open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Miina Maasola

**Miina Maija Emilia Maasola** () oli suomalainen näyttelijä. Hän oli tamperelainen freelancer, joka oli vuodet 2003–2006 kiinnitettynä Vaasan kaupunginteatteriin. Maasola oli tamperelaisen Teatteri Siperian perustajajäsen. 

## Ura

Maasola opiskeli vuodet 1997–2000 Lancasterin teatterikoulussa Englannissa näyttelijäksi ja vuonna 2003 teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta.

Maasola näytteli naispääosaa televisiosarjoissa *[[Tukka auki]]* ja *[[Vastaparit]]* sekä elokuvassa *[[Rakkauden rasvaprosentti]]*. Hän näytteli sivuosia elokuvissa *[[Levottomat 3]]*, *[[Käsky (elokuva)|Käsky]]* ja *[[Vuonna 85]]*.

## Yksityiselämä

Maasolan puoliso oli näyttelijä-ohjaaja Antti Mikkola, ja hänellä oli kaksi lasta. Näyttelijä Juho Markkanen on Maasolan pikkuserkku.

Miina Maasola joutui vakavaan liikenneonnettomuuteen 27.&nbsp;marraskuuta 2013 palatessaan työmatkalta kotiin. Hän vaipui koomaan ja kuoli onnettomuudessa saamiinsa vammoihin 8.&nbsp;helmikuuta 2014.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Eino Hosia

**Eino Johannes Hosia** (14. marraskuuta 1905 Punkalaidun – 19. heinäkuuta 1941 Joutseno) oli suomalainen kirjailija, jonka ura katkesi ennenaikaisesti kaatumiseen jatkosodan alussa.

## Henkilöhistoria
Hosian vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Vihtori Hosia ja Karoliina Vilhelmiina Yli-Uotila ja puoliso vuodesta 1939 Auvo Marjatta Ripsaluoma.
Punkalaitumen Korpi-Hosian -tilalta kotoisin ollut Hosia aikoi ensin taiteilijaksi, mutta teini-iässä kirjoittaminen vei voiton. Hosia toimi lyhyitä aikoja sanomalehtimiehenä muun muassa *[[Satakunnan Kansa]]ssa*, mutta oli vapaa kirjailija vuodesta 1932. Hän opiskeli Oriveden kansankorkeakoulussa ja Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa, mutta teki myös siinä sivussa maa- ja metsätöitä kotitilallaan, jota hänen Jaakko-veljensä isännöi. Hosia muutti vaimonsa kanssa maaliskuussa 1941 Helsingistä Peipohjaan, jossa hän alkoi valmistella suurta Satakunta-eepostaan. Peipohjassa syntyi myös hänen Jaakko-poikansa, myöhemmin taidemaalari Jaakko Hosia. Satakunta-eepos jäi lopullisesti kesken, kun jatkosota alkoi. Siihen Hosia osallistui Helsingissä muodostetussa JR26:ssa eli Ässärykmentissä, koska hän ei halunnut liittyä tiedotuskomppaniaan tk-mieheksi. Alikersantti Hosia kaatui rykmentin ensimmäisissä taisteluissa Joutsenossa tiedustelutehtävän aikana, kun venäläisen tarkka-ampujan luoti osui häntä päähän.

## Kirjallinen tuotanto
Hosia julkaisi ensin yksittäisiä novelleja, kertomuksia ja pakinoita ja lopulta pitkän ponnistelun jälkeen esikoisromaaninsa *Kypsynyttä viljaa* (1937). Teoksissaan Hosia kuvasi kotiseutuaan ja myös silloisen maatalousyhteiskunnan marginaaliryhmiä – köyhiä, sairaita ja vaivaisia. Romaanissaan *Tulipunaiset ratsastajat* (1938) hän tarkasteli tositapahtumiin perustuen Huittisten seudulla toiminutta kartanolaisten uskonlahkoa.Otettuaan osaa talvisotaan Hosia julkaisi pääteoksensa *[[Tuliholvin alla]]* (1940), joka perustui hänen omiin sotakokemuksiinsa Taipaleella ja Vuosalmella. Romaani oli omistettu Hosian Summassa kadonneelle Jaakko-veljelle. Kirjasta ilmestyi uusi painos marraskuussa 2005 Hosian syntymän 100-vuotisjuhlan kunniaksi. Uudessa painoksessa on mukana luku vangitun venäläisen luutnantin Andrei Nitshikovin päiväkirjasta, josta ilmenee puna-armeijan kehno johto ja summittainen strategia. Tätä lukua ei otettu mukaan vuonna 1940 ilmestyneeseen kirjan ensimmäiseen painokseen sen silloisen poliittisen arkaluontoisuuden takia.

## Teokset
* *Kypsynyttä viljaa*, romaani. Gummerus 1937
* *Tulipunaiset ratsastajat*, romaani. Otava 1938
* *Orjantappuratie*, romaani. Otava 1938
* *Tuliholvin alla*, romaani sodasta. Otava 1940, uusintapainos 2005
* *Musta aurinko*, romaani. Otava 1941 (kirjoitettu 1938–1939)
* *Kukkivia hautoja*, jälkeenjääneitä novelleja. Otava 1945
* *Valitut teokset*, sisältää Tulipunaiset ratsastajat, Musta aurinko, Novelleja. Otava 1957

## Lähteet
*Lalli  Luettu 5.3.2007

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Vapaasti ladattavia Eino Hosian e-kirjoja Projekti Lönnrotilta 
*Tuliholvin alla -kirjan arvostelu
*Alueviesti 17.1.2007
Sandakfu

**Sandakfu** tai **Sandakphu** (3 636 m) on korkein vuori Länsi-Bengalin osavaltion Intiassa. Vuori sijaitsee Singalilan kansallispuistossa Länsi-Bengalin ja Sikkimin rajalla. Sandakfu on Singalila Ridgen korkein kohta.
The Ocean

**”The Ocean”** on englantilaisen rockyhtye Led Zeppelinin kappale. Se julkaistiin yhtyeen albumilla *[[Houses of the Holy]]* vuonna 1973, levyn viimeisenä raitana. Kappaleen nimi, ”The Ocean” (), viittaa yleisömereen, jonka yhtye näki esiintyessään konserteissaan. ”The Ocean” on yksi harvoja Led Zeppelinin kappaleita, jossa kaikki yhtyeen jäsenet ovat vaikuttaneet sanoitukseen.

## Aiheesta muualla
*Kappaleen sanat
Arlesin synodi

**Arlesin synodi** () oli Etelä-Ranskassa Arlesin kaupungissa vuonna 314 pidetty kirkolliskokous. Se oli ensimmäinen Konstantinus Suuren koollekutsumista kirkolliskokouksista, mutta vaikka Augustinus nimitti sitä ekumeeniseksi eli yleiseksi, on se kuitenkin korkeintaan vain läntisen kirkon kirkolliskokous. Arlesin synodia pidetään kuitenkin merkittävänä Nikean kirkolliskokouksen edeltäjänä. Kokoukseen osallistui 36 piispaa, ja vaikka paavi pyhä Sylvester I ei osallistunut, häntä edusti kaksi presbyteeriä ja diakonia.

Kokouksen merkittävimmät päätökset liittyvät donatolaisuuden tuomitsemiseen, Donatuksen ekskommunikointiin sekä 22 kanoniin, jotka käsittelevät pääsiäisenvieton ajankohtaa. Lisäksi kokouksessa kiellettiin kristityiltä gladiaattoritaisteluihin ja kilpa-ajoihin osallistuminen ja tuomittiin kerettiläisten uudelleenkastaminen.

Arlesissa on pidetty myös myöhemmin useita kirkolliskokouksia, joista toinen sijoittui areiolaisuuden aikakauteen vuonna 353.

## Lähteet
* History of the Christian Church, Volume II: Ante-Nicene Christianity. A.D. 100-325. - The Councils of Elvira, Arles, and Ancyra

### Viitteet
Billy Smith

**William John "Battlin' Billy" Smith** (s. 12. joulukuuta 1950 Perth, Ontario, Kanada) on entinen jääkiekkomaalivahti, joka tunnetaan useista Stanley Cup -voitoistaan sekä siitä, että hänelle merkittiin ensimmäisenä NHL-maalivahtina maali. Tämä tapahtui 28. marraskuuta 1979 pelissä Colorado Rockiesia vastaan.

