open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kallionauhus

**Kallionauhus** (*Ligularia dentata*) on asterikasvien heimoon ja helonauhusten sukuun kuuluva monivuotinen kasvi. Se on peräisin Kiinan ja Japanin alueelta.

Kallionauhus on voimakaskasvuinen ja sillä on munuaismaiset lehdet, jotka ovat hyvin hammaslaitaiset. Lehtiruodit voivat olla jopa yli 30 senttimetriä pitkiä. Lehdet muodostavat ruusukkeita. Oranssinkeltaiset mykerökukinnot ovat melko suuria ja ne ovat kerääntyneet tertuiksi monihaaraisten varsien latvoihin.

Kallionauhus kukkii melko myöhään aikaan vuodesta elo-syyskuun aikana. Se kasvaa yleensä vajaan metrin korkuiseksi, yleensä 80–100-senttimetriseksi. Se kasvaa mieluiten puolivarjoisessa tai varjoisessa paikassa, viihtyy ravinnepitoisessa, multavassa ja hyvin kosteutta pidättävässä maassa. Se vaatii runsaan lannoituksen.

Kasvin kaikki osat ovat myrkyllisiä.

## Lähteet
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Ligularia dentata''
Lummelampi

**Le bassin aux nymphéas** (*Lummelampi*) on ranskalaisen taidemaalari Claude Monet’n maalaama sarja impressionistisia öljymaalauksia vuosilta 1899 ja 1900. Maalaukset esittävät Monet’n japanilaistyyppisen vesipuutarhan lummelampea sekä sitä ylittävää kaarisiltaa.

Monet muutti vuonna 1883 Pariisista Givernyyn, jossa hän eli kuolemaansa saakka. Vuonna 1893 hän laajensi tonttia naapurilta ostetulla suotilkulla, johon rakennettiin hänen maalaustensa kohteena kuuluisaksi tullut itämainen vesipuutarha. Monet säilytti myös puutarhansa ranskalaisen osan. Vuonna 1900 hän asetti näytteille kymmenen lampea esittävän öljyvärimaalauksen sarjan, joissa hän tutki samaa kohdetta eri valaistusolosuhteissa. Hän työsti vastaavia sarjoja myös muista kohteista.

Sarjan maalauksia on muiden muassa seuraavissa kokoelmissa: 
* Lontoon kansallisgalleria 
* New Yorkin Metropolitan Museum of Art
* Philadelphian Philadelphia Museum of Art 
* Pariisin Musée d’Orsay 
* Princetonin yliopiston taidemuseo 
* Washingtonin National Gallery of Art


Kuva:Claude Monet - Water Lilies and Japanese Bridge.jpg|Claude Monet, *Le bassin aux nymphéas*, 1899. 
Kuva:Bridge Over a Pond of Water Lilies, Claude Monet 1899.jpg|Claude Monet, *Le bassin aux nymphéas*, 1899. 


## Lähteet
Mustalipeä

**Mustalipeä** on sellunkeiton  sivutuote. Sulfaattimenetelmässä käytetty keittoneste ja puusta liuennut ligniini sekä muu orgaaninen aine kerätään mustalipeänä, joka väkevöidään haihduttimissa korkeaan kuiva-ainepitoisuuteen (65–85&nbsp;%) ja poltetaan soodakattilassa sellunkeitossa tarvittavaksi lämpöenergiaksi, höyryntuotantoon eri prosesseihin ja sähköntuotantoon. Mustalipeän jatkokäyttö energiaksi tuottaa tämän päivän uusissa tehtaissa sähköä noin 600 kilowattituntia sellutonnia kohden. Vuonna 2001 mustalipeän osuus Suomen primäärienergiankulutuksesta oli 9,8&nbsp;% ja sähköntuotannosta 6,1&nbsp;%. Sellutehdas käyttää mustalipeällä tuotetun sähkön pääasiassa itse. Mustalipeän saatavuus on suoraan riippuvainen selluteollisuuden tuotantomäärien muutoksista.

## Lähteet
Keminmaan keskuskoulu

**Keminmaan keskuskoulu** on Keminmaan keskustassa sijaitseva peruskoulu. Koulussa on noin 300 oppilasta.

Rakennuksessa on yhdistettynä peruskoulun luokat 3-6 ja 7-9, sekä lukio. Rakennus on kolmiosainen ja sen pienin osa on peruskoulun 3-6 luokkien tila, keskisuurin on lukion tilat ja suurin on peruskoulun 7-9 luokkien käytössä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuva koulusta taiteellisella näkemyksellä 
* Keminmaan koulut
Lilli Earl

**Lilli Marjatta Earl** (o.s. **Suomalainen**; s. 13. tammikuuta 1964 Helsinki) on suomalainen toimittaja. Hän on ollut myös näyttelijänä elokuvissa *[[Vapaa duunari Ville-Kalle]]* (1984), *[[Nuoruuteni savotat]]* ja *[[Vääpeli Körmy – taisteluni]]* (1994).

Earl on julkaissut myös yhden romaanin, *Ori ottaa ohjat* (1995), ja toimittanut joitakin isänsä Kari Suomalaisen pilapiirroksiin perustuvia kirjoja. 

Tammikuussa 2014 Radio Rapu ilmoitti palkanneensa Earlin toimittajakseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kai Sievers

**Kai Konrad Sievers** (19. helmikuuta 1930 Kotka – 7. marraskuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja käsikirjoittaja. 

## Henkilöhistoria ja ammattiura
Sieversin vanhemmat olivat toimitusjohtaja Konrad Emil Sievers ja Onerva Viljamaa. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1950 oli Pirkko-Liisa Pöyhönen ja toinen vuodesta 1962 Ulla-Maija Kettunen. Sievers tuli ylioppilaaksi Kotkan lyseosta 1948 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1958. Uransa alkuvuosina Sievers toimi lääkärinä useissa eri sairaaloissa. Hän väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1965 ja oli 1969–1970 Oulun yliopiston hygienian professori. 1971–1976 Sievers toimi Turun yliopiston kansanterveystieteen professorina. Helsingin yliopiston sosiaalilääketieteen apulaisprofessori hän oli vuodesta 1977. Sieversin tieteelliset julkaisut käsittelevät reumatologiaa, seksologiaa ja kansanterveystiedettä. Sievers oli yksi vuonna 1974 ilmestyneen suomalaisten sukupuolielämää käsitelleen raportin tekijöistä ja osallistui vuonna 1984 julkaistun homoseksuaalien tilanteesta Suomessa tehdyn kartoituksen toimittamiseen.

## Kirjallinen toiminta
Sievers oli mukana muutamissa runoantologioissa ja toimitti runoantologioita. Hän käsikirjoitti Pertti Reposen kanssa *[[Soitinmenot|Soitinmenoja]]* ja *[[ÄWPK – Älywapaa palokunta|ÄWPK – Älywapaata palokuntaa]]* salanimellä *Kai Dorkin*.

### Julkaisuja
**Rakkauden monet kasvot: homoseksuaalisesta rakkaudesta, ihmisoikeuksista ja vapautumisesta*, toim. Kai Sievers ja Olli Stålström ; kirj. Martti Grönfors ym.. Weilin + Göös, 1984.
**Suomalaisten sukupuolielämä*, Kai Sievers, Osmo Koskelainen, Kimmo Leppo. WSOY, 1974
**Elämän kaari: valikoima runoja*, toim. Kai Sievers. Otava, 1982  
**Päivän kierto: valikoima runoja*, toim. Kai Sievers. Otava, 1983 
**Elämää vuoden kaikki päivät*, toim. Kai Sievers. Otava, 1983 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Cyanide

**Cyanide** on yhdysvaltalaisen metallimusiikkia soittavan yhtyeen Metallican 42. singlejulkaisu ja kolmas *[[Death Magnetic]]* albumilta. Syyskuun ensimmäisenä päivänä 2008 kappale julkaistiin kuunneltavaksi streaming -tekniikalla yhtyeen virallisilla kotisivuilla ja myös ladattavaksi Mission: Metallica -sivustolta (jos omistaa Mission: Metallica Platinum -tilin). Syyskuun toisena päivänä kappale tuli myyntiin iTunes Storeen.

