open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nyköpingin pidot

**Nyköpingin pidot** olivat Ruotsin kuningas Birger Maununpojan joulujuhlat, jotka järjestettiin 11. joulukuuta 1317 Nyköpingin linnassa. Kutsuvieraina olivat muun muassa kuninkaan molemmat veljet herttua Valdemar Maununpoika ja herttua Eerik Maununpoika, jotka myöhemmin samana iltana vangittiin ja vietiin linnan vankitorniin, jossa he myöhemmin kuolivat.

Tarinan mukaan Birger heitti vankitornin lukon avaimen Nyköpinginjokeen.

## Taustaa

Herttuaveljekset Valdemar ja Eerik olivat aikaisemmin yrittäneet vallankaappausta. Tanskan ja Norjan kuninkaiden väliintulon ansiosta vuonna 1310 Ruotsi jaettiin veljesten kesken kolmeen osaan. Kuningas Birger oli kutsunut veljensä linnaan viettämään joulua sovinnon merkeissä.

## Seuraukset

Kuningas Birger oli arvioinut poliittisen tilanteen väärin. Samana vuonna syttyi kapina kuningasta vastaan ja hänen oli pakko paeta Gotlantiin ja sieltä lopulta Tanskaan. Herttua Eerikin kolmevuotias poika Magnus valittiin kuninkaaksi Moran kivillä Uplannissa. Kuningas Birgerin poika Magnus oli kasvanut aikuiseksi ja piti vastarintaa yllä vuoteen 1320 asti, jolloin hänet vangittiin ja mestattiin. Kuningas Birger kuoli maanpaossa Tanskassa vuonna 1321.
Carol Heiss

**Carol Heiss** (s. 20. tammikuuta 1940 New York) on entinen amerikkalainen taitoluistelija ja olympiavoittaja.

Heiss sijoittui vuoden 1956 talviolympialaisissa Cortina d'Ampezzoossa naisten yksinluistelussa toiseksi Tenley Albrightin jälkeen. Saman vuoden maailmanmestaruuskisoissa Heiss kukisti Albrightin ja voitti kultaa.

Heiss sai heti olympialaisten jälkeen useita tarjouksia siirtymisestä ammattilaiseksi. Hänen äitinsä sairasti syöpää ja oli todella sairas. Ennen kuolemaansa lokakuussa 1956 Carolin äiti pyysi tältä, ettei ryhtyisi ammattilaiseksi vaan voittaisi vielä olympiakultaa. Heiss dominoi seuraavat vuodet taitoluistelua. Hän voitti seuraavat neljä maailmanmestaruutta. Vuoden 1960 talvikisoissa Squaw Valleyssä Heiss otti kultaa. Kaikki yhdeksän tuomaria arvostelivat hänet ykköseksi.

Heiss lopetti amatööriuransa vuonna 1960 ja luisteli ammattilaisena pari vuotta ennen kuin lopetti urheilemisen vuonna 1962. Hän palasi 1970-luvun lopulla luistelun pariin ja ryhtyi valmentajaksi. Heiss on valmentanut muun muassa olympiamitalisti Timothy Goebelia.

## Lähteet
* 

### Viitteet
John McKenzie

**John McKenzie** (12. joulukuuta 1937 High River, Alberta, Kanada – 8. kesäkuuta 2018 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan McKenzie oli hyökkääjä.

McKenzie aloitti uransa syksyllä 1956 OHA-junioriliigassa, jossa pelasi vuoteen 1958 saakka. 1958 McKenzie siirtyi WHL-liigaan, josta pääsi vielä saman kauden aikana NHL:ään Chicago Blackhawksin joukkueeseen. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Detroit Red Wingsiin. Kaudet 1960–1963 McKenzie pelasi suurimmaksi osaksi AHL-farmiliigassa, jossa hänet valittiin tähdistökentälliseen 1963.

Syksyllä 1963 McKenzie palasi NHL:ään Chicago Blackhawksiin. Hän pelasi Chicagossa kaksi kautta, kunnes siirtyi New York Rangersiin. Yhden Rangersissa vietetyn vuoden jälkeen McKenzie siirtyi Boston Bruinsiin, jossa pelasi seitsemän kautta vuoteen 1972 saakka. Bostonissa McKenzie nousi tähtipelaajaksi. Hänet valittiin tähdistöotteluun kahdesti, vuosina 1970 ja 1972. Samoina vuosina Boston ylsi Stanley Cupin voittoon. Keväällä 1972 McKenzie siirtyi WHA-liigaan Philadelphia Blazersin pelaajavalmentajaksi. Hän pelasi WHA:ssa eri joukkueissa aina vuoteen 1979 saakka, jolloin lopetti pelaajauransa.

Yhteensä McKenzie pelasi urallaan 691 NHL-ottelua, joissa hän saalisti 206 maalia ja 268 syöttöpistettä. WHA:ssa hänen tehonsa olivat 477 ottelussa 163 maalia, 250 syöttöä eli yhteensä 413 tehopistettä. McKenzie oli mukana Neuvostoliittoa vastaan pelatussa Summit Series -ottelusarjassa 1974. Hartford Whalers on jäädyttänyt McKenzien pelaajanumeron (#19).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Kaikkeinpyhin

**Kaikkeinpyhin** oli vanhassa testamentissa kuvattu Salomon temppelin osa, jonne pääsy oli sallittu vain ylimmäisellä papilla kerran vuodessa suurena sovituspäivänä. Kaikkeinpyhimmässä sijaitsi Liitonarkki. Ennen Salomon temppelin rakentamista kaikkeinpyhimmäksi nimitettiin Ilmestysmajan huonetta, joka oli täysin pimeä ja jossa ei ollut lamppuja, ikkunoita tai rakoja, joista valo olisi päässyt huoneeseen.
Baalak

**Baalak**, Sipporin poika, oli Moabin kuningas noin vuonna 1200 eaa. Hänestä kerrotaan Raamatussa neljännessä Mooseksen kirjassa, ja hänen historiallinen olemassaolonsa on epävarmaa. Mooseksen kirjan mukaan kun Israelin kansa saapui Moabiin Kuolleen meren itäpuolelle, Baalak määräsi profeetta Bileamin kiroamaan Israelin. Kiroamisen sijasta Bileam siunasi israelilaisia. Baalak kuoli kun Joosua aloitti Kaanaan maan valloituksen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Balak Jewish Encyclopedia
Kirk Maltby

**Kirk Maltby** (s. 22. joulukuuta 1972 Guelph, Ontario) on kanadalainen jääkiekkohyökkääjä. Hän edusti urallaan Edmonton Oilersia ja Detroit Red Wingsiä Detroitissa hänet muistetaan osana "The Grind Line" -hyökkäysketjua Kris Draperin ja Darren McCartyn kanssa.

## Ura
Maltby vietti juniorivuotensa OHL-seura Owen Sound Platersissa. NHL-seura Edmonton Oilers varasi hänet vuoden 1992 varaustilaisuuden kolmannella kierroksella numerolla 65. Maltby pelasi koko tulokaskautensa AHL-seura Cape Breton Oilersissa. Hänen ensimmäinen NHL-kautensa oli 1993–1994, jonka aikana hän keräsi 68 ottelussa 11 maalia ja 8 maalisyöttöä sekä 74 jäähyminuuttia. Hän jatkoi Oilersissa vielä kaksi kautta kunnes siirtyi Detroit Red Wingsiin kaudella 1995–1996.

Maltby ilmoitti lopettavansa uransa lokakuussa 2010 ja jatkavansa jääkiekon parissa Red Wingsin kykyjenetsijänä.

Maltby on voittanut Stanley Cupin neljästi vuosina 1997, 1998, 2002, ja 2008 sekä jääkiekon maailmanmestaruuden Kanadan maajoukkueessa vuonna 2003.

## Tilastot

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Detroit Red Wings – Kirk Maltby 
*Jatkoaika – Kirk Maltby
Erben Wennemars

**Egbert Rolf "Erben" Wennemars** (s. 1. marraskuuta 1975 Dalfsen, Alankomaat) on alankomaalainen pikaluistelija, joka on erikoistunut sprintti- ja keskimatkoille.

Vuonna 1998 Wennemars voitti sprintterien MM-kisoista pronssia. Naganon olympialaisissa 1998 hän kaatui 500 metrillä ja loukkasi olkapäänsä niin pahoin, ettei kyennyt luistelemaan 1&nbsp;000 ja 1&nbsp;500 metrin kilpailuja. Matkakohtaisista MM-kisoista hän voitti vuonna 1999 hopeaa 500 metrillä ja 2001 pronssia 1&nbsp;500 metrillä.

Vuonna 2002 Wennemars osallistui Salt Lake Cityn olympialaisissa 500 metrin ja 1&nbsp;500 metrin kilpailuihin, mutta ei saavuttanut mitalisijaa. Vuonna 2003 hän voitti matkakohtaisissa MM-kilpailuissa 1&nbsp;000 ja 1&nbsp;500 metrillä kultaa ja 500 metrillä pronssia ja saavutti lisäksi sprintterien MM-pronssia.

Vuonna 2004 hän uusi 1&nbsp;000 metrin matkakohtaisen maailmanmestaruutensa, sai 1&nbsp;500 metrillä pronssia ja kirkasti sprintterien MM-pronssinsa kullaksi, minkä toisti myös 2005. Vuonna 2005 Wennemars voitti lisäksi Carl Verheijenin ja Mark Tuitertin kanssa matkakohtaisten MM-kilpailujen ohjelmassa olleen joukkuetakaa-ajon. Torinon olympialaisissa 2006 hän saavutti 1&nbsp;000 metrin ja joukkuetakaa-ajon pronssia.

Wennemars sai matkakohtaisissa MM-kilpailuissa 2007 kultaa joukkuetakaa-ajossa ja hopeaa 1&nbsp;500 metrillä. Seuraavana vuonna hän kuului kolmannen kerran joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden voittaneeseen Alankomaiden joukkueeseen.

Vuonna 2003 Wennemars valittiin Alankomaiden vuoden urheilijaksi.

## Henkilökohtaiset ennätykset
*500 m: 34,68 s (2005)
*1 000 m: 1.07,33 min (2003)
*1 500 m: 1.42,32 min (2007)
*3 000 m: 3.41,84 min (2005) 
*5 000 m: 6.28,42 min (2005)
*10 000 m: 13.35,67 min (2007)

## Lähteet
*Tulokset www.skateresults.com-sivustolla   
*Ennätykset www.sskating.com-sivustolla 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
*SpeedSkatingStats.com: Erben Wennemars
Juja

**Juja** (käytetään joskus myös kirjoitusasua Yua) oli palatsivirkailija muinaisessa Egyptissä faarao Amenofis III:n hallituskaudella. Juja oli alkujaan epäkuninkaallista syntyperää, mutta faarao ylensi hänet 'jumalisäksi' sen jälkeen, kun hänen tyttärensä Teje meni naimisiin Amenofis III:n kanssa. Jumalisän tiedetään olleen eräs merkittävimpiä ylipapin virkoja muinaisessa Egyptissä, mutta paljon muuta virasta ei tiedetäkään. Jujan sekä hänen vaimonsa Tujan hauta (KV46) sijaitsee Kuninkaiden laaksossa.
Kristin Størmer Steira

**Kristin Størmer Steira** (s. 30. huhtikuuta 1981 Mo i Rana, Norja) on uransa lopettanut norjalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla kaudesta 2002–2003 alkaen kauteen 2014–2015. Hän kilpaili myös kestävyysjuoksussa.

Steira saavutti kolme hiihdon maailmancupin osakilpailuvoittoa: Pregalaton yhdistelmäkilpailussa kaudella 2004–2005, La Clusaz'n yhteislähdössä kaudella 2008–2009 ja Sotšin yhdistelmäkilpailussa kaudella 2012–2013. Oberstdorfin MM-hiihdoissa 2005 hän saavutti kultaa Norjan viestijoukkueessa ja pronssia takaa-ajokilpailusta ja oli lisäksi yhdeksäs 10&nbsp;kilometrillä. Torinon olympialaisissa 2006 Steira oli neljäs niin 10 ja 30 kilometrillä kuin takaa-ajossakin. 2007 Sapporon MM-hiihdoissa hän saavutti hopeaa 30 kilometriltä, pronssia viestistä ja takaa-ajosta sekä oli 10 kilometrillä neljäs. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa hopealle, 30 kilometrillä viidenneksi ja 10 kilometrillä kuudenneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän voitti viestissä kultaa, oli yhdistelmäkilpailussa neljäs ja 10 kilometrillä sekä 30 kilometrillä kahdeksas. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän voitti kultaa Norjan 4×5 km viestijoukkueessa sekä sijoittui 30 kilometrin vapaalla viidenneksi, yhdistelmäkilpailussa yhdeksänneksi ja 10 kilometrin perinteisellä kymmenenneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli yhdistelmäkilpailussa neljäs sekä 10 kilometrin vapaalla ja 30 kilometrin perinteisen yhteislähdössä yhdeksäs. Viestistä hän voitti kultaa yhdessä Norjan joukkueen kanssa. Sotšin olympialaisissa 2014 Steira saavutti 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa pronssia ja oli yhdistelmäkilpailussa 23:s.

Steira on voittanut Norjan mestaruuden 5&nbsp;000 metrin juoksussa vuonna 2009, 10 000 metrin juoksussa vuonna 2014 ja maastojuoksussa vuonna 2015. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Shemagh

**Shemagh**, oikealta nimeltään **keffiyeh** (), on neliönmuotoinen usein puuvillasta valmistettu huivi sekä perinteinen arabialainen päähine, joka yleensä sidotaan päähän erilaisilla tavoilla. Tavallisimmin shemagheja on käytetty suojaksi aurinkoa ja aavikon kuivuutta vastaan tai suojaamaan kasvoja hiekkaa puhaltavalta tuulelta. Useimmiten shemaghit ovat valkopohjaisia, ja niihin on kudottu musta tai punainen kuvio.

## Poliittinen tausta

Shemagh-huivi on viime aikoina assosioitu Lähi-itään, ja moni mieltää sellaisen käytön tuen osoitukseksi esimerkiksi palestiinalaisia tai libanonilaisia kohtaan. Suomessa etenkin Jasser Arafatin tunnetuksi tekemä huivi tunnetaan "palestiinalaishuivina" ja sen värillä tunnustetaan usein kuulumista tiettyyn poliittiseen ryhmään.

## Armeijakäyttö

Huivi on ollut pitkään Ison-Britannian ja Yhdysvaltain asevoimien käytössä, joiden shemaghit ovat yleensä khakinvärisiä tai oliivinvihreitä, joissa on musta, kudottu kuvio.

Shemagheja käyttävät useiden muidenkin maiden armeijat niiden monikäyttöisyyden sekä kylmältä ja kuumalta ilmalta tarjoamansa suojan ansiosta.

## Katso myös
* Litham

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ohjeet Shemagh-huivin sitomiseksi kasvojen suojaksi
Eugenio Monti

**Eugenio Monti** (23. tammikuuta 1928 Dobbiaco –  1. joulukuuta 2003 Belluno) oli italialainen rattikelkkailija. Hän on yksi kaikkien aikojen menestyneimpiä kelkkailijoita kuudella olympia- ja 12 maailmanmestaruusmitalillaan. Parhaiten hänet kuitenkin muistetaan vuoden 1964 Innsbruckin olympialaisissa ensimmäisenä Pierre de Coubertinin mitalin saajana todellisen olympiahengen osoittajana.

Monti aloitti alppihiihtäjänä ja nousikin aina kansalliselle huipulle asti. Hän joutui kuitenkin lopettamaan hiihtouransa rikottuaan molemmat polvensa 1951. Monti siirtyi kelkkailun pariin ja nousi jo 1954 Italian mestariksi. Vuonna 1957 hän voitti ensimmäisen 11 maailmanmestaruudestaan.

Vuoden 1956 talviolympialaisissa Cortina d’Ampezzossa Monti saavutti sekä kahden että neljän miehen rattikelkkailussa hopeaa. Neljä vuotta myöhemmin Squaw Valleyssä Monti ei pystynyt kirkastamaan mitaleitaan, sillä rattikelkkailu ei ollut olympialajina.

Monti muistetaan parhaiten 1964 Innsbruckin talviolympialaista, jossa hän osoitti todellista olympiahenkeä. Monti antoi omasta kelkastaan pultin brittiläisten Tony Nashin ja Robin Dixonille huomatessaan, että heiltä oli kyseinen osa rikki. Brittikaksikko voitti kisan ja Montin joukkue sijoittui pronssille. Kotimaassaan Italiassa lehdistö antoi Montille kritiikkiä toimistaan, mutta Monti vastasi: ”Nash ei voittanut, koska annoin hänelle pultin. Hän voitti, koska laski nopeammin.”

Lopulta vuoden 1968 talviolympialaisissa Grenoblessa 40-vuotiaana Monti voittaa olympiakultaa. Hänen joukkueensa oli ensimmäinen sekä kahden että neljän miehen rattikelkkailussa. Monti lopetti uransa olympiakullan jälkeen. Montille myönnettiin kisojen jälkeen Italian korkein siviiliarvonimi.

Parkinsonin tautia sairastanut Monti teki itsemurhan 1. joulukuuta 2003.

Vuoden 2026 talviolympialaisten kelkkailukeskus Cortina d’Ampezzossa on nimetty Eugenio Montin mukaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Montin profiili KOK:n sivuilla
Hilde Gjermundshaug Pedersen

**Hilde Gjermundshaug Pedersen** (s. 8. marraskuuta 1964 Hamar, Norja) on norjalainen maastohiihtäjä.

Pedersen hiihti ensimmäisen maailmancupin kisansa jo 3. maaliskuuta 1984. Hän harrasti pitkän aikaa hiihtosuunnistusta, missä voitti seitsemän Norjan mestaruutta ja maailmancupin vuonna 1997. Maastohiihdossa hän teki paluun maailmancupiin samana vuonna.

Lahden MM-hiihdoissa 2001 ja Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 Pedersen oli mukana Norjan hopeaa saavuttaneessa viestijoukkueessa. Val di Fiemmen MM-hiihdoissa 2003 hän saavutti jälleen hopeaa viestissä sekä lisäksi pronssia 10 kilometrin perinteisellä ja sprintissä. Oberstdorfin MM-hiihdoissa 2005 hän saavutti kultaa viestissä ja sprinttiviestissä.

Vuonna 2006 Pedersen voitti tyttäriensä Elin ja Idan kanssa Nybygda IL:n riveissä Norjan viestimestaruuden. Ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa hän saavutti samana vuonna tammikuussa Viron Otepäässä 10 kilometrin perinteisellä, 41-vuotiaana. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli samalla matkalla pronssilla.

## Aiheesta muualla
*
Kurppa

**Kurppa** voi tarkoittaa seuraavia:

* kurpat *(Scolopacidae)*, lintuheimo
* kurpat (*Gallinago*), kurppien heimoon kuuluva lintusuku
* Kurppa, järvi Jyväskylässä
* Kurppa, *Kurba*, kylä Koskenalan piirissä Venäjällä
* kurppa, purkki, pihaleikki
* Kurppa, sukunimenä:
** Aarne Kurppa, maataloustietelijä ja emeritusprofessori
** Mauno Kurppa (1927–1999), maanviljelijä, toimitusjohtaja, SMP:n ja SKYP:n kansanedustaja ja teollisuusneuvos
** Mauri Kurppa (s. 1993), lentopalloilija
** Miia Lindholm (o.s. *Kurppa*, s. 1988), korkeushyppääjä ja seitsenottelija
** Pertti Kurppa (s. 1943), pesäpalloilija
** Reino Kurppa (1915–1979), yli-insinööri ja kaivosjohtaja
** Sirpa Kurppa (o.s. *Hynninen*, s. 1953), biotekniikan ja elintarviketutkimuksen tutkimusprofessori, Aarne Kurpan puoliso
Algebran peruslause

Matematiikassa **algebran peruslause** sanoo, että jokaisella yhden muuttujan polynomilla p(z), jonka aste n&nbsp;&ge;&nbsp;1 ja jonka kertoimet ovat reaali- tai kompleksilukuja, on ainakin yksi nollakohta kompleksilukujen joukossa. Toisin sanoen kompleksilukujen kunta on algebrallisesti suljettu kunta, ja siten yhtälöllä p(z)=0 on asteluvun mukainen määrä juuria. Juurista voi tosin olla joitakin keskenään samoja, joten juurten kertaluku täytyy ottaa huomioon juurten lukumäärää laskettaessa.

Algebran peruslausetta pohti ensimmäisenä Albert Girard vuonna 1629, mutta vasta Gauss antoi sille vuoden 1800 vaiheilla (useammankin) pätevän todistuksen. Yksinkertaisin todistus perustuu funktioteorian Liouvillen lauseeseen.

Lauseen nimi on monien matemaatikoiden mielestä harhaanjohtava, sillä nykyään algebra tutkii paljon muutakin kuin pelkkiä polynomeja.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Aleksandr Aleksandrov

**Aleksandr Vasiljevitš Aleksandrov** (; 13. huhtikuuta (J: 1. huhtikuuta) 1883 Plahino – 8. heinäkuuta 1946 Berliini) oli neuvostoliittolainen sotilas ja säveltäjä.

Vuonna 1909 Aleksandrov aloitti opinnot Moskovan konservatoriossa, mistä hän valmistui vuonna 1918. Myöhemmin hän toimi konservatoriossa opettajana ja myöhemmin Puna-armeijan kuoron johtajana. Puna-armeijan kuoron kanssa hän kiersi ympäri Neuvostoliittoa.

Aleksandrov pääsi Stalinin suosioon ja sävelsi tämän henkilökohtaisesta määräyksestä toisen maailmansodan aikana useita isänmaallisia marsseja. Hän sävelsi Stalinin kehotuksesta Neuvostoliitolle myös uuden kansallishymnin, Neuvostoliiton hymnin, johon sanat laati lastenkirjailija Sergei Mihalkov.

## Elämä
**Aleksandr Vasiljevitš Aleksandrov**, joka tunnetaan nimellä Saša, syntyi 13. huhtikuuta Plahinossa. Poikana hänen laulunsa oli niin vaikuttava, että hän matkusti Pietariin tullakseen kuoropojaksi Kazanin katedraalissa. Hän opiskeli sävellystä Pietarissa ja Moskovassa, jossa hänesta lopulta tuli musiikin professori vuonna 1918 ja kuoronjohtaja Kristus Vapahtajan katedraalissa Moskovassa. Hän oli kuoronjohtajana vuosina 1918-1922.

Aleksandrov perusti Puna-armeijan kuoron ja orkesterin ja hän oli useita vuosia sen johtajana. Hänen kuoronsa esiintyi menestyksekkäästi Pariisissa vuonna 1937 pidetyssä konsertissa, ja vuonna 1942 Stalin antoi hänelle ja sanoittajalle Sergei Mihalkoville tehtäväkseen kirjoittaa uuden kansallislaulun Neuvostoliitolle. Kansallislaulu hyväksyttiin virallisesti 1. tammikuuta 1944. Se oli erittäin suosittu ja sitä käytettiin vuoteen 1991 jolloin Neuvostoliitto hajosi. Siitä tuli myöhemmin vuonna 2000 Venäjän kansallislaulu johon Mihalkov kirjoitti uudet sanat.

Aleksandrov sävelsi kuuluisan kappaleen *Svjaštšennaja voina* josta tuli Neuvostoliiton ja Venäjän virallinen marssi.

