open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lotte Ulbricht

**Lotte Ulbricht** (19. huhtikuuta 1903 Berliini, Preussi, Saksa – 27. maaliskuuta 2002 Berliini, Saksa) syntyjään **Charlotte Kühn** oli saksalainen kommunistipoliitikko. Hän oli Saksan demokraattista tasavaltaa hallinneen Saksan sosialistisen yhtenäisyyspuolueen (SED) virkailija ja DDR:n johtajan Walter Ulbrichtin puoliso.

## Elämänvaiheita
Charlotte Kühnin vanhemmat olivat köyhiä työläisiä, isä sekatyömies ja äiti kotiapulainen. Hänellä oli vanhempi veli Bruno, jonka Gestapo murhasi Amsterdamissa vuonna 1943. Koulun käytyään Kühn teki toimistotöitä, kuten pikakirjoitusta. Saksan kommunistiseen puolueeseen hän liittyi täytettyään 18 vuotta.

Kühn nousi nopeasti puolueen organisaatiossa. Hän pääsi puolueen keskuskomiteaan ja puolueen valtiopäiväryhmään sekä toimi kansainvälisessä kommunistinuorten liikkeessä. Tuolloisen aviomiehensä Erich Wendtin kanssa hän muutti Neuvostoliittoon Moskovaan 1931. Aviopari työskenteli Kominternissä.

Vuonna 1936 Kühnin aviomies pidätettiin osana Stalinin vainoja, ja Kühn otti avioeron. Myös Kühnia itseään kuulusteltiin. Hän jatkoi työskentelyään Neuvostoliitossa aina vuoteen 1945, jolloin hän palasi Saksaan. Vuonna 1947 hän sai työpaikan tulevan aviomiehensä Walter Ulbrichtin sihteerinä. Ulbricht oli hänen vanha tuttunsa jo Moskovan vuosilta.

Kühnin ja Ulbrichtin työtoveruus muuttui seurustelusuhteeksi, ja avioliiton he solmivat toukokuussa 1953. Kuukautta myöhemmin neuvostopanssarit kukistivat työolojensa huonontamista vastaan kapinoineet työläiset. Useita kymmeniä työläisiä kuoli ja tuhansia vangittiin.

Avioiduttuaan Lotte Ulbricht lopetti työnsä sihteerinä ja ryhtyi opiskelemaan sosiaalitieteitä. Vuodet 1959–1973 hän työskenteli Marxismi-leninismin instituutissa. Pariskunta adoptoi neuvostoliittolaisen tytön, Beaten. Näkyvää roolia hallinnossa Lotte Ulbrichtilla ei ollut, hän editoi miehensä puheita ja kertoi mielipiteitään naisia koskevissa yhteiskunnallisissa asioissa.

Walter Ulbricht erosi kaikista viroistaan vuonna 1971. Eron taustavaikuttajana oli Erich Honecker. Lotte Ulbricht jatkoi työelämässä vuoteen 1973. Hänet palkittiin usein Saksan demokraattisen tasavallan kunnianosoituksilla. Hän sai kunnianosoituksia vuosina 1959, 1963, 1969, 1983 ja 1988. Hän vietti eläkevuosiaan Itä-Saksan kodissaan Pankowissa Itä-Saksan kommunistieliitin hienostoasuinalueella Majakowskiringillä. Vuonna 1990 Saksojen yhdistyessä hän antoi yhden vähälukuisista haastatteluistaan, jossa totesi Erich Honeckerin pilanneen miehensä elämäntyön(saks. "Honecker hat das Erbe meines Mannes verspielt"). Kommunistipuolueen seuraajapuolueen jäsenenä hän pysyi elämänsä loppuun asti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Solway Firth

**Solway Firth** ( on lahti Irlanninmeressä Luoteis-Englannin ja Lounais-Skotlannin rajalla. Se toimii useiden jokisuiden vaihettumisalueena, johon kuuluu suolamarskeja, suola-aroja, suolaniittyjä, dyynejä, vuorovesialankoa ja laguuneja.

Vuonna 2010 Solway Firthin Skotlannin puoleisella merialueella otettiin käyttöön 180 megawatin suuruinen Robin Riggin tuulivoimapuisto, joka on Britannian suurimpia merituulivoimapuistoja.

## Maantiede ja luonto
Jos Solway Firthin suu määritellään ulottumaan St Bees Headistä Cumbrian länsirannikolla Burrow Headiin Dumfries ja Gallowayn lounaisrannikolla, sen pituudeksi saadaan noin 80 kilometriä. Lahti levenee suppilomaisesti koillis-lounaissuuntaisena, niin että sen leveys on lahden pohjukassa noin 2,4 kilometriä ja suulla 51 kilometriä. Vesi on alueella suhteellisen matalaa, varsinkin laskuveden aikaan lähes kuiva, ja siellä esiintyy säännöllisesti tulvavuoksia.

Solway Firthin Englannin puoleinen rannikko on alavaa lukuun ottamatta kuuden kilometrin osuutta St Bees Headistä pohjoiseen, missä on punaisesta hiekkakivestä muodostuneita rantakallioita. Hadrianuksen valli päättyy lahden etelärannalle. Skotlannin puolella maasto on epätasaisempaa, ja esimerkiksi Wigtowninlahden rannalla kohoavat Criffellin (569&nbsp;m), Bengairnin (391&nbsp;m) ja Cairnharrow’n kukkulat (457&nbsp;m).

Estuaariin laskee useita jokia sekä Englannin että Skotlannin puolelta. Suurimpia jokia ovat Skotlannin rannikolla Cree, Dee, Nith, Annan ja Esk ja Englannin rannikolla Cocker, Eden, Ellen ja Derwent. Merkittävimpiä asutuskeskuksia lahden rannoilla ovat Whitehaven, Harrington, Workington, Maryport ja Silloth Cumbriassa ja Annan, Kirkcudbright, Creetown ja Wigtown Skotlannissa.

Lahti on yksi parhaiten luonnontilaisena säilyneistä estuaareista Euroopassa, ja monipuolisen meriluontonsa ansiosta se on määritelty EU:n erityisten suojelutoimien alueeksi. Suojelun kannalta merkittävimmiksi lajeiksi on määritelty suojeluohjelmassa merinahkiainen ja nahkiainen, jotka käyttävät lahteen laskevia jokia kutupaikkoinaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sri Lankan pommi-iskut 2019

**Sri Lankan pommi-iskut** kohdistuivat pääsiäisenä 2019 kirkkoihin ja hotelleihin eri puolilla Sri Lankaa. Iskuissa kuoli 253 ja loukkaantui yli 500 ihmistä. Viisi pommia räjähti 21. huhtikuuta 2019 lähes samanaikaisesti Colombossa ja sen liepeillä kahdessa kirkossa ja kolmessa loistohotellissa. Kuudes pommi räjähti kirkossa maan itäosassa Batticaloassa. Myöhemmin kaksi muuta pommia räjähti lähellä Colomboa. Lisäksi kolme poliisia kuoli tehdessään kotietsintää, kun paikan asukkaat laukaisivat räjähteet. Kuolleiden määräksi laskettiin aluksi 359 ihmistä, mutta kuolemansyytutkijoiden tekemistä ruumisavauksista selvisi myöhemmin, että osa pahimmin ruhjoutuneista ruumiista oltiin laskettu kahteen kertaan. Sri Lankan tiedustelupalvelu sai tunteja ennen iskuja varoituksen Intian tiedusteluviranomaisilta mahdollisista kirkkoihin kohdistuvista iskuista. 

Sri Lankan hallituksen mukaan iskujen takana on paikallinen islamistinen ryhmä Thowheeth Jama'ath, joka on saanut tukea ulkomailta.  Isis otti myöhemmin vastuun iskuista. Presidentti Maithripala Sirisena ilmoitti myöhemmin pitävänsä syyllisenä kansainvälisiä huumekauppiaita. Hän antoi lausuntonsa osana huumerikollisuuden vastaista kampanjaansa.

Sri Lankan poliisi on ottanut kiinni 13 miestä epäiltynä iskuista.

## Tekopaikkoja
Pommi-iskut tehtiin Pyhän Anthonyn kirkkoon, pyhän Sebastianin kirkkoon ja Batticaloan Zion-kirkkoon, sekä luksushotelleihin Shangri-La, Kingsbury ja Cinnamon Grand sekä pienempään hotelliin Tropical Inn lähellä Dehiwalan eläintarhaa.


Tiedosto:St. Anthony's Shrine, Kochchikade.jpg|Pyhän Anthonyn kirkko, Kochchikade
Tiedosto:Negombo 03.jpg|Pyhän Sebastianin kirkko, Negombo
Tiedosto:The Kingsbury Hotel.JPG|Kingsbury-hotelli
Tiedosto:UG-LK Photowalk - OneGalleFace and surroundings - 2017-03-12 (13).jpg|Shangri-La -hotelli


## Hallintoon kohdistunut kritiikki
Sri Lankan entinen poliisijohtaja Pujith Jayasundara arvosteli presidentti Sirisenaa tiedusteluviranomaisten ja hallinnon viestintäkatkoksista, jotka hänen mukaansa mahdollistivat iskut. Hän arvosteli myös tiedustelujärjestö SIS:n johtaja Nilantha Jayawardenaa, joka ei hänen mukaansa ottanut Intian antamia tiedustelutietoja vakavasti. Jayasundara sai potkut kieltäytyessään ottamasta vastuuta iskuista. Entinen puolustusministeri Gotabaya Rajapaksa ilmoitti asettautuvansa ehdolle presidentinvaaleissa, jotta voisi palauttaa maan tiedustelupalvelun valmiuden entiselleen. Hän syytti Sri Lankan hallitusta siitä, että he olivat purkaneet hänen rakentamansa tiedustelujärjestelmät, jotka olisivat mahdollistaneet iskujen estämisen. Rajapaksa kritisoi myös hallituksen kyvyttömyyttä antaa selviä vastauksia iskua koskeviin kysymyksiin. 

## Lähteet
Metroidvania

**Metroidvania** on videopelien lajityyppi, joka on toimintaseikkailupelien alalaji.
Lajityyppi yhdistelee ideoita *[[Metroid (pelisarja)|Metroid]]* ja *[[Castlevania]]* -peleistä, joiden mukaan se on nimetty. Lajityypin pelit usein myös yhdistävät elementtejä muista lajityypeistä kuten roguelike-peleistä ja roolipeleistä. Lajityypin olennaisin osa on pelimaailma, jonka kaikki alueet ovat yhdistetty toisiinsa ja vanhoille alueille voi vapaasti palata. Tyypillisesti näin pelaajan täytyykin tehdä tai ainakin suositellaan tekemään sillä lajityypin peleissä on usein esteitä, jotka ovat aluksi läpipääsemättömiä mutta jotka pelaaja voi myöhemmin palata avamaan saatuaan jonkun uuden kyvyn tai esineen. 

## Katso myös
* Roguelike
* Soulslike

## Lähteet
The Boss Baby

**The Boss Baby** on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen 3D-tietokoneanimaatiolla tehty komediaelokuva, joka perustuu löyhästi samannimiseen vuonna 2010 julkaistuun Marla Frazeen kuvakirjaan. Vuonna 2021 julkaistiin sen jatko-osa, *[[The Boss Baby: Perhebisnes]]*.

## Äänirooleissa

### Alkuperäinen

* Alec Baldwin – Pikku-Pomo
* Miles Bakshi – Tim
* Jimmy Kimmel – Isä
* Steve Buscemi – Francis E. Francis
* Lisa Kudrow – Äiti
* Tobey Maguire – Aikuinen Tim/kertoja
* James McGrath – Velho
* Conrad Vernon –  Eugene
* ViviAnn Yee – Staci
* David Soren – Jimbo

### Suomenkielinen

* Juhani Rajalin – Pikku-Pomo
* Taneli Vaittinen – Tim
* Joonathan Kettunen – Isä, Teddy, TV-kokki
* Taisto Oksanen – Francis E. Francis
* Kristina Vahvaselkä – Äiti
* Aksu Palmén – Aikuinen Tim/kertoja
* Markku Huhtamo – Velho
* Markus Blom – Eugene, lentokenttäturvamies, lentokenttäkuuluttaja
* Alissa Kovalainen – Staci
* Asla Kitti – Kolmoset
* Tuomas Uusitalo – Jimbo
* Katja Aakkula – Isopomobeibi
* Markus Niemi – Valokuvaaja, Elvikset, Kapteeni Ross
* Vertti Uusitalo – Palloja heittävä poika
* Ella Vesala – Pikkutytöt, Hazmat Beibi
* Jenni Sivonen – Lentoemäntä
* Markus Degerman
* Jussi Saari
* Vilppu Uusitalo
* Maria Yliparkas

### Tekninen toteutus
* Käännös: Marko Hartama 
* Ohjaus: Lauri Planman 
* Äänitys: Lauri Planman 
* Miksausstudio: Deluxe Media 
* Dubbausstudio: Tuotantotalo Werne Oy

## Lähteet
Hedvig Lindahl

**Rut Hedvig Lindahl** (s. 29. huhtikuuta 1983 Katrineholm, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa espanjalaista Atlético Madridia. Hän on kotimaansa seurojen lisäksi aiemmin edustanut englantilaisseura Chelseaa ja saksalaisseura Wolfsburgia.

Lindahl saavutti kesäolympialaisista 2016 naisten jalkapalloturnauksesta olympiahopeaa Ruotsin joukkueessa. MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti pronssia Ruotsin ykkösmaalivahtina, ja hän oli ykkösmaalivahti myös Ruotsin yltäessä välieriin EM-kilpailuissa 2022. Hän on syyskuun 2022 loppuun mennessä pelannut Ruotsin naisten maajoukkueessa 189 maaottelua.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Laura Lehtoranta

**Laura Lehtoranta** (s. 20. kesäkuuta 1984) on suomalainen koripalloilija. Hän on pelannut Korisliigassa 18 kautta ja voittanut Peli-Karhujen joukkueessa viisi Suomen-mestaruutta.

Lehtoranta on Kotkan Työväen Palloilijoiden kasvatti. SM-sarjassa, joka nykyään on nimeltään Korisliiga, hän pelasi ensimmäisen kerran Peli-Karhujen joukkueessa kaudella 2001–2002. Ensimmäisen SM-mitalin, pronssia, hän saavutti kaudella 2004–2005, jolloin Peli-Karhut voitti myös Suomen cupin. Seuraavalla kaudella tuli toinen cup-voitto. Kaudella 2006–2007 Peli-Karhut voitti Suomen-mestaruuden. Kaudella 2007–2008 joukkue uusi mestaruutensa ja Lehtoranta valittiin vuoden parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi. Kaudella 2008–2009 Peli-Karhut saavutti SM-pronssia. Kauden 2009–2010 Lehtoranta edusti Team S-Hämeenmaata mutta palasi seuraavaksi kaudeksi Peli-Karhuihin.

Kaudella 2010–2011 Lehtoranta voitti Peli-Karhujen joukkueessa kolmannen Suomen-mestaruutensa. Seuraavina kausina saavutuksina oli pronssi ja kaksi hopeaa. Kolmen heikomman kauden jälkeen joukkue voitti Suomen-mestaruuden kausina 2017–2018 ja 2018–2019. Viimeisellä kaudella Lehtoranta pelasi joukkueen kapteenina edelleen yli 25 minuuttia ottelua kohden niin runkosarjassa kuin pudotuspeleissäkin.

Lehtoranta on pelannut Korisliigassa kaikkiaan 430 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt keskimäärin 6,7 pistettä, antanut 1,3 korisyöttöä ja ottanut 1,9 levypalloa. Pudotuspelejä hänellä on 107 ja niissä hänen pistekeskiarvonsa on 4,7, syöttökeskiarvonsa 1,0 ja levypallokeskiarvonsa 1,4.
 Kauden 2018–2019 jälkeen hän on pelannut Korisliigassa viidenneksi eniten runkosarjaotteluita ja toiseksi eniten pudotuspelejä.

Laura Lehtorannan siskot Linda-Lotta ja Roosa sekä veljet Juho, Joonas ja Janne ovat myös koripalloilijoita. Heidän isänsä Matti Lehtoranta voitti aikoinaan koripallon Suomen-mestaruuden.

## Lähteet
Kaarlo Samuli Kaikkonen

**Kaarlo Samuli Kaikkonen** (9. helmikuuta 1864 Nurmes – 30. elokuuta 1929 Sortavala) oli suomalainen Sortavalan lyseon rehtori ja päätoimittaja.

Kaikkosen vanhemmat olivat värjäri Heikki Kaikkonen ja Fredrika Nykänen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1882 Kuopion lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1893.

Kaikkonen toimi v. a. lehtorina Savonlinnan lyseossa 1896–1897 ja sen jälkeen matematiikan lehtorina Sortavalan lyseossa vuodesta 1897 alkaen. Hän oli vuodesta 1920 alkaen matematiikan, fysiikan ja kemian vanhempana lehtorina ja toimi myös lyseon v. a. rehtorina 1898–1901 ja vakinaisena rehtorina vuodesta 1908.  Hän oli Sortavalassa ilmestyneen Laatokka-lehden päätoimittajana 1901–1907 ja oli Sortavalan kaupunginvaltuuston jäsenenä.

Kaikkonen oli naimisissa vuodesta 1910 voimistelunopettaja Helmi Jemina Salman (entinen Grönlund) kanssa. 

## Kirjallisuutta
* *Rehtori K. S. Kaikkosen muisto* ; toim. ja kust. Sortavalan lyseon toverikunta. Sortavala 1930

## Lähteet
Noora Järvikangas

**Noora Järvikangas** (s. 2. huhtikuuta 1994) on suomalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Hän on pelannut pääsarjatasolla kaudesta 2011–2012 alkaen ja voittanut kolme Suomen-mestaruutta.

Järvikangas on helsinkiläisseura Karhun Poikien kasvatti. Hän pelasi Korisliigassa (silloiselta nimeltään SM-sarja) ensimmäisen kerran kaudella 2011–2012 Forssan Alun joukkueessa. Kauden 2013–2014 hän pelasi Yhdysvalloissa Oral Robertsin yliopiston joukkueessa. Vuonna 2016 hän siirtyi Forssan Alusta Vimpelin Vetoon ja vuonna 2018 kotkalaisseura Peli-Karhuihin, jonka riveissä hän voitti Suomen-mestaruuden keväällä 2019, keväällä 2021 ja viimeisimpänä keväällä 2023. Järvikankaalla on myös kaksi Suomen Cup kultaa vuosilta 2021 ja 2022 ja hopea vuodelta 2023.

Parhaat henkilökohtaiset tilastolukemat Järvikangas on kerännyt kaudella 2020-2021, jolloin hän teki runkosarja ja pudotuspelit yhteen laskien 12,2 pistettä ja otti 5 levypalloa ottelua kohden. 

Järvikangas on pelannut Suomen 16-vuotiaiden maajoukkueessa 13 ottelua, 18-vuotiaiden maajoukkueessa 41 ottelua ja naisten haastajamaajoukkueessa kahdeksan ottelua.

Kaudella 2023-2024 Järvikangas toimi ensimmäistä kautta pääsarjassa valmentajana niin ikään Peli-Karhuissa.

Järvikangas on ollut mukana myös politiikassa, kun hänet valittiin vuoden 2021 kunnallisvaaleissa Kotkan kaupunginvaltuustoon.

## Lähteet
Anna-Maija Poikkeus

**Anna-Maija Poikkeus** (s. 1958) on Jyväskylän yliopiston Opettajankoulutuslaitoksen kasvatustieteen professori. Hän on myös tiedekunnan dekaani. Hänen erikoisalojaan ovat varhais- ja alkukasvatus, erityisesti lasten kehitys ja oppiminen.

Poikkeus on väitellyt 1993 University of Minnesotassa ja ollut Jyväskylässä lasten kehitykseen ja oppimiseen painottuvassa professori vuodesta 2004. Hänen tutkimusalueitaan ovat varhaisen oppimisen ja kehityksen ja niiden riskien pitkittäistutkimus ja oppilaiden ja opettajien vuorovaikutuksen ja sosiaalisten suhteiden tutkimus.

Poikkeuksen tutkimustyötä pidetään korkeatasoisena, ja lisäksi hän esiintyy julkisuudessa esittelemässä tutkimustyötään ja sijoittui näin oman alansa kolmanneksi Helsingin Sanomien selvityksessä, jossa professoreita arvioidaan arvostetuissa kansainvälisissä tiedelehdissä julkaistujen artikkeleiden perusteella.

## Julkaisut
*Social competence and friendship experiences of children with learning disabilities: a group comparison and a subtype analysis. Anna-Maija Poikkeus. Ann Arbor (Mich.): U.M.I., 1993- Väitöskirja Minneapolis: University of Minnesota.
*Armi: luku- ja kirjoitustaidon arviointimateriaali 1. luokalle. Marja-Kristiina Lerkkanen, Anna-Maija Poikkeus, Ritva Ketonen; kuvitus: Lena Vahtera. Helsinki: WSOY Oppimateriaalit, 2006. .
*Armi. 2, Luku- ja kirjoitustaidon arviointimateriaali 2. luokalle. Marja-Kristiina Lerkkanen, Anna-Maija Poikkeus, Ritva Ketonen; kuvitus: Lena Vahtera. Helsinki: WSOY oppimateriaalit, 2008. .
*Pikkumetsän esiopetus. Sarjassa Monistepohjat ja opettajan oppaat. Mervi Wäre, Marja-Kristiina Lerkkanen, Minna M. Hannula, Jukka Parkkinen, Anna-Maija Poikkeus, Kati Rintakorpi, Arja Sääkslahti. Helsinki: WSOYpro, 2009. – Opettajan oppaista uudistetut painokset 2016
*Lukivalmiuksien arviointimenetelmä 4-5-vuotiaille: käsikirja. Anne Puolakanaho, Anna-Maija Poikkeus, Timo Ahonen, Mikko Aro. Jyväskylä: Niilo Mäki Instituutti, 2011. .
*Esikko: lapsen esikielellisen kommunikaation ja kielen ensikartoitus. Marja-Leena Laakso, Kenneth Eklund, Anna-Maija Poikkeus. Jyväskylä: Niilo Mäki Instituutti, 2011 .
*YKÄ: luku- ja kirjoitustaidon arviointimenetelmä yläkouluun. Marja-Kristiina Lerkkanen, Kenneth Eklund, Heidi Löytynoja, Mikko Aro & Anna-Maija Poikkeus; tehtävälomakkeiden kuvitus: Heidi Löytynoja ja Laura Lerkkanen; tehtävien kertomustekstit: Jukka Parkkinen. .

## Lähteet
Laura Betti

**Laura Betti**, alkuperäiseltä nimeltään **Laura Trombetti** (1. toukokuuta 1927 Casaleccio di Reno Italia – 31. heinäkuuta 2004 Rooma Italia) oli italialainen näyttelijä, ohjaaja ja laulaja. Hän esiintyi niin elokuvissa, teatterissa kuin televisiossakin. 

## Elokuvaura
Laura Bettin isä oli tunnettu Partito d’Azionen kannattaja Ettore Trobetti (1895–1965) ja hänen setänsä kielitieteilijä Alfredo Trobetti (1855–1929). Ensin Laura Bett tuli tunnetuksi jazz-laulajana ja myös lyhyeksi jääneestä urastaan kabareelaulajana. Vuonna 1954 hän esiintyi Walter Chiarin kanssa kabareessa I saltimbanchi. Vuonna 1955 hän debytoi teatterissa Arthur Millerin näytelmässä The Crucible, jonka oli ohjannut Luchino Visconti. Laura Bettin nuoruuden aikaan kuuluivat myös Pierre Corneillen El Cid vastanäyttelijänään Enico Maria Salerno sekä Bertolt Brechtin ja Kurt Weillin Seitsemän kuolemansyntiä.

