open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Esteban Daza

**Esteban Daza** (n. 1537 Valladolid – n. 1596 Valladolid) oli espanjalainen säveltäjä. Hän loi suuren määrän ohjelmistoa vihuela-kielisoittimelle, jolla oli vakiintunut asema espanjalaisessa musiikissa 1500-luvun keskivaiheissa. Kappaleisiin kuuluu myös lauluosioita tenorille, jona oli tarkoitus toimia samanaikaisesti soittajan itsensä. Dazan sävellyksiä on "El Parnaso" -kokoelmassa, johon kuuluu kolmen kirjan verran muun muassa fantasioita vihuelalle. Suurin osa kappaleista on muiden säveltämiä, vaikkakin Daza on niissä toiminut sovittajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: Esteban Daza: nuotteja
Joseph Kaminski

**Joseph Kaminski** (17. marraskuuta 1903 Odessa – 14. lokakuuta 1972 Tel Aviv) oli israelilainen säveltäjä ja viulisti. Hän oli juutalaisen näyttelijä Ester Rachel Kamińskan poika ja varttui Varsovassa. Hänen siskonsa oli näyttelijä Ida Kaminska.

Työskenneltyään viulistina Kaminski opiskeli sävellystä Berliinissä Friedrich Kochin ja Wienissä Hans Gálin johdolla. Palattuaan Varsovaan hän työskenteli orkesterissa ja perusti jousikvartetin, joka voitti vuonna 1934 Marsalkka Józef Piłsudskin kilpailun. Vuonna 1937 Bronisław Huberman kutsui Kaminskin johtamaan toista vuotta toiminnassa ollutta Palestiinan orkesteria, josta myöhemmin tuli Israelin filharmonikot. Kaminski asettui Tel Aviviin ja jatkoi työtään orkesterin kanssa ensiviulistina sekä konserttimestarina, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1969.

Vuonna 1951 Kaminski teki kiertueen Yhdysvalloissa Israelin filharmonikkojen kanssa. Hän omaksui säveltäjänä vaikutteita monista eri lähteistä, kuten gregoriaanisesta laulusta, Richard Straussin teoksista ja kansanmusiikista. Hänen teostensa joukossa ovat balladi harpulle ja kamariorkesterille, *Triptych* pianolle, konsertto viululle ja orkesterille sekä pieni konsertto (*concertino*) trumpetille ja orkesterille. 

## Lähteet
Asher Angel

**Asher Dov Angel** (s. 6. syyskuuta 2002 Phoenix, Arizona) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet on tunnetaan parhaiten Billy Batsonin roolista vuoden 2019 supersankarielokuvassa *[[Shazam! (elokuva)|Shazam!]]*. Angel on näytellyt viisivuotiaasta asi.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Decades (Nightwishin albumi)

**Decades: an Archive of songs - 1996-2015** on Nightwishin 20-vuotisjuhlakokoelma, joka julkaistiin maaliskuussa  2018. Levyllä ovat mukana kaikki yhtyeen jäsenet perustajajäsenistä asti. Albumissa on kaikki Nightwishin suosituimmat kappaleet vuodesta 1996 alkaen aina vuoteen 2015 asti. Levyllä on 22 kappaletta, joista kappaleet 11–22 on julkaistu Suomessa Spinefarm-levymerkillä. Albumi ei sisällä kiertuekappaleita. Kun yhtye oli samannimisellä kiertueella, ei heillä ollut Sami Vänskää, Jukka Nevalaista, Anette Olzonia tai Tarja Turusta mukana. Albumin julkaisuformaatit olivat tupla-CD, äänikirja, digipak ja kolmen LP-levyn pakkaus. Se menestyi hyvin Euroopassa, ja Yhdysvalloissa se saavutti sijan 24 Billboard Top Current Albums -listalla.

## Kappaleluettelo
### Kokoelma
**Levy 1:**
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  

**Levy 2:**
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
# 

### Kiertue
* Dark Chest of Wonders
* Wish I Had an Angel
* 10th Man Down
* Come Cover Me
* Gethsemane
* Élan
* Sacrament of Wilderness
* Dead Boy's Poem
* Elvenjig Elvenpath
* I Want My Tears Back
* Last Ride of the Day
* The Carpenter
* Wishmaster (mukana Netta Skog)
* The Kinslayer
* Devil & the Deep Dark Ocean
* Nemo
* Slaying the Dreamer The Greatest Show on Earth (Chapter I: Four Point Six; Chapter II: Life; Chapter III: The Toolmaker)
* Ghost Love Score
* The Greatest Show on Earth (Chapter IV: The Understanding; Chapter V: Sea-Worn Driftwood)

Albumin mukana toimitettiin esite Tuomas Holopaisen ja Johanna Kurkelan toisesta yhtyeestä nimeltä Auri, jossa Troy Donockley on mukana.

Kokoelman albumit Tarja Turusen ja Sami Vänskän ajalta:
Oceanborn 
Wishmaster

Tarja Turusen ajalta:
Angels Fall First Century Child
,Once

Anette Olzonin ja Troy Donockleyn ajalta:
Dark Passion play
Imaginerium
Showtime storytime (Ei esitteessä)
Floor Jansenin ajalta:
Endless Forms Most Beautiful

## Arvostelut
* Imperiumi: 9/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Arthur Foote

**Arthur William Foote** (5. maaliskuuta 1853 Salem, Massachusetts – 8. huhtikuuta 1937 Boston, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, urkuri, pianisti ja musiikkipedagogi.

Foote opiskeli harmoniaa Stephan Emeryn johdolla New England Conservatory of Musicissa vuosina 1867–70 ja osallistui John Knowles Painen pitämille kontrapunktin sekä fuugan kursseille Harvard Collegessa vuosina 1870–4. Hän sai taiteiden maisterin arvon. Footen muita opettajia olivat Benjamin Johnson Lang pianon- ja urkujensoitossa sekä Stephen Heller Ranskassa vuonna 1883.

Palattuaan kotimaahansa Foote opetti pianon- ja urkujensoittoa sekä sävellystä Bostonissa. Hän toimi myös urkurina ensin Bostonin Disciples-kirkossa (1876–8) ja sitten unitaarien First Churchissa (1878–1910). Hän esiintyi usein Kneisel-kvartetin kanssa vuosien 1890–1910 aikana esittäen myös useita omia teoksiaan. Hän oli American Guild of Organistsin perustajajäsen ja vuosina 1909–12 puheenjohtaja. Hän kuului New England Conservatory of Musicin henkilökuntaan ja tuli vuonna 1898 valituksi Kansallisen taide- ja kirjallisuusinstituutin jäseneksi. 

Footen musiikki seuraa romanttisia perinteitä. Hän muodosti niin kutsutun Boston Six -ryhmän (myös *Second New England School*) yhdessä John Knowles Painen, Horatio Parkerin, George Chadwickin, Edward MacDowellin ja Amy Beachin kanssa. Hän tuli tunnetuksi etenkin lauluistaan, kuoroteoksistaan ja kamarimusiikistaan; suosiota saavuttaneiden teosten joukossa on vuonna 1907 e-mollissa sävelletty sarja jousille. Footen matka Bayreuthin musiikkijuhlille (1876) antoi innoituksen osaan hänen kuoroteoksistaan, kuten sävellyksiin *The Farewell of Hiawatha* ja *The Wreck of the Hesperus*. Bostonin sinfoniaorkesteri kantaesitti hänen orkesterituotantoaan. Foote julkaisi pedagogiset kirjat *Modern Harmony in Its Theory and Practice* (W. R. Spaldingin kanssa, 1905), *Some Practical Things in Piano Playing* (1909) ja *Modulation and Related Harmonic Questions* (1919). Hänen omaelämäkertansa painoi yksityisesti hänen tyttärensä Katharine Foote Raffy Massachusettsin Norwoodissa vuonna 1946.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: Arthur Foote: nuotteja
Hospits Emmaus

**Hospits Emmaus** (käytössä myös nimiasu *Hospiz Emmaus*) oli Tampereella Hämeenkadun ja Rautatienkadun kulmassa, rautatieasemaa vastapäätä sijainnut hotellirakennus. Se koostui kahdesta puutalosta ja niitä yhdistäneestä kaksikerroksisesta kivitalosta. Uusrenessanssia edustaneen kokonaisuuden piirsi arkkitehti F. L. Calonius, ja se valmistui 1893. Sitä laajennettiin August Krookin suunnitelmien mukaisesti vuosina 1903 ja 1905.

Rakennusta on kutsuttu myös *Bauerin palatsiksi*, *Bauerin hotelliksi* ja *Hotel Baueriksi*. Talon rakennutti saksalainen ravintoloitsija Nikolai Bauer. Hänellä oli ollut aiemmin samalla paikalla Hotelli Wasa, joka oli jouduttu purkamaan, kun Hämeenkadusta tehtiin leveä bulevardi. 

Uudesta hotellistaan Bauer luopui puolipakolla vuonna 1907, kun Tampereella säädettiin kunnallinen kieltolaki. Kiinteistön osti silloin kolme kristillistä yhdistystä, NMKY, NNKY ja Kaupunkilähetys. Syksyllä 1907 tiloissa aloitti toimintansa raittiushotelli Hospits Emmaus. Siitä tuli muutamassa vuodessa kaupungin suosituin majoitusliike. Yleistyneen matkailun myötä hotelli kävi ahtaaksi, joten sen oli vuokrattava lisätilaa naapurirakennuksista. Vuonna 1923 pihalle valmistui Heikki Tiitolan suunnittelema nelikerroksinen lisärakennus. 

1930-luvulla alettiin rakentaa uutta rautatieasemaa ja rautatien alittavaa autotunnelia, mikä edellytti, että Hämeenkadun itäpäätä madalletaan. Hotellin johtokunta katsoi, ettei vanhaa Emmausta kannattanut tässä tilanteessa säästää, joten se purettiin 1934. Pari vuotta myöhemmin samalle paikalle valmistui Bertel Strömmerin ja Heikki Tiitolan suunnittelema uusi Emmaus.

## Lähteet
Englannin Valioliigan kausi 2019–2020

**Englannin Valioliigan kausi 2019–2020** on englantilaisen seurajalkapalloilun korkeimman sarjatason Valioliigan 28. kausi. Manchester City lähti kauteen hallitsevana mestarina. Kausi alkoi 9. elokuuta 2019. Koronaviruspandemian vuoksi sarja keskeytettiin 13. maaliskuuta 2020.

## Joukkueet



## Valmentajavaihdokset

Kauden alkamisen jälkeen viisi joukkuetta on vaihtanut valmentajaa ja niistä yksi kahteen kertaan, kun väliaikaisvalmentajia ei lasketa mukaan. Syyskuun 7. päivänä Watford erotti Javi Gracian ja tilalle tuli Quique Sánchez Flores. Marraskuussa Tottenham Hotspur erotti Mauricio Pochettinon, jonka tilalle palkattiin José Mourinho. Vielä marraskuun aikana Arsenal erotti Unai Emeryn ja Fredrik Ljungberg nostettiin väliaikaiseksi päävalmentajaksi. Joulukuun alussa Watford vaihtoi toistamiseen valmentajaa, kun Quique Sánchez Floresin korvasi Nigel Pearson. Joulukuussa Everton antoi potkut Marco Silvalle ja päävalmentajan tehtävät otti väliaikaisesti vastaan Duncan Ferguson. Joulukuun puolivälin jälkeen Arsenal nimitti uudeksi päävalmentajakseen Mikel Artetan ja Everton Carlo Ancelottin. Joulukuun lopulla West Ham United erotti Manuel Pellegrinin, jonka tilalle palkattiin David Moyes.

## Sarjataulukko

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Nicolás Pasquet

**Nicolás Pasquet** (s. 1958 Montevideo) on uruguaylainen kapellimestari. Hän opiskeli alun perin viulunsoittoa ja orkesterinjohtoa synnyinmaassaan. Tämän jälkeen hän lähti Saksaan jatkaakseen opintojaan Nürnbergissä ja Stuttgartissa. Vuosina 1984 ja 1986 hän voitti Saksan musiikkineuvoston kansallisen nuorten kapellimestarien kilpailun. Vuonna 1987 hän sai ensipalkinnon 37. kansainvälisessä kapellimestarikilpailussa Besançonissa.

Pasquet on toiminut Pécsin sinfoniaorkesterin, Neubrandenburger Philharmonien, Coburgin teatteriorkesterin ja Hessenin nuoriso-orkesterin pääkapellimestarina. Hän on johtanut monia muitakin saksalaisia ja muiden maiden orkestereita, kuten Stuttgartin filharmonikkoja, NDR Radiophilharmonieta, Hampurin filharmonista valtionorkesteria, Orchestre national du Capitole de Toulousea, Queenslandin sinfoniaorkesteria, Münchenin radio-orkesteria ja Baselin sinfoniaorkesteria.

Pasquet on toiminut orkesterinjohdon professorina Weimarin Franz Liszt -musiikkiyliopistossa.

## Lähteet
Samsung Galaxy S4 Active

**Samsung Galaxy S4 Active** on Samsung Electronicsin kesäkuussa 2013 julkaisema älypuhelin. Siinä on Android 4.2.2 Jelly Bean -käyttöjärjestelmä, joka on päivitettävissä 5.0.1 Lollipop -versioon. Puhelin on kestävämpi versio Samsung Galaxy S4 -puhelimesta.

Puhelimessa on 5,0 tuuman näyttö ja neliydinprosessori. Keskusmuistia on 2 gigatavua ja tallennustilaa on 16 gigatavua. Laite tukee enintään 64 gigatavun microSD-kortteja. Akkua on 2&nbsp;600 milliampeerituntia. Puhelimen IP-luokitus on 67, joten se on pölytiivis ja kestää lyhytaikaisen upottamisen veteen.

## Lähteet
Samsung Galaxy Ace 3

**Samsung Galaxy Ace 3** on Samsung Electronicsin kesäkuussa 2013 julkaisema älypuhelin, jossa on Android 4.2 "Jelly Bean" -käyttöjärjestelmä.

Laitteessa on 4,0 tuuman näyttö ja kaksiydinprosessori. Siinä on joko 4 tai 8 gigatavua tallennustilaa ja 1 gigatavu keskusmuistia. Tallennustila on laajennettavissa enintään 64 gigatavun microSD-kortilla. Takakamera on 5 megapikselin ja etukamera 0,3 megapikselin kamera. Akkua on 1&nbsp;500 milliampeerituntia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Samsung Galaxy Ace 3 Samsungin sivuilla
Stronger Than Ever

**Stronger Than Ever** on saksalaisen Heavy Metal-yhtye Grave Diggerin neljäs albumi, joka julkaistiin 1. joulukuuta 1986.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Chris Boltendahl - laulu
* Uwe Lulis - kitarat
* C.F. Frank - basso
* Albert Eckardt - rummut
* Bodo Schopf – rumpuohjelmointi
* Matthias Ulmer - kosketinsoitin
* Armin Sabol – Kitara kappaleessa ”Stand Up and Rock”

## Aiheesta muualla
* ''Stronger Than Ever'' discogs.com -sivustolla
*
Ursus Factory

**Ursus Factory** on Jussi Pelkosen ja Aleksi Ripatin vuonna 2013 muodostama garagerock-duo.

## Taustaa
Idea yhtyeestä syntyi hiljalleen Pelkosen ja Ripatin tavattua katusoittojameissa sekä sittemmin erinäisissä illanvietoissa. Myöhemmin Pelkonen ja Ripatti pakkasivat mukaansa sähkökitaran, vahvistimen ja lasten rumpusetin ja lähtivät kiertämään Itä-Eurooppaa, soittaen kaduilla noin kolmen viikon ajan. Yhtyeen nimi juontuu Puolassa olleesta hylätystä tehtaasta, missä valmistettiin Ursus-merkkisiä traktoreita.

## Diskografia

### Studioalbumit

* *[[Älä lopeta uskomista rakkauteen baby]]* (2017)
* *[[Pinkki pilvi]]* (2019)
* *[[Onnellinen sukupolvi]]* (2021)
* *[[IO (albumi)|IO]]* (2023)
* *[[Itua]]* (2025)

### EP:t

* *Virhe EP* (2015)
* *Juhlat* (2016)
* *A Great Heart* (2020)
* *I* (2023)

### Singlet
**Oot pomo* (2017)
**Don't Stop Believin' * (2017)
**Eksistentiaalinen biisi* (2018)
**ANO (mitä kummaa)* (2018)
**Sydän on suuri* (2019)
* *Enneunia* (2020)
**Tytär radiojuontajan* (2020)
**Mitä mies mitä äijä* (2021)
**Mimosa* (2021)
**Perintö* (2022)
**Sadetakin pintaan* (2023)
**Luo/vuta* (2023)
**Oletko siellä* (2025)

## Lähteet
Folk-Fredi ja Kivikasvot

**Folk-Fredi ja Kivikasvot** (myös **Fredi ja Kivikasvot**) on Fredin eli Matti Siitosen Kivikasvot-yhtyeensä kanssa tekemä, vuonna 1966 julkaistu esikoisalbumi. Albumi kokoaa Fredin ja Kivikasvojen singlejulkaisut vuosilta 1965–1966 ja se on täten Fredin ensimmäinen kokoelma-albumi. Albumin tunnetuimpia kappaleita on Fredin tulkitsema ”Roskisdyykkarin balladi”, joka julkaistiin myös Fredin seuraavalla, artistin nimeä kantaaneella singlekokoelmalla vuonna 1969.

Rytmi julkaisi albumin vinyylilevynä. Vuonna 1970 Finnlevy julkaisi albumin uudelleen nimellä **Fredi ja Kivikasvot** omalla Sävel-levymerkillään.

## Äänitykset
Albumin kappaleet äänitettiin marraskuun 1965 ja toukokuun 1966 välisenä aikana. Marraskuussa levytettiin ”Pikkusiskon papukaija” ja ”Roskisdyykkarin balladi” (8.11.) ja joulukuussa ”Tuhon partaalla” (27.12.). Vuoden 1966 ensimmäiset äänitykset tehtiin helmikuussa, jolloin äänitettiin ”Jos näin on” ja ”Michelle” (15.2.). Maaliskuussa äänitettiin ”Pikkukaupunki” ja ”Protesti” (14.3.) sekä ”Kovaonnisen go-go” (29.3.), huhtikuussa ”Balladi punaisista bareteista” ja ”Barbara Ann” (18.4.) sekä toukokuussa ”Ruusunnuppu” ja ”Suosikkityttö” (3.5.).

## Kappaleet
; A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

; B-puoli
#  (*)
# 
# 
# 
# 
# 

## Tekijät
### Muusikot
* Kivikasvot: Georg Dolivo, Ilkka (Hemming) Lähteenmäki, Matti (Fredi) Siitonen ja Ismo Sajakorpi
* Nacke Johansson – kapellimestari (2, 12)
* Aarno Raninen – kapellimestari (4, 11)
* Raimo Roiha – kosketinsoittimet (7, 10)
* Ossi Runne – todennäköisesti kosketinsoittimet (”Michelle”), trumpetti (”Jos näin on”)
* Heikki Laurila – kitarat (2, 7, 12)
* Heikki Annala – basso (”Barbara Ann”)
* Matti Oiling – rummut ja lyömäsoittimet (3, 7, 10)
* Erkki Valaste – rummut ja lyömäsoittimet (1, 2, 12)

### Tuotanto
* Jaakko Borg – tuottaja (2, 5, 7, 8, 10, 12)
* Nacke Johansson – tuottaja (”Tuhon partaalla”)
* Toivo Kärki – tuottaja (3-4, 6, 9, 11)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Folk-Fredi ja Kivikasvot'' -discogs.com-sivustolla
Samuel Poulin

**Samuel Poulin** (s. 25. helmikuuta 2001 Blainville, Quebec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija pelipaikaltaan laitahyökkääjä, joka pelaa NHL-seura Edmonton Oilersin organisaatiossa. Pittsburgh Penguins varasi Poulinin ensimmäisen kierroksen 21. pelaajana vuoden 2019 varaustilaisuudessa. Hän edusti kaudella 2019–2020 QMJHL-joukkue Sherbrooke Phoenixia.

Joulukuussa 2025 Penguins kauppasi Poulinin ja Tristan Jarryn Edmonton Oilersiin vaihdossa Stuart Skinneriin, Brett Kulakiin ja toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2029 varaustilaisuudessa.

## Lähteet
Niin paljon kuuluu rakkauteen (albumi)

**Niin paljon kuuluu rakkauteen** on suomalaismuusikko Matti Siitosen eli Fredin kolmas studioalbumi vuodelta 1972.

Albumi ylitti kulta -ja platinalevyrajan vuonna 1974 ja sitä on myyty 58 000 kappaletta. Albumi oli Suomen kymmenen eniten myydyn albumin listalla elokuusta 1972 toukokuuhun 1973, ja se oli tilaston ensimmäisenä marraskuussa 1972 sekä tammi-, helmi- ja maaliskuussa 1973. Joulukuussa 1972 sen syrjäytti tilapäisesti Uriah Heepin albumi *[[The Magician’s Birthday]]*.

Yleisradion musiikkitoimittajat valitsivat albumin vuoden 1972 parhaaksi kevyen musiikin levyksi. He perustelivat valintaansa: ”Levy on suomalaista iskelmätuotantoa parhaimmillaan ja osoittaa sellaisenaan kotimaisen kevyen musiikkiteollisuuden kehitystulokset.”

Albumi julkaistiin vinyylilevynä, C-kasettina ja on harvoja suomalaisia albumeita, joka on julkaistu myös 8-raitana.

## Kappaleet
; A-puoli
#
#
#
#
#
# 

; B-puoli
#
#
#
#
#
#

## Singlet

## Tekijät
### Muusikoita
*Fredi (oik. Matti Siitonen) – laulu
*Markku Johansson – kapellimestari (2, 4, 7), trumpetti (”Butterfly”), kosketinsoittimet (4, 7)
*Nacke Johansson – kapellimestari (1, 3, 5, 6, 8–12)
*Arto Alaspää – taustalaulut (1, 5, 6, 8)
*Kai Lind ja Martti Metsäketo – taustalaulut (2, 3, 7)
*Irma Tapio – taustalaulut (”Niin paljon kuuluu rakkauteen”)
*Esa Katajavuori – sähköpiano (”Yksin oon tietenkin”)
*Antero Jakoila – kitarat (”Isä kulje hitaammin”)
*Heikki Laurila – kitarat (1–3, 5–8)
*Matti Bergström – bassokitara (1–3, 5–11)
*Ilpo Kallio – rummut ja lyömäsoittimet (12)
*Matti Oiling – rummut (7, 9), lyömäsoittimet (2, 7, 9)
*Antero ”Ande” Päiväläinen – rummut ja lyömäsoittimet (4)
*Esko Rosnell – rummut (1, 3, 5, 7–9, 11, 12), lyömäsoittimet (1–3, 5–9, 11, 12)
+
* Mauri Pietikäinen – alttoviulut (”Silta yli synkän virran”)

### Tuotanto
Albumin kappaleet äänitettiin vuoden 1972 aikana. ”Minut helposti sait” äänitettiin 16. helmikuuta, ”Kun rakkaus voittaa” 12. huhtikuuta, ”Vippaa mulle viitonen” sekä ”Isä kulje hitaammin” 15. toukokuuta ja ”Yksin oon tietenkin” 29. toukokuuta. Muiden kappaleiden äänityspäivät eivät ole tiedossa. 
*Jorma Tähtinen – kannen suunnittelu
*Alvar Kolanen – valokuva
*Vexi Salmi – tuottaja 
*Ronnie Kranck – äänitys (ainakin 1, 5, 8, 11)
*Erkki Hyvönen – äänitys (ainakin ”Yksin oon tietenkin”)
*Kari Tamminen – äänitys (ainakin ”Yksin oon tietenkin”)

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Coral Gables

**Coral Gables** on kaupunki Miami-Daden piirikunnassa, Floridan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen pinta-ala on 96,64 neliökilometriä. Väkiluku oli vuoden  väestönlaskennassa 46&nbsp;780. Miamin yliopisto sijaitsee kaupungissa.

## Kuvia kaupungista

Tiedosto:Coral Way 20100321.jpg|Coral Way -tie.
Tiedosto:Coralgablescityhall.jpg|Kaupungintalo.
Tiedosto:University of Miami Otto G. Richter Library.jpg|Miamin yliopisto.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jeune Afrique

**Jeune Afrique** on ranskankielinen panafrikkalainen viikoittain ilmestyvä uutisaikakauslehti. Se on perustettu 1960 Tunisissa ja se on sen jälkeen ilmestynyt Pariisissa. Se on luetuin panafrikkalainen aikakauslehti. Vuonna 2014 sen levikki oli 53&nbsp;475. Se on julkaissut vuodesta 1967 myös kirjoja nimellä Les Éditions du Jaguar.

Vuodesta 2000 *Jeune Afrique* on julkaissut myös uutisverkkosivustoa.

## Historia ja profiili
*Jeune Afriquen* perustivat Tunisissa 17. lokakuuta 1960 Béchir Ben Yahmed ja toinen tunisialainen intellektuelli. Viikkolehden perustajat muuttivat Pariisiin presidentti Habib Bourguiban kauden ankaran sensuurin vuoksi. Lehden aihepiirejä ovat Afrikan poliittiset, taloudelliset ja kulttuuriset kysymykset, ja paino on ranskankielisessä Afrikassa ja Maghrebissa.

Vuodesta 2000 (numero 2040) alkuvuoteen 2006 (numero 2354) lehti ilmestyi nimellä *Jeune Afrique/l’intelligent*.

*Jeune Afriquea* julkaisee Groupe Jeune Afrique, joka julkaisee myös kuukausittain ilmestyvää ranskankielistä lifestylelehteä *[[Afrique Magazine]]*, kaksi kertaa kuussa ilmestyvää ranskankielistä lehteä *[[La Revue]]* ja englanninkielistä kuukausilehteä *[[The Africa Report]]*.

Lehden Pariisin-toimitukseen on hyökätty kahdesti, ensin vuonna 1986 ja toisen kerran tammikuussa 1987. Jälkimmäisestä hyökkäyksestä otti vastuun ranskalainen nationalisti Charles Martel.

Lehti ilmestyy myös Tunisian-painoksena, joka on lakkautettu monta kertaa, kun se on julkaissut maata koskevia arkaluontoisia uutisia. Esimerkiksi heinäkuusta 1984 tammikuuhun 1985 se oli kielletty Tunisiassa. Kesäkuussa 1989 lehti kiellettiin myös Marokossa. Siihen aikaan sen levikki oli Tunisiassa 13&nbsp;000.

Syyskuussa 2023 Burkina Fason sotilasjuntta määräsi, että verkossa ja painettuina lehtenä julkaistavan *Jeune Afrique*n julkaisu estetään. Juntta syytti sitä armeijan häpäisemisestä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Jeune Afrique 
* Overview and circulation figures ,
Rakkauden sinfonia

**Rakkauden sinfonia** on suomalaislaulaja Matti Siitosen eli Fredin neljäs studioalbumi vuodelta 1973. Albumin tuotti Vexi Salmi, joka teki sanoitukset lähes kaikkiin kappaleisiin. Levyn tunnetuimpia kappaleita ovat singlenäkin julkaistut ”Muukalainen” ja nimikkokappale ”Rakkauden sinfonia”, joka oli parhaimmillaan Suomen singlemyynnin listaykkösenä.

Levy menestyi hyvin ja nousi parhaimmillaan Suomen virallisen listan kolmanneksi. Kultalevyraja ylittyi vuonna 1976 ja levyä on myyty vuoteen 2013 mennessä noin 27 800 kappaletta. Se on täten Fredin neljänneksi myydyin albumi.

Albumi julkaistiin Finnlevy-levymerkillä vinyylilevynä ja C-kasettina. Vinyylilevystä on kaksi erilaista painosta, jossa toisessa kansitekstit ovat valkoisella, toisessa punaisella. Sitä ei ole toistaiseksi julkaistu CD-levynä.

## Kappaleet
### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
### Muusikoita
* Fredi – laulu
* Arto Alaspää – taustalaulu (1, 6)
* Matti Bergström – basso (3, 9, 11)
* Maija Hapuoja – taustalaulu (9)
* Antero Jakoila – kitarat (11)
* Nacke Johansson – kapellimestari (ainakin 1, 7)
* Heikki Jäntti – huuliharppu (11)
* Ilpo Kallio – rummut ja lyömäsoittimet (2, 4–6, 8, 10–12)
* Heikki Laurila – kitarat (1, 4–6, 8, 10)
* Kai Lind – taustalaulu (1)
* Eero Lupari – kitarat (1, 7) 
* Matti Oiling – rummut ja lyömäsoittimet (7)
* Jaakko Raulamo – sello (5, 6)
* Esko Rosnell – rummut ja lyömäsoittimet (1, 3, 6, 10, 11) 
* Staffan Stenström – sello (9)
* Arno ”Nono” Söderberg – kitarat (6)
* Irma Tapio – taustalaulu (1)
* Jorma Ylönen – viulu (9)

## Tuotanto
* Alvar Kolanen – kansivalokuvat
* Finnlevy / Vexi Salmi – tuotanto
* Harry Bergman – äänitys (ainakin 1, 2, 4, 8, 10, 11)
* Jukka Teittinen – äänitys (ainakin 4–6, 8, 10, 11)
* Kari Tamminen – äänitys (ainakin 11)

## Lähteet
Olavi Järvi

**Olavi Edvard Järvi** (2. tammikuuta 1918 Helsinki – 8. heinäkuuta 1994 Al Haurin Grande, Espanja) työskenteli useiden suomalaisten aikakauslehtien päätoimittajana.

## Henkilöhistoria
Olavi Järven vanhemmat olivat kauppias Juho Järvi ja Sigrid Maria Myllyoja ja puoliso vuodesta 1943 Sirkka Sinikka Nevalainen. Järvi tuli ylioppilaaksi 1937. *[[Seura|Seuran]]* toimittaja ja toimitussihteeri hän oli 1944–1946 ja päätoimittaja 1954–1961. Kustannusyhtiö Mantereen toimistopäällikkö ja *100*-julkaisun päätoimittaja Järvi oli 1946–1949, *Miesten Kesken* -lehden päätoimittaja 1949–1951, Suomen Autoklubin tiedotuspäällikkö ja *[[Moottori (lehti)|Moottorin]]* päätoimittaja 1952–1954, *[[Koti-Posti]]n* päätoimittaja 1961–1976 ja vielä nuorisolehti *[[Jippo (lehti)|Jipon]]* päätoimittaja vuodesta 1977. Hän oli myös *[[Lipeäkala (lehti)|Lipeäkala]]*-julkaisun toimittajia 1947–1953, samoin kuin suomentaja, joka julkaisi tietoteoksia, novelleja ja pakinoita.

## Julkaisuja
* *Upsalan maisterit*, 1943, Clas Gullman, suom. Olavi Järvi
* *Armeliaisuuden saari: viisi miestä ja yksi nainen autiolla saarella*, 1944, Theodore Pratt, suom. Olavi Järvi
* *Miehen kirja: käytöstavat, pukeutuminen, pöydän antimet*, 1953, Veikko Karumo, Olavi Järvi
* *Autoilun avain: uusinta autosta ja sen ajosta*, 1953, Bertil Björkman, suom. Olavi Järvi
* *Autojen kirja*, 1958, Bo Rosén, Bertil Björkman, suomalaisen laitoksen toim. Olavi Järvi
* *Miehen etikettikirja*, 1965, Veikko Karumo ja Olavi Järvi
* *Kellokosken VPK 50 vuotta: kertomus toiminnasta 1926–1976*, 1976
* *Parhaat pilapiirtäjämme*, 1979

## Lähteet
Jagdbombergeschwader 38

**Jagdbombergeschwader 38 "Friesland"** (JaBoG 38) oli Saksan ilmavoimien hävittäjäpommittajalennosto, joka oli sijoitettu Jeverin lentotukikohtaan.

## Historia
Lennosto muodostettiin 1. heinäkuuta 1983 nimeämällä uudelleen Erdingin lentotukikohtaan sijoitettu Waffenschule der Luftwaffe 10:n koulutusosasto ja virallinen palvelukseenotto oli 26. elokuuta. Lennoston Tornadot tekivät ensimmäisen Atlantin ylilennon 21. huhtikuuta 1984 yhdessä Jagdbombergeschwader 31:n osaston kanssa. Lennoston nimeen liitettiin kunnianimi Friesland 26. huhtikuuta 1988.

Lennoston 2. laivue perustettiin 1. huhtikuuta 1989 tehtävänään tiedustelulennot ja sen varustaminen Tornado ECR:llä alkoi heinäkuussa 1990.

## Komentajat
Lennoston komentajina ovat olleet:
*eversti Hans Klaffenbach 1972 - 26. syyskuuta 1983
*eversti Helmut Ochsenkühn 27. syyskuuta 1983 - 30. syyskuuta 1984
*eversti Wilhelm Göbel 1. lokakuuta 1984 - 30. syyskuuta 1990
*eversti Hans-Dieter Schwager 1. lokakuuta 1990 - 30. kesäkuuta 1994
*eversti Eike Kruger 1. heinäkuuta 1994 - 30. kesäkuuta 1996
*eversti Udo Wagner 1. heinäkuuta 1996 - 27. tammikuuta 1999
*eversti Manfred Molitor 1. huhtikuuta 1999 - 1. toukokuuta 2002
*everstiluutnantti Jürgen Meyer 2. toukokuuta 2002 - 19. marraskuuta 2003

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Penka Stojanova

**Penka Stojanova** (, 21. tammikuuta 1950 Plovdiv – 16. elokuuta 2019 Plovdiv) oli bulgarialainen koripalloilija ja olympiamitalisti.

Stojanova saavutti Bulgarian naisten maajoukkueessa olympiahopeaa Moskovassa 1980, olympiapronssia Montréalissa 1976, EM-hopeaa Bulgariassa 1972 ja EM-pronssia Ranskassa 1976. Hän kuului Bulgarian kokoonpanoon myös Tšekkoslovakian MM-kilpailuissa 1967 ja vuosien 1968, 1970, 1974, 1978, 1980 ja 1981 EM-kilpailuissa.

Bulgarian pääsarjassa Stojanova voitti maan mestaruuden WBC Maritsa Plovdivissa vuosina 1971, 1973 ja 1974 ja muita mitaleja. Hän oli myös ensimmäinen ulkomailla ammatikseen pelannut bulgarialaiskoripalloilija (Roma, 1981–1983). Stojanova kuoli Plovdivissa 69-vuotiaana. Hän oli sairastanut pitkään.

## Lähteet
* Penka Stoyanova Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Profiili FIBA Archive 
* Profiili FIBA Archive 
* Profiili FIBA Archive 
*
Huawei P10

**Huawei P10** on Huawein maaliskuussa 2017 julkaisema älypuhelin. Käyttöjärjestelmänä on Android 7.0 Nougat, joka on päivitettävissä 9.0 Pie -versioon.

Laitteessa on 5,1 tuuman näyttö ja kahdeksanydinprosessori. Tallennustilaa on 64 gigatavua ja keskusmuistia 4 gigatavua. Laite tukee enintään 256 gigatavun microSD-kortteja. Takakamera on 12 ja 20 megapikselin kaksoiskamera. Etukamera on 8 megapikselin kamera. Akkua laitteessa on 3&nbsp;200 milliampeerituntia. Lisäksi siinä on sormenjälkitunnistin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Huawei P10 Huawein sivuilla
Jokaiselle joku on kai rakkain

**Jokaiselle joku on kai rakkain** on suomalaislaulaja Matti Siitosen eli Fredin kahdeksas studioalbumi vuodelta 1977. Levy koostuu lähes pelkästään klassikkoiskelmien käännösversioista. Albumi julkaistiin Finnlevy-levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina. Albumia ei ole toistaiseksi julkaistu CD-levynä.

Albumi ei menestynyt kovin hyvin ja oli korkeimmillaan Suomen musiikkilistojen 23. sijalla. Tämä oli viimeinen Fredin albumi, joka ylsi Suomen musiikkilistoille. 

## Kappaleet
Kaikki kappaleet sovittanut Nacke Johansson.

### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
#  

### Tuotanto
* Harri Sutinen – äänitys (MTV)
* Pertti Kärkkäinen – äänitys (MTV)
* Birgit Pulkkinen – kansi
* Karl Uggla – kuvat (Q-studio)
* Vexi Salmi – tuottaja 

## Lähteet
Montségur

**Montségur** on kunta Ranskan eteläosassa Ariègen departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee noin 46 kilometriä Pamiersin kaupungista kaakkoon.

Montségur on kylä Pyreneiden vuoristossa. Kylä on rakennettu Montségurin linnan ympärille, joka oli Ariègen kataarien linnoitus. Kataarit levittäytyivät Oksitanian alueelle 1100-luvulla. Paavi käynnisti ristiretken kerettiläisiä vastaan vuonna 1208. Vuonna 1243 ristiretkeläiset saapuivat Montséguriin ja piirittivät linnan. Vaikka vain 500 kataaria puolustautui 6000 piirittäjää vastaan, kesti piiritys lähes vuoden. Maaliskuussa 1244 kataarit antautuivat. 225 kataaria pysyi uskossaan, ja heidät poltettiin elävältä linnan ulkopuolella. Montségurin linnan rauniot ovat avoinna vierailijoille, ja museo kertoo marttyyreinä kuolleiden kataarien historiasta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Parhaat päältä

**Parhaat päältä** -nimisiä kokoelmalevyjä ovat:

* Parhaat päältä, Fredin albumi kokoelma-vuodelta 1976
* Parhaat päältä, Irwin Goodmanin kokoelmalevy vuodelta 1978
* Parhaat päältä, Katri Helenan kokoelma-albumi vuodelta 1978
* Parhaat päältä, Pepe Willbergin kokoelma-albumi vuodelta 1978
Parhaat päältä (Fredin albumi)

**Parhaat päältä** on Matti Siitosen eli Fredin kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1976.
## Kappaleet

### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
#
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Rosendal (Dragsfjärd)

**Rosendal** on kylä Kemiönsaaren kunnan Dragsfjärdissä. Kylä sijaitsee Dragsfjärdin koilliskulmassa Dragsfjärdintien pohjoispuolella.

Purot Rosendalbäcken ja Storbäcken yhdistyvät Rosendalin alueella ja laskevat kylän eteläosan poikki länteen. Kylän ydinalue on lähinnä peltoa, mutta kylään kuuluu laaja kallioinen, metsäinen ja soinen alue, jossa sijaitsee vajaan kahden hehtaarin kokoinen suojärvi Rosendalsträsket.

Rosendalin pohjoisosasta on löytynyt muinaishauta. Rosendal on ollut keskiajalla suuri kylä. Siellä oli kahdeksan tilaa vuonna 1571. Isojaon aikaan 1788 kylässä oli kuusi kantatilaa ja viisi vesimyllyä. Alkuperäisellä kylätontilla sijaitsee enää vain yksi tila, muut ovat siirtyneet omien peltojensa lähelle. 

## Lähteet
Laula kanssain (vuoden 1976 albumi)

**Laula kanssain** on suomalaislaulaja Matti Siitosen eli Fredin seitsemäs studioalbumi vuodelta 1976. Albumin tuotti tällä kertaa itse Fredi, joka sävelsi myös muutamia kappaleita levylle. Levyn tunnetuimpia kappaleita Creedence Clearwater Revival -yhtyeen tunnetuksi tekemän kappaleen ”Have You Ever Seen the Rain?” käännösversio ”Sataa” sekä nimikappale, joka nousi parhaimmillaan Suomen singlemyyntilistan 25. sijalla.

Levy menestyi huomattavasti heikommin kuin Fredin neljä edellistä albumia ja kohosi parhaimmillaan Suomen virallisen listan 21. sijalle pysyen listalla yhteensä vain seitsemän viikon ajan.

Albumi on julkaistu Finnlevy-levymerkillä vinyylilevynä ja C-kasettina eikä sitä ole toistaiseksi julkaistu CD-levynä.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut Vexi Salmi, ellei toisin mainita.

### A-puoli
# 
# 
# 
#  *
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

(*) LP-levyn takakannessa kappaleen sanoittajaksi merkitty Vexi Salmi, mutta sanoitusta ei löydy hänen Teosto-listaltaan. Kappaleen suomenkieliset sanoitukset ovat siis täten Chrisse Johanssonin käsialaa.

## Kokoonpano
### Muusikoita
* Fredi – laulu
* Arto Alaspää – taustalaulu (5, 7)
* Heikki Hämäläinen – viulu (2, 3, 5–7, 9, 11, 12)
* Ilpo Kallio – rummut ja lyömäsoittimet (5, 6)
* Heikki Laurila – kitarat (2, 3, 5–7, 9–12)
* Esko Rosnell – rummut ja lyömäsoittimet (5, 6, 10–12)
* Irma Tapio – taustalaulu (3, 5, 7, 10)

### Tuotanto
* Matti Siitonen – tuottaja
* Harri Hietala – valokuva
* Veikko Müller – kannen veistos
* Topi Niiranen – ulkoasu

## Lähteet
Jay Ryan

**Jay Ryan** (s. 29. elokuuta 1981 Auckland, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen näyttelijä.

## Filmografia

## Aiheesta muualla
*
League of Saint George

**League of Saint George** on brittiläinen antisemitistinen ja uusfasistinen järjestö.

League of Saint George ylläpitää maailmanlaajuisesti suhteita saman aatesuunnan edustajiin ja valkopesee natsi-Saksaa. Järjestön mukaan Saksa ei toisessa maailmansodassa syyllistynyt ”sen huonompaan käytökseen kuin mikään muukaan sodan osapuoli” ja se muistuttaa Britannian Saksan kaupunkien työläiskortteleihin kohdistamista pommituksista. League of Saint George kuvailee olevansa puolueiden ja koulukuntien ulkopuolinen poliittinen klubi, jonka filosofia perustuu isänmaallisuuteen ja järjestäytyneen yhteiskunnan periaatteelle osana eurooppalaista sivilisaatiota. Järjestö ilmoittaa tunnustavansa ”uhan, jonka marksismi-kommunismi monissa muodoissaan aiheuttaa perinteillemme ja moraalillemme” ja järjestö ”tekee yhteistyötä eurooppalaisten ja muiden liikkeiden kanssa joiden aatteeksi voidaan tunnistaa sama kuin mikä Leaguen aate on”.

League of Saint George muodostettiin noin vuonna 1974, kun Keith Thompson ja Mike Griffin irtaantuivat Oswald Mosleyn perustamasta Action Partystä. Uuden järjestön tarkoitus oli jatkaa Mosleyn ajatuksia puhtaammassa muodossa. League of Saint Georgesta tuli 1970-luvulla intellektuaalisen uusnatsismin henkinen koti ja se yhdisti etenkin ne aktiivit, jotka halusivat yhdistyneen Euroopan eurooppalaisperäisellä väestöllä, mikä oli jatkumoa Mosleyn Europe a Nation -politiikasta. League myös noudatti Mosleyn oppia ja kannatti irlantilaista tasavaltalaisuutta, mikä erotti sen muusta brittiläisestä äärioikeistosta, joka tuki ulsterilaista lojalismia.

League on elitistinen ryhmä, jossa oli 1990-luvun alussa vain noin 50 jäsentä. Jäsenet ovat kuitenkin pääasiallisesti vauraita. Euroopan parlamentin rasismia ja ksenofobiaa koskeva selvitys vuodelta 1991 piti Leaguea ”Länsi-Euroopan arvostetuimpana puhtaana kansallissosialistisena ryhmänä”. Järjestön jäseneksi pääsee vain kutsusta.

Hope Not Haten äärioikeistoraportissa League of Saint Georgen arvioitiin vuonna 2017 olleen pieni mutta pitkäikäinen natsijärjestö, joka jatkoi neljännesvuosittain ilmestyvän pienilevikkisen rasistisen *League Sentinel* -lehden julkaisua. Leagueen kytköksissä oleva kustantamo Steven Books oli raportin mukaan Britannian tasolla merkittävä rasististen, nationalististen, holokaustin kiistävien ja fasististen kirjojen sekä pamflettien tuottaja ja levittäjä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Humalajärvi

**Humalajärvi** voi tarkoittaa seuraavia:

* Humalajärvi, järvi Heinävedellä
* Humalajärvi, järvi Jämsässä
* Humalajärvi, järvi Ristijärvellä
* Humalajärvi, järvi Toivakassa
* Iso Humalajärvi, järvi Hämeenlinnassa ent. Tuuloksen kunnan alueella
* Pieni Humalajärvi, järvi Jyväskylässä ja Toivakassa
* Vähä Humalajärvi, järvi Hämeenlinnassa ent. Tuuloksen kunnan alueella.

## Katso myös

* Humaljärvi
Tänään Fredi

**Tänään Fredi** on Matti Siitosen eli Fredin kymmenes, vuonna 1978 julkaistu studioalbumi. Albumi sisältää pääasiassa diskohenkistä iskelmämusiikkia. Levy ei noussut listoille.

Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat Bee Gees -diskoyhtyeen hittikappaleen ”Stayin’ Alive” suomennos ”Elää mä sain”, ranskalaisen diskoyhtye Spacen ”Magic Fly” -kappaleen käännös ”Se outoa on” ja Rod Stewartin tunnetuksi tekemä ”Sailing” suomennettuna nimellä ”Seilaan”.

Finnlevy julkaisi albumin vinyylilevynä ja C-kasettina.

## Kappaleet
Kaikki sovitukset Kalervo Halonen, ellei toisin mainita.

; A-puoli
#
#
#
#
#
#

; B-puoli
#
#
#
#
#
#

## Tekijät
### Muusikot
*Fredi – laulu, taustalaulut
*Paul Fagerlund – kapellimestari (”Ehkä kerran”)
*Kalervo ”Kassu” Halonen – kapellimestari (sovittamillaan kappaleilla), kosketinsoittimet (1–7, 9, 11, 12)
*Arto Alaspää, Kai Lind, Martti Metsäketo ja Irma Tapio – taustalaulut (”Ehkä kerran”)
*Kalle Fält – taustalaulut (2, 4, 7, 12)
*Maarit Hurmerinta – taustalaulut (2–7, 9, 12)
*Pave Maijanen – taustalaulut (3, 5, 6)
*Irina Milan – taustalaulut (2–9, 12)
*Juhani Aaltonen ja Pentti Lahti – saksofonit (”Elää mä sain”)
*Esko Heikkinen – trumpetti (”Näin sun lähteneen”)
*Markku Johansson ja Simo Salminen – trumpetit (”Elää mä sain”)
*Mircea Stan – pasuuna (6, 11)
*Esa Katajavuori – piano (”Ehkä kerran”)
*Esa Kotilainen – kosketinsoittimet (Minimoog-syntetisaattori (puhallinsoittimet ja bassoraidat), ARP Omni -syntetisaattori (soinnut) ja sähköpiano kappaleessa ”Se outoa on”)
*Juha Björninen ja Kalle Lae – kitarat (”Seilaan”)
*Heikki Laurila – akustiset kitarat (5, 8)
*Janne Louhivuori – akustiset -ja sähkökitarat (kaikki paitsi ”Ehkä kerran”)
*Pekka Helin – bassokitara (2–7, 9–12)
*Ilkka Willman – bassokitara (”Syntinen yö”)
*Vesa Aaltonen – rummut (”Elää mä sain”)
*Roope Koistinen – rummut (”Tähtien taa”)
*Esko Rosnell – rummut (3, 9, 12)
*Kari Siukonen – rummut (2, 4, 7, 10, 11)
+
*Heikki Hämäläinen – viulut (1–9, 11)
*Yrjö Lasonpalo – viulut (1–7, 9, 11)
*Mikko Pesonen ja Seppo Rautasuo – viulut (”Elää mä sain”)
*Jorma Ylönen – viulut (1–9)
*Kari Lindstedt – sellot (1, 8)
*Jaakko Raulamo – sellot (1–3, 6, 7, 11)
*Ilmo Saaristo – sellot (1–7, 9, 11)

### Tuotanto
* Antti Joki / Finnlevy-studiot, Helsinki – äänitys (1977–78)
* Ilmari Kostiainen – valokuvat

## Lähteet
* [– Suomen äänitearkisto ry:n levytietokanta 1901–1999](https://fenno.musiikkiarkisto.fi/ Fenno)

### Viitteet
Niaux

**Niaux** on kunta Ranskan eteläosassa Ariègen departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee noin 21 kilometriä Foix’n kaupungista etelään.

Kunnan nähtävyyksiä on Niaux’n luola (*Grotte de Niaux*). Luolasta löydetyt kalliomaalaukset ovat pääosin yhdessä suuressa Salon Noir -hallissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Limoux

**Limoux** on kunta Ranskan eteläosassa Auden departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee Audejoen varrella noin 25 kilometriä Carcassonnen kaupungista lounaaseen. 

Kaupungissa järjestetään vuosittain kolme kuukautta kestävä karnevaali *Carnaval de Limoux*. Karnevaali kestää tammikuusta maaliskuuhun, jolloin jokaisena lauantaina ja sunnuntaina *Place de la Republiquen* lähistöllä on karnevaalikulkueita. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jean Périsson

**Jean Périsson** (6. heinäkuuta 1924 – 18. helmikuuta 2019) oli ranskalainen kapellimestari. Hän toimi Pariisin oopperan taiteellisena johtajana vuosina 1965–70. Hän toimi lisäksi pääkapellimestarina Strasbourgin filharmonikoissa ja varhaiseen musiikkiin keskittyneessä Ensemble Clément Janequinissa.

Périsson voitti ensipalkinnon Besançonin kansainvälisessä nuorten kapellimestarien kilpailussa vuonna 1952. Hän loi kansainvälisen uran ja sai usein kutsuja muun muassa Wieniin ja San Franciscoon. Hänen ohjelmistoonsa kuului sellaisten säveltäjien kuin Hans Werner Henzen, Dmitri Šostakovitšin, Sergei Prokofjevin, Leoš Janáčekin ja Jacques Offenbachin teoksia. Vuonna 2014 L'Harmattan-kustantamo julkaisi Périssonin omaelämäkerran.

## Lähteet
Montferrier

**Montferrier** on kunta Ranskan eteläosassa Ariègen departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Pamiersin kaupungista kaakkoon.

Montferrierin kunnassa on vuonna 1968 perustettu Monts d’Olmesin hiihtokeskus. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jost Amman

**Jost Amman** (1539 – 1591) oli tunnettu sveitsiläinen renessanssitaiteilija, joka teki  kulttuurihistoriallisesti merkittäviä puu- ja kuparipiirroksia, kuten Lutherin ja Hans Sachsin muotokuvat sekä monta Ranskan ja Baijerin ruhtinaiden muotokuvaa. Teoksia pidetään kulttuurihistoriallisesti kiinnostavina. Amman myös kuvitti kirjoja, esimerkiksi ajan elämää kuvaavat puku- ja aseaiheet sekä Raamatun kuvituksen. Amman toimi Nürnbergissä vuodesta 1561.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Cuno Amiet

**Cuno Amiet** (28. maaliskuuta 1868, Solothurn &ndash; 1961) oli sveitsiläinen taidemaalari ja graafikko. Hän opiskeli ainakin Gauguinin ja Hodlerin opettamana ja oli Sveitsin ensimmäisiä aikansa uuden väritaiteen soveltajia. Hänen teoksiinsa kuuluu varsinkin kansanelämänkuvia, maisemia ja muotokuvia.

## Lähteet
Kenneth Clark

**Kenneth Mackenzie Clark** (13. heinäkuuta 1903 Lontoo – 21. toukokuuta 1983 Hythe) oli brittiläinen taidehistorioitsija, vuosina 1931–1933 Oxfordin Ashmolean Museumin intendentti, vuosina 1934–1935 Lontoon National Galleryn johtaja sekä vuosina 1946–1950 ja 1961–1962 Oxfordin yliopiston professori.

Clark tuli kansainvälisesti tunnetuksi vuonna 1969 valmistuneesta BBC:n televisiosarjasta *[[Länsimainen perintömme]]* (Civilisation), jossa hän toimi sekä käsikirjoittajana että juontajana. Sarjan pohjalta julkaistiin myös tietokirja *Länsimainen perintömme* (Tammi 1971).

Vauraan perheen ainoana lapsena varttunut Clark opiskeli Winchester Collegessa, Oxfordin Trinity Collegessa ja sitten kaksi vuotta Firenzessä taidehistorioitsija Bernard Berensonin johdolla.

Toisen maailmansodan vuosina Clark siirrätti brittiläisiä taideteoksia Lontoosta Walesin vuoriston luoliin turvaan natsien hyökkäyksiltä.

Vuonna 1938 Clarkista tuli Bathin ritarikunnan Knight Commander (KCB), vuonna 1959 Kunniaritarien jäsen, vuonna 1969 pääri ja vuonna 1976 Ansioritarikunnan jäsen.

## Teoksia
**The Gothic Revival* (1928)
**Leonardo da Vinci* (1939)
**Landscape into Art* (1949)
**The Nude: A Study in Ideal Form* (1955)
**Civilisation* (1969, suom. *Länsimainen perintömme* 1971)
**Another Part of the Wood* (muistelmat, 1974) 
**The Other Half* (muistelmat, 1977).

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Stourton, James: *Kenneth Clark: Life, Art and Civilisation.* London: William Collins 2016. .
Alfonso Fernández Mañueco

**Alfonso Fernández Mañueco** (s. 29. huhtikuuta 1965) on espanjalainen poliitikko. Hän on Kastilia ja Leónin aluehallituksen (*Junta de Castilla y León*) puheenjohtaja.

Fernández Mañueco oli Kastilia ja Leónin aluehallituksen oikeus- ja sisäministeri 2007–2011 ja Salamancan pormestari 2011–2018. Fernández Mañueco opiskeli oikeustieteitä Salamancan yliopistossa. 

## Lähteet
Zara Doluhanova

**Zara Doluhanova** (5. maaliskuuta 1918 Moskova – 4. joulukuuta 2007 Moskova) oli armenialainen oopperalaulaja, äänialoiltaan mezzosopraano ja kontra-altto.

