open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Puuseppä

**Puuseppä** on käsityöläinen, joka tekee puusta erilaisia esineitä. Työ on tyypillisesti huonekalujen, koriste- ja käyttöesineiden rakentamista, korjaamista, muokkaamista tai entisöintiä.

## Nykyaikaisen puusepän työnkuva
Teollistumisen myötä puuseppien on yhä tärkeämpää hallita myyntiin, markkinointiin ja tuotteistamiseen liittyviä taitoja. Useat puusepät ovatkin erikoistuneet joihinkin tiettyihin tuotteisiin tai tuotetyyppeihin. Kohonneiden työvoimakustannuksien vuoksi yhä suurempi osuus puusepän työstä on koneistettua. 

Puusepät voidaan edelleen jakaa useamman alan taitajiksi:

* Nikkari
* Ajokalunikkari
* Huonekalupuuseppä
* Konepuuseppä
* Koristeveistäjä
* Mallipuuseppä - valmisti mallit Hiekkavalua varten.
* Intarsian eli puukuvion veistäjä
* Hienopuuseppä
* Rakennuspuuseppä
* Cnc-puuseppä

## Työkaluja
Puusepän työssään tarvitsemia käsityökaluja ovat esimerkiksi erilaiset höylät, taltat, sahat ja porat. Käsityövälineillä työstettäessä tuote kiinnitetään höyläpenkkiin. Koneellistumisen myötä puusepän työ tehdään entistä enemmän tiettyä vaihetta varten valmistettuja koneita hyödyntäen. Käsityövälineitä tarvitaan edelleen yksityiskohtien tekemiseen, mutta suuremmat työvaiheet tehdään nykyisin koneellisesti. 

## Kulttuurihistoria
Puuseppä on vanha ammatti, jota on useimmiten arvostettu sen yhteiskunnallisen tärkeyden takia. Joosefia (Neitsyt Marian, Jeesuksen äidin aviomiestä) ja Jeesusta itseään pidetään usein puuseppinä.

Suomalaiset ovat vanhastaan taitavia puun käsittelijöitä. Vanhimmat Suomesta löydetyt puusta veistetyt ajoneuvojen jäännökset ovat muinaisia kivikirveellä veistettyjä "muinaisjalaksia". Ne ovat voineet olla poron tai hevosen vetämistä, jalaksen tai jalasten varassa laahatusta ajoneuvosta. Vanhin kivikirveellä veistetty puuvenekin on löydetty Suomesta. 

Jo ennen 1500-lukua, pohjanlahden rannikon talonpojat olivat taitavia puuseppiä ja veneen sekä laivojen veistäjiä. Suomen puukirkot ovat todellinen taidonnäyte puuseppien ja kirvesmiesten osaamisesta. Erityisen arvokkaaksi ne tekee kansanrakentajien korkea ammattitaito. On myös oletettu että rannikon veneveistämöistä saatiin oppi, joka siirtyi osaamisena ja kokemuksena kirkonrakentajien kädentaitoihin.

## Tunnettuja puuseppiä
*Joosef
*Jeesus
*Harrison Ford - toimi puuseppänä ennen näyttelijänuraansa
* Antti Hakola, suomalainen kirkonrakentaja

## Katso myös
*Kirvesmies
Pirjo Hassinen

**Pirjo Annikki Hassinen** (o.s. *Kinnunen*, s. 14. marraskuuta 1957 Kuopio) on suomalainen kirjailija.

## Elämä ja ura
Hassinen syntyi ja varttui Kuopiossa. Hän valmistui ylioppilaaksi Kuopion tyttölyseosta vuonna 1977, minkä jälkeen hän opiskeli valtio-oppia ja filosofiaa Jyväskylän yliopistossa.

Vuonna 1991 ilmestyi Hassisen ensimmäinen romaani *Joel*. Tämän jälkeen hän on julkaissut omalla nimellään 15 muuta romaania. Ennen esikoisromaaniaan hän julkaisi kolme historiallista rakkausromaania nimellä **Birgitta Hurme**. Romaanien lisäksi Hassinen on kirjoittanut kaksi Radioteatterin tuottamaa kuunnelmaa.

Hassinen on saanut kirjallisuuden valtionpalkinnon vuonna 2001 ja Savonia-palkinnon vuosina 1995 ja 2013. Finlandia-palkintoehdokkaana hän on ollut neljästi (1996, 2002, 2004, 2012).

Hassiselle myönnettiin vuoden 2023 alusta taiteilijaeläke, 1 515,94 euroa kuukaudessa.

Hassinen asuu Jyväskylän Kuokkalassa, ja hänellä on yksi tytär aviomiehensä Pekka Hassisen kanssa.

## Teokset
### Romaanit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

#### Nimellä Birgitta Hurme
* 
* 
* 

### Kuunnelmat
* *Süssmayrin tehtävä*. Radioteatteri, 2012.
* *Grilli-ilta*. Radioteatteri, 2014.

## Palkinnot
* Suuren Suomalaisen Kirjakerhon tunnustuspalkinto 1994, 1999
* Jyväskylän kaupungin kulttuuripalkinto 1995
* Savonia-palkinto 1995, 2013 
* Kiitos kirjasta -mitali 2001 
* Kirjallisuuden valtionpalkinto 2001
* Valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha 2002, 2008, 2014
* Suomi-palkinto 2004
* Pro Finlandia 2024

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pirjo Hassisen kotisivut
* Otava – Hassinen Pirjo
* Pirjo Hassinen lukee teostaan Kuninkaanpuisto Prosak-proosaklubilla, Kirjastokaista-video
N’Djilin kansainvälinen lentoasema

**N’Djilin kansainvälinen lentoasema** (IATA: **FIH**, ICAO: **FZAA**) on suurin Kongon demokraattisen tasavallan neljästä kansainvälisestä lentoasemasta. Se sijaitsee maan pääkaupungissa Kinshasassa. Kentän kiitotien pituus on 4&nbsp;700 metriä.

N’Djilin kansainvälinen lentoasema palveli vuonna 2004 516&nbsp;345 matkaajaa. Se toimii kotikenttänä Bravo Air Congolle, Hewa Bora Airwaysille ja Wimbi Dira Airwaysille.

## Lentoyhtiöt
* Air France
* Bravo Air Congo
* Business Aviation
* Hewa Bora Airways
* Kenya Airways
* Lignes Aeriennes Congolaises
* SN Brussels Airlines
* Wimbi Dira Airways

## Lähteet
I Hired a Contract Killer

**I Hired a Contract Killer** on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut Aki Kaurismäen ohjaama, tuottama ja käsikirjoittama suomalais-ruotsalainen elokuva. Elokuvan pääosissa ovat Jean-Pierre Léaud, Margi Clarke ja Kenneth Colley. Kaurismäki näyttelee myös itse pienessä roolissa aurinkolasien myyjänä. Timo Salminen sai elokuvasta kuvaus-Jussin. 1990 Love Kirjat julkaisi elokuvan käsikirjoituksen sekä suomeksi että englanniksi. Mukana kirjassa on Kaurismäen teksti "Huomioita käsikirjoittajan itsesäälistä". 1997 elokuvan pohjalta tehtiin teatteriesitys Hannoverissa.

## Rooleissa

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* I Hired a Contract Killer - Yle Areena
Soul Calibur III

**Soul Calibur III** on japanilaisen Namcon kehittämä ja julkaisema tappelupeli pelikonsoleille. Peli kuuluu Soul Calibur -pelisarjaan. 

Peli julkaistiin 18. marraskuuta vuonna 2005 ainoastaan PlayStation 2 -pelikonsolille. 

## Pelaaminen
Soul Calibur 3 on tyypillinen mätkintäpeli: Kaksi aseilla varustettua hahmoa taistelevat keskenään areenalla. Pelaajat yrittävät yksinkertaisesti hakata toisensa tainnoksiin ja voittaja on se, joka ensimmäisenä sen tekee. Soul Caliburin vahvuuksina pidetään hahmojen hyvää tasapainoa keskenään, kontrolleja sekä sitä, että taktisella taistelulla pääsee huomattavasti pidemmälle kuin summittaisella nappien hakkaamisella.

Soul-sarjan ainutlaatuinen ominaisuus eli hahmojen aseiden vaihtaminen mielensä mukaan on mukana myös tässä pelissä. Varustamalla hahmon paremmalla aseella hahmo saa uusia ominaisuuksia, esimerkiksi energiaviiva kasvaa itsestään vähitellen tai lyönnit vaurioittavat vastustajaa vaikka tämä suojaisi.

Soul Calibur 3:ssa on 3 täysin uutta hahmoa (Zasalamel, Setsuka ja Tira). Mukana ovat myös lähes kaikki edellisissä osissa esiintyneet hahmot. 

Nyt mukana on ensimmäistä kertaa varsinainen tarinamoodi (Tales of Souls), joka seuraa jokaisen pelin taistelijan tarinaa. Taistelujen lataustauoilla voi lukea hahmojen edesottamuksista ja päättää välillä mihin suuntaan seikkailu jatkuu.

Ennennäkemätön pelimuoto tappelupeleissä on Chronicles of the Sword. Peli on strategiapeli, jossa hahmoja liikutellaan kartalla. Taistelut käydään kuitenkin tuttuun tapaan normaalisti. Hahmot saavat taisteluista kokemusta ja siten kehittyvät vahvemmiksi. Tässä pelimuodossa ei pysty pelaamaan pelin alkuperäisillä hahmoilla, vaan pelimuotoa varten täytyy tehdä hahmoeditorilla oma hahmo, josta tulee sitten tarinan päähenkilö.

Hahmoeditori on myös harvinainen ilmestys mätkintäpeleissä. Sillä pelaaja voi rakentaa mieleisensä hahmon ja valita sille taistelutyylin ja aseistuksen.

## Vastaanotto
Sivustoja jotka arvostelivat pelin:
* Gamespot  8.2/10
* Gamespy 5/5
* IGN 8.5/10
* GamePro 4/5
* Tilt.tv  9/10

## Aiheesta muualla
* Pelin kotisivu
Antti Pohja

**Antti Heikki Pohja** (s. 11. tammikuuta 1977 Lahti) on suomalainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen kommentaattori ja asiantuntija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja.

## Ura
Pohja edusti viimeksi Veikkausliigassa pelaavaa Tampere Unitedia, jonka riveihin hän siirtyi jälleen kaudeksi 2007. Unitedissa hän pelasi aiemmin vuosina 2000–2001 ja 2004. Pohja edusti liigassa aiemmin myös Kuusysiä, MyPaa, FinnPaa, Jokereita, TPV:tä, VPS:ää ja Helsingin Jalkapalloklubia. 

Pohja voitti Tampere Unitedin riveissä Suomen mestaruuden kausilla 2001 ja 2007 sekä Veikkausliigan maalikuninkuuden kaudella 2004 tehden 16 maalia. Samalla hänet valittiin Vuoden liigapelaajaksi.

Ulkomailla Pohja on edustanut ruotsalaista Hammarby IF:iä vuosina 2002–2003 ja Sveitsin sarjoissa pelaavaa liechtensteinilaista FC Vaduzia vuosina 2005–2006. Hän on pelannut Suomen A-maajoukkueessa 23 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.

Pohja ilmoitti syyskuussa 2010 kuluvan kauden jäävän hänen peliuransa viimeiseksi.

## Saavutukset
### [[Veikkausliiga]]
#### Mitalit
* 2 Suomen mestaruutta (TamU 2001 ja 2007)
* 2 SM-hopeaa (MyPa 1995 ja HJK 2006)
* 1 SM-pronssi (TamU 2004)

#### Palkinnot
* Veikkausliigan maalikuningas 2004 (16 maalia)
* Vuoden liigapelaaja 2004
* Vuoden liigahyökkääjä 2004
* Ilta-Sanomien tähtikisan voittaja 2001
* Pohjolan Ottelun Vakuuttaja 2004

### [[Jalkapallon Suomen Cup|Suomen Cup]]
* 2 Suomen Cupin kultaa (HJK 2006 ja TamU 2007)
* 1 Suomen Cupin hopea (TamU 2001)
### [[Liigacup]]
* 1 Liigacupin kulta (TamU 2009)

## Muuta
Koulutukseltaan Pohja on filosofian maisteri Tampereen yliopistosta. Hän työskenteli Aamulehden urheilutoimituksessa vuonna 2004. Hän on myös kirjoittanut Tampere Unitedin verkkosivuille blogia Pohjalliset. Pohja oli YLE:n kotimaan studion asiantuntijana jalkapallon vuoden 2014 MM-kilpailuissa. Nykyään Pohja työskentelee Yleisradion jalkapalloasiantuntijana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Veikkausliigan pelaajakortti
*''Pohjateksti Oy'', Pohjan yritys
*Pohjan haastattelu ylioppilaslehti ''Aviisissa''
*Profiili futismaailma.com:issa
Joni Aho

**Joni Aho** (12. huhtikuuta 1986 Kaarina) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja tai keskuspuolustaja.

Aho on FC Inter Turun kasvatti ja teki ensiesiintymisensä Veikkausliigassa seuran edustusjoukkueessa kaudella 2006. Hän vakiinnutti nopeasti paikkansa joukkueessa pelaten oikeana laitapuolustajana. Ensimmäisellä kaudellaan Aho pelasi 16 Veikkausliiga-ottelua ja teki niissä yhden maalin Kuopion Palloseuraa vastaan. Kauden 2013 Aho pelasi FC Lahden joukkueessa, mutta palasi kaudeksi 2014 FC Interiin.

Aho on pelannut Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa muun muassa kesäkuussa 2009 Ruotsissa pelatussa EM-lopputurnauksessa. Ensiesiintymisensä A-maajoukkueessa hän teki 4. helmikuuta 2009 ystävyysottelussa Japania vastaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Joni Aho FC Interin sivustolla
Comairin lento 5191

**Comairin lento 191** (OH191), joka tunnetaan myös nimellä **Delta Air Linesin lento 5191** (DL5191), oli 27. elokuuta 2006 aloitettu Comairin reittilento Delta Connection -nimellä Lexingtonista Kentuckystä Blue Grass -lentoasemalta Atlantan Hartsfield-Jackson Atlantan kansainväliselle lentoasemalle. Noin klo 10.19 (UTC) reittilennolla ollut suihkukone syöksyi maahan hieman nousunsa jälkeen Lexingtonissa.

## Lentokone

Onnettomuuskone oli malliltaan Bombardier CRJ100, rekisteritunnukseltaan N431CA ja valmistenumeroltaan 7472. Se oli valmistunut tammikuussa 2001 ja toimitettu Comairille uutena. Sillä oli lennetty onnettomuuspäivään mennessä 14&nbsp;536 tuntia yhteensä 12&nbsp;048 lennolla. Lentokone oli varustettu kahdella General Electricin CF34-3A1-suihkuturbiinimoottorilla.

## Miehistö
Lennon kapteenina toimi 35-vuotias Jeffrey Clay. Hän oli liittynyt lentoyhtiölle marraskuussa 1999, ja hänet ylennettiin kapteeniksi tammikuussa 2004. Hänellä oli 4&nbsp;710 tunnin lentokokemus. Perämiehenä toimi 44-vuotias James Polehinke. Hän oli lentänyt lentoyhtiölle maaliskuusta 2002, ja hänellä oli 6&nbsp;564 tunnin lentokokemus.

