open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lumituuli

**Lumituuli Oy** on vuonna 1998 perustettu Suomen ensimmäinen kuluttajaomisteinen tuulivoimayhtiö. Sillä on yli 1000 osakkeenomistajaa, joilla on osakkuuden myötä oikeus ostaa yhtiön tuulivoimaa, jota tuotetaan vuonna 2014 valmistuneilla Lumijoella sijaitsevalla 2 MW voimalalla ja Iin Laitakarissa sijaitsevalla 800 kW voimalalla. Sähkön myynnissä Lumituuli toimii yhdessä Lumme Energia Oy:n Ekosähkö Oy:n kanssa. Lumituulen toimitusjohtajana toimii Jaakko Savolahti.

## Lumituulen historia
Lumituuli Oy perustettiin helmikuussa 1998 Dodo ry:n piirissä tavoitteena tarjota kuluttajille mahdollisuus ostaa tuulivoimalla tuotettua sähköä ja edistää tuulivoiman hyödyntämistä Suomessa. Voimalan rakentaminen rahoitettiin osakeanneilla kerätyllä omalla pääomalla. Yhtiön ensimmäinen voimala, 660 kilowatin Vestas V47, pystytettiin maaliskuussa 1999 ja oli aikanaan Suomen suurin tuulivoimala. Rakennuskustannukset olivat noin miljoona euroa.  Myöhemmin yhtiö lähti osakkaaksi Energiansäästöpalvelu Enespa Oy:öön, jonka toimialana ovat energiansäästöinvestoinnit.

Yhtiö on jatkanut voimalahankkeiden kehittämistä ja järjestänyt uusia osakeanteja: vuonna 2008 järjestettiin kaksi osakeantia, toinen yleisölle ja toinen Ekosähkö Oy:lle ja St1 Oy:lle ja vuonna 2011 suuri osakeanti yleisölle, jossa kerättiin noin 0,5 miljoonaa euroa Sähkäle-voimalan uusimisprojektiin. Yhtiö kehitti suurta merituulipuistoprojektia tuulivoimalalle Oulunsalon ja Hailuodon väliselle merialueelle, mutta on luopunut tästä ympäristösyistä.

Vuonna 2013 Lumituuli aloitti uuden voimalan rakentamisen Iin Laitakariin. Voimala (Enercon E-53, 800 kW) valmistui maaliskuussa 2014 ja tuottaa 1900 MWh sähköä vuodessa. Uutena projektina yhtiö alkoi kehittää tuulivoimaa Helsinkiin. Lumituuli uusi myös keväällä 2014 ensimmäisen tuulivoimalansa Lumijoen Varjakassa. Lumituuli on kerännyt joukkorahoituksella noin 3,8 miljoonaa euroa vuosien varrella sekä osakeanneilla että lainaemissioilla.

## Katso myös
* Tuulivoima Suomessa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Lumituulen www-sivut
* Lumituuli Oy yhtiönä (porssitieto.fi)
Squirrel Boy

**Squirrel Boy** on Everett Peckin luoma yhdysvaltalainen kolme kertaa Annie-ehdokkuuden saanut piirrossarja, jonka tuotti Cartoon Network Studios. Sarjasta tuotettiin 26 jaksoa, jotka esitettiin alun perin Yhdysvalloissa vuosien 2006–2007 aikana.

## Tarina

Sarjassa keskitytään 9-vuotiaaseen poikaan Andyyn ja hänen lemmikkioravaansa Rodneyn, joka on jatkuvasti aiheuttamassa ongelmia Andylle. Rodneylla tuntuu olevan lukuisia ideoita ja tietävänsä kaiken.

## Äänirooleissa

## Aiheesta muualla
* Squirrel Boy TV.comissa
Marguerite Martel

**Marguerite Marie Louise Martel** (19. heinäkuuta 1924 Confolens – 1. maaliskuuta 2023 Saint-Georges-de-Didonne) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälajit olivat pituushyppy ja viisiottelu.

Martel kilpaili Lontoon 1948 olympialaisissa pituushyppääjänä mutta jäi loppukilpailun ulkopuolelle karsintatuloksellaan 494&nbsp;cm. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän sijoittui viidenneksi viisiottelussa kerättyään silloisen pistetaulukon mukaan 2&nbsp;918 pistettä. Hänen tuloksensa ottelun osalajeissa olivat 9,66&nbsp;m kuulantyönnössä, 145&nbsp;cm korkeushypyssä, 28,0&nbsp;s 200 metrin juoksussa, 12,4&nbsp;s 80 metrin aitajuoksussa sekä 532&nbsp;cm pituushypyssä. Hänen maannaisensa Arlette Ben Hamo voitti samassa kilpailussa kultaa.

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Arlette Ben Hamo

**Arlette Ben Hamo** (ent. **Moynié**, s. 22. maaliskuuta 1930 Saint-Martin-de-Fontenay, Calvados, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli viisiottelu.

Arlette Ben Hamo voitti 20-vuotiaana Brysselin EM-kilpailuissa 1950 kultaa viisiottelussa kerättyään silloisen pistetaulukon mukaan 3&nbsp;204 pistettä. Hänen tuloksensa ottelun osalajeissa olivat 10,11&nbsp;m kuulantyönnössä, 150&nbsp;cm korkeushypyssä, 26,1&nbsp;s 200 metrin juoksussa, 12,4&nbsp;s 80 metrin aitajuoksussa sekä 518&nbsp;cm pituushypyssä. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän sijoittui 11:nneksi tuloksella 4&nbsp;106 pistettä uudistetulla pistetaulukolla.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 200 metrin juoksu: 26,1 (1950)
* 80 metrin aitajuoksu: 11,9 (1954)
* Pituushyppy: 555 (1954)
* Viisiottelu: 4&nbsp;106 (1954)

## Lähteet

* 
*
United States Hockey League

**United States Hockey League** (USHL) on Yhdysvaltain juniorijääkiekon pääsarja. Liiga on perustettu vuonna 1947 ja siihen kuuluu 16 seuraa, jotka on jaettu kahteen divisioonaan: itäiseen ja läntiseen. Nykyisistä seuroista vanhin on vuonna 1962 perustettu iowalainen Waterloo Black Hawks. Waterloo Black Hawks onkin voittanut eniten USHL-liigan mestaruuksia. Kaikki mestaruudet Black Hawks saavutti ennen vuotta 1979, jolloin liiga oli puoliammattilaissarja. Kaudesta 1979–1980 lähtien USHL on ollut juniorijääkiekkoliiga.

USHL on amatööriliiga, mikä tarkoittaa että liigassa pelanneet pelaajat voivat jatkaa uraansa vielä yliopistojoukkueissa USHL:n jälkeen. Liigassa saavat lisäksi pelata vain 20 vuotta täyttäneet ja sitä nuoremmat pelaajat.

## Joukkueet 2024-2025

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Liigan sivusto (englanniksi)
Kultaperäharlekiini

**Kultaperäharlekiini** (*Eurylaimus javanicus*) on kaakkoisaasialainen harlekiineihin kuuluva varpuslintu. 

## Koko ja ulkonäkö
Kooltaan kultaperäharlekiini on noin 23&nbsp;cm.. Vatsa ja selkä ovat lajilla tumman punaruskeat. Siivet ja perä ovat väriltään mustan ja keltaisen kirjavat. Suurikokoinen nokka on väriltään turkoosi. . Koiraalla on rinnassaan musta juova, joka puuttuu naaraalta. .

## Elinympäristö
Kultaperäharlekiinia tavataan Bruneissa, Kambodžassa, Laosissa, Malesiassa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Vietnamissa . Singaporessa lajia ei ole tavattu 1920-luvun jälkeen . Lajia tavataan kosteahkoissa metsissä. 

