open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lauri Ala-Myllymäki

**Lauri Elias Ala-Myllymäki** (s. 4. kesäkuuta 1997 Pirkkala) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Ilvestä. Pelipaikaltaan Ala-Myllymäki on keskikenttäpelaaja.

Ala-Myllymäen kasvattajaseura on Tampereen Ilves. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa Ykkösessä 2013 pelaten kauden aikana kymmenen ottelua, joissa hän onnistui maalinteossa kahdesti. Toisella kaudellaan Ykkösessä Ala-Myllymäen vastuu kasvoi ja hän esiintyi 25 ottelussa. Ilves nousi Veikkausliigaan kaudeksi 2015 Myllykosken Pallon menetettyä liigalisenssinsä, ja Ala-Myllymäki teki debyyttinsä pääsarjassa huhtikuussa 2015 FC Inter Turkua vastaan. Ensimmäisen maalinsa Veikkausliigassa hän teki saman vuoden elokuussa FC KTP:tä vastaan. Ala-Myllymäki valittiin kauden 2016 lopuksi Ilveksen päätösgaalassa seuran parhaaksi pelaajaksi.

Marraskuussa 2020 Ala-Myllymäki teki tammikuusta 2021 alkavan sopimuksen Serie B:ssä pelaavan Venezia FC:n kanssa. Venezia nousi kauden päätteeksi Serie A:han, mutta Ala-Myllymäeltä jäi debyytti tekemättä polvivamman vuoksi. Ensimmäistä kertaa Ala-Myllymäki nimettiin Venezian kokoonpanoon Italian cupin ottelussa Ternanaa vastaan 14. joulukuuta 2021. Hän seurasi kuitenkin koko ottelun vaihtopenkiltä. Tammikuussa 2022 Ala-Myllymäki siirtyi kauden 2022–2023 loppuun asti ulottuvalla lainasopimuksella Serie C -seura Triestinaan.

Tammikuussa 2023 Ala-Myllymäen sopimus Venezian kanssa purettiin, ja hän palasi takaisin Ilveksen riveihin kaksivuotisella sopimuksella.

Ala-Myllymäki nousi ikäluokkansa maajoukkueeseen 2013 ja vakiinnutti asemansa avauskokoonpanon pelaajana pelaamalla yhtä vaille kaikissa vuoden maaotteluissa. Hän on edustanut Suomen nuorten maajoukkuetta 11 kertaa ja poikamaajoukkueita yhteensä 40 kertaa helmikuun 2019 loppuun mennessä. Suomen alle 18-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa hän on toiminut myös kapteenina.

## Lähteet
*Lauri Ala-Myllymäen pelaajakortti Ilveksen sivuilla 
*Lauri Ala-Myllymäen pelaajakortti Veikkausliigan sivuilla
*

### Viitteet
Boris Gyllenbögel

**Karl Volter Boris Gyllenbögel** (30. maaliskuuta 1884 Kauhajoki – 22. kesäkuuta 1948 Helsinki) oli suomalainen eversti, diplomaatti ja rehtori.

Gyllenbögelin vanhemmat olivat nimismies Karl Natanael Gyllenbögel (1859–1926) ja Alma Maria Rosenlund (1864–1941).

Gyllenbögel kävi Haminan kadettikoulun sekä Pietarin tykistöopiston ja Pietarin sota-akatemian. Hän palveli Venäjällä muun muassa keisari Nikolai II:n esikuntaupseerina sekä sotilastehtävissä Latviassa ja Liettuassa. Everstiksi Venäjän armeijassa ylennyt Gyllenbögel oli lyhyen aikaa Uudenmaan läänin kuvernöörinä vuonna 1917 mutta hän erosi virasta heinäkuussa 1917 kieltäydyttyään hajottamasta eduskuntaa Venäjän väliaikaisen hallituksen määräyksestä. Suomen sisällissodan jälkeen Gyllenbögel nimitettiin huhtikuussa 1918 Viaporin vankileirin ensimmäiseksi komendantiksi, mutta hän oli tehtävässä vain kymmenisen päivää, sillä hänen asennettaan punavankien kollektiiviseen rankaisemiseen pidettiin liian torjuvana. Gyllenbögel nimitettiin Suomen asiainhoitajaksi Puolaan vuonna 1919, ja hän toimi sitten Suomen ensimmäisenä lähettiläänä Varsovassa 1920–1921. Tämän jälkeen Gyllenbögel oli Suomen asiainhoitajana Moskovassa mutta hän joutui palaamaan Suomeen vuonna 1922 neuvostohallituksen vaatimuksesta ja hänen tilalleen Moskovaan nimitettiin Antti Hackzell.

Diplomaattiuransa jälkeen Gyllenbögel toimi sitten professori Yrjö Jahnssonin ja kouluneuvos Hilma Jahnssonin perustaman Helsingin suomalaisen yksityislyseon rehtorina 1924–1938 ja opetti koulussa kieliä. Koulu sai Gyllenbögelin mukaan kutsumanimen ”Jylla” ja tämä lempinimi on säilynyt ja sen seuraajilla nykypäiviin saakka. Koulu toimii nykyisin Espoonlahden koulun ja Espoonlahden lukion nimillä.

Gyllenbögelin nuorempi veli Evald Alfons Rafael Gyllenbögel (s. 1889) oli lähetystöneuvos joka toimi muun muassa Suomen edustajana Kansainliitossa ja vuodesta 1932 ulkoministeriön poliittisen osaston päällikkönä.

## Teoksia
* *Piirteitä Puolan Vaasojen historiasta : esitelmä Helsingin Suomalais-puolalaisen yhdistyksen juhlassa Puolan itsenäisyyspäivänä 11.11.1935*. Helsinki 1935
* *Sotilaana ja diplomaattina Itä-Euroopassa. Entisen Moskovan-lähettilään muistelmia*. Tammi 1946 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
https://1565044.168.directo.fi/@Bin/772c82fcec48999c5743bbd0d840a9f4/1640951917/application/pdf/120001/Gyllenb%c3%b6gel%20Suomi-Puola%202009-2010.pdf
David Ryall

**David Ryall** (5. tammikuuta 1935 – 25. joulukuuta 2014) oli brittiläinen näyttelijä. Hänen uransa kesti yli viisikymmentä vuotta. Hän aloitti teatterissa ja kuului Laurence Olivierin seurueeseen Britannian kansallisteatterissa jo nuorena. Hän esiintyi useissa BBC:n televisiosarjoissa. Vuodesta 2010 hän esitti Elfias Dozea *[[Harry Potter]]* -elokuvissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Suomen euroviisukarsinta 1987

**Suomen euroviisukarsinta 1987** oli kilpailu jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 1987 Eurovision laulukilpailuun. Karsinnassa kokeiltiin ensimmäistä kertaa uutta valintamenetelmää, ensimmäistä kertaa kutsukilpailuna järjestetyn karsinnan voittaja valittiin postikorttiäänestyksellä. Kutsukilpailussa kymmentä suomalaissäveltäjää pyydettiin säveltämään kappale karsintoihin.

Finaali lähetettiin lauantaina 21. helmikuuta Ylen tv-studiota 2 ja televisioitiin suorana YLE TV1:ssä kello 18.45 alkaen. Lähetyksen taustat olivat jo etukäteen nauhoitettuja ja elävänä kuultiin esityksistä vain lauluosuudet ja muutama erikoinen soitin. Euroviisukuppilan Tony Latva piti karsintalähetystä heikkona. Lähetyksen alussa nähtiin viisuhistoriasta kertova video, jonka selostajana toimi ”kimittävä sätkynukke”. Juontajina toimineiden entisten euroviisuedustajien Lasse Mårtensonin ja Laila Halmeen suoritusta Tony Latva piti ala-arvoisena: ”Haastatteluissa jaariteltiin niitä näitä, kunnes – ilmeisesti studio-ohjaajan käskystä – ne keskeytettiin tylysti jopa kesken lauseen.”

Voittaja valittiin postikorttiäänestyksellä, jossa saatiin ääniä 63 836 kappaletta. Äänestyksen tulos julkistettiin perjantaina 13. maaliskuuta kello 21.30.

