open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Makuupussi

**Makuupussi** eli *makuusäkki* on kankaasta - aiemmin myös nahasta tai poron- tai lampaantaljoista - ommeltu lämpöeristetty säkki, johon ihminen sopii nukkumaan. Tavallisimmin nykyaikainen makuupussi suljetaan vetoketjulla, joskin jotkut ns. ultrakevyet mallit on yhä valmistettu perinteiseen malliin umpinaisiksi. Näin on pyritty rakenteen yksinkertaistamiseen painon säästämiseksi.

## Rakenne

Makuupusseja on pääsääntöisesti kahta mallia: suorakaiteen muotoinen *peittomakuupussi* ja ns. *muumiopussi*, joka suippenee jalkopäätä kohti. Kesäiseen telttailuun sopivissa peittomakuupusseissa on tilaa kääntyillä vapaammin kuin muumiopussissa. Varsinaiseen retkeilyyn tarkoitetut muumiopussit on muotoiltu tyköistuviksi, ja siten ne ovat sekä lämpimämpiä että kevyempiä. Jos makuupusseissa on yhteensopivat vetoketjut, niitä voi yhdistellä suuremmaksi useamman hengen pussiksi.

Makuupussissa on myös huppuosa, joka suojaa päätä. Hupussa voi olla kiristysnauhat, jotta lämmönhukka olisi mahdollisimman pieni ja huppu suojaisi hyttysiltä. Kylmempään säähän suunnitelluissa makuupusseissa on myös lämpökaulus, joka kiristetään hartioilta varsinaisen pussiosan lämpöhävikin minimoimiseksi, sekä lämpölista vetoketjun alla.

Joissakin makuupusseissa on tasku sisäpuolella.

## Lämmöneristeet

Makuupussin lämmöneristeenä käytetään untuvia tai synteettisiä kuituja. Eristeaineesta johtuen makuupussin pakkaaminen suojapussiin tehdään sullomalla eikä taittelemalla tai käärimällä rullalle. Tällöin untuvat ja kuidut pysyvät ilmavina ja niiden eristeominaisuudet säilyvät hyvinä.

Untuvamakuupussi on teknisesti vaikea ommeltava, koska täyte on irtonaista ja liikkuu pussin sisällä. Kesäpusseissa untuvat tikataan kahden kankaan välisiin lokeroihin, mutta kylmempien lämpötilojen pusseissa sisäkangas on leikattu ulkokangasta pienemmäksi ja kankaiden väliin ommellaan suikaleita, jotka jakavat untuvat omiin lokeroihinsa, niin että missään kohdassa nukkujan ja ulkoilman välissä ei ole pelkästään kangasta. 

Nukkuja luovuttaa yön aikana merkittäviä määriä kosteutta hikoillessaan, ja vaikka makuupussit yleensä hengittävät hyvin, osa kosteudesta jää makuupussin eristeisiin. Tämän takia makuupussi tulisi tuulettaa käytön jälkeen. Erityisesti untuva on herkkää kosteudelle, vaikka nykyiset käsittelyt parantavatkin untuvan kosteudensietoa. Arktisissa olosuhteissa on havaittu kosteuden nostavan makuupussin painoa noin 100 g yössä, jos sitä ei tuuleteta käytön jälkeen.

### Lämpöalueet
EN 13537-standardi määrittelee Euroopassa makuupussien käyttölämpötila-alueen. Lämpötila-alueita on neljä:
* yläraja on korkein lämpötila, jossa 'standardi' aikuinen mieshenkilö voi nukkua mukavasti hikoilematta
* mukavan lämpötilan alue perustuu 'standardin' naisen miellyttävään yöuneen
* alaraja perustuu alimpaan lämpötilaan, jossa 'standardin' aikuisen mieshenkilön uskotaan voivan nukkua mukavasti yöunta
* ääriraja on 'standardin' aikuisen naisen eloonjäämisraja (äärimmäinen eloonjääminen eli sitä ei suositella käytettäväksi yleisesti).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Makuupussi
US Airways

**US Airways** (aiemmin **USAir**) oli yhdysvaltalainen lentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 1937. Se oli seitsemänneksi suurin lentoyhtiö Yhdysvalloissa. US Airwaysillä oli 338 lentokonetta, ja se lensi 193 kohteeseen Pohjois-Amerikkaan, Keski-Amerikkaan, Karibiaan ja Eurooppaan. Lentoyhtiöstä tuli Star Alliancen jäsen vuonna 2004.

American Airlines osti yhtiön vuonna 2013, ja ne yhdistyivät 9. joulukuuta 2013. Osana yhdistymisprosessia US Airways erosi Star Alliancesta 30. maaliskuuta 2014 ja liittyi seuraavana päivänä Oneworldin liitännäisjäseneksi.

Viimeinen lento US Airwaysin tunnuksilla lennettiin Philadelphiasta Charlotteen 16. lokakuuta 2015. Sen jälkeen US Airways -nimi poistui virallisesti käytöstä.

## Onnettomuudet
USAirin (US Airways) lento 1493 joutui onnettomuuteen 1. helmikuuta 1991, kun lennonjohtaja Robin Wascher oli johtanut noin neljää konetta ja antanut vahingossa USAirin lennolle luvan laskeutua samalle kiitotielle, jossa odotti SkyWestin lento 5569. USAirin koneessa kuoli 22 ja eloon jäi 67. SkyWestin koneen kaikki 12 matkustajaa kuolivat.

US Airwaysin lento 1549 joutui onnettomuuteen 15. tammikuuta 2009, kun se lentoon noustessaan osui lintuparveen. Lennon lentäjä Chesley Sullenberger  tajusi, ettei kykenisi palaamaan lentokentälle, joten hän teki pakkolaskun Hudsonjokeen. Kaikki 155 ihmistä selviytyivät turmasta.

USAirin lento 1016 putosi mikropurkauksen takia metsään, liukui maantielle ja törmäsi taloon. Koneessa olleista 57 ihmisestä 37 kuoli ja 20 selvisi. Kone oli Douglas DC-9-30.

## Laivasto

US Airwaysin laivastoon kuului Boeingin ja Airbusin lentokoneita. Yhtiön laivastoon kuului elokuussa 2013 seuraavat koneet:



## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Lentoyhtiön virallinen sivusto
Peter Lorre

**Peter Lorre**, oikealta nimeltään **László Löwenstein** () oli unkarilainen näyttelijä, joka esiintyi saksalaisissa ja yhdysvaltalaisissa elokuvissa. Hänet muistetaan etenkin konnaroolien persoonallisena esittäjänä.

## Varhainen elämä

László Löwenstein syntyi unkarinjuutalaiseen perheeseen Rózsahegyssa Itävalta-Unkarissa (nykyinen Ružomberok Slovakiassa).

## Ura

Hän aloitti näyttelijänuransa Wienissä ja kiersi useita vuosia Saksan, Itävallan ja Sveitsin näyttämöitä. 1920-luvun lopulla Lorre asettui Berliiniin, jossa hän teki yhteistyötä näytelmäkirjailija Bertolt Brechtin kanssa. Psykopaattisen lastenmurhaajan rooli Fritz Langin elokuvassa *[[M – kaupunki etsii murhaajaa]]* (1931) merkitsi läpimurtoa 27-vuotiaan Lorren uralla ja avasi hänelle uran elokuvanäyttelijänä.

Vuonna 1933 natsit nousivat valtaan Saksassa, ja juutalainen Lorre lähti maanpakoon. Hän asui ensin Pariisissa ja sitten Lontoossa, jossa näytteli Alfred Hitchcockin elokuvissa *[[Mies joka tiesi liikaa (vuoden 1934 elokuva)|Mies joka tiesi liikaa]]* (1934) ja *[[Salainen asiamies]]* (1936). 1930-luvun lopulla Lorre siirtyi Hollywoodiin. Hän ajautui nopeasti jännitys- ja kauhuelokuvien vakiokasvoksi ja esitti tavallisesti kieroja ja rikollisia sekä enemmän tai vähemmän mielipuolisia hahmoja. Lorren kuuluisimpia yhdysvaltalaisia elokuvia ovat John Hustonin *[[Maltan haukka (vuoden 1941 elokuva)|Maltan haukka]]* (1941) ja Michael Curtizin *[[Casablanca (elokuva)|Casablanca]]* (1942), joissa kummassakin hän on tyypillisessä lipevän ulkomaalaisen konnan roolissa ja molempien pääosassa oli Humphrey Bogart.