## Ravinto ja lisääntyminen
Kuten muutkin harlekiinit myös kultaperäharlekiini käyttää pääasiallisena ravintonaan hedelmiä ja hyönteisiä. Laji rakentaa pesänsä puuhun yleensä lähelle runkoa. Pesänrakemnnusmateriaaleina laji käyttää bambuja, oksia, lehtiä, ruohoja ja kasvien juuria. 

## Lähteet
Simojukka Ruippo

**Simojukka Ruippo** (s. 1964 Tampere) on suomalainen dokumenttielokuvien tekijä. Ruippo on tunnettu Jouni Hokkasen kanssa tehdyistä mikroelokuvistaan. Ruipon ja Hokkasen Pyongyang Robogirl sai 2002 kunniamaininnan Tampereen elokuvajuhlien Micromovies-kilpailussa, elokuva kiersi lukuisilla elokuvajuhlilla ja Pohjois-Korean elokuvista vastaavat virkamiehet ilmaisivat tyytymättömyytensä elokuvaan. Vuonna 2009 Ruippo yhdessä toisen henkiön kanssa järjestivät elokuvafestivaalin Antarctis Short, Documentary and Animation Film Festival, joka oli maailman ensimmäinen elokuvafestivaali Antarktiksella. Festivaali on järjestetty tämän jälkeen myös vuosina 2010 ja 2011. Elokuvafestivaalit toteutettiin siten, että ne kiersivät tutkimusasemalta toiselle.

## Elokuvia

* *Pyongyang Robogirl* (yhdessä Jouni Hokkasen kanssa), 2001
* *No need for traffic lights*, 2002
* *Children’s Palace* (Suomen televisioesityksissä nimellä *Lasten Palatsi*), 2002
* *Attack of the Hong Kong Street Wipers*, 2003
* *Hongkong Sars Blues*, 2003
* *Tehran Taxi*, 2004
* *Migrant Workers Are Not Terrorists!*, 2005
* *Dictator’s Cut*, 2005
* *DMZ*, 2007

## Palkintoja
* *Pyongyang Robogirl* – Diploma of Merit (Tampere Film Festival 2002)
* *Migrant Workers Are Not Terrorists!* – IFCAB Award 2006 (Independent Films International Film Critics Association of Bangladesh) 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Pyongyang Robogirl Yle Areenassa
Evelyne Pinard

**Evelyne Pinard** (o.s. **Osterhold**, 15. toukokuuta 1923 Strasbourg, Bas-Rhin, Ranska – 4. syyskuuta 2014) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli keihäänheitto.

Pinard sijoittui Brysselin EM-kilpailuissa 1950 keihäänheitossa 11:nneksi tuloksella 37,22&nbsp;m. Hän voitti Ranskan mestaruuden keihäänheitossa vuosina 1947–1953 ja 1955–1957 sekä viisiottelussa vuonna 1945. Hän heitti keihäänheitossa Ranskan ennätyksen 38,36&nbsp;m vuonna 1948 sekä paransi sitä lukemiin 40,61&nbsp;m vuonna 1950 ja lukemiin 42,38&nbsp;m vuonna 1955. Hän on pituudeltaan 164-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 58 kiloa.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* Keihäänheitto: 42,38 (1955)
* Kuulantyöntö: 11,43 (1956)

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Digital Underground

**Digital Underground** oli rap-yhtye Oaklandista, Kaliforniasta. Ryhmän johtaja Shock G perusti ryhmän vuonna 1987. 1900-luvun tunnetuimpiin rap-artisteihin kuuluva Tupac Shakur on myös vaikuttanut yhtyeessä.

## Diskografia
### Albumit
* *[[Sex Packets]]* (1990)
* *[[The Body-Hat Syndrome]]* (1993)
* *[[Future Rhythm]]* (1996)
* *[[Who Got the Gravy?]]* (1998)
* *[[The Lost Files]]* (1999)
* *[[..Cuz A D.U. Party Don't Stop!!]]* (2008)

### EP:t
* *[[This is an EP Release]]* (1991) 
* *[[Sons of the P]]* (1991)
* *The Greenlight EP* (2010)

### Soundtrackit
* Nothing But Trouble (1991)
* Don't Be a Menace to South Central While Drinking Your Juice in the Hood (1996)
*  (2003)

### Kokoelmat
* Oakland Soul: The Bay Area Soundtrack (1997)
* No Nose Job: The Legend of Digital Underground (2001)
* Outrageous Rap (2002)
* Playwutchyalike: The Best of Digital Underground (2003)
* Rhino Hi-Five: Digital Underground (2005) 
* Songs You Know: Ol' Skool Hip Hop (2007)
* Westside Bugg Presents... The Best of The West (2008)

### DVD:t
* Digital Underground: Raw and Uncut (2004)
* Thug Angel: The Life of an Outlaw (2000)
*  (2003)
* One Nation Under a Groove (2005)

### Singlet
* Underwater Rimes (1988)
* Doowutchyalike (1989)
* The Humpty Dance (1990)
* Doowutchyalike (Remix) / Packet Man (1990)
* Packet Man (The C.J. Mackintosh Remixes (1990)
* Freaks of the Industry (1990)
* Same Song (1991)
* Nuttin' Nis Funky (1991)
* Kiss You Back (1991)
* No Nose Job (1992)
* The Return of the Crazy One (1993)
* Wussup Wit The Luv (1994)
* Oregano Flow (1996)
* Walk Real Kool (1996)
* Wind Me Up (1998)
* The Mission (1998)

### Videot
* "Doowutchyalike" (1989)
* "The Humpty Dance" (1990)
* "Doowutchyalike" (video remix) (1990)
* "Same Song" (1991)
* "Kiss You Back" (1991)
* "No Nose Job" (1992)
* "Wussup Wit the Luv" (1993)
* "Return of the Crazy One" (1994)
* "Oregano Flow" (1996)
* "Walk Real Kool" (1996)
* "Wind Me Up" (1998)

## Aiheesta muualla

* VH1 Sivu 
*
Colette Aïtelli

**Colette Chauvet** (o.s. **Aïtelli**, s. 3. maaliskuuta 1932 Toulon, Var, Ranska – 9. elokuuta 2018) oli ranskalainen pikajuoksija.

Colette Aïtelli sijoittui Brysselin EM-kilpailuissa 1950 kuudenneksi 100 metrin juoksussa ajalla 12,5&nbsp;s ja neljänneksi 4 × 100 metrin viestijuoksussa ajalla 48,5&nbsp;s. Hän voitti Ranskan mestaruuden 100 metrin juoksussa vuonna 1950 ja 60 metrin juoksussa vuonna 1951. Hänen ennätysaikansa 100 metrillä oli 12,2&nbsp;s.

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Alope (mytologia)

**Alope** () oli kreikkalaisessa mytologiassa kaunis kuolevainen nainen, Kerkyonin tytär, jonka Poseidon vietteli.

Suhteesta syntyneen pojan Alope hylkäsi, mutta sitä imetti tamma kunnes paimenet löysivät pojan. Näiden välille syntyi kuitenkin riitaa siitä, kuka saisi pitää pojan yllä olleen kuninkaallisen puvun, ja asia tuotiin Kerkyonin ratkaistavaksi. Tämä tunnisti vaatteet ja määräsi pojan jälleen hylättäväksi - nytkin poika selvisi samoin kuin ensimmäisellä kerralla, ja paimenet nimesivät hänet Hippothooniksi. Alopen Kerkyon määräsi surmattavaksi, mutta Poseidon muutti tämän lähteeksi, jota alettiin kutsua Alopen nimellä.

