open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Janne Palkisto

**Janne Palkisto** (ent. **Koskinen**; s. 1977 Helsinki) on suomalainen journalisti ja festivaalijohtaja, joka on toiminut Radion sinfoniaorkesterin ja muiden Ylen klassisen musiikin konserttien TV-juontajana, selostajana ja esittäjien haastattelijana. 2020-luvulla hän työskenteli myös Yle Radio 1 -kanavan arkipäivien *[[Kulttuuriykkönen]]* -lähetyksissä. Palkisto tuli tunnetuksi 2010-luvun alkuvuosina Yle Radio 1:n mielipiteitä jakaneesta *Hienostelua*-ohjelmasarjasta, *Herrasmiehen päiväkirja* -blogista sekä myöhemmin radiossa ja televisiossa esitetystä *Syötävät sävelet* -ohjelmasta, jota hän teki yhdessä musiikintutkija ja tietokirjailija Susanna Välimäen kanssa. 

Palkisto on opiskellut Helsingin Suomalaisessa Yhteiskoulussa ja Espoon musiikkiopistossa sekä musiikkitiedettä Helsingin ja Venetsian yliopistossa. Hän soittaa klarinettia sinfoniaorkestereissa ja kamarimusiikkikokoonpanoissa ja väitteli Turun yliopistossa tohtoriksi säveltäjä-klarinetisti Bernhard Henrik Crusellista vuonna 2022. Lokakuussa 2025 ilmestyi Palkiston väitöskirjansa pohjalta kirjoittama Crusellin elämäkerta.

Vuonna 2025 Palkisto jätti Yleisradion ja valittiin Uudenkaupungin kansainvälisen Crusell-viikon toiminnanjohtajaksi.

## Julkaisuja
* 
* 

## Lähteet
Suomen Palloliiton Uudenmaan piiri

**Suomen Palloliiton Uudenmaan piiri** oli yksi kahdestatoista Suomen Palloliiton piiristä. Se järjesti jalkapallon kolmannen, neljännen, viidennen ja kuudennen divisioonan otteluita.

Palloliiton itsenäiset piiriyhdistykset lakkautettiin Seurojen Palloliitto -hankkeessa ja muutokset astuivat voimaan 1.1.2020.

## Miesten jalkapallo

### Kolmas divisioona

*Järjestelmä ei salli viidennen divisioonan joukkueiden poistamista, vaikka sille on perustettu oma osio.*

### Viides divisioona

## Jalkapallokentät

## Lähteet
Suad al-Attar

**Suad al-Attar** (; s. 1942) on irakilainen taidemaalari. Al-Attarin töitä on yksityiskokoelmissa ympäri maailmaa ja merkittävissä museoissa, kuten British Museumissa ja Calouste Gulbenkianin museossa Lissabonissa, Portugalissa. Hän asuu nykyään Lontoossa.
## Elämänvaiheita
Suad al-Attar syntyi kolmilapsisen perheen kolmanneksi lapseksi. Hänen isänsä Ali Sadiq oli kirjanpitäjä ja hänen sukunsa oli asunut Bagdadissa jo sukupolvien ajan. Hänen äitinsä Anisa oli syntynyt Basrassa varakkaaseen perheeseen ja hänellä oli selvästi lahjakkuutta sekä käsitöissä että piirtämisessä. Perheessä arvostettiin koulutusta ja edistystä.

Al-Attar aloitti maalaamisen jo nuorena. Hän kopioi maalauksia isän ostamasta taidekirjasta, ja kun hän täytti 16 vuotta, hän sai kodistaan oman huoneen maalaamista varten. Hänen kykynsä havaitsi koululaisten taidetapahtumasta vaikutusvaltainen irakilainen taidemaalari Jawad Saleem. Al-Attar pääsi yhtenä harvoista naisista mukaan Bagdadin nykytaiteen ryhmään ja hän on ensimmäinen nainen, joka on pitänyt yksityisnäyttelyn Bagdadissa. Hänen ensimmäiset työnsä saivat inspiraationsa Bagdadin vanhan kaupungin ja Tigris-joen näkymistä.

Vuonna 1976 al-Attar muutti aviomiehensä ja lastensa kanssa Lontooseen. Muutto vaikutti myös hänen taiteeseensa, joka sai nyt vaikutteita sumerien ja assyrialaisten korkokuvista ja arabialaisista käsikirjoituksista. Hän lisäsi niihin vaikutteita länsimaisesta taiteesta.

Irakin 1980- ja 2010-lukujen sodat ja väkivaltaisuudet ovat näkyneet al-Atterin taiteessa. Hänen näyttelyidensä niminä ovat olleet "Palava kaupunkini" (2003) ja "Muinaisen kaupungin kyyneleet" (2011).

Vuonna 1991 al-Attarin isä kuoli. Isän menettäminen ja huoli Irakiin jääneistä omaisista saivat al-Attarin lopettamaan maalaamisen vähäksi aikaa. Tämän jälkeen hän teki piirroksia kuulakärkikynällä ja niihin liitti runosäkeitä.

Huoli sukulaisista ei ollut turha. Vuonna 1993 al-Attarin nuorempi sisar Layla al-Attar, joka oli myös taidemaalari, kuoli Yhdysvaltojen tekemässä ohjusiskussa.

Suad al-Attarin muutettua Lontooseen, hänen varhaisia töitään jäi sukutaloon Bagdadiin. Ne katosivat sieltä jäljettömiin vuonna 2003, kun liittouman joukot valtasivat Bagdadin.


|Tuntematon, öljy kankaalle. Maalaus kadonnut Irakin nykytaiteen museosta.
|Tuntematon, öljy kankaalle. Luultavasti peräisin Irakin nykytaiteen museosta, sijainti tuntematon.
|Tuntematon, öljy kankaalle. Luultavasti peräisin Irakin nykytaiteen museosta, sijainti tuntematon.
|Tuntematon, öljy kankaalle, Luultavasti peräisin Irakin nykytaiteen museosta, sijainti tuntematon.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.suadalattar.com/
Juho Anton Simola

**Juho (Johan) Anton Simola**, sukunimi vuoteen 1905 *Simolin* (2. heinäkuuta 1884 Hollola – 10. toukokuuta 1958) oli suomalainen diplomi-insinööri ja Tampereen kaupungin sähkölaitoksen johtaja.

Simolan vanhemmat olivat ratamestari Juho Simola ja Edla Sofia Malin. Hän pääsi ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta 1905 ja opiskeli Teknillisessä korkeakoulussa sähkötekniikkaa valmistuen diplomi-insinööriksi 1912.

Simola suunnitteli sähköverkkoja Nakkilaan ja Harjavaltaan ja toimi insinöörinä Tyrvään sähkölaitoksella. Hän oli 1914–1916 Pietarissa Siemens-Schuckertin palveluksessa ja sen jälkeen Tampereen kaupungin sähkölaitoksella aluksi käyttöinsinöörinä 1916–1920 ja sitten sähkölaitoksen johtajana 1920–1951. Hänen johtajakaudellaan rakennettiin uusi vesivoimalaitos Tammerkosken keskiputoukselle 1930–1933 ja liitettiin Tampereen kaupunki valtakunnalliseen sähköverkkoon kun Imatran Voiman Vanajan voimalaitoksesta vedetty voimalinja valmistui 1938. Simola oli myös keskeisesti mukana Tampereella 1948 aloitetun johdinautoliikenteen suunnittelussa ja rakentamisessa.

## Lähteet
Hanshin-rautatiet

**Hanshin-rautatiet** () on japanilainen rautatieyhtiö, joka toimii Kansain seudulla Keihanshinin metropolialueella. Se luetaan suurten yksityisten rautatieyhtiöiden (*ōte-shitetsu*) joukkoon. Hanshinin rautatielinjojen yhteispituus on 48,9 kilometriä, ja se kuljettaa vuosittain noin 240 miljoonaa matkustajaa (vuonna 2017). Asemia sillä on käytössään 51 kappaletta. Rautatieliikenteen lisäksi yritys harjoittaa vapaa-ajan- ja kiinteistönvälitysliiketoimintaa. Se on osa Hankyū Hanshin Holdings -ryhmää, johon kuuluu lukuisia muita yrityksiä, mukaan lukien Hankyū-rautatiet.

