open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Racibórzin piirikunta

**Racibórzin piirikunta** () on yksi Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 108&nbsp;211. Piirikuntaan kuuluvat seitsemän kuntaa ovat Kornowac, Krzanowice, Krzyżanowice, Kuźnia Raciborska, Nędza, Pietrowice Wielkie ja Rudnik. Niissä sijaitsee kylien lisäksi kaikkiaan kolme kaupunkia, Racibórz, Kuźnia Raciborska ja Krzanowice.

Racibórzin piirikunnalla on yhteistä rajaa Głubczycen, Kędzierzyn-Koźlen, Gliwicen, Rybnikin ja Wodzisławin piirikuntien sekä Tšekin valtion kanssa.

Vuoden 2019 lopussa Racibórzin piirikunnassa arvioitiin olevan 108&nbsp;211 asukasta, joista 52 prosenttia naispuolisia ja 48 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 110&nbsp;099 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 86&nbsp;290 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioidaan vuoden 2019 lopussa muodostaneen 16 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 62,3 prosenttia ja eläkeikäisten 21,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 991 lasta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa 9,7 prosenttia piirikunnan asukkaista oli saksalaisia. 

## Lähteet
Johann Elias Schlegel

**Johann Elias Schlegel** (1719–1749) oli saksalainen runoilija ja esteetikko.  

Hän oli vuodesta 1748 lähtien professorina Sorøn akatemiassa Tanskassa. Hänen teoksistaan esimerkkejä ovat murhenäytelmät *Hermann* ja *[[Canut, ein Trauerspiel]]* sekä huvinäytelmät *Der Triumph der guten Frauen* ja *Die stumme Schönheit*.  

Runoteoksia merkittävämpiä ovat hänen esteettiset tutkielmansa muun muassa Shakespearestä sekä teos *Ästetische und dramaturgische Schriften*, jonka Antoniewicz julkaisi 1887 uudestaan. Hänen kootut teoksensa ilmestyivät 1761–1770. G. E. Lessing kehui hänen komedioitaan *Die Stumme Schönheit* (1747) ja *Der Triumph der guten Frauen* (1748). 

Schlegelin veljenpoikia olivat kielitieteilijät August Wilhelm von Schlegel ja Friedrich von Schlegel.

## Lähteet
Sundasaartenkaljuselkä

**Sundasaartenkaljuselkä** (*Dobsonia peronii*) on Indonesian ja Itä-Timorin Pienillä Sundasaarilla elävä hedelmälepakoiden heimoon kuuluva lepakkolaji. Laji elää metsissä ja viettää päivänsä lähinnä luolissa tai kivien halkeamissa, lepakoita on tavattu myös ontoista puista. Timorilta on löydetty jopa 300 yksilön yhdyskuntia. Se on levinneisyysalueellaan yleinen ja vaikuttaa sietävän ihmisten häirintää melko hyvin.

Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin suomenkieliseksi nimeksi on sundasaartenkaljuselkä.

## Lähteet
Suujärv (Listaku)

**Suujärv** (myös *Listaku Soojärv, Metsajärv*) on Virossa Võrumaalla Võrun kunnan Listakun kylässä sijaitseva järvi. Kaakkois-Virolaisessa vesistö- ja maastonimistössä *suu* tarkoittaa suota.

## Maantietoa
Järvi on 710 metriä pitkä, 285 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 8,1 hehtaaria. Se sijaitsee pari kilometriä Kääpan taajamasta koilliseen metsässä ja se on pitkä luode-kaakko- suuntainen järvi. Sen syvyys on 6,2 metriä ja keskisyvyys on 2,0 metriä. Siinä ei ole saaria. Järven rannat ovat koillisessa avosuota ja lounaassa soistunutta metsämaata (Arosuu). Se on autio eikä sinne tule tietä.

## Luontoarvoja ja luokittelu
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma (). Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehmeävetiseksi että miksotrofiseksi järveksi  (, PM). Silloin veden kalkkipitoisuus on pieni, mutta samalla sen ravinnepitoisuudet ja humuspitoisuudet ovat korkeat.

Avosoinen ranta ja vesikasvillisuus on voinut vaikeuttaa pinta-alan määritystä, koska sen alaksi mainitaan myös 7,7 hehtaaria.

## Vesistösuhteita
Suurjärv kuuluu Sandisuu peakraavin valuma-alueeseen, jossa Sandisuu peakraavi on Võhandu jõen sivu-uoma. Peakraavia kutsutaan toisinaan myös Paidra peakraaviksi. Muut ojat tuovat vain hieman vettä järveen, jolloin veden vaihtuvuus riippuu enimmäkseen sadannasta. Järven vesi vaihtuu laskennallisesti noin kaksi kertaa vuodessa eli sen viipymä on 183 vuorokautta. Järven valuma-alueen pinta-ala on 2,0 neliökilometriä. Peakraavi on johdettu kolmen kilometrin päässä Võhandu jõgeen. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

## Huomautuksia

## Lähteet
Sandisuu peakraav

**Sandisuu peakraav** (myös Paidra peakraav ) on Virossa Võrumaalla Võrussa virtaava 3,7 kilometriä pitkä oja tai johto-oja, joka on Võhandu jõen sivuhaara.

## Ojan kulku
Peakraavi on kaivettu Võhandu jõen suuntaiseksi ja samaa koskee pohjoisesta tulevaa sivuhaaraa. Kraavi yhtyy jokeen Paidran kylässä.

## Valuma-alue, sivu-uomia ja järviä
Sandisuu peakraavin valuma-alueen pinta-ala on 10,3 neliökilometriä. Sen valuma-alue sijaitsee Võhandu jõen luoteispuolella. Se rajautuu lännessä ja luoteessa Kariojan valuma-alueeseen ja pohjoisessa Luts ojan valuma-alueeseen. Valuma-alueella on vain koneellisesti kaivettuja suoria ojia. Pääuoma eli peakraav alkaa Suujärvestä ja se on johdettu koilliseen päin. Ensimmäisen kahden kilometrin matkalla siihen yhtyy useita lyhyitä sivuojia. Yhden ojan päässä sijaitsee Jõrõsuu järv, joka on patojärvi. Võhandu jõen yhtymäkohdan lähelle tulee ojia myös luoteesta ja pohjoisesta päin. Luoteisella suunnalla sijaitsee myös Pikkjärv, joka laskee omaa sivuojaa pitkin ja se luetaan mukaan Tsolgon järviketjuun.

## Hallintoalue
Sandisuu peakraav kuuluu Peipsijärven alavesistöalueeseen, joka on osa Itä-Viron vesistöaluetta. Ojan vesistörekisterin tunnus on VEE1005600.

## Huomautuksia

## Lähteet
Earl Lovelace

**Earl Lovelace** (s. 1935 Trinidad) on trinidadilainen prosaisti ja näytelmäkirjailija. Hän dramatisoi rasismin ja syrjinnän trauman. Hän kirjoittaa romaaneja Trinidadin paikallisella murteella. Hän oli Carifesta-festivaalin taiteellinen johtaja. Hänen tunnetuimmat kirjansa ovat *While Gods Are Falling* (1965), *The Dragon Can’t Dance*  (1979), ja *Salt* (1996).