Toisen maailmansodan jälkeen Lorren ura lähti laskuun, ja hän näytteli lähinnä B-elokuvissa sekä televisiossa. Lorren persoonallinen ulkonäkö ja esiintymistapa sekä jäljittelemätön ääni tekivät hänestä imitaattoreiden suuren suosikin, ja monissa myöhäisemmissä elokuvissaan hän parodioi omaa kauhu- ja rikosfilmeissä syntynyttä imagoaan. 1950-luvun alussa Lorre vieraili Saksassa ja ohjasi siellä ainoaksi jääneen elokuvansa *[[Kadotettu (vuoden 1951 elokuva)|Kadotettu]]* (1951), joka käsitteli natsiajan syyllisyyden taakkaa ja jossa Lorre myös näytteli pääosan. Elokuva ei ollut kaupallinen menestys, mutta on myöhemmin saanut kriitikoilta ylistystä yhtenä film noir -tyylin mestariteoksista.

## Yksityiselämä

Peter Lorre oli 59-vuotias, kun hän vuonna 1964 kuoli halvaukseen.

## Aiheesta muualla

*
Glagoliittinen kirjaimisto

**Glagoliittinen kirjaimisto** eli **glagolitsa** on vanhin tunnettu slaavilainen kirjaimisto. Pyhä Kyrillos (827–869) ja Pyhä Methodius (826–885) loivat glagoliittisen kirjaimiston vuonna 855 tai vuosien 862–863 paikkeilla muun muassa Raamatun kääntämiseksi slaavilaisille kielille.

Nykyisestä kyrillisestä merkistöstä käytetään nimityksiä *alfavit* tai *azbuka*, joista jälkimmäinen viittaa kahteen ensimmäiseen glagoliittiseen kirjainmerkkiin (*az* ja *buky*).

Kun Kroatia liittyi euroon, sen 1, 2 ja 5 sentin kolikoissa kuvattiin glagoliittinen kirjain.

## Lähteet
Gunnar Jarring

**Gunnar Jarring** (12. lokakuuta 1907 Brunnby, Skåne – 29. toukokuuta 2002) oli  ruotsalainen diplomaatti.

Jarring opiskeli Lundin yliopistossa ja valmistui vuonna 1933. Hänen väitöskirjansa oli  *Studien zu einer osttürkischen Lautlehre*. Sen jälkeen kun hän opetti turkkilaisia kieliä yliopistossa 1930-luvulla.

Jarring oli töissä Ruotsin ulkoministeriössä ja vuodesta 1940 Ruotsin suurlähetystössä Ankarassa. Myöhemmin hän oli töissä Teheranissa, Bagdadissa ja Addis Abebassa. Hänet lähetettiin Intiaan vuonna 1948. Hän toimi Ruotsin lähetystöissä kaikkiaan yli 50 vuoden ajan.

Intian-kauden jälkeen Jarring toimi Ruotsin suurlähettiläänä YK:ssa vuosina 1956–1958, kaksi viimeistä vuotta Ruotsi oli turvallisuusneuvoston jäsen. Jarring toimi myös Ruotsin Yhdysvaltain suurlähettiläänä vuosina 1958–1964 ja Neuvostoliiton suurlähettiläänä vuosina 1964–1967. Kuuden päivän sodan jälkeen vuonna 1967 Jarring nimitettiin YK:n pääsihteerin erikoislähettilääksi Kuuden päivän sodan jälkipyykin selvitysryhmään. Jarring yritti tuloksetta estää Jom Kippur -sotaa vuonna 1973.

## Lähteet
Cristiano da Matta

**Cristiano Monteiro da Matta** (s. 19. syyskuuta 1973 Belo Horizonte, Brasilia) on brasilialainen kilpa-ajaja, Champ Car -mestari ja entinen Formula 1 -kuljettaja. 
Hänelle tapahtui vakava onnettomuus 3. elokuuta 2006 ajaessaan Road American -radalla testejä ja törmättyään radalla olleeseen peuraan saaden vakavan päävamman, minkä takia hän oli peräti 26 päivää koomassa. Da Mattan isä Toninho on 14-kertainen Brasilian vakioautoluokan -mestari.

## Varhainen ura
Da Matta aloitti uransa karting-sarjoissa 16-vuotiaana voittaen lukuisia sarjan mestaruuksia. Vuonna 1993 da Matta voitti Brasilian Formula Ford-sarjan mestaruuden. Seuraavana vuonna da Matta voitti Formula 3 Sudamericana sarjan mestaruuden. Vuonna 1995 da Matta kilpaili Britannian Formula 3 -sarjassa ja sijoittui kahdeksanneksi yhdellä voitollaan. Seuraavana vuonna da Matta kilpaili Formula 3000 -sarjassa ja sijoittui kahdeksanneksi.

## CART (1999–2002)
Vuonna 1997 da Matta kilpaili Indy Lights -sarjassa saavuttaen Vuoden Tulokas -palkinnon. Seuraavana vuonna da Matta voitti sarjan mestaruuden. Vuonna 1999 da Matta kilpaili CART-sarjassa Team Arciero Wells-tallissa. Hänen ensimmäinen voittonsa tuli vuonna 2000. Kaudeksi 2001 hän vaihtoi tallia Newman/Haas Racingiin. Hän voitti CART-mestaruuden vuonna 2002.

## Formula 1 (2003–2004)

Da Matta jatkoi uraansa Formula 1 -sarjassa Toyota-tallissa kaudella . Hän saavutti 10 MM-pistettä kyseisellä kaudella, neljä enemmän kuin hänen tallikaverinsa Olivier Panis. Kaudella  da Matta saavutti ainoastaan kolme MM-pistettä, jotka tulivat Monacon kilpailusta. Hän menetti kisakuljettajan paikkansa Ricardo Zontalle Saksan GP:n jälkeen. Da Matta ei ole sen jälkeen kilpaillut Formula 1:ssä.

## Myöhäinen ura
Da Matta palasi Champ Car -sarjaan vuonna 2005 voittaen yhden kilpailun sijoittuen pisteissä 11:nneksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui sarjan kuudenneksi. Da Matta loukkaantui 3. elokuuta Road Americanin radalla ajetussa testeissä törmättyään radalla olleeseen peuraan saaden vakavan päävamman, minkä takia hän oli 26 päivää koomassa. Hän pääsi sairaalasta 21. syyskuuta ja aloitti pitkän toipumiskuurin. Da Matta palasi autourheiluun vuonna 2008, jolloin hän kilpaili Rolex Sports Car Series -sarjassa yhdessä kilpailussa ja sijoittui sijalle 32. Vuonna 2009 joulukuussa da Matta testasi Brasilian Fórmula Truck -mestaruussarjan autoa. Da Matta ajoi sarjassa täyden kauden vuonna 2010 sijoittuen sijalle 23.

## Formula 1 -tulokset

### Kaudet numeroina

## CART/Champ Car -tilastot

## Lähteet
Moottoripyöräilyn Grand Prix -kausi 1949

**TT-sarjan MM-kausi [[1949]]** oli historian ensimmäinen ratamoottoripyöräilyn MM-sarjan kausi. Kaudella ajettiin yhteensä vain kuusi kilpailua 500cc-, 350cc-, 250cc- ja 125cc-luokassa. Kauden pisteytysjärjestelmässä voittaja sai 10, toinen 8, kolmas 7, neljäs 6, viides 5 pistettä ja nopeimman kierroksen ajanut vielä yhden lisäpisteen.

