open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
György Sárosi

**György Sárosi** (15. syyskuuta 1912, Budapest, Itävalta-Unkari – 9. kesäkuuta 1993, Genova, Italia) oli unkarilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän edusti Unkaria kaksissa maailmanmestaruuskilpailuissa 1934 sekä 1938. *[[World Soccer]]* -lehti valitsi Sárosin vuosisadan 87. parhaaksi jalkapalloilijaksi 1999. Koko seurajoukkueuransa Sárosi edusti budapestiläistä Ferencvárosia, jossa hän teki 351 maalia 383 pelissä.

## Lähteet
Ullsfjorden

**Ullsfjorden** (, ) on vuono Tromssan läänissä Pohjois-Norjassa. Se sijaitsee Tromssan, Lyngenin ja Karlsøyn kuntien alueella.

Vuono on yhteydessä Pohjoiseen jäämereen Karlsøyn kunnassa Vannsundetin kautta Helgøysundetista sekä Karlsøyn ja Skjervøyn kuntien rajalla Fugløysundetista. Hieman Fugløysundetia etelämpänä Ullsfjordenin kanssa risteytyy myös Lyngenin vuono. Tromssan kunnassa vuonosta johtaa haara (Grøttsundet) myös Tromssan kaupungin luo. Vuono haarautuu etelämpänä vielä Sørfjordeniin ja Kjoseniin (Muotkalahti).
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Korihaiden kausi 2009–2010

**[[Korisliiga-kausi 2009–2010|Kausi 2009–2010]]** on Korihaiden 29. SM-sarjassa. Joukkue pelaa ottelunsa Pohitullin palloiluhallissa. Päävalmentajana toimii neljättä kauttaan Jyri Lehtonen, jolla on seuran kanssa sopimus kevääseen 2011 saakka. Korihait sai liigalisenssinsä yhdessä kaikkien muiden seurojen kanssa 17. kesäkuuta 2009.

## Areena
Pohitullin palloiluhallia remontoitiin kesän 2009 aikana. Pelikenttä siirtyi turva-aluemääräysten vuoksi 1,5 metriä pääkatsomon suuntaan, jolloin nykyinen pääkatsomo siirrettiin salin eteläpäätyyn. Pääkatsomoon tuli uusi jyrkempi katsomo, jolloin myös sen kapasiteetti laski. Tällä Korihait ja Uusikaupunki pyrkivät nostamaan kapasiteettia 2000 henkeen, joka vaaditaan Korisliiga-seuroilta vuonna 2012.

Kenttä laajennettiin FIBA:n vuoden 2012 sääntöjen mukaisesti: kolmen pisteen viiva siirtyi puoli metriä taaksepäin ja lisäksi korin alle piirrettiin törmäysalue. Areena onkin tiettävästi ensimmäinen pelipaikka Suomessa, jossa siirrytään jo tuleviin sääntömuutoksiin.

## Harjoitusottelut

## Joukkue 2009-2010
Kauden 2008–2009 jälkeen seurassa jatkoivat Jussi Kumpulainen, Heikki Saaristo ja Bojan Sarcevic, joilla oli sopimus vielä seuraavallekin kaudelle. Ognjen Kuzmićin kanssa Korihait teki kauden 2008-2009 päätteeksi jatkosopimuksen, joka kestää kevääseen 2011 saakka.

Mikko Jalosen kanssa Korihait teki 1+1-vuotisen sopimuksen. Jalonen oli pelannut Korihaissa jo kausina 2003-2005.

Petri Heinonen pelasi Korihaissa vuokralla jo kaudella 2008–2009, jonka jälkeen Heinonen solmi Korihaiden kanssa 1+1-vuotisen sopimuksen.

### Pelaajasiirrot

### Kokoonpano

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen kotisivu
*Suomen Koripalloliitto
Kathy Schmidt

**Kathryn Joan (Kathy) Schmidt** (s. 29. joulukuuta 1953) on entinen yhdysvaltalainen keihäänheittäjä. Hän on yhä vuonna 2009 viimeisin yhdysvaltalainen keihäänheiton olympiamitalisti.

Schmidt saavutti keihäänheitossa olympiapronssia Münchenin 1972 olympialaisissa tuloksella 59,94&nbsp;m, jonka hän heitti ensimmäisellä heitollaan. Montréalin 1976 olympialaisissa hän saavutti toisen olympiapronssinsa tuloksella 63,96&nbsp;m. Hän heitti yli 60 metriä vasta viimeisellä heittokierroksella ja nousi viidenneltä sijalta kolmanneksi ohi kahden itäsaksalaisheittäjän.

Kathy Schmidt heitti Fürthissä 11. syyskuuta 1977 keihäänheiton maailmanennätyksen 69,32&nbsp;m. Ennätys pysyi hänen nimissään kesäkuuhun 1979, jolloin itäsaksalainen Ruth Fuchs otti sen takaisin nimiinsä.

## Lähteet
* 
* 
*
LG KS360

**LG KS360** on LG Electronicsin vuoden 2008 toisella vuosipuoliskolla julkaisema 2G-puhelin.

## Tekniikka
Puhelimessa on sivusta liukuva qwerty-näppäimistö. 
Puhelimessa on kahden megapikselin kamera ilman automaattitarkennusta.

## Ominaisuudet
* Bluetooth 2.0
* Musiikkisoitin
* Radio (toimii vain kuulokkeilla)
* Kosketusnäyttö (toimii vain numeroita näppäillessä)
* microSD muistikorttipaikka

## Lähteet
* puhelinvertailu.com – LG KS360

## Aiheesta muualla
* nordic.lge.com – LG KS360
Kimmo Tauriainen

**Kimmo Juhani Tauriainen** (16. maaliskuuta 1972 Rovaniemi − 22. tammikuuta 2025 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.

Tauriaisen ura alkoi Rovaniemen Palloseurasta. Hän nousi edustusjoukkueeseen kaudella 1989, jolloin RoPS voitti pronssia. Tauriainen pelasi Rovaniemellä neljä kautta kunnes siirtyi 1. divisioonassa pelanneeseen Kontulan Urheilijoihin. Hän edusti Kontua kolme kautta, minkä jälkeen hän päätyi niin ikään 1. divisioonassa pelanneiden Kemin Palloseuran ja Gamlakarleby Bollklubbin kautta Atlantikseen 1998. Tauriainen oli mukana nostamassa Atlantista Veikkausliigaan kauden 2000 päätteeksi ja voittamassa Suomen Cupia 2001. Atlantiksesta Tauriainen suuntasi Norjan pääsarjan IK Startiin. Yhden kauden jälkeen Tauriainen palasi Suomeen FC Jokereihin, josta hän siirtyi Myllykosken Palloon kaudeksi 2004. Hän kärsi kaudella pahasta loukkaantumisesta, mutta oli mukana voittamassa cupia. Seuraavalla kaudella Tauriainen voitti MyPassa mestaruuden. Tauriainen palasi vielä takaisin Atlantikseen 2006, mutta lopetti aktiiviuransa kauden päätteeksi polvivamman vuoksi.

Kimmo Tauriainen ei noussut veljiensä Pasin ja Vesan tapaan koskaan A-maajoukkueeseen, mutta hänellä on tilillään kaksi maaottelua futsalissa.

Pelaajauransa jälkeen Kimmo Tauriainen toimi liikelahja- ja painopäällikkönä veljensä Pasin perustamassa Duosport-urheiluliikeketjussa.

Tauriainen kuoli syöpään tammikuussa 2025. Hänet on haudattu Helsingin pitäjän kirkon hautausmaalle Vantaalle.

## Saavutukset
* Suomen mestaruus 2005
* Suomen Cup 2001, 2004

## Lähteet
Argentina Menis

**Argentina Menis** (19. heinäkuuta 1948 Cernele, Dolj, Romania – 3. maaliskuuta 2023) oli romanialainen kiekonheittäjä ja olympiamitalisti.

Menis sijoittui Helsingin EM-kilpailuissa 1971 kiekonheitossa neljänneksi tuloksella 59,04&nbsp;m. Münchenin 1972 olympialaisissa hän saavutti hopeaa tuloksella 65,06&nbsp;m. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän saavutti hopeaa tuloksella 64,62&nbsp;m. Montréalin 1976 olympialaisissa hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 65,38&nbsp;m. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän oli vielä yhdeksäs tuloksella 58,36&nbsp;m.

Menis heitti Constanțassa 23. syyskuuta 1972 eli muutama viikko olympialaisten jälkeen kiekonheiton maailmanennätyksen 67,32&nbsp;m. Toukokuussa 1973 olympiavoittaja Faina Melnik vei ennätyksen takaisin nimiinsä.

## Lähteet
* 
* 
* 
* 

### Viitteet
Antonín Puč

**Antonín Puč** (16. toukokuuta 1907 Jinonice, Itävalta-Unkari – 18. huhtikuuta 1988 Praha, Tšekkoslovakia) oli tšekkoslovakialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän edusti Tšekkoslovakiaa vuosien 1934 ja 1938 maailmanmestaruuskilpailuissa ja voitti hopeaa vuonna 1934. Seurajoukkuetasolla Puč edusti suurimman osan urastaan Slavia Prahaa.

Tšekkoslovakian jakautuessa kahdeksi valtioksi ja maajoukkueeksi, Pučin 34 maalia jäivät yhteisen maajoukkueen ikuiseksi ennätykseksi. Tšekin maajoukkueen osalta ennätys kesti vuoteen 2005 asti ennen kuin Jan Koller teki 35. maalinsa.

## Lähteet
Jacqueline Hein

**Jacqueline Hein** (o.s. **Todten**, s. 29. toukokuuta 1954) on entinen itäsaksalainen keihäänheittäjä ja olympiamitalisti.

Jacqueline Todten saavutti keihäänheitossa olympiahopeaa Münchenin 1972 olympialaisissa tuloksella 62,54&nbsp;m. Hän heitti vasta viimeisellä heitollaan yli 60 metriä ja nousi sillä kolmannelta sijalta toiseksi. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän saavutti hopeaa tuloksella 62,10&nbsp;m. Vuonna 1976 hän avioitui entisen kuulantyöntäjän Siegbert Heinin kanssa ja sijoittui nimellä Jacqueline Hein Montréalin olympialaisissa neljänneksi tuloksella 63,84&nbsp;m. Hän heitti jälleen parhaan tuloksensa viimeisellä heittokierroksella ja ohitti maannaisensa Sabine Sebrowskin mutta samalla heittokierroksella yhdysvaltalainen Kathy Schmidt nousi saksalaisten ohi pronssille.

## Lähteet
* 
* 
*
Plateaux

**Plateaux** on yksi Togon viidestä alueesta. Plateaux’n asukasluku on vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 1&nbsp;635&nbsp;946, ja sen pinta-ala on 16&nbsp;974 km². Alueen pääkaupunki on Atakpamé.

Plateaux’n alue rajoittuu idässä Beniniin, lännessä Ghanaan, pohjoisessa Centralen alueeseen ja etelässä Maritimen alueeseen.

## Prefektuurit
Maritimen alue jakaantuu kahteentoista prefektuuriin:
*Agou
*Akébou
*Amou
*Anié
*Danyi
*Est-Mono
*Haho
*Kloto
*Kpélé
*Moyen-Mono
*Ogou
*Wawa

## Lähteet
* statoids.com 

### Viitteet
Vasilka Stoeva

**Vasilka Rafailova Stoeva** (, s. 14. tammikuuta 1940 Kotel, Sliven, Bulgaria) on entinen bulgarialainen kiekonheittäjä ja olympiamitalisti.

Stoeva saavutti Münchenin 1972 olympialaisissa kiekonheitossa pronssia tuloksella 64,34&nbsp;m. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 57,12&nbsp;m.

## Lähteet
* 
* 
*
Katariina Pantila

**Katariina Meri-Tuulia Pantila** ent. **Lönnqvist** 2005–2008, os. **Hyttinen**; (elokuu 1981 Hämeenlinna – 8. maaliskuuta 2010 Turku) oli nokialainen sairaanhoitaja, joka tuomittiin 19. toukokuuta 2009 elinkautiseen vankeuteen murhasta ja murhan yrityksestä.

Tampereen käräjäoikeuden mukaan Pantila oli kesällä 2007 Ylöjärvellä olevassa Nokian terveyskeskuksen hoitolaitoksessa hoitajana toimiessaan murhannut siellä hoidettavana olleen kehitysvammaisen vanhuksen pistämällä tähän insuliinia. Hän oli myös yrittänyt murhata kahdeksan kuukauden ikäisen sukulaislapsen insuliinilla samana kesänä Kurussa kesämökillä sukujuhlien yhteydessä.

Pantilaa syytettiin myös pahoinpitelyistä, kun hän syyttäjän mukaan oli antanut potilaille lääkitykseen kuulumattomia lääkeaineita. Pahoinpitelysyytteet käräjäoikeus kuitenkin hylkäsi. Mielentilatutkimuksen mukaan Pantila oli teot tehdessään syyntakeinen, mutta hänellä oli tutkimuksen mukaan narsistinen persoonallisuushäiriö ja psykopaattisia piirteitä. Hovioikeus piti voimassa käräjäoikeuden antaman elinkautisen tuomion.

Katariina Pantila löydettiin kuolleena sellistään Turun vankilasta 8. maaliskuuta 2010, vain muutamia päiviä hovioikeuden päätöksen jälkeen. *[[Alibi (lehti)|Alibi]]* uutisoi lehtensä numerossa 10/2012 Pantilan lesken, joka oli toinen vanki, syyttävän vankilan henkilökuntaa laiminlyönneistä kuoleman yhteydessä. Pantila meni vankeusaikanaan uudelleen naimisiin toisen vangin kanssa.

## Katso myös
*Aino Nykopp-Koski
*Arnfinn Nesset
*Niels Högel

## Lähteet
Chris Willis

**Christopher ”Chris” Willis** (s. 1969 Dayton, Ohio) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja musiikkituottaja. Hän on alun perin ollut gospel-laulaja, mutta myöhemmin hän aloitti laulamisen yhteistyössä disko-house-artisti David Guettan kanssa.

Nykyään Willis asuu Atlantassa Georgian osavaltiossa.

## Diskografia
### Mukana kappaleilla

## Lähteet
Jotain annettavaa

**Jotain annettavaa** (*Something's Gotta Give*) on romanttinen komedia vuodelta 2003. Pääosia esittävät Jack Nicholson sekä Diane Keaton, joka sai roolisuorituksestaan parhaan naispääosan Oscar -ehdokkuuden.

## Juoni

Harry Sarbon (Nicholson) on newyorkilainen musiikkimoguli ja naistenmies, jolla on tapana tavata itseään huomattavasti nuorempia naisia. Romanttinen viikonloppu hänen viimeisimmän ihastuksensa kanssa keskeytyy, kun hän saa sydänkohtauksen. Harry selviää säikähdyksellä muttei malta jäädä sairaalaan lepäämään, vaan lähtee Erica Barry -nimisen naisen (Keaton) rantahuvilalle toipumaan. Pian nämä kaksi rakastuvat toisiinsa mutta Harry ei voi mitään sille seikalle, että hän ei ole sitoutuvaa tyyppiä, vaan ikuinen poikamies.

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla

*
*
Angelo Schiavio

**Angelo Schiavio** (15. lokakuuta 1905 Bologna, Italia – 17. huhtikuuta 1990 Bologna, Italia) oli italialainen jalkapalloilija. Hän pelasi koko uransa bolognalaisessa Bologna FC 1909:ssä. Maajoukkueessa Schiavio saavutti maailmanmestaruuden sekä olympiapronssin. Hän teki ratkaisumaalin vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailujen loppuottelussa Tšekkoslovakiaa vastaan jatkoajalla.

