open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aleksandr Gripitš

**Aleksandr Sergejevitš Gripitš** (; s. 29. syyskuuta 1986 Krasnodar, Neuvostoliitto) on venäläinen seiväshyppääjä. Gripitšin sisäratojen ennätys on vuoden 2015 sisäratojen EM-finaalissa Prahassa hypätty 585 ja ulkoratojen ennätys 575, jonka hän on saavuttanut kahdesti, vuoden 2009 MM-kilpailuiden finaalissa Berliinissä ja vuoden 2011 kesäuniversiadeissa Shenzhenissä. 190 senttimetriä pitkä ja 80 kilogrammaa painava Gripitš edustaa SC Luch Moskovaa.

## Ura

Gripitš saavutti sisäratojen ennätystuloksellaan hopeaa vuoden 2015 sisäratojen EM-kilpailuista Prahasta. Vuoden 2009 MM-kilpailuissa Berliinissä hän oli ulkoratojen ennätyksellään 575 viides. Gripitš on osallistunut kaksiin ulkoratojen MM-kilpailuihin vuosina 2009 ja 2013. Vuonna 2009 hän saavutti kultaa kesäuniversiadeista Belgradista ja kahta vuotta myöhemmin hän saavutti hopeaa niin ikään tuloksella 575 kesäuniversiadeista Shenzhenistä. EM-kilpailuihin Gripitš on osallistunut kahdesti, vuosina 2010 ja 2014, jolloin hän oli viides.

## Lähteet
Luis Fernando López

**Luis Fernando López Eraso** (s. 3. kesäkuuta 1979 Pasto, Nariño) on kolumbialainen kilpakävelijä. López kilpailee pääosin 20 kilometrin matkalla, jossa hänen ennätyksensä on vuoden 2009 MM-kilpailuissa Berliinissä tehty 1.20.03. López on 170 senttimetriä pitkä ja painaa 63 kilogrammaa. Hän edustaa FFA-seuraa.

## Ura
López voitti MM-kultaa 20 kilometriltä vuoden 2011 MM-kilpailuista Daegusta ajalla 1.20.38. Hän sijoittui alun perin kolmanneksi, mutta nousi voittajaksi, kun Valeri Bortšin ja Vladimir Kanaikin hylättiin dopingrikkomusten vuoksi 2016. Lópezista tuli näin ollen historian ensimmäinen kolumbialaismitalisti yleisurheilun MM-kilpailuissa. Hän on osallistunut MM-kilpailuihin vuosina 2005, 2007, 2009, 2011, 2013 ja 2015 ja 2017. Berliinissä 2009 hän oli 20 kilometrillä neljäs. Kesäolympialaisiin López on osallistunut neljästi, vuosina 2004, 2008, 2012 ja 2016. Paras sijoitus on vuoden 2008 kilpailuiden yhdeksäs sija 20 kilometriltä. 

López on saavuttanut kaksi Etelä-Amerikan mestaruuskultaa sekä -hopean ja -pronssin sekä yhden pronssin Pan-Amerikan kisoista vuodelta 2009. 50 kilometrin hän on kävellyt parhaimmillaan aikaan 3.51.35 vuonna 2017 Limassa.

## Lähteet
Punaisten muistomerkki (Karkkila)

**Punaisten muistomerkki** sijaitsee Karkkilassa Keskuspuiston länsipäässä. Suomen sisällissodassa kuolleille punaisille omistettu muistomerkki paljastettiin vuonna 1948. Varat patsaaseen hankittiin kansalaiskeräyksellä, ja lisäksi rahoitukseen osallistuivat Ul. Pyhäjärven kunta ja Karkkilan kauppala. Muistomerkin on veistänyt kuvanveistäjä Aimo Tukiainen.

Yli kolmemetrisen punagraniittisen veistoksen työläishahmolla on tulkinnan mukaan sylissään vankileiriltä palannut laiha nuorukainen. Teoksessa on kuvattuna "Hyvästijättö", "Marssi kohtalon teillä", "Veljesapu (paluu)" ja "Toivontähti (lapset)". Jalustassa on sanat: "Aatteemme puolesta hurmeenne juoksi lähditte taistohon ihmisen vuoksi". Patsas on kunnianosoitus niille noin 170 kaatuneelle, teloitetulle ja vankileirillä kuolleelle, jotka menettivät henkensä Karkkilassa ja silloisella Pyhäjärvellä sisällissodassa 1918.

Kopio muistomerkistä on Inkoon Gårdskullassa Västankvarnin punaisten teloitus- ja hautauspaikalla. Sen on veistänyt Aimo Tukiaisen taiteellinen avustaja Antero Rinne Vehmaisten kiviveistämössä Lohjalla 1947, ja se pystytettiin 1952.

## Katso myös
* Luettelo punaisten muistomerkeistä Suomessa

## Lähteet
Pérama

**Pérama** () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

* Pérama, kaupunki ja kunta Pireuksen alueyksikössä Attikan alueella
* Pérama, kylä, entinen kunta ja Ioánninan kunnan kunnallisyksikkö Ioánninan alueyksikössä Epeiroksen alueella 
* Pérama, kylä Korfun saarella Keski-Korfun ja Diapontisten saarten kunnassa Jooniansaarten alueella
* Pérama, kylä Lesboksen saarella Mytilínin kunnassa Etelä-Egean alueella
* Pérama, kylä Mylopótamoksen kunnassa Réthymnon alueyksikössä Kreetan alueella
Pérama (Réthymno)

**Pérama** () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Mylopótamoksen kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Geropótamoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Mylopótamoksen kunnan Geropótamoksen kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 1&nbsp;545 (vuonna 2011). Pérama on Mylopótamoksen kunnan kuntakeskus.

Pérama sijaitsee Mylopótamos-joen (myös Geropótamos) varrella Kreetan pohjoisissa keskiosissa linnuntietä noin 21 kilometriä Réthymnosta itään ja 41 kilometriä Iraklionista länteen. Pérama muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Περάματος, *Topikí Koinótita Perámatos*), johon kuuluu varsinaisen Péraman kylän lisäksi myös aivan sen vieressä sijaitseva Dáfnin kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1&nbsp;578.

Péraman alueen nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Melidónin ja Gerospílioksen tippukiviluolat, jotka sijaitsevat noin neljä kilometriä kylästä. Antiikin aikana luolissa palvottiin Talosta. Osmanivallan aikana paikalliset käyttivät luolia turvapaikkoina, mutta vuonna 1824 piilo paljastui ja turkkilaiset surmasivat sadoittain luoliin paenneita ihmisiä.

## Lähteet
Jérémy Stravius

**Jérémy Stravius** (s. 14. heinäkuuta 1988 Abbeville) on ranskalainen uimari, olympiavoittaja, maailmanmestari ja Euroopan-mestari. Stravius on erikoistunut etenkin selkäuintiin. Hän on 190 senttimetriä pitkä, painaa 86 kilogrammaa ja edustaa Amiens MN -seuraa.

Stravius saavutti kultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä ja hopeaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestistä vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Molemmissa lajeissa hän ui vain alkuerissä. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän ui loppukilpailussa ankkuriosuuden hopeaa saaneessa Ranskan 4 × 100 metrin vapaauintiviestijoukkueessa. Pitkän radan MM-kilpailuista Stravius on saavuttanut neljä kultaa, kolme hopeaa ja yhden pronssin. Mitaleista yksi kulta, yksi hopea ja yksi pronssi on tullut henkilökohtaisilta matkoilta. Lyhyen radan MM-kilpailuista Straviuksella on kaksi hopeaa ja yksi pronssi, joista yksi hopea on henkilökohtaisesta lajista.

