open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tie naisen sydämeen

**Tie naisen sydämeen** on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut valmistunut suomalainen elokuva, jonka on ohjannut Pekka Parikka ja käsikirjoittanut Jussi Kylätasku. Se perustuu Ilkka Kylävaaran romaaniin *Hulluus* ja kertoo lehtimiehestä, joka alkaa tutkia mielisairaalaan joutuneen naisen tapausta.

## Roolit

## Lähteet
Colette Renard

**Colette Renard** (s. 1. marraskuuta 1924 Ermont, Ranska – 6. lokakuuta 2010) oli ranskalainen laulaja ja näyttelijä.

## Elämäkerta
Opiskeltuaan sellonsoittoa, Colette Renard valitsi porvarillisen ammatin ja ryhtyi sihteeriksi. Hänestä kuitenkin tuli Raymond Legrandin orkesterin laulusolisti ja melko pian myös orkesterinjohtajan vaimo. Vuonna 1956 hänet valittiin pääosan esittäjäksi Marguerite Monnot'n musiikkikomediaan *Irma la Douce*. Tätä musiikkinäytelmää esitettiin yhtäjaksoisesti aina vuoteen 1967 saakka.

Colette Renard on vieraillut useita kertoja Olympia-areenalla ja Bobino-hallissa, jossa hän esiintyi Georges Brassensin kanssa vuonna 1976. Hänen musiikkinsa on kokenut suuria menestyksiä ja hän on levyttänyt useita albumillisia rivoja lauluja. Niistä tunnetuin on "Les Nuits d'une demoiselle", jossa hän kuvaa suuseksin ja muiden vastaavien leikkien ihanuutta.

Renard on esiintynyt muutamissa elokuvissa kuten *Un roi sans divertissement* ja *IP 5*.

Vuodesta 2004 hän esiintyi Rachelin roolissa televisiosarjassa ''Mistralin tuulet''.

Vuonna 1998 Renard julkaisi omaelämäkerrallisen teoksen *Raconte-moi ta chanson* (éd. Grasset, ).

## Huomionosoitukset
* Grand prix de l'Académie Charles Cros, 
* Grand prix de l'Académie du disque français, 
* Grand prix du président de la République, 
* Grand prix international du disque, 
* Officier des Arts et Lettres, 
* Médaille de Vermeil de la Ville de Paris.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Colette Renard IMDb-tietokannassa
*Colette Renardin hävyttömien laulujen tekstit
Viis’ pientä

**Viis' pientä** on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1975.

## Kappaleet
### A-puoli
#
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Maarit – laulu
* Sami Hurmerinta – kitara
* Uppe Siitonen – bassokitara
* Upi Sorvali – rummut
* Esa Kotilainen – kosketinsoitin
* Juhani Aaltonen – huilu
* Jim Pembroke – piano
* Sakari Kukko – saksofoni
* Pentti Lahti – tenorisaksofoni
* Markku Johansson – trumpetti
* Simo Salminen – trumpetti
* Otto Donner – tuottaja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viis' pientä discogs.com -sivustolla
Tunturikirjosiipi

**Tunturikirjosiipi** (*Pyrgus andromedae*) on paksupääperhosten heimoon kuuluva perhoslaji. Se on elinympäristövaatimuksiltaan tunturien ja vuoristojen perhoslaji.

## Koko ja ulkonäkö
Muiden *[[Pyrgus (suku)|Pyrgus]]*-suvun lajien tapaan tunturikirjosiiven siivissä on ruskealla pohjalla selkeärajaisia, muodoltaan nelikulmaisia valkoisia pilkkuja. Takasiiven yläpinnassa minkäänlaisia pilkkuja ei pientä pitkänomaista keskitäplää lukuun ottamatta ole, mikä erottaa tunturikirjosiiven monista lähisukulaisistaan, ei kuitenkaan kaikista. Etusiiven tyvi on vaaleakarvainen. Siipien alapinnat ovat vihertävän tai kellertävän ruskeat, valkotäpläiset. Takasiiven alapinnan poikki kulkee katkonainen vaalea juova, jonka keskivaiheilla sisäreunassa on likimain suorakulmainen lovi. Siipiripset ovat valkeat, suonten kohdilta tummat. Siipien kärkiväli on 27&ndash;29&nbsp;mm.

## Levinneisyys ja lentoaika
Tunturikirjosiipiä tavataan Suomessa vain Enontekiön suurtuntureilla ja muualla Pohjoismaissa Ruotsin ja Norjan tuntureilla. Etelämpänä Euroopassa laji elää Alppien, Pyreneiden, Karpaattien ja Dalmatian vuoristoalueilla. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun lopusta heinäkuun puoleen väliin.

## Elinympäristö ja elintavat
Tunturikirjosiipi elää nimensä mukaisesti tuntureissa ja vuoristoissa. Sitä tavataan vuoristoniityillä, tunturikankailla koivuvyöhykkeen yläosassa ja jopa paljakalla. Useimmin sen tapaa yksitellen tunturien kukkaniityiltä, yleensä kalkkivaikutteisilla alueilla. Vain harvoin perhosia on pienellä alalla useita. Tunturikirjosiipi viihtyy aurinkoisilla, mutta tuulensuojaisilla paikoilla ja lepää usein paljaalla kalliolla siivet sivuille levitettyinä. Perhonen on arka ja lentää nopeasti.

Lajin elintavat tunnetaan hyvin puutteellisesti. Naaras munii lehtien alapinnoille ja osa toukista kehittyy hyvin nopeasti koteloituen jo noin kuukauden kuluttua ja talvehtivat koteloina. Sen sijaan osa toukista on hidaskasvuisia ja talvehtivat toukkana kaksi kertaa. Alpeilla havaittu vuorovuotisuus perhosten esiintymisessä viittaa kehityksen olevan siellä aina kaksivuotinen. Toukkia ei ole tavattu Suomessa.

Suomessa tunturikirjosiipi on vuoden 2010 uhanalaisarvioinnissa luokiteltu silmälläpidettäväksi (NT)

## Ravintokasvi
Toukan ravintokasvi on tuntematon. Sellaiseksi on arveltu hanhikkeja (*Potentilla*), tunturipoimulehteä (*Alchemilla glomerulans*), mutta perhosen on nähty munivan lapinvuokolle (*Dryas octopetala*) joka myös selittäisi perhosen levinneisyyden Alpeilla muninta on havaittu myös rätvänällä (*Potentilla erecta*) ja kasvatetut toukat ovat kelpuuttaneet ravinnokseen ahomansikan (*Fragaria vesca*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*LuontoPortti: Tunturikirjosiipi (''Pyrgus andromedae'')
*Suomen Perhoset: Tunturikirjosiipi
*Perhosopas: Tunturikirjosiipi (''Pyrgus andromedae'')
*UniProt, Taxonomy: Pyrgus andromedae 
* Bestimmungshilfe des Lepiforums
Siivet saan

**Siivet saan** on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1978.

## Kappaleet
### A-puoli
#
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#
#

Nimikappale on versio Minnie Ripertonin kappaleesta "Reasons". "Helmet kyynelten" on alun perin Jackson Brownen
"Here Come Those Tears Again".  "Istun tässä pöydässä taas" on käännös Otis Reddingin hitistä "Sittin' On The Dock of The Bay."

## Kokoonpano
* Maarit Hurmerinta – laulu
* Pentti Lahti – alttosaksofoni, huilu
* Kalle Fält, Kassu Halonen, Pave Maijanen, Pepe Willberg, Vesa Enne – taustalaulu
* Harri Merilahti – bassokitara
* Sami Hurmerinta – kitara
* Roope Koistinen – rummut ja lyömäsoittimet
* Kari Kuusamo – kosketinsoitin
* Jorma Ylönen – jouset

### Muut tekijät
* Kim Kuusi – tuottaja
* Sami Hurmerinta – tuottaja
* Jukka Teittinen – äänittäjä
* Tom Vuori – äänittäjä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Siivet saan discogs.com -sivustolla
Marraskuun lauluja II

**Marraskuun lauluja II** on Viikatteen seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 31. lokakuuta 2007. Levy on julkaistu normaalin CD-formaatin (RA141, RA141SP) lisäksi myös tuplavinyylinä (LONG-021), joka sisältää myös edellisen pitkäsoiton, *[[Marraskuun lauluja I]]* ja c-kasettina (LONG020). Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 5.

*Marraskuun lauluja II*:lta julkaistiin ensimmäinen single *Me olemme myöhäiset* 12. syyskuuta 2007. Singlen bonusraitana on albumille sisältymätön kappale "Mintun ja Vernerin häävalssi". Singlen nimikkokappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, jossa nähdään mm. Kai Lehtinen sheriffinä.

Levyn kappale ”Ensimmäinen runo” on cover-versio Amorphiksen *[[Tales from the Thousand Lakes]]* -albumin kappaleesta ”In the Beginning”.

*Marraskuun lauluja I* edusti musiikillisesti Viikatteen nopeatempoisempaa ja aggressiivisempaa puolta, *Marraskuun lauluja II* taas on yleisilmeeltään hitaampi, raskaampi ja melankolisempi kuin edeltäjänsä. 

## Kappaleet
Sanoitukset Kaarle Viikate, ellei toisin mainita.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Arvo Viikate – sähkö- ja akustinen kitara, taustalaulu, mandoliini
* Ervo Viikate – bassokitara, taustalaulu, kosketinsoittimet, jousisto
* Kaarle Viikate – laulu, sähkö- ja akustinen kitara
* Simeoni Viikate – lyömäsoittimet

### Vierailevat muusikot
* Ossi Perälä – klarinetti kappaleessa 1
* Tomi Uotila – sello kappaleessa 5
* Jari-Jukka Nippala – rytmitykset kappaleissa 1, 5 ja 9
* Njetbonimaistadin poikakuoro kappaleessa 9

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Imperiumi.net: 8+/10
* Metropoli.net: 
* Soundi: 
* V2.fi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Nykyajan lapsi

**Nykyajan lapsi** on suomalaislaulaja Maaritin neljäs studioalbumi vuodelta 1980. Albumin tunnetuimpiin kappaleisiin lukeutuu levyn avausraita ”Hymypoika”, joka julkaistiin singlenä yhdessä B-puolen ensimmäisen kappaleen ”Maailmaan” kanssa.

Albumi menestyi hyvin ja nousi kolmen viikon ajaksi Suomen listaykköseksi. Kultalevyraja ylittyi samana vuonna ja sitä on myyty vuoteen 2013 mennessä noin 25 000 kappaletta.

Albumi julkaistiin Finnlevyn Dig It -levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina. C-kasettipainos julkaistiin vuonna 1981. Vuonna 2001 Warner Music Finland julkaisi levystä remasteroidun CD-levypainoksen.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Sami Hurmerinta.

### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
#  

## Kokoonpano
### Muusikot
* Maarit – laulu, taustalaulu
* Sami Hurmerinta – kitarat, kellopeli (2), taustalaulu
* Roope Koistinen – rummut ja timbaalit
* Heikki Virtanen – bassokitara
* Kari Kuusamo – kosketinsoittimet
* Pentti Lahti – alttosaksofoni ja huilut
* Tapani Ikonen – lyömäsoittimet
* Markku Hannola – marimba (4)
* Simo Salminen – trumpetti (3)
* Markku Johansson – trumpetti (3)
* Pentti Lasanen – tenorisaksofoni (3)
* Juhani Aalto – pasuuna (3)
* Jorma Ylösen jousisto – jouset
* Kalle Fält – taustalaulu
* Paavo Maijanen – taustalaulu
* Pepe Willberg – taustalaulu 

### Tuotanto
* Tom Vuori – äänitys (Finnscandia-studiot)
* Erik Uddström – kannen kuvaus ja suunnittelu
* Joppe Auersalo – kannen toteutus ja logo
* Sami Hurmerinta – tuottaja
* Mika Jussila – CD-painoksen 24-bittinen digitaalinen remasterointi (Finnvox-studiot) 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Albumi Äänitetietokannassa
Nukun radio päällä

**Nukun radio päällä** on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan 6. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1983.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet sovittanut Sami Hurmerinta, ellei toisin mainittu.

### A-puoli
#
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Maarit Hurmerinta – laulu
* Pepe Willberg – taustalaulu
* Sami Hurmerinta – kitara, taustalaulu, syntetisaattori, tuottaja
* Häkä Virtanen – basso
* Lauri Valjakka – rummut
* Kari Kuusamo – kosketinsoitin
* Nappi Ikonen – lyömäsoittimet
* Pentti Lahti – saksofonit
* Simo Salminen – trumpetti
* Tom Bildo – pasuuna
* Heikki Hämäläisen Jousiryhmä – jouset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nukun radio päällä discogs.com -sivustolla
Elämän maku (Maaritin albumi)

**Elämän maku** on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1981.

## Kappaleet
### A-puoli
#
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Maarit Hurmerinta – laulu, tuottaja
* Sami Hurmerinta – kitara, tuottaja
* Heikki Virtanen – bassokitara
* Roope Koistinen – rummut, lyömäsoittimet
* Kari Kuusamo – kosketinsoitin
* Pentti Lahti – huilu, saksofoni
* Simo Salminen – trumpetti (kappale 7)
* Markku Hannola – marimba (kappale 8)
* Erik Uddström – valokuvat
* Tom Vuori – äänittäjä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Elämän maku discogs.com -sivustolla
Hurrikaani Frances

**Hurrikaani Frances** oli kuudes nimetty trooppinen myrsky vuoden 2004 Atlantin hurrikaanikaudella ja tuon kauden neljäs trooppinen hirmumyrsky. Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin toiseksi korkeimpaan eli 4. luokkaan. Myrsky aiheutti tuhoja Floridassa samoilla alueilla kuin Hurrikaani Charley vain kolme viikkoa aikaisemmin.

## Hurrikaanin aiheuttamat tuhot
Francesin lasketaan aiheuttaneen suoraan seitsemän ihmisen kuoleman: yhden Bahamalla, yhden Ohiossa ja viiden Floridassa. Välilliset vaikutukset surmasivat nelisenkymmentä muuta ihmistä, useimmat heistä Floridassa. Aineelliset vahingot olivat mittavat: vakuutusyhtiöiden raporteista voidaan laskea rakennusvaurioiden summaksi yhdeksän miljardia silloista Yhdysvaltain dollaria. Erityisen kallista tuhoa tuli Cape Canaveralin avaruuskeskuksen alueella.

## Lähteet
The Last Vegas

**The Last Vegas** on yhdysvaltalainen hard rock -yhtye.

## Ääni

The Last Vegas tavoittelee soittotyylillään 1970-luvun hard rockia.

Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa "Lick 'em and Leave 'em" 2003 ja levystä tuli heti menestys. Siitä lähtien The Last Vegas on keikkaillut useasti monien artistien kanssa, mukaan lukien Black Stone Cherry, Jackyl, Crossfade, Buckcherry, Urge Overkill, Nashville Pussy, Local H, Roky Erickson, My Life With The Thrill Kill Kult ja muita.

*The Last Vegas on ollut esiintymässä useissa Kyle Busch NASCAR Summer 2007 -tapahtumissa
*The Last Vegas voitti RedOctanen Be a Guitar Hero -kilpailun 2006. Palkinnoksi The Last Vegas sai laulunsa Raw Dog Guitar Hero II -videopeliin.
*The Last Vegas oli esiintymässä 2006 Extreme Sport Dewfest Tourilla, Portlandissa, Oregonissa.
*The Last Vegasin musiikkia on kuultu monissa MTV:n ohjelmissa, kuten Ghole, Pimp My Ride, Cribs, Fuel TV ja Fearless Music.

## Jäsenet
*Chad Cherry (laulaja)
*Adam Arling (kitara)
*John Wator (kitara)
*Anthony Rubino (bassokitara)
*Nate Arling (rummut)

## Diskografia
*Lick 'Em and Leave Em (2003)
*You Want to Know How to Love Me/S & M (2004)
*Seal the Deal (2006)
*High Class Trash EP (2007)

## Aiheesta muualla
*http://www.thelastvegas.com
Hemisfääri

**Hemisfääri** voi tarkoittaa:

* aivopuoliskoa biologiassa
* maapallon puoliskoja maantieteessä
**eteläinen ja pohjoinen pallonpuolisko sekä läntinen ja itäinen pallonpuolisko

* *[[Hemispheres]]*, Rush-bändin 1978 julkaisema albumi
Brittney Wilson

**Brittney Meriah Wilson** (s. 26. maaliskuuta 1991 Chilliwack, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä, joka on ollut neljä kertaa Young Artist -ehdokkaana.

## Ura
Wilson aloitti näyttelijänuransa 6-vuotiaana ja on esiintynyt yli 30 televisio- ja radiomainoksissa. Roolisuorituksista Wilson onkin saanut jo yhteensä kuusi ehdokkuutta ja kenties tunnetuin rooli on Myra tv-sarjassa *Romeo!*. Ennen *Romeo!*-sarjaa hän esiintyi usein televisiosarjoissa vierailevissa rooleissa. Kuitenkin *Romeo!*-sarjan aikana Wilson esiintyi elokuvissa kuten *Zolar*, *Best Friends* ja *Chasing Christmas*.

Näyttelyn ohella Wilson on tehnyt muutamia dubbausrooleja animesarjoihin kuten *[[Hamtaro]]* ja *[[Inuyasha]]*. Varsinaisia äänirooleja hän on tehnyt muun muassa *Polly and the Pockets* -sarjaan, josta Wilson sai Young Artist -ehdokkuuden, sekä *[[Johnny Test]]*, jossa hän ääninäytteli sarjan päähahmon siskoa Mary Testiä.

Wilson on myös toiminut laulajana ja on pyrkimässä levytysuralle.

## Aiheesta muualla
* Brittney Wilson TV.comissa
Tuskan tanssi

**Tuskan tanssi** on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan 8. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1988.

## Kappaleet
### A-puoli
#
#
#
#
#
### B-puoli
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Maarit – laulu, piano & syntetisaattori (kappaleet 8 ja 9)
* Sami Hurmerinta – tuottaja, kitara, syntetisaattori, kellopeli, taustalaulu
* Harri Merilahti – bassokitara
* Jartsa Karvonen – rummut, lyömäsoittimet, taputukset
* Pentti Lahti – altto- ja tenorisaksofoni
* Seppo Helin – piano, urut, syntetisaattori
* Markku Veijonsuo – pasuuna
* Esko Heikkinen – trumpetti
* Simo Salminen – trumpetti (kappale 4)
* Hannu Leidén – äänittäjä
* Tom Vuori – äänittäjä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tuskan tanssi discogs.com -sivustolla
Jotain on mulla mielessäni

**Jotain on mulla mielessäni** on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan 9. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1990.

Levystä julkaistiin remasteroitu CD-versio 10. syyskuuta 2007. Sillä on bonuskappaleina kolme maxisingle-raitaa.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### CD-bonukset
#
# 
# 

## Lähteet
Raymond Legrand

**Raymond Legrand** (1908 Pariisi – 1974 Pariisi) oli ranskalainen orkesterinjohtaja ja säveltäjä. Hän oli säveltäjä Gabriel Faurén oppilas ja jo varhain teki tunnetuksi itsensä töillä, jotka käsittelivät harmonisointia, instrumentointia ja orkestrointia.

Hän sävelsi myös runsaasti varieteemusiikkia sovittaen musiikkia Ray Venturan orkesterille, aina siihen saakka kun hän perusti oman orkesterina. Hänen oman orkesterina solisteina esiintyivät monet myöhemmät kuuluisuudet, kuten  Irène de Trébert, Maurice Chevalier, Georges Guétary ja Tino Rossi.

Legrand tuli tunnetuksi myös elokuvien musiikin tekijänä. Tunnetuin lienee *Mademoiselle Swing*, jonka ohjaksi Richard Pottier vuonna 1942.

Raymond Legrandin ensimmäisestä avioliitosta Marcelle der Mikaelian, Jacques Héllan sisaren, kanssa hänelle syntyi poika Michel Legrand, josta tuli isäänsäkin kuuluisampi säveltäjä. Toisen avioliittonsa Raymond Legrand solmi sihteerinsä ja orkesterinsa laulajan Colette Renardin kanssa.

## Aiheesta muualla
*Raymond Legrand movies.nytime.com-tietokannassa
Jos tahdot tietää

**Jos tahdot tietää** on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan 10. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1993.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Maarit – laulu
* Esa Nieminen – vastaava tuottaja
* Dan Tigerstedt – äänittäjä, miksaaja
* Hannu Leiden – äänittäjä
* Kari Chydenius – äänittäjä
* Henrik Schütt – valokuvat
* Jani – kansikuva

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jos tahdot tietää discogs.com -sivustolla
Philadelphia Toboggan Company

**Philadelphia Toboggan Company** (nyk. **Philadelphia Toboggan Coasters**) on maailman vanhin yhä toiminnassa oleva vuoristoratoja valmistava yritys. Yrityksen perustivat vuonna 1904 Henry Auchy ja Chester Albright, ja sen päämaja on Hatfieldissä Pennsylvaniassa.

Yritys valmisti useita huvipuistolaitteita, kuten karuselleja ja puisia vuoristoratoja. Sen karusellit olivat arvostettuja yksityiskohtaisten kaiverrustensa ja tyylikkään koristelunsa ansiosta. Tunnetuimpia yhtiön palveluksessa olleita kaivertajia olivat Daniel Müller, John Zalar ja Frank Carretta. Yhtiön karuselleja, joita valmistettiin kaikkiaan 87 kappaletta vuosina 1904–1934, on yhä toiminnassa Yhdysvalloissa.

Vuonna 1991 yhtiö vaihtoi nimekseen *Philadelphia Toboggan Coasters*. Nykyään sitä johtaa Tom Rebbie, ja yritys valmistaa ja entisöi pääasiassa vuoristoratoja.

## Lähteet
*Philadelphia Toboggan Coasters: Our History 

## Aiheesta muualla

*Yhtiön kotisivut 
*European Coaster Club PTC Database
Tuuli ja taivas

**Tuuli ja taivas** on suomalaislaulaja Maarit Hurmerinnan seitsemäs, vuonna 1986 julkaistu studioalbumi.

## Kappaleet
; A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

; B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

## Tekijät
### Muusikot
* Maarit Hurmerinta – laulu
* Maarit Hurmerinta, Sami Hurmerinta ja Pepe Willberg – taustalaulu (ei: ”Aion unohtaa”)
* Sami Hurmerinta – kitarat
* Pentti Lahti – saksofoni (ei: ”Aion unohtaa”)
* Jari Varpama – kosketinsoittimet
* Harri Merilahti – basso
* Jari-Pekka Karvonen – rummut

### Tuotanto
* Sami Hurmerinta – tuottaja
* Dan Tigerstedt ja Tom Vuori / Takomo-studiot, Helsinki – äänitys
* Tim Young / CBS-äänitysstudiot, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta – kaiverrus
* Henrik Schütt – valokuvat
* Jani Nordström – ulkoasu

## Lähteet
László Bodrogi

**László Bodrogi** (s. 11. joulukuuta 1976 Budapest) on unkarilaissyntyinen maantiepyöräilijä, joka on vuodesta 2008 lähtien ollut Ranskan kansalainen. Hän on asunut Ranskassa 1990-luvun alusta ja myös hänen vaimonsa on ranskalainen. Hän kilpaili ammattilaisena 2000–2012.

Tempoajon erikoismiehenä tunnettu Bodrogi voitti MM-kilpailujen aika-ajossa pronssia Plouayssa vuonna 2000 sekä hopeaa Stuttgartissa 2007.

## Saavutuksia
*Maantieajon MM-kilpailujen aika-ajo: 2000 pronssia, 2001 viides, 2002 neljäs, 2003 neljästoista, 2007 hopeaa
*Ranskan ympäriajo: 2002 kolmas etapilla 19 (aika-ajo)
*Espanjan ympäriajo: 2007 toinen etapilla 8 (aika-ajo)
*Pariisi–Nizza: 2002 prologin voitto
*Grand Prix des Nations: 2000 kolmas, 2001 toinen, 2002 toinen
*Pariisi–Bryssel: 2003 toinen
*De Pannen kolmen päivän ajo: 2004 voitto etapilla 4 (aika-ajo)
*Itävallan ympäriajo: 2006 voitto etapilla 6 (aika-ajo)
*Luxemburgin ympäriajo: 2005 voitto
*Duo Normand (parina Daniele Nardello: 2000 voitto
*GP Eddy Merckx: 2002 voitto (parina Fabian Cancellara), 2003 kolmas (parina Michael Rogers) 
*Tanskan ympäriajo: 2002 kokonaiskilpailun kolmas, etapin 4B (aika-ajo) voitto
*Giro Riviera Ligure Ponente: 2001 voitto
*Volta Ao Alentejo: 2001 voitto
*Dwars door Vlaanderen: 2002 toinen
*Chrono des Herbiers: 2007 voitto
*Unkarin maantieajon mestari: 2006
*Unkarin aika-ajon mestari: 2001, 2002, 2003, 2006, 2008

## Lähteet
*László Bodrogi trap-friis.dk-tietokannassa 
*Profiili cyclingarchives.com-sivustolla 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Profiili Crédit Agricole -tallin virallisella sivustolla
Timo Mikkilä

**Timo Mikkilä** (16. lokakuuta 1912 Lahti – 18. tammikuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen pianotaiteilija ja professori. Hänet tunnetaan myös arvostettuna pedagogina.

Mikkilän ensiesiintyminen tapahtui Helsingissä vuonna 1932. Hän opiskeli ensin vuosina 1928–1930 yksityisesti ja sitten vuosina 1930–1932 Helsingin konservatoriossa. Siellä hän opiskeli Martti Paavolan johdolla. Hän piti ensikonserttinsa Helsingissä vuonna 1932, ja sen jälkeen hän opiskeli Pariisissa usean vuoden ajan. Mikkilä opetti pianonsoittoa Sibelius-Akatemiassa vuosina 1938–1948; vuosina 1955–1975 hän toimi siellä pianonsoiton professorina.

Hänet palkittiin vuonna 1953 Pro Finlandia -mitalilla.

Timo Mikkilän kolmas puoliso oli viulutaiteilija Seija Salmiala, professori ja poliitikko Bruno Salmialan adoptiotytär. Lapsia on viisi kahdesta aiemmasta avioliitosta.

Timo Mikkilä kuoli sairaalassa Helsingissä 93-vuotiaana tammikuussa 2006. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.
__NOTOC__
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Timo Mikkilän muistokirjoitus ''Helsingin Sanomissa''.
*
Gambling with the Devil

**Gambling with the Devil** on power metal -yhtye Helloweenin 31. lokakuuta 2007 julkaistu kahdestoista studioalbumi.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 34.

## Kappaleet

## Kokoonpano
* Andi Deris – laulu
* Michael Weikath – kitara
* Sascha Gerstner – kitara
* Markus Grosskopf – basso
* Dani Löble – rummut

## Singlet

Single julkaistiin CD-formaatissa ainoastaan Japanissa. Muualla sen voi ostaa vain internet-latauksena.

## Arviot
* Allmusic: 
* Imperiumi: 
* Soundi:  
* V2.fi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Rami Eskelinen

**Rami Kalevi Eskelinen** (s. 14. elokuuta 1967 Helsinki) on suomalainen rumpali, joka soitti muun muassa jazzyhtye Trio Töykeissä.

Eskelinen aloitti rumpujensoiton muusikkoisänsä innostamana. Vuonna 1982 hän aloitti opiskelun Oulunkylän pop- & jazzkonservatoriossa ja soitti kesäisin muun muassa Tapani Kansan ja Meiju Suvaksen yhtyeissä. Valmistuttuaan vuonna 1988 Oulunkylän pop- & jazzkonservatoriosta hän siirtyi jatko-opintoihin Sibelius-Akatemiaan ja samana vuonna perustettiin Trio Töykeät. Vuodesta 1990 vuoteen 1993 Eskelinen opiskeli Yhdysvalloissa New Yorkin Manhattan School of Musicissa.

Trio Töykeiden lisäksi Eskelinen on soittanut muun muassa Espoo Big Bandissa, Big Bad Familyssä sekä Jukka Gustavsonin ja Laura Sippolan yhtyeissä. Ulkomaisista muusikoista hän on soittanut muun muassa pianisti Gil Evansin ja trumpetisti Lew Soloffin yhtyeissä. Hän on opettanut rumpujen soittoa Espoon pop- & jazzopisto Ebelissä vuodesta 1996.

## Lähteet
Eerik Siikasaari

**Eerik Jari Siikasaari** (s. 8. lokakuuta 1957) on suomalainen basisti. Hän on soittanut muun muassa jazzyhtye Trio Töykeissä.

Siikasaari aloitti musiikkiharrastuksen kuusivuotiaana pianonsoitolla. 12-vuotiaana hän vaihtoi sähköbassoon ja neljä vuotta myöhemmin kontrabassoon. Hän opiskeli Pop & Jazz Konservatoriossa sekä Sibelius-Akatemiassa. Trio Töykeiden lisäksi Siikasaari on soittanut muun muassa Jukkis Uotila Quartetissa, Seppo Paakkunaisen Karelia-yhtyeessä, Jukka Perkon ja Jukka Linkolan yhtyeissä, Espoo Big Bandissa, Perkon ja Severi Pyysalon Poppoossa sekä Heikki Virtasen ja Teppo Hauta-ahon kanssa Töölö Bass Trio -yhtyeessä.

Siikasaari sai vuoden 1995 Yrjö-palkinnon. Hän on Suomen Jazzlegenda nro 30. Siikasaari on opettanut bassonsoittoa Espoon pop- & jazz-opisto Ebelissä vuodesta 1996. Hänelle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2021.

## Lähteet
The Giant Leap

**The Giant Leap** on vuonna 2005 Helsingissä perustettu melodinen rock-yhtye. Yhtyeeseen kuuluvat Petri Somer, Sebastian Rejman ja Sami Lehto.

The Giant Leap muokkautui nykyiseen muotoonsa, kun perustajajäsenet Rejman ja Somer tutustuivat Lehtoon kesällä 2005. Rejman ja Somer  vastaavat kappaleiden kirjoittamisesta ja Lehto kappaleiden sovitus- ja tuotantopuolesta. Yhtyeen kaikilla jäsenillä on vuosien musiikillinen tausta. 

The Giant Leapin musiikki sijoittuu melodisen rockin ja powerpopin välimaastoon sekoittaen eri tyylilajeja aina soulista countryyn. Yhtyeen syksyllä 2007 julkaistun esikoisalbumin kappaleet ovat syntyneet vuosien varrella.

Yhtyeen ensimmäinen single "All In My Head" jaettiin radioille toukokuun lopussa, ja se nousi kesällä 2007 radioiden yhdeksi soitetuimmista kappaleista. Elokuussa kappale oli parhaimmillaan Suomen toiseksi soitetuin kappale.
Yhtyeen toinen single "Somebody Else" jaettiin radioille 17. syyskuuta 2007, ja kappaleeseen tehtiin myös musiikkivideo. 
Yhtyeen kaksi ensimmäistä singleä löytyvät 31. lokakuuta 2007 julkaistulta *[[Another Day Rising]]* -albumilta.

7. joulukuuta 2007 yhtye toimi Bryan Adamsin lämmittelijänä hänen Suomen-keikallaan. Yhtyeen laulaja Rejman nähtiin keväällä 2010 luotsaamassa Helsingin kuoroa Nelosen *[[Kuorosota]]*-ohjelmassa.

Yhtyeen toinen albumi *The Giant Leap* ilmestyi 3. maaliskuuta 2010.

Yhtye on tällä hetkellä keikkatauolla Rejmanin tehdessä juontokeikkoja. Sen lisäksi hän tekee musiikkia nykyään myös Sebastian & The 4th Line Band -yhtyeen riveissä.

## Jäsenet
* Petri J K Somer (Koskettimet ja laulu)
* Sebastian Rejman (Laulu ja kitara)
* Sami Lehto (Rummut)
* Harri Ruotjoki (Basso)
* Saku Mattila (Kitara)

## Julkaisut
### Albumit
*''Another Day Rising'' (2007)
*''The Giant Leap'' (2010)

### Singlet
* *All In My Head* (2007 – promo)
* *Somebody Else* (2007 – promo)
* *Remember* (2008 – promo)
* *Messing With My Mind* (2008 – promo)
* *Beautiful goodbye* (2009 – promo)
* *Best time of your life* (2009 – promo)
* *Like The First Time* (2010 – promo)

### Musiikkivideot
* *Somebody Else* (2007)
* *Remember* (2008)
* *Beautiful goodbye* (2009)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The Giant Leap:in virallinen sivusto
* The Giant Leap levy-yhtiö EMIn sivuilla
Michael Melchior

**Michael Melchior** (, s. 31. tammikuuta 1954 Kööpenhamina, Tanska) on tanskalaissyntyinen rabbi ja israelilainen poliitikko. Hän on naimisissa ja hänellä on viisi lasta.

Melchior edustaa työväenpuolueen kanssa liittoutunutta Meimadia, ja hänet valittiin Knessetiin ensimmäisen kerran 1999. Hän on koulutus- ja kulttuurivaliokunnan puheenjohtaja. Hän oli sosiaali- ja diaspora-asioiden ministeri vuodesta 1999, sen jälkeen apulaisulkoministeri vuoteen 2002. Vuonna 2005 hän oli opetus-, kulttuuri- ja urheiluministeri ja sen jälkeen sosiaali- ja diaspora-asioiden ministeri.

## Lähteet
Astiahuilu

**Astiahuilu** kuuluu maapallon vanhimpiin soittimiin.  Se oli tunnettu jo kivikaudella ja vanhoissa korkeakulttuureissa kaikkialla maailmassa. Materiaali voi olla keramiikkaa, posliinia, sarvea,  puuta, muovia. Tavataan myös näkinkengästä ja hedelmänkuoresta, kuten kookospähkinästä ja kalebassista valmitettuja huiluja.  
* Astiahuilun idea toteutuu viheltäessä ja kouraan puhaltaessa.
* Astiahuilut voivat olla muodoltaan erilaisia. Yleisimpiä ovat pallon, linnun, sukkulan ja eläimen muotoiset huilut.
* Astiahuilut ovat olleet tärkeitä kiinalaisissa ja mesoamerikkalaisissa kulttuureissa, joissa niitä tehtiin eläinten, useimmiten lintujen, muotoon.
* Mayojen ja asteekkien hienostunut huilutaide viehätti espanjalaisia tutkimusmatkailijoita, joiden mukana keraamisen astiahuilun idea tuli Eurooppaan 1500-luvulla.
* Italialainen Donati kehitti 1800-luvulla okariinan, joka on diatoniseen asteikkoon viritettynä jopa  konserttikelpoinen soitin.

## Ääni
Kuten muissakin huilusoittimissa, ilmavirta kulkee joko huulten ohjaamana tai äänikanavaa pitkin aukossa olevaan särmään, joka halkaisee ilmavirran. Ilmavirta alkaa värähdellä ja tuottaa äänen.

Astiahuilun pohjasävelen korkeus riippuu ilmakammion tilavuudesta. Pieni huilu tuottaa korkeita ääniä, suuri matalia. Huilun kyljissä olevia sormireikiä avaamalla tuotetaan useampia ääniä. Yksinkertaisimmissa pilleissä on vain 0–3 sormiaukkoa. Useampireikäisillä voidaan tuottaa jopa 1,5 oktaavin asteikko. Sormituksia on monenlaisia, huilun rakentaja voi luoda omansa. Tunnetuin on italialaisen Donatin keksimä  10 -reikäinen okariina, joka tuottaa diatonisen asteikon.

Useimmiten astiahuilu on tyypiltään tulppakanavahuilu, jossa ohut kanava johtaa ilman särmään ; vertaa: nokkahuilu. Astiahuilu voi olla myös reunahuilun kaltainen; vertaa: panhuilu. Soitinsystemaattisesti ääni syntyy astiahuilussa kuten vihellys. Mikäli astiahuilun ilmakanavan tilavuus on portaattomasti säädettävissä (kuten viheltäessä), luetaan astiahuilu liukuhuiluihin.

Astiahuiluihin luetaan mm.:
* Italialainen okariina eli okariino , lisänimeltä "Sweet potato"
* Amerikkalainen  tonetti
* Eurooppalainen kukkopilli

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
New Zealand Idol

**NZ Idol** on uusiseelantilainen versio brittiläisestä *[[Pop Idol]]* -televisio-ohjelmaformaatista.

Ohjelman on tuottanut FremantleMedia. Uudessa-Seelannissa on järjestetty kolme Idol-kautta.

Ensimmäisen kauden voitti Ben Lummis (2004), toisen Rosita Vai (2005) ja kolmannen Matthew Saunoa (2006).
Brian McClair

**Brian John McClair** (s. 8. joulukuuta 1963 Bellshill, Skotlanti) on skotlantilainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi vuosina 1987–1998 Manchester Unitedissa 398 ottelua. Lempinimellä "Choccy" tunnettu skotti edusti urallaan myös Motherwellia ja Celticia. Myöhemmin hän on toiminut Manchester Unitedin nuorisoakatemian managerina.

McClair siirtyi Manchester Unitediin Celticista vuonna 1987, ja pelasi ensimmäisen ottelunsa 15. elokuuta 1987 Southamptonia vastaan. Ensimmäisellä kaudella McClair teki 24 liigamaalia. Hän on ensimmäinen Manchester Unitedin pelaaja George Bestin jälkeen, joka on kaudessa pystynyt rikkomaan 20 liigamaalin rajan. Manchester Unitedissa McClair oli voittamassa neljää Valioliigamestaruutta, kolmea FA Cupin voittoa, yhtä liigacupia ja Cup voittajien Cupia.

Skotlannin maajoukkuetta McClair edusti 27 kertaa ja teki kaksi maalia.

## Aiheesta muualla
*McClair Manchester Unitedin legendojen sivulla
Kenneth Matthews

**Kenneth "Ken" Joseph Matthews** (21. kesäkuuta 1934 Birmingham, Englanti – 2. kesäkuuta 2019) oli brittiläinen kilpakävelijä, jonka kilpailumatkana oli 20 kilometriä.

Matthews voitti olympiakultaa Tokion kesäolympialaisissa 1964 20 kilometrillä. Tuolloin hän teki uuden silloisen olympiaennätyksen 1.29.34. Pari vuotta aikaisemmin (1962) hän voitti Euroopan-mestaruuskilpailuissa Belgradissa 20 kilometrillä, joten hän oli yksi ennakkosuosikeista voittamaan olympialaisissa. Hän voitti kahdesti 20 kilometrin kävelyn maailmancupin: Luganossa 1961 ajalla 1.30.55 ja Varesessa 1963 ajalla 1.30.11 .

Hänelle myönnettiin olympiamenestyksestään 14 vuotta myöhemmin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan arvonimi MBE (Brittiläisen imperiumin jäsen).

## Lähteet
* Kenneth Matthews sporting-heroes sivustolla (arkistoitu versio).

### Viitteet
Gustav Dentzel

**Gustav A. Dentzel** (9. elokuuta 1846 – 1909) oli saksalaissyntyinen, sittemmin Yhdysvaltoihin muuttanut karusellinvalmistaja, joka oli alan pioneereja Yhdysvalloissa. Dentzelien perheyrityksen valmistamat suuret, käsin puusta kaiverretut näyttävät karusellit olivat jo omana aikanaan hyvin arvostettuja. Niistä enää parikymmentä on toiminnassa Yhdysvalloissa.

Dentzel oli oppinut puusepän ammatin isältään Michael Dentzeliltä, jolla oli kokemusta myös karusellien valmistuksesta. 1860-luvun alussa Gustav lähti Yhdysvaltoihin, jonne oli muuttanut hänen veljistään jo kolme, ja asettui Philadelphiaan. Ensimmäinen karuselli oli niin suuri menestys, että Dentzel perusti muutamaa vuotta myöhemmin oman yrityksen, G.A. Dentzel Steam and Horse Power Carousel Companyn. Aluksi karusellit olivat yksinkertaisia ketjukaruselleja, joita pyöritettiin käsin. Vähitellen yritystoiminta laajeni ja Dentzel palkkasi palvelukseensa useita työntekijöitä, joista ensimmäisiä oli John Müller. Müllerin kuoleman jälkeen hänen kaksi poikaansa, Daniel ja Alfred, jäivät Dentzelin hoiviin. Danielista tuli sittemmin erittäin taitava ja tunnettu karusellinkaivertaja. Veljekset kuitenkin jättivät Dentzelin perustaakseen oman yrityksen, eikä Dentzel myöhemmin enää suostunut palkkaamaan heitä uudelleen palvelukseensa. Toinen tunnettu Dentzelin palveluksessa ollut kaivertaja oli Italiasta saapunut rutiköyhä puuseppä Salvatore Cernigliaro, joka siirtyi myöhemmin Philadelphia Toboggan Companyn leipiin.

Gustav Dentzelillä ja hänen vaimollaan Marylla oli viisi lasta. Dentzel kuoli vuonna 1909, minkä jälkeen liiketoimintaa jatkoi hänen poikansa William Dentzel. Hän palkkasi Müllerin veljekset takaisin yhtiön palvelukseen. Laman myötä karusellien kysyntä väheni, ja William Dentzelin kuoltua vuonna 1928 Philadelphia Toboggan Company osti Dentzelin yrityksen irtaimiston. Jälkeläiset William Henry Dentzel II ja William Henry Dentzel III ovat kuitenkin jatkaneet suvun karuselliperinteitä valmistamalla joitakin pieniä karuselleja. William Henry Dentzel III on valmistanut muun muassa aurinkovoimalla toimivia karuselleja.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
The Burning (Thunderstonen albumi)

**The Burning** on power metal -yhtye Thunderstonen vuonna 2004 julkaistu toinen studioalbumi.

Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 13.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Pasi Rantanen – laulu
* Nino Laurenne – kitara, taustalaulu
* Titus Hjelm – basso, taustalaulu
* Kari Tornack – koskettimet
* Mirka Rantanen – rummut

## Arvostelut
* Imperiumi.net: 9–/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Ming-Na Wen

**Ming-Na Wen** (s. 20. marraskuuta 1963 Coloane, Macao), myös **Ming-Na**, **Ming Na**, **Ming Na Wen** tai **Ming Wen**; on macaolais-yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan ennen kaikkea lääkäri Jing-Mei ”Deb” Chenin roolista televisiosarjassa *[[Teho-osasto (televisiosarja)|Teho-osasto]]* sekä *[[Mulan (elokuva)|Mulan]]*-piirroselokuvien nimiosan ääninäyttelijänä. Syksystä 2013 lähtien hän on esiintynyt yhdessä pääosista televisiosarjassa *[[S.H.I.E.L.D. Agentit]]*.

Ming-Na on syntynyt Macaossa, josta hän muutti Hongkongiin ja nelivuotiaana isäpuolensa kotimaahan Yhdysvaltoihin. Hän opiskeli teatteria Carnegie Mellon -yliopistossa. Uransa alulla Ming-Na näytteli teatterin ohella esimerkiksi saippuasarjassa *[[As the World Turns]]* vuosina 1988–1991 sekä elokuvissa *[[Ilon ja onnen tarinat]]* (1993) ja *[[Street Fighter (elokuva)|Street Fighter]]* (1994). Vuonna 1995 hän sai roolin *Teho-osastosta*. Ming-Na näytteli sarjassa sen ensimmäisellä tuotantokaudella ja palasi viiden vuoden tauon jälkeen kuudennelle kaudelle vuonna 2000. Hän poistui sarjasta 11. kaudella vuonna 2004.

Ming-Na on ollut vuodesta 1995 lähtien naimisissa näyttelijä Eric Michael Zeen kanssa. Heidän tyttärensä Michaela Zee on toiminut ääninäyttelijänä muutamissa Disney Channelin animaatiosarjoissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ming-Na Wenin kotisivut
BGM-71 TOW

**BGM-71 TOW** on yhdysvaltalainen panssarintorjuntaohjus, jonka kehitti Hughes Aircraft Company 1960-luvun lopulla. TOW tulee sanoista **''T**ube launched, **O**ptically tracked, **W**ire command link guided.''

TOW:n valmistus aloitettiin vuonna 1968 ja se otettiin käyttöön vuonna 1970. Ohjus on yksi yleisimmin käytettävistä panssarintorjuntaohjuksista maailmassa. Nykyisin tuotettavat TOW:t pystyvät lävistämään kaikkien tällä hetkellä tunnettujen panssarivaunujen panssarin. Suomessa Puolustusvoimien käyttämä järjestelmä on saanut nimen PstOhj 83 M.

Ohjuksen seuraava merkittävä kehitysaskel oli IITOW (Improved TOW) tai BGM-71C, jonka Yhdysvaltain asevoimat sai käyttöönsä 1976. Panssarinläpäisyä on merkittävästi parannettu.
*TOW 2 tuli käyttöön 1983. Siinä on uusi ohjus ja uusi laukaisulaite, ohjausjärjestelmä ja tähtäin, jotka ovat yhteensopivia vanhojen mallien kanssa. Panssarinläpäisy parani 900 mm.
*TOW 2A tai BGM-71E tuli käyttöön 1987. Tässä on reaktiivisia panssareita läpäisevä kaksoisontelokärki. Ohjuksessa on myös langaton ohjaus.
*TOW 2B tai BGM-71F on vuonna 1987 käytöön otettu ohjus, joka pyrkii osumaan panssarivaunun kattoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Pfalzgalerie Kaiserslautern

**Pfalzgalerie Kaiserslautern** on taidemuseo Kaiserslauternin kaupungissa Rheinland-Pfalzissa Saksassa. Sen perusti Karl Spatz vuonna 1874. Taidemuseo esittelee pääosin maalaus- ja veistostaidetta 1800-luvulta 2000-luvulle. Museorakennus on rakennettu vuosien 1875 ja 1880 välillä uusrenessanssityyliin museon perustajan Spatzin suunnitelmien pohjalta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pfalzgalerie Kaiserslauternin viralliset sivut
The Nanny

**The Nanny** voi viitata seuraaviin asioihin:

* *[[Nanny]]*, yhdysvaltalainen televisiosarja, pääosassa mm. Fran Drescher
* *[[The Nanny (vuoden 1965 elokuva)|The Nanny]]*, brittiläinen elokuva vuodelta 1965, ohjaus Seth Holt
* *[[The Nanny diaries]]*, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2007, pääosassa Scarlett Johansson
Tuhkakeskiviikko

**Tuhkakeskiviikko** () on läntisen kristikunnan kirkkovuodessa juhla, joka aloittaa pääsiäistä edeltävän 40 päivän paastonajan. Tuhkakeskiviikko on kirkkovuodessa laskiaissunnuntaita seuraava keskiviikko, joka samalla lopettaa paastoa edeltävän karnevaali- tai laskiaisajan. Paastonaika jatkuu tuhkakeskiviikosta lankalauantaihin. Tuhkakeskiviikon ja pääsiäislauantain väliin jää, nämä päivät mukaan luettuina, 46 päivää, mutta paastopäivien lukumääräksi tulee 40, koska paastonajan sunnuntait ja palmusunnuntai eivät ole paastopäiviä. 40 päivän paastonaika muistuttaa Jeesuksen paastosta autiomaassa ennen hänen julkisen toimintansa alkua. Sen tarkoituksena on valmistaa kristittyjä pääsiäisen viettoon, auttaa heitä miettimään syntejään ja puutteitaan sekä tekemään niistä parannusta kehottaen heitä samalla lähimmäisenrakkauden tekoihin. 

## Tuhkakeskiviikon liturgia

Tuhkakeskiviikko on saanut nimensä lännen kirkossa 1000-luvulla alkaneesta tavasta sirotella paastonajan aluksi ylleen tuhkaa katumuksen ja parannuksen merkiksi. 1100-luvulla tuli tavaksi, että sirottelussa käytetty tuhka tehtiin polttamalla edellisen vuoden palmusunnuntaina siunatut palmunoksat. 

Nykyään katolisessa kirkossa diakoni tai pappi piirtää tavallisimmin tuhkan ja öljyn tai veden seoksella ristin katumuksentekijän otsaan lausuen samalla sanat: ”Tehkää parannus ja uskokaa evankeliumi” () tai ”Muista, ihminen, että olet tomua ja tomuksi sinun pitää jälleen tuleman” (vrt. ). Mahdollista on toki sekin, että tuhkaa ripotellaan katumuksentekijän päähän. 

Tuhkakeskiviikon tekstit ja rukoukset puhuvat parannuksesta ja katumuksesta, ja jumalanpalvelus on tämän teeman sävyttämä. Liturgisena värinä on violetti, katumuksen väri.

## Tuhkakeskiviikko eri kirkkokunnissa
Katolisessa kirkossa tuhkakeskiviikko on pitkäperjantain ohella ainut velvoittava paasto- ja abstinenssipäivä. Kaikkia täysi-ikäisiä katolilaisia, joiden terveys sen sallii, velvoittaa tällöin kirkon käsky pidättäytyä liharuokien nauttimisesta ja paastota nauttimalla päivässä vain yksi ateria.

Luterilaisuudessa tuhkakeskiviikon viettäminen käytännössä lakkasi uskonpuhdistuksen jälkeen, mutta 1900-luvun jälkipuoliskolla tapa on uudestaan alkanut elpyä. Nykyisin voimassa olevassa Suomen luterilaisen kirkon kirkkokäsikirjassa on tekstit ja rukoukset tuhkakeskiviikkoa varten sekä ohjeet juhlan viettämiseksi. Myös luterilaisessa messussa pappi voi katumuksen vertauskuvaksi piirtää tuhkalla ristin seurakuntalaisten otsaan sanoen: ”Ota vastaan katumuksen merkki.”

Idän kristillisyydessä tuhkakeskiviikkoa ei vietetä, koska siellä paastonaika on alkanut jo laskiaissunnuntain (eli sovintosunnuntain) iltana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Tuhkakeskiviikko Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkkovuosikalenterissa
Aliens versus Predator (videopeli)

**Aliens versus Predator** on Rebellion Developmentsin kehittämä ja Fox Interactiven julkaisema tieteismaailmaan sijoittuva ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin vuonna 1999 Microsoft Windowsille ja OS X:lle. Rebellion antoi pelin lähdekoodin jakeluun vuonna 2001, jonka jälkeen siitä tehtiin epävirallinen Linux-versio. 

Peli pohjautuu löyhästi samannimiseen sarjakuvaan, jota julkaisee DC Comics. Pelissä on kolme kampanjaa: Predator, Alien ja Colonial Marine (siirtokuntien merijalkaväki). Kaikki kampanjat nivoutuvat tavalla tai toisella yhteen, mutta niiden päämäärät ovat erilaiset.

## Pelaaminen
### Kampanjat
Predatorin tehtävänä on etsiä käsiinsä ja surmata alien-kuningatar saadakseen suunnattomasti kunniaa yhteisössään. Siinä sivussa predator teurastaa lukemattomasti alieneita, merijalkaväen sotilaita ja epäonnisia siviileitä. Predatorin pitää myös pelastaa vangittu klaanitoverinsa ihmisten tutkimuskeskuksesta. Predatorin kampanjaan kuuluu myös elokuvista tuttu elementti, eli surmattujen vihollisten kallojen kerääminen. Kerätyt kallot avaavat uusia koodeja, jotka muuttavat pelikokemusta. 

Alienin kampanjan tarkoituksena on suojella kuningatarta ja yhdyskuntaa ihmisiltä ja predatoreilta. Alien on ketterä ja nopea, voi kiivetä seinillä ja hypätä useita kymmeniä metrejä ja repiä vihollisensa palasiksi hetkessä. Aseina sillä on häntä, kynnet ja hampaat. Alien näkee pimeässä Navigation Sense:n avulla. Normaalinäöllä pelattaessa alienin näkökentässä olevia ihmisiä ympäröi sininen ja predatoreja vihreä feromoniaura.

Sotilaan tehtävänä on selviytyä hengissä ja surmata alien-kuningatar. Sotilaan kentät koostuvat ahtaista käytävistä, pimeistä huoneista ja vilkkuvista valoista ja on tunnelmaltaan hyvin ahdistava. Sotilas ei kestä juuri mitään, vaan menehtyy helposti vammoihinsa. Sotilaan valtti ovatkin raskaat aseet. Pelissä on kolme vaikeusastetta: training, realistic ja director’s cut. Pelin läpäistyään pelaaja pääsee pelaamaan lisäkenttiä esimerkiksi Alienin kenttiä predatorilla tai sotilaalla. Kenttiä saa lisää läpäisemällä pelin vaikeammilla asetuksilla.

## Jatko-osa ja sovitukset
Pelillä on myös Monolithin kehittämä jatko-osa *[[Aliens versus Predator 2]]*, jonka Sierra ja Fox Interactive julkaisivat vuonna 2001. Molemmat pelit ovat saaneet pääasiassa hyviä arvioita pelisivustoilta ja alan lehdiltä. *Aliens versus Predator 2* sai vuonna 2002 nimellä *[[Aliens versus Predator 2: Primal Hunt]]* julkaistun laajennuksen. Vuonna 2010 *Aliens versus Predator* pelisarjaan julkaistiin kolmas osa *[[Aliens vs. Predator (vuoden 2010 videopeli)|Aliens vs. Predator]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Klagenfurter Dom

**Klagenfurter Dom** on tuomiokirkko itävaltalaisen Klagenfurtin kaupungin keskustassa. Se on pyhitetty pyhälle Pietarille ja Paavalille. Kirkon rakennuttivat Kärntenin protestanttiset säädyt 1500-luvun toisella puoliskolla. Vastauskonpuhdistuksen myötä kirkko kuitenkin päätyi katoliselle sääntökunnalle jesuiittaveljestölle. Roomalais-katolisen Gurkin hiippakunnan tuomiokirkkona kirkko on toiminut vuodesta 1787 lähtien.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Innsbrucker Dom

**Innsbrucker Dom** on itävaltalaisessa Innsbruckin kaupungissa sijaitseva roomalais-katolisen Innsbruckin hiippakunnan tuomiokirkko. Se on rakennettu vuosien 1717 ja 1727 välisenä aikana barokkityyliin arkkitehtien Johann Georg Fischerin ja Johann Jakob Herkomerin suunnitelmien pohjalta. Kirkon pääalttarin kuuluisa maalaus *Mariahilf* on taidemaalari Lucas Cranach vanhemman työtä. Kirkko vaurioitui toisessa maailmansodassa vuonna 1944, mutta se jälleenrakennettiin myöhemmin.
Penkkiurheilu

**Penkkiurheilu** on urheilun seuraamista.

## Perinteisesti arvolatautunut käsite
Urheiluliikkeessä ja myös liikuntatieteessä penkkiurheilu on perinteisesti käsitetty passiiviseksi, moraalisesti paremman ”oikean urheilun” vastakohdaksi ja korostettu aktiivisen urheilun kansanterveydellisiä vaikutuksia. Urheilua seuraava henkilö eli penkkiurheilija on voitu kuvata jopa stereotyyppisesti olutta keskimäärin liikaa nauttivaksi henkilöksi, niin sanotuksi sohvaperunaksi, joka vain passiivisesti odottaa urheilun seuraamisen aiheuttamaa jännitystä tapahtuvaksi. Onpa urheilua seuraavaan yleisöön liitetty jopa huligaanijoukonkin leimaa, pohjautuen erityisesti jalkapallokatsomoissa viime vuosikymmeninä esiintyneisiin levottomuuksiin.

Vuonna 1994 kaksi yhdysvaltalaista tutkijaa väitti, että television urheilu vastaa miehisessä kulttuurissa naisten saippuaoopperaa. Viestintätutkija Veijo Hietala kirjoitti aiheesta: ”Ja kun ajatellaan urheilun kansallista ja poliittista panostusta, asia saattaa tuntua vieläkin oudommalta: tähän yksinkertaiseen saippuaoopperaan satsattaville rahasummille on huomattavasti helpompi saada yksimielinen kansallinen hyväksyntä kuin vaikkapa maataloustukiaisille.”

## Penkkiurheilun syitä
Penkkiurheilun harrastuneisuus korreloi aiemman aktiiviurheilun harrastuneisuuden kanssa, kun henkilö ikääntyy. Kuitenkin ilmiötä ja sen merkitystä on tutkittu vähän. Penkkiurheilusta on osittain tullut lähes pop-musiikkiin verrattava populaarikulttuurin ilmiö, jossa urheilijoilla voi jopa olla omat faninsa siinä missä viihdetaiteilijoillakin. Muun elämyshakuisuuden ohella ilmiön on nähty vallanneen alaa jopa uskonnon korvaajana ihmisten arjessa.

## Penkkiurheilun laajuus
Suomalaisten tutkimusten mukaan lähes puolet suomalaisista seuraa jotensakin aktiivisesti jotakin urheilua paikan päällä, kentän reunalla tai vaikkapa ladun varrella. Eräs pitkään vallinnut harhaluulo on ollut, että penkkiurheilija olisi kiinnostunut urheilusta ylipäätään. Suomalaisen tutkimuksen mukaan kilpaurheilusta kiinnostuneista henkilöistä kaksi kolmasosaa oli seurannut paikan päällä vain yhtä lajia, 25&nbsp;% kahta lajia, ja vain 7&nbsp;% suomalaisista oli seurannut useampaa kuin kahta lajia. Penkkiurheilu on siis lajeittain varsin eriytynyttä. 

## Lähteet
Maltan muinaiskulttuuri

**Maltan muinaiskulttuuri** on Maltan saarille Välimeren muista kulttuureista vuosisatojen aikana levinnyt muinainen kulttuuri. Maltalla on ajanjaksolla 4000–2500 eaa. rakennettuja rakennelmia. Näin vanhoista kulttuureista ei ole säilynyt kirjoituksia, joten päätelmät Maltan kivikautisesta kulttuurista perustuvat puhtaasti arkeologisiin löytöihin.

On väitetty, että Maltan poikkeuksellisen runsaat löydöt perustuvat saarten maaperään, josta on voitu nostaa rakennukseen sopivaa hiekkakiveä mielin määrin hyödyntämättä muinaismuistoja, ja sen vuoksi kivikautiset temppelit ovat säilyneet hajottamattomina. Niin tai näin, Maltan kivikautisen kulttuurin saavutuksille ei tunneta vastinetta muualta maailmasta.

Merkittävimmät ja parhaiten säilyneet muinaistemppelit ovat Tarxien Vallettan lähistöllä ja Haqar Quim (arabiaa, ) saaren lounaisrannikolla sekä maanalainen luolasto Hal Saflienin hypogeum lähellä satamaa. Muita merkittäviä muinaismuistoja ovat Mnadrjan, Kordin, Ta' Hagratin, Skorban ja Borg In-Nadurin temppelit Maltan pääsaarella ja Ġgantijan rauniot Gozon saarella. Maltan kivikautiset temppelit on yleensä rakennettu kolmi- tai viisilehtisen apilan muotoon, Tarxienin ja Hagar Quimin suurissa temppeleissä on jopa kuudesta seitsemään osiota. Samanmuotoisia rakennelmia ei ole tavattu muualta maailmasta.

Maltan temppeleitä väitetään maailman vanhimmiksi vapaasti seisoviksi kivirakennelmiksi. Niistä aikaisimmat ovat melko yksinkertaisia kuoppahautoja, joista vanhimmat ovat noin kahdeksan tuhatta vuotta vanhoja. Kivikautisen kulttuurin kukoistuskautena noin 3000–2500 eaa. rakennetuille suurimmille temppeleille ei tunneta vastineita muualta maailmasta. Vaikuttaa siltä, että kivikautinen kukoistus on päättynyt äkillisesti noin 2500 eaa. ja Malta on ollut tyystin asumaton 2500–1000 eaa., kunnes se on pronssikaudella asutettu uudelleen Apenniinien niemimaalta, Sisiliasta ja kauempaa aina Foinikiasta asti.

Maltan muinaiskulttuuriin liittyy myös muita erikoisia piirteitä. Lähes kaikki säilyneet veistokset kuvaavat nykykatsannon mukaan ylettömän lihavia naisia. Hypogeumiin haudatuista useista tuhansista vainajista vain yksi on kyetty tunnistamaan mieheksi. Lisäksi kivikautiselta ajalta ei ole säilynyt jänistä suuremman eläimen tappamiseen sopivia aseita.

Edellä mainittujen seikkojen vuoksi Malta on saavuttanut kulttimainetta jonkinlaisen alkuperäisen matriarkaalisen ja rauhanomaisen kulttuurin alkukotina. Onkin kiistämätöntä, että esimerkiksi Mnadrjan temppeli on rakennettu pikemminkin kaunista näköalaa kuin helppoa puolustettavuutta ajatellen. Näin vanhoista ajoista puheen ollen on kuitenkin vaikea tietää, onko Malta ollut vain eristetty rauhanomainen saareke keskellä sotaista merta vai onko se itse asiassa vain ainoa olosuhteiden oikusta säilynyt esimerkki siitä, millaista elämä on 6&nbsp;000 vuotta sitten ollut laajemmallakin alueella.

## Katso myös
*Maltan megaliittiset temppelit

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*