open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Michael Hisinger

**Michael (Mikael) Hisinger**, vuoteen 1770 **Hising** (23. marraskuuta 1758 Fagervik – 27. tammikuuta 1829 Tukholma) oli suomalainen sotilas, vapaaherra, ruukinpatruuna ja valtiopäivämies.

Hisingerin vanhemmat olivat vuorineuvos Johan Hisinger ja Magdalena Katarina Wittfooth ja puoliso vuodesta 1793 Anna Sofia Wijnbladh (k. 1842). Hisinger tuli ylioppilaaksi 1769/1770 ja  astui vapaaehtoisena sotapalvelukseen 1777. Konduktööri linnoituskunnassa hänestä tuli 1778, luutnantti 1786 ja sitten ratsumestari. Sotapalveluksesta Hisinger ilmeisesti erosi 1790-luvulla. Vapaaherraksi hän tuli 1819. Hisinger oli ruukinpatruuna, joka omisti rautaruukit Inkoon Fagervikissä, Billnäsissä ja Tenholassa. Hisinger oli aatelissäädyssä edustaja Porvoon valtiopäivillä 1809.

## Lähteet
SU-152

**SU-152** oli neuvostoliittolainen toisen maailmansodan aikainen rynnäkkötykki. Nimensä se sai 152 millimetrin tykistään. Ainoana neuvostoliittolaisena vaununa tykin 152 millimetrin räjähtävä kranaatti pystyi tuhoamaan Tiger-panssarivaunun tai Elefantin. Tästä syystä se sai lempinimen pedontappaja (*Zveroboi*).

Tarve raskaalla vaunulle bunkkereiden tuhoamiseen tuli esille Stalingradin vastahyökkäyksen, Operaatio Uranuksen aikana. Raskaan 152 millimetrin haupitsilla varustetun KV-2-vaunun valmistus oli päättynyt syksyllä 1941, kun Kirovin tehdas evakuoitiin Leningradista Tšeljabinskiin ja KV-2-vaunut olivat pääasiassa poistuneet vahvuudesta vuoden 1942 aikana. SU-152 perustuu uudempaan KV-1S-vaunun alustaan, johon on asennettu 152 millimetrin ML-20-kanuunahaupitsi.

Vaunun etupanssari on sama kuin raskaan KV-vaunun 75-millimetrinen. Vuonna 1943 tämä ei ollut enää vahva panssarointi, vaan Pak 40 tai uusin Panzer IV ja StuG III/IV pystyivät läpäisemään sen lyhyiden matkojen päästä, Pantherista tai Tigerista puhumattakaan. Myöhemmin rakennetut vaunut perustuvat IS-sarjan panssarivaunun alustaan, jolloin malliksi tuli ISU-152.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ronnebyån

**Ronnebyån** on Ruotsissa Blekingen läänissä virtaava 117 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Ronnebyånin vesistössä sen pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 1&nbsp;113 neliökilometriä ja se laskee Itämeren pääaltaaseen Ronnebyn keskustaajamassa.

## Vesivoima
Ronnebyånin pääuomassa on 13 vesivoimalaitosta: Ronneby, Djupafors, Kallinge, Brantafors, Verperyd, Karlsnäs, Långgölsmåla, Klåvben, Horkoneryd, Krokfjorden, Dång, Bro ja Skogsryd. Voimaloiden yhteisteho on 13,9 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 51,2 gigawattituntia.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Von Wicken

**von Wicken** on liivinmaalainen aatelissuku, jonka sanotaan olevan alun perin kotoisin Sleesian Breslausta. Suvun kantaisä oli 'obergerichtsvogt' Riiasta. Puolan kuningas Stefan Batory aateloi hänet ja kaksi hänen veljeään vuonna 1580.

Vuonna 1652 everstiluutnantti Henrik von Vicken sai Norrköpingin päätöksen ehdoilla läänityksenä useita tiloja Flånkarbölen, Rännäsen, Kirkkopyölin, Virojoen, Vaalimaan, Kotolan, Saivikkalan, Hurttalan ja Muurolan kylistä Virolahdella. Hän hankki itselleen säterikartanon Rännäsen kylään. Läänitykset saadessaan hän oli Hämeen läänin jalkaväkirykmentin everstiluutnantti. Henrik von Vicken myös asui Virolahdella.

Myöhemmän uransa komendanttina ja maaherrana hän kuitenkin teki Ruotsissa. Hän kuoli Boråsissa 1690 ja hänet on haudattu Fänneslundan kirkkoon. Hän sai naturalisoinnin ruotsalaiseksi aatelismieheksi vuonna 1675 ja suku otettiin Ruotsin ritarihuoneeseen numerolla 830. Henrik von Vickenistä polveutuva suku Ruotsissa sammui 1721.

## Lähteet
Natalio Berman

**Natalio Berman Berman** (10. lokakuuta 1908 – 13. huhtikuuta 1957) oli chileläinen poliitikko. Venäjän keisarikunnassa syntynyt Berman muutti lapsena Chileen, jossa hän vaikutti sionistisissa järjestöissä ja poliittisella urallaan sosialistipuolueissa. 

## Elämäkerta
Berman syntyi Odessassa tuolloisessa Venäjän keisarikunnassa 10. lokakuuta 1908. Hän muutti juutalaisen perheensä mukana Chileen 8-vuotiaana vuonna 1915. Chilessä Bermanit asettuivat Valparaísoon. Natalio Bermanista tuli 15-vuotiaana Valparaíson juutalaisten lähettiläs Chilen sionistiseen kongressiin. Myöhemmin hän opiskeli lääketiedettä Santiagon yliopistossa. Opiskeluaikoinaan Berman perusti lehden *Nosotros*, joka levisi sittemmin koko juutalaisyhteisöön Chilessä. Hän oli mukana myös liittämässä useita eri juutalaisia nuorisojärjestöjä yhdeksi järjestöksi nimeltä Asociación de Jóvenes Israelitas.

Vuonna 1930 Berman valittiin sionistisen järjestön Federación Sionista de Chilen johtoon. Opintojensa jälkeen Berman muutti Concepcióniin ja aloitti poliittisen uransa Nueva Acción Pública -puolueessa, josta myöhemmin muodostui Chilen sosialistinen puolue. Berman oli erityisen kiinnostunut ajamaan Chilen köyhien asiaa. Vuonna 1946 hän kampanjoi korkeampia veroja vastaan. Chilen hallitus vastasi riistämällä Bermanin kansalaisuuden ja karkottamalla hänet syrjäiselle saarelle. Tapaus herätti kohun, jonka johdosta maan parlamentti lopulta palautti Bermanin kansalaisuuden.

Vuonna 1937 Bermanista tuli kansanedustaja Chilen parlamentissa Concepciónista valittuna. Hän toimi kansanedustajana aina vuoteen 1949 saakka. toisen maailmansodan aikana hän pyrki vastustamaan natseja ja hankkimaan maahantulolupia juutalaisille pakolaisille. Vuonna 1941 Berman erosi Chilen sosialistisesta puolueesta ja perusti uuden sosialistisen työväenpuolueen (Partido Socialista de Trabajadore). Uusi puolue yhdistyi myöhemmin kommunistiseen puolueeseen. Kommunistisesta puolueesta Berman lähti lopulta Neuvostoliiton Josif Stalinin antisemitistisen politiikan takia.  Berman kuoli Santiagossa 13. huhtikuuta 1957.

## Lähteet
Skräbeån

**Skräbeån**, tai myös **Årupsån** , on Ruotsissa Skånen läänissä virtaava 5 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa Skräbeånin vesistössä sen pääuoman viimeisen osuuden ennen merta.

## Joen kulku
Joki alkaa Bromöllan taajamasta Ivösjönin kaakkoisrannasta ja virtaa aluksi suorassa kanavassa. Alittaessaan rautatien, sen uoma muuttuu luontaiseksi. Joki virtaa etelään, missä se laskee Hanöbuktenin Möllefjordeniin.

