open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ETSI

**ETSI** (lyhenne engl. sanoista **European Telecommunications Standards Institute**) on riippumaton, voittoa tavoittelematon eurooppalainen telealan standardisoimisjärjestö. Sen perusti CEPT vuonna 1988. ETSI:n tähänastisiin saavutuksiin kuuluu esimerkiksi GSM-matkapuhelinstandardien kehitys.  

ETSI luo standardeja niin laitevalmistajien kuin verkko-operaattoreidenkin tarpeisiin muun muassa telekommunikaation, mediajakelun sekä  lääkinnällisten laitteistojen aloilla. ETSI:llä on 872 jäsentä 64 maasta ja osavaltiosta (2018), niin Euroopassa kuin sen ulkopuolellakin. Jäseniin kuuluu toimijoita telekommunikaatio-alan kaikilta osa-alueilta, aina laitevalmistajista ja operaattoreista palveluntarjoajiin ja tutkimuslaitoksiin. 

ETSI:n päämaja sijaitsee Sophia Antipolis -teknologiakeskittymässä Ranskassa. Rahoituksensa järjestö saa pääosin jäseniltään. Valtiollisten toimijoiden jäsenmaksu on suhteessa maan bruttokansantuotteeseen, yritysten jäsenmaksu riippuu liikevaihdosta, lisäksi sillä on tuloja kaupallisesta toiminnasta kuten standardien myynnistä ja palvelutuotannosta muille standardointiorganisaatioille.

Vuonna 2018 sen vuotuinen budjetti oli yli 24 miljoonaa euroa. Noin 60&nbsp;% rahoituksesta menee järjestön koordinointikuluihin, loput 40&nbsp;% käytetään erilaisiin projekteihin ja ohjelmiin. Vuoden 2018 aikana julkaistiin 2718 standardia, määritystä, raporttia tai ohjetta, ja vuodesta 1988 lähtien niitä on julkaistu yhteensä 46&nbsp;000 kappaletta. 

Suomesta jäseniä on 18 kappaletta. Suomen tietoliikennehallintoa edustaa ETSIssä Traficom, ja ETSIn julkaisemat EN-standardit vahvistetaan Suomessa SFS-standardeiksi .

## Standardit

ETSIn julkaisemat standardityypit ovat seuraavat:

* **European Standard (EN)**: Standardi joka on tarkoitettu otettavaksi käyttöön osaksi kansallista standardistoa.
* **ETSI Standard (ES)**: Standardi sisältää teknisiä vaatimuksia.
* **ETSI Guide (EG)**: Sisältää ohjeistuksia tiettyyn standardiin liittyen.
* **ETSI Technical Specification (TS)**: Sisältää teknisiä vaatimuksia joiden nopea käyttöön saattaminen on tärkeää.
* **ETSI Technical Report (TR)**: Sisältää teknisiä selvennyksiä.
* **Special Report (SR)**: Erityiseen käyttöön tarkoitettuja lisätietoja julkiseen käyttöön
* **ETSI Group Specification (GS**): Sisältää toimialaryhmittymän teknisiä vaatimuksia ja/tai täsmennyksiä.
* **ETSI Group Report (Gr**): Sisältää toimialaryhmittymän täsmennyksiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut
Pepe Laaksonen

**Pertti Juhani ”Pepe” Laaksonen** (20. tammikuuta 1961 Pori – maaliskuu 2024) oli suomalainen muusikko, joka tunnettiin parhaiten Dingo-yhtyeen basistina.

## Ura
Laaksonen soitti jo Dingon edeltäjässä MAC:issä vuosina 1976–1982. Pertti Neumann liittyi yhtyeeseen vuonna 1981.

Laaksonen ei kuulunut Dingon alkuperäiskokoonpanoon, vaan liittyi yhtyeeseen vuonna 1984 Jarkko Even lähdettyä soolouralle. Hän liittyi yhtyeeseen Neumannin pyynnöstä pienen harkinnan jälkeen. Laaksonen soitti Dingossa vuoteen 1986 saakka, jolloin yhtye hajosi. Hän oli mukana yhtyeen paluukeikoilla vuosina 1993–1994 ja 1998–2002. Laaksonen palasi Dingoon vuonna 2017 ja oli yhtyeen jäsen kuolemaansa saakka.

Vuonna 1988 Laaksonen julkaisi sooloalbumin *[[Veli kuu]]*, jonka menestys jäi vaatimattomaksi. 1990-luvulla Laaksonen soitti bassokitaraa myös muun muassa Menneisyyden Vangeissa.

Laaksonen työskenteli myös sessiomuusikkona sekä ääninäyttelijänä lukuisissa animaatiosarjoissa ja -elokuvissa. Lisäksi hän toimi äänimiehenä Helsingin kaupunginteatterissa ja Uudessa Iloisessa Teatterissa.

Dingo kertoi 22. maaliskuuta 2024 julkaisemassaan Facebook-päivityksessä Laaksosen kuolleen nopeasti edenneeseen sairauteen 63-vuotiaana. Laaksosen viimeinen julkinen esiintyminen Dingon riveissä oli nähty joulukuussa 2023.

## Yksityiselämä
Pepe Laksonen oli kotoisin Porista. Elämänsä viimeiset vuodet hän asui Pertunmaalla Etelä-Savossa. Ennen Pertunmaalle muuttoa Laaksonen asui noin 25 vuotta pääkaupunkiseudulla.

Laaksosen perheeseen kuului puoliso, viisi aikuista lasta ja useita lapsenlapsia.

## Soolotuotanto
### Albumit
* *[[Veli kuu]]* (1988)
### Singlet
* ”Irene” / ”Vanha holvikirkko” (1988)
* ”Tulilientä” / ”Kuutamolla-Maija” (1988)
* ”Veli kuu” / ”Elämän tanssi” (1988)

## Lähteet
* 
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*meteli.net
Pete Nuotio

**Veli-Pekka Nuotio**, taiteilijanimeltään *Pete Nuotio* (s. 27. kesäkuuta 1961 Pori) on suomalainen muusikko. Hän oli Dingon kosketinsoittajana vuosina 1983–1986, 1998–2002 ja vuoden 2017 ajan.

## Ura
Pete Nuotio oli 1980-luvun alussa mukana porilaisen kulttuuritalo Anniksen toiminnassa. Yksi kulttuuritalolla harjoitelleista yhtyeistä oli Dingo. Vuonna 1983 Nuotiota pyydettiin liittymään yhtyeeseen, sillä edellinen kosketinsoittaja Tuomo Vähä-Pesola oli erotettu. Pian Nuotion liittymisen jälkeen Dingo teki levytyssopimuksen Finnlevyn kanssa.

Nuotio soitti kosketinsoittimia kaikilla Dingon kolmella 1980-luvulla julkaistulla albumilla. Vuoteen 1986 mennessä hänen välinsä laulusolisti Pertti Neumannin kanssa olivat niin tulehtuneet, että kaksikko kävi äänittämässä osuutensa *[[Pyhä klaani]]*-albumille eri aikaan. Lopulta Pete Nuotio päätti erota yhtyeestä elokuussa 1986 ja lähti opiskelemaan tietotekniikkaa. Hänen tilalleen tuli yhtyeen alkuperäinen kosketinsoittaja Tuomo Vähä-Pesola. Esiintymiset eivät kuitenkaan onnistuneet, ja Dingo hajosi ensimmäisen kerran lokakuussa 1986. 

Dingosta eroamisen jälkeen Nuotio keskittyi opiskeluun ja sittemmin päivätöihin. Hänellä oli oma it-alan yritys vuoteen 2003 saakka. Lisäksi hän on soittanut erilaisissa satunnaisesti esiintyvissä kokoonpanoissa, kuten SlowGangissa ja Pori Big Bandissa. Nuotio palasi Dingoon vuosiksi 1998–2002 ja 2017.

## Yksityiselämä
Nuotio asuu Porissa vaimonsa kanssa. Hänellä on kolme aikuista lasta. Nuotio kertoo tulleensa uskoon 2010-luvulla.

