open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pieni suklaapuoti (elokuva)

**Pieni suklaapuoti** (*Chocolat*) on Joanne Harrisin samannimiseen kirjaan perustuva elokuva. Vuonna 2000 ensi-illan saaneen elokuvan on ohjannut Lasse Hallström, ja pääosia näyttelevät Juliette Binoche, Judi Dench, Alfred Molina, Lena Olin ja Johnny Depp. Elokuva sai viisi Oscar-ehdokkuutta.

## Juoni
Vianne Rocher (Juliette Binoche) vaeltelee esi-isiensä tavoin ympäri Ranskaa. Vuoden 1959 talvena hän saapuu erääseen rauhalliseen ranskalaiseen kylään, missä hän ja hänen tyttärensä Anouk (Victoire Thivisol) avaavat pienen suklaapuodin. Puoti herättää perinteisiä tapoja noudattavissa kyläläisissä sekä ihmetystä että ahdistusta, sillä se avautuu juuri pääsiäispaaston aikaan.

Viannen vetovoima ja makeiset alkavat piakkoin elvyttää erään pariskunnan (Antonio Gil Martinez ja Helene Cardona) seksielämää, rohkaista erästä vanhaa miehestä (John Wood) tunnustamaan salainen rakkautensa ja lohduttaa piinattua naista (Lena Olin), joka tahtoisi jättää juopon ja väkivaltaisen aviomiehensä (Peter Stormare). Vianne  ystävystyy vahvatahtoisen diabeetikon (Judi Dench) kanssa. Kylän hurskas pormestari Comte Paul de Reynaud (Alfred Molina) pitää Viannea kuitenkin moraalittomana kiihottajana ja vastustaa häntä hiljaisesti. Kamppailu huipentuu, kun ryhmä jokimustalaisia leiriytyy kylän laitamille ja Vianne alkaa tuntea vetoa Rouxiin (Johnny Depp).

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
*
Hakassin kieli

**Hakassin kieli** (omakielinen nimi: Хакас тілі‎ *Hakas tili*) on turkkilaiseen kielikuntaan kuuluva kieli. Suurin osa asuu Hakassiassa, jonka toinen virallinen kieli hakassi myös on. Lisäksi hakassin kielen puhujia asuu jonkin verran ympäröivillä alueilla, kuten Tuvassa, Kemerovon alueella ja Evenkiassa. Vuonna 2010 kielen puhujia arvioitiin olevan runsaat 52&nbsp;200 .

Hakassin lähimmät sukukielet ovat muut Etelä-Siperian turkkilaiset kielet: šoori, tšulym, tuva, tofa, jakuutti ja dolgaani.

Hakassin kielessä on vaikutteita mongolin ja venäjän kielistä sekä jonkin verran myös arabiasta ja persiasta.
__notoc__
## Murteet
Hakassin kieli jakaantuu kuuteen toisiaan lähellä olevaan murteeseen. Murteita ovat *sagai*, *katša*, *koibal*, *beltir* ja *kyzyl* ja niiden nimet tulevat eri hakassiheimojen nimistä. Oikeastaan nämä murteiden ja heimojen nimet edustavat hakassien vanhoja hallintoyksikköjen nimiä eivätkä niinkään murreryhmiä tai heimoja. Kaikkien näiden murteiden puhujat käyttävät murreryhmien yhteisnimenä sanaa *tadar tili*, mikä tarkoittaa tataarin kieltä. Nykyisen Kemerovon alueella sijaitsevan Šorian alkuperäisten asukkaiden puhuma šoorin kieli, luetaan toisinaan yhdeksi hakassin kielen murteeksi.

## Kielen tutkiminen
Hakassin kielen tutkimisen ja tallentamisen aloittivat 1800-luvun puolivälissä suomalaiset ja venäläiset. Suomalainen kielitieteilijä M. A. Castrén oli yksi ensimmäinen hakassin kielen tutkijoista. Matkallaan Keski-Aasian pohjoisosaan 1845–1849 Castrén kirjoitti tutkielman koibaalin murteesta ja tallensi kansanrunoutta. Wilhelm Radloff matkusteli Etelä-Siperian alueella erityisesti 1859–1870 välisenä aikana. Hän puolestaan julkaisi yhdessä eräiden muiden tutkijoiden kanssa neljäosaisen sanakirjan ja kymmenosaisen sarjan turkkilaisia kieliä käsitteleviä tekstejä. Sarjan toinen osa käsitteli Radloffin keräämää hakassimateriaalia, jotka oli käännetty saksaksi. Sarjan yhdeksäs osa käsitteli myös hakassin kieltä ja se oli Radloffin oppilaan Katanovin tekemä. Katanov itse oli hakassi ja kuului sagai-murreryhmään.

## Kirjakieli
Hakassin kirjakieli kehitettiin vasta Venäjän vallankumouksen jälkeen Neuvostoliitossa. Kirjakieli pohjautuu keskisiin sagain ja katšan murteisiin. Beltirin murre on omaksunut paljon vaikutteita sagain murteesta ja koibaalin murre puolestaan katšan murteesta. Hakassille kehitettiin kyrillinen kirjaimisto vuonna 1924, johon lisättiin joitain lisäkirjaimia. Kyrillinen kirjaimisto korvattiin latinalaisella kirjaimistolla vuonna 1929, mutta vuonna 1939 siirryttiin takaisin kyrilliseen kirjaimistoon. Hakassien suunnitelman mukaan hakassin kieltä oli tarkoitus siirtyä kirjoittamaan uudella turkin kielen kirjaimistoon perustuvalla latinalaisella kirjaimistolla vuonna 2010.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hakassin kielen aakkoset
Jali ja suklaatehdas

**Jali ja suklaatehdas** (*Charlie and the Chocolate Factory*) on Roald Dahlin kirjoittama lastenkirja vuodelta 1964, ja yksi hänen tunnetuimmista teoksistaan. Aila Nissisen suomennos julkaistiin vuonna 1971 Otavan kustantamana. Toinen, Nina Pitkäsen suomennos ilmestyi 1998 nimellä **Sulo ja suklaatehdas** Nissisen suomennosta muokaten. Vuonna 2019 julkaistiin Marja Helasen suomennos.

Kirjasta on tehty kaksi elokuvaa. Ensimmäisessä, 1970-luvulla tehdyssä versiossa Villi Vonkkaa näytteli Gene Wilder, ja myöhemmässä, vuonna 2005 ensi-iltansa saaneessa Tim Burtonin ohjaamassa versiossa Jalina on Freddie Highmore ja Villi Vonkkana Johnny Depp. Näistä 70-luvun sovitus ei ollut Dahlin mieleen ja hän sanoikin olleensa siihen "hyvin pettynyt", koska hänen mielestään "elokuvan tarina painottui liikaa Villi Vonkka -hahmoon eikä niinkään päähahmoksi tarkoitettuun Jaliin".

## Juoni

Kirja kertoo rikkaasta ja omituisesta suklaatehtailijasta Villi Vonkasta, joka piilottaa suklaatehtaansa tuotteisiin viisi kultaista pääsylippua. Noilla pääsylipuilla viisi lasta ja heidän vanhempansa pääsevät tutustumaan hänen kauan ihmisiltä suljettuna olleeseen suklaatehtaaseensa yhdeksi päiväksi. Päivän aikana opitaan monenlaisia tärkeitä läksyjä, ja yksi toisensa jälkeen lapset putoavat pois pelistä. Jäljelle jäänyt kirjan päähenkilö, köyhä Jali-poika, voittaa lopulta satumaisen yllätyspalkinnon.
 
Suklaatehtailija Villi Vonkka ja hänen kilpailijansa perustuvat löyhästi makeistenvalmistuksessa todella vallinneeseen salailuun ja teollisuusvakoiluun. Kouluaikanaan Reptonissa Dahl oli toiminut Cadburyn koemaistajana ja haaveillut yrityksen koelaboratorioista.

