open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Interstate 580 (Kalifornia)

**Interstate 580 (I-580)** on Interstate Highway Systemiin kuuluva valtatie pohjoisessa Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Se avattiin ensimmäisen kerran vuonna 1947. Tie erkanee lännestä US 101 -tieltä ja liittyy idässä Interstate 5 -tiehen. Tien pituus on 75,63&nbsp;mi (n. 122&nbsp;km).

Useita tien eri osuuksia on myös nimetty, kuten kenraali Douglas MacArthurin mukaan nimetty *MacArthur Freeway*, *John T. Knox Freeway*, San Franciscon lahtea kiertävä *Eastshore Freeway*, *Arthur H. Breed Jr. Freeway* ja *William Elton ”Brownie” Brown Freeway*.

## Lähteet
*  FHWA Route Log and Finder List: Table 2 – Federal Highway Administration, U.S. Department of Transportation
* Google maps: Tracy / San Rafael
* Interstate 580 California  – Interstate Guide

### Viitteet
Kopijyvä

**Kopijyvä** oli digitaalisia painopalveluja tarjonnut yritys, joka oli alku nykyiselle Grano Groupille.

Sen perusti Kauko Sorjonen. Vuonna 2008 yhtiön omistajaksi tuli Panostaja Oyj. Aiemmat omistajat olivat Kauko Sorjosen säätiö 60 prosentilla, yhtiön toimitusjohtaja Heimo Viinanen 25 prosentilla sekä Kauko Sorjonen 15 prosentilla. Yhtiön toimipaikat sijaitsevat Jyväskylän lisäksi Espoossa, Mikkelissä, Kuopiossa, Joensuussa, Kouvolassa,Varkaudessa, Tampereella ja Hämeenlinnassa. Vuonna 2009 yhtiölle valmistuivat uudet 1&nbsp;800 neliömetrin tilat Jyväskylän Savelaan, jonne sijoittuvat kaikki Jyväskylässä työskentelevät 45 työntekijää. Aiemmat, arkkitehti Olavi Norosen suunnittelemat 1980-luvulla valmistuneet tilat sijaitsivat Viitaniemessä. Kiinteistön omistaa nykyisin Kauko Sorjosen säätiö.

Vuonna 2014 Kopijyvä fuusioitui DMP Digitalin kanssa 450 hengen yritykseksi, jonka nimi oli aluksi Digiprint Finland Group Oy. Siitä on monin yritysostoin kasvanut nykyinen Grano.

## Lähteet
Bremer

**Bremer** on sukunimi, joka on seuraavilla tunnetuilla henkilöillä:

;Suomalaisia
*Aarne Bremer (1904–1955), majuri ja lentäjä
*Aarne Uno Johannes Bremer, myöh. *Honka* (1889–1975), Uno Otto Bremerin poika
*Arvid Bremer (1870–1948), kauppaneuvos, Viktor Zebor Bremerin pojanpoika
*Caj Bremer (s. 1929), valokuvaaja ja akateemikko
*Carl-Otto Bremer (1933–1962), kilpa-autoilija
*Eugène Robert Bremer (1837–1914), kenraalimajuri, Viktor Zebor Bremerin poika
*Eva Bremer-Myntti (1894–1964), taidemaalari
*Fredrika Bremer (1801–1865), suomalais-ruotsalainen kirjailija
*Jakob Bremer (1711–1785), kauppias
*Josef Bremer vanhempi (1743–1814), kauppias, tehtailija
*Josef Bremer nuorempi, 1850-luvulta *Brehmer* (1789–1874), tehtailija, Josef Bremer vanhemman poika
*Kai L. Bremer (s. 1935), *Mobilisti*-lehden perustaja ja päätoimittaja
*Karl Viktor Bremer (1836–1884), suomenruotsalainen kirjailija
*Klaus Bremer (s. 1938), toimittaja, kansanedustaja
*Max Bremer (s. 1962), näyttelijä
*Nestor Maximilian Bremer (1843–1911), maanviljelysneuvos, Josef Bremer nuoremman ottolapsi
*Olavi Uno Viktor Bremer, myöh. *Honka* (1894–1988), Uno Otto Bremerin poika
*Robert Bremer (1777–1844), tehtailija, Josef Bremer vanhemman poika
*Sari Bremer (s. 1976), taidegraafikko
*Stefan Bremer (s. 1953), valokuvaaja ja professori
*Ulrika Fredrika Bremer (1746–1798), laivanvarustaja ja kauppias
*Uno Otto Bremer, myöh. *Honka* (1858–1936), agronomi ja valtiopäivämies, Viktor Zebor Bremerin poika
*Viktor Zebor Bremer (1804–1869), vuorineuvos, tuomari ja ruukinpatruuna
*Valfrid Leopold Bremer, 1850-luvulta *Brehmer* (1818–1887), intendentti, Josef Bremer nuoremman poika
*Väinö Bremer (1899–1964), suomalainen olympiamitalisti ja ennätyslentäjä

;Muita
*Arthur Bremer (s. 1950), yhdysvaltalainen rikollinen
*James John Gordon Bremer (1786–1850), brittiläinen lippueamiraali
*Kristen Kyrre Bremer (1925–2013), norjalainen teologi ja piispa
*L. Paul Bremer (s. 1941), Irakin jälleenrakennus- ja humanitaarisen avun viraston johtaja

## Muuta
*Bremer Roland, patsas Bremenin torilla
Saint-Jean-sur-Richelieu

**Saint-Jean-sur-Richelieu** () on 87&nbsp;492 asukkaan (2006) kaupunki Québecin provinssissa Kanadassa. Kaupunki sijaitsee noin 50 kilometriä kaakkoon Montréalista, Champlainjärven pohjoispäässä, Richelieujoen länsirannalla.

## Historia

Nykyinen Saint-Jean-sur-Richelieu sai alkunsa, kun ranskalainen Carignan-Salières-rykmentti rakensi vuonna 1665 silloisen Saint-Lucin kunnan alueelle linnoituksen ja Saint-Jean-sur-Richelieun alueelle vuosina 1666–1667 toisen linnoituksen Fort Saint-Jean. Linnoitukset olivat alueen tärkeitä tukikohtia, etenkin Amerikan vallankumouksen aikana, jolloin taistelijat pakenivat brittien hallitsemilta alueilta Uuteen-Ranskaan.

Alueen ensimmäiset eurooppalaiset siirtolaiset rakensivat tilansa linnoitusten välittömään läheisyyteen. Asutus laajeni uusien siirtolaisten muuttaessa alueelle. Vuonna 1763 joukko karkotettuja acadialaisia muutti entisen L’Acadien kunnan alueelle, jonne he perustivat oman yhdyskuntansa. Tosin yhdyskunta kantoi vuosien saatossa useita nimiä, kuten Petite Cadie, Blairfindie ja lopulta L’Acadie.

La Prairien kaupungista valmistui vuonna 1836 rautatie, joka yhdistää alueen muualle Québeciin. Chamblyn kanava avattiin liikenteelle 1843, ja se mahdollisti laivaliikenteen Richelieun koskien ohitse. Aiemmin vesiliikenne kaupunkiin ei ollut mahdollista.

24. tammikuuta 2001 Saint-Jean-sur-Richelieun, Ibervillen ja Saint-Lucin kaupungit sekä L’Acadien ja Saint-Athanasen kunnat yhdistettiin uudeksi Saint-Jean-sur-Richelieun kaupungiksi.

### Yhdistetyt kaupungit, kunnat ja niiden väkiluvut

* Saint-Jean-sur-Richelieu (37&nbsp;386)
* Saint-Luc (20&nbsp;573)
* Iberville (9&nbsp;424)
* Saint-Athanase (6&nbsp;691)
* L'Acadie (5&nbsp;526)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Amchitka

**Amchitka** on Yhdysvalloille kuuluva saari Ratsaarilla Aleuteilla. Se on noin 68 km pitkä ja 3–6 km leveä ja se sijaitsee hyvin maanjäristysherkällä alueella. Saari on entinen ydinkoealue.

Amchitka on alun perin aleuttien asuttama, mutta se ei ole ollut vakituisesti asuttu vuoden 1832 jälkeen. Toisessa maailmansodassa se oli Yhdysvaltojen lentotukikohta.

Amchitkalla on tehty kolme ydinkoetta vuosina 1965, 1969 ja 1971. Näistä viimeinen oli suurin koskaan Yhdysvalloissa tehty maanalainen ydinkoe, noin 5 megatonnia. Juuri tämän ydinkokeen vastaisesta protestiliikkeestä syntyi ympäristöjärjestö Greenpeace.

## Katso myös
Amchitkan ydinkokeet ja Greenpeacen synty
Marie Belloc Lowndes

**Marie Belloc Lowndes** (5. elokuuta 1868 Marylebone, Lontoo – 14. marraskuuta 1947 Hampshire) oli englantilainen kirjailija. Hänen teoksiinsa kuuluu muun muassa *The Lodger*, jonka pohjalta Alfred Hitchcock teki elokuvan *[[Vuokralainen (vuoden 1926 elokuva)|Vuokralainen]]* (1926). Lowndesin veli oli kirjailija ja poliitikko Hilaire Belloc ja isänisä Joseph Priestley.

## Osittainen bibliografia
**The Heart of Penelope* (1904)
**Barbara Rebell* (1905)
**The Pulse of Life* (1906)
**Studies in Wives* (1907)
**The Uttermost Farthing* (1908)
**According to Meredith* (1909)
**Studies in Wives. Short Stories* (1909)
**When No Man Pursueth* (1910)
**Jane Oglander* (1911)
**Mary Pechell* (1912)
**The Chink in the Armour* (1912)
**The End of Her Honeymoon* (1914)
**The Lodger* (1913)
**Good old Anna* (1915)
**The Red Cross Barge* (1916)
**Lilla: a part of her life* (1917)
**Out of the War* (1918)
**The Lonely House* (1919)
**From Out of the Vast Deep* (1920)
**What Timmy Did* (1921)
**Why They Married* (1922)
**The Philanderer* (1923)
**The Terriford Mystery* (1924)
**Some Men and Women* (1925)
**Afterwards* (1925)
**Bread of Deceit* (1925)
**What Really Happened* (1926)
**Thou Shalt Not Kill* (1927)
**The Story of Ivy* (1927)
**Cressida: no mystery* (1928)
**One of Those Ways* (1929)
**Love's Revenge* (1929)
**Key, a love drama in three acts* (1930)
**Letty Lynton* (1931)
**Vanderlyn's Adventure* (1931)
**Love is a Flame* (1932)
**Jenny Newstead* (1932)
**The Reason Why* (1932)
**Dutchess Laura* (1933)
**Another Man's Wife* (1934)
**The Chianti Flask* (1934)
**Who Rides on a Tiger* (1935)
**The Second Key* (1936)
**And Call it Accident* (1936)
**The House by the Sea* (1937)
**The Marriage Broker* (1937)
**The Fortune of Bridget Malone* (1937)
**Motive* (1938)
**Empress Eugenie; a three-act play* (1938)
**The Injured Lover* (1939)
**Reckless Angel* (1939)
**Lizzie Borden: A Study in Conjecture* (1939)
**The Christine Diamond* (1940)
**Before the Storm* (1941)
**I too, have lived in Arcadia* (a record of Love and Childhood) (1941)
**What of the Night?* (1942)
**Where Love and Friendship Dwelt* (1943)
**The Labours of Hercules* (1943)
**The Merry Wives of Westminster* (1946)
**She Dwelt with Beauty* (julkaistu postuumisti 1949)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Marie Belloc Lowndesin teoksia Project Gutenberg -sivustolla
Joulun kellot

**Joulun kellot** on suomalainen joululaulu. Helmi Auvinen kirjoitti runon "Joulunkellot" syksyllä 1897, ja se julkaistiin ''Lasten Kuvalehden'' joulunumerossa 1899. Armas Maasalo sävelsi runon pohjalta joululaulun kesällä 1914. Sävellys julkaistiin ''Joulusanoma lapsille'' -lehdessä samana vuonna.

Savonlinnan seurakunnan johtavan kanttorin Minna Raassinan aktiivisuuden ansiosta laulun puuttuneet säkeistöt lisättiin *[[Kauneimmat joululaulut]]* -kokoelmaan vuonna 2017. Raassina oli lukenut Helmi Auvisen alkuperäistä runokirjaa, jossa "Joulunkellot" -runo on esitetty kokonaisena, kuusisäkeistöisenä. Edes Raassina ei tiennyt, että laulun tavanomaisesta esitystavasta puuttuu säkeistöjä. Hän kysyi ensin Auvisen perikunnan lupaa ja otti sitten yhteyttä Suomen Lähetysseuraan, joka tekee jouluksi Kauneimmat joululaulut -koosteen.

"Joulunkellot"-runo on kirjoitettu Jyväskylässä, jossa Helmi Auvinen opiskeli opettajaseminaarissa. Vuodesta 2000 laulu on kuultu joulun aikaan joka ilta klo 18 Torsten Lindforsin trumpettiversiona  Jyväskylän Vesilinnan kaiuttimista. Perinne on jatkoa kuuluisalle Harjun iltasoitolle, joka soi kesäiltaisin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kappaleen levytykset 1900-luvulla Suomen Äänitearkiston tietokannasta
On hanget korkeat, nietokset

”**On hanget korkeat, nietokset**” on suomalainen joululaulu. Vilkku Joukahaisen kirjoittama runo julkaistiin ensimmäisen kerran Joulupukki-lehdessä 1901. Jean Sibelius sävelsi runon pohjalta joululaulun. Laululla oli erikoisasema Sibeliuksen kotona Ainolassa: perheen joulunvietto alkoi säveltäjän soittaessa kappaleen flyygelillä.

Vilkku Joukahainen kirjoitti runon opiskellessaan Sortavalan seminaarissa. Sitä ei ole julkaistu missään hänen runokokoelmassaan, eikä tiedetä, miten se päätyi Jean Sibeliuksen käsiin.

Jean Sibeliuksen sävellysluettelossa opusnumerolla 1 on viisi joululaulua, joista *On hanget korkeat nietokset* on numerolla 5. Muut laulut ovat *Joulupukki kolkuttaa* (nro 1), *Jo on joulu täällä* (nro 2), *Jo joutuu ilta* (nro 3) ja *[[En etsi valtaa loistoa]]* (nro 4). Laulut on sävelletty vuosien 1895 ja 1913 välisenä aikana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kappaleen levytykset 1900-luvulla Suomen Äänitearkiston tietokannasta 
*On hanget korkeat, nietokset Ylen Elävässä arkistossa
Luettelo Aura Basketissa pelanneista koripalloilijoista

__notoc__
Tämä on **luettelo [[Aura Basket]]issa pelanneista [[koripallo]]ilijoista.**

## A
* Saku Ahola
* Arto Ahtola
* Jan-Axel Alanko

## B
* Georgi Bobokidze

## C

## D

## E

## F

## G
* Danny Gathings

## H

## I

## J
* Mikael Jansen
* Kareem Johnson

## K
* Esa Kaaja
* Petri Kallio
* Tero Koski

## L
* Boakai Lalugba
* Niilo Lehtilä
* Jukka Lehtinen
* Luke Lloyd
* Andreas Lähteenoja

## M
* Jonas Mattila

## N
* Eetu Nieminen

## O

## P

## Q

## R
* Tomi Rokala

## S
* Sakari Salminen
* Sauli Silvonen
* Anssi Sinijärvi
* Juha Sten

## T
* Arto Talvitie
* Juho Terho

## U

## V

## W
* Zach Williams

## X

## Y

## Z

## Å

## Ä

## Ö

## Lähteet
Rose Canyon Lake

**Rose Canyon Lake** on järvi noin 48 kilometrin päässä Tucsonista Arizonassa, Yhdysvalloissa. Järven keskisyvyys on 13 metriä.

## Lähteet
* Rose Canyon Lake
Interstate 680 (Kalifornia)

**Interstate 680 (I-680)** on Interstate Highway Systemiin kuuluva valtatie pohjois-Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Tie alkaa etelästä Interstate 280 -tieltä ja liittyy pohjoisessa Interstate 80 -tiehen. Interstate 680 ja Interstate 280 muodostavat yhdessä osittaisen San Franciscon lahden ympäristöä kiertävän kehätien.

Osavaltion valtatie avattiin 1933; Interstate-osuus 1955. Tien pituus on 70,52&nbsp;mi (113&nbsp;km). Tien vuosittainen liikennemäärä on keskimäärin 150&nbsp;000-250&nbsp;000 ajoneuvoa vuorokaudessa.

## Lähteet
*  FHWA Route Log and Finder List: Table 2 – Federal Highway Administration, U.S. Department of Transportation
* Google maps: San Jose / Fairfield
* Interstate 680 California  – Interstate Guide
Adelina Stehle

**Adelina Stehle** (30. kesäkuuta 1860 Graz – 24. joulukuuta 1945 Milano) oli itävaltalaissyntyinen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän oli muun muassa ensimmäinen Nannetta Verdin *[[Falstaff]]issa*. Vuonna 1892 hän tulkitsi Neddan roolin *[[Pajatso (ooppera)|Pajatson]]* kantaesityksessä. Hän esiintyi myös *[[La Wally]]n*, *[[Guglielmo Ratcliff]]in* ja *[[Silvano]]n* kantaesityksissä.

Stehle opiskeli Milanossa, debytoi Aminan roolissa Bronissa 1881 ja pääsi La Scalaan vuonna 1890. Lisäksi hän lauloi muun muassa Etelä-Amerikassa ja Ranskassa. Hän teki kaksi levytystä. Hänen oppilaidensa joukossa oli Giannina Arangi-Lombardi.

## Lähteet
Mia Huhta

**Mia Huhta** on suomalainen sopraano. Hän opiskeli Keski-Pohjanmaan konservatoriossa, Utrechtin musiikkikorkeakoulussa ja Sibelius-Akatemiassa. Häntä opettivat Sirkka Haavisto, Udo Reinemann ja Marjut Hannula. Hänen ensikonserttinsa oli vuonna 2002.

Huhta on vieraillut useiden orkesterien solistina sekä Suomessa että Suomen ulkopuolella. Hän on osallistunut eri kilpailuihin ja saanut esimerkiksi erikoispalkinnot Lappeenrannan valtakunnallisissa laulukilpailuissa vuosina 1996 ja 1999.

Huhdan ohjelmistoon kuuluu teoksia barokkimusiikista tämän päivän teoksiin. Hän on levyttänyt Einojuhani Rautavaaran, Aarre Merikannon (*[[Juha (ooppera)|Juha]]*), Eino Tambergin ja Mikko Heiniön (*[[Riddaren och draken]]*) teoksia. 

## Lähteet
* Viralliset sivut
Olaf B. Bjørnstad

**Olaf Bjørn Bjørnstad** (10. tammikuuta 1931 – 12. toukokuuta 2013 Lørenskog) oli norjalainen mäkihyppääjä. 

Bjørnstad voitti ensimmäisenä norjalaisena Keski-Euroopan mäkiviikon kokonaiskilpailun vuodenvaihteessa 1953–1954. Hän voitti Oberstdorfin, Garmisch-Partenkirchenin ja Innsbruckin kilpailut ja sijoittui Bischofshofenissa kolmanneksi.

Bjørnstad kuoli lørenskogilaisessa sairaalassa 12. toukokuuta 2013, 82-vuotiaana.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Eeva-Kaarina Vilke

**Eeva-Kaarina Vilke** (s. 20. syyskuuta 1952) on suomalainen altto. Hän valmistui Sibelius-Akatemiasta pianonsoiton opettajaksi. Hän opiskeli laulua aluksi sivuaineena ja sitten mestarikursseilla. Hän suoritti Lontoossa *Licentiate of the Royal Academy of Music* -tutkinnon. Hän on ollut eri orkesterien solistina ja tulkinnut useita oopperarooleja. Lisäksi hän on tehnyt oratorioesiintymisiä ja pitänyt lied- ja muita soolokonsertteja.

## Lähteet
Ruostevatsamuura

**Ruostevatsamuura** (*Drymophila ferruginea*) on puumuuriin kuuluva varpuslintu. Laji kuuluu Brasilian itärannikon kotoperäisiin lajeihin.

## Koko ja ulkonäkö
Kooltaan ruostevatsamuura on noin 14&nbsp;cm. Koiraan päälaki ja sivut ovat väritykseltään mustat ja silmäkulmajuovat ovat valkoiset. Selkä on väritykseltään ruskea sekä musta ja yläperä kastanjanruskea. Pitkähkö pyrstö on musta ja höyhenten kärjet ovat valkoiset. Mustissa siivissä on kaksi leveää valkoista juovaa. Vatsastaan ruostevatsamuurakoiras on punaruskea. Naaras muistuttaa ulkonäöltään koirasta, mutta on päälaeltaan harmaa ja väritys on muutenkin hieman koirasta vaaleampi. Ruostevatsamuura muistuttaa ulkonäöltään bambumuuraa (*Drymophila rubricollis*), joka on väriltään hieman ruostevatsamuuraa vaaleampi.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Ruostevatsamuuraa tavataan Brasilian itärannikolla Bahian osavaltion kaakkoisosista Santa Catarinan osavaltion itäosiin. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät, joissa kasvaa erityisesti bambuja.

Ruostevatsamuurat liikkuvat yleensä pareittain tai liittyneenä sekaparviin muiden metsän pohjakerroksen lintujen kanssa. Ruostevatsamuurat ovat yleensä suhteellisen helposti tarkkailtavia lintuja.

## Lähteet
Häntälän notkot

**Häntälän notkot** ovat perinnebiotooppialue Häntälän, Talvisillan, Syvänojan ja Kerkolan kylissä Uskelanjoen sivujoen Rekijoen monihaaraisen jokilaakson latvoilla Somerolla Varsinais-Suomessa. Alueella kulkee Häntälän kylätalolta alkava luontopolku, jossa sen perinnemaisemiin on mahdollista tutustua. Notkot ovat osa laajempaa Rekijokilaakson Natura 2000 -aluetta, joka jatkuu myös Salon puolelle Kiikalaan ja Pertteliin.

## Lajistoa
Alueen uhanalaisia kasveja ovat muun muassa vienansara, haapariippusammal, tulvasammal, ojaäimäsammal ja haavanhyytelöjäkälä. Harvinaisista kasveista alueella esiintyvät muun muassa sikojuuri, sormikesijäkälä ja silomunuaisjäkälä. Hyönteislajistoon kuuluvat muun muassa Manner-Suomessa harvinainen pikkuapollo (muoto *[[Parnassius mnemosyne f. perkele]]*) ja isolaakasittiäinen. 

Lehtolajeista alueella tavataan hyvin runsaina muun muassa keltavuokkoa, kevätesikkoa, isokäenrieskaa, mukulaleinikkiä ja pikkuapollon ravintokasvia pystykiurunkannusta. Niittylajeja ovat muun muassa kullero ja mesiangervo, ja kulttuuritulokkaita muun muassa sikoangervo, nurmilaukka ja hoikkaängelmä, joiden tiedetään liittyvän läheisesti rautakautiseen asutukseen, vaikka kasvillisuuden lisäksi Häntälästä ei olekaan toistaiseksi löytynyt muita merkkejä rautakautisesta asutuksesta.

## Luontoretkeilymahdollisuudet
Someron Häntälän kylässä on noin kolmen kilometrin mittainen Häntälän notkojen luontopolku, joka kulkee notkojen maisemissa. Luontopolku seurailee Rekijoen uomaa. Notkot ovat Rekijoen jääkauden jälkeen uurtamia laaksoja, joissa on yhä edelleen laidunnuksen ansiosta erittäin laaja kasvi- ja eläinkanta. 

Polun varrella voi tutustua notkojen maisemiin, maanvyöryrinteisiin ja kasvi- sekä eläinlajistoon. Polun varrella on laavu. Reitin puolivälissä on mahdollisuus poiketa erilliselle kilometrin mittaiselle metsäiselle Peuranpolulle, joka on luonteeltaan erilainen kuin avoin notkojen luontopolku.

Luontopolku on avoinna toukokuun alusta lokakuun puoleen väliin. Reitti alkaa Häntälän kyläkeskukselta, jossa on pysäköintimahdollisuus. Lisäksi keskuksella on kyläläisten ylläpitämä kioski ja kahvila. Ryhmät voivat tiedustella opastuksia tai muuta erityisohjelmaa. Notkojen luontopolku kulkee alueella, jossa edelleen laidunnetaan. Siksi sinne ei voi mennä koirien kanssa, jos siellä on karjaa. Peuranpolulle voi mennä myös koirien kanssa.

## Lähteet
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
* Häntälän notkojen  esittely Retkipaikka.fi-palvelussa
Sosialistinen urheiluinternationaali

**Sosialistinen työläisurheiluinternationaali** (suom. lyh. **SUI**, , lyh. **SASI**) oli vuonna 1920 perustettu kansainvälinen työläisurheilujärjestö, joka oli taustaltaan sosiaalidemokraattinen. Sen päämaja sijaitsi Brysselissä. SUI järjesti muun muassa työläisolympialaiset vuosina 1925, 1931 ja 1937. SUI:n suomalainen jäsenjärjestö oli Työväen Urheiluliitto.

## Historia
SUI:n edeltäjä oli 1913 Gentissä perustettu Brysselin kansainvälinen työläisurheilutoimisto, joka muodostettiin toisen internationaalin alaosastoksi. Se joutui lopettamaan toimintansa ensimmäisen maailmansodan myötä, jonka jälkeen seuraajaksi perustettiin Sosialistinen Urheiluinternationaali Sveitsin Luzernissa syyskuussa 1920. Perustavassa kokouksessa olivat mukana Belgian, Saksan, Ranskan, Ison-Britannian, Sveitsin, Tšekkoslovakian ja Suomen työläisurheiluliittojen edustajat. TUL:n edustajana kokouksessa oli V. J. Kostiainen.

Vuonna 1921 Neuvosto-Venäjän johtama Komintern perusti SUI:n kilpailijaksi oman työläisurheilujärjestönsä Punaisen urheiluinternationaalin (PUI). Natsien valtaannousun jälkeen SUI ja PUI aloittivat yhteistyön vuonna 1933. SUI lopetti toimintansa toisen maailmansodan aikana, ja 1946 sen seuraajaksi perustettiin Kansainvälinen työläisurheilukomitea (CSIT).

## Nimi
SUI perustettiin virallisesti ranskankielisellä nimellä *Union Internationale d'Education Physique et Sport du Travail* (Kansainvälinen fyysisen kasvatuksen ja työläisurheilun liitto), mutta siitä käytettiin tavallisesti saksankielistä nimestä Luzerner Sportinternationale tullutta lyhennettä LSI (suom. Luzernin urheiluinternationaali, LUI). Vuonna 1925 järjestön nimi muutettiin saksankieliseksi Sozialistische Arbeiter-Sport-Internationale (lyh. SASI) eli Sosialistinen urheiluinternationaali (SUI). Suomessa siitä käytettiin myös nimityksiä Kansainvälinen työväen urheiluliitto (KTUL) sekä Sosialistinen työväen urheiluliitto (STUL). 

## Lähteet
Torbjørn Yggeseth

**Torbjørn Yggeseth** (18. kesäkuuta 1934 Asker, Norja – 10. tammikuuta 2010) oli norjalainen mäkihyppääjä, jonka huippuvuodet ajoittuivat 1950- ja 1960-lukujen vaihteen tietämille.

Keski-Euroopan mäkiviikon kokonaiskilpailussa Yggeseth sijoittui kakkoseksi sekä 1962–1963, jolloin hän voitti Bischofshofenin osakilpailun ja oli kolmantena Oberstdorfissa, että 1963–1964, jolloin hän voitti Oberstdorfin kisan ja oli kolmas Bischofshofenissa. 1963 hän voitti Holmenkollenin mäkikisan ja hänet palkittiin Holmenkollen-mitalilla.

Yggesethin paras saavutus arvokisoista on normaalimäen viides sija 1960 Squaw Valleyn olympialaisista. Hän oli Norjan joukkueessa myös neljä vuotta myöhemmin Innsbruckin kisoissa. 

Uransa jälkeen Yggeseth toimi Kansainvälisen hiihtoliiton FIS:n mäkihyppyjohtajana vuosina 1982–2004. Sittemmin hän sairastui eturauhassyöpään ja joutui tämän johdosta pyörätuoliin. Ammatiltaan Yggeseth oli lentäjä.

## Lähteet
*

### Viitteet
Hannu Ilmolahti

**Hannu Juhani Ilmolahti** (s. 4. tammikuuta 1957) on suomalainen baritoni. Hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa Liisa Linko-Malmion ja Matti Tuloiselan johdolla. Hän piti ensikonserttinsa vuonna 1983 Helsingissä ja voitti miesten sarjan Lappeenrannan valtakunnallisissa laulukilpailuissa vuonna 1984.

## Lähteet
Dick Jaspers

**Dick Jaspers** on hollantilainen kara-biljardin pelaaja. Hänen ranking-sijoituksensa vuoden 2009 lopussa oli kolmas. Jaspers on voittanut myös maailmanmestaruuden kolmen vallin karassa.

## Aiheesta muualla
*Dick Jaspersin virallinen kotisivu
Juho Terho

**Juho Terho** (s. 22. toukokuuta 1976 Turku) on suomalainen entinen koripalloilija.

## Ura
Terho on Turun NMKY:n kasvatti ja hän pelasi seuran edustusjoukkueessa kaudet 1993–2000. Hän siirtyi Piilosetista Korihaihin vuonna 2000 pelaten seurassa kaksi kautta. Viimeinen kausi Korihaissa oli häneltä tilastojen valossa yksi uran parhaimmistam sillä hän teki 14,5 pistettä ottelua kohden. Korihaista Terho siirtyi Joensuun Katajaan ja pelasi seurassa yhden kauden. Tämän jälkeen hän siirtyi koripallon I-divisioonassa pelanneen Aura Basketin riveihin, jonka hän nosti Korisliigaan. Uransa viimeisen kauden Terho pelasi Korihaissa.

## Katso myös
*Luettelo 500 syöttöä saavuttaneista Korisliiga-pelaajista

## Lähteet
Leppäniemi

**Leppäniemi** on kylä Mäntyharjun kunnan eteläosassa Etelä-Savossa. Kylä sijaitsee samannimisessä niemessä Vuohijärven pohjoisrannalla. 

Leppäniemellä toimi vielä 2010-luvun alussa kyläkoulu, mutta se lakkautettiin. Sittemmin kunnan perusopetus on koottu Mäntyharjun yhtenäiskouluun, jonne on koulukyytejä ainakin Virransalmentien-Voikosken suunnalta.

Leppäniemi kuului vuodesta 1539 vuoteen 1861 Iittiin. Mäntyharjun ja Iitin rajalla oleva Voikoski sijaitsee nelisen kilometriä kylän koillispuolella.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sääennuste: Leppäniemi, Mäntyharju (ilmatieteenlaitos.fi)
*7.3.2020 Vuosituhannen alun kouluväännöt saivat kyläkunnat tukkanuottasille keskenään, aluekoulumalli jäi piippuun (tilaajille) (pitajanuutiset.fi)
Konstantin Kornejev

**Konstantin Nikolajevitš Kornejev** (, s. 5. kesäkuuta 1984 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa KHL-liigan Severstal Tšerepovetsia.

Kaudella 2001–2002 alkaneella pääsarjaurallaan Kornejev on edustanut myös Krylja Sovetovia, Ak Bars Kazania, TsSKA Moskovaa ja Salavat Julajev Ufaa. Ak Bars Kazanissa hän saavutti silloisen Venäjän superliigan mestaruuden kaudella 2006. Montreal Canadiens varasi Kornejevin NHL:ään vuonna 2002.

Venäjän maajoukkueissa Kornejev on saavuttanut nuorten maailmanmestaruuden vuonna 2003 ja maailmanmestaruuden vuosina 2008 ja 2009.

## Saavutukset

* Venäjän superliigan mestaruus: 2006
** Pronssia: 2004
* Nuorten maailmanmestaruus: 2003
* Maailmanmestaruus: 2008, 2009
** Pronssia: 2007

## Tilastot

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Konstantin Kornejev TsSKA Moskovan sivustolla  
* 
*
Fjodor Tjutin

**Fjodor Anatoljevitš Tjutin** (, s. 19. heinäkuuta 1983 Iževsk, Udmurtian ASNT, Neuvostoliitto) on uransa lopettanut venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Tjutin edusti uransa aikana New York Rangersia, Columbus Blue Jacketsia ja Colorado Avalanchea.

## Ura
Tjutin aloitti uransa Metallurg Novokuznetskin kakkosjoukkueessa kaudella 1998–1999. Pelattuaan myös Ižstal Iževskissä hän nousi korkeimmalle sarjatasolle Venäjän superliigaan kaudella 2000–2001 SKA Pietarin riveissä.

New York Rangers varasi Tjutinin NHL:ään vuonna 2001, minkä myötä hän siirtyi kaudeksi 2001–2002 OHL-junioriliigan Guelph Stormiin, jossa hän teki 53 ottelussa puolustajalle erinomaiset 19 + 40 = 59 pistettä. Seuraavaksi kaudeksi hän palasi Venäjälle, ja pelasi SKA Pietarin lisäksi Ak Bars Kazanissa. Rangersin organisaatiossa Tjutin aloitti kaudella 2003–2004 AHL-farmijoukkue Hartford Wolf Packin kanssa ennen NHL-debyyttiään 12. helmikuuta 2004 ottelussa Philadelphia Flyersiä vastaan.

Kaudella 2004–2005 Tjutin palasi toistamiseen SKA Pietariin NHL-kauden peruunnuttua  vuoksi. NHL-pelien jatkuttua Tjutin kuului kolmen kauden ajan Rangersin runkomiehistöön kunnes heinäkuussa 2008 hän ja Christian Bäckman siirtyivät Columbus Blue Jacketsiin vaihdossa Nikolai Žerdeviin ja Dan Fritscheen.

Venäjän maajoukkueissa Tjutin on saavuttanut nuorten maailmanmestaruuden vuosina 2002 ja 2003 sekä maailmanmestaruuden vuonna 2008.

## Saavutukset
* Nuorten maailmanmestaruus: 2002, 2003
* Maailmanmestaruus: 2008

## Tilastot

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Fjoror Tjutin Columbus Blue Jacketsin sivustolla 
*
Interstate 880

**Interstate 880** (**I-880**) on Interstate Highway Systemiin kuuluva, noin  76 kilometrin pituinen valtatie San Josén ja Oaklandin välillä Kaliforniassa. Alun perin California 17 -tienä tunnettu 1930-luvulla liikenteelle avattu tieosuus muunnettiin Interstate-valtatieksi 1980-luvun puolivälissä. Osavaltion valtatie avattiin 1930-luvulla; Interstate osuus 1983–1984. Tie päättyy etelässä Interstate 280 -tiehen ja pohjoisessa Interstate 80 -tiehen. Tie on tunnettu toisen maailmansodan jälkeen myös nimellä **Nimitz Freeway**, amiraali Chester W. Nimitzin mukaan.

San Franciscon lahden ympäristössä 17. lokakuuta 1989 tapahtuneen Loma Prietan maanjäristyksen seurauksena 42 ihmistä kuoli kaksikerroksisen tieosuuden ylemmän osan romahdettua alemman päälle. Onnettomuus tapahtui kello 17.04, joka olisi tavallisesti tarkoittanut ruuhka-aikaa. Onnettomuushetkellä baseballin MLB-sarjan paikallisjoukkueiden Oakland Athleticsin ja San Francisco Giantsin välisen loppuottelusarjan kolmas ottelu oli kuitenkin juuri alkamassa, minkä vuoksi monet työmatkalaiset olivat lähteneet kotiin tavallista aikaisemmin, eikä tie ollut enää onnettomuushetkellä yhtä vilkkaasti liikennöity kuin tavallisesti. Onnettomuuden aiheuttamat korjaustyöt I-880:llä kestivät noin kymmenen vuotta.

## Lähteet
*  FHWA Route Log and Finder List: Table 2 - Federal Highway Administration, U.S. Department of Transportation
* Google maps: San Jose / Oakland
* Interstate 880 California  - Interstate Guide

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Interstate 880 - AARoads
Los Angelesin roomalaiskatolinen arkkihiippakunta

**Los Angelesin roomalaiskatolinen arkkihiippakunta** () on katolisen kirkon hiippakunta, jonka aluetta ovat Los Angelesin piirikunta, Venturan piirikunta ja Santa Barbaran piirikunta Kaliforniassa. Noin viidellä miljoonalla jäsenellä se on Yhdysvaltain suurin hiippakunta. Sen katedraali on vuonna 2002 valmistunut Cathedral of Our Lady of the Angels ja arkkipiispa kardinaali Roger Mahony.

## Seksiskandaalit
Hiippakunta on sitoutunut maksamaan 500 miljoonaa dollaria seksuaalisen hyväksikäytön uhreille. Hiippakunnan hallintorakennus joudutaan myymään oikeudenkäynneistä ja korvauksista aiheutuneiden kustannusten kattamiseksi.

## Aiheesta muualla
*Archdiocese of Los Angeles
Costas Mandylor

**Costas Mandylor** (oik. **Constantinos ”Costas” Theodosopoulos**; s. 3. syyskuuta 1965 Melbourne) on australialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muasta vuoden 2007 elokuvasta *[[Beowulf (vuoden 2007 elokuva)|Beowulf]]* sekä komisario Mark Hoffmanin roolista *[[Saw (elokuvasarja)|Saw]]*-elokuvasarjassa. Mandylor on myös esittänyt Kenny Lacosia televisiosarjassa *[[Rooman sheriffi]]*.

## Valikoitu filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Virallinen sivusto
Hilda Hölzl

**Hilda Hölzl** (2. tammikuuta 1927 Belgrad – 10. marraskuuta 1992 Ljubljana) oli slovenialainen dramaattinen sopraano. Hän teki debyyttinsä Zagrebissa vuonna 1957 tulkitsemalla Leonoran roolin Giuseppe Verdin oopperassa *[[Trubaduuri (Verdin ooppera)|Trubaduuri]]*.
Joulupukin lähtö Korvatunturilta

**Joulupukin lähtö Korvatunturilta** on vuosittainen tapahtuma, jonka Yle kuvaa televisioon. Ohjelma näytetään uutislähetyksen yhteydessä ja myydään moniin maihin, vuonna 2009 yli seitsemäänkymmeneen maahan. Tyypillisesti filminpätkässä näytetään joulupukin pakkautuvan tonttujen avustuksella ahkioon, ja ajavan porojen vetämänä kauniin lumisen Lapin maiseman halki.

Joulupukin lähtöä on kuvattu ainakin vuodesta 1965.

## Lähteet
Halkjärvi

**Halkjärvi** on Uskelanjoen vesistöön kuuluva järvi Somerniemellä Somerolla. Se on Uskelanjoen latvahaaran Terttilänjoen lähdejärvi ja Uskelanjoen valuma-alueen suurin järvi. Järven pinta-ala on 197 hehtaaria, korkeus merenpinnasta 79,3 m ja suurin syvyys 3,35 m. Halkjärven rannoilla tai sen läheisyydessä sijaitsevat Somerniemen kylistä Kaskisto, Suojoki ja Mäyrämäki.
## Vedenlaatu ja vesienhoidollinen tila
1930-luvulla järveä laskettiin noin metrin verran rantapeltojen kuivatustilanteen parantamiseksi, ja järven luusuassa on Terttilänjoen perkausten aiheuttaman vedenpinnan laskun estämiseksi 1980-luvulla rakennettu pohjapato. Veden laatu järvessä on heikko, ja ongelmana ovat olleet etenkin lähes vuosittain esiintyvät laajat sinileväkukinnot. Pohjavesivirtaukset harjualueilta kuitenkin helpottavat tilannetta jossain määrin tuodessaan runsaasti hapekasta ja vähäravinteista vettä muuten melko huonokuntoiseen järveen.
Elokuussa 2014 Halkjärvellä havaittiin laaja kalakuolema.
## Valuma-alue
### Yleiskuvaus
Halkärven noin 27,7&nbsp;km² suuruiseen valuma-alueeseen kuuluu etelässä ja idässä Kolmannen salpausselän harjumaita lähde- ja harjujärvineen Hyyppärän harjualueen Natura 2000 -alueella. Järven länsi- ja pohjoispuolella sen sijaan on alavia, pääosin viljelyksessä olevia laaksosavikoita ja osittain myös turvemaita.
### Valuma-alueen joet ja purot
Halkjärveen laskevia puroja ja jokia ovat Pohjoisesta Suojoen kylän läpi virtaava Murrosjoki ja lännestä Herakkaanlähteestä alkunsa saava Myllyoja. Pohjoisesta Halkjärveen laskee myös näitä pienempi Villaanoja.
### Valuma-alueen järvet
Halkjärveen koillisesta laskevan Murrosjoen valuma-alueen järviä ja lampia ovat Iso- ja Pikku-Eläte, Koirlammi ja Mustalammi. Aiemmin Murrosjokeen on laskenut myös Iso-Valkee, jonka lasku-uoma kuitenkin käännettiin toisaalle 1800-luvulla.
Halkjärveen idästä laskevan Myllyojan valuma-alueeseen kuuluvat Tytyjärvi, Iso-Herakas, Taskulammi ja Herakkaanlähde, joka on vanha Someron ja Kiikalan välinen rajapaikka. Näiden lisäksi Myllyojaan laskeviin vesiin luetaan myös Iso-Valkee, jolle 1800-luvulla kaivettiin keinotekoinen lasku-uoma Isoon-Herakkaaseen yhteydessä olevaan Taskulampeen.

Halkjärven valuma-alueen laskujoettomia harjujärviä Hyyppärän harjualueen Natura 2000 -alueella ovat Karate, Salakkajärvi, Saarijärvi, Kaitalammi ja Väärijärvi. Näistä neljä ensimmäistä muodostavat laskujoettomaan Karatelampeen laskevan järviketjun. Salakkajärvestä Karatelampeen laskee puro, uoma Saarijärvestä Salakkajärveen muodostuu suppasuon läpi kaivetuista ojista, Kaitalampea ja saarijärveä yhdistää ojittamaton korpijuotti. Manninsuon mäntyrämeen ympäröimä laskujoeton Väärijärvi laskee korpijuottia myöten Ison-Herakkaan suuntaan.

Halkjärven valuma-alueeseen luettuja nykyisessä valuma-aluejaossa ovat myös laskujoettomat suppalammet Iso-Mulkkulammi ja Pikku-Mulkkulammi.

## Lähteet
* 
### Viitteet
Soichi Noguchi

**Soichi Noguchi**  (,  s. 15. huhtikuuta 1965 Jokohama, Japani)  on Japanin avaruusjärjestö  JAXAn japanilainen astronautti. Hän lensi ensi kertaa avaruudessa vuonna 2005 tehtäväspesialistina avaruussukkulalennolla STS-114.

Noguchi toimi partiopoikana. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.

## Koulutus
Noguchi valmistui Chigasaki-Hokuryo High Schoolista  Chigasakissa, Kanagawan prefektuurissa vuonna 1984, ja opiskeli Tokion yliopistossa, missä hän suoritti  avaruus- ja lentotekniikan alemman korkeakoulututkinnon vuonna 1989 ja ylemmän vuonna 1991.

Yliopistosta valmistuttuaan Noguchi työskenteli IHI-yhtymän ilmailumoottoreiden ja avaruusoperaatioiden tutkimus- ja tuotekehitysosastolla kaupallisten moottoreiden aerodynamiikan suunnittelijana.

## Ura JAXAssa
National Space Development Agency of Japan (宇宙開発事業団, NASDA, nykyinen Japanin avaruusjärjestö eli JAXA) valitsi Noguchin astronauttikandidaatiksi kesäkuussa 1996. Hän ilmoittautui astronauttikoulutukseen NASAn Johnson Space Centerissä elokuussa 1996. Kaksi vuotta kestäneen koulutuksen jälkeen hän sai tehtäväspesialistin kelpoisuuden. Vuonna 1998 hän kouluttautui Kosmonauttien koulutuskeskus Juri Gagarinissa venäläisten avaruusjärjestelmien käyttöön. Hän työskenteli Kansainvälisen avaruusaseman japanilaisen  Kibō-moduulin teknisessä tuessa ja osallistui huhtikuussa 2001 tehtäväspesialistina avaruussukkulalennolle STS-114 Discovery (26.7.–9.8.2005) suorittaen muun muassa kolme avaruuskävelyä (yhteiskesto 20 tuntia 5 minuuttia).

Noguchi valittiin ISS:n Retkikunta 22:n ja Retkikunta 23:n miehistön jäseneksi lentoinsinööriksi. Hänet laukaistiin 20. joulukuuta 2009 Kansainväliselle avaruusasemalle lennolla Sojuz TMA-17. Hän palasi samalla lennolla Maahan 2. kesäkuuta 2010.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Soichi Noguchi NASAn elämäkerrassa 
* STS-114: Soichi Noguchin haastattelu ennen lentoa  (31.3.2005)
* Spacefacts biography of Soichi Noguchi
Motörhead (kappale)

**Motorhead** on brittiläisen heavy metal -yhtyeen Motörheadin toinen single. Sen on kirjoittanut yhtyeen laulaja-basisti Lemmy Kilmister 1975 hänen vielä ollessaan Hawkwindin jäsen. Se oli hänen viimeinen kirjoittamansa kappale ennen kuin hänet erotettiin Hawkwindistä. Alkuperäinen Hawkwindin versio "Motorheadista" julkaistiin singlen "Kings of Speed" B-puolena maaliskuussa 1975.

Kappale alkaa basso-introlla, johon kitara tulee mukaan. Kappale on kirjoitettu e-mollissa. Laulua kuullaan kolme säkeistöä, ja toisen ja kolmannen jälkeen tulee soolo. Hawkwindin ja Motörheadin versiot eivät rakenteellisesti eroa toisistaan, tosin alkuperäisessä Hawkwindin versiossa oli viulusoolo.

Motörheadin live-albumilla No Sleep ’til Hammersmith oleva versio kappaleesta julkaistiin singlenä 1981.

## Kappaleet
# 
# 

## Kokoonpano
* Lemmy Kilmister – basso, laulu
* Eddie Clarke – kitara
* Phil Taylor – rummut

## Katso myös
* Hawkwind
* Motörhead
* Motörhead (albumi)
* No Sleep 'til Hammersmith
Lapinlahden puistikko

**Lapinlahden puistikko** sijaitsee Helsingissä Lapinlahdenkadun, Eerikinkadun ja Albertinkadun väliin jäävässä kolmiossa. Sinne pystytettiin vuonna 2001 latvialaisen taiteilijan Oskars Mikansin veistos *Ihminen nousee roskalaatikosta*, joka esittää Arvo Parkkilaa.

## Lähteet
Žilinan yliopisto

**Žilinan yliopisto** () on yliopisto Žilinan kaupungissa Slovakiassa. Yliopistossa opiskelee noin 11000 opiskelijaa ja sillä on yli 1500 työntekijää, joista 650 opettajia. Yliopiston rehtorina toimii Jozef Jandačka.

## Historia
Žilinan yliopisto perustettiin rautatiekorkeakouluna vuonna 1953, jolloin se erotettiin Prahassa sijaitsevasta Tšekin teknillisestä yliopistossa. Lukuisten nimenmuutosten jälkeen sen nimi vaihtui Kuljetuksen ja viestinnän yliopistosta Žilinan yliopistoksi vuonna 1996.

## Tiedekunnat
Yliopistossa on seitsemän tiedekuntaa:
* Liikenne- ja viestintätoimen sekä -talouden tiedekunta
* Konetekniikan tiedekunta
* Sähkötekniikan tiedekunta
* Rakennustekniikan tiedekunta
* Informatiikan ja johtamisen tiedekunta
* Erikoisinsinööritieteiden tiedekunta
* Humanistinen tiedekunta

## Instituutit
Yliopistoon kuuluu myös kahdeksan instituuttia:
* Rikostutkintatekniikan instituutti
* Informaatio- ja viestintäteknologian instituutti
* Liikuntakoulutuksen instituutti
* Vieraiden kielien instituutti
* Jatkuvan koulutuksen instituutti
* Kilpailukyvyn ja innovaatioiden instituutti
* Vuoristobiologian instituutti
* Liikennetutkimuskeskus

## Aiheesta muualla
*Žilinan yliopiston kotisivut

## Lähteet
Ken Reardon

**Kenneth Joseph "Kenny" Reardon** (1. huhtikuuta 1921 – 15. maaliskuuta 2008) oli  kanadalainen jääkiekkoilija. Puolustajana pelanneen Reardonin seura oli läpi hänen ammattilaisuransa Montreal Canadiens National Hockey Leaguessa.

## Saavutuksia ja palkintoja
* Allan Cup (1943)
* Stanley Cup 1946 (pelaajana), 1956 (apulaisvalmentajana), 1957 1958, 1959, 1960 (varatoimitusjohtajana)
* ssä puolustajana (1947 ja 1950) 
* ssä puolustajana (1946, 1948 ja 1949)
* Hockey Hall of Famen 1966
* otettiin Manitoba Sports Hall of Fame and Museum -kunniagalleriaan 1996  
* valittiin Manitoban vuosisadan tähtijoukkueen kakkoskentälliseen
* Manitoba Hockey Hall of Famen kunniajäsen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Legends of Hockey: Ken Reardon
* Ken Reardonin elämäkerta Manitoba Sports Hall of Fame and Museumissa 
* Ken Reardonin elämäkerta Manitoba Hockey Hall of Famessa
Mogotšan piiri

**Mogotšan piiri** () on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 25&nbsp;500 neliökilometriä. Asukkaita on 24&nbsp;100 henkeä (vuonna 2009).

Mogotšan piiri sijaitsee Taka-Baikalian aluepiirin koillisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Tungirin-Oljokman piiri, idässä Amurin alueeseen, kaakossa Kiinaan, etelässä Gazimurski Zavodin ja Sretenskin piireihin sekä lännessä Tšernyševskin ja Tungokotšenin piireihin.

Piirin hallinnollinen keskus on Mogotšan kaupunki. Lisäksi siihen kuuluvat Amazarin, Davendan, Kljutševskin ja Ksenjevkan kaupunkimaiset taajamat sekä Sbegan ja Semiozernyin maalaiskunnat. Asutuskeskuksia on yhteensä 36.

Piirin läpi kulkee Trans-Siperian rautatie. Rakenteilla on Tšitan ja Habarovskin välinen M58-valtatie. Piirikeskuksesta on matkaa aluepiirin pääkaupunkiin Tšitaan maanteitse 630 kilometriä.

Talous perustuu rautatieliikenteeseen, kultaesiintymien hyödyntämiseen ja metsäteollisuuteen. Lisäksi on pienimuotoista elintarviketeollisuutta. Maatalous tuottaa perunaa, vihanneksia, maitoa, lihaa ja munia. Asukkaat harjoittavat myös metsästystä ja keräilyä.

Mogotšassa toimii rautatie- ja kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy *Mogotšinski rabotši* (”Mogotšan työläinen”). Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mogotšan piiri Taka-Baikalian aluepiirin sivustolla  
* Mogotšan piiri Taka-Baikalian tietosanakirjassa
Hitolanjoki

**Hitolanjoki** on Uskelanjoen sivujoki Kiikalassa Salossa.

## Sijainti vesistöalueella
Hitolanjoki on yksi kolmesta Uskelanjoen latvahaarasta, jotka yhtyvät Kiikalan Rekijoen kylän luona Uskelanjoeksi. Kaksi muuta ovat Somerolta alkunsa saavat Rekijoki ja Terttilänjoki.

## Joen kulku
Hitolanjoki saa alkunsa Kiikalan kirkonkylän luona sijainneesta, jo 1900-luvun alussa lasketusta mutta vasta 1960-luvulla lopullisesti kuivatusta Kurajärvestä, joka siitä lähtien on ollut pumppuamon avulla kuivana pidettyä viljelysmaata. Tästä se virtaa ensin länteen ja sitten luoteeseen Kiikalan kirkonkylä ja Rekijoen kylien alueella kunnes yhtyy Uskelanjokeen Rekijoen kylän luona.

## Sillat
Lähellä Rekijoen kylää Hitolanjoen ylittää yhdystie 2403. Lähellä joen alkupäätä Kiikalan kirkonkylän luona joen ylittää Kiikalan kirkonkylästä Hitolaan ja Vanhakylään johtavai paikallistietasoinen yhdystie Kalatie.

## Sivuhaarat

Hitolanjokeen yhtyy pohjoisesta Kurajärveen aiemmin laskenut **Satakoskenoja** joka Kurajärven kuivatuksen jälkeen on johdettu järven ohi. Satakoskenojan latvahaaroja ovat Hyyppärän harjualueen Natura 2000 -suojelualueelta alkunsa saavat Kultalähteenoja ja Huhdinoja sekä pääosin Natura-alueen ulkopuolella virtaava Kertomuksenoja. Lähellä Satakoskenojan suuta siihen yhtyy vielä Lammenjärvenoja.

## Valuma-alueen järvet ja lähteet
Hitolanjoen valuma-alueen kaikki järvet ja runsasvetiset lähteet sijoittuvat  joen valuma-alueen itäisimpään osaan, Satakoskenojan valuma-alueelle, Kolmanteen salpauselkään kuuluvan Kiikalannumen reunoille. Useat alueen järvistä ja lähteistä kuuluvat Hyyppärän harjualueen Natura 2000 -suojelualueeseen.

Satakoskenojan latvahaaroista Kultalähteenoja saa alkunsa Natura-alueelle nimensä antaneen Hyyppärän harjun luona sijaitsevasta rauhoitetusta Kultalähteestä Kiikalassa.

Satakoskenojan toinen latvahaara Huhdinoja alkaa Salon ja Someron, aiemmin Kiikalan ja Somerniemen, rajalla sijaitsevasta, myös Hyyppärän harjualueen Natura-alueeseen kuuluvasta rauhoitetusta Lamminlähteestä.

Satakoskenojaan kolmas latvahaara Kertomuksenoja saa alkunsa Natura-alueen ulkopuolella Someron Kaskiston kylässä sijaitsevasta pienestä Kertomuksenjärvestä ja siihen laskee myös samassa kylässä sijaitseva Kantlampi.

Satakoskenojaan lähellä Kurajärveä yhtyvä Lammenjärvenoja saa alkuna Hyyppärän harjualueella lähellä Kultalähdettä sijaitsevasta Lammenjärvestä, jonka rannalla on Kiikalan seurakunnan perustama leirikeskus.

Kiikalannummen laskujoettomista harjujärvistä Hitolanjoen valuma-alueeseen luetaan lähellä Kiikalan lentokenttää sijaitseva Kalaton eli Pitkustan Kalaton.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ebenezer Zane

**Ebenezer Zane** (1747–1812)  oli yhdysvaltalainen uudisasukas ja tienrakentaja. Ebenezer syntyi Virginiassa.

## Perhe
Ebenezer Zane syntyi William Andrew Zanen kuusilapsiseen perheeseen. Ebenezer Zane meni naimisiin Elizabeth McCullochin kanssa ja he saivat 11 lasta.

## Fort Henryn aika
Zanen perhe muutti Virginiassa sijaitsevaan Fort Henryyn 1769. Amerikan vallankumouksen aikana Zane puolusti veljiensä kanssa Fort Henryn linnaketta intiaanien hyökkäyksiltä. Zanen sisar Betty auttoi taistelussa hakemalla ruutia läheisestä varastosta.

