open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tietopörssi

**Tietopörssi** oli suomalainen VipVisionin tuottama MTV3-kanavalla vuosina 1995–1996 esitetty visailuohjelma. Ohjelman juontajana toimi Reijo Salminen ja tuomarina Jyrki Otila. Ohjelma oli jatkoa samojen tekijöiden tuottamalle vuosina 1987–1994 esitetylle visailuohjelmalle *[[Kolmosvisa]]*. Sitä esitettiin kerran viikossa keskiviikkoiltaisin kello 20.00–21.00. Tietopörssin jälkeen Salminen ja Otila tekivät PTV4-televisiokanavalle visailuohjelmaa *[[Retsi & Jykke]]*.

## Parodia
Vuonna 1996 esitetyssä sketsisarjassa *[[Hömppäveikot]]* esitettiin Tietopörssi-ohjelmasta parodisia sketsejä, joissa Jope Ruonansuu esitti juontaja Salmista ja tuomari Otilaa sekä muut sarjan näyttelijät kilpailijoita.

Myös vuonna 1996 levyttämällään albumilla Piinapenkki Jope Ruonansuu parodioi Tietopörssi-ohjelmaa kuvitteellisella Piinapenkki-tietovisallaan, jossa kilpailijoina oli Ruonansuun imitoimia julkisuuden henkilöitä, kuten Aarne Tanninen, Pekka Vennamo ja Sakari Kuosmanen.

## Lähteet
Noppapotti

**Noppapotti** oli suomalainen vuosina 1995–1996 MTV3-kanavalla esitetty visailuohjelma. Ohjelman juontajana toimi Jukka-Pekka Palo. 

*Noppapotin* ensimmäinen ohjelma esitettiin tammikuussa 1995, ja sitä esitettiin arkipäivisin maanantaisin, tiistaisin ja keskiviikkoisin. *Noppapotti*-ohjelmaa tehnyt tuotantoyhtiö Vizor teki myös vuosina 1991–1995 esitetyn visailuohjelman *[[Megavisa]]*. *Noppapottia* ja *Megavisaa* esitettiinkin toukokuuhun 1995 asti MTV3-kanavan arkiohjelmistossa rinnakkain. 

Ohjelman teossa käytettiin Amiga-tekniikkaa.

## Noppapotti populaarikulttuurissa
* Jope Ruonansuu viittaa *Noppapotti*-ohjelmaan vuonna 1995 levytetyn kappaleen "Jukka Pekka Palo" sanoissa.

## Lähteet
Eila Rinne

**Eila Ilona Rinne (oik. Kahra, ent. Teikko)** (18. kesäkuuta 1920 Viipuri – 19. tammikuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän syntyi Viipurissa maineikkaaseen Rinteen näyttelijäsukuun: Einari Rinne oli hänen isänsä, Jalmari Rinne ja Joel Rinne setiä. Hänen äitinsä oli näyttelijä Eine Laine. 

Eila Rinne oli naimisissa näyttelijä Kalevi Kahran kanssa. Hän esiintyi useissa elokuvissa, muun muassa *[[Täällä Pohjantähden alla (vuoden 1968 elokuva)|Täällä Pohjantähden alla]]* (1968) Aliina Laurilan roolissa. Hän työskenteli myös Helsingin kaupunginteatterissa muun muassa musikaalissa *[[Viulunsoittaja katolla]]* Goldena. Omien rooliensa lisäksi hän toimi opettajana Teatterikorkeakoulussa.

Eila Rinne palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1969. Hän sai valtion ylimääräisen taiteilijaeläkkeen toukokuusta 1987 alkaen. Rinne kuoli 70-vuotiaana vaikeaan sairauteen Helsingissä. Rinne on haudattu sukuhautaan Hietaniemen hautausmaalle.

## Filmografia

### Elokuvat

### Televisioelokuvat -ja sarjat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Eila Rinteen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Galaksin rotaatiokäyrä

**Galaksin rotaatiokäyrä** on kosmologiassa galaksin pyörimistä kuvaava käyrä. Se muodostuu, kun galaksin eri osien ratanopeudet esitetään ko. osien ja galaksin keskustan välisen etäisyyden funktiona.

Galaksien on havaittu pyörivän nopeammin kuin näkyvän aineen määrän perusteella voidaan ennustaa.  Tämä on johtanut nk. pimeän aineen etsintään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nils Brandt

**Nils Gunnar ”Nisse” Brandt** (13. tammikuuta 1932 Porvoo – 5. kesäkuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.

Brandt teki pitkän uran Helsingin ruotsinkielisissä teattereissa ja elokuvissa joita tehtiin sekä Suomessa että Ruotsissa. Brandt ei ollut ulkonäkönsä takia juuri sankarirooleissa vaan useammin työmiehenä: apteekkarina, autoilijana tai poliisikonstaapelina. Ruotsalaisissa *Veijarikopla*-elokuvissa (*[[Jönssonligan]]*) hän esitti yhtä päähenkilöistä, Rockya. Brandt esiintyi myös Ingmar Bergmanin elokuvassa *[[Fanny ja Alexander]]* (1982).

Brandt esiintyi myös useissa TV-sarjoissa. Vuosina 1960–1961 hän oli Unga Teaternin ensimmäinen johtaja.

Brandt sai Pro Finlandia -mitalin 1989.

## Valikoitu filmografia
* *[[Suomalaistyttöjä Tukholmassa]]*, 1952
* *[[Mumintrollet]]*, 1969 (13-osainen televisionäytelmä, Brandt esitti Muumipappaa)
* *Dagar med Knubbe*, 1976 (Vedmanin rooli lastenohjelmassa) 
* *[[Miestä ei voi raiskata (elokuva)|Miestä ei voi raiskata]]*, 1977
* *[[Veijarikopla]]*, 1981 
* *[[Veijarikopla ja Dynamiitti-Harry]]*, 1982
* *[[Fanny ja Alexander]]*, 1982
* *[[Dirty Story]]* 1984
* *Lumottu tie*, 1987
* *Vihan päivät*, 1991 (jakso esitettiin Brandtin jo kuoltua)

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
*Nils Brandt i Familjen Bergström. YLE Elävä arkisto/Arkivet.
*Mera med Nils Brandt.  Yle Elävä arkisto/Arkivet.
*
*
Steve-projekti

**Steve-projekti** () on luettelo tieteenharjoittajista, joiden nimi on *Stephen* tai sen muunnelma (kuten *Stephanie*, *Stefan*, *Esteban* ja niin edelleen) ja jotka ”kannattavat evoluutiota”. Luettelon tuotti yhdysvaltalainen National Center for Science Education ”kieli poskessa tehtynä parodiana” kreationistien listoista, joissa tutkijat ”epäilevät evoluutiota”. 

## Katso myös
* Lentävä spagettihirviö

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Project Steve main page  
* Talk.Origins page on Project Steve
Mungo Jerry

**Mungo Jerry** on englantilainen popyhtye, joka vaikutti erityisesti 1970-luvulla. "In The Summertime" on yhtyeen tunnetuimpia kappaleita.

