open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hanaun ampuminen 2020

**Hanaun ampuminen** oli 19. helmikuuta 2020 Saksan Hanaussa tapahtunut ampuminen, jossa sai surmansa 11 ihmistä tekijä mukaan luettuna. Ampuja oli 43-vuotias vakavista mielenterveysongelmista kärsinyt Tobias Rathjen. Poliisin mukaan teossa oli muukalaisvastaisia piirteitä. Ampumisen uhrit olivat maahanmuuttajataustaisia, pääasiassa turkkilais- ja kurditaustaisia. Rathjen hyökkäsi kahteen kaupungissa sijaitsevaan vesipiippubaariin ja ampui yhdeksän ihmistä. Kotiin palattuaan hän surmasi vielä äitinsä ennen kuin teki itsemurhan. Tekoa tutkitaan terrori-iskuna.

Rathjen jätti jälkeensä salaliittoteorioita ja äärioikeistolaista kieltä sisältäneen manifestin. Hänellä oli tekoonsa ilmeisesti ulkomaalaisvihamielinen ja rasistinen motiivi. Rathjen kertoi myös olevansa vastentahtoisesti selibaatissa elävä incel-tyyppinen henkilö.

## Lähteet
Holger Sinding-Larsen

**Petter Andreas Holger Sinding-Larsen** (5. heinäkuuta 1869 Christiania – 12. joulukuuta 1938 Oslo) oli norjalainen arkkitehti ja olympiamitalisti.

Sinding-Larsen  syntyi Alfred Sinding-Larsenin  (1839–1911) ja Elisabeth Langen (1842–1887) perheeseen, joka muodostui Holgerin lisäksi myös hänen veljistään Christian Magnus Sinding-Larsenista (lääkäri), Birger Fredrik Sinding-Larsenista (armeijan eversti) ja Kristofer Sinding-Larsenista (taidemaalari).

Kristianian teknisen insinöörikoulun lisäksi Sinding-Larsen opiskeli ja sai vaikutteita myös ulkomailla Berliinissä, Espanjassa, Italiassa, Kreikassa, Britanniassa sekä Ruotsissa.

Vuosina 1905–22 Sinding-Larsen työskenteli Akershusin linnan kunnostusarkkitehtina ja -komitean jäsenenä. Hän osallistui vuoden 1920 Antwerpenin olympialaisiin, joissa sai hopeaa arkkitehtuurissa teoksellaan, joka esitteli voimistelukoulun rakennussuunnitelmia. Hänet valittiin myös Ruotsin Vasa-ritarikuntaan.

## Lähteet
Cædmon

**Cædmon** (myös **Kædmon** ja **Cedmon**) (aktiivisena noin 657–684), Bedan tiedonannon mukaan vanhin kristitty anglosaksinen runoilija. Teoksessaan *Historia ecelesiastica gentis anglorum* (721−735) Beda kertoo hänestä seuraavaa: Cædmon oli varsin vähäisillä runoilijalahjoilla varustettu karjanpaimen, joka kerran unessa oli ilmestyksen kautta saanut kehotuksen ryhtyä runoilemaan. Cædmon kieltäytyi ensin, mutta rupesi lopulta laulamaan maailman luomisesta, josta hän ei aikaisemmin ollut kuullut puhuttavankaan. Herättyään Cædmon esitti unissa sepittämänsä ja sen lisäksi vielä muutakin. Sitten hän meni erään naisluostarin johtajattaren, Hildan, luo ja pyysi tätä panemaan kirjaan hänen sepityksensä. Mainittu abbedissa luetutti hänelle toisiakin Raamatun kohtia, joiden pohjalla hän samoin sepitti runoja, mitkä olivat alkusoinnullisella runomitalla kirjoitettuja. Myöhemmin hän Hildan kehotuksesta meni luostariin, missä kuoli [680]. Näin Cædmon runoili, täten Beda jatkaa, Genesiksen ja Eksoduksen historian, Kristuksen ihmiseksi tulon, hänen kärsimyksensä ynnä muita runoelmia, jotka kaiketi vielä Bedan aikana olivat tavattavissa.

Ainoa varmasti Cædmonin kirjoittama runo, joka on säilynyt meidän aikoihimme, on "Cædmonin hymni", jonka hän on kirjoittanut Isän Jumalan, taivaan ja maan kaikkivaltiaan luojan kunniaksi. Se on kirjoitettu northumbrilaisella kielellä ja sisältyy erääseen Bedan mainitun teoksen käsikirjoitukseen. Se on siis ensimmäinen tunnettu englantilainen runotuote. Arkkipiispa James Ussherin kehotuksesta Francis Dujon nuorempi eli Franciscus Junius toimitti kokoelman runoja nimeltä *Caedmonis monachi paraphrasis poetica geneseos*, joka painettiin ensi kerta Amsterdamissa 1655. Tämän kokoelman runoja pidettiin vielä 1800-luvun keskivaiheilla Cædmonin kirjoittamina. Sittemmin on saatu selville, etteivät ne olekaan Cædmonin tuotteita.

## Lähteet
Paul Eber

**Paul Eber** (8. marraskuuta 1511 Kitzingen, Baijeri, Saksa – 10. joulukuuta 1569 Wittenberg) oli klassisten kielten professori, luonnontieteilijä, reformaattori, virsirunoilija ja superintendentti Wittenbergissä.

## Elämä ja työ
Eber kävi koulua Ansbachissa ja Nürnbergissä. Vuonna 1532 hän siirtyi Wittenbergin yliopistoon ja valmistui 1536 ja sai paikan filosofisessa tiedekunnassa opettajana. Hänet nimitettiin 1544 latinan kielen, sitten muiden vanhojen kielten ja lopulta luonnontieteiden professoriksi. Kaupungin saarnaajaksi ja superintendentiksi hänet nimitettiin 1558 ja 1559 hän sai teologian tohtorin arvon.

Hän oli Philipp Melanchtonin läheinen ystävä ja avustaja. Melanchtonin kuoleman jälkeen Eber jatkoi Melanchtonin työtä puolustaessaan tämän linjaa reformaatioon liittyvissä kiistoissa "filippistien" ja "aitoluterilaisten” välillä.

Eber oli merkittävä virsirunoilija Wittenbergissä. Monia hänen virsiään laulettiin Martin Lutherin käyttämillä sävelmillä. Hänen nimiinsä on merkitty 17 virttä. 

Eberin virsistä on säilynyt yleisesti käytössä vain yksi, "Wenn wir in höchsten Nöten sein". Sen taustalla on Joachim Camerariuksen latinankielinen virsi "In tenebris nostrae et tensa galigine mentis” noin vuodelta 1546, jonka pohjalta Eber on kirjoittanut virren. Eber oli Camerariuksen oppilas ja virtensä Eber teki noin vuonna 1560. Virsi levisi nopeasti Saksassa. Se oli  myös Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjoissa vuoden 1937 virsikirjaan saakka (virsi 566 "Nyt maassa hätä suuri on"). Virsi on edelleen Ruotsin kirkon virsikirjassa, virsi 540 *"*Kun hätä meillä suuri on" (suom. Hemminki Maskulainen vuoden 1605 virsikirjaan, uud. suom. Niilo Rauhala 1995).

## Kirjallisuutta

* Werner Raupp: Art. Eber, Paul, in: Lexikon der Reformationszeit. Ed: Klaus Ganzer u. Bruno Steimer, Herder, Freiburg/Basel/Wien 2002 () (englanti: Dictionary of reformation. Transl. by Brian McNeil, New York: Crossroad Publ. Co. 2004; ), kol. 205-206.  
* Daniel Gehrt / Volker Leppin (Ed.): Paul Eber (1511–1569). Humanist und Theologe der zweiten Generation der Wittenberger Reformation, Leipzig 2014 ().