Yhtiöllä on 1&nbsp;508 työntekijää (vuonna 2018). Sen pääkonttori sijaitsee Osakan kaupungin Fukushiman suuralueella.

## Historia
Hanshin-rautatiet perustettiin kesäkuussa 1899 nimellä Settsun sähkörautatie (). Nykyisen nimensä se otti jo saman vuoden heinäkuussa. Liikennöinti Osakan ja Kōben välillä alkoi vuonna 1905.

## Linjat
Hanshin-rautateiden päälinja liittää toisiinsa Osakan ja Kōben suurkaupungit. Lisäksi Hanshin liikennöi kolmea lyhyempää linjaa, joista Kōbe-pikalinja on päälinjan jatke. Osakassa pääteasemana toimii Umedan rautatieasema kaupungin keskustan pohjoispuolella. Hanshin harjoittaa läpiajoliikennettä muiden rautatieyhtiöiden linjoille: lännessä San’yō-rautateiden päälinjalle Himejiin ja idässä Kintetsu-rautateiden Nara-linjalle Naraan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Yhtiön internetsivut
Uneni kaunein – Parhaat

**Uneni kaunein – Parhaat** on Johanna Kurkelan vuonna 2018 julkaistu toinen kokoelma-albumi. Se sisältää 36 kappaletta, kuten myös vuonna 2011 julkaistu ensimmäinen kokoelma *[[Uneni kaunein – Parhaat 2005–2011]]*. Albumilla ei ole mukana yhtään aiemmin julkaisematonta kappaletta.

## Kappaleet

### CD 1
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### CD 2
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Sega Heroes

**SEGA Heroes** on mobiilipeli Android- ja iOS-laitteille. Pelin lajityyppeinä on roolipeli, pulmapeli sekä 4v4-tappelupelimuodot.

Pelissä on mukana lukuisia hahmoja eri Sega-pelisarjoista, kuten *[[Sonic the Hedgehog (pelisarja)|Sonic the Hedgehog]]*, *[[Super Monkey Ball (pelisarja)|Super Monkey Ball]]*, *[[Shinobi (pelisarja)|Shinobi]]*. Pelattavuudeltaan peli on Bejeweled-tyylinen peli.

Peli on julkaistu kesäkuussa 2018 rajatusti tietyissä maissa.

## Pelattavat hahmot

**[[Sonic the Hedgehog (pelisarja)|Sonic the Hedgehog]]* -sarja
** Amy Rose
** Big the Cat
** Cream the Rabbit & Cheese the Chao
** Knuckles the Echidna
** Rouge the Bat
** Shadow the Hedgehog
** Sonic the Hedgehog
** Miles "Tails" Prower
**[[Golden Axe]]* -sarja
** Ax Battler
** Death Adder
** Gilius Thunderhead
** Tyris Flare
**[[Shinobi (pelisarja)|Shinobi]]* -sarja
** Ageha
** Hibana
** Hotsuma
** Joe Musashi
**[[Streets of Rage (pelisarja)|Streets of Rage]]* -sarja
** Adam Hunter
** Axel Stone
** Blaze Fielding
** Mr. X
**[[Super Monkey Ball (pelisarja)|Super Monkey Ball]]* -sarja
** AiAi
** Baby
** GonGon
** MeeMee
**[[Jet Set Radio]]* -sarja
** Beat
** Captain Onishima
** DJ Professor K
** Gum
**[[Phantasy Star]]* -sarja
** Alis Landale
** Lassic
** Rolf
** Wren
**[[Crazy Taxi]]* -sarja
** Axel
** B.D. Joe
** Gena
** Gus
**[[The House of the Dead (pelisarja)|The House of the Dead]]* -sarja
** Agent G
** Dr. Curien
** Ebitan
** Thomas Rogan
**[[Valkyria (pelisarja)|Valkyria Chronicles]]* -sarja
** Alichia Melchiott

## Aiheesta muualla
* Sonic Wikia
* Play Store kauppasivu
* iTunes kauppasivu
Arif Alvi

**Arif Alvi** (s. 1949) on pakistanilainen poliitikko, joka on toiminut maansa presidenttinä syksystä 2018. Hänen poliittinen uransa alkoi vuoden 1969 opiskeljamellakoissa.

Alvi on kuulunut pitkään Pakistan Tehreek-e-Insaf (PTI)-puolueeseen, samoin kuin pääministeri Imran Khan. Ennen valintaansa presidentiksi Alvi valittiin toiselle kaudelle kansanedustajaksi.

## Lähteet
Laitaatsalmen sillat

**Laitaatsalmen sillat** ovat Savonlinnan Laitaatsalmen ylittävät kaksi kaksikaistaista maantiesiltaa, joista eteläinen avattiin liikenteelle 13. joulukuuta 2017. Jalankululle ja pyöräilylle uusi silta avattiin elokuussa 2018. Sillan molempiin päihin rakennettiin lisäksi hissit ja portaat kulun helpottamiseksi korkealle sillalle. Pohjoinen silta otettiin käyttöön 15. marraskuuta 2018. Se on eteläistä hieman kapeampi, sillä sille ei rakennettu kävely- ja pyörätietä. 

Sillat ovat noin 500 metriä pitkiä, niiden alikulkukorkeus on korkeimmillaan 24,5 metriä ja kaltevuuskulma suurimmillaan kuusi prosenttia. Sillat ovat Suomen suurimpia betonisiltoja. Eteläisen sillan betonivalu kesti lähes viisi vuorokautta, ja se vaati betonia noin 5 000 kuutiometriä. 

## Uusien siltojen tavoite
Laitaatsalmen sillat ovat osa Saimaan syväväylän Savonlinnan kohdan siirtohanketta hankalasti navigoitavasta Kyrönsalmesta Laitaatsalmeen. Samalla poistui tarve katkaista ajoittain valtatie 14:n liikenne, sillä Kyrönsalmen sillat ovat avattavia läppäsiltoja. Laitaatsalmen uusista silloista rakennettiin niin korkeita, ettei niitä ole tarvetta avata vesiliikenteelle. Syväväylän siirtäminen vähensi vesiliikenteen onnettomuusriskiä ja samalla lyhensi väylää kolme kilometriä. Syväväylä siirtyi Laitaatsalmeen kesäkaudelle 2019, jonka jälkeen Kyrönsalmen siltoja ei tarvinnut enää avata. Siltaprojekti alkoi elokuussa 2016, ja urakoitsijana siinä on Destia.

## Rautatiesilta
Uudet sillat korvaavat vanhan kaksikaistaisen Laitaatsalmen sillan, joka purettiin marras-joulukuussa 2018, kun pohjoinen silta otettiin käyttöön. Syksyllä 2018 purettiin myös Laitaatsalmen rautatiesilta, joka katkaisi ratayhteyden välillä Savonlinna–Rantasalmi. Siltaa oli käytetty purkamiseen asti väliaikaisena kävely- ja pyöräilyväylänä ja työmaa-ajoneuvojen ajoreittinä, kuten vanhaa maantiesiltaakin. Uusi, käännettävä rautatiesilta kuului alun perin Laitaatsalmen siltahankkeeseen, mutta se ei saanut rahoitusta. Koko projekti sai 40 miljoonan euron rahoituksen. Uusi rautatiesilta olisi vaatinut noin 12 miljoonaa euroa lisärahoitusta. Rataa ei purettu kuin pieneltä matkalta ja mahdollista uutta siltaa varten on paikkavaraus, suunnitelma ja ympäristölupa.

## Siltojen talvikunnossapito
Tie kuuluu korkeimpaan tienhoitoluokkaan: sillä mitataan kitkaa ja liukkaus pyritään torjumaan ennakkoon.

## Lähteet
Lee Nak-yon

**Lee Nak-yon** (; s. 5. joulukuuta 1951) on eteläkorealainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä vuosina 2017–2020. Sitä ennen hän oli Etelä-Jeollan kuvernööri vuosina 2014–2017. 

