open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Otso Ovaskainen

**Otso Tapio Ovaskainen** (s. 1970) on suomalainen matemaatikko ja tekniikan tohtori. Vuoden 2021 alusta hän on toiminut Jyväskylän yliopiston matemaattisen ja tilastollisen ekologian professorina. Vuosina 2009–2020 hän työskenteli Helsingin yliopiston matemaattisen ekologian professorina. Ovaskaisen tutkimushankkeet ovat kehitelleet uusia kenttätutkimuksen ja tilastollisen analyysin menetelmiä ekologian tutkimukseen ja seurantaan. Menetelmiä on voitu sovaltaa maailmanlaajuisesti, joten hän on matemaatikkona on päässyt osallistumaan tutkimusmatkoille esimerkiksi Madagaskarin sademetsiin ja Grönlantiin.

Ovaskainen valmistui Teknillisestä korkeakoulusta tekniikan tohtoriksi matematiikan alalta vuonna 1998. Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (1998) oli otsikoitu *Asymptotic and Adaptive Approaches to Thin Body Problems in Elasticity*. Työn ohjaaja oli Juhani Pitkäranta.

Väitöskirjansa jälkeen hän sattumalta kuuli Ilkka Hanskin tutkimustyöstä. Varsin nopeasti Hanskin metapopulaatiobiologian tutkimusryhmästä löytyi postdoc-tutkijan paikka. Hän vieraili lukuvuoden 2001–2002 Cambridgen yliopistossa ja perusti Helsingin yliopiston Metapopulaatiobiologian tutkimuskeskukseen oman matemaattisen biologian tutkimusryhmän. Vuonna 2008 hän sai ryhmälleen merkittävän tutkimusrahoituksen Euroopan tutkimusneuvostolta (ERC).
Hän on ollut Metapopulaatiobiologian huippututkimusyksikön johtava tutkija vuodesta 2006 ja johtaja vuodesta 2015. Helsingin yliopiston professuurin ohella Ovaskainen on ollut norjalaisen huippuyksikön vieraileva professori vuodesta 2014. 

Monia Ovaskaisen yksin tai yhdessä työtoveriensa toteuttamia tutkimuksia on ilmestynyt ekologian ja luonnontieteen arvostetuimmissa tiedejulkaisuissa (mukaan luettuna Nature, Science, PNAS).
 
Hänen saamiin tunnustuksiin lukeutuu Suomen Akatemian myöntämä Akatemiapalkinto tieteellisestä rohkeudesta (2009) ja Suomalaisen Tiedeakatemian Väisälän palkinto (2018). Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen Ovaskainen on ollut vuodesta 2013.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Otso Ovaskaisen Google Scholar -profiili  (scholar.google.com)
Ludwig Bohnstedt

**Ludwig Bohnstedt** (27. lokakuuta 1822 Pietari, Venäjä – 3. tammikuuta 1885 Gotha, Saksa) oli pietarinsaksalainen arkkitehti, joka vaikutti Pietarissa ja myöhemmin Saksassa. Hän on suunnitellut myös Suomen Pankin talon Helsingissä.

## Elämä ja suunnittelutyöt
Bohnstedtin isä oli muuttanut Pietariin Saksan Stralsundista. Bohnstedt kävi koulunsa Pietarissa ja opiskeli vuosina 1839–1841 Berliinin yliopistossa ensin filosofiaa ja sitten arkkitehtuuria. Oltuaan Italiassa Bohnstedt palasi synnyinkaupunkiinsa Pietariin ja työskenteli siellä arkkitehtina vuosina 1843–1863. Pietarin taideakatemia myönsi hänelle akateemikon arvon vuonna 1846 ja professorin arvon vuonna 1858, ja lisäksi hän sai hovineuvoksen arvonimen. Bohnstedt suunnitteli 1850-luvun alkupuolella suuriruhtinatar Jelena Pavlovnan tilauksesta lisärakennuksia Oranienbaumin palatsiin. Muita Bohnstedtin Pietarin-vuosinaan suunnittelemia rakennuksia ovat muun muassa Jusupovin kaupunkitalo Liteinyi prospektilla (1852–1858) ja Riian saksalainen teatteri eli nykyinen Latvian kansallisooppera (1860–1863). Viimeksi mainittu paloi vuonna 1882, mutta Bohnstedt oli mukana sen uudelleenrakentamisessa.

Bohnstedt asui vuodesta 1863 Saksan Gothassa, jossa hän toimi kaupungin rakennustoimen asiantuntijavirassa. Tämän kauden huomattavia suunnittelutöitä ovat kirjailija Fritz Reuterin yksityishuvila Eisenachissa ja useat pankkitalot Gothassa. Bohnstedt sai mainetta osallistumalla ahkerasti kansainvälisiin suunnittelukilpailuihin. Hän voitti vuonna 1872 kilpailun Berliinin valtiopäivätalosta, mutta hankkeen lykkäytymisen vuoksi hänen kehuttu suunnitelmansa ei lopulta toteutunut eikä hän menestynyt vuoden 1882 uusintakilpailussa. Hänen toteutuneita kilpailuehdotuksiaan ovat pyhiinvaelluskirkko Portugalissa ja vuosina 1878–1883 rakennettu Suomen Pankki Helsingissä. Bohnstedt osallistui myös Helsingin Kirurgisen sairaalan suunnittelukilpailuun, ja rakennuksen lopulta suunnitellut F. A. Sjöström käytti hänen ehdotustaan pohjana sairaalan yhden paviljongin piirustuksissa.

Bohnstedtin arkkitehtuuri edustaa eri kertaustyylejä, pääosin saksalaista pyörökaarityyliä ja uusrenessanssia mutta myös esimerkiksi uusgotiikkaa, uusbarokkia ja uusbysanttilaista tyyliä. Hänet valittiin vuonna 1874 Berliinin taideakatemian jäseneksi. Bohnstedtin oppilaisiin Pietarissa kuului Viktor Schröter.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sbrinz

**Sbrinz** on sveitsiläinen lehmänmaitojuusto.

Sbrinz-juuston alkuperästä tiedetään varmasti vain vähän. Juustoa on valmistettu jo vähintään keskiajalta lähtien Keski-Sveitsissä, sekä osissa Bernin kantonia. Juusto on mahdollisesti saanut nimensä Bernissä sijaitsevan Brienzin kaupungin mukaan. Toisen teorian mukaan sen nimi on johdettu sanasta *Brenza*, jolla joillakin Italian alueilla viitataan lampaanmaitojuustoon. Sveitsiläisiä juustoja onkin aikanaan viety varsin yleisesti Italiaan ja monet juustoista valmistettiin lampaan- tai vuohenmaidosta.

Nykyisin sbrinz-juustolla on suojattu alkuperänimitys (AOP, appellation d’origine protégée). Suojan perusteella esimerkiksi sen valmistusalue ja valmistustapa on määritelty tarkasti. Juusto valmistetaan lehmän raakamaidosta Luzernin, Schwyzin, Obwaldenin, Nidwaldenin ja Zugin kantonien alueella, sekä kolmessa kylässä Bernin kantonissa, Aargaun kantonin Murin kunnassa ja kolmella tilalla Sankt Gallenin kantonissa. Juustoa valmistettaessa siitä häviää muihin juustoihin verrattuna hyvin paljon vettä. Valmistuva juustomassa leikellään hyvin pieniksi paloiksi ja se lämmitetään 57°C asteeseen. Juustoa suolataan vähintään 15 päivää ja sitä kypsytetään vähintään 16 kuukautta. Juustoa voidaan myydä myös 11 kuukautta kypsytettynä, mutta tuolloin sitä kutsutaan nimellä *Spalen*. Tavallista on kypsyttää juustoa jopa kolme vuotta. Valmis juusto on painoltaan 25–45 ja leveydeltään 45–65 cm. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sbrinz Käse GmbH
Selles-sur-Cher (juusto)

**Selles-sur-Cher** on ranskalainen vuohenmaitojuusto.

Selles-sur-Cher -juusto on saanut nimensä Selles-sur-Cherin kunnalta Ranskan Loir-et-Cherin depratementissa ja juustoa valmistetaan pohjoisen Keski-Ranskan Solognen alueella. Alue on tunnettu varsin kehnosta maaperästään, minkä takia alueella on laidunnettu perinteisesti vuohia. Juustolla on ollut Euroopan unionin nimisuojajärjestelmän mukainen suojattu alkuperänimitys vuodesta 1975 lähtien.

