open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kantatie 67

**Kantatie 67** on Kaskisista Seinäjoen Nurmoon johtava kantatie. Tien pituus on 115 kilometriä ja se on pääosin kaksikaistainen Seinäjoen keskustaa lukuun ottamatta, jossa tie on nelikaistainen. Tie on pääosin hyvälaatuinen, paikoitellen jopa valtatietasoinen, ja sen liikennemäärät ovat varsin vaihtelevia.

Tie alkaa Rannikko-Pohjanmaalta, Kaskisten satamasta suunnaten pohjoiskoilliseen ja kääntyy Närpiön alueelle tultaessa itään. Se kulkee Korsgrundetin ja Karklobbenin kautta, ylittää Närpesfjärdenin Erlandskäretin ja Hundholmenin kautta. Mantereelle tultaessa tie kääntyy itäkoilliseen ja risteää valtatie 8 kanssa Trodmossenissa. Etelä-Pohjanmaalla, Teuvalla noin kolme kilometriä kirkonkylän jälkeen suunta kääntyy itäkaakkoon Kauhajoelle, jossa siitä eroaa kantatie 44 Sastamalan Kiikkaan. Kauhajoen Aronkylässä tie kääntyy noin 90° pohjoiskoilliseen kohti Kurikkaa, jonka pohjoisosassa se kulkee Magneetin risteyksestä runsaat neljä kilometriä yhdessä valtatien 3 kanssa. Tuiskulan risteyksessä nämä eroavat ja kantatie 67 jatkuu Ilmajoen läpi kääntyen koilliseen, Seinäjoelle tultaessa itään ja jälleen koilliseen. Tie risteää valtatien 18 kanssa Kivisaaressa päättyen valtatien 19 eritasoristeykseen Nurmon kirkonkylässä.

## Reitti ja tieyhteydet

* Kaskinen
* Närpiö
** Pielahti
** Vitberget (vt 8 E8)
* Teuva
** Perälä (st 673)
** kirkonkylä (st 687, st 682)
** Äystö
* Kauhajoki
** Kainasto (st 685)
** Aronkylä (kt 44, st 672)
* Kurikka
** Kurikka (st 689, vt 3 E12)
** Tuiskula (vt 3 E12)
* Ilmajoki
** Koskenkorva
** Siltala (st 701)
** Ahonkylä
* Seinäjoki
** Kivisaari (vt 18)
** Nurmo (vt 19)

## Tiehankkeet
Etelä-Pohjanmaan ELY-keskus suunnittelee tien parantamista Seinäjoen ja Ilmajoen välillä. Seinäjoen puoleista nelikaistatietä jatketaan Katilantien kohdalle asti, ja Ilmajoen Siltalan ja Ahonkylän sekä Seinäjoen Rintalan kohdille rakennetaan uudet eritasoliittymät. Tieosuutta parannetaan nykyiselle paikalleen lukuun ottamatta Ahonkylän kohtaa, missä tien linjausta muutetaan noin 3 kilometrin matkalla. Hankkeen yleissuunnitelma valmistunee vuoden 2023 loppupuolella.
## Historiaa

Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 67 oli Kristiinankaupungin ja Uudenkaarlepyyn välinen tie. 1960–1980-luvuilla tietä parannettiin ja oikaistiin. Kantatie 67:n päällystämistyöt 1960-luvun taitteessa ovat väljästi pohjana eteläpohjalaisen kirjailijan Lauri Pakkalan romaanissa *Pikitie* vuodelta 1963.

Vuonna 1971 tien eteläpään linjaus muutettiin päättymään Närpiön Trodmosseniin. 1960-luvun lopulla tie katkaistiin pohjoispäässä päättymään Ytterjeppoon. Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa Seinäjoen ja Ytterjeppon välinen kantatieosuus muutettiin valtatieksi 19 ja kantatie 67 lyheni päättymään Seinäjoelle. Tästä huolimatta nykyistä valtatie 19:n osuutta entisestä kantatie 67:stä Seinäjoelta eteenpäin kutsutaan yhä puhekielessä "kuusseiskaksi". Samalla tietä kuitenkin jatkettiin länsipäästään jatkumaan Kaskisiin.

## Lähteet

* 
* 
* 
* Google Earth -tietokoneohjelma. 2007. Google.
* 
* 
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Iberit

**Iberit** olivat Iberian niemimaan eli nykyisten Portugalin ja Espanjan alueiden vanhimpia nimettyjä asukkaita. Iberit asuttivat Iberiaa pronssikaudella. On eri käsityksiä siitä, mistä he tulivat; yleisin käsitys on, että he olivat sukua berbereille ja tulivat Afrikasta. Toisen teorian mukaan he olivat Iberian niemimaan alkuperäisiä asukkaita, jo ennen ligureita, ja kolmannen mukaan he tulivat Välimeren itäosista.

Iberit aloittivat Iberian niemimaan valloituksensa Espanjan länsiosista ja levisivät koko niemimaan eteläiseen osaan. He osasivat jo Espanjaan tullessaan työstää metalleja kuten pronssia. He kävivät kauppaa foinikialaisten, kreikkalaisten ja Karthagon kanssa. Iberit oppivat foinikialaisilta kirjoitustaidon ja alkoivat merkitä omaa kieltään muistiin. Myöhemmin he ottivat vaikutteita kreikkalaisesta kirjaimistosta.

Iberien valtakausi päättyi kun keltit saapuivat alueelle. Iberien kulttuuri sekaantui kelttien kulttuuriin ja katosi vähitellen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomi-Portugali -yhdistys
Arundhati Roy

**Arundhati Roy** (, ; koko nimeltään **Suzanna Arundhati Roy**; s. 24. marraskuuta 1961 Shillong, Meghalaya, Intia) on intialainen kirjailija ja kansalaisaktivisti. Hän sai Booker-palkinnon vuonna 1997 esikoisromaanillaan *[[Joutavuuksien jumala]]* (*The God of Small Things*). Romaanin lisäksi hän on kirjoittanut elokuvakäsikirjoituksia, esseitä ja esseekokoelmia. Royn toinen romaani, *The Ministry of Utmost Happiness* (*Äärimmäisen onnen ministeriö* (suom. Hanna Tarkka)), ilmestyi 2017.

Royn vanhemmat erosivat hänen ollessaan hyvin nuori. Hän muutti äitinsä, naisaktivisti Mary Royn kanssa äidin kotiseudulle Aymanamiin Keralaan. Myös *Joutavuuksien jumalan* tapahtumat sijoittuvat Aymanamin kaupunkiin. Roy on koulutukseltaan arkkitehti.

## Teokset
### Romaanit
* *The God of Small Things*, 1997 (suom. *[[Joutavuuksien jumala]]* 1999)
*  *The Ministry of Utmost Happiness* (*Äärimmäisen onnen ministeriö* (suom. Hanna Tarkka)) 2017
*  *Mother Mary comes to me,* 2025 (suom. *Turvani ja myrskyni*)

### Esseet ja esseekokoelmat
* *The End of Imagination* (1998)
* *The Cost of Living* (1999)
* *The Greater Common Good* (1999)
* *The Algebra of Infinite Justice* (2002)
* *Power Politics* (2002)
* *Walk Talk* (2003)
* *An Ordinary Person's Guide to Empire* (2004)
* *Public Power in the Age of Empire* (2004)
* *Listening to Grasshoppers: Field Notes on Democracy* (2009, suom. *Kuuntelen heinäsirkkoja. Merkintöjä demokratiasta*. Suom. Risto Tiittula 2011)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Arundhati Roy (2011). Käskynjako. *[[Voima]]* 1/2011, 28–29. http://fifi.voima.fi/voima-artikkeli/2011/numero-1/kaskynjako 
* ''Joutavuuksien jumala'' Kiiltomato.net
* Kuuntelen heinäsirkkoja Maailmankirjat 2011
* Arundhati Roy onnistui pysymään kirjamaailman huipulla huolimatta 20 vuoden tauosta – kansalaisaktivistia pelotti uuden kirjan julkaisu Yle, 2017
Jill Pölkky

**Jill Pölkky** () on kuvitteellinen hahmo ja päähenkilö C. S. Lewisin *[[Narnian tarinat]]* -kirjasarjassa. Kirjassa *[[Hopeinen tuoli]]* Jill pääsee Narniaan yhdessä Eustace Ruikun kanssa. Hän esiintyy myös sivuhenkilönä *[[Narnian viimeinen taistelu|Narnian viimeisessä taistelussa]]*. 

