Sam Nujoma

**Samuel Shafiishuna Daniel Nujoma** (12. toukokuuta 1929 – 8. helmikuuta 2025) oli Namibian ensimmäinen presidentti vuodesta 1990 alkaen. Hänet korvasi presidenttinä vuonna 2005 Hifikepunye Pohamba. 

## Nuoruus
Nujoma syntyi Ongandjerassa Ambomaalla. Hän oli yksi perheen 11 lapsesta ja muiden tuon ajan poikien tapaan paimensi vanhempiensa karjaa. Hän kävi 1937–1945 koulua Okahaon suomalaisessa lähetyskoulussa. Hän muutti 1946 tätinsä luokse Walvis Bayhin ja työskenteli kauppa-apulaisena. Vuonna 1949 hän siirtyi setänsä luo Windhoekiin, työskenteli rautatiellä ja opiskeli iltakoulussa.

## Vastarintaliikkeessä
Nujoma erosi rautateiltä ja keskittyi politiikkaan vuodesta 1957 alkaen. Hän liittyi OPO-vastarintaliikkeeseen, jonka päämääränä oli päättää Etelä-Afrikan siirtomaahallinto Namibiassa ja siirtää Lounais-Afrikka YK:n huoltohallintoalueeksi. Hän joutui pidätetyksi ja lähti maanpakoon. Hänet valittiin Swapon puheenjohtajaksi poissaolevana vuonna 1960. 1960-luvulla Nujoma otti itselleen lisänimen "Shafiishuna", joka tarkoittaa salamaa.

Swapo käynnisti aseellisen vastarinnan 1966, kun se oli ensin yrittänyt vuosien ajan tehdä vetoomuksia YK:ssa Etelä-Afrikan siirtomaahallintoa vastaan. Nujoma oli kuljettamassa ensimmäisiä aseita, jotka saapuivat Namibiaan 26. elokuuta. Hän oli 1971 ensimmäisenä Afrikan nationalistisen liikkeen johtajana YK:n turvallisuusneuvoston edessä. Tapaaminen johti yleiskokouksen päätöslauselmaan, jonka mukaan Swapo oli Namibian kansan ainoa todellinen edustaja.

Nujoma edusti Swapoa 1970-luvun lopulta lähtien erinäisissä neuvotteluissa sekä länsivaltioiden ja Etelä-Afrikan että Afrikan muiden valtioiden kanssa. Neuvottelut johtivat 1978 turvallisuusneuvoston päätökseen 435. Se puolestaan johti 1989 Etelä-Afrikan kanssa tehtyyn aselepoon ja päätöksen implementointiin. Etelä-Afrikka oli 1988 suostunut Namibian itsenäistymiseen.
### Itsenäisen Namibian politiikassa

Nujoma valittiin itsenäistyneen Namibian ensimmäiseen parlamenttiin, ja parlamentti valitsi hänet yksimieliseksi presidentiksi vuonna 1990. Nujoma edisti Namibian politiikkaa pragmaattiseksi Skandinavian sosiaalidemokratian suuntaan.

Nujoma valittiin presidentiksi uudelleen 1994, ja vuonna 1998 Swapon hallinnoima parlamentti hyväksyi uuden perustuslain. Se takasi Nujomalle mahdollisuuden hakea kolmatta kautta. Perustuslain muutos herätti kritiikkiä sekä ulkomailla että kotimaassa, mutta Nujoma valittiin presidentiksi jälleen 1999.

Nujoma ei kuitenkaan hakenut enää neljättä kautta, ja hän vetäytyi presidentin virasta 2005 ja Swapon johdosta 2007. Hänen seuraajakseen valittiin demokraattisesti Hifikepunye Pohamba.

Nujomalla oli edelleen paljon vaikutusvaltaa, vaikka hän oli jättänyt päivänpolitiikan. Hän oli saanut johtajana paljon ihailijoita, sillä hän oli pystynyt takaamaan sujuvan siirtymän demokraattiseen hallintoon ja yhdistämään monietnisen kansan. Nujoman hallinto oli kuitenkin samaan aikaan myös varsin vahvasti Swapon hallitsema, eikä puolue suostunut tekemään kompromisseja eikä edes oikein keskustelemaan muiden poliittisten puolueiden kanssa.

Nujoma myönsi Namibian itsenäistymisprosessia vuosina 1989–1990 johtaneelle Martti Ahtisaarelle ja tämän puolisolle Eeva Ahtisaarelle Namibian kunniakansalaisuuden vuonna 1992. Noustuaan Suomen presidentiksi Ahtisaari vieraili Namibiassa vuonna 1995. Vuonna 2001 ilmestyneessä muistelmateoksessaan Nujoma kuitenkin arvosteli melko kovin sanoin Ahtisaarta tämän toiminnasta Namibian itsenäistymisvaiheessa. Hänen mielestään Ahtisaari oli kiinnostunut enemmän oman uransa edistämisestä YK:ssa kuin velvollisuuksistaan Etelä-Afrikan sorrosta kärsineitä namibialaisia kohtaan. Kommentoidessaan Nujoman moitteita Ahtisaari sanoi olevansa pettynyt tämän harkintakykyyn. Ahtisaaren kuoltua vuonna 2023 Nujoma antoi hänelle tunnustuksen tuesta namibialaisten vapaustaistelulle ja toiminnasta itsenäisen Namibian kätilönä.

## Tunnustuksia
* Leninin kansainvälinen rauhanpalkinto vuonna 1973

## Lähteet

## Aiheesta muualla