Joen alkuosuus virtaa järven rannalla sijaitsevan Ifö Sanitär AB tehtaiden vierestä ja alajuoksulla se kiertää Nymöllan paperitehtaan tehdasalueen.

## Valuma-alue
Joen valuma-alueen pinta-ala on 1&nbsp;006 neliökilometriä ja se laskee Itämeren pääaltaaseen Bromöllan kunnassa.

## Huomioita

## Lähteet
Helge å

**Helge å** on Ruotsissa Skånen läänissä virtaava 200 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Helge ån vesistössä sen pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 4&nbsp;749 neliökilometriä ja se laskee Itämeren pääaltaaseen Yngsjössä Kristianstadin kunnassa.

## Vesivoimaa
Helge ån pääuomassa on 15 vesivoimalaitosta: Torsebro, Knislinge, Emsfors, Nöbbelöv, Broby, Njura, Östanå, Genastorp, Hästberga, Kimmelsbygd, Delary, Fredriksfors, Gustavsfors, Diö ja Gemla. Voimaloiden yhteisteho on 32,9 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 128,0 gigawattituntia.

## Lähteet
Introducing Nat Adderley

**Introducing Nat Adderley** on kornetisti Nat Adderleyn albumi.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet Nat Adderley ja Julian Adderley ellei toisin mainita
#  
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Nat Adderley – kornetti
* Cannonball Adderley – alttosaksofoni
* Horace Silver – piano 
* Paul Chambers – kontrabasso
* Roy Haynes – rummut

## Arviot
* Allmusic: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Introducing Nat Adderley'' discogs.com-sivustolla
József Balázs

**József Balázs** (1944 Vitka, Unkari – 1997) oli unkarilainen kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja.

Balázsin balladimaiset teokset kuvaavat köyhiä kansanihmisiä. Hänen tunnetuin romaaninsa on *Unkarilaisia* (*Magyarok*, 1975), joka kertoo kyläläisten matkasta Saksaan toisen maailmansodan aikana rikastumisen toivossa. Parhaimmillaan Balázs on kuitenkin novelleissaan. Pienoisromaani *Hautausmaa* (*Koportos*, 1976) kertoo romanimiehen yrityksestä järjestää vaimolleen kunnon hautajaiset.

## Suomennettu teos
* *Unkarilaisia: kaksi pienoisromaania* (*Magyarok*, *Koportos* 1976); suom. Taisto Nieminen, Helsinki: Tammi 1979 Sarja: Unkarin kirjallisuutta  (Sisältää pienoisromaanit *Unkarilaisia* ja *Hautausmaa*.)

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Leena Kirstinä, Judit Lörincz, *Manillaköysi ja Unkarilaisia lukijan kädessä: romaanien vastaanotto Suomessa ja Unkarissa*, Tampere: Tampereen yliopisto 1991 
* Urpo Kovala, "József Balázsin Unkarilaisia ja avoimuuden puoliavoin kysymys", teoksessa *Rappauksia*, Atena 2004  Professori Leena Kirstinän 60-vuotisjuhlakirja.
Anja Portin

**Anja Portin** (s. 1971) on suomalainen kirjailija. Hän sai lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-palkinnon vuonna 2020 teoksellaan *Radio Popov*, jonka on kuvittanut Miila Westin, ja Lasten Lukuvarkaus-palkinnon vuonna 2024 teoksellaan Sumupuiden kirja.

Portin on opiskellut kirjallisuus- ja oikeustiedettä Helsingin ja Turun yliopistossa. Hän on koulutukseltaan filosofian ja oikeustieteen maisteri. Hän on työskennellyt tutkijana Turun yliopistossa ja Åbo Akademin ihmisoikeusinstituutissa, toimittajana Helsingin Sanomissa ja kustannustoimittajana WSOY:ssä. Portin asuu Helsingissä.

## Tuotantoa
;Romaani

* 

;Lastenkirjat
* 
* 
* 
* 
* 

;Muut

*
*
*
* 
* Heta Kaisto, Johanna Frigård, Johanna Jakomaa, Leena Koivisto, Katri Lassila, Matti Luotola, Anja Portin: Omalla maallaan -  Kyläkuvaaja Hanna Heinilä. Kustannusosakeyhtiö Parvs, 2021.

## Palkinnot

* Lasten Lukuvarkaus-palkinto 2024 teoksella Sumupuiden kirja
* Runeberg Junior -ehdokkuus, 2022 teoksella *Matias ja kaikki se mikä oli jossain kaukana*
* Lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia 2020
* Premio Kirico -palkinto (Espanja), 2023
* Lasten Lukuvarkaus-palkintoehdokas, 2021

## Lähteet
Kävlingeån

**Kävlingeån** on Ruotsissa Skånen läänissä virtaava 50 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Kävlingeånin vesistössä sen 90 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 1&nbsp;204 neliökilometriä ja se laskee Itämeren Juutinraumaan Bjärredissä Kävlingen ja Lommanin kunnissa Malmön pohjoispuolella.

## Vesivoima
Vesistössä on yksi Lilla Harrien vesivoimalaitos, joka tuottaa sähköä 0,1 megawattin teholla noin 0,8 gigawattituntia vuodessa.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Gabriel’s Message

**Gabriel’s Message** on baskin kielestä englanniksi käännetty joululaulu, joka kertoo arkkienkeli Gabrielin ilmestymisestä Neitsyt Marialle ilmoittamaan Kristuksen tulevasta syntymästä (Luuk. 1:26–38). Laulun alkukielinen nimi on ”Birjina gaztetto bat zegoen”. Käännöstekstin teki pastori Sabine Baring-Gould, joka oli lapsena viettänyt yhden talven Baskimaassa. Sävelmä on alun perin peräisin keskiajalta.

”Gabriel’s Messagen” ovat levyttäneet muun muassa Sting, Marillion sekä Moya Brennan. Berliiniläinen Aquabella-yhtye on levyttänyt baskinkielisen version vuonna 2004.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Gabriel’s Message ChoralWiki
*”Gabriel’s Message” korealaisen naiskuoron esittämänä Vimeo.com
Louis Bernheim

**Louis Bernheim** (1. syyskuuta 1861 – 13. helmikuuta 1931) oli belgialainen upseeri. Kenraaliluutnantiksi ylennyt Bernheim komensi belgialaisia joukkoja ensimmäisen maailmansodan aikana.

## Elämäkerta
Louis Bernheim syntyi Saint-Josse-ten-Noodessa Brysselissä 1. syyskuuta 1861. Hänen vanhempansa olivat juutalaisia siirtolaisia Ranskan Nancysta. Bernheim liittyi Ecole Militairen sotilasopistoon vuonna 1878 ja hänestä tuli vänrikki krenatöörirykmentissä vuonna 1880. Sittemmin Bernheim jatkoi opintojaan upseerina. Häntä pidettiin kyvykkäänä ja älykkäänä, joskin yksityiselämässään hän joutui armeijan päällystön paheksumiin tekemisiin naisten kanssa.

Vuonna 1907 Bernheimista oli tullut everstiluutnantti ja vuonna 1913 hän komensi 7. jalkaväkirykmenttiä. Ensimmäinen maailmansota syttyi vuonna 1914. Bernheim asetettiin 3. rykmentin komentoon ja hänen joukkonsa taistelivat saksalaisia vastaan ensin yrittäen hidastaa näiden etenemistä Muizenin–Weerdein linjalla. Prikaati osallistui myös Antwerpenin piirityksen puolustustaisteluihin. Lopulta Bernheim vetäytyi joukkoineen Yserjoen linjalle.

