open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Doris Björkskog

**Doris Margareta Björkskog** (19. maaliskuuta 1929 Uusikaarlepyy – 1. lokakuuta 2018 Kokkola) oli suomalainen Uusikaarlepyyssä ja Kokkolassa asunut ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.

Björkskog kävi viisi luokkaa Uudenkaarlepyyn yhteiskoulua ja työskenteli sitten postivirkailijana Posti- ja lennätinlaitoksessa vuosina 1946–1971 ja yksityisyrittäjänä Bröder Björkskogs läderfabrik yhtiössä vuodesta 1972. Hän on julkaissut runokokoelmia ja lastenkirjoja. Björkskog oli mukana Keski-Pohjanmaan Pränttärit ry:n, Svenska Österbottens litteraturförening-yhdistyksen (hallituksessa vuonna 1976) ja kokkolalaisen Länsirannikko-kustantamon toiminnassa.

Björkskogin vanhemmat olivat minkkitarhuri Alexander Lindeman ja Elna Maria (o.s. Jakobson). Puoliso oli Hans Alvar Björkskog vuodesta 1956.

## Teoksia
* *Minnesgrönskan*. Författarnas andelslag, Jakobstad 1978
* *Draken och kärleken* : dikter. Författarnas andelslag, Jeppo 1982
* *Lunke och Lina* : sagor för barn ; kuvitus Nicken Nykvist. Författarnas andelslag, Jeppo 1984
* *På vindens villkor* ; kuvitus Bo Aurén. Författarnas andelslag, Jeppo 1987
* *Den mörka fågeln*. Författarnas andelslag, Jeppo 1989
* *Sommarens spegel : dikter. Författarnas andelslag, Vörå 1993
* *Stenharen : en saga för barn* ; kuvitus [[Kirsti Sarkkinen]]. Författarnas andelslag, Vörå 1994
* *Snöhanden : anekdoter och dikter*. Författarnas andelslag, Vörå 1999
* *Livets rötter : kåserier*. Västkusten, Karleby 2002

== Suomeksi ilmestyneitä teoksia ==
* *Tuulen ehdoilla ja Tumma lintu* ; suom. [[Erkki Kärkkäinen]]. Länsirannikko, Kokkola 1993 (teokset *På vindens villkor* ja *Den mörka fågeln*)
* *Kivijänis* ; suom. [[Eila Pohjonen]]. Länsirannikko, Kokkola 2001 (alkuteos *Stenharen'') 

## Palkinnot
* SLS:n palkinto 1987, 1989, 1991
* Kokkolan kaupungin kulttuuripalkinto 1994

## Lähteet
* 

### Viitteet
Karin Kull

**Karin Johanna Kull** (26. helmikuuta 1929 Helsinki – 31. heinäkuuta 2018) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.

## Teoksia
* *Har jag någonsin berättat...*. Söderström, Helsingfors 1979
* *Småstad* : kåserier. Östra Nylands tryckeri, Lovisa 1986 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Dimerkaproli

**Dimerkaproli** eli **BAL** (), jonka molekyylikaava on *C<sub>3</sub>H<sub>8</sub>OS<sub>2</sub>* on lääkeaine ja lewisiitin vastamyrkky. Englantilaisen Boots-yhtymän valmistamaa tuotetta on myyty 5% konsentraationa, jossa oli 50 mg dimerkaprolia/ml. Lääke annetaan injektiona, koska se ei imeydy suun kautta annettuna. Lääkettä voidaan käyttää raskasmetallien aiheuttamiin myrkytystiloihin. Sillä hoidetaan lyijymyrkytystä ja lisäksi se voi kelatoida ainakin arsenikkia, elohopeaa, kultaa, antimonia ja muutamaa muutakin metallia pois elimistöstä. Vaikka se poistaa myös kadmiumia, kadmium kuitenkin kerääntyy munuaiseen joten dimerkaprolia ei tulisi käyttää kadmiummyrkytyksen hoidossa. Vuodelta 1960 olevan Ilmari Vartiaisen *Lääkeaineopin* (*Farmakologia*) mukaan, tyypillinen elohopeamyrkytys on voinut aiheutua elohopeaan liittyvästä lääkekäytöstä. Elohopeaa on käytetty monen muun hoitoaiheen ohella diureettina.
Dimerkaprolin moolimassa on 124,225&nbsp;g/mol ja CAS-numero 59-52-9.

Dimerkaproli on WHO:n listalla yhteiskunnalle tärkeimmistä lääkkeistä.

Dimerkaproli on itsekin myrkyllistä suurina annoksina. Sen intramuskulaarinen LD50-arvo rotalle on noin 105&nbsp;mg/kg ja intraperitonaalisesti 140&nbsp;mg/kg.

## Lähteet
*Vartiainen, Ilmari: Lääkeaineoppi (Farmakologia), 1960, WSOY, Helsinki - Porvoo. s. 163

## Aiheesta muualla
*PubChem: Dimercaprol 
*Human Metabolome Database (HMDB): Dimercaprol 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Dimercaprol 
*ChemBlink: 2,3-Dimercapto-1-propanol
Bardon kansallismuseon isku

**Bardon kansallismuseon isku** tapahtui 18. maaliskuuta 2015, kun kolme terroristia hyökkäsi Tunisian pääkaupungissa Tunisissa sijaitsevaan Bardon kansallismuseoon. Yhteensä 24 ihmistä kuoli, heistä 20 oli eurooppalaisia turisteja, neljä tunisialaisia ja kaksi hyökkääjiä. Noin 50 loukkaantui iskussa.

Poliisi surmasi kaksi hyökkääjistä, jotka olivat Tunisian kansalaiset Yassine Labidi ja Saber Khachnaoui. Kolmas hyökkääjä pakenee viranomaisia.

Iskun tekijäksi ilmoittautui 19. maaliskuuta Isis. Tunisian hallitus kuitenkin syytti iskusta Islamilaisen Maghrebin al-Qaidan alaryhmittymää nimeltä *Okba Ibn Nafaan prikaati*. Poliisin hyökkäyksessä 28. maaliskuuta 2015 kuoli yhdeksän ryhmittymän jäsentä.

## Lähteet
Aino Korhonen

**Aino Helena Korhonen** (o.s. **Kantonen**, 20. helmikuuta 1929 Kustavi – 8. heinäkuuta 2018 Pori) oli suomalainen kirjailija.

Korhonen kävi keskikoulun ja työskenteli toimistovirkailijana. Hän voitti vuonna 1978 WSOY:n eläinaiheisten romaanien kilpailun kissa-aiheisella kirjallaan *Ihmisen kesyttäjät*. Korhosen runoja on julkaistu myös Porin työväenopiston kirjoittajien 1975 julkaistussa antologiassa *Runo on sinä ja minä*.

