open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Blue Sunshine

**Blue Sunshine** on The Gloven albumi vuodelta 1983.
## Kokoonpano
# Steven Severin - basso
# Robert Smith - kitara ja laulu kappaleissa 4 ja 10
# Jeanette Landray - laulu kappaleissa 1-3, 6-8, 11 ja 13
# Martin McCarrick - koskettimet, jouset
# Ginny Heyes - jouset
# Anne Stephenson - jouset
# Andy Anderson - rummut

## Kappalelista
# Like an Animal 4:44
# Looking Glass Girl 4:56
# Sex-Eye-Make-Up 4:24
# Mr. Alphabet Says - 3:50
# A Blue in Drag - 3:12
# Punish Me with Kisses - 3:40
# This Green City - 4:34
# Orgy - 3:19
# Perfect Murder - 4:28
# Relax - 6:03
# Mouth to Mouth - 5:35 *
# The Tightrope - 3:12 *
# Like an Animal (Club What Club? Mix) - 6:35 *

(*)Vain CD-versiossa.

### Deluxejulkaisu
**Levy yksi**
# Like an Animal - 4:44
# Looking Glass Girl 4:56
# Sex-Eye-Make-Up 4:22
# Mr. Alphabet Says 3:50
# A Blues in Drag	 3:12
# Punish Me with Kisses - 3:40
# This Green City - 4:34
# Orgy - 3:19
# Perfect Murder - 4:27
# Relax - 6:13
# The Man from Nowhere - 1:46
# Mouth to Mouth - 5:40
# Punish Me with Kisses - 3:30
# The Tightrope - 3:22
# Like an Animal (Club What Club? Mix) - 5:38
		
**Levy kaksi**
# Like An Animal (RS Vocal Demo) - 4:38
# Looking Glass Girl (RS Vocal Demo) 4:28
# Sex-Eye-Make-Up (RS Vocal Demo) 4:27
# Mr. Alphabet Says (Alt RS Vocal Demo) 4:06
# A Blues In Drag (Alt RS Vocal Demo) 3:11
# Punish Me With Kisses (RS Vocal Demo) 3:30
# This Green City (RS Vocal Demo) 4:31
# Orgy (RS Vocal Demo) 3:41
# Perfect Murder (Alt RS Vocal Demo) 4:04
# Relax (Alt RS Vocal Demo) 6:15
# The Man From Nowhere (Alt Instrumental Mix) 1:47
# Mouth To Mouth (RS Vocal Demo) 6:06
# Opened The Box (A Waltz) (RS Vocal Demo) 1:29
# The Tightrope (Almost Time) (RS Vocal Demo) 3:14
# And All Around Us The Mermaids Sang (aka Torment) (RS Vocal Demo) 3:26
# Holiday 80 (Original Instrumental Mix) 1:45
Peter Grant (jalkapalloilija)

**Peter Grant** (s. 30. elokuuta 1965 Bellshill, Skotlanti) on entinen jalkapalloilija ja entinen Norwich Cityn manageri. Hän on myös toiminut valmennustehtävissä AFC Bournemouthissa sekä West Ham Unitedissa.

Pelaajaurallaan hän pelasi Celticissä yli 350 ottelua vuosien 1982 ja 1997 välillä. Norwichin silloinen manageri Mike Walker osti hänet joukkueeseensa 200 000 punnalla 22. elokuuta 1997. Grant pelasi Norwichissa vuoteen 1999 saakka kunnes siirtyi Readingiin, jossa hän pelasi vuoden ja siirtyi kahdeksi vuodeksi Bournemouthiin.

Peter Grant on pelannut kaksi maaottelua Skotlannin maajoukkueessa.

Grant toimi West Ham Unitedissa Alan Pardewin apulaismanagerina, kunnes 13. lokakuuta 2006 hänet palkattiin Norwichin manageriksi.

Norwich Cityn hävittyä 1–0 sarjassa viimeisenä olleelle QPR:lle 8.lokakuuta 2007, Peter Grant ilmoitti eroavansa managerin tehtävistä seuraavana päivänä.
Liisa Ryömä

**Liisa Merike Ryömä** (2. tammikuuta 1947 Helsinki – 9. toukokuuta 2017 Loviisa) oli suomentaja, joka käänsi kirjallisuuden ja runojen ohella laulutekstejä. Vuonna 2013 Ryömä sai monipuolisesta käännöstyöstään kirjallisuuden valtionpalkinnon.

Ryömän viimeisiä töitä oli Bertolt Brechtin ja Kurt Weillin *[[Kolmen pennin ooppera]]n* uusi suomennos, jota on pidetty hyvin onnistuneena.

Ryömän vanhemmat olivat kansanedustaja Mauri Ryömä ja kirjailija Elvi Sinervo. Hänen pitkäaikainen avopuolisonsa oli kirjailija Daniel Katz.

Ryömä menehtyi 70-vuotiaana pitkään sairastettuaan toukokuussa 2017 Loviisassa. Hänet on haudattu vanhempiensa viereen Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.

## Palkinnot ja tunnustukset
* Valtion kääntäjäpalkinto 1976, 1981 
* Ylen Tanssiva karhu -kääntäjäpalkinto 1998
* Mikael Agricola -palkinto 2002
* Kirjallisuuden valtionpalkinto 2013

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Aromaa, Jonni: Palkittu huippukääntäjä: Tällä työllä ei elä kukaan. Yle Uutiset 14.1.2014. (Arkistoitu sivu.)
Antipatros (täsmennyssivu)

**Antipatros** (, ”kuin isä”; ) on ollut usean antiikin aikaisen henkilön nimi.

## Hellenistiset johtajat

* Antipatros (n. 397–319 eaa.), makedonialainen kenraali
* Antipatros II (k. 279 eaa.), Makedonian kuningas
* Antipatros Etesias, Makedonian kuningas vuonna 279 eaa.
* Antipatros Derbeläinen

### Herodeksen sukua

* Antipatros Idumealainen (ensimmäinen vuosisata eaa.), Herodes Suuren isä
* Antipatros (k. 4 eaa.), Herodes Suuren poika

## Filosofeja

* Antipatros Kyreneläinen, kyreneläinen filosofi
* Antipatros Tarsoslainen, stoalainen filosofi
* Antipatros Tyroslainen (ensimmäinen vuosisata eaa.), stoalainen filosofi
* Antipatros Tyroslainen (k. 45 eaa.), stoalainen filosofi

## Kirjailijoita

* Antipatros Sidonlainen (100-luku eaa.), kirjailija 
* Antipatros Thessalonikelainen (ensimmäinen vuosisata eaa./jaa.), runoilija
* Antipatros (ensimmäinen vuosisata eaa.), lääkäri
* Ailios Antipatros eli Antipatros Hierapolislainen eli Aelius Antipater (100/200-luku), kirjailija ja kuvernööri
* Lucius Coelius Antipater (100-luku eaa.), annalisti
* Antipatros (100-luku), lääkäri

## Muita

* Antipatros (n. 460), Bostran piispa
* Antipatros, Artemidoroksen mainitsema kirjailija
* Antipatros Akanthoslainen, grammaatikko (Ptolem. Heph. ap. Phot. Cod. 190; Eustath. ad Hom. Od. xi. p. 453; Aristofanes Av. 1403.)
* Antipatros, astrologi tai matemaatikko (Vitruvius ix. 7.)
Hakurulla

**Hakurulla** on etsintäkoiran kaulassa oleva rulla, jonka koira tuo suussaan ohjaajalleen löydettyään etsimänsä ihmisen. Luovutettuaan rullan koira kytketään ja se vie ohjaajansa takaisin löytyneen henkilön luokse.

## Lähteet
Pastilli

**Pastilli** on tablettia tai pilleriä muistuttava kaupallinen tuote, joka on tarkoitettu imeskeltäväksi ja siten nestemäisenä nieltäväksi. Tabletin lujuusvaatimuksia sillä ei kuitenkaan ole, eikä se kuulu lääkelain piiriin.