## Lähteet
Kirjallisuusvuosi 1856

**Kirjallisuusvuosi 1856** käsittelee vuoden 1856 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Kirjailija Herman Melville tapasi Nathaniel Hawthornen, joka pystyi ideoillaan viemään eteenpäin Melvillen kirjaprojektia Moby Dick.
* Postimerkit otettiin käyttöön Suomessa.
* Euroopan ensimmäinen rotaatiopainokone otettiin käyttöön *[[The Times]]* -lehdessä Lontoossa.

## Julkaisuja
* Hector Berlioz &ndash; *Art du Chef d'Orchestre*
* Isabella Bird &ndash; *The Englishwoman in America*
* George Eliot &ndash; *The Sad Fortunes of the Reverend Amos Barton* (esikoisteos)
* Samuel Roos &ndash; *Kristillinen ja terveellinen lasten kasvattaminen* (alkuosa)
* Alexis de Tocqueville &ndash; *L'Ancien Régime et la révolution*
* Leo Tolstoi &ndash; *Kaksi husaaria* (Два гусара)
* Zachris Topelius &ndash; *Naturens bok* (suom. *[[Luonnonkirja]]*)

## Palkintoja

## Lähteet
Prem Das Rai

**Prem Das Rai** (s. 31. heinäkuuta 1954) on intialainen poliitikko, joka edusti Sikkimiä Intian parlamentin alahuoneessa vuosina 2009–2019. Hän on valmistunut IIT Kanpurista ja IIM Ahmedabadista. Hän on siten ensimmäinen intialainen parlamentaarikko, joka on valmistunut sekä maan arvostetuista teknillisistä korkeakouluista (IIT) että johtamiskouluista (IIM).

Rai suoritti IIT-Kanpurissa vuonna 1976 kemiantekniikasta tutkinnon B. Tech. Kahden vuoden kuluttua hän suoritti MBA-tutkinnon IIM Ahmedabadista. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli Bank of Americalle Kalkutassa. Hänen kiinnostuksensa politiikkaa kohtaan kasvoi opiskeluaikoina, ja Sikkimin kuvernööri C. K. Lal kannusti ja ohjeisti häntä osallistumaan politiikkaan. Myös Rain isä oli toiminut politiikassa, ja siksi hänessä oli jo nuorena herännyt kiinnostus politiikkaa kohtaan. Hänen toinen kautensa Lok Sabhassa päättyi vuonna 2019. Hänen tilalleen valittiin toinen ehdokas, koska puolueen säännöt kieltävät enemmän kuin kaksi peräkkäistä kautta.

Rai on ollut naimisissa Jean Rain kanssa vuodesta 1982. Heillä on poika ja tytär.

## Lähteet
Tomtning

**Tomtning** on Suomessa Suomenlahden, Ahvenanmaan ja Pohjanlahden väli- ja ulkosaaristossa  sekä Ruotsissa ainakin Länsipohjan ja Norrlannin rannikolla tavattu historiallisen ajan muinaisjäännöstyyppi.

Tomtningit ovat olleet kalastajien kausiasumuksia ja niitä on päätelty esiintyneen keskiajalta 1900-luvulle. Nimitys *tomtning* on ruotsia, eikä sille ole löytynyt hyvää suomenkielistä käännöstä. 

Erotuksena kokonaan puurakenteisista kalamajoista tomtningit muodostuvat kylmämuuratuista kiviseinistä, jotka on usein sijoitettu niin, että yhtenä tai kahtena seinänä on kallio tai siirtolohkare. Ainakin Ruotsissa jotkin tomtningeista on yhdistetty hylkeenpyyntiin, ja näin on arveltu voineen olla Suomessakin. 1600-luvulta alkaen tomtningit enimmäkseen korvautuivat puisilla kalatuvilla.

## Lähteet
Nyrkki (televisiosarja)

**Nyrkki** (englanninkieliseltä myyntinimeltään *Shadow Lines*) on suomalainen draamasarja, joka sijoittuu Helsinkiin, 1950-luvun kylmän sodan aikaan. Sarjan keskiössä on Supon salainen iskuryhmä Nyrkki. Vakoojatarinassa ovat mukana myös CIA ja KGB. Sarjan pääosissa näyttelevät Emmi Parviainen, Olavi Uusivirta, Hannu-Pekka Björkman, Sampo Sarkola ja Katja Küttner. Sarjan ovat ohjanneet AJ Annila ja Alli Haapasalo ja sen ovat käsikirjoittaneet Katri ja Kirsti Manninen.

## Ensimmäinen tuotantokausi
Ensimmäinen tuotantokausi sijoittuu vuoden 1955 Helsinkiin. Presidentinvaalit lähestyvät ja KGB, CIA ja muut ajan tiedustelupalvelut yrittävät varmistaa, että Suomeen valitaan heidän haluamansa presidentti. Supon salainen iskuryhmä Nyrkki pyrkii suojelemaan Suomen itsenäisyyttä.

Tuotantokauden kaikki 10 jaksoa julkaistiin maksullisessa Elisa Viihde -suoratoistopalvelussa 4. lokakuuta 2019. C More -suoratoistopalvelussa jaksot julkaistiin syyskuussa 2020 ja televisiossa MTV3-kanavalla esittäminen alkoi helmikuussa 2021. Ensimmäisen kauden budjetti oli neljä miljoonaa euroa, josta Suomen elokuvasäätiön osuus oli 150&nbsp;000 euroa. Myös Business Finland on rahoittanut sarjaa.

### Rooleissa

### Jaksot

## Toinen tuotantokausi
Toisella tuotantokaudella ollaan vuodessa 1956 ja Urho Kekkonen on juuri valittu uudeksi presidentiksi.

Kauden kuvaukset alkoivat kesäkuussa 2020 ja sen julkaisu Elisa Viihde Viaplayssä alkoi 6. syyskuuta 2021. Uudessa keskeisessä roolissa näytteli Eero Ritala.

### Rooleissa

### Jaksot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sarja Elisa Viihde Viaplay -suoratoistopalvelussa
* Sarjan traileri YouTubessa
* Kotimainen uutuustrilleri Nyrkki onnistuu viiden tähden arvoisesti – Sarjassa kylmä sota repii Eurooppaa, Helsinkiä ja ihmisiä | Aamulehti
Eliza Poe

**Elizabeth Arnold Hopkins Poe** (1787 Lontoo, Englanti – 8. joulukuuta 1811 Richmond, Virginia, Yhdysvallat) oli englantilainen näyttelijätär. Hän oli myös yhdysvaltalaisen kirjailija Edgar Allan Poen äiti.

## Elämä
Elizabeth Arnold syntyi Henry ja Elizabeth Arnoldille Lontoossa keväällä 1787. Hänen äitinsä oli myös lontoolainen näyttelijätär vuosina 1791–1795. Henry kuoli vuonna 1789 ja marraskuussa 1795 vain äiti ja tytär purjehtivat Englannista Yhdysvaltoihin, ja he saapuivat 3. tammikuuta 1796 Bostoniin, Massachusettsiin. Yhdysvalloissa Eliza aloitteli näyttelijäuraansa jo yhdeksänvuotiaana.

Eliza oli vasta 15-vuotias, kun hän kesällä 1802 avioitui Charles Hopkinsin kanssa, joka kuoli jo kolme vuotta myöhemmin mahdollisesti keltakuumeeseen. Jo kuusi kuukautta myöhemmin vasta 18-vuotiaana leskeksi jäänyt Eliza avioitui uudestaan, tällä kertaa baltimorelaisen David Poe nuoremman kanssa, joka oli mukana myös näyttelijäkiertueeseen. He saivat yhteensä kolme lasta: William Henry Leonardin (s. 1807), Edgarin ja Rosalien (s. 1810). Perhe asettui New Yorkiin kesällä 1809 ja vain kuusi kuukautta myöhemmin pahasti alkoholisoitunut David hylkäsi perheensä.

