open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antiikin Eleuthernan museo

**Antiikin Eleuthernan museo** () on arkeologinen museo Archaía Eléfthernan kylässä Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee antiikin Eleuthernan arkeologisen alueen lähellä ja esittelee kaupungin kaivauksissa tehtyjä löydöksiä.

Museon rakentaminen alkoi vuonna 2012 ja se avautui vuonna 2016. Se on Kreetan ensimmäinen museorakennus, joka toimii suoraan arkeologisen alueen yhteydessä, ja rakennettiin sen jälkeen, kun alueelta oli tehty merkittäviä löytöjä. Moderni museorakennus on kooltaan noin  ja käsittää kolme salia.

## Kokoelmat

Museo esittelee Eleuthernan kaupungin vaiheita esihistoriasta noin ajalta 3000 eaa. aina keskiajalle noin vuoteen 1300 jaa. saakka, sekä paikan kaivauksia. Sali 1 esittelee erityisesti Eleuthernan julkista ja yksityistä elämää ja kaupungin kauppayhteyksiä. Sali 2 esittelee erityisesti kaupungin uskonnollista elämää ja kultteja. Sali 3 esittelee kaupungin hautausmailta nykyisin nimellä Orthí Pétra tunnetusta paikasta tehtyjä löytöjä.

Kokoelmiin kuuluu muun muassa veistoksia, pronssiesineitä, keramiikka, pienoispatsaita, koruja ja rahoja. Merkittävimpiä veistoksia on niin kutsuttu *Eleuthernan kore*, joka liittyy läheisesti tunnettuun, Louvressa olevaan *[[Auxerren kore]]en*. Merkittävimpiä esiteltyjä hautalöytöjä ovat papittarien hautojen löydöt lukuisine koruineen sekä sotilaan polttohauta, joka vastaa monin tavoin kuvausta Patrokloksen hautauksesta Homeroksen *[[Ilias|Iliaassa]]*.


Tiedosto:Museum of Ancient Eleutherna 09.jpg|Museon kokoelmia.
Tiedosto:Museum of Ancient Eleutherna 10.jpg|Museon kokoelmia.
Tiedosto:Museum of Ancient Eleutherna 11.jpg|Museon kokoelmia.
Tiedosto:Museum of Ancient Eleutherna 12.jpg|Museon kokoelmia.
Tiedosto:20230605 120202 Eleutherna MaE.jpg|Pronssikilpi, 800/700-luku eaa.
Tiedosto:20230605 121009 Eleutherna MaE.jpg|Nuorta Dionysosta esittävä hermi.
Tiedosto:Eleutherna relief achilles cropped.jpg|Akhilleuksen elämää kuvaavaa reliefiä, 300-luku.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Μουσείο Αρχαίας Ελεύθερνας – Museum of Ancient Eleutherna.
Astypálaian arkeologinen museo

**Astypálaian arkeologinen museo** () on arkeologinen museo Astypálaian kylässä eli Chórassa Astypálaian saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta löydetty esihistoriallista, antiikin aikaista ja myöhempääkin esineistöä.

Museo on perustettu vuonna 1994 ja avautui vuonna 1998.

## Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä varhaiselta pronssikaudelta 2000-luvulta eaa. keskiajalle 1400-luvulle saakka. Museoesineisiin lukeutuu muun muassa veistoksia, keramiikkaa, rakennusten koristeosia, piirtokirjoituksia, koruja ja hopearahoja. Keramiikka on pääosin peräisin haudoista muun muassa Kátsaloksesta ja Kylíndrasta, ja ajoittuu geometriselta roomalaiselle kaudelle. Piirtokirjoituksiin kuuluu muun muassa votiivipiirtokirjoituksia sekä patsaiden jalustoja. Veistokset ovat pääasiassa klassiselta, hellenistiseltä ja roomalaiselta kaudelta. Ne ovat pääasiassa reliefejä sekä patsaiden torsoja. Bysanttilaisen keskiajan löytöihin kuuluu erityisesti varhaisten basilikakirkkojen koristeosia ja lattiamosaiikkeja 400- ja 500-luvuilta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Haminan lukio

**Haminan lukio** on Haminan kunnassa sijaitseva suomenkielinen lukio. Lukio perustettiin vuonna 1894 nimellä Haminan Suomalainen Yhteiskoulu. Yhteiskoulun lisäksi se on tunnettu historiansa aikana nimillä Haminan Yhteislyseo ja Linnoituksen lukio. Vehkalahden lukion lakkauttamisen jälkeen se on toiminut Haminan ainoana lukiona. Lukiossa on noin 300 päätoimista opiskelijaa. Nykyään lukion tilat sijaitsevat Etelä-Kymenlaakson ammattiopiston tiloissa. Lukion siirtäminen hallinnollisesti ammattiopiston alaisuuteen kirvoitti kritiikkiä lukion henkilökunnalta. Yhdistämisestä vastanneet poliitikot perustelivat päätöstään säästösyillä ja väittivät yhdistämisen mahdollistavan lukiokoulutuksen jatkumisen Haminassa. Entisessä lukiorakennuksessa toimii nykyään Pappilansalmen kouluna tunnettu yhtenäiskoulu, johon on yhdistetty lakkautetut Haminan keskuskoulu ja Uuden-Summan koulu.

## Lähteet
Chalkidikín kristillinen näyttely

**Chalkidikín kristillinen näyttely** (), myös *Ouranoúpolin kristillinen näyttely* (Χριστιανική Έκθεση Ουρανούπολης, *Christianikí Ékthesi Ouranoúpolis*), on museo Ouranoúpolin kylässä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se esittelee nimensä mukaisesti kristillistä aineistoa eri puolilta Chalkidikía.

Museo toimii Vatopédin luostarin entisessä, 1700-luvulla rakennetussa *arsanáksessa* eli venesuojassa bysanttilaisaikaisen Prosfórion tornin vieressä, lähellä Athoksen yhteysalusten satamaa.

## Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu esineitä varhaiskristilliseltä, bysanttilaiselta ja jälkibysanttilaiselta ajalta. Kokoelmissa on muun muassa Nikítin Pyhän Sofronioksen ja Pyhän Georgioksen varhaiskrillisten basilikakirkkojen osia, kuten joonialaisia kapiteeleja; Pyhän Anastasia myrkytyksestä vapauttajan luostarin Pyhän Kolminaisuuden kappelin seinämaalauksia 1500–1600-luvuilta; sekä 11 suurempaa ja kolme pienempää ikonia, jotka ovat peräisin Chalkidikín kirkoista ja luostareista, ja joista vanhimmat ovat 1700-luvulta. Kokoelmiin kuuluu myös keramiikkaa, öljylamppuja, rahoja ja koruja.


Tiedosto:Macedonian Museums-61-Arx Christ Chalkidikh-269.jpg|Museon kokoelmia.
Tiedosto:Macedonian Museums-61-Arx Christ Chalkidikh-272.jpg|Museon kokoelmia.
Tiedosto:Macedonian Museums-61-Arx Christ Chalkidikh-270.jpg|Pyhän Sofronioksen ja Pyhän Georgioksen basilikakirkkojen osia.
Tiedosto:Macedonian Museums-61-Arx Christ Chalkidikh-271.jpg|Pyhän Kolminaisuuden kappelin seinä­maalauksia.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Cretaquarium

**Cretaquarium** eli **Thalassókosmos** (, ”Merimaailma”) on yleisöakvaario Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Goúrnesin kylässä Chersónisoksen kunnassa noin 15 kilometriä itään Iraklionista.