Pitkän radan EM-kilpailuista Straviuksella on neljä kultaa, neljä hopeaa ja kaksi pronssia. Näistä hänen saavuttamistaan mitaleista vain kolme hopeamitalia on tullut henkilökohtaisilta matkoilta. Lyhyen radan EM-kilpailuista hän on saavuttanut kahdeksan kultaa, kaksi hopeaa ja kolme pronssia. Mitaleista neljä kultaa, molemmat hopeat ja yksi pronssi ovat henkilökohtaisia. Vuoden 2012 lyhyen radan EM-kilpailuista Stravius saavutti peräti viisi kultaa ja yhden hopean. 

Olympialaiset, MM-kilpailut ja EM-kilpailut yhteen laskettuna Straviuksella on 37 arvokisamitalia. Hänen valmentajaan toimii Michel Chretien. 

## Lähteet
* Swimrankings.net 
### Viitteet ja huomautukset
Jekaterina Jurlova-Percht

**Jekaterina Viktorovna Jurlova-Percht** (; s. 23. helmikuuta 1985 Leningrad) on venäläinen ampumahiihtäjä. Jurlova-Percht edustaa seuratasolla Dinamoa. Hän avioitui lokakuussa 2015 itävaltalaisen Josef Perchtin kanssa Ramsaussa.

## Arvokilpailut
Jurlova-Percht on osallistunut viisiin MM-kilpailuihin: vuosina 2011, 2013, 2015, 2016 ja 2019. Hanty-Mansijskissa 2011 hän oli pikakilpailussa kuudes, normaalimatkalla seitsemäs, takaa-ajossa kymmenes ja yhteislähdössä viidestoista. Vuonna 2015 hän voitti yllättäen kultaa normaalimatkalta Kontiolahdelta ampuen ainoana kilpailijana jokaiselta paikalta nollat. Yhteislähtökilpailussa hän oli yhdestoista. Oslossa 2016 hän sijoittui normaalimatkalla 11:nneksi ja yhteislähdössä 13:nneksi. Östersundin MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti hopeaa yhteislähdössä. Pikakilpailussa hän sijoittui kahdeksanneksi, normaalimatkalla 17:nneksi ja takaa-ajossa 19:nneksi. Anterselvan MM-kilpailuissa 2020 hän sijoittui yhteislähdössä kuudenneksi, takaa-ajossa 12:nneksi ja normaalimatkalla 13:nneksi.

EM-kilpailuista hänellä on yksi hopea ja yksi pronssi viesteistä vuosilta 2009 ja 2010, pronssia normaalimatkalta ja takaa-ajosta 2015 sekä kultaa takaa-ajosta ja hopeaa sprintistä 2019. Hän voitti rulla-ampumahiihdon sekaviestin maailmanmestaruuden 2018.

## Maailmancup
Jurlova-Percht debytoi ampumahiihdon maailmancupissa maaliskuussa 2008 ollen Hanty-Mansijskin pikakilpailussa 62:s. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2010 Oberhofin pikakilpailusta sijoituttuaan sijalle 28. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Kontiolahden MM-normaalimatkalla 2015. Tammikuussa 2016 hän oli kolmas pikakilpailussa Anterselvassa ja voitti takaa-ajon. Joulukuussa 2018 hän oli kolmas Hochfilzenin pikakilpailussa. Hän oli samalla kaudella toinen Östersundin MM-yhteislähdössä. Hän sijoittui yhteislähtöcupissa viidenneksi kaudella 2018–2019.

## Lähteet
Albert Robida

**Albert Robida** (1848–1926) oli ranskalainen kuvittaja, graafikko, kirjailija ja futurologi. Hän luonnosteli 1800-luvun lopun ja 1900-luvun alun piirroksissaan muun muassa tulevaisuuden sotaa sekä tulevaisuuden maailman ilmiöitä, kuten naisten vapautumista, massaturismia ja saastumista.

Robidan kertomus *Le Vingtième Siècle. La vie électrique* on julkaistu vuonna 1899 suomeksi nimellä *Sähköinen vuosisata* *[[Iltapuhde]]*-nimisessä lehdessä. 

## Lähteet
Adolph Herseth

**Adolph Sylvester ”Bud” Herseth** (25. heinäkuuta 1921 Lake Park, Minnesota, Yhdysvallat – 13. huhtikuuta 2013) oli yhdysvaltalainen trumpetisti, jota pidetään yhtenä 1900-luvun loppupuolen merkittävimmistä orkesteritrumpetisteista maailmassa. Yli 50 vuotta kestäneen uransa Herseth teki Chicagon sinfoniaorkesterissa. Kapellimestari Daniel Barenboim sanoi Hersethistä: ”Jokainen huippuorkesteri tarvitsee muutaman tukipylväänsä, jonka avulla se pysyy huipputasolla. Chicagon orkesterille yksi sellainen on ollut Bud Herseth.

## Lähteet
Saitaferneen tiara

**Saitaferneen tiara** on kuuluisa väärennetty arkeologinen löytö Ukrainasta. Se on alkuperältään skyyttiläiseksi väitetty kultainen tiara, jonka Louvren taidemuseo Pariisissa osti vuonna 1896.

Täyttä kultaa oleva Tiara on noin 18 sentin korkuinen ja painaa noin 460 grammaa. Sitä kiertää kaksi korkokuvasarjaa, joista kapeampi alempi esittää skyyttien elämää ja leveämpi ylempi kreikkalaisen taruston mukaisia Troijan sodan tapahtumia. Sen väitettiin olevan skyyttien kuninkaalle kuulunut kruunu tai kypärä. Tiaraan kaiverretun tekstin mukaan Hypanis- ja Borysthenesjokien yhtymäkohdassa Mustanmeren rannalla sijainneen Olbian kreikkalaisen siirtokunnan asukkaat olivat lahjoittaneet sen 200-luvulla eaa. Saitafernes-nimiselle skyyttien kuninkaalle. Ensimmäiset maininnat tiarasta ovat vuodelta 1895, jolloin eräässä Wienin sanomalehdessä kerrottiin krimiläisten talonpoikien tehneen huomattavan muinaislöydön ja salakuljettaneen sen ulkomaille, jottei Venäjän valtio takavarikoisi sitä. Helmikuussa 1896 Hochmann-niminen venäläinen taidekauppias asetti Tiaran myyntiin Wienissä ja kertoi sen löytyneen hiljattain Olbiasta läheltä Odessaa.

Louvren taidemuseo osti tiaran Wienissä 1. huhtikuuta 1896 ja maksoi siitä 200&nbsp;000 kultafrangia. Kauppa herätti huomiota ja nostatti yleisen keskustelun tiaran alkuperästä. Pietarin yliopiston professori Vesselovski kiirehti julistamaan sen väärennökseksi ja elokuussa 1896 saksalainen arkeologi Adolf Furtwängler julkaisi tutkielman, jonka mukaan se oli valmistettu nykyaikana tunnistettavien vanhojen esikuvien mukaisesti. Louvren edustajat kieltäytyivät kuitenkin uskomasta näihin väitteisiin, eikä heitä häirinnyt sekään, että yli kahdentuhannen vuoden ikäiseksi tiara oli hämmästyttävän hyvässä kunnossa. Keväällä 1903 sanomalehti *Le Matin* julkaisi paljastuksen, jonka mukaan tiaran oli valmistanut odessalainen kultaseppä Israel Ruhomovski. Tilaajina oli ollut kaksi romanialaista taidekauppiasta, jotka olivat maksaneet Ruhomovskille työstä 2000 ruplaa. Ruhomovskille ei ollut kerrottu työn tarkoitusta, vaan hän luuli valmistavansa tiaran ”lahjaksi eräälle arkeologian ystävälle”. Ruhomovski tuotiin Pariisiin, jossa hän näytti kirjankuvat, joita oli käyttänyt malleinaan. Vakuuttaakseen epäilijät hän myös todisti käytännössä kykynsä valmistaa vakuuttavia muinaisesineitten jäljitelmiä tekemällä ”etruskilaisen” taide-esineen.