## Teoksia
* *Ihmisen kesyttäjät*. WSOY 1978 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Merseyrail

**Merseyrail** on Liverpoolin metropolialueella Merseysiden kreivikunnassa liikennöivä rautatieverkosto, jolla on metron ja paikallisjunan piirteitä.

Merseyrailin varella on 67 asemaa ja sen reitti on 120,7 kilometrin pituinen. Liverpoolin keskustassa raiteet kulkevat maan alla. Merseyrailia käyttää päivittäin noin 100&nbsp;000 matkustajaa.

## Linjat

Merseyrailissä on kolme linjaa: Northern Line, Wirral Line ja City Line. City Lineä tosin liikennöi pääosin Northern Rail, ja linja on yhdistetty myös muihin Northern Railin linjoihin.

## Kuvia Merseyrailistä

kuva:Merseyrail Class 507s, Liverpool Central railway station (geograph 3787001).jpg|Northern Line Liverpool Centralin asemalla
kuva:Merseyrail Class 507, 507033, Moorfields railway station (geograph 4020388).jpg|Wirral Linen-juna Moorfieldsin asemalla
kuva:Lime street station lower level.jpg|Liverpoolin päärautatieaseman Liverpool Lime Streetin Wirral Linen asemalaituri
kuva:Jamesstreet1.jpg|James Streetin asema
kuva:Hamilton Square railway station 190909.JPG|Hamilton Squaren laituri Birkenheadissä, Merseyn toisella puolella
kuva:Conway Park Station Platform.jpeg|Conway Park
kuva:Train, Green Lane Railway Station, Birkenhead (geograph 2986357).jpg|Green Lane
kuva:Interior of class 507 Merseyrail train (507026) - DSCF1117.JPG|Yhden Merseyrail-junan sisäosa
kuva:507001 Hunts Cross.jpg|Hunts Crossin asema


## Lähteet
Viking Lobbas

**Viking Arnold Lobbas** (18. huhtikuuta 1929 Pernaja – 14. joulukuuta 1993 Pernaja) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.

## Teoksia
* *Länkar* : runoja ; tussipiirrokset Kurt Lobbas. Östra Nyland, Lovisa 1978
* *Flykt* : runoja. Östra Nyland, Lovisa 1980
* *Färdväg* : runoja. Östra Nyland, Lovisa 1985 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Ella Ojala

**Ella Ojala** (o.s. **Makara**; 27. huhtikuuta 1929 Lempaala, Inkeri – 4. joulukuuta 2019 Tampere) oli suomalainen kirjailija.

Ella Ojala syntyi Lempaalan Kieron kylässä Inkerissä. Ojalan lapsuusaikaan osuivat Stalinin vainot sekä inkeriläisten karkotukset. Hänet tuotiin vuonna 1943 perheensä kanssa Suomeen. Heidän olisi sopimuksen mukaan pitänyt palata sodan päätyttyä, mutta he jäivät asumaan Pihlajavedelle. Ojala meni vuonna 1950 naimisiin. Samana vuonna hän sai myös Suomen kansalaisuuden. Hän opiskeli aikuiskasvatusta ja slaavilaista filologiaa Tampereen yliopistossa ja työskenteli opettajana, tulkkina ja Tampereen kaupungin matkailuoppaana.

Ojalan pääteoksenaan pitämä romaani *Pitkä kotimatka* kertoi Lempaalan inkeriläisten pakkosiirrosta 1930-luvulla Sisä-Venäjälle. Romaanin jatko-osa *Suomi näkyy* kertoi karkotuksesta salaa Etelä-Inkeriin palanneiden päähenkilöiden siirtymisestä Suomeen jatkosodan aikana ja siitä kuinka he jäivät sodan jälkeen Suomeen vaikka heidän olisi rauhanehtojen mukaan pitänyt palata Neuvostoliittoon. Romaani *Ensimmäinen kevät* käsitteli taas edellisten kirjojen päähenkilön Elisan aikuistumista sodanjälkeisessä Suomessa. Neljännen Ojalan romaanin *Pelastunut albumi* aiheena olivat vanhan valokuva-albumin neljänkymmenen valokuvan takana olleiden henkilöiden tarinat.

## Teoksia
* *Pitkä kotimatka* : romaani. Tammi 1988
* *Suomi näkyy* : romaani. Tammi 1990
* *Pelastunut albumi* : romaani. Tammi 1991
* *Ensimmäinen kevät* : romaani. Tammi 1994
* *Sananlaskuja, tarinoita ja mielleyhtymiä*. Tampereen museoiden julkaisuja 57. Tampereen kaupunki, Tampere 2000 

## Palkinnot
* Tampereen kaupungin luovan kirjallisen työn palkinto 1989, 1991

## Lähteet
*  (Arkistoitu linkki)

### Viitteet
Valkoinen (koiraväri)

**Valkoinen** koiravärinä viittaa kokovalkoiseen tai miltei täysin valkoiseen koiraan. Valkoinen väritys voi koirilla johtua useammasta eri geenitekijästä, ja niiden fenotyypeissä eli havaittavissa ilmiasuissa on eroavaisuuksia. Kokovalkoinen ei ole koirilla aivan yleisimpiä, mutta sitä esiintyy lukuisissa roduissa yhtenä hyväksytyistä ja joissakin roduissa ainoana hyväksyttynä värityksenä. Muissa roduissa sitä esiintyy myös ei-toivottuna tai virheelliseksi katsottuna värityksenä.

Termiä valkoinen käytetään myös kuviollisen koiran pigmentittömiin valkoisiin alueisiin erotuksena pigmentöityneistä eli värillisistä alueista.

## Resessiivinen valkoinen

Valkoisen värityksen tiedetään periytyvän resessiivisesti esimerkiksi saksanpaimenkoiralla ja villakoiralla. Värityksen geneettisen mekaniikan on epäilty johtuvan siitä, että koira on geneettisesti sekä kokomusta (kykenemätön tuottamaan punaruskeaa pigmenttiä) että resessiivinen keltainen (kykenemätön tuottamaan mustaa pigmenttiä). Vaihtoehtoinen selitys esimerkiksi kääpiösnautserille on resessiivinen keltaisuus, jossa rodun muiden väritysten tapaan jokin toistaiseksi tuntematon geenitekijä haalistaa feomelaniinin valkoiseksi.

## Kirjavuustyyppinen valkoinen

Kirjavuustyyppinen valkoinen väritys johtuu epätäydellisesti dominoivan *S*-kirjavuusgeenin vaikutuksesta. Tällainen yksilö on kirjava, jonka valkoinen kuvio kattaa koko eläimen. Eläimessä voi olla pieniä värillisiä läikkiä. Tällaista valkoisuutta esiintyy esimerkiksi bokserilla, jonka yhteydessä ”valkoisiksi” kutsutaan yleensä kaikkia yksilöitä, joilla on runsaasti toivottua enemmän valkoista.

