open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Maatalouslakot 1917

**Maatalouslakot vuonna 1917** olivat Suomen sisällissotaan johtaneeseen kehitykseen liittyneitä työtaisteluita, jotka alkoivat keväällä 1917. Maataloustyöntekijät olivat vanhastaan olleet isännistä riippuvaisia: työaika- ja palkkaneuvotteluja ja muita työsuhteen järjestämiseen liittyviä molemminpuolisia neuvotteluja ei alalla tunnettu. Maaliskuun vallankumouksen jälkeen työläiset ryhtyivät vaatimaan 8-tuntista työpäivää, minkä toteuttamisen monet isännät torjuivat jyrkästi vedoten maatalouselinkeinon erityisluonteeseen. 

Tilanteen kärjistyttyä osapuolet syyttelivät toisiaan taipumattomuudesta ja neuvotteluhaluttomuudesta. Työläiset tehostivat vaatimustaan lakkoilemalla, ja lakkojen yhteydessä esiintyi levottomuuksia rikkureita vastaan. Levottomuuksien estämiseksi isännät perustivat suojelusvartioita, jotka olivat suojeluskuntien alkuna. Samoihin aikoihin perustettiin Maataloustuottajain keskusliitto.

Lakkoja ei esiintynyt kovin laajoilla seuduilla Suomessa. Kyse oli lähinnä Etelä-Suomen, Varsinais-Suomen ja Satakunnan suurtila-alueista. Kaupunkien työväestön piirissä vallitsi näkemys, jonka mukaan korkeat kuluttajahinnat ja mustan pörssin kauppa olivat osoitus maataloustuottajien ahneudesta. 

Eri osapuolten lehdistö käsitteli tapahtumia hyvin eri tavoin. Työväenlehtien näkemyksistä kauimpana eivät olleet Maalaisliiton lehdet, jotka kirjoittivat lakoista ylipäänsä vähemmän ja varovammin, vaan Maalaisliittoa oikeistolaisemmat vanha- ja nuorsuomalaiset lehdet.

Vuoden 1917 maatalouslakkojen yhteydessä tapahtui ainakin kaksi aseellista välikohtausta, joista toinen johti yhden ihmisen kuolemaan. Huittisten meijerikahakassa 13. heinäkuuta maanviljelijöiden suojeluskaarti avasi tulen lakkolaisia vastaan haavoittaen seitsemää ihmistä. Kuukautta myöhemmin Ypäjän kahakassa Karon talon isännän paikalle kutsuma poliisi ampui 21-vuotiaan työmies Simo Saarikon.

## Lähteet
* Hannu Soikkanen (1967): *Kansalaissota dokumentteina*. .

### Viitteet
Alavuden taistelu

**Alavuden taistelu** käytiin Suomen sodan aikana 17. elokuuta 1808 Alavuden kirkon lähistöllä Etelä-Pohjanmaalla. Vastakkain olivat kenraalimajuri Adlercreutzin 4&nbsp;000 miehen ruotsalais-suomalaiset joukot sekä 2&nbsp;500 miehen venäläisosasto, jota johti ruotsalaissyntyinen eversti Eriksson. Kahtena osastona hyökänneet ruotsalais-suomalaiset joukot tekivät metsämaastossa onnistuneen saarrostuksen, löivät venäläiset joukot hajalle taistelussa ja lähtivät takaa-ajoon työntäen vihollisen Virtoja kohti. Pääsuunnassa joukkoja komensi kenraali Cronstedt ja saarrostavaa joukko-osastoa kenraalimajuri Gripenberg. 

## Muistopatsaat
Taistelun kaksi muistopatsasta sijaitsevat *Muistojen kappelin* alueella Alavudella. Obeliski pystytettiin paikalle salaa 17. elokuuta 1881 ja sen suunnitteli ratainsinööri Norrmen. Tykinputkea muistuttava toinen muistopatsas oli alun perin valettu Tampereella vuonna 1869, mutta kun venäläiset viranomaiset kielsivät sen pystyttämisen patsas jouduttiin piilottamaan lähes 50 vuoden ajaksi erääseen ranta-aittaan Visuvedelle. Nykyiselle paikalleen se pystytettiin 16. elokuuta 1925.

## Lähteet
* Pekka Kemppainen: Suomen sota 200 v
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Voittosarjan viimeinen, Hakkapeliitta, 15.08.1933, nro 33, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Alavuden taistelun muistomerkin ihmeelliset vaiheet, Hakkapeliitta, 04.04.1939, nro 14-15, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Csaba Hegedűs

**Csaba Hegedűs** (s. 6. syyskuuta 1948 Sárvár) on unkarilainen aktiiviuransa lopettanut kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.

Hegedűs voitti maailmanmestaruuden 82 kilogramman painoluokassa Sofian MM-kisoissa 1971, missä hän voitti loppuottelussa hallitsevan mestarin, neuvostoliittolaisen Anatoli Nazarenkon. Samana vuonna hänet valittiin kotimaassaan vuoden urheilijaksi. Seuraavana vuonna Hegedűs voitti kultaa Münchenin kesäolympialaisista, missä jälleen oli finaalissa vastassa Nazarenko. 

Vuonna 1973 Hegedűs joutui vakavaan auto-onnettomuuteen, mutta palasi kansainvälisille painimolskeille Minskin MM-kisoissa 1975, missä sijoittui neljänneksi. Seuraavana vuonna hän voitti EM-kultaa Leningradin EM-kisoissa. Bursan EM-kisoissa 1977 Hegedűs paini 90 kilogramman painoluokassa ja voitti uransa toisen Euroopan mestaruuden. Syksyllä Göteborgin MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi.

Lopetettuaan uransa Hegedűs nimitettiin vuonna 1979, 30-vuotiaana, Unkarin painimaajoukkueen päävalmentajaksi. Hegedűs teki monia uudistuksia, jotka tuottivat nopeasti tulosta. Jo samana vuonna San Diegon MM-kisoissa unkarilaispainijat voittivat neljä kultamitalia. Hegedűs toimi maajoukkueen päävalmentajana kymmenen vuoden ajan, minä aikana unkarilaispainijat saavuttivat arvokisoista kaikkiaan 83 mitalia, joista 24 kultaisia.

Koulutukseltaan Hegedűs on oikeustieteen tohtori. Hänet on nimetty FILA:n kunniagalleriaan.

## Lähteet
* Csaba Hegedűs FILA:n tietokannassa
* Csaba Hegedűs painin Hall of Famen sivuilla
Fiagdon

**Fiagdon** () eli **Fyjjagdon** () on 74&nbsp;km:n pituinen joki Alagirin ja Ardonin piirien alueilla Pohjois-Ossetia-Alanian tasavallassa Venäjällä Kaukasiassa. Fiagdon on Terekin sivujoki. Se saa alkunsa Alagirin piirin kaakkoisosasta läheltä Pohjois-Ossetia-Alanian etelärajaa, virtaa sieltä kohti pohjoista ja laskee Terekiin Ardonin piirin pohjoisosassa Ardonin kaupungin pohjoispuolella. Terek laskee edelleen Kaspianmereen.
Nemesis (yhtye)

**Nemesis** on suomalainen kolmimiehinen elektronista musiikkia soittava yhtye. Yhtyeen perustajajäsenet ovat Ami Hassinen ja Jyrki Kastman, yhtyeen kolmas jäsen Joni Virtanen liittyi yhtyeeseen 2000-luvun alussa. Kokkolalainen Nemesis sai alkunsa jo vuonna 1987 Hassisen ja Kastmanin alkaessa tehdä omaa musiikkia. Nemesistä pidetäänkin yhtenä suomalaisen elektronisen musiikin veteraaneista.

Yhtyeen musiikkia on kuultu Ylen Ykkösen *[[Avaruusromua]]*-ohjelmassa. Konserttitilanteissa Nemesistä näkee harvemmin, yhtye keikkailee keskimäärin 1–2 keikkaa vuodessa.

