open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Solon (yritys)

**Solon SE** (Solon AG für Solartechnik) on saksalainen energiayritys. Se perustettiin 1997 Berliinissä. Yritys on julkinen. Vuonna 1998 Solon listattiin pörssiin Saksassa. 2006 yritys valittiin   TecDAX:n eli 30 suurimman saksalaisen teknologiayrityksen joukkoon (muita: ErSol Solar Energy  Q-Cells SolarWorld Nordex). Yrityksen markkina-arvo vuoden 2006 lopussa oli 221 € miljoonaa. Solon myy aurinkokennoja ja järjestelmätekniikkaa (atk) (osuus 42 % 2006). Liikevaihto oli 346 milj. € (2006). Hän on työskennellyt yrityksessä vuodesta 2002. Työntekijöitä on 511 (2006). Viennin osuus liikevaihdosta oli 60 % (2006) ja 12 % (2005). Sekä tuotanto että työntekijöiden määrä kasvoivat 50 % 2006/2005. Tuotantoa on Saksassa, Sveitsissä, Itävallassa ja Italiassa (2006). Tuotantokapasiteetti oli 2006 lopussa 120 MW.

Solon avasi 1.9.2006 Baijeriin aurinkopuiston Gut Erlasee 12 MW. Se oli valmistuessaan maailman suurin aurinkokennopuisto. Alue on entinen viinitila. Puistossa on 1 500 "Solon-Movers" -moduulia. Energia riittää viereisen kaupungin Arnsteinin kulutukseen. 
USA:ssa Solon tekee tutkimusyhteistyötä Global Solar Energyn kanssa. Ohutfilmikennotuotanto aloitetaan (2008). Italiasta on yritysosto moduulivalmistaja S.E. Project. Sveitsiläinen tytäryritys asp ag tekee järjestelmätekniikkaa (atk).

## Osake
Suurimpiin osakkeenomistajiin sisältyi 2006:
* Deutsche Bank yli 5 %
* Systeia Capital Management, Pariisi yli 5 %
* Systeia Capital Management, Dubliini yli 5 %
* Credit Agricole yli 5 %
* Credit Agricole Asset Management yli 5 %
* Immosolar fur Energie Management 30 %

## Lähteet
Komono

**Komono** oli Japanissa feodaaliajalla šogunaattia poliisijoukoissa kokopäiväisesti poliisitehtävissä toimiva, samurailuokkaan kuulumaton henkilö *[[chōnin]]*, joka tavallisesti toimi suoraan samurailuokkaan kuuluvan *[[dōshin]]*in alaisena poliisipartiossa. Komono sai kaupungin maistraatilta eli *[[machi-bugyō-shō]]*lta säännöllistä, joskin pientä, palkkaa tehtävänkuvansa vastineeksi. Komonon tehtäviin kuului silminnäkijöiden kuulustelu, partiointi valvottavien kohteiden tarkkailu sekä muut mahdolliset dōshinin antamien tehtävien suorittaminen tai täytäntöön pano.

## Komonon toimenkuva
Komono partioi yksin tai yhdessä dōshinin kanssa määrätyllä alueella pitäen yhteyttä paikalliseen asujaimistoon, kauppiaisiin ja käsityöläisiin. Jos epäilyttäviä asioita tuli partioitaessa julki, dōshin saattoi lähettää komonon komentaman ryhmän vapaaehtoisia paikalle asiaa selvittämään.

## Jutte − poliisin virkavallan symboli
Toisin kuin samurai-säätyiset yoriki ja dōshin, alempisäätyisellä komonolla ei ollut oikeutta kantaa pitkää miekkaa. Komono olikin useimmiten aseistettu *[[Ikkaku-ryū juttejutsu|jutte]]*-nimisellä (joskus kutsuttiin nimellä *jitte*), joka oli koukulla varustetulla rautapamppu. Jutte olikin Edo-kauden poliisivirkamiesten symboli, joka virantoimituksessa toimi virkamerkkinä, kun se nostettiin näkyviin suoralle kädelle. Sitä käyttivät poliisin virkatehtävissä sekä samurait että chōnin-luokasta tulevat alemmat poliisivirkamiehet. Jutten kahvaan kiinnitetyn punosnyörin väristä saattoi päätellä oliko sen haltija komono, okappiki vai samurai-säätyä. Komonolla juten nyöri ja tupsu olivat väriltään vihreät. Juten menestyksellinen käyttö pidätyksessä vaati suurta taituruutta ja rohkeutta kun vastassa oli terävällä miekalla varustettu samurai.

## Komonon erityistaidot
Komonot olivat usein pidätystaitojen (*[[taihojutsu]]*) ammattilaisia tai jonkin aseen erityistaitajia. Partioissa komonot käyttivät yleensä erilaisia salkoaseita (tsukubō *työntösauva*, sodegarami *hihaantarttuja* ja sasumata *haarukkakeihäs*), puisia sauvoja (bō- tai jō-sauva), pidätetyn sidontataitoja *([[Ittatsu-ryū hojōjutsu]])* () tai **nawajutsu** (), tikkaita tai jopa työnnettäviä kärryjä tehdäkseen aseistetut pidätettävät vaarattomiksi. Usein aseistettu pidätettävä otettiin hallintaan salkoasein ja sauvoin, riisuttiin aseista, sidottiin ja vietiin lähimpään vartiotupaan säilytettäväksi. 
Komono vastaa nykyaikana poliisin viroista lähinnä konstaapelia.  

## Lähteet
### Yleiset lähteet
* 
* 
* 

### Lähdeviitteet
Täällä Pohjantähden alla (vuoden 1968 elokuva)

**Täällä Pohjantähden alla** on Edvin Laineen ohjaama suomalainen historiallinen draamaelokuva vuodelta 1968. Se pohjautuu Väinö Linnan romaanitrilogian *[[Täällä Pohjantähden alla]]* kahteen ensimmäiseen osaan. Elokuva oli Suomessa vuoden katsotuin ja on yhä kaikkien aikojen neljänneksi katsotuin kotimainen elokuva . Vuonna 1970 elokuva sai jatko-osan, *[[Akseli ja Elina]]*, joka perustuu kirjasarjan kolmanteen osaan. Vuonna 1973 edellä mainituista tehtiin kokoomaelokuva *[[Pohjantähti (elokuva)|Pohjantähti]].

*Täällä Pohjantähden alla* sai vuonna [[Jussi-palkinnot 1969|1969]] kolme [[Jussi (palkinto)|Jussi-palkintoa]]: [[Parhaan ohjauksen Jussi|paras ohjaus]] (Edvin Laine), [[Parhaan miespääosan Jussi|paras miespääosa]] ([[Kalevi Kahra]]) ja [[Parhaan lavastuksen Jussi|paras lavastus]] ([[Ensio Suominen]]). Lisäksi Väinö Linna palkittiin erikois-Jussilla.

[[Heikki Aaltoila]]n säveltämän elokuvan keskeinen musiikillinen teema on ”[[Akselin ja Elinan häävalssi]]”, josta on sittemmin tullut suosittu häävalssi Suomessa.

Elokuvassa *Täällä Pohjantähden alla* on useita samoja näyttelijöitä kuin Laineen *Tuntemattomassa sotilaassa* (1955), joka perustuu niin ikään Linnan [[Tuntematon sotilas|alkuperäistekstiin]]. Näistä mainittakoon [[Matti Ranin]], [[Veikko Sinisalo]], [[Leevi Linko]], [[Aarne Laine]], [[Kaarlo Halttunen]], [[Olavi Ahonen]], [[Kosti Klemelä]], [[Mikko Niskanen]], [[Tapio Hämäläinen]], [[Ekke Hämäläinen]], [[Taneli Rinne]] ja [[Heikki Heino]].

== Juonitiivistelmä ==

*Täällä Pohjantähden alla'' alkaa Koskelan torpan perustamisesta 1880-luvulla ja kertoo kuvitteellisen Pentinkulman ihmisten elämästä noin vuoteen 1920. Keskeinen teema on torpparien epävakaa asema ja heidän tavoitteensa parantaa elinolojaan. Tärkeässä roolissa ovat myös maaseudun yläluokka, kuten papin perhe, ja köyhälistö, jonka sosioekonominen asema on heikompi kuin torpparien. Elokuvan tarina ulottuu aina Suomen sisällissodan loppuun asti. Elokuva on melko uskollinen Linnan alkuperäistekstille. Lopun taistelukohtauksessa kuvataan Syrjäntaan taistelua.

## Rooleissa

### Muissa rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yle Areena: Täällä pohjantähden alla
* Elonet: Täällä pohjantähden alla
*
Žukovski

**Žukovski** () on 102&nbsp;729 asukkaan kaupunki (2010) Moskovan alueella noin 40 kilometriä Moskovasta kaakkoon.

Kaupunki tunnetaan Venäjän ilmailuteknologian keskuksena ja tiedekaupunkina (naukograd). Žukovskissa sijaitsevia tutkimuslaitoksia ovat:
* LII, M.M. Gromovin lentotekniikan tutkimuslaitos
* TsAGI, Virtausdynamiikan keskusinstituutti (Централный Аерогидродинамический Институт)
* NIIP, V.V. Tihomirovin instrumenttisuunnittelun tutkimuskeskus
* NIIAO, Ilmailukaluston tieteellinen tutkimuslaitos (Научно-исследовательский институт авиационного оборудования, НИИАО)
* Moskovan tieteellinen tutkimuslaitos "Agat" (Московский научно-исследовательский институт «Агат») 
* EMZ, V. M. Mjasištševin kokeellinen konepaja (Экспериментальный машиностроительный завод имени В.М.Мясищева, ЭМЗ).

Žukovskissa sijaitsee myös ainakin osa suurten lentokonevalmistajien (Suhoi, Iljušin, Tupolev, MiG) toimitiloista. 

Kaupungin lähellä sijaitsee Gromovin instituutin Ramenskojen lentoasema, jossa on koelentotoimintaan liittyen Euroopan suurin kiitotie. Se on 5,4 kilometriä pitkä ja 120 metriä leveä.

Lentokentällä järjestetään joka toinen vuosi suuri kansainvälinen MAKS-ilmailunäytös. 

Žukovski on myös Moskovan alueen yleisurheilun keskuksia, jossa avattiin vuonna 2005 "Meteor"-niminen stadion.

## Historia
Paikkakunnalla sijaitsi aiemmin rautatieläisten *Otdyh*-niminen datša-asutus. Sen alueelle siirrettiin vuonna 1935 jo aiemmin Moskovassa perustettu Venäjän aerodynamiikan keskusinstituutti TsAGI. Vuonna 1938 taajama sai nimekseen *Stahanovo* neuvostoliiton kuuluimman iskutyöläisen kaivosmies  Aleksei Stahanovin mukaan. Vuonna 1947 nimi muutettiin Žukovskiksi kuuluisan aerodynaamikon ja TsAGIn perustajan Nikolai Žukovskin mukaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Žukovskin sivusto 
* Zhukovskiy city in 1973  Google Video
Täällä Pohjantähden alla (vuoden 2009 elokuva)

**Täällä Pohjantähden alla** on Timo Koivusalon ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 2009. Se perustuu Väinö Linnan *[[Täällä Pohjantähden alla]]* -romaanitrilogiaan. Elokuvan jatko-osa *[[Täällä Pohjantähden alla II]]* sai ensi-iltansa seuraavan vuoden syyskuussa.

Elokuvan kuvaukset alkoivat Villilän studioilla Nakkilassa keväällä 2008 ja ne kestivät vuoden loppuun asti. Villilän lisäksi elokuvaa kuvattiin myös muun muassa Tampereella, Tammelassa, Porissa, Ahlaisissa, Punkalaitumella, Niinisalossa ja Haapamäellä. 

*Täällä Pohjantähden alla* -elokuvien tuotannossa olivat mukana Yle TV2, Suomen elokuvasäätiö sekä Walt Disney Studios Motion Pictures Finland, joka vastasi myös elokuvien teatterilevityksestä. Tuotannon yhteenlaskettu kokonaisbudjetti oli noin 4,8 miljoonaa euroa.

Elokuva oli ehdokkaana vuoden 2010 Jussi-gaalassa viidessä kategoriassa: paras elokuva, paras miessivuosa (Heikki Nousiainen ja Esko Roine), paras naissivuosa (Miia Selin) ja paras puvustus, muttei lopulta saavuttanut yhtään Jussia.

## Henkilöt

## Vastaanotto
*Tv-Nytin* viisi kriitikkoa antoi elokuvalle keskimäärin 2,2 tähteä.

Elokuvan saama kritiikki oli pääosin kuitenkin positiivista. Verkkolehti ''Uuden Suomen'' Mikko Piela sanoo Koivusalon kehittyneen ohjaajana ja tekevän varmakätistä, joskin yllätyksetöntä jälkeä. Hän kehuu myös näyttelijätyötä ja toteaa: ”Tähän kyläyhteisöön tekee mieli uskoa”. *[[Suomen Kuvalehti|Suomen Kuvalehden]]* Kalle Kinnunen sanoo uutta Pohjantähteä ensimmäiseksi Koivusalon elokuvaksi, jota katsoessa ei ole koko ajan vaivaantunut olo. Hän sanoo elokuvaa sujuvaksi toisinnoksi Edvin Laineen elokuvasta, mutta näkee Koivusalon heikkouksiksi vetämättömän kuvakerronnan ja näyttelijäohjauksen puutteen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Artista-Filmi
* Elokuvan traileri ja kuvagalleria Plaza.fi:ssä 
* 
* Kangasjärvi, Jukka: ”Siellä se loistaa”, Timo Koivusalon elokuva *Täällä Pohjantähden alla,* Filmihullu 2/2010 s. 4–7.
Täällä Pohjantähden alla II

**Täällä Pohjantähden alla II** on suomalainen elokuva, jonka ohjasi Timo Koivusalo Väinö Linnan *[[Täällä Pohjantähden alla]]* -romaanisarjan pohjalta. Elokuvasarjan ensimmäinen osa sai ensi-iltansa vuonna 2009.

## Tuotanto

Koivusalon ensimmäinen Täällä Pohjantähden alla -elokuva perustui Väinö Linnan romaanitrilogian kahteen ensimmäiseen osaan, toinen elokuva kävi läpi kolmannen osan tapahtumia. Kahta elokuvaa kuvattiin limittäin Villilän studioilla Nakkilassa helmikuun 2008 ja helmikuun 2009 välisenä aikana. Elokuvassa näytteli noin 150 ammattinäyttelijää ja yli tuhat avustajaa. Musiikin sävelsi Jaakko Kuusisto ja sen esittäjänä oli Sinfonia Lahti. Elokuvan tuotantokustannukset olivat 1,6 miljoonaa euroa, Suomen elokuvasäätiön tukia se sai 673&nbsp;764 euroa. Elokuvan ensi-ilta oli 24. syyskuuta 2010, mutta se nähtiin ennen sitä Kino Ylläs -tapahtumassa Kolarissa 3. syyskuuta 2010. Elokuvalla oli elokuvateattereissa 68&nbsp;489 katsojaa.

## Päärooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Artista-Filmi
M/S Amber

**M/S Amber** () on kyproslaisen POL-FIN Shipping Company Limitedin omistukseen rekisteröity ro-ro-rahtialus. Aluksen rakentaminen on aloitettu vuonna 1992 Mačvanska Mitrovicassa, Serbiassa ja loppuun työt on saatettu norjalaisella Fosen Mekaniske Verksted -telakalla. Kuollutta painoa *Amberilla* on 5&nbsp;400 tonnia ja jääluokitus on 1A Super eli se pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin. Alus on rekisteröity Norjan lipun alle ja sen kotisatama on Trondheim. 

Amberin sisaraluksia ovat M/S Birka Shipper, M/S Birka Exporter, M/S Birka Transporter, M/S Aknoul ja M/S Ahtela.