Lempinimi *Battlin' Billy* tuli hänen temperamenttisuudestaan ja säälimättömästä mailankäytöstään maalin edustalle maskiksi tulleille pelaajille.

Playoff-otteluihin Smith suhtautui niin suurella vakavuudella, ettei hän koskaan kätellyt vastustajan pelaajia otteluiden jälkeen. Ei liene yllätys että temperamenttisuuden ja intohimoisen voitontahdon tuloksena Smithillä on NHL-maalivahdeista eniten jäähyminuutteja.

Eräissä harjoituksissa Smith oli hyökätä mailansa kanssa häntä kohti laukoneen Mike Bossyn kimppuun, mutta joukkuetoverit estivät tämän.

## Saavutuksia
* ssa 1979
* Stanley Cup 1980, 1981, 1982 ja 1983 (NHL:n mestaruus)
*  1982
* Vezina Trophy 1982 (paras maalivahti)
* William M. Jennings Trophy (vähiten päästettyjä maaleja) 1983
* Conn Smythe Trophy 1983 (pudotuspelien arvokkain pelaaja)
* New York Islanders jäädytti Smithin pelinumeron **31** 20. helmikuuta 1993
* Hockey Hall of Fameen 1993
* 1998 sijalla 80 ''The Hockey News'' -lehden 100 suurimman pelaajan NHL-painotteisella listalla

## Katso myös
* The Hockey Newsin luettelo 100 parhaasta NHL-pelaajasta
* 
*
Lembat

**Lembat** ovat etninen ryhmä eteläisessä Afrikassa. Heitä on etupäässä Zimbabwessa ja Etelä-Afrikan tasavallan pohjoisosissa yhteensä 50 000–80 000, jakaantuneena 12 klaaniin. Suuri osa lemboista on uskonnoltaan kristittyjä, osa muslimeja, ja osa määrittelee itsensä uskonnoltaan lemboiksi. He puhuvat bantukieliä.

Lembojen suullinen kansanperinne kertoo heidän kansansa syntyneen 2500 vuotta sitten alueelle laivalla Sanaasta nykyisestä Jemenistä tulleista juutalaismiehistä. Lembat noudattavatkin monia juutalaisuuteen viittaavia tapoja, kuten sianlihansyöntikielto, poikien ympärileikkaus, kipan käyttö, rituaaliteurastus ja Daavidin tähden käyttö hautakivissä. He käyttävät rukouksissaan kieltä, jossa on heprealaisia ja arabialaisia elementtejä. Geenisukututkimukset ovat vahvistaneet, että lembojen isälinjoissa onkin merkittävä seemiläinen vaikutus, mutta äitilinjoissa ei minkäänlaista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Dr. Rudo Mathivhan kirjoitus Lemban kansasta
Jaroslav Otevřel

**Jaroslav Otevřel** (s. 16. syyskuuta 1968 Gottwaldov, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi 16 NHL-ottelua San Jose Sharksin riveissä ja lisäksi Kansas City Bladesin paidassa 124 IHL-sarjan ottelua. Euroopassa Otevřel pelasi kotimaassaan Tšekissä Dukla Trencinin ja HC Zlínin sekä Suomessa Porin Ässien riveissä. Otevřel pelasi yleensä vasempana laitahyökkääjänä ja hän laukoi vasemmalta. 

## Halvaantuminen
11. helmikuuta 1996 pelattu ottelu Porin Ässät - Jyp HT jäi Otevřelin viimeiseksi peliksi. Ottelun kolmannessa erässä hänen luistimensa tarttuivat vastustajan luistimiin, ja hän lensi leuka edellä Jyp-pelaaja Vitali Karamnovin polveen. Hänen kaularankansa vioittui, mikä johti halvaantumiseen kaulasta alaspäin. 

Ässien joukkueessa ei ole käytetty Otevřelin loukkaatumisen jälkeen hänen pelinumeroaan 89.

Nykyään Otevřel asuu kotonaan Zlínissä vaimonsa ja tyttärensä kanssa ja työskentelee tietokoneella suutikun avulla.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Düzcen maakunta

**Düzcen maakunta** () on maakunta Pohjois-Turkissa Mustanmeren rannalla. Düzcestä on liikenneyhteydet Ankaraan ja Istanbuliin.

Düzce hajosi Bolun maakunnasta marraskuussa 1999, jolloin siitä tuli oma maakunta.

Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 360&nbsp;388.

## Piirikunnat

Düzcen maakunnassa on 8 piirikuntaa. (Pääkaupunki lihavoidulla tekstillä):

* Akçakoca
* Çilimli
* Cumayeri
* **Düzce**
* Gölyaka
* Gümüşova
* Kaynaşlı
* Yığılca

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Evelyn Lear

**Evelyn Lear** (8. tammikuuta 1926 – 1. heinäkuuta 2012) oli yhdysvaltalainen oopperasopraano.

Lear syntyi Brooklynissä, New Yorkissa. Hän opiskeli mm. Juilliard School of Musicissa ja esiintyi sellaisissa huomattavissa oopperataloissa kuin Metropolitan-oopperassa, La Scalassa ja Covent Gardenissa. 

Lear tulkitsi esimerkiksi Claudio Monteverdin, Alban Bergin, Wolfgang Amadeus Mozartin, Richard Straussin, Georges Bizet'n, Hector Berliozin ja Henry Purcellin tuotantoa. 

Learillä oli myös ura elokuva- ja musikaalinäyttelijänä. Hän piti jäähyväisesiintymisensä Metropolitan-oopperassa vuonna 1985. 

Lear oli naimisissa oopperalaulaja Thomas Stewartin kanssa vuodesta 1955 tämän kuolemaan saakka 24. syyskuuta 2006. Pari sai kaksi yhteistä lasta. 

## Lähteet
Arvo Kemppainen

**Arvo Kari Kemppainen** (30. syyskuuta 1946 Suomussalmi – 22. helmikuuta 1991 Kajaani) oli suomalainen lääkäri ja poliitikko. Kemppainen oli Suomen Kansan Demokraattisen Liiton ja Vasemmistoliiton kansanedustaja Oulun läänin vaalipiiristä 1979–1991. Hän oli myös valitsijamies presidentinvaalissa 1982 sekä eduskunnan talousvaliokunnan puheenjohtaja 1987–1990.

Kemppainen kuului kansandemokraatteja johtaneen Suomen Kommunistisen Puolueen keskuskomiteaan 1972–1990 ja poliittiseen toimikuntaan 1981–1988. Puolueen varapuheenjohtajana hän oli 1987–1988. Kemppainen lukeutui SKP:n enemmistöön. 1980-luvun alussa hän oli yksi niin sanotun kirveslinjan keulakuvista. Kemppainen julkaisi tuolloin Kansan Uutisissa *Lastuja kirveestäni* -kolumnin. 

Arvo sai lisänimen *Vitsi-Kemppainen* kerrottuaan kaskuja neuvostojohtajista. Niitä julkaistiin myös kirjana *Vitsitkö vähissä?* Toinen lisänimi *Kymppi-Kemppainen* liittyi hänen koulutodistuksensa numeroihin.

Arvo Kemppainen oli koulutukseltaan lääketieteen lisensiaatti. Siviiliammatissaan hän toimi muun muassa johtavana ylilääkärinä Kajaanissa. Hän eli avioliitossa Vuokko Kemppaisen kanssa.

Kemppainen kuului Suomussalmen kunnanvaltuustoon vuosina 1968–1974 ja Kajaanin kaupunginvaltuustoon 1977–1991.

Arvo Kemppainen näytteli puna-armeijan tulkkia Pirjo Honkasalon ja Pekka Lehdon ohjaamassa elokuvassa Kainuu 39 (1979).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Arvo Kemppaisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
*
Henri Troyat

**Henri Troyat** (s. **Levon Aslan Torossian**, ; 1. marraskuuta 1911 Moskova, Venäjän keisarikunta – 4. maaliskuuta 2007 Pariisi, Ranska) oli armenialaissyntyinen jo nuorena ranskalaistunut romaani- ja tietokirjailija, joka oli tunnettu etenkin venäläisiä suurhenkilöitä käsittelevistä elämäkerroistaan.