## Tulos

## Palanneet artistit
Sijoitukset euroviisukarsinnoissa on merkitty mustalla tekstillä ja interviisukarsinnoissa punaisella tekstillä.

## Lähteet
*http://www.viisukuppila.fi/muistathan-suomen-karsinnat-1987/

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Voittoesitys tulosten julkistamisen yhteydessä Ylen Elävässä arkistossa
*Koko karsintafinaali Ylen Elävässä arkistossa
*
Maon uinti Jangtsessa

**Maon uinti Jangtsessa** oli 16. heinäkuuta 1966 propagandatarkoituksessa järjestetty tapahtuma, jossa Kiinan kommunistijohtaja Mao Zedong ui noin tunnin ajan Jangtsejoessa. Maon uinti oli ympäri maailmaa yksi kesän 1966 näkyvimpiä uutisia, ja se on katsottu Kiinan kulttuurivallankumouksen radikaalin vaiheen symboliseksi lähtölaukaukseksi.

Intohimoisena uimarina nuoruudestaan saakka tunnettu Mao oli uinut Jangtsessa ensi kerran vuonna 1956, ja vuoden 1966 uinti oli tarkoitettu sen kymmenvuotismuistoksi. Ennen uimaretkeään Mao oli ollut kierroksella maakunnissa, eikä hänen olinpaikkaansa tiedetty julkisuudessa. Hän oli jättänyt kulttuurivallankumouksen alkuvaiheen johtamisen Liu Shaoqille ja Deng Xiaopingille antamatta näille tarkempia ohjeita, joten nämä olivat pyrkineet hillitsemään opiskelijoiden kuohuntaa Kiinan oppilaitoksissa. Uinti Jangtsessa oli Maon näyttävä paluu julkisuuteen, ja Kiinan tiedotusvälineet antoivat sille suunnattoman näkyvyyden. Tempaus kumosi ulkomailla liikkuneet huhut Maon terveyden heikkenemisestä, mutta sen tärkein viesti oli sisäpoliittinen: Mao oli voimissaan ja tulisi ottamaan maan ohjat takaisin käsiinsä. Hän palasikin Pekingiin kahden päivän kuluttua ja aloitti Liun ja Dengin arvostelun virheellisestä politiikasta.

Uintiin osallistui Maon kanssa kuusi henkivartijaa ja vedessä kellutettiin lisäksi valtavia Mao-julisteita. Länsimaisia toimittajia ei ollut läsnä. Kiinan virallinen uutistoimisto Xinhua levitti maailmalle tiedotetta, jonka mukaan Mao oli uinut Jangtsessa Wuhanin lähellä 65 minuuttia ja edennyt sinä aikana 15 kilometriä. Hänen sanottiin ”taistelleen tuulta ja aaltoja vastaan” sekä nousseen lopuksi jokilautalle ”osoittamatta väsymisen merkkejä”. Sen jälkeen hän oli pitänyt puheen, jossa hän kehotti kaikkia kiinalaisia uimaan maan joissa ja järvissä. Länsimaissa tiedot Maon uinnista uutisoitiin hyvin ivalliseen sävyyn, sillä luvut näyttivät mahdottomilta. Maon laskettiin uineen koko ajan keskimäärin sata metriä 26 sekunnissa, kun sadan metrin uinnin ennätysaika oli tuolloin 52,9 sekuntia. Todellisuudessa nopea eteneminen johtui siitä, että Mao oli lähinnä ajautunut eteenpäin Jangtsen voimakkaan virtauksen kuljettamana, mikä oli kiinalaisille itsestäänselvä taustatieto.

Maon vuoden 1966 uintia muisteltiin seuraavina vuosina Kiinassa joka vuosi 16. heinäkuuta suurella kansanjuhlalla, jonka yhteydessä lukemattomat kansalaiset uivat Jangtsessa tai muissa vesistöissä osoittaakseen kunnioitusta Maolle. Maon uinnista tehtiin Kiinassa myös dokumenttielokuva, joka sai ensi-iltansa jo elokuussa 1966.

## Lähteet
Ennio De Concini

**Ennio De Concini** (9. joulukuuta 1923 Rooma – 17. marraskuuta 2008 Rooma) oli italialainen elokuva- ja televisiokäsikirjoittaja.

Toimittajana työskennelleen De Concinin elokuvaura alkoi Vittorio De Sican apuohjaajana elokuvassa *[[Sciuscià – viattomat]]* (1946). Hän laati käsikirjoituksia lukuisiin eri lajityyppejä edustaviin viihde-elokuviin, mutta työskenteli usein myös vakavasti otettavien ohjaajien kanssa. De Concinin suurin menestys oli Pietro Germin ohjaama *[[Avioero italialaiseen tapaan]]* (*Divorzio all’italiana*, 1961), josta hän sai nastro d’argenton ja Oscarin parhaasta käsikirjoituksesta. 1980-luvulta lähtien De Concini työskenteli etupäässä televisiossa.

## Elokuvia
* *[[Odysseus (elokuva)|Odysseus]]*, 1954
* *[[Voittamaton Herkules]]*, 1958
* *[[Herkules ja Lyydian kuningatar]]*, 1959
* *[[Pompeijin viimeiset päivät (vuoden 1959 elokuva)|Pompeijin viimeiset päivät]]*, 1959
* *[[Niilin legioonat]]*, 1959
* *[[Marathonin sankari]]*, 1959
* *[[Kartago liekeissä]]*, 1960
* *[[Messalina (vuoden 1960 elokuva)|Messalina]]*, 1960
* *[[Paholaisen naamio]]*, 1960
* *[[Taistelu Rhodoksesta]]*, 1961
* *[[Romulus ja Remus (elokuva)|Romulus ja Remus]]*, 1961

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Elonet: Ennio De Concini
* Internet Movie Database: Ennio De Concini
Ebebiyín

**Ebebiyín** on kaupunki Päiväntasaajan Guineassa. Aivan maan manneralueen koillisnurkassa Kamerunin ja Gabonin rajan tuntumassa sijaitsevan Ebebiyínin asukasluku oli vuoden 2001 laskennassa alle 20&nbsp;000, mutta arvio vuodelle 2015 on 40&nbsp;000.

Vuonna 2015 Ebebiyín oli yksi jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailuiden pelipaikkakunnista.

## Lähteet
Rakkaudella merkitty mies

**Rakkaudella merkitty mies** on Jari Sillanpään 13. studioalbumi, joka julkaistiin 26. syyskuuta 2014. Albumi nousi julkaisunsa jälkeen suoraan Suomen virallisen albumilistan toiseksi. Albumi on myynyt platinaa yli 20&nbsp;000 kappaleen myynnillään. Albumin on tuottanut Leri Leskinen.

Albumin myötä Sillanpää sai vuoden miesartisti- ja vuoden artisti Emma-ehdokkuudet. Albumi palkittiin vuoden 2015 Emma-gaalassa "vuoden iskelmäalbumina".

## Kappaleet

## Singlet
Albumin ensimmäinen single ”Malagaan” julkaistiin 13. kesäkuuta 2014. Kappale nousi kesällä 2014 parhaimmillaan latauslistan 15:nneksi sekä kymmenenneksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi. Syyskuussa 2014 julkaistu toinen single ”Tanssii kuin John Travolta” tilastoitui parhaimmillaan vain radiolistan 36:nneksi. Kolmantena singlenä julkaistusta ”Sinä ansaitset kultaa” -kappaleesta on muodostunut yksi Sillanpään viime vuosien suurimmista hiteistä. Kappale sijoittui latauslistan ensimmäiseksi, eli myydyimmäksi digitaaliseksi kappaleeksi, viikoilla 51–52/2014. Se on sijoittunut myös single- ja radiolistalle. Kappaleen musiikkivideotakin on katsottu YouTubessa yli 6,6 miljoonaa kertaa.