Nemesis julkaisi ensimmäisen albuminsa *Xcelcior* vuonna 1995. Yhtyeen ainoa livealbumi on kolmen cd:n sarja *Live Archive*, jossa on parhaita paloja yhtyeen keikkataltioinneista varhaisista vuosista lähtien vuoteen 2005. Studioalbumi, kahden cd:n *Xtempora*, julkaistiin 2005. Albumi *Gigaherz*, jolla on materiaalia vuosilta 1995–2003, tuotettiin uudelleen ja sille lisättiin muutamia uusia kappaleita vuonna 2006. Uusin studioalbumi, 1:4:9 julkaistiin 2010.

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen viralliset sivut 
* 
* [Nemesis Discogs-sivustolla](http://www.discogs.com/artist/Nemesis+(9))
Nogir

**Nogir** ( ja ) on kylä Gorætgæronin piirissä Pohjois-Ossetia-Alanian pohjoisosassa Venäjällä. Nogir sijaitsee piirin pohjoisosassa aivan tasavallan pääkaupungin Vladikavkazin pohjoispuolella.
Qinhuangdao

**Qinhuangdao** (, Wade-Giles: Ch'in Huang Tao) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Hebein maakunnan itäosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 300 kilometriä Pekingistä itään, noin 490 kilometriä maakunnan pääkaupunki Shijiazhuangista koilliseen,  Bohainmeren rannalla. Prefektuurin pinta-ala on 7&nbsp;792 neliökilometriä ja väkiluku vähän alle 3 miljoonaa (vuonna 2010).

Koska Tianjin on maakunta-tason kunta, Qinhuangdao on tärkein satama Hebein maakuntaan. Keisari Qin Shi Huang oli sanonut etsivänsä Kuolemattomien saarta Haigangin alueelta, kuitenkaan löytämättä sitä.

Kaupungissa järjestettiin vuoden 2008 kesäolympialaisten jalkapallo-otteluja. Miehet ja naiset pelasivat viisi alkulohko-ottelua ja yhden puolivälieräottelun.

Qinhuangdaon satama kuuluu maailman 15 suurimman rahtisataman joukkoon.

## Hallinnollinen jako

Piirikuntatasolla prefektuuri jaetaan seitsemään osaan seuraavasti (numerointi kuten oheisessa kuvassa):

; Kaupunkipiirit (4)
* 1. Haigang (海港区)
* 2. Shanhaiguan (山海关区)
* 3. Beidaihe (北戴河区)
* 5. Funing (抚宁区)
; Piirikunnat (2)
* 4. Changli (昌黎县)
* 6. Lulong (卢龙县)
; Autonominen piirikunta (1)
* 7. Qinglongin mantšujen autonominen piirikunta (青龙满族自治县)

## Ystävyyskaupungit
* Gangdong, Etelä-Korea
* Miyazu, Japani
* Pesaro, Italia
* Seosan, Etelä-Korea
* Toledo, Yhdysvallat
* Toyama, Japani
* Lugo, Espanja

## Sisarkaupungit
* Tomakomai, Japani

## Lähteet
Tuulaaki

**Tuulaaki** ( < alasaksan *tolage*) oli lisävero, jota kannettiin tullimaksun yhteydessä yleensä kaupunkien hyväksi. Ruotsi-Suomessa Tukholma sai vuonna 1636 ensimmäisenä kaupunkina oikeuden periä tuulaakia. Turku ja Viipuri saivat saman oikeuden 1638 sekä Helsinki ja Rauma 1650. Vähitellen muutkin tapulikaupungit ja muutamat maakaupungitkin saivat tällaisen verotusoikeuden.

Alkuaikoina tuulaakin suuruus oli tietty prosenttimäärä kaupunkiin ulkomailta tuodun ja ulkomaille viedyn tavaran arvosta. Vuonna 1680 kaupungit luopuivat tuulaakioikeudestaan ja sen tuotto meni valtiolle. Vähitellen tuulaaki palautettiin kaupungeille ja 1715 kaikki tapulikaupungit saivat sen itselleen. Kaupungit saivat periä tuulaakia satamien ja pakkahuoneiden ylläpidosta aiheutuneiden menojen kattamiseen, mutta siitä riitti myös kaupunkien yleisiin menoihin.

Eräät kaupungit saivat 1600-luvun lopulla oikeuden kantaa *majoitustuulaakia*, joka oli lisätuulaaki sotaväen majoituksesta aiheutuneiden kulujen kattamiseen. Vuonna 1868 ero tapuli- ja maakaupunkien välillä lakkasi, jolloin tuulaakia saivat kantaa kaikki merikaupungit, joissa oli tullikamari. Tuulaakia saivat kantaa myös sisävesistöjen varrella olevat kaupungit, joista oli vesitieyhteys ulkomaille.

Suomessa tuulaakin suuruuden päätti vuodesta 1809 lähtien senaatti ja vuodesta 1918 lähtien valtioneuvosto. Vuonna 1873 majoitustuulaaki yhdistettiin varsinaiseen tuulaakiin. Ruotsissa tuulaakin kanto lakkautettiin 1857 ja Suomessa 1. huhtikuuta 1978. Suomessa tuulaakimaksun suuruus 1978 oli kaksi prosenttia maahan tuotavien ja maasta vietävien tavaroiden tullimaksusta.

## Lähteet
* Tietosanakirja, Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917
* Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja Oy 1965
* Laki tuulaakimaksun lakkauttamisesta, 348/1976

### Viitteet
Lintulahden taistelu

**Lintulahden taistelu** käytiin Suomen sodan aikana 3. heinäkuuta vuonna 1808 Lintulahdella Kyyjärvellä Keski-Suomessa. Lintulahdella sijaitsi Vaasaan ja Kokkolaan johtavien maanteiden risteys. Taistelussa vastakkain olivat majuri Otto von Fieandtin johtama 650 miehen suomalainen osasto ja eversti Jegor Vlastovin vahvuudeltaan kaksinkertainen venäläinen osasto.

Von Fieandt eteni Kannuksesta Ullavan kautta Perhoon ja saatuaan vahvistuksia hän miehitti Lintulahden tienristeyksen katkaisten samalla Kokkolan suunnalta perääntyvien venäläisten tärkeän huolto- ja yhdystien.
Venäläiset aloittivat taistelun puolilta päivin valtaamalla Lintulahden kylän. Vlastov määräsi 120 sotilaan ampumaketjun jäämään Vaasaan johtavan tien suuntaan. Lisäksi hän piilotti reservin tien eteläpuolelle purolinjojen väliseen painanteeseen.
Noin klo 14.00 taistelukenttää piiskasi rankkasade. Vlastov määräsi osaston 24. jääkärirykmentistä koukkaamaan lännen puolelta. Von Fianadt oli asettanut länteen kaksi savolaisjoukkuetta sivuston turvaksi, jotka torjuivat koukkausyrityksen.

Rankkasade esti tykkien käytön, joten von Fieandt käski pistinhyökkäyksen kohti Lintulahden kylää. Hyökkäys sekoitti venäläisten rivit ja Fieandtin joukot saivat kylän ja risteysalueen hallintaan. Vlastov käski tien eteläpuolella olleet reservit, jotka olivat suojelleet aseitaan kastumiselta, liikkeelle. Reservi ampui yhteislaukauksen ja ryntäsivät pistinrynnäkköön.

Von Fieandt antoi perääntymiskäskyn ja joukot vedettiin jokilinjan taakse turvaan. Savolaisjoukkueet oli vähällä jäädä mottiin, mutta ne pakenivat lopulta pimeyden turvin ja palasivat aikansa harhailtuaan takaisin Fieandtin joukkoihin. Von Fieandt joutui perääntymään Perhoon. Suomalaisten tappiot Lintulahden taistelussa olivat 141 miestä, joista 24 kaatunutta. Venäläisten tappiot olivat kaatuneina ja haavoittuneina kaksi kertaa suuremmat.

