open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Valmiera

**Valmiera** (historiallisesti saksaksi *Wolmar*) on 27 569 (2008) asukkaan kaupunki Latvian pohjoisosassa. Valmiera sijaitsee noin sadan kilometrin päässä maan pääkaupungista Riiasta ja 50 kilometrin päässä Viron rajasta. Kaupungin läpi virtaa Gauja-joki. Valmiera on vuodesta 2009 alkaen yksi Latvian yhdeksästä tasavallan tason kaupungista.

## Historia

Valmiera on Latvian vanhimpia kaupunkeja. Paikallisen Liivinmaan ritarikunnan rakentaman linnan tarkkaa rakentamisajankohtaa ei tiedetä, mutta rakentaminen saattaa ajoittua 1200-luvulle. Valmieran kaupunki mainittiin ensimmäisen kerran aikakirjoissa vuonna 1323, jolloin sillä oli jo oma maistraatti.

Keskiajalla Valmiera oli pieni käsityö- ja kauppakaupunki. Vuonna 1365 se liittyi Hansaliittoon. Kaupungin keskeisen sijainnin vuoksi siellä pidettiin vuosina 1385–1500 yli 30 tapaamista, joissa päätettiin Hansaliiton taloudellisista asioista. Tuolloin siellä pidettiin myös useita Liivinmaan säätyvaltiopäiviä.

1400–1600-luvuilla rutto riepotteli Valmieraa useaan otteeseen. 1500–1600-luvuilla Puola, Ruotsi ja Venäjä taistelivat Valmierassa. Vuonna 1583 Liivinmaan sodassa vahingoittunut kaupunki kuului Cesisin hiippakunnalle, joka taas kuului Puolalle. Vuonna 1622 ruotsalaiset miehittivät Valmieran, ja vuonna 1702 venäläiset hyökkäsivät kaupunkiin ja tuhosivat sen.

1800- ja 1900-lukujen vaihteessa Valmieraan perustettiin monia pieniä yrityksiä, muun muassa saha, kangasvärjäämö ja -kutomo. 1900-luvun taitteessa kaupunkiin perustettiin opetuksellisia yksiköitä, mikä edisti Valmieran asemaa Vidzemen koulutuskeskuksena. Myöhemmin kaupungista tuli myös Pohjois-Vidzemen taloudellinen, kulttuurillinen ja urheilun keskus.

Toisen maailmansodan yhteydessä Saksan ja Neuvostoliiton armeijoiden taistellessa Valmierassa noin kolmasosa kaupungin rakennuksista tuhoutui. Lähes kaikki keskustan historialliset rakennukset menetettiin. Neuvostoliiton saatua Latvian haltuunsa sodan jälkeen Valmieran tehtaita laajennettiin niin paljon, että kaupunkiin piti tuoda lisää työläisiä muualta Neuvostoliiton alueelta.

## Nykypäivä

Valmiera toimii erilaisten kulttuuri- ja urheilutapahtumien paikkana. Siellä pidetään erilaisia musiikkitapahtumia ja esimerkiksi moottoripyöräilytapahtuma Gauja Cup.

## Ystävyyskaupungit
* Halle, Saksa
* Pihkova, Venäjä
* Solna, Ruotsi
* Viljandi, Viro

## Kuvia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Valmieran kartta gif-muodossa
MP 3008

**MP 3008** (tunnetaan myös nimillä **Maschinenpistole 3008** ja **Volksmaschinenpistole**) oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen sarjatulta ampuva ja 9×19 mm Parabellum -kaliiperinen konepistooli. Aseen rakenne perustui isobritannialaiseen Sten-konepistooliin. 

Syy MP 3008:n kehittämiseen oli paheneva materiaalipula ja lähestyvä Saksan teollisuuden romahtaminen liittoutuneiden sotatoimien johdosta. Heikosta tilanteesta johtuen natsi-Saksa tarvitsi MP 40:sta merkittävästi halvemman konepistoolin joukoille jaettavaksi. Erityisesti MP 3008:n käyttäjiksi kaavailtiin siviileistä koostuvia Volkssturm-joukkoja. Aseen yksinkertainen rakenne mahdollisti sen valmistamisen pienissä metalliverstaissa ja konepajoissa. MP 3008:sta valmistettiinkin erilaisina versioina noin 10&nbsp;000 kappaletta vuonna 1945 ennen sodan loppua ja Saksan antautumista.

## Aiheesta muualla
* Wehrmacht-lexikon.de: Maschinenpistole 3008
Felix Steiner

**Felix Martin Julius Steiner** (23. toukokuuta 1896 Stallupönen – 12. toukokuuta 1966 München) oli saksalainen Waffen-SS-kenraali (SS-Obergruppenführer). Steiner palveli molemmissa maailmansodissa.

Ensimmäisessä maailmansodassa Steiner saavutti luutnantin arvon ja sai 1. ja 2. luokan rautaristit. Toisessa maailmansodassa hän toimi muun muassa ''SS-rykmentti Deutschlandin'', 5. SS-divisioona ''Wikingin'' ja III SS-panssariarmeijakunnan komentajana. Hänet palkittiin rautaristin ritariristillä tammenlehvin ja miekoin. Steinerille myönnettiin myös Suomen 1. luokan Vapaudenristi miekkoineen ja rintatähtineen heinäkuussa 1943.

Keväällä 1945 Steiner osallistui Berliinin puolustukseen 11. SS-Panssariarmeijan ja III ''(germaanisen)'' SS-panssariarmeijakunnan komentajana.

## Luonnehdinta Felix Steinerista

Steineria pidetään yhtenä taitavimmista SS-kenraaleista. Henkilönä hän oli helposti lähestyttävä ja pidetty alaistensa keskuudessa. Steinerin ja suomalaisten SS-divisioona Wikingin miesten välillä vallitsi vankka molemminpuolinen kunnioitus. Kenraali Steiner osallistui myös saapumiskatselmukseen 2. kesäkuuta 1943 Hangossa ja saapumisjuhlaan seuraavana päivänä Tampereella.  Steiner piti yhteyttä divisioonansa miesten kanssa sodan jälkeen ja vieraili myös Suomessa.

Steiner oli myös yksi harvoista SS-kenraaleista, joita ei sodan jälkeen asetettu syytteeseen sotarikoksista. Steiner ei esimerkiksi sallinut komentamiensa joukkojen toteuttaa Adolf Hitlerin 9. kesäkuuta 1941 antamaa Komissaarikäskyä.

Sodan jälkeen Steiner asettui Saksan Müncheniin ja kirjoitti äärioikeistolaiselle Plesse-kustantamolle useita teoksia joissa hän yritti propagoida kuvaa Waffen-SS:ta liittoutuneiden voittajaoikeuden uhriksi joutuneena kunniallisena vapaaehtoisjoukkona. Steiner oli naimaton.

## Lähteet
* Stein, George H. (suom. 2004) *Waffen-SS. Hitlerin eliittikaarti sodassa 1939-1945*. Ajatus Kirjat. .
* 
*

### Viitteet
Dzjaržynskin mäki

**Dzjaržynskin mäki** eli **Hara Dzjaržynskaja** (, ) 
on Valko-Venäjän korkein kohta, 345 metriä merenpinnasta.  Mäki muodostaa paikallisen huipun Valko-Venäjän luoteisten osien Itämereen laskevien vesistöjen ja etelään Mustalle merelle laskevan Dneprin vesistön välisellä vedenjakajalla. 

  

Dzjaržynskin mäki sijaitsee Minskin alueella Dzjaržynskin piirissä (koordinaatit noin: ). Minskistä on tälle pääkaupungin länsipuolella sijaitsevalle mäelle ja sen loivan huipun merkkikivelle linnuntietä vajaa 35 kilometriä.

Paikan nimi oli ennen vuotta 1958 *Svjataja Hara* (, ), mutta Neuvostoliiton aikana mäki sai nimensä Neuvosto-Venäjän salaisen poliisin johtajan Feliks Dzeržinskin ja hänestä nimensä saaneen Valko-Venäjän sosialistisen neuvostotasavallan paikkakunnan mukaan. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kuvia monumentista Dzjaržynskin mäellä 
*Keskustelua mäen merkityksestä Valko-Venäjällä  
*Neuvostoliiton aikaiset 1:200 000 ja 1:1 000 000 topografiakartat alueesta. (Korkeusmerkinnät 342 m ja 345 m) 
*Alue satelliittikuvasta nähtynä  (wikimapia.org)
Djupvatnet

**Djupvatnet** on Länsi-Norjassa, Strandan kunnassa, Dalsnibban (1&nbsp;476 m) eteläpuolella sijaitseva ylänköjärvi. Järven luoteispuolella sijaitsee vedenjakajan kohta, joten järven vesi laskee Langvassjønnan kautta Opplandin läänin puolelle Langvatnetiin, Breiddalsvatnetiin ja sieltä edelleen kaakkoon päin aina Skagerrakin salmeen asti.

Järven pohjoisrannalla kulkee Riksvei 63 -tie. Järvi kuuluu Glomman vesistöön.

## Lähteet
Katanpää (täsmennyssivu)

**Katanpää** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Katanpää, linnake ja niemi Kustavissa
* Katanpää-luokka, Suomen merivoimien miinantorjuntaan erikoistunut alusluokka
* MHC Katanpää, Suomen merivoimien nykyinen miinantorjunta-alus
* Miinanraivaaja Katanpää, Suomen merivoimien entinen alus
John de Lancie

**John Sherwood de Lancie, Jr.** (s. 20. maaliskuuta 1948 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli Q:ta televisiosarjassa *[[Star Trek – uusi sukupolvi]]*. Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjassa *[[Päivien viemää]]* (1982–1986 ja 1989) ja elokuvassa *[[Käsi, joka kehtoa keinuttaa]]*.

De Lancien isä, myös nimeltään John de Lancie, oli oboisti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Muna (täsmennyssivu)

**Muna** tarkoittaa seuraavia:

* muna, emon kehon ulkopuolella kehittyvä munasolu
* Muna, Umban sivujoki Kuolan niemimaalla
* Muna, Lenan sivujoki Siperiassa
* Muna, saari Indonesiassa
* Muná, kaupunki Meksikossa
* Muna, *Egg*, Arne Jacobsenin suunnittelema nojatuoli
* Muna, arabialainen naisen etunimi
* Muna, yhdysvaltalainen pop-yhtye
Muna taiteilijanimenä:
* Arto Muna, oik. * Lasse Erjamo* (s. 1976), suomalainen muusikko ja laulaja
* DJ Muna, oik. *Oras Tynkkynen* (s. 1977), suomalainen muusikko ja kansanedustaja

## Katso myös
* Bayan Muna, filippiiniläinen puolue
Katanpää-luokka

**Katanpää-luokka** on Suomen merivoimien kolmen miinantorjunta-aluksen muodostama alusluokka. Alkuperäisen suunnitelman mukaan ensimmäinen ja toinen alus oli tarkoitus luovuttaa merivoimille vuonna 2011 ja kolmas 2012. Operatiiviseen käyttöön niiden piti tulla vuoteen 2015 mennessä. Niiden sijoituspaikka on Rannikkolaivastossa ja kotisatama on Turun Pansio. Esimerkiksi tulvat Italiassa telakalla kuitenkin viivästyttivät alusten valmistumista, ja ensimmäinen, *[[MHC Katanpää]]*, saapui Suomeen kesäkuun alkupuolella 2012 4. Miinalaivueen organisaatioon. Seuraava, *[[MHC Purunpää]]*, saapui Turun satamaan 21. syyskuuta 2013. Luokan kolmannen aluksen, *[[MHC Vahterpää|MHC Vahterpään]]*, suunniteltu saapuminen Suomeen oli vuoden 2014 aikana. Viivästysten jälkeen se luovutettiin joulukuussa 2016. 

Alusten tehtävänä on suojata valtakunnallisesti tärkeitä meriyhteyksiä miinauhalta. Aluksia voidaan myös hyödyntää muun muassa merenpohjan kartoittamisessa, vedenalaisten räjähteiden vaarattomaksi teossa sekä vedenalaisissa etsintä- ja tunnistustehtävissä. Alukset on hankittu ensisijaisesti kotimaan tehtäviä varten, mutta ne ovat myös EU- ja Nato-yhteensopivia.

Aluksista ensimmäinen kastettiin kesäkuussa 2009 *[[MHC Katanpää]]ksi*. Se sai kummikaupungikseen Turun, ja aluksessa on Turun vaakuna. *Katanpään* kummi on rouva Tiina Laisi-Puheloinen. 26. elokuuta 2010 kastetun *MHC Purunpään* kummi on Merivoimien silloisen komentajan Juha Rannikon vaimo, rouva Mervi Rannikko ja aluksen kummikaupunki on Helsinki. Kolmas alus, *MHC Vahterpää*, kastettiin 3. marraskuuta 2011. Sen kummi on silloisen Merivoimien komentajan Veli-Jukka Pennalan puoliso, rouva Anja Pennala. *Vahterpään* kummikaupunki on Kotka.

Laivueelle suunniteltiin hankittavaksi raivaajasukeltajakalustoa ja kauko-ohjattava raivausjärjestelmä vuosina 2010–2012.

## Hankkeen tausta

1990-luvun puolivälissä kävi varsin ilmeiseksi, että Suomen olisi tulevaisuudessa panostettava pelkän raivauksen sijasta miinanetsintään sekä hankittava suorituskykyä toimia myös rannikon ja saariston ulkopuolella.

Asian johdosta aloitettiin laaja arviointiohjelma, jossa seitsemän vuoden aikana testattiin 10 eri valtion merivoimien aluksia Suomen rannikolla. Merivoimilla jo ennestään käytössä olevan raivauskyvyn lisäksi uusin aluksiin haluttiin ominaisuuksia miinanetsintään ja tuhoamiseen.

Suomen merivoimat teki 245 miljoonan euron sopimuksen vuonna 2006 italialaisen Intermarine S.p.A:n kanssa. Sopimukseen sisältyi 100 % vastaostovelvoite. Sopimukseen kuului kolme monikäyttöistä miinantorjunta-alusta, niihin integroitu miinasodankäynnin keskus sekä kattava varaosapaketti.

Aluksia rakennettiin Sarzanan lisäksi myös La Speziassa. Kolmas alus suunniteltiin varusteltavaksi osittain Suomessa STX Europen telakalla.

Heinäkuussa 2015 Merivoimat kertoi, että testiohjelmassa aluksista on paljastunut laivateknisiä ongelmia, jonka vuoksi kaikki alukset korjataan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Suomalaisten miinantorjuntalaiva juuttui tulvaan 25.4.2010 Yle Uutiset
Arto Lehkamo

**Arto Kalervo Petteri Lehkamo** (s. 1. elokuuta 1962 Helsinki) on suomalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja.

Lehkamo on koulutukseltaan elokuvataiteen maisteri, joksi hän valmistui Taideteollisesta korkeakoulusta. Lehkamon ensimmäinen televisioelokuva oli Outi Nyytäjän kanssa yhdessä kirjoitettu *Lampi* (1991), jännityselokuva jossa selvitellään tytön murhaa rippikoululeirillä. Kriitikoita miellyttivät etenkin sen käsikirjoitus ja twinpeaksmainen tunnelma.

Lehkamo on ohjannut ja käsikirjoittanut kolme pitkää teatterielokuvaa, trillerit *[[Ristilukki (elokuva)|Ristilukki]]* (1993) ja *[[Yöjuna (elokuva)|Yöjuna]]* (1996) sekä nuorisoelokuvan *[[Young Love (elokuva)|Young Love]]* (2001). Lehkamo on tuotantoyhtiö AL-Filmi Oy:n toimitusjohtaja.

Lehkamo oli vuonna 2008 kristillisdemokraattien kunnallisvaaliehdokkaana Ruotsinpyhtäällä ja vuonna 2009 Loviisassa, muttei tullut valituksi. Eduskuntavaaleissa 2011 hän oli kristillisdemokraattien kansanedustajaehdokkaana Uudenmaan vaalipiirissä ja sai 146 ääntä.

Lehkamo on naimisissa ja hänellä on kuusi lasta.

