open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tylli

**Tylli** (*Charadrius hiaticula*) on kahlaajiin kuuluva rantalintulaji.

## Koko ja ulkonäkö

Tyllillä on harmaanruskea selkä ja siivet, valkea vatsa ja musta nauha kaulassa. Päässä on ruskea lakki, valkoinen otsa, musta naamio silmillä ja lyhyt oranssi-musta nokka. Jalat ovat oranssit. Lennossa siivellä näkyy valkoinen pitkittäisjuova. Pituus 18–20&nbsp;cm, siipien kärkiväli 40–57&nbsp;cm ja paino 40–80&nbsp;g. Laji on saanut nimensä äänestään ’tyl-li’. Soidinlennossa koiras lentää matalalla ympyrää ja laulaa hiljaa.

Vanhin suomalainen rengastettu tylli on ollut 14 vuotta 1 kuukautta vanha. Euroopan vanhin on ollut brittiläinen vähintään 20 vuoden 9 kuukauden ikäinen yksilö.

## Levinneisyys
Pohjois-Euraasia, Grönlanti, Islanti ja Luoteis-Kanada. Talvehtii Pohjois-Afrikassa tai Välimerellä. Eteläisimmät pesijät Ranskassa ja Britteinsaarilla saattavat talvehtia pesimäseuduillaan. Euroopan pesimäakannaksi on arvioitu 130&nbsp;000&nbsp;– 200&nbsp;000 paria, joista 30 prosenttia Venäjän Euroopan puoleisilla alueilla, 26 prosenttia Grönlannissa, 14 prosenttia Islannissa, 9 prosenttia Ruotsissa ja 8 prosenttia Norjassa. Maailman kannaksi on arvioitu 320&nbsp;000&nbsp;– 400&nbsp;000 aikuista yksilöä.

Suomessa tylli pesii rannikolla ja saaristossa sekä Pohjois-Suomessa myös sisämaassa. Saaristossa pesivien tyllien määrä on vähentynyt hälyttävästi. Suomen pesimäkannaksi vuosina 2019–2024 arvioitiin keskimäärin 7&nbsp;500 paria.

Ympäristöministeriön asetuksella rauhoitettujen eläinten ja kasvien arvoista (243/2025) Suomen rauhoitetuille eläimille on määritelty arvo. Tyllin arvo on 170 euroa.

Muuttolintu, joka saapuu keväällä maaliskuun lopulla ja huhtikuussa ja lähtee syksyllä heinä–syyskuussa. Arktiset tyllit muuttavat Suomen kautta toukokuussa.

## Elinympäristö
Tylli pesii avoimilla lyhytkasvuisilla tai paljailla rannoilla ja tulvaniityillä. Tunturi-Lapissa se pesii myös palsasoilla. Etelä-Suomen rannikolla pesii myös täytemaa-alueilla ja muissa keinotekoisissa paikoissa. Muuttoaikoina sitä tavataan varsinkin lietteisillä rannoilla.

## Lisääntyminen

Pesä tehdään maahan hyvin lyhyen kasvillisuuden alueelle tai paljaalle kalliolle tai soralle. Jos peto näyttää lähestyvän pesää, emo alkaa nilkuttaa kauemmaksi teeskennellen haavoittunutta, ja houkuttelee siten uhkaajan pois pesältä. Munia on 4, uusintapesissä 2–3, vanhemmat hautovat niitä vuorotellen yhteensä 23–25 päivää. Poikaset ovat pesäpakoisia, ja oppivat lentämään noin 25 päivää vanhoina.

## Ravinto
Tylli syö hyönteisiä ja muita pikkuötököitä. Pääasiallisena ravintona vedessä elävät selkärangattomat.

## Nimi
Nimi *tylli* on onomatopoeettinen eli se jäljittelee linnun ääntelyä. Nimitys vakiintui tarkoittamaan tätä lintua 1920-luvulla, sitä ennen niminä olivat mm. *rantasipi* ja *tyllikurmitsa*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Rupikonna

**Rupikonna** (*Bufo bufo*), arkikielessä joskus **rupisammakko**, on konnalaji, jota tavataan lähes koko Euroopassa, Irlantia, Pohjois-Skandinaviaa ja joitakin Välimeren saaria lukuun ottamatta. Rupikonna esiintyy yleisenä Etelä- ja Keski-Suomessa, pohjoisessa harvalukuisempana. Rupikonna on Euroopan yleisimpiä sammakkoeläimiä ja se hyväksyy asuinpaikakseen hyvin monenlaiset ympäristöt metsistä puutarhoihin ja niittyihin. Rupikonna on Suomessa rauhoitettu laji.

## Kuvailu

Rupikonnan kuivassa ihossa on runsaasti nystyröitä, sen korvallisrauhaset ovat selvästi ulkonevat ja olemus on hyvin tanakka. Rupikonna liikkuu pääasiassa kävellen, koska sen takajalat ovat lyhyemmät kuin sammakolla. Selkäpuoli on väritykseltään yksisävyisen ruskea, vatsa taas on joko vaalea tai harmaaseen vivahtava.

## Elintavat

Rupikonna liikkuu lähinnä hämärän ja pimeän aikaan. Rupikonnalle tyypillistä on myös paikkauskollisuus. Päivät rupikonna viettää tietyssä vakiokolossaan, ja öisin se kiertää vakiopolkuaan ruokaa etsimässä. Häirittynä konna laskee päänsä alas ja nostaa takaruumiinsa ylös, jolloin se näyttää paljon todellista suuremmalta. Samalla se saattaa erittää iholleen maitomaista limaa.

Rupikonnan lisääntymiskausi alkaa heti horroksen jälkeen, jolloin konnat matkaavat yleensä samalle paikalle, jossa ovat itse syntyneet. Munat lasketaan 3–6 metriä pitkäksi ”kaksiriviseksi helminauhaksi”. Nauhat naaras munii vesikasvien ympärille. Poikaset kuoriutuvat 8–12 vuorokauden kuluttua. Koiras on sukukypsä kolmivuotiaana ja naaras vuotta myöhemmin. Rupikonna saattaa elää jopa 40-vuotiaaksi.

Rupikonnan horros alkaa syys–lokakuussa ja päättyy huhti–toukokuussa. Se talvehtii sekä maalla että vedessä. Sen ruumiinlämpö voi laskea alle nollan asteen. Eläimen hengitys on erittäin vähäistä ja elintoiminnat miltei pysähtyvät talven ajaksi.

## Ravinto ja saalistajat

Rupikonnan nuijapäät syövät leviä ja kasvinosia. Aikuiset rupikonnat syövät hyönteisiä, etenkin muurahaisia, sekä matoja ja toukkia. Iso rupikonna voi syödä jopa pieniä nisäkkäitä.

Rupikonnan iho ja silmän takana olevat korvallisrauhaset erittävät myrkkyä, jolla konna puolustautuu saalistajilta. Kaikilta saalistajilta myrkky ei suojaa: jotkin näätäeläimet ja varislinnut nylkevät ihon pois, eikä myrkyllä ole vaikutusta käärmeisiin.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* iNaturalist: Rupikonna (''Bufo bufo'')
* Sammakkolampi: Rupikonna (''Bufo bufo'') 
* Rupikonnan ääninäytteitä
* ITIS: ''Bufo bufo'' 
* UniProt: Taxonomy - ''Bufo bufo'' 
* University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): ''Bufo bufo'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Bufo bufo''
Honshū

**Honshū** (  'päämaa') on Japanin suurin saari ja yksi maan neljästä pääsaaresta; muut ovat Hokkaidō pohjoisessa Tsugarunsalmen takana, Shikoku etelässä Seton sisämeren toisella puolen ja Kyūshū lounaassa Kanmoninsalmen takana. Honshū on pinta-alaltaan maailman seitsemänneksi suurin saari Sumatran jälkeen ja väkiluvultaan toiseksi suurin Jaavan jälkeen. Honshūsta on aiemmin käytetty suomeksi myös kirjoitusasua **Honšu**, mutta se on nykyään harvinainen.