## Yhtyeen jäsenet
* Ray Dorset – laulaja, sanoittaja
* Colin Earl – kosketinsoittimet
* Alan Johnson – banjo/kitara
* Mike Cole – basisti
* Joe Rush – lyömäsoitin
* John Godfrey - bassokitara

## Diskografia
### Albumit
* *Mungo Jerry* – 1970
* *Electronically Tested* – 1971
* *You Don't Have To Be In The Army* – 1971
* *Boot Power* – 1972
* *Long Legged Woman Dressed In Black* – 1974
* *Impala Saga* – 1975
* *Ray Dorset & Mungo Jerry* – 1977
* *Lovin’ In The Alleys And Fightin' In The Streets* – 1977
* *Six A Side* – 1979
* *Together Again* – 1981
* *Boogie Up* – 1982
* *Katmandu – A Case for the Blues* – 1984
* *All The Hits Plus More* – 1987
* *Snakebite* – 1991
* *Old Shoes New Jeans* – 1997
* *Candy Dreams* – 2001
* *Move On – The Latest and the Greatest* – 2002
* *Adults Only* – 2003
* *Naked – From the Heart* – 2007
* *When She Comes, She Runs All Over Me* – 2007
* *Cool Jesus* – 2012

### Singlet
* "In The Summertime" – 1970 
* "Baby Jump" – 1971 
* "Lady Rose" – 1971 
* "You Don't Have To Be In The Army To Fight In The War" – 1971 
* "Open Up" – 1972 
* "Alright Alright Alright" – 1973
* "Wild Love" – 1973
* "Long Legged Woman Dressed In Black" – 1974 
* "In the Summertime ’87" – 1987
* "Prospects" – 1985 
* "Support The Toon – It's Your Duty – 1999

## Aiheesta muualla
Uuskreationismi

**Uuskreationismi** () on liike, jonka tavoitteena on ilmaista kreationismi käsittein, jotka saisivat paremman vastaanoton julkisuudessa sekä päätöksentekijöiden, opettajien että tiedeyhteisön keskuudessa. 

Keskeinen uuskreationismin muoto on älykäs suunnittelu.

Frans de Waal on kirjassaan *Are We Smart Enough to Know How Smart Animals Are?* ehdottanut toisenlaista versiota uuskreationismista. Tämä ei liity älykkääseen suunnitteluun, vaan on ihmiskeskeinen kanta, jossa evoluutio hyväksytään vain osittain. Tämä uuskreationismin muoto tunnustaa apinan ja ihmisen väliset keholliset samankaltaisuudet, mutta pitää näitä mieliltään erilaisina. Tällainen uuskreationismi katsoo, että evoluutio ei koske ihmisen mieltä, vaan ihmismieli on fundamentaalisesti erilainen kuin muilla elollisilla. 

## Katso myös

* Evoluutioteorian yhteiskunnalliset vaikutukset
* Luomiskertomus
* Teistinen realismi
* Älykkään suunnittelun liike

## Lähteet
George Hincapie

**George Hincapie Garcés ** (s. 29. kesäkuuta 1973 Queens, New York City) on uransa päättänyt yhdysvaltalainen maantiepyöräilijä, joka oli parhaimmillaan yhden päivän kilpailuissa. Hän voitti Gent–Wevelgem-klassikon vuonna 2001.

Hincapie aloitti ammattilaisuransa Motorola-tallissa vuonna 1993. Hän ajoi vuodesta 1997 lähtien US Postalin sekä sitä vuonna 2005 seuranneen Discovery Channel Pro Cycling Teamin väreissä, kunnes talli lopetti toimintansa kauden 2007 jälkeen. Vuosina 2008–2009 hänen tallinsa oli Team Columbia ja vuosina 2010–2012 BMC Racing Team. 

Hincapie oli ainoa pyöräilijä, joka ajoi Lance Armstrongin joukkuetoverina tämän jokaisessa alun perin voittamassaan Ranskan ympäriajossa 1999–2005. Syyskuussa 2012 Hincapie sai puolen vuoden kilpailukiellon osallisuudestaan Armstrongin ja US Postal -tallin dopingskandaaliin. Hän menetti kaikki kilpailutuloksensa 31. toukokuuta 2004 – 31. heinäkuuta 2006 väliseltä ajalta.

## Saavutuksia
*Olympialaiset: 2000 kahdeksas
*Pariisi–Roubaix: 1999 neljäs, 2000 kuudes, 2001 neljäs, 2002 kuudes, 2004 kahdeksas, 2005 toinen, 2008 yhdeksäs
*Flanderin ympäriajo: 2002 neljäs, 2005 seitsemäs, 2006 kolmas, 2008 viides, 2010 kuudes, 2011 kuudes
*Züri-Metzgete: 2004 kahdeksas
*Gent–Wevelgem: 1999 neljäs, 2001 voitto, 2002 kolmas, 2004 neljäs, 2006 viides, 2010 neljäs
*HEW Cyclassics: 1999 viides, 2002 viides
*Maailmancup: 2002 seitsemäs
*UCI ProTour: 2005 kymmenes
*Kuurne–Bryssel–Kuurne: 2005 voitto
*GP Ouest-France: 2005 voitto
*Yhdysvaltain maantiepyöräilymestaruuskilpailu: 1998 voitto, 2006 voitto, 2009 voitto 
*First Union Classic: 1999 voitto
*Ranskan ympäriajo:
**1998 etapilla 3 kolmas
**2004 etapin 4 (joukkueaika-ajo) voitto
**2005 kokonaiskilpailun 14. sekä etappien 4 (joukkueaika-ajo) ja 15 voitto
**2006 prologissa toinen, ajoi johtajan keltaisessa paidassa toisella etapilla
**2007 prologissa kolmas 
**2009 kokonaiskilpailussa 19.
*Pariisi–Nizza-ajo: 2004 kokonaiskilpailun viides
*Tirreno–Adriatico: 2005 kokonaiskilpailun kuudes
*Dauphiné Libéré:
**2005 prologin ja etapin 7 voitto
**2008 etapin 2 voitto
*Eneco Tour: 2006 kokonaiskilpailun toinen ja etapin 4 voitto
*De Pannen kolmen päivän ajo: 2002 kokonaiskilpailun kolmas, 2004 kokonaiskilpailun voitto
*Setmana Catalana: 1997 etapin 1 voitto
*Kalifornian ympäriajo: 
**2006 etappien 2 ja 5 voitto
**2008 etapin 7 voitto 
*Luxemburgin ympäriajo: 
**1994 kokonaiskilpailun toinen, pistekilpailun sekä etappien 1 ja 4 voitto
**1999 pistekilpailun voitto
*Missourin ympäriajo: 2007 kokonaiskilpailun ja etapin 2 voitto
*USA Pro Cycling Challenge: 2011 etapin 2 voitto

## Lähteet
*George Hincapie Trap&ndash;Friis -tietokannassa  
*George Hincapie Cycling Archives -tietokannassa 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*George Hincapien virallinen nettisivu
M/S Birka Shipper

**M/S Birka Shipper** () on ahvenanmaalaisen Birka Cargo Ab:n omistukseen rekisteröity ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1992 Mačvanska Mitrovicassa, Serbiassa ja Fosen Mekaniske Verksted-telakalla Fosenissa, Norjassa alus on varustettu. Kuollutta painoa *Birka Shipperillä* on 5&nbsp;745 tonnia ja jääluokitus on 1A eli se pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin. Alus on rekisteröity Suomen lipun alle ja kotisatama on Maarianhamina. 

Birka Shipperin sisaraluksia ovat M/S Birka Transporter, M/S Birka Exporter, M/S Ahtela, M/S Aknoul ja M/S Amber.

## Käyttöhistoria

Vuonna 1992 alus luovutettiin Rederi AB Gustav Eriksonin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Maarianhamina. Tuolloin aluksen nimi oli *Styrsö*. Tämän jälkeen Transfennica aloitti liikennöinnin aluksella Suomen ja Länsi-Euroopan välillä. Vuonna 1995 Styrsö rekisteröitiin United Shippingin omistukseen. Kotisatama säilyi Maarianhaminana. Vuonna 1996 alus siirtyi Hangon ja Lyypekin väliseen liikenteeseen. Tammikuussa 2000 ruotsalainen Korsnäs Ab vuokrasi aluksen Ruotsin ja Länsi-Euroopan väliseen liikenteeseen.

