open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pons sublicius

**Pons sublicius** oli antiikin aikainen silta Roomassa Italiassa. Se sijaitsi vanhan jokisataman yläpuolella suunnilleen Forum boariumin kohdalla. Pons sublicius oli varhaisin Tiberin ylittänyt silta ja tehty puusta, joten se ei ole säilynyt nykyaikaan.

## Historia

Pons sublicius oli vanhin ja kuuluisin Tiberin ylittävistä silloista. Perimätiedon mukaan sen rakennutti Rooman neljäs kuningas Ancus Marcius. Tämä ajoittaisi sillan noin vuoteen 642 eaa. Todellisuudessa sen arvellaan kuitenkin olleen vasta etruskivallan ajalta. Silta sai nimensä siitä, että se rakennettiin paalujen (*sublicae*) varaan, ja se oli tehty puusta ilman minkäänlaista metallia.

Sillan rakennusmenetelmä viittaa yleisesti siihen, että se ajoittuu ajalle, jolloin Latiumin asukkaat eivät vielä olleet kehittäneet raudan työstöä riittävälle tasolle sillanrakennusta varten. Tämä aika saattaa vastata kaupungin kasvun toista vaihetta, jolloin se laajeni Palatiumin rajoja pidemmälle. On myös mahdollista, että rautaa ei käytetty tarkoituksella, jotta silta olisi voitu purkaa helpommin, jos etruskien puolelta uhkasi vaara. Tähän saattaisi viitata historioitsija Liviuksen kertomus, jonka mukaan Horatius Cocles puolusti Pons subliciusta yksin kokonaista etruskiarmeijaa vastaan, kunnes hänen toverinsa onnistuivat purkamaan sillan.

Pontifexien pappiskollegio oli luultavasti alkujaan perustettu huolehtimaan sillasta ja siihen liittyvistä uskonnollisista riiteistä. Silta oli kollegion suorassa valvonnassa ja sen säilyttäminen nähtiin uskonnollisena velvollisuutena. Kaikki tulvien aiheuttamat vauriot katsottiin ennusmerkeiksi (*prodigium*). Näitä vaurioita näyttää tapahtuneen melko usein, mutta silta korjattiin aina. Silta esitetään vielä Antoninus Piuksen aikaisissa rahoissa, joissa kuvataan roomalaisten ja etruskien välistä taistelua ja Horatiusta uimassa joessa. Silta säilyi olemassa 400-luvulla jaa. saakka.

## Rakennelma

Pons sublicius oli koko historiansa ajan puurakenteinen, lukuun ottamatta kiviröykkiöistä koostuneita perustuksia. Sillan tarkka sijainti on epäselvä ja se on ollut pitkään kiistanalainen. Esimerkiksi antiikin kirjallisuuden kuvaukset Horatiuksen puolustuksesta ja Gaius Gracchuksen paosta sillalle kuvaavat sitä vain tavalliseksi ja lyhimmäksi reitiksi vasemmalta rannalta Janiculukselle.

Vahvimmat todisteet viittaavat siihen, että silta ylitti joen Forum boariumilta hieman myöhemmin rakennetun Pons Aemiliuksen alapuolella. Tämä olisi ainoa paikka, jossa sillan lähestymistä olisi suojannut kaupungin muuri, tuolloin Serviuksen muuri. Tässä tapauksessa silta olisi rakennettu suvantoon heti Tiberin saaren (nyk. Isola Tiberina) alapuolelle, missä alkuperäinen kahluupaikka, jolle Vicus jugarius johti, todennäköisesti sijaitsi. Sillan itäpää sijoitetaan heti Hercules Victorin temppelin eteläpuolelle, Cloaca maximan ja Cloaca Circi maximin suiden väliin. Länsipään tarkka sijainti on epävarmempi.

Sillalle lienee ollut yhteys joen itäpuolella Aventinukselta päin Porta trigeminan kautta. Länsipuolella sillalta pääsi Janiculuksen rinteille ja Via campanalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Graecostadium

**Graecostadium** oli antiikin aikainen aukio Roomassa. Se sijaitsi Basilica Julian takana ja Vicus Tuscuksen sekä Vicus Iugariuksen välissä lähellä Forum Romanumia. Sen tehtävänä oli toimia pääasiassa kreikkalaisten orjien myyntipaikkana (*statarion Graecorum*). Graecostadiumin keskellä sijaitsi Tiberiuksen rakennuttama ja jumalaksi julistetun keisari Augustuksen temppeli (*templum Divi Augusti*). Antoninus Pius korjautti Graecostadiumin 100-luvulla.

## Lähteet
*
*
Kalevi Tuominen

**Kalevi Vilho Tapio ”Kallu” Tuominen** (9. elokuuta 1927 Vesilahti – 23. tammikuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen koripalloilija, koripallovalmentaja ja -tuomari, valmennuspäällikkö ja keskeinen urheiluvaikuttaja.

Tuomisen kasvattajaseura koripallossa oli Tampereen Pyrintö, jossa hän pelasi koko uransa ja jota hän myös valmensi SM-sarjassa. Tuominen valmensi myös Suomen miesten ja naisten maajoukkueita yhteensä yhdeksässä arvokisojen lopputurnauksessa, muun muassa Tokion olympiakisoissa 1964 ja koti-EM-kilpailuissa 1967. Hän oli pelaajana koripallon ja käsipallon SM-mitalisti, ja näiden kahden lisäksi jalkapallon pääsarjapelaaja. Vuosina 1969–1992 Tuominen toimi Suomen olympiakomitean valmennuspäällikkönä.

## Elämä ja urheilu-ura
### Koripallo

Tuominen pelasi SM-sarjassa vuodet 1952–1963. Vuodet 1955–1969 hän toimi Suomen koripallomaajoukkueen valmentajana ja johti sitä muun muassa Tokion kesäolympialaisissa 1964. Vuonna 2009 Tuominen valittiin ensimmäisten joukossa Suomen koripallon Hall of Fameen. Vuonna 1967 Tuominen valmensi Suomen EM-kisojen kuudenneksi, joka on edelleen maajoukkueen paras arvokisasaavutus. 1950-luvun lopulla Tuominen valmensi myös kolmena vuotena Suomen naisten maajoukkuetta, joka sijoittui Tuomisen johdolla vuoden 1956 EM-kilpailuissa 11:nneksi. Vuonna 1960 Tuominen vietti kolme kuukautta Yhdysvalloissa, Big Ten -konferenssin yliopistoissa, varsinkin Ohio Statessa, mistä hän sai Suomen maajoukkueen menestyksen kannalta oleellista tietoutta.

### Muut lajit

Tuominen kilpaili koripallon lisäksi useissa muissakin lajeissa. Käsipallossa hän saavutti SM-hopean, cup-mestaruuden ja edusti maajoukkuetta yhdessä maaottelussa. Jalkapalloa hän pelasi vuoden Mestaruussarjassa. Lisäksi hän kilpaili lentopallossa, jääkiekossa, suunnistuksessa, nyrkkeilyssä ja bridgessä.

### Urheiluvaikuttajana

Tuominen toimi 1950–1990-luvuilla suomalaisen urheilun keskeisenä vaikuttajana. Hän toimi Suomen olympiakomitean valmennuspäällikkönä vuosina 1969–1992. Tässä työssään Tuominen kehitti, yhtenäisti ja vahvisti koko suomalaista urheilun valmennusjärjestelmää luoden Olympiakomitean koulutusjärjestelmän palvelemaan huippu-urheilusta vastaavien liittojen valmennusta.

Tuominen oli naimisissa näyttelijä Aila Arajuuri-Tuomisen kanssa vuodesta 1976.

## Huomionosoituksia

Tuomiselle myönnettiin Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun suuri ansioristi vuonna 2003. Vuonna 2009 hänet nimettiin ensimmäisten joukossa Suomen koripallon Hall of Fameen (alussa nimellä Legendat-ohjelma). Vuoden 2014 Suomen Urheilugaalassa hänet palkittiin elämäntyöstään. Helmikuussa 2014 Tampereen Pyrintö nosti Tuomisen pelipaidan kattoon tämän pelinumerolla 15, joka pysyy joukkueen käytössä. Marraskuussa 2019 Tuomiselle myönnettiin historian toisena suomalaisena Euroopan Olympiakomiteoiden yhdistyksen EOC:n elämäntyöpalkinto.