Bettin varsinainen debyytti ja suurempi tunnettavuus tapahtui elokuvassa La Dolce vita eli Ihana elämä, jonka ohjasi Federico Fellini. Hänestä tuli läheinen ystävä ja todellinen luottonäyttelijä runoilija ja elokuvaohjaaja Pier Paolo Pasolinille, jonka useissa elokuvissa hänellä oli todella merkittävä rooli, niitä olivat muun muassa La ricotta (1963), Teorema (1968), Canterburyn tarinoita (1972) ja eritoten Sodoman 120 päivää, joka perustui vapaasti markiisi de Saden teokseen.

## Pasolini
Vuonna 1980 Laura Betti perusti Pier Paolo Pasolini -säätiön, jonka johdossa hän oli lopun elämäänsä. Bettin kuoleman jälkeen hänen veljensä Sergio lahjoitti kaikki Lauran uraa koskevat dokumentit Contro Studi Archivio Pier Paolo Pasolinille, säilytettäväksi omana kokonaisuutenaan.

Ennen kuolemaansa vuonna 2001 Betti ehti ohjata Pasolinista kertovan dokumentin Pier Paolo Pasolini e la ragione di un sogno.

## Filmografia (rajattu)
* *[[La dolce vita|Ihana elämä]]* (1959)
* *[[Edipo re|Kuningas Oidipus]]* (1967)
* *[[Teorema|Teorema]]* (1968)
* *[[Porcile|Sikolätti]]* (1969)
* *[[I raconti di Canterbury|Canterburyn tarinoita]]* (1972)
* *[[1900 (elokuva)|1900]]* (1976)
* *[[La Luna|Bertoluccin kuu]]* (1979)
* *[[Hyvää yötä, majesteetti|Il mondo nuovo]]* (1982)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Ullica Segerstråle

**Ullica Christina Olofsdotter Segerstråle** (s. ) on suomalainen sosiologi ja tieteenhistorioitsija, joka on toiminut Illinois’n teknillisen korkeakoulun (IIT) sosiologian professorina.

Segerstråle valmistui Helsingin yliopistosta maisteriksi (aloinaan sosiologia ja orgaaninen kemia). Hän on valmistunut maisteriksi myös Pennsylvanian yliopistosta (viestintä). Tohtoritutkinnon hän suoritti Harvardin yliopistossa pääaineenaan sosiologia. Hänen väitöskirjansa käsitteli ihmisen sosiobiologiasta syntynyttä kiivasta akateemista kiistaa Yhdysvalloissa.

Segerstråle on ollut Suomen Tiedeseuran ulkomainen jäsen vuodesta 2003 ja Euroopan tieteiden ja taiteiden akatemian jäsen (2012–). 

## Teoksia
* Segerstråle, Ullica – Molnar, Peter (toim.): *Nonverbal communication: Where nature meets culture*. Erlbaum, 1997.
* Segerstråle, Ullica: *Defenders of the Truth: The Battle for Science in the Sociobiology Debate and Beyond*. Oxford University Press, 2000.
* Segerstråle, Ullica (toim.): *Beyond the Science Wars: The Missing Discourse about Science and Society*. SUNY Press, 2000.
* Segerstråle, Ullica: *Nature’s Oracle: The Life and Work of W. D. Hamilton*. Oxford University Press, 2013.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ullica Segerstråle. Illinois Tech.
Katariina Salmela-Aro

**Jaana Katariina Salmela-Aro** (26. joulukuuta 1961 Helsinki − 26. toukokuuta 2025 Helsinki) oli Helsingin yliopiston professori kasvatustieteen alalla. Hänen painotuksensa kasvatustieteessä oli psykologia.

Salmela-Aro valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1989 ja filosofian tohtoriksi 1997. Hän oli sekä Helsingin että Jyväskylän yliopiston dosentti. Hän työskenteli professorina Jyväskylän yliopistossa vuodesta 2004 ja Helsingin yliopiston kasvatustieteen professorina vuodesta 2018. Lisäksi hänellä oli vierailuprofessuureja.

Salmela-Aron tutkimustyötä pidetään korkeatasoisena, ja lisäksi hän esiintyi ahkerasti julkisuudessa esittelemässä tutkimustyötään ja sijoittui näin oman alansa toiseksi *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* selvityksessä, jossa suomalaisten yliopistojen professoreita arvioitiin arvostetuissa kansainvälisissä tiedelehdissä julkaistujen artikkeleiden perusteella.

## Julkaisut
* Personal projects and subjective well-being. Katariina Salmela-Aro. Helsinki: University of Helsinki, 1996 - (Helsingin yliopiston psykologian laitoksen tutkimuksia, ISSN 0781-8254; n:o 18.). . - Väitöskirja Helsingin yliopisto.
*CAST käsikirja: cartoon, attribution, strategy test. Jari-Erik Nurmi, Tarja Haavisto, Katariina Salmela-Aro. Helsinki: Psykologien kustannus, cop. 1997. .
*Mikä meitä liikuttaa: modernin motivaatiopsykologian perusteet. Katariina Salmela-Aro ja Jan-Erik Nurmi (toim.). Jyväskylä: PS-kustannus, 2002 . – 3., täysin uudistettu painos. Jyväskylä: PS-kustannus, 2017. 
*Nuorten koulu-uupumusmittari BBI-10. Katariina Salmela-Aro, Petri Näätänen. Helsinki: Edita, 2005 .
*Opiskelu-uupumusmittari SBI-9 yliopisto- ja ammattikorkeakouluopiskelijoille. Katariina Salmela-Aro. Helsinki: Ylioppilaiden terveydenhoitosäätiö, 2009 - (Ylioppilaiden terveydenhoitosäätiön tutkimuksia, ISSN 1237-5888; 46.). .
*Psykologia! Kurssi 4, Motivaatio, tunteet ja älykäs toiminta. Kirsti Lonka, Kai Hakkarainen, Katariina Salmela-Aro, Maija Ferchen, Anita Lautso. Helsinki: WSOY Oppimateriaalit, 2009. .
*Psykologia! Kurssi 5, Persoonallisuus, mielenterveys ja hyvinvointi. Kirsti Lonka, Kai Hakkarainen, Katariina Salmela-Aro, Maija Ferchen, Anita Lautso, Pekka Sauri. Helsinki: WSOYpro, 2010. .
*Kohti työelämää: työkirja. Mikko Nykänen, Soili Klemola, Markku Jokisaari, Tommy Larvi, Katariina Salmela-Aro, Sanna Sutela, Jukka Vuori. Helsinki: Työterveyslaitos, 2013 .
*Kohti työelämää: ohjaajan käsikirja. Mikko Nykänen, Soili Klemola, Markku Jokisaari, Tommy Larvi, Katariina Salmela-Aro, Sanna Sutela, Jukka Vuori. Helsinki: Työterveyslaitos, 2013 .
*Motivaatio ja oppiminen. Katariina Salmela-Aro (toim.); kirjoittajat: Kaisa Aunola [ja 24 muuta]. .
*Samalta viivalta 13: valtakunnallisen kasvatusalan valintayhteistyöverkoston (VAKAVA) kirjallisen kokeen aineisto 2019. Meri Arnala, Jouni Peltonen ja Rauno Huttunen (toim.); kirjoittajat: Meri Arnala [ja 10 muuta]. .

## Lähteet
Jari Koskela

**Jari Jukka Hannu Koskela** (s. 11. maaliskuuta 1956 Kankaanpää) on suomalainen poliitikko. Koskela valittiin perussuomalaisten kansanedustajaksi kevään 2019 eduskuntavaaleissa. Koskela on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden tohtori, ja politiikan ulkopuolella hän on toiminut pastorina. Hän on ollut myös Koskelan kenkätehtaan vientijohtaja.

Koskela toimii eduskunnan valtiovarainvaliokunnan, maatalousjaoston ja kunta- ja terveysjaoston jäsenenä. Lisäksi hän toimii sosiaali- ja terveysvaliokunnan varajäsenä.

## Koulutus
Koskela on valmistunut ekonomiksi Uppsalan yliopistosta, teologian maisteriksi Helsingin yliopistosta ja väitellyt yhteiskuntatieteiden tohtoriksi sosiaalipolitiikasta Kuopion yliopistosta. Koskelan väitöskirja käsitteli avioerosta selviytymistä miesten näkökulmasta.

## Liiketoiminta
Koskela on toiminut kiinteistöjä omistavan, vuokraavan ja hallinnoivan Kiinteistö Oy Veljekset Koskelan sekä Kiinteistö Oy Lapikkaan hallituksen puheenjohtajana. Hän on toiminut myös hallituksen jäsenenä kiinteistöjä rakentavassa Jarpukka Oy:ssä.

## Näkemykset
### Arvot
Koskela sijoittuu vaalikonevastausten perusteella keskusta-oikeistoon. *[[Yle]]n* vaalikoneessa Koskela sijoittuu arvoasteikolla vahvasti konservatiiviselle puolelle. *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* vaalikoneen käyttämällä GAL–TAN-jakaumalla Koskelan näkemykset ilmentävät kansalliskonservatismia (TAN). HS:n vaalikoneeseen Koskelan antamissa näkemyksissä korostuu voimakkaimmin oikeistolaiset ja kansalliskonservatiiviset mielipiteet.

### Teemat
Kankaanpään kirkkovaltuustossa Koskela on edustanut edistyksellistä siipeä, joka on joutunut kahnaukseen konservatiivisen, naispappeutta vastustavan ryhmän kanssa. Pastorina hän on kertonut vihkivänsä  ainoastaan heteropareja. Koskelan mielestä kehitysavun tulisi olla vapaaehtoista ja toimia pääosin kansalaisten hyvän tahdon varassa. Koskela pitää turvetuotantoa tärkeänä muun muassa omavaraisuuden ja huoltovarmuuden kannalta.

## Lähteet
Hanna Salomäki

**Hanna Salomäki** (s. 1972) on suomalainen teologi ja yhteiskuntatieteilijä, joka on johtanut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Kirkkohallituksen alaisuudessa toimivaa Kirkon tutkimuskeskusta vuosina 2012–2014 ja jälleen vuodesta 2017 lähtien. 

Hän on valmistunut Helsingin yliopistosta teologian tohtoriksi (uskonnon sosiologia; 2004) ja Jyväskylän yliopistosta filosofian tohtoriksi (sosiologia, 2010). Teologian väitöskirja käsitteli Tosi rakkaus odottaa -liikettä ja yhteiskuntatieteiden väitöskirja herätysliikkeisiin sitoutumista ja osallistumista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  Hanna Salomäki. Director at The Church Research Institute, Tampere, Finland
Adrift

**Adrift** on Baltasar Kormákurin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen draamaelokuva vuodelta 2018. Merellä tapahtuvan tosipohjaisen selviytymistarinan pääosia näyttelevät Shailene Woodley ja Sam Claflin.

## Juoni
Parikymppinen nainen ja kolmikymppinen maailmanympäripurjehtijana kokemusta hankkinut brittimies saavat tehtäväkseen purjehtia tuttaviensa omistaman ison huvijahdin Yhdysvaltoihin. He joutuvat pahaan myrskyyn keskellä Tyyni Valtamertä.

## Arvioita
*Turun Sanomien* Kari Salmisen mielestä islantilainen Kormákur on virtuoosi kuvaamaan meren voimaa ja sen vallassa olevien ihmisten heikkoutta. ”Titanic-budjettia ei tarvita vaan tiukkaa kuvanrajausta ja kaaoksesta nauttivat lavastajat.” Tietokonetehosteet eivät hänestä ole yhtä onnistuneita, vaan saumat näkyvät.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Tinne Vilhelmson-Silfvén

**Tinne Eva Caroline Vilhelmson-Silfvén** (s. 12. heinäkuuta 1967 Tukholma) on ruotsalainen kouluratsastaja. Vilhelmson-Silfvén on osallistunut seitsemiin olympialaisiin. Ensimmäisen kerran hän osallistui olympialaisiin Barcelonassa 1992, jonka jälkeen hän on osallistunut jokaisena kertana kouluratsastuksen yksilö- ja joukkuekilpailuun. Yksilökilpailussa hän on ollut parhaimmillaan 8. Rio de Janeirossa 2016 ja joukkuekilpailussa hän on ollut parhaimmillaan neljäs sekä Barcelonassa 1992 että Pekingissä 2008. Hänellä on myös kolme EM-pronssia kouluratsastuksen joukkuekilpailuissa.

## Lähteet
Miho Fukumoto

**Miho Fukumoto** (, s. 2. lokakuuta 1983 Ibusuki) on japanilainen jalkapallomaalivahti, olympiamitalisti ja maailmanmestari. Fukumoto edustaa Chifure AS Elfen Saitamaa. Hän on pelannut urallaan 81 ottelua Japanin maajoukkueessa. Fukumoto oli mukana MM–kilpailuissa 2007, jolloin pelasi kolme ottelua. Neljä vuotta myöhemmin Saksan MM–kilpailuissa 2011 hän ei pelannut otteluakaan, vaan toimi varamaalivahtina. Hän voitti tuossa turnauksessa maailmanmestaruuden. Kanadan MM–kilpailuissa 2015 Fukumoto pelasi yhden ottelun alkulohkossa. Japani sijoittui turnauksessa toiseksi. Olympialaisissa Fukumoto on ollut osa Japanin maajoukkuetta Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012. Pekingissä hän pelasi Japanin kaikissa otteluissa Japanin sijoituttua lopulta neljänneksi. Lontoossa hän pelasi kuusi ottelua saavuttaen lopulta toisen sijan.

## Lähteet
Sortavalan lyseo

**Sortavalan lyseo** oli Sortavalassa vuosina 1893–1940 ja 1942–1944 toiminut oppikoulu. Sodan jälkeen sen toimintaa jatkoi Seinäjoen lyseo.

## Historia
Sortavalaan perustettiin 1788 saksankielinen supistettu normaalikoulu ja sen seuraajana oli 1844 perustettu suomenkielinen ala-alkeiskoulu. Tästä koulusta tuli 1875 kaksiluokkainen reaalikoulu ja viimeksi se toimi alkeiskouluna 1884–1892. Sortavalan lyseo aloitti toimintansa yksityisenä viisiluokkaisena poikakouluna Sortavalan kaupungin lyseon nimellä 1893 ja valtion lyseo koulusta tuli vuonna 1898. Ensimmäiset ylioppilaat valmistuivat 1901. Sortavalan lyseossa oli sen toiminta-aikana 2&nbsp;466 oppilasta, joista 539 suoritti ylioppilastutkinnon. 

Talvisodan aikana koulu joutui keskeyttämään toimintansa joulukuussa 1939 ja koulutalo vaurioitui myös Sortavalan pommituksissa. Lyseo lakkautettiin 1940, mutta jatkosodan aikana se pääsi jatkamaan toimintaansa Sortavalassa väliaikaisissa tiloissa 1942–1944.

Jatkosodan jälkeen koulu siirtyi Seinäjoelle, jossa sen toimintaa jatkoi Seinäjoen lyseo. Viimeiset vuodet se toimi yhteiskouluna Marttilan yhteislyseon nimellä, kunnes toiminta päättyi peruskoulun tulon myötä 1975.

### Rehtoreita
*O. A. Hainari 1900–1904
*K. S. Kaikkonen 1908–1927
*Uuno Karttunen 1927–1940, 1942–1944 

## Koulurakennus
Arkkitehti Johan Jacob Ahrenbergin suunnittelema Sortavalan lyseon kolmikerroksinen koulurakennus valmistui Kisamäelle vuonna 1901. Vuonna 1911 sen viereen rakennettiin Ahrenbergin suunnittelema Sortavalan tyttökoulu.