## Lähteet
Kiusaus (ruoka)

**Kiusaus** on laatikkoruoka, jonka pääraaka-aine on ohuiksi suikaleiksi leikattu peruna ja jonka lisäksi siihen laitetaan joko lihaa, kalaa tai kasviksia. Kyseessä on paistos, tarkemmin ottaen gratiini. 

Klassinen kiusausresepti on ruotsalaisen oopperalaulajan Per Janzonin mukaan nimetty janssoninkiusaus, jossa on perunaa, sipulia, kuohukermaa ja anjovista. Janssoninkiusaus on helppo tehdä, koska siihen ei tarvitse mitata mausteita, vaan tarvittava suola ja mausteet tulevat anjovistölkin liemestä. Eri tarinoiden mukaan kiusauksen kehitti joko Janzon itse 1800-luvulla tai tukholmalainen Elvira Stigmark 1920-luvulla.

## Tunnettuja lajeja
**[[Broilerikiusaus]]*
**[[Janssoninkiusaus]]*
**[[Jauhelihakiusaus]]*
**[[Kalakiusaus]]*
**[[Kasviskiusaus]]*
**[[Kinkkukiusaus]]*
**[[Kirjolohikiusaus]]*
**[[Porokiusaus]]*
**[[Savuporokiusaus]]*

## Lähteet
Tolfenaamihappo

**Tolfenaamihappo** on fenamaatteihin, kuten mefenaamihappokin, kuuluva, tulehdusta ja kipua lievittävä tulehduskipulääke. Tolfenaamihappoa käytetään migreenin ja muiden päänsärkyjen hoitoon, hammassärkyyn, kuukautiskipuihin, nivelrikkoon, reumaattisiin ja muihin sidekudossairauksiin liittyvien kiputilojen hoitoon, luusto- ja lihasperäisiin kipuihin ja pinnalliseen laskimontukkotulehdukseen. Hyvä teho on todettu eritoten kuukautiskipujen ja migreeninkivun lievityksessä. Tolfenaamihappo tunnetaan kauppanimellä Clotam&reg;.

Tolfenaamihapon vaikutus perustuu prostaglandiini- ja leukotrieenisynteesin estoon, joka vaikuttaa edelleen kipua ja tulehdusta vähentävästi.

Tolfenaamihapon tehoa on tutkittu myös krapulaoireisiin. Sen havaittiin vähentävän merkittävästi päänsärkyä, pahoinvointia, oksentelua, ärsytystä, vapinaa, janoa ja suun kuivuutta. Myös tolfenaamihapon tehottomuudesta krapulan hoidossa on näyttöä.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* PubChem: Tolfenamic acid 
* Human Metabolome Database (HMDB): Tolfenamic acid 
* DrugBank: Tolfenamic acid 
* KEGG: Tolfenamic acid 
* ChemBlink: Tolfenamic acid
HMS Inconstant (1914)

**HMS Inconstant** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Arethusa-luokan risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin William Beardmore and Companyltä, missä köli laskettiin 3. huhtikuuta 1913. Alus laskettiin vesille 6. heinäkuuta 1914 ja otettiin palvelukseen tammikuussa 1915.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Suuren laivaston  Rosythiin sijoitettuun 1. risteilijäviirikköön, missä alus oli ensimmäisen maailmansodan päättymiseen saakka. Alus osallistui saksalaisen kaapparin *Meteorin* etsimiseen sekä laivaston mukana Skagerrakin taisteluun 31. toukokuuta - 1. kesäkuuta 1916. Alukselle asennettiin syyskuussa 1917 kiskot, joilla se kykeni kuljettamaan 74 miinaa. Alus suoritti viisi miinoitusmatkaa, joiden aikana se laski kaikkiaan 370 miinaa.

Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä alus lähetettiin vuoden 1919 alussa Itämerelle vanhemman lippu-upseerin aluksena. Alus palasi huhtikuussa Britteinsaarille, jolloin se liitettiin 2. risteilijäviirikköön Harwichiin.

*Inconstant* poistettiin palveluksesta lokakuussa 1919, jolloin siitä tehtiin 1. sukellusvenelaivueen emäalukseksi. Alus oli tehtävässä helmikuuhun 1922 lukuun ottamatta lyhyttä määräystä Atlantin laivaston lippulaivana. Se poistettiin lopullisesti palveluksesta 16. helmikuuta Chathamissa ja myytiin romutettavaksi 9. kesäkuuta 1922 Cashmorelle Newportiin.

## Lähteet
*

### Viitteet
HMS Inconstant

**HMS Inconstant** on ollut kuuden Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.

*HMS Inconstant (1783) 36-tykkinen viidennen luokan alus
*HMS Inconstant (1836) 36-tykkinen viidennen luokan alus
*HMS Inconstant (1868) rautarunkoinen potkurifregatti
*HMS Inconstant (1914) Arethusa-luokan kevyt risteilijä
*HMS Inconstant (H49) I-luokan hävittäjä
Sotalaki

**Sotalaki** eli sotatilalainsäädäntö on sotatilaa varten ennalta säädetty laki tai sotatilan aikana säädetty poikkeuksellisista oloista johtuva laki. Omalta osaltaan sotalakeja ovat myös ne sota-ajan rikoksia koskevat oikeussäännökset, joilla muutetaan sotaa edeltäviä säännöksiä ankarammiksi tai laajennetaan niiden vaikutuspiiriä. Nimitys on tavallisesti monikollisessa muodossa sotalait. Käsitettä ei pidä sekoittaa sotilaslakiin, jolla järjestetään puolustusvoimien henkilöstön oikeudellinen asema ja kansalaisten maanpuolustukseen liittyvät velvollisuudet.

## Sotatilalainsäädäntö Suomessa
Suomen aiempi sotatilalaki korvattiin 1991 puolustustilalailla, jonka nojalla maassa voidaan saattaa voimaan puolustustila turvaamaan valtiollista itsenäisyyttä ja ylläpitämään oikeusjärjestystä sodan tai kapinan aikana. Suomen vuoden 1919 hallitusmuodon (94/1919) &nbsp; 16 pykälän mukaan voitiin tavallisessa lainsäädäntöjärjestyksessä sodan tai kapinan aikana säätää välttämättömiä poikkeuksia kansalaisten oikeuksiin ja oikeusturvaan. Hallitusmuodon korvasi vuonna 2000 Suomen perustuslaki (731/1999). Hallitusmuodon nojalla säädettiin 1930 laki sotatilasta (303/1930). Sotatilalakia edelsi laki eräänlaisen omaisuuden käytöstä sodan aiheuttamissa poikkeuksellisissa oloissa (31/1917). Vuoden 1930 sotatilalaki oli voimassa 30.11.1939–27.9.1947.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ohjevirhe

**Ohjevirhe** eli informaatiovirhe on tuotteen käyttöohjeessa oleva tai markkinoinnissa käytetty väärä tai kertomatta jätetty tieto. Ohjevirheet voidaan luokitella negatiivisiksi tai positiivisiksi ohjevirheiksi. Negatiivinen ohjevirhe tarkoittaa, että tuotteen turvallisuuspuute aiheutuu kertomatta jätetystä seikasta, joka olisi pitänyt ilmaista käyttöohjeessa tai varoituksena. Positiivinen ohjevirhe tarkoittaa, että tuotteen markkinoinnissa tai käyttöohjeessa on annettu virheellisiä tietoja tuotteesta tai sen käytöstä. Tuotevastuulain (694/1990, 3 §) mukaan korvausvelvollisuus voi syntyä ohjevirheen perusteella. Ohjevirhe on esimerkiksi vaatteeseen liitetty virheellinen pesuohje. Jos vaate virheen vuoksi värjää pesussa muita vaatteita, syntyy korvattava tuotevahinko.

## Lähteet
David Schneider (suunnistaja)

**David Schneider** (s. 27. huhtikuuta 1981) on sveitsiläinen suunnistaja. Hän edustaa Vehkalahden Veikkoja.

Rapperswil-Jonan MM-kilpailuissa 2003 Schneider sijoittui neljänneksi viestissä ja kuudenneksi sprintissä. Viestissä hän suunnisti avausosuuden Thomas Bührerin ja Marc Lauensteinin suunnistaessa kaksi viimeistä osuutta. Aichin MM-kilpailuissa 2005 hän sijoittui pitkällä matkalla neljänneksi. Vuonna 2006 Århusin MM-kilpailuiden pitkällä matkalla hän sijoittui yhdeksänneksi.

