open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hendrik Toompere

**Hendrik Toompere** (s 5. kesäkuuta 1965) on virolainen ohjaaja ja näyttelijä. 

## Elämäkerta
Toompere opiskeli Tallinnan valtiollisen konservatorion teatterilaitoksessa vuosina 1984–1988. Vuosina 1988–1990 hän toimi näyttelijänä Tallinnan nuorisoteatterissa ja vuosina 1990–1998 Viron draamateatterissa. 

Vuodesta 1998 Toompere on toiminut Viron draamateatterin ohjaajana ja vuosina 2006–2010 lisäksi Viron musiikki- ja teatteriakatemian teatterikoulun opettajana.     

## Yksityiselämä
Toomperen isoisä oli painija Herman Kruusenberg. Hänen isänsä Hendrik Toompere vanhempi ja äiti Maie Toompere olivat nukketeatterinäyttelijöitä. Myös hänen sisarensa Harriet Toompere on näyttelijä. 

Hendrikin poika on vuonna 1986 syntynyt näyttelijä Hendrik Toompere nuorempi, joka on toiminut vuodesta 2018 lähtien Viron draamateatterin taiteellisena johtajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hendrik Toompere draamateatterin verkkosivuilla 
* Piret Kooli, ”Hendrik Toompere: õpitud abitust on kurb vaadata”, EPLi laupäevaleht LP, 22. detsember 2012 
* Tiiu Laks, ”Hendrik Toompere: oma verd puhtaks ei pese”, Eesti Päevaleht, 31. oktoober 2009
Meelis

**Meelis** on virolainen miehen etunimi, joka kuuluu Viron 50 yleisimmän miehennimen joukkoon. Meeliksen nimipäivää vietetään Virossa 31. tammikuuta.
Meelis-nimi kuuluu suomen *mieli*-sanan vastineisiin perustuviin nimiin, joita itämerensuomalaisessa esikristillisessä nimistössä on ollut runsaasti. Keskiaikaisissa lähteissä nimeä on kirjoitettu esimerkiksi muodoissa *Meles, Melles* tai *Mellys* (kirjoitustavan epämääräisyyden vuoksi alkuperäistä ääntämystä on vaikea tunnistaa). Meelis-nimen teki Virossa suosituksi Enn Kippelin historiallinen kertomus "Meelis", joka ilmestyi vuonna 1941 ja sen jälkeen Neuvosto-Virossa useina uusintapainoksina vuosikymmenten ajan. Tarinan nimihenkilö on fiktiivinen hahmo, historiallisen henkilön, Sakalan päällikön Lembitun poika, joka kaatuu puolustaessaan Tarttoa 1224 saksalaisten ristiritarien hyökkäykseltä yhdessä Novgorodin liittolaisen, Koknesen ruhtinaan Vjatškon kanssa.

Meelis-nimeä käytetään myös Suomessa. Digi- ja väestötietoviraston mukaan se on vuoteen 2020 mennessä ollut etunimenä noin 910–915 miehellä. Nimi ei ole päässyt suomalaiseen almanakkaan. 

## Tunnettuja Meeliksiä
* Meelis Lindmaa (s. 1970), virolainen jalkapalloilija

## Lähteet
Jun Bouterey-Ishido

**Jun Bouterey-Ishido** (s. 13. maaliskuuta 1990 Christchurch) on uusiseelantilainen pianisti.

Bouterey-Ishido aloitti pianonsoiton 5-vuotiaana. Hän on opiskellut Canterburyn yliopistossa, Franz Lisztin musiikkiakatemiassa, Stuttgartin musiikin ja esittävien taiteiden yliopistossa ja Baselin kaupungin musiikkiakatemiassa. Maisterinarvot hänellä on pianonsoitossa ja kamarimusiikissa. Hänen opettajiensa joukossa on ollut Kirill Gerstein. Hän on osallistunut muiden muassa Edith Fischerin, Ferenc Radosin, Jorge Pepi-Alosin, Piers Lanen, Alfred Brendelin ja Thomas Adèsin pitämille mestarikursseille. 

Bouterey-Ishido piti ensimmäisen resitaalinsa ulkomailla vuonna 2002 Australiassa. Sittemmin hän on esiintynyt sooloresitalistina esimerkiksi Kyproksella, Sveitsissä, Unkarissa, Saksassa, Chilessä ja Japanissa. Hän oli mukana perustamassa palkittua Calvino Trioa. Hänen henkilökohtaisia kilpailumenestyksiään ovat olleet ensipalkinto Kerikerin kansainvälisessä pianokilpailussa (2008) ja toinen sija Maj Lind -pianokilpailussa (2017). Bouterey-Ishido on levyttänyt säveltäjä Gao Pingin teoksia.

Bouterey-Ishidon veli on sellisti Yuuki Bouterey-Ishido.

## Lähteet
Iiyama

**Iiyama** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Kōshin’etsun alueella Naganon prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Chikumajoen alajuoksulla. Kaupunki käsittää valtaosan Iiyaman altaasta, jota ympäröivät vuoristoalueet, lounaassa Madaraon ylänkö. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Niigatan prefektuuriin. Iiyamassa on 19&nbsp;550 asukasta (toukokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 202,43 neliökilometriä.

Iiyama kehittyi 1500-luvulta lähtien linnanaluskaupunkina, mutta ei syrjäisen sijaintinsa ja runsaslumisen ilmastonsa vuoksi kaupungistunut kovin voimakkaasti. Iiyaman linnan rakennutti Uesugi Kenshin. Perinteisiä elinkeinoja ovat japaninpaperin ja buddhalaisten alttareiden (*[[butsudan]]*) valmistus. Nykyisin kaupungissa on esimerkiksi hiihtovälineiden tuotantoa ja sinne on rakennettu useita laskettelukeskuksia. Maaseutualueilla viljellään riisiä ja vihanneksia. Kaupunkioikeudet Iiyama sai vuonna 1954, kun Iiyaman maaseutukaupunkiin liitettiin kuusi ympäröivää kyläkuntaa.

Iiyaman kantakaupunki on säilyttänyt vanhan linnanaluskaupungin rakenteensa. Iiyaman linnanrauniot tunnetaan kirsikankukkien katselupaikkana. Kaupungin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat muun muassa Hakusan-jinjan šintolainen pyhäkkö, joka on rakennettu Muromachi-kaudella, sekä Shinshū-jin ja Shōju-anin buddhalaiset temppelit. Eräs luonnonnähtävyys on kaupungin itäosassa sijaitseva Hokuryūjärvi. Iiyamaa palvelevat suurnopeusjunayhteys Hokuriku Shinkansen ja JR Higashi-Nihonin Iiyama-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Iiyama in winter.jpg|Iiyamaa talvella
Tiedosto:桜吹雪の湖 (Lake Hokuryu in spring) 03 May, 2014 - panoramio.jpg|Hokuryūjärvi
Tiedosto:Public Library of Iiyama City.jpg|Iiyaman kaupunginkirjasto
Tiedosto:Iiyama city center area Aerial photograph.1976.jpg|Iiyaman kantakaupunki vuoden 1976 ilmakuvassa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Wororalaiset kielet

**Wororalaiset kielet**, joskus myös worrorralaiset, on pieni australialaisiin kieliin kuuluva kieliperhe. Maantieteellisesti se sijoittuu Länsi-Australian pohjoisosiin (Kimberleyn alue). Kieliä katsotaan olevan yhteensä 16, jotka jaetaan kolmeen alaryhmään:

* Ngarinyikielet eli itäwororalaiset
** Andadjin
** Guwidj
** Munumburru
** Ngarnawu
** Waladja
** Wolyamidi
** Wurla
* Pohjoiswororalaiset
** Gambera
** Kwini
** Miwa
** Wilawila
** Wunambal
* Länsiwororalaiset 
** Umiida-Unggarangu
** Unggumi
** Winjarumi
** Worrorra

Kuten pama-nyungalaisissa kielissä, erotetaan wororalaisissa kielissäkin inklusiivi ja ekslkusiivi. Pronominien lukuja ovat yksikkö, kaksikko, kolmikko ja monikko.   

