 2006–2007. Kauden 2008–2009 Tomašević pelasi PAOK Thessalonikissa ja lopetti ammattilaiskoripallon tämän jälkeen.

### Maajoukkue
Maajoukkuetasolla Tomašević edusti Jugoslaviaa ja myöhemmin Serbia ja Montenegroa. Hän voitti Euroopan-mestaruuden vuosina 1995, 1997 ja 2001. Lisäksi hän voitti EM-pronssia vuonna 1999. MM-tasolla Tomašević juhli kaksi kertaa maailmanmestaruutta vuosina 1998 sekä 2002. Olympialaisista hän voitti hopeaa vuonna 1996. Tomašević edusti maataan myös vuosien 2000 ja 2004 olympialaisissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Euroliigan pelaajaprofiili 
*Sports-Reference
Laura Horelli

**Laura Horelli** (s. 1976 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija. Hän on asunut ja työskennellyt Berliinissä vuodesta 2001 lähtien.

Horelli on opiskellut Helsingissä ja Frankfurt am Mainissa. Hän sai vuonna 2011 saksalaisen Hannah Höch -tukipalkinnon, joka myönnetään Berliinissä asuville naistaiteilijoille. Horelli tekee videoita, joissa hän käyttää usein perhevalokuvia ja esittää kommentteja. Hänen töitään on ollut esillä muun muassa Venetsian biennaalissa 2001 ja 2009, Manifesta 5 -näyttelyssä 2004, Kiasman ARS-näyttelyissä 2001 ja 2011.

Hänen äitinsä oli ravitsemisterapeutti Helena Horelli.

## Lähteet
Predrag Danilović

**Predrag "Saša" Danilović** (; s. 26. helmikuuta 1970 Sarajevo, Bosnia ja Hertsegovinan ST, Jugoslavia) on serbialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.

## Ura
### Seurajoukkueet
Danilovićin koripallotaidot huomasi Željko Obradović, joka hankki hänet KK Partizanin juniorijoukkueisiin. Danilović pelasi seurassa jonkin aikaa, kunnes lähti Yhdysvaltoihin Cookevillen lukioon. Vuonna 1988 hän palasi Jugoslaviaan ja aloitti pelaamisen Partizanissa. Seuran paidassa hän pelasi sekä edustusjoukkueessa että juniorijoukkueessa. Hän harjoitteli koripalloa ajoittain jopa 7–8 tuntia päivässä. Partizanin paidassa Danilović voitti Euroliigan-mestaruuden kaudella 1991–1992. Hän ilmoittautui NBA:n vuoden  varaustilaisuuteen, jossa Golden State Warriors varasi hänet toisella kierroksella. Vuonna 1992 hän siirtyi italialaiseen Virtus Bolognaa, jonka paidassa hän voitti kolme Italian-mestaruutta vuosina 1993–1995. 

Danilović siirtyi vuonna 1995 NBA:han, jossa hänen pelioikeutensa oli kaupattu Miami Heatille. Ensimmäisellä pelikaudellaan hän teki 13,4 pistettä ottelua kohden. Hän aloitti kauden 1996–1997 Miamissa, mutta hänet kaupattiin helmikuussa 1997 Dallasiin. Loppukausi oli tilastollisesti hänen paras kautensa, sillä hän teki Dallasin paidassa 16,6 pistettä ottelua kohden. Hän palasi kuitenkin Bolognaan vuonna 1997 ja voitti sekä Italian- että Euroliigan-mestaruuden vuonna 1998. Hän lopetti ammattilaisuransa kauden 1999–2000 päätteeksi.

### Maajoukkue
Danilović edusti maajoukkuetasolla Jugoslaviaa, jonka paidassa hän voitti EM-kultaa vuosina 1989, 1991, 1995 ja 1997. Vuoden 1999 EM-kisoista hän voitti pronssia. Olympiatasolla Danilović voitti olympiahopeaa vuonna 1996. Hän edusti maataan myös vuoden 2000 olympialaisissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen kotisivu  
*NBA:n pelaajaprofiili 
*Serie A:n pelaajaprofiili
Kerron sinulle kaiken

**Kerron sinulle kaiken** on Simo Halisen ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 2013. Elokuvan pääosissa nähdään Leea Klemola ja Peter Franzén. Elokuvan tuotti Edith Film Oy. 

## Juoni
Maarit on älykäs ja kaunis nainen, aiemmin mies. Sukupuolenkorjauksen myötä hän on vieraantunut entisestä elämästään, jopa tyttärestään, ja työskentelee siivoojana. Hän ihastuu jalkapallovalmentajana ja opettajana toimivaan Samiin. Kun Maarit kertoo taustastaan, Sami joutuu painimaan ennakkoluulojensa kanssa. Maaritkin joutuu kohtaamaan maailman uudella tavalla, Samin kanssa tai ilman.

## Palkinnot ja ehdokkuudet
Leea Klemola palkittiin parhaan naispääosan ja Simo Halinen parhaan käsikirjoituksen Jussilla.
Vuonna 2013 elokuva oli Suomen ehdokkaana Pohjoismaiden neuvoston elokuvapalkinnon saajaksi.

## Rooleissa

## Levitys
*Kerron sinulle kaiken* sai teatteriensi-iltansa 8. maaliskuuta 2013. Se on esitetty televisiossa vuosina 2015, 2016 ja 2020 sekä julkaistu DVD:nä ja blu-rayna.

## Arvosteluja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
Silent Hill: Revelation 3D

**Silent Hill: Revelation 3D** on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Michael J. Bassett. Se on jatko-osa vuoden 2006 *[[Silent Hill (elokuva)|Silent Hill]]* -elokuvalle. Edeltäjänsä tavoin *Revelation 3D* perustuu *[[Silent Hill]]* -pelisarjaan, mutta lainaten tällä kertaa juonielementtejä pelisarjan kolmannesta osasta. *Revelation 3D:n* pääosissa ovat Adelaide Clemens, Kit Harington ja Sean Bean.

Elokuvan kuvaukset alkoivat 7. maaliskuuta 2011 Torontossa, Kanadassa ja päättyivät 14. toukokuuta 2011. Ensi-iltansa elokuva sai 26. lokakuuta 2012.

## Rooleissa

## Lähteet
Polvilumpion ruston pehmentyminen

**Polvilumpion ruston pehmentyminen** tunnetaan myös nimella **CMP** ja **Chondromalacia patellae**
 
## Luokittelu
Ruston pehmentyminen jaetaan neljään vaikeusasteeseen seuraavasti:
*gradus I: rustossa on paikallinen pehmentyminen ja turpoaminen, mutta ruston pinta on ehjä
*gradus II: rustossa on fibrillaatiota ja halkeamia, mutta vaurion halkaisijan läpimitta on pienempi kuin ½ tuumaa 
*gradus III: fibrilloituneen  ja halkeilleen rustovaurion laajuus on suurempi kuin  ½ tuumaa halkaisijaltaan
*gradus IV: ruston vaurio ylettyy alla olevaan luuhun ja luu on paikoittain paljaana.

## Katso myös
* Nivel
* Nivelruston korjaushoito

## Aiheesta muualla
* http://www.soy.fi/files/128.pdf  Chondromalacia patellae
Fennica (elokuvayhtiö)

**Fennica-Filmi** tai **Oy Fennica Ab** oli suomalainen elokuvatuotantoyhtiö. Sen perusti vuonna 1926 liikemies Armas Willamo kumppaneineen. Hallituksen varajäsenenä toimi venäläisperäinen liikemies Georg Uschakoff. Virallisesti se oli ”teknisten ja muiden luvallisten tavaroiden agentuuri- ja myyntiliike”.

Vuonna 1928 Willamo rahoitti nuorten Valentin Vaalan ja Teuvo Tulion ensimmäisen elokuvan *[[Mustat silmät (vuoden 1929 elokuva)|Mustat silmät]]*, joka valmistui seuraavana vuonna. Yhtiö toimi viiden ensimmäisen Vaalan elokuvan tuotantoyhtiönä. Kuudeskin elokuva ehdittiin aloittaa, mutta sen teki loppuun toinen tuotantoyhtiö.

Vuonna 1932 Vaala osti vähemmistöosuuden Fennica-Filmi Oy:stä. Seuraavana vuonna myös Tulio osti yhden osakkeen. Vuonna 1934 yhtiö joutui talousvaikeuksiin, mutta se välttyi konkurssilta epämääräisten olosuhteiden vallitessa, jossa myös tuotantoyhtiö Aho & Soldan kärsi tappioita. Konkurssiin Fennica-Filmi Oy asetettiin vuonna 1949, jolloin sen toimialueena oli ollut viimeiset vuodet turpeennosto.

## Fennica-Filmin elokuvat
**[[Mustat silmät (vuoden 1929 elokuva)|Mustat silmät]]* (1929)
**[[Mustalaishurmaaja]]* (1929)
**[[Laveata tietä]]* (1931)
**[[Sininen varjo]]* (1933)
**[[Helsingin kuuluisin liikemies]]* (1934)

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Fennica

**Fennica** voi tarkoittaa useampaa asiaa
* Fennica (kansallisbibliografia), Kansalliskirjaston kokoelma
* Fennica (jäänmurtaja), suomalainen monitoimimurtaja
* Fennica (elokuvayhtiö), suomalainen elokuvayhtiö

## Katso myös
* Fennica Gehrman, suomalainen musiikkikustantamo
* Mythologia Fennica, ruotsinkielinen suomalaisen mytologian sanakirja
* Pharmaca Fennica, terveyden- ja sairaanhoidon henkilökunnalle tarkoitettu lääkeopas
* Ars Fennica -palkinto, suomalainen kuvataidepalkinto
* Ornis Fennica, suomalainen lintutieteellinen julkaisu
* Acta Zoologica Fennica, suomalainen englanninkielinen biologian alan julkaisusarja
Miroslav Berić

**Miroslav Berić** (; s. 20. tammikuuta 1973 Belgrad) on serbialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.

## Ura
### Seurajoukkueet
Berić nousi KK Partizanin edustusjoukkueeseen vuonna 1993. Hän voitti seuran kanssa Jugoslavian-mestaruuden kolme kertaa vuosina 1995–1997. Lisäksi Berić voitti cup-mestaruuden kahdesti vuosina 1994 ja 1995. Vuosiksi 1997–1999 hän siirtyi espanjalaiseen Saski Baskoniaan, jossa hän voitti yhden Copa del Reyn-mestaruuden. Lisäksi seura sijoittui Espanjan liigassa parhaimmillaan hopealle. Kauden 1999–2000 Berić vietti italialaisessa Scaligera Basket Veronassa, josta hän siirtyi vuodeksi takaisin Partizaniin. Vuosiksi 2001–2003 hän siirtyi Scavolini Pesaroon. Kauden 2003–2004 Berić pelasi liettualaisessa Žalgiriksessa. Tämän jälkeen hän edusti muun muassa Azovmaš Mariupolia ja Gijón Baloncestoa.