Akvaario on perustettu vuonna 2005. Se toimii Kreikan merentutkimuskeskuksen yhteydessä entisellä yhdysvaltalaisen sotilastukikohdan alueella, ja se rakennettiin Kreikan valtion ja Euroopan investointipankin tuella. Akvaario on Kreikan suurin ja myös yksi Euroopan tärkeimpiä.

Akvaariossa on 60 vesisäiliötä, noin  eri meressä elävää eläinlajia ja noin  eläinyksilöä, joista suurimpia ovat hait.


Tiedosto:Under the shark.jpg|Haiallas.
Tiedosto:Fish at Cretaquarium.jpg|Kala-allas.
Tiedosto:Κρανιός cretaquarium 1122.jpg|Kotkakaloja (*Argyrosomus regius*).
Tiedosto:Cretaquarium (22).jpg|Mureena ja tunnistamaton kala.
Tiedosto:Turtle at Cretaquarium.jpg|Kilpikonna.
Tiedosto:Cretaquarium Jellyfish.jpg|Meduusoja.
Tiedosto:Appareil d'exploration sous-marine exposé au Cretaquarium en Crète.JPG|Merentutkimuslaitteistoa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Cretaquarium. Akvaarion verkkosivut.
Atalántin arkeologinen museo

**Atalántin arkeologinen museo** () on arkeologinen museo Atalántin kaupungissa Lokroín kunnassa Kreikassa. Se esittelee seudulta löydettyä esihistoriallista ja antiikin aikaista esineistöä.

Museo toimii 1930-luvulla rakennetussa vanhassa kaksikerroksisessa koulutalossa. Kunta luovutti sen museokäyttöön vuonna 1992. Tämän jälkeen rakennus kunnostettiin, ja sen organisointi museoksi alkoi vuonna 1998. Museorakennuksessa on kolme näyttelysalia sekä muita tiloja.

## Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä Lokroín ja koillisen Fokiin alueelta tehdyistä arkeologisista kaivauksista, joista osa on ollut suunnitelmallisia ja osa pelastuskaivauksia. Löydöt ajoittuvat esihistorialliselta ajalta roomalaiselle kaudelle. Museoesineisiin lukeutuu veistoksia, hautakiviä, keramiikkaa, pienoisfiguriineja, työkaluja, koruja ja rahoja. Museon ulkotiloissa on esillä rakennusten koristeosia.

Museon kokoelmat on järjestetty aikajärjestyksessä ja teemoittain. Kokoelmiin kuuluu muun muassa astioita sekä kivi- ja luuesineitä neoliittiselta kaudelta; varhaisen pronssikauden löytöjä Proskynáksen asutuksesta; keskisen pronssikauden löytöjä, mukaan lukien minolaisia esineitä, eri asutuksista ja haudoista; myöhäishelladisen eli mykeneläisen kauden astioita, pronssiaseita, kultakoruja ja sinettikiviä haudoista; myöhäishelladisen kauden LH IIIG löytöjä Kýnoksen asutuksesta; varhaisen rautakauden hautalöytöjä, kuten vaaseja ja pronssikoruja; arkaaisen ja klassisen kauden mustakuvio- ja punakuviokeramiikkaa; sekä hellenistisen ja roomalaisen kauden keraamisia, lasisia, rautaisia ja kuparisia astioita.


Tiedosto:Νεολιθικά εργαλεία.jpg|Neoliittisen kauden työkaluja yms.
Tiedosto:Minyan ware 01.JPG|Minyalaista keramiikka.
Tiedosto:Αρχαιολογικά ευρήματα - Κύνος.jpg|Meritaistelua esittävä yksityiskohta vaasista.
Tiedosto:Staues in Atalanta museum.jpg|Veistoksia.
Tiedosto:Κρήνη λέων - αρχαιολογικό μουσείο Αταλάντης.jpg|Leijonanpäinen lähdekaivon osa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rembów (Świętokrzyskien voivodikunta)

**Rembów** on kylä Etelä-Puolassa Rakówin kunnassa Świętokrzyskien voivodikunnassa. Kylässä asui 275 asukasta vuoden 2011 väestönlaskennassa. Asukkaista 44,7 prosenttia oli naispuolisia ja 55,3 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 26,5 prosenttia kylän väestöstä, työikäiset 57,8 prosenttia ja eläkeläiset 15,6 prosenttia. Rakówin kunnan asukkaista 4,7 prosenttia asuu Rembówissa.

## Kuvia

Tiedosto:Rembów. Resztki ruin zamku3.JPG
Tiedosto:Rembow wayside shrine p1040364.jpg
Tiedosto:Rembów. Resztki ruin zamku4.JPG


## Lähteet
Pągowiec

**Pągowiec** voi tarkoittaa ainakin seuraavia paikkoja:

* Pągowiec, Puolan kylä Masovian voivodikunnassa
* Pągowiec, Puolan kylä Świętokrzyskien voivodikunnassa
Egeanmeren luonnonhistoriallinen museo

**Egeanmeren luonnonhistoriallinen museo** () on luonnontieteellinen museo Mytilinioín kylässä Sámoksen saarella Kreikassa. Se esittelee erityisesti Sámoksen ja muun Egeanmeren alueen luonnonhistoriaa.

Museo on perustettu vuonna 1994 Konstantínos ja María Zimáliksen säätiön varoilla. Se toimii rakennuksessa, jonka pinta-ala on noin .

## Kokoelmat

Museon kokoelmat on jaettu viiteen osaan: paleontologia, eläintiede, kivet ja mineraalit, merielämä sekä kasvitiede. Paleontologiseen kokoelmaan kuuluu sámoslaisia fossiileja, joiden ikä on noin 8–10 miljoonaa vuotta. Eläinkokoelmaan kuuluu täytettyjä maaeläimiä ja lintuja Sámokselta sekä muualta Egeanmeren alueelta, sekä myös muun muassa australialaisia eläimiä, joita ovat lahjoittaneet Australiaan muuttaneet sámoslaiset. Kivilajikokoelmassa on noin 300 eri kivilajia. Merielämän kokoelmiin kuuluu erityisesti simpukankuoria. Kasvitieteellinen kokoelma käsittää Sámoksen ja muun Egeanmeren alueen kasveja. Kokoelmaan kuuluu myös muun muassa merenkulkuun ja kansatieteeseen liittyvää aineistoa.


Tiedosto:Museum Mytilinii Marine Life Hall.JPG|Museon kokoelmia.
Tiedosto:Museum Mytilinii Paleontological Hall.JPG|Museon kokoelmia.
Tiedosto:Museum Mytilinii Rocks and Minerals Hall.JPG|Museon kokoelmia.
Tiedosto:Museum Mytilinii Zoological Hall Birds.JPG|Museon kokoelmia.
Tiedosto:Museum Mytilinii Zoological Hall.JPG|Museon kokoelmia.
Tiedosto:Museum Mytilinii Folklore.JPG|Museon kansatieteellistä kokoelmaa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pągowiec (Świętokrzyskien voivodikunta)

**Pągowiec** on kylä Etelä-Puolassa Rakówin kunnassa Świętokrzyskien voivodikunnassa. Kylässä asui 90 asukasta vuoden 2011 väestönlaskennassa. Asukkaista 48,9 prosenttia oli naispuolisia ja 51,1 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 20 prosenttia kylän väestöstä, työikäiset 66,7 prosenttia ja eläkeläiset 13,3 prosenttia. Rakówin kunnan asukkaista 1,5 prosenttia asuu Pągowiecissa.

## Lähteet
Wolsztynin piirikunta

**Wolsztynin piirikunta** () on yksi Ison-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 57&nbsp;446. Piirikuntaan kuuluvat kolme kuntaa ovat Przemęt, Siedlec ja Wolsztyn.