## Lähteet
Trikiiri ja dikiiri

**Trikiiri ja dikiiri** ovat ortodoksisen kirkon jumalanpalvelusvälineitä. Kysymyksessä on kaksi kynttilänjalkaa: Pyhää Kolminaisuutta kuvaava trikiiri on kolmihaarainen ja Kristuksen kahta luontoa – jumalallista ja inhimillistä – kuvaava dikiiri kaksihaarainen.

Piispa käyttää näitä kynttilöitä siunatakseen kirkkokansaa. Väliajat kynttilöitä kantavat alidiakonit. Trikiiri ja dikiiri ovat aina mukana saatoissa silloin kun piispa toimittaa jumalanpalvelusta. Samoin silloin, kun piispa Suuren saaton jälkeen suitsuttaa alttarissa ja solealla, hän kantaa toisessa kädessään dikiiriä ja ylidiakoni tai vanhin diakoneista trikiiriä. 

Tapa on peräisin Bysantin hovista. Sitä noudatetaan kaikissa muissa jumalanpalveluksissa paitsi ei Jaakobin liturgiassa, joka periytyy alkuseurakunnan noudattamasta kaavasta ja josta siis puuttuvat kaikki bysanttilaiset vaikutteet. 

## Lähteet
* Arkkimandriitta Arseni: Ortodoksinen sanasto. Helsinki: Otava 1999 

## Aiheesta muualla
Aggtelek

**Aggtelek** () on kylä Borsod-Abaúj-Zemplénin maakunnassa Unkarissa. Kylä on tunnettu laajoista tippukiviluolista, jotka sijaitsevat sen lähellä, Baradla-Domican luolastossa. Tämä on osa Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvia Aggtelekin ja Slovakian karstimaan luolia. Luolasto on nykyisin Aggtelekin kansallispuisto. 

## Sijainti
Aggtelek sijaitsee lähellä Slovakian rajaa, 50 kilometrin päässä luoteeseen maakunnan pääkaupungista Miskolcista.

## Historia
Ensimmäinen tunnettu maininta Aggtelekistä on vuodelta 1295. Tuolloin se tunnettiin nimellä *Ogogteluk*. Mongolien miehitettyä Unkarin 1200-luvulla kylä raunioitui vuosikausiksi.

Vuonna 1858 Aggtelek tuhoutui tulipalossa. Toisen maailmansodan itärintama oli hyvin lähellä kylää, mikä aiheutti lisää tuhoa.

## Lähteet
*The Nuttall Encyclopædia: Being a Concise and Comprehensive Dictionary of General Knowledge

## Aiheesta muualla

* Unescon maailmanperintökohdelista 
* Aggtelekin kansallispuiston virallinen sivusto
Eva Šuranová

**Eva Šuranová** (o.s. **Kucmanová**, 24. huhtikuuta 1946 Ózd, Borsod-Abaúj-Zemplén, Unkari – 31. joulukuuta 2016) oli slovakialainen Tšekkoslovakiaa edustanut yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hänen päälajinsa oli pituushyppy.

Šuranová saavutti Münchenin 1972 olympialaisissa pituushypyssä pronssia tuloksella 667&nbsp;cm. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän hävisi viidellä senttimetrillä Unkarin Ilona Bruzsenyákille ja sai hopeaa tuloksella 660&nbsp;cm. Montréalin 1976 olympialaisissa hän jäi karsinnassa ilman tulosta. Tyttönimellään Kucmanová hän osallistui jo 1960-luvulla kaksiin EM-kilpailuihin: Budapestissa 1966 hän sijoittui 12:nneksi tuloksella 598&nbsp;cm ja Ateenassa 1969 hän oli seitsemäs tuloksella 621&nbsp;cm.

Eva Kucmanová saavutti vuosina 1966–1967 kaksi sisäratojen EM-mitalia 4&nbsp;×&nbsp;1 kierroksen viestijuoksussa. Dortmundissa 1966 saavutuksena oli pronssi ajalla 1.22,3 ja Prahassa 1967 hopea ajalla 1.14,0. Molemmissa kisoissa kierroksen pituus oli 160 metriä.

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Sikalat

**Sikalat** (*Svinalängorna*) on Susanna Alakosken vuonna 2006 ilmestynyt romaani. Teos on saanut merkittävän ruotsalaisen August-kirjallisuuspalkinnon. Teos on humoristinen nykyajan luokkakuvaus, jossa kurjissa oloissa elävät lapset joutuvat kehittämään omat selviytymiskeinonsa. Suomenkielinen versio julkaistiin 2007 Schildtsin kustantamana ja Katriina Savolaisen suomentamana.

Kirjan pohjalta tehtiin elokuva *[[Sovinto (elokuva)|Sovinto]]*, jonka ohjasi Pernilla August. Elokuva sai ensi-iltansa syksyllä 2010, ja sen pääosaa näyttelee Noomi Rapace.

## Lähteet
Uti possidetis

**Uti possidetis** () on kansainvälisessä oikeudessa käytetty periaate, jonka mukaan konfliktin päättävät osapuolet pitävät konfliktin aikana valloittamansa alueet ja muun omaisuuden, ellei esimerkiksi tulitaukosopimuksessa määritellä toisin.

Historiallisesti periaatetta on sovellettu, kun sotaa käyneelle osapuolelle on haluttu antaa laillinen oikeus pitää sodassa valloittamansa alue. Periaatetta sovellettiin ensimmäisen kerran roomalaisessa oikeudessa ratkaisemaan kansalaisten, kuten esimerkiksi naapureiden välisiä rajakiistoja. Valtioiden välisissä rajakiistoissa sitä on käytetty esimerkiksi Saksan–Ranskan sodan rauhanteossa vuonna 1871, kun voittajaosapuoli Preussi liitti Elsass-Lothringenin alueisiinsa.

*Uti possidetis*in vastatermi on *[[status quo ante bellum]]*, jota noudatettaessa osapuolet palaavat ennen sotaa vallinneeseen tilanteeseen, eikä kumpikaan osapuoli hyödy sodasta alueellisesti, taloudellisesti tai poliittisesti.

## Lähteet
*  

### Viitteet
Atakpamé

**Atakpamé** on Togon viidenneksi suurin kaupunki ja Plateaux´n alueen pääkaupunki. Jorubien perustaman kaupungin väkiluku on 98&nbsp;193 (2022).

Atakpamé sijaitsee maan suurimman pohjois-eteläsuuntaisen valtatien varressa 161 kilometriä pääkaupunki Lomésta. Se syntyi 1800-luvulla pohjois-eteläsuuntaisen karavaanireitin varteen, ja mykyisin sen kautta kulkee myös rautatie Lomésta Blittaan.

Atakpaméen on keskittynyt ympäröivällä alueella kasvatettavien puuvillan, kaakaon ja kahvin jalostus ja kauppa.

## Historia
Atakpamé oli Saksan Togomaan hallinnollinen keskus.

Ensimmäisen maailmansodan aikana, vuonna 1914 britit ja ranskalaiset toteuttivat operaation, jonka tarkoituksena oli kaapata tai tuhota saksalaisten merkittävä radioasema Kaminassa, Atakpamén lähistöllä. Ympärysvallat pelkäsivät, että saksalaiset pystyisivät pitämään yhteyden Berliiniin ja lähettämään tiedustelutietoja eteenpäin. Operaatio oli lyhyt: se alkoi 6. elokuuta 1914, ja saksalaiset pakotettiin tuhoamaan asemansa 24. päivänä ennen antautumistaan kaksi päivää myöhemmin.

## Lähteet
* gazetteer.de

## Aiheesta muualla
Seriatopora

***Seriatopora*** on kivikorallien suku, johon kuuluu kuusi lajia. Joitakin niistä pidetään akvaariossa. Korallin oksat ovat tavallisesti noin 5&nbsp;mm leveitä, ja niissä on terävä kärki. Polyypit ovat punaisensävyisiä, oksankärjissä vaaleampia. Suvun jäseniä tavataan riuttojen tasangoilla ja laguuneissa. Suvun jäseniä tavataan indopasifisella merialueella.