## Lähteet
* Reino Kallio: *Vanhan Saarijärven historia*, s. 499–500. Jyväskylä, 1972.
* Pekka Kemppainen: Suomen sota 200 v
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* O. Talasmo : Lintulahti, sukutarina, Helsingin Sanomat, 21.08.1938, nro 223, s. 37, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Amerikantaikapähkinä

**Amerikantaikapähkinä** (*Hamamelis virginiana*) on taikapähkinäkasveihin kuuluva kesävihanta, yksikotinen pensas. Se kasvaa Suomessa 2–3 metrin korkuiseksi.

## Levinneisyys ja kasvupaikat
Amerikantaikapähkinä on kotoisin Pohjois-Amerikan itäosista Mississipiltä Atlantin rannikolle. Se kasvaa tuoreissa–kosteissa, mieluiten runsasravinteisissa metsänreunoissa ja jokivarsissa, joskus metsissäkin. Harvemmin sitä tavataan rantakallioilla ja merenrannoilla. Ilmastollisesti amerikantaikapähkinä on temperaattinen-keskimeridionaalinen, mereinen-lievästi mereinen.

## Käyttö Suomessa
Suomessa amerikantaikapähkinää käytetään koristepensaana, mutta se on harvinainen ja varsin vähän käytetty. Amerikantaikapähkinän voi nähdä ainakin Helsingin yliopiston kasvitieteellisessä puutarhassa Kaisaniemessä sekä Turun yliopiston kasvitieteellisessä puutarhassa Ruissalossa.

Amerikantaikapähkinän koristearvo perustuu kukkiin, jotka ilmaantuvat myöhään syksyllä. Suomessa kukinta tapahtuu vain hyvin pitkinä, lämpiminä syksyinä tai pitkien suojasäiden aikana talvella. Kukat ovat kirkkaankeltaisia, noin kaksisenttisiä ja sijaitsevat kolmittain lehtihangoissa.

## Kasvattaminen ja lisäys
Suomessa amerikantaikapähkinä menestyy puuvartisten kasvien menestymisvyöhykkeillä I–II, mutta vain suotuisilla kasvupaikoilla. Se kasvaa parhaiten aurinkoisessa tai puolivarjoisessa, kosteassa, runsasravinteisessa ja runsashumuksisessa paikassa.

Amerikantaikapähkinää voi lisätä siemenistä. Ne ovat mustia ja kiiltäväpintaisia. Amerikantaikapähkinän kotahedelmä aukeaa kypsyttyään äkkinäisesti, jolloin siemenet sinkoutuvat maastoon. Siemenet vaativat vähintään kolmen kuukauden kylmäkäsittelyn. Itäminen voi kestää kaksi vuotta.

## Lähteet
* Hämet-Ahti ym. 1992: Suomen puu- ja pensaskasvio. 2. uudistettu painos. Dendrologian Seura ry.
* Brockman ym. 2001: Trees of North America. A guide to field identification. St. Martin's Press.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Mustila Arboretum: Amerikantaikapähkinä (''Hamamelis virginiana'') 
* Kassu - Kasvien suomenkieliset nimet: Amerikantaikapähkinä (''Hamamelis virginiana'')
* ITIS: ''Hamamelis virginiana'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Hamamelis virginiana'' 
* Flora of North America: ''Hamamelis virginiana'' 
* European Medicines Agency Evaluation of Medicines for Human Use: Assessment report on Hamamelis virginiana, London, 12 November 2009  (pdf)
Matias Guidoli

**Matias Guidoli** (s. 1982) on italialais-argentiinalainen huippulentopalloilija, joka pelaa tällä hetkellä Raision Loimussa, SM-liigassa. Hän on syntyjään argentiinalainen, mutta omistaa myös Italian kansalaisuuden.

Guidolin on pelannut ennen Loimua synnyinmaansa kivikovassa pääsarjassa Rosario Sonderin riveissä. Kaudella 2007 hän voitti joukkueensa kanssa Argentiinan liigan pronssia, ja kaudella 2008 hän putosi mestaruuteen edenneelle joukkueelle. Kaudella 2008 Guidoli oli pääsarjan kuudenneksi paras vastaanottaja, ja sijoittui myös muissa tilastoissa kymmenen parhaimman pelaajan joukkoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Raision Loimun kotisivut
Uruh

**Uruh** (,  tai Ирæф, *Iræf*) on Pohjois-Ossetia-Alanian ja Kabardi-Balkarian tasavalloissa Venäjällä Kaukasiassa virtaava joki. Uruh on Terekin sivujoki. Joki saa alkunsa Irafin piirin lounaisosasta läheltä Pohjois-Ossetia-Alanian etelärajaa. Sieltä se virtaa ensin kohti itää, kääntyy sitten kohti pohjoista, ja laskee Terekiin Maiskin kaupungin eteläpuolella Kabardi-Balkariassa. Terek laskee edelleen Kaspianmereen. Uruhiin laskevista joista mainittakoon Lesken.
Rustem Kazakov

**Rustem Kazakov** (s. 2. tammikuuta 1947) on entinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiavoittaja. Hän edusti aktiiviaikoinaan Neuvostoliittoa.

Kazakov voitti olympiakultaa 57 kilogramman painoluokassa 1972 Münchenissä, missä hän kohtasi loppuottelussa Saksan liittotasavallan Hans-Jürgen Veilin. Maailmanmestaruuksia Kazakov voitti kaksi kappaletta: 1969 Mar del Platassa ja 1971 Sofiassa. Välissä hän saavutti MM-pronssia Edmontonin kisoissa. Ensimmäisen arvokisamitalinsa, pronssin, hän saavutti 1967 Minskin EM-kisoista. Viimeisimmissä arvokisoissaan, 1973 Teheranin MM-kisoissa, hän jäi hopealle hävittyään loppuottelussa Puolan Józef Lipieńille.

Seuratasolla Kazakov edusti SKA Taškentia ja myöhemmin Moskovan TsSKAta.

## Lähteet
* Rustem Kazakov FILA:n tietokannassa
Bang Rajan (elokuva)

**Bang Rajan** (suomeksi myös **Bang Rajan – legenda taistelijoista**, ) on thaimaalainen historiallisiin tositapahtumiin perustuva elokuva. Se kertoo siamilaisen Bang Rajanin kylän taisteluista burmalaisia valloittajia vastaan vuonna 1767.

## Juoni

Burman armeija aikoo valloittaa Ayutthayan, Siamin pääkaupungin. Valloittamisen tiellä on Bang Rajanin kylä, joka on viimeinen linnake Burman ja Siamin rajalla. Verilöylystä toiseen kyläläiset puolustavat aluettaan. 

Bang Rajanin joukkoja aluksi johtaa Nai Taen, joka loukkaantuu taistelussa. Kyläläiset sittemmin pyytävän ulkopuolista *Nai Chan Nuad Kheoa*, veteraanisotilasta, johtamaan heitä. Mukanaan hän tuo kourallisen muita sotilaita, jotka jäljelle jääneiden miesten ja naisten kanssa valmistautuvat tuleviin koettelemuksiin. Lopulta, valmisteluista huolimatta, kylä murskataan valtavalla ylivoimalla ja burmalaiset pääsevät valloittamaan Ayutthayan.

## Tuotanto ja vastaanotto
Elokuvan budjetti oli noin 50 miljoonaa bahtia, mikä on noin neljä kertaa enemmän kuin yhdelläkään muulla thaimaalaisella elokuvalla tähän mennessä. Se oli kotimaassaan menestys, tuottaen lähes 300 miljoonaa bahtia lipputuloja.

Elokuvaa näytettiin useilla elokuvajuhlilla, kuten Seattle International Film Festival, Toronton elokuvajuhlilla, Vancouver International Film Festivaleilla ja Hawaii International Film Festivaleilla. Asia Pacific Film Festivaleilla se palkittiin parhaana taideohjauksena. Montrealin Fantasia Festivaleilla vuonna 2003 elokuva voitti parhaana aasialaisena elokuvana.

## Näyttelijät
Die Bestie in Menschengestalt

**Die Bestie in Menschengestalt** on Die Ärzten viides studioalbumi, joka julkaistiin 4. lokakuuta 1993. Se on yhtyeen ensimmäinen albumi sitten yhtyeen vuoden 1988 hajoamisen. Albumilla soittaa ensimmäistä kertaa yhtyeen nykyinen basisti Rodrigo González.