Molemmilla lentäjilla oli voimassaoleva liikennelentäjät lupakirja, ja heidän tuli terveystarkastustensa perusteella käyttää näköä korjaavia linssejä lentämisen aikana.

## Onnettomuuden syy

Turman syy on se, että lentokone lähti väärältä, lyhyemmältä kiitotieltä, jota ei ollut tarkoitettu kaupallisen lentoliikenteen käyttöön. Tämän vuoksi lentokone ei saanut tarpeeksi vauhtia noustakseen ilmaan, vaan se jatkoi nousukiitoa kiitotien päätyttyäkin ja osui mm. piikkilanka-aitoihin ja puihin.

Väärälle kiitotielle lentokone päätyi, koska lentäjät ja miehistö eivät kiinnittäneet tarpeeksi huomiota ympäristöönsä.


Tiedosto:Comair 5191 crash site 2.jpg
Tiedosto:Comair 5191 crash site 3.jpg


## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Comairin kotisivut 
* Kuvia onnettomuuskoneesta (N431CA) - Airliners.net 
* MSNBC.com webpage on the crash
Into the Pandemonium

**Into the Pandemonium** on sveitsiläisen metalliyhtye Celtic Frostin kolmas albumi, joka julkaistiin vuonna 1987. Se on runsaasti kokeellisempi kuin Morbid Tales ja To Mega Therion, ja sitä voi pitää maailman ensimmäisenä avant-garde metal -albumina, joka on toiminut myös yhtenä goottimetallin merkittävimmistä esimuodoista. Lisäksi levyllä on kuultavissa joissain kappaleissa industrial-soundeja ja se on vaikuttanut osittain myös sinfonisen metallin syntymiseen. Kappale "Mexican Radio" on cover post-punk-yhtye Wall of Voodoon hittikappaleesta.

## Kappaleluettelo
# "Mexican Radio" – 3:28
# "Mesmerized" – 3:24
# "Inner Sanctum" – 5:14
# "Tristesses de la Lune" (Ain) – 2:58
# "Babylon Fell" – 4:18
# "Caress into Oblivion" – 5:10
# "One in Their Pride" [Porthhole Mix] – 2:50
# "I Won't Dance! (The Elders Orient)" (Warrior) – 4:31
# "Sorrows of the Moon" – 3:02
# "Rex Irae [Requiem]" – 5:57
# "Oriental Masquerade" – 1:15
# "One in Their Pride" [Extended Mix] – 5:52

## Kokoonpano
* Tom G. Warrior - kitarat, laulu
* Martin Eric Ain - basso
* Reed St. Mark - rummut

## Aiheesta muualla
* 
*
CMOS-kenno

**CMOS-kenno** on digitaalikameroissa käytettävän valoherkän kennon tyyppi. 

CMOS-kennot tulivat markkinoille 1998 CCD-kennojen vaihtoehdoksi, 
ja CMOS-kennojen käyttö on sen jälkeen pikkuhiljaa lisääntynyt ja syönyt markkinoita CCD-kennoilta sekä markkinoiden ala- että yläpäästä (kännykkäkamerat sekä digitaaliset järjestelmäkamerat).

Perinteinen CCD-kenno oli yksinkertainen laite, jossa jokainen pikseli vain reagoi valoon ja talletti valon siihen aiheuttaman varauksen, ja varaus siirretään piirillä eteenpäin käsittelyä ja lukemista varten, ja mm. AD-muunnos tehdään erillisellä piirillä. Varauksen siirto pikseliltä eteenpäin kuluttaa verrattain paljon sähköä.

CMOS-kennossa sen sijaan jokaisessa pikselissä itsessään tehdään muunnos varauksesta jännitteeksi sekä signaalin vahvistus, jolloin varausta ei tarvitse siirtää kennopiirillä mihinkään, mistä johtuen CMOS-kennoilla päästään yleensä pienempään virrankulutukseen kuin CCD-kennoilla. Lisäksi mm. AD-muunnos tehdään CMOS-kennoilla yleensä itse kennopiirillä, jolloin CMOS-kennon kanssa tarvitaan kameraan vähemmän muita piirejä.

Normaali CMOS-kenno lukee kuvan pikseli kerrallaan vasemmalta oikealle ja ylhäältä alas. Tämä aiheuttaa vääristymää kuviin, joissa on nopeaa toimintaa. Tätä nimitetään rolling shutter -toiminnaksi. Ns. global shutter -sensori tallentaa jokaisen pikselin arvon aluksi analogiseen muistiin, joka siirretään digitaalisesti käsiteltäväksi.

Tutkimustyö alkoi 1963 (RCA Sarnoff Labs). Nykyisin käytettävä kuvasensorityyppi kehitettiin 1990-luvun loppupuolella. CMOS-kennot ovat nopeampia ja halvempia kuin CCD-kennot. Ne kuluttavat virtaa vain noin 10–30&nbsp;% CCD-kennon virrankulutuksesta.

## Lähteet
*Digikameroiden kennotyyppien eroja

### Viitteet
Tauno Angervo

**Tauno Pietari Angervo** (25. toukokuuta 1908 Naantali &ndash; 2. tammikuuta 2001) oli suomalainen pankki- ja vakuutusalan toimija. Hän oli Postisäästöpankin toimitusjohtajana 1940–1943, Vakuutusyhtiöiden keskusliiton toimitusjohtajana 1943–1945 sekä Pohjola-yhtiöissä johtajana 1945–1949 ja toimitusjohtajana 1949–1973. Hän toimi myös Kansallis-Osake-Pankin hallintoneuvostossa 1953–1977 sekä useiden teollisuusyritysten johtoelimissä. Angervo oli koulutukseltaan lakitieteen lisensiaatti.

## Lähteet
*
Miikka Ilo

**Miikka Ilo** (s. 9. toukokuuta 1982 Turku) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Ilo pelasi vuonna 2000 Pargas IF:n riveissä ennen siirtymistään kaudella 2001 Ykkösessä pelanneeseen Salon Palloilijoihin. Syksyllä 2001 Ilo siirtyi Hollannin toiseksi ylimmälle sarjatasolle SC Telstariin, jota hän edusti kahden kauden aikana ennen siirtymistään saman sarjatason SC Cambuuriin. Peliaika jäi kuitenkin molemmissa hollantilaisseuroissa melko vähiin. 

Ilo siirtyikin takaisin Suomeen ja FC Inter Turkuun kaudeksi 2005. Debyyttikaudellaan Veikkausliigassa Ilo tekikin verraten hyvin maaleja, seitsemän osumaa, kamerunilaispelaaja Serge N'Galin rinnalla hyökkäyksessä. Kausi 2006 oli pettymys, sillä Ilo osui liigassa vain kahdesti. Kevään 2007 Liigacupissa Ilo onnistui hyvin tehden neljä maalia, mutta Veikkausliiga-kaudella hän ei tehnyt maaliakaan pelaamissaan 13 ottelussa.

Kaudeksi 2008 Ilo siirtyi Interistä KuPSiin, jota hän vuonna 2013 edustaa jo kuudetta kautta. Kaikkiaan Ilo on Veikkausliigassa vuoden 2014 loppuun mennessä pelannut 245 ottelua ja tehnyt niissä 38 maalia.

## Saavutukset
* SM-hopea 2010
* Vuoden liigakeskikenttäpelaaja 2010

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Liukuvoide

**Liukuvoiteella** eli **liukasteella** vähennetään ihon aiheuttamaa kitkaa yhdynnän aikana, masturboitaessa, lääkärin suorittaman operaation aikana tai sitä käytetään kireän esinahan löysäämiseen. Liukuvoidetta voidaan käyttää niin emätinyhdynnässä kuin anaaliyhdynnässäkin.