## Arvostelut
* Helsingin Sanomat: *positiivinen*

## Lähteet
Demokratiamuuri

**Demokratiamuuri** () oli Pekingin Xidanin kaupunginosassa sijainnut muuri, johon ihmisten sallittiin vuosina 1978–1979 Kiinassa vallinneen lyhyen poliittisen suojasään aikana kiinnittää erilaisia poliittisia kannanottoja sisältäneitä viestejä. Muurin ympärille syntyi niin sanottu **demokratiamuuriliike**, joka kukoisti jonkin aikaa.

## ”Pekingin kevät”

Kyseessä oli erään bussivarikon muuri, josta tuli suosittu kiinnityspaikka julisteille marraskuussa 1978, kun vuoden 1976 Tiananmenin välikohtauksen uudelleenarviointi innosti kiinalaisia vapaampaan mielipiteiden ilmaisuun. Kiinan johtajaksi kohoamassa ollut Deng Xiaoping ilmaisi julkisen tukensa demokratiamuuriliikkeelle, joka suuntautuikin alkuvaiheessa pääasiassa hänen maolaisia vastustajiaan vastaan. Keväällä 1979 liike levisi Pekingistä eri puolille Kiinaa ja alkoi vähitellen arvostella yhä avoimemmin kommunistista puoluetta mielenosoituksissaan ja lehtisissään. Lopulta Deng kääntyi liikettä vastaan, ja sen vaientaminen aloitettiin pidättämällä maalis–huhtikuussa 1979 joukko liikkeen oikeistosiiven johtavia edustajia. Mao Zedongin ajoista poiketen pidätetyt demokratiamuuriliikkeen johtajat tuomittiin pelkästään vankeuteen, ei kuolemaan.

Liikkeen maltillisempi suuntaus sai jatkaa toimintaansa, mutta mielenosoitusten alettua uudelleen liikkeen tukahduttamista jatkettiin marraskuussa 1979. Pekingin kaupunginhallitus ilmoitti joulukuussa 1979 Xidanin demokratiamuurin sulkemisesta. Erääseen Pekingin lähiöön kuitenkin perustettiin sen viralliseksi seuraajaksi uusi muuri, johon sai kiinnittää julisteita rekisteröitymällä omalla nimellään. Osa demokratiamuuriliikkeestä jatkoi toimintaansa vielä 1980-luvun alussa.

Demokratiamuuriliike oli aatteellisesti hajanainen, mutta sitä yhdisti näkemys demokraattisten instituutioiden luomisen välttämättömyydestä. Pääosa liikkeen kannattajista halusi Kiinan sosialismin uudistamista ja demokratisoimista, mutta osa kannatti kokonaan sen hylkäämistä. Jälkimmäiseen ryhmään eli niin sanottuun oikeistoon kuului muun muassa Wei Jingsheng.

## Lähteet
Jere Penttilä

**Jere Petteri Penttilä** (s. 13. huhtikuuta 1972 Helsinki) on Joensuun nykyinen kaupunginjohtaja. Hän aloitti virassa 1. marraskuuta 2023 ja toimi vs. kaupunginjohtajana lokakuun 2023.

Ennen Joensuuta Jere Penttilä toimi Riihimäen kaupunginjohtajana 15. maaliskuuta 2021 – 31. toukokuuta 2022. Riihimäen kaupunginvaltuusto valitsi Penttilän tehtävään äänin 36–7. Kesäkuun 2022 alussa Penttilä aloitti Keskon Itä-Suomen aluejohtajana. 29. toukokuuta 2023 Joensuun kaupunginvaltuusto valitsi Penttilän Joensuun kaupunginjohtajaksi äänin 36–7. Hän toimi vs. kaupunginjohtajana 1.–31. lokakuuta 2023 ja aloitti vakinaisessa virassa 1. marraskuuta 2023 lähtien.

Vuosina 2013–2021 Penttilä työskenteli Kontiolahden kunnanjohtajana. Hän on toiminut myös muun muassa Joensuun liiketoimintajohtajana, Pyhäselän kunnanjohtajana ja Varkauden henkilöstöpäällikkönä. Koulutukseltaan hän on yhteiskuntatieteiden maisteri.

Penttilä on entinen SM-tason jalkapalloilija. Hän pelasi Lahden Reippaassa 11 pääsarjaottelussa ja teki niissä yhden maalin kaudella 1991. Penttilän nuorempi veli Tero oli myös ammattilaisjalkapalloilija.

## Lähteet
Mongomo

**Mongomo** on kaupunki Päiväntasaajan Guineassa. Maan itäosassa Gabonin vastaisen rajan tuntumassa sijaitsevan Mongomon asukasluku on esikaupunkialueet mukaan lukien noin 53 500. Se on muun muassa maan ensimmäisen presidentin Francisco Macías Ngueman ja nykyisen presidentin Teodoro Obiang Nguema Mbasogon syntymäpaikka.

Vuonna 2015 Mongomo on yksi jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailuiden pelipaikkakunnista.

## Lähteet
1. erillinen autokomppania

**1. erillinen autokomppania** (**1.ERAUTOK** ja aiemmin **1. ErAutoK** tai **1.ERAK**) on Suomen puolustusvoimien Kainuun prikaatin Kuopion huoltopataljoonaan kuuluva perusyksikkö, joka antaa huollon johtajakoulutusta ja miehistön yhdistelmäajoneuvokoulutusta.

## Perustaminen
Ennen talvisodan alkua keskitettiin 15. lokakuuta 1939 Ouluun 38. autokomppania osaksi Pohjois-Suomen ryhmää. 38. komppaniaan liitettiin vuonna 1941 Hanhikoskella perustettu 40. autokomppania. Komppania nimettiin 67. autokomppaniaksi vuonna 1941.

Porissa perustettu 13. autokomppania keskitettiin 18. lokakuuta Nuijamaalle Taliin. 13. autokomppaniaan liitettiin Lappeenrannassa perustettu 1. erillinen autokomppania, joka oli nimetty 47. autokomppaniaksi vuonna 1941. 

1. autokomppania perustettiin Lapin sodan lopulla 4. joulukuuta 1944 yhdistämällä Aunukseen sijoitettu 13. autokomppania sekä 67. autokomppania.

## Historia
1. autokomppania nimettiin 10. maaliskuuta 1952 puolustusvoimien organisaatiomuutosten yhteydessä 1. erilliseksi autokomppaniaksi.

Yksikkö siirrettiin 1. tammikuuta 1997 Oulusta Kainuun prikaatiin. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 1. ErAutoK... historiaa  Autojoukkojen Keski-Pohjanmaan Kilta
Erkki Kivi (professori)

**Erkki Ilmari Kivi** (6. kesäkuuta 1929 Helsinki – 28. joulukuuta 2014 Hyvinkää) oli suomalainen professori (1979) ja Suomen kasvinjalostuksen uranuurtaja. Hän oli kasvinjalostuksen dosentti 1964–1994 ja kasvinjalostaja 1952–1992. 

Kivi valmistui ylioppilaaksi 1947, filosofian kandidaatiksi 1951, maisteriksi 1954, lisensiaatiksi 1959 ja tohtoriksi 1962. Maatalous- ja metsätieteiden kunniatohtorin arvon hän sai 1990. Hän oli Hankkijan kasvinjalostuslaitoksen tutkija 1952–1962, johtaja 1963–1992, Helsingin yliopiston kasvinjalostustieteen dosentti vuodesta 1964, vt. professori 1968–1970 ja 1972–1973.

Maataloustoimittajat palkitsivat hänet vuonna 1985 tiedonjulkistamisen Tiedonjyvä-palkinnolla.