## Tilastot

* *O = ottelut, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä*

## Lähteet
* 
* Kalevi Tuominen. Suomen Koripalloliitto.
* Maajoukkuetilastot.  Suomen Koripalloliitto.
* Opetus- ja kulttuuriministeriö. 
* Kalevi Tuominen.  Suomen Koripallomuseo.

### Viitteet

## Kirjallisuutta
*
Lanuvium

**Lanuvium** (nykyinen Lanuvio) oli antiikin aikainen kaupunki Latiumissa, Italiassa. Se sijaitsi Albanovuorten etelärinteellä, Rooman kaakkoispuolella. Lanuviumin perusti tarun mukaan Diomedes. Vuonna 338 eaa. siitä tuli *[[municipium]]*. Kaupungissa oli Juno Sospes Reginan temppeli ja kultti. Rooman keisari Antoninus Pius syntyi Lanuviumin lähellä vuonna 86 jaa.

## Lähteet
*
Joseph di Mambro

**Joseph Léonce di Mambro** (19. elokuuta 1924 – 5. lokakuuta 1994) oli ranskalainen kelloseppä ja Auringon temppelin lahkojohtaja. 

Lokakuussa 1994 Kanadassa tapettiin kolmen kuukauden ikäinen lapsi, Emmanuel Dutoit. Uskotaan, että di Mambro tilasi murhan, koska oli tunnistanut pojan Antikristukseksi. Pian alkoivat joukkoitsemurhat/-murhat, joissa myös di Mambro kuoli. Di Mambro kärsi ennen itsemurhaansa Sveitsissä ainakin diabeteksesta sekä munuaisvauriosta ja sen aiheuttamasta virtsan pidätyskyvyttömyydestä.

Di Mambro väitti aikoinaan olevansa muun muassa Osiriksen ja Mooseksen reinkarnaatio. Oman lahkon perustamista oli edeltänyt kiinnostus esoteriaan ja jäsenyys ruusuristiläisessä veljeskunnassa. 

Myös Luc Jouret toimi johtajana Auringon temppelissä. 

## Lähteet
Virtus

**Virtus** (lat., ) oli yksi antiikin roomalaisten perushyveistä. Siihen liittyi myös moraalisen moitteettomuuden aspekti. Satiirirunoilija Gaius Lucilius esitti 100-luvulla eaa. virtuksen määritelmän. Virtus personifoitiin myös jumalaksi.

## Lähteet
*
Lounès Gaouaoui

**Lounès Gaouaoui** (, s. 28. syyskuuta 1977 Tizi Ouzou, Algeria) on algerialainen jalkapallovalmentaja ja uransa lopettanut jalkapallomaalivahti. Hän pelasi Algerian maajoukkueen maalivahtina vuosina 2001–2010.

## Ura
Gaouaoui aloitti jalkapalloilun 13-vuotiaana USM Drâa Ben Khedan junioreissa, josta hänet myöhemmin nostettiin joukkueen edustukseen kaudella 1997–1998. Gaouaouin ura sai kuitenkin nostetta, kun hän siirtyi kaudella 1999–2000 synnyinkaupunkinsa seuraan JS Kabylieen. Gaouaoui saavutti heti ensimmäisestä kaudesta lähtien menestystä joukkueen voitettua muun muassa CAF Cupin kolme kertaa peräkkäin vuosina 2000, 2001 ja 2002. Lisäksi se voitti kahdesti Algerian-mestaruuden vuosina 2004 ja 2006.

Menestysvuosien jälkeen Gaouaoui jätti seuran kesken kauden 2006–2007 ja siirtyi WA Tlemceniin. Gaouaoui nousi seuran ykkösvahdiksi, mutta siirtyi jo puolentoista kauden jälkeen USM Annabaan, jossa yhden kauden päätteeksi hän siirtyi vuonna 2009 ASO Chlefiin. Kauden päätteeksi Gaouaoui siirtyi kahden vuoden sopimuksella USM Blidaan.

### Maajoukkueura
Gaouaoui pelasi ensimmäisen maaottelunsa Algerian paidassa 30. joulukuuta 2001 Senegalia vastaan. Peli päättyi Algerian 1–0-tappioon. Kuukautta myöhemmin hänet valittiin vuoden 2002 Afrikan kisoihin, joissa Gaouaoui pelasi maansa kaikki kolme ottelua, kun joukkue jäi alkulohkoon. Kaksi vuotta myöhemmin Gaouaoui valittiin uudelleen Algerian miehistöön vuoden 2004 Afrikan kisoihin, joissa hän toimi toistamiseen maansa ykkösvahtina. Tällä kertaa Algeria selvisi puolivälieriin asti, joissa se hävisi Marokolle 3–1.

Seuraavan kerran Algeria pääsi vuoden 2010 Afrikan kisoihin, jolloin Gaouaouin oli tarkoitus toimia kolmannen kerran maansa ykkösvahtina, mutta hän joutui juuri ennen kisoja leikkaukseen eikä voinut osallistua turnaukseen. Myöhemmin kesällä Gaouaoui valittiin myös Algerian MM-kisajoukkueeseen, mutta hän joutui tyytymään kisojen aikana kolmosvahdin rooliin.

### Saavutukset
*CAF Cup (3): 2000, 2001, 2002
*Algerian mestaruus: 2004, 2006

**Henkilökohtaiset**
*Algerian paras maalivahti: 2002, 2004, 2007, 2008

## Lähteet
Clitheroe

**Clitheroe** on noin  asukkaan kaupunki ja kunta *(civil parish)* Lancashiren kreivikunnassa Luoteis-Englannissa. Kaupunki sijaitsee maaseudulla Ribble Valleyssä ja perustettiin 1000-luvulla. Sen muinaisenglannista johdettu nimi tarkoittaa ’kallionnyppylää’ ja viittaa sen keskellä kohoavaan kalkkikivikukkulaan.

Kaupungin merkittävin nähtävyys on vuonna 1186 rakennettu normannilinnoitus. Sen on sanottu olevan Englannin toiseksi pienin normannilinna.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Clitheroe in the future
*Old Clitheroe
Faustina nuorempi

**Annia Galeria Faustina Minor**, myös **Faustina Minor** tai **Faustina nuorempi** (16. helmikuuta noin 130 – kesä 175 tai 176) oli roomalainen keisarinna ja keisari Marcus Aureliuksen vaimo.

## Elämäkerta

Faustina syntyi noin vuonna 130. Hänen vanhempansa olivat keisari Antoninus Pius ja Faustina vanhempi. Nuori Faustina naitettiin jo varhain Antoninuksen adoptiopojalle Lucius Verukselle 25. helmikuuta 138, mutta se purettiin heinäkuussa. Vuonna 145, mahdollisesti 13. toukokuuta, Faustina meni naimisiin toisen adoptiopojan, Marcus Aureliuksen kanssa. He saivat yhteensä 14 lasta:

### Lapset
*Domitia Faustina (30. marraskuuta 147–151)
*Titus Aurelius Antoninus (syntyi ja kuoli vuonna 149)
*Titus Aelius Aurelius (syntyi ja kuoli vuonna 149)
*Annia Aurelia Galeria Lucilla (149–182), meni naimisiin aluksi Lucius Veruksen  ja myöhemmin tämän kuoltua Tiberius Claudius Pompeianuksen kanssa.
*Titus Aelius Antoninus (syntyi ja kuoli vuonna 152)
*Tuntematon poika (syntyi ja kuoli vuonna 157)
*Fadilla (159–192 jälkeen), meni naimisiin Marcus Peducaeus Plautius Quintilluksen kanssa
*Cornificia (s. 160, teki itsemurhan keisari Caracallan aikana), oli naimisissa Marcus Petronius Sura Mamertinuksen sekä Lucius Didius Marinuksen kanssa.
*Titus Aurelius Fulvus Antoninus (31. elokuuta 161–165)
*Lucius Aurelius Commodus (31. elokuuta 161–31. joulukuuta 192), Rooman keisari vuosina 180–192.
*Marcus Annius Verus Caesar (162–169)
*Hadrianus (s. 152, kuoli ennen 7. maaliskuuta 161)
*Vibia Aurelia Sabina (s. 170, kuoli keisari Caracallan aikana)

