open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Norrbotten

**Norrbotten** (joskus myös ) on yksi Ruotsin maakunnista. Se sijaitsee Pohjois-Ruotsissa Norlannin  pääalueella. Norrbottenin pinta-ala on 26 666,6 km². Vuoden 2011 lopussa maakunnassa oli 192 525 asukasta, joten väentiheys oli 7,2 asukasta neliökilometriä kohti.

Norrbotten rajautuu etelässä Västerbottenin maakuntaan, lännessä Ruotsin Lapin maakuntaan ja idässä Suomeen. Maakunta oli alun perin pohjoisin osa Västerbottenia (Länsipohjaa) ja siksi suomen kielessä Länsipohjaksi nimitetään myös Norrbottenin maakuntaa.

Ruotsin lääneistä Norrbottenin maakunta on osa Norrbottenin lääniä, johon lisäksi kuuluu osa Ruotsin Lapin maakuntaa.

Norrbottenin itäosassa Suomen rajan lähistöllä osa väestöstä on länsipohjan murretta puhuvia meänkielisiä. Maakunnan suurin kaupunki on Luulaja. Korkein kohta on Vitberget, joka kohoaa 594 metrin korkeuteen. Suurin järvi on Miekojärvi. 

Norrbottenin vaakuna symboloi neljää suurehkoa Norrbottenin jokea, jotka laskevat Pohjanlahteen: Piitimenjoki, Luulajanjoki, Kainuunjoki ja Tornionjoki.

## Kunnat
Maakunnan alueella sijaitsevat etelästä pohjoiseen lueteltuina seuraavat kunnat:
* Piitimen kunta
* Älvsbynin kunta
* Luulajan kunta
* Bodenin kunta
* Ylikainuun kunta
* Kainuun kunta
* Haaparannan kunta
* Ylitornion kunta
* Pajalan kunta

## Väestönkehitys

### Väestö lääneittäin
Norrbottenissa oli vuoden 2011 lopussa yhteensä 192 525 asukasta, jotka kaikki asuivat Norrbottenin läänissä. Läänistä kuuluu osia myös muihin maakuntiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* VisitSweden - Ruotsin matkailun virallinen verkkosivusto – Pohjois-Ruotsi
Pektiini

**Pektiinit** ovat suurimolekyylisiä hiilihydraatteja. Niitä on kaikissa kasvikunnan tuotteissa. Pektiiniä tehdään omena- ja sitrushedelmien puristusjätteestä.

Pektiiniä on paljon raaoissa kuorimarjoissa sekä omenoissa ja sitrushedelmissä. Marjojen kypsyessä niiden pektiinipitoisuus laskee. Mansikat, vadelmat, kirsikat ja mustikat eivät ole kovin pektiinipitoisia.

Pektiiniä käytetään hillojen, hyytelöiden, marmeladien ja muiden tuotteiden rakenteen muodostamiseen. Pektiiniä pidetään yleisesti haitattomana, ja sitä käytetään elintarvikelisäaineena, jonka E-koodi on E 440. Pektiinin CAS-numero on 9000-69-5. Turun yliopistossa tehdyn vuonna 2014 julkaistun tutkimuksen mukaan pektiini lisää koe-eläimillä diabetesriskiä. Vaikutuksesta ihmisiin ei ole varmuutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ruokavirasto: E440 - Pektiinit
*Kasvikset.fi: Pektiini
*Pektiinin Fysikaaliset Ja Kemialliset Ominaisuudet
*PubChem: Pectin 
*Human Metabolome Database: Pectin 
*Food Component Database (FooDB): Pectin 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Pectin 
*ChemBlink: Pectin
Jokamiehenluokka

**Jokamiehenluokka** eli **jokkis** on suomalainen AKK:n alainen autourheilulaji. Autot ovat pääasiassa takamoottorisia Fiateja ja VW Kuplia, mutta etu- ja kardaanivetoiset autot (esimerkiksi, Ford, Opel ja Volvo) ovat myös näkyvästi esillä lajissa. Jokamiesluokka pyritään pitämään edullisena.

Yksi jokamiesluokan erikoistekijä on autonmyynti. Kilpailun jälkeen auto pitää myydä, jos siitä tehdään ostotarjouksia. Jokainen kuljettaja ilmoittautuessaan kilpailuun sitoutuu samalla myymään autonsa tuohon hintaan kilpailuun kuuluvan ostotarjousmenettelyn puitteissa. Ostotarjouksen saavat tehdä kilpailuun osallistuvat kilpailijat ja muutkin henkilöt, joilla on jokamiesluokkaan oikeuttava kilpailulisenssi ja JM-tutkinto. Mikäli samasta autosta on tehty useampi tarjous, ratkaistaan auton ostaja eli uusi omistaja arvalla. Autojen kilpailumyyntihinta on 2000 euroa. Myyntihinta yrittää pitää autojen rakentelua ja virittelyä kurissa hinnan kustannuksella. 

Samalla autolla voi ajaa useampi eri kuljettaja kilpailun eri luokissa. Uutena piirteenä on tullut se että kilpailuun ilmoittaudutaan samalla autolla, mutta kaikki ei osallistukaan kyseiseen luokkaan. Nämä nk. varjoilmoittautumiset sekoittaa varsinkin keräilyeriä, ja niiden tasapuolisuutta kilpailijoille. Nämä varjoilmoittautumiset antavat kuitenkin ko. kilpailijalle täydet kilpailijan ostotarjousoikeudet.

Suoritettuaan JM-tutkinnon pääsee mukaan nuorten luokkaan jo sinä vuonna kun täyttää 15 vuotta, jolloin nuorelle annetaan debytanttikortti. Nuorten luokassa sekä pojat että tytöt ajavat yhdessä. Tutkinto täytyy uusia viiden vuoden välein.

Radat ovat joko sora-asfaltti- tai kokoasfalttiratoja ja talvisin ajetaan järvien jäällä tai maalle jäädytetyillä radoilla. Osallistujamäärät vaihtelevat 100-900 osallistujan välillä. Vuodessa on kilpailuja noin sata ympäri Suomea. Suomenmestaruudesta taistellaan yleisessä sarjassa, naisten sarjassa, nuorten sarjassa ja joukkueittain.

2014 ajettiin ensimmäinen EVK-autoilla ajettava suomenmestaruus. EVK-auto = etu- tai kardaanivetoinen.

## Dokumenttisarjoja
* *Soramonttuprinsessat*, 2012

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lajin säännöt. (AKK, 2023)
* Jokkis.net
* Jokkiksessa ei euroja surra, Yle.fi, uutiset 5.9.2014
Moni Maker

**Moni Maker** (23. helmikuuta 1993 – 2. toukokuuta 2014) oli menestyksekäs ravihevostamma. Moni Maker oli alkuperäiseltä nimeltään *Nursery Rhyme*. Tamman emä isä oli Speedy Crown ja emä Nan´s Catch.

Se juoksi urallaan 105 lähtöä, joista voittoja oli 67, kakkossijoja 18 ja kolmossijoja 10. Tamman ennätys on 09,7a ja voittosumma 5 595 586 dollaria. Tamma lopetti uransa 6. lokakuuta 2000 Red Milen radalla juosten montén ME:n 11,0a/1609m. Moni Maker voitti uransa aikana Euroopassa mm. Prix d'Amériquen, Elitloppetin ja Lotterian. Pohjois-Amerikassa se voitti mm. Hambletonian Oaksin, Matron Stakesin, Nat Ray Trotin kolmesti, vanhempien hevosten Breeders' Crownin, Classic Oaksin, Trotting Classicin, Maple Leaf Trotin ja Trot Mondialin.

Moni Maker valittiin Yhdysvaltain vuoden hevoseksi vuosina 1998 ja 1999 ja vuoden ravuriksi vuosina 1998, 1999 ja 2000. Hevonen palkittiin vuoden ravitammana neljä kertaa vuosina 1997–2000 ja eläkkeelle jäätyään hevonen oli rikkain amerikanravuri 5 589 256 dollarin tuloillaan. Moni Maker valittiin Harness Racing Hall of Fameen heinäkuussa 2006.