Pastilleja on käytetty luontais- ja itsehoitolääkintänä. Niitä voi ostaa apteekeista tai makeiskaupoista. Pastilleja on käytetty etenkin yskän helpottamiseen. On myös pelkästään makeiskäyttöön tarkoitettuja pastilleja, kuten ranskalaiset pastillit ja hedelmäpastillit.

Pastillit voidaan jakaa valmistustapansa mukaan eri ryhmiin: yleisimmät ovat valupastillit ja raepastillit. Valupastillit ovat pääasiassa tärkkelys- ja arabikumipohjaisia, ja ne valetaan joko muovi- tai tärkkelysmuotteihin. Raepastillit valmistetaan kuorruttamalla pastillin sydän kerros kerrokselta. Sydän voi olla esimerkiksi valettu, pastillimainen, suklaanappi, pähkinä tai kuivattu hedelmä. Kuorrutteena käytetään yleensä keitettyä sokeriliuosta.

## Tunnettuja pastillituotteita
* Fisherman's Friend
* Leijona
* Merijal
* Mynthon
* Pectus
* Sisu
* Bentol
* IFA

## Lähteet
Innilän kartano

**Innilän kartano** sijaitsee Lempäälässä Mäyhäjärven pohjoispäässä.  

## Historiaa

Nykyisellä paikallaan kartano on ollut 1600-luvulta lähtien, mutta sen omistajia tunnetaan jo vuodesta 1540 lähtien. Innilä on Lempäälän kartanoista vanhin. Sen perusti 1620-luvulla ratsumestari Kristoffer Danielsson Floor, mutta talon oli omistanut jo hänen isänsä Daniel Hansson. Innilä oli pitkään 1700- ja 1800-luvuilla naapuriensa Lastusten ja Sotavallan kartanoiden kanssa samoilla omistajilla. Kartanon pitkäaikaisin omistajasuku on ollut von Pfaler. 1880-luvulla Innilän omisti lyhyehkön ajan vapaaherra  Carl Otto Alexander Munck ja siellä syntyi 1886 Ruth Munck eli Schwester Ruth. Innilässä asui pikkupoikana myös kansanedustaja ja pormestari Väinö Hakkila, jonka isä omisti kartanon myös lyhyehkön ajan 1800-luvun lopulla. 

Päärakennus on vuodelta 1945, edellinen paloi Suomen sisällissodan taisteluissa huhtikuussa 1918. Pihapiirissä on vuodelta 1904 peräisin olevat hirsinen luhtiaitta ja tiilestä rakennettu tallirakennus sekä 1900-luvun alussa rakennettu työväen asuinrakennus. 

Innilän osti 1909 maanviljelijä ja kansanedustaja Väinö Pastell ja hänen suvullaan kartano on edelleen. Innilä on nykyisinkin huomattava maanviljely- ja karjatila.

## Lähteet
* E.A. Aaltio: Mårten Segercrantz Sotavallan isäntänä. Hämeenmaa IX. 1957.
Kelhon kartano

**Kelhon kartano** sijaitsee Lempäälässä Mäyhäjärven eteläpäässä Valkeakoskentien varrella.  Kartano on rakennettu 1600-luvulla. 

## Historiaa

Kartanon ensimmäinen ja pitkäaikaisin omistajasuku oli Speitz. Kartanon päärakennuksessa asui vuokralla 1914–1915 runoilija Bertel Gripenberg. Kelho oli silloin naapurinsa Sotavallan kartanon omistuksessa. 

Vuosina 1917-18 Kelhossa oli tilanhoitajana Niilo Tarvajärven isä ja pikku-Niilokin joutui pakenemaan sieltä vesikelkan kyydissä sisällissodan taistelujen lähestyessä. Kartanon navetan ja Kelhon kansakoulun välisellä pellolla käytiin ankara taistelu punaisten ja valkoisten joukkojen välillä 7. huhtikuuta 1918. Tässä taistelussa kaatui noin 40 valkoista ja muun muassa silloinen jääkäriluutnantti Ragnar Nordström menetti toisen kätensä. Taistelu alkoi aamuneljältä ja vasta seuraavana yönä pimeyden turvin valkoiset pääsivät pakenemaan saarroksesta Mäyhäjärven jään yli Sotavaltaan. 

Kartanon kaikki rakennukset paloivat taisteluissa ja nykyiset pihapiirin rakennukset ovat suurimmaksi osaksi peräisin 1920-luvun alusta. Päärakennuksen on rakentanut 1920 rakennusmestari Heikki Tiitola klassiseen tyyliin, ja siinä on hollantilaistyyliset ylöspäin kaartuvat räystäät. Kelho on nykyisin Perttulan suvun omistuksessa. 

## Lähteet
* Ritva Mäkelä: Lempäälän vuosi 1918.
Keijo Paunio

**Keijo Uolevi Paunio** (28. toukokuuta 1935 Tukholma – 29. syyskuuta 2022 Helsinki) oli parodontologian professori, joka toimi Turun yliopiston vararehtorina, rehtorina ja kanslerina. 

## Henkilöhistoria
Paunio syntyi päätoimittaja Tauno Erhard Paunion ja kirjaaja Saara Elovaaran perheeseen. Myös hänen veljistään Ilkka Pauniosta ja Jouko Pauniosta tuli professoreita. Paunion puoliso vuodesta 1961 oli hammaslääketieteen tohtori Päivi Ilona Riittinen. Paunio tuli ylioppilaaksi Helsingin yhteislyseosta 1955. Hän suoritti valtiotieteellisiä opintoja Helsingin yliopistossa, mutta valmistui kuitenkin hammaslääketieteen lisensiaatiksi Turun yliopistosta 1963 ja väitteli siellä hammaslääketieteen tohtoriksi 1969.

## Ammattiura ja luottamustehtävät
Toimittuaan Turun yliopistossa assistenttina 1964–1969 ja apulaisopettajana 1969–1973 Paunio työskenteli parodontologian professorina 1973–1997. Tutkimusmatkan Yhdysvaltoihin hän teki 1972–1973. Paunio toimi National Institutes of Health -stipendin avulla tutkijana Michiganin yliopistossa. Hänen pääasiallisena tutkimuskohteenaan olivat kiinnityskudossairaudet. Paunio oli Turun yliopiston toinen vararehtori 1978–1981, rehtori 1993–1997 ja kansleri 1997–2000. Hänellä on yli 150 julkaisua alaltaan. 

Paunio oli Suomen Hammaslääkäriseura Apollonian puheenjohtaja 1991–1992 ja toimi useassa kansainvälisessä organisaatiossa kollegoidensa edustajana. Korkeakouluneuvoston jäsenenä ja varapuheenjohtajana 1980–1986 hän oli mukana vaikuttamassa yliopistojen koulutuspolitiikkaan. Tiedepolitiikkaan Paunio osallistui Suomen Akatemian Lääketieteellisen toimikunnan jäsenenä 1973–1976 ja 1977–1979, Tieteen keskustoimikunnassa 1989–1991 ja Suomen Akatemian hallituksessa 1996–1997. Tutkimuseettinen neuvottelukunta aloitti toimintansa 1992 ja Paunio toimi alusta asti sen puheenjohtajana, yhteensä kymmenen vuoden ajan.

Turun kaupungin musiikkijuhlasäätiössä Paunio vaikutti hallituksessa. Turun Yliopistosäätiön hallituksessa hän toimi 1993–1997 ja Matti Koivurinta -säätiön (Aboa Vetus & Ars Nova -museot) hallituksessa vuodesta 1995 vuoteen 2016.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Keijo Paunio, rehtorina 1993–1997 (Turun yliopisto)  (Viitattu 24.4.2017]
* Keijo Paunio nimitetty Turun yliopiston kansleriksi (HS, 26.4.1997) (Viitattu 24.4.2017)
* 70 vuotta huomenna: Yliopistojen itsenäinen päätöksenteko on turvattava (Turun Sanomat, 27.5.2005)  (Viitattu 24.4.2017)
* Kejo Paunion muistokirjotus Helsingin Sanomissa
Kukkolan kartano

**Kukkolan kartano** sijaitsi Lempäälän Kuljussa Kukkolanmäellä. 1600-luvulla perustetun kartanon pihapiiristä on nykyisin jäljellä päärakennukseen johtanut puukuja, ennen vuotta 1914 rakennettu, alun perin tilanhoitajan asuntona toiminut ja myöhemmin muutettu entinen päärakennus, luhtiaitta vellikelloineen ja kivinavetta. Alun perin kartano toimi ratsutilana.