## Käyttöhistoria

Vuonna 1992 alus laskettiin vesille Serbiassa, josta se hinattiin Fosen Mekaniske Verksted -nimiselle telakalle Fevagiin, Norjaan, jossa alus rakennettiin valmiiksi. Vuonna 1993 alus luovutettiin puolalaisen Rederi A/S Amberin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Norjan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Trondheim. Aluksen isännöinti annettiin puolalaiselle Euroafrica Shipping Linesille. Samana vuonna POLFIN RoRo aloitti liikennöinnin aluksella Suomen ja Gdynian välillä.

Tammikuussa 1997 Amber siirtyi POLFIN Finncarriersin liikenteeseen, reitille Helsinki–Kotka–Gdynia–Szczecin. 15. helmikuuta 1998 alus aloitti liikenteen linjalla Helsinki–Travemünde–Århus. Jälleen syyskuussa 1998 reitti vaihtui: Turku–Travemünde–Hanko–Turku–Lyypekki. Tammikuun alussa 2003 Amber siirtyi reitille Lyypekki–Kaliningrad–Pietari.

25. heinäkuuta–6. elokuuta 2007 välisen ajan Amber oli kuivatelakalla. Myöhemmin vuonna 2007 alus siirtyi kyproslaisen POL-FIN Shipping Company Limitedin omistukseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Fakta om Fartyg – M/S Amber
Tendō-ryū naginatajutsu

** Tendō-ryū naginatajutsu ** () on klassinen japanilainen bujutsu-koulukunta, jossa harjoitellaan naginatajutsua, miekkailua (kenjutsu), sauvankäyttötaitoja (*[[jōjutsu]]*) sekä ketjusirppitaitoja (*[[kusarigama]]jutsu*). Tendō-ryū naginatajutsun perusti Kashima shintō-ryūta opiskellut, Tsukahara Bokudenin oppilas, Saito Hangan Denkibo Katsuhide myöhäisellä Muromachi-kaudella vuonna 1582.

## Perinteen päämestarit
Koulukunnan päämestarit Meiji-kaudelta lähtien:
# sōke Shimogawara
# sōke Mitamura Akinori (4. joulukuuta 1847 &ndash; 1. tammikuuta 1931)
# sōke Mitamura Chiyo (18. huhtikuuta 1885 &ndash; 1966)
# sōke Mitamura Takeko
# sōke Kimura Yasuko

## Lähteet
* 
* 
* 

### Lähdeviittaukset
Pohjantähti (elokuva)

**Pohjantähti** on vuonna 1973 julkaistu suomalainen elokuva. Elokuva on lyhennetty kokonaisuus Edvin Laineen kahdesta aiemmasta elokuvasta *[[Täällä Pohjantähden alla (vuoden 1968 elokuva)|Täällä Pohjantähden alla]]* (1968) ja *[[Akseli ja Elina]]* (1970). Elokuvat perustuvat Väinö Linnan romaanisarjaan *[[Täällä Pohjantähden alla]]*.  

Elokuvat yhdistävän leikkaustyön teki Suomeen edellisenä vuonna muuttanut unkarilainen elokuvaleikkaaja István Szintai. *Pohjantähti*-elokuvaan ei tehty uusia alkutekstejä, niinpä István Szintain nimeä ei mainita niissä lainkaan. Alkuperäisten elokuvien yhteispituus oli 321 minuuttia; *Pohjantähti*-elokuvan pituudeksi tuli 202 minuuttia.

Kriitikot suhtautuivat versioon yllättäen melko myönteisesti, ja sitä pidettiin selkeänä, toimivana ja puhuttelevana. Tiivistelmä oli suunniteltu kansainväliseen vientiin, eikä se ollut erityinen katsojamenestys. Televisiossa se esitettiin ensi kerran joulun alla 2012.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Yle, Elävä arkisto.
Pekka Ojamaa

**Pekka Edvard Ojamaa** (11. kesäkuuta 1947 Helsinki &ndash; 9. joulukuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen lavastaja ja pukusuunnittelija.

Ojamaa toimi lavastajana vuodesta 1969 ja suunnitteli lavastuksia ja pukuja lähes kaikkiin Suomen teattereihin. Hän teki myös runsaasti vierailuja Pohjoismaihin, viime vuosinaan erityisesti Norjaan, sekä muualle Etelä-Amerikkaa myöten. Ojamaalla oli myös pitkä kokemus opetustehtävistä Taideteollisessa korkeakoulussa ja Teatterikorkeakoulussa. Ojamaa hoiti taiteilijaprofessuuria vuosina 1993&ndash;1998 ja toimi sen jälkeen lavastustaiteen professorina Taideteollisessa korkeakoulussa. Aivan viime vuosinaan Ojamaa toimi ennen kaikkea pienemmissä teattereissa Helsingin ulkopuolella.

## Lähteet
*
*Kuopion teatteri luettu 11.2.2008

## Aiheesta muualla
* Pekka Ojamaan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
*Kuopion teatteri luettu 11.2.2008
Ausdruckstanz

**Ausdruckstanz** eli ilmaisutanssi tarkoittaa 1900-luvun alun Saksassa kehittynyttä ekspressionistista tanssisuuntausta. Tanssityyli on osa kehityskaarta, josta moderni tanssi ja monet muut nykytanssin muodot ovat syntyneet. Se liittyy läheisesti eurooppalaisen tanssiteatterin kehitykseen.

Kuten vapaan tanssin, myös ilmaisutanssin kehityksen pohjana Saksassa oli kyllästyminen balettiin. Monet tanssijat pitivät vanhaa balettia kuolleena järjestelmänä, joka ei anna yleisölle enää mitään. Vanhan järjestelmän murtamiseksi tanssijat alkoivat tehdä kokeiluja uusien tanssimuotojen luomiseksi. Saksaan perustettiin 1910-luvulta alkaen lukuisia eri tanssi- ja liikuntakouluja, mutta varsinainen tanssin kehityksen kulta-aika oli ensimmäisen maailmansodan jälkeen 1920-luvulla.

Uuteen tanssikulttuuriin vaikutti voimakkaasti jo 1800-luvulla kehittynyt fyysisen ilmaisun koulukunta. François Delsarte (1811–1871) oli ranskalainen eleilmaisun tutkija, jonka kehittämää Delsarte-järjestelmää käytettiin sekä näyttämötaiteilijoiden että tanssijoiden koulutuksessa. Modernin tanssin pioneerit Isadora Duncan ja Ruth St. Denis olivat nuorena Delsarte-koulujen oppilaita. Delsarte ei itse ehtinyt julkaista näkemyksiään, sillä hänen kirjoituksensa tuhoutuivat ennen hänen kuolemaansa tulipalossa. Delsarten näkemyksiä kehitti edelleen Émile Jaques-Dalcroze (1865–1950), joka korosti rytmisen kokonaisliikunnan opetusmetodeissaan musiikin merkitystä fyysisyyden rinnalla. Monet ilmaisutanssin ja eurooppalaisen modernin tanssin tanssin varhaisista edustajista opiskelivat Dalcrozen johdolla, muun muassa Mary Wigman.

Sekä Delsarte- että Dalcroze-järjestelmä käsittelivät elettä ja liikettä laajemmin kuin rajoitettuun liikesanastoon sitoutunut baletti. Delsarte-järjestelmä sitoi sisäisen tunteen ja kokemuksen ulkoisiin eleisiin ja liikkeisiin. Ilmaisutanssin edustajat jakoivat tämän ekspressionistisen näkemyksen ja korostivat sitä, että tanssi on nimenomaan liikettä sisältä ulospäin. Lisäksi molemmilla järjestelmillä oli yhtymäkohtia varhaisen modernin tanssin suuntausten taustalla olleeseen ihmis- ja maailmankuvaan.