## Kirjalliset palkinnot
* 1985: *Jestina’s Calypso* äänestettiin omaperäisimmäksi näytelmäksi Trinidadin ja Tobagon näytelmäfestivaaleilla.
* 1986: Kansallinen lahjoitus humanististen tieteiden hyväksi.
* 1988: Trinidad-Tobagon hallituksen kultainen Chaconia-mitali.
* 1997: Paras kirja, Kansainyhteisön kirjallisuuspalkinto, romaanista *Salt*.
* 2002: Länsi-Intian yliopisto St. Augustinessa Trinidad-Tobagossa myönsi humanististen tieteiden kunniatohtorin arvon.
* 2011, Karibialaisen kirjallisuuden suurpalkinto, jonka myönsi Guadeloupen seudullinen neuvosto teoksesta  *Is Just a Movie*.
* 2012, Karibialaisen kirjallisuuden OCM Bocas -palkinto teoksesta *Is Just a Movie* (fiktioluokan voitto ja samalla kokonaisvoitto
* 2012, Trinidadin kansalliskirjaston ja informaatiojärjestelmien (Nalis) elinikäinen kirjallisuuspalkinto.
Christian Hieronymus von Schlegel

**Christian Hieronymus von Schlegel** (1757 Jena – 1842) oli syntyisin Jenasta, jossa hän tuli ylioppilaaksi. Yliopistotutkinnot suoritettuaan hän tuli noin 1780 Vironmaalle kotiopettajaksi. Myöhemmin hän toimi pappina Mahiljoun kaupungissa ja virkamiehenä Pietarissa. Hän julkaisi 1787 *Teutscher Merkur* -nimisessä aikakauskirjassa 13 virolaista kansanlaulua, joista kolme viroksi, muut käännöksinä, ja oli siten ensimmäisiä, jotka kiinnittivät ulkomaalaisten huomiota virolaiseen kansanrunouteen.

## Lähteet
Jääpallon Suomen Cup 2020–2021

**Jääpallon Suomen Cup-mestaruus 2020–2021** ratkaistiin yhdeksällä joukkueella. Alkuottelut pelattiin kahdessa lohkossa, joista kummastakin voittajat etenivät suoraan loppuotteluun.

Porvoon Akilles voitti kolmannen perättäisen Suomen cupin mestaruuden.

## Alkulohkot
### Oulu
Lohko A pelattiin Oulussa 30.10.-1.11.2020
Lohkossa pelasivat Akilles, Kampparit, Narukerä ja OLS.

### Jyväskylä
Lohko B pelattiin Jyväskylässä 14.-15.11.2020
Lohkossa pelasivat HIFK, JPS, WP-35, Botnia ja Veiterä.

## Loppuottelu

## Lähteet
Giannina Braschi

**Giannina Braschi** (s. 1953 San Juan, Puerto Rico) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on postmoderni ja postkolonialistinen kirjailija, runoilija ja poliittinen filosofi. 

Braschi kirjoittaa rakkaudesta, luovuudesta, maahanmuutosta, vankeudesta ja vallankumouksesta.

Braschin kirjoitukset sekoittavat runoutta, romaania, dramaattista näytelmää, lauluja ja poliittisia manifesteja. Hänen tunnetuimmat kirjansa ovat *Empire of Dreams* (1988), *Yo-Yo Boing!* (1998) ja *United States of Banana* (2011). Romaani *Yo-Yo Boing!* oli ensimmäinen ”spanglishiksi” (sekoitus espanjan kieltä ja englantia) kirjoitettu kirja.

Braschi asuu New Yorkissa.

## Kirjallisuuspalkinnot
Giannina Braschille on myönnetty palkintoja näistä organisaatioista: National Endowment for the Arts, New York Foundation for the Arts, PEN American Center, Puerto Rican Institute for Culture, Rutgersin yliopisto, Fordin säätiö ja Danforth Foundation.

## Lähteet
Napoléon Victor Bonaparte

**Napoléon Victor Jérôme Frédéric Bonaparte** (18. heinäkuuta 1862 &ndash; 3. toukokuuta 1926 Bryssel, Belgia) oli ranskalainen Bonaparte-suvun kruununtavoittelija. Keisari Napoleon III:n poika Napoléon Eugène Louis nimesi hänet seuraajakseen suvun päänä ennen kuolemaansa vuonna 1879. Jos Napoléon Victor Bonaparte olisi noussut Ranskan hallitsijaksi, hänen hallitsijanimekseen olisi tullut joko **Napoleon V** tai **Napoleon VI**.

## Elämä

Napoléon Victor Bonaparten vanhemmat olivat Napoléon Joseph Charles Paul Bonaparte ja Savoijin prinsessa Maria Clotilde. Hänen isoisänsä olivat isän puolelta Jérôme Bonaparte ja äidin puolelta Viktor Emanuel II, Sardinian ja myöhemmin Italian kuningas.

Napoléon Victor Bonapartesta tuli vuonna 1879 kuolleen Napoléon Eugène Louis Bonaparten testamentin mukaan keisarillisen arvonimen perijä. Napoléon Eugène Louis oli ollut eläessään tietoinen Napoléon Joseph Charles Paul Bonaparten vasemmistolaisista, tasavaltalaisista ja papiston vastaisista mielipiteistä, kun taas tämän poika oli "keisarillinen", imperialistinen, papistoa tukeva ja oikeistolainen. Testamentti aiheutti Bonaparten suvussa ja sen tukijoissa jakauman isää ja poikaa kannattaviin ryhmiin. Vuonna 1881 vanhempi Bonaparte ilmoitti myöntyvänsä testamentin tahtoon, mutta kesti vuoteen 1884 asti, että Napoléon Victor Bonaparte hyväksyttiin bonapartistisen liikkeen johtohahmoksi. Kaksi vuotta myöhemmin säädettiin laki, joka kielsi Ranskaa hallinneiden dynastioiden jäseniä asumasta maassa. Vuonna 1888 filosofi Friedrich Nietzsche esitti eräässä kirjeessään tukensa ajatukselle Napoléon Victor Bonapartesta Ranskan keisarina.

Dreyfusin tapauksen jakaessa kansan mielipiteen Ranskassa 1890-luvulla johtava bonapartistisen liikkeen hahmo ja Napoléon Victor Bonaparten väitetysti läheinen ystävä Jules Legoux julisti Brysselissä, että tämä olisi pian vallassa Ranskassa hallitsijanimellä *Napoleon V*. Tasavaltainen hallitusmuoto kuitenkin selvisi kriisistä.

Bonaparte sai Brysselissä sydänkohtauksen 29. huhtikuuta 1926. Hän kuoli muutamaa päivää myöhemmin 3. toukokuuta, seurassaan kirjailija ja monarkistisen liikkeen johtohahmo Charles Maurras. Tämä kommentoi hänen aikaansa kruununtavoittelijana seuraavasti:

Napoléon Victor Bonapartea seurasi Ranskan keisarin arvonimen haltijana ja Bonaparten suvun päämiehenä hänen poikansa Louis.

## Perhe

Bonaparte avioitui lähes 50 vuoden iässä Belgian kuninkaan nuorimman tyttären Clémentinen (1872–1955) kanssa Moncalierissa Italiassa 15. marraskuuta 1910.

Bonaparte ja prinsessa Clémentine saivat kaksi lasta:

* Marie Clotilde Eugénie Alberte Laëtitia Généviève Bonaparte (1912–1996) – avioitui kreivi Serge de Wittin kanssa
* Louis Jérôme Victor Emmanuel Léopold Marie Bonaparte (1914–1997) – avioitui Alix de Forestan kanssa 1949

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Sattuma kuljettaa

**Sattuma kuljettaa** on suomalaisen pop-laulaja Beritin studioalbumi vuodelta 1974. Se on esittäjänsä kolmas. Julkaisu sisältää kolme Valto Laitisen sävellystä ja yhdeksän käännöskappaletta. Levyn nimisävellys on julkaistu myöhempinä vuosina erinäisillä Beritin kokoelma-albumeilla.