Tammikuussa 1915 Bernheimista tuli belgialaisen 1. divisioonan komentaja. Bernheim komensi divisioonaa koko loppusodan ajan. Hän haavoittui vakavasti taisteluissa 7. syyskuuta 1915. 20. maaliskuuta 1916 hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi. Vuonna 1917 oli syntynyt flaamilainen *[[Frontbeweging]]*-liike, jonka toiminta oli erityisen vilkasta 1. divisioonassa. Bernheim pyrki tukahduttamaan liikettä vaarallisena joukkojensa yhtenäisyydelle ja sai samalla osakseen flaamien vihan. Vuonna 1918 Bernheim oli 1., 7., ja 10. divisioonan käsittäneen armeijakunnan komennossa. Syyskuussa joukot osallistuivat ympärysvaltojen suureen hyökkäykseen saksalaisten asemia vastaan. hyökkäys päättyi lopulta koko maailmansodan päättäneeseen tulitaukoon, jonka alkaessa Bernheimin joukot olivat juuri valmistelemassa Scheldejoen ylistystä.

Bernheim jatkoi uraansa asevoimissa vielä sodan jälkeen jääden lopulta eläkkeelle 1. lokakuuta 1926. Eläkkeelle jäätyään hän julkaisi vielä puolustusasioita käsittelevän teoksen * La question militaire* vuonna 1928. Bernheim kuoli yllättäen 13. helmikuuta 1931 hänen ollessaan vierailulla Pariisissa. Ajalleen epätyypillisesti Bernheim tuhkattiin toiveidensa mukaisesti. Bernheim sai valtiolliset hautajaiset, vaikka belgiassa tietyt piirit yrittivät käyttää tuhkausta syynä protestoida Bernheimin kunnianosoituksia vastaan. Hautajaisiin osallistuivat tästä huolimatta kuningas Alber I ja prinssi Kaarle. Hänen muistokseen pystytettiin patsas Brysselissä. Edmond de Valeriolan veistämä pronssipatsas valmistui 1936 ja se sijaitsee Marie-Louisen aukiolla.

## Lähteet
Rönne å

**Rönne å** on Ruotsissa Skånen läänissä virtaava 83 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Rönne ån vesistössä sen 120 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 1&nbsp;897 neliökilometriä ja se laskee Pohjanmeren ja Itämeren vaihettumisvyöhykkeeseen Kattegatiin Ängelholmin keskustaajamassa.

## Joen kulku
Joki on mutkitteleva ja se säilyttää koko matkan luoteisen suuntansa. Sen lounaissivulla sijaitsee pitkä Söderåsen ja pohjoispuolella metsäisiä kukkuloita.

## Vesivoimaa
Rönne Ån pääuomassa on kolme vesivoimalaitosta: Stackarp, Klippan ja Forsmöllan. Voimaloiden yhteisteho on 2,3 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 11,6 gigawattituntia.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Mustajuovatilapia

**Mustajuovatilapia** (*Sarotherodon lohbergeri*) on tilapioihin kuuluva äärimmäisen uhanalainen kirjoahvenlaji. 

Mustajuovatilapian maksimipituus on 16,2 senttimetriä. Kalan kyljessä on vaakasuuntainen musta juova.

Mustajuovatilapiaa tavattu vain Kamerunista Barombi-Mbojärvestä. Sen elinympäristöön vaikuttavat metsien hakkuut, palmuöljyviljelmät ja kaskiviljely. Kraatterijärven pohjasta nousee ajoittain suuria määriä hiilidioksidia, mikä on aiheuttanut syvänveden kalojen joukkokuolemia. Järven pohjassa on runsasravinteinen, vähähappinen kerros, ja muutokset alueella voivat johtaa vesien sekoittumiseen mikä huonontaa myös pintaveden laatua.

## Lähteet
Ätran

**Ätran** on Ruotsissa Hallandin läänissä virtaava 243 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Ätranin vesistössä sen pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 3&nbsp;342 neliökilometriä ja se laskee Pohjanmeren ja Itämeren vaihettumisvyöhykkeeseen Kattegatiin Falkenbergin keskustaajamassa.

## Vesivoimaa
Ätranin pääuomassa on 13 vesivoimalaitosta: Herting, Ätrafors, Yngeredsfors, Bällforsen, Skogsforsen, Skåpanäs, Axelfors, Ljungafors, Timmele Kvarn, Plate Såg, Flata kvarn, Basta Kvarn ja Träbena kvarn. Voimaloiden yhteisteho on 67,2 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 233,4 gigawattituntia.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Saint-Quay-Portrieux

**Saint-Quay-Portrieux** (bretoniksi *Sant-Ke-Porzh-Olued*) on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Englannin kanaalin rannikolla.

Saint-Quay-Portrieux on vanha satamakaupunki, mistä on lähdetty kalastusmatkoille Newfoundlandin vesille jo 1700-luvulla. Kalastajat lähtivät *Portrieux’n* satamasta, joka tunnetaan myös vanhana satamana (*Vieux Port*). Se on kuiva satama, joka laskuveden aikaan on poissa käytöstä. Lähellä oleva satama *Port d’Armor* on Pohjois-Bretagnen suurin syvänmeren satama, jonne pääsee ympäri vuorokauden laskuvedestä huolimatta.

Kalastus on edelleen tärkeä elinkeino kunnalle. Yleisimmät saaliit ovat simpukoita, makrillia ja meriahventa. Erityisen kiireinen aika kalastajilla on marraskuun ja huhtikuun välisenä aikana, jolloin on kampasimpukka Coquille Saint-Jacquesin kalastuskauden aika. Tämä nilviäinen on sekä kalamarkkinoiden että paikallisten ravintoloiden ehdoton tähti. Sen kunniaksi vietetään huhtikuussa festivaalia.

Saint-Quay-Portrieux on myös merenrantakohde rantoineen, missä matkailu alkoi jo 1800-luvulla. Useat hiekkarannat, kuten *Plage du Casino*, *Plage du Châtelet* ja *Plage de la Comtesse*, ovat erityisiä siitä syystä, että rantojen hiekka vaihtaa väriä vuoroveden ja auringonpaisteen mukaan. Tämä johtuu mustien ilmeniittikiteiden esiintymisestä hiekassa.

Saint-Quay-Portrieux’n edustalla on saari *Île de la Comtesse*, jonne pääsee laskuveden aikaan. Saaressa on puutarhoja ja kartanon raunioita. Kunnan edustalla on myös saaristo *Îles Saint-Quay*. Se on suosittu paikka kajakki- tai veneretkille. Tulvaluoteen aikana saarille on suosittua mennä keräämään äyriäisiä. Saaristossa olevalla *Île Harbour* -saarella on myös majakka.


Tiedosto:Saint-Quay-Portrieux_-_Port_de_plaisance.jpg|Huvivenesatama
Tiedosto:Saint-Quay-Portrieux_-_Port_de_pêche.jpg|Kalasatama
Tiedosto:Saint-Quay-Portrieux_-_Plage_du_casino.jpg|Plage du Casino
Tiedosto:Saint-Quay-Portrieux_ile_de_la_Comtesse,_island,_France.JPG|Île de la Comtesse
Tiedosto:Saint-Quay-Portrieux_-_Phare-de-l'ile-Harbour,_6844.jpg|Île Harbourin majakka


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hrotsvitha

**Hrotsvitha**, **Hroswitha** eli **Roswitha Gandersheim‎ilainen** (noin 932 – noin 1002) oli oppinut benediktiiniläisnunna ja runoilija luostarissa Braunschweigissa. Hän kirjoitti latinaksi kristillisiä näytelmiä, joihin hän otti esimerkkiä Terentiukselta, sekä legendoja, Braunschweigin luostarin historian sekä ylistyksen Otto I:n sankariteoista.