Vuoden 2019 lopussa Wolsztynin piirikunnassa arvioitiin olevan 57&nbsp;446 asukasta, joista 50,7 prosenttia naispuolisia ja 49,3 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 56&nbsp;464 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 56&nbsp;694 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioidaan vuoden 2019 lopussa muodostaneen 21,1 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 60,2 prosenttia ja eläkeikäisten 18,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 39,3 vuotta. Elävänä syntyneiden määräksi arvioitiin 738 lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Egeanmeren merenkulkumuseo

**Egeanmeren merenkulkumuseo** () on museo Mýkonoksen kaupungissa eli Chórassa Mýkonoksen saarella Kreikassa. Se esittelee Egeanmeren alueen merenkulkuhistoriaa ja erityisesti kauppalaivaston historiaa ja perinteitä.

Museo on perustettu vuonna 1983 ja avautui vuonna 1985. Se toimii Mýkonoksen kaupungin keskustassa perinteisessä 1800-luvulla rakennetussa talossa.

## Kokoelmat

Museo esittelee Egeanmeren alueen merenkulkua antiikin ajoita nykypäiviin saakka. Sen kokoelmiin kuuluu merenkulkuun liittyvää esineistöä, navigointivälineitä, laivojen pienoismalleja ja karttoja sekä piirroksia, valokuvia ja muita dokumentteja. Museon puutarhassa on antiikin aikaisia hautakiviä, jotka ovat peräisin Mýkonokselta ja Delokselta ja kertovat haaksirikoista.


Tiedosto:Mykon AMM 060366.jpg|Antefiksi, 500-luku eaa.
Tiedosto:Mykon AMM 060365.jpg|Amforoita, roomalainen kausi.
Tiedosto:Mykon AMM 060367.jpg|Hautakivi, roomalainen kausi.
Tiedosto:Mykon AMM 060374.jpg|Satiirilehti *Néos Aristofánisin* kansi 1800-luvulta.
Tiedosto:Mykon ANM 060373x.jpg|Laskarína Boumpoulína, laivaston komentajia Kreikan vapaussodassa.
Tiedosto:Mykon AMM 060371y.jpg|Mantó Mavrogénous, laivaston komentajia Kreikan vapaussodassa.
Tiedosto:Mykon ANM 060370.jpg|Mantó Mavrogénouksen sateenvarjo.
Tiedosto:Greek islands folklore 060376.jpg|Mýkonoslainen nainen.
Tiedosto:Greek islands folklore 060375.jpg|Íoslainen nainen ja tyttöjä.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ναυτικό Μουσείο Αιγαίου – Aegean Maritime Museum . Museon verkkosivut.
Elefthérios Venizéloksen kotimuseo

**Elefthérios Venizéloksen kotimuseo** () on museo Chanián kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se toimii Elefthérios Venizéloksen entisessä kotitalossa ja esittelee hänen elämäänsä.

Talon rakennutti Elefthérios Venizéloksen isä Kyriakós Venizélos vuonna 1880. Elefthérios asui siinä tämän jälkeen vuoteen 1910 saakka sekä jälleen ajoittain vuosien 1927–1935 välillä. Talo sai nykyisen muotonsa hänen aikanaan vuonna 1927 tehdyissä muutostöissä. Vuodesta 2000 rakennuksessa toimii Kansallinen Elefthérios K. Venizélos -säätiö. Kreikan valtio osti talon vuonna 2002 ja lahjoitti sen säätiölle. Säätiön aikana rakennus on muutettu museoksi. Sen kunnostustyöt alkoivat vuonna 2012 ja museo avautui uudelleen vuonna 2015.

Rakennuksen huoneista viisi esittelevät Venizéloksen elämää aiheittain vallankumouksellisena, poliitikkona, diplomaattina, ihmisenä ja myyttinä. Osa näyttelystä on omistettu hänen vaimolleen Élenalle. Mourniésissa sijaitsee toinen kotimuseo, Venizéloksen synnyintalo. Lisäksi Venizélokseen liittyy kolmantena museo, joka toimii Thérisossa hänen entisessä päämajassaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Życiny

**Życiny** on kylä Etelä-Puolassa Rakówin kunnassa Świętokrzyskien voivodikunnassa. Kylässä asui 413 asukasta vuoden 2011 väestönlaskennassa. Asukkaista 49,6 prosenttia oli naispuolisia ja 50,4 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 21,1 prosenttia kylän väestöstä, työikäiset 57,6 prosenttia ja eläkeläiset 21,3 prosenttia. Rakówin kunnan asukkaista 7,1 prosenttia asuu Życinyssä.

## Lähteet
Morris Graves

**Morris Graves** (28. elokuuta 1910 Fox Valley, Oregon, Yhdysvallat – 5. toukokuuta 2001 Loleta, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen surrealistinen modernia tyylisuuntaa edustanut taidemaalari. Hän sai vaikutteita itäaasialaisesta taiteesta. Gravesin puolittain surrealistisissa töissä, joissa usein on pieniä eläimiä, eritoten lintuja, on havaittavissa yhtäältä romanttista, toisaalta realistista ainesta.

## Aiheesta muualla
* Teoskuvia *MoMA*
* Teoskuvia *Portland Art Museum*
Wrześnian piirikunta

**Wrześnian piirikunta** () on yksi Ison-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 77&nbsp;994. Piirikuntaan kuuluvat viisi kuntaa ovat Kołaczkowo, Miłosław, Nekla, Pyzdry ja Września.

Vuoden 2019 lopussa Wrześnian piirikunnassa arvioitiin olevan 77&nbsp;994 asukasta, joista 51,2 prosenttia naispuolisia ja 48,8 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 76&nbsp;093 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 69&nbsp;756 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioidaan vuoden 2019 lopussa muodostaneen 19,9 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 60,5 prosenttia ja eläkeikäisten 19,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,2 vuotta. Elävänä syntyneiden määräksi arvioitiin 842 lasta.

## Lähteet
Íoksen arkeologinen museo

**Íoksen arkeologinen museo** () on arkeologinen museo Íoksen kylässä eli Chórassa Íoksen saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta löydettyä esihistoriallista ja antiikin aikaista esineistöä.

Museon alku on yksityisessä arkeologisessa kokoelmassa, joka sai alkunsa vuonna 1904. Sitä on täydennetty kaivauslöydöillä 1980-luvulta lähtien. Museo toimii nimellä *Amoiradákeio Mégaro* tunnetussa uusklassisessa kartanossa kylän keskusaukion laidalla.

## Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä eri puolilta saarta. Varhaisimmat esihistoriallisen kauden löydöt ovat Skárkoksesta. Niihin lukeutuu muun muassa keramiikkaa, kiviastioita, työkaluja ja figuriineja Skárkoksen varhaiskykladisesta asutuksesta, sekä keskisen ja myöhäisen helladisen kauden löytöjä samalla paikalla olleelta hautausmaalta.