Selles-sur-Cher valmistetaan vuohen täysmaidosta. Juustomassan aikaansaamiseksi käytetään pieni määrä juoksutetta. Valmistunut juustomassa asetellaan muotteihin, jonka jälkeen juustoa kuivataan vuorokauden ajan. Kuivaamisen jälkeen juusto suolataan ja peitellään tuhkalla. Juustoa kypsytetään vähintään kymmenen päivää, jolloin sen pintaan muodostuu sinihometta. Väriltään juusto on valkoista ja rakenteeltaan pehmeää. Juustossa on kuvailtu oleva hasselpähkinän makua ja lievä vuohen ja sienen haju. Juustoa voidaan tarjoilla esimerkiksi juustotarjottimella tai muiden ruokalajien alkupalana. Juusto sopii hyvin yhteen esimerkiksi patongin tai viinin kanssa.

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
*AOP Selles Sur Cher
Peter Hästö

**Peter Alexander Hästö** (s. 15. huhtikuuta 1978 Espoo) on suomalainen matemaatikko. Hän työskentelee Turun yliopiston matematiikan professorina alan opettajakoulutuksen parissa.

Hästö tuli ylioppilaaksi 1997 (Mattlidens gymnasium, IB-linja). Hän opiskeli matematiikkaa Helsingin yliopistossa, josta valmistui ripeästi luonnontieteen kandidaatiksi (1998) ja filosofian maisteriksi (1999). Hän jatkoi filosofian lisensiaatiksi (2002), psykologian kandidaatiksi (2002) ja filosofian tohtoriksi (2003). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (2003) oli otsikoitu *The Apollonian metric and bilipschitz mappings*. Sittemmin hän on opiskellut maisteriksi Cambridgen yliopiston kasvatustieteen tiedekunnasta ja hallintotieteiden kandidaatiksi Itä-Suomen yliopistosta.

Työurallaan Hästö oli Helsingin yliopiston tutkijakoulutettava vuosina 1999–2003, josta ajasta hän opiskeli matematiikkaa Itävallassa Wienin yliopistossa (1999–2000) ja psykologiaa Espanjassa (Univ. Autònoma de Barcelona). Hän oli postdoc-tutkijana Michiganin yliopistossa (Gehring Post doc Fellow, 2003–2004) Yhdysvalloissa ja Norjan teknis-luonnontieteellisessä yliopistossa Trondheimissä (2004–2005). Sitten seurasi tutkijatohtorin tehtävä (2005). Vuodesta 2006 hän on ollut Oulun yliopiston professori, ensin kokoaikaisesti vuosina 2006–2014 ja sen jälkeen osa-aikaisesti 2014–2019. Turun yliopiston professorina hän on toiminut ensin osa-aikaisesti vuosina 2014–2015 ja sitten kokoaikaisesti vuodesta 2015 lähtien.

Hästö on toiminut esimerkiksi Ylioppilastutkintolautakunnan jäsenenä. 

Tunnustuksena työstään Hästölle on myönnetty Suomalaisen Tiedeakatemian Väisälän palkinto (2010). 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Peter Hästön Google Scholar -profiili  (scholar.google.com)
Frank Stapleton

**Francis Anthony "Frank" Stapleton** (s. 10. heinäkuuta 1956 Dublin) on irlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi Irlannin maajoukkueessa 71 ottelua ja teki niissä 20 maalia vuosina 1977–1990. Hän kuului Irlannin joukkueeseen EM-kilpailuissa 1988, jossa hän pelasi kolmessa ottelussa, ja MM-kilpailuissa 1990, jossa hän ei saanut peliaikaa. Seuratasolla hän edusti Arsenalia vuosina 1974–1981 ja Manchester Unitedia 1981–1987 sekä sen jälkeen lyhyempiä aikoja useita eri seuroja, muun muassa alankomaalaista Ajaxia ja ranskalaista Le Havrea.

## Lähteet
Serpa (juusto)

**Serpa** on portugalilainen lampaanmaitojuusto.

Serpa-juustoa valmistetaan Portugalin Serpan ja Bejan kunnissa Alentejon alueella. Alentejo tunnetaan yhtenä Portugalin kuivimmista alueista. Juuston tarkkaa alkuperää ei tunneta. Juuston valmistus lienee aloitettu silloin, kun sen nykyisille tuotantoalueille siirtyi lammaspaimenia uusien laidunalueiden perässä alueen lähiseudulta. 

Juuston valmistukseen käytetään lampaan raakamaitoa, johon lisätään isoartisokasta valmistettavaa uutetta. Maito suodatetaan kankaan läpi ja lämmitetään 35°C asteeseen. Tämän jälkeen juustoon lisätään suolaa ja kasviperäistä juoksutetta. Valmistuva juustomassa puristetaan käsin, muotitetaan ja viedään lopulta kypsymistilaan. Muotit poistetaan päivän kuluttua, jonka jälkeen juustoja käännellään ja niitä pestään maidolla kahdeksasta kymmeneen päivää. Juusto kypsyy tämän työvaiheen jälkeen käärittynä kankaaseen 30–45 päivää.

Valmis juusto on pehmeää ja väriltään kellertävää. Juustolla on mieto käynyt maku ja sillä on myös makea ja kitkerä vivahde. Juustoa tarjoillaan esimerkiksi alkupalana tai jälkiruokana. Juuston kanssa saatetaan tarjoilla esimerkiksi punaviiniä, olutta tai leipää.

## Lähteet
Pullin koulu

**Pullin koulu** on Lohjalla Pullin kylässä sijaitseva alakoulu. Koulussa on 48 oppilasta (kevät 2019) ja seitsemän opettajaa.

## Lähteet
Martin Tauber

**Martin Tauber** (s. 4. marraskuuta 1976) on itävaltalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä.

## Maailmancup

Tauber kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran 22. marraskuuta 1997 Beitostølenissä ollen kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa 105:s. Maailmancupin pisteitä Tauber saavutti ensimmäisen kerran 27. joulukuuta 1998, kun hän oli 24:s vapaan hiihtotavan sprintissä Garmisch-Partenkirchenissä. Palkintokorokkeelle Tauber ylsi maailmancupissa kerran. Hän oli toinen 5. helmikuuta 2006 Davosissa pidetyssä 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa.

## Arvokilpailut

Nuorten MM-kilpailuissa Tauber oli mukana vuosina 1994–1996 yhteensä viidellä matkalla. Paras sijoitus näissä kilpailuissa oli yhdeksäs sija 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa Asiagossa 4. helmikuuta 1996.

MM-kilpailuissa Tauber oli mukana Oberstdorfissa 2005 ja Sapporossa 2007. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa MM-tasolla oli 18. sija vuoden 2005 kilpailujen 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähdössä. Vuoden 2005 MM-kisoissa Tauber hiihti ainoan arvokisaviestinsä, jossa Itävalta sijoittui viidenneksi.

Olympialaisissa Tauber oli mukana Torinossa 2006. Siellä hän hiihti uransa parhaan arvokisasijoituksen ollessaan 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa kahdeksas.

## Kilpailukielto

Keväällä 2007 Kansainvälinen olympiakomitea langetti Tauberille ja viidelle muulle itävaltalaisurheilijalle elinikäisen kilpailu- ja toimitsijakiellon olympialaisiin. Syynä oli dopingaineiden hallussapito Torinon olympialaisissa 2006.

