open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rod Steiger

**Rodney "Rod" Stephen Steiger** (14. huhtikuuta 1925 Westhampton, New York, Yhdysvallat – 9. heinäkuuta 2002 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.

## Ura
Steiger aloitti elokuvauransa 1950-luvun alussa. Hänen uransa tunnetuimpia elokuvia ovat *[[Alaston satama]]* (On the Waterfront, 1954), jossa vastanäyttelijänä oli Marlon Brando, *[[Mitä kovemmin he kaatuvat]]* (The Harder They Fall, 1956), jossa vastanäyttelijänä oli mm. Humphrey Bogart, *[[Atlantin valli murtuu (elokuva)|Atlantin valli murtuu]]* (The Longest Day, 1962), jossa näytteli lukuisia elokuvatähtiä, *[[Tohtori Živago (elokuva)|Tohtori Živago]]* (Doctor Zhivago, 1965), jossa vastanäyttelijöinä olivat mm. Omar Sharif ja Julie Christie, *[[Yön kuumuudessa]]* (In the Heat of the Night, 1967), jossa vastanäyttelijänä oli mm. Sidney Poitier ja *[[Maahan, senkin hölmö!]]* (A Fistful of Dynamite, 1972), jossa vastanäyttelijänä oli James Coburn. 1990-luvulla hän näytteli enimmäkseen sivuosissa, mm. elokuvissa *[[Spesialisti (elokuva)|Spesialisti]]*, *[[The Hurricane (elokuva)|The Hurricane]]* sekä *[[End of Days]]*. Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi *[[Biljardihait]]* (Poolhall Junkies, 2002). 

Steiger voitti parhaan miespääosan Oscarin elokuvasta *Yön kuumuudessa*. Hän oli Oscar-ehdokkaana myös rooleistaan elokuvissa *Alaston satama* (miessivuosa) ja *[[Panttilainaaja]]* (pääosa). Hän on saanut elokuvaurastaan tähden Hollywood Walk of Famelle (7080 Hollywood Blvd).

## Yksityiselämä
Steiger oli viisi kertaa naimisissa. Hänellä oli tytär toisesta avioliitosta ja poika neljännestä avioliitosta. Hän kuoli munuaissairauteen ja keuhkokuumeeseen 77-vuotiaana kesällä 2002.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Rod Steiger NNDB:ssä
Janssoninkiusaus

**Janssoninkiusaus** () on ruotsalainen perinneruokalaji. Se tehdään raastamalla karkeasti perunaa, laittamalla sitä vuokaan kerroksittain anjoviksen kanssa ja kaatamalla päälle kermaa. Janssoninkiusauksesta on olemassa myös vanhempana pidetty versio, jossa peruna korvataan kananmunalla.  Alkuperäinen janssoninkiusaus on valmistettu niin sanotusta skandinaavisesta anjoviksesta eli maustetusta kilohailista eikä aidosta anjoviksesta eli sardellista.

Janssoninkiusaus-sanan alkuperäksi on ehdotettu useaa vaihtoehtoa, mutta varmuutta asiasta ei ole. Ruoka on arveltu nimetyn ruotsalaisen oopperalaulajan Per ”Pelle” Janzonin (1844–1889) mukaan. Toinen teoria on, että nimi olisi annettu ruotsalaisen lahkolaissaarnaajan Erik Janssonin mukaan, joka vaikutti Yhdysvalloissa 1800-luvulla. Kolmas olettamus on ruoan nimeäminen vuonna 1929 valmistuneen ruotsalaisen elokuvan mukaan; sen nimi oli *[[Janssons frestelse]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* K-Ruoka: Janssoninkiusaus-resepti
Cardiff Devils

**Cardiff Devils** on cardiffilainen jääkiekkoseura, joka pelaa tällä hetkellä Elite Ice Hockey Leaguessa. Seura on perustettu vuonna 1986. Devils pelaa ottelunsa Cardiffissa Ice Arena Walesissa, jonka kapasiteetti on 3 088 katsojaa.

## Historia
Cardiff Devils perustettiin kesällä 1986, jolloin Sports Nationwide rakennutti Wales National Ice Rinkin Cardiffin kaupungin keskustaan. Seura nousi heti 2. divisioonasta 1. divisioonan kautta ylimmälle sarjatasolle ja seurasta tuli heti 1980-luvun lopussa ja 1990-luvulla brittiläisen jääkiekon hallitseva seura, jolloin se voitti seitsemän mestaruutta.

Vuonna 1997 Cardiff Devils voitti toistaiseksi viimeisen mestaruutensa, silloisessa Superleaguessa. Tämän jälkeen seura joutui talousvaikeuksiin ja ajautui konkurssiin vuonna 2001.

Seura perustettiin kuitenkin uudestaan terveemmällä taloudella ja vuonna 2003 Devils oli mukana perustamassa Elite Leaguen. Ensimmäinen kausi sarjassa päättyi viidenteen sijaan ja pudotuspeleissä välierätappioon. Vuonna 2006 Devils otti hopeaa Elite Leaguessa. 2007 seura otti kolmannen sijan sarjassa ja hävisi pudotuspeleissä loppuottelun.

## Joukkue

### Valmennus & Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja:** Paul Thompson 
* **Apuvalmentaja:** Niklas Hovivuori 
* **Maalivahtivalmentaja:** Euan King 
* **Fysiikkavalmentaja:** Jade Parsons 
* **Huoltopäällikkö:** Thomas Murdy 
* **Toimitusjohtaja:** Todd Kelman 
* **Jääkiekkotoiminnanjohtaja:** Neil Francis 

*Lähde: EliteProspects*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Harper's

**Harper's** tarkoittaa seuraavia:

## Yhdysvaltalaiset lehdet
* Harper’s Bazaar (alun perin *Harper’s Bazar*), 1867 perustettu kerran kuukaudessa ilmestyvä naisten muotilehti
* Harper’s Magazine, johon usein viitataan nimellä **Harper’s**, yleisaikakaulehti
* Harper’s Weekly, 1857–1916 ilmestynyt viikkolehti

## Muuta
* Harper’s Island, yhdysvaltalainen kauhu- ja jännityssarja
Suomen Jääpalloliitto

**Suomen Jääpalloliitto – Finlands Bandyförbund ry (SJPL)** on suomalaisen jääpalloilun kattojärjestö. Se perustettiin 18. maaliskuuta 1972, kun Suomen Palloliiton jääpallojaosto eriytyi itsenäiseksi lajiliitokseen. Suomen Jääpalloliitto on Kansainvälisen jääpalloliiton, FIB:n, jäsen. Suomen Jääpalloliiton puheenjohtajana toimii Antti Parviainen.

## Historia
Jääpallo tuli Suomeen Pietarista 1890-luvun lopussa ja juurtui vankimmin Viipuriin. Lajin toi Suomeen viipurilainen kauppias ja jääpalloilija Otto Wächter. Jääpallotoiminta levisi Viipurista myös muualle maahan ja organisoitui Suomen Palloliiton perustamisen myötä 1907.  

Ensimmäinen Suomen mestaruus ratkaistiin jo seuraavana vuonna 1908. Mestaruuden voitti helsinkiläinen Polyteknikkojen Urheiluseura kaadettuaan Helsingin IFK:n loppuottelussa 8–3. Nuorten SM-tason kilpailutoiminta käynnistyi alle 19-vuotiaiden ikäluokassa 1943. Suomen itsenäistymisen myötä 1917 aloitettiin maajoukkuetoiminta. 23. helmikuuta 1919 Suomi kohtasi Helsingissä ensimmäisessä maaottelussaan Ruotsin. Ottelu päättyi Suomen 4–1-voittoon.

Suomen Palloliitto oli yksi perustajajäsenistä, kun Kansainvälinen Jääpalloliitto perustettiin 1955. Jääpallo kuului Suomen Palloliiton ohjelmaan aina vuoteen 1972 asti, kunnes Suomen Jääpalloliitto perustettiin jääpalloilun itsenäiseksi lajiliitoksi. Oman liiton perustamista oli suunniteltu jo 1950-luvulla, mutta tuolloin oli vielä päätetty jatkaa Palloliiton alaisuudessa.

