open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Fantastic Four (vuoden 2005 videopeli)

**Fantastic Four** on vuoden 2005 heinäkuussa julkaistu toimintapeli, joka perustuu samannimiseen elokuvaan *[[Fantastic Four (vuoden 2005 elokuva)|Fantastic Four]]*. Peli seuraa elokuvan juonta, jossa juonellisessa pelissä aloitetaan ryhmän synnyintarina heidän matkatessa kohti avaruutta. Pelissä on myös muita minipelejä, joissa täytyy muun muassa voittaa tietty määrä vihollisia päästäkseen seuraavalle tasolle. Jokaisella hahmolla on omat peruskyvyt sekä erikoisliikkeet, joita saa lisää pääsemällä korkeammille tasoille.

## Äänirooleissa

## Aiheesta muualla
* 
* Virallinen sivu 
*
Toskaljärven luola

**Toskaljärven luola** on Suomen käsivarressa, Enontekiöllä sijaitseva luola. Sen pituus on noin 100 metriä ja se on Suomen pisin tunnettu luola. Luolan läpi virtaa Toskaljärveen laskeva puro.

## Lähteet
*
Dragon Ball Z: Budokai Tenkaichi

**Dragonball Z: Budokai Tenkaichi** on Bandain ja Atarin kehittämä sekä Spiken vuonna 2005 julkaisema tappelupeli ja *Tenkaichi*-sarjan ensimmäinen osa. 

## Pelaaminen
Pelissä voi tapella tunnetuimpien *[[Dragon Ball Z]]* -hahmojen kanssa. Pelin grafiikkaa on parannettu edellisistä *[[Dragon Ball Z: Budokai]]* -peleistä. Pelissä on 3D-kamera ja siinä saa vapaasti tuhota maastoa. Pelissä on 90 erilaista hahmoa *[[Dragonball]]ista*, ''Dragonball Z'':sta, ''Dragonball GT'':stä ja *Dragonball*-elokuvista. Pelissä ei voi muuttua Supersaiyalaiseksi kesken taistelun. Pelin eri taistelut on jaettu erilaisiin saagoihin ja jokaisessa saagassa on eri vastustajansa sekä tarinansa.

## Aiheesta muualla
*
Soile Lahdenperä

**Soile Lahdenperä** (s. 1955) on suomalainen moderni tanssija, koreografi sekä pedagogi. Hän on Tanssiteatteri Hurjaruuthin (1981) ja Zodiak Presents ry:n (1985) perustajajäsen ja tanssinut muun muassa Ulla Koiviston, Sanna Kekäläisen ja Zodiakin produktioissa. Lahdenperä on myös opettanut Teatterikorkeakoulun tanssitaiteen laitoksessa 1986–1990.

Lahdenperälle myönnettiin taiteilijaeläke maaliskuussa 2022.

## Lähteet
* 
### Viitteet
M/S Trans Carrier

**M/S Trans Carrier** () on norjalaisen Valmue Shipping KS:n omistukseen rekisteröity ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1992 kahdella eri telakalla Kroatiassa: "3 Maj" Brodogradiliste d.d:n telakalla Rijekassa ja Nrodogradiliste Kraljevican telakalla Kraljevicassa. Kuollutta painoa *Trans Carrierilla* on 5&nbsp;866 tonnia. Alus on rekisteröity Bahaman lipun alle, ja sen kotisatama on Nassau.

*Trans Carrierin* sisaralus on M/S ''Baltic Excellent''.

## Käyttöhistoria
Aluksen tilasi ruotsalainen Rederi Ab Sea Link, mutta sille alusta ei sodan vuoksi luovutettu. Vuonna 1994 alus luovutettiin Swan Marine Shipping Ltd:n omistukseen, joka rekisteröi aluksen Norjan lipun alle nimellä *Swan Hunter*. Kotisatamaksi tuli Oslo. Luovutuksen jälkeen alus aikarahdattiin eli vuokrattiin Finncarriersin liikenteeseen reitille Suomi–Ruotsi–Norja. 

Vuoden 1996 alkupuolella alus aikarahdattiin Gorthon Lines AB:n liikenteeseen linjalle Ruotsi–Belgia–Britannia. 4. kesäkuuta laiva aikarahdattiin saksalaisen DSR Euroseabridgen Travemünden ja Pietarin väliseen liikenteeseen nimellä *Parchim*. 17. elokuuta alus aikarahdattiin kahdeksi kuukaudeksi Estlinen Tallinnan ja Tukholman väliseen liikenteeseen. 10. lokakuuta Parchim aikarahdattiin Euroseabridgen Travemünden ja Klaipėdan väliseen liikenteeseen. 17. tammikuuta 1997 rahtaus päättyi, ja 20. tammikuuta alus aikarahdattiin jälleen Finncarriersin liikenteeseen reitille Helsinki–Kotka–Gdynia–Szczecin nimellä *Swan Hunter*. Elokuussa 1998 alus siirtyi reitille Helsinki–Århus–Travemünde.

Norjalainen Valmue Shipping KS osti aluksen tammikuussa 1999 ja rekisteröi sen Norjan lipun alle nimellä *Trans Carrier*. Alus aloitti liikennöinnin reitillä Bergen–Håvik–Tananger–Immingham–Amsterdam. Vuonna 2001 *Trans Carrier* rekisteröitiin Bahaman lipun alle. Kotisatamaksi tuli Nassau.

## Lähteet
Koripallon naisten SM-sarjakausi 2007–2008

**Koripallon naisten SM-sarjakaudella 2007–2008** Peli-Karhut voitti seuran historian toisen mestaruuden. Hopeaa voitti Catz Lappeenranta ja pronssia Helsingin NMKY. Peli-Karhut voitti loppuottelusarjan 3–1.

Sarjassa oli yhdeksän joukkuetta, jotka pelasivat runkosarjassa nelinkertaisen sarjan. Pudotuspeleihin selviytyivät kuusi parasta joukkuetta, joista kaksi parasta suoraan välieriin. Sijoille 3–6 selviytyneet pelasivat puolivälierät. Puolivälierät pelattiin paras kolmesta -järjestelmällä ja välierät ja loppuottelu paras viidestä -järjestelmällä. Loppuotteluun etenivät runkosarjan kaksi parasta Peli-Karhut ja Catz Lappeenranta.

Yhdeksänneksi sijoittunut Forssan Alku karsi sarjapaikastaan I-divisioonan toiseksi sijoittuneen Joensuun Katajan kanssa ja säilytti sarjapaikkansa. I-divisioonan voittaja Orimattilan Jymy nousi SM-sarjaan. Sarjasta ei pudonnut suoraan yhtään joukkuetta. Ennen kauden 2008–2009 alkua Helsingin NMKY ilmoitti luopuvansa sarjapaikastaan.

## Runkosarja

## Ottelukaavio

## Karsinta SM-sarjaan

*Forssan Alku – Joensuun Kataja 2–1

## Lähteet
Kuningaspyton

**Kuningaspyton** eli **pallopyton** (*Python regius*) on myrkytön pytonlaji, jota esiintyy Afrikassa. Kuningaspyton on pienin afrikkalaisista pytoneista, ja se on suosittu lemmikkieläin. Tämänhetkisen luokituksen mukaan sillä ei ole alalajeja. Nimitys *pallopyton* viittaa eläimen tapaan kietoutua palloksi stressaantuneena tai uhattuna.

## Ulkonäkö ja koko
Kuningaspytonin ruumiinrakenne on vankka, kun taas pää on suhteellisen pieni. Suomut ovat sileitä ja molemmilla sukupuolilla on surkastuneiden raajojen jäänteet peräaukon molemmin puolin.

Kuviointi on yleensä musta vaaleanruskeilla kylki- ja selkälaikuilla. Vatsa on valkoinen tai kermanvärinen ja voi sisältää sekalaisia mustia kuvioita. Lemmikkieläinmarkkinoita varten on jalostettu useita värimuunnoksia: mutaatioita erilaisilla väreillä ja kuvioinneilla.