## Kappaleet

## Muuta
"Sattuma kuljettaa" julkaistiin 1972 singlenä b-puolenaan "Kaiken liitän rakkauteen". Niin ikään 1972 julkaistiin Beritin single "Katselen toisien onnea" / "Oh oh Johnny" Blue Master -levymerkin alla, mutta sen kumpaakaan kappaletta ei julkaistu Beritin studioalbumeilla. Sen sijaan "Katselen toisien onnea" julkaistiin 1972 kokoelmalla *Säveliä Pariisin siltojen alta*, jolla eri esittäjät tulkitsevat Valto Laitisen sävellyksiä. Myös "Kaiken liitän rakkauteen" ("Chante avec l'amour") ja "Oh oh Johnny" ("Oh, Oh, July") julkaistiin kokoelmilla, joihin koottiin eri artistien lauluja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Fenno-levytietokanta (Teoshaku)
*Fono.fi: Äänitteen tiedot : Sattuma kuljettaa
*Pomus : Berit
Katarina Zavatska

**Katarina Zavatska** (; s. 5. helmikuuta 2000 Lutsk) on ukrainalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 103 helmikuussa 2020.

Zavatska pelasi WTA-turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Kuala Lumpurissa 2017. Huhti-toukokuussa 2018 hän pääsi puolivälieriin Rabatin WTA-turnauksessa. Syyskuussa 2019 Taškentin turnauksessa hän eteni välieriin. Yhdysvaltain avoimissa 2020 Zavatska hävisi ensimmäisellä kierroksella Jelena Rybakinalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Sinua varten

**Sinua varten** on suomalaisen pop-laulaja Beritin studioalbumi vuodelta 1975. Se on esittäjänsä neljäs. Julkaisu sisältää kaksi Kari Kuuvan sävellystä, yhden Kaj Westerlundin sävellyksen ja kahdeksan käännöskappaletta.

## Kappaleet

## Muuta
*Sinua varten* -albumilta ei ole juurikaan valikoitu kappaleita Beritin kokoelma-albumeille. Levyn kannen suunnitteli Erik Uddström.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Fenno-levytietokanta (Teoshaku)
*Fono.fi: Äänitteen tiedot : Sinua varten
*Pomus : Berit
Busman’s Holiday

__NOTOC__
**Busman's Holiday** on rumpali Roy Haynesin vuonna 1954 julkaistu albumi.

## Kappaleet
### A-puoli
#
#

### B-puoli
#
#

## Kokoonpano
*Sahib Shihab - alttosaksofoni, baritonisaksofoni
*Bjarne Nerem - tenorisaksofoni
*Åke Persson - vetopasuuna 
*Roy Haynes - rummut
*Joe Benjamin - kontrabasso
*Adrian Acia - piano

## Lähteet
* ''Busman's Holiday'' discogs.com -sivustolla

### Viitteet
Rybnikin piirikunta

**Rybnikin piirikunta** () on yksi Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 78&nbsp;213. Piirikuntaan kuuluvat viisi kuntaa ovat Czerwionka-Leszczyny, Gaszowice, Jejkowice, Lyski ja Świerklany. Niissä sijaitsee kylien lisäksi yksi kaupunki, Czerwionka-Leszczyny. Hallintokeskus Rybnik muodostaa oman kaupunkipiirikuntansa.

Rybnikin piirikunnalla on yhteistä rajaa Gliwicen, Mikołówin, Racibórzin ja Wodzisławin piirikuntien sekä Jastrzębie Zdrójin ja Żoryn kaupunkipiirikuntien kanssa.

Vuoden 2019 lopussa Rybnikin piirikunnassa arvioitiin olevan 78&nbsp;213 asukasta, joista 50,8 prosenttia naispuolisia ja 49,2 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 76&nbsp;094 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 76&nbsp;723 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioidaan vuoden 2019 lopussa muodostaneen 19,5 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 61,2 prosenttia ja eläkeikäisten 19,3 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,7 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 849 lasta.

## Lähteet
Anu Ubaud

**Anu Ubaud** on suomalainen journalisti ja viestintäalan yrittäjä.

## Elämä

Ubaud valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 2010. Vuosina 2009–2016 hän toimi Sanoma-konsernissa eri tehtävissä, muun muassa ''Cosmopolitanin'', ''Me Naisten'' ja ''Meidän perheen'' toimituksissa. Ubaud toimi projektijohtajana viestintäyritys Erassa vuosina 2016–2017.

Ubaud toimitti tekstit vuonna 2017 ilmestyneeseen teokseen *[[Suuria unelmia]]*.

Joulukuussa 2017 Ubaud siirtyi *Helsingin Sanomiin* toimituspäälliköksi.

*Helsingin Sanomien* toimituksen uudistuessa syyskuussa 2019 Ubaud nousi lehden toiseksi päätoimittajaksi. Hänen vastuualueenaan olivat lehden hyvinvointi-, tiede-, feature- ja kulttuuritoimitukset sekä Nyt-liite ja Lasten uutiset. Vuonna 2022 Ubaud siirtyi *Helsingin Sanomista* perustamaan vastuullisuuteen ja brändiviestintään keskittyvää startupia.

## Näkemyksiä
Vuoden 2019 lokakuussa *[[Journalisti (lehti)|Journalisti]]*-lehden haastattelussa aloitettuaan päätoimittajana Ubaud kertoi, että Helsingin Sanomissa ollaan tarkkana ettei tehdä sisältömarkkinointiyhteistyötä Kiinan kansantasavallan kanssa. Syyskuussa 2020 Ubaudin kirjoittamassa Helsingin Sanomien pääkirjoituksessa Ubaudin mielestä Kiinalle on vaikea olla vihainen, sillä se on asettanut hiilineutraaliuden ilmastotavoitteekseen vuoteen 2060.

## Yksityiselämä
Ubaud on kolmen lapsen äiti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Schlegel

**Schlegel** tai **von Schlegel** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Ally Schlegel (s. 2000), yhdysvaltalainen jalkapalloilija
* August Wilhelm Schlegel (1767–1845), saksalainen kirjailija, kriitikko ja kirjallisuudentutkija
* Christian Hieronymus von Schlegel (1757–1842), saksalais-virolainen pappi ja kansanrunouden kerääjä
* Gustav Schlegel (1840–1903), alankomaalainen sinologi, kiinan kielen ja kirjallisuuden professori
* Friedrich Schlegel (1772–1829), saksalainen filosofi, kirjailija, kriitikko, kirjallisuushistorioitsija ja kääntäjä
* Hermann Schlegel (1804–1884), saksalainen kirjailija, kriitikko ja kirjallisuudentutkija
* Johann Elias Schlegel (1719–1749), saksalainen runoilija ja esteetikko.
Divya Dutta

**Divya Dutta** (s. 25. syyskuuta 1977 Ludhiana, Punjab) on intialainen näyttelijä. Hän on näytellyt enimmäkseen hindinkielisissä elokuvissa, mutta on esiintynyt myös punjabin-, englannin-, nepalin-, tamilin- ja malajalaminkielisissä elokuvissa. Hän on voittanut useita palkintoja, mukaan lukien parhaan naissivuosan National Film Awards -palkinnon elokuvasta *[[Irada (vuoden 2017 elokuva)|Irada]]* (2017).

