open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Abbie Cornish

**Abbie Cornish** (s. 7. elokuuta 1982 Lochinvar, Uusi Etelä-Wales) on australialainen näyttelijä, joka tunnetaan useista elokuva- ja televisiorooleistaan, mukaan lukien palkitusta pääosastaan elokuvassa *[[Somersault]]* (2004). Hänet tunnetaan myös kansainvälisesti muun muassa rooleistaan Fanny Brawnena elokuvassa *[[Yön kirkas tähti]]* (2009) ja Sweet Peana elokuvassa *[[Sucker Punch (vuoden 2011 elokuva)|Sucker Punch]]* (2011). Ensin mainitun elokuvan rooli toi hänelle useita palkintoehdokkuuksia Amerikassa ja Australiassa.

## Varhainen elämä
Abbie Cornish syntyi Uuden Etelä-Walesin osavaltiossa Australiassa Shelley ja Barry Cornishille. Hän on toinen perheen viidestä lapsesta. Cornishilla on kolme veljeä, ja hänen pikkusiskonsa Isabelle Cornish on myös näyttelijä. Cornish kasvoi perheensä 70 hehtaarin maatilalla. Hän jätti lukiossa yhden kouluvuoden väliin. Nuorena häntä kiehtoivat ulkomaiset ja independent-elokuvat.

Cornish varttui eläinten parissa ja ryhtyi kasvissyöjäksi 13-vuotiaana. Vuonna 2006 hänestä tuli australialaisen eläinoikeusjärjestön suurlähettiläs ja osallistui sen järjestämään mainoskampanjaan vuonna 2012.

## Ura
Cornishin ura viihdealalla alkoi 13-vuotiaana, kun hän alkoi tehdä mallintöitä päästyään *Dolly Magazinen* järjestämän kilpailun finaaleihin. Vuonna 1999 hänet palkittiin Australian elokuvainstituutin Young Actor -palkinnolla roolistaan ABC-kanavan televisiosarjassa *[[Wildside]]*. Tämän jälkeen hänelle tarjottiin debyyttiroolia elokuvassa *[[The Monkey's Mask]]*.

Cornishin seuraava rooli oli lyhytelokuvassa *Everyhting Goes*, mutta hänen läpimurtonsa näyttelijänä tapahtui vuoden 2004 elokuvassa *Somersault*, josta hänet palkittiin useilla parhaan näyttelijän palkinnoilla Australiassa sekä Miamin elokuvajuhlilla. Cornish sai kiittävät arvostelut roolistaan vuoden 2006 *[[Candy (elokuva)|Candy]]*-elokuvassa, jossa hänen vastanäyttelijänään oli Heath Ledger. Hän on näytellyt myös elokuvissa *[[A Good Year – Mainio vuosi]]* (2006), *[[Elisabet – kultainen aikakausi]]* (2007) ja *[[Stop-Loss]]* (2008). Hänellä oli merkittävä rooli myös Neil Burgerin ohjaamassa *[[Rajaton (elokuva)|Rajattomassa]]* vuonna 2011.

Cornish esiintyi vuonna 2012 Madonnan ohjaamassa elokuvassa *[[W.E.]]*, joka ei saanut kriitikoiden suosiota. Hän korvasi Emily Bluntin *[[The Girl]]* -elokuvan pääosassa nuorena yksinhuoltajaäitinä, joka auttaa siirtolaisia pääsemään Meksikon rajan yli Texasiin. Cornish esiintyi myös rikoskomediassa *[[Seitsemän psykopaattia]]* (2012) Woody Harrelsonin ja Colin Farrellin kanssa. Elokuva oli arvostelumenestys. Lisäksi hän näytteli *[[RoboCop (vuoden 2014 elokuva)|RoboCop]]*-elokuvassa vuonna 2014.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Grenzgletscher

**Grenzgletscher** on vuoristojäätikkö Sveitsissä, Valais’n kantonissa, kymmenisen kilometriä Zermattista kaakkoon. Jäätikkö saa alkunsa Dufourspitzevuoren eteläpuolelta runsaan neljän kilometrin korkeudessa ja yhdistyy Gornergletscher-jäätikköön puolitoista kilometriä alempana. Jäätikön pituus on noin yhdeksän kilometriä.

## Lähteet
*
Antonio Peñalver

**Antonio Peñalver Asensio** (s. 1. joulukuuta 1968 Alhama de Murcia) on espanjalainen uransa päättänyt kymmenottelija ja olympiamitalisti. Peñalver voitti olympiahopeaa kotikisoissaan vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa pisteillä 8412. Hän voitti myös pronssia saman vuoden sisäratojen EM-kisoista Genovasta ennätyspisteillään 6062. 

Peñalver osallistui urallaan kolmiin kesäolympialaisiin ja kaksiin MM-kisoihin.

## Henkilökohtaiset ennätykset lajeittain
*100 metrin juoksu – 10,95 (1996)
*400 metrin juoksu – 48,88 (1988)
*1 500 metrin juoksu – 4.28,84 (1990)
*110 metrin aitajuoksu – 14,09 (1992)
*korkeushyppy – 212 (1992)
*seiväshyppy – 500 (1992)
*pituushyppy – 758 (1995)
*kuulantyöntö – 17,32 (1991)
*kiekonheitto – 50,66 (1991)
*keihäänheitto – 63,08 (1991)
*kymmenottelu – 8478 (1992)
*seitsenottelu (sisäradat) – 6062 (1992)

## Lähteet
* 
* Antonio Peñalver  (pdf) rfea.es. Espanjan yleisurheiluliitto. 

## Viitteet
Jens Martin Knudsen

**Jens Martin Knudsen** (s. 11. kesäkuuta 1967 Saltangará, Färsaaret) on färsaarelainen uransa jo päättänyt jalkapallomaalivahti. Knudsen tunnetaan parhaiten siitä, että hän pelasi urallaan pipo päässä saatuaan neljätoistavuotiaana vakavan päävamman. Knudsen tiedettiinkin usein vain "sinä pipopäisenä maalivahtina". 

Knudsen pelasi urallaan kuudessa seurassa Färsaarilla, Tanskassa, Islannissa ja Skotlannissa. Skotlannissa hänen seuransa oli Ayr United FC. Knudsen pelasi Färsaarten jalkapallomaajoukkueessa vuosina 1988-2006 65 ottelua. 

Vuonna 2007 ammattilaisuransa lopettanut Knudsen voitti nuorempana Färsaarten mestaruuden voimistelussa ja hän pelasi myös käsipalloa Färsaarten pääsarjassa kenttäpelaajana. Nykyisin hän työskentelee kalatehtaassa. 

## Lähteet
* 
* http://www.national-football-teams.com/player/2319/Jens_Martin_Knudsen.html
* http://www.iltasanomat.fi/jalkapallo/art-1288734413301.html
Roberto Moya

**Roberto Saturnino Moya Sandoval** (11. helmikuuta 1965 Havanna – 21. toukokuuta 2020) oli kuubalaissyntyinen, mutta myöhemmin Espanjan kansalaisuuden saanut kiekonheittäjä. Moya voitti olympiapronssia Kuuban väreissä vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa tuloksella 64,12. Moyan ennätys oli vuonna 1990 heitetty 65,68. Vuonna 1995 Moya voitti kiekonheitossa kultaa Pan-Amerikan kisoissa. Hän osallistui urallaan kaksiin kesäolympialaisiin ja kolmiin MM-kisoihin. Moya sai Espanjan kansalaisuuden vuonna 2001.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Myyntimies Jethro

**Myyntimies Jethro** oli suomalainen televisiosarja, jossa seurattiin turkulaisen kiinteistönvälittäjä Jethro Rostedtin elämää työssä ja vapaa-ajalla. Ohjelman kertojana toimii Heikki Hilander. Ensimmäinen tuotantokausi alkoi TV5-kanavalla 20. maaliskuuta 2014. Toinen tuotantokausi 16. lokakuuta 2014. Ohjelma jatkui syksyllä 2015 nimellä Kauppaneuvos Jethro Nelosella.

