open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Meteoro-luokka

**Meteoro-luokka** on Espanjan laivaston kuuden 2010-luvulla valmistetun ulkovartiolaivan (OPV) () muodostama alusluokka, jonka alukset on suunniteltu toimimaan vähäisen sodanuhan aikana valvonta- ja tutkimustehtävissä. Luokan aluksilla on tarkoitus korvata aluksia aina keveistä fregateista rannikkovartioaluksiin.

## Propulsiojärjestelmä
Alukset on varustettu CODOE-järjestelmässä, jossa on kaksi MTU 16V 1163 dieselmoottoria, jotka tuottavat noin 10 megawattia. Lisäksi on kaksi 750 kilowatin Siemens-sähkömoottoria, joihin on kytketty neljä MTU 12V 2000 -generaattoria. Dieselmoottoreita käytetään keski- ja suurinopeuksisiin siirtoihin ja sähkömoottoreita hitaisiin siirtymiin kuten partioalueella pysymiseen. Vaikka alusten toimintamatka on noin 8&nbsp;000 merimailia 15 solmun nopeudella niin sähkömoottorit mahdollistavat pidemmän partiointiajan.

## Alukset
Portugalin laivaston NPO2000 Viana de Castelo -luokan tapaan alusten suunnittelussa on huomioitu muokattavuus erilaisiin tehtäviin kuten merentutkimukseen, aluevalvontaan ja sukellusveneiden tukemiseen. Alkuperäisen suunnitelman mukaan luokkaan piti sisältyä kahdestatoista neljääntoista alusta, joista neljä olisi ollut erikoisversioita. Ensimmäisten neljän aluksen rahoitus vahvistettiin vuonna 2005 ja ne tilattiin heinäkuussa 2006 Navantialta. Tilauksen arvoksi ilmoitettiin noin 350 miljoonaa euroa. Vuonna 2011 ilmoitettiin noin 740 miljoonan euron budjettivarauksesta viiden aluksen hankkimiseksi.

Toukokuussa 2014 Navantia vastaanotti kahden aluksen tilauksen, jonka arvoksi ilmoitettiin 400 miljoonaa euroa. Valmistus jaetaan Navantian Cadizin ja Ferrolin telakoiden kesken. Työt aluksilla alkoivat joulukuussa ja niiden luovutukset on suunniteltu *Audaz* heinäkuussa 2018 ja *Furor* tammikuussa 2019. Alusten yksikköhinnaksi ilmoitettiin 166,7 miljoonaa euroa.

## Lähteet
*

### Viitteet
Ľudovít Štúr

**Ľudovít Štúr** (28. lokakuuta 1815 Uhrovec, Itävallan keisarikunta – 12. tammikuuta 1856 Modra, Itävallan keisarikunta) oli slovakialainen kielitieteilijä, poliitikko, toimittaja ja kustantaja. Hän oli 1800-luvun puolivälissä Slovakian kansallisliikkeen johtavia hahmoja.

## Elämä
Ľudovít Štúr syntyi vuonna 1815 Itävallan keisarikunnassa, nykyisen Slovakian alueella. Hänen vanhempansa olivat rehtori Samuel Štúr ja tämän vaimo Anna. Uhrovec sijaitsi alueella, joka oli vahvasti luterilainen, ja uskonnollinen perinne vaikutti Ľudovítin koko elämään.

Ľudovít Štúr opiskeli luterilaisessa lukiossa Bratislavassa. Siellä hän liittyi tšekkiläis-slaavilaiseen järjestöön, jonka varapuheenjohtajaksikin hän nousi. Štúr otti 1836 yhteyttä tšekkiläiseen historioitsijaan František Palackýyn saadakseen tukea yhdistetyn tšekkoslovakian kielen luomiseen. Tšekkiläiset vastustivat tällaista kieltä, minkä jälleen Štúr kumppaneineen aloitti kampanjan uudistetun slovakin puolesta.

Sujuvaa saksaa puhunut Štúr opiskeli 1838–1840 Hallen yliopistossa ja opetti sen jälkeen slaavien historiaa Bratislavassa. Hän kirjoitti myös *[[Tatranka]]*-nimiseen kirjallisuuslehteen ja suunnitteli slovakialaisen poliittisen lehden perustamista. Hänen lupahakemuksensa hylättiin 1842.

Štúrin kansallismielisiä toimia pidettiin unkarilaisten mielestä kapinan valmisteluna, ja poliittisten syiden takia hän joutui jättämään joulukuussa 1843 opettajan paikkansa. Ystäviensä taloudellisen tuen avulla Štúr perusti elokuussa 1845 *[[Slovenskje národňje novini]]* -sanomalehden ja *[[Orol tatránski]]* -kirjallisuuslehden.

Štúr valittiin 1847 Unkarin parlamenttiin. Se ei kokoontunut enää huhtikuun 1848 jälkeen, ja Štúr oli Prahassa perustamassa Slovanská lipa -nimistä järjestöä ja osallistui siellä ensimmäiseen yleisslaavilaiseen kongressiin. Štúr määrättiin pidätettäväksi, kun hän oli toukokuussa 1848 mukana laatimassa Slovakian kansan vaatimuksia, joihin sisältyivät muun muassa maaorjuuden lakkauttaminen, yleinen äänioikeus sekä lehdistönvapaus.

Štúr johti delegaatiota, joka esitti Olomoucissa 20. maaliskuuta 1849 slovakkien vaatimukset Frans Joosef I:lle. Pitkien neuvottelujen jälkeen slovakkien vapaaehtoisjoukot hajosivat ja Štúr palasi Uhroveciin.

Štúr asui viimeiset vuotensa Modrassa, mihin hän muutti hoitamaan vuonna 1851 kuolleen veljensä Karolin seitsemää lasta. Siellä Štúr julkaisi muun muassa useita teoksia slaavilaisista lauluista, myyteistä ja kulttuurista.

Hänen  jälkeenjäänyt saksankielinen käsikirjoituksensa *Slaavilaisuus ja tulevaisuuden maailma* ilmestyi venäjäksi käännettynä 1867. Hän esittää siinä panslavistisen teoriansa.

Štúr kuoli tammikuussa 1856 kolme viikkoa aikaisemmin saamaansa ampumahaavaan. Hän oli ampunut vahingossa itseään metsästysretkellä joulukuussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ľudovít Štúrille omistettu verkkosivu
Siparila

**Siparila Oy** on  vuonna 2005 perustettu   erilaisten ulkoverhous- ja sisustuspaneelien sekä sisustuslistojen ja muiden puupohjaisten erikoistuotteiden valmistaja.  

Yrityksessä työskentelee 100 henkilöä (2017). Yrityksellä on tehtaat Jyväskylässä, Parkanossa ja Kajaanissa. 
 
Yritys on pyrkinyt uudistamaan perinteisiä puutuotteita monipuolisempaan suuntaan ja on tehnyt yhteistyötä sekä huonekaluteollisuuden   että taiteilijoiden kanssa, kuten Camilla Vuorenmaa ja Ristomatti Ratia , 

Yrityksen valmistamia puutuotteita on saatavilla useimmilta rakennustarvikemyyjiltä Suomessa.

## Historia
Yhtiö on tehnyt kuluneina vuosina useita yritysostoja, joita ovat olleet huonekaluvalmistaja Incap Furniture Haapavedeltä 2010,
sisustuslistoja valmistava Parkanon Höyläämö 2010 ja liimalevyjä valmistava Jannpuu Kajaanista 2015 .

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yhtiön kotisivut (www.siparila.fi)
Panssaripartio

**Panssaripartio** () on vuosina 1966&ndash;1970 tehty puolalainen mustavalkoinen tv-sarja, joka perustuu Janusz Przymanowskin kirjaan. Sarjaa tuotettiin kolme kautta, yhteensä 21 jaksoa, kukin pituudeltaan 55 minuuttia.