## Hahmot

## Lähteet
Luettelo Road Racing -kuljettajista

Tämä on **luettelo [[MotoGP]]-kuljettajista.**

## A
*Alejandros Abalos
*Stewe Abbott
*Norick Abe
*Tetsurou Abe
*Nils Abel
*Sijbren Abma
*Hubert Abold
*Michael Abraham
*Karel Abraham
*Bernhard Absmeier
*Brian Adams
*Dulio Agostini
*Felice Agostini
*Giacomo Agostini
*Sergi Augusti
*Jack Ahearn
*Manuel Aisa
*Alejandro Aizpitarte
*Aki Ajo
*Kiyoshi Akama
*Takashi Akita
*Mamoru Akiya
*Kouki Akotsu
*Fethi Al
*Antonio Alarte
*Claude Albert
*Raffaele Alberti
*Dick Alblas
*Carlos Alborch
*Armin Albrecht
*Cristian Alcover
*José Aldoma
*Alessio Aldrovandi
*Pierluigi Aldrovandi
*Alejandro Aleman
*Eduardo Aleman
*Samuel Alfaro
*Azman Ali
*Frederico Aliverti
*Jose Miquel Aljama
*Rolf Aljes
*Julien Allemand
*John Allen
*Lee Allen
*Rudy Allison
*Peter Alojz
*Joaquin Alos
*Filip Altendorfer
*Aydin Altindag
*Eray Altindas
*Carlos Alvarez
*Pedro Alvarez
*Luis Alvaro
*Emilio Alzamora
*Kunihiro Amano
*Davide Amati
*Daniel Amatriain
*Kai Amberg
*Dario Ambrosini
*Eduardo Amen
*Ray Amm
*Alfons Ammerschlager
*Nestor Amoroso
*Luigi Ancona
*Willi Anderle
*Svend Andersen
*Bob Anderson
*Chris Anderson
*Fergus Anderson
*Hugh Anderson
*Kent Andersson
*Bernard Andrault
*Luigi Anelli
*Mattia Angeloni
*Valerio Anghetti
*Marcel Ankone
*Hans-Georg Anschfidt
*Pablo Antelo
*Igor Antonelli
*Alessandro Antonello
*Haruchika Aoki
*Nobuatsu Aoki
*Takuma Aoki
*Hiroshi Aoyama
*Shunei Aoyama
*Andre Luc Appietto
*Robin Appleyard
*Siegfries Arabin
*David Aragon
*Junya Arai
*Toshi Arakaki
*Ken Araoka
*Tasuro Arata
*Adrian Araujo
*Direk Archewong
*Claude Archiero
*Inge Arends
*Gilbert Argo
*Rudi Arianto
*Giampaolo Arlati
*James Amstrong
*Keith Amstrong
*Reg Amstrong
*Ivo Arnoldi
*Arciso Artesiani
*Sandro Artusi
*Xazier Arumi
*Arndfried Arzner
*Sadao Asami
*Giuseppe Ascareggi
*Christian Aschenbrenner
*Franz Aschenbrenner
*Ian Ashley
*Jörgen Ask
*Steve Aspin
*Leonard Atlee
*Martin Atlee
*Samuel Aubry
*Pierre Audry
*Johann Auer
*Karl Auer
*Martin Augustijn
*August Auinger
*Jean Aureal
*Josef Autengruber
*Enrique Avalo
*Stuart Avant
*Rex Avery
*Masayuki Azami
*Iñaki Aznar
*Masao Azuma

## B
*Henk Baars
*Thomas Bacher
*Gernot Backmann
*Jam Backström
*Lennart Backström

## Lähteet
*Luettelo kaikista RR-kuljettajista
Perjantai 14. päivä

**Perjantai 14. päivä** on Leevi and the Leavings -yhtyeen viides albumi, ja se julkaistiin vuonna 1986. Levy tehtiin ilman rumpalia Markku Mattilan erottua yhtyeestä. Tämän vuoksi levyllä ei kuulla juuri vankempaa rummun soittoa levyn suurinta hittiä ”Pohjois-Karjala” lukuun ottamatta, jonka hoitaa yhtyeen basisti Risto Paananen. Kuitenkin Risto Paanasen mukaan juuri tämä levy loi pohjan yhtyeen tulevalle, yhä suuremmalle menestykselle: onhan ”Pohjois-Karjala” yhtyeen suurimpia hittejä ja seuraava levy, *[[Häntä koipien välissä]]*, myi jo kultaa. Levy on voimakkaasti akustinen ja klassinen muuhun yhtyeen tuotantoon verrattuna sekä mollivoittoiselle tyylille ja ironiattomasti kauniille sanoituksille painottunut. Albumi on julkaistu C-kasettina, CD-levynä ja vinyylinä.

Vuonna 2017 Svart Records julkaisi albumin uudelleen vinyylinä avattavin kansin. Albumista julkaistiin mustan vinyylin lisäksi 300 kappaleen rajoitettu painos sinisellä vinyylillä. Vuonna 2021 Lipposen Levy & Kasetti julkaisi albumista 340 kappaleen rajoitetun painoksen läpinäkyvällä vinyylillä.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Vastaanotto
*[[Nuorgam (verkkomedia)|NRGM]]*-verkkomedian Janne Siirosen mukaan *Perjantai 14. päivä* on yhtyeen levyistä kenties ”suoraviivaisinta pop-musiikkia”, sillä se välttelee ”bändille tyypillistä ironiaa ja huumoria”.

## Kokoonpano

* Gösta Sundqvist – laulu, kitara, huilu (3, 5, 6), rummut, lyömäsoittimet, nokkahuilu (8)
* Risto Paananen – basso, kitara, laulu, rummut, lyömäsoittimet, koskettimet
* Juha Karastie – kitara, mandoliini, koskettimet
* Haije Sundqvist – taustalaulu

Kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Gösta Sundqvist. Kappaleita 8 ja 14 on sanoittanut myös Ahti Marja-aho, ja sovituksista vastaa myös muu yhtye. Jousisovitukset ovat Marja-ahon tekemiä.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Susanoo

**Susanoo** (須佐之男命, Susanoo-no-mikoto) on šintolainen myrskyn ja meren jumala. Susanoo on auringonjumalan Amaterasun ja kuun jumalan Tsukuyomin veli. Kaikki kolme jumalaa syntyivät, kun Izanagi pesi kasvonsa puhtaaksi Yomin saasteista.

Amaterasu ja hänen veljensä olivat jo pitkään kilpailleet keskenään. Kun Susanoo oli lähdössä isänsä käskemänä matkalle, hän meni toivottamaan sisarelleen hyvästit. Epäileväinen Amaterasu haastoi veljensä otteluun, missä heidän piti luoda jostain toistensa esineestä ihmisiä. Amaterasu loi kolme naista Susanoon miekasta, ja hänen veljensä puolestaan loi viisi miestä sisarensa kaulakorusta. Myöhemmin Amaterasu väitti miesten olevan hänen, koska heidät luotiin hänen korustaan. Susanoo raivostui ja tuhosi sisarensa riisipellot ja tappoi yhden hänen palvelijoistaan. Surun murtama ja raivostunut Amaterasu pakeni Amano-Iwaton (taivaallinen luola) sisään ja piilotti näin auringon pitkäksi aikaa.

Seindan maanjäristys sanotaan olevan Susanoon aiheuttama, koska tämä oli kateellinen Amaterasulle, jota palvottiin enemmän kuin Susanoota.
The Games Factory

**The Games Factory** (lyhyemmin *TGF*) on Clickteamin vuonna 1996 kehittämä pelinteko-ohjelma. Clickteamin kanssa on yhteistyössä ollut Europress Software. TGF:llä on  multimediaominaisuuksia - sillä voi tehdä tietokoneohjelmia ja pelejä.

Ohjelman uusin versio on The Games Factory 2.

## Muuta

TGF on vanhempi versio, lähes samankaltaisesta pelinteko-ohjelmasta, Click & Createsta (*CNC*). Se on myös päivitetty versio Klik & Playsta (*KNP*). TGF:ää uudempi versio taas on Multimedia Fusion (*MMF*), jossa laajennetut multimediatoiminnot.

## Aiheesta muualla
* Clickteamin kotisivu
Izanaki

**Izanaki** (Katakana: イザナキノミコト, Kanji: (*Kojikissa*) 伊邪那岐命, (*Nihon-shokissa*) 伊弉諾神; joskus myös 伊弉諾尊, Izanaki-no-mikoto) tai **Izanagi** () on japanilaisessa šintouskonnossa ensimmäinen jumala, joka loi maan. Hän on Amaterasun, auringonjumalan, Tsukuyomin, kuun jumalan, ja pahansuovan Susanoon isä.