Nykyisen omistajan, Birka Cargo Ab:n haltuun laiva rekisteröitiin tammikuussa 2002. Saman vuoden heinäkuussa alus sai nykyisen *Birka Shipper* -nimensä.  Finnlines liikennöi aluksella vuodenvaihteeseen 2009/10 jonka jälkeen alus sai 5+1-vuotisen rahtauksen ruotsalaiselta Holmen Paperilta.
Mainittavaa myös on aluksen 4-kuukautinen rahtaus vuoden 2009 lopulla Finnlinesin alaisuudessa tanskalaiselle Nordanalle, jossa alus liikennöi Välimerellä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Fakta om Fartyg – M/S Styrsö 
*Birka Cargo
Saamelaisten kotiseutualue

**Saamelaisten kotiseutualue** (, ,  ja ) on Suomen perustuslaissa edellytetty ja saamelaiskäräjistä annetussa laissa tarkemmin määritelty saamelaisten kulttuurillinen ja kielellinen autonominen alue, joka sijaitsee Suomen pohjoisosassa. Saamelaisten kotiseutualueeseen kuuluvat Enontekiön, Utsjoen ja Inarin kunnat sekä Sodankylän pohjoisosassa sijaitseva Lapin paliskunnan alue. 

Suomen perustuslain mukaan saamelaisilla on kotiseutualueellaan kieltään ja kulttuuriaan koskeva itsehallinto, josta tarkemmin säädetään lailla. Nykyisin kuitenkin vain noin kolmasosa Suomen saamelaisista asuu koti­seutu­alueellaan.

## Lähteet
* 
* Sosiaali- ja terveysministeriö – Saamelaiset 

### Viitteet
M/S Exporter

**M/S Exporter** () on ahvenanmaalaisen Birka Cargo Ab:n omistukseen rekisteröity ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1991 Mačvanska Mitrovicassa, Jugoslaviassa ja Fosen Mekaniske Verksted -telakalla Fosenissa, Norjassa alus on varustettu. Kuollutta painoa *Exporterilla* on 5&nbsp;409 tonnia ja jääluokitus on 1A eli se pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin. Alus on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Maarianhamina.

Exporterin sisaraluksia ovat M/S Birka Transporter, M/S Birka Shipper, M/S Ahtela, M/S Aknoul ja M/S Amber. 

Rederiaktiebolaget Eckerön ostettua Birka Cargon omistavan Birka Line Ab:n, jätettiin aluksien nimestä Birka -sana pois.  

## Käyttöhistoria

Vuonna 1991 alus luovutettiin Rederi Ab Gustaf Eriksonin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Maarianhamina. Tuolloin aluksen nimi oli *Granö*. Tämän jälkeen Transfennica aloitti liikennöinnin aluksella, reitillä Rauma–Lyypekki. Vuonna 1995 Granö rekisteröitiin United Shippingin omistukseen. Kotisatama säilyi Maarianhaminana. Saman vuoden aikana alus siirtyi Suomen ja saksalaisen Kielin satamakaupungin väliseen liikenteeseen. Lokakuussa 1996 alus palasi takaisin Rauman ja Lyypekin välille. Tammikuussa 1997 Granö aloitti liikennöinnin linjalla Hanko–Lyypekki. Tammikuussa 2000 ruotsalainen Korsnäs AB vuokrasi aluksen Ruotsin ja Länsi-Euroopan väliseen liikenteeseen.

Nykyisen omistajan, Birka Cargo Ab:n haltuun laiva rekisteröitiin tammikuussa 2002. Saman vuoden kesäkuussa alus sai nykyisen *Birka Exporter* -nimensä. 

Aamulla 8. joulukuuta 2008 Birka Exporter törmäsi Pohjanmerellä troolariin ollessaan matkalla Belgian Antwerpeniin. Törmäyksen jälkeen alus meni Alankomaiden Amsterdamiin ja joutui muutamaksi päiväksi kuivatelakalle.

Alus liikennöi pääosin ruotsalaisen Holmen -paperiyhtiön lukuun, kuljettaen paperi- ja puutavaralastia Ruotsista Englantiin ja Saksaan. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Fakta om Fartyg – M/S Granö 
* Birka Cargo
Älykäs putoaminen

**Älykäs putoaminen** () on parodia älykkään suunnittelun () liikkeestä. Älykäs putoaminen on näennäistieteellinen, yliluonnollinen painovoiman selitys, josta on tullut pienimuotoinen internet-ilmiö. Sen mukaan vapaan putoamisen aiheuttaa ”jumalan käsi”, kuten Michelangelon Sikstiiniläiskappelin maalauksessa.  

## Katso myös

* Lentävä spagettihirviö
* Reductio ad absurdum
* Uskontoparodia
* Älykäs suunnittelu

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''The Onion'' -lehden parodia  
* Intelligent Forces  
* intelligentattraction.com
Gauja

**Gauja** (viroksi *Koiva jõgi*, toisinaan suomeksi *Koivajoki*) on joki Pohjois-Latviassa, vanhan Liivinmaan alueella.

Riianlahteen Riian koillispuolelle laskeva Gauja on 452 kilometriä pitkä. Joen lähteet sijaitsevat Cēsiksen kaakkoispuolella. Joki virtaa ensin koilliseen ollen Valkan kaakkoispuolella Viron ja Latvian välisenä rajajokena ennen kuin ottaa suunnakseen Riianlahden virraten muun muassa Valmieran, Cēsisin, Līgatnen ja Siguldan kaupunkien kautta.

Gaujaan laskee useita sivujokia, kuten Amata ja Rauna.

Gauja on hiekkapohjainen, ja sen rantoja täplittävät monin paikoin hiekkakivikalliot. Valmieran ja Siguldan välinen alue on Gaujan kansallispuiston aluetta.

Gauja on suosittu melontajoki, ja sitä pitkin pääsee hyvin myös kumiveneellä ja puista kootuilla lautoilla, joskin koskissa jälkimmäisillä saattaa olla hieman taiteilemista. Varsinkin juhannuksen aikaan (23.-24.6.) latvialaiset kerääntyvät Gaujalle juhlimaan mitä moninaisimmin tavoin.

## Karttoja ja valokuvia

Kuva:Fluss-lv-Gauja.png|Kartta Gaujasta Latviassa.
Kuva:Koiva jõgi Valgla - Gauja Sateces baseins.svg|Gaujan valuma-alue
Kuva:Gauja panorama 16052015.jpg|Gaujan mutka lähellä Viron ja Latvian välistä rajaa
Kuva:Gaujostiltas.JPG|Maantiesilta lähellä Siguldan kaupunkia
Kuva:Valmiera, sild üle Koiva jõe.JPG|Valmierassa sijaitseva uusi silta
Kuva:Ziedleju klintis 2004-10-23.jpg|Gaujan varrella ja sen sivuhaaroijen varsilla on 25 luolaa, jossa on kalliopiirroksia
Kuva:Raudteesild üle Koiva (Gauja) jõe - Railway bridge over the Gauja River (12809975165).jpg|Rautatiesilta ylittää Gaujan. Kuva on vuodelta 1889.
Uusi Nainen

**Uusi Nainen** oli suomalainen kulttuuri- ja mielipidelehti, joka ilmestyi vuodesta 1944 vuoteen 2008. Uusi Nainen oli alun perin Suomen Naisten Demokraattisen Liiton (SNDL) lehti, mutta ilmestyi loppuaikoinaan sitoutumattomana. 

Uusi Nainen ilmestyi alun perin kuukausittain, mutta vuosina 2003–2008 enää seitsemän numeroa vuodessa.

## Historiaa
Uusi Nainen -lehden perusti vuonna 1945 SNDL, jolla sen julkaisuoikeudet olivat vuoteen 1990 saakka. Vuoden 1977 alkupuoliskolla Uuden Naisen nettolevikki oli lähes 80&nbsp;000 kappaletta, mikä teki siitä kuudenneksi suurimman suomalaisen naistenlehden Kotilieden, Annan, Jaanan, Me Naisten ja Eevan jälkeen. Uusi Nainen sai vuonna 1977 valtion tiedonjulkistamispalkinnon ensimmäisenä naistenlehtenä.

Vuonna 1982 Uusi Nainen muuttui järjestölehdestä omaksi osakeyhtiökseen, joka myytiin Kansan Uutisille 1986, mutta lehtien yhteistyö ei ottanut toimiakseen. Vuonna 1990 Uusi Nainen -lehden toimitus ryhtyi SNDL:n kanssa puuhaamaan irrottautumista Kansan Uutisista. Entinen kansanedustaja Ulla-Leena Alppi oli keskeinen henkilö sen takana, että lehden julkaisemista varten perustettiin Palmikot-niminen yhdistys. Vuosina 1997–2003 lehteä julkaisi Osuuskunta Onnen Oma.

