open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mihail Aljošin

**Mihail Petrovitš Aljošin** (, s. 22. toukokuuta 1987 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen autourheilija.

## Ura

Hän aloitti uransa karting-sarjoissa, joissa hän kilpaili vuosina 1996-2000. Hän kilpaili vuonna 2002 Venäjän F3-mestaruussarjassa sijoittuen neljänneksi. Seuraavana vuonna hän kilpaili Formula Renault Northern Europe Cupissa sijoittuen 12:nneksi. Vuonna 2004 Aljošin sijoittui sarjan viidenneksi ja voitti Italian Formula Renault -sarjan mestaruuden. Vuonna 2005 Aljosin sijoittui kymmenenneksi Eurocup Formula Renault -sarjassa ja toiseksi Saksan Formula Renault -sarjassa. Hän edusti myös Venäjää kahdessa kilpailussa A1 Grand Prix -kaudella 2005-06. Vuodesta 2006 lähtien Aljošin on kilpaillut Renault World Series -sarjassa Carlin Motorsport -tallissa. Kaudella 2007 hän ajoi kahdessa GP2-sarjan kilpailussa ART Grand Prix -tallissa Espanjassa tuuraten Bahrainissa loukkaantunutta Michael Ammermülleriä ja saavutti kolme pistettä.

Hän ajoi kaudella 2009 uudelleenperustetussa Formula 2 -luokassa sarjan ainoana venäläiskuljettajana. Hän saavutti yhden voiton ja kolmannen sijan pistetaulukossa. Vuonna 2010 Aljošin palasi Formula Renault 3.5 -sarjaan voittaen sarjan mestaruuden. Palkintona mestaruudesta, hän pääsi kokeilemaan Renault’n F1-autoa Abu Dhabissa nuorten kuljettajien testisessiossa. Aljošin ajoi kaudella 2010 kaksi kilpailua myös GP3-sarjassa ja Saksan F3 Trophyssa.

Vuonna 2011 Aljošin kilpaili GP2-sarjassa Carlin-tallissa Espanjan, Unkarin ja Belgian kilpailuissa saavuttamatta pisteitä. Hän kilpaili myös Aasian GP2-sarjassa kaudella 2010-2011 saavuttamatta pisteitä ja ajoi yhden kilpailun FR 3.5 -sarjassa saavuttaen neljä pistettä. Vuonna 2012 Aleshin kilpaili FR 3.5 -sarjassa Team RFR tallissa saavuttaen 46 pistettä ja sijoittuen loppupisteissä 13:nneksi. Vuonna 2013 Aleshin jatkoi jälleen ja siirtyi Tech 1 Racing-talliin. Hän saavutti 33 pistettä sijoittuen sarjan 12:nneksi.

Vuonna 2014 Aleshin siirtyi IndyCar-sarjaan, ollen kaikkien aikojen ensimmäinen venäläinen, joka kilpaili sarjassa.

## GP2-tulokset

## GP3-tulokset

## Lähteet
Mariehamns idrottsgård

**Mariehamns idrottsgård** on urheilukeskus Ahvenanmaan maakuntakeskuksessa Maarianhaminassa. Alkuperäisen urheilurakennuksen on suunnitellut suomalainen arkkitehti Einari Teräsvirta, ja se valmistui vuonna 1964 sekä vihittiin käyttöön 1. maaliskuuta vuonna 1967. Vuonna 1980 valmistui lisärakennus keilaluhalleineen arkkitehti Mikko Koskisen piirustusten mukaan ja se avattiin vuonna 1982.
C-tyypin asteroidi

**C-tyypin asteroidit** ovat asteroidiluokka, johon kuuluu suurin osa kaikista asteroideista. Tholenin luokittelun mukaan ne ovat C-ryhmän (johon kuuluvat myös tyypit B, F ja G) keskivertojäseniä.

## Ominaisuudet
C-tyypin asteroidit ovat tummia (albedo 0,03-0,10) ja hiilipitoisia asteroideja. Esimerkiksi S-tyypin asteroidien näkyessä tavallisillakin kiikareilla suurimpienkin C-tyypin asteroidien näkeminen vaatii pienen teleskoopin. Yleisimpiä ne ovat asteroidivyöhykkeen uloimmissa osissa. 

Suurin tunnettu C-tyypin asteroidi Tholenin luokittelun mukaan on 10 Hygiea. SMASS-luokittelussa, jossa ei ole varsinaista G-tyyppiä, myös 1 Ceres kuuluu C-tyyppiin.

## Alaluokat
C-tyypin asteroideilla on erilaisia alaluokkia riippuen luokituksesta.

### Tholenin luokittelu
Tholenin luokittelun mukaan C-ryhmään kuuluvat yleiset C-tyypin asteroidit ja kolme spektriltään poikkeavaa luokkaa:
*B-tyypin asteroidi
***C-tyypin asteroidi**
*F-tyypin asteroidi
*G-tyypin asteroidi

### SMASS-luokittelu
SMASS-luokittelun mukaan C-ryhmään kuuluvat yleiset C-tyypin asteroidit sekä Tholenin luokittelusta laajennettuja ryhmiä:
*B-tyypin asteroidi (Tholenin B- ja F- tyypit)
***C-tyypin asteroidi**
*Cb-tyypin asteroidi (ei Tholenin luokittelussa)
*Cg-tyypin asteroidi (Tholenin G-tyyppi)
*Ch-tyypin asteroidi (ei Tholenin luokittelussa)
Ahvenanmaan itsehallintotalo

**Ahvenanmaan itsehallintotalo** () on Maarianhaminan keskustassa sijaitseva Ahvenanmaan parlamentti- ja hallintorakennus. Se vihittiin käyttöönsä vuonna 1978. Rakennuksessa toimivat Ahvenanmaan maakuntapäivät ja Ahvenanmaan maakuntahallitus. 

Rakennuksen on suunnitellut suomalainen arkkitehti Helmer Stenros, joka voitti pohjoismaisen arkkitehtikilpailun Ahvenanmaan hallinnollisesta ja kulttuurillisesta keskuksesta. Rakennus on osa Projekt 77 -projektia, johon kuuluvat myös Ahvenanmaan museo ja Hotell Arkipelag -hotelli. Sisätilojen suunnittelusta on pitkälti vastannut Pirkko Stenros. Rakennus on sisustettu Yrjö Kukkapuron ja Alvar Aallon huonekaluilla. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Etelä-Keravan vesitorni

**Etelä-Keravan vesitorni** sijaitsee Lahdenväylän tuntumassa Keravalla Alikeravan kaupunginosassa. 53&nbsp;metriä korkea vesitorni valmistui YIT:n rakentamana 2008. Muodoltaan lieriömäisen ja 23&nbsp;metriä korkean vesisäiliön tilavuus on 4&nbsp;000&nbsp;kuutiometriä. Torni on tasapaksun näköinen, sillä sen halkaisija on alhaalta huipulle saakka 16&nbsp;metriä eikä itse säiliöosa erotu varresta. vesisäiliöosa on verhoiltu teräslevyillä. Tornin suunnittelu on Keravan kaupungin omaa työtä. Vesitornin huipulla on Vaisala Oyj:n tutkimus- ja tuotekehityssäätutka valkoisen pallomaisen antennisuojan sisällä.

## Lähteet
Ptolemaioksen portti

**Ptolemaioksen portti** on Jonathan Stroudin kirjoittama Bartimeus-fantasiatrilogian kolmas osa. Englanninkielinen alkuteos *Ptolemy's Gate* julkaistiin vuonna 2005. Sarjan aiemmat osat ovat Samarkandin amuletti ja Golemin silmä. Mika Kivimäki on suomentanut koko trilogian.

## Päähenkilöt
* Dzinni Bartimeus
* John Mandrake (Nathaniel)
* Kathleen Jones (Kitty)

## Lähteet
* Risingshadow.net
S-tyypin asteroidi

**S-tyypin asteroidit** ovat melko yleinen asteroidiluokka. Ne koostuvat rautapitoisesta silikaattikivestä, jossa saattaa olla mukana magnesiumia ja nikkeliä. Väriltään ne ovat punertavia ja asteroidiksi keskitummia. Kaikista asteroideista niitä on 17 %. Niissä on vähän tai ei lainkaan vettä ja muita haihtuvia aineita.

Niitä on eniten asteroidivyöhykkeen sisäosissa, esiintymishuippu on 2,2 AU.

Tähän ryhmään kuuluu suurista asteroideista 3 Juno ja 15 Eunomia.

## SMASS-luokittelu

*S-ryhmän kivipitoiset asteroidit
**A-tyyppi 
**Q-tyyppi
**R-tyyppi 
**K-tyyppi uusi 
**L-tyyppi uusi 
**S-tyyppi on tyypillisin S-ryhmän edustaja
**Sa, Sq, Sr, Sk, ja Sl ovat väliluokkia S-luokan ja muiden S-ryhmän alaluokkien välillä.
X-tyypin asteroidi

**X-tyypin asteroidit** ovat metallirikkaita asteroideja. Niitä ovat Tholenin luokittelun M, P ja E, joista M vastaa ehkä rautameteoriitteja. Tyypin M yleisyys on 2,5&nbsp;%. M-tyypin tiheys on 1,5–5,5 g/cm³. E-tyypin asteroidit ovat kirkkaita ja enstatiittipitoisia, niiden albedo on 0,25–0,6. Ne vastaavat meteoriittiluokittelussa enstatiittikondriitteja. Tyypin P asteroidit ovat tummia, punertavia, ja kaukana auringosta, tyyppiesimerkki 65 Cybele. Niiden etäisyys on noin 4&nbsp;AU.

## Tholenin luokittelu

X-ryhmän alalajit

*M-tyyppi metallipitoisia 16 Psyche, 22 Kalliope, 216 Kleopatra 
*E-tyyppi eroaa M:stä enimmäkseen suuren valonheijastuskykynsä takia 
*P-tyyppi eroaa M:stä pienen valonheijastuskykynsä takia 65 Cybele 

## SMASS-luokittelu

*X-ryhmä eniten metallipitoiset 
*X-tyyppi tyypillisimmät ryhmän X edustajat, Tholenin M, P, E
*Xe, Xc, ja Xk väliluokkia X → pieni kirjain
Elongaatio

**Elongaatio** on astronominen termi, joka tarkoittaa Auringon ja planeetan välistä kulmaa Maasta katsottuna.
M-tyypin asteroidi

**M-tyypin asteroidi** on Tholenin luokittelussa asteroidityyppi, jonka albedo on noin 0,10&ndash;0,30. M-tyypin asteroidit ovat koostumukseltaan metallisia (nikkeliä ja rautaa), mutta eivät kokonaan metallia. M-tyypin asteroidien tuomista Maahan tai louhimista avaruudessa on ehdotettu, mutta jotkin näissä mahdollisesti esiintyvät metallit voisivat olla hyödyllisempiä kiertoradalla käytettävinä kuin Maahan tuotuina.

M-tyypin asterdoidit kuuluvat X-tyypin asteroideihin.

## Lähteet
Yksinpuhelu (EP)

**Yksinpuhelu** on Kotiteollisuuden vuonna 2001 julkaistu EP. Se sisältää muualla julkaisemattoman kappaleen "Yksinpuhelu", uudistetun version *[[Kuulohavaintoja]]*-EP:llä julkaistusta kappaleesta "Käärmeiden historiaa" sekä liveversiot *[[Tomusta ja tuhkasta]]* -albumilla julkaistuista kappaleista "Jos sanon" ja "Virret soi". Livekappaleet nauhoitettiin Helsingin Nosturissa 10. helmikuuta 2001.

## Kappaleet
Sävellykset ja sovitukset Kotiteollisuus, sanoitukset Jouni Hynynen.

#
#
#
#

## Kokoonpano
* Jouni Hynynen – laulu, kitara
* Janne Hongisto – basso, syntetisaattori ja taustalaulu
* Jari Sinkkonen – rummut

### Vierailijat
* Miitri Aaltonen – taustalaulu
* Janne Hynynen – taustalaulu

## Aiheesta muualla
* Yksinpuhelu discogs.com -sivustolla
Lars Riedel

**Lars Riedel** (s. 28. kesäkuuta 1967 Zwickau) on entinen saksalainen kiekonheittäjä, yksi lajin menestyneimmistä urheilijoista. Hän sijoittuu vielä vuoden 2024 lopussa kaikkien aikojen maailmantilastossa kymmenenneksi ennätyksellään 71,50.

Itä-Saksassa varttunut Riedel siirtyi vuonna 1983 edustamaan SC Karl-Marx Stadtia. Hän osallistui vuoden 1986 junioreiden MM-kilpailuihin sekä vuoden 1990 EM-kilpailuihin ilman suurta menestystä. Saksojen yhdistymisen aikoihin hän menetti valmentajansa ja lopetti säännöllisen harjoittelun. Hän kuitenkin jatkoi uraansa tavattuaan uuden valmentajansa Karlheinz Steinmetzin USC Mainz -seurasta. 

Vuonna 1991 Riedel voitti ensimmäisen kaikkiaan viidestä maailmanmestaruudestaan oltuaan paras Tokion MM-kisoissa. Hän uusi mestaruutensa Stuttgartissa 1993, Göteborgissa 1995, Ateenassa 1997 ja Edmontonissa 2001. Lisäksi Riedel sai MM-pronssia Sevillassa 1999.

199-senttinen ja 115-kiloinen Riedel voitti olympiakultaa Atlantassa 1996 tuloksella 69,40. Neljä vuotta myöhemmin hän sai hopeaa Sydneyn olympialaisista. Lisäksi Riedel on vuoden 1998 Euroopan mestari. Hän on voittanut myös Universiadit vuonna 1993, Euroopan cupin vuosina 1993, 1995 ja 1997 sekä Grand Prix -finaalin vuosina 1993, 1995, 1997 ja 1999.

Heinäkuussa 2008 Riedel ilmoitti lopettavansa uransa.

## Ennätykset
* Kuulantyöntö: 15,93 (1991)
* Kiekonheitto: 71,50 (1997)
* Keihäänheitto: 61,14 (1993)
* Kymmenottelu: 6087 (1993)

## Lähteet
* 

### Viitteet
Suupohjan Sanomat

**Suupohjan Sanomat** on Kristiinankaupungissa keskiviikkoisin ilmestyvä sitoutumaton paikallinen sanomalehti. Lehden levikkialueeseen kuuluvat Kristiinankaupunki, Kaskinen, Isojoki, Karijoki sekä osaksi Teuva ja Närpiö. Lehti on perustettu vuonna 1897, ja se on niin ollen Pohjanmaan maakunnan vanhin suomenkielinen paikallislehti. *Suupohjan Sanomien* päätoimittajana toimii Lotta Kallio. Lehteä julkaisee Kaleva Oy:n ja Ilkka Oyj:n yhteisyritys Kaleva Media Oy ja painaminen tapahtuu I-Print Oy:n painossa Seinäjoella. *Suupohjan Sanomat* on myös Sanomalehtien Liiton jäsen.

## Historia
Kristiinankaupunkiin perustettiin seudun ensimmäinen sanomalehti *Ahti – aaltojen kuningas*. Se oli entisen Vaasan läänin toinen suomenkielinen sanomalehti, sillä vain kuukausi ennen sitä aloitti läänin pääkaupungissa ilmestymisensä *Waasan Sanomat.*

*Suupohjan Sanomien* historia alkaa vuodesta 1897, jolloin marraskuun 20. päivänä ilmestyi *Suupohjan Kaiun* näytenumero. Varsinaisen ilmestymisensä lehti aloitti vuonna 1898. Vuonna 1920 nimeksi tuli *Kristiinan Sanomat* ja vuodesta 1933 lehti on ilmestynyt nimellä *Suupohjan Sanomat*.

*Ahdin* ja *Suupohjan Kaiun* perustaja oli kristiinalainen kauppias ja suomalaisuusmies Wilho Parmanen, joka monin tavoin edisti suomalaisuusaatetta paikkakunnalla ja lähiseudulla. Wilho Parmasen ohella *Suupohjan Sanomien* pitkän historian keskeisiä henkilöitä ovat Kaarlo J. Paasonen, joka lehtiyrityksen omistajana, toimittajana ja sittemmin myös päätoimittajana kolmen vuosikymmenen ajan luotsasi *Suupohjan Kaikua* ja *Kristiinan Sanomia* monien vaikeuksien keskellä. Lisäksi Jorma Kiuasperä, jonka päätoimittaja- ja yritysjohtajaura kesti liki 33 vuotta. Kiuasperän perheen omistuksessa *Suupohjan Sanomat*, sitä julkaissut Kristiinan Sanomalehti Oy ja lehteä painanut Suupohjan Kirjapaino kokivat voimakkaan niin toimituksellisen, teknisen kuin taloudellisen nousukauden.