Jillin taustasta ei kerrota paljoa. Hän on samassa koulussa Eustacen kanssa, ja he ovat tutustuneet sen jälkeen kun Eustace vieraili ensimmäisen kerran Narniassa. Jill ei viihdy koulussaan ja ylempien luokkien tytöt lisäksi kiusaavat häntä. Jill koettaa pakoilla heitä ja hän on usein piilossa voimistelusalin takana itkemässä. Sieltä Eustace, joka ei myöskään ole kovin suosittu, löytää hänet eräänä päivänä ja kertoo Narniasta. Lapset toivovat pääsevänsä sinne ja juostessaan kiusaajiaan pakoon he yllättäen pääsevätkin koulun muurissa olevasta portista Narniaan. Aslan on kutsunut heidät etsimään kadonnutta prinssi Riliania. 

Lapset onnistuvat tehtävässään ja aivan lopuksi he pääsevät läksyttämään kiusaajiaan. 

Viimeisen kerran Jill palaa Narniaan *[[Narnian viimeinen taistelu|Narnian viimeisen taistelun]]* aikana auttamaan Narnian viimeistä kuningasta. Hän myös näkee Narnian lopun ja pääsee uuteen Narniaan, Aslanin maailmaan.
Claus von Stauffenberg

**Claus Philipp Maria Justinian Schenk Graf von Stauffenberg** () oli saksalainen Wehrmachtin upseeri ja aristokraatti. Yleisesikuntaeversti von Stauffenberg toteutti 20.&nbsp;heinäkuuta 1944 epäonnistuneen pommiattentaatin Adolf Hitleriä vastaan.

## Salaliitto
### Tausta

Von Stauffenberg kadotti jo varsin varhain uskonsa Hitleriin, ja lopullinen isku oli vakava haavoittuminen Pohjois-Afrikassa, kun brittiläiset hävittäjäkoneet tulittivat hänen komentoautoaan. Stauffenberg menetti vasemman silmänsä, oikean kätensä sekä kaksi sormea vasemmasta kädestä. Haavoittumisen vuoksi hänet siirrettiin esikuntatehtäviin Berliiniin. Tällöin hän sanoi vaimolleen: ”Saksan pelastamiseksi on tehtävä jotain.” Kesäkuussa hänet ylennettiin everstiksi, ja hän pääsi kenraali Friedrich Olbrichtin esikuntapäällikkönä osallistumaan johtajan päämajassa pidettyihin tilannekatsauksiin.

### Attentaatti
Von Stauffenbergillä oli keskeinen rooli Hitlerin surmaamiseen tähdänneessä salaliitossa, johon myös hänen esimiehensä kenraali Olbricht kuului. Hänen pääsynsä päämajaan mahdollisti tämän hankkeen. Von Stauffenbergin tehtävä oli sijoittaa räjähteillä ja ajastimella varustettu salkku lähelle Hitleriä tämän pitäessä neuvonpitoa päämajassaan Itä-Preussin Rastenburgissa sijainneessa Wolfsschanzessa eli Sudenpesässä. Pommi surmasi neljä ihmistä, mutta Hitler oli raskaan tammisen kokouspöydän suojaama ja sai vain vähäisiä vammoja. Von Stauffenberg pakeni paikalta ennen räjähdystä puhelinsoittoon vedoten. Hän oli varma Hitlerin kuolemasta ja palasi Berliiniin suorittamaan valmisteluja Führerin jälkeistä aikaa varten. Vallankaappausyritys kuitenkin epäonnistui. Vielä samana yönä von Stauffenberg teloitettiin ampumalla Bendlerblockin pihalla. Juuri ennen teloitustaan hän huusi ”Eläköön pyhä Saksamme!”

## Yksityiselämä
Von Stauffenberg oli vuodesta 1933 naimisissa Nina von Stauffenbergin kanssa. Heillä oli viisi lasta.

## Kunnianosoitukset
Suomen puolustusvoimien ylipäällikkö, Suomen marsalkka Gustaf Mannerheim myönsi von Stauffenbergille kolmannen luokan Vapaudenristin jatkosodan aikana joulukuussa 1942.

## Vaikutus
Nykyään useat kadut ja aukiot Saksassa on nimetty von Stauffenbergin mukaan kunnianosoituksena hänen teoistaan natseja vastaan.

Von Stauffenbergista ja Hitlerin murhayrityksestä on tehty useita elokuvia, näistä tunnetuin ja menestynein on *[[Operaatio Valkyrie (vuoden 2008 elokuva)|Operaatio Valkyrie]]* (2008), jossa von Stauffenbergia esittää Tom Cruise.

## Lähteet

### Huomautukset

## Kirjallisuutta
* Fraenkel, Heinrich; Manvell, Roger: *Operaatio Valkyyria*. Minerva, 2009.

## Aiheesta muualla
Knidoksen taistelu

**Knidoksen taistelu** käytiin vuonna 394 eaa. ateenalaisen Kononin johtaman persialaisen laivaston ja spartalaisen laivaston välillä. Persialaiset kukistivat spartalaiset täydellisesti. 

Korintin sodan alkaessa Spartan kuningas Agesilaos II oli sotimassa Vähässä-Aasiassa Persiaa vastaan. Hän joutui sodan takia palaamaan Kreikkaan armeijansa kanssa. Myös spartalaisten laivasto aikoi lähteä tukikohdastaan Knidoksesta takaisin Kreikkaan. Persialainen laivasto, jota johtivat satraappi Farnabazos II ja Konon, aikoi kuitenkin estää spartalaista laivastoa pääsemästä perille. 

Antiikin lähteet eivät kerro tarkasti mitä taistelun aikana tapahtui. Ilmeisesti spartalainen laivasto kohtasi persialaisten etujoukon ja hyökkäsi heidän kimppuunsa. Persialaisten laivaston pääosa saapui kuitenkin pian paikalle ja löi spartalaiset pakosalle. Spartalaiset menettivät melkein koko laivastonsa ja 50 laivaa jäi persialaisten saaliiksi. Spartalainen komentaja Peisandros kuoli taistelussa. 

Knidoksen taistelu teki lopun Spartan haaveista Aigeianmeren herruudesta. Konon vei laivaston taistelun jälkeen Ateenaan, jossa hän valvoi kaupungin pitkien muurien jälleenrakentamista.
Libris-kannustuspalkinto

**Libris-kannustuspalkinto** on Libris Oy:n myöntämä palkinto taiteilijoille. 

Suomen Kansallisoopperassa palkinto annetaan vuorovuosin laulutaiteen ja tanssitaiteen edustajalle. Palkinnolla pyritään kannustamaan jo ammattitaitoa omaavaa taiteilijaa kehittämään taitojaan edelleen ja tukemaan tämän urakehitystä sekä Suomessa että ulkomailla. Palkinnon suuruus on 3.000 euroa ja se jaetaan keväisin.

## Palkinnon saajat
*2005 Sopraano Päivi Nisula
*2006 Tanssija Minna Tervamäki
Scream (elokuva)

**Scream** on Wes Cravenin ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva, joka valmistui vuonna 1996, ja josta tuli nopeasti kuuluisa kulttielokuva. *Scream* on slasher-kauhun tunnetuimpia teoksia ja osin myös parodia lajityypistä. Pääosin sama tuotantoryhmä on tehnyt elokuvalle kolme jatko-osaa, *[[Scream 2]]* (1997), *[[Scream 3]]* (2000) ja *[[Scream 4]]* (2011). Elokuva oli myös tuottoisimpia slasher-kauhuelokuvia, kunnes *[[Halloween (vuoden 2018 elokuva)|Halloween]]* julkaistiin vuonna 2018. 