## Valkoinen merle ja valkoinen harlekiini

Merletekijä voi homotsygoottina aiheuttaa varsin erilaisia kuvioita. Jotkin yksilöt ovat lähes kokonaan valkoisia vain pienin pigmenttijäämin.

Tanskandoggilla esiintyvä harlekiinitekijä voi yhdessä homotsygootin merletekijän kanssa tuottaa vieläkin säännöllisemmin liki valkoisen fenotyypin, josta harlekiinitekijän vaikutuksesta puuttuvat homotsygooteillakin merleillä yleensä näkyvät harmaat laikut.

## Katso myös
* Koirien värit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sakari Salovuori

**Seppo Sakari Salovuori** (10. huhtikuuta 1929 Lahti – 1. tammikuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen nuorisonohjaaja ja nuortenkirjailija.

## Henkilöhistoria
Salovuoren vanhemmat olivat päätoimittaja, ohjelmapäällikkö Eero Salovuori ja Adéle Cesilia Brander.

## Teoksia
* *Soihtuviesti : sanan valoa pojille ja nuorukaisille*. Kuva ja sana, Helsinki 1957
* *Tunturi-Joonas salapoliisina*. Kuva ja sana, Helsinki 1958
* *Sammakkomiehen jännittävät hetket : kinkeritraktaatti Suomen varhaisnuorison pojille*. Agricola-seuran kinkeritraktaattisarja 13, 1959. Helsinki 1959
* *Tunturi-Joonas ja robotti*. Kuva ja sana, Helsinki 1959 
* *Tunturi-Joonas ja ihmeaine*. Kuva ja sana, Helsinki 1960
* *Kuka on rohkea? : traktaatti varhaisnuorison pojille*. Agricola-seura, Helsinki 1961
* *Tunturi-Joonas ja miljoonalautanen*. Kuva ja sana, Helsinki 1962
* *Viidakon musta taika : seikkailukertomus Afrikasta*. Poikien keskus, Helsinki 1975
* *Minä tiedän sinun ahdistuksesi : "reppanan päiväkirja"*. RV-taskukirjat 54. RV-kirjat, Vantaa 1985
* *Ulos umpikujasta : "reppanan rukouskirja"*. RV-kirjat, Vantaa 1986
* *Rukousvastauksia* ; koonneet Sakari ja Marjatta Salovuori. RV-kirjat, Vantaa 1987
* *Veri veti nuorisotyöhön* ; kirj. Pentti Laitinen, Sakari Salovuori ; julkaisija Suomen poikien ja tyttöjen keskus. Lasten keskus, Helsinki 1991

;Toimitustöitä
* *Ystävällinen murahdus : muistelmia [[Sulo Karpio]]sta* ; työryhmä Pentti Laitinen ym. ; toim. Pentti Laitinen ja Sakari Salovuori ; julk. Kertojien kerho. Poikien keskus, Helsinki 1981 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Marius Van Andringa

**Marius Van Andringa** (s. 20. maaliskuuta 1994 Helsinki) on suomalais-ranskalainen koripalloilija, pelipaikaltaan heittävä takamies. Van Andringa voitti Joensuun Katajassa Suomen mestaruuden vuonna 2015, ja hänet valittiin samalla kaudella Korisliigan vuoden tulokkaaksi.

## Pelaajaura

Malmin Super-Koriksen kasvatti Van Andringa debytoi miesten valtakunnallisissa sarjoissa kaudella 2012−2013 divisioonajoukkue Torpan Poikien joukkueessa. Seuraavalla kaudella hän kuului Korisliigajoukkue Helsinki Seagullsin miehistöön ja pelasi myös seitsemän ottelun verran divisioonajoukkue Pussihukissa. Kesäkuussa 2014 Van Andringa siirtyi yhden kauden mittaisella sopimuksella Korisliigassa pelanneeseen Joensuun Katajaan. Maaliskuussa 2015 Van Andringa ja Kataja tekivät 1+1-vuotisen jatkosopimuksen. Kataja eteni keväällä 2015 loppuotteluihin ja voitti seurahistoriansa ensimmäisen miesten Suomen mestaruuden. Kauden päätteeksi Van Andringa valittiin Korisliigan vuoden tulokkaaksi.

Heinäkuussa 2016 Van Andringa siirtyi Kobriin.

Lokakuussa 2017 Van Andringa siirtyi Korihaihin.

Elokuussa 2018 Van Andringa teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Korihaiden kanssa.

Toukokuussa 2019 Van Andringa teki sopimuksen kaarinalaisen Ura Basketin kanssa.

Toukokuussa 2020 Van Andringa solmi 1+1-vuotisen sopimuksen ranskalaisen CEP Lorientin kanssa.

## Yksityiselämä

Van Andringan isä on ranskalainen ja äiti suomalainen. Hänellä on kummankin maan kansalaisuus, ja hän on pelannut lapsena myös ranskalaisessa seurajoukkueessa.

## Saavutukset

* Korisliigan vuoden tulokas 2015
* Suomen mestaruus 2015
* Suomen I-divisioona A:n voitto 2014

## Tilastot

### Runkosarja

### Pudotuspelit

* *O = ottelut, MIN = peliminuutit, 2p % = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p % = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p % = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä*

## Lähteet

* Marius van Andringa Suomen Koripalloliitto
* Marius Van Andringa profile fibaeurope.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Marius Van Andringa basketball profile eurobasket.com
Last of the Runaways

**Last of the Runaways** on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Giantin debyyttialbumi vuodelta 1989.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Dann Huff – laulu, kitara
* Mika Brignardello – basso
* David Huff – rummut
* Alan Pasqua – kosketinsoittimet
Giant (yhtye)

**Giant** on yhdysvaltalainen hard rock -yhtye. Yhtye on julkaissut neljä studioalbumia, joista viimeisin *Promise Land* on vuodelta 2010. Yhtyeen perustajajäsenistä Dann Huff on soittanut mm. Michael Jacksonin, Whitesnaken ja Whitney Houstonin albumeilla.

## Historia
Giantin perustivat laulaja-kitaristi Dann Huff ja kosketinsoittaja Alan Pasqua vuonna 1987. Dann Huffin veljeä, rumpali David Huffia ja basisti Mike Brignardelloa pyydettiin liittymään yhtyeeseen. Huffin veljekset olivat aikaisemmin 1980-luvun alussa perustaneet White Heart -yhtyeen, josta molemmat olivat lähteneet. Yhtyeen debyyttialbumi *[[Last of the Runaways]]* julkaistiin vuonna 1989 A&M Recordsin kautta. Albumin selvä ykköshitti oli *I'll See You in My Dreams*, joka nousi Yhdysvaltojen Top 20-listalle. 