## Puheenjohtajat

*Erik Berner, 1972–1978
*Pentti Seppälä, 1978–1983
*Mauno Forsman, 1983–1987
*Carl Fogelberg, 1987–1992
*Michael Sandbacka, 1992–1996
*Risto Suves, 1996–1998
*Juha Hilmola, 1998–2008
*Topiantti Äikäs, 2008–2014
*Kari Peuhkuri, 2014–2016
*Veijo Janhunen, 2016–2018
*Jari Kettunen, 2018–2022 
*Antti Parviainen, 2022–

## Talous
Suomen Jääpalloliitto on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 853&nbsp;000 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2022 lähtien 145&nbsp;000 euroa.

## Strategia
Jääpalloliitto uusi strategiansa keväällä 2021 ja se on voimassa vuodet 2021-2026. Strategian vision mukaan *"Suomalainen jääpallo on kansainvälisesti menestyvä, yhteiskunnallisesti arvostettu ja laajalti harrastettu laji"*.

## Katso myös
*Bandyliiga
*Suomen jääpallomaajoukkue
*Suomen naisten jääpallomaajoukkue
*Jääpallon Kunniagalleria
*Jääpallon Suomi-sarja
*Naisten Bandyliiga
*Jääpallon Suomen Cup
*Vuoden jääpalloilija

## Lähteet
*
*Suomen Jääpalloliitto – Historia 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Suomen Jääpalloliitto
Torikatu

**Torikatu** voi tarkoittaa seuraavia liikenneväyliä:

* Torikatu, katu Hämeenlinnassa
* Torikatu, katu Joensuussa
* Torikatu, katu Kokkolassa
* Torikatu, katu Oulussa
* Torikatu, katu Torniossa.
Fair to Midland

**Fair to Midland** oli yhdysvaltalainen rock-yhtye joka perustettiin 1998. Yhtye on julkaissut kolme albumia ja yhden EP:n, ja ollut kiertueella muun muassa Dir en greyn, Flyleafin, Alexisonfiren, Saosinin ja As I Lay Dyingin kanssa.

## Jäsenet
* Darroh Sudderth &ndash; laulu
* Cliff Campbell &ndash; kitara
* Jon Dicken &ndash; bassokitara
* Brett Stowers &ndash; rummut
* Matt Langley &ndash; koskettimet

### Entiset jäsenet
* Nathin Seals &ndash; bassokitara
* Jason Pintler &ndash; rummut

## Julkaisut
### Albumit
* 
* 
* 
* 

### EP:t
* 

## Lähteet
* fairtomidland.com 

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut 
*
Torikatu (Oulu)

**Torikatu** on eräs Oulun ruutukaavakeskustan kaduista ja liikenteellisesti kaupungin tärkeimpiä katuja. Katu alkaa Franzénin puiston ja Oulun Lyseon lukion välistä Linnankadulta, ja jatkuu etelälounaaseen aina Heinäpäähän saakka. Katu johtaa Pokkisen, Vanhantullin ja Hollihaan kaupunginosien halki, päättyen Tarkka-ampujankadulle. Kadun pituus on 1,6&nbsp;kilometriä.

Torikatu on muutettu joukkoliikennekaduksi. Keskustan läpi Limingantullista Tuiraan aiemmin Isoakatua pitkin kulkeneet linja-autovuorot siirtyivät Torikadulle 22. syyskuuta 2007.

Tie on koko pituudeltaan kaksikaistainen. Pokkisen ja Vanhatullin kaupunginosissa välillä Kajaaninkatu–Albertinkatu katu on neljän kaistan levyinen, mutta kadun reunat on varattu pysäköintialueiksi. Välille Albertinkatu–Puistokatu on rakennettu reunuskivin erotetut pysäköintialueet.

Merkittävimmät risteävät kadut ovat Linnankatu, Kajaaninkatu, Saaristonkatu ja Puistokatu.

## Historia
Torikatu on yksi Oulun vanhimpia katuja. Kadusta on mainintoja Torikatu (*Torggatan*) -nimellä jo 1600-luvun lopun tuomiokirjoissa. Oulun kartassa vuodelta 1705 Torikatu noudattelee jo nykyistä linjaansa nykyisen Saaristonkadun tienoille asti, jossa katulinja kääntyy itäänpäin kohti Limingantullia. Monia Oulun katujen nimiä muutettiin vuoden 1907 asemakaavan hyväksymisen yhteydessä. Tällöin puututtiin kuitenkin lähinnä pitkiin nimiin ja Torikadun nimi jäi silloin ennalleen. Vuodesta 1923 Oulun katujen nimikyltit ovat olleet vain suomenkielisiä. Loppuvuonna 1917 luovuttiin venäjänkielisistä katukylteistä ja vuonna 1923 ruotsinkielisistä kilvistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Täpläperhoset

**Täpläperhoset** (Nymphalidae) on päiväperhosten (Papilionoidea) runsaslajinen heimo, jonka lajeja esiintyy arktisilta alueilta tropiikkiin. Lajeja tunnetaan yli 6&nbsp;000 yhteensä 11 alaheimossa. Heimoon kuuluu monia tunnetuimpia perhosia, kuten nokkosperhonen, amiraali ja monarkkiperhonen. Suomessa täpläperhosia on tavattu 61 lajia, joista muutama harhailijoina.

## Kuvaus

Täpläperhoset ovat yleensä keskikokoisia tai suuria. Siipien yläpinnan väritys on usein kirkas ja huomiota herättävä, mutta joukossa on myös siiviltään läpinäkyviä lajeja. Siipien alapinnalla on usein naamioiva suojaväri. Siipien kirkkailla väreillä on ennen kaikkea saalistajia varoittava merkitys, sillä heimon lajit ovat yleensä joko pahanmakuisia tai myrkyllisiä. Etenkin varhain keväällä lentävillä lajeilla värityksellä on merkitystä myös auringon lämmön keräämisessä. Täpläperhosten siipikuvioinnissa on ryhmälle tunnusomainen, useista poikkiviiruista ja silmätäplistä muodostuva kaava.

Nokkaperhosten (Libytheinae) alaheimoa lukuun ottamatta täpläperhosten molemmilla sukupuolilla etummainen raajapari on lyhyt ja kävelyyn kelpaamaton. Naaraat käyttävät tynkämäisiä eturaajojaan munimispaikan tunnusteluun, mutta koiraat eivät luultavasti käytä eturaajojaan lainkaan. Tunnusomaisena piirteenä tuntosarvien alapinnalla on kolme pitkittäisharjannetta ja naaraan munanasettimeen liittyy muilta perhosryhmiltä puuttuva von Sieboldin elin. Koiraat etsivät parittelukumppania joskus jopa kilometrien pituisilla partiointilennoilla. Toukat ovat karvaisia tai piikkisiä.

Muun muassa banaanilla ja kookospalmulla elävien kaarnasiipien (*Brassolis*) ja pöllökkäiden (*Caligo*) lajeja sekä muutamia kaposiipilajeja lukuun ottamatta täpläperhosiin ei kuulu mainittavia viljelykasvien tuholaisia.

## Taksonomia

Aiemmin hopeatäplät luettiin omaan alaheimoonsa (Argynniinae), mutta varsinkin toukkien rakenteiden samankaltaisuuksien perusteella ne luetaan nykyään kaposiipien kanssa samaan aurinkoperhosten alaheimoon (Heliconiinae).

## Lähteet

* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Täpläperhoset (''Nymphalidae'')
Mbaqanga

**Mbaqanga** on eteläafrikkalainen 1930-luvulla syntynyt tanssimusiikin laji. Musiikille tunnusomaisia piirteitä on voimakas rytmi ja bassolinja. Mbaqangan keskeisiä kasvualueita oli 1950-luvulla Johannesburgin Sophiatownin township.