Aleksandrov kuoli 8. heinäkuuta 1946 ollessaan kiertueella Berliinissä, jotkut lähteet sanovat, että hän oli palaamasta Saksasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Shania Twain

**Shania Twain**, oikealta nimeltään **Eilleen Regina Edwards**, myöhemmin **Eilleen Twain** (s. 28. elokuuta 1965 Windsor, Ontario, Kanada) on kanadalainen laulaja-lauluntekijä. Hänen vuonna 1997 ilmestynyt *[[Come On Over]]* -albuminsa on myydyin naisartistin levy (vuoteen 2016 mennessä 43&nbsp;miljoonaa kappaletta) ja samalla myydyin kantrialbumi. Twain on ainoa artisti, joka on Yhdysvalloissa myynyt kolmella levyllä timanttilevyyn oikeuttavan määrän, yli 10&nbsp;miljoonaa levyä. Twain määritellään kantriartistiksi ja hänen musiikistaan suuren osan muodostaa kantripop.

## Varhainen elämä

Twainin vanhemmat ovat Sharon ja Clarence Edwards. He erosivat lapsen ollessa kaksikymmentävuotias. Tuleva laulaja kasvoi Eilleen Twain -nimisenä pohjoisemmassa ja pienemmässä Timminsin kaupungissa äitinsä muutettua sinne uuden miehensä Jerry Twainin (täysverinen ojibwaintiaani) kanssa. Twainien perhe oli köyhä ja talvella he joutuivat polttamaan talonsa lautoja ja vaatteita pysyäkseen lämpiminä.

13-vuotiaana Eilleen Twain kutsuttiin esiintymään CBC:n *[[Tommy Hunter]] Show’hun*. Lukioaikoinaan hän lauloi Longshot-nimisessä yhtyeessä, joka esitti cover-versioita ajankohtaisista kappaleista. Sharon ja Jerry Twain kuolivat 1.&nbsp;marraskuuta 1987 auto-onnettomuudessa, jonka jälkeen Eilleen muutti kahden nuoremman veljensä ja sisarensa kanssa Huntsvilleen. Siellä hän elätti uusperhettä esiintymällä paikallisessa lomakohteessa Deerhurst Resortissa. Kuoltuaan Twainin esityksen vuonna 1991 nashvilleläinen Dick Frank kutsui hänet nauhoittamaan demon.

## Ura

Ensimmäisen levytyssopimuksen tultua ajankohtaiseksi 1991 Twain muutti etunimensä Shaniaksi (). Shanian ojibwe-heimoon kuulunut isäpuoli pysyi hänelle tärkeänä vaikuttimena. Timminsin kaupunki nimesi myöhemmin kadun hänen mukaansa, perusti museon ja antoi hänelle kaupungin avaimet.

Twainista tuli yksi maailman parhaiten menestyneistä laulajista 1990-luvulla ja 2000-luvulla. Hänen albumeistaan kolme on myynyt Yhdysvalloissa 43&nbsp;miljoonaa kappaletta. Twain lopetti laulajanuransa ja esitti vetäytymisen syyksi heikentyneen äänen. Vuonna 2017 Twain vieraili Yhdysvaltojen *The Voice* -televisio-ohjelmassa.

## Yksityiselämä

Twain erosi vuonna 2008 pitkäaikaisesta aviomiehestään, tuottaja Robert John ”Mutt” Langesta . Heillä on yksi lapsi, vuonna 2001 syntynyt Eija. Uutena vuotena 2011 Twain avioitui Frederic Thiebaudin kanssa. Twain asuu Sveitsissä.

## Diskografia

;Studiolevyt
* 
* 
* 
* 
* 
* 

;Kokoelmat
* 
* 
* 

;Singlet
* ”You’re Still the One” (1998)
* ”That Don’t Impress Me Much” (1998)
* ”I’m Gonna Getcha Good!” (2002)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*  
* 
*
Order of Canada

**Order of Canada**/**L’Ordre du Canada** on toiseksi korkein Kanadan kansalaiselle myönnettävä kunniamerkki. Se voidaan myöntää kanadalaiselle, joka merkittävällä tavalla toteuttaa kunniamerkin latinankielistä mottoa *Desiderantes meliorem patriam*, ’parempaa isänmaata haluten’. Kunniamerkki lanseerattiin vuonna 1967 ja tuosta vuodesta lähtien se on myönnetty yli 5&nbsp;000 henkilölle – joukossa muun muassa näyttelijöitä, muusikkoja, poliitikkoja, hyväntekijöitä ja urheilijoita.

## Luokat
Order of Canada -kunnianosoitukset jaetaan kolmeen eri alaluokkaan:

*  Companion/Compagnon
*  Officer/Officier
*  Member/Membre

### Companion/Compagnon (C.C.)
Tämän kunniamerkin saaneet ovat toimineet merkittävällä tavalla Kanadan tai koko ihmiskunnan hyväksi kansallisella tai kansainvälisellä tasolla. Korkeintaan 15 companionia voidaan nimittää vuosittain ja samanaikaisesti heitä voi olla elossa 165, ainoana poikkeuksena erityisen kunnia-arvon saaneet, *honorary Companions*/*compagnongs honorifiques*. Syyskuun lopulla 2005 elossa oli 166 companionia, joukossa mukana neljä em. kunnia-arvolla palkittua.

### Officer/Officier (O.C.)
Officer-tason kunniamerkki on tunnustus poikkeuksellisesta kyvykkyydestä ja kanadalaisten hyväksi tehdystä työstä. Korkeintaan 64 officeria voidaan nimittää vuosittain. Ylärajaa sille, kuinka monta arvonimen saanutta voi kulloinkin olla elossa, ei ole. Syyskuun lopulla 2005 elossa oli 1&nbsp;006 O.C.-kunniamerkin saanutta.

### Member/Membre (C.M.)
Tämä kunniamerkki on tunnustus Kanadan tai kanadalaisten hyväksi tehdystä työstä paikallisella tai alueellisella tasolla. Vuosittain korkeintaan 136 henkilölle voidaan myöntää Member-arvo. Ylärajaa samaan aikaan elossa oleville membereille ei ole. Syyskuun lopulla 2005 elossa oli 1&nbsp;964 C.M.:ää.

## Palkittuja henkilöitä

 
### Companions
* Margaret Atwood, kirjailija
* Jean Béliveau, jääkiekkoilija
* Leonard Cohen, kirjailija, runoilija ja muusikko
* Tommy Douglas, poliitikko
* Marc Garneau, ensimmäinen kanadalainen avaruudessa
* Nelson Mandela, eteläafrikkalainen poliitikko
* Joni Mitchell, muusikko ja maalari
* Pierre Trudeau, entinen pääministeri
* Wayne Gretzky, jääkiekkoilija
*Brenda Milner, neuropsykologi

### Officers
* Céline Dion, laulaja
* Atom Egoyan, elokuvaohjaaja
* Colm Feore, näyttelijä
* Lorne Greene, näyttelijä
* Rushin jäsenet (Neil Peart, Geddy Lee, Alex Lifeson)
* Shania Twain, laulaja
* David Cronenberg, elokuvaohjaaja
* Donald Sutherland, näyttelijä
* Paul Anka, laulaja
* Teresa Stratas, oopperalaulaja
* Phil Esposito, jääkiekkoilija
* Percy Williams, yleisurheilun olympiavoittaja

### Members
* Pitseolak Ashoona, inuiittitaiteilija
* Anne Carson, runoilija
* Red Kelly, jääkiekkoilija ja parlamentaarikko
* Loreena McKennitt, muusikko
* Vaclav Smil, professori ja tietokirjailija

## Lähteet
Goldfinger

**Goldfinger** on yhdysvaltalainen vuonna 1994 perustettu ska punk -yhtye, jonka keulakuvana toimii bändin laulaja-kitaristi John Feldmann. Bändin muut jäsenet ovat kitaristi Charlie Paulson, basisti Kelly LeMieux sekä rumpali Darrin "Dangerous Darrin" Pfeiffer. Bändin perustivat John ja bändin alkuperäinen basisti Simon Williams. Yhtyeeseen liittyi tuolloin myös rumpali Darrin Pfeiffer sekä kitaristi Charlie Paulson, joka korvasi bändin alkuperäisen, vaikkakin lyhytaikaisen kitaristin, joka siirtyi ammattilaissurffariksi Costa Ricaan. Kesällä 1998 bändin basisti Simon Williams poistui musikaalisten erimielisyyksien vuoksi ja hänen tilalleen tuli nykyinen basisti Kelly LeMieux. Bändin kokoonpano koki vielä kolauksen, kun kitaristi Charlie Paulson syyskuussa 2001 lähti bändistä. Hänen paikkansa otti Brian Arthur, joka siirtyi texasilaisesta Unloco-bändistä Goldfingeriin. Charlie Paulson palasi kuitenkin bändiin vuonna 2005 ja on mukana uudella Hello Destiny -levyllä.