Kukkolan kartanon osittain kolmikerroksinen päärakennus tuhoutui tulipalossa 17. kesäkuuta 1931. Voimakas tuuli kuljetti kipinöitä noin 100 metrin päässä sijainneen kartanon mankelihuoneen katolle niin että myös tämä rakennus syttyi tuleen ja tuhoutui.

Kukkolan kartanon pitkäaikaisimmat omistajasuvut ovat Spoof ja af Hällström. Siellä ovat syntyneet muun muassa Suomen sodan sankari Johan Spoof ja veljekset Raoul ja Roland af Hällström. Jatkosodan jälkeen Kukkolan maat palstoitettiin siirtoväelle.

## Lähteet
Kuljun kartano

**Kuljun kartano** (alkujaan Wilhelmsbergin rälssisäteri) sijaitsee Lempäälän Kuljussa.  Kartano on perustettu 1600-luvulla ja siihen kuului aikanaan laajat maa-alueet.  Kartanon pitkäaikaisimmat omistajasuvut ovat olleet Spoof, Granfelt ja Palander. Nykyisin kartanossa ei harjoiteta maanviljelyä.  Kartanoajalta on säilynyt 1920-luvulta peräisin oleva päärakennus, vanha aitta sekä kartanoon johtava puukuja.

Kartanoajan viimeinen omistaja oli Pyynikin olutpanimon omistaja konsuli Rosa Salmelin. Jatkosodan jälkeen kartanon maat palstoitettiin siirtoväelle. Pellot on 1900-luvun lopulla rakennettu asuinalueiksi. Nykyään paikalla on Kuljun kartano -niminen kauppakeskus. Vanhassa tiilinavetassa on Hintakaaren sekatavaramyymälä, ja viereisessä rakennuksessa toimii K-Supermarket.

## Lähteet
Leena Kartio

**Sirkka Leena Kartio** (o.s. Karumo, s. 30. elokuuta 1938 Helsinki) on Turun yliopiston professori emerita sekä yliopiston kansleri vuosina 2000–2003. Erityisesti hänen uransa sisältää toiminnan siviilioikeuden tutkijana ja opettajana sekä alan opinnäytteiden ja tutkimusten ohjaajana. 

Kartion vanhemmat ovat Veikko Karumo ja Helvi Hollmérus. Hän tuli ylioppilaaksi Töölön yhteiskoulusta 1956 ja valmistui lainopin kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1961. Oikeustieteen lisensiaatiksi Kartio valmistui Turun yliopistosta 1966 ja tohtoriksi 1974. Lisensiaatintyön aiheena oli määräalan saanto ja väitöskirjan aiheena rakennuksen omistajan oikeusasema.

Turun yliopiston siviili- ja roomalaisen oikeuden assistenttina hän työskenteli 1967–1974, vt. apulaisprofessorina ja professorina 1970–1974 sekä Suomen Akatemian nuorempana tutkijana 1974–1977. Turun yliopiston siviilioikeuden professori Kartio oli 1978–2000 ja kansleri 2000–2003. Lisäksi hän on toiminut Turun yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan dekaanina 1985–1987. Kartio on Suomalaisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1987, ja hän toimi Turun suomalaisen säästöpankin isäntänä vuosina 1980–1992. Suomalainen Lakimiesyhdistys myönsi Kartiolle Allan Serlachius-Särkilahti -palkinnon vuonna 2001, ja Suomen Lakimiesliitto myönsi hänelle K. J. Ståhlberg -mitalin vuonna 2007.

Kartion puoliso vuodesta 1958 on hovioikeudenlaamanni Kaapo Kartio (s. 1935).

## Julkaisuja
* 
*
* 

## Lähteet
Antti Launonen

**Antti Launonen** (s. 29. lokakuuta 1980 Oulu) on suomalainen näyttelijä. Hän opiskeli Teatterikorkeakoulussa näyttelijäntyön koulutusohjelmassa 2002–2006 ja valmistui teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2006. Hän on ollut kiinnitettynä näyttelijänä Mikkelin teatterissa 2006–2007, Oulun kaupunginteatterissa 2007–2010, Kuopion kaupunginteatterissa 2011–2017 ja uudelleen Oulussa vuodesta 2017. Hän on näytellyt myös Q-teatterissa, Oulun Työväen Näyttämöllä ja Oulun Nuorisoteatterissa.

Launonen on ansioitunut näyttelijänä sekä puhe- että musiikkiteatterin puolella. Oulun Teatterinaiset ry. palkitsi Launosen keväällä 2009 merkittävistä ansioista näyttelijänä. Lavatöiden lisäksi hän on esiintynyt useissa televisio- ja elokuvatuotannoissa. Launonen esitti miespääosan Olli Ylisen ohjaamassa elokuvassa *[[Korkein oikeus (elokuva)|Korkein oikeus]]*, joka julkaistiin vuonna 2008. Suurelle yleisölle Launonen on tullut tutuksi televisiosarjasta *[[Salatut elämät]]*, jossa hän näytteli Tuukka Aaltosta vuosina 2009–2010. Lisäksi hän on esittänyt lukuisia pieniä rooleja monissa muissa televisiosarjoissa, kuten esimerkiksi poliisisarjassa *[[Roba]]* vuonna 2012.

Hänen ajatuksiaan näyttelijäntyöstä voi lukea Ajatus Kirjojen julkaisemasta ja Pamela Tolan koostamasta valokuvakirjasta *Miksi näyttelen?* (2007). 

Näyttelijänuran lisäksi Launonen on muun muassa toiminut juontajana vuonna 2013 aloittaneessa Radio Kuopiossa.

Nykyään Antti on tubettaja, vuorovaikutuskouluttaja sekä motivaatiopuhuja

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Antti Launosen Facebook-sivu
* 
*
Lastusten kartano

**Lastusten kartano** () sijaitsee Lempäälässä Ahtialanjärven itärannalla Lastustenjoen eli nykyisen Myllyojan varrella.

Kartano muodostui 1600-luvulla Lastusten kylän kahdesta talosta, Metsiän ja Vitikan taloista, jotka ovat olleet paikallaan jo 1500-luvun alussa. Kylä lahjoitettiin vuonna 1650 vapaaherra Jöns Kurckille, mutta lahjoitus peruttiin 1682. Talot yhdistettiin 1690-luvulla, jolloin syntyi ratsutila. Majuri Karl Adolf Granfelt osti Tiiron ja Suojalan tilat sekä puolikkaan Vatsoilan Leustusta. Hän rakennutti vuonna 1784 aloitti päärakennuksen rakentamisen. Hirsirakenteinen mansardikattoinen päärakennus rapattiin ja sitä laajennettiin 1861. Wivi Lönn laati rakennuksen korjaussuunnitelmat, joiden pohjalta korjaus toteutettiin 1924. Pihan ympärillä on vanhoja talousrakennuksia.

Vuodesta 1864 kartano on ollut Kingelinin suvulla. Lastusten kartano on kylän suurin maanomistaja. Toisen maailmansodan jälkeen valtio otti kartanon hallussa olleet Nääjärven ja Tervajärven haltuunsa ja kuivatti ne viljelymaaksi.

Lempäälän kartanoista vain Lastusten kartanon päärakennus säästyi tuholta sisällissodassa vuonna 1918, sillä isäntäväen ja torpparien suhteet olivat hyvät.

Kartanon mailla on kivikautisia asuinpaikkoja, ja rautakaudella syntynyt Vatsoilan kylä, joka hävisi 1840-luvulla, muodostaa Lastusten kylän alun.