### Maajoukkue
Berić edusti maajoukkueurallaan Jugoslaviaa. Hän voitti EM-kilpailuista kultaa vuosina 1995 ja 1997. MM-kilpailuissa Berić voitti MM-kultaa vuonna 1998. Lisäksi hän voitti olympiahopeaa vuonna 1996.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Euroliigan pelaajaprofiili 
*Sports-Reference
José Santos Zelaya

**José Santos Zelaya** (1853–1919) oli Nicaraguan presidentti 1893 - 1909. Hän nousi valtaan Liberaalien kapinassa, joka lopetti 30 vuotta jatkuneen konservatiivien vallan. Hän suhtautui vihamielisesti Yhdysvaltoihin, ja pyrki yhdistämään Keski-Amerikan valtiot järjestelemällä vallankumouksen Hondurasissa ja El Salvadorissa.

## Lähteet
Luettelo Uniklubin kappaleista

Tämä on **luettelo rock-yhtye [[Uniklubi]]n kappaleista**. Kappaleita voi järjestää raidan, kappaleen nimen, kappaleen keston, albumin tai julkaisuvuoden mukaan.
Liègen joukkosurma 2011

**Liègen pommi-isku** tapahtui Belgian Vallonia-alueella Liègen kaupungissa 13. joulukuuta 2011.

Hyökkääjä, 33-vuotias Nordine Amrani, heitti kranaatteja ja ampui FN FAL -aseella tavallisia ihmisiä kohti. Hän tappoi viisi ihmistä ja 125 loukkaantui, joista seitsemän vakavasti. Aiemmin samana päivänä hyökkääjä ampui naisen kotonaan.

## Lähteet
Luettelo Ruotsin merivoimien risteilijöistä

**Luettelo Ruotsin merivoimien risteilijöistä** listaa Ruotsin merivoimissa palvelleet risteilijät. Ensimmäinen laskettiin vesille 1896 ja viimeinen 1945.

## Torpedoristeilijät
*HMS Ran
;''Örnen''-luokan torpedoristeilijät**
*[[HMS Örnen (1896)]]
*[[HMS Jacob Bagge (1898)]]
*[[HMS Claes Horn (1898)]]
*[[HMS Psilander (1899)]]
*[[HMS Clas Uggla (1899)]]

== Panssarikansiristeilijä ==
*[[HMS Fylgia (1905)]]

== Miinaristeilijä ==
*[[HMS Clas Fleming (1912)]]

== Lentokansiristeilijä ==
*[[HMS Gotland (1933)]]

== Risteilijät ==
;[[Tre Kronor -luokka|''Tre Kronor'' -luokan risteilijät]]**
*HMS Tre Kronor (1944)
*HMS Göta Lejon (1945)

## Apuristeilijät
Toisen maailmansodan aikana merivoimat kutsui palvelukseen siviilialuksia, jotka täydensivät merivoimien omaa kalustoa. Alusten otto oli suunniteltu jo aiemmin ja yksistään vuonna 1939 palvelukseen oli tarkoitus ottaa yhdeksän kauppalaivaa aseistettavaksi apuristeilijöiksi. Nämä olivat Sveayhtiön rahtialukset *Regin* ja *Ragne*, rautateiden junalautta *Drottning Victoria*, Sveayhtiön *Waria*, *Warun*, *Wiril* ja *Wormo*, Svenska Lloydin matkustaja-alus *Suecia* sekä Transatlanticsin *Kaaparen*.

Näistä kuitenkin otettiin palvelukseen ja varustettiin lopulta vain viisi. Näistäkään kaksi ei toiminut apuristeilijöinä, vaan oli muissa tehtävissä. Vuonna 1942 tehtiin päätös ottaa palvelukseen vielä Broströmin *MS Gotland*, mutta muutostyö peruutettiin miinalaiva *HMS Älvsnabbenin* valmistuessa telakalta.

Palvelukseen otetut alukset:
*Hjkr 3 Drottning Victoria
*Hjkr 4 Waria
*Hjkr 5 Warun
*Hjkr 10 Fidra
*Hjkr 14 Wiros

## Lähteet

*

### Viitteet
Riksväg 77

**Riksväg 77** on Ruotsissa kulkeva valtatie, joka kulkee Knivstan kunnasta E4:n moottoritien liittymästä Norrtäljen kaupungin keskustan läheisyydessä sijaitsevaan Länsväg 276:n risteykseen. Tien laatu vaihtelee ja sen pituus on 52 kilometriä.
Tappavat ajatukset (elokuva)

**Tappavat ajatukset** (*Mortal Thoughts*) on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut trilleri. Elokuvan on ohjannut Alan Rudolph. Elokuva tuotti yhteensä yli 19 miljoonaa dollaria.

## Näyttelijöitä

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Olavi Similä sanoo henkilöhahmojen olevan hyvin näyteltyjä mutta niin tympeitä, että koko elokuva saa tunkkaisen maun. Hän antaa *Tappaville ajatuksille* kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Bert Schneider

**Berton "Bert" Jerome Schneider** (5. toukokuuta 1933 New York, New York, Yhdysvallat – 12. joulukuuta 2011 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja. 

## Elämäkerta

Schneider on peräisin yläluokkaisesta juutalaisperheestä. Hän opiskeli Cornellin yliopistossa mutta sai potkut 1953 huonojen elämäntapojen vuoksi. Hän avioitui 1954 Judy Feinsteinin kanssa. Perhe oli mukana elokuva-alalla itärannikolla, mutta Schneider muutti 1965 Hollywoodiin ystävänsä Bob Rafelsonin kehotuksesta.

Kohtaamisesta Kalifornian hippikultturin kanssa seurasi, että Schneiderin elämä keskittyi seksiin ja huumeisiin mutta samalla hän osoitti merkittävää luovuutta. Rafelsonin kanssa hän tuotti The Monkeesia käsitelleen televisiosarjan, josta hän sai 1967 Emmyn, mutta kyllästyi sarjaan muutamassa vuodessa. 