## Entisiä oppilaita
* Joppe Karhunen, taistelulentäjä, Mannerheim-ristin ritari ja kirjailija
* Yrjö Keinonen, kenraali
* Yrjö Kokko, kirjailija ja eläinlääkäri
* Veli Merikoski, professori
* Lennart Oesch, kenraali
* Lasse Pöysti, näyttelijä
* Sulo Typpö, Tampereen kaupunginjohtaja 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fuksiitti

**Fuksiitti** eli **kromikiille** on kiillemineraali, jonka kemiallinen kaava on K(Cr,Al)2(Si3Al)O10(OH,F)2. Mineraali on nimetty saksalaisen kemisti Johann Nepomuk von Fuchsin mukaan.

Fuksiitti on muskoviitin muunnos, jossa kromi on korvannut osan muskoviitin alumiinista. Mineraalissa oleva kromi aiheuttaa sille vihreän värin. Fuksiitti muodostaa myös isomorfisen seossarjan muskoviitin kanssa.

Fuksiitti aiheuttaa myös aventuriinikvartsin vihreän värin. Se esiintyy kivessä pieninä valoa heijastavina sulkeumina. 

Fuksiitti fluoresoi vaaleanvihreänä ultraviolettivalossa.

## Lähteet
* 
* Geologian tutkimuskeskus (GTK): Fuksiitti
* Mindat.org: Fuchsite
Tilla Kekki

**Tilla Kekki** (s. 9. huhtikuuta 1940 Jyväskylän maalaiskunta) on suomalainen kuvataiteilija ja kuvanveistäjä. Kekin veistosten pääasiallisin materiaali on kupari, mutta hän työstää myös alumiinia ja betonia.

Tilla Kekki valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta vuonna 1963. Hän opiskeli ylimääräisenä opiskelijana Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 1990–1992 ja Adultan taidemetallilinjalla kahteen otteeseen, vuosina 2002–2002 ja 2004–2005. Vapaita kuvanveisto-opintoja hänellä on vuodesta 1980 lähtien. Kekki asuu Järvenpäässä.

Kekki on pitänyt yksityisnäyttelyitä vuodesta 1992 lähtien ja osallistunut yhteisnäyttelyihin 1993 lähtien. Hän on lisäksi opettanut kuvanveistoa ja keraamista kuvanveistoa.

## Julkisia veistoksia
Kekin julkisia töitä ovat muun muassa:
* *Aikojen saatto*, 2005, Espoo
* *Mama Africa* ja *Mama Europa*, 2008 ja 2009, Helsinki
* *Kulkijat*, 2017, Järvenpää

### Valokuvia julkisista teoksista

Tiedosto:Tilla Kekki Mama Africa 2008.jpg|*Mama Africa* (2008), Helsinki
Tiedosto:Aikojen saatto by Tilla Kekki.JPG|*Aikojen saatto* (2005), Espoo


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tilla Kekki taiteilijamatrikkelissa
*
Nonka Matova

**Nonka Detševa Matova** (, s. 20. lokakuuta 1954 Plovdiv) on bulgarialainen ampuja, poliisi ja olympiamitalisti. Matova kilpaili urallaan kuusissa olympialaisissa sekä ilmakiväärissä että pienoiskiväärissä. Hän osallistui ensimmäisen kerran olympialaisiin Montealissa 1976 ja viimeisen kerran Sydneyssä 2000. Hän saavutti olympiahopeaa 50 metrin pienoiskiväärin asentokilpailussa Barcelonan olympialaisissa 1992. Kilpailu-uran jälkeen hän toiminut poliisina. Hänet valittiin vuonna 2001 Bulgarian kansalliskokoukseen, jossa hän toimi edustajana vuoteen 2005 saakka.

## Lähteet
Kaija Saranto

**Kaija Kristiina Saranto** (s. 1954) on suomalainen erikoissairaanhoitaja ja terveystieteen tohtori, joka toimii Itä-Suomen yliopiston sosiaali- ja terveydenhuollon tietohallinnon professorina (2006–). Hän on ollut perustamassa Kuopioon Suomen ensimmäistä hoidon vaikuttavuuden ja potilasturvallisuuden tutkimuskeskittymää (RECEPS).

Saranto valmistui erikoissairaanhoitajaksi vuonna 1984. Hän jatkoi opintojaan Turun yliopistossa, ja valmistui sieltä terveydenhuollon maisteriksi (1992) ja terveystieteiden tohtoriksi (1997). Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (1997) käsitteli sairaanhoidon tietojärjestelmiä koskevaa koulutusta. Tutkimustyö oli otsikoitu *Outcomes of education in information technology : towards a model of nursing informatics education*.

Helsingin Sanomat nosti Sarannon julkaisujensa osalta tarkastelluista tieteenaloista näkyvimpien Suomessa työskentelevien tieteentekijöiden ryhmään huhtikuun 22. päivän 2019 artikkelissaan luokassa Valtio-oppi ja hallintotieteet. Pohjana artikkelille oli Turun yliopiston sosiologian professori Osmo Kivisen ja tutkija Juha Hedmanin huhtikuussa 2019 suomalaisessa Tiedepolitiikka-lehdessä julkaistava artikkeli.

Saranto valittiin ensimmäisenä suomalaisena vuonna 2012 jäseneksi American College of Medical Informatics (ACMI) -tiedeyhteisöön ja  2017 perustetun kansainvälisen terveydenhuollon informaatiotieteiden akatemian (IAHSI) jäseneksi. Vuonna 2013 hänet valittiin American Academy of Nursing]  -yhteisön jäseneksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kaija Saranto. University of Eastern Finland, Department of Health and Social Management  (researchgate.net)
*Google Scholar -haku "Kaija Saranto"  (scholar.google.com)
*Computer Science Bibliography: Kaija Saranto  (dblp.org)
* Kaija Saranto. Professor in Health and Human Services Informatics  (linkedin.com)
107 elementi

**107 elementi** on italialaisen poplaulaja Neffan toinen albumi, joka julkaistiin 23. huhtikuuta 1998.
## Kappaleet
# Il resto è nella mente (feat. Deda & DJ Skizo) – 1:26
# Guerra e pace (feat. Deda, Anna Marotta) – 4:51
# Non tradire mai (feat. Al Castellana) – 4:37
# Solo fumo (feat. MC Mello, Deda, La Famiglia, DJ Gruff) – 4:27
# Carcere a vita (feat. Kaos) – 2:13
# Tutto può succedere (feat. Deda) – 4:21
# Piaceentraresullatraccia (Skit) – 0:38
# Freaky Funk Flow Pt. 1 (feat. Carri D, Dre Love, MC Mello, DJ Stile) – 4:19
# Nella pioggia (I Want to Go Outside) (feat. Dre Love) – 4:34
#Vento freddo (feat. Al Castellana) – 3:31
# Strategie dell'universo (feat. Melma & Merda, DJ Skizo, DJ Stile, DJ Double S, DJ Zak) – 4:54
# Boogie Loogie BPM (feat. DJ Lugi) – 1:25
# Suona ancora (feat. Elise, DJ Double S & DJ Stile) – 4:43
# Funky dildo (Skit) (feat. Deda) – 0:37
# Navigherò la notte (feat. Al Castellana) – 4:56
# Elementi (feat. Deda) – 2:27
# Aldilà del blu (Interlude) – 2:35
# Pressure (Ak Nine Prophecy) (feat. WarDogs & SoulBoy) – 4:24
# Nella luce delle 06:00 ('98 RMX) (feat. Deda) – 4:15
# Parole liquide – 2:00

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* discogs.com-sivustolla
Paavo Berg

**Paavo Daavid "Pate" Berg** (23. marraskuuta 1911 Lahti – 1. marraskuuta 1941 Hanko) oli suomalainen hävittäjä-ässä. Hän oli toiseksi menestynein suomalainen kaksitasoisilla lentänyt hävittäjä-ässä saavutettuaan yhteensä 10,5 voittoa. Hän saavutti niistä viisi Gloster Gladiator -lentokoneilla ja loput 4,5 Curtiss Hawk 75 -koneilla. 