Hän on toiminut politiikassa vuodesta 2000. Ennen uraansa politiikassa Lee työskenteli toimittajana yli 20 vuoden ajan.

## Lähteet
Keihan-rautatiet

**Keihan-rautatiet** () on japanilainen rautatieyhtiö, joka toimii Kansain seudulla Keihanshinin metropolialueella. Se luetaan suurten yksityisten rautatieyhtiöiden (*ōte-shitetsu*) joukkoon. Keihanin rautatielinjojen yhteispituus on 91,1 kilometriä, ja se kuljettaa päivittäin noin 800&nbsp;000 matkustajaa. Asemia sillä on käytössään 89 kappaletta. Rautatieliikenteen lisäksi yritys harjoittaa muun muassa vapaa-ajan liiketoimintaa. Se on osa Keihan Holdings -ryhmää, johon kuuluu lukuisia muita liikenne-, kiinteistökehitys- ja vähittäiskaupan yrityksiä.

Yhtiöllä on 1&nbsp;385 työntekijää (vuonna 2017). Sen pääkonttori sijaitsee Osakan kaupungin Chūōn suuralueella.

## Historia
Keihan-rautatiet perustettiin marraskuussa 1906 ja liikennöinnin yhtiö aloitti Osakan ja Kioton välillä vuonna 1910.

## Linjat
Keihan-rautateiden verkostoon kuuluu kaksi osaa, jotka eivät ole yhteydessä toisiinsa. Päälinja liittää Osakan keskustan Kiotoon, ja siitä haarautuu muutamia lyhyempiä linjoja. Toinen, kahden linjan muodostama suppeampi verkko palvelee Ōtsun kaupunkiseutua Biwajärven rannalla Kioton itäpuolella. Lisäksi Keihan liikennöi Otokoyaman funikulaaria. Läpiajoliikennettä Keihan harjoittaa Kioton metron Tōzai-linjalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Yhtiön internetsivut
Abricotine

**Abricotine**, myös **Eau-de-vie d’abricot du Valais**, on sveitsiläinen aprikooseista valmistettava hedelmäviina. Abricotine on nimisuojattu juoma merkinnällä AOP.

## Valmistus
Abricotinea valmistetaan Lounais-Sveitsissä Valais’n kantonissa, joka on maan pääasiallinen aprikoosien viljelyalue. Aprikoosit ovat Luizet-lajiketta; muita lajikkeita voidaan käyttää korkeintaan 10 prosenttia raaka-aineesta. Ennen murskausta ja käymisprosessia hedelmistä poistetaan kivet, jotka aiheuttavat juomaan karvautta. Tislauksen jälkeen juoma laimennetaan vedellä 40-prosenttiseksi.

## Historia
Abricotinen historia ulottuu 1500- ja 1600-lukujen vaihteeseen, jolloin yleistyi tapa tehdä hedelmäviinaa. Vaikka nykyisin termi viittaa erityisesti Valais’n alueen aprikoosiviinaan, samaan tapaan tehtyjä viinoja on esimerkiksi Itävallassa (*[[Marillenbrand]]*) ja Unkarissa (*[[barack pálinka]]*). 1800-luvulta vuoteen 1975 aprikosiviinaa nimellä *Abricotine* valmisti ranskalainen Garnier. Yhtiön sulkeutuessa abricotinea tehtiin vain Sveitsissä. Sveitsissä Luizet-lajikkeen aprikooseja on viljelty vuodesta 1838 ja aprikoosiviinaa valmistettiin alkujaan useilla eri tiloilla pääasiassa yksityiseen käyttöön. Teollisempi tuotanto alkoi 1940-luvulla. Vuonna 2003 Abricotinesta tehtiin nimisuojattu tuote.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Eau-de-vie de poire du Valais

**Eau-de-vie de poire du Valais** on sveitsiläinen päärynöistä valmistettava hedelmäviina. Eau-de-vie de poire du Valais on nimisuojattu juoma merkinnällä AOP.

## Valmistus
Juomaa valmistetaan Lounais-Sveitsissä Valais’n kantonissa. Käytettävät päärynät ovat pelkästään Williams-lajiketta. Yksi juoman tunnettu tuotemerkki onkin *Williamine*. Käytettävien hedelmien ominaisuudet on tarkasti määritelty. Niiden tulee olla mm. kypsiä, virheettömiä ja läpimitaltaan vähintään 52,5 millimetriä. Ennen käymisprosessia hedelmät mäskätään. Tislauksen jälkeen juoma laimennetaan vedellä 40-prosenttiseksi. Ennen myyntiä juomaa varastoidaan vähintään puoli vuotta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Pikkola

**Pikkola** on Kangasalan osa-alue ja kylä. Siellä sijaitsee Kirkkoharjun näkötorni, Kirkkoharjun koulu, Kangasalan kirkko, Kangasalan jäähalli, Kangasalan lukio ja Pikkolan koulu.
Kuohunlahti (osa-alue)

**Kuohunlahti** on Kangasalan keskustassa sijaitseva osa-alue. Siellä sijaitsee muun muassa Kangasala-talo, Kangasalan pääkirjasto ja Kangasalan uimahalli Kuohu. Samaa nimistöä ovat Kirkkojärven Kuohunlahti ja Kuohunharju.
Australian ja Uuden-Seelannin armeijakunta

**Australian ja Uuden-Seelannin armeijakunta** (, lyh. **ANZAC**) oli brittiläinen armeijakunta ensimmäisessä maailmansodassa. Se osallistui vuonna 1915 Gallipolin taisteluun, jossa se kärsi suuria tappioita, ja myöhemmin Siinain ja Palestiinan operaatioon. Armeijakunnan komentajana toimi kenraali William Birdwood ja toukokuusta 1918 alkaen kenraali John Monash.

## Muisto
Gallipolin taistelusta tuli Australiassa ja Uudessa-Seelannissa kansallinen legenda, ”ANZAC-myytti”, joka korostaa ANZAC-joukkojen erilaisuutta muihin brittiarmeijan sotilaisiin verrattuna. Myytin mukaan Gallipolin tappio oli erityisesti Australian ja Uuden-Seelannin tragedia, jonka aiheuttivat korkeat brittiupseerit. Armeijakunnan perinteitä vaalitaan näissä maissa ANZAC-päivänä 25. huhtikuuta eli Gallipolin maihinnousun vuosipäivänä.

## Lähteet
Ranskan tulva 2018

**Ranskan tulva 2018** aiheutti tuhoa Lounais-Ranskassa Auden departementissa Occitanien alueella.

## Tulva
Tulva tapahtui 15. – 16.lokakuuta 2018 Audejoen vesistön varrella. Tuolloin alueella satoi vettä kuudessa tunnissa seitsemän kuukauden sademäärä, korkeimmillaan 295 millimetriä. Ranskan ilmatieteen laitos antoi tuolloin Auden departementiin harvinaisen punaisen varoituksen hyvin vaarallisesta säästä, mutta kaikki paikalliset asukkaat eivät saaneet varoitusta ajoissa. Poikkeuksellinen sademäärä sai joet hetkessä tulvimaan, ja vesi kohosi taloihin ja pyyhkäisi autoja mukaansa. Useat kylät jäivät eristyksiin. Ranskan tulvaseurannan Vigicruen mukaan maassa on viimeksi koettu yhtä raju tulva vuonna 1891. Rankkasateet ovat alueella yleisiä alkusyksystä, mutta Ranskan ilmatieteen laitoksen mukaan Välimeren poikkeuksellisen korkea lämpötila saattoi vahvistaa sadetta. Kesä 2018 oli kuumin Ranskassa koko sen mittaushistorian, eli vuodesta 1900 lähtien.

## Tuho
Trèbesin kaupunki koki erityisen pahoja tuhoja, koska se sijaitsee Audejoen, ja sen sivujoen haarassa ja lisäksi kanava Canal du Midi kulkee sen läpi. Lisäksi suurta tuloa kokivat Conques-sur-Orbielin, Villegailhencin ja Villardonnelin kylät. Keskiviikkona 17. lokakuuta tiedettiin 13 henkilön menehtyneen ja tuhansia ihmisiä oli evakuoitu.

