open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Burlingamen sopimus

**Burlingamen sopimus** oli Yhdysvaltojen ja Kiinan välillä heinäkuussa 1868 solmittu sopimus. Sopimuksessa maat antoivat yhdysvaltalaisille ja kiinalaisille oikeuden muuttaa vapaasti toistensa maihin, minkä lisäksi Yhdysvallat tunnusti sopimuksen myötä Kiinan alueellisen koskemattomuuden.

Burlingamen sopimus on nimetty pääarkkitehtinsa Anson Burlingamen mukaan. Burlingame oli ensin Yhdysvaltain diplomaatti Kiinassa, ja myöhemmin Kiina palkkasi hänet oman kansainvälisen delegaationsa johtajaksi. Kiinalaisen delegaation johdossa Burlingame sai tehtäväkseen mennä Yhdysvaltoihin neuvottelemaan vuonna 1858 voimaan tulleen Tientsinin sopimus uudelleen. Neuvottelujen tuloksena syntyi Burlingamen sopimus.

Burlingamen sopimus kaatui lopulta kiinalaisten siirtolaisten massamuuton takia. Yhdysvaltoihin oli Kalifornian kultaryntäyksen alkamisen jälkeen muuttanut valtava määrä kiinalaisia siirtolaisia, jotka suostuivat työskentelemään yhdysvaltalaisia pienemmillä palkoilla. Varsinkin vuoden 1873 paniikin ja sitä seuranneen pitkän laman jälkeen tämä herätti suuttumusta yhdysvaltalaisissa, jotka kokivat kiinalaisten vievän heidän työpaikkansa. Tiukentuneet asenteet johtivat lopulta siihen, että Kalifornia päätti rajoittaa merkittävästi kiinalaisten maahantuloa ja elämää Kaliforniassa. Kalifornian päätös oli ristiriidassa Yhdysvaltain perustuslain ja Burlingamen sopimuksen kanssa, minkä takia silloinen presidentti Rutherford B. Hayes esti lakimuutosten käytäntöönpanon. Kalifornialaisten painostuksen takia Hayes päätti kuitenkin neuvotella Kiinan kanssa Burlingamen sopimuksen sisällön uudelleen. Uusi sopimus, joka tunnetaan nimellä Angellin sopimus, solmittiin vuonna 1880 ja kumosi Burlingamen sopimuksen.

## Lähteet
Vantaan Tilapalvelut Vantti

**Vantaan Tilapalvelut Vantti Oy** (aiemmin *Vantaan Tilapalvelut Oy*) on Vantaan kaupungin omistama palveluyhtiö, joka tuottaa ateria-, kiinteistö- ja puhtauspalveluita sekä aula- ja turvapalveluita Vantaan kaupungille. Vantti työllistää noin 960 henkilöä ja sen liikevaihto oli vuonna 2019 noin 49 miljoonaa euroa. Vantti perustettiin 1. tammikuuta 2012. Yhtiö muutti nimensä muotoon Vantaan Tilapalvelut Vantti loppukeväällä 2013. 

Yhtiön päätoimipiste sijaitsee Vantaan Pakkalan kaupunginosassa Yrityspalvelukeskus Leijan rakennuksessa.

## Lähteet
AbbVie

**AbbVie** [æbviː] on vuonna 2013 Abbott Laboratories -yhtiöstä eriytetty maailmanlaajuinen lääketeollisuusyritys.

AbbVie työllistää noin 25&nbsp;000 henkeä ja myy lääkkeitään yli 170 maassa. 

## AbbVie Suomessa
Espoossa toimivan AbbVie Oy:n liikevaihto oli 61,6 miljoonaa ja henkilöstömäärä 94. AbbVien Suomessa myytäviä tuotteita ovat muun muassa autoimmuunisairauksiin käytettävä *Humira* (adalimumabi), HIV-lääke *Kaletra* (lopinaviiri + ritonaviiri), eturauhassyöpälääke *Procren* (leuproreliini), inhalaatioanesteetti *Sevorane* (sevofluraani), krooniseen munuaisten vajaatoimintaan liittyvän sekundaarisen hyperparatyreoosin ehkäisyyn ja hoitoon käytettävä *Zemplar* (parikalsitoli) sekä Parkinsonin tautia hoitava *Duodopa* (karbidopa/levodopa).

## Lähteet
Rambutaanit

**Rambutaanit** (*Nephelium*) on kasvisuku, joka kuuluu saippuamarjakasvien heimoon. Suvussa on ainakin viisi lajia. Rambutaanien hedelmiä käytetään ruokana lähisukuisten longaanien ja litsin tavoin.

## Tuntomerkit
Rambutaanit ovat yksi- tai kaksikotisia puita tai pensaita. Niiden lehdet ovat vuorottaisia ja parilehdykkäisiä. Lehtien lehdykät ovat ehyitä. Suurissa kukinnoissa kasvavat kukat ovat yksineuvoisia. Kukkien verhiöt ovat kellomaisia ja terälehtiä voi olla 5–6 tai ne voivat puuttua kokonaan. Hedelmät ovat soikeita. Niiden ulkokuori on nahkea ja voi olla pehmeiden piikkien peittämä. Siemeniä ympäröi mehukas hedelmäliha.

## Levinneisyys
Rambutaaneja kasvaa luonnonvaraisena vain Kaakkois-Aasiassa.

## Lajit
Rambutaaneihin kuuluu ainakin viisi lajia. Lisäksi on useita lajeja, joiden asema lajina tai suvullinen sijoitus ovat epäselviä.
* *[[Nephelium chryseum]]*
* *[[rambutaani|Nephelium lappaceum]]* – rambutaani
* *[[Nephelium mutabile]]*
* *[[Nephelium ramboutan-ake]]*
* *[[Nephelium topengii]]*


Image:Rambutan white background alt.jpg|rambutaani (*Nephelium lappaceum*, malaijiksi ja englanniksi *rambutan*)
Image:Pulasan.JPG|*[[Nephelium mutabile]]*, malaijiksi ja englanniksi *pulasan*
Image:Nephelium hypoleucum1.jpg|*[[Nephelium hypoleucum]]*, malaijiksi ja englanniksi *korlan*


## Lähteet
Abbott Laboratories

**Abbott Laboratories** on yhdysvaltalainen pörssiyhtiö, joka toimii maailmanlaajuisesti terveydenhoidon alalla. 

Abbott Laboratories -yhtiöstä eriytettiin vuoden 2013 alussa uusi AbbVie-lääkekehitysyhtiö. Jäljelle jäänyt Abbott keskittyy diagnostiikkaan, ravintovalmisteisiin, terveydenhuoltotuotteisiin ja rinnakkaislääkkeisiin.

Yhtiön perusti chicagolainen lääkäri Wallace Calvin Abbott vuonna 1888 nimellä Abbott Alkaloid Company.

Abbott Laboratories -yhtiön tuottamia ravintovalmisteita ja -lisiä ovat muun muassa maitojauheet, *Similac*-vauvanruoat, *Ensure*-terveysjuomat, *Glucerna, PediaSure, EAS* ja *ZonePerfect*.

Diagnostiikassa Abbott on erikoistunut muun muassa immunologiaan ja verentutkimukseen.

Keväällä 2016 Abbott kertoi ostavansa sydämentahdistimia ja muuta sydäntautien hoitotekniikkaa valmistavan St. Jude Medicalin noin 25 miljardilla dollarilla.

## Abbott Suomessa
Abbottin tuotteita on myyty Suomessa 1960-luvulta lähtien. Suomessa toimivan Abbott Oy:n liikevaihto vuonna 2014 oli 23 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 32.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mihail Heraskov

**Mihail Matvejevitš Heraskov** (, 5. marraskuuta (J: 25. lokakuuta) 1733 Pultavan Perejaslav – 9. lokakuuta (J: 27. syyskuuta) 1807 Moskova) oli venäläinen klassismin ajan kirjailija. Hänen tuotannossaan on havaittavissa siirtyminen kohti sentimentalismia.

## Suku ja koulutus
Valakialaisperäiseen aatelisperheeseen syntynyt Mihail Heraskov opiskeli Pietarin maasotakoulussa ja työskenteli Moskovan yliopiston rehtorina ja kuraattorina. Hänen vaimonsa Jelizaveta Neronova oli runoilija ja yhdessä he järjestivät kotonaan 1760-luvun alussa opiskelijoille kokoontumisia, joita voidaan pitää Venäjän ensimmäisenä kirjallisuussalonkina.

## Kirjallinen toiminta
Heraskov julkaisi aikakauslehtiä *Poleznoje uveselenije* ("Hyödyllisiä huvituksia") 1760–1762, joka oli ensimmäinen venäläistä aikalaiskirjallisuutta laajasti esittelevä kirjallisuuslehti, ja *Svobodnyje tšasy* (1763) ja osallistui vapaamuurarien toimintaan. 

Heraskov tuotannon tunnetuinta osaa ovat eeppiset runoelmat, kuten *Rossijada* (”Rossiada”, 1779), joka kertoo Iivana Julman Kazanin valloituksesta. Hänen näytelmistään huomattavin on tragedia *Venetsianskaja monahinja* (”Venetsian nunna”, 1758). 

Heraskovin proosa kehittyi filosofis-didaktisista romaaneista, kuten *Numa Pompili, ili Protsvetajuštši Rim* (”Numa Pompilius eli Kukoistava Rooma”, 1768), kohti monimutkaisia rakkausseikkailuja, kuten *Kadm i Garmonija* (”Kadmos ja Harmonia”, 1786). Romaanissa *Polidor, syn Kadma i Garmonii* (”Polydoros, Kadmoksen ja Harmonian poika”, 1794) Heraskov arvostelee ankarasti Ranskan vallankumousta. Heraskovin proosa on rytmikästä, monisanaista ja koristeellista. Lajityypeiltään monimuotoinen lyriikka kehottaa kohtuullisuuteen ja hiljaiseen elämään luonnonrauhassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mihail Heraskovin teoksia Lib.ru -sivustolla
HMS Colossus (1803)

**HMS Colossus** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1803 vesillelaskettu Colossus-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

## Valmistus

Alus tilattiin 23. marraskuuta 1797 Deptfordin telakalta, missä sen rakennustöistä vastasi maaliskuuhun 1803 Edward Tippett ja sen jälkeen Henry Peake. Köli laskettiin toukokuussa 1799. Alus laskettiin vesille 23. huhtikuuta 1803 ja valmistui 20. kesäkuuta Woolwichissa.

## Palvelus
Alus romutettiin Chathamissa 8. helmikuuta 1826.

## Lähteet
*

### Viitteet
Susanna Saapunki

**Susanna Maria Saapunki** (s. 14. lokakuuta 1992 Kuusamo) on suomalainen kestävyysurheilija. Hän kilpaili kevääseen 2020 asti pääasiassa maastohiihdossa, mutta lopetti tuolloin hiihtouransa ja alkoi vuorijuoksuammattilaiseksi.

Saapunki on naimisissa entisen kumparelaskija Ville Miettusen kanssa. Saapungin isä Pasi Saapunki osallistui yhdistetyn hiihtäjänä kaksiin olympialaisiin.

## Hiihtoura
Saapunki debytoi maailmancupissa maaliskuussa 2014 Lahden 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sijoittuen sijalle 60. Hänet valittiin mukaan vuoden 2016 Tour de Skille. Hän sijoittui Tourin kokonaiskilpailussa 36:nneksi ja saavutti uransa ensimmäiset maailmancup-pisteet oltuaan Val di Fiemmen pitkään loppunousuun päättyneellä viimeisellä etapilla 27:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 20:nneksi Lillehammerin Nordic opening -tapahtuman kokonaiskilpailussa joulukuussa 2018.

Ensimmäisen SM-mitalinsa Saapunki saavutti Vantaan SM-kilpailuissa 2018 sijoittumalla pronssille 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. 

Saapunki osallistui kaksiin nuorten MM-kilpailuihin, yhtä moniin alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuihin sekä vuoden 2013 talviuniversiadeihin.

Hiihdossa Saapunki edusti Vuokatti Ski Teamia. Hänen valmentajanaan toimii Kari Miettunen.

## Juoksu-ura

Saapunki alkoi panostamaan vuorijuoksuun täysimääräisesti vuonna 2021. Hän asuu Italiassa ja kilpailee osana italialaista tiimiä.

Heinäkuussa 2022 Saapunki sijoittui vuorijuoksun EM-kilpailuissa viidenneksi sekä 8,9 kilometrin pituisessa ylämäkijuoksussa että 17,8 kilometrin pituisessa vuorijuoksussa, jossa vuorelle nousun lisäksi juostaan sieltä alas. Vuorijuoksun MM-kilpailuissa marraskuussa 2022 hän sijoittui ylämäkijuoksussa kuudenneksi ja vuorijuoksussa 12:nneksi. Syyskuussa 2023 hän voitti vuorijuoksun maailmancupin osakilpailun Italian Dolomiiteilla. Vuoden 2024 EM-kilpailuissa hän sijoittui vuorijuoksussa kuudenneksi. Vuoden 2025 vuorijuoksun MM-kilpailuissa Espanjan Pyreneillä hän voitti ylämäkikilpailussa hopeaa. 

Maastojuoksun SM-kilpailuissa Saapunki on saavuttanut pitkällä matkalla pronssia 2022 ja hopeaa 2023. Maastojuoksun EM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui sijalle 42 ja maantiejuoksun EM-kilpailuissa 2025 puolimaratonilla 15:nneksi.

## Lähteet
Naisten Superpesiksen kausi 2012

**Naisten Superpesiksen kausi 2012** oli naisten Superpesiksen 23. kausi. Kausi alkoi 9. toukokuuta, ja Suomen mestarit olivat selvillä 15. syyskuuta. Naisten sarjaan osallistui 11 joukkuetta.

Naisten puolella mitaleilla olivat edelliskauteen verrattuna täsmälleen samat joukkueet. Lapuan Virkiä otti seurahistorian kahdeksannen Suomen mestaruutensa, voitettuaan Jyväskylän Kirittäret tiukan ottelusarjan jälkeen 3-2. Pronssimitalit menivät Porin Pesäkarhuille.

Perinteinen Itä-Länsi-ottelu järjestettiin Sotkamossa 20.-22. heinäkuuta.

## Seurojen budjetit
Superpesisseurojen budjetit kaudella 2012.

## Lopulliset sijoitukset

### Naiset

## Lähteet
Melicoccus

***Melicoccus*** on kasvisuku, joka kuuluu saippuamarjakasvien heimoon. Siinä on vähintään kymmenen lajia. *Melicoccus*-suvun kasvit ovat puita tai pensaita. Joidenkin lajien hedelmiä käytetään ruokana, ja *[[Melicoccus bijugatus]]* -lajia kasvatetaan hedelmäpuuna kaupallisestikin. Hedelmät muistuttavat läheisen *[[Talisia]]*-suvun sekä samaan alaheimoon kuuluvien rambutaanien, longaanien ja litsin hedelmiä.

## Lajit
* *[[Melicoccus antioquensis]]*
* *[[Melicoccus aymardii]]*
* *[[Melicoccus bijugatus]]*
* *[[Melicoccus espiritosantensis]]*
* *[[Melicoccus jimenezii]]*
* *[[Melicoccus lepidopetalus]]*
* *[[Melicoccus novogranatensis]]*
* *[[Melicoccus oliviformis]]*
* *[[Melicoccus pedicellaris]]*
* *[[Melicoccus petiolulatus]]*

## Lähteet
Naisten Superpesiksen kausi 2011

**Naisten Superpesiksen kausi 2011** oli Naisten Superpesiksen 22. kausi. Naisten runkosarja alkoi 10. toukokuuta ja sen viimeinen kierros pelattiin 7. elokuuta. Suomen mestarit olivat selvillä 11. syyskuuta.

Lapuan Virkiä katkaisi Jyväskylän Kirittärien ennätyksellisen kuuden mestaruuden putken, kun se voitti tämän loppuottelusarjassa voitoin 3–1. Virkiälle mestaruus oli seurahistorian seitsemäs ja ensimmäinen sitten vuoden 2004. Pronssimitalit jaettiin Porin Pesäkarhuille.

Sarja pelattiin kymmenellä joukkueella. Jyväskylän Valo putosi sarjasta viime kauden jälkeen urheilullisen menetyksen perusteella. Sen lisäksi Oulun Lippo luopui sarjapaikastaan seuran miesjoukkueen tapaan. Ykköspesiksen edelliskaudella voittanut Kouvolan Pallonlyöjät olisi ollut oikeutettu nousemaan Superpesikseen, mutta seura halusi jatkaa myös tällä kaudella Ykköspesiksessä. Lisäksi nähtiin yksi nimenvaihdos, kun raumalainen Fera pelaa tällä kaudella Rauman Lukon nimellä.

Itä–Länsi-tapahtuma pelattiin 22.–24. heinäkuuta Kouvolassa. Miesten ottelun voitti Lännen joukkue kotiutuskilpailun jälkeen 2–1 (1–6, 5–2, 1–1, 3–1). Naisten ottelussa Länsi oli parempi suoraan 2–0 (5–1, 4–3).

## Sarjajärjestelmä

Runkosarjassa pisteitä jaetaan seuraavasti: 2–0-voitosta saa kolme pistettä ja 1–0-voitosta kaksi. Jos ottelu on kahden jakson jälkeen tasan (0–0 tai 1–1), molemmat joukkueet saavat yhden pisteen. Tällöin ottelun voittaja ja ylimääräisen (toisen) sarjapisteen saava joukkue ratkaistaan supervuorossa tai tämän jälkeen kotiutuslyöntikilpailussa.

Runkosarjassa tasapisteissä olevien joukkueiden keskinäisen paremmuuden ratkaisee kolmen pisteen eli 2–0-voittojen määrä tai niiden ollessa tasan kaikkien voittojen määrä. Jos edelleen ollaan tasatilanteessa, ratkaisee tehtyjen ja annettujen juoksujen ero, sitten keskinäisten ottelujen voitot, keskinäisten ottelujen pisteet tai lopulta keskinäisten ottelujen juoksuero.

Joukkueet pelasivat runkosarjassa 22 ottelua. Se koostui kaksinkertaisen sarjan lisäksi yksinkertaisina pelatuista lisälohkoista, jotka määrittyivät viime kauden sijoitusten perusteella. Lohkossa A pelasivat Pori, Lapua, Seinäjoki, Turku ja Rauma ja lohkossa B Jyväskylä, Lappeenranta, Siilinjärvi, Viinijärvi ja Ylihärmä.

Runkosarjan jälkeen kahdeksan parasta pääsivät pudotuspeleihin. Puolivälierät, välierät ja loppuottelut pelattiin paras viidestä -järjestelmällä, ja pronssimitalit ratkesivat paras kolmesta -järjestelmällä. Runkosarjan kahden viimeisen joukkueen kausi päättyi runkosarjaan. Nämä säilyttivät paikkansa Superpesiksessä. Kaudelle 2012 sarjaan nousi suoraan Ykköspesiksen voittaja.

## Sarjataulukko

## Tilastot

### Runkosarjan lyöjätilasto

### Runkosarjan etenijätilasto

### Runkosarjan kärkilyöntitilasto

## Pudotuspelit

### Puolivälierät (paras viidestä)

### Välierät (paras viidestä)

### Pronssiottelu (paras kolmesta)

### Loppuottelu (paras viidestä)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Superpesiksen sivut
* Pesäpalloliiton sivut
Talisia

***Talisia*** on kasvisuku, joka kuuluu saippuamarjakasvien heimoon. Siihen kuuluu yli 50 lajia. *Talisia*-suvun kasvit ovat puita tai pensaita. Jotkin suvun lajit tuottavat syötäviä hedelmiä, ja *[[Talisia esculenta]]* -lajia kasvatetaan hedelmäpuuna. Hedelmät muistuttavat läheisen *[[Melicoccus]]*-suvun sekä samaan alaheimoon kuuluvien rambutaanien, longaanien ja litsin hedelmiä.

## Lajit

* *[[Talisia acutifolia]]*
* *[[Talisia angustifolia]]*
* *[[Talisia bullata]]*
* *[[Talisia carinata]]*
* *[[Talisia caudata]]*
* *[[Talisia cerasin]]*
* *[[Talisia chartacea]]*
* *[[Talisia clathrata]]*
* *[[Talisia coriacea]]*
* *[[Talisia croatii]]*
* *[[Talisia cupularis]]*
* *[[Talisia dasyclada]]*
* *[[Talisia douradensis]]*
* *[[Talisia equatoriensis]]*
* *[[Talisia esculenta]]*
* *[[Talisia eximia]]*
* *[[Talisia firma]]*
* *[[Talisia floresii]]*
* *[[Talisia furfuracea]]*
* *[[Talisia ghilleana]]*
* *[[Talisia granulosa]]*
* *[[Talisia guianensis]]*
* *[[Talisia hemidasya]]*
* *[[Talisia hexaphylla]]*
* *[[Talisia japurensis]]*
* *[[Talisia laevigata]]*
* *[[Talisia lanata]]*
* *[[Talisia longifolia]]*
* *[[Talisia macrophylla]]*
* *[[Talisia marleneana]]*
* *[[Talisia megaphylla]]*
* *[[Talisia microphylla]]*
* *[[Talisia mollis]]*
* *[[Talisia morii]]*
* *[[Talisia nervosa]]*
* *[[Talisia obovata]]*
* *[[Talisia oedipoda]]*
* *[[Talisia pachycarpa]]*
* *[[Talisia parviflora]]*
* *[[Talisia pilosula]]*
* *[[Talisia pinnata]]*
* *[[Talisia praealta]]*
* *[[Talisia princeps]]*
* *[[Talisia retusa]]*
* *[[Talisia setigera]]*
* *[[Talisia simaboides]]*
* *[[Talisia squarrosa]]*
* *[[Talisia stricta]]*
* *[[Talisia subalbens]]*
* *[[Talisia sylvatica]]*
* *[[Talisia velutina]]*
* *[[Talisia veraluciana]]*

## Lähteet
Nikki van der Zyl

**Nikki van der Zyl** (27. huhtikuuta 1935 – 6. maaliskuuta 2021) oli brittiläinen ääninäyttelijä. Van der Zyl ääninäytteli kymmenessä James Bond -elokuvassa vuosina 1962–1979.

Tuottajat Albert R. Broccoli ja Harry Saltzman halusivat sveitsiläisen Ursula Andressin elokuvaan *[[Salainen agentti 007 ja tohtori No]]*. Andressin äidinkieli ei kuitenkaan ollut englanti: hän puhui englantia vahvalla aksentilla ja pani painoa väärille tavuille. Van der Zyl työskenteli lontoolaisella äänistudiolla ulkomaisten elokuvien ääninäyttelijänä ja häntä suositeltiin tuottajille. Hän ääninäytteli kaikki Andressin repliikit ja lauloi myös kappaleen “Under the Mango Tree”, jonka Andressin hahmo esittää elokuvassa. Broccoli ja Saltzman olivat niin tyytyväisiä van der Zylin ääninäyttelyyn, että he pyysivät häntä dubbaamaan Moneypennyä, Miss Taroa ja erästä kiinalaista hahmoa lukuun ottamatta kaikkien naisroolien repliikit. Van der Zylille maksettiin yhdestä nauhoituskerrasta noin 60 dollaria ja koko elokuvan ääninäyttelyistä hän sai noin 200 dollaria. Hän ei työsopimuksensa mukaisesti saanut uusintapalkkioita. Hänen myös annettiin ymmärtää, että ääninäyttelyn tulisi pysyä salaisuutena.

Van der Zyl ääninäytteli Honey Rideria (jota näytteli Ursula Andress) elokuvassa *Salainen agentti 007 ja tohtori No*, Sylvia Trenchiä (Eunice Gayson) elokuvassa *[[Salainen agentti 007 Istanbulissa]]*, Jill Mastersonia (Shirley Eaton) ja Bonitaa (Nadja Regin) elokuvassa *[[007 ja Kultasormi]]*, Domino Dervalia (Claudine Auger) elokuvassa *[[Pallosalama (elokuva)|Pallosalama]]*, Kissy Suzukia (Mie Hama) elokuvassa *[[Elät vain kahdesti]]* ja Chew Meetä (Francoise Therry) elokuvassa *[[007 ja kultainen ase]]*. Hän myös ääninäytteli osan Solitairen (Jane Seymour) repliikeistä elokuvassa *[[Elä ja anna toisten kuolla]]* ja monia pienempiä rooleja. Van der Zyl työskenteli ensimmäisestä Bond-elokuvasta alkaen yhtä elokuvaa lukuun ottamatta sarjan jokaisessa elokuvassa *[[Kuuraketti]]in* (1979) asti. Häntä ei mainita lopputeksteissä eikä hän saanut elokuvista rojalteja. Van der Zylin dubbauksia käytettiin muustakin syystä kuin näyttelijän huonon englanninkielen taidon vuoksi: näyttelijä Shirley Eaton oli brittiläinen, mutta vahvan cockney-murteensa vuoksi tuottajat halusivat hänenkin hahmolle toisen, pehmeämmän äänen.

Van der Zylin mukaan häntä suunniteltiin näyttelijäksi elokuvaan *Salainen agentti 007 Istanbulissa*, koska rooliin jo valittua Daniela Bianchi ei oltaisi haluttukaan elokuvaan. Van der Zylin mukaan Roger Moore kertoi hänelle myöhemmin, että Bianchi pidettiin roolissa, koska tämän sopimuksen purkaminen olisi ollut liian kallista.

Van der Zyl kirjoitti omaelämäkerran *For Your Ears Only*, jonka esipuheen on kirjoittanut Roger Moore.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Marne Maitland

**Marne Maitland** (1920–1991/1992) oli brittiläis-intialainen näyttelijä. Hän näytteli 1950–1990 useissa elokuvissa, usein arabia tai aasialaista hahmoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Georg Meri

**Georg-Peeter Meri** (8. lokakuuta 1900 Koltšanovo, Uuden-Laatokan kihlakunta,  Pietarin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 10. kesäkuuta 1983 Tallinna, Viron SNT, Neuvostoliitto) oli virolainen diplomaatti, kirjallisuustieteilijä ja kääntäjä.

## Elämä ja ura
Georg Meri syntyi Pietarin lähistöllä, ja perhe muutti Tallinnaan vuonna 1905. Meri kävi koulunsa Tallinnassa ja opiskeli Moskovassa mutta joutui bolševikkien vangiksi vuonna 1918. Palattuaan Viroon hän osallistui vapaussotaan. Hän jatkoi opintojaan Tarton yliopistossa (1920–1923) ja Pariisin yliopistossa (1931–1933).

Meri työskenteli Viron tiedeakatemiassa vuosina 1919–1926 ja sitten vuoteen 1940 Viron ulkoasiainministeriössä ulkomaankaupan osastopäällikkönä. Neuvostoliiton miehitettyä Viron hänet pidätettiin ja lähetettiin Siperiaan vuosiksi 1941–1945. Palattuaan Neuvosto-Viroon hän työskenteli toimittajana ja kääntäjänä; hän oli poliittisista syistä vangittuna 1950–1953.

Meri tunnetaan erityisesti Shakespeare-käännöksistään. Hän käänsi Shakespearen näytelmistä suuren osan viroksi sekä julkaisi näytelmistä tutkielmia. Lisäksi hän käänsi venäläisten kirjailijoiden teoksia (mm. Nikolai Dobroljubov, Nikolai Tšernyševski).

Georg Meri avioitui vuonna 1923 Alice-Brigitta Engmannin (1909–1986) kanssa. Heille syntyi kaksi lasta: kirjailija, presidentti Lennart Meri ja valtionvirkamies Hindrek Meri.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Meri, Georg.  Eesti biograafiline andmebaas ISIK.
Teerilampi (Kihniö)

**Teerilampi**  on Pirkanmaalla Kihniössä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Teerilampi on osa Naarmijärven valuma-aluetta.

## Maantietoa
Lammen pituus on 650 metriä, leveys 270 metriä ja sen pinta-ala on 10 hehtaaria. Se sijaitsee kangasmaaston ja Teerinevan reunakohdassa. Lammen eteläranta rajautuu ojittettuun suohon, mutta vain yksi suo-oja on kaivettu rantaan asti. Tämä oja on samalla lammen laskuoja. Se juoksee 2,8 kilometriä Suolankankaan läpi ja laskee Kotalampeen. Viereinen Jänislampi ei kuulu samaan valuma-alueeseen. Rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä. Teerineva ja Päretneva muodostavat nykyisin yhteisen soidensuojelualueen. Se rajautuu etelässä Teerilammen rantoihin. Vain lammen eteläkärki ja länsisivu jäävät suojelualueen ulkopuolelle. Rannoille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tie etelästä, missä se haarautuu Kihniöön johtavalta yhdystieltä 13353.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pirkanmaan Lintutieteellisnen yhdistys: Kihniö, Päretneva – Teerineva
Pirttilampi (Kihniö)

**Pirttilampi**  on Pirkanmaalla Kihniössä Korpikylällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Pirttilampi on osa Naarmijärven valuma-aluetta.

## Maantietoa
Lammen pituus on 260 metriä, leveys 130 metriä ja sen pinta-ala on 2,1 hehtaaria. Se sijaitsee Naarmijärven luoteispuolella Pirttinevan turvetuotantoalueen ja Loukkamäen välissä painanteessa, mistä vesi ei voi luontaisesti juosta pois. Lammen rantaviivan pituus on 650 metriä ja sen rannat ovat suota. Itäpuolella sijaitsee Salisen maatilan pelto. Rannoilla ei ole rakennuksia, mutta lammen rannan läheltä ohittaa kärrypolku yhdustieltä 13349.

## Lähteet
Rafael Schauman

**Viktor Rafael Schauman** (19. syyskuuta 1860 Taivassalo – 26. joulukuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri. Hän oli Kadettikoulun ensimmäinen johtaja vuonna 1919, jolloin hänet myös ylennettiin kenraalimajuriksi.

## Elämäkerta
Schaumanin vanhemmat olivat kapteeni, virkatalontarkastaja Knut Otto Schauman (1827–1888) ja Eva Constance Elisabet Holmberg. Hänen puolisonsa vuodesta 1890 oli Ellen Matilda Österblad. Heidän poikansa Erik Rafael Schauman oli keuhkosairauksiin erikoistunut lääkäri, joka avioitui presidentti K. J. Ståhlbergin tyttären Elli Ståhlbergin kanssa.

Schauman valmistui Haminan kadettikoulusta 1882. Hän oli Suomen 2. Turun tarkka-ampujapataljoonan upseeri 1882–1901. Hän oli Säätyvaltiopäivien suojaksi 1905–1906 asetetun suojeluvartion johtaja, valtion poliisikoulun johtaja 1906–1910. Poliisilaitoksen käytettäväksi asetettujen tilojen isännöitsijä - Sandudd Oy:n johtaja 1910–1912, Grankulla Oy:n johtaja 1912–1914, J. Österblad & co Oy:n johtaja Turussa 1914–1917. 

Everstiluutnantti Schauman oli vapaussotaa valmistelevan Sotilaskomitean jäsen elokuusta 1917. Sotilaskomitean jäsenenä hänet valittiin syyskuussa 1917 komiteaan, joka käsitteli suojeluskuntien perustamiskysymystä eli käytännössä oli kysymys asevelvollisuuslain valmistelukomiteasta.

Sisällissodan aikaan keväällä 1918 Schaumanista tuli kenraali Mannerheimin hallituksen ja Etelä-Suomen suojeluskunnan yhdysupseeri, eversti 1918, sotaylioikeuden jäsen 1918, järjestysvallan tarkastaja 1918–1919 ja kadettikoulu järjestäjä ja johtaja 1919. Hän erosi tehtävästä kenraalimajurina.

Schauman omisti Karlebyn tilan (nyk. Kaspersbacka) Porvoon maalaiskunnassa 1901–1902. 

## Lähteet
Jüri Pootsmann

**Jüri Pootsmann** (1. heinäkuuta 1994) on virolainen laulaja, joka voitti Eesti otsib superstaari -laulukilpailun kuudennen tuotantokauden vuonna 2015. Vuonna 2016 hän osallistui kappaleella ”Play” Eesti Lauliin, jossa hänet valittiin Viron edustajaksi vuoden 2016 Euroviisuihin. Hän ei selviytynyt kilpailun finaaliin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fenyylibutatsoni

**Fenyylibutatsoni** eli **butatsolidiini** (kemialliselta nimeltään *4-butyyli-1,2-difenyylipyratsolidiini-3,5-dioni*) on tulehduskipulääke, joka oli aiemmin käytössä ihmisillä, mutta se on useissa maissa korvattu muulla lääkityksellä sivuvaikutusten takia. Eläinlääkkeenä sillä on edelleen jossain määrin käyttöä.

Fenyylibutatsonin teho löytyi alun perin kehitettäessä ruiskemuotoa aminofenatsonille. Fenyylibutatsonin vaikutus kipuun on hidas ja pitkäkestoinen eikä järin tehokas. Sitä ryhdyttiin kuitenkin käyttämään 1940-luvun lopussa pitkäaikaista lääkitystä tarvitsevilla potilailla kuten nivelreuman ja kihdin yhteydessä. Kihdin yhteydessä hyötyä lisäsi uraatin eritystä lisäävä vaikutus. Lääkkeen puoliintumisaika on hidas, jopa 72 tuntia. Lääke on hapan, mutta ei liukene kunnolla mahanesteeseen, ja imeytyykin elimistöön vasta pääosin suolistosta toisin kuin esimerkiksi asetosalisyylihappo, joka kulkee mahalaukun limakalvosta läpi ja vaikuttaa siten nopeasti. Fenyylibutatsoni sitoutuu plasman proteiineihin voimakkaasti, mutta sitoutuminen ylittyy suurilla annoksilla, jolloin myös erittyminen nopeutuu.

## Haittavaikutukset
Fenyylibutatsoni ärsyttää voimakkaasti mahaa ja saattaa altistaa jopa mahahaavalle. Tämän on katsottu johtuvan systeemisestä vaikutuksesta, eikä se aiheuta samanlaista mahalaukun limakalvon ärsytystä kuin asetosalisyylihappo. Tämän takia fenyylibutatsoniin on kliinisessä käytössä yhdistetty eräissä valmisteissa suojaksi antasidi. Lääkeaine aiheuttaa myös natriumin ylijäämää elimistöön, mikä aiheuttaa turvotuksia. Vakavin sivuvaikutus ihmiselle on valkosolujen muutos, nimenomaisesti agranulosytoosi. Siksi hoitoon oli sisällytettävä säännöllinen verenkuvan seuranta.

Fenyylibutatsonista on kehitetty johdannainen oksifenbutatsoni.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Human Metabolome Database: Phenylbutazone 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Phenylbutazone
Naisten Superpesiksen kausi 2009

**Naisten Superpesiksen kausi 2009** oli Naisten Superpesiksen 20. kausi. Naisten sarjaan osallistui 12 joukkuetta. Kausi alkoi 13. toukokuuta, ja Suomen mestarit olivat selvillä 19. syyskuuta. Hallitsevana mestarina kauteen läksi Jyväskylän Kirittäret. Vuoden 2009 Suomen mestareiksi kruunattiin jälleen Jyväskylän Kirittäret, joka voitti jo viidennen perättäisen mestaruutensa. Hopeamitalit jaettiin Lapuan Virkiälle ja pronssit Porin Pesäkarhuille.

Itä–Länsi-tapahtuma järjestettiin 26.–28. kesäkuuta Kuopiossa Puijonlaakson pesäpallostadionilla.

## Sarjajärjestelmä
Runkosarjassa pisteitä jaetaan seuraavasti: 2–0-voitosta saa kolme pistettä ja 1–0-voitosta kaksi. Jos ottelu on kahden jakson jälkeen tasan (0–0 tai 1–1), molemmat joukkueet saavat yhden pisteen. Tällöin ottelun voittaja ja ylimääräisen (siis toisen) sarjapisteen saava joukkue ratkaistaan supervuorossa tai tämän jälkeen kotiutuslyöntikilpailulla.

Runkosarjassa tasapisteissä olevien joukkueiden keskinäisen paremmuuden ratkaisee kolmen pisteen voittojen (eli 2–0-voittojen) määrä, niiden ollessa tasan kaikkien voittojen määrä ja tämän jälkeen tehtyjen ja annettujen juoksujen ero. Jos edelleen ollaan tasatilanteessa ratkaisee keskinäisten ottelujen voitot, tämän jälkeen keskinäisten ottelujen pisteet ja lopulta keskinäisten ottelujen juoksuero.

Runkosarja pelattiin kaksinkertaisena, minkä lisäksi pelattiin kaksi paikallisottelua, joiden otteluparit ovat: Jyväskylä–Lappeenranta, Lapua–Ylihärmä, Oulu–Tyrnävä, Pori–Seinäjoki, Rauma–Turku ja Siilinjärvi–Viinijärvi.

Runkosarjan jälkeen kahdeksan parasta pääsivät pudotuspeleihin. Puolivälierät, välierät ja loppuottelut pelattiin paras viidestä -järjestelmällä. Pronssimitalit ratkesivat paras kolmesta -järjestelmällä.

Runkosarjassa sijoille 9–12 sijoittuneet pelasivat karsintaottelut (otteluparit: 9–12 ja 10–11) paras viidestä -järjestelmällä. Näiden ottelujen voittajat säilyivät Superpesiksessä. Häviäjät pelasivat paras viidestä -järjestelmällä varsinaisen karsinnan, jonka hävinnyt putosi Ykköspesikseen kaudelle 2010. Ykköspesiksen voittanut joukkue nousi suoraan Superpesikseen kaudelle 2010.

## Sarjataulukko

## Tilastot

### Runkosarjan lyöjätilasto

### Runkosarjan etenijätilasto

### Runkosarjan kärkilyöntitilasto

## Pudotuspelit

### Puolivälierät (paras viidestä)

### Välierät (paras viidestä)

### Pronssiottelu (paras kolmesta)

### Loppuottelu (paras viidestä)

## Alemmat pudotuspelit
### 1. kierros (paras viidestä)

### Putoamiskarsinta (paras viidestä)

## Aiheesta muualla
* Superpesiksen sivut
* Pesäpalloliiton sivut
Elohopea(I)sulfaatti

**Elohopea(I)sulfaatti** eli **merkurosulfaatti** (Hg2SO4) on elohopea- ja sulfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdisteessä elohopea esiintyy hapetusluvulla +I. Elohopea(I)sulfaattia voidaan käyttää sähkökemiallisissa kennoissa.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa elohopea(I)sulfaatti on väritöntä tai kellertävää kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on monokliininen. Aine on herkkä hajoamaan valon vaikutuksesta. Elohopea(I)sulfaatti liukenee erittäin niukasti veteen, mutta laimeat happoliuokset liuottavat yhdistettä. Kuumennettaessa se hajoaa. Muiden elohopeayhdisteiden tavoin elohopea(I)sulfaatti on myrkyllistä.

## Valmistus ja käyttö
Elohopea(I)sulfaattia voidaan valmistaa saostamalla sitä elohopea(I)nitraatin vesiliuoksesta laimean rikkihapon tai natriumsulfaatin avulla. Saostuma suodatetaan ja pestään. Toinen tapa yhdisteen valmistukseen on hapettaa elohopeaa elektrolyyttisesti rikkihappoliuoksessa.
::Hg2(NO3)2 + H2SO4 → Hg2SO4 + 2 HNO3

Nykyään tärkein elohopea(I)sulfaatin käyttökohde on depolarisaattorina Clark-Weston tyyppisissä sähkökemiallisissa kennoissa sekä elohopeasulfaattistandardielektrodien valmistamiseen. Siitä voidaan myös valmistaa elohopea(I)kloridia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Mercurous sulfate 
*ChemBlink: Mercurous sulfate
Ventasso

**Ventasso** on kunta Pohjois-Italiassa Reggio Emilian maakunnassa Emilia-Romagnan alueella. Kunta perustettiin vuonna 2016, kun neljä kuntaa, Busana (1&nbsp;285 asukasta), Collagna (971), Ligonchio (861) ja  Ramiseto (1&nbsp;290), yhdistyivät muodostaen Ventasson kunnan.

## Maantiede
Kunta sijaitsee Apenniinien vuoristossa ja on Appennino Tosco-Emiliano kansallispuiston (*Parco nazionale dell'Appennino Tosco-Emiliano*) keskus. Kunnan alueella sijaitsevat vuoret Monte Ventasso ja Monte Cusna. 

## Lähteet
Lyder van Kyren

**Lyder van Kyren** (mainitaan 1307 – 1322) oli Turun linnan päällikkö, jonka aikana linnassa aloitettiin tärkeät rakennustyöt.

Van Kyren kuului Holsteinin ritaristoon, jonka jäseniä siirtyi Ruotsiin. Hän oli mukana Ruotsin herttuoiden tekemissä liittosopimuksissa, ja herttuat sijoittivat hänet viimeistään ennen juhannusta 1315 Turun linnan päälliköksi hoitamaan läntisen Suomen puolustusta ja hallintoa. Syyskuusta 1315 lähtien hän toimi Suomen herttuan Valdemar Maununpojan nimissä. Van Kyrenin aikana aloitettiin Turun linnan toinen rakennusvaihe, jolloin siitä tehtiin ruhtinaanlinnan vaatimukset täyttävä suljettu asuntolinna. Van Kyren tunnettiin laajasti, ja hän solmi suhteita muun muassa kaupunkiin tulleisiin saksalaisiin kauppiaisiin. Novgorodissa Turkua, Suomen ruhtinaan kaupunkia, kutsuttiin hänen mukaansa nimellä "Lyderev". Vuonna 1318 venäläisten onnistui kuitenkin linnasta huolimatta päästä tuhoamaan kaupunkia ja Turun tuomiokirkkoa. Van Kyren säilytti asemansa herttua Valdemarin kuoltuakin. Vuonna 1320 hän sai tehtäväksi neuvotella venäläisten kanssa Viipurin asemasta. Seuraavana kesänä hän puolestaan toimi herttuatar Ingeborg Norjalaisen neuvoksena. Vielä vuoden lopulla 1322 hänet mainitaan Varsinais-Suomen yhteydessä.

## Lähteet
Clemens Aigner

**Clemens Aigner** (s. 2. helmikuuta 1993 Steinach am Brenner) on itävaltalainen mäkihyppääjä. Hän edustaa SV Innsbruck-Bergisel-Tirol -seuraa.

Aigner debytoi maailmancupissa tammikuussa 2015 Keski-Euroopan mäkiviikon Innsbruckin osakilpailussa sijoittuen sijalle 50. Ensimmäiset pisteensä hän saavutti tammikuussa 2016 niin ikään mäkiviikon Innsbruckin osakilpailusta ollen 29:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs Bad Mitterndorfissa tammikuussa 2018. Parhaimmillaan hän on sijoittunut kuudenneksi Bischofshofenissa tammikuussa 2024. Mäkiviikon kokonaiskilpailussa hän sijoittui tuolloin kahdeksanneksi. Ensimmäisen palkintopallisijansa hän savutti sijoittuessaan toiseksi Zhangijakoun jälkimmäisessä kilpailussa kaudella 2025–2026. 

Aigner on voittanut Continental Cupin kokonaiskilpailun kausilla 2015−2016 ja 2016−2017. Continental Cupin osakilpailuvoittoja hän on saavuttanut 21.

Vuoden 2013 talviuniversiadeista Trentinosta Aigner saavutti pronssia normaalimäen joukkuekilpailusta.

## Lähteet
Chloe Kim

**Chloe Kim** (s. 23. huhtikuuta 2000 Long Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen lumilautailija, joka edustaa Mammoth Mountain Ski & Snowboard -seuraa. Kim on 157 senttimetriä pitkä ja painaa 52 kilogrammaa. Hänen vanhempansa ovat kotoisin Etelä-Koreasta.

Neljävuotiaana lumilautailun aloittanut Kim saavutti kultaa vuoden 2015 X Gamesin superpipestä ollen historian nuorin kilpailija, joka on voittanut kultaa X Gamesin talvilajeissa. Jo vuonna 2014 hän saavutti hopeaa samoista kisoista. Kim oli liian nuori osallistuakseen tuon vuoden talviolympialaisiin. Hän voitti half-pipen olympiakultaa Pyeongchangissa 2018 ja Pekingissä 2022 sekä maailmanmestaruuden Park Cityssä 2019, Aspenissa 2021 ja Engadinissa 2025. Olympiahopeaa hän saavutti Milanon ja Cortinan kilpailuissa 2026.

Kim on voittanut half-pipen maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2016–2017, 2017–2018 ja 2020–2021 sekä sijoittunut toiseksi kaudella 2024–2025 ja kolmanneksi 2015–2016. Freestyle-lajien kokonaiscupissa hän sijoittui toiseksi kaudella 2017–2018 ja kolmanneksi kaudella 2020–2021. Hän on voittanut kaksitoista half-pipen maailmancupin osakilpailua ja sijoittunut kaksi kertaa toiseksi.

Kim on saavuttanut X Gameseissa SuperPipen kultaa 2015, kahdesti 2016, 2018, 2019, 2021, 2024 ja 2025 sekä sijoittunut toiseksi 2014 ja kolmanneksi 2017.

Nuorten olympialaisissa hän voitti kultaa half-pipessa ja slopestylessa 2016.

Vuonna 2015 *[[Time]]*-lehti valitsi hänet yhdeksi vuoden vaikutusvaltaisimmista teini-ikäisistä.

## Lähteet
Alto Reno Terme

**Alto Reno Terme** on kunta Pohjois-Italiassa Bolognan metropolikaupungissa Emilia-Romagnan alueella. Kunta perustettiin vuonna 2016, kun kaksi kuntaa Granaglione (2&nbsp;222 asukasta) ja Porretta Terme (4&nbsp;735) yhdistyivät muodostaen Alto Reno Termen kunnan.

## Lähteet
Emlyon Business School

**Emlyon Business School** on eurooppalainen kauppakorkeakoulu, joka toimii Pariisissa, Lyonissa, Saint-Étiennessa, Casablancassa, ja Shanghaissa. Emlyon perustettiin Ranskassa vuonna 1872 ja on yksi vanhimmista kauppakorkeakouluissa maailmassa.

Vuonna 2014 Emlyon oli neljästoista Financial Timesin Euroopan kauppakorkeakoulujen rankinglistalla. Korkeakoulun Master in Management tutkinto rankattiin 30 Financial Timesin maailmanlaajuisessa vertailussa vuonna 2015. Emlyon Executive MBA ohjelma löytyy globaalin vertailun sijalta 68.

Emlyon on kansainvälinen kolmoisakkreditointi (AMBA, EQUIS ja AACSB). Koulun merkittäviin alumneihin lukeutuvat muun muassa Jean-Pascal Tricoire (CEO Schneider Electric), Stéphane Bern (Ranskalainen journalisti), ja Gwendal Peizerat (ranskalainen taitoluistelija).

## Merkittäviä professoreja
* Eero Vaara, kauppatieteiden tohtori

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen kotisivu
Hot Pursuit

**Hot Pursuit** on yhdysvaltalainen elokuva, jonka ohjasi Anne Fletcher ja ovat kirjoittaneet David Feeney ja John Quaintance. Elokuvan pääosissa on Reese Witherspoon ja Sofia Vergara. Elokuvan ensi-ilta oli 8.5.2015. 

## Juoni
Rose Cooper (Reese Witherspoon) on San Antonion poliisiasemalla työskentelevä poliisi. Cooper on hyllytetty kenttätöistä sytytettyään vahingossa pormestarin pojan tuleen. Cooperin esimies kapteeni Emmett (John Carroll Lynch) määrää hänet salaiseen tehtävään.  

Cooperin ja seriffi Jacksonin (Richard T. Jones) tehtävänä on suojella Felipe Rivaa ja hänen vaimoaan, Daniella Rivaa (Sofía Vergara). He tarvitsevat suojelua, sillä Felipe on aikeissa todistaa oikeudessa kartellin johtajaa Vincente Cortezia vastaan.  

Cooper ja Jackson saapuvat pariskunnan kotiin. Felipe ja Jackson jäävät alakertaan, kun Daniella ja Cooper menevät pakkaamaan Daniellan tavaroita yläkertaan. Kesken pakkaamisen he kuulevat alakerrasta laukauksia. Cooper käskee Daniellaa odottamaan yläkerrassa, kun hän tarkistaa tilanteen alakerrassa. Alakerrassa naamioituneet miehet ampuvat Felipen ja Jacksonin. 

Cooper löytää Daniellan talon autotallista piiloutuneena auton takapenkille. He pakenevat autossa talolta. Kun Daniella yrittää karata, Cooper lukitsee tämän käsiraudoilla itseensä.  

Parin helpotukseksi Cooperin työtoverit Dixon ja Hauser löytävät heidät. Cooper ja Daniella odottavat autossa, kun Cooper huomaa, että poliiseilla ja aikaisemmilla salamurhaajilla on samanlaiset tatuoinnit. He karkaavat ja suuntaavat Dallasiin, jossa Daniella voi todistaa Cortezia vastaan. 

## Vastaanotto
Elokuvan vastaanotto oli pääosin negatiivinen. Kriitikoiden arvosteluja keräävän Metacriticin mukaan elokuva on saanut kriitikoilta keskimäärin arvosanan 31/100.

Elokuva on tuottanut maailmanlaajuisesti yhteensä noin 51,5 miljoonaa dollaria.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Bristol-Myers Squibb

**Bristol-Myers Squibb** (**BMS**) on yhdysvaltalainen biologisiin lääkkeisiin erikoistunut lääketeollisuusyritys. Se valmistaa lääkkeitä muun muassa syöpien, sydän- ja verisuonitautien, diabeteksen, B-hepatiitin, HIV-tartunnan ja AIDSin, nivelreuman sekä veren hyytymishäiriöiden hoitoon.

## Historiaa
Bristol-Myers Squibb syntyi vuonna 1989 Bristol-Myersin ja Squibb Corporationin fuusiosta. Squibbin oli perustanut New Yorkin Brooklynissa 1858 lääkäri Edward R. Squibb, Bristol-Myersin taas ystävykset William McLaren Bristol ja John Ripley Myers vuonna 1887, jolloin he ostivat New Yorkin osavaltion Clintonissa toimineen, vaikeuksiin ajautuneen lääketehtaan.

Squibb-yhtiö perustettiin alun perin tuottamaan eetteriä ja kloroformia. Se menestyi varsin hyvin ja siirtyi vuonna 1891 Edward Squibbin pojille. Toisen maailmansodan aikana Squibb-yhtiö toimitti penisilliiniä ja morfiinia sotilaskäyttöön. Vuonna 1952 yritys myytiin Mathieson Chemical -yhtiölle, jonka pian osti puolestaan Olin Industries, jolloin Squibbin emoyhtiöksi muodostui uusi Olin Mathieson Chemical. 1970-luvun alussa emoyhtiön nimeksi otettiin Squibb Corporation. 1970-luvun lopulla Squibbin menestystuote oli verenpainelääke *Capoten* (kaptopriili).

William Bristol ja John Myers aloittivat lääketukkureina mutta alkoivat vähitellen valmistaa itse yksinkertaisia tuotteita kuten *Sal Hepatica* -ulostuslääkettä ja *Ipana*-hammastahnaa. Myös Bristol-Myers toimitti penisilliiniä toisen maailmansodan sotilassairaaloille. Sodan jälkeen yhtiö alkoi kansainvälistyä yritysostoin hankkimalla omistukseensa muun muassa hiustenhoitotuoteyhtiö Clairolin, äidinmaidonkorviketta ja dieettituotteita valmistavan Mead Johnsonin ja ortopedisiä tarvikkeita valmistavan Zimmerin. Näistä kolmesta Bristol-Myers Squibb luopui vuosituhannen vaihteen jälkeen.

BMS tunnettiin aiemmin myös monista käsikauppalääkkeistään, kuten särkylääkkeistä *Bufferin* ja *Excedrin*. Ne myytiin vuonna 2005 Novartis-yhtiölle.

## BMS tänään
Bristol-Myers Squibbilla on tuotantoa Yhdysvaltojen lisäksi Belgiassa, Britanniassa, Irlannissa, Italiassa, Ranskassa, Meksikossa ja Japanissa.

Bristol-Myers Squibbin Suomessa myytäviä tuotteita ovat muiden muassa B-hepatiitin hoitoon käytettävä *Baraclude* (entekaviiri), verihyytymiä ehkäisevä *Eliquis* (apiksabaani), immunosuppressantti *Nulojix* (belatasepti), iho- ja keuhkosyöpälääke *Opdivo* (nivolumabi), nivelreumalääke *Orencia* (abatasepti) sekä ihosyöpälääke *Yervoy* (ipilimumabi). Yhtiöllä on Suomessa myyntiyhtiö Bristol-Myers Squibb (Finland) Ab Oy, jonka liikevaihto vuonna 2014 oli noin 15 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 30.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Suoma Kyykoski

**Suoma Helena Kyykoski**, vuoteen 1905 **Nordlund** (7. syyskuuta 1882 Luvia – 29. tammikuuta 1963 Kuopio) oli talousneuvos ja tiettävästi maailman ensimmäinen naispuolinen agronomi, joka teki pitkän elämäntyön karjatalous- ja meijeriopettajana.

## Henkilöhistoria
Kyykosken vanhemmat olivat kruununvouti  Lars Victor Nordlund ja Amanda Gustava Starck. Hän opiskeli ensin Kurkijoen maamiesopistossa, josta hän siirtyi 22-vuotiaana Mustialan maamiesopiston agronomilinjalle ja valmistui sieltä agronomiksi vuonna 1906 ensimmäisenä naisena opiston historiassa. Seuraavalla vuosikurssilla naisia oli jo kolme. Kotitilan tultua myydyksi Kyykoski ryhtyi opettajaksi, ensin Orismalan maanviljelys- ja karjatalouskouluissa Isossakyrössä, mutta vuodesta 1908 meijerikoulussa Kuopiossa. Hänet nimitettiin koulun johtajaksi 1916 ja hän hoiti tehtävää aina koulun lakkauttamiseen asti vuonna 1951. Yhteensä Kyykoski lienee ehtinyt opettaa noin tuhatta oppilasta. Hän kehitti opetusta muun muassa tekemällä aloitteen maatalousopettajien valmennuksesta ja 1930 opettajille saatiinkin auskultointijärjestelmä. Kuopion talouskoulun yhteiskunta-aineiden opettajana Kyykoski toimi 1951–1953. Hän osallistui yhdistystoimintaan ja Kuopion kunnallispolitiikkaan sekä kaupunginvaltuustossa että -hallituksessa, samoin kuin toimi tasavallan presidentin valitsijamiehenä kolmeen otteeseen. Suomen Agronomien Yhdistys kutsui Kyykosken kunniajäsenekseen vuonna 1947. Jo kymmenen vuotta aiemmin hänet oli nimitetty talousneuvokseksi.

## Julkaisuja
* *Kertomus Kuopion tietopuolisen meijerikoulun toiminnasta v:lta 1907–1917*, 1918, Suoma Kyykoski, Set Suomalainen
* *Kuopion tietopuolisen meijerikoulun toiminta v. 1908–32*, 1933
* *Kuopion osuusmeijerin i.l. 50-vuotiskertomus*, 1951
* *75-vuotias Kuopion Naisyhdistys*, 1961

## Katso myös
* Luettelo alojensa ensimmäisistä naisista Suomessa

## Lähteet
OGAS

**OGAS** () eli vapaasti suomennettuna valtakunnallinen kirjanpidon ja tietojenkäsittelyn automatisoitu järjestelmä (VKTAJ) oli neuvostoliittolainen hanke tehdä valtakunnallinen tietoverkko. Projekti alkoi 1962 ja sen arkkitehtina toimi Viktor Glushkov. Hanketta suunniteltiin, mutta sitä ei saatu toteutettua.

OGAS ei ollut ensimmäinen hanke valtakunnallisesta tietoverkosta vaan Anatolii Kitov oli suunnitellut samankaltaista projektia 1959. Ogasin epäonnistettua Glushkov aloitti toisen hankkeen EGSVTs 1963. Hanketta suunniteltiin, muttei toteutunut. Projekti oli myös alirahoitettu.

Ogasin epäonnistuttua seuraavana yrittäjänä oli 1964 Nikolai Fedorenko, joka pyrki tekemään tietoverkkoa (SOFE), jota voitaisiin käyttää taloussuunnittelussa Neuvostoliiton suunnitelmataloudessa. Projekti onnistui mikrotasolla, muttei levinnyt laajaan käyttöön. Neuvostoliiton tietoverkkohankkeet epäonnistuivat siinä missä yhdysvaltalainen ARPANET ja jossain määrin myös ranskalainen Minitel onnistuivat. Projektien epäonnistumisesta on toisinaan pidetty niiden keskitettyä rakennetta, mutta vastaavasti Minitel oli keskitettyyn ratkaisuun pohjautuva ja onnistui ajan olot huomioon ottaen hyvin. 

## Lähteet
James Cossins

**James Cossins** oli brittiläinen näyttelijä, joka näytteli virkaintoisia tyyppihahmoja. Cossinsin elokuvaura alkoi 1960-luvun puolessavälissä. Hän näytteli muun muassa elokuvissa *[[Miten voitin sodan]]* (1967), *[[Lost Continent]]* (1968), *[[Melody (elokuva)|Melody]]* (1970) ja *[[Roisto (elokuva)|Roisto]]* (1971). Cossinsin hahmot esiintyivät elokuvissa usein 5–10 minuutin ajan. Hänen näkyvin roolinsa oli elokuvassa *[[Kuka murhaisi äitikullan?]]* (1967). Cossinsin elokuvaura päättyi vuonna 1992.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Theodor Scheinin

**Theodor Mikael Scheinin** (4. joulukuuta 1924 Helsinki – 25. maaliskuuta 2006) oli suomalainen kirurgi ja professori. 

Scheininin vanhemmat olivat taidekauppias Moses Scheinin ja Esther Scheinin. Hän tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1942 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1951. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Scheinin väitteli 1958. Hän toimi valmistuttuaan lääkärinä useiden eri sairaaloiden kirurgisilla osastoilla, Oulun lääninsairalan kirurgian apulaisylilääkäri hänestä tuli vuonna 1963. Scheinin oli Helsingin yliopiston kirurgian professori 1971–1989 ja dosentti 1990–1993. Hänen tutkimusalaansa oli varsinkin verenkierto- ja hengityselinkirurgia.

Scheinin ja professori Krister Höckerstedt tekivät vuonna 1982 Suomen ja Pohjoismaiden ensimmäisen maksan siirtoleikkauksen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuka kukin on 1978 (Runeberg.org)
Sovremennik

**Sovremennik** (, ”Aikalainen”) oli Pietarissa vuosina 1836–1866 ilmestynyt aikakauslehti.

Aleksandr Puškinin perustama kirjallisuuslehti *Sovremennik* ilmestyi aluksi kerran kolmessa kuukaudessa. Puškin piti sitä *[[Literaturnaja gazeta]]n* jatkajana. Lehden painos oli aluksi 2&nbsp;400 ja vuoden 1836 lopussa 900 kappaletta. Runoilijan kuoleman jälkeen sitä julkaisi Vasili Žukovskin johtama kirjailijaryhmä. Toimittajina työskentelivät vuorotellen Pjotr Pletnjov, Andrei Krajevski, Vladimir Odojevski ja Pjotr Vjazemski. Vuonna 1838 *Sovremennik* siirtyi Pletnjovin julkaistavaksi. Sisällöltään linjaton lehti ilmestyi epäsäännöllisesti ja vuoteen 1846 mennessä sen tilaajamäärä laski 233:een. Niinpä Pletnjov luovutti sen julkaisuoikeudet Nikolai Nekrasoville ja Ivan Panajeville.

Nekrasovin ja Panajevin vuodesta 1847 julkaiseman *Sovremennikin* aatteellinen johtaja oli Vissarion Belinski, joka käytti sitä vallankumouksellisten aatteiden ja realistisen tyylisuunnan edistämiseksi. Lehteä avustivat myös Aleksandr Herzen, Ivan Turgenev, Ivan Gontšarov ja monet muut kirjailijat. Sensuuri ahdisti *Sovremennikia* erityisen ankarasti vuosina 1848–1855.

Vuonna 1853 lehden toimitukseen tuli Nikolai Tšernyševski ja vuonna 1856 Nikolai Dobroljubov. Linjaltaan vallankumouksellinen *Sovremennik* kävi ankaraa polemiikkia liberaalien ja konservatiivisten lehtien kanssa. Samalla se kuitenkin menetti Leo Tolstoin ja Turgenevin kaltaisia kirjailijoita. Lehden sisällöstä tuli etupäässä poliittinen, ja vuoden 1861 talonpoikaisreformin edellä se kiinnitti paljon huomiota maaorjuuden lakkauttamiseen. Vuosina 1859–1861 *Sovremennik* kiisteli myös Herzenin *[[Kolokol]]in* ja vuosina 1861–1865 Dostojevskin veljesten *[[Vremja]]n* ja *[[Epoha]]n* kanssa. Vuosina 1859–1863 lehdessä julkaistiin Dobroljubovin toimittamaa satiirista osastoa *Svistok*.

Dobroljubovin kuolema, lehden lakkauttaminen kahdeksaksi kuukaudeksi vuonna 1862 ja Tšernyševskin pidätys olivat kova isku *Sovremennikille*. Nekrasov onnistui jatkamaan sen julkaisemista vuoden 1863 alussa, mutta lehti ei enää onnistunut nousemaan entiselle tasolleen. Toimittajina työskentelivät Nekrasovin lisäksi Mihail Saltykov-Štšedrin, Maksim Antonovitš, Grigori Jelisejev ja Aleksandr Pypin. Saltykovin tilalle tuli vuonna 1864 Juli Žukovski. Toimittajat kannattivat eri suuntauksia ja riitelivät keskenään. Nekrasov kamppaili sensuuria vastaan, mutta uuden lehdistölain hyväksymisen jälkeen lehti lakkautettiin lopullisesti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla