open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Swiftsure-luokka (taistelulaiva)

**Swiftsure-luokka** oli Britannian Kuninkaallisen laivaston kahden taistelulaivan muodostama alusluokka. Alukset olivat Chilen hallituksen tilaamia, mutta Britannian hallitus lunasti alukset ennen niiden valmistumista.

## Taustaa
Chile ja Argentiina olivat vuoden 1901 lopulla sodanpartaalla, jolloin Chile huolestui laivastonsa kyvystä vastata Argentiinan laivaston Italiasta tilattujen panssariristeilijöiden ARA ''Rivadavian'' ja ARA *Morenon* aiheuttamaan uhkaan. Sir Edward Reed, joka oli Chilessä terveydellisistä syistä, tapasi Chilen laivaston edustajia. Tapaamisissa tuotiin esille mahdollisuus joko ostaa tai valmistaa kaksi nopeaa vahvasti aseistettua taistelulaivaa Britanniasta. Ostamisesta luovuttiin, jolloin Reediä pyydettiin suunnittelemaan ja tilaamaan kaksi alusta. Chile tilasi 26. helmikuuta 1902 *Constituciónin* Armstrong Whitworthin Elswickin telakalta ja *Libertadin* Vickersin Barrow-in-Furnessin telakalta.

Kriisi Argentiinan kanssa hiipui ja Argentiina suostui asettamaan panssariristeilijänsä myyntiin. Chilen taloudelliset mahdollisuudet tilaamiensa taistelulaivojen lunastamiseksi heikkenivät maan talousongelmien vuoksi ja Chile asetti alukset myyntiin alkuvuodesta 1903. Britannian hallituksen pelätessä,että Venäjä ostaa alukset se itse esitti alusten lunastamista. Britannian hallitus osti keskeneräiset alukset 3. joulukuuta 1903 Chileltä 2432000 punnalla. Alukset valmistuivat kesäkuussa 1904, jolloin ne liitettiin Britannian Kuninkaalliseen laivastoon nimillä ''HMS Switfsure'' ja ''HMS Triumph''.

## Rakenne
### Aseistus
Alusten aseistus oli muita Kuninkaallisen laivaston taistelulaivoja keveämpi. Aluksilla oli 10 tuuman pääaseet eikä standardin mukaisia 12-tuumaisia. Apuaseina oli kymmenen 7,5 tuumasta tykkiä, vaikka normaalisti käytettiin 6-tuumaisia.

### Suoja
Alusten suoja oli keveämpi kuin muilla tasitelulaivoilla, koska Chilen hallituksen vaatimuksena oli ollut pienehkö uppouma. Alusten kyljissä oli seitsemän tuuman panssarivyö ja tornien suojana oli 10 tuumaa terästä.

### Voimalähde
Aluksiin asennettiin 12 kappaletta laajaputkisia hiiltä polttavia Yarrow-kattiloita, joihin kytkettiin kolme sylinteriset höyrykoneet kaksine akseleineen. Alusten hiilivarastot mahdollistivat 6250 merimailin toimintasäteen 10 solmun nopeudella.

## Lähteet

*
*
*
*

### Viitteet
Petšenga

**Petšenga** (Пе́ченга) on seuraavien kohteiden venäjänkielinen nimitys:

* Petsamo, Suomeen kuulunut maantieteellinen alue
* Petsamo, kaupunkikunta ja sen keskustaajama Murmanskin alueella
* Petsamon piiri (*Petšengski raion*), kunnallispiiri Murmanskin alueella
* Petsamonjoki, joki Murmanskin alueella
* Petsamonvuono, Barentsinmeren vuono
Metsäjärvi

**Metsäjärvi** tarkoittaa seuraavia järviä:

* Metsäjärvi, järvi Sallassa
* Metsäjärvi, järvi Kiuruvedellä
* Metsäjärvi, järvi Köyliössä
* Metsäjärvi, järvi Oulussa
* Metsäjärvi, järvi Sallassa
* Metsäjärvi, järvi Naantalissa
* Metsäjärvi, järvi Yli-Iissä
* Metsäjärvi, järvi Parkanossa
* Metsäjärvi, järvi Uudessakaupungissa
* Metsäjärvi, järvi Uudessakaupungissa

## Katso myös
* Lake of the Woods, järvi Yhdysvaltojen ja Kanadan rajalla Pohjois-Amerikassa.
Vysšaja Liga -kausi 2009–2010

**Vysšaja Liga -kausi 2009–2010** on Venäjän toiseksi korkeimman jääkiekkosarjan Vysšaja Ligan 18. kausi. Runkosarja alkoi 12. syyskuuta 2009 ja ratkaiseva finaaliottelu pelattiin 27. huhtikuuta 2010.

Talouden huonot näkymät johti lukuisiin joukkuemuutoksiin sarjassa. Kapitan Stupino ilmoitti jättävänsä kauden väliin, HK Belgorod ja HK Sary-Arka Karaganda vetivät ykkösjoukkueensa pois sarjasta ja HK Dmitrov ja Metallurg Serov lopettivat toimintansa. Joukkuemäärä laski kuudella edelliskauden 33:sta.

Liigan mestaruuden voitti Jugra Hanty-Mansijsk, jolle mestaruus oli seurahistorian toinen ja samalla toinen perättäinen.

## Joukkueet

### Joukkuemuutokset
*HK Sokol Kiova siirtyi Valko-Venäjän Extraligaan
*HK Avtomobilist siirtyi KHL:ään
*MHK Krylja Sovetov ei saanut pelipaikkaa sarjassa
*Kapitan Stupino ilmoitti jättävänsä kauden väliin
*HK Belgorod ja HK Sary-Arka Karaganda vetäytyivät sarjasta
*HK Dmitrov ja Metallurg Serov lopettivat toimintansa
*HK Himik Voskresensk liittyi liigaan KHL:stä
*THK Tver, HK Sarov ja Progress Glazov nousivat liigaan Pervaja Ligasta
*Kristall Elektrostal ja Neftjanik Leninogorsk putosivat Pervaja Ligaan

## Sarjajärjestelmä

Liigan sarjajärjestelmä on monimutkainen. Liiga on jaettu kolmeen divisioonaan: läntiseen, keskiseen ja itäiseen ja runkosarjassa pelataan vain divisioonan sisäisiä pelejä. Runkosarja on jaettu kahteen vaiheeseen. Vuoden vaihteen jälkeen alkaa toinen vaihe, joka pelataan edelleen divisioonittain. Jokainen joukkue etenee toiseen vaiheeseen ja kohtaavat toisensa kerran. Paremmin runkosarjassa sijoittunut joukkue saa pelata kohtaamisen kotiareenallaan.

Lopullisissa tuloksissa joukkueet laitettaan paremmuusjärjestykseen, ja jokaisen divisioonan kolme parasta etenee suoraan toiselle kierrokselle. Kolme heikoitensijoittunutta ei pääse jatkoon. Pudotuspelit alkavat karsintakierroksella, jossa sijat 9-24 ratkaisevat varsinaisten pudotuspelien joukkueet. Pudotuspeleissä jatkoon pääsee kolmella voitolla.

## Runkosarja

### Läntinen divisioona

### Keskinen divisioona

### Itäinen divisioona

### Lopulliset sijoitukset
*Lähde:*

## Pudotuspelit
*Lähde:* 
### Karsintakierros

### Varsinaiset pudotuspelit

## Lähteet
Tänään ei huomista murehdita

**Tänään ei huomista murehdita** on Lauri Tähkä & Elonkerjuun kuudes albumi, joka julkaistiin 16. syyskuuta 2009. Levyn ensimmäinen single *Suudellaan* julkaistiin radioissa 15. kesäkuuta 2009. Suuresta ennakkokysynnästä johtuen sinkku julkaistiin myös kaupallisesti, sekä digitaalisesti, että perinteisenä cd-formaattina heinäkuun alussa. Se myi platinaa julkaisupäivänään. Albumi oli vuoden 2009 Suomen myydyin kotimainen albumi 66&nbsp;377 myydyllä kappaleella. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 1.

Uuden albumin myötä yhtye lähti kattavalle kiertueelle 1. lokakuuta 2009.

## Kappaleet
Säv. & san. Lauri Tähkä, paitsi "Rakasta mua" ja "Hätäästä elämää" säv. & san. Simo Ralli. Sovitukset Elonkerjuu & Riku Mattila.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Lauri Tähkä – laulu, akustiset kitarat
* Simo Ralli – kitarat, laulu
* Johanna Koivu – viulu, laulu, piano, harmoni
* Antero Naali – basso, laulu
* Lenni Paarma – rummut, laulu, tamburiini

+
* Riku Mattila – akustiset kitarat

## Arvostelut
* Dome.fi: 
* Soundi: 
* Stara.fi: 

## Lähteet
Merijärvi (Masku)

| lasku-uoma_tyyppi =  
**Merijärvi** on pieni 22,8 hehtaarin järvi Maskun ja Naantalin kuntien rajalla, Askaisten taajamassa. Järven suurin syvyys on noin 4 metriä, valuma-alue 173,5 hehtaaria, arvioitu tilavuus 540&nbsp;000 m³, saapuvan veden määrä 451&nbsp;100 m³/vuosi ja viipymä 1,2 vuotta.

Järven etelä-, luoteis- ja pohjoispuolella on peltoja, itä- ja länsipuolella kalliometsää sekä soita. Järvenrannalla on muutamia taloja. Järven lasku-oja virtaa peltojen läpi etelään Raudustenselälle mereen. Koska lähellä sijaitsee järveen vetensä laskevia soita, on luultavasti niiden takia järvellä havaittu hajuhaittoja ja todennäköisesti humusaineiden aiheuttamaa näkösyvyyden heikkenemistä. Järven länsireunaa kulkee yhdystie 1930 eli Velkuantie.

Järven laskuoja perattiin vuonna 2000, jotta veden pinta pysyisi normaalitasolla ja veden vaihtuvuus olisi suurempi. Osa ojasta kuitenkin sortui ja vedenpinnan taso jäi korkeaksi.

## Lähteet
Anastasija Sevastova

**Anastasija Sevastova** (s. 13. huhtikuuta 1990 Liepāja) on latvialainen tennispelaaja. Hän on parhaimmillaan sijoittunut WTA-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 11 ja nelinpelissä sijalle 56. Hän on selviytynyt parhaimmillaan Grand Slam -turnauksessa Yhdysvaltain avoimissa välieriin 2018 sekä puolivälieriin 2016 ja 2017. Ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa hän saavutti Estorilissa toukokuussa 2010. Tämän jälkeen hän on voittanut myös Mallorcalla 2017 ja Bukarestissa 2018. Sevastova ehti jo kertaalleen lopettaa uransa, kunnes päätti vielä vuonna 2015 palata tennisammattilaiseksi.

## Ura

Uransa ensimmäisen WTA-kaksinpeliturnauksen Sevastova pelasi Istanbul Cupissa 2007. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti Nastassja Jakimavan lukemin 6–1, 6–3, mutta hävisi toisella kierroksella turnauksen viidenneksi sijoitetulle Alona Bondarenkolle lukemin 4–6, 6–3, 6–7(5).

Ranskan avointen 2009 pääsarjaan hän selviytyi karsintojen kautta, mutta hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa Melinda Czinkille lukemin 6–3, 4–6, 1–6. Wimbledonin 2009 ensimmäisellä kierroksella hän hävisi Kateryna Bondarenkolle. Yhdysvaltain avoimissa 2009 hän voitti ensimmäisellä kierroksella Tamarine Tanasugarnin lukemin 6–3, 7–5. Toisella kierroksella hän hävisi turnauksen kuudenneksi sijoitetulle Svetlana Kuznetsovalle lukemin 4–6, 2–6.

Australian avoimissa 2010 hän hävisi avauskierroksella Anastasija Pavljutšenkovalle. Maaliskuussa Monterreyn WTA-turnauksen avauskierroksella hän voitti maailmanlistan yhdeksänneksi sijoitetun Jelena Jankovićin. Hän tippui lopulta välierissä hävittyään Anastasija Pavljutšenkovalle. Ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa hän saavutti toukokuussa Estorilissa voittamalla finaalissa Arantxa Parra Santonjan lukemin 6–2, 7–5. Ranskan avoimissa 2010 Sevastova hävisi ensimmäisellä kierroksella Johanna Larssonille luvuin 6–2, 6–2. Wimbledonissa hän hävisi avauskierroksella Justine Heninille. Yhdysvaltain avoimissa 2010 hän voitti avauskierroksella Regina Kulikovan, joka luovutti toisessa erässä. Toisen kierroksen ottelunsa hän hävisi Svetlana Kuznetsovalle edellisen vuoden tapaan.

Vuoden 2011 Australian avoimissa Sevastova voitti Polona Hercogin, Yanina Wickmayerin ja Vesna Manasievan, kunnes hävisi neljännellä kierroksella maailmanlistan ykköselle, Caroline Wozniackille. Monterreyssa hän pääsi puolivälieriin asti, jossa hävisi ykköseksi sijoitetulle Jelena Jankovićille. Ranskan avoimissa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Lucie Hradeckálle ja Wimbledonissa Sabine Lisickille. Yhdysvaltain avoimissa hän hävisi myös ensimmäisen kierroksen ottelunsa.

Vuonna 2012 Sevastova joutui jättämään väliin neljä ensimmäistä kuukautta loukkaantumisen vuoksi eikä yltänyt vuoden aikana WTA-turnauksissa ensimmäistä kierrosta pidemmälle. Vuonna 2013 hänen paras saavutuksensa oli puolivälieriin pääsy Pattaya Cityllä. Toukokuussa 2013 hän ilmoitti lopettavansa uransa. Hän palasi kentille 2015 ilman listasijoitusta, mutta loppuvuodesta hän oli jo listasijalla 110. Parhaimpina saavutuksina välieräpaikka Florianopoliksessa ja puolivälieräpaikka Moskovassa.

## Lähteet
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Hiski Mikkonen

**Hiski Mikkonen** (2. helmikuuta 1891 Keitele – 15. kesäkuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja kirjailija.

## Henkilöhistoria
Mikkosen vanhemmat olivat maanviljelijä Hiskias Mikkonen ja Potentia Laukkanen. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun suomalaisesta klassisesta lyseosta 1913 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta 1925. Kirurgiaan Mikkonen erikoistui 1933. Hän toimi Rääkkylän kunnanlääkärinä 1925–1928, Kuopion lääninsairaalan vapaaehtoisena apulaislääkärinä 1928–1929 ja apulaislääkärinä 1929–1932, Helsingin yleisen sairaalan kirurgisen osaston vapaaehtoisena apulaislääkärinä 1932–1933, Marian sairaalan kirurgisen osaston apulaislääkärinä 1933–1936, Uudenkaupungin kaupunginlääkärinä 1936–1947, Uudenkaupungin seudun sairaalan ylilääkärinä 1930–1960 ja yksityislääkärinä vuodesta 1960. Sodissa Mikkonen oli sotasairaalan ja sotavammasairaalan lääkäri, sotilasarvoltaan hän oli lääkintäkapteeni (1941).

## Teoksia
Lääketieteellisten julkaisujen, aikakauslehti- ja sanomalehtiartikkeleiden sekä joidenkin muiden tekstien ohella Mikkonen julkaisi novellikokoelman ja romaanin:
* *Tuntemattoman ovella*, kertomuksia.   Otava 1920
* *Kutsumus*, romaani.   Karisto 1929

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Hiski Mikkonen : Helmikuinen Venetsia, Helsingin Sanomat, 23.02.1930, nro 52, s. 27, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Kulttuurivaltiossa on oikeuden ohjattava vallankäyttöä. Väkivaltakiihoituksesta tehtävä loppu (Tri Hiski Mikkosen alustus Nuortasavaltalaisten keskusteluillassa 23.11.1933), Helsingin Sanomat, 24.11.1933, nro 317, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tikapuuhermosto

**Tikapuuhermosto** on alkeellinen hermosto ja sitä tavataan yksinomaan vain selkärangattomilla eläimillä, kuten madoilla ja eri niveljalkais-ryhmillä. Yleensä tikapuuhermoston omaavilla eläimillä ei ole aivoja tai ei kovin kehittyneitä sellaisia. Hermosolmukkeet  eli gangliot ovat yleensä eläinten aivojen korvike.
Kurzer 8 cm Granatwerfer 42

**Kurzer 8 cm Granatwerfer 42** (tunnetaan myös lyhyemmällä nimellä **Kz 8 cm GrW 42**) oli Wehrmachtin käyttämä kevyt 81 mm kranaatinheitin toisessa maailmansodassa. Heitin oli käytännössä lyhyemmällä putkella varustettu kevennetty versio Wehrmachtin yleisimmästä kranaatinheittimestä 8 cm Granatwerfer 34:stä. Keveytensä ansiosta se sopi muun muassa laskuvarjojääkäreiden käyttöön. Se myös korvasi alitehoiseksi todetun 50 mm 5 cm Granatwerfer 36 -pienoisheittimen muiden joukkojen kalustossa.
 
Kurzer 8 cm Granatwerfer 42 oli purettavissa kuljetusta varten kolmeen osaan (putki, vastin, tuki).
Valtakunnansarjan kausi 1932

Pesäpallon B-sarja 1932 pelattiin pudotuspeli systeemillä kahdeksan aluemestarin kesken. B-mestaruuden voitti Helsingin Pallonlyöjät. 

## Aluemestarit

* Etelä-Suomi: Helsingin Pallonlyöjät 
* Etelä-Pohjanmaa: Seinäjoen Maila-Jussit
* Lounais-Suomi: Salo-Uskelan suojeluskunta 
* Pohjois-Karjala: Sortavalan Palloseura
* Pohjois-Suomi: Oulun Pyrintö
* Keski-Suomi: Jyväskylän Kiri
* Kymenlaakso: Lahden Mailaveikot 2
* Kaakkois-Suomi: Enson Kisailijat

## Pudotuspelit

' Pyrintö voitti 1.ottelun 5-4, mutta SMJ teki protestin, joka hyväksyttiin ja peli pelattiin uudelleen.

Helsingin Pallonlyöjät ja Enso nousivat Suursarjaan 1933.

## Lähteet

* http://www.mrasilainen.com/sarjat/1932/1933_ka.htm

## Aiheesta muualla

* http://www.vessix.kotisivukone.com/
Murmanskin alueen hallinnollinen jako

Murmanskin alue jakautuu hallinnollisesti 12 kaupunkipiirikuntaan, joista viisi on suljettuja alueita, sekä viiteen kunnallispiiriin, joihin kuuluu 13 kaupunkikuntaa ja 10 maalaiskuntaa.

**Kaupunkipiirikunnat**

**1.** Murmansk (Мурманск)
**3.** Apatity (Апатиты)
**4.** Kirovsk (Кировск)
**5.** Montšegorsk (Мончегорск)
**6.** Olenegorsk (Оленегорск)
**8.** Poljarnyje Zori (Полярные Зори)
**9.** Kouteron piiri (Ковдорский район, *Kovdorski raion*)

**Suljetut kaupunkipiirikunnat**

**2.** Aleksandrovsk (Александровск)
* Poljarnyi (Полярный) - kaupunki: hallintopiirikunta
* Skalistyi (Скалистый) - kaupunki: hallintopiirikunta
* Snežnogorsk (Снежногорск) - kaupunki: hallintopiirikunta
**7.** Ostrovnoi (Островной)
**10.** Zaozersk (Заозерск)
**11.** Severomorsk (Североморск)
**12.** Vidjajevo (Видяево)

**Kunnallispiirit**

**A.** Kantalahden piiri (Кандалакшский район, *Kandalakšski raion*)
* kaupunkikunnat:
** Kantalahti (Кандалакша, *Kandalakša*)
** Zelenoborski (Зеленоборский)
* maalaiskunnat:
** Alakurtti (Алакуртти)
** Zaretšensk (Зареченск)
**B.** Kuolan piiri (Кольский район, *Kolski raion*)
* kaupunkikunnat:
** Kildinstroi (Кильдинстрой)
** Kuola (Кола, *Kola*)
** Molotšnyi (Молочный)
** Murmaši (Мурмаши)
** Tumannyi (Туманный)
** Ylä-Tuuloma (Верхнетуломский, *Verhnetulomski*)
* maalaiskunnat:
** Mežduretšje (Междуречье)
** Pušnoi (Пушной)
** Teriberka (Териберка)
** Tuuloma (Тулома, *Tuloma*)
** Uura (Ура-Губа, *Ura-Guba*)
**C.** Lovozeron piiri (Ловозерский район, *Lovozerski raion*)
* kaupunkikunta:
** Revda (Ревда)
* maalaiskunta:
** Lovozero (Ловозеро)
**D.** Petsamon piiri (Печенгский район, *Petšengski raion*)
* kaupunkikunnat:
** Nikel (Никель)
** Petsamo (Печенга, *Petšenga*)
** Zapoljarnyi (Заполярный)
* maalaiskunta:
** Korzunovo (Корзуново)
**E.** Turjan piiri (Терский район, *Terski raion*)
* kaupunkikunta:
** Umpi (Умба, *Umba*)
* maalaiskunta:
** Varzuga (Варзуга)

## Lähteet
* Hallinnollinen jako Murmanskin alueen sivustolla
Granatwerfer 42

**Granatwerfer 42** (tunnetaan myös lyhyemmällä nimellä **12cm GrW 42**) oli Wehrmachtin käyttämä raskas kranaatinheitin toisessa maailmansodassa.

Granatwerfer 42 oli 120 millimetrin kranaatinheitin, joka kehitettiin vuonna 1941. Heittimen oli tarkoitus tarjota saksalaisille jalkaväenjoukoille tulivoimaisemman vaihtoehdon silloin yleisesti käytössä olleelle 81,4 millin kaliiperiselle 8 cm Granatwerfer 34 -kranaatinheittimelle. Käytännössä heitin oli kopio neuvostoliittolaisesta 120 millimetrin raskaasta kranaatinheittimestä PM 38:sta, joita saksalaiset olivat saaneet sotasaaliiksi ja ottaneet käyttöön itärintamalla.

Rakenteeltaan Granatwerfer 42 koostui pohjalevystä, putkesta ja putkea tukevasta kolmijalasta. Ase painoi noin 280 kiloa ja painosta johtuen siinä oli kahdella pyörällä varustettu akseli, jonka varassa ase saatettiin hinata taistelupaikalle. Ennen heittimen käyttöä akseli irrotettiin.
Kärhöt

**Kärhöt** (*Clematis*) on leinikkikasvien (Ranunculaceae) heimoon kuuluva suku. Kärhöt ovat suosittuja koristekasveja ja suvun lajeista on jalostettu runsaasti lajikkeita.

## Kuvaus
Kärhöt ovat monivuotisia ja kesävihantia puuvartisia tai ainakin tyvestä puutuneita köynnöksiä. Lehdet ovat vastakkaisia, korvakkeettomia ja kerrannaisia. Kasvit ovat yksikotisia ja kukat kaksineuvoisia. Kukissa on tavallisesti neljä teriömäistä kehälehteä. Heteitä on paljon. Hedelmä on pähkylä, joka on tavallisesti lenninhaivenellinen.

Kärhöjen tuholaisena on Suomeen levinnyt kärhöpistiäinen (*Eurhadinoceraea ventralis*).

## Kärhölajeja
Koristekasvina tunnettuja lajeja:
**Clematis alpina* – alppikärhö
**Clematis chiisanensis* – pagodikärhö
**Clematis fauriei* – magnuksenkärhö
**Clematis flammula* – tuoksukärhö
**Clematis fusca* – kamtšatkankärhö
**Clematis heracleifolia* – trumpettisinikärhö, trumpettikärhö
**Clematis integrifolia* – kellokärhö
**Clematis intricata* – mongoliankeltakärhö
**Clematis koreana* – koreankärhö
**Clematis ligusticifolia* – huntukärhö
**Clematis macropetala* – kruunukärhö
**Clematis mandshurica* – mantšuriankärhö
**Clematis montana* – vuorikärhö
**Clematis ochotensis* – ohotankärhö
**Clematis orientalis* – idänkeltakärhö
**Clematis potaninii* – kiinanlumikärhö
**Clematis recta* – pensaskärhö
**Clematis serratifolia* – tuoksukeltakärhö
**Clematis sibirica* (aiemmin *C. alpina* subsp. *sibirica*) – siperiankärhö
**Clematis tangutica* – kiinankeltakärhö (kiinankärhö)
**Clematis texensis* – lyhtykärhö
**Clematis tibetana* – tiibetinkeltakärhö
**Clematis tubulosa* – hyasinttikärhö
**Clematis viorna* – pisarakärhö
**Clematis virginiana* – virginiankärhö
**Clematis vitalba* – saksankärhö
**Clematis viticella* – viinikärhö

Muita lajeja:
* *Clematis addisonii* – uurnakärhö
* *Clematis armandii* – nietoskärhö
* *Clematis brevicaudata* – neidonkärhö
* *Clematis cirrhosa* – pallekärhö
* *Clematis columbiana* – kalliovuortenkärhö
* *Clematis elisabethae-carolae* – kreetankärhö
* *Clematis hexapetala* – vuokkokärhö
* *Clematis occidentalis* – lännenkärhö
* *Clematis songarica* – songariankärhö
* *Clematis stans* – kielokärhö
* *Clematis terniflora* – pilvikärhö
* *Clematis villosa* – savannikärhö

## Lajikeryhmiä, risteymiä ja lajikkeita
**Clematis* Alpina-ryhmä – tarha-alppikärhö
**Clematis* × *diversifolia* – tiukukärhö
**Clematis* × *durandii* – helokärhö
**Clematis* Integrifolia-ryhmä – tarhakellokärhö
**Clematis* Isokukkaisten kärhöjen ryhmä – loistokärhö eli jalokärhö
**Clematis* 'Paul Farges' – lumikärhö
**Clematis* Tangutica-ryhmä – tarhakeltakärhö
**Clematis* Texensis-ryhmä – tarhalyhtykärhö
**Clematis* Viticella-ryhmä – tarhaviinikärhö

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Clematis''
* Suomen Lajitietokeskus: Kärhöt – ''Clematis''
* Clematis on the Web  
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Clematis'' 
* Flora of China: ''Clematis''
Mobile Horror

**Mobile Horror** on Juha Jokelan kirjoittama näytelmä, josta on tehty myös Mikko Kuparisen ohjaama TV-elokuva. Se sai ensi-iltansa Teatteri Jurkassa 6. helmikuuta 2003.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mobile Horror Ylen Elävässä arkistossa
Pertti Koivisto

**Pertti Tapani Koivisto** (8. joulukuuta 1924 Kotka – 1. lokakuuta 2004 Kotka) oli suomalainen jalkapalloilija.

Puolustajana pelannut Koivisto nousi Kotkan Kirin edustusjoukkueeseen 1948. Hän siirtyi 1949 Kotkan Työväen Palloilijoihin, jossa hän pelasi vuonna 1957 päättyneen uransa loppuun asti. Koivisto voitti KTP:ssa Suomen mestaruuden 1951 ja 1952. Kaikkiaan Koivisto pelasi 10 kauden aikana 154 pääsarjatason ottelua. 

Koivisto pelasi maajoukkueessa vuosina 1951–1955 kaksi A-maaottelua ja yhdeksän B-maaottelua.

Koivisto on saanut KTP:n kultaisen ja SPL:n hopeisen ansiomerkin sekä TUL:n kultaisen mestarimerkin. Koivisto toimi vahtimestarina ja hän harrasti kalastusta.

## Lähteet
Einstossflammenwerfer 46

**Einstossflammenwerfer 46** oli saksalainen toisen maailmansodan aikana suunniteltu liekinheitin. Ase suunniteltiin mahdollisimman halvaksi ja sarjatuotantoon sopivaksi. Se oli kertakäyttöinen ja pystyi ampumaan noin puoli sekuntia kestävän tulipurkauksen 27 metrin etäisyydelle. 

Einstossflammenwerfer 46:n pääkäyttäjäkunnaksi suunniteltiin Volkssturm- ja Werwolf-joukkoja, mutta myös saksalaiset laskuvarjojääkärit käyttivät sitä.

## Katso myös
*Flammenwerfer 35

## Aiheesta muualla
*Kuva aseesta
Uusmaurilainen tyyli

**Uusmaurilainen tyyli** on länsimaisessa arkkitehtuurissa vaikuttanut suuntaus, joka oli osa 1800-luvun orientalismia ja romanttista kiinnostusta kaikkea historiallista ja vierasta kohtaan. Se haki vaikutteita islamilaisen maailman arkkitehtuurista, etenkin Espanjaa hallinneiden maurien tärkeimmistä rakennuksista, Granadan Alhambrasta ja Sevillan Alcázarista. Näin ollen se kuuluu kertaustyyleihin.

Uusmaurilainen tyyli ei koskaan noussut länsimaissa yhtä vallitsevaksi kuin muut kertaustyylit. Tyyliä käytettiin erityisissä rakennuksissa, kuten synagogissa kautta Euroopan sekä joissakin teattereissa.
Andienhirvi

**Andienhirvi**, **guemuli** eli perunhemuli (*Hippocamelus antisensis*) on uhanalainen, eteläamerikkalainen kauriiden alaheimon hirvieläinlaji. Se elää  Perun ja Bolivian Andeilla, Chilen pohjoisosassa sekä Luoteis-Argentiinassa. Se painaa 45–65 kg ja sen korkeus on 70–80 cm. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ultimate Ungulate
Wasteland Discotheque

**Wasteland Discotheque** on tanskalaisen Raunchyn neljäs albumi, joka julkaistiin 30. kesäkuuta 2008.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Kasper Thomsen – laulu
* Lars Christensen – kitara
* Jesper Tilsted – kitara, kosketinsoitin, musiikkiohjelmointi
* Jesper Kvist – basso
* Morten Toft Hansen – rummut
* Jeppe Christensen – kosketinsoitin, laulu, musiikkiohjelmointi

## Arvostelut
* Blabbermouth: 9/10
* Imperiumi.net: 
* Metal-hammer.de: 
* Stream of Consciousness: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Wasteland Discotheque Discogsissa. 
*
Siperianjokilohi

**Siperianjokilohi** (*Hucho taimen*) on suurin lohien heimon (*Salmonidae*) kaloista. Useimmissa kielissä, mm. venäjässä, ruotsissa, saksassa, ranskassa ja englannissa se tunnetaan nimellä *taimen.* Nimi on peräisin suomen kielen sanasta taimen (*Salmo trutta*), mutta näillä lajeilla ei ole mitään tekemistä toistensa kanssa. Siperianjokilohi voi kasvaa yli 1,5-metriseksi ja satakiloiseksi.

## Levinneisyys ja systematiikka
Siperianjokilohi on Euraasian itäosien sisävesien kala, jonka levinneisyys ulottuu Euroopan-puoleisen Venäjän itäosista Tyynenmeren rannikolle. Se elää Jäämereen laskevissa vesistöissä Petšorasta Janajoelle sekä Volgassa ja muissa Kaspianmeren joissa. Itä-Aasiassa se elää myös Tyyneenmereen laskevissa joissa, erityisesti Amurissa ja Ussurissa, myös Mongolian ja Kiinan alueella.

Keski-Euroopassa siperianjokilohen korvaa lähisukuinen tonavanjokilohi (*Hucho hucho*), ja jotkut pitävät sitä tämän alalajina (*Hucho hucho taimen*).

## Elintavat

Siperianjokilohi elää etenkin suurissa, vahvasti virtaavissa joissa, mutta myös kylmissä järvissä. Se tekee jokseenkin lyhyitä kutuvaelluksia, muttei koskaan laskeudu mereen. Kutu tapahtuu pienissä matalissa sivujoissa toukokuulla.

Siperianjokilohi on kalaa syövä petokala, mutta voi saalistaa myös nisäkkäitä ja lintuja. Se on urheilu- ja salakalastuksen haluttu kohde, muttei taloudellisesti kovin tärkeä ruokakala. Sen ympärille pyritään kehittämään pyydä- ja päästä –kalastukseen perustuvaa ekoturismia.

## Lähteet
*
* Taimen (''Hucho taimen'') . Mongolia taimen project. University of Wisconsin.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Levinneisyyskartta. nationalgeographic.com
Tauno Koistinen

**Tauno Tapio Koistinen** (23. joulukuuta 1918 – 5. kesäkuuta 1977) oli suomalainen jalkapalloilija ja valmentaja.

Keskustukena pelannut Koistinen edusti koko uransa ajan Vaasan Palloseuraa vuosina 1938–1952. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1945 ja 1948. Kaikkiaan Koistinen pelasi 13 kauden aikana 130 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki yhden maalin. 

Koistinen pelasi maajoukkueessa vuosina 1945–1947 kuusi maaottelua.

Pelaajauran loppuvaiheilla Koistinen ryhtyi myös valmentamaan. Hän toimi muun muassa VPS:n päävalmentajana 1950 ja 1952–1953.

## Lähteet
Hooley Smith

**Reginald ”Hooley” Smith** (7. tammikuuta 1903 – 24. elokuuta 1963) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka edusti ammattilaisena Ottawa Senatorsia, Montreal Maroonsia, Boston Bruinsia ja New York Americansia. Hän saavutti NHL-mestaruus Stanley Cupin kahdesti.

NHL-urallaan hän pelasi 715 runkosarjaottelua, joissa teki 200 maalia ja antoi 225 syöttöä (425 tehopistettä). Jäähyminuutteja kertyi 1&nbsp;013.

## Saavutuksia
* 1924 talviolympialaisissa kultaa
* Montreal Maroonsin kapteeni 1932–1936
* Hockey Hall of Fameen 1972

## Aiheesta muualla
* 
* Legends of Hockey/Hooley Smith
Torsö (Tammisaari)

**Torsö** on Raaseporissa Tammisaaren saaristossa sijaitseva saari. Torsön väestö on suurin osin ruotsinkielistä. Torsöhön kuljetaan Skåldön lossilla joka kulkee saaren ja mantereen väliä 19 tuntia vuorokaudessa, tarvittaessa myös muina aikoina. Torsössä sijaitsee myös Kemianliiton Ängesholmenin lomakylä, josta liiton jäsenet voivat vuokrata itselleen mökin kesällä.

## Lähteet
Bars-luokka

**Bars-luokka** oli Venäjän keisarikunnan laivaston 24 sukellusveneen muodostama alusluokka, jonka veneet rakennettiin vuosina 1914–1917. Aluksista kahdeksantoista tilattiin vuoden 1912 laivasto-ohjelmassa. Näistä kaksitoista sijoitettiin Itämeren laivastoon ja loput Siperian laivueelle, jonka alukset liitettiin maaliskuussa 1915 Itämeren laivastoon. Vuoden 1914 laivasto-ohjelmaan sisällytettiin kuusi venettä Mustanmeren laivastolle.

Luokan alukset olivat tyypiltään niin kutsuttua Bubnov-tyyppiä, jotka perustuivat Morž-luokkaan lisättynä keskilaivaan etrin lisäkappale. Alukset olivat yksirunkoisia, mikä rajoitti niiden sukellussyvyyttä. Bubnovin tyyppinä aluksilla ei ollut vesitiiviitä väliseiniä, painolastitankit täytettiin pumppaamalla, mikä aiheutti sukellusajan kasvamisen aina kolmeen minuuttiin.

Luokan alukset kärsivät dieselmoottoreiden saatavuudesta, minkä seurauksena ainoastaan kahteen alukseen asennettiin suunnitellut koneet. Muihin asennettiin kaksi jokitykkiveneistä poistettua 250 hevosvoiman moottoria, kaksi paikallista tuotantoa olevia 240 hevosvoiman moottoreita tai maahan tuotettu 420 hevosvoiman moottori. Nämä vaihtoehtoiset voimanlähteet mahdollistivat 11,5–13 solmun nopeuden pinnalla alkuperäisen 18 solmun sijaan.

## Alukset

## Lähteet
*
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Divetek 4.12.2005, sivut 60-65 perustuen hakuteokseen  http://www.dive-tek.ru/archiv/2005/4/pdf/60-65.pdf  PDF
*ПОДВОДНЫЕ ЛОДКИ ТИПА "БАРС", В.Ю.Грибовский http://book.uraic.ru/elib/pl/lodki/bars.htm
Sargo-luokka

**Sargo-luokka** oli Yhdysvaltain laivaston sukellusveneluokka, jonka muodostaneet kymmenen sukellusvenettä laskettiin vesille 1938-1939. Ne olivat ensimmäisiä Yhdysvaltain sukellusveneitä, jotka osallistuivat toiseen maailmansotaan Japanin hyökättyä Pearl Harborin laivastotukikohtaan 7. joulukuuta 1941.

Luokan sukellusvene *[[USS Swordfish (SS-193)|USS Swordfish]]* oli ensimmäinen japanilaisen laivan upottanut Yhdysvaltain laivaston alus toisessa maailmansodassa. Yhteensä Sargo-luokan sukellusveneet upottivat 73 alusta mukaan lukien yhden japanilaisen sukellusveneen.
*[[USS Sailfish (SS-192)|USS Sailfish]]* upotti 3. joulukuuta 1943 keisarillisen Japanin laivaston lentotukialus *[[Chūyō]]n*, joka kuljetti kahtakymmentäyhtä pelastettua *[[USS Sculpin (SS-191) |USS Sculpinin]]* miehistön jäsentä, joista vain yksi selvisi hengissä. *USS Sculpin* oli 1939 avustanut haaksirikkoutunutta *[[USS Squalus (SS-192)|USS Squaluksen]]*, joka myöhemmin nostettiin ja nimettiin uudelleen *USS Sailfishiksi*.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Ala-Honkajoki

**Ala-Honkajoki** (myös Lemppu) on kylä Kankaanpäässä Satakunnassa. Se sijaitsee 8 kilometriä Kankaanpään keskustasta luoteeseen, eli Kauhajoen suuntaan. Asukkaita on n. 600. Ala-Honkajoki muodostuu Koukunkylän, Ristilänperän, Lamminkylän, Viidanperän ja Alhonjärven alueista. Kylässä toimi Laurin koulu vuoteen 2017. Karvianjoki virtaa kylän halki.

## Lähteet
Elektrėnai

**Elektrėnai** on kaupunki Liettuan kaakkoisosassa, Vilnan läänissä, Vilnan ja Kaunasin välissä. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 13 663 asukasta.

Kaupungin nimi *Elektrėnai* viittaa käsitteeseen *sähkö*. Nimitys on peräisin kaupunkiin rakennetusta sähköä tuottavasta lämpö-voimalasta.

## Historia

Elektrėnain asuinpaikka perustettiin vuonna 1961 paikallisen lämpövoimalan työntekijöille. Voimalan rakentamisesta päätettiin vuonna 1960 ja sitä rakennettiin vuoteen 1972 asti. Elektrėnain voimala on teholtaan 1&nbsp;800 megawatin voimala, jossa poltetaan raskasta öljyä, luonnonkaasuja ja Venezuelasta tuotavaa bitumipohjaista orimulsionia. Kaupunginoikeudet Elektrėnai sai vuonna 1962. Elektrėnain kaupunki on vuonna 2000 perustetun Elektrėnain kunnan pääkaupunki. Kunta onkin Liettuan yksi uusimmista kunnista.

Elektrėnai on Liettuan vahvimpia jääkiekkokaupunkeja. Tunnetuimmat elektrėnailaiset pelaajat ovat Darius Kasparaitis ja Dainius Zubrus.

## Ystävyyskaupungit
*  Forlì, Italia
*  Maardu, Viro
*  Nowy Dwór Mazowiecki, Puola
*  Słubice, Puola
*  Žovkva, Ukraina

Lähde:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Scott Simon

**Scott Simon** on yhdysvaltalainen radio- ja televisiotoimittaja ja kirjailija, joka nykyään isännöi National Public Radion esittämää *Weekend Edition Saturday* -ohjelmaa. Hänet lukuisten palkintojensa joukossa ovat muun muassa vuonna 1989 saatu Peabody-palkinto ja dokumenttielokuvasta *The Patterson Project* saatu Emmy-palkinto vuodelta 1982.

## Bibliografia

* Home and Away: Memior of a Fan (2001) 
* Pretty Birds: A Novel (2006) 
* Jackie Robinson and the Integration of Baseball (2007) 
* Windy City: A Novel of Politics (2008) 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Houngan

**Houngan** on uskonnollinen termi, joka tarkoittaa miespappia voodoossa. Naispappi tunnetaan voodoossa nimellä mambo. Voodoopappien eli hounganien uskotaan voivan muuttaa ihminen zombiksi. Termi "houngan" on johdettu Bantikielten sanasta "nganga".

On olemassa kahdenarvoisia hounganeja. Houngan kulkee hyvää eli "oikean käden tietä", mutta hän voi valita myös "vasemman käden tien". Tuolloin hänestä tulee bokor, eräänlainen velho, jolle Baron Samedi on ylin jumaluus. Bokor ei välttämättä ole paha, mutta tuntee myrkkyjen ja tuhoavan magian salat. Korkea-arvoisempi houngan on voodoon papiston korkea-arvoisin jäsen.
Prokrustes

**Prokrustes** (, ”venyttäjä”) tai **Prokoptes** (”lyhentäjä”) oli kreikkalaisessa mytologiassa Attikasta kotoisin olleen Damastes- tai Polypemon-nimisen maantierosvon ja sepän liikanimi. Hän oli Poseidonin poika, joka kutsui ohikulkijoita Eleusiin ja Ateenan välisellä tiellä joen varrella asettumaan vuoteelleen.

Mikäli vieras osoittautui liian lyhyeksi sänkyyn, Prokrustes sitoi alasimet tämän jalkoihin, kunnes uhri oli venynyt täyttämään koko vuoteen. Liian pitkiltä vierailtaan hän amputoi ylimenevän osuuden. Prokrustes toi vieraalle aina sellaisen vuoteen, ettei se ollut tälle sopivankokoinen.

Prokrusteen piinasi matkalaisia siihen saakka, kunnes hän kohtasi Troizenista Ateenaan matkalla olleen Theseuksen, joka imitoiden Heraklesta rankaisi Prokrustesta sovittamalla hänet itsensä sänkyynsä.

## Prokrusteen vuode
**Prokrusteen vuoteella** tarkoitetaan myytin mukaisesti mielivaltaista normia, johon siihen sopimaton asia mukautetaan ilman perusteltavissa olevaa syytä.

## Lähteet
Chris Cole

**Chris Cole** (s. 10. maaliskuuta 1982 Statesville, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ammattilaisrullalautailija. Hän on voittanut kaksi kertaa peräkkäin X Gamesin rullalautailun street-sarjan mestaruuden. Cole on yksi maailman arvostetuimmista skeittaajista ja on muun muassa voittanut Battle at the berrics-kisan. Hän on myös skeitannut Children Of Bodomin Was It Worth It? -musiikkiviedossa.

## Aiheesta muualla
*Haastattelu
Eva Simons

**Eva Simons** (s. 27. huhtikuuta 1984) on alankomaalainen laulaja. Hän on syntynyt Amsterdamissa. Vuonna 2004 hän oli mukana voittamassa kotimaansa Popstars-kilpailua osana yhtyettä, tyttöbändiä Raffish. Simonsin sooloura sai alkunsa vuonna 2009 hänen julkaistessaan ensimmäisen singlensä ”Silly Boy”. Kappaletta välitettiin eteenpäin virheellisesti esimerkiksi Youtubessa Rihannan ja Lady Gagan yhteistyön tuloksena. Virhe korjattiin kuitenkin pian ja Eva Simons on todennut olevansa todella imarreltu siitä, että joku voi kuvitella hänen työtään esimerkiksi Rihannan musiikiksi. Simonsilla on levytyssopimus EMI-levy-yhtiön kanssa. Simonsilta ilmestyi tanssittava pop-henkinen CD vuoden 2010 lopussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Eva Simonsin kotisivut
Juho (kirjasarja)

**Juho** on Juhani Syrjän vuosina 1998–2001 kirjoittama palkittu monologiromaani, joka kertoo kirjailijan isän Juho Syrjän (1900–1984) elämästä osissa *Juho 18 (1998)*, *Juho 19-33* (1999), *Juho 34-63* (2000) ja *Juho 63-84* (2001). Vuonna 2008 sarja ilmestyi yhteisniteenä nimellä *Juho*.

Romaanissa Juhon elämää seurataan alkaen Suomen kansalaissodasta, jossa punakaartiin kuulunut Juho joutuu vankileirille. Kun Juhon lapsista tulee kirjailijoita, tutustuu Juho myös näiden tamperelaisiin kirjailijatovereihin. Vanhana hän ehtii nähdä lapsenlapsiaan tunnettuina muusikoina.

Juho Syrjän seitsemästä lapsesta ovat tunnettuja kirjailijat Jaakko Syrjä ja Juhani Syrjä sekä graafikko Seppo Syrjä. Muista lapsista Lauri Syrjä toimi palopäällikkönä Porissa, Pertti Syrjä palomestarina Tampereella ja palomiehen uraa Tampereella kokeillut Hannu Syrjä opiskeli lääkäriksi. 

Jaakko Syrjän kautta Juho Syrjä tutustui tämän kirjailijatoveriin Väinö Linnaan, joka sittemmin käytti Juho Syrjän kertomia tapahtumia vuodelta 1918 aineksina romaanissaan *[[Täällä Pohjantähden alla]]*, ja tuli sekä yhdessä Linnan kanssa että erikseen myös suomen kielen tutkija Pertti Virtarannan haastattelemaksi. 

Jaakko Syrjän ja kirjailija Kirsi Kunnaksen poikia ovat muusikot Martti Syrjä ja Mikko Syrjä. Seppo Syrjän poika on muusikko Aku Syrjä. Romaanissa Juho Syrjän henkilöhahmo kommentoi sekä poikiensa Jaakon ja Juhanin kirjallista tuotantoa että pojanpoikiensa Martti, Mikko ja  Aku Syrjän perustaman Eppu Normaali -yhtyeen musiikkia.
Punatorvijäkälä

**Punatorvijäkälä** (*Cladonia coccifera*) on torvijäkälä, jonka itiölavat ovat kirkkaan punaiset.

## Ulkonäkö
Punatorvijäkälän kasvullinen sekovarsi on suurisuomuinen. Sen pikarinmalliset podeetiot ovat noin 3 cm korkeita ja pikarin halkaisija on yleensä alle senttimetrin. Torven pinta on yläosasta jyväksinen ja pyöreäsuomuinen. Punatorvijäkälän kotelomaljat ovat punaisia. Muita Suomessa kasvavia torvijäkäliä, joilla on punaiset itiölavat: koreatorvijäkälä (*Cladonia bellidiflora*), kalliotorvijäkälä (*Cladonia borealis*), paasitorvijäkälä (*Cladonia diversa*), helotorvijäkälä (*Cladonia floerkeana*), tappitorvijäkälä (*Cladonia macilenta*), vihertorvijäkälä (*Cladonia metacorallifera*) ja suppilotorvijäkälä (*Cladonia pleurota*).

## Levinneisyys
Punatorvijäkälä on yleinen koko Suomessa. Sitä tavataan myös ympäri maailmaa Etelämannerta lukuun ottamatta.

## Elinympäristö
Punatorvijäkälää tavataan kuivista kangasmetsistä sekä kallioilta. Se voi kasvaa myös lahopuulla.

Punatorvijäkälän jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy usniinihappoa (C18H16O7), zeoriinia (C30H52O2) ja rodokladonihappoa (C15H10O8), usein myös porfyriilihappoa (C16H10O7) ja isousniinihappoa (C18H16O7)..

## Lähteet
*Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Punatorvijäkälä (''Cladonia coccifera'')

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Punatorvijäkälä (''Cladonia coccifera'')
* Luopioisten kasvisto: Punatorvijäkälä (''Cladonia coccifera'')
* UniProt: Taxonomy - ''Cladonia coccifera'' 
* ITIS: ''Cladonia coccifera'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Cladonia coccifera''  
* United States Department of Agriculture (USDA): Cladonia coccifera 
* Consortium of Lichen Herbaria: ''Cladonia coccifera'' 
* Italic 7.0, The Information System on Italian Lichens: ''Cladonia coccifera'' 
* PheroBase: Semiochemicals of Cladonia coccifera
Taivalkosken vesivoimalaitos

**Taivalkosken voimalaitos** on Kemijoki Oy:n omistama vesivoimalaitos Kemijoessa Keminmaassa.

Voimalaitos on toistaiseksi viimeinen Kemijoen pääuomaan rakennettu voimala. Se rakennettiin vuosina 1972–1976. Voimalaitostyömaalla oli töissä enimmillään noin 830 henkeä. Laitoksen suunnittelusta vastasi Imatran Voima Oy, arkkitehtina toimi Kai Blomstedt ja rakennustyömaan päällikköinä diplomi-insinööri Reijo Hanhinen ja insinööri Erkki Laakso.

Voimalaitoksen alueella on maapatoa 591 metriä, suurin korkeus 29 metriä, ja betonipatoa 148 metriä. Voimalaitoksessa on viisi tulva-aukkoa ja sen putouskorkeus on 14,5 metriä. Kolmessa pystyakselisessa koneessa on Kaplan-turbiinit, jotka tuottavat tehoa yhteensä 133&nbsp;MW eli jokainen 44,3&nbsp;MW. Turbiinien juoksupyörän halkaisija on 6,756 metriä ja pyörimisnopeus 88,2 kierrosta minuutissa. Koneistot kunnostettiin vuosina 1998–1999, jolloin niiden teho nousi yhteensä 18&nbsp;MW. Keskivesiolosuhteissa Taivalkosken vuotuinen energiantuotto on 529&nbsp;GWh, kun rakennusvirtaama on 1&nbsp;110 kuutiometriä vettä sekunnissa. 

Voimalaitoksen alakanava on kilometrin pituinen, ja sen pohjan leveys on 50 metriä.

## Katso myös
* Luettelo Suomen vesivoimalaitoksista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Taivalkosken voimalaitos (Kemijoki Oy)
Petäjäskosken vesivoimalaitos

**Petäjäskosken vesivoimalaitos** on Kemijoki Oy:n omistama vesivoimalaitos Kemijoessa Rovaniemellä, noin 85 kilometriä jokisuusta ylävirtaan. Voimalaitokseen liittyvä patoallas ulottuu Häkinvaaraan ja Heikkilänrannalle asti, eli noin 7 kilometriä Rovaniemeltä lounaaseen.

## Voimalaitos
Voimalaitos oli ensimmäinen Kemijoki Oy:n rakennuttamista voimalaitoksista, joka valmistui vuosien 1953 ja 1957 välisenä aikana, työvoimaa rakennustöissä oli enimmillään noin 2 500 henkeä. Voimalaitoksen suunnittelusta vastasi Imatran Voima Oy, arkkitehtina toimi Kai Blomstedt ja rakennustyömaan päällikkönä diplomi-insinööri Hemmo Arponen.

Voimalaitoksen alueella on maapatoa 838 metriä, korkeimmillaan 23 metriä, sekä betonipatoa 230,5 metriä. Voimalaitoksen padossa on seitsemän tulva-aukkoa. Putouskorkeus on 20,5 metriä ja siinä on kolme pystyakselista koneistoa. Niissä on Kaplan-turbiinit, jotka tuottavat tehoa yhteensä 153 MW eli kukin 50,7 MW. Turbiinien juoksupyörän halkaisija on 6,2 metriä ja pyörimisnopeus 100 kierrosta minuutissa. Keskivesiolosuhteissa laitoksen vuotuinen energiantuotto on 638 GWh, kun rakennusvirtaama on 830 kuutiota vettä sekunnissa. Voimalaitoksen alakanava on 3,3 kilometriä pitkä.

Vuosina 2005-2011 suoritettujen tehonnostojen jälkeen voimalaitoksen suurin teho nousi 182 megawattiin ja vuosituotanto 687 gigawattituntiin. Petäjäskoski on sekä teholla että tuotannolla mitattuna Kemijoen suurin vesivoimalaitos.

## Patoallas
Patojärven pinta-ala on 1&nbsp;900 hehtaaria eli 19 km². Se on 18,8 kilometriä pitkä ja 2,4 kilometriä leveä. Järven rantaviivan pituus on 46 kilometriä.

Järven vedenpinnan keskikorkeus on noin 62,5 metriä mpy. Järvi on säännöstely siten, että vedenpinnan korkeudeksi on määrätty raja-arvot 62,14 metriä ja 62,64 metriä mpy.

### Laitospalokunta

Voimalaitoksella oli oma laitospalokunta vuoteen 2016 asti. Sen toiminta jakaantui operatiiviseen palo- ja pelastustoimintaan, öljyntorjuntaan sekä ehkäisevään palosuojeluun. Operatiivisella toiminnalla tarkoitettiin pääasiassa palokunnan suorittamia hälytystehtäviä, kuten palonsammutus- ja pelastustehtäviä tai erilaisia torjuntatehtäviä. Voimalaitosympäristö on hankala mahdollisissa tulipalotilanteissa. Paikallistuntemuksella on sen vuoksi suuri merkitys. Lisäksi etäisyydet ja laitoksille kulkeminen vie oman aikansa, joten omat laitospalokunnat olivat aikanaan hyvin perusteltuja.

Voimalaitosalueella olevat hälytystehtävät liittyivät pääasiassa erilaisiin automaattisten hälytysten aiheuttamiin tarkastuksiin ja laitteiden ylikuumenemisesta johtuneisiin käryämisiin. Varsinaisista tulipaloista johtuvia hälytystilanteita oli varsin harvoin.

## Katso myös
* Luettelo Suomen vesivoimalaitoksista

## Huomioita

## Lähteet
* 
* Petäjäskosken voimalaitos (Kemijoki Oy) 
*Tykistä paperikoneisiin : Valmet 50v 
*Laitospalokunta 2016

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Cathy Weseluck

**Cathy Weseluck** (s. 1970) on kanadalainen ääninäyttelijä, joka on tehnyt äänirooleja animaatioihin 1990-luvulta lähtien. Parhaiten hänet tunnetaan dubbausrooleistaan animesarjoista *[[Kidō senshi Gundam]]* ja *[[Hamtaro]]* sekä anime-elokuvasta *Project A-ko 2: Plot of the Daitokuji Financial Group*. Dubbaamisen Weseluck aloitti vuonna 1993. Alkuperäisiä äänirooleja hän on tehnyt muun muassa animaatiosarjoihin *Double Dragon*, *CatDog*, *[[X-Men: Evolution]]*, *Ricky Sprocket, Showbiz Boy*, *[[Storm Hawks]]* ja *RollBots*.

## Lähteet
Alan Dzagojev

**Alan Jelizbarovitš Dzagojev** (, s. 17. kesäkuuta 1990 Beslan, Pohjois-Ossetian ASNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Venäjän valioliigassa pelaavaa TsSKA Moskovaa.

Dzagojev aloitti uransa Venäjän 2. divisioonassa pelanneessa Krylja Sovetov-SOK:ssa kaudella 2006. Kaudeksi 2008 hän siirtyi TsSKA:han, jonka riveissä hän debytoi Venäjän valioliigassa 26. huhtikuuta 2008 ottelussa Lutš-Energija Vladivostokia vastaan. Vajaata kuukautta myöhemmin hän oli voittamassa joukkueen kanssa Venäjän cupia. Dzagojev vakiinnutti paikkansa TsSKA:n avauskokoonpanossa jo ensimmäisen kautensa aikana, ja kauden päätteeksi hänet palkittiin liigan parhaalle nuorelle pelaajalle annettavalla Pervaja pjatjorka -palkinnolla. Hän on pelannut TsSKA:n kanssa myös UEFA-cupia ja Mestarien liigaa.

Venäjän maajoukkueessa Dzagojev debytoi  Saksaa vastaan 11. lokakuuta 2008.

Dzagojev on etniseltä taustaltaan osseetti. Hänen perheensä pakeni Georgiasta Etelä-Ossetian konfliktia 1990-luvun alussa ja asettui Beslaniin, jossa hän syntyi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Alan Dzagojevin esittely TsSKA Moskovan sivustolla  
* Alan Dzagojevin esittely Venäjän valioliigan sivustolla 
* Alan Dzagojevin esittely Venäjän jalkapalloliiton sivustolla
Valajaskosken vesivoimalaitos

**Valajaskosken voimalaitos** on Kemijoki Oy:n omistama vesivoimalaitos Kemijoessa Rovaniemellä noin 15 kilometriä kaupungista alavirtaan eli etelään.

## Voimala
Voimalan alueella on maapatoa 370 metriä, korkeimmillaan 26 metriä, sekä betonipatoa 158 metriä. Voimalapadossa on neljä tulva-aukkoa. Voimalan putouskorkeus on 11,5 metriä, ja siinä on kolme pystyakselista koneistoa. Niissä on Kaplan-turbiinit, jotka tuottavat tehoa yhteensä 101 MW eli kukin 33,6 MW. Koneistot peruskorjattiin vuosina 2001–2003. Peruskorjauksen ja vuonna 2003 tehdyn perkauksen jälkeen voimalan teho nousi 31 MW. Koneistojen turbiinien juoksupyörän halkaisija on 6,756 metriä ja pyörimisnopeus 75 kierrosta minuutissa. Keskivesiolosuhteissa voimalan vuotuinen energiantuotto on 365 GWh, kun rakennusvirtaama on 1&nbsp;050 m³ vettä sekunnissa.

Voimalan yläkanava on 150 metriä ja alakanava 330 metriä pitkä. Alakanavan pohjan leveys on 95 metriä.

Valmetin Rautpohjan tehdas Jyväskylästä toimitti voimalaitoksen patoon kolme patoluukua, joiden koko on 16*14,4 metriä ja yhden kooltaan 16*10,4 metriä. Ne olivat kaikkien aikojen suurimmat Rautpohjan tehtaan valmistamat voimalaitoksen patoluukut. Patoluukkujen valmistaminen lopetettiin tämän tilauksen jälkeen ja tehdas keskittyi pelkästään paperikoneiden valmistamiseen.

## Patoallas
Valajaskosken voimalan altaan pinta-ala on 1&nbsp;400 hehtaaria eli 14 km². Se on 13,1 kilometriä pitkä ja 9,8 kilometriä leveä. Järven rantaviivan pituus on 81 kilometriä. Patoaltaan vedenpinnan korkeus on 74,1 metriä mpy.

## Historiaa
Voimalaitos valmistui vuosien 1957 ja 1960 välisenä aikana. Työvoimaa rakennustöissä oli enimmillään noin 1&nbsp;400 henkeä. Voimalan suunnittelusta vastasi Imatran Voima Oy, arkkitehtina toimi Kai Blomstedt ja rakennustyömaan päällikkönä diplomi-insinööri Hemmo Arponen.

## Vesistösuhteet
Järvi kuuluu Kemijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 65) Ala-Kemijoen alueella (65.1) Petäjäskosken voimalaitoksen alueeseen (65.13), jonka Niskanperän alueella (65.132) patoallas sijaitsee.

Valajaskosken voimalan altaan alueella on 20 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Salmijärvi (128 ha), Harjulampi (43 ha) ja 
Keinuvuopaja (24 ha), joita erottaa joesta penger tai kannas. Rautiojärvi (22 ha) laskee altaaseen Paavonojaa myöten ja Mäntylampi (10 ha) Povariojaa myöten Illinvuopajaan.

## Katso myös
* Luettelo Suomen vesivoimalaitoksista

## Lähteet
Fastida

**Fastida** oli ensimmäinen gepidien nimeltä tunnettu kuningas. Hänet mainitaan Jordanesin kirjoittamassa goottien historiassa *De origine actibusque Getarum*. Fastidan johdolla gepidit löivät burgundit ja alistivat myös muita heimoja. Fastida haastoi myös gootit vaatien näiden alueita, mutta kärsi nöyryyttävän tappion heitä vastaan.

## Lähteet
Jali ja suklaatehdas (vuoden 1971 elokuva)

**Jali ja suklaatehdas** () on vuonna 1971 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen musikaalielokuva, jonka on ohjannut Mel Stuart. Elokuva perustuu Roald Dahlin samannimiseen kirjaan. Pääosassa esiintyy Gene Wilder. *Jali ja suklaatehdas* oli ehdokkaana parhaan musiikin Oscar-palkinnon saajaksi. 

Elokuvassa köyhä poika voittaa pääsylipun kierrokselle ihmeelliseen suklaatehtaaseen yhdessä neljän muun lapsen kanssa. Lasten seikkailua säestävät kummallisen, lyhytkasvuisen umppa-lumppa-heimon laulut.

Alkuperäisen kirjan kirjoittaneen Dahlin tiedettiin olleen elokuvasovitukseen "hyvin pettynyt", koska hänen mielestään "elokuvan tarina painottui liikaa Villi Vonkan hahmoon, eikä niinkään päähahmoksi tarkoitettuun Jaliin".

## Näyttelijät

## Arvosteluja
''Episodin'' Tom Kajaslampi antoi elokuvan UHD-julkaisulle neljä tähteä viidestä, sanoen 4K-kuvan olleen lähes virheetön.

## Lähteet

## Huomiot

## Aiheesta muualla
*
Pentti Kokko

**Pentti Kokko** (s. 2. helmikuuta 1944) on suomalainen jalkapalloilija.

Tukimiehenä pelannut Kokko edusti urallaan Helsingin Jalkapalloklubia 1962–1971, Kiffeniä 1972, Helsingin Palloseuraa 1972, FC Honkaa 1974 ja Finnairin Palloilijoita 1975–1977 sekä 1982. Hän voitti HJK:ssa Suomen mestaruuden 1964 ja Suomen Cupin 1966. Kaikkiaan Kokko pelasi yhdeksän kauden aikana 168 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki viisi maalia. 

Kokko pelasi maajoukkueessa yhden maaottelun vuonna 1967.

## Lähteet