## Julkaisut
*Luonnon puolesta : Luonto-liiton 25-vuotisjuhlakirja, Toim. Erkki Kivi ja Juhani Lokki; WSOY, 1968 (myös: Taskutieto 31)
*On sterility and other injuries in dioecious Melandrium irradiated with x-rays and gamma rays / Erkki I. Kivi. Suomalainen tiedeakatemia  1962. – (Annales Academiae scientiarum Fennicae. ISSN 0066-1988;56). (Väitöskirja. Helsingin yliopisto.)
*Pölyä pinsetin kärjissä : kasvinjalostuksen kartoitusta, Hankkija, 1983  
*Kaarle Kurki-Suonio, Erkki Kivi, Georg Henrik von Wright & Lennart Pinomaa, Saako ihminen vastauksen : fyysikko, biologi, filosofi ja teologi etsivät maailmankuvaa, Porvoo, WSOY1967

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Erkki Kiven haastattelu Ylen Radio 1 (mp3). Helsinki.fi.
*Erkki Kiven muistokirjoitus . Helsingin Sanomat (käyttäjätunnuksella).
Riemuliiteri

**Riemuliiteri** oli Äkäslompolossa Kolarissa vuosina 1973–2020 toiminut tanssipaikka, jonka omisti Irma ja Kåre Lagerbohmin perheyritys. Riemuliiterin kiinteistö on purettu kesällä 2021.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kotisivu
Tiedonjyvä

**Tiedonjyvä** on Maataloustoimittajat ry:n tiedonvälityspalkinto. Se on jaettu vuosittain vuodesta 1976 lähtien.

## Palkitut
* 1976 professori Martti Markkula
* 1977 professori Ulf Lindström
* 1978 kansliapäällikkö Reino Uronen
* 1979 maatilahallituksen toimistopäällikkö Aune Väisänen
* 1980 agronomi Matti Kares
* 1981 johtaja, Varsinais-Suomen Maatalouskeskus, Pekka Harismaa
* 1982 Tiedonjyvää ei jaettu tänä vuonna
* 1983 agronomi, IEVA:n kehittäjä Leo Vimpari
* 1984 Tutkimusaseman johtaja Jaakko Köylijärvi
* 1985 professori Erkki Kivi
* 1986 maa- ja metsätalousministeri Toivo Yläjärvi
* 1987 Juhlajyvät 30-vuotisjuhlien yhteydessä: pääjohtaja Kalevi Hemilä, kansliapäällikkö Reino Uronen ja toiminnanjohtaja Markku Nevala
* 1988 eläinlääkäri Urho Riihikoski
* 1989 tutkija Sirpa Kurppa
* 1990 professori Satu Huttunen
* 1991 maa- ja metsätalousministeri Toivo T. Pohjala
* 1993 tutkija-maanviljelijä-agronomi Tuomas Kuhmonen
* (1994 ja 1995 tiedot puuttuvat)
* 1996 toiminnanjohtaja Pirjo Kortesniemi
* 1997 toiminnanjohtaja Matti Niemelä
* 1998 markkinointiviestintäpäällikkö Satu Säilä
* 1999 taiteilija Mikko Alatalo
* 2000 keittiömestari Maija Silvennoinen
* 2001 elokuvaohjaaja Veikko Aaltonen
* 2002 osastopäällikkö Jaana Husu-Kallio
* 2003 professori Matti Kärkkäinen
* 2004 meteorologi Anneli Nordlund
* 2005 professori Harri Westermarck
* 2006 keittiömestari Markus Maulavirta
* 2007 toiminnanjohtaja Simo Moisio
* 2008 maa- ja metsätalousministeri Sirkka-Liisa Anttila
* 2009 maatilatorin perustajat Eila ja Ismo Benjam Eerola
* 2010 professori Jyrki Niemi
* 2011 toimitusjohtaja Riikka Seppälä
* 2012 MTK:n puheenjohtaja Juha Marttila
* 2013 Sikayrittäjien puheenjohtaja, sikatilallinen Martin Ylikännö
* 2014 suomalaisen ruokakulttuurin edistämissäätiön johtaja Seija Kurunmäki
* 2015 Nordea Pankin asiantuntijajohtaja Timo Jaakkola
* 2016 maanviljelysneuvos Ensio Hytönen
* 2017 elintarvikeviennin toimialajohtaja Esa Wrang
* 2018 europarlamentaarikko Nils Torvalds
* 2019 johtava tutkija Perttu Virkajärvi
* 2020 Juuso Joona ja Tuomas Mattila
* 2021 maanviljelijä Aleksis Kyrö
* 2022 toiminnanjohtaja Hanna Hamina
* 2023 maanviljelijä Anne-Mari Tarkkio
* 2024 europarlamentaarikko Elsi Katainen

## Lähteet
Erkki Kivi

**Erkki Kivi** viittaa seuraaviin henkilöihin:
*Erkki Kivi (1929–2014), professori, Hankkijan kasvinjalostuslaitoksen johtaja
*Erkki Kivi (1946–2023), äänisuunnittelija ja elokuva-alan yrittäjä
The Sign (kappale)

**The Sign** on ruotsalaisyhtye Ace of Basen kappale, joka julkaistiin Euroopassa 29. lokakuuta 1993. Kappale oli kansainvälinen hitti; se ylsi Britannian singlelistan toiselle sijalle ja oli Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan kärjessä yhteensä kuusi viikkoa. Kappale on yhtyeen *[[Happy Nation]]* -studioalbumin USA-versiolla, joka julkaistiin Yhdysvalloissa nimellä *[[The Sign (albumi)|The Sign]]*.

Kappale oli *[[Billboard]]*-lehden vuoden 1994 ensimmäisella sijalla. Se sijoittui *Billboard Hot 100 All-Time Top Songs* -listan 60. sijalle, kun kyseessä oli kappaleet Hot 100 -listan ensimmäiseltä viideltäkymmeneltä vuodelta. Kappale sai myös ehdokkuuden vuoden 1995 Grammy-palkinto -gaalassa kategoriassa "Paras pop-lauluesitys yhtyeeltä tai duolta".

Kappaleen on levyttänyt myös The Mountain Goats, ja sitä käytettiin runsaasti sarjan *[[American Dad!]]* viidennen tuotantokauden päätösjaksossa "Great Space Roaster". Kappaletta on käytetty myös TV-sarjassa *[[Full House]]*, jossa Stephanie Tannerin johdattama fiktiivinen yhtye "Girl Talk" sekoittaa kappaleen esityksen aikana. Kappale esitetään myös *[[South Park]]in* jaksossa "Prehistoric Ice Man" ja se on mukana vuoden 2012 komediaelokuvassa *[[Pitch Perfect]]*.

## Lähteet
Juha Luukko

**Juha Luukko** (s. 19. lokakuuta 1969) on Kurikan elinvoimajohtaja, aiemmin apulaiskaupunginjohtaja ja entinen Kurikan vt. kaupunginjohtaja, Jalasjärven kunnanjohtaja. Jalasjärven valtuusto valitsi hänet yksimielisesti vuonna 2013. Aiemmin hän on työskennellyt Suomen Pankin ekonomistina, Ylistaron kunnanjohtajana, SEEK:in johtajana sekä silloisen kuntaministeri Tapani Töllin valtiosihteerinä. Hän on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri Jyväskylän yliopistosta.

## Lähteet
Summer In December

**Summer In December** on romanialaisyhtye Morandin ja romanialaisartisti Innan kappale. Kappaleen sanoittivat esittäjät yhdessä Marius Mogan kanssa ja sen tuotti yhtye Morandi Famous-Productionsissa. Kappale julkaistiin 17. joulukuuta 2014 yhdessä Bogdan Daragiun tekemän lyriikkivideon kanssa. Kappaleen virallinen musiikkivideo julkaistiin 23. joulukuuta 2014 ja sen kuvasi Mihael Mircea "Castel Filmistä". 

## Kappalelista

**Digitaalinen lataus**

# Summer In December (mukana Inna) - 2:55

## Listasijoitukset

## Lähteet
Suomen euroviisukarsinta 1988

**Suomen euroviisukarsinta 1988** oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 1988 Eurovision laulukilpailuun. Karsinta järjestettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon saatiin 233 kappaletta. Niistä Yleisradion kokoama raati valitsi 12 parasta karsinnan finaaliin. Finaali pidettiin Helsingin Kulttuuritalolla lauantaina 13. helmikuuta ja televisioitiin suorana YLE TV1:ssä kello 19.15–20.30. Voittajan valitsivat kuudelle paikkakunnalle kootut tavallisista musiikin kuuntelijoista koostuneet alueraadit. Finaalia seurasi televisiosta 1 546 000 katsojaa.