Sarja sijoittuu vuosiin 1944&ndash;1945 ja seuraa puolalaisen T-34-vaunumiehistön ja Szarik-saksanpaimenkoiran edesottamuksia.

Sarjaa alettiin esittää Suomessa keväällä 1973. *Helsingin Sanomien* tv-kriitikko Jaakko S. Tola ihmetteli, miksi sarja tuotiin Suomessa ohjelmistoon ja kutsui sitä epärealistiseksi sodan ihannoinniksi siisteine univormuineen ja söpöine koirasankareineen.

## Lähteet
Carl Axel Mothander

**Carl Axel Mothander** (14. tammikuuta 1886 Tukholma – 1965) oli ruotsalainen toimittaja ja kirjailija, joka osallistui vapaaehtoisena Suomen sisällissotaan ja Viron vapaussotaan.

Mothanderin vanhemmat olivat raatimies Axel Mothander ja Beda Lagerholm. Hän pääsi ylioppilaaksi 1906 ja opiskeli sitten oikeustiedettä Uppsalan yliopistossa. Mothander osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella ruotsalaisten vapaaehtoisten joukossa kuorma- ja sairashoito-osaston päällikkönä ja oli mukana Tampereen ja Viipurin taisteluissa. Tampereen taistelun jälkeen Mothander järjesti sairaanhoidon erikoisjoukon haavoittuneiden huoltoa varten.

Mothander lähti Viron vapaussotaan organisoimaan ruotsalaisten vapaaehtoisten joukkoa ja hän yleni Viron armeijan majuriksi. Sodan jälkeen Mothander asettui asumaan Viroon vuonna 1928 ja meni naimisiin baltiansaksalaisen paronittaren Benita von Wrangelin (1878–1967) kanssa. Mothander asui Toisin kartanossa Kohilassa Virossa toimien maanviljelijänä. Hän osallistui myös Viron Punaisen Ristin toimintaan ja oli mukana Punaisen Ristin komissiossa joka tutki toisen maailmansodan aikana Katynissä tapahtunutta puolalaisten upseerien surmaamista. Sotien jälkeen Mothander asui Tukholmassa ja toimi kirjailijana.

Vuonna 1928 Mothander teki kiertomatkan Suomessa osallistuen valkoisten järjestämiin sisällissodan 10-vuotisjuhlallisuuksiin ja kirjoittaen lehtiin tapahtumiin liittyneitä artikkeleita. Vierailunsa päätteeksi hän kirjoitti artikkelin joka julkaistiin viipurilaisessa Karjala-lehdessä. Mothander arvosteli artikkelissa suojeluskuntajärjestöä ja totesi että yhteiskunnan eheyttäminen sisällissodan jälkeen edellyttäisi järjestön muuttamista koska nykyisessä muodossaan se oli uhka demokratialle. Hän arvosteli myös Suomessa "lähes valtionuskonnoksi" noussutta Venäjänvihaa ja toivoi että jatkossa sisällissodan muistojuhlat muutettaisiin kaikkien sodassa kaatuneiden muistopäiväksi.

## Teoksia
* *Presidenten : en oblodig revolutionshistoria*. Hökerberg, Stockholm 1923
* *Kulinariska kåserier*. Thora Holm, Stockholm 1931
* *Baroner, bönder och bolsjeviker i Estland*. Hökerberg, Stockholm 1943, ilmestyi Katri Ingmanin suomentamana nimellä *Paroneista bolševikkeihin : Viron viimeaikaisia oloja ja tapahtumia*. Gummerus 1944
* *Svenske kungens vita skepp : det äventyrliga spelet om estlandssvenskarna*. Hökerberg, Stockholm 1949
* *Wranglar i Karl XII:s livdrabantkår : ett återupplivat minne*. Stockholm 1958

## Lähteet
Géjza Valent

**Géjza Valent** (3. lokakuuta 1953 Praha – 6. lokakuuta 2024) oli tšekkiläinen kiekonheiton MM-mitalisti, joka edusti menestysvuosinaan Tšekkoslovakiaa.

Valent sijoittui kuudenneksi Ateenan EM-kilpailuissa 1982. Hän saavutti pronssia Helsingin MM-kilpailuissa 1983 tuloksella 66,08. Hän sijoittui viidenneksi Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986, yhdeksänneksi  Rooman MM-kilpailuissa 1987, kuudenneksi Soulin olympialaisissa 1988 ja yhdeksänneksi Splitin EM-kilpailuissa 1990.

Valent heitti ennätyksensä 69,70 m Nitrassa 26. elokuuta 1984.

## Lähteet
Netello

**Netello** (ent. Netello Systems Oy) on suomalainen digitaalisen markkinoinnin yritys, joka on osa Alma Mediaa. Nykyisin yhtiön keskeiset palvelut ovat hakukoneoptimointi, tekoälyoptimointi, Google-mainonta, sekä WordPress-verkkosivustojen suunnittelu ja toteutus. 

Netello Systems Oy oli vuonna 1999 perustettu suomalainen IT-alan asiantuntijayritys. Vuoden 2021 maaliskuussa Netellon osake-enemmistö (60%) myytiin Alma Medialle ja toukokuussa 2022 Alma Media osti koko Netello Systems Oy:n osakekannan. 

**Netellon** virallinen kotipaikka on Helsinki, mutta toimipiste sijaitsee Turussa. 

## Netellon historia
Netello Systems Oy oli vuonna 1999 perustettu suomalainen IT-alan asiantuntijayritys. Yrityksen edelliset omistajat olivat Kai Leinonen (perustaja), Jukka Niemi ja Alma Media Oyj.

Vuonna 2002 Netello ajautui lisenssimaksukiistaan pörssiyhtiö Jippii Group Oyj:n kanssa. Tuolloin Jippii määrättiin maksamaan tietoturvaratkaisuja kehittäneelle Netello Systems Oy:lle kaikkiaan 114 000 euroa kiistämiään lisenssikorvauskuluja. Asiasta seurasi pienimuotoinen kohu, koska Jippii ei maininnut asiasta pörssitiedotteessaan. Lopulta yhtiöt kuitenkin pääsivät kiistassaan sopuun.

Vuonna 2006 Netello osti puoliosuuden Mainostoimisto Voimasta.

Koronavuoden 2021 maaliskuussa Netellon osake-enemmistö (60 %) myytiin Alma Medialle, ja toukokuussa 2022 Alma Media osti koko Netello Systems Oy:n osakekannan. Yrityksen nimi lyhennettiin muotoon **Netello**.

## Netello nykyään
Netello työllistää 17 henkeä (2025) ja sen liikevaihto oli vuonna 2020 n. 2,2 miljoonaa. Netello on osa Alma Mediaa.

## Lähteet
Luettelo maista lukutaidon mukaan

**Tämä on luettelo maista [[Lukutaito|lukutaidon]] mukaan**. YK:n Unescon tilastotieteen instituutti kokosi lähes kokonaan luvut Unescon pyynnöstä vuoden 2015 arvioon, jotka perustuvat 15 vuotta täyttäneisiin henkilöihin, jotka osasivat lukea ja kirjoittaa. Maailmanlaajuinen lukutaito kaikilla 15-vuotiailla ja sitä vanhemmilla on 86,3 %. Kaikkien miesten maailmanlaajuinen lukutaito on 90,0 % ja kaikkien naisten osuus 82,7 %. Koko vaihtelee koko maailmassa teollisuusmaiden kanssa, joiden osuus on 99,2 % (2013). Oseaniassa 71,3 %; Etelä-ja Länsi-Aasiassa 70,2 % (2015) ja Saharan eteläpuolisen Afrikan osuus 64,0 % (2015). Yli 75 % maailman 781 miljoonasta lukutaidottomasta aikuisesta löytyy Etelä-Aasiasta, Länsi-Aasiasta ja Saharan eteläpuolisesta Afrikasta ja naiset edustavat lähes kahta kolmasosaa kaikista lukutaidottomista aikuisista maailmanlaajuisesti.

