open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Karin Ruckstuhl

**Karin Ruckstuhl** (s. 2. marraskuuta 1980 Baden, Sveitsi) on alankomaalainen seitsenottelija.

Ruckstuhl sijoittui 2001 seitsenottelussa alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa kolmanneksitoista tuloksella 5582 ja Universiadeissa seitsemänneksi pistein 5664. Seuraavana vuonna hän oli Münchenin EM-kisoissa neljästoista tuloksella 5858. Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 hän sijoittui neljänneksi viisiottelussa 4640 pisteellä ja Ateenan olympialaisissa seitsenottelussa kuudenneksitoista tuloksella 6108. Vuonna 2005 Ruckstuhl voitti Alankomaiden sisäratojen mestaruuden pituushypyssä. Madridin sisäratojen EM-kisoissa hän oli viisiottelussa neljäs. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Euroopan cupin ykkösliigassa pituushypyn tuloksella 658 ja sijoittui 100 metrin aitajuoksussa kolmanneksi ajalla 13,26. Helsingin MM-kisoissa hän oli seitsenottelussa kahdeksas pistein 6174.

Ruckstuhl voitti MM-hopeaa Moskovan sisäratojen MM-kisoissa 2006. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Alankomaiden mestaruuden 100 metrin aidoissa, pituushypyssä sekä korkeushypyssä. Euroopan cupin ykkösliigassa hän oli pituudessa neljäs. Göteborgin EM-kisoissa hän karsiutui pituushypyssä, mutta voitti seitsenottelussa EM-hopeaa uudella Alankomaiden-ennätyksellä 6423. Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa 2007 hän sijoittui viisiottelussa neljänneksi tuloksella 4801.

## Ennätykset
* 200 metrin juoksu: 24,22 (2006)
* 800 metrin juoksu: 2.11,97 (2006)
* 100 metrin aitajuoksu: 13,17 (2006)
* Korkeushyppy: 185 (2004)
* Pituushyppy: 664 (2007)
* Kuulantyöntö: 14,34 (2006)
* Keihäänheitto: 43,61 (2005)
* Seitsenottelu: 6423 (2006)

## Lähteet
Michael Nudelman

**Michael Nudelman** (‎, 30. kesäkuuta 1938 Kiova, Ukraina – 25. joulukuuta 2018 Kirjat Shmona, Israel) oli israelilainen Kadima-puoluetta edustava poliitikko. Hänet valittiin knessetiin ensimmäisen kerran 1996, Israel BaAliya -puolueen edustajana. Hänet valittiin uudelleen 2006 vaaleissa Kadiman listoilta.

## Lähteet
*Virallinen sivu
### Viitteet
Julian Bailey

**Julian Bailey** (s. 9. syyskuuta 1961 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen autourheilija. Hän osallistui urallaan yhteensä 20 Formula 1 -kilpailuun, joista seitsemässä selviytyi karsinnasta kilpailuun saavuttaen yhden MM-pisteen.

## Ura
### Formula Ford
Bailey aloitti uransa ajamalla 1980-luvulla Formula Ford -sarjoja. Hän voitti Townsend-Thoresenin, Formula Ford Festivalin ja BBC TV Grandstand Formula 2000 Trophy kilpailut.

### Formula 3 ja 3000
Rahoituksen puuttuessa Baileyn oli vaikeaa nousta isompiin sarjoihin. Hän siirtyi vuonna 1985 ajamaan Formula 3 ja vuonna 1987 Formula 3000 -sarjojen kilpailuja. Hän voitti yhden kilpailun Brands Hatchissä ja ajoi muutaman kerran palkintokorokkeelle.

### Formula 1
Bailey aloitti F1-uransa Tyrrell-tallissa kaudella 1988, jolloin hän osallistui kaikkiin 16 osakilpailuun. Parhaaksi saavutukseksi jäi Yhdysvaltain GP:ssä ajettu yhdeksäs sija.

Bailey palasi F1-radoille kaudeksi 1991. Tämä kausi jäi kuitenkin hänen uransa viimeiseksi &ndash; ja vain neljän kilpailun mittaiseksi. Bailey onnistui hankkimaan rahalla Lotukselta kuljettajanpaikan ja ajoi tallin autolla viimeisestä lähtöruudusta kuudenneksi San Marinon GP:ssa ja saavutti näin uransa ainoan MM-pisteen. Muissa kolmessa kilpailussa kyseisellä kaudella hänen kohtalonaan oli karsiutuminen ja rahoituksen loppuminen.

### Muut sarjat
F1-uran jälkeen Bailey on kilpaillut vakioautosarjoissa, kuten BTCC:ssä. Vuosina 1989-90, 1997 ja 2001-02 Bailey osallistui Le Mansin 24 tunnin ajoihin, joissa hän keskeytti joka kerta. Hän  siirtyi vuonna 1997 ajamaan FIA GT Championshipia ja vuonna 1998 Britannian GT:tä, joissa molemmissa hän voitti mestaruuden vuosina 1999 ja 2000.

## Liike-elämä
Kilpa-autoilun lopettamisen jälkeen Bailey osti William Bray -nimisen gastropubin Sherestä, Englannista.

## Julkisuus
Bailey on esiintynyt televisiossa Formula 1 -kommentaattorina ESPN Starilla ja esittänyt Stigiä Top Gear -auto-ohjelmassa.

## Muuta
Bailey on kilpa-ajaja Jack Clarken isäpuoli.

## Lähteet
Mahikeng

**Mahikeng** (vuoteen 1980 **Mafeking**) on Etelä-Afrikan Luoteismaakunnan hallinnollinen keskus. Mafikeng sijaitsee 1&nbsp;400 kilometriä Kapkaupungista koilliseen. Rautatietä pitkin sieltä on 790 kilometriä Zimbabwessa olevaan Bulawayon kaupunkiin. Idässä olevasta Johannesburgista on Mahikengiin linnuntietä 260 kilometriä. Kaupunki sijaitsee 24 kilometriä Botswanan etelärajasta etelään, ja Madibin kultakentät sijaitsevat 15 kilometriä kaupungista etelään. Vuonna 2001 kaupungissa oli 49&nbsp;300 asukasta. Vuonna 2007 kaupungissa on ilmoitettu olevan 250&nbsp;000 asukasta, joista 69&nbsp;000–75&nbsp;000 asuu kaupungin liikekeskuksessa.

## Historiaa

Mahikeng oli alkuaan barolong-heimon keskuspaikka. Kaupungin perustivat 1885 brittiläiset palkkasoturit, joille barolong-heimon päällikkö lahjoitti maata. Uudisasutus sai nimen Mahikeng, joka on setswanaa ja merkitsee kivistä paikkaa. Myöhemmin brittiläiset uudisasukkaat kirjoittivat nimen muotoon Mafeking.

Toisen buurisodan puhjettua 1899 Transvaalin armeija piiritti kaupungin. Piiritys kesti 217 päivää lokakuusta 1899 toukokuuhun 1900 ja teki kaupungin puolustusta johtaneesta Robert Baden-Powellista brittien kansallissankarin. Brittejä kuoli piirityksen aikana kaikkiaan 212 ja yli 600 haavoittui, buurien menetykset olivat huomattavasti suuremmat.

Mahikeng oli 1894–1965 Betšuanamaan protektoraatin pääkaupunki, vaikka se sijaitsi alueen rajojen ulkopuolella. Vuonna 1965 Gaboronesta tehtiin sen alueen pääkaupunki, josta myöhemmin tuli Botswana. Mahikeng toimi lyhyen ajan nimellisesti itsenäisen Bophuthatswanan bantustanin pääkaupunkina, ennen kuin 1970-luvulla uudeksi pääkaupungiksi tuli Mmabatho.
Ramokgwebana

**Ramokgwebana** on kylä Botswanan North-East Districtin hallintoalueen itärajalla, lähellä Zimbabwen rajaa. Boitswanan tilastokeskuksen mukaan kylässä ja sen kytkeytyvillä paikkakunnissa asui yhteensä 1&nbsp;565 ihmistä (2022). 

Kylä sijaitsee A1 valtatien varrella pääkaupunki Gaboronesta 506 kilometriä ja Francistownista 72 kilometriä pohjoiskoilliseen. Vuonna 2024 Botswanan valtio suunnitteli 640 kilometriä pitkän A1-valtatien muuttamista yksityisesti ylläpidetyksi ja maksulliseksi valtatieksi. Myös Francistownista Zimbabwen Bulawayoon kulkeva rautatie kulkee Ramokgwebanan varrella. Zimbabwen puolella naapuripaikkakuntana on Plumtree. 

## Lähteet
Poste Restante (albumi)

**Poste Restante** on vuonna 1978 julkaistu suomalaisen Paajasen esikoisalbumi. Albumin kappaleet äänitettiin syksyllä 1977 Finnvoxin studiolla. Vielä vuoden 1977 puolella albumilta julkaistiin single "80 lätkä / Poste Restante", ja itse albumi julkaistiin vuonna 1978. Levyn tuottamisesta vastasi Jarmo Jylhä ja sovituksista pääasiassa Bruno Korpela.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Aiheesta muualla
* Poste Restante discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Plumtree

**Plumtree** on kaupunki Matabelelandissa Zimbabwessa. Se sijaitsee lähellä Botswanan rajaa ja on paikallinen hallinnollinen keskus. Rautatie Bulawayosta Francistowniin Botswanaan ylittää rajan lähellä Plumtreetä. Kaupunki on perustettu 1897, ja siellä on viljamyllyjä ja tiiliteollisuutta. Kaupungissa on myös kasino.
Odo Tournailainen

**Odo Tournailainen** (*Odoardus*, myös *Odo Cambrailainen*) (1060–1113) oli benediktiinimunkki sekä skolastinen filosofi ja teologi. Hän oli kotoisin Orléansista.

Kaniikit kutsuivat Odon Tournaihin opettamaan vuonna 1087. Hän liittyi benediktiineihin vuonna 1095, jolloin hän siirtyi St. Martinin luostariin. Myöhemmin hänestä tuli luostarin apotti. Vuonna 1105 hänet valittiin Cambrain piispaksi, ja hänet vihittiin virkaan Reimsin kirkolliskokouksessa. Hän ei kuitenkaan voinut toimia koko aikaa virassa, koska kieltäytyi ottamasta investituuraa keisari Henrik IV:ltä. Tämän poika Henrik V kuitenkin palautti Cambrain piispanviran Odolle vuonna 1106.

Vuonna 1110 Odo ajettiin kuitenkin maanpakoon, koska ei ollut koskaan saanut ristiä ja sormusta keisarilta. Hän vetäytyi Anchinin luostariin lähelle Pecquencourtia, jossa hän kuoli saamatta enää piispanvirkaa itselleen.

Suurin osa Odon teoksista on kadonnut. Säilyneet voidaan löytää *[[Patrologia Latina]]sta* (osa 160). Näihin kuuluu ennen kaikkea teos *De peccato originali* (”Perisynnistä”). Odon universaalikiistaan liittynyt kanta oli käsiterealistinen. Hänen mukaansa esimerkiksi ihmissubstanssi on yksi. Kun uusi ihmislapsi syntyy, Jumala luo uuden ominaisuuden olemassa olevalle ihmissubstanssille; ei niin että loisi uuden ihmissubstanssin. Tämä selitti mm. perisynnin periytymisen ihmiskunnassa: ihmissubstanssi saastui syntiinlankeemuksessa, ja saastumisen tila välittyi jälkipolville (vrt. tradukianismi, jonka mukaan ihmissielu periytyy esi-isiltä).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Selebi-Pikwe

**Selebi-Pikwe** on kaivoskaupunki itäisessä Botswanassa Central Districtin alueella. Vuonna 2022 siellä oli 42&nbsp;488 asukasta. Nikkelikaivos aloitti toimintansa 1973 ja se on ollut siitä lähtien kaupungin tärkein työnantaja.

Alkuaan alueella oli kaksi pientä paikkakuntaa, Selebi ja Pikwe, joiden kallioperässä oli laaja tutkimaton kupari- ja nikkeliesiintymä. Maanalaiset rikkaudet tutkittiin 1960-luvulla. Kaivos ja pikkukaupunki rakennettiin metsään näiden kahden paikkakunnan väliin, ja alueelle annettiin yhdistelmänimi Selebi-Pikwe.

Seudun tärkein työnantaja on Bamangwato Concessions Ltd. -yhtiön (BCL) kaivos, jossa nikkoliittimalmia louhitaan useasta kaivoskuilusta ja avolouhoksesta. Se tarjoaa työtä 4200 hengelle. Malmi kuljetetaan kaivoksesta rautateitse sulatettavaksi. Hämmästyttävää kyllä kuljetuksessa käytettävät veturit ovat höyryvetureita, jotka on ostettu Zimbabwen (National Railways of Zimbabwe, NRZ) ja Etelä-Afrikan rautateiltä (South African Railway, SAR). Veturit aiotaan korvata dieselvetureilla 2015 jälkeen.

Kaivosyhtiö aiotaan pitää toiminnassa vuoteen 2010. Nikkelin korkea hinta saattaa aikaansaada toiminnan jatkumisen pidempäänkin. Ei kuitenkaan ole aivan varmaa avataanko uusia kaivoskuiluja, mutta nykyisistä kuiluista malmi on louhittu muutamassa vuodessa.

## Lähteet
Vilhelm Champeauxlainen

**Vilhelm Champeauxlainen** (, ) (n. 1070 – 18. tammikuuta 1121 Châlons-en-Champagne) oli ranskalainen skolastinen filosofi ja teologi.

## Elämäkerta

Vilhelm syntyi Champeaux'ssa lähellä Melunia. Opiskeltuaan Anselm Laonlaisen ja Roscellinuksen oppilaana hän opetti Notre Damen katedraalikoulussa. Hänestä tuli sen kaniikki vuonna 1103. Hänen tunnetuin oppilaansa on Pierre Abélard. Vuonna 1108 hän vetäytyi Pariisin St. Victorin luostariin ja jatkoi opettamista siellä. Myöhemmin hänestä tuli Châlons-en-Champagnen piispa, ja hän otti osaa investituurariitaan paavi Calixtus II:n tukijana. Vilhelm edusti tätä Moussonin konferenssissa.

Vilhelm kannatti universaalikiistassa äärimmäistä realismia, ja häntä voidaan pitää tällaisen kannan perustajana. Kannan mukaan universaalit ovat olemassa itsenäisenä ihmismielestä ja partikulaareista eli yksilöolioista riippumatta.

Vilhelmin ainoat painetut teokset ovat eukaristiaa koskeva katkelma osana Jean Mabillonin toimittamaa Bernhard Clairvauxlaisen teosten laitosta, sekä teokset *Moralia A brevi ala* ja *De Origine Animae* teoksessa E. Martnes, *Thesaurus novus Anecdotorum*, 1717, vol. 5. Viimeksi mainitussa hän katsoi, että kastamattomana kuolleet lapset joutuvat kadotukseen, koska puhdas sielu turmeltuu ruumiissa. Hän kannatti sielua koskevaa kreationismia, eli oppia, jonka mukaan Jumala luo uuden sielun erikseen jokaiselle ihmiselle.

Vilhelmiltä tunnetaan lisäksi joitakin katkelmia, joista merkittävin on *De Essentia Dei et de Substantia Dei*. Hänen nimiinsä on laitettu myös etiikkaa ja raamatuntulkintaa käsittelevä teos *Liber Sententiarum*.

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
* 
*
Irock

**Irock** on suomalaisen kitaristi-laulaja Ile Kallion debyyttialbumi sooloartistina. Se ilmestyi sekä Suomessa että Ruotsissa vuonna 1977. Albumilta julkaistiin samana vuonna *Cindy / Love Song* -single.

Re-masteroitu CD-versio albumista ilmestyi 31. lokakuuta 2007.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Ile Kallio, ellei toisin mainittu.

;A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

;B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Ile Kallio – laulu, kitara
* Maukka Siirala – bassokitara
* Make Luukkanen – rummut

### Vierailevat muusikot
* Pedro Hietanen – piano (kappale 8)
* Pekka Pöyry – saksofoni (kappaleet 2 ja 5)
* Tomi Parkkonen – lyömäsoittimet (kappaleet 5 ja 8)

### Tuotanto
* Richard Stanley – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
* Ile Kallio – tuottaja, design
* Hande Mertanen – tuottaja
* Ari Heinonen – design, valokuvat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Irock discogs.com -sivustolla
Maija Vilkkumaan diskografia

Tämä on suomalaisen laulaja-lauluntekijä **[[Maija Vilkkumaa]]n soolouran diskografia**. Hän on soolourallaan julkaissut seitsemän studioalbumia, kaksi kokoelmaa, EP:n ja livealbumin.

## Albumit

### Studioalbumit

### Livealbumit

### Kokoelmat

### EP:t

## Singlet

### 1990- ja 2000-luku

### 2010-luku

### 2020-luku

### Muut singlet

## Musiikkivideot
* 1999 – *Satumaa-tango* (ohjannut Janne Liljeblad)
* 2000 – *Tähti* (ohj. Numi Nummelin)
* 2001 – *Totuutta ja tehtävää* (ohj. Sami Aaltonen)
* 2001 – *Ingalsin Laura* (ohj. Aleksi Bardy)
* 2003 – *Ei* (ohj. Sami Aaltonen)
* 2005 – *Kesä* (ohj. Finn Andersson)
* 2006 – *Hei tie* (ohj. Pete Veijalainen)
* 2007 – *Saaressa* (ohj. Petri Ylönen)
* 2008 – *Suojatiellä* (ohj. Misko Iho)
* 2008 – *Luokkakokous* (ohj. Misko Iho)
* 2010 – *Lottovoitto* (ohj. Pete Veijalainen, Jukka Rouhuvirta)
* 2010 – *Kuuraiset puut* (ohj. Pete Eklund)
* 2010 – *Liperiin Nivalaan* (ohj. Pete Eklund)
* 2015 – *Lissu ja mä* (ohj. Sami Joensuu)
* 2015 – *Kissavideoita* (ohj. Aino Suni)
* 2017 – *Unisex* (ohj. Laura Haimila)
* 2019 – *Hei sisko* (elokuvasta *[[Teräsleidit]]*, ohj. Pamela Tola)
* 2022 – *Äidinmaa* (ohj. Emilia Hernesniemi)
* 2024 – *Kerro kerro kuvastin* (ohj. Emilia Hernesniemi)

## Muut kappaleet
* 2000 ”Leikin loppu” (*Hotelli Sointu – Viikon biisit, vol.&nbsp;1*)
* 2003 ”Laulu rakastamisen vaikeudesta” (*Takorautaa*)
* 2007 ”Oo hiljaa” (*[[Ipanapa 1]]*)
* 2007 ”Kerro terveiset lapsille” (*[[Melkein vieraissa – Tribuutti Leevi and the Leavingsille]]*)
* 2009 ”Satumaa” (*Lenni-Kalle Taipale*)
* 2009 ”Sairas karhunpoika” (*Lasten aarteita – Rakastetuimmat kehtolaulut ja iltasadut*)
* 2013 ”Pieni tytön tylleröinen” (*Kaikkien aikojen paras lastenlevy&nbsp;3*)

## Katso myös
* Luettelo Maija Vilkkumaan kappaleista

## Lähteet
Get Out

**Get Out** on suomalaisen kitaristi-laulaja Ile Kallion toinen sooloalbumi. Se ilmestyi sekä Suomessa että Ruotsissa vuonna 1980.

Vuonna 2001 Warner Music julkaisi albumista remasteroidun version.

## Kappaleet
;A-puoli
#
#
#
#
#
#

;B-puoli
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Ile Kallio – laulu, kitara
* Heikki "Häkä" Virtanen – bassokitara
* Vesa Aaltonen – rummut

### Vierailevat muusikot
* Mr X (Richard Stanley) – laulu (kappaleet 2 ja 8)
* Pedro Hietanen – kosketinsoitin
* Rauno Lehtinen – saksofoni
* Maarit – taustalaulu
* Pave Maijanen – taustalaulu

### Tuotanto
* Ile Kallio – tuottaja, kansikuva
* Richard Stanley – tuottaja
* Iain Churches – äänittäjä
* Markus Vikstedt – äänittäjä
* Moonshine – kansikuva
* Veijo Aulio – valokuvat
* Mika Jussila – remasteroija

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Get Out discogs.com -sivustolla
Vincent Delerm

**Vincent Delerm** (s. 31. elokuuta 1976 Évreux, Ranska) on ranskalainen muusikko. Hän on kirjailija Philippe Delermin poika. Delerm tunnetaan humoristisista ja leikittelevistä sanoituksistaan ja kepeistä pianolla säestämistään pop-melodioista. 

## Diskografia

* *Vincent Delerm* (2002)
* *Kensington Square* (2004)
* *Les Piqûres d'araignée* (2006)
* *Quinze Chansons* (2008)

## Aiheesta muualla
* Delerm levy-yhtiönsä sivuilla
M22 Locust

**Light tank M22** eli **Locust** oli Yhdysvaltalainen kevyt panssarivaunu toisessa maailmansodassa. Se oli pienin Yhdysvalloissa valmistettu panssarivaunu. Vaunu suunniteltiin maahanlaskujoukoille ja siksi sitä voitiin kuljettaa Hamilcar-liitokoneessa. Sitä voitiin myös kuljettaa C-54 Skymasterissa, muttei kokonaisena. Toisen maailmansodan aikana sitä käytettiin vain kerran, kun pientä määrää brittiläiselle 6. laskuvarjodivisioonalle kuuluneita Locusteja käytettiin Reinjoen ylityksessä. Sodan jälkeen Locusteja myytiin Egyptille, joka käytti niitä Israelin itsenäisyyssodassa ja poisti ne käytöstä vuonna 1956. Israel sai muutaman vaunun sotasaaliiksi ja poisti ne käytöstä vuonna 1952.

1&nbsp;900 Locustia tilattiin, joista 830 rakennettiin.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
Echoes, Silence, Patience & Grace

**Echoes, Silence, Patience & Grace** on Foo Fightersin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 25. syyskuuta 2007. Albumin on tuottanut Gil Norton, joka oli viimeksi mukana yhtyeen toisella albumilla, *[[The Colour and the Shape]]lla*.

Albumi ylsi Britannian albumilistan ykköseksi myytyään ensimmäisellä viikollaan 135&nbsp;685 kopiota. Albumi myi platinaa ensimmäisellä viikollaan Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Yhdysvalloissa se ylsi Billboard 200 -albumilistalla sijalle 3 myytyään 168&nbsp;668 kopiota ensimmäisellä viikollaan. Se on sittemmin myynyt kultaa Yhdysvalloissa, ja myynyt 1&nbsp;416&nbsp;000 kopiota maailmanlaajuisesti. Suomessa albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.

## Kappaleet

## Listasijoitukset
### Albumi

### Singlet

## Tekijät
### Foo Fighters
* Dave Grohl – laulu, rytmikitara, piano kappaleissa "Summer's End", "Statues" ja "Home"
* Taylor Hawkins – rummut, piano kappaleessa "Summer's End"', taustalaulu
* Nate Mendel – basso
* Chris Shifflet – kitara

### Vierailevat muusikot
* Drew Hester – lyömäsoittimet kappaleissa "Come Alive", "Let It Die", "Cheer Up Boys (Your Make Up Is Running)", "Long Road to Ruin" ja "Summer's End"
* Rami Jaffee – koskettimet kappaleissa "Let It Die", "Erase/Replace", "Long Road to Ruin", "Come Alive" and "But, Honestly", harmonikka kappaleessa "Statues"
* Brantley Kearns Jr. – viulu kappaleessa "Statues"
* Kaki King – kitara kappaleessa "Ballad of the Beaconfield Miners"
* Pat Smear – kitara kappaleessa "Let It Die"
* Kielisoittimet: The Section Quartet

### Tuotanto
* Gil Norton – tuottaja
* Adrian Bushby – tekniikka
* John Lousteau – tekniikan avustaja
* Rich Costley – miksaaja
* Claudius Mittendorfer – avustava miksaaja
* Brian Gardner – masterointi

### Kansitaide
* Don Clark – design ja suunnittelu
* Laura Kleinhenz – valokuvaus
* Ben Watts – valokuvaus

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Entertainment Weekly: A
* Imperiumi: 7½/10
* Metacritic: 71/100
* Robert Christgau: B
* Soundi: 
* V2.fi: 

## Lähteet
Palanderin talo

**Palanderin talo** voi tarkoittaa seuraavia rakennuksia:

*Palanderin talo Hämeenlinnassa
*Palanderin talo Tampereella.
Palapye

**Palapye** on Botswanassa oleva suurehko kaupunki, joka sijaitsee Francistownin ja Gaboronen puolivälissä. Vuosien varrella kaupungin sijainti on tehnyt siitä sopivan pysähdyspaikan eteläisen Afrikan tärkeän pohjois–etelä-suuntaisen rautatien ja maantien varrella.

Vuonna 1997 Palapyen sanottiin olevan Afrikan nopeimmin kasvava kylä, jonka suunniteltiin kasvattavan väestönsä kolmestakymmenestä tuhannesta sataan kahdeksaankymmeneen tuhanteen. Vuoden 2022 väestönlaskun mukaan asukkaita oli 52&nbsp;636. Vuonna 2011 kaupungissa oli noin 37&nbsp;000 asukasta. Vuosina 2001–2011 väestö kasvoi 3,54 prosenttia vuodessa.

Palapyessa on myös pieni lentokenttä ja Morupule Collieryn hiilikaivos, josta saadaan tarvittava hiili Morupulen voimalaan, joka on Botswanan tärkein sähköntuottaja. Voimalassa on ryhdytty laajennustoimiin sen tuotannon lisäämiseksi yritettäessä vastata maan kasvavaan sähkönkulutukseen. Rakennustyöt alkavat 2008. 

 
Palapyessa toimii Lotsane Senior Secondary School, joka on hallituksen koulu, sekä useita muita ala-asteita ja peruskouluja. Kaupungissa on myös useita yksityiskouluja palvelemassa muuta opetusta. Paikkakunnalle perustettiin Botswanan kansainvälinen tiede- ja teknologiayliopisto (BIUST) vuonna 2005.

Palapyen lähellä on useita tunnettuja matkailunähtävyyksiä. Khama Rhinon eläinten suojelualue on ehkä parhaiten tunnettu. Se sijaitsee 40 kilometrin päässä Palapyesta. Alueella suojellaan sarvikuonoja. Siellä elää sekä isosarvikuonoja että pensassarvikuonoja, 30 muuta maaeläinlajia ja yli 230 lintulajia.

Tswapongin kukkuloilla on myös monia historiallisesti tärkeitä alueita. Sitä on ehdotettu Unescon maailmanperintökohteeksi. Samoin lähellä on mystinen Moremi Gorge, jossa on jatkuvasti vettä tuottavia lähteitä.

Noin 20 kilometriä Palapyesta kaakkoon, lähellä Malakan kylää, on Phalatswen jäänteet, joita kutsutaan myös nimellä Old Palapye. Alueella asui bamangwatoiksi kutsuttuja ihmisiä, joita hallitsi 1889–1902 Khama III.

## Lähteet
Monica Hargrove

**Monica Hargrove** (s. 30. joulukuuta 1982) on yhdysvaltalainen 400 metrin juoksija.

Hargrove oli Moskovan sisäratojen MM-kisoissa 2006 mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti MM-hopeaa 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Hän sijoittui kahdeksanneksi . Hän juoksi alkuerissä Yhdysvaltojen viestijoukkueessa, joka voitti lopulta kultaa Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014.

## Ennätykset
Lähteet: IAAF, Tilastopaja
* 200 metrin juoksu: 23,17 (2010)
* 400 metrin juoksu: 50,39 (2009)

## Lähteet
Harold Hardwick

**Harold Hampton Hardwick** (14. joulukuuta 1888 &ndash; 22. helmikuuta 1959) oli australialainen uimari. Hän voitti olympiakultaa 4x200&nbsp;m vapaauintiviestissä Tukholman olympialaisissa v. 1912. Samoissa kilpailuissa hän saavutti henkilökohtaisen mitalin sekä 400 m että 1500 m vapaauinnissa. Hän oli myös ammattilaisnyrkkeilijä ja saavutti everstin arvon Australian ilmavoimissa. 

Hardwick syntyi Sydneyssä ja aloitti uintiuransa 11-vuotiaana. Vuonna 1909 hän sijoittui toiseksi Australaasian mestaruuskilpailuiden 100 jaardin (91 m) ja 880 jaardin (805 m) matkalla. Vuonna 1911 hän voitti  220 jaardin (201 m) ja 880 jaardin vapaauintimatkat. Seuraavana vuonna järjestetyissä olympialaisissa hän voitti Australaasian joukkueessa (Australia ja Uusi-Seelanti lähettivät kilpailuihin yhteisen joukkueen) yhteensä kolme mitalia. Hän ei kilpaillut nyrkkeilyssä, koska nyrkkeily ei ollut kilpailuohjelmassa.

Hardwick karsiutui 100&nbsp;m vapaauinnissa välierävaiheessa. 400 metrin matkalla hän voitti alkueränsä ja välieränsä, mutta jäi kolmanneksi ajalla 5.31,2. 1500 metrin vapaauinnissa hän myös voitti sekä alku- että välieränsä, mutta jäi jälleen kolmanneksi ajalla 23.15,4. Kultamitalin hän sai 4x200&nbsp;m vapaauintiviestistä. Joukkue voitti viestin uudella maailmanennätysajalla 10.11,2.

Palattuaan olympialaisten jälkeen Australiaan, Hardwick lopetti kansainvälisen uintiuransa ja aloitti lainelautailun ja voitti kansallisen mestaruuden. Vuonna 1915 hän ryhtyi ammattilaisnyrkkeilijäksi ja voitti Australian mestaruuden.

Hardwick kuoli 22. helmikuuta 1959 Ruschutters Bayssä.

## Lähteet
Kirill Borichev

**Kiril Borichev** (s. 1989 Petroskoi) on suomalainen lentopalloilija, joka on edustanut lentopallon Mestaruusliigassa Raision Loimua kaudesta 2013-2014 alkaen. Borichev on yleispelaaja ja mittaa hänellä on 193 cm.

Borichev on Vaasan Kiiston kasvatteja. Kaudella 2006&ndash;2007 hän pelasi uransa ensimmäisen kauden SM-liigassa. Peliaikaa ei kuitenkaan tullut kovin paljoa vasta 17-vuotiaalle nuorukaiselle. SM-liigan lisäksi Borichev pelasi Vaasan Kiiston 2-sarjajoukkueessa hyvällä menestyksellä. Hän oli joukkueensa kapteeni sekä tärkeä lenkki koko kauden ajan. Kausi päättyi lopulta 2-sarjan mestaruuteen ja nousuun 1-sarjaan. 

Vuonna 2008 Borichev siirtyi veljensä Dmitrin tavoin Keski-Savon Paterin joukkueeseen. Tämän kauden jälkeen Paterin liigapaikka siirtyi Savonlinnaan Saimaa Volleylle, jonne myös Borichev siirtyi pelaamaan. Kauden aikana hän pelasi myös Enonkosken Pyrinnön joukkueessa 1-sarjaa.  Kaudet 2010-2013 Borichev pelasi I-sarjassa Vaasan Kiiston riveissä.

Kaudeksi 2013-2014 Borichev teki paluun Mestaruusliigaan Raision Loimun riveissä, jossa hän on pelannut siitä lähtien. Uusin sopimus kattaa ainakin vielä kauden 2015-2016.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Esittely Saimaa Volleyn sivuilla
Pasi Tiermas

**Pasi Tiermas** (s. 13. lokakuuta 1978) on suomalainen lentopalloilija, joka edustaa 1-sarjassa pelaavaa PuMa-Volleytä. Pelipaikaltaan Tiermas on libero. Tiermas on pelannut seitsemän kautta Mestaruusliigaa edustaen Perungan Poikia, Vammalan Lentopalloa, Vaasan Kiistoa, Korson Vetoa, Muuramen Lentopalloa ja LiigaSärkiä. Tiermas on myös pelannut kauden Kyproksen pääsarjatasolla APOEL Nicosiassa.

## Lähteet
Sotapojan heilat

**Sotapojan heilat** on Aarne Tarkaksen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen sotilasfarssi vuodelta 1958.

## Juoni

Elokuva alkaa ja päättyy alokkaiden simputuskohtauksella. Jälkimmäisellä kerralla siitä pitävät huolen uudet ryhmänjohtajat, jotka elokuvan alussa olivat itse simputettavia alokkaita. 

Alokas Esko Puustisella (Pöysti) on sata kirjeystävää, tällä hän varmistaa saavansa päivittäin postia kasarmille. Hän on myös kertonut jokaiselle syntymäajakseen eri päivän ja saa näin kirjeystäviltään päivittäin syntymäpäiväkakkua. Alokastoverit Kervinen ja Toivo päättävät tehdä Puustiselle jäynän ja kutsuvat kaikki kirjeystävät yhtä aikaa varuskuntaan häntä tapaamaan. Myös toinen elokuvan päähenkilöistä, Tommi Rinteen esittämä alokas Matti Kervinen, joutuu kiipeliin. Palatessaan puntikselta hän menettää vaatteensa uituaan ensin salmen ylitse varuskunta-alueelle ja pudottettuaan kiireessä vaatemytyn rannalle, josta kiertovartio ne ottaa talteen. Pohtiessaan, miten selvityisi tilanteesta, Kervinen kohtaa kirjeystäviään metsään pakosalle lähteneen Puustisen. Kervinen tunnustaa osallisuutensa jäynään, mutta Puustinen ei kanna kaunaa, sillä hän oli jo ollut aikeissa lopettaa kirjeenvaihtotouhut.

## Näyttelijät

## Julkaisu

Ensi-ilta oli Helsingissä 15. elokuuta 1958 Rexissä ja Tuulensuussa. Elokuva oli viimeinen Fennada-Filmin seitsemän sotilasfarssin sarjasta. Sarja päättyi, vaikka *Sotapojan heilat* oli vuoden 1958 kolmanneksi katsotuin kotimainen elokuva. Aarne Tarkas kyllä tarjosi Fennadalle *[[Vatsa sisään, rinta ulos!]]* -käsikirjoitusta seuraavana keväänä, mutta Fennadan johtaja Mauno Mäkelä torjui sen. Suomen Filmiteollisuus sen sijaan tarttui tarjoukseen, Tarkaksen ohjaamana siitä tuli vuoden 1959 paras yleisömenestys. *Sotapojan heilat* julkaistiin vuonna 2004 neljän elokuvan dvd:nä *Fennadan sotaelokuvat*.

## Vastaanotto

Monissa aikalaisarvioissa elokuvan vastaanotto oli suopea, vaikka lajityyppiin yleisesti suhtauduttiin varauksella. Ossi Kastell (*Kauppalehti*) kirjoitti: ”Suomalaiseksi sotilasfarssiksi Sotapojan heilat on harvinaisen luonteva, leveän kasarmihuumorin kyllästämä elokuva”. 

Toiset kuitenkin suhtautuivat kriittisesti, ja elokuva nähtiin vain armeijan propagandavälineenä, kuten Modest Savtschenko (*Kansan Uutiset*), joka epäili, että sotilasfarssien perimmäinen tarkoitus ”on – – nuorisomme totuttaminen ajatukseen, että sotapalvelus on loppujen lopuksi aika hauska velvollisuus”. Heikki Eteläpää (*Ilta-Sanomat*) piti elokuvan moraalista viestiä kyseenalaisena: ”Ns. moraaliltaan *Sotapojan heilat* haiskahtaa vähän kyseenalaiselta, se tuntuu tahtovan sanoa, että AUK:ssa mukavan lupsakoistakin sotamiehistä tulee järjestään mitä kostonhaluisimpia ja pikkumaisimpia korpraaleja.”

Kriitikko Arto Pajukallion mukaan elokuva tuuletti sotilasfarssin lajityyppiä. Sitä on luonnehdittu myös suomalaiseksi sotilasfarssiksi hauskimmillaan. Hyvien näyttelijöiden lisäksi myös käsikirjoituksessa on yllättävää nokkeluutta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yle Areena: Sotapojan heilat.
Sukulaissana

Kielitieteessä **sukulaissanat** ovat sanoja, joilla on sama etymologinen alkuperä. Esimerkiksi suomen *pesä*, unkarin *fészek* ja nenetsin *pyidya* ovat keskenään sukulaissanoja uralilaisen kantakielen kautta.

Sukulaissanat eivät välttämättä muistuta toisiaan niin paljon, että ne olisivat sukukielten puhujille tunnistettavia. Sukulaissanat erottaa kuitenkin lainasanoista se, että sukulaissanoilla on yhteinen kantamuoto, josta on muissakin sanoissa havaittujen säännöllisten äänteenmuutosten kautta kehittynyt kunkin tytärkielen sana. Esimerkiksi unkarin sana *fészek* alkaa [f]-ääntellä, ja tämä äännelaki koskee kaikkia unkarin sanoja, joiden kantamuoto alkoi äänteellä [p].

Sukulaissanojen semanttinen sisältö saattaa vaihdella huomattavasti. Eräs esimerkki on englannin sana *black* "musta", jolla on venäjän kielessä sukulaissana белый (belyj) "valkoinen" ja jotka ovat kummatkin peräisin indoeurooppalaisen kantakielen sanasta **bhel* "palaa, hohtaa". Germaanisessa kantakielessä sana esiintyy muodossa **blakaz* "roihunnut", joka viittaa mustaan puuhiileen.

## Katso myös
*Lainasanat
*Vierassanat eli n.s. sivistyssanat
*Kielikunnat

## Lähteet
Kauttuan paperitehdas

**Kauttuan paperitehdas** on Eurassa sijaitseva paperitehdas. Sen omistaa japanilaiseen Nippon Paper Industriesiin kuuluva Jujo Thermal. Aiemmin koko tehdas oli Ahlströmin omistuksessa ja vuoteen 2015 saakka Ahlstrom Tampere Oy:llä oli Kauttuan paperitehtaalla yksi paperikone ja Jujo Thermal Oy:llä kaksi paperikonetta. Ahlstromin paperikone suljettiin juhannusviikolla 2015. Kauttuan paperitehtaan tuotantokapasiteetti on yhteensä noin 82 000 tonnia erikoispapereita. Tehtaalla työskentelee yhteensä noin 309 henkilöä. Työntekijöitä edustaa Paperiliiton Kauttuan osasto n:o 7 r.y.

## Tehtaan paperikoneet

Pääraaka-aineena valmistettavissa papereissa on koivu- ja mäntysellu. Vuosina 1951–1953 tehtaassa valmistettiin myös wc-paperia.

### Nykyiset

### Entiset

## Historia
Paperinvalmistus Kauttualla alkoi vuonna 1907. Tiilisen tehdasrakennuksen suunnitteli porilainen arkkitehtitoimisto Fagerholm & Nordman.

Paperitehdas teki laajaa yhteistyötä Ahlströmin omistaman Euran Paperi -nimisen jalostustehtaan kanssa. Eräs jalostustehtaan tärkeimmistä tuotteista oli Neuvostoliittoon toimitettu vahattu karamellipaperi, jonka raakapaperi tehtiin Kauttuan paperitehtaalla. Karamellipaperin valmistus paperitehtaalla aloitettiin vuonna 1944 ja loppui, kun PK3 tuhoutui vuonna 1995. 
Taidepainopaperi Kaubelart oli Suomen ensimmäinen päällystetty kiiltävä paperi, josta tuli myöhemmin hyvän laadun standardi päällystetyille papereille. Lämpöherkän paperin tuottajana Kauttuan paperitehdas on ainoa tuotantolaitos Pohjoismaissa. 
Tehtaille on myös rautatieyhteys, mutta viennin päätyttyä Neuvostoliittoon rautatiekuljetukset on lopetettu ja osa rataa purettu.

## Merkittäviä vuosilukuja

* 1907 Ensimmäinen paperikone
* 1917 Sanomalehtipaperin tuotanto alkoi (myös pakkaus-, kirjoitus-, ja painopaperit)
* 1933 Käärepaperin tuotanto alkoi
* 1937 Paperinjalostus alkoi
* 1965 Päällystetty taidepainopaperi (Kaubelart) Beloit-Italian valmistamalla päällystyskoneella (PÄK1)
* 1972 Hiilivapaat kopiopaperit (A-COPY  PÄK2 työleveys 1600 mm)) 
* 1972 Prosessinohjaustietokone IBM 1800 'TIKO'
* 1985 Tarrapaperi
* 1990 Lämpöherkkä paperi. PÄK1 modifioitiin tuottamaan myös lämpöherkkää paperia
* 1992 Jujo Thermal Oy perustettiin (omistajat Ahlstrom Oyj, Nippon Paper Industries, Mitsui & Co)
* 1995 PK3 tuhoutui ja karamellipaperin tuotanto loppui. PK3 suljetaan.
* 2005 Paperikone PK1 ja tehdasrakennus siirtyi Jujo Thermal Oy:lle
* 2006 Uusi päällystyskone rakennettiin PÄK1n paikalle (CM4)
* 2007 Paperitehdas 100 vuotta, Jujo Thermal 15 vuotta
* 2013 Ahlstrom myy Jujo Thermal Oy:n kokonaan japanilaiselle Nippon Paper Industries-yhtiölle
* 2015 PK4 suljetaan

## Katso myös
* Suomen paperiteollisuus

## Lähteet
* Ahlstrom Oyj
* Ahlstrom Oyj
* Jujo Thermal Oy
* Kauttuan tehtaitten museo 
* Nykänen, Panu & Paulapuro, Hannu (2005) Telan ympäri - Vuosisata suomalaista paperikone- ja paperinvalmistustekniikkaa. Tekniikan Historian Seura THS ry. Helsinki

### Viitteet
Kenjirō Tsuda

**Kenjirō Tsuda** () (s. 11. kesäkuuta 1973 Osaka) on japanilainen ääninäyttelijä. Hän o tehnytn äänirooleja Sadaharu Inuina *The Prince of Tennis* animessa sekä Seto Kaibana *[[Yu-Gi-Oh! Duel Monsters]]issa*.

## Animesarjat
*Air – Keisuke Tachibana
*Air Gear – Spitfire
*Ashita no Nadja – Harvey Livingston
*Capeta – Kei Kajiwara
*Salapoliisi Conan – Kiritani
*Free! Iwatobi Swim Club - Seijuro Mikoshiba
*Ginyuu Mokushiroku Meine Liebe wieder – Elmunt
*Glass Fleet – Cleo Aiolos Corbeille de Veil
*Glass Mask – Chairman
*H2 – Atsushi Noda
*Katekyo Hitman Reborn! – Lambo (*aikuinen*)
*Kekkaishi – Byaku
*Lemon Angel Project – Masami Kudou
*Lovely Complex – Ryouji Suzuki; radio announcer
*Naruto – Emon
*One piece – Vinsmoke Yonji
*Rurouni Kenshin – Toramaru
*Saint October – Kurtz
*Speed Grapher – Niihari
*Sugar Sugar Rune – Rock'n Lovin
*The Prince of Tennis – Sadaharu Inui
*Yu-Gi-Oh! GX – Kaibaman; Seto Kaiba (*jaksot 35, 62*)
*Yu-Gi-Oh! Duel Monsters – Seto Kaiba, Priest Seto
*Zoids Genesis – Seijuurou

## Lähteet
Ahlen

**Ahlen** on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Sitä rajaavat Sendenhorst, Ennigerloh, Beckum, Lippetal, Hamm ja Drensteinfurt. Kaupunki kuuluu Münsterin hallintopiiriin ja Warendorfin piirikuntaan. Vuoden 2021 lopussa siellä oli 53&nbsp;348 asukasta Sen pinta-ala on 123,1 neliökilometriä ja asukastiheys 433 as./km².

## Historia
Nykyisen Ahlenin paikalla on sijainnut aikoinaan saksien asutus. Varhaisin maininta alueesta historiallisissa lähteissä sijoittuu vuoden 850 tienoille, jolloin asutus tunnettiin nimellä *Villa Alna*. Siitä kasvoi 1200-luvulle tultaessa kaupunki. Ahlen mainittiin kaupunkina ensimmäisen kerran vuonna 1224, ja kaupunginmuuri pystytettiin vuonna 1271. Kaupunki kuului Hansaliittoon. Kaupunginmuurin purkaminen käynnistyi vuonna 1765 ja vuoteen 1929 mennessä viimeisetkin osat muurista katosivat.

Ahlen joutui hävitykseen kohteeksi kolmikymmenvuotisessa sodassa vuosina 1618–1648. Kaupunkia ja sen asukkaita turmeli myös rutto. Vuosien 1480, 1686 ja 1744 suuret tulipalot saivat aikaan huomattavaa hävitystä kaupungissa, ja se ajautui syvään taantumukseen. Vuonna 1847 kaupunki lähti jälleen kasvamaan uuden rautatieyhteyden avauduttua, ja siitä muodostui vahva teollisuuskaupunki.

Kaupunkia pommitettiin toisessa maailmansodassa siellä sijainneen merkittävän hiilikaivoksen vuoksi.

## Ystävyyskaupungit
Ahlenilla on neljä ystävyyskaupunkia:
*Tempelhof-Schöneberg, Saksa
*Differdange, Luxemburg
*Penzberg, Saksa
*Teltow, Saksa

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin verkkosivut
Mario Lessard

**Mario Lessard** (s. 25. kesäkuuta 1954 East Broughton, Quebec) on entinen kanadalainen jääkiekkomaalivahti.

Lessard aloitti National Hockey League -uransa Los Angeles Kingsissa 1978. Hän edustikin seuraa läpi ammattilaisuransa. Viimeiseksi kaudeksi muodostui 1983–1984.

## Saavutuksia
*  1981.
Hi5

**Hi5** on internetsivusto, jonka on perustanut Ramu Yalamanchi vuonna 2003. Hi5:ssä käyttäjät tekevät oman profiilin, jossa voi kertoa tietoja itsestään, kuten iän ja kotikaupungin sekä mielenkiinnon kohteita. Käyttäjä voi ladata kuvia ja tehdä kokonaisia kuva-albumeja sekä laittaa mp3-soittimen profiilisivulleen. Hi5:een voi ladata omia videoita ja katsella toisten videoita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hi5
M/S Svea Corona

**M/S Svea Corona** oli Silja Linen tilaama autolautta, joka oli Suomen ja Ruotsin välisessä liikenteessä vuosina 1975–1984 sekä sen jälkeen risteilyliikenteessä ulkomaalaisissa yhtiöissä.

## Historia
*Svea Corona* oli yksi niistä aluksista, jotka Silja Linen osakasvarustamot (Bore, Svea ja SHO) tilasivat Ranskasta. Muita olivat *[[M/S Jupiter|Wellamo]]* ja *[[M/S Wasa Queen|Bore Star]]*.. Alus laskettiin vesille heinäkuussa 1974 ja kastettiin toukokuussa 1975 *Svea Corona*ksi, jonka jälkeen se luovutettiin Svea-varustamolle. Alus asetettiin Helsinki–Tukholma -reitille. Syyskuussa 1977 *Svea Corona* siirrettiin Turku–Maarianhamina–Tukholma -reitille. Tämän jälkeen alus vuorotteli näillä reiteillä.

Vuonna 1982 laivalta irtisanottiin 21 suomalaista työntekijää huonon ruotsin kielen taidon vuoksi. Maaliskuussa 1983 henkilökunta luvattiin ottaa takaisin töihin, jos nämä suorittavat ruotsin kielikurssin. Irtisanomisesta noussutta riitaa alettiin käsitellä Ruotsin työtuomioistuimessa kesäkuussa 1983.

*Svea Corona* ajoi viimeisen vuoronsa Suomen ja Ruotsin välisessä liikenteessä helmikuussa 1984, jonka jälkeen se muutettiin Oskarshamnin telakalla *Sundancer*-nimiseksi risteilyalukseksi asetettavaksi Yhdysvaltain länsirannikolle.