Antiikin aikaiset eli historiallisen kauden löydöt ovat pääosin peräisin Chóran paikalla sijainneesta antiikin Ioksen kaupungista. Näihin lukeutuu muun muassa keramiikkaa, veistoksia ja piirtokirjoituksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Boris Tištšenko

**Boris Ivanovitš Tištšenko** (; 23. maaliskuuta 1939 Leningrad – 9. joulukuuta 2010) oli venäläinen säveltäjä.

Tištšenko soitti lapsesta saakka pianoa. Sävellysopetusta hän sai ensin Galina Ustvolskajalta, Leningradin konservatoriossa (1957–1962) muiden muassa Vadim Salmanovilta ja lopulta kolmen vuoden ajan Dmitri Šostakovitšilta. Tištšenkon välit Šostakovitšiin muodostuivat läheisiksi, ja hän oli tämän suojatti. Opintojensa jälkeen Tištšenko liittyi Leningradin konservatorion henkilökuntaan. Šostakovitšin lisäksi hänen musiikkiinsa vaikutti nuorempi säveltäjien sukupolvi, jota edustivat Alfred Schnittke, Edison Denisov, Sofija Gubaidulina, Arvo Pärt, Valentin Silvestrov ja Leonid Hrabovski. Tištšenko esimerkiksi omaksui epätavallisia soitinyhdistelmiä ja teosrakenteita. Tästä esimerkkeinä ovat ensimmäinen (1963) ja toinen (1969) konsertto sellolle. Ensimmäisen hän sävelsi Mstislav Rostropovitšia varten. Teoksen vaatima orkesteri sisältää 17 puupuhallinsoitinta, lyömäsoittimet ja harmonin. Toisessa konsertossa orkesteri muodostuu 48 sellosta, kahdestatoista kontrabassosta ja lyömäsoittimista.

Tištšenko sävelsi seitsemän numeroitua sinfoniaa vuosina 1961–1994. Tuotantoon kuuluu myös useita numeroimattomia sinfonioita, ja vuosina 1998–2005 säveltäjä laati viiden kuorosinfonian sarjan Dante Alighierin innoittamana. Tarkoitus oli alun perin tehdä *[[Jumalainen näytelmä|Jumalaisesta näytelmästä]]* baletteja, mutta kunnianhimoiseen hankkeeseen valmista koreografia ei löytynyt, joten säveltäjä tyytyi laatimaan konserttiteokset. Tištšenkon kamari- ja soolosoitinmusiikkituotantoon kuuluu esimerkiksi jousikvartettoja ja pianosonaatteja. Ystävänsä Joseph Brodskyn johdatuksella Tištšenko syventyi Anna Ahmatovan runouden pariin ja laati tämän *Requiem*-runoteoksesta vuonna 1966 valmistuneen teoksen kahdelle lauluäänelle ja orkesterille. Sinfoniassaan *Hronika blokadi* (1984) säveltäjä kuvasi Leningradin piiritystä. 

Tištšenko oli kolmesti naimisissa ja sai kolme poikalasta. Hän kuoli syöpään 71-vuotiaana joulukuussa 2010.

## Lähteet
Vanuatunlenkko

**Vanuatunlenkko** (*Pteropus anetianus*) on Vanuatussa elävä hedelmälepakoiden heimoon kuuluva lepakkolaji. Se käyttää ravinnokseen viikunoita, leipäpuun hedelmiä, kookoksia ja kukkia. Päivänsä se viettää pieninä ryhminä puissa, mutta laji saattaa olla myös osittain päiväaktiivinen. Lepakoita syödään paikallisesti, mutta tämä vaikuttaa sen kantaan vain metsästyksen lisääntyessä välittömästi trooppisten hirmumyrskyjen jälkeen. Uhkana ovat myös paikalliset sukupuutot, koska laji on huono palaamaan alueille joilta se on jo kerran hävinnyt.

Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin suomenkieliseksi nimeksi on vanuatunlenkko.

## Lähteet
Vuoranta

**Vuoranta** on Alkon entinen koulutuskeskus Helsingin Vuosaaren Meri-Rastilassa osoitteessa Vilsandinkuja 4. Vuonna 1970 käyttöön otetut, metsäistä Ramsinrantaa myötäilevät matalat rakennukset on suunnitellut Helmer Stenros, joka suunnitteli myös alkuperäisen sisustuksen yhdessä vaimonsa, sisustusarkkitehti Pirkko Stenrosin kanssa. Puutarhan on suunnitellut Maj-Lis Rosenbröijer. 2020-luvun taitteessa Vuorantaa alettiin kunnostaa vanhusten hoivakodiksi, joka avattiin Villa Vuoranta -nimellä kesällä 2023. Sitä on kutsuttu yhdeksi Suomen kalleimmista hoivakodeista.

Vuorannan rakennusryhmän muodostavat koulutuskeskuksen päärakennus, majoitusrakennus, saunarakennus (jossa on sauna, uima-allas ja takkahuone), henkilökunnan asuinrakennus (joka on remontoitu tavalliseksi rivitaloksi) ja talousrakennus. Kaksikerroksisten rakennusten materiaaleja ovat tumma tiili, raakapintainen betoni ja puu. Vuorannan rakennukset ovat suojeltuja.

## Historia
Alko lopetti toimintansa Vuorannassa vuosituhannen vaihteen paikkeilla. Jo 1990-luvun alkupuolelta lähtien kiinteistön hotellitoimintaa operoi Sodexho, ja kiinteistö jatkoi toimintaansa hotellina vuoteen 2010 saakka. Vuosien 2015–2016 pakolaistulvassa tilat toimivat jonkin aikaa vastaanottokeskuksena. Sittemmin venäläisten omistama kiinteistö oli tyhjillään, mutta 2020-luvulla se tuli taas osittain suomalaisomistukseen, kun Evli Pankin hoivakiinteistörahasto osti päärakennuksen, joka saneerattiin ikäihmisten hoitokodiksi. Muut rakennukset ovat yhä venäläisomistuksessa ja päässeet pahasti rappioitumaan huolimatta siitä, että ne on suojeltu. Omistajayhtiö Nordentry Oy, jonka monimutkaisen taustayhtiökuvion edunsaaja on tiettävästi Kyproksella asuva azerbaidžanilais-venäläinen Anatoli Jakubov alias Tolis Iakovou, on hakenut kaupungilta kaavamuutosta, jotta rakennukset voisi purkaa ja rakentaa merenrantatontille pienkerrostaloja.

Vuorannan länsipuolen naapurikiinteistö hotelli Rantapuisto oli alun perin Unitas-opisto, Suomen Yhdyspankin koulutuskeskus.

Vuonna 1972 Vuorantaan majoitettiin neuvostoliittolaisia SALT I -aseriisuntaneuvottelijoita. Kolme vuotta myöhemmin oltiin valmiita Neuvostoliiton ETYK-valtuuskunnan varalta, joka kuitenkin päätti majoittua muualle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Heloharjat

**Heloharjat** (*Schizogyne*) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu vain kolme lajia.

## Lajeja
* *[[kaljuheloharja|Schizogyne glaberrima]]* – kaljuheloharja
* *[[Schizogyne obtusifolia]]*
* *[[nukkaheloharja|Schizogyne sericea]]* – nukkaheloharja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Schizogyne''
Shefali Shah

**Shefali Shah** (o.s. **Shetty**; s. 22. toukokuuta 1972 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä. Hän on näytellyt hindinkielisissä elokuvissa ja televisiossa. Hän voitti parhaan naisnäyttelijän Filmfare Awards -kriitikkopalkinnon elokuvasta *[[Satya (vuoden 1998 elokuva)|Satya]]* (1998). Lisäksi hän on saanut kiitosta kriitikoilta muun muassa elokuvista *[[Dil Dhadakne Do]]* (2015) ja *[[Once Again (vuoden 2018 elokuva)|Once Again]]* (2018).

## Yksityiselämä
Shah oli naimisissa näyttelijä Harsh Chhayan kanssa vuosina 1997–2001. Tämän jälkeen hän meni naimisiin elokuvantekijä Vipul Amrutlal Shahin kanssa. Heillä on kaksi poikaa.