Moni Maker kuoli ähkyleikkauksen komplikaatioihin Pennsylvanian yliopiston eläinsairaalassa vuonna 2014.

## Lähteet
Aku Käyhkö

**August (Aku) Käyhkö** (3. toukokuuta 1887 Kesälahti – 4. joulukuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja.

Käyhkö aloitti uransa 18-vuotiaana Meri Roinin teatterikiertueilla 1905, minkä jälkeen hän näytteli Viipurin Maaseututeatterissa, Tampereen Teatterissa ja Kansan Näyttämöllä. Vuosina 1919–1931 hän toimi teatterinjohtajana Vapaalla Näyttämöllä, Viipurin Näyttämöllä ja Koiton Näyttämöllä.

Elokuvarooleja Käyhkölle kertyi kolmisenkymmentä, muun muassa *[[Nummisuutarit (vuoden 1923 elokuva)|Nummisuutarit]]* (1923, Mikko Vilkastus) ja *[[Koskenlaskijan morsian (vuoden 1923 elokuva)|Koskenlaskijan morsian]]* (1923, saarnamies Kero-Pieti). Kipparikvartetin keulahahmo Kauko Käyhkö oli Aku Käyhkön veljenpoika.

Käyhkö on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin hautaan, johon myöhemmin haudattiin myös veljenpoika Kauko.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Rosa Mota

**Rosa Mota** (s. 29. kesäkuuta 1958 Porto) on entinen portugalilainen kestävyysjuoksija.

Mota aloitti maastojuoksukilpailuihin osallistumisen teini-ikäisenä. Vuonna 1980 hän tapasi Pedro Pedrosan, josta tuli hänen valmentajansa. Ensimmäinen naisten arvokisoissa järjestetty maratonkilpailu käytiin 1982 yleisurheilun EM-kisoissa. Mota voitti juoksun ennen Ingrid Kristiansenia. Seuraavan vuoden MM-kisoissa hän sijoittui maratonilla neljänneksi. 1984 kesäolympialaisissa hän voitti pronssimitalin.

Mota juoksi maratonennätyksensä (2.23.29) 1985 Chicagon maratonilla, jolla hän sijoittui huippuajastaan huolimatta vasta kolmanneksi. 1986 EM-kisoissa ja 1987 MM-kisoissa Mota otti ensimmäiset arvokisavoittonsa. Hän voitti myös 1988 kesäolympialaisten maratonjuoksun aloittamalla loppukirin kaksi kilometriä ennen maalia, jonka ansiosta hän voitti toiseksi sijoittuneen Lisa Martinin 13 sekunnilla.

Vuoden 1990 EM-kisoissa Mota saavutti viimeisen arvokisamitalinsa voittamalla maratonin. Hän lähti heti juoksun alussa irtiottoon ja johti puolivälissä puolellatoista minuutilla. Valentina Jegorova saavutti hänet kuitenkin 35 kilometrin kohdalla, mutta Mota onnistui voittamaan juoksun loppukirissä viiden sekunnin erolla. Mota kärsi urheilu-uransa aikana iskiaksesta, jonka takia hän joutui lopettamaan uransa vuonna 1992. Arvokisavoittojen lisäksi hän voitti Bostonin maratonin kolmesti (1987, 1988, 1990), Chicagon maratonin kahdesti (1983, 1984), Rotterdamin maratonin (1983), Tokion maratonin (1986) ja Lontoon maratonin (1991). Hän voitti myös São Paulon uudenvuodenjuoksun viidesti vuosina 1982–1986.

Mota toimi olympiatulen kantajana Ateenan olympialaisissa 2004.

## Lähteet
Andreas Katsulas

**Andrew C. ”Andreas” Katsulas** (18. toukokuuta 1946 St. Louis, Missouri – 13. helmikuuta 2006 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten roolistaan suurlähettiläs G'Karina tieteissarjassa *[[Babylon 5]]*. Hän on lisäksi näytellyt useissa elokuvissa sekä televisiosarjoissa, muun muassa *[[Murhasta tuli totta]]*, *[[NYPD Blue]]* sekä *[[Star Trek: Enterprise]]*.

Katsulas oli kreikkalais-amerikkalaisen työläisperheen lapsi, joka kiinnostui näyttelijäntyöstä ensi kerran nelivuotiaana, kun hänen äitinsä vei hänet paikalliseen teatteriin. Katsulas opiskeli teatteritaidetta Saint Louisin yliopistossa sekä Indianan yliopistossa. Vuosina 1971–1986 hän kierteli Peter Brookin kansainvälisen teatteriryhmän mukana, ja esiintyi sekä ohjatuissa että improvisaationäytelmissä, esiintyen useissa eri paikoissa aina Lincoln Centeristä pieniin venezuelalaisiin kyliin.

Katsulas muutti Los Angelesiin 1986. Hän esiintyi muun muassa elokuvissa *The Sicilian*, *Someone to Watch Over Me*, *Sunset*, *[[Hot Shots 2 – kaikkien jatko-osien äiti]]*, *Executive Decision* ja *[[Takaa-ajettu]]*.

Alkuvuodesta 2005 Katsulasilla diagnosoitiin keuhkosyöpä, jota ei voitu leikata. *Babylon 5:n* tuottajan J. Michael Straczynskin mukaan Katsulas "rakasti tupakointia niin intohimoisesti ettei sitä voi sanoin kuvata". Katsulas menehtyi vuotta myöhemmin 59-vuotiaana. Hänen perheeseensä kuuluivat tuolloin vaimo ja kaksi lasta. Vuorokausi hänen kuolemansa jälkeen hänen vastanäyttelijänsä Jerry Doyle omisti suuren osan päivittäisestä radio-ohjelmastaan Katsulasin muistolle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto 
*
Päivi Setälä

**Päivi Eeva Marjatta Setälä** (o.s. **Priha**; 20. tammikuuta 1943 Kuopio – 7. maaliskuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori ja historiantutkija, joka vaikutti suomalaisen kulttuurielämän eri alueilla. Tunnetuimmaksi hän tuli yhtenä suomalaisen naistutkimuksen puolestapuhujana. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi. 

Setälän vanhemmat olivat teollisuusneuvos Erkki Priha ja Vuokko Miettinen. Toimitusjohtaja Jukka Priha oli hänen veljensä. 

## Työ ja ura
Setälä väitteli historian tohtoriksi Helsingin yliopistosta 1977. Hänen väitöskirjansa *Private domini in Roman brick stamps of the empire* käsitteli Rooman valtakunnassa käytettyjä tiilileimoja. Setälä työskenteli yliopistossa historian assistenttina 1970–1982 ja hoiti 1980-luvulla useita professorin viransijaisuuksia. Vuonna 1991 hänet nimitettiin naishistorian ylimääräiseksi professoriksi samana vuonna perustettuun Kristiina-instituuttiin. Kolmivuotisen professuurinsa jälkeen hän toimi Suomen Rooman instituutin johtajana vuosina 1994–1997. 

Setälän tuotannon pääosan muodostavat populaarit naishistorian yleisesitykset. Teos *Kuningatar Kristiina – aikansa eurooppalainen* (1990), jonka hän toimitti yhdessä Matti Klingen, Laura Kolben ja Maria-Liisa Nevalan kanssa, sai Tieto-Finlandian kunniamaininnan, samoin kuin eurooppalaisen naisen historiasta kertovan teostrilogian ensimmäinen osa *Antiikin nainen* (1993). Trilogian muut osat ovat *Keskiajan nainen* (1996) ja *Renessanssin nainen* (2000). 

## Luottamustoimet
* Setälä toimi *[[Tiede 2000]]* -lehden toimitusneuvoston puheenjohtajana 1989–1994.
* Tieteen tiedotus ry:n hallituksessa hän oli vuodesta 1997.
* Tiedonjulkistamisen neuvottelukunnassa 1993–1995.
* Tiedekeskussäätiö Heurekan hallituksessa 1984–1994.
* Tiedekeskussäätiö Heurekan valtuuskunnassa vuodesta 1998.