Naaraan pituus on noin 90–150 senttimetriä ja koiraan pituus noin 60–90&nbsp;cm.

## Levinneisyys
Kuningaspytonia esiintyy Länsi- ja Keski-Afrikassa.

## Elinympäristö
Suosii ruohikkoja, savanneja ja harvapuisia alueita.

## Käyttäytyminen
Tämä maassa elävä käärme tunnetaan puolustautumismenetelmästään jolloin se kietoutuu tiukaksi palloksi, ja piilottaa päänsä ja niskansa keskelle. Tässä tilassa sitä voidaan kirjaimellisesti vierittää ympäriinsä. Suosikkipiilopaikkoja ovat muun muassa nisäkkäiden kolot ja muut maanalaiset piilot. Kuningaspyton ei horrosta, mutta kesäkaudella se saattaa metsästää ravintoa niukemmin. Kun kuningaspyton kokee itsensä uhatuksi se voi myös alkaa puhaltamaan ilmaa kuuluvasti ja tällä menettelyllä se suurentaa kokonsa mahdollisimman suureksi. 

## Ravinto
Luonnossa kuningaspytonin ruokavalio koostuu enimmäkseen pienistä nisäkkäistä, kuten Afrikanniittyrotista, päästäisistä ja hiiristä. Nuorempien yksilöiden tiedetään syöneen myös lintuja. Vankeudessa niille syötetään yleensä kesyhiiriä tai rottia, joko esitapettuja tai pakasteesta sulatettuja, maan eläinsuojelulain niin salliessa myös elävinä.

## Lisääntyminen
Naaras voi munia tarhattuna 3–11 munaa, mutta yleisin määrä on 4–6 munaa. Naaras hautoo niitä maan alla, ja ne kuoriutuvat kahden kuukauden jälkeen. Kuningaspytonkoiras saavuttaa sukukypsyyden 12–18 kuukauden iässä, naaras 24–36 kuukauden iässä. Ikä on vain yksi tekijä lisääntymiskyvyn määrittelyssä, toinen on paino. Koiraiden pitäisi painaa vähintään 700 grammaa paritellakseen, ja naaraiden vähintään 1,5 kiloa.

## Lähteet
* Pet Education
* Graziani Reptiles
* Ball-pythons.net 
* New England Reptile 

### Viitteet
Dragon Ball Z: Budokai Tenkaichi 2

**Dragon Ball Z: Budokai Tenkaichi 2** on Spiken kehittämä ja Atarin julkaisema tappelupeli. Peli julkaistiin vuonna  PlayStation 2:lle ja Wiille. Peli on seuraaja *[[Dragon Ball Z: Budokai Tenkaichi]]lle* ja osa *Dragon Ball Z: Budokai Tenkaichi* -sarjaa.

## Pelaaminen
Edelliseen osaan verrattuna peli ei ole juuri muuttunut: siihen on lisätty minipelejä, enemmän maita, hahmoja ja iskuja sekä kartta, jossa voi lentää. Pelissä on mahdollista muuttua supersaiyalaiseksi kesken ottelun. Peliin on lisätty yksi Dragonball GT:n saagoista, jossa Goku ja Vegeta fuusioituvat tuhotakseen Omega Shenronin. 

Pelissä on mahdollista pelata ”Dragon Adventure” -pelimuotoa, jossa on päämääränä voittaa kaikki vastaantulevat viholliset. ”Dragon Adventuressa” voi pelata kaikkien saagojen läpi muokatulla hahmolla, ja saagoissa on nyt mukana myös *DBZ*-elokuvat ja *DBGT*. Toinen pelimuoto on ”Dueling”, jossa on yksin- ja kaksinpelimahdollisuus. Dueling-muodossa on myös mahdollista muodostaa itselle ja vastustajalle tiimit, joilla taistellaan viidellä viittä vastaan. 

## Hahmot
Pelissä on 120 hahmoa *[[Dragon Ball]]ista*, *[[Dragon Ball Z]]:sta*, *[[DragonBall GT]]*:stä ja *Dragonball*-elokuvista. Hahmoina on muun muassa Baby Vegeta, Super 17, Omega Shenron, Dr.Gero sekä Mecha Frieza. Pelatessa Dueling-muotoa voi alussa valita hahmolle erilaisen vaatteen. 

## Aiheesta muualla
*
FC HutiVaara

**FC Hutivaara** on Boing-lehdessä ilmestyvä huumorisarjakuva, joka kertoo jalkapallojoukkueesta.

## Pelaajat

* Maximus Lennokas (Kapteeni)
* Pöpi "Rautakanki" Toilanen
* Donaldinho
* Jannu Töhönen
* Vertti Juusela
* Lenkki Mainio
* Krisian Kongo
* Aimo Hätä
* Kallu Nupuvits
* Allu Kaida
* Sihti Kuti
* Antero Nokonen
* vaihtopelaaja Pääsiäissaarilta
* Szlipower Swzyjiwaclawrokchz

## Albumit

Tavallisia albumeja on 10.
* 1# Paljon pelissä 
* 2# Prinssi ja Kerjäläinen
* 3# Pahanilmanlintu
* 4# Pohjalta ponnistaen
* 5# Länttä päin
* Joulualbumi
* 6# Farmariseura
* 7# Kukoistukausi 
* 8# Yhdeksäs Sänky 
* 9# Pelastus Viivalla
* 10# Honduras

## Lähteet

*Boing kotisivut
Lastenkirjainstituutti

**Lastenkirjainstituutti** (LKI) on vuonna 1978 perustettu Tampereella toimiva suomalainen asiantuntijaorganisaatio ja erikoiskirjasto. Sen tavoitteena on edistää lasten- ja nuortenkirjallisuuden sekä lastenkirjan kuvitustaiteen tuntemusta ja tutkimusta. Perustamisestaan vuoden 2010 loppupuolelle asti Lastenkirjainstituutti toimi nimellä **Suomen Nuorisokirjallisuuden instituutti** (SNI).

Lastenkirjainstituutti järjestää erilaisia kirjallisuusaiheisia tilaisuuksia, esimerkiksi vuosittaisen yleisölle avoimen Kirjakori-seminaarin, joka esittelee uusinta lasten- ja nuortenkirjallisuutta. Instituutti auttaa lasten- ja nuortenkirjallisuuskurssien järjestämisessä ja alan opinnäytetöiden ohjauksessa. Tiedon keräämisen ja välittämisen lisäksi Lastenkirjainstituutin toimintaan kuuluu yhteyksien luominen ja ylläpitäminen lasten- ja nuortenkirjallisuuden piirissä toimiviin henkilöihin ja yhteisöihin Suomessa ja ulkomailla.

Lastenkirjainstituutin kirjasto on valtakunnallinen lasten- ja nuortenkirjallisuutta ja sen tutkimusta tallentava erikoiskirjasto, joka sijaitsee Tampereella. Kirjastossa on noin 65&nbsp;000–70&nbsp;000 lasten- ja nuortenkirjaa ja 5&nbsp;500 alan tutkimusta, hakuteosta tai opinnäytettä sekä merkittäviä erikoiskokoelmia. Instituutin kokoelmiin kuuluu kuvituskokoelma, joka sisältää muun muassa Camilla Mickwitzin, Maija Karman ja Riikka Juvosen alkuperäiskuvituksia. Kirjastoon tulee noin sata erilaista lasten- ja nuortenlehteä sekä yli 50 alaan liittyvää kotimaista tai kansainvälistä ammattilehteä. Kaikkiaan kokoelmissa on yli 700 lehtinimikettä vuodesta 1854 alkaen.

Lastenkirjainstituutti julkaisee neljä kertaa vuodessa ilmestyvää kulttuurilehti Onnimannia. Se jakaa Onnimanni-palkintoa yksilölle tai yhteisölle, joka on ansioitunut lasten- ja nuortenkirjallisuuden aseman edistäjänä sekä Punni-palkintoa esikoisteokselle tai rohkealle avaukselle lasten- ja nuortenkirjallisuudessa. Lastenkirjainstituuttia ylläpitää voittoa tavoittelematon ja yleishyödyllinen Lastenkirjallisuuden kannatusyhdistys ry. Toimintaa rahoittavat Suomen opetus- ja kulttuuriministeriö ja Tampereen kaupunki.