## Lähteet
Luettelo Suomen presidenttien perheistä

**Luettelo [[Suomen tasavallan presidentti|Suomen tasavallan presidentteinä]] toimineiden perheistä**

* **tpr** = tasavallan presidentti
* **s.vsi** = synnyinvuosi
* **k.vsi** = kuolinvuosi

(pelkkä v luvun jälkeen eli vuosimäärä merkittynä ilman vrk:ia on likiarvo, laskettu: päättymisvuosi - alkamisvuosi)

## Huomioita

### Presidentit, jotka ovat avioituneet kahdesti

*K. J. Ståhlberg vuosina 1893 ja 1920
*J. K. Paasikivi vuosina 1897 ja 1934
*Sauli Niinistö vuosina 1974 ja 2009

### Presidentit, jotka ovat avioituneet toimikautensa aikana

*K. J. Ståhlberg vuonna 1920
*Tarja Halonen vuonna 2000

### Presidentit, joilla on ollut alaikäisiä lapsia toimikautensa aikana

* K. J. Ståhlberg
* L. K. Relander
* Risto Ryti
* Sauli Niinistö

### Presidentti, joka on saanut lapsen toimikautensa aikana

*Sauli Niinistö vuonna 2018

### Presidentit, jotka ovat jääneet leskeksi

*K. J. Ståhlberg vuosina 1917 ja 1950
*J. K. Paasikivi vuonna 1931
*Urho Kekkonen vuonna 1974
*Sauli Niinistö vuonna 1995

### Presidentit, jotka ovat eronneet puolisostaan

*Gustaf Mannerheim vuonna 1919
*Tarja Halonen 1980-luvun vaihteessa (avopuoliso)

### Presidentit, jotka eivät ole olleet aviossa toimikautensa aikana

*Gustaf Mannerheim aviossa vuosina 1892–1919, presidenttinä vuosina 1944–1946
*Tarja Halonen ei ollut naimissa tullessaan presidentiksi 1. maaliskuuta 2000, mutta avioitui Pentti Arajärven kanssa 26. elokuuta samana vuonna.

### Presidenttien lapset, jotka kuolivat ennen vanhempiaan tai toista vanhempaansa

*Eino Svinhufvud vuonna 1938
*Arne Svinhufvud vuonna 1942 (P. E. Svinhufvud kuoli vuonna 1944 ja Ellen Svinhufvud vuonna 1953)
*Vieno Kallio vuonna 1938 (Kyösti Kallio kuoli vuonna 1940 ja Kaisa Kallio vuonna 1954)
*Annikki Paasikivi vuonna 1950
*Juhani Paasikivi vuonna 1942
*Varma Paasikivi vuonna 1941 (J.K. Paasikivi kuoli vuonna 1956)
*Taneli Kekkonen vuonna 1985 (Urho Kekkonen kuoli vuonna 1986)

### Presidentit, joilla on ollut ulkomaalainen puoliso

* Gustaf Mannerheim oli naimisissa venäläisen Anastasia Mannerheimin kanssa.
* Alexander Stubb on naimisissa alun perin englantilaisen Suzanne Innes-Stubbin kanssa.

## Lähteet
Yvette Monginou

**Yvette Henriette Trombetta** (o.s. **Monginou**, 16. toukokuuta 1927 Castres, Tarn – 16. helmikuuta 2023 Castres, Tarn) oli ranskalainen pika- ja aitajuoksija.

Yvette Monginou sijoittui Lontoon 1948 olympialaisissa 80 metrin aitajuoksussa neljänneksi; virallista loppuaikaa hänelle ei otettu mutta arvioitu loppuaika oli 11,8&nbsp;s. Helsingin 1952 olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin juoksun välierissä sekä 80 metrin aitajuoksun ja 4 × 100 metrin viestijuoksun alkuerissä. Hän osallistui kaksissa EM-kilpailuissa, sekä Brysselissä 1950 että Bernissä 1954 edellä mainittuihin kolmeen lajiin ja selviytyi loppukilpailuun vain Brysselin viestijuoksussa, jossa Ranskan joukkueen saavutuksena oli neljäs sija ajalla 48,5&nbsp;s.

Monginou voitti Ranskan mestaruuden 80 metrin aitajuoksussa vuosina 1948, 1949 ja 1952, 100 metrin juoksussa vuonna 1951 sekä 200 metrin juoksussa vuonna 1953. Hän juoksi 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestijuoksussa kolmasti Ranskan ennätyksen, viimeisimpänä vuonna 1954 ajalla 47,4&nbsp;s. Hän on pituudeltaan 162-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 56 kiloa.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 100 metrin juoksu: 12,3&nbsp;s (1949)
* 200 metrin juoksu: 25,6&nbsp;s (1952)
* 80 metrin aitajuoksu: 11,3&nbsp;s (1952)
* Pituushyppy: 557&nbsp;cm (1954)
* Viisiottelu: 3&nbsp;902&nbsp;p (1954)

## Lähteet

* 
* 
* 

### Viitteet
Jacques-Bernard Hombron

**Jacques Bernard Hombron** (1798–1852) oli ranskalainen meriupseeri ja luonnontieteilijä.

Hombron palveli luonnontieteilijänä *La Zelee*-laivalla Jules Dumont d'Urvillen johtamalla, Oseaniaan suuntautuneella *Astrolabe*-tutkimusmatkalla 1837–1840. Hän kuvaili ja nimesi yhdessä toisen eläintieteilijän, Honoré Jacquinotin kanssa suuren määrän eläimiä, kuten 15 nilviäislajia ja linnuista muun muassa viikunakaijan (*Cyclopsitta diophthalma*) ja jääpingviinin (*Pygoscelis adeliae*).

## Lähteet
Paulette Veste

**Paulette Veste** (s. 24. helmikuuta 1928 Lespesses, Pas-de-Calais, Ranska) on ranskalainen yleisurheilija, jonka päälajit olivat kuulantyöntö ja kiekonheitto.

Veste sijoittui Lontoon 1948 olympialaisissa kuulantyönnössä neljänneksi tuloksella 12,985&nbsp;m ja kiekonheitossa kymmenenneksi tuloksella 36,84&nbsp;m. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän sijoittui kiekonheitossa kuudenneksi tuloksella 37,86&nbsp;m ja kuulantyönnössä kymmenenneksi tuloksella 12,19&nbsp;m. Helsingin 1952 olympialaisissa hän sijoittui kuulantyönnössä yhdeksänneksi tuloksella 12,96&nbsp;m ja kiekonheitossa 16:nneksi tuloksella 37,64&nbsp;m.

Veste voitti Ranskan mestaruuden kiekonheitossa vuosina 1948, 1951 ja 1952 sekä kuulantyönnössä vuosina 1949, 1952 ja 1953. Hän teki kiekonheitossa Ranskan ennätykset 38,83&nbsp;m ja 40,95&nbsp;m vuonna 1948 ja oli kaikkien aikojen toinen ranskalainen 40 metriä ylittänyt kiekonheittäjänainen. Hän on pituudeltaan 172-senttinen.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* Kuulantyöntö: 13,26 (1952)
* Kiekonheitto: 42,28 (1951)

## Lähteet

* 
*
Ann Kristin Aafedt Flatland

**Ann Kristin Aafedt Flatland** (s. 6. marraskuuta 1982 Oslo) on entinen norjalainen ampujahiihtäjä. Hän asuu Vangsnesissa Vikin kunnassa. 

Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa Flatland voitti pronssia viestissä vuonna 2007. Hän oli samojen kisojen pikamatkan viides. Sekaviestissä hän sai hopeaa Hanty-Mansijskissa 2010 ja kultaa Hanty-Mansijskissa 2011. Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 hän sai kultaa naisten viestissä, oli pikamatkalla kahdeksas ja takaa-ajossa seitsemäs. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli pikakilpailussa kymmenes ja takaa-ajossa kahdeksas. Sotšin olympialaisissa 2014 Flatland oli mukana Norjan naisten pronssia saavuttaneessa viestijoukkueessa.  Takaa-ajokilpailussa hän oli yhdeksäs.