## Päätoimittajia
*Lyyli Heinonen 1945–1950
*Anna Nevalainen 1950–1952
*Sirkka-Liisa Lähteenoja 1952–1957
*Suoma Lukander 1961–1982
*Risto K. Tähtinen 1982–
* Anneli Kanto 1987–1997

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Uuden naisen sivusto vuodelta 2007 Internet Archivessa
Radikaali sukupuolieron teoria

**Radikaali sukupuolieron teoria** () pohjautuu ranskalaiseen poststrukturalistiseen ajatteluperinteeseen ja toisaalta ranskalaiseen ja etelä-eurooppalaiseen feministiseen liikkeeseen. Radikaalin sukupuolieron teoreetikot korostavat sitä, että ongelmana ei niinkään ole miesten ja naisten toteutumaton tasa-arvo kuin se, että sukupuolten todellista eroa ei tunnusteta ja tehdä näkyväksi. Puhutaan positiivisesta sukupuolierosta, jolla tarkoitetaan sitä, että naisen ero miehestä määritellään myönteisenä asiana ja voimavarana.

Merkittävimpänä radikaalin sukupuolieron teoreetikoita ovat muun muassa Luce Irigaray, Rosi Braidotti ja Elizabeth Grosz. Suhtautuminen radikaaliin sukupuolieron teoriaan on ehkä merkittävin vedenjakaja sekä feministisessä teoriakeskustelussa, naistutkimuksessa että feministisen liikkeen sisällä.

Radikaaleja sukupuolieron teoreetikkoja on arvosteltu sukupuolen essentialisoimisesta: he ottavat sukupuolieron annettuna. Se on heille joko biologinen tosiasia tai sen olemassaolo on tietyn poliittisen strategian lähtökohta. He eivät kysy kuinka naisiksi tai miehiksi tullaan, vaan olettavat jonkin luonnollisen ja yhteisen naiseuden kokemuksen olevan olemassa sinänsä. Radikaalia sukupuolieron teoriaa on arvosteltu myös heteronormatiivisuudesta.

Radikaalin sukupuolieron teoria rantautui Yhdysvaltoihin 1980-luvulla haastaen aikaisemmin tehdyn jaottelun sosiaalisen () ja biologiseen () sukupuoleen. Se on siten vaihtoehtoinen tapa käsitteellistää sukupuoli.

## Katso myös
* Ranskalainen feminismi
* Standpoint-teoria
Val d’Orcia

**Val d’Orcia** tai **Valdorcia** on alue Toscanassa Italiassa. Se sijaitsee Sienan maakunnassa, Sienan eteläpuolella ja Firenzen kaakkoispuolella Castiglione d’Orcian, Montalcinon, Pienzan, Radicofanin ja San Quirico d’Orcian kuntien alueella. 

Alue koostuu viljellyistä kukkuloista, joiden välissä on pieniä kaupunkeja ja kyliä. Seutua on ikuistettu lukuisissa renessanssiajan maalauksissa.

Vuonna 2004 Val d'Orcian alue lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon; Pienzan keskusta oli ollut luettelossa jo vuodesta 1996 lähtien.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Valdorcian luonnonpuiston sivut 
* Val d’Orcian maaseutu
Pienza

**Pienza** on kaupunki Sienan maakunnassa Val d’Orcian alueella Toscanassa Keski-Italiassa. Kaupunki sijaitsee Montepulcianon ja Montalcinon kaupunkien välillä. Kaupungin pinta-ala on 123&nbsp;km² ja väkiluku runsaat 2&nbsp;000. Kaupunkia pidetään renessanssiajan kaupunkisuunnittelun kehtona, ja se on ollut Unescon maailmanperintöluettelossa vuodesta 1996 lähtien. Vuonna 2004 koko Val d’Orcian alue liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon.

## Historia
Aaneas Silvio Piccolomini (1405–1464) halusi tehdä kotikaupungistaan renessanssityylisen kaupunkisuunnittelun malliesimerkin. Kun hänet vuonna 1459 valittiin paaviksi, nimeltään Paavi Pius II, hän ryhtyi toteuttamaan suurisuuntaisista suunnitelmaansa, mutta ehti kuolla ennen hankkeen valmistumista. Siihen mennessä saatiin valmiiksi vain muutama rakennus, joista yksi on tuomiokirkko.

## Nähtävyydet
Kaikki Pienzan tärkeät uskonnolliset ja maalliset rakennukset ovat Piazza Pio II:lla. 

Aukion etelälaidalla on tuomiokirkko. Siellä ovat Paavi Pius II:n tilaamat alttaritaulut viideltä sienalaiselta taiteilijalta. Yksi alttaritauluista on Vecchiettan *Neitsyt Marian taivaaseenastuminen*.

Länsilaidalla on Palazzo Piccolomini, jossa Piccolominin suku asui 1960-luvun puoliväliin saakka. Sen ylellisiä juhlahuoneistoja ja keskiaikaisia aseita täynnä oleva Sala d'Armin (varuskasarmin) näkee vain opastetuilla kierroksilla.

Itälaidalla olevassa Museo Diocesanossa on maalauksia, veitoksia, kuvakudoksia ja muuta keskiajan ja renessanssin taidetta seudun kirkoista. Tärkeimpiä esineitä ovat Piuksen papinkaapu, jonka englantilaiset papit koruompelivat 1300-luvulla, Pietro Lorenzettin puinen alttaritaulu sekä 1100-luvulla tehty krusifiksi. 

Tuomiokirkkoa vastapäätä on kaupungintalo, Palazzo Comunale.

Pienzassa on kuvattu kohtauksia elokuvasta Englantilainen potilas.

## Lähteet
*Firenze ja Toscana, Tammi 2007

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Pienza Unescon sivuilla
*Pienza.com - taidetta ja arkkitehtuuria
Montalcino

**Montalcino** on kukkulakaupunki ja kunta Italian Toscanassa Sienan maakunnassa Val d’Orcian alueella.
Kaupunki sijaitsee Pienzan länsipuolella 42 kilometriä Sienasta, 110 kilometriä Firenzestä ja 150 kilometriä Pisasta. Kaupungin pinta-ala on 244&nbsp;km² ja väkiluku noin 5&nbsp;000. Kaupunki on kuulun punaviinin, Brunello di Montalcinon kotipaikka. Val d’Orcian alue ja siten myös Montalcino pääsivät vuonna 2004 Unescon maailmanperintöluetteloon.

## Nähtävyyksiä
Kaupunkikuvaa hallitsee sienalaisten 1300-luvulla rakentama linnoitus, Rocca. Se sijaitsee aivan kaupungin muurin ulkopuolella ja sen korkeilta muureilta ja torneista on hyvät näköalat.

Kaupungin keskeisin aukio on Piazza del Popololle. Sen laidalla on 1292 rakennettu kaupungintalo, Palazzo Comunale. Aukiolta mäkeä ylöspäin on kaupungin merkittävin museo, Museo Civico. Se toimii entisessä Sant’Agostinon luostarissa. Museon kokoelmissa on keskiaikaista ja myöhäisgoottilaista taidetta, puuveistoksia 1300-1400-luvulta ja majolika-kannuja.

## Lähteet
*Firenze ja Toscana, Tammi 2007

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Montalcinon taidetta ja arkkitehtuuria
Pekka Olkkonen

**Pekka ”Pexi” Olkkonen** (s. 29. tammikuuta 1981 Lemi, Suomi) on lemiläinen muusikko. Hän on suomalaisen metalliyhtye Stam1nan soolokitaristi ja yksi perustajajäsenistä. Yhtyeen esiintymisissä hän toimii myös taustalaulajana. Olkkonen soittaa Stam1nassa kaikki kitarasoolot ja korkeat "lead"-kitarat. Olkkonen käyttää sooloissaan paljon tapping-tyyliä ja soolokitaristiksi nähden hyvin vähän erilaisia efektejä. 

Hän on toiselta ammatiltaan psykologi. Olkkonen tunnetaan myös aktiivisena kuntosaliharrastajana.

Olkkonen säveltää Stam1nan kappaleet yhdessä laulaja-kitaristi Antti Hyyrysen kanssa. Olkkosella on yhdeksän Ibanez-merkkistä kitaraa, joista hän käyttää Ibanez Xiphosta, Ibanez RG7 "Raja" Customia ja Ibanez RG1527:aa. Vahvistimina/kaappeina Olkkonen käyttää Mesa/Boogien Stiletto Deuce Stage II-, Roadster- ja Dual Rectifier -vahvistimia sekä Mesa/Boogien 4x12 Recto Standard Slant+Straight + 4x12 Stiletto Traditional Straight -kaappeja. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Olkkonen Imperiumi.netin haastattelussa (2019)
Brunello di Montalcino

**Brunello di Montalcino** on italialainen punaviini, jota valmistetaan Toscanassa Montalcinon alueella noin 100 kilometriä Firenzestä kaakkoon. Se on yksi kuuluisimmista ja kalleimmista italialaisista viineistä. 

## Historia
Jo 1600-luvulla Englannin kuningas Kaarle II oli ylistänyt ”*Mont Alchinin*” viiniä. Brunello di Montalcino -viinin loi Clemente Santi sukunsa kanssa maatilalla Il Greppossa; suvun nykyinen nimi on Biondi-Santi.

Viiniä on tehty 1800-luvun lopusta lähtien, mutta suosioon se nousi vasta 1970-luvulta lähtien. Tilanne muuttui, kun Brunello-viini sai vuonna 1966 DOC-alkuperämerkinnän ja vuonna 1980 yhtenä ensimmäisistä viineistä DOCG-luokituksen.

## Valmistus
Viini valmistetaan Sangiovese-rypälelajikkeesta, josta Montalcinon seudulla käytetään nimeä *Brunello*. Brunello di Montalcino -viinissä käytetään ainoastaan tätä lajiketta. Valmistustapa on hyvin yksinkertainen: Brunello-rypäleiden annetaan kypsyä myöhään, ja ne poimitaan vasta lokakuun puolivälissä vanhoista, vähän satoa tuottavista köynnöksistä. Viinin annetaan käydä pitkään ja hitaasti, ja viinirypäleiden kuoret pidetään mukana mahdollisimman pitkään antamassa makua ja väriä. Näin viinistä tulee tumman väristä ja erittäin voimakkaan makuista. Viinin annetaan kypsyä vähintään neljä vuotta suurissa toscanalaistynnyreissä.  

Brunello di Montalcino -viiniä valmistetaan 19 neliökilometrin alueella vuosittain noin kuusi miljoonaa litraa (vuonna 2014).

## Lähteet
* Johnson, Hugh: Suuri Viinikirja
* Firenze ja Toscana, Tammi 2007

## Viitteet

## Aiheesta muualla

* Montalcinon viinisivusto
Zeppelin Staaken R.VI

**Zeppelin Staaken R.VI** (R = Riesenflugzeug) oli ensimmäisessä maailmansodassa saksalainen nelimoottorinen strateginen pommikone. Siinä oli seitsemän hengen miehistö.
Koneen siipien kärkiväli oli 42,2 metriä. Se pystyi kuljettamaan 1800 kiloa pommeja. Lentonopeus
135&nbsp;km/h, lentomatka 800&nbsp;km.

## Lähteet
*

### Viitteet
AFK Sistema

**AFK Sistema** (, ) on yksi Venäjän suurimmista monialayrityksistä. Tämä holdingyhtiö omistaa yrityksiä eri aloilta, kuten telekommunikaatiosta, mikrosirujen valmistamisesta, pankkitoiminnasta ja lasten lelujen vähittäismyynnistä. Kruununjalokivenä toimii New Yorkin pörssissä listattu mobiilioperaattori MTS. AFK Sisteman pääomistajana toimii venäläinen oligarkki Vladimir Jevtušenkov. Talousjulkaisu Forbes luokitteli yrityksen keväällä 2012 Venäjän 9. suurimmaksi ja maailman 429. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi yritykseksi.

RIAraitingin sadan venäläisen suuryritysten vuoden 2014 vertailussa yhtymä sijoittui markkina-arvoltaan 18. suurimmaksi. Yhtiön arvoksi arvioitiin 439,509 miljardia ruplaa vuoden 2013 lopussa (+78,9&nbsp;% edellisvuoteen).

## Historia

AFK Sisteman perustaja Vladimir Jevtušenkov aloitti uransa muovi-insinöörinä. Hän johti moskovalaista tiede- ja teknologiakomiteaa, josta vuonna 1993 muodostettiin kaupallinen yritys AFK Sistema. Jevtušenkov teki suhteidensa avulla tuotteliaita kauppoja julkisen hallinnon kanssa.

AFK Sistema listattiin Lontoon pörssiin vuonna 2005. Yrityksen osakkeista 19 prosentilla käydään kauppaa pörssissä. Yhtiön osake on listattu myös Moskovan pörssissä. Yhtiön monialaisuudesta huolimatta suurin osa liikevaihdosta tulee telekommunikaatiosta.

Sistema investoi yhteiskunnalliseen alaan ja toteuttaa useita hyväntekeväisyysohjelmia koulutuksen, kulttuurin ja taiteen alalla sekä tukee haavoittuvia väestöryhmiä. AFK Sisteman sosiaalisten investointien kokonaismäärä vuosina 2014-2016 ylitti 4 miljardia ruplaa. Sisteman hyväntekeväisyysohjelmien ylläpitäjä on sistema Charitable Foundation, jonka johtokunnan johtaja on Felix Jevtušenkov.

Vuoden 2022 puolivälistä lähtien AFK Sisteman puheenjohtajana on toiminut Tagir Sitdekov.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* AFK Sistema -yhtiön nettisivut
* Sistema JSFC Forbesin suuryritysten listalla (4/2012)  (forbes.com)
Seututie 134

**Seututie 134** on Karkkilasta Lopen Läyliäisiin johtava seututie. Tien on kaksikaistainen, päällystetty ja 22 kilometriä pitkä. Tie yhdistää Karkkilan Riihimäelle ja on yhdysreitti valtatie 3:lle pohjoiseen sekä kantatie 54:lle Lahteen.

## Reitti
* Karkkila
** Ahmoo (st 133)
** Vaskijärvi
* Loppi
** Läyliäinen (st 132)

## Lähteet
* 
*
Sauli Silpo

**Sauli Silpo** (s. 9. huhtikuuta 1983) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa Lempäälän Kisassa. Silpo on ollut Suomen A-maajoukkueen mukana voittamassa muun muassa Euroopan liigan hopeaa vuonna 2005.

## Nuoruusvuodet
Silpon ura lähti käyntiin hänen kotipaikkakunnallaan Kalvolassa. Silpo harrasti ennen lentopallon aloittamista monia eri lajeja, joita pieneltä paikkakunnalta löytyi. Hänen siskonsa pelasi lentopalloa junioreissa, ja siskon kerrottua valmentajalleen veljensä pituuden tämä pyysi heti Silpoa mukaan. Tuolloin nuorukainen oli menossa peruskoulun seitsemännelle luokalle. 

Silposta löytyi lahjakkuutta, ja harrastus alkoi tuottaa tulosta. 16-vuotiaana hän muutti Tampereelle ja alkoi opiskella Sammon lukion urheilulinjalla. Samalla hän harjoitteli Suomen parhaiden lentopallojunioreiden kanssa valtakunnallisessa valmennuskeskuksessa, joka oli tuolloin vielä Tampereella.

