open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nothing Really Matters

**Nothing Really Matters** on alankomaalaisen DJ-tuottaja Tiëston sekä brittiläisen laulaja-lauluntekijä Becky Hillin musiikkikappale. Sen julkaisi Musical Freedom Tiëston seitsemännen, The London Sessions-studioalbumin viidentenä singlenä 17. huhtikuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Josh Record, Karen Poole, Kye Gibbon, Matt Robson-Scott, Ollie Green, Hill, Ryan Ashley ja Tiësto. Kappaleen tuotannosta vastasivat puolestaan Tiësto, Gibbon, Robson-Scott, Ashley ja Sergio Popken.

"Nothing Really Matters" oli kaupallisesti huono menestys, sen päästyä singlelistalle ainoastaan kahdessa valtiossa ja niissäkään se ei päässyt viidenkymmenen parhaan joukkoon. Toinen näistä singlelistasijoituksista tapahtui artistin kotimaassa Alankomaissa, jossa sen paras sijoitus oli singlelistan sija 63.

## Lähteet
Alsdorf

**Alsdorf** on kaupunki Aachenin alueella Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisimmässä Saksassa. Se oli merkittävä kaivoskaupunki 1800- ja 1900-luvuilla. Kaivostoiminnan hiivuttua Alsdorf on kehittänyt kulttuurielämäänsä, kaupungissa on muun muassa elämysmuseo Energeticon.

## Maantiede
Alsdorf sijaitsee osavaltionsa lounaisosassa kymmenisen kilometriä Aachenin keskustasta koilliseen ja noin 60 kilometriä Kölnistä länteen. Pohjois-Saksan alanko alkaa vaihtua Keski-Saksan vuorimaaksi Alsdorfin seudulla. Kaupungin lounaispuolella on Alankomaiden, Belgian ja Saksan yhteinen rajapyykki.

Alsdorf koostuu seitsemästätoista kaupunginosasta, joista Bettendorf ja Hoengen olivat itsenäisiä kuntia ennen vuoden 1972 kuntaliitoksia.

## Historia
Alsdorfista on varhaisin kirjallinen maininta vuodelta 1191 muodossa "alstorp". Alsdorf kuului Limburgin herttuakuntaan vuoteen 1789. Hoengen, Schaufenberg ja Warden kuuluivat Jülichiin ja Ofden Wilhemsteinin hallintoalueeseen. 1800-luvun alun ranskalaisvallan jälkeen Alsdorfin nykyiset kaupunginosat liitettiin ensimmäisen kerran samaan hallinnolliseen kokonaisuuteen, eli Aachenin hallintopiiriin. Alsdorf teollistui voimakkaasti 1800-luvun puolenvälin jälkeen kaivostoiminnan myötä. 1900-luvun taitteessa se oli kasvanut neljän tuhannen asukkaan teollisuusyhteisöksi. Kaivoskauden vakavin onnettomuus sattui lokakuussa 1930: tuolloin tapahtui räjähdys, jossa kuoli 271 ihmistä. Kaupunkioikeudet Alsdorf sai 1950. Kaivostoiminnan tyrehtyminen 1900-luvun loppua kohden johti suurtyöttömyyteen ja rakennemuutokseen. Sittemmin Alsdorf on pyrkinyt nostamaan profiiliaan etenkin kulttuurikaupunkina.

Alsdorfin historiallista arkkitehtuuria edustavat muun muassa keskiaikainen Burg Alsdorf keskikaupungilla ja katolinen kirkko St. Castor, joka valmistui toukokuussa 1964. Kaivosteollisuuden aikakauden merkittävin laitos oli Grube Anna, jonka omisti Eschweiler Bergwerks-Verein. Sen alueella on nykyisin Annapark eli Annanpuisto. Historiallisesta teollisuusmiljööstä on säilytetty muun muassa vesitorni.

## Talous ja liikenne
Alsdorfiin on asettunut yrityksiä, jotka saavat lisäarvoa läheisestä Aachenin teknillisestä korkeakoulusta sekä kaupungin sijainnista Alankomaiden ja Belgian rajan tuntumassa. Aachenin alueella operoivan Euregio-radan paikallisjunat pysähtyvät Alsdorfin liikennepaikoilla. Moottoritie BAB 44 kulkee Alsdorfin itäosan halki. Se risteää BAB 4:n kanssa Alsdorfin eteläpuolella. Alsdorfin kautta kulkee 470-kilometrinen pyöräilyväylä Wasserburgen-Route, jonka varrella sijaitsee lukuisia historiallisia vesilinnoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Alsdorf, Nordrhein-Westfalen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Laubuka ruhuna

**Laubuka ruhuna** on seeprakalojen (Danionidae) heimoon kuuluva makean veden kalalaji. Lajia tavataan ainoastaan Sri Lankasta. Se voi kasvaa korkeintaan 6,8 senttimetrin mittaiseksi.

## Lähteet
Herzogenrath

**Herzogenrath** on kaupunki Aachenin alueella Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisimmässä Saksassa. Kaivosteollisuudella on kaupungissa vankat perinteet. Herzogenrath ja sen länsipuolinen Kerkrade muodostavat epävirallisen Eurode-kaksoiskaupungin, jonka halki kulkee Alankomaiden ja Saksan raja.

## Maantiede
Herzogenrath sijaitsee osavaltionsa lounaisosassa kymmenisen kilometriä Aachenin keskustasta pohjoiseen ja noin 60 kilometriä Kölnistä länteen. Se rajoittuu lännessä Alankomaihin.

Herzogenrath koostuu kolmesta osa-alueesta: Herzogenrath, Merkstein ja Kohlscheid. Kaksi viimeksi mainittua olivat vuoteen 1972 itsenäisiä kuntia. Kohlscheid sijaitsee Herzogenrathin eteläosassa aivan Aachenin pohjoisten kaupunginosien läheisyydessä. Sen väkiluku oli vuonna 2016 noin 19&nbsp;000, ja asukastiheys huomattavasti Herzogenrathin keskiarvoa korkeampi. Kanta-Herzogenrath sijaitsee kaupungin keskiosassa. Merkstein sijaitsee kaupungin koillisosassa lähes yhteenkasvaneena Alsdorfin luoteisiin kaupunginosiin.

Herzogenrathin läntisin katu Neustraße / Nieuwstraat on samalla Alankomaiden ja Saksan raja. Kadun itäpuoli kuuluu Herzogenrathiin ja länsipuoli Kerkradeen. Kulloistenkin valtiollisten tahojen rajankäynneistä huolimatta Herzogenrath ja Kerkrade ovat muodostaneet kulttuurisesti yhtenäisen kaupunkialueen jo 1100-luvulta alkaen.

Rurin 53-kilometrinen sivujoki Wurm virtaa kohti Pohjanmerta Herzogenrathin kaakkoisena rajajokena. Se kulkee Herzogenrathin keskiosan halki etelästä pohjoiseen, ja lännessä se muodostaa kaupungin luoteisen rajan.

## Historia
Vuodelta 1104 on maininta linnoituksesta castrum Rodense, jonka omistivat Saffenbergin kreivit. Vuonna 1282 Rudolf I Habsburgilainen myönsi Stadt Rodelle rahanlyönti- ja kaupunkioikeudet. Roden alue jaettiin Wienin kongressissa 1814–1815: itäisestä puolesta tehtiin osa Preussia ja läntisestä osa Alankomaita. Herzogenrath menetti tuolloin kaupunkioikeutensa, ja sai ne takaisin vasta 1919. Kohlscheide ja Merkstein liitettiin Herzogenrathiin suurten kuntaliitosten aikana 1972. Kolme osa-aluetta eivät liitoksen jälkeen ole kasvaneet täysin kiinni toisiinsa.