## Ensimmäinen tuotantokausi

## Toinen tuotantokausi

## Lähteet
Lauri Olavi Routila

**Lauri Olavi Routila** (vuoteen 1936 **Rosenberg**; 30. syyskuuta 1934 Pori – 20. tammikuuta 2020 Jyväskylä) oli suomalainen filosofi, fenomenologi ja Jyväskylän yliopiston taidekasvatuksen professori.

## Koulutus ja ura
Routila suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon Turun yliopistossa vuosina 1956–1959. Lisensiaatiksi hän valmistui sieltä vuonna 1962 ja väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1969 aiheenaan Aristoteleen filosofia. Routila toimi Turun yliopiston filosofian assistenttina vuosina 1960–1969, filosofian vt. professorina 1970–1971 ja filosofian dosenttina vuosina 1970–1999. Hän oli Suomen Akatemian vanhempi tutkija vuosina 1971–1977 ja 1979–1980 sekä Hampurin yliopiston filosofian professori vuonna 1978. Hänet nimitettiin Jyväskylän yliopiston taidekasvatuksen professoriksi vuonna 1985. Virkanimike muuttui sittemmin taiteentutkimuksen professoriksi, ja hän hoiti virkaa vuoteen 1999 asti. Routila toimi myös Kustannusliike ja kirjapaino Clarionin toimitusjohtajana ja graafisena suunnittelijana vuosina 1980–1983.

## Julkaisuja
* *Die aristotelische Idee der Ersten Philosophie: Untersuchungen zur onto-theologischen Verfassung der Metaphysik des Aristoteles*. Acta Philosophica Fennica, 23. Amsterdam: North-Holland, 1969.
* *Filosofian tila ja tulevaisuus*. Toimittaneet Jaakko Hintikka ja Lauri Olavi Routila. Helsinki: Weilin+Göös, 1970.
* *Über Zeichen, Sinn und Wahrheit*. Annales Universitatis Turkuensis, B Humaniora, 117. Turku: Turun yliopisto, 1970.
* "Taide, kieli ja taiteen kieli", *Estetiikan kenttä*, s. 151–170. Toimittaneet Markku Envall, Aarne Kinnunen ja Yrjö Sepänmaa. Helsinki: WSOY, 1972.
* "Uusplatonisesta taiteen filosofiasta", *Antiikin estetiikka*, s. 149–183. Toimittaneet Aarne Kinnunen ja Teivas Oksala. Helsinki: WSOY, 1977.
* *Taidekasvatuksen tieteenala*. Keuruu: Clarion, 1985.
* *Miten teen tiedettä taiteesta: Johdatusta taiteentutkimukseen ja taiteen teoriaan*. Keuruu: Clarion, 1986.
* "A Theory of Art for Art Education", *Art and Beyond: Finnish Approaches to Aesthetics*, s. 104–125. Edited by Ossi Naukkarinen and Olli Immonen. Lahti: International Institute of Applied Aesthetics & Helsinki: Suomen Estetiikan seura, 1995.

## Lähteet
Berns salonger

**Berns salonger** on ylellinen puistoravintola ja hotelli Tukholman Berzelii park -puistossa.

Ravintolan perusti kondiittori Heinrich Robert Berns, ja se avasi ovensa 1. elokuuta 1863. Ravintolarakennuksen suunnitteli Johan Fredrik Åbom. Bernsin poika laajensi ravintolaa vuonna 1886, jolloin sen nimi muutettiin muodosta Berns salongen nykyiseen monikolliseen muotoonsa (”Bernsin salongit”). Ravintolalla oli vuodesta 1869 oma vakituinen orkesteri, ja siellä pidettiin konsertteja. Ravintolan yhteydessä toimi samalla varietee. Sisätilat ovat koristeelliset. Ravintolan yhteyteen rakennettiin 1980-luvun lopulla toimisto- ja konferenssitiloja.

Nykyään ravintolan yhteydessä toimii hotelli ja yökerho.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Bernsin kotisivu
Slätis

**Slätis** on seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Hilding Slätis (1902–1975), suomalais-ruotsalainen fyysikko
* Otto Slätis (1864–1940), suomalainen agronomi, maanviljelysneuvos ja kansanedustaja
* Pär Slätis (1932–2017), lääkäri, professorin arvonimi
Magnus Ille

**Magnus Ille** (s. noin 1500 - 1565 Narva) oli Äyräpään vouti, sotilas ja linnanpäällikkö.

Illen vanhemmat olivat Sune Pietarinpoika Ille ja Margareta Magnuksentytär Grabbe. Aatelittomasta Illestä tuli kuningas Kustaa Vaasan suosikki. Äyräpään kihlakunnan voutina hänet mainitaan 1538, jolloin hänen äitinsä veli Nils Grabbe toimi Viipurin linnan päällikkönä. Miesten tiedetään järjestäneen yhdessä ryöstöretkiä venäläisten puolelle vastoin kuninkaan rajarauhapolitiikkaa ja he saivatkin jättää tehtävänsä. Ille erosi voudin toimestaan 1545. Ruotsin ja Venäjän välisen sodan sytyttyä 1555 Illestä tuli suomalaisen ratsuväen päällikkö ja hän saavutti kuninkaan suosion uudestaan.

Pohjoismaiden seitsenvuotisen sodan puhjettua 1563 Ille nimitettiin amiraalin arvoisena yhdeksän laivan laivasto-osaston komentajaksi, tiettävästi ilman aiempaa merisotakokemusta. 1563 hän oli myös Erik XIV:n tarkastuslautakunnan jäsen. Illen laivasto-osasto pyrki estämään tanskalaisten läsnäoloa Suomenlahdella ja erityisesti kaupantekoa Narvassa. Osasto teki myös ryöstöretkiä Saarenmaalle. Ille jäi tanskalaisten vangiksi ja kuoli vankeudessa Narvassa.

Ille omisti maata Helsingin pitäjän Veromiehenkylässä ja Tenholan Staffbyssä, samoin kuin Mynämäellä. Hänen puolisonsa oli Margareta Olofintytär Stålalarm. Eversti, Ahvenanmaan käskynhaltija ja Kastelholman linnanpäällikkö Salomon Ille (k. 1599) oli heidän poikansa.

## Lähteet
Königgrätzer Marsch

**Königgrätzer Marsch** (myös *Der Königgrätzer*) on saksalaisen Johann Gottfried Piefken säveltämä sotilasmarssi, joka on omistettu Preussin armeijan voitolle Itävallan armeijasta Königgrätzin taistelussa. Piefken on sanottu luonnostelleen marssin ensimmäisen version Königgrätzin taistelukentällä 3. elokuuta 1866. Hän järjesti vielä samana iltana marssin esityksen kuningas Vilhelm I:lle, joka piti siitä suuresti. Vedotakseen preussilaisten isänmaallisiin tunteisiin Piefke oli liittänyt marssinsa trio-osaksi toisen marssin, Der Hohenfriedbergerin, joka oli sävelletty vuonna 1745 Fredrik Suuren voiton kunniaksi. Königgrätzer Marsch tuli pian hyvin suosituksi, mutta sen aihe teki Piefkestä epäsuositun Itävallassa, jossa häntä oli aiemmin kunnioitettu. Saksan keisarikunnan armeijassa Königgrätzer Marsch oli viiden eri joukko-osaston kunniamarssina, Reichswehrissä kuuden joukko-osaston.

Königgrätzer Marsch on edelleen yksi tunnetuimpia saksalaisia sotilasmarsseja. Se sisältyy Saksan armeijan viralliseen marssiluetteloon kahtena eri versiona (AM II 134 ja AM II 195). Niistä toinen on Piefken myöhemmin säveltämä galoppiversio, josta on jätetty Hohenfriedbergerin melodia pois.

Königgrätzer Marsch on edelleen erittäin suosittu ja olennainen osa kaikkien nykyaikaisten saksalaisten sotilasmarssiorkestereiden musiikkiohjelmistoa, kun taas Itävallassa sitä kuullaan hyvin harvoin, koska marssi yhdistetään Itävallan armeijan tappioon Königgrätzin taistelussa.

## Lähteet
Robert Kirkman

**Robert Kirkman** (s. 30. marraskuuta 1978) on yhdysvaltalainen sarjakuvataiteilija, joka tunnetaan parhaiten kauhusarjakuvastaan *[[The Walking Dead (sarjakuva)|The Walking Dead]]*. Kirkman on luonut myös muita sarjakuvia, kuten supersankarisarjat *[[Invincible (sarjakuva)|Invincible]]* ja *[[Marvel Zombies]]*. Hän toimii yhtenä *[[The Walking Dead]]* -televisiosarjan vastaavista tuottajista ja on käsikirjoittanut muutamia sarjan jaksoja.

Kirkman on myös kirjoittanut kolme *The Walking Deadiin* perustuvaa romaania.

## Aiheesta muualla

*Virallinen sivusto
Silver City (New Mexico)

**Silver City** on kunta (*town*) New Mexicon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se on Grantin piirikunnan hallintokeskus.  Silver City on perustettu vuonna 1870. Sen pinta-ala on 26,3 km². 

Silver City on tunnettu monipuolisesta kulttuuritarjonnastaan.

## Historia

Ensimmäiset asukkaat olivat Mogollónin kulttuurin intiaaneja, jotka olivat asuttaneet nykyisen Silver Cityn alueen noin vuosien 900-1000 paikkeilla. Nämä pueblo-intiaanit asuivat kallioseinämien luolissa. Heidän jälkeensa monet muut alkuperäisheimot, kuten Suurten tasankojen apassit, vaelsivat seudulle. Paljon myöhemmin espanjalaiset valloittivat alueen. Espanjalaiset alkoivat kaivaa kuparia, jota intiaanit olivat jo hyödyntäneet, mutta eivät asuneet alueella pysyvästi apassien vihamielisyyden takia. Espanjalaiset kutsuivat laaksoa nimellä La Ciénega de San Vicente.

Yhdysvaltain sisällissodan jälkeen pysyvä asutus alkoi lisääntyä. 1860-luvulta lähtien seuraavien parinkymmenen vuoden aikana apassit hyökkäilivät uudisasukkaiden kimppuun. Vuonna 1869 ensimmäiset valkoihoiset uudisasukkaat, William M. Milby ja John M. Bullard, asettuivat asumaan alueelle. Seuraavan vuoden aikana asukasmäärä kasvoi 80 hengellä. Vuonna 1870 paikka sai nykyisen nimensä. 

Vuodesta 1871 Silver City on ollut Grantin piirikunnan hallintokeskus.  

## Väestö

Silver Cityn asukasluku on noin 10&nbsp;300 (2013). Latinojen (mitä tahansa rotua; alkuperä espanjankielisessä Latinalaisessa Amerikassa tai Espanjassa) osuus on noin 52&nbsp;%.

## Maantiede

Silver City sijaitsee 1872 metriä merenpinnan yläpuolella. Monien ilmastovyöhykkeiden ansiosta sääolot ja kasvillisuus ovat seudulla hyvin vaihtelevia. Kesät ovat kuumia ja talvet viileitä. Korkein mitattu lämpötila on 43 °C (heinäkuu 2005) ja alin –24 °C (tammikuu 1913).

Kunnan luoteispuolella sijaitsee Silver City Range, jonka korkein huippu McComas Peak on 2&nbsp;341 metriä merenpinnan yläpuolella.

Gila Wilderness on 2&nbsp;000 neliökilometrin laajuinen erämaa-alue, jonka eteläraja on noin 30 kilometriä kunnan pohjoispuolella. Erämaa on osa suurta Gilan kansallismetsää. Lähistöllä virtaava Gila River tarjoaa kalastus- ja retkeilymahdollisuuksia.
 
Lähiseudulla on useita järviä: Lake Roberts, Bill Evans Lake, Snow Lake, Wall Lake ja Bear Canyon Dam.
 
## Nähtävyydet
Hyviä vierailukohteita ovat Western New Mexico University Museum, Silver City Museum, Fort Bayard ja The Central Mining District. Pueblo-intiaanien kallioseinämäasumuksiin voi tutustua 70 kilometrin päässä olevalla Gilan erämaa-alueella. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Silver Cityn verkkosivut
The Abbey Road Sessions (Kylie Minoguen albumi)

**The Abbey Road Sessions** on australialaisen Kylie Minoguen kokoelmalevy, joka julkaistiin 24. lokakuuta 2012. Albumi nauhoitettiin marraskuussa 2011 Abbey Road Studiosissa Lontoossa. Albumin ensimmäinen single ”Flower” julkaistiin 25. syyskuuta 2012.

## Kappaleet

## Listasijoitukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kylie Minoguen virallinen sivusto
Kannat

**Kannat** (*Canna*) on yksisirkkaisiin kuuluva ruohovartisten kukkivien kasvien suku. Kannat ovat kotoisin läntisen pallonpuoliskon trooppisilta ja subtrooppisilta alueilta. Niitä kasvatetaan koristekasveina ja ravinnoksi myös muualla maailmassa.

Kannat on kannakasvien heimon ainoa suku. Se on aikanaan jaettu jopa 58 lajiin, mutta tutkimukset ovat osoittaneet monia näistä synonyymeiksi, ja nykyisin lajeja erotetaan kymmenen. Afrikan ja Aasian kannakannat ovat luontoon levinneitä Amerikasta tuotujen mukuloiden jälkeläisiä.

Etelä-Amerikassa kasvavan intiankannan juurakosta ja maavarsista saadaan proteiini- ja tärkkelyspitoista jauhoa, jota käytetään ravinnoksi.

Kannoista on jalostettu lukuisia isokukkaisia hybridilajikkeita koristekasveiksi.

Kannoja kasvatetaan koristekasveina ruukuissa ja istutuksissa. Niillä on suuret lehdet ja näyttävät punaiset, oranssit, keltaiset tai vaaleanpunaiset kukat. Kasvi talvehtii maavarsiensa avulla 10–15&nbsp;°C:n lämpötilassa – viileässä ilmastossa maavarret siirretään talveksi kasvihuoneisiin.

## Lajeja
* intiankanna (*Canna indica*)
* tarhakanna (*Canna* × *hybrida*, *C.* × *generalis*) (risteymä *C. indica* × *glauca* × *iridiflora*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Kannat – ''Canna''
Ali Maaloul

**Ali Maaloul** (s. 1. tammikuuta 1990 Sfax) on tunisialainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Maaloul edustaa Egyptin valioliigassa pelaavaa Al-Ahlia.

## Ura
Maaloul aloitti jalkapalloilun kotikaupungissaan Sfaxissa vuonna 2001. Hän pelasi paikallisen seuran CS Sfaxienin junioreissa ja myöhemmin nousi edustukseen kaudeksi 2009–2010.

Kaudella 2010–2011 Maaloul pelasi 18 sarjaottelua ja teki niissä yhden maalin, kun Sfaxien sijoittui Tunisian pääsarjassa kolmanneksi. Seuraavalla kaudella Maaloul pelasi 28 ottelua ja onnistui maalinteossa kahdesti, kun Sfaxien sijoittui toistamiseen kolmanneksi pääsarjassa. Kaudella 2012–2013 Maaloul pelasi hieman vähemmän edelliseen kauteen nähden 18 ottelulla tehden yhden maalin. Hän voitti samalla ensimmäisen Tunisian mestaruutensa.

Kaudella 2015–2016 Maaloul voitti yllättäen puolustajana Tunisian pääsarjan maalikuninkuuden 16 maalilla 27 ottelussa. Sfaxien sijoittui Tunisian pääsarjassa kolmanneksi.