Yhtyeen toinen studioalbumi *[[Time to Burn]]* julkaistiin vuonna 1992, tällä kertaa Epic Records kautta. Albumi oli menestys, ja varsinkin single *Chained* sai paljon radiosoittoa ja kipusi Billboardin Mainstream Rock Tracks-listan sijalle 16. Albumin julkaisun jälkeen yhtye hajosi.

Giant palasi vuonna 2000 tekemään kolmannen studioalbumin, joka kantaa nimeä *III*. Yhtye teki levytyssopimuksen Frontiers Recordsin kanssa ja *III* julkaistiin vuonna 2001. Pasqua ei osallistunut albumin tekoon. Yhtye teki neljännen studioalbuminsa laulaja Terry Brockin (Strangeways) ja kitaristi John Rothin (Winger) kanssa. Dann Huff ei kiireiltään voinut osallistua albumin tekoon täysipäiväisesti, mutta soitti ja kirjoitti albumille muutamia kappaleita. *Promise Land* julkaistiin vuonna 2010. Yhtye on nyttemmin elänyt hiljaiseloa.

## Diskografia

### Studioalbumit

**[[Last of the Runaways]]* (1989)
**[[Time to Burn]]* (1992)
**III* (2001)
**Promise Land* (2010)
**Shifting Time* (2022)

### Singlet

**I'm a Believer* (1989)
**Innocent Days* (1990)
**I'll See You in My Dreams* (1990)
**Chained* (1992)
**Stay* (1992)
**Time to Burn* (1992)

### Musiikkivideot

I'm A Believer (1989)
*''Innocent Days'' (1989)
*''Stay'' (1992)
*''Promise Land'' (2010)
* The Price Of Love (2022)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* AllMusic - Dann Huff
Luettelo YK:n pakkausnumeroista 2201–2300

Alla on esitetty **[[Yhdistyneet kansakunnat|YK:n]]** asettamat kemikaalien sekä teollisten valmisteiden **pakkaus- ja kuljetusmerkinnät** aineille, joiden YK-numerot ovat **2201–2300**.

## YK-numerot 2201–2300

## Katso myös
*Luettelo YK:n pakkausnumeroista 2101–2200
*Luettelo YK:n pakkausnumeroista 2301–2400

## Aiheesta muualla
*ADR:n vaarallisten aineiden lista, viitattu 7.5.2015.
*YK:n vaarallisten aineiden lista vuodelta 2015, viitattu 7.5.2015.
*YK:n vaarallisten aineiden lista vuodelta 2013, viitattu 7.5.2015.

## Lähteet
Johan Ferner

**Johan Martin Ferner** (22. heinäkuuta 1927 – 24. tammikuuta 2015 Oslo) oli norjalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti.

Ferner kuului Norjan olympiahopeaa 6mR-luokassa saavuttaneeseen joukkueeseen Helsingissä 1952. Fernerin Finn-veli oli myös mukana olympiahopeavenekunnassa.

Ferner avioitui vuonna 1961 Norjan kuninkaan sisaren, prinsessa Astridin, kanssa. Ferner kuoli oslolaisessa sairaalassa 87-vuotiaana 24. tammikuuta 2015.

## Lapset
* Cathrine Ferner (s. 1962)
* Benedikte Ferner (s. 1963)
* Alexander Ferner (s. 1965)
* Elisabeth Ferner (s. 1969)
* Carl-Christian Ferner (s. 1972)

## Lähteet

* Johan Martin Ferner Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Hr. Ms. Buyskes (A904)

**Hr. Ms. Buyskes** (runkonumero A904) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Buyskes-luokan merentutkimusalus.

## Valmistus

Alus tilattiin Bolnesista Boele's Scheepwerven en Machinefabriekilta, missä köli laskettiin 31. tammikuuta 1972. Se laskettiin vesille vielä samana vuonna 11. heinäkuuta ja valmistui 9. maaliskuuta 1973.

## Palvelus
Alus muodosti *[[Hr. Ms. Tydeman (A906)|Hr. Ms. Tydemanin]]* ja *[[Hr. Ms. Blommendal (A905)|Hr. Ms. Blommendalin]]* kanssa niin sanotun Alankomaiden merentutkimusosaston valkoisen laivaston. Osaston alukset korvattiin 2003 ja 2004 palvelukseen otetuilla *[[Hr. Ms. Snellius (A802)|Hr. Ms. Snelliuksella]]* ja *[[Hr. Ms. Luymes (A803)|Hr. Ms. Luymesillä]]*.

Alus poistettiin palveluksesta 11. joulukuuta 2003 ja myytiin Latvialle, joka liitti sen laivastoonsa 5. marraskuuta 2004 nimellä *Varonis* ja runkonumerolla A90.

## Lähteet
Hr. Ms. Blommendal (A905)

**Hr. Ms. Blommendal** (runkonumero A905) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Buyskes-luokan merentutkimusalus.

## Valmistus

Alus tilattiin Boele's Scheepswerven en Machinefabriek BV:ltä Bolnesista, missä köli laskettiin 1. elokuuta 1972. Se laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 21. marraskuuta ja valmistui 22. toukokuuta 1973.

## Palvelus
Alus muodosti *[[Hr. Ms. Tydeman (A906)|Hr. Ms. Tydemanin]]* ja *[[Hr. Ms. Buyskes (A904)|Hr. Ms. Buyskesin]]* kanssa niin sanotun Alankomaiden merentutkimusosaston valkoisen laivaston. Osasto korvattiin 2003 ja 2004 palvelukseen otetuilla *[[Hr. Ms. Snellius (A802)|Hr. Ms. Snelliuksella]]* ja *[[Hr. Ms. Luymes (A803)|Hr. Ms. Luymesillä]]*.

*Blommendal* on poistettu palveluksesta.

## Lähteet
Hr. Ms. Snellius (A802)

**Hr. Ms. Snellius** (runkonumero A802) on Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Snellius-luokan merentutkimusalus.

## Valmistus

Alus tilattiin Damen Schelden Vlissingenin telakalta. Se laskettiin vesille 13. syyskuuta 2003 ja valmistui vielä saman vuoden lopulla 18. joulukuuta.

## Palvelus
Alus korvasi sisaraluksensa *[[Hr. Ms. Luymes (A803)|Hr. Ms. Luymesin]]* kanssa *[[Hr. Ms. Tydeman (A906)|Hr. Ms. Tydemanin]]*, *[[Hr. Ms. Buyskes (A904)|Hr. Ms. Buyskesin]]* ja *[[Hr. Ms. Blommendal (A905)|Hr. Ms. Blommendalin]]* muodostaen niin sanotun Alankomaiden merentutkimusosaston valkoisen laivaston.