Saksalainen humanisti Konrad Celtes löysi Hrosvithan näytelmien käsikirjoitukset uudelleen noin vuonna 1500.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Roswitha

**Roswitha**, myös **Hroswitha**, voi tarkoittaa seuraavia:

;henkilöitä:

* Hroswitha, Roswitha Gandersheimilainen (noin 932 – noin 1002), nunna, kirjailija
* Roswitha Möhring, o.s. *Utriainen* (s. 1942), suomalainen malli
* Roswitha Stadlober, o.s. *Steiner*, (s. 1963), itävaltalainen alppihiihtäjä

;muita merkityksiä
* 615 Roswitha, päävyöhykkeen asteroidi.
Isokampasimpukka

**Isokampasimpukka** (*Pecten maximus*) on suurikokoinen kampasimpukkalaji.

## Levinneisyys
Isokampasimpukka on kooltaan 10 – 15 senttimetriä. Sitä esiintyy itäisellä Atlantilla sekä Välimerellä. Suurimmat esiintymät ovat Euroopan rannikolla Atlantilla.

## Kalastus ja käyttö
Isokampasimpukka on suosittu ruokasimpukka.

Ranskassa isokampasimpukka tunnetaan nimellä **Coquille Saint-Jacques**. Kannan turvaamiseksi niiden kalastus on sallittua Ranskassa vain lokakuusta huhtikuuhun kahdesti viikossa, ja tällöinkin vain 45 minuuttia kerrallaan. Simpukoiden on oltava vähintään 10,2&nbsp;cm kokoisia.

## Lähteet
Viskan

**Viskan** on Ruotsissa Hallandin läänissä virtaava 142 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Viskanin vesistössä sen pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 2&nbsp;202 neliökilometriä ja se laskee Pohjanmeren ja Itämeren vaihettumisvyöhykkeessä Kattegatiin Veddigessä Varbergin kunnassa.

## Vesivoima
Viskanin pääuomassa on 13 vesivoimalaitosta: Kullagård, Kungsfors, Kinnaström, Stämmemad, Rydal, Viskafors, Rydboholm, Kröklingsfors, Gingri, Vasse, Hulta, Haby ja Strömmen. Voimaloiden yhteisteho on 19,0 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 54,5 gigawattituntia.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Örekilsälven

**Örekilsälven** tai myös **Kvistrumså**  on Ruotsissa Länsi-Götanmaan läänissä virtaava 90 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Örekilsälvenin vesistössä sen pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 1&nbsp;340 neliökilometriä ja se laskee Pohjanmeren Skagerrakiin Gullmarniin Munkedalin keskustaajamassa.

## Vesivoimaa
Joessa on yksi Torpin vesivoimalaitos, joka tuottaa sähköä 0,8 megawattin teholla noin 2,5 gigawattituntia vuodessa.

## Lähteet
### Huomautuksia

### Viitteet
Tony Swartz

**Tony Swartz** (24. syyskuuta 1943 Iowa – 27. syyskuuta 2016 Missouri) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli useissa televisiotuotannoissa 1970-luvun puolivälistä 1990-luvun alkuun. Swartzin rooleista tunnetuin on kersantti Jolly televisiosarjassa *[[Taisteluplaneetta Galactica (1978)|Taisteluplaneetta Galactica]]*. Swartz vieraili muun muassa televisiosarjoissa *[[Kojak]]* (1975) ja *[[Tyttökullat]]* (1986).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Battlestarwiki: Tony Swartz
Goze

**Goze** oli japanilaisista sokeista naisesiintyjistä käytetty historiallinen termi.

Goze-esiintyjien perinne alkoi tiettävästi keskiajalla ja huippuunsa se nousi Edo-kaudella 1600-luvulla. Goze-esiintyjien toiminta vastasi lähinnä kerjäämistä. Toiminta ei ollut kaupallisesti järjestelmällistä. Goze-esiintyjät tekivät esiintymisiään etenkin soittaen shamisenia ja kierrellen eri paikkakunnilta toisille. Yhteiskunnallisesti he eivät olleet erityisen arvostettuja. Esiintyjät saattoivat joskus saada maata tai joitakin etuoikeuksia paikallisilta hallitsijoilta, mutta toimeentulonsa puolesta he olivat pääsääntöisesti riippuvaisia suosiostaan etenkin köyhemmän väestönosan keskuudessa Japanin maaseudulla. Suosituksi tullut musiikinlaji *tsugarujamisen* sai alkunsa mahdollisesti goze-esiintyjien keskuudessa Tsugarussa Pohjois-Japanissa.

Goze-esiintyjiä toimi lähes nykypäiviin saakka. Esimerkiksi 1960- ja 1970-luvuilla tunnetun laulaja Keiko Fujin äiti ja Hikaru Utadan isoäiti oli goze-laulaja.

## Lähteet
Anjali Bhimani

**Anjali Bhimani** (s. 30. elokuuta 1974 Cleveland, Ohio) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on pääosin tehnyt sivurooleja televisiosarjoissa, kuten *[[Kova laki: Erikoisyksikkö]]* ja *[[Sopranos]]*, sekä äänirooleja videopeleihin, kuten *[[Fallout 4]]*, *[[Overwatch]]* ja *[[Apex Legends]]*.

## Näyttelijänä
Bhimani esiintyi aluksi teatterissa 1990-luvulla muun muassa Mary Zimmermanin ohjaamissa näytelmissä, kuten *Mirror of the Invisible World* (1997), joka perustuu Nizami Ganjavin kirjoittamaan *Haft Peykar* tarinaan. Hän esiintyi myös antiikin kreikan runoteokseen perustuvassa *[[Muodonmuutoksia]]* näytelmässä 1998 ja esitti saman näytelmän myös Broadwaylla Circle in the Square teatterissa 2002.

Televisioon hän siirtyi näyttelemään 2000-luvun alussa esiintyen aluksi yksittäisissä jaksoissa muun muassa *[[Kova laki: Erikoisyksikkö]]*, *[[Sopranos]]*, *[[Journeyman]]* ja *[[Shark (televisiosarja)|Shark]]*. Bhimani esiintyi useaan kertaan eri rooleissa saippuasarjassa *[[All My Children]]*. 2010-vuosikymmenellä hän jatkoi pienissä rooleissa televisiosarjoissa, kuten *[[Tunteita ja tuoksuja]]*, *[[Kova laki: Los Angeles]]*, *[[Valehtelevat viettelijät]]* ja *[[Bones]]*. Bhimani esitti myös Nina Patelia kolmen jakson verran *[[Moderni perhe]]* televisiosarjassa vuosina 2011 ja 2014–2015. Samoihin aikoihin hänellä oli muutama elokuvarooli *[[Miss India America]]* komediassa ja *[[Don't Wake Mommy]]* kauhuelokuvassa. Bhimani ryhtyi tekemään myös äänirooleja useammin vuodesta 2015 lähtien ollen aluksi *[[Fallout 4]]* -videopelissä Nishan äänenä ja vuotta myöhemmin *[[Overwatch]]issa* Symmetran äänenä. Bhimani teki sivuääniä myös *yn*, kunnes ääninäytteli isommassa roolissa Rampartina *[[Apex Legends]]issä* 2020.

Bhimani on esiintynyt vuodesta 2020 lähtien *[[Rival Peak]]* -televisiosarjassa Miran roolissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Mercedes-AMG One

**Mercedes-AMG One** (projektinimeltään Mercedes-AMG Project One) on piensarjavalmisteinen plug-in hybridi-urheiluauto valmistajanaan Mercedes-AMG, sisältäen Formula 1-johdannaista teknologiaa. Autossa on myös hyödynnetty nykyeletroniikan suomia mahdollisuuksia auton jokapäiväisen käytön helpottamiseksi sen erikoisesta rakenteesta johtuen. Esimerkiksi näkyvyyden taaksepäin ollessa rajallinen, on perinteinen taustapeili korvattu kameralla ja näytöllä. 