## Filmografia

## Televisio

## Palkinnot ja ehdokkuudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
*
Kultaohdakkeet

**Kultaohdakkeet** (*Scolymus*) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu neljästä kuuteen lajia.

## Lajeja
* *[[Scolymus giganteus]]*
* *[[Scolymus grandiflorus]]* – isokultaohdake
* *[[espanjankultaohdake|Scolymus hispanicus]]* – espanjankultaohdake
* *[[kaljukultaohdake|Scolymus maculatus]]* – kaljukultaohdake

## Katso myös
* kruunuohdakkeet (*Onopordum*)
* maarianohdakkeet (*Silybum*)
* pallo-ohdakkeet (*Echinops*)
* raappaohdakkeet (*Ptilostemon*)
* sulkaohdakkeet eli ohdakkeet (*Cirsium*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Kultaohdakkeet (''Scolymus'')
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Scolymus''
* ITIS: ''Scolymus'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Scolymus''
Sunbeam (automerkki)

**Sunbeam** (suom. 'auringonsäde') oli brittiläinen automerkki. Uusi nimi muodostui siinä, kun Chrysler Europe osti brittiläisen Rootes Groupin toiminnot. Samalla Chrysler-yhtymä osti ranskalaisen Simcan. Britanniassa Sunbeam tunnettiin nimellä Hillman. Sunbeamin myyntinimi oli aktiivina vuosina 1967–1979. Imp ja Avenger olivat autonvalmistajan tunnetuimpia malleja, joita myytiin Suomessakin.

Suhteellisen lyhyen vaikutuskautensa aikana merkki ehti kerätä vuoden 1981 MM-rallin merkkimestaruuden, joskin nimellä Talbot Sunbeam. Auto oli varustettu 2,2-litraisella Lotuksen moottorilla. 16-venttiilinen moottori kehitti Juha Nylundin teoksen mukaan tehoa 260 hv. Henri Toivonen voitti sillä autolla RAC-rallin vuonna 1980. Automalli jäikin merkin viimeiseksi.

## Lähteet
*MMM - Mitä-Missä-Milloin 1972, Kansalaisen vuosikirja, 22.vsk: s. 307. Helsinki: Otava 1971. Osio: Liikenne/Uusia autoja.
*MMM - Mitä-Missä-Milloin 1978, Kansalaisen vuosikirja, 28.vsk: s. 312. Helsinki: Otava 1977  . Osio: Liikenne/Autokatsaus.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Sunbeam Autowiki
William Zabka

**William Michael Zabka** (syntynyt 20. lokakuuta 1965) on yhdysvaltalainen näyttelijä, kamppailulajien taitaja, käsikirjoittaja, ohjaaja sekä tuottaja. Hän esiintyi useissa 1980-luvun menestyselokuvissa, kuten Johnny Lawrencen roolissa elokuvissa *Karate Kid* (1984) ja *Karate Kid Part II* (1986) sekä spin-off sarjassa *Cobra Kai* (2018–). Vuonna 2004, hän oli ehdolla Oscarin saajaksi lyhytelokuva *Most*in kirjoittamisesta ja tuottamisesta.

## Varhainen elämä
Zabka syntyi New Yorkissa Nancy ja Stanley Zabkalle. Hänellä on veli ja sisko. 

## Ura
Zabkan ensimmäinen rooli oli vuoden 1984 *Karate Kid*issä. Hän näytteli Johnny Lawrencea, Ralph Macchion näyttelemän Daniel LaRusson päävastustajaa. Hänellä ei ollut kokemusta karatesta, mutta hän oli etevä painija. Osallistuminen elokuvaan innoitti häntä oppimaan itsepuolustuslajia nimeltä Tang Soo Do, jossa hän myöhemmin saavutti toisen asteen vihreän vyön. 

## Filmografia

## Lähteet
Riitiala

**Riitiala** on kyläyhteisö Pirkanmaalla, Ikaalisissa Kyrösjärven pohjoispuolella. 

## Riitialan kyläseura
Riitialan seudulla on yli 30 vuoden ajan toiminut kyläseura Riitialan seudun kylät ry. Kyläalue kattaa Ikaalisten Riitialan, Heittolan, Höytölän, Kiialan, Särkiperän, Tuhkurin ja Paununperän kylät ja alueet. Kyläseuran alueen yhdistykset toimivat keskenään tiiviissä yhteistyössä. Alueen monisatavuotiset kantakylät Kyrösjärven rantamailla ovat nähtävyyksiä.

## Aiheesta muualla
* Riitialan kyläseuran verkkosivut
Turun työväen pursiseura

**Turun Työväen Pursiseura** on Turussa toimiva vuonna 1896 perustettu 150-jäseninen pursiseura. Seura on sekä SPV:n että TUL:n jäsenseura.

## Kotisatama
Seuran kotisatama on Airiston pohjoispäässä oleva, seuran omistuksessa oleva Pitkäkari-niminen saari. Turun kaupungin vesijohtovesi ja sähköpisteet ovat laitureilla. Paviljongissa on vesi-wc. Venepaikkoja on noin 50 veneelle.

## Huoltosatama
Huoltosatama on Maanpäässä. Maanpäähän on keskitetty autojen paikoitus, soutuvenelaituri ja jätepiste. Huoltosatamassa olevassa huvilarakennuksessa on myös pieni kokoustila. Nuorisotoiminan tarpeisiin on jollasuuli ja ponttoonilaituri.

## Saaritukikohta
Seura omistaa Rymättylässä sijaitsevan Piiparkarin. Saaressa on ponttonilaituri peräpoijuineen veneiden kiinnittämiseksi. Saaressa on rantasauna sekä uimalaituri, suojainen nuotiopaikka venelaiturin läheisyydessä ja grillikatos, joka antaa suojaa huonolla ilmalla sateelta ja tuulelta. Saaressa on ulkokäymälä sekä vaja, jossa on tarvittavat työkalut sauna- ja nuotiopuiden tekoon sekä ympäristön hoitoon.

## Toiminta
### Telakka
Seura myös tarjoaa jäsenilleen talvisäilytyspaikkoja Pitkäkarin saarella. Seuran omalla nosturilla veneitä saadaan nostettua aina kuuteen tonniin saakka. Veneiden nostot ja laskut sekä mastonosturin käyttö on ilmaista seuran jäsenille.

### Nuorisotyö
Junioritoiminnalle on omat tilat, jollavaja sekä laituri Maanpäässä Kuuselan huoltosatamassa.Seuralla on omistuksessaan useita optimistijollia. Nuorisotyön käyttöön on myös hankittu RIB-vene.

### Kilpailut
TTPS osallistuu kilpailujärjestelyihin muiden seurojen kilpailuissa tuomareiden ja turva- ja poijuveneiden voimin.

### Talkoot
Talkootöitä on seurassa tehty perinteisesti paljon, esimerkiksi kaikki rakennukset on tehty talkoilla ja talkootyöt ovat edelleenkin merkittävä osa seuran sosiaalista toimintaa, kaikille löytyy kykyjensä mukaista tekemistä. Talkootöiden avulla on pystytty pitämään seuramaksut kohtuullisella tasolla.

