open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pekka Pietilä

**Pekka Johannes Pietilä** (3. syyskuuta 1930 Tampere – 8. syyskuuta 2015) oli suomalainen keilaaja, joka menestyi 1950-luvun MM-kilpailuissa.

Pekka Pietilä voitti Essenissä vuonna 1955 maailmanmestaruuden kahdeksan hengen joukkuekilpailussa (eurooppalainen kilpailumuoto). Amerikkalaisittain kisatussa viisimiehiskisassa hän saavutti hopeaa. Helsingborgin MM-kilpailuissa 1958 menestys oli päinvastainen eli kultaa viisimiehiskisassa ja hopeaa kahdeksanmiehiskisassa. Henkilökohtaisessa kilpailussa Pietilä oli  Essenissä neljäs ja Helsingborgissa yhdestoista.

Tamperelaista keilaseura Nastaa edustanut Pietilä voitti vuonna 1954 Suomen mestaruuden joukkuekilpailussa ja Matti Niemisen kanssa parikilpailussa. Samana vuonna hän heitti kahdeksan sarjan Suomen ennätyksen 1797 pistettä, ja hänet valittiin vuoden parhaaksi keilaajaksi. Hänen uransa paras kahdeksan sarjan tulos oli lopulta 1816 pistettä, neljällä sarjalla hän sai kokoon 917 pistettä, ja paras yksittäinen sarja tuotti 290 pistettä.

Pietilän aikaisemmat seurat olivat Tampereen Pyrintö ja Tampereen Ilves. Pietilä on kuulunut Tampereen Keilailuliiton kilpailutoimikuntaan ja toiminut Nastan sihteerinä. Aikaisemmin hän kilpaili ST-ajossa ja suunnistuksessa. Ammatiltaan Pietilä oli varastonhoitaja ja tullaaja. Sotilasarvoltaan hän oli reservin luutnantti.

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Frank Beard

**Frank Lee Beard** (s. 11. kesäkuuta 1949 Frankston, Teksas) on yhdysvaltalainen rumpali, joka soittaa rockyhtyeessä ZZ Top.

Beard syntyi Frankstonissa, Teksasissa ja kävi koulua Irving High Schoolissa Irvingissa. Ennen liittymistään ZZ Topiin hän soitti yhtyeissä The Cellar Dwellers, The Hustlers, The Warlocks ja The American Blues.

Sukunimestään (”parta”) huolimatta Beard oli pitkään ZZ Topin ainoa jäsen, jolla ei ollut partaa, mikä oli suosittu vitsien aihe. Vuoden 2013 tienoilla Beard kasvatti viimein parran, joka tosin on muiden jäsenten muhkeita partoja huomattavasti pienempi, mutta hän on sittemmin leikannut sen pois.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen ZZ Topin sivusto 
*
Välimeren kilpailut

**Välimeren kilpailut** on neljän vuoden välein järjestettävä monilajinen urheilutapahtuma, johon osallistuvat pääasiassa Välimeren rannikon valtiot.

Idean tapahtumasta esitti Egyptin olympiakomitean puheenjohtaja Muhammed Taher Pasha vuoden 1948 kesäolympialaisten yhteydessä, ja ensimmäiset kilpailut järjestettiin Aleksandriassa vuonna 1951. Vuoteen 1991 asti tapahtuma järjestettiin aina vuosi ennen olympialaisia, mutta vuodesta 1993 lähtien se on järjestetty vuosi olympialaisten jälkeen.

Välimeren kilpailuja hallinnoi Välimeren kilpailujen kansainvälinen komitea (, ). Tapahtuman symboli on kolme meren huuhtomaa rengasta, mikä kuvaa Välimerta sekä sitä reunustavia maanosia Aasiaa, Afrikkaa ja Eurooppaa.

## Osallistujat

Kilpailuihin otti vuonna 2013 osaa 24 valtiota:

* Afrikka: Algeria, Egypti, Libya, Marokko ja Tunisia
* Aasia: Libanon ja Syyria
* Eurooppa: Albania, Andorra, Bosnia ja Hertsegovina, Espanja, Italia, Kreikka, Kroatia, Kypros, Malta, Monaco, Montenegro, Pohjois-Makedonia, Ranska, San Marino, Serbia, Slovenia ja Turkki.

Aikaisemmin myös Jugoslavia, Serbia ja Montenegro ja Yhdistynyt arabitasavalta ovat osallistuneet. Israel on ainoa Välimeren rannikkovaltio, joka ei ole osallistunut kilpailuihin.

## Kilpailut

## Lajit

Vuoden 2005 tapahtumassa kilpailtiin 28 lajissa:

## Mitalitaulukko 1951-2009

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Välimeren kilpailuiden kansainvälisen komitean sivusto   
* Vuoden 2005 Välimeren kilpailuiden sivusto   
* Vuoden 2009 Välimeren kilpailuiden sivusto
Kirsi Ahonen

**Kirsi Marika Ahonen** (s. 8. huhtikuuta 1976 Jurva) on suomalainen keihäänheittäjä. Aktiiviurallaan hän edusti Vaasan Vasamaa, Lapuan Virkiää ja Turun Weikkoja. Häntä valmensi uransa aikana Kari Häkkilä, Tapio Korjus, Ari Weckström ja Mia Strömmer.

Ahonen on edustanut Suomea kerran aikuisten arvokilpailuissa: Göteborgin EM-kilpailuissa 2006, jossa hän sijoittui karsinnassa 24:nneksi heitettyään tuloksen 53,33.

Kalevan kisoista Ahosella on neljä mitalia. Tampereella 2008 hän voitti kultaa, Espoossa 2009 ja Turussa 2011 hopeaa ja Turussa 2001 oli pronssilla. Keihäänheiton talvimestaruuden hän on voittanut vuosina 2000, 2001, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007 ja 2009. Suomi–Ruotsi-maaotteluun Ahonen osallistui viidesti, parhaana sijoituksenaan toinen.

Ahosen ennätys keihäänheitossa on 60,98, jonka hän heitti vuoden 2006 heinäkuussa Helsingissä. Hän on kilpaillut myös kuulantyönnössä ja kiekonheitossa. 

Ahonen lopetti kilpauransa olkapäävamman vuoksi vuonna 2008 ja opiskeli tämän jälkeen Kuortaneella ammattivalmentajatutkinnon. Joulukuussa 2017 Ahonen aloitti Espoon Tapioiden valmennuspäällikkönä.

Aktiiviurallaan Ahonen oli 170 cm pitkä ja painoi 70 kg.

## Kausien parhaat heitot
:Lähde: Tilastopaja
* 1999 57,51 Seinäjoki 7.8.
* 2000 59,75 Kuortane 24.6.
* 2001 57,00 Vaasa 15.7.
* 2002 58,61 Lahti 16.6.
* 2003 58,81 Helsinki 18.8.
* 2004 58,59 Marsa 14.3.
* 2005 57,53 Kuortane 26.6.
***2006 60,98 Helsinki 26.7.**
* 2007 55,89 Jalta 17.3.
* 2008 58,86 Tampere 26.7.
* 2009 55,68 Bergen 20.6.
* 2010 46,63 Kajaani 6.8.
* 2011 52,91 Raisio 28.7.
* 2012 50,52 Laitila 2.8.
* 2013 49,83 Vaasa 26.7.

## Lähteet
James Weaver

**James Weaver** -nimisiä henkilöitä:

* James B. Weaver (1833–1912), yhdysvaltalainen poliitikko ja presidenttiehdokas
* James D. Weaver (1920–2003), pennsylvanialainen Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen
* James H. Weaver (s. 1927), oregonilainen Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen
* James Weaver (kilpa-autoilija) (s. 1955), brittiläinen kilpa-autoilija
* James Weaver (näyttelijä), brittiläinen näyttelijä
Sacha Pitoëff

**Sacha Pitoëff** (11. maaliskuuta 1920 Geneve – 21. heinäkuuta 1990 Pariisi) oli ranskalainen näyttelijä. Hän esiintyi roolissa muun muassa Alain Resnais’n elokuvassa *[[Viime vuonna Marienbadissa]]* (1961). 

## Valikoitu filmografia
* *[[Inferno 80]]* (*Inferno*, 1980)
* *[[Subversion]]* (1979)
* *[[Le Journal D'Un Suicide]]* (1972)
* *[[Catch Me a Spy]]* (1971)
* *[[Peau d'âne]]* (1970)
* *[[The Immoral Moment]]* (1967)
* *[[Lady L]]* (1966)
* *[[Paris brûle-t-il?]]* (1966)
* *[[The Prize]]* (1963)
* *[[Viime vuonna Marienbadissa]]* (*L’Année dernière à Marienbad*, 1961)
* *[[Bouche cousue]]* (1960)
* *[[Anastasia]]* (1956)
Lähde: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
TWA:n lento 840 (1969)

**TWA 840 lennon kaappaus** tapahtui 29. elokuuta 1969, kun kaksi palestiinalaisen terroristijärjestö PFLP:n jäsentä, Leila Khaled ja Salim Issawi, kaappasivat Trans World Airlinesin lentokoneen. Järjestö oli saanut virheellisen tiedon, että Israelin Yhdysvaltain suurlähettiläs Jitzhak Rabin olisi mukana Rooma-Ateena-Tel Aviv-lennolla. Kaapparit vaativat konetta laskeutumaan Damaskokseen. Panttivangit vapautettiin vahingoittumattomina.

Kaappauksen aikana koneessa tapahtui sen etuosan tuhonnut räjähdys. Boeing vaihtoi koneeseen toisen,  tuhoutuneen koneen palosta säästyneen etuosan. Kone myytiin Pan Amille, joka käytti sitä useita vuosia. Maaliskuussa 1980 kone myytiin Yhdysvaltain ilmavoimille varaosiksi KC-135 Stratotanker -koneisiin.

## Kansallisuudet

## Lähteet
Maire Rautakoski

**Maire Rautakoski** (o.s. **Strömberg**, s. 6. helmikuuta 1927 Helsinki) on suomalainen kilpauransa päättänyt keilaaja, joka saavutti 1960-luvulla useita arvokisavoittoja.

Vuonna 1960 naiset kilpailivat keilailun MM-kisoissa vielä epävirallisesti. Maire Rautakoski sijoittui tuolloin Kyllikki Vuorion kanssa parikilpailussa toiseksi. Vuonna 1962 naiset olivat jo virallisesti mukana keilailun ensimmäisissä EM-kilpailuissa Besançonissa, ja Rautakoski oli kisojen menestynein keilaaja: hän voitti kultaa henkilökohtaisessa kilpailussa, Eija Krogeruksen kanssa parikilpailussa sekä molemmissa joukkuekilpailuissa (4&nbsp;×&nbsp;3&nbsp;+&nbsp;3 sarjaa amerikkalaisittain ja 4&nbsp;×&nbsp;6 sarjaa eurooppalaisittain).

Méxicon MM-kilpailuissa 1963 Rautakoski saavutti pronssia molemmissa joukkuekilpailuissa. Birminghamin EM-kilpailuissa 1965 hän voitti kultaa parikilpailussa jälleen Eija Krogeruksen kanssa ja eurooppalaisittain keilatussa joukkuekilpailussa. Amerikkalaisittain käydyssä 5&nbsp;×&nbsp;3&nbsp;+&nbsp;3 sarjan joukkuekilpailussa Suomi sai pronssia. Viimeiset arvokisamitalinsa, kaksi joukkuekultaa Rautakoski voitti Malmön MM-kisoissa 1967.

Kuopiolaista Kolausta edustanut Rautakoski voitti henkilökohtaisen Suomen mestaruuden vuosina 1962 ja 1965. Hänet valittiin Suomessa Vuoden naisurheilijaksi 1962. Hänet valittiin syksyllä 1972 ensimmäisenä naisena Suomen Keilailuliiton hallitukseen.

Rautakoski kilpaili myös muissa urheilulajeissa. Vuonna 1944 hän kuului Helsingin Uimarien viestijoukkueeseen, joka voitti Suomen mestaruuden 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauinnissa. Käsipallossa hän edusti Karhun Poikia ja pelasi maajoukkueessa Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa.

Rautakosken aviomies Aarre Rautakoski sekä pojat Jere ja Jyrki Rautakoski olivat myös aikanaan menestyneitä keilaajia.

## Lähteet
* 
* 
* Mairen, 88, huima keilailu-ura: aloitti aikana, jolloin naisia ei edes aina päästetty hallille YLE 13.10.2015

## Aiheesta muualla
*
François Périer

**François Périer**, oikealta nimeltään **François Pillu** (10. marraskuuta 1919 – 28. kesäkuuta 2002) oli ranskalainen näyttelijä. Hän voitti vuonna 1957 Baftan roolistaan René Clément’n elokuvassa *Ansa* (1956). 

Périer syntyi Pariisissa, jossa hän myös kuoli 82-vuotiaana. Hänet muistetaan paitsi elokuvista, myös teatterista ja televisiosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Brigitte Fossey

**Brigitte Fossey** (s. 15. kesäkuuta 1946 Tourcoing) on ranskalainen näyttelijä. Hän esiintyi jo varhain lapsuudessaan René Clément’n elokuvassa *[[Kielletyt leikit (vuoden 1952 elokuva)|Kielletyt leikit]]* (1952).

Fossey on menestyksellä jatkanut uraansa aikuisiälleen; hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa *[[Suuri seikkailu (elokuva)|Suuri seikkailu]]* (1967) ja *[[Kvintetti (elokuva)|Kvintetti]]* (1979). Hän oli ehdolla César-palkinnon saajaksi vuosina 1977 ja 1978.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Nina van Pallandt

**Nina Magdelene van Pallandt** (o.s. *Møller-Hasselbalch*; s. 15. heinäkuuta 1932 Kööpenhamina) on tanskalainen laulaja ja näyttelijä. Hänen puolisonaan oli vuosina 1960–1975 paroni Frederik van Pallandt, jonka kanssa hän muodosti lauluduon Nina & Frederik.

Nina van Pallandtin ensimmäinen aviomies oli tanskalainen näyttelijä ja laulaja, kreivi Hugo Wessel (1930–2012). He avioituivat 1955. Vuonna 1960 Nina van Pallandt avioitui laulupartnerinsa, paroni Frederik van Pallandtin kanssa. Heidän tiensä erosivat 1960-luvun lopulla, kun Frederik alkoi seurustella ja sai lapsen tanskalaisen mallin Dot Holm Jensenin kanssa. Avioero tuli voimaan vasta 1976. Frederik van Pallandt kuoli Filippiineillä 1994 huumekauppaan liittyvän henkirikoksen uhrina. Nina van Pallandt tunnettiin 1970-luvulla Howard Hughesin muistelmat väärentäneen kirjailija Clifford Irvingin rakastajattarena ja jonkin aikaa eteläafrikkalaisen satiirikon Robert Kirbyn vaimona.

Van Pallandt esiintyi uransa aikana useissa elokuvissa, joiden joukossa ovat Robert Altmanin *[[Pitkät jäähyväiset (elokuva)|Pitkät jäähyväiset]]* (1973), *[[Mitkä häät!]]* (1978) ja *Kvintetti* (1979) sekä Paul Schraderin *[[American Gigolo]]* (1980). Julie Delpy esitti häntä Clifford Irvingin tapausta käsittelevässä elokuvassa *[[Vedätys]]* (2006). 

## Filmografia

**Nina & Frederik Western* (1958)
**[[Maailman rikkain tyttö]]* (Verdens rigeste pige, 1958)
**[[Tyttö, kitara ja trumpetti]]* (Kærlighedens melodi, 1958)
**[[Kellä kulta, sillä onni]]* (Mandolinen und Mondschein, 1959)
**[[Räiskyviä rytmejä]]* (Der verkaufte Grossvater, 1962)
**[[Pitkät jäähyväiset]]* (The Long Goodbye, 1973)
**[[V niinkuin väärennös]]* (F for Fake, 1973)
**[[Agenttien sota]]* (Assault on Agathon, 1977)
**[[Mitkä häät!]]* (A Wedding, 1978)
**[[Kvintetti (elokuva)|Kvintetti]]* (Quintet, 1979)
**[[American Gigolo]]* (1980)
**[[Huimapäät ilmassa]]* (Cloud Dancer, 1980)
**[[Cutterin kosto]]* (Cutter’s Way, 1981)
**[[Julma miekka]]* (The Sword and the Sorcerer, 1982)
**[[Viidakkosoturit]]* (Euer Weg führt durch die Hölle, 1984)
**[[Mätämunat]]* (O.C. and Stiggs, 1986)
**Así como habían sido* (1987)

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Wendt Jensen, Jacob: ''Nina van Pallandt: Hellere tro på det gode en gang for meget'', Art People 2012. . 

## Aiheesta muualla
*
Eija Krogerus

**Eija Selma Liisa Krogerus** (o.s. **Vanhala**, 19. kesäkuuta 1932 Helsinki – 7. lokakuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen keilaaja, joka saavutti 1960- ja 1970-luvuilla yhdeksän arvokisavoittoa ja yhteensä 19 arvokisamitalia.

Eija Krogerus oli vuonna 1962 keilailun ensimmäisissä EM-kilpailuissa Besançonissa kisojen toiseksi menestynein naiskeilaaja. Hän sai henkilökohtaisessa kilpailussa hopeaa edellään vain maannaisensa Maire Rautakoski. Kultaa hän voitti parikilpailussa Rautakosken kanssa sekä molemmissa joukkuekilpailuissa (4&nbsp;×&nbsp;3&nbsp;+&nbsp;3 sarjaa amerikkalaisittain ja 4&nbsp;×&nbsp;6 sarjaa eurooppalaisittain). Méxicon MM-kilpailuissa 1963 hän saavutti pronssia molemmissa joukkuekilpailuissa. Birminghamin EM-kilpailuissa 1965 hän voitti kultaa parikilpailussa jälleen Rautakosken parina ja eurooppalaisittain keilatussa joukkuekilpailussa. Amerikkalaisittain käydyssä 5&nbsp;×&nbsp;3&nbsp;+&nbsp;3 sarjan joukkuekilpailussa Suomi sai pronssia. Malmön MM-kisoissa 1967 hän voitti molemmissa joukkuekilpailuissa kultaa ja henkilökohtaisessa kilpailussa hopeaa hävittyään Yhdysvaltain Helen Westonille vain kahdeksalla pisteellä (4585–4577). Kööpenhaminan EM-kilpailuissa 1969 hän saavutti kultaa eurooppalaisittain keilatussa joukkuekilpailussa ja hopeaa amerikkalaisittain keilatussa joukkuekilpailussa.

Dublinin EM-kilpailuissa 1973 Krogerus saavutti hopeaa parikilpailussa Ulpu Kaikon kanssa ja pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa. Lontoon MM-kilpailuissa 1975 hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa hopealle. Vuonna 1977 hän voitti Lea Hilokosken parina Euroopan mestaruuden, ja viimeinen arvokisamitali tuli vuoden 1979 MM-kisoista Krogeruksen keilatessa Tuula Kaartisen kanssa parikilpailussa hopealle.

Kotimaassaan Eija Krogerus edusti helsinkiläisseuroja Keila-Naiset, Strikers ja Blooper. Hän voitti henkilökohtaisen Suomen mestaruuden vuosina 1963, 1967, 1968, 1970, 1971, 1979 ja 1982. Hänet valittiin Suomessa Vuoden naisurheilijaksi 1967. Vuonna 2002 hänet valittiin ensimmäisenä suomalaisena keilailun kuuluisuuksien galleriaan. Hän osallistui SM-kisoihin vielä 2010-luvulla.

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Thomas Beatie

**Thomas Beatie** (s. 1973) on yhdysvaltalainen transmies, eli hänen sukupuolensa on korjattu naisesta mieheksi.  Hän synnytti tyttövauvan 3. heinäkuuta 2008. Beatien uutisoitiin olevan maailman ensimmäinen lapsen synnyttänyt mies. 

Beatie syntyi naiseksi ja hänet valittiin Miss Havaijiksi Tracy Lagondino -nimisenä. Beatie on käynyt läpi osittaisen sukupuolenkorjausleikkauksen. Hänen rintansa leikattiin pois ja hän sai hormonihoitoa. Hänellä on naisen sukuelimet eli hän voi tulla raskaaksi toisin kuin hänen vaimonsa Nancy.
Hänen vaimonsa puolestaan pystyi hormoneilla imettämään lasta, koska Beatie ei siihen pystynyt.

Alkuvuonna 2008 uutinen Beatien raskaudesta aiheutti maailmalla kohua. Vuonna 2009 Beatie synnytti toisen lapsensa, terveen pojan. Hänen vaimonsa imetti lasta taas. Helmikuussa 2010 uutisoitiin, että Thomas ja Nancy odottavat kolmatta lastaan. 

Pariskunta erosi vuonna 2012. Beatie meni uusiin naimisiin vuonna 2016.

## Lähteet
Rauno Manni

**Rauno Kalervo Manni** (1. kesäkuuta 1931 Tampere – 2021 Tampere) oli suomalainen keilaaja.

Rauno Manni voitti keilailun MM-kilpailuissa Helsingborgissa 1958 maailmanmestaruuden viiden miehen joukkuekilpailussa ja MM-hopeaa kahdeksan miehen joukkuekilpailussa. Hampurin MM-kilpailuissa 1960 hän saavutti hopeaa parikilpailussa Kalle Asukkaan kanssa sekä kahdeksan miehen joukkuekilpailussa.

Manni edusti tamperelaista keilaseura Nastaa. Hän voitti vuonna 1954 Suomen mestaruuden henkilökohtaisessa kilpailussa ja neljän miehen joukkuekilpailussa.
__NOTOC__
## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Nainen ja kärppä

***Nainen ja kärppä*** on Leonardo da Vincin maalaus noin vuodelta 1488. Nainen on Milanon herttua Ludovico Sforzan rakastajatar, milanolaisen diplomaatti Fazio Galleranin ja Margherita Bustin teini-ikäinen tytär Cecilia Gallerani (1473–1536). 

Maalaus on tehty öljyväreillä 55 x 40,5 cm kokoiselle puupaneelille. Se on nykyisin Czartoryskin museossa Krakovassa. 

Maalauksessa näkyvä eläin ei ole kärppä vaan sitä kookkaampi lemmikkinä käytetty toinen näätäeläin, fretti. Kärppää pidettiin renessanssiaikana puhtauden vertauskuvana, koska kärpän uskottiin ennemmin kuolevan kuin likaantuvan. Cecilialle oli varattu herttuan palatsista asuinhuoneita. 

Naisen sylissä pitelemä eläin on kärppä, joka oli hyveen ja puhtauden symboli. Se voi olla myös leikittely Cecilia Galleranin nimellä, sillä kreikankielinen sana kärpälle on *galee*, ja viittaus Ludovico Sforzaan, jonka Napolin kuningas Ferdinand I nimitti kärppäritarikunnan jäseneksi vuonna 1488 ja Sforzalle annettiin lempinimi "Ermellino Bianco" ("Valkoinen kärppä"). Ceciliaa on kerrottu kutsuttun myös nimellä "Ermellina". 

Kun Ludovico Sforza avioitui vuonna 1491 Beatrice d'Esten kanssa, Cecilian täytyi uuden vaimon vaatimuksesta lähteä palatsista, mutta hän otti muotokuvan mukaansa. Hän synnytti herttuan aviottoman pojan Cesare Sforza Viscontin 3. toukokuuta 1491. 'Il Moro' antoi hänelle myötäjäiset ja linnan Milanon ulkopuolella, jossa hän vietti loppuelämänsä aviomiehensä Pergaminon kreivi Ludovico Carminati de' Brambillan kanssa, jolle herttuatar Beatrice oli hänet naittanut vuonna 1492.

Maalaus on kuvattu vuonna 1493 julkaistussa sonetissa, jonka sävelsi hovirunoilija Bernardo Bellincioni, joka kuoli vuonna 1492. Se mainitaan myös Isabella d’Esten Cecilialle lähettämässä kirjeessä, jossa hän pyytää lainaamaan muotokuvaa voidakseen verrata sitä Giovanni Bellinin teokseen, joka oli tuolloin kuuluisin venetsialainen taidemaalari.