Ekspressionistisen tanssin merkittävin edustaja oli tanssija ja koreografi Mary Wigman (1886–1973). Toinen keskeinen vaikuttaja oli varhaisen modernin tanssin monitoimimies Rudolf von Laban (1879–1958). Myöhempiä tämän tanssimuodon suuria edustajia oli Mary Wigmanin oppilas, tanssija-koreografi Dore Hoyer (1911–1967), joka esitti sooloissaan tyylipuhdasta Ausdruckstanzia.
Nicholas Ray

**Nicholas Ray** (oik. **Raymond Nicholas Kienzle Jr.**, ) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Ray tunnetuimmat ohjaustyöt ovat *[[Johnny Guitar]]* ja *[[Nuori kapinallinen]]*.

Rayn tunnetuimmat työt ovat Helena Yläsen mukaan "vitaalisten, seksuaalisuudessaan varmojen aikuisten melodraaman rajoja kolkuttelevia tahtojen taisteluita."

## Ura
Ray syntyi ja kasvoi Wisconsinissa. 1931 hän muutti nimensä Nick Rayksi ja vuotta myöhemmin hän muutti New Yorkiin. New Yorkissa hän oli mukana vasemmistolaisessa teatterimaailmassa. Hän näytteli muun muassa Elia Kazanin ensimmäisessä teatteriohjauksessa ja työskenteli Joseph Loseyn kanssa. 1940 hän siirtyi radioon ja 1945 Hollywoodiin, jossa hän työskenteli Elia Kazanin ensimmäisessä elokuvassa *[[Brooklynissä kasvoi puu]]*.

Muutaman elokuvan jälkeen Ray palasi New Yorkiin ja ohjasi Broadwayllä Duke Ellingtonin  musikaalin *Beggar's Holiday* 1946.

## Filmografia

* *[[Tuomion tie]]* (*Knock on Any Door*, 1949)
* *[[Kiinnitys elämään]]* (*A Woman’s Secret*, 1949)
* *[[He elävät öisin]]* (*They Live by Night*, 1949)
* *[[Hermot pinnalla]]* (*In a Lonely Place*, 1950)
* *[[Syntynyt pahaksi]]* (*Born to Be Bad*, 1950)
* *[[Lentävät villikissat]]* (*Flying Leathernecks*, 1951)
* *[[Pettävällä pohjalla]]* (*On Dangerous Ground*, 1952)
* *[[Rodeon miehet]]* (*The Lusty Men*, 1952)
* *[[Johnny Guitar]]* (1954)
* *[[Luotien maa]]* (*Run for Cover*, 1955)
* *[[Nuori kapinallinen]]* (*Rebel Without a Cause*, 1955)

* *[[Mustalaiskuningatar]]* (*Hot Blood*, 1956)
* *[[Peilin takana]]* (*Bigger Than Life*, 1956)
* *[[Jesse James (elokuva)|Jesse James]]* (*The True Story of Jesse James*, 1957)
* *[[Katkera voitto]]* (*Bitter Victory*, 1957)
* *[[Suolla tuulee]]* (*Wind Across the Everglades*, 1958)
* *[[Chicagon yöperhoset]]* (*Party Girl*, 1958)
* *[[Paholaisen hampaat]]* (*The Savage Innocents*, 1960)
* *[[Kuningasten kuningas (elokuva)|Kuningasten kuningas]]* (*King of Kings*, 1961)
* *[[55 päivää Pekingissä]]* (1963)
* *[[We Can’t Go Home Again]]* (1976)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Scheibel, Will: *American Stranger : Modernisms, Hollywood, and the Cinema of Nicholas Ray.* Albany: State University of New York Press, 2017. .
SS Murata

**SS Murata** eli **Società Sportiva Murata** on jalkapalloseura San Marinon kaupungista (Muratan kylästä) San Marinosta. Seura on perustettu vuonna 1966. Joukkue pelaa San Marinon jalkapallon mestaruussarjassa. Kaudella 2006-2007 seura vei maansa mestaruuden toisen kerran peräkkäin. Ne ovatkin seuran ainoat mestaruudet liigasta. San Marinon Cupin voiton seura on napannut vuosina 1997 ja 2007. Seura sai kaudeksi 2007-2008 maansa mestarina paikan Mestarien liigan karsintaan ensimmäisenä sanmarinolaisseurana. Aiemmin San Marinon mestari oli päässyt vain UEFA Cupiin.

Se arvottiin Mestarien liigan ensimmäisellä karsintakierroksella suomalaista TamU:a vastaan. Joukkuetta pidetään eurooppalaisittain kääpiönä ja se putosi kauden 2006 UEFA Cupin karsinnassa Kyproksen APOEL Nikosialle yhteismaalein 1-7. Silti Muratassa pelaa kaksi takavuosien kovaa nimeä: Serie A:ssa pelannut hyökkääjä Massimo Agostini ja vuoden 1994 brasilialainen maailmanmestari, keskuspuolustaja Aldair, jonka vanha seurakaveri Agostini sai houkuteltua osallistumaan karsintaan TamU:a vastaan.

Seuran nykyinen puheenjohtaja on Davide Graziosi.

Joukkueen kokoonpano on vuonna 2020 seuraavanlainen: 

## Saavutukset


**[[Campionato Sammarinese di Calcio|San Marinon liigamestaruus]]** (3): 2006, 2007, 2008
**Coppa Titano** (3): 1997, 2007, 2008
**Trofeo Federale** (3): 2006, 2008, 2009

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Seuran kotisivut
Sankin kōtai

**Sankin kōtai** () oli Tokugawa-shōgunaatin Japanissa Edo-kaudella harjoittama poliittinen käytäntö. Sen mukaan jokaisen daimion tuli jättää vaimonsa ja perijänsä shōgunaatin hallintokaupunkiin Edoon panttivangeiksi sekä matkustaa itse kausittain oman daimiokuntansa ja Edon välillä viettäen vuoden Edossa ja vuoden hanissaan. Osalle daimioista aikaväli oli puoli vuotta. Politiikan tarkoituksena oli hallita daimioita ja estää heitä kapinoimasta shōgunaattia vastaan.

Perheenjäsenten jättäminen Edoon panttivangeiksi oli jossain määrin käytössä jo ennen sankin kōtain voimaantuloa. Virallisesti kaikkia kattava käytäntö astui voimaan Tokugawa Iemitsun määräyksestä vuonna&nbsp;1636. Tämän jälkeen sankin kōtaista muodostui daimoiden elämää voimakkaasti hallitseva toimintatapa. Järjestelmän vuoksi monet daimiot ylläpitivät Edossa kartanoita palvelijoineen ja vartioineen. Ylimääräiset kartanot ja jatkuva matkustaminen aiheuttivat huomattavaa rasitusta daimioiden taloudelle, mikä esti heitä kokoamasta bakufua uhkaavia sotajoukkoja.

Suurimmillaan daimioiden mukana matkustavien alaisten määrä nousi jopa useisiin tuhansiin. Vuosien kuluessa mukana kulkevien palvelijoiden ja sotilaiden lukumäärää jouduttiin supistamaan määräyksillä, koska suurten joukkojen katsottiin aiheuttavan kohtuutonta rasitusta tavalliselle kansalle.

Vuoden&nbsp;1862 lopussa sankin kōtai -järjestelmän määräyksiä lievennettiin, jotta daimot kykenisivät paremmin valmistautumaan mahdollisena pidettyyn sotaan länsimaalaisia vastaan. Daimioiden ei tarvinnut enää viettää Edossa kuin yksi vuosi kolmesta. Heillä oli myös lupa viedä perheensä pois Edosta. Järjestelmää yritettiin myöhemmin ottaa uudelleen käyttöön, mutta shōgunaatin valta daimioihin oli tuolloin heikentynyt niin paljon, etteivät korkeimmat daimiot enää suostuneet vastaamaan shōgunaatin vaatimukseen. Hovin kehotuksesta shōgunaatti lopulta luopui yrityksistä järjestelmän palauttamiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Täikönkari

**Täikönkari** on pieni ja asumaton karikkojen ympäröimä kivikkoinen luoto Täikön saaren pohjoiskärjen pohjoispuolella Kemin kaupungin edustalla, noin viiden kilometrin päässä mantereelta. Luodolla ei ole rakennuksia, ja se on merilintujen pesimäsaari.
Doris Laine

**Doris Linnea Laine-Almi** (31. lokakuuta 1931 Helsinki – 15. joulukuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen balettitanssija, tanssialan vaikuttaja ja Suomen Kansallisbaletin ensimmäinen naisjohtaja vuosina 1984–1992. Hän opiskeli Helsingissä ja  Moskovan Teatterikorkeakoulussa ja Bolshoi.