Honshūn itäpuolella avautuu Tyynimeri, ja länsipuolella saari rajautuu Japaninmereen. Honshū muodostaa noin 1&nbsp;300 kilometrin pituisen kaaren koillisesta lounaaseen. Sen pinta-ala on noin 227&nbsp;898 neliökilometriä. Rantaviivaa saarella on 10&nbsp;084 kilometrin verran. Honshūlla tapahtuu toistuvasti maanjäristyksiä, ja saari on vuoristoinen ja vulkaaninen. Korkein huippu, Fujivuori, on aktiivinen tulivuori ja yltää 3&nbsp;776 metrin korkeuteen. Saarella on myös monia jokia, mukaan lukien Shinanojoki, joka on Japanin pisin joki. Saaren ilmasto vaihtelee pohjoisen viileästä etelän subtrooppiseen.

Honshūn väkiluku vuonna 2006 oli 103&nbsp;420&nbsp;000 henkeä, yli 80 prosenttia Japanin väkiluvusta. Väestö on keskittynyt alaville maille – noin 25 prosenttia väestöstä asuu Kantōn tasangolla Suur-Tokion alueella. Sen tärkeimpien keskusten Tokion ja Jokohaman lisäksi muita suuria ja tärkeitä kaupunkeja ovat Kioto, Osaka, Kōbe, Hiroshima, Sendai ja Nagoya. Saari jaetaan yleisesti viiteen alueeseen, jotka ovat lounaasta koilliseen Chūgoku, Kansai, Chūbu, Kantō ja Tōhoku. Hallinnollisesti saari jakautuu 34 prefektuuriin.

Honshūn Tyynenmeren puoleinen rannikko on Japanin tärkein talouskeskus, jonka ydinalueita ovat Tokion–Jokohaman ja Osakan–Kōben metropolialueet. Myös maan historian kannalta tärkeimmät kulttuurikeskukset Kioto, Nara ja Kamakura sijaitsevat saarella, ja suuri osa Japanin varhaishistorian tapahtumista keskittyi sen eteläosiin.

Saari sisältää myös tärkeitä maanviljelysalueita. Niigata on tärkeä riisinviljelysalue, Kantōn ja Nobin tasangot tuottavat riisiä ja vihanneksia, Yamanashissa kasvatetaan hedelmiä ja Aomori on kuuluisa omenoistaan. Saaren sisäosat ovat hyvin vuoristoisia, minkä vuoksi väestö on keskittynyt rannikoille ja tasangoille. Vuoristo yltää Honshūn läpi pohjoisesta etelään asti. Fujivuoren lisäksi Japanin Alpit ovat Honshūlla. Vuoristosta johtuen ilmasto on hyvin erilainen eri puolilla saarta.

## Aluejako
Honshūn alueet ja niiden prefektuurit ovat:
* **[[Chūgoku]]** – Hiroshima-ken, Okayama-ken, Shimane-ken, Tottori-ken, Yamaguchi-ken.
* **[[Kansai]]** – Hyōgo-ken, Kyōto-fu, Mie-ken, Nara-ken, Ōsaka-fu, Shiga-ken, Wakayama-ken.
* **[[Chūbu]]** – Aichi-ken, Fukui-ken, Gifu-ken, Ishikawa-ken, Nagano-ken, Niigata-ken, Toyama-ken, Shizuoka-ken, Yamanashi-ken. 
* **[[Kantō]]** – Chiba-ken, Gunma-ken, Ibaraki-ken, Kanagawa-ken, Saitama-ken, Tochigi-ken, Tōkyō-to. 
* **[[Tōhoku]]** – Akita-ken, Aomori-ken, Fukushima-ken, Iwate-ken, Miyagi-ken, Yamagata-ken.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Satraappi

**Satraappi** (muinaispersian *khshathrapāvā* 'maakunnan suojelija'; ) oli muinaisen Persian maakunnan eli **satraappikunnan** käskynhaltija. Satraapit olivat yleensä kuninkaallista sukua, ja he vastasivat teoistaan vain Persian kuninkaalle. Satraappi vastasi verojen keräämisestä, järjestyksen ylläpitämisestä, oikeuden jakamisesta ja sotilaitten järjestämisestä kuninkaalliselle armeijalle. Satraappijärjestelmän loi Kyros II Suuri, mutta sen viimeisteli Dareios I.

## Luettelo satraappikunnista
Useita luetteloita Persian valtakunnan satraappikunnista on säilynyt nykypäivään. Yksi tunnettu luettelo löytyy kreikkalaisen historioitsijan Herodotoksen teoksesta. Luettelossaan Herodotos ilmoittaa kaksikymmentä aluetta, jotka maksavat veroa kuninkaalle. Herodotos kertoo Dareioksen luoneen tämä järjestelmän.

Satraappikunnat Dareios I:n ja Kserkses I:n aikana sekä Herodotoksen ja Arrianoksen mukaan.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Liikepankki

**Liikepankki** on osakeyhtiömuotoinen talletuspankki, joka toimii tavoitteenaan tuottaa voittoa omistajilleen normaalin yrityksen tavoin.

Finanssivalvonta ylläpitää luetteloa valvonnassaan olevista suomalaisista liikepankeista. 
Suomessa vuonna 2024 toimivat liikepankit ovat:

* Aktia Pankki Oyj
* Alisa Pankki Oyj
* Bonum Pankki Oyj
* Nordea Bank Oyj
* OP Yrityspankki Oyj
* S-Pankki Oyj
* Suomen Asuntohypopankki Oy
* Säästöpankkien Keskuspankki Suomi Oyj
* Ålandsbanken Abp

Suomessa aiemmin toimineita liikepankkeja:
* Danske Bank Oyj
* eQ Pankki Oy
* Eufex Pankki Oyj
* Evli Pankki Oyj
* FIM Pankki Oyj 
* OP-Kotipankki Oyj
* Peruspankki
* SEB Gyllenberg Private Bank Ab
* Sofia Pankki Oyj
* LähiTapiola Pankki Oyj

## Historiaa
Suomeen saatiin ensimmäinen pankkilaki vuonna 1866. Lain mukaan liikepankit saattoivat olla avoimia yhtiöitä tai osakeyhtiöitä. Liikepankin peruspääoman tuli olla 1,5 miljoonaa markkaa. Ensimmäinen liikepankki oli hieman aiemmin perustettu Suomen Yhdyspankki.

Kun pankkilaki uusittiin vuonna 1886, liikepankin tuli aina olla osakepankki. Osakepääomaksi riitti nyt 300 000 markkaa.

## Lähteet
Topelius

**Topelius**, **Toppelius** on seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Catharina Sofia Topelius (1791–1868), Zacharias Topelius vanhemman puoliso, Zacharias Topeliuksen äiti
* Eva Topelius (1855–1929), taidemaalari
* Gustaf Toppelius (1786–1864), Oulun kaupunginlääkäri
* Gustaf Viktor Toppelius (1825–1906), kenraalimajuri
* Guy Topelius (1887–1941), kirjailija
* Leopold Ludwig Toppelius, (1821–1891), kontra-amiraali, Suomen meriekipaasin komentaja
* Mikael Toppelius (1734–1821), kirkkomaalari
* Oskar Toppelius (1828-1904), kirjallisuudentutkija
* Paul Karl Toppelius (1826–1900), kontra-amiraali
* Toini Topelius (1854–1910), toimittaja ja nuortenkirjailija, Zacharias Topeliuksen tytär
* Woldemar Toppelius (1858–1933), taidemaalari
* Zacharias Topelius vanhempi (1781–1831) (alkoi kirjoittaa nimensä Topelius), lääkäri
* Zacharias Topelius (myös *Zachris Topelius* tai *Sakari Topelius*, 1818–1898), kansallinen herättäjä, kirjailija, Helsingin yliopiston rehtori

## Entinen nimi
* Martti Tolamo, ent. Topelius (1907–1940), yleisurheilija
* Marja-Terttu Tolamo, ent. Topelius (1915–2000), teologi, runoilija
* Veikko Tolamo, ent. Topelius (1911–1976), pikajuoksija
Meiji-restauraatio

**Meiji-restauraatiossa** () Tokugawa-shōgunaatti syöstiin vallasta ja valta siirtyi Meiji-keisari Mutsuhitolle. Japani luopui kertaheitolla feodaalisesta yhteiskuntajärjestelmästä ja aloitti nopean modernisoinnin ja teollistumisen.