## SM-liiga
eSammon lukiosta Silpo siirtyi SM-liigan suurseuroihin kuuluvaan KuPS-Volleyhin, Kuopioon. Hän voitti KuPS-Volleyn väreissä Suomen Cupin mestaruuden vuonna 2000 sekä suomenmestaruuden samana kautena. Kaudella 2001 KuPS-Volley ajautui kuitenkin konkurssiin ja tippui SM-liigasta.

Kauden jälkeen Silpo vaihtoi odotetusti seuraa, ja uusi seura oli hallitseva suomenmestari Raision Loimu. Loimussa Silpo jatkoi kehitystään eteenpäin hyvällä vauhdilla. Seuran nuorennettua joukkuetta paljon Silpo nousi joukkueessa entistä tärkeämpään rooliin, ja oli lopulta kapteeni jo kaudella 2005. Tuolloin Loimu otti Suomen Cupin voiton, sekä oli neljännellä sijalla SM-liigassa.

Kaudella 2006 Loimu putosi puolivälierissä, kuten myös kaudella 2007. Kaudella 2006 Loimu kuitenkin voitti Suomen Cupin hopeaa. Loimussa viisi vuotta pelannut Silpo vaihtoi kaudeksi 2007-2008 Tampereen Isku-Volleyhin, ja teki kaksivuotisen sopimuksen seuran kanssa.

Isku-Volleyssa Silpo oli neljännellä sijalla kaudella 2008 SM-liigassa. Kaudeksi 2009 joukkue asetti tavoitteekseen suomenmestaruuden.

Vielä 2012 Silpo solmi jatkosopimuksen Isku-Volleyn kanssa.

Vuodesta 2013 alkaen Silpo on pelannut Lempäälän Kisassa, joka nousi ykkössarjaan.

## A-maajoukkue
Silpo sai kutsun Suomen A-maajoukkueeseen jo 17-vuotiaana. Hän oli A-maajoukkueessa mukana koko kesän 2000 ja sai pelatakin mukavasti. Ensiesiintymisensä jälkeen joukkueessa on Silpo kerännyt A-maaotteluita tasaiseen tahtiin 18 kappaletta.

## Muuta
Sauli Silpo on opiskellut Tampereen ammattikorkeakoulussa autotekniikkaa ja aikaisemmin biotekniikkaa.

## Saavutukset

**A-maajoukkueessa:**

* A-maaotteluita 18. kappaletta
* Euroopan liigan 2.sija 2005

**SM-liigassa:**

* Suomenmestaruus 2000
* Suomen Cupin voitto 2000, 2005
* SM-nelonen 2005, 2008

## Joukkueet

*1999-2001 KuPS-Volley
*2001-2007 Raision Loimu
*2007-2012 Tampereen Isku-Volley
* ??
*2014-2015 Lempäälän Kisa

## Lähteet
Ismel Ramos

**Ismel Ramos** (18. huhtikuuta 1985) on venezuelalainen lentopalloilija, joka pelaa tällä hetkellä Joensuun Riennossa, Lentopallon SM-liigassa. Ramos on pelannut muun muassa Lentopallon MM-kisoissa 2006.

## SM-liiga

Ismel Ramos ja hänen kaverinsa Enderwin Herrera hankittiin Loimuun pelaamaan kaudella 2007. Molemmat hankinnat olivat onnistuneita sillä venezuelalaiskaksikko oli Loimulle tärkeitä pelaajia. Ramos pelasi runkosarjan alun todella hyvin ja oli pistepörssin kärkinimi, mutta MM-kisoihin lähtenyt Ramosin pelituntuma kärsi Japanissa. Ramos haki Suomeen palattuaan pelituntumaa pitkään ja esitti vasta play-off otteluissa samanlaisia otteita kuin runkosarjan alussa. Ramos osoitti kuitenkin ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan olevansa parhaimmillaan SM-liigan kovimpia hakkureita.

Toinen kausi lentopallon SM-liigassa Ramosilla ei alkanut niin hyvin, kuin edellinen kausi. Ramosin pelivire oli hieman kateissa, ja lopulta hän purki sopimuksensa yhteisymmärryksessä Raision Loimun kanssa. Sopimuksen purkamisen jälkeen Ramosta yritettiin hankkia Valkeakosken Isku-Veikkoihin pelaamaan, mutta sopimusta ei lopulta syntynyt. Ramos pelasi kotimaahansa harjoittelemaan ja etsimään seuraa. Kotimaassaan Ramos harjoitteli Venezuelan maajoukkueen kanssa, sillä maassa ei ole yleistä sarjaa. Lopulta seura löytyi, kun Suomesta Vaasan Kiisto otti yhteyttä Ramosiin. Sopimus julkistettiin pian neuvottelujen jälkeen, ja se kesti kauden 2008 loppuun asti.

Kaudella 2009 Ramos nähdään joensuulaisen Mutalan Riennon paidassa.

## Maajoukkue

Ramos pelaa Kiisto lisäksi Venezuelan miesten maajoukkueessa, jonka mukana hän osallistui 2006 Japanissa pidettyihin MM-kisoihin. Maajoukkueessa Ismel on näyttänyt taitonsa Etelä-Amerikan Mestaruuskilpailuissa, kun hän oli kisojen toiseksi paras hyökkääjä. Ramos selviytyi vuoden 2008 olympialaisiin Venezuelan maajoukkueen kanssa hieman yllättäen, kun se voitti Etelä-Amerikan karsintojen finaalissa Argentiinan.
Enderwin Herrera

**Enderwin Herrera** (s. 1984) on venezuelalainen lentopalloilija. Herrera on pelannut ison osan ammattilaisurastaan Suomen lentopalloliigassa, jossa hän viimeksi esiintyi kaudella 2015–2016 Kokkolan Tiikereiden väreissä ja voitti SM-kultaa sekä Suomen Cupin. Herrera on valittu liigatähdistöön kahdesti, 2007 ja 2009. Venezuelan A-maajoukkuetta urallaan myös edustanut yleispelaaja on pelannut Suomessa myös Raision Loimun ja Pielaveden Sammon riveissä. Euroopassa Herrera on Suomen lisäksi tahkonut lentopallokenttiä Espanjan ja Viron pääsarjoissa.

## Ura
Herrera aloitti lentopallouransa synnyinmaassaan Venezuelassa ja nousi Venezuelan nuorten maajoukkueeseen 15-vuotiaana. Hän voitti nuorten MM-pronssia Venezuelan paidassa vuonna 2001.

Kansainvälisillä kentillä Herrera teki ensiesiintymisensä kaudella 2005–2006, kun hän pelasi Espanjan pääsarjassa. Kaudeksi 2006–2007 hän siirtyi Pohjois-Eurooppaan, Suomeen, Raision Loimun riveihin. Hänen mukanaan raisiolaisseuraan matkasi myös venezuelalainen maajoukkuetoveri Ismel Ramos. Herrera pelasi loistavan kauden Loimun riveissä taistellen liigan pistepörssin ja Iltasanomien tähtikisan voitosta läpi kauden. Hänet valittiin lisäksi kauden aikana joulukuun pelaajaksi liigassa lentopalloliigassa. Lopulta Herrera jäi toiseksi IS-tähtikisassa ja pistepörssissä niukasti voitosta. Kauden jälkeen hänet valittiin SM-liigan tähtiseitsikkoon.  Herrera jatkoi kauden jälkeen Loimussa, mutta joukkue ei ollut enää yhtä iskukykyinen kuin edelliskaudella. Loimu tippui pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella ja kausi oli pettymys hänelle. 

Kauden 2008–2009 Herrera pelasi Pielaveden Sammossa ja voitti tuplamestaruuden, SM-kultaa ja Cupin. Mestaruuden jälkeen hän jätti Suomen taakseen ja pelasi kauden 2009–2010 virolaisessa Tartossa. Seuraavat vuodet Herrera pelasi kotimaassaan. Suomen kentille hän teki paluun kaudeksi 2013–14. Hän pelasi kaksi vuotta Sammossa. Kaudeksi 2014–2015 Herrera siirtyi Kokkolan Tiikereiden riveihin ja voitti uransa toisen tuplamestaruuden Suomessa.

## A-maajoukkue

Herrera on pelannut urallaan myös Venezuelan A-maajoukkueessa. Hän on ollut joukkueen mukana Pan Amerikan kisoissa, Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuissa sekä MM-karsinnoissa joista Venezuela selviytyi Japanin MM-kisoihin. Häntä ei ole nähty A-maajoukkuepaidassa viimeisen vuoden aikana, koska Herrera on keskittynyt ammattilaisuraansa eikä ole jäänyt kotimaahansa harjoittelemaan joukkueen kanssa läpi kausien. Arvokisamitalista Enderwin on päässyt nauttimaan vuonna 2001, jolloin Venezuela voitti nuorten MM-pronssimitalit.

## Saavutukset
### Henkilökohtaiset

* SM-liigan All-Stars joukkueessa 2007
* IS-tähtikisan toinen 2007
* SM-liigan kuukauden pelaaja 2007

### Joukkueessa

* Nuorten MM-pronssia 2001
* Suomenmestaruuskulta 2009

## Lähteet
Ossi Korhonen

**Ossi Nikolai Korhonen** (1. huhtikuuta 1898 Oulu – 12. maaliskuuta 1976) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli mykkäkauden aikana viidessä elokuvassa, muun muassa pääosassa lyhytelokuvassa *[[Runoilija muuttaa]]* (1927) ja Pölhö-Kustaana elokuvassa *[[Tukkijoella (vuoden 1928 elokuva)|Tukkijoella]]* (1928). 

Korhonen näytteli ja ohjasi muun muassa Naamioteatterissa, toimi näyttelijänä Helsingin kaupunginteatterissa ja Suomen Kansallisteatterissa sekä teki vielä 49 elokuvaroolia vuosien 1935–1962 aikana. Korhonen näytteli lisäksi Suomisen Olli- ja Niskavuori-elokuvissa. Hän teki lähinnä sivuosia kuten siisteystuomari Purnu Armand Lohikosken elokuvassa *[[Pekka ja Pätkä pahassa pulassa]]* (1955). Hän oli Suomen Näyttelijäliiton hallituksen jäsen.

Korhonen sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1958 täyttäessään 60 vuotta. Hänen viimeinen elokuvaroolinsa oli Aarne Tarkaksen vakavassa elokuvassa *[[Hän varasti elämän]]*. Siinä Korhonen esitti radio- ja sähkökauppiasta Miettistä. Hän kuoli neljätoista vuotta myöhemmin. Korhonen on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.

## Lähteet
Jenna Bågeberg

**Jenna-Mari  Bågeberg**, käyttää myös taiteilijanimeä **Jenna**, (s. 27. elokuuta 1988 Kontiolahti) on suomalainen laulaja, joka kruunattiin 7. heinäkuuta 2007 Seinäjoen Tangomarkkinoilla vuoden 2007 tangokuningattareksi. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kontiolahden lukiosta saman vuoden keväällä. Hänet on myös kruunattu tangoprinsessaksi vuonna 2006. Bågeberg on opiskellut pianonsoittoa vuodesta 1996 lähtien sekä ottanut 2000-luvun alusta lukien yksinlaulutunteja. Bågeberg on levyttänyt oman levyn vuonna 2005. Hän osallistui vuoden 2008 Euroviisujen Suomen karsintaan. Vuonna 2011 julkaistun uuden levyn nimi on *[[NYT (albumi)|NYT]]*. Äänitteen tekeminen alkoi jo vuonna 2009, ja sen julkaisupäivä oli 27.4.2011. Albumilla on yksitoista kappaletta. Lähes kaikki sävellykset ovat Mika Toivasen tekemiä, suurimman vastuun sanoituksista on puolestaan kantanut Ilkka Vainio. Bågeberg valmistui muusikoksi Jyväskylän ammattiopistosta keväällä 2011 ja musiikkipedagogiksi Jyväskylän ammattikorkeakoulusta syksyllä 2015.

Bågeberg ei ole levyttänyt Toivo Kärkeä, mutta on esittänyt eri konserteissa paljonkin tämän sävellyksiä. Mainittavin on Kärjen vuonna 1939  Rhythm-lehden kilpailuun säveltämän kappaleen "Who put the kisses in love" (san. Raymond Waye) ensiesitys. Tämä tapahtui toukokuussa 2013 Hämeenlinnan Hanssin Jukka -konsertissa, Ilmavoimien Big Bandin säestyksellä. 

Bågeberg on vuodesta 2024 juontanut Yleisradion iskelmä- ja tanssiohjelmia.

## Diskografia

* 2011 – Nyt, CD-albumi
* 2007 – Sanatonta rakkautta, promoCDS
* 2007 – Aamukuuteen, CD-albumi
* 2007 – Aamukuuteen, promoCDS
* 2007 – Raju Rakastaja/Kylmät huulet, promoCDS
* 2007 – Tangomarkkinat 20 -kokoelma-CD
* 2006 – Kaksi kynttilää, CDS
* 2006 – Tangomarkkinat 19, kokoelma-CD
* 2005 – 2 kappaleen single (omakustanne)
* 2003 – Joulumieltä jokaiselle, kokoelma-CD
* 2002 – Lapin äidin kehtolaulu
* 2002 – Tule mun ystäväni, CDS
* 2000  Mennään hiljaa, CDS
* 1999 – Rakkauden sade, CDS

## Lähteet
Tomi Rumpunen

**Tomi Rumpunen** (s. 11. huhtikuuta 1987) on suomalainen toisen polven maajoukkuelentopalloilija. Rumpunen on pelannut lentopalloliigassa niin kasvattajaseuransa Loimun riveissä kuin myös edustanut lukuisia muita eri seuroja, kuten Kokkolan Tiikereitä, jonka riveissä hän voitti Suomen mestaruuden vuonna 2013. Rumpunen on pelannut ulkomailla vakituisesti vuodesta 2015 alkaen. Ensiksi Romanian pääsarjassa, sitten Saksan Bundesliigassa ja seuraavaksi kaudelal 2016-2017 Ranskan Pro B -liigassa. Saksan Bundesliigaa sarjaporrasta alemmalla tasolla hän pelasi kauden 2011-2012. 

Rumpunen valittiin miesten lentopallomaajoukkueeseen ensimmäisen kerran kauden 2014-15 päätteeksi. Hän pelasi uransa ensimmäisen A-maaottelun 14.5.2015 Irania vastaan. Rumpunen voitti SM-kultaa Kokkolan Tiikereissä kaudella 2012-13 ja toimi joukkueen kapteenina. Kaudella 2011-12 hän oli nostamassa saksalaisseura Wuppertal Titansia Saksan II Bundesliigasta maan pääsarjaan. Kaudella 2016-2017 Rumpunen voitti Durenin riveissä Saksan Bundesliigan pronssia.  

Tomi Rumpunen on toisen polven lentopalloilija. Hänen Kai-isänsä pelasi aikoinaan menestyksekkään uran Raision Loimun riveissä ja keräsi tukun A-maaotteluita alleen. Rumpunen teki liigadebyyttinsä 17-vuotiaana Loimun paidassa kaudella 2003-04. Sittemmin Rumpunen on pelannut Loimun lisäksi Salon Piivolleyn, Hurrikaani Loimaan ja Kokkolan Tiikereiden riveissä lentopalloliigassa. Kaudella 2014-15 hän pelasi jälleen Loimun riveissä. Väliin mahtuu yksi kausi Saksan II Bundesliigassa Wuppertal Titansin riveissä. Rumpunen on toiminut useissa pelaamissaan joukkueissa kapteenina. Esimerkiksi Tiikereiden kapteeni hän oli kaudet 2012-2014.

Rumpunen palasi ulkomaan kentille kaudella 2015-16 esiintyen Romanian pääsarjassa C.S. Tricolorul LMV Ploeistin joukkueessa.