## Lähteet
Skrunda-luokka

**Skrunda-luokka** on Latvian laivaston viiden aluksen muodostama vartiolaivaluokka. Niiden tehtävinä on kalastuksenvalvonta, etsintä- ja pelastuspalvelu, ympäristönsuojelu, merialueen valvonta sekä osallistuminen Naton ja EU:n operaatioihin.

## Alukset
Alusluokka tilattiin 2008 ja ne on valmistettu 2009-2013  yhteistyössä saksalaisen Abeking & Rasmussenin telakan ja Riian telakan kanssa. Suunnittelu pohjautui Abeking & Rasmussenin 25 m SWATH luotsiveneeseen, joka on hyvin merikelpoinen. Alusten voimanlähteenä on kaksi MAN D 2842 -dieselmoottoria, jotka on sijoitettu alas torpedorunkoon. Moottorit pyörittävät Servogearin säätölapapotkureita Servogearin vaihteiston välityksellä.

Aluksille voidaan asentaa maksimissaan kuuden tonnin 20 jalan ISO-moduuli, mikä mahdollistaa erilaisten asejärjestelmien, tutkimuslaitteistojen ja sukeltajien välineistön asentamisen alukselle. Lisäksi konttiin voidaan asentaa miinanraivauskalustoa. Alusten kiinteänä aseistuksena on kaksi 12,7 millimetrin konekivääriä.

## Lähteet
Verner Laaksonen

**Johan ”Juho” Verner Laaksonen** (7. marraskuuta 1895 Orimattila – 10. marraskuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti Suomea maratonilla Amsterdamin olympialaisissa vuonna 1928 ja oli matkan lopputuloksissa sijalla 12. Vuoden 1925 työläisolympialaisissa Frankfurt am Mainissa hän saavutti hopeaa 25 000 metrillä.

Laaksonen saavutti 25 000 metrin juoksussa SM-hopeaa vuonna 1929. TUL:n mestaruuden hän voitti 25 000 metrillä vuosina 1922 ja 1925 ja 5 × 2 000 metrin viestissä vuonna 1921.

Hän edusti urallaan Helsingin Jyryä ja Helsingin Tovereita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Eetu Tuominen

**Jarmo Jaakko Juhani "Eetu" Tuominen** (1. tammikuuta 1954 Ruovesi – 3. marraskuuta 1988 Ruovesi) oli suomalainen kitaristi. Hänet muistetaan parhaiten Juice Leskinen & Coitus Int- ja Kontra-yhtyeiden kitaristina.

Tuominen oli kotoisin Ruoveden Muroleesta. Soitettuaan vuoden Nolo et Rähjä -yhtyeessä hän liittyi Juice Leskisen Coitus Int -yhtyeeseen, jonka mukana hän teki yhtyeen kaksi levyä. Tuominen lauloi Coitus Intin toisen albumin kappaleen "Nuku". Yhtye lopetti vuonna 1975, ja vuonna 1976 Tuominen soitti Moog Konttisen ja Veltto Virtasen Virtanen-yhtyeen viimeisellä singlellä. Tämän jälkeen Tuominen lähti Moog Konttisen seuraavaan yhtyeeseen, Kontraan, jossa soitti kitaraa yhtyeen alusta loppuun asti. Tuominen tuli mukaan Seppo Tammilehdon perustamaan Seppo Tammilehto Good Times Bandiin vuonna 1983 ja teki yhtyeessä pari vuotta etupäässä ravintolakeikkoja Tampereella.

Vuonna 1987 Tuominen liittyi Seppo "Säppi" Hakasalon uuteen Säppi-yhtyeeseen. Hän ehti olla mukana yhtyeen ensimmäisellä albumilla mutta kuoli Tampereella loppuvuodesta 1988.

## Lähteet
*Heikkinen, Antti: *Risainen elämä. Juice Leskinen 1950-2006*
* Pertsa Tolosen kotisivu
* 
* Moog Konttinen - lehtijutut / Mauri-Herra
* Eetu Tuominen Discography at Discogs
* Finnmusic.net
* Minä - Sunnuntailapsi -DVD

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Coitus Int Myyrmäellä vuonna 1974
* YLE Elävä arkisto: Kontravirtanen - Nainen valepuvussa
Rock on rajaton riemu

**Rock on rajaton riemu** on Love Recordsin julkaisema kokoelmalevy vuodelta 1970. Levyllä esiintyy: Rauli Badding Somerjoki, Tylympi Kohtalo, M.A. Numminen, Magyar ja Kari Laine Blues Band.

## Kappaleet

### A-puoli
# Mun sormuksein (Rauli Badding Somerjoki)  
# Musta kreivi - niin on yö (Tylympi Kohtalo) 
# Tietämättömyydessään (M.A. Numminen) 
# Moottoreiden sinfonia (Rauli Badding Somerjoki) 
# Elävien hauta (Magyar) 
# Johnny B. Goode (Rauli Badding Somerjoki) 

### B-puoli
# Bensaa suonissa (Rauli Badding Somerjoki) 
# Saastepilkku (Magyar) 
# Bingo's Blues (Kari Laine Blues Band) 
# Outo johtomies (Rauli Badding Somerjoki) 
# Sulamit (Rauli Badding Somerjoki) 
# Popparienkeli (Tylympi Kohtalo) 

## Aiheesta muualla
* ''Rock on rajaton riemu'' discogs.com -sivustolla
* Albumi Fono.fi:in tietokannassa
Arja Uusitalo

**Arja Uusitalo** (s. 10. heinäkuuta 1951 Helsinki) on ruotsinsuomalainen runoilija ja toimittaja. Hän syntyi ja asui lapsuutensa ja nuoruutensa Suomessa, mutta on asunut aikuisikänsä Tukholmassa. Uusitalo on ollut ruotsinsuomalaisen *[[Liekki (kulttuurilehti)|Liekki]]*-lehden päätoimittaja.

## Julkaisut

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
Taidekeskus Into

**Taidekeskus Into ry** on vuonna 2009 perustettu taidekeskus, joka järjestää säännöllistä kuvataiteen opetusta ja kuvataidetoimintaa erityistä tukea tarvitseville Turun alueella. Vapaaehtoisvoimin toimiva taidekeskus edistää erityistä tukea tarvitsevien tekemän taiteen tunnettuutta ja pyrkii lisäämään sen arvostusta Varsinais-Suomessa. Tavoitteena on varmistaa erityistukea tarvitseville mahdollisuus laadukkaaseen taideopetukseen sekä yksilöllisiä piirteitä ja tekemisen tapoja kunnioittavaan luovaan toimintaan. 

Into ry:n toiminnassa merkittävä rooli on näyttelyillä, joita taidekeskus on järjestänyt heti perustamisestaan lähtien. Näyttelyiden kautta erityistaiteilijat luovat yhteyksiä Turun alueen taidekenttään ja tulevat nähdyiksi omalla osaamisellaan ja omaperäisyydellään. Tarkoitus on  antaa turkulaisille elämyksiä ja tarjota mahdollisuus nauttia alueella tehdystä erityistaiteesta. 