Restauraation jälkeen Japani ei eristäytynyt enää länsimaista, kuten Kiina, vaan omaksui länsimaiden parhaimpia puolia omaan yhteiskuntaansa. Maa sai perustuslain ja parlamentin. Koulutus uudistettiin ranskalaisen mallin mukaan ja oppivelvollisuus laajennettiin koskemaan kaikkia yhteiskuntaluokkia. Japani omaksui muun muassa preussilaisen armeijan, brittiläisen laivaston, yhdysvaltalaisen pankkilaitoksen ja ranskalaisen aluehallinnon mallit.

Restauraation vuosiksi edeltävine sotineen lasketaan yleensä kausi vuodesta 1866 vuoteen 1869. Meiji-kausi alkoi virallisesti 3. helmikuuta 1867 15-vuotiaan Mutsuhiton noustessa isänsä keisari Kōmein seuraajaksi valtaistuimelle ottaen nimekseen Meiji, mutta restauraation huipentumana pidetään 19. marraskuuta 1867, jolloin shōgun Tokugawa Yoshinobu luopui virallisesta asemastaan. Sota shōgunaatin kannattajien ja keisarillisten joukkojen välillä todellisesta vallasta kuitenkin jatkui vielä seuraavan vuoden ajan.

Keisari Meijin varmistettua asemansa Japanin pääkaupunki siirrettiin Kiotosta Tokioon syyskuussa 1868 ja feodaaliset luokkarajat, mukaan lukien samurai-soturit, lakkautettiin asteittain.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Selkärangattomat

**Selkärangattomat** (Invertebrata) ovat eläimiä, joilla ei ole sisäistä tukirankaa eli selkärankaa. Selkärangattomat ei ole taksonominen ryhmä. Selkärangattomia ovat kaikki muut eläinlajit paitsi selkäjänteisten pääjakson (Chordata) alajakson selkärankaiset (Vertebrata) lajit. Selkärangattomiin kuuluu 97&nbsp;% kaikista eläinlajeista.

Selkärangattomien pääjaksot ovat:

* Väkäkärsämadot (Acanthocephala)
* Nivelmadot (Annelida)
* Niveljalkaiset (Arthropoda)
* Lonkerojalkaiset (Brachiopoda)
* Sammaleläimet (Bryozoa)
* Cephalorhyncha
* Nuolimadot (Chaetognatha)
* Polttiaiseläimet (Cnidaria)
* Kampamaneetit (Ctenophora)
* Cycliophora
* Mustekalanharvasoluiset (Dicyemida)
* Piikkinahkaiset (Echinodermata)
* Pikarimadot (Entoprocta)
* Sukaspintaiset (Gastrotricha)
* Gnathifera
* Kampaleukamadot (Gnathostomulida)
* Esiselkäjänteiset (Hemichordata)
* Nilviäiset (Mollusca)
* Sukkulamadot (Nematoda)
* Jouhimadot (Nematomorpha)
* Limamadot (Nemertea)
* Käsnäjalkaiset (Onychophora)
* Madonharvasoluiset (Orthonectida)
* Tupsumadot (Phoronida)
* Laakkoeläimet (Placozoa)
* Laakamadot (Platyhelminthes)
* Sienieläimet (Porifera)
* Rataseläimet (Rotifera)
* Ruiskumadot (Sipuncula)
* Karhukaiset (Tardigrada)
* Xenacoelomorpha
* Pääjakson selkäjänteiset (Chordata) alajaksot:
** Suikulaiset (Cephalochordata)
** Vaippaeläimet (Tunicata).
Alkueläimet

**Alkueläimet** (*Protozoa*; : ’ensimmäinen’, *zoa*: ’eläin’) ovat mikroskooppisia ja yksisoluisia aitotumaisia eliöryhmiä, jotka ovat elintavoiltaan eläinmäisiä eli toisenvaraisia ja liikuntakykyisiä. Saksalainen Otto Bütschli jakoi vuosina 1880–1889 tällaiset eliöt edelleen ulkonäön ja elintapojen perusteella juurieläimiin (*Sarcodina*), itiöeläimiin (*Sporozoa*), ripsieläimiin (*Infusoria*) ja siimaeliöihin (*Mastigophora*). Nykyisessä tieteellisessä luokittelussa fylogeneettisesti eli kehityshistoriallisesti yhtenäistä alkueläinten ryhmää ei kuitenkaan ole, vaan sanaa käytetään lähinnä tiettyä elintapaa kuvaavana yleisnimityksenä.  

Alkueläimiä esiintyy kaikkialla, missä on vettä: ihmisten elimistössä, eläimissä, kosteassa maassa, suolaisessa ja makeassa vedessä.
  
Amebat, joita on myös kutsuttu juurijalkaisiksi, liikkuvat solukalvoulokkeiden eli valejalkojen avulla; ripsieläimet ripsipeitteiden avulla, eräät ekskavaatteihin kuuluvat siimaeliöt yhden tai useamman uimasiiman avulla ja itiöeläimet muiden eläimien tai eliöiden avulla.

## Katso myös
* alkueliöt

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Niveljalkaiset

**[[Niveljalkaiset]]** (Arthropoda) on ylivoimaisesti suurin eläinkunnan pääjakso. Niveljalkaisiin kuuluvia lajeja tunnetaan jo yli miljoona, mutta niitä arvellaan olevan vielä paljon enemmän. Arvioidaan, että kaikista nykyään elävistä eläinlajeista jopa 85&nbsp;% on niveljalkaisia. Niveljalkaisilla on kuoriosa ja parilliset raajat. Niveljalkaisiin kuuluvat muun muassa trilobiitit, hämähäkkieläimet, äyriäiset, hyönteiset ja tuhatjalkaiset. 

Termi niveljalkainen eli latinaksi *arthropod* on johdettu Kreikan kielen sanasta , ”nivel”, ja , ”jalka”. Sen esitteli 1845 saksalainen eläintieteilijä Karl Theodor Ernst von Siebold (1804-1885). 

Niveljalkaisille on ominaista kitiinipitoinen suojaava tukirunko, jonka sisäpintaan lihakset ovat kiinnittyneet. Kitiinirunko ei pysty laajenemaan, joten niveljalkaisten on siis aika ajoin ”luotava nahkansa”, jotta ne voivat kasvaa. Ruumis koostuu jaokkeista, joiden välissä on nivelet. Jaokkeissa on yleensä jalkoja tai muita ulokkeita, joissa on myös nivel, joista koko pääjakso on saanut nimensä. Ruumiin nivelten parillisista hermosolmukkeista ja niitä yhdistävistä pituussuuntaisista hermosyistä koostuu vatsapuolella sijaitseva hermorunko eli vatsaydin . Niveljalkaisten verenkierto on avoin. Putkimainen sydän ja siihen liittyvä verisuonisto sijaitsee selkäpuolella. Hengityselimistö on maalla yleensä ilmaputkisto, vedessä kidukset.

Vallitsevana on suvullinen lisääntyminen, mutta suvutonta lisääntymistä tavataan myös.

Niveljalkaiset jaetaan yleensä neljään alajaksoon: Kuusijalkaiset (Hexapoda), leukakoukulliset (Chelicerata), tuhatjalkaiset (Myriapoda) ja äyriäiset (Crustacea).

