open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Päivi Tikkanen

**Päivi Marja Sinikka Tikkanen** (o.s. **Kunttu**, s. 19. tammikuuta 1960 Savitaipale) on suomalainen kestävyysjuoksija.

Tikkasella on yhteensä 22 ratamatkojen Suomen mestaruutta Kalevan kisoista joista 10 tuli peräkkäin 3&nbsp;000 metrin juoksusta. Lisäksi hänellä on neljä Suomen mestaruutta maastojuoksussa ja yksi puolimaratonilla. Himmeämpiä mitaleita Suomen-mestaruuskilpailuista hänellä on 24 kappaletta ja henkilökohtaisia SM-mitaleita yhteensä 49 kappaletta. Vielä 41-vuotiaana vuonna 2001 hän juoksi pronssille Kalevan kisoissa 5&nbsp;000 metrillä. Tikkanen on eniten mitaleita ja Kalevan malja -pisteitä kerännyt yleisurheilija. Suomi–Ruotsi-maaotteluun Tikkanen osallistui 16 kertaa joissa kertyi yhteensä 27 kilpailua.

Kansainvälisellä tasolla Tikkanen menestyi parhaiten 3&nbsp;000 metrin juoksussa josta hänellä on neljäs sija Tokion MM-kisoista 1991 ja kuudes sija Splitin EM-kisoista 1990. Tokion MM-kisoissa Tikkanen juoksi 33 vuotta säilyneen Suomen ennätyksen 8.41,30. Puolimaratonin MM-kisoissa 1992 Tikkanen sijoittui sijalle 13. Vuonna 1989 hän voitti Berliinin maratonin silloisella Suomen ennätys -ajalla 2.28.45.

Tikkanen edusti Viipurin Urheilijoita ja häntä valmensi myös kestävyysjuoksijana tunnettu miehensä Esa Tikkanen.

## SM-mitalit
* 1 500 m
** Kultaa: 1987, 1990 
** Hopeaa: 1985, 1991
** Pronssia: 1984, 1992, 1994, 1995
* 3 000 m
** Kultaa: 1985–1994 (10 kpl)    
** Pronssia: 1983, 1984  
* 5 000 m
** Kultaa: 1996, 1998
** Hopeaa: 1995
** Pronssia: 2001
* 10 000 m
** Kultaa: 1989–1992, 1995–1998 (8 kpl)
** Hopeaa: 1988, 1993
** Pronssia: 1986, 1999
* Puolimaraton
** Kultaa: 1998
* Maastojuoksu 5 km
** Kultaa 1986, 1990  
** Hopeaa 1984, 1988, 1989, 1991, 1992  
** Pronssia 1985, 1987
* Maastojuoksu 6 km
** Kultaa 1993, 1998
** Hopeaa 1999

## Katso myös
* Luettelo 3 000 metrin juoksun Suomen mestareista

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Ylen Elävä arkisto: Päivi Tikkasen tuplapotti 1985
Élie Ducommun

**Élie Ducommun** (19. helmikuuta 1833 – 7. joulukuuta 1906) oli sveitsiläinen toimittaja, joka sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1902 yhdessä Charles-Albert Gobat'n kanssa.

Ducommun oli Geneven kantonin kansleri vuosina 1862–1865. Hän on Genevessä 1867 perustetun Rauhan ja vapauden puolesta -liiton (*Ligue de la paix et de la liberté*) perustajajäsen.

Hän sitoutui jo hyvin nuorena vapaamuurarijärjestöön liittyessään sen jäseneksi 24-vuotiaana 11. huhtikuuta 1857. Hän kohosi nopeasti oman loosinsa *La Prudence* puolestapuhujaksi, ja myöhemmin hän johti myös koko Sveitsin vapaamuurarijärjestön toimintaa.

Vuonna 1891 hänet valittiin Kansainvälisen Rauhantoimiston (*Bureau international de la paix*) johtajaksi, ja näin hänen työpisteensä siirtyi Berniin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* NobelPrize.orgin artikkeli Élie Ducommun'sta
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1989

**30. [[alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut]]** järjestettiin Yhdysvaltain Vailissa, Coloradossa 29. tammikuuta – 12. helmikuuta 1989.

## Miehet
### Syöksylasku






### Supersuurpujottelu






### Suurpujottelu






### Pujottelu






### Alppiyhdistetty






## Naiset
### Syöksylasku






### Supersuurpujottelu






### Suurpujottelu






### Pujottelu






### Alppiyhdistetty






## Mitalitaulukko
&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;Isäntämaa

## Lähteet
* FIS:n tietokanta
Tšarkka

**Tšarkka**, **sarkka** (чарка), suom.  ”votkakuppi”, on venäjän kielessä lasia ja kuppia tarkoittavan sanan tšara (чара) diminutiivi, joka tarkoittaa votkakuppia. Tšarkan diminutiivi tai hellyttelymuoto on vuorostaan tšarotska (чарoчка). Isokokoinen tšarkka onkin tšara ja pienikokoinen tšarotska.

Votkakupin ohella tšarkka oli myös vanha votkamitta, tilavuudeltaan 143,5 ml 1800-luvun loppupuolelle saakka, jolloin se pieneni 123 ml:aan eli 1/100 vedroksi.

Venäjänkielen sana чарка (čárka) on lainattu translitteroituna monelle kielelle. Sanakirjoissa sanaa näkee harvoin, mutta se tunnetaan antiikkia käsittelevässä kirjallisuudessa, antiikkikaupoissa ja –huutokaupoissa. Usein se käännetään votka- tai ryyppykupiksi. Sana ei myöskään ole juuri käytössä nykyvenäjässä.

Sarkan merkitys on suomen kielessä muuttunut:

a) Suomen sanojen alkuperä, Etymologinen Sanakirja osa 3, SKS Helsinki 2000.
sarkka 'pikari, ryyppylasi', rinnakkaismuoto sarkku 'pikari, pieni mitta-astia'
ven. Čárka `pikari, ryyppylasi; pieni mitta´, Inkerin Karjalassa tšarkka 'ryyppylasi, pikari', virossa sarka 'viinapikari, (viina)mitta'.

b) Nykysuomen sanakirja, Viides Osa, SKS, WSOY Porvoo 1961
sarkka, vars. ylät. tuoppi, kannu, haarikka. Hopeainen, lasinen, puinen s. S. viiniä, olutta. Yhdyssanoissa juomas.; hopea-, puus.; olut-, viinis.

Venäjän ”чарка” on 1700- ja 1800-luvuilla käännetty sarkaksi. Nykysuomen sanakirja antaa sarkalle kuitenkin merkityksen ”tuoppi, kannu, haarikka” ja yhdistää käytön viiniin ja olueen. Tästä syystä käytetään kirjassa muotoa tšarkka. (Vertaa *Välskärin kertomuksia* alla) Zacharias Topelius; *Fältskärns berättelser* / Tredje cykeln / flyktningen: ”Gif karlarne en tscharka brännvin, och skicka dem till Moskva; de kunna vara oss till nytta.” Juhani Ahon suomennos: *Välskärin kertomuksia*, Kolmas osa, pakolainen: ”Antakaa miehille sarkka paloviinaa ja lähettäkää heidät Moskovaan; he voivat olla meille hyödyksi.” 

## Lähteet
*Helenius, K., Tšarkka: Venäläinen tšarkka: Hopeinen votkakuppi Romanovien ajalta: 1613–1917. Kustannus W. Hagelstam, Helsinki 2006. (204 s.)

## Aiheesta muualla
Avarrus

__NOTOC__
**Avarrus** on kotimaisen ambient-projektin Jääporttien kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 21. joulukuuta 2006.

Albumin kansien pastellivärimaalaukset on tehnyt Mindy M. Heinonen.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Noise.fi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jaaportit.net
Indikaattorilaji

**Indikaattorilaji** eli **ilmentäjälaji** on eliölaji, jonka sietoisuus on kapea-alainen, joten sen levinneisyydessä tapahtuvien muutosten avulla voidaan tehdä luotettavia päätelmiä ympäristön voinnista ilman kalliita tutkimuslaitteita.