Maailmancupissa Flatland on sijoittunut palkintokorokkeelle neljä kertaa. Tammikuussa 2010 hän oli kolmas Oberhofin pikamatkalla ja Anterselvan takaa-ajossa. Kaudella 2010–2011 hän voitti Oberhofin pikakilpailun ja kaudella 2013–2014 Östersundin pikakilpailun.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut
Celine Brun-Lie

**Celine Marie Knudtzon Brun-Lie** (s. 18. maaliskuuta 1988) on norjalainen aktiiviuransa lopettanut maastohiihtäjä. 

Brun-Lie on nuorten maailmanmestari viestistä vuodelta 2008. Nuorten MM-kisoista hänellä on lisäksi pronssia sprintistä vuodelta 2006. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli sprintissä yhdestoista ja Vancouverin olympialaisissa 2010 kuudes. Vancouverissa hän oli parisprintin viides Astrid Uhrenholdt Jacobsenin kanssa. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 14:nneksi ja Falunin MM-kilpailuissa 2015 perinteisen hiihtotavan sprintissä yhdeksänneksi.

Sprinttiin erikoistunut Brun-Lie oli maailmancupissa Davosissa 14. joulukuuta 2008 toinen. Samoin hän sijoittui toiseksi yhdessä Maiken Caspersen Fallan kanssa parisprintissä Düsseldorfissa 21. joulukuuta 2008. Düsseldorfin parisprintissä hän oli myös kolmas 2009 ja toinen 2010. Liberecin maailmancupissa hän oli kolmas sekä sprintissä että parisprintissä tammikuussa 2011. Hän sijoittui parisprintissä kolmanneksi Quebecissä joulukuussa 2012. Canmoren ja Sotšin vapaan hiihtotavan sprinteissä hän sijoittui kolmanneksi. Joulukuussa 2014 Brun-Lie oli kolmas Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä ja tammikuussa 2015 kolmas Otepään perinteisen hiihtotavan sprintissä.

Brun-Lie lopetti uransa kauteen 2014−2015.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Marcel Goc

**Marcel Goc** (s. 24. elokuuta 1983 Calw, Saksa) on saksalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän on pelannut NHL:ssä 636 rukosarjaottelua ja Saksan pääsarja DEL-liigassa 342 runkosarjaottelua. Goc on pelannut Saksan maajoukkueessa kahdeksat MM-kilpailut, kolmet olympialaiset ja yhden World Cupin. Goc voitti olympiahopeaa Pyeongchangissa 2018.

Marcel Gocin kaksi veljeä, Sascha Goc ja Nikolai Goc, ovat myös pelanneet jääkiekkoa. Kaikki kolme veljestä ovat pelanneet myös Saksan maajoukkueessa.

## Tilastot

## Lähteet

* 
*
Suzanne Glotin

**Suzanne Glotin** (26. marraskuuta 1933 Nantes – 8. helmikuuta 1994 Vigneux-de-Bretagne) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli pituushyppy.

Glotin sijoittui Bernin EM-kilpailuissa 1954 pituushypyssä 11:nneksi tuloksella 553&nbsp;cm. Kaksi vuotta aiemmin Helsingin 1952 olympialaisissa hän karsiutui tuloksella 526&nbsp;cm. Vuonna 1955 hän hyppäsi Ranskan ennätyksen 577&nbsp;cm ja voitti samana vuonna uransa ainoan Ranskan mestaruuden. Hän oli pituudeltaan 166-senttinen.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 100 metrin juoksu: 12,4&nbsp;s (1956)
* 200 metrin juoksu: 26,3&nbsp;s (1952)
* Pituushyppy: 577&nbsp;cm (1955)

## Lähteet

* 
* 
### Viitteet
Colette Drou

**Colette Drou** (s. 15. marraskuuta 1934) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli pituushyppy.

Drou sijoittui Bernin EM-kilpailuissa 1954 pituushypyssä 16:nneksi tuloksella 532&nbsp;cm. Hän voitti Ranskan mestaruuden vuonna 1954 ja hyppäsi samana vuonna uransa pisimmän hypyn 570&nbsp;cm, joka jäi vain yhden senttimetrin päähän Yvonne Curtet'n nimissä olleesta Ranskan ennätyksestä.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* Pituushyppy: 570&nbsp;cm (1954)
* Korkeushyppy: 152&nbsp;cm (1951)

## Lähteet

* 
*
The Keeper (vuoden 2009 elokuva)

**The Keeper** on vuoden 2009 aikana suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Sitä on kuvattu Santa Fessä, Uudessa Meksikossa. Elokuvan ohjasi Keoni Waxman ja käsikirjoitti Steven Seagal, joka myös esiintyi pääosassa yhdessä Liezl Carstensin ja Arron Shiverin kanssa.

## Juoni
Roland Sallinger on losangelesilainen poliisi, joka käy lähellä kuolemaa, kun hänen ahneeksi käynyt parinsa ampuu sairaalakuntoon. Välikohtauksen seurauksena Roland joutuu sairaalaan, josta hän lopulta pääsee pois kuntoutukseen. Los Angelesin poliisiyksikkö kuitenkin päättää pakottaa Rolandin eläkkeelle. Myöhemmin hänen vanha ystävänsä ja nykyisin rikas liikemies Conner Wells pyytää Rolandia työskentelemään tyttärensä Nikitan henkivartijana. Samaan aikaan rikospomo Jason Cross kiristää Nikitan poikaystävää Masonia sieppaamaan tyttöystävänsä, jotta hän saisi kiristettyä Conneria antamaan kallisarvoista maapalstaa.

## Päähenkilöt

## Aiheesta muualla
* Leffatykin arvostelu
Idänkoukkukakadu

**Idänkoukkukakadu** (*Cacatua tenuirostris*) on australialainen papukaijalaji.

## Koko ja ulkonäkö
Idänkoukkukakadulla ei ole alalajeja.

Idänkoukkukakadun pituus on noin 38 cm ja paino 485–650 g. 

Sen höyhenpuku on pääosin valkoinen; päässä, kurkussa ja rinnassa on oranssinpunaisia kuvioita ja siipien sekä pyrstön alapeitinhöyhenissä keltaista. Silmää ympäröivä paljas alue on siniharmaa. Nokka on valkoinen, iiris tummanruskea ja koivet harmaat. Ylänokka on pidentynyt ja lienee sopeutuma lajin tapaan etsiä ravintoa maanpinnan alta. Nuori lintu on aikuisen värinen ja sen ylänokka on hieman lyhyempi.

## Esiintyminen
Idänkoukkukakadu elää Kaakkois-Australian rannikolla. Sen elinympäristön laajuus on 20&nbsp;000–50&nbsp;000 neliökilometriä ja sen kokonaispopulaatio on noin 250&nbsp;000 yksilöä. Aikaisemmin katsottiin Länsi-Australiassa elävän lännenkoukkukakadun olevan *tenuirostriksen* alalaji, mutta laji on nyttemmin jaettu kahdeksi lajiksi. Laji on levinnyt muualle itäiseen Australiaan luultavasti karanneiden lemmikkien muodostamista pareista.

## Elinympäristö
Idänkoukkukakadut asuvat kosteissa rannikkoseudun metsissä ja savanneilla, yleensä aina jonkin vesistön tuntumassa. Ne ovat hyvin äänekkäitä ja huomiota herättäviä lintuja, jotka pesimäajan ulkopuolella liikkuvat parvissa, joissa voi olla jopa 200 yksilöä.