Troyat syntyi Moskovassa armenialaislähtöiseen perheeseen. Hän pakeni Venäjän vallankumouksen jälkeen perheensä mukana Kaukasuksen, Krimin, Istanbulin ja Venetsian kautta vuonna 1920 Pariisiin.

Troyat kirjoitti yli sata romaania, historiallista teosta tai elämäkertaa. Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa kuuluvat elämäkerrat Katariina Suuresta, Rasputinista, Iivana Julmasta, Pietari Suuresta, Anton Tšehovista, Fjodor Dostojevskista ja Lev Tolstoista.

Troyat’sta tuli Ranskan akatemian jäsen vuonna 1959. Kuollessaan hän oli virkaiältään vanhin akateemikko (*doyen d’élection*).

Troyat on saanut Goncourt-palkinnon teoksestaan *L’Araigne* vuonna 1938.

## Suomennetut teokset
* *Amélie rakastuu*: ensimmäinen osa romaanisarjasta Siemen ja hedelmät (*Les semailles et les moissons*), suom. Kyllikki Clément, Jyväskylä: Gummerus 1959 
* *Kahvila Pariisissa*: toinen osa romaanisarjasta Siemen ja hedelmät (*Amélie*), suom. Liisa Bartowe, Jyväskylä: Gummerus 1960 
* *Laulurastas*, 3. osa romaanisarjasta: Siemen ja hedelmät (*La grive*), suom. Mirja Rutanen, Jyväskylä: Gummerus 1961
* *Hellä ja raju Elisabeth*4. osa romaanisarjasta: Siemen ja hedelmät (*Tendre et violente Elisabeth*), suom. Mirja Rutanen, Jyväskylä: Gummerus 1962
*  – 4. painos 2000 
* *Kohtaaminen*: viides osa romaanisarjasta Siemen ja hedelmät (*La rencontre*), suom. Mirja Rutanen Jyväskylä: Gummerus 1964 
* *Sellaista oli elämä Venäjällä viimeisen tsaarin aikaan* (*La vie quotidienne en Russie au temps du dernier tsar*), suom. Esa Lindfors, Helsinki: WSOY 1967 Sarja: Taskutieto
*  – 2. painos 1995  
*  
* *Tsaarin luutnantti* (* La Lumière des justes 1–2: Les compagnons du Coquelicot, La Barynia*) suom. Irene Sorsa, Helsinki: WSOY 1973  – 4. p. 1992 951-0-17975-2
* *Yli aron käy tuuli* (*La gloire des vaincus, Les dames de Sibérie*), suom. Irene Sorsa, Helsinki: WSOY 1974 
* *Sophie* (*Sophie ou La fin des combats*), suom. Irene Sorsa, Helsinki: WSOY 1975 
* *Katariina Suuri* (*Catherine la Grande*), suom. Heikki Kaskimies, Helsinki: WSOY 1979 
* *Pähkinälinnan vanki* (*Le prisonnier no 1*), suom. Jukka Mannerkorpi, Helsinki: WSOY 1981 
* *Pietari Suuri* (*Pierre le Grand*), suom. Heikki Kaskimies, Helsinki: WSOY 1980 
* *Iivana Julma* (*Ivan le Terrible*), suom. Heikki Nylund, Helsinki: WSOY 1983 
* *Aleksanteri II: vapauttajatsaari* (*Alexandre II: le tsar libérateur*), suom. Matti Brotherus, Helsinki: WSOY 1991 
*  – (2. painos 1992) Sarja:  Profiili-sarja

## Lähteet
Kasola

**Kasola Oyj** oli suomalainen yhtiö, jonka liiketoimintaa harjoitti kaksi tytäryhtiötä, *[[Kaso|Kaso Oy]]* ja ''MK-Tresmer Oy''. 

Kaso Oy valmistaa turvallisuustuotteita, joihin kuuluvat mm. metalliset kassa-, paloturva-, data-, vaate- ja lokerokaapit sekä myös tuotteisiin liittyvät erilaiset turvallisuuspalvelut.
 
MK-Tresmer Oy valmistaa muovituotteita, jotka tarjoavat ratkaisuja säilyttämiseen ja järjestyksen pitoon koteihin, konttoreihin ja myymälöihin. Tunnetuin brändi on *Palaset*, jolle mm. Risto-Matti Ratia on suunnitellut tuotteita. Yhtiö valmistaa mm. vaateripustimia, muovikoreja, koteloita, purkkeja ja kulhoja sekä säästölippaita ja toimii myös muovituotteiden sopimusvalmistajana. 

Suurin osa Kasola-konsernin liikevaihdosta tuli Kaso Oy:n toiminnasta.

7. syyskuuta 2007 Kasola tiedotti toimenpiteistä, joilla John Nurminen Oy:n liiketoiminta siirtyi Kasola Oy:lle ja Kasolan tytäryhtiöt Kaso Oy ja MK-Tresmer Oy siirtyivät Kasolan nykyisille henkilöomistajille. Kasolan nimi muutettiin tässä yhteydessä Nurminen Logistics Oy:ksi. Kysymyksessä oli John Nurmisen muuttaminen pörssiyhtiöksi ja Kasolan tytäryhtiöiden siirtäminen yksityisomistukseen.

## Aiheesta muualla
* Kasolan www-sivut
Pauline Baynes

**Pauline Baynes** (9. syyskuuta 1922 Hove, Sussex – 1. elokuuta 2008 Surrey) oli englantilainen kuvittaja. Hän vietti nuoruusvuotensa Intiassa isänsä työpaikan vuoksi, kunnes muutti vanhemman sisaruksensa ja äitinsä kanssa Englantiin. Taidetta hän opiskeli Farnham School of Art ja Slade School of Fine Art -oppilaitoksissa. Baynes siirtyi kuitenkin työskentelemään Britannian puolustusministeriön tehtävissä ensin naamiointimaalarina ja sittemmin karttojen parissa. Baynes asui pitkään yksinään hoitaen vanhempiaan, kunnes hän meni vuonna 1961 naimisiin Fritz Otto Gaschin, saksalaisen entisen sotavangin, kanssa. Gasch kuoli vuonna 1988.

Baynes kuvitti yli sata kirjaa, joiden aihepiirit vaihtelevat lastenkirjoista fantasiaan ja ruokakirjoihin. Vuonna 1969 hän voitti Kate Greenaway -mitalin Grant Udenin toimittaman *The Dictionary of Chivalry* -teoksen kuvituksesta. Erityisesti Baynes kuitenkin muistetaan C. S. Lewisin Narnia-kirjasarjan ja useiden J. R. R. Tolkienin kirjojen kuvituksista. Baynesin alkuperäiset Narnia-kuvitukset olivat mustavalkoisia, mutta myöhemmin hän väritti ne ja ne julkaistiin Narnia-kirjojen juhlapainoksissa, jotka painettiin Lewisin syntymän satavuotispäivän kunniaksi vuonna 1998.

Tolkien valitsi Baynesin kuvittamaan *[[Maamies ja lohikäärme]]* -teoksensa 1940-luvun lopulla ja piti tämän työstä niin paljon, että Baynes sai kuvittaa myös kirjat *[[Tom Bombadilin seikkailut]]*, *[[Seppä ja Satumaa]]* sekä *[[Puu ja lehti]]*. Tolkienin kuoleman jälkeen hän kuvitti *[[Bilbon viimeinen laulu]]* -julisteen (1974), joka julkaistiin vuonna 1990 myös kirjaksi taitettuna. Baynes on myös maalannut kannet brittiläisiin *[[Taru sormusten herrasta]]* -taskukirjapainoksiin (yhteislaitos 1973 ja kolmiosainen painos 1981) sekä piirtänyt Sormusten herran ja *[[Hobitti eli sinne ja takaisin|Hobitin]]* tapahtumapaikkojen kartat. Tolkien arvosti häntä kuvittajana suuresti, mutta Lewis arvosteli hänen kuvituksiaan, joskaan ei koskaan henkilökohtaisesti.