Useimmat niveljalkaiset ovat pienikokoisia. Ne voivat kasvaa kohtalaisen kokoisiksi vain meressä, missä vesi antaa niiden tukirungolle lisätukea. Merten niveljalkaisista suurin on jopa 20 kiloa painava jättiläistaskurapu. Maalla elävät hyönteiset tai hämähäkit eivät paina aikuisina yli sataa grammaa, mutta yhden kovakuoriaislajin toukka on yli 200-grammainen.

Niveljalkaisia tavataan lähes kaikkialla maapallolla, jopa 4&nbsp;000 metrin syvyydessä merissä ja yli 6&nbsp;700 metrin korkeudessa vuorilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tree of Life Web Project: Arthropoda
Kitiini

**Kitiini** (kreikan sanasta *khiton* ’vaippa’) on selluloosan ja tärkkelyksen kanssa luonnossa runsaana esiintyvä eloperäinen materiaali. Kemiallisesti kitiini on N-asetyyliglukosamiiniyksiköistä koostuva polysakkaridi. Se on muuten kuin selluloosa, paitsi että yhden hydroksyylin tilalla on asetyyliamiini, jonka avulla kitiinimolekyyli voi muodostaa vetysidoksia, jotka vahvistavat materiaalia; kevlar on juuri samasta syystä vahvaa.

Kitiini esiintyy luonnossa kolmessa eri polymorfisessa muodossa: α-, β- ja γ-muodossa. Näillä muodoilla on erilaisia, vaihtelevia ominaisuuksia. Polymeeriketjun järjestys erottaa nämä kolme polymorfista muotoa toisistaan. Tärkeimmät α-kitiinin lähteet ovat ravut ja katkaravut, β-kitiinillä mustekalat ja γ-kitiinillä loligot, jotka ovat mustekalojen sukulaislajeja.

Kitiiniä muodostuu kun niveljalkaiset, kuten ravut, rakentavat kuoripanssariaan tai kun hyönteiset, joiden koko rakenne on kiinnittynyt kuoreen, saavat lopullisen muotonsa metamorfoosin viimeisenä vaiheena. Sienten, levien ja hiivojen soluseinämät sisältävät myös kitiiniä.

Teollisesti kitiiniä eristetään esimerkiksi äyriäisten kuorista poistamalla siitä muu kuoriaines esimerkiksi kalkki, valkuaisaineet ja väriaineet kemikaalikäsittelyjen avulla.

Kun kitiiniä deasetyloidaan emäksellä, saadaan kitosaania, joka liukenee happamaan vesiliuokseen. Kitinaasi (EC 3.2.1.14) on kitiiniä hajottava entsyymi.

Kitiinin kemiallinen kaava on (C8H13O5N)n ja CAS-numero 1398-61-4.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*PubChem: Chitin 
*Human Metabolome Database: Chitin 
*Food Component Database (FooDB): Chitin 
*ChemBlink: Chitin 
*KEGG: Chitin
Wu Cheng’en

**Wu Cheng’en** (; n. 1504 – n. 1582) oli Ming-dynastian aikainen kiinalainen kirjailija ja poliitikko. Wu syntyi ja eli nykyisen Jiangsun maakunnan alueella.

Wun tunnetuin teos on humoristinen romaani *[[Xiyouji]]* eli *Matka länteen*, joka on yliluonnollinen kertomus Tang-dynastian aikaisen buddhalaisen munkin Xuanzangin todellisesta matkasta Intiaan. Matka länteen -teosta pidetään yhtenä Kiinan neljästä suuresta klassisesta romaanista.

## Lähteet
Tyristori

**Tyristori** on nelikerroksinen bipolaarinen puolijohdekomponentti, joka muistuttaa hieman diodia. Tyristorissa on kolme elektrodia; anodi ja katodi ja hila.

## Rakenne ja toiminta

Tyristori voi olla johtavassa tilassa, kun anodi on positiivisessa jännitteessä katodiin nähden. Tyristori vaatii sähköä johtaakseen ja päästötilaan siirtyäkseen kuitenkin vielä lisäehdon, mitä varten tyristorissa on lisäksi ohjaushila, toisin kuin diodissa. Toisin kuin diodi, tyristori alkaa johtaa virtaa vasta, kun sen hilalle (Gate) tulee riittävän suuri jännitepulssi katodiin nähden.

Kun tyristorin anodi-katodijännite on positiivinen, se ei johda sähköä. Tätä tilaa kutsutaan sulkutilaksi. Tyristori voidaan asettaa päästötilaan antamalla hilalle katodiin nähden positiivinen jännitepulssi. Tyristorin kolme toimintatilaa ovat sulkutila, päästötila ja estotila.

Tyristorin sytyttämistä hilalle syötetyllä jännitepulssilla sanotaan *liipaisemiseksi*. Liipaisun jälkeen syttymistä säädetään hilavirran avulla. Hilavirran kasvattaminen pienentää syttymisjännitettä. Kun tyristori on johtavassa tilassa, hilavirta tai -jännite eivät enää vaikuta anodivirtaan. Tyristorin sammuttamiseksi anodivirta pitää katkaista tai säätää tietyn minimiarvon alapuolelle. Pienintä anodivirtaa kutsutaan pitovirraksi.

Tavallisen tyristorin lisäksi on muita erikoistyristoreja. GTO-tyristori saadaan johtavaksi hilalle johdetulla positiivisella jännitepulssilla ja johtamattomaksi negatiivisella jännitepulssilla. Triac on kaksisuuntainen tyristori, joka johtaa virtaa molempiin suuntiin.

## Käyttö
Tyristoria käytetään esimerkiksi himmentimissä, joilla säädetään valonlähteen kirkkautta. Tyristoreita käytetään myös moottorikäytöissä. Niillä voidaan säätää esimerkiksi tasavirtamoottorien kierrosnopeutta ja lämmitysvastusten tehoa.

## Tyristorityyppejä
*GTO-tyristori (*Gate Turn Off*, voidaan myös sammuttaa hilalta)
* RCT-tyristori
* LASCR-tyristori
* SITh-tyristori

## Katso myös
* Triac

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla
Väestötiheys

**Väestötiheys** tai **väestöntiheys** eli **asukastiheys** on suure, joka kuvaa väestön alueellista jakaantumista. Tyypillisesti väestötiheys ilmoitetaan asukkaita per neliökilometri (as./km² tai hlö/km²). Alueen väestötiheys saadaan seuraavasti:
d_\text{tiheys} = \frac{N_\text{populaatio}}{A_\text{pinta-ala}}

Pinta-alaksi voidaan katsoa alueen kokonaispinta-ala, tai asumiskelpoista alaa voidaan pyrkiä rajaamaan jättämällä laskennasta vesistöt pois, jolloin huomioidaan pelkkä maapinta-ala. Silti laskettu väestötiheys saattaa olla harhaanjohtava, jos käytetty pinta-ala sisältää esimerkiksi asumiskelvotonta vuoristoa tai aavikkoa.

Itsenäisten valtioiden väestötiheys vaihtelee kaupunkivaltio Monacon lähes 18&nbsp;000 asukkaasta neliökilometrillä Mongolian 1,9 asukkaaseen neliökilometrillä.

## Suomen väestötiheys

Suomen väestötiheys on noin 18,3 asukasta maapinta-alan neliökilometriä kohden, joten eurooppalaisessa ja pohjoismaisessakin vertailussa Suomi on keskimäärin varsin harvaan asuttu maa. Asutus on kuitenkin voimakkaasti keskittynyt niin, että vedettäessä suora linja Vaasasta Lappeenrantaan valtaosa väestöstä asuu sen eteläpuolella. Lisäksi tälläkin alueella väestö on keskittynyt suurimmille kaupunkiseuduille, valtateiden ja rautateiden varteen.

Suomessa tiheimmin asuttu maakunta on Uusimaa, jonka tiheys on 170,4 asukasta/km² (31.7.2010) eli Saksan keskimääräinen asukastiheys. Tiheimmin asuttu kaupunki on Uudellamaalla sijaitseva Helsinki, jonka väestötiheys on 2&nbsp;741 asukasta/km² (31.7.2010). Helsingin tiheimmin asuttu kaupunginosa on Punavuori; yli 20&nbsp;000&nbsp;asukasta/km² ja tiheimmin asuttu kaupunginosan osa-alue on Kallion Torkkelinmäki; yli 31&nbsp;000 asukasta neliökilometrillä.