Mbaqanga sai vaikutteita useista varhaisemmista musiikin tyylilajiesta kuten jazzista, kwelasta ja marabista. Nykyiset mbaqanga-yhtyeet koostuvat tavanomaisesti rummuista, bassosta, laulajasta, kitaroista ja mahdollisesti vaskipuhaltimista. Niille tunnusomaista on rumpujen, basson, laulun ja kitaroiden eriaikainen sisääntulo. Marabimusiikin syklinen luonne yhdistyi perinteisiin afrikkalaisiin tansseihin kuten zulujen *indlamuun*.

Mbaqanga ympärille syntynyt uusi urbaani musta eteläafrikkalainen kulttuuri innoitti myös muita taidelajeja, erityisesti kirjallisuutta *Drum Generation*-nimisen ryhmän muodossa. Sophiatownin vilkas yöelämä veti puoleensa myös uskaliaita ja vapaamielisiä valkoisia eteläafrikkalaisia ja alueella tapahtui ensimmäistä todellista kulttuurillista ja sosiaalista vuorovaikutusta maan etnisten ryhmien välillä. Apartheid-hallinto päätti Sophiatownin kulttuurisen kultakauden kun se ryhmäaluelain nojalla julisti sen valkoiseksi alueeksi. 12. helmikuuta 1955 noin 65&nbsp;000 asukasta siirrettiin kolmentoista mailin päässä sijaitsevalle uudelle alueelle.

1980-luvulla syntyi mbaqangan ja punkin fuusioita kuten *Soul Brothers*-yhtye ja Hugh Masakelan levy *Technobush*.

## Lähteet
Le Petit Journal

**Le Petit Journal** oli pariisilainen päivittäin ilmestynyt sanomalehti, jota julkaistiin vuosina 1863–1944. Sen perusti Moïse Polydore Millaud. Lehden sivuilla ilmestyi useita Émile Gaboriaun ja Ponson du Terrailin sarjaromaaneita.  

Suosionsa huipulla 1890-luvulla lehdellä oli noin miljoonan kappaleen levikki, ja vuodesta 1884 julkaisu sisälsi viikoittaisen kuvitetun liitteen.

## Urheilukilpailut
*Le Petit Journal* järjesti historian ensimmäisen autokilpailun, vuoden 1894 Pariisi–Rouen- ”hevosettomien kärryjen kisan” (). Ensimmäisenä maaliin tuli kreivi Jules de Dion De Dion-Boutonillaan. Tuomaristo kuitenkin hylkäsi hänen suorituksensa käytetyn kolmipyöräisen ajoneuvon vaarallisuuteen ja epätaloudellisuuteen vedoten. Niinpä ensimmäinen palkinto myönnettiin Peugeot'n ja Panhard & Levassotin edustajille.

Le Petit Journal perusti 1891 Pariisi–Brest–Pariisi-pyöräkilpailun. Se teki näin havaittuaan aiemmin samana vuonna järjestetystä Bordeaux–Pariisi-pyöräkilpailusta tehtyjen selostusten nostaneen merkittävästi lehden levikkiä.

## Kuvagalleria

Kuva:Boulanger.jpg|10. lokakuuta 1891.”Georges Boulangerin itsemurha Ixellesin hautausmaalla.”
Kuva:Le Petit Journal 7 Oct 1906.jpg|7. lokakuuta 1906.”Lynkkaukset Yhdysvalloissa. Tummaihoisten joukkosurma Atlantassa, Georgiassa.”


## Lähteet
Stump

**Stump** oli suomalainen nuorisolehti, jota julkaistiin vuosina 1966–1970. Sen päätoimittajia olivat Seppo Bruun, Ilkka Sysimetsä ja viimeisenä vuonna Timo Toivonen. Kustantajana toimi Lehtipojat ja lehti ilmestyi noin kerran kuukaudessa. Lehden formaatti oli aluksi tabloidimainen, noin A3-kokoinen, mutta muuttui myöhemmin tavanomaiseksi aikakauslehtiformaatiksi.

Lehden jutut olivat aluksi muutaman virkkeen esittelyjä äänilevyistä ja niiden esittäjistä. Stump aloitti 1967 juttusarjan, jossa esiteltiin Suomen suurimpien kaupunkien nuorisokulttuuria. Lehden ”Karvapäälista” esitteli kitarayhtyeitä eri puolilta Suomea. Koska Suomen Yleisradio lähetti yhä varsin vähän popmusiikkia, lehti teki juttusarjan DX-kuuntelusta. Yhteiskunnalliseen osallistuvuuteen kannustavan ajan hengen mukaisesti se aloitti myös seksuaalisuus- ja huumekysymysten käsittelyn sekä otti kantaa moniin nuoria koskettaviin yhteiskunnallisiin aiheisiin, kuten koululaitoksen kuriin, ravintoloiden korkeisiin ikärajoihin ja oikeuteen tupakoida koulussa.

Loppuaikoinaan lehti alkoi kilpailla skandaali- ja miestenlehtien kanssa painottamalla sisällössä yhä enemmän seksiasioita. Lehden kansissa esiintyi tuohon aikaan alastomia nuoria naisia, kuitenkin melko siveellisissä asennoissa ja jotakin kantaa ottavaa juttuotsikkoa kuvittamassa. Tyylinmuutos ei kuitenkaan kyennyt pelastamaan lehteä, vaan sen ilmestyminen loppui vuonna 1970.

## Lähteet
Nauran ja rakastan

**Nauran ja rakastan ** on Arja Korisevan 13. albumi, joka julkaistiin 2003. Albumin on julkaissut CD-levynä Magnum Music. Albumin kappaleesta *Tää tunne meille jää* tehtiin musiikkivideo, joka esitettiin *[[Levyraati]]* -ohjelmassa.

Kesällä 2003 levyltä irrotettu tangosinkku, Voitko vain unohtaa, myi kultaa, eli yli 5000 kappaletta, Seinäjoen Tangomarkkinoilla. Lisäksi levy palkittiin elokuussa 2003 paikallisradioitten toimittajien "kuukauden levy" -kunniakirjalla.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## CD-singlet
* Nauran ja rakastan
* Voitko vain unohtaa?
* Uudet tähdet (promo)
* Mene vain (promo)

## Lähteet
Suomi Viina

**Suomi Viina** on Pernod Ricard Finlandin valmistama maustamaton viina. Siinä on alkoholia 32,0 tilavuusprosenttia. Pullon etiketissä on Suomen lippu, mutta se valmistetaan ranskalaisesta etanolista, joka käsitellään, pullotetaan, pakataan ja varastoidaan Pernod Ricardin tehtaalla. Suomi Viinaa on valmistettu vuodesta 1998.

Vuonna 2018 Suomi Viina oli litramäärältään Alkon kolmanneksi myydyin tuotemerkki. Puolen litran pullossa Suomi Viinaa on 1&nbsp;120 kilokaloria energiaa.

## Lähteet
Watzmann

**Watzmann** on kolmanneksi korkein vuori Saksassa. Watzmannin korkeus on 2&nbsp;713 metriä. Vuoren kolme päähuippua (kuvassa) ovat **Hocheck** (2651 m), **Mittelspitze** (2&nbsp;713m) ja **Südspitze** (2&nbsp;712 m).
Urho Lahti

**Urho Evert Lahti** (7. syyskuuta 1901 Maaninka – 3. joulukuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja.

## Ura
Lahden ura alkoi Jyväskylän Työväen Näyttämön näyttelijänä 1920–1927. Sen jälkeen hän toimi teatterinjohtajana, ohjaajana ja näyttelijänä Joensuun Työväen Näyttämöllä 1927–1933, Oulun Näyttämöllä (nyk. Oulun kaupunginteatteri) 1933–1940, Kuopion Yhteisteatterissa (nyk. Kuopion kaupunginteatteri) 1940–1943, Lappeenrannan Työväen Näyttämöllä 1943–1944 ja Joensuun Teatterissa 1944–1947 sekä näyttelijänä ja näyttämöpäällikkönä Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatterissa (nyk. Helsingin kaupunginteatteri) 1947–1957. 