Domitia Faustinan syntymän jälkeen, vuonna 147, Antoninus Pius myönsi Faustina nuoremmalle Augustan arvonimen. Hänen uskollisuuttaan Marcus Aureliukselle kuitenkin epäiltiin ja hänellä kerrottiin olleen useita rakastajia. Faustina kuoli kesän alussa vuonna 175 tai 176 Halalassa, Taurusvuoristossa. Marcus Aurelius suri häntä kovasti, julisti hänet jumalaksi ja hautasi hänet Hadrianuksen mausoleumiin.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Volskit

**Volskit** () olivat muinainen itaalinen kansa. Volskit puhuivat volskin kieltä, joka oli sukua umbrille, oskille ja latinalle. Volskien tärkeimpiä keskuksia olivat Antium, Tarracina (volskiksi *Anxur*), Circeji, Satricum, Velitrae, Sora, Arpinum ja Atina.

Volskit olivat roomalaisten sitkeimpiä vastustajia Italian niemimaalla. He asuivat aluksi Apenniinien niemimaan keskiosassa, mutta hyökkäsivät 400-luvun eaa. alussa mäkiselle ja soiselle Etelä-Latiumin alueelle ja asettuivat sinne asumaan. 400-luvun eaa. alussa volskit sotivat usein yhdessä eekvien kanssa roomalaisia vastaan, mutta heidät voitettiin vuonna 431 eaa. Myöhemmin 300-luvulla eaa. roomalaiset kukistivat volskit uudelleen ja valloittivat heidän alueensa. Sen jälkeen valloitetulle alueella perustettiin useita roomalaisia kolonioita, joilla oli latinalaisoikeudet, ja volskit roomalaistuivat. Roomalainen sotapäällikkö Marcus Furius Camillus kukisti volskit vuonna 367 eaa.

## Lähteet
*
Luster

**Luster** on kunta Vestlandin läänissä  Norjassa. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 5&nbsp;302 asukasta. Kunnan hallintokeskus on Gaupnen taajama.

Lusterin nimi muinaisnorjaksi on Lústr.

## Kuvia

Urnesstavkirke.jpg|Urnesin sauvakirkko


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bedford (Yhdistynyt kuningaskunta)

**Bedford** on noin  asukkaan kaupunki ja  asukkaan itsenäinen yhtenäishallintopiiri Bedfordshiren muodollisessa kreivikunnassa eteläisessä Keski-Englannissa. Hallintopiiriin kuuluu sen keskuskaupungin Bedfordin lisäksi Kempstonin kaupunki ja kymmeniä pieniä maaseutukyliä. Osa sen alueesta sijaitsee Great Ousen leveässä ja mutkaisessa jokilaaksossa.

Bedfordin kaupunki sijaitsee A6-päätien varressa, ja suuret tiet A1 ja M1 ohittavat sen itä- ja länsipuolelta. Lähimmät suuret kaupungit ovat Northampton, Cambridge, Milton Keynes ja Luton.

Siellä on huomattavan suuri italialaisperäinen väestönosa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kimmo Kuu

**Kimmo Kuu** () on yhdysvaltalais-kanadalainen stop motion -animaatiotekniikalla luotu lasten televisiosarja. Sarja perustuu Alexander Barin ideaan. (Bar osallistui sarjan käsikirjoittamiseen vuosina 2006–2007, jolloin 11 minuutin episodeja tehtiin 92.) Se on kanadalaisen mediayhtiö Halifax Film Companyin, Alliance Atlantisin ja Discovery Channelin yhteistuotanto. Levitystä hoitaa Discovery Channel. Suomessa sarjaa on esitetty YLE TV2:lla vuonna 2006.

Sarjan kohderyhmä ovat 3–6-vuotiaat lapset. Tuottajien mukaan sarjan tavoitteena on ”edistää hauskan seikkailun ja tutkimisen avulla tiettyjen elämässä tärkeiden taitojen aktiivista oppimista, kuten periksiantamattomuus, luovuus ja yhteistyö painottaen ’esitieteellisiä’ taitoja”. 

Sarjan ensiesitys oli Kanada 2. tammikuuta 2006. Kukin jakso kestää noin 22 minuuttia, ja jokainen niistä sisältää kaksi erillistä episodia. Suomessa sarjaa on näytetty Yle TV2 -kanavalla arki-iltapäivien Pikku Kinossa. Ensiesitys oli 26. huhtikuuta 2006. Suomessa on näytetty kaksi tuotantokautta. 

Sarjan tapahtumapaikka on Linnunradan reunan viimeistä edellinen kuu nimeltä Sininen Kuu L22 (engl. *Blue Moon L22*) ja sen kuuasema Kuutamola (engl. *Moona Luna*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen kotisivu
* Internet Database: Lunar Jim
Adgilis deda

**Adgilis deda** (), kirjaimellisesti "paikan äiti", oli jumaluus esikristillisessä georgialaisessa uskonnossa. Sitä palvoivat erityisesti Georgian koillisosan vuoristolaiset, kuten khevsurit, paikan suojeluhenkenä (*[[genius loci]]*) tai ihmisen ja karjan hedelmällisyyden jumalattarena. 

Muinaiset georgialaiset uskoivat, että jokaisella paikalla – vuorella, kukkulalla ja rotkolla – oli "äiti", jota he kutsuivat "paikan äidiksi". Hänet kuvattiin kauniiksi, hopeakoruin puetuksi naiseksi, joka suojeli paitsi paikkaa myös alueella matkaavia henkilöitä. Kun maa kääntyi kristinuskoon, Adgilis dedan kultti liitettiin tiiviisti Neitsyt Marian (Jumalan äidin) kulttiin. Kulteilla on joitakin yhteisiä piirteitä ja rituaaleja, ja georgialaiset ylämaalaiset palvovatkin edelleen *Adgilis ghvtismšobelia* ("paikan jumalan äitiä") yhteisönsä suojelijana.

## Lähteet
Kesällä kello 5

**Kesällä kello 5** on Erkko Kivikosken vuonna 1963 julkaistu pitkä esikoisohjaus. Se on uuden aallon hengessä tehty elokuva ja kuvaa 1960-luvun nuorten helsinkiläisten arkea ja ihmissuhteita.

## Tuotanto
Kivikoski teki käsikirjoituksen itse, ytimenä omat kokemukset, joista tarina alkoi kehittyä. Vuorosanojen teossa avustivat Marja-Leena Mikkola ja Juha Tanttu, jonka keksintöä on elokuvan nimi. Meneillään olleen näyttelijälakon vuoksi pääosia näyttelevät harrastajanäyttelijät. Elokuva leikattiin mykkänä ja jälkiäänitettiin Fennada-Filmin äänittämössä.

## Arviot
Aikalaisarvioissa elokuva otettiin myönteisesti vastaan. *[[Uusi Suomi|Uuden Suomen]]* Heikki Eteläpää kirjoitti: "Tämän esikoisen jälkeen on Erkko Kivikoskelta lupa odottaa hyvin paljon." Useassa arviossa kiitettiin sen yksinkertaisuutta ja vaatimattomuutta. ''Helsingin Sanomien'' Paula Talaskivi kiitti Kivikosken henkilöohjausta, jolla tämä osaa käsitellä ensikertalaisia.