Berg hyväksyttiin Kadettikouluun kesäkuussa 1931. Hänet ylennettiin luutnantiksi vuonna 1935 ja kapteeniksi vuonna 1940. 

Berg kuoli 1. marraskuuta 1941, kun hänen koneensa ammuttiin alas. Hänen ruumistaan ei ole löydetty. Hänen hautansa on Valkealassa. 

## Voitot

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Keskinen, Kalevi, Niska, Klaus ja Stenman, Kari. *Suomen ilmavoimien historia: 11, Hävittäjä-ässät*. Espoo: Tietoteos, 1975. 
* Stenman, Kari, ja Kalevi Keskinen. *Finnish Aces of World War 2* *(Aircraft of the Aces 23)*. Oxford: Osprey Aviation, 1998.
Kumi Yokoyama

**Kumi Yokoyama** (, s. 13. elokuuta 1993 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä. Yokoyama edustaa seuratasolla AC Nagano Parceiro Ladiesia ja on aiemmin pelannut Saksassa 1. FFC Frankfurtin joukkueessa.

Yokoyama on pelannut Japanin alle 17- ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueissa nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa. Aikuisten maajoukkueessa hän debytoi maaliskuussa 2015. MM-kilpailujen 2019 päättyessä Yokoyama on pelannut maajoukkueessa 43 ottelua ja on tehnyt niissä 17 maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa kahdessa alkulohko-ottelussa.

## Lähteet
Vuolearning

**Vuolearning** on selainpohjainen oppimisalusta, jonka on kehittänyt suomalainen Vuolearning Oy. Alusta soveltuu yritysten koulutuskäyttöön, oppilaitoksille ja järjestöille.

Oppimisalustaa on kuvailtu sulautuvan oppimisen työkaluksi, joka tukee käänteistä opetusta. Oppimisalusta on kehitetty tukemaan mobiilioppimista, ja se muuntaa opetusmateriaalit kaikille päätelaitteille sopivaan muotoon.

Vuolearning piti koronaviruspandemian aikana etäkoulu.fi-palvelua oppilaitosten vapaassa käytössä etäopiskelun järjestämiseksi. Palvelu tarjosi digitaalisen oppimisympäristön ilmaiseksi suomalaisten oppilaitosten käyttöön keväällä 2020. 

Vuolearning mainittiin vuonna 2021 Education Technology Insights -julkaisussa yhtenä Euroopan parhaista opetusteknologian yrityksistä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vuolearning
* Learning Light: VuoLearning Blended Learning Platform Review
Marta A. Renvall

**Marta Amanda Renvall** (7. heinäkuuta 1873 Muurla – 13. syyskuuta 1937 Salo) oli suomalainen johtaja, opettaja ja toimittaja.

Renvallin vanhemmat olivat arkkipiispa Torsten Thure Renvall ja Amanda Sofia Limnell. Renvall kävi Turussa Heurlinin koulun 1890 ja opiskeli sitten 1890–1891 kieliä Sveitsissä, myöhemmin myös Pariisissa ja Lontoossa.

Renvall oli Turun NNKY:n sihteeri (toiminnanjohtaja) 1896–1899, Suomen NNKY:n pääsihteeri 1900–1915, Renvallin kotiopiston perustaja ja johtaja vuodesta 1916. Hän toimi myös uskonnon- ja pyhäkoulunopettajana. Hän oli vuosina 1900-1915 NNKY:n lehtien ja muiden julkaisujen päätoimittaja.

Julkaisemassaan kirjassa *Työntekijättärien hyväksi* (1912) Renvall kuvasi työläisnaisten huonoja oloja ja keräsi kirjan myyntituloilla ja sen mukana olleella keräyslomakkeella varoja oman talon hankkimiseksi NNKY:lle. NNKY:stä lähdettyään hän osti entisen kotitilansa Isontalon Muurlasta ja perusti sinne kristillisen kotitalousopiston nuoria naisia varten sanoen leikillisesti: "Minä olen tähän asti vetänyt nuoria tyttöjä yhdistyksiin, nyt minä käännän kelkkani ja vedän heitä kotiin. Renvall on haudattu Muurlan hautausmaalle.

## Julkaisut
* Vår uppgift: föredrag hållet vid K. F. U. K:s årsfäst i Helsingfors den 25 mars 1900. Tammerfors : kustantaja tuntematon, 1900.
* Kristliga Föreningen av Unga Kvinnor, dess uppkomst och utveckling samt dess 15-åriga verksamhet i Finland 1896-1910. Helsingfors  K.F.U.K., 1911.
* För industriarbeterskans väl!: en kort framställning av hennes nuvarande förhållanden i huvudstaden och av det som kunde och borde göras för hennes skydd och höjande i fysiskt, socialt, sedligt och andligt avseende. Helsingfors: K.F.U.K., 1912.
** Työntekijättärien hyväksi, Suomalaisen Kansan Kirjapaino, 1912

### Suomennokset
* Alb. Savola, Martin Rautanen, käännös Marta A. Renvall, Missionssällskapet i Finland 1927. 

## Lähteet
Anne Kouvonen

**Anne Kouvonen** (s. 1974) on suomalainen sosiaaliepidemiologian ja kansanterveystieteen tutkija, joka toimii Helsingin yliopiston  sosiaalipolitiikan professorina. 

Kouvonen on valmistunut sosiologia pääaineenaan maisteriksi ja tohtoriksi Helsingin yliopistosta.  Hänen artikkeliväitöskirjansa (2002) oli otsikoitu *Part-time work and deviant behaviour among Finnish adolescents*. Työssä tarkasteltiin peruskouluikäisten nuorten lukukausien aikaisesen työssäkäynnin yhteyttä rikollisuuteen ja päihteiden käyttöön. Kouvonen on Turun yliopiston kansanterveystieteen dosentti ja suorittanut Puolan Wroclawissa toimivassa Sosiaalitieteiden ja humanististen aineiden yliopistossa (SWPS) dosentuuria vastaavan habilitaation (dr. hab.).

Kouvonen on työskennellyt tutkijana, yliopistonlehtorina ja apulaisprofessorina University of Nottinghamissa (Englanti) vuosina 2003-2010, Queen's University Belfastissa (Pohjois-Irlanti) vuosina 2012-2014 ja SWPS University:ssä (Puolassa) vuonna 2011. Hän työskenteli sosiaalipolitiikan ja sosiologian yliopistonlehtorina Helsingin yliopistossa vuosina 2014-2016.

Hänet nimitettiin vuonna 2017 Helsingin yliopiston määräaikaiseksi professoriksi, ja vuonna 2018 hän sai pysyvän sosiaalipolitiikan professuurin. Hän toimii lisäksi sosiaaliepidemologian Honorary Professorina Belfastin yliopistossa (Queen’s University Belfast) Pohjois-Irlannissa. 

Kouvonen on laajasti siteerattu tutkija, jonka H-indeksi (Web of Science) on 40 . 