## Lähteet
Palava rakkaus (elokuva)

**Palava rakkaus** on Kirsti Petäjäniemen ohjaama suomalais-virolainen televisioelokuva vuodelta 1997. Sen aiheena on diplomaatti Oskar Kallaksen ja kirjailija Aino Kallaksen vaiheikas rakkaustarina.

*Palava rakkaus* on tyylilajiltaan epookkidraama: sen aikakautena on 1900-luvun alkupuolisko sotineen ja muine levottomuuksineen.

## Juoni
Alussa Aino Krohn ja Oskar Kallas menevät naimisiin, ja nuorikko muuttaa miehensä mukana Viroon. Avioliitto alkaa onnellisena, pariskunta saa lapsia, joista tosin yksi kuolee vauvana. Aino tasapainoilee kirjailijan ja kotiäidin roolien välillä. Oskar puolestaan tekee uraa yliopistossa ja myöhemmin hän saa paikan Postimees-lehden toimittajana, jolloin perhe muuttaa Tarttoon. Rakkaus alkaa säröillä, ja lopulta Aino pakenee avioliittoaan Helsinkiin. Hänellä on romanssi runoilija Eino Leinon kanssa, mutta Krohnin suku puuttuu asiaan, ja tekee lopun romanssista. Oskar saa paikan Viron Lontoon suurlähettiläänä, ja Kallasten liitto saa Englannissa uutta nostetta. Kesiään he viettävät Virossa.

Neuvostoliitto miehittää Viron toisen maailmansodan aikana, mikä merkitsee Viron itsenäisyyden keskeytymistä vuosikymmeniksi ja maan luisumista kommunistidiktatuuriin. Kallasten poika ja tytär kuolevat. Aino ja Oskar pakenevat Tukholmaan, missä Oskar kuolee pian sodan päätyttyä.

## Julkaisut
*Palava rakkaus* sai ensi-iltansa Yleisradio TV1:n Kotikatsomossa loppuvuodesta 1997. Elokuva julkaistiin Yle Areenassa lokakuussa 2018.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
*Helsingin Sanomissa* Jukka Kajava piti *Palavaa rakkautta* sivistyneenä ja ammattitaidolla tehtynä tv-elokuvana, jossa on kuitenkin ongelmia. Se on kovin pitkä, kerronnaltaan paikoin ohut ja sytyttämätön eikä tarina oikein tarjoa tarttumapintaa katsojalle. Hänestä lopputulos ”ei ole loistokas elokuva, muttei huonokaan. Se on kelvollisesti siltä väliltä.”

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yle Areena: Palava rakkaus
Ah Kin

**Ah Kin** ("Auringon mies") oli mayojen nimitys papeille. Ah Kin vastasivat rituaaleissa niiden ihmisten uhrauksesta, joiden sydämet uhrattiin mayojen jumalille. Ylipappi Ah Kin Mai oli papiston johtaja, opettaja, parantaja, astronomi, ennustaja sekä hallitsijan neuvonantaja.

Ennustamiseen erikoistuneita pappeja kutsuttiin nimellä Chilan, mutta Ah Kin -papit lienevät toimineet samoissa tehtävissä. Ennustusten tukena olivat kirjojen kuvakirjoitukset ja luultavasti myös huumausaineiden vaikutuksen alla saadut näyt. Ah Kin -papeilta kysyivät neuvoa niin avioliittoa suunnittelevat kuin heimon johtajat. Pappisvirat olivat pääosin perinnöllisiä, ja papin virka siirtyi isältä pojalle. Kuitenkin pappiskoulutuksen saattoivat saada myös papin tehtäviin soveltuvat ylimysten pojat.

## Lähteet
Dolutegraviiri

**Dolutegraviiri** (C20H19N3O5F2) on orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä HIV-infektioiden hoitamisen. Dolutegraviiri kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.

## Ominaisuudet ja käyttö
Dolutegraviiri sitoutuu HI-viruksen integraasientsyymiin. Sitoutumisessa tärkeässä osassa ovat molekyylin heterosyklisen renkaan happiatomit, jotka kelatoituvat entsyymin sisältämiin magnesiumioneihin. Dolutegraviiri estää integraasin toimintaa ja tällöin viruksen DNA ei pysty integroitumaan osaksi ihmisen DNA-molekyyliä. Lääkeainetta käytetään yhdessä abakaviirin ja lamivudiinin kanssa. Dolutegraviiri hyväksyttiin markkinoille Yhdysvalloissa vuonna 2013 ja Euroopan unionin aueella vuonna 2014.

## Haittavaikutukset
Tyypillisiä dolutegraviirin aiheuttamia haittavaikutuksia ovat pääkipu, huonovointisuus ja ripuli. Myös yliherkkyysreaktiot kuten ihottuma ovat mahdollisia. Vuonna 2018 Euroopan lääkevirasto aloitti selvityksen raskaudenaikaisen dolutegraviirihoidon ja sikiön selkärankahalkion välisestä yhteydestä.

## Lähteet
Morehouse College

**Morehouse College** on Yhdysvaltojen Georgian osavaltion Atlantassa sijaitseva, historiallisesti afroamerikkalaisille miehille tarkoitettu liberal arts college. 

Noin 2&nbsp;200 opiskelijallaan Morehouse College oli 2010-luvun lopulla suurin neljästä jäljellä olevasta vain miehille tarkoitetusta collegesta Yhdysvalloissa; muut ovat Hampden-Sydney College (Hampden Sydney, Virginia), Saint John’s University (Collegeville, Minnesota) ja Wabash College (Crawfordsville, Indiana).

Morehouse College tunnetaan ihmisoikeustaistelija Martin Luther Kingin entisenä opinahjona. King suoritti siellä sosiologian bachelor-tutkinnon 1948. Salamurhan uhriksi joutuneen Kingin hautajaisten muistotilaisuus pidettiin Morehouse Collegessa 9. huhtikuuta 1968.

Vuonna 2019 Morehouse College nousi otsikoihin, kun sen entinen opiskelija, Yhdysvaltojen rikkaimmaksi afroamerikkalaiseksi arvioitu sijoittaja Robert F. Smith lupasi valmistujaispuheessaan maksaa kaikkien 396:n sinä keväänä valmistuvan nuorukaisen opintolainat, yhteissummaltaan noin 36 miljoonaa euroa. Lukuvuoden opiskelu Morehousessa maksaa asumis- ja muine kuluineen noin 43&nbsp;000 euroa.

Morehousen tunnettuja entisiä opiskelijoita ovat myös liikemies ja poliitikko Herman Cain, näyttelijä Samuel L. Jackson ja elokuvaohjaaja Spike Lee. Vuonna 1979 oppilaitos nimesi kunniatohtorikseen Zimbabwen itsenäisyystaistelijan Joshua Nkomon.

Koulun urheilujoukkueet tunnetaan nimellä Maroon Tigers, joka tulee koulun tunnusväristä, tumman ruskeanpunaisesta. Myös koulun opiskelijalehti on nimeltään *The Maroon Tiger*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Adenin protektoraatti

**Adenin protektoraatti** (, ) oli Britannian protektoraatti Etelä-Arabiassa. Protektoraatti kehittyi Adenin siirtomaan takamaasta sen jälkeen, kun Britannia oli valloittanut Adenin vuonna 1839. Alue oli Britannian protektoraattina 1960-luvulle asti. Vuonna 1940 protektoraatti jaettiin hallinnollisista syistä läntiseen ja itäiseen protektoraattiin. Vuodesta 1967 niiden alueet yhdessä entisen Adenin siirtomaan kanssa muodostivat Jemenin demokraattisen kansantasavallan, josta yleisesti käytettiin nimitystä *Etelä-Jemen*. Nykyisin alue kuuluu Jemeniin. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lily

**Lily** on englantilainen naisen etunimi, joka johtuu liljaa tarkoittavasta englannin kielen sanasta *lily*. Nimestä on englanninkielisissä maissakin käytössä myös monia muunnelmia, kuten Lilian, Liliana ja Lilly. Nimen suomenkielinen vastine on Lilja.

Nimi Lily on jonkin verran käytössä Suomessakin ja on viime vuosikymmeninä yleistynyt. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan se on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu noin 1150 henkilölle, joista suurin osa on syntynyt vuoden 2000 jälkeen.  Vuodesta 2020 lähtien Lilyn nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 20. toukokuuta.

## Tunnettuja Lily-nimisiä

* Lily Afshar (1960–2023), iranilais-yhdysvaltalainen kitaristi
* Lily Allen (s. 1985), englantilainen poplaulaja, lauluntekijä ja näyttelijä
* Lily Carlstedt, *Lily Kelsby* (1926–2002), tanskalainen keihäänheittäjä
* Lily Castel, oik. *Alice van Acker* (s. 1937), belgialainen laulaja
* Lily Cole (s. 1988), brittiläinen huippumalli ja näyttelijä
* Lily Collins (s. 1989), brittiläis-yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli
* Lily-Rose Depp (s. 1999), ranskalais-yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli
* Lily Gladstone (s. 1986), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Lily Hanson (s. 1983), yhdysvaltalainen kirjailija ja koomikko
* Lily James, oik. 'Lily Thomson* (s. 1989), englantilainen näyttelijä
* [[Lily Kronberger]] (1890–1974), unkarilainen taitoluistelija
* [[Lily Leino]], amerikansuomalainen toimittaja ja kääntäjä
* [[Lily Loveless]] (s. 1990), englantilainen näyttelijä
* [[Lily Luik]] (s. 1985), virolainen kestävyysjuoksija, [[Leila Luik|Leila]] ja [[Liina Luik]]in kolmoissisar
* [[Lily Nabet]] (s. 1999), yhdysvaltalainen jalkapalloilija
* [[Lily Owsley]] (s. 1994), brittiläinen maahockeypelaaja
* [[Lily Parr]] (1905–1978), englantilainen jalkapalloilija
* [[Lily Pons]] (1898–1976), ranskalais-yhdysvaltalainen koloratuurisopraano
* [[Lily-Marlene Puusepp]] (s. 1983), suomalainen harpisti
* [[Lily Rabe]] (s. 1982), yhdysvaltalainen näyttelijä
* [[Lily Saxén]] (1861–1927), suomenruotsalainen runoilija
* [[Lily Tomlin]] (s. 1939), yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä
* [[Lily Weiding]] (1924–2021), tanskalainen näyttelijä

== Lily sukunimenä ==

* [[Morgan Lily]] (s. 2000), yhdysvaltalainen näyttelijä

== Kuvitteellisia Lily-nimisiä ==

* [[Lily Aldrin]], lastentarhanopettaja tv-sarjassa *Ensisilmäyksellä*
* [[Lily Potter]], o.s. Evans, Harry Potterin äiti [[J. K. Rowling]]in kirjasarjassa *Harry Potter*
* [[Lily Luna Potter]], Harry Potterin ja Ginny Weasleyn tytär sarjan jatko-osassa *Harry Potter ja kirottu lapsi''

## Nimen muita merkityksiä

* Lily, Trendi-lehden verkkoyhteisö

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bodyguard – Henkivartija

**Bodyguard – Henkivartija** (*Bodyguard*) on brittiläinen jännityssarja, jonka on luonut Jed Mercurio. Kuusiosaisen sarjan pääosissa ovat Richard Madden ja Keeley Hawes. Se kertoo Suur-Lontoon poliisitoimessa työskentelevästä ylikonstaapeli David Buddista, joka määrätään sisäministeri Julia Montaguen henkivartijaksi.

*Bodyguardia* alettiin esittää BBC:llä 26. elokuuta 2018. Se oli kanavan katsotuin draamasarja yli kymmeneen vuoteen. Sarjan kansainvälisestä levityksestä vastaa Netflix. Suomessa sarjan on esittänyt Yle.

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Bahlan linnoitus

**Bahlan linnoitus** () on linnoitus Hajarvuoristossa, Omanin Al-Dakhiliyyan kuvernoraatin Bahlan kaupungissa. Se on yksi alueen neljästä linnoituksesta. Bahlan linnoituksen rakensi keitaan läheisyyteen Bani Nabhan -heimo 1100–1400-luvuilla. Se on rakennettu kiviperustalle, ja seinät ja tornit on rakennettu savitiilestä. Se valittiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1987.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Suitsukepolku

**Suitsukepolku** on Omanin Dhofarissa sijaitseva osa suitsuketietä, joita pitkin vietiin Lähi-idästä Intiaan kauppatavaraa. Alueella kasvaa *[[Boswellia sacra]]* -puita, joiden pihkasta saadaan suitsukkeina käytettävää olibaanihartsia. Suitsukepolku oli tämän aineen tärkeä kauppareitti antiikin aikana sekä keskiajalla. Polku ja siihen liittyvä alue liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 2000. Suojellun alueen koko on noin 850 hehtaaria ja sen suoja-alue on hieman yli 1200 hehtaaria.

## Lähteet
Mayapán

**Mayapán** on mayojen rauniokaupunki, joka sijaitsi noin 55 kilometrin päässä nykyisestä Méridan kaupungista. Mayapánista tuli yksi alueen merkittävimmistä kaupungeista jälkiklassisella kaudella eli noin 900–1519. Mayapánin muurein ympäröity kaupunki oli rakennettu suuren kaivon ympärille. Sen arkkitehtuuri ja kuvataide muistutti Chichén Itzáa, joskaan ei ollut yhtä loisteliasta.

Noin 3 600 Mayapánin rakennusta on kaivettu esiin, joista suurin osa on asuintaloja. Pääaukion luona on suuri pyramidi, Castillo, siitä etelään temppeli, jossa on ympyränmuotoinen pohjakaava. Itäpuolella on pylvästemppeli. Kaksi tärkeintä rakennusryhmää oli ryhmitelty suorakulmaisen pihan ympärille, ja ne oli yhdistetty toisiinsa penkereellä, joka on osin säilynyt.

Mayapán oli liitossa Uxmalin and Chichén Itzán kaupunkien kanssa, ja Chichén Itzán rappeuduttua Mayapánista tuli Jukatanin johtava poliittinen ja uskonnollinen keskus. Sen kukoistus kesti vuodesta 1200 vuoteen 1450, jolloin kaupunkia yksinvaltiaina hallinneet Cocom-päälliköt syrjäytettiin ja kaupunki hylättiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Roomalaismysteerit

**Roomalaismysteerit** (*The Roman Mysteries*) on Caroline Lawrencen kirjoittama lapsille ja nuorille suunnattu 17-osainen romaanisarja. Sarjan kirjat ilmestyivät vuosina 2001–2009. Kaikki kirjat on kustantanut Orion Books. Sarjaa ovat kuvittaneet muuan muassa Fred van Deelen, Peter Sutton ja Richard Carr. Vain kolme ensimmäistä kirjaa, *[[Ostian koirat]]*, *[[Vesuviuksen salaisuudet]]* ja *[[Pompejin merirosvot]]* on suomennettu. 

Kirjojen tapahtumat sijoittuvat 70-luvun ja 80-luvun vaihteeseen. Sarjan toisessa osassa *Vesuviuksen salaisuudet* kuvaillaan Vesuviuksen purkaus. Kirjan viimeinen osa, jota ei ole vielä suomennettu, sijoittuu vuoteen 81. Sarjan päähenkilö on 12-vuotias Flavia Gemina. Hänen ystäviään ovat Jonatan ben Mordokai, Lupus sekä orjatyttö Nubia. He ratkaisevat sarjassa monia mysteereitä. Sarjassa esiintyy näiden lisäksi myös useita muita hahmoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Verkkosivut
Union Institute & University

**Union Institute & University** (**UI&U**) on yksityinen tutkimusyliopisto Yhdysvaltojen Ohion osavaltion Cincinnatissä. Sillä on kampukset myös Kalifornian Sacramentossa ja Floridan Miamissa.

Yliopisto juontaa juurensa vuonna 1964 perustettuun yhteistyöjärjestöön *The Union for Research and Experimentation in Higher Education*, lyhyemmin Union Institute, jonka perustivat Antioch College, Bard College, Goddard College, Chicago Teachers North, Monteith Masson, New College at Hofstra University, Sarah Lawrence College, Shimer College ja Stephens College. Se otti innoitustaan Britannian avoimesta yliopistosta, Oxbridge-huippuyliopistoista ja muista brittiläisen korkeakoulutuksen instituutioista etsiessään uusia tapoja saattaa ihmisiä korkeakoulutuksen piiriin. Union Institute toimi aluksi Antioch Collegen yhteydessä Ohion Yellow Springsissä, kunnes se vuonna 1977 siirtyi Cincinnatiin. 1900-luvun loppuvuosikymmeninä Union Institute perusti kampukset myös Kaliforniaan ja Floridaan. Vuosituhannen vaihteen jälkeen se osti Montpelierin ja Brattleboron kaupungeissa toimivan Vermont Collegen ja otti nykyisen nimensä Union Institute & University.

UI&U:n tunnettuja entisiä opiskelijoita ovat Jamaikan entinen pääministeri Portia Simpson-Miller ja Harman International Industries -yhtiön perustaja Sidney Harman.

## Lähteet
Saarikaari

**Saarikaari** on tuliperäinen saariketju, joka syntyy kun merenpohja työntyy mantereisen laatan alle. Sukellettuaan Maan vaippaan merenpohja sulaa osittain ja muodostaa magmaa. Kohtaan syntyy merellinen alityöntövyöhyke, ja vaipasta nouseva jäykkä magma synnyttää mantereen puolelle saarikaaren.

## Esimerkkejä

* Aleutit
* Kuriilit
* Japanin saaristo
* Riukiusaaret
* Filippiinit
* Sundasaaret
* Andamaanit ja Nikobaarit
* Izusaaret
* Ogasawarasaaret
* Mariaanit
* Bismarckinsaaret
* Salomonin saaristo
* Uudet-Hebridit
* Tonga
* Antillit
* Eteläiset Sandwichsaaret
* Helleeninen kaari
* Eteläisen Egeanmeren vulkaaninen kaari

## Lähteet
Pompejin merirosvot

**Pompejin merirosvot** (*The Pirates of Pompeii*) on *[[Roomalaismysteerit]]*-kirjasarjan kolmas osa. Sen on kirjoittanut Caroline Lawrence. Kannen on piirtänyt muuten Peter Sutton, paitsi että kannen yläreunan mosaiikit ovat Fred van Deelanin työtä. Kirjan on julkaissut Orion Publishing Group 1. huhtikuuta 2002 Lontoossa Britanniassa. Sen on kääntänyt suomeksi Pekka Tuomisto, ja suomenkielinen laitoksen on julkaissut 2005 WSOY.

## Juoni
Kirja alkaa siitä, mihin sen edeltäjä *[[Vesuviuksen salaisuudet]]* jäi. Sen ensimmäisessä kohtauksessa Jonatan ben Mordokai on haavoittunut vakavasti tulivuorenpurkauksessa, ja makaa eräänlaisessa koomassa. Päähenkilö Flavia Gemina sekä orjatyttönsä Nubia lähtevät etsimään kukkaa lääkkeeksi Jonatanille. He löytävät kukkien yhteydessä pienen tytön yksin luolasta. Tämä kertoo kuinka kaksi miestä sieppasivat hänen isoveljensä. Flavia ja Nubia vievät tytön pakolaisleiriin. Pakolaisleirissä oli enimmäkseen Vesuviuksen purkauksen vuoksi kotinsa ja/tai omaisensa menettäneitä ihmisiä. Pakolaisleiristä löytyvät myös pikkutytön, eli Julian isovanhemmat. Julian isovanhemmat ovat suunniltaan Julian isoveljen Rufuksen sieppauksesta. Flavia kumppaneineen lupaa etsiä Rufuksen takaisin perheelleen. He saavat kuulla myös, että Apollo-niminen poikakin on kadonnut ja kenties siepattu. 

Tämän jälkeen Flavia ja Nubia lähtevät tohtori Mordokain teltalle. Siellä tohtori Mordokai hoitaa Jonatania, joka ei vieläkään osoita juurikaan elonmerkkejä. Teltassa ovat myös Jonatanin isosisko Mirjam, joka menetti lähes kaikki hiuksensa purkauksessa, sekä Flavian setä Gaius, joka on ihastunut Mirjamiin. Illalla Nubia soittaa hiulua teltassa. Joukko pakolaisia kerääntyy teltan ulkopuolelle, ja osa heittää kolikoita Nubialle. Kaunis musiikki myös virkistää Jonatanin, joka herää koomasta. Yöllä Nubia näkee painajaista. Hän herää, ja menee teltan pihalle katselemaan tähtiä. Sitten hän tapaa yön pimeydessä karanneen orjan. Orjan nimi on Kuanto, ja hän kertoo että jos hänet saadaan kiinni, hän joutuu ristille. Kuanto houkuttelee myös Nubiaa karkaamaan hänen mukanaan. Kuanto on Nubian mielestä komea, ja hän antaa Nubialle jotakin. Nubia antaa miehelle vastalahjaksi toisen korvakorunsa. Lupus on Nubian tietämättä herännyt, ja vakoilee noita kahta. Vaikka hän ei saa hiljaisesta puheesta selvää, hän näkee kuitenkin kaiken. 

Seuraavana aamuna Flavia kertoo Jonatanillekin aikovansa selvittää kadonneiden lasten arvoituksen. Lupus menee venerannalle ja alkaa vakoilla siellä olevien miesten puheita. Hän kuulee, kuinka yksi miehistä puhuu Felixistä ja Melissasta. Nimenomaan Melissa-niminen tyttö on kadonneiden joukossa! He alkavat siksi epäillä että syyllinen olisi Publius Pollius Felix, joka on yksi Gaiuksen patronuksista. Lopulta selviää, että syyllisiä ovatkin ilkeä orjakauppias ja Kuanto, joka huijasi Nubiaa, jotta orjakauppias voisi myydä hänet orjamarkkinoilla.

## Lähteet
Vesuviuksen salaisuudet

**Vesuviuksen salaisuudet** (engl. *Secrets of Vesuvius*) on Caroline Lawrencen vuonna 2001 ilmestynyt romaani ja *[[Roomalaismysteerit]]*-kirjasarjan toinen osa. Vesuviuksen salaisuudet on jatkoa *[[Ostian koirat]]*-kirjalle. Kirjan keskeisimmät tapahtumapaikat ovat Stabiae, Pompeji ja Ostia.

## Juoni

Flavia Gemina ja hänen ystävänsä Jonatan, Nubia ja Lupus pelastavat merestä Plinius-nimisen amiraalin, joka lupaa johdattaa lapset arvokkaan aarteen jäljille. He matkaavat Flavian sedän Gaiuksen maatilalle Stabiaen ja Pompejin väliin. Mukaan lähtevät myös Flavian kreikkalainen opettaja Ariston, Jonatanin isä Mordokai sekä Miriam, Jonatanin isosisko. Seurue huomaa kauhuissaan, että Vesuvius on purkautumaisillaan, ja suunnittelevat pakomatkaa. Osa asukkaista kuitenkin asuu tulivuoren vieressä, ja seurue joutuu hajaantumaan ja keräämään asukkaita sotalaivoihin. Osa asukkaista kuitenkin pelastetaan liian myöhään, kuten amiraali Plinius, Rectina ja hänen tyttärensä Clio. Flavia ja hänen ystävänsä ja sukulaisensa pääsevät turvaan juuri ennen Vesuviuksen purkautumista.