Myöhemmin televisioesitysten yhteydessä arviot muuttuivat osin pidättyvämmiksi. *[[Katso]]*-lehden Markku Tuuli piti sitä kevyenlaisena ihmistutkielmana, mutta kuitenkin tärkeänä virstanpylväänä 1960-luvun suomalaisessa elokuvassa. Eräs kriitikko luonnehti elokuvaa kepeän sympaattiseksi kuvaukseksi nuoresta pariskunnasta, jonka suhde kaipaa tuuletusta. Tarina kulkee sujuvasti, ja parin sielunmaisemat heijastuvat siinä hienosti arkitunnelmien kautta. ''Video-oppaassa'' vuodelta 1995 Olavi Similä antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle kolme tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”hyvä”. Hän piti elokuvaa kepeän onnistuneena, leimallisesti 1960-luvun työnä, jossa on mukana myös ripaus huumoria.

## Näyttelijät

## Palkinnot ja tunnustukset
*Valtion elokuvapalkinto  
*Jussit 1964 
**vuoden lupaavin esikoistyö: Erkko Kivikoski ja Virke Lehtinen
**paras leikkaus: Juho Gartz 

## Lähteet
Pentti Helin (näyttelijä)

**Pentti Juhani Helin** (s. 20. huhtikuuta 1962 Tampere) on suomalainen näyttelijä.

## Ura
Helin on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri. Hän opiskeli näyttelemistä Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitoksella ja valmistui vuonna 1985. Vuosina 1985–1987 Helin näytteli Vaasan kaupunginteatterissa. Hänellä on ollut vuodesta 1988 kiinnitys Tampereen Työväen Teatteriin, jossa hänen rooleihinsa ovat lukeutuneet muun muassa Edmund *[[Kuningas Lear]]issa*, Gary *[[Gagarin Way]]ssä*, Lauri Viita *[[Putoavia enkeleitä (näytelmä)|Putoavissa enkeleissä]]* ja Sakari Koskinen *[[Komisario Koskinen (näytelmä)|Komisario Koskisessa]]*.

Helin on näytellyt myös elokuvissa ja televisiossa. Hän on muun muassa näytellyt Ilmari Salmista Rauni Mollbergin elokuvassa *[[Paratiisin lapset]]* (1994), Rami Rantaa televisiosarjassa *[[Ota ja omista]]* (1997), Pertti Härköstä televisiosarjassa *[[Lehmän vuosi]]* (2006–2010) ja trukkikuski Marmista televisiosarjassa *[[Tehdas (televisiosarja)|Tehdas]]* (esitetty vuodesta 2012).

## Tunnustuksia
Vuonna 2007 Helin palkittiin Veikko Sinisalo -palkinnolla. Palkinnon jakaa Kansan Sivistysrahaston Jenny Matinahon rahasto.

## Yksityiselämä
Helin on ollut vuodesta 1988 naimisissa näyttelijä Jaana Oraviston kanssa. Heillä on kolme lasta, vuonna 1988 syntynyt poika ja vuosina 1994 ja 1997 syntyneet tyttäret.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Suursarjan kausi 1933

**Pesäpallon SM-sarja 1933** oli SM-sarjan 12. kausi. Mestaruuden voitti Riihimäen Pallonlyöjät .

## Suursarja

Suursarjan taulukot ja pelatut ottelut.

### Itälohko

### Länsilohko

Enson Kisailijat ja Helsingin Pallo-Toverit putosivat sarjasta. Joukkuemäärää kasvatettiin kuitenkin 8:sta 12:een ja joukkueet pääsivät keväällä karsimaan takaisin Suursarjaan. Molemmat myös onnistuivat paikkansa lunastamaan.

Salo-Uskelan suojeluskunta (B-sarjan mestari) ja Sortavalan Palloseura nousivat suoraan vuoden 1934 Suursarjaan.

## Loppuottelu

## Mestarijoukkue

* Laukkanen, Olavi Jalo	
* Harvela, Pasi Kullervo	
* Karvonen, Klaus Johannes	
* Karvonen, Valfrid Henrik	
* Veikko Koski		
* Kae (Kajander), Paavo Erkki Olavi	
* Paul Frederiksen		
* Esko Vitikainen		
* Luomi, Tauno Aleksanteri	
* Aaltonen, Erne Tuure
* Eero Skogster
* Saarinen

## Hopeajoukkue

* Olli Veijola
* Aarne Mantere
* Antti Heinonen
* Lauri Valonen
* Pertti Harvela
* Paavo Nuotio
* Taito Siivonen
* Tauno Byckling
* Mauno Heinonen
* Walfrid Resch
* Paavo Mäkinen

## Lähteet
* http://www.pesis.fi/@Bin/352426/msu1933.txt 
* http://www.mrasilainen.com/

### Viitteet
Freaks – kummajaiset

**Freaks – kummajaiset** (*Freaks*) on Tod Browningin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1932. Se perustuu Tod Robbinsin sanomalehtiartikkeliin ”Spurs”. Elokuvan pääosia näyttelivät aidot ”kummajaiset” sirkuksen ja karnevaalien maailmasta: lyhytkasvuiset Harry ja Daisy Earles, siamilaiset kaksoset Daisy ja Violet Hilton, jalaton Johnny Eck, jalaton ja kädetön Randian, androgyyni Josephine-Joseph ja monet muut.

*Freaksin* ensi-ilta oli katastrofi – yleisö suhtautui siihen sellaisella vastenmielisyydellä, että tuottajayhtiö MGM kulutti seuraavat 30 vuotta yrittäessään unohtaa koko elokuvan. Se oli pitkään saatavilla vain lyhennettynä nimellä *Nature’s Mistakes* (suom. ”Luonnon erehdykset”) ennen kuin alkuperäinen teatteriversio tuotiin jälleen tarjolle. 

*Freaks* myös käytännössä lopetti Tod Browningin ohjaajauran. Se oli aikakautensa julkein ja suorasukaisin elokuva, jonka näyttelijät eivät oikeastaan näytelleet vaan olivat omia itseään, mikä vain lisäsi elokuvan realistisuutta.

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* ''Freaks'' Internet Archive -sivustolla.
Gigli – rajua rakkautta

**Gigli – rajua rakkautta** () on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Martin Brestin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen elokuva. Romanttisen rikosdraaman pääosissa ovat Ben Affleck, Jennifer Lopez, Al Pacino, Christopher Walken ja Lainie Kazan.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
Yhden arvion mukaan *Gigli* voisi olla 2000-luvun kehnoin elokuva.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Tom Sukanen

**Tom Sukanen**, oik. **Tomi Jaanus Alankola** (23. syyskuuta 1878 Virrat – 23. huhtikuuta 1943 North Battleford, Saskatchewan, Kanada) oli suomalainen laivanrakentaja. Hän muutti Suomesta Yhdysvaltoihin ja myöhemmin Kanadaan, jossa hän yritti rakentaa merikelpoista höyrylaivaa palatakseen takaisin Suomeen.

Tomi Jaanus Alankola syntyi 23. syyskuuta 1878, joidenkin lähteiden mukaan 1888, tällöin Koroon kuuluneessa Kurjenkylässä, Vaasan läänissä, Virroilla. Hän oppi taitavaksi merenkävijäksi. Hän oppi myös taitavaksi laivanrakentajaksi aikana, jolloin uudet höyrylaivat syrjäyttivät purjeveneet. Kaksikymmentä vuotta täytettyään hän matkusti Yhdysvaltoihin ja päätyi siellä monien pohjoismaalaisten suosimaan Minnesotaan. Minnesotassa hän tapasi tulevan suomalaisen vaimonsa, joka isänsä kuoltua yritti hoitaa perheen maatilaa. Yhdessä he viljelivät maata, ja heille syntyi yksi poika ja kolme tytärtä.