## Lähteet
Pohjoismansi

**Pohjoismansi** on mansin kielen ainut nykyisin puhuttava murre. Tosin itämansilla saattaa vielä olla muutama puhuja. Pohjoismansilla on vajaa tuhat puhujaa, ja se on erittäin uhanalainen. Pohjoismansia puhutaan nykyään Severnaja Sosva -, Sygva- ja Verhnjaja Lozva -jokien varsilla Hanti-Mansiassa Venäjällä. Murre jakautuu neljään paikalliseen murteeseen: Ob, Sosva, Sygva ja Ylä-Lozva. 

Pohjoismansin Sosvan murre on mansin kielen kirjakielen pohjana. 1930-luvulla sille luotiin latinaiseen kirjaimistoon perustuva kirjakieli ja aakkosto, mutta 1937 siirryttiin käyttämään kyrillistä kirjaimistoa. Pohjoismansin, kuten obinugrilaisten kielten, sanajärjestys on subjekti-objekti-verbi (SOV). Pohjoismansin sanastoon kuuluu melko suuri määrä metsästykseen, poronhoitoon, kalastukseen ja luonnonalueisiin liittyviä sanoja ja muotoja.

## Katso myös
* Mansin kieli

## Aiheesta muualla
* Sosva: Pohjoismansin sanasto

## Lähteet
* 

### Viitteet
Reet

**Reet** on virolainen naisen etunimi, joka kuuluu Viron 50 yleisimmän naisennimen joukkoon. Nimi pohjautuu Margaretaan. Reetin nimipäivää vietetään Virossa 13. heinäkuuta.

Reet-nimeä käytetään myös Suomessa. Digi- ja väestötietoviraston mukaan se on vuoteen 2020 mennessä ollut etunimenä noin kahdellasadalla naisella.

## Tunnettuja Reetejä
* Reet Krusten (1934–2021), virolainen kirjallisuudentutkija

## Lähteet
Haukiputaan Veikot

**Haukiputaan Veikot r.y.** on SLU:n alainen vuonna 1930 Oulun Haukiputaalla perustettu yleisseura, jonka lajivalikoimaan kuuluvat hiihto, judo, yleisurheilu ja kuntourheilu. 

Seuran alkuvaiheet 1930-luvulta linkittyvät Martinniemessä toiminneeseen sahaan ja sen urheilukerhoon. 

## Haukiputaan Veikkojen kasvatteja

* Riitta-Liisa Roponen
* Jussi Hautamäki
* Matti Hautamäki
* Heidi Hannula

## Lähteet
Jussi Tiinus

**Jussi Tiinus** (20. marraskuuta 1883 Vuole, Inkeri – 3. tammikuuta 1961 Helsinki) oli inkerinsuomalainen kapteeni, opettaja, toimittaja ja suomentaja. 

Pohjois-Inkerissä Vuoleen pitäjän Ylä-Miikkulaisten kylässä syntynyt Tiinus kävi keskikoulun ja Kolppanan opettajaseminaarin. Hän toimi sitten kansakoulunopettajana Uudessakylässä Inkerissä ja hän osallistui myös inkeriläisten valistusrientoihin. Tiinus joutui pakenemaan Suomen puolelle vuonna 1905 jouduttuaan vaikeuksiin venäläisten viranomaisten kanssa valistustyönsä takia. Suomessa Tiinus oli toimituksen jäsenenä Viipuri-, Mikkelin Sanomat-, Satakunta- ja Suomalainen-lehdissä. Hän oli jonkin aikaa Hartolan kansanopiston johtajana ja hän oli sen jälkeen työssä Turun ja Porin läänin lääninhallituksessa ylimääräisenä lääninkanslistina. Tiinus toimi sittemmin nimismiehenä Jomalassa Ahvenanmaalla, Taivassalossa, Mynämäellä ja Elimäellä. Tiinuksen pääsy nimismieheksi vuonna 1913 herätti huomiota lehdistössä, koska Tiinus joka oli Venäjän kansalainen nimitettiin virkaan erivapaudella. Mynämäellä hän osallistui vuonna 1917 paikallisen suojeluskunnan perustamiseen ja hän oli sitten jatkossakin mukana suojeluskuntien toiminnassa niin kauan kuin järjestö oli olemassa. Tiinus pääsi Suomen armeijaan vänrikiksi vaikka hän oli vielä Neuvosto-Venäjän kansalainen. Hän anoi Suomen kansalaisuutta vuonna 1922. Tiinus oli 1920-luvulla ylimääräisenä komisariona Riihimäen poliisilaitoksella ja vuodesta 1929 komisariona Lahden poliisilaitoksella. Välirauhan aikana Tiinus oli pääesikunnassa toimistoupseerina.

## Suomennoksia
* Aleksei Tolstoi : *Venäläisiä satuja*; suom. J. Tiinus. Suomen kirja, Helsinki 1946
* Nikolai Pogodin : *Aristokraatteja*. suom. Jussi Tiinus, sov. Leo Apo. YLE: Radion kuunnelma- ja erikoistoimitus, 1950 (moniste)
* Leonid Andrejev : *Elomme päivät*: näytelmä  

## Lähteet

## Asiasta muualla
* J. Tiinus : Suur-Suomea suunnittelemassa. 30 vuotta sitten Pietarissa pidetty salainen kokous, jossa Vienan-Karjala ja Inkeri suunniteltiin liitettäväksi Suomeen, joka olisi osana Venäjän liittovaltiossa, Hakkapeliitta, 3.12.1935, nro 49, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tetum prasa

**Tetum prasa** on tetumin kielen muoto, jota puhutaan pääsääntöisesti Itä-Timorin pääkaupungin Dilin alueella. Kieltä kutsutaan tästä syystä joskus nimellä **tetum dili**. Sananmukaisesti termeillä *tetum prasa* ja *tetum dili* tarkoitetaan "kaupungin tetumia". Puhujia kielellä on noin 50 000.

Muun muassa Ethnologue määrittelee tetum prasan tetumiin perustuvaksi kreolikieleksi. Tetum prasa on ottanut paljon vaikutteita portugalista. Tetum ja tetum prasa ovat kuitenkin hyvin läheistä sukua toisilleen. Tetum prasalla ei katsota olevan murteita..

Numerot 1–10 tetumiksi: 

## Lähteet
Aithikos Istrialainen

**Aithikos** (**Æthicus**) **Istrialainen** mainitaan erään myöhäislatinan kielellä säilyneen maailmankertomuksen eli kosmografian tekijänä. Kirjan on käsikirjoitusten tiedonannon mukaan kreikkalaisesta alkuteoksesta lyhennellen latinaksi kääntänyt presbyteri Hieronymus. Tekijä kertoo matkustaneensa muun muassa kaukaisissa Pohjoismaissakin ja antaa oudonnimisistä maista ja kansoista outoja, osaksi satumaisia tietoja. 