## Projektin taustaa

Mercedes-Benz suunnitteli 2000-luvun alussa yhdessä McLarenin kanssa keskimoottorista urheiluautoa (P8), Mercedes-Benzin silloisen emoyhtiö DaimlerChryslerin (nyk. Mercedes-Benz Group) tuolloin omistaessa TAG McLaren Groupista 40 %. Tämän projektin kariuduttua alkoivat molemmat merkit työstää erillisiä urheiluautoprojektejaan. Toisin kuin 90-luvun keskimoottorisissa GT-autoissaan CLK-GTR ja CLK-LM, joissa käytettiin viritettyjä katuauton moottoreita, Mercedes käyttää tällä kertaa suoraan kilpa-auton moottorista kehitettyä voimanlähdettä superautossaan.

## Tuotanto & suorituskyky
Sarjatuotantoversio esiteltiin 1. kesäkuuta 2022. Malli tuli asiakkaiden saataville vuoden 2022 puolivälissä.  Syksyllä 2022 autolla tehtiin Nürburgringin uusi rataennätys. Ensimmäinen auto toimitettiin asiakkaalleen alkuvuodesta 2023.

## Mercedes-AMG One medioissa
Mercedes-AMG One on *[[Forza Horizon 5]]* -pelin kansikuvassa. Autoa testattiin *[[Top Gear]]in* 33. kauden jaksossa 3.

## Mercedes-AMG GT Black Series P One Edition
Mercedes-AMG Onen hankkineilla on tilaisuus ostaa myös Mercedes-AMG GT:n erikoismalli Black Series P One Edition.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mercedes-AMG One Mercedes-AMG:n nettisivustolla  / 
* Mercedes-AMG One Mercedes-Benzin Hong Kongin sivustolla 
* Mercedes-AMG One Show Car Mercedes-AMG:n nettisivustolla   / 

* Mercedes-AMG One Mercedes-Benzin Saksan nettisivustolla  
* Mercedes-AMG One Mercedes-Benz Groupin sivustolla  /
Juuso Mustonen

**Juuso Mustonen** (18. toukokuuta 1887 Markkova, Venäjän keisarikunta – 29. tammikuuta 1954 Helsinki) oli inkeriläis-suomalainen opettaja, joka aloitti työuransa Venäjällä Inkerinmaalla ja siirtyi Lokakuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1919 Suomeen. Suomessa hän tuli tunnetuksi erityisesti säveltäjänä ja inkeriläisen kulttuuriin liittyvien kirjojen tekijänä.

Juuso Mustonen syntyi Inkerinmaalla Markkovan Järvisaaressa kanttorin poikana. Hän valmistui paikallisesta Kolppanan seminaarista kansakoulunopettajaksi. Hän suoritti samassa opinahjossa vielä kanttori-urkurin tutkinnon. Valmistuttuaan hän toimi vuoteen 1919 Kolppanan seminaarissa musiikin, piirustuksen ja kaunokirjoituksen opettajana. Osan aikaa siitä hän toimi seminaarin harjoituskoulun johtajaopettajana. Hän opiskeli lisäksi vuosina 1912–1914 Pietarin konservatoriossa.

Lokakuun vallankumouksen jälkeen olot Inkerinmaalla muuttuivat vaikeiksi. Mustonen siirtyi useiden muiden inkeriläisten lailla Suomeen vuoden 1919 lopulla. Suomessa hän sai viran valtion julkaisuvirastossa vuonna 1919. Hän työskenteli kyseisessä virastossa kuolemaansa asti, vuoteen 1954. Lisäksi hän toimi musiikinopettajan tehtävissä useissa Helsingin kouluissa, kuten Kallion yhteiskoulussa. Hän hankki myös Helsingin yliopistossa venäjänkielen opettajan pätevyyden.

Oman sävellystyön lisäksi Mustonen tuli tunnetuksi Inkeriä ja Inkerin kulttuuria käsittelevän kirjallisuuden tekemisestä. Hän julkaisi muun muassa karttoja Inkerinmaan asutus- ja kansallisuusolosuhteista, useita heimoalaa käsitteleviä artikkeleita. Ensimmäisinä Suomessa olovuosinaan hän toimi Heimokansojen keskuskomitean sihteerinä ja vuodesta 1929 Inkerin Liiton sihteerinä.

## Omat julkaisut
*
*
*
*

## Käännökset
* Aleksandr Puškin: *[[Kapteenin tytär]]*, suom. Juuso Mustonen. Kirjakauppa Oma, 1946.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* J. Mustonen : Inkerin sivistysriennoista. Kuvauksia Markkova-Järvisaarelta, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 25.11.1928, nro 48, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* J. Mustonen : Inkerin sivistysriennoista. Piirteitä kuorolaulun kehityksestä Inkerissä, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 10.02.1929, nro 6, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Juuso Mustonen : Suomalainen Inkeri sukunimien valossa, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 25.10.1931, nro 43, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Juuso Mustonen : Pietarin kasvu - Inkerin tuho. Kun tsaarille hakattiin "ikkuna Eurooppaan", Hakkapeliitta, 30.01.1934, nro 5, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Myllyrannan tapahtumapuisto

**Myllyrannan tapahtumapuisto** (*Myllärinpuisto, aik. Myllyniemi*) on puisto Pirkanmaalla, Lempäälässä. Puisto sijaitsee Pyhän Birgitan kirkon takana, ja se on hyvän sijaintinsa takia suosittu paikka tapahtumien järjestämiseen etenkin kesäisin.

## Historia
Myllyniemi on saanut nimensä paikalla sijainneen myllyn mukaan. Mylly on jo sittemmin purettu, mutta sen rauniot ovat vieläkin näkyvillä.

2000-luvulla puistoon alettiin kiinnittää enemmän huomiota, ja sitä alettiin kunnostaa istuttamalla puita ja lisäämällä istumapaikkoja. Vuonna 2020 puiston iso remontti valmistui, jonka yhteydessä puistoon johtavalle mäelle istutettiin kirsikkapuita, puistoon lisättiin grillipaikka sekä opastekylttejä.

## Palvelut

### Kesäisin

* Lempäälän Jäätelökioski, paikallisten yrittäjien ylläpitämä kioski rannassa
* Pop-up-minigolf, 9-ratainen minigolfrata nurmikentällä
*WC-tilat, jotka ovat käytettävissä tapahtumien yhteydessä

### Ympäri vuoden

* Laituri vieraileville veneille
* Myllyrannan leikkikenttä Sirvalahdentiellä
* Esiintymislava
* Koirien uittopaikka
* Lempäälän Mielipolku, mielen rauhoittamiseen keskittynyt luontopolku

## Taideteokset
Myllyrannassa sijaitsee Yrjö Kokon muistomerkki, Ajan pyörä eli Ajanki. Teoksen on suunnitellut Mikko Uotila ja se on pystytetty vuonna 2003. Teoksessa on myös kiinni Lempäälän ystävyyskunnista kertova laatta. Lisäksi Myllyrannan leikkikentän vieressä kasvaa Maailman Tammi, jonka Ympäristönsuojeluyhdistys istutti sen Riossa vuonna 1992 pidetyn ensimmäisen ympäristökongressin muistoksi.

Puiston pohjois- ja itäpäädyissä sijaitsevat opastekyltit, joissa kerrotaan ajankohtaisista tapahtumista. Lisäksi Myllyniemen myllyn raunioilla sijaitsee myllyn historiasta kertova kyltti.

## Tapahtumat

* Myllyranta-rock, kesän lopussa järjestettävä musiikkitapahtuma
* Lempäälä-päivä, Lempäälän päivänä 9. syyskuuta järjestettävä tapahtuma

Lisäksi puistossa järjestetään usein erilaisia pientapahtumia.

## Lähteet
Karl Gröber

**Karl Borromäus Gröber** (28. huhtikuuta 1885 Neufra, Saksan keisarikunta – 5. toukokuuta 1945 Riedlingen) oli saksalainen valokuvaaja, konservaattori ja Münchenin yliopiston muinaistutkimuksen dosentti.

Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Gröber onnistui pääsemään armeijaan Baijerin kuninkaan hovimarsalkan avulla, vaikka hänet olikin hylätty kutsunnoissa. Hän palveli sodan aikana seitsemällä eri rintamalla ja hänelle myönnettiin rautaristi. Gröber oli mukana keväällä 1918 Suomeen lähetetyssä saksalaisessa retkikunnassa ja hän osallistui Suomen sisällissodassa Helsingin, Riihimäen ja Hämeenlinnan valtauksiin sekä Tuuloksen taisteluun. Gröberin suomennetut sotamuistelmat ilmestyivät 1935 nimellä *Satakiloisena maailmansodassa - ja Suomessa - humoristin kokemuksia*. 

## Teoksia
* *Schwäbische Skulptur der Spätgotik*. Riehn & Reusch, München 1922
* *Die Plastik in der Oberpfalz*. B. Filser, Augsburg 1924
* *Unterfränkische Burgen*. B. Filser, Augsburg 1924
* *Sicilia*. Filser, Augsburg 1924
* *Oberpfälzische Burgen und Schlösser*. B. Filser, Augsburg 1925
* *Schwaben: Text und Bildersammlung*. Delphin-Verl., München 1925
* *Palästina, Arabien und Syrien: Baukunst, Landschaft, Volksleben*. Verlag von Ernst Wasmuth, Berlin 1925 englannin kielellä nimellä *Palestine and Syria: the country, the people, and the landscape*. Via-Lens Publications, New York 1926
* *Children's toys of bygone days; a history of playthings of all peoples from prehistoric times to the XIXth century*. B.T. Batsford Ltd, London 1928
* *Kinderspielzeug aus alter Zeit: eine Geschichte des Spielzeugs*. Deutscher Kunstverlag, Berlin 1928
* *Alte Oberammergauer Hauskunst*. Filser Verlag, Augsburg 1934
* *Die Puppenhaus der Fürstin Augusta Dorothea von Schwarzburg-Arnstadt*. K.R. Langewiesche, Königstein im Taunus 1934
* *Mit zwei zentnern durch den weltkrieg; erinnerungen eines optimisten*. Deutsche Verlags-anstalt, Stuttgart 1935, ilmestyi suomeksi nimellä *Satakiloisena maailmansodassa - ja Suomessa - humoristin kokemuksia*. Karisto 1935
* *Alte deutsche Zunftherrlichkeit*. G.D.W. Callwey, München 1936
* *Die Bildwerke des Bamberger Doms: 46 Bildtafeln, mit einem Geleitwort*. Insel Verlag, Leipzig 1938
* *Die Kunstdenkmäler von Bayern: 7,2 Die Kunstdenkmäler von Schwaben u. Neuburg ; Stadt Nördlingen*.  Oldenbourg 1981
* *Die Kunstdenkmäler von Bayern: 4,17 Die Kunstdenkmäler von Niederbayern ; Stadt und Bezirksamt Deggendorf*. Oldenbourg 1982

## Lähteet
Laurette Spang

**Laurette Spang-McCook** (s. 16. toukokuuta 1951 Buffalo, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä.

Laurette Spang opiskeli näyttelijäksi American Academy of Dramatic Arts -oppilaitoksessa ja aloitti ammattiuransa 1972. Hän näytteli pääasiassa televisiotuotantojen sivuosia. Spangin rooleja ovat muun muassa Arlene Holder ja Denise Hudson komediasarjassa *[[Onnen päivät]]* (1974, 1975), Juanita Havlicek ja Linda draamakomediassa *[[Lemmenlaiva]]* (1976, 1981) ja Marge Atherton / Zelda Fitzgerald rikossarjassa *[[Magnum (televisiosarja)|Magnum]]* (1984).

Spangin huomattavin rooli on Cassiopeia televisiosarjassa *[[Taisteluplaneetta Galactica (1978)|Taisteluplaneetta Galactica]]*. People-lehti luonnehtii Cassiopeian roolia "intergalaktiseksi Maria Magdalenaksi" ("intergalactic Mary Magdalene").

Laurette Spangin aviopuoliso on näyttelijä John McCook.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Battlestarwiki: Laurette Spang-McCook
Tōdō-kilta

**Tōdō-kilta** eli **Tōdōza** oli 1300-luvulla perustettu japanilainen sokeiden miesten kilta. Killalla oli huomattava vaikutus Edo-kaudella, jolloin se sai monopoliaseman usein musiikinlajien ja muiden taitojen harjoituksessa ja opetuksessa. Kilta hajotettiin Meiji-uudistuksen yhteydessä 1800-luvulla.

Tōdō-kilta järjestäytyi 1300-luvulla ja se nousi huomattavan asemaan Japanin Edo-kaudella. Tōdō oli sokeiden miesten järjestö, joka Edo-kaudella sai virallisen monopoliaseman useiden eri musiikinlajeihin, sekä siihen suoraan liittymättömiin taitoihin, kuten hierontaan ja akupunktioon. Virallisen monopoliasemansa turvin järjestön vaikutusvalta kasvoi ja se teki esimerkiksi perinteisempien biwa-munkkien (*Biwa hōshi*) toiminnanharjoituksesta melkein mahdotonta.

Tōdō-killalla oli oma *[[iemoto]]*-järjestelmää noudattava hierarkiansa, jossa sen jäsenet jaettiin neljän arvonimen mukaan Kengyō, Bettō, Kōtō ja Zatō. Jokainen arvonimi itsessään jaettiin puolestaan 16:ta eri tasoon. Korkeimmalle tasolle päässeet saattoivat perustaa oman koulukuntansa. Arvonimet Kengyō ja Zatō saattoivat esiintyä myös liitettynä niiden haltian henkilönnimeen. Järjestöllä oli sisäinen autonomia tulonjaon ja omien jäsentensä juridisien rangaistuksien suhteen. Killan jäsenmäärää ei tunneta varmuudella, mutta mahdollisesti sillä oli joitakin tuhansia jäseniä.

Tōdō-killan toiminta oli kaupallista. Bakufu takasi sille tietyn rahoituksen, mutta se sai tuloja myös esimerkiksi perimällä maksuja uusien musiikkikappaleiden opiskelusta, esittämisestä ja sen omassa hierarkiassa ylemmälle tasolle nousemisesta. Nousu vaati myös tiettyä taitotasoa eli yleensä jonkin repertuaarin opettelua. Nousumaksu tehtiin killan viralliselle toimipisteelle, joka sijaitsi aluksi Kiotossa ja myöhemmin myös Edossa. Tōdō-kilta hajotettiin 1800-luvun loppupuoliskon Meiji-uudistuksen yhteydessä. Monista entisistä killan jäsenistä tuli katusoittajia tai he siirtyivät kokonaan muihin ammatteihin. Kaikkiaan Tōdō-killan jäsenten harjoittama perinteinen musiikki taantui huomattavasti.

Tōdō ei ollut ainut japanilainen sokeiden järjestö. Sokeita naisesiintyjiä kutsuttiin nimellä *[[goze]]*. Heidän toimintansa ei kuitenkaan ollut Tōdō-killan tapaan organisoitua. Kyūshūlla toimi Tōdō-killasta itsenäinen, mutta sitä vastaava sokeiden miesten kilta Mōsōza.

## Lähteet
Punasilmäbarbi

**Punasilmäbarbi** (*Probarbus jullieni*) on karppien heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen kaakkoisaasialainen kalalaji.

## Koko ja ulkonäkö
Punasilmäbarbi kasvaa yleensä noin 30 cm pitkäksi, mutta voi saavuttaa jopa 165 cm pituuden ja 70 kg painon. Lajin ruumis on väriltään nuorena harmaa ja muuttuu vanhemmiten kullanhohtoiseksi. Ruumiissa on seitsemän tummaa pitkittäisraitaa. Punasilmäbarbin silmä on väriltään punainen. Kuonossa on kaksi viiksisäiettä.