Vuonna 1911 Tom päätti lähteä Kanadaan tapaamaan veljeään, joka asui Macroriessä Saskatchewanissa (Reginan ja Saskatoonin kaupunkien puolimatkassa). Hän matkusti koko matkan, noin 940 km, Minnesotasta Kanadaan jalkaisin. Hän suunnitteli hankkivansa Kanadasta maatilan ja tuovansa perheensä perustamalleen tilalle. Vuonna 1916 hän onnistui vihdoin saamaan nimiinsa maa-alueen ja oli pystynyt säästämään 9&nbsp;000 dollarin pesämunan. Hän ei pitänyt minkäänlaista yhteyttää perheeseensä Minnesotassa, ja vuonna 1918 hän päätti palata takaisin tuodakseen perheensä Kanadaan. Hän matkasi takaisin Minnesotaan jälleen jalkaisin. Saavuttuaan kotitilalle, hän löysi sen hylättynä. Myöhemmin hän kuuli vaimonsa kuolleen espanjantautiin ja lasten joutuneen huostaanotetuiksi ja heidät oli sijoitettu uusiin perheisiin. Menetettyään perheensä hän palasi takaisin Kanadaan, jossa hän alkoi suunnitella valtamerikelpoisen laivan rakentamista palatakseen takaisin Suomeen.

Sukasen suunnitelmissaan oli rakentaa laiva osissa ja kuljettaa osat Saskatchewanjokea pitkin Winnipegjärvelle ja sieltä edelleen Hayesjokea pitkin Hudsoninlahdelle, jossa hän olisi koonnut laivan merikelpoiseksi. Hän nimesi laivansa *[[Sontiainen (laiva)|Sontiaiseksi]]*. Hänen naapurinsa pitivät häntä mielipuolena ja toistuvasti vandalisoivat hänen laivanrakennusprojektiaan. Lopulta vuonna 1940 Tom lähetettiin mielisairaalaan, jossa hän kolme vuotta myöhemmin kuoli.

## Museo ja näytelmät
Nykyisin Sontiaisesta jäljellä olevat osat ovat nähtävillä Moose Jawin kaupungin lähellä sijaitsevassa *[[Sukanen Ship Pioneer Village and Museum]]* museossa.

Vuonna 2009 ilmestyi *Sisu: The Death of Tom Sukanen* -dokumenttielokuva, jonka on ohjannut Chrystene R. Ells ja osissa nähdään mm. Don Wood Tom Sukasena.

Helmikuussa 2020 sai ensi-iltansa Avoimet Ovet -teatterin *Sontiainen ‒ balladi koti-ikävästä* -näytelmä, joka perustuu Tom Sukasen ja Sontiainen-laivan tarinaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sukasen museon kotisivut
* Legenda Sontiaisesta, Iltalehti / Susanna Särkkä (12.12.2019)
* Laiva aavikon keskellä. Merkillinen tarina suomalaisen miehen laivanrakennuspuuhista, Aamulehti, 16.04.1939, nro 101, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Turun Riento

**Turun Riento** on turkulainen urheiluseura, joka perustettiin vuonna 1906. Riennon edelläkävijänä pidetään Raittiusyhdistys Toivo II:a ja sen alajaostona toiminutta voimisteluseura "Ponnistusta". Turun Riennossa on harrastettu voimistelua, painia, hiihtoa, jää- ja jalkapalloa, kori- ja lentopalloa, taito- ja pikaluistelua, pesäpalloa, keilailua sekä yleisurheilua. Nykypäivänä rientolaista urheilutoimintaa johdetaan suurilta osin jaostojen välityksellä.

## Koripallo

Turun Riento pelasi kaudelle 2014-2015 saakka naisten Korisliigaa. Kauden päätteeksi seura putosi sarjatasoa alemmas I-divisioonaan. Riento on voittanut naisten Suomen mestaruuden vuonna 1990 ja cup-mestaruuden 1992.

## Katso myös

* Turun Riennon Voimistelu ry

## Aiheesta muualla
*Virallinen kotisivu
ATC (keräilykortti)

**ATC** (engl. *Artist Trading Card*) on keräilykorttien taiteilijaversio, jonka alkuperämaana pidetään Sveitsiä. Kortin koko on 64 × 89 mm. Kokorajoituksen lisäksi aloittelijan tulee ottaa huomioon, että ATC-kortteja ei saa myydä, vaan niitä vaihdellaan harrastajien kesken. 

Kortit ovat nykymuodossaan osa ns. *[[mail art]]* -liikettä, jossa kaikentasoiset taiteilijat vaihtavat valmistamiaan teoksia joko postitse tai henkilökohtaisesti. Kortit ovat joko uniikkeja tai samaa korttia on valmistettu hyvin pieni määrä. Maalaukset, piirrokset, valokuvat, leimatut kuvat, digitaaliset kollaasit, sekatekniikka yms. esiintyvät korteissa yleisesti. ATC-kortit eivät yleensä ole laminoituja tai muovitettuja, vaan niitä vaihdetaan keräilykorteille tarkoitetuissa muovitaskuissa tai sellaisenaan. 

Kortin kääntöpuolelle ohjeistetaan yleensä laittamaan teoksen nimi, signeeraus, päivämäärä ja numero, mikäli kortti on osa sarjaa. ATC-korttien vaihdon lähtökohtana on aina kortin vaihtaminen toiseen korttiin. Kuka tahansa voi myös organisoida korttien vaihdon, jolloin useat ihmiset lähettävät kortteja samalle henkilölle; tämä sekoittaa kortit ja jakaa ne takaisin osallistujille. Kortteja vaihdellaan Internetissä mm. kansainvälisten Yahoo-postituslistojen ja askartelu- tai taidefoorumeiden kautta.

## Lähteet
De Baarsjes

**De Baarsjes** () on kaupunginosa Amsterdamin läntisellä puolella, Alankomaissa. Alueella asuu noin 33000 ihmistä ja sen pinta-ala on 1,64&nbsp;km² josta vettä 0,10&nbsp;km². 

## Alueet ("buurten") De Baarsjesissa
* Admiralenbuurt
* Chassébuurt
* Mercatorbuurt
* Postjesbuurt
* Trompbuurt

## De Baarsjesin kaupunginosavaltuusto
Valtuusto koostuu 17 jäsenestä.
*PvdA 8 paikkaa
*GroenLinks 4 paikkaa
*VVD 3 paikkaa
*D66 2 paikkaa

## Aiheesta muualla

*Viralliset kotisivut
Valmistava koulutus

**Valmistavalla koulutuksella** tarkoitetaan näyttötutkintoperusteisessa tutkinnoissa annettavaa koulutusta ennen tutkinnon suorittamista. Tutkinnon suorittaminen ja koulutus on pidettävä erikseen aikuisten näyttötutkinnoissa. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että tutkinnon suorittaja itse valitsee haluamansa koulutuksen ennen tutkinnon suorittamista. Tarvittava ammattitaito, joka näyttötutkinnossa näytetään oikeita työtehtäviä tekemällä hankitaan jo työssä, koulussa tai vapaa-aikana.

Valmistavaa koulutusta järjestävät eri aikuisoppilaitokset ympäri Suomen.

## Lähteet
HMS Glorious (1782)

**HMS Glorious** tai **HMS Glorieux** oli Britannian kuninkaallisen laivaston 74-tykkinen kolmannen luokan alus.

## Hankinta
Alus oli alun perin François-Guillaume Clairin-Deslaurierin suunnittelema Ranskan laivaston 74-tykkinen linjalaiva *Le Glorieux*. Se oli valmistettu heinäkuusta 1753 marraskuuhun 1756 Rochefortissa ja laskettu vesille 10. elokuuta 1756.

## Palvelus
Amiraali Rodneyn laivasto-osasto valtasi 12. huhtikuuta 1782 *Le Glorieuxin* Saintesin taistelussa. Alus rekisteröitiin laivaston alusluetteloon 29. tammikuuta 1783 eli vasta sen tuhouduttua. Se liitettiin laivastoon 13. huhtikuuta 1782 Rodneyn määräyksellä päällikkönään Thomas Cadogan.

Alus oli purjehtimassa Englantiin 25. heinäkuuta 1782 Gravesin osaston kanssa, mutta se upposi 18. syyskuuta miehistöineen pyörremyrskyssä Newfoundlandin matalikolla

## Lähteet
*

### Viitteet
Marcus Annius Verus Caesar

**Marcus Annius Verus Caesar** (162 – noin 10. syyskuuta 169) oli Rooman keisari Marcus Aureliuksen ja hänen vaimonsa Faustina nuoremman 12. lapsi. Veruksesta tehtiin vuonna 166 Marcus Aureliuksen perijä yhdessä vanhemman veljensä Lucius Aurelius Commoduksen kanssa. Verus kuitenkin kuoli syyskuussa 169.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Arthur Lagerlöf

**Johan Arthur Lagerlöf** (20. toukokuuta 1860 Raahe – 23. elokuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen Raahessa vaikuttanut vuorineuvos ja Raahen Puutavara Oy:n (myöhemmin *Raahe Oy*) perustaja. Hän toimi myös Suomalaisen puolueen ja kokoomuksen kansanedustajana.