Herzogenrathin historiallista arkkitehtuuria edustavat muun muassa keskiaikainen Burg Rode ja useat kirkot, kuten St. Mariä Himmelfahrt 1600-luvulta ja St. Gertrud vuodelta 1914. Kaupungissa on säilynyt myös kaivostoimintaan liittyneitä rakennuksia.

## Talous ja liikenne

Kaivosteollisuuden kuihduttua Herzogenrathiin on asettunut korkean teknologian yrityksiä. Kirjaimellisesti Alankomaiden ja Saksan rajalle on rakennettu Eurode Business Center, jossa toimii muun muassa IT-yrityksiä.

Herzogenrathin rautatieasema sijaitsee rataosuuksien Aachen–Mönchengladbach, Stolberg–Herzogenrath ja Sittard–Herzogenrath risteyksessä. Moottoritie BAB 4 kulkee Herzogenrathin eteläpuolitse ja BAB 44 itäpuolitse.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Herzogenrath, Nordrhein-Westfalen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Sirolentobarbi

**Sirolentobarbi** (*Esomus thermoicos*) on seeprakalojen heimoon (Danionidae) kuuluva makean veden särkikalalaji, joka alkuperäisenä elää ainoastaan Sri Lankassa.

Sirolentobarbi kasvaa yleensä noin kahdeksan senttimetrin mittaiseksi, suurimmillaan noin 13-senttiseksi. Kala syö toukkia ja äyriäisiä.

## Lähteet
Pseudolaubuca

**Pseudolaubuca** on aasiankarppien heimoon (Xenocyprididae) kuuluva aasialainen, makeissa vesissä elävä särkikalojen suku. Siihen luetaan seuraavat neljä lajia:

* *[[Pseudolaubuca engraulis]]* (Nichols, 1925)
* *[[Pseudolaubuca hotaya]]* Mai, 1978
* *[[Pseudolaubuca jouyi]]* (Jordan & Starks, 1905)
* *[[Pseudolaubuca sinensis]]* Bleeker, 1864

## Lähteet
Vittoria (Italia)

**Vittoria** on kunta Sisilian kaakkoisosassa Italiassa. Se kuuluu Ragusan maakuntaan, ja on sen toiseksi suurin kaupunki. Etäisyys Ragusasta on noin 17 kilometriä länteen. 1600-luvun alussa perustetun Vittorian ruutukaava on selkeälinjainen leveine ja suorine katuineen.

## Maantiede ja ilmasto
Vittoria on rakennettu Vittorian alangolle, jonka pinta-ala on noin 420 km². Alankoa kutsutaan myös nimellä Ipparino, 28-kilometrisen Ippari-joen mukaan. Alanko rajoittuu lännessä Sisiliansalmeen ja idässä Monti Iblein ylämaahan. Monti Iblein itäpuolella on Catanian metropolikaupunki.

Vittoria on eteläisintä Italiaa, ja sen keskusta sijaitsee 37. pohjoisen leveysasteen eteläpuolella. Alueella vallitsee välimerenilmasto kuumine kesineen ja leutoine talvineen. Vuotuinen keskilämpötila on 17,7 °C. Kylmin kuukausi on tammikuu, jonka keskilämpötila on 9,9 °C ja lämpimin elokuu, 25,6 °C. Vuotuinen sademäärä on keskimäärin 500 millimetriä. Vittorian sääasema sijaitsee 168 metriä mpy.

## Historia
Modican kreivitär Vittoria Colonna de Cabrera (1558–1633) perusti Vittorian 24. huhtikuuta 1607. Hän oli pyytänyt luvan uuden asutuksen perustamiseen Espanjan kuningas Filip III:lta. Vittoria alkoi kohota antiikkisen kreikkalaiskaupunki Kamarinan lähistölle; kuninkaan ajatus oli ollut Kamarinan uudelleenrakentaminen, mutta lopulta Vittoria rakennettiin Boscopianon hedelmälliselle tasangolle noin kymmenen kilometriä Kamarinasta itään. Tammikuun 1693 maanjäristyksen jälkeen Vittorian laajeneminen jatkui, ja kaupunki oli osa Modican kreivikuntaa vuoteen 1812, jolloin feodalistinen järjestelmä lakkautettiin.

Kamarinan alueelle Välimeren rannalle nousi Vittorian ainoa frazione Scoglitti, jossa asuu nelisen tuhatta ihmistä (2019). Vittorian suojeluspyhimys on Johannes Kastaja eli Giovanni Battista, Scoglittin suojeluspyhimys puolestaan on Santa Maria di Portosalvo.

Vittorian arkkitehtoninen perintö on nuorta verrattuna naapurikaupunkeihin. Kaupungissa ovat edustettuina etenkin jugend ja art deco. Vittorian historiallisia rakennuksia ovat esimerkiksi Basilica di San Giovanni Battista 1700-luvun taitteesta, La chiesa della Madonna delle Grazie ja uusklassinen Teatro Comunale 1870-luvulta. Scoglittissa on kirkko Santa Maria di Portosalvo vuodelta 1937.

## Talous ja liikenne
Vittorian tärkeitä elinkeinoja ovat maatalous, kalastus, elintarviketeollisuus ja metalliteollisuus. Kesäisin matkailu on merkittävä tulonlähde. Vittorian rautatieasema sijaitsee rataosuudella Caltanissetta Xirbi–Gela–Syrakusa. Keskeinen maantieyhteys on 383-kilometrinen Strada statale 115, joka kulkee Sisilian luoteisosan Trapanista kaakkoisosan Syrakusaan. Lähin lentoasema on Aeroporto di Comiso, joka avattiin siviilikäyttöön 2013. Lähin suuri lentoasema on Aeroporto di Catania-Fontanarossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Vittoria, Sisilia, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength
Luettelo Jake Gyllenhaalin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

Tämä on luettelo **[[Jake Gyllenhaal]]in** saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista.

## Aiheesta muualla
*
Kurkela (Kuusjoki)

**Kurkela** (tilastollisen taajaman nimenä **Kuusjoen kirkonkylä**) on kylä ja taajama Salossa. Kurkela on entisen Kuusjoen kunnan keskusta. Taajamassa asuu 503 henkilöä (vuonna 2016).

Kurkela sijaitsee Kuusjoen eteläoassa Kuusjoen eteläpuolella. Kurkelan naapurikylät ovat Impola lännessä, Pappilankylä pohjoisessa ja Hämäläinen idässä. Kurkelassa sijaitsee Kuusjoen kirkko ja Kuusjoen koulu. Palveluita ovat muun muassa terveysasema ja lähikauppa.

Kurkela on asutettu 1300-luvulla. Vuonna 1540 kylässä oli kuusi taloa, jotka muodostivat tiiviin kokonaisuuden. Isojako rikkoi kylärakenteen, kun talot siirrettiin omille mailleen. Vuonna 1823 kylään rakennettiin saarnahuone, joka muutettiin kirkoksi 1800-luvun jälkipuoliskolla. Kuusjoesta tuli kunta 1886 Kurkelasta kehittyi sen keskusta. Selkeä taajama kylästä kehittyi kuitenkin vasta 1900-luvun loppupuolella tiiviimmän rakentamisen myötä.

## Lähteet
Viola Kariniemi

**Vieno Viola Kuistio** (o.s. **Kariniemi**, 16. huhtikuuta 1898 Kokemäki – 12. elokuuta 1992 Rovaniemi) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Viipurin Näyttämöllä, joka oli Viipurin Kaupunginteatterin edeltäjä. Kariniemelle kertyi ”runsas sarja viehkeitä neito-osia, joissa säännöllisesti ihailtiin hänen temperamenttiaan ja rikastuvaa vivahdusasteikkoaan”, Verneri Veistäjä tiivistää Kariniemen lyhyehköksi jäänyttä teatteriuraa. Erääksi taiteelliseksi voitoksi Veistäjä mainitsee Sonjan roolin *Jääkärin morsiamessa*.