Albumin kappaleista Schrei nach Liebe, Mach die Augen zu, Friedenspanzer ja Quark julkaistiin singleinä.

## Kappalelista
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Singlet
Bob Latchford

**Robert Dennis "Bob" Latchford** (s. 18. tammikuuta 1951) on englantilainen entinen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskushyökkääjä. Latchfordin ammattilaisura alkoi Birmingham Cityssä vuonna 1968, mutta parhaiten hänet muistetaan Evertonin pelaajana. Hän edusti seuraa vv. 1974-1981. Myöhemmin Latchford edusti vielä mm. Swanseata, hollantilaista NAC Bredaa sekä Coventrya. Latchford pelasi 12 A-maaottelua Englannin paidassa viimeistellen niissä viisi maalia.

Bob Latchfordin siirto Birminghamista Evertoniin helmikuussa 1974 rikkoi Englannin liigan siirtoennätyksen. Siirron yhteenlaskettu arvo oli 350,000 puntaa, mutta rahaa kaupassa siirtyi vain 80,000 puntaa, sillä Birmingham sai osamaksuna Evertonin pelaajista Howard Kendallin ja Archie Stylesin. Latchford oli kuudella seuraavalla kaudella Evertonin paras maalintekijä, ja on yhä edelleen yhteensä 138 osumallaan 289 eri kilpailuissa pelaamassaan ottelussa Evertonin kaikkien aikojen kolmanneksi paras maalintekijä. Erityisen menestyksekäs hänelle oli kausi 1977-78, jolloin hän viimeisteli 30 liigamaalia ja voitti Adidaksen ja Daily Mail -lehden lahjoittaman 10,000 punnan palkinnon. Palkinto oli luvattu vuonna 1973 seuraavalle pelaajalle, joka tekisi Englannin liigan 1. divisioonassa (ylin sarjataso tuohon aikaan) vähintään 30 maalia. Saavutuksen arvoa nostaa 1970-luvulle tyypillinen pelityyli: joukkueet panostivat vahvaan puolustuspeliin, ja jo 20 maalin tekoa yhden kauden aikana pidettiin loistavana saavutuksena. Everton ei Latchfordin aikana voittanut mestaruuksia, ja ironisesti verottaja nappasi leijonanosan edellä mainitusta palkinnosta, jonka Latchford jakoi joukkueen muiden pelaajien kanssa. Latchford siirtyi kesällä 1981 juuri 1. divisioonaan nousseeseen Swansea'hin, jolle viimeisteli heti ensimmäisessä ottelussaan hattutempun (kolme maalia) Leeds Unitedia vastaan. Latchford teki 87 liigaottelussaan Swansean paidassa kaikkiaan 35 maalia.

Latchfordin pelityyliä leimasi hänen räjähtävä lähtönopeutensa. 183-senttisenä ja hyvin voimakkaana hän oli myös vaarallinen pääpelaaja; suuren osan maaleistaan hän tekikin syöksypuskuilla lähietäisyydeltä. Kaukolaukauksilla hän teki maaleja äärimmäisen harvoin. Hän pelasi eri joukkueissa yhteensä 510 liigaottelua ja viimeisteli niissä 213 maalia.

Bob Latchfordin isoveli Dave Latchford pelasi Birminghamin maalivahtina 206 liigaottelua. Myös nuorempi veli Peter Latchford oli maalivahti. Hän edusti West Bromwich Albionia 81 liigaottelussa.

## Aiheesta muualla
*Pelaajaprofiili  Neil Brownin tilastosivulla
*Pelaajaprofiili  Swansea Cityn sivulla
*Everton Giants  Pelaajaprofiili Evertonin kotisivulla
Hamari (Porvoo)

**Hamari** () on Porvoon kylä noin viiden kilometrin päässä keskustasta. Rakennuskanta koostuu suurimmaksi osaksi omakoti- ja rivitaloista. Hamarin palveluihin kuuluu kahvilakirpputori Hänga, Kanoottien ja kajakkien vuokraamo Hamarikupla, sekä venesatama, jossa on venetankkausasema ja sen yhteydessä toimiva kahvila . Kahvilarakennuksen takana Metsäpolulta laskeutuu puiset portaat ja polku Örnshamnin rantapuistolle, josta lähtee polku Haikkoon lennätinvuorelle johtavalle ulkoilureitille. Hamarin vesitorni on näkyvä maamerkki kylässä. Kylän edustalla sijaitsevissa *Sahasaarissa* on toiminut saha, ja lisäksi kylässä on ollut telakka. 

## Historia

Telakkatoiminta Hamarin kylässä alkoi 1730-luvulla, jonka satamassa purettiin purjeveneiden lasteja. Hamarin edustalla sijaitsevaan Kaunissaareen rakennettiin vuonna 1863 lastauspaikka. August Eklöfin yhtiö rakensi 1870 -luvulla höyrysahan. Saha laajeni kolmelle viereiselle saarelle, joissa sijaitsi höyrysahan toimisto-, saha- ja asuinrakennuksia, konttorin puisto sekä puutavaravarastoja. Yhtiö harjoitti myös laivanrakennusta ja puusepänteollisuutta. Saha lopetti toimintansa vuonna 1955, jolloin sen rakennukset purettiin. Vuonna 1910 perustettu Aug. Eklöf Ab jatkoi toimintaansa Tolkkisten ja Hattulan sahoilla. Hamarin telakalla valmistiui 1940-luvulla seitsemän kappaletta kuunareita Neuvostoliitolle osana Suomen sotakorvauksia.

## Hamari taiteessa
Taiteilija Albert Edelfelt maalasi Hamarissa 1880-luvulla teoksia kuten *Kesäilta Hammarin telakalla* (1885) ja *Tukilla leikkiviä poikia* (1884), jotka hän esitteli Pariisin Salongissa. 

## Lähteet
Sunžæ

**Sunžæ** ( ja ) on kylä Gorætgæronin piirissä Pohjois-Ossetia-Alanian pohjoisosassa Venäjällä. Sunžæ sijaitsee Sunžæjoen varrella piirin koillisosassa tasavallan pääkaupungin Vladikavkazin länsipuolella lähellä Ingušian tasavallan rajaa.

## Aiheesta muualla
Robert van Zeebroeck

**Robert van Zeebroeck** (31. lokakuuta 1909 – 1991) oli belgialainen taitoluistelija. Hän voitti pronssia miesten yksinluistelussa Sankt Moritzin olympiakisoista 1928 Willy Böcklin ja Gillis Grafströmin jälkeen. Hän osallistui samoissa kilpailuissa myös parinsa Josy Van Leberghen kanssa pariluisteluun ja he sijoittuivat kuudenneksi.

Van Zeebroeck oli ensimmäinen belgialainen, joka kilpaili taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1926. Hän sijoittui seitsemänneksi. 12 vuoden tauon jälkeen hän palasi maailmanmestaruuskilpailuihin 1938 ja sijoittui yhdeksänneksi. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän sijoittui vuonna 1926 kuudenneksi ja vuonna 1936 kymmenenneksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Databaseolympics.com
Fidžinviistäjä

**Fidžinviistäjä** (*Pseudobulweria macgillivrayi*) on äärimmäisen uhanalainen Fidžillä elävä ulappalintu. Laji nimettiin skotlantilaisen ornitologin William MacGillivrayn mukaan.

Kooltaan fidžinviistäjä on noin 30&nbsp;cm. Väritykseltään lintu on kauttaaltaan tumman suklaanruskea. Nokka ja koivet ovat tummat. Fidžinviistäjä muistuttaa tummaruskotiiraa (*Anous minutus*) ja ruskotiiraa (*Anous stolidus*), mutta eroaa näistä erityisesti ulappalinnuille tyypillisen lentotapansa vuoksi. Laji on vaikea erottaa myös tyrskyliitäjästä (*Bulweria bulwerii*) .