Bändin perustamisesta lähtien John Feldmann on ollut vegaani ja puolustanut eläinten oikeuksia. Hän on tehnyt sanoituksia ja toiminut monissa muissakin bändeissä, kuten Mest, The Used, Story of the year sekä Good Charlotte. Guinnesin ennätysten kirjaan 36-vuotias Feldmann on päässyt esittämällä eniten keikkoja vuoden aikana. Vuonna 1996 John Feldmannilla oli 385 show’ta eli enemmän keikkoja kuin vuodessa on päiviä.

Rumpali Dangerous Darrin eli Darrin Pfeiffer on tunnettu oudoista keikkarituaaleistaan sekä kanadalaisen jääkiekkoilun ihailijana. Keikoilla hän laittaa *twinkeen* takapuoleensa ja pyytää yleisöstä fanin puraisemaan siitä palan. Hän on myös tehnyt kappaleen jääkiekkolegenda Wayne Gretzkystä. Laulu kertoo millaista olisi seksi The Great Onen kanssa.

## Diskografia

## Aiheesta muualla
*Goldfingerin viralliset kotisivut
*Laulaja-kitaristi John Feldmannin kotisivu
*Dangerous Darrinin kotisivu
*Goldfingerin MySpace-sivut
*Goldfinger last.fm -sivustolla
CBC

**CBC** eli **Canadian Broadcasting Corporation** (ransk. **La Société Radio-Canada**) on Kanadan kansallinen julkisen palvelun televisio- ja radioyhtiö. Se lähettää radio-ohjelmia kuulijoilleen AM-, FM- ja lyhytaaltolähetyksinä sekä televisio-ohjelmia katselijoilleen niin englannin kuin ranskan kielellä. Sillä on kaksi kansallista kaapelitv-kanavaa. Myös internet, satelliitti- ja digitaaliradio kuuluvat yhtiön välitystapoihin. Yhtiö tunnetaan erityisesti korkeatasoisista uutisistaan ja julkisia asioita käsittelevistä ohjelmistaan. Yhtiön pääkonttori on Ottawassa. 

Yhtiö rahoittaa toimintaansa Kanadan parlamentin antamin budjettivaroin ja mainosmyynnillä. Yhtiön lähetystoimintaa käytetään kansallisen kulttuurin välittämiseen ja kansallisen yhtenäisyyden välineenä.  Etenkin Yhdysvalloista tulevat lähetykset vaikeuttavat yhtiön kansallisten tavoitteiden saavuttamista.  Vastapainona CBC:n lähetyksistä tietty osuus tulee olla tuotettu Kanadassa. 

Yksityiset kanadalaiset radiolähetykset alkoivat vuonna 1922, tosin monet kuuntelivat jo tuolloin yhdysvaltalaisia radiokanavia. Vuonna 1929 kansallinen rautatieyhtiö käynnisti ensimmäisen kansallisen radion; kansallinen komitea suositti kansallisen rannikolta rannikolle ulottuvan radioyhtiön perustamista ja yksityisten radioasemien sulkemista. Canadian Broadcasting Corporation perustettiin vuonna 1936, ja se aloitti radiolähetykset englanniksi ja ranskaksi. Ohjelma sisälsi uutisia, dokumentteja, draamaa, klassista musiikkia, viihdettä, ja opetusohjelmia. Jääkiekkolähetysten radiointi aloitettiin 1939. Televisiolähetykset käynnistettiin 1952 ensin Montrealissa ja Torontossa. Vuonna 1955 CBC:n televisiolähetysten alueellinen kattavuus oli 66 prosenttia Kanadan väestöstä. Vuonna 1972 laukaistu Anik A-1 -satelliitti toi tv-signaalin saataville myös Kanadan pohjoisosiin. Suosituimpia tv-ohjelmia oli viikoittaisia NHL-pelejä esittänyt *Hockey Night in Canada* (”Kanadan jääkiekkoilta”).

Ranskankielisen ohjelmatoiminnan pääpaikka on Montreal ja englanninkielisen Toronto. Englanninkielisiä ohjelmia tuotetaan myös Vancouverissa ja Winnipegissä. Ottawassa tuotetaan ohjelmia molemmilla pääkielillä. Kansallisen kaapelikanavan lisäksi CBC:llä on ympärivuorokautinen uutiskanava. Kanadan puolustusministeriön kanssa yhtiö operoi asevoimien lähetystoimintaa. Yhtiöllä on myös kansainvälinen lyhytaaltopalvelu. Yhtiön mikroaaltolinkkiverkko on yksi maailman laajimmista, noin 6&nbsp;400 kilometriä pitkä. Yhtiön Northern Service (”Pohjoiset palvelut”) lähettävät ohjelmaa kauemmille syrjäseuduille ja maan pohjoisosiin. CBC:n paikalliset radioasemat tuottavat uutisia ja julkisen palvelun ohjelmia ja aluekeskukset lähettävät opetusohjelmia. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*CBC:n kotisivut  (cbc.ca)
Egyptin jalkapallomaajoukkue

**Egyptin jalkapallomaajoukkue** on Egyptin kansallinen edustusjoukkue jalkapallossa. Joukkuetta hallinnoi Egyptin jalkapalloliitto. Egyptistä tuli vuonna 1934 ensimmäinen jalkapallon MM-kilpailuissa pelannut afrikkalaisjoukkue. Se ei kuitenkaan päässyt ensimmäistä kierrosta pidemmälle, kuten ei myöskään toisella yrityksellään vuonna 1990. Egypti pääsi kolmatta kertaa MM-turnaukseen vuonna 2018.

Sen sijaan Afrikan-mestaruuskilpailuissa Egypti on menestynyt hyvin, sillä se on saalistanut enemmän mestaruuksia kuin muut Afrikan jalkapalloliiton maat. Seitsemästä mestaruudesta ensimmäinen tuli vuonna 1957, viimeisin ja samalla historiallinen kolmas perättäinen 2010.

Vuosina 1958–1970 Egypti käytti nimeä Yhdistynyt arabitasavalta ja 1958–1961 siihen kuului myös Syyria.

## Maailmanmestaruuskilpailut

*1930 – *Ei osallistunut*
*1934 – Ensimmäinen kierros
*1938 – *Vetäytyi karsinnoista*
*1950 – *Ei osallistunut*
*1954 – *Ei selvinnyt karsinnoista*
*1958–1966 – *Vetäytyi karsinnoista*
*1970 – *Ei osallistunut*
*1974–1986 – *Ei selvinnyt karsinnoista*
*1990 – Ensimmäinen kierros
*1994–2014 – *Ei selvinnyt karsinnoista*
*2018 – Ensimmäinen kierros

## Afrikan-mestaruuskilpailut

*1957 – **Mestari**
*1959 – **Mestari**
*1962 – Toinen
*1963 – Kolmas
*1965 – *Vetäytyi karsintojen jälkeen*
*1968 – *Vetäytyi karsinnoista*
*1970 – Kolmas
*1972 – *Ei selvinnyt karsinnoista*
*1974 – Kolmas
*1976 – Neljäs
*1978 – *Ei selvinnyt karsinnoista*
*1980 – Neljäs
*1982 – *Vetäytyi karsinnoista*
*1984 – Neljäs
*1986 – **Mestari**
*1988 – Ensimmäinen kierros
*1990 – Ensimmäinen kierros

*1992 – Ensimmäinen kierros
*1994 – Puolivälierät
*1996 – Puolivälierät
*1998 – **Mestari**
*2000 – Puolivälierät
*2002 – Puolivälierät
*2004 – Ensimmäinen kierros
*2006 – **Mestari**
*2008 – **Mestari**
*2010 – **Mestari**
*2012 – *Ei selviytynyt karsinnoista*
*2013 – *Ei selviytynyt karsinnoista*
*2015 – *Ei selviytynyt karsinnoista*
*2017 – Toinen
*2019 – Neljännesvälierät
*2021 – Toinen

## Entisiä päävalmentajia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Egyptin jalkapalloliitto
Sybotan taistelu

**Sybotan taistelu** käytiin vuonna 433 eaa. Korkyran ja Korintin laivastojen välillä. Se oli yksi tapahtumista joka johti peloponnesolaissodan alkamiseen. 