## Ura
Viola Kariniemen vanhemmat olivat agronomi Frans Emil Kariniemi ja Jenny Dahl. Hänen sisarensa oli kirjailija Annikki Kariniemi. Viola Kariniemi opiskeli Suomen Kansallisteatterin oppilaskoulussa 1915–1917. Tuolloin hän näytteli pieniä rooleja muun muassa *[[Peer Gynt]]issä* ja *[[Rouva Suorasuu]]ssa*. Lisäksi Kariniemi opiskeli lausuntaa Olga Poppiuksen johdolla. Opintojensa jälkeen hän näytteli Viipurin Näyttämöllä 1917–1924.

Kariniemi erikoistui Viipurissa nuorten tyttöjen osiin. Hän näytteli muun muassa *[[Anna Liisa]]n* Pirkon ja *Papin perheen* Maijun. *[[Elinan surma]]ssa* ja *Leassa* hän teki nimiroolit.

Kariniemen suoritus Maijun roolissa sai kiitosta. Näytelmässä *Sinikettu* hän teki Lisin roolin, jonka yhteydessä mainittiin huolellisuus, jolla hän ”aina antautui tehtäväänsä”. Kariniemen jäähyväisnäytäntö Viipurissa oli *Papin perheen* uusinta.

Näyttelijäntyönsä ohella Kariniemi opetti lausuntaa yhden talvikauden Viipurin Työväen Opistossa ja Viipurin Kirkkomusiikkiopistossa.

Viola Kariniemi avioitui yleisesikuntamajuri August Quistin kanssa 1921. Pariskunnalle syntyi kaksi tytärtä ja yksi poika. Erottuaan näyttämöltä 1924 Kariniemi harrasti lausuntaa ja esiintyi muun muassa radiossa.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Beverungen

**Beverungen** on kaupunki Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Höxterin piirikunnassa. Vuoden 2022 lopussa kaupungissa oli 13&nbsp;238 asukasta.

## Historia

Nimi ”Beverungun” on mainittu ensi kertaa jo 800-luvun puolivälissä. Beverungenin linna rakennettiin noin vuonna 1330. Kaupunkioikeudet Beverungenille myönnettiin 1417. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana kaupunki tuhoutui lähes kokonaan, mutta se toipui sodan seurauksista. Toisessa maailmansodassa Beverungen välttyi pommituksilta. Nykyinen Beverungenin kaupunki syntyi 1. tammikuuta 1970, kun Beverungen ja 11 muuta kuntaa yhdistyivät.

## Ystävyyskaupungit
*  Mers-les-Bains, Ranska (vuodesta 1964)
*  Saint-Quentin-la-Motte-Croix-au-Bailly, Ranska (vuodesta 1970)
*  Ault, Ranska (vuodesta 1966)
*  Saint-Valery-sur-Somme, Ranska (vuodesta 1970)
*  Woignarue, Ranska (vuodesta 1965)

Lähde:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin verkkosivut
Joy (nimi)

**Joy** on englantilaiselta kielialueelta lähtöisin oleva etunimi, joka useimmiten on naisennimi. Sen pohjana on iloa tarkoittava englannin *joy*-sana.

Joy-nimeä käytetään myös Suomessa. Digi- ja väestötietoviraston mukaan se on huhtikuuhun 2024 mennessä ollut etunimenä noin 650 naisella ja noin 40–50 miehellä.

Joylla ei ole nimipäivää almanakassa.

## Tunnettuja Joy-nimisiä
* Joy, oik. *Park Soo-young* (s. 1996), eteläkorealainen laulaja ja näyttelijä
* Joy Adamson (1910–1980), brittiläinen kirjailija
* Joy Behar (s. 1942), yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä
* Joy Dunne (s. 2005), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
* Joy Fawcett (s. 1968), yhdysvaltalainen jalkapalloilija ja olympiavoittaja
* Joy Gruttmann (s. 1995), saksalainen laulaja ja ääninäyttelijä
* Joy Lauren (s. 1989), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Joy M'Batha (s. 1994), ruotsalainen muusikko
* Joy Mogensen (s. 1980), tanskalainen poliitikko
* Joy Newman (s. 1945), brittiläinen uimahyppääjä
* Joy Osmanski (s. 1975), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Joy Page (1924–2008), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Joy Seppala (s. 1961), yhdysvaltalainen sijoittaja

## Lähteet
Sucker (kappale)

**Sucker** on yhdysvaltalaisen poprock-yhtye Jonas Brothersin musiikkikappale. Sen julkaisi Republic Records yhtyeen ensimmäisenä kuuden vuoden tauon jälkeen julkaistuna singlenä 1. maaliskuuta 2019. Kappaleen ovat sanoittaneet yhtyeen jäsenet yhdessä Louis Bellin sekä sen tuottajien Ryan Tedderin ja Frank Dukesin kanssa. Yhtye mainosti kappaletta esittämällä sen joka ilta The Late Late Show with James Cordenissa 4.-7. maaliskuuta 2019 välisenä aikana. "Sucker" oli kaupallisesti kansainvälinen menestys, sen päästyä singlelistan kärkeen Australiassa, Kanadassa, Latviassa, Meksikossa, Uudessa-Seelannissa ja Yhdysvalloissa. sekä viiden parhaan joukkoon kahdessatoista muussa valtiossa.

Kappaleen musiikkivideon ohjasi Anthony Mandler ja se julkaistiin yhtyeen YouTube-kanavalla vuorokausi ennen singlejulkaisua. Videolla esiintyy yhtyeen jäsenien lisäksi heidän vaimot Priyanka Chopra, Sophie Turner sekä Danielle Jonas. Kappale oli ehdolla Grammylle vuoden 2020 Grammy-palkintogaalassa kategoriassa "Paras pop duon/yhtyeen esitys" sekä neljässä kategoriassa vuoden 2019 MTV Video Music Awardsissa.

## Lähteet
Cool (Jonas Brothersin kappale)

**Cool** on yhdysvaltalaisen pop rock-yhtyeen Jonas Brothersin musiikkikappale. Sen julkaisi Republic Records yhtyeen viidennen, Happiness Begins-studioalbumin toisena singlenä 5. huhtikuuta 2019. Kappaleen ovat sanoittaneet yhtyeen jäsenet Casey Smithin sekä sen tuottajien Ryan Tedderin ja Zach Skeltonin kanssa. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Anthony Mandler ja se julkaistiin singlen julkaisupäivänä.

"Cool" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan viidenkymmenen parhaan joukkoon Kanadassa, Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Liettuassa, Skotlannissa, Slovakiassa, Tšekissä, Unkarissa, Uudessa-Seelannissa ja Yhdysvalloissa. Lisäksi kappale on myynyt Yhdysvalloissa platinaa. Yhtye esitti kappaleen ensimmäisen kerran livenä Saturday Night Livessä 11. toukokuuta 2019. Sen jälkeen he ovat esittäneet sen muun muassa Yhdysvaltain The Voicen 16. tuotantokauden finaalissa 21. toukokuuta 2019.

## Lähteet
Ivan Hemnitser

**Ivan Ivanovitš Hemnitser** (1745–1784) oli syntyperältään saksalainen venäläinen saturunoilija. Hän oli ensin upseerina, sitten vuoriteollisuusviraston palveluksessa ja kuoli Venäjän konsulina Smyrnassa.