## Lähteet
CIOFF

**CIOFF** (, ) on kansainvälinen kansalaisjärjestö, joka on perustettu vuonna 1970 perinteisen kulttuurin suojelemista ja tunnetuksi tekemistä varten. CIOFFissa on jäsenenä yli 70 maata kaikista maanosista. Se on Unescon virallinen partneri (Official Partner), ja se on akreditoitu neuvonantajaksi Unescon aineettoman kulttuuriperinnön yleissopimuksen toimeenpanossa. Suomi liittyi sopimukseen 21. toukokuuta 2013. Museovirasto vastaa sopimuksen toimeenpanosta Suomessa.

CIOFF tunnetaan erityisesti kansanmusiikki- ja tanssifestivaaleista: järjestöön kuuluu yli 250 kansainvälistä festivaalia. CIOFF järjestää noin neljän vuoden välein maailmanlaajuisen Folkloriada-festivaalin. Suomessa on neljä CIOFF-festivaalia: Kaustinen Folk Music Festival, Pispalan Sottiisi, Jutajaiset ja Hollo ja Martta -festivaali.

Jokaisessa jäsenmaassa on kansallinen komitea.  Suomen edustajana CIOFFissa toimii Kansantanssin ja kansanmusiikin edistämiskeskus, joka on suomalaisten kansantanssi- ja kansanmusiikkialan tärkeimpien järjestöjen ja festivaalien yhteistyöelin. Sen puheenjohtaja on Risto Kupari. Esa Vilhonen on ollut vuodesta 2005 kansainvälisen CIOFFin työvaliokunnan jäsen ja taloudenhoitaja. Riitta Korhonen on hallituksen jäsen edustaen Pohjois-Euroopan sektoria. Aiemmin Kari Bergholm on toiminut CIOFFin puheenjohtajana ja Kyösti Toivonen hallituksessa Pohjois-Euroopan sektorin edustajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*CIOFF:n kotisivut
*Kansanmusiikin ja kansantanssin edistämiskeskuksen portaali
Dreaming No. 11

**Dreaming #11** on kitaristi Joe Satrianin vuonna 1988 julkaistu EP. Se sisältää yhden uuden kappaleen ja kolme liveversiota Satrianin edellisillä albumeilla julkaistuista kappaleista.

Livekappaleet nauhoitettiin *[[Surfing with the Alien]]* -kiertueella The California Theaterissa San Diegossa, Kaliforniassa 11. kesäkuuta 1988.

## Kappalelista
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano

**"The Crush of Love" -kappaleessa**
* Joe Satriani – kitarat ja kosketinbasso
* Jeff Campitelli – rummut
* Bongo Bob Smith – lyömäsoittimet

**Livekappaleissa**
* Joe Satriani – kitara
* Stuart "Stu" Hamm – basso
* Jonathan Mover – rummut
Anita Ekberg

**Kerstin Anita Marianne Ekberg** (29. syyskuuta 1931 Malmö, Ruotsi– 11. tammikuuta 2015 Rooma, Italia) oli ruotsalainen malli, näyttelijä ja seksisymboli.

## Ura

Anita Ekberg aloitti uransa mallina ja osallistui muun muassa Miss Universe -kilpailuun, jonka ansiosta yhdysvaltalaiset elokuvastudiot kiinnostuivat hänestä. Ekberg näyttelikin useissa Hollywood-elokuvissa ja sai muun muassa Golden Globe -palkinnon sivuroolistaan elokuvassa *Blood Alley* 1955 vastanäyttelijänään John Wayne. Varsinaisen legendan hänestä tekivät eurooppalaiset elokuvat ja etenkin naisrooli Federico Fellinin elokuvassa *[[Ihana elämä]]* (*La Dolce Vita*, 1960), jonka suihkulähdekohtaus on jäänyt osaksi länsimaista ikonografiaa. *Ihanan elämän* jälkeen Ekberg esiintyi useissa italialaisissa elokuvissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* Anita Ekberg NNDB:ssä 

* Anita Ekbergin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
AGILE

**AGILE** on italialainen avaruuden röntgenlähteitä kartoittava tiedesatelliitti, joka laukaistiin 23. huhtikuuta 2007 Intiasta. 

Akronyymi AGILE tulee sanoista Astrorilevatore Gamma ad Immagini LEggero. Satelliitin tilaaja ja rahoittaja on Italian avaruusjärjestö (ASI). Satelliitti mittaa röntgensäteilyä 30–50&nbsp;GeV ja 10–40&nbsp;keV energia-alueilla. Satelliitin suunniteltu toiminta-aika on yli 2 vuotta.

Italialainen Telespazio-yhtiö oli satelliitin rakentamisen pääurakoitsija. Muita merkittäviä toimijoita olivat Carlo Gavazzi Space ja Oerlikon Contraves (italialainen yritys, erillään saksalaisesta Oerlikon-tykkitehtaasta ja sveitsiläisestä Contraves-avaruusyrityksestä).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*AGILE-sivusto (englanniksi)
Blohm & Voss BV 40

**Blohm & Voss BV 40** oli saksalainen yhden lentäjän hävittäjäksi tarkoitettu liitokone. Sen ensilento tapahtui toukokuussa 1944 toisen maailmansodan aikana. Koneesta rakennettiin useita prototyyppejä, mutta projekti lopetettiin sodan loppumisen lähestyessä.

Liitokone suunniteltiin hyökkäämään liittoutuneiden pommikoneita vastaan. Sen ominaispiirteitä olivat erittäin kapea rakenne ja melko raskaasti panssaroitu ohjaamo, jossa ohjaaja oli makaavassa asennossa. Runko oli miltei kokonaan rakennettu puusta. Kone oli varustettu kahdella MK 108 -tykillä ja pienellä ammusmäärällä (2&nbsp;× 35).

## Tekniset tiedot

## Lähteet
Matti Koivunen

**Paavo Matias (Matti) Koivunen** (12. tammikuuta 1919 Ruovesi – 28. heinäkuuta 1997 Jyväskylä) oli suomalainen SKDL:n poliitikko. Hän toimi sosiaaliministerinä Paasion I hallituksessa 1966–1968 sekä  kansanedustajana Vaasan läänin itäisestä vaalipiiristä ja Keski-Suomen läänin vaalipiiristä vuosina 1951–1962 ja 1962–1972. Suomen Kommunistisessa Puolueessakin vaikuttanut Koivunen oli myös Jyväskylän kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsen sekä presidentin valitsijamies vuosien 1956, 1962 ja 1968 vaaleissa. Koivunen työskenteli muun muassa kirvesmiehenä ja Keski-Suomen lääninveroviraston tarkastajana.
 
## Lähteet
*
Jussi Aro

**Jussi Taneli Aro** (5. kesäkuuta 1928 Lapua – 11. maaliskuuta 1983 Espoo) oli Helsingin yliopiston seemiläisten kielten professori ja Afrikan ja Aasian kielten ja kulttuurien laitoksen esimies. Hän oli tunnettu monipuolisena tieteilijänä ja islamilaisen maailman asiantuntijana.

## Elämä ja ura
Jussi Aro oli pienviljelijä Maria Aron poika, joka kiinnostui kirjoista ja vieraista kielistä jo lapsena. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1945 alle 17-vuotiaana.

Aro valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1949, lisensiaatiksi 1956 ja väitteli filosofian tohtoriksi joulukuussa 1961. Hän toimi Helsingin yliopiston assyriologian ja seemiläisen filologian dosenttina vuodesta 1956 ja seemiläisten kielten professorina vuodesta 1965. Hän oli yliopiston Afrikan ja Aasian kielten ja kulttuurien laitoksen esimies ja sai teologian kunniatohtorin arvon 1973.

Raamatunkäännöskomitean jäsen Aro oli vuodesta 1974 ja Vanhan testamentin käännösyksikön puheenjohtaja vuodesta 1976. Suomen Pipliaseura julkaisi Aron suomentamana Psalmit nykysuomeksi vuonna 1973. Aro oli suomentamassa ensimmäisen kerran Koraania Armas Salosen kanssa.