Esisopimus yrityksen myymisestä syntyi Ilkka Oy:n kanssa  28. tammikuuta 1989 ja kauppakirjan osapuolet allekirjoittivat 27. kesäkuuta 1990. Kristiinan Sanomalehti Oy fuusioitiin vuoden 1995 lopulla emoyhtiö Ilkka Osakeyhtiöön. Kristiinankaupungissa *Suupohjan Sanomat* työllistää tällä hetkellä kahdeksan henkilöä. (Lähde: Martti Pänkälä: *Suupohjan Sanomat 1897–1997*)

## Palkinnot
*Toimittaja Tauno Riihiluomalle myönnettiin Paikallislehtien ensimmäinen journalistipalkinto vuonna 2009
*Paikallislehtien Liiton etusivukilpailun 1. sija sarjassa alle 3-päiväiset  
* Sanomalehtien Liiton valtakunnallisen etusivukilpailun 2. palkinto sarjassa levikki alle 12.000 

## Katso myös
* *[[Ilkka-Pohjalainen]]*
* *[[Komiat]]*
* *[[Jurvan Sanomat]]*
* *[[Järviseutu (sanomalehti)|Järviseutu]]*
* *[[Viiskunta]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Suupohjan Sanomat
Ivano Brugnetti

**Ivano Brugnetti** (s. 1. syyskuuta 1976 Milano) on italialainen kävelijä.

Brugnetti käveli 1999 kävelyn maailmancupissa 50 kilometrin kävelyssä kahdenneksikymmenenneksikuudenneksi ajalla 3.51.45. Myöhemmin samana vuonna hän voitti MM-kultaa Sevillan MM-kilpailuissa ajalla 3.47.54. 2001 Brugnetti sijoittui Välimeren kilpailujen 20 kilometrin kävelyssä seitsemänneksi. Hän käveli 2004 maailmancupissa matkalla kuudenneksi ajalla 1.20.06. Ateenan olympialaisissa hän voitti olympiakultaa 20 kilometrin kävelyssä ajalla 1.19.40. Vuonna 2006 hän oli maailmancupissa 20 kilometrin kävelyssä viidestoista ja Göteborgin EM-kilpailuissa seitsemästoista.

Brugnetti sijoittui 20 kilometrin kävelyssä 2008 maailmancupissa 16:nneksi ja Pekingin olympialaisissa viidenneksi. Vuoden 2010 maailmancupissa hän oli 12:s. Berliinin MM-kisoissa 2009 ja Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän keskeytti.

Brugnetti lopetti uransa vuonna 2011.

## Henkilökohtaiset ennätykset
* 3&nbsp;000 metrin kävely: 11.36,83 (2007)
* 5&nbsp;000 metrin kävely: 18.38,45 (2009)
* 10&nbsp;000 metrin kävely: 37.58,6 (2005)
* 10 kilometrin kävely: 38.19 (2007)
* 20 kilometrin kävely: 1.19.36 (2007)
* 30 kilometrin kävely: 2.10.00 (1999)
* 50 kilometrin kävely: 3.47.54 (1999)

## Lähteet
* 

### Viitteet
Hannu Haarala

**Hannu Veikko Haarala** (s. 18. elokuuta 1981 Helsinki) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli alkujaan pelipaikaltaan oikea laitalinkki, mutta Alankomaissa  pelatessaan hän siirtyi oikeaksi laitapuolustajaksi.

Haarala palasi Hollannista Suomeen Hongan pelatessa Ykköstä kaudella 2005. Hongan noustua Veikkausliigaan Haarala lopetti tilapäisesti ammattilaisuransa, mutta hän palasi kesken kauden 2007 takaisin Honkaan. Hän pelasi kahdessa A-maaottelussa Hollannin vuosiensa aikoihin.

Haarala ilmoitti kesäkuussa 2011 peliuransa olevan ohi hänen keskittyessä opiskeluihin.

## Lähteet
D-tyypin asteroidi

**D-tyypin asteroidi**  on Tholenin  asteroidiluokittelun mukaan asteroidi, joka ei kuulu mihinkään suurista ryhmistä (C-, X- tai S-ryhmä), ja jolla on  pieni albedo ja punaisen valon  alueelle painottuva sähkömagneettinen spektri. Monet Jupiterin radalla tai sen taakse kiertävät asteroidit ovat  D-tyyppiä. Nämä ovat pääasteroidivyöhykkeellä harvinaisia. Nämä ovat hyvin tummia, punertavia. Nissä uskotaan olevan mutkikkaita orgaanisia hiliyhdisteitä, hiiltä ja ei-hydrattuja silikaatteja, ja omaavat luultavasti sisustassaan vesijäätä. Niiden albedo on 0,02 to 0,05. Niitä on yhä enemmän yli 3,3 AU:n päässä Auringosta. Marsin kuut Phobos ja Deimos saattavat olla D-tyyppiä, niin kuin ehkä Tagish-järven meteoriitti. D-tyyppiin kuuluvia asteroideja ovat esim. 152 Atala, Jupiterin radalla kiertävät 588 Achilles sekä 624 Hektor ja malkein Saturnuksen radalle yltävä 944 Hidalgo.

## Lähteet
Northrop Grumman E-2 Hawkeye

**Northrop Grumman E-2 Hawkeye** on potkuriturbiinikäyttöinen AWACS-typpinen valvontalentokone, ja se on suunniteltu käytettäväksi lentotukialuksilta.

Pääkäyttäjä on Yhdysvaltain laivasto, mutta koneita on myös muun muassa Ranskan laivastolla ja muutamien muiden maiden ilmavoimilla.

## Tekniset tiedot

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* 
* 
*
Rebetiko

**Rebetiko** (, mon. *ρεμπέτικα*, *rempétika*) on eräs kreikkalaisen musiikin laji.

*Rebetikot* olivat kreikkalaisen alamaailman lauluja, joita lauloivat niin sanotut *rebetet* (ρεμπέτης, *rempétes*). *Rebetet* olivat erikoislaatuisia ihmisiä, jotka eivät piitanneet yhteiskunnasta. Heitä alkoi näkyä Kreikan vuoden 1821 itsenäisyyssodan jälkeen.

Laulut, joita usein verrataan sellaisiin musiikinlajeihin kuin amerikkalainen blues, ovat täynnä surua, intohimoa, romantiikkaa ja katkeruutta. Ne ovat yleensä laadultaan melankolisia ja kertovat tavallisten ihmisten epäonnisesta elämästä. Monet vanhat rebetikot kertoivat huumeista, etenkin hasiksesta, ja siksi rebetikot kiellettiin. Vasta 1947, kun Mános Chatzidákis toi rebetikon ylempien yhteiskuntaluokkien tietoisuuteen, laulut hyväksyttiin erityiseksi musiikinlajiksi. Státhis Damianákos totesi, että ensi vaiheen rebetikot olivat enimmäkseen kurjaliston laulettua ilmaisua. Suuri osa rebetiko-lauluista on tarkoitettu tanssittaviksi, ja yleisiä tansseja ovat zeïmpékiko ja chasápiko, mutta niihin kuuluvat myös tsiftetéli, karsilamás ja muita tanssilajeja.

## Tunnettuja esittäjiä

Merkittävimpiä rebetikolaulajia ja -säveltäjiä ovat Panagiótis Toúntas, Vangélis Papázoglou, Giován Tsaoús eli Giánnis Eïtzirídis sekä Manólis Chrysafákis. Seuraavaan sukupolveen kuuluivat Márkos Vamvakáris, Kóstas Skarvélis, Giánnis Papaïoánnou, Kóstas Kaplánis ja Vasílis Tsitsánis. 1900-luvun lopun ja nykyajan rebetikon merkittävämpiä säveltäjiä ovat Mános Chatzidákis ja Míkis Theodorákis.