Eliza kuoli 8. joulukuuta 1811 Virginian Richmondissa vain 24 vuoden ikäisenä, mahdollisesti tuberkuloosiin. Hänet haudattiin Richmondissa sijaitsevaan St. Johnin episkopaaliseen kirkkoon. Hänen kuolemansa jälkeen alaikäiset lapset otettiin huostaan; William päätyi asumaan isänpuoleisten isovanhempiensa luokse, kun taas Edgar ja Rosalie sijoitettiin sijaisperheisiin.

## Lähteet
*Jeffrey Meyers. *Edgar Allan Poe: His Life and Legacy*. New York City: Cooper Square Press, 1992. .
*Kenneth Silverman. *Edgar A. Poe: Mournful and Never-ending Remembrance.* New York City: Harper Perennial, 1991. .
*Dawn B. Sova. *Edgar Allan Poe: A to Z*. New York: Checkmark Books, 2001. .
*Daniel Stashower. *The Beautiful Cigar Girl: Mary Rogers, Edgar Allan Poe, and the Invention of Murder*. New York: Dutton, 2006. .

### Viitteet
Apollon-kyliks

**Apollon-kyliks** (*Apollon-malja*) on antiikin kreikkalainen kyliks, joka on tehty klassisen kauden alussa noin vuonna 480–470 eaa. Sen maalauskoristelu edustaa valkopohjatekniikkaa ja esittää Apollonia ja korppia. Nykyisin malja on esillä Delfoin arkeologisessa museossa (inv.nro. 8140).

Kyliksin halkaisija on noin 17,8 cm ja korkeus noin 7,9 cm. Sen tekijää tai maalaajaa ei tunneta. Maalareiksi on ehdotettu muun muassa Berliini-maalaria, Pistoksenos-maalaria, Eufroniosta ja Onesimosta. Malja on löytynyt Delfoista haudasta, joka oletetaan papin haudaksi. Se on särkynyt ja kunnostettu osista käytännössä täysin ehjän näköiseksi.

Kyliksin tondon maalaus esittää istuvaa Apollonia, joka kaataa oikealla kädellään juomauhrina punaista viiniä fialesta. Vasemmassa kädessään hänellä on seitsenkielinen kilpikonnan kuoresta tehty kithara eli lyyra. Jumala on pukeutunut valkoiseen khitoniin ja punaiseen himationiin. Päässään hänellä on myrtinlehväseppele ja jalassaan sandaalit.

Uhritoimitusta seuraa musta korppi. Sen on ehdotettu olevan mukana siksi, että se symboloi ennustavia kykyjä. Toisaalta se voisi viitata myyttiin Koronis (”Korppi”) -nimisestä kuningas Flegyaan tyttärestä, joka oli Apollonin rakastettu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Seven Inches of Satanic Panic

**Seven Inches of Satanic Panic** on ruotsalaisen metalliyhtye Ghostin EP-levy, joka julkaistiin 13. syyskuuta 2019.
## Kappaleet
#
#

## Aiheesta muualla
* 
*
José P. Laurel

**José Paciano Laurel** (9. maaliskuuta 1891 Tanauan, Luzon – 6. marraskuuta 1959 Manila) oli filippiiniläinen poliitikko, joka toimi toisen maailmansodan japanilaismiehityksen aikana Filippiinien nukkehallinnon presidenttinä vuosina 1943–1945. Hän on myöhemmin ollut Filippiineillä kunnioitettu hahmo, mutta hänen presidenttikauttaan on kutsuttu yhdeksi maan historian kiistanalaisimmista aiheista.

Laurelin isä Don Sotero Laurel oli sisäministerinä Emilio Aguinaldon hallituksessa Filippiinien itsenäisyyssodan aikana ja kuoli amerikkalaisten sotavankileirillä vuonna 1902. Laurel suoritti lakitutkinnon Filippiinien yliopistossa vuonna 1915 ja ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1919 sekä väitteli oikeustieteen tohtoriksi Yalen yliopistosta Yhdysvalloissa vuonna 1920. Hänet vihittiin ensimmäisenä filippiiniläisenä Tokion yliopiston kunniatohtoriksi. Hän toimi Yhdysvalloille kuuluneiden Filippiinien sisäministerinä vuosina 1922–1923. Laurel valittiin Filippiinien senaattiin vuonna 1925 ja perustuslailliseen konventtiin vuonna 1934. Vuodesta 1936 hän oli korkeimman oikeuden tuomarina.

Kun Japani toisen maailmansodan aikana hyökkäsi Filippiineille, Filippiinien kansainyhteisön presidentti Manuel L. Quezon pakeni Yhdysvaltoihin. Ennen lähtöään Quezon nimitti Laurelin joulukuussa 1941 Manilaan jääneen hallituksen oikeusministeriksi. Japanilaisten saavuttua amerikkalaisvastainen Laurel tarjoutui miehittäjien palvelukseen. Vuosina 1942–1943 hän toimi oikeus- ja sisäasiain komissaarina japanilaisten asettamassa Filippiinien toimeenpanevassa komissiossa, jota johti Manilan pormestari Jorge B. Vargas. Syyskuussa 1943 kansalliskokous valitsi Laurelin presidentiksi ja lokakuussa julistettiin perustetuksi uusi ”Filippiinien tasavalta”. Japanin painostuksesta Laurel julisti sodan Yhdysvalloille ja Isolle-Britannialle, mutta kielsi filippiiniläisten pakkovärväämisen Japanin armeijaan. Vastarintataistelijat onnistuivat ampumaan häntä kahdesti vuoden 1943 aikana, mutta hän toipui kummastakin hyökkäyksestä. Sodan lopulla Laurelin hallitus evakuoitiin ensin Baguioon, mistä Laurel ja hänen perheensä vietiin lopuksi panttivankeina Naraan Japaniin. Amerikkalaiset vangitsivat hänet siellä syyskuussa 1945.

Sodan jälkeen Laurelia vastaan nostettiin vuonna 1946 useita syytteitä maanpetoksesta, mutta juttu ei edennyt oikeuteen ennen kuin hän vapautui presidentti Manuel Roxasin tammikuussa 1948 antamalla yleisellä armahduksella. Laurel oli nationalistipuolueen ehdokkaana vuoden 1949 presidentinvaaleissa, mutta hävisi liberaaleja edustaneella istuvalle presidentille Elpidio Quirinolle. Laurelin sodanaikainen toiminta kollaboraattorina nousi esiin vaalien aikana, mutta ei vaikuttanut suuresti hänen kannatukseensa. Laurel valittiin uudelleen senaattoriksi vuonna 1951. Nationalistipresidentti Ramon Magsaysay valtuutti hänet vuonna 1955 neuvottelemaan uuden kauppasopimuksen Yhdysvaltojen kanssa. Laurel vetäytyi politiikasta 1957.

José P. Laurelin poika Salvador Laurel toimi myöhemmin Filippiinien varapresidenttinä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dionysos-malja

**Dionysos-malja** on antiikin kreikkalainen kyliks eli juomamalja, joka on tehty arkaaisella kaudella noin vuonna 530 eaa. Se edustaa attikalaista mustakuviokeramiikkaa, ja sen on valanut ja maalannut Eksekias. Kyliksin tondon kuva-aihe esittää Dionysokseen liittyvää myyttiä, mistä malja on saanut nimensä. Nykyisin malja on esillä Staatliche Antikensammlungenissa Münchenissä (esine 2044, inv.nro. 8729). Se on eräitä parhaiten tunnettuja esimerkkejä antiikin kreikkalaisesta keramiikasta.

Muotonsa puolesta kyliks on tyyppiä A. Sen halkaisija on noin 30,5 cm ja korkeus noin 13,6 cm. Kyliks on säilynyt nykyaikaan täysin ehjänä.

Maljan tondon maalauksessa viininjumala Dionysos purjehtii merellä valkoiset purjeet pullollaan. Jumala makoilee aluksellaan vasemman käden varassa kuin pitovuoteella, ja oikeassa kädessään hänellä on rhyton. Laivan keulassa on silmät ja perä kaartuu joutsenenpääksi. Laivan masto versoo viiniköynnökseksi, jossa on suuria rypäleterttuja. Meressä laivan ympärillä hyppii seitsemän delfiiniä, jotka ympäröivät Dionysosta kuin mainadit ja satyyrit yleensä. Maalaus kuvaa tunnettua kohtausta *[[Homeerinen hymni 7 Dionysokselle|Homeerisesta hymnistä Dionysokselle]]*: Dionysos oli joutunut tyrrheeni- eli etruskimerirosvojen vangiksi näiden laivalle. Merellä jumala kuitenkin toi esille kuka todella oli. Merirosvot hyppäsivät hädissään mereen, ja Dionysos muutti nämä delfiineiksi. Maalauksen sommittelu sopii hyvin käytettävissä olleeseen pyöreään tilaan.

Ulkopuolensa maalauskoristelun puolesta malja edustaa silmämaljaa. Sen kummallekin sivulle on maalattu silmäpari ja eräänlaiset kasvot, jotka toimivat apotropaaisina symboleina. Kummankin kädensijan alapuolella ja sivuilla on maalaukset, jotka esittävät jotakin mytologista kohtausta, mahdollisesti taistelua Patrokloksen ruumiista Troijan sodassa. Maljan jalassa on Eksekiaan signeeraus , ”Eksekias teki [minut]”. Tämä ilmaisee Eksekiaan toimineen savanvalajana. Maalaustyylin perusteella Eksekias on myös vaasin maalaaja.

Malja löytyi Etrurian Vulcin hautausmaalta Lucien Bonaparten suorittamissa kaivauksissa vuonna 1828. Baijerin kuningas Ludvig I hankki sen vuonna 1841.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dipylon-amfora

**Dipylon-amfora** (myös *Dipylon-mestarin amfora*) on suurikokoinen antiikin kreikkalainen amfora, joka on tehty geometrisella kaudella noin vuonna 760–750 eaa. Se on tunnetuin esimerkki Dipylon-vaaseista, jotka ovat saaneet nimensä siitä, että niitä on löydetty Ateenan Kerameikoksesta Dipylon-portin läheltä.

Dipylon-amforan on maalannut niin kutsuttu Dipylon-mestari. Muiden Dipylon-vaasien tavoin se on toiminut alun perin haudan merkkinä. Nykyisin amfora on esillä Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa (NAMA 804).

Amfora on kärjellään seisovan munan muotoinen ja siinä on pitkä sylinterimäinen kaula ja pienet kädensijat hartian korkeudella. Sen korkeus on noin 1,6 metriä. Vaasia kiertää useita koristenauhoja, jotka ovat täynnä geometriselle keramiikalle ominaisia kuvioita. Keskiössä oleva kuvanauha kulkee vaasin hartian ja kädensijojen korkeudella. Sen keskellä on *prothesis*-kohtaus eli vainajan suremista kuvaava hautajaiskohtaus. Vainaja makaa korkealla korokkeella, ja hänen ympärillään on surijoita, joiden kädet ovat koholla.


Tiedosto:Dypilon vase.JPG|Vaasin koko suhteessa ihmiseen.
Tiedosto:Dipylon amphora detail.jpg|Yksityiskohta kädensijan kohdalta.
Tiedosto:Monumental Attic Grave-Amphora (3406971164).jpg|Yksityiskohta prothesis-kohtauksesta.
Tiedosto:Dipylon amphora detail (cropped).jpg|Yksityiskohta kaulan alaosasta.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dipylon-vaasit

**Dipylon-vaasit** ovat suurikokoisia antiikin kreikkalaisia vaaseja, joita valmistettiin Ateenassa geometrisella kaudella. Ne ovat saaneet nimensä siitä, että niitä on löydetty Kerameikoksesta Dipylon-portin läheltä. Tunnetuimpia esimerkkejä ovat niin kutsutut Dipylon-amfora ja Hirschfeld-krateeri.

Dipylon-vaaseja valmistettiin geometrisen kauden lopulla 700-luvulla eaa. Ne toimivat haudan merkkeinä niin, että krateeri merkitsi miehen hautaa ja amfora naisen hautaa. Tunnetuin vaaseja maalannut on niin kutsuttu Dipylon-mestari, joka toimi noin vuosina 760–735 eaa. Hänen tekemikseen on tunnistettu noin 50 vaasia.

Suurimmat Dipylon-vaasit olivat korkeudeltaan lähes kaksi metriä. Suuren kokonsa vuoksi vaasit tehtiin dreijalla useassa osassa, jotka sitten koottiin yhteen. Vaasien maalauskoristelussa on tyypillisiä geometrisen kauden kuvioaiheita sekä hautajaiskohtauksia, joissa esiintyy ihmisiä ja eläimiä, kuten hevosia ja uhrieläimiä. Tyypillisimmät kuva-aiheet ovat *prothesis*, jossa on kuvattu makaava ruumis, sekä *ekfora* eli hautajaissaatto.


Tiedosto:Terracotta krater MET DT223240.jpg|Dipylon-krateeri, n. 780–775 eaa.
Tiedosto:Grave amphora (3). 8th cent. B.C.jpg|Dipylon-amfora, n. 760–750 eaa.
Tiedosto:NAMA Hirschfeld painter.jpg|Hirschfeld-krateeri, n. 750–735 eaa.
Tiedosto:Terracotta krater MET DT263097.jpg|Dipylon-krateeri, n. 725 eaa.


## Lähteet
Vikträsk

**Vikträsk** on Uudellamaalla Siuntiossa Siuntion kirkonkylän kaakkoispuolella Kelassa ja Fågelvikissä sijaitseva järvi. Järvelle on matkaa Helsingin keskustasta on noin 37 kilometriä länteen.

Siuntiossa on myös toinen Vikträsk, se sijaitsee noin seitsemän kilometriä rannikon Vikträskistä pohjoiseen.

## Maantietoa
Vikträsk on 2,7 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 187 hehtaaria eli 1,9 neliökilometriä. Vikträskin ympärillä on runsaasti peltoja. Järven länsi- ja pohjoisrannat ovat kaislikkoisempia kun taas etelä- ja itärannat ovat jyrkempiä ja kallioisempia. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 8,41 miljoonaa kuutiometriä, jolloin sen keskisyvyydeksi tulee 4,5 metriä. Järvi syvenee etelää kohti. Sen syvyys on 15 metriä ja tämä kohta sijaitsee järven eteläosassa kalliojyrkänteiden välissä.. Järven rantaviivan pituus on 7,5 kilometriä . Rannat ovat varsin matalia järven pohjoisosissa, mutta vastaavasti äkkisyviä sen eteläosissa. Rannikon asutus sijaitsee jonkin matkaa rantaviivasta. Rantojen läheisyyteen on rakennettu yli 20 kiinteästi asuttua ja vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdysteiltä 1127 ja 11179 tai seututieltä 115 ja sen rannalla kukevasta kylätieltä.

## Luontoarvoja
Vikträsk on runsasravinteinen järvi ja sen ekologinen tila on tyydyttävä ja kemiallinen tila hyvä.

## Vesistösuhteet
Vikträsk sijaitsee Siuntionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 22), jonka Vikträskin alueeseen (22.001) järvi kuuluu. Se on Siuntionjoen vesistön pääuoman läpivirtausjärvi. Pohjoisesta siihen laskee Tjusträsketistä tuleva Sjundbyån ja eteläpäästä siitä jatkaa Pikkalanjoki Suomenlahden Pikkalanlahteen. Lännestä siihen laskee pelto-oja Billskogbäcken ja idästä Bölebäcken. Järven vedenpinnan korkeus on 0 metriä mpy (N2000). Erään tiedon mukaan Vikträskin pinta on vain 20 senttimetriä Suomenlahtea korkeammalla.