Aro oli näkyvä esiintyjä ja kannanottaja Lähi-idän sekä muinaisuuden että nykytapahtumien alalla, tuottelias kirjoittaja, monipuolinen kääntäjä sekä maahanmuuttajien ja pakolaisten tukija.

## Kirjallinen tuotanto
### Teoksia
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Suomennoksia
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Artikkeleita teoksissa
* 

## Lähteet
*Facta 2001 s. 680-681

## Aiheesta muualla
* Jussi Aron elämäkerta Kansallisbiografiassa
* Juhani Heinola: Murtunut ruoko, kestävä pilari .
* Studia Orientalia 55 (1984) (Dedicated to the memory of Jussi Aro)
Arvo Ahonen

**Arvo Ilmari Ahonen** (27. tammikuuta 1918 Multia – 16. kesäkuuta 1991 Jyväskylän mlk) oli suomalainen poliitikko. Hän oli SDP:n pitkäaikainen kansanedustaja 1951–1979 Keski-Suomesta.

Arvo Ahonen syntyi maanviljelijöiden Emil Ahosen ja Hulda Dagmar Arpiomäen pojaksi 1918. Hänen peruskoulutuksekseen jäi kansakoulu, myöhemmin hän kävi Työväen Akatemian, josta valmistui 1938. Ahonen elätti itsensä metsätöillä, kunnes valmistuttuaan pääsi Sahrajärven osuuskassan hoitajaksi Multialle 1938–1939. 

Multialta Ahonen siirtyi Työn Voima -lehden toimistonhoitajaksi Viitasaarelle vuosiksi 1939–1947. Viitasaarella hän toimi lisäksi siirtoväen huoltojohtajana 1946–1947, kunnes puolue palkkasi hänet piirisihteeriksi Jyväskylään (1947–1951). Piirisihteerin työ sai jäädä eduskuntavaalien 1951 ja kansanedustajuuden myötä.

Presidentin valitsijamiehenä Ahonen toimi vuosina 1956, 1962, 1968, 1978 ja 1982. Kunnallispolitiikassa Ahonen toimi Viitasaaren ja Jyväskylän maalaiskunnan kunnanvaltuutettuna. Hän oli maalaiskunnan kunnanvaltuuston pitkäaikainen puheenjohtaja 1951–1958 ja 1960–1988, siis yli 30 vuoden ajan. Hän sai kunnallisneuvoksen arvonimen vuonna 1972. Erityisen kiinnostunut hän oli ammattikoulutuksen kehittämisestä, ja toimi 1980-luvulla Jyväskylän seudun ammattikoulun kuntainliiton hallituksen puheenjohtajana ja Yleisten ammattikoulujen liiton hallituksen puheenjohtajana.

Ahonen oli naimisissa Anni Maria Paanasen kanssa vuodesta 1942 alkaen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Heikki Ojansuu

**Heikki Ojansuu** (26. heinäkuuta 1873 Tyrvää – 18. tammikuuta 1923) oli suomalainen kielitieteilijä. Hän toimi muun muassa Turun yliopiston ensimmäisenä suomen kielen ja sen sukukielten professorina.

Ojansuu väitteli vuonna 1901 aiheella *Suomen lounaismurteiden äännehistoria. Vokaalioppi. Descendentti esitys*.

Ojansuu oli Helsingin yliopiston suomen kielen ja kirjallisuuden dosentti vuodesta 1903, kolme lukukautta E. N. Setälän viransijainen suomen kielen ja kirjallisuuden professorina ja suomalaisen filologian apulainen (apulaisprofessori) vuodesta 1914. Lisäksi hän oli muun muassa Suomen Liikemiesten Kauppaopiston opettaja vuosina 1908–1919.

Vuonna 1921 Ojansuu nimitettiin Turun yliopiston ensimmäiseksi suomen ja sen sukukielten professoriksi.

Ojansuu kirjoitti toistakymmentä tieteellistä teosta sekä melkein kaksisataa julkaistua artikkelia. Hän tutki erityisesti suomen murteita, vanhinta kirjasuomea, nimistöä, lainasanoja sekä karjalan ja viron kieliä. Ojansuu teki monia laajoja tutkimusmatkoja ja keräsi Etelä-Virosta ja Pohjois-Latviasta mittavat kokoelmat, jotka jäivät julkaisematta.

Tyrvääläissyntyinen Ojansuu kokosi 22-vuotiaana vuonna 1895 lähes 14&nbsp;000 sanan sanaluettelon ”Tyrvään murteen sanakirja”. Sanakirja julkaistiin vuosina 2008 ja 2009 kaksiosaisena ja täydennettynä selityksillä ja esimerkeillä. 1&nbsp;353-sivuinen teos on laajimpia paikallismurteen sanakirjoja Suomessa.

## Lähteet

*Ojansuu, Heikki & Vesterbacka, Marko: *Tyrvään murteen sanakirja. Ensimmäinen. Aakkoset–närpee*. Tyrvää: Warelia, 2008. 
*Ojansuu, Heikki & Vesterbacka, Marko: *Tyrvään murteen sanakirja. Jälkimmäinen. Närskähtää–öylätti*. Tyrvää: Warelia, 2009. 
* 

## Aiheesta muualla
* Heikki Ojansuu 375 humanistia -sivustolla 8.6.2015. Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta.
Dennis Wise

**Dennis Wise** (s. 16. joulukuuta 1966) on entinen englantilainen maajoukkuetason jalkapalloilija, nykyinen jalkapallovalmentaja sekä urheilutoimenjohtaja. Tällä hetkellä hän toimii Newcastle Unitedssa ja vastaa pelaajahankinnoista yhdessä Kevin Keeganin kanssa. 

Chelsea-ikoni Dennis Wisea ei tunneta jalkapalloilijana taidoistaan, vaan keskikentän periksiantamattomana taistelijana, joka osasi koiruudet ja vastustajan ärsyttämisen. Hän oli osa myös Wimbledonin kuuluisaa "crazy gang" -jengiä 80-luvun lopulla. Wise joutui vaikeuksiin äkkipikaisuutensa takia myös kentän ulkopuolella. Vuonna 1995 hän oli joutua vankilaan otettuaan yhteen taksikuskin kanssa. Vankilatuomio kuitenkin kumottiin anomuksen jälkeen. Leicesteristä Wise puolestaan sai potkut kesällä 2002 aiheutettuaan joukkuekaverilleen poskimurtuman tämän nukkuessa. 

Pelaajauralla "Wiseyn" edustamia seuroja olivat Wimbledon FC (1985–1990), Chelsea (1990–2001), Leicester City FC (2001–2002), Millwall FC (2002–2005), Southampton FC (2005) ja Coventry City (2005–2006). Englannin maajoukkuepaidassa otteluita kertyi 21, joissa hän onnistui kerran maalinteossa. 

Valmennuspuolen tehtävät alkoivat jo Millwallissa 2003, jossa hän toimi pelaamisen ohella myös managerina. Millwallista Wise siirtyi Englannin neljänneksi ylimmälle sarjatasolle Swindon Townin manageriksi. Hän ehti valmentaa vain viisi kuukautta Swindonia. Swindonista Wise siirtyi Englannin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolle entisen suurseura Leeds United AFC:n manageriksi. Wise sai käännettyä velkaisen Leedsin kurssin kohti parempaa. Hän hankki syksyllä 2008 mm. suomalaisen Sebastian Sorsan Leedsiin.

Tammikuussa 2008 Wise siirtyi Newcastle Unitedin organisaatioon. Leeds United sai Wisen siirtymisestä noin 1 miljoonan punnan siirtokorvauksen. Wisen lähdettyä Newcastleen myös Wisen marraskuussa hankkima apuvalmentaja Dave Bassett päätti jättää eronpyyntönsä Leeds Unitedille.

## Lähteet
Vilho Leivonen

**Vilho Matias Leivonen** (16. huhtikuuta 1904 Viitasaari – 24. toukokuuta 1985 Viitasaari) oli suomalainen keskustalainen poliitikko, ammatiltaan maanviljelijä. 