## YK:n jäsenvaltiot

## Lähteet
Taťána Kocembová

**Taťána Netoličková**, aiemmin **Slaninová**, o.s. **Kocembová** (s. 2. toukokuuta 1962 Ostrava) on tšekkiläinen pikajuoksija, joka aktiiviurallaan edusti Tšekkoslovakiaa.

Kocembová sijoittui 400 metrin juoksussa kahdeksanneksi Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1979. Hän oli samalla matkalla neljäs Milanon EM-hallikilpailuissa 1982. Saman vuoden Ateenan EM-kilpailuissa hän saavutti 400 metrillä pronssia ajalla 50,55 ja juoksi kolmannen osuuden Tšekkoslovakian joukkueessa, joka sai hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;metrin viestissä.

Kocembová saavutti Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hopeaa 400 metrillä ennätyksellään 48,59, millä hän on kaikkien aikojen maailmantilastossa viidentenä edelleen marraskuussa 2017. 4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;metrin viestissä hän juoksi avausosuuden Tšekkoslovakian hopeajoukkueessa.

Kocembová juoksi 400 metrin sisärataennätyksensä 49,76 Wienissä helmikuussa 1984. Se oikeuttaa kaikkien aikojen maailmantilastossa kolmannelle sijalle edelleen marraskuussa 2017. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden 400 metrillä Göteborgissa 1984 ajalla 49,97. Hän sijoittui samalla matkalla neljänneksi Madridin EM-hallikilpailuissa 1986, kuudenneksi Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 ja viidenneksi Den Haagin EM-hallikilpailuissa 1989.

Kocembová juoksi 100 metrin ennätyksensä 11,31 vuonna 1983 ja 200 metrin ennätyksensä 22,47 vuonna 1984.

## Lähteet
Elsa Vuorjoki

**Elsa Emilia Vuorjoki** (o.s. Huttunen, 30. toukokuuta 1904 Hankasalmi – 2. kesäkuuta 1994) oli suomalainen filosofian maisteri ja lehtori, joka oli Kalevalaisten Naisten Liiton perustajana Elsa Heporaudan rinnalla ja toimi myöhemmin myös järjestön puheenjohtajana ja kunniapuheenjohtajana.

Elsa Vuorjoki syntyi Hankasalmen pappilaan, josta Huttusen perhe muutti isän työn perässä ensin Nilsiään, sitten Joutsenoon  ja edelleen Valtimolle ja Liperiin. Hän oli seitsenlapsisen perheen kolmanneksi vanhin. Hän opiskeli Nurmeksen yhteiskoulussa ja kirjoitti sieltä ylioppilaaksi vuonna 1922. Hän pääsi Helsingin yliopistoon opiskelemaan historiaa, suomen kieltä ja kansanrunouden tutkimusta. Hän toimi aktiivisesti Karjalaisessa Osakunnassa ja valittiin Naisylioppilaiden Karjala-Seuran puheenjohtajaksi. Vuonna 1927 hän valmistui filosofian maisteriksi.

Elsa Vuorjoki toimi aluksi Valistusliiton sihteerinä Ylitorniolla, jossa hän tapasi tulevan aviomiehensä, filosofian tohtori Yrjö Vuorjoen. He avioituivat juhannuksena 1930 Liperissä ja muuttivat Helsinkiin.

Vuorjoki opetti sotaevakkovuosina Liperin Salokylän kansakoulussa, Sipoon Kallbäckissä ja Karjalan Hämekoskella. Hän sai kansakouluopettajan pätevyyden Sortavalan opettajaseminaarissa vuonna 1944. Hän opetti vuodesta 1945 vuoteen 1972 historiaa ja suomen kieltä Helsingin yksityislyseossa, ja vuosina 1956–1958 samoja aineita myös Ranskalaisessa koulussa.

Elsa Vuorjoki toimi Kalevalaisten Naisten puheenjohtajana vuosina 1949–1954 ja 1976–1978. Helsingin Kalevalaisten Naisten puheenjohtaja hän oli vuonna 1955 ja uudelleen 1959–1961. Opetusministeriö palkitsi hänet aktiivisesta kulttuurityöstään hopeisella mitalilla, joita jaettiin Kalevalaseuran ansioituneille jäsenille. Hän osallistui Kalevalaisten Naisten liiton toimintaan 1980-luvun lopulle asti ja kuoli 90-vuotiaana 1994.

## Lähteet
Valkyyrioiden ratsastus

**Valkyyrioiden ratsastus** ( eli *Ritt der Walküren*) on Richard Wagnerin oopperan *[[Valkyyria (ooppera)|Valkyyria]]* (1870) kolmannen näytöksen johdanto-osa. Sävellys on Wagnerin tunnetuimpia. Sitä on käytetty monissa elokuvissa taistelukuvausten taustamusiikkina, kuten Francis Ford Coppolan elokuvassa *[[Ilmestyskirja. Nyt]]* helikopterikohtauksessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Johanna Kuusisto

**Johanna Kuusisto** (s. 1959 Vaasa) on suomalainen lääkäri ja Itä-Suomen yliopiston sisätautiopin professori (2014–). 

Hän valmistui Kuopion yliopistosta lääkäriksi (LL) vuonna 1984, sisätautien erikoislääkäriksi 1991 ja lääketieteen tohtoriksi 1996. Hän toimi vierailevana tutkijana Washingtonin yliopistossa Seattlessa vuosina 1993–1994. Hänet nimitettiin Kuopion yliopiston sisätautien dosentiksi 1996. Lisäksi hän valmistui samasta yliopistosta kardiologian erikoislääkäriksi 1997.
 
Hän työskenteli vuosina 2007–2010 Kuopion yliopistossa ja Kuopion yliopistollisessa sairaalassa määräaikaisena kardiologian professorina ja kardiologian ylilääkärinä. Vuodesta 2010 alkaen hän toimi Itä-Suomen yliopiston sisätautiopin määräaikaisena professorina ja KYSin sisätautien ylilääkärinä. Hän sai 2014 nimityksen Itä-Suomen yliopiston sisätautien, erityisesti kardiologian professoriksi. 

Hän oli vuosina 2016 ja 2017 (ja aiemminkin ) yksi siteeratuimpia molekyylibiologian ja genetiikan aihepiirin tutkijoita maailmassa. Muita suomalaisia vuoden 2017 listan saman osa-alueen tutkijoita olivat Jaakko Kaprio, Markku Laakso, Markus Perola, Veikko Salomaa ja Jaakko Tuomilehto. Kuusisto on saanut erityisen runsaasti viittauksia laajan, kymmenien tutkijoiden joukon arvostetussa *Nature Genetics*-tiedelehdessä julkaisemilla yhteisartikkeleilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Google Scholar: Johanna Kuusisto  (scholar.google.com)
* KYSin Johanna Kuusisto yksi maailman siteeratuimpia tutkijoita (1.12.2016)
Marja Kallio

**Marja Kallio** (o.s. **Hänninen**, s. 1945 Laukaa) on suomalainen agronomi, joka toimi vuosina 1994–2002 Maa- ja kotitalousnaisten puheenjohtajana. Hän sai ensimmäisenä naisena maanviljelysneuvoksen arvon vuonna 2008.

Maataloustutkija, agronomi Pentti Hännisen tyttäreksi syntynyt Marja Kallio kirjoitti ylioppilaaksi Laukaan yhteiskoulusta vuonna 1964 ja aloitti maatalousopinnot Helsingin yliopistossa. Vuonna 1967 hän avioitui maanviljelysteknikko Kyösti Kallion kanssa, ja nuoripari asettui Keski-Suomeen. Marja Kallio valmistui agronomiksi Marja 1978 ja toimi sitten opettajana. Vuosina 1977–1979 hän edusti Keskustapuoluetta Toivakan kunnanhallituksessa Keskustapuolueen edustajana ja jatkoi kuntaliitoksen jälkeen Laukaan valtuustossa. Vuosina 1993–2000 hän toimi Laukaan kunnanhallituksen puheenjohtajana.