## Filmografia

## Televisio

## Palkinnot
* Global Indian Film Awards
** 2005: Paras naissivuosa – *[[Veer-Zaara]]*

* International Indian Film Academy Awards
** 2010: Paras naissivuosa – *[[Delhi-6]]*
** 2014: Paras naissivuosa – *[[Bhaag Milkha Bhaag]]*

* National Film Awards
** 2018: Paras naissivuosa – *[[Irada (vuoden 2017 elokuva)|Irada]]*

* Producers Guild Film Awards
** 2014: Paras naissivuosa – *[[Bhaag Milkha Bhaag]]*

* PTC Punjabi Film Awards
** 2011: Paras naispääosa – **

* Zee Cine Awards
** 2005: Paras naissivuosa – *[[Veer-Zaara]]*
** 2014: Paras naissivuosa – *[[Bhaag Milkha Bhaag]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Rico Ryöpäs

**Rico Ryöpäs** (s. 6. tammikuuta 1996, Kouvola) on suomalainen jalkapalloilija, joka tunnetaan pitkästä ja monivaiheisesta urastaan kymenlaaksolaisessa jalkapallossa. Pelipaikaltaan Ryöpäs on ensisijaisesti keskikenttäpelaaja, mutta on uransa aikana pelannut myös puolustajana ja hyökkääjänä. Iloiseksi pukukoppipelaajaksi luonnehdittu Ryöpäs tunnetaan myös myyntiammattilaisen meriiteistään. 

##### Ura

Ryöpäs on Kouvolan Susien kasvatti ja edusti juniorivuosinaan myös KSK:tä ja KJP:tä. Hän teki ensiesiintymisensä miesten tasolla poikkeuksellisen nuorena, debytoidessaan Kakkosessa 12-vuotiaana ottelussa Mikkelin Palloilijoita vastaan. Pelattuaan Susien edustusjoukkueessa kolme kautta Ryöpäs osallistui ranskalaisen FC Metzin harjoituskaudelle, mutta siirtyi kaudeksi 2015 Myllykosken Palloon. 

Ryöpäs kuului MyPan vakiokokoonpanoon seuran noustessa Ykköseen kaudella 2018. Tämän jälkeen hän on edustanut sekä Kouvolan Susia että MyPaa eri sarjatasoilla ja edusti myös Suomen nuorisomaajoukkuetta. Vuonna 2025 Ryöpäs teki paluun pelikentille liittyen helsinkiläisen Colo-Colon joukkueeseen.

##### Pelityyli

Kentällä Ryöpäs tunnetaan aktiivisesta pelityylistään. Häntä on luonnehdittu joukkueen sisällä sosiaaliseksi vaikuttajaksi ja joukkuehengen rakentajaksi. Ryöpäs on toiminut pitkään kymenlaaksolaisessa jalkapallossa, mikä on tehnyt hänestä tunnistettavan hahmon paikallisessa urheilukulttuurissa. Hänen pelipaitojaan on päätynyt myyntiin keräilykohteina seuran fanituotekauppaan.

## Lähteet
Sune Wretling

**Bo Sune Wretling** (2. tammikuuta 1939 Hallstahammar – 26. huhtikuuta 2007 Kristianstad) oli ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Wretling kuului Ruotsin joukkueeseen Squaw Valleyn talviolympialaisissa 1960, joissa hän pelasi seitsemän ottelua ilman tehopisteitä keräten kaksi rangaistusminuuttia. Wretling pelasi Ruotsin maajoukkueessa yhteensä 29 ottelua.

## Lähteet
Keltaruusu (albumi)

**Keltaruusu** on suomalaisen pop-laulaja Beritin studioalbumi vuodelta 1976. Se on esittäjänsä viides. *Keltaruusu* sisältää kaksi suomalaista alkuperäissävellystä, yhden ranskansuomalaisen sävellyksen ja yhdeksän käännösiskelmää. Kappaleet on sovittanut Jori Sivonen.

## Kappaleet

## Muuta
*Keltaruusun* b-puolen avausraita "Preerian keltainen ruusu" on yhdysvaltalainen kansansävelmä, jota on versioitu tiuhaan. Se julkaistiin albumin johtosinglen "Iltatuulen soitto" b-puolena. Kappale on valikoitu myös Beritin myöhempien aikojen kokoelma-albumeille. Ranskalaisen rakkausrallin "Niin se käy" ovat tulkinneet myös lukuisat muut artistit, kuten Katri Helena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Fenno-levytietokanta (Teoshaku)
*Fono.fi: Äänitteen tiedot : Keltaruusu
*Pomus : Berit
Paul Schlenther

**Paul Schlenther** (20. elokuuta 1854 Insterburg, Preussi – 30. huhtikuuta 1916 Berliini, Saksa) oli saksalainen kirjailija. Hän opiskeli filosofiaa ja germanistiikkaa, valmistui 1880 filosofian tohtoriksi, oli 1886–1898 teatterikriitikko ja *Vossische Zeitungin* toimittaja, 1898–1910 Burgtheaterin johtaja Wienissä ja sitten teatteritoimittajana *Berliner Tageblattissa*. Schlenther oli Otto Brahmin läheinen ystävä ja oppilas, ja hän oli mukana perustamassa Freie Bühneä Berliinissä. Hän kuvasi sen syntyä teoksessa *Wozu der Lärm?* (1889). Muita hänen teoksiaan ovat *Botho von Hülsen und seine Leute* (1883), *Der Frauenberuf im Theater* (1894), *Gerhart Hauptmann* (1896), *Bernhard Baumeister* (1902) ja *Adolf von Sonnenthal* (1906). Lisäksi hän julkaisi saksankielisen Holberg-julkaisun (1888), Theodor Fontanen artikkeleita ja kirjeitä (1906 ja 1910), Brahmin kirjeitä 1913 alkaen ja niin edelleen. Schlenther pyrki edistämään realistisen kirjallisuuden viemistä näyttämölle ja suosi siinä mielessä usein pohjoismaisia kirjailijoita.

Schlentherin vaimo oli näyttelijä Paula Conrad, joka toimi ensin Schauspielhausissa Berliinissä ja vuodesta 1899 Burgtheaterissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Shibukawa

**Shibukawa** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Gunman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Kantōn tasangon pohjoisreunalla. Kaupunki on rakentunut Tone- ja Agatsumajokien yhtymäkohtaan. Sitä ympäröivät vuoret: lännessä Harunavuori, idässä Akagivuori. Shibukawassa on 76&nbsp;098 asukasta (elokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 240,27 neliökilometriä. 

Shibukawa kehittyi historiallisesti markkinapaikaksi Tone- ja Agatsumajokien laaksojen suulle. Edo-kaudella sinne sijoitettiin yksi Echigon provinssiin johtaneen Mikuni-kaidō-tiereitin postiasemista (*[[shukuba]]*). Sittemmin Meiji-kaudella siitä tuli rautateiden risteysasema, jonne syntyi metalli- ja kemianteollisuutta. Kaupunkioikeudet Shibukawa sai vuonna 1954, kun Shibukawan maaseutukaupunkiin liitettiin kolme kyläkuntaa. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2006, kun siihen yhdistettiin Ikahon maaseutukaupunki sekä Akagin, Kita-Tachibanan, Komochin ja Onogamin kyläkunnat. Kaupunkia ympäröivällä maaseudulla viljellään riisin lisäksi muun muassa omenoita, siitakesieniä ja konnyakua. Harunavuoren juurelta louhitaan hohkakiveä.

