open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
51. valonheitinpatteri

**51. valonheitinpatteri** oli suomalainen toisen maailmansodan aikainen 1:n 15. Ilmapuolustusalueita tukeva valonheitinpatteri. Siihen kuului yhdeksän jaosta. Sen tehtävänä oli suuntia ja valaista kaikki Helsinkiin pimeän turvin pyrkivät neuvostoliittolaiset pommikoneet.

## H7
H7 oli Haukilahden Pitkänkallionmäelle 12. lokakuuta 1939 perustettu 51. valonheitinpatterin 7 jaos. Sen kalustoon kuului yksi Itävällasta hankittu Goerz-kuulosuunnin ja Strömbergin hakuvalonheitin.
## Katso myös
*Helsingin ilmatorjunta
*14. Valonheitinpatteri
## Lähteet
K-11 (elokuva)

**K-11** on yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Jules Mann-Stewart ja kirjoittanut Jared Kurt. Elokuva ilmestyi vuonna 2012.

## Juoni
Elokuva käsittelee vankilaelämää vankilassa, jonka asukkaat saattavat olla vaaraksi muille tai itselleen. 

## Rooleissa

Lähde: 

## Lähteet
Jevgeni Nikitin

**Jevgeni Nikitin** () on venäläinen bassobaritoni. Hän valmistui vuonna 1997 Pietarin Rimski-Korsakovin valtionkonservatoriosta Bulat Minžilkijevin luokalta. Hänet kutsuttiin Mariinski-teatteriin jo opiskeluaikana. Hän on esiintynyt useissa maissa. Vierailijana Metropolitan-oopperassa hän on tulkinnut Collinen (*[[La bohème]]*), Pognerin (*[[Nürnbergin mestarilaulajat]]*) ja vangin (*[[Vanki (ooppera)|Vanki]]*, Dallapiccola) roolit.

Nikitin on esiintynyt muun muassa Philipsin *[[Boris Godunov (ooppera)|Boris Godunov]]*- (1997) ja *[[Semjon Kotko]]* -levytyksillä (2000). *Semjon Kotkon* levytyksellä hän tulkitsi Remenjukin roolin.

## Lähteet
Those Once Loyal

**Those Once Loyal** on englantilaisen death metal -yhtye Bolt Throwerin kahdeksas ja viimeinen studioalbumi. Metal Blade julkaisi sen Saksassa 11. marraskuuta 2005, muualla Euroopassa 14. marraskuuta ja 15. marraskuuta 2005 USA:ssa. Albumi nauhoitettiin ja miksattiin Sable Rose Studiolla Coventryssa, Englannissa. Levyn on tuottanut itse bändi sekä Andy Faulkner.

Kuten kaikki Bolt Throwerin albumit, tämänkin levyn teema on sodat, erityisesti ensimmäinen maailmansota.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
* Karl Willetts – laulu
* Gavin Ward – kitara
* Barry Thompson – kitara
* Martin Kearns – rummut
* Jo Bench – basso

## Arvostelut
* Imperiumi: 4½/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Ei enkeleitä

**Ei enkeleitä** on Viikatteen 24. tammikuuta 2007 julkaistu  toinen single albumilta Marraskuun lauluja I. Sen paras listasijoitus Suomen virallisella singlelistalla oli toinen. Kappale soi myös Vares-elokuvassa V2 – Jäätynyt enkeli.

## Kappaleet
# 
# 

## Lähteet
Sinirinta-aratti

**Sinirinta-aratti** (*Pyrrhura cruentata*) on Brasilian kotoperäinen papukaija. Lajin aiempi suomenkielinen lajinimi on **sinikurkkuaratti**.

Sinirinta-aratti kasvaa 30 cm pitkäksi ja painaa 90 grammaa. Sillä on värikäs höyhenpeite: vihreää, sinistä, punaista, keltaista ja mustaa.

Sinirinta-aratti elää Itä-Brasiliassa Bahiasta Rio de Janeiroon. Lajin holotyypin kuvaili Maximilian zu Wied-Neuwied Rio de Janeirosta 1820. Laji oli aiemmin yleinen suuressa osassa Kaakkois-Bahiaa, Espírito Santossa, Itä-Minas Geraisissa ja Rio de Janeirossa. Nykyään se on käytännössä kuollut sukupuuttoon suojeltujen metsäalueiden ulkopuolella.

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on arvioinut sinirinta-aratin vaarantuneeksi lajiksi. Laaja ja jatkuva metsänraivaus on johtanut elinalueen pirstaloitumiseen.  Pyynti häkkilinnuiksi oli intensiivistä 1970- ja 1980-luvuilla, mutta lainsäädäntö ja valvonta ovat vähentäneet kauppaa huomattavasti, ja luonnosta pyydystettyjä yksilöitä tavataan harvoin myynnissä.

## Lemmikkinä
Lajia tavataan Suomessakin lemmikkinä.

Lajin hoito ei eroa juuri lemmikkilintujen perushoidosta. Voidakseen hyvin se tarvitsee omanlajisen tai vähintään samaa sukua olevan lintutoverin, runsaasti tilaa, lajityypillisiä tarpeita tyydyttävän ruokavalion, riittävästi virikkeitä, lintulähtöiset käsittely- ja koulutustavat sekä päivittäistä vapaanaoloa häkistä turvalliseksi tehdyssä sisätilassa. *Pyrrhura*-arattia hankkivan kannattaa tiedostaa lintujen kipakka luonne ja panostaa oikeanlaisten koulutus- ja käsittelytapojen opetteluun jo ennen linnun hankkimista.

Sinirinta-aratti kuuluu CITES I/A -liitteeseen, jonka vuoksi kaikessa siihen liittyvässä kaupankäynnissä myös Suomen sisällä linnulle vaaditaan alkuperätodistus, tunnistemerkintä (siru tai umpirengas) sekä EU-lupanumero. Ilman näitä myös lajin yksilöiden pesittäminen eli poikasten tuottaminen, myyminen ja kaupallinen esilläpito on kiellettyä. 

## Lähteet
Täpläsuomuaratti

**Täpläsuomuaratti** (*Pyrrhura picta*) on eteläamerikkalainen papukaija. Sen elinympäristö ulottuu Kolumbian ja Venezuelan rajoilta Brasilian pohjois- ja keskiosiin, Ecuadorin kaakkoisosaan, Peruun sekä Pohjois-Boliviaan. Lajin holotyypin kuvaili Philipp Ludwig Statius Müller Cayennesta 1776. Alalajien määrä vaihtelee lähteen mukaan, sillä osassa lähteistä alalajit on erotettu omiksi lajeikseen, jättäen täpläsuomuaratin alalajittomaksi.

## Ulkonäkö
Täpläsuomuaratti on noin 22 senttimetriä pitkä nokasta pitkän pyrstön kärkeen. Se painaa noin 55-70 grammaa.

Kuten muillakin suomuarateilla, tummasuomuaratin väritys on suomukuvioiden kirjavoima, eikä selkeitä värirajoja kuvioille välttämättä ole. Selkäpuolelta se on suurimmaksi osaksi vihreä. Kasvot ovat tummat, mutta korvalla on selkeästi erottuva vaalea laikku. Rinnassa on voimakasta suomukuviota. Alavatsalla on tummanpunainen, laaja laikku.

Sukupuolet samannäköiset.

## Taksonomia
Täpläsuomuaratin alalajeja on vuonna 2014 erotettu omiksi lajeikseen. Näitä uusia tunnustettuja lajeja ovat BirdLife Suomen mukaan amazoniansuomuaratti (*P. amazonum),*  tummasuomuaratti (*P. lucianii*) ja ruususuomuaratti (*P. roseifrons)*. BirdLife International tunnustaa omiksi lajeikseen vielä seuraavat lajit 

* *P. snethlageae* (nimilaji amazoniansuomuaratti)
* *P. parvifrons* (nimilaji ruususuomuaratti)
* *P. peruviana* (nimilaji ruususuomuaratti)
* *P. subandina* (nimilaji täpläsuomuaratti, tunnettiin jonkin aikaa suomeksi nimellä sinulaaksonaratti, tulee takaisin lajilistalle)
* *P. caeruleiceps* (nimilaji täpläsuomuaratti, tunnettiin jonkin aikaa suomeksi nimellä kolumbianaratti, tulee takaisin lajilistalle)
* *P. eisenmanni* (nimilaji täpläsuomuaratti, tunnettiin jonkin aikaa suomeksi nimellä azueronaratti) 

Vuoden 2006 Birdlife Suomen nimiluettelossa *Pyrrhura eisenmanni* on mainittu uutena lajina nimeltä azueronaratti, *P. caeruleiceps* nimellä kolumbianaratti ja *P. subandina* nimellä sinulaaksonaratti, mutta vuonna 2025 nämä eivät ole enää omia lajejaan suomenkielisessä lajiluettelossa. 

Suomenkielisen lintujen lajinimiluetteloa ylläpitävän BirdLife Suomen siirtyessä käyttämään lajilähteenään Avilistia, lajeihin saattaa tulla jälleen muutoksia. Mainituista P. *subandina ja P. caeruleiceps* ovat erotettu omiksi lajeikseen tässä uudessa lajilähteessä, joten lajit päätyvät takaisin suomenkieliselle lajinimilistalle, kunhan listan työstäminen on valmis luultavasti keväällä 2026.

## Lähteet
Anna Moffo

**Anna Moffo** (27. kesäkuuta 1932 Wayne, Pennsylvania, Yhdysvallat – 9. maaliskuuta 2006 New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen sopraano. Hänen tuloroolinsa Metropolitan-oopperassa oli Violetan rooli oopperassa *[[La Traviata]]*. 

Moffo oli kiinnitettynä New Yorkin Metropolitaniin seitsemäntoista kauden ajan vuodesta 1959 lukien. Moffolla oli Italiassa viikoittainen suosittu televisio-ohjelma *Anna Moffo Show* vuosina 1960–1973. 

Hän sairasti rintasyöpää mutta kuoli aivoinfarktiin New Yorkissa maaliskuussa 2006.

## Lähteet
Valkorinta-aratti

**Valkorinta-aratti** (*Pyrrhura albipectus*) on Kaakkois-Ecuadorissa elävä papukaija. Sen aiempi suomenkielinen lajinimi oli **kaulusaratti**.

Lajin holotyypin kuvaili Frank Chapman Zamorasta Lojasta Ecuadorista 1914.

Valkorinta-aratti kasvaa 24 cm pitkäksi ja painaa 83 grammaa. Sillä on värikäs höyhenpeite johon kuuluu kermanvalkoinen kaula ja rinta.

Valkorinta-arattia esiintyy vain Kaakkois-Ecuadorissa ja Pohjois-Perussa. Ecuadorissa sitä tavataan Podocarpusin kansallispuistossa, Cordillera de Cutucússa ja Cordillera del Cóndorissa. Vaikka sen kanta vaikuttaa suhteellisen pieneltä, kokonaispopulaation ollessa mahdollisesti vain muutama tuhat yksilöä, se on ilmeisesti yleinen Podocarpusin kansallispuistossa. Sitä tavataan myös Cordillera del Cóndorin lähialueilla Perussa.

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on arvioinut valkorinta-aratin vaarantuneeksi lajiksi. Sille sopiva elinympäristö on kutistunut ihmisen toimien seurauksena. Podocarpusin kansallispuiston ja Cordillera del Cóndorin subtrooppiset metsät ovat kuitenkin suurelta osin koskemattomia. Valkorinta-arattia pyydystetään pieninä määrinä kotimaista häkkilintukauppaa varten.

## Lähteet
Venezuelanaratti

**Venezuelanaratti** (*Pyrrhura hoematotis*) on venezuelalainen papukaija. Siitä tunnetaan kaksi alalajia, joista nimialalaji *hoematotis* elää Pohjois-Venezuelassa ja *immarginata* Luoteis-Venezuelassa. Lajin holotyypin kuvaili Charles de Souancé 1857.

## Ulkonäkö
Venezuelanaratti on noin 25 senttimetriä pitkä nokasta pitkän pyrstön kärkeen. Se painaa noin 65-75 grammaa.

Venezuelanaratti on suurimmaksi osaksi vihreä. Sillä on tummanruskea lakki ja punertava korvalaikku. Siivet ovat vihreämmät kuin vartalo, joka taittaa oliivinvihreään. Alavatsalla tummanpunainen laikku. Siipisulat siniset, pyrstö punainen. Sukupuolet samanväriset.

## Lähteet
Chilenaratti

**Chilenaratti** (*Enicognathus leptorhynchus*) on Chilen keskiosissa elävä papukaija. Lajin holotyypin kuvaili Phillip Parker King Chiloésta 1831. Lajilla ei ole alalajeja.

## Ulkonäkö
Chilenaratti on noin 40 cm pitkä nokasta pitkän pyrstön päähän ja se painaa noin 240 grammaa.

Lajin huomiotaherättävin piirre on sen pitkä ja loivasti kaareneva ylänokka. Sen sukuun kuuluvalla toisella lajilla, etelänaratilla, ylänokka on normaalissa mitoissa.

Väritykseltään chilenaratti on suurimmaksi osaksi vihreä. Sillä on päälaellaan lievää suomukuviointia. Nokan yli menee silmästä silmään tummanpunainen tai punaruskea värilaikku, joka ympäröi myös silmiä. Pyrstö on tummanpunainen ja siipisulat siniset.

## Lähteet
Tepuiaratti

**Tepuiaratti** (*Pyrrhura egregia*) on eteläamerikkalainen papukaija. Sen elinympäristöä on Etelä- ja Kaakkois-Venezuela, Lounais-Guyana ja Brasilian koilliskolkka. Lajin holotyypin kuvaili Philip Lutley Sclater mahdollisesti Demerarasta Guyanasta 1881. Alalajeja on kaksi: *P.e. egregia* ja *P.e. obscura.*

## Ulkonäkö

Tepuiaratti on noin 26 senttimetriä pitkä nokasta pyrstön kärkeen. Se painaa noin 75 grammaa.

Se on suurimmaksi osaksi vihreä väriltään. Päälaki on tummempi, korvalla hieman oranssia. Rinnassa ja kaulalla on vaaleaa, hailakkaa suomukuviointia. Englannikielisen nimen, Fiery-shouldered Conure, se on saanut keltapunaisista ranteistaan ja siipienalusista. Nimilajilla on enemmän punaista vatsassaan.

Sukupuolet samannäköiset.

## Lähteet
Modern Jazz Quartet

**Modern Jazz Quartet** (**MJQ**) oli yhdysvaltalainen bebop- ja cool jazz -yhtye. Yhtyeen perustivat vuonna 1952 pianisti John Lewis, vibrafonisti Milt Jackson, basisti Percy Heath ja rumpali Kenny Clarke. Lewis, Jackson ja Clarke olivat soittaneet aiemmin yhdessä Dizzy Gillespien taustalla. Modern Jazz Quartet hajosi vuonna 1974 Jacksonin erottua. Yhtye palasi yhteen vuonna 1981, esiintyen ja levyttäen aina vuoteen 1993 saakka. 