1980-luvulla Marja Kallio oli maatilan emännyyden ohella maatalousalan opettajana Jyväskylän ammatillisessa kurssikeskuksessa. 1990-luvulla Marja ja Kyösti Kallio alkoivat panostaa tilallaan maatilamatkailuun niin, että vuonna 2012 jo seuraavalle sukupolvelle siirtynyt tila valittiin Maaseutumatkailun Kellokkaaksi.

Toimittaja Anna-Kaisa Hermunen oli Marja Kallion sisar.

## Lähteet
Kosketuksissa

**Kosketuksissa** () on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut unkarilainen draamaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Ildikó Enyedi.

*Kosketuksissa* sai ensi-iltansa 10. helmikuuta 2017 Berliinin elokuvajuhlilla, jossa se palkittiin Kultaisella karhulla. Elokuva on Unkarin ehdokas parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi vuoden 2018 gaalassa.

## Arvosteluja

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Iranin vallankaappaus 1953

**Iranin vallankaappaus 1953** oli Yhdysvaltain CIA:n ja Yhdistyneen kuningaskunnan MI6-ulkomaantiedustelupalvelun toteuttama. Silloinen demokraattisesti valittu pääministeri Mohammed Mossadeq syrjäytettiin elokuussa 1953.

Iranilaisten keskuudessa suosittu Mossadeq toimi vuonna 1951 Iranin öljykomitean puheenjohtajana, ja Mossadeqin hallituskaudella Iranin parlamentti äänesti Iranin sisällä olevien öljy-yhtiöiden kansallistamisesta, mitä brittiläiset öljyfirmojen omistajat eivät voineet hyväksyä. Iranin länsimielinen oikeisto ja brittiläiset öljy-yhtiöiden toimijat pelkäsivät kommunismin mahdollista leviämistä Iranin valtiojärjestelmään.

Britannian hallitus päätti suojella brittiläisiä yrittäjiä järjestämällä Iraniin vallankaappauksen CIA:n ja šaahi Mohammed Reza Pahlavin puolella olleiden sotilasjoukkojen avulla. Lopputuloksena oli Mossadeqin pidätys ja tuomitseminen kotiarestiin, minkä jälkeen šaahin valtaa lisättiin. Šaahi kielsi kansallismieliset ja sosialistiset liikkeet, ja pääasiallinen vainojen kohde oli kommunistinen Tudeh-puolue, jonka jäsenistä puhdistettiin Iranin hallintoelimet, armeija ja julkiset laitokset. Vallankaappauksen jälkeen osana uutta oikeistolaista monarkiaa ja USA-mielisyyteen perustuvaa poliisivaltiota perustettiin osittain amerikkalaisten kouluttama SAVAK-tiedustelupalvelu, joka tunnettiin julmasta toisinajattelijoiden kidutuksesta. Vallankaappaus provosoi myös vuoden 1979 vallankumouksen, ja luokkaerot laajenivat kansalaisvapauksia rajoitettaessa, vaikka Iranin talous kasvoi, kun briteille asetettu kauppasaarto lakkautettiin.

## Lähteet
Baleares (F71)

**Baleares** (runkonumero F71) oli Espanjan laivaston vuonna 1970 vesillelaskettu Baleares-luokan fregatti, joka poistettiin palveluksesta maaliskuussa 2015.

## Valmistus

Alus tilattiin Ferrolista, missä köli laskettiin 31. lokakuuta 1968. Alus laskettiin vesille 20. elokuuta 1970 ja otettiin palvelukseen 24. syyskuuta 1973.

## Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta maaliskuussa 2015.

## Lähteet
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Canarias-luokka

**Canarias-luokka** oli Espanjan laivaston kahden 1930-luvulla valmistetun aluksen muodostama raskas risteilijäluokka. Luokkaan piti kuulua kolmas alus, mutta sitä ei koskaan tilattu.

## Suunnittelu
Sir Phillip Wattsin suunnitelma pohjautui Britannian kuninkaallisen laivaston County-luokan raskaisiin risteilijöihin. Suunnitelluissa aluksissa oli torpedosuojana kyljissä laajennukset ja niiden leveys oli pienempi kuin mallina olleilla aluksilla. Komentosiltaa nostettiin myös yhdellä kerroksella. Aluksiin asennettiin myös suurempi tehoiset moottorit. Kattiloiden sijoittelu mietittiin uudelleen ja savuhormit supistettiin kahteen.

Suunniteltu standardiuppouma oli 10&nbsp;281 tonnia ja täysin kuormattuna alusten uppouman tuli olla 13&nbsp;280 tonnia. Koeajoissa standardiuppouma oli 10&nbsp;617 tonnia ja täysin kuormattuna 12&nbsp;230 tonnia. Aluksille ei koskaan asennettu lentokoneiden vaatimia tiloja ja laitteita, vaikka ne alkuperäiseen suunnitelmaan olikin sisällytetty.

Suunniteltu aseistus oli kahdeksan kahdeksan tuuman Espanjassa valmistettua Vickersin M1924 50 pituuskaliiperin Mk D -tykkiä kaksoistorneissa. Tykit olivat keveämpiä kuin Britannian kuninkaallisen laivaston käytössä olleet kahdeksan tuuman Mk VIII tykit. Torneissa oli pienemmät laakerit kuin County-luokan Mk II torneissa ja tykkien maksimielevaatio oli 70 astetta. Apuaseina oli neljä 4,7 tuuman pienenkorotuskulman ja neljä 4,7 tuuman suuren korotuskulman tykkiä, jotka kaikki olivat yksiputkisina asennuksina. Rakennustöiden aikana pienenkorotuskulman tykit vaihdettiin ilmatorjuntakykyisiin suuren korotuskulman M1923-tykkeihin.

Kevyenä ilmatorjunta-aseistuksena oli kahdeksan 40 millimetrin ja neljä .50" konekivääriä. Aluksille oli mahdollista asentaa kaksitoista torpedoputkea X-tornin eteen.

## Alukset

Espanjan hallitus hyväksyi 14. heinäkuuta 1926 kahden Washingtonin laivastolain mukaisen risteilijän hankinnan. Alusten hankinnan piti tapahtua Espanjasta ja ainoa valmistukseen kykenevä telakka oli Vickers-Armstrongin espanjalainen tytäryhtiö Sociedad Española de Construcción Naval (SECN) Ferrolissa, joten tilaus ohjattiin sinne.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Almirante Cervera -luokka

**Almirante Cervera -luokka** oli Espanjan laivaston kolmen 1920-luvun lopulla valmistetun aluksen muodostama kevyt risteilijäluokka.

## Suunnittelu
Telakan suhteet brittiläiseen telakkateollisuuteen näkyvät luokan alusten suunnittelussa ja alukset muistuttavatkin Britannian kuninkaallisen laivaston Emerald-luokan risteilijöitä. Luokan suunnitteli Sir Phillip Watts ja alusten mitoitus vastasi esikuvansa prototyypin mitoitusta, mutta poikkesi sekä sisätiloiltaan että kansirakenneratkaisuiltaan esikuvastaan. Suojaratkaisut olivat samankaltaisia, mutta propulsiojärjestelmä oli mitoitettu samoin sijoitusten poiketessa. Aluksen kaikki kattilat oli sijoitettu samaan tilaan, mikä mahdollisti savuhormien määrän pudottamisen kahteen ja mahdollisti helpomman kansirakenteiden suunnittelun.