Liukuvoiteita on monia erilaisia, löytyy vesi-, silikoni- ja öljypohjaisia. Öljypohjaiset eivät sovellu käytettäväksi lateksista valmistetun kondomin kanssa, koska ne saattavat heikentää kondomin rakennetta ja johtaa sen puhkeamiseen. Pakkauksessa on lähes poikkeuksetta maininta onko kyseessä oleva tuote kondomiturvallinen. Kaikki vesipohjaiset liukuvoiteet ovat kondomiturvallisia.

Useimmat tavaratalot ja apteekit myyvät laadukkaita liukuvoiteita, apteekeissa valikoima on hieman parempi. Suurin valikoima erilaisia liukuvoiteita löytyy luonnollisesti seksikaupasta. Liukuvoiteiden hinnat liikkuvat muutamasta eurosta kymmeniin euroihin.

Liukuvoiteita on myös eri makuisia, lämmittäviä, viilentäviä, värillisiä ja erityisesti anaaliyhdyntään tarkoitettuja.

Liukuvoidetta voidaan käyttää myös esimerkiksi tamponin asettamisen helpottamiseksi.

## Lähteet
NX-bitti

**NX-bitti** (*no execute*) tarkoittaa tietokoneen muistin tilabittiä, joka määrittää saako sivulta suorittaa ohjelmakoodia vai ei.
Eri suoritinarkkitehtuurit ovat tukeneet toimintoa pitkään. x86-arkkitehtuuriin se tuli AMD:n lisättyä tuen 64-bittisiin suorittimiinsa (AMD64).

Toimintoa on kutsuttu myös termeillä "Enhanced virus protection", "Execute disable" (*XD-bit*) ja "Data execution prevention" (DEP).

ARM-suorittimissa käytetään vastaavalle ominaisuudelle termiä XN (*execute never*).

Ratkaisu rajoittaa ohjelmissa esiintyvien puskurin ylivuotovirhe -tietoturva-aukkojen hyödyntämistä hyökkäyksiin estämällä tietokoneohjelman suorittamisen tietyiltä alueilta. Haittaohjelmat pyrkivät hyödyntämään haavoittuvuuksia ylikirjoittamalla pinon sen omalla koodilla ja sitten suorittamaan sen. NX-bitillä yritys suorittaa ohjelmakoodia suojatusta paikasta havaitaan ja voidaan pysäyttää. NX ei kuitenkaan pysäytä haittaohjelmia, jotka eivät riipu sen mukana tulevasta koodista: haittaohjelma voi edelleen ohjata ohjelman suorituksen toiseen paikkaan joka avaa sen hyökkäykselle. ROP-hyökkäystä (*Return Oriented Programming*) vastaan on kehitetty ASLR-tekniikka.

## Lähteet
Hironakan lause

**Hironakan lause** on algebrallisen geometrian tulos, joka kuuluu seuraavasti. Olkoon *V* kvasiprojektiivinen varisto. Tällöin on olemassa sileä kvasiprojektiivinen varisto X ja projektiivinen birationaalinen morfismi \pi :X\to V, joka rajoittuu varistoisomorfismiksi tiheisiin osajoukkoihin \pi: X \setminus \pi^{-1}(\operatorname{Sing }V)\to V\setminus \operatorname{Sing }V. Siten jokainen kvasiprojektiivinen varisto *V* voidaan silottaa.

Todistuksesta: Lauseen yleinen todistus voidaan tehdä algebrallisella menettelyllä nimeltä normalisointi. Samuel Zariski keksi 1930-luvulla puhtaasti algebrallisen todistuksen singulariteetin poistolle, kun karaskteristika on nolla. Scheeram Shankar Abhyankar selvitti yleisen karakteristikan tapauksen. Lauseen yleinen todistus on varsin syvällinen ja Hironaka sai todistuksestaan Fieldsin mitalin. Hironakan todistus on algoritminen, mutta sen pohjalta on miltei mahdotonta konstruoida annetun variston singulariteetin poistoa. Edward Bierstone ja Pierre Milman ovat keksineen lauseelle yksinkertaisemman todistuksen ja eksplisiittisen algoritmin annetun variston singulariteetin poistolle. Joseph Lipman on kirjoittanut katsauksen Hironakan lauseesta. A. J. Dongin ideoiden pohjalta Hironakan lauseelle on keksitty lyhyt todistus.

## Kirjallisuutta
* 
*Shafarevich, Igor R.: *Basic Algebraic geometry*
*Villamayor, Orlando: *Constructiviness of Hironaka's Resolution*, Ann. Sci. École Norm. Sup 22 (1989) 1–32.
*Bierstone, Edward & Milman, Pierre D.: *Canonical desingularization in characteristic zero by blowing up the maximal strata of a local invariant*, Reviewed in Math Reviews, 98e:14010, Invent. Math. 128 (1997), #2, 207–302.
*Lipman, Joseph: Review of: Bierstone, Edward & Milman, Pierre D.: *Canonical desingularization in characteristic zero by blowing up the maximal strata of a local invariant*, Invent. Math. 128 (1997), #2, 207-302.
*Bogomolov, Fedor A. & Pantev, Tony G.: *Weak Hironaka theorem*, Math. Res. Lett. 3 (1996), 299–307
Hurrikaani Ernesto

**Hurrikaani Ernesto** oli vuoden 2006 Atlantin hurrikaanikauden viides nimetty trooppinen myrsky ja ensimmäinen hurrikaani. Jamaikaa ja Caymansaaria lähestynyt myrsky ei ollut aluksi vaarallinen, mutta siitä kehittyi Atlantin myrskykauden ensimmäinen hurrikaani. Ernesto oli vahvimmillaan kuitenkin vain heikoimman eli 1. luokan hurrikaani Saffir–Simpsonin viisiportaisella asteikolla.

27. elokuuta 2006 Ernesto lähestyi Jamaikaa ja Caymansaaria. Seuraavana päivänä se ohitti Haitin saaren heiketen hurrikaanista trooppiseksi myrskyksi ja ylitti Kuuban, minkä jälkeen se eteni Yhdysvaltain Floridaan. Myrsky heikkeni Floridan maaperällä trooppiseksi matalapaineeksi, joka jatkoi matkaansa koilliseen. Myrskyvaroitus lykkäsi avaruussukkula Atlantiksen lentoa STS-115 useilla päivillä.

30. elokuuta Ernesto pääsi meren ylle Floridan koillispuolella ja vahvistui uudelleen trooppiseksi myrskyksi. Seuraavana päivänä se siirtyi taas mantereelle Yhdysvaltain itärannikon osavaltioissa, ja aiheutettuaan lyhytaikaisen myrskyn se heikkeni matalapaineeksi edetessään pohjoiseen.

Ernesto aiheutti voimakkaita rankkasateita Haitissa sekä Yhdysvaltain itärannikon keskisissä osavaltioissa. Sen lasketaan aiheuttaneen näillä kahdella alueella suoraan tai epäsuorasti kahdeksan kuolemantapausta. Myrskyn tuottamat vahingot lienevät olleen useita satoja miljoonia euroja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
MegaFon

**MegaFon** () on koko Venäjän laajuinen matkapuhelinoperaattori. Yhtiön oman ilmoituksen mukaan sillä on toimilupa myös Tadžikistanissa sekä kiistanalaisissa Abhasiassa ja Etelä-Ossetiassa.

Yhtiön osake noteerataan Moskovan (MCX) ja Lontoon pörssissä (). Elokuussa 2014 julkaistun lehdistötiedotteen mukaan Megafonin suurimmat osakkeenomistajat olivat tällöin oligarkki Ališer Usmanovin holdingyhtiö USM Holdings (tämän hallitsema *Garsdale*-yhtiö) (50,01&nbsp;%, 50&nbsp;% +100 osaketta) ja TeliaSonera (25,17&nbsp;%). Muita osakkeenomistajia ovat yhtiön toimitusjohtaja Ivan Tavrin (2,54&nbsp;%) ja yhtiön täysin omistama tytäryhtiö (7,57&nbsp;%, jolta toimitusjohtaja voi lunastaa enintään 2,5&nbsp;% osakesalkun vuoteen 2017 mennessä). Yleisessä vaihdossa on noin 14,71&nbsp;% osakekannasta. 