## Lähteet
Yhtenäisyyden patsas

**Yhtenäisyyden patsas** () on Sardar Jhaverbhai Patelia esittävä patsas Intian Gujaratin osavaltion, Narmadanin piirikunnassa. Patsas on rakennettu Sardar Sarovarin padon viereen Narmada-joelle. Patsaan vihki Intian pääministeri Narendra Modi 31. lokakuuta 2018. Patsas maksoi noin 29,9 miljardia rupiaa eli noin 360 miljoonaa euroa.

Yhtenäisyyden patsas on maailman suurin patsas. Itse patsas on 182 metriä korkea ja alustan kanssa korkeus on 240 metriä.

## Galleria

Height comparison of notable statues (vector).svg|Merkittävien patsaiden korkeuksia:1. Yhtenäisyyden patsas 240 m,2. Zhongyuanin suuri buddha 153 m,3. Vapaudenpatsas 93 m, 4. Äiti synnyinmaa 87 m, 5. Rio de Janeiron Kristus-patsas 39,6 m, 6. Daavid (veistos) 5,17 m.
The statue of unity under construction (7).jpg|Patsas rakenteilla tammikuussa 2018.
Statue of Unity in 2018.jpg|Ilmakuva patsaasta.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kauppila (Kangasala)

**Kauppila** on Kangasalan osa-alue entisen Sahalahden kunnan alueella. Siellä sijaitsee Laipanmaan metsäalue, jossa sijaitsee Rajalan kämppä. Alueella on myös paljon järviä.
Kulmamonninen

**Kulmamonninen** (*Corydoras loxozonus*) on monnisiin kuuluva kala, jota pidetään akvaarioissa pohjakalana.

## Koko ja ulkonäkö
Kulmamonninen kasvaa noin 5 cm pitkäksi. Silmän kohdalla sillä on musta raita ja musta raita kulkee myös sen pyrstöstä selkäevään saakka. Kala on muuten valkoinen. Kulmamonnisesta tunnetaan monia erilaisia toisistaan hieman poikkeavia värimuotoja.

## Alkuperä
Kulmamonninen on kotoisin Kolumbiasta, Meta- ja Ariarijoilta.

## Käyttäytyminen
Kulmamonninen on aika rauhallinen parvikala, joka viihtyy akvaarion pohjalla.

## Vesiolot ja ravinto
Kulmamonninen tarvitsee vähintään 63 litran akvaarion. Sille sopiva pH on 6-7 ja veden kovuus alle kymmenen sekä lämpötila 22-25 astetta. Kala on kaikkiruokainen.

## Lähteet

* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Corydoras loxozonus 
*Fishbase: Corydoras loxozonus
Henrik Eliel Wegelius

**Henrik Eliel Wegelius** (4. tammikuuta 1853 Bergö – 5. toukokuuta 1933 Merikarvia) oli suomalainen lääninrovasti, sanomalehden perustaja ja moninkertainen valtiopäivämies. 

Henrik Wegeliuksen vanhemmat olivat  Jakob Esaias Wegelius ja Maria Charlotta Wegelius. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1882 oli  Johanna Elisabet Häggman (k. 1894) ja toinen vuodesta 1896 Matilda Elisabet Schalin.  Wegelius tuli ylioppilaaksi 1870, valmistui filosofian kandidaatiksi 1875, suoritti teologisen erotutkinnon 1877 ja vihittiin papiksi 1878. Hän oli kappalainen Raumalla 1881–1888 ja Pietarsaaressa 1888–1895 ja kirkkoherra Maskussa 1895–1906 ja Merikarvialla vuodesta 1906. Mynämäen rovastikunnan lääninrovasti Wegelius oli 1901–1906 ja Porin alarovastikunnan v.t. lääninrovasti 1919. Rovastin arvon hän sai 1901. Wegelius toimi myös opettajana Raumalla ja Pietarsaaressa ja oli Pietarsaaren kansakoulutarkastaja 1891–1895. Hän oli *[[Rauman Lehti (1881–1919)|Rauman Lehden]]* perustaja ja ensimmäisenä päätoimittaja 1882–1884 ja julkaisi Wegelius-suvun luettelon 1887. Kirkolliskokouksen jäsen Wegelius oli 1893, 1898, 1908 ja 1913 ja tuomiokapitulin apujäsen 1900, 1903, 1904 ja 1906. Hän toimi pappissäädyn edustajana valtiopäivillä 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904 ja 1905.

Suurlähettiläs, teosofinen kirjailija ja suomentaja Hugo Valvanne oli Wegeliuksen poika ensimmäisestä avioliitosta. Myöskin toinen poika, Väinö Valvanne, tuli tunnetuksi teosofina.

## Lähteet
Ville Moilanen

**Ville Moilanen** (s. 27. huhtikuuta 1999) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitapelaaja. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa PS Kemiä, jonka riveissä pelasi ensimmäisen liigaottelunsa 22. huhtikuuta 2018 Rovaniemen Palloseuraa vastaan. 

Moilanen aloitti miesten sarjojen uransa kaudella 2014 Kakkosessa pelanneessa PS Kemissä. Kaudella 2015 hän pelasi Kakkosta PS Kemin lisäksi lainapelaajana IF Gnistanissa ja TP-47:ssä. Sen jälkeen hän siirtyi Bradfordin Akatemiaan kausiksi 2016–2017. Syksyllä 2017 hän palasi Suomeen ja pelasi Kakkosta PS Kemin lainapelaajana naapurikaupunki Tornion TP-47:ssä. Keväällä 2018 Moilasella alkoi sitten Veikkausliigaura PS Kemin riveissä.

## Lähteet
Jyrkeejärvi

**Jyrkeejärvi**  on puoliksi maakuntarajalla Keski-Suomessa Keuruulla ja Pirkanmaalla Virroilla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.

## Maantietoa
Järven pinta-ala on 286 hehtaaria eli 2,9 neliökilometriä. Se on 3,0 kilometriä pitkä ja 1,7 kilometriä leveä. Sillä on avoin järvenselkä, joka jakautuu eteläpäässä Hakemanimen molemmille puolille lahdiksi. Läntinen lahti on nimeltään Kankaanpäänlahti ja länsirannastaan Rapalahti. Se sijaitsee alavalla metsäalueella, mutta sen rantoihin ulottuu muutama peltoalue. Ainoa korkea mäki on Liesvuori, joka kohoaa 25 metriä järveä korkeammalle ja joka näkyy järvelle sen länsirannassa. Järvessä ei ole saaria.

Järven rantaviivan pituus on 11,2 kilometriä ja sen metsäiset rannat ovat paikoin soistuneita. Järven pohjoisosassa näkyy järveltä petomaiden rantoja. Niiden yhteydessä on kolme maatilaa, mutta rannoille on rakennettu noin 30 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdystieltä 3493 ja siitä haarautuvilta kyläteiltä.

## Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Kitusjärven alueeseen (35.482) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125,2 metriä mpy.

Järvi on osa Pihlajavedestä alkavaa järviketjua, jonka läpi Pihlajaveden reitti virtaa Tarjanteeseen. Se saa pääosan vedestään rettiin kuuluvasta Reinikankoskesta, joka laskee sitten Luomuksen läpi. Järveen on johdettu metsä- ja suo-ojia sekä etelästä että pohjoisesta. Suurin oja on pohjoisesta tuleva Myllypuro. Järven lähialue on melko järvetöntä. Etelässä sijaitsee alle hehtaarin kokoinen Halkolampi.

Järven laskujoki on Pihlajaveden reittiin lukeutuva ja Vehmasjärveen ja Kitusjärveen laskeva laskuosuus, jossa sijaitsevat ainakin Koskelankoski ja Vehmaskoski. Kitusjärven jälkeen reitin lasku-uoma muuttuu Vironjoeksi, joka laskee ensin Uurasjärveen ja sitten Tarjanteeseen.