Alusten pääaseina oli Vickers-Carracan kuuden tuuman 50 pituuskaliiperin BL-tykit, jotka oli asennettu kolmeen kaksiputkiseen ja kahteen yksiputkiseen kilvin varustettuihin tuliasemiin. Tykkien suurin korotuskulma oli 35 astetta. Yksiputkiset asennukset olivat etummaisena ja takimmaisena tuliasemana (A ja Y). Lisäksi aluksille asennettiin neljä yksiputkista neljän tuuman ilmatorjuntatykkiä, joista kaksi oli asennettu takimmaisen savuhormin kummallekin puolelle ja kaksi muuta maston sivuille. Ilmatorjunta-aseistuksen täydensivät kaksi Hotchkissin 47 millimetrin tykkiä ja konekiväärit. Aseistukseen kuului vielä neljä kolmenputkensarjaa 21 tuuman torpedoputkia, jotka oli asennettu yläkannelle. Aluksilla ei ollut lentokoneiden käyttömahdollisuuksia.

## Alukset
Espanjan hallitus vahvisti alusten hankinnan 17. helmikuuta 1915 annetulla laivastolailla, mutta alusten hankinta viivästyi ensimmäisen maailmansodan jatkuessa.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Jämijärven seisake

**Jämijärven seisake** () on lakkautettu rautatieliikennepaikka rataosuudella Haapamäki–Pori. Liikennepaikka sijaitsi noin seitsemän kilometrin päässä Jämijärven keskustasta. Aseman lähin kyläkeskus oli Tykköö.

Jämijärven asema ei kuulunut Haapamäki–Pori-radan alkuperäisiin liikennepaikkoihin. Junaliikenne Porin ja Parkanon välillä oli alkanut vuonna 1935, mutta Jämijärven laiturivaihde avattiin vasta 22. toukokuuta 1937. Samana vuonna valmistunut suurehko liikennepaikkarakennus tehtiin muista rataosan asemarakennuksista poikkeavin piirustuksin. Jämijärven asema sijaitsi melko kaukana kuntakeskuksesta, eikä sen ympäristöön koskaan muodostunut mainittavaa asutusta.

Jämijärvi nousi pysäkiksi vuonna 1944, mutta palasi takaisin laiturivaihteeksi vuonna 1968. Miehitys loppui vuonna 1976 ja liikennepaikka lakkautettiin 31. toukokuuta 1981, kun henkilöliikenne loppui koko rataosalla. Jämijärven asemarakennus ja sivuraiteet on purettu. Paikan ohi liikennöi satunnaisesti Niinisalon varuskunnan sotilasjunia.

## Lähteet
Galaxy Quest

**Galaxy Quest** on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen science fiction -parodiaelokuva. Elokuvassa B-luokan televisio-ohjelman näyttelijät kutsutaan avuksi pelastamaan muukalaisrotu.

Elokuva on voittanut Hugo-palkinnon vuonna 2000. Elokuvan käsikirjoitus on voittanut parhaan käsikirjoituksen Nebula-palkinnon.

## Näyttelijät

Lähde: 

## Lähteet
Isla de Luzón

**Isla de Luzón** oli Espanjan laivaston vuonna 1886 vesillelaskettu Isla de Luzón -luokan panssarikansiristeilijä.

## Valmistus

Alus tilattiin Armstrongilta Elswickistä, missä köli laskettiin 25. helmikuuta 1886 telakkanumerolla 497. Alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 13. marraskuuta ja koeajot saatiin päätökseen 22. syyskuuta 1887. Aluksen valmistuskustannukset olivat 2,4 miljoonaa pesetaa.

## Palvelus
Espanja vastaanotti aluksen 16. marraskuuta ja *Isla de Luzón* aloitti sisaraluksensa kanssa matkan Tynestä Espanjaan 6. tammikuuta 1888. Alus liitettiin palvelukseenotettaessa Espanjan manner-Eurooppaan sijoitettuun laivastoon. Alus osallistui Riffisotaan 1893-1894 tulittaen Melillan ja Chatarinasin välistä riuttaa. Filippiinien vallankumouksen 1896-1898 alkaessa alus lähetettiin alueelle kontra-amiraali Patricio Montajo de Pasaronin laivueeseen.

Alus oli edelleen Montajon laivueessa, kun Espanjan-Yhdysvaltain sota alkoi huhtikuussa 1898. Alus oli laivueen mukana ankkurissa Cañacaon lahdella, kun 1. toukokuuta Yhdysvaltain laivaston kommodori George Deweyn johtama Aasian laivue yllätti ankkurissa olleen laivueen. Seurannut Manilanlahden taistelu oli sodan ensimmäinen varsinainen yhteenotto.

Taistelun lopulla aluksen miehistö upotti aluksensa estääkseen sen joutumisen Yhdysvaltain laivastolle. Taistelussa alukseen osui kolme kranaattia, joista yksi lukitsi yhden tykin paikalleen ja haavoitti kuutta miehistön jäsentä. Uponnut alus jäi osittain veden pinnan yläpuolelle ja tykkivene *USS Petrelin* miehistö sytytti hylyn tuleen.

Yhdysvaltain vallattua Filippiinit hylky nostettiin 2. joulukuuta 1898 ja se siirrettiin Hong Kongiin telakalle, jossa sen aseistus vaihdettiin neljään neljän tuuman tykkiin. Alus liitettiin vuonna 1900 kunnostuksen jälkeen Yhdysvaltain laivastoon tykkiveneenä *USS Isla de Luzon*.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Hapuojan seisake

**Hapuojan seisake** () on lakkautettu rautatieliikennepaikka liikenteeltä suljetulla rataosalla Pori–Haapamäki. Se perustettiin Hapuojan kyläkeskuksen läheisyyteen 16. joulukuuta 1933. Seisake sai laiturirakennuksen vuonna 1934. Siihen ei muista rataosan laiturirakennuksista poiketen tullut ollenkaan asuntoa. Miehitys Hapuojalla päättyi 1. marraskuuta 1955 ja tavaraliikenne lakkautettiin 2. huhtikuuta 1962. Henkilöliikenne lakkautettiin 26. toukokuuta 1974 ja liikennepaikka lakkautettiin kokonaan 1. kesäkuuta 1975. Liikenne radalla jatkui vuoteen 1985. Hapuojan laiturirakennus ja sivuraiteet on purettu. 

## Lähteet
Mättö

**Mättö** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

*Aino Mättö (s. 1990), elokuva- ja kulttuurituottaja, mediataiteilija
*Erik Mättö (k. 1930), suutari, henkirikoksen uhri
*Johan Mättö (1896–1966), jääkärikapteeni
Mauranen

**Mauranen** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Anna Mauranen (o.s. *Oksanen*, s. 1949), kielitieteilijä ja Helsingin yliopiston englannin kielen professori
*Paavo Mauranen (1874–1950), kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
*Rea Mauranen (myöh. *Mauranen-Nuru*, s. 1949), näyttelijä
*Ville Mauranen (1888–1948), jääkärivänrikki
Veneskosken rautatieasema

**Veneskosken rautatieasema** () on lakkautettu rautatieliikennepaikka käytöstä poistetulla Haapamäki–Pori-radalla Veneskosken kylässä Kankaanpäässä.

Veneskosken laiturivaihde sijoitettiin pari kilometriä länteen kohdasta, jossa rautatie ylitti Karvianjoen Veneskoski-nimisen kosken. Kosken ympärillä oli jo vanhastaan kyläkeskus, mutta liikennepaikka rakennettiin suoralle rataosalle asumattomalle alueelle. Kylään Karvianjoen varrelle sijoitettiin kuitenkin Kaapan seisake. Thure Hellströmin suunnittelema asemarakennus rakennettiin vuonna 1932 pienen pysäkkirakennuksen piirustuksin vuonna 1932 samanlaisena kuin Pomarkun rautatieasema samalla rataosalla. Liikennepaikka avattiin junaliikenteen alkaessa Pori ja Kankaanpään välillä 16. joulukuuta 1933.
 