## Pistejärjestelmä

## 500cc
### Kilpailut

### Loppupisteet

## 350cc
### Kilpailut

### Loppupisteet

## 250cc
### Kilpailut

### Loppupisteet

## 125cc
### Kilpailut

### Loppupisteet

## Lähteet

*Vuoden 1949 MotoGP-kauden tulokset (avattu 500-kuutioisten loppupisteiden kohdalta)
Enrique Bernoldi

**Enrique Antônio Langue de Silvério e Bernoldi** (s. 19. lokakuuta 1978 Curitiba, Brasilia) on brasilialainen autourheilija. Hän ajoi Formula 1 -sarjassa kausilla 2001–2002.  Vuonna 2008 Bernoldi siirtyi kilpailemaan Amerikassa IndyCar-sarjassa.

Bernoldi ajoi kausilla 2001–2002 Arrows-tallissa. Hän starttasi 29 F1-kilpailuun eikä kerännyt yhtään pistettä. Hän on sen jälkeen toiminut BAR-tallin testikuljettajana vuonna 2005.

## Formula 1 -tulokset

## Formula 3000 -tulokset

## Lähteet
Jarru

**Jarru** on liikkeen hidastamiseen, hallitsemiseen ja pysäyttämiseen tarkoitettu laite. Jarrut voivat toimia mekaanisesti kitkaan, sähkömagneettiseen vuorovaikutukseen tai nesteen tai ilman liikevastukseen perustuen. Yleensä jarrut muuttavat syömänsä liike-energian lämmöksi, mutta nykyisin kehitellään niin kutsuttuja regeneroivia jarruja, jotka palauttaisivat jarrutusenergian käyttökelpoisemmassa muodossa. Jarruja käytetään ajoneuvoissa ja koneissa.

## Jarrutyyppejä
* Levyjarru
* Rumpujarru
* Vannejarru

## Katso myös
* Auton jarrujärjestelmä
* Polkupyörän jarrujärjestelmä
* Lukkiutumaton jarru
Klaus Wolfermann

**Klaus Wolfermann** (31. maaliskuuta 1946 Altdorf bei Nürnberg – 18. joulukuuta 2024) oli saksalainen  keihäänheittäjä ja olympiavoittaja.

Länsi-Saksaa edustanut Wolfermann karsiutui Méxicon 1968 olympialaisten keihäänheiton loppukilpailusta tuloksella 75,78&nbsp;m. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 80,82&nbsp;m.

Elokuussa 1972 Wolfermann heitti Saksan ennätyksen 87,20&nbsp;m ja paransi sitä vielä ennen Münchenin olympialaisia tulokseen 90,40&nbsp;m. Olympialaisten loppukilpailussa hän heitti ensin tulokset 86,68 ja 85,14 metriä sekä neljännellä kierroksella 88,40 metriä. Viidennellä kierroksella hän siirtyi Jānis Lūsisin ohi kilpailun johtoon tuloksella 90,48 metriä. Kuudennellaan Wolfermann heitti 84,70 metriä, mutta kun Lūsis sai viimeisellään tuloksen 90,46 metriä, voitti saksalainen kultaa kahden senttimetrin erolla neuvostoliittolaiseen.

Wolfermann heitti Leverkusenissa 5. toukokuuta 1973 maailmanennätyksen 94,08&nbsp;m. Ennätys pysyi hänen nimissään Montréalin 1976 olympialaisiin saakka. Hän sijoittui Rooman EM-kilpailuissa 1974 viidenneksi tuloksella 83,36&nbsp;m.

Wolfermann voitti vuosien 1969 ja 1974 välillä kuusi kertaa Saksan mestaruuden keihäänheitossa. Hänet valittiin Saksan liittotasavallan vuoden parhaaksi urheilijaksi 1972 ja 1973. Hän edusti SV Gendorf -seuraa ja hänen valmentajanaan toimi Hermann Rieder. Hän lopetti uransa vuonna 1978 .

## Lähteet
* 
* 
* 
* 

### Viitteet
Pistorasia

**Pistorasia** on laite, josta siihen liitetyn pistokkeen avulla voidaan ottaa virtaa eri laitteille. Laitteen teho määrittelee sen verkosta ottaman virran. Pistorasia on liitännän naarasosa. Pistorasia asennetaan kiinteästi seinään, kattoon tai lattiaan. Suomessa käytetään maadoitettuja ja maadoittamattomia pyöreitä pistorasioita sekä litteitä europistorasioita.

## Maadoitetut pistorasiat

Maadoitetussa eli sukopistorasiassa on maadoitusliuskat, jotka yhdistyvät maadoitetun pistotulpan kontakteihin. Näin kytketyn laitteen kuori tulee kytkettynä maahan ja vikatilanteessa sulake katkaisee virran. Maadoitusjohto on sähkötaulussa kytketty nollajohtoon. Aikaisemmin käytettiin myös ns. nollausta, jossa maadoitusliuskat oli suoraan rasiassa kytketty nollajohtoon. Maadoitettuja pistorasioita oli aiemmin lähinnä kosteissa tiloissa kuten pesuhuoneissa ja ulkotiloissa, tai jos lattia oli sähköä johtava. Maadoitettuun pistorasiaan voi kytkeä suojaeristetyn laitteen, mutta perinteistä maadoittamatonta laitetta ei turvallisuussyistä voi kytkeä, koska tilassa on maapotentiaalia joko tilan luonteen tai maadoitettujen laitteiden takia. Jos laitteessa on maadoittamaton pistoke, ei pistoketta saa muokata, vaan laite pitää toimittaa ammattilaisen muokattavaksi, jotta sitä voi turvallisesti käyttää maadoitetussa pistorasiassa.

Yleisin Euroopassa käytetty rasia on suko (lyhenne sanasta *suojakosketin*). Toinen käytetty on ranskalaistyylinen, jossa maadoitus on tehty pistorasiassa olevalla piikillä. Nykyiset pistotulpat on suunniteltu siten, että ne toimivat molemmissa, joten ne toimivat koko Manner-Euroopassa Tanskaa, Sveitsiä ja Italiaa lukuun ottamatta. Litteä suojaeristetty europistoke toimii myös näissä maissa.

## Maadoittamattomat pistorasiat

Maadoittamattomia pistorasioita käytettiin ennen kuivissa tiloissa. Niitä ei ole saanut asentaa uusiin asennuksiin vuoden 1997 jälkeen. Maadoittamattoman pistorasian turvallisuus vikatilanteessa perustuu siihen ettei tilassa ole maadoitettuja laitteita tai muita esineitä. Tämä ei kuitenkaan ole ideaalinen ratkaisu esimerkiksi siksi, että lämpöpatteri on usein maadoitettu. Maadoittamattomassa, pyöreässä pistorasiassa voi käyttää kaikkia pistotulppatyyppejä, myös maadoitettuja. Näin kytketyt laitteet eivät ole maadoitettuja.

## Muita pistorasioita

Muita Suomessa käytettyjä pistorasioita ovat valaisinpistorasiat, voimavirtapistorasiat ja sähköautojen latauspistorasiat. Valaisinpistorasioita käytetään asunnoissa, ja ne on tarkoitettu kuluttajien asentamille valaisimille. Voimavirtapistorasioita käytetään pääasiassa teollisuudessa, rakennustyömailla ja vastaavissa tiloissa, joissa tarvitaan kolmivaihevirtaa pistorasioista syötettäväksi. Sähköautojen latauspistorasiat ovat näistä uusimpia, ja ne ovat erityisesti sähköautoliitännöille suunniteltuja.

## Katso myös
* Pistoke
* Verkkovirta

## Lähteet
Luciano Burti

**Luciano Burti** (s. 5. maaliskuuta 1975, São Paulo, São Paulo, Brasilia) on brasilialainen kilpa-autoilija. Nykyään hän kilpailee Stock Car Brasil-luokassa ja kommentoi Formula 1-kilpailuja.