Teoksen syntyperästä ja arvosta on oltu eri mieltä. Useimmat tutkijat ovat tulleet siihen päätökseen, että kreikkalaista alkutekstiä ei ole ollut olemassakaan, vaan että kirja on kauttaaltaan myöhempi kirjoitus, kirjoitettu noin 600-luvulla jaa. Toiset taas, kuten teoksen julkaisija Wuttke, ovat koettaneet todistuksilla tukea kirjassa olevia tietoja sen syntyperästä ja ovat sitä mieltä, että sen on kreikasta kääntänyt kirkkoisä Hieronymus (347–420). Samoin on koetettu todistaa, että Aithikoksen kertomuksilla on ainakin jotakin arvoa. Niinpä on suomalainen tutkija Kustavi Grotenfelt koettanut Aithikoksen outoja juttuja seulomalla osoittaa, että muutamat niissä olevat tiedot kohdistuvat Suomeenkin (*Munitian saari*) ja sen silloisiin asukkaisiin (”koirankuonolaiset” eli cananealaiset).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* K. Grotenfelt, Aithikos Istrialaisen matkakertomus Suomesta ja Pohjoismaista, Valvoja 1.3.1895 no 3, s. 166–177 (33–47)
Sinappikuoriainen

**Sinappikuoriainen** (*Phaedon cochleariae*) on lehtikuoriaisten heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Aikuinen sinappikuoriainen on ulkonäöltään pyöreä, metallinkiiltoinen ja väriltään tummanvihreä tai melkein musta. Aikuisena sen pituus on 3,5–4,5&nbsp;mm. Lajin tuntosarvet ovat pitkät, ohuet ja pääasiallisesti mustat. Sinappikuoriaisen muna on vaaleankeltainen, pituudeltaan noin 1&nbsp;mm ja muodoltaan soikea. Yksi sinappikuoriaisnaaras voi tuottaa 400 munaa. Alkioiden kehitys kestää 9–10 päivää. Toukka on väriltään likaisen keltainen ja sillä on kiiltävän musta pää. Toukan pituus on 5,5&nbsp;mm.

Sinappikuoriaista esiintyy Euroopassa, Etu- ja Keski-Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Sinappikuoriainen on Suomessa luokiteltu vakiintuneeksi ja elinvoimaiseksi lajiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Sinappikuoriainen (''Phaedon cochleariae'')
Nyulnyulaiset kielet

**Nyulnyulaiset kielet** on australialaisiin kieliin kuuluva kieliperhe Australian pohjoisosissa. Kieliperheeseen kuuluu kymmenen kieltä:

* Itänyulnyulaiset kielet 
** Nyigina
** Warrwa
** Ngumbarl
** Dyugun
** Wayuru
* Länsinyulnyulaiset kielet
** Bardi
** Djawi
** Nimanbur
** Dyaberdyaber
** Nyulnyul

## Lähteet
Itäbalttilaiset kielet

**Itäbalttilaiset kielet** on balttilaisten kielten päähaaran alaryhmä länsibalttilaisten kielten ohella. Itäbalttilaisia kieliä puhutaan ja on puhuttu nykyisten Latvian, Liettuan, Puolan ja Venäjän alueilla.

Itäbalttilaiset kielet, joihin kuuluvat latvian kieli ja latgallin kieli sekä liettuan kieli ja samogitian kieli, ovat ainoita nykyisin puhuttavia balttilaisia kieliä. Latvialla on noin 2,2 miljoonaa puhujaa, latgallilla 200 000, liettualla 3,4 miljoonaa ja samogitianilla 500 000. Selonin kieli ja semgallin kieli ovat hävinneet keskiajalla tai hieman sen jälkeen. 1600-luvulla hävinneen kuurin  kielen asema suhteessa itä- ja länsibalttilaisiin kieliin on epäselvä. 

## Luokittelu

Itäbalttilaiset kielet:
* Latvian kieli
*: Latgallin kieli
* Liettuan kieli
*: Samogitian kieli
* Selonin kieli
* Semgallin kieli
* (Kuurin kieli)

## Katso myös
* Balttilaiset kielet
* Länsibalttilaiset kielet
* Latvian kieli
* Liettuan kieli

## Lähteet
* 
* 
*
Kantavaakuna

**Kantavaakunat** ovat saksalaisen kielialueen vanhimman aatelin (Uradel) muinaisaateliston vaakunoita ajalta ennen varsinaisen heraldiikan yleistystä käyttöä. Vaakunat ovat ikivanhoja ennen 1400-luvun silloisen merkittävien aatelissukujen vaakunoita. Aateliselle ominaisen kilven muodostaa kilpi, sen yläpuolelle sijoitettu patakypärä. Vaakunoihin on vaihdettu kypärä, joka nykyisin vakiintuneen saksalais-pohjoismaisen käytännön mukaan sopii kaikille aatelisille ei ainoastaan vain niiden sukunsa vanhimmille, vaakunat luokitellaankin usein jalosukuisten eli vähintään vapaaherran tai paronin arvoisiksi vaakunoiksi.

## Terminologia
Kantavaakunan termi (saksaksi *Uradel*) on termi joka on otettu käyttöön saksassa 1800-luvun lopulla viittaamaan niihin perheisiin jotka olivat jalosukuisten (vapaaherran tai paronisukuisten) jälkeläisiä ja peräisin ennen 1400-luvulta vuoteen 1100-luvulle, Uradel termillä viitataan Pohjoiseurooppalaisten ritarisukujen aatelistoon jotka ovat jalosukuisen syntyperää ennen vuoden 1400-luvulta, kirjassa kerrotaan aateliskirjeiden lähettämisestä sekä niiden myöntöpäivistä.

Uradel venäläinen aatelisto , venäläinen muinainen aatelisto, adjektiivi *uradelig* tai *uradlig*) on termi, joka otettiin käyttöön Saksassa 1800-luvun lopulla viittaamaan niihin tai niiden perheisiin jotka olivat jalosukuisia peräisin 1400-luvulta tai aikaisemmin.

## Katso myös
* Sukuvaakuna
Arvo Suomela

**Arvo Aarne Suomela** (6. marraskuuta 1909 Vehmaa – 28. heinäkuuta 1941 Suojärvi) oli suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edusti urallaan  Turun Urheiluliittoa (TuUL) ja saavutti seuran riveissä useita SM-viestimestaruuksia. 

Suomela kilpaili 1930-luvulla niin 800 kuin 1&nbsp;500  metrillä. Hän saavutti TuUL:n riveissä maastojuoksun lyhyen matkan joukkuekilpailussa mestaruuden vuonna 1932. Hän voitti saman matkan joukkuemestaruuden myös vuonna 1934 ja oli henkilökohtaisissa kilpailussa viides. 

Ratajuoksun SM-viesteissä Suomela oli TuUL:n riveissä vuosina 1932, 1933 ja 1934 juoksemassa seuralleen mestaruutta 4&nbsp;×&nbsp;1&nbsp;500 metrin viestissä. Vuoden 1934 viestikisoissa TuUL ja Suomela saavuttivat kultaa myös 4&nbsp;×&nbsp;800 metrillä. Hän oli mukana myös TuUL:n 4&nbsp;×&nbsp;1&nbsp;500 metrin joukkueessa vuonna 1935 sen saavuttaessa hopeaa ja vuonna 1937 pronssia. Suomela saavutti TuUL-riveissä pronssia 4&nbsp;×&nbsp;800 metrin viestissä vuoden 1932 kisoissa.

Arvo Suomela sijoittui Kalevan kisoissa 1&nbsp;500 metrillä kuudenneksi vuosina 1933 ja 1934. Parhaat ratajuoksuajat olivat 800 metrillä 1.57,0 ja 1&nbsp;500 metrillä 3.58,9. Ne syntyivät kaudella 1933, jolloin hän oli mukana myös Turun Urheiluliiton 4&nbsp;×&nbsp;1&nbsp;500 metrin Suomen ennätyksen ja samalla epävirallisen seurojen maailmanennätyksen tehneessä nelikössä, jossa muut jäsenet olivat Kalle Tuominen sekä olympiavoittajat Paavo Nurmi ja Harri Larva. Suomela oli jo aiemmin mukana Suomen ennätyksen 4&nbsp;×&nbsp;800 metrin tehneessä vuoden 1934 SM-viestijoukkueessa SE-ajan ollessa 7.56,8.

Suomela oli ennen sotavuosia yksityisyrittäjä. Hän kaatui Jatkosodan hyökkäysvaiheessa Suojärven Näätäojalla. Hän oli kaatuessaan sotamies Jalkaväkirykmentti 56:ssa.

## Lähteet
* Arponen, Antti O. & Kasila, Markku & Peltola, Vesa-Matti: *He antoivat kaikkensa. Viime sodissa menehtyneet suomalaiset mestariurheilijat*. Kustannusosakeyhtiö Auditorium. 2014. .
Mariansiivet

**Mariansiivet** (*Blotiella*) on tesmasaniaiskasvien (Dennstaedtiaceae) heimoon kuuluva saniaissuku. Sukuun kuuluu noin 10–20 lajia.