Elokuussa 2014 kerrottiin Megafonin pääomistajan omistusrakenteen muutoksista, 10&nbsp;% osuus pääomistaja UMS Holdingsin osakkeista oli siirtymässä UMS Holdingsin toimivan johdon hallintaan. Tällöin aiemman enemmistö-omistajan Ališer Usmanovin omistus UMS Holdingista putoaisi alle puoleen.

Megafonilla oli 2013 lopussa noin 33&nbsp;000 työntekijää ja 70 miljoonaa tilaaja-asiakasta Venäjällä. RIAraitingin sadan venäläisen suuryritysten vuoden 2014 vertailussa yhtymä sijoittui markkina-arvoltaan 12. suurimmaksi. Yhtiön arvoksi arvioitiin 682,480 miljardia ruplaa vuoden 2013 lopussa (+52,3&nbsp;% edellisvuoteen).

MegaFonin tärkeimmät kilpailijat ovat MTS ja Beeline.

MegaFonin taustalla on kesäkuussa 1993 perustettu yhtiö **Luoteinen GSM**. Nimi Megafon otettiin käyttöön toukokuussa 2002 Luoteisen GSM:n, Moskovan Sonic Duon, Mobicom-Centren, Mobicom-Kavkazin, Mobicom-Novosibirskin, Mobicom-Habarovskin, Mobicom-Kirovin, MSS-Povolžijen, Volžki GSM:n ja Uralski GSM:n yhdistyessä yhden brändin alle.

Lokakuussa 2017 Telia ilmoitti myyvänsä 19 prosentin osuutensa MegaFonista lähes miljardin euron kauppahintaan Venäjän kolmanneksi suurimmalle pankille Gazprombankille.

## Lähteet

### Lähteet joihin ei viitata
* Megafon   (megafon.ru)
* Venäläisministeri paljastui TeliaSoneran liikekumppaniksi (Digitoday)

## Aiheesta muualla
* Megafon valued at $11.2-$14 billion ahead of London IPO(12/2012)   (themoscownews.com)
Fusako Sano

**Fusako Sano** (佐野房子, toisinaan myös salanimellä **Sachiko Yamada**) on japanilainen tyttö, jonka **Nobuyuki Satō** (佐藤宣行) kidnappasi tämän ollessa kymmenvuotias. Fusakoa pidettiin vankina yli yhdeksän vuoden ajan (13. marraskuuta 1990 – 28. tammikuuta 2000).

## Sieppaus
Neljännellä luokalla opiskellut Fusako Sano katosi 13. marraskuuta 1990 oltuaan katsomassa baseball-ottelua Sanjōssa. Poliisin mittavista etsintäoperaatioista huolimatta tyttöä ei löytynyt. Arveltiin jopa, että hänet olisi kaapattu Pohjois-Koreaan.

Hänen kaappaajakseen osoittautui Nobuyuki Satō, joka tekohetkellä oli 28-vuotias. Hän pakotti Sanon autoonsa ja piti häntä kotinsa yläkertaan vangittuna 9 vuoden ja 2 kuukauden ajan. Talo sijaitsi Kashiwazakissa, alle 200 metrin päässä lähimmästä poliisiasemasta. Sieppauspaikalle oli matkaa 55 kilometriä.

## Poliisin virheet
Japanin poliisi joutui ankaran arvostelun kohteeksi Sanon löydyttyä. Poliisi tiesi Satōn olleen aikaisemmin väkivaltainen toiselle tytölle 13. kesäkuuta 1989, ja hänet oli 19. syyskuuta 1989 myös tuomittu teosta. Hänen rikosrekisterimerkintänsä kuitenkin katosi jotenkin, eikä häntä pidetty koskaan epäiltynä Sanon tapauksessa. Tämän ja muiden poliisin tekemien virheiden vuoksi, Niigatan prefektuurin poliisin pääjohtaja Kobayashi Kōji erosi 26. helmikuuta 2000. 

## Lähteet
Tonfa

**Tonfa** on okinawalaisessa *[[kobujutsu]]ssa* (aseellinen taistelu) käytettävä ase. Tonfa on noin 51–61 cm pitkä keppi, jossa on poikittainen kahva noin 1/4–1/3 kepin pituudesta kohdalla. Tonfaa käytetään yleensä pareittain, kummassakin kädessä yksi. Tonfan valmistusmateriaali on useimmiten puu.

Tonfalla isketään joko lyhyellä osalla käden edessä, tai pyöräyttämälla tonfa ympäri kädessä niin että kepin pidempi osa lyö vihollista. Taistelutyylejä on kahdenlaisia: kahvasta kiinni pitävä (aseellisia vastustajia vastaan) tai pidemmästa keppiosasta kiinni pitävä (aseettomia vastustajia vastaan). 
Tyyliä voi muuttaa kesken taistelun, mutta koska tonfa putoaa helposti kädestä nopeassa vaihdossa, vaihto ei ole suositeltava tyyli.

Tonfan on sanottu olleen alun perin myllykivien kampi.

Vuonna 1970 otettiin Yhdysvalloissa poliisikäyttöön tonfan tyyppinen kahvallinen patukka nimellä PR 24 (numero viittaa varren pituuteen tuumina).

Suomessakin tonfia nähtiin jonkin verran poliisi- ja vartijakäytössä; niillä pyrittiin jonkin aikaa korvaamaan patukka.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sai

**Sai** on vanha okinawalainen ninjutsussa ja kobudossa käytetty pistoase. Saita käytettiin usein parina. Sain syntyperä on kiistanalainen. Jotkin lähteet sanovat sen olevan alun perin riisinistutuskeppi, toiset sanovat sain alkuperän olevan japanilaisen feodaaliajan poliisin ase, *[[Ikkaku-ryū juttejutsu|jutte]]*. 

Sai on metallia. Perinteisesti sain keskiosa on pyöreäreunainen terävä piikki, ei terä. Joissain malleissa keskipiikki on kuusikulmainen. Leveät ja kaarelle taivutetut sivupiikit ovat tavallisesti symmetrisesti, mutta esimerkiksi japanilaisen karate ja kobujutsu opettaja Taira Shinkenin käyttämässä versiossa sivupiikit osoittivat eri suuntiin. 

Joskus sain sivupiikitkin teroitettiin tai sain keskipiikki litistettiin ja teroitettiin viiltäväksi teräksi. Sain sivupiikit voivat olla kaikki eteenpäin, tai toinen piikeistä voi osoittaa taakse käden suuntaan. Jos Saista otetaan toinen sivupiikeistä pois, tulee siitä jo edellä mainittu Jutte.

Sai on pistoase, mutta sen tylppää kahvanpäätä käytettiin myös lyömiseen sekä torjumaan teräaseita ja sen piikeillä pystyttiin lukitsemaan miekan terä kääntämällä saita pituusakselinsa ympäri. Sama tekniikka sopii myös vastustajan käden sidontaan esimerkiksi ranteen kohdalta vääntämällä. Tekniikka tuntuu ensikuulemalta ehkä oudolta, mutta samaan menetelmään soveltuvat miekan väistimet löytyvät yhtä lailla eurooppalaisista taistelumiekoista. Miekan torjuminen sailla sivulta voimakkaasti lyömällä saattoi kuitenkin olla tavallisempi ja turvallisempi tapa torjua isku. Sai voitiin myös heittää vastustajaa kohti.