Lagerlöfin vanhemmat olivat tullinhoitaja Johan Isak Lagerlöf ja Catharina Sofia Fellman. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1876 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa valmistuen ensin filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1882 sekä molempain oikeuksien kandidaatiksi 1887. Lagerlöf sai varatuomarin arvon 1889.

## Raahelainen ja vaasalainen virkamies
Lagerlöf oli aluksi tullin palveluksessa Raahessa ensin ylimääräisenä virkamiehenä 1879–1880 ja sitten tullinhoitajana 1880–1885. Tämän jälkeen hän oli Vaasan hovioikeuden ja senaatin palveluksessa sekä tuomarintehtävissä vuosina 1887–1894. Lagerlöf toimi Raahen Porvari- ja Kauppakoulussa apulaisopettajana 1894–1896 ja kauppaoikeuden opettajana 1896–1900.

## Raahe Oy:n perustaja ja johtaja
Lagerlöf perusti *Raahen Puutavara Oy*:n (*Raahe Oy* vuodesta 1917) vuonna 1900 ja hän oli yrityksen toimitusjohtajana aina vuoteen 1924 saakka. Yhtiö rakensi ensimmäisen Raahen sahansa 1901 Siikajoen varteen ja se omisti Raahen seudulla myös Virpiperän sahan ja Salon Rojuniemen sahan. 

Lagerlöf perusti 1909 Ruotsiin *Aktiebolaget Granviks Sågverk*-nimisen tytäryhtiön joka rakennutti sahan Haaparannan Gransvikiin sekä *Seittenkarin Puutavara Oy*:n jolla oli saha Haaparannan Seittenkarissa. Samana vuonna Lagerlöf osti *Aktiebolaget Finska Kolaffären* yhtiön joka tuotti puuhiiltä ruotsalaisen rautateollisuuden tarpeisiin sekä vei ulkomailla kaivos- ja paperipuuta. Talousvaikeuksissa ollut Raahen Puutavara Osakeyhtiö siirtyi jo 1914 Lagerlöfin yritysten rahoittajana toimineen Kansallis-Osake-Pankin hallintaan ja 1921 kaikki Lagerlöfin yritykset siirtyivät pankin valvontaan. 

Yhtiö lopetti 1920-luvulla kaikki Raahen seudulla sijainneet sahansa ja keskitti sahaustoimintansa Haukiputaan Martinniemeen. Raahe Osakeyhtiö yhdistettiin 1942 Rauma Osakeyhtiöön (entinen Rauma Wood Ltd), ja ne muodostivat uuden yhtiön nimeltä *Rauma-Raahe Osakeyhtiö*. Vuonna 1952 ne liitettiin osaksi Rauma-Repola Oy:tä.

## Valtiopäivämiehenä ja tunnustuksia
Lagerlöf sai vuorineuvoksen arvon 1912 ja vuodesta 1921 hän oli Ranskan kunnialegioonan upseeri.

Lagerlöf oli porvarissäädyssä Raahen edustaja valtiopäivillä 1900. Hän oli sittemmin kansanedustaja 1907–1911 ja 1917–1919, edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän kuului kokoomuksen eduskuntaryhmään 9. joulukuuta 1918 lähtien. 

Lagerlöf oli eduskunnan pankkivaliokunnan puheenjohtajana 1917 ja 1918 sekä sotilasasiainvaliokunnan puheenjohtajana 1918. Lagerlöf toimi pankkivaliokunnan sihteerinä vuoden 1900 valtiopäivillä ja hän oli vielä eduskunnan pankkivaliokunnan sihteerinä vuosina 1926 ja 1928. Lagerlöf oli myös Raahen kaupunginvaltuuston jäsen.

Arthur Lagerlöf oli naimisissa raahelaisen kauppaneuvos Fredrik Soveliuksen lesken Ebba Katinka Ljunggrenin (ent. Sovelius) kanssa vuodesta 1898.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Juho Lepistö

**Johannes (Juho) Lepistö** (25. tammikuuta 1861 Hartola – 25. helmikuuta 1941 Hartola) oli suomalainen maanviljelijä, joka toimi Suomalaisen puolueen kansanedustajana ensimmäisessä eduskunnassa.

Lepistön vanhemmat olivat maanviljelijä Gabriel Lepistö ja Fredrika Juhontytär. Hän oli Hartolassa ensin torpparina ja sitten itsenäisenä maanviljelijänä vuodesta 1893. Hän oli naimisissa vuodesta 1883 alkaen Maria Lovisa Heikintyttären kanssa.

Lepistö oli kansanedustajana 1907–1908 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä.

## Lähteet
*
Lensovetin asuintalo

**Lensovetin asuintalo** () on Pietarissa Venäjällä sijaitseva konstruktivistisen arkkitehtuurin muistomerkki.

Jevgeni Levinsonin ja Igor Fominin suunnittelema Leningradin kaupunkineuvoston asuintalo rakennettiin Korpisaarelle Korpijoen (ven. *Karpovka*) rantaan vuosina 1931–1935. Sisäänpäin kaartuvaan, etelään suunnattuun päärakennukseen liittyy kaksi neliskulmaista siipeä. Nevan tulvilta suojaavan jalustan läpäisee sisäpihalle johtava leveä porttikäytävä. Neuvostoeliitille tarkoitetussa, aikansa parasta rakentamista edustavassa talossa on kolmen–kuuden huoneen asuntoja, joista osa sijaitsee kahdessa kerroksessa. Pylväskäytävän reunustamassa keskisiiven toisessa kerroksessa toimi lastentarha ja muita palveluja. Ilmeikkyyttä rakennukselle antavat sen terävät kulmat, leveät parvekesyvennykset sekä sisäpihan ilmassa roikkuvat teräsbetoniset portaikot. Konstruktivismin myöhäisvaihetta edustavassa rakennuksessa voidaan havaita klassismin ja art decon piirteitä.

Talossa ovat asuneet näyttelijä Juri Jurjev sekä kaupungin toimeenpanevan komitean puheenjohtaja Pjotr Lazutin, joka ammuttiin ns. Leningradin jutun yhteydessä vuonna 1950.

Nykyään rakennus kaipaa kipeästi remonttia. Sen osoite on Karpovkan rantakatu 13. Lähin metroasema on Petrogradskaja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lensovetin asuintalo Pietari-tietosanakirjassa 
* Valokuvia rakennuksesta
Juuso Runtti

**Joseph (Juuso) Runtti** (sukunimi aik. *Runttila* ja *Manninen*; 2. maaliskuuta 1854 Kiiminki – 16. huhtikuuta 1927 Oulu) oli suomalainen maanviljelijä ja vanhoillislestadiolainen maallikkosaarnaaja. Hän toimi Suomalaisen puolueen ja kokoomuksen kansanedustajana 1900-luvun alkupuolella.

Runtin vanhemmat olivat maanviljelijä Paavali Runttila ja Liisa Huttu. Hän toimi maanviljelijänä Kiimingissä ja oli myös maallikkosaarnaajana vuodesta 1877 alkaen. Runtti oli Kiimingissä kunnallisten ja kirkollisten kassojen hoitaja, ja hän toimi palo- ja eläinvakuutusyhtiöiden asiamiehenä. Juuso Runtti oli naimisissa vuodesta 1875 Maria Holman kanssa.

Runtti oli kansanedustajana 1907–1908 ja 1917–1919 edustaen Oulun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän kuului kokoomuksen eduskuntaryhmään 9. joulukuuta 1918 alkaen. Runtti oli myös presidentin valitsijamiehenä vuoden 1925 presidentinvaaleissa. Hän oli Kiimingin kuntakokouksen puheenjohtajana ja oli lisäksi kirkolliskokouksen jäsenenä.