Esimerkkejä hyvistä indikaattorilajeista ovat ravut, joihin veden happamuus vaikuttaa negatiivisesti, ja rahkasammalet, joihin veden happamuus vaikuttaa positiivisesti.

Indikaattorilajeja käytetään yleisesti myös luonnontilaisuuden ja suojeluarvon mittareina. Esimerkiksi metsien lahopuun määrälle herkkien kääpien avulla voidaan arvottaa alueiden suojeluarvoa myös muun lahopuista ja vanhoista luonnonmetsistä riippuvaisen lajiston kannalta.

## Hyvän indikaattorilajin vaatimukset
* Laji ja ympäristövaikutukset siihen tunnetaan hyvin,
* lajin määrää helppo laskea,
* lajilla on selvä positiivinen tai negatiivinen riippuvuus ympäristötekijään, johon ihminen vaikuttaa,
* suppea sietoalue kyseisen ympäristötekijän suhteen,
* laji reagoi samalla tavalla ja nopeasti ympäristötekijän muutokseen.

## Katso myös
* Ympäristöindikaattori
* Käävät metsien suojeluarvon indikaattoreina

## Lähteet
* 

### Viitteet
Extraterrestrial (albumi)

**Extraterrestrial** on säveltäjä Max Savikankaan ensimmäinen sävellyslevy (UUCD102). Se ilmestyi joulukuussa 2003. *Extraterrestrial* on kaksois-CD, jonka ensimmäinen levy koostuu Savikankaan soitinsävellyksistä ja toinen elektroakustisesta musiikista. Soitinmusiikin esittää Uusinta-kamariyhtye.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Max Savikangas.

### CD 1
# Nostalgiamarssi
# Autuaan laulu
# Danza
# Kuolema työssään
# Maito (san. Teemu Mäki)
# Käpyrauhassilmä
# Joutsenlaulu
# Extraterrestrial
# Hätätiloja

### CD 2
# Virralla
# Huuto
# Pallot
# Zoom
# Laulu
# Ein Todt folgt dem Andern (san. Teemu Mäki)
# Iho
# It All Comes Down To Money
# Fuga In Memoriam
# Alttoviulupläjäys
# Poissa/Läsnä
# Kuoleman puutarha
Luettelo saksofonisteista

Tämä on **luettelo [[saksofoni]]steista**.

## Kuuluisia saksofonisteja
*Julian ”Cannonball” Adderley
*Sidney Bechet
*Jerry Bergonzi
*Chu Berry
*Michael Brecker (1949–2007)
*Harry Carney (1910-1974)
*Benny Carter (alttosaksofoni, 1907&ndash;2003)
*Ornette Coleman
*John Coltrane
*Eddie ”Lockjaw” Davis
*Daniel Deffayet (1922–2002)
*Claude Delangle
*Jimmy Dorsey
*Candy Dulfer
*Jason Freese
*Kenny G
*Jan Garbarek
*Stan Getz
*Johnny Griffin
*Paul Gonsalves
*Lars Gullin
*John Harle
*Coleman Hawkins
*Frederick L. Hemke
*Joe Henderson
*Johnny Hodges
*Lee Konitz
*Jean-Marie Londeix
*Eric Marienthal
*Branford Marsalis
*Bennie Maupin
*Bob Mintzer
*Marcel Mule (1901–2001)
*Gerry Mulligan
*Dick Oatts
*Charlie ”Bird” Parker
*Maceo Parker
*Jack Pettis (1902–1963)
*Lenny Pickett
*Chris Potter
*Sigurd Raschèr (1907–2001)
*Joshua Redman
*Sonny Rollins
*Eugene Rousseau
*David Sanborn
*Pharoah Sanders
*Adolphe Sax (1814–1894)
*Tom Scott
*Wayne Shorter
*Sergei Stepanov
*Sonny Stitt
*Lew Tabackin
*Frank Trumbauer (1901–1956)
*Stanley Turrentine
*Ben Webster
*Lester Young
*Clarence Clemons
*Paul Desmond

## Suomalaisia saksofonisteja

*Juhani Aaltonen
*Bruno Laakko
*Manuel Dunkel
*Sonny Heinilä
*Markus Holkko
*Juho Hurskainen
*Mikko Innanen
*Jouni Järvelä
*Jussi Kannaste
*Tane Kannisto
*Juha Keikkonen
*Eero Koivistoinen
*Tatu Kosonen
*Sakari Kukko
*Pentti Lahti
*Pentti Lasanen
*Timo Lassy
*Arto Lehtola
*Hannu Lehtonen
*Pauli Lyytinen
*Michael Monroe
*Mikko Mäkinen
*Esa Niiva
*Peter Nordwall
*Jaakko Nurila
*Olli Ojajärvi
*Seppo ”Paroni” Paakkunainen
*Martti Peippo
*Jari Perkiömäki
*Jukka Perko
*Esa Pethman
*Esa Pietilä
* Matti Pollari
*Petri Puolitaival
*Pepa Päivinen
*Timo Rantanen
*Joonatan Rautio
*Joonatan Rautiola
*Tapani Rinne
*Kai Ruskeepää
*Gusse Rössi
*Teemu Salminen
*Johannes Salomaa
*Antti Sarpila
*Pekka Savijoki
*Martti Servo
*William Suvanne
*Teemu Takanen
*Olli-Pekka Tuomisalo

## Fiktiivisiä soittajia
* Lisa Simpson (*[[Simpsonit]]*; baritonisaksofoni)
* "Veri-ien" Murphy (*Simpsonit*)
* Henry Jones Jr. (*[[Indiana Jones Junior]]*; sopraanosaksofoni)
Jänkä (lehti)

**Jänkä** on lappilainen kulttuurilehti. Lehden ensimmäinen numero oli syysnumero vuodelta 2005. Julkaisijana toimii Jänkä ry. Lehden päätoimittaja on Paula Alajärvi. 

Lehden teemana on lappilainen kulttuuri koko laajuudessaan. Lehti pyrkii välttämään elitististä leimaa julkaisemalla artikkeleita lähtökohtanaan lappilaisuus ja lappilainen kansankulttuuri. Lehden numeroissa on käsitelty muun muassa saamelaista musiikkia, teatteriseurueita ja lappilaisia taiteilijoita. Lehdessä julkaistaan myös runoja, sarjakuvia ja kolumneja. Kirjoittajana on ollut muun muassa taiteilija Erkki Alajärvi.

Lapin taidetoimikunta myönsi lehdelle vuoden 2011 taidepalkinnon. Vuonna 2012 lehti sai Kulttuurilehtien laatupalkinnon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jänkä-lehden kotisivut
Ne bis in idem

**Ne bis in idem** on latinankielinen fraasi ja oikeusperiaate, joka tarkoittaa "ei kahdesti samassa (asiassa)". Sisällöllisesti se tarkoittaa prosessioikeudessa sitä, että samasta asiasta ei voida antaa kahta tuomiota eli tuomioistuin ei saa ottaa uudestaan käsiteltäväksi sellaista seikkaa, joka jo on lainvoimaisella päätöksellä ratkaistu. EU-kontekstissa fraasin merkitys on se, että sääntö estää toiseen kertaan tapahtuvan syyttämisen toisessa jäsenvaltiossa, jos yhdessä jäsenvaltiossa asia on jo saatettu lopullisesti päätökseen. Poikkeuksena tästä pääsäännöstä ovat eräät rikostyypit, muun muassa sotilas- ja virkarikokset.

Euroopan ihmisoikeussopimuksen 7. lisäpöytäkirja määrittää *ne bis in idem* -periaatteen seuraavasti:

Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on katsonut , että Suomessa veronkorotus on rangaistus, joten tilanteessa, jossa veronkorotus on määrätty, ei voida enää nostaa syytettä veropetoksesta. Sittemmin Suomen korkein oikeus on omaksunut tämän saman näkemyksen kahdessa ennakkoratkaisussaan kesäkuussa 2010. Vastaavasti Helsingin hallinto-oikeus on poistanut veronkorotuksen tapauksessa, jossa verovelvollinen oli aiemmin saanut rangaistuksen veropetoksesta.

Ne bis in idem -periaate soveltuu myös pakkokeinojen käyttöön. Helsingin hovioikeus kumosi vangitsemispäätöksen katsoen, ettei henkilöä voitu vangita rikoksesta, josta hänet oli jo tuomittu ulkomailla rangaistukseen ja rangaistus oli siellä kärsitty.

## Katso myös
* Kaksoisrangaistavuus
* Oikeusvoima

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*KKO:2014:51
At the Edge of Time (Uusinnan albumi)

**At the Edge of Time** on Uusinta-kamariyhtyeen kamarimusiikkilevy (UUCD101). Se ilmestyi tammikuussa 2004. Levyn teokset ovat (säveltäjä suluissa):

#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Eva Ollikainen – kapellimestari
* Lauri Toivio – huilu, lausuja
* Riikka Talvitie – oboe
* Kimmo Leppälä – klarinetti
* Otto Virtanen – fagotti
* Reeta Rossi – käyrätorvi
* Emil Holmström ja Jerry Jantunen – piano
* Maria Puusaari ja Reeta Maalismaa – viulu
* Max Savikangas – alttoviulu
* Markus Hohti, Roi Ruottinen ja Seeli Toivio – sello
* Juho Martikainen – kontrabasso
Hallittu hoitamattomuus

**Hallittu hoitamattomuus** on periaate, jolla ihmisen muokkaamaan ympäristön joidenkin osien annetaan tarkoituksella rehottaa.

## Viheralueet
 
Kaupunkien viheralueiden joidenkin osien annetaan tarkoituksella rehottaa. Jos koko aluetta hoidettaisiin kauttaaltaan huolellisesti, olisi lajisto niukkaa. Hallitun hoitamattomuuden tarkoituksena on kasvattaa lajien määrää kyseisellä alueella. Esimerkkejä hallitusta hoitamattomuudesta on, että puistonurmikot leikataan pidemmäksi, puuston annetaan muodostaa tiheikköjä ja kelopuiden jättäminen puistoihin.

## Metsän käsittely

Metsänhoidossa hallitulla hoitamattomuudella tarkoitetaan sitä, että aarin tai parin tiheiköitä jätetään yksi hehtaaria kohden taimikonperkaus-, harvennus- ja päätehakkuualoilla. Riistatiheikkö pyritään sijoittamaan monimuotoisuuden kannalta luontevalle paikalle, kuten kosteikon lähelle. Tällöin myös hyönteiskannat hyötyvät siitä ja linnuilla on enemmän syötävää. Lisäksi jätetään aliskasvoskuusia sinne, missä niistä ei ole haittaa kasvatettavalle puustolle. Etenkin linnut hyötyvät aliskasvoksista. Hallittu hoitamattomuus hyödyttää paitsi luontoa ja ulkoilijoita, myös metsänomistajaa. Työmäärä on riistatiheikön verran pienempi ja metsämaisema pysyy monipuolisempana.

## Lähteet
*
* Metsähallitus
Nels Stewart

**Nelson Robert ”Old Poison” Stewart** (29. joulukuuta 1902 Montreal, Quebec – 21. elokuuta 1957) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Keskushyökkääjänä pelannut Nels Stewart edusti Montreal Maroonsia, New York Americansia ja Boston Bruinsia National Hockey Leaguessa. Hänen uransa kattoi vuodet 1925–1940 ja hän teki 324 maalia ja antoi 191 syöttöä 651 ottelussa.

## Saavutuksia
* paras maalintekijä 1926
* Hart Memorial Trophy 1926 ja 1930 (paras pelaaja)
* pelasi ensimmäisessä ssa 1934
* Hockey Hall of Fameen 1952
* 1998 sijalla 51 The Hockey News -lehden 100 suurimman pelaajan NHL-painotteisella listalla

## Katso myös
* The Hockey Newsin luettelo 100 parhaasta NHL-pelaajasta

## Lähteet
Leo Palin

**Leo Palin** (s. 20. lokakuuta 1956 Helsinki, Suomi) on  entinen tennispelaaja. Hän oli parhaimmillaan tenniksen maailmanlistalla sijalla 92 vuonna 1982. Nelinpelissä hän nousi rankingissa parhaimmillaan sijalle 111. Tämä tapahtui heinäkuussa vuonna 1986. Oikeakätinen Palin on 177&nbsp;cm pitkä ja painoi peliurallaan 70 kiloa. Palin voitti urallaan yhden nelinpeliturnauksen ATP-tasolla ja ansaitsi rahaa pelaamalla 140695 Yhdysvaltain dollaria. Kaksinpelissä Palin oli kerran ATP-turnauksen finaalissa, mutta hävisi. 

Palin oli Suomen Davis Cup-joukkueessa vuosina 1976 ja 1978-86. Hän voitti kaksinpelin suomenmestaruuden ulkokentällä vuosina 1977 ja 1981, sekä sisäkentällä vuosina 1984-86. Nelinpelin suomenmestaruus tuli ulkokentällä vuonna 1983.

## ATP-finaalit

### Kaksinpeli (1 tappio)

### Nelinpeli (1 voitto, 1 tappio)
Kama (täsmennyssivu)

**Kama** tarkoittaa seuraavia asioita:
*Kama, virolainen talkkuna
*Kama, joki Itä-Euroopassa Venäjällä
*Kama, eräs kobujutsu-ase
*Kama, kaupunki Japanissa Fukuokan prefektuurissa.
*KaMa, kankaanpääläinen pesäpalloseura
*Waffen-SS-vuoristodivisioona Kama, lyhytikäinen Waffen-SS-vapaaehtoisdivisioona Bosnian muslimeille
* Kama, sukunimenä:
** Kaido Kama (s. 1957), virolainen poliitikko, ministeri, luonnonsuojelija ja opettaja.
Galeria Valeria

**Galeria Valeria** (kuoli 315) oli Rooman keisarin Diocletianuksen tytär. Hän oli naimisissa keisari Galeriuksen kanssa. 

Hänen alkuperäinen nimensä oli Valeria, ja hänen äitinsä oli Diocletianuksen vaimo Prisca, joka oli keisarinnana 286–305. 

Valeria meni naimisiin Galeriuksen kanssa vuonna 293. Diocletianus loi tetrarkiaksi kutsutun järjestelmän, jossa Roomaa hallitsivat kaksi keisaria ja heidän kaksi apukeisariansa. Diocletianus oli valinnut Galeriuksen apukeisarikseen eli caesariksi. Valerian ja Galeriuksen avioliiton oli tarkoitus pönkittää keisarien välistä suhdetta. Galerius erosi myös ensimmäisestä vaimostaan Valeria Maximillasta. Galeria Valeriaa on kuvailtu suvaitsevaisena kristittyjä kohtaan, kun taas hänen miehensä suhtautui heihin vihamielisesti ja oli osasyyllinen kristittyjen vainoihin.

Galeria Valeria sai arvonimen *[[Augusta (arvonimi)|augusta]]* (feminiinimuoto augustuksesta) ja *mater castrorum* ("armeijan, leirin äiti") vuoden 308 marraskuussa. Galeria Valerian ja Galeriuksen avioliitto ei tuottanut yhtäkään lasta, mutta Galeria adoptoi aviomiehensä aviottoman pojan Candidianuksen. 

Kun Galerius kuoli vuonna 311 tuli Liciniuksesta uusi keisari. Hän otti Galeria Valerian ja hänen äitinsä Priscan huostaansa. Äiti ja tytär pakenivat kuitenkin Maximinus Daian luokse. Maximinuksen tytär oli nimittäin kihloissa Candidianuksen kanssa. 

Maximinus yritti kosia Valeriaa, mutta tämä ei suostunut, ja Maximinus antoi vangita hänet. Galeria Valeria lähetettiin vankeuteen Syyriaan, ja hänen omaisuutensa takavarikoitiin. Kun Maximinus kuoli, antoi Licinius määräyksen vangita Galeria Valerian, mutta tämä pääsi pakenemaan. Hän piileskeli vuoden ajan ennen kuin hänet löydettiin Thessalonikista. Väkijoukko vangitsi hänet, ja hänet mestattiin kaupungin torilla ennen kuin hänen ruumiinsa heitettiin mereen. Myös Valerian äiti Prisca surmattiin 315.
Bud O’Connor

**Herbert William ”Buddy” O'Connor** (21. kesäkuuta 1916 Montreal, Quebec, Kanada – 24. elokuuta 1977) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hyökkääjänä pelanneen O'Connorin seurat olivat Montreal Canadiens ja New York Rangers National Hockey Leaguessa.

