open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Isolaatio

**Isolaatio** tarkoittaa eri populaatioiden yksilöiden risteytymättömyyttä. Syynä tähän voi olla esimerkiksi maantieteellinen, ekologinen tai perinnöllinen syy.

## Maantieteellinen isolaatio
Yleisin populaatioiden toisistaan erilleen joutumisen syy on maantieteellinen. Maantieteellisiä isolaatiotekijöitä ovat erilaiset kyseiselle lajille sopimattomat biotoopit, tavallisesti vuoristot, vesistöt, kanjonit tai autiomaat, jotka johtavat populaation jakautumiseen pienemmiksi osiksi, joiden välillä ei pääse tapahtumaan geenivirtaa, esimerkiksi kasveilla siitepölyn, siementen tai itiöiden, eläimillä yksilöiden mukana.

Eräs esimerkki maantieteellisestä eristäytymisestä on Australian alkuperäinen eläimistö, joka poikkeaa erittäin paljon muiden mantereiden eläimistöstä. Australia on ollut noin 70 miljoonan vuoden ajan eristyksissä muista mantereista. Australiassa elää paljon alkeellisia nisäkkäitä pussieläimiä. Fossiililöytöjen perusteella on katsottu, että myös kaikilla muilla mantereilla on elänyt pussieläimiä, mutta ne ovat nykyaikaan tultaessa kuolleet sukupuuttoon kehittyneempien istukallisten nisäkkäiden tieltä, jotka kaikki ovat nykytiedon mukaan kehittyneet samasta pussieläinkantamuodosta. Sen sijaan Australiassa pussieläimet pääsivät kehittymään ilman kilpailua istukkanisäkkäitä vastaan monimuotoiseksi joukoksi.

## Muita esteitä
Maantieteellisen eristymisen aikana voi populaatioissa kehittyä myös ekologisia, rakenteellisia tai käyttäytymiseen liittyviä esteitä, jotka aiheuttavat sen, etteivät eri populaatioiden lajit voi keskenään risteytyä tai ainakaan saada lajinmääritelmään vaadittavia lisääntymiskykyisiä jälkeläisiä. Näitä esteitä kutsutaan isolaatiomekanismeiksi.

On osoittautunut, ettei risteytymistä tapahdu, vaikka lajit eläisivät myöhemmin samalla alueella, esimerkiksi harmaalokki ja selkälokki. Joillakin linnuilla soidinkäyttäytymisestä on tullut isolaatiotekijä, kun läheisten lajien soidinmenoissa on pariutumisen estäviä eroja. Monilla lajeilla risteytymisen estää lisääntymisajan ero. Esimerkiksi selkälokki ja harmaalokki pariutuvat eri aikaan sen lisäksi, että ne ovat ajautuneet ekologisen lokeron, ulkonäön ja soidinkäyttäytymisen osalta toisistaan hieman erilleen. Kuitenkin vankeudessa lajit ovat saaneet lisääntymiskykyisiä jälkeläisiä, mikä osoittaa että ne ovat perimältään yhä varsin läheistä sukua.

Vaikka uudelleenkohdatessa tapahtuisikin lajien kesken risteytymistä, se usein kasvattaa niiden välistä kuilua entisestään. Jälkeläiset ovat lisääntymiskyvyttömiä, jolloin sellaiset geenit, jotka vaikuttavat oman lajin tunnistamisessa, karsiutuvat pois.

## Katso myös
*Lajiutuminen
*Allopatrinen lajiutuminen

## Lähteet
*
Saum

**Saum** () eli **paasto** on yksi islamin viidestä peruspilarista. Muslimit voivat paastota eri syistä ja eri ajankohtina, mutta pääsääntöisesti muslimit paastoavat koko Ramadanin pyhän kuukauden ajan. Paaston aikana muslimien tulee välttää syömistä, juomista, tupakoimista ja seksuaalista kanssakäyntiä vaimon ja miehen välillä aamunkoiton ja auringonlaskun välisenä aikana. Ramadan on itsetutkiskelun ja itsehillinnän aikaa. 

Muslimit heräävät ennen aamunkoittoa aterioimaan päivän tarpeita varten (eli suhur-ateria). Paastotuntien määrä vaihtelee, mutta voi enimmillään olla 20 tuntia. Pimeän tultua syödään runsas ateria ennen nukkumaan menoa (eli iftar-ateria). Paaston aikana kukaan ei syö julkisesti, joten ravintolat ja ruokakaupat pysyvät usein kiinni tai ovat auki vain vähän aikaa päivässä. Paasto päättyy kolmipäiväiseen id al-Fitriksi kutsuttuun lopetusjuhlaan kuukauden lopuksi.

Islamilaisella paastolla on yhtäläisyyksiä kristillisen pääsiäiseen liittyvän paastoperinteen kanssa. Niihin kuuluu paaston ajoittaminen vuorokauden valoisaan aikaan. Keskiajalla luostarisäännöissä paaston ajankohdaksi määrättiin usein juuri päivän valoisa aika. Kristillisille luostareille ominaiset paastokäytännöt ovat islaminuskossa siirtyneet kaikkien uskovien velvollisuudeksi. 

## Haittoja
Paaston aikaisella päivärytmillä on haittansa erityisesti jos Ramadan sattuu kesään. Yleisimmin havaitut  terveydelliset ongelmat ovat elimistön kuivuminen, päänsärky, rytmihäiriöt ja huonovointisuus. Kuivuminen ja veritulppien riski kasvavat erityisen paljon kun paastotaan lämpimissä oloissa, mutta myös ruumiillinen työ tai liikunta lisäävät näiden riskiä. Myös kognitiiviset suoritukset heikkenevät.  Paastokuun aikana ihmiset ovat väsyneitä ja ärtyneitä. Liikenneonnettomuudet ja luonnolliset kuolemat lisääntyvät ramadan-kuussa. Paastoaika heikentää myös valtiotaloutta ja tuottavuutta. Jordanialaisen ekonomistin mukaan työn tuottavuus laskee jopa 35–60%. Usein työtä tehdään vain aamupäivisin, ja väsymys ja huonotuulisuus haittaavat keskittymistä.

Islaminopettajat ovat Suomessa todenneet, että muslimilapset voivat ramadankuussa olla väsyneitä ja myöhästyä tunneilta. Heidän ei tällöin tulisi osallistua liikuntatunneille, ja kokeitakin tulisi välttää. Viimeisen kymmenen päivän aikana voi esiintyä myös yövalvontaa rukoillessa, joten oppilaat ovat koulussa erityisen väsyneitä.

Paaston haittapuolia lieventää šaria, joka vapauttaa erivapausperiaatteen mukaisesti paastoamiselta ne, joiden terveyttä se voi vahingoittaa sekä vanhukset, jotka ovat liian heikkoja paastotakseen pitkiä aikoja. Esimerkiksi diabeetikot sekä imettävät tai raskaana olevat naiset on vapautettu paastosta. Pitämättä jääneet paastopäivät voi korvata myöhemmin.

## Katso myös
*Paasto

## Lähteet
Keijusalama

**Keijusalama** () on parhaiten tunnettu yläsalamatyyppi. Se esiintyy voimakkaiden ukkosrajuilmojen yhteydessä, yleensä niiden loppupuolella ja näyttää liittyvän hyvin voimakkaisiin positiivisiin pilvestä maahan iskeviin salamoihin. Keijusalaman sai kuvattua ensimmäisenä Minnesotan yliopiston tutkijaryhmä 6. heinäkuuta 1989. Suomessa keijusalamoita on kuvannut ensi kerran vuonna 2009 pieksämäkeläinen tähtiharrastaja Timo Kantola. Kuvattuihin salamoihin kuului myös kajosalamoita.