## Lähteet
* 
* Heikki Karvosenoja: *Juuso Runtti : Kirkon ja yhteiskunnan rakentaja*. Teoksessa *Jokivarren savuista kasvukunnaksi – Kiiminki 150 vuotta*, verkossa: Runtti Kirjasto Virma .
Pesäpallon miesten Suomen Cup 1974

**Pesäpallon Suomen Cup 1974** oli kuudes miesten Suomen Cup. Cupin voitti Seinäjoen Maila-Jussit. Osanottoon olivat oikeutettuja kaikki liiton alaiset seurat sarjatasosta riippumatta.
 
## Tulokset

1.kierros, poimintoja:

* Saari - Harjuranta 5-18
* Maaninka - Kitee 3-25
* Kulho - Outokumpu 5-9
* Nurmes - Joensuu 14-5
* Tipasoja - Tohmajärvi 5-13

2.Kierros, poimintoja:

* Kouvola - Imatra  7-10
* Vehkalahti - Harjuranta
* Nilsiä - Kitee  3-5
* Mikkeli - Ilomantsi
* Outokumpu - Jyväskylän Kiri 8-19
* Vimpeli - Oulu luovutus
* Nurmes - Tohmajärvi 3-6
* Hyvinkää - Puna-Mustat 13-2

## Lähteet

* Sanomalehti Karjalainen 1974
* http://vessix.kotisivukone.com/files/vessix.kotisivukone.com/Pesis/1974/1974-sarjat.xls
Kova laki: Erikoisyksikkö

**Kova laki: Erikoisyksikkö** () on yhdysvaltalaisen *[[Kova laki]]* -televisiosarjan spin-off. Sarja keskittyy New Yorkin poliisin erikoisyksikön selvittämiin seksuaalirikoksiin.

Sarjan toteutuksesta vastasi alkuperäisen L&O-sarjan tapaan Dick Wolf. Sarjaa on tehty vuoteen 2023 mennessä jo 24 tuotantokautta, joka on eniten alkuperäisen Kova laki -sarjan pohjalta luoduista spinoff-sarjoista. Sarjasta tuli 21. kauden varmistuttua syksyllä 2019 myös Yhdysvaltojen pisimpään esitetty primetime-ohjelma. Suomessa Yle TV2 esitti vuoteen 2019 asti sarjan 15 ensimmäistä tuotantokautta.

Myöhemmin sarjan tuotantoyhtiö myi sitä myös Ylen kilpailija TV5-kanavalle. Tämän seurauksena Yle kieltäytyi esittämästä jatkokausia yhtäaikaisesti toisen televisiokanavan kanssa. TV5 jatkoi sarjan esittämistä. Syksyllä 2023 Frii-kanavalla alkoi tuotantokausi 23.

## Sarjan henkilöt 22. tuotantokaudella
* ylikomisario Olivia Benson (Mariska Hargitay)
* vanhempi etsivä Amanda Rollins (Kelli Giddish)
* ylikonstaapeli Odafin ”Fin” Tutuola (Ice-T)
* apulaispiirisyyttäjä Dominick Carisi (Peter Scanavino)
* etsivä Katriona "Kat" Tamin (Jamie Gray Hyder)
* poliisijohtaja Christian Garland (Demore Barnes)

## Lähteet
Mamemo

**Mamemo** on lastenohjelma, jota esitettiin Pikku Kakkosessa Yle TV2:lla vuosina n. 2001- n. 2007. Mamemossa on päähenkilönä lapsi, jolla on ystävänään lehmiä.
Emmervehnä

**Emmervehnä** (*Triticum dicoccon*) on niukkasatoinen vehnälaji, jota viljeltiin varsinkin maanviljelyn alkuaikoina. Eräillä seuduilla Etelä-Euroopassa sitä viljellään runsaasti edelleenkin. Nykyisin eniten viljelty vehnälaji, *Triticum aestivum*, on syntynyt emmervehnän ja erään Keski-Aasiassa kasvavan heinälajin risteytymänä.

Viljelty emmervehnä on syntynyt Lähi-idän alueella villistä kantamuodostaan noin 10&nbsp;000 vuotta sitten. Sitä on viljelty myös pohjoisemmilla alueilla. Varsinais-Suomesta Turusta ja Paimiosta on tehty emmervehnästä arkeologisia löytöjä, jotka on ajoitettu ajalle noin 500 vuotta ennen ajanlaskun alkua.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* YLE: Ikivanha emmervehnä tekee paluuta
Titus Aurelius Fulvus Antoninus

**Titus Aurelius Fulvus Antoninus** (31. elokuuta 161 – 165) oli Rooman keisari Marcus Aureliuksen ja hänen vaimonsa Faustina nuoremman poika. Hänen nuorempi kaksoisveljensä oli Lucius Aurelius Commodus, tuleva keisari. Poikien syntymää juhlistettiin useissa kolikoissa mutta Antoninus sairasteli jatkuvasti. Marcus Aureliuksen opettaja Fronto kertoo erässä kirjeessään Antoninuksella olleen yskää, joka oli paranemassa. Hän kuitenkin kuoli vuonna 165, jolloin Marcus Aurelius antoi julistaa hänet jumalaksi. Commoduksella oli myös nuorempi veli Annius Verus mutta hänkin kuoli vuonna 169, jättäen Commoduksen ainoaksi eloonjääneeksi pojaksi ja Marcus Aureliuksen perijäksi.

Fulvus Antoninusta ei kuitenkaan unohdettu sillä useiden piirtokirjoitusten mukaan häntä palvottiin jumalana vielä 200-luvulla. Hänellä oli jopa temppeli Thessalonikissa. Tämä on merkittävää sillä useat jumalaksi julistettujen henkilöiden kultit lakkautettiin keisari Maximinuksen aikana (235–238) ja ei tiedetä miksi juuri kuolleen Fulvus Antoninuksen kultti säilytettiin.

## Lähteet
Ain Mallaha

**Ain Mallaha** (myös nimellä *Eynan*) oli noin 10&nbsp;000&nbsp;– 8&nbsp;000 eaa. rakennettu ja asuttu kylä. Paikka sijaitsi nykyisessä Pohjois-Israelissa Huleh-järven rannalla. Se liittyi metsästyksellä, kalastuksella ja villiviljan keruulla eläneeseen Natufin kulttuuriin. Tässä paikassa asuttiin kolmessa vaiheessa vuosivälillä 12&nbsp;000&nbsp;– 9&nbsp;600 eaa. Kahteen ensimmäiseen vaiheeseen liittyi massiivisia kivirakennelmia, ja kolmanteen hieman pienempiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ain Mallaha  *mnsu.edu*
Charles Mackay

**Charles Mackay** (1814 Perth, Skotlanti – 1889) oli brittiläinen journalisti, kirjailija ja runoilija, jonka tunnetuin teos on vuonna 1841 julkaistu *[[Extraordinary Popular Delusions and the Madness of Crowds]]*.

Mackay työskenteli toimittajana lontoolaisissa *[[The Morning Chronicle]]ssa* ja *[[Illustrated London News]]issa*, *[[Glasgow Argus|Glasgow Arguksessa]]* ja raportoi vuosina 1862–1865 *[[The Times]]in* kirjeenvaihtajana Yhdysvaltain sisällissodan tapahtumista. Kirjailijana hän nousi kuuluisuuteen vuonna 1846 julkaisemallaan runokokoelmalla *Voices from the Crowd*. Hänen tunnetuinta teostaan *Extraordinary Popular Delusions and the Madness of Crowds* pidetään markkinapsykologian klassikkona.

Mackay parhaat runoteokset ovat runomittainen kertomus *Salamandrine, or love and immortality* (1842), lyyrisen hienot *Legends of the isles* (1845) ja oivalliset runot *Voices from the crowd* (1846). Hänen myöhempiä kaunokirjallisia julkaisujaan on romaani *Luck and what came of it* (1881).