Helsingin Sanomat uutisoi Kouvosen kuuluvan julkaisujensa osalta näkyvimpien Suomessa työskentelevien yhteiskuntatieteilijöiden ryhmään erään tutkimuksen mukaan (huhtikuun 22. päivän 2019 artikkelissaan luokassa Yhteiskuntatieteelliset erityisalat). Pohjana Helsingin Sanomien artikkelille oli Turun yliopiston sosiologian professori Osmo Kivisen ja tutkija Juha Hedmanin huhtikuussa 2019 suomalaisessa Tiedepolitiikka-lehdessä julkaistu selvitys.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Google Scholar -haku "Anne Kouvonen"  (scholar.google.com)
* Anne Kouvonen. Professor of Social Policy at University of Helsinki  (linkedin.com)
Necker (täsmennyssivu)

**Necker** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

*Necker, Havaijiin kuuluva saari Tyynellämerellä
*Necker, Brittiläisiin Neitsytsaariin kuuluva saari Karibianmerellä
*Necker, Thur-joen sivujoki Sveitsissä

## Sukunimenä
*Jacques Necker (1732–1804), sveitsiläissyntyinen pankkiiri, Ranskan valtiovarainministeri
*Louis Albert Necker (1786–1861), sveitsiläinen kristallografi, jonka mukaan on nimetty optinen harha Neckerin kuutio
*Noël Martin Joseph de Necker (1730–1793), belgialainen taiteilija ja kasvitieteilijä, jonka mukaan on nimetty riippusammalten tieteellinen nimi *Neckera*
*Suzanne Necker (1739–1794), sveitsiläissyntyinen kirjailija ja salonginpitäjä Ranskassa
*Germaine de Staël, o.s. *Necker* (1766–1817), ranskalainen kirjailija ja salonginpitäjä
Paloma Navares

**Paloma Navares** (s. 1947 Burgos, Espanja) on espanjalainen kuvataiteilija. Hänen taiteellinen uransa on alkanut vuonna 1979 ja hänen töitään on nähty sadoissa näyttelyissä ja taidetapahtumissa.  Hän työskentelee tilan, tekniikan ja valon parissa luoden oman maailmansa. Hän on toiminut myös taideopettajana.

Navares on sanonut, että taideuransa alusta alkaen häntä on kiinnostanut naisen rooli ja fyysinen läsnäolo. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Voutikunta

**Voutikunta** oli voudin toimialue Ruotsin historiallisessa hallinnossa. Kustaa Vaasa uudisti maansa hallintoa 1500-luvun alkupuolella siten, että keskiajalla käytössä olleista linnalääneistä siirryttiin voutikuntiin. Suomen alueella niitä oli 1500-luvulla enimmillään noin 40 kappaletta. Voutikunnan hallinnosta vastanneen voudin tärkein tehtävä oli verojen kerääminen. Valtakunnan hallintoa uudistettaessa 1630-luvulla muodostettiin lääninhallinto ja pitäjää suuremmaksi, mutta lääniä pienemmäksi hallintoyksiköksi tulivat kihlakunnat. Voutikunta-nimitys säilyi kuitenkin käytössä pitkään kihlakunta-sanan rinnalla.

## Suomen voutikunnat 1412–1448

Suomen eli keskiaikaisen Turun hiippakunnan alueella olleet voutikunnat.

* Turun linnan voutikunta
**Pohja-Suomen laamannikunta
***Maskun kihlakunta
***Vehmaan kihlakunta
**Etelä-Suomen laamannikunta
***Halikon kihlakunta
***Piikkiön kihlakunta
*Satakunnan voutikunta (myöhemmin Kokemäenkartanon lääni) kuului tällä ajanjaksolla Turun linnan alaisuuteen
*Ahvenanmaan voutikunta (Kastelholman linna)
*Korsholman linnan voutikunta
*Hämeen linnan voutikunta
**Hattulan kihlakunta
**Hollolan kihlakunta
**Sääksmäen kihlakunta
*Raaseporin linnan voutikunta
*Viipurin linnan voutikunta (läänitettynä koko ajanjakson)
**Itä-Uudenmaan voutikunta (= Porvoon voutikunta)

## Lähteet
*

### Viitteet
Piia Jallinoja

**Piia Tuuli Jallinoja** (s. 1967) on suomalainen sosiologi ja valtiotieteen tohtori, joka toimii Tampereen yliopiston terveyssosiologian professorina.

Jallinoja valmistui ylioppilaaksi Etelä-Tapiolan lukiosta 1985. Hän opiskeli Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa, ja valmistui sieltä sosiologiksi ja edelleen valtiotieteen tohtoriksi (sosiologia). Hänen väitöskirjansa (2002) oli otsikoitu *Genetics, negotiated ethics and the ambiguities of moral choices*. Hän on Helsingin yliopiston sosiologian laitoksen dosentti.

Huhtikuussa 2019 *[[Helsingin Sanomat]]* mainitsi Jallinojan kuuluvan julkaisujensa perusteella näkyvimpien Suomessa työskentelevien tieteentekijöiden ryhmään sosiologian ja yhteiskuntapolitiikan alalla. Pohjana vain joitain tieteenaloja tarkastelleelle artikkelille oli Turun yliopiston sosiologian professori Osmo Kivisen ja tutkija Juha Hedmanin huhtikuussa 2019 *[[Tiedepolitiikka (lehti)|Tiedepolitiikka]]*-lehteen tekemä selvitys.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Terveys yhteiskunnassa (Piia Jallinojan tutkimusryhmä) (tuni.fi) 
* Piia Jallinojan Google Scholar -profiili  (scholar.google.com)
* Piia Jallinoja. Tampere University, Faculty of Social Sciences  (researchgate.net)
Tampereen Filharmoninen Kuoro

**Tampereen Filharmoninen Kuoro** (TFK) on Tampereella vuonna 1990 perustettu suurkuoro. Se toimi aluksi nimellä Tampere-talon oratoriokuoro. Perustamisen johtoajatuksena oli luoda kuoro, joka olisi riittävän suuri oratorioiden ja muiden mittavien kuoro-orkesteriteosten esittämiseen, pääasiassa Tampereen kaupunginorkesterin kanssa, samana vuonna avautuneessa Tampere-talossa.

Kuoron taiteellisena johtajana toimi perustamisesta vuoteen 2005 asti kuorokapellimestari Heikki Liimola. Timo Nuoranne johti kuoroa 2005–2013, ja 2013–2019 TFK:n taiteellisena johtajana toimi Jani Sivén. Kaudella 2019–2020 vierailevana johtajana toimi Elisa Huovinen. Syksyllä 2020 kuoro siirtyi kahden johtajan malliin kun taiteelliseksi johtajaksi valittiin Ruut Kiiski ja kuoromestariksi Jouni Rissanen.

Tampere Filharmonian lisäksi TFK on esiintynyt myös muun muassa RSO:n, Helsingin kaupunginorkesterin, Viron festivaaliorkesterin, Plovdivin valtionoopperan orkesterin, Estonia-teatterin orkesterin sekä Seinäjoen ja Vaasan kaupunginorkestereiden kanssa. Orkesteriteosten ohella TFK on alusta alkaen tuottanut omia a cappella -produktioita. Levytyksiä kuoro on tehnyt sekä Tampere Filharmonian kanssa että a cappellana.

## Diskografia
### Tampere Filharmonian kanssa
* *Jean Sibelius: Karelia Music | Press Celebrations Music* (Ondine, 1998)
* *Einar Englund: Cello Concerto | Symphony No. 6 "Aphorisms"* (Ondine, 2000)
* *George Enescu: Ouverture de Concert | Symphony No. 3, Op. 21* (Ondine, 2013)

### A cappella
* *Suomalaisia kuoroklassikoita* (Naxos, 2002)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* TFK:n verkkosivut
Gunnhildur Yrsa Jónsdóttir

**Gunnhildur Yrsa Jónsdóttir **(s. 28. syyskuuta 1988 Islanti) on islantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa National Women’s Soccer Leaguen Orlando Pridea. Aiemmin hän pelasi saman liigan Utah Royalsissa. Hän on pelannut kotimaansa ja Yhdysvaltojen lisäksi Norjassa ja Australiassa. Gunnhildur on pelannut Islannin naisten jalkapallomaajoukkueessa vuodesta 2012 lähtien. Hänet tunnetaan myös lempinimellä Gunny.

## Lähteet
Nicole Barnhart

**Nicole Renee Barnhart** (s. 10. lokakuuta 1981 Pottstown, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut jalkapalloilija, joka pelasi maalivahtina. Hän pelasi vuodet 2009–2024 kestäneellä ammattilaisurallaan FC Gold Priden, Philadelphia Independencen, FC Kansas Cityn ja myöhemmän Kansas City NWSL:n, Utah Royals FC:n sekä Washington Spiritin riveissä. Barnhartista tuli tammikuussa 2025 osa Washington Spiritin maalivahtivalmennustiimiä. Hän on kaksinkertainen naisten jalkapallon olympiavoittaja vuosilta 2008 ja 2012.

## Lähteet

## Aiheesta muualla