Digamma

**Digamma**, alun perin **wau** (isona kirjaimena **Ϝ**, pienenä **ϝ**, , ), on käytöstä pois jäänyt kirjain kreikkalaisessa kirjaimistossa. Sen äännearvo muinaiskreikassa oli . Digammaa käytettiin vielä arkaaisella kaudella. Se oli aakkosissa kuudentena, epsilonin ja zeetan välissä. Kreikkalaisissa numeroissa digamman lukuarvo oli 6.

Suomen kieleen muinaiskreikan digamma translitteroidaan tarvittaessa *w*.

## Muoto ja sen historia

Sana digamma (*dis* + *gamma*) merkitsee ”kaksoisgammaa” ja johtuu siitä, että se muodoltaan muistuttaa kahta päällekkäin asetettua versaaligammaa. Kirjaimen harvemmin käytetty, todennäköisesti alkuperäinen nimi *wau* viittaa paitsi kirjaimen ääntöasuun myös sen alkuperään: kirjain on kehittynyt foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta  (*[[vav]]*), jota vastaa heprean ו (*[[vav]]*) ja arabian و (*waw*). Samaan esikuvaan perustui myös kreikkalainen ypsilon.

Digamma merkitsi alkujaan samaa /u/:n tapaista puolivokaalista äännettä, joka englannissa merkitään w:llä. Tämä äänne kuitenkin hävisi useimmista kreikan murteista, kuten Attikan murteesta, jo ennen klassista kautta, minkä jälkeen digammaa ei kirjoituksessakaan käytetty. Muun muassa Argoksen, Delfoin ja Kreetan murteissa äänne kuitenkin säilyi kauemmin kuin muualla, ja esimerkiksi *työtä* tarkoittanut kreikan sana *ergon* (), josta on johdettu esimerkiksi sanat 'ergonomia' ja 'energia', oli Argoksen murteella *wergon* (), ja sana onkin samaa indoeurooppalaista alkuperää kuin esimerkiksi saksan *Werk*.

Digamma oli käytössä useimmissa paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa, mutta ei kuitenkaan esimerkiksi Aiginan, eteläisten Kykladien, Joonian siirtokuntien, Knidoksen ja Rhodoksen kirjaimistoissa. Se poistui käytöstä 400-luvulle eaa. tultaessa. Ennen kuin digamma oli hävinnyt kreikasta, se oli jo omaksuttu latinalaisiin aakkosiin, joissa siitä muodostettiin kirjain F, koska vastaavaa äännettä [f] ei esiintynyt kreikassa eikä siksi äänteelle ollut vielä omaa kirjoitusmerkkiäkään.

Kreikassa digamma sen sijaan jäi käyttöön vain luvun 6 numeromerkkinä. Tässä käytössä sen korvasi myöhemmin stigma  ja sittemmin kirjainyhdistelmä .

### Variantteja

Epigrafisissa lähteissä digammasta esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja:


Greek Digamma normal.svg
Greek Digamma left.svg
Greek Digamma oblique.svg
Greek Digamma 06.svg
Greek Digamma 02.svg
Greek Digamma 03.svg
Greek Digamma angular.svg
Greek Digamma 05.svg
Greek Digamma 08.svg
Greek Digamma 09.svg


Numeromerkkinä tunnetaan myös seuraavat variaatiot:


Greek Digamma numeric 01.svg
Greek Digamma numeric 02.svg
Greek Digamma numeric 03.svg
Greek Digamma numeric 04.svg
Greek Digamma numeric 05.svg
Greek Digamma numeric 06.svg


## Esimerkkejä

Esimerkkejä sanoista, joissa on alun perin ollut digamma:

*  (*anaks*) <  (*wanaks*), 'kuningas'
*  (*ergon*) <  (*wergon*), 'työ' (vrt. saksan *Werk*, englannin *work*)
*  (*hespera*) <  (*wespera*), 'ilta' (vrt. latinan *vesper*)
*  (*hēdys*) <  (*swēdys*), 'suloinen' (vrt. englannin *sweet*)
*  (*neos*) <  (*newos*), 'uusi' (vrt. latinan *novus*, englannin *new*)
*  (*kseinos*, *ksenos*) <  (*ksenwos*), 'vieras'
*  (*oinos*) <  (*woinos*), 'viini' (vrt. latinan *vinum*)
*  (*horaō*) <  (*woraō*), 'nähdä'

## Jäänteet runokielessä

Digamma ei esiinny Homeroksen *[[Ilias|Iliaan]]* ja *[[Odysseia]]n* vanhimmissakaan säilyneissä käsikirjoituksissa. Kuitenkin runoissa on havaittavissa selviä jälkiä siitä, että sillä merkitty äänne on niihin alkujaan kuulunut. Muinaiskreikkalaisessa runoudessa sananloppuiset lyhyet vokaalit näet katoavat (elisio) ja pitkät vokaalit ja diftongit lyhenevät, jos seuraava sana alkaa vokaalilla. Sana, jossa on alun perin ollut digamma, ei Homeroksella yleensä noudata tätä sääntöä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla