Kalle Kyhälä

**Kaarlo (Kalle) Edvard Kyhälä** (14. toukokuuta 1887 Kuusamo &ndash; 22. syyskuuta 1938 Petroskoi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi STPV:n kansanedustajana vuosina 1929–1930. Vuonna 1930 Kyhälä joutui äärioikeistolaisen Lapuan liikkeen sieppaamaksi ja hänet pakotettiin siirtymään Neuvostoliittoon. Kyhälä vaikutti myöhemmin Neuvosto-Karjalassa, jossa hänet teloitettiin Stalinin vainojen aikana.

## Elämä
### Nuoruusvuodet
Kalle Kyhälän vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Kyhälä (synt. Saapunki, 1858-1936) ja Saara Ahola-Lämsä (1861-1939). Köyhän perheen lapsena hän kävi ainoastaan kiertokoulua ja oli jo pienestä pitäen maatöissä. Kyhälä opiskeli myöhemmin Haapaveden kansanopistossa, jonka jälkeen hän työskenteli metsänhoitajana Perä-Pohjolassa ja Keski-Pohjanmaalla. Vuonna 1906 Kyhälä asettui Sievin Vanhallekirkolle, jossa hän ryhtyi viljelemään hankkimaansa pientilaa. 

Kyhälä lähti työväenliikkeeseen 1907 liittymällä Sievin työväenyhdistyksen ja Pohjolan tukkityöläisten renkaan jäseneksi. Vuonna 1914 hänet palkattiin valtion metsänvartijaksi. Kyhälä myi omistamansa Stenbackan tilan ja muutti pitäjän toiselle laidalle Kiiskilän Torvenperään. Hän oli myös perustamassa 1917 toimintansa aloittanutta Kiiskilän työväenyhdistystä.

### Politiikkaan
Sisällissodan jälkeen Kyhälä osallistui Sievin kunnalliselämään useissa eri lautakunnissa. Vuonna 1921 hän liittyi kommunistisen SSTP:n jäseneksi. Viranomaisten lakkautettua puolueen Kyhälä jatkoi STPV:n riveissä, jonka listoilta hänet valittiin kunnanvaltuustoon 1924. Kyhälä kuului Pohjolan ammatillisen piirijärjestön piirineuvostoon ja edusti Suomen Maatyöväen Liittoa Suomen Ammattijärjestön edustajakokouksissa. Lisäksi hän oli muun muassa Kalajokilaakson Osuusliikkeen hallintoneuvoston jäsen. Vuonna 1929 Kyhälästä tuli kansanedustaja.

Kesällä 1930 Kyhälä joutui äärioikeistolaisen Lapuan liikkeen sieppaamaksi. Kyhälä haettiin kotoaan keskellä yötä 22. kesäkuuta ja kuljetettiin autolla Lieksaan valtakunnanrajalle, jossa hänet pakotettiin siirtymään Neuvostoliiton puolelle Repolaan. Sieppaus tapahtui hieman ennen kommunistilakien käsittelyä eduskunnassa heinäkuun alussa. Kyhälän ohella Lapuan liike kyyditsi kesän aikana Neuvostoliittoon STPV:n eduskuntaryhmästä Arvo Lehdon, Kalle Meriläisen, Juho Perälän, Emil Tabellin.

### Neuvostoliitossa
Pari viikkoa sieppauksen jälkeen Kyhälä lähetti puolisolleen sähkösanoman, jossa hän ilmoitti saapuneensa Petroskoiseen. Kyhälä toimi aluksi Hiilisuon neuvostotilan johtajana ja hänet hyväksyttiin myös VKP(b):n jäseneksi. Kyhälä lähetti Sieviin jääneelle perheelleen säännöllisesti rahaa, mikä herätti kateutta pitäjän porvareissa. Vuonna 1932 hänet siirrettiin Kustaa Rovion suosituksesta sahan johtajaksi Alavoiseen. Pari vuotta myöhemmin Kyhälä aloitti opinnot Petroskoin maatalouskorkeakoulussa, jonka ohella hän työskenteli *[[Punainen Karjala|Punaisen Karjalan]]* toimituksessa.

Marraskuussa 1935 Kyhälä erotettiin puolueesta ja maatalouskorkeakoulusta, koska hänen katsottiin salanneen menneisyytensä maanomistajana. Kyhälä oli tämän jälkeen sahurina, kunnes hänet vangittiin heinäkuussa 1938 vakoilusta syytettynä. Syyskuussa Kyhälä tuomittiin kuolemaan artikla 58:n nojalla ja ammuttiin Petroskoissa. Hänet rehabilitoitiin vuonna 1955.

## Perhe
Kalle Kyhälän puoliso oli sieviläinen Aina Elina Eskola (1890-1974), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1908. Perheeseen syntyi viisi lasta. Aina Kyhälä seurasi puolisoaan Neuvostoliittoon heidän nuorimman tyttärensä Kertun kanssa vuonna 1931. Kerttu Kyhälä-Juntusesta tuli sotavuosien jälkeen merkittävä kulttuurivaikuttaja ja kirjallisuudenkääntäjä. Suomeen jäänyt poika Yrjö (1909-1944) kaatui jatkosodan aikana Ilomantsin taistelussa. Kyhälän veli oli lestadiolainen saarnamies Taneli Kyhälä (1897-1973), joka vaikutti myös Pienviljelijäin puolueessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*