Laine toimi Suomen Kansallisbaletin tanssijana vuosina 1947–1976, joista vuodet 1956–1976 ensitanssijana. Vuosina 1964–1966 hän oli Lontoon Royal Festival Balletin ensitanssija. Laine oli 1950- ja 1960-luvuilla tunnetuimpia suomalaisia tanssijoita ulkoimailla. Hänen tunnetuimpiin rooleihinsa kuului Illusia baletissa *[[Pessi ja Illusia]]*. Suomen Kansallisbaletin johtaja Laine oli vuodet 1984–1992, ja tätä seurasi kahden vuoden kausi Berliinin Komische Operin johtajana 1992–1995. Lisäksi Laine oli taiteen keskustoimikunnan puheenjohtaja vuosina 1995–1997 sekä Kuopio tanssii ja soi -festivaalin taiteellinen johtaja 1982–1992.

Vuodesta 1975 Laine johti ja opetti kansantanssiryhmä Katrillia., jota hän oli aktiivisesti mukana perustamassa.  Hän oli Helsingin kansainvälisen balettikilpailun perustaja.

Laineelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1957 ja professorin arvonimi vuonna 1992. Hän sai Suomen Kulttuurirahaston 40 000 markan arvoisen tunnustuspalkinnon vuonna 1985.

Laineen puoliso oli professori Alfons Almi vuodesta 1952 tämän kuolemaan 1991 asti.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* 
* Doris Laineen muistokirjoitus ''Helsingin Sanomissa''.
* Doris Laineen muistokirjoitus ''Hufvudstadsbladetissa''.
Tiepistiäiset

**Tiepistiäiset** (Pompilidae) on tiepistiäismäisten yläheimoon (Pompiloidea) kuuluva pistiäisheimo. Tiepistiäiset ovat yksineläviä petopistiäisiä, joita esiintyy etenkin trooppisilla alueilla. Useimmat lajit ovat huomattavan kirkasvärisiä ja monilla lajeilla on myös värikkäät siivet varoituksena saalistajille.

Monista muista petopistiäisistä poiketen tiepistiäiset ovat pitkälle erikoistuneet saalistamaan hämähäkkejä toukkiensa ravinnoksi. Niillä onkin monia anatomisia sopeutumia, jotka mahdollistavat nopean ja ketterän liikkumisen pistiäisen saalistaessa usein sen itsensä kokoista hämähäkkiä. Munimiseen valmis naaras kaivaa maahan kolon ja lähtee etsimään sopivaa hämähäkkiä. Sellaisen löydettyään naaras, tavallisesti kamppailun jälkeen, lamauttaa hämähäkin pistämällä siihen myrkkyä ja raahaa saaliin pesäkoloon, jossa se munii yhden munan hämähäkin vatsapuolelle. Tämän jälkeen emo sulkee pesän ja siirtyy tekemään uutta. Kuoriuduttuaan pistiäistoukka syö liikuntakyvyttömän hämähäkin, koteloituu ja tulee ulos pesästä muodonvaihdoksen jälkeen. Aikuiset yksilöt elävät kukkien medellä.

Tiepistiäiset eivät ole aggressiivisia, mutta niiden pisto on tavallisesti ihmisellekin varsin kivulias. Erityisen tuskallisina pidetään varsin kookkaiden *[[Pepsis]]*- ja *[[Hemipepsis]]*-sukuihin kuuluvien tiepistiäisten pistoa. Nämä suvut tunnetaan englanninkielisellä nimellä "*tarantula hawk*" viitaten niiden tapaan saalistaa toukilleen lintuhämähäkkejä.

## Alaheimoja ja sukuja
*Ceropalinae
**Kiehäpistiäiset (*Ceropales*) 
*Pepsinae
**Laukkipistiäiset (*Auplopus*)
**Kyssäpistiäiset (*Caliadurgus*)
**Papumuspistiäiset (*Cryptocheilus*)
**Partapistiäiset (*Deuteragenia*)
***[[Dipogon]]*
**Raspipistiäiset (*Priocnemis*)
*Pompilinae
**Pilkkupistiäiset (*Agenioideus*)
**Kimopistiäiset (*Anoplius*)
**Päistärpistiäiset (*Aporinellus*)
**Tikaripistiäiset (*Arachnospila*)
**Turmanpistiäiset (*Episyron*)
**Vainupistiäiset (*Evagetes*)
**Pikipistiäiset (*Ferreola*)
**Raudikkopistiäiset (*Homonotus*)
***[[Nanoclavelia]]*
**Hiirakkopistiäiset (*Pompilus*)

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Tiepistiäiset (''Pompilidae'')
* Funet:  Tiepistiäiset (''Pompilidae'')
* ITIS: Pompilidae
Dragsvik

**Dragsvik** voi tarkoittaa seuraavia:

* Dragsvik, kylä Tammisaaressa Raaseporissa
** Dragsvikin varuskunta, Uudenmaan prikaatin ruotsinkielinen varuskunta Tammisaaren Dragsvikissa
** Dragsvikin seisake, seisake Karjaan–Hangon radalla Dragsvikissa
** Villa Dragsvik, Hjalmar Åbergin suunnittelema huvila Raaseporissa
* Dragsvik, paikka Sognevuonon rannalla Norjan Balestrandissa.
Lamborghini Gallardo

**Lamborghini Gallardo** on italialaisen Lamborghinin valmistama, Gran Turismo ja superauto-luokkiin kuuluva yksi suorituskykyisimmistä vakioautoista. Myös **Gallardo Spyder** -avomallina valmistettu auto esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2003.

Gallardo on ensimmäinen Lamborghinin valmistama automalli, jonka voidaan sanoa soveltuvan jossain määrin myös arkiajoon. Muun muassa tämän vuoksi siitä on tullut merkin historian eniten myyty automalli. Marraskuussa 2005 rikottiin 3&nbsp;000 valmistetun kappaleen raja ja vuoden 2007 oli autoja valmistettu jo yhteensä 5&nbsp;000 kpl. Auto on myös sisustettu aiempia malleja ylellisemmin ja muun muassa muoviosia on korvattu nahalla.

## Tekniikka

Alumiinikorisen Gallardon saa joko kuusivaihteisella manuaalivaihteistolla tai automatisoidulla mekaanisella vaihteistolla (E-gear) varustettuna.

### Moottori

Autossa on V10-moottori keskellä pitkittäin.
* Iskutilavuus: 4 961 cm3
* Teho: 382 kW (520 hv) @ 8 000 r/min
* Vääntö: 510 Nm @ 4250 r/min

### Suorituskyky
* Huippunopeus: 314/307 km/h (Coupe/Spyder)
* Kiihtyvyys 0–100 km/h: 4,3 s

## Mitat

Murcielagoon verrattuna auto on 280 mm lyhyempi ja akseliväli on 105 mm pienempi.

* Pituus: 4 300 mm
* Leveys: 1 900 mm
* Korkeus: 1 184/1 165 mm 
* Akseliväli: 2 560 mm
* Raideleveys (e/t): 1 622/1 592 mm
* Omamassa: 1 420–1 570 kg
* Polttoainesäiliö: 90 l

## Gallardo Superleggera

Superleggera-versio esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2007. Tässä mallissa perusmallista lähtöisin olevan moottorin maksimiteho on 530 hv eli 10 hv enemmän kuin perusmallissa. Painoa on pudotettu 100 kg (USA 70 kg). Kiihdytys 0-100 km/h vie 3,8 sekuntia, eli 0,5 sekuntia perusmallia nopeammin. Auton kevyt kokonaispaino on saavutettu runsaalla hiilikuidun käytöllä. Mm. konepelti (läpinäkyvä), diffuusori, sivupeilit, ovipaneelit ja keskitunneli on valmistettu hiilikuidusta. 