## Juoni

Idyllisessä amerikkalaisessa pikkukaupungissa Woodsborossa murhataan raa'asti kaksi paikallista lukiolaista, Casey Becker (Drew Barrymore) ja Steven Orth (Kevin Patrick Walls). Noin vuosi aiemmin samalla paikkakunnalla Sidney Prescottin (Neve Campbell) äiti, Maureen (Lynn McRee), raiskattiin ja murhattiin. Maureenin murhasta Sidneyn todistuksen perusteella tuomitun Cotton Wearyn (Liev Schreiber) syyllisyys alkaa vaikuttaa epävarmalta, koska murhaajan pukua myytiin monissa eri liikkeissä. Murhaaja hyökkää seuraavaksi Sidneyn kimppuun mutta epäonnistuu yrityksessään. Sidneyn poikaystävä Billy Loomis (Skeet Ulrich) pidätetään murhaajaksi epäiltynä, mutta hänet vapautetaan puhelintietojen perusteella ja epäillyksi nousee Sidneyn isä Neil (Lawrence Hecht).

## Rooleissa

## Lähteet
Eustace Ruikku

**Eustace Clarence Ruikku** () on C. S. Lewisin *[[Narnian tarinat]]* -kirjasarjan päähenkilöitä. Hänestä kerrotaan kirjoissa *[[Kaspianin matka maailman ääriin]]* sekä *[[Hopeinen tuoli]]*, ja lisäksi hän on sivuhahmo *[[Narnian viimeinen taistelu|Narnian viimeisessä taistelussa]]*. Elokuvassa *[[Narnian tarinat: Kaspianin matka maailman ääriin]]* (2010) Eustacea esittää Will Poulter.

## Rooli
Eustace on vanhempiensa Haroldin ja Albertan ainut lapsi. Vanhemmat ovat sivistyneitä, kasvissyöjiä, ehdottoman raittiita eivätkä tupakoi. Eustacella ei ole ystäviä ja hän lukee ahkerasti kirjoja. Eustace on heikko, mutta hän rakastaa toisten komentelua ja aikoo käyttää hyväkseen kaikki tilaisuudet päästäkseen kiusaamaan serkkujaan Lucya ja Edmundia, jotka ovat tulossa kylään kesälomalla. Lucy ja Edmundkaan eivät pidä Eustacesta, joten he eivät ole kovin iloisia lomanviettopaikastaan. Eustace on kuullut serkkujensa puhuvan Narniasta, mutta hän ei usko toisen maailman olemassaoloon. 

Pilkatessaan Lucya ja Edmundia, seinällä oleva taulu imaisee kaikki kolme lasta sisäänsä. He putoavat mereen, ja heidät nostetaan laivalle, jolla purjehtii Lucyn ja Edmundin vanha tuttava, kuningas Kaspian. Eustace on kauhuissaan eikä voi käsittää mihin on joutunut. Hän kuvittelee voivansa kiusata Riipitsiip-hiirtä mielensä mukaan, se kun on häntä huomattavasti pienempi, mutta Eustace saa kokea yllätyksen, kun Riipitsiip sivaltaa häntä miekallaan.   

Eräällä saarella Eustace lähtee omille teilleen välttyäkseen myrskyssä vaurioituneen laivan korjaamiselta. Palatessaan rantaan hän kuitenkin erehtyy suunnasta ja päätyy laaksoon, jossa hän näkee kuolevan lohikäärmeen. Kun alkaa sataa, Eustace menee ainoaan näkösällä olevaan suojaan, lohikäärmeen luolaan. Nukahtaessaan hän muuttuu lohikäärmeeksi. Ensin hän tuntee helpotusta, koska nyt hänen ei tarvitse pelätä enää mitään. Pian hän kuitenkin tajuaa yksinäisyytensä, ja sen, kuinka ihmiset pelkäävät häntä. Rannalla ihmiset aikovat hyökätä lohikäärmeen kimppuun, mutta Lucy tunnistaa serkkunsa. Lohikäärmeenä ollessaan Eustacen luonne muuttuu, ja hän auttaa innokkaasti muita. Hän jopa ystävystyy Riipitsiip-hiiren kanssa. Eräänä yönä Aslan muuttaa Eustacen takaisin ihmiseksi. Kun lapset lopulta palaavat kotiin, Eustace saa kuulla pääsevänsä vielä Narniaan, mutta liiaksi kasvaneet Lucy ja Edmund eivät enää.
Afrodisia

**Afrodisia** (, ) voi viitata seuraaviin:

* Afrodisia, antiikin Kreikassa Afroditelle omistettu juhla
* Afroditia eli Afrodisia, antiikin aikainen kaupunki Lakoniassa Kreikassa
Eskadroona

**Eskadroona** (lyh. **Esk**) on ratsuväen perusyksikkö, jonka päällikkönä on ollut yleensä kapteenia vastaava ratsumestari. Eskadroona vastaa jalkaväen komppaniaa, ja sen vahvuus on n. 150 ratsumiestä.

Ratsumieskilta ylläpitää ratsuväen perinnettä. Siihen on liittynyt seitsemän ratsuväen perinnettä vaalivaa perinne-eskadroonaa: Joensuun Eskadroona, Keski-Suomen Eskadroona, Lahden Eskadroona, Lappeenrannan Eskadroona, Lempäälän Seudun Eskadroona, Tampereen Seudun Ratsuväenkilta ry, Uudenmaan Eskadroona.
Tamppi

**Tamppi** on kokoava ja kiinnittävä nauha tai remmi. Tamppi on myös synonyymi mattopiiskalle.

## Valjaissa
Hevosten työvaljaissa tamppi yhdistää silat aisoihin. Perinteisissä suomalaisissa valjaissa tampit ovat nahkaa, ruotsalaisissa työvaljaissa metallia. Tamppi pujotetaan aisassa sitä varten olevan reiän läpi, ja kiinnitetään puisella tampinnappulalla. Luokkivaljastuksessa tamppeja ei käytetä vaan aisat kiinnitetään aisaremmillä.

## Sisustus ja vaatetus
Sisustuksen ja vaatetuksen yhteydessä tamppi tarkoittaa päistään kiinnitettävää kokoavaa nauhamaista osaa. Vaatteissa tamppia voidaan käyttää esimerkiksi takin alaselällä tai hihansuissa koristeena tai kokoamaan laskokset. *Verhontamppi* kokoaa ikkunaverhon ikkunan sivulle. Yksinkertaisimmillan verhotamppi on seinään kiinnitetty nauha, joka kiepautetaan lenkiksi verhon ympärille. Verhotampeissa on usein koristeena tupsuja tai helmiä.
Hans Zimmer

**Hans Florian Zimmer ** (s. 12. syyskuuta 1957 Frankfurt am Main, Saksa) on saksalainen säveltäjä, joka on tullut tunnetuksi sävellyksistään Hollywood-elokuvissa. Hänen läpimurtonsa oli *[[Sademies|Sademiehen]]* tunnussävelmä, joka oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. Zimmer on ollut myöhemmin usein ehdolla Oscar-gaalassa, jossa hän on voittanut sävellyksillään vuonna 1994 elokuvaan *[[Leijonakuningas]]* ja vuonna 2021 elokuvaan *[[Dyyni (vuoden 2021 elokuva)|Dyyni]]*.

## Elämäkerta
Hans Zimmer syntyi juutalaiseen perheeseen Frankfurt am Mainissa.
Zimmer aloitti pianonsoiton kolmevuotiaana ja tiesi jo kuusivuotiaana haluavansa säveltäjäksi. Hän kierteli perheensä kanssa eri puolilla Eurooppaa, kunnes perhe asettui Lontooseen pojan ollessa 14-vuotias. Hän aloitti teini-iässä mainosmusiikin teon, siirtyi sitten popmusiikkiin ja työskenteli mm. Tangerine Dreamin ja Ultravoxin kanssa ennen kuin omistautui elokuvamusiikille.