Keijusalama on pilvestä ylöspäin nouseva hyvin himmeä valoilmiö, joka kohoaa ukkospilven yläpuolella noin 90 kilometrin korkeudelle ilmakehään. Kirkkain osa on tyypillisesti 65–75 kilometrin korkeudessa. Salaman himmeä alaosa, joka alkaa noin 40 kilometrin korkeudelta, muistuttaa sinisiä kuituja kirkkaamman yläosan ollessa pilvimäinen ja kirkkaan punainen. On arvioitu, että keijusalaman energia on noin 10–100 MJ ja teho 5–50 GW. Keijusalamaa edeltää yleensä ilman kuumenemisesta ja ionisaatiosta aiheutuva himmeä, noin yhden millisekunnin kestävä valoilmiö, jolle käytetään nimitystä *sprite halo*.

Vaikka keijusalama on hyvin lyhytaikainen ilmiö (yleensä isku kestää vain noin 3–10 millisekuntia) se on ilmiönä yleensä hitaampi kuin muut yläsalamat. Keijusalamat esiintyvät tavallisesti pieninä rypäinä, johon kuuluu usein kaksi tai useampia samanaikaisia keijuja. Keijusalaman kirkkaus vastaa likimain revontulikaarta, mutta ilmiön lyhytkestoisuuden takia niiden näkeminen paljain silmin on hyvin vaikeaa. Suurinopeuksisella videokameralla ilmiötä on kuitenkin mahdollista tutkia.

Keijusalama syntyy, kun...
# Elektronit virtaavat maasta positiivisesti varautuneeseen ukkospilven yläosaan.
# Elektronit syöksyvät ukkospilven yläosasta kohti ylempiä ilmakerroksia. Sininen kajo syntyy niiden törmätessä ilmamolekyyleihin. Ylempänä väri muuttuu punertavaksi törmäysnopeuden kasvaessa.
# Kun elektronisuihkuja on yhtä aikaa monta, muodostuu keijusalama.

## Katso myös
*Viuhkasalama
*Kajosalama

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ESA:n uutinen
*Alaskan yliopiston tietoisku keijusalamoista
*Keijusalamointia
Usko Santavuori

**Usko Volmar Abel Santavuori** (16. tammikuuta 1922 Viipuri – 1. kesäkuuta 2003 Espoo) oli suomalainen toimittaja ja aikansa sensaatioreportteri. 

## Elämä
Usko Santavuoren isä oli tuomiorovasti Kustaa Aapo Santavuori. Ennen toimittajauraansa Santavuori ehti palvella tapaninpäivästä 1939 alkaen armeijassa noin neljä ja puoli vuotta. Hän osallistui talvisotaan vapaaehtoisena. Santavuori valmistui Kadettikoulusta upseeriksi vuonna 1941. Hänet ylennettiin taistelevan jalkaväkikomppanian päällikkönä kapteeniksi 23. kesäkuuta 1944 nuorempana kuin kukaan muu itsenäisen Suomen puolustusvoimissa. Myöhemmin Santavuori toimi lyhyen ajan kirjeenvaihtajana Tukholmassa ja sen jälkeen Yleisradion freelance-toimittajana. Santavuori muistetaan erityisesti uraauurtavasta ”tosiradio-ohjelmasta” *Radio tekee murron*. Hän teki valemurron vuonna 1950 poliisipäällikön suostumuksella, mutta ilmoittamatta lainkaan muille viranomaisille. Ennenkuulumattoman ohjelmaformaatin ohella suurta kohua herätti poliisien kiroilu suorassa radiolähetyksessä ja se, että toimittajaa lyötiin ja uhattiin aseella. Elokuvaohjaaja Matti Kassila teki tapauksesta sitä mukailevan elokuvan *[[Radio tekee murron]]* vuonna 1951. Muita Santavuoren tempauksia olivat sukellus merenpohjaan ja laskuvarjolla hyppääminen, tapaus jota myös sivuttiin elokuvan *Radio tekee murron* alussa.

Santavuori valmistui 1962 lainopin kandidaatiksi. Hän toimi öljy-yhtiö Essossa Suomessa eri tehtävissä, muun muassa Pohjois-Suomen aluepäällikkönä vuosina 1963–1966 ja vuodesta 1966 lähtien pääkonttorissa muun muassa yhteiskuntasuhteista vastaavana johtajana ja yhtiön johtoryhmän jäsenenä. Santavuori oli 1970-luvulla perustamassa suomalaista öljyalan ja toimittajien välistä keskustelufoorumia Pressoil-klubia. Santavuori jäi eläkkeelle vuonna 1982.

Santavuori juoksi eläkkeelle jäätyään Helsinki City maratonin. Vuonna 1993 Santavuori kruunasi pitkän tennisharrastuksensa seniorien 70-vuotiaiden kaksinpelin Suomen-mestaruudella. Santavuori toimi aktiivisesti Rotary International -järjestössä, muun muassa Rotary International District 142 Governor -tehtävässä vuosina 1988–1989 sekä Suomen Rotary ry:n hallituksen puheenjohtajana vuosina 1991–1992. Santavuori oli naimisissa Ritva Santavuoren kanssa vuodesta 1955. Heillä on kaksi lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yle Elävä arkisto, Usko Santavuoren haastattelu
Aki Luostarinen

**Aki Luostarinen** (s. 26. joulukuuta 1952 Kangaslampi) on suomalainen runoilija. Hänen esikoiskokoelmansa *Näinä aikoina on haaveista vaiettava* ilmestyi vuonna 1976.

## Tuotantoa
* Näinä aikoina on haaveista vaiettava (1976)
* Luonnostani (1978)
* Kosmoksen lapset (1979)
* Tyrannit voivat hyvin (1981)
* Ikuisuuden laulunpätkä (1984)
* Pakanan vaellus, romaani (1990)
* Elinkautinen (1995)
* Leonidit (1999)
* Mennyt on vieras maa. Valitut runot 1975-2002 (2002)
* Maan pakolainen (2004)
* Poika ja torakat, romaani (2007)
* Ajan olo (2012)
Karvaukonkorento

**Karvaukonkorento** (*Brachytron pratense*) on ukonkorentojen heimoon kuuluva sudenkorento. Se poikkeaa huomattavasti muista ukonkorennoista ja on sukunsa ainoa laji.

## Koko ja ulkonäkö
Karvaukonkorento on kooltaan noin 54–63&nbsp;mm. Se on ukonkorennoksi pienikokoinen ja typäkkä. Lajin takaruumis on paksu, eikä se ole kaventunut. Karvaukonkorennon koko ruumis karvainen. Keskiruumiin sivut ovat laajalti vaaleat - koiraalla vihreät, naaraalla keltaiset ja sivuilla on kaksi mustaa pystyraitaa. Takasiiven tyvi on voimakkaasti pyöristynyt ja siipitäplä on hyvin pitkä.

## Elinympäristö
Lajin tyypillisimmät elinympäristöt ovat puhtaat ja rehevät seisovat tai hitaasti virtaavat vedet, kuten lintujärvet, jokisuut ja suolammet.

## Esiintyminen
Karvaukonkorennon lentokausi on kesä-heinäkuu. Laji on aikaisin Suomen ukonkorennoista. Se lentää pääosin kesäkuussa, kun muut ukonkorennot vasta aloittelevat lentoaan. Karvaukonkorento on levinnyt laajalle Euroopassa, mutta esiintyminen laikuittaista. Suomessa sitä tavataan maan etelä- ja kaakkoisosissa.

## Lähteet
Ikärakenne

**Ikärakenne** kuvaa ihmisten ikää tietyn alueen sisällä. Ikärakennetta kuvataan usein ikäpyramidilla, johon luokitellaan, kuinka paljon minkäkin ikäisiä ihmisiä on. Ikärakenteesta voidaan muun muassa tarkastella onko populaation kanta kasvussa tarkastelemalla syntyvien lukumäärää, tai onko jokin katastrofi aiheuttanut tietyn ikäisten yksilöiden katoamisen. Ikärakenne kertoo hyvin paljon alueen oloista elintasosta.
Axel Oxenstiernan palatsi

**Axel Oxenstiernan palatsi** on pienehkö palatsimainen rakennus Tukholman vanhassakaupungissa, Suurkirkon pohjoispuolella. Sen on suunnitellut arkkitehti Jean de la Vallée valtakunnankansleri Axel Oxenstiernalle. Rakennus valmistui vuonna 1653.

Palatsi tunnetaan Tukholman ensimmäisenä roomalaista manierismia edustavana rakennuksena, ja sitä pidetään myös yhtenä de la Valléen pääteoksista. Se on vain yksi osa suurempaa de la Valléen suunnittelemaa palatsikokonaisuutta, joka ei kuitenkaan koskaan valmistunut täydellisesti, sillä Axel Oxenstiernan kuolema vuonna 1654 ja hänen veljensä Erikin kuolema kaksi vuotta myöhemmin keskeyttivät rakennustyöt. Oxenstiernan suku ei koskaan ehtinyt asua palatsissa.

Vuosina 1668–1680 Oxenstiernan palatsissa toimi Ruotsin keskuspankki Sveriges Riksbank. Ruotsin valtio on vuodesta 1935 lähtien listannut palatsin tärkeänä historiallisena arkkitehtuurikohteena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Professori Moriarty

Professori **James Moriarty** on Sherlock Holmes -kirjoissa esiintyvä fiktiivinen henkilö, rikollinen nero, jota on sanottu ”ensimmäiseksi superrikolliseksi”. Conan Doyle esitteli hahmon ensimmäisen kerran tarinassa *[[Viimeinen tapaus]]*, jota Doyle kaavaili alun perin viimeiseksi Sherlock Holmes -tarinaksi, mutta alkoi myöhemmin kirjoittamaan lisää yleisön painostuksesta. Uudemman kerran Moriarty esiintyy Conan Doylen viimeisessä Sherlock Holmes -novellissa Pelon laakso ja kaikkiaan hahmo mainitaan yhteensä viidessä eri Conan Doylen kirjoittamassa Sherlock Holmes -tarinassa. Toisinaan Moriartya on pidetty Sherlock Holmesin arkkivihollisena.

Doyle saattoi käyttää Moriartyn esikuvana Lontoossakin vaikuttanutta rikollista Adam Worthia, jota kutsuttiin Scotland Yardissa ”rikollismaailman Napoleoniksi”. 1800-luvulla Englannissa tunnettiin myös joitakin muita rikollisia, joiden taustoihin liittyi Moriartyn omaama matemaattinen lahjakkuus.

Conan Doyle maalasi Moriartysta kuvan rikosten aivoina, joka johtaa ja suojelee viktoriaanisen Englannin alamaailmaa. Sherlock Holmes päättelee Moriartyn olevan useimpien varsinkin Lontoota piinanneiden tapausten takana, joita kaikkia ei ole edes pystytty selvittämään. Aiemmin Moriarty oli toiminut englantilaisen yliopiston professorina ja julkaissut kirjan asteroidien dynamiikasta, ennen kuin joutui eroamaan yliopiston virastaan hänestä levitettyjen puheiden vuoksi. *[[Autio talo|Autiossa talossa]]* tohtori Watson mainitsee, että Moriartylla oli ainakin yksi veli, joka nosti syytteen Sherlock Holmesia vastaan veljensä kuolemasta.

## Fiktiivinen elämäkerta

Sherlock Holmesin elämäkerran mukaan Moriarty toimi nuoren Holmesin opettajana.

Holmes kuvaili Moriartya Euroopan pahimmaksi rikolliseksi, vaikkei häntä voitukaan yhdistää hänen tekemiinsä rikoksiin. Lopulta Holmes saa kuitenkin tietää Moriartysta ja ryhtyy ”hiljaiseen taisteluun” tätä vastaan. Taistelun tuloksena Moriartyn rikollisryhmä tuhotaan ja muutamaa kätyriä lukuun ottamatta kaikki vangitaan. Moriarty itse pakenee poliisin käsistä kostaakseen Holmesille. Nämä kaksi käyvät lopulta taistelun Sveitsissä Reichenbachin putousten luona, jolloin Moriarty putoaa alas ja kuolee. Holmesinkin uskotaan kuolleen, kuten hahmoon kyllästynyt Doyle alun perin tarkoittikin, mutta myöhemmin selviää, että Holmes vain lavasti kuolemansa. 

### Fiktiiviset teokset

*Tutkielma binomilauseesta (*Viimeinen tapaus*)
***A Treatise on the Binomial Theorem (The Final Problem)*

*Tutkielma asteroidien dynamiikasta (*Pelon laakso*)
***The Dynamics of an Asteroid (The Valley of Fear)*

## Lähteet
Jean de la Vallée

**Jean de la Vallée** (1620 tai 1624 Ranskan kuningaskunta – 9. maaliskuuta tai 12. maaliskuuta 1696 Tukholma) oli ranskalaissyntyinen arkkitehti, joka asui ja työskenteli Ruotsissa.

## Suku ja koulutus
Hän syntyi todennäköisesti Pariisissa, jossa hänen isänsä Simon de la Vallée työskenteli oman isänsä, arkkitehti Marin de la Valléen oppipoikana Pariisin kaupungintalon ja Luxembourgin palatsin rakennusprojekteissa 1620-luvulla. Hänen äitinsä oli Pauline de Courlas (k. 1672). Perhe muutti vuonna 1633 Alankomaihin, jossa isällä oli työtehtäviä Haagissa käskynhaltija Fredrik Henrik Oranialaisen palveluksessa ja vuonna 1637 Ruotsiin.

Kuningatar Kristiina myönsi Jean de la Valléelle stipendin. Tämä mahdollisti hänelle neljän vuoden matkan Eurooppaan opiskelemaan uusia kulttuurivirtauksia tavoitteenaan parantaa ruotsalaista arkkitehtuuria. Hänellä oli tilaisuus osoittaa taitojaan kuningattaren kruunajaisten yhteydessä vuonna 1650. Norrmalmstorgille pystytettiin riemukaari, joka oli kopio Rooman Konstantinuksen riemukaaresta. Hänen tuotteliain kautensa alkoi kuningas Kaarle X Kustaan hallituskaudella 1650-luvulla.

## Ura
Ruotsalaisen aatelismiehen tapettua de la Valléen isän, arkkitehti Simon de la Valléen vuonna 1642, hän jatkoi isältään kesken jääneen Ruotsin ritarihuoneen eli Riddarhusetin suunnittelua. Rakennus valmistui lopulta vuonna 1660. Ennen tätä de la Vallée oli ehtinyt suunnitella kaksi suurta kirkkoa Tukholman keskustaan, Katariinan kirkon vuonna 1656 ja Hedvig Eleonoran kirkon vuonna 1658. Kuningatar Hedvig Eleonoralle luotiin huoneistoja Gripsholmin linnaan. Tukholman Tre Kronor -linna oli tarkoitus muuttaa barokkityyliseksi palatsiksi roomalaisten ja ranskalaisten mallien pohjalta. Vanhasta linnasta otettiin mittoja ja laadittiin muutossuunnitelmia, mutta niitä ei koskaan toteutettu.

De la Vallée toimi suunnittelijana myös monen aatelismiehen palveluksessa. Tukholmaan hän suunnitteli Axel Oxenstiernalle pienen palatsin ja Magnus Gabriel De la Gardielle Karlbergin linnan uudistustyöt. Muita hänen huomattavia töitään ovat Skoklosterin linna, Mariedalin linna, Bonden palatsi sekä Wrangelin palatsi yhdessä Nicodemus Tessin vanhemman kanssa. Molemmat palatsit sijaitsevat Riddarholmenilla, Tukholman Vanhassakaupungissa. Kun kuningas Kaarle X kuoli vuonna 1660, de la Vallée menetti asemansa kuninkaallisena arkkitehtina Nikodemus Tessin vanhemmalle.

Vuonna 1680 de la Vallée ylennettiin Tukholman kaupunginarkkitehdiksi, ja vuonna 1691 hän sai kuninkaallisen arkkitehdin arvonimen. Hänet aateloitiin vuonna 1692. 

Jean de la Vallée kuoli noin 71-vuotiaana maaliskuussa 1696. Hänet on haudattu suunnittelemaansa Katariinan kirkkoon Tukholmaan.

## Avioliitto ja jälkeläiset
De la Vallée avioitui vuonna 1654 Anna Maria Böösin kanssa. Heidän poikansa oli arkkitehti ja insinööri Christoffer de la Vallée (1661–1700), joka aateloitiin vuonna 1692, kaatui Narvan taistelun piirityksessä. Ilman miespuolisia perillisiä suku sammui häneen vuonna 1706.

## Lähteet
20 suosikkia – Metsämökin tonttu

**20 suosikkia – Metsämökin tonttu** on suomalaisen laulajan Jussi Raittisen kokoelma-albumi, joka on saanut nimensä vuoden 1974 Syksyn sävel -kilpailun voittajakappaleesta.

## Kappaleet

* Metsämökin tonttu - 2.34
* Kesäduuni blues - 2.14
* Mä tahdon rokata - 1.50
* Blueberry Hill - 3.02
* Mä oon rock-kuningas - 2.36
* Hän kuudentoista on - 2.12
* Krokotiili rock - 3.33
* Mona Lisa - 1.53
* Vankila-rock - 2.33
* Murtuneen sydämen hotelli - 3.38
* Valtatie 66 - 2.33
* Et voi sä estää - 2.15
* Takaa ajatusten virran - 3.05
* Päästä pois tahtoisin - 3.45
* Hallelujaa häntä rakastan - 2.15
* Rehtorin luiseva salli - 2.33
* No niin Mary Lou 2.26
* Oon yksin niin - 2.27
* Käy ohitsein - 2.07
* Tukholma - 3.06

## Katso myös

* 20 suosikkia -sarjan muut levyt

## Aiheesta muualla
* Rytmimusiikin Syke: 20 Suosikkia - Metsämökin tonttu
Darkness on the Edge of Town

**Darkness on the Edge of Town** on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin neljäs albumi. Se julkaistiin vuonna 1978. *Darkness on the Edge of Town* nousi Billboardin albumilistan kymmenen myydyimmän albumin joukkoon, mutta menestys ei ollut pysyvää. Suomessa se nousi myydyimpien albumien listalla sijalle 27.

## Äänitykset
*Darkness on the Edge of Townia* päästiin äänittämään vasta, kun monet oikeuskiistat entistä tuottajaa Mike Appelia vastaan saatiin käsiteltyä. Äänityssessiot alkoivat Atlanticin studioilla Keski-Manhattanilla, mistä ne siirtyivät syyskuussa Record Plantiin. Springsteenin musiikillinen tunnelma ja sanoitukset muuttuivat synkemmiksi, jonka sanotaan johtuvan juuri oikeuskiistoista, jotka johtuivat Springsteenin allekirjoittamasta "orjasopimuksesta" Mike Appelin kanssa.

Äänityksissä, joissa äänitettiin kymmeniä lauluja eri musiikkityyleistä, Springsteen etsi tunnelmaa, joka sijoittuisi ''Born to Run'' -albumin toiveikkuuden ja 1970-luvun kyynisyyden väliin. Uusien kappaleiden aikuiset ja kokeneet henkilöt kamppailisivat tuota kyynisyyttä vastaan. Hän sai musiikillisia vaikutteita countrysta, The Animalsin työväenluokkaisesta bluesista ja punkista. Levyn sanoitukset kertovat useista epäonnistuneista ihmiskohtaloista, jotka yrittävät paeta todellisuutta.

Runsaasta materiaalista Springsteen seuloi albumille ne kappaleet, jotka muodostivat kertomuksen. Ylijääneitä kappaleita olivat muiden muassa Because the Night ja Fire.

## Kansi
Kansikuvan on ottanut Frank Stefanko. Kansitekstien kiitoksissa on mainittu Mike Batlan, Bob Chirmside, Doug Sutphin ja Charles Plotkin.

## Kappaleet
# Badlands - (4:01)
# Adam Raised a Cain - (4:32)
# Something in the Night - (5:11)
# Candy's Room - (2:51)
# Racing in the Street - (6:53)
# The Promised Land - (4:33)
# Factory - (2:17)
# Streets of Fire - (4:09)
# Prove It All Night - (3:56)
# Darkness on the Edge of Town - (4:28)

Kaikki kappaleet ovat Springsteenin tekemiä. LP-levyn ykköspuoli päättyy kappaleeseen "Racing in the Street". Kappaleiden sanat on painettu LP:n mukana seuranneelle erilliselle paperiarkille.

## Kokoonpano
* Clarence Clemons, saksofoni, lyömäsoittimet
* Danny Federici, urut
* Roy Bittan, piano
* Bruce Springsteen, laulu, soolokitara, huuliharppu
* Garry Tallent, basso
* Steve Van Zandt, kitara
* Max Weinberg, rummut

## Tuotanto
* Tuottajat: Jon Landau, Bruce Springsteen
* Tuotantoapulainen: Steve Van Zandt
* Äänittäjä: Jimmy Iovine
* Miksaus: Charles Plotkin, Jimmy Iovine
* Äänittäjän apulainen: Thom Panunzio
* Äänitys- ja miksausstudio: Record Plant, New York City
* Masterointi: Mike Reese, Mastering Lab, Los Angeles, Kalifornia
* Valokuvat: Frank Stefanko

## Lähteet
* Bruce Springsteen LP *Darkness on the Edge of Town* (CBS 86061) 1978

### Viitteet

## Kirjallisuutta
*
Stadin kundin kaiho

**Stadin kundin kaiho** on suomalaisen laulajan Jussi Raittisen kokoelma-albumi. 

## Kappaleet

* Takaa ajatusten virran - 3.37 
* Rampa sydän - 2.14 
* Hirvi älä tule tielle - 4.33 
* Samassa veneessä - 2.40 
* Stadin kundin kaiho - 3.54 
* Stadin kesis - 3.08 
* Ihmisen satumaa - 3.50 
* Mañana - 3.58 
* Mr. Blues - 4.16 
* Gartsan gundi - 3.03 
* Varjoisan kujan poika - 3.09 
* Olet paha - 3.01 
* Oma vaarini oon - 2.58 
* Esplanadi - 6.52 

## Aiheesta muualla
* Rytmimusiikin Syke: Stadin kundin kaiho
Radio tekee murron

**Radio tekee murron** on Matti Kassilan ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1951. Kassilan ja Aarne Tarkaksen käsikirjoittaman rikoskomedian pääosissa ovat Hannes Häyrinen ja Ritva Arvelo. Notkeasti kerrotussa elokuvassa on ilmeisiä film noir -vaikutteita. Elokuva sai kolme Jussi-palkintoa (käsikirjoitus, ohjaus, miesnäyttelijä). 

Elokuvassa nähdään Usko Santavuoren reportaaseja mukailevat jaksot laskuvarjohypystä (”Maan ja taivaan välillä”) ja murrosta (”Valemurto”). Hävittäjä-ässä Oiva Tuominen on elokuvan alussa cameoroolissa lentäjänä.

## Juoni

Elokuvan idea perustuu Usko Santavuoren edellisenä vuonna tekemään Suomessa uraa-uurtavaan radioreportaasiin, jossa hän tekeytyi murtovarkaaksi ja teki valemurron radioliikkeeseen. Viranomaiset eivät olleet saaneet siitä etukäteen tietoa lukuun ottamatta Helsingin poliisikomentajaa, jonka luvan turvin Santavuori toimi.

Elokuvassa valemurto tehdään Helsingin taidemuseoon, mutta todelliset konnat saavat vihiä aikeesta ja vievät museosta samanaikaisesti tauluja, joiden katoamisesta toimittaja Teräsvuori joutuu vastuuseen. Koska Teräsvuori päätti toimia yksin esimiehen annettua hänen juttuideansa toiselle, ei poliisi tahdo ottaa todesta hänen tarinaansa valemurrosta.

## Näyttelijät

## Julkaisu

Elokuvan ensi-ilta oli 6. huhtikuuta 1951 Bio Rexissä ja Tuulensuussa. 

## Arviot

Aikalaisarvioijat antoivat elokuvalle suitsutusta yksimielisesti. Olavi Veistäjä (*[[Aamulehti]]*) kirjoitti: ”[– – tekijät ovat] saaneet syntymään todella jännittävän, vaihtelevan ja vauhdikkaan kotoisen seikkailufilmin” ja Juha Nevalaisen (*[[Ilta-Sanomat]]*) arviossa elokuva on ”teknilliseltä valmiudeltaan ja kekseliäältä ohjaukseltaan – – toden totta kansainvälistä luokkaa".

*Tv-maailman* kriitikon mielestä elokuva on kestänyt aikaa hyvin, vaikka sen ajatuksellinen sisältö on jokseenkin vaatimaton.

## Palkinnot
*Jussi-palkinnot:
** Paras miespääosanäyttelijä: Hannes Häyrinen
** Paras käsikirjoitus: Matti Kassila ja Aarne Tarkas
** Paras paras ohjaus: Matti Kassila

## Lähteet
Hajalan rautatieasema

**Hajalan rautatieasema** (, , ratakm 157+733) on Salon kaupungissa rantaradalla sijaitseva entinen rautatieasema. Asema avattiin 1. marraskuuta 1899 ja asemarakennus valmistui vuonna 1904. Henkilöliikenne lakkautettiin 1. kesäkuuta 1969 ja koko liikennepaikka 1. kesäkuuta 1987. Nykyään asema on yksityisomisteinen asuinrakennus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Hajalan rautatieasema Useita kuvia asemasta.
Keskilohja

**Keskilohja** (ruots. *Mellanlojo*) on Lohjan 11. kaupunginosa. Se sijaitsee noin 1,5 kilometrin päässä kaupungin keskustasta Lohjanharjun toisella puolella, valtatie 25:n eteläpuolella. Rakennuskanta koostuu suurelta osin rintamamiestaloista, Keskilohjantien kerrostaloista sekä osittain teollisuudesta. Keskilohjan kaupunginosassa sijaitsee Lemminkäinen Oyj:n Lohjan kateainetehdas. Siellä sijaitsee myös konditoria Pink Lemon. 

Keskilohjaa kutsutaan usein puhekielessä Nummentaustaksi, mutta Nummentaustaan kuuluvat Keskilohjan lisäksi Gruotila, Metsola, Pappilankorpi, Veijola ja Vienola.

Idässä Keskilohjan Gruotilasta erottaa Harmajankatu ja Rajamäenkatu, etelässä Vienolasta Siuntionkatu, lännessä Metsolasta Malminkatu ja pohjoisessa Anttilan kaupunginosasta valtatie 25.

## Palvelut
Keskilohjalla on Nummentaustan viipalekoulu (1.–2. luokka), Mäntylän päiväkoti, Siwa, sekä Würth. Liikuntamahdollisuudet ovat suhteellisen hyvät, koska kävelymatkan päässä on liikuntakeskus, josta löytyy uimahalli, jäähalli, urheilukenttä ja kouluilta löytyy koripallokenttiä. Takasenkadulla sijaitsee Takasenpuisto, jossa on leikkipuiston lisäksi pallokenttä. Alueen asukkaita palvelee myös Gruotilan puolella sijaitseva Ojaniitun leikkipuisto ja kenttä, joka talvisin jäädytetään luistelukentäksi.

Paikallisliikenteen linja-autot kulkevat Keskilohjan läpi Keskilohjantietä ja Puistokatua pitkin.

## Katso myös
Keskilohjan seisake

## Lähteet
Jakobiinikäki

**Jakobiinikäki** (*Oxylophus jacobinus* tai *Clamator jacobinus*) on vanhalta nimeltään kirjokäki. Nykyisin nimeä kirjokäki käytetään kuitenkin *Cacomantis sonneratii*-lajista.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 33&nbsp;cm. Puku on mustavalkoinen siten, että selkäpuoli, pää ja pyrstö ovat sinimustat ja alapuoli valkoinen. Tavataan myös mustia yksilöitä, joilla valkoista on vain läiskä siivessä. Päälaella on töyhtö.

## Levinneisyys
Saharan eteläpuolinen Afrikka ja siitä itään aina Intiaan ja Myanmariin saakka. On tavattu Suomessa, mutta havainto on tulkittu tarhakarkulaiseksi, sillä pesimäalueellaan laji on lyhyen matkan muuttaja.

## Elinympäristö
Pensaikot, kosteikot ja viljelysmaat.

## Lisääntyminen
Käet ovat loisia, ja niin myös jakobiinkäki. Se munii ainoan munansa tavallisesti pensastimalin (Turdoides) pesään.

## Ravinto
Kovakuoriaiset ja muut hyönteiset.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mäkipelto, Jouni 1979: [Kirjokäki *Clamator jacobinus**] Lehtimäellä. – Lintumies 4.1979 s.&nbsp;184–185. LYL.
*ITIS: Clamator jacobinus
Pop Show

**Pop show** on kokoelma-albumi, jolla esiintyvät Jorma Kääriäinen & Agents, Jussi & The Boys, Jussi & The Agents ja pelkkä The Boys. Albumi julkaistiin vuonna 2004.

## Kappaleet
#  – Jorma Kääriäinen & Agents
#  - Jorma Kääriäinen & Agents
#  - Jorma Kääriäinen & Agents
#  – Jussi & The Boys
#  – Jussi & The Boys
#  – The Boys
#  - Jorma Kääriäinen & Agents
#  - Jorma Kääriäinen & Agents
#  - Jorma Kääriäinen & Agents
#  – Jussi & The Boys
#  – Jussi & The Boys
#  – The Boys
#  – Jussi & The Agents
#  – Jorma Kääriäinen & The Boys

## Kokoonpanot
### Jussi & The Boys
* Jussi Raittinen – laulu, bassokitara
* Eero Lupari – kitarat, taustalaulu
* Jari Metsberg – kitarat, taustalaulu
* Rudy Ryynänen – rummut, lyömäsoittimet ja taustalaulu
### Agents
* Jorma Kääriäinen – laulu, rytmikitara
* Esa Pulliainen – soolokitara
* Kai Pulliainen – bassokitara
* Heikki Sandrén – rummut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rytmimusiikin Syke: Pop Show
Metyyliasetoasetaatti

**Metyyliasetoasetaatin** kemiallinen kaava on C5H8O3 ja rakennekaava CH3OOCCH2COCH3. Metyyliasetoasetaatista käytetään myös nimityksiä *asetoetikkahappometyyliesteri* ja *1-metoksibutaani-1,3-dioni*.

Metyyliasetoasetaatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste, jolla on tunnusomainen haju. Sen moolimassa on 116,1 g/mol, sulamispiste −27 °C, kiehumispiste 171,7 °C, tiheys 1,08 g/cm3, liukoisuus veteen 50 g/100 ml 20 °C:n lämpötilassa, leimahduspiste 77 °C c.c., itsesyttymislämpötila 280 °C ja CAS-numero 105-45-3.

Metyyliasetoasetaattia valmistetaan diketeenin ja metanolin välisellä reaktiolla. Reaktio suoritetaan 50&ndash;80&nbsp;°C:n lämpötilassa ja katalyyttinä käytetään trimetyyliamiinia, trietyyliamiinia tai pyrimidiiniä.

Katso myös etyyliasetoasetaatti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Gran Caffé Doney

**Gran Caffé Doney** tai Doney's oli Firenzessä 1800-luvun lopulla perustettu kahvila. Se sijaitsi Via Tornabuonilla lähellä Ison-Britannian konsulaattia. Kahvilan asiakaskunta koostui ylä- ja keskiluokasta, erityisesti Firenzessä asuvista briteistä. Doney olikin yksi Firenzessä asuvien ulkomaalaisten suosituimmista kohtauspaikoista.

Kun Italia Benito Mussolinin johdolla hyökkäsi Abessiniaan eli nykyiseen Etiopiaan, britit esittivät julkisen paheksuntansa sodanjulistuksesta ja tästä syystä fasistit suorittivat muutamia väkivaltaisia mellakoita Gran Caffé Doney'hyn vuosina 1935–1936.

Gran Caffé Doney'n kuuluisimpia asiakkaita ovat olleet seurapiirirouva Violet Trefusis, joka sai Mussolinilta audienssin vuonna 1937 sekä The Scorpioni -ryhmä, joka vaikutti Firenzessä maailmansotien välillä.

Doney suljettiin vuonna 1986.

Gran Caffé Doney on myös yksi elokuvan Teetä Mussolinin kanssa keskeisistä tapahtumapaikoista.
Kontu (Kivennapa)

**Kontu** on Kivennavan pitäjään kuulunut kylä. Se sijaitsee Neuvostoliitolle vuonna 1944 luovutetulla alueella.

## Konnun kylän historia ennen luovutusta
Konnun kylän maat olivat Kivennavan Linnamäen pappilan maita ja alueella asuivat pappilan torpparit, jotka suorittivat päivätöitä pappilaan. Uuden torpparilain voimaan tultua 1923 Konnun kylän torpparit vapautuivat velvollisuuksistaan ja tämän jälkeen kylä vaurastui ja viljelyspinta-ala kasvoi. Kylässä toimi mylly, jonka yhteydessä oli pärehöylä.

Kivennavan kirkonkylän hautausmaan tultua täyteen Konnun kylään, Konnuntienhaaraan  perustettiin Kankaan hautausmaa, senaatin tehtyä asiasta päätöksen 27. heinäkuuta 1915 . Alueelta siirrettiin pois muutamia mökkejä uuden hautausmaan tieltä ja rakennettiin hautauskappeli, joka valmistui v. 1933. Kappelin alla oli ruumishuone ja kalustovaja. 1930-luvulla hautausmaa kunnostettiin  ja alueelta kaadettiin monikymmenvuotiset suuret kuuset, hautausmaalle tehtiin hiekoitetut käytävät ja moniväriset kukkaistutukset.

## Lähteet
* Kiuru, Paavo: *Kivennapa - muistelmia ja kuvia entisestä kotiseudusta*, Kivennavan historiatoimikunta, Pieksämäki, 1952
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kivennapaseura ry 
* Konnun kartta
* Hämäläinen-Forslund, Pirjo 1997. Kontu : kolmasti halkaistu kylä. Helsinki : Konnun kylän kirjatoimikunta
Säännöllinen alkuluku

Matematiikassa **säännöllinen alkuluku** on tietyntyyppinen pariton alkuluku. Alkuluku *p* on säännöllinen, jos se ei jaa *p*:nnen syklotomisen kunnan luokkalukua. Ensimmäiset säännölliset alkuluvut ovat:
:3, 5, 7, 11, 13, 17, 19, 23, 29, 31, 41, …

On otaksuttu, että säännöllisiä alkulukuja on äärettömän monta. Edelleen on otaksuttu, että *[[Neperin luku|e]]*&minus;1/2 eli noin 61 % kaikista alkuluvuista on säännöllisiä. Tässä tiheydellä tarkoitetaan luonnollista tiheyttä.

Säännölliset alkuluvut keksi Ernst Kummer, joka osoitti, että Fermat'n suuri lause on voimassa kaikille säännöllisille alkulukueksponenteille (ja siten myös niiden monikerroille).

Yhtäpitävä määritelmä säännölliselle alkuluvulle on, että alkuluku *p* on säännöllinen, jos *p* ei jaa Bernoullin luvun *B**k* osoittajaa kun  *k*&nbsp;=&nbsp;2,&nbsp;4,&nbsp;6,&nbsp;&hellip;,&nbsp;*p*&nbsp;&minus;&nbsp;3. 

Pariton alkuluku, joka ei ole säännöllinen, on nimeltään **epäsäännöllinen alkuluku**. Luku *B**k*, missä osoittaja on jaollinen *p*:llä, on nimeltään *p*:n **epäsäännöllisyyden indeksi**. Johan Jensen osoitti vuonna 1915, että on olemassa äärettömän monta epäsäännöllistä alkulukua. Näistä ensimmäiset ovat 37, 59, 67, 101, 103, 131 ja 149.

## Aiheesta muualla
* The Prime Glossary: Säännöllinen alkuluku
Metyyliklooriasetaatti

**Metyyliklooriasetaatin** kemiallinen kaava on C3H5ClO2 ja rakennekaava ClCH2COOCH3. Metyyliklooriasetaatista käytetään myös nimityksiä *metyylimonoklooriasetaatti* ja *metyyli-alfa-klooriasetaatti*. Metyyliklooriasetaatti on kloorietikkahapon (C2H3ClO2) metyyliesteri. 

Metyyliklooriasetaatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste, jolla on tunnusomainen haju. Sen moolimassa on 108,53&nbsp;g/mol, sulamispiste −32,1&nbsp;°C, kiehumispiste 129,5&nbsp;°C, tiheys 1,2 g/cm3, liukoisuus veteen 5,2 g/100 ml 19,8&nbsp;°C:n lämpötilassa, leimahduspiste 57&nbsp;°C c.c. ja CAS-numero 96-34-4. 

## Valmistus ja käyttö
Metyyliklooriasetaattia valmistetaan metanolin ja kloorietikkahapon tai klooriasetyylikloridin välisellä reaktiolla. Yhdistettä käytetään lähtöaineena valmistettaessa hyönteismyrkkyjä, hajusteita ja lääkkeitä. Metyyliklooriasetaatti reagoi muun muassa β-jononin kanssa Darzens-reaktiolla tuotteen, jota käytetään A-vitamiinin synteesissä.

## Lähteet

## Katso myös
*Etyyliklooriasetaatti

## Aiheesta muualla

*
Scott Stevens

**Ronald Scott Stevens** (s. 1. huhtikuuta 1964 Kitchener, Ontario, Kanada) on uransa päättänyt ammattilaisjääkiekkoilija ja nykyinen valmentaja. 

Stevensin ura NHL-puolustajana kesti 22 kautta vuosina 1982–2004. Hän pelasi kahdeksan kautta Washington Capitalsin ja yhden kauden St. Louis Bluesin joukkueissa ennen siirtoaan New Jersey Devilsiin, jossa hän pelasi 13 kautta ennen lopettamistaan. Stevens toimi joukkueensa kapteenina sekä Bluesissa että Devilsissä.

Devilsin kapteenina Stevens voitti Stanley Cupin kolmesti, vuosina 1995, 2000 ja 2003. Hänet nimettiin Hockey Hall of Fameen vuonna 2007.. Devils on jäädyttänyt hänen pelinumeronsa 4. Stevens tunnettiin urallaan luotettavana puolustajana, jonka tavaramerkki olivat kovat taklaukset.

Stevensillä on  New Jersey Devilsin pelaajana tilillään kolmanneksi eniten otteluita, neljänneksi eniten jäähyminuutteja ja viidenneksi eniten syöttöpisteitä.

## Tilastot

## Saavutuksia ja palkintoja pelaajana

;NHL

## Lähteet
Karol Szymanowski

**Karol Maciej Szymanowski** (3. lokakuuta 1882 Tymoszówka, Kiovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 29. maaliskuuta 1937 Lausanne, Sveitsi) oli puolalainen säveltäjä ja pianisti.

Szymanowski syntyi nykyisen Ukrainan alueella ja opiskeli Varsovassa  sekä myöhemmin Berliinissä.  Hän sai tuotantoonsa vaikutteita muiden muassa Frédéric Chopinilta, Richard Wagnerilta, Richard Straussilta, Johannes Brahmsilta ja Max Regeriltä. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Szymanowskista tuli sävellyksen professori Varsovan konservatoriossa.

Szymanowski sävelsi muun muassa neljä sinfoniaa, kaksi viulukonserttoa, kamarimusiikkia ja kaksi oopperaa.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
*
Termosfääri

**Termosfääri** on ilmakehän kerros 100–500 kilometrin korkeudessa mesosfäärin ja eksosfäärin välissä. Termosfäärin alinta osaa kutsutaan ionosfääriksi; siellä aines on ionisoituneessa muodossa.

Termosfäärissä esiintyy revontulia. Revontulet syntyvät ionosfäärissä, kun aurinkotuulen protonit ja elektronit törmäävät ilmakehän atomeihin ja molekyyleihin.

Termosfääri suojaa Maapalloa gamma- ja röntgensäteilyltä, ja radioaallot heijastuvat termosfääristä.

Termosfäärissä lämpötila nousee ylöspäin mentäessä Auringon hyvin lyhytaaltoisen ultraviolettisäteilyn seurauksena aina 2&nbsp;000 celsiusasteeseen saakka. Koska termosfäärin aine on äärimmäisen harvaa, korkealla lämpötilalla ei kuitenkaan ole juuri minkäänlaista lämmittävää vaikutusta. Termosfääri sisältää kerroksittain happi- ja typpiatomeja ja -molekyylejä, typpioksideja ja myös heliumia. Tuulia tai pystysuoria virtauksia ei esiinny.

## Lähteet
Surkastuma

**Surkastuma** eli rudimentti on elin, joka on jäänyt tarpeettomaksi evoluution myötä. Sen alkuperäinen toiminnallinen tarkoitus heikkenee tai vaihtuu toiseksi. Surkastunut elin jää keskeneräiseksi ja toimimattomaksi eliön kasvun myötä.

## Ihmisellä
Ihmisen surkastumia ovat häntäluu, umpisuoli, viisaudenhampaat, silmän vilkkuluomi, korvalihakset, ylähuulen viiksilihakset, ranteen *palmaris longus* -jänne, pohkeen *plantaris*-lihas, vatsan *pyramidalis*-lihas, rinnan *sternalis*-lihas, miehen nännit sekä ihon kananlihalle meneminen, käden tarttumisheijaste, hikka ja vomeronasaalielin.

Jotkin pitkään surkastumiksi arvellut elimet saattavat kuitenkin ollakin tarpeellisia. Esimerkiksi umpilisäke on tärkeä suojapaikka suolistobakteereille.

## Lähteet
Propyyliasetaatti

**n-propyyliasetaatin** kemiallinen kaava on C5H10O2 ja rakennekaava CH3COOCH2CH2CH3. n-propyyliasetaatista käytetään myös nimityksiä **1-asetoksipropaani** ja **1-propyyliasetaatti**.

n-propyyliasetaatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste, jolla on tunnusomainen haju. Sen moolimassa on 102,13 g/mol, sulamispiste −92 °C, kiehumispiste 101,6 °C, tiheys 0,9 g/cm3, liukoisuus veteen on kohtalainen, leimahduspiste 14 °C c.c., itsesyttymislämpötila 450 °C ja CAS-numero 109-60-4. 

Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

Katso myös n-propyyliasetaatin isomeerista muotoa isopropyyliasetaattia.

Propyyliasetaatin tärkein käyttökohde on toimia painomusteissa liuottimena. Se liuottaa hyvin erityisesti selluloosanitraattia, mutta myös eräitä muita polymeerejä, kuten kumeja. Yhdistettä voidaan käyttää myös hajusteissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*PubChem: Propyl acetate 
*Human Metabolome Database (HMDB): Propyl acetate 
*DrugBank: Propyl Acetate 
*Yeast Metabolome Database (YMDB): Propyl acetate 
*ChemBlink: Propyl acetate 
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Propyl-acetate 
*Pherobase: Floral Compound - 3Ac 
*Pherobase: Semiochemical - 3Ac
Ymir (sarjakuvahahmo)

**Ymir** on Marvel-kustantamon luoma superroisto. Hahmo perustuu norjalaiseen, mytologiseen Ymiriin. Ymirin ensiesiintyminen tapahtui *Journey Into Mystery* -lehden numerossa 97. Hahmon loivat Stan Lee ja Jack Kirby.

## Historia

Ymir on vanhin ja kaikkein voimakkain huurrejättiläisistä. Olentojen suuri koko, kestävyys ja valtaisa voima on tehnyt niistä asgardilaisten pahimpia vihollisia jo vuosituhansien ajan. 

Ymir on koko rotunsa kantaisä. Hänen ulkomuotonsa poikkeaa kuitenkin suuresti nykyisistä huurrejättiläisistä, jotka muistuttavat enemmän suurta ihmistä. Ymir ja useat hänen rotunsa ensimmäisistä jäsenistä tunnettiin myös nimellä **jääjättiläiset**. 

Ymirin nykyiset vaiheet ja sijainti on tuntematon. 

## Voimat & varusteet

Ymir on yli 300 metriä pitkä huurrejättiläinen ja valtavasti voimakkaampi kuin yksikään rotunsa toinen jäsen. Ymir nostaa yli 100 tonnia (joka on ylin voimaluokitus Marvel-universumissa). Ymir on myös hyvin pitkäikäinen, mahdollisesti kuolematon. Hänen kehonsa muistuttaa jäätä sen eri muodoissa ja ellei Ymir kykenisi luomaan hyvin valtavan kylmiä pakkasaaltoja itsestään, hän sulaisi korkeammissa lämpötiloissa. 

Ymirin keho on kuitenkin hyvin vastustuskykyinen haavoja vastaan ja vaikka hänen jäinen muotonsa murenisikin, Ymir kykenee tahtoessaan sulauttamaan ne takaisin itseensä. Ymir kykenee lisäksi ulottuvuuksienväliseen teleportaatioon. 

Ymir kylmettää jatkuvasti ruumiinsa ympärillä olevaa ilmaa ja kykenee luomaan ympärilleen pakkasaaltoja. Lisäksi hän kykenee tahtoessaan jäädyttämään mitä tahansa koskeekin, kuten elävää kudosta, materiaa tai jopa ilmaa. Tämän kyvyn tarkka alkuperä on hämärän peitossa, mutta sen arvellaan johtuvan magiasta. Myös Ymirin suosima taisteluase, valtava jäänuija saattaa olla Ymirin itse luoma. 

### Rajoitukset

Ymir ei ole kovin älykäs (vaikka kykeneekin puhumaan) ja luottaa taisteluissa raakaan voimaansa. Taitava taistelija kykenee helposti hyödyntämään tätä.

## Ymir muissa medioissa
-pelissä Ymir on yksi pelin pomohahmoista.
Propyleeniglykolimonometyylieetteriasetaatti

**Propyleeniglykolimonometyylieetteriasetaatin** kemiallinen kaava on C6H12O3 ja rakennekaava CH3CH(OCOCH3)CH2OCH3. Propyleeniglykolimonometyylieetteriasetaatista käytetään myös nimityksiä *2-metoksi-1-metyylietyyliasetaatti*, *1,2-propaanidiolimonometyylieetteriasetaatti*, *1-metoksi-2-propanoliasetaatti* ja *1-metoksi-2-asetoksipropaani*.

Propyleeniglykolimonometyylieetteriasetaatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön, syttyvä, hygroskooppinen neste, jolla on tunnusomainen haju. Sen moolimassa on 132,2 g/mol, sulamispiste –87&nbsp;°C, kiehumispiste 146&nbsp;°C, tiheys 0,96&nbsp;g/cm3, liukoisuus veteen 19,8&nbsp;g/100 ml, leimahduspiste 42&nbsp;°C c.c., taitekerroin 1,401–1,403 ja CAS-numero 108-65-6. 

## Aiheesta muualla
*
*PubChem: Propylene glycol methyl ether acetate 
*ChemBlink: 1-Methoxy-2-propyl acetate 
*Inchem: 1-Methoxy-2-propanol acetate CAS N°: 108-65-6 (pdf)
Välitunti

**Välitunti** on kouluissa oppituntien välissä vietettävä tauko. 

Suomessa välitunti kestää tavallisesti 15 minuuttia, mutta ruokavälitunti kestää yleensä vähintään 30 minuuttia. Välitunnin  alkamisen ja päättymisen ilmaisee yleensä soiva kello. Ylemmillä kouluasteilla välitunteja voi olla kaksoistuntien väleissä.

Välituntien aikana vaihdetaan tarpeen mukaan luokkaa, ja lisäksi välitunteja käytetään siirtymiseen oman koulualueen ulkopuolella olevaan erikoisluokkaan tai liikuntatuntien pitopaikkaan. Yleisenä käytäntönä on päivittäin tietty välitunti niin sanottu ulkovälitunti, jolloin oppilaiden tulee olla ulkona koulun alueella.

Oppilaat ovat välitunnilla koulun vastuulla. Välituntia valvoo välituntivalvoja, joka on yksi tai useampia koulun opettajista tai muusta henkilökunnasta. Peruskoulussa oppilaat eivät yleensä saa poistua välitunneilla koulun alueelta ilman opettajien lupaa. Välituntivalvonnan tarkoituksena on muun muassa ehkäistä koulukiusaamista ja muuta koulun järjestyssääntöjen vastaista toimintaa.

Välituntien aikana oppilaat voivat viettää aikaansa koulukavereidensa kanssa sekä muun muassa liikkua, pelata ja leikkiä.

Välitunti on mainittu perusopetuksen opetussuunnitelman perusteissa. Niiden mukaan välituntien tulisi tarjota oppilaalle virkistystä, vaihtelua ja tukea oppilaiden tervettä kehitystä, sosiaalisia suhteita ja opiskelussa jaksamista. Eräät tutkijat ovat esittäneet, että suomalainen välitunti voi osaltaan selittää suomalaisten oppilaiden hyviä oppimistuloksia kansainvälisissä vertailuissa.

## Lähteet
Neidonkorennot

**Neidonkorennot** (Calopterygidae) ovat hentosudenkorentojen heimo. Heimon lajit ovat useimmiten kirkasvärisiä, sinisiä tai vihreitä, ja niiden siivissä on usein selkeää väritystä. Naaraiden siivessä on valesiipitäplä. Useat lajit ovat virtavesilajeja; ne on helppo huomata tummasta värityksestä ja lepattavasta, perhosmaisesta lennostaan. Suomessa tavataan kahta lajia, joista kumpikin elää virtavesillä.

*Neidonkorento (*Calopteryx virgo*)
*Immenkorento (*Calopteryx splendens*)

## Heimoon kuuluvia sukuja
*Calopteryx
*Hetaerina
*Iridictyon
*Mnesarete

## Kirjallisuutta
*

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Neidonkorennot (''Calopterygidae'')
*ITIS: Calopterygidae
Keijukorennot

**Keijukorennot** (Lestidae) ovat hentosudenkorentoja. Ne ovat pienikokoisia, sinisen- ja vihreänkirjavia tai ruskeita loppukesän lajeja. *[[Keijukorennot (suku)|Lestes]]*-suvun keijukorennot pitävät siipiä tyypillisesti hieman auki levitettyinä. *[[Sympecma]]*-suvun kirsikorennot ovat poikkeuksellisia sudenkorentoja, sillä ne talvehtivat aikuisina. Ne muistuttavat ulkoisesti enemmän tytönkorentoja.

Keijukorennot elävät lähes kaikenlaisissa biotoopeissa. Suomen keijukorennot jaetaan kahteen sukuun.

## Lajeja
### Keijukorennot ''Lestes''
*isokeijukorento (*Lestes dryas*)
*sirokeijukorento (*Lestes sponsa*)
*hentokeijukorento (*Lestes virens*)

### Kirsikorennot ''Sympecma''
*lännenkirsikorento (*Sympecma fusca*)
*idänkirsikorento (*Sympecma paedisca*)

Keijukorennoista on Suomessa rauhoitettu yksi laji, idänkirsikorento.

## Lähteet
Sek-heksyyliasetaatti

**sek-heksyyliasetaatin** kemiallinen kaava on C8H16O2 ja rakennekaava CH3COOCH(CH3)CH2CH(CH3)2. sek-heksyyliasetaatista käytetään myös nimiä *1,3-dimetyylibutyyliasetaatti* ja *metyyli-isoamyyliasetaatti*.

sek-heksyyliasetaatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste, jolla on tunnusomainen haju. Sen moolimassa on 144,2 g/mol, sulamispiste −64&nbsp;°C, kiehumispiste 146&nbsp;°C, tiheys 0,86 g/cm3, ei liukene veteen, leimahduspiste 45&nbsp;°C c.c. ja CAS-numero 108-84-9.

sek-heksyyliasetaattia käytetään esimerkiksi lakkojen liuottimena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* PubChem: 1,3-Dimethylbutyl acetate
Harmaakurkkurastas

**Harmaakurkkurastas** eli **taigarastas** (*Turdus obscurus*) on hieman punakylkirastasta muistuttava siperialainen rastas.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 20–23&nbsp;cm, siipien kärkiväli 36–38&nbsp;cm ja paino noin 60&nbsp;g. Rinta ja kupeet ovat oranssit, vatsa valkea, siivet ja selkäpuoli ruskehtavat ja pää, hartiat sekä rinta harmaat. Naamassa kaksi valkoista juovaa, joiden välissä mustaa silmän edessä. Nokka on keltamusta. Sukupuolet ovat lähes samanvärisiä.

## Levinneisyys
Siperian havumetsäalueen eli taigan pesimälintu, joka muuttomatkoillaan harhautuu toisinaan myös Eurooppaan. Se on muuttolintu, joka talvehtii Aasian eteläosissa Japanista Intiaan. Lajin elinympäristön ala on noin 10 miljoonaa neliökilometriä. Suomessa harmaakurkkurastas on harvinainen satunnaisvieras, se on tavattu viidesti vuoden 2007 loppuun mennessä. Lintu on harvinainen vierailija Länsi-Alaskan saarilla enimmäkseen keväällä.

## Elinympäristö
Siperiassa laji pesii havumetsissä, Kaukoidässä myös lehtimetsissä jokivarsilla, järven- ja merentametsissä sekä hedelmätarhoissa ja puistoissa. Tavataan vuoristossa noin kahden kilometrin korkeudelle saakka.

## Lisääntyminen
Pesä on puussa ja munia on 4–6.

## Ravinto
Harmaakurkkurastas on kaikkiruokainen ja sen ravinto koostuu madoista, hyönteisistä ja muista selkärangattomista sekä marjoista ja hedelmistä.

## Lähteet
* Cramp, Stanley (päätoim.) 1988: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa, V. – Oxford University Press. Hongkong. 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Huhta-Koivisto, Markku ym. 1979: Harmaakurkkurastas *Turdus obscurus** ensi kertaa Suomessa. – Lintumies 4.1979 s. 187–188. LYL.
* Mikkola, Karno 1984: Harmaakurkkurastas Paraisilla. – Lintumies 4.1984 s. 178. LYL.
Tytönkorennot

**Tytönkorennot** (Coenagrionidae) ovat suuri hentosudenkorentojen heimo, johon kuuluu suuri osa Euroopan hentosudenkorennoista. Useiden lajien koiraat ovat sinisen ja mustan kirjavia. Eräät Suomen yleisimmistä sudenkorennoista kuuluvat tähän ryhmään, samoin Suomen harvinaisin sudenkorento, kääpiötytönkorento.
Suomessa tavataan kuutta sukua ja 12 eri lajia.

## Suomessa tavatut tytönkorentosuvut

**Ischnura*
**hoikkatytönkorento (*Ischnura elegans*)
**keritytönkorento (*Ischnura pumilio*)
**Enallagma*
**okatytönkorento (*Enallagma cyathigerum*)
**Coenagrion*
**sirotytönkorento (*Coenagrion pulchellum*)
**eteläntytönkorento (*Coenagrion puella*)
**keihästytönkorento (*Coenagrion hastulatum*)
**kuutytönkorento (*Coenagrion lunulatum*)
**taigatytönkorento (*Coenagrion johanssoni*)
**vihertytönkorento (*Coenagrion armatum*)
**Erythromma*
**isotytönkorento (*Erythromma najas*)
**Pyrrhosoma*
**punatytönkorento (*Pyrrhosoma nymphula*)
**Nehalennia*
**kääpiötytönkorento (*Nehalennia speciosa*)

## Lähteet