Leivonen oli kansanedustajana 21.7.1951–28.3.1954 ja 20.2.1962–4.4.1966. Hän oli kansanedustajana Vaasan läänin itäisestä vaalipiiristä ja Keski-Suomen läänin vaalipiiristä. Hän toimi Viitasaarella myös kunnallispolitiikassa. Leivonen oli presidentin valitsijamiehenä vaaleissa 1956 ja 1962

Leivonen oli valtion sotilasvirkatalon vuokraaja 1926–1931. Hän toimi maanviljelijänä Viitasaarella 1931–1974 ja oli Viitasaaren Ilmorannan osuuskassan johtaja 1927–1936. Lisäksi hän oli Viitasaaren palovakuutusyhdistyksen toimitusjohtaja 1929–1951. Hänelle myönnettiin talousneuvoksen arvonimi 1957.

Leivosen puoliso vuodesta 1931 oli Aino Johanna Paananen. Maanviljelysneuvos, agronomi Heikki Leivonen on heidän poikansa.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Impi Lukkarinen

**Impi Lydia Lukkarinen** (os. **Virtanen**, 17. toukokuuta 1918 Äänekosken mlk – 21. tammikuuta 2010 Jyväskylä) oli suomalainen toimittaja ja poliitikko, joka toimi SDP:n ja TPSL:n kansanedustajana vuosina 1951–1970. SDP:n hajaannuksen aikana Lukkarinen oli puolueesta eronneiden ”skogilaisten” näkyvimpiä hahmoja.

## Elämä
Impi Lukkarisen vanhemmat olivat Uuraisesta kotoisin ollut työmies Matti Virtanen (1881-1956) ja Laukaassa syntynyt Agnes Lydia Koivu (1876-1935). Hän kävi keskikoulun ja työskenteli liikeapulaisena Äänekoskella 1935-1942. Työväen Akatemian kurssin suoritettuaan Lukkarinen aloitti Jyväskylässä ilmestyneen *[[Työn Voima]]n* oikolukijana. Myöhemmin hänestä tuli lehden toimittaja ja toimituspäällikkö.

Lukkarinen valittiin Jyväskylän kaupunginvaltuustoon 1945 ja eduskuntaan 1951. Hänen kansanedustakautensa osuivat SDP:n puolueriitojen kiivaimpaan ajankohtaan. Kesällä 1958 Lukkarinen siirtyi sosialidemokraattisen opposition eduskuntaryhmään, josta seuraavana talvena tuli TPSL:n eduskuntaryhmä. Loikkauksen jälkeen Jyväskylän työväenyhdistys äänesti Lukkarisen erottamisesta puolueesta, mutta hän sai taakseen selvän enemmistön. Vuonna 1962 TPSL:sta valittiin eduskuntaan Lukkarisen ohella vain Martta Salmela-Järvinen. Seuraavissa eduskuntavaaleissa hän oli vaalipiirinsä toiseksi suosituin ehdokas lähes 7 500 äänellään.

Lukkarinen oli presidentin valitsijamiehenä vuosina 1956, 1962 ja 1968. Hän oli Jyväskylän kaupunginvaltuuston jäsen 1945−1960 ja Jyväskylän maalaiskunnan kunnanvaltuuston jäsen 1969−1972. Lukkarinen vaikutti aktiivisesti myös Äitien Lomahuollon Keski-Suomen piirissä, jonka puheenjohtajana hänellä oli merkittävä rooli Niemelän ja Nurmelan lomakotien perustamisessa.

## Perhe
Impi Lukkarisen puoliso oli äänekoskilainen Pauli Lukkarinen (1919-2002), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1948. He asuivat pitkään Jyväskylän maalaiskunnassa Alvajärven rannalla.

## Teokset
*

## Lähteet
Artturi Jämsén

**Artturi Jämsén** (7. helmikuuta 1925 Pihtipudas – 11. elokuuta 1976 Moskova) oli suomalainen Maalaisliiton poliitikko. Hän oli kansanedustajana vuosina 1954–1962 ja 1962–1971 ja toimi sisäministerinä vuosina 1970–1971, kunnes siirtyi 31. toukokuuta 1971 Keski-Suomen läänin maaherraksi. Hän oli maaherrana vuoteen 1976 asti. Jämsén oli kansanedustajana Vaasan läänin itäisestä vaalipiiristä ja Keski-Suomen läänin vaalipiiristä. Sotilasarvoltaan hän oli kersantti ja ammatiltaan maanviljelijä. Jämsén oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1956, 1962 ja 1968 vaaleissa. Hän kuoli maaherran virkamatkallaan Moskovassa.

Taustaltaan Jämsén oli vanhoillislestadiolainen ja kuului myös Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistyksen johtokuntaan vuoteen 1969 saakka. Hän oli myös Raittiusyhdistys Neliapilan perustajia ja toimi sen johdossa. Jämsén toimi myös vanhoillislestadiolaisten kansanopistojen johtokunnissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Clementine (kuuluotain)

**Clementine** oli Yhdysvaltain 25. tammikuuta 1994 Kuuta kiertämään lähettämä avaruusluotain. Se kartoitti Kuun pinnan ottaen 200 000 kuvaa noin 200 metrin tarkkuudella. Clementinen oli tarkoitus etsiä tutkallaan myös merkkejä vesijäästä Kuun napa-alueilta, joilla on varjoisia alueita. Sen oli tarkoitus mennä tutkimaan myös 1620 Geographos -asteroidia, mutta toimintahäiriön takia kunnollisia tuloksia ei voitu saada ja projekti keskeytettiin kesäkuussa 1994.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*http://www.cmf.nrl.navy.mil/clementine/ 
*http://nssdc.gsfc.nasa.gov/planetary/clementine.html
*http://astrogeology.usgs.gov/Projects/Clementine/index.html
*NASA PDS Imaging Node Clementine mission page
Veikko Hyytiäinen

**Veikko Aukusti Hyytiäinen** (9. tammikuuta 1919 Jyväskylä – 17. toukokuuta 2000 Jyväskylä) oli suomalainen Suomen Kansanpuolueen ja Liberaalisen Kansanpuolueen poliitikko. Hän toimi kansanedustajana vuosina 1958–1966 Vaasan läänin itäisestä vaalipiiristä ja Keski-Suomen läänin vaalipiiristä.

Hyytiäisen vanhemmat olivat kauppias Kalle Hyytiäinen ja Aliina Leppänen. Hän  tuli ylioppilaaksi Jyväskylän Lyseosta 1937, suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1946 ja sai varatuomarin arvon 1949, jonka jälkeen hän toimi asianajajana. Jyväskylän kaupunginvaltuuston jäsenenä hän toimi vuosina 1948–1972 ja uudelleen vuodesta 1977, osan ajasta valtuuston puheenjohtajistossa. Rintamapalveluksensa pohjalta hän oli veteraanijärjestön Sillan killan puheenjohtaja. Sotilasarvoltaan hän oli yliluutnantti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Hannu Koivula

**Hannu Kalervo Koivula** (s. 12. lokakuuta 1960 Rovaniemi) on suomalainen kapellimestari. Hän on työskennellyt sinfonia- ja oopperaorkestereissa erityisesti Suomessa, Ruotsissa ja Tanskassa ja tehnyt myös monia levytyksiä.

Koivula suoritti ensin trumpetinsoiton diplomin ja opiskeli sitten Jorma Panulan johdolla orkesterinjohtoa Sibelius-Akatemiassa, josta valmistui kapellimestariksi 1988. Hän toimi sitten Lohjan orkesterin taiteellisena johtajana, Lappeenrannan kaupunginorkesterin ensimmäisenä vierailijana ja Porin kaupunginorkesterin kapellimestarina. 

Vuonna 1990 Koivula voitti Tukholmassa pohjoismaisen kapellimestarikilpailun. Vuodet 1991–1996 hän oli ylikapellimestari Gävlen sinfoniaorkesterissa Ruotsissa, 1995–1999 ylikapellimestari Tanskan radion sinfoniaorkesterissa sekä 2000–2007 Joensuun kaupunginorkesterissa.