1990-luvulta lähtien Zimmer on säveltänyt lukuisiin suuren budjetin elokuviin, kuten *[[The Rock – paluu helvettiin]]*, *[[Gladiator]]*, *[[Pearl Harbor (elokuva)|Pearl Harbor]]*, *[[Isku Mogadishuun]]* ja viimeisimpinä *[[Da Vinci -koodi (elokuva)|Da Vinci -koodi]]* sekä *[[Pirates of the Caribbean: Kuolleen miehen kirstu]]*, *[[Pirates of the Caribbean: Maailman laidalla]]* ja *[[Batman Begins]]* sekä *[[Yön ritari]]* yhdessä James Newton Howardin kanssa. Yhteisenä nimittäjänä on usein ollut Jerry Bruckheimer, Hollywoodin suurimpia tuottajanimiä, jonka projektit ovat yleensä menestyviä toimintaelokuvia. Zimmer on myös toiminut usein Ridley Scottin säveltäjänä muun muassa Michael Douglasin tähdittämässä *[[Musta sade]]* -elokuvassa sekä edellä mainitussa *Gladiaattorissa*. Zimmer on myös säveltänyt useita Christopher Nolanin elokuvia.

Hans Zimmerin tyyli on yleensä hyvin tunnistettavissa. Hänen musiikkinsa sisältää kuitenkin hyvin monipuolisia vaikutteita, aina kansanmusiikista rockiin asti. Hän on myös sovittajana hyvin kokeellinen: *Yön ritarin* soundtrackin kappaleella ”Why So Serious” (Jokerin tunnuskappale) hän käytti partaveitsen teriä jousisoittimissa saadakseen aikaan kidutetun ja kieroutuneen tunnelman. *Kuolleen miehen kirstussa* hän äänitti orkesteritaustat kitaran vahvistimen kautta saadakseen aikaan voimakkaamman soundin.

Vaikka Zimmerin musiikkia on kuultu eniten valtavirran toimintaelokuvissa, hän on osoittautunut varsin monipuoliseksi säveltäjäksi. Niinpä hänen musiikkiaan on niinkin erilaisissa elokuvissa kuin *[[Ring (elokuva)|Ring]]*, *[[Pelimiehet (vuoden 2003 elokuva)|Pelimiehet]]*, *[[Madagascar (elokuva)|Madagascar]]* ja *[[The Simpsons Movie]]*. Hän on myös säveltänyt videopelien *[[Call of Duty: Modern Warfare 2]]* ja *[[Crysis 2]]* ääniraidat.

## Filmografia

### Videopelit
* *[[Call of Duty: Modern Warfare 2]]* (2009)
* *[[Crysis 2]]* (2011)
* ** (2011)
* Call of Duty: Mobile (peli julkaistu 2019, Zimmer teki peliin teemamusiikin 2024)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto
* 
*
Verkostovaikutus

**Verkostovaikutus** tarkoittaa taloustieteessä tilannetta, jossa hyödykkeen kulutuksesta saatava hyöty riippuu sitä käyttävien kuluttajien lukumäärästä. Positiivisen vaikutuksen tapauksessa, jokainen uusi kuluttaja lisää nykyisten kuluttajien saamaa hyötyä. Klassinen esimerkki on puhelin, jonka hyödyllisyys riippuu siitä, kuinka monelle ihmiselle voi soittaa. Tämäntyyppisiä vaikutuksia kutsutaan yleisemmin ulkoisvaikutukseksi, joten tässä tapauksessa kyseessä on **verkostoulkoisvaikutus**.

Verkostovaikutuksilla voidaan selittää osittain, miksi esimerkiksi toimistosovellusmarkkinoilla vallitsevan aseman saanut yritys voi vallata lähestulkoon koko markkinan. Mikäli kuluttajat käyttävät pääsääntöisesti tiettyä ohjelmistoa, uuttakin ohjelmistoa hankkivat kuluttajat ostavat pääsääntöisesti markkinajohtajan, mikä kuluttajan kannalta varmistaa ohjelmiston yhteensopivuuden muun verkoston kanssa. Jopa ilmaiseksi jaettavalla, laadultaan yhtä hyvällä sovelluksella voi olla vaikeuksia tulla markkinoille, elleivät ohjelmistot ole keskenään täysin yhteensopivia.
Aksentti

**Aksentti** voi tarkoittaa seuraavia:

* aksentti, sanapaino
* aksentti eli korostus, usein varsinkin murteellinen tai vieraan kielen vaikutuksesta johtuva ääntämys
* aksenttimerkki eli korkomerkki, kirjaimen päällä esiintyvä tarkemerkki
* aksentti, musiikissa ympäröiviä säveliä voimakkaampi sävel.
Akonitiini

**Akonitiini** eli akoniitti-alkaloidi, on kasviperäinen myrkky, jota on muun muassa ukonhatun (*Aconitum napellus*) juurimukuloissa ja muissa osissa. Sitä on monissa kulttuureissa käytetty nuolimyrkkynä ja myrkkysyöteissä. Plinius kertoo, että merkittävät rikolliset tapettiin akonitiinilla, vähäisempiin käytettiin myrkkykatkoa (*Conium maculatum*).

Akonitiinin kemiallinen kaava on C34H47NO11, moolimassa 645,74&nbsp;g/mol ja CAS-numero 302-27-2.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Liber Herbarum II: Luettelo akonitiinia sisältävistä kasveista
*PubChem: Aconitine 
*Terveysportti: Akonitiini
*Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Aconitine 
*KEGG: Aconitine 
*ChemBlink: Aconitine 
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Aconitine 
*Bristol University School of Chemistry, Molecule of the Month: Aconitine
Vímara Peres

**Vímara Peres** (n. 820–873) oli iberialainen sotapäällikkö. Hän oli Leónin kuninkaan vasalli.

Vuonna 868 Peres nousi Minho- ja Dourojokien välisen Portucalen kreivikunnan kreiviksi.  Karkotettuaan maurit alueelta hän perusti Vimaranisin kaupungin, josta myöhemmin kehittyi Guimarães. Peresin kuoleman 873 jälkeen kreivikunnan johtoon nousi hänen poikansa Lucídio Vimaranes. 

## Lähteet
Estoril

**Estoril** on pitäjä Cascaisin kunnassa Portugalissa, ja siellä on noin 24&nbsp;000 asukasta. Estoril sijaitsee 25 kilometriä Lissabonista länteen.

1800-luvun lopussa Estoril oli aristokraattien suosima kesäkohde. Toisen maailmansodan aikana Estoril houokutteli maanpaossa olevia kuninkaallisia, ja vakoilutoiminta oli erityisen vilkasta, mikä toimi inspiraationa Ian Flemingin teokselle ''Casino Royale''. Estorilissa on kuuluisa kasino: Casino Estoril, joka on Euroopan suurimpia.

## Urheilu
Paikallinen urheiluseura on GD Estoril Praia. Estoril on ollut F1-osakilpailun Portugalin Grand Prix pitopaikka, mutta kisoista on luovuttu turvallisuusmääräysten vuoksi. Nykyään se on Road Racing ja MotoGP-kilpailujen pitopaikka, ja siellä on myös merkittävät tenniskilpailut vuosittain. Moottoriradan nimi on Autódromo do Estoril.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Estoril Open
*Estoril Casino
Alpakka (uushopea)

**Alpakka** eli **uushopea** on metalliseos, joka koostuu kuparista, nikkelistä ja usein myös sinkistä. 

## Ominaisuudet
Yleisin seossuhde on 62 % kuparia, 18 % nikkeliä ja 20 % sinkkiä. Kuparin määrä on yleensä noin 60 %, ja nikkelipitoisuus vaihtelee välillä 7-30 %; mitä suurempi nikkelin osuus on, sitä pienempi on sinkin osuus. Sitä kutsutaan uushopeaksi, koska se näyttää hopealta niin paljon, ettei alpakkaesineitä voi erottaa hopeaesineistä ulkonäön perusteella. Uushopea on helposti työstettävää ja korroosionkestävää. Sen väri vaihtelee lähes hopeanvalkoisista korkean nikkelipitoisuuden seoksista vaalean messinginvärisiin vähän nikkeliä sisältäviin seoksiin.