## Historiaa
 Turun Työväenyhdistyksen Urheilu- ja Pursiseura perustettiin 11. huhtikuuta 1896. Vuonna 1930 Turun Työväenyhdistyksen Urheilu- ja Pursiseura muutti nimensä Turun Työväen Pursiseuraksi. Seuran lippu on rekisteröity Meriministeriössä 5.7.1897, ja nykyisen muotonsa lippu sai 1917, jolloin pursiseurojen lippujen risteihin lisättiin valkoinen risti. Pitkäkarin saari on vuokrattu seuralle vuonna 1910, ja 1947 saari on ostettu omaksi. Telakka on perustettu 1921 seuran eräistä jäsenistä koostuvan osuuskunnan toimesta. Seura on ostanut telakan itselleen osuuskunnan jäsenilta vuonna 1928.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*TTPS:n kotisivut
Sonja Silvander

**Sonja Silvander-Valo** (s. 19. kesäkuuta 1994) on suomalainen näyttelijä. Hän on alun perin kotoisin Paimiosta. Silvander-Valo valmistui Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2019 ja on erikoistunut musiikkiteatteriin.  

Silvander-Valo on näytellyt Suomen Kansallisteatterissa, Hämeenlinnan Teatterissa sekä Vaasan Kaupunginteatterissa.  

Silvander-Valo näytteli "Pelliinan" roolin näytelmässä *Rottien Pyhimys* (Hämeenlinnan Teatteri, perustuu Anneli Kannon romaaniin *Rottien Pyhimys*, ohjaus Milko Lehto, 2023).    

Hän on esiintynyt aiemmin urallaan mm. näytelmissä *Laulujoutsen* ‒ katastrofiballadi (Aurinkoteatteri, Kansallisteatteri, ohjaus Juha Mustanohja, 2024), *Äiti ja Gorilla* (Aurinkoteatteri, ohjaus Juha Mustanoja, 2022), *Baikal Brothers ky* (Teatteri Universum, ohjaus Leea Klemola, 2017) sekä *Zambezi* (Aleksanterin Teatteri, ohjaus Ritva Siikala, 2020).  

Silvander-Valo oli Vaasan kaupunginteatterin kiinnitettynä näyttelijänä 2020–2021.

Silvander-Valo oli kiinnitettynä näyttelijänä Hämeenlinnan Teatterissa syksyllä 2023.

## Lähteet
Hotelli Seurahuone (Riihimäki)

**Hotelli Seurahuone** on Riihimäen keskustassa sijaitseva hotelli. Hotelli toimi alkujaan vuodesta 1935 lähtien arkkitehti Väinö Vähäkallion suunnittelemassa, vuonna 1920 valmistuneessa liikerakennuksessa, joka vaurioitui pahoin talvisodan pommituksissa. Nykyinen funktionalistinen kivirakennus valmistui 1941. Nykyisen rakennuksen suunnittelijasta ei ole varmuutta, mutta piirustusten epäillään olevan rakennusmestari J. E. Valorinnan käsialaa.

Hotellissa on 52 huonetta, 111 majoituspaikkaa sekä ympärivuorokautinen vastaanotto. Hotellilla on myös pysäköintialue, kokoustilat, sauna ja kuntosali. Hotellissa toimii myös amerikkalaishenkinen ravintola Bullet American Diner, seurustelupubi J.A. Sandels Pub sekä yökerho Iskelmäbaari Riihimäki.

## Lähteet
Tässä nyt ja näin

**Tässä nyt ja näin** on suomalaisen iskelmälaulaja Beritin studioalbumi vuodelta 1983. Sen tuotti Veikko Samuli. Albumi on Beritin yhdestoista ja kuuluu hänen diskovaiheeseensa. Se koostuu Samulin sävellyksistä lukuun ottamatta käännösversiota kappaleesta "Words". Juha Vainio vastaa useimmista sanoituksista. Albumi on toinen Beritin diskoalbumeista, tyyliltään se poikkeaa esittäjänsä aiemmista iskelmä- ja humppa-albumeista. Toinen diskopainotteinen albumi on seuraavana vuonna julkaistu *[[Sinä olet hän]]*.

*Tässä nyt ja näin* on Beritin ensimmäinen listamenestys ja sen myynti ylitti kultalevyrajan.

## Kappaleet

## Muuta
Berit tunnettiin 1970-luvulla humppatyttönä. 1980-luvulla hän suuntautui syntetisaattorivetoiseen diskoiskelmään. Hän levytti Vip-Musicille pitkäsoitot *Tässä nyt ja näin* ja *Sinä olet hän*. Beritin ura oli tuolloin kaupalliselta kannalta huippukohdassaan. "Tässä nyt ja näin" on Veikko Samulille tyypillinen melodinen sävelteos, joka julkaistiin myös seitsentuumaisena vinyylisinglenä b-puolenaan "Mikä meidän oikein on". Tuohon aikaan useat kansainväliset hitit saivat suomenkielisen version, "Words" kääntyi nimelle "Helli mua hiljaa". Myös se julkaistiin singlenä b-puolenaan "Et usko kuinka paljon kaipaan".

"Tässä nyt ja näin" ja "Helli mua hiljaa" on valikoitu Beritin tulevien vuosikymmenten kokoelmille. Lyriikoiltaan ne ovat tavanomaista lemmenvuodatusta: lauluissa on minä-kertoja, joka suuntaa lemmenviestinsä yksikön toisessa persoonassa puhuteltavalle henkilölle. Myös albumin muut kappaleet liikkuvat romanttisen rakkauden ympärillä. Kaihoisa, menetettyä rakkautta tilittävä "Rantakalliolla" julkaistiin syksyllä 1983 "Sinä olet hän" -singlen b-puolena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Fenno-levytietokanta (Teoshaku)
*Fono.fi: Äänitteen tiedot : Tässä nyt ja näin
Warugaki 1

**Warugaki 1** (jap. 悪ガキッ①) on S/mileagen ensimmäisen studioalbumi. Albumi julkaistiin 8. joulukuuta 2010.

## Kappaleet
CD-levyn kappaleet sanoittanut ja tuottanut Tsunku.

# "Onaji Jikyuu de Hataraku Tomodachi no Bijin Mama"
# "Odorou yo"
# "Onna Bakari no Nichiyoubi"
# "Yumemiru Fifteen"
# "Shooting Star" 
# "Ganbaranakutemo Eenende!!"
# "Suki-chan"
# "Gakkyuu Iinchou"
# "Shikkari Shite yo! Mou" 
# "Otona ni Narutte Muzukashii!!!"
# "Asu wa Date na no ni, Imasugu Koe ga Kikitai"
# "aMa no Jaku"

## Mukana olevat jäsenet

* Ayaka Wada
* Yuuka Maeda
* Kanon Fukuda
* Saki Ogawa

## Lähteet
Adolf Friedrich von Schack

**Adolf Friedrich von Schack** (2. elokuuta 1815 Schwerin – 14. huhtikuuta 1894 Rooma, Italia), kreivi, saksalainen kirjallisuushistorioitsija ja runoilija. Hän oli nuorena Berliinissä kamarioikeuden palveluksessa, kamariherrana suurherttua Mecklenburg-Schwerinin palveluksessa ja diplomaattitehtävissä mutta vietti enimmän aikaa pitkillä matkoilla tutkimustöissä.

Schack erosi 1852 valtion palveluksessa ja asettui kuningas Maximilianin kutsusta pian Müncheniin. Schackin merkittävimpiä teoksia ovat *Geschichte der dramatischen litteratur und kunst in Spanien* (1845–1846; täydennys 1855), *Poesie und kunst der araber in Spanien und Sicilien* (1865), *Geschichte der normannen in Sizilien* (1889), sekä kokoelma hienostuneita runoja *Gedichte* (1867). Teos *Spanisches theater *(1854) sisältää erinomaisia käännöksiä espanjalaisilta näyteläkirjailijoilta, käännöksiä persialaisista (Firdausi 1851–1853), intialaisista, portugalilaisista, englantilaisista ja mista teoksista. 