Shibukawan merkittävimpiin nähtävyyksiin kuuluu vanha Ikaho-onsenin kuuma lähde, joka esiintyy jo *[[Man’yōshū]]ssa*. Kaupunkia palvelevat JR Higashi-Nihonin Jōetsu-linja ja Agatsuma-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Mizusawa-dera Rokkakudo 02.jpg|Mizusawa-deran pagodi
Tiedosto:Gumma Glass Art Museum.jpg|Gunman lasitaidemuseo
Tiedosto:船尾滝 - panoramio.jpg|Funaon vesiputous
Tiedosto:Hakoda Castle hori.jpg|Hakodan linnan jäänteitä
Tiedosto:Shibukawa city center area Aerial photograph.1975.jpg|Shibukawan kantakaupunki vuoden 1975 ilmakuvassa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Keskipitkät rasvahapot

**Keskipitkät rasvahapot** (, *MCT*) ovat tyydyttyneitä tai tyydyttymättömiä rasvahappoja, joiden hiiliketjut sisältävät 6–12 hiiliatomia, mutta joidenkin asiantuntijoiden mukaan vain 6–10 hiiliatomia. Keskipitkiksi rasvahapoiksi luetaan siten kapronihappo (6 hiiliatomia), kapryylihappo (8 hiiliatomia) ja kapriinihappo (10 hiiliatomia) sekä yleensä myös lauriinihappo (12 hiiliatomia). Kookosöljy sisältää lauriinihappo mukaan lukien 55 prosenttia keskipitkiä rasvahappoja, palmuydinöljy 54 prosenttia ja maitorasva 8 prosenttia.

Kookosöljystä eroteltu MCT-öljy sopii lääkinnälliseen käyttöön esimerkiksi ihmisille, jotka kärsivät rasvojen imeytymishäiriöistä sekä osana epilepsiapotilaiden ketogeenistä ruokavaliota. MCT-öljyn käytössä painonhallintaan on haittapuolena, että se saattaa aiheuttaa joillekin ihmisille vatsavaivoja.

Kookosöljyn sisältämillä keskipitkillä rasvahapoilla näyttäisi olevan jonkin verran edullista vaikutusta elimistön energian kulutukseen ja painonhallintaan. Kyseiset tutkimukset ovat olleet kuitenkin aika pieniä ja lyhytkestoisia.

## Lähteet
Povina

**Povina** () on kylä Kysucké Nové Meston alueella Žilinan aluepiirissä Slovakiassa. Povina kuuluu Tatran vuoristolalueen länsipuoliseen Kysucká vrchovinan ylängön alueeseen. Sen vakinainen asukasluku on noin . Siellä on tarjolla hotellipalvelua ja retkeilymahdollisuuksia turisteille. Kylä kuului aikoinaan ympäristöineen Itävallan keisarikuntaan. 

## Väestö

## Lähteet
Doreen Carwithen

**Doreen Mary Carwithen** (15. marraskuuta 1922 Haddenham, Buckinghamshire – 5. tammikuuta 2003 Forncett St Peter, Norfolk) oli brittiläinen säveltäjä. 

Carwithen sai varhaisimman musiikkikasvatuksen äidiltään, joka oli musiikkipedagogi. Hän aloitti sekä pianon- että viulunsoiton 4-vuotiaana. 16-vuotiaana hän ryhtyi säveltämään. Vuonna 1941 hänet otettiin Royal Academy of Musiciin. Hän soitti selloa jousikvartetissa ja orkestereissa. Harmonian ja sävellyksen opetusta Carwithen sai William Alwynilta. Vuodesta 1961 hän toimi Alwynin sihteerinä, ja vuonna 1975 hän meni tämän kanssa naimisiin. Tässä yhteydessä Carwithen otti käyttöön nimen Mary Alwyn. Myöhemmin hän toimi Royal Academy of Musicin sävellyksen aliprofessorina. Miehensä kuoltua vuonna 1985 hän perusti William Alwyn -arkiston ja -järjestön. Vuonna 1999 Carwithen jäi aivoverenkiertohäiriön jälkeen toispuolisesti halvaantuneeksi. 

Carwithenin alkusoitto *ODTAA (One Damn Thing After Another)* kantaesitettiin Covent Gardenissa Adrian Boultin johdolla vuonna 1947. Samana vuonna hänet valittiin elokuvamusiikin säveltäjiä valmentaneelle kurssille Royal Academy of Musicissa. Carwithenin tuotantoon kuuluu esimerkiksi elokuvamusiikkia, kaksi jousikvartettoa, viulusonaatti ja orkesteriteoksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Amy Coney Barrett

**Amy Coney Barrett** (s. 28. tammikuuta 1972 New Orleans, Louisiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen tuomari ja professori, joka aloitti lokakuussa 2020 Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomarina.

Barrett toimi Yhdysvaltain liittovaltion seitsemännen piirin vetoomustuomioistuimen tuomarina vuodesta 2017, jolloin presidentti Donald Trump nimitti hänet tehtävään. Lisäksi hän on toiminut oikeustieteen professorina Notre Damen yliopistossa Indianassa.

## Tausta ja yksityiselämä
Barrett vietti lapsuutensa New Orleansissa. Hänen isänsä toimi Shellin lakimiehenä ja äiti kotiäitinä. Barrettilla on kuusi sisarusta. Barrettin aviomies on Jesse M. Barrett. Pariskunta avioitui vuonna 1999. Pariskunnalla on seitsemän lasta, joista kaksi on adoptiolapsia. Yhdellä lapsista on Downin syndrooma. Perhe asuu South Bendissa Indianan osavaltiossa. Uskonnolliselta vakaumukseltaan Barrett on katolilainen ja harjoittaa uskoaan aktiivisesti.

Alemman korkeakoulututkinnon hän on suorittanut Nashvillen Rhodes Collegessa vuonna 1994 pääaineenaan englanninkielinen kirjallisuus. Opintojaan hän jatkoi Notre Damen yliopiston oikeustieteellisessä korkeakoulussa. Hän sai Yhdysvalloissa käytettävän juristin oppiarvon vuonna 1997 korkeimmalla mahdollisella arvosanalla.

## Ura
Barrett toimi vuosina 1998–1999 Antonin Scalian esittelijänä ja vuoteen 2002 saakka yksityisessä lakitoimistossa Washington DC:ssa.

Vuodesta 2002 lähtien Barrett toimi kotiyliopistossaan Notre Damessa oikeustieteen professorina vuoteen 2017 asti. Ennen Notre Damea hän toimi vuoden George Washingtonin yliopiston vierailevana apulaisprofessorina. Vuonna 2017 Barret nimitettiin liittovaltion vetoomustuomioistuimen tuomariksi.

### Korkeimmassa oikeudessa
Syyskuussa 2020 presidentti Trump nimitti ennakko-odotusten mukaisesti Barrettin ehdokkaakseen Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomariksi Ruth Bader Ginsburgin seuraajaksi. Senaatti vahvisti hänen nimityksensä 26. lokakuuta 2020 äänin 52–48, ja hän vannoi virkavalansa myöhemmin samana päivänä. 