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Jehan de Lescurel

**Jehan de Lescurel** (myös *Jehannot de l'Escurel*) oli ranskalainen keskiajan säveltäjä ja runoilija.

## Elämä
De Lescurel syntyi Pariisissa ja hänen isänsä oli kauppias. Hän sai musiikkiopetuksensa Notre Damen katedraalissa. Hänet hirtettiin 23. toukokuuta 1304 "irstaudesta" ja "rikoksista naisia kohtaan". 

## Teokset
Useimmat de Lesculerin teokset ovat monofonisia lauluja. Lauluihin kuuluu muun muassa virelaita sekä balladeja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mediabook "Jehan de Lescurel. Songé .i. songe"  (chansons & Dit enté " Gracïeus temps", ensemble Syntagma, essay: Emilia Danilevski  3003651420002
Marttyyri

**Marttyyri** (kr. μαρτύρ, *martyr*, todistaja) eli veritodistaja on uskonsa  puolesta kuollut henkilö. Kirkkohistoriassa marttyyreilla tarkoitetaan yleensä varhaiskristillisenä aikana, Rooman valtakunnassa toimeenpannuissa vainoissa surmattuja kristittyjä.   

Kristinuskossa marttyyrius liittyy kirkon vaiheisiin, kun kristityt kuolivat vainoissa Kristus-uskonsa takia. Ensimmäinen kristityn eli Stefanoksen marttyyrikuolema on  kuvattu Apostolien tekojen 7. luvussa. Sen jälkeen sen kärsivät Jaakob vanhempi, Paavali, Pietari, Jaakob (Jeesuksen veli) ja Andreas. Kirkollisen muistitiedon mukaan kaikki apostolit paitsi Johannes  kärsivät marttyyrikuoleman. Stefanoksen muistopäivä on tapaninpäivä. Sen liturginen väri on punainen, joka on  veritodistajan väri. Tapaninpäivä on myös kaikkien marttyyrien muistopäivä.   

Varsinainen marttyyrien aika alkoi apostolien kuoltua kristittyjen vastaisissa vainoissa. Marttyyrikuoleman kärsineitä alettiin myöhemmin kutsua pyhimyksiksi, ja kirkolliseen kalenteriin merkittiin heidän kuolinpäivänsä erityisinä juhlapäivinä, jolloin heidän elämäänsä ja veritodistustaan muistettiin. Marttyyrien haudoille perustettiin myös alttareita, ja myöhemmin veritodistajan pyhäinjäännös saatettiin sijoittaa hänen muistoaan kantavan kirkon alttariin.

Usein sanaa käytetään myös jostakin muusta ”jalosta syystä” kuolleesta henkilöstä, kuten isänmaallisesti kansansa kunnian puolesta esimerkiksi sodassa kuolleesta taistelijasta. 1900- ja 2000-luvulla sitä ovat käyttäneet itsestään muun muassa useat islaminuskoiset itsemurhapommittajat. Sanan viittausala on laajentunut niinkin paljon, että marttyyriksi voidaan sanoa ketä tahansa syyttömästi kärsivää tai sellaisena esiintyvää henkilöä, jolloin merkitys voi olla jopa ivallinen.   

## Kuuluisia marttyyrejä

* Jeesus
*Pyhä Lucia

*Pyhä Pietari
*Pyhä Stefanos
*Zarathustra
*Husain ibn Ali

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Florence Griffith-Joyner

**Delorez Florence Griffith Joyner** (21. joulukuuta 1959 – 21. syyskuuta 1998) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, jolla on edelleen maailmanennätykset naisten 100 metrin ja 200 metrin juoksussa.

Helsingin MM-kilpailuissa 1983 Griffith-Joyner sijoittui neljänneksi 200 metrillä. Seuraavana vuonna hän sijoittui Los Angelesin olympialaisissa samalla matkalla hopealle. Kilpailujen jälkeen hän avioitui Los Angelesin olympialaisten kolmiloikan olympiavoittaja Al Joynerin kanssa ja jätti juoksun vähemmälle.

Griffith-Joyner palasi radoille Rooman MM-kilpailuihin 1987 ja sijoittui jälleen 200 metrillä hopealle. 4&nbsp;×&nbsp;100 metrillä hän voitti kultaa. Vuonna 1988 siihen asti paremmin 200 metrin juoksijana tunnettu Griffith-Joyner hämmästytti Yhdysvaltojen olympiakarsinnoissa juoksemalla puolivälierissä uudeksi 100 metrin maailmanennätykseksi 10,49. Kilpailun tuulilukema oli 0,0 m/s, mutta stadionin tuulimittarin epäillään näyttäneen väärää tuulilukemaa. Oikean tuulilukeman on arvioitu olleen noin 5–7 m/s.

Griffith-Joyner oli suurin ennakkosuosikki Soulin olympialaisissa 1988, ja voittikin sekä 100 että 200 metrin juoksut ylivoimaisesti. 200 metrillä hän juoksi uudeksi maailmanennätykseksi 21,34, jota ei niin ikään ole sen jälkeen rikottu. Myös 100 metrillä Griffith-Joyner juoksi ylivoimaisia aikoja, pysäyttäen finaalissa kellot lopulta aikaan 10,54. Hän juoksi myös Yhdysvaltojen 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin ja 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin joukkueissa voittaen ensiksi mainitussa kultaa ja jälkimmäisessä hopeaa.

Griffith-Joyneria epäiltiin vuoden 1988 suurten ennätysparannustensa takia dopingin käytöstä ja eräät hänen kilpailijoistaan väittivät hänen aikojensa olevan mahdollisia vain dopingin käytön ansiosta. Carl Lewis kirjoitti omaelämäkerrassaan huomanneensa Griffith-Joynerin liian nopean lihaskasvun lisäksi hänen äänensäkin madaltuneen, mikä ilmeni myös BBC:n tekemistä haastatteluista. Griffith-Joyner ei kuitenkaan koskaan antanut positiivista dopingnäytettä. Griffith-Joynerin yhtäkkinen kuolema vuonna 1998 lisäsi huhuja, vaikka ruumiinavaus paljastikin, että kuolinsyy oli cavernous angiomasta johtuneen epilepsiakohtauksen aiheuttama tukehtuminen.

## Lähteet
*
*
*Flo-Jo:n muistosivu Findagrave-sivustolla

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Jaufré Rudel

**Jaufré Rudel** oli 1100-luvulla elänyt ranskalainen trubaduuri, jonka elämästä ei ole säilynyt paljoa tietoja. Hän oli mahdollisesti mukana toisella ristiretkellä vuonna 1147 ja kuoli samana vuonna Tripolissa, sairastuttuaan vakavasti matkalla.

Rudelilta on säilynyt ainoastaan neljä laulua, joista tunnetuin on nimeltään *Lanquan li jorn*.

Suomalainen säveltäjä Kaija Saariaho on säveltänyt Rudelista kertovan oopperan nimeltään *L'amour de loin*.
Bartolomeo Tromboncino

**Bartolomeo Tromboncino** (n. 1470 – 1535 tai myöhemmin) oli italialainen säveltäjä.

## Elämä
Tromboncino syntyi Veronassa ja varttui luultavasti Mantovassa. Hän asui ja työskenteli Mantovassa noin vuoteen 1500 saakka. Tromboncino murhasi petollisen vaimonsa vuonna 1499. Toisin kuin Carlo Gesualdo, Tromboncino mahdollisesti jätti henkiin miehen, jonka kanssa vaimo oli häntä pettänyt. Lähteet asiasta ovat jokseenkin ristiriitaisia. Tromboncino ei saanut teosta tuomiota. 

Tromboncino kuoli luultavasti Venetsiassa.

## Musiikki
Tromboncino tunnetaan parhaiten frottola-laulujen säveltäjänä. Hän sävelsi myös jonkin verran uskonnollista musiikkia.

## Lähteet
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1989

**Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1989** järjestettiin Lahdessa Suomessa 17.–26. helmikuuta 1989. Kisat järjestettiin Lahdessa viidettä kertaa: aiemmin kisat oli järjestetty vuosina 1926, 1938, 1958 ja 1978.

Kansainvälinen hiihtoliitto FIS valitsi Lahden kilpailujen järjestäjäksi Kanadan Vancouverissa kesällä 1985 pidetyssä kongressissa. Kilpailujen järjestelytoimikunnan puheenjohtajaksi valittiin Heimo Seppälä ja pääsihteeriksi Pirkko Hannula.