## Diskografia
### Albumit
* 1952: *The Quartet* 
* 1952: *M.J.Q.* 
* 1953: *An Exceptional Encounter*
* 1953–55: *Django*
* 1955: *Concorde*
* 1956: *Fontessa*
* 1957: *No Sun in Venice*
* 1957: *Modern Jazz Quartet: 1957*
* 1957: *Third Stream Music*
* 1958: *The Modern Jazz Quartet Live*
* 1959: *Odds Against Tomorrow*
* 1959: *Longing for the Continent*
* 1959: *Pyramid*
* 1960: *European Concert*
* 1960: *Modern Jazz Quartet in Concert*
* 1960: *Modern Jazz Quartet Live and at Its Best*
* 1961: *Compact Jazz*
* 1961: *The Modern Jazz Quartet & Orchestra*
* 1962: *Lonely Woman*
* 1962: *The Comedy*
* 1963: *In a Crowd*
* 1964: *Collaboration with Almeida*
* 1964: *Plays George Gershwin's Porgy and Bess*
* 1964: *The Sheriff*
* 1966: *Place Vendôme The Modern Jazz Quartet and The Swingle Singers*
* 1966: *Blues at Carnegie Hall*
* 1969: *Under the Jasmin Tree*
* 1969: *Space*
* 1971: *Plastic Dreams*
* 1971: *Paul Desmond with The Modern Jazz Quartet, Live in New York*
* 1972: *The Legendary Profile*
* 1973: *The Art of The Modern Jazz Quartet/The Atlantic Years*
* 1974: *Blues on Bach*
* 1974: *The Complete Last Concert*
* 1981: *Reunion at Budokan*
* 1982: *Together Again! Modern Jazz Quartet Live at the Montreux Jazz Festival 1982*
* 1984: *Echoes*
* 1987: *Three Windows – The Modern Jazz Quartet with The New York Chamber Symphony* 
* 1988: *For Ellington* 
* 1988: *The Modern Jazz Quartet at Music Inn – Volume 2 – Guest Artist: Sonny Rollins* 
* 1988: *The Best of The Modern Jazz Quartet* 
* 1994: *MJQ & Friends – A 40th Anniversary Celebration*
* 1995: *Dedicated to Connie*
* 2001: *A Night at the Opera* 
* 2006: *La Ronde: A Proper Introduction to The Modern Jazz Quartet*

## Aiheesta muualla
Peter Adolf Hall

**Peter Adolf Hall** (1739 Borås – 1793 Liège) oli ruotsalainen miniatyyritaiteilija. Hall työskenteli pääasiassa Pariisissa.

Hall maalasi norsunluulle miniatyyrimuotokuvia. Hän opiskeli Gustaf Lundbergin oppilaana ja käytti impasto-tekniikkaa. Hall oli Ranskan taideakatemian jäsen vuodesta 1769.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Andienaratti

**Andienaratti** (*Bolborhynchus orbygnesius*) on eteläamerikkalainen papukaija, joka elää Perun ja Pohjois-Bolivian ylängöillä. Sen holotyypin kuvaili Charles de Souancé Yungasista Boliviasta 1856. Sillä ei ole alalajeja. 

Se laskettiin joskus ylänköaratin alalajiksi, vaikka nykyään lajit kuuluvat eri sukuun. Sen ajateltiin joskus muodostavan tolimanaratin kanssa yhtenäisen ylälajin, mutta tuoreemmat geenitutkimukset paljastivat lajien olevan sisarlajeja.

## Koko ja ulkonäkö
Andienaratti on nokasta pyrstön kärkeen noin 17 senttimetriä pitkä.

Se on suurimmaksi osaksi vihreä lintu. Kasvoissaan ja rinnassaan sillä on kellertävää höyhenystä. Nokka on keskiharmaata vaaleampi, jalat vaaleat. Silmä tumma ja silmiä ympäröivä, kapea ihoalue harmaa.

Nuoret ovat kuin aikuiset, mutta niiden pyrstö on lyhyempi.

## Lähteet
Raita-aratti

**Raita-aratti** (*Bolborhynchus lineola*) on vuoriarattien sukuun kuuluva amerikkalainen papukaijalaji, jonka esiintymisalue ulottuu Etelä-Meksikosta Keski- ja Etelä-Peruun. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, *lineola* ja *tigrinus*, joista *lineola* elää Keski-Amerikassa. Lajin holotyypin kuvaili John Cassin Veracruzista Meksikosta vuonna 1853.

## Ulkonäkö
Raita-aratti on noin 16 senttimetriä pitkä nokasta  lyhyehkön pyrstön kärkeen. Se painaa noin 40-50 grammaa.

Luonnonväritteinen raita-aratti on suurimmaks osaksi vihreä. Sillä on nimensä mukaan raidallinen ulkoasu: siivissä on paksummat, mustat raidat ja koko kehoa sävyttää hento raidoitus. Pyrstössä on raitojen sijaan mustia täpliä.

Sukupuolet ovat hyvin lievästi eri näköiset: naaraan raidoituksen sanotaan olevan kapeampaa.

## Nimi
Lajia on myös kutsuttu nimellä katariinanpapukaija. Lajin nimi on monella muullakin kielellä jokin Katariinaan viittaava, esim. ruotsiksi katarinaparakit, saksaksi Katharinasittich, ranskaksi Perruche catherine, unkariksi Katalin-papagáj tai norjaksi Katharinaparakitt.   

Nimi ei ilmeisesti kuitenkaan viittaa Katariina tai Catherine -nimiseen henkilöön tai alueeseen. Charles Lucien Bonaparte, ranskalainen luonnontieteilijä, kirjoittaa lajin nimeämisestä, tuolloin tieteelliseltä nimeltään *Myopsitta catharina,* kirjassaan Mémoires ornithologiques, 1857. Vapaasti suomentaen: ”Tälle lajille antamallani tieteellisellä nimellä on kaksinkertainen etu: se muistuttaa sen Meksikossa kantamaa kansanomaista nimeä *catarinita* sekä viittaa sen pääasialliseen ominaisuuteen, kylkien puhtauteen ja selkeyteen.” viitaten kreikan sanaan καθαρός (*:*ka&#x2D;tha&#x2D;ros&#x200A;), joka tarkoittaa siistiä ja puhdasta.  

Lajin tieteellinen nimi *Bolborhynchus lineola* taas tarkoittaa "pulleanokkaista" ja "pientä viivaa". Bolbos tulee kreikasta ja tarkoittaa sipulia tai sipulimaista. -rhynchus taas tarkoittaa nokkaa, viitaten suvun pyöreään nokan muotoon. *Lineola*-sana tulee sanasta *line*- ja sen pienennösmuodosta *lineola*.  

## Lemmikkinä
Raita-arattia tavataan Suomessa lemmikkinä. Siitä on jalostettu useita värimuunnoksia, joita tavataan myös Suomessa.

Lajin hoito ei eroa juuri lemmikkilintujen perushoidosta. Voidakseen hyvin se tarvitsee omanlajisen lintutoverin, runsaasti tilaa, lajityypillisiä tarpeita tyydyttävän ruokavalion, riittävästi virikkeitä, lintulähtöiset käsittely- ja koulutustavat sekä päivittäistä vapaanaoloa häkistä turvalliseksi tehdyssä sisätilassa.

Laji kuuluu CITES II/B -liitteeseen, jolloin sillä tulee vankeudessa olla yksilöön yhdistettävissä oleva alkuperätodistus. Ilman alkuperätodistusta tai siihen verrattavia papereita linnun myyminen, pesittäminen ja kaupallinen esilläpito esim. kotieläinpihalla on kiellettyä.

## Lähteet
Tolimanaratti

**Tolimanaratti** (*Bolborhynchus ferrugineifrons*) on Kolumbian kotoperäinen papukaija, joka elää Andeilla. Sen holotyypin kuvaili George Newbold Lawrence Bogotásta 1880. Sillä ei ole alalajeja.

## Ulkonäkö
Tolimanaratti on noin 18 senttimetriä pitkä nokasta pyrstön kärkeen.

Laji on suurimmaksi osaksi vihreä. Sillä on ruskeaa sävyä kasvoillaan, etenkin silmästä silmään menevässä ohuessa nauhassa. Nokka on kellertävä, samoin jalat. Sukupuolet saman väriset. 

## Lähteet
Alden (Kalifornia)

**Alden** (aiemmin **North Temescal**) on aavekaupunki Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa. Se sijaitsee 3,2 kilometrin päässä piirikunnan hallintokeskuksesta Oaklandista. Kaupunkiin avattiin postitoimisto vuonna 1877 ja lopetettiin 1908. Nimi vaihdettiin vuonna 1899 Aldeniksi.

## Lähteet
Albany (Kalifornia)

**Albany** (aiemmin **Ocean View**) on kaupunki Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 16&nbsp;447 ihmistä. Kaupungin asukastiheys oli tuolloin 3&nbsp;731,8 asukasta neliökilometrillä. Albanyn pinta-ala on 14,1 km², josta vettä on 9,7 km².

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Etelänaratti

**Etelänaratti** (*Enicognathus ferrugineus*) on eteläamerikkalainen papukaija. Sen elinympäristö käsittää Chilen ja Argentiinan eteläisimmät osat Tulimaahan saakka, ja se on kaikkein eteläisin papukaijalaji. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, joista nimialalaji *ferrugineus* on eteläisempi ja *minor* pohjoisempi. Sen holotyypin kuvaili Philipp Ludwig Statius Müller Magalhãesinsalmelta 1776.

## Koko ja ulkonäkö

Etelänaratti on pitkäpyrstöinen lintu, jonka pituus nokasta pyrstön kärkeen on noin 33 senttimetriä ja se painaa noin 160 grammaa. Väritykseltään etelänaratti on papukaijalinnuista vaatimattomampia. Sen kokonaisväritys on melko lähellä oliivinvihreää, siivet ovat hieman runkoa tummemmat. Siipien sisäpinnat ovat harmahtavat. Otsalla ja alavatsalla on punaisenruskeaa kuviointia, samoin pyrstö on punaisenruskea. Nokka on musta ja jalat harmaat. 

## Lemmikkinä
Etelänaratin hoito ei eroa juuri lemmikkilintujen perushoidosta. Voidakseen hyvin se tarvitsee lajitoverin seuraa, runsaasti tilaa, lajityypillisiä tarpeita tyydyttävän ruokavalion, riittävästi virikkeitä, lintulähtöiset käsittely- ja koulutustavat sekä päivittäistä vapaanaoloa häkistä turvalliseksi tehdyssä sisätilassa. 

Laji kuuluu CITES II/B-liitteeseen, jonka vuoksi lajilla kauppaa käytäessä on yksilöllä oltava vähintään lintuun liitettävä alkuperätodistus. Myös lajia pesittäessä on molemmilla vanhemmilla oltava alkuperätodistukset.

## Lähteet
Ocean View

**Ocean View** voi viitata seuraaviin paikkoihin:

* Albany, entiseltä nimeltään Ocean View, kaupunki Kaliforniassa Yhdysvalloissa
* Hawaiian Ocean View, väestönlaskennallinen asuinpaikka Havaijissa Yhdysvalloissa
* Ocean View, kunta Delawaressa Yhdysvalloissa
* Ocean View, naapurusto Kapkaupungissa Etelä-Afrikassa
* Ocean View, väestönlaskennallinen asuinpaikka New Jerseyssä Yhdysvalloissa
* Ocean View, naapurusto Moreton Bayssa Australiassa.
Jouko Salakka

**Jouko Lauri Elias Salakka** (s. 10. elokuuta 1951 Somerniemi) on suomalainen toimitusjohtaja ja entinen pikaluistelija.

Salakka edusti Suomea Sapporon 1972 talviolympialaisissa, joissa hän sijoittui 1&nbsp;500 metrillä 17:nneksi, 5&nbsp;000 metrillä 18:nneksi, 10&nbsp;000 metrillä 19:nneksi ja 500 metrillä 27:nneksi. Yleisluistelijoiden MM-kilpailuihin hän osallistui seitsemän kertaa ja EM-kilpailuihin kuusi kertaa. Vuoden 1972 EM-kilpailuissa hän sijoittui yhteispisteissä 15:nneksi.

Salakka edusti seuratasolla Helsingin Luistinkiitäjiä. Hän voitti sprinttereiden Suomen-mestaruuden vuonna 1973 ja yleisluistelijoiden Suomen-mestaruuden vuonna 1974. Hän paransi vuosina 1972–1978 Suomen-ennätyksiä viidesti.

Salakka sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 2007. Hän on toiminut muun muassa Topman Oy:n, vaatetehdas Tiklaksen, Espe Oy:n, Espe Group Oy:n ja Finlaysonin toimitusjohtajana.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 500 metriä 40,1
* 1&nbsp;000 metriä 1.21,8
* 1&nbsp;500 metriä 1.59,82
* 3&nbsp;000 metriä 4.19,90
* 5&nbsp;000 metriä 7.27,01
* 10&nbsp;000 metriä 15.37,08

## Lähteet
Uwe Tellkamp

**Uwe Tellkamp** (s. 28. lokakuuta 1968 Dresden, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen kirjailija ja lääkäri. Hän toimi lääkärinä vuoteen 2004. DDR:n aikaan hänen lääkärinopintonsa keskeytyivät, kun hän joutui vankilaan kieltäydyttyään poistumasta mielenosoituksesta lokakuussa 1989.

Tellkampille myönnettiin vuonna 2008 Deutscher Buchpreis romaanista *Der Turm*, joka kuvaa elämää 1980-luvun DDR:ssä.

Tellkampin on epäilty plagioineen muiden kirjailijoiden teoksia. Kyseiset teokset  ovat Jens Wonnebergerin teos *Die letzten Mohikaner* ja Stefan Wachtelin teos *Delikt*. Asia tuli julki joulukuussa 2009. 

Vuodesta 2017 alkaen Tellkamp on kampanjoinut aktiivisesti maahanmuuttoa ja pakolaisia vastaan, minkä vuoksi Saksan kirjailijaliitto esitti Tellkampin toiminnan tuomitsevan kannanoton todeten sen edistävän yhteiskunnan jakautumista ja tekevän heikompiosaisista syntipukkeja monisyisiin ongelmiin.

## Teokset
* *Der Hecht, die Träume und das Portugiesische Café*, Verlag Faber & Faber, 2000, 
* *Der Eisvogel*, Rowohlt, 2005, TB 2006 
* *Der Turm. Geschichte aus einem versunkenen Land*. Buchausgabe. 2008. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Autorenseite Uwe Tellkamp, Suhrkamp Verlag (u.a. Veröffentlichungen und Lesungen)
Woodside (Kalifornia)

**Woodside** on kunta (*town*) San Mateon piirikunnassa Kaliforniassa. Kaupungissa asui vuoden 2010 väestönlaskennassa 5&nbsp;287 ihmistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Friedrich Boie

**Friedrich Boie** (4. kesäkuuta 1789 Meldorf, Holstein – 3. maaliskuuta 1870 Kiel) oli saksalainen lakimies, lintutieteilijä ja hyönteistieteilijä

Friedrich oli Heinrich Boien veli. Heidän isänsä oli runoilija Heinrich Christian Boie. Friedrich Boie kirjoitti artikkelin *Bemerkungen über Merrem's Versuch eines Systems der Amphibien*, joka julkaistiin Lorenz Okenin *Isis*-lehdessä 1827.

Friedrich Boie nimesi useita uusia lintusukuja ja -lajeja, kuten sotkat (*Aythya*), mustalinnut (*Melanitta*), ristisorsat (*Tadorna*) ja viheraraset (*Forpus*).

## Lähteet
Arja Kantola

**Arja Leena Klemz** (o.s. **Kantola**, s. 13. kesäkuuta 1949 Rovaniemi) on suomalainen pikaluistelija.

Arja Kantola aloitti uransa 12-vuotiaana Rovaniemellä Lapin Lukon riveissä. Hän oli Suomen edustaja jo 15-vuotiaana Oulussa 1965 käydyissä MM-kisoissa.

Arja Kantola edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Grenoblessa 1968 hän sijoittui 500 metrillä 12:nneksi, 1&nbsp;500 metrillä 22:nneksi, 1&nbsp;000 metrillä 23:nneksi ja 3&nbsp;000 metrillä 24:nneksi. Sapporossa 1972 hän oli 500 metrillä 16:s ja 1&nbsp;000 metrillä 21:s. 

Kantola oli parhaimmillaan sprinttimatkoilla; erityisesti 500 metrillä. Sprinttereiden MM-kilpailuissa hän sijoittui yhteispisteissä kahdeksanneksi vuonna 1971.

Kantola edusti seuratasolla Lapin Lukkoa. Hän oli SM-kilpailuissa nopein 500 metrillä vuosina 1966–1968 ja saavutti SM-pronssia yhteispisteissä vuosina 1965–1971. Hän luisteli yhteensä 17 Suomen-ennätystä vuosina 1966–1972.