Heinäkuussa 1984 alukselle tapahtunut pohjakosketus vaurioitti alusta niin pahoin, että aluksen korjaaminen katsottiin kannattamattomaksi. Joulukuussa 1984 alus myytiin Epirotiki S.S. Nav Co -yhtiölle. Vuonna 1985 alus kunnostettiin kreikkalaisella telakalla, minkä jälkeen se asetettiin risteilemään Välimerellä nimellä *Pegasus*.

Syyskuussa 1991 alus hinattiin Kreikkaan odottamaan uutta ostajaa. Alus myytiin marraskuussa 1994 Strintzis Linelle, joka nimesi sen *Ionan Expressiksi*. Strintzis Line myi aluksen vuonna 1995 Turkkiin romutettavaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Valkeat laivat
*
Tänä yönä (Ile Kallion albumi)

**Tänä yönä** on suomalaisen kitaristi-laulaja Ile Kallion neljäs, ja ensimmäinen suomenkielinen sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 1986.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Ile Kallio – kitara, laulu
* Harri Merilahti – basso
* Keimo Hirvonen – rummut
* Antti Murto – koskettimet
* Kari Kuusamo – piano, urut
* Rele Kosunen – taustalaulu
* Miri Miettinen – rummut (kappale "Tyhjä huone")
* Janne Louhivuori – kitarasoolo (kappale "Aaveiden Baari"), mandoliini, taustameteli
* Elena Heiska – laulu (kappale "Tyhjä huone")

### Tuotanto
* Janne Louhivuori – tuottaja
* Ile Kallio – tuottaja
* Dan Tigerstedt – äänittäjä, miksaaja
* Seppo Hagfors – kuvat
* Juha Toivanen – kansikuva

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* iTunes
Graham Oliver

**Graham Oliver** (s. 6. kesäkuuta 1952, Mesbourissa, Etelä-Yorkshiressä) on englantilainen kitaristi.

## Ura

Graham Oliver soitti heavy metal -yhtye Saxonissa vuodesta 1977 vuoteen 1994. Lähdettyään yhtyeestä hän palautti Saxonin entisen basistin Steve Dawsonin ja rumpalin Pete Gillin kanssa Son of a Bitch -yhtyeen, joka oli alun perin Saxonin alkuperäinen nimi. Son of a Bitch (lyhenteellä SOAB) julkaisi vähälle huomiolle jääneen *Victim You* albumin, jossa lauloi Thunderheadin Ted Bullet.

Bullet lähti pian yhtyeestä ja samoin Gill ensimmäisen albumin julkaisun jälkeen. Uudeksi laulajaksi tuli John Ward ja rumpaliksi myös Saxonissa soittanut Nigel Durham. Oliver ja Dawson muuttivat yhtyeen nimen Oliver-Dawson Saxoniksi ja jatkoivat live-esiintymisiä. He soittivat Oliver-Dawson Saxon nimen alla kunnes Saxonin laulaja Biff Byford kielsi nimen lakiasioiden perusteella.

Graham Oliver on julkaissut myös sooloalbumin *End Of An Era*. Levyn kappaleista viisi on kirjoittanut indie rock -yhtye Bullrush, jossa Grahamin poika Paul Oliver soittaa rumpuja.

Nykyisin Graham Oliver soittaa brittibändi Tempestissä.

## Diskografia

### Saxon
#### Studioalbumit
* (1979) *[[Saxon (albumi)|Saxon]]*
* (1980) *[[Wheels of Steel]]*
* (1980) *[[Strong Arm of the Law]]*
* (1981) *[[Denim and Leather]]*
* (1983) *[[Power and the Glory]]*
* (1984) *[[Crusader (albumi)|Crusader]]*
* (1985) *[[Innocence Is No Excuse]]*
* (1986) *[[Rock the Nations]]*
* (1988) *[[Destiny (Saxonin albumi)|Destiny]]*
* (1990) *[[Solid Ball of Rock]]*
* (1992) *[[Forever Free]]*
* (1995) *[[Dogs of War]]*

#### Livealbumit
* (1982) *[[The Eagle Has Landed]]*
* (1989) *[[Rock 'n' Roll Gypsies]]* 
* (1990) *[[Greatest Hits Live]]*
* (1999) *[[BBC Sessions (Saxon)|BBC Sessions]]*
* (2000) *[[Live at Donnington 1980]]*

### Son of a Bitch
* (1996) *Victim You*

### Oliver / Dawson Saxon
* (2000) *Re://Landed* 
* (2003) *It's Alive* 
* (2003) *The Second Wave: 25 Years of NWOBHM* 

### Tempest
(2006) *[[Goodbye to Yesterday]]*

### Solo
(2001) *End Of An Era*

## Aiheesta muualla

* Oliver/Dawson Saxon Myspace sivu
* Oliver/Dawson Saxon sivu
Fritz Randow

**Fritz Randow** (s. 6. elokuuta 1952) on saksalainen rumpali. Hän on soittanut muun muassa rock ja heavy metal -yhtyeissä kuten Eloy, Victory, Sinner, Jane  ja Saxon.

Randow aloitti rumpujen soittamisen 13-vuotiaana, 14–17-vuotiaana hän soitti eri coveryhtyeissä. Hän soittii Eloyn kolmella albumilla vuosina 1971-1976 ja kolmella muulla vuosina 1981-1984. Vuosina 1976-1979 hän soitti kolmella levyllä yhtyeessä Epitaph. Victoryn mukana hän oli kolmella Yhdysvaltojen kiertueella ja lukuisilla Euroopan kiertueilla sekä levytti heidän kanssaan yhdeksän levyä. 

Sinnerissä hän on soittanut neljällä levyllä vuosina 1995-1998 ja 2001-2005. Saxonissa hän oli rumpalina vuosina 1998-2004 tehden heidän kanssaan neljä levyä.

## Diskografia

### Eloy

**[[Inside]]* (1973)
**[[Floating]]* (1974)
**[[Power and the Passion]]* (1975)
**[[Time to Turn]]* (1982)
**[[Performance (albumi)|Performance]]* (1983)
**[[Metromania]]* (1984)

### Victory
**Victory* (1985)
**Don't Get Mad... Get Even* (1986)
**Hungry Hearts* (1987)
**Culture Killed The Native* (1989)
**Temples Of Gold* (1990)
**You Bought It - You Name It* (1992)
**Liveline* (Live) (1994)
**Instinct* (2003)
**Fuel To The Fire* (rerecorded songs) (2006)

### Sinner
**Respect* (1994)
**Bottom Line* (1995)
**Judgement Day* (1997)
**The Nature Of Evil* (1998)

### Saxon
**[[Metalhead (albumi)|Metalhead]]* (1999)
**[[Killing Ground]]* (2001)
**[[Heavy Metal Thunder]]* (rerecorded songs) (2002)
**[[The Saxon Chronicles]]* (live DVD) (2003)
## Lähteet
Hege Riise

**Hege Riise** (s. 18. heinäkuuta 1969 Akershus) on norjalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän voitti pelaajaurallaan olympiakultaa.

Hege Riise on pelannut Norjan maajoukkueessa 188 maaottelua ja tehnyt niissä 58 maalia. Hän voitti maailmanmestaruuden vuoden 1995 MM-kisoissa. Loppuottelussa Saksaa vastaan hän teki ottelun ensimmäisen maalin ja Norja voitti lopulta 2–0. Olympiakisoissa hän sai pronssia Atlantassa 1996 ja kultaa Sydneyssä 2000.

Riise pelasi 2000-luvulla Yhdysvalloissa Carolina Courage-joukkueessa kunnes lopetti aktiiviuransa vuonna 2006 ja palasi kotimaahansa valmentajaksi.

Riise nimitettiin tammikuussa 2021 Englannin naisten maajoukkueen väliaikaiseksi päävalmentajaksi. Hänet valittiin myös kesän 2021 olympialaisiin Ison-Britannian naisten maajoukkueen päävalmentajaksi.