## Levinneisyys ja elintavat
Punasilmäbarbi on suurten jokien laji ja sitä tavataan Mekong-, Chao Phraya-, Mae Klong-, Pahang- ja Perakjoista Kaakkois-Aasiasta, joskin se voi olla jo hävinnyt osasta näistä. Lajin elinympäristöä ovat hiekka- tai sorapohjaiset joet ja on tärkeää että niissä on runsas nilviäiskanta. Poikasina laji liikkuu pinnassa osana eläinplanktonia, mutta kasvaessaan siirtyy syvemmälle. Kalan ravintoa ovat muun muassa vesikasvit sekä veteen putoavat hedelmät, nilviäiset kuten kotilot ja vesihyönteiset. Punasilmäbarbi siirtyy kutuaikanaan marras–helmikuussa jokien suistoihin, missä kutu tapahtuu.

Punasilmäbarbi on levinneisyysalueellaan arvostettu ruokakala ja sitä pyydystetään verkoilla sen vaellusaikana ennen ja jälkeen lisääntymisajan. Myös sen mäti on arvostettua. Punasilmäbarbikannan kokoa ei ole arvioitu mutta se on vähentynyt hyvin voimakkaasti useilla alueilla, minkä vuoksi se luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Kantaa uhkaavat ylikalastus ja vaelluksen kutualueille estävien vesivoimalapatojen rakentaminen.

## Lähteet
Marsit

**Marsit** () olivat keski-italialainen kansanheimo, joka puhui oskin sukuista murretta, mutta latinalaistui jo varhain ja sai nimensä Mars-jumalan mukaan. Marsit olivat sotaisa ja parannustaitoon perehtynyt heimo.

Marsit pysyivät uskollisina roomalaisille samnilaissodissa ja toisessa puunilaissodassa, mutta olivat aktiivisia liittolaissodassa, jota on joskus kutsuttu myös marsilaissodaksi.

## Lähteet
*Castrén, Paavo ja Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. .
### Viitteet
Vestiinit

**Vestiinit** () olivat Keski-Italian Apenniineilla pikeenien naapurina asunut oskin kieltä puhunut heimo. Vestiinit taistelivat aluksi samnilaisten kanssa Roomaa vastaan, mutta liittoutuivat jo 304 eaa. näiden kanssa. Vestiinit osallistuivat myös liittolaissotaan ja roomalaistuivat sen jälkeen nopeasti. Heidän asuinalueeltaan on löydetty kuuluisa itaalista soturia esittävä veistos, Capestranon soturi.

## Lähteet
*Castrén, Paavo ja Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. .
### Viitteet
Alessandro Cardelli

**Alessandro Cardelli** (s. 7. toukokuuta 1991) on sanmarinolainen poliitikko. Hän toimi maan kapteenivaltionhoitajana yhdessä Mirko Dolcinin kanssa. Heidän yhteinen toimikautensa alkoi 1. lokakuuta 2020. Hän oli maailman nuorin valtionpäämies ja toimikaudellaan hän oli ainoa alle 30-vuotias valtionpäämies.

## Lähteet
Alfreds Bērziņš

**Alfreds Bērziņš** (21. lokakuuta 1899 – 30. marraskuuta 1977) oli latvialainen poliitikko, joka toimi esimerkiksi maansa varasisäministerinä ja sosiaaliministerinä. Neuvostoliiton miehitettyä Latvian hän pakeni maasta päätyen toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvaltoihin. Maanpaossa hän toimi latvialaisissa pakolaisjärjestöissä julkaisten myös useita kirjoja.

## Elämäkerta
Alfreds Bērziņš syntyi Jerin kunnassa tuolloisessa Liivinmaan kuvernementissa 21. lokakuuta 1899 ja kävi koulua Valkassa. Vuonna 1918 Bērziņš joutui bolševikkien pidättämäksi. Hän pakeni vuonna 1919 ja liittyi Latvian armeijaan. Armeijassa Bērziņš sai upseerikoulutuksen ja vuosina 1920–1921 hän toimi jalkaväen luutnanttina. 

Sodan jälkeen Bērziņš opiskeli kauppaopistolla Riiassa ja toimi eri nuorisojärjestöissä. Vuonna 1926 hän liittyi puolisotilaalliseen Aizsargi-järjestöön ja vuonna 1931 hänet valittiin Latvian parlamenttiin maanviljelijöiden liiton (*Latviešu Zemnieku Savienība*) edustajana. Kārlis Ulmanis kaappasi vallan Latviassa 15. toukuuta 1934. Bērziņš oli Ulmanisin ja Jānis Balodisin ohella yksi tärkeimmistä kaappauksen taustavoimista. Kaappauksen jälkeen Bērziņšistä tuli Latvian varasisäministeri ja huhtikuussa 1937 sosiaaliministeri.

Neuvostoliitto miehitti Latvian kesäkuussa 1940. Bērziņš oli ainut tuolloisen hallituksen jäsensitä, jonka onnistui paeta maasta Viron ja Suomen kautta Ruotsiin. Hänen perheensä Latviassa päätyi NKVD:n karkottamaksi. Ulkomailla maanpaossa Bērziņš pyrki ajamaan Latvian itsenäisyyden asiaa. Alkuvuodesta 1941 Bērziņš oli paluumatkalla Ruotsiin Sveitsissä pidetystä latvialaisten lähettiläiden ja ministerien kokouksesta, kun  Gestapo pidätti hänet Berliinissä Saksassa. Bērziņš päätyi Sachsenhausenin keskitysleirille, josta hänet vapautettiin marraskuussa 1942. Vapautuksensa jälkeen Bērziņš joutui jäämään Berliiniin, jossa häntä valvoi poliisi. Toisen maailmansodan päättyessä hän päätyi edelleen pakolaisleirille ja vuonna 1950 hän muutti Yhdysvaltoihin.

Yhdysvalloissa 1950 asettui New Yorkin kaupunkiin. Hän toimi eri latvialaisissa pakolaisjärjestöissä. Toimintaan kuuluivat esimerkiksi julkaisut *Latvijas Brīvībai* (1952–1960), *The Baltic Review* (1953–1961), *La Revue Baltique* (1954–1961), *Zemnieku Vien˜ība* (*1954–1962*) ja *Revista Baltica* (1957–1967). Bērziņš julkaisi myös useita teoksia, joiden joukossa olivat *Atmiņas par Kārli Ulmani* (1947), *I Saw Vishinsky Bolshevize Latvia* (1948), *Kārlis Ulmanis* (1952), *Labie gadi* (1963), *The Unpunished Crime* (1963), *The Two Faces of Coexistence* (1967), *Tāls ir ceļš atpakaļ uz mājām* (1971), *Kārlis Ulmanis: Cilvēks un valstsvīrs* (1973) ja *1939* (1976). Bērziņš kuoli New Yorkissa 30. marraskuuta 1977.

## Lähteet
Herttalehdet

**Herttalehdet** (*Saururus*) on liskiökasvien heimoon kuuluva kasvisuku ja liskiökasvien tyyppisuku. Siihen kuuluu kaksi lajia, joista toinen esiintyy Pohjois-Amerikassa ja toinen Itä-Aasiassa.