## Saavutuksia
* Stanley Cup 1944
* Lady Byng Trophy 1948 (urheilullisuudesta ja herrasmiesmäisyydestä)
* Hart Memorial Trophy 1948 (paras pelaaja)
*  New York Rangersin kapteeni 1949–1950
* Hockey Hall of Fameen 1988

## Aiheesta muualla
*
Bill Cowley

**William Mailes ”Cowboy” Cowley** (12. kesäkuuta 1912 Bristol, Quebec – 31. joulukuuta 1993) oli kanadalainen, varhaisen NHL:n parhaisiin luettava jääkiekkoilija. Keskushyökkääjä Cowley pelasi 13 kautta National Hockey Leaguessa seuroinaan St. Louis Eagles ja Boston Bruins.

NHL:ssä Cowleyn ottelukohtaisen pistekeskiarvoennätyksen 1,97 yhdellä kaudella ovat sittemmin ylittäneet vain Wayne Gretzky ja Mario Lemieux. Cowley ylti keskiarvoon kaudella 1943–1944.

## Tilastot

## Saavutuksia
* NHL:n ykköstähdistössä 1938, 1941, 1943 ja 1944
* Stanley Cup 1939 ja 1941
* paras maalintekijä NHL:ssä 1941
* NHL:n kakkostähdistössä 1945
* Hockey Hall of Fameen 1968
* 1998 Cowley oli sijalla 53 The Hockey News -lehden 100 suurimman pelaajan NHL-painotteisella listalla

## Katso myös
* The Hockey Newsin luettelo 100 parhaasta NHL-pelaajasta

## Lähteet
Mana (voima)

**Mana** on jumalissa, ihmisissä, eläimissä ja esineissä piileväksi uskottu persoonaton yliluonnollinen voima. Mana voi olla hyvää tai pahaa, hyödyllistä tai vaarallista. Mana liittyy etenkin Melanesian ja Polynesian kansojen uskontoihin.

Manan käsite tuli länsimaissa esille ensimmäisen kerran 1800-luvulla keskusteluissa uskonnon alkuperästä. Sen jälkeen se rinnastettiin vastaaviin käsitteisiin esimerkiksi dakota- ja irokeesi-intiaaneilla. 1900-luvun alussa manan arveltiin olevan yleismaailmallinen ilmiö, joka oli kaikkien uskontojen taustalla, kunnes henkilöityneet voimat ja jumaluudet syrjäyttivät sen. Tämä käsitys on nykyisin kiistetty. Manaa ei pidetä yleismaailmallisena eikä persoonattomana, ja siihen uskominen liittyy erottamasti myös henkiin uskomiseen. Se on Melanesiassakin käytössä vain korkeimmin järjestäytyneiden yhteisöjen keskuudessa. Manan arvioidaan olevan symbolinen tapa ilmaista korkea-arvoisten ihmisten erityispiirteitä, ja se sanktioi heidän tekonsa ja selittää epäonnistumisensa.

Manan käsitteen toi Eurooppaan lähestyssaarnaaja ja antropologi Robert Henry Codrington lähinnä Banks Islandsilta pohjoisesta Vanuatusta ja esitteli sen teoksessaan *The Melanesians: Studies in Their Anthropology and Folk-lore* 1891.

## Peleissä
*Manaa* käytetään myös monissa fantasiapeleissä. Peleissä *mana* edustaa yleensä erilaisiin loitsuihin käytettävää energiaa.

Ilmeisesti ensimmäinen kerta kun manaa käytettiin taikavoiman lähteenä, oli Larry Nivenin vuonna 1969 julkaistussa novellissa *Not Long Before The End*. Kirjassa velhot käyttivät manaa loihtimiseen, kunnes tuloksena oli nykyinen maailma, jossa taikavoimia ei enää tunnettu. Kirja ymmärrettiin ekologisena vertauksena uusiutumattomista luonnonvaroista. Niven oli tutustunut termiin lukemastaan Peter Worsleyn Uuden-Guinean lastikultteja käsittelevästä kirjasta  *The Trumpet Shall Sound*.

Manan käsite löysi tiensä 1970-luvun Dungeons & Dragons -kopioihin (vaikka D&D:n loitsujärjestelmä oli erilainen). Ensimmäinen merkittävä tietokonepeli, joka käytti manajärjestelmää oli Ultima III (1983), tosin pelissä resurssin nimi oli "Magic Points". Dungeon Master -pelissä (1987) yksikön nimi oli jo "Mana Points".

## Katso myös
*Väki

## Lähteet
Marcel Mule

**Marcel Mule** (24. kesäkuuta 1901 Aube Orne &ndash; 18. joulukuuta 2001 Hyère Var) oli ranskalainen saksofonisti, joka toimi Pariisin konservatorion saksofoninsoiton professorina vuosina 1942&ndash;1968. 

Yhdessä François Combellen, Paul Rombyn ja Jules Viardin kanssa Marcel Mule on ollut perustamassa saksofoninsoiton ranskalaista koulukuntaa.

## Elämäkerta

Marcel Mule löysi saksofonin lisäksi pianon ja viulun ollessaan 8-vuotias. Hänen sotilassoittokunnan johtajana toiminut isänsä oli hänen ensimmäinen opettajansa. Mulea opetti myös Tasavaltalaiskaartin solisti François Combelle. Kun nuorimies suoritti asepalvelustaan Pariisissa sijaitsevassa tykistörykmentissä, hän käytti hyväkseen kaikki mahdollisuudet opintojensa täydentämiseen Pariisin konservatoriossa. Eritoten hän osallistui Georges Caussaden musiikin harmonian opetukseen.

Vuonna 1923 hän osallistui Tasavaltalaiskaartin soittokunnan pääsykokeeseen, suoritti sen hyväksyttävästi ja sai entisen opettajansa François Combellen solistin tehtävät. Hän toimi vuodesta 1928 lähtien jäsenenä Tasavaltalaiskaartin kvartetissa. 

Hän jätti kuitenkin uransa Tasavaltalaiskaartissa vuonna 1936 perustaakseen Pariisin saksofonikvartetin, joka tunnetaan paremmin nimellä Marcel Mulen kvartetti. Kvartetti soitti erittäin paljon elokuvamusiikkia. 

Mulen vanhin poika, vuonna 1926 syntynyt *Pol Mule* on huilisti ja kapellimestari. Hän toimii Antibesin kaupungin konservatorion johtajana. Nuorempi poika, vuonna 1929 syntynyt *Jacques Mule* on ollut poikkihuilun professorina Nancyn kaupungin konservatoriossa.

## Opetustyö
Vuonna 1942 Pariisin konservatorion johtaja Claude Delvincourt perusti uudelleen saksofoninsoiton koulutusohjelman. Hän antoi tämän opetuksen johtamisen Marcel Mulen harteille. Edellinen opettaja oli ollut Adolphe Sax. Mulen opettajanura kesti kaikkiaan 26 vuotta. Mulen oppilaat ovat vaikuttaneet Ranskassa ja kaikkialla maailmassa niin opettajina kuin muusikoinakin. 87 Mulen oppilasta sai konservatoriosta ensimmäisen palkinnon.

Opetustyönsä ohella Mule toimi Henri Selmerin neuvonantajana ja osallistui Mark IV-saksofonimallin kehitykseen.

Vuonna 1968 hän jäi tästä tehtävästä eläkkeelle ja lopetti täysin saksofonin soiton sydänongelmien takia. 

## Lähteet
*Eugène Rousseau, *Marcel Mule : his life and the saxophone*, Etoile Music, Shell Lake (Yhdysvallat), 1982.
*Jean-Pierre Thiollet, *Sax, Mule & Co — Marcel Mule ou l'éloquence du son*, H & D (Pariisi), 2004. 
### Viitteet
Plantronics

**Plantronics** on yhdysvaltalainen kuulokkeiden valmistaja. Plantronicsin päätuotteita ovat sankaluurit ammattikäyttöön. Yhtiö perustettiin vuonna 1962 ja sen pääkonttori sijaitsee Santa Cruzissa, Kaliforniassa. Yhtiöllä on henkilökuntaa noin 4500. Plantronicsin kuulokkeet olivat mukana jo ensimmäisellä kuulennolla vuonna 1969. 

## Aiheesta muualla
* Plantronics-kuulokkeet
Better Dayz

**Better Dayz** on neljäs postuumisti julkaistu albumi Tupac Shakurilta. Albumi julkaistiin marraskuussa 2002, ja se debytoi Billboard 200 -listalla sijalla 5, myyden kaiken kaikkiaan kaksi miljoonaa kappaletta. Tämä on toinen tupla-cd, joka on julkaisu Tupacin ”Makaveli”-ajanjaksolta (1995–kuolema). Samalla tämä albumi on viimeinen yhteistyöprojekti levy-yhtiöiden Death Row Records ja Amaru Entertainment välillä. Tuottajina toimivat Johnny "J", Jazze Pha, Frank Nitty ja Tha Outlawz -ryhmästä tuttu E.D.I.. Albumi sisältää 23 ennen julkaisematon kappaletta sekä kaksi remix-kappaletta. Vierailevia artisteja albumilla ovat muun muassa Nas, Mya, Tha Outlawz, Ron Isley ja Tyrese. Hitti-singlestä ”Thug Mansion” julkaistiin kaksi eri versiota: Nasin akustinen versio, josta kuvattiin myös musiikkivideo, sekä hip hop -versio, jossa oli mukana Anthony Hamilton. Albumi myi ensimmäisellä julkaisuviikollaan 336&nbsp;000 kappaletta ja ylitti lopulta tuplaplatinan rajan lähes olemattomasta mainonnasta huolimatta. Kappale ”Ghetto Star” esiintyy ”25 to Life” -videopelin soudtrackillä.

## Kappaleet

### Levy 1

### Levy 2

* Kappaleet ”Late Night” ja ”Who Do You Believe In” on julkaistu myös kokoelma-albumilla Chronic 2000 Still smokin.
* Kappale ”Military Minds” on otettu mukaan julkaisemattomalta The One Nation -albumilta.

## Albumin listasijoitukset

## Albumin singlet
Tōjinmachin metroasema

**Tōjinmachin metroasema** () on Fukuokan kaupungin Chūōn suuralueella sijaitseva metroasema. Asema on viides asema Kūkō-linjalla Meinohaman aseman päästä lukien. Asema avattiin 26. heinäkuuta 1981.

Asema sijaitsee lähimpänä Fukuoka YAHOO! Domen baseball-areenaa. Tämän vuoksi asemalla on ylimääräisiä lippuautomaatteja, jotka otetaan käyttöön aina areenalla pelattujen otteluiden jälkeen.

Muita paikkoja, jotka sijaitsevat aseman lähellä ovat muun muassa:
* Hawk's Town
* JAL Resort Sky Hawk Hotel
* Zepp Fukuoka
* Tōjinmachin posti
* Yhdysvaltain konsulaatti
* Kiinan lähetystö
* Etelä-Korean lähetystö

## Aiheesta muualla
* Tōjinmachi  - aseman kotisivut
Hiidenkivi (lehti)

**Hiidenkivi** oli vuosina 1994–2012 ilmestynyt suomalainen kulttuurilehti. Sitä julkaisivat Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Kotimaisten kielten tutkimuskeskus ja Suomen Kotiseutuliitto. Kuudesti vuodessa ilmestynyt lehti esitteli suomalaiseen kulttuuriin liittyvää tutkimustietoa yleistajuisesti ja ajankohtaisesti. Lehden aihepiirit olivat pääasiassa historian, suomen kielen ja kirjallisuuden, kotiseudun ja kulttuuriympäristön, kansanperinteen ja kulttuurintutkimuksen aloilta. Lehdessä oli myös laaja kirja-arvio-osasto.

Hiidenkivi perustettiin 1994, kun SKS:n lehti *Elias*, Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen *Kieliposti* ja Suomen Kotiseutuliiton *[[Kotiseutu (lehti)|Kotiseutu]]* yhdistettiin.

Hiidenkiven viimeisenä päätoimittajia oli Outi Lauhakangas. Aiemmin päätoimittajana ovat olleet Pirkko Leino-Kaukiainen, Pirjo Hiidenmaa, Lasse Koskela, Panu Rajala, Heikki Ylikangas ja Esko Koivusalo. Lehteä kustansi Stellatum Oy.

Stellatum Oy sanoi kustannussopimuksen irti lehden julkaisijoiden kanssa vuonna 2012. Täten myös lehden ilmestyminen päättyi, sillä julkaisijoilla ei ollut mahdollisuutta lähteä itse kustantamaan lehteä asiakkailleen. 

Vuodesta 2013 lähtien julkaisu on ilmestynyt vuosikirjamuotoisena nimellä Kotiseutu. Vuosikirjaa julkaisee Suomen Kotiseutuliitto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Hiidenkivi
Tuoteaktivointi

**Tuoteaktivointi** on tapa, jolla varmistetaan käytettävän ohjelmiston aitous. Tällä aktivoinnilla sidotaan ohjelmisto toimimaan yleensä tietyn tietokonelaitteiston kanssa. Kun tuoteaktivoinnilla varustettu ohjelmisto asennetaan tietokoneeseen, pitää tuoteaktivointi yleensä suorittaa noin 30 päivän sisään ohjelmiston asentamisesta. Mikäli aktivointia ei suoriteta, lakkaa ohjelmisto yleensä toimimasta. Aktivointi suoritetaan yleensä Internetin yli, tai puhelimitse ohjelmiston valmistajan ohjeiden mukaan.

Tuoteaktivoinnin tarkoitus on rajoittaa laittomien ohjelmistojen asentamista tietokoneisiin. Se sitoo laitteiston ja asennuksessa käytetyn avainkoodin toisiinsa, sekä estää kyseisen ohjelmiston asentamisen toiseen tietokoneeseen samalla avainkoodilla. Tuoteaktivointi on usein mahdollista myös purkaa, jolloin tuote poistetaan koneesta, mihin se on asennettu ja siirretään toiseen koneeseen, johon se aktivoidaan uudestaan.

## Esimerkkejä tuoteaktivoinnin vaativista ohjelmistoista

* Microsoftin uudemmat ohjelmistot kuten Windows XP ja Windows Vista.
* Adoben ja Macromedian ohjelmistot, kuten Creative Suite.

## Katso myös
* Piratismi
Anna Riihimäki

**Anna Riihimäki** on suomalainen juontaja, joka juonsi sunnuntai-aamun ''Pikku Kakkosen''. Riihimäki on ollut mukana sarjassa myös nuorempana, jolloin hän juonsi usean vuoden ajan yhdessä Ransu Karvakuonon kanssa. Myöhemmin Riihimäki ja Neponen juonsivat *Pikku Kakkosen* pääsiäistä. Myös Anna Riihimäen pikkusisko Lotta Riihimäki on juontanut *Pikku Kakkosen* maanantaita. 

Anna Riihimäki on myös näytellyt tv-sarjassa ''Hovimäki''. Hän opiskeli yhteisöviestintää Jyväskylän yliopistossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pikku Kakkosen tutut ja turvalliset juontajat
Poninhäntä

**Poninhäntä** on hiustyyli, joka voidaan tehdä pitkiin hiuksiin kiinnittämällä hiukset nipuksi tyvestä ja jättämällä suorat tai kiharat latvat roikkumaan vapaasti. Poninhännän nimi tulee kampauksen ulkonäöstä, joka muistuttaa hevosen tai ponin häntää.