Runokokoelmansa saaman suosion ansiosta Schack alkoi vähitellen julkaista runoteoksia, sekä eeppis-dramaattisia että lyyrisiä, lähinnä kuitenkin nuoruusvuosinaan. Niistä ilmenee muodon taitavuus, kulttuurin tuntemus ja aristokraattisen liberaali maailmankatsomus, lämmin usko ihmiskunnan edistykseen, mutta niissä on kovin vähän runollista omaperäisyyttä: historiallis-filosofisia runoja sisältävä teos *Nächte des Orients* (1874) ja eepos *Die Plejaden* (1881). Schack kirjoitti omaelämäkerran *Ein halbes Jahrhundert*, joka ilmestyi 1887. *Dramatische Dichtungen* ilmestyi 1879 ja *Gesammelte Werke* 1882–1883.

Schack sai 1876 kreivin arvon, myöhemmin Mecklenburgissa todellisen salaneuvoksen arvon. Hänen Münchenissä sijaitseva merkittävä taidekokoelmansa Schack-galleria, joka on koottu merkittävien saksalaisten maalareiden tuella, siirtyi testamentilla 1894 Saksan keisarin omistukseen.

Schack on taidetta ymmärtämättömäksi taiteenystäväksi karrikoituna päähenkilönä Adolf von Wilbrandtin teoksessa *Hermann Isinger*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Anna Lemmetti-Vieri

**Anna Lemmetti-Vieri** (s. 8. syyskuuta 1963 Kristiinankaupunki) on suomalainen näyttelijä.

## Ura

Lemmetti-Vieri opiskeli Turun Tanssioppilaitoksessa klassista balettia ja jazztanssia vuosina 1989–1991. Hän on käynyt Lappfjärds Folkhögskolanin teatterilinjan vuosina 1982–1983. Lemmetti-Vieri on esiintynyt muun muassa Pieni Pyhiinvaellus -elokuvassa (2000), mainosäänenä sekä useissa eri teatteriproduktioissa.

Lemmetti-Vieri on toiminut Vaasan kaupunginteatterissa avustajana, kuiskaajana, tarpeistonhoitajana, ohjaajan assistenttina, järjestäjänä, pukija/pukuhuoltajana ja näyttelijänä vuodesta 1997.
Patastenmäen puukoulu

**Patastenmäen puukoulu** on Riihimäen Patastenmäellä sijaitseva puinen koulurakennus.

Arkkitehtien Kaarle Borgin, Johan Sigfrid Sirenin ja Urho Åbergin suunnittelema koulurakennus valmistui 1924, tuolloin vielä Hausjärvelle kuuluvalle Patastenmäelle. Koulu siirtyi vuoden 1946 alueliitoksen myötä Riihimäen haltuun. Patastenmäen uuden tiilikoulun valmistuttua 1957 toimi puisessa koulutalossa aluksi kauppaoppilaitos ja myöhemmin vuodesta 1964 lähtien apukoulu nimellä Erkyläntien koulu. Koulurakennus on kaksikerroksinen, suorakaiteen muotoinen rakennus, jossa on harjakatto ja keltainen pystyvuoraus. Rakennuksen päädyissä on harjakattoiset avokuistit. Puukoulun tiloissa on nyttemmin toiminut Riihimäen kaupungin montessoriluokat sekä leikkikoulu.

Patastenmäen puukoulun on määrä poistua perusopetuksen käytöstä syksyllä 2021, jolloin montessoriopetus loppuu ja oppilaat siirtyvät muihin kouluihin. Montessoriopetuksen siirto Lasitehtaan koululle oli myös esillä ennen lakkautuspäätöstä.

## Lähteet
Patastenmäen tiilikoulu

**Patastenmäen tiilikoulu** on Riihimäen Patastenmäellä sijaitseva alakoulu. Koulussa toimivat perusopetusluokat 3–5. Peruskoululuokat 1–2 sen sijaan toimivat Patastenmäen koulun alaisessa Jukolan monitoimitalossa, Uhkolassa. Monitoimitalolla toimivat myös esikoulu ja päiväkoti.

Arkkitehti Martti Jaatisen suunnittelema koulurakennus valmistui 1957 ja korvasi ahtaaksi käyneen vanhan, vuonna 1924 valmistuneen puukoulun. Tiilikoulun katsotaan edustavan 1950-luvun kodikasta funktionalismia. Arkkitehtuuriltaan rakennus on 1950-luvun kouluksi epätavallinen ja lähestyy tyylillisesti 1970-luvun koulujen suunnittelua. Rakennusta laajennettiin vuonna 2004 arkkitehtitoimisto Perko Oy:n suunnitelmin.

Riihimäen kaupunki oli aikeissa vuonna 2025 lakkauttaa Patastenmäen koulun sekä sen piiriin kuuluvan Jukolan monitoimitalon peruskouluopetuksen osalta. Peruskouluoppilaat aiottiin siirtää Peltosaareen valmistuvaan uuteen monitoimitaloon. Monitoimitalon eli Itäisen koulun rakentamisesta päätettiin luopua taloudellisista syistä kesällä 2024  , ja perusopetus Patastenmäen koulussa jatkuu Tiilikoululla ja Jukolassa. 

## Lähteet]
2 Smile Sensation

**2 Smile Sensation** (jap. ②スマイルセンセーション) on S/mileagen toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 22. toukokuuta 2013.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet tuottanut ja sanoittanut Tsunku.

# "Shin, Nippon no Susume!"
# "Tabidachi no Haru ga Kita"
# "Otona no Tochuu"
# "Tenshin Ranman"
# "Suki yo, Junjou Hankouki."
# "Watashi no Kokoro"
# "Yuugure Koi no Jikan"
# "Nee Senpai"
# "Sayonara Sayonara Sayonara"
# "Samui ne."

## Mukana olevat jäsenet

* Ayaka Wada
* Kanon Fukuda
* Kana Nakanishi
* Akari Takeuchi
* Rina Katsuta
* Meimi Tamura

## Lähteet
Ruskosiipisirkkunen

**Ruskosiipisirkkunen** (*Centronyx henslowii*) on sirkkuleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Pohjois-Amerikasta.

## Koko ja ulkonäkö
Ruskosiipisirkkunen voi kasvaa 11&ndash;13 cm pitkäksi ja on ruumiinrakenteeltaan tukevahko. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Ruskosiipisirkkusen pää on kellertävän ruskea ja siinä on mustia raitoja. Selkä on ruskea mustin viiruin ja siivet ja yläperä ovat punaruskeat. Linnun rinta on vaaleanruskea mustin viiruin ja vatsa on lähes valkoinen. Lajin nokka on tukeva.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Kesäisin ruskosiipisirkkunen pesii alueella, joka ulottuu Yhdysvalloissa Kentuckystä Minnesotaan ja New Yorkiin ja Kanadassa Ontarion eteläosiin. Talveksi se muuttaa Yhdysvaltojen kaakkoisosiin. Lajin elinympäristöä ovat monenlaiset ruohomaat kuten kuivat preerat, kosteat niityt ja marskimaat. Ruskosiipisirkkusen ravintoa ovat useat hyönteiset ja heinien siemenet. Linnun pesimäkausi kestää toukokuulta syyskuulle ja kasvimateriaaleista rakennettu kuppimainen pesä sijaitsee usein ruohomättään kupeessa. Naaras munii 4&ndash;5 valkoista punaruskeapilkullista munaa.