## Formula 1 -ura
Burti starttasi 15 F1-kisaan keräämättä pisteen pistettä. Hän loukkaantui ulosajossa Belgian GP:ssä 2001. Sen jälkeen hän on toiminut muun muassa Ferrarin testikuljettajana vuosina 2002–2004. Parhaimmillaan Burti oli kahdesti kahdeksas.

### Tulokset kilpailuittain

### Tallit
*Jaguar Racing (2000-2001)
*Prost Grand Prix (2001)

## Lähteet
Reppu

**Reppu**, *selkäreppu* on selässä kannettava kuljetusväline. Reppu on suunniteltu helpottamaan tavaroiden kantamista. Se myös mahdollistaa suurempien painojen kuljettamisen kuin mitä on käsin kannettavissa. Tämä johtuu repun painopisteen edullisesta sijainnista ruumiin osien suhteen: repun painopiste on lähellä raskaita ruumiinosia, ja repun massakeskipisteen liike ruumiin massakeskipisteen suhteen on vähäistä. Reppu on hyvin yleinen etenkin koululaisten, retkeilijöiden ja pyöräilijöiden keskuudessa.

## Rakenne
Reppu on pussimainen. Pussin suuaukon ympärillä on kiristysnaru tai vetoketju, jolla repun voi sulkea tiiviisti siten, että sisältö ei putoa repusta. Suuaukon päällä voi olla kansiläppä, joka kiinnitetään hihnalla repun etupuolella olevaan solkeen. Repussa voi olla myös sivutaskuja pieniä ja usein tarvittavia tavaroita varten. Reppukangas on paksua, vahvaa ja kulutusta kestävää. Repun kangas voi olla myös vedenpitävä. Silloin repun sisällä olevia tavaroita ei tarvitse pakata vedenpitävästi erikseen.

Repussa on kantohihnat, jotka asetetaan henkilön olkapäille. Hihnan lenkki kiertää olkapäitten ympäri ja tulee takaisin kainaloiden alta kylkien kohdalla. Suurissa repuissa voi olla myös lannevyö, jolloin osa repun painosta jakautuu vyön kautta lanteille: lanteet kantavat painoa hartioita paremmin, ja repun painopiste siirtyy entistä lähemmäs ruumiin painopistettä. Tällöin reppu on selässä tukevammin, ja vääntöä tulee vähemmän.
## Katso myös
* Rinkka

## Lähteet
* 

## Kirjallisuutta
*
Olympic Air

**Olympic Air**  on kreikkalainen lentoyhtiö. Lentoyhtiö perustettiin vuonna 1957 nimellä Olympic Airways. Lentoyhtiön juuret kuitenkin ovat vuodessa 1930, jolloin perustettiin *Icarus*-niminen lentoyhtiö, joka kuitenkin meni pian konkurssiin. 1960-luvulla lentoyhtiöstä tuli Euroopan johtavia lentoyhtiöitä. Tähän oli syynä muun muassa suorien lentojen aloittaminen välillä Ateena-New York, ensimmäisen luokan loungen avaaminen lentokentillä ja 1960-luvun lopulla avatut ensimmäiset lentoreitit Afrikkaan. Lisäksi Olympic Airlines tilasi uusia Boeing 707-300-lentokoneita. 

Vuonna 1971 perustettiin myös Olympic Aviation (Ολυμπιακή Αεροπλοϊα) -yhtiö, jotta Kreikan saarten väliset lentoreitit saataisiin paremmin hoidettua. Lisäksi vuonna 1972 Olympic Airlines lensi ensimmäisen kerran Australiaan.

Onnettomuus vuonna 1973 muutti lentoyhtiön nousukurssin. Aristoteles Onassiksen poika, Alexander, kuoli lento-onnettomuudessa. Onnettomuudella oli suuri vaikutus kreikkalaisten ihmisten lentohaluihin. Vuodesta 1973 alkoi lentoyhtiön laskukurssi, ja Onassis myi kaikki osakkeensa lentoyhtiöstä. Vuonna 1977 lentoyhtiö joutui lopettamaan Australian ja Kanadan reittinsä. 1980-luvulla lentoyhtiö oli suurissa taloudellisissa vaikeuksissa mutta pystyi silti avaamaan uudelleen reittinsä Australiaan ja Kanadaan. 

1990-luvulla alamäki jatkui edelleen. Lentoyhtiö avasi silti suoran reitin Tokioon, mutta reitti jouduttiin sulkemaan pian, koska matkustajia ei riittänyt tarpeeksi. Lentoyhtiöllä oli yksinkertaisesti liikaa tappioita ja velkaa. Kreikan valtio päätti avustaa lentoyhtiötä, mutta sekään ei riittänyt.

Vuonna 2004 Olympic Airways yritettiin yksityistää, mutta yritys epäonnistui. Vuonna 2009 Kreikan hallitus lopulta yksityisti lentoyhtiön myymällä sen kreikkalaiselle holding-yhtiölle, Marfin Investment Group Holdingsille .Yhtiön nimi muuttui Olympic Airiksi, ja laivasto koki muutoksia.

Yhtiön palveluksessa on nykyään noin 8500 ihmistä. Sen päämaja sijaitsee Ateenassa, Kreikassa. Yhtiön laivastoon kuuluu 17 lentokonetta, ja se lentää yhteensä 77 eri kohteeseen. Lentoyhtiön kotikenttä on Ateenan kansainvälinen lentoasema.

## Laivasto

Laivaston keski-ikä elokuussa 2022 on 12,2 vuotta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lentoyhtiön viralliset sivut
Looginen portti

**Looginen portti** muodostuu kytkimistä, joiden avulla voidaan tehdä laskutoimituksia tai loogisia konnektiiveja Boolen algebran avulla digitaalisissa piireissä. Ne valmistetaan tavallisesti elektronisesti diodien ja transistorien avulla, mutta ne voidaan toteuttaa myös käyttämällä sähkömagneettisia releitä, nesteitä, optiikkaa, pneumatiikkaa tai jopa mekaanisia elementtejä.

## Operaattorit
Perusoperaattoreina voidaan pitää operaattoreita AND, OR ja NOT. Näitä yhdistelemällä saadaan NAND-, NOR-, XOR- ja XNOR-operaattorit, joita voidaan siten kutsua johdannaisoperaattoreiksi.

Tosiasiassa kaikki operaattorit voidaan johtaa useiden NAND- tai NOR-operaattorien yhdistelmistä.

Operaattoreiden tosien ja epätosien arvojen vaikutuksia lopputuleman arvoon voidaan vertailla ns. totuustauluilla. Arvoista käytetään usein symboleita A, B ja Q. A ja/tai B muodostavat lopputuleman Q.

## Symbolit
Nykyään käytössä on kaksi erilaista symbolijärjestelmää, joiden määrittelyt löytyvät standardista ANSI/IEEE Std 91-1984 sekä sen täydennysosasta ANSI/IEEE Std 91a-1991.



## Katso myös
* Logiikkapiiriperhe

## Lähteet
Air Canada

**Air Canada** on Kanadan suurin lentoyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Montrealissa Quebecissa. Yhtiö perustettiin vuonna 1937. Vuoteen 1949 saakka yhtiön pääkonttori sijaitsi Winnipegissä, Manitobassa. Lentoyhtiö lentää yli 160 kohteeseen ja lomalentoja yli 90 kohteeseen. Lentoyhtiön solmukohtana toimii Montréal–Trudeaun kansainvälinen lentoasema. Vuonna 1997 Air Canadan emoyhtiö, ACE Aviation Holdings, oli perustamassa Star Alliance -yhteenliittymää, jonka jäsen se on edelleen. Vuonna 2018 Air Canada lennätti 51 miljoonaa matkustajaa, ja vuonna 2017 se juhli 80-vuotispäiviään.