## Henkilöt

* Flavia Gemina, 12-vuotias roomalaistyttö, kirjan päähenkilö
* Jonatan ben Mordokai, juutalaispoika, Flavian ystävä
* Nubia, afrikkalainen orjatyttö
* Lupus, mykkä katupoika
* Miriam, Jonatanin isosisko
* Mordokai ben Ezra, Jonatanin ja Miriamin isä
* Marcus Flavius Geminus, Flavian isä, merikapteeni
* Gaius Flavius Geminus, Flavian setä
* Ariston, Flavian kreikkalainen opettaja
* Clio, Flavian ystävä
* Plinius, amiraali, jonka lapset pelastivat hukkumasta
* Rectina, Clion äiti
* Vulcanus, seppä
* Gutta, Pliniuksen orja

## Lähteet
Perunalimppu

**Perunalimppu** on tavallisesti hapanimelä eli happamaksi ja makeaksi maustettu leipä, jonka yhtenä ainesosana on soseutetut jauhoiset perunat. Hiivalla kohotettavassa limpussa käytetään nesteenä vettä ja esimerkiksi kermaviiliä tai niiden sijasta piimää. Vehnä- tai hiivaleipäjauhojen eli tummien vehnäjauhojen lisäksi leivän raaka-aineena käytetään ruisjauhoja tai ruissihtijauhoja ja joskus myös ohrajauhoja. Maltaiden ja siirapin lisäksi sekaan voidaan laittaa myös hapanleipäpaloja. Paistamisen loppuvaiheessa perunalimput voi halutessaan voidella veden ja siirapin seoksella. Limput säilyvät sellaisenaan useita päiviä, mutta ne voidaan myös pakastaa.

## Lähteet
Batin, Al-Khutmin ja Al-Aynin arkeologiset alueet

**Batin, Al-Khutmin ja Al-Aynin arkeologiset alueet** on joukko alueita, joilta löytyy useita nekropoleja. Hautapaikat ovat 3000–luvulta eaa. Arkeologiset alueet sijaitsevat Al-Zahiran kuvernoraatissa, Omanin luoteisosassa. Merkittävin alue on Bat, joka sijaitsee 24 kilometriä Ibrin kaupungista itään. Al-Khutm sijaitsee kaksi kilometriä Batista länteen ja Al-Ayn 22 kilometriä Batista lounaaseen. Batissa on seitsemän hautapaikkaa. Al-Khutmissa sijaitsee torni ja Al-Aynissa nekropoli. Alueet valittiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1988.

## Lähteet
Qalhat

**Qalhat** tai **Galhat** () on muinainen satamakaupunki Omanin Ash-Šarqiyyan eteläisessä kuvernoraatissa. Se sijaitsee noin 20 kilometriä Surin kaupungin pohjoispuolella ja Arabianmeren rannalla. Kaupunkia ympäröi muurit, joskin myös muurien ulkopuolella olevat hauta-alueet lasketaan kuuluvaksi kaupunkialueeseen. Aikanaan se oli tärkeä kaupunki Intian ja Lähi-idän välillä. Qalhat valittiin maailmanperintöluetteloon vuonna 2018. Suojellun alueen koko on noin 76 hehtaaria ja suoja-alueen koko 180 hehtaaria.

## Lähteet
Ostian koirat

**Ostian koirat** (engl. *The Thieves of Ostia*) on Caroline Lawrencen vuonna 2001 ilmestynyt romaani ja *[[Roomalaismysteerit]]*-kirjasarjan ensimmäinen osa. Kirjan tapahtumat sijoittuvat Rooman keisarin Vespasianuksen valtakaudelle. Kirjan keskeisin tapahtumapaikka on Ostia.

## Juoni

Roomalaistyttö Flavia Gemina huomaa isänsä kadottaneen Castoria ja Polluxia esittävän sormuksen. Flavian äiti oli antanut sormuksen miehelleen ennen kuolemaansa. Flavia löytää sormuksen variksen pesästä, johon varis on tuonut muitakin varsin arvokkaita koruja. Paluumatkalla lauma villikoiria alkaa ajaa Flaviaa takaa, kunnes juutalaispoika Jonatan ben Mordokai pelastaa hänet ja vie Flavian kotiinsa, jossa ovat Jonatanin isä Mordokai ja perheen vanhin lapsi, Miriam. Syntymäpäivänään Flavia lähtee isänsä kanssa myymään variksen pesästä löytyneet korut pankille ja saa niistä 600 sestertiusta. Flavia päättää ostaa rahoilla afrikkalaisen Nubia-tytön orjakauppias Venaliciukselta, joka on myymässä orjia Ostian aukiolla. Samana päivänä Flavia viettää syntymäpäiväjuhliaan, kutsuen kemuihin myös Mordokain, Jonatanin, Miriamin ja Nubian. Muutaman päivän kuluttua selviää, että joku on tappanut Jonatanin Bobas-koiran, ja ystävykset alkavat oitis tutkia mysteeriä. He löytävät mykän Lupus-pojan puusta villikoirien ajamana. Lopulta Flavia hoksaa syylliseksi Libertuksen, joka oli surmannut Bobaan lisäksi muitakin Ostian koiria. Yksi villikoirista synnyttää kaksi pentua, joiden nimiksi annetaan Nipur ja Tigris.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* https://romanmysteries.fandom.com/wiki/The_Thieves_of_Ostia
Ha’ilin kalliotaide

**Ha’ilin kalliotaide** () on Ha’ilin provinssissa, Saudi-Arabian pohjoisosassa sijaitseva alue, jolta löytyy paljon kalliotaidetta. Taidetta on kahdessa paikassa: toinen on Jubbahin kaupungissa Jabel Umm Sinman vuoressa ja toinen Al-Shuwaymisin kaupungissa Al-Manjor and Raatissa. Ensimmäinen alue sijaitsee noin 90 kilometriä Ha’ilin kaupungista luoteeseen ja jälkimmäinen 250 kilometriä etelään Ha’ilista. Umm Sinmanissa oli aikoinaan järvi, joka oli tärkeä alueen asukkaille ja eläimille. Petroglyfit kuvaavat erityisesti elämää veden äärellä. Alueet valittiin maailmanperintöluetteloon vuonna 2015.

## Lähteet
A. B. Tammivaara

**Alfons (Affi) Bernhard Tammivaara**, vuoteen 1906 **Ekberg**  (28. maaliskuuta 1893 Tampere – 20. lokakuuta 1958 Jämsänkoski) oli suomalainen diplomi-insinööri, joka toimi Rauman kaupunginjohtajana.

## Henkilöhistoria
Tammivaaran vanhemmat olivat kirjanpitäjä Karl Henrik Tammivaara ja Julia Eufrosyne Appelgrén ja puoliso vuodesta 1922 Signe Salome Malmgrén. Tammivaara tuli ylioppilaaksi 1913 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1921. Hän toimi tie- ja vesirakennuspiirin insinöörinä Oulussa 1921–1925 ja kaupungininsinöörinä Lappeenrannassa 1925–1929, Hämeenlinnassa 1929–1935 ja Raumalla 1935–1937. Rauman kaupunginjohtaja Tammivaara oli 1937–1956 mutta työskenteli vielä eläkkeellä TVH:n Hämeen piirin palveluksessa johtaen muun muassa Tampereen lentokentän laajennustöitä. Tammivaara kuoli sairuaskohtaukseen tarkastusmatkalla Jämsänkoskella.