Edes väärennöksen paljastumisen jälkeen Ranskan valtio ei halunnut luopua kalliista ostoksestaan, mutta se siirrettiin Louvresta Pariisin taidekäsityömuseoon. Nykyään Saitaferneen tiara on edelleen Louvren omistuksessa, mutta se ei ole yleisön nähtävillä. Vuonna 1997 se lainattiin Israeliin Ruhomovskin muita töitä esitelleeseen näyttelyyn.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fredrik Riseth

**Fredrik Riseth** (s. 15. syyskuuta 1995) on norjalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Byåsen IL:ää.

Riseth debytoi maastohiihdon maailmancupissa maaliskuussa 2015 Drammenin sprintissä. Hän sijoittui tuossa kilpailussa sijalle 11 ja saavutti näin ollen uransa ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Sijoitus on myös Risethin tähänastisen uran paras sijoitus.

Helmikuussa 2015 Riseth saavutti kultaa perinteisen sprintistä nuorten MM-kilpailuista Almatystä.

## Lähteet
Mistä on huonot tytöt tehty?

**Mistä on huonot tytöt tehty?** on Helena Saarikosken kirja vuodelta 2001. Teos on loppuraportti tytön seksuaalista mainetta kartoittavasta tutkimuksesta, joka perustuu tyttöjen ja naisten haastatteluihin. Teoksen on julkaissut Tammi.

## Korjattu painos
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Anna Anttila: Huorittelun syyt ja seuraukset. Elore 2/2001.
* Kaisa Luoma: Ekskursioita suomalaiseen sukupuolijärjestykseen . Raijakoo 4.
* Anna Mäkelä: Kaikki tytöt ovat huonoja tyttöjä. Yliopisto 16/2001.
The Waste Lands

**The Waste Lands** on brittiläisen metalliyhtye Venomin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1992. Albumi sai innottomia arvosteluja, ja pian sen julkaisun jälkeen yhtye hajosi.

Basisti-laulaja Tony ”Demolition Man” Dolanin mukaan yhtye oli *The Waste Landsin* aikoihin jo lopettamassa toimintaansa ja albumi tehtiin rutiinilla. Hän oli tyytymätön myös tuotantoon ja koki hyvää kappalemateriaalia menneen suotta hukkaan heikon tuotannon ja yhtyeen innottomuuden vuoksi. *The Waste Lands* oli viimeinen kolmesta albumista, jotka Venom teki Dolanin kanssa. Tuolloinen ydinkokoonpano Tony Dolan (laulu ja basso), Jeff ”Mantas” Dunn (kitara) ja Tony ”Abaddon” Bray teki kuitenkin paluun nimellä Venom Inc. vuonna 2015. Kokoonpano julkaisi vuonna 2017 studioalbumin *[[Avé]]*.

## Kappaleet

## Kokoonpano
* Demolition Man &ndash; laulu, bassokitara
* Mantas &ndash; kitara
* Steve White &ndash; kitara
* V.X.S. &ndash; koskettimet ja efektit
* Abaddon &ndash; rummut

## Arviot
* Allmusic: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Saint-Aignan (Loir-et-Cher)

**Saint-Aignan** on kunta Ranskassa Loir-et-Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella.  Se sijaitsee Cher-joen rannalla. Kaupungissa on keskiaikaisia katuja ja rakennuksia. Niistä merkittävimpiä ovat linna *Château de Saint-Aignan* ja kirkko *Collégiale Saint-Aignan de Saint-Aignan*. Alueen vetovoimaisin matkailukohde on vuonna 1980 perustettu eläintarha ZooParc de Beauval.

## Aiheesta muualla

## Lähteet
Yhdistetty olympialaisissa

**[[Yhdistetty]]** on kuulunut talviolympialaisten lajivalikoimaan Chamonixin vuoden 1924 olympialaisista lähtien. Mäkihypyn ja maastohiihdon yhdistetty kilpailu on alkujaan norjalainen, ja norjalaiset veivätkin kaikki jaossa olleet mitalit lajin neljänä ensimmäisenä olympiavuonna.

Yhdistetyn olympiakilpailujen hyppyrimäen korkeus ja hiihto-osuuden pituus ovat vuosien varrella vaihtuneet sen mukaan, miten olympiakilpailujen mäkihypyn hyppyrimäen korkeutta ja hiihtomatkan pituutta on muuteltu.

Yhdistetyssä kilpaillaan olympialaisissa vain yhdessä sarjassa. Kansainvälinen olympiakomitea ei ole ottanut naisten yhdistettyä olympiaohjelmaan, sillä lajia harrastetaan liian harvassa maassa, eikä se ole suosittu Euroopan ulkopuolella.

## Tapahtumat

## Mitalistit

## Mitalitaulukko

## Lähteet
Saint-Amand-Montrond

**Saint-Amand-Montrond** on kunta Ranskassa Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella.  Sitä halkoo Cherin ja Marmanden joet sekä Canal de Berryn kanava. Kunnassa on keskiaikaisen linnoituksen rauniot. Saint-Amand-Montrondissa on pitkät perinteet kultakorujen valmistuksessa. 1800- ja 1900-luvun vaihteessa se oli Ranskan kolmanneksi tärkein kultakorujen valmistuspaikka Pariisin ja Lyonin jälkeen. Tätä perinnettä kunnioittaen kuntaan rakennettiin teräksestä ja lasista pyramidin muotoinen kulttuurikeskus, missä on myös kultamuseo.

## Tunnettuja kuntalaisia
*Julian Alaphilippe, maantiepyöräilijä

## Aiheesta muualla

## Lähteet
Mansur (šeikki)

**Šeikki Mansur**, alkuperäiseltä nimeltään **Ušurma**, oli tšetšeenipäällikkö ja islamisti, joka johti sotaa Venäjän keisarikuntaa vastaan 1700-luvun loppupuoliskolla.

## Elämäkerta
Ušurma syntyi pienessä Aldy-aul-nimisessä kylässä Sunžajoen varrella lähellä nykyistä Groznyitä. Hän sai naqshbandi-suufilaisen koulutuksen Dagestanissa, joka oli tuolloin tärkeä paikallinen islamilaisen koulutuksen keskus. Palattuaan kotiseuduilleen hän alkoi käyttää nimeä *Al-Imam al-Mansur al-Mutawakil ‘ala*, ja häntä kutsuttiin šeikki- tai imaami Mansuriksi. Naqshbandi-suufilaisuus painottaa niin sanottua puhdasoppista islamia, ja siihen kuuluu usko, että muslimien epäonni johtuu siitä, ettei islamilaista lakia noudateta tarpeeksi tarkasti. Paluu oikeaoppisuuteen ja jihad vääräuskoisia sortajia vastaan palauttaisi puolestaan muslimien hallitsemat alueet entiseen loistoonsa. Mansur kielsikin monia tšetšeenien harjoittamia epäislamilaisina pidettyjä tapoja, ja vaikka näistä ei luovuttukaan helposti, Mansur sai kannattajia Venäjän muodostaman alati suurenevan uhan takia.

Mansurin kannatuksen levitessä venäläiset alkoivat huolestua hänen suosiostaan. Vuonna 1795 venäläiset lähettivät eversti Pierin johtaman sotajoukon Mansurin kotikylään Aldy-auliin. Joidenkin lähteiden mukaan heitä olisi ollut retkellä 5&nbsp;000. Tšetšeenit hylkäsivät kylän ennen venäläisten tuloa. Saavuttuaan autioon kylään venäläiset ryöstivät ja polttivat sen. Paluumatkalla venäläiset poikkesivat metsän kautta, jossa tšetšeenit väijyttivät heidät. Pieri, lukuisat tämän upseerit ja 300-600 venäläistä sotilasta saivat surmansa, ja lisäksi tšetšeenit ottivat useita satoja sotavankeja. Tämän yhteenoton jälkeen Mansur johti tšetšeenijoukkojaan sissisodassa venäläisten linnoituksia vastaan vältellen kuitenkin suurempia avoimia yhteenottoja venäläisten kanssa. Mansur kuoli vuonna 1794 saavuttamatta lopullista voittoa venäläisistä, mutta tšetšeenien vastarinta jatkui hänen kuolemansa jälkeenkin.

## Lähteet
Tanilanlammi

**Tanilanlammi** on Kanta-Hämeessä Tammelassa Kaukolanharjun vieressä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen.

## Maantiede
Lammen pinta-ala on 7,1 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lampeen laskee Määrlammilta ja viereiseltä suolta tulo-ojat, mutta sillä ei ole laskuojaa. Kapea harju erottaa lammen Kuivajärvestä. Sen rantaviiva on 1,4 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin hiekkaharjujen kangasmetsää. Lammessa ei ole saaria. Rannolla on 22 loma-asuntoa ja 7 kiinteää asuntoa asuntoa.

## Luonnontila
Lammen vesi on ollut pohjassa olevien lähteiden vuoksi hyvin kirkasta, mutta 1990 luvun lopulla havaittiin rehevöitymistä ja runsasta leväkasvustoa. Syynä oli ranta-asukkaiden aiheuttama hajakuormitus, jota on ryhdytty vähentämään. Kunnostamistoimenpiteisiin ryhdyttiin vuonna 2000 saostamalla ravinteita alumiinikloridilla, minkä tuloksena vesi kirkastui. Talvella 2002 kuoli paljon kaloja ja kalakuolemia seirasi kesällä 2003 kirkas jakso. Kalojen kadottua lisääntyivät eläinplanktonit, jotka söivät kasviplanktonit. Vesi pysyi kirkkaana eikä leväkukintoja esiintynyt aiempaan tapaan runsaana. Vuosina 2015 ja 2016 leväkukintoja oli taas runsaasti ja kunnostustoimenpiteiden uusimista alettiin suunnitella.

## Historia
Lammen nimi on kirjoitettu vuoden 1692 karttaan, vuoden 1855-1856 Kalmbergin kartastoon ja vuoden 1884 Senaatin kartastoon "Liukkolampi". Tämän jälkeen lammen nimi on vaihtunut Tanilanlammeksi.

## Luonnonhistoria
Viime jääkauden jälkeen noin 10&nbsp;000 vuotta sitten, kun mannerjäätikkö suli ja sen reuna vetäytyi kohti luodetta, purki jäätikön alta virtaava jäätikköjoki nykyiseen Kaukolaan vetensä. Veden virtauksen mukana kulkeutui paljon kiveä ja hiekkaa, jota läjittyi purkaustunneliin ja kasautui purkausaukon eteen. Nämä kivi- ja hiekkajäänteet muodostavat Kaukolannummen harjut, joka osa Lopelta Humppilaan jatkuvaa harjujaksoa. Suurin harju on Kaukolanharju, jonka pitkä yhtenäinen selänne kiemurtelee nummen reunaa.

Kaukolanharju muodostaa Pyhäjärven ja Kuivajärven väliin rikkonaiseen kannaksen, jossa veden täyttämät harjujen välit ja supat muodostavat mosaiikkimaisen vyöhykkeen. Harjun rakenteita kulkee myös järven vedenpinnan alla ja osa niistä ovat peittyneet myös savien alle. Alue on nykyään osa Saaren kansanpuistoa, jossa voi vapaasti retkeillä ja tutustua luonnonkohteisiin ja alueen historiaan.

Alueen 11−13 lampea ovat syntyneet, kun jäätikköjoen suuaukon reunan jääseinämästä irtosi jäävuorenkappaleita, jotka hautautuivat hiekan joukkoon. Myöhemmin, kun mannerjään reuna oli vetäytynyt riittävän kauaksi, hiekan alla olleet jäävuoret sulivat ja hiekkaan jäi sille paikalle syvä ja jyrkkäreunainen painauma. Näitä painaumia kutsutaan harjusupiksi tai vain supiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tammela: Tanialanlammen suojeluyhdistys
Leon Spierer

**Leon Spierer** (s. 1928 Berliini) on argentiinalais-saksalainen viulisti, joka toimi 1963–1993 Berliinin filharmonikkojen ensimmäisenä konserttimestarina, siitä 26 vuotta Herbert von Karajanin kapellimestarikaudella. Sitä ennen hän toimi 1958–1963 samassa tehtävässä Tukholman kuninkaallisessa filharmonisessa orkesterissa.

Kahdeksaa kieltä sujuvasti puhuva Spierer syntyi 1928 Berliinissä venäläis-puolalaiseen musiikkisukuun. 1930-luvulla perhe lähti Saksasta ensin Luxemburgiin, jossa Leon-poika aloitti viuluopintonsa, ja sieltä Argentiinaan vuonna 1937. Argentiinassa Spierer opiskeli kroatialaissyntyisen Ljerko Spillerin johdolla. Viulun rinnalla Spierer opiskeli laskentaa ja rahoitusta ja suoritti tilintarkastajatutkinnon. Vuonna 1955 Leon Spierer sai British Councilin stipendin Lontooseen opiskelemaan Max Rostalin johdolla. Hänen toimi konserttimestarina ensin vuoden verran Nürnbergissä, sitten oopperaorkesterissa Bremenissä, kunnes sai paikan Tukholman kuninkaallisesta orkesterista 1958 ja Berliinin Filharmonikoista vuosiksi 1963–1993. Spierer opettaa yhä yhdysvaltalaisessa YOA Orchestra of the Americas -nuoriso-orkesterissa. Hän on pitänyt useana vuonna mestarikursseja Piitimen musiikkijuhlilla Ruotsin Lapissa.

Vuonna 1969 Spierer sai Saksan musiikkikriitikkojen palkinnon monipuolisuudestaan orkesterimuusikkona.

Leon Spiererin poika on Tukholmassa 1963 syntynyt kapellimestari Carlos Spierer.

## Lähteet
Jesse Saarinen

**Jesse Saarinen** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

*Jesse Saarinen, suomalainen jalkapalloilija
*Jesse Saarinen, vuonna 1985 syntynyt suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä
*Jesse Saarinen, vuonna 1977 syntynyt suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja
Liberecin lääni

**Liberecin lääni** () on yksi Tšekin kolmestatoista läänistä. Sen pääkaupunki on Liberec.

Läänin pinta-ala on 3&nbsp;163 neliökilometriä, ja vuoden 2020 arvion mukaan siellä asui 443&nbsp;690 asukasta. 

Lääni sijaitsee Tšekin pohjoisosassa. Sillä on 20 kilometriä rajaviivaa Saksan kanssa ja 130 kilometriä rajaa Puolan kanssa. Alueen taloutta hallitsee teollisuus. Siellä tuotetaan lasia, koruja, muovia ja monia muita autoteollisuuteen liittyviä tarvikkeita. Perinteinen tekstiiliteollisuus on sen sijaan hiipunut.

## Katso myös
* Tšekin NUTS-aluejako

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Milanon metropolikaupunki

**Milanon metropolikaupunki** () on yksi Italian maakuntatason hallintoalueista. Se sijaitsee Lombardian alueella Italian pohjoisosissa. Milanon metropolikaupunki korvasi Milanon maakunnan () 1. tammikuuta 2015 alkaen.