Suunnistuksen maailmancupin osakilpailussa Zürichissä 2009 Schneider voitti hopeaa sprintissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* David Schneiderin kotisivut
Will Geer

**Will Geer** (9. maaliskuuta 1902 Frankfort, Indiana &ndash; 22. huhtikuuta 1978) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Televisiosarjassa *[[Waltonin perhe]]* hän esitti perheen isoisää Zebulon Waltonia. Lisäksi hän vieraili muun muassa televisiosarjoissa *[[Lemmenlaiva]]*, *[[Vaimoni on noita]]*, *[[Gunsmoke]]* ja *[[Vaarallinen tehtävä (televisiosarja)|Vaarallinen tehtävä]]*.

Vuonna 1951 Geer joutui HUACin, eli epäamerikkalaista toimintaa tutkineen senaatin komitean kuultavaksi, kehuttuaan Neuvostoliiton elokuvaa ja näyttämötaidetta kommunistisen puolueen lehdessä. Sen seurauksena hän joutui Hollywoodin mustalle listalle, eikä saanut näyttelijäntöitä ennen vuotta 1962, jolloin hän esiintyi Otto Premingerin elokuvassa *[[Myrskyä Washingtonissa]]*. Sitä ennen hän perusti *Will Geer Theatricum Botanicum* -näyttelijäryhmän muiden mustalla listalla olleiden näyttelijöiden kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* the-waltns.com: Zebulon Walton (Will Geer)
Chevrolet Matiz

**Chevrolet Matiz** on Chevroletin automalli. Se on viisiovinen mini-MPV viidelle henkilölle. Sen tuonti on lopetettu 2007. Se on tunnettu myös monina muina merkkeinä, joista Daewoo Matiz on Suomessa tuttu vanhemmalla korilla. Voimanlähteenä on joko 3-sylinterinen 0.8l 38kW tai 4-sylinterinen 1.0l 48kW bensiinimoottori laajemmalla lisävarustelulla.

Vuoden 2005 Euro NCAP -kolaritestistä Matiz sai tulokseksi kaksi ja puoli tähteä viidestä. Kolmas tähti on halkaistu, sillä kuljettaja altistui sivutörmäystestissä hengenvaarallisille rintakehävammoille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Arto Juusela

**Arto Taneli Juusela** (s. 6. heinäkuuta 1939 Helsinki) on suomalainen kitara- ja luuttutaiteilija. Hän on eläkkeellä silmätautien erikoislääkärin tehtävästä.

Hän kirjoitti ylioppilaaksi Munkkiniemen yhteiskoulusta 1957, valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1966 ja erikoistui silmätautien erikoislääkäriksi 1971. Hän  toimi pääasiallisesti yksityislääkärinä pitäen vastaanottoa muun muassa Vantaan Silmäasemalla ja pääkaupunkiseudun optikkoliikkeissä.

Hän aloitti kitaransoiton opiskelun 12-vuotiaana Ivan Putilinin oppilaana ja jatkoi opintojaan myöhemmin ulkomailla, muun muassa Andres Segovian johdolla. Hän perehtyi myöhemmin myös luutun ja vihuelan soittoon. Pidettyään ensikonserttinsa Kotkassa 1963 hän on esiintynyt konsertoivana kitaristina ja luutun soittajana useissa vanhan musiikin yhtyeissä, muun muassa Sonores Antiqui -yhtyeessä sekä solistina orkesterikonserteissa.

## Lähteet
* Otavan iso musiikkitietosanakirja 3, sivu 298, Otava 1978 
* Suomen lääkärit 2007, Suomen lääkäriliitto 2008  

## Levytyksiä
* Arto Juusela: Guitar and Lute Recordings 1958-1975 (2CD). Finlandia Classics FINCLA 31.
Gabriel Wilhelm Sohlberg

**Gabriel Wilhelm Sohlberg** (30. lokakuuta 1851 Kisko – 2. toukokuuta 1913 Helsinki) oli suomalainen läkkiseppä ja tehtailija jonka 1876 perustamasta peltisepänverstaasta sai alkunsa monialayritys Oy G. W. Sohlberg Ab.

Kiskon pitäjän Sorttilan kylässä Sortin talossa syntyneen Sohlbergin vanhemmat olivat Gabriel Eliasson Paavola ja Maria Helena Salonius. Gabriel Wilhelm oli kuusihenkisen perheen neljäs lapsi. Vuonna 1857 isä Gabriel lunasti Suomusjärven Taipalen kylässä sijaineen Paavola-nimisen kotitalonsa sisaruksiltaan ja perhe muutti sinne.

Sohlberg joutui muuttamaan Suomusjärveltä Helsinkiin työnhakuun vuonna 1868 kun perhe menetti Paavolan tilan. Hän oli oppipoikana A. F Bergmanin läkkisepänliikkeessä 1868–1873, sai kisällikirjan 1873 ja pääsi levyseppämestariksi 1876. Samana vuonna Sohlberg perusti oman peltisepänliikkeen Helsinkiin. Liikkeen tehdas sijaitsi Ullanlinnan kaupunginosassa Jääkärikatu 4:ssä ja oma myymälä Aleksanterinkatu 50:ssä. Liike teki aluksi erityisesti rakennusten peltikattoja mutta talvisin liikkeessä alettiin myös valmistaa erilaisia peltisepän tuotteita kuten paloruiskuja, sankoja, maitopystöjä, ammeita ym.

Sohlbergin yritys muutettiin osakeyhtiöksi 1908. Yhtiön toimitusjohtajaksi tuli G. W. Sohlbergin poika Wilhelm Aleksanteri Sohlberg (1876–1938) ja teknilliseksi johtajaksi toinen poika Toivo Sohlberg. Sohlberg itse jatkoi yhtiön hallituksen puheenjohtajana kuolemaansa saakka. Yritys on vielä nykyäänkin G. W. Sohlbergin jälkeläisten omistuksessa.

Sohlberg oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1898–1903. Hän kuului *Käsityö- ja tehdasyhdistyksen valtuuskuntaan* 1884–1898 ja toimi valtuuskunnan varapuheenjohtajana 1897–1907 ja puheenjohtajana 1907–1908.

Sohlberg oli naimisissa kaksi kertaa: 
* 1873–1881 Maria Gustava Åkerlundin kanssa, liitosta oli kolme lasta
* 1882–1913 Emilia Maria Oksasen kanssa, liitosta oli seitsemän lasta

## Kirjallisuutta
* Jyrki Vesikansa: *Pellistä Perlokseen – Oy G. W. Sohlberg Ab:n historia 1876–2001*.  2001

## Lähteet
* Juhan suku-uutiset blogi 4.12.2007: G.W. Sohlberg, tehtailija
*
Sirkku Talja

**Sirkku Talja Tamagnini** (aik **Talja-Larrivoire**, o.s. **Talja**; 16. toukokuuta 1936 Vuoksenranta – 17. toukokuuta 2019 Pariisi, Ranska) oli Suomen Neito 1955, mannekiini ja myöhemmin kirjailija. 

Sirkku Talja oli varttunut lastenkodissa ja hän oli Suomen Neito -kilpailun aikaan töissä Helsingissä konttoristina ja mannekiinina. Kilpailu käytiin 7. kesäkuuta 1955. Valinnan aikaan Talja oli 177 senttimetriä pitkä ja painoi 66 kilogrammaa.

Talja toimi mannekiinina ja valokuvamallina 1956–1960. Hän avioitui 1960-luvulla ranskalaisen toimittaja Jean-Claude Larrivoiren kanssa ja muutti pysyvästi Ranskaan. Pariskunta sai kolme lasta. Avioliitto päättyi eroon. Myöhemmin hän meni naimisiin italialaisen Giulio Tamagninin kanssa.

Sirkku Talja julkaisi 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa kolme elämänvaiheistaan kertovaa kirjaa. Hän asui Ranskassa ja teki muun muassa vapaaehtoistyötä vammaisten ja syrjäytyneiden hyväksi.