## Lajit
* virginianherttalehti (*Saururus cernuus*) Levinneisyysalue Itä-Kanadasta Meksikoon.
* herttalehti (*Saururus chinensis*) Levinneisyysalue Japanista Kiinaan, Vietnamiin ja Filippiineille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Saururus''
* Suomen Lajitietokeskus: Herttalehdet – ''Saururus''
IV (Lasten hautausmaan albumi)

**IV** on suomalaisen rockyhtyeen Lasten hautausmaan neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 24. tammikuuta 2020 Svart Recordsin kautta.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säv. Lasten hautausmaa ja san. Kristiina Vaara ja Tuomo Mannonen, ellei toisin mainita.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''IV'' Discogs.comissa
Kameleonttilehdet

**Kameleonttilehdet** (*Houttuynia*) on liskiökasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu nykyisin vain yksi laji: viherkameleonttilehti. Joitain muita lajeja on joskus sijoitettu sukuun, mukaan lukien Kiinasta kuvattu *H. emeiensis*.

## Lajit
Kameleonttilehtien ainoa laji on viherkameleonttilehti (*Houttuynia cordata*). Sen alkuperäinen levinneisyysalue sijaitsee Itä-Aasissa Thaimaasta Japaniin ulottuvalla alueella. Viherkameleonttilehti on myös eri tavoin hyödynnetty viljelyskasvi (muun muassa koriste-, lääke- ja ravintokasvi) ja tulokas.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Houttuynia''
* Suomen Lajitietokeskus: Kameleonttilehdet – ''Houttuynia''
Henrik Gustaf von Knorring

**Henrik Gustaf von Knorring** (15. toukokuuta 1753 Pori – 19. helmikuuta 1833 Kokemäki) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies.

Von Knorringin vanhemmat olivat majuri Frans Henrik von Knorring ja Kristina Johanna Ribbing ja puoliso vuodesta 1788 Renata Elisabet Blum (k. 1841). Von Knorring tuli ylioppilaaksi 1766. Hän oli lippumies Hämeen läänin jalkaväkirykmentissä 1768, vapaaehtoinen linnoituskunnassa 1769, kersantti tykistössä 1771 ja aliluutnantti samana vuonna. Siirron Hämeen läänin jalkaväkirykmenttiin hän sai 1778 ja  Porin läänin jalkaväkirykmentissä hänestä tuli kapteeni 1779, 2-majuri 1782, everstiluutnantti 1792 ja armeijaneversti 1801. Sotapalveluksesta hän erosi 1804. Von Knorring omisti Kokemäenkartanon. Hän oli aatelissäädyssä edustaja Porvoon valtiopäivillä 1809.

Kirkkoherra Frans Peter von Knorring, kapteeni Karl Henrik von Knorring ja senaattori Eugen von Knorring olivat Henrik Gustaf von Knorringin poikia..

## Lähteet
Keskinäinen rekursio

**Keskinäinen rekursio** on rekursion erityistapaus, jossa kaksi tai useampi funktio kutsuu toinen toisiaan.

Keskinäinen rekursio on yleistä funktionaalisessa ohjelmoinnissa. Kieliä joissa sitä yleisesti käytetään ovat esimerkiksi Lisp, Scheme ja ML. Joissakin Prologin kaltaisissa kielissä keskinäinen rekursio on miltei väistämätöntä.

Tietojenkäsittelytieteilijä Peter Norvig suosittelee että keskinäisen rekursion sijaan kaksi tai useampi funktiota yritettäisiin yhdistää yhdeksi funktioksi.

## Katso myös
* Rekursiivinen algoritmi

## Lähteet
Mustemalawinahven

**Mustemalawinahven** (*Melanochromis chipokae*) on endeemisenä afrikkalaisen Malawijärven lounaisosissa elävä äärimmäisen uhanalainen kirjoahvenlaji.

Mustemalawinahvenen maksimipituus on 12 cm. Se on väriltään musteensininen.

Mustemalawinahventa on tavattu vain kahdella kallioriutalla Malawijärven lounaisosassa. Se on yksi harvoista kalalajeista, joka on ajautunut sukupuuton partaalle lemmikkieläinkauppaan pyydystämisen takia. Sitä on pyydystetty vähäisessä määrin myös syötäväksi. 

## Lähteet
Hugo Ball

**Hugo Ball** (1886 Pirmasens, Saksan keisarikunta – 1927 Sant’ Abbondio, Sveitsi) oli saksalainen kirjailija ja dramaturgi. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua hän lähti sodan vastustajana maanpakoon Sveitsin Zürichiin. Hän kuului vuoden 1916 dadaistisen liikkeen perustajiin. Äännerunojen lisäksi hän kirjoitti romaaneja ja näytelmiä sekä esseitä. Hän kirjoitti Hermann Hessen elämäkerran ja julkaisi päiväkirjan *Flucht aus der Zeit* (molemmat 1927).

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Mehtonen, Päivi: *Dada Deutschland: Hugo Ball 125*. *Nuori voima* 2011: 3–4, s. 107.
* Syrén, Essi: *Säkeitä ilman sanoja: Hugo Ball, Walter Benjamin ja destruktiivisuus kielessä*. *Tahiti* 2017: 3, s. 22–36.
* Auster, Paul: *Baabelin perilliset: esseitä 1970–1979*; suomentanut Arto Schroderus, Helsinki: Loki-kirjat, 1998. .

## Aiheesta muualla
Toivo Pöyry (kolmiloikkaaja)

**Toivo August Pöyry** (2. syyskuuta 1911 Helsinki – 10. elokuuta 1948 Hyvinkää) oli suomalainen kolmiloikkaaja. Pöyry edusti urallaan Karis Idrottsklubbia, Helsingin Kisa-Veikkoja, Kenttäurheilijoita ja Hyvinkään Tahkoa.

Pöyry osallistui Torinon Euroopan-mestaruuskilpailuihin 1934 ja sijoittui viidenneksi tuloksella 14,47. Kalevan kisoissa hän saavutti SM-hopeaa vuonna 1933 sekä SM-pronssia vuosina 1934 ja 1944. Aikuisten maaotteluissa hän edusti Suomea vuonna 1934.

Pöyryn ennätys on vuonna 1941 Hyvinkäällä hypätty 14,79&nbsp;m.

## Lähteet
John Dean (pyöräilijä)

**John Anthony Dean** (s. 22. joulukuuta 1947 New Plymouth, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen pyöräilijä. Dean kilpaili vuoden 1968 kesäolympialaisissa ja vuoden 1972 kesäolympialaisissa. Hän edusti kummassakin kilpailussa Uutta-Seelantia.

## Lähteet
Kay Purcell

**Kay Purcell** (6. joulukuuta 1963 – 23. joulukuuta 2020) oli brittiläinen näyttelijä. Hänet muistetaan ehkä parhaiten draamasarjasta *[[Emmerdale]]*, jossa hänen roolihahmonsa oli Cynthia Daggert. Hän aloitti näyttelemisen vuonna 1995 ja esiintyi uransa aikana monissa muissakin televisio-ohjelmassa, kuten sarjassa *[[Waterloo Roadin koulu]]*.

Purcellilla todettiin rintasyöpä vuonna 2017. Joulukuun 2020 alussa, päivää ennen 57-vuotissyntymäpäiväänsä, hän kertoi sairastavansa terminaalivaiheessa olevaa maksasyöpää. Purcell kuoli 57-vuotiaana 23. joulukuuta 2020.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Victorianlabeo

**Victorianlabeo**  (*Labeo victorianus*) on särkiin kuuluva kalalaji, jota tavataan Itä-Afrikassa.

Victorianlabeon maksimipituus on 41 cm.

Victorianlabeota tavataan Victorianjärven vesistön joista ja järvistä. Kalastus tiheäsilmäisillä verkoilla etenkin jokisuissa, kun kala nousee jokiin kutemaan, on vaikuttanut sen kantaan. Maanviljelyn lisääntyminen on tuhonnut hyviä kutupaikkoja. Paikoin myös haitalliset vieraslajit ovat syrjäyttäneet tätä lajia.

## Lähteet
Kızılören

**Kızılören** on piirikunta Afyonkarahisarin maakunnassa, Turkissa. Vuoden 2019 väestönlaskennan mukaan alueen väkiluku oli 2 329.

## Lähteet