* Ríta Ampatzí	
* Grigóris Asíkis
* Apóstolos Chatzichrístos (”Smyrniotáki”)
* Manólis Chrysafákis
* Ánna Chrysáfi	
* Giórgos Bátis	 
* Sotiría Béllou
* Róza Eskenázy	 
* Michális Genítsaris
* Dimítris Gkógkos (”Bagiantéras”)
* Bámpis Gkolés	 
* Maríka Kanaropoúlou (Tourkalítsa, Brousaliá)
* María Katinári
* Antónis Katináris
* Maríka Nínou
* Loukás Ntarálas
* Strátos Pagioumtzís
* Maríka Papagkíka	 
* Giánnis Papaïoánnou	 
* Vangélis Papázoglou	 
* Stélios Perpiniádis
* Kóstas Roúkounas
* Kóstas Skarvélis
* Panagiótis Toúntas
* Giován Tsaoús (Giánnis Eïtzirídis)
* Pródromos Tsaousákis
* Vasílis Tsitsánis
* Márkos Vamvakáris
* Giórgos Xintáris
* Giórgos Zampétas

## Aiheesta muualla

* Xrono Rebetiko Kai Laiko'' (Audiotiedosto) Viikoittainen kreikkalainen radio-ohjelma rebetikomusiikista
* Rembetika and Greek Popular Music Matt Barrettin laaja artikkeli 
* Rebetiko Lyhyt johdatus, kuvia ja musiikkia
M95

**M95** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Barrett M95, tarkkuuskivääri
* Messier 95, pallomainen tähtijoukko.
Kuninkaallinen taidekorkeakoulu

**Kuninkaallinen taidekorkeakoulu** (, KKH) on korkeakoulu Tukholman Skeppsholmenilla, Ruotsissa. Se on ollut oma korkeakoulunsa vuodesta 1978 lähtien, jolloin se itsenäistyi kuningas Kustaa III:n vuonna 1773 perustamasta kuninkaallisesta taideakatemiasta. Taidekorkeakoulussa opiskelee noin 230 opiskelijaa. Slangissa sen nimi on *Mejan*.

Taidekorkeakoulu on toiminut vuodesta 1995 lähtien Skeppsholmenilla. Sen tiloina toimii 1779 rakennettuun vanhaan kruununmakasiiniin ja 1870-luvun sotilaskasarmiin vuosina 1993–1995 saneerattu uudisrakennus. Alkuperäisen makasiinin on piirtänyt taideakatemian ensimmäinen professori Olof Tempelman, 1990-luvun muutostyöt suunnitteli Gösta Edberg.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut.
John Waynen filmografia

Tämä on **[[John Wayne]]n** filmografia.

## Elokuvat

## Lyhytelokuvat

## Televisiosarjat

## Aiheesta muualla

* 
* 
* 
* 
* John Wayne Yhdysvaltain elokuvainstituutin verkkosivuilla. 
* John Wayne Film Referencessä.
Konstfack

**Konstfack,** koko nimeltään **Konstfack University of Arts, Crafts and Design** on taideteollinen korkeakoulu Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa, Telefonplanilla Midsommarkransenin kaupunginosassa. Oppilaitoksen perusti Nils Månsson Mandelgren vuonna 1844. Korkeakoulu-statuksen se sai vuonna 1973, ja nykyistä nimeään se on kantanut vuodesta 1993 lähtien. Vuodesta 2004 saakka Konstfack on sijainnut nykyisissä tiloissaan Tukholman Telefonplanilla Ericssonin entisissä toimitiloissa.

Konstfackin toimitilat ovat yli 20 000 neliömetriä laajat, ja Konstfack on nimetty useasti maailman parhaimpien ainekohtaisten yliopistojen listalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Tulivuorikaniini

**Tulivuorikaniini** (*Romerolagus diazi*) on pienikokoinen jäniseläin, joka elää Meksikon vuorilla. Se on maailman toiseksi pienin jänis pikkukaniinin jälkeen. Tulivuorikaniini poikkeaa rakenteeltaan ja muodoltaan huomattavasti kaikista muista jäniksistä ja sen uskotaan erkaantuneen näistä evolutiivisesti jo miljoonia vuosia sitten. Tulivuorikaniinilla ei ole lähisukulaisia ja se on *Romerolagus*-suvun ainoa laji. 

## Kuvaus
Tulivuorikaniinilla on pienet pyöreät korvat, lyhyet jalat ja lyhyt, tiheä turkki. Tulivuorikaniini on 27–34&nbsp;cm pitkä ja painaa 390–600 grammaa. Korvat ovat 4-5 cm ja häntä on niin lyhyt, ettei erotu eläintä päällisin puolin tarkastellessa. Tulivuorikaniini elää 2–5 eläimen ryhmissä, joissa on tyypillisesti vain yksi uros. Ryhmän hierarkian ylin jäsen on aina naaras. Lisääntymistä tapahtuu ympäri vuoden, mutta eniten lämpiminä ja kosteina kesäkuukausina. Pesät ovat koloissa, joita tulivuorikaniini ei yleensä kaiva itse, vaan se käyttää amerikanmäyrän, kalliosiiselin, yhdeksänvyöyötiäisen ja sierramadrentaskurotan vanhoja koloja. Tulivuorikaniinit kantavat poikasiaan 5–6 viikkoa ja saavat kerrallaan 1–4 poikasta. Ääniä tulivuorikaniinit käyttävät usein ja ainakin viisi erilaista ääntelyä on erotettu, joista selkein on vaarasta varoittava terävä vihellys.

Samassa ympäristössä tulivuorikaniinin kanssa tavataan kahta muutakin jänistä; meksikonkaniini ja pumpulihäntäkaniini, mutta tulivuorikaniinit ovat näitä molempia pienempiä, tummempia ja lyhytkorvaisempia. 

## Levinneisyys
Tulivuorikaniinia tavataan Keski-Meksikon tulivuorivyöhykkeellä. Sen levinneisyysalue on pienentynyt historiallisena aikana ja on enää hyvin pieni, arviolta alle 400 km². Nykyisellään lajia tavataan Morelosin, Pueblan ja Distrito Federalin osavaltioissa, Pelado-, Tlalloc-, Popocatépetl- ja Ixtaccíhuatl-vuorten rinteillä. Alimmillaan lajia tavataan 2&nbsp;800 ja ylimmillään 4&nbsp;250 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajia tavataan etenkin mäntymetsissä ja se tuntuu olevan erityisen riippuvainen pohjakerroksen tuppaina kasvavasta zacatón-heinikosta, joka muodostuu *Muhlenbergia*-, *Festuca*- ja *Stipa*-sukujen heinistä, ja joka on jopa 1,5 m korkeaa. Heinät ovat samalla kaniinien tärkein ravinnonlähde. Zacatón-heinikon ylläpito on lajin suojelutyön kannalta keskeistä. Laji on suojeltu, mutta tieto tästä ei ole levinnyt kaikkien paikallisten keskuuteen.

Yhteensä tulivuorikaniineja on maapallolla muutamia tuhansia. 1964 niitä arvioitiin olevan 1&nbsp;000 – 1&nbsp;200 yksilöä ja 1980- ja 1990-lukujen laskennoissa (suoritettiin ratsain ja laskettiin papanakasoja) määräksi arvioitiin noin 2&nbsp;500, mutta arvioiden luottamusväli on suuri. 

## Lähteet
Barrett M95

**Barrett M95** (lyh. **M95**, tunnetaan myös nimellä **Model 95M**) on yhdysvaltalainen Barrett Firearms Companyn valmistama 12,7 × 99 mm (.50 BMG) kaliiperinen pulttilukkoinen tarkkuuskivääri.

M95 on paranneltu versio vuonna 1990 lanseeratusta pulttilukkoisesta Barrett M90 -tarkkuuskivääristä, joka edelleen perustuu itselataavaan Barrett M82 -tarkkuuskivääriin. Aseen piippu on sama kuin M82:ssa ja M90:ssä, mutta M95:n pulttilukko on paranneltu versio M90:n lukosta. M95:n bullpup-rakenne on myös samantapainen kuin M90:ssä. Bullpup-rakenteen avulla M95:n piipun pituus ja sen ballistiset ominaisuudet on kyetty pitämään entisellään, vaikka aseen kokonaispituus on lyhentynyt 30,5 senttimetriä. 

