open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Apokatastasis

**Apokatastasis** (kreik. ἀποκατάστασις, *apokatástasis*) eli **ennalleenpalauttamisoppi** on oppi universaalista, yleisestä pelastuksesta.  Toisin kuin ikuisen rangaistuksen oppi sekä ehdollisen kuolemattomuuden ja syntisten tuhon oppi (lat. annihilaatio), apokatastaasi lupaa kaikille lopullisen pelastuksen.

## Varhainen kristinusko
Kirkkoisistä apokatastaasioppia edusti ensimmäisenä Origenes. Hän opetti, että kaikkien rationaalisten luontokappaleiden sielut tulevat ajan mittaan täydellisesti puhdistumaan synnistä ja palautuvat alkuperäiseen yhteyteensä Jumalan kanssa. Myös eräät muut idän kirkon teologit, kuten Gregorios Nyssalainen, Iisak Syyrialainen ja Euagrios Pontoslainen, ovat edustaneet opetusta yleisestä pelastuksesta. Samankaltainen toivo yleisestä pelastuksesta on löydettävissä muiltakin idän isiltä.

Apokatastaasioppi tuomittiin origenelaisriitojen päätteeksi vuonna 553 Konstantinopolin toisessa kirkolliskokouksessa. Tätä ennen Origenes oli useaan otteeseen tuomittu mm. Konstantinopolin paikallisessa kirkolliskokouksessa vuonna 543.

## Nykyisin
Suomessa apokatastaasiopin edustajana tunnetaan esimerkiksi luterilainen pappi Antti Kylliäinen, joka on julkaissut teologisen pamfletin nimeltä Kaikki pääsevät taivaaseen: Välttämättömiä tarkistuksia kristillisiin opinkohtiin (1997).

1900-luvulla syntynyt oppi universalismista on samankaltainen, kuin apokatastasis-oppi.

## Sitaatteja

## Lähteet
Kalevi Ylisirniö

**Kalevi Ylisirniö** on Mäntsälän entinen kunnanjohtaja. Hän toimi kunnanjohtajana 1980-luvun lopulta alkaen, mutta vuonna 1993 kunnanvaltuusto erotti hänet yksimielisesti. Ylisirniö valittiin Mäntsälän kunnanvaltuustoon ensimmäisen kerran 1990-luvun puolessavälisä. Hän on toiminut myös varavaltuutettuna. Ylisirniö oli aiemmin sosiaalidemokraatti, mutta loikkasi vuonna 2012 keskustaan. Vuoden 2017 kuntavaaleissa Ylisirniö sai 17 ääntä eikä tullut valituksi Mäntsälän kunnanvaltuustoon.

Ylisirniö on vaatinut useasti seuraajansa, kunnanjohtaja Esko Kairesalon erottamista.

## Lähteet
Luettelo Rautalammin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

**Luettelo Rautalammin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä** sisältää Rautalammin kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. 

__TOC__

## Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat

## Lähteet
Joonas Romppanen

**Jyri Joonas Romppanen** (s. 21. marraskuuta 1968 Tampere) on palkittu suomalainen päätoimittaja. 

Joonas Romppanen syntyi tutkimuspäällikkö Antti Romppasen ja kuvaussihteeri Päivi Hautamäen perheeseen. Hänen avopuolisonsa vuodesta 1999 on merkonomi Sari Pohjolainen. Romppanen tuli ylioppilaaksi 1987 ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Jyväskylän yliopistosta 1990. *Keski-Uusimaa*-lehden tuottaja hän oli 1996–1997, konsernituottaja  1997–2001,  toimituspäällikkö 2001–2003 ja vt. päätoimittaja 2002–2003. Lehden päätoimittajaksi Romppanen nimitettiin maaliskuussa 2016. Hän toimii myös *[[Viikkouutiset]]*-ilmaisjakelulehden päätoimittajana. *[[Aamuposti]]n* vastaavaksi päätoimittajaksi Romppanen tuli 2003 ja *[[Riihimäen Seutu]]* -lehden sekä *Hyvinkään Viikkouutisten* vastaavaksi päätoimittajaksi vuonna 2005. Bonnierin journalistipalkinto myönnettiin Romppaselle vuonna 2003. 

## Lähteet
Andrus Kallastu

**Andrus Kallastu** (s. 17. huhtikuuta 1967 Pärnu) on virolainen kapellimestari ja säveltäjä. Hänen musiikkinsa on tehty rajatilanteihin, siinä on ekspressionistista voimaa, huoliteltua modernismia, sarjallisia ja äänikenttätekniikoita, hälyn estetiikkaa, multimediahahmotelmia, vokaali- ja instrumentaalisia ensemblejä, sekä näyttämölle tehtyjä toitä. 

## Elämä ja musiikki
Andrus Kallastu opiskeli vuosina 1985–1990 Tallinnan Konservatoriossa pianoa, orkesterinjohtamista ja säveltämistä, sekä vuodesta 1991 alkaen Sibelius-Akatemiassa Helsingissä, josta valmistui vuonna 1999. Sittemmin hän on toiminut freelance-säveltäjänä ja kapellimestarina Virossa.

Vuodesta 1993, Andrus Kallastu on toiminut Pärnun oopperan taiteellisena johtajana. Vuodesta 2003 hän on ollut johtajana Pärnun nykymusiikin päivillä (viroksi *Pärnu Nüüdismuusika Päevad*).

## Sävellyksiä
* "Cromwellin viimeinen yö" (balladi baritoni ja urut, 1986/87)
* Sonata pianolle - kaksikätisenä(1988) 
* "Praeludium et invention" (piano, 1990)
* "Sonata da chiesa," (viulu ja urut, 1991)
* "Feroce-veloce" (piano, 1999)
* Stabat Mater electronique (2000)
* "Olen saanut tarpeekseni" (aaria kontratenorille ja uruille, 2000)
* Stabat mater (Viola da gamba, 2001)
* Melodia (viululle, 2001)
* Dilemma (sinfoniaorkesterille, 2002)
* Hengästynyt (multimedia kooste, 2005)
* Stabat Mater per flauto "Tunc videns Iudas" (2005–2007)
* Melodia Accompagnato (kamarikuorolle 2006)
* Anima Mea (elektronisille laitteille, 2006)
* Maailma on rakennettu (kamarikuorolle, 2007)

## Yksityiselämä
Andrus Kallastu on naimisissa virolaisen sopraanon Kai Kallastun (s. 1970) kanssa. Avioparilla neljä lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Andrus ja Kai Kallastu n verkkosivut
*
Luettelo Tervon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

**Luettelo Tervon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä** sisältää Tervon kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. 

## Julkisilta paikoilta poistetut ja tuhoutuneet teokset

## Lähteet
Tabi Manga

**Luc Landry Tabi Manga** (s. 17. marraskuuta 1994 Yaoundé, Kamerun) on kamerunilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. 

Tabi Manga siirtyi virolaisen pääsarjajoukkueen Levadian riveihin kaudeksi 2016. Levadia-aikaa kesti kaksi kautta, jona aikana hän oli voittamassa kaksi kertaa Viron mestaruushopeaa. Syksyllä 2017 Tabi Manga siirtyi Suomen Veikkausliigaan Kuopion Palloseuran riveihin. Hänen uransa KuPS:n riveissä oli menestyksekäs, jossa huippusaavutuksena Veikkausliigan voitto kaudella 2019.

Elokuusta 2021 helmikuuhun 2023 Mangan seura oli Tampereen Ilves. Helmikuusta 2023 hän on edustanut Ekenäs IF:ää.