Kilpailut televisioitiin 25 maahan, joiden joukossa olivat muun muassa Japani ja Meksiko.

Kilpailuihin osallistui edustajia kaikkiaan 30 eri maasta. Osallistujamaiden joukossa olivat muun muassa Kreikka, Espanja sekä Guatemala.

Suomen joukkueessa (maastohiihto, yhdistetty ja mäkihyppy) oli 26 urheilijaa. Järjestelyt sujuivat erinomaisesti ja sää suosi kisojen hiihtolajeja täydellisesti. Mäkikilpailuja jouduttiin jälleen kerran siirtämään kovan tuulen takia.

Viikon kestäneitä kisoja seurasi ennätyksellinen yleisö, lähes 460&nbsp;000 henkeä.

## Miesten maastohiihto
### 15 km (p)



Suomen Juha Sarkkinen oli kilpailussa 16. ja Seppo Rantanen 21:s.



### 15 km (v)



Suomen Kari Ristanen oli kilpailussa 11., Timo Kuorelahti 15. ja Johan Lind 16:s.



### 30 km (p)



Suomen Juha Sarkkinen oli kilpailussa 26., Jari Laukkanen 31. ja Aki Karvonen 32:s.



### 50 km (v)



Suomen Jari Räsänen oli kilpailussa 13., Kari Ristanen 16. ja Harri Kirvesniemi 23:s.



### 4 × 10 km viesti






## Naisten maastohiihto
### 10 km (p)



Suomen Tuulikki Pyykkönen oli kilpailussa seitsemäs.



### 10 km (v)



Suomen Eija Hyytiäinen oli kilpailussa 13., Jaana Savolainen 16. ja Tuulikki Pyykkönen 17:s.



### 15 km (p)






### 30 km (v)



Suomen Marja-Liisa Kirvesniemi oli kilpailussa kahdeksas, Eija Hyytiäinen 20. ja Pirkko Määttä 21:s.



### 4 × 5 km viesti






## Yhdistetty
### Henkilökohtainen kilpailu (K90 + 15 km)



Suomen Jukka Ylipulli oli kilpailussa 13., Pasi Saapunki 17. ja Sami Leinonen 19:s.



### Joukkuekilpailu (K90 + 3×10 km hiihto)



Suomen joukkue (Jukka Ylipulli, Sami Leinonen ja Jyri Pelkonen) oli kilpailussa kahdeksas.



## Mäkihyppy
### Normaalimäki (K90)



Suomen Jari Puikkonen oli kilpailussa 13. ja Risto Laakkonen 24:s.



### Suurmäki (K114)



Suomen Risto Laakkonen oli kilpailussa 24:s.



### Joukkuemäki (K114)






## Mitalitaulukko

## Suomalaisten menestys
Suomalaiset urheilijat menestyivät kisoissa poikkeuksellisen hyvin, eikä vastaavaa menestystä ole sen jälkeen saavutettu. Suomi sai kolmanneksen kisoissa jaetuista mitaleista ja voittikin mitalitilaston kaikkiaan viidennen kerran (edelliset kerrat olivat 1929, 1938, 1939 ja 1958), selvällä erolla muihin maihin. Suomen naishiihtäjät ottivat peräti kaksi kolmoisvoittoa, ja myös mäkihyppääjät menestyivät hyvin. Ainoastaan yhdistetyssä Suomi ei saanut yhtään mitalia.

## Katso myös
* Lahden MM-hiihdot 1926
* Lahden MM-hiihdot 1938
* Lahden MM-hiihdot 1958
* Lahden MM-hiihdot 1978
* Lahden MM-hiihdot 2001
* Lahden MM-hiihdot 2017

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* YLE Elävä arkisto: Hiihdon MM-kisat Lahdessa 1989
Liskot

**Liskot** (Lacertilia) on alalahko suomumatelijoiden (Squamata) lahkossa. Ryhmä on parafyleettinen, sillä se sulkee pois käärmeet.

Liskot ovat yksi maailman monimuotoisimmista ja menestyneimmistä maanpäällisten selkärankaisten ryhmistä. Liskoja elää melkein kaikissa mahdollisissa elinympäristöissä sademetsistä aavikoille, ja tundralta Tyynenmeren atolleille ja korkeille vuorenrinteille. Liskoja tunnetaan yli 7&nbsp;000 lajia, ja vuosittain tunnistetaan noin 100 uutta lajia.

## Piirteet
Pienimmät liskot ovat vain 17 millimetrin pituisia. Suurin on komodonvaraani, joka kasvaa kolmimetriseksi kuonosta hännänpäähän. Joillain liskoilla on myrkkyrauhaset, ja myös suurimpien lajien kynnet, hampaat ja hännät voivat olla vaarallisia ihmiselle.

Liskot ovat vaihtolämpöisiä. Niiden kehoa peittävät suomut, ja jotkin lajit ovat kirkkaasti kuvioituja. Useimmilla liskoilla on neljä raajaa, joista jokaisessa on viisi varvasta. Moni pieni lisko pystyy irrottamaan häntänsä puolustautumiskeinona.

Liskoilla on kloaakki, ja koirailla on hemipenis. Useimmat lajit lisääntyvät munimalla, mutta jotkin lajit synnyttävät eläviä poikasia. Jotkin liskolajit kykenevät neitseelliseen lisääntymiseen.

Liskoja elää maan päällä, maakoloissa, puissa ja vedessä. Osa liskoista elää päivisin ja osa öisin. Liskoihin kuuluu niin lihansyöjiä, hyönteissyöjiä, kasvissyöjiä kuin kaikkiruokaisiakin lajeja.

## Kehitys
Varhaisin tunnettu liskofossiili on peräisin 240 miljoonan vuoden takaa keskitriaskaudelta, ja se sai lajinimen *Megachirella wachtleri*. Sen kehityslinja ei ole kuitenkaan selviytynyt nykyaikaan. Useimpien nykyisten liskojen kehityslinjat saivat alkunsa arviolta varhaisjurakauden 200–170 miljoonaa vuotta sitten ja varhaisliitukauden 145–130 miljoonaa vuotta sitten välisenä aikana.

Nykyihmisen ajan suurin lisko oli megalania, joka eli Australiassa pleistoseenikaudella vielä 48&nbsp;000 vuotta sitten. Se kasvoi arviolta 5,5–7,9-metriseksi.

Liskoille on piirretty erilaisia sukupuita. Erään sukupuun mukaan ensimmäiseksi suomumatelijoiden kantalinjasta erkaantui alalahdko Dibamia, sitten Gekkota ja kolmanneksi Scincomorpha. Toisen sukupuun mukaan ensin erkaantui Iguania.

## Suomessa
Suomessa luonnonvaraisina eläviä liskolajeja ovat sisilisko ja vaskitsa. Vuonna 2014 Lounais-Suomessa havaittiin hietasisilisko. Se luokitellaan haitalliseksi vieraslajiksi.

## Lähteet
* 
### Viitteet
Karike

**Karike** on ekosysteemin kuollutta eloperäistä ainesta. Se muodostuu runkopuusta, oksista, risuista, neulasista, lehdistä, kävyistä ja muista kasvinosista sekä eläimistä ja niiden ulosteista ja muista eritteistä. Karike on tärkeä osa ekosysteemin toimintaa. Se tarjoaa elinympäristön monille sienille, mikrobeille ja maaperäeläimille. Lahottajasienet pilkkovat karikkeen vähitellen humukseksi, joka yhdessä kivennäismaan kanssa pitää yllä ekosysteemin ravinnekiertoa. Tärkeimmät karikkeen ligniiniä hajottavat ja humuksen muodostukseen osallistuvat entsyymiryhmät ovat oksidaasit, kuten lakkaasi sekä peroksidaasit.