Schneider rahoitti tuotantoyhtiönsä Raybertin (myöhemmin BBS) kautta Peter Fondan ja Dennis Hopperin elokuvaa *[[Easy Rider]]*, kun he olivat joutuneet kahnauksiin APIn kanssa. Schneider edisti *Easy Riderin* syntyä, ja hänen merkittävin tehtävänsä oli arvaamattoman Hopperin pitäminen ohjissa. Schneider myös järjesti Jack Nicholsonille roolin elokuvassa vain siksi, että tämä toimisi välittäjänä Fondan ja Hopperin välillä. Schneider taivutteli Columbia Picturesin elokuvan jakelijaksi. Kun *Easy Riderista* tuli yllättäen menestyselokuva, se oli myös Schneiderille läpimurto nykyaikaisena riippumattomana tuottajana. Hopperin silloinen vaimo on kommentoinut Schneirin osuutta: "Bert oli sankari joka pelasti elokuvan. Ilman häntä koko *Easy Rideria* ei olisi syntynyt". 

Columbia taustavoimana hänen tuotantoyhtiönsä avasi toimiston osoittessa 933 North LaBrea, joka oli jossakin vaiheessa Hollywoodin muodikkain paikka. 8. helmikuuta 1971 (samana yönä, jolloin Kaliforniassa sattui maanjäristys, jossa kuoli 68 ihmistä) särkyi Schneiderin ja hänen vaimonsa Judyn avioliitto. Schneider muutti suureen bungalowiin, ja hänellä oli sen jälkeen pitkäaikainen suhde näyttelijä Candice Bergenin kanssa. Kotonaan hän järjesti maineikkaita suurellisia juhlia. Noihin aikoihin Schneider seurusteli radikaalien kuten Huey Newtonin kanssa. Vuonna 1972 hän alkoi kyllästyä BBS:ään, ja yritys ajatui taloudelliseen alamäkeen. 

Poliittisten harrastustensa vuoksi hän tuotti Vietnamin sodasta dokumenttielokuvan *[[Hearts and Minds (elokuva)|Hearts and Minds]]*, jonka ensi-ilta oli 1974. Schneidersin ja Bergenin suhde päättyi maaliskuussa 1975. 8. huhtikuuta 1975 Schneider vastaanotti parhaan dokumenttielokuvan Oscarin *Hearts and Mindsista*. Hän järkytti (ja ilahdutti) yleisöä lukemalla palkintojenjakotilaisuudessa Etelä-Vietnamin väliaikaishallituksen tervehdyksen ”Yhdysvaltain kansalle”. 

Schneiderin ura polki kuitenkin paikallaan vuoden 1975 jälkeen, joskin hän tuotti vuonna 1978 Terrence Malickin ohjaaman elokuvan *[[Onnellisten aika]]*, jossa näytteli muun muassa Richard Gere. Henkilökohtaiset ongelmat ja poliittisten tuulien suunnanmuutokset 1980-luvulla aiheuttivat sen, että Schneider irtautui elokuva-alalta. Hän asui vuosia Jack Nicholsonin naapurina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Brysselin metro

**Brysselin metro** (, ) on Belgian pääkaupungissa Brysselissä toimiva metroverkosto, johon kuuluu yhteensä neljä metrolinjaa. Vuonna 2010 sillä tehtiin 150 miljoonaa matkaa. Verkosto kattaa hyvin varsinkin keskustan, jonne jokainen neljästä metrolinjasta pysähtyy. Metrojen maksimivauhti linjoilla 1, 5 ja 6 on 72 kilometriä tunnissa ja linjalla 2 50 kilometriä tunnissa. Metrojen keskimääräinen vauhti koko metroverkostossa on 29,4 kilometriä tunnissa.

Brysselin metro avattiin vuonna 1976 ja sitä on siitä lähtien vähitellen laajennettu. Yhteensä raiteiden pituus on 32 kilometriä, mutta mikäli laskuihin otetaan myös raitiovaunujen (ranskaksi *prémétro*) raiteet, niin verkosto käsittää 55,7 kilometriä. Metroverkostojen pituudessa Brysselin metro sijoittuu 61. sijalle maailmantilastoissa. Varsinaisia metroasemia Brysselin metrossa on 58. Metrojen raiteiden leveys on 1,435 metriä. Metromalli M6 "Boa" tuli vuonna 2007. 

Seuraava malli on M7, jonka ensimmäinen juna esiteltiin heinäkuussa 2020.

## Pommi-isku 2016

Brysselin metron Maelbeek/Maalbeekin metro-asemalle tehtiin 22. maaliskuuta 2016 pommi-isku.

## Linjat

## Asemat

## Lähteet
Carlislen tuomiokirkko

**Carlislen tuomiokirkko** (, *Cathedral Church of the Holy and Undivided Trinity*) on vuodesta 1133 lähtien ollut Carlislen hiippakunnan tuomiokirkko. Arkkitehti Ewan Christian toteutti katedraalin kunnostustyöt vuosina 1853–1857.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Carlisle Cathedral
Henkitorven syöpä

**Henkitorven syöpä** on harvinainen henkitorvessa alkava syöpäsairaus. Tavallisimmin se ilmenee levyepiteelikarsinoomana (varsinkin yli 60-vuotiailla miehillä), mutta myös esimerkiksi adenoidista kystistä karsinoomaa tavataan henkitorvessa (varsinkin 40–60-vuotiailla henkilöillä). Tupakoinnilla on tunnettu yhteys levyepiteelikarsinoomaan mutta ei adenoidiseen kystiseen karsinoomaan.