## Lajeja
* *Seriatopora acleata*
* *Seriatopora caliendrum*
* *Seriatopora dentritica*
* *Seriatopora guttatus*
* *Seriatopora hysterix*
* *Seriatopora stellata*

## Lähteet
Sähkötuoli odottaa

**Sähkötuoli odottaa** (*Beyond a Reasonable Doubt*) on Fritz Langin ohjaama yhdysvaltalainen film noir -elokuva vuodelta 1956. Sen on käsikirjoittanut Douglas Morrow, ja siinä ovat pääosissa Dana Andrews ja Joan Fontaine. Elokuva jäi Langin viimeiseksi Yhdysvalloissa.

## Tuotanto ja vastaanotto
Rikostarinaa *Sähkötuoli odottaa* valmisteltiin samaan aikaan kuin Langin edellistä elokuvaa *[[Huulipunamurhaaja]]*. Lang oli mukana elokuvan käsikirjoituksen luomisessa Douglas Morrow’n kanssa. Elokuva perustuikin Morrow’n ideaan.

Elokuvan kuvaukset olivat vaikeat. Lang oli kyllästynyt taistelemaan tuottajia ja näyttelijöitä vastaan, ja toinen pääosanesittäjä Dana Andrews kärsi alkoholismista ja oli usein krapulassa, minkä takia kuvauksia ei pystytty aloittamaan vielä aamupäivällä. Tuottaja Bert E. Friedlob oli *Huulipunamurhaajan* aikana sallinut Langille melko vapaat kädet, mutta nyt hän oli koko ajan vaatimassa muutoksia.

Lang ei osallistunut elokuvan lopulliseen leikkaamiseen, vaan jätti tämän Gene Fowler Jr.:n vastuulle. Lang lähti viimeisten kuvausten jälkeen kuvauspaikalta ja haukkui tuottaja Friedlobin sekä kertoi, että ei halua enää olla missään tekemisissä Yhdysvaltain elokuvateollisuuden kanssa.

Lang vihasi elokuvaa, mutta *Sähkötuoli odottaa* menestyi silti kohtuullisesti.

Peter Hyams ohjasi elokuvasta uusintaversion, jonka keskeisimmissä rooleissa ovat Michael Douglas, Amber Tamblyn ja Jesse Metcalfe. Elokuva ilmestyi 2009.

## Näyttelijät

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Rio Urubu

**Rio Urubu** on Amazonin  sivujoki Brasiliassa, Roraiman osavaltiossa. Se virtaa luoteesta kaakkoon ja yhtyy Amazonin pääuomaan Manausin itäpuolella. Joen pituus on 430 km. Se tulvii säännöllisesti, joten sen varsilla on várzea-kasvillisuutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nicole Lévêque

**Nicole Lévêque** (o.s. **Sorel**, s. 27. tammikuuta 1951 Nuillé-sur-Vicoin, Mayenne, Ranska) on entinen ranskalainen kestävyysjuoksija.

Lévêque sijoittui 10 000 metrin juoksussa Helsingin EM-kilpailuissa 1994 sijalle 11 omalla ennätyksellään 32.12,07. Budapestin EM-kilpailuissa 1998 hän sijoittui maratonilla 22:nneksi ajalla 2.36.52.

156-senttinen ja 45 kiloa kilpauransa aikana painanut Lévêque voitti Ranskan mestaruuden 10&nbsp;000 metrillä ja puolimaratonilla vuonna 1994. Tuona vuonna hän teki siihen mennessä parhaat ranskalaisen juoksemat ajat 15 kilometrin maantiejuoksussa (49.55) ja puolimaratonilla (1.11.35).

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 3 000 metrin juoksu: 9.14,72 (1994), hallissa 9.11,67 (1996)
* 5 000 metrin juoksu: 15.51,81 (1994)
* 10 000 metrin juoksu: 32.12,07 (1994)
* 10 kilometrin maantiejuoksu: 33.17 (1994)
* 15 kilometrin maantiejuoksu: 49.55 (1994)
* 20 kilometrin maantiejuoksu: 1.08.48 (1995)
* Puolimaraton: 1.11.35 (1994)

## Lähteet

* 
*
Leggingsit

**Leggingsit** (*legginsit*, *legginssit*, ) ovat lähinnä naisten vaatekappale, puolipitkät tai pitkät alushousut, joita voi käyttää myös päällysvaatteena.

Leggingsit muistuttavat suurimmaksi osaksi sukkahousuja. Niitä pidetään useimmiten lyhyiden mekkojen, hameiden ja nykyään myös shortsien, toppien ja huppareiden kanssa. Leggingseistä on kehittynyt erilaisia versioita, esimerkiksi nahka- ja farkkuleggingsit. Leggingsejä myydään eri väreissä.

Leggingsit olivat suuressa suosiossa 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa. Valikoima on kasvanut runsaasti 2000-luvulla.

Miesten leggingsejä kutsutaan *meggingseiksi*. Ne muistuttavat miesten pitkiä alushousuja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Michèle Beugnet

**Michèle Beugnet** (s. 15. huhtikuuta 1950) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli pikajuoksu.

Beugnet sijoittui Helsingin EM-kilpailuissa 1971 seitsemänneksi 4 × 100 metrin viestijuoksussa ajalla 45,5&nbsp;s. Sisäratojen EM-kilpailuihin hän osallistui vuosina 1971–1973 ja saavutti Grenoblessa 1972 hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;1 kierroksen viestijuoksussa ajalla 1.27,6 (radan pituus oli 180&nbsp;metriä).

Beugnet on 174 senttimetriä pitkä ja painoi kilpavuosinaan 58 kiloa.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 100 metrin juoksu: 11,7&nbsp;s (1971)
* 200 metrin juoksu: 24,2&nbsp;s (1970)
* 100 metrin aitajuoksu: 14,1&nbsp;s (1973)
* Keihäänheitto: 39,04&nbsp;m (1973)

## Lähteet

* 
* 
*
Bert E. Friedlob

**Bert E. Friedlob** (18. lokakuuta 1906 – 7. lokakuuta 1956) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja.

Friedlob tuli Hollywoodiin kolmannen avioliittonsa kautta. Hän oli naimisissa näyttelijä Eleanor Parkerin kanssa. Heidän avioeronsa jälkeen Friedlob alkoi tuottaa elokuvia. Friedlobin ensimmäinen tuotanto oli *[[Kerskuri]]* vuodelta 1950.

Friedlob ei ehtinyt tuottaa kuin seitsemän elokuvaa ennen kuolemaansa. Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi Fritz Langin ohjaama *[[Sähkötuoli odottaa]]*, joka oli myös Langin viimeinen työ Yhdysvalloissa. Friedlob kuoli pian, sen jälkeen kun *Sähkötuoli odottaa* sai ensi-iltansa.

## Filmografia
**[[Kerskuri]]* (*The Fireball*, 1950)
**[[Miljonääri koukussa]]* (*A Millionaire for Christy*, 1951)
**[[Teräsansa]]* (*The Steel Trap*, 1952)
**[[Sammuva tähti]]* (*The Star*, 1952)
**[[Kesytön (vuoden 1955 elokuva)|Kesytön]]* (*Untamed*, 1955)
**[[Huulipunamurhaaja]]* (*While the City Sleeps*, 1956)
**[[Sähkötuoli odottaa]]* (*Beyond a Reasonable Doubt*, 1956)

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
*
Gabrielle Meyer

**Gabrielle Morère** (o.s. **Meyer**, 10. toukokuuta 1947 Toulouse, Haute-Garonne – 18. marraskuuta 2018 Lavignac, Haute-Vienne) oli ranskalainen pikajuoksija.

Gabrielle Meyer osallistui arvokilpailuihin ensimmäisen kerran 19-vuotiaana Budapestin EM-kilpailuissa 1966. Tuolloin hän sijoittui 4 × 100 metrin viestijuoksussa kahdeksanneksi ajalla 45,7&nbsp;s sekä karsiutui 200 metrin juoksun välierissä ajalla 25,2&nbsp;s ja 100 metrin juoksun alkuerissä ajalla 12,2&nbsp;s. Méxicon 1968 olympialaisissa hän sijoittui viestissä kahdeksanneksi ajalla 44,2&nbsp;s ja karsiutui 100 metrin puolivälierissä ajalla 11,6&nbsp;s. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän oli viestissä neljäs ajalla 44,6&nbsp;s ja 200 metrillä viides ajalla 23,7&nbsp;s. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän sijoittui viestissä seitsemänneksi ajalla 45,5&nbsp;s ja karsiutui 200 metrin välierissä ajalla 24,3&nbsp;s.