Hemnitserin ensimmäiset runokokeilut olivat saksankielisiä. Opittuaan venäjää hän kirjoitti lyhyitä, runomittaisia, opettavaisia satuja La Fontainen ja Gellertin malliin, mutta niiden sävy oli kuitenkin venäläinen. Suurin osa Hemnitserin saduista, joissa hän vertauskuvallisesti antaa opetuksia yksityisen ja valtiollisen moraalin alalla, ovat aiheeltaan hänen omiaan. Kun niissä, vaikkakin kuvallisesti, oli lausuttu totuuksia, jotka eivät miellyttäneet vallanpitäjiä, ne julkaistiin Hemnitserin eläessä salanimellä.  Hemnitserin suositut sadut syrjäytti vasta Ivan Krylov kehitettyään opettavaisen saturunoilun korkeampaan taiteelliseen muotoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Chemnitzer, Ivan Ivanovitsch, Salmonsens konservationsleksikon IV, A/S J. H. Schultz Forlagsboghandel 1916 
* Chemnitzer, Ivan Ivanovitj Nordisk familjebok, Uggleupplagan. 5. palsta 143
Kalliokampela

**Kalliokampela** (*Zeugopterus punctatus*) on piikkikampeloiden (Scophthalmidae) heimoon kuuluva kalalaji.

## Ulkonäkö ja koko

Kalliokampela voi kasvaa maksimissaan 25 senttimetrin mittaiseksi. Sen ruumis on soikean muotoinen. Väritykseltään se on pääasiassa vaaleanruskea usein tummin laikuin. Vatsapuoli on valkoinen. Suu on suhteessa suuri. Lajin suomut ovat karheita ja pieniä kampasuomuja. Kalliokampelalla on selkäevässään 85–102 haarautunutta nivelruotoa ja peräevässään 67–80 haarautunutta nivelruotoa. Pyrstöevä on pienikokoinen ja takareunastaan kupera.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Kalliokampelaa tavataan Atlantin valtameren koillisosassa Norjan keskiosista aina Ranskan eteläosiin saakka sekä Newfoundlandia ympäröivissä vesissä. Se elää yleensä kalliopohjaisilla leväkasvustoilla korkeintaan 40 metrin syvyydessä vedenpinnasta.

## Ravinto ja elintavat
Kalliokampelan ravintoa ovat pääasiassa pienet kalat, kuten monenlaiset tokot, sillikalat ja tuulenkalat ja selkärangattomat kuten äyriäiset. Sen kutu tapahtuu levinneisyysalueen osasta riippuen helmi-kesäkuun välisenä aikana. Poikaset siirtyvät elämään pohjalle noin 25 millimetrin mittaisina.

## Lähteet
Robert M. Utley

**Robert Marshall Utley** (31. lokakuuta 1929 – 7. kesäkuuta 2022) oli yhdysvaltalainen historioitsija. Utley toimi National Park Servicen päähistorioitsijana. Utley myötävaikutti merkittävästi *National Historic Preservation Actin* (1966) syntymiseen, joka käynnisti Yhdysvaltain arkeologisten ja historiallisten kohteiden suojeluohjelman.  

Utley kirjoitti Yhdysvaltain rajaseudun historiaa käsittelevää kirjallisuutta ja antoi asiantuntija-apua tv-dokumenttien tekijöille.

## Bibliografia (valikoima)
* *The Last Days of the Sioux Nation* (1963, 2004)
* *Frontiersmen in Blue: The United States Army and the Indian, 1848–1865 * (1967, 1981)
* *Frontier Regulars: The United States Army and the Indian, 1866–1891* (1973, 1984)
* *The American Heritage History of Indian Wars* (Wilcomb Washburnin kanssa, 1977, 2001)
* *A Clash of Cultures: Fort Bowie and the Chiricahua Apaches* (1977)
* *High Noon in Lincoln: Violence on the Western Frontier* (1987)
* *Cavalier in Buckskin: George Armstrong Custer and the Western Military Frontier* (1988, 2001) 1
* *Billy the Kid: A Short and Violent Life* (1989) 2
* *A Life Wild and Perilous: Mountain Men and the Paths to the Pacific* (1997)
* *Encyclopedia of the American West* (toim., 1997)
* *Lone Star Justice: The First Century of the Texas Rangers* (2002)
* *The Story of The West* (2003)
* *Custer and Me: A Historian's Memoir* (2004)
* *Lone Star Lawmen: The Second Century of the Texas Rangers* (2007)
* *Sitting Bull: The Life and Times of an American Patriot* (2008) 3
* *Geronimo* (2012)
* *Wanted: The Outlaw Lives of Billy the Kid & Ned Kelly* (2015) 
* *The Commanders: Civil War Generals Who Shaped the American West* (2018)
* *The Last Sovereigns: Sitting Bull & The Resistance of the Free Lakotas* (2020)

1 Julkaistu myös nimellä *Custer: Cavalier in Buckskin* (2001)
2 Julkaistu espanjaksi nimellä *Billy el Niño: una vida breve y violenta* (1991)
3 Julkaistu alun perin nimellä *The Lance and the Shield: The Life and Times of Sitting Bull* (1993) 

## Lähteet
* https://www.robertutley.net/downloads/robert_m_utley_2019_publications.pdf
### Viitteet
Raatala

**Raatala** on kylä Salon kaupungin Kuusjoella. Kylä sijaitsee Kuusjoen luoteiskulmalla.

Raatalan kyläalue kattaa koko Kuusjoen luoteisosan. Raatalan kyläkeskus sijaitsee Kuusjoen sivujoen Viepjoen varrella kyläalueen eteläosassa. Kyläkeskus on varsin tiivisti rakennettu. Kyläkeskusta ympäröi laajat viljelysmaat ja ympäri kylää on suuria maatiloja.

Raatalan pohjoisosassa on Kaupinlinna-niminen paikka. Historioitsija Aulis Oja epäilee, että paikalla on ollut varhaiskeskiaikainen rajavarustus kristityn Suomen ja pakanallisen Hämeen välillä. Paikalla on ollut myös kahden muinaistien risteyskohta. Varsinainen Raatalan kylä on peräisin 1300-luvulta. Kylästä on käytetty myös nimiä Skraatarla ja Kraatarla. Vuonna 1540 kylässä oli neljä tilaa, joita jaettiin useaan otteeseen isojakoon saakka. Lisäksi isojaossa kylään perustettiin seitsemän uutta tilaa, joista osa tosin oli aputiloja. Kylän pohjoislaidalla toimi Iloniemen lasitehdas vuosina 1858–1890.

Kylän kantatilat ovat siirtyneet pois Raatalan alkuperäiseltä kylätontilta Raatalantien ja Heinässuontien risteyksestä, mutta paikalle on syntynyt 1900-luvun aikana tiivis kyläkeskus. Siellä on toiminut muun muassa meijeri, useampi pankki ja kauppoja. Raatalan kansakoulu on sijainnut kyläkeskuksen eteläpuolella. Viimeiset palvelut poistuivat Raatalasta 2000-luvun alussa, kun lähikauppa ja Raatalan koulu suljettiin.

## Lähteet
She-Ra: Mahdin prinsessat

**She-Ra: Mahdin prinsessat** on yhdysvaltalainen animaatiosarja, jonka on kehittänyt ND Stevenson ja tuottanut DreamWorks Animation Television. Sarja on vuoden 1985 *[[She-Ra: Mahdin prinsessa]]* -animaation uusi versio. Vuonna 2018 julkaistu sarja kertoo teini-ikäisestä Adorasta, joka saa voimat joiden avulla hän muuttuu sankarisoturi She-raksi. Tämän voiman myötä hän tapaa uusia ystäviä ja johtaa joukon voimallisia prinsessoja taisteluun voittaakseen pahan lordi Hordakin armeijan.           

Sarjan ensi-esitys oli 13. marraskuuta 2018 Netflixissä. Sen viides ja viimeinen tuotantokausi julkaistiin 15. toukokuuta 2020.