Doluhanovan äiti oli merkittävä laulaja ja isä insinööri, joka myös soitti huilua, klarinettia ja trumpettia. Doluhanova itse opiskeli aluksi pianonsoittoa, mutta vaihtoi instrumenttia viuluun ja päätti 16-vuotiaana lopulta keskittyä opiskelemaan laulua. Hänen opettajanaan oli Moskovan Gnesin-musiikkiakatemiassa Vera Beljajeva-Tarasevitš. Hän debytoi Jerevanin oopperassa Siebelin roolissa oopperassa *[[Faust (ooppera)|Faust]]* vuonna 1938. Hän aloitti työskentelyn samassa paikassa, jossa kapellimestari ymmärsi *[[Hugenotit (ooppera)|Hugenottien]]* harjoitusten yhteydessä Doluhanovan lahjakkuuden kamarilaulajana. Doluhanova jättikin pian teatterin, sillä koki itsensä siellä muun muassa liian riippuvaiseksi kapellimestarista ja kollegoistaan. Siksi hän omistautui tulevaisuudessa etenkin konsertti- ja radioesiintymisiin. Vuonna 1944 hänestä tuli Moskovan radion solisti ja vuonna 1959 Moskovan filharmonisen orkesterin johtosolisti. 

Doluhanovan rooleihin oopperalavoilla kuuluivat Marfa ja Lel sekä roolit Giuseppe Verdin ja etenkin Gioacchino Rossinin teoksissa. Hän myös esiintyi Giacomo Puccinin *[[Sisar Angelica]]n* ensimmäisessä esityksessä Neuvostoliitossa. Hän esitti ja levytti monia resitaaleja, joiden ohjelmisto koostui klassisista yksinlauluista, venäläisistä romansseista ja Armenian sekä muiden viihdelauluista.

Doluhanova oli yksi ensimmäisistä esiintyjistä, jotka saivat mahdollisuuden laulamiseen länsimaissa. Hän esiintyikin lopulta Itä-Euroopan ohella myös Englannissa, Ranskassa, Skandinaviassa, Latinalaisessa Amerikassa ja Yhdysvalloissa (ensimmäistä kertaa New Yorkissa 1959; toinen kiertue 1970). Eri maiden säveltäjät ja runoilijat omistivat töitään Doluhanovalle.

Doluhanova sai Lenin-palkinnon. Vuodesta 1970 hän keskittyi opetustyöhön, jota teki ainakin Gnesin-musiikkiakatemiassa. Hän oli maalaamisen harrastaja. Hänen aviomiehensä oli säveltäjä Aleksandr Doluhanian.

## Lähteet
Joulu, joulu on taas

**Joulu, joulu on taas** on suomalaislaulaja Matti Siitosen eli Fredin yhdeksäs, jouluaiheinen studioalbumi vuodelta 1977. Albumin kahdella kappaleella laulaa myös Fredin tytär Hanna-Riikka Siitonen, joka tuli myöhemmin tunnetuksi pop-duo Taikapeilin laulajana. Suurin osa levystä koostuu vanhoista joululauluklassikoista, mutta mukana on myös Fredin omia sävellyksiä. Levyn tunnetuin kappale lienee Fredin ja Hanna-Riikan laulama ”Tonttu Torvinen”.

Levy ei saavuttanut suurta suosiota eikä saanut listasijoitusta.

## Kappaleet
Kaikkien kappaleiden sovitukset tehnyt Markku Johansson.

### A-puoli
# 
## No onkos tullut kesä (säv. & san. trad.)
## Oi kuusipuu (säv. trad., san. Matti Pesonen
## Joulupuu on rakennettu (säv. & san. trad.)
# Fredi & Hanna: 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
## Joulu on taas (säv. & san. trad.)
## Kilisee, kilisee kulkunen (alkup. ”The Sleigh Bells Jingle”, säv. L. Virkhaus, san. Aukusti Simojoki)
## Kulkuset (alkup. ”Jingle Bells”, säv. J. L. Pierpont, san. Kullervo)
# Fredi & Hanna: 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
### Markku Johanssonin orkesterin muusikoita
* Fredi – laulu
* Hanna-Riikka Siitonen – laulu (2, 8)
* Markku Johansson – todennäköisesti kapellimestari, kosketinsoittimet (1, 2, 6, 7, 9, 10), trumpetit (3)
* Jörgen Petersen – trumpetit (1, 3, 11)
* Juhani Aaltonen – puupuhallinsoittimet; saksofonit (ainakin 3, 11), huilut (ainakin 10, 12)
* Pentti Lahti – puupuhallinsoittimet (1–4, 6, 7, 9, 10); saksofonit (ainakin 3), huilut (ainakin 10)
* Maija Hapuoja, Kai Lind, Martti Metsäketo ja Irina Milan – taustalaulu (1, 5–7)
* Juha Björninen – sähkökitarat (3, 10), akustiset kitarat (12)
* Heikki Laurila – sähkökitarat (2, 4, 7–9, 11), akustiset kitarat (1, 5, 6, 12)
* Heikki ”Häkä” Virtanen – basso
* Ilpo Kallio – rummut, lyömäsoittimet (1–11)
* Matti Oiling – rummut ja lyömäsoittimet (2, 3, 6, 10)
* Seppo Rautasuo ja Jorma Ylönen – viulut (1, 6, 7, 8, 11, 12)

### Tuotanto
* MTV / Harri Sutinen – äänitys (MTV-studioilla 1977)
* Finnlevy / Tom Vuori – miksaus
* Q-studio / Pekka Haraste – valokuvat (etukansi)
* Jorma Breider – valokuvat (takakansi)
* Jorma Tähtinen – kansi (ulkoasu)
* Vexi Salmi – tuottaja

## Lähteet
Malinee Peris

**Malinee** (Jayasinghee-)**Peris** (s. 1929) on srilankalainen pianisti.

Peris aloitti opintonsa kotimaassaan, piti ensimmäisen resitaalinsa Colombossa 12-vuotiaana ja pääsi hallituksen sekä *[[The Times of Ceylon]]* -lehden stipendien turvin Eurooppaan jatkamaan opintojaan. Hänen opettajinaan olivat London College of Musicissa Lance Dossor, Isolde Menges, Ivor James ja Herbert Howells. Lisäksi hän opiskeli Henryk Sztompkan johdolla Puolassa sekä Leon Fleisherin, Earl Wildin ja Ilona Kabosin johdolla Yhdysvalloissa. Eniten vaikutusta hänen esiintymiseensä ja musiikkikoulutukseensa on kuitenkin ollut unkarilaissyntyisellä virtuoosi Louis Kentnerillä, joka oli hänen opettajansa ja mentorinsa yli kahdenkymmenen vuoden ajan.

Peris tuli palkituksi Frédéric Chopin -pianokilpailussa Varsovassa. Paikkoja, joissa hän on urallaan esiintynyt, ovat olleet muiden muassa Lontoo, Amsterdam, Bryssel, Köln, Lissabon, Lausanne, México ja Montréal sekä kohteet Kiinassa, muualla Aasiassa, Australiassa, entisissä Neuvostoliitossa ja entisessä Jugoslaviassa. YK:n pääsihteerin kutsumana hän esiintyi YK:n yleiskokouksen salissa 22. Ihmisoikeuksien päivän kunniaksi. Peris on julkaissut albumeita muun muassa Brioso-yhtiön kautta.

Peris opetti pianonsoittoa professorina George Washingtonin yliopistossa ja valmensi myös kamarimusiikkikokoonpanoja. Hän sai helmikuussa 1993 Kala Keerthin arvon tunnustuksena elinikäisistä ansioistaan taiteiden parissa. Yhdysvaltain Sri Lanka -yhdistys myönsi hänelle palkinnon elinikäisistä saavutuksista marraskuussa 2007. Peris oli naimisissa suurlähettiläs D. A. de Silvan kanssa. Hän sai kolme lasta, joista tuli lääkäreitä Yhdysvalloissa. Peris on Steinway-artisti. Hän on toipunut rintasyövästä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut