open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Finnboard

**Finnboard** eli **Suomen Kartonkiyhdistys** oli vuosina 1943–1996 toiminut suomalaisen kartonkiteollisuuden myyntiyhdistys, jonka tarkoituksena on jäsentensä kartonkituotannon markkinointi sekä kotimaahan että vientimarkkinoille. Suomen Kartonkiyhdistys perustettiin vuonna 1942 ja sen toiminta alkoi seuraavan vuoden alusta. Yhdistyksen jäsenet olivat siihen asti kuuluneet joko Suomen Paperitehtaitten Yhdistykseen tai Suomen Puuhiomoyhdistykseen. Finnboard-osa lisättiin yhdistyksen nimeen vuonna 1966.

1980-luvun alussa Finnboardin myyntimäärä oli kovassa kasvussa, ja vuonna 1981 se ylsi ensi kerran kahteen miljardiin markkaan. Toimitettu tonnimäärä oli 908 tuhatta tonnia, ja viennin osuus oli noin 80 prosenttia. Vienti suuntautui pääosin Länsi-Euroopan maihin, ja Neuvostoliiton osuus oli viidennes. Vuonna 1993 Finnboardin myynti oli 4,4 miljoonaa markkaa, ja 70 prosenttia siitä oli peräisin Metsäliitto-ryhmän Metsä-Serlalta ja Metsä-Botnialta. Muut Finnboardin loppuvuosien jäsenyritykset olivat Yhtyneet Paperitehtaat, Kyro Board and Paper Ltd, Savon Sellu Oy ja Vääräkosken Pahvi Oy.

Suomen liityttyä Euroopan unioniin Finnboardin toiminta kilpailijoiden yhteistyöorganisaationa tuli mahdottomaksi kartellisäännösten takia. Finnboard sulautettiin 1996 osaksi Metsä-Serla-yhtymää.

## Toimitusjohtajia
* Björn Starck 1942–
* Jarl Köhler 1979-1990

## Lähteet

## Katso myös
* Converta
* Finncell
* Finnpap
* Transfennica

## Kirjallisuutta
* Kannel, T. K.: *Suomen kartonkiyhdistys 1943–1967*. 1968.
* Laiho, Sinikka: *Vuosisata Suomen kartonkiteollisuuden sillanrakentajana. Suomen Puuhiomoyhdistys 1983–1942. Suomen Kartonkiyhdistys - Finnboard 1943–1996*. Metsä-Serla Oyj 1998. .
Jean-Christophe Grangé

**Jean-Christophe Grangé** (s. 15. heinäkuuta 1961 Pariisi) on ranskalainen kirjailija, toimittaja ja elokuvaohjaaja.

## Teokset

* *Le vol des cigognes*, 1994. (suom. Haikaroiden arvoitus, 2001).
* *Les Rivières pourpres*, 1998. (suom. Purppuravirrat, 1999).
* *Le Concile de Pierre*, 2001.
* *L'empire des loups*, 2003. (suom. Sutten valtakunta, 2006).
* *La Ligne noire*, 2004.
* *Le Serment des limbes*, 2007.
* *Misèrere*, 2008. (suom. Viattomien veljeskunta, 2009).
* *La Fôret des Mânes*, 2009.
* *Le Passager*, 2011.
* *Le Kaiken*, 2012.
* *Lontano*, 2015.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jean-Christophe Grangén kotisivut
Lauluni aiheet

**Lauluni aiheet** on Reino Helismaan sanoittama ja Toivo Kärjen nimimerkillä Kari Aava säveltämä laulu, joka tunnetaan parhaiten Tapio Rautavaaran levytyksenä. Rautavaara levytti kappaleen vuonna 1952, ja seuraavana vuonna tehdyssä elokuvassa *[[Me tulemme taas]]* hän lauloi sitä yhden säkeistön verran. Levyn kääntöpuolella on toinen Kärjen säveltämä, Helismaan sanoittama ja Rautavaaran esittämä kappale Laivat puuta, miehet rautaa. Myöhemmin Lauluni aiheet -kappaleen ovat levyttäneet muiden muassa Vesa-Matti Loiri, Timo Turpeinen ja Jaakko Ryhänen. Cornelis Vreeswijk teki kappaleesta ruotsinkielisen version ”Nog finns det här i världen att sjunga” albumilleen *[[En spjutkastares visor]]* (1980).

## Lähteet
Finncell

**Finncell** eli **Suomen selluloosayhdistys** oli vuosina 1918–1995 toiminut suomalaisten sellutehtaiden myyntiyhdistys.

## Historia
Suomen Selluloosayhdistyksen perustamiskokous pidettiin 2. heinäkuuta 1918. Tuolloin yhdistykseen liittyivät kaikki Suomen selluloosatehtaat. Kaupparekisteriin Suomen Selluloosayhdistys merkittiin 8. marraskuuta 1918. Suomalaisen sellun maailmanlaajuista myyntiä harjoitettiin aluksi agenttien avulla. 1940-luvun lopulta lähtien alettiin perustaa omia myyntikonttoreita eri puolille maailmaa. Finncellin toiminnan loppuvaiheessa sillä oli myyntikonttori muun muassa Lontoossa, Hongkongissa, Singaporessa, Wiesbadenissa ja Milanossa.

Finncellin viimeisen toimintavuoden 1995 alussa sen jäsenistöön kuuluivat Kaukas Oy, UPM Group, Veitsiluoto Oy sekä Wisaforest Oy Ab. Finncell lakkautettiin kaupparekisteristä 2. kesäkuuta 1999.

Finncell oli yksi neljästä suomalaisen metsäteollisuuden myyntiyhdistyksestä, muutaman kymmenen henkilön työvoimallaan paljon pienempi kuin liki tuhannen hengen paperinmyyntijätti Finnpap.

## Toimitusjohtajia
* Walter Gräsbeck 1918-1952
* Sven Hägerström 1952-1964
* Jorma Keino 1964–1973
* Lars Londén 1973–1980
* Torsten Nykopp noin 1980–1995

## Katso myös
* Converta
* Finnboard
* Finnpap
* Transfennica

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Koskinen, Ilmari: *Suomen selluloosayhdistys Finncell 1918-1968*. 1968.
Aleksi Wuorenjuuri

**Aleksi Wuorenjuuri** (s. 23. huhtikuuta 1970) on suomalainen pääsarjauransa lopettanut koripalloilija.

## Ura
Wuorenjuuri aloitti koripallon Tapiolan Hongassa, jonka paidassa hän pelasi ensimmäistä kertaa pääsarjatasolla kaudella 1986–1987. Wuorenjuuren edustama Honka putosi kauden jälkeen alemmalle sarjatasolle, mutta nousi kaudeksi 1989–1990 takaisin pääsarjaan. Kauden päätteeksi Wuorenjuuri valittiin SM-sarjan vuoden tulokkaaksi. 

Vuonna 1992 Wuorenjuuri siirtyi edustamaan helsinkiläistä Torpan Poikia. Kausi 1993–1994 oli tilastollisesti hänen parhaansa SM-sarjassa, sillä hän teki 15,1 pistettä ottelua kohden. Saman kauden päätteeksi hänet valittiin SM-sarjan vuoden puolustuspelaajaksi. Kausi 1994–1995 oli hänen viimeisensä Torpan Pojissa, sillä hän palasi tämän jälkeen Honkaan, jossa hän pelasi viimeisen kerran pääsarjatasolla kaudella 1997–1998.

## Katso myös
*Luettelo 500 pallonriistoa saavuttaneista Korisliiga-pelaajista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Korisliigan pelaajaprofiili
Minho (maakunta)

**Minho** on entinen Portugalin maakunta (). Se perustettiin vuonna 1936 ja lakkautettiin vuonna 1976. Alue sijaitsee maan luoteisosassa, ja maakunnan pääkaupunkina oli Braga. Nykyisin Minhon maakunnan alue kuuluu Bragan ja Viana do Castelon piireihin.

Aikoinaan aluetta hallitsivat keltit ja roomalaiset. Roomalaisten jäljiltä on yhä nähtävissä useiden linnavuorten raunioita ().

## Maantiede

Alun perin maakuntaa kutsuttiin nimellä Entre Douro e Minho, joka on muodostunut alueen sijainnista pohjoisen Minhojoen ja etelän Dourojoen välissä. Minhon hedelmällinen ja sateinen pääosa on meren äärellä: rannikolla on noin 50 kilometriä pitkä etelä–pohjoissuuntainen ja 3–16 kilometriä leveä Santa Luzia -vuorille yltävä rannikkotasankokaistale. Muu osa entisestä maakunnasta koostuu kumpuilevista tasangoista, joita halkovat Lima-, Cávado-, Minho- ja Avejokien uurtamat syvät laaksot.

## Historia
Minhon alueelle muutti Kansainvaellusaikana suuri määrä sveebejä aivan kuin Espanjan-puoleisen maakunnan Galiciaankin, jonka kanssa minholaisilla on paljon yhteisiä tapoja. Minholaiset ovat perinteilleen uskollisia ja ovat säilyttäneet monia ikiaikaisia tapoja ja uskomuksia, joskin he ovat myös hartaan uskonnollisia. Aikojen kuluessa Minhosta on muuttanut runsaasti väestöä muun muassa Brasiliaan.

## Elinkeinot

Minhon maakunnan alueella harjoitetaan tehomaataloutta, ja viljeltäviä kasveja ovat valkoiset pavut ja maissi. Lisäksi alueella on viinintuotantoa ja hedelmäpuiden kasvatusta. Minhon alueella tuotetaan esimerkiksi korkealaatuista vihreää viiniä (). Entisen maakunnan alueella on pengerviljelyksiä ja kastelu on merkittävä osa maanviljelyä. Entisen Minhon maakunnan alueella on myös puutavarateollisuutta. Tekstiiliteollisuus on keskittynyt Guimarãesin ja Bragan kaupunkeihin. Kalastuksella on merkitystä rannikolla sijaitsevissa Âncora-Gontinhaesissa, Esposendessä ja Viana do Castelossa.

## Lähteet
Evert Malm

**Evert August Malm** (14. syyskuuta 1871 Eura – 6. lokakuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen maanviljelysneuvos ja Suomen Suoviljelysyhdistyksen toiminnanjohtaja.

Malmin vanhemmat olivat maanviljelysneuvos, Vaasan läänin virkatalojen tarkastaja August Malm ja Hilda Kristina Rautell ja puoliso vuodesta 1907 Edit Lyyli Mathilda Segercrantz (k. 1945). Malm valmistui maanmittausinsinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1889, agronomiksi Mustialan maanviljelysopistosta 1889 ja maanviljelysinsinööriksi 1898. Vuonna 1897 hänestä tuli edellisenä vuonna perustetun Suomen Suoviljelysyhdistysten konsulentti, 1900 sen sihteeri ja taloudenhoitaja sekä 1919 toiminnanjohtaja. Malm oli kehittämässä maataloutta erityisesti lukuisien koeasemien perustamisen kautta. Hän levitti valistusta viljelijöiden keskuuteen pitämällä puheita sekä julkaisemalla suoviljelyä ja turveteollisuutta koskevia kirjoituksia kotimaassa ja ulkomailla. Hän teki lukuisia opintomatkoja Eurooppaan ja Skandinaviaan. Merkittävimpiä hänen töistään lienee ollut Suomen soiden peruskartoitus, joka julkaistiin 1913 ja jonka mukaan yksi kolmasosa Suomen pinta-alasta oli suota. Valtion komiteoiden ja maatalousalan järjestöjen johtoelimien ohella Malm toimi Agronomisen yhdistyksen puheenjohtajana 1915–1917 ja Maataloustieteellisen seuran puheenjohtajana 1922–1923. Maanviljelysneuvoksen arvo hänelle myönnettiin 1931.

## Lähteet
Lapin jenkka

**Lapin jenkka** on Reino Helismaan sanoittama ja Toivo Kärjen säveltämä laulu. Sen levytti ensimmäisenä Kauko Käyhkö vuonna 1953. Tunnetumpi versio on Tapio Rautavaaran levytys vuodelta 1964. Myöhempiä kappaleen levyttäneitä ovat Tumba Tamminen (1978), Martti Siiriäinen (1982) ja Kari Tapio (1992).

## Lähteet
Kulkurin iltatähti

**Kulkurin iltatähti** on Reino Helismaan sanoittama ja Toivo Kärjen nimimerkillä Martti Ounamo säveltämä laulu.
http://www.hyvitysmaksu.fi/teosto/websivut.nsf/7d7cb8d7c8ceffa0c22565c9004cf780/2b560c527dcf1052c2257291004ddab9!OpenDocument 
 Sen levytti ensimmäisenä Matti Louhivuori vuonna 1951. Tunnetumpi versio on Tapio Rautavaaran levytys vuodelta 1965. Kesäkuussa 1965 ilmestyneen singlelevyn kääntöpuolella on toinen Helismaan Rautavaaralle tekemä kappale *[[Reppu ja reissumies]]*. Myöhemmin *Kulkurin iltatähden* ovat levyttäneet monet muut artistit, esimerkiksi Hector ja Esa Niemitalo.

Rautavaara muisteli Peter von Baghin tekemässä haastattelussa 1970-luvun lopulla: *"Mä kerroin elämäni vaiheita Helismaalle [[Imatra]]n matkustajakodissa ja siitä se ravisti hihastansa 'Kulkurin iltatähden'. Kaikilla lauluilla on oma tarinansa, mikään ei synny tyhjästä."*

## Lähteet
Jussi Pellikka

**Jussi Pellikka** (s. 22. maaliskuuta 1975 Kuopio) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja tai keskuspuolustaja, mutta pystyi pelaamaan myös keskikentällä. Pellikka on valmentanut urallaan FC Hämeenlinnaa ja Hyvinkään Palloseuraa.

Pellikka pelasi Veikkausliigassa yhteensä 132 ottelua vuosina 1992–2004. Kasvattajaseuransa Kuopion Palloseuran lisäksi hän edusti liigassa Valkeakosken Hakaa, FC Jazzia, FC Hämeenlinnaa sekä FC KooTeePeetä. 

Suomen mestaruuden Pellikka voitti Hakassa vuonna 1998.

## Lähteet
*Veikkausliigan tilastot

### Viitteet
Ari Pelkonen

**Ari Pelkonen** (s. 1978 Pori) on suomalainen kuvataiteilija ja taidegraafikko. Pelkonen on valmistunut Turun Taideakatemiasta kuvataiteen kandidaatiksi vuonna 2004 ja Kuvataideakatemiasta kuvataiteen maisteriksi vuonna 2007. Vuodesta 2020 Pelkonen on ollut Valtion taideteostoimikunnan jäsen. Pelkonen on toiminut vuodesta 2009 opetustehtävissä Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa taidegrafiikan opetusalueella.

Pelkosen taiteellinen työskentely linkittyy voimakkaasti painetun taiteen kenttään. Pelkosen teoksissaan käyttämät painotekniikat, maalaus, liikkuva kuva ja kolmiulotteisuus ovat kaikki keinoja hahmottaa painetun taiteen kenttää ja osaltaan laajentaa käsitystä mitä painettu taide ja taidegrafiikka ovat nykytaiteessa.

Omakohtaisten aiheiden ohella Pelkosen teosten lähtökohdat ovat painetun taiteen käsitteistössä. Rakennetut kuvat, peittyminen ja paljastuminen, siirtyminen ja välittyminen ovat läsnä. Yhteistyö painetun taiteen menetelmien ja materiaalien kanssa, sekä itse käsillä tekeminen ovat Pelkosen taiteentekemisen keskiössä.

Pelkonen valittiin Vuoden nuoreksi taiteilijaksi vuonna 2012.

Pelkosen teoksia on monissa merkittävissä julkisissa kokoelmissa, mm. Kiasma, Saastamoisen säätiö, Jenni ja Antti Wihurin säätiö sekä Suomen Valtion taidekokoelmissa. Hänellä on ollut lukuisia yksityis- ja ryhmänäyttelyitä Suomessa ja ulkomailla.

## Lähteet
Afganistanin naisten vallankumouksellinen liitto

**Afganistanin naisten vallankumouksellinen liitto** (, ) on vuonna 1977 Kabulissa perustettu itsenäinen järjestö. Sen muodostavat Afganistanissa ihmisoikeuksien ja sosiaalisen oikeudenmukaisuuden puolesta taistelevat naiset. Järjestö on ajanut maahan demokratiaa ja sekularismia. Perustaja, ensimmäinen johtaja Meena Keshwar Kamal murhattiin Quettassa vuonna 1987. Liitto on julkaissut *Payam-e-Zan*-lehteä vuodesta 1981.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut
ATP-kausi 2013

Tämä on luettelo kauden 2013 tenniksen ATP-kiertueen turnauksista ja voittajista.

## Kalenteri

* Turnausten alkamispäiviin ei lasketa karsintoja
* Kentissä merkki "(s)" tarkoittaa sisäkenttää

## Lähteet
*2013 Calendar
*Results Archive
András Szente

**András Szente** (10. joulukuuta 1939 Budapest – 14. syyskuuta 2012 Florida, Yhdysvallat) oli unkarilainen ratameloja, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Hän meloi usein György Mészárosin parina.

Szente saavutti 1&nbsp;000 metrin kajakkikaksikkossa ja 4×500 metrin kajakkiviestissä olympiahopeaa Rooman kesäolympialaisissa 1960. Tokion kesäolympialaisissa 1964 hän sijoittui Unkarin 1&nbsp;000 metrin kajakkinelikkojoukkueessa neljänneksi. Maailmanmestaruuskilpailuista Szente saavutti kaksi hopeamitalia. Euroopan-mestaruuskilpailuista Szente voitti vuonna 1959 kaksi kultamitalia ja myöhemmistä kisoista viisi himmeämpää mitalia lisää.

Szente kuoli Floridassa, Yhdysvalloissa 14. syyskuuta 2012, 72-vuotiaana.

## Lähteet
* András Szente Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Francesco Acerbi

**Francesco Acerbi** (s. 10. helmikuuta 1988 Vizzolo Predabissi, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Serie A:ssa pelaavaa Interiä, jossa hän pelasi jo kaudella 2022–2023  lainasopimuksella Laziosta.

Acerbi on edustanut aikuisurallaan myös Paviaa (2006–2010), Renatea (lainalla 2007), Speziaa (lainalla 2007–2008), Regginaa (2010–2011), Chievo Veronaa (2011–2012 ja lainalla 2013), Milania (2012–2013), Genoaa (2013) ja Sassuoloa (2013–2018). Hän voitti Italian cupin Lazion joukkueessa vuonna 2019 ja Interin joukkueessa vuonna 2023 sekä oli häviämässä Mestarien liigan finaalia Interissä 2023.

Acerbi pelasi Italian maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2014 Albaniaa vastaan, toisen kerran maaliskuussa 2016 Saksaa vastaan ja kolmannen kerran marraskuussa 2018 Yhdysvaltoja vastaan. Näiden kolmen ystävyysmaaottelun jälkeen hän pelasi vuonna 2019 täyden peliajan kolmessa EM-karsintaottelussa, joista viimeisessä Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan hän teki maalin. Vuosina 2020–2021 hän pelasi 12 täysimittaista ottelua ja tuli neljässä vaihdosta kentälle. Vuosina 2022–2023 hän on pelannut avauskokoonpanossa 12 maaottelussa ja niistä kymmenessä täydet minuutit. Yhteensä hän on pelannut 34 maaottelua. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän tuli vaihdosta kentälle kahdessa alkulohko-ottelussa ja pelasi neljännesvälierän Itävaltaa vastaan kokonaan Italian voittaessa Euroopan-mestaruuden.

## Lähteet
* Francesco Acerbi Soccerway-sivustolla 

### Viitteet
Jarno Kauhanen

**Jarno Kauhanen** (s. 17. huhtikuuta 1978 Kuopio) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Zulimaneja.

Kauhanen saavutti Zulimaneissa Kolmosen lohkovoiton kaudella 2007. Joulukuussa 2007 hän allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Veikkausliigan nousijajoukkueen Kuopion Palloseuran kanssa. Kauhanen pelasi KuPS:ssa kaudella 2008 kaksi liigaottelua. Ensiesiintymisensä pääsarjatasolla hän teki 5. toukokuuta 2008 vierasottelussa FC Hakaa vastaan.

## Lähteet
Cecilie Melli

**Cecilie Bratsberg Melli** (o.s. Bratsberg, s. 1973) on norjalainen muotisuunnittelija, joka tunnetaan naisten vaatteista, morsius- ja juhlapuvuista sekä koruista. Viime vuosina Melli on suunnitellut asuja useille norjalaisille kuuluisuuksille, kuten prinsessa Mette-Maritille, Tone Damli Aabergelle, Pia Haraldsenille, ja Solveig Kloppenille. Hän on suunnitellut mediahuomiota saaneita asuja myös Paris Hiltonille Cannesin elokuvajuhlille, sekä useille julkisuuden henkilöille muun muassa Golden Globe- ja Oscar -tilaisuuksiin. Vuoden 2012 lopulla Melli toimi George Clooneyn ja Jay Lenon partnerina suunnitellen morsiuspukuja suureen hyväntekeväisyysprojektiin.

Cecilie Melli on varttunut Stavangerissa mutta asuu Oslossa. Hän on opiskellut vaatesuunnittelua Oslossa ja Pariisissa ja hän avasi ensimmäisen oman muotiliikkeensä Oslossa vuonna 2004. Keväällä 2012 tuli ilmi, että kiinalainen halpavaateverkkokauppa, cherrykjoler.com, jonka omisti kiinalainen yritys nimeltä Suzhou Cherry Wedding Dress Co. käytti väärin Mellin tavaramerkkiä ja nimeä markkinoinnissaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Cecilie Mellin sivusto
Dunkin’

**Dunkin’** (tunnettiin aiemmin nimellä **Dunkin' Donuts**) on yhdysvaltalainen donitseihin erikoistunut kahvilaketju. Yrityksen kotipaikka on Canton Massachusettsissa. Sen perusti William Rosenberg Quincyn kaupungissa Massachusettsissa vuonna 1950. Yrityksen pääkilpailija kahvilatoiminnassa on Starbucks ja donitsialalla Krispy Kreme.

## Historiaa
Dunkin’ Donutsin tarina alkaa vuodesta 1946, jolloin nuori liikemies William Rosenberg (1916–2002) avasi Industrial Luncheon Services -nimisen työpaikkaruokailuyrityksen Bostonin alueen tehdastyöntekijöille. Hän havaitsi pian, että 40 prosenttia sen liikevaihdosta tuli kahvista ja donitseista. Vuonna 1948 hän avasi ensimmäisen donitsikahvilansa Massachusettsin osavaltion Quincyyn. Sen nimi oli Open Kettle, kunnes vuonna 1950 nimeksi tuli Dunkin’ Donuts.

Vuonna 1955 Rosenberg alkoi laajentaa ketjua franchisingperiaatteella. Sadas kahvila avattiin 1963 ja ensimmäinen Yhdysvaltojen ulkopuolinen Dunkin’ Donuts Japaniin vuonna 1970. Yhdysvaltojen tuhannes toimipaikka avattiin 1979 ja kahdestuhannes 1990. Tuhannes Yhdysvaltain ulkopuolinen toimipiste avattiin 1995.

Vuonna 1990 Rosenbergin perhe myi yrityksen brittiläiselle Allied Domecq PCL -yhtiölle. Sen omistuksessa valikoimaa alettiin laajentaa maustekahveihin, bageleihin ja vähärasvaisempiin donitseihin.

Vuonna 2002 Dunkin’ Donutsilla oli noin 5&nbsp;000 toimipistettä yli 40 maassa.

Joulukuussa 2005 ranskalainen Pernod Ricard ilmoitti myyvänsä Dunkin’ Donutsin ja muut ketjubrändit ostamastaan Allied Domecqista. Ostajaksi löytyi pääomasijoitusyhtiöiden Bain Capital, The Carlyle Group ja Thomas H. Lee Partners muodostama konsortio 2,4 miljardin dollarin käteiskaupalla. Elokuussa 2012 ne luopuivat omistuksestaan.

Vuonna 2016 Dunkin’ Donuts -ketju käsittää 19&nbsp;000 toimipaikkaa lähes 60 maassa. Ketjun omistaa nykyisin Nasdaq-pörssissä noteerattu Dunkin' Brands Group, Inc. (), joka omistaa franchisingoikeudet myös 7&nbsp;600 Baskin-Robbins-jäätelöbaariin.

Dunkin’ Donuts on pyrkinyt myös Suomen markkinoille, muttei ole löytänyt kiinnostuneita franchising-yrittäjiä. Ruotsissa Dunkin’ Donuts toimi vuodesta 2014 heinäkuuhun 2018, jolloin kaikki seitsemän toimipistettä suljettiin ja niitä hallinnoiva yritys jätti konkurssihakemuksen.

Vuonna 2018 yritys luopuu Donuts-nimestä ja muuttaa sen yksinkertaisesti Dunkiniksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jalkapallon alle 16-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 1991

**Jalkapallon alle 16-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 1991** järjestettiin Sveitsissä 8.–18. toukokuuta. Otteluita pelattiin 24 eri paikkakunnalla. Kyseessä oli yhdeksännet Euroopan jalkapalloliiton UEFA:n järjestämät alle 16-vuotiaiden EM-kisat.

## Alkulohkot
### Lohko A

### Lohko B

### Lohko C

----

----

----

----

----

### Lohko D

## Välierät

----

## Pronssiottelu

## Loppuottelu

## Suomen joukkue
*Mikko Kavén (mv), Kuusysi
*Tuomas Tuomilehto (mv), Ilves
*Juuso Kangaskorpi, MP
*Lasse Karjalainen, PPT
*Vesa Kiljunen, OLS
*Jarkko Koskinen, Reipas
*Mika Kottila, MPS
*Jari Lahtinen, Haka
*Joni Meltoranta, KuPS
*Jussi Nuorela, Haka
*Jani Nyholm, HJK
*Anssi Pellikka, KuPS
*Mike Peltola, KPV
*Saku Puhakainen, LaPa
*Jani Pylkäs, OLS
*Sami Ristilä, Haka

## Lähteet
*RSSSF, European U-16 Championship 1991
*
Söderåsenin kansallispuisto

**Söderåsenin kansallispuisto** on Ruotsissa Svalövin ja Klippanin kuntien alueella sijaitseva kansallispuisto. Se on 1625 hehtaarin kokoinen ja perustettu vuonna 2001. Maasto on korkeuseroiltaan vaihtelevaa. Alue on yksi suurimmista yhtenäisistä suojelluista jalopuumetsiköistä Pohjois-Euroopassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Söderåsen Turism  
* Länsstyrelsen Skåne: Söderåsen 
* Sveriges nationalparker
Sonfjälletin kansallispuisto

**Sonfjälletin kansallispuisto** (myös **Sånfjället**) on Ruotsissa Härjedalenin kunnassa Sonfjälletin tunturin ympärillä sijaitseva kansallispuisto. Se on laajuudeltaan 10 300 hehtaarin kokoinen. Puisto on perustettu vuonna 1909 ja sitä on laajennettu vuonna 1989.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Länsstyrelsen Jämtlands län: Sonfjällets nationalpark
Dagmar Hagelberg-Raekallio

**Dagmar Maria Hagelberg-Raekallio** (o.s. **Sarlin**; 12. tammikuuta 1871 Viitasaari – 22. toukokuuta 1948 Helsinki) oli suomalainen laulaja (altto). Hän konsertoi Suomen lisäksi Unkarissa ja Virossa. Hän toimi musiikinopettajana ja kuoronjohtajana. Hänen tiedetään pitäneen ensimmäisen kokonaan suomenkielisen laulukonsertin, ja sen jälkeen hän pyrki aina esiintymään suomeksi. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1895 köyhäinhoidon tarkastaja Johannes Hagelberg.

Dagmar Hagelberg-Raekallion vanhemmat olivat Viitasaaren kanttori Konstantin Ferdinand Sarlin ja tämän kolmas vaimo Margareta Charlotta Granberg. Hän kävi tyttökoulun 1886, opiskeli Anna Forsténin musiikkiopistossa Viipurissa 1892 ja suoritti lauluopintoja Pariisissa 1902–1903 sekä Dresdenissä ja Roomassa 1909. Dagmar Hagelberg-Raekallio oli Viipurin musiikkiopiston soololaulun opettajana 1925–1928. Hän johti laulukuoroja Jyväskylässä ja Helsingissä sekä konsertoi Suomen ohella Virossa, Pietarissa, Dresdenissä ja Unkarissa.
__NOTOC__
## Muistelmateos
**Kaiu, Suomen laulu*, 1934

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Halme, Taina: Naislaulajia vuosisadan vaihteessa: omaelämäkertojen naistutkimuksellinen erittely. Sibelius-Akatemia, 1997. (Lopputyö, jossa yhtenä kohteena on Dagmar Hagelberg-Raekallio.)

## Aiheesta muualla
* Aikalaiskirja 1934.
Anna Hagelstam

**Anna Emilia Hagelstam** (o.s. **Silfverberg**; 20. marraskuuta 1883 Turku – 2. toukokuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen laulaja (mezzosopraano) ja laulupedagogi. Ensikonserttinsa hän piti Helsingissä 1911.  Hän esitti erityisesti ranskalaista laulutaidetta sekä Sibeliusta. jonka lauluja hän kantaesitti.

Hänen puolisonsa oli kirjailija Wentzel Hagelstam.

## Lähteet
Googleplex

**Googleplex** on Googlen ja sen emoyhtiön Alphabetin pääkonttori, joka sijaitsee Mountain View'ssa, Santa Claran piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa.

Alun perin rakennuskokonaisuus rakennettiin Silicon Graphics -yhtiölle. Google muutti tiloihin vuonna 2004.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tony Lip

**Tony Lip** (oik. **Frank Anthony Vallelonga**; 30. heinäkuuta 1930 Beaver Falls, Pennsylvania – 4. tammikuuta 2013 Teaneck, New Jersey) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja kirjailija. Kenties parhaiten hänet muistetaan roolistaan rikollisjohtaja Carmine Lupertazzina televisiosarjassa *[[Sopranos]]*. Lip osallistui vuonna 2005 julkaistun kirjan *Shut Up And Eat!* kirjoittamiseen.

Lip kasvoi amerikanitalialaisessa perheessä Bronxissa New Yorkissa. 1960-luvun alussa hän toimi pianisti Don Shirleyn kuljettajana ja henkivartijana. Tapahtumien pohjalta on tehty elokuva *[[Green Book]]* (2018), jossa Lipiä esittää Viggo Mortensen.

82-vuotiaana kuolleelta Tony Lipiltä jäivät pojat Nick Vallelonga ja Frank Vallelonga Jr., veli Rudy Vallelonga sekä yksi pojanpoika. 

## Lähteet
Riskirecords

**Riskirecords** on Jyväskylässä ja Helsingissä toimiva äänilevyjä tuottava osuuskunta, joka keskittyy lähinnä jäsentensä julkaisuihin. Tyylilajeiltaan laaja tuotanto ulottuu iskelmällisestä popmusiikista rockin kautta keskisuomalaista rytmimusiikkia kartoittaviin arkistoäänitteisiin.

## Riskirecordsin artistit

*Silvery
*Pertti Hämäläinen
*Sue Van Doe
*Palle ja ystävät
*Vando Suvanto
*Inkku
*Anki ja Silvery
*Veikko Nyberg

## Arkistolevyjen sarja

*Nights of the sixties: Popmusiikin 1960-luku Jyväskylässä
*Yy, kaa, koo... elävänä!
*Keskisuomalaisten pelimannien jäljillä: Roapasu-polkkaa ja teräsrotan jenkkaa

## Lähteet
* Riskirecords-kotisivut

## Aiheesta muualla
* Riskirecords-kotisivut
Google Glass

**Google Glass** (työnimi **Project Glass**) on Googlen kehityksessä ollut puettava tietokone älylasien muodossa.

Laseilla voi soittaa puheluja ja lähettää viestejä, sekä navigoida. Niillä pystyy ottamaan myös valokuvia ja videota. Lasien graafisena käyttöliittymänä toimii 1,3 -tuumainen (3 cm) lasinen näyttö, joka on suunniteltu häiritsemään muuta toimintaa mahdollisimman vähän. Laseille on mahdollista antaa äänikomentoja.

Lasit pohjautuvat Android-käyttöjärjestelmään. Lasien kanssa yhteensopivat niin kutsutut *glassware*-sovellukset voivat lähettää tietoa laitteesta ulospäin ja sisäänpäin laitteeseen. Esimerkiksi Gmail sopii yhteen lasien kanssa.

Google esitteli lasit ensimmäisen kerran huhtikuussa 2012. Lasit tulivat myyntiin vuonna 2014. Tammikuussa 2015 Google ilmoitti lopettavansa lasien myynnin.

## Vastaanotto
Google Glassin vastaanotto oli hyvin vaihtelevaa. Lokakuussa 2012 yhdysvaltalainen aikakauslehti *[[Time]]* nimesi Google Glassin vuoden 2012 parhaaksi keksinnöksi.

Lasit herättivät monenlaisia huolia. Esiin nousi esimerkiksi pelko suoraan käyttäjän silmille lähetettävistä mainoksista. Google kuitenkin ilmoitti, etteivät lasien sovellukset tule sisältämään mainoksia. Käytännön mahdollisia muutoksia tulevaisuudessa on Googlen mukaan "liian aikaista spekuloida".

Lasien on epäilty myös uhkaavan ihmisten yksityisyyttä, sillä niillä voi ottaa julkisesti kuvia tai videoita muiden läsnäolijoiden huomaamatta. Kahdeksan Yhdysvaltain kongressin jäsentä ilmaisivat huolensa lasien vaikutuksesta ihmisten yksityisyyteen lähettämällä Googlen toimitusjohtaja Larry Pagelle listan kysymyksiä. Google Glassin tuotejohtaja Steve Lee vastasi kysymyksiin julkisesti ja ilmoitti, että Google on noudattanut lasien kanssa kaikkia yksityisyyttä ja tietosuojaa koskevia säädöksiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Project Glass Google+-sivustolla
Jarl Hagelstam

**Jarl Alarik Hagelstam** (28. maaliskuuta 1860 Helsingin pitäjä – 15. joulukuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, neurologian tutkija. Hän oli Helsingin yliopiston hermotautien ylimääräinen professori 1918–1926 ja Marian sairaalan esimies ja sisätautiosaston ylilääkäri 1907–1927. Hän julkaisi tutkimuksia hermo- ja sisätautien alalta. Hän tutki muun muassa eugeniikkaa sekä perusti 1896 Hyvinkäälle parantolan.

Jarl Hagelstamin vanhemmat olivat tilanomistaja Jarl August Hagelstam ja Emilia Karolina Söderhjelm. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta 1877 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1881, filosofian maisteriksi 1882, lääketieteen kandidaatiksi 1883, lääketieteen lisensiaatiksi 1888 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1894. Hagelstam teki opintomatkoja muun muassa Ruotsiin, Saksaan, Ranskaan, Englantiin ja Yhdysvaltoihin. 

Hagelstam oli Helsingin yliopistossa sisätautien dosenttina vuodesta 1898, hermotautien dosenttina 1904–1918 sekä neurologian ylimääräisenä professorina 1918–1926. Hän toimi Marian sairaalan sisätautiosaston ylilääkärinä ja sairaalan johtajana 1907-1927. Hyvinkään parantolan ylilääkärinä Hagelstam oli 1896–1905.

Hagelstam julkaisi useita tutkimuksia sisä- ja hermotautien aloilta sekä otti osaa lukuisiin alan kongresseihin. Hän oli Kööpenhaminan Neurologisk Selskab-seuran ja Norsk neurologiska foreningenin kirjeenvaihtajajäsen sekä Uusmaalaisen Osakunnan ja Suomen Lääkäriseuran kunniajäsen.

Jarl Hagelstem oli naimisissa vuodesta 1896 Anna Eleonora Ehrnroothin (k. 1935) kanssa.

## Julkaisuja
* *Om kopporna och vaksinationen af J. H*; tekijät Jarl Hagelstam ja C. A. Thyregod.  	Skrifter utgivna av Svenska folkskolans vänner 6. häftet. Svenska folkskolans vänner, Helsingfors 1884 (Teos digitoituna Doriassa)
* *Histologiska förändringar i ryggmärgen vid cerebrospinal meningit: arbete från patologisk-anatomiska inrättningen i Helsingfors*, Helsingin yliopiston väitöskirja. Helsingfors 1892
* *Om den asiatiska koleran*. Svenska folkskolans vänner, Helsingfors 1892
* *Huru skola vi bekämpa koleran?*. Folkupplysningssällskapets ströskrifter, n:o 17. Helsingfors 1894, suomeksi nimellä *Miten meidän tulee vastustaa koleraa?*; suom. Paavo Antero Kettunen. Terveydenhoito-yhdistyksen lento-kirjoja, 5. Kansanvalistusseura, Helsinki 1893
* *Huru skola vi bekämpa koleran?*. Hälsovårdsföreningens flygskrifter, 18. Helsingfors 1908, suomeksi nimellä *Miten koleraa on vastustettava*; suomentanut Erkki Rytkönen. Terveydenhoitoyhdistyksen lentokirjasia, 18. Helsinki 1908
* *Om den s.k. åderförkalkningen eller arteriosklerosen*. Populärvetenskapliga skrifter i medicinska frågor, 3. Söderström, Helsingfors 1917
* *Syfilis i det centrala nervsystemet*. Helsingfors 1921

## Lähteet
Vedonpoistaja

**Vedonpoistaja** on sähkötekniikassa käytetty komponentti, jolla pyritään estämään sähköjohdinta liikkumasta vaikka siihen kohdistuisi vetoa tai työntöä. Vedonpoistajia on eri kokoisia, ja ne voivat olla kertakäyttöisiä tai käyttäjän hallittavissa. Vedonpoistaja voi olla kiristettävissä ruuvimeisselillä tai käsin kääntämällä. Vedonpoistajan yhteydessä voi myös olla jatke siten, että johdinta liikutettaessa rasitus kohdistuu laajemmalle alueelle ja johdin kestää pidempään rasitusta (taivutussuoja). 

Mikäli sähkölaite toimii 230 voltin tai sitä suuremmalla vaihtojännitteellä, vedonpoistajan merkitys korostuu, mutta sen lisäksi rakenne suojataan kytkemällä maadoitusjohdin muita johtimia pidemmäksi, jotta se irtoaisi viimeisenä, vaikka vedonpoistaja ei enää toimisikaan.
Kromitrioksidi

**Kromitrioksidi** eli **kromi(VI)oksidi** (CrO3) on yksi kromin oksideista. Yhdistettä käytetään pääasiassa metallien kromaukseen ja hapettimena.

## Ominaisuudet ja rakenne
Huoneenlämpötilassa kromitrioksidi on punaisina neulamaisina kiteinä. Kiteet ovat hygroskooppisia ja liukenevat hyvin veteen. Veden lisäksi myös eräät orgaaniset liuottimet, kuten etanoli ja dietyylieetteri kykenevät liuottamaan kromitrioksidia. Veteen liuetessaan kromitrioksidi muodostaa kromihappoa ja voidaan pitää sen anhydridinä. Toisinaan myös kromitrioksidista käytetään nimitystä kromihappo. Kromitrioksidi on muiden kuudenarvoisen kromin yhdisteiden tavoin erittäin voimakas hapetin ja reaktiot helposti hapettuvien orgaanisten yhdisteiden, kuten alkoholien kanssa voivat olla erittäin voimakkaita. Helposti pelkistyvät yhdisteet voivat syttyä palamaan tai jopa räjähtää joutuessaan kosketuksiin kromitrioksidin kanssa. Yhdiste hajoaa voimakkaasti kuumennettaessa ja tuotteena muodostuu eri välivaiheiden kautta dikromitrioksidia ja happea.

Kiinteänä kromitrioksidi koostuu hyvin pitkistä polymeerisistä ketjuista, joissa jokainen kromiatomi on sitoutunut neljään happiatomiin tetraedrimäisesti. Nämä CrO4-tetraedrit ovat linkittyneet toisiinsa tetraedrin kulmien happiatomien välityksellä.
:

## Valmistus ja käyttö
Kromitrioksidia valmistetaan natrium- tai kaliumdikromaatin ja väkevän rikkihappoliuoksen välisellä reaktiolla ja prosessi voi olla joko jatkuvatoiminen tai panostyyppinen. Viimeisessä vaiheessa kromitrioksidi erotetaan sivutuotteena muodostuvasta natriumvetysulfaatista sulattamalla, jolloin raskaampi kromitrioksidi painuu reaktioastian pohjalle ja voidaan erottaa. Kromitrioksidi myydään tyypillisesti hiutalemaisina kiteinä tai hienoksi jauhettuna.
:2 H2SO4 + Na2Cr2O7 → 2 CrO3 + 2 NaHSO4 + H2O

Tärkein kromitrioksidin käyttökohde on metallien päällystäminen kromilla sähkökemiallisesti eli kromaus. Kromitrioksidia voidaan käyttää myös passivoimaan eräiden metallien ja metalliseosten, kuten sinkin, alumiinin ja pronssin pintaa. Muita käyttökohteita ovat hapettimena toimiminen orgaanisessa synteesissä, kromidioksidin valmistus ja värjäyksessä.

## Myrkyllisyys
Kromitrioksidi ärsyttää hengitysteitä aiheuttaen yskimistä ja vaikeutunutta hengitystä. Joutuessaan iholle, silmiin tai nieltynä se voi aiheuttaa syövytysvammoja. Muiden kromi(VI)yhdisteiden tavoin kromitrioksidi on osoittautunut karsinogeeniseksi.

## Lähteet
Nathu La

**Nathu La** on korkea sola Himalajalla, Intian Sikkimin ja Kiinan Tiibetin rajalla. Solan korkeus on eri lähteiden mukaan noin 4&nbsp;300 – 4&nbsp;550 metriä.

Nathu Lan kautta kulki aikoinaan yksi Silkkitien kauppareiteistä. Rajaliikenne on ollut suljettuna vuodesta 1962 Kiinan–Intian sodan jälkeen, mutta se avattiin uudelleen vuonna 2006.

## Lähteet
Savonlinnan entinen ortodoksinen kirkko

**Savonlinnan ortodoksinen kirkko** eli **Pyhien profeetta Sakariaan ja vanhurskaan Elisabetin kirkko** on Savonlinnan Talvisalossa sijaitseva Varkauden ortodoksisen seurakunnan entinen kirkko. Sen suunnitteli arkkitehti Ilmari Ahonen, ja se valmistui 1959. Ensin sen nimi oli Savonlinnan Pyhien profeetta Sakariaan ja vanhurskaan Elisabetin rukoushuone. Joensuun apulaispiispa Arseni vihki sen 5. syyskuuta 2009 Pyhien profeetta Sakariaan ja vanhurskaan Elisabetin kirkoksi.  Seurakunnan hankittua omistukseensa Savonlinnan pikkukirkon, tämä Talvisalossa sijaitseva kirkkorakennus myytiin. 

## Lähteet
Pääskylahden kirkko

**Pääskylahden kirkko** on Savonlinnan seurakunnan kirkko ja sijaitsee Savonlinnan Pääskylahden kaupunginosassa. Vuonna 1957 rakennettu kirkko rakennettiin Pääskylahden teollisuusyhteisön tarpeisiin. Kirkon suunnitteli Savonlinnan kaupunginarkkitehti Kauko A. Tuominen. Kirkon yhteydessä on seurakuntasali sekä useita kerhotiloja. Kirkon alttarin lasimaalauksen on tehnyt taiteilija Antti Salmenlinna. Ensimmäiset urut kirkkoon rakennettiin vuonna 1977. Pääskylahden kirkko on peruskorjattu sisätiloiltaan täydellisesti 1998, jossa kirkon valoisuutta lisättiin ja penkit korvattiin tuoleilla. Kirkossa on istumapaikkoja noin 200:lle henkilölle. Pääskylahden kirkossa pidetään seurakunnan jumalanpalvelukset sunnuntaisin klo 12.00. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Savonlinnan seurakunnan kotisivut
* [Elokuva [Antti Salmenlinna|Antti Salmenlinnan] maalaaman Pääskylahden kirkon lasimaalauksen valmistumisesta.]
Masca

**Masca** on 80 asukkaan vuoristokylä Teneriffalla Teno-vuoristossa. Mascan seutu on tunnettu jylhistä ja rehevistä maisemista. Mascassa kasvaa taatelipalmuja. Mascasta lähtee retkeilijöiden suosima reitti meren rantaan.

## Lähteet

*
Kempeleen historia (kirja)

**Kempeleen historia** on vuonna 1982 julkaistu Mauno Hiltusen kirjoittama ja Kempeleen kunnan ja seurakunnan kustantama kirja.

## Kirjan sisältö
Kirja kattaa ajan Kempeleen kylän synnystä 1500-luvulla 1980-luvun alkuun, jolloin Kempeleen kunta eli voimakasta kasvuvaihetta. Kirjailijan mukaan varsin mittavan ajanjakson ja kirjan sivumäärän puitteissa, siinä käsitellään vain olennaisimpia piirteitä ja keskeisimpiä kehityslinjoja. Kirjailija kertoo käyttäneensä kirjan teon alkuvaiheessa pohjana Kempeleen pitkäaikaisen kirkkoherra Kaarlo Ilmari Cajanuksen vuonna 1936 ilmestynyttä kirjaa *[[Kempeleen seurakunnan vaiheita]]*, joka käsittelee monipuolisesti Kempeleen seurakunnan historiaa.

Kirja on jaettu yhdeksään elämänalan mukaiseen päälukuun, joka alkaa paikallisista luonnonoloista, joista maankohoamisilmiö, moninaisesti elämään vaikuttanut tekijä on saanut erityistä painotusta. Lisäksi kirjassa käsitellään hallinnollisia yhteyksiä, asutusta ja väestöä, elinkeinoelämää, seurakunnan ja kirkon vaiheita, kunnalliselämää, henkistä kulttuuria ja yhdistystoimintaa, koulutoimia sekä poliittisia tapahtumia. 

Kirjailijan mukaan kunnalliselämän osalta käytettävissä oleva lähdeaineiston määrä oli tavattoman runsas ja lähes aukoton, kun taas kirjallisuutta oli perin niukasti käytettävissä. Suureksi osaksi kirja perustuu ennen käyttämättömän alkuperäismateriaalin varaan. Varsin ongelmallinen tekijä kirjan teossa oli Kempeleen viime vuosikymmeninä alkanut ja tuolloin yhäkin jatkuva voimakas kasvukehitys. Kirjassa on myös runsaasti valokuvia historian ajalta. 

## Kirjan tekijät
Mauno Hiltusen lisäksi kirjan tekoon osallistuivat Kempeleen kunnan ja seurakunnan edustajista koostuva historiatoimikunta, jotka muun muassa perehtyivät käsikirjoitukseen, selvittivät historiaa sekä avustivat valokuva-aineiston hankinnassa. Kirjailija toteaa, että "Ilman historiatoimikunnan laajaa paikallistuntemusta kulku menneisyyden metsikössä olisi välistä voinut muuttua onnettomaksi harhailuksi.". Lisäksi kirjan teossa ovat olleet mukana professori Aimo Halila, joka tarkasti kirjan käsikirjoituksen sekä Oulun Paikallishistoriallinen toimiston ja Oulun maakunta-arkiston henkilökunta.

## Katso myös
* *[[Kempeleen seurakunnan vaiheita]]* (K. I. Cajanuksen vuonna 1936 julkaistu kirja)
* *[[Kempeleen koululaitoksen historia 1882–1982]]* (Hiltusen vuonna 1983 julkaistu kirja)

## Lähteet
* 

### Viitteet
Madeiransitruunaperhonen

**Madeiransitruunaperhonen** (*Gonepteryx maderensis*) on erittäin uhanalaiseksi luokiteltu Madeiralla endeemisenä tavattava päiväperhonen. Joissakin lähteissä sitä pidetään eteläeurooppalaisen kleopatran (*Gonepteryx cleopatra*) alalajina. Lajin siivet ovat kellertävät ja siipiväli 52&ndash;61&nbsp;mm. Harvalukuisen lajin elintavat tunnetaan huonosti.

## Koko ja ulkonäkö
Molemmilla sukupuolilla etusiipien kärki on terävä ja takasiivissä on lyhyt kannus. Siipien alapinnat ovat kellanvihreät, ja niissä on ruskeat keskitäplät. Siipien yläpinnoilla keskitäplät ovat oranssinpunaiset, ja siiven reunassa, siipisuonten päissä on tummemmat täplät. Koiraalla siipien yläpinnan pohjaväri on kirkkaan sitruunankeltainen, mutta etusiivissä yläpinta on reunoja lukuun ottamatta kirkkaan oranssi. Naaraalla siivet ovat yläpuolelta kauttaaltaan vaaleankeltainen ja etusiivet ovat etureunastaan hiukan oranssinsävyiset. Siipiväli on 52&ndash;61&nbsp;mm.

Toisin kuin muiden sitruunaperhosten, madeiransitruunaperhosen siipien alapinnat eivät heijasta ultraviolettivaloa, mikä lienee sopeutuma sen tapaan yöpyä ja viettää huonon sään jaksot ultraviolettia heikosti heijastavien laakeripuiden lehtien alapinnoilla.

## Levinneisyys ja lentoaika
Madeiransitruunaperhosta tavataan ainoastaan Madeiran saaren laurisilvametsissä 500&ndash;1500 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajin nykyinen elinalue on supistunut viiteen esiintymispaikkaan, joiden pinta-ala on alle 500&nbsp;km². Perhosia lentää lähes ympäri vuoden. Ainoastaan marraskuusta tammikuuhun niillä on jonkinlainen talvilepo, joka sekin katkeaa lämpimällä säällä.

## Elinympäristö ja elintavat
Laji on harvalukuinen ja yksilömäärät ovat laskussa. Madeiransitruunaperhosta tavataan vain suppealla alueella Madeiran ikivihreissä lehtimetsissä sekä ruohostomailla. Vuotuisten sukupolvien määrää ei varmuudella tunneta, mutta kasvatusten perusteella sukupolvia on vain yksi.

Perhosen elintavat tunnetaan huonosti. Naaras munii pitkänomaiset, kellanvalkoiset, ennen kuoriutumistaan oranssinkeltaisiksi muuttuvat munat yksitellen nuorille lehdille tai niiden ruodille. Toukat ovat aktiivisia lähinnä vain yöllä ja nahanluonnin jälkeen syövät vanhan toukkanahkansa. Häirittynä toukat pudottautuvat silkkirihman varaan. Toukka ja kotelovaiheet yhdessä kestävät noin kuukauden. Aikuisia perhosia tavataan heinäkuusta kesäkuuhun, ja talvikuukausina ne viettävät jonkinlaista talvilepoa. Talvikuukausina aikuiskuolleisuus lienee merkittävää, sillä loppuvuodesta perhosia tavataan enemmän kuin kevätpuolella. Eroon vaikuttanee kuitenkin myös kevätkuukausien heikommista säistä aiheutuva perhosten haluttomuus lähteä lentoon.

Laji on luokiteltu kansainvälisesti erittäin uhanalaiseksi, ja sen säilymistä uhkaavat ensisijaisesti maa- ja metsätalous sekä metsäpinta-alan pieneneminen.

## Ravintokasvi
Toukan ravintokasvi on nyppypaatsama (*Rhamnus glandulosa*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bestimmungshilfe des Lepiforums 
* Fauna Europaea
Siirala

**Siirala** on suomenkielinen sukunimi. Siirala-nimisiä suomalaisia henkilöitä ovat muun muassa seuraavat:

* Aarne Siirala (1919–1991), teologi, professori
* Antti Siirala (s. 1979), pianisti
* Eero Siirala (aiemmin *Sirelius*, 1910–1986), metsänhoitaja ja virkamies, metsäneuvos
* Elina Siirala, laulaja ja lauluntekijä
* Jussi Siirala (s. 1949), pianisti
* Kaija Siirala (1918–1989), psykologi, televisioesiintyjä ja tietokirjailija
* Martti Siirala (1922–2008), psykiatri
* Maukka Siirala (1954–2023), äänisuunnittelija ja muusikko
* Seppo Siirala (s. 1952), klassisen musiikin kitaristi ja äänitetuottaja
* Urpo Siirala (aiemmin *Sirelius*, 1908–1982), lääkäri ja professori
* Varpu Siirala (o.s. *Siukonen*, 1925–2017), sellisti ja musiikkipedagogi, Martti Siiralan puoliso.
Joona Räsänen

**Joona Juhani Räsänen** (s. 24. helmikuuta 1987 Lohja) on suomalainen SDP:n poliitikko. Hänet valittiin kansanedustajaksi vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Uudenmaan vaalipiiristä. Räsänen putosi eduskunnasta vuoden 2019 eduskuntavaaleissa. Räsänen valittiin uudestaan kansanedustajaksi vuonna 2023

Räsänen toimi Demarinuorten puheenjohtajana toukokuusta 2012 toukokuuhun 2016. Hän oli myös SDP:n puoluevaltuuston jäsen vuosina 2010–2017 ja Lohjan kaupunginvaltuuston puheenjohtaja marraskuusta 2012 kesäkuuhun 2025. Kesäkuusta 2025 lähtien hän on ollut Lohjan kaupunginhallituksen puheenjohtaja. Eduskunnassa Räsänen oli hallintovaliokunnan ja tulevaisuusvaliokunnan jäsen. Hän oli Kuntaliiton hallituksen jäsen kaudella 2013–2017.

Räsänen kirjoitti ylioppilaaksi Lohjan Yhteislyseon lukiosta vuonna 2006. Hän valmistui Saimaan ammattikorkeakoulusta liiketalouden tradenomiksi pääaineenaan yritysten ja taloushallinnon juridiikka vuonna 2012. Hän toimi vuodet 2009–2010 Saimaan ammattikorkeakoulun opiskelijakunnan hallituksen (SAIKO) puheenjohtajana. Vuonna 2011 hän oli SAMOK ry:n varapuheenjohtaja. Räsänen on työskennellyt myyjänä (2002–2007), pankin toimihenkilönä (2008–2010) ja yrittäjänä (2012–). Sotilasarvoltaan hän on alikersantti.

Joona Räsänen on Antti Rinteen kummipoika.

## Näkemykset
### Arvot
Räsänen sijoittuu vaalikonevastausten perusteella poliittiseen keskustaan. *[[Yle]]n* vaalikoneessa Räsänen ei erotu vahvasti konservatiivina tai liberaalina. *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* vaalikoneen käyttämällä GAL–TAN-jakaumalla Räsäsen näkemykset ovat kallellaan liberaalivihreyteen (GAL). HS:n vaalikoneen perusteella Räsänen sijoittuu eduskuntaryhmänsä oikeistosiipeen kaudella 2023–2027.

### Seksuaali- ja sukupuolipolitiikka
Räsänen on allekirjoittanut Setan ehdokasitoumuksen eduskuntavaaleissa 2023. Ehdokassitoumuksen allekirjoittajana Räsänen on sitoutunut tukemaan sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöjen tavoitteita eduskuntatyössään, vastustamaan syrjintää ja vihapuhetta sekä edistämään näiden ryhmien osallistumista päätöksentekoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Joona Räsäsen kotisivut
*
Punkaharjun kirkko

** Punkaharjun kirkko** eli **Apostoli Tuomaan kirkko** on Punkaharjun kappeliseurakunnan kirkko ja sijaitsee entisen Punkaharjun kunnan Punkasalmessa Savonlinnassa. Punkaharjun kirkko on vihitty käyttöön uudenvuodenpäivänä vuonna 1923. Kirkon on suunnitellut savonlinnalainen rakennusmestari R. Rouhe (Rosengren). Alttaritaulun kirkkoon lahjoitti And. Auvinen Osakeyhtiö. Alttaritaulun kuvaa apostoli Tuomasta ja sen on maalannut Martta Helminen 1927.  Kirkon ensimmäiset urut valmisti Kangasalan urkutehdas Punkaharjun seurakunnan 10-vuotisjuhlaan. Nykyiset kirkon 15-äänikertaiset urut on vuodelta 1973 ja rakentanut urkurakentamo Hans Heinrich.

Vuonna 2000 valmistui kirkossa merkittävin peruskorjaus. Kirkkosalia jatkettiin noin viidellä metrillä, eteistilaksi rakennettiin lasikäytävä ja kellotapuli sijoitettiin kirkon yhteyteen. Kirkon kuorin sivuikkunoihin tuli taiteilija Maire Pyykön suunnittelemat lasimaalaukset. Piispa Voitto Huotari toimitti kirkon peruskorjauksen jälkeen uudelleen käyttöönoton ja nimesi kirkon Apostoli Tuomaan kirkoksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Savonlinnan seurakunta: Punkaharjun kirkko
Code 666: Religion Syndrome Deceased

**Code 666: Religion Syndrome Deceased** on suomalaisen melodisen black metalin yhtyeen Funeris Nocturnumin kolmas studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2002 levymerkillä Woodcut Records.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Horgath – basso
* Trmnt.xes – laulu
* Ruho – kosketinsoitin
* Draco – rummut
* Sin'equamnon – kitara
* Impresouvenair Mort-nérgal – kitara

### Muut tekijät
* Arttu Sarvanne – äänittäjä, miksaaja
* Minerva Pappi – masteroija
* Jari Kumanto – kuvat
* Aroldne – layout, design
* Hellgoth – kansitaide

## Arvostelut
* Imperiumi.net: 

## Aiheesta muualla
* 
* Code 666: Religion Syndrome Deceased discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Enter My Silence

**Enter My Silence** on suomalainen melodista death metalia soittava yhtye. Se perustettiin vuonna 1995 Jyväskylässä.

Yhtye toimi aiemmin nimellä **Captivity**.

## Jäsenet
* Mika Lisitzin – laulu (2004–)
* Tuomas Jäppinen – laulu, kitara (1995–)
* Arto Huttunen – kitara (1996-)
* Ville Friman – basso (2003–)
* Teemu Hokkanen – rummut (1995–)

### Entiset jäsenet
* Ville Lapio – basso (2000–2001)
* Mikko Kotamäki – laulu (2001–2004)

## Diskografia
;Studioalbumit
* 
* 

;Demot
* 

## Aiheesta muualla
* 
*  (Captivity)
Jalkapallon I divisioonan kausi 1975

**Jalkapallon I divisioonan kausi 1975** oli vuonna 1973 perustetun I divisioonan kolmas kausi. Kaudella 1975 I divisioona pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana.

I divisioonan voitti GBK, ja joukkue nousi kaudeksi 1976 Mestaruussarjaan. Toiseksi sijoittunut OPS nousi myös suoraan. Viimeisiksi sijoittuneet TuTo, KaPa ja LaPS putosivat II divisioonaan. I divisioonan maalikuninkuuden kaudella 1975 jakoivat GBK:n Christian Nyman ja Tapio Raatikainen 16 maalilla. I divisioonan yleisömäärä kaudella 1975 oli yhteensä 101 999 henkeä eli keskimäärin 773 katsojaa ottelua kohti.

## Joukkueet

I divisioonaan osallistui 12 joukkuetta, joista seitsemän kaudelta 1974, kaksi putoajaa kauden 1974 Mestaruussarjasta ja kolme nousijaa kauden 1974 II divisioonasta. Mestaruussarjassa viimeiseksi sijoittuneet Kuusysi ja I-Kissat putosivat suoraan. I-Kissojen sarjapaikka siirtyi Ilvekselle. II divisioonan lohkovoittajat LaPS, Pyrkivä ja Sport nousivat suoraan.

## Sarjataulukko

Lähde: Jalkapallokirja 1976

**(M)** = Mestari; **(N)** = Nousija; **(P)** = Putoaja

## Tulokset

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

## Tilastot

### Maalintekijät

Lähde: Jalkapallokirja 1976

### Yleisömäärät

Lähde: Jalkapallokirja 1976

## Katso myös

* Mestaruussarjan kausi 1975
* II divisioonan kausi 1975
* Suomen Cup 1975

## Lähteet
Gabriel Hagert

**Gabriel Hagert** (1706 – 23. toukokuuta 1774 Porvoo) oli Porvoon pormestari vuodesta 1741. Hän oli keskeinen hattupoliitikko. Hän ajoi menestyksekkäästi valtiopäivillä Porvoon etuja. Vuoden 1765–1766 valtiopäiviä lukuun ottamatta hän osallistui kaikille vapauden ajan valtiopäiville. Ennen pormestarinuraa hän oli ollut tuomarin virassa.

## Lähteet
Hagerup

**Hagerup** oli tanskalainen kirjankustantamo, kirjakauppa ja antikvariaatti. Sen perusti 1852 Hans Hagerup. Hänen poikansa Eiler Hagerup kehitti sitä voimakkaasti, niin että siitä tuli Tanskan suurimpiin kuuluva kustannusyhtiö, ja se muutettiin osakeyhtiöksi 1920. Vuodesta 1928 sitä johti Paul Hagerup.

Hagerupin toiminta itsenäisenä yrityksen päättyi 1954, jolloin se yhdistyi Aschehoug Dansk Forlagiin.

## Lähteet