Tarina kertoo, että hän ja hänen vaimonsa Izanami synnyttivät monia saaria, jumaluuksia ja japanilaisten esi-isiä. Kun Izanami kuoli synnytyksessä, Izanaki yritti hakea hänet takaisin Yomista eli kuolleiden valtakunnasta, mutta epäonnistui. Izanaki katsoi vaimoaan ennenaikaisesti ja näki vaimonsa hirviömäisen ja helvetillisen olomuodon. Izanami häpesi ja raivostui miehelleen uhaten tappaa hänet. Kun tappoyritys epäonnistui, hän lupasi surmata tuhat Izanakin kansan jäsentä joka päivä. Tähän jumala vastasi, että heitä vastaavati syntyisi 1&nbsp;500 joka päivä. Kun jumala palasi, ja hänelle suoritettiin puhdistava rituaali, syntyi Amaterasu hänen vasemmasta silmästään, Tsukuyomi oikeasta ja Susanoo hänen nenästään.
Michael Hornborg

**Michael Edvard Hornborg** (s. 15. tammikuuta 1966 Valkeala) on suomalainen elinkeinoelämän vaikuttaja ja entinen MTK:n puheenjohtaja. Hän on koulutukseltaan maatalous- ja metsätieteiden maisteri. Hornborg nousi Esa Härmälän tilalle MTK:n puheenjohtajaksi huhtikuussa 2006. Hän erosi tehtävästä huhtikuussa 2009 ja ryhtyi viljelemään ex-vaimonsa Nina van der Palsin kanssa tämän kotitilaa. Tilalla on 200&nbsp;ha peltoa ja 40 hevosen talli hoitohevosille.

Hornborg on työskennellyt MTK:ssa useissa eri tehtävissä. Toiminnanjohtajana hän aloitti 2005. Ennen siirtymistään MTK:hon hän työskenteli Suomen Turkiseläinten Kasvattajain liiton toiminnanjohtajana ja sitä ennen ProAgria Svenska lantbrukssällskapens förbundin toimitusjohtajana. Hän on työskennellyt myös MTK:n, SLC:n ja Pellervo-Seuran toimiston päällikkönä Brysselissä sekä Euroopan unionin komissiossa komissaari Erkki Liikasen kabinetissa maatalousvastaavana. Hänet valittiin toukokuussa 2009 Raision hallintoneuvoston puheenjohtajaksi. Hän erosi tehtävästä toukokuussa 2013.

## Lähteet
Lettorikko

**Lettorikko** (*Saxifraga hirculus*) on laajalti harvinaistunut, Euraasian ja Pohjois-Amerikan havumetsä- ja vuoristoalueiden rikkokasvi. Laji on Suomessa rauhoitettu. Lettorikko kuuluu Euroopan unionin luontodirektiivin mukaan Suomen kansainvälisiin vastuulajeihin.

## Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen lettorikko kasvaa 15–30 cm korkeaksi. Sen varsi on pysty, haaraton, monilehtinen ja yläosastaan ruskeakarvainen. Kasvin lehdet ovat lyhytruotisia tai ruodittomia, suikeita ja ehytlaitaisia. Latvaan puhkeaa 1–3 vaaleankeltaista ja punapilkkuista kukkaa, jotka ovat kasvin kokoon nähden isot. Kaksineuvoisten kukkien verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Heteitä on kymmenen kappaletta. Emiö on kaksilehtinen ja enintään tyvestä yhdislehtinen, ja emilehtien tyvellä on mesisuomuja. Suomessa lettorikko kukkii heinä-elokuussa. Kukinnan jälkeen kypsyy monisiemeninen, kaksiosainen kota.

Lettorikko tuottaa runsaasti siemeniä, mutta tiiviskasvuisissa kasvuympäristöissä siementaimia kehittyy harvoin. Laji leviääkin tehokkaammin rönsyjen avulla. Usein vain rönsykärkien lehtiruusukkeet säilyvät talven yli.

## Levinneisyys
Lettorikkoa tavataan suuressa osassa pohjoisen pallonpuoliskon havumetsäaluetta sekä vuoristoja. Euroopassa lajia tavataan Britteinsaarilta, Pohjois-Saksasta ja -Puolasta sekä Keski-Venäjältä Fennoskandiaan, Baltiaan ja Pohjois-Venäjälle. Lisäksi sitä esiintyy etelämpänä Alpeilla, Karpaateilla ja Kaukasuksella sekä myös Islannissa. Laji on kuitenkin hävinnyt laajoilta alueilta Pohjois- ja Keski-Euroopasta. Venäjällä levinneisyysalue jatkuu Aasian puolella läpi Siperian Tyynellemerelle saakka ja etelässä Keski-Aasian ja Kiinan vuoristoihin. Boreaalisen vyöhykkeen suoalueita seuraillen lettorikko on myös levinnyt Alaskaan, Pohjois-Kanadaan sekä Grönlantiin. Laji on levinnyt myös Huippuvuorille, jossa se on yksi saarten 164 kasvilajista.

Suomessa lettorikon esiintymien painopiste on selkeästi pohjoisessa. Eteläisimmät havainnot ovat Etelä-Hämeestä, mutta laji on sieltä hävinnyt. Se on kadonnut myös useimmilta kasvupaikoiltaan muualta Etelä- ja Keski-Suomesta. Voimakkaimmat kannat lettorikolla on Lapissa, jossa kukinta-aikaan voi tavata lettorikkoa keltaisenaan kukkivan suon.

## Elinympäristö
Lettorikko on kalkinsuosija. Sitä tavataan lettosoilla, erityisesti koivuletoilla sekä lähteiköissä. Kasvupaikat ovat usein ruostevetisiä. Lettorikko on yksi eniten soiden kuivatuksista ja metsänojituksista kärsinyt kasvilaji Suomessa. Lettorikon pölyttäjinä toimivat kimalaiset ja kärpäset.

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Lampinen, R. & Lahti, T. 2021: Kasviatlas 2020: Lettorikon (''Saxifraga hirculus'') levinneisyys Suomessa. Helsingin yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Helsinki.
Marcus Vipsanius Agrippa

**Marcus Vipsanius Agrippa** (63 eaa. – 12 eaa.) oli roomalainen poliitikko ja sotilas. Hän oli Augustuksen ikätoveri, ystävä lapsuudesta ja opiskeluajalta, sotilaskomentaja ja luotettu. Agrippa komensi joukkoja Filippoin taistelussa, jossa toisen triumviraatin Marcus Antonius ja Octavianus voittivat Julius Caesarin murhaajat. Hän johti laivastoja, jotka löivät Sextus Pompeiuksen Naulochuksen meritaistelussa vuonna 36 eaa. Agrippa vastasi myöhemmin muun muassa Aktionin taistelun voitosta. 

Hänet muistetaan myös siitä, että hän rakennutti kolmannella konsulikaudellaan Rooman kaupunkiin Pantheonin. Tämä rakennus tuhoutui vuonna 80, mutta Hadrianus rakensi oman Pantheoninsa noin vuonna 125. Tämä rakennus on säilynyt nykypäivään. Hänen rakennuttamiaan ovat myös Ateenan Agoralle rakennettu Agrippan odeion sekä Nîmesissä säilynyt Maison Carrée -temppeli. Ateenalaiset omistivat hänelle Agrippan muistomerkin.

## Perhe
Agrippa oli naimisissa kolmesti. Caecilia Attican kanssa hän sai tyttären Vipsania Agrippinan, joka meni myöhemmin naimisiin Tiberiuksen kanssa. Toisesta avioliitostaan Claudia Marcella Majorin kanssa Agrippalle syntyi tytär Vipsania Marcella. 

Kolmannen avioliittonsa Agrippa solmi Augustuksen tyttären Julia vanhemman kanssa. Pari sai viisi lasta:
* Gaius Caesar
* Vipsania Julia
* Lucius Caesar
* Agrippina vanhempi
* Postumus Agrippa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Matkanevan rautatieasema

**Matkanevan rautatieasema** () on Suomen rataverkon liikennepaikka Pohjanmaan radalla, ja sen etäisyys ratakilometreinä Helsingin päärautatieasemalta Haapamäen kautta on 562,1. Liikennepaikka sijaitsee Kokkolassa. 