## Historia
Uushopeaa käytettiin ensiksi Kiinassa, missä sitä saatiin luontaisesti esiintyvää kuparinikkelimalmia sulattamalla. Sitä kutsuttiin "valkoiseksi kupariksi", kantoninkiinaksi *paktong*, millä nimellä se tuli tunnetuksi eri puolilla Aasiaa ja myöhemmin Euroopassa. 1800-luvulla uushopeaa alettiin valmistaa Saksassa, minkä vuoksi siitä käytetään englanniksi usein nimeä *German silver* eli "saksalainen hopea". Suomessa usein käytetty nimitys "alpakka" tulee uushopeaa valmistaneen saksalaisen Berndorf-yhtiön tavaramerkistä.

## Käyttö
Uushopeaa käytetään usein materiaalina ruokailuvälineissä ja koriste-esineissä. Siitä on valmistettu myös soittimia, kuten huiluja ja vaskipuhaltimia.

Alpakasta valmistetun esineen tunnistaa yleensä leiman perusteella. Alpakkaesineet voivat olla myös pinnaltaan hopeoituja. Koska uushopea sisältää nikkeliä, pinnoittamattomat uushopeaesineet voivat aiheuttaa oireita nikkeliallergiasta kärsiville ihmisille.

## Lähteet
Akridiini

**Akridiini** (C13H9N) on aromaattinen orgaaninen yhdiste ja typpiheterosykli. Akridiinit ovat lähtörenkaan substituoituja johdannaisia. Se on tasomainen molekyyli, joka on rakenteellisesti sukua antraseenille, jossa yksi keskeisistä CH-ryhmistä on korvattu typellä. Kuten samankaltaiset molekyylit pyridiini ja kinoliini, akridiini on lievästi emäksistä. Se on lähes väritön kiinteä aine, joka kiteytyy neuloiksi. Akridiinien kaupallisia sovelluksia on vähän; aikoinaan akridiinipohjaiset väriaineet olivat suosittuja, mutta nykyään ne ovat jääneet kapeampiin sovelluksiin, kuten akridiinioranssin kanssa. Nimi viittaa yhdisteen kitkerään hajuun ja ihoa ärsyttävään vaikutukseen. Carl Gräbe ja Heinrich Caro eristivät tämän väriaineen raaka-aineen ensimmäisen kerran vuonna 1870 kivihiilitervasta. Akridiini erotetaan kivihiilitervasta uuttamalla laimealla rikkihapolla. Kaliumdikromaatin lisääminen tähän liuokseen saostaa akridiinibikromaatin. Bikromaatti hajoaa ammoniakilla. Akridiinin tiedetään aiheuttavan pieniä insertioita tai deleetioita nukleotidisekvensseissä, mikä johtaa lukukehyksen muutosmutaatioihin. Yhdiste on hyödyllinen geneettisten koodien triplet-luonteen tunnistamisessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* PubChem: Acridine 
* Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Acridine
Barcelos

**Barcelos** on Portugalin kaupunki Bragan piirissä Norten hallintoalueella. Barcelosin kunnan pinta-ala on noin 379 neliökilometriä ja väkiluku 116&nbsp;664 (vuonna 2022). Kunnan väestötiheys on siten 307,9 asukasta neliökilometrillä. 

Barcelosin pormestari on sosiaalidemokraattisen puolueen Mário Lopes.

## Freguesiat

* Abade de Neiva
* Aborim
* Adães
* Aguiar
* Airó
* Aldreu
* Alheira
* Alvelos
* Alvito (São Martinho)
* Alvito (São Pedro)
* Arcozelo
* Areias
* Areias de Vilar
* Balugães
* Barcelinhos
* Barcelos
* Barqueiros
* Bastuço (Santo Estêvão)
* Bastuço (São João)
* Cambeses
* Campo
* Carapeços
* Carreira 
* Carvalhal
* Carvalhos
* Chavão
* Chorente
* Cossourado
* Courel
* Couto
* Creixomil
* Cristelo
* Durrães
* Encourados
* Faria
* Feitos
* Fonte Coberta
* Fornelos
* Fragoso
* Galegos (Santa Maria)
* Galegos (São Martinho)
* Gamil
* Gilmonde
* Góios
* Grimancelos
* Gueral
* Igreja Nova
* Lama
* Lijó
* Macieira de Rates
* Manhente
* Mariz
* Martim
* Midões
* Milhazes
* Minhotães
* Monte de Fralães
* Moure
* Negreiros
* Oliveira
* Palme
* Panque
* Paradela
* Pedra Furada
* Pereira
* Perelhal
* Pousa
* Quintiães
* Remelhe
* Rio Covo (Santa Eugénia)
* Rio Covo (Santa Eulália)
* Roriz
* Sequeade
* Silva
* Silveiros
* Tamel (Santa Leocádia)
* Tamel (São Pedro Fins)
* Tamel (São Veríssimo)
* Tregosa
* Ucha
* Várzea
* Viatodos
* Vila Boa
* Vila Cova
* Vila Frescainha (São Martinho)
* Vila Frescainha (São Pedro)
* Vila Seca
* Vilar de Figos
* Vilar do Monte

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Janne Korhonen (jalkapalloilija)

**Janne Korhonen** (s. 28. marraskuuta 1979 Jyväskylä) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja uransa lopettanut jalkapallomaalivahti. Veikkausliigassa Korhonen rikkoi 300 pelatun ottelun, sekä 100 nollapelin rajapyykin kaudella 2013.

Korhonen on JJK:n kasvatti, mutta nousi pääsarjatason maalivahdiksi Myllykosken Pallossa, jota hän edusti kaudet 1999–2008. Hän saavutti joukkueessa yhden SM-kullan, yhden SM-hopean ja kolme SM-pronssia sekä yhden Suomen cupin mestaruuden. Hän toimi myös joukkueen kapteenina. Kaudeksi 2009 Korhonen siirtyi Valkeakosken Hakaan, jonka ajauduttua talousvaikeuksiin hän palasi Jyväskylään heinäkuussa 2010 ja voitti pronssia kauden 2011 päätteeksi. Loppuvuodesta 2013 alkaen hän on toiminut JJK:ssa myös maalivahtivalmentajana.

Korhonen oli Suomen maajoukkueen mukana elokuussa 2010 pelatussa Belgia-harjoitusottelussa. Vuonna 2006 hän kuului muutamalla kokeneemmalla pelaajalla vahvistettuun Suomen olympiajoukkueeseen, joka voitti Vietnamissa järjestetyn BV Cupin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Veikkausliigan pelaajakortti
Miriam Hopkins

**Miriam Hopkins** (oik. Ellen Miriam Hopkins, 18. lokakuuta 1902 Bainbridge, Georgia – 9. lokakuuta 1972 New York, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli varakkaasta perheestä ja lähti New Yorkiin opiskelemaan balettitanssijaksi, mutta päätyikin Broadwaylle. Hän esiintyi teatterissa kunnes siirtyi elokuviin.

Hän oli jopa ehdolla Scarlet O’Haran rooliin elokuvassa *Tuulen viemää*. Hän esiintyi elokuvassa *Nämä kolme* (These three, 1936) ja myös sen uusintaversiossa *Huhu* (Childrens hour, 1961). Mutta 1940-luvulla hänen elokuvauransa lähti laskuun ja hän palasi Broadwaylle.

Miriam Hopkins oli naimisissa neljä kertaa (jokainen avioliitto päätyi eroon) ja vuonna 1932 hän adoptoi pojan. Miriam Hopkins kuoli sydänkohtaukseen 69-vuotiaana.

## Valikoitu filmografia
* *[[Tri Jekyll & Mr. Hyde (vuoden 1931 elokuva)|Tri Jekyll & Mr. Hyde]]* (Dr. Jekyll and mr Hyde, 1931)
* *[[Huolia paratiisissa]]* (Trouble in Paradise, 1932)
* *[[Meidän herrojen kesken]]* (Design for living, 1933)
* *[[Elämän uhkapeli]]* (*Becky Sharp*, 1935)
* *[[Barbaarirannikko]]* (Barbary coast, 1935)
* *[[Nämä kolme]]* (These three, 1936)
* *[[Viattomuuden kasvot]]* (Carrie, 1952)
* *[[Huhu (elokuva)|Huhu]]* (Childrens hour, 1961)

## Lähteet
Glory (vuoden 1989 elokuva)

**Glory** on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen sotaelokuva, joka seuraa massachusettsilaisen vapaaehtoisrykmentin vaiheita Yhdysvaltojen sisällissodassa. Kyseessä oli ensimmäinen Yhdysvaltain maavoimien yksikkö, joka koostui pelkästään afroamerikkalaisista lukuun ottamatta upseereja.