Fidžinviistäjä elää suurimmaksi ulapalla. Sen arvellaan pesivän Gaun saarella kaulusviistäjien (*Pterodroma brevipes*) kanssa. Fidžinviistäjäkannan kooksi arvioidaan alle 50 yksilöä . Yhtenä syynä lajin kannan pienuuteen pidetään saarelle levinneitä kissoja sekä rottia .

## Lähteet
Nicolae Martinescu

**Nicolae Martinescu** (24. helmikuuta 1940 Vișani, Brăila – 1. huhtikuuta 2013) oli romanialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, joka teki pitkän ja menestyksekkään uran kansainvälisellä tasolla.

Martinescu voitti olympiakultaa sadan kilogramman painoluokassa Münchenissä 1972, missä hän kohtasi loppuottelussa neuvostoliittolaisen Nikolai Jakovenkon. Neljä vuotta aiemmin hän oli saavuttanut olympiapronssia Méxicon kisoissa. Ensimmäisissä olympiakisoissaan Tokiossa 1964 hän oli neljäs. Olympiakultansa lisäksi Martinescu saavutti arvokisavoiton Essenin EM-kilpailuista 1966 97 kilogramman painoluokassa, missä hän kukisti loppuottelussa Neuvostoliiton Aleksei Karmatskin. 

Martinescu saavutti urallaan lukuisan määrän himmeämpiä arvokisamitaleita. MM-hopealle hän jäi kahdesti: 1963 Helsingborgissa ja 1971 Sofiassa. MM-pronssia hän saavutti neljissä kisoissa: 1966, 1967, 1970 ja 1974. EM-kisoista Martinescu saavutti vuoden 1966 kultamitalin lisäksi pronssia 1972 Katowicesta ja 1973 Helsingistä.

Martinescun viimeisiksi arvokisoiksi jäivät Montréalin kesäolympialaiset 1976, joissa hän sijoittui seitsemänneksi. Urallaan Martinescu paini kaikkiaan 21 kansainväliset arvokilpailut ja sijoittui Montréalia lukuun ottamatta joka kerta kuuden parhaan joukkoon.

## Lähteet
* Nicolae Martinescu (ROU) iat.uni-leipzig.de 
* Nicolae Martinescu Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Mach die Augen zu

**"Mach die Augen zu** on Die Ärzten kappale, joka julkaistiin singlenä 15. marraskuuta 1993. Se oli *[[Die Bestie in Menschengestalt]]* -albumin toinen singlejulkaisu. Kappale kertoo parisuhteesta, jossa toinen osapuoli ei enää välitä toisen tekemisistä. Kappaleesta julkaistiin myös musiikkivideo.

## Kappalelista
#
#

### Maxi-CD ja 12" Maxi single
#
#
#
#
#

## B-puolet
"25 Stunden am Tag" on coveri Martin Wittenin kappaleesta. "Punkrockgirl" on alkuperäinen versio "Deutschrockgirl"-kappaleesta, joka on *Die Bestie in Menschengestalt* -albumilla. "Wahre Liebe" on Gabi & Uwe -sarjan viimeinen kappale. "Punkrockgirl" ja "Wahre Liebe" julkaistiin myöhemmin *[[Bäst of]]* -albumilla
Vastseliina

**Vastseliina** () on pienkauppala ja entinen kunta Võrumaalla, Virossa. 

Vuoden 2017 kuntauudistuksessa vanha Võrun kunta, võrumaalaiset Lasvan, Sõmerpalun ja Vastseliinan kunnat sekä Oravan kunta Põlvamaalta yhdistettiin uudeksi Võrun kunnaksi ja Vastseliinan kunnan keskuksesta tuli Võrun kuntaan kuuluva pienkauppala.

## Entinen kunta
Pinta-alaa kunnalla oli 222,8 neliökilometriä ja asukkaita siellä oli 2&nbsp;167 vuoden 2008 alussa. Kunnassa asui koko Võrumaan väestöstä 5,61 prosenttia ja koko Viron väestöstä 0,16 prosenttia. Väestötiheys oli 10,6 as/km². Vastseliinan kunnanjohtajana toimi Raul Tohv. Kunnan keskus oli nimeltään Vastseliina, jossa asui 714 ihmistä vuoden 2007 alussa.

Vastseliinan naapurikunnat olivat Lasva pohjoisessa, Orava (Põlvamaalla) koillisessa, Meremäe idässä, Misso etelässä, Haanja lännessä ja Võrun kunta luoteessa. Kaakossa kunta rajautui Venäjään. Kunnasta oli matkaa Võrun kaupunkiin 24 kilometriä, pääkaupunkiin Tallinnaan 285&nbsp;km, Venäjän puolella sijaitsevaan Pihkovaan 75&nbsp;km ja Latvian pääkaupunkiin Riikaan 250&nbsp;km. 12 kilometrin päässä, entisessä Misson kunnassa sijaitsee Luhamaa-Šumilkinon rajanylityspiste, jolla on tärkeä asema Viron ja Venäjän välisellä kaupankäynnillä.

Kunnan pääelinkeinot olivat maatalous ja metsätalous. Kasvussa oli myös palvelusektori.

Vana-Vastseliinan kylässä sijaitsee 1300-luvulla rakennetun piispanlinnan rauniot.

## Kylät
Vastseliinan kunta muodostui seuraavista kylistä ():
Haava, Halla, Heinasoo, Hinniala, Hinsa, Holsta, Illi, Indra, Jeedasküla, Juraski, Kaagu, Kapera, Kerepäälse, Kirikumäe, Kornitsa, Kõo, Kõrve, Käpa, Külaoru, Kündja, Lindora, Loosi, Luhte, Mutsu, Mäe-Kõoküla, Möldri, Ortuma, Paloveere, Pari, Perametsa, Plessi, Puutli, Raadi, Saarde, Savioja, Sutte, Tabina, Tallikeste, Tellaste, Tsolli, Vaarkali, Vana-Saaluse, Vana-Vastseliina, Vastseliina, Vatsa, Viitka ja Voki.

## Väestö
Vuonna 2011 Vastseliinan kunnassa oli 1&nbsp;828 asukasta, joista 1&nbsp;794 (98,1&nbsp;%) oli virolaisia, 18 (1,0&nbsp;%) venäläisiä ja 15 (0,8&nbsp;%) muita kansallisuuksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ragnarok (yhtye)

**Ragnarok** on norjalainen black metal -yhtye. Yhtyeen perustivat vuonna 1994 Norjan Sarpsborgissa Jerv ja Jontho sen jälkeen kun he lähtivät Thotista, heidän edellisestä yhtyeestään. Ragnarokin sanoitukset kertovat pakanismista, viikingeistä, epäkristillisyydestä ja satanismista.

## Jäsenet
### Nykyinen kokoonpano
* Jontho - rummut

### Entiset jäsenet
* Hoest - laulu (1999 - 2008)
* Thyme - laulu (1994 - 1999)
* Astaroth - laulu (2000 - 2001)
* Lord Arcamous - laulu (2001 - 2002)
* Sander - rytmikitara (1999 - 2000)
* Jerv - basso (1994 - 2007)
* Rym - kitara (1994 - 2007)

## Diskografia
* *Et Vinterland i Nord* demo (1994)
* *Pagan Land* demo (1995)
* *Nattferd* (1995)
* *Arising Realm* (1997)
* *Diabolical Age* (2000)
* *In Nomine Satanas* (2002)
* *Blackdoor Miracle* (2004)
* *Collectors of the King* (2010)
* *Malediction* (2012)
* *Psychopathology* (2016)
* *Non Debellicata* (2019)

## Aiheesta muualla
*Viralliset kotisivut
Šamil Hisamutdinov

**Šamil Hisamutdinov** (, s. 20. syyskuuta 1950) on entinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, joka edusti aktiiviaikoinaan kansainvälisellä tasolla Neuvostoliittoa. Hän on lähtöisin Moskovan alueelta.

Ensimmäisissä kansainvälisissä arvokilpailuissaan, 1972 Münchenin olympialaisissa, Hisamutdinov voitti kultamitalin 68 kilogramman painoluokassa. Loppuottelussa häntä oli vastassa Stojan Apostolov. 