Meyer voitti Ranskan mestaruuden 100 metrin juoksussa vuosina 1965, 1966 ja 1967 sekä 200 metrin juoksussa vuosina 1965 ja 1966. Hän sivusi 200 metrin juoksun Ranskan ennätystä 23,7&nbsp;s lokakuussa 1967 Méxicossa. Hän kuului Ranskan ennätystä 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestijuoksussa parantaneeseen joukkueeseen useita kertoja, viimeksi Méxicon 1968 olympialaisissa.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Danielle Guéneau

**Danielle Ménard** (o.s. **Guéneau**, s. 21. elokuuta 1947 Pornic, Loire-Atlantique, Ranska) on entinen ranskalainen pikajuoksija.

Danielle Guéneau kilpaili 17-vuotiaana Tokion 1964 olympialaisissa ja sijoittui 4 × 100 metrin viestijuoksussa kahdeksanneksi ajalla 46,1&nbsp;s sekä karsiutui 100 metrin juoksun puolivälierissä ajalla 11,8&nbsp;s. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 hän sijoittui viestissä kahdeksanneksi Ranskan ennätyksellä 45,7&nbsp;s sekä karsiutui 80 metrin aitajuoksun välierissä ajalla 11,1&nbsp;s. Tämän jälkeen hän ei enää arvokisoissa esiintynyt.

Guéneau voitti Ranskan mestaruuden 100 metrin juoksussa vuonna 1964 sekä 80 metrin aitajuoksussa vuosina 1966 ja 1967. Hän kuului Ranskan ennätyksen 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestijuoksussa juosseeseen joukkueeseen useita kertoja, viimeksi kesäkuussa 1967. Hän on pituudeltaan 162-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 52 kiloa.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 100 metrin juoksu: 11,7&nbsp;s (1964)
* 200 metrin juoksu: 25,4&nbsp;s (1965)
* 80 metrin aitajuoksu: 10,9&nbsp;s (1966)

## Lähteet

* 
*
Dương Văn Minh

**Dương Văn Minh** (16. helmikuuta 1916 – 6. elokuuta 2001) oli etelävietnamilainen kenraali ja Etelä-Vietnamin johtaja. Dương komensi Etelä-Vietnamin armeijaa presidentti Ngô Đình Diệmin aikana. Vuonna 1963 hänestä tuli maan johtaja sotilasvallankaappauksessa, jossa Ngô tapettiin. Dươngin valtakausi kesti vain kolme kuukautta ennen seuraavaa vallankaappausta. Vuonna 1975 hän oli jälleen presidenttinä muutaman päivän ennen maan antautumista Pohjois-Vietnamille.

Dương Văn Minh tunnettiin lempinimellä ”Big Minh” (”Iso-Minh”), koska hän oli huomattavasti muita maan armeijan sotilaita kookkaampi.

Minh oli kotoisin Mỹ Thosta Mekongjoen suistosta. Hän opiskeli Saigonissa huippuluokan ranskalaisessa koulussa. Hän aloitti armeijauransa 1940-luvulla Ranskan siirtomaa-armeijassa (Corps Indigène). Hän oli yksi noin 50 vietnamilaisesta, jotka kohosivat upseerin arvoon.

Liityttyään Etelä-Vietnamin armeijaan hän opiskeli myös Yhdysvalloissa Fort Leavenworthissa Kansasissa. Armeijan palveluksessa hän kukisti Hòa Hảo -uskonlahkon ja Bình Xuyên -merirosvot.

Etelä-Vietnamin toiseksi korkea-arvoisimpana komentajana hän johti vuonna 1963 Yhdysvaltain tukemaa vallankaappausta, jolla epäsuosittu Ngô Đình Diệm syrjäytettiin. Ngô teloitettiin seuraavana päivänä veljensä Ngô Ðình Nhun kanssa.

Minh nousi sotilasjuntan johtoon 6. marraskuuta 1963. Hänen valtakautensa kesti vain muutaman kuukauden ennen kuin kenraali Nguyễn Khánh syrjäytti hänet 30. tammikuuta 1964. Dương Văn Minh pakeni Bangkokiin. Hänellä oli edelleen tukijoita Yhdysvalloissa, etenkin CIA:ssa. Maanpaossa Minh kirjoitti artikkelin arvostettuun *[[Foreign Affairs]]* -lehteen, jossa hän tuomitsi kaikki neuvottelut kommunistien kanssa. Hän palasi lopulta maanpaosta Yhdysvaltain tuella.

Kotimaassaan hän vastusti kenraali Nguyễn Văn Thiệun valtaa ja oli aikeissa asettua tätä vastaan vaaleissa 1971, mutta hänkin vetäytyi muiden vastaehdokkaiden tavoin, kun kävi ilmeiseksi että vaalit olivat järjestetyt.

Huhtikuun lopulla 1975, kun Etelä-Vietnamin tappio kävi ilmeiseksi, Nguyễn Văn Thiệu pakeni maasta ja luovutti vallan varapresidentti Trần Văn Hươngille, joka yritti neuvotella pohjoisen edustajien kanssa. Kun tapaaminen epäonnistui, hän luovutti vallan 28. huhtikuuta kenraali Dương Văn Minhille. Pohjoisella ei ollut tässä vaiheessa enää mitään tarvetta neuvotella Etelä-Vietnamin edustajien kanssa. Dương Văn Minh ilmoitti 30. huhtikuuta 1975 radiossa luovuttavansa vallan ja iltapäivällä Etelä-Vietnamin hallituksen hajottamisesta.

Dương Văn Minh asui kahdeksan vuotta eristettynä huvilassaan Vietnamissa ja muutti Pariisiin poikiensa luo 1983. Myöhemmin hän siirtyi Kalifornian Pasadenaan asumaan tyttärensä lähellä.

## Lähteet

* General Duong Van MinhIndependent
* 

### Viitteet
Fingon

**Fingon** Fingolfinin poika eli **Fingon Urhea** () on J. R. R. Tolkienin luoma kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy Keski-Maahan sijoittuvassa fantasiatarustossa, esimerkiksi *[[Silmarillion]]issa*. Fingon on haltia, joka pelastaa Morgothin vangitseman Maedhrosin ja nousee haltiaheimo *[[noldor]]in* korkeaksi kuninkaaksi isänsä jälkeen.

Fingon oli Fingolfinin vanhin poika. Kun suuri osa *noldoria* lähti Amanista Beleriandiin Ensimmäisen ajan alussa, Fingon oli mukana. Hän paransi *noldorin* huoneiden välillä olleen kaunan pelastamalla Maedhrosin Thangorodrimin vankeudesta. Fingon hallitsi elämänsä aikana alueita Hithlumissa. Hän tuli *noldorin* korkeaksi kuninkaaksi Fingolfinin kuoltua kaksintaistelussa Morgothia vastaan ja johti suurta haltiain ja ihmisten sotajoukkoa Nirnaeth Arnoediadissa. *Noldor* ja heidän liittolaisensa kuitenkin joutuivat häviölle, jolloin Fingonin armeija tuhottiin miltei kokonaan. Fingon jäi taistelemaan yksin Gothmogia, balrogien johtajaa vastaan. Hän selviytyi kamppailussa kunnes hänen takaansa tuli toinen balrog syösten hänen päälleen tulipyörteen. Lopulta Gothmog nuiji hänet maahan, jolloin hänen veljestään Turgonista tuli *noldorin* korkea kuningas.

Fingonilla on *Silmarillionin* mukaan poika Gil-galad. Gil-galadin sukujuuret jäivät kuitenkin epäselviksi postuumin teoksen toimittaneelle Christopher Tolkienille. J. R. R. Tolkienin *[[Taru sormusten herrasta]]* -teoksissa hahmon isää ei mainita, mutta sen varhaisissa luonnoksissa Gil-galadin isäksi kutsutaan Finrod Felagundia ja hänen viimeisiksi jääneissä 1960-luvun muistiinpanoissaan hahmon isä on Orodreth. Christopher Tolkien nimesi isäksi Fingonin, koska se oli vähiten ristiriidassa J. R. R. Tolkienin muiden kirjoitusten kanssa, mutta hän katui päätöstä myöhemmin ja olisi halunnut jättää Gil-galadin isän kokonaan mainitsematta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Fingon Kontuwikissä
GP3

**GP3-sarja** eli **GP3** oli autourheilusarja, joka käynnistyi vuonna 2010 ja ajettiin viimeisen kerran 2018, jonka jälkeen sen korvasi uusi FIA Formula 3 Championship -sarja. GP3:n tarkoitus oli olla ”kakkosluokka” GP2-sarjalle ja myös eräänlainen harjoittelusarja GP2-sarjaan. GP3-sarjassa ajettiin niin ikään GP2:sten tapaan F1 -kilpailujen yhteydessä. Sarjassa kilpaili yhdeksän tallia, joista kukin talli ajatti kolmea autoa. Kaudesta 2012 alkaen GP3-tallien ei ole ollut pakko ajattaa kolmatta autoa. Tallien oli ajatettava vähintään kahta autoa, kolmannen olleessa vapaaehtoinen. GP3- ja GP2-sarjan promoottorina toimi Bruno Michel.

Sarjan ensimmäisen kauden mestaruuden voitti meksikolainen Esteban Gutiérrez. Suomalaisille sarja tuli tunnetuksi, kun Valtteri Bottas voitti GP3-sarjan mestaruuden seuraavalla kaudella.

## Auto

GP3-auton rungon on suunnitellut ja rakentanut Dallara, kuten GP2:ssakin. Dallara GP3/10 -autossa oli Renault’n 280-hevosvoimainen turbomoottori. Vaihdelaatikkona on 6-vaihteinen Hewland-vaihteisto. Autoihin renkaat toimittaa italialainen rengasvalmistaja Pirelli. Jarrut ovat Brembon valmistamat.

Kaudella 2013 GP3-auton kalusto vaihtui Dallaran GP3/13 runkoon. Samalla moottori vaihtui 400-hevosvoimaiseen vapaasti hengittävään V6-moottoriin. Uusi moottori on AER:n suunnittelema ja valmistama. Auton ulkonäkö muuttui samanaikaisesti muun muassa uudella etunokalla ja sivuponttooneilla. Kaudella 2016 GP3-autot vaihtuvat kolmannen sukupolven GP3/16 -autoihin.

## Kilpailuviikonloppu
Kilpailuviikonloppuun kuuluu 30 minuutin vapaa harjoitus perjantaina ja 30 minuutin aika-ajo lauantaiaamuna sekä puolituntiset kisat lauantaina ja sunnuntaina. Lauantain kilpailuun lähdetään aika-ajon tulosten mukaisessa järjestyksessä ja sunnuntain kilpailuun lauantain tulosten mukaan niin, että kahdeksan parasta lähtevät käännetyssä järjestyksessä. Pakollisia varikkokäyntejä ei kilpailuissa ole.

## Pistelasku

Nopeimman kierroksen ajanut kuljettaja sai kaksi pistettä, mikäli hän on ajanut 90 % kisakierroksista ja sijoittunut kymmenen parhaan joukkoon lopputuloksissa.

## Suomalaiset GP3:ssa

## Mestarit

## F1:een nousseita

## GP2:een/Formula 2:een nousseita

## Katso myös
*GP2
*Formula 3
*Luettelo GP3-ennätyksistä
*Luettelo GP3-kilpailuista
*Luettelo GP3-kuljettajista
*Luettelo GP3-sarjaa johtaneista kuljettajista
*Luettelo naispuolisista GP3-kuljettajista
*Luettelo GP3-sarjan voittoennätyksistä
*Luettelo GP3-talleista
*Luettelo suomalaisten voittamista GP3-osakilpailuista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen GP3-sarjan kotisivu
Maljakorallit

**Maljakorallit** (Caryophylliidae) on kivikorallien heimo, johon kuuluu 296 lajia, jotka jaetaan 88 sukuun. Näistä 51 suvun lajeja on edelleen elossa, muut tunnetaan fossiileista.  Joukossa on sekä sellaisia lajeja, joilla on symbioottisia zooxanthellae-leviä, että sellaisia, joilla näitä leviä ei ole.

Maljakoralleja tavataan kaikilla valtamerillä Etelämantereen rannikolta pohjoiselle napapiirille asti.  Monet niistä suvuista, joilla on symbioottisia leviä, osallistuvat koralliriuttojen rakentamiseen. Toisia tavataan syvältäkin merestä. 
Heimon lajien tieteellistä luokittelua  uudella tavalla harkitaan, sillä se lienee polyfyleettinen.

## Esimerkkejä suvuista
* *[[Euphyllia]]*, jossa on monia akvaarioissa pidettyjä lajeja
* *[[Lophelia]]*, jota elää Norjan ja Britannian rannikoilla
* *[[Catalaphyllia]]*

## Lähteet
Kiimingin Kiekko-Pojat

**Kiimingin Kiekko-Pojat ry** (lyhennettynä **KKP**) on jääkiekkoseura, joka on perustettu vuonna 1991 silloisessa Kiimingin kunnassa. Vuoden 2013 kuntaliitoksessa seuran kotikunnaksi tuli Oulu. Ennen KKP:tä Kiimingin jääkiekkoilusta vastasi Kiimingin Riento. KKP:n edustusjoukkue pelasi II-divisioonassa vuosina 1992–1998. Sen jälkeen seura on keskittynyt ainoastaan junioritoimintaan. Kiimingissä tehtiin historiaa kaudella 2008–2009, kun vuonna 1992 syntyneiden joukkue pelasi KKP:n historian ensimmäisen SM-sarja ottelun 22. marraskuuta 2008 B2-nuorten SM-sarjassa Rauman Lukkoa vastaan. Edustusjoukkue ja muut juniorijoukkueet ovat pelanneet koko historiansa ajan Jäälissä sijaitsevassa Jäälihallissa.
Kesäisin KKP järjestää tunnetun puolustajan Janne Niinimaan vetämän Jannen Kiekkoleirin. KKP:n vuonna 1997 syntyneiden ikäluokka voitti kauden 2013–2014 päätteeksi B2-nuorten SM-pronssia, joka oli KKP:n seurahistorian ensimmäisen SM-mitali.

## KiiRin ja KKP:n kasvatit pääsarjatasolla

*Antti Aarnio
*Arttu Alasiurua
*Ville Heikkala
*Mikko Helisten
*Juha Joenväärä
*Janette Jokikokko
*Samuel Jukuri
*Tilli Keränen
*Mika Koivisto

*Petri Koivisto
*Juho Korhonen
*Mikko Lehtonen
*Ville Leskinen
*Kimmo Lotvonen
*Ilkka Mikkola
*Niko Mikkola
*Aleksi Mäkelä
*Laura Männikkö

*Janne Niinimaa
*Eetu Paasovaara
*Alexia Remes
*Miikka Rousu
*Janne Salpa
*Milja Tervo
*Tuukka Tieksola
*Arttu Tuomaala
*Juha Vuorivirta

## Miesten joukkueessa pelanneet pääsarjakiekkoilijat

* Harri Helama
* Juha Huikari
* Antti Karhula
* Ari Klint
* Jari Kontio
* Jari Korpela
* Timo Mäkelä

* Janne Niinimaa
* Miikka Rousu
* Juha Salmu
* Janne Simola
* Mikko Törmänen
* Matti Wallenius

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Joukkueen kotisivut
Endor

**Endor** on kuvitteellinen planeetta *[[Tähtien sota]]* -universumissa. Planeetan kuussa asuu ewok-olentoja. Planeetta esiintyy muun muassa elokuvassa *[[Jedin paluu]]*, jossa Toinen Kuolemantähti rakennetaan Endorin kiertoradalla. Endorin metsäkuussa ja sen läheisyydessä käydään Galaktisen sisällissodan viimeinen suuri taistelu, jossa Kapinaliitto saa ratkaisevan voiton Galaktisesta Imperiumista. Darth Vaderin hautapaikka sijaitsee Endorin kuussa. Metsäkuun lisäksi Endor-planeetalla on kahdeksan muutakin kuuta: metallikuu Alprezar, Fentakka, Gouuls, kivinen Hual Maka, vehreä merikuu Kef Bir, jääkuu Korkar, kivinen ja jäinen Sharls sekä typpi- ja metaanipitoisen ilmakehän omaava Vix. Elokuvassa *[[Star Wars: The Rise of Skywalker]]* paljastui, että Toisesta Kuolemantähdestä se palanen, johon kuului Palpatinen valtaistuinsali, oli pudonnut Kef Birille. 