Mackayn tytär oli kirjailija Marie Corelli.

## Lähteet
Eekvit

**Eekvit** () olivat Latiumin koillisosissa asunut kansa. Eekvit sotivat usein yhdessä volskien kanssa roomalaisia vastaan. Cincinnatus ja muutamat muut sotapäälliköt pyrkivät karkottamaan eekvit strategisesti tärkeästä Algidussolasta. Roomalaiset voittivat eekvit lopullisesti vuonna 304 eaa. ja sulauttivat heidät valtakuntaansa.

## Lähteet
*Paavo Castrén ja Leena Pietilä-Castrén: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. .

### Viitteet
Ei-keynesiläiset vaikutukset

**Ei-keynesiläisillä vaikutuksilla** viitataan sellaiseen tilanteeseen, jossa esimerkiksi finanssipolitiikkaa kiristävillä toimilla onkin yksityistä kulutusta elvyttävä vaikutus, ja valtion lisävelanotto puolestaan vähentää yksityistä kulutusta. Yleisesti voidaan todeta, että ei-keynesiläiset vaikutukset ovat sellaisia, jotka ovat ristiriidassa perinteisen keynesiläisen mallikehikon tulosten kanssa. Uraa uurtava artikkeli aiheesta on Giavazzin ja Paganon (1990) Can Severe Fiscal Contraction Be Expansionary? Tales of Two Small European Countries. Artikkelissa G & P tutkivat Irlantia ja Tanskaa 1980-luvulla ja tulivat siihen johtopäätökseen, että ei-keynesiläisiä vaikutuksia on havaittavissa.
Japaninsinisade

**Japaninsinisade** eli **ryöppysinisade** (*Wisteria floribunda*, ) on liaanikasvi. Sitä käytetään myös usein bonsaina, samoin kuin kiinansinisadetta (*Wisteria sinensis*).

Japaninsinisateella on sinisateista pisimmät tertut; ne voivat kasvaa jopa puolen metrin mittaisiksi. Tertut puhkeavat alku- ja keskikeväällä muhkeiksi kukkaryöpyiksi. Kukat ovat väriltään valkoisia, sinipunaisia tai sinisiä. Niissä on omintakeinen, viinirypäleitä muistuttava tuoksu. Japaninsinisateen kukinnan aikaisuus voi aiheuttaa ongelmia lauhkealla vyöhykkeellä, missä halla voi tuhota tulevan kukinnan. Kasvi myös kukkii ainoastaan täysikasvuisena, jollaiseksi kasvaminen voi viedä montakin vuotta. 

Japaninsinisateen myötäpäivään kiertyvät varret voivat kasvaa monien tukien varassa ja saavuttaa jopa yli 30 metrin pituuden. Lehdet ovat kiiltävät, tummanvihreät, parilehdykkäiset ja 10–30 cm pitkät. Kussakin lehdessä on 9–13 kappaletta 2–6 cm pitkää, pitkänomaista lehdykkää. Kasvi tuottaa paljon myrkyllisiä, ruskeita, samettisia, papumaisia palkoja, jotka ovat 5–10 cm pitkiä, kypsyvät kesällä ja pysyvät kasvissa talveen asti. Japaninsinisade menestyy parhaiten kosteassa maassa ja suorassa auringonpaisteessa. Kasvi elää usein jopa yli 50-vuotiaaksi.

## Lajikkeita
# 'Alba' - valkoiset kukat
# 'Carnea' - hennon vaaleanpunaiset kukat
# 'Issai Perfect' - valkoiset kukat, kasvi kukkii jo nuorena
# 'Ivory Tower' - paljon tuoksuvia valkoisia kukkia
# 'Lawrence' - sinikukkainen kestävä lajike
# 'Longissima' - hyvin pitkät tertut, kukat vaaleanvioletit
# 'Longissima Alba' - puolimetrisissä tertuissa valkoiset kukat
# 'Macrobotrys' - jopa yli metrisissä tertuissa punavioletit kukat
# 'Macrobotrys Cascade' - valkoiset ja vaaleanpunervanvioletit kukat, kasvaa voimakkaasti
# 'Plena' - kerrotut, tiheään kasvavat siniset kukat
# 'Praecox' - pienoisvariaatio, jossa sinivioletit kukat
# 'Purpurea' - violetit kukat
# 'Rosea' - noin puoli metriä pitkissä tertuissa vaaleanroosat kukat, joissa violetit kärjet
# 'Royal Purple' - violetit kukat
# 'Rubra'- syvänpinkit tai punaiset kukat
# 'Snow Showers' - valkoiset, vaaleaan violettiin vivahtavat kukat
# 'Texas Purple' - violetit kukat, kasvi kukkii jo nuorena
# 'Violacea Plena' - kerrotut violetit ruusukemaiset kukat


Tiedosto:Wisteria floribunda1.jpg|Nupullaan oleva kukinto
Tiedosto:Wisteria floribunda5.jpg|Täydessä kukassa
Tiedosto:Wisteria floribunda8.jpg|Lähikuva kukista
Tiedosto:Wisteria3.jpg|Lähikuva kerrotusta kukasta
Tiedosto:Wisteria floribunda11.jpg|Kasvatettuna köynnöskatokseksi.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ITIS: ''Wisteria floribunda'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Wisteria floribunda'' 
* japaninsinisade haittakasvina
Paljakkakylmänperhonen

**Paljakkakylmänperhonen** (*Oeneis bore*) on täpläperhosten heimoon ja heinäperhosten alaheimoon kuuluva keskikokoinen päiväperhonen.

## Koko ja ulkonäkö

Paljakkakylmänperhosen siipien kärkiväli on noin 37–48 mm ja naaraat ovat keskimäärin koiraita kookkaampia. Siipisuomut irtoavat helposti ja siivet muuttuvat varsin pian läpikuultaviksi. Siipien yläpinnan pääväri on tasaisen kellanharmaa. Silmätäplät puuttuvat, mutta joskus harvoin etusiiven yläpuolella, viidennessä siipisarassa erottuu pieni valkoteräinen silmätäplä. Siipien postdiskaalialassa on heikko kellertävä juova, joka erottuu naarailla selvemmin, koirailla on erityisesti etusiivissä tällä alueella vain heikkoja läiskiä. Takasiiven alapinnalla on tiheämmästä kuvioinnista muodostuva epäselvä ruskea keskijuova, jossa on ainakin ulkopuolella erottuva valkoinen reuna. Takasiiven ulkoreunassa on tumma juova, joka jakaantuu vaihtelevissa määrin täpliksi.

## Levinneisyys ja lentoaika

Paljakkakylmänperhonen esiintyy sirkumpolaarisesti Euraasian ja Pohjois-Amerikan pohjoisosissa. Fennoskandiassa se esiintyy 67° leveyspiirin pohjoispuolisilla vuoristo- ja tunturialueilla. Suomessa lajia tavataan lähinnä vain Tunturi-Lapissa, eteläisimmät havainnot ovat Muonion, Kittilän, Sodankylän ja Savukosken alueelta. Lentoaika on kesä–heinäkuussa riippuen esiintymisalueesta ja säistä. Suomessa paras lentoaika on yleensä kesäkuun lopulta heinäkuun puoliväliin.

## Elinympäristö ja elintavat

Paljakkakylmänperhosen elinympäristöä ovat tundra, vuoristojen kiviset rinteet, tunturimaastossa lakiosien kuivat niittymäiset alueet ja kivikot sekä koivuvyöhykkeessä kuiva kangasmaasto. Laji talvehtii kahdesti toukkana, ensimmäinen talvehtiminen tapahtuu keskenkasvuisena ja toinen täysikasvuisena.

Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi (NT).

## Ravintokasvi

Toukan ravintokasveja ovat erilaiset heinälajit (*Poaceae*), esimerkiksi lampaannata (*Festuca ovina*).

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Perhoset: Paljakkakylmänperhonen
* LuontoPortti: Paljakkakylmänperhonen (''Oeneis bore'')
* Butterflies and Moths of North America 
* University of Alberta 
* Bestimmungshilfe des Lepiforums