Kappale oli julkaisua ennen esitetty 9. elokuuta 2008 Ozzfest -musiikkitapahtumassa, Dallasissa, Texasissa ja oli ensimmäinen kappale tulevalta *Death Magnetic* albumilta joka esitettiin julkisesti. Kappale on esillä myös yhtyyen MySpace sivulla.

Kappaleen sanoitukset kertovat, millaista elämä on kuolleena.

## Kappaleet

# 

## Kokoonpano

* James Hetfield – laulu, rytmikitara
* Kirk Hammett – soolokitara, taustalaulu
* Robert Trujillo – bassokitara, taustalaulu
* Lars Ulrich – rummut, lyömäsoittimet
* Rick Rubin – tuottaja
* Ted Jensen – masteroija
* Greg Fidelman – miksaaja

## Lähteet
*

### Viitteet
Florent Sinama-Pongolle

**Florent Sinama-Pongolle** (s. 20. lokakuuta 1984 Saint-Pierre, Réunion, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa skotlantilaista Dundee Unitedia.

## Seurajoukkueura
Sinama-Pongolle pelasi juniorina Le Havressa ja nousi seuran edustusryhmään vuonna 2001. Hänet nimettiin Ranskan mestaruusjuhliin päättyneen alle 17-vuotiaiden MM-turnauksen parhaaksi pelaajaksi vuonna 2001, ja oli myös turnauksen paras maalintekijä. Hyvät otteet herättivät Liverpool-manageri Gérard Houllierin kiinnostuksen ja vuonna 2003 Sinama-Pongolle siirtyi Liverpooliin yhdessä serkkupoikansa Anthony Le Tallecin kanssa. 

Liverpoolissa peliaikaa tuli vain rajallisesti, ja kevätkauden 2006 Sinama-Pongolle vietti lainasopimuksella Blackburnin riveissä. Kesällä 2006 hän pelasi Ranskan joukkueessa alle 21-vuotiaiden EM-kisoissa, joissa joukkue selvisi välieriin saakka. Kesän lopulla Sinama-Pongolle teki sopimuksen espanjalaisen Recreativo Huelvan kanssa. Aluksi sopimus oli vain yhden kauden mittainen, mutta sittemmin sitä jatkettiin vuoteen 2011. Kesällä 2008 Sinama-Pongolle siirtyi Atlético Madridiin neljän vuoden mittaisella sopimuksella. Vähälle peliajalle Atléticossa jääneen ranskalaishyökkääjän siirrosta hänen nykyiseen seuraansa päästiin sopimukseen joulukuussa 2009.

## Maajoukkueura
Florent Sinama-Pongolle on kuulunut Ranskan juniorimaajoukkueiden vakiopelaajiin lukuisissa ikäluokissa. Alle 16-vuotiaiden maajoukkeessa hän edusti maataan vuoden 2001 EM-turnauksessa, ja saman vuoden syksyllä Ranskan voittojuhliin päättyneissä alle 17-vuotiaiden MM-turnauksessa, missä hän voitti turnauksen maalikuninkuuden yhdeksällä maalillaan ja valittiin myös kisojen parhaaksi pelaajaksi. Hän edusti maataan myös alle 21-vuotiaiden Euroopan mestaruusturnauksessa vuonna 2006. Hän pelasi ensimmäisen ja tähän mennessä ainoan ottelunsa Ranskan A-maajoukkueessa Tunisiaa vastaan lokakuussa 2008.

## Lähteet
* Seurajoukkuetilastot Soccerbase-sivustolla  
* Profiili ESPN:n Soccernetissä  
* Profiili national-football-teams.comissa 

### Viitteet
Jacques-Yves Cousteaun bibliografia

Jacques-Yves Cousteau julkaisi urallaan yli 50 kirjallista teosta. Hänen teoksistaan vajaa puolet on yksittäisiä kirjoja ja loput on julkaistu kirjasarjoina, joista jälkimmäinen *The Ocean World of Jacques Cousteau* on myös suomennettu osittain nimellä *Merten salaisuudet*. Cousteaun viimeinen kirja oli hänen kuolemansa jälkeen julkaistu omaelämäkerrallinen *L'Homme, la Pieuvre et l'Orchidée* ("Ihminen, mustekala ja orkidea").

## Yksittäiset kirjat

## Kirjasarjat
### The Undersea Discoveries of Jacques-Yves Cousteau

### The Ocean World of Jacques Cousteau

## Lähteet

### Viitteet
Timo Ryymin

**Timo Sakari Ryymin** (25. huhtikuuta 1952 – 26. syyskuuta 2005) oli suomalainen muusikko, elokuvaohjaaja, televisio-ohjaaja ja -tuottaja. Parhaiten hänet tunnetaan *[[ÄWPK – Älywapaa palokunta]]* -sketsisarjan ohjaajana. Hän on ohjannut lyhytelokuvat *Ollin koppivuodet* (1984) ja *Helsingin kaupungin orkesteri 100 v.* (1983). Ryymin on tehnyt musiikin Risto Jarvan muistoksi tehtyyn *Muistikuvia Ristosta* -dokumenttielokuvaan (1980) ja soittanut elokuvamusiikkia elokuvaan *[[Loma (elokuva)|Loma]]* (1976). Ryymin on ollut mukana ohjaamassa ja tuottamassa myös useita muita suomalaisia televisiosarjoja.

Ryymin on haudattu Ortodoksiselle hautausmaalle Helsinkiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Antiikin tarinoita 1–2

**Antiikin tarinoita 1–2** on kokoelmateos antiikin myyteistä ja tarinoista. Sen on laatinut Alf Henrikson. Teoksen on suomentanut Maija Westerlund ja julkaissut WSOY. Kirjassa on tarinoita niin itämaista, Kreikasta kuin Rooman valtakunnastakin. Sen ensimmäisen osan aiheita ovat Itämaat, Hellas, hellenismi ja kreikkalais-roomalainen mytologia. Toinen osa jakautuu osiin Vanha Rooma, Rooman keisarikunta sekä hakemisto ja selityksiä. Teoksesta vuonna 1991 otettu toinen painos oli pehmeäkantinen ja yksiosainen, ja sen sivumäärä oli supistettu 988 sivuun jättämällä hakemisto pois. Teoksen kirjastoluokka on 91.17.

## Lähteet
* Kirja WSOY:n sivuilla
Summa summarum

**Summa summarum – Latinankielisiä termejä** on Arto Kivimäen toimittama kokoelma latinankielisiä sanoja ja ilmauksia, jotka ovat vielä nykyaikana käytössä. Teoksen on julkaissut Karisto vuonna 1998 ja se on jatkoa edellisenä vuonna ilmestyneelle teokselle *[[Carpe diem!]]*. *Summa summarum* kertoo latinankielisten sivistyssanojen sekä filosofisten ja tieteellisten termien taustoja ja opastaa niiden käyttöä. Teoksen nimi tarkoittaa suomeksi ”summien summaa” (loppujen lopuksi).

## Lähteet
Jauhola

**Jauhola** on kylä Tarvasjoella Liedon kaupungissa Varsinais-Suomessa. Kylä mainitaan ensi kerran asiakirjoissa vuonna 1540, jolloin siellä oli kuusi tilaa. Vuonna 1584 talojen määrä oli pudonnut neljään. Vuonna 1680 talomäärä putosi kolmeen. Vuonna 1869 talomäärä oli 6, samoin vuonna 1900, minkä lisäksi kylässä oli 4 torppaa. Talojen määrä tosin vaihteli todellisuudessa tätäkin enemmän, sillä osa oli välillä autioina. Vuonna 1925 itsenäisten tilojen määrä oli kohonnut 15:een ja 1955 jopa 29:ään. Tällöin kylässä oli 92 asukasta.

Jauholan kylä kuului Prunkkalan kappeliin Liedon pitäjässä.

## Lähteet
*Aulis Oja:Tarvasjoen historia, 1971.
Absolutely Live

**Absolutely Live** on The Doorsin heinäkuussa 1970 julkaistu livealbumi.

Albumia miksattiin ahkerasti ja yksi kappale saattaa sisältää kohtia useasta konsertista. Esimerkiksi yhden kappaleen intro saattoi olla äänitetty Detroitin konsertissa ja kertosäe puolestaan Bostonissa.

## Kappaleet
### LP 1
**A-puoli**
#  
# 
# Medley:
#*  
#*  
#* 
#* 
**B-puoli**
#  
# 

### LP 2
**A-puoli**
# 
# 
# 
**B-puoli**
# 
# 

## Kokoonpano
* Jim Morrison – laulu 
* Ray Manzarek – laulu kappaleessa "Close to You", taustalaulu, urut, syntetisaattoribasso
* Robby Krieger – kitara 
* John Densmore – rummut

## Arvostelut
* Allmusic () 

## Lähteet
Primus motor: Johtamistaidon latinaa

**Primus Motor – johtamistaidon latinaa** on Arto Kivimäen kirjoittama kirja. Kirja opettaa latinankieliset oikeus- ja kauppatermit. Sen on kustantanut Karisto Oy ja se on painettu Hämeenlinnan kirjapainossa. Kirja valmistui vuonna 2002.
Melvin Foster

**Melvin "Top Gun" Foster** (s. 23. helmikuuta 1971 Washington DC, Yhdysvallat) on entinen amerikkalainen nyrkkeilijä. 

Melvin debytoi ammattikehissä vuonna 1992. Ensimmäisten kahden vuoden aikana hänelle rakennettiin näyttävää listaa, ja hän kohtasi lähinnä tuntemattomia kehien kiertelijöitä. Vuonna 1994 Foster pääsi iskemään entisen WBC-liiton mestarin, Trevor Berbickin kanssa yhteen, mutta hävisi tuomariäänin täysien erien jälkeen. Ainoan suuren voittonsa hän sai seuraavana vuonna voittamalla entisen suuruuden, Carl Williamsin pistein. Myöhemmin urallaan Foster hävisi muun muassa Hasim Rahmanille, Corey Sandersille ja monille muille iskijöille. Foster lopetti uransa vuonna 2005 hävittyään teknisellä tyrmäyksellä Eddie Chambersille.

## Lähteet
*Melvin Foster www.boxrec.com
Vive hodie!

**Vive Hodie!** eli *Elä tänään* on Arto Kivimäen kirjoittama kirja. Siihen Kivimäki on koonnut latinankielisiä lauseita ja niiden suomennoksia vuoden jokaiselle päivälle. Se ilmestyi Kariston kustantamana vuonna 1999.
Kaku Yamanaka

**Kaku Yamanaka** (; 11. joulukuuta 1894 – 5. huhtikuuta 2008) oli japanilainen pitkäikäinen henkilö. Kuollessaan 113-vuotiaana hän oli maailman kuudenneksi iäkkäin ihminen. Japanin vanhin hänestä oli tullut Tsuneyo Toyonagan kuoltua 22. helmikuuta 2008.

Vanhus asui vuodesta 1992 hoitokodissa Yatomissa, Aichin prefektuurissa.

## Lähteet
Tsuneyo Toyonaga

**Tsuneyo Toyonaga** (; 21. toukokuuta 1894 – 22. helmikuuta 2008) oli pitkäikäisyydestään tunnettu japanilainen. Hän oli kuollessaan 113-vuotias. 

Tsuneyo Toyonagasta tuli maailman viidenneksi vanhin elävä ihminen Bertha Fryn kuoltua 14. marraskuuta 2007. Hänen kuoltuaan vanhimmaksi japanilaiseksi vahvistettiin Kaku Yamanaka.
Sahlene

**Anna Cecilia Sahlin**, myös **Sahlene**, **Anna Sahlin** ja **Anna Sahlene** (s. 11. toukokuuta 1976 Söderhamn) on ruotsalainen laulaja.

Hän aloitti uransa 11-vuotiaana TV-sarjassa *[[Melukylän lapset]]* ja seitsemän vuotta myöhemmin hän muutti Tukholmaan, jossa aloitti musiikkiuransa. Hän aloitti laulamisen bändissä Rhythm Avenue. Hänen ensimmäinen soolonsa *The Little Voice* julkaistiin vuonna 2000. Sahlene on edustanut Viroa Eurovision laulukilpailussa vuonna 2002 kappaleella "Runaway", joka saavutti suuren suosion Ruotsissa, Baltian maissa ja jopa Sveitsissä saakka. Hän sijoittui kappaleella jaetulle kolmannelle sijalle. Sahlene osallistui euroviisuihin jo aiemmin, tosin taustalaulajana Maltan Claudette Pacen esityksessä "Desire" vuonna 2000. Hän osallistui Ruotsin euroviisukarsintaan ''Melodifestivaleniin'' vuonna 2006 kappaleella "This Woman", mutta putosi ensimmäisessä semifinaalissa. Hän on toiminut Viron pisteidenlukijana Eurovision laulukilpailussa 2008.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen kotisivu
Karibianaitomahonki

**Karibianaitomahonki** (*Swietenia mahagoni*) on aitomahonkien (*Swietenia*) sukuun kuuluva puu. Sitä käytetään koristepuuna trooppisella ja subtrooppisella vyöhykkeellä.

## Puun ominaisuuksia
Karibianaitomahonki saavuttaa keskimäärin 30–35 metrin korkeuden. Lehdet ovat suippoja, kiiltäviä ja suurehkoja, noin 12–25 cm pitkiä. Kukat ovat pieniä. Hedelmät ovat pieniä, 5–10 cm pitkiä ja 3–6 cm leveitä kapseleita joissa on sisällä lukuisia pieniä siivekkäitä siemeniä.

## Levinneisyys
Karibianaitomahonki kasvaa Länsi-Intiassa (Floridan eteläosissa, Kuuban, Jamaikan ja Haitin saarilla) ja Etelä-Amerikassa luontaisena plantaasien ja sademetsien laidoilla, mutta karibianaitomahonkia viljellään puutavaraksi ja koristepuuksi pieniä määriä Kaakkois-Aasiassa ja Intiassa. Karibianaitomahonkia on kaadettu liikaa ja siksi laji onkin erittäin uhanalainen (IUCN). Kaiken Amerikasta, Kaakkois-Aasiasta ja Intiasta tulevan viljellyn karibanaitomahongin kaupallinen käyttö on kielletty CITES-sopimuksella.

## Käyttö
Karibianaitomahongista saadaan alkuperäisintä ja hienointa mahonkia.

## Kuvia

Image:Leaves I IMG 6237.jpg|Karibianaitomahongin lehtiä.
Image:Bark I IMG 6223.jpg|Karibianaitomahongin runkoa.
Image:Swietenia mahagoni Ypey9.jpg|1800-luvun piirros karibianaitomahongista.


## Lähteet
April (suomalainen yhtye)

**April** oli suomalainen alternative metal -yhtye. Yhtyeen levy-yhtiönä toimi Spinefarm. April esiintyi vuonna 2006 Tuska festivaalilla. Laulaja Hakim Hietikko siirtyi Aprilin jälkeen yhtyeeseen For The Imperium.

## Jäsenet
* Hakim Hietikko – laulu
* Mikko Merilinna – kitara
* Janne Aulavuori – kitara
* Maarik Leppä – bassokitara
* Tuomas Rauhala – rummut

### Entiset jäsenet
* J.Fatal – kitara (2005–2007)
* Mikko Huovila – rummut (2004–2007)
* Jaakko Pulkki – basso (2004–2007)
* Kimmo Enroth – rummut (2007–2008)

## Diskografia
### Studioalbumit
*  
* 

### EP:t
* First Blood (2007)
* The War (2008)
* Power of One (2006)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Aprilin viralliset kotisivut
* 
*
FA Community Shield 2008

**FA Community Shield 2008** oli 10. elokuuta 2008 pelattu jalkapallo-ottelu edellisen valioliigakauden liigamestarin Manchester Unitedin ja FA Cupin voittajan Portsmouthin välillä. Varsinaisen peliajan päätyttyä maalittomaan tasapeliin ottelussa ei pelattu jatkoaikaa vaan mentiin suoraan rangaistuspotkukilpailuun, jonka Manchester United voitti 3–1. 