## Lähteet
* 
* 

## Aiheesta muualla
* 
*
Pentti Skön

**Pentti Olavi Skön**  (20. maaliskuuta 1930 Iisalmen maalaiskunta – 23. helmikuuta 2013 Pieksämäki) oli suomalainen Suomen Maaseudun Puolueen kansanedustaja. Hän edusti Mikkelin läänin vaalipiiriä 1983–1987.

Skön toimi liikenteenharjoittajana 1951–1972, torinvalvojana 1972–1983, kunnes nousi kansanedustajaksi. Kansanedustajakauden jälkeen hän toimi edelleen kunnallispolitiikassa ja luottamustehtävissä.

## Teokset
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Worcesterkastike

**Worcesterkastike** eli **worcestershirekastike** [vorsester- t. wustə-] on käyttämällä valmistettu voimakkaanmakuinen ja väriltään musta tai tummanruskea maustekastike. Kastiketta valmistaa muun muassa Lea & Perrins, jonka kastiketta myydään tuotenimellä Worcestershire sauce.

Kastike on saanut nimensä Englannin Worcesterin kaupungin ja sitä ympäröivän Worcestershiren kreivikunnan mukaan. Sen valmistus alkoi Worcesterissa vuonna 1838.

Worcesterkastikkeen kehittivät englantilaiset apteekkarit John Lea ja William Perrins. He saivat vuonna 1835 lordi Sandysiltä tehtäväksi kehittää kastikkeen, joka muistuttaisi lordin Intiassa maistamia kastikkeita. Apteekkarit eivät mielestään onnistuneet valmistamaan oikeanlaista kastiketta ja unohtivat tekemänsä kastikkeen kellarissa olevaan tynnyriin kahdeksi vuodeksi. Kun he sattumalta löysivät sen uudelleen, se osoittautui maustetun viinin makuiseksi. Lea & Perrins alkoi valmistaa sitä, ja siitä tuli nopeasti suosittua.

Nykyisin worcesterkastiketta valmistavat muutkin kuin Lea & Perrins. Jokaisella valmistajalla on hiukan erilainen salainen resepti. Kastikkeen tärkeimmät raaka-aineet ovat tamarindipuun hedelmä, chili, anjovis, mallasviinietikka, melassi, sipuli, valkosipuli, sokeri ja erilaiset mausteet. Sekoitettu kastike laitetaan kolmeksi vuodeksi puutynnyriin, jossa se kypsyy ja saa sherryn kaltaisen mausteisen ja makeahkon aromin.

Worcesterkastiketta käytetään erityisesti kevyisiin kastikkeisiin ja höystöihin sekä kala- ja munaruokiin. Sitä käytetään myös grillatun lihan marinoimiseen. Worcesterkastike on yksi Bloody Mary -cocktailin ainesosista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hakkarin maakunta

**Hakkarin maakunta** (; ) on maakunta itäisessä Turkissa. Vuoristoinen maakunta rajoittuu etelässä Irakiin ja idässä Iraniin. Maakunnan hallintokeskus on Hakkarin (Hakkâri) kaupunki (57&nbsp;585 as. vuonna 2014, arvio). Toinen suurempi kaupunki on Yüksekova (68&nbsp;757 as.). 

Hakkarin maakunnan pinta-ala on 7&nbsp;095 neliökilometriä ja asukasluku 276&nbsp;287 (vuonna 2014, arvio). Kurdit muodostavat enemmistön Hakkarin asukkaista.

## Hakkarin piirikunnat

Maakunta jakautuu neljään piirikuntaan:
*Çukurca
*Hakkâri
*Şemdinli
*Yüksekova

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Juudan leijona

**Juudan leijona** on symboli, jolla viitataan juutalaisuudessa Juudan heimoon  ja kristinuskossa Jeesukseen .  Etiopian historiassa Juudan leijona oli Salomonin dynastian yksi arvonimistä.  Rastafarit kutsuvat keisari Haile Selassieta Juudan kuninkaaksi.

## Lähteet
Ian Richardson

**Ian William Richardson** (7. huhtikuuta 1934 Edinburgh, Skotlanti – 9. helmikuuta 2007 Lontoo, Englanti) oli skotlantilainen näyttelijä. 

## Ura
Koulun päätyttyä Richardson aloitti opinnot Royal Scottish Academy of Music and Dramassa Glasgow'ssa. Näyteltyään jonkin aikaa Birmingham Repertory Theatressa hän siirtyi vuosiksi 1960–1975 Royal Shakespeare Companyyn, jonka perustajajäseniin hän kuului.

Hän näytteli Peter Brookin tuottamassa näytelmässä *[[Marat/Sade]]* RSC:ssä ja Broadwayllä 1965. Myöhemmin 1967 hän näytteli Jean-Paul Marat'n osan elokuvaversiossa. Vuonna 1976 hän esitti professori Henry Higginsin osan uudessa *[[My Fair Lady]]* -versiossa ja hänet nimettiin Tony-palkinnon saajaehdokkaaksi. Hän esiintyi Broadwaylla 1981 Edward Albeen näytelmässä *[[Lolita]]*, joka on mukaelma Vladimir Nabokovin kirjasta, mutta se ei ollut kovin suuri menestys.

Musikaalielokuvassa *[[Don Quijote – mies La Manchasta]]* (*Man of La Mancha*) vuodelta 1972 hän oli papin roolissa. Vuonna 1987 hän esitti roolista muunnelman piispa Motopon osassa televisioelokuvassa *[[Monsignor Quixote]]*, joka perustui Graham Greenen nykyaikaistettuun versioon Don Quijoten tarinasta. Mainetta hänelle toi vallanhimoisen poliitikon Francis Urquhartin rooli TV-sarjassa *[[House of Cards (vuoden 1990 televisiosarja)|House of Cards]]* (1990) ja sen jatko-osissa *To Play the King* (1994) ja *The Final Cut* (1995). Rooli toi Richardsonille BAFTA-palkinnon. Tunnettuihin elokuvarooleihin kuuluu herra Kirjan rooli tieteisfantasiassa *[[Dark City]]* (1998).

Richardson sai arvonimen Commander of the British Empire (CBE) vuonna 1989.

Ian Richardson kuoli  sydänkohtaukseen helmikuun 9. päivän aamuna vuonna 2007. Hän oli 72-vuotias. Agenttinsa mukaan Richardson ei ollut sairastellut ennen kuolemaansa ja hänen oli ollut tarkoitus jatkaa työntekoa seuraavalla viikolla TV-sarjassa *[[Midsomerin murhat]]*.

## Lähteet
Matilda Ziegler

**Matilda Ziegler** (s. 1964) on englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan brittiläisestä televisiosta, jonka lisäksi hän näyttelee veteraaniteatterissa.

Hän on näytellyt muun muassa BBC:n sarjassa *[[EastEnders]]* (1987), *[[Mr. Bean]]* -komediasarjassa Irma Gobblen-roolissa, draamasarjassa *[[Missä sydän on]]* (1997) ja *[[Pisnesmies Toni]]* (2003–2004).

Hän on voittanut brittiläisen akatemian televisiopalkinnon.

## Aiheesta muualla

*
Malediivien vaakuna

**[[Malediivit|Malediivien]] vaakuna** on Malediivien yksi kansallissymboleista yhdessä lipun ja kansallislaulun kanssa. 

Vaakunassa esiintyvät esineet symboloivat seuraavia asioita: 

* Kookospalmu: kansan elanto
* Kuunsirppi ja tähti: islam, joka on valtion valtauskonto
* Sinisen nauhan teksti: , jossa Al-Mahaldheebiyya viittaa sulttaani Muhammad Thakurufaanu al-Auzamiin.

## Lähteet
Toinen Mithridateen sota

**Toinen Mithridateen sota** oli osa Mithridateen sotia, jotka käytiin Pontoksen ja Rooman välillä. Toisen Mithridateen sodan komentajina toimivat Pontoksen kuningas Mithridates VI ja roomalainen kenraali Lucius Licinius Murena.