## Lajeja
* *[[Blotiella coursii]]*
* *[[Blotiella currorii]]*
* *[[varjomariansiipi|Blotiella glabra]]* – varjomariansiipi
* *[[Blotiella hieronymi]]*
* *[[Blotiella lindeniana]]*
* *[[Blotiella madagascariensis]]*
* *[[Blotiella mannii]]*
* *[[Blotiella natalensis]]*
* *[[Blotiella pubescens]]*
* *[[Blotiella reducta]]*
* *[[tansanianmariansiipi|Blotiella stipitata]]* – tansanianmariansiipi
* *[[Blotiella tisserantii]]*

## Lähteet
Henkilöstöhallintajärjestelmä

**Henkilöstöhallintajärjestelmä** on  tietojärjestelmä jonka avulla organisaation henkilöstöhallinto pyrkii hallinnoimaan henkilöjohtamiseen ja työsuhteeseen liittyviä asioita. 

## Sisältö
Henkilöstöhallintajärjestelmä sisältää usein työntekijöistä muun muassa seuraavanlaista tietoa:
* työntekijän perustiedot
* työsopimus liitteineen 
* suoritetut koulutukset
* pätevyydet, luvat ja sertifikaatit
* työsuhde- ja palkkatiedot
* äitiys-, isyys- ja vanhempainvapaat
* vuosilomat
* sairauslomat ja muut poissaolot
* lähtöhaastattelut
* rekrytointeihin liittyviä asioita

## Lähteet
Voisalmenrata

**Voisalmenrata** on Lappeenrannassa sijaitseva vähäliikenteinen teollisuusrautatie, jonka pituus on 5,6 kilometriä. Se erkanee Lappeenrannan rautatieaseman eteläpuolelta ja mutkittelee kaupungin keskustan läpi päättyen Metsä Woodin sahalle Voisalmensaaressa. Radan varrella on sijainnut Lappeenrannan alkuperäinen rautatieasema. 

## Lähteet
Tõnis

**Tõnis** on virolainen miehen etunimi, joka pohjautuu kreikkalais-latinalaiseen nimeen Antonius. Tõnis ja samaa perua oleva etunimi Tõnu tulivat laajalti käyttöön jo 1400–1700-luvuilla. Tõnisin ja Tõnun nimipäivää vietetään Virossa 17. tammikuuta.

Nimeä tavataan jonkin verran myös Suomessa. Digi- ja väestötietoviraston mukaan se on vuoteen 2020 mennessä ollut etunimenä noin 290 miehellä. 

## Nimen ääntäminen
Tõnis-nimessä olevaa keskivokaalia õ ei esiinny suomen kielessä. Se tuotetaan muuten samaan tapaan kuin *u*-äänne, mutta huulia ei pyöristetä, vaan ne ovat hymyasennossa (eli *e*-asennossa).

Tõnis-nimessä konsonantti *n* liudentuu eli sen kanssa äännetään samanaikaisesti *i* tai *j*. 

## Tunnettuja Tõnis-nimisiä
* Tõnis Erm (s. 1982), virolainen hiihto- ja pyöräsuunnistaja
* Tõnis Kasemets (s. 1974), virolainen autourheilija
* Tõnis Kaumann (s. 1971), virolainen säveltäjä ja laulaja
* Tõnis Kint (1896–1991), Viron pakolaishallituksen presidentti 1970–1990
* Tõnis Lukas (s. 1962), virolainen poliitikko
* Tõnis Mägi (s. 1948), virolainen laulaja, kitaristi, säveltäjä ja näyttelijä
* Tõnis Mölder (s. 1989), virolainen poliitikko
* Tõnis Palts (s. 1953), virolainen yrittäjä ja poliitikko
* Tõnis Vint (1942–2019), virolainen taiteilija
* Tõnis Vähi (s. 1987), virolainen salibandymaalivahti

## Lähteet
Ai shang liang ge wo

**Ai shang liang ge wo** (, ) on televisioyhtiö TTV:n esittämä taiwanilainen draamasarja, jota on esitetty vuodesta 2014 alkaen ja jossa on 20 jaksoa. Sen päärooleissa ovat Aaron Yan, Tia Lee, Jack Li ja Katherine Wang.

## Juoni
Draamasarjassa yhtiönsä ongelmien kanssa kamppaileva nainen, Tao Le-Si, tapaa rikkaan ja menestyvän miehen, Lu Tian-Xingin. Samanaikaisesti Le-Si pyrkii taistelemaan erästä toimitusjohtajaa vastaan, joka haluaa myydä hänen yhtiönsä. Lopulta paljastuu, että Lu Tian-Xing ja toimitusjohtaja ovat sama henkilö.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMDB
Jukolan viesti 2010

**Jukolan viesti 2010** eli **Kytäjä-Jukola** oli 62. Jukolan viesti -tapahtuma. Se käytiin 19.–20. kesäkuuta 2010 Hyvinkään Kytäjällä. Järjestävät seurat olivat Hyvinkään Rasti ja Rajamäen Rykmentti. Samalla alueella järjestettiin vuoden 1981 Jukolan viesti. Lisäksi Hyvinkään Rasti oli järjestämässä vuoden 1970 Jukolan viestiä Riihimäellä. Miesten Jukolan viestin voitti Halden SK, jolle voitto oli kuudes. Naisten 33:nen Venlojen viestin voitti Tampereen Pyrintö, jolle voitto oli neljäs.

## Tulokset
### Venlojen viesti
**1. osuus:** 5,1 km
**2. osuus:** 4,4 km
**3. osuus:** 6,2 km
**4. osuus:** 7,5 km
**Joukkueita:** 1&nbsp;107, joista hyväksytysti **maaliintulleita:** 997

### Jukolan viesti

**1. osuus:** 9,8 km
**2. osuus:** 10,0 km
**3. osuus:** 11,3 km
**4. osuus:** 6,9 km

**5. osuus:** 6,8 km
**6. osuus:** 9,2 km
**7. osuus:** 13,4 km

**Joukkueita:** 1&nbsp;556, joista hyväksytysti **maaliintulleita:** 1&nbsp;232

## Lähteet
*Venlojen viestin 2010 tulokset
*Jukolan viestin 2010 tulokset

## Aiheesta muualla
*Salpa-Jukolan tiivistelmä Jukola.com-sivustolla
*Venlojen viestin 2010 GPS-seuranta ja kartat RouteGadget-palvelussa
*Jukolan viestin 2010 GPS-seuranta ja kartat RouteGadget-palvelussa
Aino Karppinen

**Aino Karppinen** (s. 7. elokuuta 1998 Rovaniemi) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Svenska damhockeyliganissa pelaavaa Luleå HF:ää.

## Ura
### Seuraura
Karppinen on Rovaniemen Kiekon oma kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset aikuisten pelinsä kaudella 2013–2014 naisten Mestiksessä, jossa pelasi yhteensä kuusi ottelua ilman tehopisteitä. Karppinen toimi kaudella 2016–2017 RoKin varakapteenina.

Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi naisten Liigassa pelaavan Oulun Kärppien riveihin, jossa voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.

Karppinen siirtyi kaudeksi 2020–2021 naisten Liigaan nousseen kasvattajaseuransa RoKin riveihin.

Karppinen on pelannut naisten liigassa 75 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 13 ja syöttänyt 24 maalia. Pelaamissaan 15 pudotuspeliottelussa hän on antanut yhden maalisyötön. Hän siirtyi kesken kauden 2021–2022 Ruotsin SDHL:ssä pelaavaan Luleå HF:ään.