Veneskosken asema muutettiin miehittämättömäksi vuonna 1968 tavaraliikenteen loputtua. Henkilöliikenne lakkautettiin 3. kesäkuuta 1973 ja liikennepaikka lakkautettiin kokonaan 26. toukokuuta 1974. Koko rataosa Porin Ruosniemestä Kankaanpäähän poistettiin käytöstä vuonna 1985. Asemarakennus on yhä jäljellä asuinkäytössä.

## Lähteet
Honkakosken rautatieasema

**Honkakosken rautatieasema** () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Haapamäki–Pori-radalla Pomarkussa.

Honkakosken laiturivaihde sijoitettiin Leväsjoen samannimisen kosken ja sitä ympäröivän kyläkeskuksen tuntumaan. Radan suuntaisesti kulki kantatie 65 (nykyinen valtatie 23), ja siltä lähtivät Honkakoskella maantiet Siikaisiin ja Laviaan. Laiturirakennus rakennettiin Thure Hellströmin piirustusten mukaan 1931. Junaliikenne Porin ja Kankaanpään välillä alkoi loppuvuodesta 1933 ja koko rataosalla Porista Haapamäelle vuonna 1938. Honkakoskesta kasvoi parinsadan asukkaan taajama, jossa oli myös muutama puusepänverstas.

Miehitys Honkakosken asemalla loppui 1. kesäkuuta 1963 ja tavaraliikenne lakkautettiin vuonna 1973. Liikennepaikka lakkautettiin kokonaan henkilöliikenteen päättyessä 31. toukokuuta 1981. Rata suljettiin liikenteeltä 1985. Asemarakennus on edelleen jäljellä ja asuinkäytössä.

## Lähteet
Hiilimäen seisake

**Hiilimäen seisake** () on lakkautettu rautatieliikennepaikka liikenteeltä suljetulla rataosalla Pori–Haapamäki Pomarkussa.

Hiilimäen liikennepaikka avattiin muutama vuosi radan valmistumisen jälkeen 10. helmikuuta 1935. Laiturirakennuksena oli ainoastaan pieni puurakenteinen koppi. Seisake muutettiin miehittämättömäksi jo 15. marraskuuta 1939 ja tavaraliikenne loppui 1967. Henkilöliikenne lakkautettiin 31. toukokuuta 1970 ja koko liikennepaikka 23. toukokuuta 1971. Rata suljettiin Porin Ruosniemen ja Kankaanpään väliltä vuonna 1985, mutta pääraide on edelleen jäljellä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vaunut.org: Kuva Hiilimäen liikennepaikalta
Pyöröpoimulehti

**Pyöröpoimulehti** (*Alchemilla propinqua*) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, poimulehtien (*Alchemilla*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ja yleisesti ottaen keskikokoinen ruohovartinen kasvi, jolla on vankka juurakko. Muista poimulehtilajeista pyöröpoimulehti muistuttaa eniten laidunpoimulehteä (*Alchemilla monticola*), joka on myös selvästi yleisempi, mutta eroaa siitä lehtien värin sekä lehtien liuskojen ulkonäön ja laitojen hampaiden lukumäärän perusteella. Pyöröpoimulehti on erotettavissa muista poimulehtilajeista lehtien värin ja lehtien pyöreiden, lähes kokonaan yhteenkasvaneiden liuskojen sekä eri kasvinosien karvoituksen perusteella.

Pyöröpoimulehden varret ja lehtiruodit ovat kokonaan karvapeitteisiä ja varret ovat yleensä haarovia. Lehdet ovat muodoltaan lähes pyöreitä sekä puhtaanvihreitä, ja niissä on seitsemästä yhdeksään lyhyttä, pyöreäkärkistä sekä hammaslaitaista liuskaa, jotka ovat lähes yhteenkasvaneita. Jokaisen liuskan laidoissa on 11–15 hammasta. Pyöröpoimulehden kukat ovat pieniä ja keltavihreitä. Kukkapohjukset ovat varsien tapaan tiheäkarvaisia, mutta kukkaperät ovat täysin kaljuja. Pyöröpoimulehti kukkii touko–kesäkuussa.

Pyöröpoimulehti kasvaa ihmisvaikutteisilla paikoilla, kuten maavalleilla, nurmikoilla sekä tienpientareilla. Pyöröpoimulehti on Suomessa ja Ruotsissa harvinainen, ja Suomessa sitä tavataan lähinnä Kainuussa, itärajan tuntumassa sekä muutamilta paikoilta muualta maasta Hangosta Muonion korkeudelle asti. Pyöröpoimulehti on luokiteltu Suomessa silmälläpidettäväksi lajiksi (NT).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Pyöröpoimulehti (''Alchemilla propinqua'')
Noormarkun rautatieasema

**Noormarkun rautatieasema** on lakkautettu rautatieliikennepaikka Haapamäki–Pori-radalla entisen Noormarkun kunnan alueella nykyisessä Porissa.

Noormarkun kirkonkylä oli huomattava paikkakunta jo ennen rautatietä, sillä sinne perustettiin rautaruukki vuonna 1806. Ahlströmin suvun omistajakaudella 1800-luvun lopulta lähtien tehdas ja sitä ympäröivä taajama kehittyivät huomattavasti. Vuorineuvos Walter Ahlströmillä oli keskeinen rooli rautatien saamisessa paikkakunnalle. 

Noormarkun asemarakennus valmistui vuonna 1933 arkkitehti Thure Hellströmin piirustusten mukaan, ja sitä laajennettiin myöhemmin. Rakennuksessa oli toimisto-, posti- ja odotushuoneet. Liikenne Noormarkussa alkoi 16. joulukuuta 1933. Miehitys asemalla päättyi vuonna 1969, ja henkilöliikenne lakkautettiin 31. toukokuuta 1981. Lopulta liikennepaikka lakkautettiin liikenteen loppuessa Porin Ruosniemen ja Kankaanpään välisellä rataosalla 2. kesäkuuta 1985. Sivuraiteet on purettu, mutta pääraide on jäljellä. Rataa pitkin kulkee resiinamatkailureitti.

Vuonna 2016 asemarakennuksen uutisoitiin kokeneen ilkivaltaa. Vaikka rakennus oli suojeltu, purkaminen katsottiin järkeväksi, koska rakennus oli ilkivallan jäljiltä huonossa kunnossa eikä sille ollut käyttöä. Asemarakennus purettiin marraskuussa 2020.

## Lähteet
Hartsityräkki

**Hartsityräkki** (*Euphorbia resinifera*) on tyräkkilaji joka muodostaa matalan, monihaaraisen kasvuston jossa versot ovat meheviä, nelisärmäisiä ja sinertävänvihreitä tai vihreitä. Hartsityräkkiä, niin kuin monia muitakin tyräkkejä, luullaan ulkonäkönsä tähden usein kaktuksiksi, mitä ne eivät kuitenkaan ole. Kaktukset ovat Amerikasta kotoisin, kun taas tyräkit ovat vanhan maailman kasveja. Suvun yhteisenä piirteenä on myrkyllinen valkoinen (tai keltainen) maitiaisneste.

## Ulkonäkö ja koko

Hartsityräkin versot ovat meheviä, nelisärmäisiä, ja sinertävänvihreitä tai vihreitä, haarovia, noin 60 cm korkeita. Se muodostaa puolipallon muotoisia tyynymäisiä kasvustoja, jotka ovat jopa 2–3 metriä leveitä. Särmissä on muhkuramaisia nystyröitä ja noin 6 mm pitkiä, valkoisia, ruskehtavia kärjestään, olevia piikkejä.

Laji kukkii pienin kirkkaankeltaisin kukin kesä-elokuussa, mutta luontaisen esiintymisalueensä ulkopuolella vain harvoin.