## Tulos

### Pistetaulukko

## Lähteet
*http://www.viisukuppila.fi/muistathan-suomen-karsinnat-1988/

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Voittoesitys Ylen Elävässä arkistossa
*Koko karsintafinaali Ylen Elävässä arkistossa
*
Liesjärvi (Ulvila)

**Liesjärvi** on kuivatettu järvi Kullaalla Ulvilassa  Satakunnassa. Järven kuivatus suoritettiin 1830-luvulta lähtien. Kuivatuksen seurauksena saatiin heinäniittyä laiduntamiseen ja talvirehuksi. Myöhemmin järven reunaa raivattiin myös pelloksi. Nykyisissä kartoissa lukee entisen järven paikalla Liesjärvi, jolla tarkoitetaan suota.

## Maantietoa
Vaikka järvi on kokonaan kuivatettu, voidaan sen mittoja arvioida vanhan Kalmbergin kartaston mittakaavan perusteella. Mikäli kartastossa olevat järvet ovat olleet tarkasti piirrettyjä, olisi Liesjärvi ollut noin 1,2 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järven luusua olisi sijainnut sen pohjoispäässä. Järven kaakkoiskulmaan olisi laskenut Sammaljärven laskuoja. Lähtötietona Kalmbergin kartalle on ollut tiluskartta Ahmauksen, Paluksen ja Saarijärven kylistä vuodelta 1802.

Nykyään Liesjärven paikalla on ojitettua soistunutta metsää ja luoteiskulmassa peltomaata. Alueelle laskee Liesoja, joka oli Sammaljoen laskuoja, ja joka jatkaa matkaansa Liesjärven alueen halki pohjoiseen, jossa se yhtyy Jylhäjokeen.

## Kuivatus
Vuonna 1831 Äijä Matts Mattsson haki ja sai luvan kuivattaa Liesjärven. Alkuperäinen tarkoitus on ollut saada karjatalouden tarvitsemia niittyjä, joilla karja voisi laiduntaa ja jolta voisi kerätä talveksi rehua. Vuonna 1934 julkaistussa Porin seudun taloudellisessa kartassa järven vedenpinnanlasku on pienentänyt järven vesialaa alle puoleen alkuperäisestä ja vesijättömaata on raivattu järven ympäriltä ja eteenkin eteläpuolelta niittymaaksi. Viereisen Sammaljärven kuivatus oli saatu jo päätökseen. Vuoden 1955 taloudellisessa kartassa tilanne on Liesjärven osalta säilynyt samanlaisena. Vuoden 1962 peruskartassa viimeiset järvenrippeet on kuivatettu ja aikaisemmat niittymaat on raivattu peltomaaksi.

## Lähteet
Sammaljärvi (Ulvila)

**Sammaljärvi** on kuivatettu järvi Kullaalla Ulvilassa Satakunnassa. Järven kuivatus suoritettiin 1810-luvulta alkaen. Kuivatuksen seurauksena saatiin heinäniittyä karjan laiduntamiseen ja talvirehuksi, mutta nykyään alue on peltomaata. Nykyisissä kartoissa lukee entisen järven paikalla Sammaljärvi.

## Maantietoa
Vaikka järvi on kokonaan kuivatettu, voidaan sen mittoja arvioida vanhan Kalmbergin kartaston mittakaavan perusteella. Mikäli kartastossa olevat järvet ovat tarkasti piirrettyjä, olisi Sammaljärvi ollut noin 1,1 kilometriä pitkä ja 650 metriä leveä. Järven luusua olisi sijainnut sen lounaispäässä. Järven kaakkoiskulmaan olisi laskenut tulo-oja läheiseltä suolta. Lähtötietona Kalmbergin kartalle on ollut tiluskartta Ahmauksen, Paluksen ja Saarijärven kylistä vuodelta 1802.

Nykyään entisen järven paikalla on peltomaata, joka on raivattu järven pohjaan ja sitä ympäröiville soille. Alueen läpi virtaa Liesoja, joka jatkaa virtaamistaan länteen kuivatetun Liesjärven halki ja yhtyy pohjoisempana Jylhäjokeen.

## Kuivatus
Vuonna 1811 lautamies Johan Johansson Sippola haki ja sai luvan kuivauttaa Sammaljärven. Kuivattaminen onnistui kokonaan, sillä alue on nykyään peltomaata. Alkuperäinen tarkoitus lienee ollut saada karjatalouden tarvitsemia niittyjä, joilla laidunta ja kerätä talveksi rehua. Vuonna 1934 julkaistussa Porin seudun taloudellisessa kartassa alue onkin niittymaata ja peltoa. Vuoden 1955 taloudellisessa kartassa on raivatun alueen kaakkoisosa viljelyssä, mutta luoteisosa on vielä niittyä. Vuoden 1962 peruskartassa on niittymaan metsänrajassa olevat maat otettu myös viljelyyn , vuoden 1978 kartassa puolet siitä niittymaasta on saatu viljelyyn  ja vuoteen 1987 mennessä on raivattu vielä pieni osa suomaata peltomaaksi.

## Lähteet
Linnakesaaret

**Linnakesaaret – Rannikkolinnakkeiden elämää sodassa ja rauhassa** on Ove Enqvistin ja Heikki Tiilikaisen teos, joka käsittelee Suomen rannikon linnakesaaria. Teos on ilmestynyt 2014, ja sen on kustantanut Tammi. Teoksen alkusanat on kirjoittanut kenraali Jaakko Valtanen, joka on kirjoittajien mukaan toiminut teoksen *[[oltermanni]]na*. 

Kirjoittajista Enqvist on komentaja evp., oppiarvoltaan sotatieteiden tohtori, Tiilikainen on everstiluutnantti evp. Molemmilla on takanaan pitkä ura rannikkopuolustuksessa, ja kumpikin on kirjoittanut useita tietoteoksia..

Teoksen pääpaino on rannikkotykistön kolmessa ensimmäisessä vuosikymmenessä. Teos alkaa katsauksella kehitykseen ennen Suomen itsenäisyyttä, sen jälkeen on vuorossa rannikkotykistön synty Suomeen. Sitten siirrytään 1920-1930-lukujen kautta sotavuosiin sekä lopuksi lyhyesti sodan jälkeisiin vaiheisiin.

Mukana on muutamia sivun mittaisia elämäkertoja, joita ei ole sisällysluettelossa erikseen mainittu.
*Arno Almqvist
*Johan Rikama
*Väinö Valve
*Anna-Liisa Veijalainen
*Viljo Vyyryläinen
*Martti J. Miettinen

Teoksen lopussa on lähdeluettelo sekä hakemisto, joka sisältää henkilöitä, paikkoja ja organisaatioita.

## Arviot
Helena Pilke kiittää laajassa arviossaan kirjoittajien asiantuntemusta, ja hän toteaa samalla että kirjasta henkii myös kirjoittajien "rakkaus vanhaan aselajiinsa sekä niihin saariin, joilla rannikkotykistön eri yksiköt ovat toimineet". Hän huomauttaa sisällysluettelon suppeudesta: alaotsikkoja ei ole mainittu. Hän olisi myös kaivannut alaviitteitä. Hän kuitenkin olettaa, ettei teosta ole tarkoitettu tutkimuskäyttöön vaan muillekin kuin aselajin väelle.

Timo J. Anttila kirjoittaa arviossaan, että teos on "kunnianosoitus linnakesaarten vaikeissa oloissa palvelleille sisukkaille miehille ja naisille". Hän huomauttaa, että keskittyminen rannikkotykistön alkuvaiheisiin ja sotavuosiin on perusteltua, sillä aselajin merkitys itsenäisyyden rakentamisessa oli merkittävä. Viime vaiheiden kuvauksen ylimalkaisuus harmittaa Anttilaa, ja häntä olisi kiinnostanut lukea enemmänkin rannikkotykistön liittämisestä merivoimiin, mutta hän toteaa toisaalta, että historiikki olisi saattanut muuttua poliittiseksi historiaksi.