## Lähteet
Uno Wegelius

**Uno Wegelius** (10. syyskuuta 1867 Perho – 5. joulukuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen lääninrovasti, opettaja, kirjailija ja yhteiskunnallinen vaikuttaja.

## Henkilöhistoria
Uno Wegeliuksen vanhemmat olivat  kappalainen Adolf Wegelius ja Lydia Bergroth ja puoliso vuodesta 1893 Agnes Betty Gustava Wichmann.  Wegelius tuli ylioppilaaksi 1870 ja suoritti teologisen erotutkinnon 1892 ja pastoraalitutkinnon 1903. Hän toimi Kempeleessä pitäjän apulaisen apulaisena 1893 ja pitäjän apulaisena 1897. Oulussa hän oli komministeri vuodesta 1903 ja Tuusulassa kirkkoherra vuodesta 1916, samoin kuin Tuusulan rovastikunnan lääninrovasti. Wegelius toimi myös opettajana Oulussa, Tuusulassa ja Limingassa. Hän oli lisäksi muun muassa Oulun diakonissakodin johtaja 1903–1916, Oulun läänin talousseuran puheenjohtaja 1902–1908, Oulun NMKY:n puheenjohtaja 1909–1916, Oulun Nuorten Ystäväin puheenjohtaja 1907–1916, SNKL:n päätoimikunnan jäsen sekä Oulun kaupunginvaltuuston ja Tuusulan kunnanvaltuuston jäsen.

## Julkaisuja
* *Kunnallinen sairaanhoito ja diakonissatoimi*, 1900
* *Mietteitä kirkkokäsitteestä*, 1902
* *Oulun läänin talousseuran 75-vuotinen historia*, 1904
* *Kertomus Oulun diakonissakodin vaiheista 1896-1906*, 1906
* *Kristillisyys, sosiaalidemokratia ja kristillinen sosialismi*, 1909
* *Rakkauden käsky*, 1917
* *Seurakuntayhtymä*, 1917
* *Peto ja mammona*, 1919
* *Raamatun suhde yhteiskunnalliseen kysymykseen*, 1919
* *Jeesus ja vanhoillisuus*, 1920
* *Rauhaa kohti*, 1920
* *Rakkauden käsky: 2, Kuka on oikeassa?*, 1921

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jokela, Eero 1988. *Uno Wegelius yhteiskunnallis-poliittisena vaikuttajana*. Tutkielma, Helsingin yliopisto, 160 s.
* Korppi-Tommola, Matti 1993. *Uno Wegelius Tuusulan kirkkoherrana 1916-925*. Tuusula-seuran aikakirja 5 (1993), ss. 68-74
* Mustakallio, Hannu 1998. *Oulun Diakonissalaitoksen johtaja Uno Wegelius oli omaperäinen kirkonmies ja yhteiskunnallinen vaikuttaja*. Diakonaatti, 24, ss. 6-7.
Adil Abdul-Mahdi

**Adil Abdul-Mahdi** on irakilainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä lokakuusta 2018 toukokuuhun 2020 asti. Hän on aikaisemmin toiminut öljyministerinä. Vastavalitun kurdipresidentin Barham Salihin arveltiin  Mahdin nimityksellä tavoittelevan maan olojen rauhoittumista. Saddam Husseinin syrjäyttämisen jälkeen on ollut käytäntönä, että parlamentin puhemies on sunni arabi, pääministeri shiialainen arabi ja presidenttinä kurdi. Mahdi oli kompromissiedokas, jonka maan molemmat shiialaispuolueet olivat valmiit hyväksymään.

Mahdi on ensimminen pääministeri 13 vuoteen joka ei ole shiialaisen Islamilainen Da’wa-puolueen jäsen. Hallituksen muodostaminen oli vaikeaa, sillä Basran alueen kansanedustajat eivät hyväksyneet kaikkia ehdotettuja ministereitä. 25. lokakuuta 2018 yli puolet ministerinpaikoista oli saatu täytettyä parlamentin hyväksymillä ehdokkailla, ja niin Mahdi saattoi vannoa virkavalansa.

Valintansa hetkellä Mahdi oli 76-vuotias. Hän pakeni Irakista 1960-luvulla, kun poliittinen toiminta oli tuottanut hänelle kuolemantuomion. Maanpaossa Mahdi asettui Ranskaan ja suoritti taloustieteen tohtorin tutkinnon. Hän liittyi Irania lähellä olevaan SCIRI-puolueeseen, ja palasi kotimaahansa Saddam Husseinin hallinnon kaaduttua. Vuosina 2005–2011 hän oli maansa varapresidentti. Hän oli Abadin hallituksen öljyministerinä vuoteen 2016, kunnes erosi protestina huonolle työilmapiirille ja kaaokselle. Vuonna 2017 hän erosi myös SCIRI-puolueesta.

## Lähteet
Info (kirjakauppaketju)

**Info** eli **Osuuskunta Informaatiokirjakauppa** on vuonna 1972 perustettu yksityisten suomalaisten kirjakauppojen ketju. Se oli suurimmillaan 1980-luvulla, jolloin ketjuun kuului 90 kirjakauppaa eri puolilla Suomea, muun muassa Akateeminen Kirjakauppa vuosina 1978–1985. Vuonna 2005 jäseniä oli 44 ja vuonna 2018 kahdeksantoista.

Info-kirjakauppojen yhteydessä toimivat Info-toimistotukut palvelevat yrityksiä ja julkisen sektorin asiakkaita toimistotarvikkeiden ja kirjojen hankinnassa. Aiemmin Info-ryhmään kuului myös tietotekniikkaketju Data-Info, joka vuonna 1993 toimi 23 paikkakunnalla.

## Historiaa

Info-ketjun perusti vuonna 1972 yhdeksän yksityistä kirjakauppaa, jotka halusivat parantaa paikallisia kilpailuasemiaan yhteisostojen, yhteismarkkinoinnin ja yhteisten liiketoimintamallien avulla.

Suurimmillaan Info oli 1980-luvulla noin 90 kauppaa käsittävä ketju. Ketjun jäseniksi oli hakeutunut hyvin eri kokoisia kirjakauppoja pienistä maalaisliikkeistä suureen Akateemiseen Kirjakauppaan, mistä aiheutui vähitellen hankaluuksia isojen ja pienten jäsenyritysten toiveiden ja tarpeiden yhteensovittamisessa. Akateeminen erosi Infosta 1985. Suuri repeämä tapahtui vuonna 1989, jolloin 40 prosentista ketjun liikevaihdosta vastanneet kirjakaupat erosivat ketjusta: Turun Kansallinen Kirjakauppa, Oulun Pohjalainen Kirjakauppa, Lapin Kansan kirjakauppa, Otavan omistamat viitisentoista kauppaa sekä Kemin, Tornion ja Tampereen kirjakaupat. Eräänä syynä eripuraan oli Infon omistama, Helsingin Mannerheimintie 4:ssä toiminut ja isoja tappioita tuottanut Infocenter-tietotekniikkamyymälä.

## Paikkakunnat

* Alajärvi
* Haapajärvi
* Imatra
* Kauhajoki
* Kitee
* Sastamala
* Sodankylä

## Lähteet
Vehkajärvi (Mänttä-Vilppula)

**Vehkajärvi**  on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.

## Maantietoa
Järven pinta-ala on 268 hehtaaria eli 2,7 neliökilometriä. Se on 4,9 kilometriä pitkä ja 1,6 kilometriä leveä. Se on pitkä, mutta kapeimmillaan se on keskivaiheilla vain 200 leveä. Se erottaa Tarjanteesta korkeiden näkien sarja, joiden välistä laskujoki pääsee läpi. Järven läpiympäristössä sijaitsee viisi mäkeä, jotka näkyvät järvelle. Länsirannalla ovat pohjoisesta lukien Rossinvuori, Palellusvuori ja Kuivikonvuori. Eteläpäässä ovat Seitsemänmerkinmaa ja Tiuranvuori. Muut mäet ovat matalampia mäkiä. Näistä Tiuranvuori, Palellusvuori ja Rossinvuori kohoavat järvestä noin 60 metrin korkeuteen.