### Al-Ahli
Maaloul siirtyi ensimmäistä kertaa urallaan ulkomaille heinäkuussa 2016 allekirjoitettuaan kolmen vuoden sopimuksen egyptiläisen Al-Ahlin kanssa. Maaloul voitti heti avauskaudellaan Egyptin mestaruuden ja pelasi pääsarjassa 23 ottelua, joissa syntyi yksi maali. Maaloul saavutti myös heti seuraavalla kaudellaan 2017–2018 toisen Egyptin mestaruuden. Tällä kertaa hän pelasi vain 13 sarjaottelua.

## Maajoukkueura
Maaloul pelasi ensimmäisen maaottelunsa Tunisian paidassa 6. heinäkuuta 2013 Marokkoa vastaan.

Kesäkuussa 2018 Maaloul valittiin Tunisian maajoukkueeseen 2018 MM-kilpailuihin Venäjälle.

## Saavutukset
*Tunisian mestaruus: 2013
*CAF Confederation Cup: 2013
*Pohjois-Afrikan Cup-voittajien cup: 2013
*Egyptin mestaruus: 2017, 2018

## Lähteet
Eisriesenwelt

**Eisriesenwelt** () on luonnollinen kalkkikivi-jääluola Werfenissä, Itävallassa, noin 40 kilometriä etelään Salzburgista. Luola on Hochkogel-vuoren sisällä Tennen-vuoristossa Alpeilla. Se on maailman suurin jääluola: se on 42 kilometriä pitkä ja siellä vierailee vuosittain noin 200 000 turistia. 

## Historia
Virallisesti luolaston löysi ensimmäisenä Anton Posselt, luonnontieteilijä Salzburgista, vuonna 1879, joskin hän tutki luolaa vain 200 metrin syvyydestä. Ennen Posseltin löytöä luolasta tiesivät vain paikalliset asukkaat, jotka eivät suostuneet tutkimaan luolaa, koska uskoivat sen olevan portti Helvettiin. Vuonna 1880 Posselt julkaisi löytönsä vuorikiipeilylehdessä, mutta raportti unohdettiin pian.

Alexander von Mörk, speleologi Salzburgista, kuului harvoihin Posseltin löydön muistaviin ihmisiin. Hän johti monia tutkimusretkiä luolastoon alkaen vuodesta 1912, ja pian muut tutkijat aloittivat omat tutkimuksensa. Von Mörk kuoli ensimmäisessä maailmansodassa vuonna 1914, ja hänen tuhkauurnansa on sijoitettu luolassa olevaan syvennykseen. Vuonna 1920 luotiin ensimmäiset vakiintuneet reitit luolan suulle sekä rakennettiin mökki tutkijoille. Pian sen jälkeen luolan yllättävästä suosiosta kiinnostuneita turisteja alkoi saapua. Myöhemmin vuorelle rakennettiin toinen mökki sekä polut Werfenistä ja Tänneckistä. Vuonna 1955 rakennettiin kabiinihissi, joka lyhensi 90-minuuttisen kiipeämisurakan kolmeminuuttiseksi. 

## Vierailu
Luola on vuosittain avoinna 1.5. - 26.10. Lämpötila luolan sisällä on usein alle 0 astetta Celsiusta, johtuen luolan sisätilojen kylmästä ilmavirrasta, joten lämmintä vaatetusta suositellaan vierailijoille. Valokuvaaminen luolan sisällä on kielletty, jotta opastetut kierrokset sujuisivat nopeasti. 

Kierros alkaa luolan sisäänkäynniltä, jatkuen "Posseltin halliin", avaraan tilaan, jonka keskellä on Posseltin torniksi kutsuttu stalagmiitti. Tornin takapuolelta löytyy luolan seinään lyöty risti, joka merkkaa Anton Posseltin tutkimusretken kaukaisinta pistettä. Ristiltä näkee suuren jääseinämän, joka kohoaa jopa 25 metrin korkeuteen. Seuraavaa jäämuodostelmaa kutsutaan Hymirin linnaksi - Hymir on jättiläinen skandinaavisessa mytologiassa - jonka vieressä stalaktiitit muodostavat jääuruiksi nimetyn monumentin. 

Jääurkujen jälkeen kierros suuntaa Alexander von Mörkin katedraaliin, joka on luolan suurimpia "huoneita" ja samalla von Mörkin viimeinen leposija. Viimeinen pysähtymispiste kierroksella on Jääpalatsi kilometrin päässä luolan sisäänkäynniltä ja 400 metriä maanpinnan alapuolella. Jääpalatsilta vierailijat kääntyvät takaisin kohti luolan sisäänkäyntiä ja palaavat hieman eri reittiä takaisin luolan suuaukolle. Kierros luolassa kestää noin tunnin ja viisitoista minuuttia.    .

## Aiheesta muualla
FS Courbet (1882)

**Courbet** oli Ranskan laivaston vuonna 1882 vesillelaskettu Courbet-luokan ironclad-taistelulaiva.

## Valmistus

Alus tilattiin Toulonin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 19. heinäkuuta 1875. Alus laskettiin vesille 27. huhtikuuta 1882 nimellä *Foudroyant*. Tieto amiraali Courbetin 11. kesäkuuta tapahtuneesta kuolemasta lippulaivansa *[[FS Bayard (1880)|Bayardin]]* kannella Makungissa tultua tietoon alus nimettiin 25. kesäkuuta 1885 meriministerin päätöksellä uudelleen *Courbetiksi* sen ollessa edelleen varustettavana. Se otettiin palvelukseen 20. lokakuuta 1886.

## Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 4. tammikuuta 1903 ja se poistettiin alusluettelosta 5. helmikuuta 1909. Alus myytiin romutettavaksi 25. elokuuta 1910.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
FS Caïman (1885)

**Caïman** oli Ranskan laivaston vuonna 1885 vesillelaskettu Terrible-luokan ironclad-taistelulaiva.

## Valmistus

Alus tilattiin Toulonin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin joulukuussa 1878. Alus laskettiin vesille 21. toukokuuta 1885 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1888.

## Palvelus
Alus romutettiin vuonna 1927.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
FS Terrible (1881)

**Terrible** oli Ranskan laivaston vuonna 1881 vesillelaskettu Terrible-luokan ironclad-taistelulaiva.

## Valmistus

Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin joulukuussa 1877. Alus laskettiin vesille vuonna 1881 ja se otettiin palvelukseen tammikuussa 1887.

## Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1911.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
FS Requin (1885)

**Requin** oli Ranskan laivaston vuonna 1885 vesillelaskettu Terrible-luokan ironclad-taistelulaiva.

## Valmistus

Alus tilattiin 3. syyskuuta 1878 Bordeauxista Bichon frèresiltä (myöh. Forges et Chantiers de la Gironde), missä köli laskettiin 15. marraskuuta 1878. Alus laskettiin vesille 13. kesäkuuta 1885 ja otettiin palvelukseen koeajoja varten 1. joulukuuta 1888. Alus otettiin varsinaiseen palvelukseen 1. maaliskuuta 1890 Brestissä.

## Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Brestiin sijoitettuun pohjoisen laivueen () Division navale cuirassée du Nordiin, mistä sen vapautti 30. heinäkuuta 1895 *Valmy*. Alus siirrettiin 8. elokuuta 1895 Cherbourgissa toisen luokan reserviin odottamaan telakalle siirtoa. Alus palasi 10. lokakuuta 1901 telakalta koeajoihin, joiden päätyttyä se palautettiin palvelukseen 22. huhtikuuta 1902 Cherbourgissa. Modernisoinnissa aluksen aseistukseksi vaihdettiin kaksi 274 millimetrin vuosimallin 1893-96 tykkiä, jotka oli sijoitettu suljettuihin torneihin. Apuaseina oli kuusi kappaletta 100 millimetrin Mle 1881 tykkiä ja kymmenen kappaletta 47 millimetrin ja kolme 37 millimetrin tykkiä. Lisäksi aluksen torpedoputket poistettiin.