Elokuvan on ohjannut Edward Zwick ja käsikirjoituksen on sovittanut Kevin Jarre kirjoista *One Gallant Rush*, jonka on kirjoittanut Peter Burchard, ja *Lay This Laurel*, joka on Lincoln Kirstein työtä, sekä eversti Robert Gould Shaw'n muistelmista. Elokuvan päärooleissa esiintyvät Matthew Broderick, Denzel Washington, Cary Elwes, Morgan Freeman, Jihmi Kennedy ja Andre Braugher.

Elokuva kuvaa rykmentin vaiheita ja eversti Shaw'n ja muiden valkoisten neekeriorjuuden vastustajien taistelua rodullisia ennakkoluuloja vastaan. Lisäksi Gloryssä käsitellään Shaw'n vaikeuksia, joita hän kohtasi yrittäessään hankkia tarpeita joukolleen, ja rykmentin miesten taistelua todistaa itselleen, että ovat todellisia miehiä, ja tarpeeksi arvokkaita taistellakseen valkoisten rinnalla. Kliimaksissa kuvataan Unionin hyökkäystä Fort Wagnerin tukikohtaan, missä rykmentti kärsi kovia tappioita, mutta osoitti urhoollisuutensa.

Glory voitti kolme Oscaria ja yhden Golden Globen. Denzel Washington palkittiin sekä parhaasta miessivuosan Oscarista että Golden Globella. Lisäksi elokuvalle meni Oscarit kuvauksesta ja äänityksestä. James Horner voitti Grammy-palkinnon parhaasta sävellyksestä elokuvaan tai televisioon. American Film Institute valitsi sen vuonna 2006 sadan kaikkien aikojen innostavimman yhdysvaltalaiselokuvan joukkoon.

## Näyttelijät

## Palkintoja
### [[Oscar]]it
*Paras miessivuosa: Denzel Washington
*Paras kuvaus: Freddie Francis
*Paras äänitys: Donald O. Mitchell, Gregg Rudloff, Elliot Tyson, Russell Williams II
Ehdokkaana:
*Paras leikkaus: Steven Rosenblum
*Paras lavastus: Norman Garwood, Garrett Lewis
### [[BAFTA]]t
Ehdokkaana:
*Paras kuvaus: Freddie Francis
### [[Golden Globe]]t
*Paras miessivuosa: Denzel Washington
Ehdokkaana:
*Paras draamaelokuva
*Paras ohjaaja: Edward Zwick
*Paras käskirjoitus: Kevin Jarre
*Paras elokuvamusiikki: James Horner

## Lähteet
Domingos Sequeira

**Domingos António de Sequeira** (10. maaliskuuta 1768, Lissabon Portugali – 8. maaliskuuta 1837, Rooma) oli portugalilainen taidemaalari. Hän aloitti opintonsa Lissabonissa mutta muutti pian Roomaan Antonio Cavalluccin oppilaaksi. 

Sequeira työskenteli muun muassa Pariisissa ja vietti elämänsä viimeiset vuodet Roomassa. Hänen teoksiaan ovat esimerkiksi *Camõesin kuolema* (1825) ja *Ouriquen ihme* (1793). Lissabonin vanhan taiteen kansallismuseossa on kokoelma hänen töitään.
Joaquim de Almeida

**Joaquim de Almeida** (s. 15. maaliskuuta 1957 Lissabon) on portugalilainen näyttelijä. Hän on esiintynyt useissa portugalin-, englannin-, espanjan- ja ranskankielisissä elokuvissa ja televisiosarjassa *[[24 (televisiosarja)|24]]*. 

## Aiheesta muualla
*
Nasarealaiset

**Nasarealaiset** olivat essealaisiin kuuluva juutalainen lahko Galileassa, muinaisessa Palestiinassa ajanlaskun alun aikoihin. Nasarealaiset vastustivat fariseusten ja saddukealaisten ankaraa laintulkintaa. Liike oli saanut paljon vaikutteita kreikkalaisesta filosofiasta ja pyrki myös miesten ja naisten väliseen tasa-arvoon. 

Joidenkin tutkijoiden mukaan kristinuskon Jeesus Nasaretilainen oli mahdollisesti nasarealainen. Teorian mukaan hänen kuolemansa jälkeen kirjoitetuissa kreikankielisissä evankeliumeissa hänen epiteettinsä Ναζωραῖος ("Nazoraios") ilmeisesti tulkittiin virheellisesti tarkoittavan hänen kotipaikkaansa, Nasaretia, jota ei Jeesuksen elinaikana kuitenkaan olisi vielä ollut olemassa. Monet tutkijat ovat kuitenkin sitä mieltä, että Nasaret on ollut olemassa ajanlaskun alussa, vaikkakin se on ollut erittäin pieni kylä. Jeesuksen yhteyttä nasarealaisten kanssa ei ole kyetty varmuudella osoittamaan ja hänen opetuksensa poikkeaa essealaisten opetuksesta sen perusteella, mitä Qumranin löytöjen perusteella aiheesta tiedetään.
Alentejo

**Alentejo** on alue Algarven pohjoispuolella Portugalissa. Sen suurimpia kaupunkeja ovat Évora, Portalegre, Beja ja Sines. Alueen väkiluku on 757&nbsp;302 (2011) ja pinta-ala 31&nbsp;152 km².

Alentejon alue jakautuu Alto Alentejoon, Alentejo Centraliin, Alentejo Litoraliin ja Baixo Alentejoon.

Alue on yhä varsin maatalouspainotteista. Sen nimi viittaa alueen sijaintiin suhteessa Portugalin halki virtaavaan Tajojokeen (port. *Tejo*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Leppymättömät

**Leppymättömät** (*The Unforgiven*) on John Hustonin ohjaama western vuodelta 1960. Sen pääosissa ovat Audrey Hepburn, Burt Lancaster, Lillian Gish, Audie Murphy ja Joseph Wiseman. Elokuva perustuu Alan Le Mayn romaaniin.

## Juoni
Rachel Zachary on syntyjään intiaani, mutta hän ei tiedä sitä, sillä hänen äitinsä Matilda ei ole paljastanut enempää kuin, että hänet on adoptoitu. Perheeseen kuuluu myös kolme poikaa Ben, Cash ja Andy. Kun totuus Rachelista selviää, intiaanit palaavat vaatimaan omaansa takaisin ja nähdään, ketkä ovat todellisia ystäviä.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Eduardo Souto de Moura

**Eduardo Elisio Machado Souto de Moura** (s. 25. heinäkuuta 1952 Braga) on portugalilainen arkkitehti. Häntä opettivat Fernando Távora ja Álvaro Siza Vieira. Moura on alun perin kotoisin Bragasta mutta asuu ja työskentelee nykyään Portossa. De Mouran tunnetuimpia töitä on entiseen graniittilouhokseen rakennettu Bragan jalkapallostadion, Estádio Municipal de Braga, jossa pelattiin jalkapallon EM-kilpailuja vuonna 2004.

De Mouralle myönnettiin arvostettu Pritzker-palkinto maaliskuussa 2011. De Moura on toinen portugalilainen, joka palkitaan Pritzkerillä. Álvaro Siza Vieira sai ensimmäisen vuonna 1992. De Moura työskenteli opiskelijana Sizan toimistossa 1970-luvun puolivälissä viitisen vuotta, yhteistyö on jatkunut sen jälkeenkin. De Moura perusti oman arkkitehtitoimiston vuonna 1980 voitettuaan kilpailun kulttuurikeskuksesta.

## Kuvia

Tiedosto:Depgeo.jpg|Aveiron yliopiston geotieteiden tiedekunta
Tiedosto:Escultura Angelo de Sousa 2 (Porto).JPG|Burgo Empreendimento Avenida da Boavistan varrella
Tiedosto:Pavilhão de Portugal,vista posterior.jpg|Souto de Mouran ja Siza Vieiran yhdessä suunnittelema Portugalin paviljonki Lissabonin maailmannäyttelyssä 1998
Tiedosto:Estacao Trindade (Porto).JPG|Porton metron asema
Tiedosto:Estadio Braga.JPG|Estádio Municipal de Braga, jalkapallostadion Bragassa
Tiedosto:2005 Serpentine Gallery (Alvaro Siza and Souto Moura).jpg|Serpentine Gallery Pavilion Lontoossa 


## Lähteet
Wesley Clark

**Wesley Kanne Clark** (s. 23. joulukuuta 1944 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on Yhdysvaltain armeijan neljän tähden kenraali evp. Hän oli Yhdysvaltain Euroopan joukkojen komentaja (CINCEUR) ja Naton joukkojen komentaja (Supreme Allied Commander Europe; SACEUR) 1997–2000 ja komensi joukkoja operaatio Allied Forcessa Kosovon konfliktissa.

Clark meni seitsentoistavuotiaana, heinäkuussa 1962 West Pointin sotilasakatemiaan, jonka jälkeen teki 38 vuoden uran Yhdysvaltain asevoimissa. Hän opiskeli myös filosofiaa, taloustiedettä ja valtiotieteitä Oxfordin yliopistossa ja suoritti ylemmän korkeakoulututkinnon elokuussa 1968. Vietnamin sodassa Clark komensi kapteenina mekanisoitua jalkaväkikomppaniaa, mutta haavoittui tarkka-ampujan tulituksessa. Vuodet 1996–1997 Clark komensi USA:n eteläisiä joukkoja Panamassa. Hän jäi eläkkeelle armeijasta kesäkuussa 2000. Clark oli ehdokas demokraattipuolueen ehdokkaaksi vuoden 2004 presidentinvaaliin, mutta vetäytyi 11. helmikuuta 2004 ja tuki John Kerrya.

Clark on palkittu lukuisin mitalein ja kunniamerkein.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
João Gonçalves Zarco

**João Gonçalves Zarco** (n. 1390–1470) oli portugalilainen merenkulkija ja tutkimusmatkailija, joka löysi Madeiran. 

Zarco toimi Henrik Purjehtijan palveluksessa ja johti Porto Santon ja Madeiran löytäneitä aluksia. Porto Santon löydyttyä vuonna 1418, Zarco ja Tristão Vaz Teixeira lähetettiin seuraavana vuonna tutkimaan läheistä Madeiran saarta. Zarcolle lahjoitettiin puolet Madeirasta, jonka jälkeen hän aloitti saarten kolonisaation yhdessä Teixeiran ja Bartolomeu Perestrelon kanssa.
Hide and Seek

**Hide and Seek** on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka on ohjannut John Polson. Elokuvan pääosissa esiintyvät Robert De Niro, Dakota Fanning ja Famke Janssen.

## Juoni
Vaimonsa Alisonin kuoleman jälkeen David Callaway muuttaa tyttärensä Emilyn kanssa pois kaupungista haja-asutusalueelle vanhaan omakotitaloon. Davidille selviää, että Emilyllä on salainen Charlie-niminen mielikuvitusystävä.

## Rooleissa

## Arvioita
*Turun Sanomien* Tapani Maskula luonnehti elokuvaa puolivillaiseksi edustajaksi amerikkalaisen kauhuelokuvan 2000-luvun vaihteen psykologisessa genressä, jossa lapset näkevät aikuisilta salattuja painajaisia (mm. *[[Kuudes aisti]]* ja *[[The Others]]*). Maskulan mielestä näkee selvästi, miten De Niro ei ole järin innostunut aloittelevan ohjaajan projektista vaan hoitaa yksinhuoltajaisän roolinsa rutiini-ilmeillä. Tarinakin pääsee hänestä kunnolla vauhtiin vasta viimeisessä kolmanneksessaan, ja loppuratkaisu on ”sekä liian helppo että typerän teennäinen, mutta sangen luonteenomainen rautalangasta väännetylle nykyviihteelle”.

## Lähteet
Aktiini

**Aktiini** on pallomainen, polymerisoituva 42–47 kilodaltonin (kDa) suuruinen proteiini. Se polymerisoituu muodostaen pitkiä, kuitumaisia aktiinifilamentteja eli mikrofilamentteja, jotka tukevat solun rakennetta. Ne myös osallistuvat solun jakautumiseen, jonka loppuvaiheessa aktiini muodostaa renkaan tulevien tytärsolujen välille. Monomeeristä aktiinia kutsutaan G-aktiiniksi ja polymerisoitunutta aktiinia F-aktiiniksi.

Aktiinifilamentteja on runsaasti kaikkien aitotumaisten soluissa ja niiden konsentraatio voi olla parhaimmillaan yli 100μM. Solun sisällä aktiinin osuus kaikista proteiineista on jopa 5 %.

Aktiineja on kuutta eri muotoa. Neljää α-aktiinia esiintyy lihassoluissa ja β- ja γ-aktiinia on muissa soluissa, ja ne eroavat vain muutaman aminohapon suhteen toisistaan. Aktiini onkin yksi eliökunnan konservoituneimmista proteiineista: esimerkiksi ihmisen ja levän aktiinit poikkeavat toisistaan vain 5 %. 

Aktiinifilamentit kuuluvat solun tukirangalle tärkeisiin mikrofilamentteihin eli kierteisiin säikeisiin. Mikrofilamentit koostuvat sadoista valkuaisainemolekyyleistä ja niiden tehtävä on antaa solulle muoto sekä osallistua solujen liikkumiseen kudoksissa. 

## Lähteet
* 

*
### Viitteet
Kouluikä

**Kouluiäksi** eli **oppivelvollisuusiäksi** sanotaan sitä ikäkautta, jolloin käydään peruskoulua. Suomessa kouluikäisinä pidetään 7–16-vuotiaita, mutta monissa muissa maissa lapset aloittavat koulun jo alle 5-vuotiaina. 
Ranskassa, Portugalissa, Espanjassa ja Georgiassa kouluun mennään ja kouluikä alkaa jo 4–5-vuotiaina.

Kouluiässä lapsen aivot kehittyvät ja myös ymmärrys, taidot, motoriikka ja luovuus kehittyvät. Tärkeitä koulussa opittavia taitoja ovat mm. lukeminen, kirjoittaminen ja laskeminen. Kouluiässä myös lapsi voi olla kapinoivampi ja väkivaltaisempi. Kouluiässä myös lapsen keskittymiskyky kasvaa.

Yleisesti kouluiän lopulle tai keskivaiheille osuu kasvupyrähdys, jolloin lapsi kasvaa noin 6–15 cm. Luut lapsella vahvistuvat, pitenevät ja tarvitsevat enemmän kalsiumia.

Energia purkautuu joskus varhaisessa kouluiässä villiintymisenä ja yli-innokkaana touhuamisena. Lapsi yleensä syö enemmän ja tarvitsee enemmän ravintoa kuin aikaisemmassa lapsuudessa. 

## Aiheesta muualla
* Oppivelvollisuusikä eri maissa.
Álvaro Siza Vieira

**Álvaro Joaquim de Melo Siza Vieira** (s. 25. kesäkuuta 1933 Matosinhos) on portugalilainen arkkitehti.

Siza Vieira sai Pritzker-palkinnon ensimmäisenä portugalilaisena vuonna 1992. Vuonna 1988 hänelle myönnettiin Alvar Aalto -mitali. Hän on suunnitellut Boa Novan ravintolan Matosinhosissa ja Aveiron yliopiston kirjaston.

Vieira on ollut vastuussa Lissabonin vuoden 1998 maailmannäyttelyn maamerkkiluomuksista ja Portugal Expo 98 -paviljongin suunnittelusta.