### Maajoukkueura
Karppinen on pelannut 13 alle 18-vuotiaiden tyttöjen maaottelua. Ikäluokan MM-kilpailuissa hän on pelannut viisi ottelua. Hän on pelannut 24 naisten maaottelua, joissa hän on syöttänyt neljä maalia. Hän pelasi kaksi ottelua ilman tehopisteitä Suomen pronssijoukkueessa Kanadan MM-kilpailuissa 2021.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Bolšoje Orlovo (järvi Pihkovan alueella)

**Bolšoje Orlovo** () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Outovan piirissä.

## Maantietoa
Järvi on 1,3 kilometriä pitkä, 1,0 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 74 hehtaaria. Se sijaitsee laajalla suoalueella Bereznon länsipuolella. Järvi on muuten pyöreän muotoinen, mutta sen länsirannassa on 250 metriä pitkä lahti. Sen keskisyvyys on 2,6 metriä ja sen syvänteessä on 3,8 metriä vettä. Järvi on saareton. Järvi on asumaton eikä sinne tule tietä. Bereznon itärannassa sijaitsee lähin kylä Gluš ().

## Luontoarvoja
Järvessä elää ainakin hauki, särki, ahven, kiiski, made, salakka, ruutana, sorva, säyne, suutari, mutakala ja rantanuoliainen, sekä jokirapua, jota on niukasti. Järvessä on mutapohja, mutta rannoilla saattaa näkyä hiekkapohjaa. Sen rannat ovat suomaata tai paikoitelleen metsämaata. Suolla ranta muodostuu kelluvista turvehetteiköstä. Metsäisillä rannoilla on puunrunkoja kaatunut rantaveteen.

## Vesistösuhteita
Bolšoje Orlovo sijaitsee Tšornajan sivujoen Volosnjan valuma-alueella. Tšornaja laskee Peipsijärveen, jonka Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkaa laskujoki Narvanjoki, joka jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

Järven valuma-alueen koko on 6,3 neliökilometriä . Orlovo ja Berezno muodostavat yhdessä lammen kanssa kolmen järven kokonaisuuden. Orlovon lahteen laskee lounaasta päin suo-oja ja suurien järvien välillä on luonnollisen oloinen yhdysoja. Tämän vuoksi voidaan olettaa, että myös Orlovossa on vedenpinta 36 metriä mpy. Järvien välissä sijaitsee lampi, mutta sillä ei ole ojaa Orlovoon. Sekä Orlovosta että Bereznosta on kaivettu johto-ojat Volosnjaan.

## Huomautuksia

## Lähteet
Tungrit

**Tungrit** () olivat alun perin germaaninen heimo, joka ylitti Reinin ja asettui asumaan Galliaan. Tungrien pääkaupunki oli Atuacutum tai Aduaca Tungrorum, nykyinen Tongeren. Ilmeisesti tungrit muuttivat alueelle, jossa olivat aiemmin asuneet eburonit, ja heidän naapureinaan olivat nervit. Tacituksen mukaan tungrit olivat ensimmäinen Reinin ylittänyt germaaniheimo, ja heidän alkuperäinen nimensä olisi ollut *Germani*. 

## Lähteet
Julius Leopold Klein

**Julius Leopold Klein** eli **Gyula Lipót Klein** (1810 Unkari – 1876 Berliini) oli saksankielinen unkarilais-saksalainen näytelmäkirjailija ja kirjallisuushistorioitsija. Huomattavin hänen tieteellisistä teoksistaan on keskeneräiseksi jäänyt draaman historia *Geschichte des Dramas* (1865–1876). Runsaan aineiston ja hienojen arvostelujen rinnalla teoksessa tapaa myös viljalti aiheesta poikkeamista, varsinkin polemiikin alalle. Kleinin kootut näytelmät ilmestyivät 1871–1872.

Klein opiskeli ensin Wienin yliopistossa, sitten 1830 Berliinissä, josta hän valmistui lääkäriksi. Hän ei kuitenkaan jatkanut pitkään lääkärinammatissa vaan ansaitsi elantonsa kirjoittamalla. Hän aloitti teatteriarvostelijana, ryhtyi sitten kirjoittamaan näytelmiä ja kirjallisuudenhistorioita.

Kleinin näytelmistä vain muutama, kuten *Zenobia* 1847, *Strafford* 1862,* Heliodora 1867*, pääsi näyttämölle, mutta ne katosivat sieltä pian. Hän pyrki tavoittamaan Shakespearen tyylin ja ilmaisi tämän tavoin kärsimystä voimakkain ilmaisuin, mutta päätyi usein kömpelyyksiin, ylettömään kuvallisuuteen ja kummalliseen detaljimaalailuun. Hänen draamatuotannolleen ominaiset taipumus poiketa aiheesta ja säkenöivät paradoksit ilmenevät myös hänen keskeneräiseksi jääneessä kiinnostavassa työssään *Geschichte des Dramas*.

Klein toimitti Wismarissa ilmestyneen julkaisun *Baltische Blätter* kolmannen vuosikerran.

## Lähteet
Sushant Singh Rajput

**Sushant Singh Rajput** (21. tammikuuta 1986 Patna, Bihar – 14. kesäkuuta 2020 Mumbai, Maharashtra) oli intialainen näyttelijä, joka tunnettiin parhaiten työstään hindinkielisessä elokuvateollisuudessa.

Jätettyään insinöörin opintonsa kesken Rajput muutti Mumbaihin ja liittyi teatteriryhmään. Hän alkoi näytellä hindinkielisissä televisiosarjoissa, ensin romanttisessa draamassa *[[Kis Desh Mein Hai Meraa Dil]]* (2008) ja seuraavaksi pääroolia saippuaoopperassa *[[Pavitra Rishta]]* (2009–2011). Bollywood-debyyttinsä hän teki elokuvassa *[[Kai Po Che!]]* (2013), joka oli sekä yleisö- että arvostelumenestys. Seuraavaksi hän näytteli miespääosaa menestyneessä romanttisessa komediassa *[[Shuddh Desi Romance]]* (2013) ja nimiroolia etsivänä toimintaelokuvassa *[[Detective Byomkesh Bakshy!]]* (2015).

Hänen muita elokuviaan olivat jälleensyntymädraama *[[Raabta (elokuva)|Raabta]]* (2017), romanttinen draama *[[Kedarnath (elokuva)|Kedarnath]]* (2018), historiallinen draama *[[Sonchiriya]]* (2019) ja toimintatrilleri *[[Drive (vuoden 2019 elokuva)|Drive]]* (2019). Hänen tuottoisimmat elokuvansa olivat satiiri *[[PK (elokuva)|PK]]* (2014), jossa hän näytteli sivuroolia, urheiludraama *[[M.S. Dhoni: The Untold Story]]* (2016), jossa hän näytteli kriketinpelaaja Mahendra Singh Dhonia, ja draamakomedia *[[Chhichhore]]* (2019). Roolistaan Dhonina hän sai ensimmäisen parhaan miespääosan Filmfare Awards -ehdokkuutensa ja voitti palkinnon Indian Film Festival of Melbournelta.

Rajput hirttäytyi kodissaan Mumbaissa 34-vuotiaana. Hänen viimeinen elokuvansa *[[Dil Bechara]]* (2020) julkaistiin postuumisti suoratoistopalvelussa.

## Filmografia

## Televisio

## Palkinnot ja ehdokkuudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Atslosilliini

**Atslosilliini** (C20H23SN5O6) on penisilliineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä käytetään lääketieteessä antibioottina.

## Ominaisuudet ja käyttö
Atslosilliinin antibioottiset ominaisuudet perustuvat muiden penisilliinien tavoin bakteerin soluseinän synteesin estämiseen. Se tehoaa moniin bakteereihin muun muassa grampositiisiin kokkeihin ja gramnegatiivisista bakteereista erityisesti *[[Pseudomonas aeruginosa]]*-lajiin. Lääkeainetta voidaan käyttää keuhkokuumeen ja muiden hengitystieinfektioiden, virtsatulehdusten, munuaistulehdusten ja ihoinfektioiden hoidossa. Atslosilliini on osoittaunut tehokkaaksi hoidettaessa myös muille antibiooteille vastustuskykyisiä borrelioositapauksia ja toimii myös ehkäisevästi.