Matkanevan ratapiha käsittää pääraiteen lisäksi yhden sivuraiteen, jota käytetään junien kohtaamisiin sekä ohituksiin. Muita raiteita ei ole. Liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan kaukokäytöllä Seinäjoella sijaitsevasta ohjauskeskuksesta käsin. Matkanevan liikennepaikka on rakennettu junakohtauspaikaksi 1980-luvun alussa Pohjanmaan radan sähköistys- ja perusparannustöiden yhteydessä.

Matkanevan liikennepaikan pohjoispuolella tapahtui 10. marraskuuta 2005 tasoristeysonnettomuus, kun Helsinkiin matkalla ollut Pendolinojuna törmäsi karjankuljetusautoon vartioimattomassa tasoristeyksessä. Onnettomuudessa menehtyivät karjankuljetusauton kuljettaja ja apukuljettaja. Onnettomuuden seurauksena neljä lasta jäi orvoksi.

## Lähteet
Agrippa

**Agrippa** oli roomalainen etunimi, jota myöhemmin alettiin käyttää cognomenina. Tämän nimisiä:

*Marcus Vipsanius Agrippa (63–12 eaa.), roomalainen poliitikko ja sotilas
**Gaius Vispanius Agrippa, edellisen poika
**Lucius Vispanius Agrippa, edellisen poika 
**Marcus Vipsanius Agrippa Postumus, edellisen poika 
*Heinrich Cornelius Agrippa (1486-1535), saksalainen okkultisti
*Agrippa I, (10 eaa.–44 jaa.) Juudean kuningas, Herodeksen pojanpoika.
**Agrippa II, (27–100), edellisen poika
*Menenius Agrippa, Rooman konsuli 503 eaa.
* Agrippa, skeptiseen koulukuntaan kuulunut filosofi

Muita:
*Agrippa (A Book of the Dead) – Taidekirja, jonka tekemiseen William Gibson osallistui.
Akkadi

**Akkadi** tarkoittaa seuraavia:

Ilmiöiden nimenä:
* akkadi, afroaasialainen kieli
* Akkad, muinainen valtio Mesopotamiassa.

Henkilöiden nimenä:

* Abdulrahman Akkad
Thala

**Thala** on pieni kaupunki tai kylä Tunisiassa. Thala sijaitsee kukkulan rinteellä noin 1 000 metrin korkeudessa. Kylässä on säilynyt monia vanhoja siirtomaa-ajan taloja. Haïdran raunioalueelle matkaa on noin 30 km. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Viljo Heino

**Viljo Akseli Heino** (1. maaliskuuta 1914 Iitti – 15. syyskuuta 1998) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Heino oli 1940-luvun puolivälissä ja loppupuolella maailman parhaita kestävyysjuoksijoita 5&nbsp;000 ja 10&nbsp;000 metrin matkoilla.

Heino taisteli talvisodassa ja haavoittui jalkaan, joka parani myöhemmin täysin. Jatkosodassa hän taisteli Syvärin rintamalla, kunnes vuonna 1943 siirtyi Haminaan, missä pääsi harjoittelemaan paremmin.

## Saavutuksia

Viljo Heino voitti EM-kultaa vuonna 1946 Oslossa 10&nbsp;000 metrin juoksussa ajalla 29.52,0. Heino oli kisassa ylivoimainen: toiseksi tullut Helge Perälä hävisi 39,4 sekuntia. 5&nbsp;000 metrillä Heino oli neljäs. Ruotsalaiset olivat yrittäneet kieltää Heinon osallistumisen kisaan väittämällä hänen olleen ammattilainen. Urho Kekkonen ja Lauri Miettinen saivat kuitenkin koko alkuvuoden 1946 kilpailukiellossa olleen Heinon mukaan kisoihin. Lontoon olympialaisissa 1948 Heino oli Emil Zátopekin ohella ennakkosuosikkeja, mutta valmistautuminen oli epäonnistunut saman vuoden keväällä tapahtuneen pohjerevähdyksen takia. Myös Lontoossa iskenyt vatsatauti verotti voimia, minkä takia Heino keskeytti 10&nbsp;000 metrin kilpailussa. Maratonilla hän oli yhdestoista juostuaan olympialaisissa elämänsä ensimmäisen maratonin.

Heino voitti neljä 5&nbsp;000 metrin Suomen mestaruutta (1943, 1944, 1945 ja 1946), kolme 10&nbsp;000 metrin Suomen mestaruutta (1943, 1946 ja 1949) sekä neljä maastojuoksun pitkän matkan Suomen mestaruutta (1944, 1945, 1947 ja 1948). Hänellä oli kauden paras aika maailmassa 10&nbsp;000 metrillä vuosina 1943–1947, kunnes alkoi seitsemän vuotta kestänyt Emil Zátopekin aikakausi. 5&nbsp;000 metrillä Heino oli kauden nopein 1944 ja 1945.

Heino voitti 1. tammikuuta 1950 São Paulon uudenvuodenyön juoksun.

Vuonna 1949 Heino valittiin Vuoden urheilijaksi. Hän edusti Karhulan Katajaisia. Heino lopetti uransa vuonna 1950, kun tunsi maailmanennätyksen tekemisen olevan jo mahdotonta.

## Maailmanennätykset

Heino juoksi 25. elokuuta 1944 Helsingissä 10&nbsp;000 metrin uuden maailmanennätyksen 29.35,4. Taisto Mäen vuonna 1939 juoksema entinen ennätys parani peräti 17,2 sekunnilla. Ennätyksen rikkoi vasta Emil Zátopek kesäkuussa 1949 juoksemalla Ostravassa 29.28,2. 35-vuotias Heino otti ennätyksen kuitenkin vielä haltuunsa juoksemalla 1. syyskuuta 1949 29.27,2. Tähän Zátopek vastasi jälleen 1,5 kuukautta myöhemmin Ostravassa alittamalla Heinon tuloksen kuudella sekunnilla. Heinon tulos säilyi Suomen ennätyksenä yli 10 vuotta. Kummassakin Heinon juoksussa syntyi väliaikana myös kuuden mailin maailmanennätys (28.38,6 1944 ja 28.30,8 1949). Ensimmäisessä juoksussa hän jatkoi juoksemista vielä niin kauan, että sai uuden puolen tunnin juoksun epävirallisen maailmanennätyksen 10&nbsp;131 metriä.

Kuuden mailin ennätysten lisäksi Viljo Heinolla oli hallussaan myös useita muita harvemmin juostujen matkojen ennätyksiä.

### Heinon maailmanennätykset aikajärjestyksessä

## Suomen ennätykset

## Lähteet
* 
* *Kilpakenttien sankarit*, Tammi 1992, s. 186–189

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Viljo Heinon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
*
Leo Ehrnrooth

**Leo Reinhold Ehrnrooth** (10. maaliskuuta 1877 Helsinki – 26. heinäkuuta 1951 Mösseberg, Ruotsi) oli suomalainen lakitieteen tohtori ja Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustaja vuosina 1907–1909 ja 1917. Hän oli toisena ulkoasiainministerinä vuonna 1919, kauppa- ja teollisuusministerinä vuonna 1920 ja sisäasiainministerinä vuosina 1943–1944. Hänen vanhempansa olivat kenraalimajuri Adolf Reinhold Viktor Ehrnrooth ja Olga De la Gardie.

Leo Ehrnrooth sai lakitieteen tohtorin arvon vuonna 1906. Hän osallistui säätyvaltiopäiville aatelissäädyssä sukunsa edustajana 1904–1905 ja 1905–1906. Hänet valittiin RKP:n listoilta uuden eduskunnan jäseneksi 1907–1909. Hän toimi senaatin talousosaston palveluksessa 1906–1917, mutta hänet pidätettiin virantoimituksesta vuoden ajaksi toukokuussa 1913, koska hän kieltäytyi varmentamasta venäjänkielisiä asiakirjoja.