## Lisääntyminen
Lisääntymisaika on elokuusta marraskuulle. Laji on yksiavioinen. Pesä on tavallisesti rannalla kasvavan, elävän eukalyptuksen oksan tai rungon kolossa hyvin korkealla ja vaikeasti tavoitettavissa. Munia on tavallisesti kaksi, joskus kolme. Muna on kooltaan 33,2 mm x 25,1 mm. Pesimäbiologia perustuu vankeudessa eläneiden lintujen tarkkailuun. Molemmat emot osallistuvat haudontaan, joka kestää noin 24 päivää. Koiras hautoo pääasiassa päivisin, naaras öisin. Poikasista selviää lentokykyiseksi usein vain yksi. Pesäpoikasaika on noin seitsemän viikkoa ja poikanen itsenäistyy sen jälkeen kolmen viikon kuluttua. Molemmat emot osallistuvat myös poikasen hoitamiseen ja ruokkimiseen.

## Ravinto
Idänkoukkukakadut ruokailevat enimmäkseen maassa ja syövät siemeniä, pähkinöitä, hedelmiä, marjoja, juurimukuloita sekä mahdollisesti hyönteisiä ja niiden toukkia. Paikallisesti laji on hedelmätarhojen ja viljan tuholainen ja niitä ammutaan tuholaisina.

## Lähteet
* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. 
* World Parrot Trust
* Birds in Backyards
* Video ruokailevasta parvesta 

### Viitteet
The Keeper

**The Keeper** tarkoittaa seuraavia asioita:
* *[[The Keeper (vuoden 1976 elokuva)|The Keeper]]*, vuoden 1976 elokuva
* *[[The Keeper (vuoden 1995 elokuva)|The Keeper]]*, vuoden 1995 elokuva
* *[[Vangittu]]* (*The Keeper*), vuoden 2004 elokuva
* *[[The Keeper: The Legend of Omar Khayyam]]*, vuoden 2005 elokuva
* *[[The Keeper (vuoden 2009 elokuva)|The Keeper]]*, vuoden 2009 elokuva
* *[[The Keeper (vuoden 2018 elokuva)|The Keeper]]*, vuoden 2018 elokuva
Michael Grais

**Michael Grais** on yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja, -tuottaja ja -ohjaaja. Hänen käsikirjoittamiaan ja tuottamiaan elokuvia ovat muun muassa *[[Death Hunt]]* (1981), *[[Poltergeist]]* (1982), *[[Poltergeist II: The Other Side]]* (1986), *[[Great Balls of Fire!]]* (1989), *[[Kuoleman merkki]]* (1990), *[[Cool World]]* (1992) ja *[[Sleepwalkers]]* (1992). Graisin ainoa ohjaus on vuonna 2006 ilmestynyt *[[Lakeshore Drive]]*. 

Grais omistaa Mark Victorin kanssa tuotantoyhtiön Victor & Grais.

## Aiheesta muualla
*
Stripperella

**Stripperella** on Stan Leen luoma yhdysvaltalainen piirrossarja, jonka tuotti The Firm ja Network Enterprises. Sarjasta tuotettiin 13 jaksoa, jotka esitettiin Spike TV:llä vuosien 2003–2004 aikana. Se kertoo Erotica Jones nimisestä stripparista, joka toimii myöhään yöllä supersankarina Stripperellana (salaisessa T.H.U.G.G.-järjestössä hänet tunnetaan myös nimellä Agentti 69).  

## Äänirooleissa

## Arvostelu
*Pittsburgh Post Gazzette* -lehden toimittaja Rob Owen antoi ohjelmalle positiivisen arvosanan, jonka perusteella se on "odottamattoman nokkela, vaikkakin joskus myös julma" ja että "huumori oli kuin muistutus 1960-luvun Batmanista". *Entertainment Weeklyn* toimittaja Ken Tucker antoi ohjelmalle arvosanaksi B- ja kuvaili sen sisältävän "alastomia rintoja", "omituisia vitsejä päähenkilön isästä tuomassa tyttärelleen asiakkaita strippikerholle", ja sen olevan kokonaisuutena kuin "onnistunut pehmopornopiirretty". 
 
## Nimikiista
Vuonna 2003 entinen strippari Janet Clover haastoi televisioyhtiö Viacomin, Pamela Andersonin ja Stan Leen oikeuteen, koska katsoi Leen käyttäneen hänen alkuperäistä ideaansa sekä taiteilijanimeään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Stripperella TV.comissa
Safety (EP)

**Safety** on englantilaisen rock-yhtyeen Coldplayn toinen EP ja ensimmäinen julkinen julkaisu. Se äänitettiin viikonloppuna toukokuussa 1998 ja tarkoitus oli tehdä demo, joka lähetettäisiin levy-yhtiöille. Yhtye ja sen manageri Phil Harvey äänittivät demon noin 200 punnalla.

Kaikki mukana olleet olivat niin tyytyväisiä lopputulokseen, että he päättivät julkaista äänitteen omakustanteena. Kopioita tehtiin 500 kappaletta, mutta vain 50 jäi levykauppoihin, koska muut oli jaettu ystäville ja sukulaisille.

Julkaisun kannen kuvan yhtyeen laulajasta Chris Martinista otti John Hilton, yhtyeen jäsenien ystävä.

## Kappaleet
# "Bigger Stronger" – 4:46
# "No More Keeping My Feet on the Ground" – 4:30
# "Such a Rush" – 4:56

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen viralliset kotisivut
Steven McKay

**Steven McKay** on yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -tuottaja.

## Tuotanto

* Assault on Devil's Island (1997) (TV) 
* Darkman II: The Return of Durant (1994 
* Diggstown (1992 (myös tuottajana)
* Hard to Kill (1990) (myös tuottajana)

## Aiheesta muualla

*
Kauko Meriläinen

**Kauko Ilmari Meriläinen** (30. kesäkuuta 1922 Kajaani – 19. tammikuuta 2009 Espoo) oli suomalainen geologi. Hän oli kallioperägeologi Geologian tutkimuskeskuksessa 1955–1977 ja valtiongeologi 1977–1987. Hän toimi myös GTK:n yhteyshenkilönä Rautaruukki Oy:n ja Technoexport-yhtymän (Neuvostoliitto) välisissä neuvotteluissa ja toimenpiteissä valmisteltaessa raudanetsintäkarttaa Suomen alueelta (Raetsuprojekti) 1980–1986 sekä Pohjoiskalottiprojektin peruskalliogeologisen osaprojektin työryhmän johtajana. Meriläisen harrastuksia olivat sukututkimus ja yleinen historia. Hänen puolisonsa oli Sirkka Annikki Suomalainen.

## Julkaisut
*Albite diabases and albitites in Enontekiö and Kittilä, Finland, 1961, väitöskirja
*The granulite complex and adjacent rocks in Lapland, Northern Finland (1976)
*Useita kallioperäkarttoja sekä julkaisuja ja artikkeleita pääasiassa prekambrisen kallioperän stratigrafiasta ja rakenteista.

## Lähteet
* 
*
N-1

**N-1** oli Japanin keskiraskas kaksi- tai kolmivaiheinen kantoraketti, jota Japani käytti vuosina 1977-1982. Raketti on tehty lisenssivalmistuksena Mitsubishin tehtailla. Raketti oli yhdysvaltalainen Thor-Delta-kantoraketti  Valmistuslisenssin myöntäminen liittyi 1970-luvun alkupuolen kauppaneuvotteluihin Yhdysvaltain ja Japanin välillä tilanteessa, jossa Yhdysvaltain autoteollisuuden kilpailukyky kotimarkkinoillaan oli huono pienempien, luotettavampien ja vähemmän polttoainetta kuluttavien autojen tullessa muotiin samalla kun Japanin elektroniikkateollisuus alkoi olla samanlaisessa kilpailuasemassa kulutuselektroniikassa. Kauppasopimus koski mm. mikropiirejä, riisiä, japanilaisten autojen kokoonpanotehtaiden sijoittamista Yhdysvaltoihin ja Delta-kantorakettia. Reaganin hallinnon kehittäessä 1980-luvun alussa ns. kaupallisia Delta-laukaisuja, Japanin lisenssivalmistus loppui.