Hannu Koivula on vieraillut kapellimestarina muun muassa Suomen Kansallisoopperassa, Göteborgin ja Norjan oopperassa sekä monissa saksalaisorkestereissa.

Vuonna 2006 Hannu Koivula siirtyi Vaasan kaupunginorkesterin kapellimestariksi ja toimi tuolloin myös Västeråsin Sinfoniettan taiteellisena johtajana Ruotsissa. Vuosina 2014–2015 hän oli jonkin aikaa Jönköpingissä uuden Spiran-konserttitalon taiteellisena johtajana.

## Lähteet
Eino Koskinen

**Eino Koskinen** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Eino Artturi Koskinen (1904–1981), SDP:n kansanedustaja ja kunnallisneuvos
* Eino Eero Koskinen (1907–1945), pikajuoksija
Carlos Jayme

**Carlos Alberto Borges Jayme** (s. 13. kesäkuuta 1980 Goiânia, Goiás) on brasilialainen uimari, joka voitti olympiapronssia 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä Sydneyssä 2000. Joukkueessa uivat myös Fernando Scherer, Gustavo Borges ja Edvaldo Valério.

## Lähteet
*UOL Esporte Luettu 16.4.2007
Siiri Lehmonen

**Siiri Alina Lehmonen** (22. huhtikuuta 1923 Viitasaari – 18. huhtikuuta 1993 Viitasaari) oli suomalainen poliitikko, SKDL:n kansanedustaja (1958–1979) Vaasan läänin itäisestä ja Keski-Suomen läänin vaalipiiristä. Lehmonen oli neljästi presidentin valitsijamies sekä Viitasaaren kunnanvaltuuston varapuheenjohtaja. Lehmonen toimi aktiivisesti myös Suomen Kommunistisessa Puolueessa ja Suomen Naisten Demokraattisessa Liitossa. Lehmoselle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1981.

Lehmonen oli opiskellut Sirola-opistossa ja Moskovassa. Ennen kansanedustajaksi tuloaan Lehmonen työskenteli kansandemokraattisten järjestöjen ja kommunistisen puolueen palveluksessa. Lehmonen nousi eduskuntaan vuoden 1958 eduskuntavaaleissa, joissa SKDL sai suuren vaalivoiton ja siitä tuli 50 edustajapaikalla eduskunnan suurin puolue.

Lehmonen tunnettiin kansanedustajana, joka ajoi köyhien ja syrjäisten alueiden ihmisten asiaa. Eduskunnassa Lehmonen keskittyi erityisesti sosiaali- ja terveydenhuollon kysymyksiin.

Viikonloppuisin Lehmonen kiersi vaalipiirissä puhujanmatkoilla. Loistavana esiintyjänä pidetyn Lehmosen tilaisuuksiin tultiin matkojen päästä. Lehmosesta tuli Viitasaarella tunnettu hahmo ja käsite: tuli tavaksi sanoa "laitetaan Siiri asialle". Maalaisliiton ja SDP:n valta-alueella Viitasaarella Lehmosta äänestettiin yli puoluerajojen. Hänet valittiin eduskuntaan kuudesti.

Lehmonen jäi pois eduskunnasta vuonna 1979. Lehmosen vetäytyminen näkyi myös SKDL:n selvästi pudonneissa äänimäärissä. Hänen jälkeensä Viitasaarelta ei valittu vuosikymmeniin omaa kansanedustajaa. Seuraava paikkakunnalta eduskuntaan noussut oli perussuomalaisten Teuvo Hakkarainen.

Lehmonen kuului 30 vuotta Viitasaareen kunnanvaltuustoon. Toimittaja Unto Hämäläinen kirjoitti Lehmosen muistokirjoituksessa Helsingin Sanomissa: "*Lehmosen valtuustopuheiden omaperäisestä huumorista ja kirpeästä sanankäytöstä kiertää lukuisia tarinoita. Jos Lehmonen oli pahalla päällä, poliittiset vastustajat kiersivät hänet kaukaa*."

## Lähteet
Mauno Pohjonen

**Mauno Vilho Pohjonen** (25. tammikuuta 1907 Kärkölä – 7. lokakuuta 1987 Jyväskylä) oli suomalainen maanviljelysneuvos ja Keskustapuolueen kansanedustaja.

Pohjosen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Frans Vilho Pohjonen ja Ruusu Helmi Paananen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1926 ja valmistui agronomiksi 1932, maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1932 ja maatalous- ja metsätieteiden maisteriksi 1958. Pohjonen toimi Keski-Suomen maanviljelysseuran maanviljelyskonsulenttina ja vt. sihteerinä Jyväskylässä 1932–1940, asutustoiminnan johtajana 1940–1962, Jyväskylän piirin asutustarkastajana 1962–1965 ja asutustoimiston piiripäällikkönä 1965–1970. Pohjonen oli myös Keski-Suomen maakuntaliiton sihteerinä 1945–1948. Hän sai maanviljelysneuvoksen arvon 1969.

Pohjonen oli kansanedustajana vuosina 1960–1970 ja 1971–1972 edustaen Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä 1960–1962 ja Keski-Suomen läänin vaalipiiriä sen jälkeen. Hän tuli eduskuntaan 1960 Maalaisliiton Eino Paloveden tilalle ja 1971 Keskustapuolueen Artturi Jämsénin tilalle. Pohjonen oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1956, 1962 ja 1968 presidentinvaaleissa. Hän oli Jyväskylän kaupunginvaltuuston varapuheenjohtajana ja Jyväskylän maalaiskunnan kunnanhallituksen jäsenenä. 

Pohjonen oli 1970-luvulla tunnettu maasäteilyn tutkijana ja kaivonkatsojana. Pohjonen tutki maasäteilyn vaikutuksia usean vuosikymmenen ajan ja hänen mukaansa maasäteily oli maankamarassa olleista vesisuonista takaisin kimmonnutta kosmista säteilyä. Pohjosen mielestä maasäteily aiheutti syöpää, iskiasta, unettomuutta ynnä muita vaivoja ja oli erityisen vaarallista jos ihminen nukkui säteilykentän kohdalla. Säteilyä voitiin torjua joko muuttamalla sängyn paikkaa tai maadoittamalla asunto kuparilangan pätkällä. 

## Teoksia
* *Keski-Suomen maanviljelysseuran 50-vuotiskertomus (1893–1943)*. Keski-Suomen maanviljelysseura, Jyväskylä 1948
* *Tutkimuksia n.s. maasäteilyn vaikutuksista ihmisten sairauksiin* ; kirj. Mauno Pohjonen, Lauri Ahonen. Tekijät, Jyväskylä 1973, 1974
* *Aiheuttaako n.s. maansäteily syöpää?*. Tekijä, Jyväskylä 1974
* *Maasäteily ja terveys : luento, joka on pidetty Oulun yliopiston kansanterveystieteen laitoksella maaliskuun 2. päivänä 1976*. Tekijä, Jyväskylä 1976
* *Maasäteily ja terveys* ; kirj. Mauno Pohjonen, Asko Jantunen. Kirjayhtymä, Helsinki 1982

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Olavi Kämäräinen

**Olavi Kämäräinen** (17. marraskuuta 1922 Rauma – 8. elokuuta 2014 Jyväskylä) oli suomalainen SKDL:n kansanedustaja Keski-Suomen läänin vaalipiiristä vuosina 1962–1966. Hän toimi myös Jyväskylän maalaiskunnan kunnanvaltuustossa (1951–1967) ja -hallituksessa (1957–1964), presidentin valitsijamiehenä (1962) sekä n sihteerinä.

## Aiheesta muualla
*
Pentti Sillantaus

**Pentti Ilmari Sillantaus** (30. toukokuuta 1923 Saarijärvi – 4. heinäkuuta 1998 Espoo) oli suomalainen johtaja, varatuomari ja kokoomuksen kansanedustaja. Hän toimi kansanedustajana vuosina 1962–1972 ja 1975–1979 Keski-Suomen läänin vaalipiiristä sekä vuosina 1979–1983 Helsingin vaalipiiristä. Hän oli Kokoomuksen eduskuntaryhmän puheenjohtaja 1979–1983.