Keisarin vallan kaaduttua maaliskuussa 1917 hänestä tuli kauppa- ja teollisuustoimituskunnan päällikkö ja senaattori Tokoin senaattiin. Eduskunnan jäsen hän oli jälleen 1917 valtiopäivillä. Hän toimi toukokuusta syyskuuhun 1918 lähetystöneuvoksena Suomen Berliinin lähetystössä. Sen jälkeen hänet nimitettiin vielä Ingmanin I:n ja Kaarlo Castrénin hallituksien apulaisulkoministeriksi kesään 1919 asti sekä seuraavana vuonna Erichin hallituksen kauppa- ja teollisuusministeriksi.

Suomen itsenäisyyden alkuvaiheessa Ehrnrooth siirtyi yritysmaailman puolelle, ensin Suomen Sahanomistajain yhdistyksen toimitusjohtajaksi 1918–1919 ja Suomen Puunjalostusteollisuuden Keskusliiton pääjohtajaksi 1918–1921, sitten Helsingin Osakepankin johtajaksi 1921–1924.

Ehrnrooth oli Kansainliiton määräämä Saarin alueen hallituskunnan kulkulaitosministeri 1928–1935. Jatkosodan aikana hän oli vielä sisäasiainministeri Linkomiehen hallituksessa maaliskuusta 1943 elokuuhun 1944.

Leo Ehrnroothin tytär oli lastenkirjailija Ulli Ehrnrooth.

## Katso myös
* Ehrnrooth

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Ilkka Sinisalo

**Ilkka Antero Jouko Sinisalo** (10. heinäkuuta 1958 Valkeakoski – 5. huhtikuuta 2017) oli suomalainen jääkiekkoilija. Laitahyökkääjä Sinisalo tunnettiin lähinnä hienosta ammattilaisurastaan NHL:ssä. Sinisalo oli toisaalta ensimmäinen suomalainen NHL-pelaaja, jota ei koskaan varattu .

## Ura

### Suomi

Sinisalo pelasi Suomessa SM-liigassa kahdeksan kautta seuroinaan HIFK (1977–1981), HPK (1992–1993), Ilves (1993–1995) ja Kiekko-Espoo (1995–1996). Sinisalo voitti yhden Suomen-mestaruuden HIFK:ssa vuonna 1980, jolloin hän pelasi paljon Matti Hagmanin johtamassa ykköskentässä.

Kaikkiaan Sinisalo teki Suomen pääsarjassa pisteet 88+81 285 ottelussa runkosarjassa ja 13+13 39 ottelussa pudotuspeleissä. Lisäksi Sinisalo pelasi kaksi kautta I divisioonassa Pitäjänmäen Tarmossa ja Kärpissä.

### NHL

NHL:ssä Sinisalo loi hyvän uran. Hän pelasi Pohjois-Amerikassa yhdeksän kautta Philadelphia Flyersissa ja yhteensä kaksi kautta Minnesota North Starsissa ja Los Angeles Kingsissä. Hän ei ehtinyt pelata Minnesotassa koko kautta, sillä hänet kaupattiin kesken kauden Los Angelesiin. Sinisalo teki kahdesti yli 70 pistettä ja 582 NHL:n runkosarjaottelussaan hän teki yhteensä tehot 204+222. Pudotuspeleissä Sinisalo saavutti 21+11 pisteen verran tehoja 68 ottelussa. Hän pelasi kahdesti Stanley Cupin finaalissa.

Sinisalo teki NHL-uransa avausmaalin toisessa ottelussaan Flyersien paidassa harvinaisesti rangaistuslaukauksesta. Vastassa oli tuolloin Pittsburgh Penguins.

### Maajoukkue

Sinisalo pelasi maajoukkuessa yhteensä 48 ottelua tehoilla 6+11.

Hän edusti Suomea kolme kertaa MM-kisoissa, muun muassa keväällä 1982 pelatussa kotiturnauksessa.

Kanada-cupissa Sinisalo oli vuonna 1981. Hän pelasi Suomen ykköskentässä Matti Hagmanin ja Jari Kurrin kanssa, mutta joukkue jäi viimeiseksi.

## Pelaajauran jälkeen

Pelaajauran jälkeen Sinisalo toimi vuodet 1997–1999 Espoo Bluesin toimitusjohtajana. Vuonna 1994 hänestä tuli YLE:n Radio Suomen urheilukommentaattori jääkiekkoiluun. Sinisalo oli kommentaattorina mukana kymmenen vuoden ajan vuoteen 2003 kaikissa jääkiekkoilun arvokilpailuissa sekä kotimaan finaaliotteluissa. Sittemmin hän toimi Philadelphia Flyersin kykyjenetsijänä.

Hänen poikansa Tomas Sinisalo on pelannut myös jääkiekon SM-liigassa.

## Tilastot

## Saavutukset ja palkinnot

* 1 Suomen mestaruus (1980)
* 1 SM-hopea
* Suomen Jääkiekkoleijona #107

## Lähteet

* 
* Ilkka Sinisalo nhlfinns.com-sivustolla.
*Sinisalon tiedot Jääkiekkomuseon sivulla
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Ilkka Sinisalon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Tobruk

**Tobruk** () on kaupunki ja niemimaa koillisessa Libyassa Välimeren rannalla. Kaupungin asukasluku vuonna 2011 oli noin 120&nbsp;000. Kaupungissa on hyvä luonnonsatama. Tobrukin eteläpuolella on lentokenttä..

Vuonna 1941 Erwin Rommelin johtamat joukot piirittivät kaupunkia kahdeksan kuukauden ajan toisen maailmansodan aikaan, kunnes Operaatio Crusader vapautti kaupungin piirityksestä. Kesäkuussa 1942 Rommel kuitenkin valloitti kaupungin, kunnes liittoutuneet valtasivat sen takaisin marraskuussa samana vuonna.

Syksystä 2014 lähtien Libyan kansainvälisesti tunnustettu parlamentti ja hallitus ovat toimineet Tobrukissa, muun osan maasta ollessa eri ryhmittymien käsissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tobruk - erämaan sotasatama. Intian-tien sivustauhka Libyan rannikolla, Helsingin Sanomat, 11.02.1939, nro 40, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Haïdra

**Haïdra** (alun perin **Ammaedara**) on vanha roomalaiskaupunki Tunisiassa. Se on sijoitettiin toimimaan rajakaupunkina suojaamaan hedelmällisiä laaksoja Tunisian ja Algerian vuoristojen kapinallisilta heimoilta. Kaupungissa on vanhoja raunioita, kuten esimerkiksi linnakkeita ja maanalaisia kylpylöitä.

## Aiheesta muualla
Skeletons (vuoden 1996 elokuva)

**Skeletons** on yhdysvaltalainen vuonna 1996 ensi-iltansa saanut draama- ja jännityselokuva. Elokuvan on ohjannut David DeCoteau. Alun perin ohjaajaksi suunniteltiin Ken Russelia, mutta tämä vaihdettiin, koska hän ajautui erimielisyyksiin yhden tuottajan yhdeksän joukosta. Elokuva on kuvattu Kalifornian Burbankissa.

Elokuva kertoo New Yorkissa asuvasta Pulitzer-palkinnon voittaneesta toimittaja Peter Cranestä (näyttelijä Ron Silver), joka muuttaa pieneen Uuden Englannin kaupunkiin sydänvikojensa vuoksi. Hän ajautuu pian ratkomaan murhaa, jonka uhri oli väitetyn syyllisen miehen miesystävä. Kaupunkilaiset haluavat kuitenkin antaa asian olla, ja alkavat vihata Cranen perhettä.
Jean Gabin

**Jean Gabin** (oikealta nimeltään **Jean Alexis Moncorgé**; 17. toukokuuta 1904 Pariisi – 15. marraskuuta 1976 Neuilly-sur-Seine) oli ranskalainen näyttelijä, joka luetaan ranskalaisen elokuvan merkittävimpien näyttelijöiden joukkoon.

Elokuvien tuottajanakin toiminut Gabin aloitti uransa 18-vuotiaana teatterissa ja käytti myös nimiä Jean Moncorgé ja Alexis Moncourge.

Gabin kuoli leukemiaan 72-vuotiaana.