## Lähteet
Nguyễn Khánh

**Nguyễn Khánh** (8. marraskuuta 1927, Trà Vinh, Ranskan Indokiina &ndash; 11. tammikuuta 2013 San José, Yhdysvallat) oli Etelä-Vietnamin asevoimien komentaja ja maan johtaja Vietnamin sodan aikana 1964.

## Elämäkerta

Khánh oli kotoisin pienestä Tra Vinhin rajakaupungista etelä-Vietnamista. Hän liittyi Ranskan siirtomaa-armeijaan vuonna 1954, samana vuonna kun Ranska vetäytyi Indokiinasta.
Hän nousi myöhemmin Etelä-Vietnamin armeijan pääesikunnan päälliköksi kenraali Dương Văn Minhin alaisuudessa. Hän oli mukana syrjäyttämässä ja teloittamassa presidentti Ngô Đình Diệmia 1. marraskuuta 1963.

Hän johti 30. tammikuuta 1964 vallankaappausta, jossa Dương Văn Minh syrjäytettiin. Tämä asetetiin kotiarestiin, vaikka hän saikin jäädä nimelliseksi valtionpäämieheksi. Nguyễn Khánhista tuli Ngô Đình Diệmin syrjäyttäneen vallankumouksellisen sotilasneuvoston puhemies. Hän johti maan hallitusta tammi–lokakuussa 1964.

Hänen valtakautensa oli epävakaa ja häntä vastaan tehtiin useita kaappausyrityksiä. Hän ehti kuitenkin saattaa voimaan uuden perustuslain, jonka Yhdysvaltain suurlähetystö auttoi laatimaan. Syyskuussa 1964 sotilasneuvosto nimitti presidentiksi Phan Khắc Sửun ja Trần Văn Hươngin pääministeriksi. Nguyễn Khánh jäi armeijan johtoon.

Nguyễn Khánh pysyi vallassa noin vuoden, kunnes Nguyễn Cao Kỳ syrjäytti hänet. Nguyễn Khánh nimitettiin lähettilääksi Ranskaan, todellisuudessa hänet ajettiin maanpakoon. Vuonna 1977 Nguyễn Khánh emigroitui vaimonsa ja kuuden lapsensa kanssa Yhdysvaltoihin.

Vuonna 2005 Khánh valittiin Anaheimissa valtionpäämieheksi Garden Grovessa Kaliforniassa toimivaan Vapaan Vietnamin hallitukseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jemenin kuningaskunta

**Jemenin kuningaskunta** eli **Pohjois-Jemen** oli vuosina 1918–1962 valtio nykyisen Jemenin pohjoisosassa. Maan pääkaupunki oli Ta'izz.

Tuolla alueella oli ollut pitkään šiialaisia, jotka hangoittelivat osmanien valtaa vastaan, ja Osmanivaltakunnan romahdettua vuonna 1918 alue julistettiin itsenäiseksi. Valtio liittyi perustajajäsenenä Arabiliittoon  vuonna 1945 ja YK:hon vuonna 1947. Valtiota hallitsi imaami, kunnes vuonna 1962 silloinen imaami syrjäytettiin egyptiläisten tukemalla vallankaappauksella, ja kuningaskunnan tilalle perustettiin Jemenin arabitasavalta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Juuret (kappale)

”**Juuret**” on kappale Antti Tuiskun kuudennelta albumilta *[[Hengitän]]*. ”Juuret” julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä, ja se sai ensisoittonsa YleX-radiossa 5. toukokuuta 2009. Se julkaistiin digitaalisesti toukokuussa ja kaupallisesti 3. kesäkuuta 2009. Albumi *Hengitän* julkaistiin 23. syyskuuta 2009.

Kappaleen musiikkivideo kuvattiin Norjassa ja sen kuvasi valokuvaaja Mikko Harma ja se näytettiin ensimmäisen kerran The Voicen *Heräämössä* 2. kesäkuuta 2009.

”Juuret” on Tuiskun kuudestoista single promosinglet mukaan luettuna. Se oli hänen ensimmäinen singlensä lähes kahteen vuoteen.

## Single
;CD-single
# Juuret 
# Juuret (Lofoten Mix)
# Juuret (JH Club Mix)

;Promo
#Juuret

## Listasijoitukset
Artur Brauner

**Artur Brauner** (1. elokuuta 1918 Łódź, Puola – 7. heinäkuuta 2019 Berliini, Saksa) oli saksalainen elokuvatuottaja. Hän oli Saksan merkittävimpiä toisen maailmansodan jälkeisiä itsenäisiä elokuvatuottajia. Brauner tuotti urallaan lähes 300 elokuvaa.

Brauner oli puolanjuutalainen, joka loi elokuvayhtiönsä tyhjästä toisen maailmansodan jälkeen. Hän vuokrasi hylätyn myrkkykaasutehtaan ja perusti siihen Berliinin ensimmäisen sodan jälkeisen elokuvastudion. Braunerin ensimmäinen tuotanto omalla CCC-Film-yrityksellä oli *[[Morituri (vuoden 1948 elokuva)|Morituri]]*, joka oli taloudellinen floppi ja henkilökohtainen floppi. Se käsitteli kansallissosialistisen rotuvihan seurauksia. Brauner oli menettänyt keskitysleireillä vanhempansa, neljä sisarustaan ja yhteensä 49 sukulaistaan. Saksalaiset eivät kuitenkaan vielä vuonna 1948 olleet valmiita käsittelemään natsien tekoja, joten elokuva ei menestynyt.

Sotaelokuvansa huonon menestyksen takia Brauner keskittyi seuraavaksi viihde-elokuviin. Hänen elokuvissaan näyttelivät 1950-luvun tähdet Maria Schell, Curd Jürgens, Romy Schneider, Lilli Palmer, Ruth Leuwerik, Heinz Rühmann, Hans Albers ja O. W. Fischer. Tuon ajan elokuvista menestystä saivat esimerkiksi Falk Harnackin ohjaama *[[Heinäkuun 20.]]* ja Robert Siodmarkin *[[Rotat (vuoden 1955 elokuva)|Rotat]]*. Brauner teki yhteistyötä Fritz Langin kanssa 1950-luvun lopussa. 1960-luvulla Brauner alkoi tuottaa myös seksielokuvia ja televisiotuotantoja taloudellisten syiden takia.

Brauner keskittyi 1980-luvulta lähtien tuottamaan poliittisia ja yhteiskuntakriittisiä elokuvia. *[[Hitlerjunge Salomon]]* oli parhaan vieraskielisen elokuvan Golden Globe -ehdokkaana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
*
Tumalevy

**Tumalevy** on tumakoteloa sisältä verhoava ja tumaa tukeva proteiinirakenne. Se on 30–100 nanometriä paksu rakenne, joka koostuu pääasiassa välikokoisista säikeistä. Tumalevyjen tehtäviin kuuluu tuman muodon ylläpitämiseksi myös mm. DNA:n ja RNA:n käsitteleminen. Tumalevyt jaotellaan rakenteensa ja toimintansa mukaan kahteen ryhmään: A-tyyppiin ja B-tyyppiin. A-tyypin tumalevy sijaitsee sisempänä tumassa ja B-tyypin tumalevyt ovat lähempänä tumakoteloa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nguyễn Cao Kỳ

**Nguyễn Cao Kỳ** (8. syyskuuta 1930 – 23. heinäkuuta 2011) oli Etelä-Vietnamin ilmavoimien komentaja, ilmamarsalkka, pääministeri 1965–1967 ja varapresidentti 1967–1971.