## Saavutukset
Meistriliiga (Viro):
* Viron mestaruushopeaa: 2016 ja 2017

Veikkausliiga (Suomi):
* Suomen mestaruus: 2019
* Suomen mestaruuspronssia: 2018 ja 2020

## Lähteet
Nokisara

**Nokisara** (*Carex fuliginosa*) on sarojen (*Carex*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se jaetaan eri alalajeihin, joista Suomessa ja Ruotsissa esiintyy vain napanokisaraa (*Carex fuliginosa* ssp. *misandra*). Nokisara muistuttaa sysisaraa (*Carex atrofusca*), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan lehtien sekä emitähkien ja pullakoiden ulkonäön perusteella.

Nokisara on kasvutavaltaan melko tiiviisti mätästävä. Lehdet ovat puhteenvihreitä sekä kouruisia ja lehtien tyvitupet ovat vaaleanruskeita. Nokisara on yhtäläistähkäinen saralaji, ja sen kukinto koostuu useammista nuokkuvista tähkistä. Hedekukat sijaitsevat ylimmän tähkän tyvellä ja emikukat ovat kolmiluottisia. Tähkäsuomut ovat tummanruskeita. Pullakot ovat ruskeita ja niissä on pitkä sekä ulkoneva suuota.

Nokisara kasvaa tunturiseuduilla kosteilla ja kalkkipitoisilla kasvupaikoilla sekä lapinvuokkonummilla. Suomessa nokisaraa tavataan vain Kilpisjärven seudulla, Enontekiöllä. Nokisara on luokiteltu Suomessa silmälläpidettäväksi (NT) lajiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Nokisara (''Carex fuliginosa'')
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Carex fuliginosa'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Carex fuliginosa'' 
* Flora of North America: ''Carex fuliginosa''
HMS Resolute (1850)

**HMS Resolute** oli Ison-Britannian Kuninkaallisen laivaston 3-mastoinen purjealus (parkki) 1800-luvulla. Se varustettiin arktiseen tutkimusmatkailuun sopivaksi vuonna 1850 ja lähetettiin etsimään Franklinin kadonnutta retkikuntaa.  *Resolute* ei löytänyt Franklinia, mutta se pelasti toisen etsintöihin osallistuneen aluksen, *HMS Investigatorin*, miehistön vuonna 1853. *Investigator* oli ollut jäihin juuttuneena silloin lähes kolme vuotta. *Resolute* puolestaan juuttui jäihin vuonna 1854 Barrowinsalmessa ja hylättiin. Yhdysvaltalainen valaanpyyntialus löysi sen myöhemmin Baffininlahdelta, ja *Resolute* palautettiin kuningatar Viktorialle vuonna 1856. Alus purettiin vuonna 1879, ja sen puusta valmistettiin työpöytä, joka on ollut lähes kaikkien Yhdysvaltain presidenttien käytössä Rutherford B. Hayesin presidenttikaudesta lähtien.

Kanadan toiseksi pohjoisin kylä, Resolute, on nimetty *HMS Resoluten* mukaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Justin Leonard

**Justin Leonard** (s. 15. kesäkuuta 1972 Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen golfammattilainen.

Leonard voitti Yhdysvaltain avoimen turnauksen vuonna 1997. Hän sijoittui toiseksi Yhdysvaltain avoimissa 1999 sekä PGA:n mestaruusturnauksessa 1997 ja 2004. Kaikkiaan hän voitti PGA-kiertueella 12 kertaa. Hän kilpaili Ryder Cupissa vuosina 1997, 1999 ja 2008.

## Lähteet
* https://www.pgatour.com/players/player.10860.justin-leonard.html

### Viitteet
Tuhansien laulujen maa

**Tuhansien laulujen maa** on lauluyhtye Rajattoman albumi, joka julkaistiin 3. marraskuuta 2017. Albumi sisältää 13 suomalaista kevyen musiikin kappaletta.  Mukana on useita vierailevia artisteja.

Viikolla 50/2017 *Tuhansien laulujen maa* nousi Suomen virallisen albumilistan ensimmäiselle sijalle. Se on ensimmäinen a cappella -albumi, joka on saavuttanut listan kärkipaikan.  

Yleisradion internetsivulla järjestettiin äänestys, jossa yleisö sai äänestää suosikkikappaleitaan eri vuosikymmeniltä. Äänestys päättyi 31.1.2017. Kunkin kategorian (1920–40-luvut, 1950–60-luvut, 1970-luku, 1980-luku, 1990-luku, 2000-luku ja 2010-luku) voittajakappale pääsi levylle. Nämä kappaleet ovat ”Päivänsäde ja menninkäinen”, ”Satumaa”, ”Myrskyluodon Maija”, ”Albatrossi”, ”Satulinna”, ”Rakkaus on lumivalkoinen” ja ”Missä muruseni on”. 

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Tuotanto
*Tuottajat: Rajaton ja Jyri Sariola
*Äänitys & miksaus: Jyri Sariola / Mimix Studio
*Masterointi: Svante Forsbäck / Chartmakers

## Lähteet
Blandina

**Pyhä Blandina** (, n. 162–177 jaa.) oli gallialainen kristitty marttyyri, joka surmattiin Lugdunumissa Marcus Aureliuksen vainoissa vuonna 177. Pyhimystä muistetaan katolisessa kirkossa, ortodoksisessa kirkossa, idän katolisissa kirkoissa ja anglikaanisessa kirkossa. Hänen muistopäivänsä on 2. kesäkuuta.

Lähes kaikki Blandinaa koskeva tieto on peräisin Lugdunumin seurakunnasta Anatoliaan lähetetyistä kirjeistä. Blandina oli orja, joka otettiin vangiksi kristittyjen vainojen yhteydessä 15-vuotiaana. Blandina otettiin kiinni hänen "emäntänsä" kanssa, joka pelkäsi ettei hän selviäisi kidutuksesta. Vankeudessa häntä nimittäin kidutettuun monella eri tavalla ja raa-asti. Vankeudessa Blandina kuitenkin puolusti omaa uskoaan sanomalla: "Minä olen kristitty, eikä meidän keskuudessamme tehdä mitään alhaista." Tämä oli vastaus roomalaisten esittämiin syytöksiin kristittyjen kannibalismista.

Blandina oli yksi monista Lugdunumin marttyyreistä. Tarinan mukaan hänet vietiin kidutuksen jälkeen amfiteatterille, jossa hänet sidottiin seipääseen ja jätettiin villieläinten syötäväksi. Eläimet eivät kuitenkaan koskeneet häneen, jolloin roomalaiset veivät hänet takaisin vankeuteen. Muutaman päivän jälkeen roomalaiset veivät hänet amfiteatterille katsomaan kaupungin muiden kristittyjen kiduttamista. Tämän jälkeen Blandina ruoskittiin, poltettiin tulikuumalla ritilällä, suljettiin verkon sisään ja heitettiin villihärän viskottavaksi. Lopulta hänen kurkkunsa leikattiin auki tikarilla.

## Lähteet
Vahasara

**Vahasara** (*Carex flacca*) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on yleisesti ottaen keskikokoinen ja vaaleanharmaanvihreä saralaji, joka muistuttaa jonkin verran jokapaikansaraa (*Carex nigra*). Vaaleanharmaanvihreä yleisväritys on vahasaralle tunnusomainen piirre, minkä myötä vahasaran voi tunnistaa jo kauempaakin.