## Tunnettuja rakennuksia


Bairro Bouca 1 (Porto).jpg|Asuintaloja SAAL, Barrio de Bouça, Portossa.
Siza BoaNovaTeaPavillion2.jpg|Casa de Chá da Boa Nova -teepaviljonki (nyk. ravintola) Leça da Palmeirassa.
Swimming Pool Piscinas de Marés Leça da Palmeira by Álvaro Siza foto Christian Gänshirt.jpg|Piscinas das Marés (luonnonuima-altaat) Leça da Palmeirassa
Casa Armanda Passos. (6084147096).jpg|Casa Armanda Passos Portossa.
Pavilhao Portugal 1.JPG|Portugalin paviljonki Expo 98 Lissabonissa.
Serralves museum from outside.JPG|Nykytaiteen museo (Museu de Arte Contemporânea de Serralves) Portossa.
Centro Galego de Arte Contemporánea 2015.jpg|Nykytaiteen museo (Centro Galego de Arte Contemporánea) Santiago de Compostelassa.
Universitaetsbibliothek-Aveiro(pt).jpg|Yliopiston kirjasto Aveirossa.
Berlin_schlesische-str-7_bonjour-tristesse_20050224_p1010029.jpg|”Bonjour Tristesse” Berliinissä.
Maastricht2013, Avenue Céramique11.jpg|"Sizan torni" Maastrichtissa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Leikki-ikä

**Leikki-ikä** on vauvaikää seuraava ikäkausi. Rajana vauvaikään voisi pitää sitä, että leikki-ikäinen lapsi osaa jo kävellä ja puhua. Leikki-iän katsotaan alkavan noin kaksivuotiaana. Leikki-iässä lapsi oppii lisää uusia taitoja, kuten syömään ja pukemaan itse, puhtauteen liittyviä asioita ja sosiaalisia taitoja. Leikki-iän loppuna voidaan pitää peruskoulun alkamista, jolloin siirrytään kouluikään, noin 6–7-vuotiaana.
## Kirjallisuutta
*
Colombina

**Colombina** ( "pieni kyyhky", ) on yksi commedia dell'arten tyyppihahmoista. Hän on ovela ja nokkela palvelijatar.

Colombinan asuun kuuluu yleensä pieni hattu tai hilkka sekä esiliina ja hän puhuu yleensä Toscanan murretta. Hänellä on harvemmin maski. Ranskalaisessa teatterissa hahmosta tuli yläluokkaisen neidon palvelustyttö ja juonittelija, ja Colombina omaksui erilaisia rooleja Cassandren, Pantalonen, Harlekiinin ja Pierrot'n vastaparina. Englantilaisissa komedioissa hän oli yleensä Pantalonen tytär tai holhokki ja rakastunut Harlekiiniin. 1900-luvun musiikkikomedian soubrette on muunnelma Colombina-hahmosta.

## Lähteet
Charade – vaarallinen peli

**Charade – vaarallinen peli** (Charade) on Stanley Donenin ohjaama jännityselokuva vuodelta 1963. Sen pääosissa näyttelevät Audrey Hepburn, Cary Grant ja Walter Matthau. 

*Charadesta* on vuonna 2002 valmistunut Jonathan Demmen ohjaama uusintaversio *[[Totuus Charliesta]]*, jonka pääosissa olivat muun muassa Mark Wahlberg, Tim Robbins ja Thandie Newton.

*Charade* on Yhdysvaltojen tekijänoikeuslakiin liittyvän laiminlyönnin takia (esityskopioista unohtui &copy;-merkki pois) ollut koko olemassaolonsa ajan niin sanotussa public domain -tilassa, jolloin siitä on voinut vapaasti julkaista kopioita. Elokuva on vapaasti nähtävillä myös monessa paikassa verkossa.

## Näyttelijät ja roolit

* Cary Grant ... Brian Cruikshank (alias Peter Joshua,  Alexander Dyle, Adam Canfield)
* Audrey Hepburn ... Regina "Reggie" Lampert
* Walter Matthau ... Carson Dyle (alias Hamilton Bartholomew)
* James Coburn ... Tex Panthollow
* George Kennedy ... Herman Scobie
* Dominique Minot ... Sylvie Gaudel
* Ned Glass ... Leopold W. Gideon
* Jacques Marin ... Edouard Grandpierre
* Paul Bonifas ... herraFelix, keräilijä 
* Thomas Chelimsky ... Jean-Louis Gaudel

## Elokuvan tunnusmelodia

Elokuvan tunnusmelodia on Henry Mancinin säveltämä Charade. Myöhemmin Johnny Mercer teki siihen Mancinin pyynnöstä tekstin.  Se on jäänyt elämään useitten laulajien versioina. Andy Williams (1964), Sammy Kaye (1964), Blossom Dearie (1964) ja Shirley Bassey (1968) . 
Suomeksi sen levytti Erkki Pohjanheimo 24.4.1964 Reino Helismaan suomennoksena otsikolla Yö katseessasi. Coverversioita ovat tehneet Esko Rahkonen 1967, Eija Merilä 1976, Sakari Kuosmanen 1999, Varjokuva-yhtye 2007 ja Eino Grön 2017. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 

* Arvostelu Leffatykissä
Meiko

**Meiko** on Uudellamaalla Kirkkonummella Myllykylän lähellä sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Meiko on 2,2 kilometriä pitkä, 1,0 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 106 hehtaaria eli 1,1 neliökilometriä. Järven merkittävin piirre on Näseudden, joka 600 metriä pitkänä niemenä erottaa järvenselästä suuren lahden järven itäpäähän. Itäpää on rannoiltaan kallioinen ja jyrkänteinen. Etelässä kohoavat Meikobergen, pohjoisessa Ribergen. Luoteisrannat kohoavat korkeina mäkinä jopa 20 metriä horisontin yläpuolelle. Läntisin lahti on nimeltään Bakvikarna ja eteläisin Duvarviken, joka jää Tokinouddenin eteläpuolelle. Järvessä on viisi saarta, joiden yhteispinta-ala on 0,69 hehtaaria. Kaikki saaret ovat kooltaan yli aarin. Kaksi saarta sijaitsevat Näseuddenin lähellä, yksi jää Tokinouddenin pohjoispuolelle, ja neljäs sijaitsee pohjoisrannan tuntumassa. 

Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 4,61 miljoonaa kuutiometriä, jolloin sen keskisyvyydeksi tulee 4,4 metriä. Järven syvyys on 9,5 metriä ja tämä kohta sijaitsee Näseuddenin luoteispuolella. Järven rantaviivan pituus on 9,4 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituuden osuus siitä on 650 metriä. Järvi on autio, mutta sitä kiertää kävelypolut ja sen länsipuolelle tulee metsäautotie Djupbäckin suunnalta.

## Luontoarvoja
Meiko ja sitä ympäröivät maa-alueet ovat Natura 2000 -aluetta (Meikon luonnonsuojelualue) ja Meiko itse on suojeltu vesilain nojalla. Vesialue on Myllykylän ja Överbyn kylien osakaskuntien omistuksessa.

Järven vedenlaatu on pysynyt erinomaisena, koska sitä ympäröivä alue on asumatonta ja veden kuormitus on hyvin vähäistä. Ilmansaasteista johtuva happamoituminen uhkaa kuitenkin järveä. Uiminen on sallittua muualla paitsi Meiko-järven vedenottamon läheisyydessä. Eläinten uittaminen on kiellettyä koko järvessä.

## Vesistösuhteet
Meiko sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueessa (vesistöaluetunnus 81), jonka Estbyån valuma-alueeseen (81.061) järvi kuuluu. Sen valuma-alueen pinta-ala on 3,0 neliökilometriä . Meiko on Estbyån alueen laajin vakavesi Humaljärven jälkeen ennen Djupströmiä ja Vaipoa. Se on Estbyån alueen luoteisia vakavesiä. Alueeseen kuuluvat myös Meikon ja Humaljärven välissä sijaitsevat metsäjärvet, kuten Immerlampi ja Korsolampi. Järveen on johdettu vain vähän metsäojia. Sen laskuoja alkaa Näsuddenin itäpuolelta ja se virtaa itään päin yhtyen Korsonojaan Myllykylässä. Järven vedenpinnan korkeus on 43,2 metriä mpy (N2000).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Meikon salomaa 
*Uudenmaan ympäristökeskus: Meiko - Lappträsk
*Kvarnbyn kalastuskunta