Alus saapui 18. toukokuuta 1902 Touloniin, missä se sijoitettiin reserviin 6. elokuuta. Alus palasi Cherbourgiin, missä reservissä olo jatkui 1. syyskuuta 1906. Alus palasi 2. lokakuuta 1909 Touloniin, missä se korvasi *Descartesin* tykistökoululaivana. Alus korvasi *Charlemagnen*, kunnes se siirrettiin 15. lokakuuta 1913 reserviin Bizertessä. Tammikuussa 1914 alus luokiteltiin uudelleen koululaivasta () rannikkopanssarilaivaksi (), jolloin valmistauduttiin ministerimääräyksellä aluksen palvelukseen palauttamiseen.

Alus palautettiin palvelukseen elokuusta lokakuuhun 1914 Bizertessä, jolloin aluksen tehtäväksi oli määrätty Suezin kanavan suojaaminen ja turkkilaisten 3. helmikuuta 1915 Ismailiaan suuntautuneen hyökkäyksen torjunnan tukeminen. Alus osallistui rannikkokohteiden  tuhoamiseen Palestiinan rannikolla vuoteen 1917. Marraskuusta 1917 maaliskuuhun 1918 se oli Port Saidissa, missä korjattiin Gazan pohjoispuolella Wadi el Hesin edustalla käydyssä taistelussa saatuja vaurioita. Alus lähti 17. joulukuuta 1918 Port Saidista Touloniin, missä se sijoitettiin heinäkuussa 1919 tykistökoululaivaksi. Aluksen aseistuksesta oli poistettu pääosa keveistä tykeistä, joista jäljellä oli vain neljä 47 millimetrin tykkiä.

Alus poistettiin palveluksesta 1. elokuuta 1919 Toulonissa ja alusluettelosta 21. kesäkuuta 1920. Alus myytiin 2. toukokuuta 1921 *Bruixin* ja *Torpilleur No 269:n* kanssa Société du Matériel Naval du Midille romutettavaksi.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Sainsbury’s

**Sainsbury’s** on Britannian kolmanneksi suurin päivittäistavaroiden vähittäiskauppa Tescon ja Asdan jälkeen. Ketjun omistajayhtiö on Lontoon pörssissä noteerattu **J&nbsp;Sainsbury&nbsp;plc** (). Syyskuussa 2014 sillä oli noin 1&nbsp;200 myymälää ja se työllisti 161&nbsp;000 henkilöä. Yhtiön supermarketien markkinaosuus vuonna 2012 oli 16,5 prosenttia.

Sainsburyllä on kolme erilaista kauppaketjua: *Sainsbury’s*-supermarketit, *Sainsbury’s Local* -lähikaupat ja *Sainsbury’s Central* -pikkukaupat.

Sainsbury-yhtiön perustivat John James Sainsbury ja hänen vaimonsa Mary Ann vuonna 1869. Suvun jäsenet toimivat yrityksen johdossa lähes 130 vuotta siihen asti, kun Davis Sainsbury jäi eläkkeelle vuonna 1998.

Sainsbury’s oli Britannian johtava päivittäistavaraketju vuoteen 1994 saakka 18,4 prosentin markkinaosuudellaan, kunnes Tesco-ketju meni siitä ohi. Vuonna 2002 myös Asda ohitti Sainsburyn. Peter Davisin toimitusjohtajakaudella 2000–2004 Sainsburyn ongelmat syvenivät, ja hän joutui eroamaan hallituksen puheenjohtajan paikalta, johon hänet oli siirretty. Hänen saamaansa kahden miljoonan punnan bonusta pidettiin kohtuuttomana hänen saavuttamiinsa tuloksiin nähden.

Vuosina 2005–2014 yhtiötä johti aiemmin Asdassa ja Marks & Spencerissä työskennellyt Justin King, joka onnistui kääntämään yhtiön kurssin parempaan. Asiakkaiden valitettua tyhjistä hyllyistä ja huonosta palvelusta King irtisanoi pääkonttorista 750 henkeä ja lisäsi myymälöihin kolme tuhatta myyjää.

Vuosina 2000–2011 yhtiön mainoskasvona oli julkkiskokki Jamie Oliver arviolta vähintään miljoonan euron vuosipalkkioita vastaan. Sitä ennen Sainsbury’s käytti mainonnassaan koomikko John Cleeseä mutta surkein tuloksin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sainsburyn verkkosivusto
Kinapriili

**Kinapriili** (C25H30N2O5) on peptidomimeetti eli peptidejä matkiva orgaaninen yhdiste. Yhdiste kuuluu niin kutsuttuihin ACE-estäjiin ja sitä käytetään lääkkenä korkean verenpaineen ja sydämen vajaatoiminnan hoidossa.

## Fysikaaliset ja kemialliset ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa kinapriili on valkoista tai kellertävää kiteistä ainetta. Se ei liukene veteen, mutta liukenee metanoliin. Kinapriili on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen ominaiskiertokyky metanoliliuoksessa on +14,5°.

## Vaikutusmekanismi ja käyttökohteet
Kinapriilin kehittivät vuonna 1986 Warner-Lambert Companyn tutkijat ja sitä markkinoi Pfizer. Yhdiste itsessään on fysiologisesti lähes tehoton aihiolääke. Ihmisen elimistössä se metaboloituu nopeasti maksan esteraasientsyymien vaikutuksesta aktiiviseksi dihappometaboliitiksi kinaprilaatiksi. Kinapriilia käytetään, koska aktiivinen metaboliitti kinaprilaatti on huonosti elimistöön imeytyvä aine, kun taas kinapriilin biosaatavuus ja imeytyvyys on hyvä. Kinaprilaatti sitoutuu angiotensiinikonvertaasiin ja estää sen toiminnan. Angiotensiinikonvertaasin inhibitoituessa angiotensiinin pilkkoutuminen pienemmiksi peptideiksi, jotka kohottavat verenpainetta supistamalla verisuonia, vähenee ja myös verisuonia laajentavan peptidin bradykiniinin hajoaminen vähenee ja tämä myös alentaa verenpainetta.

Kinapriilia voidaan käyttää korkean verenpaineen ja sydämen vajaatoiminnan hoitamiseen. Tyypillisesti kinapriilia käytetään hydrokloridisuolana. Yhdistettä voidaan käyttää yhdessä esimerkiksi diureettien kuten hydroklooritiatsidin kanssa.

## Haittavaikutukset
Tyypillisimpiä kinapriilin aiheuttamia haittavaikutuksia ovat pääkipu, kuiva yskä ja väsyneisyyden tunne.

## Synteesi
Kinapriilin synteesin lähtöaine on alaniinin tert-butyyliesteri, joka reagoi etyyli-2-bromi-4-fenyylibutanoaatin kanssa muodostaen alkyloidun alaniinijohdannaisen. Seuraavassa vaiheessa alaniinin karboksyyliryhmän suojaryhmänä toiminut tert-butyyliesteri hydrolysoidaan happamissa olosuhteissa ja vapautuneen karboksyyliryhmän ja (S)-1,2,3,4-tetrahydroisokinoliini-3-karboksyylihapon tert-butyyliesterin aminoryhmän välille muodostetaan peptidisidos disykloheksyylikarbodi-imidin ja hydroksibentsotriatsolin katalysoimana. Viimeinen vaihe on isokinoliinikarboksyylihapporyhmään liittyneen esterin hydrolyysi suolahapon avulla ja tuotteeksi saadaan kinapriilin hydrokloridisuola.

## Lähteet
FS Indomptable (1883)

**Indomptable** oli Ranskan laivaston vuonna 1883 vesillelaskettu Terrible-luokan ironclad-taistelulaiva.

## Valmistus

Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin kesäkuussa 1878. Alus laskettiin vesille 18. syyskuuta 1883 ja se otettiin palvelukseen helmikuussa 1887.