Lahden elokuvaura alkoi vasta hänen muutettuaan Helsinkiin. Ensimmäinen elokuvarooli oli tohtori Kallio elokuvassa *Maaret – tunturien tyttö* vuodelta 1947. Kymmenvuotisella elokuvaurallaan Lahti ehti esittää sivurooleja noin kolmessakymmenessä elokuvassa. Hän näytteli Oskar Merikantoa elokuvassa *[[Ruusu ja kulkuri]]*, ja oli mukana muun muassa filmeissä *[[Niskavuoren Heta]]*, *[[Niskavuori taistelee]]*, *[[1918 – mies ja hänen omatuntonsa]]*. 

Urho Lahti menehtyi 56-vuotiaan vaikeaan sairauteen. Hänen veljensä Toivo Lahti oli myös näyttelijä.

Lahti on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon Helsinkiin.

## Filmografia
*Maaret – tunturien tyttö (1947)
*Hormoonit valloillaan (1948)
*Laitakaupungin laulu (1948)
*Ruusu ja kulkuri (1948)
*Toukokuun taika (1948)
*Isäpappa ja keltanokka (1950)
*Professori Masa (1950)
*Rakkaus on nopeampi Piiroisen pässiäkin (1950)
*Tapahtui kaukana (1950)
*Radio tekee murron (1951)
*Vihaan sinua – rakas (1951)
*"Jees, olympialaiset", sanoi Ryhmy (1952)
*Niskavuoren Heta (1952)
*Yhden yön hinta (1952)
*2 hauskaa vekkulia (1953)
*Huhtikuu tulee (1953)
*Jälkeen syntiinlankeemuksen (1953)
*Lentävä kalakukko (1953)
*Herrojen Eeva (1954)
*Onnelliset (1954)
*Opri (1954)
*Nukkekauppias ja kaunis Lillith (1955)
*Pastori Jussilainen (1955)
*Ratkaisun päivät (1956)
*Silja – nuorena nukkunut (1956)
*1918 – mies ja hänen omatuntonsa (1957)
*Herra sotaministeri (1957)
*Niskavuori taistelee (1957)
*Risti ja liekki (1957)
*Kohtalo tekee siirron (1959)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Günther von Kluge

**Günther ”Hans” von Kluge** (30. lokakuuta 1882 Posen, Itä-Preussi – 19. elokuuta 1944 Metz, Ranska) oli saksalainen sotamarsalkka. Von Kluge osallistui ensimmäiseen maailmansotaan esikuntaupseerina.

Kenraaliluutnantti von Kluge komensi toisen maailmansodan alkaessa Saksan 4. armeijaa, jonka komentajana hän osallistui Puolan offensiiviin, taisteluun Ranskasta sekä suurhyökkäykseen Neuvostoliittoon. Hän nautti suurta arvostusta maansa armeijassa, mutta pelkäsi silti joutuvansa Adolf Hitlerin epäsuosioon. Von Kluge nimitettiin keskustan armeijaryhmä komentajaksi 19. joulukuuta 1941 tehtävästä vapautetun Fedor von Bockin tilalle. Moskovan taistelun aikana Kluge hoiti vetäytymisen pyytämällä Hitleriltä toistuvasti luvan rajoitettuihin vetäytymisiin, joista yhdessä muodostui täysimittainen perääntyminen. Kluge loukkaantui auto-onnettomuudessa 27. lokakuuta 1943 ja pystyi palaamaan palvelukseen vasta heinäkuussa 1944.

Palattuaan palveluksen von Kluge oli ensin lyhyen aikaa armeijaryhmä D:n komentajana, kunnes hänet siirrettiin armeijaryhmä B:n komentajaksi puolustamaan Atlantin vallia. Normandian taistelujen aikana kenraali Carl-Heinrich von Stülpnagel houkutteli häntä liittymään Hitlerin murhaa suunnittelevaan heinäkuun 20. päivän salaliittoon, mutta hän kieltäytyi.

Salaliiton epäonnistumisen myötä von Kluge kutsuttiin elokuussa Berliiniin. Tästä hän päätteli, että häntäkin syytettiin osallisuudesta siihen. Ajaessaan autolla kotiseutuaan kohti hän pysähtyi Verdunin taistelukentän kohdalla ja teki itsemurhan syanidikapselin avulla 19. elokuuta 1944.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
René Guénon

**René Jean Marie Joseph Guénon** eli **Sheikh 'Abd al-Wahid Yahya** (15. marraskuuta 1886 – 7. tammikuuta 1951) oli ranskalainen kirjailija ja metafyysikko. Guénon kääntyi kristitystä muslimiksi ja sovelsi metafysiikkaa kulttuuristen perinteiden ja uskontojen historian tutkimiseen. Hän kuitenkin kieltäytyi ”filosofin” ja ”ajattelijan” leimoista.

Guénonin mukaan kaikki maailmanuskonnot ovat lähtöisin yhdestä esoteerisestä ytimestä, joka paljastui ihmiskunnalle jumalallisesti. Nykymaailma on maallinen luomus, ja päämääränä on palauttaa yhteys tuohon jumalalliseen alkuperään, joka tuntui ennen kaikkea itämaisissa uskonnoissa, kuten suufilaisuudessa ja zenbuddhalaisuudessa.

Guénonin kirjoitukset loivat pohjan uskonnonfilosofisen traditionalistisen koulukunnan synnylle.

## Teoksia
### Kirjoja
* *Introduction générale à l'étude des doctrines hindoues* (1921)
* *Le Théosophisme, histoire d'une pseudo-religion* (1921)
* *L'Erreur spirite* (1923)
* *Orient et Occident* (1924)
* *L’Ésotérisme de Dante* (1925)
* *L'Homme et son devenir selon le Vêdânta* (1925)
* *La Crise du monde moderne* (1927)
* *Le Roi du Monde* (1927)
* *Saint Bernard* (1929)
* *Le Symbolisme de la Croix* (1931)
* *Les États multiples de l'Être* (1932)
* *La Métaphysique orientale* (1939)
* *Le Règne de la Quantité et les Signes des Temps* (1945)
* *Les Principes du Calcul infinitésimal* (1946)
* *Aperçus sur l'Initiation* (1946)
* *La Grande Triade* (1946)
* *Autorité spirituelle et pouvoir temporel* (1952)

### Postuumeja artikkelikokoelmia
* *Aperçus sur l'ésotérisme chrétien*
* *Aperçus sur l'ésotérisme islamique et le taoïsme*
* *Comptes rendus'
* *Études sur l'Hindouisme*
* *Études sur la Franc-maçonnerie et le Compagnonnage*, 1
* *Études sur la Franc-maçonnerie et le Compagnonnage*, 2
* *Formes traditionnelles et cycles cosmiques'
* *Initiation et Réalisation spirituelle*
* *Mélanges*
* *Symboles de la Science sacrée*

## Katso myös
* Ivan Aguéli, ruotsalainen taidemaalari joka tutustutti René Guénonin sufisuuteen ja islamilaiseen ajatteluun.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* René Guénonin elämästä , Institute for Gnostic Studies
SU-76

**SU-76** (**S**amohodnaja **U**stanovka) on neuvostoliittolainen toisen maailmansodan aikainen rynnäkkötykki. Vaunu perustuu kevyen panssarivaunu T-70:n runkoon, jota oli pidennetty ja siihen lisätty yksi telepyöräpari. Aseistuksena on 76,2 millimetrin ZiS-3-tykki. Sitä käytettiin monipuolisesti rynnäkkötykkinä tukemaan jalkaväkeä, panssarintorjuntaan ja tykistön epäsuoraan tuleen. Tuotanto päätyi kesäkuussa 1945, jolloin vaunuja oli valmistettu 14&nbsp;292 kappaletta. Sitä käytettiin joidenkin maiden asevoimissa aina 1980-luvulle asti.

## Kehitys

Vaunun suunnittelu alkoi marraskuussa 1942 valtion puolustuskomitean käskystä. Alustaksi valittiin kevyt T-70-panssarivaunu. 