## Variaatioita

Poninhäntä kiinnitetään yleensä joustavalla hiuslenkillä, mutta myös lettinauhaa tai muunlaisia hiuspidikkeitä voidaan käyttää. Kampauksen kiinnityskohta voi olla takaraivolla tai niskassa ja joskus sivulla tai päällä. Poninhäntä voidaan tehdä tiukaksi, jolloin hiukset vedetään päätämyöden kireälle kiinnityskohtaan, tai jättää löysemmäksi, ja harvemmin myös latvat voidaan kiinnittää yhteen.
Reunavaikutus

**Reunavaikutus** on ilmiö, joka näkyy biodiversiteetissä siten, että ekosysteemien raja-alueella laji- ja yksilömäärä on runsaampi kuin kummankaan ekosysteemin sisällä. Reunavaikutuksen vaikutus voi käydä ilmi myönteisesti lajirunsauden kasvuna, mutta se kaventaa esimerkiksi pienillä luonnonsuojelualueilla suojeltavien lajien elinmahdollisuuksia.

## Lähteet
* Happonen, Holopainen, Sotkas, Tenhunen, Tihtarinen-Ulmanen, Venäläinen: Bios 3: Ympäristöekologia  (WSOY)
Kaija Rahola

**Kaija Marja Rahola** (vuodesta 1941 **Lampela**; ) oli suomalainen elokuvanäyttelijä. Hän näytteli lyhyen uransa aikana kahdeksassa elokuvassa, joista merkittävin oli *[[Linnaisten vihreä kamari]]* (1945).

Rahola teki näyttelijänuraa ainoastaan elokuvan parissa, eikä hänellä ollut teatterikokemusta. Hän oli tunnustettu suomalaisen elokuvan ”kiltti tyttö”, ja näytteli *Linnaisten vihreän kamarin* lisäksi muun muassa elokuvissa *[[Jumalan myrsky]]* (1940), *[[Morsian yllättää]]* (1941), *[[Antreas ja syntinen Jolanda]]* (1941) ja *[[Kuollut mies vihastuu]]* (1944).

## Ura
Kaija Rahola syntyi Tampereella musikaaliseen perheeseen. Hän esiintyi lapsuudessaan koulunäytelmissä ja maaseutujuhlissa. Valmistuttuaan ylioppilaaksi hän suunnitteli sanomalehtinaisen uraa mutta pyrki lopulta elokuvaan. Hän lähetti sisarensa kannustamana kirjeen valokuvansa kera ohjaaja Valentin Vaalalle vuonna 1939. Vaala luki kirjeen palattuaan Aulangolta Helsinkiin näyttelijä Sirkka Sarin kuoleman jälkeisenä päivänä heinäkuun lopulla 1939 ja kutsui Raholan koekuvauksiin. Talvisodan jälkeen Rahola ura alkoi, kun hänet kiinnitettiin Suomi-Filmiin. Hänen ensimmäinen valkokangasroolinsa oli avustajan osa elokuvassa *[[Vihreä kulta]]* (1939).

Jatkosodan aikana Rahola työskenteli elokuvien ohessa maanpuolustuksessa lottana Vaasassa.

Rahola näytteli 1940-luvulla kahdeksassa elokuvassa. Hän teki merkittäviä sivuosia sekä draamaelokuvissa että romanttisissa komedioissa. Lehdistön käyttämät kuvaukset hänestä olivat ”tyttömäinen” ja ”suloinen”. Rahola sai myönteisiä arvioita sivuosastaan elokuvassa *[[Antreas ja syntinen Jolanda]]* (1941). Vuonna 1944 Rahola oli mukana Ilmari Unhon ohjaamassa dokumenttielokuvassa *Pellonmäen tarina*, jossa korostettiin säästämisen tärkeyttä.

Raholalla oli kaunis lauluääni, jota hän toisinaan hyödynsi roolihahmoissaan. Harjoituksiin kuului säännöllisiä laulutunteja Hanna Granfeltin opetuksessa. Elokuvassa *[[Morsian yllättää]]* vuonna 1941 Rahola lauloi osan kappaleesta ”Seitsemän tuntia onnehen”.

Raholan viimeinen merkittävä roolisuoritus oli kartanonneito Ringa Littow Vaalan ohjaamassa kauhuromanttisessa elokuvassa *[[Linnaisten vihreä kamari]]* vuonna 1945.

## Yksityiselämä
Rahola avioitui vuonna 1941 ohjaaja ja vänrikki Viljo Lampelan kanssa, joka jatkosodan aikaan toimi hävittäjälentäjänä ja työskenteli Suomi-Filmin lyhytelokuvaosastolla. Pariskunnalle syntyi viisi lasta. Heistä kolmas on oopperalaulaja Pirkkoliisa Tikka, joka on muun muassa esiintynyt Spede Pasasen elokuvissa, ja neljäs Pekka Lampela, joka toimi *[[Uuno Turhapuro]]* -elokuvien äänittäjänä. 

Raholan perhe asui Helsingin Huopalahdessa. Kesiä perhe vietti Ruovedellä, jossa Kaija Rahola kuoli 42-vuotiaana.

## Filmografia

## Lähteet
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Kaija Rahola Filmiverstas Oy -sivuilla
Friedrich List

**Friedrich List** (6. elokuuta 1789 Reutlingen – 30. marraskuuta 1846 Kufstein) oli saksalainen taloustieteilijä, joka korosti, että valtion oli menestyäkseen harjoitettava aktiivista talouspolitiikkaa ja suojeltava kotimaista teollisuutta.

List suositteli tarkasti valittua varhaisessa kehitysvaiheessa olevan teollisuuden suojelua (täyden vapaakaupan sijaan). Hän ei vastustanut kansainvälistä kauppaa eikä viennin voimakasta laajentamista. Hän painotti kaupan tärkeyttä ja näki vapaakaupan lopullisena päämääränä, mutta piti teollisuuden suojelua tärkeänä talouskehityksen alkuvaiheessa.

Listin mukaan Britannia ei ollut noudattanut Adam Smithin liberalistista talouspolitiikkaa, vaan Britannian hallitus oli vahvistanut maansa taloutta eri tavoin, myös protektionistisin menetelmin. Hän neuvoi Saksaa seuraamaan samaa tietä.

List piti Saksan talouden keskeisenä ongelmana 38 erillisen maan välisiä tullimaksuja. Hän oli vuonna 1819 perustamassa vapaamuotoisen kauppa- ja teollisuusliiton (Handels- und Gewerbekammer) ja vuonna 1834 Saksan tulliliiton (Zollverein) Saksan valtioiden kesken. Alueen talouselämän kehittäminen pääsi vauhtiin. List laati rautateiden rakentamissuunnitelman ja sen mukainen ratojen rakentaminen alkoi. Ensimmäisenä rakennettiin vuosina 1837–1839 Leipzigin ja Dresdenin rataosuus. 

Listin pääteos on *Kansantaloustieteen kansallinen järjestelmä* (). Hänen näkemyksensä ovat olleet erittäin vaikutusvaltaisia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* What Did Frederick List Actually Say?: Some Clarifications on the Infant Industry Argument – UNCTADin tutkijoiden artikkeli
Kristillinen sosialismi

**Kristillinen sosialismi** tai **kristillissosialismi** on aate, joka yhdistää sosialismin periaatteet ja kristilliset arvot ja maailmankuvan. Marxismi-leninismi, jota harjoitettiin Neuvostoliitossa ja itäblokin maissa, edusti ateismia, mutta monet halusivat yhdistää sosialistisen yhteiskuntateorian ja kristillisen uskon, sillä niitä ei nähty toistensa vastakohtina, vaan yhteensopivina.

## Historia

1800-luvulla useimmat kirkonmiehet vastustivat kaikkia sosialismin muotoja marxilaisen ateismin takia. 1850-luvulla Britanniassa syntyi kuitenkin kristittyjen sosialistien ryhmä, jota johtivat John Ludlow, Charles Kingsley ja Frederick Denison Maurice. Sekä marxilaista ateismia vastustavat papit että marxilaiset ateistit vastustivat ryhmää. Jo muutaman vuoden kuluttua liike hajosi. Myöhemmin Britanniassa kristillinen sosialismi on saanut merkittävästi jalansijaa anglokatolisuudessa. Myös Labour-puolueen ensimmäinen puheenjohtaja Keir Hardie oli kristillisen sosialismin kannattaja.