## Ottelu
### Varsinainen peliaika
*Varsinaisella peliajalla ottelu eteni maalilta toiselle Manchester Unitedin hallitessa tapahtumia. Darren Fletcherillä oli epäonnea kahdessa laukauksessa ja David James torjui hyvin Carlos Tévezin yrityksen 80. minuutilla. Portsmouthilla ei kovin hyviä maalintekopaikkoja ollut.

### Rangaistuspotkut
*Lassana Diarra: Laukaisi pallon noin metrin yli maalin.
*Carlos Tévez: Sijoitti pallon maalin oikeaan nurkkaan maalivahdin heittäytyessä vasemmalle.
*Jermain Defoe: Kova laukaus Edwin van der Sarin kainalon alta maalin oikeaan nurkkaan.
*Ryan Giggs: Potkaisi maalin vasempaan nurkkaan, lähes yläkulmaan.
*Arnold Mvuemba: Laukaisi keskelle, mutta pallo osui van der Sarin jalkaan.
*Michael Carrick: James sai kätensä väliin, mutta pallo meni hänen kädestään hieman suuntaa muuttaen keskelle oikeaa nurkkaa.
*Glen Johnson: Potkaisi pallon selvästi maalin ohi ja ottelu päättyi.
Worldwatch-instituutti

**Worldwatch-instituutti** on voittoa tavoittelematon riippumaton ympäristöjärjestö. Se edistää luonnonvaroihin ja ympäristöongelmiin liittyvää tietoa ja tiedon jakelua. Worldwatch-instituutin perusti vuonna 1974 Lester Brown. Christopher Flavin on instituutin johtaja vuodesta 2000.

Worldwatch-instituutti julkaisee vuosittain Maailman tila -kirjan, jonka toimittaa suomeksi Gaudeamus. 

Renewable Energy Network for the 21st Century (REN21) on uusiutuvan energian verkosto, johon kuuluu hallituksia, organisaatioita ja muita asianosaisia. Se pyrkii edistämään uusiutuvaa energiaa ja alan liiketoimintaa. REN21 perustettiin uusiutuvan energian kansainvälisessä kokouksessa Bonnissa vuonna 2004 ja virallisesti aloitti toiminnan Kööpenhaminassa  kesäkuussa 2005. Vuosittaiseen REN21-julkaisun *Global Status Report of Renewables* kokoavat Worldwatch-instituutti ja Deutsche Gesellschaft für Technische Zusammenarbeit (GTZ) GmbH.

## Julkaisuja
* Maailman tila -julkaisuja sähköisessä muodossa, ilmaiseksi (englanniksi): 2008 , 2009 , 2010 
* Vital Signs Update 
* Nuclear Prospects Unclear  
* China watch 
* Renewables 2007 Global Status Report , REN21 sihteeristö (Pariisi) ja Worldwatch instituutti (Washington, DC), 2008.
* 2005: Record year for investments in renewable energy  REN21: Renewables Global Status Report 2006 Update] REN21 sihteeristö (Pariisi) ja Worldwatch-instituutti (Washington, DC), 18.7.2006

## Aiheesta muualla
* Worldwatch-instituutin kotisivu
Petri Kekki

**Petri Kekki** (s. 4. toukokuuta 1966 Helsinki) on suomalainen shakinpelaaja. Kekki oppi shakin säännöt jo kaksi- tai kolmivuotiaana ja liittyi ensimmäistä kertaa shakkikerhoon 6-vuotiaana. Hän voitti ala-asteiden helsinginmestaruuden jo päiväkoti-ikäisenä. Kekki sai innostuksen shakkiin isoveljeltään. Kekin menestykseen kuuluu helsinginmestaruus vuodelta 1999, nopean shakin suomenmestaruus vuodelta 2001 ja nuorten suomenmestaruus vuodelta 1985. Kekille myönnettiin kansainvälisen mestarin arvonimi vuonna 2007. Innoittajikseen Kekki on kertonut muun muassa Viktor Kortšnoin, Veselin Topalovin, Vasili Ivantšukin ja Magnus Carlsenin.

Nykyisin Kekki työskentelee kehityspäällikkönä IT-yrityksessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Petri Kekki Chessmetrics.com -sivustolla
Modocin piirikunta

**Modocin piirikunta** () on piirikunta Pohjois-Kaliforniassa Oregonin ja Nevadan rajalla. Piirikunnassa asui vuoden 2020 väestönlaskennassa 8&nbsp;700 ihmistä. Piirikunnan hallintokeskus ja ainoa kunta on Alturas. Piirikunnan nimi tulee sitä asuttaneista modocien intiaaniheimosta.

## Historia
Piirikunta perustettiin 17. helmikuuta 1874. Eurooppalaiset alkoivat asuttaa piirikuntaa 1870-luvulla ja tämä johti konflikteihin alkuperäisväestön kanssa. Välikohtaukset johtivat lopulta modoc-sotaan. Toisen maailmansodan aikana alueella oli japanilaissiirtolaisille tarkoitettu internointileiri lähellä Tulejärveä.

## Maantiede
Modocin piirikunta on 10&nbsp;887 km² kokoinen ja väestön tiheys on 1 henkilö/km². Alueen pohjoisosa on tuliperäistä seutua ja siellä sijaitsee 4&nbsp;000 km² laajuinen Modocin kansallismetsä. Koillisosassa sijaitsee Medicine Laken tulivuori. Itäosissa sijaitsee Warner-vuoristo. Alueen läpi virtaa Pit-joki.

## Väestö
Vuoden 2020 väestönlaskennassa Modocin piirikunnan 8&nbsp;700 asukkaasta 77,8&nbsp;% oli valkoisia, 5,1&nbsp;% alkuperäisväestöä, 0,8&nbsp;% mustia, 0,7&nbsp;% aasialaisia ja 0,1&nbsp;% Tyynenmeren alkuperäisväestöä. 6,9&nbsp;% kuului johonkin muuhun rotuun ja 8,5&nbsp;% kuului kahteen tai useampaan rotuun. 14,5&nbsp;% asukkaista oli hispaanoja tai latinoja mistä tahansa rodusta. 11,4&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 6,1&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Politiikka
Modocin piirikunta on vanhastaan republikaaninen presidentin ja kongressin vaaleissa, ja se on yksi Kalifornian osavaltion republikaanisimpia piirikuntia. Presidentinvaaleissa demokraatit voittivat piirikunnan viime kerran  vuonna 1964, kun Lyndon Johnson äänestettiin voittoon prosentein 58,7–41,3. Vuoden 2024 presidentinvaaleissa republikaani Donald Trump sai 71,9 prosenttia Modocin piirikunnan äänistä ja demokraatti Kamala Harris 25,0 prosenttia äänistä.

## Kuvia piirikunnasta

Tiedosto:The neoclassical Modoc County Courthouse, opulent for a little farming community in far-northeastern California, opened in Alturas in 1914 LCCN2013631211.tiff|Piirikunnan oikeustalo Alturasissa.
Tiedosto:The High Lonesome (25131235392).jpg|Luontoa Modocin piirikunnassa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
John Turturro

**John Michael Turturro** (s. 28. helmikuuta 1957 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja, tuottaja ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan muun muassa yhteistyöstään Coenin veljesten, Adam Sandlerin ja Spike Leen kanssa. Hän teki debyyttinsä avustajana Martin Scorsesen elokuvassa *[[Kuin raivo härkä]]* (1980). Turturro sai enemmän tunnustusta roolistaan elokuvassa *[[Kadun kasvot]]* (1987). Hänen läpimurtonsa valtavirtaelokuvissa tapahtui Spike Leen elokuvassa *[[Do the Right Thing – kuuma päivä]]* (1989) sekä Coenin veljesten elokuvissa *[[Miller’s Crossing – vaarallista peliä]]* (1990) ja *[[Barton Fink]]* (1991). Roolistaan *Barton Finkissa* Turturro palkittiin Cannesin elokuvajuhlien parhaan miesnäyttelijän palkinnolla.

Turturron muita rooleja ovat muun muassa Herb Stempel draamaelokuvassa *[[Tupla tai kuitti (vuoden 1994 elokuva)|Tupla tai kuitti]]* (1994), Jesus Quintana rikoskomedioissa *[[Big Lebowski]]* (1998) ja *[[The Jesus Rolls]]* (2019), Pete rikosdraamakomediassa *[[Voi veljet, missä lienet?]]* (2000), Harry jännityselokuvassa *[[Fear X]]* (2003), Seymour Simmons ''Transformers''-elokuvasarjassa (2007–2017), Fatoush Hakbarah komediaelokuvassa *[[Zohan – lupa saksia]]* (2008), Vincent Camonetti toimintatrillerissä *[[Kaappaus metrossa – Pelham 1 2 3]]* (2009), Seti I seikkailuelokuvassa ** (2014) sekä Carmine Falcone supersankarielokuvassa *[[The Batman (elokuva)|The Batman]]* (2022). Hän on myös esiintynyt televisiosarjoissa *[[Miami Vice]]* (1985), *[[Monk (televisiosarja)|Monk]]* (2004–2008) ja *[[The Night Of]]* (2016) sekä ääninäytellyt Francesco Bernoullia animaatioelokuvassa *[[Autot 2]]* (2011).

Turturro on palkittu Primetime Emmyllä ja Caméra d’Or -palkinnolla sekä ollut ehdolla kahteen Golden Globeen. Hän on ohjannut elokuvat *[[Mac (elokuva)|Mac]]* (1992), *[[Häivähdys paratiisista]]* (1998) ja *[[Romance & Cigarettes]]* (2005).

## Yksityiselämä
Turturro on näyttelijä Nicholas Turturron veli. Maalari Ralph Turturro, säveltäjä Richard Termini ja näyttelijä Aida Turturro ovat hänen serkkujaan. Turturro on ollut vuodesta 1985 asti naimisissa näyttelijä Katherine Borowitzin kanssa. Heillä on kaksi yhteistä lasta, vuosina 1990 ja 2000 syntyneet pojat.

Turturrolla on sekä Yhdysvaltain että Italian kansalaisuus.

## Valikoitu filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
*
Varpuset (elokuva)

**Varpuset** on suomalainen TV-elokuva joka sai ensi-iltansa YLE TV1:n:n Kotikatsomossa 26. joulukuuta 2005.

Varpuset on balladinomainen elokuva kahdesta sisaresta, joista toinen on alkoholisti. Sisarukset eivät ole olleet tekemisissä toistensa kanssa enää vuosiin. Anja elää Berliinissä poikansa kanssa, Ella liikkuu Helsingissä juoppojengeissä. Äidin kuolema vetää sisaret taas yhteen.

Vuoden 2005 Venla-gaalassa Varpuset oli ehdolla parhaaksi tv-elokuvaksi. Miitta Sorvali oli ehdolla parhaaksi naisnäyttelijäksi Anja Müllerin roolista.

## Näyttelijät

Lähde: 

### Muita tuotantoon osallistuneita
Dramatisointi: Kirsi Porkka
Pukusuunnittelu: Satu-Marja Nygren
Äänisuunnittelu: Ari-Pekka Heikkinen
Lähde: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yle Areena: Varpuset 
* 
* 
* Leffatykki - Varpuset
Hurt (albumi)

**Hurt** on saman nimisen yhtyeen esikoisalbumi. Albumi on tehty omakustanteena, ja sen äänimaailma on viimeistelemätöntä.
*Unkind* on levyn ainoa kappale, joka on äänitetty studiossa, Shenandoah’n yliopistossa Virginiassa. Loput kappaleista on nauhoitettu
ja sovitettu "makuuhuonestudiossa" Virginian Culpeperissä.  *Unkind* on myös ainoa tämän levyn aikoihin Yhdysvaltojen paikalliseen radiosoittoon ikinä päässyt kappale. 

Albumi on erittäin harvinainen, sitä on maailmalla vain noin 800–1200 kappaletta. 

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Visby-luokka (korvetti)

**Visby-luokka** on Ruotsin merivoimien viiden korvetin muodostama alusluokka. Sarjan ensimmäinen alus *HMS Visby* valmistui 2000 ja neljä seuraavaa alusta valmistuivat vuosina 2003–2006. Alun perin oli tarkoitus rakentaa kuusi alusta, mutta viiden ensimmäisen kulutettua kuudenteen varatut määrärahat, jätettiin sarjan viimeinen, *HMS Uddevalla* tilaamatta.

## Suunnittelu
Alusluokka perustuu pitkälti koealus *[[HMS Smyge]]stä* saatuihin kokemuksiin. Luokka tilattiin 1995 ja kaksi ensimmäistä alusta saatiin operatiiviseen käyttöön 2009. Tarkoitus oli kehittää erikseen alustyypit sekä pinta- että sukellusveneentorjuntaan, mutta määrärahaleikkausten vuoksi päädyttiin yhteen tyyppiin.

Alusten suunnittelussa keskityttiin erityisesti häiveteknologian tarjoamiin mahdollisuuksiin. Rungon muotoilun ja pintamateriaalina käytetyn hiilikuidun ansiosta tutkaheijastus minimoitiin, mikä vaikeuttaa niiden havaitsemista. Myös aluksen lämpösäteilyn- ja melunlähteet on häivytetty. Sandwich-rakenteisen rungon sisin osa on PVC-muovia ja se on laminoitu hiilikuidulla ja vinyylillä.

Aluksen pääaseina ovat kahdeksan RBS15 MkII -meritorjuntaohjusta, joiden kantama on yli 70 km. Pinta-aluksia vastaan ja ilmatorjuntaan on käytössä Bofors 57 Mk3 -yleistykki. Sen tulinopeus on yli 200 laukausta minuutissa ja maksimikantama pintamaaliin 17&nbsp;000 metriä. Tehokas ampumaetäisyys ilmamaaliin on 6&nbsp;000 metriä. Sen putki on ampumisen jälkeen mahdollista sulauttaa tykkitorniin tutkaheijastuksen vähentämiseksi. Ohjusilmatorjunnassa oli tarkoitus käyttää kahdeksaa pystysuoraan laukaistavaa Umkhonto-ohjusta, mutta vuonna 2008 tehdyn päätöksen mukaan ne jätettiin kustannussyistä asentamatta. Alukset on tarkoitus varustaa myös Saabin valmistamilla torpedoilla.

Aluksien propulsiolaitteina on kaksi vesisuihkuvetolaitetta, jotka saavat voimansa neljästä kaasuturbiinista ja kahdesta dieselmoottorista. Järjestelmän ansiosta alukset ovat erittäin ketteriä liikkeissään. Niiden toimintamatka 15 solmun nopeudella on 4&nbsp;260 kilometriä.

## Alukset
Aluksista kaksi ensimmäistä tilattiin 17. lokakuuta 1995. Kaksi seuraavaa 17. joulukuuta 1996 ja viimeiset kaksi 31. elokuuta 1999. *Uddevallan* tilaus peruutettiin lokakuussa 2001.Luokan kaikki alukset on valmistanut Kockums AB:n telakka Malmössä.

## Lähteet
*

### Viitteet
Niko – Lentäjän poika

**Niko – Lentäjän poika** on suomalais-tanskalais-irlantilais-saksalaisena yhteistyönä valmistunut tietokoneanimaatioelokuva, joka sai ensi-iltansa 10. lokakuuta 2008. 

*Niko – Lentäjän poika* oli vuoteen 2009 mennessä kaikkien aikojen katsotuin suomalainen elokuva: kolme miljoonaa katsojaa 23 maassa.

Se on ensimmäinen osa elokuvasarjasta, johon kuuluvat myös ''Niko 2 – Lentäjäveljekset'' (2012) ja ''Niko ja myrskyporojen arvoitus'' (2024).

## Juoni

Niko-niminen poronvasa uskoo isänsä olevan yksi Joulupukin Lentojoukkojen lentävistä poroista, vaikkei ole koskaan isäänsä nähnyt. Hänen unelmansa on tulla ihailemansa isänsä kaltaiseksi lentäväksi poroksi korkeanpaikankammosta huolimatta, mutta kotilauma ei hyväksy Nikon unelmaa. Nikon ainoa tuki ja apu on iäkäs ja kömpelö liito-orava Julius, joka pitää pientä poroa omana poikanaan.

Vastoin porolauman sääntöjä Niko käy omissa lentoharjoituksissa Kotilaaksonsa ulkopuolella, koska haluaa välttää muiden pilkan. Nikon harjoitellessa lentämistä pahamaineisen Mustan Suden johtama lauma näkee poropojan ja seuraa tätä porolauman luo. Porojen on paettava Kotilaaksosta erämaahan. Syyllisyyttä tunteva Niko jättää lauman etsiäkseen isänsä ja tullakseen hänen kaltaisekseen sankariksi. Niko saa avukseen Juliuksen ja valkoisen Wilma-kärpän ja he suuntaavat kohti Korvatunturia, mutta Niko luulee olevansa tarpeeksi itsenäinen menemään itse. Julius tulee kuitenkin mukaan.

## Äänirooleissa

## Vastaanotto
Marraskuun lopulla 2009 Niko oli kerännyt maailmanlaajuisesti yli kaksi miljoonaa teatterikatsojaa. Yksistään Saksassa elokuvan oli käynyt katsomassa 400&nbsp;000 ihmistä. Elokuva sai Suomessa 230&nbsp;000 katsojaa, ja se on toiseksi katsotuin kotimainen animaatioelokuva Suomessa.

Elokuvan levitysoikeudet myytiin yli sataan maahan, esimerkiksi kaikkiin englanninkielisiin maihin sekä useisiin Euroopan, Itä-Aasian ja Latinalaisen Amerikan maihin. Vuoden 2012 joulukuuhun mennessä elokuvan kerrottiin keränneen kolmisen miljoonaa katsojaa kansainvälisesti. DVD- ja Blu Ray -versioita elokuvasta oli tuolloin myyty Suomessa noin 150&nbsp;000 kappaletta.

Lokakuussa 2012 sai ensi-iltansa jatko-osa *[[Niko 2 – lentäjäveljekset|Niko 2]]*.

### Palkinnot
Helmikuussa 2009 Niko voitti kaksi Jussi-palkintoa: paras elokuva ja paras käsikirjoitus. Se oli myös ehdolla parhaasta ohjauksesta.

Alankomaalaisessa Cinekid lasten- ja nuortenelokuvafestivaalilla vuonna 2008 elokuva sai juryn palkinnon ja yleisön palkinnon.

Elokuva oli ehdolla myös vuoden 2009 European Film Awardseissa.

## Lähteet
*

## Aiheesta muualla
* Jari Tapani Peltonen: Niko – Lentäjän poika. V2.fi 8.10.2008.
Kylmäpihlajan majakka

**Kylmäpihlajan majakka** on vuonna 1953 valmistunut majakka ja luotsiasema. Se sijaitsee Rauman edustalla Kylmäpihlajan saarella, joka on uloin Rauman edustan isoista saarista. Majakan ovat suunnitelleet Rakennushallituksen arkkitehdit Antero Pernaja ja Kaarina Tamminen. Majakka on edelleen toiminnassa.

## Majakan tiedot
Majakan rakennusmateriaalina on käytetty betonia ja tiiltä. Majakka on muodoltaan jykevä nelikulmainen rakennus, jonka huippu kohoaa 31 metriä perustansa yläpuolelle. Sen tornissa on 12 kerrosta ja 104 porrasaskelmaa. Tornissa ja kaksikerroksisessa siipirakennuksessa oli asuintilat 12 luotsille, kahdeksalle kutterinhoitajalle ja kahdelle majakkamiehelle. Myöhemmin majakkasaarelle on vedetty vesijohto mantereelta.

Majakan valo- ja radiolaitteisto sekä nautofoni saivat virtansa suurista dieselgeneraattoreista. Ennen majakan nautofonin ääni kantautui 50 kilometrin päähän ja 1,26 miljoonan kandelan tehoinen valo kantoi 27 meripeninkulman päähän, mutta sittemmin valon kantomatkaa pudotettiin 1988 peruskorjauksen yhteydessä 15 meripeninkulmaan ja nautofonikin on vaiennut jo vuosia sitten.

Majakka kunnostettiin vuonna 1988.

Majakan peruskorjaus ulkoa valmistui vuonna 2010, ja Suomen Majakkaseura palkitsi Rauman kaupungin Vuoden loistavin teko -palkinnolla.

## Matkailu
Majakalla on myös mahdollista yöpyä yhden tai kahden hengen huoneissa.

Kansainväliseen majakka- ja majakkalaivaviikonloppuun Kylmäpihlajan majakalta ovat virallisena majakka-asemana osallistuneet Rauman Radiokerho kutsumerkillä OH1AK vuosina 1998–2007 sekä vuosina 2008–2009, 2011–2012 ja 2014–2016 kutsumerkillä OH1AM. Vuonna 2017 Rauman Radiokerho osallistui tapahtumaan Suomen Radioamatööriliiton Suomi 100 -juhlakutsumerkillä OF100FI-1. Vuonna 2018 Rauman Radiokerho ry osallistui jälleen kutsumerkillä OH1AM.

## Lähteet
*Seppo Laurell: *Suomen majakat*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Kylmäpihlajan majakka
* Majakka Googlen mallinnusvarastossa
Mahamane Ousmane

**Mahamane Ousmane** (s. 20. tammikuuta 1950) on nigeriläinen poliitikko. Hänet valittiin Nigerin ensimmäisissä vapaissa presidentin vaaleissa maansa presidentiksi vuonna 1993. Ousmane menetti virkansa sotilasvallankaappauksessa tammikuussa 1996. Sotilasvallankaappauksen johtaja Ibrahim Baré Maïnassara julistautui Nigerin uudeksi presidentiksi. Vallankaappauksen yhteydessä Ousmane vangittiin. Hänet vapautettiin saman vuoden huhtikuussa.

Presidenttikautensa jälkeen Ousmane on toiminut sekä maansa kansalliskokouksen puheenjohtajana että CDS-puolueen puheenjohtajana.

Ousmane on luonut näkyvää uraa myös kansainvälisessä politiikassa. Hänet valittiin Länsi-Afrikan valtioden muodostaman Ecowasin (Economic Community Of West African States) jäsenvaltioiden parlamenttien välisen komitean puheenjohtajaksi vuonna 2003 ja uudelleen vuonna 2004. IPU:n (Inter-Parliamentary Union) ihmisoikeuksien komitean puheenjohtajaksi hänet valittiin vuonna 2004.

CDS-puolue asetti Ousmanen presidenttiehdokkaakseen helmikuussa 2011. Tällä kertaa hän sai ainoastaan 8,2% annetuista äänistä eikä tullut valituksi.
Other Voices

**Other Voices** on The Doors -yhtyeen lokakuussa 1971 julkaistu seitsemäs studioalbumi. Se on ensimmäinen yhtyeen kahdesta albumista, jotka on tehty ilman edesmennyttä laulusolistia Jim Morrisonia. Lauluosuuksista vastaavat kosketinsoittaja Ray Manzarek ja kitaristi Robby Krieger. Albumin menestys jäi yhtyeen mittakaavassa vaatimattomaksi ja yhtyeestä kertovissa lähteissä albumi jätetään usein jopa mainitsematta.