Järvessä on laskettu olevan 13 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 22 hehtaaria, mikä on noin 7,6 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista Tiuransaari, Tynnyrisaari ja Jokisaari ovat yli hehtaarin suuruisia. Muista saarista vain Kukonsaarella on karttanimi. Niistä neljä on yli aarin ja loput kuusi on alle aarin kokoisia.

Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 15,7 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0157 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 5,9 metriä ja suurin syvyys on 28,5 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven eteläosassa sijaitsevassa syvänteessä, jonka yli 10 metriä syvä osuus on 1,4 kilometriä pitkä. Muita järven syvänteitä ovat kapeikon ja Tynnyrisaaren 800 metriä pitkä yli kymmenmetrinen syvänne, jossa on 15,9 metriä syvää, ja koillispään kolme yli kymmenmetristä syvännettä, joissa on 14,2 metriä, 10,7 metriä ja 13,3 metriä syvää.

Järven rantaviivan pituus on 22,3 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 5,1 kilometriä. Rannat ovat metsämaata, joita rikkovat toisinaan pienialaisten peltojen aukot. Haja-asustus muodostuu 21 taloudesta, joista kymmenen ovat maatiloja. Rannoille on rakennettu vielä lähes 60 vapaa-ajan asuntoa, joista kaksi ovat saarissa. Niille tulee tiet yhdystieltä 14356, seututieltä 346 ja Pohjaslahtea ja Salmentakaa yhdistävältä kylätieltä.

## Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Vehkajärven valuma-alueella (35.49), jonka Vehkajärven lähialueeseen (35.491) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 111,9 metriä mpy.

Järvi saa pääosan vedestään omalta valuma-alueeltaan, sillä se sijaitsee valuma-alueen alapäässä. Sen vedet laskevat läheiseltä Kangasjärveltä järven koillispäähän. Myös järven lähialueelta tulee tulo-ojia suoraan järveen. Niiden kautta laskevat seitsemän yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea järveen. Ne ovat Huhtijärvi (14 ha) ja Paskolammi (1 ha), jotka laskevat Pahkahonganlahteen, sekä Laskujärvi (8 ha), joka laskee näistä hieman pohjoisemmaksi järveen. Korpilammi (3 ha) ja Nimettömanlammi (1 ha) laskevat kauempaa idästä ja Heinilammi (6 ha) ja Järvenpäänlammi (1 ha) kauempaa lännestä.

Järven lasku-uoma on Vehkakoski, joka laskee 500 metrin päähän Tarjanteeseen Pohjaslahdella.

## Lähteet
Johan Jakob Westerlund

**Johan Jakob Westerlund** (24. joulukuuta 1845 Pietarsaari – 21. tammikuuta 1928 Hattula) oli lääninrovasti ja moninkertainen valtiopäivämies. 

Westerlundin vanhemmat olivat  maanviljelijä, rakennusmestari Anders Westerlund ja Margareta Degernäs ja puoliso vuodesta 1877 Anna Ridell (k. 1920).  Westerlund tuli ylioppilaaksi 1862, suoritti papintutkinnon ja vihittiin papiksi 1873 ja suoritti pastoraalitukinnon 1880. Hän oli Vähänkyrön kappalainen vuodesta 1882 ja Hattulan kirkkoherra vuodesta 1892, jolloin hänestä tuli myös lääninrovasti. Kirkolliskokouksen jäsen Westerlund oli 1893, 1898, 1903 ja 1908. Hän toimi pappissäädyn edustajana valtiopäivillä 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904 ja 1905.

## Lähteet
Olof af Hällström

**Olof Eliel af Hällström** (10. lokakuuta 1916 – 2. joulukuuta 1990 Suomenlinna) oli suomalainen filosofian maisteri, joka toimi lähes kolmekymmenta vuotta Suomenlinnan intendenttinä.

Olof af Hällströmin vanhemmat olivat Karjaan kirkkoherra, rovasti Jakob Eliel af Hällström (1865–1950) ja Nina Amanda Rehnberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1935 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1943 ja maisteriksi 1950. Af Hällström oli vt. amanuenssina Kansallismuseossa 1949–1951 ja Suomenlinnan museon intendenttinä vuodesta 1951 alkaen. Ehrensvärd-seuran sihteerinä hän oli vuodesta 1952 alkaen. 

## Teoksia
* *Hattulan vanha kirkko*. Vanhaa nähtävää, Suomen Muinaismuistoyhdistyksen oppaita 1. Helsinki 1949, 2. painos 1955
* *Karis socken från forntiden till våra dagar. I, Forntiden*. 1949
* *Karis socken från forntiden till våra dagar. 4, Karis och Svartå kyrkor*. Karis kommun - Karis köping - Karis församling, Karis 1957
* *Hur Sveaborg kom till : fästningsverk och platsanläggningar under svenska tiden*. Frenckellska tryckeri aktiebolagets presentboksserie 12. Helsingfors 1959
* *Hattulan kirkko*. Hattulan seurakunta, Hämeenlinna 1960, 1968, uudemmat painokset nimellä *Hattulan Pyhän ristin kirkko*. Hattulan seurakunta, Hattula 1974, 1977, 1985, 1996
* *Esihistoria. - Pitäjän kirkko* teoksessa *Pohjan pitäjän historia. Osa 1*. Pohjan kunta, Porvoo 1964
* *Pohjan Pyhän Marian kirkko*. Porvoo 1964, 1994
* *Viaporista Suomenlinnaan : linnoitus, monumentti, kulttuurikeskus* ; käännös Ulla-Riitta Kauppi ; kartta ja eri saarten perspektiivipiirrokset Kirsti Ervola. Ehrensvärd-seura, Helsinki 1974, 1978
* *Matkailijan Suomenlinna* ; käännös Ebba Brännback ; akvarellit Päivi Paunu ; valokuvat Simo Rista ; orientoitumiskuvat Terttu Lappinen. Ehrensvärd-seura, Suomenlinna 1988, 2. täyd. painos, ruotsinkielisen alkuperäistekstin täydennys Magdalena af Hällström. Olof af Hällströmin perikunta, Helsinki 2004, 3. täyd. painos Olof af Hällströmin perikunta, Kauniainen 2010

## Lähteet
Maksim Lipin

**Maksim Lipin** (s. 17. maaliskuuta 1992 Tallinna, Viro) on virolainen jalkapalloilija, joka edustaa suomalaista Veikkausliiga-seura PS Kemiä. Hänen pelipaikkansa on keskikenttä.

Lipin pelasi Viron alemmissa sarjoissa aina kevääseen 2015, jolloin hän siirtyi edustamaan tallinnalaista FC Levadiaa. Kahtena seuraava kautena hän edusti rajakaupunki Narvan JK Narva Transia. Kesällä 2017 Lipin siirtyi Ruotsiin neljänneksi korkeimmalle sarjatasolle eli 2. Divisioonaan IFK Haningenin riveihin. Ruotsalaisseurassa hän pelasi syksyn 2017, joissa teki 10 ottelussa neljä maalia.

Kaljumäe siirtyi Suomeen keväällä 2018 PS Kemin Veikkausliiga-joukkueeseen 1+1 vuoden sopimuksella. 

Maajoukkuetasolla Kaljumäe on edustanut Viron nuorten maajoukkueita 13 maaottelussa. 

## Lähteet
* 
* soccerway.com: Maksim Lipin

### Viitteet
Suunnistuksen maailmancup 2018

**Suunnistuksen maailmancup 2018** oli järjestyksessään 24. suunnistuksen maailmancupin kausi. Se alkoi 6. toukokuuta Ticinossa, Sveitsissä järjestetyissä EM-kilpailuissa ja päättyi 7. lokakuuta Prahassa, Tšekissä. Myös Riian maailmanmestaruuskilpailut laskettiin mukaan cupin pisteytykseen.