Vuonna 1973 Hisamutdinov voitti kultaa sekä Helsingin EM-kisoissa, missä hän kohtasi finaalissa toisen bulgarialaisen, Nedko Nedevin, ja syyskuussa Teheranin MM-kisoissa, loppuotteluvastustajana jugoslavialainen hallitseva maailmanmestari Sreten Damjanović. Hisamutdinov voitti EM-kultaa myös seuraavana vuonna Madridin EM-kisoista kohdattuaan loppuottelussa puolalaisen Andrzej Supronin. Supron tuli uudelleen vastaan 1975 MM-kisojen loppuottelussa, ja tälläkin kertaa Hisamutdinov vei voiton ja uransa toisen maailmanmestaruuden. Viimeisissä arvokisoissaan, 1976 Leningradin EM-kisoissa, Hisamutdinov saavutti pronssia.

Painiuransa jälkeen Hisamutdinov on muun muassa toiminut Venäjän maajoukkueen kreikkalais-roomalaisen painin päävalmentajana.

## Lähteet
* Šamil Hisamutdinov FILA:n tietokannassa

### Viitteet
Luettelo suomalaisista lihanjalostajista

Tämä on luettelo **[[suomi|suomalaisista]] [[liha]]njalostajista** aakkosjärjestyksessä.

* Atria Yhtymä
** Atria
** Liha ja Säilyke
* HKScan
** HK Ruokatalo
* Huhtahyvät
* Järvi-Suomen Portti
* Kivikylän Kotipalvaamo
* Kotivara
* Kylmänen Food
* Lapin Liha
* Lihajaloste Korpela
* Maalaistuote Vataja
* Pajuniemi
* Pouttu
* Saarioinen
* Snellman
* Tapola
* Veljekset Rönkä
Marjorie Gestring

**Marjorie Gestring** (18. marraskuuta 1922 – 20. huhtikuuta 1992) oli yhdysvaltalainen uimahyppääjä ja olympiavoittaja.

Gestring voitti kolmen metrin ponnahduslautahyppyjen olympiakultaa Berliinin olympialaisissa 1936 vain 13&nbsp;vuoden ja 268&nbsp;päivän ikäisenä. Hän on edelleen kaikkien aikojen nuorin tunnettu henkilökohtaisen lajin olympiavoittaja ja nuorin kesäolympiavoittaja. Talvikisoissa häntä nuorempi kultamitalisti on kaukalopikaluistelija Kim Yun-Mi, joka voitti kultaa viestissä Lillehammerissa 1994. Heitäkin nuorempi tosin lienee Pariisin olympialaisissa 1900 miesten perämiehellisen kaksikon kultaa voittaneen alankomaalaisen soutujoukkueen perämiehenä toiminut arviolta kymmenvuotias ranskalaispoika, jonka henkilöllisyyttä ei kuitenkaan tiedetä.

Gestring voitti kuusi Yhdysvaltain mestaruutta ponnahduslauta- ja kaksi kerroshypyissä. Hän ei pystynyt toisen maailmansodan vuoksi puolustamaan olympiavoittoaan järjestämättä jääneissä olympialaisissa 1940 ja 1944, eikä onnistunut paluuyrityksessään Lontoossa 1948.

## Lähteet
Puruvesi (lehti)

**Puruvesi** on vuonna 1964 perustettu Puruveden alueella ilmestyvä paikallislehti. Lehden levikkialueeseen kuuluvat Enonkosken kunta, Kiteen kaupunkiin kuuluva Kesälahti sekä Savonlinnan kaupunkiin kuuluvat Kerimäki, Punkaharju ja Savonranta. Lehti ilmestyy torstaisin. *Puruveden* päätoimittaja on Merja Kuuramaa. Lehden levikki on tarkastettu viimeksi 2013, jolloin se oli 6&nbsp;037 kappaletta. Sen jälkeen levikki on laskenut voimakkaasti. Vuonna 2022 lehti ilmoitti lukijamääräkseen 11&nbsp;900. Nykyisin lehteä julkaisee mediakonserni Keskisuomalaiseen kuuluva Keskisuomalainen Media.

## Lähteet
* Puruvesi-lehden kotisivut

### Viitteet
Antti Pyhälä

**Antti Pyhälä** (24. syyskuuta 1954 – 15. syyskuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen shakinpelaaja. Hän voitti shakin Suomen-mestaruuden kaksi kertaa. Hän oli voittokausinaan useaan otteeseen mitalistina. Pyhälä sairasti lapsesta saakka nivelreumaa ja kuoli siihen varsin nuorena. Eero Raaste kertoo yhdistyksen internetsivuilla, että viimeisimmillä hetkillään Pyhälä halusi katsella shakkia, vaikkei enää edes kyennyt puhumaan. Pyhälän hyvänä etuasemana oli pitkään toiminut vanhempien mestareiden epäluulo nuoriin pelaajiin. Pikkuhiljaa tosin esimerkiksi suomalaiset oppivat varomaan tätä.

## Palkinnot
*Shakin Suomen-mestaruus 1984 ja 1989
*Pikapelin Suomen-mestaruus 1989

;Turnausvoitot
*Finland-talviturnaus 1995

## Antti Pyhälän valmennustukiyhdistys
Antti Pyhälän äiti, jo edesmennyt Hilkka Pyhälä, perusti Pyhälän kuoleman jälkeen ystäviensä kanssa yhdistyksen, jonka tarkoituksena oli tukea lahjakkaita shakinpelaajia sekä taloudellisesti että aatteellisesti. Yhdistys on kuitenkin lopettanut jo toimintansa.

## Lähteet
*Antti Pyhälän valmennustukiyhdistys ry.

## Aiheesta muualla
*
Folia

**Folia** (myös ital. *Follia*, ransk. *Folies d'Espagne*, engl. *Faronel's Ground*) on yksi länsimaisen musiikinhistorian vanhimmista säilyneistä suosikkisävelmistä, jota on käytetty lukemattomien variaatioiden teema-aineksena ainakin 1400-luvulta lähtien. Nimitystä voidaan käyttää myös tietystä toistuvasta sointukulusta. Folian alkuperä on oletettavasti portugalilainen.  

Folian ns. myöhäisemmän ja tunnetumman muodon rakenne d-mollissa on seuraava: /dm /A7 /dm /C /F /C /dm /A7 / /dm /A7 /dm /C /F /C /dm A7 /dm. Toistuvan bassolinjan päällä melodia ottaa erilaisia muotoja, myös muissa kuin alkuperäisessä tahtilajissa 3/4.

Yli 150 säveltäjää eri aikakausilta on käyttänyt Folia-sointukiertoa teoksissaan, muun muassa Diego Ortiz, Arcangelo Corelli, Marin Marais ja Franz Liszt. 

Sävelmä on tunnettu Pohjoismaissa 1600-luvulta alkaen. Se tunnetaan ruotsalaisessa kansanmusiikissa nimellä *Sinclairsvisa*. Suomalaisessa kansanmusiikissa sävelmästä on käytetty ainakin nimiä *Lampaanpolska* ja *Kissat rumpua lyövät*. Suomessa vanhin kirjallinen maininta laulusta on vuodelta 1784. Ilmajokelainen pelimanni ja kansanmusiikin tallentaja Samuel Rinta-Nikkola merkitsi sävelmän sanoineen nuottikirjaansa vuonna 1809. 

Folia-muunnelmia on käytetty myös monen elokuvan musiikkina. Toivo Kuulan ”Lampaanpolska” soi Paroni Paakkunaisen sovituksena Seppo Huunosen *[[Lampaansyöjät (elokuva)|Lampaansyöjissä]]* (1972) ja Georg Friedrich Händelin ”Sarabande” Stanley Kubrickin *[[Barry Lyndon]]issa* (1975). Myös Vangeliksen teema ”Conquest of Paradise” Ridley Scottin elokuvassa *[[1492 – paratiisin valloitus]]* muistuttaa sointukierroltaan foliaa.

Folian melodia:

Muita tunnettuja sointukiertoja ovat esimerkiksi romanesca ja bergamasca.