## Palvelus
Alus romutettiin vuonna 1927.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Vladivostokin satama

**Vladivostokin satama** (, LOCODE:RU FIP tai RU VVO) on Venäjän Primorjen aluepiirin Vladivostokissa sijaitseva merkittävä merisatama. Sen keskeisin osa sijaitsee suojaisan merenlahden (Zolotyi Rog, suom. "Kultainen sarvi" Istanbulin samannimistä lahtea jäljitellen) länsirannalla. Osana satamaa toimii Vladivostokin merimatkustajasatama (Morskoi vokzal). Satamalla on useita muitakin laiturialueita - kuten kalasatama - samalla lahdella. Lisäksi joitain laitureita sijaitsee Itä-Bosporinsalmen eteläpuolisella Venäläisellä saarella.

## Sataman rahtimäärät

Vuonna 2013 Vladivostokin satama oli rahtimäärältään Venäjän 5. suurin Tyynenmeren merisatama.

**Vladivostokin sataman vuosittainen rahtimäärä:**

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Vladivostokin sataman pohjapiirros  (morinfocenter.ru)
*Venäjän federaation Primorskin aluepiirin merisatamahallinto   (pma.ru)
*Vladivostoki morskoi torgovyi port (eräs, muttei ainoa Vladivostokin sataman operaattoreista)  (vmtp.ru)
Exodus: Gods and Kings

**Exodus: Gods and Kings** on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Ridley Scottin ohjaama elokuva, joka pohjautuu Raamatun kertomukseen Mooseksesta ja hänen tehtävästään viedä israelilaiset luvattuun maahan.

Elokuvan pääosissa ovat Christian Bale, Joel Edgerton, John Turturro, Aaron Paul, Sigourney Weaver ja Ben Kingsley. 

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kemihaaran erämaa-alue

**Kemihaaran erämaa-alue** on vuonna 1997 perustettu erämaa-alue Savukoskella koillis-Lapissa. Se on Metsähallituksen hallinnassa ja laajuudeltaan 302 neliökilometriä. Alue rajoittuu sen pohjoispuolella olevaan Urho Kekkosen kansallispuistoon ja muodostaa sen ja Sompion luonnonpuiston kanssa UK-puisto–Sompio–Kemihaara -Natura 2000 -alueen.

Erämaa-alueen itäisin kohta on Kemihaarassa, jossa Naltiohaara, Keskihaara ja Kemihaara yhtyvät Kemijoeksi. Näistä läntisimmän eli Kemihaaran latvat ovat erämaa-alueen keskiosassa. Erämaa-alueen pohjoisosassa on aapasoita, jotka ovat Kemihaaran ja Lokan tekojärveen laskevan Pihtijoen vesien lähteitä. Erämaan keskiosan maisemaan kuuluvat paljaslakiset vaarat ja alueen eteläosassa kohovat yli 420-metriset Uittipiekantunturi ja Sorvortantunturi.

Kemihaaran erämaassa ei ole merkittyjä reittejä, mutta se soveltuu omatoimiseen retkeilyyn. Retkeily talvella on vaativaa, koska alueelle ei tehdä latuja. Uittipiekantunturin pohjoispuolella on autio- ja varaustupa.
 
## Lähteet
Miloš Jojić

**Miloš Jojić** (s. 19. maaliskuuta 1992) on serbialainen jalkapalloilija, joka edustaa Latvian Virsliigassa pelaavaa Riga FC: tä. Hän on pelannut myös Serbian maajoukkueessa.

## Seurajoukkueura
##### Alkuvuodet
24.tammikuuta 2012 Jojić allekirjoitti neljän vuoden sopimuksen Partizaniin, mutta jäi loppukauden ajaksi lainalle FK Teleoptikiin. Teleoptikissa hän teki 14 maalia 60 ottelussa.

##### Partizan
15.syyskuuta 2012 Jojić pelasi ensimmäisen ottelunsa Partizanissa, ja teki heti maalin Hajduk Kulan verkkoon. 18.toukokuuta Jojić iski voittomaalin vapaapotkusta Red Star Belgradea vastaan, ja varmisti joukkueelleen kuudennen peräkkäisen mestaruuden.

##### Borussia Dortmund
31.tammikuuta 2014 Jojić allekirjoitti neljän ja puolen vuoden sopimuksen Borussia Dortmundiin noin kahden miljoonan punnan siirtosummalla. Jojić debytoi Bundesliigassa 15.helmikuuta Eintracht Frankfurtia vastaan. 17 sekunnin jälkeen hän sai ensimmäisen kosketuksen palloon, ja teki ensimmäisen maalinsa. Maali oli kaikkien aikojen nopein debytantin tekemä maali Bundesliigassa.

## Maajoukkueura
Jojić pelasi Serbian maajoukkueessa alle 19-vuotiaiden EM-Kisoissa vuonna 2011, jossa hän onnistui tekemään maalin ensimmäisessä ottelussa Turkkia vastaan. Jojić debytoi aikuisten maajoukkueessa 11.lokakuuta 2013 Japania vastaan pelatussa ystävyysottelussa, jossa hän teki myös ensimmäisen maalinsa lisäajalla.

## Uran tilastot
 

## Lähteet

* Elite prospects
Preussin kunnia

**Preussin kunnia** () on saksalaisen Johann Gottfried Piefken säveltämä tunnettu sotilasmarssi. Piefke sävelsi marssin vuonna 1871 Preussin sodassa Ranskaa vastaan saavuttaman voiton kunniaksi. Kappale sisältyy Saksan armeijan marssiluetteloon numerolla AM II 240. Se nousi kansalliseen kuuluisuuteen vasta Piefken kuoleman jälkeen, vuoden 1910 tienoilla. *Preussin kunnia* on edelleen yksi Saksan Bundeswehrin suosituimmista perinnemarsseista.

## Lähteet
Ahold

**Ahold**, virallisesti **Koninklijke Ahold N.V.**, on hollantilainen vähittäiskauppayritys, joka toimii Alankomaiden lisäksi Tšekissä ja Yhdysvalloissa. Sen osake on listattu Amsterdamin pörssissä. Aholdin Alankomaissa toimiva supermarketketju on nimeltään Albert Heijn.

Kesäkuussa 2015 Ahold ilmoitti yhdistyvänsä belgialaisen Delhaize Groupin kanssa Ahold Delhaize -nimiseksi yhtiöksi, josta tulisi Euroopan neljänneksi suurin ja Yhdysvaltojen viidenneksi suurin päivittäistavaraketju.

## Historiaa
Ahold syntyi Albert Heijnin (1865–1945) vuonna 1887 perustamasta ruokakaupasta Alankomaiden Oostzaanissa. Se kasvoi perustajan nimeä kantavaksi ketjuksi 1900-luvun alkupuolen mittaan ja listautui pörssiin 1948. Se levisi Hollannin jälkeen ensin Espanjaan ja Portugaliin sekä Pohjois-Amerikkaan, sitten Etelä-Amerikkaan, itäiseen Eurooppaan ja Aasiaan. 

Vuodesta 1973 nimellä Ahold toiminut holdingyhtiö (nimi tulee sanoista ”Albert Heijn Holding”) kasvoi Alankomaiden suurimmaksi päivittäistavarayritykseksi ja laajensi 1970-luvulla toimintaansa alkoholijuomia ja kosmetiikkaa myyviin kauppaketjuihin.

Aholdin maailmanvalloitus alkoi 1970-luvun puolivälissä, kun se alkoi laajentua yritysostojen avulla Espanjaan ja Yhdysvaltoihin. 1990-luvun loppupuolella, kun yrityksen johdossa ei enää ollut Heijnin perheen edustajia, Ahold laajentui Etelä-Amerikkaan, entisiin itäblokin maihin ja Aasiaan.