* **5.0 V10**, 4 961 cm3, 390 kW (530 hv) @ 8 000 r/min, 510 Nm @ 4 250 r/min

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*WorldCarFans.com - New Lamborghini Gallardo Superleggera Revealed
Jalkaväkirykmentti 58 (jatkosota)

**Jalkaväkirykmentti 58** oli jatkosodassa Suomen maavoimien rykmentti, jonka perustamisesta vastasi Etelä-Pohjanmaan Läntinen suojeluskuntapiiri. Rykmentin yksiköt koottiin Isojoelta, Kauhajoelta, Karijoelta, Teuvalta, Jurvasta sekä Jalasjärveltä. Suuria tappioita rykmentti kärsi Kiteen taisteluissa 1941.

Rykmentti liitettiin perustettaessa 19. divisioonaan, joka oli osa VII armeijakuntaa. 

Rykmentille on pystytetty Jalasjärven kirkonkylään muistokivi. 

## Komentajat
Rykmentinkomentajina olivat:
*everstiluutnantti (everstiksi 31. elokuuta 1942) Eero Juva 19. kesäkuuta 1941 - 8. lokakuuta 1944
*everstiluutnantti Alfons Järvi 14. lokakuuta - 20. marraskuuta 1944

## Lähteet
*Kutsui ääni isänmaan: Jalkaväkirykmentti 58, 1941–1944, Viljo Ratia, Leo Saressalo, Esko Arosilta, JR 58:n asevelitoimikunta, 1982,  (sidottu)
*Rintamalehti 1942-1944, Pohjalainen (JR-58), Matti Puska

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Latvatalo http://www.latvatalo.net/Jatkosota/Jatkosota.html
Matt Wachter

**Matthew Walter Wachter** (s. 5. tammikuuta 1976 Pottsville, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen muusikko, joka on soittanut yhtyeessä 30 Seconds to Mars bassoa ja kosketinsoittimia. Hän erosi yhtyeestä vuoden 2007 maaliskuussa viettääkseen enemmän aikaa perheensä kanssa.
Havaitseva kosmologia

**Havaitseva kosmologia** () on kosmologian haara, jossa keskitytään havaintojen järjestämiseen. Havainnoissa pyritään havaitsemaan maailmankaikkeuden rakennetta tarkoituksena saada tietoa sen alkuperästä ja kehityksestä. Havaitsevan kosmologian perustyökaluja ovat erilaiset kaukoputket, joilla havaitaan taivaankappaleiden lähettämää sähkömagneettista säteilyä. Koska Maan ilmakehä vaimentaa ja muuttaa tulevaa säteilyä, joudutaan havaintolaitteita viemään avaruuteen erilaisilla avaruusaluksilla. Tällöin havaintolaitteistosta käytetään yleisnimitystä avaruustutkimusasema tai avaruusobservatorio.
Special Operations Executive

**Special Operations Executive** (**SOE**) oli brittiläinen vapaaehtoisista koostunut salainen agenttiyksikkö, jonka oli määrä taistella saksalaisia vastaan sabotaasein ja kommandoiskuin. Yksikkö perustettiin 1940 ja hajotettiin 1946.

Agentit hyödynsivät tehtävissään erilaisia erikoisvarusteita, esimerkiksi kuulakärkikynäksi tai sikariksi naamioituja kertalaukauspistooleita. Agenttien odotettu elinikä oli todella lyhyt, sillä kiinni jääneet agentit joutuivat yleensä SS:n tai Gestapon kuulusteltaviksi ja heitä yleensä kidutettiin paljastamaan tietoja muista agenteista. Brittien sodanjohto myös uhrasi häikäilemättömästi tuoreita agenttejansa vuonna 1944 lähettämällä näitä jäämään kiinni muun muassa Pohjois-Ranskassa mukanaan vääriä tietoja vastarinta-operaatioista tulevan maihinnousun suhteen. 

SOE:n agenttien merkittävimmistä saavutuksista ensimmäinen oli kesällä 1941, jolloin he räjäyttivät ranskalaisen Pessacin voimalaitoksen. Sähkönjakelun häiriintyminen aiheutti Bordeaux’n sukellusvenetukikohdan sekä lähistön sähköisen junaliikenteen lamaantumisen. 

Vuonna 1942 agentit surmasivat Tšekkoslovakiassa Böömin ja Määrin protektoraatin käskynhaltijan *Obergruppenführer* (kenraali) Reinhard Heydrichin. Tämän SS kosti murhaamalla lähistöllä sijaitsevan Lidicen asukkaat ja polttamalla kylän. 

Agentit estivät myös saksalaisten ydinaseaikeet, sabotoimalla operaatio Gunnersidessa raskaan veden tuotantoa Vemorkin vesivoimalassa Telemarkin läänissä Norjassa vuonna 1943. SOE:n menestyksekkäin ja mahdollisesti merkittävin saavutus oli SS-divisioona Das Reichin kuljetuksen sabotointi vuonna 1944, minkä seurauksena divisioonan siirtyminen Normandiaan myöhästyi ratkaisevasti.

SOE sai ansaitsemansa tunnustuksen sodan päätyttyä, kun yhdysvaltalainen kenraali Dwight D. Eisenhower kirjoitti vastarintamiesten ja erikoisagenttien toiminnan vaikuttaneen olennaisesti liittoutuneiden etenemiseen Ranskassa.

Toisaalta monet SOE:n operaatioista myös epäonnistuivat totaalisesti, esimerkiksi Alankomaissa SOE päätyi yhteistyöhön vastarintaliikkeen sijaan saksalaismiehittäjien kanssa, toimittaen viranomaisille vuosina 1942 ja 1943 kymmenittäin agentteja varmaan kuolemaan nimellä *Englandspiel* tunnetussa tapahtumasarjassa. Kun SOE:n hollantilaisagenttien Pieter Dourleinin ja John Ubbinkin onnistui paeta keskitysleiriltä vuonna 1943 Lontooseen ennen teloitustaan ja varoittaa brittejä traagisesta erehdyksestä, vangittiin heidät itsensä pettureina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Erkki Uotila

**Erkki Antero Uotila** (28. maaliskuuta 1904 Sääksmäki – 31. elokuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen teatterinjohtaja, näyttelijä, ohjaaja ja elokuva- ja näytelmäkäsikirjoittaja.

Erkki Uotila toimi näyttelijänä Jyväskylän Työväenteatterissa, Kotkassa, Helsingin Työväenteatterissa sekä Helsingin Kaupunginteatterissa. Uotila toimi Fenno-Filmissä apulaisohjaajana ja ohjaajana, sekä teatterinjohtajana Repputeatterissa. Hän oli aikoinaan laulajana mukana Sodan viihdyttäjissä. Lisäksi hän toimi Helsingin Ympäristöteatterin johtajana.

Uotila toimi myös pakinoitsijana, teki laulutekstejä ja suomennoksia. Teoksissaan hän toimi muutaman kerran nimellä *Antero Kalliokoski*. Hän on ollut käsikirjoittamassa muun muassa Hannu Lemisen elokuvia, sotaelokuvaa *[[Ratkaisun päivät]]* (1956) ja veijarikomediaa *[[Muuan sulhasmies]]* (1956). Uotilan yksi merkittävimmistä rooleista oli paroni Lichtenstein elokuvassa *[[Jääkärin morsian (vuoden 1938 elokuva)|Jääkärin morsian]]* (1938).

Uotila oli kuitenkin tunnetuin näyttelijänä, ja esiintyi noin 25&nbsp;elokuvassa, muun muassa Pekka Puupää -filmeissä. Loppu-ura päättyi tv-elokuviin. Erkki Uotila kuoli 71&nbsp;vuoden ikäisenä Helsingissä. Hänen tyttärensä on näyttelijä Leena Uotila.