Sotaa seurasi Kolmas Mithridateen sota.
Isomaksaruoho

**Isomaksaruoho** (*Hylotelephium telephium*, syn. *Sedum telephium*) on eteläisessä Suomessa yleinen kuivien kallioiden kasvi ja Suomen luonnonvaraisista maksaruohoista suurin. Sitä on aikoinaan käytetty hyötykasvina ja sen paksuista mehevistä juurista juontuukin kansankielinen nimitys *kallioperuna*. Isomaksaruoho itse käyttää juuriaan lehtiensä ohella vesivarastona. Varastoimaansa veteen luottaen se kukkiikin vasta heinäkuussa vaaleankeltaisin kukin. Se onkin suosittu kasvi kivikkopuutarhoissa. Isomaksaruoho on monivuotinen. Suomessa kasvaa kolme isomaksaruohon alalajia: lännenisomaksaruoho, vahamaksaruoho ja punamaksaruoho.

## Ulkonäkö
Isomaksaruoho on tanakkavartinen pystykasvuinen kasvi, jonka lehdet ovat ruodittomat. Kukinnan väri ja lehtien muoto vaihtelevat kasvupaikan ja rodun mukaan. Lehdet yleensä punertuvat pitkien kuivien jaksojen aikana.

## Uskomuksia
Isomaksaruohoa kutsutaan ruotsin kielessä *rakkauden yrtiksi* (*kärleksört*) kahdestakin syystä. Ensinnäkin kasvi jatkaa kukkimistaan katkaistunakin. Lisäksi on uskottu, että jos kaksi kattoon ripustettua versoa kaartuvat kuivuessaan toisiaan kohti, rakastavaisetkin löytävät toisensa.

## Muuta
Isomaksaruoho on tärkeä ravinnonlähde isoapolloperhosen ja kalliosinisiiven toukalle.

## Lähteet
* Kotimaan luonto-opas (WSOY)

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Isomaksaruoho (''Hylotelephium telephium'')
* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Isomaksaruoho (''Hylotelephium telephium'')
* LuontoPortti: Isomaksaruoho (''Hylotelephium telephium'')
* Puutarha.net: Isomaksaruoho (''Sedum telephium'')
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Hylotelephium telephium'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Hylotelephium telephium''
Nikolai Kapustin

**Nikolai Kapustin** (22. marraskuuta 1937 – 2. heinäkuuta 2020) oli ukrainalainen säveltäjä ja pianisti.

Kapustin syntyi Horlivkassa, Ukrainassa, ja sai pianonsoiton opetusta Avrelian Rubahilta sekä myöhemmin vuodesta 1961 Aleksandr Goldenveizerilta Moskovan konservatoriossa. 

Kapustin on tunnettu jazzvaikutteisesta taidemusiikistaan, mutta on korostanut olevansa nimenomaan klassinen säveltäjä eikä jazzmuusikko. Hänen tuotantoonsa kuuluu mm. *Sarja vanhaan tyyliin* (1977), *24 preludia ja fuugaa* (1997), 16 pianosonaattia sekä kuusi pianokonserttoa.

## Lähteet
Maria Vuorio

**Maria Vuorio** (s. 30. joulukuuta 1954 Jokioinen) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut satuja, kertomuksia, novelleja, romaaneja ja runoja. Osa teoksista on julkaistu Maria Mikkolan nimellä.

Vuorio on toiminut vapaana kirjailijana vuodesta 1983. Kirjailijan uransa lisäksi hän on ollut lasten- ja nuortenkirjallisuuden kustannustoimittaja, kirjoittanut arvosteluja ja kääntänyt kirjallisuutta.

Neljä Vuorion teosta on ollut Finlandia Junior -palkintoehdokkaana: *Olen nähnyt sellaisen* (1999), *Kultaraha nurkan alla* (2000), *Siitä ei kukaan tiedä* (2005) ja *Orava ja pääskynen* (2007).

Vuoriolle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2020.

## Teoksia
* Köpi Käpälämäki (Otava, 1979)
* Köpi Käpälämäen uudet seikkailut (Otava, 1980)     
* Köpi Käpälämäki salapoliisina (Otava, 1981)     
* Eeva (Otava, 1985)     
* Annin päivä (Sanoma Oy, 1987)      
* Kassu löytää kaverin (Otava, 1989). Kuvitus Anu Vanas.
* Heijastuksia (Otava, 1989)        
* Jonakin toisena päivänä (Otava, 1994)         
* Syleily (Otava, 1995)      
* On koira kotona (Tammi, 1995)         
* Matka joka aina taittui (Tammi, 1996)          
* Metsäpapukaija (Tammi, 1998)        
* Olen nähnyt sellaisen (Tammi, 1999)       
* Kultaraha nurkan alla (Tammi, 2000)          
* Ison kiven juureen (Tammi, 2001)        
* Siitä ei kukaan tiedä (Tammi, 2005)   
* Jäniksen housuissa (Tammi, 2006)   
* Orava ja pääskynen (Tammi, 2007)
* Nalle vaarallisilla vesillä (Tammi, 2008)
* Kiitollinen sammakko (Tammi 2009)
* Eräänä valtavana maanantaina (Tammi 2010)
* 
* 
* Jonakin päivänä, jonakin yönä. Kirjailijaelämää. 2025. 

## Palkintoja
* Valtion kirjallisuuspalkinto 1986 (*Eeva*)
* Tauno Karilaan palkinto 1986 (*Eeva*)
* Topelius-palkinto 1995 (*Jonakin toisena päivänä*)
* Topelius-palkintoehdokas 1996 (`Matka joka aina taittui´)
* Finlandia Junior -palkintoehdokas 1999 (*Olen nähnyt sellaisen*), 2000 (*Kultaraha nurkan alla*), 2005 (*Siitä ei kukaan tiedä*) ja 2007 (*Orava ja pääskynen*)
* Arvid Lydecken -palkinto 2006 (*Jäniksen housuissa*)
* Suomi-palkinto 2009
* Valtion kirjallisuustoimikunnan 5-vuotinen taiteilija-apuraha 2010

## Lähteet
Morton Berger

**Morton Robert Berger** (s. 2. heinäkuuta 1951) on opettaja, joka tuomittiin Arizonassa Yhdysvalloissa 20:n lapsipornoa esittävän kuvan hallussapidosta 200 vuodeksi vankeuteen. Arizonan korkein oikeus ei muuttanut tuomiota, eikä Yhdysvaltain korkein oikeus ottanut sitä käsittelyyn, joten tuomio jäi voimaan.

Vuonna 2002 52-vuotiaan Bergerin tietokoneelta löydettiin tuhansia lapsipornoa esittäviä kuvia. Syyttäjä vaati 340 vuoden tuomiota, mutta tuomari määräsi 20 kuvasta jokaisesta 10 vuoden tuomion, mikä oli osavaltiossa tuomion minimipituus kyseisestä teosta. Tuomion mukaan Berger ei voi päästä ehdonalaiseen, eikä häntä voida armahtaa.  

Berger pyysi Yhdysvaltain korkeinta oikeutta ottamaan tapauksen käsittelyyn sillä perusteella, että tuomion pituus rikkoisi maan perustuslakia. Anomuksen mukaan missä tahansa muussa osavaltiossa sekä liittovaltion tuomioistuimessa tuomion pituus olisi luultavasti ollut noin viisi vuotta. Helmikuussa 2007 korkein oikeus hylkäsi anomuksen.

## Lähteet
Total Recall – Unohda tai kuole

**Total Recall – Unohda tai kuole** on Philip K. Dickin vuonna 1966 julkaistuun novelliin *We Can Remember It For You Wholesale* löyhästi perustuva tieteistoimintaelokuva vuodelta 1990, jonka pääosaa näyttelee Arnold Schwarzenegger.

Elokuva voitti vuonna 1991 erikois-Oscarin (Special Achievement Award) tehosteistaan. Se oli ehdolla myös kahdessa muussa luokassa.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Total Recallin* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Elokuvasta tehtiin uudelleenfilmatisointi *[[Total Recall (vuoden 2012 elokuva)|Total Recall]]*, jonka ensi-ilta oli elokuussa 2012.