Sillantaus pääsi ylioppilaaksi 1945, hän suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1952 ja hän sai varatuomarin arvon 1956.

Sillantaus oli asianajajana 1950–1953, Multian osuuskassan toimitusjohtajana 1953–1955 ja Keski-Suomen maakuntaliiton toiminnanjohtajana Jyväskylässä 1955–1960. Hän oli sitten Jyväskylän kasvatusopillisen korkeakoulun sihteerinä 1960–1966, Jyväskylän yliopiston sihteerinä 1966–1969 ja Jyväskylän yliopiston hallintotoimiston toimistopäällikkönä 1969–1974. Viimeksi Sillantaus oli Alkossa anniskelujohtajana 1974 sekä vuodesta 1975 johtajana ja johtokunnan jäsenenä.

## Julkaisuja
* *Kaventuva kansanvalta: Kansanrintamakausi puntarissa*. Gummerus 1969
* *Suomi suoritustilassa*. Gummerus 1978
* *Kansanedustajan arvo ja valta: kronikkaa kansanvallasta*. Kirjayhtymä, Helsinki 1983
* *Yöpakkasista jäittenlähtöön: kokoomuksen kujanjuoksu 1958-87*. Gummerus 1988
* *Kaksi Suomea*. Gummerus 1989

## Lähteet
* 
* 

## Viitteet
Lunar Prospector

**Lunar Prospector** oli yhdysvaltalainen Kuuta kiertänyt miehittämätön avaruusluotain, joka laukaistiin 7. tammikuuta 1998 Cape Canaveral Air Force Stationin laukaisukompleksi 46:sta, Floridasta. Luotain saavutti Kuun kiertoradan neljä päivää myöhemmin. Lunar Prospector kiersi Kuun pintaa muun muassa kuvantaen Kuuta tutkimalla sen magneetti- ja painovoimakenttää. Siinä ei ollut kameraa, mikä vähensi lennon huomiota julkisuudessa.

## Tehtävä
Luotaimen napojen kautta kiertävä rata oli matala, ja se kiersi Kuuta alimmillaan vain 10 kilometrin korkeudessa. 31. heinäkuuta 1999 luotain ohjattiin iskeytymään Kuun etelänavalle. Tarkoitus oli yrittää paljastaa mahdollinen vesi Kuussa, joka höyrystyisi törmäyksessä. Törmäyspilveä ei kuitenkaan onnistuttu havaitsemaan. Luotaimen 570 päivää kestänyt lento maksoi 62,8 miljoonaa dollaria.

## Eugene Shoemaker
Eugene Shoemaker, tunnettu planeetta- ja komeettatutkija, joka myös löysi komeetta Shoemaker-Levy 9:n, halusi aikanaan päästä astronautiksi Apollo-ohjelmaan, mutta terveyssyistä tämä ei onnistunut. Shoemakerin kuoltua hänen ruumiinsa tuhkattiin ja laitettiin pieneen koteloon Lunar Prospectorin sisään. Kun luotain iskytyi Kuuhun, Shoemakerin tuhka levisi Kuun etelänavalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Aune Salama

**Aune Ilona Salama** (10. elokuuta 1908 Helsinki – 16. marraskuuta 1999 Jyväskylä) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kansanedustaja. Hän toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1966–1975. Hän oli kansanedustajana Keski-Suomen läänin vaalipiiristä.

Kivenveistäjä Alfred Konstantin Tuomisen ja Iida Seliina Vaikonpään tytär Aune kävi 4 luokkaa oppikoulua ja kauppakoulun. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Sortavalan seminaarista vuonna 1930. Hän suoritti myös kirjastonhoitajan tutkinnon. Samana vuonna hän meni naimisiin Heikki Salaman kanssa ja aloitti työt opettajana Uukuniemellä 1930−1940. Opettajan työt jatkuivat Karstulassa 1940–1946 ja Säynätsalossa 1946–1973.

Presidentin valitsijamies Salama oli 1968. Salamalla oli lukuisia muita luottamustoimia Säynätsalon kunnanvaltuustossa ja Keski-Suomen eri järjestöissä. Hän sai opetusneuvoksen arvonimen vuonna 1973.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Klaus Waris

**Klaus Henrik Waris** (vuoteen 1935 **Warén**, 17. maaliskuuta 1914 Helsinki – 18. joulukuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen taloustieteilijä, professori ja Suomen Pankin pääjohtaja  (1957–1967).

Waris valmistui ylioppilaaksi vuonna 1932 ja filosofian kandidaatiksi (nyk. maisteri) vuonna 1935 Turun yliopistosta. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1945 Helsingin yliopistossa väitöskirjalla *Kuluttajain tulot, kulutus ja säästäminen*. Waris työskenteli valtiovarainministeriön kansantalousosaston päällikkönä 1946–1949, jolloin muun muassa alettiin julkaista neljännesvuosittaisia suhdannekatsauksia. Vuosina 1949–1952 Waris toimi Teknillisen korkeakoulun kansantaloustieteen professorina, minkä ohessa hän oli Pohjoismaiden Yhdyspankin johtokunnan jäsen vuosina 1950–1951.

Vuosina 1952–1957 Waris oli Suomen Pankin johtokunnan jäsen ja vuosina 1957–1967 pääjohtaja. Wariksen aloittaessa pääjohtajakautensa hänen tehtäväkseen muodostui juuri devalvoidun markan arvon puolustaminen vuoden 1956 yleislakon jälkeisessä tilanteessa. Vuonna 1961 markka oli kuitenkin devalvoitava uudelleen. Waris erosi keskuspankista vuonna 1967, mutta hänen kauttaan pidettiin onnistuneena. Devalvaatiot helpottivat vientiä ja ulkomaisten lainojen avulla kehitettiin Suomen metsäteollisuutta ja parannettiin Suomen tieverkostoa. Työttömyys oli Wariksen kaudella vähäistä, elintaso parani ja Suomi kaupungistui.

Pankkiuran jälkeen Waris työskenteli Helsingin kauppakorkeakoulun kanslerina 1967–1980 ja Sitran ensimmäisenä yliasiamiehenä 1968–1972. Hän toimi myös muun muassa Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen (VTT) valtuuskunnan puheenjohtajana vuosina 1973–1982. Vuonna 1978 hän sai elämäntyöstään Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon.

## Teokset
* *Säästäminen ja sijoittaminen suhdanneteoriassa*.  1941
* *Kuluttajain tulot, kulutus ja säästäminen suhdannekehityksen valossa Suomessa vuosina 1926–1938*, väitöskirja. 1945
* *Palkat ja hinnat sekä markan kohtalo*.  Otava 1945
* *Vakauttamispyrkimykset ulkomaankaupan kannalta*. Suomen Ulkomaankauppaliitto 1947
* *Maailman taloudellisen kehityksen näköaloja*.  1948
* *Kunnat ja kansantalous*. Suomen kunnallinen keskustoimisto 1948 (yhdessä Allan Kankkusen kanssa)
* *Kesämietteitä rahan arvosta*.  1959
* *Entwicklungsprobleme der finnischen Wirtschaft*. Institut fur Weltwirtschaft, Kiel 1962
* *Lausuntoja, puheita ja esitelmiä*, julkaistu Klaus Wariksen 50-vuotissyntymäpäivän johdosta. Suomen Pankki 1964
* *Valinnan yhteiskunta*. Weilin+Göös 1970 (yhdessä Erik Allardtin ja Osmo A. Wiion kanssa)
* *Teollisuus ahtaalla*. Helsingin Osakepankki 1974
* *Markkakin on valuutta*. Kirjayhtymä 1977

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Haastattelu:
Esko Härkönen

**Esko Olavi Härkönen** (22. heinäkuuta 1930 Saarijärvi – 28. marraskuuta 1992 Saarijärvi) oli suomalainen kansanedustaja. Hän toimi Suomen Keskustan kansanedustajana vuosina 1970–1979. Hän oli kansanedustajana Keski-Suomen läänin vaalipiiristä.

## Katso myös
*Musta tusina

## Lähteet