## Filmografia
### Näyttelijänä

**[[Jääkärin morsian (vuoden 1938 elokuva)|Jääkärin morsian]]* (1938)
**[[Herrat ovat herkkäuskoisia]]* (1939)
**[[Hätävara]]* (1939)
**[[Aktivistit (elokuva)|Aktivistit]]* (1939)
**[[Kyökin puolella]]* (1940)
**[[Varjoja Kannaksella]]* (1943)
**[[Salainen ase]]* (1943)
**[[Hiipivä vaara]]* (1944)
**[[Erehtyneet sydämet]]* (1944)
**[[Suviyön salaisuus]]* (1945)
**[[Sinä olet kohtaloni]]* (1945)
**[[Pekka Puupää kesälaitumilla]]* (1953)
**[[Niskavuoren Aarne]]* (1954)

**[[Mä oksalla ylimmällä]]* (1954)
**[[Laivaston monnit maissa]]* (1954)
**[[Laivan kannella]]* (1954)
**[[Hei, rillumarei!]]* (1954)
**[[Pekka ja Pätkä puistotäteinä]]* (1955)
**[[Yhteinen vaimomme]]* (1956)
**[[Lain mukaan]]* (1956)
**[[Muuan sulhasmies]]* (1956)
**[[Risti ja liekki]]* (1957)
**[[Nummisuutarit (vuoden 1957 elokuva)|Nummisuutarit]]* (1957)
**[[Totuus on armoton]]* (1963)
**[[Kesyttömät veljekset]]* (1969)
**[[Kujanjuoksu (elokuva)|Kujanjuoksu]]* (1971)

### Ohjaajana
**[[Varjoja Kannaksella]]* (yhdessä Theodor Lutsin kanssa) (1943)
**[[Salainen ase]]* (yhdessä Theodor Lutsin kanssa) (1943)
**[[Erehtyneet sydämet]]* (yhdessä Eero Leväluoman kanssa) (1944)
**[[Sinä olet kohtaloni]]* (yhdessä Yrjö Norran kanssa) (1945)

### Apulaisohjaajana
**[[Kultainen kynttilänjalka]]* (1946)
**[[Pikajuna pohjoiseen]]* (1947)

## Teokset

**Varjopolku* (1927)
**Kaarina* (1934)
**Hulluus hulluutta vastaan* (1935)
**Pasuuna puuttuu* (1936)
**Törmälä ja hänen poikansa* (1936)
**Reunalan Riku* (1937)
**Kauppias auttaa* (1938)
**Miss Vastamäki* (1939)
**Talosta ja torpasta* (1939)
**Se mammonan taakka* (1941)
**Suutarin saunalauantai* (1942)
**Rengit ja rakkaus* (1945–1946)
**Kartanon kaunis vieras* (1953–1954)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Tramontana (urheiluauto)

**Tramontana** on espanjalainen yksi- tai kaksipaikkainen urheiluauto, jonka muotoilussa on vaikutteita muun muassa Formula 1 -autoista. Se on valmistettu Gironassa Costa Bravassa. Tramontana esiteltiin vuoden 2005 Geneven autonäyttelyssä. Kaksipaikkaisessa mallissa matkustaja istuu kuljettajan takana hieman kuljettajaa korkeammalla. Auton konepellissä oleva merkki on tehty puhtaasta valkokullasta. Autoja aiottiin valmistaa vain 12 kappaleen vuosivauhtia, kun tuotanto vuonna 2008 lähtee kunnolla käyntiin. Nimi *Tramontana* viittaa voimakkaasen vuoristotuuleen.

## Runko
Auton runko on valmistettu alumiinista ja hiilikuidusta, jotta autosta on saatu mahdollisimman kevyt.

## Tekniikka
Vaihteisto on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto. Jousitus on toteutettu joka kulmassa kaksin koiranluin.

## Moottorit
Moottori on DOHC V12 -moottori.

***5.5** - 720 hv

## Mitat

*Pituus: 4 850 mm
*Leveys: 2 080 mm
*Korkeus: 1 300 mm
*Omamassa: 950 kg

## Aiheesta muualla
*Valmistajan nettisivut
Lehmäjoki

**Lehmäjoki** on kylä Isonkyrön pohjoisosassa. Kylässä toimii huoltoasema. Talouksia on noin 140, joista noin puolet saa ainakin osan elannostaan maataloudesta. Asukkaita on vähän alle 300, ja mökkeilijät kasvattavat lukua vielä noin 30:llä.  

Lehmäjoki sijaitsee asfaltoidun tien varrella Isonkyrön kunnan koillisosassa, Etelä-Pohjanmaan maakunnassa. Isonkyrön kunnan keskustaan on kylästä matkaa noin 14 kilometriä. Lähimmät kaupungit ovat Seinäjoki ja Vaasa.

## Aiheesta muualla
* Lehmäjoen Facebook-sivut
Luettelo Smallvillen metaihmisistä

**Luettelo televisiosarjassa [[Smallville]] esiintyneistä metaihmisistä**.

* Clark Kent
* Greg Arkin
* Walt Arnold
* Tina Greer
* Sean Kelvin
* Harry Bolston/Volk
* Cassandra Carver
* Jodi Wilson
* Arthur Curry
* Bart Allen
* Victor Stone
* John Jones
* Kara Zor-El 
* Mikhail Mxyzptlk
* Kenraali Zod
* Bizarro
Anjan puisto

**Anjan puisto** on yksityinen, vuonna 1968 perustettu puulajipuisto eli arboretum Mikkelin Honkalahdessa  Anjanpuistontiellä, noin 9 kilometriä Mikkelistä kaakkoon eli Anttolaan päin.

## Historia
Puiston on perustanut Anja Laaksonen. Ensimmäiset tammet, lehmukset ja perennat Laaksonen istutti vuonna 1968. Puisto sijaitsee Ala-Säynätjärven ja Iso-Palvasen välisellä kannaksella, maasto on kumpuilevaa ja viettää etelään päin. Vuosien aikana puiston alueelle on istutettu lukuisia puita ja perennoja,  raivattu joutsenlampia suihkulähteineen ja laitettu esille paikalta löytyneitä erikoisia luonnonkiviä.

## Nykyisyys
Puisto on 7 hehtaaria laaja alue. Laaksosen tavoitteena on lisätä ja kasvattaa erilaisia hedelmäpuita ja perennoja perinteisten lisäksi ja istuttaa lisää puumaailman uutuuksia ja erikoisuuksia. Lukuisissa lammissa kasvaa erilaisia vesikasveja. Puistoon luontevana osana kuuluvat myös eläimet kuten riikinkukkoja, hanhia, myskisorsia ja helmikanoja. Anjan puisto on suosittu vierailukohde, jossa käy kesäkuukausina matkailijoita ympäri maailmaa.

## Puulajeja
Anjan puistosta löytyvät muun muassa seuraavat puulajit:

Kuuset: hopeakuusi (Picea pungens 'Glauca' / blågran), kartiokuusi, lukuisat kultakuuset (Picea abies f. aurea), käärmekuusi (Picea abies f. virgata), mustakuusi (Picea mariana), pallokuusi (Picea abies f. globosa), pisan tuuheakuusi, serbiankuusi (Picea omorika l. Pančićeva omorika), sinikuusi (Picea pungens `Glauca´), siperianpihta (Abies Sibirica l. Siberian Fir) ,  surukuusi (Picea abies f. pendula)

Männyt: Keltamänty (Pinus ponderosa), käärmemänty (Pinus sylvestris f. virgata), pylväsmänty, vanhat sembramännyt (Pinus cembra subsp. sibirica)

Koivut: Kultakoivu (Betula pubescens f. aurea), kyynelkoivu (Betula pendula ’Youngii’), Ollin visakoivu, pirkkalankoivu (Betula pendula f. bircalensis), punalehtikoivu (Betula pubescens f. rubra), pahkavisakoivu, taalainkoivu (Betula pendula Dalecarlica), tunturivisakoivu (Betula pubescens subsp. czerepanovii)   

Muita puuerikoisuuksia ovat: korkkipuu (Phellodendron spp.), lamoavat lepät, pylväshaapa (Populus tremula 'Erecta' / pelarasp) ,  sulkalehtiharmaaleppä (Alnus incana f. laciniata), kartiojalava (Ulmus glabra Exoniensis) ym.