Elokuvasta on tehty myös peliversio Nintendo Entertainment Systemille ja suosituille kotitietokoneille Commodore 64:lle ja Amigalle.

## Juoni
Quaid-niminen kivenporaaja (Arnold Schwarzenegger) huomaa unelmoivansa jostain syystä jatkuvasti matkasta Marsiin. Hänen vaimonsa Lori (Sharon Stone) ei kuitenkaan suostu matkaan, sillä Marsissa on käynnissä kapina planeettaa hallitsevaa yhtiötä vastaan, joka vaatii kiskurihintaa ilmasta. Quaid unelmoi myös salaperäisestä ruskeaveriköstä, jonka nimeä hän ei tiedä. Sitten Quaid näkee mainoksen paikasta, jossa luodaan muistoja lomamatkoista.

Quaidin kaveri yrittää estää häntä menemästä sinne, mutta tämä päättää silti kokeilla. Hän tilaa kahden viikon lomamatkan Marsiin ja lisukkeeksi hän haluaa olla salainen agentti. Kun muistisiirrännäistä ollaan antamassa, jotakin tapahtuu. Selviää, että Quaid ei olekaan se, joka luulee olevansa, vaan onkin todellisuudessa salainen agentti **Hauser**. Hänen muistiaan on sorkittu jo aiemmin. *Muistolan* (Suom. huom.) väki palauttaa peloissaan Quaidin muistin sellaiseksi, kuin se oli ennen hänen tuloaan ja antaa rahat takaisin. Tämän jälkeen kaikki muuttuu; Quaidin ystävät ja jopa vaimo haluavat tappaa hänet.

Tämän jälkeen Quaid matkustaa Marsiin, jossa hänen ongelmansa voivat ratketa. Marsin alueita asuttavat huonoista aurinkokilvistä johtuen mutantit, joilla on kyky nähdä ihmisten muistiin tai tulevaan. Mutantit nousevat kapinaan ja Quaidin tehtäväksi jää Marsin, sekä maapallon, pelastaminen.

## Näyttelijät

## Lähteet
Bernhard Meyer

**Bernhard Meyer** (1767 Hanau – 1836 Offenbach am Main) oli saksalainen lääkäri, kasvitieteilijä ja ornitologi.

Meyer teki lintutieteellisiä retkiä Hollantiin, Sveitsiin ja Tanskaan vuosina 1805–1827.

Meyer kirjoitti yhdessä Philipp Gottfried Gaertnerin (1754–1825) ja Johannes Scherbiuksen (1769–1813) kanssa kasvitieteellisen teoksen *Flora der Wetterau* (1799). Yhdessä Johann Wolfin kanssa hän kirjoitti lintutieteellisen teoksen *Taschenbuch der deutschen Vögelkunde Oder kurze Beschreibung aller Vögel Deutschlands* (Frankfurt am Main, 1810).

Meyer antoi tieteellisen nimen grönlanninlokille vuonna 1822. Hän perusti lintukokoelman Senckenbergin  luonnonhistorialliseen museoon Frankfurt am Mainiin.

## Lähteet
Kasettitreidaus

**Kasettitreidaus** (myös **treidaus**, **nauhatreidaus** tai **treidausskene**) tarkoittaa musiikkikasettikopioiden vaihtamista postitse. Sitä harrastettiin pääasiassa 1980&ndash;1990-luvuilla.

Kasettitreidauksella oli merkittävä rooli varsinkin punkin ja metallimusiikin, sen yhtyeiden ja tyylilajien ääri-ilmiöiden tunnetuksi tulemisessa sekä suosion kasvussa. Artistit ja fanit kopioivat etenkin demonauhoja C-kaseteille ja postittivat niitä saatekirjeineen toisille yhtyeille ja faneille. Treidauskontakteja solmittiin yhtyeiden konserteissa, musiikkilehtien ilmoituspalstoilla sekä samantyyppistä musiikkia kuuntelevien kavereiden kesken. Treidauksen lieveilmiö oli levy-yhtiöiden tulonmenetykset jokaista kopioitua albumia kohden, sekä nauhoitetun musiikin laadun heikentyminen, koska analogisilla kasettinauhureilla kopioitujen nauhojen äänenlaatu heikkeni jokaisella kuuntelu- ja kopiointikerralla.

Laajimmillaan kopioiden vaihtaminen oli maailmanlaajuista, ja toimintaa pyörittivät musiikkifanien ja -yhtyeiden lisäksi fanzinet, pienet levy-yhtiöt sekä levykaupat, joissa kasettikopiodemojen kautta saattoi tutustua uusiin yhtyeisiin.

Kasettitreidaus lakkasi 1990-luvun lopulla internetin ja MP3-äänenpakkausmenetelmän myötä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Albert Mudrian & John Peel: Choosing Death, Like 2006. 
*Ian Christe: Pedon meteli: Heavy metalin vanha ja uusi testamentti (Johnny Kniga, 2006)  (sid.)
Franz von Suppè

**Franz von Suppè**, oikea nimi **Francesco Ezechiele Ermenegildo cavaliere de Suppè**, (18. huhtikuuta 1819  Split, Kroatia – 21. toukokuuta 1895 Wien, Itävalta) oli kymmenistä opereteistaan tunnetuksi tullut romantiikan ajan itävaltalainen säveltäjä ja teatterikapellimestari. Muutamaa hänen 190 näyttämöteoksestaan esitetään yhä:*Die schöne Galathée* (*Kaunis Galathea*), *Boccaccio* ja *Fatinitza*. Suppèn tunnetuin yksittäinen sävellys lienee vuonna 1866 valmistuneen *[[Kevyt ratsuväki]]* -operetin alkusoitto.

Suppè syntyi Splitissä. Hän asui ja opiskeli varhaisina vuosinaan musiikkia Kroatian Zadarissa. Vuonna 1835 hän muutti Wieniin opiskelemaan musiikkia.

Suppè esiintyi myös laulajana: hän debytoi vuonna 1842 Gaetano Donizettin oopperassa *[[Lemmenjuoma]]* tohtori Dulcamaran bassoroolissa. 

Suppè työskenteli Wienissä ja kuoli siellä vuonna 1895. Hänet haudattiin Zentralfriedhofiin.

## Teoksia
* *Die schöne Galathee*, *[[Kaunis Galathea]]*, 1865
* *Leichte Kavallerie*, *[[Kevyt ratsuväki]]*, 1866

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Widelands

**Widelands** on ilmainen reaaliaika-strategiapeli tietokoneelle. Siihen on otettu paljon ideoita ja se on hyvin samankaltainen kuin Settlers ja Settlers II. Se on avoimen lähdekoodin peli. Widelandsia kehitetään vielä, joten joitakin bugeja saattaa ilmetä. Widelandsia voi pelata joko yksinpelinä tietokonetta vastaan tai moninpelinä verkon tai Internetin kautta. Pelaajat ohjailevat yhtä kolmesta heimosta, joko barbaareita, roomalaisia tai atlantislaisia.

## Lähteet
*Virallinen Widelands-sivu
*Tietoa Widelandsista, Happypenguin.org 
*Tietoa Widelandsista, linux.strangegamer.com

## Aiheesta muualla
* Projektin sivu
Georges Rodenbach

**Georges Rodenbach** (16. heinäkuuta 1855 Tournai, Belgia – 25. joulukuuta 1898 Pariisi, Ranska) oli ranskankielinen belgialainen kirjailija, joka edusti symbolismia. Hän aloitti runoilijana, mutta hänen pääteoksensa on kuitenkin romaani *Bruges-la-morte* (1892, suom. *Kuollut Brügge*, 1915).

Rodenbach oli hyvin varhain omistautunut muistojen ja mystiikan runoudelle. Hänen nuoruutensa kotikaupunki oli Gent. Taloudellisesti riippumattomana hän saattoi omistautua yksinomaan kirjoittamiselle. Hänen esikoisteoksensa oli Brysselissä ilmestynyt runokokoelma *Le foyer et les champs* (1878), jota seurasivat *Les tristesses* (1879) ja *Ode à la Belgique* (1880). Muutettuaan Pariisiin hän liikkui lähinnä Goncourt-veljesten piireissä, mutta vuosien mittaan ilmensi yhä selvemmin liittymisensä dekadenttien symbolistis-mystiseen taiteeseen. Kuollessaan hän oli saavuttanut teoksillaan vakiintuneen aseman aikansa Belgian merkittävimpiin kuuluvana kirjailijana.