Vuonna 1987 Ahold sai kuningatar Beatrixilta oikeuden käyttää sata vuotta toimineille hollantilaisyrityksille myönnettävää etuliitettä *Koninklijke*, kuninkaallinen. Samana vuonna Aholdin johtajistoon kuulunut Gerrit Jan Heijn kidnapattiin ja murhattiin.

### Kirjanpitoskandaali
Vuonna 2003 Aholdin Yhdysvalloissa ja Argentiinassa toimineiden tytäryhtiöiden kirjanpidosta löytyi epäselvyyksiä. Yritys tunnusti ilmoittaneensa amerikkalaisyhtiönsä tuloksen 500 miljoonaa dollaria todellista suuremmaksi, minkä johdosta moni yrityksen ylimmistä johtajista jätti tehtävänsä, yhtiön osakekurssi vajosi noin 60 prosenttia ja sen Standard & Poor's -luottoluokitus putosi tasolle BB+. Tapauksesta langetettiin yhtiölle noin miljardin euron korvaukset, ja monet sen johtohenkilöt saivat sakkoja, jotkut myös ehdollisia tuomioita. Kirjanpitoskandaalin selvittämisessä keskeisiä henkilöitä olivat uudeksi toimitusjohtajaksi nimitetty ruotsalainen Anders Moberg ja Ikeassa työskennellyt suomalainen Hannu Ryöppönen, joka toimi Aholdin talousjohtajana 2003–2005. 

Albert Heijn -supermarketketjun lisäksi Ahold operoi Alankomaissa alkoholimyymäläketjua Gall & Gall ja rohdoskauppa Etosta. Yhdysvalloissa sen ketjuja ovat Stop & Shop, Giant Food, Giant Food Stores, Martin’s Food Markets ja Peapod. Tšekin tasavallassa Ahold omistaa Albert-kauppaketjun. Vuonna 2004 Ahold osti enemmistön ruotsalais-norjalaisesta ICA-konsernista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Aholdin verkkosivusto
Hortobágyn kansallispuisto

**Hortobágyn kansallispuisto** on Unkarissa, Hortobágyn seudulla sijaitseva kansallispuisto. Lähellä sijaitsee myös Tokaj-Hegyaljan viininviljelyalue. Se on Unkarin vanhin kansallispuisto, joka on perustettu 1973. Puiston pinta-ala on 820 km2. Kansallispuiston alue on laajin ruohostoalue Euroopassa. Alueella on soita, joilla on suolavettä. Alueella on myös muita kosteikkoja, joiden läpi virtaa Tiszajoki, sekä ruohikoita. Alue on tasankoa, missä maaperä
on karua, kasvillisuus on tuulen pieksämää ja lämpötilojen vaihtelu on huomattava. Kansallispuistossa on istutettuja Przewalskinhevosia ja paljon lintuja, kuten isotrappi ja kurjet. Hortobagyn kansallispuisto on Unescon maailmanperintöluettelossa.

## Lähteet
Bride of the Monster

**Bride of the Monster** on ”kaikkien aikojen huonoimmaksi elokuvaohjaajaksi” kutsutun Ed Woodin ohjaama tieteiskauhuelokuva vuodelta 1955. Suomessa elokuva esitettiin ensimmäisen kerran televisiossa MTV3:lla nimellä  **Hirviön morsian** 2. elokuuta 1996.

Elokuvassa Woodin vakionäyttelijöihin luketunut Bela Lugosi esittää viimeiseksi jääneessä puheroolissaan tohtori Eric Vornoffia, joka yrittää luoda atomisuperihmisten rodun.

## Rooliluettelo

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Isabelle Cornish

**Isabelle Cornish** (s. 22. heinäkuuta 1994 Lochinvar, Uusi Etelä-Wales) on australialainen näyttelijä. Hän on tehnyt rooleja televisiosarjoissa *[[Puberty Blues]]*, *[[Home and Away]]* ja *[[Tanssiakatemia]]*. Hän on tehnyt myös mallintöitä.

Cornish oli ehdokkaana Caden tyttären rooliin elokuvassa *[[Transformers – Tuhon aikakausi]]* (2014), mutta roolin sai Nicola Peltz. Hän haki myös pääosaa Kenneth Branaghin elokuvasta *[[Cinderella – Tuhkimon tarina]]* (2015). Cornish on näytellyt myös lyhytelokuvassa *Arc* (2012).

Maaliskuussa 2017 Cornish valittiin näyttelemään Kristallia Marvel-televisiosarjassa *[[Inhumans]]*.

Näyttelijä Abbie Cornish on Isabelle Cornishin isosisko.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Igor Kováč

**Igor Kováč** (s. 12. toukokuuta 1969 Krompachy, Tšekkoslovakia) on uransa jo päättänyt slovakialainen pika-aitajuoksija. Hän osallistui kaksiin kesäolympialaisiin. Vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa Kováč edusti Tšekkoslovakiaa ja 1996 kisoissa Atlantassa Slovakiaa. Kováč voitti pronssia vuoden 1997 MM-kisoissa Ateenassa ajalla 13.18. Hän osallistui urallaan neljiin MM-kisoihin. 

## Lähteet
*
Bhutanin hallitsija

**Bhutanin hallitsija **(, ’lohikäärmekuningas’) on Bhutanin valtionpäämies. 

Bhutan yhdistyi vuonna  1907, mistä lähtien maan johdossa ovat olleet Wangchuck-suvun edustajat. Wangchuckit ovat perinteisesti olleet Trongsan piirikunnan penlopeja. 

Bhutan muodostui ja yhdistyi Shabdrung Ngawang Namgyalin ansiosta 1600-luvun puolivälissä. Ngawang Namgyalin kuoleman jälkeen maan hallinnossa toteutettiin kahden hallitsijan järjestelmää, jossa hallinnollisesta vallasta vastasi Druk Desi (tai "Dep Raja"). Tänäkin päivänä olemassa oleva virka, Je Khenpo taasen hallitsi hengellisen puolen asioita. Sekä hallinnollinen että hengellinen johtaja olivat muodollisesti Shabdrungin, Ngawang Namgyalin reinkarnaation alaisuudessa. Käytännössä Shabdrung oli usein lapsi, jota Druk Desi hallitsi. Lisäksi penlopit (paikalliset kuvernöörit) hallitsivat omapäisesti alueitaan Druk Desiä uhmaten, kunnes valtakunnan yhtenäistyminen 1900-luvun alussa alkoi.

## Katso myös
*Luettelo Bhutanin hallitsijoista
Pierre-Michel Lasogga

**Pierre-Michel Lasogga** (s. 15. joulukuuta 1991 Gladbeck) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa 2. Bundesliigassa pelaavaa Hamburger SV:tä. Pelipaikaltaan Lasogga on keskushyökkääjä.

## Seurajoukkueura
Monessa eri saksalaisseurassa juniorina pelannut Lasogga teki ammattilaisdebyyttinsä vuonna 2010 Bundesliiga-seura Bayer Leverkusenin reservijoukkueessa. Kun paikkaa ykkösjoukkueessa ei auennut, siirtyi Lasogga jo samana vuonna Hertha BSC:n riveihin. Herthassakin saksalaishyökkääjä pelasi aluksi kakkosjoukkueessa, mutta sai vuonna 2010 paikan tuolloin 2. Bundesliigassa pelanneessa ykkösjoukkueessa. Lasogga teki debyyttinsä Saksan kakkostasolla syyskuussa 2010.

Kaudeksi 2011-12 Hertha nousi Bundesliigaan ja näin Lasogga sai pelata ensimmäistä kertaa urallaan Bundesliigaa. Hertha putosi kuitenkin takaisin 2. Bundesliigaan kauden jälkeen. Huhtikuussa 2013 Lasogga ratkaisi Herthalle suoran nousun takaisin maan korkeimmalle sarjatasolle. Hän siirtyi kuitenkin kaudeksi 2013-14 lainalle Bundesliiga-seura Hamburger SV:hen. Lasogga teki heti toisessa ottelussaan hampurilaisjoukkueessa hattutempun 1. FC Nürnbergiä vastaan. Hän pelasi kauden aikana 20 Bundesliiga-ottelua ja teki niissä 13 maalia, jotka säästivät seuran putoamiselta. Hamburger SV osti Lasoggan kauden jälkeen omakseen. Kaudella 2014-2015 Lasogga teki Bundesliigassa 26 ottelussa neljä maalia.