## Lähteet
* Lähde: Haastattelu Anjan Puisto/Anja Laaksonen, Nettiradio Mikaeli/arkisto

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Anjan puiston kotisivut 
*Anjan puisto - Mikkelin Kaupunkiopas
Kosmiset etäisyystikapuut

**Kosmiset etäisyystikapuut** on yhteisnimitys menetelmille, joilla kosmologiassa määritetään taivaankappaleiden etäisyys havaitsijasta. Suora etäisyyden määritys onnistuu kosmisessa mittakaavassa vain verrattain lähellä oleville kappaleille. Nimitys tulee siitä ettei samoja menetelmiä voida käyttää kaikille etäisyyksille. Kutakin menetelmää voidaan käyttää varmentamaan seuraavan "askelman" paikkansa pitävyyttä.

Etäisyysportaiden pohjalla ovat 'todelliset' etäisyyden mittaukset, joissa etäisyys määritetään suoraan ilman tarvetta tehdä oletuksia kappaleiden fysikaalisista ominaisuuksista. Nämä menetelmät perustuvat geometriaa ja valon tietyssä ajassa kulkemaan matkaan.

Ensimmäinen askelma on etäisyys Maasta Aurinkoon, eli Maan kiertoradan säde. Tätä kutsutaan astronomiseksi yksiköksi (AU). Aurinkokunnan sisällä voidaan käyttää vielä tutkaa mutta sen ulkopuolisten kappaleiden määritykseen tarvitaan trigonometriaa ja tarkkaa kulman mittausta samaan tapaan kuin maanmittauksessa. Tärkein Aurinkokunnan ulkopuolisten kohteiden etäisyyden mittaukseen käytetty tapa on parallaksi. Suorilla mittausmenetelmillä päästään vain noin tuhannen parsekin etäisyyksiin. Suuremmilla etäisyyksillä, joudutaan tekemään oletuksia kappaleiden ominaisuuksista. 

Parallaksin jälkeen seuraava askel perustuu nk. standardikynttilöihin eli taivaankappaleisiin, joiden todellinen kirkkaus voidaan tietää jollain menetelmällä. Lyhyemmillä matkoilla käytetään kefeidi-tyypin tähtiä. Ne ovat joukko tähtiä, joiden kirkkaus sykkiin tietyssä jaksossa. Jakson pituuden on havaittu korreloivan tähden kirkkauden kanssa. Pidemmillä matkoilla käytetään tyypin Ia supernovia.

Pisimmillä matkoilla käytetään punasiirtymää.

## Aiheesta muualla
* The ABC's of distances (UCLA)
* The Extragalactic Distance Scale by Bill Keel
* The Hubble Space Telescope Key Project on the Extragalactic Distance Scale
* The Hubble Constant, a historical discussion
* The Cepheid Distance scale  by N. J. Allen
* We Can't Measure* Distance In Outer Space! The Science Asylum - Yleiskielinen esitys kosmisista tikapuista
Mandal

**Mandal** oli Norjan eteläisin kaupunki ja Länsi-Agderin läänin toiseksi väkirikkain kunta Skagerrakin rannikolla. Sen naapurikuntia olivat lännessä ja luoteessa Lindesnes, pohjoisessa Marnardal ja idässä Søgne. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Mandalin kunnassa oli 15 237 asukasta.

Vuonna 2020 Mandal ja Marnardal liitettiin Lindesnesin kuntaan.

Kaupungin vaakunaeläimestä, lohesta, kuulu Mandalinjoki (Mandalselva) jakaa keskustan lähes kahtia. Keskustalle, Sørlandetin alueelle tyypilliseen tapaan, ovat tunnusomaista valkoiset puutalot (sørlandshus) ja kapeat kujat. Pitkä kävelykatu pitkin Mandalinjoen reunaa luo kiireetöntä pikkukaupungin tuntua.

## Historia
Vanhimmat ase- ja esinelöydöt alueelta on ajoitettu noin vuoteen 3000 eaa. Mandal-nimi mainitaan jo 1300-luvun lopulla, jolloin kuningas Eerik Pommerilainen antoi alueelle kauppaoikeudet ns. mandalinloheen. Kaupungin palon yhteydessä tuhoutunut ensimmäinen kivikirkko rakennettiin 1500-luvulla. Täten Mandal on Sørlandetin vanhimpia asutuskeskuksia. Kunnallinen itsehallinto alkoi vuonna 1837 ja Mandal sai kaupunkistatuksen 1921.

Toisen maailmansodan aikana alueelle oli sijoitettuna 2000 saksalaista sotilasta, joiden jäljiltä bunkkerit, juoksuhaudat ja parakkien jäännökset ovat edelleen nähtävillä., .

Norjan valtion karttalaitoksen mukaan Norjan mannermaan eteläisin piste siirtyi kesällä 2007 kunnan alueelle *Odden*iin (), koska Lindesnesissä aiemmin sijainneesta majakkaniemestä tuli Spangereidin kanavan avaamisen jälkeen saari. Helmikuussa 2008 Norjan karttalaitos kuitenkin pyörsi päätöksensä, jolloin Norjan mannermaan eteläisimmän pisteen todettiin kuitenkin sijaitsevan Lindesnesin majakalla, kanavasta huolimatta.

## Nähtävyydet, kulttuuri
Mandalin empiretyylinen kirkko vuodelta 1810 on Norjan suurin puukirkko.

## Urheilu
Mandalin jalkapalloseura, Mandalskameratene, pelaa kaudella 2024 Norjan neljänneksi ylimmällä sarjatasolla, 3. divisioonassa. Paikkakunnalla toimii myös Mandalin golfkerho.

## Media
Mandalissa ilmestyy paikallislehti *[[Lindesnes (sanomalehti)|Lindesnes]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Mandalin paikallislehti Lindesnes
Tracy Chevalier

**Tracy Chevalier** (s. 19. lokakuuta 1962 Washington, DC, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija, joka tunnetaan erityisesti kirjastaan *[[Tyttö ja helmikorvakoru (kirja)|Tyttö ja helmikorvakoru]]*. Kirjasta on tehty myös samanniminen elokuva. 

## Lapsuus ja opiskelu
Chevalier on syntynyt ja elänyt lapsuutensa Yhdysvaltojen pääkaupungissa Washingtonissa. Hän oli nuorin perheen kolmesta lapsesta. Chevalier suoritti vuonna 1984 BA-tutkinnon englanninkielestä, Oberlin Collegessa, Ohiossa. Vuonna 1994 hän suoritti Master-tutkinnon University of East Angliassa. Hän muutti Lontooseen, Isoon-Britanniaan vuonna 1984 Oberlinistä valmistumisensa jälkeen. Hänen oli tarkoitus alun perin olla siellä vain kuusi kuukautta mutta hän meni naimisiin englantilaisen miehen kanssa ja jäi asumaan sinne pysyvästi. Hänellä on Ison-Britannian kaksoiskansalaisuus.

## Kirjailijan ura
Ennen kirjailijaksi ryhtymistään hän toimi useita vuosia tietokirjatoimittajana. Kirjansa *Tyttö ja helmikorvakoru* jälkeen vuonna 1998 hän aloitti kokopäiväisenä kirjailijana. Chevalier on kirjoittanut historiasta ja taiteesta myös romaaneissaan *Neito ja yksisarvinen* sekä *Pudonneet enkelit*.

## Julkaistuja kirjoja
### Suomeksi ilmestyneitä
* 
* 
* 

### Englanniksi ilmestyneitä
* *The Virgin Blue* (1997)
* *Girl With A Pearl Earring* (1999)
* *Falling Angels* (2001)
* *The Lady and the Unicorn* (2003)
* *Burning Bright* (2007)
* *William Blake; and Remarkable Creatures* (2009)
* *The Last Runaway* (2013)
* *At the Edge of the Orchard* (2016)
* *Reader, I Married Him: Stories Inspired by Jane Eyre* (2016)
* *New Boy*  (2017)
Lähde:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*