## Filmografia
### Elokuvat

### Lyhytelokuvat

### Elokuvatuottajana

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Faradayn induktiolaki

Faradayn lain mukaan virtasilmukkaan indusoituu jännite, kun silmukan läpi kulkeva magneettivuo muuttuu. Indusoituva jännite on suoraan verrannollinen magneettivuon \Phi_M muutosnopeuteen. Jännite indusoituu siten, että sen aikaansaama sähkövirta silmukassa pyrkii vastustamaan ulkoisen magneettikentän muutosta. 
## Matemaattinen kuvaus
Ilmiötä kuvaa yhtälö :

E_{ind}=-\frac{d\Phi_M}{dt},

missä E_{ind} on indusoitunut jännite ja
\frac{d\Phi_M}{dt} on magneettivuon muutosnopeus.

Koska \Phi_M = \mathbf{B}\cdot \mathbf{A} \rightarrow 
\frac{d\Phi_M}{dt} = \frac{d(\mathbf{B}\cdot \mathbf{A})}{dt}

eli E_{ind}=-\frac{d}{dt} (BA cos\phi),
missä B on magneettivuon tiheys, A on silmukan pinta-ala ja *<math>\phi</math>* on vuontiheysvektorin ja silmukan akselin välinen kulma.

Nähdään, että muuttuva magneettikenttä indusoi silmukkaan jännitteen. Vastaavasti silmukkaan indusoituu jännite, jos se liikkuu niin, että sen akselin suunta magneettikenttään nähden muuttuu. 
 
## Sähkömagneettiset aallot
Faradayn lain mukaan siis muuttuva magneettikenttä indusoi sähkökentän, ja koska Ampère-Maxwellin lain mukaan muuttuva sähkökenttä indusoi magneettikentän, voidaan sähkömagneettisen säteilyn aaltoluonne ymmärtää Maxwellin yhtälöiden pohjalta.

## Katso myös
*Maxwellin yhtälöt

## Lähteet
*Mansfield and O'Sullivan, Understanding Physics. Sons Wiley and Ltd, Wiley 1998.

### Viitteet

## Kirjallisuutta
*
Bertel Storskrubb

**Alf Bertel "Bebbe" Storskrubb** (s. 24. huhtikuuta 1917 Pietarsaari – 21. huhtikuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen yleisurheilija. Hän oli monipuolinen urheilija, mutta suurimmat menestyksensä hän saavutti 400 metrin aitajuoksussa sekä 400 ja 800 metrin juoksussa. Storskrubb voitti 24 henkilökohtaista Suomen mestaruutta ja lisäksi kymmenen viestimestaruutta seuransa HIFK:n riveissä.

Storskrubb voitti Oslossa 1946 EM-kultaa 400 metrin aidoissa ajalla 52,2, joka jäi hänen uransa parhaaksi tulokseksi tällä matkalla; se oli myös Suomen ennätys ja sen vuoden maailman kärkitulos. Vuonna 1945 Storskrubb juoksi ajan 52,9, joka sekin oli maailmantilaston kärkitulos. Lontoon 1948 olympialaisissa hän karsiutui 400 metrin aitojen välierissä ja sijoittui Suomen viestijoukkueessa ankkurina neljänneksi 4 × 400 metrin viestijuoksussa.

Storskrubb oli myös hyvä 800 metrin juoksija. Hän juoksi ennätyksensä 1.49,3 Malmössa vuonna 1945. Se oli kauden kärkitulos maailmassa ja pysyi Suomen ennätyksenä kymmenen vuotta. Kalevan kisoissa 1948 Storskrubb sijoittui 800 metrillä hopealle.

Bertel Storskrubb voitti käsipallon Suomen-mestaruuden vuonna 1945. Hänen poikansa Björn Storskrubb oli käsipallon Suomen-mestari ja maajoukkuepelaaja. Hänen serkkunsa Börje Strandvall oli 1930-luvulla Suomen parhaita pikajuoksijoita.

Reservin luutnantti Storskrubb taisteli joukkueenjohtajana ja komppanianpäällikkönä talvi- ja jatkosodassa. Jatkosodassa hänelle määrättiin oma iskujoukko. Hän osallistui taisteluihin Karjalan kannaksella sekä Viipurinlahden saaristossa Neuvostoliiton suurhyökkäyksen aikana 1944. Teikarin saarella hänen osastonsa tuhosi ylivoimaisen vihollispataljoonan, mutta käskyn saatuaan oli osaston vetäydyttävä mantereelle. Osalle miehistä riitti veneitä, mutta Storskrubb ui kolmen kilometrin matkan.

## Saavutukset
* Olympialaisissa 4. sija 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestijuoksussa 1948
* EM-kultaa 400 metrin aitajuoksussa 1946
* SM-kultaa 200 metrillä 1943, 1944
* SM-kultaa 400 metrillä 1936, 1942, 1943, 1944, 1945, 1946, 1947
* SM-kultaa 200 metrin aitajuoksussa 1937, 1938, 1939 1940, 1943, 1946, 1947
* SM-kultaa 400 metrin aitajuoksussa 1937, 1940, 1942, 1943, 1944, 1945, 1946, 1947
* SM-kultaa käsipallossa 1945

## Lähteet
* 
* 

## Aiheesta muualla
* 
* http://www.kolumbus.fi/geodun/legsto.htm
Opintopiiri

**Opintopiiri** on ryhmätyön muoto, jossa joukko samasta aiheesta kiinnostuneita kokoontuu yhteen opiskelemaan. Opintopiirin toiminnalle on keskeistä vapaamuotoisuus ja -ehtoisuus, vastuullisuus ja yhteistoiminnallinen oppiminen.

Opintopiirillä on pitkä historia valistuksessa ja aikuisten vapaissa sivistyspyrinnöissä. Opintopiiriä pidetään erityisesti 1800-luvun skandinaavisena keksintönä, vaikka sillä on juuri myös pohjois-amerikkalaisessa kansansivistystyössä.

## Opintopiirin periaatteet

* Opiskelu on vapaaehtoista
* Opiskelu ei yleensä ole tutkintotavoitteista
* Opiskelu perustuu osallistujien omille kiinnostuksen kohteille ja tavoitteille
* Opiskelu perustuu yhteiselle keskustelulle

## Aiheesta muualla

*Opintopiiriohje http://collaborare.wordpress.com/2006/12/18/opintopiiriohje/
*Lukupiiriohje http://klassikot.blogspot.com/
*https://web.archive.org/web/20060412002459/http://users.utu.fi/marimur/OP+mik%C3%A4_on.htm
* Brophy, Mark (2001) *The Study Circle. Participatory Action Research, With and For the Unemployed*. PhD thesis, Victoria University http://wallaby.vu.edu.au/adt-VVUT/public/adt-VVUT20020328.105926/index.html
Ålandsparken

**Ålandsparken** oli huvipuisto Maarianhaminassa, Ahvenanmaalla. Alueella on ollut joitakin huvipuistolaitteita vuodesta 1984 lähtien, mutta lopullisessa mittakaavassa se toimi vasta 1990-luvun alusta lähtien sulkemiseensa asti. Puisto oli yksityisessä omistuksessa.

Ålandsparkenin yhteydessä toimi myös ratagolf-rata sekä pelihalli, jossa oli noin 60 peliautomaattia. Huvipuistossa vieraili vuosittain noin 40&nbsp;000 henkilöä. 

Ålandparken on lopettanut toimintansa 2000-luvun alussa, ja puiston tilalle tuli erilaisia tapahtumia tarjoava huvittelukeskus Mariepark. Tarjolla on erilaisia tapahtumia lastenteatteriesityksistä aina rockfestivaaleille asti. Alue on kooltaan 1&nbsp;500 neliömetriä, ja vieraita puistoon mahtuu kerralla noin 5&nbsp;000. Ålandsparkenin ajoilta olevia ajolaitteita puistossa on jäljellä vielä muutamia, mutta ne eivät ole enää käytössä ja niistä on maalikin jo kulunut. 
## Aiheesta muualla
*Ålandsparken
Ranskan Riviera

**Ranskan Riviera** on Ranskan Välimeren-rannikon itäisin osa, joka sijaitsee Provencen alueella ja käsittää myös Monacon valtion. Ranskan Rivieran välittömänä jatkeena idässä on Italian Riviera.
Alpit ja Apenniinit suojaavat aluetta pohjoisesta, ja siellä on erityisen leudot talvet ja kuumat aurinkoiset kesät. Sadetta saadaan tyypillisesti vain 60 päivänä vuodesta, lumisadetta ei juuri koskaan.

Ranskan Rivieran itäraja on Italian raja, mutta sen länsirajasta on eri käsityksiä. *[[Encyclopædia Britannica]]n* mukaan Ranskan Riviera alkaa Cannesista, ja on vain osa aluetta jonka nimi on ranskaksi *Côte d’Azur*, ”asuurinsininen rannikko”. Suomalaisten matkaoppaiden mukaan Ranskan Riviera jatkuu jopa Marseilleen asti.

Tunnetuimmat kaupungit Ranskan Rivieralla ovat Cannes, Saint-Tropez ja Nizza, joka on myös sen suurin kaupunki. 

Varakkaat britit alkoivat matkustaa Rivieralle talveksi 1700-luvun lopulla ja 1800-luvulla. Aluksi matkoja perusteltiin terveyssyillä – ilmaston katsottiin olevan hyväksi keuhkotautisille. Cannesin suosio alkoi 1830-luvulla, jolloin Nizzassa aiemmin talviaan viettänyt Lordi Brougham siirtyi sinne välttääkseen Nizzassa puhjenneen koleraepidemian.

Ranskan Riviera on edelleen hyvin suosittu kohde, joskin sinne matkustetaan talvikuukausien sijaan enemmänkin kesäkuukausina.

Rivieralla on talvisin (joulu–tammikuussa) epävakaista ja koleaa, lämpötilat ovat päivisin +5 ja +12 °C:een välillä. Lunta tai räntää Rivieralla ei sentään saada koskaan, vaan talvisateet ovat pitkäkestoisia Atlantilta matalapaineiden tuomia vesisateita. Kesäisin on sen sijaan usein hyvin selkeää ja pilvetöntä, ja helteitä on lähes päivittäin huhtikuun lopulta lokakuun alkuun, minkä jälkeen ilmat taas viilenevät ja muuttuvat sateisemmiksi. Runsassateisimmat kuukaudet ovat joulu- ja tammikuu.

Rivieralla asuu luksusasunnoissa myös lukuisia kuuluisuuksia.

## Paikkoja
Ranskan Rivieraan kuuluvat seuraavat paikat, lännestä itään:

*Hyères
*Saint-Tropez 
*Saint-Raphaël 
*Cannes
*Grasse
*Juan-les-Pins 
*Antibes
*Biot 
*Sophia Antipolis
*Saint-Paul-de-Vence 
*Nizza 
*Villefranche-sur-Mer
*Saint-Jean-Cap-Ferrat 
*Beaulieu-sur-Mer 
*Monaco 
*Monte Carlo 
*Menton 

## Kuuluisia asukkaita

*Rubens Barrichello 
*Shirley Bassey 
*David ja Victoria Beckham 
*Shahnawaz Bhutto
*Bono
*Tom Boonen
*Carla Bruni 
*Jenson Button 
*Jean Cocteau 
*Joan Collins
*Sean Connery
*David Coulthard 
*Bill Gates
*Mel Gibson
*Mika Häkkinen
*Mick Jagger
*Elton John 
*Angelina Jolie
*Jennifer Lopez
*Juan Pablo Montoya 
*Ornella Muti
*Tommi Mäkinen 
*Jack Nicholson
*Friedrich Nietzsche
*Brad Pitt
*Franck Ribéry
*Nico Rosberg 
*Claudia Schiffer
*Michael Schumacher
*Ringo Starr
*Rod Stewart
*Tina Turner
*Jacques Villeneuve 
*Rick Wright
*Bill Wyman
*Alex Zanardi

## Katso myös
* Provence-Alpit-Riviera

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mikko Hietanen

**Mikko Hietanen** (22. syyskuuta 1911 Uusikirkko – 3. helmikuuta 1999 Laukaa) oli suomalainen kestävyysjuoksija, joka tunnetaan erityisesti maratonjuoksijana.

## Henkilöhistoria
Mikko Hietasen vanhemmat olivat maanviljelijä Jaakko Hietanen ja Liisa Uuttu ja puoliso vuodesta 1939 Maila Kyllikki Hoikkala. Hietanen kävi maamieskoulun 1939. Sotien jälkeen Hietanen siirtyi evakkona Keski-Suomeen Laukaaseen, jossa hän toimi varastomiehenä.  Valtion ruutitehtaalta Vihtavuoresta Hietanen jäi eläkkeelle työnjohtajana vuonna 1976.

## Urheilu-ura
Hietanen voitti EM-kultaa maratonilla Oslossa 1946. Lontoon 1948 olympialaisten maratonilla hän keskeytti ja Helsingin 1952 olympialaisissa hän oli 17:s.

Hietanen voitti neljä maratonin Suomen mestaruutta (1945–1948) ja yhden Pohjoismaiden mestaruuden (1947). Vuosina 1946 ja 1948 hänellä oli maratonilla kauden kärkiaika maailmassa. Vuonna 1946 Hietanen voitti Košicen kansainvälisen rauhanmaratonin Tšekkoslovakiassa. Seuraavana vuonna hän voitti Yhdysvaltojen 20 kilometrin maantiejuoksun mestaruuden. Bostonin maratonilla 1947 hän oli toinen ennätysajallaan 2.29.39. Seuratasolla Hietanen edusti Vihtavuoren Pamausta.

Hietanen juoksi 25&nbsp;000 metrin, 30&nbsp;000 metrin ja 15 mailin ratajuoksujen maailmanennätyksiä vuosina 1946–1948. Vielä vuonna 1986 hän saavutti 75-vuotiaiden sarjassa EM-pronssia maratonilla. Menestyksekkään vuoden 1946 tulosten perusteella Mikko Hietanen yhdessä pikaluistelija Lassi Parkkisen kanssa valittiin Suomen vuoden urheilijaksi. Samana vuonna hän sai myös Suomen Urheilulehden kultamitalin.

### Maailmanennätykset

## Lähteet
Symmetrinen ryhmä

**Symmetrinen ryhmä**, jota merkitään S_n, on matematiikassa *n*-alkioisen joukon kaikkien permutaatioiden muodostama ryhmä. Toisin sanoen ryhmä kuvaa kaikki eri tavat järjestää *n* alkiota uudelleen. Ryhmässä on n! alkiota (luvun *n* kertoma), ja ryhmän laskutoimitus on permutaatiokuvausten yhdistäminen.

S_n:n alkioille \alpha voidaan käyttää merkintää \alpha = \begin{pmatrix} 1 & 2 &...&n \\ k_1 & k_2 & ... &k_n \end{pmatrix}, missä \alpha(j)=k_j,\ kun\ j =1,...,n.

Symmetrisen ryhmän aliryhmiä sanotaan permutaatioryhmiksi. Eräs merkittävä aliryhmä on alternoiva ryhmä A_n.

## Lähteet
* 

## Kirjallisuutta
*
Sega 32X

**Sega 32X** (, viitattu myös projektinimellä *Mars*) on Sega Mega Drivelle julkaistu laajennusosa, joka julkaistiin pidentämään Mega Driven elinkaarta. Laite lisäsi Mega Driveen 32-bittisen prosessorin ja teksturoituja polygoneja tukevan 3D-grafiikan tuen.

Segan julkaistua Mega Drivensä vuonna 1989 sillä oli konsolimarkkinoilla tekninen yliote Nintendon Nintendo Entertainment System -konsoliin nähden, mutta Nintendon julkaistua Super Nintendo Entertainment Systeminsä vuonna 1991 Sega tarvitsi jälleen teknisen etulyöntiaseman konsolimarkkinoilla.

Segan vuonna 1991 Japanissa julkaistu Sega Mega-CD ei kuitenkaan ottanut tuulta alleen toivotulla tavalla ja yhtiön täytyi pohtia vaihtoehtoja Nintendon lyömiseksi. Sega kehitteli useita planeettojen mukaan nimettyjä projekteja, joista muutamat käyttivät yhtiön kolikkopeleihin suunniteltua laitteistoa.

32X julkaistiin marraskuussa 1994 Pohjois-Amerikassa nimellä *Sega Genesis 32X*, Japanissa julkaisu tapahtui kuukautta myöhemmin nimellä *Sega Super 32X* ja tammikuussa 1995 laite saapui Eurooppaan nimellä *Sega Mega Drive 32X*.