## Lähteet
Maastohiihto talviolympialaisissa 2014

**Vuoden 2014 talviolympialaisten** maastohiihdon kilpailupaikkana oli Hiihtokeskus Laura Krasnaja Poljanan lähettyvillä, lähellä kisojen pääpaikkaa Sotšia. Maastohiihdossa oli kuusi miesten ja kuusi naisten kilpailua.

Parhaiten olympialaisten hiihtokilpailuissa menestyivät norjalaiset urheilijat.

## Osallistuneet maat
Vuoden 2014 talviolympialaisten maastohiihtoon osallistui 310 kilpailijaa 54 maasta. Ensimmäistä kertaa olympiahiihtoon osallistuivat Chile, sekä ensimmäistä kertaa talviolympialaisiin osallistunut Dominica.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Mitaliyhteenveto
### Mitalitaulukko

### Miesten kilpailut

### Naisten kilpailut

## Lähteet
Reaganismi

**Reaganismi** (engl. *Reaganomics*) viittaa talouspolitiikkaan, jota Yhdysvaltain presidentti Ronald Reagan ajoi 1980-luvulla. Reaganismilla on myös samankaltaisuuksia Laissez-faire-talouspolitiikan kanssa. Reaganin talouspolitiikan neljä peruspilaria olivat: 
* Hallituksen menojen vähentäminen
* Liittovaltion verotuksen keventäminen ja pääomatuloverojen laskeminen
* Hallituksen sääntelyn pienentäminen
* Rahan tarjonnan tiukentaminen inflaation hillitsemiseksi

## Katso myös
*Thatcherismi
*Uusliberalismi
*Milton Friedman
*Valumaefekti
*Mont Pelerin Society
*Monetaristinen taloustiede

## Lähteet
Miroslav Ondříček

**Miroslav Ondříček** (4. marraskuuta 1934 Praha, Tšekkoslovakia – 28. maaliskuuta 2015 Praha, Tšekki) oli tšekkiläinen elokuvaaja. Ondříček oli Oscar-ehdokkaana kahdesti  parhaasta kuvauksesta, elokuvista *[[Ragtime – toivon ja vihan aika]]* (1981) ja *[[Amadeus (elokuva)|Amadeus]]* (1984), josta hän voitti myös parhaan elokuvauksen Bafta-palkinnon.

Miroslav Ondříček oli tšekkiläisen elokuvaohjaajan Miloš Formanin luottokuvaaja ja elinikäinen työtoveri. Alun perin Ondříčekin piti opettaa Formanille kuvausta, mutta siitä ei tullut mitään. Intohimoinen kuvaaja kun ei olisi millään halunnut luovuttaa kameraa vaan kuvasi harjoitteet itse.

## Valikoitu filmografia
**[[Jos... (elokuva)|Jos...]]* (1968)
**[[Vaaleaverikön rakkaus]]* (1965)
**[[Palaa, palaa!]]* (1967)
**[[Taking off – otetaan hatkat]]* (1971)
**[[Onnenpoika (elokuva)|Onnenpoika]] (1973)
**Hair* (1979)
**Ragtime – toivon ja vihan aika * (1980)
**Garpin maailma* (1982)
**Tapaus Silkwood* (1983)
**Amadeus* (1984)
**Valmont* (1989)
**Heräämisiä* (1990)
**Miehet elämässäni'' (2001)

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Maastohiihto talviolympialaisissa 2014 – miesten parisprintti

**Miesten parisprintti** vuoden 2014 talviolympialaisissa kilpailtiin 19. helmikuuta hiihtokeskus Laurassa, Krasnaja Poljanan asutuskeskuksen lähellä. Kilpailun voitti Suomen hiihtäjäkaksikko Sami Jauhojärvi ja Iivo Niskanen. Hopealle hiihtivät Venäjän Maksim Vylegžanin ja Nikita Krjukov ja pronssia sai Ruotsin hiihtäjäpari Emil Jönsson ja Teodor Peterson.

Saksa teki kilpailusta protestin, sillä Saksan ankkurin Tim Tscharnken ja Suomen Sami Jauhojärven sukset osuivat yhteen viimeisessä laskussa, jolloin saksalaishiihtäjä kaatui. Saksalaisten protesti hylättiin ja kilpailun tuloksia ei muutettu. Muun muassa Venäjän hiihtoliiton presidentti Elena Välbe oli sitä mieltä, että suomalaisten hiihto olisi pitänyt hylätä.

## Tulokset
### Välierä

### Finaali

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Kari Peitsamo & Straight Perverts

**Kari Peitsamo & Straight Perverts** oli Kari Peitsamon johtama yhtye, joka toimi vuonna 2010. Yhtyeen musiikki oli kuunneltavissa Kari Peitsamon kotisivulla jo ennen levyn julkaisua, jonka vuoksi Peitsamon tuolloinen levy-yhtiö Rocket Records ei suostunut sitä julkaisemaan. Suomen Maaseutumusiikkiyhdistys julkaisi levyn marraskuussa 2010 yhtyeen jo hajottua. Yhtyeessä soitti Peitsamon lisäksi Naked-yhtyeen muusikoita. 

## Diskografia
**[[The Unparalleled Adventures of One Hans Pfaall]]* (2010)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Levy-yhtiön tiedote albumiin liittyen 
*Albumin arvostelu Soundin kotisivulla
Dikloraani

**Dikloraani** eli **2,6-dikloori-4-nitroaniliini** eli **DCNA** (C6H4Cl2N2O2) on aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään väriaineiden valmistamiseen ja fungisidina eli siententorjunta-aineena. Dikloraanin käyttö fungisidina kiellettiin Euroopan unionin alueella Euroopan komission päätöksellä kesäkuussa 2011.

## Ominaisuudet
Dikloraani on huoneenlämpötilassa keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee paremmin orgaanisiin liuotiimiin kuten metanoliin, asetoniin ja kloroformiin. Dikloraanin sienten kasvua estävä ominaisuus perustuu siihen, että yhdiste estää ribosomin ja RNA:n välisen kompleksin muodostumisen ja sitä kautta myös proteiinisynteesi estyy. Se on tehokas muun muassa *[[Botrytis]]*-, *[[Monilinia]]*-, *[[Rhizopus]]*-, *[[Sclerotina]]*- ja *[[Sclerotium]]*-sukujen homeita vastaan.

## Valmistus ja käyttö
Dikloraania valmistetaan klooramalla joko p-nitroaniliinia tai 4-nitroaniliini-2-sulfonihappoa vesiliuoksessa. Ensimmäisessä vaiheessa muodostuu monokloorattu tuote.

Dikloraania käytetään fungisidina hedelmä- ja kasvisviljelmillä muun muassa salaatti-, peruna-, raparperi, kirsikka- ja persikkaviljelmillä. Yhdisteestä valmistettavaa diatsoniumsuolaa käytetään keltaisten, oranssien ja ruskeiden atsovärien valmistuksessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Dichloran 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Dichloran 
*ChemBlink: 2,6-Dichloro-4-nitroaniline
Oiva Laaksonen

**Oiva Johan Laaksonen** (30. toukokuuta 1924 Helsinki – 26. heinäkuuta 1989) oli Helsingin kauppakorkeakoulun liiketaloustieteen oppiaineen organisaatiot ja johtaminen professori. Hänet nimitettiin 1969 itsenäistyneen oppiaineen ensimmäiseksi vakinaiseksi professoriksi vuonna 1973, ja hän oli tehtävässä kuolemaansa saakka. Hänen tutkimusalaansa olivat automaatio ja yritysorganisaatio.

Laaksonen on väitöskirjassaan *Suomen liike-elämän johtajisto: sen sosiaalinen liikkuvuus ja koulutus* (1962) kuvannut kattavasti 1900-luvun alun yritysjohtajistoa, johtajien sosiaalista taustaa, koulutusta ja työpaikkaliikkuvuutta..

Laaksonen kuoli veneonnettomuudessa Tukholman saaristossa.

## Lähteet
Bryan Hopkins

**Bryan Hopkins** (s. 26. lokakuuta 1983 Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän pelasi urallaan Suomen, Belgian, Ukrainan, Kreikan ja Israelin pääsarjoissa sekä EuroChallengessa ja Baltian liigassa.

## Pelaajaura

Hopkins pelasi high school -koripalloa Lincolnissa samassa joukkueessa Chris Boshin kanssa. Joukkue ei hävinnyt kauden aikana kertaakaan. Yliopistossa Hopkins edusti SMU:ta vuosina 2002–2006. Yliopiston jälkeen Hopkins siirtyi pelaamaan Eurooppaan, Ukrainan pääsarjaan. Seuraavalla kaudella hän siirtyi belgialaiseen Liège Basketiin. Viisi kautta, vuodet 2008–2013, Hopkins edusti belgialaista Antwerp Giantsia, joka pelasi maan pääsarjan lisäksi EuroChallengea. EuroChallenge-kaudella 2012–2013 Hopkins teki sarjan yhden ottelun ennätyksekseen 42 pistettä, ja samalla kierroksella hänet valittiin kierroksen pelaajaksi. Kauden 2013–2014 Hopkins aloitti Israelin pääsarjassa, ja siirtyi kesken kauden Kreikan pääsarjaan. Syksyn 2014 Hopkins oli pelaamatta lapsensa syntymän johdosta. Tammikuussa 2015 hän siirtyi suomalaiseen Tampereen Pyrintöön. Try-out-jakson jälkeen hänen sopimustaan jatkettiin loppukaudeksi. Pyrintö sai Hopkinsista loppukaudeksi kaipaamaansa heittovoimaa.

## Saavutukset
* EuroChallengen alkulohkovaiheen 6. kierroksen kierroksen pelaaja kaudella 2012–2013
* EuroChallengen piste-ennätys 42 pistettä
* Belgian pääsarjan riistokuningas 2009

## Yksityiselämä

Hopkinsin vanhemmat ovat Paula ja Leonard Hopkins. Hänellä on kaksi siskoa ja kaksi veljeä. Veljistä kaksoisveli Ryan pelasi samaan aikaan koripalloa SMU:ssa, ja isoveli Leonard Hopkins oli myös ammattilaiskoripalloilija.

## Lähteet
* Bryan Hopkins  Suomen Koripalloliitto
* Profiili  smumustangs.com  
* Bryan Hopkins Stats College Basketball at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Bryan Hopkins basketball profile eurobasket.com
Maria Simelius

**Anna Maria Simelius**, o.s. **Tulindberg** (30. joulukuuta 1792 Oulu – 26. helmikuuta 1843 Helsinki) oli kirjapainon johtaja miehensä Jakob Simeliuksen jälkeen. 

Simeliuksen isä oli säveltäjä, viulisti, lääninkamreeri ja hallituskonseljin jäsen Erik Tulindberg ja äiti tunnettuun oululaiseen kauppiassukuun kuulunut Margareta Christina Nylander (1768–1843), jonka isä Johan Mattsinpoika Nylander oli perustanut Nybyn lasitehtaan Olhavaan. Matemaatikko Claes Albert Tulindberg oli Simeliuksen veli.  

Simeliuksen puoliso vuodesta 1820, hallituskonseljin kielenkääntäjä Jakob Simelius (1785–1826), sai luvan perustaa Helsinkiin kaupungin ensimmäisen kirjapainon, muun muassa hoitaakseen sinne 1819 siirtyneen senaatin antamat tehtävät. Julkaisutoiminnan merkityksen Jakob Simelius oli nähnyt enonsa Anders Chydeniuksen toiminnassa. 

Kun Jakob Simelius kuoli 40-vuotiaana 1826, hänen 35-vuotias leskensä Maria Simelius sai luvan *J. Simelii Enka* -kirjapainon toimintaa varten. Simelius lisäsi painon henkilökuntaa ja käytössä olevia kirjakelajeja, samoin kuin korvasi puisen painokoneen metallirakenteisella. Painotalo siirtyi 1833 Simeliuksen rakennuttamiin uusiin tiloihin Uudenmaakadulle. Ulkomailta 1838 hankituilla kirjakkeilla painettiin muun muassa Elias Lönnrotin *[[Kanteletar]]*, M. A. Castrénin ruotsinnos *[[Kalevala]]sta* ja J. L. Runebergin *Nadeschda*. Viimeksi mainitun julkaisuvuonna 1841 alettiin painaa myös Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran aikakauskirjaa *Suomi*.

Maria ja Jakob Simeliuksen perheeseen syntyi kaksi tytärtä, Helena Kristina (5. elokuuta 1821 – 7. lokakuuta 1889) ja Jacobina Maria (16. marraskuuta 1822 – 22. joulukuuta 1895). Helena opiskeli kieliä Pariisissa, Saksassa ja Sveitsissä 1850- ja 1860-luvuilla ja oli 30 vuoden ajan kieltenopettajana Helsingin ruotsalaisessa tyttökoulussa 1887 asti. Hän käänsi myös ranskan kieliopin saksasta ruotsiksi. 

Jacibina Maria oli naimisissa lääkäri Leonard Fahlanderin kanssa vuodesta 1842. Fahlander toimi kirjapainon johtajana anoppinsa jälkeen. Jacobina Maria myi osuutensa 1845 ja Helena Kristina 1859.

## Lähteet
Arvo Laamanen

**Arvo Laamanen** (10. helmikuuta 1929 Punkaharju – 17. syyskuuta 2006 Nurmijärvi) oli suomalainen ympäristöhygienian professori.

Laamanen väitteli Helsingin yliopistossa 1970 pääaineenaan biokemia. Hän oli vuodesta 1974 Kuopion yliopiston ympäristöhygienian (kemiallis-fysikaalisen analytiikan) professori. Hän tutki ilmansuojelua, ympäristöterveyttä ja työhygieniaa. Hän jäi eläkkeelle 1992.

## Lähteet
Pavel Sinebrychoff

**Pavel** (**Paul**) **Petrovitš Sinebrychoff** (, *Sinebrjuhov*; 20. tammikuuta 1799 – 12. maaliskuuta 1883 Helsinki) oli venäläissyntyinen suomalainen kauppaneuvos ja Sinebrychoffin panimon omistaja. Hän kuului Suomessa pitkään vaikuttaneeseen Sinebrychoffin sukuun.

Pavel Sinebrychoffin isä oli kauppias Peter Sinebrychoff. Pavel Sinebrychoffin veljen Nikolai Sinebrychoffin kuoltua lapsettomana vuonna 1848 Pavel ja toinen veli Ivan perivät suuren omaisuuden. Pavelille jäi Helsinkiin sijoittunut liiketoiminta. Sinebrychoff hoiti perimäänsä liiketoimintaa menestyksellä, laajentaen sitä huomattavasti. 1870-luvulla hän oli Suomen suuriruhtinaskunnan suurin veronmaksaja yksityishenkilönä ja Helsingin kaupungissa häntä enemmän veroja maksoi vain Suomen Pankki. Keisari Aleksanteri II myönsi Sinebrychoffille kauppaneuvoksen arvon vieraillessaan Helsingissä 1863. Mainittuna vuonna Sinebrychoffin liikeyrityksissä työskenteli yli 200 henkilöä. Sinebrychoff tuki Suomen ortodoksista kirkkoa eri tavoin, muun muassa lahjoittamalla varoja Helsingin ortodoksisten kirkkojen rakentamiseen. Hän oli myös Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1874–1875.

Pavel Sinebrychoff laajensi panimonsa tiloja Helsingin Hietalahdessa. Hänen johtajakaudellaan yrityksen liikevaihto moninkertaistui siitä huolimatta, että tuona aikana Sinebrychoffin panimo menetti monopoliasemansa Helsingissä ja sai kilpailijoita. Pavel Sinebrychoff oli vuodesta 1878 myös panimonsa naapuriin perustetun Hietalahden telakan osakas, Turpaan ruutitehtaan enemmistöosakas ja yksi Helsingin ensimmäisen liikepankin perustajista. Hän oli vuonna 1862 perustamassa Helsingin Kaisaniemeen kylpylä Villensaunaa (Wilhelmsbad) ja omisti sen kokonaan vuodesta 1870 alkaen. Hän omisti myös Espoossa Otaniemen kartanon vuodesta 1857 ja läheisen Hagalundin kartanon vuodesta 1859 alkaen. Sinebrychoff asui veljensä panimon yhteyteen Helsingin Bulevardille rakennuttamassa kivitalossa, jossa nykyään toimii Sinebrychoffin taidemuseo.