Yhdysvalloissa kristillissosialismilla oli hieman kannatusta 1890-luvulla, lähinnä idässä. Tunnetuimpia kristillissosialisteja olivat pastori William D. P. Bliss sekä professorit George D. Herron ja R. T. Ely.

Suomessa Kristillisen Työväen Liitolla oli useita kansanedustajia 1900-luvun alussa; nykyisin järjestö on puoluepoliittisesti sitoutumaton.

Kolmannen maailman vapautuksen teologiaksi kutsuttu kristillissosialistinen liike sai myöhemmin 1900-luvulla huomiota.

## Kristillisiä sosialisteja

Merkittäviin kristillissosialisteihin lukeutuvat muun muassa Ghanan presidentti Kwame Nkrumah, Venezuelan presidentti Hugo Chávez, Ecuadorin presidentti Rafael Correa, Nicaraguan presidentti Daniel Ortega, El Salvadorin arkkipiispa Óscar Romero, brittiläinen parlamentaarikko George Galloway, teologi Paul Tillich, teologi Dorothy Day, teologi Karl Barth, Haitin entinen presidentti Jean-Bertrand Aristide sekä filosofi Simone Weil.

## Katso myös
* Kristillissosiaalisuus
* Sosiaalinen evankeliumi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kristillinen sosialismi Tietosanakirja, osa 4, palstat 1588–1592, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1912
* Spartacus: Christian Socialists. 
* Christian Socialist Movement. 
* Anglo-Catholic Socialism. 
* Ecumenical Liberation Theology Center.
Epämiellyttävä totuus

**Epämiellyttävä totuus** () on yhdysvaltalainen dokumenttielokuva ilmaston lämpenemisestä. Dokumentissa Yhdysvaltain entinen varapresidentti Al Gore esittelee ilmastonmuutosta ja arvioita sen vaikutuksista.

Elokuvan ensi-ilta Yhdysvalloissa oli 24. toukokuuta ja Suomessa 15. syyskuuta 2006. Elokuva voitti kaksi Oscar-palkintoa vuonna 2007 parhaasta dokumenttielokuvasta ja alkuperäisestä laulusta. Elokuva on herättänyt myös aiheelle tyypillistä kiistelyä. Dokumentissa esitetty pelko mannerjäiden nopeasta sulamisesta oli osallisena brittituomarin päätöksessä, jonka mukaan elokuvaa virheidensä vuoksi ei saa esittää Britannian kouluissa sellaisenaan. Al Goren virheiden osoittaminen ei kuitenkaan todista ihmisperäistä ilmaston lämpenemistä vääräksi.

## Epämiellyttävä totuus kirjana
Goren mukaan epämiellyttävä totuus on, että lähes kaikki maailman vuoristojäätiköt sulavat – osa todella nopeasti. Himalajan jäätiköt ovat muuttuneet eniten lämpenemisen johdosta. Maailman väestöstä 40 prosentin juomavesi on lähtöisin niistä. Antarktiksesta hupenee 31 miljardin tonnin edestä vettä joka vuosi. Viimeisten 25 vuoden aikana on mitattu suurin osa maailmassa lämpimimmistä vuosista ajanjaksona 1860–2005. Vakuutusvahingot ovat kasvaneet 15-kertaisiksi lämpenemisen johdosta 30 vuodessa. Jos hiilidioksidipäästöjä ei pian ryhdytä rajoittamaan, pitoisuudennousu ei rajoitu kaksinkertaistumiseen, vaan voi nelinkertaistua. Silloin suuri osa Yhdysvaltoja menettäisi 60&nbsp;% maan kosteudesta.

Donald Kennedyn mukaan on harvinaista, että luonnontieteessä saavutetaan niin vahva yksimielisyys kuin tässä kysymyksessä.

Princetonin yliopiston tutkijoiden Robert Socolow ja Stephen Pacak mukaan ihmisillä on jo tieteellinen ja tekninen taito ilmastonmuutoksen ratkaisuun. Ratkaisuun tarvitaan vain poliittista tahtoa. 

Elokuvan mukaan tuolloin vallassa ollut presidentti George W. Bush oli uhka maailman tulevaisuudelle, koska hän ei ottanut huomioon ilmaston lämpenemistä. General Motorsin toimitusjohtajan Jeffrey Immeltin mukaan yrityksen ympäristöparannukset johtavat kannattavuuteen. Al Goren mukaan amerikkalaiset eivät voi esimerkiksi myydä autoja Kiinaan, koska ne eivät täytä maan ympäristövaatimuksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Climate Crisis  – elokuvan virallinen sivusto
Tuija Toivonen

**Tuija Sisko Annele Toivonen** (vuosina 1985–1988 **Jousimaa**, s. 22. syyskuuta 1958 Elimäki) on suomalainen kestävyysjuoksija, jonka päämatka oli maratonjuoksu.

Helsingin MM-kisoissa 1983 Toivonen sijoittui kahdeksanneksi ja Los Angelesin olympialaisissa 1984 kymmenenneksi. Hän osallistui myös Ateenan EM-kisoihin 1982, Rooman MM-kisoihin 1987, Soulin olympialaisiin 1988 sekä maastojuoksun MM- ja EM-kilpailuihin.

SM-kilpailuista Toivosella on yhteensä 14 kultaa ja kaiken kaikkiaan 27 mitalia. Suomen ennätyksiä Toivonen juoksi 3&nbsp;000, 5&nbsp;000 ja 10&nbsp;000 metrillä sekä maratonilla. Hän lopetti uransa vuonna 1996, jolloin tavoitteli vielä paikkaa Atlantan olympialaisiin, mutta ei tullut valituksi. Samana syksynä hän osallistui vielä Suomi–Ruotsi-maaotteluun yhdeksännen kerran.

Toivonen edusti urallaan Riihimäen Kiskoa ja Helsingin Kisa-Veikkoja ja häntä valmensi Esko Toivonen. Vuosina 1985–1988 Tuija Toivonen tunnettiin nimellä Tuija Jousimaa, kun hän oli naimisissa estejuoksijana tunnetun Ilpo Jousimaan kanssa.

## SM-mitalit
**[[Kalevan kisat]]**
* 1 500 m
** Hopeaa 1988
* 3 000 m
** Kultaa 1980, 1984
** Hopeaa 1981, 1982, 1983, 1985, 1986
** Pronssia 1987, 1991
* 10 000 m
** Kultaa 1984, 1985, 1987, 1988
** Hopeaa 1983, 1991

**[[Maraton]]**
* Kultaa 1980, 1982

**[[Maastojuoksu]]**
* Kultaa 1983, 1984, 1985, 1987, 1988, 1989
* Hopeaa 1982, 1986, 1996

**Halli-SM**
* 1 500 m
** Pronssia 1980, 1982, 1984
* 3 000 m
** Kultaa 1982, 1983, 1985
** Hopeaa 1988

## Lähteet
* 
*
Vincent Damphousse

**Vincent Damphousse** (s. 17. joulukuuta 1967 Montréal, Kanada) on pelaajauransa lopettanut NHL-jääkiekkoilija. Hän pelasi keskushyökkääjänä Toronto Maple Leafsissa, Edmonton Oilersissa, Montreal Canadiensissa, San Jose Sharksissa ja Colorado Avalanchessa vuosina 1986–2004.

## Tilastot

## Katso myös
* Luettelo 1 000 tehopistettä saavuttaneista NHL-pelaajista

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
*
Diane Warren

**Diane Eve Warren** (s. 7. syyskuuta 1956) on yhdysvaltalainen lauluntekijä. 

Hänen on sanottu olevan maailman menestynein naispuolinen lauluntekijä. Lähes neljäkymmentä vuotta kestäneen uransa aikana yhdeksän hänen kappaleistaan on saavuttanut myyntilistan ykkössijan ja 32 kappaletta on noussut Top Teniin.

Hänen säveltämiinsä kappaleisiin kuuluvat mm. **"**Un-Break My Heart" (Toni Braxton), "I Don't Want to Miss a Thing" (Aerosmith), "If I Could Turn Back Time" (Cher), "Nothing's Gonna Stop Us Now" (Starship), Don't Turn Around" (Ace of Base) ja "Rhythm Of The Night" (Debarge).