Herttua ei koskaan mennyt naimisiin rakastajattarensa kanssa, joka ei ollut aatelinen eikä tarpeeksi korkeasäätyinen, mutta tämä sai muotokuvan itselleen. Hänen veljentyttärensä ja perillisensä Camilla de Predis, avioitui varakkaaseen milanolaissukuun, ja maalaus pysyi suvun kokoelmassa vuosisatoja. Sen jälkeen sen olinpaikka on tuntematon vuoteen 1800 asti, jolloin puolalainen prinssi Adam Jerzy Czartoryski osti sen Italiasta. Hän osti maalauksen lahjaksi äidilleen Izabela Czartoryskalle, joka oli taiteen ja kirjallisuuden julkisuuden henkilö ja asui kartanossa Puławyssa.

Maalaus on muun muassa innoittanut kirjailija Philip Pullmania hänen keksiessään *[[Universumien tomu]]* -fantasiatrilogiassa keskeisessä osassa olevaa ajatusta ihmissielujen eläinhahmoisista ruumiillistumista, daimoneista. Maalauksesta on Pullmanin mukaan aistittavissa todellinen yhteys tytön ja hänen sylissään olevan eläimen välillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* BBC:n artikkeli maalauksesta 
* Milwaukee Journal Sentinelin artikkeli 
* The Princes Czartoryski Museum - virallinen kotisivu
Nokia 6280

**Nokia 6280** on Nokian valmistama matkapuhelin, joka esiteltiin kesäkuussa 2005. Nokia 6280 on identtinen Nokia 6288 kanssa, vain muotoilu ja mukana tulevan muistikortin koko eroaa.

## Kuvausominaisuudet
* Kaksisuuntaiset videopuhelut
* Mahdollisuus ottaa kuvia koko näytön suuruudella vaakatasossa

### Pääkamera
Sisäänrakennettu 2 megapikselin kamera, jolla voi kuvata vaakatasossa
**Kuvaresoluutio:**
* 1&nbsp;600 × 1&nbsp;200 (2&nbsp;MP) pikseliä
* 1&nbsp;024 × 768 (1&nbsp;MP) pikseliä
* 640 × 480 (VGA) pikseliä
Kuvatiedostomuoto: .jpg
8x digitaalinen zoomi
**Videokuvan resoluutio**
* 640 × 480 (VGA) pikseliä
* 358 × 288 pikseliä
* 176 × 144 pikseliä
* 128 × 96 pikseliä
Videotiedostomuoto: ,3gp, .mp4

### Etukannen kamera
Sisäänrakennettu VGA-kamera.

## Katso myös
* Luettelo Nokian tuotteista

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Käyttöohjeet 
* Nokia 6280 – Tuki
Strike Anywhere

**Strike Anywhere** on yhdysvaltalainen melodista hardcore punkia soittava yhtye. Se on perustettu Richmondissa Virginiassa vuonna 1999 Thomas Barnettin edellisen yhtyeen, Inquisitionin hajottua. Se otti nimensä Inquisitionin kappaleesta ”Strike Anywhere”. Yhtyeen musiikille on ominaista nopea tempo, tarttuvat melodiat ja tunnelatauksella laulettu ja huudettu laulu.

Yhtye on saanut erityisen paljon huomiota, kun niiden musiikkia oli mukana kolmessa Tony Hawk -videopelissä: *[[Tony Hawk's Underground]]* vuonna 2003 (”Refusal”), *[[Tony Hawk's American Wasteland]]* vuonna 2005 (”Question the Answer”) ja *[[Tony Hawk's Downhill Jam]]* (”The Promise”) vuonna 2006. He olivat myös mukana dokumenttielokuvassa *Wake Up Screaming* vuoden 2005 Vans Warped Tour'lta.

Strike Anywhere on esiintynyt Suomessa kahdesti, 20. toukokuuta 2008 Helsingin Nosturissa ja 2010 Lutakko Liekeissä -festivaalilla Jyväskylässä.

## Poliittiset näkemykset

Strike Anywhere on poliittinen yhtye, jonka sanoitukset käsittelevät muun muassa poliisin raakuutta, anti-kapitalismia, naisten oikeuksia, eläinten oikeuksia ja globalisaatiota. He ovat myös tukeneet kappaleillaan poliittisten liikkeiden albumeja, kuten liveversio ”Sunset on 32nd” -kappaleesta *1157 Wheeler Avenue: A Memorial for Amadou Diallo* -albumilla ja ”To the World” -kappale *[[Rock Against Bush, Vol. 1]]* -albumilla. Strike Anywheren *Change is a Sound* -albumin kansivihossa todetaan heidän tukevan ”vegetaristista elämäntapaa, minimipalkkaa ajavaa liikettä ja taistelua korporatiivista globalisaatiota vastaan”. Vuonna 2006 julkaistulla albumilla *Dead FM*, bändi siirtyi poliittisista iskulauseista, osoittamaan ”enemmän sosiologisia ajatuksia siitä, miksi nämä (tapaukset) tapahtuvat.

Yhtyeen logo on *Antifascist Circle*, ympyrä, jossa on kolme alaoikealle osoittavaa nuolta, joka on ”kansainvälinen tunnus vastarinnalle, tasa-arvolle ja solidaarisuudelle kaikkia sorrettuja kansoja kohtaan”. Tunnus on alun perin suunniteltu Iron Front -liitolle.

Strike Anywhere sallii yleisön nauhoittaa heidän live-esiintymisiään henkilökohtaiseen, epäkaupalliseen käyttöön, ja he ovat menneet niin pitkälle, että antoivat Internet Archivelle luvan luoda osion, jossa fanit voivat ladata ja jakaa tallenteitaan.

## Diskografia
### EP:t
* 
* 
* 
* 
* 

### Studioalbumit
* 
* 
* 
* 

### Kokoelma-albumit
* 

### Livealbumit
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen viralliset sivut 
*
Ptuj

**Ptuj** (, ) on kaupunki Slovenian koillisosassa Štajerskan alueella. Ptuj’n kunnassa on 23&nbsp;699 asukasta (2008) ja sen pinta-ala on 66,7 neliökilometriä.

Ptuj on Slovenian vanhin kaupunki. Sen alueella on ollut asutusta jo kivikaudella, ja sitä asuttivat keltit myöhäisrautakaudella. Roomalaiskaudella noin vuonna 103 Ptuj’sta tuli oma kaupunkinsa nimellä *Colonia Ulpia Traiana Poetovio*, joka kukoisti seuraavien vuosisatojen aikana mutta joutui hunnien polttamaksi vuonna 450. Keskiajalla kaupunki oli Salzburgin arkkipiispojen hallussa. Kaupunkikuvaa hallitsee Dravajoen yläpuolella kohoava keskiaikainen Ptuj’n linna.

Ptuj’lla on kuusi sisarkaupunkia:
* Aranđelovac, Serbia
* Banska Štiavnica, Slovakia
* Burghausen, Saksa
* Saint-Cyr-sur-Loire, Ranska
* Ohrid, Pohjois-Makedonia
* Varaždin, Kroatia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin kotisivu
Mitch Hewer

**Mitchell Scott "Mitch" Hewer**, (s. 1. heinäkuuta 1989 Bristol) on englantilainen näyttelijä ja malli. Hewer on tullut tutuksi *[[Skins – liekeissä]]* -televisiosarjan mukana roolista Maxxie Oliverina. Sarjan toisen tuotantokauden lopussa hänen roolihahmonsa kirjoitettiin ulos sarjasta muiden keskeisten hahmojen lisäksi. Vuonna 2008 hän näytteli Dannya *[[Britannia High]]* -televisiosarjassa.

## Aiheesta muualla
*
David E. Durston

**David E. Durston** (10. syyskuuta 1921 – 6. toukokuuta 2010) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänet muistetaan ennen kaikkea kauhuelokuvasta *I Drink Your Blood* (1970), jonka pääosassa nähtiin intialainen tanssija Bhaskar Roy Chowdhury. Muiden töiden joukossa on *Stigma* (1972). 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Elizabeth Peña

**Elizabeth Maria Peña** (23. syyskuuta 1959 Elizabeth, New Jersey – 14. lokakuuta 2014 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli tuottaja Estella Margarita Peñan (o.s. Toirac) ja näyttelijä-ohjaaja Mario Peñan tytär. Hän valmistui New Yorkin High School of Performing Artsista vuonna 1977. Elokuvaroolien lisäksi hän esiintyi lukuisissa televisiosarjoissa.

Peña oli naimisissa Hans Rollan kanssa, he avioituivat vuonna 1994. Heille syntyi kaksi lasta.

## Palkinnot
* ALMA (1998, 1999, 2001, 2002)
* Independent Spirit Award (1997)
* NCLR Bravo Award NCLR Bravo Awards (1996)

### Ehdokkuudet
* ALMA-palkinto (1998, 1999)
* Blockbuster Entertainment Award (1999)

## Valikoitu filmografia

* *[[La Bamba (elokuva)|La Bamba]]* (1987) – Rosie Morales
* *[[8. kadun ihme]]* (**batteries not included*, 1987) – Marisa Esteval
* *[[Ässä hihassa]]* (*Shannon’s Deal*, 1989) 	
* *[[Jaakobin painajainen]]* (*Jacob’s Ladder*, 1990) – Jezzie
* *[[Kylmää terästä]]* (*Blue Steel*, 1990) 	
* *[[Fugitive Among Us]]* (1992) 	
* *[[Lone Star (vuoden 1996 elokuva)|Lone Star]]* (1996) – Pilar Cruz
* *[[Contagious]]* (1997)
* *[[Strangeland]]* (1998)
* *[[Tappajan matkassa]]* (*The Pass*, 1998)
* *[[Rakkauden sävel]]* (*Sueño*, 2004)
* *[[Transamerica (elokuva)|Transamerica]]* (2005) – Margaret

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Mäkelänrinteen uintikeskus

**Mäkelänrinteen uintikeskus** on Helsingin Vallilassa sijaitseva uimahalli.

## Historia
Mäkelänrinteen uintikeskus avattiin yleisölle 10. toukokuuta 1999 ja remontoitiin vuonna 2016. Uintikeskus on Marjatta Hara-Pietilän suunnittelema.

## Palvelut
Uintikeskuksessa on kymmenratainen 50 metrin allas; se on Suomen suurin ja ensimmäinen kansainvälisten arvokisojen vaatimukset täyttävä uimahalli. Lisäksi uintikeskuksessa on hyppytorni, monitoimiallas poreineen ja hierovine suihkuineen, opetusallas ja lasten kahluuallas. Arkikäytössä altaaseen mahtuu kerrallaan 600 uimaria. Katsomossa on 4&nbsp;030 istumapaikkaa. Keskuksessa on uimahallin lisäksi palloiluhalli, kuntosali, solarium, aerobic-sali ja kahvila.

## Omistus

Mäkelänrinteen Uintikeskus Oy:n pääomistaja on Helsingin kaupunki 66,7 prosentin osuudella. Muita osakkaita ovat Suomen Uimaliitto ja Urheiluopistosäätiö. Mäkelänrinteen Uintikeskus Oy kuuluu kolmesta yhtiöstä koostuvaan UH & FIX -toimintaan; kaksi muuta yhtiötä ovat Urheiluhallit Oy ja Vuosaaren Urheilutalo Oy.

## Kilpailut
* Uinnin pitkän radan EM-kilpailut 3.–9. heinäkuuta 2000
* Uinnin lyhyen radan EM-kilpailut 7.–10. joulukuuta 2006
* Uinnin nuorten EM-kilpailut 14.–18. heinäkuuta 2010
* Uinnin nuorten EM-kilpailut 4.–8. heinäkuuta 2018

## Populaarikulttuurissa
Mäkelänrinteen uimahalli on tullut tutuksi useasta suomalaisesta televisio- ja elokuvasarjasta, kuten elokuvasta *[[Suden vuosi]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kotisivut
Gabriel Loubier

**Gabriel Loubier** (27. syyskuuta 1932 – 1. lokakuuta 2025) oli kanadalainen poliitikko. Hän toimi quebeciläisen Union Nationale -puolueen johdossa vuosina 1971–1974.

Loubier istui Quebecin parlamentissa jäsenenä vuosina 1962–1973; vuodesta 1971 hän oli sen oppositiojohtajana. 

## Lähteet
Woodstock Racing

**Woodstock Racing** on F1 Powerboat Racing -joukkue, jonka kotipaikka on Italia ja jonka tiimipäällikkö on Michael Jenkins. Woodstock Racing toimii myös muissa kilpavenesarjoissa.  

## Kuljettajat
*2010 Team Mad Croc: Sami Seliö, Alex Carella
*2009 Mad Croc F1 Team Woodstock:  Sami Seliö, Massimo Roggiero ja Daniele Martignoni. 
*2008 Woodstock Red Devil Racing: Sami Seliö ja Massimo Roggiero.
*2007 F1 Team Energy: Sami Seliö ja Stanislav Kourtsenovsky 

Lähde: 

## Kilpailumenestys
Joukkueen paras sijoitus on kolmas tila 1998 ja 2002 maailmanmestaruuskilpailuissa. Viidennelle sijalle joukkue on sijoittunut 1995, 1996, 1999, 2000, kuudennelle sijalle 2001, kahdeksannelle sijalle 2004, yhdeksännelle sijalle 2005 ja kolmanneksitoista 2006.

## Rahoittajat

Joukkueen sponsoreina toimivat Red Devil, Mad Croc, UPO, Usag, Viking Line, Castrol, Exide, Bella-Veneet, Mercury (Brunswick Finland), Favari Trasmissioni, Sapin, Tecnitrail, Luhta, Sebaco, Sparco, Vuarnet, Honkatalot ja Mammuttihirsi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* *moottorivirittäjän sivusto*
*
Bhaskar Roy Chowdhury

**Bhaskar Roy Chowdhury** (11. helmikuuta 1930 – 4. elokuuta 2003) oli intialainen tanssija, koreografi ja näyttelijä. Hän syntyi kuvataiteilijan poikana Madrasissa.

Chowdhury muutti 1950-luvulla New Yorkiin, jossa hän perusti oman tanssiryhmänsä. Näyttelijänä hän esiintyi muun muassa David E. Durstonin elokuvassa *[[I Drink Your Blood]]* (1970).

Vammauduttuaan harjoituksessa lavalla 25. lokakuuta 1977 Chowdhury päätyi pyörätuoliin. Siitä pitäen hän keskittyi uraansa taidemaalarina. Hän kuoli New Yorkissa ollessaan 73-vuotias.

## Aiheesta muualla
*
Cass Fox

**Cassandra "Cass" Fox** (s. 14. marraskuuta 1982) on brittiläinen laulaja. Hän tuli alun alkaen tunnetuksi Rui Da Silvan househitistä "Touch Me" (2000). 

Foxin ensimmäinen sooloalbumi oli vuonna 2005 Island Records -levymerkillä julkaistu *Come Here*.
Estadio Municipal de Riazor

**Estadio Municipal de Riazor**, lyhyemmin **Riazor** on jalkapallostadion A Coruñassa Espanjassa. Se toimii jalkapalloseura Deportivo de La Coruñan kotistadionina. Stadionin kapasiteetti on 34&nbsp;600. Ensimmäinen ottelu pelattiin Deportivon ja Valencian välillä, ottelu päättyi Valencian 3–2-voittoon.

Stadionilla pelattiin myös vuoden 1982 maailmanmestaruuskilpailuiden otteluita.

## 1982 MM-kilpailuiden ottelut Riazorilla
Riazorilla pelattiin vuoden 1982 maailmanmestaruuskilpailuiden alkulohkon yksi otteluita. Italian, Kamerunin, Perun ja Puolan välillä. 

## Lähteet
* Esittely Stadium Guiden sivustolla
Koskenkorvan rautatieasema

**Koskenkorvan rautatieasema** () on rautatieasema Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Thure Hellströmin suunnittelema jugendtyylinen asema sijaitsee Ilmajoen Koskenkorvalla. Aseman ratapihalta on rakennettu pistoraiteet viereiselle sorakuopalle, viinatehtaalle ja jo puretulle Koskenkorvan sahalle.

Asemarakennuksen omistaa nykyisin Matti Järviharju.

## Historiaa
Suupohjan rata rakennettiin kylän läpi 1910–12. Asema nimettiin Koskenkorvaksi, koska se rakennettiin samannimisen tilan maille. Tämä vaikutti siihen, että koko kylän nimeksi vakiintui Koskenkorva.

### Suomen ensimmäinen kaivinkone
Suupohjan rataa rakennettaessa tarvittiin paljon soraa, jota savisella Pohjanmaalla ei tahtonut löytyä kuin Koskenkorvan seudulta. Koskenkorvan aseman viereiseen hiekkaharjuun perustettiin sorakuoppa, jonne rakennettiin lastausraide. Aluksi soravaunut kuormattiin käsivoimin. Vuonna 1912 Tie- ja vesirakennusten Ylihallitus hankki soran lastaukseen Suomen ensimmäisen kaivinkoneen Bucyrus-yhtiöltä Wisconsinin osavaltion Milwaukeesta. Sittemmin Caterpillarin omistukseen siirtynyt amerikkalaistehdas toimitti höyrykäyttöisen kaivinkoneen Hangon satamaan ja luovutti sen kokoonpantuna. Mukana seurasi yhdysvaltalainen monttööri, joka ohjasi kokoonpanon sekä käyttöönoton. Esittelynäytös pidettiin Karjaalla. Koskenkorvan kokematon työporukka sai kuitenkin koneen kumoon melkein heti, kun se saapui työmaalle. Vauriot jäivät vähäisiksi, mutta nostoon meni lähes kolme viikkoa. Samanlaisia Bucyrus C70 -koneita kerrottiin käytetyn samoihin aikoihin Panaman kanavan kaivamisessa.

### Kuvaus rautatieläisten elinoloista
Näin kuvailtiin työ- ja asumisoloja Koskenkorvan asemalla rautatievirkamiesten kalenterissa vuonna 1930:

## Lähteet
Slide Hampton

**Locksley Wellington "Slide" Hampton** (21. huhtikuuta 1932 – 18. marraskuuta 2021) oli yhdysvaltalainen jazzpasunisti, -säveltäjä ja -sovittaja. Hän voitti Grammy-palkinnon.

Hampton kasvoi suuressa, musikaalisessa perheessä yhtenä kahdestatoista sisaruksesta. Hän työskenteli uransa aikana useiden maailman tunnetuimpiin lukeutuvien jazzvaikuttajien kanssa; heitä ovat muiden muassa Max Roach, Art Blakey, Buddy Johnson, Lionel Hampton, Freddie Hubbard ja Woody Herman.

## Lähteet
God Is an Astronaut

**God Is an Astronaut** on irlantilainen, vuonna 2002 perustettu kolmihenkinen instrumentaalinen post-rockyhtye.

## Historia
Vuoteen 2010 mennessä yhtye on julkaissut viisi albumia.

Yhtye julkaisi debyyttialbuminsa *The End of the Beginning* vuonna 2002 ja albumin kaksi musiikkivideota saivat näkyvyyttä MTV:llä. Myös toinen albumi *All is Violent, All is Bright* sai hyvin näkyvyyttä. Yhtye julkaisi kolmannen albuminsa *Far from Refuge* vuonna 2007.

Neljäs albumi kantaa yhtyeen nimeä. Viides albumi *Age of the Fifth Sun* ilmestyi 17. toukokuuta 2010.

Yhtye kiersi myös Suomessa syksyllä 2009.

Yhtyeen musiikkivideo *Reverse World* on kuvattu Kouvolassa. Videon on ohjannut Kari Salonen.

## Kokoonpano
* Torsten Kinsella - laulu, kitara, kosketinsoittimet
* Niels Kinsella - basso, kitara
* Lloyd Hanney - rummut, kosketinsoittimet
* Jamie Dean - kosketinsoittimet, syntetisaattori

## Diskografia
### Studioalbumit
* *[[The End of the Beginning]]* (2002)
* *[[All Is Violent, All Is Bright]]* (2005)
* *[[Far from Refuge]]* (2007)
* *[[God is an Astronaut]]* (2008)
* *[[Age of the Fifth Sun]]* (2010)
* *Helios | Erebus* (2015)
* *[[Epitaph (God Is an Astronautin albumi)|Epitaph]]* (2018)
* *[[Ghost Tapes#10]]* (2021)

### EP:t
* *[[A Moment of Stillness]]* (2006)

### Singlet
* The End of the Beginning (2003)
* From Dust to the Beyond (2003)
* Point Pleasant (2003)
* Coda (2004)
* Fragile (2004)
* Fire Flies and Empty Skies (2005)
* Beyond the Dying Light (2006)
* Tempus Horizon (2006)
* No Return (2007)
* Shining Through (2009) (download only)
* In The Distance Fading (2010)

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen virallinen kotisivu 
* Yhtye MySpacessa
Ylistaron kirkko

**Ylistaron kirkko** Seinäjoen Ylistarossa rakennettiin vuosina 1847–1852. Se on seurakunnan todennäköisesti kolmas kirkkorakennus. Ensimmäinen kirkko rakennettiin vuonna 1658 ja toinen vajaat sata vuotta myöhemmin vuonna 1748. Nämä kirkot olivat puurakenteisia. Nykyisen kirkon suunnitteli valtionarkkitehti Ernst Lohrmann uusgoottilaiseen tyyliin. Kirkon rakennustöitä valvoi tunnettu kirkonrakentaja Jaakko Kuorikoski.

Ylistaron kirkko on istumapaikoiltaan Suomen kolmanneksi suurin kirkko. Sen pääristi kohoaa 52&nbsp;metrin korkeuteen. Kirkkosalin pituus ovelta alttaritaululle on noin 50&nbsp;m ja korkeus 16&nbsp;m. Kirkkosaliin mahtuu noin 2&nbsp;500&nbsp;henkeä. Kirkkosalin sivustoilla on puurakenteiset kaksikerroksiset lehterit. Kirkkoa kutsutaankin kokonsa vuoksi Komiaksi kirkoksi.

Alttaritaulu ”Kirkastusvuorella” on vuodelta 1888 ja sen on maalannut Adolf von Becker. 

Urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas kirkon satavuotisjuhlaan vuonna 1952. 4-sormioisissa uruissa on 55+1&nbsp;äänikertaa. Ylimääräinen äänikerta on kellopelimäinen celeste-äänikerta.

Kellotornissa on kolme kelloa: vuosilta 1722 ja 1804 sekä 1990-luvulta.
__NOTOC__
## Kuvia

Interior_of_Ylistaro_Church_20170619.jpg|Ylistaron kirkko sisältä
Ylistaro Church 2015.JPG|Ylistaron kirkko 2015
Ylistaro Church pulpit.jpg|Ylistaron kirkon saarnastuoli


## Lähteet
* Ylistaron kirkko (Seurakunnan sivu Internet Archivessa, tallennettu 19.7.2009)

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Seinäjoen seurakunta: Ylistaron kirkko
*
Valtatyhjiö

**Valtatyhjiö** on geopoliittinen käsite, jolla kuvataan tilannetta, jossa jollain alueella ei ole yleisesti tunnustettua keskusvaltaa. Myöhemmin käsite on kuvannut sotilaallisena tyhjiönä tilannetta, jossa alueella ei ole riittävää sotilaallista voimaa ympäröivän sotavoiman poissa pitämiseksi.
Beryl Bainbridge

**Beryl Bainbridge** (21. marraskuuta 1934 Liverpool, Englanti – 2. heinäkuuta 2010 Lontoo, Englanti), dame, oli brittiläinen kirjailija, teatterikriitikko ja näyttelijä. Hänen on katsottu kuuluvan sukupolvensa prosaistien parhaimmistoon

Bainbridge kirjoitti 18 romaania, kaksi novellikokoelmaa, näytelmiä teatterille ja televisiolle sekä lehtikirjoituksia. Hänen tyylinsä on värikäs ja omaperäinen, tarinoiden henkilöhahmot latteita ja välinpitämättömiä, naapurukset eivät tunne toisiaan, naiset hutiluksia, miehet innottomia, mutta kaiken takana ryöppyää hillittömyyttä, väkivaltaista kuolemaa. Tarinat jäävät vaille loppuratkaisua. Teoksista *A Quiet Life* (1976) on omaelämäkerrallinen mutta toisaalta kaikki kirjat ovat tavallaan omaelämäkerrallisia ja henkilöhahmot ovat saaneet ominaisuutensa lähipiiristä. Useat romaanit ovat saaneet merkittäviä palkintoja.

Bainbridge yritti vuonna 1958 itsemurhaa. Hän kuoli syöpään heinäkuussa 2010.

## Palkinnot ja tunnustukset
* The Guardianin romaanipalkinto teoksesta *The Bottle Factory Outing* (1973)
* Whitbread-palkinto (paras romaani) teoksesta *Injury Time* (1977)
* Whitbread-palkinto (paras romaani) teoksesta *Every man for himself* 1996

## Teokset (valikoima)
* *Young Adolf*, 1978
* *An Awfully Big Adventure* (1989), tragikoominen romaani näyttelijäseurueen ihmissuhteista sodanjälkeisessä Liverpoolissa
* *Every man for himself*, 1996
* *Master Georgie*, 1999
* *According to Queeney*, 2001, romaani Samuel Johnsonista, jonka kertojana tämän tytär Queeney
* *Winter Garden*, 2003

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Beryl Bainbridge, The Guardian 22.7.2008
Alkonost (yhtye)

**Alkonost** on venäläinen folk metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 1995 Naberežnyje Tšelnyssä. Yhtye on parhaiten tunnettu kotimaassaan Venäjällä, mutta se on saavuttanut jonkinlaista suosiota myös Itä- ja Pohjois-Euroopassa. Alkonostin sanoitukset perustuvat muun muassa Venäjän pakanamytologioihin ja viikinkien tarinoihin. Musiikkityylissä löytyy vaikutteita power metallista, death metallista ja sinfonisesta metallista.

## Kokoonpano

* Andrei Losev - kitara
* Aleksei Solovjov - basso, laulu
* Anton Tšepigin - rummut
* Almira Fathullina - kosketinsoittimet
* Aljona Pelevina - laulu
* Dmitri Sokolov - kitara

## Diskografia

### Studioalbumit

**[[Songs of the Eternal Oak]]* (2000)
**[[Alkonost (albumi)|Alkonost]]* (2002)
**[[Between the Worlds]]* (2004)
**[[Mežmirje]]* (2005)
**[[Put neproidennyi]]* (2006)
**[[Pesni vetšnogo dreva]]* (2007)
**[[Heart Stone’s Blood]]* (2007)

### EP:t

**[[Rodnaja zemlja]]* (2004)

### Demot

**[[Shadows of Glory]]* (1997)
**[[Shadows of Timeless]]* (1997)
**[[Spirit Tending to Revolt]]* (2000)
**[[Nevedomyje zemli]]* (2001)

## Aiheesta muualla
*Yhtyeen kotisivu
M/S Moby Zaza

**M/S Moby Zaza** on Moby Linesin omistama matkustaja-autolautta, jonka on rakentanut vuonna 1982 Bremerhavenissa Schichau Unterweser. Se tunnettiin alun perin Olau Linen käytössä olevana M/S *Olau Britanniana*. Sittemmin laiva liikennäi Color Line -yhtiön omistuksessa nimellä M/S *Christian IV* reitillä Larvik–Hirtshals. Elokuussa 2008 laiva siirtyi Stella Linen liikenteeseen Helsingin ja Pietarin välille. Stella Lines lopetti liikennöinnin reitillä vuonna 2008. Vuosina 2012–2015 sen omisti C-bed, ja se liikennöi nimellä M/S *Wind Perfection*.

Laivan sisaralus on alun perin M/S *Olau Hollandia* -nimellä valmistunut M/S ''Almariya''.

## Historia
M/S *Olau Hollandian* (nyk. M/S *Almariya*) nuorempi sisaralus M/S *Olau Britannia* toimitettiin omistajalleen 5. toukokuuta 1982. Aluksen kastoi kaksi päivää myöhemmin Sheernessissä Englannin prinsessa Margaret, ja alus aloitti liikennöinnin reitillä Sheerness–Vlissingen. Elokuussa 1984 laiva törmäsi Englannin kanaalissa rahtilaiva M/S ''Mont Louisiin''. 1980-luvun lopulla Olau Line tilasi kaksi suurempaa alusta korvaamaan *Olau Hollandia*- ja *Olau Britannia* -alukset (korvaajat saivat harhaanjohtavasti nimet M/S ''Olau Hollandia'' ja M/S ''Olau Britannia''). Valmisteltaessa seuraavan *Olau Britannian* toimitusta ensimmäinen *Olau Britannia* myytiin 4. lokakuuta 1989 Nordström & Thulin -varustamolle Ruotsiin. Toimituksen oli määrä tapahtua vuonna 1990. Nordström & Thulin kuitenkin myi aluksen 11. lokakuuta 1989 Fred. Olsen Linesin varustamolle.

Alus toimitettiin uusille omistajilleen toukokuussa 1990 ja nimettiin uudelleen M/S *Bayardiksi*. Blohm & Vosslin telakalla Hampurissa suoritetun kunnostuksen jälkeen *Bayard* aloitti liikennöinnin reitillä Kristiansand–Hirtshals kesäkuussa 1990. Talvikaudeksi alus siirrettiin reitille Oslo–Hirtshals. Joulukuussa 1990 Fred. Olsen myi Skandinavian merenkulkutoimintansa Color Line -varustamolle, ja *Bayard* sai tammikuussa 1991 uuden nimen M/S *Christian IV*. Alus liikennöi Oslo–Hirtshals-reitillä huhtikuuhun 1994, jolloin se siirtyi takaisin Kristiansand–Hirtshals-reitille. Maaliskuussa 1995 alus siirrettiin väliaikaisesti reitille Moss–Kiel. Alus korjattiin jälleen vuonna 1999 Fredericia Værftin telakalla Tanskassa, jolloin siihen rakennettiin lisää ravintoloita ja paremmat konferenssitilat. Alus kunnostettiin uudelleen vuonna 2005, tällä kertaa Remontowan telakalla Gdańskissa, Puolassa.

Alus aloitti liikennöinnin kesällä 2008 Stella Company Groupin omistuksessa reitillä Helsinki–Pietari nimellä M/S *Julia*. Alus oli rekisteröity Suomeen.

Sittemmin alus siirrettiin Corkin satamaan Irlantiin. Se oli Fastnet Linen liikenteessä välillä Cork–Swansea vuoteen 2012, jolloin sen osti C-bed, joka nimesi sen uudelleen M/S *Wind Perfectioniksi*. 

Vuodesta 2015 lähtien alus on ollut Moby Linesin omistuksessa ja rekisteröitynä Italiaan nimellä M/S *Moby Zaza*. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
* Fakta om Fartyg.
Alfred Frauenfeld

**Alfred Eduard Frauenfeld** (18. toukokuuta 1898 Wien – 10. toukokuuta 1977 Hampuri) oli Ukrainan valtakunnankomissariaatin Krimin päähallintopiirin kenraalikomissaari.
Heinrich Schöne

**Heinrich Schöne** (25. marraskuuta 1889 Berliini – 4. huhtikuuta 1945 Königsberg) oli Ukrainan valtakunnankomissariaatin Volynia-Padolian päähallintopiirin kenraalikomissaari.
Estadio José Zorrilla

**Estadio José Zorrilla** on jalkapallostadion Valladolidissa Espanjassa. Se toimii Real Valladolidin kotikenttänä. Stadionin kapasiteetti on 26&nbsp;500 ja se on nimetty espanjalaisen kirjailija José Zorrillan mukaan. Stadionin ensimmäisessä ottelussa Real Valladolid voitti Athletic Bilbaon 1–0.

## 1982 MM-kilpailuiden ottelut Estadio José Zorrillalla

Stadionilla pelattiin vuoden 1982 maailmanmestaruuskilpailuiden lohkon neljä otteluita Kuwaitin, Ranskan ja Tšekkoslovakian välillä.

## Aiheesta muualla

* Stadionin esittely Real Valladolidin sivustolla
Seppo Polameri

**Seppo Juhani Polameri** (1. syyskuuta 1936 Helsinki – 17. tammikuuta 2017 Espoo) oli suomalainen kuvittaja, art director ja taidegraafikko.