Paikkakunnittain väestötiheys vaihtelee Helsingin vajaasta kolmestatuhannesta asukkaasta Savukosken 0,17 asukkaaseen neliökilometrillä.

## Katso myös
*Luettelo Suomen kunnista väestötiheyden mukaan
*Luettelo valtioista asukastiheyden mukaan

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luettelo fobioista

Tämä on luettelo erilaisista **[[Fobia|fobioista]]** sekä torjuvista asenteista, joiden nimityksessä jotkut käyttävät loppuosaa *-fobia*.

## Psykologiset fobiat

## Kulttuurien ennakkoluulot ja syrjintä

## Etniset ennakkoluulot ja syrjintä

## Lääketieteelliset olosuhteet

## Luonnontieteissä

## Fiktiiviset fobiat

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*ICD-10: F40-F48 (WHO)
*Suomen Geriatrit
Sekunti

**Sekunti** (tunnus **s**) on SI-järjestelmän mukainen ajan perusyksikkö. Se on alun perin saatu jakamalla vuorokausi 24 tuntiin, tunti 60 minuuttiin ja minuutti edelleen 60 sekuntiin. Nykyisin sekunti on määritelty cesiumin säteilyn avulla.

## Määritelmä
Sekunnin nykyisen määritelmän vahvisti 26. yleinen paino- ja mittakonferenssi vuonna 2019. Sekunti määritellään kiinnittämällä cesium-133-atomin häiritsemättömän perustilan ylihienorakennesiirtymää vastaavan säteilyn taajuudeksi 9&nbsp;192&nbsp;631&nbsp;770 Hz, missä Hz on yhtä kuin s-1.

## Historia
Alun perin sekunti on minuutin kuudeskymmenesosa ja täten 1/86&nbsp;400 vuorokautta. Minuutin jakaminen 60 sekuntiin perustuu sumerilaisten keksimään ja babylonialaisten käyttämään seksagesimaalijärjestelmään (60-järjestelmään).

Edellä mainitulla vuorokaudella tarkoitettiin aurinkovuorokautta, joka saadaan mittaamalla aika Maan pyörähtäessä Aurinkoon nähden yhden kierroksen. Koska vuorokauden mittaaminen Aurinkoa vasten tuottaa Maan kiertoradan eri kohdissa erilaisen tuloksen, sovittiin vertailukohdaksi vuoden Aurinkovuorokausien keskiarvo. Tämä keskiaurinkovuorokausi on noin 86&nbsp;400 sekuntia ja vuosi 365,2422 keskiaurinkovuorokautta.

Maapallon pyörimisliikkeen nopeus ei kuitenkaan ole aivan tarkkaan vakio. Tämän vuoksi, ja koska Maan kiertoliike Auringon ympäri on huomattavasti tasaisempaa, sekunti määriteltiin vuonna 1960 uudestaan siten, että se oli 1/31&nbsp;556&nbsp;925,9747 trooppisen vuotta sellaisena kuin se oli vuoden 1900 alkuhetkellä efemeridiaikaa. Sekunnin pituus ei tällöin muuttunut, mutta se tuli määritellyksi entistä tarkemmin. Vuoden pituus oli siten 365 vuorokautta, 5 tuntia ja 48 minuuttia 45,9747 sekuntia.

Vuonna 1967 sekunti määriteltiin jälleen uudestaan atomikellon avulla. Vahvistetun määritelmän mukaan sekunti oli 9&nbsp;192&nbsp;631&nbsp;770 kertaa sellaisen säteilyn jaksonaika, joka vastaa cesium-133-atomin siirtymää perustilan ylihienorakenteen kahden energiatason välillä. Vuonna 2018 määritelmä muotoiltiin sanallisesti uudelleen, mutta aikaisemman kanssa yhtäpitävällä tavalla.

## Karkaussekunnit
Jotta nykyiseen määritelmään perustuva koordinoitu yleisaika (UTC) pysyisi käytännöllisesti katsoen yhdenmukaisena UT1-ajan kanssa, lisätään kellonaikaan karkaussekunti vuodenvaihteessa tai kesäkuun lopussa silloin, kun niiden ero lähestyy täyttä sekuntia.

## SI-kertoimet

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Optinen atomikello voi muuttaa sekunnin määritelmää Yle.fi 20.7.2013 *Archive.org*
Luettelo Norjan hallitsijoista

Tämä on **luettelo [[Norjan hallitsija|Norjan hallitsijoista]].** Luettelo alkaa 800-luvulla eläneestä Harald Kaunotukasta.

## Hårfagreætta-suku

## Knýtlinga-suku
 

## Hårfagreætta-suku
 
 

## Knýtlinga-suku

## Olavin suku

## Knýtlinga-suku

## Olavin suku

## Hardrada-suku

## Gille-suku

## Hardrada-suku, kongaattinen haara

## Sverre-suku

## Godwin-suku

## Sverre-suku

## Bjälbo-suku

## Estridsenin suku

## Griffin-suku

## Pfalz-Neumarkt-suku

## Bonde-suku

## Oldenburgin suku

## Holstein-Gottorp-suku

## Bernadotte-suku

## Glücksburg-suku

## Lähteet
* 

### Viitteet
DLP

**DLP** () on mikropeililaite, jota käytetään videoprojektoreissa. Tekniikan on kehittänyt Texas Instruments (TI) vuonna 1987. TI on toistaiseksi myös tekniikan ainoa valmistaja.

DLP perustuu mikroskooppisen pieniin peileihin, joita laitteessa on tarvittavan kuvatarkkuuden määrä eli esimerkiksi 1024&times;768 kuvapisteen resoluutiota varten 786&nbsp;432 peiliä muutaman neliösenttimetrin kokoisella pinta-alalla. Peilejä liikutellaan sähkövarauksen avulla. Kun valo kulkee peilin ohi, se joko ohjataan pois (musta piste) tai ohjataan optiikkaa kohti (valaistu piste). Kuvan värit muodostetaan joko kolmella erillisellä mikropeilielementillä ja värisuotimella, tai siten, että valo ohjataan suurella nopeudella pyörivän väripyörän läpi ennen peileille tuloa. Jälkimmäinen tekniikka aiheuttaa joillain ihmisillä ns. sateenkaari-ilmiön näkymistä, koska eri värit heijastetaan valkokankaalle eriaikaisesti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Texas Instruments

**Texas Instruments** (yleisesti **TI**) on yhdysvaltalainen puolijohdevalmistajayritys. Yritys on keskittynyt kehittämään ja kaupallistamaan puolijohde- ja tietokonetekniikkaa. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Teksasin Dallasissa.

## Historia

Yhtiö sai alkunsa vuonna 1924 rahoittajansa Amerada Petroleumin tytäryhtiönä ja sen alkuperäinen nimi oli Geophysical Research Corporation (GRC). Käytännössä yhtiön perustajat olivat Clarence Karcher ja Eugene McDermott. 

Omana yrityksenään se kuitenkin perustettiin vasta vuonna 1930 Dallasiin erikoistuen öljyn etsintään seismisten signaalien avulla. Tuolloin yhtiö sai nimekseen Geophysical Service.

Toisen maailmansodan aikaan yritys sai Yhdysvaltain laivastolta sopimuksen sukellusveneiden havaitsemiseen käytettävään laitteistoon ja myöhemmin jatkoi laajentumista elektroniikkaan.

Vuonna 1951 nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa: *Texas Instruments*.
Vuonna 1952 yhtiö osti Western Electriciltä (AT&T:n tytäryhtiö) lisenssin germanium-pohjaisten transistorien valmistukseen.
Gordon Teal liittyi yhtiöön vuonna 1953 ja vuonna 1954 Teal esitteli julkisesti piihin perustuvaa transistoria.