## Laivasto

Laivaston keski-ikä huhtikuussa 2025 on 12,2 vuotta.

## Yhteistyökumppanit ja sisaryhtiöt
**Aeroplan**

Alkujaan Aeroplan oli Air Canadan kanta-asiakasohjelma, jossa lennetyistä maileista tai tehdessään ostoksia Air Canadan omalla enRoute-luottokortilla Aeroplan tilille kerätyillä pisteillä voi lunastaa lentolippuja tai kulutustarvikkeita. Sittemmin ohjelmaa laajennettiin ja nykyisin pisteitä saa kerättyä useista muistakin paikoista, kuten esimerkiksi Costco-varastomyymälöistä, Essolta, Sobeys-ruokakauppaketjulta, Home Hardware-rautakaupoista sekä luottokorttiyhtiöiltä, CIBC ja American Express.

**Air Canada Cargo**
Air Canada Cargo Limited tarjoaa lentorahtipalveluita Kanadan sisällä sekä ulkomaan liikenteessä. Yhtiö hyödyntää vapaata rahtikapasiteettia Air Canadan ja Air Canada Jazzin reittikoneissa, mutta käyttää myös täysin rahtikäyttöön tarkoitettuja koneita.

**Air Canada Ground Handling Services**
ACGHS vastaa huoltopalveluista Kanadan lentokentillä, johon kuuluu matkalaukkujen siirrot sekä koneiden huollot lentojen välillä.

**Jazz Air LP**  (Air Canada Jazz)
Vuonna 2001 Air Canada yhdisti omistamansa Air BC:n, Air Novan, Air Ontarion ja Canadian Regional Airlinesin yhdeksi uudeksi Air Canada Jazz-yhtiöksi.

**Air Canada Jetz**
Tilauslentoyhtiö Air Canada Jetz perustettiin vuonna 2002. Yhtiö tarjoaa palveluita urheilujoukkeille, viihdetaiteilijoille ja yrityksille. Yhtiön kaikki viisi Airbus A320 -konetta on sisustettu täysin bisnesluokkaan.

**ACTS Aero Technical Support & Services**
ACTS on erikoistunut huoltamaan ja kunnostamaan lentokalustoa. Se tarjoaa palveluita yli 100:lle asiakkaalle. Suurimmat huoltopisteet ovat Montreal, Toronto, Winnipeg ja Vancouver. Enemmistöomistaja on pääomasijoitusyhtiö Kohlberg Kravis Roberts & Co.

**Air Canada Vacations**
Air Canada Vacations tarjoaa asiakkaille pakettimatkoja ja risteilyjä Länsi-Intiaan, Floridaan, Havaijille, Meksikoon, Las Vegasiin, Keski- ja Etelä-Amerikkaan sekä Aasiaan.

Air Canadan kotimaisia kumppanuusyhtiöitä ovat muun muassa Air Canada Jazz, Exploits Valley Air Services (EVAS), Air Georgian ja Central Mountain Air.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Virallinen sivusto
*http://www.airfleets.net/
Southwest Airlines

**Southwest Airlines Co.** on yhdysvaltalainen, vuonna 1967 perustettu ja vuonna 1971 lentotoimintansa aloittanut halpalentoyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Dallasissa, Texasissa. Matkustajamäärällä mitattuna lentoyhtiö on maailman kolmanneksi suurin ja kohdemäärällä mitattuna Yhdysvaltojen suurin. Southwest Airlines lentää Yhdysvaltain sisäisiä lentoja ja yhtiöllä on Boeing 737 -laivasto. Yhtiön käytössä on sen historian aikana ollut noin 10% kaikista rakennetuista 737-koneista. Southwest on eräs halpalentokonseptin uranuurtajista. Sen tärkeimpiin lentoasemiin lukeutuvat Las Vegasin McCarranin kansainvälinen lentoasema, Chicagon Midwayn kansainvälinen lentoasema ja Phoenix Sky Harborin kansainvälinen lentoasema.

## Laivasto

### Nykyinen laivasto
Lokakuussa 2022 Southwest Airlinesin laivasto koostuu seuraavista konetyypeistä. Laivaston keski-ikä on 12,7 vuotta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Southwest Airlines – lentoyhtiön kotisivut
Laodikeia

**Laodikeia** (usein **Laodikea**; , ) oli usean hellenistisen kaupungin nimi. Ne olivat saaneet nimensä Laodike-nimisiltä Seleukidien hallitsijasuvun kuningattarilta. Kreikkalaiset erottelivat paikannimet lempinillä, jotka perustuivat yleensä maantieteeseen. Kaupungit olivat:

* Laodikeia Lykos-joen varrella (*Laodicea ad Lycum*, myös *Diospolis* ja *Rhoas*), *Ilmestyskirjan* Laodikea; kaupunki Fryygiassa, lähellä nykyistä Eskihisaria Turkissa
* Laodikeia meren rannalla (*Laodicea ad Mare*), kaupunki Syyriassa, Antiokian satama; nykyinen Latakia Syyriassa
* Laodikeia Katakekaumene (*Laodicea Combusta*, *Claudiolaodicea*), kaupunki Fryygia Paroreassa, myöhemmin Lykaoniassa
* Laodikeia Pontika, kaupunki Pontoksessa
* Laodikeia, kaupunki Mesopotamiassa nykyisen Irakin alueella, tarkka sijainti tuntematon
* Foinikian Laodikeia (myös *Kaanaan Laodikeia*, *Berytos*), kaupunki Foinikiassa; nykyinen Beirut Libanonissa
* Libanonin Laodikeia, kaupunki Syyriassa; 25 km nykyisestä Homsista lounaaseen
* Meedian Laodikeia (myös *Laodicea in Persis*), kaupunki Meediassa; nykyinen Nahavand Iranissa
Mihail Štšennikov

**Mihail Štšennikov** (, s. 24. joulukuuta 1967 Sverdlovsk, Neuvostoliitto) on kävelijä, joka edusti urallaan Neuvostoliittoa ja myöhemmin Venäjää ja voitti useita arvokisamitaleja niin sisä- kuin ulkoradoilla.

Vuonna 1985 Štšennikov voitti Euroopan juniorimestaruuden ja vuonna 1986 maailman juniorimestaruuden 10&nbsp;000 metrillä. Hallikisoissa 5&nbsp;000 metrillä hän voitti neljästi maailmanmestaruuden (1987, 1989, 1991, 1993) ja kolmesti Euroopan mestaruuden (1989, 1990, 1994). Ulkoradoilla Štšennikov voitti 20 kilometrin Euroopan mestaruuden 1994 Helsingistä. MM-hopeaa hän saavutti 1991 Tokiosta ja 1997 Ateenasta. 50 kilometrillä hän saavutti hopeaa 1996 Atlantan olympialaisista. 

Kävelyn maailmancupissa Štšennikov voitti 20 kilometrin kilpailun vuonna 1991 ja oli toinen vuosina 1989 ja 1995. Neuvostoliiton mestaruuden hän voitti vuonna 1989 20 kilometrillä ja hallissa 5&nbsp;000 metrillä.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Gene Pitney

**Gene Francis Alan Pitney** (17. helmikuuta 1940 Hartford, Connecticut, Yhdysvallat &ndash; 5. huhtikuuta 2006 Cardiff, Wales) oli yhdysvaltalainen poplaulaja ja lauluntekijä. 

Pitney aloitti uransa 1960-luvulla kirjoittamalla muille kappaleita. Muun muassa The Crystalsin ”He’s A Rebel”, Roy Orbisonin ”Today’s Teardrops”, Bobby Veen ”Rubber Ball” ja Ricky Nelsonin ”Hello Mary Lou” ovat hänen kirjoittamiaan. Hän aloitti Burt Bacharachin ja Hal Davidin kanssa yhteistyön, jonka tuloksena olivat hänen omat ensimmäiset hittinsä: vuoden 1961 ”(I Wanna) Love My Life Away” ja ”Town Without Pity”. Jälkimmäinen sai Golden Globe -palkinnon parhaana elokuvasävelmänä ja oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. 