M95:ssä on pistoolikahva ja irrotettava, viiden patruunan vaihtolipas. Varmistinta operoidaan peukalolla. Patruunapesä on kromattu ja piipun päässä on kookas suujarru rekyylin vähentämiseksi. Ase on varustettu runkoon kiinnitettävällä kaksijalalla, jonka tarkoitus on lisätä osumatarkkuutta. Jalat sijoitetaan maahan, ja näin ollen ase ei pääse heilumaan. 

Kuten M82 ja M90, M95 on erityisen tehokas henkilömaaleja vastaan suuren kaliiperin ja pitkän kantaman ansiosta. Asetta käytetään myös materiaalin, esimerkiksi ajoneuvojen tai ase- ja johtamisjärjestelmien tuhoamiseen.

## Aiheesta muualla
*Barrett Firearms Companyn tuotesivu 
*Barrett M95 käyttöohje 
*World Guns - Barrett M90 & M95
Ryningin palatsi

**Ryningin palatsi** () on palatsimainen rakennus Tukholman vanhassakaupungissa. Riddarhustorgetin etelälaidalla sijaitsevan palatsin suunnitteli arkkitehti Simon de la Vallée ja se rakennettiin vuosina 1640–1644. Sen rakennutti amiraali Erik Ryning.

Vuonna 1770 rakennukselle rakennettiin siipirakennukset Munkbronille päin. 1940-luvulla palatsissa tehtiin suuria restaurointitöitä, joita johti arkkitehti Artur von Schmalensee. Nykyisin rakennukseen on sijoitettu Ruotsin korkeimman oikeuden ja työoikeuden tiloja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ryningin palatsi  Stockholm Gamla Stan -sivustolla.
Varsovan herttuakunta

**Varsovan herttuakunta** (, ) oli Napoleonin perustama, Preussilta valloittamistaan maista vuonna 1807 muodostama Ranskan liittolaisvaltio. Varsovan herttuakunnan olemassaolo päättyi Wienin kongressiin vuonna 1815, jolloin maa jaettiin Preussin, Itävallan ja Venäjän kesken.

## Historia

### Herttuakunnan synty
Puolalaisten ja Napoleonin välinen yhteistyö alkoi jo 1700-luvun lopussa. Napoleonin Italian-armeijassa palveli puolalainen legioona. Se osallistui taisteluihin Itävaltaa ja Italiaa vastaan ja jopa Haitin vallankumouksen kukistamiseen. Puolalaisen legioonan johtajan Jan Henryk Dąbrowskin tavoitteena oli saada Napoleon tukemaan Puolan itsenäisyyden palauttamista. Puolalaiset tukivatkin Napoleonin sotaa Preussia vastaan järjestämällä kansannousun Posenissa vuonna 1806, ja Napoleon voitti kapinassa heikentyneen Preussin. Napoleonin valloitettua Preussin alueet niille perustettiin kaksi puolalaista valtiota, Danzigin tasavalta ja Varsovan herttuakunta. Niiden nimissä ei haluttu käyttää sanaa Puola, jotta Napoleonin ja Venäjän solmima Tilsitin sopimus ei vaarantuisi. 

Dąbrowskin ystävä Józef Wybicki sävelsi herttuakunnan Italian-sotaretken hymniksi masurkan *Puolalaisten legioonien laulu Italiassa*, josta myöhemmin tuli Dąbrowski-masurkaksi kutsuttu Puolan kansallislaulu.

### Loppuvaiheet
Napoleon nimitti vuonna 1807 Varsovan herttuakunnan hallitsijaksi Saksin kuningas Fredrik August I:n. Toimenpiteen taustalla oli Napoleonin halu saada armeijaansa lisää sotilaita ja herttuakunnassa pantiinkin toimeen yleinen asevelvollisuus. Prinssi Józef Antoni Poniatowskin komennossa puolalaisten armeija taisteli menestyksekkäästi Itävaltaa vastaan vuonna 1809. Voiton jälkeen herttuakuntaan liitettiin Itävallalta vallattu Länsi-Galitsia. Liitoksen jälkeen herttuakunnan koko oli noin 150&nbsp;000 neliökilometriä ja siellä oli neljä miljoonaa asukasta. Napoleonin Suuren armeijan Venäjän-sotaretkellä puolalaiset muodostivat 100&nbsp;000 miehen joukollaan Napoleonin suurimman liittolaisarmeijan. Puolalaisia taisteli Ranskan rinnalla vielä sotaonnen käännyttyäkin, esimerkiksi Leipzigin taistelussa vuonna 1813. 

Varsovan herttuakunta jaettiin sodan loppuselvittelyssä Wienin kongressissa Venäjän, Preussin ja Itävallan kesken.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Von Rosenin palatsi

**Von Rosenin palatsi** on palatsimainen rakennus Tukholman Östermalmilla osoitteessa Strandvägen 55. Talo on rakennettu vuosina 1895–1899, sen suunnitteli arkkitehti Isak Gustaf Clason. Se oli Tukholman ensimmäinen talo, jonka julkisivussa käytettiin Ekebergin marmoria. Vuonna 1941 rakennusta uudistettiin arkkitehti Gustaf Clasonin johdolla ja se muutettiin vuokra-asunnoiksi.

Von Rosenin palatsin rakennutti hovitallimestari Clarence von Rosen.

## Lähteet
Boggy Depot

**Boggy Depot** on Alice In Chains -yhtyeestä tunnetuksi tulleen kitaristi Jerry Cantrellin ensimmäinen sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 1998.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Listasijoitukset
**Albumi**

**Singlet**
Kimmo Miettinen (rumpali)

**Kimmo Miettinen** on suomalainen rumpali, joka vaikuttaa yhtyeissä Empyrean Bane, Cadacross ja Lost Alone. Hänen aiempia yhtyeitään ovat Arthemesia ja Ensiferum.

## Aiheesta muualla
*Lost Alone Mikseri.netissä
Boeing E-3 Sentry

**Boeing E-3 Sentry** on Boeing 707 -runkoon rakennettu AWACS-tutkakone. Tämä nimenomainen konetyyppi on käytännössä AWACSin synonyymi, vaikka vastaavanlaisia koneita on muitakin.

Kone lensi ensilentonsa 1975, ja vuoteen 1991 mennessä niitä valmistui 68 kappaletta. Suurin osa on Yhdysvaltain ilmavoimen käytössä. Muita merkittäviä käyttäjiä ovat Nato, Britannian Kuninkaalliset ilmavoimat, Saudi-Arabia ja Ranskan ilmavoimat.

Vain muutamia E-3-koneita on menetetty onnettomuuksissa, mm. Alaskan Anchoragen Elmendorfin tukikohdasta noussut kone, joka 22. syyskuuta 1995 putosi heti nousun jälkeen, jolloin koko 24-henkinen miehistö menehtyi. Onnettomuuden syynä olivat kanadanhanhet, joita joutui koneen vasemmanpuoleisiin moottoreihin nousun yhteydessä.

Vastaava konetyyppi on neuvostoliittolainen/venäläinen Berijev A-50.

## Tulevaisuus
Koska B707 ei ole enää tuotannossa, on tulevat koneet rakennettava eri pohjalle. Japanin itsepuolustusvoimat ovat rakentaneet muutamia E-3-tutkatekniikkaan perustuvia koneita uudemman Boeing 767:n runkoon.

Yhdysvallat, Iso-Britannia ja Nato korvaavat E-3:n Boeing 737:n rungolle perustuvalla E-7 Wedgetaililla 2020-luvulla.