## Maajoukkueura
Lasogga debytoi Saksan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2011 Alankomaita vastaan. Hän pelasi joukkueessa vuoteen 2013 asti. Helmikuussa 2014 Saksan jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja Joachim Löw kutsui Lasoggan mukaan harjoitusmaaotteluun Chileä vastaan. Lasogga ei kuitenkaan pelannut ottelussa.

## Muuta
Lasoggan isäpuoli on entinen Saksan maajoukkueen maalivahti Oliver Reck ja hänen managerinaan toimii hänen äitinsä Kerstin. Lasoggan veljet Gian-Luca ja Etienne pelaavat molemmat Hertha BSC:n juniorijoukkueissa.

## Lähteet
*
Johann Gottfried Piefke

**Johann Gottfried Piefke** (9. syyskuuta 1815 Schwerin an der Warthe – 25. tammikuuta 1884 Frankfurt an der Oder) oli preussilainen sotilaskapellimestari ja marssimusiikin säveltäjä. Hän on säveltänyt eräät tunnetuimmista saksalaisista sotilasmarsseista.

Piefken isä oli Zielenzigin kaupungin urkuri. Asevelvollisuutensa aikana Piefke toimi oboistina Frankfurt an der Oderiin sijoitetun 8. henkikrenatöörirykmentin soittokunnassa. Vuosina 1838–1843 hän opiskeli Berliinin musiikkikorkeakoulussa. Sen jälkeen hän palasi Frankfurtiin ja johti entisen rykmenttinsä soittokuntaa vuodesta 1843 kuolemaansa asti yli 40 vuoden ajan. Piefkeä pidettiin aikansa johtavana preussilaisena sotilaskapellimestarina, mutta historiaan hän on jäänyt ennen kaikkea säveltämiensä marssien ansiosta. Piefke sävelsi noin 60 marssia, joista 10 otettiin Preussin armeijan viralliseen marssiluetteloon, mikä on enemmän kuin kenenkään muun.  Hänen tunnetuimmat sävellyksensä ovat *[[Preussin kunnia]]* (*Preußens Gloria*), *[[Königgrätzer Marsch]]*, *Düppeler-Schanzen-Sturmmarsch* ja *Alexandrinenmarsch*.

Piefke seurasi Preussin armeijaa sen tunnetuimmille sotaretkille. Vuoden 1864 Tanskan vastaisen sodan aikana hänen on kerrottu johtaneen Dybbølin taistelukentällä Beethovenin *[[Yorckscher Marsch]]in* esitystä käyttäen sapelia tahdin näyttämiseen sen jälkeen kun tahtipuikko ammuttiin hajalle hänen kädestään. *Königgrätzer Marschin* hänen on sanottu säveltäneen Königgrätzin taistelupaikalla. Preussin–Itävallan sodan päätyttyä Piefke sai johtaa orkesteria kuningas Vilhelm I:n edessä pidetyssä voitonparaatissa. Mahdollisesti häneen ja hänen veljeensä Rudolf Piefkeen viitaten itävaltalaiset alkoivat vuoden 1866 sodan jälkeen kutsua kaikkia preussilaisia ”piefkeiksi”. Ranskan–Saksan sodan aikana 1871 Piefken terveys alkoi reistailla ja hän vetäytyi sen jälkeen loppuiäkseen Frankfurtiin. Kuoltuaan vuonna 1884 hänet haudattiin sotilaallisin kunnianosoituksin kotikaupunkinsa vanhalle hautausmaalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Piefkedenkmal  Piefken muistomerkki Itävallan Gärnserndorfissa
Baradla-Domican luolat

**Baradla-Domican luolat** ovat luolasto, joka sijaitsee suurimmalta osaltaan Unkarissa ja osittain Slovakiassa. Unkarin puoleinen osa on Aggtelekin kansallispuiston alueella. Luolasto on kaikkiaan 25 km pitkä ja se on karstista muodostunut kalkkikiviluola, jossa on tippukiviä. Sen muodostuminen nykyiseen muotoonsa alkoi kaksi miljoonaa vuotta sitten. Se on Keski-Euroopan suurin maan alapuolella oleva luolasto. Luolasto kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon. Baradla-Domican luolastossa on kolme kerrosta ja luolia on kaikkiaan 700. Luolastossa on kaksi aukkoa, joita on kutsuttu Baradlaksi ja Domicaksi. Näiden välissä virtaa Styxvirta ja ne johtavat lopulta yhteen luolaan, joka on nimeltään Baradla  Baradlan sisäänkäynti on Unkarin puolella ja Domican sisäänkäynti Slovakian puolella. Slovakian puolella luolaston ympäristössä on myös kansallispuisto. Domican luola alkoi muodostua triaskaudella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://whc.unesco.org/en/list/725 
* http://amp/hu/en/menu/site/show/15/baradla_cave 
* http://slovakia.travel/en/domica-cave
Aljaksandr Tšarvjakou

**Aljaksandr Tšarvjakou** () eli **Aleksandr Tšervjakov** ( (8. maaliskuuta 1892– 16. kesäkuuta 1937) oli poliitikko ja valtiomies Valko-Venäjän sosialistisen neuvostotasavallan alkuvuosina. 

Hän toimi Valko-Venäjän SNT:n pääministeriä vastaavassa tehtävässä vuosina 1920-1924 ja valtionpäämiehen asemassa vuosina 1922–1937. 

Yhtenä varhaisen Neuvostoliiton toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtajana hänellä oli myös osa jaetusta Neuvostoliiton valtionpäämiehen asemasta vuosina 1924–1937. Tšarvjakou menehtyi vuonna 1937. On syytä huomata, että käytännössä kaikki Neuvostoliiton jaetun valtionpäämiehen tehtävässä olleet, muita neuvostotasavaltoja kuin Venäjän SFNT:aa edustaneet toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtajat saivat surmansa tai tapettiin stalinistisen valtionterrorin huippuvuosina 1937-1938. 

## Elämän alkuvuodet ja Valko-Venäjän SNT:n synty
Aljaksandr Tšarvjakou syntyi valkovenäläiseen talonpoikaisperheeseen Venäjän keisarikunnan Minskin kuvernementissä 8. maaliskuuta 1892 (25.2.1892). Koulunsa jälkeen sai vuonna 1909 kansallisen luvan opettajan tehtävään. Työskenteli tämän jälkeen Vilnan kuvernementissä. Valmistui Vilnan pedagogisesta instituutista 1915. Kutsuttiin armeijaan. 

Liittyi toukokuussa 1917 kommunistiseen puolueeseen. Helmikuun vallankumouksen 1917 jälkeen osallistui Valko-Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen käynnistämiseen; tämä pohjautui valkovenäläiseen osaan Venäjän kommunistisesta puolueesta (РКП). Vuosina 1918–20 Valko-Venäjän asioiden komissaari Neuvosto-Venäjän hallitusta vastaavassa Kansankomissaarien neuvostossa (Sovnarkom). Osallistui Valko-Venäjän SNT:n perustamiseen. Osallistui puna-armeijan länsirintaman poliittiseen työhön.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kak ubivali "vsebelorisskogo staroty"   (tut.by)
* ЦЕНТРАЛЬНЫЙ ИСПОЛНИТЕЛЬНЫЙ КОМИТЕТ СОЮЗА СОВЕТСКИХ СОЦИАЛИСТИЧЕСКИХ РЕСПУБЛИК (ЦИК СССР)  
* СССР: Главы государства: 1922-1991   (praviteli.org)