SU-76:n ensimmäisten vaunujen pohjana oli T-70:n ensimmäinen versio, jossa oli kaksi GAZ-moottoria, jotka molemmat käyttivät omaa telaketjuaan. Ratkaisu hylättiin pian T-70:ssä sen ongelmien vuoksi. Vaunua oli lähes mahdoton ohjata ja värinät rikkoivat nopeasti voimansiirron. SU-76-vaunua ehdittiin valmistaa noin 350 kappaletta tällä alustalla ennen kuin tuotanto pysäytettiin ongelmien vuoksi. T-70:n ongelmat ratkaistiin kytkemällä moottorit sarjaan pyörittämään yhtä akselia. SU-76:n tuotantoa jatkettiin uuteen alustaan perustuvalla SU-76M-mallilla. Fiaskon vuoksi vaunun pääsuunnittelija Semjon Ginzburg erotettiin tehtävästään ja hänet lähetettiin rintamalle, jossa hän sai myöhemmin surmansa Kurskin taistelussa.

Vaunut sijoitettiin mekanisoitujen ja panssaroitujen joukkojen rynnäkkötykkijoukkoihin.

SU-76:lle rinnakkainen malli oli SU-122, jossa on suurempi 122 millimetrin haupitsi T-34-vaunun alustalla. Myöhemmin 76 millimetrin tykin osoittauduttua tehottomaksi uusia saksalaisia panssarivaunuja vastaan SU-122:n pohjalta kehitettiin raskaammat SU-85- ja SU-100-vaunut panssarintorjuntaan.

## Ominaisuudet
Päätykki on tehokas 76 millimetrin ZIS-3Š, johon oli sekä panssarinläpäisevä että sirpalekranaatti. Panssari oli ohut (15–30 mm), mutta viisto. Vaunu ei ollut miehistön erityisessä suosiossa ja sai lempinimen *suka* ().

## Lähteet
* Crawford, Steve: *Saksan itärintama 1941–1945*. Gummerus. 

## Aiheesta muualla
Marketta

**Marketta** on suomalainen naisen etunimi, Margareta-nimen muunnelma. Marketan nimipäivää juhlitaan suomalaisessa kalenterissa 20. heinäkuuta.  Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi oli Suomessa annettu 22&nbsp;488 henkilölle.

Marketta oli 1980- ja 1990-luvuilla myös erään Elannon myymäläketjun nimenä.

## Marketta-nimisiä henkilöitä

* Marketta eli Margareeta (k. 304?), pyhimys, joka kärsi marttyyrikuoleman Diocletianuksen aikana
* Marketta Enegrén (1916–1969), kirjallisuuden suomentaja
* Marketta Franck (1944–2013), museonjohtaja
* Marketta Hartikka (s. 1949), jalkapalloilija
* Marketta Horn (s. 1949), ympäristövaikuttaja, kirjailija ja poliitikko 
* Marketta Kitkiöjoki (s. 1957), Sysmän ent. kunnanjohtaja
* Marketta Kokkonen (s. 1946), kaupunkineuvos, Espoon ent. kaupunginjohtaja
* Marketta Kääriäinen (s. 1951), kuulantyöntäjä
* Marketta Mattila (s. 1956), toimittaja, kolumnisti ja tuottaja
* Marketta Pietarintytär Parkkonen (1600-luvulla), noita ja kerjäläinen
* Marketta Ristontytär Punasuomalainen (n. 1600–1658), kansanparantaja
* Marketta Sihvo (s. 1993), puhe- ja ääniterapian kehittäjä
* Marketta Sipi (s. 1954), puuteknologian professori
* Marketta Sundman (1949–2022), pohjoismaisen filologian professori
* Marketta Tikkanen (s. 1993), näyttelijä
* Marketta Valve (s. 1939), pianisti ja cembalisti
* Marketta Viitala (s. 1935), tanssitaiteilija, koreografi ja opetusneuvos

## Lähteet
Chula Vista

**Chula Vista** on kaupunki eteläisessä San Diegon piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Kaupungissa asui vuoden 2010 väestönlaskennassa 243&nbsp;916 ihmistä. Chula Vista on toiseksi suurin kaupunki San Diegon piirikunnassa ja 14. suurin Kalifornian osavaltiossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Blutsabbath

**Blutsabbath** on Belphegorin toinen täyspitkä albumi. Albumilla Belphegorin musiikkiin lisättiin enemmän black metallia, sekä yhtyeen logokin ja aiheet muuttuivat enemmän antikristillisemmäksi. Vuonna 2001 levy julkaistiin The Last Supperin kanssa kaksoislevynä extraäänitteiden kera.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Aiheesta muualla
* 
*
Isofoton

**Isofoton** oli vuonna 1981 perustettu espanjalainen aurinkoenergiateknologiaa kehittävä yritys. Perustaja oli Malagan yliopiston professori Antonio Luque López. Yritys myi aurinkokennoja, keskittävää aurinkovoimaa (5&nbsp;MW 2007) ja aurinkokeräimiä aurinkolämmitykseen.

Vuoden 2014 alussa Isofoton sulki Malagan tehtaansa maksukyvyttömyyden takia. Vuonna 2015 yritys teki konkurssin.

## Yrityksen toimialan kehitys
Yrityksen toimialan aurinkokennojen markkinakasvu vuosina 2000–2005 oli keskimäärin 30 prosenttia vuodessa. Yritys hallitsi vuonna 2004 noin 5 prosenttia aurinkokennojen maailmanmarkkinoista. ja oli vuonna 2006 tuotantokapasiteetiltaan maailman 11:nneksi suurin alansa yritys 61 megawatin tuotannollaan. Japanilais- ja saksalaisyritykset olivat johtavia, mikä perustui maiden hallitusten tukeen. 2006 alkaen yrityksen kotimaa Espanja lisäsi aurinkovoiman kotimarkkinoita sekä aurinkokennojen että aurinkolämmityksen suhteen. Espanjan Technical Building Coden ennustettiin tuottavan 2,5 miljoonaa neliömetriä aurinkolämmityksen keräyspinta-alaa 2008–2010. Espanjan uusiutuvan energian tavoite oli keräyspinta-alan kasvattaminen vuoteen 2010 mennessä viidellä miljoonalla neliömetrillä, josta 4,2 miljoonaa neliömetriä 2006–2010. Tavoitetta toteuttamaan pyrittiin saamaan neljännes kotitalouksista niitä taloudellisesti tukemalla: 1,2 miljoonaa neliömetriä vuosina 2006–2010.

## Katso myös
* Uusiutuva energia Espanjassa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kotisivu
Jättihylkyahven

**Jättihylkyahven** (*Stereolepis gigas*) on Pohjois-Amerikan subtrooppisella Tyynenmeren rannikolla elävä suurikokoinen, äärimmäisen uhanalainen lyhtyahvenkalalaji. Alun perin jättihylkyahven luettiin kuuluvaksi meriahventen heimoon (Serranidae), mutta siirrettiin kuuluvaksi hylkyahventen heimoon (Polyprionidae) poikasvaiheen ominaisuuksien perusteella, ja sitten omaan jättihylkyahventen heimoonsa Stereolepididae.

Jättihylkyahven voi kasvaa jopa 250&nbsp;cm pitkäksi ja 250-kiloiseksi ja elää jopa sata vuotta. Nuoret poikaset ovat väriltään kirkkaan oransseja suurin mustin täplin. Myöhemmin väritys muuttuu pronssinväriseksi. Kalan kasvaessa täplät häviävät ja väritys muuttuu tummemmaksi harmaaksi. Suuret kalat säilyttävät kuitenkin kyvyn tuoda täplät esille.

Jättihylkyahvenet elävät 5&ndash;46 m:n syvyydessä. Johtuen kalan suuresta koosta ja sen suojelustatuksesta ei jättihylkyahvenen biologiasta ja elämäntavoista juurikaan ole julkaistua tutkimustietoa.

Jättihylkyahvenen suurin uhka on sen liikakalastus. Kala on myös hyvin hidas lisääntymään, se tulee sukukypsäksi 7-10 vuoden ikäisenä ja kannan kaksinkertaistumiseen kuluu yli 14 vuotta. Jättihylkyahvenkanta on suojeltu Kaliforniassa vuodesta 1982 alkaen ja Meksikossa vuodesta 1992 .