Vuonna 1994 kaikki valmistetut  myytiin loppuun. Sega suunnitteli vuoden 1995 toisella puoliskolla julkaistavaa laitetta nimeltä Neptune, jossa 32X ja Mega Drive olisi yhdistetty. Julkaisun jälkeen ilmeni eräitä yhteensopivuusongelmia vanhempien Genesis-mallien kanssa ja laitteelle oli saatavilla vain pieni määrä pelejä. Lisäksi Sega ilmoitti pian 32X:n julkaisun jälkeen uuden konsolin tulevan myyntiin jouluksi 1995. Suunniteltu Neptune peruttiin ja kuluttajat odottivat jo Sega Saturn-konsolin tuloa. 

Samaan aikaan markkinoille saapui myös Sega Saturn, jonka kanssa pelit eivät olleet yhteensopivia. Segalla oli kehityksessä myös projektinimellä Jupiter pelimoduuleja käyttävä konsoli, mutta päätti panostaa Saturniin koska CD-ROMit ovat halvempia valmistaa ja kykenevät tallentamaan enemmän tietoa.

Vuonna 1996 Sega ilmoitti lopettavansa 32X:n ja myönsi luvanneensa liikoja. Sega panosti Saturniin ja myi jäljellä olevat 32X-laitteet alennettuun hintaan. 

Pohjois-Amerikassa Sega julkaisi myös Power Strip -jatkojohdon/haaroittimen, joka helpotti useiden virtalähteiden käyttöä samaan aikaan. Mega Drive, 32X ja Mega-CD käyttivät kukin omaa virtalähdettä, ja jatkojohto oli suunniteltu tavallista suuremmilla väleillä virtalähteiden koon vuoksi. Myöhemmin Sega Saturn korjasi asian käyttämällä laitteen sisäistä virtalähdettä. Useiden muiden konsolien valmistajat ovat käyttäneet myös sisäistä virtalähdettä tai "inline"-mallia, jolloin virtalähde ei ole suoraan kiinni pistokkeessa.

## Tekniikka

Laitteessa on kaksi kappaletta Hitachin SuperH SH-2 suoritinta, 256 KB RAM-muistia ja 256 KB VRAM-näyttömuistia.
Laite kykenee näyttämään  yhtäaikaa kun Mega Driven itsensä avulla oli tavallisesti 64 väriä yhtä aikaa. Laitteessa on myös parannettu monikanavainen äänituki.

## Pelit

Laitteelle julkaistiin 36 peliä sen elinaikana.

## Katso myös
* Sega Mega-CD

## Lähteet
Itsesyttymislämpötila

**Itsesyttymislämpötila** on alin lämpötila, johon kuumennuttuaan aine syttyy itsestään palamaan. Tässä lämpötilassa palaminen myös jatkuu syttymisen jälkeen ilman ulkopuolista lämmönlähdettä kuten liekkiä tai kipinää.

## Esimerkkejä itsesyttymislämpötiloista
* Valkoinen fosfori: 34&nbsp;&deg;C 
* Bensiini: 246&nbsp;&deg;C 
* Butaani: 430&nbsp;&deg;C 
* Vety: 571&nbsp;&deg;C 
* Alumiini 590&nbsp;°C
* Etyyni (asetyleeni) 305&nbsp;°C
Representationalismi

**Representationalismi** (< , edustaa, esittää) eli **epäsuora realismi**, **edustuksellinen realismi**, **representatiivinen realismi** tai **representationalistinen havaintoteoria** on realistinen tietoteoreettinen kanta, jonka mukaan ihminen havaitsee ensisijaisesti mielessään olevia asioita (representaatioita), ei suoraan ulkomaailman olioita. Ajattelun välittömät kohteet ovat siis mielen "sisällä". Kun ajattelen esimerkiksi pöytää, ajattelen mielessäni olevaa pöydän ajatuksellista edustajaa, en varsinaisesti itse pöytää. Ajatus voi kohdistua itse pöytään vain representaation välityksellä.

Representationalismi tässä muodossa tavataan liittää varhaismoderneihin ajattelijoihin, esimerkiksi  John Locken kaltaisiin empiristeihin. Myös René Descartes omaksui representationalismin *[[Mietiskelyjä ensimmäisestä filosofiasta|Mietiskelyissään ensimmäisestä filosofiasta]]*.

## Katso myös

* Kriittinen realismi
Minimoto

**Minimoto** on erittäin pienikokoinen kaksitahtinen moottoripyörä tai mopo, jonka moottorin kuutiotilavuus on alle 50&nbsp;cm³ (yleisin 39&nbsp;cm³). Minimotoissa kytkimenä toimii keskipakoiskytkin ja niissä ei ole vaihteita eikä vaihteistoa. Yksi kiinteä välitys huolehtii voimansiirrosta. Minimotoissa ei ole jousitusta. Minimoto on suunniteltu yksinomaan kilpailuun. Tieliikenteeseen minimotoja ei voi rekisteröidä, eikä se täytä esimerkiksi Suomessa mopon vaatimuksia. Minimotojen huippunopeus on pyörän kokoon nähden melko suuri, vakiona pyörästä ja viritysasteesta riippuen 40–120&nbsp;km/h. Minimoton massa on muutamien kymmenien kilogrammojen paikkeilla. Suomessa minimotoilla kilpaillaan aktiivisesti.

Minimoto on toiselta nimeltään *pocketbike* eli ”taskupyörä”. *Minibike*-nimellä viitataan muutamaa tuumaa korkeampiin malleihin. Muun muassa kuuluisa moottoripyöräilijä Valentino Rossi on edennyt minimotoista suurempiin moottoripyöräilyluokkiin.
Anžero-Sudžensk

**Anžero-Sudžensk**  () on kaupunki Kemerovon alueella Venäjällä. Se syntyi vuonna 1928 kahden taajaman, Anžeron ja Sudženskin yhteenliittymänä, ja sai kaupunkioikeudet 1931. Trans-Siperian rata kulkee kaupungin läpi. Moskovasta junamatkaa kertyy 3&nbsp;560 kilometriä.

Kaupungin merkittävimmät elinkeinot ovat vuori-, kone- kemian- ja lääketeollisuus. Alueella on hiilikaivoksia.

Vuonna 2010 kaupungissa oli 76&nbsp;669 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kaupungin sivusto  (asgs.ru)
* Kartta
* Historiaa
Hazret Sovmen

**Hazret Medžidovitš Sovmen** (adygeiksi Хьазрэт Шъэумэн, , s. 1. toukokuuta 1937) oli Venäjän federaatioon kuuluvan Adygeian tasavallan presidentti 2002–2006. Kansallisuudeltaan hän on adygei. Sovmen oli Adygeian toinen presidentti, hänen edeltäjänsä oli Aslan Džarimov.

Sovmen on yliopiston professori ja kotoisin Adygeian pääkaupungista Maikopista. Koulutukseltaan hän on taloustieteiden tohtori. Vapaa-aikanaan hän harrastaa metsästystä ja kalastusta. Ennen presidenttiyttään Sovmen oli menestyvä liikemies. Tosin hän aloitti uransa vaatimattomasti puskutraktorin kuljettajana kultakaivoksessa Tšukotkassa.

Sovmen valittiin virkaansa suoralla kansanvaalilla 13. tammikuuta 2002. Valinnan jälkeen hän sai johdettavakseen köyhän tasavallan, jossa on riittänyt haastetta. Sovmen sekaantui poliittiseen juonitteluun, joka koski Adygeian pääoppositiopuoluetta, *Slaavilaista unionia*. Venäjän presidentti Vladimir Putin tuki kuitenkin Sovmenia ja uskoi tämän kykyihin säästää Adygeia vakavammalta kriisiltä. Vuonna 1997 Venäjän presidentti palkitsi Sovmenin 3. luokan isänmaan palkinnolla. Sovmen on *Yhtenäinen Venäjä* puolueen jäsen.

Sovmenin aikana Adygeian talousintegraatiota Krasnodarin aluepiiriin syvennettiin, tasavallan tullilaitos lakkautettiin ja sen sisäministeriö liitettiin Venäjän sisäministeriön Adygeian haaraksi.

## Lähteet