Setälä toimi myös Helsingin yliopiston historiaan liittyneiden hankkeiden parissa. Hän toimi Helsingin yliopiston 350-vuotisjuhlien yliairuena eli pääsuunnittelijana 1988–1990 ja oli aloitteellinen Helsingin yliopiston Alumni ry:n perustamisessa sekä Helsingin yliopistomuseon suunnittelussa ja näyttelytoiminnan kehittämisessä.

## Palkinnot
* Valtion tiedonjulkistamispalkinto 1991 ansioista naistutkimuksen ja naishistorian tunnetuksi tekemisessä.
* Suomen tietokirjailijat ry:n Warelius-palkinto 1998.
* Tasavallan presidentti Tarja Halosen myöntämä professorin arvonimi 2001.
* Kirkon kulttuuripalkinto 2003 arvokkaasta panoksesta Pyhän Birgitan 700-vuotisjuhliin liittyvässä toiminnassa.
* J. V. Snellman -palkinto 2006.

## Teoksia
* *Private Domini in Roman Brick Stamps of the Empire* (Väitöskirja) (Suomalainen Tiedeakatemia), Helsinki 1977.
* *Kuningatar Kristiina – aikansa eurooppalainen* (Matti Klingen, Laura Kolben ja Maria-Liisa Nevalan kanssa), Otava 1990.
* 
* 
* *Näköaloja Villa Lantesta* (Otava 1998)
* 
* 
* 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Sepelvaltimo

**Sepelvaltimot** () eli koronaarivaltimot ovat verisuonia, jotka kuljettavat hapekasta verta sydänlihakselle. Ne ovat saaneet nimensä siitä, että ne ympäröivät sydäntä seppeleen tavoin.

## Rakenne
Ihmisellä on yleensä kaksi sepelvaltimoa, *oikea sepelvaltimo* () ja *vasen sepelvaltimo* (). Sepelvaltimot lähtevät aortasta heti aorttaläpän yläpuolelta, ja kulkevat sydämen pinnan uurteissa. Oikean sepelvaltimon päähaara kiertyy eteis-kammiovälissä sepeluurteessa oikealle sydämen taakse. 
Vasen sepelvaltimo puolestaan jakautuu kahteen päähaaraan. Näistä *laskeva haara* () kulkee alas kohti sydämen kärkeä, ja *kiertävä haara* () kiertyy sepeluurteessa vasemmalle sydämen taakse. Päähaarat jakautuvat edelleen pienemmiksi haaroiksi, joiden rakenteessa esiintyy vaihtelua ihmisten välillä.

Osa sepelvaltimoiden verestä kulkee takaisin sydämen eteisiin erityisiä pikkulaskimoita myöten. Osa taas kulkeutuu sepelvaltimoita seuraaviin sydänlaskimoihin, jotka yhtyvät sydämen takana sepelpoukamaksi, joka kuljettaa veren edelleen eteisiin.

## Fysiologia
Vasemman sepelvaltimon verenkierto hidastuu ja saattaa jopa pysähtyä sydämen supistumisen aikana tapahtuvan paineen nousun vuoksi. Oikeassa sepelvaltimossa veri kiertää koko ajan normaalisti.

## Kliininen merkitys
Sepelvaltimotauti tarkoittaa sepelvaltimoiden ahtautumista. Sepelvaltimossa oleva ahtauma heikentää verenvirtausta, jonka seurauksena rasituksen yhteydessä sydänlihas kärsii hapen puutteesta. 

Sepelvaltimotauti on syöpien ohella Suomen tärkein kansansairaus. Se kuuluu sydän- ja verisuonisairauksiin, jotka kuormittavat eniten terveydenhuoltoa. 

Sepelvaltimon totaalinen tukkeutuminen saattaa johtaa sydäninfarktiin.

## Katso myös
* Sepellaskimo

## Lähteet
Hämeenlinna Hope

**Hämeenlinna Hope** on kristillinen nuorisotapahtuma, joka on järjestetty vuosina 2004, 2005, 2006, 2007 ja 2008. Hämeenlinnan torilla ja vuonna 2008 Linnanpuistossa järjestettyyn tapahtumaan on perinteisesti kuulunut musiikki- ja tanssiesityksiä, puheita, niin sanottuja todistuksia sekä rukoilua.

Hämeenlinna Hope 2006 -toritapahtuma järjestettiin syyskuussa 2006. Tapahtuman suunnittelusta ja järjestämisestä vastasi aiempien vuosien tapaan joukko kristittyjä nuoria tukenaan seurakuntien nuorisotyöntekijöitä. Taloudellisesti tapahtuman järjestämisen mahdollisti joukko hämeenlinnalaisia, kristillisiä seurakuntia.

Toritapahtuman lisäksi on Hämeenlinna Hope -nimikkeen alla on järjestetty myös nuorteniltoja hämeenlinnalaisissa seurakunnissa.
Medelpad

**Medelpad** on yksi Ruotsin maakunnista. Se sijaitsee Pohjois-Ruotsissa Norlannin pääalueella. Medelpadin pinta-ala on 7 085,8 km². Vuoden 2011 lopussa maakunnassa oli 123 800 asukasta, joten väentiheys oli 17,5 asukasta neliökilometriä kohti.

Medelpad sijaitsee luonnonmaantieteellisesti Selkämeren länsirannalla, rajaten Hälsinglandin, Härjedalenin, Jämtlandin ja Ångermanlandin maakuntia.

Maakunnan suurin ja ainoa kaupunki on Sundsvall. Korkein kohta on Myckelmyrberget, joka kohoaa 578 metrin korkeuteen. Suurin järvi puolestaan on Holmsjön. 

## Kunnat
* Sundsvallin kunta
* Timrån kunta
* Ången kunta

## Väestönkehitys

### Väestö lääneittäin
Medelpadissa oli vuoden 2011 lopussa yhteensä 123 800 asukasta, jotka kaikki asuivat Västernorrlandin läänissä. Läänistä kuuluu osia myös muihin maakuntiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* VisitSweden - Ruotsin matkailun virallinen verkkosivusto – Pohjois-Ruotsi
Tempera-kvartetti

**Tempera-kvartetti** on vuonna 1997 perustettu suomalainen jousikvartetti. Siinä soittavat Laura Vikman ja Silva Koskela viulua, Tiila Kangas alttoviulua sekä Ulla Lampela selloa. Kvartetti on esiintynyt monilla suomalaisilla musiikkijuhlilla sekä eri puolilla maailmaa, ja se on levyttänyt ja kantaesittänyt monia teoksia.

Vuonna 2001 kvartetti valittiin Finland Festivals-ketjun "Vuoden nuoreksi taiteilijaksi". Vuosina 2004–2007 Tempera-kvartetti toimi Riihimäen kesäkonserttien taiteellisena johtajana.

## Diskografia
*Sibelius, Jean: *String quartets (1885-1889)* (BIS Records)
*Sibelius, Jean: *String quartets (1888-1889)* (BIS Records)
*Sibelius, Jean: *String quartets (1890-1922)* (BIS Records)
*Nordgren, Pehr Henrik: *Spellbound tones* (Alba Records)
*Nordgren, Pehr Henrik: The Last Quartets (Alba Records)
* Swerts, Piet: *In Flanders' Fields Vol. 45* (PhaedraCD)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tempera-kvartetin kotisivut
Laurent Lafforgue

**Laurent Lafforgue** (s. 6. marraskuuta 1966) on ranskalainen matemaatikko.

Laurent Lafforgue syntyi Antonyssa, Ranskassa. Hän kirjoittautui sisään École Normale Supérieureen vuonna 1986. Vuonna 1994 sai filosofian tohtorin tutkinnon Université de Paris-Sudin aritmetiikan ja algebrallisen geometrian tutkimusryhmän jäsenenä. Hän on nykyään tutkimusjohtajana CNRS:ssä ja pysyvässä matematiikan professorin virassa Institut des Hautes Études Scientifiquessä Bures-sur-Yvettessä Ranskassa.