## Lähteet
Georg Stollenwerk

**Georg Stollenwerk** (19. joulukuuta 1930 Düren – 1. toukokuuta 2014) oli saksalainen jalkapalloilija ja valmentaja.

Stollenwerk aloitti ammattilaisuransa SD Düren 99 -seurassa. Vuosina 1953–1965 hän pelasi 1. FC Kölnissä puolustajana ja keskikenttäpelaajana. Hän kuului Länsi-Saksan maajoukkueeseen vuoden 1958 MM-kilpailuissa. Yhteensä hän pelasi maajoukkueessa 23 ottelua ja teki kaksi maalia vuosina 1951–1960.

Myöhemmin Stollenwerk valmensi Alemannia Aachenia ja 1. FC Kölniä.

## Lähteet
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1974 (kreikkalais-roomalainen paini)

**Vuoden [[Urheiluvuosi 1974|1974]] [[painin maailmanmestaruuskilpailut]]** järjestettiin kreikkalais-roomalaisen painin osalta Katowicessa, Puolassa lokakuussa. Kisoissa painittiin kymmenessä painoluokassa.

Samana vuonna järjestettiin erikseen vapaapainin MM-kilpailut Istanbulissa.

## Mitalistit

## Lähteet
* World Championship Greco-Roman Seniors 1974-10-10 Katowice (POL) International Wrestling Database
Inge Sørensen

**Inge Sørensen** (18. heinäkuuta 1924 Skovshoved, Tanska – 9. maaliskuuta 2011 New Jersey, Yhdysvallat) oli tanskalainen kilpauimari.

Sørensen on kaikkien aikojen nuorin tunnettu henkilökohtaisen lajin olympiamitalin voittanut urheilija. Hän oli vain 12&nbsp;vuoden ja 24&nbsp;päivän ikäinen saavuttaessaan pronssia 200&nbsp;metrin rintauinnissa Berliinin olympialaisissa 1936 ajalla 3.07,8. 

Sørensen voitti 200&nbsp;metrin rintauinnin Euroopan mestaruuden Lontoossa 1938 . 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Rückschlag

**Rückschlag** on Saksan eksklaavi Belgiassa. Rückschlag sijaitsee Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, Aachenin piirikunnassa ja on osa Monschaun kaupunkia. Pinta-alaa eksklaavilla on noin 1,5 hehtaaria ja on näin ollen pienin Saksan kuudesta eksklaavista.

Rückschlagin ja varsinaisen Saksan erottaa toisistaan belgialainen rautatie Vennbahn.

Monschaun kaupunkiin kuuluu myös kaksi muuta Saksan eksklaavia: Mützenich ja Ruitzhof. Vennbahn erottaa Saksasta myös Munsterbildchenin ja Rötgener Waldin eksklaavit.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jan S. Krogh's GeoSite: Vennbahn
Tangled in Dream

**Tangled in Dream** on australialaisyhtye Vanishing Pointin vuonna 2000 julkaistu toinen studioalbumi.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

Joissakin painoksissa on mukana myös "Tangled In Europe" -video tai Pink Floyd -cover "On the Turning Away".

Sonata Arctica on tehnyt coverin kappaleesta "Two Minds and One Soul" EP-julkaisulleen *[[Don't Say a Word]]*. 

## Kokoonpano
*Silvio Massaro – laulu
*Chris Porcianko –kitara
*Joe Del Mastro – basso
*Tom Vucur  – kitara
*Jack Luckic – rummut
*Danny Olding – kosketinsoittimet

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Imperiumi: 8/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Canal Panda

**Canal Panda** on portugalilainen lapsille ja nuorille suunnattu televisiokanava. Kanavalla esitetään enimmäkseen animaatiosarjoja, mutta joskus myös elokuvia. Kanava aloitti toimintansa Espanjassa ja Portugalissa vuonna 1996 nimellä Panda Club, mutta nimi vaihdettiin nykyiseksi seuraavana vuonna. Kanava lopetti toimintansa Espanjassa vuonna 2000 keskittyen yksinomaan Portugalin markkinoille.
Tampereen Kamarioopperayhdistys

**Tampereen Kamarioopperayhdistys ry** perustettiin vuonna 2007 tarjoamaan Tampereelle ja Pirkanmaan ympäristöön pienimuotoista ja helposti lähetyttävää oopperakulttuuria. Sen ensiesiintyminen yleisölle oli Oopperakonsertti 11. toukokuuta 2008 Tampereen Vanhalla kirjastotalolla. Ensimmäinen varsinainen näyttämöprojekti, Gian-Carlo Menottin Vanhapiika ja varas, toteutettiin syksyllä 2008.

Musiikkitarjonnan monipuolistamisen lisäksi Tampereen Kamarioopperayhdistyksen tavoitteena on tarjota esiintymis- ja työmahdollisuuksia uransa alussa oleville nuorille musiikkiteatterin tekijöille ja muusikoille. Yhdistyksen musiikillinen johtaja on kapellimestari ja pianisti Tuomas Turriago.

Tampereen Kulttuuriyhdistys myönsi Kamarioopperayhdistykselle Kulttuurikukkanen-kunniakirjan vuonna 2008. Palkinnon on aikaisemmin saanut mm. Tanssiteatteri Mobita Dansco sekä Komediateatterin perustajapariskunta Esko ja Maija Raipia.

## Tuotantoja
*Engelbert Humperdinck: Hannu ja Kerttu 2011 (yhteistyössä Tampereen Konservatorion kanssa)
- Ohjaus Juulia Tapola
*Marko Autio: Adalminan helmi 2009
- Ohjaus Niko Suominen
*Gian-Carlo Menotti: Vanhapiika ja varas 2008
- Ohjaus Janne Hannula

## Lähteet
*http://tampereenkamariooppera.com
Gentius

**Gentius** oli Illyrian viimeinen kuningas. Hän hallitsi vuosina 180 eaa. - 168 eaa. Gentius oli illyrialaisen kuninkaan Pleuratus II:n poika. 

Kolmannen makedonialaissodan sytyttyä vuonna 171 eaa. hän oli aluksi roomalaisten puolella, mutta liittoutuikin sitten vuonna 169 eaa. Makedonian kuningas Perseuksen kanssa, joka oli Rooman vihollinen. Tämän jälkeen Gentius pidätti kaksi alueen roomalaista legaattia ja tuhosi Apollonian ja Dyrrhakhionin kaupungit, jotka tukivat roomalaisia. 

Roomalainen kenraali Lucius Anicius Gallus kukisti Gentiuksen seuraavana vuonna Skodrassa, ja sen jälkeen hänet tuotiin Roomaan esiteltäväksi Galluksen voitontriumfissa ja eristettiin myöhemmin Iguviumin kaupunkiin.
Fred Wolf Films

**Fred Wolf Films** (aikaisemmin **Murakami Wolf Films** ja **Murakami Wolf Swenson**, MWS) on Fred Wolfin ja Jimmy Murakami perustama irlantilainen animaatioita tuottava yhtiö. Myöhemmin perustaja jäseneksi liittyi myös Charles Swenson.

## Historia
Yhtiö syntyi 1960-luvulla, kun animaattori Fred Wolf ja hänen entinen yhtiökumppaninsa Jimmy Murakami perustivat animaatiostudion nimeltä Murakami Wolf Films. Tuolloin yhtiö loi animaatiomainoksia, kuten "Frosted Flakes", "Tony the Tiger and Green Giants" ja "Little Green Sprout". Lisäksi se tuotti lyhytanimaatioita teatteriin, kuten "The Box", "The Breath" ja "The Insects".

Ensimmäisen animaatiosarjan Fred Wolf Films tuotti televisioon ABC:n esittämänä vuonna 1971. The Pointin tuottivat Fred Wolf ja Harry Nilsson. Sarjassa oli muun muassa Dustin Hoffman kertojaäänenä ja myöhemmin videolle julkaistuissa jaksoissa Ringo Starr ja Alan Thicke. 1970-luvun aikana yhtiö tuotti muutamia Emmy-palkittuja sarjoja, kuten "Free to Be You and Me", "Puff the Magic Dragon" ja "Little Rascals Christmas Special".

1980-luvulla yhtiö tuotti Strawberry Shortcake erikoisjaksoja, sekä Alvin ja pikkuoravat animaatiosarjaa vuosina 1988–1989. Se tuotti myös ensimmäisen Turtles – mutanttikilpikonnat animaatiosarjan vuosien 1987–1996 aikana. Sarjan aikana yhtiö vaihtoi nimeään Murakami Wolf Swensonista nykyiseen muotoonsa Fred Wolf Films, jolloin se tuotti animaatioita vuoteen 2000 asti. Muita tuotettuja sarjoja olivat muun muassa Budgie – iloinen pieni helikopteri, James Bond Junior, Dinovauvat ja Zorro.

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Thibaut I (Navarra)

**Thibaut I** eli **Thibaut (IV) de Champagne,** "Trubaduuri"" tai Postuumi" (30. toukokuuta 1201 – 8. heinäkuuta 1253) oli Champagnen kreivi ja vuodesta 1234 Navarran kuningas Thibaut I.

## Suku
Hänen vanhempansa olivat Champagnen kreivi Thibaut III ja Navarran prinsessa Blanche (n. 1177–1229). Äiti toimi hänen sijaishallitsijanaan 21 vuoden ajan. Thibaut I sai olla kreivinä koko ikänsä; hänen isänsä Thibaut III ennätti kuolla juuri ennen hänen syntymäänsä. Hänellä oli myös vanhempi sisar Marie, joka kasvoi Ranskan kuningas Filip II:n hovissa.

## Avioliitot ja jälkeläiset
Thibaut avioitui kolme kertaa. 

Hän avioitui Metzin ja Dagsburgin kreivitär Gertrude von Dagsburgin (k. 1225) kanssa vuonna 1220 ja erosi tästä kaksi vuotta myöhemmin tultuaan täysi-ikäiseksi. Avioliitto oli lapseton. Gertrude oli trouvère, joka sävelsi runoja, jotka usein käsittelivät tarinoita ritarirakkaudesta.

Toisen kerran hän avioitui vuonna 1222 Agnes de Beaujeu'n (k. 1231) kanssa. 

Heille syntyi ainakin yksi lapsi:

* Blanche de Navarre (1226 – 12. elokuuta 1283), avioitui 1235 Bretagnen herttua Jean I:n kanssa

Thibaut avioitui kolmannen kerran Marguerite de Bourbonin (n. 1217–1256) kanssa.

Heille syntyi kuusi lasta:

* Eleanor (s. 1233, kuoli lapsena)
* Pierre (kuoli lapsena)
* Marguerite, avioitui vuonna 1255 Frederick III:n, Lorraine'n herttuan kanssa
* Thibaud II de Navarre,[1] avioitui 1258 prinsessa Isabellen, Ranskan kuningas Ludvig IX:n ja Marguerite de Provencen tyttären kanssa.
* Beatrix (1242?–1295), avioitui Burgundin herttua Hugues IV:n kanssa
* Henri I de Navarre (n. 1244 – 22. heinäkuuta 1274), avioitui Blanche d'Artois'n kanssa

Thibaudilla oli ainakin kaksi avioliiton ulkopuolista tytärtä.

Tuntemattoman rakastajattaren kanssa hänellä oli:

* Agnes, joka meni naimisiin Álvar Pérez de Azagran kanssa, Albarracínin neljännen herran kanssa.

Markiisitar López de Radan, Lope Díaz de Radan ja Narbonnen Brunisenden tyttären kanssa hänellä oli :

* markiisitar Gil de Rada, joka meni naimisiin Pedro Fernándezin, Hijarin paronin, Aragonian kuningas Jaime I:n aviottoman pojan kanssa.

## Kreivi ja ristiretkeläinen
Hän johti Paronien ristiretkeksi kutsuttua ristiretkeä itään vuosina 1238–1240, joka ei ollut kovin menestyksekäs. Hän oli myös huomattava truveeri, jolta on säilynyt useita lauluja.

Hänen setänsä Henrik II:n tyttäret Alix ja Philippa riitauttivat Champagnen kreivikunnan perinnön. Thibaut IV väitti peusteettomasti tyttärien olevan äpäriä, koska heidän äitinsä Isabella I:n ensimmäinen avioliitto oli mitätöity puutteellisesti ja siksi laittomia perimään. Hän joutui kuitenkin korvaamaan serkkujensa Alixin ja Philippan perinnön huomattavalla summalla.

## Viitteet
Bandslam

**Bandslam** on Todd Graffin ohjaama draamakomedia. 14. elokuuta 2009 ensi-iltaan tulleessa elokuvassa esiintyy muun muassa Vanessa Hudgens, Gaelan Connel ja Alyson Michalka.

## Näyttelijät
S/S Hurma

**S/S Hurma** on teräsrunkoinen höyrylaiva, joka on rakennettu vuonna 1902 Viipurin telakalla Viipurissa. Alus rakennettiin hinaajaksi T. & J. Salvesen osakeyhtiön käyttöön. Vuonna 1916 Oy Kaukas Ab osti Salvesenin liiketoiminnan ja sitä kautta S/S Hurma siirtyi muun yrityksen laivaston mukana Kaukaan omistukseen. Vuonna 1935 aluksen toimenkuva laajeni peruskorjauksen myötä jonka yhteydessä laiva varustettiin toimimaan myös jäänmurtajana. Jäänmurtajaominaisuudet tekivät aluksesta Kaukaan eniten käytetyn laivan ja se toimi hinaustehtävissä aikaisesta keväästä alkutalveen asti. 

Talven 1965 aikana S/S Hurma muutettiin öljylämmitteiseksi ja vuonna 1969 alus siirtyi yritysjärjestelyiden johdosta Tehdaspuu Oy:n omistukseen. Alus toimi hinaajana vuoteen 1974 asti jonka jälkeen se on palvellut ensin Tehdaspuu Oy:tä ja sittemmin UPM Metsä Oy:tä edustusaluksena. Nykyisin laiva on muutettu takaisin puulämmitteiseksi.      

## Tekniset tiedot
* **Kattila:** 85 m²
* **Polttoaine:** Puu

Alus kuuluu Museoviraston perinnelaivarekisteriin ja se on Suomen Höyrypursiseuran alusrekisterissä.

## Lähteet
* Pakkanen, Esko: Hurma ja Kaukaan muut höyrylaivat. Suomen Höyrypursiseura ry, 1995. 

## Aiheesta muualla
* Suomen Höyrypursiseura 
* S/s Hurma kuvattuna Savonlinnan matkustajasatamassa 2010
Sirppipistiäinen

**Sirppipistiäinen** (*Ophion luteus*) on noin 15–20 millimetrin kokoinen pistiäislaji. Sen ruumiinväri on ruskeanpunainen ja sillä on mustat silmät. Sirppipistiäisen takaruumis on kupera ja litistynyt. Siipien reunat ovat kullanruskeat. Sirppipistiäisiä esiintyy yleisimmin heinä-syyskuun aikana ja ne esiintyvät enimmäkseen niityillä ja metsäaukioilla. Lajin pisto voi olla kipeä. Uhanalaisuusluokitukseltaan laji on melko harvinainen.

## Elintavat ja lisääntyminen
Laji tulee helposti valolle. Se lentää nimittäin yöllä etsiessään isäntäeläintä jälkeläisilleen. Isäntäeläimenä toimii keskisuuren tai suuren perhosen toukka. Sen toukat kehittyvät sitten isännän ruumiissa. Aluksi toukat eivät syö isännän elintärkeitä osia. Silloin perhostoukka kasvaa ja syö yleensä harvinaisen runsaasti. Ruokahalu vähenee kuitenkin pian, ja suuriksi kasvaneet pistiäistoukat syövät isäntänsä kuoliaaksi. Sitten ne ryömivät esiin ja koteloituvat.

## Lähteet
* 
* 

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Ophion luteus
*Fauna Europaea: Ophion luteus