## Haittavaikutukset
Atslosilliini voi aiheuttaa allergisia oireita, verenvuotoherkkyyttä, maksan entsyymiarvojen nousua ja suurina annoksina se on myrkyllistä hermostolle.

## Valmistus
Atslosilliinin synteesin ensimmäisessä vaiheessa 2-imidatsolidinoni reagoi fosgeenin kanssa happokloridiksi, joka sen jälkeen reagoi fenyyliglysiinin kanssa. Viimeinen vaihe on reaktio 6-aminopenisillaanihapon kanssa emäksisissä olosuhteissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Human Metabolome Database: Azlocillin 
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Azlocillin 
* The Comparative Toxicogenomics Database (CTD): Azlocillin
Tõnu

**Tõnu** on virolainen miehen etunimi, joka kuuluu Viron 50 yleisimmän miehennimen joukkoon. Se pohjautuu kreikkalais-latinalaiseen nimeen Antonius. Samaa perua on etunimi Tõnis. Tõnun ja Tõnisin nimipäivää vietetään Virossa 17. tammikuuta.

Tõnu-nimeä käytetään jonkin verran myös Suomessa. Digi- ja väestötietoviraston mukaan se on vuoteen 2020 mennessä ollut etunimenä noin 390 miehellä. 

## Nimen ääntäminen
Tõnu-nimessä olevaa keskivokaalia õ ei esiinny suomen kielessä. Se tuotetaan muuten samaan tapaan kuin *u*-äänne, mutta huulia ei pyöristetä, vaan ne ovat hymyasennossa (eli *e*-asennossa).

## Tunnettuja Tõnu-nimisiä
* Tõnu Aare (1953–2021), virolainen muusikko
* Tõnu Endrekson (s. 1979), virolainen soutaja ja olympiamitalisti
* Tõnu Kaljuste (s. 1953), virolainen kuoronjohtaja ja kapellimestari
* Tõnu Kilgas (1954–2021), virolainen näyttelijä ja laulaja
* Tõnu Kõrvits (s. 1969), virolainen säveltäjä
* Tõnu Lepik (s. 1946), virolainen pituushyppääjä
* Tõnu Trubetsky (s. 1963), virolainen muusikko, kirjailija ja elokuvaohjaaja
* Tõnu Tõniste (s. 1967), virolainen purjehtija ja olympiamitalisti
* Tõnu Viik (s. 1968), virolainen professori ja Tallinnan yliopiston rehtori
* Tõnu Õnnepalu (s. 1962), virolainen kirjailija ja kääntäjä

## Lähteet
Martti Luomanen

**Martti Luomanen** (5. maaliskuuta 1907 Karstula – 4. huhtikuuta 1989 Laukaa) oli suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edusti urallaan aluksi Karstulan Kivaa ja myöhemmin Jyväskylän Kisa-Tovereita. 

Luomasen päämatka oli 1 500 metriä, jolla hän saavutti hopeaa vuoden 1930 Kalevan kisoissa ja pronssia seuraavana vuonna. 
SM-viesteissä Luomanen oli voittamassa seuralleen Jyväskylän Kisa-Toverit (JKT) kultaa vuonna 1931 4 x 1 500 metrillä. JKT:n joukkueessa Luomanen saavutti vuoden 1930 viesteissä 4 x 1500 metrin hopeaa ja vuonna 1933 niin 4 x 800 metrillä kuin 4 x 1 500 metrillä pronssia. Hänet valittiin kolmanneksi edustajaksi Harri Larvan ja Eino Purjeen kanssa Los Angelsin olympialaisten 1 500 metrille, jossa hän sijoittui yhdeksänneksi. Luomanen kuului seitsenhenkiseen suomalaisyleisurheilijoiden ryhmään, joka olympialaisten jälkeen kilpaili vielä Japanissa.

Ammatiltaan Martti Luomanen oli sähköasentaja. Hän osallistui kunnallispolitiikkaan ja toimi Laukaan kunnanvaltuustossa SDP:n valtutettuna.

## Ennätykset
* 800 metriä: 1.58,8 (1932)
* 1 500 metriä: 3.56,4 (1932)
* 2 000 metriä: 5.27,2 (1931)
* 3 000 metriä: 8.44,5

## Lähteet
Jan Kochanowski

**Jan Kochanowski** (1530–1584) oli vanhan Puolan suurin runoilija. Hän opiskeli Krakovan ja pitemmän aikaa Padovan ja Pariisin yliopistoissa. Hän oli puolalaisen renessanssin etevin edustaja. Hän on sukkela, usein nerokaskin käänteissään ja herkän lyyrillinen tunteissaan, hänellä oli klassillisten opintojen ansiosta koulutettu ja hienostunut maku ja muodon sirous, ja hän oli jo 1500-luvulla kehittänyt puolalaisen runouden korkealle tasolle. Kochanowskin monista runoteoksista on ehkä ensimmäiseksi asetettava *Treny*, kokoelma valitusrunoja tyttären kuoleman johdosta.

Kochanowskin isänmaallisista runoelmista huomattavin on klassillisen draaman muotoon luotu allegoria *Odprawa poslów greckich* (*Kreikkalaisten lähettiläiden matka*, 1578). Kochanowskin runopukuinen mukaelma Daavidin psalmeista (1577) kuuluu muotonsa puolesta puolalaisessa kirjallisuudessa merkittäviin teoksiin. Hän on kirjoittanut myös latinankielisiä runoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bugula neritina

**Bugula neritina** on Bugulidae-heimoon kuuluva merivesissä elävä sammaleläinlaji. Lajia käytetään muun muassa materiaalitieteessä malliorganismina. *Bugula neritina* on ainakin valkopilkkukaniinikalan (*Siganus canaliculatus*) ravintoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Bugula neritina (brown bryozoan)
National Center for Biotechnology Information

**National Center for Biotechnology Information** (**NCBI**) on Yhdysvaltain terveysvirastoon kuuluvan Yhdysvaltain kansallisen lääketieteellisen kirjaston osasto, jonka päämaja sijaitsee Marylandin osavaltion Bethesdassa. Osasto perustettiin vuonna 1988 senaattori Claude Pepperin sponsoroimana ja sen tavoitteena on kehittää teknologiaa, joka auttaa ymmärtämään terveyteen vaikuttavia biologisia prosesseja. NCBI ylläpitää monia molekyylibiologiaan, biokemiaan ja perinnöllisyystieteeseen liittyviä tietokantoja ja ohjelmistoja. Näitä ovat muun muassa DNA-sekvenssejä sisältävä GenBank, tieteellisiä julkaisuja kokoava PubMed sekä hakuohjelmat Entrez ja BLAST.

## NCBI:n tietokantoja ja ohjelmistoja
* BLAST, sekvenssien samanlaisuutta vertaava työkalu
* Entrez, tietokantojen hakuohjelmisto
* GenBank, sekvenssitietokanta
* Online Mendelian Inheritance in Man (OMIM), tietokanta perinnöllisistä sairauksista
* PubChem, molekyylitietokanta
* PubMed, biotieteellisten julkaisujen hakuohjelmisto
* PubMed Central (PMC), julkaisutietokanta

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* National Center for Biotechnology Informationin kotisivut
Kokkolan vapaaherrakunta

**Kokkolan vapaaherrakunta** oli vapaaherrakunta, jonka kuningatar Kristiina 1651 antoi Pietari Banérin vanhimmalle pojalle Kustaa Banérille, kun hän korotti veljesten Svante, Pietari, Akseli, Juhana ja Kaarle (Kustaanpoikain) Banérin perilliset vapaaherrasäätyyn. Vapaaherrakuntaan kuuluivat Kokkolan kaupunki ja pitäjä. Kaikki edellämainitut perilliset saivat hänen ohellaan kantaa Kokkolan vapaaherran nimeä. Vuonna 1654 vapaaherrakunta käsitti Pohjanmaan maakirjan mukaan 111&nbsp;13/24 manttaalia. Se palautettiin kruunulle Kaarle XI:n peruutuksessa.

## Lähteet
 

## Kirjallisuutta
* Mauno Jokipii: *Suomen kreivi- ja vapaaherrakunnat*, 2 nidettä, Suomen historiallinen seura 1956–1960, Historiallisia tutkimuksia 48.1
Kalifornian rikosseuraamuslaitos

**Kalifornian rikosseuraamuslaitos** (, lyh. CDCR) on Kalifornian osavaltionhallinnon virasto, joka vastaa osavaltion vankila- ja ehdonalaisjärjestelmien toiminnasta. Sen päämaja on pääkaupunki Sacramentossa. Kuvernööri Gavin Newsom nimitti viraston nykyisen pääjohtajan Ralph Diazin tehtävään 27. maaliskuuta 2019.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viraston kotisivut
San Quentin (Kalifornia)

**San Quentin** on kunnallishallinnoton alue Marinin piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. San Quentin State Prison -vankila sijaitsee kunnan alueella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Star Wars: Squadrons

**Star Wars: Squadrons** on Motive Studiosin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema toimintapeli, joka julkaistiin 2. lokakuuta 2020. Peli sijoittuu *[[Tähtien sota]]* -universumiin, *[[Jedin paluu]]n* jälkeiseen aikaan, jossa Uuden tasavallan pilotit taistelevat viimeisiä Galaktisen Imperiumin jäänteitä vastaan.

## Pelaaminen
Peli sijoittuu Endorin taistelun ja Toisen Kuolemantähden tuhoamisen jälkeiseen aikaan, jolloin Uusi tasavalta taistelee Galaktisen Imperiumin jäänteitä vastaan. Tarina vaihtelee kahden muokattavan pilotin kanssa. Peli sisältää uusia hahmoja ja cameo-rooleja entuudestaan tunnetuilta kasvoilta. Kun pelaajat ansaitsevat enemmän kokemuspisteitä, he voivat avata uusia aseita, kilpiä, päivityksiä ja kosmeettisia esineitä pilotille ja alukselle.
### Pelimuodot
Pelissä on toistaiseksi neljä eri pelimuotoa, jotka ovat:

***Tarina**: Tässä yksinpelimuodossa pelaaja suorittaa tarinan, jossa hänen pitää taistella Uuden Tasavallan ja Imperiumin kohtalosta. Muoto sisältää erilaisia tehtäviä, joita suorittamalla pääsee eteenpäin tarinassa.
***Ilmataistelut**: Tässä moninpelimuodossa 5v5 joukkueet taistelevat voitosta. Tehtävänä on tuhota toisten alukset ensimmäisenä.
***Laivastotaistelut**: Tässä moninpelimuodossa kaksi joukkuetta taistelevat toisiaan vastaan monivaiheisessa avaruustaistelussa. Tehtävänä on tuhota vihollisjoukkueen lippulaiva ja muut alukset ensimmäisenä.
***Kustomoidut Taistelut**: Tässä muodossa pelaajan mielikuvitus on vapaana. Pelimuodossa voi kehittää omia taisteluita 5v5 rähinöistä laivastotaisteluihin ja avata uusia ominaisuuksia.

## Kehitys
Pelistä julkaistiin traileri 15. kesäkuuta 2020. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle 2. lokakuuta 2020. PlayStation 4- ja Windows-versiot ovat pelattavissa virtuaalitodellisuudessa VR-lasien kautta.

## Vastaanotto
Peli on saanut Pelaaja-lehden arvostelussa arvosanaksi 9/10.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Viralliset nettisivut
Hannu Alasaarela

**Hannu Alasaarela** (s. 1994 Oulu) on suomalainen pianisti.

Alasaarela aloitti pianonsoiton 8-vuotiaana. Hän pääsi 12-vuotiaana Oulunsalon taidekouluun, jossa opiskeli Kimmo Pihlajamaan ja Jouko Tötterströmin johdolla. Hän kävi sitten Madetojan musiikkilukion ja eteni Sibelius-Akatemiaan opettajinaan Tuija Hakkila ja Ilmo Ranta. Hän on saanut ohjausta myös Hui-Ying Liu-Tawaststjernalta, Erik T. Tawaststjernalta, Liisa Pohjolalta, Matti Raekalliolta ja Niklas Pokilta. Alasaarela voitti Leevi Madetoja -pianokilpailun vuonna 2012, sai finaalipaikan ja erikoispalkinnon Maj Lind -pianokilpailussa 2017 ja eteni kahdeksan parhaan joukkoon Genèven kansainvälisessä pianokilpailussa 2018. Vuonna 2017 hänelle myönnettiin tunnustuspalkinto Tampereen pianokilpailussa.

Alasaarela on esiintynyt erinäisissä suomalaistapahtumissa, Ruotsissa, Baltian maissa, Saksassa ja Sveitsissä. Hän on soittanut Oulu Sinfonian, Helsingin kaupunginorkesterin ja Lappeenrannan kaupunginorkesterin solistina.

## Lähteet
Kaarlo Henrik Hallikorpi

**Kaarlo Henrik Hallikorpi**, ent. **Schroeder** (7. syyskuuta 1884 Joensuu – 9. syyskuuta 1934 Hämeenkylä, Helsingin pitäjä) oli suomalainen pankkivirkailija, joka oli Akateemisen Karjala-Seuran perustajia ja kunniajäsen ja toimi seuran ensimmäisenä puheenjohtajana. 

Hallikorven vanhemmat olivat sotakomissaari Aron Schroeder  ja  Matilda  Emilia  Jankowsky.  Hän tuli ylioppilaaksi  Suomalaisesta normaalilyseosta 1903 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1914. Opiskeltuaan  yliopistossa Besançonissa ja Jenassa ja työskenneltyään opettajana Hämeenlinnassa ja Kuopiossa Hallikorpi siirtyi liikelalalle. Vuonna 1916 hänestä tuli Tampereen Puuvillateollisuus -yhtiön kirjeenvaihtaja. Hallikorpi toimi Kansallis-Osake-Pankin virkailijana  vuodesta 1920, sekä pääkonttorissa että Raahen ja Porvoon sivukonttoreiden johtajana. Karjalaisen Osakunnan kuraattori Hallikorpi oli 1920–1923. Hän kuoli sydänkohtaukseen suojeluskunnan suunnistusharjoituksissa Hämeenkylässä syyskuussa 1934.

Professori Iivo Hallakorpi oli Hallikorven veli. Hänen puolisonsa oli Sylvi Sevon.

## Lähteet
Börek (albumi)

**Börek** on yhtyeen Jaakko Laitinen & Väärä Raha vuonna 2020 ilmestynyt studioalbumi. Sen on julkaissut Playground Music.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet
Ivan Moravec

**Ivan Moravec** (9. marraskuuta 1930 Praha – 27. heinäkuuta 2015 Praha) oli tšekkiläinen pianisti.

Moravec oli juristin poika. Hän mieltyi lapsena oopperaan, etenkin tenori Enrico Carusoon; hän pitikin rakkauttaan ihmisääntä kohtaan soittonsa lyyrisyyden innoittajana. Moravec aloitti pianotunneilla käymisen 7-vuotiaana ja debytoi Prahan radiossa vuonna 1946. Luistelussa sattunut tapaturma heikensivät Moravecin terveyttä ja kuntoa hänen nuoruudessaan; hän pitikin taukoa pianonsoitosta 18-vuotiaasta 24-vuotiaaksi saakka. Hän kuitenkin opiskeli 1950-luvulla Prahan konservatoriossa opettajanaan Erna Grünfeld ja siirtyi vuonna 1957 Arturo Benedetti Michelangelin oppiin Italiaan. Lontoon-debyyttinsä Moravec teki vuonna 1959, ja Yhdysvalloissa hän esiintyi ensimmäisen kerran George Szellin johtaman Clevelandin orkesterin kanssa vuonna 1964.  