Lähinnä puunkuoresta valmistettua kariketta voidaan käyttää ulkoistutuksissa maan pinnan katteena, jolloin rikkaruohot eivät pääse levittäytymään kasvin lähettyville. Sitä käytetään myös kuivakäymälöissä kuivikkeena. Tällaista kariketta syntyy puuteollisuuden sivutuotteena. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Maannos ja maaperän tutkiminen (Mika Lavento, 2003)
* Ilmastonmuutoksen vaikutus karikkeen hajoamiseen maapallolla (Jari Liski ym. 2009, s. 14)
*Helsingin yliopisto: Orgaaninen aines maan kasvukunnon ylläpitäjänä
SWOT-analyysi

**SWOT-analyysi** (**S**trengths, **W**eaknesses, **O**pportunities, **T**hreats) on nelikenttämenetelmä, jota käytetään strategian laatimisessa sekä oppimisen tai ongelmien tunnistamisessa, arvioinnissa ja kehittämisessä. Se on hyödyllinen ja yksinkertainen työkalu yrityksen toiminnan, hankkeiden ja projektien suunnittelussa. SWOT-analyysin kohteena voi olla jonkin yrityksen toiminta koko laajuudessaan, jonkin tuotteen tai palvelun asema ja kilpailukyky tai esimerkiksi kilpailijan toiminta ja kilpailukyky.

SWOT-analyysissä kirjataan ylös analysoidun asian:
*sisäiset vahvuudet
*sisäiset heikkoudet
*ulkoiset mahdollisuudet
*ulkoiset uhat

SWOT-analyysi on kahden ulottuvuuden kuvaama nelikenttä. Kaavion vasempaan puoliskoon kuvataan myönteiset ja oikeaan puoliskoon negatiiviset asiat. Kaavion alapuoliskoon kuvataan organisaation ulkoiset ja yläpuoliskoon sisäiset asiat.

Tämän jälkeen SWOT-analyysin pohjalta voidaan tehdä päätelmiä, miten vahvuuksia voidaan käyttää hyväksi, miten heikkoudet muutetaan vahvuuksiksi, miten tulevaisuuden mahdollisuuksia hyödynnetään ja miten uhat vältetään. Tuloksena saadaan toimintasuunnitelma siitä, mitä millekin asialle pitää tehdä.

SWOT-mallia on tarkoitus käyttää ideointiin ja jatkokehittelyyn.

## Katso myös
*Viiden kilpailuvoiman malli

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
X-siipinen

**X-siipinen** () on fiktiivinen avaruusalus *[[Tähtien sota|Tähtien sodan]]* kuvitteellisessa universumissa. Se nähtiin ensimmäisen kerran elokuvassa *[[Tähtien sota (alkuperäinen elokuva)|Star Wars: Episodi IV – Uusi toivo]]*.

## Historia

X-siipisen kehitti Incom-yhtiö Galaktisen sisällissodan alkupuolella Imperiumille. X-siipisen suunnitelleet insinöörit kuitenkin loikkasivat Kapinaliiton puolelle, tuhosivat kaikki tiedot aluksesta ja toivat kaksi prototyyppiä kapinallisille. X-siipisestä tuli nopeasti kapinallislentäjien suosituin avaruusalus ja Y-siipisen korvaaja. 

X-siipinen oli Y-siipistä nopeampi ja edeltäjäänsä verrattuna kesti paljon paremmin avaruustaisteluissa Imperiumin TIE-hävittäjiä vastaan. X-siipinen myös kesti iskuja, jotka olisivat voineet tuhota tavallisen ja heikomman avaruusaluksen. Toisin kuin suurimmassa osassa Imperiumin avaruushävittäjistä, X-siipisessä oli hyperajo, suojakilpigeneraattori ja elossapitojärjestelmä. X-siipisen erikoisuus olivat sen siivet, jotka hyökkäysasennossa muistuttivat x-kirjainta, josta se on saanut nimensä. Sen pitkien lasertykkien tarkoitus on kyetä ampumaan kuolettava laukaus kohti vihollisalusta ennen kuin tämä ehtii vastata tuleen.

Kapinaliitto käytti X-siipisiä Yavinin taistelussa hyökkäyksessä Kuolemantähteä vastaan. 
Luke Skywalkerin ohjaama X-siipinen onnistui laukaisemaan protonitorpedot Kuolemantähden ilmastointiaukkoon ja tuhoamaan taisteluaseman.  Myöhemmin Wedge Antillesin ohjaama X-siipinen auttoi *[[Millennium Falcon]]ia* tuhoamaan toisen Kuolemantähden Endorin taistelussa.

## Ominaisuudet
*Pituus 12,5 metriä
*Huippunopeus avaruudessa: 3700 g
*Huippunopeus ilmakehässä: 1050 kilometriä tunnissa
*Miehistö: yksi lentäjä ja yksi R2-droidi
*Aseistus: neljä laserkanuunaa ja kymmenen protonitorpedoa

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Tietoa X-siipisestä ''Tähtien sodan'' virallisilta sivuilta
Joutsenlaulu

**Joutsenlaulu** tarkoittaa laulua, jonka uskomuksen mukaan joutsen laulaa juuri ennen kuolemaansa kauniimmin kuin koskaan. Tämän on uskottu koskevan varsinkin kyhmyjoutsenta, joka ei yleensä laula. Sanontana joutsenlaulu tarkoittaa viimeistä esiintymistä, suoritusta tai saavutusta – mahdollisesti edeltäviä parempaa – ennen jonkin päättymistä tai ihmisen kuolemaa.

Uskomuksella on varsin pitkät juuret. Sanonnaksi se oli muotoutunut jo 300-luvulle eaa. mennessä. Vuonna 77 Plinius vanhempi totesi sen vääräksi teoksessaan *[[Naturalis historia]]*.
## Lähteet
* 
* 
### Viitteet
Eksa

**Eksa** (tunnus E) on SI-järjestelmän kerrannaisyksikön etuliite, joka tarkoittaa triljoonakertaista (1018).  Esimerkiksi eksametri (Em) on triljoona metriä.

Eksa otettiin käyttöön 1975. Etuliitteen nimi on peräisin kreikankielisestä lukusanasta  *heks*, 'kuusi': eksan kerroin on yhtä kuin 10006.

## Lähteet
Tsetta

**Tsetta** (tunnus Z) on SI-järjestelmän kerrannaisyksikön etuliite, joka tarkoittaa tuhattriljoonakertaista (1021).  Esimerkiksi tsettametri (Zm) on tuhat triljoonaa metriä.

Tsetta otettiin käyttöön 1991. Sen nimi on peräisin latinan lukusanasta *septem*, 'seitsemän': tsetan kerroin on yhtä kuin 10007.

## Lähteet
Jotta (SI-järjestelmä)

**Jotta** (tunnus Y) on SI-järjestelmän kerrannaisyksikön etuliite, joka tarkoittaa kvadriljoonakertaista (1024). Esimerkiksi jottametri (Ym) on kvadriljoona metriä.

Jotta otettiin käyttöön vuonna 1991. Sana on peräisin kreikan kielen sanasta ὀκτώ (októ), joka tarkoittaa *kahdeksaa* – jotan kerroin on yhtä suuri kuin 10008.

12 grammaa kohti hiili-12:ta, hiilen isotooppia, on noin 6,022&times;1023 atomia tai 0,6 jotta-atomia.

## Lähteet
Atto

**Atto** (tunnus a) on SI-järjestelmän kerrannaisyksikön etuliite, joka tarkoittaa triljoonasosaa (10−18). Esimerkiksi attometri (am) on triljoonasosa metriä.

## Lähteet
Tsepto

**Tsepto** (tunnus z) on SI-järjestelmän kerrannaisyksikön etuliite, joka tarkoittaa tuhannestriljoonasosaa (10-21).  Esimerkiksi tseptometri (zm) on tuhannestriljoonasosa metriä.

## Lähteet
Zero Nine

**Zero Nine** on vuonna 1978 perustettu Oulussa vaikuttava heavy rock -yhtye, joka on alun perin lähtöisin Kuusamosta. 

## Historia
Zero Nine esitti 1980 Levyraadissa kappaleen ”Down the Line” ja voitti kyseisen jakson. Yhtyeen esikoisalbumi *[[Visions, Scenes and Dreams]]* julkaistiin 1982. Samana vuonna ilmestyi Englannissa nauhoitettu albumi *[[Blank Verse]]*, jonka toinen tuottaja oli Ian Gillan. Myöhemmin Zero Ninen tuottajana on toiminut muun muassa T. T. Oksala. Yhtyeelle ovat sanoittaneet useita kappaleita muun muassa Edu Kettunen, Esa Kaartamo, Ilari Niemelä ja Heikki Wiik.