## Suomenkielisissä äänirooleissa

## Lähteet
Soikkanen

**Soikkanen** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Hannu Soikkanen (1930–2020), historioitsija ja professori
*Ilmari Soikkanen (1890–1963), taidemaalari
*Katariina Soikkanen (s. 1987), jääkiekkoilija
*Mauri Soikkanen (1932–2024), päätoimittaja, eräkirjailija ja Yleisradion ohjelmapäällikkö 1971–1992
*Timo Soikkanen (s. 1947), historioitsija, valtiotieteilijä ja professori
Gujō

**Gujō** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Gifun prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Nagarajoen varrella. Noin 90 prosenttia kaupungin alueesta on metsäistä vuoristoa. Luoteessa se rajautuu Fukuin prefektuuriin. Gujōssa on 40&nbsp;855 asukasta (toukokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 1&nbsp;030,75 neliökilometriä.

Gujōn kaupunki perustettiin vuonna 2004 liittämällä yhteen seitsemän Gujōn piirikunnan kuntaa: Hachimanin, Shirotorin ja Yamaton maaseutukaupungit sekä Meihōn, Minamin, Takasun ja Waran kyläkunnat. Kaupungin keskusta sijaitsee Hachimanissa, joka kehittyi 1500-luvun puolivälistä lähtien linnanaluskaupunkina. Se tunnetaan yleisesti lisänimellä *Gujō-Hachiman*. Alue on suosittu matkailukohde, jonne turisteja houkuttelee muun muassa elokuisin järjestettävä festivaali Gujō-odori. Shirotorin alue toimii porttina Hakuvuorelle suuntautuvalle retkeilylle. Muita merkittäviä elinkeinoja ovat metsätalous, puusepänteollisuus, maidon tuotanto ja vihannesten viljely.

Gujōn nähtävyyksiä ovat esimerkiksi uudelleenrakennettu Gujō-Hachimanin linna ja useat paikallista kulttuuria esittelevät museot. Kaupungissa toimii monia hiihtokeskuksia ja leirintäalueita. Nagarajoen sivujoet tunnetaan japaninjättisalamanterin esiintymisalueena. Kaupungin pohjoisosa kuuluu Hakuvuoren puolikansallispuistoon. Gujōta palvelee Nagarajokea seuraileva Nagaragawa-rautatien Etsumi-nan-linja.

## Kuvia

Tiedosto:YANAKA MIZUNO KOMICHI.JPG|Yanaka Mizu no komichi Hachimanissa
Tiedosto:Gujohachiman Castle.jpg|Gujō-Hachimanin linna
Tiedosto:Gujo Odori Japan.jpg|Gujō-odori-festivaali
Tiedosto:Takasu Snow Park (2019-03-09).jpg|Takasu Snow Park -laskettelukeskus
Tiedosto:Gujo-Hachiman Stn.JPG|Gujō-Hachimanin rautatieasema


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Allan Aarnio

**Allan Antero Aarnio** (9. syyskuuta 1921 Mikkeli – 8. tammikuuta 2007) oli suomalainen upseeri ja diplomaatti.

Aarnio kirjoitti ylioppilaaksi 1941 ja valmistui Kadettikoulusta 1944 ja Sotakorkeakoulusta 1956. Vuosina 1944–1957 hän toimi koulutusupseerina KTR 3:ssa sekä Karjalan tykistörykmentissä. Vuodet 1958–1962 Aarnio oli toimistoupseerina Pääesikunnassa. Vuonna 1963 Aarnio oli opettajana Tykistökoulussa ja 1964–1965 Sotakorkeakoulussa. 1966–1968 Aarnio toimi toimistopäällikkönä Puolustusministeriössä, joka tehtävä toimi porttina kansainvälisiin tehtäviin. Vuosina 1969–1971 Aarnio toimi pääesikunnan sotilasasiamiehenä Bernissä, 1972–1973 Pääesikunnan ulkomaanosaston päällikkönä ja 1974–1977 sotilasasiamiehenä Berliinissä. Sieltä palattuaan hän toimi kenttätykistön tarkastajana vuosina 1977–1981.

Aarnio avioitui vuonna 1945 Paula Judith Elisabet Pirken kanssa. Heillä oli kolme tytärtä.

## Kunniamerkit
* Suomen Leijonan Komentajamerkki 
* 3. luokan Vapauden risti
* 4. luokan Vapauden risti miekkojen kera
* Suomen Valkoisen Ruusun 1. luokan ritariristi 
* Valtion ansiomerkki 30-vuotisesta palveluksesta
* YK-mitalit Kashmirin ja Kyproksen operaatioista

## Lähteet
Paavo Kulju

**Paavo Antero Kulju** (22. elokuuta 1936 – 25. syyskuuta 2013 Tornio) oli suomalainen muusikko sekä soitin- ja musiikkikauppias sekä pitkäaikainen musiikkivaikuttaja. Hänen muusikonuransa alkoi jo 1950-luvun alkuvuosina ja hänet  muistetaan erityisesti hawajinkitaran taitajana. Siitä hän kiinnostui Onni Gideonin tunnetun kappaleen ”Tiikerihai” vaikutuksesta.

## Nuoruus
Kulju syntyi pienviljelijäperheeseen jossa oli keskimmäinen kolmesta lapsesta. Hän oli lahjakas laulaja koulussa ja sai siitä kymppejä, mutta hänen suurempi kiinnostuksen kohteensa oli soittaminen. Hän teki joitakin kitaroita itse ennen kun 17-vuotiaana pystyi ostamaan ensimmäisen kitaransa joka oli Landola -merkkinen. Hawajinkitarasta hän kiinnostui 1950-luvulla pinnalla olleesta Onni Gideonin kappaleesta ”Tiikerihai”.

## Esiintymiset
Hän esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1954 Tornion työväentalolla jossa hän soitti Reino Östermannin orkesterin kitaristina. Sen jälkeen hän esiintyi Metronomi -yhtyeessä joka soitti Kemin työväentalolla vakituiseen. Armeijan käytyään hän soitti Urho Saikkosen yhtyeessä puoli vuotta ja perusti sitten ensimmäisen oman yhtyeensä Guapitan. Samaa nimeä hän käytti myös viimeisissä yhtyeissään. Hän oli yhtyeensä kanssa säestämässä Suomen tunnetuimpia iskelmätähtiä, muun muassa Olavi Virtaa ja Junnu Vainiota.

Hän perusti Kemiin Kuljun Musiikki -liikkeen vuonna 1969 ja myöhemmin hänellä oli liike myös Torniossa. Liikkeiden vuoksi hänen aikansa ei riittänyt enää esiintymisiin ja hänen soittajan uraansa tuli vuosikymmenien tauko. Myöhemmin hän teki vaatimattomampaa liiketoimintaa soitinalalla kuolemaansa asti Kaakamossa. Soittajan uraansa hän jatkoi uudestaan 1980-luvulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*  Paavo Kuljun haastattelu.
Ostrovitnoje (järvi Pustoškan piirissä)

**Ostrovitnoje** () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pustoškan piirissä.

## Maantietoa
Järvi on 1,8 kilometriä pitkä, 1,2 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 1,22 neliökilometriä eli 122 hehtaaria. Järven erottaa eteläpuolella sijaitsevasta Krivojeesta kapeammillaan harjumainen kannas. Järven ylittää kaksi muutakin harjujakson tapaista muodostumaa, jotka katkeilevat niemien välissä saariksi tai matalikoiksi. Järvelle syntyy niiden vuoksi kolme järvenosaa, joissa lisäksi on kymmenen saarta. Saarien yhteispinta-ala on 11,9 hehtaaria. Suurimmat saaret sijaitsevat järven pohjoispäässä ja suurimman pituus on 250 metriä. Järven keskisyvyys on 6,1 metriä ja syvänteessä on 16 metriä syvää. Järven ympäristö on metsämaata. Rannoilla on paikoin laajoja suoalueita ja pohjoispään itärannassa sijaitsee kylä Gavriltsevo (). Kylän toimintoihin kuuluu eteläpuolen kannaksella sijaitseva teollisuusyksikkö. Sen rannassa kelluu ilmakuvissa näkyvä useamman rysän muodostama kalankasvattamo. Järven vesialue kuuluu kokonaan Pustoškan piirin alueelle, mutta järven länsipuolen rannat ovat jo Sebežin piiriä. Kannaksen ja kylän välillä kulkee tie järven itäpuolella ja tie yhtyy pohjoisessa Notslegovon () ja Maksim-Pogostin () kylissä Pustoškan ja Opotškan väliseen maantiehen (P-23 eli E95).