Erich Wolfgang Korngoldin ooppera *[[Die tote Stadt]]* perustuu Rodenbachin teokseen *Kuollut Brügge* (*Bruges-la-morte*, 1892).

## Teokset
; Runokokoelmia
* *Le foyer et les champs* (1878) 
* *Les tristesses*(1879)
* *Ode à la Belgique* (1880)
* *La mer élégante* (1881)
* *La jeunesse blanche* (1886)
* *Du silence* (1888)
* *Le règne du silence* (1891)
* *Les vies encloses* (1896)
* *Le miroir du ciel natal* (1898)
* *Le rouet des brumes* (1901)
;Romaaneja
* *Bruges-la-morte* (1892, suom. *[[Kuollut Brügge]]*)
* *Musée de béguines* (1894)
* *Vocation* (1895) 
* *Le carillonneur* (1897)
;Esseitä
* *L’élite* (1899)
;Näytelmiä
* *Le voile*, runomuotoinen yksinäytöksinen näytelmä, esitetty Théâtre Françaisessa 1894
* *Le mirage* (1901)

### Suomennetut teokset
* *[[Kuollut Brügge]]*: romaani (*Bruges-la-morte*) suom. Jalmari Sauli. Hämeenlinna: Karisto 1915 
* *Kellonsoittaja*, suom. J. P. Raivio, Helsinki: Ahjo 1920. Sarja: Kuuluisia romaaneja 13

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lennart Rodhe

**Olof Lennart Rodhe** (1916 – 17. tammikuuta 2005) oli ruotsalainen taidemaalari.

Rodhe opiskeli 1950-luvun alussa Gerlesborgsskolanissa Bohuslänissa. Hän oli aiemmin opiskellut Kuninkaallisessa taidekorkeakoulussa Tukholmassa 1938–1944 ja Kööpenhaminan taideakatemiassa.

Rodhe teki kuvasarjoja, monumentaalitöitä ja grafiikkaa, kudonnaismalleja sekä myös teatterilavastuksia. Häntä pidetään modernistina.
Cris

**Cristiano Marques Gomes**, (synt. 3. kesäkuuta 1977, Guarulhos, São Paulo, Brasilia) paremmin tunnettu nimellä **Cris**, on brasilialainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija, joka pelasi keskuspuolustajan pelipaikalla. Hän on pituudeltaan 183-senttimetrinen. Hän pelasi 17 ottelua Brasilian A-maajoukkueessa ja teki yhden maalin. Hän kuului joukkueensa kokoonpanoon vuoden 2006 MM-kilpailuissa, jossa hän ei kuitenkaan pelannut otteluakaan.

Pelaajauransa jälkeen Cris on toiminut valmennustehtävissä, viimeisimpänä vuodet 2024–2025 LB Châteauroux’lle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Automorfinen luku

Matematiikassa **''n''-automorfinen luku** on positiivinen kokonaisluku *k* niin, että nk^2:n viimeiset numerot ovat samat kuin *k*. 1-automorfinen luku on luku *k*, jonka neliö päättyy lukuun *k*.
1-automorfisia lukuja ovat esimerkiksi 52 = 2**5**, 762 = 57**76** ja 8906252 = 793212**890625**.

Ensimmäisiä 1-automorfisia lukuja ovat 1, 5, 6, 25, 76, 376, 625, 9376, 90625 ja 109376.

## Katso myös
* Trimorfinen luku

## Lähteet
Death Valleyn kansallispuisto

**Death Valleyn kansallispuisto** tai **[[Kuolemanlaakso]]n kansallispuisto** () on Kalifornian Sierra Nevadassa sijaitseva yhdysvaltalainen kansallispuisto. Pieni osa puistosta ulottuu myös naapuriosavaltion Nevadan puolelle. Presidentti Herbert Hoover julisti alueen kansalliseksi suojelumonumentiksi 11. helmikuuta vuonna 1933. Death Valleysta tuli kansallispuisto 31. lokakuuta vuonna 1994. Kansallispuisto on 13&nbsp;518&nbsp;km² laajuinen ja lähestulkoon pelkkää autiomaata. Sitä hallinnoi Yhdysvaltain National Park Service. Kansallispuistossa sijaitsee Pohjois-Amerikan matalin kohta, Badwater, joka on 86 metriä merenpinnan alapuolella. Alueella on myös esimerkiksi hiekkadyynejä ja karuista maisemistaan tunnettu, sedimenteistä muodostunut, Zabriskie Point.
  

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut
* Death Valley National Park

## Lähteet
Aleksandr Rodtšenko

**Aleksandr Mihailovitš Rodtšenko** (: 5. joulukuuta (J: 23. marraskuuta) 1891 Pietari – 3. joulukuuta 1956 Moskova) oli neuvostoliittolainen muotoilija, kuvanveistäjä, taidemaalari, teatteri- ja elokuvalavastaja, arkkitehti, taidegraafikko ja valokuvaaja.

Rodtšenko opiskeli Kazanin taidekoulussa (1907–1914) opettajinaan Nikolai Fešin ja G. D. Medvedev sekä myöhemmin Stroganovin taideteollisessa korkeakoulussa Moskovassa (1914–1917).

Alkuun hän teki abstrakteja töitä ja kuului Kazimir Malevitšin perustamaan ryhmään, mutta siirtyi myöhemmin konstruktivismiin, jonka perustajia hän oli. 1920-luvun alussa hän ryhtyi valokuvaajaksi ja kiinnostui grafiikasta ja suunnittelutöistä.

Hänen puolisonsa oli taiteilija Varvara Stepanova.

## Lähteet
Surreaaliluku

**Surreaaliluku** on matematiikassa luku, joka voi olla itseisarvoltaan myös pienempi tai suurempi kuin mikään positiivinen reaaliluku. Surreaalilukujen kunta sisältää reaalilukujen lisäksi sekä äärettömän suuret että äärettömän pienet luvut. Surreaalilukuja sovelletaan erityisesti peliteorian tutkimuksessa.

Ensimmäisen kerran surreaaliluvut esitteli John H. Conway vuonna 1969 ja tunnetuksi teki Donald Knuthin aihetta käsittelevä matemaattinen pienoisromaani vuodelta 1974.

## Lähteet
James Smith (jalkapalloilija)

**James Smith** (s. 17. lokakuuta 1985 Liverpool, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelaa Ross County FCssä, josta on lainassa Liverpoolilta. Hän pelaa kentällä yleensä vasemman- tai keskuspuolustajan paikkaa.
William MacGillivray

**William MacGillivray** (25. tammikuuta 1796, Aberdeen– 4. syyskuuta 1852, Aberdeen) oli skotlantilainen luonnontieteilijä, ornitologi ja taidemaalari.

MacGillivray syntyi Aberdeenissä William MacGillivrayn ja Ann Wishartin aviottomana lapsena. Williamin ollessa 3-vuotias perhe muutti Harrisin saarelle Ulko-Hebrideille. Hän kasvoi isänsä perheen luona. Syntyperänsä vuoksi hän koki lievää halveksuntaa myöhemmin tiedemiespiireissä, muun muassa Charles Darwin sanoi ettei MacGillivraylla ollut herrasmiehen tapoja ja ulkomuotoa.

Hän opiskeli lääketiedettä Aberdeenin King's Collegessa, mutta ei kuitenkaan saattanut opintojaan päätökseen, vaan palasi 3 vuoden kuluttua takaisin Harrisiin ja harjoitti siellä ajoittain lääkärin ammattia. Vuonna 1823 hän pääsi luonnonhistorian professori R. Jamesonin assistentiksi Edinburghin yliopistoon. Hän oli *The Royal College of Surgeons of Edinburgh* museon kuraattori vuodesta 1831, ja luonnonhistorian professori Marischal Collegessa Aberdeenissä vuodesta 1841. Hänet on haudattu Edinburghin New Caltonin hautausmaalle.