Zero Nine on toiminut lämmittelijänä muun muassa Iron Maidenille, Def Leppardille, Ozzy Osbournelle, AC/DC:lle, ZZ Topille ja Scorpionsille. Yhtyeen viimeisimpiä merkittäviä esiintymisiä maailmanluokan yhtyeiden lämmittelijänä ovat olleet AC/DC:n konsertti Ratinan stadionilla Tampereella vuonna 2010, Whitesnaken konsertti Oulun jäähallissa marraskuussa 2004 sekä Legends of Rock -festivaali Oulun Club Teatriassa joulukuussa 2009 samalla lavalla Alice Cooperin kanssa.

Zero Nine julkaisi yhdeksännen albuminsa *[[IX (albumi)|IX]]* syyskuussa 2009. Muutaman vuoden hiljaiselon jälkeen yhtye aktivoitui jälleen kesällä 2021 ja on soittanut muutamia festivaali- ja klubikeikkoja myös tämän jälkeen. Joulukuussa 2023 yhtye juhlisti 45-vuotiasta uraansa Kuusamotalolla järjestetyssä konsertissa. Kesällä 2024 Zero Nine esiintyi mm. Hardrock Korppi -festareilla Laukaassa.

## Kokoonpano
Yhtyeellä on ollut koko olemassaolonsa aikana pääasiallisesti sama kokoonpano.

* Keijo ”Kepa” Salmirinne – laulu
* Timo ”Iso-T” Käsmä – kitara
* Martti ”Mara” Mäntyniemi – kitarat, taustalaulu
* Jarski Jaakkola – bassokitara
* Matti ”Iro” Murtola – kosketinsoittimet
* Mikko ”Dexta” aka ”Borno” Korpela – rummut, lyömäsoittimet, kosketinsoittimet

Ennen albumin *[[N. E. Files]]* tekoa basistina toimi Esa ”Elmo” Harju. Alkuperäiskokoonpanon rumpali oli Sika Kukkonen.

## Diskografia
### Studioalbumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Kokoelma-albumit
* 

### Mukana kokoelma-albumeilla
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Zero Ninen Myspace
* Poko-Records 
* YLE/Elävä arkisto: Zero Nine
Jokto

**Jokto** (tunnus y) on SI-järjestelmän kerrannaisyksikön etuliite, joka tarkoittaa kvadriljoonasosaa (10-24).   Se otettiin käyttöön 1991. Esimerkiksi joktometri (ym) on kvadriljoonasosa metriä.

## Lähteet
Sanomatalo

[
{
  "type": "ExternalData",
  "service": "geoshape",
  "ids": "Q10661594",
  "properties": {"fill": "#ff0000", "stroke": "#ff0000", "stroke-width": 2}
} 
]

**Sanomatalo** on Helsingin keskustassa sijaitseva liike- ja toimistorakennus, joka on Sanoman ja Gigantin pääkonttori. Se sijaitsee Postitalon ja päärautatieaseman pohjoispuolella ja Musiikkitalon eteläpuolella. Siinä on 12 kerrosta, joista kolme on maan alla. Rakennuksen ovat suunnitelleet professori Jan Söderlund ja arkkitehti Antti-Matti Siikala, ja se valmistui vuonna 1999. Se oli ensimmäinen ”lasisen” näköinen rakennus Helsingissä, jota luonnonsuojelijat protestoivat lasiseinien aiheuttamien lintukuolemien takia. Muutenkin taloa on protestoitu, sillä siihen rakennettiin asemakaavasta poiketen kaksi ylimääräistä kerrosta.

Helsingin Sanomien, Ilta-Sanomien ja Taloussanomien toimitukset sijaitsevat Sanomatalossa. Sanoma Media Finlandin radioiden studiot sijaitsevat avokonttoreissa talon alakerroksissa. Kaksi alinta kerrosta ovat liike- ja näyttelytilaa: niissä sijaitsee muun muassa R-kioski. Talossa on myös SPR:n Veripalvelun verenluovutuspiste.

Syksyllä 2025 Sanomataloon muuttaa myös uutistoimisto STT.

Sanomatalon osoitteet ovat Töölönlahdenkatu 2, Eero Erkon katu 2, Postikuja 2 ja Tekla Hultinin aukio 3.

## Historia
Ennen Sanomatalon rakentamista Sanoman ydintoiminnot sijaitsivat Ludviginkadulla, josta Sanoma oli laajentuessaan ostanut useita kiinteistöjä käyttöönsä.

Sanomatalon tontin Sanoma osti Helsingin kaupungilta syksyllä 1994. Yhtiö maksoi tontista 107,5 miljoonaa markkaa. Tonttikauppaan liittyen Sanoma ja kaupunki sopivat myös optio-oikeudesta, jonka turvin yhtiö olisi voinut halutessaan rakentaa toisenkin toimistotalon Kamppi-Töölönlahti-alueelle.

Sanoma järjesti Sanomatalon suunnittelusta kutsukilpailun, jonka voitti Jan Söderlundin ja Antti-Matti Siikalan suunnitelma. Suunnitelman erikoisuus oli talon ensimmäiseen kerrokseen kuuluva 80-metrinen kävelytie, joka on avoin yleisölle. Kävelytie sai innoituksensa Sanomatalon paikalla ennen rakennustöitä olleesta epävirallisesta oikopolusta, jota pitkin ihmiset kulkivat Töölön ja rautatieaseman välillä.

Sanomatalon rakennustyöt aloitettiin vuonna 1997 ja rakennus valmistui 1999. Rakennustyöt toteutettiin projektinjohtourakkana, jota veti CM-Urakointi. Talon rakentaminen maksoi Sanomalle 500 miljoonaa markkaa.

Vuonna 2014 Sanoma myi rakennuksen saksalaiselle kiinteistörahastolle 176 miljoonalla eurolla ja jäi kiinteistöön vuokralaiseksi.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* ”Lehtitalon syke kohtaa kaupungin” ym. artikkeleita Sanomatalosta. *Arkkitehti* 1/2000, s. 64–71.

## Aiheesta muualla

* Sanomatalo. Emporis. 
*
Paradisio

**Paradisio** oli belgialaisten muusikkojen Patrick Samoyn, Luc Rigaux'n ja espanjalaisen laulajan Maria Garcian yhtye, joka teki elektronista musiikkia. Yhtyeen menestynein kappale oli kesällä 1997 espanjankielinen "Bailando". Single nousi listojen kärkeen muun muassa Belgiassa, Italiassa, Tanskassa, Ruotsissa ja Suomessa. Yhtyeen albumi *[[Bailando]]* myi yli 1&nbsp;000&nbsp;000 kappaletta. Vuonna 2003 Paradision solisti oli vaihtunut ja julkaistiin single "Luz de la luna".

## Diskografia

### Albumit
**Un Clima Ideal* (1995)
**Bailando* (1996)
**Bandolero* (1996)
**Vamos a la discoteca* (1997)
**Full Album* (1997)
**Dime como* (1998)
**Paseo* (1998)

### Singlet
**"[[Vamos a la Discoteca]]"*
**"[[Bailando (Paradision kappale)|Bailando]]"*
**"Bandolero"*
**"[[Luz de la luna]]"*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Paradisio-fanisivu
Timo Salonen (ralliautoilija)

**Timo Salonen** (s. 8. lokakuuta 1951) on suomalainen ralliautoilija, joka voitti maailmanmestaruuden vuonna 1985. 

## Ura
Salonen ajoi ensimmäisen kilpailunsa Hyvinkään Sveitsi -rallissa keväällä 1970 isältään salaa vakiokuntoisella Datsun 1600SSS:llä ja sijoittui junioreiden yleiskilpailussa toiseksi. Myöhemmin Salosta nähtiin muun muassa Volvon ratissa. Ensiesiintyminen MM-tasolla tapahtui kotimaassa vuonna 1974 1300-kuutioisella Mazdalla – Salonen sijoittui 1-ryhmässä neljänneksi. Ensimmäisen MM-osakilpailuvoittonsa Salonen saavutti 18. syyskuuta 1977 Quebec-rallissa.