## Luontoarvoja
Järvessä elää ainakin hauki, ahven, särki, lahna, kuha, peledsiika, *[[Coregonus maraenoides]]*, säyne, suutari, kiiski, sorva, rantanuoliainen, allikkosalakka, mutakala, törö, salakka, pasuri, ruutana, kuha, nieriä, simppu, karppi, törö ja salakka, sekä jokirapua, jota tavataan niukasti. Järven pohja on hiekan, jonka seassa on silttiä. Järvi on kivikkoinen.

## Vesistösuhteita
Ostrovitnoje sijaitsee Belevitsan () valuma-alueella. Belevitsa on Velikajan sivujoki ja se kuuluu luonnollisesti Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. 

Berezovo () on pieni järvi, jonka oja laskee Ostrovitnojeen Gavriltsevon kylän kohdalla. Berezovo valuma-alueella sijaitsevat vielä Ratškovo () ja toinen lampi. Hieman pohjoisempana laskee järveen oja pohjoisen Lobatšin () kulmakunnalta. Järven valuma-alueen koko on lähteestä riippuen 16  tai 8,9 neliökilometriä . Belevitsa laskee järvestä kannaksen yli Krivojeen ja edelleen Belojeen yhtyen viimein Velikajaan.

## Huomautuksia

## Lähteet
LetsView

**LetsView** on ilmainen työkalu näytön jakamiseksi, joka tukee useimpia alustoja, kuten Windows, Mac, iOS ja Android. LetsViewin avulla käyttäjät voivat peilata puhelimen näytön tietokoneelle, siirtää tietokoneen näytön televisioon ja näyttää tietokoneen näytön myös puhelimesta. Koko näytön tila, työtaulu ja kuvankaappaustoiminto ovat käytettävissä näytön peilauksen ajan. Näyttöpeilauksen lisäksi se voi ottaa kuvakaappauksia, nauhoittaa puhelimen näytön ja huomautusruudun.  

## Puhelimen näytön peilaus tietokoneelle

### iOS-laite
LetsView tukee iOS-laitteita, joissa on iOS 9 tai uudempi versio. 

### Android-laite
LetsView antaa käyttäjien heijastaa Android-puhelimen tietokoneeseen. Android-puhelinten ja -tablettien lisäksi Android-järjestelmää käyttävät myös muut laitteet, kuten PDA, oppimistyökalut, e-kirjat, jne., joita voi peilata. LetsView tukee useimpia laitteita, joissa on sisäänrakennettu Miracast-protokolla.


## Tietokoneen yhdistäminen toiseen tietokoneeseen
LetsView auttaa yhdistämään kaksi tietokonetta (Windows tai Mac).

## Muut ominaisuudet

### Tallentaminen
LetsView antaa käyttäjille tallentaa näytön peilausten aikana.

### Kuvankaappaus
Kuvakaappaus on saatavana myös LetsView-ohjelmassa.

### Työtaulu
LetsView avulla käyttäjät voivat myös piirtää tai tehdä näytölle muita merkintöjä, antaen mahdollisuuden esimerkiksi korostaa esityksen tärkeimpiä kohtia.

## Lähteet
Peter Spång

**Peter Spång** (aateloituna **Gyllenspång**) (21. helmikuuta 1620 – 22. elokuuta 1683) oli Smoolannin Spångenäsistä kotoisin oleva ruotsalainen sotilas ja aatelinen. Hän palveli alkuun Suomessa Albrekt Ritterin rakuunaeskadroonassa vänrikkinä talvesta 1648 lähtien. Syyskuussa 1656 hänet ylennettiin luutnantiksi Karjalan rakuunarykmentissä ja heinäkuussa 1657 hänet ylennettiin kapteeniksi. Huhtikuusta 1662 lähtien hän palveli kapteenina Käkisalmen linnoitusrykmentissä (Kexholmska koloniregementet). 30. toukokuuta 1682 hänet aateloitiin jolloin sukunimeksi vaihtui **Gyllenspång**. Peter Gyllenspång kuoli Käkisalmessa 22. elokuuta 1683 ja hänet haudattiin Käkisalmen linnaan, jonne myös suvun aatelisvaakuna astetettiin. 1670-luvulla Spång osallistui taisteluihin Puolassa, jossa joutui myös sotavangiksi.

Peter Gyllenspångin puoliso oli **Agneta Boisman**, joka eli leskenä vielä 1696. Heillä oli ainakin yhdeksän lasta. Gyllenspångin aatelissuku sammui viimeisen pojan, kapteeni **[[Henrik Gyllenspång]]in** kuollessa lapsettomana vankeudessa Venäjällä vuonna 1719. 

## Lapset
Peter Gyllenspångin ja Agneta Boismanin lapsista tunnetaan ainakin seuraavat:
* **Albrekt Johan** s. 1650 Käkisalmessa. Kuoli lapsettomana 1704 Narvan valtauksessa. Puoliso Narvan pormestarin tytär **Margareta Lind**.
* **Gustaf** s. 1652 Elakalahofissa, Inkerinmaalla. Kuoli lapsettomana 1705 Dünamündessa. Puoliso sotaylikomissaari Henrik Örnfeltin tytär **Christina Charlotta Örnfelt**.
* **Beata Christina** syntymäaika tuntematon, eli leskenä vielä 1736. Puoliso rakuunaluutnantti **Anders Spöler**.
* **Henrik** syntymäaika tuntematon, kuoli vankeudessa Venäjällä vuonna 1719. Puoliso **Sofia Palm**.
* **Fabian Fredrik** syntymäaika tuntematon. Kuoli 1709. Kapteeni.
* **Reinhold** syntymäaika tuntematon. Kuoli naimattomana Narvan valtauksessa 1704. Kapteeni.
* **Peter** syntymäaika tuntematon. Rykmentin majoitusmestari Stralsundissa. Kuoli naimattomana.
* **Catharina** s.1652, puoliso Pyhäjärvi Vpl:n verovuokraaja Albrecht Johan Orbinski (k. 1710). Catharina Gyllenspångin kuolinpaikka vuonna 1738 oli Inkerinmaan Venjoki. Hän oleskeli siellä vävynsä, kirkkoherra Andreas Zetraeuksen luona.

* **Gertrud Christina** syntymäaika tuntematon. Kuoli leskenä Tukholmassa 12.7.1753. Puoliso inkeriläisen rakuunarykmentin kapteeni, Pyhäjärvi Vpl:stä kotoisin ollut **[[Lorenz Orbinski]]** (kuoli Viipurissa 15.11.1708).

## Lähteet
Don’t Call Me Up

**Don’t Call Me Up** on brittiläisen laulaja-lauluntekijän Mabelin musiikkikappale. Sen julkaisivat Polydor Records ja Capitol Records sekä hänen Ivy to Roses debyytti EP-levyltä että hänen High Expectations-debyyttistudioalbumilta 18. tammikuuta 2019. Kappaleen ovat sanoittaneet Mabel, Camille Purcell sekä sen tuottaja Steve Mac. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin Mabelin YouTube-kanavalla singlen julkaisupäivänä.