Huolimatta siitä, että Barrett kuuluu korkeimman oikeuden niin sanottuun konservatiiviseen blokkiin, hän on nimityksensä jälkeen osoittautunut huomattavasti maltillisemmaksi ja sitoutumattomammaksi vaa'ankieliääneksi tuomareiden äänestäessä. Barrettin katsotaan edustavan tuomarina tekstualismia: sen mukaan perustuslakia on tulkittava kirjaimellisesti kiinnittämättä huomiota siihen, mitä sillä on haluttu tarkoittaa tai lainsäädännöllistä historiaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Based On a Novel

**Based on a Novel** on Olli Ahvenlahden kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1981. A-puolen päätösraita "Chorale" on omistettu elokuussa 1980 vain 40-vuotiaana kuolleen muusikko Pekka Pöyryn muistolle.

Albumi julkaistiin Ponsin toimesta vain vinyylilevyllä vuonna 1981 ja alkuperäinen painos on melkoisen hintava nykyään. Vuonna 2017 Svart Records julkaisi levystä rajoitetun uusintapainoksen sekä mustalla vinyylillä että sinisellä vinyylillä 300 kappaleen rajattuna painoksena.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Olli Ahvenlahti, ellei toisin mainita.

### A-puoli
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Olli Ahvenlahti - piano (1-8, soolo: 1-3, 5-8)
* Juhani Aaltonen - huilu (3, 4, 6, soolo: 3, 6), alttohuilu (2, 5, 7-8, soolo: 7), bassohuilu (soolo: 1, 7)
* Markku Johansson - flyygelitorvi (2, 5, 8, soolo: 2, 5)
* Esko Rosnell - rummut (1-3, 5-8, soolo: 3)
* Pekka Sarmanto - (kontra)basso (1-3, 5-8, soolo: 5, 7)

### Tuotanto
* Jukka Laaksonen - teknikko, digitaalinen äänitys (MTV-studiot)
* Olli Ahvenlahti - tuottaja
* Otto Donner - vastaava tuottaja
* Liisa Ahvenlahti - kansitaide ja valokuva
* Pauli Saastamoinen - vuoden 2017 uusintapainoksen masterointi (Finnvox, 2016)
* Jari Nieminen - vuoden 2017 uusintapainoksen layout (Blind Design)

## Lähteet
Viva Lagerborg

**Viva Sofia Lagerborg** (28. lokakuuta 1871 Elimäki – 9. heinäkuuta 1941 Piikkiö) oli suomalainen lääkäri ja lasten tuberkuloosin hoidon uranuurtaja.

## Henkilöhistoria
Viva Lagerborgin vanhemmat olivat pääpostijohtaja Hjalmar Lagerborg ja Gertrud Maria von Kothen. Professori Rolf Lagerborg oli hänen veljensä. Viva Lagerborg tuli ylioppilaaksi 1896 ja  sai erivapauden opiskella lääketiedettä Helsingin yliopistossa, lääketieteen lisensiaatiksi hän valmistui 1904. Valmistuttuaan hän toimi ensin lääkärinä Kouvolassa 1905–1907 ja sitten apulaislääkärinä Helsingin yleisessä sairaalassa lastentautien osastolla 1907–1910, saaden lastentautien erikoislääkärin oikeudet. Hangossa Lagerborg toimi yksityisenä lääkärinä vuoteen 1923 asti ja oli siellä myös kaupunginvaltuuston jäsen 1919–1923. Jo vuonna 1913 myös tuberkuloosilääkärin oikeudet saanut Lagerborg toimi lisäksi Lappohjan Högsandin lastenparantolan lääkärinä, vt. kunnanlääkärinä Bromarvissä ja väliaikaisena kaupungin- ja koululääkärinä Hangossa. Hän rakennutti vuonna 1913 Hankoon Ljungbon keuhko­tuberkuloosi­parantolan, jonka suunnitteli Signe Lagerborg-Stenius. Parantolan lääkärinä hän toimi itse 1914–1916. Lappohjan Högsandin parantolan vakituiseksi lääkäriksi Lagerborg tuli 1923 ja toimi siellä aina kevääseen 1940 asti, jolloin alue vuokrattiin Neuvostoliitolle. Vielä sen jälkeen hän toimi parantolan lääkärinä Paraisilla. Lagerborg oli Tenholan kunnanvaltuutettu 1934–1937 sekä useiden lääkäriyhdistysten ja Lotta Svärd -järjestön jäsen.

Lagerborg kuoli vuonna 1941. Hänet on haudattu Turussa Turun hautausmaalle.

## Julkaisuja
* *Intryck av Ectesinbehandling*, Finska Läkaresällskapets Handlingar, 1926
* *Spondylitis tuberculosa, konservativ behandling*, Finska Läkaresällskapets Handlingar, 1930
* *Loevensteins antidifterisalva*, Finska Läkaresällskapets Handlingar, 1932
* *Högsand sanatorium 1923–1933: tioårsberättelse*, 1934

## Lähteet
Kristian Backman

**Kristian Ismo Backman** (s. 12. tammikuuta 1997 Imatra) on suomalainen taikuri, mentalisti ja juontaja. Backman sai kipinän taikuuteen jo lapsena nähdessään televisiosta katutaikuutta.

Backman aloitti uransa perustamalla omaa nimeään kantavan YouTube-kanavan vuonna 2012. Sisältö pohjautuu taikuuteen ja Backman palkittiin vuonna 2014 Pohjoismaiden suurimmassa YouTube-tapahtumassa Tubeconissa yleisöäänestyksellä vuoden tulokkaaksi. 

Vuonna 2020 Backman rupesi esiintymään taikurina täyspäiväisesti. Hänet on palkittu muun muassa Ravintolataikuuden SM-hopealla vuonna 2023 sekä lähitaikuuden SM- hopealla vuonna 2017.

Nykyään Backman asuu Espoossa esiintyen 200 keikan vuositahdilla yritys- ja yksityistilaisuuksissa. Taikurina esiintymisen lisäksi hän juontaa tapahtumia sekä julkaisi vuonna 2024 kirjan taikatempuista, joka kantaa nimeä *Taikuuden salat*.

Vuoden 2023 tammikuussa Backman perusti yhdessä Viljo Haapamäen kanssa taikuriklubin, joka kantaa nimeä Helsinki Magic Show. Klubilla esiintyy kuukausittain suomalaisia ja ulkomaalaisia taikureita ja mentalisteja. Helsinki Magic Show’sta on menestyksensä ansiosta tullut Euroopan suurin säännöllisesti järjestettävä taikuriklubi.

Vuoden 2024 keväällä Suomen Taikapiiri myönsi Backmanille ja Haapamäelle Timo Tuomivaara -kiertopalkinnon suomalaisen taikakulttuurin edistämisestä.

## Muuta
Taikuuden lisäksi Backman on myös pienestä asti harrastanut monia urheilulajeja aina jääkiekosta yleisurheiluun. Hän on saavuttanut sekä korkeushypyssä että kolmiloikassa SM-mitaleita.

Backman valmistui ylioppilaaksi Imatran yhteislukiosta keväällä 2016. Hän aloitti tradenomin opinnot Saimaan ammattikorkeakoulussa syksyllä 2016, josta valmistui vuonna 2020. Hän oli vaihto-oppilaana Pietarissa puoli vuotta, jona aikana hän tutustui paikallisiin taikuriyhteisöihin. 

Backman osallistui Suomen Talenttiin 2021, jossa hänen esiintymisensä näytettiin torstaina 11. maaliskuuta. Esityksessä Backman nappasi hampaidensa väliin Hannu-Pekka Parviaisen ampuman värikuulan.