Salonen voitti maailmanmestaruuden vuonna 1985 ja oli ensimmäinen Peugeot’lla mestaruuden voittanut kuljettaja. Hän osallistui uransa aikana 95 MM-osakilpailuun, joista voitti 11, muun muassa Jyväskylän suurajot kahdesti vuosina 1985 ja 1986. Parhaina vuosinaan Salosella oli kartanlukijanaan Seppo Harjanne, myöhemmin Voitto Silander. Aktiiviuransa MM-tasolla Salonen lopetti vuonna 1992. Uransa jäähdyttelyvaiheessa hän kilpaili myös aavikkoralleissa ennen lopullista vetäytymistään vuonna 1995. Salonen teki lyhyen paluun vuonna 2002 ajaen Neste-rallin.

MM-rallikaudella 1985 Salonen voitti viisi MM-rallia, joista peräkkäin neljä: Kreikan, Uuden-Seelannin, Argentiinan ja Suomen rallit. Aiemmin kukaan ei ollut voittanut neljää kertaa peräjälkeen ja vain Stig Blomqvist oli pystynyt viiteen voittoon yhden kauden aikana. Voittoputki säilyi ennätyksenä 20 vuotta ennen kuin Sébastien Loeb rikkoi sen MM-rallikaudella 2005.

Kilpauransa aikana Timo Salonen tunnettiin lempinimellä ”Löysä”. Sen on kerrottu johtuneen Salosen tavasta ajaa rallia yhdellä kädellä autoa ohjaten. Ilta-Sanomien haastattelussa Salonen kuitenkin kertoi tarinan olevan väärä. Hän oli itse 1970-luvun kotimaan rallissa kutsunut pikataipaleella voittamaansa samanlaisella Volvolla ajanutta Erkki Pitkästä Löysä-Pitkäseksi, josta nimitys kääntyi Salosen omaksi lempinimeksi.

## Yksityiselämä
Timo Salonen oli omistamansa Autotalo Timo Salosen toimitusjohtaja. Tuuloksessa asuva Salonen on naimisissa ja hänellä on yksi lapsi.

## Tulokset rallin MM-sarjassa

## Lähteet
* Timo Salonen (Iltalehti/Urheilu 3.1.2007, s. 11)

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Timo Salonen - World Rally Archive
* Moottoriurheilumuseon sivuilla
Euagrios Pontoslainen

**Euagrios Pontoslainen** (joskus myös *Evagrios*, *Evagrius*, *Euagrius*, ) syntyi Pontoksen maakunnassa Kappadokiassa vuonna 345. Siellä Kappadokian Kesarean arkkipiispa Basileios Suuri vihki hänet lukijaksi. Konstantinopolissa piispa Gregorios Teologi (Nazianzilainen) vihki hänet diakoniksi vuonna 379. Konstantinopolista Euagrios muutti Jerusalemiin, missä hän liittyi munkkiyhteisöön, minkä jälkeen hän muutti Egyptin aavikolle vuonna 383. Siellä Euagrios kirjoitti päätuotantonsa, joka käsitteli enimmäkseen sielun täydellistymistä kohti Jumalaa askeesin ja rukouksen avulla. Euagrios eli aavikolla vuoteen 399 asti, jolloin hän kuoli.

Eräät Euagrioksen opit aiheuttivat varhaiskirkon piirissä hämmennystä. Teoksessaan *Kefalaia Gnostica* (Gnostilaiset satajakeet) Euagrios kuvaa käsityksiään muun muassa sielun pre-eksistenssistä sekä kaiken ennalleen palauttamisesta (*[[apokatastasis]]*). Vuonna 553 Konstantinopolin toisessa kirkolliskokouksessa hänet julistettiin harhaoppiseksi yhdessä Origeneen ja Didymos Sokean kanssa. Tämä koski ainoastaan kirkon yleistä ns. katolista haaraa, sillä orientaalisissa kirkoissa Euagriosta pidetään pyhimyksenä. Ortodoksinen kirkko ja katolinen kirkko pitävät häntä yhä harhaoppisena eivätkä lue häntä pyhien joukkoon. Hänen teoksiaan on suomennettu Filokaliassa.

## Kirjallisuutta
### Suomennetut teokset

* 
* 
* 
* 

### Sanontojen kokoelma

*
DAS

**DAS** voi tarkoittaa seuraavia:
*DAS-näppäimistö
*double acting ship, DAS
*Domus Arctica -säätiö
Gregorios Nazianzilainen

**Gregorios Nazianzilainen** (**Gregorios Teologi**) (noin 330 Arianzos, Kappadokia – 25. tammikuuta 389 Arianzos, Kappadokia) oli kreikkalainen kirkkoisä. Hän syntyi Vähässä-Aasiassa lähellä Nazianzia. Gregorios Nazianzilainen,  Basileios Suuri ja Gregorios Nyssalainen tunnetaan kappadokialaisina kirkkoisinä. Gregorios Nazianzilainen toimi Konstantinopolin piispana vuosina 379–381.

Gregorios oli kolminaisuusopin merkittävimpiä kehittelijöitä ja loppuunsaattajia. Tämän vuoksi ortodoksinen kirkko on antanut hänelle arvonimen Teologi, jonka ovat saaneet vain kaksi muuta pyhää. Gregorios on sekä ortodoksisen että katolisen kirkon pyhimys.

## Elämä

Hänen isänsä, myös Gregorios, palveli Nazianzin piispana.

Luovuttuaan piispanvirasta Gregorios vetäytyi perintötiluksilleen Arianzokseen, missä hän kuoli vuonna 389.

## Pyhimys

Gregorios Nazianzilaista on pidetty runoilijoiden suojeluspyhimyksenä. Hän eli seuraavien kuuden paavin hallintokausien aikana: pyhä Sylvester I (314–335), pyhä Marcus (336), pyhä Julius I (337–352), pyhä Liberius (352–366), pyhä Damasus I (366–384) ja pyhä Siricius (384–399). Häntä on kuvattu piispana kirjan, koodeksin tai käärön kanssa, suitsutusastialla tai kirjoittamassa kyyhkysen läsnä ollessa tai Jumalan käden alla. 

Katolinen kirkko on muistanut pyhää Gregorios Nazianzilaista hetkipalveluksessa seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella: ”*Orémus. Deus, qui pópulo tuo ætérnæ salútis beátum Gregórium minístrum tribuísti: præsta, quǽsumus; ut quem Doctórem vitæ habúimus in terris, intercessórem habére mereámur in cælis.*” Häntä on muistettu seuraavina kalenterivuoden päivinä: 1. tammikuuta, 2. tammikuuta, 3. tammikuuta, 25. tammikuuta, 30. tammikuuta, 9. toukokuuta ja 11. kesäkuuta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Pyhä Gregorios Teologi. Ortodoksi.net.
* St. Gregory Nazianzen - Catholic Culture. 
* St. Gregory Nazianzus. *Catholic Online*.
DAS-näppäimistö

**DAS-näppäimistö** tai DAS-asettelu on Cristian Sereksen kehittämä suomen kieltä varten optimoitu näppäimistöasettelu, jonka suunnittelussa on käytetty apuna suomen kielen kirjainfrekvenssejä. DAS-asettelussa käytetään samaa perusperiaatetta kuin Dvorak-näppäimistössä: konsonantit ja vokaalit on jaettu eri kädelle, jotta kirjoitettaessa kädet työskentelisivät vuorotellen.

## DAS-asettelun suunnitteluperiaatteita
* vokaalit oikealle kädelle, konsonantit vasemmalle
* suomen yleisimmät kirjaimet a, i, t, n, e, s ja l näppäimistön parhaille paikoille
* etusormille yleisimmin käytettävät kirjaimet, nimettömälle ja pikkusormelle vähemmän käytetyt
* vältetään näppäinten sijoittamista niin, että samalla sormella joutuu painamaan kahta tai useampaa eri näppäintä peräkkäin, kuten sana ”myyn” Qwerty-näppäimistöllä.

## Saatavuus
DAS-asettelu on saatavissa esimerkiksi Windows 2000, Windows XP, Mac OS X ja Linux-käyttöjärjestelmiin.

## Aiheesta muualla
*DAS-asettelun kotisivu (arkistoitu alkuperäisestä osoitteesta)
IS-sarja (panssarivaunu)

**Josif Stalin -panssarivaunusarja**, joka nimettiin Neuvostoliiton johtajan Josif Stalinin mukaan, oli joukko Neuvostoliitossa toisen maailmansodan aikana kehitettyjä raskaita panssarivaunuja. Perheeseen kuuluvat sarjatuotantoon päässeet vaunut olivat: IS-1, IS-2, IS-3, IS-4, IS-10 sekä ISU-122- ja ISU-152-rynnäkkötykit.

Nimi Иосиф Сталин alkaa I-kirjaimella, vaikka henkilönnimi yleensä kirjoitetaankin länsimaissa muodossa ”Josif”. Tämä vuoksi panssarivaunuista käytetään myös joskus lyhennettä ”JS”.

Sarjan ensimmäisen vaunun, IS-1:n, valmistus alkoi lokakuussa 1943, ja sitä lisättiin myöhemmin raskaiden saksalaisten Tiger- ja Panther-vaunujen Kurskissa saavuttaman menestyksen vuoksi. IS-1 oli varustettu 85 millimetrin D-5T-tykillä. Lisänä siinä oli 12,7 millimetrin raskas DŠK-konekivääri ja 7,62 millimetrin DT-pikakivääri.

Jo marraskuussa 1943 aloitettiin parannellun IS-2-vaunun tuotanto, minkä vuoksi IS-1 poistui tuotannosta tammikuussa 1944. IS-2 varustettiin uudella 122 millimetrin D-25T-tykillä, jossa käytettiin ampumatarvikkeen raskaudesta johtuen irtopanoslaukausta. Myös monet vanhat IS-1-vaunut päivitettiin uudella aseistuksella. IS-2:n seuraava versio oli vuoden 1944 malli eli IS-2m. Tärkein parannus oli rungon etupanssarin valaminen koko pituudeltaan viistoksi, tarkoituksena lisätä panssarin suojavaikutusta.

IS-3-malli ilmestyi myöhään vuonna 1944. Vaunussa oli parannettu panssarointi ja puolipallon muotoinen valettu torni, joka muodostui myöhempien neuvostotankkien tunnuspiirteeksi. IS-3 ei tiettävästi ehtinyt taisteluihin toisen maailmansodan aikana. Sitä kuitenkin käytettiin vuonna 1956 Unkarin ja vuonna 1968 Tšekkoslovakian miehityksessä.

Egypti osti joitain vaunuja, joita käytettiin kuuden päivän sodassa vuonna 1967, mutta raskaiden panssareiden tarkoitus alkoi olla vanhentunut. Niitä käytettiin armeijoiden erillisissä rykmenteissä ja divisioonien erillisissa pataljoonissa läpimurtoon ja jalkaväen tukemiseen, mutta tämän merkitys väheni keskiraskaiden taistelupanssarivaunujen saavuttaessa lähes saman tulivoiman ja suojan ollen kuitenkin liikkuvampia. IS-vaunut siirrettiin Neuvostoliitossa reserviin ja varastoihin. IS-2m jäi edelleen käyttöön Kuuban, Kiinan ja Pohjois-Korean armeijoissa.

Vuonna 1952 tuotantoon tuli viimeinen kehitysmalli: IS-10. Järjestyksessä vaunu on kuitenkin kahdeksas IS-sarjan vaunu. Stalinin kuoleman jälkeen se nimettiin uudelleen T-10:ksi.

## Muut mallit
IS-vaunuista tehtiin rynnäkkötykkimuunnoksia, kuten KV-sarjan vaunuistakin. Näitä olivat:
*ISU-152, 152 mm ML-20-mallin 1927 haupitsilla
*ISU-122, 122 mm A-19-tykillä ja 12,7 mm DShK-konekiväärillä
*ISU-122s, 122 mm D-25S, puoliautomaattinen A-19-tykin malli

## Lähteet

## ‎ Aiheesta muualla
Kuusi (täsmennyssivu)

**Kuusi** tarkoittaa seuraavia:
* kuusi, lukusana
* 6, vuosiluku
* metsäkuusi eli kuusi (*Picea abies*), kuusten sukuun kuuluva havupuulaji
* kuuset (*Picea*), havupuusuku, johon kuuluu monia kuusilajeja
* joulukuusi, lyhyesti *kuusi*, joulukoristeena käytettävä havupuu
* *Kuusi*, Tove Janssonin novelli kokoelmassa *[[Näkymätön lapsi ja muita kertomuksia]]*

## Henkilöt
Kuusi on myös sukunimi, jonka ovat ottaneet useat Granfelt-sukuun kuuluvat henkilöt. Tunnettuja *Kuusi*-nimisiä suomalaisia henkilöitä ovat:
* Aarne Kuusi (vuoteen 1905 *Granfelt*, 1881–1968), vakuutusmatemaatikko ja raittiusmies, vakuutusneuvos
* Antti Kuusi (1946–1969), anarkisti ja mielipidevaikuttaja, Pekka Kuusen poika
* Eino Kuusi (vuoteen 1905 *Granfelt*, 1880–1936), sosiaalipoliitikko, professori ja ministeri, Aarne Kuusen veli
* Helmi Kuusi (1913–2000), taidegraafikko ja -maalari, Ilmari Kuusen tytär
* Janne Kuusi (s. 1954), elokuvaohjaaja ja kirjailija
* Jari Kuusi (s. 1962), pappi, kirkkomuusikko ja kirjailija
* Juhani Kuusi (1938–2017), insinööri,  tekniikan asiantuntija, Tekesin pääjohtaja
* Ilmari Kuusi ( vuoteen 1905 *Granfelt*, 1882–1964), rovasti, Aarne Kuusen veli
* Kim Kuusi (s. 1947), säveltäjä, Janne Kuusen veli
* Maija Kuusi (o.s. *Vikstedt*), Otavan myynti- ja markkinointijohtaja, Kim Kuusen puoliso
* Matti Kuusi (1914–1998), kansanrunoudentutkija, professori ja akateemikko, Aarne Kuusen poika
* Miki Kuusi (oik. *Mikko Akseli Kuusi*, s. 1989), startup-yrittäjä
* Olli Kuusi (1923–2021), arkkitehti, Aarne Kuusen poika
* Outi Lauhakangas (o.s. *Kuusi*, s. 1953), sananlaskututkija ja tietokirjailija, Matti Kuusen tytär
* Pekka Kuusi (1917–1989), tutkija ja yhteiskuntapoliitikko, päätoimittaja, Alkon pääjohtaja, ministerin arvonimi, Aarne Kuusen poika
* Reino Kuusi (1908–1988), lähetystöneuvos ja tietokirjailija, ulkoministeriön arkistonhoitaja, Eino Kuusen poika
* Sakari Kuusi (vuoteen 1905 *Granfelt*, 1884–1976), historiantutkija ja tietokirjailija, professorin arvonimi, Aarne Kuusen veli
* Tuomo Kuusi, matematiikan professori

## Katso myös
* *[[6 (albumi)|6]]*, MUCC-yhtyeen albumi
* 6mR, purjeveneluokka
Jimmie Angel

**James (Jimmie) Crawford Angel Marshall** (1. elokuuta 1899 – 8. joulukuuta 1956) oli yhdysvaltalainen lentäjä, joka löysi Angelinputouksen Venezuelasta vuonna 1933. Putous nimettiin hänen mukaansa.

Hänen toinen saavutuksensa oli laskeutuminen *Rio Caroni* -nimisellä koneellaan Ayan Tepuy -vuoren laelle 1937. Hän hajotti lentokoneensa laskeutuessaan ja joutui kävelemään paluumatkallaan läpi viidakon. 

Jimmy Angel saavutti maineensa Venezuelassa. Jimmie kuoli Panamassa vuonna 1956 lento-onnettomuudessa saamiinsa vammoihin.

## Aiheesta muualla

* Jimmie Angel Historical Project
Marko Annala

**Marko Kristian Annala** (s. 1972 Joutseno) on suomalainen muusikko ja kirjailija. Hän on Mokoma-yhtyeen perustaja, laulaja ja pääasiallinen lauluntekijä. Annala tunnetaan muun muassa erikoisesta laulutyylistään, joka sisältää vaikutteita death metal -murinalaulusta ja puhtaan artikuloivasta suomirock-laulannasta.