Vuonna 2002 24:nnessä kansainvälisessä matemaatikkojen kongressissa Pekingissä hän sai Fieldsin mitalin yhdessä Vladimir Vojevodskin kanssa. Lafforgue teki huomattavia tuloksia Langlandsin ohjelmaan tutkimalla lukuteoriaa ja analyysiä.

Lafforguen merkittävä tulos oli ratkaista kysymys tiettyjen moduleiden varistojen kompaktisoinnista. Hänen todistuksensa on yli kuuden vuoden intensiivisen työn tulos.

## Lähteet
Zagros Ensemble

**Zagros** (aiemmin *Zagros Ensemble*) on nykymusiikin tulkintaan erikoistunut viidentoista muusikon ryhmä. Zagros perustettiin vuonna 1993 Korvat auki -yhdistyksen aloitteesta Sibelius-Akatemian opiskelijoiden uuden musiikin yhtyeeksi, ja se esiintyy konsertista toiseen muuttuvin kokoonpanoin. 1900-luvun modernit klassikot ja uusin nykymusiikki ovat keskeisiä yhtyeen ohjelmistossa. Yhtyeen taiteellisena johtajana on toiminut vuodesta 2013 lähtien Petri Komulainen.

Vuonna 2005 Zagros oli ehdolla Pohjoismaiden musiikkipalkinnon saajaksi.  Yhtyeen levy *Zagros* oli ehdolla klassinen Emma 2007 -sarjassa Emma-gaalassa. Yleisradion musiikkitoimittajat valitsivat kyseisen levyn vuoden 2007 levyksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*www.zagros.fi
Osmo Alaja

**Osmo Viktor Johannes Alaja** (vuoteen 1935 **Alander**, 26. tammikuuta 1915 Helsinki – 30. kesäkuuta 2001 Tampere) oli Mikkelin hiippakunnan piispa lähes yhdeksäntoista vuoden ajan 1959–1978. Alaja vihittiin papiksi 1937, ja hän toimi muun muassa Kymin seurakunnan kappalaisena 1944–1952 ja kirkkoherrana 1952–1955 sekä Turun tuomiorovastina 1955–1959 ennen kuin päätyi Mikkelin piispaksi.

Osmo Alajan vanhemmat olivat kirkkoherra, opettaja, kirjailija ja teologian tohtori Oskar Alander ja Ellen Helena Törnwall. Alajan taustayhteisö oli herännäisyys. Nuoruudessaan hän oli lahjakas aitajuoksija. 

## Ura pappina
### Sotilaspappi
Osmo Alaja osallistui nuoruudessaan antaumuksella Akateemisen Karjala-Seuran toimintaan. Alaja toimi talvisodan aikana JR 12:n sotilaspappina. Vaikea haavoittuminen jatkosodan alussa, heinäkuussa 1941, merkitsi Alajalle rintamapalveluksen loppumista. 

### Seurakuntapappina
Haavoittumisensa jälkeen Alaja jatkoi opintojaan ja väitteli teologian tohtoriksi 1944. Vuonna 1942 Alaja lähti mukaan Asevelipapit ry:n toimintaan. Alaja painotti pappisurallaan seurakuntatyötä tavallisen kansan parissa korkeakirkollisten muotojen kuten liturgiamenojen sijaan. Sodan jälkeen Alaja toimi Kymin seurakunnan kappalaisena ja myöhemmin kirkkoherrana. Alaja piti Martti Simojoen tavoin tärkeänä kirkon ja työväenliikkeen suhteiden parantamista. Alaja valittiin 1950-luvun puolivälissä Turun tuomiorovastiksi. 

### Mikkelin piispa (1959–1978)
Alaja nimitettiin myöhemmin Mikkelin piispaksi 1959 ja hän jäi eläkkeelle 1. helmikuuta 1978.

## Teoksia
Alaja julkaisi useita kirjoja, joissa pohdiskellaan kirkon ja uskonnon asemaa ihmisten arkielämässä.
* Piirteitä Tertullianuksen pyhityskäsityksestä. 1944 (väitöskirja)
* Uutta yhteyttä etsimässä. 1945
* Raamatun rivimiehiä. 1948
* Kansankirkko. 1952
* Pyhään temppeliisi päin. 1955
* Keskustelua kirkossa ja kirkon vaiheilla. 1957
* Pientä puhetta papeille ja maallikoille. 1959
* Kutsutut ja valitut. 1962
* Nuorten rippikouluopas. 1965 
* Kirkko ja rauhankysymys. 1967
* Sopivalla ja sopimattomalla tavalla. 1970
* Isot lähtivät Israeliin. 1973
* Avaa ovesi, Libanon. 1975
* Isot lähtivät herättäjäjuhlille. 1975
* Isot järjestivät juhannuskirkon. 1976
* Sanat, sanotut ajallansa. 1978
* Vuosi vailla valjaita. 1979
* Näen elämäni näin. 1981
* Anteeksi, kuka olikaan Ilmari Salomies. 1983
* Sanan varassa. 1983
* Siionin juhlaa. 1983
* Jumalan puhetta ihmisten suulla. 1986
* Kaitsijana kaakonkulmalla. 1988
* Suvun sokkeloista. 1990
* Myös isämme uskoivat ennen. 1991
* Uskossa ja toivossa. 1993
* Jumala näki hyväksi. 1995
* Päkniemen päiväkirjaa ja Eteläpuiston elämää. 1997
* Soihdunkantajia ja yliopettajia. 1998
* Vartioitse varustuksia, tähystä tietä. 1999
* Jumala puhuu tavalla ja puhuu toisella. 2000
* Kun se on hupaista ollut. 2000
* Lennä, lennä leppäkerttu. 2001 

## Lähteet
Tapani Maskula

**Tapani Maskula** (s. 1941 Turku) on suomalainen elokuvakriitikko, jonka kirjoituksia on julkaistu muun muassa *[[Turun Sanomat|Turun Sanomissa]]*. Hän on yksi Suomen pitkäaikaisimmista elokuvakriitikoista, ja hän on kirjoittanut *Turun Sanomiin* yhtäjaksoisesti vuodesta 1980. Tapani Maskula oli mukana myös *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* NYT-viikkoliitteen ”kriitikoiden valinnat” -taulukossa, johon kerättiin kriitikoiden antamat arvosanat teatterielokuvista. 

Maskulan arvosteluja on julkaistu paitsi *Turun Sanomissa* myös *[[Turun ylioppilaslehti|Turun ylioppilaslehdessä]]*, *[[Uusi Päivä (sanomalehti)|Uudessa Päivässä]]*, *Helsingin Sanomissa*, *[[Anna (lehti)|Annassa]]* ja *[[Elitisti|Elitistissä]]*. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2013. 

## Ura
Maskula aloitti kriitikonuransa jo vuosien 1960–1961 aikana silloisen SKDL:n lehdessä *Uusi Päivä*. Tämän jälkeen hän pääsi johtokuntaan Turun elokuvakerhossa, jonka jäsenenä hän oli ollut 16-vuotiaasta lähtien. Vuonna 1961 Maskula oli perustamassa turkulaista *Lähikuva*-elokuvalehteä yhdessä silloisen *Turun ylioppilaslehden* kriitikon Pekka Alrothin kanssa. Samana vuonna Maskulasta tuli Suomen elokuvakerhojen liiton (SEKL) *Projektio*-lehden päätoimittaja, ja Ahlrothista toimitussihteeri. Myöhemmin Maskula erosi liitosta yhdessä Turun elokuvakerhon ja Kinokoplan kanssa vedoten muun muassa sen Helsinki-keskeisyyteen. 1960-luvun lopussa Maskula siirtyi hiljalleen pois Turun elokuvakerhon toimista. Hän on kirjoittanut myös *Turun ylioppilaslehteen* vuosina 1970–1980 sekä toiminut elokuvateatterin ovimiehenä.

## Tähdet
Maskula arvostelee elokuvansa tähtiasteikolla yhdestä viiteen. Suomen elokuvaohjaajaliiton toiminnanjohtaja Janne Pellinen on sanonut Maskulan tähtiarvostelujen nousseen vitsiksi. Maskula on sanonut vihaavansa elokuvien tähdittämistä. Elokuvakriitikko ja vapaa toimittaja Kalle Kinnunen on Maskulan tekstien perusteella arvioinut: ”Hänen logiikassaan elokuvan täytyy edustaa yhteiskunnallista progressiota juuri sellaisena kuin hän parhaaksi katsoo, vasta sitten niitä tähtiä heruu.”