Vuonna 2015 Suomen Messusäätiö myönsi instituutille Rakkaudesta kirjaan -tunnustuspalkinnon pitkäjänteisestä työstä lasten ja nuorten lukemisen edistämiseksi.

## Lähteet
* Lastenkirjainstituutin verkkosivut
* Kuivasmäki, Riitta ym.: *Luo mennessä latua. Suomen Nuorisokirjallisuuden Instituutti 25 vuotta (1978–2003).* Tampere: SNI, 2006. .

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Lastenkirjainstituutin verkkosivut
Al Jean

**Al Jean** (s. 9. tammikuuta 1961 Farmington Hills, Michigan) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja ohjaaja, joka tunnetaan parhaiten animaatiosarjasta *[[Simpsonit]]*. Hän on myös kirjoittanut National Lampoon -lehteen, *[[The Tonight Show]]* -ohjelmaan, *[[Alf]]iin* ja *[[The PJs]]* -sarjaan. Vuonna 1994 hän teki Mike Reissin kanssa sarjan *[[The Critic]]*, joka laukkautettiin Foxilla ja ABC:llä ennen kuin ehti saada suosiota Comedy Centralilla.

Jean on kuulunut *Simpsonien* käsikirjoitustiimiin aivan alusta alkaen, tosin hän oli 1990-luvulla muutaman vuoden poissa sarjasta kehitellessään omia sarjojaan kuten *The Criticiä*. Jean oli *Simpsonien* vastaava tuottaja eli *showrunner* yhdessä Mike Reissin kanssa 3.–4. tuotantokaudella vuosina 1991–1993 ja on ollut tehtävässä yksinään 13. tuotantokaudelta eli vuodesta 2001 alkaen. Hän on näin ollen sarjan ylivoimaisesti pitkäaikaisin *showrunner*, koska vuoteen 2001 saakka henkilöä vaihdettiin muutaman tuotantokauden välein. Hän oli myös yksi *[[The Simpsons Movie]]* -elokuvan käsikirjoittajista ja tuottajista.

Jeanin vaimo Stephanie Gillis on myös käsikirjoittanut useita jaksoja *Simpsoneihin*.

## Simpsonien jaksot
Jean on käsikirjoittanut seuraavat *Simpsonien* jaksot:

*"Perheterapiaa" - Mike Reissin kanssa.
*"Lisan blues" - Mike Reissin kanssa.
*"Sankarin pää" - Matt Groeningin, Mike Reissin ja Sam Simonin kanssa.
*"Kultainen nuoruus" - Mike Reissin ja Sam Simonin kanssa.
*"Mies vaaleanpunaisessa paidassa" - Mike Reissin kanssa.
*"Painajaisia"
*"Lisan ratsu" - Mike Reissin kanssa.
*"Kauhuja kerrassaan" (yksi tarina) - Mike Reissin kanssa.
*"Taivaalliset jamit" - tarina Mike Reissin kanssa.
*"Apua taivaalta" - Mike Reissin kanssa.
*"Saksofonin tarina"
*"Pop-taiteilija"
*"Ruokakriitikko"
*"Keilailumestari"
*"Älyn jättiläinen"
*"Bobin kosto"
*"Hylätyt lapset"
*"Harmaa joulu"
*"Herkku-Homer" - David Mirkinin kanssa
*"Menneiden synttärien henki"
*"Flanders floppaa" - Joel H. Cohenin ja John Frinkin kanssa
*"Sankaritarina"

## Aiheesta muualla
*
Mustaveitsikala

**Mustaveitsikala** (*Apteronotus albifrons*) on musta ja puikkomainen kala, joka voi luoda samantapaisen sähkökentän kuin sukulaisensa veitsikala ja sähköankerias. Mustaveitsikaloja myydään akvaarioihin, mutta nopea ja suureksi kasvava kala tarvitsee ison altaan sekä valikoituja muita kaloja seurakseen, sillä se syö useimmat pienet naapurinsa.

## Ulkonäkö ja koko
Mustaveitsikala kasvaa 60&nbsp;cm pitkäksi, mutta jää akvaario-oloissa usein pienemmäksi. Se on muuten musta, mutta pyrstössä on kaksi valkoista rengasta. Myös selän ja pään poikki voi kulkea kapea valkoinen juova. Väritys on hyvin yksilöllinen. Kala ui lähinnä aaltoilevan, helmamaisen vatsaevänsä avulla.

## Alkuperä
Mustaveitsikalaa tavataan luonnossa Venezuelasta Paraguay- ja Paraná-joelle asti, sekä Perun puoleisessa osassa Amazonin vesistöä.

## Käyttäytyminen
Mustaveitsikala on aktiivinen öisin ja löytää saaliinsa pimeässä sähköaistinsa avulla. Akvaariossa tulee olla hieno hiekkapohja ja paljon piilopaikkoja. Suositeltava altaan koko aikuiselle kalalle on tuhat litraa.

## Vesiolot ja ravinto
Mustaveitsikala syö eläinpitoista ruokaa. Sopiva pH on 6,6 ja lämpötila 25–28 astetta. Veden pitää olla kirkasta ja puhdasta (vertaa veitsikalaan, joka elää sameassa vedessä).

## Katso myös
* teräkala (*Xenomystus nigri*)

## Lähteet
Päivi Junttila

**Päivi Inkeri Junttila** (Junttila-Csonka) (1971) on suomalainen äidinkielen ja kirjallisuuden opettaja, lukutaitotyön edistäjä ja kirjailija. Hän on toiminut myös copywriterina. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri, pääaineena suomen kieli ja toisena pääaineena Suomen kirjallisuus. Päivi Junttila tekee lisäopintoja Helsingin yliopistoon lukuvuonna 2024-2025 ja valmistuu erityisopettajaksi toukokuussa 2025. Junttila ylläpitää kaikille avointa opetuskanavaa ÄKK (Äidinkieli, kirjallisuus ja kirjoittaminen) YouTubessa.   

## Teokset
### Runot
* 

### Tietokirjat
* 

### Romaanit

* 
* 

### Antologiat

* Sanojen sirkus - kirjailijat kohtaavat Pentinkulmalla; toim. Helena Sinervo (Väinö Linnan seura, 1996) 
* Kaipaus niin kuin Catullus (Mot mot, 1998)
* Että iloni olisi tuuli joka kantaa (Mummon Kammari, 2005) 

### Näytelmät

* Näytelmäkäsikirjoitus Naimakauppa lukudraamana Nuori draama -festivaalilla (1994)  

## Luottamustehtäviä

* Pirkkalaiskirjailijat ry hallitus 1997-1999
* Teatteri 2000 hallituksen varajäsen 1997-1999
* Pirkanmaan kirjoituskilpailun raadin jäsen 1998-1999 ja 2000-2001

## Aiheesta muualla
* Äidinkieli, kirjallisuus ja kirjoittaminen -kanava YouTubessa
Löytäjä saa pitää

__NOTOC__
**Löytäjä saa pitää** on Stella-yhtyeen kolmas albumi, joka julkaistiin 23. huhtikuuta 2008.

Ennen albumin julkaisua radioille lähetettiin single *Korkokengät*, johon kuvattiin myös video. Toisena singlenä julkaistiin *Suden silmät*, kolmantena albumin nimikkokappale *Löytäjä saa pitää* ja neljäntenä albumin avausraita *Säikyn aina kun puhelin soi*. Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 2., ja on edeltäjiensä tavoin myynyt kultaa, eli yli 15&nbsp;000 kappaletta. 