Aktiiviuransa jälkeen Arja Kantola avioitui ja muutti asumaan Inzelliin, Saksaan.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Pekka Jokinen (kansanedustaja)

**Antti Pekka Jokinen** (s. 27. helmikuuta 1934 Lappeenranta) on suomalainen lääkäri ja entinen kansanedustaja. Jokinen toimi kansanedustajana 22. tammikuuta 1972 – 25. maaliskuuta 1983. Hän edusti Kymen läänin vaalipiiriä ja kuului Kansallisen Kokoomuksen eduskuntaryhmään. Eduskuntauransa jälkeen hän toimi vuosina 1987–1989 Kymen läänin lääninlääkärinä ja vuosina 1989–1997 Kymen lääninhallituksen sosiaali- ja terveysosaston osastopäällikkönä. 

## Lähteet
*
Kaija-Liisa Keskivitikka

**Kaija-Liisa Keskivitikka** (s. 11. marraskuuta 1945 Rovaniemi) on entinen suomalainen pikaluistelija.

Keskivitikka edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Innsbruckissa 1964 hän sijoittui sekä 1&nbsp;000 metrillä että 1&nbsp;500 metrillä kahdeksanneksi, 3&nbsp;000 metrillä kymmenenneksi ja 500 metrillä 16:nneksi. Grenoblessa 1968 hän oli 3&nbsp;000 metrillä neljäs, 1&nbsp;500 metrillä kuudes, 1&nbsp;000 metrillä seitsemäs ja 500 metrillä 18:s. Yleisluistelun MM-kilpailuissa hän sijoittui yhteispisteissä parhaimmillaan 13:nneksi vuosina 1966 ja 1969. EM-kilpailuissa hän oli 15:s vuonna 1970.

Keskivitikka edusti seuratasolla Lapin Lukkoa ja Helsingin Työväen Luistelijoita. Hän oli SM-kilpailuissa nopein 1&nbsp;000 metrillä vuosina 1968 ja 1969 sekä 1&nbsp;500 metrillä vuonna 1965. Hän saavutti yhteispisteissä SM-hopeaa vuosina 1963–1968 sekä SM-pronssia vuonna 1970. Hän luisteli Suomen-ennätyksen 1&nbsp;500 metrillä (2.30,1) vuonna 1965 ja 500 metrillä (48,1) vuonna 1967.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 500 metriä: 47,4
* 1&nbsp;000 metriä: 1.34,1
* 1&nbsp;500 metriä: 2.25,8
* 3&nbsp;000 metriä: 5.03,9

## Lähteet

*
Tuula Vilkas

**Tuula Helena Kaarina Pöntinen** (o.s. **Vilkas**, s. 18. toukokuuta 1950 Urjala) on entinen suomalainen pikaluistelija.

Tuula Vilkas edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Sapporossa 1972 hän sijoittui 3&nbsp;000 metrillä seitsemänneksi, 1&nbsp;000 metrillä 11:nneksi, 1&nbsp;500 metrillä 16:nneksi ja 500 metrillä 24:nneksi. Innsbruckissa 1976 hän oli 3&nbsp;000 metrillä 12:s, 1&nbsp;000 metrillä 17:s ja 1&nbsp;500 metrillä 20:s. Yleisluistelun MM-kilpailuissa hän sijoittui yhteispisteissä parhaimmillaan yhdeksänneksi vuonna 1971. EM-kilpailuissa hän oli parhaimmillaan yhdeksäs vuonna 1972.

"Pepsu" Vilkas edusti seuratasolla Karstulan Kivaa. Hän voitti yhteispisteiden Suomen-mestaruuden vuosina 1970–1973 ja 1976 sekä sprinttereiden Suomen-mestaruuden vuonna 1973. Hän luisteli yhteensä 13 Suomen-ennätystä vuosina 1969–1975. Hänen isänsä Mauri Vilkas on toiminut naisten luistelumaajoukkueen huoltajana sekä Keski-Suomen piirin johto- ja valmennustehtävissä.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 1&nbsp;000 metriä: 1.29,2
* 1&nbsp;500 metriä: 2.17,2
* 3&nbsp;000 metriä: 4.51,30

## Lähteet

*
Olavi Hjellman

**Olavi Ilmari Hjellman** (s. 22. helmikuuta 1945 Kemiö) on suomalainen pikaluistelija.

Hjellman edusti Suomea Grenoblen 1968 talviolympialaisissa, joissa hän sijoittui 1&nbsp;500 metrillä 21:nneksi ja 500 metrillä 40:nneksi. Hän osallistui MM-kilpailuihin ja EM-kilpailuihin vuosina 1965 ja 1969.

Hjellman edusti seuratasolla Taalintehtaan Jäntevää. Hän voitti sekä yleisluistelijoiden että sprinttereiden Suomen-mestaruuden vuonna 1975. Hän voitti TUL:n mestaruuden seitsemän kertaa vuosina 1966–1976. Hjellmanin valmentajana toimi Juhani Järvinen.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 500 metriä 40,67
* 1&nbsp;000 metriä 1.24,12
* 1&nbsp;500 metriä 2.07,3
* 3&nbsp;000 metriä 4.30,3
* 5&nbsp;000 metriä 7.47,1
* 10&nbsp;000 metriä 16.25,7

## Lähteet

*
Raimo Hietala

**Raimo Kullervo Hietala** (s. 9. huhtikuuta 1946 Rovaniemi) on suomalainen pikaluistelija.

Hietala edusti Suomea Grenoblen 1968 talviolympialaisissa, joissa hän sijoittui 5&nbsp;000 metrillä 17:nneksi, 10&nbsp;000 metrillä 20:nneksi ja 1&nbsp;500 metrillä 24:nneksi. Hän sijoittui yleisluistelun MM-kilpailujen yhteispisteissä parhaimmillaan 14:nneksi vuonna 1971. EM-kilpailujen yhteispisteissä hän oli 12:s vuonna 1971 ja 16:s vuonna 1970.

Hietala edusti seuratasolla Lapin Lukkoa. Hän saavutti yhteispisteissä SM-hopeaa vuosina 1966, 1967, 1970 ja 1971 sekä SM-pronssia vuonna 1969.

Raimo Hietalan isoveli Kalervo Hietala oli myös pikaluistelun olympiaedustaja.

## Henkilökohtaiset ennätykset
* 500 metriä 41,9
* 1&nbsp;500 metriä 2.07,9
* 5&nbsp;000 metriä 7.34,3
* 10&nbsp;000 metriä 15.52,7

## Lähteet
*
Kimmo Koskinen

**Kimmo Tapio Koskinen** (s. 11. maaliskuuta 1948 Tampere) on entinen suomalainen pikaluistelija.

Koskinen edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Grenoblessa 1968 hän sijoittui 5&nbsp;000 metrillä yhdeksänneksi, 10&nbsp;000 metrillä 14:nneksi, 1&nbsp;500 metrillä 18:nneksi ja 500 metrillä 23:nneksi. Sapporossa 1972 hän oli 10&nbsp;000 metrillä seitsemäs Suomen-ennätysajalla 15.38,87, 1&nbsp;500 metrillä kymmenes ja 5&nbsp;000 metrillä yhdestoista. Yleisluistelijoiden MM-kilpailujen yhteispisteissä hän sijoittui yhdeksänneksi vuonna 1970, kymmenenneksi vuonna 1969 sekä 11:nneksi vuosina 1968 ja 1972. Yleisluistelun EM-kilpailuissa hän sijoittui yhteispisteissä yhdeksänneksi vuonna 1972, 12:nneksi vuosina 1969 ja 1970 sekä 16:nneksi vuonna 1968.

Koskinen voitti  yleisluistelijoiden Suomen-mestaruuden vuosina 1969–1972 ja saavutti SM-hopeaa vuonna 1968. Hän luisteli useita Suomen-ennätyksiä.

Ratapyöräilijänä Koskinen teki neljän kilometrin joukkueajossa Suomen-ennätyksen 5.34,0. Samaan joukkueeseen kuului hänen veljensä Kari Koskinen, joka oli myös pikaluistelun maaotteluedustaja. Ratamelonnassa Kimmo Koskinen saavutti nuorten SM-mitaleja.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 500 metriä 39,9
* 1&nbsp;000 metriä 1.22,2
* 1&nbsp;500 metriä 2.01,5
* 3&nbsp;000 metriä 4.21,6
* 5&nbsp;000 metriä 7.22,1
* 10&nbsp;000 metriä 15.38,87

## Lähteet

*
Kalervo Hietala

**Kalervo Johannes Hietala** (s. 24. helmikuuta 1938 Rovaniemi) on entinen suomalainen pikaluistelija.

Hietala edusti Suomea Innsbruckin 1964 talviolympialaisissa, joissa hän sijoittui 5&nbsp;000 metrillä 15:nneksi Suomen-ennätysajalla 7.58,8 sekä 10&nbsp;000 metrillä 26:nneksi.

Hietala edusti seuratasolla Lapin Lukkoa. Hän sijoittui toiseksi SM-kilpailujen 5&nbsp;000 metrillä vuonna 1964 sekä 10&nbsp;000 metrillä vuosina 1966 ja 1969. SM-kilpailujen yhteispisteissä hän oli neljäs vuonna 1964. Hän alitti ensimmäisenä suomalaisena kahdeksan minuutin rajan 5&nbsp;000 metrin luistelussa.

Kalervo Hietalan pikkuveli Raimo Hietala oli myös pikaluistelun olympiaedustaja.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 500 metriä 43,6
* 1&nbsp;500 metriä 2.13,8
* 5&nbsp;000 metriä 7.58,8
* 10&nbsp;000 metriä 16.45,6

## Lähteet
*
Pianosonaatti nro 1 (Mozart)

Wolfgang Amadeus Mozartin **ensimmäinen [[pianosonaatti]]** C-duurissa (KV 279) on yksi niistä pianosonaateista, jotka hän sävelsi ollessaan Münchenissä alkuvuodesta 1775. Mozart aloitti sonaattien säveltämisen näin myöhään mahdollisesti siitä syystä, että hänen suojelijoillaan Salzburgissa ei ollut mielenkiintoa kosketinsoitonsoolokappaleita kohtaan. 

Ennen ensimmäistä pianosonaattiaan Mozart oli jo säveltänyt muunnelmia.

## Osat
Sonaatti koostuu kolmesta osasta:

# Allegro (C-duuri)
# Andante (F-duuri)
# Allegro (C-duuri)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Digital Mozart Edition: Nuotit
Amazonianaranen

**Amazonianaranen** (*Forpus modestus, s*yn. *Forpus sclateri*) on eteläamerikkalainen papukaija. Sen elinympäristö on Amazonin alueella Brasiliassa, Perussa, Boliviassa, Ecuadorissa sekä Itä-Kolumbiasta Ranskan Guyanaan. Sen holotyypin kuvaili George Robert Gray Rio Javarista Perusta 1859. Laji on nimetty Philip Lutley Sclaterin kunniaksi. Alalajeja on kaksi: *F.* *m. modestus*, *F.m. eidos*.

## Ulkonäkö
Amazonianaranen on pieni lintu. Se on nokasta lyhyen pyrstönsä kärkeen noin 12-13 cm pitkä ja painaa noin 30-35 grammaa.

Aikuinen koiras ja naaras ovat hieman eri väriset, kuten usein viherarasilla. Koiras on tummanvihreä, ja sillä on vaaleammanvihreä otsa ja posket. Yläperä ja alaselkä ovat violetit tai siniset, kuin ovat myös osa siipisulista. Naaraalla violetit/siniset merkinnät puuttuvat ja sen kasvot voivat olla kellertävämmät.

Alalaji *F.m. eidos* on nimilajia haaleamman värinen, etenkin naaras rinnastaan.

Nuoret yksilöt ovat aikuisia haaleampia väriltään, ja koiraiden sinivioletit merkinnät eivät ole niin selkeät.

## Lähteet

* World Parrot Trust: Dusky-billed Parrotlet
Kolumbianaranen

**Kolumbianaranen** (*Forpus conspicillatus*) on eteläamerikkalainen papukaija. Sen elinympäristö ulottuu Itä-Panamasta Kolumbiaan, Länsi-Venezuelaan ja Länsi-Ecuadoriin. Sen holotyypin kuvaili Frédéric de Lafresnaye Hondasta, Magdalena River Valleyn yläjuoksulta Kolumbiasta 1848.

## Koko ja ulkonäkö

Kolumbianaranen on yksi pienimmistä papukaijalajeista vain 12 senttimetrin pituudellaan ja 30 gramman painollaan. Se on väriltään vihreä, ja koiraan silmiä reunustavat siniset kuviot, jotka ovat naaraalla kirkkaan vihreät. Englanniksi sen nimi onkin Spectacled parrotlet - "silmälasipäinen aranen". Koiraalla on myös sinisiä kuvioita siivissään.

## Lemmikkinä
Lemmikkinä kolumbianaranen on harvinainen, ja lemmikkimarkkinat on valloittanut sen sukulaislaji ecuadorinaranen.

Kolumbianarasen hoito ei eroa juuri lemmikkilintujen perushoidosta. Voidakseen hyvin se tarvitsee omanlajisen tai vähintään samaa sukua olevan lintutoverin, runsaasti tilaa, lajityypillisiä tarpeita tyydyttävän ruokavalion, riittävästi virikkeitä, lintulähtöiset käsittely- ja koulutustavat sekä päivittäistä vapaanaoloa häkistä turvalliseksi tehdyssä sisätilassa tai useamman neliön lentohäkin.

Laji kuuluu CITES II/B-liitteeseen, jonka vuoksi lajilla kauppaa käytäessä on yksilöllä oltava vähintään lintuun liitettävä alkuperätodistus. Myös lajia pesittäessä on molemmilla vanhemmilla oltava alkuperätodistukset.

## Lähteet
Jouko Jokinen (luistelija)

**Jouko Ilmari Jokinen** (30. marraskuuta 1936 Rovaniemi – 22. syyskuuta 2024 Rovaniemi) oli suomalainen pikaluistelija.

Jokinen edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Squaw Valleyssa 1960 hän sijoittui 1&nbsp;500 metrillä neljänneksi mutta kaatui 500 metrillä ja jäi 42:nneksi. Innsbruckissa 1964 hän sijoittui 1&nbsp;500 metrillä 19:nneksi. Hän osallistui neljä kertaa MM-kilpailuihin ja kahdesti EM-kilpailuihin. Hän sijoittui 500 metrillä MM-kilpailuissa neljänneksi vuonna 1961 ja seitsemänneksi vuonna 1960 sekä EM-kilpailuissa viidenneksi vuonna 1961.

Jokinen edusti seuratasolla Lapin Lukkoa. Hän saavutti SM-pronssia yhteispisteissä vuonna 1962. Hän voitti SM-kultaa 500 metrillä vuosina 1960, 1961, 1965 ja 1966. Suomen-ennätystä hän paransi 500 metrillä kahdesti vuonna 1965 (41,8 ja 41,6) sekä 1&nbsp;000 metrillä kerran sekä vuonna 1962 (1.28,5) että vuonna 1964 (1.28,4).

Jouko Jokisen isoveli Jorma Jokinen oli myös pikaluistelun maaotteluedustaja.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 500 metriä 41,1
* 1&nbsp;000 metriä 1.25,8
* 1&nbsp;500 metriä 2.11,8
* 3&nbsp;000 metriä 4.56,4
* 5&nbsp;000 metriä 8.31,7
* 10&nbsp;000 metriä 17.28,8

## Lähteet
* 

### Viitteet
Ann (Kalifornia)

**Ann** on aavekaupunki Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa. Se sijaitsee 18 kilometrin päässä Livermoresta. Kaupungissa toimi postitoimisto vuonna 1896.

## Lähteet
Farewell, My Lovely

**Farewell, My Lovely** tarkoittaa seuraavia:

* *[[Näkemiin, kaunokaiseni]]*, Raymond Chandlerin romaani vuodelta 1940

romaaniin pohjautuvat elokuvat:
* *[[Hyvästi, kaunokaiseni]]* (*Murder, my Sweet*, myös *Farewell, my Lovely*), Edward Dmytrykin ohjaama elokuva vuodelta 1944
* *[[Verenpunainen yö]]*, Dick Richardsin ohjaama elokuva vuodelta 1975
Olau Line

**Olau Line** oli tanskalainen laivayhtiö. Sen perusti niin ikään tanskalainen Ole Lauritzen vuonna 1956. Aluksi se keskittyi vuokraamaan rahtialuksia muille yhtiöille, mutta myöhemmin toiminta laajeni reittiliikenteeseen. Yhtiö aloitti vuonna 1974 autolauttaliikenteen Alankomaiden ja Ison-Britannian välillä reitillä Vlissingen–Sheerness. Yhtiö aloitti liikenteen myös Tanskassa Kööpenhaminan ja Aalborgin välillä, mutta se lakkautettiin jo kuukauden kuluttua. Vuonna 1977 kokeiltiin reittiä Sheerness–Dunkerque, mutta se ei menestynyt. 1970-luvun lopussa Olau Line oli velkaantunut raskaasti ja se oli pakotettu myymään 1978 saksalaiselle TT-Line:lle puolet osakepääomastaan ja loput seuraavana vuonna. Yhtiön nimi säilyi silti entisellään, lakkauttamiseensa asti. Yhtiö oli joutunut vakaviin talousvaikeuksiin jo 1980-luvulle tultaessa, ja saksalaisen ammattiliiton ryhdyttyä protestoimaan aluksen siirtämistä mukavuuslipun alle, toiminta lopetettiin kokonaan 1994.

## Olau Linen käytössä olleet laivat
*M/S Olau Vig (1974)
*M/S Olau East (1974–1975)
*M/S Bastø V (1974–1975, vuokrattu)
*M/S Olau West (1975–1976)
*M/S Olau Dana (1975–1976, vuokrattu)
*M/S Olau Kent (1976–1980) *Valmistunut 1970 [[Rederi AB Slite]]lle nimellä M/S Apollo*
*M/S Olau Finn (1976–1981, vuokrattu)
*M/S Espresso Olbia (1980–1981, vuokrattu)
*M/S Olau Hollandia (IMO 7928811) (1981–1989) *Nyk. Isabella I, vuosina 1998–2012 [[Eckerö Line]]n käytössä nimellä M/S Nordlandia*
*M/S Mercandia Supplier II (1982, vuokrattu)
*M/S Olau Britannia (1982–1990)
*M/S Wesertal (1986–1988, vuokrattu)
*M/S Naesborg (1988, vuokrattu)
*M/S Belinda (1988, vuokrattu)
*M/S Argo (1989, vuokrattu)
*M/S Nordborg (1990)
*M/S Olau Hollandia (1989–1994) 
*M/S Olau Britannia (1990–1994)
*M/S Salar (1993, vuokrattu)
*M/S Aries (1994, vuokrattu)

## Lähteet
Pekka Lattunen

**Pekka Paavo Lattunen** (26. kesäkuuta 1938 Kivennapa – 10. toukokuuta 2024) oli suomalainen pikaluistelija.

Lattunen edusti Suomea Innsbruckin 1964 talviolympialaisissa, joissa hän sijoittui 500 metrillä 16:nneksi. Seuratasolla hän edusti Pälkäneen Lukkoa ja voitti Suomen-mestaruuden 500 metrin matkalla vuonna 1963. Hän luisteli 500 metrillä Suomen-ennätyksen 42,6 vuonna 1963 ja 41,9 vuonna 1964.

Aktiiviuransa jälkeen Lattunen toimi muun muassa Suomen Luisteluliitossa valmentajana ja kouluttajana, Suomen urheiluopiston luistelukouluttajana sekä Pälkäneen kunnan urheilu-, nuoriso- ja raittiusohjaajana.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 500 metriä 41,6
* 1&nbsp;500 metriä 2.15,2

## Lähteet
* 

### Viitteet
Cherryland (Kalifornia)

**Cherryland** on kylä Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa. Sen asukasluku oli Vuoden 2010 väestönlaskennassa 13 837. Asukastiheys oli tuolloin 4 612,3/km2. Kylällä on pinta-alaa 3km2. Tämä alue ei sisällä lainkaan vettä. 

## Lähteet
Simo Rinne

**Simo Gunnar Rinne** (2. elokuuta 1941 Tampere – 28. syyskuuta 2015) oli suomalainen pikaluistelija.

Rinne edusti Suomea Innsbruckin 1964 talviolympialaisissa, joissa hän sijoittui 500 metrillä kymmenenneksi. Sprinttereiden MM-kilpailuissa hän sijoittui 34:nneksi vuonna 1973. Hän voitti Suomen-mestaruuden 500 metrin matkalla vuonna 1964 ja sprinttereiden yhteispisteissä vuonna 1978. Hän luisteli Suomen-ennätyksiä 500 metrillä ja 1&nbsp;000 metrillä vuosina 1964–1978.

Simo Rinteen puoliso Tarja Rinne (o.s. Wahlman) on myös pikaluistelun Suomen-mestari ja arvokisaedustaja.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 500 metriä 39,08
* 1&nbsp;000 metriä 1.19,58
* 1&nbsp;500 metriä 2.08,28
* 3&nbsp;000 metriä 4.34,7
* 5&nbsp;000 metriä 7.54,9
* 10&nbsp;000 metriä 16.37,9

## Lähteet

* 

### Viitteet
Jaavanmakaki

**Jaavanmakaki** eli **jaavanapina** (*Macaca fascicularis*) on Kaakkois-Aasiasta kotoisin oleva apinalaji.

Lajia tavataan nykyisin istutettuna vieraslajina myös luontaisen elinalueensa ulkopuolella Mauritiuksella, Palaulla ja Papua-Uudessa-Guineassa. Näillä uusilla alueilla jaavanmakakista on paikoitellen muodostunut uhka alkuperäisluonnolle, ja laji on siksi luokiteltu yhdeksi sadasta haitallisimmasta vieraslajista.

Vuonna 2017 kloonattiin onnistuneesti kaksi jaavanmakakia somaattisen solun tumansiirrolla, ja niille annettiin nimeksi Zhong Zhong ja Hua Hua.

## Ulkonäkö ja koko
Jaavanmakaki painaa 3–7 kg ja kasvaa 40–47 cm pitkäksi, naaraat ovat selvästi pienempiä kuin urokset. Tämän pituuden lisäksi tulee puolimetrinen häntä. Naama on litteä ja silmät katsovat eteenpäin.

Lajista on useita eri alalajeja, joiden väri vaihtelee kellanruskeasta ja harmahtavasta ruskeaan. Vatsapuoli on paljon vaaleampi kuin selkä ja raajat. Uroksella on viikset ja poskiparta.

## Lähteet
Chálki

**Chálki** (; transl. myös *Hálki*, *Khálki*), antiikin **Khalke** (), on Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään. Saaren pinta-ala on 26,988 neliökilometriä ja asukasluku 478 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Chálki kuuluu Chálkin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkylä on Chálkin kylä.

## Maantiede

Chálki sijaitsee Välimereen kuuluvan Egeanmeren kaakkoisosassa Ródoksen länsipuolella. Etäisyys Ródokselle on noin 6,5 meripeninkulmaa (noin 12 kilometriä). Chálkin lähimmät suuremmat saaret ovat Alimiá koillispuolella ja Tílos kauempana luoteispuolella. Kreikan pääkaupungin Ateenan kupeessa sijaitsevaan Pireukseen matkaa kertyy 302 meripeninkulmaa eli noin 560 kilometriä.

Chálki on vuoristoinen ja sen korkein kohta on Merovígli (593 metriä). Chálki oli aikoinaan hedelmällinen saari, mutta saaren pohjaveteen pääsi merivettä, jonka vuoksi nykyisin saari on hyvin karu ja makea vesi joudutaan tuomaan säiliölaivoilla. Chálkin viljelysmaat ovat miltei olemattomat ja kasvikset joudutaankin tuomaan Ródokselta. Saaren rinteillä elää lampaita ja vuohia.

### Hallinto ja kylät

Chálki kuuluu hallinnollisesti Chálkin kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria.

Saaren ainoa asutus on nykyisin pääkylä Chálkin kylä eli Empório (478 asukasta). Se on rakennettu Chálkin kaakkoisrannikolle amfiteatterin muotoon. Empórion tärkein nähtävyys on Ágios Nikólaoksen kirkko, jonka kellotorni on Dodekanesian korkein. Empórion sataman yläpuolella sijaitsee tuulimyllyjen raunioita.

Aikaisemmin sisämaassa merirosvojen hyökkäyksiltä suojassa ollut entinen pääkylä Chorió eli Chóra on nykyisin autio. Chorióssa on aikoinaan asunut noin 4&nbsp;000 asukasta. Chorióssa sijaitsee saaren antiikin ajan *[[akropolis|akropoliille]]* eli linnavuorelle rakennettu johanniittalinna. Linnan alapuolella sijaitsee Panagían kirkko, jossa on säilynyt freskoja.

## Historia
### Antiikki

Antiikin aikana saari tunnettiin nimimuodossa *Khalke*, *Khalkeia* tai *Khalkia* (lat. *Chalce*, *Chalcia*). Saarella oli aikoinaan kuparikaivoksia, joiden mukaan se sai luultavasti myös nimensä. Saarella tehtyjen kaivausten perusteella se koki kukoistuskauden vuosina 900–500 eaa. Saaren poliksen eli kaupunkivaltion Khalken kaupunkikeskus sijaitsi nykyisen Chorión kylän lähellä.

### Myöhempi historia

Venetsia valloitti Chálkin 1200-luvulla. 1800-luvulla saarelaiset elättivät itsensä paljolti pesusienten sukelluksella ja myynnillä, mutta 1900-luvun alussa saari miltei autioitui chálkilaisten muutettua suurin joukoin Yhdysvaltain Floridaan etsimään uutta toimeentuloa.

Italia valloitti Chálkin ja muun Dodekanesian Kastelórizoa lukuun ottamatta vuonna 1912. Osaksi Kreikkaa Chálki liitettiin vuonna 1948.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
The Power Station Years

**The Power Station Years: The Unreleased Recordings** on John Bongiovin kokoelma-albumi, joka sisältää ennenjulkaisemattomia kappaleita. Kappaleet on nauhoitettu 1980-luvun alkupuolella Power Station -studiolla New Yorkissa, jossa John työskenteli huoltomiehenä. Kappaleet on nauhoitettu ennen Bon Jovi -yhtyeen perustamista.

Albumin merkittävin kappale on intrumentaaliversio kappaleesta ”Runaway”, jonka laulettu versio kipusi 39. sijalle Billboardin Hot 100 -listalla vuonna 1984.

## Kappalelista
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
Kloramiini

**Kloramiini** eli **Kloramiini-T** on vesiliukoinen antiseptinen yhdiste, jota käytetään muun muassa desinfiointiin. Kloramiinia on käytetty jo pitkään desinfiointiaineena sairaaloissa. Se tehoaa mm. hepatiitti- ja hi-viruksiin. Toisin kuin tavallisempi natriumhypokloriitti, kloramiini on heikosti emäksinen, lähes hajuton eikä se ole voimakas valkaisuaine. Kloramiinia käytetään myös orgaanisessa synteesissä reagenssina, missä se toimii elektrofiilisen kloorin lähteenä tai Sharplessin oksyaminaatiossa tosyyliamidiryhmän lähteenä.

Yhdisteen kemiallinen kaava on C7H7ClNNaO2S ja rakennekaava CH3(C6H4)SO2NClNa.. Kidevedettömän kloramiini-T:n moolimassa on 227,64&nbsp;g/mol ja CAS-numero 127-65-1. Se tunnetaan myös nimillä p-tolueenisulfoniklooriamidinatrium, p-toluolisulfonkloramidinatrium, N-natrium-N-kloori-p-toluolisulfonamidi, natrium-ptolueenisulfonkloramidi ja tosyyliklooriamidinatrium.

Rakenteeltaan kloramiini on valkoista, kiteistä jauhetta, jonka haju muistuttaa klooria. Koostumus on pysyvä normaalilämpötilassa ja -paineessa. Aineen pH-arvo on 8–10 (50 g/l, 20 °C). Sen leimahduspiste on 192 °C, vesiliukoisuus 150 g/l.

Vaikka kloramiini on mainittu eräissä lähteissä myrkyttömäksi, se on terveydelle haitallista nieltynä. Aine kehittää myös myrkyllisiä kaasuja sekoittuessaan happoihin sekä on syövyttävää joutuessaan iholle, silmiin tai limakalvoille. Kloramiinin hengittäminen voi myös aiheuttaa herkistymisreaktion. Vesiliukoisena aine liukenee veteen ja leviää vesien mukana ympäristöön. Kloramiinin on havaittu aiheuttavan ammattiastmaa ja -nuhaa.

## Katso myös
*Kloramiini B eli natrium-N-klooribentseenisulfonamidi, C6H5ClNNaO2S, CAS-numero 127-52-6

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Chloramine-T 
*KEGG: Chloramine T
I Hunt Alone

**I Hunt Alone** on Mustaschin ensimmäinen single albumilta Above All. Singlen toinen kappale "Kill You for Nothing" ei sisälly studioalbumiin.

## Kappaleet
#
#

## Aiheesta muualla
*
Betset

**Betset-yhtiöt** on yksi  Suomen suurimmista betonisten valmisosien valmistajista, toimitila-, teollisuus- ja asuntokohteissa sekä merkittävä toimija valmisbetonimarkkinoilla. Vuonna 1950 perustettu Betset on  perheyritys.

Betset panostaa toiminnan kehittämiseen sekä tarjoaa asiakkailleen monipuolisia mahdollisuuksia ja laadukkaita ratkaisuja. Ammattitaitoinen, motivoitunut ja sitoutunut henkilöstö on perheyrityksen yksi keskeinen menestystekijä.

Suomessa tehtaat työllistävät yhteensä noin 625 henkilöä ja yhteenlaskettu vuotuinen liikevaihto on noin 125 miljoonaa euroa.

Betset-yhtiöillä on kymmenen tehdasta Suomessa ja osakkuusyritys Virossa. Betset-yhtiöihin kuuluu Suomessa tehtaat Nurmijärvellä, Mikkelissä, Vierumäellä, Nummelassa, Turussa, Paraisilla, Kyyjärvellä, Hämeenlinnassa, Helsingissä ja Espoossa.

Betset-yhtiöt osti BM Turku Oy:n liiketoiminnan ja liiketoimintasiirto tapahtui 1. helmikuuta 2019. Kauppaan kuului Turun ja Paraisten tehtaat, jotka työllistävät yhteensä 75 henkilöä ja joiden yhteenlaskettu liikevaihto tilikaudella 2018 oli noin 11 miljoonaa euroa.

## Lähteet
Down in Black

**Down in Black** on Mustaschin toinen single albumilta Above All. Nimikkobiisin lisäksi levyltä löytyy kappaleen "Coomber" liveversio, jonka on nauhoittanut ruotsalainen P3-radiokanava.

## Kappaleet
#
#

## Aiheesta muualla
*
Raitakäärmeenpää

**Raitakäärmeenpää** (*Channa striata*, aiemmalta suomenkieliseltä nimeltään **raitakäärmeenpääkala**) on aasialainen kalalaji. Se on pitkä ja kapea, se voi kasvaa metrin mittaiseksi ja painaa kolme kiloa.  Sitä tavataan Pakistanista Thaimaahan ulottuvalla alueella sekä eteläisessä Kiinassa. Se elää lammikoissa ja hitaasti virtaavissa jokivesissä.

Raitakäärmeenpää on ahnas peto, joka syö matoja, rapuja, sammakoita ja etenkin toisia kaloja. 

## Lähteet
Klooriamiini

**Klooriamiini** eli **monoklooriamiini** (NH2Cl) on kemiallinen yhdiste, jota käytetään muun muassa juomaveden desinfiointiin (klooridioksidin ohella).

## Lähteet
Black City

**Black City** on Mustaschin Ratsafari-albumilta julkaistu single, joka on julkaistu vuonna 2003. Nimikkobiisin lisäksi levy sisältää pidennetyn version kappaleesta "The Deadringer".

## Kappaleet
#
#

## Aiheesta muualla
*
6:36

**6:36** on Mustaschin single, joka on julkaistu yhtyeen Ratsafari-albumilta. Levyn toinen kappale on albumin sessionauhoite.

## Kappaleet
#
#

## Aiheesta muualla
*