## Lähteet
John Bach

**John Bach** (s. 5. kesäkuuta 1946 Wales, Britannia) on walesilaissyntyinen uusiseelantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Peter Jacksonin ohjaamassa *[[Taru sormusten herrasta (elokuvatrilogia)|Taru sormusten herrasta]]* -elokuvatrilogiassa Madrilia elokuvissa *[[Taru sormusten herrasta: Kaksi tornia (elokuva)|Kaksi tornia]]* ja *[[Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu (elokuva)|Kuninkaan paluu]]*. Bach on näytellyt myös muun muassa Snoutin roolissa elokuvassa *[[Goodbye Pork Pie]]* (1981).

## Valikoitu filmografia

## Lähteet
Będzinin piirikunta

**Będzinin piirikunta** () on yksi Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 148&nbsp;089. Piirikuntaan kuuluvat neljä kuntaa ovat Bobrowniki, Mierzęcice, Psary ja Siewierz.

Vuoden 2019 lopussa Będzinin piirikunnassa arvioitiin olevan 148&nbsp;089 asukasta, joista 52,4 prosenttia naispuolisia ja 47,6 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 152&nbsp;133 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 130&nbsp;098 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioidaan vuoden 2019 lopussa muodostaneen 16 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 58,4 prosenttia ja eläkeikäisten 25,5 prosenttia väestön keski-iän ollessa 44,2 vuotta. Elävänä syntyneiden määräksi arvioitiin 1&nbsp;100 lasta.

## Lähteet
S/mileage Best Album Kanzenban 1

**S/mileage Best Album Kanzenban 1** (jap. スマイレージ ベストアルバム 完全版①) on S/mileagen ensimmäisen kokoelma-albumi. Albumi julkaistiin 30. toukokuuta 2012.

## Kappaleet
CD-levyn kappaleet tuottanut ja sanoittanut Tsunku.

# "Dot Bikini"
# "Choto Mate Kudasai!"
# "Please Miniskirt Postwoman!"
# "Tachiagirl"
# "Uchouten LOVE"
# "Koi ni Booing Buu!"
# "Short Cut"
# "Onaji Jikyuu de Hataraku Tomodachi no Bijin Mama"
# "Ganbaranakutemo Eenende!!"
# "Yumemiru Fifteen"
# "Otona ni Narutte Muzukashii!!!"
# "Suki-chan"
# "Asu wa Date na no ni, Imasugu Koe ga Kikitai"
# "aMa no Jaku"
# "Kiiroi Jitensha to Sandwich"

## Mukana olevat jäsenet

* Ayaka Wada
* Kanon Fukuda
* Kana Nakanishi
* Akari Takeuchi
* Rina Katsuta
* Meimi Tamura

#### Ei mainintaa albumissa

* Yuuka Maeda
* Saki Ogawa 
* Fuyuka Kosuga 

## Lähteet
Ulla Väätäinen

**Ulla Väätäinen** (s. 10. huhtikuuta 1988 Jyväskylä) on suomalainen tanssija.

Väätäinen valmistui tanssitaiteen maisteriksi Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta vuonna 2014. Tätä ennen hän opiskeli nykytanssia Amsterdamissa 2007–2011 Amsterdamse Hoogeschool voor de Kunsten -korkeakoulun modernin teatteritanssin akatemiassa, josta hän valmistui tanssijaksi vuonna 2011.

Väätäinen on työskennellyt tanssijana ja esiintyjänä muun muassa Tanssiteatteri Raatikossa, tanssiryhmä Off/Balancessa, Petri Kekoni Companyssa, Jojo - Oulun tanssinkeskuksessa, Oulun Teatterissa, Jyväskylän kaupunginteatterissa, Pori Dance Companyssa ja Tanssiteatteri Rimpparemmissä.

Väätäinen on kiinnitetty tanssijaksi Vaasan kaupunginteatteriin syksyllä 2020. 

## Lähteet
* Väätäinen, Ulla. Tanssin tiedotuskeskus.
* Tanssija Ulla Väätäinen sukeltaa innolla uusiin maailmoihin: ”Työskentelen unelma-ammatissani”. Vaasa.fi 1.6.2020.
Kalervo Oberg

**Kalervo Oberg** (15. tammikuuta 1901 Nanaimo, British Columbia – 11. heinäkuuta 1973 Corvallis, Oregon) oli kanadalainen, suomalaissyntyinen antropologi. Hänet tunnetaan kulttuurishokin ensimmäisenä määrittelijänä.

## Elämä
Kalervo Oberg syntyi vuonna 1901 suomalaisvanhemmille Nanaimossa, Brittiläisessä Kolumbiassa. Hän suoritti taloustieteen kandidaatin tutkinnon vuonna 1928 Brittiläisen Kolumbian yliopistossa. Taloustieteen maisterin hän viimeisteli Pittsburghin yliopistossa vuonna 1930, jonka jälkeen hän alkoi lukea antropologiaa Chicagon yliopistossa. 

Oberg suoritti ensimmäisen kenttätyönsä vuosina 1931-32 tlingit-intiaanien sosiaalista ekonomiaa tutkien. Tähän tutkimukseen perustuen hän kirjoitti väitöskirjansa, jonka ohjaajana toimi Alfred Radcliffe-Brown. 

Postdoc-tutkimuksensa Oberg aloitti London School of Economicsissa. Siellä hän opiskeli bantukieliä ennen kahden vuoden kenttätyötään banyankole-heimon parissa Ugandassa. Vuonna 1936 hän palasi Lontooseen ja kirjoitti tutkimuksestaan artikkelin "The Kingdom of Ankole in Uganda", joka julkaistiin klassikoksi muodostuneessa Meyer Fortesin ja E.E. Evans-Pritchardin teoksessa *African Political Systems*.

Oberg työskenteli Yhdysvalloissa yliopistoissa ja virastoissa. Hän avioitui vuonna 1945.

Oberg menehtyi vuonna 1973 Oregonissa, Yhdysvalloissa.

## Teoriat
Oberg määritteli kulttuurishokin käsitteen ensimmäisenä 1950-luvulla artikkelissaan "Culture Shock". Obergin määrittelyn mukaan kulttuushokki on "ahdistus, joka syntyy tuttujen sosiaalisen kanssakäymisen merkkien ja symbolien kadotessa". Hänen mukaansa kulttuurishokki on luonnollinen mukautumisen prosessi, joka lopulta johtaa kulttuuriseen tiedostavuuteen.

Kulttuurishokin oireiksi Oberg luetteli mm. koti-ikävän, paikallisten stereotypisoinnin, lisääntyneen unentarpeen, tunnesyömisen ja selittämättömät itkukohtaukset. Konkreettisiksi suosituksiksi kulttuurishokin käsittelyyn hän mainitsi mm. huumorintajun säilyttämisen, itsesäälin välttelemisen, terveellisen ruokavalion ylläpitämisen ja päiväkirjan kirjoittamisen.

## Lähteet
Bielskon piirikunta

**Bielskon piirikunta** () on yksi Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 165&nbsp;960. Piirikuntaan kuuluvat yhdeksän kuntaa ovat Bestwina, Buczkowice, Czechowice-Dziedzice, Jasienica, Jaworze, Kozy, Porąbka, Wilamowice ja Wilkowice.

Vuoden 2019 lopussa Bielskon piirikunnassa arvioitiin olevan 165&nbsp;960 asukasta, joista 51,2 prosenttia naispuolisia ja 48,8 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 157&nbsp;327 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä kasvavan 175&nbsp;200 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioidaan vuoden 2019 lopussa muodostaneen 19,5 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 60,4 prosenttia ja eläkeikäisten 20,1 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,8 vuotta. Elävänä syntyneiden määräksi arvioitiin 1&nbsp;712 lasta.

## Lähteet