## Lähteet
Gavin Little

**Gavin Little** (s. 16. joulukuuta 1983) on kanadalainen lentopalloilija, joka pelasi Lentopallon SM-liigassa kaudella 2007–2008 Muuramen Lentopallon joukkueessa.

Little on pelannut ennen Suomeen tuloaan Kanadan yliopistosarjoissa. Kaudella 2007 Little voitti joukkueensa sisäisen pistepörssin. Joukkueessa pelasi muun muassa Kanadan miesten lentopallomaajoukkueen kovakätinen hakkuri Mark Dodds. Kentällä Little tunnetaan etenkin iloisuudestaan ja äänestään. Suomen Little valitsi, koska hän halusi kokeilla uransa ensimmäisen kerran siipiään ulkomailla. Muuramen Lentopallon kanssa tehty sopimus oli yksivuotinen.

## Pelaajaura

* 2002–2003 Grande Prairie Regional College, Kanada
* 2003–2004 Grande Prairie Regional College, Kanada
* 2004–2005 University of Saskatchewan, Kanada
* 2005–2006 University of Saskatchewan, Kanada
* 2006–2007 University of Saskatchewan, Kanada
* 2007–2008 Muuramen Lentopallo, Suomi
Granny

**Granny** tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:

* granny, englannin kielen isoäitiä tarkoittava sana
* Granny, hahmo piirrossarjoissa
* Granny D, yhdysvaltalainen poliittinen aktivisti
* Granny Smith, omenalajike
* Granny, DVloperin kauhupeli

## Lähteet
Daniel Harding

**Daniel Harding** (s. 31. elokuuta 1975 Oxford) on brittiläinen kapellimestari.

Hardingia ovat opettaneet Simon Rattle ja Claudio Abbado. Hän on toiminut aiemmin ylikapellimestarina muun muassa Trondheimin sinfoniaorkesterissa 1997–2000 ja Deutsche Kammerphilharmonie Bremenissä 1999–2003.

Harding on toiminut Lontoon sinfoniaorkesterin virallisena vierailevana kapellimestarina. Hän on toiminut Abbadon Mahler -kamariorkesterin musiikillisena johtajana syyskuusta 2003.

Harding aloitti vuonna 2007 Ruotsin radion sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina. Hänen edeltäjänsä oli Manfred Honeck. 

Hardingilla on kaksi lasta entisen vaimonsa, alttoviulisti Béatrice Mutheletin kanssa.

## Lähteet
Keith Ward

**Keith Ward** (s. 22. elokuuta 1938) on brittiläinen filosofi ja teologi, joka on erikoistunut uskonnonfilosofiaan ja metafysiikkaan. Ward toimi vuosina 2004–2008 Gresham Collegen teologian professorina Lontoossa. Hän on British Academyn jäsen ja hänellä on Englannin kirkon pappisvihkimys.

## Teoksia

* *Ethics and Christianity* (1970) 
* *Divine Image* (1976) 
* *Christian Way* (1976) 
* *The Concept of God* (1977) 
* *Rational Theology and the Creativity of God* (1982)
* *Holding Fast to God* (1982)  – Don Cupittin teoksen *Taking Leave of God* arvostelua
* *Living God* (1984) 
* *The Battle for the Soul* (1985) 
* *Images of Eternity* (1987) 
* *The Rule of Love* (1989) 
* *A Vision to Pursue* (1991) 
* *Is Christianity a Historical Religion?* (1992) 
* *Religion and Revelation* (1994) 
* *Religion and Creation* (1996) 
* *God, Chance and Necessity* (1996) 
* *Concepts of God* end Ed (1998) 
* *Religion and Human Nature* (1998) 
* *God, Faith and the New Millennium*(1998)
* *In Defence of the Soul* (1998) 
* *Christianity: A Short Introduction* (2000) 
* *Religion and Community* (2000) 
* *God, A Guide for the Perplexed* (2002) 
* *What the Bible Really Teaches: A Challenge for Fundamentalists* (2004) 
* *Pascal's Fire- Scientific Faith and Religious Understanding* (2006) 
* *Is Religion Dangerous?* (2006) 

## Kirjallisuutta

* 

## Aiheesta muualla
* Keith Ward , Gresham College 
*
House (tanssi)

**House** on yksi katutanssien tyylisuuntauksista, vaikkakin sen alkuperä ei ole kaduilla vaan klubeilla. House tanssissa käytetään housemusiikkia. House on luonteeltaan improvisaatiollista ja korostaa nopeata ja monimutkaista jalkatyötä yhdistettynä sujuvaan vartalon liikkeeseen.

## Historia
House itsessään on paljon vanhempi kuin housemusiikki, joka nousi pintaan 1970-luvun lopussa.

## Aiheesta muualla
*The House Dance Project  
*House History at Homestead
Mahavira

**Mahaviran** (540 eaa – 468 eaa?) opetuksiin perustuu intialainen uskonto jainalaisuus.
Mahavira oli todennäköisesti Siddhartha Gautaman vanhempi aikalainen, joka asui Ganges-virran alajuoksulla, tämänhetkisen Biharin alueella. Mahaviran kerrotaan saavuttaneen täydellisen valaistumisen ja tulleen siten jainaksi ("se joka selviytyy"). Mahavira kuoli Pavassa Biharissa täydellisen ravinnosta pidättäytymisen seurauksena. Jainalaiset itse eivät pidä Mahaviraa kuitenkaan uskontonsa perustajana, vaan 24. *trithankarana* eli "suurena opettajana".

## Elämäkerta
Mahaviran elinajasta ei ole varmaa tietoa. Jainalainen perinne pitää kiinni vuosista 599–527 eaa., mutta historiantutkijoiden mielestä todellinen elinaika on ollut 50–100 vuotta myöhemmin. Vardhamana Mahavira syntyi sotilassäätyyn jossain Gangesin laakson kuningaskunnista. Nimi Mahavira on lisänimi, joka tarkoittaa suurta sankaria. Hänet kasvatettiin paikallishallitsijaksi, mutta noin 30-vuotiaana hän jätti tehtävänsä ja perheensä ryhtyen askeetiksi. Mahavira teki meditaatio- ja itsekidutusharjoituksia ja hankki elantonsa kerjuulla. Varanasissa hän tapasi jainalaisuuden varhaismuodon kehittäjän, Parsvan, seuraajia ja otti heiltä paljon vaikutteita. Tietyt lähteet väittävät Mahaviran vanhempien kannattaneen Parsvan oppeja.

Kolmantenatoista askeettivuotenaan Mahavira saavutti valaistumisen ja sai kunnianimen jina tai jaina (). Tämän jälkeen hän kierteli 30 vuotta opettamassa Gangesin varren kuningaskunnissa, ja kävi varmuudella ainakin Kashissa, Kosalassa ja Magadhassa. Hän kuoli yli 70-vuotiaana paastoamalla itsensä hengiltä. Tämä paasto on säilynyt äärimmäisenä esikuvana jainalaisille.

## Lähteet
* 
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Palast Hohenems

**Palast Hohenems** on renessanssilinna Hohenemsin pikkukaupungissa Vorarlbergin osavaltiossa, Itävallassa. Se on toiminut Hohenemsin kreivien residenssilinnana. Nykyisin se on Hohenemsin kreivien jälkeläisten, Waldburg-Zeil-Hohenemsin suvun omistuksessa.

Linnan rakennutti Hohenemsin kreivi, kardinaali Markus Sittikus III ja sen suunnitteli italialainen arkkitehti Martino Longhi. Rakennustyöt alkoivat vuonna 1562 ja päättyivät vuonna 1567. Myöhemmin, vuosina 1603–1610, linnaa laajensi valtakunnankreivi Kaspar von Hohenems. 

## Aiheesta muualla

* Palast Hohenemsin historiaa (PDF) 
* Tietoa linnasta Burgen-Austria.com-sivustolla
TM-XML

**Trade Mark Extensible Markup Language** on avoin XML-standardimuoto, jota käytetään tavaramerkkihallinnossa sekä tavaramerkkejä koskevan tiedon vaihtamisessa teollisoikeuksia käsittelevien virastojen sekä niiden kumppaneiden tai käyttäjien välillä.

## Tavoitteet
Alkuperäisenä tavoitteena oli XML-standardin määrittäminen tavaramerkkejä koskevan tiedon välittämiseen. Määrittelytyön aikana ja WIPO Standard ST.66:n laatimisen jälkeen mukaan on otettu vielä seuraavat tavoitteet:

* Määrittää XML-standardit tavaramerkkejä käsitteleviä virastoja ja liiketoimintaa varten 
* Ehdottaa käyttökelpoisia tuloksia WIPO-standardien perustaksi 
* Määrittää tavaramerkkejä koskevan verkkopalvelun standardit 
* Tarjota esimerkkejä sovellutuksista ja työvälineistä 
* Jakaa kokemuksia, käytännön menettelyjä ja tietoa 
* Edistää tavaramerkkejä koskevan tiedotuksen ja tietolähteiden yhteistoimintaa ja harmonisointia 
* *(Uusi)* Valmistella emergenttiä tavaramerkkialan semanttista verkkoa teollisoikeudellisessa viitekehystössä

## Historia
Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston perustama työryhmä määritteli kesäkuussa 2003 TM-XML:

Kommentteja varten julkaistiin kahdeksan luonnosversiota (versiot 0.1 &ndash; 0.7 sekä 1.0 luonnos) ennen kuin versio 1.0 lopullinen julkaistiin 26. toukokuuta 2006 viraston verkkosivuilla TM-XML.org.

TM-XML lopullista versiota 1.0 on ehdotettu perustaksi WIPO-standardi ST.66:lle, jonka tietotekninen pysyvä komitea ja standardi- ja dokumentointiryhmä (SCIT/SDWG) hyväksyivät 8. kokouksessaan 19. – 22. maaliskuuta 2007 Genevessä.

## Tiekartta vuosille 2008 – 2010

## Katso myös
* DS-XML

## Aiheesta muualla
* TM-XML-kotisivut
** TM-XML-määritelmät 
** TM-XML-sanakirja
** TM-XML-sovellutukset 
** TM-XML-työkalut ja esimerkit

* WIPO-standardit, -suositukset ja -ohjeet 
** WIPO-standardi ST.66 – tavaramerkkitiedon käsittelyä koskeva suositus XML:ää käytettäessä 
** WIPO-standardin ST.66 liitteet

* SMHV, Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) 
** OHIM CTM-latauspalvelun versio 3 TM-XML:ssä
Korumonninen

**Korumonninen** *(Corydoras elegans*) on useimpien muiden monnisten tapaan pieni eli noin 6&nbsp;cm pitkä. Se on pohjakala ja viihtyy parvissa, joskin korumonninen ui jossain määrin myös pohjan yläpuolella.

## Ulkonäkö

Korumonnisen väritys vaihtelee sukupuolittain. Koiraalla on pienten pilkkujen muodostama verkkokuviointi ja naaraalla on kyljessään tumma juova. Naaras on koirasta pulskempi ja koiraan selkäevä on korkeampi. Eri yksilöillä voi olla värityksellisiä eroja myös saman sukupuolen kesken.

## Ravinto

Luonnossa korumonniset syövät pohjalla eläviä selkärangattomia, mutta akvaariossa niille kelpaa lähes kaikki pohjakaloille tarkoitettu ruoka.

## Vesiolot

Veden pH-arvon pitäisi olla 6,0–7,4, pehmeähköä ja lämpötilaltaan 22–26-asteista. Pohjamateriaali saisi mieluiten olla hienoa hiekkaa monnisille ominaisen kaiveluhalun takia. Akvaarion minimikoko on 60 litraa pienelle parvelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://www.seriouslyfish.com/species/corydoras-elegans/
Ulla Renko

**Ulla Hakola-Renko** on Sibelius-Akatemiasta valmistunut musiikinopettaja, laulupedagogi ja diplomilaulaja, joka on toiminut laulun lehtorina Lahden ammattikorkeakoulun musiikin laitoksen musiikkiteatterilinjalla. Nykyään hän opettaa Tiirismaan lukiossa.

Pitkän ammattilaulajan ja musiikkipedagogin uran lisäksi Hakola-Rengon työuransa sisältää useiden musikaalien lauluvalmennusta sekä piirrettyjen elokuvien dubbausta ja ohjausta. Hän on esiintynyt ääninäyttelijänä, laulajana, ohjaajana ja kääntäjänä vuodesta 1993 lähtien useissa animaatioelokuvissa (mm. *[[Aladdin (vuoden 1992 elokuva)|Aladdin]]*, *[[Leijonakuningas]]*, *[[Mulan (vuoden 1998 elokuva)|Mulan]]*, *[[Bambi]]*, *[[Maija Poppanen (elokuva)|Maija Poppanen]]*, *[[Tarzan (vuoden 1999 elokuva)|Tarzan]]*) ja tv-sarjoissa. Hän vastaa myös *[[Disney on Ice]]* -kiertueen suomenkielisistä versioista.

Hakola-Renko on toiminut mm. jazz-yhtyeiden ja big bandien solistina, pitänyt teatterilauluiltoja ja konsertoinut lied-laulajana Suomessa ja ulkomailla (Saksa, Belgia, Ranska). Kuorolaulajan ammatista hänellä on kokemusta mm. Suomen Kansallisoopperan kuorosta. 

Hakola-Renko on perustanut ja johtanut useita lapsi-, nuoriso- ja aikuisten kuoroja. Tällä hetkellä hänen ohjauksessaan on 66-henkinen naiskuoro Virtapiiri, jonka esityksissä on mukana myös tanssia ja teatteria.

## Filmografia

### Ääninäyttelijänä

### Ääniohjaukset

* *[[Show-Katit|Show-katit]]* (1997)
* *[[The Rugrats Movie – Ipanat elokuva]]* (1998)
* ''Mikki, Aku, Hessu – kolme muskettisoturia'' (2004)
* ''Mikki Hiiri – Joulu Ankkalinnassa'' (2004)
* *[[Bambi]]* (1942/2005)
* *[[Bambi 2]]* (2006)
* *[[Ice Age 2|Ice Age 2 – Jäätikkö sulaa]]* (2006)
* *[[Karvakamut]]* (2006)
* *[[Virran viemää]]* (2006)
* *[[Lotta ystäväni (elokuva)|Lotta ystäväni]]* (2006)
* *[[Tuhkimo III – Taikansa kutakin|Tuhkimo III – taikansa kutakin]]* (2007)
* *[[Helinä-keiju ja suuri keijupelastus]]* (2010)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Wake the Sleeper

**Wake the Sleeper** on Uriah Heepin 21. studioalbumi. Se äänitettiin kesällä 2007 ja julkaistiin virallisesti 2. kesäkuuta 2008. Levy oli yhtyeen ensimmäinen studioalbumi lähes kymmeneen vuoteen, ja ensimmäinen, jolla soittaa rumpali Russell Gilbrook. Gilbrook korvasi Lee Kerslaken, joka soitti rumpuja seitsemällä edeltäneellä studioalbumilla sekä jokaisella studioalbumilla vuosina 1972–1978. Kerslake oli eronnut yhtyeestä tammikuussa 2007 vedoten terveysongelmiin.

Albumi sai yleisesti hyvää palautetta kriitikoilta. Yhdysvalloissa se julkaistiin vasta 26. elokuuta. 

## Kappaleet

## Kokoonpano
* Bernie Shaw – laulu
* Mick Box – kitara, laulu
* Trevor Bolder – bassokitara, laulu
* Phil Lanzon – kosketinsoittimet, laulu
* Russell Gilbrook – rummut, laulu

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Blabbermouth: 8/10
* Imperiumi.net: 7+/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*wake-the-sleeper.com , albumin sivut
Ernie Ashworth

**Ernest Bert ”Ernie” Ashworth** (15. joulukuuta 1928 – 2. maaliskuuta 2009) oli yhdysvaltalainen countrymusiikin laulaja ja lauluntekijä. 

Ashworth syntyi Huntsvillessä, Alabamassa, ja aloitti uransa paikallisella radioasemalla. Hän muutti vuonna 1949 Nashvilleen, ja hänen laulujaan levyttivät vuosina 1949–1955 muiden muassa Jimmy Dickens, Carl Smith, Johnny Horton ja Paul Anka.

Ashworth palasi Huntsvilleen 1957 ja sai levytyssopimuksen itsenäisenä artistina Deccalta. Hän nousi listoille singleillään "Each Moment (Spent With You)", "You Can't Pick a Rose in December" ja "Forever Gone". 

Ashworth siirtyi vuonna 1962 Hickory Recordsin riveihin ja sai huomattavat hitit "Everybody But Me" ja "I Take the Chance". Kolmas julkaisu Hickorylle – "Talk Back Trembling Lips" – teki hänen nimestään kuolemattoman. Single oli listaykkönen ja pysyi listoilla 42 viikon ajan. Myöhempiin listamenestyksiin lukeutuvat "The DJ Cried", "At Ease Heart" ja "I Love to Dance With Annie". Ashworth oli ollut Grand Ole Opryn vakituinen esiintyjä 1960-luvulta. 

Ashworth esiintyi vuonna 1965 elokuvassa  The Farmer’s Other Daughter.

Ashworthista tuli vuonna 1989 radioaseman omistaja. Hänelle myönnettiin vuonna 1992 paikka Alabama Music Hall of Famessa. Hän saavutti menestystä pitkälti yli 70 vuoden ikään saakka.

## Lähteet
Kids Return

**Kids Return** () on vuonna 1996 valmistunut japanilainen draamaelokuva, jonka on ohjannut, käsikirjoittanut ja editoinut Takeshi Kitano. Se oli ilmestymisaikanaan Kitanon menestynein elokuva. Elokuva kertoo kahdesta koulusta ulos potkitusta nuorukaisesta, jotka yrittävät löytää elämälleen tarkoituksen. Toinen ryhtyy yakuzan jäseneksi ja toinen nyrkkeilijäksi.

## Rooleissa
Esterházyn linna

**Esterházyn linna** () on linna Burgenlandin osavaltion pääkaupungissa Eisenstadtissa, Itävallassa. Se on nykyisin Esterházyn suvun omistuksessa. Linna tunnetaan muun muassa sen Haydnsaal-salista, joka on nimetty linnassa työskennelleen itävaltalaisen säveltäjän Joseph Haydnin mukaan.

## Historia
Nykyisen linnan paikalla on sijainnut linna jo 1200-luvulta lähtien. Tuolloinen linna oli Gutkeledin suvun omistuksessa, kunnes se siirtyi Kanizsain suvun hallintaan vuonna 1364. Kanizsait teettivät linnassa suuria uudistustöitä. Unkarin kuninkaan Ludvig I:n luvalla suku rakennutti koko Eisenstadtin kaupungin ympärille muurin, jonka keskeinen osa linna oli.

Vuonna 1445 linna siirtyi koko kaupungin ohella Habsburgin suvun hallintaan. Vuonna 1622 siitä tuli Esterházy-suvun, jonka mukaan se on myös nimetty, omaisuutta. 1600-luvulla, linnan siirryttyä Esterházyjen hallintaan, linna sai barokin tyylisuuntaa edustavan ulkonäön. Linnan muutostyöt kestivät kymmenisen vuotta. 1700-luvulla puolestaan pääasiassa vain linnan interiööriä muutettiin, muun muassa pääportaikot vaihdettiin uusiin. 

Ruhtinas Nikolaus II Esterházyn aikana linnalle luotiin klassistinen ilme ranskalaisten arkkitehtien piirustusten pohjalta. Taloudellisten ongelmien vuoksi linnaa ei kuitenkaan uudistettu niin runsaasti kuin alun perin suunniteltiin. 1800-luvun lopulla linnaa uudistettiin jälleen, mutta linnan ulkonäkö ei juurikaan muuttunut tuolloisesta. 

Toisen maailmansodan jälkeen Itävallan miehityksen aikana linnassa kokoontui kymmenen vuoden ajan Burgenlandin osavaltiohallitus ja oikeus. Vuonna 1969 osavaltiohallitus vuokrasi suuria osia linnasta käyttöönsä.

## Aiheesta muualla
* Esterházyn linnan viralliset internetsivut
Susanna Leinonen

**Susanna Tuulikki Leinonen** (s. 7. helmikuuta 1972 Tampere) on suomalainen tanssija ja koreografi. Hänen tanssinsa edustaa liikkeen virtaavuuteen perustuvaa modernia nykytanssia, joka kuitenkin hyödyntää liikesanastossaan myös klassista balettia.

## Opiskelu
Leinonen valmistui Turun konservatorion tanssilinjalta vuonna 1996 ja Teatterikorkeakoulun tanssitaiteen laitokselta tanssitaiteen maisteriksi vuonna 2000. Hänen esikoiskoreografiansa *Ei kukaan, vain ystäväsi* (2000) sai innostuneen vastaanoton kansainvälisen Bagnolet-koreografiakilpailun Suomen katselmuksessa. Sittemmin teos on esitetty useilla kansainvälisillä festivaaleilla Englannissa, Irlannissa, Ranskassa, Portugalissa, Tanskassa ja Japanissa.

## Ura
Leinonen oli jo opiskeluaikanaan 1994–1995 kiinnitettynä Viron kansallisbalettiin, jossa hän esiintyi muun muassa balettiteoksissa *[[Don Quijote (baletti)|Don Quijote]]*, *[[Pähkinänsärkijä]]*, *[[Giselle]]* ja *[[Joutsenlampi]]*. Viime vuosina hän on työskennellyt oman ryhmänsä kanssa ja pyörittänyt Susanna Leinonen Companya, toiminut freelance-taiteilijana ja työskennellyt huomattavan kansainvälisesti. Leinonen esiintyy useimmissa omissa tanssiteoksissaan itsekin tanssijana. Hänen tanssinsa edustaa liikkeen virtaavuuteen perustuvaa modernia nykytanssia, joka kuitenkin hyödyntää liikesanastossaan myös klassista balettia. Teoksille on muodostunut tyypilliseksi surrealistinen ja aistikas, osittain myös utuinen ja hyvin tiivis tunnelma.

Oman ryhmänsä lisäksi Leinonen on työskennellyt koreografina myös suurille baletti- ja nykytanssitaloille, kuten Suomen Kansallisbaletille, Ruotsin kuninkaalliselle baletille, sekä Dansk Danseteaterille. Susanna Leinosen teoksia on esitetty 25 maassa.

## Susanna Leinosen teokset
* *Ei kukaan, vain ystäväsi* (2000)
* *Babolat* (2001)
* *Indigo* (2002)
* *Suo tihkua vihreä tammi* (2003)
* *Häiritty hiljaisuus* (2004)
* *Chinese Objects* (2005)
* *Kaira* (2006)
* *Grain* (2008)
* *fragile* | entity (2008)
* *And the Line Begins to Blur* (2009)
* *Sokea mieli* (2011)
* *Romeo & Julia* (2012)
* *Touch of Gravity* (2014)
* *SEE | OBEY* (2015)
* *Dreams of Replay* (2017) 
* *Kenttä* (2018)
* *Nasty* (2018)
* *TOXIC* (2020)
* *BODY* (2021)
* *JUURET* (2022)

## Palkinnot ja tunnustukset
* Kaapelipalkinto (2001)
* Pro Dance -palkinto (2003)
* Suomi-palkinto (2004)
* Tanssiteko-palkinto (2004)
* Valtion kolmevuotinen taiteilija-apuraha (2005)
* Valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha (2008)
* Ehdokkuus Prix Benois de la Danse -kilpailun koreografisarjassa (2010)
* Helsingin kulttuuripalkinto (2012)
* Valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha (2014)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*