## Laukaisut
Tanegashimasta tehdyt NASDAn kokeellisten satelliittien laukaisut:
* 9. syyskuuta 1975  laukaisu: JETS-1 eli Kiku-1 satelliitti LEO-radalle
* 29. helmikuuta 1976 laukaisu: JISS-1 eli Ume-1 LEO-radalle
* 23. helmikuuta 1977 laukaisu: ETS-2 eli Kiku-2 GEO-radalle
* 15. helmikuuta 1978 laukaisu: ISS-2 eli JISS-2 eli Ume-2 LEO-radalle
* 6. helmikuuta 1979 laukaisu: ECS-A eli Ayame-1 GEO-radalle epäonnistui, koska satelliitti törmäsi raketin ylimpään vaiheeseen ja tuhoutui
* 22. helmikuuta 1980 laukaisu: ECS-B eli Ayame-2 GEO-radalle
* 3. syyskuuta 1982 laukaisu: ETS-3 eli Kiku-3 LEO-radalle

## Lähteet
Stadion Niederrhein

**Stadion Niederrhein** on Oberhausenissa Saksassa sijaitseva vuonna 1926 valmistunut jalkapallo ja yleisurheilustadion. Se sijaitsee kapealla saarella Rein–Herne-kanavan ja Emscherjoen välissä A42-moottoritien välittömässä läheisyydessä. Sen pääkäyttäjä on jalkapallojoukkue Rot-Weiß Oberhausen. Stadionin katsojakapasiteetti on 21&nbsp;318, joista 4&nbsp;039 on katettuja istumapaikkoja. Kotijoukkueen kannattajat seuraavat peliä perinteisesti Emscherkurve-päätykatsomosta.

Stadionin avausottelu pelattiin 28. helmikuuta 1926 Duisburger Spielvereinin ja Arminia Bielefeldin välillä, jota oli seuraamassa 22&nbsp;000 katsojaa. Stadionin yleisöennätys on epävirallisesti 44&nbsp;000 – 48&nbsp;000 katsojaa 18. kesäkuuta 1950 pelatusta ottelusta Preußen Dellbrück – Kickers Offenbach, joka oli uusintaottelu pääsystä Saksan mestaruusfinaaliin.

## Historia
* Valmistunut 1926
* Valaistuksen asennus 1970
* Juoksuratojen uusiminen 1982
* Näyttötaulun asennus 1996 (lahjoituksena Bayer Leverkusenilta)
* Pääkatsomon uusiminen 1998
* Kenttälämmityksen asennus ja ruohon uusiminen 2008

## Aiheesta muualla

* Stadion Niederrhein
* Katsomokartta
* Stadionin historia
Bombshell (vuoden 1933 elokuva)

**Bombshell** (Britanniassa nimellä **Blonde Bombshell**, Suomessa televisioesityksessä käytetty nimeä **Platinapommi**) on Victor Flemingin ohjaama yhdysvaltalainen screwballkomedia vuodelta 1933. Elokuvan pääosia näyttelevät Jean Harlow, joka esittää Hollywoodin kuuluisinta elokuvatähteä Lola Burnsia, sekä Lee Tracy, Frank Morgan ja Franchot Tone. Sivuosissa ovat muiden muassa Una Merkel ja Ted Healy.

Elokuvan ovat käsikirjoittaneet John Lee Mahin, Jules Furthman ja Norman Krasna Caroline Francken ja Mack Cranen samannimisen näytelmän pohjalta. *Bombshell* on mustavalkoinen ja on 96 minuutin, eli tunnin ja 36 minuutin mittainen.

*Bombshell* sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 13. lokakuuta vuonna 1933. Tuotantoyhtiönä oli Metro-Goldwyn-Mayer. *Bombshell* oli alun perin kirjoitettu Clara Bowin parodia mielessä.

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
*
*
*Post Modern Joanissa
Mark Victor

**Mark Victor** on yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -tuottaja. Hän on käsikirjoittanut ja tuottanut yhdessä Michael Graisin kanssa muun muassa elokuvat Poltergeist (1982), Poltergeist II (1986), Marked for Death (1990) ja Cool World (1992).

Victor omistaa Michael Graisin kanssa tuotantoyhtiön Victor & Grais.

## Aiheesta muualla
*
Hippothoos

**Hippothoos** (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa usean eri mieshahmon nimi.

* Hippothoos, Kerkyonin poika, oli yksi Kalydonin metsäkarjun metsästäjistä. Hänestä tuli myöhemmin Arkadian hallitsija sen jälkeen, kun Agapenor ei palannutkaan Troijan sodasta. Häntä seurasi hänen oma poikansa, Aipytos.
* Hippothoos, Lethoksen poika ja Pelasgoksen lapsenlapsi, joka johti pelasgialaisten sotajoukkoa Troijan sodassa veljensä kanssa, ja jonka Aias surmasi.
* Hippothoos, Autolykoksen tyttären Neiairan poika, jonka hänen serkkunsa Telefos surmasi.
* Hippothoos tai Hippothoon, Poseidonin ja Kerkyonin tyttären Alopen poika, joka hylättiin ja jota eläimet imettivät, kun hänen äitinsä surmattiin. Kun Theseus oli surmannut Kerkyonin painiottelussa, hän luovutti valtakunnan Hippothooksen hallittavaksi, koska molemmat olivat Poseidonin jälkeläisiä.
* Hippothoos, Aigyptoksen poika, joka nai Gorgen, yhden danaideista. Hänen tuore vaimonsa surmasi hänet hääyönään.
* Hippothoos, Hippokoonin poika, jonka Herakles surmasi yhdessä hänen isänsä ja veljiensä kanssa.
* Hippothoos, yksi Priamoksen pojista.

## Lähteet
NK Domžale

**NK Domžale** on vuonna 1921 perustettu slovenialainen jalkapallojoukkue, joka pelaa Slovenian korkeimmalla sarjatasolla, PrvaLigassa. Joukkue pelaa kotiottelunsa Domžalen kaupungissa. Seura on vahvistanut asemaansa PrvaLigan eliitissä 2000-luvulla voittaen kaksi kultaa ja kaksi hopeaa. Kaudella 2005/2006 NK Domžale selvitti UEFA-cupissa tiensä kahden karsintakierroksen läpi, mutta hävisi ensimmäisellä kierroksella VfB Stuttgartille.

## Saavutukset

* **[[Slovenian jalkapalloliiga|PrvaLiga]]n mestari (2):**
** 2006/07, 2007/08

* **Slovenian Cupin voittaja (2):**
** 2010/, 2016/17

*UEFA-cupin 1.kierrokselle kaudella 2005/2006

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Preservation Act 1

**Preservation Act 1** on The Kinksin marraskuussa 1973 julkaistu studio- ja konseptialbumi. Se on samalla ensimmäinen osa *Preservation*-sarjaa, jonka toinen osa, *[[Preservation Act 2]]*, julkaistiin seuraavana vuonna. 

*Preservation Act 1* ajaa samaa aihetta kuin vuonna 1968 julkaistu *[[The Kinks Are the Village Green Preservation Society]]*. Yhtyeen kotimaata Isoa-Britanniaa käsitellään nostalgiseen sävyyn. *Preservation* oli kuitenkin tyyliltään selvärakenteisempi.

Albumi sijoittui Yhdysvaltain listalla sijalle 177, mikä oli yhtyeen historian heikoin albumilistasijoitus kyseisessä valtiossa.