Vuonna 1958 Jack Kilby esitteli mikropiiriä, jossa samalle sirulle oli integroitu vastus ja transistori. Sirulla esiteltiin pienentämisen konseptia oskilloskoopin avulla.

TI voitti Commodoren taskulaskimien markkinoilla ja myöhemmin hävisi Commodorelle kotitietokoneiden markkinoilla vuoden 1983 hintasodassa.

Vuonna 1997 yhtiö myi puolustusvälineteollisuutensa Raytheon-yhtiölle.

Vuonna 2011 TI osti National Semiconductor -yhtiön.

## Tuotteita
74181 oli 4-bittinen ALU yhdellä mikropiirillä, joka oli käytössä useissa minitietokoneissa. 74181 on varhaisin ja tunnetuin yhdelle mikropiirille toteutettu ALU.

TMS 1000 oli Intel 4004 kanssa lähes samaan aikaan ensimmäisiä mikroprosessoreja.

TMX 1795 oli Datapoint 2200 -päätettä varten kehitetty varhainen mikroprosessori, jota ei koskaan myyty kaupallisesti.

Advanced Scientific Computer (ASC) oli TI:n valmistama supertietokone vuosina 1966–1973, joka käytti vektorisuorittimia.

TI-960, TI-980 ja TI-990 olivat TI:n valmistamia minitietokoneita.

TI-99/4A oli yksi varhaisista kotitietokoneista. TI-99/4 oli ensimmäinen 16-bittinen kotitietokone.

Erityisesti TI on erikoistunut digitaalisten signaaliprosessoreiden valmistamiseen, ja TI:n C5X-sarjan suorittimet lienevät maailman eniten käytettyjä digitaalisia signaaliprosessoreita.

Muita tunnettuja tuotteita Texas Instrumentsilta ovat TI-8x-sarjan graafiset laskimet kuten TI-86, OMAP-piirit sekä TMS320 DSP-sarja.

DLP-videoprojektio on TI:n tuote.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Yhtiön kotisivu
* TI:n avaininnovaatiot
Anastasios I

**Anastasios I** (nimeä käytetään myös muodossa Anastasius) (, ; noin 430 – 9. heinäkuuta 518) oli Itä-Rooman eli Bysantin valtakunnan keisari vuosina 491–518.

Anastasios syntyi Dyrrakhionissa noin vuonna 430. Anastasios ei saavuttanut mitään korkeaa virka-asemaa keisari Zenonin hovissa, mutta vuonna 488 hänet melkein valittiin Antiokian piispaksi. Keisarin kuoltua tämän leski, keisarinna Ariadne, valitsi uudeksi miehekseen juuri Anastasioksen. Bysantin perimyssäädösten mukaan keisarin leski sai valita uuden keisarin, jos tämä kuoli ilman perillisiä. Kansa ei halunnut uutta isaurialaista keisaria, joten Zenonin kuoltua hänen puolisonsa Ariadne nimitti vuonna 491 keisariksi Anastasioksen. Tämä tuli suurena yllätyksenä hovin aristokraateille. 20. toukokuuta 491 Anastasios ja Ariadne menivät naimisiin.

Zenon kuoleman jälkeen hänen veljensä Longinus oli aikonut päästä keisariksi. Anastasios karkotti hänet Egyptiin. Anastasios karkotti myös muut isaurialaiset Konstantinopolista. Tästä syttyikin isaurialaisten kapina. Vaikka kapinalliset lyötiin jo vuonna 491 Cotyaeumissa Fryygiassa jatkoivat he kuitenkin sissisotaa vuoteen 496. 

Anastasios loi maan taloudelle suotuisan perustan. Hän edisti idänkauppaa ja teollisuutta. Silkkiä kuljetettiin maitse Persian kautta tai Intiasta meritse Bysantin alueelle, jossa käsityöläiset valmistivat silkkikangasta. Hän myös uudisti rahataloutta sitomalla lähes arvonsa menettäneen kuparikolikko nummuksen arvon solidukseen. Hän pyrki edistämään rahataloutta säätämällä lain minkä mukaan verot olisi maksettava rahana. Tämä herätti kritiikkiä etenkin maaseudulla. Hän myös kielsi useita huvituksia kuten pantomiimit ja yölliset juhlat. Anastasioksen talousuudistukset saivat talouden jälleen nousuun. Hänen kuollessaan valtionkassassa oli noin 13 000 000 kultasolidusta.

Balkanilla bulgaarit hyökkäilivät Tonavan yli vuonna 493. Heitä vastaan rakennettiin pitkä muuri Mustaltamereltä Marmaranmerelle joka nimettiin Anastasioksen muuriksi. Pitkään odotettu sota Persiaa vastaan syttyi vuonna 502. Alussa kärsittyjen tappioiden jälkeen saatiin kuitenkin aikaan rauhansopimus vuonna 506.

Koska Anastasios oli monofysiitti, hänen ja Konstantinopolin patriarkan Eufemiuksen välille syntyi heti kitkaa. Anastasius erotti ja karkotti Eufemiuksen vuonna 496. Vuonna 511 Eufemiuksen seuraaja Macedonius vaihtui monofysitismin kannattajaan. Anastasios myös nimitti ystävänsä, monofysiittisen Severoksen Antiokian patriarkaksi joka pahensi tilannetta. Macedoniuksen syrjäyttäminen sai Traakian sotilaskomentajan Vitalianuksen kapinoimaan ja hyökkäämään Konstantinopolin, siinä kuitenkaan onnistumatta. Vitalianus lopulta lyötiin vuonna 515. 

Anastasios kuoli noin yöllä 8. – 9. heinäkuuta 518 todennäköisesti luonnollisiin syihin. hänet haudattiin puolisonsa Ariadnen viereen Pyhien Apostolien kirkkoon Konstantinopoliin. Hänen seuraajakseen nousi Justinus I. 

Anastasioksen toinen silmä oli musta ja toinen sininen (heterokromia), mistä johtuen hän sai lempinimen Dikoros ("kaksi pupillia").

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Valdemar Birgerinpoika

**Valdemar Birgerinpoika** (1239&ndash;26. joulukuuta 1302) oli Ruotsin kuningas 1250&ndash;1275. Hänen isänsä oli Birger-jaarli, jolla oli todellinen valta Valdemarin vielä ollessa alaikäinen. Valdemar oli naimisissa tanskalaisen prinsessa Sofian kanssa.

Birgerin kuoltua vuonna 1266 Valdemarin veli Maunu alkoi heti havitella kruunua. Valdemarilla oli myös suhde vaimonsa siskon Tanskan prinsessa Juttan kanssa. Tästä syystä hän joutui tekemään parannuksentekomatkan Roomaan vuonna 1274. Paavi siunasi ristiretkivelvoitteella Valdemarin ajatuksen Karjalan käännyttämisestä ja Ruotsiin liittämisestä. Pian tämän jälkeen hänen veljensä Maunu ja Eerik, jotka saivat apua Tanskan kuninkaalta Eerik Klippingiltä, nousivat kapinaan ja löivät Valdemarin Hovan taistelussa vuonna 1275. 

Valdemar ja Sofia pakenivat Norjaan ja Maunusta tuli kuningas. Vuonna 1277 Valdemar sai Götanmaan palkaksi siitä, että luopuisi vaatimuksestaan Ruotsin kruunuun. Valdemar joutui maanpakoon Tanskaan sen jälkeen, kun hän otti osaa kapinaan, joka melkein syrjäytti Maunun. Vuonna 1288 Maunu vangitsi Valdemarin Nyköpingshusin linnaan, jossa hän kuoli vuonna 1302.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Juutinrauma

**Juutinrauma** (, ) on Ruotsin eteläisimmät osat ja Tanskan erottava salmi, yksi kolmesta Itämeren ja Kattegatin yhdistävästä Tanskan salmesta. Se on maailman vilkkaimmin liikennöityjä vesiväyliä.