## Lähteet
Rocks and Stones

**Rocks and Stones** on suomalaisen kitaristi-laulaja Ile Kallion kolmas sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 1982.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Ile Kallio – kitara, laulu
* Jay Rox – bassokitara
* Cobra – rummut

## Tuotanto
* Tuottajat: Ile Kallio & Jay Rox
* Nauhoitettu Sound Track Studiolla
* Äänisuunnittelija: Ian Churches
* Kuvat: Henrik Schütt

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rocks and Stones discogs.com -sivustolla
Diplom-Is

**Diplom-Is** on norjalainen Tine-meijerin omistama jäätelötehdas. Sillä on tytäryhtiöt myös Tanskassa ja Ruotsissa. Diplom-Is perustettiin Oslossa vuonna 1930 erään meijerin oheen. Tehtaissa valmistetaan jäätelöä, mehujäätä, sorbettia ja muita pakastejälkiruokia. Omien tuotteiden lisäksi valmistetaan myös Mövenpickin, Mars Ice Creamsin ja Nestlén jäätelöitä. Vuonna 2006 valmistettiin yhteensä 47,9 miljoonaa litraa jäätelöä. Samana vuonna työntekijöitä oli 702 ja liikevaihto oli 1,249 miljoonaa kruunua. Norjassa markkinaosuus on 56,4%. Norjassa tehtaan ovat sijoittuneet Brevikiin ja Gjelleråseniin Oslon lähelle. Lisäksi yksi tehdas sijaitsee Ruotsissa Sävedalenissa Göteborgin lähellä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kotisivut
Keith Primeau

**Keith Primeau** (s. 24. marraskuuta 1971 Toronto) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi NHL-liigassa vuosina 1990&ndash;2006. Primeau toimii tällä hetkellä Comcast SportNet -yhtiön jääkiekkoasiantuntijana. 

## Tilastot
Claire Bloom

**Patricia Claire Bloom** (s. 15. helmikuuta 1931) on englantilainen näyttelijä. Hän opiskeli Guildhall Schoolissa ja Central School of Speech and Dramassa. 

Bloom syntyi Finchleyssä, Lontoossa, ja hänellä on juutalaiset taustat. Jo varhaisella urallaan hän tuli tunnetuksi rooleistaan muiden muassa Christopher Fryn ja William Shakespearen näytelmissä. Elokuvauransa hän aloitti hieman myöhemmin: debyytti nähtiin vuonna 1948 Harold Frenchin elokuvassa *The Blind Goddess*.

Vuonna 1952 Claire Bloomilla oli keskeinen rooli Charles Chaplinin elokuvassa *[[Parrasvalot]]*. Siitä alkaen hän on ollut maansa huomattavimpia elokuvatähtiä; tulevien vuosien elokuvista vain muutamia olivat *Aleksanteri Suuri* (1955), *Karamazovin veljekset* (1958), *[[Tri Chapmanin raportti]]* (1962), *[[Yö kauhujen talossa]]* (1963), *[[Mies kylmästä (elokuva)|Vakoilija kylmästä]]* (1965), *[[Kuvitettu mies]]* (1969) ja *[[Rikoksia ja rikkomuksia]]* (1989).

Bloom on esiintynyt myös televisiossa, muun muassa televisiosarjassa *[[Mennyt maailma (televisiosarja)|Mennyt maailma]]* vuonna 1981. Hän oli vuosina 1959–1969 naimisissa näyttelijä Rod Steigerin kanssa, jonka kanssa hän sai yhden lapsen, nyttemmin tunnetuksi oopperalaulajaksi nousseen Anna Steigerin. Vuosina 1969–1972 hän eli toisessa avioliitossaan tuottaja Hillard Elkinsin ja vuosina 1990–1995 kolmannessa avioliitossaan kirjailija Philip Rothin kanssa. 

Bloom on julkaissut kirjat *Limelight and After: The Education of an Actress* (1982) ja *Leaving a Doll's House: A Memoir* (1996). 

## Aiheesta muualla
*
Steve Dawson

**Steve "Dobby" Dawson** (s. 1951) on brittiläinen basisti ja yksi Saxonin perustajista. Erottuaan Saxonista hän on soittanut Graham Oliverin kanssa Son of a Bitchissä ja Oliver/Dawson Saxonissa. Hän on myös tehnyt sooloalbumin *Pandemonium Circus*.

## Diskografia
### Saxon
**[[Saxon (albumi)|Saxon]]* (1979) 
**[[Wheels of Steel]]* (1980) 
**[[Strong Arm of the Law]]* (1980) 
**[[Denim and Leather]]* (1981) 
**[[The Eagle Has Landed]]*  (1982) 
**[[Power and the Glory]]* (1983) 
**[[Crusader (albumi)|Crusader]]* (1984) 
**[[Innocence Is No Excuse]]* (1985) 
**[[BBC Sessions (Saxon)|BBC Sessions]]* (1999) 
**[[Live at Donnington 1980]]* (2000)  

### Son of a Bitch
**Victim You* (1996)

### Oliver/Dawson Saxon
**Re://Landed* (2000)
**It's Alive* (2003)
**The Second Wave: 25 Years of NWOBHM* (2003)

### Steve Dawson
**Pandemonium Circus* (2002)

## Aiheesta muualla
* Oliver / Dawson Saxon Myspace Sivu
* Oliver / Dawson Saxon Sivu
Lindsay Wagner

**Lindsay Jean Wagner** (s. 22. kesäkuuta 1949) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Los Angelesissa ja voitti vuonna 1977 Emmy-palkinnon roolistaan sarjassa Bioninen nainen. 

Wagner kärsii lukihäiriöstä ja on opiskellut David Douglas High Schoolin suoritettuaan Oregonin yliopistossa. Hän on ollut neljästi naimisissa, ja hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Hän on avioliiton kautta sukua näyttelijätär Linda Graylle. 

Wagner on vegaani. Hänet tunnetaan sekä televisiosta että elokuvista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Chiaki Morita

**Chiaki Morita** () (s. 1. heinäkuuta 1968 Hokkaido) on japanilainen ääninäyttelijä. Hän on koulutukseltaan opettaja ja onkin opettanut ala-astelaisia sekä lastentarhalaisia.

## Ääniroolit
*Bad Boys – Tsukasa
*Bakusou Kyoudai Lets & Go Max – Sabouraud
*Beyblade G-Revolution – Tala Valkov, sivuäänet
*Beyblade – Carlos, Tala Valkov
*Brave Exkaiser – Takumi
*Doraemon – Ken, Tooru
*Flint, The Time Detective – Tokio
*Golden Brave Goldran – Kazu Tokimura
*Nakoruru – Hokute
*Saint Tail – Ninomiya Tatsuo
*Trigun – Tonis
*Wrestler Gundan Seisenshi Robin Jr. – Momosaki Wakakouji

## Aiheesta muualla
*haikyo.or.jp 
*Anime News Network
Nigel Durham

**Nigel Durham** on brittiläinen rumpali. Hän on soittanut Saxonissa ja Oliver-Dawson Saxon -yhtyeessä.

## Diskografia
### Saxon
**[[Destiny (Saxonin albumi)|Destiny]]* (1988) 

### Oliver/Dawson Saxon
**Re://Landed* (2000)
**It's Alive* (2003)
**The Second Wave: 25 Years of NWOBHM* (2003)
**Whippin' Boy* (2006)

## Aiheesta muualla
*Myspace henkilökohtainen sivu
James Best

**James Best** (26. heinäkuuta 1926 Powderly, Kentucky – 6. huhtikuuta 2015 Hickory, Pohjois-Carolina) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi sheriffi Rosco P. Coltranen roolista *The Dukes of Hazzard* -televisiosarjassa vuosina 1979–1985.

Best syntyi **Jewel Franklin Guy** -nimisenä Powderlyssa, Kentuckyssa. Hänen äitinsä kuoli vuonna 1929, joten hän itse joutui adoptoiduksi Corydoniin, Indianaan. Hän esiintyi televisiouransa ohella elokuvissa, joista ensimmäinen oli länkkäri *Yön katu* vuonna 1950.

Bestin viimeinen vaimo oli Dorothy Collier vuodesta 1986.

## Lähteet