Hedelmä on kolmeosainen kota, jossa on kussakin lohkossa yksi siemen.

## Levinneisyys
Hartsityräkki on kotoperäinen laji Marokossa Atlasvuorien rinteillä. 

## Elinympäristö ja kasvupaikka
Luonnossa hartsityräkki kasvaa 600–1800 metrin korkeudessa. Pohjois-Amerikassa sitä kasvatetaan ulkona kuumilla ja aurinkoisilla alueilla.

## Käyttö
Maitiaisnestettä on käytetty lääkkeenä antiikin aikana. Nykyään siitä uskotaan saatavan tulevaisuudessa voimakasta kipulääkettä, sillä sen sisältämä resiniferatoksiini näyttää estävän kipua hyvin tehokkaasti.

Kasvi on erittäin myrkyllinen; sen maitiaisnesteen sisältämä resiniferatoksiini (RTX) on erittäin polttavaa. Kun puhdas, teollisesti valmistettu kapsaisiini on scovillen asteikolla voimakkuudeltaan lähes 16&nbsp;000&nbsp;000 yksikköä, puhdas resiniferatoksiini on 16 miljardia.


Kuva:E resinifera2 ies.jpg
Kuva:Euphorbia resinifera5 ies.jpg
Kuva:Pianta grassa.jpg
Kuva:E resinifera ies.jpg


## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Indoor plants Euphorbia types and varieties. Indoor plants Euphorbia - planting, pruning, growing and cultivation. The Plant Encyclopedia
Pomarkun rautatieasema

**Pomarkun rautatieasema** () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Haapamäki–Pori-radalla Pomarkussa.

Pomarkun asema rakennettiin Pomarkun kirkolta noin kilometri kaakon suuntaan. Asemarakennus valmistui vuonna 1933, ja se rakennettiin Thure Hellströmin pienen pysäkkirakennuksen piirustusten mukaan. Samanlainen rakennus rakennettiin Veneskosken rautatieasemalle. Pomarkkuun rakennettiin myös vesitorni. Taajama-asutus levittäytyi aseman ja kirkon väliselle alueelle radan luoteispuolelle, mutta radan kaakkoispuolen metsä- ja suoalue pysyivät asumattomina.

Miehitys Pomarkussa päättyi vuonna 1980, ja henkilöliikenne lakkautettiin 31. toukokuuta 1981. Liikennepaikka lakkautettiin Porin Ruosniemen ja Kankaanpään välisen rataosan sulkemisen yhteydessä 2. kesäkuuta 1985. Asemarakennus on edelleen olemassa ja nykyään asuinkäytössä. Vesitorniin on suunniteltu majoitustiloja sekä kahvilatoimintaa. Asemarakennuksen ohi rataa pitkin kulkee resiinamatkailureitti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vaunut.org: Kuvia Pomarkun rautatieasemalta
Etyylilaktaatti

**Etyylilaktaatti** (C5H10O3) on estereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Rakenteeltaan se on etanolin ja maitohapon esteri. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa liuottimena ja kosmeettisissa sovellutuksissa.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa etyylilaktaatti on väritöntä nestettä ja sillä on mieto ja miellyttävä haju. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen, mutta hydrolysoituu osittain. Se liukenee myös useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. Etyylilaktaatti on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen (R)-enantiomeerin ominaiskiertokyky on −10.

## Valmistus ja käyttö
Etyylilaktaattia voidaan valmistaa esteröimällä maitohappoa ja etanolia happaman katalyytin läsnä ollessa. Valmistukseen on kehitetty myös menetelmä ammoniumlaktaatista ja etanolista pervaporaation avulla. Etyylilaktaattia käytetään liuottimena liuotettaessa selluloosajohdannaisia kuten selluloosa-asetaattia ja nitroselluloosaa. Se liuottaa hyvin myös polaarisia hartseja, mutta poolittomien hartsien liukoisuus siihen on vähäisempi. Etyylilaktaatin etuja ovat korkea kiehumispiste, alhainen höyrynpaine, matala pintajännitys ja biohajoavuus. Etyylilaktaatista voidaan valmistaa muita laktaattiestereitä vaihtoesteröinnin avulla. Yhdistettä käytetään myös kosmetiikkavalmisteissa ja aknen hoitoon. 

## Lähteet
Aittaluodon rautatieasema

**Aittaluodon rautatieasema** (; 15.1.1932 asti **Seikku**) on rautatieliikennepaikka Haapamäki–Pori-radalla Porin kaupungin alueella.

Seikun seisake avattiin vuonna 1929. Sen kautta pääsi Porin rautatieasemalta Seikun ja Herralahden tehdasratapihoille Kokemäenjoen rantaan. Ratayhteys tältä Porin vanhalta rautatieasemalta säilyi 1960-luvulle asti.

Haapamäen radan auettua liikennepaikan nimeksi tuli Aittaluoto vuonna 1933. Paikka oli aluksi pelkkä vaihde, mutta vuonna 1944 se korotettiin laiturivaihteeksi. Aittaluodon miehitys päättyi vuonna 1957, ja henkilöliikenne lopetettiin 30. toukokuuta 1976. Aittaluodossa oli laiturirakennus, mutta se on purettu.

Aittaluodon liikennepaikka lakkautettiin 15. toukokuuta 2012 ja sen raiteista tuli osa Ruosniemen liikennepaikkaa. 13. joulukuuta 2015 Aittaluoto avattiin uudelleen, kun Ruosniemi lakkautettiin ja rata Aittaluodosta Ruosniemen suuntaan suljettiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vaunut.org: Kuvia Aittaluodon rautatieasemalta
Kausityöläinen

**Kausityöläinen** on henkilö, joka ei ole vuoden aikana kokoaikaisessa työssä kohdevaltiossa. Kausityöläinen työskentelee vain osan vuodesta. Kausityöläiset ovat useimmissa valtioissa ulkomaalaista työvoimaa tai opiskelijoita, jotka rahoittavat osan opinnoistaan tekemällä kausiluontoista työtä opiskeluajan ulkopuolella. Tällaisia aloja ovat mm. erä- ja luonto-oppaat, marjojenpoimijat sekä laskettelukeskusten henkilöstö.
Reilu matkailu

**Reilu matkailu** huomioi ekomatkailun tavoin ympäristön, mutta lisäksi se pyrkii huomioimaan sekä taloudellisen että eettisen näkökulman niin, että paikalliset ihmiset saavat oikeudenmukaisemman korvauksen ja pystyvät säilyttämään oman kulttuurinsa ja omat tapansa. Reilun, kestävän ja vastuullisen matkailun periaatteet ovat pitkälti samoja. Kestävässä matkailussa on pohjimmiltaan kyse siitä, että matkailun positiiviset vaikutukset maksimoidaan ja negatiiviset minimoidaan.

Maailman matkailujärjestö (UNWTO) määrittelee reilun matkailun matkailuksi, joka huomioi sekä nykyiset että tulevat taloudelliset, ympäristölliset ja sosiaaliset vaikutukset. Reilu matkailu ottaa huomioon myös matkailijat, matkailualan ympäristön ja kohdeyhteisöjen tarpeet. Reilu matkailu on kestävän kehityksen periaatteiden mukaista matkailua.