Monia karaten aseettomia tekniikoita voidaan soveltaa suoritettavaksi sailla. Saille tarkoitettuja katoja ovat mm:

* Tsukenshitahaku no sai
* Hamahiga no sai
* Chatanyara no sai
* Jigen no sai
* Tawata no sai
* Hamagoten yaka no sai
* Hantaguwa no sai
* Kojo no sai

## Muuta
Populaarikulttuurissa saita ovat käyttäneet muun muassa:
* Elektra
* Kyōryū Sentai Zyuranger ja Power Rangers-sarjojen sininen ja keltainen ranger
* Mortal Kombatin Mileena 
* Muumion paluussa prinsessa Nefertiri sekä Anck-Su-Namun
* Teini-ikäisten mutanttininjakilpikonnien Raphael
* n Gabrielle

## Lähteet
Jukka Kuronen

**Jukka Kuronen** (s. 1978) on suomalainen drag-artisti. Riihimäellä asuva Kuronen voitti Miss Drag Queen -kilpailun vuonna 2001. Hän toimi keikkatyönsä ohessa vuosina 2005–2007 ohjelmatoimisto Tuotantoyhtiö Hihhihhii Oy:n toimitusjohtajana. Kurosella on myös 20 vuoden teatteritausta ja hän on myös kunnostautunut erilaisten teatteriproduktioiden tuottajana. Hänellä on oma yritys, joka tuottaa hänen show'nsa sekä muita show- ja teatterituotantoja. Hän on tehnyt töitä suomalaisten viihdetaiteilijoiden, kuten Laura Voutilaisen ja Krisse Salmisen, kanssa. Jukka Kuronen on esiintynyt myös Duudsoneissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Riihimäen Teatteri

**Riihimäen Teatteri** on Riihimäellä toimiva ammattiteatteri joka saa kunnallista ja valtiollista tukea. Riihimäen Teatteri on perustettu vuonna 1946 ja on näin ollen yksi Suomen vanhimmista ammattiteattereista omassa kokoluokassaan. Ohjelmistossa on suomalaisia ja ulkomaisia näytelmiä, nykykirjailijoiden uutuuksia ja klassikoita. Omia tuotantoja on vuosittain pari, ja lisäksi on vierailuja ja yhteistuotantoja. Teatterissa työskentelee kymmenen vakituista työntekijää.

Riihimäen Teatteri on valittu vuoden 2017 teatteriksi.

## Historia
Riihimäen Teatterin juuret juontavat 1800-luvun lopulle, vaikka ammattiteatteri perustettiin paikkakunnalle huomattavasti myöhemmin. Näytteleminen on ollut suosituimpia harrastuksia Riihimäellä jo 1800-luvun lopulla.

Teatteri perustettiin elokuussa vuonna 1946, jolloin se toimi Riihimäen Näyttämön nimellä. Vuonna 1955 nimi muutettiin Riihimäen Teatteriksi. Kohtalokas tulipalo tammikuussa 1976 tuhosi teatteritalon täysin. Mukana paloi myös lähes koko arkisto ja muu irtaimisto. Yksi arvokkaimmista menetyksistä oli noin 1 500 asukokonaisuutta käsittänyt puvusto.

Nykyään teatteri toimii jälleen samalla paikalla, missä se aikoinaan avasi ovensa.

Vuoden 2012 alusta Riihimäen Teatteri muuttui säätiöstä osakeyhtiöksi. Teatterin toimintaa johtaa toimitusjohtaja, jonka kanssa taiteellisia valintoja tekee taiteellinen johtaja.

Riihimäen kaupunginjohtaja Sami Sulkon budjettiesityksessä vuodelle 2018 kaupungin avustus putosi 500 000 eurosta 200 000 euroon. Valtion tuki oli ollut 500 000 euroa. Jos Sulkon budjettisuunnitelma olisi toteutunut uhkasi teatterin toiminta lakata. Sulkko kumosi kuitenkin leikkausesityksensä ja avustus ehdotettiin pysyvän samana.

Kaupunki myi teatterin joulukuussa 2018 Bulevardin teatteriyhdistykselle. Yhdistys vastaa Aleksanterin teatterin taiteellisesta ja vierailuteatteritoiminnasta.

## Henkilökunta
### Riihimäen Näyttämön / Riihimäen Teatterin taiteelliset johtajat
* Jussi Komi 1946–1947
* Anni Hämäläinen 1947–1953
* Armas Outinen 1953–1957
* Kauko Laurikainen 1957–1958
* Martti Räsänen 1958–1961
* Vili Kauko 1961
* Pentti Lähde 1963–1973
* Timo Paavola 1973–1975
* Jouko Kivi 1977–1982
* Erkki Aura 1975–1977
* Tarja Immonen 1983–1985
* Veikko Manninen 1985–1987
* Svante Korkiakoski 1987–1999
* Jarno Hiilloskorpi 1999–2003
* Aleksander Anria 1. elokuuta 2003 – 31. joulukuuta 2011
* Saana Lavaste ja Saara Rautavuoma 2012–2014
* Janne Saarakkala 2015–2019
;Toimitusjohtajat
* Niina Torkko 1. tammikuuta 2012 – 8. tammikuuta 2017
* Matti Arnkil
* Simo Jokinen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Riihimäen teatterin kotisivut
TeleWell

**TeleWell Oy** oli suomalainen tietoliikennelaitteita maahantuova ja markkinoiva yritys. Se perustettiin vuonna 1988 nimellä **Easytel Oy**, ja muuttui 2004 TeleWell Oy:ksi.

TeleWell Oy myy TeleWell-merkkisiä päätelaitteita ADSL- , ISDN- ja puhelinmodeemiyhteyksiä varten sekä langattomia GPRS- ja WLAN-tuotteita.

## Aiheesta muualla
*Yrityksen kotisivut
Wayra Peru

**Wayraperu** oli Perussa toimiva lentoyhtiö. Sen kohteita olivat Lima, Arequipa, Tacna, Cusco, Trujillo, Talara, Cajamarca, Iquitos, Pucallpa, Puerto Maldonado, Tarapoto, Chiclayo, Tumbes sekä Piura (elokuu 2006). Yhtiön laivasto koostui Fokker 100 -koneista ja se toimi yhteistyössä Aviancan (omisti 49 % yhtiöstä) kanssa. Yhtiö keskeytti lentotoimintansa toistaiseksi 27. marraskuuta 2006 alkaen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aero Condor Peru

**Aero Condor**  oli Perun sisäisiä lentoja lentävä, vuonna 1975 perustettu lentoyhtiö.

Yhtiön reittiliikennekohteisiin kuuluivat muun muassa Arequipa, Ayacucho, Andahuaylas, Cusco, Cajamarca, Iquitos, Puerto Maldonado, Piura, Tumbes sekä Tacna. Yhtiön laivastoon kuului 27 lentokonetta sisältäen mm. Boeing 737-200, Fokker 50, Antonov An-24, Antonov An-26 sekä Cessna 207 -koneita.

Yhtiön reittiliikennetoiminta loppui vuonna 2008.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rullalautailun Suomen-mestaruuskilpailut 2006

**Vuoden 2006 rullalautailun Suomen-mestaruuskilpailut** pidettiin Helsingin jäähallissa 25.–27. elokuuta 2006. Järjestyksessään 20. rullalautailun Suomen-mestaruuskilpailut olivat vuoden suurin rullalautailutapahtuma Suomessa ja niihin odotettiin edellisvuosien tapaan noin 500 osallistujaa ja 5&nbsp;000 katsojaa. Kilpailujen yhteydessä järjestettiin rullalautailuaiheiset messut, jossa alan maahantuojat ja kaupat esittelivät valikoimaansa.

Kilpailujen ohjelmassa oli sarjat:

* 12-vuotiaat ja nuoremmat
* 13-15-vuotiaat
* 16-17-vuotiaat
* Avoin sarja
* Tyttöjen avoin sarja
* 30-vuotiaat "ikämiehet"
* Flätti S.K.A.T.E.