"Don’t Call Me Up" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan viiden parhaan joukkoon Alankomaissa, Belgiassa, Bulgariassa, Irlannissa, Britanniassa, Norjassa ja Sloveniassa sekä kymmenen parhaan joukkoon Itävallassa, Kreikassa, Liettuassa, Skotlannissa, Suomessa, Sveitsissä, Tanskassa, Unkarissa ja Virossa. Lisäksi se on myynyt kaksinkertaista platinaa Belgiassa, Britanniassa, Italiassa, Kanadassa, Puolassa ja Tanskassa.

## Lähteet
Tulisiipitimali

**Tulisiipitimali** (*Schoeniparus castaneceps*) on kerttutimaleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä- ja Kaakkois-Aasiasta.

## Koko ja ulkonäkö
Tulisiipitimali on pienikokoinen lintu ja voi kasvaa 10&ndash;12 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Tulisiipitimalin päälaki on väriltään kastankanruskea ja siinä on valkoisia viiruja. Naama on valkoinen ja silmäkulma- ja viiksijuovat ovat mustat. Lajin vatsa on valkoinen ja kyljet oliivinvihreät. Linnun selkä on oliivinvihreä. Tulisiipitimalin siivissä on alalajista riippuen oranssia tai oranssinruskeaa. 

## Levinneisyys ja elinympäristö
Tulisiipitimalin levinneisyys ulottuu Nepalista Thaimaahan ja Vietnamin ja lisäksi sitä tavataan Malesiasta. Lajin elinympäristöä ovat ainavihantien metsien keski- ja alakerrokset. Se liikkuu tyypillisesti muutaman kymmenen linnun parvina. Tulisiipitimalin ravintoa ovat selkärangattomat eläimet ja puiden mahla. Lajin pesimäkausi kestää tammikuulta kesäkuulle ja pesä on kuppimainen ja sijaitsee puussa tai pensaassa. Munia on 3-4 ja ne ovat valkoisia ja mustatäpläisiä.

## Lähteet
Ana

**Ana** tai **ANA** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Ana, etunimi
* Ana, kaupunki Eufratin varrella Irakissa
* Ana, jumalatar kelttiläisessä mytologiassa (tunnetaan myös nimellä *Anu*)
* *[[Ana (lehti)|Ana]]*, musliminuorille suunnattu suomalainen aikakauslehti
* ANA, japanilainen lentoyhtiö (*All Nippon Airways*)
* Ana, sukunimenä:
** Lizzie Ana (s. 1988), mosambikilainen taidemaalari
* Ana, taiteilijanimenä:
** ana, oik. *Anathan Pham* (s. 1999), australialainen *Dota 2* -pelaaja
** ANa, oik. *Ana Dumbravă*, romanialainen *Counter Strike 2* -pelaaja.

## Katso myös
* Santa Ana
Mad Love (Mabelin kappale)

**Mad Love** on brittiläisen laulaja-lauluntekijä Mabelin musiikkikappale. Sen julkaisi Polydor Records hänen ensimmäisen, High Expectations-studioalbumin toisena singlenä 7. kesäkuuta 2019. Kappaleen ovat sanoittaneet Mabel, Camille Purcell sekä sen tuottaja Steve Mac. "Mad Love" on lajityypiltään elektropop kappale ponnahtavilla synteillä, hiljais-äänekkäällä dynamiikalla ja toistuvalla kertosäkeen hokemalla. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Marc Klasfeld ja se julkaistiin Mabelin YouTube-kanavalla singlen julkaisupäivänä.

"Mad Love" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan viidenkymmenen parhaan joukkoon Alankomaissa, Belgiassa (Flanderi), Irlannissa, Kreikassa, Liettuassa, Skotlannissa, Slovakiassa, Sveitsissä, Unkarissa ja Uudessa-Seelannissa. Lisäksi se on myynyt platinaa Isossa-Britanniassa. Mabel esitti "Mad Loven" ensimmäisen kerran livenä Parklife-festivaalilla Heaton Parkissa 9. kesäkuuta 2019. Sen jälkeen hän on esittänyt kappaleen muun muassa australialaisessa televisio-ohjelmassa The Loop 4. elokuuta sekä BBC Radio 1:n Live Loungessa 6. elokuuta 2019.

## Lähteet
Mad Love

**Mad Love** on englanninkielinen lause, joka tarkoittaa hullua rakkautta. Se voi viitata myös seuraaviin:

## Musiikki
#### Singlet
* "Mad Love", Sean Paulin ja David Guettan kappale vuodelta 2018
* "Mad Love", Mabelin kappale vuodelta 2019.

## Elokuva
* *[[Mad Love (elokuva)|Mad Love]]*, Karl Freundin ohjaama elokuva vuodelta 1935.
Kirsi Kunnas -palkinto

**Kirsi Kunnas -palkinto** on WSOY:n kirjallisuussäätiön joka toinen vuosi myöntämä tunnustus, jolla halutaan lisätä rohkean ja vaikuttavan nykyrunouden ja runoilmiöiden arvostusta. Palkinto voidaan myöntää aikuisten tai lastenrunouden runoteokselle, runoilijalle tai runouden edistäjälle. Runopalkinto perustettiin runoilija Kirsi Kunnaksen 70-vuotisen taiteilijauran kunniaksi vuonna 2017. Ensimmäisen kerran se jaettiin 2018 ja sen suuruus on ollut 10&nbsp;000 euroa.

## Palkinnon saajat
* 2018 Helsinki Poetry Connection -kollektiivi
* 2020 Heli Laaksonen ja Niillas Holmberg
* 2022 Jukka Itkonen
* 2024 Anni Sumari

## Lähteet
Jääkäritykistörykmentti (1918–1933)

**Jääkäritykistörykmentti** (**JTR**) oli Suomen armeijan tykistöyhtymä, joka perustettiin sisällissodan päätyttyä vuonna 1918 ja lakkautettiin vuonna 1933.

## Perustaminen
Suomen sisällissodan päätyttyä kaikki tykistöjoukot siirrettiin Lappeenrantaan 21. toukokuuta 1918 annetulla Päämajan käskyllä, jonka ulkopuolelle jäi Karjalan kannakselle ryhmitetty jääkäritykistöprikaati, joka hajotettiin armeijakäskyllä numero 20/19.7.1918. Jääkärieverstiluutnantti Lauri Malmberg ja Saksan Itämeren-divisioonan tykistökomentaja majuri Hans Butz järjestivät Suomen tykistökoulussa Lappeenrannassa tykistöjoukot uudelleen.

Vuoritykistökoulutusta antanut jääkärikapteeni Aarne Snellmanin johtama Suomen tykistökoulun B-osasto jaettiin kahtia, jolloin muodostuivat 1. ja 2. vuoripatteri. Pattereita täydennettiin D-osaston henkilöstöllä muodostettaessa vuoritykistöpatteristo. Patterit ja patteriston esikunta majoitettiin Lappeenrannan leirikentän länsilaidassa olleisiin kasarmirakennuksiin. Esikunta ja 2. patteri Saimaan rannalla olleeseen rakennukseen ja 1. patteri entiseen B-osaston majoitusrakennukseen kasarmialueen pääkadun varrelle. Pattereiden vuoritykit (7,5 cm L/14) saatiin lainaksi Baijerin vuoritykistöltä ().

## Historia
Patteristo siirtyi Hämeenlinnaan Poltinahon kasarmeille 5. lokakuuta. Patteristoon perustettiin 2. marraskuuta 3. patteri, minkä jälkeen patteriston organisaatio oli valmis. Samana päivänä koko henkilöstö vannoi ensimmäisen kerran sotilasvalan. Vasta perustettu patteri piti kuitenkin hajottaa jo 22. marraskuuta ja henkilöstö siirrettävä kahteen muuhun patteriin. Syynä tähän oli suuren henkilömäärän siirtyminen kenttätykistörykmentti 2:een.