Vahasaralla on suikertava juurakko sekä tasapintaiset lehdet. Vahasara on erilaistähkäinen saralaji ja sen kukintona olevassa tähkistössä on tavallisesti kaksi tai kolme hedetähkää sekä kaksi tai kolme emitähkää. Hedetähkät ovat tummanruskeita. Emitähkät ovat perällisiä ja melko pitkiä sekä aluksi pystyjä ja myöhemmin nuokkuvia. Emikukat ovat kolmiluottisia. Tähkäsuomut ovat tummanruskeita ja niissä on vaalea keskisuoni. Pullakot ovat aluksi vaaleanruskeita, mutta tummuvat ajan kuluessa melko tummiksi.

Vahasara kasvaa kosteilla kalkkipitoisilla niityillä. Suomessa vahasaraa tavataan lähinnä vain Ahvenanmaalla. Ruotsissa vahasara on yleinen osissa Etelä-Ruotsia, muun muassa Uplannissa, Skånessa ja Gotlannissa.

Vahasaraa käytetään jonkin verran heinämäisenä koristekasvina.

Vahasaran tieteellisen nimen lajinimi (*flacca*) tulee latinan kielen sanasta *flaccus* (suom. rento, veltto) ja viittaa nuokkuviin emitähkiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Vahasara (''Carex flacca'')
* JSTOR Global Plants: ''Carex flacca'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Carex flacca'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Carex flacca''
Ajosjärvi (Mänttä-Vilppula)

**Ajosjärvi**  on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Vilppulan taajaman länsipuolella sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Järven pinta-ala on 416 hehtaaria eli 4,2 neliökilometriä. Se on 3,5 kilometriä pitkä ja 2,4 kilometriä leveä. Järven ympäristö on melko alavaa maata. Järven itäpuolelta sen ohittaa pohjois-etelä- suuntainen harjujakso, josta Ajosharju sijaitsee järven kohdalla. Länsiranta nousee loivasti länteen jättäen järven painaumaan. Sen länsirannasta kohoaa selvästi vain Kuoppaniemestä nouseva 30 metrin korkeuteen kohoava nimetön mäki.

Järvessä on laskettu olevan 38 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 31 hehtaaria, mikä on noin 7 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista Peltosaari, Kohosaari, Tervasaari, Selkisaari, Jokisaari ja Latosaari ovat yli hehtaarin suuruisia, 21 ovat yli aarin ja loput 11 ovat alle aarin kokoisia. Muita nimettyjä saaria ovat esimerkiksi Latosaaren vieressä Huvilasaari, sekä Mikonsaari, Koivukari ja Raatosaari, Kotiniemen lähellä Loukkusaari ja Koivuniemensaari, ja luoteisosassa Kokkosaari ja Mertasaari.

Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 12 miljoonaa kuutiometriä eli 0,012 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 2,9 metriä ja suurin syvyys on 10,7 metriä. Syvin kohta sijaitsee Peltosaaren ja Kohosaaren välisen salmen pohjoispuolella. Muita lähes kymmenmetrisiä syvänteitä sijaitsee esimerkiksi järven kaakkoisosassa, Huvilasaaren pohjoispuolella, Kuoppaniemen edustalla ja järven pohjoisosan lahden kapeikossa.

Järven rantaviivan pituus on 25 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 9 kilometriä. Sen rannat ovat silmämäärin puolet peltomaata ja loput metsämaata. Soistuneita rantoja on vain vähän. Järven itärantaan Ajosharjulle ulottuu Vilppulan taajaman asutusta, mutta muualla se on pääasiassa haja-asutusta tai vapaa-ajan asutusta. Kotiniemessä sijaitsee Vilppulan vankila, joka on perustettu vuonna 1988. Vankila-alue on entistä Kotiniemen kasvatuslaitosta, joka on Museoviraston suojelemaa.

## Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Ajosjärven valuma-alueeseen (35.335) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 97,9 metriä mpy. Järvi saa kaiken veden omalta valuma-alueeltaan, koska se on osa vesistönsä latvavesiä.

Ajosjärven valuma-alueella on kuusi yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Ne ovat Huhtilammi (9 ha), joka laskee Huhtipuroa myöten järven pohjoispäähän ja jonka valuma-alueella ovat myös Kurkkujärvi (23 ha), Valkeislammi (2 ha) ja Soutuanlammi (4 ha). Iso Kangasjärvi (43 ha) laskee Ajosjärven itärantaan Peltosaaren kohdalla ja Likasenlammi (5 ha) sen lounaisrantaan. Järven laskuoja lähtee sen kaakkoisrannasta ja se laskee 350 metrin jälkeen Ruoveden Huutoselän Mäkitalonlahteen, Kirkkosalmen suun lähelle.

## Lähteet
Dirty Work (All Time Low’n albumi)

__NOTOC__
**Dirty Work** on yhdysvaltalaisen pop-punk-yhtye All Time Lowin neljäs studioalbumi, jonka julkaisi Interscope Records 6. heinäkuuta 2011. Yhtye vaihtoi levy-yhtiötä Hopeless Recordsista Interscopeen, koska se avasi yhtyeelle enemmän mahdollisuuksia. 

Yhtye suunnitteli julkaisevan albuminsa vuoden 2010 kesällä, mutta se viivästyi vuoteen 2011.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Metacritic: 67/100 
* IGN: 6.5 
* Rolling Stone:  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Dirty Work'' discogs.com -sivustolla
Don’t Panic

**Don’t Panic** voi viitata johonkin seuraavista:

* Don’t Panic, All Time Low’n albumi
* ”Don’t Panic”, Coldplayn kappale
* ”Älä hätäile” (), *[[Linnunradan käsikirja liftareille]]* -romaanisarjan käsite
Täpläsara

**Täpläsara** (*Carex punctata*) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen sekä matalakasvuinen saralaji. Täpläsara muistuttaa välisaraa (*Carex distans*), johon sen voi helposti sekoittaa. Täpläsara ja välisara ovat erotettavissa toisistaan lehtien, emitähkien ja pullakoiden ulkonäön perusteella.

Täpläsara on kasvutavaltaan löyhästi mätästävä, ja sen varret voivat kasvaa 50 cm korkeiksi asti. Lehdet ovat vaaleanvihreitä, tasaisia sekä suunnilleen varrenpituisia. Kukinnon tukilehti on tavallisen lehden kaltainen. Täpläsara on erilaistähkäinen saralaji ja sen kukintona oleva tähkistö koostuu yhdestä hedetähkästä sekä kolmesta tai neljästä emitähkästä. Hedetähkä on perällinen ja emitähkät ovat selvästi erillään sekä tiheäkukkaisia. Emikukat ovat kolmiluottisia. Tähkäsuomut ovat kalvaanruskeita sekä teräväkärkisiä, ja niissä on vihreä keskisuoni. Pullakot ovat kiiltävän keltavihreitä, suonettomia ja suuodallisia.

Täpläsara kasvaa kallioilla sekä merenrantojen kuivilla ruohostomailla. Täpläsaraa ei tavata Suomessa, ja lähimmillään sitä tavataan Ruotsissa sekä Norjassa Skagerrakin rannikoilla, missä se kasvaa harvinaisena. Muuten täpläsaraa tavataan siellä täällä ympäri Eurooppaa.

## Lähteet
Salaisuus (albumi)

**Salaisuus** on lauluyhtye Rajattoman albumi, joka julkaistiin 4. marraskuuta 2016. Albumi koostuu 11 uudesta suomenkielisestä kappaleesta. 

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Tuotanto
*Tuottajat: Rajaton ja Ilkka Herkman
*Äänitys ja miksaus: Ilkka Herkman / iStudio
*Masterointi: Pauli Saastamoinen / Finnvox

## Lähteet
Mosambikin kansalliskirjasto

**Mosambikin kansalliskirjasto** (, lyh. BNM) on Maputon kaupungissa toimiva Mosambikin kansalliskirjasto.

Kansalliskirjasto perustettiin vuonna 1961. 

## Lähteet

   
## Aiheesta muualla

*Biblioteca Nacional celebra hoje 54 anos (28.8.2015)  (jornalnoticias.co.mz)
Kaarlo Metsävainio

**Kaarlo Henrik Immanuel Metsävainio**, vuoteen 1906 *Gutzén* (25. kesäkuuta 1890 Kolari – 16. elokuuta 1962) oli suomalainen filosofian tohtori ja rehtori.

Metsävainion vanhemmat olivat nimismies Henrik Immanuel Gutzén ja Elin Cecilia Hertmann. Hän pääsi ylioppilaaksi 1910 Kajaanin yhteiskoulusta. Metsävainio opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1915, maisteriksi 1917 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1934. Kasvitieteen alan väitöskirja käsitteli suokasvien juuristoja. 

Metsävainio oli Oulun Suomalaisen yhteiskoulun maantieteen ja luonnonhistorian opettajana vuodesta 1918 alkaen ja Oulun yhteislyseon rehtorina 1931–1958. Hän oli Oulun kaupunginvaltuuston jäsenenä ja toimi vuonna 1919 perustetun Oulun korkeakouluseuran sihteerinä 1919–1957.

Metsävainio maalasi vuonna 1910 Piippolan kirkon alttaritaulun *Jeesus kolkuttaa ovelle*.

## Teoksia
* *Katsaus Oulun korkeakouluseuran toimintaan vuosina 1919-1923 ja kertomus vuodelta 1924*. Oulun korkeakouluseura, Oulu 1926
* *Oulun satunnaiskasvisto vuosina 1917-1925*. Helsinki 1926
* *Oulun seudun talvisiementäjät*. Annales Societatis zoologicae-botanicae Fennicae Vanamo 3,5. Helsinki 1926
* *Untersuchungen über das Wurzelsystem der Moorpflanze*, väitöskirja. Annales botanici Societatis zoologicae-botanicae Fennicae Vanamo 1,1. Suomalainen eläin- ja kasvitieteellinen seura Vanamo, Helsinki 1931
* *Oulun korkeakouluseura vuosina 1919 - 1933 : 15-vuotiskatsaus ja kertomus vuodelta 1933*. Oulu 1934
* *Sotkamon pitäjän Kallio-, Lappa- ja Tervajärven ja niitä yhdistävien purojen vesikasvillisuudesta*. Sotkamon pitäjä, Oulu 1943

## Toimituksia
* *Oulun luonnonystäväin yhdistyksen julkaisuja* ; toim. K. Metsävainio. Oulun luonnonystäväin yhdistys, Oulu 1961

## Suomennoksia
* Henrik Ramsay : *Huvudlinjerna i den finska industrins utveckling*. Handelsgillets i Helsingfors bibliotek IV. Frenckellska Tryckeri-Aktiebolaget, Helsingfors 1915, ilmestynyt suomeksi nimellä *Suomen teollisuuden kehityksen pääpiirteet* ; suomentanut Kaarlo Metsävainio. WSOY 1919
* Henrik Ramsay : *Liebig*. Biografier 4. Schildt, Borgå 1918, ilmestynyt suomeksi nimellä *[[Justus Liebig]]* ; suomentanut K. Metsävainio. Merkkimiehiä n:o 7. WSOY 1917

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* K. Metsävainio : Hiihtolomalla Vuokatin vaaroilla, Helsingin Sanomat, 31.03.1935, nro 87, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kaksi astetta

__NOTOC__
**Kaksi astetta** on lauluyhtye Rajattoman, Jaakko Kuusiston ja Pekka Kuusiston yhteiskiertueella keväällä 2014 äänitetty albumi.

Kappaleiden teemana on ilmastonmuutos. Rajattoman laulajat sekä Kuusistot sävelsivät kappaleet itse ja sanoituksista vastasivat Paula Vesala, Jarkko Martikainen, Paavo Westerberg ja Juha Itkonen.

Kiertueella Rajattoman riveissä oli Soila Sariolan sijaisena Saima Hyökki.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano

### Yhtye
* Essi Wuorela (sopraano)
* Virpi Moskari (sopraano)
* Saima Hyökki (altto)
* Hannu Lepola (tenori)
* Ahti Paunu (baritoni)
* Jussi Chydenius (basso)

### Vierailevat muusikot
*Jaakko Kuusisto – viulu, harmoni
*Pekka Kuusisto – viulu, sähköviulu

### Tuotanto
* Ilkka Herkman – äänittäjä, miksaaja (iStudio)
* Svante Forsbäck – masteroija (Chartmakers)

## Lähteet
Luettelo Vesannon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

**Luettelo Vesannon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä** sisältää Vesannon kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. 

__TOC__
## Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat

## Julkisilta paikoilta poistetut ja tuhoutuneet teokset

## Lähteet
Wylfan ydinvoimalaitos

**Wylfan ydinvoimalaitos** on Angleseyssä Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitseva entinen Magnox-tyyppinen ydinvoimala, jonka rakentaminen aloitettiin vuonna 1963. Molempien reaktorien teho oli 490 MW ja ne otettiin käyttöön vuonna 1971. Reaktori 2 suljettiin huhtikuussa 2012 ja reaktori 1 joulukuussa 2015.

Laitoksen sulkemista suunniteltiin alun perin vuodelle 2010, mutta Nuclear Decommissioning Authority pidensi käyttöikää.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tippukivitapaus

**Tippukivitapaus** on Laura Ruohosen samannimiseen runoteokseen perustuva koko perheen musikaali. Näytelmän kantaesitys oli Kansallisteatterin suurella näyttämöllä 22. marraskuuta 2017 . Tippukivitapaus on ensimmäinen Kansallisteatterin päänäyttämölle kirjoitettu lastennäytelmä.

Tippukivitapauksessa on Yökyöpelit-näytelmästä ja -televisiosarjasta tuttuja hahmoja, kuten mahtimummeli päätäi Väätäinen. Papupurkista seikkailemaan lähtenyt pikkupapu Seija Soija, hänen uusi ystävänsä Hujoppi ja pikkuinen Tukaani päätyvät matkallaan muun muassa tippukiviluoliin. 

Musiikin on säveltänyt Anna-Mari Kähärä. Näytelmän kappaleet on julkaistu cd-levyllä *[[Tippukivitapaus (albumi)|Tippukivitapaus]]*, jota myydään muun muassa Kansallisteatterin lippumyymälässä.

## Näyttelijät ja muusikot (kantaesityksessä)
*Markku Haussila (Keskirotta, Maailman vanhin pizza, Karmu Gurmee)
*Vuokko Hovatta (Seija Soija)
*Mikko Jutila (olmien kuningas)
*Jani Karvinen (Hujoppi)
*Katja Kortström (Tukaani)
*Sami Kurppa (Hujopin pieni isä)
*Markku Maalismaa (rottaperheen Papio, Rämeämmä, apumies Hönttijeff)
*Pihla Maalismaa (Kultahamsteri, Iso-pikkurotta, Nirso ipana)
*Sari Puumalainen (Täti-Soija, rottaperheen Mamio, diktaattori Diktaatta)
*Marja Salo (Setä-Soija, Pikkurotta, Hiippailuhotellin mursuportieeri)
*Seela Sella (päätäi Väätäinen)
*Martti Suosalo (videolla agenttinero Naru)
**Hra Ruttunen: Jaan Pöldsam / Antti Soininen
**Mummot: Pihla Maalismaa, Marja Salo, Markku Maalismaa, Markku Haussila
**Pikkuiset orjatoukat: Pihla Maalismaa, Marja Salo, Katja Kortström, Markku Maalismaa, Sari Puumalainen

### Orkesteri
*Sara Puljula – kapellimestari, kontrabasso, ukulele, lyömäsoittimet, laulu
*Sami Kurppa – klarinetti, sopraanosaksofoni, ewi
*Ville Leppilahti – koskettimet, sampleri, theremin, laulu
*Marko Puro – piano, harmonikka, tuuba, laulu
*Senni Valtonen – kantele, piano, lyömäsoittimet, puuhuilut, nyckelharpa, kitara, harmonikka, laulu

## Työryhmä (kantaesityksessä)
*Ohjaus ja käsikirjoitus: Laura Ruohonen
*Musiikin sävellys ja sovitus: Anna-Mari Kähärä
*Lavastus: Antti Mattila
*Hahmot ja puvut: Erika Kallasmaa
*Koreografia: Sanna Silvennoinen ja Henri Sarajärvi
*Ilma-akrobatia: Sanna Silvennoinen ja Katja Kortström
*Valosuunnittelu: Ville Toikka
*Videosuunnittelu: Ville Virtanen
*Äänisuunnittelu: Raine Ahonen, Veli-Pekka Lahtela ja Ville Leppilahti
*Naamioinnin suunnittelu: Tuire Kerälä
*Dramaturgi: Pipsa Lonka
*Ohjaajan assistentti: Sanna Breilin

## Lähteet
*
*
### Viitteet
Penmon

**Penmon** on kylä Pohjois-Walesissä Angleseyn saaressa osana Llangoedin kuntaa.

600-luvulla kylään saapui kelttiläinen lähetyssaarnaaja Pyhä Seiriol. Hän perusti kylään luostarin, jossa hän kastoi kansaa. Samalla hän perusti läheiselle pienelle saarelle yhteisön. Saari tunnetaan nykyään kymriksi nimellä Ynys Seiriol eli Seiriolin saari.

## Kylän rakennuksia
### Pyhän Seiriolin kaivo
Pyhän Seiriolin kaivo on todennäköisesti kylän vanhin rakennus. Varhaisiin kelttiläisiin kirkkoihin liittyi usein pyhä kaivo. Kaivon vedellä uskottiin olevan parantava voima. Pyhiinvaeltajat vierailivat usein kaivoilla. Käynneissä sekoittuivat usein usko ja muinainen taikausko keskenään. Pyhän Seiriolin kaivo on pienessä rakennuksessa, joka on rakennettu 1700-luvulla.

### Pyhän Seiriolin luostari

Pyhän Seiriol perusti luostarin 600-luvulla. Luostari kehittyi vuosisatojen ajan ja 900-luvulla luostariin rakennettiin puinen kirkko. Samoihin aikoihin luostarin pihaan pystytettiin kaksi suurikokoista ristiä. Viikingit hyökkäsivät kylään vuonna 971 ja tuhosivat kirkon. Uutta kivistä kirkkoa alettiin rakentaa 1100-luvulla kuninkaiden Gruffudd ap Cynanin ja Owain Gwyneddin hallintakausilla. Kirkko on ristin muotoinen. Ensimmäisenä valmistui sen keskilaiva noin vuonna 1140 ja seuraavaksi rakennettiin poikkilaiva ja torni vuosina 1160-1170. Kuori lisättiin kirkkoon vuosina 1220-1240 Llywelyn AP Iorwerthin (Llywelyn the Great) aikana. Luostari lakkautettiin vuonna 1537 Henrik VIII:n vallan aikana. Luostarin maat siirtyivät Sir Richard Bulkeleyn omistukseen, mutta kirkko pysyi kuitenkin käytössä. Kirkko rakennettiin uudelleen suurelta osin vuonna 1855.

### Kyyhkyslakka

Sir Richard Bulkeley rakensi kyyhkyslakan kirkon lähelle noin vuonna 1600. Rakennus on neliön muotoinen ja siinä on kupumainen katto. Lakassa oli 1000 pesimälaatikkoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Glipitsidi

**Glipitsidi** (C21H27SN5O4) on sulfonyyliureajohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä aikuistyypin diabeteksen hoidossa.

## Ominaisuudet, käyttö ja haittavaikutukset
Huoneenlämpötilassa glipitsidi on kiteistä ainetta. Yhdiste kuuluu niin kutsuttuihin toisen sukupolven sulfonyyliureoihin. Se vaikuttaa sitoutumalla haiman kaliumionikanaviin ja tämän seurauksena insuliinin eritys haiman β-soluista lisääntyy ja verensokeritaso laskee. Lääkeaine otetaan ruokailun yhteydessä. Glipitsidi metaboloituu maksassa inaktiivisiksi aineenvaihduntatuotteiksi. Glipitsidi on suhteellisen hyvin siedetty lääkeaine. Yhdiste voi aiheuttaa liian alhaista verensokeritasoa, mutta tämä vaikutus ei ole yhtä yleinen kuin pitempivaikutteisilla sulfonyyliureoilla kuten glibenklamidilla tai glimepiridillä. Muita haittavaikutuksia voivat olla ruuansulatuskanavan oireet ja allergiset oireet.

## Lähteet
Vsevolod Holubovytš

**Vsevolod Oleksandrovytš Holubovytš** (; 1885 Poltavka, Podolian kuvernementti, Venäjän keisarikunta – ? Neuvostoliitto) oli ukrainalainen poliitikko, joka toimi Ukrainan kansantasavallan toisena pääministerinä tammikuusta huhtikuuhun 1918.

Holubovytš valmistui insinööriksi Kiovan polyteknisestä instituutista. Hänet valittiin vuonna 1917 Ukrainan Radaan sosialistivallankumouksellisen puolueen edustajana. Hän johti Ukrainan delegaatiota Brest-Litovskin rauhanneuvotteluissa. Holubovytš kokosi hallituksen muutamaa päivää itsenäisyysjulistuksen jälkeen, 30. tammikuuta 1918. Hän toimi pää- ja ulkoministerinä, kunnes hetmani Pavlo Skoropadski kaappasi saksalaisten tuella vallan 29. huhtikuuta. Holubovytš oli vangittuna joulukuuhun 1918 saakka. Vuosina 1919–1920 hän oli Ukrainan sosialistivallankumouksellisen puolueen lehden *Trudova hromadan* päätoimittaja. Hänet tuomittiin vuonna 1921 muun puoluejohdon kanssa bolševikkien järjestämässä oikeudenkäynnissä viiden vuoden vankeuteen, mutta hän sai pian armahduksen. Hän toimi NEP-kautena Ukrainan neuvostotasavallan korkeimman kansantalousneuvoston puheenjohtajana, mutta hänet vangittiin vuonna 1931 ja tuomittiin uudessa näytösoikeudenkäynnissä väitetyn ”Ukrainan kansallisen keskuksen” jäsenenä. Hän kuoli ilmeisesti vankileirillä, erään tiedon mukaan vuonna 1939.

## Lähteet
Stein Rokkan -palkinto

**Stein Rokkan -palkinto** (*Stein Rokkan Prize for Comparative Social Science Research*) on tiedepalkinto, jota Unescon International Social Science Council (ISSC) jakaa European Consortium for Political Researchin (ECPR) nimittämän asiantuntijajuryn ehdotuksen perusteella alle neljäkymmentävuotiaille tutkijoille merkittävistä alkuperäisistä panoksista vertailevien yhteiskuntatieteiden alalla. Palkinnon perusteena voivat olla sekä julkaisemattomat monografiat että painetut kirjat. Palkinto on nimetty norjalaisen valtiotieteilijän ja sosiologin Stein Rokkanin mukaan, joka oli 1973–1977 ISSC:n puheenjohtaja.

## Palkinnon saaneet
* 1981 Manfred Schmidt, Saksa, teoksesta *Welfare State Policies under Bourgeois and Social Democratic Rule: An International Comparison*.
* 1983 Jens Alber, Saksa, teoksesta *Vom Armenhaus zum Wohfahrstsstaat: Analysen zur Entwicklung der Sozialversicherung in Westeuropa* og *Einige Grundlagen und Begleiterscheinungen der Entwicklung der Sozialausgaben in Westeuropa, 1949–1977*.
* 1986 Louis M. Imbeau, Kanada, teoksesta *Bounded Rationality and Collective Decision-Making: A Comparative Analysis of the Determinants of Donor and Allocations to Third World Countries*.
* 1988 Charles Ragin, Yhdysvallat, teoksesta *The Comparative Method: Moving Beyond Qualitative and Quantitative Strategies*.
* 1988 Robert Rohrschneider, Yhdysvallat, teoksesta *Learning Democracy: Democratic and Economic Values in Unified Germany*.
* 1990 Stefano Bartolini, Italia ja Peter Mair, Alankomaat, teoksesta *Identity: Competition and Electoral Availability: the Stabilisation of European Electorates – 1885–1985*.
* 1992 Kaare Strøm, Norja, teoksesta *Minority Government and Majority Rule*.
* 1993 Anders Todal Jenssen, Norja, teoksesta *Verdivalg: Ny massepolitikk*.
* 1996 Kees van Kersbergen, Alankomaat, teoksesta *Social Capitalism: A Study of Christian Democracy and the Welfare State*.
* 2000 Eva Anduiza-Perea, Espanja, teoksesta *Individual and Systemic Determinants of Electoral Abstention in Western Europe*.
* 2002 Patrick Le Galès, Ranska, teoksesta *European Cities, Social Conflicts and Governance*.
* 2004 Daniele Caramani, Italia/Sveitsi, teoksesta *The Nationalization of Politics*.
* 2006 Milada Anna Vachudova, Yhdysvallat, teoksesta *Europe Undivided: Democracy, Leverage and Integration after Communism*.
* 2008 Cas Mudde, Belgia, teoksesta *Populist Radical Right Parties in Europe*
* 2009 Robert E. Goodin, Australia, James Mahmud Rice, Australia, Antti Parpo, Suomi, ja Lina Eriksson, Ruotsi, teoksesta *Discretionary Time. A New Measure of Freedom*.
* 2010 Beth A. Simmons
* 2011 James W. McGuire
* 2012 Pepper Culpepper
* 2013 Dorothee Bohle & Bela Greskovits
* 2014 Christian Welzel
* 2015 Marius Busemeyer
* 2016 Stanislav Markus
* 2017 Abel Escribà-Folch, Joseph Wright teoksesta *Foreign Pressure and the Politics of Autocratic Survival*, Oxford University Press 2015.
* 2018 Rafaela Dancygier
* 2019 Andreas Wimmer
* 2020 Jeffrey M. Chwieroth ja Andrew Walter
* 2021 Ran Hirschl

## Lähteet
* Palkittujen luettelo esittelyineen, Stein Rokkan Prize,  ECPR 
* ECPR, palkinnon esittely
Mochdre & Pabon rautatieasema

**Mochdre & Pabon rautatieasema** oli rautatieasema Mochdren kylässä nykyisen Conwyn county borough’n alueella, Walesissa. Se sijaitsi North Wales Coast Linen varrella.

## Historia
Mochdre & Pabon aseman avasi London and North Western Railway 1. huhtikuuta 1889. Aseman kohdalla linjalla oli neljät raiteet, mutta asemalle tuli vain kaksi puista laituria ja yksinkertaiset odotustilat. Asema sijaitsi varsin eristyksissä, eivätkä sen käyttäjämäärät koskaan olleet kovin korkeat. Se suljettiin säästökeinona ensimmäisen maailmansodan ajaksi 1. tammikuuta 1917 ja avattiin taas uudelleen 5. toukokuuta 1919. Kovin kauan se ei kuitenkaan enää auki pysynyt, vaan suljettiin pysyvästi 5. tammikuuta 1931.

North Wales Coast Linen reittiä muutettiin vuosina 1982–1983 A55-tien rakennustöiden yhteydessä. Mochdre & Pabon aseman entinen paikka jäi tielinjauksen alle, eikä asemasta siten ole enää mitään jäljellä.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Colwyn Bayn rautatieasema

**Colwyn Bayn rautatieasema** () on rautatieasema Colwyn Bayn kaupungissa Conwyn county borough’n alueella, Walesissa. Se sijaitsee North Wales Coast Linen varrella.

Asema avattiin lokakuussa 1849 nimellä **Colwyn**. Nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1876. Asemaa käytti 269&nbsp;128 matkustajaa kaudella 2017–2018.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kuusankoskitalo

**Kuusankoskitalo** on Kouvolan Kuusankoskella sijaitseva kulttuurikeskus, joka käsittää 500- ja 200-paikkaiset nousevakatsomoiset salit, neljä pienempää kokoustilaa, yleisen kirjaston, kahvila-ravintolan sekä kolmisalisen Studio123 -elokuvateatterin.

Kuusankoskitalon pääsalit ovat konserttisaliksi soveltuva suurin auditorio Kuusaasali sekä teatterinäyttämönäkin käytettävä katsomoltaan puoliympyrän muotoinen Voikkaasali. Niiden lisäksi suurimpaan kokoustilaan mahtuu 66 ja pienempiin yhteensä 93 vierasta (24+24+45). Kellarissa on musiikin ja tanssin harjoitustiloja. Talon galleriatiloissa järjestetään taidenäyttelyitä, joihin on vapaa pääsy. Kuusankoskitalon pihalla on myös ulkonäyttämö, jonka katsomoon mahtuu istumaan noin 300 henkilöä.

Anna Brunowin ja Juhani Maunulan suunnittelema Kuusankoskitalo valmistui vuonna 1985 Kuusankosken keskustaajamaan Kymijoen rantaan. Se oli Suomen ensimmäisiä monia eri kulttuurilaitoksia yhdistäviä monitoimitaloja tai kulttuurikeskuksia, joita rakennettiin 1980-luvulla erityisesti Itä-Suomen kaupunkeihin. Muita olivat Mikkelin Mikaeli ja Imatran Kulttuuritalo Virta, molemmat Arto Sipisen suunnittelemia, sekä Pieksämäen Kulttuurikeskus Poleeni (Kristian Gullichsen, Erkki Kairamo, Timo Vormala, 1989).

## Kuvia

File:Kuusankoskitalo (14829337589).jpg|Aula
File:Kuusankoskitalo (14993040286).jpg|Sisäänkäynti
Kuusankoskitalo (14829322309).jpg|Eteinen
File:Kuusankoskitalo (14993066756).jpg|Portaikko
File:Kuusankoskitalo (14829530077).jpg|Musiikkitila
File:Kuusankoskitalo (15012981671).jpg|Ravintola
File:Kuusankoskitalo (15016083085).jpg|Ulkonäyttämö


## Katso myös
*Kouvola-talo

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuusankoskitalo Kouvolan kaupungin sivustolla
Old Colwynin rautatieasema

**Old Colwynin rautatieasema** oli rautatieasema Old Colwynin kaupungissa nykyisen Conwyn county borough’n alueella, Walesissa. Se sijaitsi North Wales Coast Linen varrella.

## Historia
Aseman avasi 9. huhtikuuta 1884 London and North Western Railway. Se tunnettiin aluksi nimellä **Colwyn**, mutta tämä aiheutti sekaannusta Colwyn Bayn kanssa, ja niinpä asema nimettiin Old Colwyniksi 1. kesäkuuta 1885. Old Colwynin asema palveli pääasiassa Colwynin ja Colwyn Bayn alueelle tulevia lomailijoita. Siellä oli kaksi laituria, joilla oli yksinkertaiset odotustilat. Lisäksi asemalla oli sivuraide ja hiilikenttä, jolla oli neljän eri hiilikauppiaan toimistot ja varastot.

Koska Old Colwynin asema oli alle kahden kilometrin päässä Colwyn Bayn asemasta, se oli melko hiljainen lomakauden ulkopuolella. Niinpä se suljettiin matkustajaliikenteeltä 1. joulukuuta 1952. Tavaraliikenteen käytössä se pysyi 4. toukokuuta 1964 asti.

Ainoa jäänne Old Colwynin asemasta on länteen menevien junien laituri, joka näkyy yhä kumpuna radan varrella.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Turun nuorisovaltuusto

**Turun nuorisovaltuusto** on 2014 aloittanut Turun kaupungin vaikuttajaelin, joka valvoo nuorten etuja sekä edistää heidän osallistumis- ja vaikuttamismahdollisuuksiaan. Nuorisovaltuusto korvasi aiemmin Turussa toimineen Nuortenturku -foorumin. Turun nuorisovaltuusto päättää vuosittain hankerahan myöntämisestä nuorten ideoimille ja toteuttamille hankkeille..

## Nuorisovaltuuston kokoonpano

### Valinta ja toimikausi
Turun nuorisovaltuusto valitaan vaaleilla. Nuorisovaltuustossa on edustus Turun kaupungin kouluista ja oppilaitoksista sekä Turussa toimivista muista oppilaitoksista. Jokaisesta koulusta tai oppilaitoksesta valitaan vähintään yksi varsinainen edustaja, pois lukien Turun kansainvälinen koulu, Turun Steiner-koulu (lukion ja yläkoulun yhteinen varsinainen jäsen ja varajäsen) sekä Sirkkalabacken ja St Olofsskolan (koulujen yhteinen varsinainen jäsen ja varajäsen). Vaaleissa läpi pääsee suoraan pääsemällä viiden eniten ääniä saaneiden joukkoon (yläkoulu ja toisella asteella omat). Tämän jälkeen jokaisesta koulusta tai oppilaitoksesta valitaan vähintään yksi edustaja äänimäärästä riippumatta. Turun nuorisovaltuuston toimikausi on kaksi kalenterivuotta.

### Nykyinen kokoonpano
Turun nuorisovaltuustossa on kaudella 2024-2025 varsinaisia jäseniä 40 ja varajäseniä 10. 

### Puheenjohtajat

24. toukokuuta 2017 asti Alexis Vartiainen toimi puheenjohtajana.

 24. toukokuuta 2017 asti Alvar Euro toimi 1. varapuheenjohtajana ja Ailna Heywood toimi 2. varapuheenjohtaja

 23. syyskuuta 2020 asti Aisha Abudu toimi 1. varapuheenjohtajana

 25. elokuuta 2021 asti Viljami Vahvaselkä toimi 2. varapuheenjohtajana

16. marraskuuta 2022 asti Shilan Moulani toimi 2. varapuheenjohtajana

16. syyskuuta 2023 asti Milla Lindroos toimi varasihteerinä

### Lautakuntaedustus
Nuorisovaltuusto edustaa Turun kaupungin lautakunnissa ja muissa ryhmissä nuorten mielipiteitä, ja vaikuttaa kykynsä mukaan. Lautakunnat ovat nuorisovaltuuston yksi tärkeimpiä vaikuttamiskanavia. Aluksi nuorisovaltuustolla oli vain muutamia lautakuntia edustettavana ja nykyään se edustaa kymmenessä Turun kaupungin 12 lautakunnasta.  



## Koulujen edustavuus
Turun nuorisovaltuustossa on edustanut lähes kaikki Turun koulut olemassaolon aikana. Alla olevan taulukon tiedot alkavat vuodesta 2016. Mikäli koululla on vielä ollut varaedustaja tai varaedustajia, sen edustajamäärä on lihavoitu.  

Alla taulukko koulun edustavuudesta top 10. Sija määräytyy varsinaisten edustajien kokonaismäärän mukaan, tasatilanteessa varaedustajien kokonaismäärän mukaan.


## Lähteet
Raija Westergård

**Raija Westergård** (s. 20. syyskuuta 1955 Kiikoinen) on suomalainen kirjailija, blogisti ja entinen kuntapoliitikko Hämeenkyröstä.

Turun yliopistossa opiskellut Westergård valmistui filosofian maisteriksi vuonna 2010 pääaineenaan kulttuurihistoria. Hän innostui kirjoittamisesta jo 1990-luvun lopussa, saatuaan käsiinsä isoäitinsä Fanny Männistön (1875–1953) kirjeenvaihtoa. Westergårdin esikoisteos on sisällissodan naiskaartilaisista kertova dokumenttiromaani *Punaiset naiset*, josta hänelle myönnettiin Kiikoisten kulttuuripalkinto vuonna 2003. Westergård on lisäksi julkaissut romaanin *Maria* (2007) sekä kaksi essee- ja novellikokoelmaa. Westergårdin teos *Maria* oli innoituksen lähteenä Kotkan Kaupunginteatterin esitykseen *Mar1a918*, jota esitettiin kaudella 2018–2019. 

Westergård oli Hämeenkyrön kunnanvaltuuston jäsen vuodesta 2009 vuoteen 2024, jolloin pyysi eroa henkilökohtaisiin syihin vedoten.

## Teokset
*
*
*
*
*
**Kirjoitettu elämäni - blogitekstit v. 2016-2021. Solentro AB, Malmö, Swerige 2021.*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Raija Westergårdin kotisivu/blogi Iltapäivän auringossa
Luettelo Juuan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

**Luettelo Juuan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä** sisältää Juuan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. 

__TOC__
## Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat

## Julkisilta paikoilta poistetut ja tuhoutuneet teokset
Seuraavia teoksia ei tavattu ulkotiloista. Ne oli poistettu, siirretty tai sijaitsivat sisätiloissa (syyskuu 2020). 

## Lähteet
Fedir Lyzohub

**Fedir Andrijovytš Lyzohub** (; 6. marraskuuta 1851 Sedniv, Tšernihivin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 1928 Jugoslavia) oli ukrainalainen poliitikko, joka toimi Ukrainan valtakunnan (hetmanaatin) pääministerinä toukokuusta marraskuuhun 1918.

Fedir Lyzohub kuului Lyzohubin sukuun, joka oli ollut Ukrainan mahtisukuja 1600-luvun kasakkahetmanaatin aikana. Hän oli vuosina 1886–1901 Tšernihivin kuvernementin zemstvon jäsenenä ja vuosina 1901–1915 Pultavan kuvernementin zemstvon puheenjohtajana. Lyzohub esiintyi tuolloin ukrainalaisen kulttuuriperinnön suojelijana; hänen johdollaan Pultavaan perustettiin historiallinen museo ja pystytettiin runoilija Ivan Kotljarevskyin patsas. Vuosina 1915–1917 Lyzohub kuului Kaukasian varakuninkaan neuvostoon. Ukrainassa hetmaniksi Saksan tukemalla vallankaappauksella noussut Pavlo Skoropadski nimitti hänet pää- ja sisäministeriksi 10. toukokuuta 1918. Lyzohubin hallitus oli selvästi konservatiivisempi kuin sitä edeltänyt Ukrainan kansantasavallan hallinto. Hetmanaatti syrjäytettiin 14. marraskuuta 1918. Lyzohub pakeni myöhemmin Krimille ja lopulta Jugoslaviaan.

## Lähteet
Llysfaenin rautatieasema

**Llysfaenin rautatieasema** oli rautatieasema Llysfaenin kylässä nykyisen Conwyn county borough’n alueella, Walesissa. Se sijaitsi North Wales Coast Linen varrella.

## Historia
Asema avattiin 1. elokuuta 1862 nimellä **Llandulas**. Siellä oli kaksi laituria, joista toisella oli asemarakennus ja toisella odotuskatos. Se nimettiin uudelleen Llysfaeniksi 1.heinäkuuta 1889, kun Llanddulasiin avattiin uusi asema.

Llysfaenin asema sijaitsi varsin syrjässä, ja siellä pysähtyivät vain paikallisjunat. Se suljettiin 5. tammikuuta 1931. Siitä on yhä jäljellä molemmat laiturit, jotka näkyvät kumpuina radan varrella. Toisella laiturilla on pieni vaja, mutta se ei kuulu aseman alkuperäisiin rakennuksiin.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Luettelo Kontiolahden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

**Luettelo Kontiolahden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä** sisältää Kontiolahden kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. 

}
|
|
|
-->
|}

## Lähteet
Luettelo Lieksan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

**Luettelo Lieksan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä** sisältää Lieksan kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Lieksaan on liitetty Pielisjärven kunta.

## Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat

}
|
|
|
---->
|}

## Lähteet
*Rukajärven tie -esite; Rukajärven suunnan historiayhdistys

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Patsassuunnistus  (kartta)
* Sodan jäljillä, Opas sotiemme 1939-1944 muistomerkeille Ilomantsissa ja Liekassa
The Plague Dogs

**The Plague Dogs** on vuonna 1982 ilmestynyt animoitu seikkailuelokuva. Elokuva perustuu Richard Adamsin vuonna 1977 ilmestyneeseen romaaniin *[[Ruttokoirat]]*. Elokuvan ohjasi Martin Rosen, ja se julkaistiin Isossa-Britanniassa 21. lokakuuta 1982 ja Yhdysvalloissa 16. joulukuuta 1982. Yhdysvalloissa elokuvan ikärajoitus oli PG-13. Cracked-verkkojulkaisun mukaan elokuvaa on pidetty yhtenä pelottavimpana animaationa koskaan.

## Juoni

Rowf-niminen labradorinnoutaja ja Snitter-niminen kettuterrieri ovat koe-eläiminä eläintieteellisessä laboratoriossa Luoteis-Englannin järvialueella. Snitterille on tehty aivokokeita, kun taas Rowf on pakotettu uimaan itsensä uuvuksiin ja sen jälkeen elvytetty toistuvasti. Eräänä iltana Snitter pakenee häkistään ja vapauttaa Rowfin. He tutkivat laitosta ja hiipivät polttouuniin, josta he myöhemmin pakenevat pois tutkimuslaitoksesta. Tutkimuslaitoksen jäsenet myöhemmin alkavat jahtaamaan koiria uskoen näiden kantavan jonkinlaista tautia. Koirat ystävystyvät Tod-nimisen ketun kanssa, joka avustaa heitä metsästämään lampaita kukkuloilla selviytyäkseen. Snitter toivoo saavansa uuden kodin löydettyään isännän, mutta vahingossa tappaa heidän kohtaamansa miehen hypättyään tämän kantaman aseen päälle, joka laukeaa ja ampuu tätä kasvoihin. Ajan kuluessa koirat joutuvat varastamaan ruokaa selviytyäkseen. Todin avustuksella koirat huijaavat laboratorion palkkaaman aseistetun miehen putoamaan kuolemaansa ja syövät tämän ruumiin. Myöhemmin median kertomana kaikki lähtevät jahtaamaan koiria laboratorion väitettyä koirien saaneen ruttoviruksen laboratorion rotilta. Takaa-ajon aikana Tod saa surmansa metsästäjien käsissä. Hänen harhautuksensa ansiosta Rowf ja Snitter pääsevät junaan, joka vie heidät Ravenglassin rannikkokylään. Yrittäessään etsiä ruokaa kahvilasta RAF:n helikopteri havaitsee heidät ja heitä jahdataan rannikolle saakka. Aseistetun joukon lähestyessä heitä Snitter väittää nähneensä saaren ja alkaa uida sitä kohti. Rowf epäröi, mutta lähtee hänen peräänsä. Valkoinen sumu ympäröi koirat ja Snitter silminnähden on valmis luovuttamaan ja hyväksyy kohtalonsa, mutta Rowf väittää näkevänsä saaren, josta Snitter puhui ja käskee häntä jatkamaan uimista. Koirat uivat sumun läpi ja heidän kohtalonsa jää avoimeksi. Lopputekstien aikana näytetään kuva saaresta, jonka Snitter näki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Llandulasin rautatieasema

**Llandulasin rautatieasema** oli rautatieasema Llanddulasin kylässä nykyisen Conwyn county borough’n alueella, Walesissa. Se sijaitsi North Wales Coast Linen varrella.

## Historia
Asema avattiin 1. heinäkuuta 1889. Siellä oli kaksi laituria, joilla oli yksinkertaiset odotustilat. Asema sijaitsi lähellä rannikkoa ja lomailijoiden suosimia hiekkarantoja. Siellä pysähtyivät paikallisjunat sekä lomailijoita kuljettaneet erikoisjunat. Lomakauden ulkopuolella asema olikin luultavasti varsin hiljainen, mikä johti sen sulkemiseen 1. joulukuuta 1952. Tuntemattomasta syystä aseman nimessä oli koko sen olemassaolon ajan vain yksi d-kirjain, kun taas kylän nimessä niitä on kaksi.

Llandulasin asema purettiin sulkemisen jälkeen, eikä siitä ole enää mitään merkkejä jäljellä.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Ron Johnson

**Ron Johnson** (s. 8. huhtikuuta 1955 Mankato, Minnesota) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän on toiminut Wisconsinin osavaltion senaattorina Yhdysvaltain senaatissa vuodesta 2011 lähtien. Hän toimii senaatissa kotimaan turvallisuudesta ja valtiollisista asioista vastaavan komitean (*Committee on Homeland Security and Governmental Affairs*) puheenjohtajana.

Ennen politiikkaan lähtemistä Johnson työskenteli muoviteollisuuden parissa. Johnson opiskeli kauppatieteitä Minnesotan yliopistossa ja valmistui maisteriksi vuonna 1979.

## Lähteet