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Soundi: 
* V2.fi: 

## Lähteet
Lene Kaaberbøl

**Lene Kaaberbøl** (s. 1960) on tanskalainen lasten- ja nuortenkirjailija sekä rikoskirjailija. Lene Kaaberbøl on kirjoittanut lapsesta asti. Hän julkaisi ensimmäisen kirjansa 15-vuotiaana, ja 17-vuotiaana hän oli jo kirjoittanut sarjan hevos­kirjoja. Hän siirtyi fantasia­kirjallisuuteen, mutta eläimet ovat olleet tärkeässä osassa hänen fantasiakirjoissaankin. Tanskassa häneltä on ilmestynyt myös aikuisten fantasiakirjoja. Hänellä on lukijoita monissa eri maissa. 

Kaaberbøl on opiskellut englantia ja draamaa Aarhusin yliopistossa. Hän on itse kääntänyt Näkijä-sarjan kirjat englanniksi, ja kirjojen suomennokset on tehty kirjailijan omien englanninkielisten käännösten pohjalta. Ennen ryhtymistään päätoimiseksi kirjailijaksi Kaaberbøl työskenteli muun muassa englanninopettajana, kustannustoimittajana, mainostoimiston tekstitoimittajana ja ratsastuksenopettajana. Vapaa-aikanaan hän harrastaa petankin pelaamista ja on saavuttanut lajissa maailmanmestaruushopeaa.

Kaaberbøl tunnetaan parhaiten neliosaisesta *Näkijä*-sarjasta (2002–2003). Sarja kertoo harvinaisen Näkijän kyvyn äidiltään perineestä Dina-tytöstä ja hänen perheestään, jolla on tärkeä osa taistelussa julmaa hirmuhallitsijaa Drakania vastaan. Kaaberbøl on kirjoittanut myös useita W.i.t.c.h.-sarjan kirjoja. Hän kirjoitti myös kolmeosaisen *[[Katrionan tarina]]n*, joka kertoo Katriona-nimisestä tytöstä, joka opiskelee bredinariksi.

Vuonna 2008 julkaistiin Kaaberbølin ensimmäinen rikosromaani, yhdessä Agnete Friisin kanssa kirjoitettu *Drengen i kufferte* (julkaistu suomeksi vuonna 2013 nimellä *Poika matkalaukussa*). Teos palkittiin Harald Mogensen -palkinnolla ja se oli ehdolla Lasiavain-palkinnon saajaksi.

Lene Kaaberbølin teoksia on suomentanut muun muassa Annika Eräpuro.

## Suomennetut teokset

**W.I.T.C.H.**
* Kamppailu sydämestä - 1. osa - julkaistu 2002
* Matkalla kotiin -  2. osa - julkaistu 2002
* Taistelu syvyyksissä - 3. osa - julkaistu 2003
* Kevään paluu - 4.osa - julkaistu 2003
* Tehtävä menneisyydestä -  5. osa - julkaistu 2003

**W.I.T.C.H.: Ajan verkko**
* Kivinen haukka - 1. osa - julkaistu 2004
* Kotkan kynnet - 2. osa - julkaistu 2004
* Pöllön varjo - 3. osa - julkaistu 2004
* Kultainen Feeniks - 4. osa - julkaistu 2005

**Näkijän kirja**
* Näkijän tytär - 1. osa - julkaistu 2005
* Näkijän amuletti - 2. osa - julkaistu 2005
* Käärmeen lahja - 3. osa - julkaistu 2006
* Näkijän sota - 4. osa - julkaistu 2007

**[[Katrionan tarina]]**
* Hopeahevonen - 1. osa - julkaistu 2008  	
* Kärppä - 2. osa - julkaistu 2008
* Keskiyö -3. osa -julkaistu 2009

**Nina Borg**
* Poika matkalaukussa (2013)
* Hiljainen huomaamaton murha (2014)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Näkijän tytär  ja Käärmeen lahja . Pirkkalan kunnankirjaston kirjaesittelyt.
* Mervi Heikkilä: Elämää Potterin jälkeen. Ilkka 2.9.2008.
Jarl Eklund

**Jarl Eklund** (20. helmikuuta 1876 Kirkkonummi – 30. elokuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.

## Henkilöhistoria
Eklundin vanhemmat olivat juristi, tilanomistaja, valtiopäivämies Gustaf Viktor Eklund ja Karolina Maria Vilhelmina Oelze. Hänen puolisonsa vuodesta 1893 oli Margareta Gesellius (k. 1911) ja vuodesta 1912 Martha Magdalena von Wendt. Eklund valmistui arkkitehdiksi Suomen Polyteknillisestä opistosta vuonna 1899. Hän työskenteli ensin Gustaf Nyströmin ja Gesellius-Lindgren-Saarisen arkkitehtitoimistoissa sekä yleisten rakennusten ylihallituksessa kunnes vuonna 1905 perusti oman arkkitehtitoimiston.

## Eklundin suunnittelemia rakennuksia ja kohteita
Eklundin suunnittelutuotanto käsittää pääasiassa teollisuusrakennuksia, kartanoita ja yksityisiä asuintaloja.

### Helsingissä

* Kasarmikatu 38, Helsinki 1908
* Ehrensvärdintie 3, Helsinki – 1911
* Engelinaukio 8, Helsinki – 1914
* Armfeltintie 8, Helsinki – 1917
* Itäinen puistotie 15, Helsinki – 1918
* Merimiehenkatu 29, Helsinki – 1923
* Stenbäckinkatu 26 – Lastenlinnantie 15, Helsinki – 1927
*Taidehalli, Nervanderinkatu 3 – 1928, Hilding Ekelundin kanssa
* Kalastajatorppa, Helsinki Munkkiniemi – 1936
* Vuorikatu 20, Helsinki – 1938
* Merimiehenkatu 34, Helsinki – 1951

### Muualla Suomessa

* Ranuan kirkko – 1914
*Rilaxholmin kartano, Kirkkonummi – 1910-luku
*Oitbackan kartanon hevostalli, Kirkkonummi – 1912 
* Hirvihaaran kartano, Mäntsälä – 1918
* Pyynikinlinna, Tampere – 1924 
* Finlaysonin voimalaitos, Tampere – 1926 
* Useita Kemi Oy:n tehdasrakennuksia ja tehdasalueen toimistorakennuksia, Kemi – 1926–1928
*Porin Konepajan teollisuusrakennuksia – 1930-luku
*Laukonhelmen julkisivun uudistaminen, Tampere 1934
*Westendin tennishalli, Espoo 1935
*Erikstorpin huvila Pihlavan huvila-alueella 1937
* Honkahovi, Mänttä 1938
*Anolan kartanon päärakennus 1937–1938
*Kolsin voimalaitos 1940
*Tyrvään voimalaitos 1946
*Villateollisuuden muistomerkki, Hyvinkää, 1956

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kauppiaitten Kustannus

**Kauppiaitten Kustannus Oy ** on entinen K-ryhmän kustannusyhtiö, joka on julkaissut K-ryhmän lehtiä sekä kirjoja. Kustantamon lehtiin ovat kuuluneet Pirkka, Birka, Maatilan Pirkka ja Åker Birka.

Yhtiö järjesti 1960-luvun lopulla nuorten kirjoituskilpailun, jonka pohjalta julkaistiin vuonna 1970 ensimmäiset Kontakti-sarjan kirjat.

Vuonna 2001 kustannustoiminta siirtyi Kynämies Oy:lle, joka on Yhtyneet Kuvalehdet Oy:n tytäryhtiö. Kauppa on jatkoa Keskon strategialle keskittyä ydinliiketoimintoihin. Kauppiaitten Kustannus Oy:n liikevaihto oli vuonna 2000 noin 70 miljoonaa markkaa. 

## Lähteet
Kultainen nuoruus

**Kultainen nuoruus** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* ”Kultainen nuoruus”, Kullervo Linnan säveltämä valssi
* *[[Kultainen nuoruus (albumi)|Kultainen nuoruus]]*, Tapani Kansan albumi vuodelta 1972
* ”Kultainen nuoruus” (”The Way We Was”), jakso *Simpsonit*-animaatiosarjan toisella tuotantokaudella
* *[[Thumbsucker]]* (televisioesityksessä *Kultainen nuoruus*), Mike Millsin ohjaama elokuva vuodelta 2005.
Morgan Tsvangirai

**Morgan Tsvangirai** (10. maaliskuuta 1952 Gutu, Etelä-Rhodesia – 14. helmikuuta 2018 Johannesburg, Etelä-Afrikka) oli zimbabwelainen poliitikko. Hän toimi maan pääministerinä 2008–2013 ja demokratialiike MDC:n johtajana 2005–2013. Tsvangirai oli myös ihmisoikeusaktivisti.

Tsvangirai oli presidenttiehdokas vuoden 2008 vaaleissa istuvaa presidenttiä Robert Mugabea vastaan. Hän sai maaliskuussa 2008 järjestetyllä presidentinvaalien ensimmäisellä kierroksella 47,9 % äänistä Mugaben saadessa 43,2 %. MDC sai myös enemmistön parlamenttipaikoista. Tsvangirai vetäytyi presidentinvaalien toiselta kierrokselta 22. kesäkuuta 2008 syyttäen Mugabea ja tämän hallintoa vaalien tekemisestä mahdottomaksi. Tsvangirai kuvaili maan tilannetta ”kansanmurhaksi”.

Morgan Tsvangirai oli naimisissa Susan Tsvangirain kanssa vuodesta 1978. Pari sai kolme tytärtä ja kolme poikaa. Susan Tsvangirai sai surmansa 6. maaliskuuta 2009 auto-onnettomuudessa, jossa Morgan Tsvangirai loukkaantui lievästi. Tsvangirai kuoli paksusuolen syöpään 65-vuotiaana Etelä-Afrikassa 14. helmikuuta 2018.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Curt Lundmark

**Curt Lundmark** (s. 9. syyskuuta 1944 Byske) on ruotsalainen jääkiekkovalmentaja. Hän on voittanut Ruotsin maajoukkueen päävalmentajana olympiakultaa ja apuvalmentajana kaksi maailmanmestaruutta.

Lundmark aloitti jääkiekkopelaajana Skellefteå AIK:ssa ja edusti IFK Kirunaa kausina 1963–1968 ja Västerås IK:ta kausina 1968–1975. Tämän jälkeen hän siirtyi valmentajaksi.

Lundmark on valmentanut Ruotsissa Västerås IK:ssa, jonka päävalmentaja hän oli kausina 1976–1978 ja 1982–1985, HV71:ssä päävalmentajana kausina 1985–1989 sekä Leksands IF:ssä uransa lopulla kauden 2005–2006 jälkipuoliskolla. Suomen SM-liigassa hän valmensi Helsingin Jokereita kauden 1996–1997, jolloin joukkue voitti liigamestaruuden, ja kaudella 1997–1998 lokakuusta helmi-maaliskuun vaihteeseen. Kaudella 1995–1996 hän valmensi Saksassa Berliner SC Preussenia.

Lundmark oli kaudella 1989–1990 Ruotsin alle 20-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentaja. Sen jälkeen hän siirtyi Ruotsin A-maajoukkueen apuvalmentajaksi ja voitti siinä tehtävässä maailmanmestaruuden vuosina 1991 ja 1992. Tämän jälkeen hän nousi maajoukkueen päävalmentajaksi. Lillehammerin olympialaisissa 1994 Ruotsi voitti ensimmäisen kerran jääkiekon olympiakultaa. MM-kilpailuissa Ruotsi saavutti Lundmarkin johdolla hopeaa vuonna 1993, pronssia vuonna 1994 ja hopeaa kotikisoissaan vuonna 1995, jolloin joukkue hävisi loppuottelussa Lundmarkin kaiman ja maanmiehen Curt Lindströmin valmentamalle Suomelle.

Lundmarkilla todettiin 2010-luvulla hyvänlaatuinen eturauhassyöpä, joka leikattiin.

## Lähteet
Emily Rodda

**Emily Rodda** (s. 1948) on australialainen kirjailija. Hän kirjoittaa sekä lapsille että aikuisille. Aikuisille hän kirjoittaa jännitysromaaneja nimellä **Jennifer Rowe**. Emily Rodda on voittanut lukuisia palkintoja lasten- ja nuortenkirjoistaan, muun muassa viisi kertaa Australian Lasten- ja nuortenkirjaneuvoston myöntämän vuoden kirja -palkinnon.

## Suomennetut teokset
* Jennifer Rowe, *Kuolema kauneusfarmilla* (*The makeover murders*) Karisto 1993. 
* Emily Rodda, *Deltoran vyö. 1-8*, Tammi 2007–2012

## Aiheesta muualla
* Reetta Saine: Hiljaiset metsät . Pirkkalan kunnankirjaston kirjaesittelyt.
Hallonbergen

**Hallonbergen** on kaupunginosa ja Tunnelbanan asema Sundbybergin kunnassa Ruotsissa. Kaupunginosan nimi tarkoittaa suomeksi 'vadelmakukkulat'.

Se on pääosin 1970-luvulla miljoonaohjelman puitteissa rakennettu Tukholman lähiö. Rakennuskanta muodostuu pelkästään betonisista kunnan omistamista vuokrakerrostaloista. Kaupunginosan suunnittelu ja rakentaminen aloitettiin 1960-luvun lopussa. Siitä suunniteltiin 4 000–5 000 asukkaan aluetta. Vuonna 1968 aloitettiin räjäytystyöt johtoja ja talojen perustuksia varten.

Vuonna 1975 avattu Hallonbergenin metroasema on osa Sinistä linjaa ja sijaitsee Näckrosenin ja Kistan asemien välissä.

Kaupunginosassa asuu pääosin maahanmuuttajia, ja jengit ja väkivalta ovat yleisiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Hallonbergen, Freden och Råsta
Etelä-Atlantin välähdys

**Etelä-Atlantin välähdys** oli amerikkalaisen Vela-satelliitin havaitsema kaksoisvälähdys Etelä-Afrikasta etelään Intian valtameren ja Etelä-Atlantin välisellä merialueella 22. syyskuuta 1979 kello 00:53 UTC. Välähdyksen on arveltu liittyneen Etelä-Afrikan tai Israelin ydinaseohjelmiin. Kyse saattoi olla myös suuren meteoriitin kaasuuntumisesta ja räjähdyksestä Maan ilmakehässä. Vela 6911 havaitsi ensin lyhyen, terävän, kirkkaan välähdyksen ja sitten pitempikestoisen ja himmeämmän välähdyksen. Velat olivat aiemmin tunnistaneet oikein 41 ydinkoetta. Räjähdyspaikka oli hydroakustisten tietojen perusteella Crozetsaarten ja Prinssi Edwardin saarten välissä paikassa . Räjähdyksen voima oli vain kolmen kilotonnin luokkaa.

## Katso myös
* Israelin joukkotuhoaseet
* Etelä-Afrikan joukkotuhoaseet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* D. A. (David Albright), South Africa and the affordable bomb, The Bulletin
* David Albright and Corey Gay, Proliferation: A flash from the past, The Bulletin
* Report on the 1979 Vela Incident, Nuclearweaponarchive.org
* 1979 South Atlantic "Flash" is Consistent with a Nuclear Explosion, According to Newly Declassified Energy Department Documents Isis-online.org
* Israeli Nuclear Weapons Testing Globalsecurity.org
* The Vela Incident Nuclear, Test or Meteoroid?, National Security Archive Electronic Briefing Book No. 190, May 5, 2006
Halvar Björk

**Erik Halvar Bertil Björk** (22. syyskuuta 1928 Borgvattnet – 12. marraskuuta 2000 Huddinge) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän esiintyi Malmön kaupunginteatterissa vakituisena tähtenä vuosina 1962–1986, mutta teki myös merkittäviä elokuvarooleja; hänet nähtiin esimerkiksi Ingmar Bergmanin *[[Syyssonaatti|Syyssonaatissa]]* (1978).

Roolistaan Yngve Gamlinin elokuvassa *Badarna* (1968) Björk voitti parhaan miespääosan Guldbagge-palkinnon. Hän kuoli keuhkosyöpään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Hannu Valtonen

**Hannu Valtonen** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Hannu Valtonen, Puntti Valtonen (s. 1961), suomalainen näyttelijä ja muusikko
* Hannu Valtonen (s. 1960), suomalainen jalkapalloilija
* Hannu Valtonen, suomalainen upseeri, museonjohtaja ja ilmailukirjailija
HC Kuusankoski

**HC Kuusankoski** (HC KSNK) oli kuusankoskelainen jääkiekkoseura. Se pelasi aiemmin II-divisioonassa, mutta nousi kauden 2007–2008 päätteeksi Suomen kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolla eli Suomi-sarjaan. Vielä kaudella 2005–2006 seura pelasi Suomen viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla III-divisioonassa. Tuolla kaudella se ei hävinnyt yhtään ottelua.

Seura perustettiin 5. kesäkuuta 2005. Seura perustettiin, koska Kuusankosken Puhdin edustusjoukkueen johto sekä valmentajat päättivät perustaa oman seuran juuri, kun paikka Suomi-sarjassa varmistui.

Vuonna 2011 HC Kuusankoski lopetti toimintansa koska se järjesti KooKoon kanssa yhteisen seuran, KooKoo-65.

## HC Kuusaa (2023-2024)
HC Kuusaa oli Kuusankosken uusi edustusjoukkue, joka pelasi kaudella 2023–24 III-divisoonan Kymi-Saimaa-lohkossa. Kausi oli joukkueen debyyttikausi, mutta myöhemmin joukkue luovutti kesken kauden ja otteluiden tulokset mitätöitiin.

## Maineikkaita pelaajia
* Petri Anttila
* Niko Koskinen
* Eemeli Arola
* Antti Huuhka
* Marko Levänen
* Jaakko Räty
* Mikko Tarkiainen
* Jari Suorsa
* Michael Tuomi 

## Lähteet
Brita Borg

**Brita Kerstin Gunvor Borg** (10. kesäkuuta 1926 Tukholma – 4. toukokuuta 2010 Borgholm) oli ruotsalainen laulaja, näyttelijä ja revyytaiteilija. Hän loi muusikkona laajan levytys-, radio- ja showuran, jonka aikana hän teki huomattavaa yhteistyötä Povel Ramelin kanssa. Borg esiintyi useissa elokuvissa, monesti yhdessä Ramelin kanssa; hän työskenteli niin ikään teatterissa.

Borg oli Ruotsin euroviisuedustajana vuonna 1959. Hän sijoittui laulullaan ”Augustin” neljällä pisteellä jaetulle yhdeksännelle sijalle. Muita Brita Borgin laulamia tunnettuja kappaleita oli Ruotsin Svensktoppenissa monta viikkoa kesällä 1969 soinut "Ljuva sextital". 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kaukaisen Maan laulut

**Kaukaisen Maan laulut** () on Arthur C. Clarken tieteisromaani, joka julkaistiin vuonna 1986. Romaani julkaistiin suomeksi vuonna 1987. Romaani pohjaa Clarken samannimiseen, vuonna 1958 julkaistuun novelliin. Vuonna 1994 Mike Oldfield julkaisi kirjasta innoituksensa saaneen albumin *[[The Songs of Distant Earth (albumi)|The Songs of Distant Earth]]*.

## Juoni

Romaani sijoittuu 3000-luvulle. Tiedemiehet olivat havainneet jo 1960-luvulla, että Aurinko tuottaa teoriaan nähden liian vähän neutriinoja (ns. Auringon neutriinomysteeri) ja ainoa selitys sille oli, että Auringon elinkaari on loppumassa yllättävän pian – jo muutaman tuhannen vuoden kuluttua tulevaisuudessa. Tämän johdosta ihmiskunta rupesi tutkimaan mahdollisuuksia perustaa avaruussiirtokuntia.

Yksi tällainen siirtokunta &ndash; yksi harvoista, joiden onnistuneesta perustamisesta Maan asukkaat saivat varman tiedon &ndash; perustettiin planeetalle nimeltä Thalassa, joka on suurimmaksi osaksi valtamerten peitossa. Koska ihmiset eivät voi selvitä hengissä satojen vuosien tähtimatkoista, tämän planeetan asuttamisessa käytettiin hyväksi geenipankkeja ja keinotekoisia kohtuja: Thalassalaisten ensimmäinen sukupolvi oli kokonaan koneiden kasvattama. Thalassan siirtokunta kuitenkin menetti yhteyden Maahan tulivuorenpurkauksen tuhottua suuren radioantennin.

Romaanin tapahtuvat käynnistyvät, kun thalassalaiset huomaavat epätavallisen avaruusaluksen saapuneen. Magellan-nimisen avaruusaluksen matkustajina ovat viimeiset jäljellä olevat Maan asukkaat; viimeisinä vuosisatoina teknologia oli kehittynyt huomattavasti, mikä mahdollisti paitsi syväjäädytyksen käytön ja elävien matkustajien kuljettamisen, myös kvanttienergioita käyttävän moottorin. Magellan on matkalla planeetalle nimeltä Sagan 2, joka on mahdollista muuttaa asumakelpoiseksi, jos sen kiertorataa muutetaan aluksen kvanttimoottorien avulla. Magellan pysähtyy Thalassaan tutkimaan, mitä siirtokunnalle tapahtui, ja samalla rakentamaan uudelleen loppuun kuluneen, jäästä tehdyn etukilven, joka suojelee alusta avaruuspölyltä. Maan asukkaat kohtaavat thalassalaiset ystävinä, mutta ongelmiakin syntyy: Osa aluksen miehistöstä haluaa jäädä Thalassaan, ja rupeavat salaiseen kapinaan. Lisäksi Magellanin miehistö ystävystyy thalassalaisten kanssa, mikä vaikeuttaa lähtöä.

## Vastaanotto
New York Timesin Gerald Jones kirjoitti kirjasta positiivisen arvion, jossa hän ylisti kirjan laaja-alaisuutta ja filosofisten kysymysten pohdintaa: "Clarkea kiinnostava draama näytellään paljon suuremmalla näyttämöllä. Se koskee tietämyksemme houkutuksia ja rajoituksia, ihmiskunnan osaa, ja universumin kohtaloa". 

Toni Jerrmanin (*[[Tähtivaeltaja]]* 4/1987) mukaan Clarke yrittää osin keskittyä ihmissuhteisiin saadakseen tarinasta kirjan mittaisen, mutta kyvyt eivät riitä. Tärkeintä tuntuu olleen taustan tieteellisyys, mutta pyrkimykset sen varmistamiseen johtavat Jerrmanin mukaan aina vain kirjan nopeaan vanhenemiseen. Aikuisten tieteiskirjallisuuden sijaan kyse on enemmän lapsille suunnatusta helposta scifistä.

## Lähteet
Derek Bickerton

**Derek Bickerton** (25. maaliskuuta 1926 – 5. maaliskuuta 2018) oli yhdysvaltalainen kielitieteilijä. Hän valmistui Cambridgen yliopistosta ja työskenteli useilla yliopistoilla Leedsin ja Havaijin lisäksi aina Ghanassa ja Guyanassa asti.

Bickerton erikoistui kreoleihin ja kielen kehittymiseen. Hän julkaisi useita kirjoja, joiden joukossa on näitä asioita pohdiskeleva *Roots of Language* (1981).

## Lähteet
Eija Pokkinen

**Eija Tuulikki Pokkinen** (s. 6. joulukuuta 1939 Kirvu) on suomalainen näyttelijä, malli, elokuvien ja kirjojen suomentaja sekä kuvataiteilija. 

Pokkinen on esiintynyt Risto Jarvan elokuvissa *[[Onnenpeli (elokuva)|Onnenpeli]]*, *[[Loma (elokuva)|Loma]]* ja *[[Jäniksen vuosi (vuoden 1977 elokuva)|Jäniksen vuosi]]*, Jaakko Pakkasvirran elokuvassa *[[Vihreä leski]],* yhdysvaltalaisen ohjaajan Tony Loverin elokuvassa *[[Etäisyys (elokuva)|Etäisyys]]* sekä myöhemmin muun muassa Joukon äitinä sarjassa *[[Rauta-aika]]*. Näyttelemisen lisäksi hän on toiminut valokuvamallina ja mannekiinina muun muassa Pariisissa, Barcelonassa, Roomassa ja Milanossa.

Pokkisen parisuhde Risto Jarvan kanssa päättyi tämän kuolemaan auto-onnettomuudessa.

Pokkinen valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1964. 

Hän on suomentanut 800–900 englannin-, italian- ja ranskankielistä elokuvaa sekä kirjallisuutta sarjakuvista ja lastenkirjoista tietokirjoihin ja aikuisten kaunokirjallisuuteen.

Kuvataiteilijana hän on järjestänyt vuodesta 2012 lähtien useita yksityisnäyttelyitä. 

## Teokset

* Pokkinen, Eija: *Kiiltokuvatyttö*. Muistelmat. Jyväskylä: Docendo, 2019.

## Filmografia

* *[[Lumottu lapsi (televisioelokuva)|Lumottu lapsi]]* 2004
* *[[Tulevaisuus ei ole entisensä]]* (dokumenttielokuva), ohjaus Mika Taanila, 2002
* *[[Rauta-aika]]* 1982 
* ''Jäniksen vuosi'' 1977 
* *[[Pieniä kansanlauluja]]* (lyhytelokuva) 1977
* ''Loma'' 1976 
* ''Etäisyys'' USA, 1975 
* *[[Kesäkapina]]* 1970
* ''Rautaiset sankarit'' 1969 (nimellä Eya Tuli) 
* ''Ne jouez pas avec les Martiens'' Ohjaus Henri Lanoë, 1968 (nimellä Eya Pokkinnen)
* *[[Pockpicket - Katkelmia helsinkiläisen porvarisnuoren elämästä]]* (Lyhytelokuva) 1968 
* ''Vihreä leski'' 1967
* ''Onnenpeli'' 1965 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Malmi, Timo: ”Etäisyyksiä ja eskapismia”, Eija Pokkisen haastattelu. *Filmihullu* 4/2017.

## Aiheesta muualla
*
*
Teräkala

**Teräkala** (*Xenomystus nigri*) on teräkalojen heimoon kuuluva pitkänomainen kalalaji, joka elää Afrikan sisävesissä. Se on sukunsa ***Xenomystus*** ainoa laji. Teräkala muistuttaa ulkonäöltään veitsikalaa, mutta on läheisempää sukua arapaimalle. Joskus se sekoitetaan akvaariokaupassa mustaveitsikalaan.

## Ulkonäkö ja koko
Teräkala on litteän puikkomainen, harmahtava kala joka kasvaa noin 30 cm pitkäksi. Sen suomut ovat hyvin pienet niin että kala näyttää sametinsileältä. Teräkalan selkä- ja peräevät ovat sulautuneet yhdeksi pitkäksi eväksi, jonka ansiosta se voi uida eteen- ja taaksepäin muuttaen suuntaa nopeasti. Se liikkuu usein pää alaspäin ja etsii pohjasta ruokaa tarkkojen silmiensä ja pienten viiksiensä avulla. Teräkala on yöaktiivinen ja sillä on hyvä hämäränäkö.

## Levinneisyys
Teräkala esiintyy laajalla alueella Tšadin, Niilin, Kongon ja Nigerin vesistöalueilla, ja  myös Länsi-Afrikan jokien alajuoksulla Sierra Leonessa, Liberiassa, Togossa, Beninissa ja Kamerunissa.

## Käyttäytyminen
Teräkala elää nuorena parvessa, mutta erakoituu vanhemmiten. Se voi syödä samaan akvaarioon joutuneet pienemmät kalat. Nuoret yksilöt ovat päivälläkin aktiivisia, vanhemmiten ne viettävät päivän koloissa.

## Ravinto ja vesiolot
Teräkala syö lihapitoista ruokaa. Sille sopii pehmeä, humuspitoinen vesi, jonka lämpötila on 22–28 celsiusastetta.
## Lähteet
Menno Meyjes

**Menno Meyjes** (s. 1954) on alankomaalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja, joka on työskennellyt muiden muassa elokuvissa *[[Häivähdys purppuraa (elokuva)|Häivähdys purppuraa]]* (1985), *[[Indiana Jones ja viimeinen ristiretki]]* (1989), *[[Poikkeustila (elokuva)|Poikkeustila]]* (1998) ja *[[Max (vuoden 2002 elokuva)|Max]]* (2002).

Meyjes syntyi Eindhovenissa, mutta muutti vuonna 1972 Yhdysvaltoihin ja opiskeli siellä. Hän on ollut Oscar- sekä Bafta-ehdokkaana ja voittanut Goyan. 

## Aiheesta muualla
*
Mathias Nygård

**Mathias "Warlord" Nygård** on metallimusiikkiyhtye Turisaan perustaja. Hän on yhtyeen laulaja, mutta studiossa hän myös soittaa pianoa, nokkahuilua ja lyömäsoittimia.
Nygård on suureksi osaksi säveltänyt ja sanoittanut yhtyeen musiikin. Hän on syntyisin Hämeenlinnasta ja nykyään hän asuu Helsingissä.

## Diskografia
* 1998 Taiston Tie - The Battle Path
* 1999 Unnamed Promo
* 2001  So Pale Is the Light (yhtyeessä Cadacross)
* 2001 The Heart of Turisas
* 2004 Battle Metal
* 2007 The Varangian Way
* 2011 Stand Up and Fight
* 2013 Turisas2013

## Lähteet
* http://www.metal-observer.com/articles.php?lid=1&sid=5&a=ls&s=18style=19

## Aiheesta muualla
* Turisaan virallinen sivusto
Pohjois-Virginian armeija

**Pohjois-Virginian armeija** oli Konfederaation armeijan yhtymä Yhdysvaltain sisällissodassa. Sen komentajana toimi ensin prikaatikenraali P. G. T. Beauregard, sitten kenraali Joseph E. Johnston, kenraalimajuri G.W Smith ja viimein etelävaltioiden kuuluisin sotilaskomentaja Robert E. Lee. Armeija juonsi juurensa konfederaation Potomacin armeijasta, joka oli perustettu kesäkuussa 1861. Pohjois-Virginian armeijaksi nimi vaihdettiin 14. maaliskuuta 1862. Armeijaan kuului rykmenttejä kaikkialta konfederaatiosta, Teksasista ja Arkansasista saakka, vaikka se oli muodostettu Virginiassa. Merkittävin Pohjois-Virginian armeijan käymä taistelu oli Gettysburgin taistelu (1.–3. heinäkuuta 1863), jonka se kuitenkin hävisi.

Armeija käsitti seuraavat armeijakunnat Robert E. Leen komennossa:
* I armeijakunta
* II armeijakunta
* III armeijakunta
* Andersonin armeijakunta
* Ratsuväen armeijakunta

## Pohjois-Virginian armeijan sotaretket ja taistelut
* Jamesin niemimaan sotaretki 1862 - Seven Pinesin taistelu
* Seitsemän päivän taistelu 1862 - Gaine´s Millin ja Malvern Hillin taistelut
* Pohjois-Virginian sotaretki 1862 - toinen Bull Runin taistelu (eli toinen Manassasin taistelu)
* Marylandin sotaretki 1862 - Antietamin taistelu
* Fredericksburgin sotaretki 1862 - Fredericksburgin taistelu
* Chancellorsvillen sotaretki 1863 - Chancellorsvillen taistelu
* Gettysburgin sotaretki 1863 - Gettysburgin taistelu
* Bristoen sotaretki 1863
* Mine Runin sotaretki 1863
* Overlandin sotaretki 1864 - Wildernessin taistelu, Spotsylvanian käräjätalon taistelu, Cold Harborin taistelu
* Richmond-Petersburgin sotaretki 1864-65 - Petersburgin piiritys
* Appomattoxin sotaretki 1865 - Five Forksin taistelu
Brändinhallinta

**Brändinhallinta** () tarkoittaa markkinointitekniikoiden soveltamista johonkin tiettyyn tuotteeseen tai brändiin. Sillä halutaan nostaa tuotteen arvoa asiakkaan silmissä ja siten lisätä myyntiä ja nostaa itse brändin arvoa. Brändin arvo määritellään sillä, miten paljon se tuottaa voittoa yritykselle lisääntyneen kysynnän (markkinaosuus) tai nousseen hinnan kautta (voittomarginaali).

Brändinhallinnan kehitti Neil McElroy toukokuussa vuonna 1931. Hän laati Procter & Gamblelle tunnetun muistion, jossa hän esitti brändinhallinnasta vastaavan työntekijän palkkaamista yritykseen.

## Tehtävät
Brändinhallinnan neljä suurinta tehtävää ovat seuraavat:
* Organisaatiomalli ja prosessit tulee muokata sellaisiksi, että ne tukevat brändien rakentamista. Jonkun (tai jonkun) tulee johtaa brändien hallinnointia, jotta prosessissa ei unohtuisi kokonaisvaltainen näkökulma brändinhallintaan.
* Brändiarkkitehtuurin tulee olla selvillä, jotta brändinhallinnassa saavutetaan synergioita eri brändien välillä ja brändien markkinointi olisi selkeää asiakasta kohtaan.
* Brändi tarvitsee identiteetin ja position, jotta sitä voidaan kehittää yhteen tiettyyn suuntaan.
* Jotta haluttu identiteetti brändille saavutetaan, tarvitaan siihen sopivaa viestintää.

## Brändijohtaminen
Brändijohtaminen () on brändikonsultti David A. Aakerin mukaan kehittyneempi ja nykyaikaisempi versio brändinhallinnasta. Brändijohtamisessa näkökulma on enemmän strateginen kun brändinhallinnassa se on taktinen. Tällöin myös päätökset tehdään ylempänä organisaatiossa kuin brändinhallinnassa perinteisesti ja näkökulma on globaali. Brändijohtamisen kantava voima on myynnin lisäämisen sijaan brändin identiteetin rakentaminen.

## Lähteet
Lari Lehtonen

**Lari Lehtonen** (s. 21. kesäkuuta 1987 Imatra) on suomalainen maastohiihtäjä, ja lajin suomenmestari. 

## Ura

Lehtonen sijoittui alle 23-vuotiaiden MM-kisoissa vuonna 2008 yhdeksänneksi 15 kilometrin hiihdossa . Samana talvena hän otti viidennen sijan Vantaan SM-kisojen 15 kilometrin yhdistelmäkisassa . Vuonna 2005 hän voitti nuorten olympiafestivaaleilla Sveitsissä kultaa 7,5&nbsp;kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja hopeaa 10&nbsp;kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa. Vuoden 2014 SM-kisoissa Vaajakoskella Lehtonen sai uransa ensimmäisen SM-mitalin voittamalla 30 kilometrin perinteisen kisan. Hän voitti 30 kilometrin perinteisen Suomen-mestaruuden myös 2015. Vuonna 2016 hän sai SM-pronssia 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. SM-kilpailuissa 2017 hän saavutti kultaa 10 kilometrin ja hopeaa 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sekä pronssia 30 kilometrin perinteisen yhteislähtökilpailussa.

Lehtonen osallistui ensimmäistä kertaa maastohiihdon maailmancupiin maaliskuussa 2008 Lahdessa, jossa hän sijoittui 15 kilometrin perinteisellä 39:nneksi. Hän on ollut maailmancupissa parhaimmillaan neljästoista Tour de Skin 2013–2014 kokonaiskilpailussa. Yksittäisissä maailmancupin kilpailussa hänen paras sijoituksensa on 15. sija Lahdessa 15 km:n vapaan hiihtotavan kilpailussa maaliskuussa 2014 ja 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa helmikuussa 2016 sekä La Clusaz'ssa 15 kilometrin vapaan yhteislähtökilpailussa joulukuussa 2016. Hän oli viidestoista myös Lillehammerin *Nordic Opening* -tapahtumassa joulukuussa 2016. 

Lehtonen valittiin Suomen maastohiihtojoukkueeseen Vancouverin talviolympialaisiin, joissa hän oli 33:s 15+15 kilometrin yhdistelmähiihdossa ja 43:s 50 kilometrillä. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa yhdeksänneksi

Lehtonen edustaa Hollolan Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimii Teemu Pasanen. Hän edusti Imatran Urheilijoita vuoteen 2020 asti. Häntä valmensi vuoteen 2015 asti yhdentoista vuoden ajan Ilkka Jarva. Lehtonen harrasti toisena lajinaan pesäpalloa IPVssä D-juniori-ikäiseksi saakka.

### Saavutukset
*Vancouverin olympialaiset 2010: 15+15 km (p+v) 33., 50 km (p) 43.
*Oslon MM-kilpailut 2011: 15+15 km (p+v) 43.
*Val di Fiemmen MM-kilpailut 2013: 15 km (v) 20., 50 km (p) 22., 15+15 km (p+v) 26., viesti 5.
*Sotšin olympialaiset 2014: 50 km (v) 23., 15+15 km (p+v) 37., viesti 6.  
*Falunin MM-kilpailut 2015: 15+15 km (p+v) 22., 15 km (v) 23., 50 km (p) kesk.
*Lahden MM-kilpailut 2017: 15+15 km (p+v): 9., 50 km (v) 23., 15 km (p): 24., viesti 5.
*Pyeongchangin olympialaisissa 2018: 15 km (v) 31., 15+15 km 33., viesti 4.
*Seefeldin MM-kilpailut 2019: 50 km (v) 35.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Lari Lehtosen kotisivut
*
Åke Grandell

**Rolf Åke Grandell** (18. maaliskuuta 1938 Lapinjärvi – 21. helmikuuta 2015 Kauniainen)  oli suomenruotsalainen Kauniaisissa asunut toimittaja, säveltäjä ja sanoittaja, joka voitti vuonna 1986 Pispalan Sottiisin sävellyskilpailun ensimmäisen palkinnon. Grandell vaikutti myös kokoonpanossa Halsbrytarna.

Grandell pääsi ylioppilaaksi 1957 Loviisan ruotsalaisesta yhteislyseosta ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Åbo Akademista 1964. Hän oli englanninkielen opettajana 1965–1966 ja sen jälkeen Yleisradion ruotsinkielisen radiotoimituksen viihdetoimittajana vuodesta 1967 aina eläkkeelle siirtymiseen saakka vuonna 2001. Hän jatkoi vielä tämän jälkeenkin freelance-toimittajana. Grandell oli Tondiktarna-järjestön perustajajäsen ja pitkäaikainen puheenjohtaja. Grandell sävelsi laulu- ja laulelmatekstejä, toimi levytuottajana ja kirjoitti runoja joita julkaistiin kolmena kokoelmana. 

## Kirjallista tuotantoa
* *Vindhänder* : runokokoelma. 1993
* *Hjärtevisor* : diktantologi. Tondiktarna, Oravais 1997
* *Bäckalopp*. 1998
* '+ - 0*. Okay's music, Grankulla 2007
* *Smått*. Okay's music, Grankulla 2010

==Nuottivihkot==
* *Viseverser* (1991)
* *Nu säg mig, min kära* (1998)
* *Spelmannens aftonbön* (2005)

==Diskografia==
* *Jag vet en dejlig rosa... och annat ur Åkes visbok* (1987)
* *Viseverser - Nyvisa* (1991)
* *Marknan i Fjär* (1994)
* *Nu säg mig, min kära* (1998)
* *Teater* (2001)
* *Ett barn blir oss givet* (2002)
* *Spelmannens aftonbön* (2003)
* *Vägen väntar vandrare* (2005)
* *Bortom skogen dunkelgrön'' (2005)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*