Vuonna 1996 perustetun Mokoman alkuaikoina Annala soitti yhtyeessä kitaraa laulamisen lisäksi. Hän on soittanut kitaraa myös Slumgudgeon- ja Pronssinen Pokaali -yhtyeissä sekä vieraillut Kotiteollisuuden albumeilla *[[Aamen (albumi)|Aamen]]* (1998) ja *[[Eevan perintö]]* (1999). Hän on useissa haastatteluissa verrannut itseään sanoittajana Jarkko Martikaiseen. Vuonna 2008 Annala äänestettiin vuoden laulajaksi Finnish Metal Awardsissa. Annala on tehnyt kappaleita myös muille artisteille, muun muassa Haloo Helsingin ”Kuule minua” on Annalan säveltämä ja sanoittama.

Annala on julkaissut myös romaanit *Värityskirja* (2017), *Paasto* (2018) ja *Kuutio* (2020). Esikoisromaani, omaelämänkerrallinen *Värityskirja* voitti Tiiliskivi-palkinnon.

Annala oli Eläkkeensaajien ja vihreä yhteisvastuu -puolueen kansanedustajaehdokas eduskuntavaaleissa vuonna 1991 Kymen vaalipiirissä ja sai 99 ääntä.

## Yksityiselämä
Annalan puoliso on thainyrkkeilijä ja kirjailija Inga Magga. Heillä on kolme lasta ja perhe asuu Tampereella. Annala on ollut absolutisti vuodesta 1992 lähtien. Hän on myös ollut kasvissyöjä mutta ryhtyi sekasyöjäksi, koska ei saanut kiertueiden aikana syötyä kunnolla. Annala on uskonnoltaan ortodoksi.

## Diskografia
### Mokoma

### Kotiteollisuus
**[[Aamen (albumi)|Aamen]]* (1998, sovituksia kappaleissa ”Routa ei lopu” ja ”Päällekirjoitus”)
**[[Eevan perintö]]* (1999, kitara kappaleessa ”Saattoväki”)

### Pronssinen Pokaali
**[[Pronssinen Pokaali (albumi)|Pronssinen Pokaali]]* (1996, kitara)
**[[Kuvia]]* (1998, kitara)

### Slumgudgeon
**Durga EP* (1992, kitara)
**...And On What Grounds?* (1993, kitara)
**Factoraped* (1995, kitara)

## Romaanit

* 
* 
* 

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Marko Annala Liken sivustolla
Tuomas Peippo

**Tuomas Peippo** (s. 5. marraskuuta 1968 Helsinki) on suomalainen rumpali.  Peippo toimi vuosina 1997–2012 CMX-yhtyeen rumpalina. Peippo liittyi yhtyeeseen motivaatio-ongelmien vaivaaman Pekka Kanniaisen tilalle vuonna 1997, kun *Cloaca Maxima* -kokoelma oli saatu valmiiksi ja ennen kuin seuraavaa levyä *Vainajalaa* alettiin tehdä. Toisin kuin A. W. Yrjänä ja Janne Halmkrona, Peippo yhdessä toisen kitaristin Timo Rasion kanssa ei ollut kovinkaan paljon yhtyeensä haastatteluissa mukana. Peippo oli myös kvartetin ainoa jäsen, joka ei osallistunut säveltämiseen. Vuoden 2012 marraskuussa CMX ilmoitti, että yhtyeen ja Peipon yhteistyö päättyy. Yhtye oli saman vuoden maaliskuussa perunut kaikki kyseisen vuoden keikkansa Peipon käsimurtuman vuoksi. 

Peippo työskentelee Lohjalla hammaslääkärinä ja on absolutisti. Hänen isänsä oli elokuvaaja Antti Peippo. 

## Lähteet
Sipe Santapukki

**Simo ”Sipe” Johannes Santapukki** (s. 20. joulukuuta 1977 Heinola) on Apulanta-yhtyeen rumpali ja Apulanta Oy:n toimitusjohtaja. Santapukki syntyi ja  vietti lapsuutensa Heinolassa ja liittyi Apulantaan vuonna 1991, eli hän on ollut mukana lähes yhtyeen alusta asti. Santapukki kirjoitti ylioppilaaksi Heinolan Lyseonmäen koulussa. 

Santapukki on tehnyt myös sooloalbumin *Sipe*. Albumilla vierailivat solisteina lukuisat kuuluisat suomalaiset laulajat, kuten Gösta Sundqvist, Tommi Liimatta, Timo Rautiainen, Hannu Sallinen sekä Apulannan laulaja Toni Wirtanen. Levyllä laulaa myös Anna Eriksson, jonka kanssa Santapukki seurusteli myöhemmin. Santapukki soittaa Yamaha-rummuilla.

Vuosina 2003 ja 2004 Santapukki kilpaili Formula 3:n suomenmestaruussarjassa Koiranen Bros tallissa. Jälkimmäisellä kaudella Santapukki sijoittui sarjassa hopealle.

Tammikuussa 2009 Santapukki ryhtyi kolumnistiksi Keskisuomalainen-lehteen.

Syksyllä 2012 Santapukki vieraili laulajana Kari Peitsamo Road Hogs -yhtyeen albumilla *Kitarani haluaa rakastella äitiäsi rajusti*.

Santapukki on myös toiminut lauluntekijänä, sillä hän on tehnyt kappaleita sooloalbuminsa lisäksi myös joillekin iskelmälaulajille, Bablolle ja Jani & Jetsettersille. Lisäksi Anna Eriksson ja Santapukki ovat tehneet kappaleita yhdessä Erikssonin albumeille *Sinusta sinuun* ja *Ihode*. 

Santapukin säveltämä ja Tapio Viitasaaren orkestroima sinfoninen sävelrunoelma "Ukkonen" kantaesitettiin Sibeliustalossa Lahdessa 16. tammikuuta 2020. Santapukki työstää alkuvuodesta 2020 julkaistavaa, työnimellä "Sipe 2" kulkevaa toista sooloalbumiaan, joka pohjautuu Ukkosen teemoihin. Yhdessä Tommi Liimatan kanssa sanoitetun albumin ennakkosinglellä "Kuu-ukko" vierailee laulajana Pepe Willberg. 

## Yksityiselämä

Santapukki on innokas autourheilija. Vuonna 2004 hän voitti Formula 3 -luokassa SM-hopeaa. Santapukki harrastaa moottoripyöriä ja tunnetaan myös absolutistina. Santapukin kuvataidenäyttely *Narrilaivan kapteeni* oli vuonna 2003 esillä Heinolassa.

Santapukki seurusteli 2000-luvun puolivälissä kolmisen vuotta muusikko Anna Erikssonin kanssa. Ennen seurustelusuhdetta Eriksson lauloi Santapukin sooloalbumilla *Sipe* (2002). Santapukki tuotti Erikssonin albumin *Ihode* ja kirjoitti sille kappaleita.

Vuonna 2012 valmistui Heinolan Laajavuoreen Santaranta-niminen asunto, jossa Santapukki asuu avoliitossa suunnistaja Minna Kaupin kanssa.  He saivat poikalapsen tammikuussa 2017 ja toisen lapsen elokuussa 2020.

## Soolotuotanto

### Albumi
**[[Sipe (albumi)|Sipe]]* (2002)
: "Tilatkaa tytöt taksi" / "Häiriintynyt kuu" / "Kultaiset valheet" / "Viiksikset" / "Kuparihaka" / "Aika jättää" / "Tänään" / "Narrilaivan kapteeni" / "Jalostettua turhamaisuutta" / "Seurataan johtajaa"

### Singlet
**Häiriintynyt kuu* (2002)
: ”Häiriintynyt kuu” / ”Tiiliseinää”
**Seurataan johtajaa* (2002)
: ”Seurataan johtajaa (radio edit)” / ”Seurataan johtajaa” / ”Ritari Q”
**Kuu-ukko* (2019)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Rock, rauha ja raittius (Flinkkilä, Janne. Helsingin Sanomat NYT-liite. 21.1.2005)
*