## Teoksia
Nimellä *Sirkku Talja-Larrivoire*:
**Älä unohda minua*. WSOY 1976, ranskaksi nimellä *Ne m'oublie pas*. Paris 1979, italiaksi nimellä *Non mi dimenticare*. Bollati Boringhieri, Torino 1988, saksaksi nimellä *Vergiss mich nicht : Erinnerungen von Sirkku Talja*. Insel, Frankfurt am Main 1994
**Mustat lakeerikengät*. WSOY 1978, ranskaksi nimellä *Les vernis noirs*. Seuil, Paris 1981
**Helmenkalastaja*. WSOY 1982

## Lähteet
* 
* Sirkku Talja: Suomen Neito 1955 

### Viitteet
Bismarckin tornit

**Bismarckin tornit** ovat muistomerkkejä, joita saksalaiset pystyttivät valtakunnankanslerinsa Otto von Bismarckin (1815–1898) kunniaksi vuosina 1869–1934. Tornit olivat aikansa ilmiö: kaikkiaan torneja ja pylväitä rakennettiin 240 (joitakin valmiita rakennelmia tosin nimettiin Bismarckin kunniaksi). Näistä 240:stä 172 on säilynyt nykypäivään. Torneja pystytettiin neljälle mantereelle, Euroopan lisäksi Chileen, Kameruniin ja Papua-Uuteen-Guineaan. Nykyisin torneja on pystyssä Chilen, Itävallan, Kamerunin, Puolan, Ranskan, Saksan, Tšekin ja Venäjän alueella, minkä selittää Saksan koon pieneneminen.

Erikoislaatuista Bismarckin torneissa on, ettei niistä valtaosaa pystyttänyt valtio, vaan tavalliset kansalaiset (etupäässä porvarit) keräsivät varat rakentamiseen. Tämä johtui osittain siitä, että keisari Vilhelm II pakotti Bismarckin eroamaan virastaan 1890 ja yritti luoda ympärilleen omaa henkilökulttia, johon Bismarckin kunnioittaminen ei sopinut.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Valtakunnansarjan kausi 1934

Vuonna 1934 Valtakunnansarjan alueiden määrä oli nostettu jo 11:een. Itä-Karjalan alue erotettiin Pohjois-Karjalasta ja entinen Savon alue jaettiin kahteen osaan. Lisäksi Keski-Pohjanmaan alueelta pääsi Kokkolan Veikot jatko-otteluihin, mutta alemestaruutta ei jaettu, koska muita joukkueita ei alueelta kilpailuun ilmoittautunut. B-sarjan mestariksi pelasi KooPee Keravalta. Sinällään harvinaista, ettei Kerava kuulunut ollenkaan aluemestareiden joukkoon, mutta sai jatkaa sarjassa HPL 2:n tilalla, koska reservijoukkueita ei loppupeleihin päästetty.

## Aluemestarit 1934

	
* Etelä-Pohjanmaa	Ylihärmän Junkkarit	
* Häme	Tampereen Pyrintö	
* Itä-Karjala	Värtsilän Teräs	
* Pohjois-Karjala	Joensuun Palloseura	
* Pohjois-Savo	Warkauden Urheilijat	
* Kaakkois-Suomi	Viipurin Kisa-Veikot	
* Kymenlaakso	Kotkan Into	
* Pohjois-Suomi	Oulun Pyrintö	
* Suur-Savo	Jyväskylän Kiri	
* Uusimaa	Helsingin Pallonlyöjät 2	
* Varsinais-Suomi	Loimaan Palloilijat

## Karsintakierros

* Joensuun Palloseura - Värtsilän Teräs 3-2
* Värtsilän Teräs - Joensuun Palloseura 0-9 (JoPS jatkoon 12-2)

* Jyväskylän Kiri - Warkauden Urheilijat 7-0
* Warkauden Urheilijat - Jyväskylän Kiri 2-22 (Kiri jatkoon 29-2)

* Ylihärmän Junkkarit - Kokkolan Veikot 21-0
* Oulun Pyrintö - Ylihärmän Junkkarit 12-1 (Pyrintö jatkoon.)

## Loppusarjat

### Itä

Itäisen alueen loppusarja 8.-9.9. Viipurissa

Jyväskylän Kiri ja Viipurin Kisaveikot selvisivät Suursarjaan 1935.

### Länsi

Läntisen alueen loppusarja 15.-16.9. Tampereella

Keravan KooPee ja Tampereen Pyrintö Suursarjaan 1935.

### B-sarjan loppuottelu

## Aiheesta muualla

* http://vessix.kotisivukone.com/
* http://www.joensuunmaila.fi/historia/pptul/1930-34/1934.html
Myötävaikutus vahinkoon

**Myötävaikutus vahinkoon** tarkoittaa, että vahingon kärsinyt henkilö on omilla toimillaan edistänyt vahingon syntyä tai ei ole huolehtinut varotoimista estääkseen vahingon tai pienentääkseen sitä. Vahingonkorvauslain (412/1974, 6:1) mukaan vahingonkorvausta voidaan pienentää tai evätä kokonaan, jos vahingon kärsinyt tai hänen puoleltaan on myötävaikutettu vahinkoon. Säännön tavoitteena on jakaa taloudelliset menetykset syyllisyyden perusteella. Henkilövahingot muodostavat kuitenkin poikkeuksen sääntöön. Liikennevakuutuslain (279/1959, 7 §) ja potilasvahinkolain (585/1986, 3 §) mukaan korvausta alennetaan tai se evätään vasta, kun henkilön myötävaikuttaminen on ollut törkeää. Myötävaikuttamisen arvioinnissa perustana on sellainen huolellisuus, jota ihmiseltä voidaan vaatia. Myötävaikuttamista on vahingon kärsineen oma tahallisuus tai tuottamus ja myös se, että hän on vastannut vahinkoon vaikuttaneista olosuhteista ankaran vastuun perusteella. Lisäksi myötävaikuttamisena pidetään varotoimien laiminlyöntiä ja vaaraan antautumista.

## Lähteet
Valtakunnansarjan kausi 1933

Pesäpallon B-sarja 1933 pelattiin pudotuspelisysteemillä yhdeksän aluemestarin kesken. Entinen Etelä-Suomen alue oli jaettu Uudenmaan ja Hämeen alueisiin. B-mestaruuden voitti Salo-Uskelan suojeluskunta.
## Aluemestarit

* Uusimaa: Katajanokan Haukat
* Häme: Porin Palloveikot 
* Etelä-Pohjanmaa: Seinäjoen Maila-Jussit
* Lounais-Suomi: Salo-Uskelan suojeluskunta 
* Pohjois-Karjala: Sortavalan Palloseura
* Pohjois-Suomi: Oulun Pyrintö
* Keski-Suomi (Savo): Jyväskylän Kiri
* Kymenlaakso: Kuusankosken Veto
* Kaakkois-Suomi: Viipurin Pallo-Veikot

## Pudotuspelit

* Seinäjoen Maila-Jussit - Oulun Pyrintö 8-3

' uusintaottelu. 1.ottelu Sortavalassa päättyi 1-1.

Salo-Uskela ja Sortavala nousivat Suursarjaan 1934. Muut aluemestarit pääsivät sarjalaajennuksen myötä yrittämään nousua keväällä 1934 järjestetyissä karsinnoissa.

## Lähteet

* http://www.mrasilainen.com/sarjat/1933/1934_ka.htm
* http://www.joensuunmaila.fi/historia/pptul/1930-34/1933.html
* http://vessix.kotisivukone.com/files/vessix.kotisivukone.com/Pesis/1933/ottelu_ptk_1933_001_26.jpg

## Aiheesta muualla

* http://www.vessix.kotisivukone.com/
Harpiinae

**Harpiinae** on päiväpetolintuihin kuuluva haukkojen alaheimo. Siihen luetaan neljä sukua, joista kuhunkin kuuluu vain yksi laji.

## Suvut
* Filippiinienkotkat *Pithecophaga*
* Harpyijat *Harpia*
* Papuanharpyijat *Harpyopsis*
* Pikkuharpyijat *Morphnus*

## Lähteet
Yhdeksän lyyristä runoilijaa

**Yhdeksän lyyristä runoilijaa** (myös *yhdeksän meelistä runoilijaa*) on nimitys, jota käytetään Kreikan arkaaisen kauden merkittävimmistä runoilijoista. Tällainen yhdeksän henkilöä käsittävä kaanon muodostui hellenistisenä aikana aleksandrialaisten tekstikriitikoiden parissa.