Maskulan mukaan 70–80 prosenttia elokuvista on huonoja, yhden tähden elokuvia; 10–15 prosenttia on kahden tai kolmen tähden elokuvia; ja 5–10 prosenttia neljän tai viiden tähden elokuvia.

## Kirjallinen tuotanto
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Nummelin, Juri: ”Tapani Maskula ja amerikkalainen b-elokuva – väkivaltaa kylmällä harkinnalla”. *Filmihullu* 1/2006.

## Aiheesta muualla
* Wider Screen: Tapani Maskula – kriittisen kriitikon puolesta (2–3/2002)
* Tapani Maskula kertoo Juha Rosenqvistille kriitikon työstään ja muustakin, audio 118 min. Kritiikkipakki, Widescreen.fi.

* Nummelin, Juri: Julkaisemattomia: Tapani Maskulan haastattelu. 24.1.2006.
Hot Shots! – kaikkien elokuvien äiti

**Hot Shots! – kaikkien elokuvien äiti** on vuonna 1991 valmistunut parodiaelokuva, jonka pääosissa ovat Charlie Sheen, Cary Elwes, Valeria Golino, Lloyd Bridges, Jon Cryer, Kevin Dunn ja Bill Irwin. Elokuvan on ohjannut Jim Abrahams, joka toimi avustavana ohjaajana elokuvassa ''Hei, me lennetään!''. Käsikirjoituksesta vastasivat Abrahams sekä Pat Proft. Elokuva sai myös jatko-osan, *[[Hot Shots 2 – kaikkien jatko-osien äiti]]*.

*Hot Shotsissa* parodioidaan erityisesti elokuvia *[[Top Gun – lentäjistä parhaat|Top Gun]]* ja *Hei, me lennetään!* (joka itsekin on parodia katastrofielokuvista). Elokuvassa Sheen esittää lentäjä-ässä Topper Harleyta, jota pyydetään palaamaan Yhdysvaltain laivaston palvelukseen sen jälkeen kun hän on lopettanut lentäjänkurssin kesken ja muuttanut asumaan alkuperäiskansojen pariin. Harley on iskenyt silmänsä Ramadaan (Golino), johon myös toinen lentäjä (Elwes) on rakastunut. Kaaoksen keskellä lentokonetehtaan johtaja yrittää sabotoida tehtävää saadakseen laivaston hävittäjälentokoneet näyttämään kelvottomilta ja saadakseen siten laivastolta tilauksen oman tehtaansa saksalaisvalmisteisista koneista.

## Vastaanotto
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Bello Romano valittaa, miten vain harvat elokuvan tykittämät koomiset episodit osuvat nauruhermoon. Hän antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Alakol

**Alakol** (, ) on laskujoeton suolainen järvi Kazakstanissa, 347 metrin korkeudessa. Se sijaitsee kapeassa laaksossa, joka yhdistää Kazakstanin ylängöt Luoteis-Kiinan aroalueisiin. Alakolin valuma-alue on 65&nbsp;200 neliökilometriä ja se saa lisäksi ajoittain vettä Urdzhar-joesta, joka laskee järven pohjoispäähän. Järven suurin syvyys on 45 metriä, ja sen pinta-ala on 2&nbsp;650 neliökilometriä. 

Järven pohjoispää on rehevöitynyt suoalueeksi, joka on lintujen suosima levähdys- ja pesimäpaikka. Suoranta on rauhoitettu luonnonsuojelualueeksi.

## Lähteet
Askersund

**Askersund** on taajama ja entinen kaupunki Ruotsissa, Örebron läänissä, Vättern-järven pohjoispuolella. Se on Askersundin kunnan keskustaajama. Kaupungin juuret ulottuvat 1300-luvulle, mutta kaupunkioikeudet se sai vasta vuonna 1643. Sen asukasluku oli 3&nbsp;887 vuonna 2010, ja pinta-ala 2,78&nbsp;km². Askersund on Euran kunnan ystävyyskaupunki.

## Väestönkehitys

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Askersundin kunnan viralliset sivut
Borgholm

**Borgholm** on kaupunki Kaakkois-Ruotsissa, Öölannin saarella Itämeressä. Se sai kaupunkioikeudet vuonna 1816, mutta oli tärkeä laivastotukikohta jo tätä ennen. Nykyään kaupunki on osa Borgholmin kuntaa.

Borgholm oli myöhäiskeskiajalla Ruotsin merkittävin laivastotukikohta ja siellä on Ruotsin suurin rauniolinna, Borgholmin linna. 
Ruotsin kuningasperheellä on aivan kaupungin lähellä kesäresidenssi Sollidenin linna.

## Media
Paikallislehti Ölandsbladet ilmestyy kolmesti viikossa.

## Väestönkehitys

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Albano Laziale

**Albano Laziale** on runsaan 40&nbsp;000 asukkaan kunta Italiassa, Latiumissa, Albanovuorilla, Rooman eteläpuolella. Samalla alueella on useita historiallisia pikkukaupunkeja ja järviä, ja se on ollut roomalaisten suosimaa huvila-aluetta jo kahdentuhannen vuoden ajan.

Rooman olympialaisten soutukilpailut käytiin Albanossa.

## Lähteet
Uusi Helsinki -kvartetti

**Uusi Helsinki -kvartetti** (UHK) on jousikvartetti, jossa soittavat Petri Aarnio ja Taija Angervo, viulu, Ilari Angervo, alttoviulu, sekä Tuomas Lehto, sello. Kvartetti perustettiin vuonna 1982, jolloin siinä soittivat Jan Söderblom ja Satu Sulkumäki, viulu, Ilari Angervo, alttoviulu, sekä Jan-Erik Gustafsson, sello. Kvartetti on palkittu kolmessa jousikvartettikilpailussa: Viitasaaren kvartettikilpailussa (1984), Concertino Praga -kilpailussa (1984) sekä Lontoon kansainvälisessä jousikvartettikilpailussa (1994). Kvartetti on esiintynyt Suomen lisäksi eri puolilla Eurooppaa sekä Japanissa, Australiassa, USA:ssa ja Israelissa. Konserttien lisäksi UHK on tehnyt useita levytyksiä ja radionauhoituksia.

Uusi Helsinki -kvartetti on perustanut konserttisarjan Jousikvartetit Ritarihuoneella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Uusi Helsinki -kvartetin kotisivut 
*Uusi Helsinki -kvartetin kotisivut englanniksi .
Sátoraljaújhely

**Sátoraljaújhely** [] (, ) on kaupunki Unkarin Borsod-Abaúj-Zemplénin läänissä. Sátoraljaújhely sijaitsee Pohjois-Unkarissa lähellä Slovakian rajaa ja 82 kilometriä läänin pääkaupungista Miskolcista.

Sátoraljaújhelyssa on 16&nbsp;299 asukasta (2009) ja sen pinta-ala on 73,47 neliökilometriä. Kuningas Tapani V myönsi sille kaupunkioikeudet vuonna 1261. Samoihin aikoihin paikalle rakennettiin linna. 

Trianonin rauhassa vuonna 1920 viidesosa kaupungin väestöstä ja neljäsosa maa-alasta siirtyi osaksi Tšekkoslovakiaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin verkkosivusto
Stargate Atlantis

**Stargate Atlantis** on kanadalais-yhdysvaltalaisen *[[Tähtiportti]]*-televisiosarjan spin-off, jonka ensiesitys Yhdysvalloissa oli 16. heinäkuuta 2004. Sarjaa ei ole esitetty Suomessa. Sarjaa kuvattiin The Bridge Studiosissa Vancouverissa sekä eri puolilla Brittiläistä Kolumbiaa.

Stargate Atlantiksen viides ja viimeiseksi jäänyt tuotantokausi esitettiin Yhdysvalloissa 11. heinäkuuta 2008 – 9. helmikuuta 2009. Sen loputtua alettiin kuvata uutta sarjaa, *[[Stargate Universe]]a*, joka alkoi SCI FI:lla 2. lokakuuta 2009. 

Alun perin *Stargate Atlantiksen* tarkoitus oli olla jatkoa *Tähtiportille*, mutta molemmat sarjat jäivät elämään rinnakkain kolmen vuoden ajaksi, kun *Tähtiportin* tuotantoa jatkettiin. *Tähtiportin* tuotanto päättyi 10. tuotantokauden jälkeen 2006. *Stargate Atlantiksen* tuotanto jatkui tästä vielä kaksi kautta ja päättyi vuonna 2008. Sarjan oli tarkoitus päättyä elokuvaan, mutta tuotantoyhtiö MGM peruutti elokuvan tuotannon 2011.

## Juoni

Sarjan tapahtumat ovat jatkoa *Tähtiportti*-sarjan seitsemännen kauden päätösjaksolle *Kadonnut kaupunki* (*Lost City*), jossa Tähtiportin henkilökunta lähettää Atlantis-retkikunnan tutkimaan Atlantiksen kadonnutta kaupunkia, jonka muinaiset ovat rakentaneet. 

Retkikunta saapuu Pegasus-galaksiin tietäen, että kotiinpaluu ei välttämättä ole mahdollista. Pegasuksessa he kohtaavat uuden vaarallisen vihollisen, wraithit.

## Näyttelijät

## Jaksot
(Jakson numero ja nimi)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Stargate Atlantis -sarjan kotisivu  
* Gateworld - laaja Stargate Atlantis -opas ja -uutissivusto 
* SCI FI -kanavan Stargate Atlantis -sivu
BSD-demoni

**BSD-demoni**, lempinimeltään **Beastie**, on BSD-käyttöjärjestelmien maskotti, joka on nimetty taustalla ajettavien eli daemon-tyyppisten Unix-sovellusten mukaan. Hahmon kolmikärkinen keihäs symboloi daemon-sovellusten tapaa luoda lapsiprosesseja. BSD-demonin tekijänoikeudet omistaa BSD-kehittäjä Marshall Kirk McKusick. McKusick on antanut luvan käyttää Beastien hahmoa BSD:n yhteydessä "hyvän maun rajoissa". Laajamittaiselle kaupalliselle hyödyntämiselle hän edellyttää luvan pyytämistä etukäteen.

## Katso myös
* Tux - Linux-käyttöjärjestelmän maskotti
* Puffy - OpenBSD-käyttöjärjestelmän maskotti

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* BSD-demonin viralliset sivut 
* BSD Daemon Gallery
Puffy

**Puffy** on OpenBSD-käyttöjärjestelmän maskotti. Puffy on piikikäs pallokala, joka kuvaa OpenBSD-käyttöjärjestelmän kehittäjien mukaan käyttöjärjestelmän turvallisuutta. Puffy on myös monen OpenBSD:n alla toimivan projektin maskotti. Muun muassa OpenSSH, OpenNTPD, OpenCVS, OpenOSPFD ja OpenBGPD käyttävät sitä maskottinaan.

## Katso myös
* BSD-demoni - FreeBSD-käyttöjärjestelmän maskotti
* Tux - Linux-käyttöjärjestelmän maskotti

## Aiheesta muualla
* Kuvia Puffysta 
* OpenBSD musiikkia ja lyriikoita
Edvard Kardelj-Sperans

**Edvard Kardelj-Sperans** (27. tammikuuta 1910 Ljubljana, Slovenia, Itävalta-Unkari – 10. helmikuuta 1979 Ljubljana, Jugoslavia) oli jugoslavialainen kommunistipoliitikko, valtiomies, Jugoslavian ulkoministeri 1948–1953, kirjailija. Kansallisuudeltaan hän oli sloveeni. Häntä pidetään Jugoslavian omintakeisen kommunismin keskeisenä teoreetikkona.

Kardelj syntyi Ljubljanassa, Sloveniassa, Itävalta-Unkarissa. Hän toimi laittomassa kommunistipuolueessa, ja oli tämän vuoksi ollut vangittuna 1930-luvulla. Toisen maailmansodan hän toimi partisaanijoukoissa. Hän oli yksi merkittävimmistä kommunistisen ideologian teoreetikoista Josip Broz Titon hallituksessa Jugoslaviassa. Hän toimi Jugoslavian sotilasjärjestössä KOS. Hän myös johti Jugoslavian neuvotteluja Stalinin kanssa 1940-luvun lopulla ja oli vaikuttamassa Jugoslavian irrottautumiseen Neuvostoliiton valtapiiristä.

Hän toimi myös YK:ssa ja Pariisin rauhankokouksessa 1946 Jugoslavian ulkoministerinä. Hänen merkittävimpiä kirjojaan olivat *Slovenian kansallisuuskysymysten kehittäminen* (1939) ja *Vaihtoehtoinen kommunistiohjelma* vuonna 1958, joka huononsi uudelleen suhteita Neuvostoliittoon. Kardeljin oli osasyyllinen puoluetoveri Aleksandar Rankovicin kukistumiseen vuonna 1966. Kardelj kuoli Ljubljanassa. Kardelj oli Tiede- ja taideakatemian jäsen (SAZO) ja oli virallisesti kunnioitettu kansallissankari. Plocen rannikkokaupunki eteläisessä Kroatiassa oli uudelleen nimetty Kardeljoksi hänen kunniakseen vuosina 1950–1954 ja 1980–1990.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Python kisat

**Python kisat** () olivat antiikin kreikkalaiset Apollon-jumalan kunniaksi järjestetyt musiikki- ja urheilukilpailut. Ne järjestettiin Apollonin kulttipaikalla Delfoissa joka neljäs vuosi. Kisat olivat yhdet neljästä panhelleenisistä kisoista, nykyaikaisten olympialaisten edeltäjistä.

## Historia

Python kisojen nimi oli peräisin Delfoin vanhasta nimestä Pytho. Kreikkalaisessa mytologiassa kisojen kerrotaan syntyneen sovitukseksi Apollonin surmattua Python-hirviön.

Ensimmäiset Python kisat pidettiin ilmeisesti noin vuonna 591/590 eaa. Niihin kuului alun perin ainoana lajina hymni Apollonin kunniaksi (paiaani) kitharan säestyksellä. Tämän jälkeen seuraavat kisat järjestettiin kahdeksan vuotta myöhemmin vuonna 582 eaa., jolloin kisoista tuli yhdet panhelleenisistä kisoista, ja ne alettiin järjestää joka neljäs vuosi.

Aristoteles ja Kallisthenes kokosivat noin vuonna 330 eaa. kisojen voittajien luettelon *[[Python kisojen voitot]]*.

## Kisat

Kisat järjestettiin Apollonin kunniaksi kaksi vuotta ennen (ja jälkeen) Olympian kisoja, toisin sanoen olympiadin kolmantena vuotena, ja Nemean ja Isthmian kisojen välissä. Kisat pidettiin nykyisen heinä-elokuussa aikaan (tai elo-syyskuun vaihteessa).

Kisoissa mukana lajeina olivat paiaani, huilunsoitto, huilun säestyksellä laulaminen sekä urheilu. Urheilulajit olivat muutoin samat kuin Olympian kisoissa, paitsi ettei aluksi kilpailtu valjakkoajoissa, mutta sen sijaan pojille oli omia juoksukisojaan. Myöhemmin kisoihin lisättiin uusia lajeja (mm. nelivaljakkoajot) ja joistakin vanhoista lajeista luovuttiin, mutta pääpiirteissään kisojen sisältö pysyi samana pitkälle jälkeen ajanlaskumme alun.

Aluksi sekä musiikki- että urheilukilpailut käytiin Apollonin temppelin yläpuolella sijaitsevalla Delfoin stadionilla, mutta myöhemmin musiikki- ja runouskilpailut siirtyivät pidettäviksi Delfoin teatteriille sen valmistuttua joskus 200-luvun lopulla eaa. Valjakkoajot järjestettiin hippodromilla, joka sijaitsi kauempana Krisan tasangolla. Urheilijoiden harjoittelupaikkana toimi Delfoin gymnasion.

Voittajat saivat palkinnoksi laakeriseppeleet, jotka oli tehty Tempen solasta Thessaliasta kerätyistä laakerinoksista. Voittajien kunniaksi kirjoitettiin myös runoja. Parhaiten tällainen runous tunnetaan Pindarokselta, joka kirjoitti useita hymnejä Python-voittajien kunniaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Olympiadi

**Olympiadi** (, gen. ) oli antiikin kreikkalainen ajanlaskuun käytetty neljän vuoden kausi, joka alkoi kesällä yksistä Olympian kisoista ja päättyi neljän vuoden päästä seuraaviin kisoihin. Ensimmäinen olympiadi alkoi ensimmäisistä historiallisesti tunnetuista Olympian kisoista eli vuoden 776 eaa. kisoista, ja käsitti näin ajan kesästä 776 eaa. kesään 772 eaa.

Koska jokaisella antiikin kreikkalaisella kaupunkivaltiolla oli oma kalenterinsa, niillä ei ollut pitkään aikaan mitään yhteistä ajanlaskua. Koska Olympian kisat ja olympiadit olivat kaikille kreikkalaisille yhteiset, niistä tuli lopulta yhteisen ajanlaskun perusta. Timaios Tauromenionlainen oli ensimmäinen historioitsija, joka yhdisti noin 300 eaa. tunnetut historialliset tapahtumat olympiadeihin teoksellaan *[[Olympian kisojen voittajat]]*, mistä lähtien ne toimivat historiankirjoituksessa tapahtumien ajoittamisen pohjana. 200-luvulla eaa. Eratosthenes jakoi olympiadit tarkemmin neljäksi vuoden mittaiseksi jaksoksi. Näin esimerkiksi ensimmäisen olympiadin kolmas vuosi käsitti ajan kesästä 774 eaa. kesään 773 eaa.

Roomalaisella ajalla olympiadien rinnalle kehittyi roomalainen ajanlasku, jossa vuosia laskettiin Rooman kaupungin perustamisesta lukien (*[[ab urbe condita]]*). Tästä huolimatta olympiadit säilyivät käytössä ajanlaskussa aina bysanttilaiselle ajalle saakka.

Nykyisin myös nykyaikaisia olympialaisia lasketaan olympiadeittain. Näin Ateenan vuoden 1896 olympialaiset olivat I olympiadin kisat ja esimerkiksi Helsingin vuoden 1952 olympialaiset XV olympiadin kisat.

## Katso myös

* Antiikin kreikkalainen kalenteri
* Luettelo Olympian kisoista ja niiden voittajista olympiadeittain

## Lähteet
Isthmian kisat

**Isthmian kisat** () olivat antiikin kreikkalaiset Poseidon-jumalan kunniaksi järjestetyt urheilukilpailut. Ne järjestettiin Korintin kannaksella () sijainneella Isthmian Poseidonin pyhäkköalueella joka toinen vuosi. Kisat olivat yhdet neljästä panhelleenisistä kisoista, nykyaikaisten olympialaisten edeltäjistä.

## Historia

Kreikkalaisen mytologian mukaan Isthmian kisat perusti joko Sisyfos tai Theseus. Korinttilaisten itsensä mukaan ne perusti Sisyfos Saroninlahteen hukkuneen Melikertes-Palaimonin muistoksi delfiinin tuotua tämän ruumiin Isthmiaan. Ateenalaiset sen sijaan pitivät perustajana Theseusta.

Isthmian kisoja vietettiin ensimmäisen kerran varmuudella 49. olympiadin aikana eli 582–578 eaa., jolloin niistä tuli yhdet panhelleenisistä kisoista. Kisat olivat Korintin hallinnassa muulloin, paitsi ajalla 146–44 eaa., jolloin kaupunki oli raunioina roomalaisten tuhottua sen. Tuona aikana kisoja hallinnoi Sikyon, ja ne saattoivat myös olla siirretty Sikyoniin.

Vuonna 336 eaa. Aleksanteri Suuri nimettiin Isthmian kisoissa kreikkalaisten johtajaksi Persiaa vastaan. Roomalaisten osallistuminen kisoihin sallittiin vuonna 288 eaa. Titus Quinctius Flamininus käytti vuoden 196 eaa. kisoja julistaessaan kreikkalaiset valtiot vapaiksi Makedonian vallasta. Keisari Nero vieraili Isthmiassa ja sen kisoissa vuonna 67 jaa. Tuolloin hän muun muassa ilmoitti kisojen osallistujille aloittavansa Korintin kanavan rakentamisen. Kisoja järjestettiin, kunnes keisari Theodosius I kielsi ne muun pakanauskonnon mukana.

Diogenes Laertioksen mukaan Platonin kerrottiin kilpailleen nuorena painijana Isthmian kisoissa. Hänen kutsumanimensä ”Platon” eli ”leveä” olisi erään tulkinnan mukaan tullut hänen painityylinsä leveydestä.

## Kisat

Isthmian kisat järjestettiin yhdessä Nemean kisojen kanssa aina samana vuonna, aina vuosi ennen ja vuosi jälkeen joka neljäs vuosi järjestettyjä Olympian kisoja, toisin sanoen aina olympiadin toisena ja neljäntenä vuotena. Ennen ajanlaskun alkua kisat osuivat nykyisessä ajanlaskussa parillisille ja ajanlaskun alun jälkeen parittomille vuosille. Kisat järjestettiin suunnilleen nykyisen huhtikuun lopulla tai toukokuun alussa.

Kisojen lajeihin kuuluivat hevosurheilukilpailut, jotka järjestettiin Isthmian hippodromilla; muita urheilukilpailuita, jotka järjestettiin Isthmian stadionilla; sekä musiikkikilpailuita.

Isthmian kisojen voittajat saivat alun perin palkinnoksi männynhavuseppeleet, myöhemmin villisellerin lehvistä tehdyt seppeleet. Voittajien kunniaksi kirjoitettiin myös runoja. Parhaiten tällainen runous tunnetaan Pindarokselta, joka kirjoitti useita hymnejä Isthmian voittajien kunniaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Soittoääni

**Soittoääni** on matkapuhelimiin tarkoitettu ääni, joka ilmaisee puhelun saapumista. Useimmissa soittoäänissä on jonkin tunnetun kappaleen melodia, mutta nykyään on markkinoilla myös soittoääniä, joissa on puhetta tai muuta nauhoitettua ääntä.

Ensimmäiset soittoäänet olivat monofonisia, eli niissä soi vain yksi sävel kerrallaan. Uudemmat moniääniset eli polyfoniset ja melodiset soittoäänet sisältävät useampia yhtäaikaisia säveliä, joilla melodiaan saadaan syvyyttä ja ne kuulostavatkin enemmän musiikilta. Moniääniset soittoäänet voivat olla 16- tai 40-kanavaisia. Nokia 3510 oli ensimmäinen matkapuhelin, joka pystyi toistamaan moniäänisiä soittoääniä.

Maailman ensimmäinen kaupallinen soittoäänien latauspalvelu oli Yomi Median Radiolinjalle (nyk. Elisa) tuottama Jukeboksi-palvelu, jonka web-sivusto avattiin syksyllä 1998. Palvelussa käyttäjä pystyi valmiiden soittoäänien lataamisen lisäksi myös säveltämään itse soittoääniä ja julkaisemaan ne muiden ladattaviksi. Palvelusta tuli nopeasti hyvin suosittu, minkä jälkeen soittoäänien latauspalvelut alkoivat yleistyä ympäri maailmaan. Soittoääniliiketoiminta arvioitiin vuonna 2006 noin 6 miljardin dollarin arvoiseksi . Suomalainen Vesa-Matti Paananen, joka oli vastuussa Jukeboksi-palvelun kehittämisestä Radiolinjalle, palkittiin kesäkuussa vuonna 2004 Mobile Entertainement Forumin (MEF) Special Recognition Award -palkinnolla "kaupallisten soittoäänien isänä".

Soittoäänet synnyttivät kokonaan uuden teollisuuden alan, kun tunnettuja sävelmiä alettiin muokata matkapuhelimiin sopiviksi soittoääniksi. 

Soittoäänen voimakkuus on yleensä säädettävissä. Joissakin tiloissa soittoäänten käyttäminen on periaatteessa kiellettyäkin kuten kirjastoissa. Jos puhelimessa on käytettävissä myös värinähälytys, voi soiton tai viestin havaita värinästä.

## Lähteet
Paul Davies

**Paul Charles William Davies** (s. 22. huhtikuuta 1946) on englantilaissyntyinen, kansainvälisesti tunnustettu fyysikko ja tietokirjailija. 

Davies opiskeli London University Collegessa ja väitteli vuonna 1970. Hän työskenteli kaksi vuotta Fred Hoylen kanssa Cambridgen yliopistossa ja siirtyi sitten Kings Collegeen Lontooseen, ja julkaisi monia tärkeitä artikkeleita kvanttikenttäteoriasta. 1980-luvun hän oli Newcastlessa ja julkaisi tieteellisen työn ohessa yleistajuisia kirjoja. Vuonna 1990 hän muutti ensimmäisen kerran Australiaan.

Davies on toiminut luonnonfilosofian professorina Australian astrobiologian keskuksessa ja Sydneyn yliopistossa erikoisaloinaan kosmologia, kvanttikenttäteoria ja astrobiologia.

Vuodesta 2005 alkaen hän on toiminut International Academy of Astronauticsin SETI: Post-Detection Science and Technology Taskgroupin puheenjohtajana, jonka tarkoituksena on tutkia ja miettiä erilaisia vaihtoehtoja siitä miten maapallon ulkopuolisen elämän löytämisen jälkeen pitäisi toimia.

## Suomennetut teokset
* 
* 
* 
* 

## Suomentamattomia teoksia
* *The Mind of God*
* *Other Worlds*
* *God and the New Physics*
* *The Edge of Infinity*
* *The Cosmic Blueprint*
* *Are We Alone?*
* *Superforce*
* *The Accidental Universe*
* *About Time*
* *How to Build a Time Machine*

## Lähteet
Flanger

**Flanger** on ääniefekti, jossa manipuloidaan äänen viivettä ja sävelkorkeutta niin, että ääni vaikuttaa kiertyvän tai huojuvan. Flanger-efekti kuuluu useimpiin sähkökitaroiden tai muiden soitinten monipuolisiin ääniefekti-laitteisiin. Sähkökitaraan sitä myydään myös erillisenä efektinä. Flangeria muistuttava ääniefekti on chorus. Sillä on kuitenkin flangeria lyhyempi viiveaika ja nopeampi modulaatio. Lisäksi on phaser, joka muistuttaa etäisesti periaatteeltaan flangeria, mutta siinä huojunnan ja kiertymisten ääni on selvästi erilainen.

## Tekniikka

### Manuaalinen toteutus
Flanger toteutetaan käyttämällä kahta samanlaista äänen tallennetta, jotka on synkronoitu keskenään eli ääni toistuu samanaikaisesti. Nauhurilla flanger efekti tehdään
hidastamalla toisen nauhurin nopeutta.
Kun flanger keksittiin, nopeuden muutos tehtiin yksinkertaisesti koskettamalla toisen nauhurin kelaa. Analogisen nauhan hidastuessa sävelkorkeus
eli äänen taajuus muuttuu. Kun alkuperäinen ja hidastettu ääni yhdistetään, muuttuneet ja alkuperäiset taajuudet korostuvat ja vaimentuvat eri tavoin.
Myöhemmin nopeuden muutosmahdollisuus tuli studionauhureiden varusteeksi.

Efektiä voidaan korostaa panoroimalla, joka stereoäänessä tarkoittaa äänen siirtymistä esimerkiksi kuulokkeesta toiseen. Monikaiutinjärjestelmissä panoroinnilla ääneen saadaan liike- ja tilavaikutelma etenkin jos äänenvoimakkuutta muutetaan samanaikaisesti.

### Digitaalinen toteutus
Nykyään flanger on toteutettu yleensä digitaalisesti. Digitaalisen toteutuksen etuna on vähäinen tai olematon taustakohina, joka korostuu runsaalla efektiasetuksella sekoittaen instrumentin ääntä.

## Flangeria hyödyntävät kappaleet
Ensimmäisiä kappaleita joissa efektiä kuultiin oli Small Facesin *[[Itchycoo Park]]*. Sekä Beatles että Jimi Hendrix käyttivät 1960-luvun lopussa flangeria kappaleissaan manuaalisesti tehtynä. Beatlesin kappale *[[Tomorrow Never Knows]]* albumilta ''Revolver'' on kuuluisa esimerkki. Hendrixin  nimikappaleen loppuvaihe on varhainen esimerkki stereona toteutetusta efektistä.
Katrin Dörre

**Juana Katrin Dörre** (vuodesta 1992 Dörre-Heinig, s. 6. lokakuuta 1961 Leipzig) on saksalainen kestävyysjuoksija.

1980 hän voitti Itä-Saksan mestaruuden 3&nbsp;000 metrin juoksussa. Pian sen jälkeen hän alkoi tehtailla Itä-Saksan ennätyksiä maratonilla. Vuonna 1982 hän juoksi Karl-Marx-Stadtissa ajan 2.45.54. Ensimmäisen merkittävän voittonsa hän sai 1984 Osakassa ajalla 2.31.41. 1985 hän voitti yleisurheilun maailmancupissa Hiroshimassa ja euroopancupissa Roomassa. 1987 hän voitti Tokion maratonin.

Soulin olympialaisissa 1988 Dörre sijoittui kolmanneksi, mikä oli ensimmäinen ja tähän mennessä ainoa saksalaisnaisen saavuttama olympiamitali maratonjuoksusta. 1991 MM-kisoissa hän sijoittui myös pronssille. Hän osallistui myös 1992 ja 1996 olympialaisten maratoneille, mutta jäi molemmilla kerroilla niukasti mitaleilta. 1992 hän oli viides ja 1996 neljäs. Vuonna 1999 hän juoksi parhaan aikansa, 2.24.35. Dörre voitti urallaan neljä kertaa Osakan maratonin, kolme kertaa Lontoon ja Frankfurtin maratonit sekä kerran Berliinin, Tokion ja Hampurin maratonit. Hän meni 1992 naimisiin valmentajansa Wolfgang Heinigin kanssa. Dörrellä on tytär nimeltään Katharina.
Karva

**Karvat** ovat nisäkkäiden ihon ulkopinnassa kasvavia, sarveisaineesta muodostuneita epidermisiä ulokkeita. Karvat kehittyivät suomuista, kun nisäkkäät kehittyivät matelijoista. Yksittäisistä karvoista koostuvaa eläimen karvapeitettä eli karvoitusta kutsutaan usein turkiksi. Karvalla on monia tehtäviä: se esimerkiksi suojaa eläintä liian korkeilta tai matalilta lämpötiloilta. Usein karva on eläimen elinympäristön värinen, jolloin se tarjoaa saaliseläimelle näkösuojaa saalistajiaan vastaan tai saalistajalle mahdollisuuden väijyä saalistaan huomaamattomasti. Esimerkiksi jäniksen karvapeitteen väri vaihtelee vuodenaikojen mukaan. Myös kasveilla on karvoja, mutta ne eivät ole samaa ainetta.
 
Karva koostuu noin 10-prosenttisesti vedestä ja noin 90-prosenttisesti biologisesta polymeerista: proteiinista nimeltään keratiini.
 
Aikuisten ihmisten karvoitus on yleensä runsaimmillaan päässä (hiukset, kulmakarvat, ripset ja miehillä parta), kainaloissa (kainalokarvat) ja sukupuolielinten ympärillä (häpykarvoitus). Myös muualle kasvaa karvoja, mutta ei tavallisesti yhtä tiheästi. Ihmisen karvoitus lisääntyy murros- ja teini-iässä, varsinkin pojilla.
 

 
## Katso myös
* Karvoitus

## Lähteet

 
## Aiheesta muualla