Vuonna 2017 Palau otti käyttöön ensimmäisenä maana käyttöön niin kutsutun *[[Palau Pledge]]* -lupauksen, jossa maahan saapuvat turistit lupaavat kunnioittaa maan ympäristöä ja minimoida oman matkailunsa vaikutukset maassa. Lupauksen tekeminen on edellytys maahan saapumiselle: se leimataan passiin ja allekirjoitetaan.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Reilun matkailun yhdistys
Reurbanisaatio

**Reurbanisaatio** tarkoittaa kaupunkikeskustojen väkiluvun ja työpaikkamäärän sekä arvostuksen kasvua. Syitä tähän voivat olla esimerkiksi:
* investoinnit kaupunkiuudistukseen
* kaupunkimaisen elämäntyylin arvostaminen
* rakennemuutos (palveluelinkeinojen lisääntyminen)
* edeltävä esikaupungistuminen, jolloin keskikaupungin hintataso tulee edullisemmaksi
* korkeammat liikennekustannukset (energian hinta), jolloin eläminen kaupungissa tulee suhteellisesti halvemmaksi.
Blas de Lezo -luokka

**Blas de Lezo -luokka** oli Espanjan laivaston kahden 1920-luvulla valmistetun aluksen muodostama kevyt risteilijäluokka.

## Suunnittelu
Suunnitelma alusten valmistamiseksi muistutti ensimmäisen maailmansodan aikana valmistettuja Britannian kuninkaallisen laivaston C- tai D-luokan risteilijöitä. Suunnitelman mukaan alusten uppouma olisi noin 4&nbsp;700 tonnia ja mitat samat kuin brittialuksilla. Alusten suojana oli vesirajaan sijoitettu konehuoneiden kohdalta kolmen tuuman panssarivyö, joka oheni päissä 1,25 tuumaan. Aluksilla oli myös tuuman panssarikansi ja taistelunjohtotornissa kuuden tuuman panssarointi.

Propulsiojärjestelmään kuului neliakselinen turbiinimoottori, jolle paine tuotettiin öljy- ja hiilipolttoisilla Yarrow-kattiloilla, jotka olivat kolmessa huoneessa ja kytketty kolmeen hormiin. Suunniteltu koneteho oli 43&nbsp;000 hevosvoimaa, mikä mahdollisti maksiminopeudeksi 29 solmua. Koeajoissa *Mendez Nuñez* saavutti 43&nbsp;776 hevosvoimalla 29,25 solmua.

Alusten aseistuksena oli kuusi Vickers-Carracan kuuden tuuman 50 pituuskaliiperin BL-tykkiä yksiputkisina kilvin suojattuina asennuksina, joiden suurin korotuskulma oli 15 astetta. Tykeillä ammuttiin 100 naulan ammuksia. Tykit oli asennettu etukannelle ja sillan eteen kummallekin laidalle sekä takakannelle ja kansirakenteiden kummallekin laidalle. Kevyenä ilmatorjunta-aseistuksena neljä yksiputkista 47 millimetrin tykkiä, jotka todennäköisesti olivat samoja kuin QF 3 naulan Hotchkiss -tykkejä, joista kaksi oli asennettu rinnakkain etummaisen savuhormin eteen ja toiset kaksi hieman taaemmas takimmaisten torpedoputkien yläpuolelle.

Torpedoaseistuksena oli neljä 21 tuuman kolmenputkensarjaa, jotka oli asennettu kannelle kummakkekin kyljelle keskilaivaan. Aluksille ei suunniteltu lentokoneiden vaatimia tiloja eikä laitteita.

## Alukset
Luokan alusten hankinta vahvistettiin vuoden 1915 laivastolailla, mutta ensimmäisen maailmansodan aiheuttaman materiaalipulan vuoksi työt etenivät hitaasti.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Filip Langhoff

**Filip Langhoff** (s. 1980 Helsinki) on suomalainen keittiömestari ja ravintoloitsija.  

Langhoff opiskeli kokiksi ravintolakoulussa Karjaalla ja Maarianhaminassa. Valmistuttuaan vuonna 1999 hän muutti Norjaan, jossa työskenteli Brasserie Hanskenissa ja Holmen Fjordhotellissa. Hän jatkoi sitten Espanjan Barcelonaan, ja työskenteli Comerc24 ja El Bulli -ravintoloissa. Hänelle tarjottiin pääkokin töitä yhden oslolaisesta Michelin-tähden ravintola Spisestedet Feinschmeckeristä ja muutti takaisin Norjaan. Langhoff päätti muuttaa vaimonsa kanssa takaisin Suomeen yli kymmenen ulkomalla vietetyn vuoden jälkeen.

Helsingissä Langhoff työskenteli kahden Michelin-tähden Chez Dominiquen pääkokkina. Samaan aikaan hän perusti konsultointi/catering yrityksensä nimeltään Cibus by Langhoff. 

Elokuussa 2012 Langhoff avasi ravintola Askin yhdessä sommelierinä toimivan vaimonsa Linda Stenman-Langhoffin kanssa. Maaliskuussa 2014 ravintola sai ensimmäisen Michelin-tähtensä, jonka on pitänyt sen siitä asti.Joulukuussa 2016 pariskunta avasi Askin lisäksi ravintola Jordin Kampin kauppakeskuksen viidenteen kerrokseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Restaurant Ask
* Restaurant Jord
* CIBUS by Langhoff
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2018 – Lohko A

**Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2018 A-lohkon** ottelut pelattiin 14.–25. kesäkuuta 2018. Lohkossa pelasivat isäntämaa Venäjä, Saudi-Arabia, Egypti ja Uruguay. Lohkon kaksi parasta, Uruguay ja Venäjä, etenivät neljännesvälieriin.

## Joukkueet

;Huomioita

## Sijoitukset

## Ottelut
:*Kaikki ajat paikallista aikaa.*

### Venäjä vs. Saudi-Arabia


### Egypti vs. Uruguay


### Venäjä vs. Egypti


### Uruguay vs. Saudi-Arabia


### Uruguay vs. Venäjä


### Saudi-Arabia vs. Egypti


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto  
* Viralliset otteluraportit
Linda Stenman-Langhoff

**Linda Stenman-Langhoff** (s. 1978 Turun saaristo) on suomalainen sommelieri.  15-vuotiaana hän muutti Tammisaareen opiskellakseen markkinointia. Valmistuttuaan vuonna 1997 hän tunsi vetoa ravintola-alaan ja hän suoritti tarjoilijan tutkinnon vuonna 1999. Norjaan hän muutti vuonna 2001, jossa hän työskenteli eri ravintoloissa ja hotelleissa opiskellen samaan aikaan sommelieriksi. Valmistuttuaan hän muutti Barcelonaan, jossa työskenteli sommelierina La Vinya del Senyor -ravintolassa. Vuonna 2005 hän palasi Norjaan, jossa työskenteli sommelierina Restaurant Orossa. Lindalla on myös kokemusta viinien maahantuonnista. 

Yli kymmenen ulkomailla vietetyn vuoden jälkeen Linda muutti takaisin Suomeen perheensä kanssa. Helsingissä hän työskenteli kahden Michelin tähden ravintola Chez Dominiquessa, yhden Michelin tähden Ravintola Olossa ja sommelierina hotelli Kämpissä. 

Elokuussa 2013 Linda avasi yhdessä miehensä, Filip Langhoffin, kanssa restaurant Askin Helsingin Kruununhakaan. Maaliskuuhun 2014 mennessä Ask sai Michelin tähden ja on pitänyt sen siitä asti.  Joulukuussa 2016 Linda avasi Filipin kanssa Helsingin Kampin kauppakeskuksen viidennen kerroksen Kortteliin Askin sisar-ravintola Jordin. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Restaurant Ask 
* Restaurant Jord
* CIBUS by Langhoff
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2018 – Lohko B

**Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2018 B-lohkon** ottelut pelattiin 15.–25. kesäkuuta 2018. Lohkossa pelasivat Portugali, Espanja, Marokko ja Iran. Lohkon kaksi parasta, Espanja ja Portugali, etenivät neljännesvälieriin.

## Joukkueet

;Huomioita

## Sijoitukset

## Ottelut
:*Kaikki ajat paikallista aikaa.*

### Marokko vs. Iran


### Portugali vs. Espanja


### Portugali vs. Marokko


### Iran vs. Espanja


### Iran vs. Portugali


### Espanja vs. Marokko


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto  
* Viralliset otteluraportit