## Lyhenteet

## Kilpailukalenteri






Uutena lajina kaudella esiteltiin pudotussprintti, joka toimii maastohiihdon sprinttikilpailujen tavoin kierroksittain etenevänä pudotuspelinä. Lisäksi lajissa käytettiin uutta hajontamenetelmää, jossa urheilija sai valita tietyn rastin useammasta vaihtoehdosta.

### Miehet

### Naiset

### Viestit

## Pisteytys
Jokaisen kilpailun 40 parasta pisteytettiin oheisen taulukon mukaisesti. Loppupisteistä vähennettiin pois huonoin kilpailu ensimmäisestä yhdeksästä kilpailusta. Kaksi viimeistä kilpailua laskettiin kaikilla pisteisiin mukaan. Joukkuecupiin laskettiin yhteen naisten ja miesten viestikilpailut sekä sekakilpailuina käydyt sprinttiviestit. Mailla sai olla useita viestijoukkueita samassa kilpailussa (paitsi MM-kilpailuissa). Kuitenkin kussakin viestissä ainoastaan parhaiten menestyneen joukkueen sijoitus kartutti maan pistepottia. Muut joukkueet jätettiin huomioimatta pisteisiin vaikuttavia sijoituksia selvitettäessä.

## Maailmancupin loppupisteet

### Miehet
Tulokset

### Naiset
Tulokset

### Joukkuecup
Tulokset

## Viitteet
Buk

**Buk** voi tarkoittaa seuraavia:
* Buk-ilmatorjuntajärjestelmä
* Buk, kaupunki Puolassa
* Buk, korealainen rumpu
Zumarraga

**Zumarraga** (esp. *Zumárraga*) on kunta Baskimaassa Espanjassa. 

Zumarraga sijaitsee Urola-joen laaksossa. Naapurikunnat ovat Antzuola, Azkoitia, Azpeitia, Ezkio-Itsaso, Gabiria, Legazpi ja Urretxu. 

Zumarragan väkiluku oli vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 9 848. 

## Lähteet
*Ayuntamiento de Zumarraga
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Raahen Tornitalo

**Raahen Tornitalo** on Raahen keskustassa lähellä merta sijaitseva vuonna 1958 valmistunut asuinkerrostalo ja entinen vesitorni. Se on 55 metriä korkea, ja siinä on 14 kerrosta. Tornin kerroksista 11 on asuinkerroksia, joiden yläpuolella on vesisäiliö. Vesisäiliön päällä on yleisöltä suljettu näköalaterassi. Säiliön päällä oli myös kiinalainen ravintola, joka lopetti toimintansa keväällä 2021. Uusi kiinalainen ravintola avasi ovet 14.11.2021.

Raahen Tornitalo oli aikanaan Suomen korkein asuinkerrostalo, kunnes Keravalle rakennettiin 60-metrinen asuintorni vuonna 1975. Rakennus peruskorjattiin ja sen julkisivu uusittiin täysin vuonna 1994.

Tornitalon vesisäiliö poistui käytöstä vuonna 2019 uuden Honganpalon vesitornin valmistuttua.

Tornitalon katolle asennettiin live-webkameralähetyksiä varten webkamera vuonna 2023.

## Katso myös
*Luettelo Suomen korkeimmista rakennuksista ja rakennelmista

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Visit Raahe: Tornitalo 
*Emporis: Raahen Tornitalo
Karl Ruben Jauhiainen

**Karl Ruben Jauhiainen** (21. syyskuuta 1859 Kuopio – 28. elokuuta 1939 Viipuri) oli suomalainen kirkkoherra ja tuomiorovasti.

Jauhiaisen vanhemmat olivat räätälimestari Johan Jauhiainen ja Serafia Alexandra Fincke. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1879 ja suoritti Helsingin yliopistossa teologisen erotutkinnon 1882 ja pastoraalitutkinnon 1885. Jauhianen vihittiin papiksi 1883.

Jauhiainen oli Valkealan kirkkoherran apulaisena 1883–1886, Kuopion lääninvankilan ja sairashuoneen saarnaajana 1886–1893, Kuopion maaseurakunnan 1. kappalaisena 1893–1904 ja Jaakkiman kappalaisena 1904–1906. Hänestä tuli Viipurin kaupungin suomalaisen seurakunnan kirkkoherra 1906, lääninrovasti 1917 sekä Viipurin tuomiokirkkoseurakunnan kirkkoherra ja tuomiorovasti 1925. Hän sai rovastin arvon 1908. Vuonna 1889 Jauhiainen kävi valtion määrärahalla toimittamassa papillisia palveluja Muurmanskin rannikolla asuneille suomalaisille. Kuopiossa asuessaan Jauhianen toimi myös uskonnon ja ruotsin kielen opettajana eri kouluissa vuosina 1886–1891.

K. R. Jauhianen oli naimisissa 1883–1938 Hedvig Helena Boijen (1863–1938) kanssa. Rovasti, päätoimittaja Yrjö Jauhiainen (1893–1951) oli heidän poikansa.

## Teoksia
* *[[Kaarle Olavi Rosenius]] : elämäkerrallisia silmäyksiä* ;  kyhäillyt K. R. J. Wilén, Turku 1886
* *[[O. W. Segerswärd]]in saarnoja kaikille wuoden sunnuntai- ja juhlapäiville* ; painoon toimitti K. R. Jauhiainen. WSOY 1891, 2. uus. ja lis. painos 1903
* *Muistelmia vanhemmistamme ja vähän muustakin. 1* ; kirj. J. Benj. ja K. R. Jauhiainen. Viipuri 1937, ilmestynyt myös teoksessa *Räätälimestari Johan Jauhiainen ja hänen jälkeläisensä* ; toimittaneet Eila ja Asko Rautioaho. Johan Jauhiaisen jälkeläiset 2009 
* *Muistelmia vanhemmistamme ja vähän muustakin. 2* ; kirj. J. Benj. ja K. R. Jauhiainen. Viipuri 1938, ilmestynyt myös teoksessa *Räätälimestari Johan Jauhiainen ja hänen jälkeläisensä* ; toimittaneet Eila ja Asko Rautioaho. Johan Jauhiaisen jälkeläiset 2009 

## Suomennoksia
* *Kuka vävyksi?* teoksessa *Kolmonen : kokoelma kertomuksia*. Telén, Kuopio 1889
* Fredrik Wilhelm Sundvall : *Biblian historia : kansan opetusta varten*. 2. painos J. H. Tuhkanen, Hämeenlinna 1894
* Fr. Hammarsten : *Lähetyksen pyhä taistelu*. Suomen lähetysseura, Helsinki 1906

## Lähteet
Torsten Carlander-Reuterfelt

**Bengt Torsten ”Totti” Carlander-Reuterfelt** (14. maaliskuuta 1902 Helsinki – 19. kesäkuuta 2003 Helsinki) oli suomenruotsalainen teollisuusmies sekä merkittävä kaitafilmauksen ja musiikin harrastaja. Koulutukseltaan Carlander-Reuterfelt oli sähköinsinööri, ja työuransa hän teki Kellokosken Tehdas Oy:n toimitusjohtajana 1927–1963. Hän kuvasi kaitafilmille muun muassa Euroopan-matkojaan 1930-luvulta alkaen, ja hänen kulttuurihistoriallisesti merkittävä elokuvakokoelmansa on lahjoitettu Suomen elokuva-arkistoon.

Carlander-Reuterfelt tunnettiin myös musiikinystävänä, ja hän sävelsi muun muassa kamarimusiikkia ja lauluja. Hän oli Suomen Kamarimusiikkiseuran perustajia. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1925 oli pianonsoitonopettaja Margit Ringvall ja toinen puolisonsa vuodesta 1949 merkonomi Ann-Marie Lindholm; kahdesta liitostaan hänellä oli viisi lasta.

