John Rawls

**John Rawls** (21. helmikuuta 1921 &ndash; 24. marraskuuta 2002) oli yhdysvaltalainen filosofi ja Harvardin yliopiston poliittisen filosofian professori. Häntä pidetään yhtenä 1900-luvun lopun moraali- ja yhteiskuntafilosofian tärkeimmistä nimistä. Rawls tuli tunnetuksi vuonna 1971 teoksellaan *[[Oikeudenmukaisuusteoria]]* (*A Theory of Justice*), jota pidetään yhtenä modernin poliittisen filosofian keskeisimmistä teoksista. 

## Elämänvaiheet
Rawls suoritti tohtorin tutkinnon Princetonin yliopistossa 1950 ja toimi aluksi tutkijana Oxfordin yliopistossa Britanniassa 1952–1953, sitten filosofian opettajana Cornellin yliopistossa vuoteen 1959, vierailevana professorina Harvardin yliopistossa 1959–1960 ja professorina MIT:ssä 1960–1962. Vuodesta 1962 alkaen hän opetti Harvardissa, josta sai professorin viran vuonna 1979. Rawlsin pääteos *Oikeudenmukaisuusteoria* ilmestyi vuonna 1971. Siinä hän pyrki perustelemaan, millainen yhteiskunnan perusrakenteen tulisi olla, ja se herätti poikkeuksellisen suurta huomiota. 

## Ajattelu
Teoksessaan Rawls hylkäsi perinteisen utilitaristisen opin, jonka mukaan sosiaaliset instituutiot on järjestetty oikein silloin, jos niiden tuottamien etujen määrä suhteessa haittoihin on mahdollisimman suuri. Hylkäämisen syyksi Rawls esitti sen, että oppi ei ota huomioon yksilöiden välisiä eroja, joten joitakin yksilöitä tai ryhmiä voitaisiin “uhrata” ja saada silti hyvä kokonaistulos. Sen sijaan Rawls otti lähtökohdaksi, että yhteiskunnan jokainen jäsen olisi aktiivinen oman elämänsuunnitelmansa toteuttaja ja oikeutettu saamaan yhteiskunnalta perushyödykkeitä ja turvaa. Olosuhteiden tulee olla kaikkia kohtaan reiluja.

Rawlsin keskeisimmät ajatukset ovat vapausperiaate ja eroperiaate. Vapausperiaatteen mukaan kaikille pitää taata mahdollisimman laajat vapaudet niin, etteivät ne rajoita toisten ihmisten samanlaisia vapauksia. Eroperiaatteen mukaan vain ne taloudelliset erot ovat oikeudenmukaisia, jotka maksimoivat sen kansalaisen aseman, joka loppujen lopuksi jää huonoimpaan asemaan. Joidenkin ihmisten kohdalla voidaan siis oikeuttaa korkeammat tulot, jos se hyödyttää myös vähäosaisimpia.

Toinen Rawlsin ajama ajatus on *[[tietämättömyyden verho]]*. Ajatus on, että ihmisten pitää sopia moraalinormeista kuvitellen, että he eivät tiedä millaiseen asemaan yhteiskunnassa tulevat päätymään. Näin päädytään ratkaisuun, joka on kaikille paras mahdollinen. Muun muassa vapausperiaate ja eroperiaate syntyvät Rawlsin mukaan juuri tietämättömyyden verhon takana. 

Aiemmin John Harsanyi oli formalisoinut tietämättömyyden verhon matemaattisesti ja osoittanut sen johtavan utilitarismiin.   

Myöhemmätkin tutkijat ovat arvostelleet Rawlsin tapaa olettaa ihmisten olevan äärimmäisiä riskinkarttajia sen sijaan, että he maksimoisivat kokonaishyvinvoinnin tai keskimääräisen hyvinvoinnin. 

Kenneth Binmoren mukaan lukemattomat tutkijat ovat osoittaneet Rawlsin olevan heikolla pohjalla, ja oikeaoppinen päätösteoria osoittaa, että Rawlsin järkeilystä seuraa utilitarismi, kuten Harsanyi on todistanut. Binmore osoittaa saman väljemmin oletuksin.

## Suomennetut teokset
* 
* 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla

* Føllesdal, Andreas: John Rawls 80 vuotta. Suom. Heikki Suominen. *niin & näin* 3/2001, 22–23.
* 
* 
* Sirkku Hellsten: John Rawlsin hyvinvointiliberalismi: metodologista vai moraalista individualismia? Tieteessä tapahtuu 8/1997. (PDF)