## Lähteet
Blazing Angels: Squadrons of WWII

**Blazing Angels: Squadrons of WWII** on Ubisoft Romanian kehittämä ja Ubisoftin vuonna 2006 julkaisema simulaatiopeli, joka sijoittuu toiseen maailmansotaan. Pelissä on pelaajan käytettävissä useita eri lentokonemalleja.
Kurajärvi (Kiikala)

**Kurajärvi** on kuivatettu järvi Kiikalassa Salossa Varsinais-Suomessa. Järveä laskettiin kahteen otteeseen, ensin 1900-luvun alussa ja sitten 1950–1960-luvuilla, jolloin se vasta saatiin pumppuasemien avulla kokonaan viljelysmaaksi. Järven lasku-uomana oli Uskelanjoen latvahaara Hitolanjoki ja sen rannoilla sijainneita Kiikalan kyliä ovat Kiikalan Kirkonkylä, Hitola ja Vanhakylä lännessä sekä Komisuo, Saarenkylä, Pappila ja Silva idässä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jan-Axel Alanko

**Jan-Axel Alanko** (s. 18. joulukuuta 1982 Turku) on suomalainen koripalloilija.

## Ura
Alanko aloitti koripallon Turun NMKY:n riveissä. Vuonna 2004 hän siirtyi Aura Basketin riveihin ja pelasi joukkueen kanssa SM-sarjassa. Joukkueen lopetettua toimintansa Alanko siirtyi takaisin kasvattajaseuraansa I-divisioonaan, jossa hän pelasi yhden kauden. Talven 2007 Alanko vietti Venezuelassa opiskelijavaihdossa ja pelasi paikallisessa yliopistosarjassa. Takaisin SM-sarjaan Alanko siirtyi kaudeksi 2007–2008, jolloin Korihait palkkasi hänet. Kausi meni hänen osaltaan kuitenkin pilalle loukkaantumisen takia ja Alanko siirtyi seuraavaksi kaudeksi Ura Basketin riveihin hakemaan uutta tulemista pääsarjaan. Kesällä 2009 Alanko teki seuran kanssa jatkosopimuksen.

## Lähteet
Gazimurski Zavodin piiri

**Gazimurski Zavodin piiri** () on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 14&nbsp;400 neliökilometriä. Asukkaita on 9&nbsp;600 henkeä (vuonna 2009).

Gazimurski Zavodin piiri sijaitsee Taka-Baikalian aluepiirin itäosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Mogotšan piiriin, koillisessa Kiinaan, idässä Nertšinski Zavodin, kaakossa Kalgan, etelässä Aleksandrovski Zavodin sekä lännessä Šelopuginon ja Sretenskin piireihin.

Piiriin kuuluu 9 maalaiskuntaa: Batakan, Burukan, Gazimurski Zavod, Kaktolga, Rudnik Solonetšnyi, Širokaja, Trubatševo, Ušmun ja Zeren. Hallinnollinen keskus on Gazimurski Zavodin kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 28.

Gazimurski Zavodista on maantieyhteys Sretenskin kautta aluepiirin pääkaupunkiin Tšitaan, jonne on matkaa 600 kilometriä. Lentokenttä suljettiin vuonna 2001.

Talous perustui 1990-luvulle saakka kaivosteollisuuteen. Nykyisin harjoitetaan kullanhuuhdontaa ja metsänhankintaa. Maatalous tuottaa viljaa, perunaa, vihanneksia, maitoa, lihaa ja munia. Asukkaat harjoittavat myös metsästystä, kalastusta ja keräilyä.

Gazimurski zavodissa toimii kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy *Vperjod* (”Eteenpäin”). Jamkunissa on kylpylä.
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Gazimurski Zavodin piiri Taka-Baikalian tietosanakirjassa
Parrasvalot (kappale)

**Parrasvalot** on tammikuussa 2010 ilmestynyt Yön single, joka on julkaistu *[[Loisto (albumi)|Loisto]]*-albumilta. Se sisältää kappaleen single- ja albumiversiot sekä siitä kuvatun musiikkivideon QuickTime-version. Lyhyempi singleversio on tehty radiosoittoa varten.

Kappale oli alun perin suunniteltu toteutettavaksi ilman kuoro-osuuksia, mutta Jussi Hakulinen päätti lopulta säveltää ne laulun pituuden lisäämiseksi. Levyllä laulava kuoro on porilainen lapsikuoro Katajanmarjat. Lisäksi mukana on muun muassa Tampere Filharmonian jousiryhmä, jolle kappaleen jousisovituksen teki Anssi Tikanmäki. Tommi Lepolan ohjaama musiikkivideo kuvattiin Keski-Porin kirkossa. Koululaiskuoron sijasta sillä esiintyy porilainen nuorisokuoro Katajanmarjat.

## Muusikot
;Yö
*Olli Lindholm – laulu
*Daffy Terävä – kitara
*Jukka Lewis – basso
*Ari Toikka – rummut
*Mikko Kangasjärvi – kosketinsoittimet
;Vierailijat
*Jari Latomaa – akustinen kitara, taustalaulu
*Suvi Teräsniska – taustalaulu
*Ellinoora Hakulinen – sopraanolaulu
*Esa Juutilainen – huilu
*Kari Nikkanen – oboe ja englannintorvi
*Eeva Kulhia – sooloviulu
*Timo Siren – viulu
*Tampere Filharmonian jousiryhmä – 1. viulut, 2. viulut, alttoviulut
*Itä-Porin yhtenäiskoulun musiikkiluokan kuoro

## Kappaleet
#
#
#

## Lähteet
*YÖ: Parrasvalot Finnmusic.

### Viitteet
Nong Tum

**Nong Tum**, oikealta nimeltään **Parinya Charoenphol** (; s. 1981), on menestynyt thaimaalainen muay thai -urheilija, joka kuuluu sukupuoli-identiteetiltään transsukupuolisiin, katoihin.

Nong Tumin elämästä on tehty elokuva *Beautiful Boxer* (2003), jonka ohjasi Ekachai Uekrongtham.

## Lähteet
Emmanuelle / Sydän syrjällään

**Emmanuelle / Sydän syrjällään** (AUTOM 25) on Pate Mustajärven RAY:n raha-automaatteja varten julkaistu single vuodelta 1995.

*Emmanuelle* on samannimisestä eroottisesta elokuvasta tunnettu kappale, jonka Tarleena Sammalkorven alun perin Jukka Koivistolle kirjoittaman käännöksen myös Mustajärvi levytti. Omien sanojensa mukaan Mustajärvi "istui studiossa baarijakkaralla konjakkilasi kädessä ja 'puhui' laulun".

Gene Pitneyn *Something's Gotten Hold of My Heart* -klassikon käänsi Juice Leskinen *Sydän syrjällään* -nimiseksi. Mustajärvi levytti kappaleen duettona Sakari Kuosmasen kanssa. Alun perin duetto-kumppaneiksi olivat ehdolla myös Martti Syrjä sekä Puntti Valtonen. Syrjä ei halunnut mukaan esitykseen sen homoeroottisen virityksen vuoksi. Valtosen kanssa kappale ehdittiin jo laulaa studiossa valmiiksi, mutta esitys hylättiin, koska Valtosen ja Mustajärven äänet kuulostivat liian samankaltaisilta. 

Singlen kappaleet olivat mukana myös samana vuonna julkaistulla *[[Ikurin turbiini]]* -albumilla.

## Kappaleet
# Emmanuelle (säv. Pierre Bachelet, san. Herve Roy, suom. san. Tarleena Sammalkorpi)
# Sydän syrjällään (alkup. Something's Gotten Hold of My Heart, säv. Roger Cook, san. Roger Greenaway, suom. san. Juice Leskinen)

## Muusikot
* Pate Mustajärvi – laulu
* Aku Syrjä – rummut
* Juuso Nordlund – basso
* Safka Pekkonen – koskettimet
* Nipa Niilola – kitara

+

* Sakari Kuosmanen – laulu (kappaleessa ”Sydän syrjällään”)

## Lähteet
* Popedan viralliset sivut (Historia, vuodet 1989-2003)