Musiikki- ja elokuvaharrastuksen lisäksi Carlander-Reuterfelt tunnettiin mehiläistenhoitajana. Hänelle myönnettiin kamarineuvoksen arvonimi. Tuusulassa on Eila Hiltusen vuonna 2000 tekemä Torsten Carlander-Reuterfeltin patsas Kellokosken Ruukin puistossa.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*  (2. p. 2004)

## Aiheesta muualla
* Torsten Carlander-Reuterfeltin muistokirjoitus ''Helsingin Sanomissa''.
* Torsten Carlander-Reuterfeltin muistokirjoitus ''Hufvudstadsbladetissa''.
Konrad Vento

**Konrad Villehad Vento** (23. kesäkuuta 1872 Pietari – 22. syyskuuta 1950 Virolahti) oli pappi, pitkäaikainen kansanopiston johtaja ja toimittaja. 

Konrad Venton vanhemmat olivat  räätäli Mikko Vento ja Rosa Sofia Jumppanen ja puoliso vuodesta 1908 Aina Albertina Seppänen.  Vento tuli ylioppilaaksi Viipurin lyseosta 1894, valmistui filosofian kandidaatiksi 1901, suoritti teologisen erotutkinnon 1911 ja vihittiin papiksi 1912. Rovastin arvon Vento sai vuonna 1943. Hän työskenteli *[[Viipurin Sanomat]]* ja *[[Karjala (sanomalehti)|Karjala]]* -lehtien toimittajana 1903–1908 ja *[[Parikkalan-Rautjärven Sanomat|Parikkalan Sanomat]]* -lehden toimittajana 1908–1909, jolloin hän oli myös Parikkalan yhteiskoulun opettaja. Lounais-Karjalan kansanopiston johtaja Virolahdella hän oli vuodesta 1909 aina kuolemaansa asti, yli 40 vuotta. Kansanopiston johtajan toimen ohella Konrad Vento toimi myös kirkkoherrana. *[[Etelä-Saimaa|Etelä-Saimaan]]* päätoimittaja, opettaja Arvo Vento oli hänen nuorempi veljensä.

## Lähteet
Zarautz

**Zarautz** (esp. *Zarauz*) on kunta Baskimaassa Biskajanlahden rannikolla Espanjassa.

Zarautzin väkiluku oli vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 23 118.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Svintila

**Svintila** tai **Swintila** oli visigoottien kuningas 621–631. Svintila oli kuningas Rekared I:n poika, ja hänen puolisonsa oli kuningas Sisebutin tytär Theodora. Svintila valloitti ulkoisten hyökäysten heikentämältä Bysantilta sen loput Iberian niemimaan alueet. Frankkien valtakunnan kuningas Dagobert I lähetti vuonna 631 armeijan Espanjaan tukemaan Svintilaa.

## Lähteet
* Kari, Risto: Historian ABC 6 – Kaikkien aikojen valtiot. Tammi 2001. 
### Viitteet
Sabrina: Pimeällä puolella

**Sabrina: Pimeällä puolella** (*Chilling Adventures of Sabrina*) on yhdysvaltalainen Roberto Aguirre-Sacasan luoma kauhusarja. Se perustuu vuonna 2014 alkaneeseen sarjakuvaan *Chilling Adventures of Sabrina*, joka taas perustui Archie Comicsin sarjakuvista tuttuun Sabrina Spellman -hahmoon. Samaan hahmoon perustuu vuosina 1996–2003 esitetty nuortensarja *[[Sabrina, teininoita]]*.

Sarjan päänäyttelijä Kiernan Shipka esittää Sabrinaa, joka on juuri 16 vuotta täyttänyt puoliksi ihminen ja puoliksi noita. Hänen tavoitteenaan on navigoida kuolevaisten teinimaailman ja noitasukunsa perinnon, Yön kirkon, välillä.

Sabrina ja draamasarja *[[Riverdale]]* sijoittuvat samaan universumiin, mutta hahmot eivät kohtaa.

Sarjan ensimmäinen kausi julkaistiin Netflix-palvelussa 26. lokakuuta 2018. Sarjan toinen kausi julkaistiin 5. huhtikuuta 2019, ja kolmas kausi 24. tammikuuta 2020. Sarjasta on tulossa vielä neljäs kausi.

## Näyttelijät

## Tuotanto
Vuonna 2017 kerrottiin suunnitelmista tuoda *Chilling Adventures of Sabrina* -sarjakuvaan perustuvaa televisiosarjaa The CW -kanavalle *Riverdale*-sarjan lisäksi. Saman vuoden joulukuussa ilmoitettiin sarjan siirtyneen Netflix-suoratoistopalveluun. Samalla kerrottiin kahden tuotantokauden tilauksesta.

Sarjan kehittäjä Aguirre-Sacasa vahvisti viralliseksi nimeksi *Chilling Adventures of Sabrina* samalla kun ilmoitti Kiernan Shipkan kiinnityksestä päärooliin toukokuussa 2018.

Näyttelijä Lucy Davis kertoi uudessa sarjassa olevan paljon kauhua, eikä sitä oikein voi verrata aikaisempaan *Sabrina, teininoita* -sarjaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Sabrina: Pimeällä puolella'' Netflix.com sivustolla
*
Aia

**Aia** (esp. *Aya*) on kunta Baskimaassa Espanjassa.

Aian väkiluku oli vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 2 083. 

Pagoetan luonnonpuisto (*Pagoetako Parke Naturala*) sijaitsee Aian kunnassa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kintetsu-rautatiet

**Kinki Nippon -rautatiet** (), lyhyemmin **Kintetsu** (), on japanilainen rautatieyhtiö, joka toimii Kansain eli Kinkin seudulla Keihanshinin metropolialueella sekä Chūbun seudulla Nagoyan ja Isen kaupunkien ympäristöissä. Se luetaan suurten yksityisten rautatieyhtiöiden (*ōte-shitetsu*) joukkoon ja sillä onkin Japanin yksityisistä rautatieyhtiöistä (JR-konsernia lukuun ottamatta) pisin verkosto, 501,1 kilometriä. Päivittäin yhtiö kuljettaa noin 1,5 miljoonaa matkustajaa (vuonna 2014) ja asemia sillä on käytössään 286 kappaletta. Se on osa Kintetsu Group Holdings -ryhmää, johon kuuluu lukuisia muita yrityksiä muun muassa liikenteen, kiinteistökehityksen ja vähittäiskaupan aloilta.

Yhtiöllä on 7&nbsp;508 työntekijää (vuonna 2017). Sen pääkonttori sijaitsee Osakan kaupungin Tennōjin suuralueella.

## Historia
Kinki Nippon -rautateiden edeltäjä Naran raitiotieosakeyhtiö () perustettiin syyskuussa 1910. Jo seuraavassa kuussa se muutti nimensä Osakan sähköraitiotieksi (). Liikennöinti Naran ja Osakan välillä aloitettiin vuonna 1914 Ikoman tunnelin valmistuttua. Myöhemmin yritys laajensi toiminta-aluettaan lukuisten fuusioiden kautta; vuonna 1941 se fuusioitui Sankyū-rautateihin ja otti nimekseen Kansai kyūkō -rautatiet () jo aiemmin Sankyū-rautateihin liitetyn yrityksen mukaan. Kansai kyūkō -rautateihin liitettiin seuraavina vuosina vielä useita muita pienempiä rautatieyhtiöitä ja vuonna 1944 Nankai-rautatiet, minkä myötä yritys otti käyttöön nykyisen nimensä. Nankai kuitenkin erotettiin siitä omaksi yrityksekseen toisen maailmansodan päätyttyä vuonna 1947.

## Linjat
Kintetsu-rautateiden verkosto palvelee laajaa aluetta Osakan, Kioton, Naran, Aichin ja Mien prefektuureissa. Sen merkittävimmät linjat liittävät toisiinsa Osakan ja Nagoyan, Osakan ja Naran, Kioton ja Naran sekä Nagoyan ja Isen. Osakan itäosia ja Naran prefektuurin pohjoisosia palvelee tiheä rautatieverkko. Läpiajoliikennettä Kintetsu harjoittaa useiden muiden rautatieyhtiöiden linjoille: Kioton metron Karasuma-linjalle, Osakan metron Chūō-linjalle ja Hanshin-rautateiden linjoille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Yhtiön internetsivut