## Kappaleet
*Kaikki kappaleet kirjoittaneet Robby Krieger, John Densmore ja Ray Manzarek.

**A-puoli**
#  
#  
#  
#  

**B-puoli**
#  
#  
#  
#  

## Kokoonpano
### The Doors
*John Densmore &ndash; rummut 
*Robby Krieger &ndash; kitara, laulu, huuliharppu 
*Ray Manzarek &ndash; kosketinsoittimet, laulu, basso kosketinsoittimilla
### Vierailijat
*Jack Conrad &ndash; basso kappaleissa "In the Eye of the Sun", "Variety Is the Spice of Life" ja "Tightrope Ride" 
*Jerry Scheff &ndash; basso kappaleissa "Down on the Farm", "I'm Horny, I'm Stoned" ja "Wandering Musician" 
*Wolfgang Melz &ndash; basso kappaleessa "Hang on to Your Life" 
*Ray Neapolitan &ndash; basso kappaleessa "Ships with Sails" 
*Willie Ruff &ndash; akustinen basso kappaleessa "Ships with Sails" 
*Francisco Aguabella &ndash; lyömäsoittimet kappaleissa "Ships with Sails" ja "Hang on to Your Life" 
*Emil Richards &ndash; lyömäsoittimet kappaleessa "Down on the Farm"

## Arvostelut
* Allmusic () 

## Lähteet
Taivas sinivalkoinen (albumi)

**Taivas sinivalkoinen** on suomalaislaulaja Bablon neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2001. Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 21.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet sovittanut Juha Björninen.

# 
#  (Jersey Girl, säv. Tom Waits, suom. san. Bablo)
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
* Anssi Nykänen – rummut, taustalaulu (1)
* Harri Rantanen – basso, taustalaulu (1)
* Marko Karhu – sähkökitarat, taustalaulu (1, 5, 10)
* Juha Björninen – sähkökitarat (soolot), akustiset kitarat, mandoliini, taustalaulu (5, 10)
* Jari Laasanen – koskettimet, Hammond B3, hanuri
* Tapio "Mongo" Aaltonen – lyömäsoittimet
* Esa Eloranta, Jari Laasanen, Nicklas Grönholm, Reijo Hirvelä (1), Anne Björninen (1), Pekka Helin (1), Antti Kotikoski (5, 10)

### Tuotanto
* Juha Björninen – tuottaja
* Jari Laasanen – äänittäjä, miksaaja
* Tapio Heikkinen – valokuvat
* Tero Jämsä – kansi

## Lähteet
* *Taivas sinivalkoinen* -CD:n kansilehti (AXRCD 1218)

### Viitteet
Kytösavun aukeilla mailla

**Kytösavun aukeilla mailla** on Eino Pietolan kirjoittama romaani. Romaanin nimi viittaa Heikki Klemetin säveltämään ja sanoittamaan samannimiseen lauluun.
Anton Graff

**Anton Graff** (18. marraskuuta 1736 Winterthur, Sveitsi – 22. kesäkuuta 1813 Dresden, Saksin kuningaskunta) oli alun perin sveitsiläinen taidemaalari. Hänet muistetaan lukuisten tunnettujen henkilöiden muotokuvista.

Graff työskenteli 1760-luvulta saakka Dresdenissä, Saksin kuningaskunnassa.

## Galleria

File:Anton Graff, Hands Holding a Sword and a Tricorn, c. 1790, NGA 127262.jpg| Hahmotelma käsistä, noin 1790
File:Gustaf Mauritz Armfelt 1793.jpg| Gustaf Mauritz Armfelt, 1793
File:Männerbildnis 2000 GNV 01273 0065 000(124904).jpg
File:Anton Graff - So-called Portrait of Louise Augusta of Denmark.png|Tanskan prinsessa Louise Augusta, 1786
File:Anton Graff - Bildnis Johann August Otto Gehler.jpg|Johann August Otto Gehler


## Aiheesta muualla

*
Dolinsk

**Dolinsk** () on hieman yli kymmenentuhannen asukkaan kaupunki Sahalinin saarella Venäjän kaukoidässä. Kaupunki sijaitsee saaren kaakkoisosassa laaksossa. Saman laakson eteläpäässä, noin 45 kilometrin päässä sijaitsee myös Sahalinin alueen pääkaupunki Južno-Sahalinsk.  Dolinsk on oman *Dolinskin kaupunkipiirinsä* ainut kaupunki. Vuonna 2010 kaupungin asukasluku oli 12&nbsp;200, koko kaupunkipiirin 25&nbsp;899 (mukana maaseutuväestöä).

## Historia
Nykyisen kaupungin alueelle perustivat venäläiset Galkino-Vrasskojen () kylän vuonna 1884. Paikalla oli jo aiemmin ollut pienimuotoista ainuasutusta, joka tunnettiin nimellä Siantša. Vuonna 1905 kylä siirtyi Venäjän-Japanin sodan ja Portsmouthin rauhansopimuksen seurauksena Japanin keisarikunnan haltuun. Japanin vallan alla asutus kehittyi kaupungiksi ja sai nimen Ochiai (, venäläisittäin Отиай), joka on luultavasti muunnos japanin *laaksoa* tarkoittavasta sanasta. 1945 kaupunki palautui Neuvostoliiton omistukseen ja nimettiin Dolinskiksi (venäjän sanasta долина, laakso) vuotta myöhemmin.

### Väestökehitys

*Merkinnät*: * väestönlaskenta ** väestönlaskenta (pyöristetty)

## Nähtävyydet
Kaupungista luoteeseen sijaitsee rannikolla vesilintujen suojelualue.

## Talous
Dolinskissa toimii joitain puuteollisuusalan yrityksiä sekä konepajoja. Kaupunkipiirin alueella louhitaan kivihiiltä, ja myös kalastuksella ja kalan jatkojalostuksella on oma asemansa muiden elinkeinojen joukossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kartta Sahalinin eteläosasta  (englanniksi)
Jääkärit, eteenpäin

**Jääkärit, eteenpäin** on Eino Pietolan kirjoittama sotaromaani. Se kertoo jännittävistä tilanteista, joihin hänen aikaisemmista kirjoistaan tutut jääkärit joutuvat. Romaani perustuu tositapahtumiin ja kuvaa suomalais-saksalaisten joukkojen suurhyökkäystä kohti Louhea marraskuussa 1941. Samojen sankareiden vaiheita on seurattu myös kirjoissa Korpisoturit, Sissipataljoona tulessa ja Pääjärven sissit.

## Lähteet
Time Tunnel

**Time Tunnel** oli oululainen elektronisen tanssimusiikin tapahtuma. Sitä järjestää vuosittain H.A.N.D Productions yhteistyössä Oulun musiikkivideofestivaalien kanssa. Vuonna 1994 alkunsa saanut tapahtuma oli elektronisen musiikin saralla Suomen pitkäikäisin.

Vuoden 2008 Time Tunnel pidettiin elokuussa Oulun kaupunginteatterissa, ja pääesiintyjinä toimivat Atomic Hooligan ja Hexstatic Isosta-Britanniasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* H.A.N.D Productions: Time Tunnel
Ryssän selustassa

**Ryssän selustassa** on Jussi Kukkosen kirjoittama sotaromaani. Kirja poistettiin oikeusministeriön toimesta kirjakauppojen valikoimista vuosina 1944 ja 1945 valvontakomission määräyksestä.

## Lähteet
Vlado Lisjak

**Vlado Lisjak** (s. 29. huhtikuuta 1962) on kroatialainen entinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Huippuvuosinaan hän edusti kansainvälisellä tasolla Jugoslaviaa.

68 kilogramman painoluokassa painineen Lisjakin paras saavutus on olympiakulta Los Angelesin olympialaisista 1984, missä hän jätti Suomen Tapio Sipilän hopealle. Ennen olympialaisia Lisjak oli parhaimmillaan ollut MM-kisoissa neljäs 1982 Katowicessa. 1983 Kiovan MM-kisoissa Lisjak oli jäänyt 17. sijalle. Välimeren kisoissa 1983 hän oli neljäs.