Yhdeksän lyyristä runoilijaa olivat:

* Alkman (600-luku eaa.) - kuorolyriikka
* Sapfo (n. 600 eaa.) - monodinen lyriikka
* Alkaios  (n. 600 eaa.) - monodinen lyriikka
* Anakreon  (500-luku eaa.) - monodinen lyriikka
* Stesikhoros  (500-luku eaa.) - kuorolyriikka
* Ibykos  (500-luku eaa.) - kuorolyriikka
* Simonides Keoslainen  (500-luku eaa.) - kuorolyriikka
* Pindaros  (400-luku eaa.) - kuorolyriikka
* Bakkhylides  (400-luku eaa.) - kuorolyriikka

Antiikin kreikkalaisissa lähteissä näistä runoilijoista käytetään yleensä termiä *melikos* (sanasta *melos*, ”laulu”), mutta jotkut lähteet käyttävät termiä *lyrikos*, joka tuli myöhemmin yleiseen käyttöön latinan kielessä (*lyricus*) ja nykykielissä.

Näiden runoilijoiden runous jaetaan yleensä kuorolyriikkaan (*khorōidia*) ja monodiseen lyriikkaan (*monōidia*). Eräät nykytutkijat ovat kuitenkin kyseenalaistaneet tämän jaottelun. Antiikin ajalla oppineet määrittelivät lajityypin runomitan, eivät sisällön perusteella. Näin osa runoudesta, joka nykyään luettaisiin lyyriseksi, on kuitenkin jätetty pois; tällaisia runouden lajeja ovat elegia ja jambirunous.

## Lähteet
Vesa Puttonen

**Vesa Tapani Puttonen** (s. 15. kesäkuuta 1966 Forssa) on suomalainen kauppatieteilijä ja Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun rahoituksen professori. Hän on yksi Suomen tunnetuimmista sijoittamisen ja rahoitusmarkkinoiden asiantuntijoista.

## Elämä
Puttonen vietti lapsuutensa Luvialla ja kirjoitti ylioppilaaksi Riihikedon lukiosta Porista vuonna 1985. Tohtoriksi Puttonen väitteli Vaasan yliopistossa vuonna 1993. Hän on työskennellyt Vaasan korkeakoulussa, Turun kauppakorkeakoulussa sekä Helsingin kauppakorkeakoulussa. Lisäksi Puttonen on toiminut myös yritysmaailman johtotehtävissä, rahastoyhtiö Conventumissa ja Helsingin pörssissä. 

Hän on toiminut  VR-Yhtymän ja Jääkiekon SM-liigan hallitusten puheenjohtajana. Hän on toiminut myös mm. Orionin, Suomi-yhtiön, Taalerin, Roclan, Oras Investin, D.Carnegie & Co Ab:n, Arvo Omaisuudenhoito Oy:n, Pörssisäätiön ja Liberan hallituksissa. Vierailevana tutkijana on on ollut New Yorkin yliopistossa ja ESADE:n kauppakorkeakoulussa. Hän oli Liiketaloudellisen Aikakauskirjan päätoimittaja vuosina 2002-2007.

Hän on toiminut Keskon Eläkekassan, Valtion Eläkerahaston ja Sitran sijoitustoimikunnissa sekä ETLA:n tutkimusneuvostossa ja NASDAQ Nordic Foundationin ja OP:n tutkimussäätiön hallituksissa. 

## Näkemyksiä
Vuonna 2018 Puttonen oli sitä mieltä, että pikavippien markkinointi pitäisi kieltää.

## Teokset
* 
* 
* 
* 
* 
* *Velka tikittää – hyödy siitä!* Aalto Executive Education Publishing, 2012. 
* Anttila, Kalle & Eljas Repo: *Miten Sijoitan Rahastoihin*. Alma Talent, 2020. 
* & Knûpfer, Samuli: Moderni Rahoitus, Alma Talent, 2018.
* 
* 
* & H. Kent Baker:  *Investment Traps Exposed: Navigating Investor Mistakes and Behavioral Biases*. Emerald Publishing, 2017.
* & H. Kent Baker: *Navigating the Investment Minefield: A Practical Guide to Avoiding Mistakes, Biases, and Traps*. Emerald Publishing, 2019. 
* & H. Kent Baker, J.R. Nofsinger: *The Savvy Investor's Guide to Avoiding Pitfalls, Frauds, and Scams*. Emerald Publishing, 2020. 

## Lähteet
* Porin Suomalaisen Yhteislyseon Seniorit ry
* Pörssisäätiön internetsivut: http://www.porssisaatio.fi/porssisaatio/hallitus/
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Aalto University – Vesa Puttonen
Käärmekotkat (alaheimo)

**Käärmekotkat** (Circaetinae) on haukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintujen alaheimo. Siihen kuuluu viisi sukua, joita tavataan vain Vanhassa maailmassa.

Useimpien käärmekotkalajien kynnet ovat lyhyet ja vahvat, ja soveltuvat hyvin kiinnipitämiseen sekä nopealiikkeisten, myrkyllistenkin käärmeiden tappamiseen. Käärmekotkat eivät ole immuuneja käärmeenmyrkkyä vastaan, joten käärmeen tappamiseen tarvitaan ketteryyttä, ja myös säärien paksut suomut saattavat suojata lintua jonkin verran. Käärmekotkien koko vaihtelee paljon. Filippiinienkotka on yksi maailman suurimmista kotkalajeista, kun taas pienin laji pikkuharjakotka ei kasva suurta varpushaukkaa kookkaammaksi, ja kuuluu kotkista pienimpiin.

Käärmekotkat elävät pääosin Afrikassa ja Aasiassa, mutta käärmekotkaa tavataan myös Euroopassa. Useimmat käärmekotkalajeista suosivat ravinnokseen etenkin käärmeitä ja sammakoita sekä muita matelijoita, sen sijaan nisäkkäitä ja lintuja ne eivät yleensä syö. Poikkeuksena on filippiinienkotka, joka saalistaa muun muassa apinoita ja sarvinokkia.

## Suvut
* Käärmekotkat *Circaetus*
* *[[Dryotriorchis]]*
* *[[Pithecophaga]]*
* Harjakotkat *Spilornis*
* *[[Terathopius]]*

## Lähteet
Aegypiinae

**Aegypiinae** on haukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintujen alaheimo. Alaheimoon kuuluu korppikotkia, jotka ovat raadonsyöjiä. Osa niistä elää Himalajan vuoriston alueella. Kyseisen alaheimon kehityslinjasta on löydetty merkkejä mioseenikaudelta Afrikasta ja Kiinasta.  

## Suvut
* Kalmokorppikotka *Sarcogyps*
* Kirjokorppikotka *Trigonoceps*
* Korppikotkat *Gyps*
* Korvakorppikotka *Torgos*
* Munkkikorppikotka *Aegypius*

## Lähteet
Anacreon

**Anacreon** voi viitata seuraaviin:

* Anakreon (lat. *Anacreon*), kreikkalainen runoilija

;Britannian kuninkaallinen laivasto
* HMS ''Anacreon'' (1799), entinen ranskalainen kaappari
* HMS ''Anacreon'' (1813), Cormorant-luokan sluuppi
* HMS ''Anacreon'' (1815), kuunari
Hans Fagius

**Hans Fagius** (s. 1951) on ruotsalainen urkuri. Hänet kutsuttiin Ruotsin kuninkaallisen akatemian jäseneksi vuonna 1998. 