Milanon metropolikaupungin pinta-ala on 1&nbsp;576&nbsp;km² ja asukasluku vähän yli 3,2&nbsp;miljoonaa. Metropolikaupunki muodostuu 134 kunnasta, ja sen pääkaupunki on Milano.

Metropolikaupungin suurimmat kaupungit ovat (31.12.2015):
*Milano: 1 345 851 asukasta
*Sesto San Giovanni: 81 608 asukasta 
*Cinisello Balsamo: 75 078 asukasta
*Legnano: 60 262 asukasta
*Rho: 50 434 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto
Jari Lindholm

**Jari Lindholm** (31. joulukuuta 1960 Helsinki – 20. lokakuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen toimittaja. Hän menehtyi yllättävään sairauskohtaukseen kotonaan 55-vuotiaana.

Lindholm työskenteli huhtikuusta 2006 kuolemaansa saakka *[[Suomen Kuvalehti|Suomen Kuvalehden]]* toimittajana. Sitä ennen hän toimi vuoden 2004 alusta *[[Seura]]n* päätoimittajana ja vuosina 2000–2003 *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* Nyt-liitteen esimiehenä. Hän työskenteli *Helsingin Sanomissa* myös ulkomaantoimittajana, sunnuntaitoimituksessa ja Kuukausiliitteessä sekä reportterina Aasiassa.

Maaliskuussa 2015 Lindholm palkittiin Bonnierin Suurella journalistipalkinnolla 2014 kategoriassa vuoden juttu. Palkinto myönnettiin Punaisen Ristin kenttäsairaalan työstä Sierra Leonessa kertovasta reportaasista ”Sairaala” sekä sen jatkojutusta ”Minulla ei ole ebolaa – pelkkä ajatuskin on naurettava”.

Lindholm toimi Julkisen sanan neuvoston jäsenenä ja varapuheenjohtajana. 

Lindholm oli koulutukseltaan filosofian maisteri.

Vuonna 1990 WSOY julkaisi teoksen *Kalašnikov Cocktail*, Lindholmin matkakirjan kriisialueilta.

## Tunnustukset
* Bonnierin vuoden juttu 2014, ”Sairaala”, ”Minulla ei ole ebolaa – pelkkä ajatuskin on naurettava”, Suomen Kuvalehti

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
* Jari Lindholmin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Polina Gagarina

**Polina Sergejevna Gagarina** (; s. 27. maaliskuuta 1987 Moskova) on venäläinen laulaja. Hän edusti maataan Eurovision laulukilpailussa 2015 kappaleella ”A Million Voices”.

25. elokuuta 2007 hän meni naimisiin Pjotr Kislovin kanssa. Heillä on vuonna 2007 syntynyt Andrei-niminen poika. Gagarina erosi Kislovista 31. maaliskuuta 2010. 9. syyskuuta 2014 hän meni naimisiin Dmitri Ishakovin kanssa.

## Diskografia
### Studioalbumit
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivu
Am Timan

**Am Timan** on Tšadissa sijaitsevan Salamatin alueen pääkaupunki. Viimeisimmässä väestönlaskennassa vuonna 2009 Am Timanissa oli runsaat 52 000 asukasta.

Arabiaksi *Am Timan* tarkoittaa kaksosten lapsia. Alueen pääkaupunkina kaupungissa sijaitsee alueen toisen asteen oppilaitos sekä klinikka.

Kaupungissa on pieni lentokenttä. Ranskan muukalaislegioona kehitti sitä vuonna 1971 auttaakseen taistelussa kapinallisia vastaan. Tuolloin kenttä oli kaupungin ainoa yhteys ulkomaailmaan. Kapinallisryhmä Union of Forces for Democracy and Development ilmoitti vallanneensa kaupungin vuonna 2006, mutta Tšadin hallitus kiisti väitteen.

## Lähteet
Kirjasota

**Kirjasota** on nimitys kirjallista teosta vastaan ja sen puolesta julkisuudessa käytävästä voimakkaasta polemiikista. Suomessa ”kirjasodan” aiheuttaneita teoksia ovat olleet ainakin Olavi Paavolaisen *[[Synkkä yksinpuhelu]]* (1946), Väinö Linnan *[[Tuntematon sotilas]]* (1954), Paavo Rintalan *[[Sissiluutnantti]]* (1963) ja Hannu Salaman *[[Juhannustanssit]]* (1964). Kirjasotaan liittyy usein hallinnollisia toimia kyseisen kirjan kirjoittajaa, kustantajaa tai molempia vastaan, esim. Salama tuomittiin teoksensa johdosta jumalanpilkasta, tosin presidentti Urho Kekkonen armahti Salaman. Erityisen paljon kirjasotia Suomessa esiintyi 1960-luvulla.

## Lähteet
Altistushoito

**Altistushoito** (myös **karaisuhoito**) on yksi oppimisterapiaan kuuluvista toimintatavoista. Siinä hoidettavaa henkilöä autetaan kohtaamaan asioita tai tilanteita, jotka ovat herättäneet hänessä voimakkaita reaktioita kuten voimakasta pelkoa. Altistushoitoa voidaan tehostaa lääkkein. Altistushoitoa on kehitetty eläinkokeidenkin avulla.

## Katso myös
*Siedätyshoito

## Lähteet
Clash of the Titans

**Clash of the Titans** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* *[[Jumalten taistelu]]* (*Clash of the Titans*), fantasiaseikkailuelokuva vuodelta 1981
* *[[Titaanien taistelu (vuoden 2010 elokuva)|Titaanien taistelu]]* (*Clash of the Titans*), fantasiaseikkailuelokuva vuodelta 2010
* Clash of the Titans, useiden yhdysvaltalaisten metalliyhtyeiden yhteinen maailmankiertue vuosina 1990–1991.
Saint Lucian jalkapallomaajoukkue

**Saint Lucian jalkapallomaajoukkue** edustaa Saint Luciaa kansainvälisissä miesten arvokisoissa. Sitä hallinnoi Saint Lucian jalkapalloliitto. Joukkue ei ole koskaan selvinnyt MM-kisoihin, mutta on sijoittunut Karibian maiden välisessä Caribbean Cup-turnauksessa parhaimmillaan kolmanneksi vuonna 1991.

## Menestys arvokisoissa
### Maailmanmestaruuskilpailut
* 1930–1990: *Ei osallistunut*
* 1994–2014: *Ei selviytynyt karsinnoista*

### CONCACAF Gold Cup
* 1991–2007: *Ei selviytynyt karsinnoista*
* 2009: *Ei osallistunut*
* 2011–2013: *Ei selviytynyt karsinnoista*

## Lähteet
Kuutamo metsässä

**Kuutamo metsässä (Heikki Sarmannon musiikkia suomalaisiin runoihin)** on Maija Hapuojan albumi vuodelta 1983. Levyllä kuullaan Heikki Sarmannon sävellyksiä tunnettujen suomalaisten runoilijoiden runoihin. Albumi on julkaistu vinyylilevynä vuonna 1983.

## Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Heikki Sarmanto.

### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Maija Hapuoja - laulu
* Heikki Sarmanto - piano, orkesterin johto
* Juhani Aaltonen - huilut, alttosaksofoni
* Aale Lindgren - oboe, oboe d'amore
* Pekka Sarmanto - kontrabasso
* Matti Koskiala - lyömäsoittimet
* Jorma Ylönen - jouset
* Juhani Tiainen - jouset
* Mauri Pietikäinen - jouset
* Pekka Laakkonen - jouset
* Kari Lindstedt - jouset

### Tuotanto
* Per Wallenius - äänitys
* Harri Sutinen - äänitys (MTV-studiot) ja miksaus
* Heikki Sarmanto - miksaus, tuottaja (Bluebird Records)
* Erik Uddström - kuvat ja kansi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Albumi Fono.fi:in tietokannassa
KDM Flyvefisken (P550)

**KDM Flyvefisken** (runkonumero P550) oli Tanskan laivaston Flyvefisken-luokan vartiolaiva.

## Valmistus

Alus tilattiin Aalborgin telakalta, missä köli laskettiin 15. elokuuta 1985. Alus laskettiin vesille 26. huhtikuuta 1986 ja valmistui 19. joulukuuta 1989.

## Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 30. toukokuuta 2008 ja se luovutettiin Liettuan laivastolle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä *Žemaitis*.

## Lähteet
*

### Viitteet
Australian Antarktiksen alue

**Australian Antarktiksen alue** on Etelämantereen osa, jota Australia vaatii itselleen. Se on suurin yhden valtion itselleen vaatima osa Antarktiksesta. Se koostuu kahdesta osasta, jotka kohtaavat toisensa kulmittain etelänavalla kuten valtioiden vaatimat alueet Antarktiksesta yleensäkin. Suuremman osan itäraja on 142°2' E ja länsiraja 44°38' E, ja pienemmän osan itäraja on 160° E ja länsiraja 136°11' E.  Näiden kahden osan välissä on Ranskan itselleen vaatima alue. 

Australia esitti Etelämannerta koskevan aluevaatimuksensa ensi kerran vuonna 1930. Noin 40 % Etelämantereesta onkin Australian hallussa. Australian hallituksen päämies ilmoitti, että jos Australia saa vaatimansa osan Etelämantereesta itselleen, siitä tehdään luonnonpuisto.

## Lähteet
KDM Hajen (P551)

**KDM Hajen** (runkonumero P551) oli Tanskan laivaston Flyvefisken-luokan vartiolaiva.

## Valmistus

Alus tilattiin Aalborgin telakalta, missä köli laskettiin helmikuussa 1988. Alus laskettiin vesille 6. elokuuta ja valmistui 19. heinäkuuta 1990.

## Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 23. tammikuuta 2009 ja se luovutettiin Liettuan laivastolle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä *Žukas*.

## Lähteet
*

### Viitteet
Jarmo Heikkinen (täsmennyssivu)

**Jarmo Heikkinen**-nimisiä henkilöitä:

*Jarmo Heikkinen, selostaja, näyttelijä
*Jarmo Heikkinen, muusikko
*Jarmo Heikkinen, pesäpalloilija.
Vesikalvottomat

**Anamnia** tarkoittaa selkärankaisia, joilla ei ole sikiön amnion- eli vesikalvoa. Niitä ovat ympyräsuiset, kalat ja sammakkoeläimet.

## Lähteet
Pietari Suuren testamentti

**Pietari Suuren testamentti** on Ranskassa vuonna 1836 julkaistu asiakirjaväärennös, jonka väitettiin olevan Venäjän tsaari Pietari Suuren poliittinen testamentti. Sen tarkoituksena oli lietsoa Venäjän-pelkoa Länsi-Euroopassa.

”Pietari Suuren testamentti” pyrkii osoittamaan, että Venäjän politiikka tähtäsi perimmältään läntisen Euroopan valloittamiseen tai alistamiseen. Sen on tarkoitus kuvata Pietari Suuren poliittisen ohjelman oletettua toteutumatonta osaa, jonka pohjana oli kyltymätön laajentumispyrkimys. Testamentissa kerrotaan Venäjän tavoitteiksi sotaisa laajentuminen, Euroopan hallitseminen ja levittäytyminen Lähi-itään. Se sisältää neljäntoista kohdan luettelon ohjeista Venäjän tuleville vallanpitäjille. Ohjeissa kehotetaan muun muassa ylläpitämään jatkuvaa sotatilaa, kehittämään Venäjän merivaltaa ja sekaantumaan Euroopan maiden asioihin sekä aiheuttamaan hajaannusta niiden välille ja sisälle. Tavoitteeksi on asetettu myös Persian valtakunnan kukistaminen ja eteneminen kohti Intiaa.

Vuonna 1725 kuollut Pietari Suuri ei todellisuudessa jättänyt jälkeensä mitään testamenttia. Valetestamentti julkaistiin Ranskassa vuonna 1836, mutta sen pohjana oli *De la politique et des progrès de la puissance russe* (”Venäjän politiikasta ja sen mahdin kasvusta”) -niminen kirja, joka oli ilmestynyt Pariisissa vuonna 1812, sopivasti juuri ennen Napoleonin Venäjän-sotaretkeä.

Nykytiedon mukaan ”Pietari suuren testamentti” on 1700-luvulla useassa vaiheessa ja useassa eri maassa syntynyt väärennös. Varsinkin Venäjän uhkaamissa Itä-Euroopan maissa monet halusivat paljastaa Pietari Suuren ja hänen seuraajiensa oletetut salaiset aikeet. Valetestamentin ensimmäinen versio laadittiin ilmeisesti 1700-luvun alkupuolen Unkarissa, toinen versio hieman myöhemmin Ukrainassa, ja lopullista versiota olivat tekemässä Ranskaan siirtyneet puolalaiset emigrantit. Puolalainen kenraali Michał Sokolnicki luovutti vuonna 1794 Ranskan direktoriohallitukselle muistion, joka sisälsi käytännössä saman tekstin kuin vuonna 1812 julkaistu kirjanen. Jälkimmäisen julkaisi ilmeisesti Napoleonin hallinnon propagandisti Charles-Louis Lesur. Testamentti osoitettiin väärennökseksi jo 1800-luvun lopussa, mutta siihen vedottiin ajoittain vielä 1900-luvullakin, kun Euroopassa haluttiin nostattaa Venäjän-vastaista mielialaa.

## Lähteet
Pajalammi

**Pajalammi** on Kanta-Hämeessä Tammelassa Kaukolannummella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järven ranta on Saaren kansanpuiston länsipuolen rajana.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 4,2 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järveen ei laske tulo-ojia eikä siitä lähde laskuojaa. Se saa vetensä pääaisassa pohjavedestä. Järven rantaviiva on 1,0 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin Kaukolannummen alueen kangasmaastoa. Lammen itäpuolella kulkee Kaukolanharju, jonka rinne laskee suoraan lampeen. Itäranta onkin Saaren kansanpuiston raja. Rannoille on rakennettu neljä asuntoa, joille johtaa tiet Kaukolan kylältä.

## Historia
Pajalammin ääriviivat on piirretty Lars Schroderuksen pitäjänkarttaan vuodelta 1649 samanlaisena kuin ne ovat nykyäänkin. Kaukolan kylän pohjoiset pellot ylettyvät aivan lammen rannalle saakka ja kylän talot sijaitsevat peltojen väisellä mäellä. Lampi on kartassa nimetön. Lars Forssellin kartassa vuodelta 1692 kylä on piirretty lammen viereen, mutta lammen nimestä ei saa selvää. Myöhemmässä Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855−1856 lammen nimenä on ilmeisesti "Kylälampi", mutta myöhemmässä Senaatin kartastossa vuodelta 1884 sen nimi on jo nykyinen "Pajalampi".

## Luonnonhistoria
Viime jääkauden jälkeen noin 10&nbsp;000 vuotta sitten, kun mannerjäätikkö suli ja sen reuna vetäytyi kohti luodetta, purki jäätikön alta virtaava jäätikköjoki nykyiseen Kaukolaan vetensä. Veden virtauksen mukana kulkeutui paljon kiveä ja hiekkaa, jota läjittyi purkaustunneliin ja kasautui purkausaukon eteen. Nämä kivi- ja hiekkajäänteet muodostavat Kaukolannummen harjut, joka osa Lopelta Humppilaan jatkuvaa harjujaksoa. Suurin harju on Kaukolanharju, jonka pitkä yhtenäinen selänne kiemurtelee nummen reunaa.

Kaukolanharju muodostaa Pyhäjärven ja Kuivajärven väliin rikkonaiseen kannaksen, jossa veden täyttämät harjujen välit ja supat muodostavat mosaiikkimaisen vyöhykkeen. Harjun rakenteita kulkee myös järven vedenpinnan alla ja osa niistä ovat peittyneet myös savien alle. Alue on nykyään osa Saaren kansanpuistoa, jossa voi vapaasti retkeillä ja tutustua luonnonkohteisiin ja alueen historiaan.

Alueen 11−13 lampea ovat syntyneet, kun jäätikköjoen suuaukon reunan jääseinämästä irtosi jäävuorenkappaleita, jotka hautautuivat hiekan joukkoon. Myöhemmin, kun mannerjään reuna oli vetäytynyt riittävän kauaksi, hiekan alla olleet jäävuoret sulivat ja hiekkaan jäi sille paikalle syvä ja jyrkkäreunainen painauma. Näitä painaumia kutsutaan harjusupiksi tai vain supiksi.

## Lähteet
KDM Lommen (P559)

**KDM Lommen** (runkonumero P559) oli Tanskan laivaston Flyvefisken-luokan vartiolaiva.

## Valmistus

Alus tilattiin Aalborgin telakalta. Alus laskettiin vesille 1993 ja se valmistui 21. tammikuuta 1994.

## Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 29. tammikuuta 2010 ja se luovutettiin Liettuan laivastolle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä *Aukstaitis*.

## Lähteet
*

### Viitteet
Astrid Reponen-Juvas

**Astrid Milda Reponen-Juvas** (5. heinäkuuta 1905 Urjala – 12. maaliskuuta 1940 Helsinki) oli suomalaisen kansanperinteen ja suomen murteiden tallentaja ja tutkija. 

## Ura
Reponen-Juvas kokosi kansatieteellistä aineistoa muun muassa Ruotsin metsäsuomalaisten keskuudessa. Hän kokosi tutkijakollegoidensa kanssa erityisesti sanastoa Vermlannin ja Kaakkois-Norjan suomalaismetsistä vuosina 1930–1932. Hänen 1930-luvulla keräämänsä metsäsuomalaisiin liittynyt 130 esineen kokoelma (eniten puu- ja tuohiesineitä) on ollut esillä ensimmäistä kertaa Kansallismuseon Metsäsuomalaiset-näyttelyssä vuosina 2014–2015. 

Reponen-Juvaksen aviomies oli *[[Uusi Suomi|Uuden Suomen]]* toimitussihteeri Martti Juvas (ent. *Guseff*, 1898–1977), ja heidän perheeseensä kuului kaksi lasta. Reponen-Juvas toteutti monia hankkeita yhdessä kälynsä Maija Juvaksen (ent. Aino Maija Guseff, myös Maiju Juvas, 1905–1955) kanssa.

Akateeminen Karjala-Seura (AKS) oli lähellä Astrid Reponen-Juvaksen ja hänen miehensä elämänpiiriä, vaikka he eivät sen jäseniä olleetkaan.

## Itsemurha
Reponen-Juvas toimi talvisodan aikana ahkerasti Suomen puolustuksen hyväksi muun muassa rautasormuskampanjassa. Hän oli kuitenkin individualisti eikä kuulunut maanpuolustusjärjestöihin. Moskovan rauhan ehdot maaliskuussa 1940 olivat hänen mielestään katastrofi, koska niissä Karjala jouduttiin luovuttamaan Neuvostoliitolle. Sen vuoksi hän käveli kodistaan Helsingin Kalevankadulta Eduskuntatalolle ja ampui itsensä Eduskuntatalon eteisessä. Reponen-Juvas oli kuollessaan 34-vuotias. Suomen valtiojohto katsoi, että tapahtuma pitää salata, jotta Neuvostoliitto ei tulkitsisi sitä oireeksi laajemmasta poliittisesta liikehdinnästä.

Reponen-Juvaksen itsemurhaa on toisinaan tulkittu Bobi Sivénin esimerkin innoittamaksi. Sivén teki vastaavankaltaisen itsemurhan Repolan menetyksen vuoksi Tarton rauhan jälkeen vuonna 1921.

## Kirjallisuudessa
Astrid Reponen-Juvaksesta ja Maija Juvaksesta yhteisen elämäkerran on vuonna 2014 kirjoittanut Reponen-Juvaksen tytär Meri-Helga Mantere.

## Teokset

* 
* 
* 

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* 
* 
*
Flubendatsoli

**Flubendatsoli** (C16H12FN3O3) on bentsimidatsolin karbamaattijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään sekä ihmis- että erityisesti eläinlääketieteessä loismatojen häätämiseen. Flubendatsoli on mebendatsolin (C16H13N3O3) fluorattu johdannainen.

## Ominaisuudet, käyttö ja haittavaikutukset
Flubendatsoli vaikuttaa muun muassa sukkulamatoihin kuten piiskamatoihin ja sydänmatoihin sekä heisimatoihin. Flubendatsolia käytetään muun muassa koirien ja kissojen madotuksiin, sikojen loismatojen häätöön ja Euroopassa myös ihmisillä. Tyypillisimmät ihmisille flubendatsolin aiheuttamat haittavaikutukset ovat huonovointisuus, vatsakivut ja uneliaisuus. Yhdiste ei ole eläimille yhtä maksatoksista kuin mebendatsoli. Lääkeaineen toi markkinoille Janssen Pharmaceutica vuonna 1971.

## Synteesi
Flubendatsolin synteesin ensimmäisessä vaiheessa 4-kloori-3-nitrobentsoehappo tai 4-kloori-3-nitrobentsoyylikloridi reagoi Friedel–Crafts-asyloinnille fluoribentseenin kanssa. Tämän jälkeen yhdisteen klooriatomi korvautuu aminoryhmällä reaktiolla ammoniakin kanssa ja nitroryhmä pelkistetään aminoryhmäksi. Näin muodostunut diamiini reagoi syanamidin kanssa muodostaen bentsimidatsolirakenteen ja viimeisessä vaiheessa muodostetaan karbamaattifunktionaalisuus reaktiolla metyylikloroformaatin kanssa.

## Lähteet
KDM Sjælland (1858)

**KDM Sjaelland** oli Tanskan laivaston vuonna 1858 vesillelaskettu Niels Juel -luokan höyryfregatti.

## Valmistus

Alus tilattiin Kööpenhaminan laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 25. lokakuuta 1853. Alus laskettiin vesille 9. heinäkuuta 1858 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1860.

## Palvelus
Vuonna 1864 aluksen aseistukseksi vaihdettiin 30 kappaletta 30 naulan 50 cnt tykkiä, kahdeksan 18 naulan ja neljä 12 naulan rihlattua tykkiä. Uransa lopulla aluksen aseistuksena oli kaksi kahdeksan tuuman 144 cnt -tykkiä ja 24 kappaletta kuuden tuuman 50 cnt -tykkiä.

Alus poistettiin palveluksesta 7. joulukuuta 1885.

## Lähteet
*

### Viitteet
James Allison

**James Allison** (s. 22. helmikuuta 1968 Louth, Lincolnshire) on brittiläinen insinööri. Hän toimii Formula 1 -talli Mercedeksen teknisenä johtajana.

## Ura Formula 1 -sarjassa

Allison valmistui Cambridgen yliopistosta vuonna 1989 ja seuraavana vuonna hän sai ensimmäisen F1-pestinsä Benetton Formulan suunnittelijana. Vuonna 1992 hän siirtyi Larrousselle palaten kahden vuoden päästä takaisin Benettonille, jossa hän toimi vuoteen 1999 asti.

Vuonna 1999 Allison siirtyi ensimmäisen kerran Scuderia Ferrarin leipiin. Hän toimi tallilla kuusi vuotta, kunnes vuonna 2005 hän palasi takaisin Renault F1:ksi nimensä muuttaneelle Benettonille, jossa hän toimi teknisen johtajan sijaisena vuoteen 2009, jolloin hänestä tuli Renaultin tekninen johtaja. Talli muutti nimensä Lotus Renault GP:ksi vuonna 2011. Toukokuussa 2013 Allison irtisanoutui Lotukselta ja saman vuoden heinäkuussa hän palasi Ferrarille, nyt tekniseksi johtajaksi, jossa roolissa hän toimi heinäkuuhun 2016 saakka. 16. helmikuuta 2017 Allison vahvistettiin Mercedeksen tekniseksi johtajaksi, jossa työssä hän aloitti 1. maaliskuuta. Huhtikuussa 2021 uutisoitiin, että hän jättää teknisen johtajan tehtävät Mike Elliottille ja siirtyy pääjohtajaksi tekniselle toimisto-osastolle, jossa keskittyy kaudesta  lähtien sarjaan tuleviin sääntömuutoksiin.

Allison oli naimisissa Rebecca Allisonin kanssa, kunnes tämä kuoli alkuvuodesta 2016. Heillä on kolme lasta.

## Lähteet
Linja 4 (Soulin metro)

**Seoul Subway Line 4** on linja Soulin metrossa, Etelä-Koreassa. Se kulkee Soulin läpi lounaasta koilliseen.
Radek Juška

**Radek Juška** (s. 8. maaliskuuta 1993 Starovičky) on tšekkiläinen pituushyppääjä.

Juška osallistui Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kisoihin 2012 karsiutuen loppukilpailusta. Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 hän saavutti hopeaa sisäratojen ennätyksellään 810 cm. Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa Juška oli toinen. Pekingin MM-kisoissa 2015 hän oli 11:s.

Juška sijoittui 2016 Portlandin MM-hallikilpailuissa kymmenenneksi ja Amsterdamin EM-kilpailuissa neljänneksi, mutta karsiutui loppukilpailusta Rio de Janeiron olympialaisissa. Hän sijoittui  Lontoon MM-kilpailuissa 2017 kymmenenneksi ja voitti samana vuonna kultaa Taipein universiadeissa tuloksella 802. Karsinnassa hän hyppäsi ennätyksensä 831.

Juška sijoittui seitsemänneksi Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018. Saman vuoden Berliinin EM-kilpailuissa hän oli kahdestoista. Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui seitsemänneksi. Vuonna 2022 hän karsiutui loppukilpailusta Eugenen MM-kilpailuissa ja oli yhdeksäs Münchenin EM-kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän sijoittui viidenneksi Istanbulin EM-hallikilpailuissa ja seitsemänneksi Budapestin MM-kilpailuissa.

Juška sijoittui 14:nneksi Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024. Hän karsiutui samana vuonna loppukilpailusta Rooman EM-kilpailuissa ja oli kymmenes Pariisin olympialaisissa. Vuonna 2025 hän sijoittui kuudenneksi Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailuissa ja karsiutui loppukilpailusta Tokion MM-kilpailuissa.

Kolmiloikkaa Juška on hypännyt parhaimmillaan 15,77 metriä vuonna 2021.

## Lähteet
Alapitkän koulu

**Alapitkän koulu** on alakoulu Lapinlahden Alapitkän taajamassa. Koulu on Viitostien varrella.
 Koulussa on viisi opettajaa, ja koulun rehtori on Jaana Suli.

Koulu oli remontissa vuosina 2010&ndash;2011, ja vuonna 2011 valmistui koulun laajennusosa. Oppilaiden vanhempien keskuudessa toimii vanhempainyhdistys.

Tilastokeskuksen mukaan koulua kävi vuonna 2016 yhteensä 102 oppilasta.

## Lähteet
Särkyneiden sydänten kulmilla

**Särkyneiden sydänten kulmilla** on Järjestyshäiriö-yhtyeen single heidän viidenneltä albumiltaan *[[Yöjuttu (albumi)|Yöjuttu]]*. Kappaleen on säveltänyt Juho Markkanen ja sanoittanut Mikko Manninen. Se on albumin ensimmäinen single. 

Särkyneiden sydänten kulmilla osallistui vuoden 2015 Uuden Musiikin Kilpailuun. Kappale selviytyi kilpailun finaaliin, jonka voittaja tulisi edustamaan Suomea vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa Itävallan Wienissä. Kappale oli suurimpia ennakkosuosikkeja, mutta lopulta Euroviisuihin pääsi Pertti Kurikan Nimipäivät.

## Lähteet
Raskas teollisuus

**Raskas teollisuus** on tuotantotoiminnan laji, joka jalostaa kookasta irtolastitavaraa tai bulkkitavaraa muiden teollisuusalojen käyttöön. Se vaatii huomattavan paljon tilaa ja raskasta kalustoa tuottaakseen tavaransa. Esimerkkeinä toimialasta ovat rauta- ja terästeollisuus, laivanrakennus, alumiinin sulattaminen, raskaiden koneiden valmistus, hiiliteollisuus ja kemianteollisuus. Raskas teollisuus sijaitsee usein lähellä niiden raaka-ainetoimittaja.

## Lähteet
Rajalammi (Tammelan Kaukola)

**Rajalammi** on Kanta-Hämeessä Tammelassa Kaukolannummella sijaitseva pieni lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen.

## Maantiede
Soikion muotoisen lammen halkaisija on 100 metriä. Sen rannat ovat Kaukolannummen kuivaa kangasmetsää. Lampeen ei johda tulo-ojia eikä siitä lähde laskuojaa. Se saa vetensä pääaisassa pohjavedestä. Lampi on rakentamaton eikä sille johda teitä. Se sijaitsee samassa painaumassa kuin Reivilammi ja Pitkälammi.

## Luonnonhistoria
Viime jääkauden jälkeen noin 10&nbsp;000 vuotta sitten, kun mannerjäätikkö suli ja sen reuna vetäytyi kohti luodetta, purki jäätikön alta virtaava jäätikköjoki nykyiseen Kaukolaan vetensä. Veden virtauksen mukana kulkeutui paljon kiveä ja hiekkaa, jota läjittyi purkaustunneliin ja kasautui purkausaukon eteen. Nämä kivi- ja hiekkajäänteet muodostavat Kaukolannummen harjut, joka osa Lopelta Humppilaan jatkuvaa harjujaksoa. Suurin harju on Kaukolanharju, jonka pitkä yhtenäinen selänne kiemurtelee nummen reunaa.

Kaukolanharju muodostaa Pyhäjärven ja Kuivajärven väliin rikkonaiseen kannaksen, jossa veden täyttämät harjujen välit ja supat muodostavat mosaiikkimaisen vyöhykkeen. Harjun rakenteita kulkee myös järven vedenpinnan alla ja osa niistä ovat peittyneet myös savien alle. Alue on nykyään osa Saaren kansanpuistoa, jossa voi vapaasti retkeillä ja tutustua luonnonkohteisiin ja alueen historiaan.

Alueen 11−13 lampea ovat syntyneet, kun jäätikköjoen suuaukon reunan jääseinämästä irtosi jäävuorenkappaleita, jotka hautautuivat hiekan joukkoon. Myöhemmin, kun mannerjään reuna oli vetäytynyt riittävän kauaksi, hiekan alla olleet jäävuoret sulivat ja hiekkaan jäi sille paikalle syvä ja jyrkkäreunainen painauma. Näitä painaumia kutsutaan harjusupiksi tai vain supiksi.

## Lähteet