## Ominaisuudet

**Yleistiedot**

* Miehistö: 
** Lentohenkilöstö: 4, (2 vuorossa, 2 levossa)
** Tutkahenkilöstö: Mission crew:13-19
*Pituus: 46,61 m
*Kärkiväli: 44,42 m
*Korkeus: 12,6 m
*Siipipinta-ala: 283,4 m²
*Tyhjäpaino: 73 480&nbsp;kg
*Norm. kuormapaino: 147 400&nbsp;kg
*Suurin lentoonlähtöpaino: 156 000&nbsp;kg
*Moottorit
** 4× Pratt and Whitney TF33-PW-100A turbofan, 93&nbsp;kN kukin (Nato/US)
** 4× CFM International CFM56 turbofan, 107&nbsp;kN kukin (Muut)

**Suorituskyky**

*Suurin nopeus: 855&nbsp;km/h)
*Lentomatka ilman välitankkausta: 
**7 400&nbsp;km (8 h) (Nato/US)
**9 300&nbsp;km (10 h)(Muut) (ei ilmatankkausmahdollisuutta.)
*Lentokorkeus: n. 9 000 m
Gibson Explorer

**Gibson X-plorer** (ennen **Gibson Explorer**) on Gibsonin sähkökitara, joka debytoi vuonna 1958 silloisella nimellään Futura. Sen rungon muotoilu oli radikaali ja futuristinen, niin kuin sen sisaruksessa, Gibson Flying V:ssä. Explorer kuului *modernistic series* -kitarasarjaan johon sen lisäksi kuului myös Gibson Flying V sekä Gibson Moderne.

Explorer ei saavuttanut menestystä ja sen valmistus lopetettiin vuonna 1959. Vuonna 1975 Gibson kuitenkin aloitti Explorerin valmistuksen uudelleen, koska muut yhtiöt menestyivät samankaltaisilla rungon muodoilla varustetuilla kitaroilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Gibsonin Explorer-sivu (englanniksi) 
* Gibson Explorer, Zuitar Guitar DataBase
Alyson Avenue

**Alyson Avenue** on vuonna 1989 perustettu ruotsalainen melodinen rock-yhtye. Yhtyeen laulajana toimi Anette Olzon vuoteen 2007 asti, jolloin hän siirtyi Nightwishin laulajaksi.

## Kokoonpano
*Niclas Olsson (kosketinsoittimet)
*Thomas Löyskä (basso)
*Fredrik Eriksson (rummut)
*Kim Cederholm (kitara)
### Entiset jäsenet
*Anette Blyckert (laulu)
*Roger Landin (rummut)
*Tony Rohtla (kitara)
*Patrik Svärd (kitara)

## Diskografia
* *Presence of Mind* (2000)
* *Omega* (2004)
* *Changes* (2011)

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut 
* Yhtyeen MySpace-sivu
Jack L. Chalker

**Jack Laurence Chalker** (17. joulukuuta 1944 – 11. helmikuuta 2005) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Hänen tuotantoonsa kuuluvat mm. *Soul Rider* - (1984–1986) sekä *The Dancing Gods* (1984–1996) -sarjat. 

Chalker syntyi Baltimoressa, Marylandissa, ja meni vuonna 1978 naimisiin Eva C. Whitleyn kanssa. He saivat kaksi lasta: pojat David W. Chalker (s. 1981) ja Steven L. Chalker (s. 1991). Hän kärsi 2000-luvun alusta vakavista terveysongelmista: 18. syyskuuta 2003 hän sai sairaalahoitoa sydänkohtaukseen, ja sydämen vajaatoiminta ja keuhkovika veivät hänet uudelleen sairaalaan 6. joulukuuta 2004. 

Chalker menehtyi munuaisten vajaatoimintaan ja verenmyrkytykseen 60-vuotiaana oltuaan viikkoja vegetatiivisessa tilassa.
Ekhiabhi Okodugha

**Ekhiabhi Sunday Okodugha** (s. 10. joulukuuta 1988 Lagos, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa Pallo-Iiroja. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä tai laitapuolustaja.

Okodugha aloitti jalkapallon kotikaupunkinsa Pepsi Football Academyssä. Vuonna 2005 hän harjoitteli englantilaisen Bolton Wanderersin kanssa.

Keväällä 2007 Okodugha teki kaksivuotisen sopimuksen KuPSin kanssa. Hän avasi maalitilinsä KuPS:n kolmannessa Ykkösen ottelussa, vieraissa 13. toukokuuta 2007 Klubi 04:ää vastaan. Kaudella 2007 Okodugha pelasi Ykkösessä yhteensä 23 ottelussa, viimeistellen kaksi maalia. 

Kaudeksi 2008 KuPS nousi Veikkausliigaan. Debyyttikaudellaan Veikkausliigassa Okodugha pelasi 19 ottelua. Hänet otettiin vaihtoon kesken pelin niissä 12 kertaa. Ensimmäisellä Veikkausliigakaudellaan Okodugha teki kaksi maalia ja antoi kaksi maalisyöttöä. Kauden 2008 jälkeen hän neuvotteli KuPSin kanssa uudesta pelaajasopimuksesta, mutta pelaaja ja KuPS eivät päässeet ehdoista yhteisymmärrykseen. KuPS tarjosi Okodughalle kahden vuoden jatkosopimusta, mutta hän olisi ollut valmis tekemään vain vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Okodugha ehti edustaa KuPS:aa sarjaotteluissa 42 kertaa, tehden neljä maalia.

Okodugha solmi sopimuksen Rovaniemen Palloseuran edustusjoukkueen kanssa helmikuussa 2009. Hän teki debyyttinsä edustusjoukkueessa 21. helmikuuta 2009 Liigacupin pelissä Jyväskylän Jalkapalloklubia vastaan. Heinäkuussa 2009 Okodugha teki pääsarjauransa ensimmäisen hattutempun FF Jaroa vastaan.

## Lähteet
Mike Oxley

**Michael Garver ”Mike” Oxley** (11. helmikuuta 1944 Findlay, Ohio – 1. tammikuuta 2016 McLean, Virginia) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän istui vuosina 1981–2007 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Ohion 4. vaalipiiristä.

Oxley syntyi Findlayssä, Ohiossa, ja valmistui Miami Universitystä ja Ohio State Universitystä. Hän työskenteli vuosina 1969–1972 FBI:n hyväksi ja tuli samoihin aikoihin aktiiviseksi republikaanien toiminnassa. Hän istui Ohion edustajainhuoneessa vuosina 1972–1981.

Oxleyn nimi on tullut kansainvälisesti tunnetuksi 2002 säädetyn Yhdysvaltain liittovaltion Sarbanes–Oxley-lain myötä. Oxley oli Paul Sarbanesin ohella lakiehdotuksen toinen alkuperäinen allekirjoittaja.

Oxley ilmoitti vetäytyvänsä Yhdysvaltain kongressista 1. marraskuuta 2005. Ero astui voimaan kauden lopussa vuonna 2007. Oxley kuoli syöpään 71-vuotiaana 1. tammikuuta 2016.

## Lähteet
Lyle Williams

**Lyle Williams** (23. elokuuta 1942 Philippi, Länsi-Virginia – 7. marraskuuta 2008 Lordstown, Ohio) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa kuuden vuoden ajan vuosina 1979–1985, ensin Ohion 19., sitten 17. vaalipiiristä. Hän oli uudelleen epäonnistuneesti ehdolla vielä 99. ja vuonna 1992 103. kongressiin.

Williams kuoli Ohion Lordstownissa 7. marraskuuta 2008.

## Lähteet
James V. Stanton

**James Vincent Stanton** (27. helmikuuta 1932 Cleveland, Ohio – 2. toukokuuta 2022 Silver Spring, Maryland) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Ohion 20. vaalipiiristä vuosina 1971–1977 (92., 93. ja 94. kongressit).

Stanton oli varsinaiselta ammatiltaan lakimies. Hän syntyi Clevelandissa, Ohiossa, ja toimi vuosina 1964–1970 synnyinkaupunkinsa kaupunginvaltuuston puheenjohtajana. Hän asui Potomacissa, Marylandissa.

## Lähteet
Willy Puchner

**Willy Puchner** (s. 15. maaliskuuta 1952 Mistelbach, Itävalta) on itävaltalainen valokuvaaja, taiteilija, piirtäjä ja kirjantekijä.

Willy Puchner tuli kuuluisaksi projektillaan "Pingviinien kaipaus". Hän matkusti neljä vuotta polyesteri – pingviini – hahmojen Joen & Sallyn kanssa niihin paikkoihin, joihin hän tunsi kaipausta – niin kuin mekin: meren ääreen, aavikolle, New Yorkiin, Sydneyhin, Pekingiin, Pariisiin, Venetsiaan, Tokioon, Honoluluun ja Kairoon; tallentaakseen valokuvissaan Joen & Sallyn näillä paikoilla. Pingviinien silmien edessä muuttuu näennäisesti tunnettukin, jo tuhat kertaa kuvattu, taas vieraaksi ja uudeksi. Freddy Langer kirjoitti tästä projektista Frankfurter Allgemeine Zeitungissa: "Hän antoi heidän poseerata kuuluisien nähtävyyksien edessä, ikään kuin kysymys olisi lomailijoista – ja valokuvasi heidät. Näin hän loi nähtävästi kahdennenkymmenennen vuosisadan kauneimman matkakuva-albumin 'Pingviinien kaipaus'." (FAZ 8. maaliskuuta 2001)

Willy Puchner on työskennellyt paljon vanhusten kanssa, minkä ohessa syntyivät projektit: "90-vuotiaat", "Vuoropuhelu vanhuuden kanssa", "100-vuotiaat", "Elämäkerta ja valokuvaus" sekä "Rakkaus vanhuudessa".

Willy Puchner kasvoi Itävallassa, Zaya-joen rannalla sijaitsevassa Mistelbachin kylässä. Hänen vanhempansa olivat valokuvaajia. 1967 – 1974 hän kävi Wienissä "Höhere Graphische Lehr- und Versuchsanstalt" -koulun valokuvauslinjan, jonka jälkeen hän opetti kaksi vuotta samassa koulussa. Vuodesta 1978 lähtien hän on toiminut vapaana valokuvaajana, piirtäjänä, taiteilijana ja kirjantekijänä. 1983 – 1988 hän opiskeli filosofiaa, tiedotusoppia, historiaa, sosiologiaa ja suoritti 1988 loppututkinnon yhteiskuntafilosofiassa, aiheenaan "Über private Fotografie". Vuodesta 1898 lähtien hän on työskennellyt vakituisesti "Wiener Zeitung" -sanomalehdessä.

## Teokset
**Bäume*, 1980, (Teksti Henry David Thoreau), 
**Zum Abschied, zur Wiederkehr*, 1981 (Teksti Hermann Hesse), 
**Gestaltung mit Licht, Form und Farbe*, 1981, 
**Bilder österreichischer Städte*, (Teksti Harald Sterk), 1982, 
**Strahlender Untergang*, (Teksti Christoph Ransmayr), 1982, 
**Andalusien*, (Teksti Walter Haubrich), 1983, 
**Bilder österreichischer Landschaft*, (Teksti Harald Sterk), 1983, 
**Die Wolken der Wüste*, 1983 (Teksti Manfred Pichler), 
**Dorf-Bilder*, 1983, 
**Zugvögel seit jeher*, 1983, (Teksti Erich Hackl), 
**Das Herz des Himmels,* 1985, (TekstiErich Hackl), 
**Die Sehnsucht der Pinguine,* 1992, 
**Ich bin ...,* 1997, 
**Tagebuch der Natur,* 2001, 
**Flughafen. Eine eigene Welt,* 2003, 
**Illustriertes Fernweh. Vom Reisen und nach Hause kommen*, 2006,.
**Wien. Vergnügen und Melancholie*, 2008, 

## Aiheesta muualla
* Website Willy Puchner
Laura Bassi

**Laura Maria Caterina Bassi** (31. lokakuuta 1711 – 20. helmikuuta 1778) oli italialainen fyysikko. Hän syntyi Bolognassa, opiskeli Bolognan yliopistossa ja väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1733.

Bassin pääasiallinen tutkimuskohde oli Newtonin mekaniikka, ja hän piti siitä kursseja yli 28 vuoden ajan. Häntä pidetään historian ensimmäisenä naispuolisena yliopiston professorina. Hän oli ensimmäinen yliopistossa virallisesti opettanut naistutkija ja toinen tohtorinarvon saanut.

Bassin isä oli lakimies. Bassi oli monilahjainen ja opiskeli mm. filosofiaa, kemiaa, algebraa ja kreikan kieltä. Hän oli vuodesta 1738 naimisissa Giuseppe Verattin kanssa ja sai useita lapsia. 

## Lähteet
Lisa Ryder

**Lisa Ryder** (s. 26. lokakuuta 1970) on kanadalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpiin rooleihinsa kuuluu Beka Valentine scifi-sarjassa *Andromeda*. 

Ryder syntyi Edmontonissa, Albertassa, ja opiskeli Toronton yliopistosta. *Andromedan* (2000–2005) lisäksi hän on esiintynyt mm. elokuvassa *[[Jason X]]* (2002). 

Lisa Ryder oli vuonna 2001 ehdolla Gemini-palkinnon saajaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Lisa Ryderin fanisivut
Sarah Alexander

**Sarah Alexander** (s. 3. tammikuuta 1971, Lontoo) on englantilainen näyttelijä, jolla on ollut rooleja muun muassa televisiosarjoissa *[[Vikatikki]]* (*Green Wing*) ja *[[Paritellen]]* (*Coupling*). Hän on naimisissa näyttelijä Peter Serafinowiczin kanssa.

## Aiheesta muualla
*
Laura Bertram

**Laura Maureen Bertram** (s. 5. syyskuuta 1978 Toronto, Ontario) on kanadalainen näyttelijä. Hänellä on ollut rooli mm. sarjassa *[[Gene Roddenberry's Andromeda|Andromeda]]*.

Myös Bertramin sisarukset Heather (s. 1981) ja Jennifer (s. 1984) ovat näyttelijöitä. Hän on opiskellut yhdeksän vuotta balettitanssijaksi ja voittanut vuosina 1995 ja 1998 Gemini-palkinnot.

Bertram on ollut kaksi kertaa ehdolla Gemini-palkinnon ja vuonna 2003 Leo-palkinnon saajaksi.

## Aiheesta muualla
*
Vantaan käräjäoikeus

**Vantaan käräjäoikeus** oli ennen käräjäoikeuksien verkostouudistusta yksi Helsingin hovioikeuspiirin kuudesta käräjäoikeudesta. Vantaan käräjäoikeuden toiminta päättyi 31. joulukuuta 2018. Aiemmat Hyvinkään, Itä-Uudenmaan, Tuusulan ja Vantaan käräjäoikeudet yhdistyivät 1. tammikuuta 2019 uudeksi Itä-Uudenmaan käräjäoikeudeksi.

Vantaan käräjäoikeuden tuomiopiiriin kuului Vantaan kaupunki. Ulosottoasioissa tuomiopiiri oli tätä laajempi ja se käsitti Hyvinkään, Järvenpään, Keravan, Nurmijärven, Tuusulan ja Vantaan. Maaoikeusasioita Vantaan käräjäoikeus hoiti vielä tätä laajemmalta alueelta.

## Rakennukset

Vantaan käräjäoikeus toimi Tikkurilassa sijainneessa Vantaan oikeustalossa osoitteessa Kielotie 21. Toiminta rakennuksessa päättyi sisäilmaongelmien vuoksi vuoden 2019 loppupuolella ja vuoden 2020 alussa; sekä käräjäoikeus että sen viereinen poliisilaitos siirtyivät väistötiloihin. Itä-Uudenmaan käräjäoikeus (Vantaan käräjäoikeus) sijaitsee toistaiseksi Veromiehessä osoitteessa Teknobulevardi 3–5 E, 01530 Vantaa.

Heikentyneen sisäilmanlaadun vuoksi oikeustalo Kielotiellä oli jonkin aikaa purku-uhan alla. Lopulta se kuitenkin päätettiin peruskorjata. Viereinen vuoden 1989 poliisitalo purettiin, ja sen tontille rakennetaan oikeustalon lisärakennus, jonka on määrä valmistua vuonna 2026. Vuonna 2024 poliisin toiminnot siirtyivät Vantaan uudelle pääpoliisiasemalle Jokiniemeen.

## Lähteet
Sarah Wynter

**Sarah Wynter** (s. 15. helmikuuta 1973 Newcastle, Australia) on australialainen näyttelijä, joka on tullut tunnetuiksi rooleistaan televisiossa, kuten *Kate Warner* sarjassa *[[24 (televisiosarja)|24]]*. 

Sarah Wynter syntyi Newcastlessa, Uudessa Etelä-Walesissa, Australiassa. Hän on televisiorooliensa lisäksi esiintynyt myös elokuvissa, kuten *[[6. päivä]]* (2000). 

Wynter meni 20. elokuuta 2005 naimisiin *Details*-lehden päätoimittaja Dan Peresin kanssa Sydneyssä.

## Lähteet
Igor Cavalera

**Igor Graziano Cavalera** (s. 4. syyskuuta 1970 Belo Horizonte, Brasilia) on brasilialaisen thrash-/death metal-yhtye Sepulturan entinen rumpali ja perustajajäsen. Hän on myös yhtyeen entisen laulaja/rytmikitaristi Max Cavaleran pikkuveli.

Cavaleralla on kolme lasta.

## Lähteet
Nordic Trophy 2006

**Nordic Trophy** eli Pohjoismaiden epävirallinen jääkiekon mestaruusturnaus pidettiin ensimmäisen kerran ennen sarjakausien alkua vuonna 2006. Siinä kaikki 8 joukkuetta (4 Suomesta ja 4 Ruotsista) pelasivat yksinkertaisen runkosarjan, jonka kaksi parasta pelasivat finaalin runkosarjan voittajan kotikentällä. Joukkueita ei valittu edellisen kauden sarjasijoitusten perusteella. Voittajoukkueen palkintosumma oli 60 000 euroa. Turnauksen yleisökeskiarvo oli 1710. Ruotsalaisjoukkueet olivat kotonaan murskaavia, sillä ne voittivat kaikki suomalaisia joukkueita vastaan pelaamansa kotiottelut.

## Joukkueet 2006
* Kärpät
* TPS
* Tappara
* HIFK
* Färjestads BK
* Djurgården IF
* Linköpings HC
* Frölunda Indians

## Sarjataulukko

## Ottelut

* Suomalaisjoukkueet vahvennettuna

## Finaali

* 00.12 1-0 Peter Nordström (Esa Pirnes, Thomas Rhodin)
* 19.19 2-0 Jonas Höglund (Janne Niskala, Mathias Johansson)
* 38.28 3-0 Jesper Mattsson (Esa Pirnes, Thomas Rhodin) yv
* 44.15 4-0 Jesper Mattsson (Per Ledin)
* 26.46 5-0 Pelle Prestberg (Rami Alanko)
* 48.59 5-1 Jouni Loponen (Antti Ylönen, Jari Viuhkola) yv

Yleisö: 3200

## Pistepörssi
Steven Darancette

**Steven H. Darancette** (s. 16. tammikuuta 1971 San Gabriel, Kalifornia) on yhdysvaltalainen televisioanimaatiosarjojen käsikirjoittaja ja tuottaja. Hän on käsikirjoittanut jaksoja muun muassa Brandy ja Herra Whiskers, Krypto the Superdog ja Prätkähiiret -animaatioihin.

## Filmografia
### Elokuvat
* *Johnny Wong: Hewo of the 21st Century* (1989)
* *Bleak Future* (1997)
* *Minimum Wage* (1999)

### Televisiosarjat
* Ozzy & Drix (2002–2003)
* Xiaolin Showdown (2003–2006)
* Brandy ja Herra Whiskers (2004–2006)
* Firehouse Tales (2005)
* Pet Alien (2005)
* Krypto the Superdog (2005–2006)
* The X's (2005)
* Prätkähiiret (2006–2007)
* Ben 10 (2007)
*  (2008)
* Dork Hunters from Outer Space (2008)

## Lähteet
*
Emily Perry

**Emily Perry** (28. kesäkuuta 1907 Torquay, Devon Britannia – 20. helmikuuta 2008) oli englantilainen näyttelijä. Hänen tunnetuin televisioroolinsa oli kuvitteellisen australialaisen Dame Edna Everagen morsiusneito Madge Allsop. Hänet nähtiin vuonna 1995 vierailevana tähtenä brittisarjassa *[[Vielä virtaa]]*. 

Emily Perry johti 25 vuotta lasten tanssikoulua The Patricia Perry Academy of Dancing. Perry kuoli 100 vuoden ikäisenä helmikuussa 2008.

## Lähteet

*

## Aiheesta muualla
* Emily Perryn muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Sarah Clarke

**Sarah Clarke** (oik. **Sarah Berkeley**, s. 16. helmikuuta 1972 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Nina Myersina Emmy-palkitussa televisiosarjassa *[[24 (televisiosarja)|24]]* sekä pääroolissa Erin McGuirena televisiosarjassa *[[Trust Me (televisiosarja)|Trust Me]]*.

## Elämäkerta
### Varhaisvaiheet
Clarke syntyi St. Louisissa, Missourissa. Hänen äitinsä Carolyn on kotiäiti ja isänsä Ernest Clarke on suunnittelija. Clarke opiskeli Indianan yliopistossa taidetta ja italiaa. Opiskellessaan Clarkesta tuli Kappa Alpha Theta -sisarkunnan jäsen.

Clarke kiinnostui näyttelemisestä opiskellessaan ensimmäistä vuotta Bolognassa, Italiassa. Clarke alkoi opiskella arkkitehtuurista valokuvausta palattuaan Yhdysvaltoihin. Hän alkoi ottaa vapaita näytelmätunteja ja opiskeli vielä monissa kouluissa.

### Ura
Clarke aloitti näyttelijän uransa vuonna 1999 palkitussa Volkswagenin mainoksessa. Mainoksesta seurasi vuonna 2000 rooli elokuvassa *Pas de deux* ja hänet palkittiin roolistaan Brooklyn Film Festivalilla. Clarken ura alkoi vähitellen kehittyä pienillä rooleilla elokuvissa *[[All About George]]* vuonna 2000 ja *[[The Accident]]* vuonna 2001. Vuonna 2000 hän sai Melinda Petersin roolin televisiosarjassa *[[Sinkkuelämää]]* ja  2001 sarjasta *Ed* Kara Parsonsin roolin.

Vuonna 2001 Clarke kävi koe-esiintymässä CTU-agentti Nina Myersin rooliin televisiosarjassa *[[24 (televisiosarja)|24]]*. Hän sai kyseisen roolin vain päivää ennen kuvauksien alkamista. Sarjan puvustosta löytyvät vaatteet olivat hänelle liian pieniä joten hänen piti käyttää omia vaatteitaan koko tuotantokauden ajan. Hän esiintyi yhteensä kolmessakymmenessäkuudessa 24:n jaksossa. Clarke voitti roolistaan Golden Satellite Awardin. Clarke toimi Nina Myersin äänenä sarjaan perustuvassa pelissä *[[24: The Game]]*. 

Clarke toimi vierailevana tähtenä yhdessä *[[House (televisiosarja)|House]]*-sarjan jaksossa sekä yhdessä *[[Life (televisiosarja)|Life]]*-sarjan jaksossa Mary Ann Farmerina. Vuonna 2008 Clarke esitti Renée Dwyeriä elokuvassa *[[Twilight – Houkutus]]*, joka perustuu Stephenie Meyerin Houkutus-kirjasarjan ensimmäiseen osaan. Vuonna 2009 Clarke sai pääroolin sarjasta *[[Trust Me (televisiosarja)|Trust Me]]* yhdessä Eric McCormackin ja Thomas Cavanaghin kanssa. Clarke jatkoi rooliaan Renéenä elokuvissa *[[Twilight – Epäilys]]* (2010) ja *[[Twilight – Aamunkoi, osa 1]]* (2011).

### Yksityiselämä
Sarah meni 2002 naimisiin Xander Berkeleyn kanssa ja muutti samalla sukunimensä Berkeleyksi. Pari sai ensimmäisen lapsensa syyskuussa 2006. 

## Filmografia

## Aiheesta muualla

*
Tuusulan käräjäoikeus

**Tuusulan käräjäoikeus** oli nimestään huolimatta Järvenpäässä sijainnut käräjäoikeus. Ennen käräjäoikeuksien verkostouudistusta se oli yksi Helsingin hovioikeuspiirin kuudesta käräjäoikeudesta. Sen tuomiopiiriin kuuluivat Järvenpää, Kerava, Tuusula, Mäntsälä ja Pornainen.

Tuusulan käräjäoikeuden toiminta päättyi 31.12.2018. Samalla syntyi uusi Itä-Uudenmaan käräjäoikeus, joka koostuu Vantaan, Hyvinkään ja Porvoon istuntopaikoista.

## Lähteet
Panzer Division Marduk

**Panzer Division Marduk** on ruotsalaisen black metal -yhtyeen Mardukin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1999.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Imperiumi: 9/10
* Soundi: 

## Lähteet
*Mardukin diskografia 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*