Korkyra tai Kerkyra (nykyinen Korfu) oli vanha Korinttin kolonia, joka halusi päästä eroon Korinttin alaisuudesta. Korkyralla oli kreikkalaisen maailman suurin laivasto ja se oli liittoutunut Ateenan kanssa. Korintti oli puolestaan liitossa Spartan kanssa. Ateenalaiset lähettivät kymmenen laivaa Korkyran avuksi, mutta laivastolle annettiin määräys hyökätä vain, jos korinttilaiset yrittivät nousta maihin Korkyralle. Ateenalaisia komensivat Lakedaimonios (Kimonin poika), Diotimos ja Proteas. Samalla korinttilaiset lähettivät Korkyraa vastaan 150 laivaa käsittäneen laivaston, joka koostui korinttilaisista ja heidän liittolaistensa laivoista.
 
Korkyralaiset lähettivät korinttilaisia vastaan 110 laivaa, joita johtivat Mikiades, Aisimides ja Eurybatos. He tekivät Sybotan saaresta laivastonsa tukikohdan. Kun korinttilainen laivasto saapui Sybotan edustalle pistivät korkyralaiset laivastonsa taisteluvalmiuteen. 

Ateenalaiset eivät aluksi ottaneet osaa taisteluun, vaikka olivatkin korkyralaisen laivaston oikealla siivellä. Kummallakin puolella oli laivoissaan jousimiehiä ja hopliittejä. Thukydides kertoo, että taistelu käytiin "vanhanaikaiseen tyyliin". Kumpikaan osapuoli ei yrittänyt upottaa vastustajiaan törmäämällä keula edellä vihollisen sivustaan, kuten myöhemmissä taisteluissa. Taistelu muistutti enemmän maataistelua merellä. 

Korkyralaiset mursivat korinttilaisten oikean siiven ja ajoivat heidät pakosalle. Korinttilaisten vasen siipi pärjäsi paremmin ja pian ateenalaiset päättivät, että oli pakko avustaa heidän liittolaisiian. Lopulta korinttilaiset voittivat kuitenkin taistelun ja ottivat 1250 vihollisen sotilasta vangiksi. 

Korkyralaiset ja ateenalaiset pakenivat nyt kohti Korkyraa puolustamaan itse saarta. Kun korinttilaien laivasto pääsi Korkyran edustalle, lähti se kuitenkin heti perääntymään, koska paikalle saapui uusi 20 laivaa käsittänyt ateenalainen laivasto. Seuraavana päivänä ateenalaiset ja korkyralaiset olivat valmiita uudelleen puolustamaan saarta vihollista vastaan. Korinttilaiset olivat kuitenkin saaneet tarpeekseen ja purjehtivat kotiin. Kumpikin osapuoli julisti voittaneensa. Korinttilaiset voittivat taistelun, mutta korkyralaiset estivät heitä valtaamasta saartaan.

Jo seuraavana vuonna Ateena ja Korintti ottivat yhteen Poteidaian taistelussa joka lopullisesti veti Spartan mukaan sotaan.
Seututie 888

**Seututie 888** on Suomen tieverkon osuus Kainuussa. Se haarautuu kantatieltä 76 Sotkamon keskustasta ja kulkee Revonkannan, Ristijärven ja Uvan kautta Puolangan Kantolan kylään, jossa se liittyy kantatiehen 78.

## Reitti
* Sotkamo (Kt 76)
* Kaitainsalmi (St 900)
* Revonkanta (Kt 89)
* Ristijärvi (Vt 5)
* Uva
* Kantola (Kt 78)

## Aiheesta muualla
Kantatie 89

**Kantatie 89** on Kainuussa kulkeva kantatie. Tie alkaa valtatieltä 22 Paltamon Mieslahdessa ja kulkee Kontiomäen pohjoispuolitse Revonkannan ja Härmänkylän kautta Kuhmossa sijaitsevalle Vartiuksen raja-asemalle, josta se jatkuu Venäjän puolelle Kostamukseen. Tien pituus on 104 kilometriä. Tie kuuluu yleiseurooppalaiseen TERN-tieverkkoon.

## Reitti
Tie kulkee seuraavien kuntien alueella:
*Paltamo
*Ristijärvi
*Kuhmo

## Historiaa
Tie Paltamon Mieslahdesta Kuhmon Iivantiiraan on rakennettu 1950- ja 1960-luvuilla osana Mieslahden ja Lentiiran välistä maantietä. Osa kantatiestä 89 kuuluu niin sanottuihin Kekkosteihin. Tietä jatkettiin Iivantiirasta Vartiukseen 1970-luvulla. Tuolloin koko Mieslahden ja Vartiuksen välinen tie numeroitiin maantieksi 909. Kostamuksen kaupungin ja kaivoskombinaatin rakennustöiden aikaan vuosina 1977–1985 oli tien liikenne ajoittain hyvinkin vilkasta. Sittemmin tie on kuitenkin hiljentynyt. Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa Mieslahden ja Vartiuksen välisestä tiestä tuli kantatie 89. Vuosina 2005–2006 tien siltoja levennettiin.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Matti Grönroosin sivu kantatiestä 89
Emirates Stadium

**Emirates Stadium** on jalkapalloseura Arsenalin stadion Islingtonissa, Pohjois-Lontoossa. Sen nimeksi suunniteltiin *Ashburton Grovea* ja *New Highburya*, mutta sen nimioikeudet myytiin Emirates-lentoyhtiölle ja näin stadionin nimeksi tuli Emirates Stadium. 60&nbsp;000 katsojaa vetävän Lontoon kolmanneksi suurimman stadionin rakennustyöt valmistuivat heinäkuussa 2006. Projektin rakennuskustannukset, muu infrastruktuuri mukaan lukien, olivat 390 miljoonaa puntaa. Emirates Stadium on viidenneksi suurin Valioliiga-joukkueen stadion, Old Trafford Tottenham Hotspur Stadion, London Stadium ja Anfield ovat sitä suurempia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Arsenal.com/thestadium - viralliset sivut uudelle stadionille
Sihteeri

**Sihteeri** (lyhenne siht.) on toimistotyön ammattilainen, joka työskentelee toimistopalvelu-, tietohallinto- ja viestintätyössä erilaisissa organisaatioissa muun muassa yrityksissä, järjestöissä ja virastoissa. Ammattinimike voi olla myös *assistentti*.

**Virtuaalisihteeri** on henkilö, joka tekee ostopalveluna sihteeri- tai assistenttitehtäviä hyödyntäen tietotekniikkaa ja etäyhteyksiä. Virtuaalisihteeristä käytetään myös nimitystä virtuaaliassistentti.

Sihteerin tehtäviin kuuluu muun muassa tilaisuuksien ja matkojen järjestäminen, kirjeenvaihto, käännöstyöt, kokoussihteerinä toimiminen, tiedottaminen, hankintojen ja tilausten tekeminen, esimiehen avustaminen ja juoksevien asioiden hoitaminen organisaation sisäisissä ja ulkoisissa yhteyksissä. Työn sisältöön vaikuttavat esimiehen asema, tehtävät sekä yrityksen tai organisaation toimiala ja koko.

Sihteerin tehtäviin koulutetaan esimerkiksi kauppaoppilaitoksissa (merkonomi), ammattikorkeakouluissa (tradenomi), aikuisopistoissa, aikuiskoulutuskeskuksissa ja instituuteissa (ammatti-/näyttötutkinto).