## Lähteet
Hirschfeld-krateeri

**Hirschfeld-krateeri** on antiikin kreikkalainen krateeri, joka on tehty geometrisella kaudella noin vuonna 750–735 eaa. Nykyisin se on esillä Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa (NAMA 990).

Krateeri kuuluu suurikokoisten niin kutsuttujen Dipylon-vaasien perinteeseen ja toiminut muiden tyypin vaasien tavoin haudan merkkinä. Sen maalauskoristelun on tehnyt niin kutsuttu Hirschfeld-maalari. Hän sekä vaasi ovat saaneet nimensä vaasia ensimmäisenä tutkineesta arkeologi Gustav Hirschfeldistä. Vaasi löytyi Ateenasta Dipylon-portin ympäristön kaivauksissa vuonna 1870.

Krateerin koristelu kiertää vaasia geometriselle keramiikalle tyypillisinä kuvanauhoina, joissa on siluettimaisesti maalattuja ihmisiä ja eläimiä. Kuvitus esittää hautausaihetta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Giuseppe Calenzuoli

**Giuseppe Calenzuoli**, myös **Calenzoli** (1815−1882) oli italialainen kirjailija. Hän oli kotoisin Firenzestä ja kirjoitti komedioita. Hän sai esikoisnäytelmänsä *Rieerca d’un marito* esitetyksi vuonna 1852. Tätä seurasi noin kolmekymmentä huvinäytelmää, joista huomattavimmat ovat seuraavat: *Due padri all’antiea* (1853), *Commedia e tragedia* (1854), *Le donne invidiose* (1855), *Il vecellio celibe e la serva* (1856), *Il sottoscala* (1863 ja myöh.), *La spada di Damocle*, *Padre Zappata*, *L’Appigionasi* (1876), *Un ricatto* (1878), *La via di mezzo*, *Le confidenze innocenti* (1879), *La liuestra uel pozzo*. Calenzuolin näytelmille on ominaista teatterin keinojen hallinta, hyvä luonteenkuvaus ja pirteä, arkisuuteen eksymätön sukkeluus. Calenzuoli oli myös lastenkirjailija ja on julkaissut lapsille teoksen *Dialoghi e commedie per faneiulle* (1874).

## Lähteet
Eero Ahola (kuulantyöntäjä)

**Eero Ahola** (s. 15. tammikuuta 1999) on suomalainen kuulantyöntäjä, joka edustaa Porin Yleisurheilua. Hänen valmentajansa ovat Jarkko Ahola ja Juuso Sillanpää.

Ahola saavutti alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016 pronssia kuulantyönnössä tuloksella 21,24 (5 kg:n kuula) ja oli kiekonheitossa kymmenes. Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui kuulantyönnössä yhdeksänneksi. Saman ikäluokan MM-kilpailuissa 2018 hän oli kuulantyönnössä kymmenes ja karsiutui kiekonheiton loppukilpailusta. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän karsiutui kuulantyönnön loppukilpailusta 2019 ja 2021.

Ahola voitti Kalevan kisoissa mestaruuden vuonna 2020 tuloksella 18,30, 2022 tuloksella 18,06 ja 2025 tuloksella 18.27. Hopeaa hän saavutti vuonna 2023 sekä pronssia 2021 ja 2024. Sisäratojen SM-kilpailuissa Ahola voitti kultaa vuonna 2020 ennätyksellään 18,68, sai hopeaa 2021 ja 2026 sekä pronssia 2023 ja 2025. Aikuisten maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran 2018.

## Lähteet
Osallistuva demokratia

**Osallistuva demokratia** tai **osallistava demokratia** on demokratian muoto, jossa kansalaisilla on mahdollisuus osallistua päätöksentekoon myös äänestysten välisenä aikana. Vaikuttamismuoto on muiden muassa kansalaisjärjestöön osallistuminen. Mahdollisuudet osallistumiseen vaihtelevat ihmisten välillä. Osallistuminen parantaa osallisuuden tunnetta yhteiskunnassa.

## Lähteet
Tjusträsk

**Tjusträsk** on Uudellamaalla Siuntiossa Siuntion kirkonkylän eteläpuolella jaasemanseudun pohjoispuolella sijaitseva järvi. Tjusträsk sijaitsee Helsingin keskustasta noin 40 kilometriä länteen.

Tjusträsk on myös aiemmin tunnettu nimellä Bollstadträsk.

## Maantietoa
Tjusträsk on 1,5 kilometriä pitkä, 1,0 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 114 hehtaaria eli 1,1 neliökilometriä. Järvi on melko pyöreän muotoinen ja sillä on tasainen järvenpohja. Tjusträskin ympärillä on runsaasti peltoja ja asutusta on melko vähän. Järven rannat ovat kaislikkoisia. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 5,01 miljoonaa kuutiometriä, jolloin sen keskisyvyydeksi tulee 4,4 metriä. Järven syvyys on 9,8 metriä ja tämä kohta sijaitsee järven kaakkoisosassa.. Järven rantaviivan pituus on 5,0 kilometriä . Pohjoisosien rannat ovat matalia ja eteläpäässä äkkisyviä. Etelärannoilla sijaitsee viisi kiinteästi asuttua ja vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet seututieltä 115 tai Gåsarvin ja Kynnarin kylätieltä.

## Luontoarvoja
Tjusträsk on runsasravinteinen järvi Se kuuluu Siuntionjoen Natura-alueeseen. Kaakkoisrannalla on luonnonsuojelualue ja koillisrannalla lintutorni. Tjusträskin ekologinen tila on tyydyttävä ja kemiallinen tila hyvä. 

## Vesistösuhteet
Tjusträsk sijaitsee Siuntionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 22), jonka Tjusträskin alueeseen (22.002) järvi kuuluu. Se on Siuntionjoen vesistön pääuoman läpivirtausjärvi. Siihen tulee pohjoisesta pohjoisrantaan laskeva Siuntionjoki ja siitä jatkaa eteläpäästä kaakkoon virtaava Sjundbyån, joka laskee Vikträskiin. Järven itärantaan tulee Kynnarbäcken Kynnarträskista ja länsirantaan kaksi pelto-ojaa, joista toinen on Brobäcken. Järven vedenpinnan korkeus on 4,0 metriä mpy (N2000).

## Lähteet
Corpus vasorum antiquorum Finland

**Corpus vasorum antiquorum, Finland, fascicule 1** (myös *Corpus vasorum antiquorum Finlandiae I*) on suomalaisissa kokoelmissa olevat antiikin aikaiset keramiikkavaasit kokoava teos. Se on osa kansainvälisesti toimitettua kokoomateosta *[[Corpus vasorum antiquorum]]*.

Teoksen on toimittanut Leena Pietilä-Castrén, ja sen toteuttamiseen on osallistunut joukko nuorempia tutkijoita sekä opiskelijoita. Teos on toimitettu englanniksi. Siinä on 143 sivua sekä 91 kuvasivua, joissa on 267 kuvaa.

Teos kokoaa ensimmäistä kertaa yhteen Suomessa olevat antiikin aikaiset vaasit, jotka ovat hajanaisissa ja usein yksityisissä kokoelmissa, joita ei koskaan ole koottu järjestelmällisesti. Teos käsittää Suomessa olevat mykeneläiset, kyproslaiset, kreikkalaiset ja itaaliset vaasit yhdeksästä julkisesta kokoelmasta (muun muassa Kulttuurien museo, Designmuseo, Helsingin yliopisto ja Joensuun taidemuseo) sekä 26 yksityiskokoelmasta.

## Lähteet

## Kirjallisuutta

*
Iandumoema smeagol

**Iandumoema smeagol** on lukkeihin (Opiliones) kuuluva hämähäkkieläin, jota tavataan Brasiliasta. Se on nimetty J. R. R. Tolkienin *[[Hobitti eli sinne ja takaisin]]*- ja *[[Taru sormusten herrasta]]*-kirjoissa esiintyvän Klonkun eli Sméagolin mukaan.

## Elintavat
Laji elää koko elämänsä maanalaisissa luolissa. Täysikasvuiset yksilöt elävät lähes koko elämänsä paikallaan mutta poikaset liikkuvat aktiivisesti. Laji käyttää ravinnokseen selkärangattomia ja viihtyy veden äärellä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Moldoveanu

**Moldoveanu** on Făgărașvuoristossa sijaitseva vuori, joiden korkeus on 2 544 metriä. Se on Romanian korkein vuori.

Moldoveanu sijaitsee Argeșin ja Brașovin piirikuntien rajassa.

## Lähteet
Ottavio Panaro

**Ottavio Panaro** (s. 20. marraskuuta 1965 Acqui Terme, Italia) on italialainen Aku Ankka -sarjakuvien tekijä. Panaron ensimmäinen sarjakuvatarina oli "Zio Paperone principe da 1 cent", jota ei ole vielä julkaistu Suomessa. Toistaiseksi Suomessa on julkaistu 113 Panaron tekemää sarjakuvatarinaa. Yhteensä Panaro on tuottanut 234 sarjakuvatarinaa. Muista Disneyn sarjakuvataiteilijoista Panaro on tehnyt sarjakuvatarinoita yhteistyössä eniten Carlo Panaron kanssa, 32. Ottavio Panaro ei kuitenkaan ole sukua Carlo Panarolle heidän identtisistä sukunimistään huolimatta.

## Lähteet
Oliver Kuusik

**Oliver Kuusik** (s. 21. heinäkuuta 1980) on virolainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan tenori.

Kuusik opiskeli vuosina 2000–2003 Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa Virgilijus Noreikan johdolla suoritettuaan aiemmin valmentavia opintoja Pille Lillin johdolla. Hän sai maisterinarvonsa ja diplominsa vuonna 2006 Guildhall School of Music and Dramasta, jossa opiskeli Rudolf Piernayn johdolla. Kuusik pääsi Viron kansallisoopperan solistiksi vuonna 2008 ja aloitti siellä uransa muiden muassa Don Ramiron (Gioacchino Rossini: *[[La Cenerentola]]*) sekä Ferrandon (Wolfgang Amadeus Mozart: *[[Così fan tutte]]*) rooleilla. Hän on esiintynyt Viron lisäksi monissa muissa Euroopan maissa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Lontoossa hän on esiintynyt muiden muassa Fentonin (Giuseppe Verdi: *[[Falstaff]]*), Polidoron (Mozart: *[[La finta semplice]]*), Der Weisen (Paul Hindemith: *[[Hin und zurück]]*) ja Torquemadan (Maurice Ravel: *[[L'heure espagnole]]*) rooleissa. Kansainvälisellä Gilbert ja Sullivan -festivaalilla hän tulkitsi Edwinin roolin *[[Trial by Jury]]ssa*. Hän myös esitti Brighellan roolin Jonathan Doven *[[The Little Green Swallow]]in* Britannian-ensiesityksessä.

## Lähteet
Jürgen Becker (näyttelijä)

**Jürgen Becker** (s. 27. elokuuta 1959 Köln, Nordrhein-Westfalen) on saksalainen näyttelijä ja koomikko. Hän on näytellyt muun muassa elokuvassa *[[Knockin' on Heaven's Door (elokuva)|Knockin' on Heaven's Door]]* (1997).

## Lähteet
Dezső Lauber

**Dezső Lauber ** (1879–1966) oli unkarilainen urheilija, arkkitehti ja olympiamitalisti.

Lauber osallistui vuoden 1908 Lontoon olympialaisiin, joissa pelasi tennistä, mutta hävisi ensimmäisen ottelunsa eikä päässyt jatkoon.

Lauber oli myös arkkitehti ja hän osallistui vuoden 1896 uinnin olympiavoittajan Alfréd Hajósin kanssa vuoden 1924 Pariisin olympialaisiin, joissa heidät palkittiin Budapestin uimastadionin rakennussuunnitelmista hopeamitalilla arkkitehtuurissa.

Lauber oli myös Unkarin Olympiakomitean sihteeri.

## Lähteet
Corpus vasorum antiquorum

**Corpus vasorum antiquorum** (*CVA*) on antiikin aikaisten keramiikkavaasien kokoomateos. Sitä on julkaistu vuodesta 1922 lähtien, ja sen tarkoitus on julkaista tunnetut vaasit maittain ja museoittain. Pääpaino on antiikin Kreikan keramiikassa.

Korpuksessa on julkaistu (vuonna 2020) lähes 400 osaa. Suomen kokoelmat käsittävä osa on *[[Corpus vasorum antiquorum Finland]]* (2003).

## Historia

*Corpus vasorum antiquorum* on kansainvälinen tutkimus- ja yhteistyöprojekti. Sen laittoi alulle ranskalainen arkeologi Edmond Pottier, joka otti vuonna 1919 tavoitteeksi kaiken antiikin aikaisen keramiikan julkaisemisen yhtenä korpuksena. Pottier toimi kuraattorina Louvressa, jossa oli tuohon aikaan maailman suurin kokoelma antiikin aikaista keramiikkaa. Ensimmäisenä julkaistiin sen kokoelmia käsittelevä osa vuonna 1922.

Pottierin alkuperäinen tavoite osoittautui liian kunnianhimoiseksi. Vuonna 1956 korpuksen sisältöä päätettiin rajata niin, että se käsittelee ennen kaikkea antiikin kreikkalaista keramiikkaa sekä siihen liittynyttä keramiikkaa. Nykyisin kokoomateosta toimittaa yhdessä 24 eri osallistujatahoa. Suojelijana toimii Union Académique Internationale Brysselissä. Uusien osien julkaiseminen jatkuu edelleen.

Julkaistujen osien digitointiprojekti laitettiin alulle vuonna 2000. Varsinainen digitointityö alkoi vuonna 2002 ja myös se jatkuu edelleen.

## Osat

Vuonna 2020 korpuksessa oli julkaistu noin 395 osaa noin 150 kokoelmasta 31 eri maassa (joista 28 on edelleen olemassa). Yhteensä on julkaistu yli  eri vaasia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Corpus Vasorum Antiquorum
Julien Médécin

**Julien J. S. Médécin** (1894 – 26. tammikuuta 1986) oli monacolainen arkkitehti ja olympiamitalisti. 

Médecin osallistui vuoden 1924 Pariisin olympialaisiin, joissa voitti olympiapronssia arkkitehtuurissa teoksellaan *Monte Carlon stadionin rakennussuunnitelmat*.

## Huomioita

## Lähteet
Michael Cainen filmografia ja teatteriesiintymiset

Tämä on **[[Michael Caine]]n filmografia ja teatteriesiintymiset**.

## Elokuvat

### Televisioelokuvat

### Lyhytelokuvat

### Dokumenttielokuvat

### Muut työt elokuvissa

## Televisio

## Muita projekteja

* Caine esiintyi radiokanavien BBC Home Servicen ja BBC Third Programmen kuunnelmissa 1960-luvun alussa.
* Caine on kertojana *Rabbit Ears: King Midas and the Golden Touch* -äänikirjassa (1991).
* Caine ääninäyttelee Alfred Pennyworthia videopelissä *[[Batman Begins (videopeli)|Batman Begins]]* (2005).
* Suurena chillout-musiikin ystävänä Caine on julkaissut kokoelmalevyn *Cained* (2007), johon hän on itse koonnut chillout-musiikkia.
* Caine on lukijana lapsille suunnatussa *GivingTales*-sovelluksessa (2015), jossa on saatavilla H. C. Andersenin satuja.

## Teatteri
Luettelo Michael Cainen saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

Tämä on luettelo **[[Michael Caine]]n saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista**.

## Palkinnot ja ehdokkuudet

## Muut palkinnot ja ehdokkuudet
Xavier Becerra

**Xavier Becerra** (s. 26. tammikuuta 1958 Sacramento, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen lakimies ja demokraattisen puolueen poliitikko, jonka Joe Biden nimitti Yhdysvaltain terveysministeriksi virkakautensa alussa 2021. Hän on toiminut Kalifornian oikeusministerinä tammikuusta 2017 lähtien. Hän edusti Los Angelesin keskustaa Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1993–2017. 

Becerra tukee vapaata aborttia, kuolemanrangaistusta ja rajoitettua aseenkanto-oikeutta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kalifornian oikeusministerin viralliset kotisivut
The Roop

**The Roop** on vuonna 2014 Vilnassa perustettu liettualainen pop rock-yhtye. Sen muodostavat laulaja Vaidotas Valiukevičius, rumpali Robertas Baranauskas ja kitaristi Mantas Banišauskas. Yhtye on julkaissut kaksi albumia nimeltä *To Whom It May Concern* (2015) ja *Ghosts* (2017) sekä EP-levyn nimeltä *Yes, I Do* (2018). The Roopin oli tarkoitus edustaa Liettuaa vuoden 2020 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "On Fire" heidän voitettuaan Liettuan *Pabandom iš naujo! 2020* -karsintakilpailun. Vuoden 2020 Euroviisut kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. Yhtye valittiin kuitenkin edustamaan Liettuaa seuraavan vuoden kisoihin kappaleella "Discoteque".

## Eurovision laulukilpailu
The Roop on yrittänyt edustaa Liettuaa Eurovision laulukilpailussa kahdesti. Yhtye osallistui Liettuan vuoden 2018 euroviisukarsintakilpailuun kappaleella ”Yes, I Do”. Kilpailun finaalissa he saivat yhteensä 16 491 ääntä (toiseksi eniten) yleisöltä ja sijoittuivat kolmanneksi. Yhtye palasi vuoden 2020 karsintakilpailuun kappaleella ”On Fire”. Kilpailun finaalissa he voittivat sekä yleisöäänet (50&nbsp;139 ääntä) että raadin äänet, ja heidän oli tarkoitus edustaa Liettuaa vuoden 2020 Euroviisuissa. Vuoden 2020 Eurovision laulukilpailu kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian takia.

Liettuan televisioyhtiö LRT päätti järjestää vuodelle 2021 uuden karsintakilpailun ja takasi The Roopille paikan finaalissa. Yhtye ilmoitti marraskuussa 2020 aikovansa osallistua seuraavan vuoden karsintakilpailuun. Heidän kilpailukappaleensa ”Discoteque” julkaistiin tammikuussa 2021, ja sittemmin se valittiin Liettuan edustuskappaleeksi.

## Yhtyeen jäsenet
**Nykyiset jäsenet**
* Vaidotas Valiukevičius – laulu, koskettimet
* Robertas Baranauskas – rummut
* Mantas Banišauskas – kitara

**Entiset jäsenet**
* Vainius Šimukėnas – laulu

## Diskografia
### Studioalbumit

### EP-levyt

### Singlet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://eurovision.tv/participant/the-roop
* https://www.theroop.com/
* https://eurovoix.com/2020/02/21/lithuania-who-are-the-roop/
Josef Petersen

**Josef Petersen** (1881–1973) oli tanskalainen kirjailija ja olympiamitalisti.

Petersen voitti kolmesti olympiahopeaa kesäolympialaisten taidelajeista (Pariisi 1924, Los Angeles 1932 ja Lontoo 1948). Hänen teoksensa "Euryale" (kirjallisuus, 1924), "The Argonauts" (kirjallisuus, 1932) ja "The Olympic Champion" (epiikkakirjallisuus, 1948) käsittelivät antiikin Kreikkaa. Vuoden 1924 hopeasijan hän jakoi Margaret Stuartin ”Sword Songsin” kanssa.

## Lähteet
Macaon lainsäädäntöneuvosto

**Macaon lainsäädäntöneuvosto** (, ) on Macaon erityishallintoalueen lakiasäätävä elin. Se koostuu 33 edustajasta, joista osa valitaan neljän vuoden välein järjestettävissä vaaleissa. 

Lainsäädäntöneuvostolla on myös valta panna kaupungin hallintojohtaja viralta. 

## Kokoonpano ja edustajat
Neuvostoon valitaan 14 edustajaa suorilla vaaleilla ja 12 erilaisia ammattikuntia ja elinkeinoelämää edustavilta listoilta. Näiden lisäksi hallintojohtaja nimittää seitsemän edustajaa. Nykyinen 33 edustajan kokoonpano otettiin käyttöön vuonna 2013. 

Edustajien tulee olla Macaon pysyviä asukkaita. Edustajien toimikausi on neljä vuotta. Vuonna 2021 kaupunginhallitus ilmoitti, että se tukee Kiinan vaatimaa muutosta Hongkongin vaalilakiin, jonka nojalla ainoastaan "patriootit" (eli kommunistisen puolueen hyväksymät ehdokkaat) saavat asettua ehdokkaaksi, ja haluavansa Macaolle vastaavan muutoksen. 

Perinteisen oikeisto-vasemmisto -akselin sijaan puolueet jaetaan Peking- ja demokratiamyönteisiin.

## Viimeisimmät vaalit
Viimeisimmät vaalit pidettiin syyskuussa 2021. Ainoa demokratiamyönteinen puolue, joka sai asettaa ehdokkaita, oli Uusi toivo, joka sai kaksi edustajaa. 

Äänestysaktiivisuus oli historiallisen matala. Kaupungin viranomaiset syyttivät huonoa säätä ja koronaviruspandemiaa.

## Lähteet
Uusi toivo (Macao)

**Uusi toivo** (, ) on Macaon erityishallintoalueella toimiva puolue, joka kuuluu demokratiamyönteiseen blokkiin.

Puolueen taustalla toimii järjestö nimeltä *Associação dos Trabalhadores da Função Pública de Macau*, joka on vuonna 1987 perustettu edunvalvontaryhmä julkisten alojen virkamiehille. 

Puolue kannattaa mm. seuraavia asioita:

* Toimia eläinten hylkäämistä ja rääkkäämistä vastaa.
* Seksuaalisen suuntautumisen ja sukupuolen perusteella tapahtuvan syrjinnän kieltäminen. 
* Monopolien purkamista.
Vuoden 2021 lainsäädäntöneuvoston vaaleissa puolue oli ainoa sallittu demokratiamyönteinen puolue. Se voitti yhteensä kaksi paikkaa.

## Lähteet
Hiirolan rautatieasema

**Hiirolan rautatieasema** () on rautatieliikennepaikka Savon radalla Hiirolan kylässä Mikkelissä. Se avattiin liikenteelle 1. lokakuuta 1889 samaan aikaan Savon radan kanssa. Asemarakennus rakennettiin vuosina 1887–1889 Oulun radan pysäkin tyyppipiirustusten mukaan. Sen alkuperäinen ulkoasu on säilynyt hyvin. Miehitys asemalla päättyi 1. joulukuuta 1970 ja tavaraliikenne lakkautettiin vuonna 1976. Tavaraliikennettä jatkettiin kuitenkin vielä vuosina 1980–1984. Henkilöliikenne lakkautettiin 29. toukokuuta 1983. Asema-alueen rakennukset siirtyivät 2007 Senaatti-kiinteistöille ja sitä kautta myyntiin. Nykyään Hiirolan asema toimii taiteilijakotina sekä taidegalleriana.

## Lähteet
Raazi

**Raazi** (suom. ”Halukas”) on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen vakoojatrilleri, jonka ohjasi Meghna Gulzar. Se perustuu Harinder Sikkan tositapahtumiin pohjautuvaan romaaniin *[[Calling Sehmat]]*. Alia Bhattin näyttelemä intialainen agentti menee naimisiin pakistanilaisen armeijaperheen pojan kanssa urkkiakseen tietoja kotimaalleen ennen kolmatta Intian-Pakistanin sotaa.

*Raazi* sai ensi-iltansa 11. toukokuuta 2018. Se sai pääasiassa positiivisia arvosteluja, ja varsinkin Gulzarin ohjausta ja Bhattin roolisuoritusta ylistettiin. Elokuva voitti viisi palkintoa Filmfare Awards -gaalassa, mukaan lukien parhaasta elokuvasta, ohjauksesta ja naispääosasta.

## Näyttelijät

## Soundtrack

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Johan Aksel Malmgren

**Johan Aksel Malmgren** (14. huhtikuuta 1847 Uusikaupunki – 7. joulukuuta 1913 Turku) oli suomalainen virkamies ja sanomalehdentoimittaja.

Malmgrenin vanhemmat olivat kauppias Johan Malmgren ja Johanna Helena Westergren. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lukiosta vuonna 1865, opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1870 ja maisteriksi vuonna 1873.

Malmgren työskenteli opettajana vuodesta 1871 ja Turun tuomiokapitulin notaarina vuodesta 1876. Hän toimi Suomen Evankelisen Seuran ja Suomen Pipliaseuran sihteerinä, seurojen arkistonhoitajana, Turun synodaalikokousten notaarina, kirkolliskokousten arkiston- ja rahastonhoitajana, piispainkokousten sihteerinä ja kirkollisviraston leski- ja orpolasten kamreerina.

Malmgren oli *[[Sanomia Turusta]]* -lehden päätoimittaja vuosina 1875–1886 ja 1888–1901. Hän kuului Turun Säästöpankin isännistöön ja Suomen Talousseuran johtokuntaan ja toimi Turun suomalaisen tyttökoulun johtokunnan puheenjohtajana.

## Lähteet
I Don’t Love You

**I Don't Love You** on suomalaisen alternative rock -yhtye Cyan Kicksin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 2019. Yhtye sai levyllään vuoden parhaan rock-albumin Emma-ehdokkuuden.

## Kappaleet

## Arvostelut
* Imperiumi: 8+/10
* Soundi: 

## Lähteet
Géo-Charles

**Charles Louis Proper Guyot**, toiselta nimeltään **Géo-Charles** (1892–1963) oli ranskalainen runoilija, kirjailija ja olympiavoittaja.

Géo-Charles osallistui vuonna 1924 Pariisin olympialaisiin, joissa voitti kultaa kirjallisuudessa teoksellaan *Jeux Olympiques*.

Géo-Charles on julkaissut *Kalevalan* ranskaksi Louis Léouzon Le Ducin käännöksen pohjalta.

Géo-Charlesin kunniaksi on nimetty Isèressä sijaitseva vuonna 1982 perustettu kulttuuri- ja urheilumuseo Musée Géo-Charles.

## Lähteet
Anto Södermann

**Anto Frans Alarik Södermann** (18. kesäkuuta 1880 Tallinna – 3. tammikuuta 1916 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja nuorsuomalainen poliitikko.

Södermannin vanhemmat olivat liikemies John Gustaf Södermann ja Agda Elisabeth Mury. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1898 ja opiskeli Helsingin yliopistossa pääaineinaan filosofia ja suomen kieli. Södermann valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1903.

Södermann työskenteli suomen ja ruotsin kielen opettajana Viipurin ruotsalaisessa klassillisessa lyseossa vuodesta 1903 ja sanomalehti *[[Karjala (sanomalehti)|Karjalan]]* päätoimittajana vuodesta 1907. Hänen aikanaan lehdestä tuli Nuorsuomalaisen puolueen oikeistosiiven äänenkannattaja. Söderman kuului nuorsuomalaisen puolueen piiritoimikuntaan ja toimi ajoittain sen puheenjohtajana. Vuodesta 1913 lähtien hän oli Viipurin kaupunginvaltuuston jäsen. Vuonna 1912 Södermann sai *Karjalan* vastaavana toimittajana kahdeksan kuukauden vankeusrangaistuksen majesteettirikoksesta. Tänä aikana hän ryhtyi opiskelemaan oikeustieteitä ja suoritti alan tutkinnon vuonna 1914. Sen jälkeen Söderman toimi päätoimittajan tehtävänsä ohella avustajana Otto Tannerin asianajotoimistossa. Hän on myös suomentanut useita teoksia.

## Lähteet
Axel Söderlund

**Axel Herman Söderlund** (16. tammikuuta 1858 Turku – 8. lokakuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja purjehduksen harrastaja.

Söderlundin vanhemmat olivat merikapteeni Johan Herman Söderlund ja Matilda Charlotta Törnroth. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa vuonna 1878 ja opiskeli oikeustieteitä Helsingin yliopistossa vuoteen 1884 saakka.

Söderlund aloitti lehtimiesuransa *[[Åbo Posten]]in* aputoimittajana. Hän työskenteli *[[Helsingfors Dagblad]]in* aputoimittajana vuosina 1880–1882, *[[Wiborgsbladet]]in* päätoimittajana vuosina 1882–1883 ja *[[Östra Finland (1875–1899)|Östra Finlandin]]* päätoimittajana vuosina 1885–1887. Söderlund liittyi *[[Hufvudstadsbladet]]in* toimitukseen vuonna 1888, työskenteli lehden toimitussihteerinä ja oli sen vastaava julkaisija vuosina 1915–1916. Hän toimi varsinaisen työnsä ohessa myös *[[Järnvägsmannabladet]]in* päätoimittajana vuosina 1898–1902, *[[Finlands Sjöfartstidning]]in* päätoimittajana vuosina 1910–1914 sekä julkaisi ja toimitti purjehduslehti *[[Frisk Bris]]iä* vuosina 1902–1917.

Axel Söderlundille myönnettiin 1938 valtion sanomalehtimieseläke. 

Söderlund on kirjoittanut muun muassa purjehdusta koskevan osan Ivar Wilskmanin teokseen *Suomen urheilut*.

## Lähteet
Anders Liljefors

**Anders (Antti) Liljefors** (21. elokuuta 1825 Pöytyä – 30. marraskuuta 1895 Turku) oli suomalainen opettaja, pappi ja sanomalehdentoimittaja.

Liljeforsin vanhemmat olivat Yläneen Keihäskosken kylän Rekolan talollinen, herastuomari Anders Henriksson ja Elisabet Eriksdotter. Hän kävi Turun triviaalikoulun ja lukion ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä vuonna 1847. Liljefors opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi vuonna 1853. Hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa vuonna 1870.

Liljefors työskenteli Turun yläalkeiskoulun opettajana vuodesta 1853 ja sai vakinaisen viran vuonna 1855. Hän toimi opettajantyönsä ohella Kaarinan ja Maarian kappalaisena ja vankilasaarnaajana Turussa. Liljeforsista tuli Turun tuomiokirkkoseuran kappalainen vuonna 1877 ja varapastori vuonna 1879. Hän työskenteli pitkään myös kääntäjänä Turun raastuvanoikeudessa ja maistraatissa.

Liljefors toimitti *[[Sanomia Turusta]]* -lehteä vuosina 1857–1862 ja 1864–1870. Vuonna 1863 hän oli *[[Tähti (sanomalehti)|Tähti]]*-lehden aputoimittajana. Liljefors julkaisi myös muutamia kirjasia ja suomennoksia.

## Lähteet
Harri Tuovinen

**Harri "Hade" Tuovinen** (s. 27. helmikuuta 1978 Espoo) on suomalainen muusikko, joka tuli tunnetuksi 1990-luvulla Juustopäät-yhtyeen basisti-laulajana. Hän on vaikuttanut myös muun muassa Syksy- ja TJ Ääretön -yhtyeissä sekä toiminut taustalaulajana mm. Apulanta- ja Hybrid Children -yhtyeiden levyillä.

Tuovinen on koulutukseltaan muun muassa pianonvirittäjä ja erityisopettaja (AmE). Hän saavutti vuonna 2011 potkunyrkkeilyn SM-hopeaa.

## Lähteet