MacGillivray oli John James Audubonin ystävä ja kirjoitti suuren osan Audubonin *Ornithological Biographies* teoksesta vuosina 1830–1839. Audubon nimesi valkoluomikerttulin (*Oporornis tolmiei*) ystävänsä kunniaksi MacGillivray's Warbleriksi. MacGillivray kuvaili ja nimesi ruusulokin vuonna 1824.

Hänen poikansa John (1822–1867) ja Paul Howard MacGillivray (1834–1895) olivat myös luonnontieteilijöitä.

Paul MacGillivray lahjoitti 214 isänsä maalausta Lontoon Natural History Museumille 1892.

## Teoksia
* Lives of Eminent Zoologists from Aristotle to Linnaeus (1830),
* A Systematic Arrangement of British Plants (1830),
* The Travels and Researches of Alexander von Humboldt (1832),
* A History of British Quadrupeds (1838),
* A Manual of Botany, Comprising Vegetable Anatomy and Physiology (1840),
* A History of the Molluscous Animals of Aberdeen, Banff and Kincardine (1843),
* A Manual of British Ornithology (1840 – 1842),
* A History of British Birds, indigenous and migratory, 5 osaa (1837-1852).
* Natural History of Deeside and Braemar (1855), julkaistu postuumisti.

## Lähteet
* Natural History Museum
* Fathom
Jan Edström

**Jan Edström** (s. 22. syyskuuta 1960 Pietarsaari) on suomalainen pastori ja teologi, joka toimi Suomen ekumeenisen neuvoston pääsihteerinä vuosina 1993–2006. Edström edusti Suomen ruotsinkielisiä baptisteja eli Finlands svenska baptistmissionia. Tämän jälkeen hän on toiminut Kirkon Ulkomaanavussa ja kirkon ruotsinkielisessä työssä Ekumeenisen vastuuviikon ruotsinkielisenä projektisihteerinä. 2011 hänet valittiin Suomen ruotsinkielisten vapaakirkkojen yhteistyöelimen Frikyrklig Samverkanin puheenjohtajaksi kahdeksi vuodeksi. 

Edström on opiskellut Åbo Akademissa ja seminaarissa Kaliforniassa. Hän on toiminut Pietarsaaren, Vaasan ja Helsingin ruotsinkielisten baptistiseurakuntien palveluksessa. Edström asuu Espoossa, hänellä on viisi lasta.

Toimiessaan Suomen ekumeenisen neuvoston pääsihteerinä Edström osallistui suurta keskustelua herättäneen Kirkko turvapaikkana- oppaan kirjoittamiseen. Vuonna 2011 hänet valittiin Uskontojen yhteistyö Suomessa USKOT-foorumin puheenjohtajaksi kahdeksi vuodeksi. Foorumi oli tuolloin kolmen monoteistisen uskonnon (juutalaisuus, kristinusko, islam) yhteistyöelin, joka laajeni myöhemmin edustamaan useampia uskontokuntia.

Edströmiä seurasi ekumeenisen neuvoston pääsihteerinä ortodoksipappi Heikki Huttunen.

Edström on trumpetisti ja on tuottanut levyn Vingar (IMU-CD 113), jossa esitetään uusia suomenruotsalaisten säveltäjien sovittamia virsiä ja lauluja. 

## Julkaisut
* *Ekumeeninen vuosikirja*, toimittanut vuosina 1993–2002. Julkaisija: Suomen ekumeeninen neuvosto. Sarja: Ekumeeninen vuosikirja ISSN 0786-4493; Sarja: Suomen ekumeenisen neuvosto julkaisuja ISSN 0784-350X
* "Vapaat suunnat Suomessa", teoksessa *Kristinusko Suomessa*. Toimittanut Aappo Laitinen. Helsinki: Suomalainen teologinen kirjallisuusseura, 2006 

## Lähteet
* Kuka kukin on 2005. Helsinki: Otava. 2004. .
* Kyrkans Utlandshjälp
Jules Bordet

**Jules Jean Baptiste Vincent Bordet** (13. kesäkuuta 1870 – 6. huhtikuuta 1961) oli belgialainen immunologi ja mikrobiologi. *[[Bordetella]]*-proteobakteerit on nimetty hänen mukaansa. 

Bordet valmistui lääketieteen tohtoriksi vuonna 1892 ja aloitti vuonna 1894 työskentelyn Pariisin Pasteur-instituutissa. Hän palasi Belgiaan ja perusti Brysseliin paikallisen Pasteur-instituutin vuonna 1901.

Yksi Bordet’n tunnetuimmista ansioista on hinkuyskän aiheuttavan *[[Bordetella pertussis]]* -bakteerin eristäminen Octave Gengoun kanssa vuonna 1906. Hänestä tuli vuonna 1907 bakteriologian professori Brysselissä.

Bordet’lle myönnettiin vuonna 1919 Nobelin lääketieteen palkinto.

## Lähteet
Jeghegnadzor

**Jeghegnadzor** () on Armeniassa sijaitsevan Vajots' Dzorin maakunnan pääkaupunki. Asukkaita kaupungissa on 8&nbsp;357 (2009). Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 7&nbsp;724 asukasta. Kaupunki sijaitsee viinintuotantoalueella.

Kaupungissa sijaitsee 1200-luvulla rakennettu Arpa-joen ylittävä silta. Puolen tunnin matkan päässä kaupungista sijaitsevat muun muassa Noravankin, Tanahatin ja Tsakhatskarin luostarit sekä pieniä kirkkoja.

Jalkapalloseura Arpa Jeghegnadzor on kotoisin kaupungista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Armeniapedia: Yeghegnadzor 
* Cilicia.com: Yeghegnadzor
Eurooppatie E20

**E20** eli **Eurooppatie 20** on 1&nbsp;880 kilometriä pitkä eurooppatie, joka johtaa Irlannista Shannonin lentoasemalta Venäjän Pietariin. Tie kulkee useiden lauttamatkojen sekä logistisesti ja rakennusteknisesti merkittävien kohteiden, kuten Juutinrauman ja Ison-Beltin siltojen kautta.

## Reitti
Shannonin lentoasema – Limerick – Dublin … Liverpool – Manchester – Bradford – Leeds – Kingston upon Hull … Esbjerg – Odense – Kööpenhamina – Peberholm – Malmö – Halmstad – Göteborg – Skara – Örebro – Eskilstuna – Södertälje – Tukholma … Tallinna – Kohtla-Järve – Narva – Pietari.

## Kuvia


Kuva:M62 motorway, Calderdale.jpg|E20-moottoritiellä lähellä Manchesteria
Kuva:GreatBeltBridgeTRJ1.JPG|Ison-Beltin silta Tanskassa, jonka kautta E20 kulkee
Kuva:Tallinn-Narva maantee.jpg|E20-tietä Tallinnan itäpuolella



## Lähteet
Theodore Roethke

**Theodore Huebner Roethke** (25. toukokuuta 1908, Saginaw, Michigan, Yhdysvallat – 1. elokuuta 1963 Bainbridge Island, Washington, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hän opetti englantia useissa yliopistoissa. Hänen tuotannossaan ovat keskeisiä luontokuvat ja rytmi. Hän sai Pulitzer-palkinnon 1954 teoksestaan *The Waking*.

Roethken isä Otto Roethke oli saksalainen siirtolainen, jolla oli kauppapuutarha.

## Teokset
* *Open House*, 1941 
* *The Lost Son and Other Poems*, 1948 
* *Praise to the End!*, 1951 
* *The Waking*, 1953 
* *Words for the Wind*, 1958 
* *I am! Says the Lamb*, 1961 
* *Party at the Zoo*, lastenkirja, 1963
* *The Far Field*, lastenkirja, 1964 – julkaistu kuoleman jälkeen
* *On Poetry & Craft*, 1965 – esseekokoelma
* *The Collected Poems of Theodore Roethke, 1966 – sisältää lisäksi 16 runoa, joita ei ole muissa kokoelmissa, mutta kokoelmassa ei ole teoksen *Party at the Zoo'' runoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Roethke NNDB:ssa