## Historia
Nimen vanhimpina esiintymismuotoina pidetään riimukiveen noin vuonna 950 kirjattua sanaa *urasuti*, ja vuoden 1353 kirjausta Øræsund. Nimi koostuu sanoista *ør(e)* tai *ör(e)* ’hiekkainen merenranta’ ja sund ’kapea väylä, salmi’; joten nimelle saadaan merkitys ’kapea hiekkainen salmi merenrannan edustalla’. Suomenkielisen nimen juutti viittaa Tanskaan eli Juutinmaahan ja rauman merkitys on ’salmi’.

Vuodesta 1429 vuoteen 1857 Tanska keräsi tullimaksuja Juutinrauman laivaliikenteeltä. Tulliasiakirjat ovat nykyään tärkeä tietolähde historian tutkimukselle.

## Maantiede

Maantieteellisen määritelmän mukaan Juutinrauma käsittää Tanskan Sjællandin ja Ruotsin Skånen välisen vesialueen, jonka rajana pohjoisessa on Gillelejen ja Kullenin niemen välinen linja, etelässä Stevnsin majakan ja Falsterbon välinen. Salmi on näin 118 kilometriä pitkä. Kapeimmillaan se on 3,5 kilometriä leveä Helsingørin ja Helsingborgin välillä, leveimmillään 40 kilometriä. Suurin syvyys on 50 metriä Venin saaren lähellä, ja matalin Itämeren ja Kattegatin välinen kynnys vain 10 metriä. Tämä Drogdenin-Limhamnin kynnys säätelee paljolti suolaisen meriveden pääsyä Itämereen. 

Pohjan laatu ja veden suolaisuus vaihtelevat paljon salmessa, matalissa lahdissa on hiekkapohja ja vähäsuolaista Itämerestä peräisin olevaa murtovettä, syvemmällä on savi- ja mutapohjia ja painavampaa Kattegatista peräisin olevaa vettä. Veden virtaussuunta on useimmiten pohjoiseen, ulosvirtaava Itämeren murtovesi on merivettä kevyempää ja ulosvirtaus tapahtuu näin pintakerroksissa. Veden kerrostunut suolapitoisuus säätelee vastaavasti meri- ja murtovesieliöiden esiintymistä salmen eri osissa. Salmen pohjoisosassa 30 metrin syvyydessä on Knähakenin vedenalainen luonnonsuojelualue, jonka mereistä lajirunsautta on verrattu koralliriuttoihin. Myös Falsterbon niemen ympäristö salmen kaakkoiskulmassa on vastaavasti merensuojelualue.

Juutinrauman saaria ovat Ven, Amager, Saltholm sekä keinotekoinen, siltaan liittyvä Peberholm.

Juutinrauman yli rakennettu 7&nbsp;845 metriä pitkä Juutinrauman silta avattiin vuonna 2000. Sillan kaksikerroksisessa rakenteessa on väylä junille (kahdet kiskot) ja autoille (neljä kaistaa). Siltayhtiö on rekisteröinyt yhteydelle nimen ”Øresundsbron”, joka on sekoitus ruotsia ja tanskaa. Oikea ruotsinkielinen nimi olisi ”Öresundsbron”, tanskankielinen ”Øresundsbroen”. Sillan ylittämisestä peritään maksu, joka kesällä 2015 oli kertaluonteisesta henkilöauton ylityksestä 52 euroa.

Myös lauttaliikenne toimii ja on edelleen suosittu tapa ylittää salmi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Juutinrauman silta on kuljettanut miljoonia. *Sverigesradio.se* 1.7.2010.
Sfnet

**Sfnet** on suomenkielinen uutisryhmähierarkia, joka perustettiin vuonna 1985. Toisin kuin finet, sfnet-hierarkia oli aktiiviaikoinaan hallinnoitu, mikä tarkoitti sitä, että vain määrätyt koordinaattoreiksi kutsutut henkilöt saattoivat lisätä tai poistaa uutisryhmiä. Tämä hierarkian hallinnointi päättyi vuonna 2013.

Sfnet liittyi alkuvaiheessaan kiinteästi Suomen Unix-käyttäjäyhdistykseen (FUUG), jota perustamassa olivat mm. Juha Heinänen, Akif Ali ja Timo Kunnas; Johan "Julf" Helsingius toimi yhdistyksen puheenjohtajana. Varsinaisen sfnet-hierarkian luontikäskyn antoi nykyään Tampereen yliopistolla professorina toimiva Hannu-Matti Järvinen. Hänen lisäkseen koordinaattorina toimi myös Harri Salminen Funetista. Viitteessä kaikki edellä mainitut on mainittu sfnetin perustajina. Salmisen tilalla 2000-luvulla koordinaattoreina toimivat myös Kalle Kivimaa ja Tuuli Saarikoski.

Kaikkien sfnet-ryhmien nimet alkavat "sfnet"-etuliitteellä. Käytössä olevia tai olleita ryhmiä ovat esimerkiksi sfnet.keskustelu.seksi, sfnet.tiede.historia ja sfnet.viestinta.irc.

Nimi sfnet juontaa juurensa Suomen vanhaan maatunnukseen autoissa, joka oli SF (sanoista Suomi-Finland). Vuonna 1985 kansainvälinen standardointijärjestö ISO oli jo julkistanut kansainväliset 2- ja 3-kirjaimiset maalyhenteet (FI, FIN), mutta tämä tieto ei ollut saavuttanut sfnetin perustajia. Mikko J. Salminen huomautti tästä vuonna 1986 Helsingiukselle, mutta tässä vaiheessa ei ollut enää mahdollisuuksia vaihtaa ryhmien nimiä. ".fi"-domaintunnus tuli käyttöön 1986 ja sitä ennen ".sf"-tunnusta "koekäytettiin" domain-tunnuksena rajoitetusti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Internet Archiven sfnet-arkisto
Finet

**Finet** on suomenkielinen uutisryhmähierarkia. Finet-hierarkia on hallinnoimaton, mikä tarkoittaa että toisin kuin sfnetissä, kuka tahansa voi lisätä tai poistaa ryhmiä. Monet palvelimet tottelevat kuitenkin vain tiettyjä ryhmälistoja. Koska finet on luonteeltaan hallinnoimaton, ei ole olemassa yhtä oikeaa virallista listaa. Eräs käytetyistä listoista on Kai Puolamäen ylläpitämä lista.. Vuoden 2008 lopulla listassa oli nelisenkymmentä ryhmää. Ennen vuoden 2001 suursiivousta, jossa käyttämättömiä ryhmiä poistettiin, ryhmiä oli huomattavasti enemmän.

Tuomas Korpi teki 2003 analyysin finetin ryhmistä, joka luokitteli ryhmät vilkkauden, asiallisuuden ja keskustelun luonteen perusteella. Vilkkaita ja asiallisia lukemisen arvoisia "kolmen tähden" ryhmiä oli finet.toiminta.effi, finet.harrastus.tolkien ja finet.keskustelu.valokuva. Viisi ryhmää, mm.  finet.binaries.keskustelu, täytti muut kriteerit, mutta keskustelu ei ollut tietyn aiheen mukaista tai asiallista sanan tavanomaisessa merkityksessä. Seitsemän "kahden tähden" ryhmää täyttivät muut kriteerit, mutta viestejä tuli harvakseltaan, keskimäärin yksi päivässä.

## Lähteet

* Tuomas Korpi: Lukemisen arvoiset finet-ryhmät

## Aiheesta muualla
* Finetin ryhmät - Kai Puolamäen lista
Tilasto

:*Tietoa Wikipedian käytöstä, katso *

**Tilasto** on taulukkoina tai graafisesti esitetty lukumäärä- ja mittalukutietojen erityisesti valittu kokoelma, jossa tiedot ovat järjestettyinä tavallisesti ajan tai vakiintuneen aluejaon mukaan tai laadullisesti ryhmitettyinä yksikäsitteisiin, toisensa poissulkeviin luokkiin. Tilasto perustuu todellisuutta koskeviin havaintoihin, jotka on hankittu kokonaistutkimuksen tai otannan avulla. Tilaston teoriaa käsittelee todennäköisyyslaskentaan perustuva tilastotiede. 