Fagius on levyttänyt muun muassa J. S. Bachin ja Felix Mendelssohnin urkutuotannot kokonaisuudessaan. Fagius kutsuttiin 1989 Tanskan kuninkaallisen akatemian urkuprofessoriksi; lisäksi hän on opettanut vuosien ajan Tukholman ja Kölnin musiikkikorkeakouluissa. Fagius pitää myös mestarikursseja ja toimii tuomarina urkukilpailuissa. Vuonna 2013 hän julkaisi albumin *The French Organ Symphony*, jolla Fagius soittaa Keski-Porin kirkon urkuja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tanskan kuninkaallisen konservatorion opettajalista (''Det Kgl. Danske Musikkonservatorium'') 
* BIS Records AB:s information om Fagius
Toray Pan Pacific Open

**Toray Pan Pacific Open** () on vuosittain Japanin Tokiossa pelattava naisten tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1984. Vuosina 1993–2008 se oli luokiteltu I-tason ja 2009–2013 Premier 5 -tason WTA-turnaukseksi. Vuodesta 2014 se on ollut Premier -tason WTA-turnaus. Aikaisemmin turnaus pelattiin Tokyo Metropolitan Gymnasiumissa, mutta vuodesta 2008 alkaen Ariake Coliseumissa.

## Tulokset
### Kaksinpeli

### Nelinpeli

## Lähteet
* Turnaus WTA:n sivuilla 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut
Santonit

**Santonit** () olivat Galliassa asunut kelttiläinen heimo. He asuivat nykyisen Saintongen alueella ja ovat antaneet Saintesin kaupungille nimensä. Roomalaiset valloittivat santonien alueen ensimmäisellä vuosisadalla eaa.

Augustuksen aikana Gallia jaettiin neljään osaan, ja hän laajensi Akvitanian aluetta, jolloin siihen liitettiin 14 Garonnen pohjoispuolella asuneen heimon alueet.  Santonit olivat yksi näistä heimoista.

## Lähteet
Valtakunnansarjan kausi 1935

Vuonna 1935 Valtakunnansarjan alueiden määrä nousi jo 14:ään. Uusina Satakunnan ja Kainuun alueet, jonka lisäksi Keski-Pohjanmaallakin oli jo riittävästi joukkueita mestaruuden ratkaisemiseksi. B-sarjan mestariksi selvisi Hämeenlinnan Pallokerho.

## Aluemestarit 1935

	
* Kaakkois-Suomi	Tainionkosken VPK Urheilijat	
* Suur-Savo	Mikkelin Ajo	
* Uusimaa	Tervakosken Pato	
* Pohjois-Suomi	Oulun Pyrintö	
* Häme	Hämeenlinnan Pallokerho	
* Pohjois-Savo	Siilinjärven Ponnistus	
* Keski-Pohjanmaa	Kannuksen suojeluskunnan Urheilijat	
* Satakunta	Kokemäen suojeluskunta	
* Kymenlaakso	Kotkan Into	
* Pohjois-Karjala	Pankakosken Tehtaan Urheilijat	
* Varsinais-Suomi	Loimaan Palloilijat	
* Etelä-Pohjanmaa	Seinäjoen Maila-Jussit	
* Itä-Karjala	Värtsilän Teräs	
* Kainuu	Kajaanin Pallo-Kerho

## Karsintakierros

* Pankakosken Tehtaan Urheilijat - Värtsilän Teräs 6-4
* Värtsilän Teräs - Pankakosken Tehtaan Urheilijat 3-5 (PTU jatkoon 11-7)

* Siilinjärven Ponnistus - Kajaanin Pallokerho 3-0
* Kajaanin Pallokerho - Siilinjärven Ponnistus 5-10 (SiiPo jatkoon 13-5)

* Mikkelin Ajo - Tainionkosken VPK Urheilijat 6-2
* Tainionkosken VPK Urheilijat - Mikkelin Ajo 0-2 (Ajo jatkoon 8-2)

* Kotkan Into suoraan Itäisen alueen loppusarjaan.

* Oulun Pyrintö - Kannuksen suojeluskunnan Urheilijat 22-1
* Kannuksen suojeluskunnan Urheilijat - Oulun Pyrintö 3-11 (Pyrintö jatkoon 33-4)

* Kokemäen suojeluskunta - Loimaan Palloilijat 0-5
* Loimaan Palloilijat - Kokemäen suojeluskunta 4-2 (Loimaa jatkoon 9-2)

* Hämeenlinnan Pallokerho - Tervakosken Pato 3-0 
* Tervakosken Pato - Hämeenlinnan Pallokerho 2-5 ("Kerho" jatkoon 8-2)

* Seinäjoen Maila-Jussit suoraan Läntisen alueen loppusarjaan.

## Loppusarjat

### Itä

Itäisen alueen loppusarja Kotkassa

Kotkan Into ja Siilinjärven Ponnistus selvisivät Suursarjaan 1936.

### Länsi

Läntisen alueen loppusarja 

Hämeenlinnan Pallokerho ja Seinäjoen Maila-Jussit Suursarjaan 1936.

### B-sarjan loppuottelu

## HPK:n joukkue
	
* Eero "Luiro" Salisma, Lukkari
* Antero Salisma	1-pesä
* Haakon Ilvesmäki	sieppari
* Kauko Harviainen	sieppari
* Lennart Heinänen	2-pesä
* Aarne Leivo	polttaja
* Erkki Raassina	3-pesä
* Atte Hartikainen	3-vara
* Rafael Aalto	Koppari
* Bruno Roth	2-vara

## Lähteet

* http://vessix.kotisivukone.com/files/vessix.kotisivukone.com/Pesis/1935/b-sarja_it.jpg
* http://vessix.kotisivukone.com/files/vessix.kotisivukone.com/Pesis/1935/b-finaali.jpg
* http://vessix.kotisivukone.com/files/vessix.kotisivukone.com/Pesis/1935/b-sarjanottelut.jpg
Hautausmaan poika

**Hautausmaan poika** () on Neil Gaimanin vuonna 2008 ilmestynyt lasten fantasiaromaani. Teoksen on kuvittanut Dave McKean. Inka Parpolan suomennos ilmestyi vuonna 2009 Otavan kustantamana.

Romaani sai vuonna 2009 Carnegie-mitalin, parhaan romaanin Hugo-palkinnon ja Newbery-mitalin.

Teos kertoo orvoksi jäävästä pikkupojasta, jonka hautausmaalla asuva aavepariskunta ottaa suojiinsa. Pojan varttumista seurataan noin 15-vuotiaaksi saakka. Kirjan teemana onkin pojan kasvutarina.

## Vastaanotto
*[[Tähtivaeltaja]]*-lehden arvostelussa Toni Jerrman piti teosta erinomaisena ja sen lähtökohtia nerokkaina, vaikka teos ei hänen mielestään ylläkään Gaimanin *[[Tähtisumua (romaani)|Tähtisumua]]*- ja *[[Coraline varjojen talossa|Coraline]]*-romaanien tasolle. Hän pitää kuitenkin kliseisenä kirjaan ujutettua ennustusta sekä hyvän ja pahan taistelua.

Myöskään *[[Savon Sanomat|Savon Sanomien]]* arvostelija Riku Ylösen mukaan kirja ei yllä Gaimanin aiempien teostan tasolle. Hänen mukaansa kirjan alkupuolella on muutama onnistunut luku, mutta kokonaisuus jää ohueksi ja hahmot luonnostelmiksi. Kirja erottuu kuitenkin edukseen kielen avulla. Ylönen suosittelee teosta Gaimanin ihailijoille ja nuortenfantasian suurkuluttajille. 

## Lähteet
Bogorodsk

**Bogorodsk** () on kaupunki Nižni Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Meštšoran alangolla 43 kilometriä Nižni Novgorodista lounaaseen. Kaupunki on Bogorodskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Nižni Novgorodin ja Muromin välinen maantie. Asukkaita on 36&nbsp;000 henkeä (vuonna 2010).

Novgorodilaisten uudisasukkaiden perustama Bogorodsk tunnettiin 1500-luvulta lähtien nahkateollisuuden keskuksena. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1923. Nykyään se on maatalousalueen keskus, jossa on edelleen myös nahka- ja jalkineteollisuutta.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla

* Bogorodskin piirin sivusto
Solid Gold Sweet

**Solid Gold Sweet** on Sweet-yhtyeen vuonna 1998 julkaistu kahden CD-levyn kokoelma-albumi. CD 1 sisältää vaihtoehtoisia studioversioita ja demoja, CD 2 puolestaan livemateriaalia.

## Kappaleet
### CD 1: Studio
#Solid Gold Brass
#Cockroach
#Laura Lee (Show Me the Way)
#Hard Times
#Midnight to Daylight
#4th of July
#Windy City
#Strong Love (kirjoitettu kanteen väärin; "Breakdown")
#Healer (kirjoitettu kanteen väärin; "Are You Coming to See Me")
#Lost Angels
#Play All Night 
#Love Is Like Oxygen
#Sweet F.A.
#Dream On

### CD 2: Live
#Action
#Teenage Rampage
#Rebel Rouser
#Need a Lot of Lovin’
#Done Me Wrong All Right
#Cockroach
#Fox on the Run
#She Gimme Lovin’
#Hell Raiser
#Midnight to Daylight
#4th of July
#Blockbuster
#Yesterday’s Rain
#Rock & Roll Disgrace
Bor

**Bor** () on kaupunki Nižni Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Nižni Novgorodin vieressä Volgan toisella puolella. Kaupunki on Borin piirin keskus. Sinne johtaa Nižni Novgorodin ja Kotelnitšin väliseltä rautatieltä haarautuva sivurata (Mohovyje Goryn asema). Volgan rannalla on laivalaituri. Kaupunkiseudulla (urbaanialue) asui 122 201 ihmistä vuonna 2012.

Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran 1300-luvulla. Sen asukkaat harjoittivat etupäässä tavaroiden kuljetusta. Kaupunginoikeudet Bor sai vuonna 1938. Nykyään se on Nižni Novgorodin teollinen esikaupunki, jossa on mm. lasitehdas, konepajoja ja metalliteollisuutta. Lähiseudut ovat suosittua lomanviettoaluetta.


Kuva:Bor. District & Town Hall.jpg|Borin kaupungin ja piirin hallintorakennus.
Kuva:Build of Bor glass factory.jpg|Lasitehtaan talo.
Kuva:Bor. Glass Factory Palace of Culture.jpg|Lasitehtaan mukaan nimetty kulttuuritalo.
Kuva:Bor. Downtown.jpg|Keskustan kauppakeskus.
Kuva:Bor. View to Uspenskaya Church.jpg|Borin Uspenskin kirkko.
Kuva:Bor. Pokrovskaya Church.jpg|Borin Pokrovan kirkko.
Kuva:Nizhny-Novgorod-Bor-seen-from-Sennaya-Sq-C0276.jpg|Borin teollisuutta Volgan vastarannalla Nižni Novgorodista nähtynä.


## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Borin piirin sivusto
Yrjö Niiniluoto

**Yrjö Emil Niiniluoto** (9. helmikuuta 1900 Tampere – 4. marraskuuta 1961 Johannesburg, Etelä-Afrikka) oli suomalainen toimittaja, joka työskenteli *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* päätoimittajana vuosina 1938–1961.

## Elämäkerta
Yrjö Niiniluodon vanhemmat olivat matkaposteljooni Kaarlo Emil Niiniluoto ja Aino Lydia Grönlund. Niiniluoto sai koulussa pelkästään kiitettäviä arvosanoja ja kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1919. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa pääaineinaan saksaa ja englantia ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1923. Edessä näytti olevan lupaava akateeminen ura. Varusmiespalveluksen jälkeen Niiniluoto meni kuitenkin töihin *Helsingin Sanomiin*, jonka palveluksessa hän työskenteli kuolemaansa saakka. Hän työskenteli lehden ulkomaanosaston toimittajana 1925–1936 ja oli 1926–1928 ulkomaankirjeenvaihtajana Kansainliiton päämajassa Genevessä sekä 1933–1936 Lontoossa. Hän oli ensimmäisiä suomalaisia päätoimisia ulkomaankirjeenvaihtajia. Vuosina 1936–1938 Niiniluoto oli lehden tavallisena artikkelitoimittajana.

Niiniluodosta tuli *Helsingin Sanomien* päätoimittaja 1938, kun hänen edeltäjänsä Eljas Erkko nimitettiin Suomen ulkoministeriksi. Hän oli myös *[[Ilta-Sanomat|Ilta-Sanomien]]* päätoimittajana 1938–1946. Niiniluoto ja Sanoma-yhtiön johtaja Erkko olivat luonteiltaan erilaisia, mutta heidän yhteistyönsä sujui kohtalaisesti. Niiniluodolla oli suomalaiseksi toimittajaksi poikkeuksellisen paljon kansainvälisiä yhteyksiä. Hän toimi 1927–1933 Exchange Telegraph Companyn, 1940–1941 Reutersin, 1946–1950 *[[Dagens Nyheter]]in* ja 1945–1957 *[[The Times]]in* Suomen-kirjeenvaihtajana. Niiniluoto kuoli sydänhalvaukseen vuonna 1961 ollessaan ulkomaanmatkalla Johannesburgissa Etelä-Afrikassa.

Niiniluoto oli vuodesta 1942 naimisissa Helsingin Sanomien kulttuuriosaston päällikön Marja Niiniluodon (o.s. Linturi) kanssa. Heillä oli kolme lasta: toimittaja Maarit Niiniluoto, toimittaja Markku Niiniluoto ja filosofian professori, kansleri Ilkka Niiniluoto.

## Teoksia
* *Tämä oli Englanti*. Suomen kirja, Helsinki 1944
* *Takana länttä ja Eurooppaa: Rajankäyntiä kulttuurin ja politiikan kartalla*. Otava 1955
* *Mitä on olla suomalainen*. Otava 1957
* *Löysin idän: Esseitä Kreikasta, Bysantista, Venäjästä ja Suomesta*. Otava 1959
* *Suuri rooli: Suomen marsalkan, vapaaherra Carl Gustaf Emil Mannerheimin kirjallisen muotokuvan yritelmä*. Otava 1962

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*

## Aiheesta muualla
* 
 Luettelo Yrjö Niiniluodon lehtiartikkeleista
Hämähäkkijumala

**Hämähäkkijumala** () on Neil Gaimanin vuonna 2005 ilmestynyt fantasiaromaani. Inka Parpolan suomennos ilmestyi vuonna 2009 Otavan kustantamana.

*Hämähäkkijumala* voitti vuonna 2006 Mythopoeic-palkinnon, British Fantasy -palkinnon ja Locus-palkinnon (paras fantasiaromaani).

## Juoni
Kirjan päähenkilö on Paksu Charlie, joka ei oikeasti ole paksu. Hänen isänsä herra Nancy vain on antanut hänelle sellaisen liikanimen, ja kun herra Nancy nimesi jotain, nimi pysyi. Yllättäen Charlien kotiovelle ilmaantuu muukalainen, joka osoittautuu hänen veljekseen. Charlie haluaisi viettää rauhallista ja turvallista elämää, mutta veljellä on toisenlaiset suunnitelmat. Charlielle selviää, ettei heidän isänsä ollutkaan kuka tahansa tavallinen mies, vaan hämähäkkijumala. 

## Vastaanotto

Kriitikko Toni Jerrmanin mukaan teos jää harmittomana viihteenä tekijän välityöksi. Teoksen juoni sutii tyhjää eikä tarinaan tunnu löytyvän todellista sisältöä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Riku Ylönen: Hämähäkkijumala . Keskisuomalainen 30.1.2009.
Sona Əhmədli

**Sona Əhmədli** (myös **Sona Ahmadli** tai **Sona Ahmedli**, s. 5. lokakuuta 1988) on azerbaidžanilainen naispainija, MM-mitalisti ja Euroopan mestari.

Pääasiassa 59 kilogramman painoluokassa kilpaileva Əhmədli paini MM-hopealle sarjassa 55 kg Herningissä 2009, jolloin hän hävisi loppuottelussa Japanin Saori Yoshidalle. Vuoden 2010 MM-kilpailuissa hän sijoittui 13:nneksi. Vuoden 2010 EM-kilpailuissa Əhmədli paini Euroopan mestariksi, ja Istanbulin MM-kilpailuissa 2011 hän saavutti pronssia. Hän oli kolmas myös Belgradin EM-kilpailuissa 2012.

Əhmədli on 165 cm pitkä ja hänen normaalipainonsa on 61 kg.

## Lähteet
* Sona Ahmadli FILA:n sivustolla 
* Sona Ahmedli FILA:n sivustolla 
* Profiilit foeldeak.com:in painitietokannassa 
* Profiilit foeldeak.com:in painitietokannassa 

## Viitteet