Lisjak edusti itsenäistynyttä Kroatiaa 1993 Välimeren kisoissa 74 kilogramman painoluokassa ja sijoittui viidenneksi. Seuratasolla Lisjak edusti zagrebilaista *Glumina Banka* -seuraa. Hänen valmentajanaan toimi Milan Nenadić. Lisjakilla on myös nuorempien ikäluokkien arvokisamitaleita.

## Lähteet
* Vlado Lisjak FILA:n tietokannassa
Sergei Martynov (painija)

**Sergei Martynov** (20. huhtikuuta 1971 – 1997) oli venäläinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän saavutti menestystä 62 kilogramman painoluokassa 1990-luvun alkupuolella.

Vuoden 1989 63-kiloisten juniorien Euroopan-mestari Martynovin ensimmäiset aikuisten kansainväliset arvokilpailut olivat 1991 Varnan MM-kisat, joissa hän voitti 62 kilogramman painoluokassa kultamitalin. Seuraavana vuonna Martynov voitti IVY:n edustajana Kööpenhaminan EM-kisoissa, mutta jäi Barcelonan olympialaisissa hopealle kultamitalin mentyä Turkin Akif Pirimille. 

1993 Martynov voitti kultaa sekä Istanbulin EM-kisoissa että MM-kisoissa Tukholmassa. Seuraavana vuonna EM-kisoissa Martynov jäi 17. sijalle, mutta syksyn Tampereen MM-kisoissa voitti jälleen kultamitalin. 1995 Besanconin EM-kisoissa Martynov jäi hopealle kun puolalainen Wlodzimierz Zawadzki voitti kultaa, mutta syksyllä Prahan MM-kisoissa hän jätti Zawadzkin hopealle. Martynov voitti vielä 1996 uransa kolmannen EM-kullan, mutta jäi kahdeksannelle sijalle loppukesällä Atlantan olympialaisissa, mitkä jäivät hänen viimeisiksi arvokilpailuikseen.

Aktiiviaikoina Martynovin mitat olivat 166 senttimetriä ja 66 kiloa. Hän oli ammatiltaan sotilas ja edusti TsSKA Moskovaa.

## Lähteet
* Sergei Martynov FILA:n tietokannassa

### Viitteet
Sergei Martynov

**Sergei Martynov** on seuraavien henkilöiden nimi:

* Sergei Martynov, venäläinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija
* Sergei Martynov, kazakstanilainen jousiampuja
* Sjarhei Martynau (), valkovenäläinen kivääriampuja ja olympiavoittaja (2012)
* Sjarhei Martynau (), Valko-Venäjän ulkoministeri
Urmia (järvi)

**Urmia** tai **Urmiajärvi** (, ) oli pitkään Iranin järvistä suurin Kaspianmeren jälkeen. Järvi on kuitenkin supistunut hyvin paljon 1980-luvun jälkeen ja järvi on vaarassa kuivua kokonaan. Maan johtoa on syytetty järveen tulevien jokien patoamisesta ja luonnonkatastrofin synnyttämisestä. Järvi on saanut nimensä sen länsipuolella sijaitsevan Urmian kaupungin mukaan.

## Maantiede
Urmiajärvi sijaitsee ylänköalueella Āzārbāyjān-e Gharbīn provinssissa Iranin luoteisosassa, noin 50 kilometrin päässä Turkin rajasta. Järvi oli 140 kilometriä pitkä ja 55 kilometriä leveä. Sen pinta-ala on ennen kutistumistaan ollut 5&nbsp;470&nbsp;neliökilometriä, siis neljänneksen Saimaata suurempi. Urmia on matala suolajärvi, jolla ei ole laskujokea. Keskisyvyys oli vain seitsemän metriä ja suurin syvyys 16 metriä. Järvi sijaitsee 1&nbsp;280 metrin korkeudessa merenpinnasta. Järvessä oli 102 saarta.

Järven suolapitoisuus on noin 30 prosenttia, mikä on Kuolleenmeren tasoa ja lähes kymmenkertainen meriveteen verrattuna. Suolaisuuden takia juuri mikään kasvi tai eläin ei elä järvessä. Poikkeuksia ovat kuitenkin esimerkiksi *[[Artemia]]*-äyriäiset, jotka puolestaan ruokkivat suuria flamingo- ja pelikaaniparvia. Järvellä on ollut vuonna 1976 perustettu 4&nbsp;636&nbsp;neliökilometrin laajuinen Unescon biosfäärisuojelualue. Järven saarilla on kuusipeuran uhanalaiseksi katsotun alalajin persiankuusipeuran (persiankauriin) suojelualue, jossa eläintä yritetään palauttaa luontoon. 

Urmiajärven alue on ollut kauan asuttua. Se oli Mesopotamian kulttuurin reuna-aluetta ja sen sivistyksen piirissä. Assyrialaiset nimittivät järveä ”Alemmaksi Nairin mereksi”, muinaiset persialaiset käyttivät nimeä Chichast ja roomalaiset nimeä Lacus Matianus. Keskiajalla järven nimi oli Kabuda.

Keväällä 2019 Iranissa oli pahimmat tulvat 50 vuoteen. Tulvien jälkeen Urmiajärven pinta-ala laajeni ja oli huhtikuussa 2019 noin 3&nbsp;000 neliökilometriä. Järven syvyys kasvoi 62 cm verrattuna vuotta aikaisempaan syvyyteen.


Urmia.png|Urmiajärven sijainti Iranissa, järvi on merkitty karttapisteellä.
Urmia lake drought.gif|Järven supistuminen animaationa.
Lake Urmia Shrinkage.png|Kartta Urmia järven kutistumisesta vuodesta 1984.
Lake Urmia in Iranian Azerbaijan 01.jpg|Urmiajärven rantaa vuonna 2011.
Lake Urmia in Iranian Azerbaijan 03.jpg|Urmiajärven rantaa vuonna 2011.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* UNESCOn biosfäärialue 
* Lake Urmia  (eoearth.org)
Matt Ghaffari

**Matt Ghaffari** (s. 11. marraskuuta 1961) on yhdysvaltalainen entinen painija, jonka parhaimmat saavutukset tulivat kreikkalais-roomalaisen painin puolelta 1990-luvulla.

Painoluokassaan raskaassa sarjassa, jossa Ghaffarin aikana raja 130 kilogrammassa, Ghaffari jäi kansainvälisellä tasolla Aleksandr Karelinin varjoon. Hän hävisi Karelinille loppuottelussa 1996 Atlantan olympialaisissa kuten myös 1991 Varnan ja 1998 Gävlen MM-kisoissa sekä vuoden 1990 Masters-turnauksessa. 1995 Prahan MM-kisoissa Ghaffari jäi pronssille kohdattuaan Karelinin välierässä. MM-kilpailuissa 1990 Ostiassa (6. sija), 1994 Tampereella (6.) ja 1993 Tukholmassa (11.) kuin myös 1992 Barcelonan olympialaisissa "Siperian karhu" tuli vastaan aikaisemmassa vaiheessa. Ghaffari oli vielä varamiehenä Sydneyn olympialaisiin vuonna 2000.

Pan-Amerikan mestaruuden Ghaffari voitti urallaan yhdeksän kertaa, joista kaksi kertaa vapaapainissa. Yhdysvaltain mestaruuden hän voitti kreikkalais-roomalaisessa painissa kuudesti ja vapaapainissa kerran. Ghaffari on sittemmin toiminut valmennustehtävissä, mitä hän oli tehnyt koko painiuransa ajan. Aktiiviaikoina Ghaffarin mitat olivat 193 senttimetriä ja 127 kilogrammaa. Siviiliammatiltaan hän on taloussuunnittelija.

## Lähteet
* Matt Ghaffari FILA:n tietokannassa
* http://www.mattghaffari.com/wrestling.cfm 

## Aiheesta muualla
* Matt Ghaffarin kotisivut