## Kappaleet
*Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Raymond Douglas Davies.
*Kappaleen ”Morning Song” jousisovitus Stanley Myers

**A-puoli**
# 
# 
# 
# 
# 
# 
**B-puoli**
#
# 
# 
# 
# 

### Vuoden 1998 uusintapainoksen bonuskappaleet
# 
# 

## Kokoonpano
*Ray Davies &ndash; kitara, laulu
*Dave Davies &ndash; soolokitara, laulu
*Mick Avory &ndash; rummut
*John Gosling &ndash; kosketinsoittimet
*John Dalton &ndash; bassokitara
*Alan Holmes &ndash; baritonisaksofoni, klarinetti
*Laurie Brown &ndash; trumpetti, huilu, tenorisaksofoni
*John Beecham &ndash; pasuuna, tuuba
*Krysia Kocjan &ndash; taustalaulu
*Sue Brown &ndash; taustalaulu
*Pamela Travis &ndash; taustalaulu
*Lewis Rich &ndash; taustalaulu
*Lee Pavey &ndash; taustalaulu 

## Lähteet
Pikku-Timonen

**Pikku-Timonen** on noin kilometrin pituinen ja puolen kilometrin levyinen järvi Utajärvellä Pohjois-Pohjanmaalla. Järvi kuuluu Kiiminkijoen vesistöön. Sen vieressä on Iso-Timonen. Järven pohjoisrannalla, aivan Olvasjärventien vieressä on lintutorni, jonne pääsee maantieltä pitkospuita myöten. Järvi on yhtä kesämökkiä lukuun ottamatta asumaton. Pääosin soiset rannat ovat matalat ja ruohottuneet. Martti Koskinen on tehnyt paikasta kappaleen *Paikka ajaton*, jonka Souvarit on levyttänyt vuonna 1997 albumille Tukkipojat + 6 lisäkappaletta.

## Lähteet
Finlandia (näyttely)

**Finlandia-näyttely** on kansainvälinen filateelinen näyttely, joka on järjestetty Suomessa vuosina 1956, 1988, 1995 ja 2017. Nämä näyttelyt ovat olleet suurimpia Suomessa järjestettyjä postimerkkinäyttelyitä.

Vuoden 2017 näyttelyssä oli näytteilleasettajia yli 40 maasta. 

## Lähteet
Joulujuhlan aika

**Joulujuhlan aika** on Juhamatin joululevy, joka julkaistiin vuonna 1999.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet sovittanut Thomas Katter.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
* Evergreens
* Christa Katter
* Christine Romberg
* Christian Romberg
* Christopher Romberg
* Christer Romberg
* Christo Romberg

## Lähteet
* *Joulujuhlan aika* -CD (XUCD-10)
Timo Hirvonen (jääkiekkoilija)

**Timo Hirvonen** (5. joulukuuta 1973 Varkaus – 28. heinäkuuta 2023 Espoo) oli suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Kiekko-Espoota ja Espoo Bluesia kuudentoista kauden ajan. Bluesin lisäksi hän edusti lappeenrantalaista SaiPaa puolentoista kauden ajan 2003–2005 sekä ruotsalaista Malmö Redhawksia kaudella 2004–2005 siirryttyään sinne kesken kauden SaiPasta. 

Hirvonen lopetti uransa keväällä 2006. Hirvonen pelasi SM-liigassa yhteensä 607 ottelua saavuttaen näissä peleissä yhteensä 215 pistettä. 6. maaliskuuta 2007 Hirvosesta tuli ensimmäinen Espoo Bluesin pelaaja, jonka paita nostettiin Espoon Areenan kattoon, ja hänen pelinumeronsa 33 jäädytettiin. Joulukuussa 2010 Hirvonen nimettiin Espoon Bluesin apuvalmentajaksi. Aikaisemmin hän oli valmentanut Bluesin juniorijoukkueita.

Hirvonen siirtyi peliuransa jälkeen valmennustehtäviin Bluesin juniori- ja liigajoukkueissa, ja hänestä tuli osa menestyksekästä Espoon U18-joukkuetta, joka voitti mestaruuden vuonna 2011. Hän  valmensi myös Mestiksessä pelaavaa Espoo Unitedia. Lisäksi Hirvonen toimi kiekkolehtorina Turun Seudun Urheiluakatemiassa.

Hirvonen kuoli kesäkuussa 2023 todetun syövän leikkauksen jälkeisiin komplikaatioihin.

Timo Hirvosen poika Roni pelaa jääkiekkoa Kärpissä.

## Lähteet
Torrey Mitchell

** Torrey Mitchell** (s. 30. tammikuuta 1985 Montreal, Quebec) on  kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Montreal Canadiensia.

Mitchell osallistui San Jose Sharksien leirille kesällä 2007 ja pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa lokakuussa 2007. Ensimmäisellä kaudella hän pelasi yleensä kolmosketjussa Patrick Rissmillerin ja Mike Grierin kanssa, ja hänestä tuli ylivoimamaalien taituri. Yleisön suosioon hän nousi alivoimamaalilla Anaheim Ducksia vastaan. Syyskuussa 2008 Mitchelliltä murtui jalka, kun hän törmäsi harjoituksissa maalitolppaan. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi Minnesota Wildiin.

## Lähteet

* 
* 
*
Hedenkoira

**Hedenkoira** () on ruotsalainen koirarotu. Sen muut nimitykset ovat *gulhund* eli keltainen koira ja *holmshund* eli holminkoira. Joidenkin arvioiden mukaan Ruotsissa on jäljellä enää noin 100 yksilöä, toisten mukaan vain yksittäisiä yksilöitä.

## Ulkomuoto
Hedenkoira on keltainen pystykorva. Sen tulee olla kevytrakenteinen ja muistuttaa enemmän pienikokoista jämtlanninpystykorvaa kuin harmaanorjanhirvikoiraa. Silmät ovat tummat ja ilme rauhallinen. Säkäkorkeus vaihtelee 50–60 cm välillä. Paino on n. 22 kg. Väritys on joko hailakka tai vaaleankeltainen, kuono ja korvat ovat mustat. Hännäntyvessä on usein tumma kolmionmuotoinen alue ja hännänkärki on tumma.

## Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on rauhallinen, tasapainoinen ja ystävällinen. Se on luonteeltaan yhden ihmisen koira.

## Alkuperä

Hedenkoira on hirvikoira, joka on kotoisin Pohjois-Härjedalenin Hede-nimiseltä alueelta. 1920-luvun alkupuolella aluelääkäri Weimer otti saamelaisleiristä valkoisen lapinkoiranpennun Royn, jonka hän antoi lahjaksi pojalleen. Se saattoi olla myös valkoisen lapinkoiran ja harmaan norjanhirvikoiran risteytys, sillä tuolloin lapinkoiriksi kutsuttiin ylipäänsä valkoisia pystykorvia. Royn ja harmaan norjanhirvikoiran jälkeläisistä keltainen uros Spring oli huomattavan lahjakas metsästyskoira. Sen kyvyt herättivät ihmisten kiinnostuksen keltaisiin pystykorviin.

Aluksi Springin omisti suutari nimeltä Fick, joka myi sen sittemmin majatalonisännälle Olof J. Holmille. Holmin omistamat koirat olivat ensimmäisiä, joita jalostettiin uutena rotuna ja joita kutsuttiin "keltaisiksi koiriksi". Holm kuoli vuonna 1946, minkä jälkeen hedenkoiran tulevaisuus oli erittäin epävarma. Vaikka alueella oli muitakin metsästäjiä, jotka omistivat rodun edustajia, heistä kukaan ei ollut kiinnostunut kasvattamisesta. Lopulta Konrad Nordström, joka oli saanut ensimmäisen koiransa Holmilta vuonna 1941, onnistui pelastamaan rodun. Hän astutti vaaleanvärisen hirvikoiran Tusse-nimisellä uroksella, ja pentueeseen syntyi kaksi pentua - uros ja narttu. Hän piti nartun itsellään ja astutti sen keltaisella Bing-nimisellä uroksella.

Vaikka vielä 1990-luvulla syntyi niin sanottuja keltaisia koiria, rotuun on nykyisin sekoittunut paljon harmaan norjanhirvikoiran verta. Sitä ei ole tunnustettu sen enempää FCI:ssä kuin Ruotsin kennelliitossakaan (*[[Svenska Kennelklubben]]*).