## Tulokset

## Lähteet

* Nolla.net – Skeittauksen SM-kisat 2006 
* http://www.rullalauta.fi/jyvaskyla/?page=11,58,64 

## Aiheesta muualla
* Skate SM 2006
Besselin epäyhtälö

Matematiikassa **Besselin epäyhtälön** avulla voidaan arvioida annetun Hilbertin avaruuden alkion ortonormaalin jonon kertoimia.

Olkoon *H* Hilbertin avaruus ja *e<sub>1</sub>, e<sub>2</sub>, ...* ortonormaali jono *H*:ssa. Tällöin kaikilla x\in H
:\sum_{k=1}^{\infty}\left\vert\left\langle x,e_k\right\rangle \right\vert^2 \le \left\Vert x\right\Vert^2, 

missä  on *H*:n sisätulo. Tällöin sarja
:x' = \sum_{k=1}^{\infty}\left\langle x,e_k\right\rangle e_k, 
suppenee Besselin epäyhtälön perusteella.

Täydelliselle ortonormaalille jonolle on voimassa Parsevalin identiteetti, jossa epäyhtälö korvautuu yhtälöllä.

## Kirjallisuutta
*
Simo Olavi Hämäläinen

**Simo Olavi Hämäläinen** (s. 13. helmikuuta 1947 Pieksämäki) on Joensuussa asuva suomalainen kirjailija. Hän on asunut nuoruutensa Lieksassa, jossa toimi myös toimittajana. Hän on opiskellut suomen kieltä ja vertailevaa kansanrunoudentutkimusta Helsingin yliopistossa sekä lehdistöoppia Tampereen yliopistossa. Hämäläinen on valmistunut filosofian lisensiaatiksi. Hän on toiminut suomen kielen lehtorina Joensuun yliopistossa vuosina 1976–1995.

Vuonna 1974 ilmestynyt romaani *[[Kersantin kuolema]]* kuvaa armeijaa ja Hämäläisen omaa asevelvollisuusaikaa. Siinä Hämäläinen on sanonut kertovansa ”tarinan siitä mihin järjestelmä nykyisellään antaa mahdollisuudet, jos oikein onnettomasti käy ja väärät miehet sattuvat väärille paikoille”. 

Hämäläisen läpimurtoromaani on vuonna 1978 ilmestynyt *Kätkäläinen*. Vuonna 1995 hän sai valtion 15-vuotisen kirjailija-apurahan. Hämäläisen romaaneista *Kätkäläinen* ja *[[Viiden miljoonan painajainen]]* on tehty kuunnelmasovitukset. Markku Onttonen käsikirjoitti ja ohjasi *Kätkäläisen* pohjalta vuonna 1980 samannimisen elokuvan ja *[[Kättenpäällepanijat]]*-romaanin pohjalta vuonna 1984 elokuvan *[[Kun Hunttalan Matti Suomen osti]]*.

Hämäläisen puoliso on ollut lääketieteen tohtori Liisa Hämäläinen o.s. Eskelinen vuodesta 1967.

## Tuotanto
### Kätkäläinen
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* *Kätkäläinen ja maailman meno*. Helsinki: Gummerus, 2013. . 

### Muu tuotanto
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Gummeruksen kirjailijaesittely (Arkistoitu versio)
* Yle Areena – Simo Hämäläisen Kätkäläinen ei hevin luovuta
Avianca

**Avianca** ()  (suom. *"Amerikan mantereen lentoyhtiöt"*),  on kolumbialainen vuonna 1919 perustettu lentoyhtiö.  

Yhtiö on Kolumbian suurin ja Latinalaisen Amerikan kuudenneksi suurin lentoyhtiö. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Kolumbian Barranquillassa. Aviancalla on viisi tytärlentoyhtiötä: SAM Kolumbiassa, OceanAir Brasiliassa, Capital Airlines Nigeriassa ja VIP Ecuadorissa, sekä 49&nbsp;% osuus perulaisesta Wayraperústa. 

Yhtiö on maailman toiseksi vanhin edelleen toimiva lentoyhtiö. Aloittessaan yhtiön nimi oli **SCADTA** (esp. ***S'''ociedad '''C'''olombo-'''A'''lemana '''d'''e '''T'''ransportes '''A'''éreos'' ). 

Nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1949, kun SCADTA fuusioitui toisen kolumbialaisyhtiö '''SACO''':n ([[Espanjan kieli|esp.]] ***S**ervicio **A**éreo **Co*'lombiano*)  kanssa josta muodoistui nykyinen Avianca. 

Vuonna 2018 Avianca kuljetti 30,5 miljoonaa matkustajaa.

## Laivasto

Laivaston keski-ikä heinäkuussa 2022 on 8,5 vuotta.

## Kuvia

Tiedosto:Avianca B762 N988AN.jpg|alt=Aviancan Boeing 767-200ER Adolfo Suárezin Barajasin Madridin kansainvälisellä lentoasemalla Espanjassa vuonna 2008.|Aviancan entinen Boeing 767-200ER Adolfo Suárezin Barajasin Madridin kansainvälisellä lentoasemalla Espanjassa vuonna 2008.
Tiedosto:Avianca A330-200 (N986AV) arrives London Heathrow 10Sep2015 arp.jpg|Aviancan Airbus A330-200 Heathrow’n lentoasemalla vuonna 2015.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Avianca Brasil

**OceanAir Linhas Aéreas S.A.** – *Avianca Brasil* on Brasilian sisäisiä lentoja lentävä lentoyhtiö. Yhtiö perustettiin 1998 suorittamaan lentotaksitoimintaa ja vuonna 2002 yhtiö aloitti alueellisten lentojen lentämisen. Yhtiö lentää yli 21 kohteeseen ja on yhteistyössä kolumbialaisen Aviancan kanssa.

## Laivasto
Heinäkuussa 2016:

## Lähteet
Messier 83

**Messier 83** (tunnetaan myös nimillä **M83** ja **NGC 5236**) on sauvaspiraaligalaksi noin 15 miljoonan valovuoden etäisyydellä Vesikäärmeen tähdistössä. Se on yksi lähimmistä ja kirkkaimmista  sauvaspiraaligalakseista taivaalla, se on näkyvissä jopa kiikareilla. M83:ssa on havaittu kuusi supernovaa, SN 1923A, SN 1945B, SN 1950B, SN 1957D, SN 1968L ja SN 1983N. M83:n mukaan on nimetty eräs galaksiryhmä, M83:n galaksiryhmä. Tämä galaksiryhmä sisältää myös Centaurus A:n.

## Katso myös
* Messierin luettelo
* New General Catalogue

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* SEDSin Messier -sivu M83 (englanniksi)
Lexington (Kentucky)

**Lexington** on Yhdysvaltain Kentuckyn osavaltiossa sijaitseva kaupunki. Se on alueeltaan identtinen Fayetten piirikunnan kanssa, ja siksi sitä kutsutaan myös nimellä Lexington-Fayette.  

Lexington on Kentuckyn osavaltion asukasluvultaan toiseksi suurin kaupunki. Lexington perustettiin virallisesti 6. toukokuuta 1782. Kaupunki on nimetty Massachusettsin Lexingtonin kaupungissa käydyn taistelun mukaan. 

Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungissa oli 295&nbsp;803 asukasta. Arvio vuodelle 2017 oli 321&nbsp;959. Asukkaista 76% on valkoisia ja 15% afroamerikkalaisia.

Kaupungissa toimii suuri Kentuckyn yliopisto sekä pieni, vuonna 1780 perustettu Transylvania University, joka on yksi Yhdysvaltojen vanhimmista korkeakouluista.

Raviurheilu on suosittua Lexingtonissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Centaurus A

**Centaurus A** (tunnetaan myös nimellä **NGC 5128**) on linssimäinen galaksi noin 12 miljoonan valovuoden etäisyydellä Maasta. Se on myös lähin aktiivinen galaksi. Se kuuluu himmeisiin galakseihin, luokkaan I. Sen keskuskiekko on selvästi kiertynyt ja sen ympärillä on tähtisumu, jossa on paljon kirkkaita nuoria tähtiä. Galaksi saattaa sisältää massiivisen mustan aukon. Skotlantilainen tähtitieteilijä James Dunlop löysi sen vuonna 1826. Galaksia tutkittiin 1940 eri aallonpituuksien suhteen. Vuonna 1986 galaksissa havaittiin supernova (SN 1986G).

Galaksin ytimessä uskotaan olevan supermassiivinen musta aukko, josta purkautuu materiaa lähes puolella valon nopeudella. Galaksin ytimestä tuleva materiavirta törmää ympäröivään kaasuun, ja tuloksena on korkeaenergiaisia hiukkasia. Galaksin ydin myös säteilee voimakkaasti röntgenalueella.

## Katso myös
* Messier 87
* Messier 83

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*'''SEDS''': Peculiar Galaxy NGC 5128 
*'''NASA's APOD''': The Galaxy Within Centaurus A (3/4/06) 
*'''NASA's APOD''': X-Rays from an Active Galaxy (7/5/03)
Silmälasikarhu

**Silmälasikarhu** (*Tremarctos ornatus*) on ainoa karhu (*Ursidae*), joka elää trooppisessa Etelä-Amerikassa. Se voi kasvaa 180 senttimetriä pitkäksi ja saattaa painaa toistasataa kiloa. Koostaan huolimatta se on taitava kiipeilijä. Silmälasikarhut eivät talvehdi kuten muut karhut.

Silmälasikarhut syövät enimmäkseen kasviravintoa, kuten lehtiä ja hedelmiä. Toisinaan ne saalistavat jyrsijöitä, hirvieläimiä sekä laamoja ja vikunjoita.

2000-luvun alussa silmälasikarhuja eli Venezuelan, Kolumbian, Ecuadorin, Perun ja Bolivian alueilla noin 18 000–20 000 yksilöä, mutta lajin kanta oli supistumassa. Lajin elintilaa uhkaavat muun muassa asutuksen leviäminen ja maatalous. Lisäksi silmälasikarhu on kärsinyt salametsästyksestä, vaikka sen metsästys kiellettiin vuonna 1970.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Spectacled Bear National Geographic.
Lexington

**Lexington** on usean paikan nimi Yhdysvalloissa:

* Lexington, Alabama
* Lexington, Etelä-Carolina
* Lexington, Georgia
* Lexington, Illinois
* Lexington, Indiana
* Lexington, Kentucky
* Lexington, Massachusetts
* Lexington, Michigan
* Lexington, Minnesota
* Lexington, Mississippi
* Lexington, Missouri
* Lexington, Nebraska
* Lexington, New York
* Lexington, Ohio
* Lexington, Oklahoma
* Lexington, Pohjois-Carolina
* Lexington, Tennessee
* Lexington, Texas
* Lexington, Virginia
* Lexington Park, Maryland
;Yhdysvaltain laivasto
* Lexington-luokka (taisteluristeilijä), taisteluristeilijäluokka
* Lexington-luokka (lentotukialus), lentotukialusluokka
*USS Lexington (1776) 16-tykkinen prikantiini
*USS Lexington (1825) 24-tykkinen sluuppi
*USS Lexington (1861) pohjoisvaltioiden tykkivene
*USS Lexington (CV-2) Lexington-luokan taisteluristeilijä
*USS Lexington (CV-16) Essex-luokan lentotukialus
Huulikarhu

**Huulikarhu** (*Melursus ursinus*) on Etelä-Aasiassa Nepalista Sri Lankaan elävä karhulaji (Ursidae). Sen ravinto eroaa muista karhuista, sillä se syö termiittejä. Se on ainoa laji joka kuuluu sukuun *Melursus*.

## Ulkonäkö
Huulikarhun ruumis on 150–190 senttimetriä pitkä. Sillä on pitkä ja tuuhea turkki, jonka väri vaihtelee punaruskeasta mustaan. Huulikarhun voi tunnistaa selkeästä ”V”-muotoisesta valkoisesta merkistä sen rinnassa, vaaleasta kuonosta ja mustasta nenästä. Sen kuono on pitkä ja huulet ovat paljaat. Nämä ovat sopeutumisia sen hyönteisruokavaliolle. Huulikarhun vahvat jalat ovat työntyneet sisäänpäin ja niissä on pitkät luiset kynnet, joita se ei pysty vetämään sisään. Ne ovat sopeutuneet kaivamiseen. Urokset painavat 80–140 kilogrammaa. Ne ovat suurempia kuin naaraat, jotka painavat 55–95 kilogrammaa. Tassunjäljet ovat hyvin samanlaisia kuin ihmisen jalanjäljet.

## Huulikarhu fiktiossa
Rudyard Kiplingin Viidakkokirjassa esiintyvä opettajamainen karhu Baloo on huulikarhu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Burnie, David: *Matka eläinten maailmaan*, s. 269. WSOY, 2004,  (alk. teos: *The Concise Animal Encyclopedia*, 2003).
* Nalle.fi: Huulikarhu (''Melursus ursinus'')
Shizuokan prefektuuri

**Shizuokan prefektuuri** () on yksi Japanin 47:stä prefektuurista. Se sijaitsee Chūbun alueella Honshūn saaren keskiosassa ja sen pääkaupunki on Shizuoka. Siellä on 3&nbsp;735&nbsp;000 asukasta (vuonna 2012) ja sen pinta-ala on 7&nbsp;777,36 neliökilometriä.

## Maantiede
Shizuokan prefektuuri sijaitsee Tyynenmeren rannikolla ja sen rantaviiva on noin 500 kilometrin pituinen. Lännessä se ulottuu syvälle Japanin alpeille, kun taas idässä se käsittää kapean Fujivuoren rajaaman rannikkokaistaleen ja Izun niemimaan. Shizuokan naapuriprefektuurit ovat Aichin lännessä, Naganon ja Yamanashin prefektuurit pohjoisessa sekä Kanagawan prefektuuri idässä. Vuoden keskilämpötila on 17,2 °C.

## Aluejako
Shizuokan prefektuuri jakautuu 23 kaupunkiin ja 12 muuhun kuntaan, joista kaikki ovat maaseutukaupunkeja. Kunnat kuuluvat viiteen piirikuntaan, joilla ei ole hallinnollista merkitystä. Shizuokan ja Hamamatsun kaupungit jakautuvat suuralueisiin. 

;Kaupungit

* Atami
* Fuji
* Fujieda
* Fujinomiya
* Fukuroi
* Gotenba
* Hamamatsu
* Itō
* Iwata
* Izu
* Izunokuni
* Kakegawa
* Kikugawa
* Kosai
* Makinohara
* Mishima
* Numazu
* Omaezaki
* Shimada
* Shimoda
* Shizuoka (pääkaupunki)
* Susono
* Yaizu

;Kunnat piirikunnittain

## Historia
Prefektuuri jakautui aikaisemmin Tōtomin, Surugan ja Izun provinsseihin. Japanin siirtyessä prefektuurijakoon heinäkuussa 1871, muodostettiin näistä alueista Nirayaman, Shizuokan ja Horien prefektuurit. Shizuokan prefektuuri sai nykyisen muotonsa kun nämä kolme prefektuuria saatiin liitettyä yhteen vuonna 1876.

## Liikenne
Shizuoka on pitkään ollut Japanin liikenneyhteyksien kannalta strateginen alue. Prefektuurin läpi kulkevat sekä Tōkaidō Shinkansen että Tōmei-moottoritie. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Shizuokan prefektuurin internetsivut 
* Shizuokan turistiopas