Pitney julkaisi useita hittisinglejä 1960-luvun alkupuolella, mutta brittiyhtyeiden invaasio Amerikkaan heikensi hänen suosiotaan. Sen sijaan hän rakensi menestyksellisen uran Britanniassa ja muualla Euroopassa. Vuonna 1967 hän levytti *Something’s Gotten Hold of My Heartin*, josta tuli iso hitti Englannissa, muttei noussut listoille Yhdysvalloissa. Vuoden 1989 duetto *Something’s Gotten Hold of My Heart* -kappaleesta, yhdessä Marc Almondin kanssa, nousi listaykköseksi Isossa-Britanniassa. Kappale on levytetty suomeksi nimillä *Sydämeni osuman sai* ja *[[Emmanuelle / Sydän syrjällään|Sydän syrjällään]]*.

Pitney valittiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2002.

Vuonna 2006 Pitneyn kiertuemanageri löysi Gene Pitneyn kuolleena hotellihuoneestaan Hilton Cardiffissa, Walesissa. Pitney kuoli kesken Ison-Britannian-kiertueensa.

## Aiheesta muualla
* Gene Pitneyn muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Painajainen Elm Streetillä

**Painajainen Elm Streetillä** () on yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1984. Elokuvan ohjasi Wes Craven ja pääosissa näyttelivät Robert Englund, Heather Langenkamp, John Saxon ja Johnny Depp. 

*Painajainen Elm Streetillä* on erityisesti kauhuelokuviin erikoistuneen elokuvaohjaaja Wes Cravenin ensimmäinen jättimenestys; vain vähän yli miljoonan dollarin budjetilla tuotettu elokuva tuotti 57 miljoonaa dollaria. Freddy Kruegerista tuli elokuvan myötä suosittu pop-kulttuurin hahmo, jonka tunnistettavia piirteitä ovat veitsien lisäksi palovammojen peittämät kasvot, punavihreäraidallinen villapaita ja vanha hattu. Elokuvan menestys nostatti myös lähes tuntemattoman New Line Cineman maineikkaimpien elokuvastudioiden joukkoon vuosikymmeniksi. *Painajainen Elm Streetillä* on myös saanut kuusi jatko-osaa ja vuonna 2010 ensi-iltansa saaneen uusintaversion.

Elokuvassa sittemmin kuuluisaksi näyttelijäksi tullut Johnny Depp teki ensimmäisen roolinsa. Elokuvan loppukohtaus ei miellyttänyt Cravenia, joka olisi halunnut hienotunteisuutta ja yleisölle enemmän pohdittavaa Nancyn ja tämän ystävien kohtalosta, minkä seurauksena hän ja tuottaja Robert Shaye riitaantuivat päätyen kompromissiratkaisuun.

## Juoni

Elokuvassa neljä nuorta: Nancy Thompson (Heather Langenkamp), tämän poikaystävä Glenn Lantz (Johnny Depp), Nancyn ystävä Tina Gray ja Rod Lane, alkavat nähdä painajaisia palovamma-arpisesta miehestä, jolla on villapaita, hattu ja toisessa kädessä hansikas, jossa on neljä veistä kynsinä. Eräänä yönä, nuorten nukkuessa neljästään samassa talossa, Tina kuolee omituisesti vatsaan ilmestyviin viiltoihin keskellä yötä. Tinan poikaystävää syytetään murhasta. Tämä on paennut, mutta hänet saadaan kiinni ja hän joutuu vankilaan. Nancylle kuitenkin selviää, että murhan takana on Freddy Krueger, entinen lastenmurhaaja joka poltettiin aikoinaan elävältä, ja joka nyt vainoaa nuoria näiden unissa. Nancy päättää aloittaa taistelun Elm Streetin Freddyä vastaan.

## Rooleissa

## Vastaanotto
Aikalaisarviot olivat *Painajaiselle* suopeita, ja *[[The New York Times]]* valitsi sen vuonna 2004 yhdeksi tuhannesta kaikkien aikojen parhaasta elokuvasta.

*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Esko Rautakorpi pitää tätä Elm Street -sarjan ensimmäistä elokuvaa todella hyvin toteutettuna ja aidosti pelottavana. Hän antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. Elokuvan ikäraja on K-18.

## Lähteet
Kimmo Kaivanto

**Kimmo Olavi Vilhonpoika Kaivanto** (25. toukokuuta 1932 Tampere – 20. huhtikuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari, taidegraafikko ja kuvanveistäjä. Hän opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa grafiikan linjalla vuodet 1953–1954.

Hänen teoksiaan oli ensimmäistä kertaa esillä Tampereella vuonna 1956. Kimmo Kaivanto nousi Suomen kuvanveiston johtaviin tekijöihin 1970-luvun alussa. Hän suunnitteli lavastuksia oopperoihin.

## Elämäkerta
Kaivannon tunnetuimpia julkisia teoksia ovat veistos *Oodi 60 000 järvelle* vuodelta 1972 (entisen Hotelli Hesperian edessä Helsingissä), *Tori*-maalaus vuodelta 1976 (Tampereen kaupungintalon valtuustosalin aulassa) sekä veistokset *Hopeiset sillat* ja *Nereidi* vuodelta 1985 (kauppakeskus Forumissa Helsingissä). Kaivannon suunnittelemia teoksia ovat myös ulkoilmateos *[[Natura (Non Facit Saltus)]]* vuodelta 1990 (SOK:n pääkonttorin sisäpihalla Helsingissä) ja vuodelta 1988 oleva *[[Biogenesis (taideteos)|Biogenesis]]* (nykyään Keilalahden rannalla Espoossa). Härmälässä on hänen suunnittelemansa ilmailuaiheinen Leonardo-patsas.

Kaivanto oli Vuoden taiteilija vuonna 1982. Hän sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1972. Professorin arvonimen Kimmo Kaivanto sai vuonna 1995.

Kaivanto suunnitteli  uransa alkuvaiheessa 1950-luvulla myös Tapparan kirveslogon.

Kimmo Kaivannon nimeä kantava säätiö perustettiin 2013. Säätiön tarkoituksena on tuoda esille Kaivannon elämäntyötä ja hänen taidettaan.

Kaivanto kuoli vaikeaan sairauteen 79-vuotiaana Helsingissä vuonna 2012.

## Valokuvia julkisista teoksista

Tiedosto:Kimmo Kaivanto Oodi 60000 jarvelle 1972.jpg|*Oodi 60&nbsp;000 järvelle*, 1972, Helsinki.
Tiedosto:Kimmo Kaivanto Kaatuneiden upseerien muistomerkki Ylojarvi 1977.JPG|*Kaatuneiden upseerien muistomerkki*, 1977, Ylöjärvi.
Tiedosto:Suomalaisia kuvia 18.jpg|*[[Suomalaisia kuvia]]*, 20-osainen teos, osa teoksesta, 1977, Kotka.
Tiedosto:Suomalaisia kuvia 20.jpg|*[[Suomalaisia kuvia]]*, 20-osainen teos, osa teoksesta, 1977, Kotka. 
Tiedosto:Biogenesis by Kimmo Kaivanto (1988) at Keilaniemi Espoo in 2024 a.JPG|*[[Biogenesis (taideteos)|Biogenesis]]*, 1988, regeneration 1999, Espoo.
Tiedosto:Kimmo Kaivanto Muusan kumarrus 1990.JPG|*[[Sininen suora]]*, neliosainen teos, osa *Muusan kumarrus*, 1990, Tampere.
Tiedosto:Kimmo Kaivanto Sininen suora 1990.JPG|*[[Sininen suora]]*, neliosainen teos, osa *Temppeli*, 1990, Tampere.
Tiedosto:Kimmo Kaivanto Sininen linja 1990.JPG|*Sininen linja*, 1990, Helsinki. 
Tiedosto:Kimmo Kaivanto Natura Non Facit Saltus 1990.jpg|*[[Natura (Non Facit Saltus)]]*, 1991, Helsinki.
Tiedosto:Härmälän lentokentän muistomerkki.jpg|*Leonardo*, 1999, Tampere.


## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
*

## Aiheesta muualla
* Kimmo Kaivanto -kulttuuriraitin esite ja video. 
*
*Kimmo Kaivanto Valtion taidemuseon kokoelmissa. 
*Kimmo Kaivannon muistokirjoitus ''Helsingin Sanomissa''.
*
Platoon – nuoret sotilaat

**Platoon – nuoret sotilaat** (engl. *Platoon*) on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen sotaelokuva, jonka on ohjannut Oliver Stone. Elokuvan pääosissa esiintyvät Tom Berenger, Willem Dafoe ja Charlie Sheen. Elokuva sai neljä Oscar-palkintoa.

*Platoon – nuoret sotilaat* on yksi tunnetuimmista Vietnamin sodasta kertovista elokuvista. Se on myös elokuvaohjaaja Oliver Stonen kuuluisimpia teoksia. *Platoon – nuoret sotilaat* kuvaa Vietnamin sotaa yhdysvaltalaisen jalkaväensotilaan näkökulmasta näyttäen sodan julmuuden. 

Elokuva on ensimmäinen osa Oliver Stonen niin sanottua Vietnam-trilogiaa: kaksi muuta ovat *[[Syntynyt 4. heinäkuuta]]* (1989) ja *[[Taivas ja maa]]* (1993). Stone taisteli itse Vietnamissa.

## Näyttelijät

## Palkintoja
### [[Oscar-palkinto|Oscarit]]
* Paras elokuva: Arnold Kopelson
* Paras ohjaus: Oliver Stone
* Paras leikkaus: Claire Simpson
* Paras äänitys: John Wilkinson, Richard D. Rogers, Charles Grenzbach ja Simon Kaye
Ehdokkuudet
* Paras miessivuosa: Tom Berenger
* Paras miessivuosa: Willem Dafoe
* Paras kuvaus: Robert Richardson
* Paras alkuperäinen käsikirjoitus: Oliver Stone

## Vastaanotto
*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Platoonin* vuonna 2004 yhdeksi tuhannesta kaikkien aikojen parhaasta elokuvasta.

*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Harri Närhi harmittelee, etteivät henkilöhahmot tunnetuista näyttelijöistä huolimatta nouse taistelujaksojen alta kovin kiinnostaviksi. Hän antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.

## Muu media
Elokuvan pohjalta on tehty myös videopeli *[[Platoon (vuoden 1987 videopeli)|Platoon]]*.

Vuonna 2002 elokuvan pohjalta on julkaistu uusi peli *[[Platoon (vuoden 2002 videopeli)|Platoon]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Hiekkapuhallus

**Hiekkapuhallus** on kovien pintojen siloittamista, muotoilua ja puhdistamista pienten kiinteiden hiukkasten ja paineilman avulla. Hiekkapuhalluksella voidaan saada lopullinen pinta, kuten ruostumattomilla teräksillä, mutta useimmiten hiekkapuhallus on pohjakäsittely ja pinnanpuhdistus ennen maalausta.

Hienoksi siivilöityä hiekkaa on käytetty hiekkapuhalluksessa sen alkuajoista 1800-luvun lopulta lähtien. Puhalluksessa hiekasta muodostuvan kvartsipölyn hengittäminen altistaa ihmisen pölykeuhkosairauksille. Nykyään hiekkapuhallus suoritetaan kuitenkin hyvin ilmastoiduissa tiloissa hengityssuojien ja muiden suojavarusteiden kanssa.

Hiekkapuhalluksessa käytetään myös muita materiaaleja, kuten lasia esimerkiksi ruostumattomalle teräkselle, metallia teräkselle ja kuivajäätä muille pinnoille. Metallien hiekkapuhalluksessa käytetään useimmiten metallijauheita, koska niitä voidaan kierrättää paremmin kuin hiekkaa. Metalliesineden puhalluskaapista jauhe kerätään talteen syklonin avulla. Lentokoneiden osia hiekkapuhalletaan joissain tapauksissa kookospähkinöiden kuorista valmistetulla aineella.

Metallien hiekkapuhalluksella on myös vaikutus pinnan metallurgiseen rakenteeseen, joka lujittuu kylmämuovautumalla. Ohuilla kappaleilla tästä on myös se vaikutus, että kappale pyrkii vääntymään käyräksi. 

Hiekkapuhallus voidaan automatisoida teollisuusrobotin avulla.

## Hiekkapuhallus tekstiiliteollisuudessa

Kuluneen näköiset farkut ovat nousseet muotitrendiksi. Farkut käsitellään hiekkapuhalluksella, jossa hiekka puhalletaan kovalla paineella vaatteisiin. Tämän tekstiiliteollisuuden viimeistelymenetelmän on todettu vaarantavan työntekijöiden terveyden; hiekkapöly altistaa suojaamattoman työntekijän silikoosille eli kivipölykeuhkosairaudelle. Clean Clothes -kampanja ajaa hiekkapuhalluksen lopettamista. Useat yritykset Suomessa ovat ilmoittaneet lopettavansa hiekkapuhalluksen käytön tuotannossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Johnny Herbert

**John Paul ”Johnny” Herbert** (s. 25. kesäkuuta 1964 Romford, Englanti, Iso-Britannia) on brittiläinen uransa lopettanut kilpa-autoilija. Hän ajoi Formula 1 -sarjassa kausilla 1989–2000, minkä jälkeen hän kilpaili menestyksekkäästi urheiluautoilla. Vuonna 1991 Herbert oli mukana voittamassa Le Mansin 24 tunnin ajoa.

Herbert osallistui 161 F1-osakilpailuun ja keräsi niissä yhteensä 98 MM-pistettä. Hän ajoi kolmesti voittoon ja keräsi neljä muuta palkintosijaa GP-kisoissa, muttei yhtään paalupaikkaa eikä kisan nopeinta kierrosta. Hän on ajanut eniten F1-kilpailuja niistä kuljettajista, jotka eivät ole ajaneet koskaan kisan nopeinta kierrosta.

## Uran alku
Herbert aloitti uransa kartingeissa. Karting-vuosiensa jälkeen hän kilpaili hyvällä menestyksellä Formula Ford -sarjoissa ja nousi Britannian Formula 3 -sarjaan, jonka hän voitti helposti vuonna 1987. Vuodeksi 1988 hän siirtyi International Formula 3000 -sarjaan. Brands Hatchin radalla hän joutui isoon kolariin, jossa hänen jalkansa murtuivat. Hän sai tästä huolimatta Formula 1 -tallipaikan seuraavalle kaudelle.

## Formula 1 -ura
Herbert aloitti F1-uransa Benettonilla ja ajoi neljänneksi heti ensimmäisessä kilpailussaan. Kanadan GP:n harjoituksissa hän karsiutui, mikä oli Benettonin johdolle riittävä syy purkaa sopimus. Herbert palasi myöhemmin ajamaan kaksi kilpailua Tyrrellille.

Seuraavaksi kaudeksi Herbert kiinnitettiin Lotukselle, jossa hän ajoi Mika Häkkisen tallikaverina vuodet 1991–1992 ja jatkoi Häkkisen siirryttyä McLarenille. Vuoden 1994 lopulla Herbert sai uuden mahdollisuuden Benettonilla mutta jäi kaudella 1995 maailmanmestaruuden voittaneen tallitoverinsa Michael Schumacherin varjoon. Herbert voitti kauden aikana Britannian ja Italian osakilpailut ja keräsi yhteensä 45 pistettä, jotka riittivät MM-sarjassa neljänteen tilaan. Schumacherin pistemäärä oli 102.