Moravecin albumi Frédéric Chopinin nocturneista pääsi *[[The New York Times]]in* kritiikoiden luetteloon näille mieluisimmista Chopin-levytyksistä säveltäjän 200-vuotissyntymäjuhlan kunniaksi vuonna 2010. Moravecille läheisiä säveltäjiä olivat Chopinin ohella Wolfgang Amadeus Mozart ja Claude Debussy. Erityisesti Chopin-tulkinnoillaan Moravec saavutti laajaa arvostusta.

Peter Shaffer valitsi Moravecin pianistiksi vuoden 1984 *[[Amadeus (elokuva)|Amadeus]]*-elokuvan soundtrackille. Moravec oli vuosikymmenien ajan Steinway-artisti. Hänet otettiin ainoana tšekkiläisenä vuonna 1999 edustetuksi Philips Recordsin *[[Great Pianists of the 20th Century]]* -levysarjaan. Vuonna 2000 hän sai Kaarle IV:n palkinnon saavutuksistaan. Moravec kuoli sairaalassa Prahassa 84-vuotiaana oltuaan hoidossa keuhkokuumeen takia. 

## Lähteet
Bertil Johansson

**Bertil Johansson** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Bertil Johansson (s. 1930), ruotsalainen poliitikko
* Bertil ”Bebben” Johansson (1935–2010), ruotsalainen jalkapalloilija ja valmentaja.
Westlake Village

**Westlake Village** on kaupunki Los Angelesin piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden  väestönlaskennassa 8&nbsp;270. Westlake Village sai kaupunkioikeudet 11. joulukuuta 1981.

## Väestö
Kaupungin asukkaista 78,9 prosenttia on valkoisia, 8,57 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 7,83 prosenttia aasialaisia. 96,2 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 51,7 vuotta.

## Kuvia kaupungista

Tiedosto:Las virgenes reservoir westlake village.jpg|Las Virgenes Reservoir.
Tiedosto:Westlake Village CA Westlake Lake.JPG|Westlaken järvi
Tiedosto:Four Seasons Westlake Village Side 2014.jpg|Four Seasons -hotelli.


## Lähteet
### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin kotisivut
Visiiri (lehti)

**Visiiri** on vuonna 2020 perustettu Tampereen ylioppilaslehti. Lehden valmistelutyö aloitettiin keväällä 2020 ja ensimmäinen numero ilmestyi saman vuoden syyskuussa. Visiiriä julkaisee Tampereen ylioppilaskunta kuusi kertaa vuodessa, ja se perustettiin uuden Tampereen yliopiston yhteiseksi ylioppilaslehdeksi. Lehden edeltäjiä olivat jo lakkautetut Tampereen yliopiston ylioppilaslehti Aviisi ja Tampereen teknillisen yliopiston ylioppilaslehti Anturi. Lehden nimi valittiin keväällä 2020 käydyn nimikilpailun perusteella. Visiirin päätoimittajana toimii Maria Muilu.

Visiirin ensimmäisenä päätoimittajana toimi Aapo Laakso.

## Visiirin päätoimittajat
*2023– Maria Muilu
*2020–2022 Aapo Laakso

## Lähteet
Nils-Erik Nyman

**Nils-Erik Wilhelm Nyman** (22. helmikuuta 1912 – 7. helmikuuta 2001) oli suomalainen urheilujohtaja ja urheilun aktiiviurallaan pikajuoksija. Nyman edusti uransa aikana  HIFK:ta.

Nyman kilpaili HIFK:n väreissä 1930-luvulla. Hän oli mukana vuoden 1934 Suomen mestaruuden voittaneessa 4 × 100 metrin joukkueessa ja pronssia voittaneessa 4 × 400 metrin joukkueessa. Hän kuului vuoden 1936 olympiavalmennettaviin kisamatkan kuitenkaan toteutumatta.

Urheilu-uransa jälkeen hän toimi ruotsinkielisen yleisurheiluliiton SFI:n puheenjohtajana vuosina 1959–1970 ja ruotsinkielisen urheilun keskusjärjestön CIF:n hallituksessa vuosina 1959–1972 ja sen jälkeen puheenjohtajana. Vuonna 1989 hänelle myönnettiin suomalaisen urheilun korkein tunnustus eli Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun suuri ansioristi.

Siviiliammatiltaan Nyman oli juristi ja toimi valmistuttuaan oikeusneuvosmiehenä.

Nymanin neljästä lapsesta Kurt Nyman oli purjehtija, Kristian Nyman kenttäratsastuksen Suomen mestari.

## Lähteet
Madis

**Madis** (äännetään ”Matjis”) on virolainen miehen etunimi. Sen suomalainen vastine on Matti. Madisin nimipäivää vietetään Virossa 24. helmikuuta.

Madis-nimeä käytetään myös Suomessa. Digi- ja väestötietoviraston mukaan se on vuoteen 2020 mennessä ollut etunimenä noin 540–550 miehellä. 

## Tunnettuja Madis-nimisiä
* Madis Kallas (s. 1981), virolainen poliitikko

## Lähteet
Ina (Nagano)

**Ina** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Kōshin’etsun alueella Naganon prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa. Kaupungin keskusta on rakentunut Inan altaan pohjoisosaan Tenryūjoen oikealle rannalle. Idässä kaupungin alue nousee Akaishivuorille yli kolmen kilometrin korkeuteen ja rajautuu Shizuokan ja Yamanashin prefektuureihin. Inassa on 67&nbsp;383 asukasta (kesäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 667,93 neliökilometriä.

Ina kehittyi historiallisesti postiasemana kolmen tiereitin yhtymäkohdassa. Meiji-kaudella siitä tuli paikallinen hallintokeskus ja se alkoi kaupungistua nopeasti. Kaupunkioikeudet Ina sai vuonna 1954, kun Inan maaseutukaupunkiin liitettiin viisi muuta kuntaa. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2006, kun siihen yhdistettiin Takatōn maaseutukaupunki ja Hasen kyläkunta. Takatō oli Edo-kaudella linnanaluskaupunki Naitō-klaanin hallinnassa. Merkittäviä elinkeinoja olivat aiemmin silkinviljely ja -kehruu, nykyisin elektroniikka- ja hienomekaaninen teollisuus. Maaseutualueilla viljellään riisiä, vihanneksia ja hedelmiä, kuten omenoita. Eräs paikallinen erikoisuus on syötäviksi valmistetut hyönteiset (*zazamushi* ja *hachinoko*). 

Inan nähtävyyksiin kuuluvat Takatōn linnan raunoita ympäröivä puisto, jossa kasvaa noin 1&nbsp;500 kirsikkapuuta, Chūsen-jin ja Enshō-jin buddhalaiset temppelit sekä Atsuta-jinjan šintolainen pyhäkkö. Matkailijoita kaupunkiin houkuttelevat myös luonnonkauniit vuoristoalueet kiipeily- ja patikointimahdollisuuksineen, kuten Tsuetsukin sola. Osa kaupungin alueesta kuuluu Etelä-Alppien kansallispuistoon. Inaa palvelee ja JR Tōkain Iida-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Inashi Ekimae Kosaten 2009-08b.JPG|Inan keskustaa
Tiedosto:Kaikomagatake from Senjōgatake 2016-10-14.jpg|Kaikomavuori Senjōvuorelta
Tiedosto:Kenpukuji.jpg|Kenpuku-ji
Tiedosto:Takato downtown.JPG|Takatōn kaupunginosaa
Tiedosto:Ina city center area Aerial photograph.1976.jpg|Inan kantakaupunki vuoden 1976 ilmakuvassa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Jokijärventie

**Jokijärventie** on noin 38 kilometrin pituinen yhdystie Taivalkoskella. Tie kulkee Taivalkosken kirkonkylästä valtatieltä 20 Isokummun, Jokijärven ja Tyrävaaran kylien kautta valtatien 5 risteykseen.

Tien varrella sijaitsee muun muassa K-ryhmän kyläkauppa Soronen, jossa on kaupan palvelujen lisäksi asiamiesposti.

## Lähteet