Pääosan Suomessa ja muuallakin kerätyistä tilastoista muodostaa ns. virallinen tilasto. Sen kokoaminen voi olla keskitetty yhteen keskusvirastoon, kuten Skandinavian maissa, tai jaettu useiden elinten hoidettavaksi, kuten Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Tilastoja tarvitsevat sekä julkinen valta että yksityiset päätöksenteon perustana. Suomessa virallista tilastoa hoitaa keskusvirastona 1865 perustettu Tilastokeskus, minkä lisäksi osia virallisesta tilastosta laativat eräät muut keskusvirastot ja laitokset. Yhdistelmän virallisesta tilastosta sisältää vuosittain julkaistava Suomen tilastollinen vuosikirja. Huomattavia kansainvälisiä tilastojulkaisuja ovat YK:n tilastot, mm. Statistical Yearbook, sekä erityisalojen sarjat ja Unescon julkaisut. Tilastokeskus julkaisee Suomen yhteiskunnallisista tilastoista Tilasto-opasta.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Simpura, Jussi; Melkas, Jussi: Tilastot käyttöön! - opas tilastojen maailmaan. Gaudeamus, 2013.

## Aiheesta muualla
* Tilastokeskus.
* How To Understand Statistics.
* Tilastollisia menetelmiä . Opetushallitus.
Työssäkäyntialue

**Työssäkäyntialueen** muodostavat keskuskunta ja ympäryskunnat, joiden työvoimasta vähintään 10 prosenttia käy töissä eli *[[pendelöinti|pendelöi]]* keskuskunnassa. Myös yhden kunnan kautta keskuskuntaan vähintään 10 prosentin osuudella pendelöivät kunnat luetaan työssäkäynti-alueeseen kuuluviksi.

Pääsääntöisesti keskuskunnalla tarkoitetaan kuntaa, jonka työvoimasta enintään 25 prosenttia käy töissä muissa kunnissa ja jonka työvoimasta alle 10 prosenttia käy töissä jossain muussa yksittäisessä kunnassa.

## Katso myös
* Aluetiede

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Työssäkäyntialueet 2009 
* Työssäkäyntialueet 2013 
* Työ- ja elinkeinoministeriön asetus työssäkäyntialueista
Diesel

**Diesel** tarkoittaa seuraavia:

* dieselöljy, polttoainetyyppi
* dieselmoottori, dieselöljyllä toimiva moottori
* Diesel, pelimoottori
* Diesel, vaatemerkki
* Diesel, alankomaalainen yhtye
* Diesel, brasilialainen yhtye, nykyiseltä nimeltään Udora
* Full Diesel, suomalainen hard rock -yhtye.

## Henkilöt

Diesel on myös seuraavien henkilöiden nimi:

* Rudolf Diesel, saksalainen dieselmoottorin keksijä
* Vin Diesel, yhdysvaltalainen  näyttelijä
* Kevin Nash, yhdysvaltalainen  showpainija, kehänimeltään myös *Diesel*.
Möbiuksen nauha

**Möbiuksen nauha** on topologinen pinta eli 2-monisto, jolla on  ainoastaan yksi puoli ja yksi reuna. Sen keksivät toisistaan riippumatta saksalaiset matemaatikot August Ferdinand Möbius ja Johann Benedict Listing vuonna 1858. Nauha voidaan luoda helposti ottamalla paperinauha, kiertämällä sen toinen pää 180&deg; ympäri ja liimaamalla päät yhteen.

Möbiuksen nauha saadaan aikaan myös, jos astemäärä on 180:n pariton kerrannainen.

Möbiuksen nauhalla on monia erikoisia ominaisuuksia. Esimerkiksi jos pinnan toiselle puolelle piirretään viiva ja jatketaan sitä tarpeeksi pitkälle, se päätyy lopulta samaan kohtaan nauhan toisella puolella. Tämän vuoksi on tapana sanoa, että Möbiuksen nauhalla on ”vain yksi puoli” eli se on ”yksipuolinen”. Lisäksi jos se leikataan halki keskeltä, siitä tulee yksi tavallinen nauha, jossa on kaksi 180&deg;:n käännöstä. Jos tämä nauha edelleen leikataan samalla tavalla, saadaan kaksi nauhaa, jotka ovat toisissaan kiinni.

Möbiuksen nauha on myös yksinkertaisin esimerkki pinnasta, joka ei ole suunnistuva.

Möbiuksen nauhan vastine neliulotteisessa avaruudessa on Kleinin pullo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Linux Documentation Project

**Linux Documentation Project** (LDP) on Linux-käyttöjärjestelmän dokumentointiprojekti. Koska Linux ei ole varsinaisesti minkään yhden yrityksen tuote, ei ole myöskään mitään yhtä tiettyä yritystä, joka tekisi ja julkaisisi käsikirjoja ja käyttöohjeita. Toisaalta ei ole mielekästä, että kaikki tahot julkaisisivat omia ohjekirjojaan. Tähän ongelmaan on ratkaisuna Linuxin dokumentointiprojekti, Linux Documentation Project (LDP), jonka Linux-hakkeri Matt Welsh aloitti vuonna 1992 omien tarpeidensa pohjalta.

LDP on kokoelma Linuxiin liittyvistä aiheista kertovia dokumentteja. Se ei kata pelkästään Linux-ydintä, vaan sisältää tietoa kaikenlaisista asioista, jotka liittyvät Linux-pohjaisten järjestelmien ylläpitoon ja käyttöön.

## Aiheesta muualla
* Toisiopalvelimet, joilta LDP:n dokumentteja voi lukea tai imuroida
** http://ldp.tonnikala.org/  (Helsinki)
** http://www.dc.turkuamk.fi/LDP/  (Turku)
** http://www.pasanet.fi/LDP/  (Turku)
** http://garbo.uwasa.fi/ldp/  (Vaasa)
** Kaikki viralliset toisiopalvelimet
LDP

**LDP** tarkoittaa:

* Linux Documentation Project
* Liberaalidemokraattinen puolue
** Japanin liberaalidemokraattinen puolue
** Saksan liberaalidemokraattinen puolue
Suku (biologia)

**Suku** (, monikko *genera*) on tieteellisen luokittelun taso, joka koostuu joukosta joko rakenteellisesti tai fylogeneettisesti läheisistä lajeista. Toisinaan sukuun kuuluu vain yksi laji, jolloin puhutaan monotyyppisestä suvusta. Sukua laajempi taso on puolestaan heimo.

Eliölajin kaksiosainen tieteellinen nimi koostuu suvun nimestä ja lajimääritteestä. Sukuosa kirjoitetaan isolla ja lajiosa pienellä alkukirjaimella. Lajin nimi myös kursivoidaan. Ihmisen suku on esimerkiksi *Homo* ja lajinimi *Homo sapiens*.

## Katso myös
* Luettelo suurimmista kasvisuvuista

## Lähteet
HST

**HST** voi tarkoittaa seuraavia:
*Sähköinen henkilökortti eli HST-kortti
*Hubble-avaruusteleskooppi, engl. Hubble Space Telescope
*Helsingfors stads trafikverk HST (suomeksi Helsingin kaupungin liikennelaitos HKL)
*HST eli haponkestävä teräs
Rahayksikkö

**Rahayksikkö** on rahan mittayksikkö. Rahayksikön ja valuutan nimet ovat yleensä, mutta eivät aina yhteneviä: esimerkiksi Kiinan valuutta on nimeltään *[[renminbi]]* (kirjaimellisesti ”kansan raha”), mutta sen rahayksikkö on yuan.

1. tammikuuta 2002  alkaen Suomen rahayksikkö on ollut  euro. Tätä ennen se oli markka.

Vanhin tunnettu Suomessa käytetty rahayksikkö on kuusinainen, jonka arvo vastasi kuutta penninkiä.  

## Lähteet