Yhteisöjen tai yrityksien kokouksien ajaksi valitaan sihteeri pitämään pöytäkirjaa. Yleensä sihteerinä toimii toimitusjohtaja tai asunto-osakeyhtiöissä isännöitsijä.

## Katso myös
*HSO-sihteeri
*Puoluesihteeri
*Osastonsihteeri

## Lähteet
*Sihteerin/Assistentin ammatinkuvaus (Ammattinetti)

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Sihteeriyhdistys – Sekreterarföreningen ry
* Tradenomi HSO Sihteerit ry 
* European Management Assistants EUMA (suomenkieliset sivut)
Uraeus

**Uraeus** tai **ureus** (, "*hännällään*") oli muinaisessa Egyptissä stilisoitu egyptinkobra, joka symboloi faaraon valtaa ja kuninkuutta. Se kuvattiin hyökkäykseen valmistuvana kobrana.

Alun perin Uraeus oli Ala-Egyptin suojelija Wadjet ja myöhemmin se yhdistettiin Nekhbetin kanssa ja niistä tuli yhdessä Nebty, *kaksi naista*, jotka suojelivat yhdistynyttä Egyptiä. Faaraot käyttivät diadeemiä, jossa oli kuvattuna Nekhbet sekä Wadjet uraeus-käärmeen muodossa. Faaraoon läheisesti liittyvät Horus- ja Seth-jumalat kuvattiin myös usein uraeuksella koristetuin päähinein. Uraeuksen sanottiin sylkevän tulta faaraon vihollisten päälle. Faaraon nebty-nimen esittelyssä Wadjet kuvattiin korin päällä olevana uraeuksena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Steela

**Steela** (kreik. *στήλη*) tarkoittaa vapaasti pystyssä seisovaa monumenttia. Steeloja tunnetaan muun muassa muinaisesta Egyptistä, Etiopiasta ja mayakulttuurin parista. 

Muinaisen Egyptin steelat olivat litteitä, suorakulmion muotoisia kivilevyjä, joiden yläpään kulmat oli pyöristetty. Kivilevyyn kaiverrettiin uskonnollisia kaavoja ja kuvia, ja niitä aseteltiin alttareille ja hautakammioiden eteen pareittain.

Etiopiassa steeloja on Aksumissa, mutta niiden käyttötarkoitus on hämärän peitossa. Niiden arvellaan kuitenkin olevan hautamuistomerkkejä. 

Steeloja on pystytetty kaikkialla korkeakulttuureissa ja myöhemmin Euroopassa muistomerkeiksi voitoista ja merkittävistä tapahtumista ja haudoille.

## Merkittäviä steeloja

* Aksumin steelat
* Hammurabin laki
* Khatškar
* Lapis niger
* Lemnoksen steela
* Naram-Sinin steela
* Ukrainan kivisteela
* Egypti:
** Akhenatenin rajasteela
** Merenptahin steela
** Rosettan kivi
** Palermon kivi
* Israel/Jordania
** Meshan steela
** Tel Danin piirtokirjoitus
* Kiina:
** Gwanggaeton steele
** Nestorilaisten steela
Robert Rousseau

**Robert ”Bobby” Rousseau** (26. heinäkuuta 1940 Montreal – 13. joulukuuta 2025 Trois-Rivières) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.

Robert Rousseau syntyi Montrealissa vuonna 1940. Hänen perheensä muutti Quebecin Saint-Hyacintheen, kun hän oli kaksivuotias. Rousseau innostui jo lapsena jääkiekosta, ja jo 13-vuotiaana hän osallistui turnauksiin, joissa oli mukana alueen parhaita pelaajia. Hän aloitti 15-vuotiaana samassa juniorijoukkueessa, jossa pelasivat jo hänen isoveljensä Gilles ja Jean.

Rousseau edusti vuosina 1956–1960 Hull-Ottawa Canadiens -nimistä seuraa ensin juniori- ja sitten ammattilaistasolla. Hän oli voittamassa Canadiensille kaudella 1957–1958 Kanadan pääjuniorisarjan Memorial Cupia. Kaudella 1959–1960 Rousseau kutsuttiin Kitchener-Waterloo Dutchmeniin, joka edusti Kanadaa Squaw Valleyn olympialaisissa. Kanada sijoittui olympiaturnauksessa hopealle Yhdysvaltain jälkeen. Rousseau teki turnauksen viidessä ottelussa tehot 5+4.

Rousseau edusti Montreal Canadiensia vuodesta 1960 lähtien. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi vain 15 ottelua NHL:ssä, mutta muuten pelasi Hull-Ottawa Canadiensissa. Rousseaun ensimmäinen kokonainen kausi NHL:ssä oli 1961–1962. Hänet palkittiin kauden päätteeksi Calder Trophyllä vuoden parhaana tulokkaana.

Rousseau teki 1. helmikuuta 1964 viisi maalia Detroit Red Wingsiä vastaan. Hän oli NHL:n 18:s pelaaja, joka onnistuu tekemään viisi maalia yhdessä ottelussa. Rousseau teki kaudella 1965–1966 kaikkiaan 78 pistettä runkosarjassa ja sijoittui pistepörssissä toiseksi Stan Mikitan jälkeen. Rousseau oli kausilla 1965–1966 ja 1966–1967 Canadiensin paras pistemies, ja vuosina 1965, 1966, 1968 ja 1969 hän oli voittamassa Stanley Cupia.

Rousseau kaupattiin vuonna 1970 Minnesota North Starsiin ja vuonna 1971 New York Rangersiin. Hän pelasi uransa viimeiset neljä kautta Rangersissa. Rousseau pelasi koko uransa aikana NHL:n runkosarjassa 942 ottelua ja teki niissä 703 pistettä. Pudotuspeleissä hänelle kertyi 128 ottelua.

Rousseau pelasi jääkiekkouransa jälkeen golfia, ja vuonna 1996 hän voitti Quebecin ammattilaisveteraanien mestaruuden. Hänet valittiin 2005 vuoden veteraanipelaajaksi ja vuonna 2007 Quebcin urheilun kunniagalleriaan.

Rousseau sairasti viimeisinä vuosinaan Alzheimerin tautia, ja hän kuoli joulukuussa 2025 sairaalassa Trois-Rivièresissä.

## Katso myös
* Luettelo vähintään viisi maalia yhdessä NHL-ottelussa tehneistä pelaajista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Brian Glennie

**Brian Glennie** (29. elokuuta 1946 Toronto – 7. helmikuuta 2020) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.

Glennie oli mukana Kanadan olympiajoukkueessa 1968 talviolympialaisissa. Joukkue sai turnauksesta pronssia. Hän aloitti NHL-uransa syksyllä 1969 Toronto Maple Leafsin paidassa. Glennie pelasi Torontossa yhdeksän kautta kevääseen 1978 saakka. Hän pelasi tämän jälkeen vielä yhden kauden Los Angeles Kingsissä. Yhteensä Glennie keräsi NHL:n runkosarjassa 572 ottelua, joissa syntyi 14 maalia, 100 maalisyöttöä ja 621 jäähyminuuttia. Pudotuspeleissä saldo oli 32 ottelua, 1 syöttö ja 66 jäähyminuuttia. Hän tappeli urallaan 14 kertaa.

Glennie nimettiin maajoukkueeseen myös 1972 Neuvostoliittoa vastaan pelattuun Summit Series -tapahtumaan. Hän ei kuitenkaan pelannut yhdessäkään ottelussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* .chidlovski.com 
* dropyourgloves.com  - Glennien tilastot
Šabti

**Šabti**, josta voidaan käyttää myös nimityksiä ušabti ja vastaajapatsas, oli muinaisessa Egyptissä pieni vainajaa esittävä veistos.

Šabteja asetettiin hautakammioihin, sillä niiden uskottiin tekevän manalassa raskaat ruumiilliset työt vainajan puolesta. Joistakin haudoista on löydetty jopa 365 šabtia, yksi vuoden jokaista päivää kohden. Jokaisen šabtin ajateltiin työskentelevän yhden päivän vuodessa.