## Katso myös
*Harmaa norjanhirvikoira
*Hälleforsinkoira
*Jämtlanninpystykorva

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Konrad och hedehunden
Scheissmessiah!

**Scheissmessiah!** on yhdysvaltalaisen industrial metalia soittavan yhtyeen Hanzel und Gretylin neljäs kokopitkä albumi. Se julkaistiin 12. lokakuuta 2004. Albumilla on mukana uudet basisti ja rumpali, jotka liittyivät Über Allesin jälkeen.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Kaiser Von Loopy: kitara, laulu kappaleilla 3 ja 6, ohjelmointi 
* Vas Kallas: laulu, kitara, lisäohjelmointi 
* Jon Osterman: rummut
* Anna K: basso

## Aiheesta muualla
* 
*
Käsipainot

**Käsipaino** on lihasvoimaharjoittelussa käytettävä apuväline.

## Historia
### Varhaishistoria
Käsipainon edeltäjää käytettiin Intiassa jo yli tuhat vuotta sitten. Se oli muodoltaan nuijamainen. Nimellä ”nal” tunnettu voimailuväline oli muodoltaan levytangon ja käsipainon väliltä. Sitä käytettiin usein pareittain eri urheilumuotojen voimaharjoittelussa.

### Keskiajalta alkaen
Osansa välineen kehityshistoriasta kertoo sen nimi. Käsipainoa tarkoittava englannin kielen sana ”dumbbell” kehittyi Tudor-suvun aikaan Englannissa. Urheilijat käyttivät harjoituksissaan kirkonkelloja vahvistaakseen ylävartalonsa lihaksia. Kellot painoivat muutamista sadoista grammoista moniin kilogrammoihin asti. Kello&nbsp;() olisi nosteltaessa aiheuttanut kovaa melua, joten urheilijat ottivat siitä pois kielen. Tästä juontuu käsipainon nimitys *dumbbell*&nbsp;(). Kun voimailijat rupesivat valmistamaan omia käsipainojaan, he säilyttivät nimityksen, mutta muuttivat välineen muotoa. Käsipainojen levypainojen koot kasvoivat: Ne saattoivat painaa jopa kymmeniä kiloja. Levypainot täytettiin aluksi vedellä tai hiekalla.

## Tyypit

1800-luvun alkupuolella vakiintui käsipainon nykyinen muoto, jossa on otekohdan kummallakin puolella levypainoja. Nykyisin käsipainoja on kahta päätyyppiä:

**Säädettävä käsipaino* ovat levytangon muotoinen. Sen painoa voidaan lisätä ja vähentää levypainojen avulla. Tässä mallissa on usein karhennettu otepinta pidon lisäämiseksi. Levypainot kiinnitetään paikalleen kiertovivullisella tai sokallisella salvalla. Salpaa kutsutaan tavallisesti *lukoksi*.
**Kiinteä käsipaino* on perinteisen käsipainon muotoinen. Kalleimmissa malleissa on painona rautaa ja päällysteenä kumia. Halvemmissa versioissa on päällysteenä muovia ja painona betonia tai hiekkaa.

## Katso myös
* Kahvakuula

## Aiheesta muualla
New Jersey Institute of Technology

**New Jersey Institute of Technology** (NJIT) on julkinen teknillinen korkeakoulu Newarkissa New Jerseyssä Yhdysvalloissa. Yliopistossa on tehty nanoteknologian ja polymeerien tutkimusta, ja lisäksi se on yksi harvoista korkeakouluista, jotka tarjoavat kursseja videopelien kehittämisessä.
Johannes Bugenhagen

**Johannes Bugenhagen** (24. kesäkuuta 1485 Wollin, Taka-Pommeri – 20. huhtikuuta 1558 Wittenberg) oli saksalainen pappi, uskonpuhdistaja ja Martti Lutherin sielunhoitaja ja läheinen ystävä. Bugenhagen toi uskonpuhdistuksen Pohjois-Saksaan ja Tanskaan.  Hän organisoi taitavasti kirkon hallinnon ja loi kyseisille alueille kestävän kirkkojärjestyksen. Lutherilta hän sai lempinimen tohtori Pommeri ().

Bugenhagen opiskeli humanistia aineita Greifswaldin yliopistossa, mutta ei kuitenkaan suorittanut akateemista tutkintoa. Pappisvihkimyksen jälkeen hän toimi saarnaajana, opettajana ja luennoitsijana eri puolilla Pommeria, muun muassa latinanopettajana Treptow an der Regassa (nykyinen Trzebiatów).

Aluksi Bugenhagen suhtautui hyvin kielteisesti Lutherin teologisiin pyrkimyksiin. Tutustuttuaan tarkemmin Lutherin kirjoituksiin hänestä kuitenkin tuli tämän vankkumaton tukija, ja hän muutti Lutherin lähelle Wittenbergiin. Myöhemmin elämänsä aikana Bugenhagen toimi muun muassa Wittenbergin seurakunnan pastorina ja luennoi kaupungin yliopistossa.

Bugenhagen vihki Lutherin avioon Katharina von Boran kanssa, kastoi heidän lapsensa ja saarnasi Lutherin hautajaisissa. Hän myös huolehti Lutherin perheestä tämän kuoleman jälkeen. 

Johannes Bugenhagen on haudattu Wittenbergin kaupunginkirkkoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Luther.de, Johannes Bugenhagen
Madesjärven rautatieasema

**Madesjärven rautatieasema** () on rautatieliikennepaikka rataosalla . Liikennepaikka sijaitsee Kurikan kaupungin Koskuen kylän Matehenperällä entisen Jalasjärven kunnan alueella, noin 104 kilometrin päässä Tampereen asemalta ja noin 55 kilometrin päässä Seinäjoen asemalta.

Madesjärven asema on junien kohtauspaikka. Asemalla on vakituista tai kausiluonteista tavaraliikennettä.

Tampere–Seinäjoki-rataa rakennettiin Jalasjärven alueella 1960-luvun alkupuolella. Madesjärven radanrakennustyömaalla oli mittaa 13 kilometriä. Pituudesta suunnilleen puolet sijaitsi Jalasjärven ja puolet Kihniön puolella. Työmaalla oli yli sata miestä töissä.

## Lähteet
Platinapommi

**Platinapommi** () on vuonna 1931 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen komedia, jonka on ohjannut Frank Capra. Pääosissa näyttelevät Loretta Young, Robert Williams ja Jean Harlow.

Käsikirjoituksesta vastasi Jo Swerling Harry Chandleen ja Douglas W. Churchillin tarinan pohjalta. *Platinapommi* on mustavalkoinen ja noin 90 minuutin, eli tunnin ja 30 minuutin mittainen. Columbia tuotti elokuvan. Se sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa halloweenina 31. lokakuuta vuonna 1931.

*Platinapommi* myös jäi Williamsin viimeiseksi elokuvaksi, sillä hän kuoli kolme päivää ensi-illan jälkeen 34-vuotiaana.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* ''Platinapommi'' Amazonissa 
* ''Platinapommi'' Dawtrinan Blogspotissa
Hirvikoira

**Hirvikoira** on nimitys kymmenelle koirarodulle, joita käytetään pääasiassa hirvenmetsästykseen.

## Rodut
* Harmaa norjanhirvikoira
* Hedenkoira 
* Hälleforsinkoira
* Itäsiperianlaika 
* Jämtlanninpystykorva 
* Karjalankarhukoira 
* Länsisiperianlaika
* Mustanorjanhirvikoira
* Valkoinen ruotsinhirvikoira 
* Venäläis-eurooppalainen laika
* Suomenpystykorva
* Pohjanpystykorva

## Katso myös
* Pystykorva