Henkitorven syövälle tyypillisiä oireita ovat hengitys- ja nielemisvaikeudet, kuiva yskä, veriyskä, äänen käheytyminen, kuumeilu, vilu ja toistuvat rinnan alueen infektiot. Oireet ovat yleisiä myös monissa hyvänlaatuisissa taudeissa. Henkitorven syövän pääasialliset hoitomuodot ovat leikkaus ja sädehoito. Kemoterapiaa annetaan yleensä palliatiivisessa tarkoituksessa, oireiden lievityksenä. Siinä voidaan käyttää sisplatiinia tai karboplatiinia. Henkitorven syöpäkasvain on mahdollinen yläonttolaskimo-oireyhtymän aiheuttaja.

Henkitorven syöpä kattaa 0,02–0,04 % raportoiduista syöpätapauksista. Taudin ennuste on yleisesti ottaen huono; 5–35 % potilaista elää viiden vuoden kuluttua diagnoosista. Adenoidisen kystisen karsinooman ennusteen on havaittu olevan huomattavasti parempi kuin levyepiteelikarsinooman.

Henkitorven syöpää sairastanut henkilö sai ensimmäistä kertaa keinotekoisen henkitorven vuonna 2011 Karoliinisessa yliopistosairaalassa Tukholmassa. Potilas oli 36-vuotias geologian opiskelija Eritreasta. Potilas kuoli tammikuussa 2014 uuden henkitorven irrottua. Menetelmän kehittänyttä tohtori Paolo Macchiarinia epäillään kuolemantuottamuksesta ja tutkimusvilpistä.

## Katso myös
* Keuhkosyöpä
* Yläonttolaskimo-oireyhtymä

## Lähteet
Moldavian maalatut kirkot

**Moldavian maalatut kirkot** sijaitsevat Suceavan piirikunnassa, Romaniassa. Kirkkoja on kahdeksan, ja ne on listattu 1994 Unescon maailmanperintökohteiksi. Suceviţan luostari listattiin vuonna 2010.

## Johannes Kastajan kirkko
Johannes Kastajan kirkko rakennettiin 1503 aluksi Suceavan kuvernöörin Luca Arboren asuinpaikaksi. Se koristeltiin hän lapsenlapsensa määräyksestä 1541, ja perheen kuoltua siitä tuli Arboren kylän kirkko. Kirkon arkkitehtuuri poikkeaa muista alueen kirkoista tornin puuttumisen vuoksi.

## Humor:n luostari
Ensimmäiset merkinnät luostarin rakentamisesta on 1415, mutta varsinaisen muotonsa se sai 1530. Luostari sijaitsee Humorin kylässä. Luostarin puolustamiseksi ruhtinas Vasile Lupu rakennutti tornin 1641. Sen ulkoseinän freskot ovat alueen vanhimpia.

## Neitsyt Marian ilmestyksen kirkko
Tunnetaan myös nimellä Moldoviţan luostari ja se sijaitsee Moldovițan kylässä. Sen rakennutti Peter IV Rareș, ja se valmistui vuonna 1532. Kirkon arkkitehtuuri on samankaltainen kuin Humorin luostarissa, joten uskotaan luostarien rakentajana olleen sama henkilö.

## Pătrăuţin pyhän ristin kirkko
Rakennetiin vuonna 1487 Tapani III Suuren määräyksestä nunnaluostariksi. Kirkko ryöstettiin vuosina 1653 ja 1684. Kirkon loiston palautti 1800-luvun alkupuolella prinssi Nicolas Mavrocordat. Kirkko on alueen pienimpiä.

## Pyhän Nikolauksen kirkko
Prinssi Peter IV Rareș rakennutti kirkon 1531 alun perin perheensä mausoleumiksi Probotaan. Kirkon kaikki seinämaalaukset on maalattu uudelleen 1900-luvulla. Kirkon ulkopuoliset maalaukset ovat kuluneet, mutta niistä on silti nähtävissä runsas värien käyttö.

## Pyhän Yrjön kirkko
Valmistui vuonna 1522 ja rakentaminen aloitettiin Tapani III Suuren määräyksestä Suceavaan. Kirkon holviin ja seiniin on maalattu 365 pyhimystä, yksi vuoden jokaiselle päivälle.

## Voroneţ:n luostari
Voronețn kylässä sijaitseva luostari valmistui 1488. Sen rakennutti Tapani III Suuri Vasluin taistelun muistoksi. Kerrotaan, että sen rakentaminen kesti kolme kuukautta ja kolme viikkoa.

## Ylösnousemuksen kirkko
Kirkko tunnetaan myös nimellä Suceviţan luostari, ja sen katsotaan valmistuneen 1583. Se on saanut vaikutteita Bysantin sekä goottilaisesta arkkitehtuurista

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* http://www.romanianmonasteries.org/bucovina/all-bucovina-monasteries 
* http://www.manastiri-bucovina.go.ro/bukovina.htm
* http://www.rounite.com/2008/06/26/bucovina-monasteries/
Pohjanleinikki

**Pohjanleinikki** (*Ranunculus hyperboreus*) on kosteissa paikoissa kasvava pohjoisen pallonpuoliskon arktisten alueiden leinikkikasvi (*Ranunculaceae*).

## Elinympäristö ja koko
Monivuotinen pohjanleinikki kasvattaa 3–20 cm pitkän, vedessä kasvaessaan jopa 40 cm pitkän, tavallisesti kaljun varren. Varsi on suikerteleva tai joskus koheneva, nivelistä juurehtiva ja 0,5–1 mm paksu. Monista muista leinikkilajeista poiketen kasvin alus- ja varsilehdet ovat samanlaisia. Lehtien ruoti on 1–6 cm pitkä, kelluslehdissä vielä pitempi. Lehtilapa on 3–17 mm leveä, hertta- tai tylppätyvinen, 3–5-halkoinen tai -jakoinen sekä ehytliuskainen. Keltaiset, 4–7 mm leveät kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa. Kukkaperä on 1–2 cm pitkä ja pitenee hedelmävaiheessa. Kukassa on kaksi kehäkiehkuraa. Verhiö on kolmelehtinen ja noin teriön pituinen, teriö on kaksi- tai kolmilehtinen. Terälehdet ovat mesikuopallisia. Pohjanleinikki kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Kasvin hedelmistö on hieman pitkänomainen. Siihen kehittyy 1–1,4 mm pituisia pähkylöitä, joissa on koukkupäinen, 0,1 mm pituinen ota. Muiden leinikkien tavoin myös pohjanleinikki on myrkyllinen kasvi.

Pohjanleinikki muistuttaa jossain määrin pikkuleinikkiä (*R. pygmaeus*), joka kuitenkin on karvainen ja sen kukassa on viisi terä- ja verholehteä.

## Levinneisyys
Pohjanleinikin levinneisyysalue on sirkumpolaarinen, ja sitä tavataan laajalla alueella pohjoisen pallonpuoliskon arktisilla alueilla. Laji kasvaa Fennoskandian keski- ja pohjoisosissa Norjassa, Ruotsissa, Suomessa ja Kuolan niemimaalla, josta levinneisyysalue jatkuu Venäjän pohjoisrannikkoa pitkin aina Tyynellemerelle saakka. Itä-Venäjällä lajia tavataan myös Kamtšatkan niemimaalla. Pohjanleinikki kasvaa myös suurimmassa osassa Alaskaa ja Pohjois-Kanadaa, sekä paikoitellen etelämpänä Kalliovuorilla. Laji viihtyy lisäksi Grönlannissa, Islannissa sekä Huippuvuorilla. Suomessa pohjanleinikkiä kasvaa paikoitellen Oulun korkeudelta pohjoiseen. Laji runsastuu pohjoisempaan päin mentäessä.

## Elinympäristö
Pohjanleinikki vaatii menestyäkseen hyvin kostean kasvupaikan. Sitä tavataan lähteiköissä, järvenrannoilla, jokien lieterannoilla, soitten mutarimmissä sekä suo- ja tienvarsiojissa. Joskus lajia tavataan myös vedessä kellusvartisena ja -lehtisenä tai upoksissa.

## Lähteet
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. .

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Pohjanleinikki (''Ranunculus hyperboreus'')
*ITIS: Ranunculus hyperboreus 
*United States Department of Agriculture (USDA): Ranunculus hyperboreus 
*Flora of North America: Ranunculus hyperboreus
The Voice

**The Voice** voi viitata ainakin seuraaviin:

## Musiikki
* *[[The Voice of Frank Sinatra]]*, Frank Sinatran albumi
* *[[The Voice (Bobby McFerrinin albumi)|The Voice]]*, Bobby McFerrinin albumi vuodelta 1984
* *[[The Voice (EP)|The Voice]]*, Vicious Rumorsin EP-levy vuodelta 1994
* *[[The Voice (Russell Watsonin albumi)|The Voice]]*, Russell Watsonin albumi vuodelta 2001
* *[[The Voice (Vusi Mahlaselan albumi)|The Voice]]*, Vusi Mahlaselan albumi vuodelta 2003
* *[[The Voice (Mike Jonesin albumi)|The Voice]]*, Mike Jonesin albumi vuodelta 2009
* *[[The Voice (Mavis Staplesin albumi)|The Voice]]*, Mavis Staplesin albumi
* *[[The Voice (Kokian albumi)|The Voice]]*, Kokian albumi
* *The Voice*, David Phelpsin albumi
* ”The Voice”, The Moody Bluesin kappale vuodelta 1981
* ”The Voice”, Ultravoxin kappale vuodelta 1981
* ”The Voice”, Eimear Quinnin kappale, vuoden 1996 Eurovision laulukilpailun voittaja

### Nimityksenä laulajille
*Whitney Houston
*Steve Perry

## Radio

* The Voice, Bauer Media Oy:n omistama radioasema

## Televisio
* The Voice, entinen suomalainen digitaalinen televisiokanava
* *[[The Voice (televisiosarja)|The Voice]]*, maailmanlaajuinen laulajakykyjä etsivä televisioformaatti
** *[[The Voice of Holland]]*, hollantilainen laulukilpailu
** *[[The Voice (Yhdysvallat)|The Voice]]*, yhdysvaltalainen laulukilpailu
** *[[The Voice UK|The Voice]]*, brittiläinen laulukilpailu
** *[[The Voice of Germany]]*, saksalainen laulukilpailu
** *[[The Voice of Finland]]*, suomalainen laulukilpailu
George Whitman

**George Whitman** (12. joulukuuta 1913 East Orange, New Jersey, Yhdysvallat – 14. joulukuuta 2011 Pariisi, Ranska)  oli pariisilaisen Shakespeare & Company -kirjakaupan omistaja. Hänen aikalaisiaan olivat sellaiset beat-sukupolven runoilijat kuin Jack Kerouac ja Allen Ginsberg. 

Whitman perusti tädiltään perimillään rahoilla 1951 Pariisiin kirjakaupan Le Mistral mutta nimesi sen myöhemmin uudelleen Sylvia Beachin kirjakaupan mukaan. Whitmanin teki julkisuudessa tunnetuksi elokuva *[[Portrait of a Bookstore as an Old Man]]*. 

Whitman kuoli kirjakaupan yläpuolella olevassa asunnossaan 98-vuotiaana. Hänet haudataan Père-Lachaisen hautausmaalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* George Whitmanin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Sylhetin alue

**Sylhetin alue** () on yksi Bangladeshin kahdeksasta hallinnollisesta alueesta. Alueen hallinnollinen keskus ja suurin kaupunki on Sylhet. Alueen pinta-ala on 12&nbsp;596&nbsp;km² ja väkiluku 9,9 miljoonaa (VL 2011). Alueen pohjoispuolella sijaitsee Intian Meghalayan osavaltio, eteläpuolella Tripuran osavaltio, idässä Assamin osavaltio, lännessä Dhakan alue ja Mymensinghin alue sekä lounaassa Chittagongin alue.

Sylkhetin alue jakaantuu neljään piirikuntaan: Habiganj, Moulvibazar, Sunamganj, ja Sylhet. Näistä Habiganj, Moulvibazar ja Sylkhet kuuluvat Bangladeshin keskeisimpiin teetuotantoalueisiin.



Tea Garden Srimongol Sylhet Bangladesh 2.JPG|Srimongolin teeviljelmää Sylkhetin alueen Moulvibazarin piirikunnassa.
Boat in river, Bangladesh.jpg|Joki Sylhetin alueella.
Zindabazar Sylhet.jpg|Sylhetin katunäkymää.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ari Pulkkinen

**Ari Pulkkinen** -nimisiä henkilöitä ovat: 
*Ari Pulkkinen, säveltäjä ja äänisuunnittelija
*Ari Pulkkinen, basisti ja lauluntekijä
Nocebo

**Nocebo** tai **nosebo** tarkoittaa seuraavia asioita:

* nosebo, kielteisten odotusten aiheuttamat oireet
* *[[Nocebo (Kraterin albumi)|Nocebo]]*, Kraterin albumi
* *[[Nocebo (Stam1nan albumi)|Nocebo]]*, Stam1nan albumi.
Meriastrolabi

**Meriastrolabi** on vanha kulmanmittauslaite leveyspiirin määrittämiseksi laivassa joko keskipäivän auringon tai tähtien tunnetun aseman perusteella. Meriastrolabi ei ollut täydellinen astrolabi, vaan enemmänkin asteikolla merkitty kehä varustettuna kohdistimella pystysuorien kulmien määrittämiseksi. Meriastrolabit oli suunniteltu käytettäviksi laivoissa kovassa merenkäynnissä ja tuulessa, jolloin astrolabit ovat hankalia käsitellä.

## Historia
Meriastrolabin ensi ilmaantumiselle on tarjolla useita ajankohtia. Vanhimman ajoituksen, 1295, tarjoaa astromoni Ramon Llull, joka eli Mallorcalla olleessa Majorcan kuningaskunnassa.  Myöhemmät ajankohdat keskittyvät 1400-luvun loppupuolelle, Samuel Purchasin väittäessä meriastrolabin, että Martin Behaim, merenkulkija, jota kaikki eivät pidä luotettavana kertojana, otti sen käyttöön navigoinnissa. Monin lähteiden mukaan väline tunnettiin varmuudella 1400-luvun lopulla. Vanhin tunnettu kuvaus meriastrolabin valmistamisesta ja käytöstä on saatu Martín Cortés de Albacarin kirjasta *Arte de Navegar* julkaistu vuonna 1551. vaikkakin meriastrolabin perusperiaate on sama kuin arkkipendulumin, jota muinaisessa Egyptissä käytettiin rakennettaessa pyramideja. On olemassa todisteita siitä, että meriastrolabi on kehittynyt tähtitieteessä käytetystä astrolabista, koska vanhimmissa meriastrolabeissa on säilynyt joitakin merkintöjä (esimerkiksi *umbra recta* ja umbra vera'') vanhemmista laitteista vaikka näissä ei enää ole ollut vastaavia osia.

Meriastrolabin on syrjäyttänyt tai täydentänyt vanhempia navigaattoreiden käytössä olleita instrumentteja, kuten Jaakobinsauvaa ja kvadranttia. Meriastrolabi jäi käytöstä 1600-luvun puoleen välin jälkeen. Sen korvasi tarkemmat ja helppokäyttöisemmät laitteet kuten Davis'n kvadrantti. Säilyneet meriastrolabit ovat harvinaisia. Vuonna 1979 niitä tiedettiin löytyneen 33 kappaletta, kun vuonna 1988 tunnettiin 65 kappaletta. Mitä laajemmin meriarkeologiassa saadaan hylkyjä tutkittua, sitä enemmän niitä löytyy. Niiden raskas messinkinen rakenne takaa niiden hyvän säilyvyyden meriolosuhteissa.

## Käyttö

Käytettäessä meriastrolabia navigoija nostaa laitetta renkaasta laiteen yläosassa. Tämä pitää laitteen pystysuorassa asennossa. Käyttäjä suuntaa laitteen haluamaansa kohdetta kohti. Kohdistin käännetään kohteen määräämään kulmaan ja näin saatu kulma luetaan kehän asteikolta. Katsottaessa himmeitä kohteita kuten tähtiä, navigoija katsoi kohdistimen läpi. Aurinkoa mitattaessa kohdistimen ristikon varjosta saatiin kulma.

## Katso myös
*oktantti
*Sekstantti

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Make your own mariner's astrolabe 
*Example of a mariner's astrolabe in a collection.  Brass. It is large – diameter 39.6&nbsp;cm , depth 1.6&nbsp;cm and weight 7.7&nbsp;kg.
Ari Pulkkinen (säveltäjä)

**Ari Pulkkinen** (s. 15. tammikuuta 1982 Helsinki) on suomalainen säveltäjä, muusikko ja äänisuunnittelija. Hän on suunnitellut muun muassa *[[Angry Birds]]in*, *[[Outland (videopeli)|Outlandin]]*, *[[Dead Nation]]in* ja *[[Trine]]n* tunnusmusiikit. 

## Elämäkerta
Pulkkinen aloitti pianon opiskelun kuusivuotiaana ja sävelsi ensimmäisen kappaleen 12-vuotiaana. Hän oli kiinnostunut tietokoneilla tehdystä musiikista ja alkoi tehdä musiikkia Tracker-ohjelmistolla. Hän voitti useita kilpailuja ja teki ensimmäisen tunnusmusiikin peliin nimeltä *Starfight VI: portinvartijoita* vuonna 1999. Pulkkinen ei ole opiskellut musiikin sävellystä. Hän sanoo, että teoksissaan hän ei halua luokitella tai merkitä tiettyjä tyylejä tai genrejä, vaan säveltää musiikkia, joka erottuu massasta. Pulkkinen on suorittanut Sibelius-Akatemian musiikkiteknologiatutkinnon 2006, Adultan pelituottajatutkinnon ja äänialan erikoisammattitutkinnon 2007.

## Tunnustukset
Pulkkinen valittiin vuonna 2011 vuoden suomalaiseksi pelinkehittäjäksi. Tuomaristo totesi valinnan perusteluissa: ”Ari Pulkkisen panos peliteollisuuteen on myös todistanut sen, että pelit ovat, ehkä suuremmassa määrin kuin mitkään muut sisältötuotteet, tuotteita joissa jokaisella elementillä on omassa roolissaan suuri merkitys. Pulkkinen on onnistunut omalla sarallaan tekemään osuutensa siten, että hänen tuotoksensa on toiminut yhteydessä pelien kokonaisuuteen luoden tunnelmaa, mielikuvia ja pelaamisen iloa.”

## Yritys
AriTunes on Ari Pulkkisen vuonna 2008 perustama yritys, joka keskittyy musiikkiin ja äänituotantoon videopeleihin.

## Tuotanto
Pulkkinen on säveltänyt seuraavat albumit ja ääniraidat videopeleihin:
* *[[Trine 4]]* (2019)
* *[[Matterfall]]* (2017)
* *[[Nex Machina]]* (2017)
* *[[Alienation]]* (2016)
* *[[Trine 3: The Artifacts of Power]]* (2015)
* *[[Outland (videopeli)|Outland]]* (2014)
* *[[Resogun]]* (2013)
* *[[Angry Birds]]* (2013)
* *[[Trine 2]]* (2011)
* *[[Trine]]* (2009)
* *[[Super Stardust HD]]* (2007)
* *[[Shadowgrounds]]* (2006)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Profiili MobyGamesissä 
* Yrityksen sivut 
* 
*
Nocebo (Stam1nan albumi)

**Nocebo** on Stam1na-yhtyeen 8. helmikuuta 2012 ilmestynyt viides studioalbumi. Albumin nimi viittaa lumelääkkeen negatiiviseen vaikutukseen noseboon. Kappaleesta ”Valtiaan uudet vaateet” julkaistiin single ja kuvattiin musiikkivideo, jonka ohjasi Medialouhoksen Tuomas Petsalo. Albumin kannessa on kuva Kotiteollisuuden rumpalin Jari Sinkkosen rintaan tatuoidusta Stam1nan hammaslogosta.

## Nauhoitus
*Nocebon* tuotti, äänitti ja miksasi yhdysvaltalainen Joe Barresi. Albumi äänitettiin Petrax-studiossa Hollolassa syyskuussa 2011, ja Barresi miksasi sen JHOC-studiossaan Pasadenassa.

Päävastuun albumin säveltämisestä kantoivat Antti Hyyrynen ja Pekka Olkkonen. Edellisellä *[[Viimeinen Atlantis]]* -albumilla sävellysdebyyttinsä Stam1nassa tehnyt Kai-Pekka Kangasmäki sävelsi tällä kertaa kaksi kappaletta. Sanoituksista vastasi Hyyrynen lukuun ottamatta Kangasmäen säveltämää ”Tavastia palamaan!” -kappaletta, jonka sanoitti Mariska. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun yhtye käytti ulkopuolista sanoittajaa. ”Nomad” puolestaan on Stam1nan ensimmäinen englanninkielinen kappale sitten yhtyeen demoaikojen.

## Vastaanotto
Albumia myytiin Suomessa kultalevyyn oikeuttavat 10&nbsp;000 kappaletta heti julkaisupäivänään, ja se sijoittui viikolla 7/2012 Suomen albumilistan ensimmäiseksi. Yhtye sai kultalevynsä 18. helmikuuta 2012 Finnish Metal Expo -tapahtumassa, jossa se myös esitti *Nocebon* kokonaisuudessaan livenä. Albumi pysyi Suomen top 50:ssä kaksitoista viikkoa.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut Antti Hyyrynen sekä sovittanut Stam1na, ellei toisin mainittu.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Antti Hyyrynen – laulu, kitara
* Kai-Pekka Kangasmäki – basso, laulu
* Emil Lähteenmäki – kosketinsoittimet
* Pekka Olkkonen – soolokitara
* Teppo Velin – rummut, lyömäsoittimet

### Vierailijat
* Markus Pajakkala – saksofoni, bassoklarinetti ja huilu kappaleessa ”Pirunpaska”
* Kuisma Aalto ja Tuomo Saikkonen (sekä Olkkonen ja Kangasmäki) – ”susilauma” kappaleissa ”Aivohalvaus” ja ”Rabies”

## Arvostelut
* Imperiumi.net: 
* Kaaoszine: 
* Rumba: 
* Rytmi: 
* Soundi: 
* V2.fi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ”Valtiaan uudet vaateet” -musiikkivideo YouTube-sivustolla 
* 
*