Vastaajapatsaat voitiin myös jakaa kymmenen šabtin ryhmiin, ja jokaisella ryhmällä oli oma esimiesšabtinsa.
Lysandros

**Lysandros** (kuoli 395 eaa.) oli spartalainen laivaston komentaja, joka kukisti ateenalaiset peloponnesolaissodan aikana käydyssä Aigospotamoin taistelussa vuonna 405 eaa. 

Lysandroksen urasta ei tiedetä mitään ennen vuotta 407 eaa., jolloin hänet määrättiin johtamaan Spartan laivastoa niin sanottuna navarkkina. Laivaston päämaja sijaitsi tuolloin Jooniassa Efesokessa. Ateenalaiset lähettivät Lysandrosta vastaa Alkibiadeen. Jooniassa Lysandros tapasi uuden persialaisen satraapin Kyyroksen, joka oli kuningas Dareios II:n poika. Lysandros ja Kyyros tulivat hyvin keskenään toimeen, ja Kyyros lupasi maksaa spartalaisen laivaston soutajien palkat. Lysandroksen johtama laivasto kukisti vuonna 408 eaa. ateenalaiset Notionin taistelussa. Ateenalaiset komentaja Alkibiades ei ollut itse paikalla ja oli jättänyt laivastonsa kokemattoman avustajansa huostaan. 

Kukistettuaan ateenalaiset Lysandros yllytti Joonian kaupunkeja kapinoimaan Ateenaa vastaan. Monissa kaupungeissa valtaan nousi Lysandroksen tuella hänelle itselleen uskollisia oligarkkisia ryhmiä. Näitä kutsuttiin dekarkkeiksi, koska heitä oli aina kymmenen.

Spartan lain mukaan kukaan ei saanut olla navarkkina kuin korkeintaan vuoden. Siksi Lysandroksen oli palattava Spartaan virkakautensa päätyttyä. Vuonna 405 eaa. hänet lähetettiin kuitenkin uudestaan johtamaan laivastoa, tällä kertaa nimellisesti vain sen varakomentajana, mutta käytännössä hän oli laivaston todellinen komentaja. Aigospotamoin taistelussa Lysandros kukisti ateenalaiset perusteellisesti ja tuhosi heidän laivastonsa. Ateena antautui sen jälkeen vuonna 404 eaa.

Peloponnesolaissodan jälkeen Lysandros joutui riitaan Spartan kuninkaiden kanssa. Vuonna 399 eaa. kuningas Agis II:n kuoltua Agesilaios II:sta tuli kuningas ehkä Lysandroksen ansiosta. Kun Agesilaios hyökkäsi Persiaa vastaan, hän ja Lysandros riitaantuivat, ja Lysandroksen oli palattava Spartaan. Korintin sodan aikana Lysandros johti armeijaa Boiotiassa, mutta hän kaatui, kun thebalaiset yllättivät hänet Haliartoksen taistelussa.
Stade Rennais FC

**Stade Rennais** on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1901. Seuran kotipaikka on Rennes, ja sen virallinen nimi on *Stade Rennais Football Club*.

## Saavutukset
* Cup-mestaruudet: 3 (1965, 1971, 2019)
**Hopeaa: 4 (1922, 1937, 2009, 2014)
* Ligue 2 -mestaruudet: 2 (1956, 1983)

## Edustusjoukkue 2024–2025
:*Päivitetty 21. heinäkuuta 2024.*

## Entisiä päävalmentajia

* 1997–1998  Guy David
* 1998–2001  Paul Le Guen
* 2001–5/2002  Christian Gourcuff
* 5–10/2002  Philippe Bergeroo
* 10/2002–2003  Vahid Halilhodžić
* 2003–2006  László Bölöni
* 2006–12/2007  Pierre Dréossi
* 12/2007–2009  Guy Lacombe
* 2009–2013  Frédéric Antonetti
* 2013–1/2016  Philippe Montanier
* 1–6/2016  Rolland Courbis
* 2016–11/2017  Christian Gourcuff
* 11/2017–12/2018  Sabri Lamouchi
* 12/2018–3/2021  Julien Stéphan
* 3/2021–11/2023  Bruno Génésio
* 11/2023–11/2024  Julien Stéphan
* 11/2024–1/2025  Jorge Sampaoli
* 1/2025–2/2026  Habib Beye

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Joukkueen viralliset sivut  
* Stade Rennais Online
Toulouse FC

**Toulouse FC** on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1970. Joukkueen koko nimi on *Toulouse Football Club*. 

Jo vuosina 1937–1967 oli olemassa samanniminen ammattilaisseura Toulouse FC, joka oli kuitenkin eri seura kuin nykyinen Toulouse FC. Vuosina 1952–1960 aikaisempaa seuraa edusti yksi Suomen ensimmäisistä ammattilaisjalkapalloilijoista, Aulis Rytkönen. Alkuperäisen organisaation toiminta päättyi sarjapaikan ja pelaajiston siirtyessä pariisilaisen Red Star -seuran haltuun.

## Saavutukset
* Cup-mestaruudet: 1 (1957)
* Ligue 2-mestaruudet: 2 (1982, 2003)

## Entisiä pelaajia

*  Guy Lacombe
*  Laurent Roussey
*  Fabien Barthez
*  Vincent Candela
*  Lamine Diatta
*  Michel Pavon
*  Daniel Moreira
*  François Clerc
*  Santos

## Entisiä valmentajia

* 1977–1978  Ángel Marcos
* 1983–1985  Daniel Jeandupeux
* 1985–1989  Jacques Santini
* 1991–1992  Victor Zvunka
* 1993–1994  Jean-Luc Ruty
* 1994–1995  Rolland Courbis
* 1995–1998  Alain Giresse
* 1998–1999  Guy Lacombe
* 1999–2000  Alain Giresse
* 2000–2001  Robert Nouzaret
* 2001–2006  Erick Mombaerts
* 2006–2008  Élie Baup 
* 2008–2015  Alain Casanova
* 2015–2016  Dominique Arribagé
* 2016–2018  Pascal Dupraz
* 2018  Mickaël Debève
* 2018–2019  Alain Casanova
* 2019–2020  Antoine Kombouaré
* 2020  Denis Zanko
* 2020–2021  Patrice Garande
* 2021–2023  Philippe Montanier

## Aiheesta muualla
* Joukkueen viralliset sivut
URN

**URN-tunnus** () on verkkojulkaisulle annettava ainutkertainen ja pysyvä tunniste. Pysyvyydellä tarkoitetaan sitä, että dokumentille annettu URN-tunnus ei muutu, kunhan julkaisun identiteetti ja nimi pysyvät samana.

Suomessa Kansalliskirjasto ylläpitää URN-rekisteriä yliopistoille ja muille pysyväluonteisille organisaatioille, kuten tutkimuslaitoksille.

IETF:n keskuudessa laadittiin ensimmäinen luonnos URN-tunnisteesta 1994 ja Suomen Kansalliskirjasto otti sen käyttöön 1997. Vuoteen 2024 mennessä sen on ottanut käyttöön 13 kansalliskirjastoa, mutta eri maissa hyödynnetään muunkinlaisia tunnisteita. Esimerkiksi Ranska ja Luxemburg käyttävät ARK-tunnisteita (Archival Resource Key).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Elektronisten julkaisujen identifiointi -opas
ESTAC Troyes

**ESTAC Troyes** on ranskalainen jalkapalloseura Troyesista. Seura pelaa kaudella 2024–25 toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ligue 2:ssa. Seura on perustettu vuonna 1900. Seuran kotikenttä on Stade de l'Aube.

## Saavutukset
* Ligue 2: 1 (2015)
* Intertoto Cupin voitot: 1 (2001)

## Entisiä valmentajia

*  Jean-Marc Furlan
*  Faruk Hadžibegić
*  Alain Perrin

## Entisiä pelaajia

*  Jérémie Bréchet
*  Janne Hietanen
*  Ronan Le Crom
*  Blaise Matuidi
*  Mamadou Niang
*  Rafik Saïfi
*  Karim Ziani

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Joukkueen viralliset sivut