Sinebrychoff meni naimisiin vasta 1850, itseään 30 vuotta nuoremman Anna Tihonoffin kanssa (1830–1904). Perheeseen syntyi kaksi tytärtä ja kaksi poikaa. Heistä Maria (1852–1923) avioitui lääkäri C. F. von Wahlbergin kanssa, joka toimi muun muassa lääkintöhallituksen pääjohtajana. Pojat Nicolas ja Paul Sinebrychoff toimivat liikemiehinä. Pavel Sinebrychoff luovutti Sinebrychoff-panimon toimitusjohtajan tehtävät pojalleen Nicolakselle vuonna 1878.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Aune Jääskinen: SINEBRYCHOFF, Paul  Biografiskt lexikon för Finland
Rosendahl

**Rosendahl**, **Rosendal** tarkoittaa seuraavia:

*Hotelli Scandic Rosendahl, hotelli Tampereen Pyynikillä
* Ravintola Rosendahl, Tampereen Pyynikillä vuosina 1863–1968 toiminut ravintola
* Rosendal, Tammiston ruotsinkielinen nimi
* Rosendalin linna, linna Tukholmassa
* Rosendal, kylä Kemiönsaarella
* Rosendal, taajama Norjassa

## Sukunimi
* Adolf Fredrik Rosendal (1821–1876), suomalainen rehtori ja valtiopäivämies
* Aili Reiko (o.s. *Rosendahl*, 1918–2011), suomalainen pikajuoksija, pituushyppääjä
* Aulis Rosendahl (1937–2004), suomalainen näyttelijä
* Axel Rosendahl (1868–1939), suomalainen filosofian tohtori, lyseon lehtori ja oppi- ja sanakirjojen tekijä
* Erica Rosendahl (s. 2006), suomalainen pesäpalloilija
* Frans Brynolf Rosendahl (1848–1917), suomalainen juristi, senaatin esittelijäsihteeri ja todellinen valtioneuvos
* Gunnar Rosendal (1897–1988), Ruotsin kirkon pappi
* Hans Rosendahl (1944–2021), ruotsalainen vapaauimari
* Heidemarie Ecker, o.s. Rosendahl (s. 1947), saksalainen yleisurheilija, olympiavoittaja
* Hilma Szinnyei, o.s. Rosendahl, suomalainen Unkariin muuttanut teatterinäyttelijä
* Jaakko Rosendahl (s. 1983), Porin Ässien maalivahtivalmentaja
* Jari Rosendal (1965–2023), Kemiran toimitusjohtaja, vuorineuvos
* Johan Ludvig Rosendahl (1829–1876), suomalainen ravintoloitsija ja hotellinpitäjä, ravintola Rosendahlin perustaja
* John Rosendahl (1891–1932), amerikansuomalainen muusikko ja musiikkimanageri
* Karl Rosendahl (1831–1902), suomalainen toimittaja, näytelmäkirjailija
* Karl Verner Rosendal (1825–1902), suomalainen tilanomistaja ja valtiopäivämies, Adolf Fredrik Rosendalin veli
* Lauri Rosendahl (s. 1960), suomalainen sijoitustutkija ja pörssijohtaja
* Lauri Rosendal (1879–1948), suomalainen toimittaja ja tarkastaja, Turun Sanomien päätoimittaja, Mauno Rosendalin poika
* Mari Rosendahl, suomalainen tanssija, koreografi ja tanssinopettaja
* Mauno Rosendal (1848–1917), suomalainen herännäisjohtaja, poliitikko
* Michael Rosendahl (1754–1815), suomalainen kauppias ja tupakkatehtailija, kauppaneuvos
* Mikko Rosendahl, suomalainen kokki
* Ola Rosendahl (1939–2008), suomalainen poliitikko (RKP)
* Risto Rosendahl (s. 1979), suomalainen pikaluistelija
* Saskia Rosendahl (s. 1993), saksalainen näyttelijä
* Sven Rosendahl (1913–1990), ruotsalainen kirjailija
* Vera Rosendal (1908–1987), suomalainen arkkitehti
* Vesa Rosendahl (s. 1975), suomalainen pikaluistelija
* Yrjö Rosendal (1885–1925), suomalainen filosofian maisteri ja Viipurin reaalikoulun, maanviljelys- ja kauppalyseon (nykyisen Maunulan yhteiskoulun ja Helsingin matematiikkalukion edeltäjä) perustaja ja rehtori

## Katso myös
* Rosenthal
Yhdistetty talviolympialaisissa 2014

**Vuoden 2014 talviolympialaisten** yhdistetyn kilpailupaikkana oli hiihto-osuudella Hiihtokeskus Laura ja mäkiosuudella RusSki Gorki -mäkihyppykeskus, lähellä kisojen pääpaikkaa Sotšia. Yhdistetyssä käytiin kolme kilpailua, kaksi yksilökilpailua ja joukkuekilpailu. Parhaiten yhdistetyn kilpailuissa menestyivät norjalaiset urheilijat.

## Osallistuneet maat
Olympialaisten yhdistettyyn osallistui 55 urheilijaa 15 maasta.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Mitalistit

## Mitalitaulukko

## Lähteet
Sepp Schneider

**Sepp Schneider** (s. 3. kesäkuuta 1991 Egg) on itävaltalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä. Seuratasolla Schneider edusti SC Egg-Vorarlbergiä.

Schneider debytoi yhdistetyn maailmancupissa helmikuussa 2012 Almatyssa ollen kilpailun 30. Näin ollen hän nappasi myös heti uransa ensimmäisen maailmancupin pisteen. Schneiderin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on seitsemäs, jonka hän saavutti maaliskuussa 2014 Oslosta. Schneider on sijoittunut kahdesti kärkikymmenikköön. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli suurmäen Gundersen-kilpailussa kolmastoista.

Schneider lopetti uransa yhdistetyn hiihtäjänä vuonna 2018.

Schneiderin isoveli Balthasar Schneider on uransa jo päättänyt mäkihyppääjä.

## Lähteet
* http://data.fis-ski.com/dynamic/athlete-biography.html?sector=NK&competitorid=128838&type=result&category=WJC&season=ALL&sort=&discipline=ALL&position=30&place=&Submit=Search&limit=50
Steve Bacic

**Steve Bacic** (s. 13. maaliskuuta 1965 Kroatia)  on kanadalainen näyttelijä ja ohjaaja.

Hän esiintyi ''Gene Roddenberry’s Andromeda'' -televisiosarjassa 2000–2002, sekä useissa elokuvissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Federico Cecon

**Federico Cecon** (s. 11. kesäkuuta 1994) on italialainen mäkihyppääjä. Seuratasolla Cecon edustaa Cai Monte Lussaria.

Cecon debytoi mäkihypyn maailmancupissa joulukuussa 2014, kun hän oli Nižni Tagilin kilpailussa sijalla 42. Tuota kilpailua aikaisemmin Cecon oli jo osallistunut kahteen joukkuekilpailuun Planicassa ja Klingenthalissa. Sija 42 on Ceconin tähänastisen maailmancup-uran paras sijoitus.

Cecon on osallistunut neljiin nuorten MM-kilpailuihin, joissa hän on ollut parhaimmillaan 11. sijalla vuonna 2014 Val di Fiemmessä. Hän on kilpaillut myös Continental Cupissa.

Ceconin isä on yksi kaikkien aikojen menestyneimmistä italialaismäkihyppääjistä, Roberto Cecon.

## Lähteet
* http://data.fis-ski.com/dynamic/athlete-biography.html?sector=JP&competitorid=136168&type=result&category=COC&season=ALL&sort=&discipline=ALL&position=&place=&Submit=Search&limit=50