## Saavutukset

* Suomen mestaruus 2013
* Suomen cupin voitto 2004
* Suomen cupin hopeaa 2005
* Raision Vuoden urheilija 2015

## Lähteet
* http://www.mestaruusliiga.fi/miehet/joukkueet/kokkolan-tiikerit-13-14/tomi-rumpunen/
* http://www.liigatiikerit.fi/joukkue/9-staattinen-sivu/2013/16-tomi-rumpunen 

### Viitteet
Luis Felipe

**Luis Felipe** (s. 1961) on kuubalainen jengijohtaja, joka on vankilassa Yhdysvalloissa.  Hän muutti  Yhdysvaltoihin vuonna 1980.

Vuonna 1981 Felipe ampui humalassa tyttöystävänsä Bronxissa. Felipe jäi kiinni vasta vuonna 1984 Chicagossa ja tuomittiin 9 vuodeksi vankeuteen toisen asteen taposta.

Vuonna 1986 Felipe perusti New Yorkin vankilassa pahamaineisen *[[Latin Kings]]* -katujengin. Felipe pääsi ehdonalaiseen vuonna 1989, mutta joutui takaisin vankilaan vuonna 1991. Hänet tuomittiin kolmeksi vuodeksi vankeuteen varastetun tavaran hallussapidosta.

King Blood -lempinimellä tunnettu Felipe organisoi New Yorkin vankilasta käsin kolme murhaa ja neljä murhan yritystä.

Vuonna 1997 Felipe tuomittiin elinkautiseen vankeuteen sekä lisäksi 45 vuoden vankeuteen. Tuomion lukenut tuomari John S. Martin Jr. lisäsi tuomioon lauselman, jonka mukaan Felipe joutuu kärsimään rangaistuksensa eristyssellissä (*solitary confinement*) eikä hän saa tavata ketään muuta kuin asianajajaansa Lawrence K. Freitelliä ja lähisukulaisiaan, joita Felipellä ei ole.

Tällä hetkellä Felipe on vangittuna huippuvalvotussa ADX Florence -vankilassa Coloradossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Luis Felipen vankitiedot
Charlotte Drake Cardeza

**Charlotte Wardle Cardeza** (o.s. **Drake**; 10. huhtikuuta 1854 – 2. elokuuta 1939) oli yhdysvaltalainen miljonääri ja yksi Titanicilta pelastuneista.

Charlotte Wardle Drake syntyi vuonna 1854 rikkaaseen amerikkalaisperheeseen, jolla oli sukujuuria Isossa-Britanniassa. Hänen isänsä oli tekstiilitehtailija Thomas Drake, joka valmisti muun muassa farkkuja ja omisti tehtaansa lisäksi useita kiinteistöjä ja sijoituksia pankissa. Kuollessaan vuonna 1890 Thomas Drake jätti Charlottelle suuren omaisuuden, jonka avulla hän mm. harrasti runsaasti matkustelua myöhempinä vuosinaan. Vuonna 1874 Charlotte meni naimisiin menestyvän lakimies James Cardezan kanssa ja he saivat yhden pojan, Thomasin. Cardezat kuitenkin erosivat vuonna 1900 ja tämän jälkeen rouva Cardeza ryhtyi matkustelemaan ympäri maailmaa ostamallaan jahdillaan *Eleanorilla*. Hän kiersi maailman kahdesti poikansa Thomasin kanssa ja lisäksi äiti ja poika harrastivat safareita Afrikassa.

## RMS Titanic

Vuoden 1912 alkukeväästä Charlotte Cardeza poikineen olivat safarilla Afrikassa ja päättivät palata kotiin Germantowniin upouudella Titanicilla. He nousivat laivaan Cherbourgista ja heillä oli käytössään aluksen kallein ja ylellisin hytti, B-51, 53 ja 55. Charlotte Cardezalla oli myös mukanaan enemmän matkatavaroita kuin kenelläkään muulla matkustajalla: 14 matka-arkkua sekä useita matkalaukkuja, jotka sisälsivät yhteensä seitsemänkymmentä leninkiä, kymmenen turkista ja yhdeksänkymmentäyksi paria käsineitä. Titanicin törmättyä jäävuoreen ja alettua upota, rouva Cardeza halusi omakätisesti pakata ja lukita kaikki matka-arkkunsa ennen kuin siirtyi poikansa ja palvelijoidensa Annie Wardin ja Gustave Lessneurin kanssa pelastusveneeseen nro 3.

## Titanicin jälkeen

Charlotte Drake Cardeza oli yksi Titanicin rikkaimmista matkustajista ja yllätyksettömästi hänelle maksettiin kaikkein suurimmat vahingonkorvaukset omaisuuden menetyksestä ja henkisestä kärsimyksestä. Palattuaan Germantowniin rouva Cardeza asettui huvilaansa, jossa hän kuoli erittäin sairaana elokuussa 1939. Hänen poikansa Thomas kuoli vuonna 1951.

## Triviaa

* Charlotte Cardeza käytti joskus itsestään nimitystä *Lady Cardeza* ja perusteli sitä miehensä espanjalaisilla aatelissukujuurilla.
Eduardo da Silva

**Eduardo Alves da Silva** (s. 25. helmikuuta 1983 Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialaissyntyinen ja sittemmin Kroatian kansalaisuuden saanut jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänen seuransa on ukrainalainen Šah’tar Donetsk.

Eduardo aloitti uransa paikallisessa riodejaneirolaiseurassa *CBF Nova Kennedyssä*. Vuonna 1998, 15 vuoden iässä, hän siirtyi Kroatiaan, maan suurimpaan jalkapalloseuraan Dinamo Zagrebiin. Oltuaan vuodet 1999–2000 lainasopimuksella Brasiliassa Bangu Atlético Clubessa pääsi hän ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan Dinamossa kentälle vain kerran ja meni vielä lainalle toiseksi korkeimman sarjatason Inter Zaprešićiin yhdeksi kaudeksi. 

Lopullisen läpimurtonsa Dinamossa Eduardo teki kaudella 2003–2004. 24:ssä liigaottelussa hän teki yhdeksän maalia, ja hänet valittiin liigan parhaaksi pelaajaksi. Hyvät otteet sarjassa jatkuivat, ja kaudella 2005–2006 hän voitti sarjan maalikuninkuuden 20 maalillaan, ja sai toistamiseen parhaan pelaajan palkinnon. Hyvät otteet Dinamon paidassa jatkuivat myös eurokentillä. Kaudella 2006–2007 Eduardon maalintekotahti sen kuin kiihtyi, ja hän teki sarjan uuden maalintekoennätyksen: 34 maalia 32 ottelussa. Merkillepantavimpia hetkiä kaudella oli erityisesti hänen tekemänsä hattutemppu Kroatian kuumatunteisessa derby-kamppailussa Hajduk Splitiä vastaan. Dinamon paidassa hän voitti kaksi liigamestaruutta (2006, 2007), kaksi cup-mestaruutta (2004, 2007) sekä kolmesti Kroatian supercupin (2003, 2004, 2006). Heinäkuun alussa 2007 Eduardo siirtyi englantilaisseura Arsenaliin.

Eduardo on ollut Kroatian kansalainen vuodesta 2002 lähtien. Hän lukeutuu Kroatian maajoukkueen vakiomiehistöön.

Helmikuussa 2008 Eduardon jalka murtui sarjaottelussa Birminghamin Martin Taylorin taklaamana. Loukkaantumisen seurauksena Eduardo oli sivussa koko loppukauden ja myös kesän EM-kisat. Kaudella 2008–2009 Eduardo pelasi puolitehoisena muutaman ottelun. Näistä ikimuistoisin oli 16. helmikuuta 2009 pelattu FA Cupin ottelu Cardiff City FC:tä vastaan, Eduardon ensimmäinen ottelu 358 päivän loukkaantumisen jälkeen, jossa kroatialainen viimeisteli kaksi maalia ja Arsenal voitti 4–0.

Eduardo siirtyi kesällä 2010 nelivuotisella sopimuksella ukrainalaiseen Šah’tar Donetskiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Uutinen Arsenal-siirrosta (englanniksi)
* Tilastoja Soccerbasessa