## Julkaisuja
* *Asemakaavalaki ja rakennussääntö*, 1932, T. Malinen, H. Andersin, A. B. Tammivaara, A. G. Linnavuori
* *Uuden-Lahden kunnalliskoti*, 1937,  A. R. Alho, Juho Virtanen, A. B. Tammivaara
* *Raumo förr och nu*, 1945,  Aina Lähteenoja, A. B. Tammivaara

## Lähteet
Robert Austerlitz

**Robert Austerlitz** (13. joulukuuta 1923 – 9. syyskuuta 1994) oli yhdysvaltalainen kielitieteilijä.

## Elämäkerta
### Lapsuus ja nuoruus
Robert Austerlitz syntyi Romanian Bukarestissa saksankieliseen perheeseen. Hänen isänsä oli itävaltalainen ja äitinsä yhdysvaltalainen. Austerlitzin ollessa neljävuotias hänen perheensä muutti Brașoviin. Hän kävi saksankielistä alkeiskoulua neljä vuotta eikä oppinut romaniaa ennen kuin alkoi opiskella romaniankielisessä lukiossa. Vanhemmat erosivat hänen ollessaan lapsi, jolloin tehtiin sopimus, että 15-vuotiaana Austerlitz muuttaisi äidilleen New Yorkiin.

Vuonna 1938 Austerlitz muutti New Yorkiin äitinsä luo, missä hän opiskeli Stuyvesant high schoolissa vuoteen 1941 asti. Vuonna 1943 hän palveli armeijassa vuoteen 1945, jolloin hänet kotiutettiin. Sota-aikana Austerlitz osallistui Normandian maihinnousuun ja jäi sotavangiksi yhdeksän kuukauden ajaksi.

### Yliopisto-opinnot
Austerlitz aloitti yliopisto-opintonsa New Orleanssissa sijainneessa pienessä jesuiittayliopistossa nimeltä Loyola, jossa hän opiskeli puolivuotta. Sen jälkeen hän jatkoi New Yorkiin, jossa hän aloitti New School for Social Research -yliopistossa filosofian opinnot. Austerlitz suoritti opintoja myös Columbian yliopistossa, jossa muinaisenglantiin perehtynyt professori houkutteli hänet opiskelemaan kielitiedettä.

Vuonna 1947 Austerlitz tapasi unkarinamerikkalaisen kielitieteilijä János Lotzin, joka sai hänet kiinnostumaan uralistiikasta. Lotz opetti unkaria ja samojedia. Valmistuttuaan New Schoolista kandidaatiksi (B.A.) Austerlitz pääsi Columbian yliopistoon opiskelemaan kielitiedettä vuosina 1949–1951, jossa hänestä tuli maisteri (MA) 1950.

Lotzilta Austerlitz kuuli M. A. Castrénista, mikä sai hänet kiinnostumaan siperialaisesta ketin kielestä. Castrénin käsikirjoitukset ja ketinkielen tutkimus sai Austerlitzin matkaamaan Suomeen 1951. Suomessa hän opiskeli suomalais-ugrilaisia ja turkinsukuisia kieliä vuoteen 1953, jonka jälkeen hän matkusti Japaniin. Japanissa Austerlitz opiskeli giljakkia vuoden ajan.

Vuonna 1955 Austerlitz väitteli tohtoriksi Columbian yliopistossa ostjakkien ja vogulien kansanrunouden metriikasta.

### Ura ja kunnianosoitukset
Austerlitz toimi Columbian yliopiston kielitieteen ja uralistiikan professorina vuosina 1958–1993. Hän tutki muun muassa pohjois-Japanin, New Mexicon ja Alaskan alkuperäiskansojen kieliä ja Unkarin romaniväestön kansanperinnettä.

Urho Kekkonen myönsi Austerlitzille Suomen Leijonan ritarikunnan kunniamerkin 1969.

### Kuolema
Austerlitz kuoli syöpään 1994.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Robert Austerlitz kansallisbiografiassa
Kenorland

**Kenorland** oli muinainen jättiläismanner. Sen on arveltu muodostuneen arkeeisen ajan lopulla noin 2,7 miljardia vuotta sitten ja hajonneen proterotsooisen ajan alkupuolella 2,3–2,1 miljardia vuotta sitten.

Kenorland koostui useasta alkumantereesta. Keskellä oli Baltica eli nykyinen Pohjois-Eurooppa, ja sen ympärillä olivat Laurentia, Pilbara, Yilgarn ja Kalahari.

## Lähteet
Euroopanhumalapyökki

**Euroopanhumalapyökki** (*Ostrya carpinifolia*) on humalapyökkien (*Ostrya*) suvun ainoa Euroopassa luonnonvaraisena kasvava laji.

## Kuvaus
Euroopanhumalapyökki on kesävihanta lehtipuu, joka voi kasvaa 24 metrin korkuiseksi. Sen latvus on kartiomainen tai epäsäännöllinen ja sen kuori on karkea ja suomuinen. Koivumaiset sahalaitaiset lehdet ovat 3–10 cm pitkiä. Kukinnot ovat norkkoja, joista koiraspuoliset ovat 5–10 cm pitkä ja naaraspuoliset 2–5 cm. Siemenet ovat pieniä, 2–4 mm pitkiä pähkinöitä.

## Levinneisyys
Euroopanhumalapyökkiä kasvaa eteläisessä ja kaakkoisessa Euroopassa sekä Lähi-idässä Libanonissa, Italiassa, Ranskassa, Itävallassa, useissa Balkanin maissa, eteläisessä Sveitsissä sekä Turkissa.

## Käyttö
Euroopanhumalapyökin puuaines on hyvin kovaa ja raskasta, ja sitä on perinteisesti käytetty työkalujen kuten käsihöylien valmistukseen. 
Joidenkin päiväperhoslajien toukat käyttävät humalapyökkien lehtiä ravintonaan.

## Kuvia

Tiedosto:Ostrya carpinifolia legno.jpg|Euroopanhumalapyökin puuainesta.
Tiedosto:Ostrya carpinifolia MHNT.BOT.2004.0.156.jpg|Euroopanhumalapyökin pähkinöitä.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* GRIN database: ''Ostrya carpinifolia''
* Scheda botanica: ''Ostrya carpinifolia''
* ''Ostrya carpinifolia'' European Forest Genetic Resources Programme (EUFORGEN)
Suomenlinnan vankila

**Suomenlinnan vankila** on vuonna 1971 Helsingin Suomenlinnassa toimintansa aloittanut avovankila. Se tunnettiin aiemmin Suomenlinnan työsiirtolana. Vankila sijaitsee kirkkosaaren eli Ison-Mustasaaren eteläpäässä. Vankila on perustettu Suomenlinnan peruskorjaus- ja entisöintitöitä varten; yhteistyötä tehdään opetus- ja kulttuuriministeriöön kuuluvan Suomenlinnan hoitokunnan kanssa. Paikallisesti *Konnala*na tunnetun avovankilan vangit työskentelevät arkipäivisin ohjatusti erilaisissa tehtävissä ympäri saarta. Erityisesti he korjaavat Suomenlinnan rakennuksia ja kivetyksiä tai hoitavat saaren maisemaa.  

Keskivankiluku vuonna 2017 oli 137. Vuonna 2020 vankipaikkoja oli 90 vangille. Suomenlinnaan sijoitetaan lähinnä tuomionsa loppuvaihettaan suorittavia vankeja. Osa vangeista myös opiskelee vankeusaikanaan.

Vankilan henkilöstöön kuuluu noin 30 ihmistä. Vankilaa johtaa Sinikka Saarela.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  Miika Viljakainen (16.4.2015) Yhdysvalloissa hämmästellään suomalaista avovankilaa: Puputerapiaa ja puuhastelua kasvihuoneessa (is.fi)
* Suomenlinnan vankilan majoitusrakennukset - Kari Järvinen and Merja Nieminen Arkkitehdit SAFA  (woodarchitecture.fi)
Sikinos (kaupunki)

**Sikinos** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Sikinoksen saarella Kreikassa. Sen kaupunkikeskus sijaitsi noin 4,5 kilometriä lounaaseen nykyisestä Síkinoksen kylästä. 