Sotaministeriön käskyllä n:o 18/15.3.1919 muutettiin vuoristotykistöpatteriston nimeksi jääkäritykistöpatteristo. Samanaikaisesti patteristo sai käskyn siirtyä Tampereelle, missä se majoittui 14. huhtikuuta Kalevankankaalle. Seuraavana päivänä patteristoon perustettiin uudelleen 3. patteri.

 
### Komentajat
Rykmentin komentajina ovat olleet:
;Vuoritykistöpatteristo
*jääkärikapteeni Aarne Snellman (1918)
*majuri Josef Schleutker (1918–1919)
*jääkärimajuri Torsten Lesch (1919)

;Jääkäritykistöpatteristo
*jääkärimajuri Torsten Lesch (1919)
*everstiluutnantti Leo Schwanck (1919)
*jääkärimajuri Jarl Olof Vegelius (1919–1920)

;jääkäritykistörykmentti
*jääkärimajuri Jarl Olof Vegelius (1920–1922)
*jääkärikapteeni Veikko Räsänen (1922)
*jääkärimajuri Jarl F. Lundqvist (1922–1923)
*kapteeni Carl G. Schauman (1923–1928)
*kapteeni Hannes Liukkonen (1924–1925)
*majuri Karl Henrik Schreck (1925–1926)
*jääkärimajuri William Häkli (1928–1932)
*everstiluutnantti Carl G. Schauman (1932–1933)
*everstiluutnantti Toivo Söderman (1934)

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
OK (Anxiety Anthem)

**OK (Anxiety Anthem)** on brittiläisen laulaja-lauluntekijä Mabelin musiikkikappale. Sen julkaisivat Polydor Records sekä Capitol Records hänen High Expectations-studioalbumin kolmantena singlenä 2. elokuuta 2019. Kappaleen ovat sanoittaneet Mabel, MNEK sekä Maria Hazell, joista MNEK myös tuotti sen Stephen Kozmeniukin kanssa. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Jade Jackman ja se julkaistiin Mabelin YouTube-kanavalla 16. elokuuta 2019. "OK (Anxiety Anthem)" oli kaupallisesti huono menestys, sen jäätyä vallan pois listoilta.

## Lähteet
Loneliest Time of Year

**Loneliest Time of Year** on brittiläisen laulaja-lauluntekijän Mabelin musiikkikappale. Sen julkaisi Polydor Records digitaalisesti ladattavana ja suoratoistettavana singlenä 22. marraskuuta 2019. Kappaleen ovat sanoittaneet Mabel, MNEK, Tre Jean-Marie, Nayla Nyassa sekä Camille Purcell ja sen tuottivat Silkey sekä Tre Jean-Marie. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin Mabelin YouTube-kanavalla 6. joulukuuta 2019.

"Loneliest Time of Year" oli kaupallisesti huono menestys, sen päästyä singlelistalle ainoastaan Ruotsissa ja Skotlannissa. Mabel on esittänyt kappaleen livenä muun muassa Capitalin Jingle Bell Ball-konsertissa sunnuntaina 8. joulukuuta 2019.

## Lähteet
Jake Evans

**Jake Evans** (s. 2. kesäkuuta 1996 Toronto) on kanadalainen jääkiekkoilija. Evans edustaa NHL-seura Montréal Canadiensia. Canadiens varasi hänet vuoden 2014 varaustilaisuuden seitsemännellä kierroksella numerolla 207. Evans on pelipaikaltaan hyökkääjä ja kätisyydeltään right. 10. kesäkuuta 2023 mennessä Evans on pelannut 186 NHL-runkosarjaottelua. Näissä hän on tehnyt 20 maalia ja 44 syöttöä eli 64 tehopistettä. Lokakuussa 2021 Evans teki Canadiensin kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen. Maaliskuussa 2025 Evans solmi Canadiensin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 11,4 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

## Lähteet
*
## Viitteet
Boyfriend (Mabelin kappale)

**Boyfriend** on brittiläisen laulaja-lauluntekijän Mabelin musiikkikappale. Sen julkaisi Polydor Records hänen ensimmäisen, High Expectations-studioalbumin neljäntenä singlenä albumin ITunes Store-erikoispainokselta 26. helmikuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Mabel, Camille Purcell, Marlena Shaw, Richard Evans, Robert Miller sekä sen tuottaja Steve Mac. Kappale mukailee Blue Boyn vuonna 1997 julkaisemaa kappaletta "Remember Me" joka puolestaan mukailee Marlena Shawn vuonna 1969 julkaisemaa kappaletta "Woman of the Ghetto". Kappaleen musiikkivideon ohjasi Isaac Rentz ja se julkaistiin singlen julkaisupäivänä.

"Boyfriend" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan viidenkymmenen parhaan joukkoon Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Skotlannissa ja Uudessa-Seelannissa. Mabel on esittänyt kappaleen livenä muun muassa The Graham Norton Showssa vappuna 2020.

## Lähteet
Betty Hennings

**Betty Mathilde Hennings** (26. lokakuuta 1850 Kööpenhamina, Tanska – 27. lokakuuta 1939 Gentofte, Tanska) oli tanskalainen näyttelijä, muun muassa etevä Ibsen-osien esittäjä. Hän vieraili Helsingissä Svenska Teaternissa syksyllä 1890 muun muassa Noran roolissa Ibsenin näytelmässä *[[Nukkekoti (näytelmä)|Nukkekoti]]*. Hän sai Noran roolisuorituksestaan kiitosta, kun Nya Pressenin kriitikko totesi, että sen nähneet muistavat sen vielä pitkään (”som länge skall minnas af en hvar, som en gång sett den”).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Luettelo Driven saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

Tämä on luettelo *[[Drive (elokuva)|Driven]]* (2011) saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Antti Rinnevuori

**Antti Rinnevuori** on suomalainen pesäpalloilija. Rinnevuori edustaa Superpesiksessä pelaavaa Siilinjärven Pesistä. Hän on pelannut Superpesistä myös Kankaanpään Mailassa ja Sotkamon Jymyssä. Rinnevuori on pelannut 89 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt kaksi kunnaria ja kuusi tavallista juoksua, tuonut 41 juoksua ja kerännyt 291 kärkilyöntiä. Rinnevuori on pelannut neljä Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on tuonut kaksi juoksua ja kerännyt seitsemän kärkilyöntiä. Rinnevuori on pelannut kuusi Superpesiksen alempaa pudotuspeliottelua. Näissä hän on lyönyt kaksi tavallista juoksua, tuonut kuusi juoksua ja kerännyt 22 kärkilyöntiä. Lisäksi hän on pelannut 13 Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin ja yhden tavallisen juoksun, tuonut seitsemän juoksua ja kerännyt 33 kärkilyöntiä. Rinnevuori on pelannut Ykköspesistä Puijon Pesiksessä ja Haapajärven Pesä-Kiiloissa. Puijon Pesiksessä pelatessaan Rinnevuori toimi joukkueen kapteenina. Ulkopelissä hän pelaa kopparina.

## Lähteet
* 
*
Andreas Joachim von Henel

**Andreas Joachim von Henel**, aiemmin **Anders Henell**, (1688–1744) oli ruotsalainen sotilas ja kalenterinjulkaisija. 

Henel palveli ensin auditöörinä Tallinnassa, tuli 1709 vänrikiksi Pohjanmaan rykmenttiin, viimeksi Malmön komentajaksi. Hänet aateloitiin 1719. Henel tuli tunnetuksi varsinkin laatimillaan kalentereilla *Den nu för tiden florerande widtberömde kongl. Residencestaden Stockholm* (1728) ja *Det anno 1729 florerande Sverige* (1730), joka oli Ruotsin ja Suomen ensimmäinen valtiokalenteri.

## Lähteet