## Teokset
* 

## Palkinnot ja tunnustukset

* Timo Tuomivaara -kiertopalkinto 2024
* Ravintolataikuuden SM-3 2024
* Ravintolataikuuden SM-2 2023
* Lavataikuuden SM-3 2023
* Vuoden nettitaikuri 2015
* TubeCon Vuoden tulokas 2015

## Lähteet
Tarnowskie Góryn piirikunta

**Tarnowskie Góryn piirikunta** () on yksi Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 140&nbsp;519. Piirikuntaan kuuluvat viisi maalaiskuntaa ovat Krupski Młyn, Ożarowice, Świerklaniec, Tworóg ja Zbrosławice ja neljä kaupunkikuntaa Kalety, Miasteczko Śląskie, Radzionków sekä hallintokeskus Tarnowskie Góry.

Vuoden 2019 lopussa Tarnowskie Góryn piirikunnassa arvioitiin olevan 140&nbsp;519 asukasta, joista 51,4 prosenttia naispuolisia ja 48,6 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 138&nbsp;259 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 117&nbsp;810 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioidaan vuoden 2019 lopussa muodostaneen 17,2 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 60 prosenttia ja eläkeikäisten 22,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,9 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 1&nbsp;224 lasta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa piirikunnan 1,6 prosenttia asukkaista oli saksalaisia.

## Lähteet
Someveteraani

**Someveteraani** on suomalaislaulaja Benjaminin 25. syyskuuta 2020 julkaistu toinen studioalbumi ja ensimmäinen suomenkielinen albumi. Albumin vastaavana tuottajana toimi Atso Soivio. Kappaleita ovat olleet tuottamassa myös Lauri Halavaara, Los Rollos, Matias Keskiruokanen ja Joonas Laaksoharju.

Albumi on konseptialbumi Benjaminin historiasta ”sometähtenä” ja kasvusta artistiksi sekä 2020-luvun internetin ilmiöistä ja haasteista. Kappaleiden teemoja ovat myös identiteettikriisi sekä aikuiseksi kasvaminen julkisuudessa.

Albumin yhteydessä julkaistiin Karim Sahebinin ohjaama lyhytelokuva.

## Kappaleet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Someveteraani''-lyhytelokuva YouTubessa
Tatebayashi

**Tatebayashi** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Gunman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin kaakkoisosassa Tone- ja Watarasejokien välisellä alluviaalitasangolla. Kaupunkiin kuuluu useita pieniä järviä, kuten Jōjärvi ja Tatarajärvi. Pohjoisessa se rajautuu Tochigin prefektuuriin. Tatebayashissa on 75&nbsp;442 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 60,97 neliökilometriä. 

Tatebayashi kehittyi Muromachi-kauden loppupuolelta lähtien linnanaluskaupunkina Akai-klaanin hallinnassa. Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla siitä tuli Tatebayashin daimiokunnan keskus. Linnanherrana toimi muun muassa shōguniksi myöhemmin noussut Tokugawa Tsunayoshi. Tärkeitä perinteisiä elinkeinoja ovat soijakastikkeen, jauhojen ja nuudelien tuotanto sekä tekstiiliteollisuus. Sittemmin kaupunkiin on sijoittunut myös metalli-, kone- ja elektroniikkateollisuutta. Kaupunkioikeudet Tatebayashi sai vuonna 1954, kun Tatebayashin maaseutukaupunkiin liitettiin seitsemän kyläkuntaa. 

Tatebayashin nähtävyyksiin kuuluu alppiruusuistaan tunnettu Tsutsujigaokan puisto. Morin-jin buddhalainen temppeli liitetään puolestaan *[[Bunbuku chagama]]* -kansansatuun. Tatebayashia palvelevat Tōbu-rautateiden Isesaki-linja, Koizumi-linja ja Sano-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Haiden at Obiki Inari Shrine, Tatebayashi.jpg|Obiki Inari-jinja
Tiedosto:GunmaMuseumOfArtWholeView.jpg|Gunman prefektuurin taidemuseo
Tiedosto:Former Jomo Muslin Office.jpg|Entinen Jōmōn musliinitehtaan rakennus Tatebayashin paikallismuseossa
Tiedosto:JomumaWatashiBune.jpg|Jōjärvi


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Porvoon nukke- ja lelumuseo

**Porvoon nukke- ja lelumuseo** on Porvoossa sijaitseva yksityinen museo, jonka ovat perustaneet Evi ja Jorma Söderlund vuonna 1974.
Lelumuseo sijaitsee 1800-luvulla rakennetussa talossa Jokikadulla Porvoon vanhassa kaupungissa. Toiminnasta vastaavat Jorma Söderlund, Nina Aikala ja Sami Söderlund.

Porvoon lelumuseon muodostaa yksityinen, kesäkuukausina nähtävillä oleva kokoelma, jota liikkeenharjoittajat Evi ja Jorma Söderlund keräsivät 1960-luvulta alkaen. Museon kokoelmiin kuuluu noin 1&nbsp;000 nukkea ja suuri määrä muita leluja 1800-luvun alkupuolelta 2000-luvulle asti. Kaikilla leluilla on aikanaan leikitty.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Museon verkkosivut
Bad Wolvesin diskografia

**[[Bad Wolves]]** on vuonna 2017 perustettu yhdysvaltalainen superyhtye, joka koostuu aiemmin muun muassa In This Momentissa, Divine Heresyssä, God Forbidissa sekä DevilDriverissa soittaneista muusikoista.
## Studioalbumit
* *[[Disobey]]* (2018)
* *[[N.A.T.I.O.N.]]* (2019)
* *[[Dear Monsters]]* (2021)
* *[[Die About It]]* (2023)

## EP:t
* *False Flags, Volume 1* (2018)
* *False Flags, Volume 2* (2018)
* *Zombie EP* (2018)
* *Acoustic Sessions* (2019)
* *Sacred Kiss* (2022)

## Singlet
* ”Zombie” (2018)
* ”Hear Me Now” (feat. Diamante) (2018)
* ”Remember When” (2018)
* "Killing Me Slowly" (2019)
* ”Sober” (2020)
* ”Learn to Walk Again” (2020)
* ”Lifeline” (2021)
* ”If Tomorrow Never Comes” (2021)
* ”Bad Friend” (2023)
* ”Legends Never Die” (2023)

### Promosinglet
* ”Learn to Live” (2017)
* ”Toast to the Ghost” (2017)
* ”Better the Devil” (2018)
* ”No Masters” (2018)
* ”I´ll Be There” (2019)
* ”Crying Game” (2019)
* ”House Of Cards” (2021)
* ”The Body” (2022)

## Musiikkivideot

## Lähteet
Burislev

**Burislev** tai **Burislev Sverkerinpoika** oli yhdessä Kolin kanssa Ruotsin kuningas ja kruununtavoittelija noin vuosina 1167–1169.