## Maantiede

Sikinoksen poliksen kaupunkikeskus sijaitsi samannimisen saaren lounaisosassa lähellä saaren länsirannikkoa. Se oli rakennettu nykyiselle Agía Marínan huipulle linnuntietä noin 4,5 kilometriä lounaaseen nykyisestä Síkinoksen kylästä eli Chórasta. Nykyisen nimensä huippu on saanut siellä olevasta Pyhälle Marinalle (Pyhä Margareeta) omistetusta kirkosta.

Sikinoksen poliksen alueeseen kuului koko Sikinoksen saari, eikä sillä ollut muita poliksia. Saari luettiin antiikin aikana yleensä Kykladeihin, kuten nykyäänkin. Strabon ja Stefanos Byzantionlainen lukivat sen kuitenkin Kreetan lähisaariin. Saarelta ei tunneta kaupungin lisäksi muita antiikin aikaisia asutuspaikkoja.

## Historia

Sikinoksen saaren alkuperäiseksi nimeksi mainitaan *Oinoe* () sen viinintuotannon ansiosta. Kreikkalaisessa mytologiassa saari sai myöhemmän nimensä Lemnoksen kuninkaan Thoaksen ja saaren henkilöitymän najadinymfi Oinoen pojasta Sikinoksesta. Myytin mukaan Lemnokselta paennut Thoas ajelehti saarelle puunrungossa.

Sikinoksen kaupunki oli alun perin oletettavasti joonialaisten siirtokunta. Nämä asuttivat saaren noin 900-luvulla eaa. Solon viittasi noin 604 eaa. Sikinokseen ikään kuin merkityksettömän paikan ruumiillistumana. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Sikinētēs* () tai *Sikinitēs* (). 

Persialaissotien aikaan Sikinos oli Persian vallan alla. Klassisella kaudella 400-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla Sikinos kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 418/417–416/415 eaa. Jossain välissä 400-lukua eaa. saaren sanotaan tulleen doorilaisten asuttamaksi. 300-luvulla eaa. Sikinos kuului toiseen Ateenan liittoon. Piirtokirjoitusten perusteella kaupungissa tiedetään olleen bule eli neuvosto ja demos eli kansankokous.

Kaupungin paikalla ei ole tehty arkeologisia kaivauksia.

## Rakennukset ja löydökset

Sikinoksen kaupunkikeskuksen paikalta on löydetty joitakin jäänteitä kaupungista, kuten agoraa julkisine rakennuksineen sekä muureja. Lyödökset ajoittuvat pääosin hellenistiselle ja roomalaiselle kaudelle.

Saaren ainoa merkittävämpi antiikin aikainen rakennusjäänne on roomalaisaikainen hautamuistomerkki 200-luvulta jaa. Rakennus on tunnettu myös Apollon Pythioksen temppelinä, koska se oli ilmeisesti tässä käytössä myöhemmin; tähän viittaa paikalta löydetty piirtokirjoitus. Rakennus yhdisteli doorilaista ja joonialaista tyyliä, ja sen julkisivussa oli kaksi pylvästä (*distylos in antis*). Antiikin aikainen rakennus on myöhemmin tehty osaksi Episkopín luostaria sen kirkoksi. Rakennus sijaitsee samalla vuorenharjanteella kuin kaupunkikeskus siitä pohjoiseen, hieman huippua alempana.

## Lähteet
Verkkopaketti

**Verkkopaketti** on pakettikytkentäisessä verkossa käytettävä perusyksikkö.
Esimerkki paketista on IP-verkossa käytettävä IP-paketti.

Termin "paketti" alkujaan esitti Donald Davies, joka työskenteli NPL-verkon parissa.

OSI-mallissa termi paketti viittaa kolmanteen kerrokseen kun taas ylemmät kerrokset käyttävät *datagram* (tietosähke) ja *segmentti* -termejä, ja alempi toinen kerros käyttää kehyksiä (*frame*).

## Paketteja käyttäviä verkkoja
Muun muassa NICAM-lähetys on käyttänyt paketteja tiedonsiirtoon.

## Lähteet
Mazdak

**Mazdak** oli sasanidien Persiassa elänyt uskonoppinut, jonka opetusten seuraajat tulivat tunnetuksi mazdakealaisina. Mazdakista ja mazdakealaisuudesta tiedetään vain vähän, sillä suuri osa historiallisista lähteistä perustuu heille vihamielisten tahojen kertomuksiin. Ilmeisesti Mazdak kannatti kuitenkin yhteiskunnallisia uudistuksia, kuten varallisuuden jakoa tasaisesti. Mazdak sai aluksi tukea Kavad I:ltä, joka kuitenkin lopulta kääntyi häntä vastaan ja antoi teloituttaa hänet ja liikkeen seuraajat vuonna 528.

## Elämäkerta
Mazdakista ja mazdakealaisuudesta tiedetään varmasti vain vähän. Historialliset lähteet aiheesta perustuvat mazdakealaisuuden vastaisiin tarinoihin. Mazdakin sanotaan olleen Bamdadin poika ja hänen nimensä on iranilainen. Hän saavutti aseman Persian sasanidihallitsija Kavad I:n hovissa ja sittemmin kirjoittanut historioistija al-Masudin mukaan Mazdak oli zarathustralaisen pyhän kirjan Avestan tulkitsija. On mahdollista, että Mazdakin sittemmät näkemykset perustuivat aiemmin vaikuttaneen uskonoppineen Zardušt Khorraganin opetuksiin. Khorragania ei kuitenkaan ole sittemmissä lähteissä tulkittu vääräuskoiseksi, toisin kuin Mazdakia. Mazdakin opetuksissa ja mazdakealaisuudessa korostui ilmeisesti *Zand*, eli uskonnon tulkinta. Mazdakin tapauksessa tämä tarkoitti esimerkiksi yhteiskunnallisten uudistusten vaatimista. Mazdakealaisuudessa tämä tarkoitti esimerkiksi varallisuuden jakamista tasapuolisesti ja mahdollisesti liikkeen vihollisten liiottelun perustuen myös naisten pitämistä yhteisesti. 

Historitsijoilla ei ole yhteisymmärrystä siitä, miten olennainen osa Mazdakilla varsinaisesti oli hänen mukaansa nimetyssä mazdakealaisessa liikkeessä. Joka tapauksessa mazdakealaiset opetukset lienevät osuneet pula-aikaan, joka teki opetuksista suosittuja kansan keskuudessa. Mazdak sai lopulta tukea myös hallitsija Kavadilta. Tämä johti kuitenkin kiistaan hallitsijan sekä perinteisen aateliston ja papiston välillä. Kavad syjäytettiin vuonna 496, mutta hänen onnistui palata valtaistuimelle hefthaliittien tuella vuonna 498. Kavad käytti aluksi mazdakealaisen liikkeen aiheuttamaa kaaosta heikentääksen aatelistoa ja toteuttaakseen omia uudistuksiaan. Lopulta hän kääntyi kuitenkin ilmeisesti hyödyttömnmäksi muuttunutta liikettä vastaan. Mazdak ja hänen seuraajansa surmattiin vuonna 528. Kauan tapahtumien jälkeen kirjoittaneen Firdausin tarinan mukaan Kavad luovutti liikkeen kannattajat pojalleen Khusraulle, joka haudatutti nämä elävänä pää alaspäin puutarhaansa, jolloin vain heidän jalkansa jäivät näkyviin. Khusrau kertoi sitten Mazdakille haluavansa esitellä tälle puutarhaansa ja sen ihmeellisiä puita. "Puut" nähdessään Mazdak pyörtyi kauhusta ja Khusrau ripustutti hänet köydellä hirsipuuhun. Tämän jälkeen Mazdak surmattiin nuolilla. 

## Lähteet