Benetton-kauden jälkeen Herbert ajoi heikommissa talleissa Sauberilla, Stewartilla ja Jaguarilla. Hän voitti kuitenkin Stewartilla sateen sekoittaman Euroopan GP:n kaudella 1999.

## Ura F1:n jälkeen
F1-uransa jälkeen Herbert kilpaili urheiluautosarjoissa. Hänen autokuntansa voitti Sebringin 12 tunnin ajon Yhdysvalloissa 2002 ja menestyi hyvin myös Le Mansin 24 tunnin ajossa. Herbert sijoittui yhdysvaltalaisessa American Le Mans Series -sarjassa jaetulle neljännelle sijalle vuonna 2002. ALMS-sarjassa hän ajoi muun muassa Jyrki Järvilehdon ajoparina. Herbert voitti vuonna 2004 Le Mans Series -sarjan mestaruuden yhdessä Jamie Davisin kanssa. Herbert osallistui myös vuoden 2002 Indianapolis 500-kilpaikuun mutta karsiutui.

Johnny Herbert palasi F1:n pariin vuonna 2005, kun hänet kiinnitettiin Jordan-tallin ja myöhemmin sen seuraajan Midland-tallin urheilujohtajaksi. Vuoden 2007 alussa Herbert siirtyi kilpailemaan uuteen Speedcar Series -sarjaan. Hän voitti sarjan ensimmäisen kauden mestaruuden 45 pisteellään.

## Tulokset
### Formula 1 -tulokset

; Huomioita

### Le Mansin 24 tunnin ajot

### Speedcar Series -tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Johnny Herbertin kotisivut  
* GrandPrix.com / Herbert 
* Forix / Herbert
Francis Cole Pratt

**Francis Cole Pratt** (19. tammikuuta 1867 Hartford, Connecticut, Yhdysvallat – 26. tammikuuta 1930) oli yhdysvaltalainen liikemies. Hänen isänsä oli Francis Ashbury Pratt, toinen Pratt & Whitneyn perustajista ja yrityksen pitkäaikainen toimitusjohtaja. Francis osallistui Connecticutin kansalliskaartin toimintaan, pelasi jalkapalloa yliopistonsa joukkueessa ja suoritti tutkinnon koneenrakennuksessa vuonna 1888. Valmistumisensa jälkeen hän aloitti Pratt & Whitneyn palveluksessa erityistehtävissä ja tutkimustöissä. Francis Pratt työskenteli konepajassa, suunnitteluosastolla ja toimistossa kahta lyhyttä ajanjaksoa lukuun ottamatta vuoteen 1906 asti. Pratt oli yrityksen vientijohtajana 1898–1901 ja konttoripäällikkönä 1901–1906. Hän muun muassa vastasi Pratt & Whitneyn osastosta Chicagon maailmannäyttelyssä 1893 ja Pariisin maailmannäyttelyssä 1900, mistä hän seuraavana vuonna sai Ranskan kunnialegioonan ritarin arvon.

Vuodet 1906–1927 Pratt toimi General Electricin palveluksessa Schenectadyssä New Yorkissa. Hän aloitti varatoimitusjohtajan apulaisena, toimi sitten toimitusjohtajan apulaisena, suunnittelujohtajana sekä suunnittelusta ja valmistuksesta vastaavana johtajana. Pratt ehti työuransa aikana hoitaa myös monia luottamustehtäviä ja vuonna 1925 hänelle suotiin Yalen yliopiston kunniatohtorin arvo.

## Lähteet
**The National Cyclopædia of American Biography*. New York.
Sterling Airlines

**Sterling Airlines A/S** oli islantilaisessa omistuksessa oleva halpalentoyhtiö, jonka päämaja sijaitsi Kööpenhaminassa, Tanskassa. Sterling Airlines A/S perustettiin vuonna 2005, kun kaksi tanskalaista lentoyhtiötä *Stergling European Airlines A/S* ja *[[Maersk Air]] A/S* yhdistyivät. Lokakuussa 2005 Sterling Airlinesin osti FL Group, joka tuolloin omisti muun muassa Icelandairin. Joulukuussa 2006 FL Group myi Sterlingin perustetulle uudelle yhtiölle nimeltään Northern Travel Holding, jonka yhtenä osakkaana on FL Group 34 %:n osuudella. . Lokakuussa 2008 Norhern Travel Holding siirtyi kokonaan islantilaisen Fons-sijoitusyhtiön omistukseen.
 
Vuonna 2005 Sterlingillä oli noin 1600 henkeä palveluksessa ja 29 lentokonetta. Lentoyhtiö lensi 40 kohteeseen Euroopassa, muun muassa Suomeen vuonna 2006. Pääasialliset lähtökentät olivat Kööpenhamina, Oslo ja Tukholma.

Sterling Airlines jätti konkurssihakemuksensa 29. lokakuuta 2008. Konkurssin taustalla olivat yhtiön mukaan rahoituksen loppuminen maailmaa ravisuttelevan finanssikriisin vuoksi, heikentynyt markkinatilanne ja öljyn hinnan nousu. Joulukuussa 2008 tanskalainen Cimber Air osti Sterlingin  liiketoiminnan ja on jatkanut sen jälkeen Sterlingin lentotoimintaa. Yhtiö on muuttanut nimekseen Cimber Sterling A/S.

## Laivasto

Kesäkuussa 2007:

* 6 kpl Boeing 737-500 
* 13 kpl Boeing 737-700 
* 10 kpl Boeing 737-800

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lentoyhtiön viralliset sivut
Jan Magnussen

**Jan Magnussen** (s. 4. heinäkuuta 1973 Roskilde, Tanska), on tanskalainen kilpa-autoilija. Hän osallistui 25 Formula 1 -osakilpailuun vuosina 1995&ndash;1998 ja keräsi yhden MM-pisteen. Hän on Tom Belsøn, Nicolas Kiesan ja poikansa Kevin Magnussenin lisäksi ainoa tanskalainen, joka on osallistunut Formula 1 -sarjaan. 

Magnussen hallitsi Britannian Formula 3 -sarjaa vuonna 1994, ja palkattiin McLarenin testikuljettajaksi vuonna 1995. Hänestä tuli Tanskan toinen F1-kilpakuljettaja, kun hän pääsi tuuraamaan umpisuolileikkaukseen joutunutta Mika Häkkistä Tyynenmeren GP:ssä samalla kaudella. Tuloksena oli kymmenes sija.

Kaudet &ndash; Magnussen ajoi Stewart-tallissa brasilialaisen Rubens Barrichellon parina ja sai heikon menestyksensä vuoksi potkut kesken jälkimmäisen kauden. Kohtalon ivaa oli, että hän saalisti ainoan pistesijansa, kuudennen tilan, viimeisessä kisassaan Kanadan GP:ssä kesäkuussa 1998. Magnussenin tilalle Stewartille palkattiin hollantilainen Jos Verstappen.

Magnussen kertoi vuonna 2001 julkisuudessa neuvottelevansa paluusta F1-sarjaan, mutta neuvottelut eivät johtaneet tuloksiin. Magnussen ei paljastanut, mikä talli oli neuvottelukumppanina.

F1-uransa jälkeen Magnussen on jatkanut uraansa kilpakuljettajana eri sarjoissa, kuten Yhdysvaltain CART-sarjassa ja urheiluautokisoissa, joissa hän on menestynyt huomattavasti paremmin kuin F1:ssä. Hän kuului Le Mansin 24 tunnin ajon voittajatiimeihin sekä 2004 että 2005. Kaudella 2008 Magnussen osallistui American Le Mans Series -sarjaan. Vuonna 2021 hän osallistui Le Mansin 24 tunnin ajoon, missä hän ajoi Kevin-poikansa ja Anders Fjordbachin kanssa Orecan valmistamalla autolla kokonaistuloksissa sijalle 29.

## Formula 1 -tulokset

## Muuta
Janin poika Kevin Magnussen on myös kilpa-autoilija.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto  
* GrandPrix.com: Magnussen