open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Whittlesea

**Whittlesea** on kaupunki Etelä-Afrikassa Itä-Kapin provinssissa. Kaupungissa oli noin 28&nbsp;200 asukasta vuoden 2011 väestönlaskennassa.

## Lähteet
Christopher Diesen

**Christopher Ditlev Diesen** (7. huhtikuuta 1874 Hamar, Norja – 1957) oli norjalaissyntyinen Suomeen muuttanut konsuli ja Diesen Wood-metsäteollisuusyhtiön perustaja ja toimitusjohtaja.

Diesen siirtyi opinnot päätettyään liikealalle ja perusti 1907 Oslossa Diesen Wood Company A/S:n jonka toiminta kuitenkin pian lopetetettiin Norjassa ja siirrettiin Suomeen 1908. Yhtiö perustettiin uudelleen Suomessa 1910 nimellä Diesen Wood Ab. Diesen oli itse yhtiön toimitusjohtajana alusta lähtien. 

Vuonna 1909 Diesen Wood rakensi sahalaitoksen Saimaan kanavan varrelle Juustilaan lähelle Viipuria, tämä laitos siirrettiin vuonna 1917 Nurmisaarelle lähelle Pitkärantaa. Vuonna 1914 ostettiin Oy Ladoga Trävaru Ab ja myöhemmin venäläinen Gromoff ja Kumppanit jolla oli sahalaitos Nurmisaaressa ; Diesen Woodin päämarkkinat olivat tähän aikaan Venäjällä. Konsuli Diesen osti 1916 Oy Pitkäranta Bruk-yhtiön jolla oli kaivostoimintaa Pitkärannassa. Vuonna 1920 Diesen Wood yhtiö rakensi Nurmisaarelle myös sulfaattiselluloosatehtaan.  

Vuonna 1931 valuuttakurssitappiot siirsivät Diesen Woodin Kansallis-Osake-Pankin hallintaan. Yhtiön nimeksi muuttui 1935 Pitkäranta Oy. Tämä yhtiö lopetettiin 1946 kun Pitkärannan tuotantolaitokset olivat jääneet Neuvostoliitolle luovutetulle alueelle.

Diesen oli vuoteen 1931 saakka Suomen Sahanomistajayhdistyksen hallituksen jäsenenä ja hän toimi Norjan konsulina Viipurissa 1920–1931. Vuodesta 1931 alkaen hän harjoitti itsenäistä liiketoimintaa Helsingissä. Diesen oli Suomen Katukiviyhdistyksen asiamiehenä vuodesta 1933 lähtien.

Christopher Diesenin poika Andreas Diesen (1906–1997) oli vuodesta 1933 G. A. Serlachius Oy:n palveluksessa ja oli viimeksi yhtiön varatoimitusjohtajana.

## Lähteet
Laura Agea

**Laura Agea** (s. 17. helmikuuta 1978 Narni, Italia) on italialainen poliitikko ja Euroopan parlamentin jäsen vaalikautena 2014–2019. Hän on Viiden tähden liike -puolueen jäsen ja edustaa Vapauden ja suoran demokratian Eurooppa -parlamenttiryhmää Euroopan parlamentissa. Hän on vuonna 2004 suorittanut hallintotieteiden maisterin tutkinnon, 2003 sosiologian alemman korkeakoulututkinnon ja vuonna 1997 ylioppilastutkinnon klassisten aineiden linjalla.  Euroopan parlamentissa hän oli vaalikautena 2014–2019 jäsenenä työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnassa, suhteista Palestiinaan vastaavassa valtuuskunnassa ja AKT:n ja EU:n yhteisessä parlamentaarisen edustajakokouksen valtuuskunnassa sekä suhteista yleisafrikkalaiseen parlamenttiin vastaavassa valtuuskunnassa ja Välimeren unionin parlamentaariseanedustajakokouksen valtuuskunnassa vuonna 2014.

## Lähteet
Sotaleikki

**Sotaleikki** (*The War Game*) on Peter Watkinsin BBC:lle käsikirjoittama ja ohjaama 44-minuuttinen, draamaa ja dokumenttimateriaalia yhdistelevä elokuva kuvitellusta ydinsodasta ja sen vaikutuksista brittiväestöön. 

Elokuva valmistui vuonna 1965 ja siitä tuli niin vaikuttava, että BBC ei esittänyt sitä lainkaan televisiossa, koska pelkäsi sen aiheuttavan itsemurha-aallon ja yleistä paniikkia. Yhtiö kielsi sen televisioesitykset myös muualla maailmassa, mutta pitkän harkinnan jälkeen salli British Film Instituten levittää sitä elokuvateattereihin, joissa siitä tuli suosittu monissa maissa. 

## Vastaanotto

*Sotaleikki* sai parhaan dokumentin Oscar-palkinnon 1966. Vuonna 2000 British Film Institute äänestytti asiantuntijoilla listan sadasta kaikkien aikojen parhaasta brittiläisestä tv-ohjelmasta, ja *Sotaleikki* sijoittu tilalle 27. *[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Freddy Kamrasin Kamras Film Agency toi *Sotaleikin* Suomeen 1968 ja pyöritti sitä aluksi nonstop-näytäntöinä Helsingin Kit Cat -elokuvateatterissa, jossa yleensä näytettiin seksielokuvia. *Helsingin Sanomien* Paula Talaskivi kirjoitti Watkinsin osanneen tehdä tulevaisuuteen sijoittuvasta kuvitellusta dokumentistaan hyvin todentuntuisen pohjaamalla sen faktatietoon Dresdenin, Hiroshiman ja Nagasakin pommituksista ja niiden vaikutuksista siviiliväestöön. Erityistä vakavan ironista tehoa tuo hänestä elokuvan rauhoittavaksi tarkoitettu selostus, joka on usein jyrkässä ristiriidassa kuvien kanssa.

*Sotaleikki* sai vuonna 1969 ulkomaisen elokuvan Jussi-kunniakirjan.

## Katso myös

* *[[Kun maailma loppuu]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Dokumentin selostus tekstimuodossa
Glen Alvelais

**Glen Alvelais** (s. 22. helmikuuta 1968) on yhdysvaltalainen heavy metal -kitaristi San Franciscon lahden alueelta. Alvelais oli Forbiddenin soolokitaristi. Hän on soittanut myös Testamentissa ja kirjoittanut kitarasooloja Tenetille.  

Alvelais erosi Forbiddenista vuonna 1989, vuosi *[[Forbidden Evil]]* -debyyttilevyn julkaisun jälkeen. Alvelais järjesti vuonna 2008 Forbiddenin paluun mutta heinäkuusta 2009 lähtien hän ei kuulu enää yhtyeen kokoonpanoon. 

## Lähteet
Clara Aguilera

**Clara Eugenia Aguilera García** (s. 3. tammikuuta 1964 Granada, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Hän toimi vuosina 2008–2009 Andalusian aluehallituksen hallintoministerinä ja vuosina 2009–2012 Andalusian maatalous ja kalastusministerinä. Hän tuli valituksi europarlamenttivaaleissa 2014 ja oli Euroopan parlamentin jäsen vaalikautena 2014–2019. Hän on Partido Socialista Obrero Español -puolueen jäsen ja edustaa Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmä -parlamenttiryhmää Euroopan parlamentissa. Hän oli aiemmin ollut edustajana Andalusian alueparlamentissa vuosina 2000–2014.

Aguilera García suoritti oikeustieteen korkeakoulututkinnon Granadan yliopistossa vuonna 1983. Lisäksi hänellä on aiemmat apuhoitajan ja laboratorioteknikon tutkinnot vuosilta 1979 ja 1981. Ennen poliittista uraansa hän oli töissä Espanjan työntekijöiden keskusliitossa ja andalusialaisissa maatalousalan liitoissa. Euroopan parlamentissa hän oli vaalikautena 2014-2019 varapuheenjohtajana maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa ja jäsenenä kalatalousvaliokunnassa, suhteista Mercosuriin vastaavassa valtuuskunnassa sekä vuonna 2018 torjunta-aineiden lupamenettelyä unionissa käsittelevässä erityisvaliokunnassa.

## Lähteet
### Viitteet
Tero Vartiainen

**Tero Vartiainen** (s. 1970 Lieksa) on suomalainen tietojärjestelmätieteilijä ja professori. Hän toimii Vaasan yliopistossa tietojärjestelmätieteen professorina tekniikan ja innovaatiojohtamisen akateemisessa yksikössä. Hän valmistui maisteriksi Joensuun yliopistosta vuonna 1995 ja tohtoriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 2005.

Ennen nimittämistään tietojärjestelmätieteen professoriksi Vartiainen toimi tutkijana Jyväskylän yliopistossa ja Oulun yliopistossa. Hänellä on dosentuuri Jyväskylän yliopistossa.

Vartiaisen tutkimusteemoja ovat muun muassa it-projektien hallinta ja johtaminen, tietojärjestelmät energia-alalla (energy informatics), it-palvelut ja palvelulogiikka moraali ja etiikka it-alalla.

Tero Vartiainen on saanut Vaasan yliopiston Vuoden opetusteko 2017 -palkinnon. Hänet palkittiin ansioistaan tietojärjestelmätieteen opetuksen kehittämisessä rajat ylittävässä koulutusyhteistyössä. Vartiainen innovoi yhdessä lehtori Ari Sivulan kanssa Vaasan yliopistoon uuden ICT-alan muuntokoulutusohjelman.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Professori Tero Vartiaisen julkaisut ja asiantuntijatehtävät Vaasan yliopiston tutkimustietokannassa
Hiisjärven luonnonpuisto

**Hiisjärven luonnonpuisto** oli Laatokan Karjalassa Salmin kunnassa lähellä vanhaa valtakunnan rajaa sijainnut luonnonpuisto joka perustettiin 1938 luonnonsuojelulain nojalla valtion maille. Puiston pinta-ala oli 3 neliökilometriä ja siellä kasvoi muun muassa luonnonvaraisiin orkideoihin kuulunut isokukkainen tikankontti. Puisto jäi Moskovan rauhassa 1940 luovutetulle alueelle. 

## Lähteet
Katya Zamolodchikova

**Brian Joseph McCook**, taiteilijanimeltään **Yekaterina Petrovna Zamolodchikova** eli **Katya**, on yhdysvaltalainen drag queen. Hän tuli julkisuuteen *[[Huippu- drag queen haussa]]* -ohjelman seitsemänneltä kaudelta, jolla sijoittui viidenneksi. Sen jälkeen hän esiintyi ohjelman toisella All Stars-kaudella, jossa pääsi perintösijalle. Sittemmin Katya on ollut osa yhdessä Trixie Mattelin kanssa juonnettua UNHhhh-nettisarjaa.

## Yksityiselämä
McCook eli lapsuutensa Massachusettsissa katolisessa perheessä. Hänellä on kaksi sisarusta; isoveli ja pikkusisko.

## Lähteet
When We Dance

**When We Dance** on Stingin vuoden 1994 kappale hänen *[[Fields of Gold: The Best of Sting 1984–1994]]* -kokoelma-albumiltaan. Kappale sisältyy myös kokoelmille The Very Best Of Sting & The Police (sekä vuoden 1997 että 2002 julkaisuversioille) että The Best of 25 Years (2CD :n versiolle). Vuonna 2010 julkaistiin levy *[[Symphonicities]]*, jolla on Royal Philharmonic Orchestran kanssa soitettuja sinfonisia versioita Stingin kappaleista. Levyllä on kappaleen vaihtoehtoinen versio. Kappaleesta julkaistiin 1994 Howard Greenhalghin ohjaama musiikkivideo.

Kappale on antanut myös nimensä Stingin Toscanan alueella tuottamalle punaviinille.

## Lähteet
Junkers Jumo 004

**Junkers Jumo 004** on yksi maailman ensimmäisistä suihkumoottoreista ja ensimmäinen sarjatuotantoon päässyt turbojettimoottori. Moottorin ensimmäistä prototyyppiä (A-malli) koekäytettiin ja lennettiin vuonna 1942, mutta malli ei ollut sopiva tuotantoon suuren painon ja vaikeasti saatavien metalliseoksien käytön vuoksi. Tuotantomalli (B-malli) oli kevyempi ja käytti ilmajäähdytystä. Tuotantomallin valmistus alkoi vuonna 1944 ja moottoria valmistettiin lähes  kappaletta sodan päättymiseen mennessä. Moottorissa käytettyjen materiaalien heikon laadun vuoksi moottori oli huollettava 25 käyttötunnin jälkeen. 

## Tekniset tiedot
Moottorissa oli 8-vaiheinen aksiaalinen kompressori, kuusi polttokammiota sekä yksivaiheinen turbiini.

Muut tiedot:
* puristussuhde: 3:1
* ilmavirtaus: 25 kg/s
* työntövoima: 10,5 kN
* kierrosluku: 8&nbsp;700 r/min
* halkaisija: 860 mm
* paino: 700 kg

## Muut versiot
Sodan jälkeen moottoria käytettiin neuvostoliittolaisessa Jakovlev Jak-15:ssä nimellä Tumanski RD-10.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pummangin luonnonpuisto

**Pummangin luonnonpuisto** oli Petsamon kunnassa Kalastajasaarennon alueella Pummanginniemessä sijainnut luonnonpuisto joka perustettiin 1938 luonnonsuojelulain nojalla valtion maille. Puiston pinta-ala oli 48 neliökilometriä. Puisto jäi Moskovan rauhassa 1940 luovutetulle alueelle. 

Puiston alueella oli meren rannalla pystysuoria korkeita tai matalampia kallioseinämiä eli pahtoja. Kasvillisuus oli tyypillistä tunturikasvillisuutta variksenmarjan ollessa valtalajina. Alueella kasvoi myös varpumaista vaivaiskoivua ja tunturivarpuja mutta poronhoito ei ollut mahdollista koska poronjäkälää oli niukalti. Kosteissa meren rantaan laskevissa notkoissa oli kuitenkin rehevämpää kasvillisuutta kuten pajuja, karhunputkea, niittysuolaheinää, lapinorvokkeja ym. Linnustoon kuuluivat muun muassa niittykirvinen, lapinsirkku ja suippopyrstökihut sekä rannan tuntumassa rantaharakka ja luotokirvinen. Pummangin puiston erikoisuus oli kilometrin pituinen ja noin 40–50 metriä korkea kallioseinämä, ns. *Haikaranpahta* jolla pesi vuosittain 100–200 merimetsoparia ja lisäksi pikkukajavia, etelänkiisloja, pohjankiisloja, harmaalokkeja, muuttohaukkoja ja korppeja. 

## Lähteet
Valkoinen Suomi

**Valkoinen Suomi** oli lyhyen aikaa vuonna 1918 ilmestynyt sisällissodan valkoisten lehti. Lehti ilmestyi Vaasassa, ja sitä julkaisi Ylipäällikön neuvottelukunta. Lehden päätoimittaja oli Kyösti Vilkuna.

Lehti ilmestyi 6. maaliskuuta – 30. huhtikuuta 1918 sisällissodan aikana joka arkipäivä. Se oli Vaasan senaatin virallinen lehti ja keskittyi erityisesti sotauutisiin, mutta sisälsi myös virallisia tiedonantoja ja paatoksellisia isänmaallisia tekstejä. Sen ruotsinkielinen rinnakkaislehti oli *[[Vita Finland]]*.

Vilkunan lisäksi toimituksessa työskentelivät Knut Sarlin ja Onni Tolvanen sekä alkuun myös Jalo Ansas.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Valkoinen Suomi -lehden digitoidut numerot, Digitaalinen aineisto, Kansalliskirjasto
* Vita Finland -lehden digitoidut numerot, Digitaalinen aineisto, Kansalliskirjasto
Anni Pesonen

**Anni Pesonen** (s. 1971) on suomalainen pappi ja teologi, joka työskentelee seurakuntapastorina Nurmijärvellä. Hän väitteli vuonna 2009 Uuden testamentin eksegetiikasta tutkimuksella *Luke, the friend of sinners*.  Pesonen arvioi, että käsitys Jeesuksesta syntisten ystävänä on pitkälti Luukkaan kirjallisen luomistyön tulosta. Taustalla on myös vanhempi perinne, mutta Luukas tekee siitä tärkeän asian. Luukas ehkä näkee evankeliuminsa tullimiehet ja syntiset esikuvina pakanakristityille. Luukas itse on henkilö, jonka oikea nimikään ei ole tiedossa. Pesonen on toiminut tutkijana Helsingin yliopistossa ja lehtorina Diakonia-ammattikorkeakoulussa.

Pesonen sai vuonna 2021 Vuoden kristillinen kirja -palkinnon teoksestaan *Credo – Tieni mystiikkaan*. Palkinnon saajan valitsi Turun arkkihiippakunnan piispa Mari Leppänen kuuden esiraadin valitseman kirjan joukosta.

## Teokset
*
*
*
*
*

## Lähteet
Naema Helsingius

**Naema Maria Helsingius** (3. syyskuuta 1860 Lohja – 8. joulukuuta 1933 Turku) oli suomalainen kuurojen koulun opettaja.

Helsingiuksen vanhemmat olivat Lohjan kirkkoherra Gustaf Fredrik Helsingius ja Rosina Heurlin.

Helsingius suoritti tutkinnon Heurlinin koulusta Turusta 1876 ja suoritti Ruotsissa Manillaskolanissa kuuromykkäinopettajatutkinnon 1888. Tammisaaren seminaarissa hän suoritti yksityisesti tutkinnon tietopuolisissa oppimäärissä 1889. Hän toimi kuuromykkäinopettajana Kuopion kuuromykkäinkoulussa 1889–1913. Hän kirjoitti artikkeleita Suomen aistivialliskoulujen lehteen sekä julkaisia uskonnollisia ja koulukirjoja ja kirjan *Pienten lasten hoito*. Hänen aloitteestaan ruvettiin pitämään kertaus- ja jatkokursseja kuuroille, ja hän piti niitä itsekin. Hän oli perustamassa 1898 Kuopion langettavatautisten hoitoyhdistystä ja oli sen johtokunnan jäsen.

## Julkaisut
**Saarnoja kuuromykille.* toim. Naëmi Helsingius. Kuopio: Kuopion uusi kirjapaino, 1897.
**Yksinkertaisia Lutherin katekismuksen selityksiä. 1.* Kuopio: Tekijä, 1901.
**Kertomuksia kuuromykille.* toimittanut Naema Helsingius; osan kuvista piirtänyt Samuli Paulaharju. kustantaja tuntematon, 1914. (2. uudistettu p. Valtioneuvosto, 1928)
**Pienten lasten hoito: kuuromykkä-vanhemmille omistettu opas.* Helsinki  Suomen kuuromykkäin liitto, 1916.
**Oma maa ja kansa: lukemista kuuromykille.* Herm. Niemen lukukirjan mukaan toim. Naema Helsingius. Porvoo: WSOY, 1922.
**Opastusta Raamatun lukijoille: Luukkaan evankeliumin selityksiä.* Oulu: Oulun piirin kuuromykkäin auttajayhdistys, 1931.
**Jeesuksen seurassa: hartauskirja jokapäiväistä käyttöä varten. 1.* Oulu: Oulun piirin kuuromykkäin auttajayhdistys (jakaja), 1933.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Naema Maria Helsingius. Kuuromykkäin lehti maaliskuu 1898
* Naema Helsingius 60-vuotias. Kuuromykkäinlehti nro 9, syyskuu 1920
Det Vita Finland

**Det Vita Finland** oli lyhyen aikaa vuonna 1918 ilmestynyt sisällissodan valkoisten lehti. Lehti ilmestyi Vaasassa, ja sitä julkaisi Ylipäällikön neuvottelukunta. Se oli *[[Valkoinen Suomi]]* -lehden rinnakkaislehti.

Lehti ilmestyi maaliskuussa 1918 yhteensä 22 numeroa. Lehden päätoimittaja oli Richard Malmberg. Muita toimittajia olivat Johannes Näse ja A. J. Dahl.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vita Finland -lehden digitoidut numerot, Digitaalinen aineisto, Kansalliskirjasto
Pääskypahdan luonnonpuisto

**Pääskypahdan luonnonpuisto** oli Petsamon kunnassa Valasjärven kylän kaakkoispuolella sijainnut luonnonpuisto joka perustettiin 1938 luonnonsuojelulain nojalla valtion maille. Puiston pinta-ala oli 28 neliökilometriä. Puisto jäi Moskovan välirauhassa 1944 luovutetulle Petsamon alueelle. 

Entinen luonnonpuisto on nykyisin tuhoutunut alueella harjoitetun kaivostoiminnan vuoksi. 

## Lähteet
Kutsan luonnonpuisto

**Kutsan luonnonpuisto** oli Sallan kunnassa Paanajärven pohjoispuolella sijainnut luonnonpuisto, joka perustettiin 1938 luonnonsuojelulain nojalla valtion maille. Puiston pinta-ala oli 215 neliökilometriä. Puisto jäi Moskovan rauhassa 1940 luovutetulle alueelle. 

Kutsan luonnonpuiston tunnetuin nähtävyys oli 14,5 metriä korkea Jäniskönkään putous.  Alueella oli myös 10 kilometriä pitkä Pyhäkurun kuru, jonka on väitetty olleen muinaisten lappalaisten pyhä uhripaikka. 

Vilho Pesonen ja Einari Merikallio tekivät 1917 tutkimusmatkan Oulangan ja Kutsan alueille ja heidän mielestään Kutsan alueesta saattoi käyttää nimitystä "Suomen Sveitsi" paremmin kuin Paanajärven alueesta. 1930-luvulla Kutsan alueen sammalia, jäkäliä ja sieniä tutkivat Mauno J. Kotilainen, Risto Tuomikoski ja Matti Laurila. Vuonna 1994 Muurmanskin aluehallinto perusti Kutsaan noin 52&nbsp;000 hehtaarin kokoisen luonnonsuojelualueen, jonka ulkopuolelle jäivät entisen luonnonpuiston länsi- ja luoteisosat. 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Vesa Haataja : *Pro Kutsa : Kutsan luonnonpuiston historia ja alueen myöhemmät vaiheet*. Tekijä, Salla 1993
* Eila Lampola : *Kertomus matkasta Kutsan luonnonpuistoon - Rasskaz o poezdke v zapovednik Kutsa - A story of a trip to natural park of Kutsa*. 2. uud. painos Tekijä, Salla 2009 

## Aiheesta muualla
* Retki Kutsalle "Suomen jylhimmälle erämaaseudulle", Kansan kuvalehti, 16.12.1932, nro 51-52, s. 28, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Aaro A. Nuutinen : Kutsan suojelualue. Uusi, huomattava matkailureitti, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 04.06.1933, nro 23, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Suomen "Yellowstone", Suomen Kuvalehti, 04.05.1935, nro 18, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Kutsajoen luonnonsuojelualue, Helsingin Sanomat, 24.04.1938, nro 109, s. 33, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Petri Niikon ja Vesa Haatajan kuvausmatkalla vuonna 1993 otettuja valokuvia puiston alueelta (Web Archive-linkki)
Hattiesburg

**Hattiesburg** on kaupunki Mississippin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden  väestönlaskennassa 45 751. Kaupunki kuuluu Forrestin ja Lamarin piirikuntiin.  Hattiesburg on Forrestin piirikunnan hallintokeskus.

## Kuvia kaupungista

Tiedosto:HattiesburgMississippiPostOffice.jpg|Postitoimisto.
Tiedosto:Hattiesburg City Hall.jpg|Kaupungintalo.


## Lähteet
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Janne Äijö

**Janne Äijö** (s. 1977 Kauhajoki) on suomalainen rahoituksen professori. Hän toimii liiketaloustieteen, erityisesti rahoituksen professorina Vaasan yliopiston laskentatoimen ja rahoituksen akateemisessa yksikössä. Hän on Vaasan yliopiston EPAS-akkreditoidun, englanninkielisen Finance-maisteriohjelman koulutusohjelmavastaava.

Äijö valmistui kauppatieteiden maisteriksi vuonna 2001 ja väitteli kauppatieteen tohtoriksi Vaasan yliopistossa vuonna 2007. Hänen rahoituksen alan väitöskirjansa käsitteli makrotalousuutisten vaikutuksia osake- ja optiomarkkinoihin.  

Äijö nimitettiin Vaasan yliopiston vakinaiseen rahoituksen professuuriin vuonna 2014, mutta hän oli jo tätä ennen toiminut useamman vuoden laskentatoimen ja rahoituksen määräaikaisena professorina sekä muissa opetus- ja tutkimustehtävissä Vaasan yliopiston rahoituksen yksikössä.
   
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Professori Janne Äijön julkaisut ja asiantuntijatehtävät Vaasan yliopiston tutkimustietokannassa 
* Janne Äijön Google Scholar -profiili  (google.com)
Jouko Talonen

**Jouko Talonen** (s. 11. huhtikuuta 1953 Vähäkyrö) on suomalainen teologi, teologian ja filosofian tohtori. Hän toimi Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan kirkkohistorian professorina 2005–2021. Hän vastasi erityisesti Suomen ja Skandinavian kirkkohistorian oppiaineesta ja on tunnettu myös lestadiolaisen herätysliikkeen eri suuntien tutkijana ja tuntijana.

## Koulutus ja tutkimustyö
Talonen valmistui 1981 filosofian maisteriksi yleisestä historiasta Oulun yliopistosta ja teologian maisteriksi samana vuonna Helsingin yliopistossa. Hän jatkoi opintoja kummassakin yliopistossa. Talonen väitteli 1988 Helsingin yliopistossa teologian tohtorin arvoa varten Pohjois-Suomen lestadiolaisuuden poliittis-yhteiskunnallisesta profiilista 1905–1929. Niin ikään hän väitteli 1997 Oulun yliopistossa filosofian tohtoriksi Neuvosto-Latvian sodan jälkeistä kirkkohistoriaa koskevalla englanninkielisellä väitöskirjallaan. Talonen toimi professorina vuodesta 2005.  

Talonen on tutkinut kirkon ja politiikan välisiä suhteita, herätysliikkeitä (erityisesti lestadiolaisuutta) sekä Baltian (erityisesti Latvian) kirkkohistoriaa. Hän tuntee myös eurooppalaista teologianhistoriaa sekä arktisten alueiden kirkkohistoriaa. Häntä on usein julkisuudessa haastateltu erityisesti lestadiolaisuuteen liittyvissä kysymyksissä.

## Lähteet
Bosnian ja Hertsegovinan tasavalta

**Bosnian ja Hertsegovinan tasavalta** () oli nykyisen Bosnia ja Hertsegovinan edeltäjä. Bosnian ja Hertsegovinan tasavalta oli laillisesti olemassa vuoteen 1995 asti, jolloin Daytonin sopimus solmittiin. Virallisten asiakirjojen mukaan tasavalta oli olemassa vuoteen 1997 asti, jolloin Daytonin sopimus pantiin täytäntöön. Bosnian sodan aikana Bosnian kroaatit ja Bosnian serbit perustivat omat itsehallintoalueensa, Hertseg-Bosnian ja Serbitasavallan. Mitkään valtiot eivät tunnustaneet kumpaakaan itsehallintoaluetta. Tasavaltaa edustivat pääasiassa sen bosniakkiväestön jäsenet, mutta hallituksessa oli myös serbejä ja kroaatteja.
AVN-palkinto

**AVN-palkinnot** () ovat elokuva-alan palkintoja, jotka jaetaan vuosittain yhdysvaltalaisten pornoelokuvien tekijöille. Palkinnot sponsoroi ja jakaa yhdysvaltalainen aikuisviihdeteollisuuden ammattilehti Adult Video News (AVN). 

Palkintokategorioita on yli sata, joista osa on suoraan verrattavissa muihin elokuva-alan palkintoihin ja osa on varta vasten pornolle tehtyjä. Palkinto on saanut kritiikkiä siitä, että useat palkintokategoriat ovat selkeästi päällekkäisiä keskenään ja että palkintoihin nimitetään jopa kymmeniä eri ehdokkaita. 

Palkintojenjakotilaisuus järjestetään vuosittain tammikuun alussa Las Vegasissa, Nevadassa, Yhdysvalloissa. Ensimmäinen AVN-palkintogaala järjestettiin vuonna 1984. Vuonna 1986 gaalaan lisättiin palkinnot myös homopornolle, ja vuonna 1999 homopornoon liittyvät palkinnot eriytettiin omaksi GayVN-palkinnokseen. 

Palkintoa on kuvattu ”pornoteollisuuden Oscar-palkinnoksi”. 

## Katso myös

* GayVN-palkinto 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nefes

**Nefes** on turkkilainen Serdar Ortaçin kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin 2008.

## Kappaleet
# Şeytan
# Heyecan 	
# Düşman
# Bataklık 
# Ayrı Gitme
# Ayrılmam 
# Nefes
# Bu Da Geçer
# Hadi Çal
# Darmadağın
# Çık Git
# Gram
# Full İhtişam
# Sana Değmez
# Başıma Bela
# Yokluğunda
Sylvia Bongo Ondimba

**Sylvia Bongo Ondimba**, o.s. *Valentin*, (s. 11. maaliskuuta 1963 Pariisi, Ranska) on Gabonin presidentin Ali Bongo Ondimban puoliso. 

Sylvia Valentin oli juuri syntynyt, kun hänen vanhempansa muuttivat Doualaan Kameruniin töihin. Suurimman osan lapsuudestaan hän vietti Kamerunissa. Vuonna 1974 perhe muutti Gaboniin. 

Ali Bongo Ondimba tapasivat vuonna 1988 ja solmivat avioliiton vuonna 1989. Pariskunta on adoptoinut neljä lasta. Vuonna 1990 Sylvia Bongo Ondimpa perusti oman yrityksen, omaisuudenhoitoyritys Alliance S.A.:n. Hän johtaa myös Gabonin suurinta kiinteistöyritystä. Hänen puolisostaan tuli Gabonin valtionpäämies vuonna 2009. Sitä ennen Ali Bongo Ondimba oli maan edellisen presidentin, isänsä, Omar Bongon hallinnon ministeri ja armeijan komentaja.

Sylvia Bongo Ondimba tekee hyväntekeväisyystyötä oman säätiönsä kautta. Perheen elämäntyyliä on laajalti arvosteltu. Bongojen väitetään omistavan useita loistoautoja ja 39 huvilaa Ranskassa. Sylvia Bongo Ondimba on kiistänyt säätiöönsä liittyvän korruptiota tai valtion varojen kätkemistä.

11. lokakuuta 2023 hän sai pidätysmääräyksen ja vangittiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
The Great McGinty

**The Great McGinty** on Preston Sturgesin käsikirjoittama ja ohjaama poliittinen komediaelokuva vuodelta 1940. Se on käsikirjoittajana uransa aloittaneen Sturgesin ensimmäinen ohjaustyö. Elokuva toi hänelle parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen Oscar-palkinnon ja käynnisti Sturgesin läpi 1940-luvun jatkuneen uran menestyskomedioiden kirjoittajana ja ohjaajana.

## Juoni
1930-luvun lamavuosina muuan pummi (Brian Donlevy) pääsee paikallisten hämärämiesten työrukkaseksi väärentämään vaalituloksia. Mies menestyy niin, että hänet nostetaan korruptoituneen pikkukaupungin pormestariksi. Kuvernöörin virkaan edetäkseen hän menee kulissiavioliittoon kovin rehellisen naisen kanssa, joka alkaa vaatia mieheltään oikeita uudistuksia, jotka hyödyttävät kansalaisia. Pahaksi onneksi mies rakastuu puolisoonsa aidosti. Tästä alkaa miehen alamäki hänen ”työnantajiensa” hylätessä hänet. Mies kertoo tarinan takaumana työskennellessään baarimikkona jossain Keski-Amerikan pikkukylässä jouduttuaan pakenemaan Yhdysvalloista.

## Myöhempi arvostus
*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Rotten Tomatoes -kokoomasivustolla elokuvalla oli 2010-luvun lopulla kriitikoiden 100 prosentin ja suuren yleisön 79 prosentin arvostus.

## Lähteet
Tina Morpurgo

**Tina Morpurgo** (6. maaliskuuta 1907 Split, Itävalta-Unkari – 1. kesäkuuta 1944 Banjican keskitysleiri, Itsenäinen Kroatian valtio) oli juutalaistaustainen kroatialainen taidemaalari.

## Elämänvaiheita
Morpurgon suku oli lähtöisin Saksasta, Marburgin kaupungista. Splitissä se oli noussut huomattavaan asemaan. Suvusta oli noussut runoilija ja julkisen kirjaston perustaja sekä pankkiiri.

Koulunsa lopetettuaan Morpurgo omistautui maalaustaiteelle ja piti ensimmäisen näyttelyn vuonna 1932. Hän suunnitteli maalaustaiteen opintoja Saksassa, mutta talouskriisi ja kansallissosialistien valtaannousu estivät aikeen. Morpurgo pysytteli kotikaupungissaan ja vähitellen luopui taiteesta. Vuonna 1943 hänet kuljetettiin vanhempineen Banjican keskitysleirille. Eräissä papereissa on virheellinen tieto Jasenovacin keskitysleirille joutumisesta. Hänen maalauksensa pelastuivat ystävien ja eloonjääneiden sukulaisten avulla. Niitä oli esillä näyttelyissä 1974 ja 1975. 

## Lähteet
Madelen Janogy

**Madelen Fatimma Maria Janogy** (s. 12. marraskuuta 1995 Falköping) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa italialaista Fiorentinaa, johon hän siirtyi tammikuussa 2024. Kotimaansa pääsarjassa Damallsvenskanissa hän edusti Mallbackenia, Piteåta ja kausina 2021–2023 Hammarbytä. Kaudella 2019–2020 hän edusti saksalaista Wolfsburgia mutta ei saanut ykkösjoukkueessa peliaikaa.

Janogy on kesäkuun 2025 loppuun mennessä pelannut Ruotsin naisten maajoukkueessa 54 maaottelua ja tehnyt niissä kymmenen maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti pronssia; hän tuli vaihtopelaajana kentälle kolmessa ottelussa ja teki maalin alkulohko-ottelussa Chileä vastaan. MM-kilpailuissa 2023 saavutuksena oli jälleen pronssimitali ja Janogy pelasi viimeisen alkulohko-ottelun avauskokoonpanossa sekä tuli kahdessa ottelussa vaihdosta kentälle.

## Lähteet
Happe

**Happe** on seuraavien saksalaisten henkilöiden sukunimi: 
* Markus Happe (s. 1972), jalkapalloilija 
* Thomas Happe (s. 1958), länsisaksalainen käsipalloilija 
* Ursula Happe (1926–2021), uimari
Ursula Happe

**Ursula Happe** (o.s. **Krey**, 20. lokakuuta 1926 Danzigin vapaakaupunki – 26. maaliskuuta 2021 Dortmund) oli saksalainen uimari. Hän voitti kesäolympialaisissa 1956 naisten 200 metrin rintauinnin kultaa ajalla 2.53,10.

Happen poika Thomas Happe on käsipallon olympiamitalisti.

## Lähteet
Sara Nordin

**Sara Lilly Marianne Nordin** (s. 26. maaliskuuta 1993 Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kaudella 2025 Suomen Kansallisessa Liigassa Åland Unitedia, jossa hän pelasi aiemmin kausina 2018–2019. Nordinin edustamia seuroja ovat olleet myös muun muassa Ruotsissa Sunnanå SK, KIF Örebro DFF, Umeå IK, AIK, IF Brommapojkarna ja Bollstanäs SK, Italiassa Fiorentina sekä Norjassa Røa IL.

Nordin pelasi Suomessa Åland Unitedin joukkueessa 22 liigaottelua kaudella 2018 ja 18 liigaottelua kaudella 2019. Hän teki liigassa kolme maalia kaudella 2018 ja kaksi maalia kaudella 2019.

## Lähteet
Lisa Lantz

**Lisa Lantz** (s. 26. lokakuuta 1987 Delsbo, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa nykyisin Damallsvenskan-joukkue Linköpingsin riveissä.
 
## Lähteet
Etiopian pääministeri

**Etiopian pääministeri** on Etiopian hallituksen johtaja. Pääministerin nimittää eduskuntavaalien jälkeen suurin puolue.

## Luettelo Etiopian pääministereistä

## Lähteet
Folorunsho Alakija

**Folorunsho Alakija** (o.s. Ogbara, s.  Ikorodu, Lagos, Nigeria) on nigerialainen  yritysjohtaja ja miljardööri. Huhtikuussa 2019 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli hänet miljardöörilistallaan jaetulle sijalle maailman 1941.  ihmiseksi. Tuolloin hänen omistustensa arvoksi määritettiin 1,1 miljardia dollaria. Hän on Afrikan vaikutusvaltaisimpia naisia.

Alakijan ensimmäinen yritys toimi muotialalla. Muotiyhtiön asiakkaisiin kuului Nigerian aiemman presidentin Ibrahim Babangidan vaimo. Alakijan yhtiölle myönnettiin vuonna 1993 öljynetsintälupa, joka myöhemmin muutettiin öljyporausluvaksi. Vuonna 2019 Alakija toimi Famfa Oil -yhtiön hallituksen varapuheenjohtajana. Yhtiöllä on osuus merenalaisesta, vuodesta 2008 lähtien tuotantokäytössä olevasta Agbamin öljykentästä. Sen öljyvarojen on arvioitu riittävän vuoden 2024 tienoille saakka. 

## Lähteet
Emma Lundh

**Emma Linnea** **Lundh** (s. 26. kesäkuuta 1989 Solna, Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelaa nykyisin Damallsvenskan-joukkue Vittsjön riveissä.

## Lähteet
Frankenstrat

**Frankenstrat** on Eddie Van Halenin itse rakentama ja 1980-luvulla paljon käyttämä sähkökitara. Kyseistä kitaraa soitettuna Marshallin vahvistimen läpi kuullaan Van Halenin ensimmäisellä albumilla.

Van Halen rakensi kitaran itse 50 dollaria maksaneesta Charvellin rungosta, 80 dollarin kaulasta ja Gibsonin PAF-mikrofonista, joka oli uudelleen käämitty hänen ohjeidensa mukaan. Hän myös suosi kitaroissaan vanhoja kieliä: jos kitarasta katkesi kieli, hän vain vaihtoi uuden tilalle vaihtamatta koko kielisettiä.

## Lähteet
Amina Mohammed

**Amina Jane Mohammed** (s. 1961 Liverpool, Iso-Britannia) on nigerialainen poliitikko, joka on helmikuusta 2017 lähtien toiminut YK:n varapääsihteerinä. Hän on työskennellyt aiemmin muun muassa Nigerian ympäristöministeriönä. Hän kuuluu vaikutusvaltaisimpien afrikkalaisten naisten joukkoon. 

## Lähteet
Maja Lunde

**Maja Lunde** (s. 30. heinäkuuta 1975 Oslo) on norjalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut lastenkirjallisuutta, aikuisten romaaneja sekä elokuvien ja tv-sarjojen käsikirjoituksia.

Lunde syntyi Oslossa Bislettin kaupunginosassa vuonna 1975. Hän kävi siellä peruskoulun, keskikoulun ja lukion, jonka jälkeen hän piti välivuoden 1992–1993. Sen jälkeen Lunde opiskeli Oslon yliopistossa pääaineenaan kirjallisuutta ja sivuaineena psykologiaa. Hän on työskennellyt media- ja viestintäalalla erikoistuen elokuviin ja elokuvahistoriaan. Vuonna 2001 Lunde teki opinäytetyönsä aiheena norjalainen elokuvaohjaaja Nils R. Müller ja hänen elokuviensa käsikirjoitukset. Lundella on maisterin tutkinto Oslon yliopistosta. Valmistumisensa jälkeen hän oli muun muassa Amille-festivaalin johtajana Lillehammerissa ja museokouluttajana elokuvamuseossa. Vuonna 2006 hän aloitti Kulturmeglene AS:ssa, jossa hän markkinoi uusia elokuvia.

Lunde kirjoitti vapaa-ajallaan elokuvakäsikirjoituksia. Vuonna 2009 hän otti kirjoittamisen vuoksi virkavapaata kokopäivätyöstään. Pian sen jälkeen hän alkoi kirjoittaa lastenohjelmien käsikirjoituksia ja myöhemmin TV-sarjojen käsikirjoituksia NRK:lle. Samaan aikaan Lunde myös käsikirjoitti useita elokuvia. Vuonna 2012 hän kirjoitti ensimmäisen lastenkirjansa.

Lunden ensimmäinen aikuisille suunnattu romaani *Bienes historie* (suom. Mehiläisten historia) julkaistiin vuonna 2015. Sen julkaisuoikeudet on myyty 35 maahan. Norjassa kirja voitti Bokhandlerprisen-palkinnon 2015. Saksassa se oli myydyin kirja vuonna 2017. Hänen toinen aikuisten kirjansa *Blå* (suom. Sininen) julkaistiin vuonna 2017. Kolmas romaani *Przewalskis hest* (suom. Viimeiset) ilmestyi vuonna 2019. Teokset ovat osa niin kutsuttua ilmastokvartettia. Lundelta on suomennettu myös lapsille suunnattu *Lumisisko* (2019).

## Suomennoksia
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Maja Lunden verkkosivut  
* 
* 
*
Pendro

**Pendro** () on kurdikylä Irakin Kurdistanissa, sijaitsee Erbilin maakunnassa, lähellä Turkin rajaa, se sijaitsee noin 15–18 km Barzanista pohjoiseen, yli 2540 henkilöä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pendron verkkosivusto 
* Erbilin maakunta
Luettelo vaalikauden 2019–2023 kansanedustajista

**Vaalikauden 2019–2023 kansanedustajat** valittiin vuoden 2019 eduskuntavaaleissa, jotka järjestettiin 14. huhtikuuta. Eduskunnassa on 200 kansanedustajaa ja 11 eduskuntaryhmää.

## Kansanedustajat

## Muutokset kokoonpanossa

## Loikkaukset ja erottamiset

## Lähteet
Tarjanneveden alue

**Tarjanneveden alue** (vesistöaluetunnus 35.41) on Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 696,14 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 18,65&nbsp;%. Vesistön alueen alarajana on Syvinkisalmi, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 3193,26 neliökilometriä ja sen järvisyys on 11,4&nbsp;%. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Ruoveden alueeseen (35.33).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
* Tarjanneveden lähialue (35.411)
* Vaskiveden lähialue (35.412)
* Mutiojan valuma-alue (35.413)
* Pirttijärven valuma-alue (35.414)
* Keihäsjärven valuma-alue (35.415)
* Havanganjärven valuma-alue (35.416)
* Siekkisjärven valuma-alue (35.417)
* Majajärven valuma-alue (35.418)
* Salusjärven valuma-alue (35.419)

## Lähteet
### Viitteet
Vaskuunjärven valuma-alue

**Vaskuunjärven valuma-alue** (vesistöaluetunnus 35.44) on Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 70,53 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 3,43&nbsp;%. Vesistön valuma-alueen alarajana on Vaskivesi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Tarjanneveden alueelle (35.41).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat viisi aluetta tai valuma-aluetta :
* Koronjoen alue (35.441)
* Vaskuunjärven alue (35.442)
* Saukkolammin valuma-alue (35.443)
* Ilvesperänpuron valuma-alue (35.444)
* Palolamminojan valuma-alue (35.445)

## Lähteet
### Viitteet
Toisveden alue

**Toisveden alue** (vesistöaluetunnus 35.42) on Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 586,38 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 9,1&nbsp;%. Vesistön alueen alarajana on Herraskoski, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 1530,11 neliökilometriä ja sen järvisyys on 9,87&nbsp;%. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Tarjanneveden alueeseen (35.41).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
* Toisveden lähialue (35.421)
* Soininjoen alue (35.422)
* Pakarinjoen alue (35.423)
* Peränteen alue (35.424)
* Sulkavanjoen valuma-alue (35.425)
* Naulaojan valuma-alue (35.426)
* Matoluoman valuma-alue (35.427)
* Vähä Haapajärven valuma-alue (35.428)
* Luomanpuron valuma-alue (35.429)

## Lähteet
Vermasjärven valuma-alue

**Vermasjärven valuma-alue** (vesistöaluetunnus 35.45) on Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 97,68 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 6,0&nbsp;%. Vesistön valuma-alueen alarajana on Vaskivesi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Tarjanneveden alueelle (35.41).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat neljä aluetta tai valuma-aluetta :
* Makkaraojan valuma-alue (35.451)
* Vermasjärven alue (35.452)
* Uskalinjoen valuma-alue (35.453)
* Tienvierijärven valuma-alue (35.454)

## Lähteet
### Viitteet
Ähtärinjärven alue

**Ähtärinjärven alue** (vesistöaluetunnus 35.43) on Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 460,91 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 14,17&nbsp;%. Vesistön alueen alarajana on Vääräkoski, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 943,73 neliökilometriä ja sen järvisyys on 10,34&nbsp;%. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Toisveden alueeseen (35.42).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
* Oulunveden alue (35.431)
* Hankaveden–Väliveden alue (35.432)
* Ähtärinjärven alue (35.433)
* Sappionjoen valuma-alue (35.434)
* Maksajoen valuma-alue (35.435)
* Myllypuron valuma-alue (35.436)
* Leväjoen valuma-alue (35.437)
* Korpisenpuron valuma-alue (35.438)
* Myllyojan valuma-alue (35.439)

## Lähteet
### Viitteet
Kolunjoen valuma-alue

**Kolunjoen valuma-alue** (vesistöaluetunnus 35.46) on Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 198,03 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 2,56&nbsp;%. Vesistön valuma-alueen alarajana on Ähtärinjärvi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Ähtärinjärven alueelle (35.43).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat neljä aluetta tai valuma-aluetta :
* Kolunjoen alaosan alue (35.461)
* Kolunjärven alue (35.462)
* Syväjoen alue (35.463)
* Alajoen valuma-alue (35.464)

## Lähteet
### Viitteet
Vehkajärven valuma-alue

**Vehkajärven valuma-alue** (vesistöaluetunnus 35.49) on Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 101,83 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 9,74&nbsp;prosenttia. Vesistön valuma-alueen alarajana on Tarjannevesi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Tarjanneveden alueelle (35.41).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kolme aluetta tai valuma-aluetta :
* Vehkajärven lähialue (35.491)
* Kangasjärven alue (35.492)
* Parannesjoen valuma-alue (35.493)
 
## Lähteet
Manuela Groeger-Schneider

**Manuela Groeger-Schneider** on saksalainen jääkiekkoerotuomari. Hän toimi päävideotuomarina vuoden 2019 naisten jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa. Groeger-Schneider toimi vuoden 2019 naisten jääkiekon alle 18-vuotiaiden IB-divisioonan maailmanmestaruuskilpailujen tuomaritarkkailijana. Samassa tehtävässä hän toimi myös vuoden 2018 naisten IB-divisioonan maailmanmestaruuskilpailuissa.

## Lähteet
Niemisjoen valuma-alue

**Niemisjoen valuma-alue** (vesistöaluetunnus 35.47) on Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 284,79 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 9,56&nbsp;%. Vesistön valuma-alueen alarajana on Ähtärinjärvi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Ähtärinjärven alueelle (35.43).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kuusi aluetta tai valuma-aluetta :
* Niemisjoen alaosan alue (35.471)
* Niemisveden alue (35.472)
* Kortteisen–Kivijärven alue (35.473)
* Arpaisenpuron valuma-alue (35.474)
* Tyystänjoen valuma-alue (35.475)
* Palojoen valuma-alue (35.476)
 
## Lähteet
Pihlajaveden reitin valuma-alue

**Pihlajaveden reitin valuma-alue** (vesistöaluetunnus 35.48) on Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 696,97 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 9,33&nbsp;%. Vesistön valuma-alueen alarajana on Tarjannevesi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Tarjanneveden alueelle (35.41).

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
* Uurasjärven alue (35.481)
* Kitusjärven alue (35.482)
* Pihlajaveden alue (35.483)
* Liesjärven valuma-alue (35.484)
* Kivikeropuron valuma-alue (35.485)
* Hietasenpuron valuma-alue (35.486)
* Vihtamonpuron valuma-alue (35.487)
* Iso-Korpijärven valuma-alue (35.488)
* Kaijanpuron valuma-alue (35.489)
 
## Lähteet
### Viitteet
Catrine Johansson

**Catrine Johansson** (s. 18. joulukuuta 1991 Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa nykyisin Damallsvenskan-joukkue Göteborgin riveissä. Johansson on edustanut Ruotsin naisten alle 19-vuotiaiden jalkapallomaajoukkuetta sekä Ruotsin naisten alle 23-vuotiaiden jalkapallomaajoukkuetta.

## Lähteet
Viivi Vainikka

**Viivi Vainikka** (s. 23. joulukuuta 2001 Espoo) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.

## Ura
### Seuraura
Vainikka on Red Wingsin kasvatti. Kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi silloisessa naisten SM-sarjassa pelaavan Team Kuortaneen riveihin. Vainikka edusti Kuortanetta kauteen 2019–2020 asti ja voitti SM-pronssia kaudella 2017–2018. Vainikka valittiin naisten Liigan tammikuun 2020 pelaajaksi. Hän voitti kauden 2019–2020 naisten Liigan Fair Play-pelaajan Emma Laaksonen-palkinnon ja hänet valittiin toiseen tähditökentälliseen. Hän on pelannut naisten liigan runkosarjassa 112 ottelua, joissa hän on tehnyt 86 ja syöttänyt 61 maalia. Pudotuspelien 22 ottelussa hän on viimeistellyt 18 ja syöttänyt 15 maalia.

Vainikka siirtyi keväällä 2020 SDHL:lässä pelaavan Luleå HF:n riveihin. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden 2021, 2022, 2023 ja 2024. Pelaamissaan 136 Ruotsin liigan runkosarjaottelussa hän on tehnyt 76 ja syöttänyt 83 maalia. Pudotuspelien 38 ottelussa hän on viimeistellyt 19 ja alustanut 15 maalia.

### Maajoukkueura

Vainikka pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2017, 2018 ja 2019, joista viimeisissä Suomi voitti pronssia. Hän pelasi nuorten maajoukkueessa 38 ottelua ja ikäluokan MM-kilpailuissa 14 peliä. Naisten maajoukkueessa hän debytoi kaudella 2018−2019. Hän saavutti hopeaa MM-kotikisoissa 2019 sekä pronssia MM-kilpailuissa 2021, Pekingin olympialaisissa 2022, MM-kilpailuissa 2024 ja MM-kilpailuissa 2025. Vuoden 2025 turnaus päättyi hänen osaltaan loukkaantumiseen toisessa ottelussa Kanadaa vastaan. Vainikka pelasi MM-kilpailuissa myös 2022 ja 2023. Hän on pelannut naisten maajoukkueessa 147 ottelua, joissa hän on tehnyt 44 ja syöttänyt 40 maalia (tilanne MM-kilpailujen 2024 jälkeen). MM-kilpailujen 37 ottelussa hän sekä viimeistellyt että syöttänyt kymmenen maalia (tilanne MM-kisojen 2025 jälkeen). Olympialaisten kuudessa ottelussa hän on tehnyt kaksi ja syöttänyt yhden maalin.

## Yksityiselämä

Viivi Vainikan puoliso on ruotsalainen jääkiekkoilija Anna Andersson.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Brčkon alue

**Brčkon alue** () on itsehallinnollinen alue Bosnia ja Hertsegovinan koillisosassa. Se on valtion kahden entiteetin, Bosnia-Hertsegovinan federaation ja Serbitasavallan yhteishallintoalue.

Brčkon alue perustettiin vuonna 1999. Sen pääkaupunki on Brčkon kaupunki.

## Väestö
Vuoden 2013 väestönlaskennan mukaan alueella asuu 83&nbsp;516 ihmistä, ja suurin etninen ryhmä on bosniakit.
Elisa Holopainen

**Elisa Holopainen** (s. 27. joulukuuta 2001 Tuusniemi) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kaudesta 2024–2025 alkaen SDHL:ssä pelaavaa Frölundaa. Hän on pituudeltaan 166&nbsp;cm.

Elisa Holopainen on kertonut aloittaneensa jääkiekon neljävuotiaana. Holopainen pelasi KalPassa SM-sarjaa/liigaa kausilla 2016−2021, ja saavutti SM-hopeaa kaudella 2020–2021. Hän siirtyi Kiekko-Espooseen kaudeksi 2021–2022, jolloin voitti Suomen-mestaruuden. Hän palasi KalPaan kausiksi 2022–2024, jolloin saavutti pronssia. Hän on voittanut runkosarjan maali- ja pistetilaston kausilla 2019–2020 ja 2020–2021, maalitilaston kaudella 2022–2023 ja syöttötilaston 2021–2022 sekä pudotuspelien maali- ja pistepörssin kausilla 2018–2019, 2020–2021 ja 2021–2022. Hänet on valittu Liigan parhaaksi pelaajaksi kausilla 2018–2019 ja 2020–2021 sekä parhaaksi hyökkääjäksi kausilla 2019–2020, 2020–2021 ja 2021–2022. All stars -kentälliseen hänet on nimetty kausilla 2018–2019, 2019–2020, 2020–2021, 2021–2022, 2022–2023 ja  2023–2024. 

Holopainen on pelannut pääsarjatasolla kaikkiaan 203 runkosarjaottelua. Niissä hän on tehnyt 235 maalia ja antanut 200 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on tehnyt 58 ottelussa 58 maalia ja antanut 34 maalisyöttöä.

Holopainen pelasi alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2017, 2018 ja 2019. Vuoden 2019 kisoissa Suomi sai pronssia, ja Holopainen voitti maali- ja pistetilaston sekä valittiin All stars -kentälliseen ja turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi. Naisten maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran kaudella 2018−2019. Hän kuului Suomen hopeajoukkueeseen kotikisoissa 2019 sekä pronssijoukkueisiin MM-kilpailuissa 2021, olympialaisissa 2022, MM-kilpailuissa 2024 ja MM-kilpailuissa 2025. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa 2022. Hän on pelannut kauden 2023–2024 loppuun mennessä kaikkiaan 116 maaottelua, joissa hän on tehnyt 32 ja syöttänyt 33 maalia. Olympialaisissa pelaamissaan seitsemässä ottelussa hän on tehnyt yhden maalin ja antanut kolme maalisyöttöä. MM-kilpailujen 35 ottelussa hän tehnyt 12 ja syöttänyt seitsemän maalia (vuoden 2025 kisat mukaan lukien).

## Lähteet
Cajsa Andersson

**Cajsa Andersson** (s. 19. tammikuuta 1993 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa Piteå IF -seuraa. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Andersson pelaa myös Ruotsin naisten jalkapallomaajoukkueen maalivahtina.

## Lähteet
Tommi Rantamäki

**Tommi Rantamäki** (s. 1980) on suomalainen näyttelijä. Hän on työskennellyt kiinnitettynä näyttelijänä Helsingin kaupunginteatterissa ja vierailevana näyttelijänä muun muassa Jyväskylän ja Oulun kaupunginteattereissa sekä Tampereen Työväen Teatterissa. Rantamäki on näytellyt myös lukuisissa Ryhmäteatterin tuotannoissa. Hänellä on ollut puheroolien ohella useita musikaalirooleja. Televisiossa Rantamäki on näytellyt muun muassa komediasarjassa *[[Modernit miehet]]*.

## Ura
Ennen näyttelijänopintojaan Rantamäki näytteli muun muassa musikaaleissa *Grease* ja *Saturday Night Fever*. Hän aloitti näyttelijänopintonsa Teatterikorkeakoulussa 2006. Opiskeluvuosinaan hänellä oli roolitehtäviä muun muassa Ryhmäteatterissa. Rantamäki valmistui teatteritaiteen maisteriksi 2011.

Rantamäki kiinnitettiin Helsingin kaupunginteatteriin 2012; hänen ensimmäisiä näytelmiään olivat *Kapteeninkadun tyttö* ja *Hamlet*. Kesällä 2017 Rantamäki näytteli Ryhmäteatterin *Seitsemässä veljeksessä* Tuomaan roolin.

Rantamäki on näytellyt myös kesäteattereissa, mikä on tyypillistä suomalaisille näyttämötaiteilijoille. Kesällä 2015 hän näytteli Pyynikin kesäteatterissa komediassa *Avioliittosimulaattori*. Myös edellä mainittu *Seitsemän veljeksen* näyttämösovitus esitettiin kesäteatterin lavalla Suomenlinnassa.

Rantamäen ensimmäinen elokuvarooli oli Salen osa Aleksi Mäkelän elokuvassa *Rööperi* vuonna 2009. Samuli Edelmannin ja Peter Franzénin pääosittama rikosdraama keräsi elokuvateattereihin yli neljännesmiljoona silmäparia. Myös elokuvassa *Juoppohullun päiväkirja* (2012) Rantamäki teki sivuroolin. Vuonna 2015 Rantamäellä oli sivurooli MTV3:n draamasarjassa *[[Hinnalla millä hyvänsä (televisiosarja)|Hinnalla millä hyvänsä]]*. Vuonna 2019 hänellä oli yksi neljästä pääroolista Yle TV2:n draamakomediassa *[[Modernit miehet]]*.

## Valikoitu rooliluettelo
*Roger (*[[Grease (musikaali)|Grease]]*, Helsingin kaupunginteatteri, 2002)
*Double J (*Saturday Night Fever*, UIT, 2004)
*Rosvo-Roope (*Rosvo-Roope*,  Rauhalahden kesäteatteri, 2006)
*Susi, Mäkilä, Sinkkonen (*Tuntematon sotilas*, Ryhmäteatteri, 2007)
*Motel Kamzoil (*[[Viulunsoittaja katolla]]*, Oulun kaupunginteatteri, 2011)
*Laertes (*[[Hamlet]]*, Helsingin kaupunginteatteri, 2012)
*Toni (*Kipupiste*, Helsingin kaupunginteatteri, 2013)
*Stalin, Kamenev (*Toveri K*, Helsingin kaupunginteatteri, 2014)
*Tuomas (*Seitsemän veljestä*, Ryhmäteatteri, 2017)

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tampereen Työväen Teatteri: Billy Elliot
*Etelä-Suomen Sanomat: Teatteriarvio: Ryhmäteatterin Seitsemän veljestä on Suurteos isolla ässällä (Puska, Anu, 18.6.2017)
*Keskisuomalainen: Uudet näyttelijät haluavat haltioitua teatterissa (Roukala, Lotta, 12.8.2009)