Warrenin lauluja on käytetty yli 80 elokuvassa. Hän on tehnyt lauluja useiden esittäjien levyille, ja varhaisimpia menestyksiä oli Laura Braniganille kirjoitettu ”Solitaire”, joka nousi vuonna 1983 Yhdysvaltojen listojen 7. sijalle. 

Useimmat Warrenin laulut käsittelevät romanttisia aiheita. Warren ei kuitenkaan ole omien sanojensa mukaan ollut koskaan rakastunut, eikä hän ole naimisissa.

Warren otettiin Songwriters Hall of Fameen 2001.

Vuoteen 2006 mennessä hän oli saanut neljä Golden Globe- sekä seitsemän Grammy-ehdokkuutta.

Hän on ollut ehdokkaana Oscar-palkinnon voittajaksi 16 kertaa, mutta ei ole voittanut kertaakaan. Vuonna 2022 hänelle myönnettiin kunnia-Oscar.

## Levyt

* The Cave Sessions Vol 1 (2021)

## Dokumenttielokuva

* Bess Kargman: *Diane Warren: Relentless.* USA, 2024.  1 h 31 min.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Sissit

**Sissit** on vuonna 1963 valmistunut Mikko Niskasen ohjaama sotaelokuva. Se pohjautuu hänen esikoiselokuvansa *[[Pojat (elokuva)|Poikien]]* tavoin Paavo Rintalan romaanikäsikirjoitukseen. Käsikirjoitus ilmestyi myöhemmin samana vuonna kohuteoksena *[[Sissiluutnantti]]*. Sissien tapahtumat sijoittuvat jatkosodan viimeisiin päiviin.

## Juoni

Elokuvan kehyskertomuksena on nykyhetkeen sijoitettu illanvietto, jossa 20. divisioonan sissiveteraanit muistelevat sotaa ja kaatuneita tovereitaan. Pääosa elokuvasta nähdään takaumana. Luutnantti Erkki Takalan (Matti Oravisto) Vienan Karjalassa jatkosodan aikana toimiva sissijoukkue menettää alussa yhden miehistä, kun liikaa nähnyt sotamies Saastamoinen saa hermoromahduksen heti linjojen läpi tultua ja viedään köysissä hoitoon. Retkeltä palaamista juhlittaessa Takalan ja nuoren lotan välillä syntyy sukupuolisuhde – lotat kelpuuttavat kavaljeereikseen upseerien lisäksi ainoastaan sissit, jotka erotukseksi tavallisesta jalkaväestä nähdään sodan tähtinä.

Takala, joka on siviilissä teologian ylioppilas, keskustelee sotilaspapin kanssa sodan mielettömyydestä, ja sotilaspappi kertoo hänelle tuntevansa tekevänsä paholaisen työtä sotaväen palveluksessa. Kun sissit saavat vaarallisen tehtävän vallata pieni kukkula, jonka valtaamisessa jalkaväki on epäonnistunut neljästi, pappi lähtee mukaan vaikka aavistaa kuolevansa. Röyhkeästi päiväsaikaan tehty valtausyritys onnistuu, mutta pappi kaatuu.

Takalan esimies kapteeni Kokkonen lähtee poikkeuksellisesti Takalan sissien mukaan vanginhakuretkelle, jolta palattaessa Takala osin Kokkosen painostuksesta päästää vangiksi otetun neuvostoliittolaisen sotilaan vapaaksi, kun tämä paljastuu vain sotamieheksi, vaikka tietää siten asettavansa miehensä vaaraan. Hurjan takaa-ajon aikana sisseistä puolet kaatuu. Tapaus laukaisee Takalassa samankaltaisen hulluuskohtauksen kuin Saastamoisella alussa.

Takala käy lomalla kotona tapaamassa Marjaa, joka puhuu avioliitosta, mutta Takala ei usko kykenevänsä enää rakastamaan. Kun rauha lopulta tehdään, sodankäynnin ja tappamisen elämänsä sisällöksi omaksunut Takala ei pysty yhtymään yleiseen riemuun.

## Näyttelijät

## Vastaanotto

Elokuva sai vuonna 1964 valtion elokuvapalkinnon ja  neljä Jussi-palkintoa: paras ohjaus (Mikko Niskanen), paras miespääosa (Matti Oravisto), paras kuvaus (Esko Nevalainen), paras leikkaus (Juho Gartz).

Tv-kriitikko Arto Pajukallio nostaa elokuvan suomalaisten sotaelokuvien kärkisijoille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mikko Niskanen kuvasi sota-ajan tuntoja kahdessa menestyselokuvassa 1963. *Yle.fi*.
Lounas (ateria)

**Lounas** on keskipäivän ateria, joka syödään kello 11 ja 15 välillä. Se on toinen päivän pääaterioista päivällisen ohella. 

Eri puolilla maailmaa käytännön lounasjärjestelyt vaihtelevat suuresti. Lounas nautitaan useimmiten kesken työ- tai koulupäivän. Esimerkiksi oppivelvollisille tarjotaan Suomessa päivittäin ateria. Työssäkäyvistä naisista Suomessa noin 40 prosenttia syö lounaaksi omia eväitä, miehistä joka neljäs. Muut syövät työpaikka- tai muussa ravintolassa tai kotona tai jättävät lounaan väliin. Vapaapäivien ja juhlapyhien lounaskäytännöt poikkeavat usein arkipäivien rutiinista.

Suomalaiseen ravintolalounaaseen kuuluu yleensä:
* salaattia, raastetta tai muuta kasvislisäkettä
* pastaa, riisiä, perunoita tai muuta perunalisäkettä
* lihaa, kalaa tai kanaa
* leipää ja ravintorasvaa (margariini, voi)
* juoma (maito, piimä, vesi, mehu, kotikalja, viini)
Lounaan vanha nimitys on *puolinen*, ja se nautittiin puolilta päivin.

Suomessa katsotaan, että lounas keskellä opiskelupäivää vaikuttaa hyvinvointiin ja jaksamiseen.
Kela tukee opiskelijoiden lounasruokailua, jos se täyttää vaatimukset aterian sisällöstä ja hinnoittelusta, sekä suositukset korkeakouluopiskelijoiden ruokailusta. Suositusten mukaan esimerkiksi salaattipöydässä tulee olla kaksi tuoretta vihannes- tai hedelmäkomponenttia, yksi tuore tai kypsä kasviskomponentti ja yksi proteiinipitoinen komponentti. Ruokajuomana ei voi olla virvoitusjuomia.

## Lähteet
Juan Benavides

**Juan Benavides Hermosilla** (s. 25. kesäkuuta 1975, Madrid) on uransa lopettanut espanjalainen uimari, joka osallistui kotimaansa riveissä kaksiin kesäolympialaisiin, alkaen vuodesta 1996. Siellä hän oli 30. 50 metrin vapaauinnissa, ja 33. 100 metrin vapaauinnissa.

## Lähteet
*Espanjan olympiakomitea Luettu 14.2.2007
Joukkoerotus

**Joukkoerotus** on joukko-oppiin liittyvä termi, joka tarkoittaa tietyn joukon alkioiden poistamista toisesta joukosta. Joukkojen *B* ja *A* joukkoerotus sisältää ne alkiot, jotka kuuluvat joukkoon *B* mutteivät joukkoon *A*. Joukkojen *A* ja *B* erotusta merkitään B \setminus A tai B - A.

Muodollisesti joukkoerotus määritellään seuraavasti: B \setminus A = \{ x \in B \; | \; x \notin A \}.

## Esimerkkejä
* \{1, 2, 3\} \setminus \{2, 3, 4\} = \{1\}
* \{a, b, c, d\} \setminus \{a, b, e\} = \{c, d\}
* Reaalilukujen joukon \mathbb R ja rationaalilukujen joukon \mathbb Q joukkoerotus \mathbb R \setminus \mathbb Q on irrationaalilukujen joukko.

## Katso myös
* Komplementti
* Yhdiste
* Leikkaus

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*