Hän oli kotoisin Sơn Tâysta läheltä Hanoita. Hän eteni Etelä-Vietnamin ilmavoimissa vuoden 1954 jälkeen ja kenraali Dương Văn Minhin vallankaappauksen, johon hän otti osaa, jälkeen hän sai ilmamarsalkan arvon.

Vuonna 1965 Kỳ nimitettiin pääministeriksi siviilihallitsijoiden, presidentti Phan Khắc Sửun ja pääministeri Phan Huy Quátin eron jälkeen. Hallitusjärjestelmää oli muutettu siten että suurin valta oli Kỳllä ja presidentti, kenraali Nguyễn Văn Thiệu oli lähinnä keulakuva. Kỳn valtakausi tiesi loppua maassa Ngô Đình Diệmin syrjäytyksen jälkeen tapahtuneelle vallankaappausten sarjalle.

Kỳ pyrki hakemaan Etelä-Vietnamille ja sen hallinnolle tukea ja legimiteettiä tekemällä useita valtiovierailuja.
Hän oli myös tunnettu aggressiivisista antikommunistisista lausunnoistaan ja räväköistä otteistaan, josta hän sai lempinimen "Cowboy". Hän tunnusti pitävänsä Hitleriä esikuvanaan. Kerran hänen sanotaan uhanneen haulikolla toimittajaa, jonka kysymykset ärsyttivät häntä. 

Etelä-Vietnam ei silti rauhoittunut täysin, sillä sen johdon vainoamat buddhalaiset nousivat kapinaan maaliskuun lopulla 1966 Kỳn syrjäytettyä buddhalaisen kenraali Nguyễn Chánh Thin. Kapinoivat armeijan I armeijakunnan joukot ja buddhalaiset militantit valtasivat radioasemat Huếssa ja Đà Nẵngissa, jonka pormestari tuki kapinallisia. Kỳ julisti Đà Nẵngin kaupungin joutuneen "kommunistien" valtaan ja johti itse kaksi merijalkaväen pataljoonaa tukahduttamaan kansannousun.

Etelä-Vietnamiin oli tarkoitus saada siviilihallinto ja Kỳ asettui kenraali Nguyễn Văn Thiệun tueksi vuoden 1967 presidentinvaaleissa, ja hänen varapresidenttiehdokkaakseen. He voittivat vaalin saaden 38 % äänistä. Kỳ oli aiemmin uhannut armeijan väliintulolla, jos väärä ehdokas tulisi valituksi. Jouduttuaan Nguyễn Văn Thiệun varjoon Kỳ jätti politiikan ja vetäytyi maaseudulle, kun Nguyễn Văn Thiệu valittiin uudelle kaudelle 1971 ilman vastaehdokkaita.

Vuonna 1975 Kỳ pakeni Saigonista helikopterilla ja USS Blue Ridgellä Yhdysvaltoihin. Hän asettui Kaliforniaan, jossa hän avasi viinakaupan. Kỳn tytär Nguyễn Cao Kỳ Duyên on laulaja, MC ja vietnaminkielisen *Paris By Night* -show'n (Thuy Nga Paris) tähti.

Nguyễn Cao Kỳ palasi Hồ Chí Minhin kaupunkiin, entiseen Saigoniin 2004 ja vieraili myös Hanoissa ja kotikaupungissaan. Tämä suututti monet Yhdysvalloissa asuvat antikommunistiset vietnamilaiset.
Kỳ arvosteli Vietnamin sotaa ulkomaiden järjestämäksi veljessodaksi.

Kỳ kuoli sairaalassa Kuala Lumpurissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Euphyllia

***Euphyllia*** on kivikorallien suku, johon kuuluu ainakin 15 lajia. Niitä ei voi erottaa toisistaan kalkkirungon perusteella vaan pitkistä ja lihaksikkaista tentakkeleistaan.

  
Euphyllia-lajeja tavataan indopasifisella merialueella Mosambikista Punaisellemerelle, Etelä-Japaniin. Pohjois-Australiaan ja Fidži-saarille asti.  Monia lajeja pidetään meriakvaarioissa, missä ne kuuluvat suosituimpiin pitkäpolyyppisiin eli LPS-kivikoralleihin. Muotonsa perusteella niitä kutsutaan soihtukoralliksi (torch coral, *E. glabrescens*), vasarakoralliksi (hammerhead coral, *E. ancora* ) ja sammakonkutukoralliksi (frogspawn, *E. divisa*)  Niissä on yhteyttäviä symbioottisia leviä, minkä takia ne tarvitsevat paljon tai kohtalaisesti valoa.

Vuokkokalat saattavat pitää Euphyllia-korallia kotipaikkanaan, jos varsinaista merivuokkoa ei ole saatavana.

Euphyllia-lajien kauppaa säädellään CITES-sopimuksella. Vuonna 2006 Indonesialle oli asetettu vientikiintiöt neljälle Euphyllia-lajille: *E. ancora*, *E. cristata*, *E. divisa* ja *E. glabrescens* 

## Lajeja
* *E. ancora*  
* *E. cristata*
* *E. divisa* 
* *E. fimbriata*
* *E. glabrescens* 
* *E. paradivisa*
* *E. paraencora*
* *E. paraglabrescens*
* *E. yaeyamaensis*

## Lähteet
Pablo Dorado

**Pablo Dorado** (22. kesäkuuta 1908, Montevideo, Uruguay – 18. marraskuuta 1978, Montevideo, Uruguay) oli uruguaylainen jalkapalloilija. Dorado oli yksi uruguayn pelaajista, jotka voittivat jalkapallon historian ensimmäisen maailmanmestaruuden Uruguayn MM-kisoissa 1930. Dorado teki loppuottelun ensimmäisen maalin. 

## Lähteet
Monkey Grip

**Monkey Grip** on toukokuussa 1974 julkaistu, tuolloin The Rolling Stonesin basistina vaikuttaneen Bill Wymanin ensimmäinen sooloalbumi.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
#  
# 
# 
#

## Kokoonpano
*Bill Wyman &ndash; basso, kitara, piano, munniharppu, laulu, torvisovitukset 
*Dr. John &ndash; urut, piano 
*Gwen McCrae &ndash; taustalaulu 
*Leon Russell &ndash; piano 
*Betty Wright &ndash; taustalaulu
*Mark Colby &ndash; saksofoni
*Lowell George &ndash; kitara kappaleessa ”Monkey Grip Glue”
*John McEuen &ndash; akustinen kitara, banjo, dobro, mandoliini 
*Byron Berline &ndash; viulu
*Neal Bonsanti &ndash; englannintorvi, saksofoni
*Jackie Clark &ndash; kitara
*Abigale Haness &ndash; taustalaulu 
*Hubert Heard &ndash; urut, piano 
*Danny Kortchmar &ndash; kitara 
*Joe Lala &ndash; lyömäsoittimet 
*Joey Murcia &ndash; kitara 
*Wayne Perkins &ndash; kitara 
*George Terry &ndash; kitara 
*Duane Smith &ndash; piano, klavinetti 

## Lähteet
Carlos Peucelle

**Carlos Desiderio Peucelle** (13. syyskuuta 1908 – 1. huhtikuuta 1990) oli argentiinalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän edusti Argentiinaa Uruguayn MM-kisoissa 1930, kun Argentiina hävisi isäntämaalle loppuottelussa 4–2 Peucellen tehtyä ottelussa 1–1 tasoitusmaalin. Koko turnauksessa Peucelle pelasi 4 ottelua tehden kolme maalia. Hän on myös nelinkertainen Argentiinan mestari (1932, 1936, 1937, 1941) pelatessaan River Platessa. Hän voitti urallaan kahdesti Copa Américan (1929, 1937).

## Lähteet