Polameri kuvitti yli 70 kirjaa, suunnitteli kirjojen kansia ja ulkoasuja, toimi aikakauslehtien, muun muassa *[[Metsästys ja Kalastus]]* -lehden, taittajana ja art directorina mainostoimistossa. Hän maalasi vuonna 2008 peruskorjausten jälkeen avatun Helsingin Luonnontieteellisen museon näyttelyiden taustamaalaukset. Vapaaksi taiteilijaksi hän ryhtyi vuonna 1979. Hänet tunnetaan erityisesti metsästys- ja kalastusaiheisista töistä.

Polameri teki kansikuvat satoihin kirjoihin, muun muassa huomattavaan osaan Suuren Suomalaisen Kirjakerhon kuukauden kirjoista, sillä hän työskenteli kirjakerhon vakituisena kuvittajana. Kokonaan hän kuvitti noin 70 kirjaa, joukossa muun muassa Veikko Huovisen *[[Puukansan tarina]]* (1984), A. E. Järvisen *Valitut tarinat* (1978) ja Erkki Norellin *Perhokalastajan vuosi* (1997).

## Lähteet
Juhani Jänne

**Erkki Juhani Jänne** (16. lokakuuta 1941 Kotka – 16. toukokuuta 2008 Kuopio) oli Kuopion yliopiston professori.

Kun bioteknologian opetus alkoi Kuopion yliopistossa syksyllä 1987, alan ensimmäiseen professorin virkaan kutsuttiin Juhani Jänne, joka toimi tuolloin Helsingin yliopiston vt. biokemian professorina. Hän toi ryhmineen Kuopioon huipputason geeniosaamista. Jänne toimi yliopistossa A. I. Virtanen -instituutin bioteknologian ja molekulaarisen lääketieteen laitoksen johtajana, jonka perustamisessa ja kehittämisessä hänellä oli myös merkittävä osa. Instituutin tutkimuskohteena olivat siirtogeeniset eläimet ja eläinbiotekniikka. 

Jänne yhdistetään usein 1993 syntyneeseen Huomen-vasikkaan, joka kuului muuntogeenisten tuotantoeläinten tutkimusohjelmaan. 

Jänteen veli on professori Olli Jänne.

## Palkinnot ja tunnustukset
* Matti Äyräpään palkinto 1994

## Lähteet
* Helsingin Sanomat, 21.5.2008, s. C 9, muistokirjoitus Artikkelin verkkoversio (maksullinen artikkeli)
* 

### Viitteet
Terttu Pajunen-Kivikäs

**Terttu Pajunen-Kivikäs** (27. marraskuuta 1898 Helsinki – 11. lokakuuta 1986) oli Jyväskylässä asunut suomalainen näyttelijä, lausuja, puheopettaja ja kirjailija. Hän kirjoitti myös nimimerkeillä *Terttu Pajunen* ja *Paprika*. Hän oli käynyt Suomen Kansallisteatterin oppilaskoulun ja toiminut näyttelijän uran lisäksi myös ohjaajana, teatterinjohtajana ja oman lapsiteatterin vetäjänä.

Pajunen-Kivikäs kirjoitti useita nuorisoromaaneja, joista tunnetuimpia on tytöille suunnattu *Tätien Anna-Mari* vuodelta 1946.

## Teoksia
*  *Ruusuhaltijattaren ryöstö : satu ja näytelmä*. Gummerus 1936
*  *Iita kyllä hoitaa asian... : 1-näytöksinen pila*. Kulutusosuuskuntien keskusliitto, Helsinki 1937
*  *Juoksutöppöset : 1-näytöksinen satunäytelmä*. Kulutusosuuskuntien keskusliitto, Helsinki 1938
*  *Kristiina yrittää eteenpäin : kaksinäytöksinen huvinäytelmä*. Karisto 1938
*  *Kaksi kevättä*, kuunnelma. 1941
*  *Meidän perhe jyllää*, nuorisoromaani. Suomen kirja, Helsinki 1944
*  *Perheen yhdestoista lapsi*, nuorisoromaani. Gummerus 1944
*  *Iloitse kanssani : valikoima huumoria luettavaksi ja lausuttavaksi, koonnut Terttu Pajunen-Kivikäs*. Gummerus 1945
*  *Ulla*, nuorisoromaani. Gummerus 1945
*  *Tätien Anna-Mari*, nuorisoromaani. Gummerus 1946
*  *Iltojemme iloksi*, osat 1-10. Gummerus 1947
*  *Mielistä tuli "Missi"*, nuorisoromaani. Gummerus 1948
*  *Tellervo Tarmokas*, nuorisoromaani. Gummerus 1951
*  *Iloiten illat kuluvi : runoa ja proosaa luettavaksi ja lausuttavaksi, koonnut Terttu Pajunen-Kivikäs*. Gummerus 1952
*  *Hongiston isännän sana pitää : yksinäytöksinen näytelmä*. Karisto 1953
*  *Omenapuiden kukkiessa*, nuorisonromaani. Gummerus 1956
* 
*  *Tyttökolmikko*, nuorisonromaani.  Gummerus 1967

## Lähteet
* Suomen kirjailijat-tietokanta 

### Viitteet
Raimo Ylinen

**Raimo Antero Ylinen** (s. 11. marraskuuta 1952 Kemi) on suomalainen Kuopiossa asuva toimituspäällikkö ja eräkirjailija.

Ylisen vanhemmat olivat koneteknikko Veikko Johannes Ylinen ja Salli Maria Heikura. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion Lyseosta 1971 ja suoritti humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon Oulun yliopistossa 1974.

## Teoksia
*  *Sadetta ja aurinkoa*.  Karisto 1974
*  *Yönmusta taimenperho : tarinoita riistamailta, kalavesiltä ja luonnosta*, toimittanut Raimo Ylinen; sisäsivujen kuvat Erkki Timonen.  Kustannuskiila, Kuopio 1977
*  *Kun pitkäsiima lyheni : juttuja kalavesiltä*, kuvitus Pauliina Vihinen.  Karisto 1978
*  *Uhokuhia ja pystykorvajäniksiä*, toimittanut Raimo Ylinen, mustavalkoiset kuvat: Erkki Timonen, Jouni Hirvaskero, Martti Rissanen.  Kustannuskiila, Kuopio 1979
*  *Hirnahdus hevoselle : hevoskaskuja*, toimittajat Raimo Naumanen ja Raimo Ylinen, piirrokset Ilpo Rytkönen, Jorma Pitkänen.   Kustannuskiila, Kuopio 1980
*  *Savon uittoyhdistys 1930-1980*.   Savon uittoyhdistys, Kuopio 1980
*  *Tuliaistammukat*, toimittanut Raimo Ylinen, kuvat Erkki Timonen.  Kustannuskiila, Kuopio 1983
*  *Hattupäinen ahven : tarinoita kalavesiltä*.  Karisto 1997

## Palkinnot
* Kuopion kaupungin Martti Merenmaa-stipendi 1974

## Lähteet
* Suomen kirjailijat-tietokanta 
* Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia - Raimo Ylinen
Rautsalo

**Rautsalo** on Heinolan kaupunginosa keskustasta noin neljä kilometriä kaakkoon. 

Kymijoen rannalla, Maitiaislahden suulla sijaitsevassa Rautsalossa sijaitsee Stora Enson Heinolan Flutingtehdas ja kolme kerrostaloa. Talo C purettiin 2015, talot  A ja B 2018. Kerrostalot olivat alun perin työvoimalle vuokrattavia. Alueella oli myös tehtaanjohtajan asunto sijaitsi myös alueella ja se on nykyisin ammattiosaston käytössä. Maantieyhteyden lisäksi Rautsaloon on pistoraideyhteys Loviisa-Lahti–Heinola-radalta. Rata kulkee siltaa pitkin Maitiaislahden ylitse, josta on myös jalankulun ja pyöräilyn väylä Vuorikadulle Sahanniemen ja Tommolan kaupunginosiin.

## Aiheesta muualla
* Rautsalo Kansalaisen Karttapaikka -palvelussa