## Lähteet
Junto

**Junto** on brittiläisen Basement Jaxxin seitsemäs albumi, joka julkaistiin 25. elokuuta 2014.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Japanin bonuskappaleet
#Wherever You Go (featuring Chara) 
# Oh Dear, I'm Falling in Love with You (featuring Mademoiselle Yulia)
# Back 2 the Wild (featuring Miss Emma Lee and Baby Chay)
# What a Difference Your Love Makes (featuring Sam Brookes)

### Deluxe painoksen bonuskappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
Työpato

**Työpato**  () on pato, joka rakennetaan vain lyhytaikaiseen käyttöön helpottamaan tai mahdollistamaan rakennustehtävää vesistössä sijaitsevalla työmaalla. Työpadot rakennetaan yleensä maapatona ja tilapäisen patoseinämän avulla, jotka puretaan toimenpiteen jälkeen pois. Työpato rakennetaan yleensä veteen ja padon valmistuttua vesi pumpataan yleensä pois. Työpadot ovat yleisiä kaivos-, silta- ja patotyömailla. Työpatoja käytetään myös tulvien torjunnassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Teräsyhtymä oy: Esite siirrettävän työpadon käytöstä
Danny Driver

**Danny Driver** (s. 1977) on brittiläinen pianisti.

Driver opiskeli Cambridgen yliopistossa luonnontieteitä ja sai samalla musiikin opetusta Alexander Kellylta sekä Piers Lanelta. Cambridgesta Driver siirtyi Royal College of Musiciin, jossa häntä opetti Irina Zaritskaja. Hän viimeisteli opintonsa yksityisesti Maria Curcion johdolla. Hän sai useita palkintoja jo opiskeluaikoinaan.

Driver teki ensimmäisen esiintymisensä Promsissa vuonna 2011 toimimalla solistina Franz Reizensteinin humoristisen *Concerto Popolare (A Piano Concerto to End All Piano Concertos)* -teoksen esityksessä. Hän on tullut tunnetuksi suhteellisen vähälle huomiolle jääneidenkin säveltäjien tuotannon esittämisestä. Hän on levyttänyt muiden muassa Carl Philipp Emanuel Bachin, Georg Friedrich Händelin, Robert Schumannin, Amy Beachin, Dorothy Howellin, Cécile Chaminaden, York Bowenin, Erik Chisholmin, Mili Balakirevin ja Benjamin Dalen teoksia. Resitaaleissaan hän on esittänyt esimerkiksi Thomas Adèsin, Eugen d'Albertin, Nikolai Medtnerin, Max Regerin, Clara Schumannin ja Richard Straussin pianosävellyksiä. 

Driver on tehnyt aktiivista yhteistyötä viulisti Chloë Hanslipin, baritoni Christian Immlerin ja sellisti Oliver Coatesin kanssa. Kapellimestareita, joiden kanssa hän on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet muiden muassa Andrew Litton, Richard Farnes, Martyn Brabbins, Rory MacDonald, Christopher Warren-Green, James MacMillan ja Bramwell Tovey. Driverin vaimo on kapellimestari Rebecca Miller. Tämän kanssa hän piti York Bowenin kolmannen pianokonserton Yhdysvaltain-ensiesityksen vuonna 2009. Driverin levy-yhtiönä on ollut Hyperion Records. Hänen levytyksensä ovat saaneet esimerkiksi *[[Limelight (lehti)|Limelight]]*-lehden "vuoden soitinlevytyksen" tunnustuksen ja päässeet *[[The New York Times]]in* parhaiden klassisten levytysten listalle. Driver on saanut myös Gramophone-ehdokkuuksia. Hän on opettanut professorina Royal College of Musicissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Kuunnelkaa laulujani!

**Kuunnelkaa laulujani!**  on suomalainen televisio-ohjelma, henkilökuva '''Valto Laitisesta''', Pariisiin vuonna 1957 muuttaneesta säveltäjästä ja jazzpianistista. 

TV1:n Viihdetoimituksen tuottamassa ja Erkki Pohjanheimon toimittamassa ja ohjaamassa dokumentissa seurataan Valto Laitisen elämää ja työskentelyä Pariisissa. *Kuunnelkaa laulujani!* -ohjelman haastattelijoina toimivat Teija Sopanen ja Mikko Valtasaari. Sopanen toimi myös Ranskan kuvausosuuksien kuvaussihteerinä. 

Ohjelmassa nähdään muun muassa Valto Laitisen pianonsoittoa pariisilaisessa ravintolassa, suora haastattelu Ranskan radion studiossa, neuvottelu SACEMissa, Ranskan Teostossa, ja kohtaus, missä Laitinen opastaa ranskalaista rockbändiä. Säveltäjä kertoo myös kovasta kilpailusta ja vaikeudesta saada sävellyksiä äänilevyille. Laitisen lauluja ovat levyttäneet muun muassa Mireille Mathieu (*La Chanson de notre amour*) ja Anthony Perkins (*L’Automne de Paris*). 

Valto Laitisen henkilökuvassa kuulemme ranskalaisten laulajien esittävän Laitisen musiikkia ja Les Swingers big bandin soittavan hänen sävellyksiään Eiffel-tornin ravintolassa. Ohjelmassa esiintyvät ranskalaiset solistit ovat Virginia Vee , Georgette Lemaire , Edith Becker ja Marc-Fabien Bonnard . Virginia Vee esittää Sacre Coeurin portailla Valto Laitisen hitin *Listen to my Song* (Kai laulaa saan) . Ohjelmaan kuvattiin myös jaksoja Pasilan tv-studiossa, missä Ossi Runnen orkesterin säestyksellä lauloivat Marion Rung, Lea Laven, Anki ja Fredi. Sanoitukset näihin lauluihin televisiota varten teki Saukki.

Ohjelman ensilähetys oli Yle TV1:ssä 24.10.1971 ja uusinta TV1:ssä 6.7.1972 , Yle Teemalla 19.2.2013  sekä 22.2.2013.  

## Tekijät
* Jean Yves Coic, kuvaaja Pariisissa
* Tommy Eibrand, kuvaaja Pariisissa
* Tony Laillard, kuvaaja Pariisissa
* Claude Perrin-Terrin, äänittäjä Pariisissa
* Antero Virta, kuvaaja Helsingissä
* Seppo Laine, kuvaaja Pasilan tv-studiossa
* Jouko Lehmuskallio, äänittäjä Helsingissä
* Raino Aaltonen, musiikkitarkkailija Pasilan tv-studiossa
* Maisa Pitkänen, filmileikkaaja
* Heikki Liikanen, lavastaja Pasilan tv-studiossa
* Ossi Runne, kapellimestari
* Mikko Valtasaari, toimittaja Pariisissa
* Teija Sopanen, toimittaja Pariisissa (myös Pariisin kuvaussihteeri)
* Eila Kolehmainen, kuvaussihteeri Helsingissä
* Erkki Pohjanheimo, toimittaja - ohjaaja 

## Triviaa
Valto Laitinen ei ollut käynyt Suomessa Pariisiin muuttonsa jälkeen 1957 ennen kuin tämän ohjelman kuvausten yhteydessä elokuussa 1971. Erkki Pohjanheimo kutsui hänet Helsinkiin ja esitteli suomalaisille levy-yhtiöille. Siitä seurasikin useita sävellyksiä suomalaisille artisteille.

## Lähteet
Joanna Macy

**Joanna Rogers Macy** (2. toukokuuta 1929 – 19. heinäkuuta 2025 Berkeley, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen ympäristöaktivisti, tutkija ja kirjailija, jonka tuotanto käsitteli buddhalaisuutta, systeemiteoriaa ja syväekologiaa. Hänen pääteoksensa on *[[Coming Back to Life: Practices to Reconnect Our Lives, Our World]]*, joka käsittelee psykologisia toimintamalleja ympäristökriisien käsittelyssä.

Macy väitteli uskontotieteen alalta Syracusen yliopistosta. 

## Teokset

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Joanna Macyn kotisivut