Taidekeskus Into ry tekee yhteistyötä Turun ja lähikuntien kulttuuri-, opetus- ja hyvinvointitoimialojen sekä työväenopistojen kanssa. Lisäksi se pyrkii tekemään toimintaansa tunnetuksi valtakunnallisesti ja kansainvälisesti luomalla yhteyksiä muihin alan toimijoihin.   

Vuonna 2014 Taidekeskus Into vastaanotti Tukilinjan myöntämän Vuoden toimija -apurahan.

#### Näyttelyitä

* Viiden yksityisnäyttelyn sarja "Galleria Into" (Aboa Vetus, Ars Nova Turku, 2023)
* Pimeyden tyyssiija (Örö, 2022)
* Kone käy täysillä (B-galleria, Turku, 2019)
* 10-vuotisjuhlanäyttely (Brinkkalan galleria, Turku, 2019)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Taidekeskus Inton sivusto
Reunion (täsmennyssivu)

**Reunion** tai **Réunion** voi viitata ainakin seuraaviin:

* Réunion, Ranskan merentakainen departementti ja merentakainen hallintoalue Intian valtamerellä
* *[[Reunion (Love Recordsin albumi)|Reunion]]*, Love Recordsin julkaisema kokoelmalevy vuodelta 1970
* *[[Reunion (Country Joe and the Fishin albumi)|Reunion]]*, Country Joe and the Fishin albumi vuodelta 1977
* *[[Reunion (Black Sabbathin albumi)|Reunion]]*, Black Sabbathin livealbumi vuodelta 1998
* *[[Reunion – Live DVD]]*, Topi Sorsakoski & Agents -yhtyeen DVD vuodelta 2008.
* *[[Reunion (televisiosarja)|Reunion]]*, yhdysvaltalainen televisiosarja vuodelta 2005.
Reunion (Love Recordsin albumi)

**Reunion** on Love Recordsin julkaisema kokoelmalevy vuodelta 1970. Levyllä esiintyy: Tasavallan Presidentti, Wigwam, Soulset ja Blues Section.

## Kappaleet
### A-puoli
# Solitary (Tasavallan Presidentti)  
# Pedagogi (Wigwam) 
# The Dish (Soulset) 
# Must Be The Devil (Wigwam) 
# For Mods Only (Blues Section) 

### B-puoli
# Luulosairas (Wigwam) 
# Deep Thinker (Tasavallan Presidentti) 
# Häätö (Wigwam) 
# Lucy Jane (Blues Section) 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Reunion'' discogs.com -sivustolla
Pixels

**Pixels** on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut Chris Columbuksen ohjaama komediallinen tieteis-toimintaelokuva. Sen pääosissa ovat Adam Sandler, Kevin James, Michelle Monaghan, Josh Gad, Peter Dinklage ja Brian Cox. Elokuvan on tuottanut Columbia Pictures. 

*Pixelsin* ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 24. heinäkuuta 2015. Suomessa ensi-ilta oli 7. elokuuta 2015.

## Juoni

Vuonna 1982 NASA lähetti ulkoavaruuteen aikakapselin, joka sisälsi kuvamateriaalia Maan elämästä ja kulttuurista, tarkoituksena luoda rauhanomainen viestintä Maan ulkopuolisen elämän kanssa. Avaruusolennot kuitenkin erehtyvät tulkitsemaan klassikkovideopelien kuvamateriaalia sisältävän lähetyksen sodanjulistuksena heitä vastaan, joten he päättävät hyökätä Maahan käyttäen hyökkäystaktiikkoinaan peleistä saamiaan malleja. Yhdysvaltain presidentin on kutsuttava kasaripelit hallitsevat lapsuudenystävänsä apuun pelastamaan maailma tuholta. 

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ernesto Maria Pasquali

**Ernesto Maria Pasquali** (1883 Montù Beccaria – 9. toukokuuta 1919 Torino) oli italialainen elokuvatuottaja ja -ohjaaja.

Kirjanpitäjänä, toimittajana sekä Ambrosio Filmin käsikirjoittajana ja ohjaajana työskennellyt Pasquali perusti vuonna 1908 Torinoon tuotantoyhtiön Pasquali e Tempon. Vuonna 1910 se laajensi toimintaansa, rakensi oman studion ja sai nimen Pasquali & C. Yhtiön suuria menestyksiä olivat Ferdinand Guillaumen Polidor-komediat (1912–1915) sekä historialliset elokuvat kuten Enrico Vidalin ohjaama *[[Spartacus (vuoden 1913 elokuva)|Spartacus]]* (1913) sekä Vidalin ja Ubaldo Maria Del Collen *Jone o gli Ultimi Giorni di Pompei* (”Ione, eli Pompeijin viimeiset päivät”, 1913). Niistä jälkimmäinen aiheutti oikeusjutun Arturo Ambrosion kanssa, joka oli tehnyt samaan aikaan lähes samannimisen elokuvan. Pasqualin toiminta kuihtui ensimmäisen maailmansodan aikana ja hänen kuolemansa jälkeen yhtiö liitettiin Unione Cinematografica Italianaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Internet Movie Database: Ernesto Maria Pasquali
P-Aminofenoli

**p-Aminofenoli** eli **4-aminofenoli** (C6H7NO) on aromaattinen orgaaninen yhdiste, joka sisältää sekä hydroksyyli- että aminoryhmän. Yhdistettä käytetään kemianteollisuudessa muun muassa lääkkeiden ja väriaineiden valmistukseen. p-Aminofenoli on o- ja m-aminofenolien isomeeri.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa puhdas p-aminofenoli on valkoista kiteistä ainetta. Se kuitenkin hapettuu helposti ilman hapen vaikutuksesta violeteiksi hapettumistuotteiksi. p-Aminofenoli on polymorfista ja siitä tunnetaan kaksi kidemuotoa: α- ja β-muodot. Näistä α-muoto on stabiilimpi. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen, paremmin kuumaan kuin kylmään ja helposti polaarisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoli. Poolittomiin orgaanisiin liuottimiin se ei liukene. p-Aminofenoli on amfolyyttinen aine ja esiintyy pH:sta riippuen joko neutraalina molekyylinä, positiivisesti varautuneena ammoniumionina tai negatiivisesti varautuneena fenolaatti-ionina. Yhdiste muodostaa suoloja sekä happojen että emästen kanssa. 

## Valmistus ja käyttö
p-Aminofenolia voidaan valmistaa pelkistämällä p-nitrofenolia raudan avulla happamassa liuoksessa tai vedyttämällä. Toinen tapa valmistaa yhdiste on pelkistää nitrobentseeniä vedyn avulla väkevässä rikkihappoliuoksessa, jolloin nitrobentseeni pelkistyy ensin N-fenyylihydroksyyliamiiniksi, joka toisiintuu p-aminofenoliksi.
:

p-Aminofenolia käytetään värjäämään tekstiilejä ja puuta ja se on myös aineosa useissa hiusväreissä. Siitä valmistetaan myös lukuisia teollisesti merkittäviä väriaineita. Yhdiste toimii myös lähtöaineena monien lääkkeiden synteeseille, esimerkiksi etikkahappoanhydridi reagoi sen kanssa muodostaen parasetamolia. Muita yhdisteen käyttökohteita ovat käyttö valokuvien kehitteenä ja käyttö kumien, maalien ja öljyjen hapettumisenestoaineena.

## Lähteet
Tranquillity Bay

**Tranquillity Bay** on ruotsalaisen Atlantic Ocean -yhtyeen  esikoisalbumi vuodelta 1969. 

## Kappaleet

### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 

### Muusikot
* Gregory Allan Fitzpatrick – basso, kitara, piano
* Staffan Stenström – basso, kitara, laulu
* Jan Bandel – rummut
* Johnny Mowinckel – sähköpiano
* Björn J:son Lindh – huilu, saksofoni, viulu
* Sten Bergman – urut, piano

### Tuotanto
* Gregory Allan Fitzpatrick – tuottaja, valokuvat, kannen suunnittelu

## Aiheesta muualla
* ''Tranquillity Bay'' discogs.com -sivustolla
Mustialanlammi

**Mustialanlammi** on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi laskee Alhonojan ja Myllyjoen kautta Kuivajärveen.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 22,7 hehtaaria ja sen pituus on 1000 metriä ja leveys 300 metriä. Siihen laskee Riuskanoja, joka tuo vettä metsistä ja pelloilta vesiensuojelukosteikon kautta , ja Kaukjärven 50 metriä pitkä laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 1,8 kilometriä pitkä Alhonoja. Se yhtyy Myllyjokeen noin 800 metriä joen suusta.

Järven rantaviiva on 2,5 kilometriä pitkä ja sen ranta on puoliksi Syrjänharjun kangasmetsää ja puoliksi peltomaata. Läntinen puoli peltomaata on puistoa, joka kuuluu Mustialan maanviljelyskoululle. Oppilaitokselle johtaa puiston läpi 1,3 kilometriä pitkä tie Tammelan taajamasta.

Koska lampi sijaitsee Syrjänharjun pohjoisreunalla, on mahdollista, että lammen syvänteet ovat jääkauden jälkeisen ajan suppamuodostuma. Suppia on runsaasti Forssan ja Portaan välisellä harjujaksolla. Myös viereisessä Kaukjärvessä on kolme syvännettä.

## Historia
Pohjoisrannalla on sijainnut Mustialan kartano, jonka paikalla toimii nykyään maatalouskoulu. Eräs Mustialampi on ollut Tammelassa vesijätön jakamisen kohteena vuonna 1838. Mikäli tällä tarkoitettiin Mustialanlammia, on järven vedenpintaa alennettu sitä aikaisemmin.

1960-luvulla alennettiin Muistialanlammin vedenpintaa, kun Alhonojan pohjaa perattiin ja sen yläosaan rakennettiin pohjapato. Siitä lähtien vedenpinnan korkeus on pysytellyt samalla tasolla.

## Luonnontila
Järvi on ulkoisen ja sisäisen kuormituksen takia ollut pitkään rehevöitynyt eli runsasravinteinen. Sen vesi on savinen, samea ja järvessä kukkii ajoittain leväkasvustot. Sen näkysyvyys on ollut 0,4−1,1 metriä. Järven alusvesi on ollut pysyvästi hapeton eikä se ole sekoittunut päällysvesiin edes syksyisin. Hapettomuudesta johtuen veden ravinnepitoisuudet ovat selvästi koholla. Järven veden viipymä järvessä on noin 30 vuorokautta.

Vuonna 2012 järvellä suoritettiin järvellä koekalastus, jonka tuloksena saatiin seuraavia kalalajeja: ahven, kuha, kiiski, salakka, pasuri, sulkava, lahna ja särki. Pääosan kalansaalista muodostivat ahven ja särki.

## Kunnostustoimia
Järven kunnostusta yritettiin syksyllä 2004 kipsisaostuksella. Syvänteen alentunut happitaso saatiin silloin hieman kohoamaan ja liuenneen fosforin pitoisuudet alenemaan huomattavasti lyhyeksi aikaa.

Parhaillaan on käynnissä vuonna 2012 alkanut monivuotinen projekti, jossa lammen happitilannetta seurataan ja samalla lampeen tulevia ravinteita pyritään uusilla rakenteilla vähentämään. Vedenpinnan korkeutta seurattiin Muistialan saunarantaan asennetulla mittarilla ja Alhonojaan tullaan rakentamaan pohjapato pitämään lammen vedenpintaa hieman ylempänä. Vuoden 2012 koekalastuksella ei saatu yli 4 metrin syvyydestä lainkaan kaloja, joten lampeen asennettiin kuplalaite.

## Katso myös
* Alhonojan valuma-alueen muita vesistöjä: Kaukjärvi ja Kaakkolammi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tammelan järvet: Mustialanlammi
Paul Gustafsson (taiteilija)

**Paul Gustafsson** (s. 1979 Tampere) on suomalainen kuvataiteilija, joka työskentelee Nastolan Kaarisillassa. Gustafssonin tuotantoon kuuluu grafiikkaa, maalauksia, kuvanveistoa ja keramiikkaa. Hänet tunnetaan parhaiten eläinaiheisista väripuupiirroksistaan. 

## Opinnot
Paul Gustafsson osallistui Kaarisillan Taide- ja toimintakeskuksen järjestämään päivätoimintaan vuosina 1996–1999. Sen jälkeen hän opiskeli valmentavissa koulutuksissa sekä Kaarisillassa että Perttulan erityisammattikoulussa Hämeenlinnassa. Gustafsson kuuluu niiden kahdeksan opiskelijan joukkoon, jotka ensimmäisinä aloittivat Kaarisillan ja Koulutuskeskus Salpauksen yhteistyönä järjestämät erityisryhmille tarkoitetut ammatilliset taideopinnot Kaarisillassa syksyllä 2003. Paul Gustafsson valmistui opinnoistaan kuva-artesaaniksi keväällä 2006.

## Taiteilijaura
Valmistuttuaan Gustafsson jäi työskentelemään Kaarisiltaan. Hän on tunnettu erityistaiteilija. Hänen teoksiaan ollut mukana lukuisissa yksityis- ja yhteisnäyttelyissä kotimaassa sekä ulkomailla muun muassa Euroopan parlamentissa Brysselissä, Gaia Museossa Tanskassa sekä Palazzo Zenobiossa Venetsiassa.

Paul Gustafsson valittiin Kettukin Vuoden taiteilijaksi vuonna 2007. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Keskiaho, Salla 2011: "Vielä paljon edessä on". Galleria Art Kaarisilta tekee pioneerityötä vallan ytimessä. Näkysyys ei ole itsestään selvää kehitysvammaisille taiteilijoille. Tukiviesti 2/2011 
*Haveri, Minna: Erityistä taidetta. Puolilehti nro1 2013.
Sinua sinua rakastan

**Sinua sinua rakastan** on Love Recordsin julkaisema kokoelmalevy vuodelta 1971. Levyllä esiintyvät Kaj Chydenius, Aulikki Oksanen, Otto Donner, Arja Saijonmaa, Ellipsi, Ringa, Ronnie Österberg, Irina Milan, Sinikka Sokka ja Pepe Willberg.

## Kappaleet

### A-puoli
# Sinua, sinua rakastan (Kaj Chydenius)  
# Korkea veisu (Aulikki Oksanen) 
# Kuka kertoisi minulle? (Otto Donner) 
# Timotei (Arja Saijonmaa) 
# Tunnustus (Ellipsi) 
# Kaikkein kaunein tyttö (Kaj Chydenius) 
# Puhu minulle rakkaudesta (Arja Saijonmaa) 

### B-puoli
# Suljin silmät (Ringa) 
# Ei kauempaa (Ronnie Österberg) 
# Aistitko, kuuletko? (Irina Milan) 
# En tahdo muistaa (Sinikka Sokka) 
# Huomaan maa jo elää (Ringa) 
# Vieraat (Pepe Willberg)

## Aiheesta muualla
* ''Sinua sinua rakastan'' discogs.com -sivustolla
Reidarin sähköiset kuvat

**Reidarin sähköiset kuvat** on Åke Anderssonin & Antero Honkasen esikoisalbumi vuodelta 1977. Elektronimusiikkia Reidar Särestöniemen maalauksista.

## Kappaleet
### A-puoli
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 

### Tuotanto
* Otto Donner – tuottaja
* Matti Koivumäki – kansi
* Reidar Särestöniemi – maalaukset

## Aiheesta muualla
* ''Reidarin Sähköiset Kuvat'' discogs.com -sivustolla
* Albumi Fono.fi:in tietokannassa

## Lähteet
Korukävyt

**Korukävyt** (*Eranthemum*) on aasialainen kasvisuku, joka kuuluu akanttikasvien heimoon.

## Tuntomerkit
Korukävyt ovat pensaita ja monivuotisia pystykasvuisia ruohoja, joissa on kystoliittejä. Lehdet ovat ruodillisia ja ehyt- tai nyhälaitaisia. Kukinnot sijaitsevat tavallisesti terminaalisesti ja ovat tähkiä; ne voivat olla haaraisiksi röyhyiksi ryhmittyneitä. Kukinnon suojuslehdet ovat joskus värillisiä ja kookkaita, kukkien esilehdet ovat pieniä ja kapeita. Verhiö on viisiliuskainen, liuskat kapeita ja erikokoisia. Teriö on laakea, putkimainen osa liereä, pitkä, kapea ja laide viisiliuskainen; liuskat ovat vastapuikeita ja erikokoisia, nupussa kierteisesti. Heteitä on kaksi ja ne kiinnittyvät teriön nielun alapuolelle. Ponnet koostuvat kahdesta rinnakkaisesta osasta, teekasta. Joutoheteitä on kaksi nuijamaista tai rihmamaista. Sikiäimessä on kaksi siemenaihetta lokerossaan, ja vartalo on rihmamainen, kalju tai karvainen, luotti epätasaisesti kaksiliuskainen. Hedelmä on nelisiemeninen kota, jossa kiekkomaiset ja litteät siemenet ovat kovissa kannattimissa, retinakuloissa. Siemeniä peittää kosteuteen reagoiva solukarvoitus.

## Levinneisyys
Korukävyt ovat kotoisin trooppisesta ja subtrooppisesta Aasiasta.

## Luokittelu
Korukäpyjen sukuun kuuluu noin 15 lajia, joista tunnetuin on korukäpy (*Eranthemum pulchellum*).


Eranthemum laxiflorum-sunny brook-yercaud-salem-India.JPG|*[[Eranthemum laxiflorum]]*
Eranthemum wattii 135-8239.jpg|*[[Eranthemum wattii]]*


## Lähteet
Harmaaniskahemppo

**Harmaaniskahemppo** (*Serinus canicollis*) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Harmaaniskahemppoa tavataan Eteläisessä Afrikassa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Etiopiansitruunahemppo

**Etiopiansitruunahemppo** (*Crithagra citrinelloides*) eli aiemmalta nimeltään **afrikansitruunahemppo** on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Etiopiansitruunahemppoa tavataan Eritreassa, Etiopiassa ja Keniassa. Lajia on kuvattu yleiseksi ja laajalle levinneeksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Unruly Child

**Unruly Child** on yhdysvaltalainen hard rock -yhtye. Debyyttialbumi *[[Unruly Child (albumi)|Unruly Child]]* toi yhtyeelle mainetta 1990-luvun alussa.

## Historia

Unruly Child perustettiin vuonna 1991 Los Angelesissa. Yhtyeen perustajajäsenet olivat aikaisemmin soittaneet monissa kokoonpanoissa. Laulaja Marcie Free (ent. Mark Free) oli laulanut heavy metal -yhtye King Kobran ja hard rock -yhtye Signalin riveissä. Kitaristi Bruce Gowdy soitti kitaraa Glenn Hughesin albumeilla ja Jay Schellen rumpuja Hurricane -yhtyeessä. Kosketinsoittaja Guy Allison ja basisti Larry Antonino liittyivät yhtyeeseen. Unruly Child julkaisi debyyttialbuminsa *[[Unruly Child (albumi)|Unruly Childin]]* vuonna 1992 Interscope Recordsin kanssa hyvin positiivisen palautteen kera. Yhtyeen debyyttialbumista onkin tullut yksi melodisen rockin klassikkoteoksista. Pian julkaisun jälkeen yhtye kuitenkin lopetti toimintansa vuosiksi.

Toinen studioalbumi *Waiting for the Sun* julkaistiin vuonna 1998. Albumilla laulaa Freen puolesta Kelly Hansen (Foreigner), jonka kanssa Schellen oli soittanut Hurricane-yhtyeessä 1980-luvulla. Freen lisäksi albumin kokoonpanosta puuttuivat Antonino ja Allison. Ricky Phillips soitti bassoa albumilla. Kolmas albumi *UCIII* julkaistiin vuonna 2002, jolla lauloi Philip Bardowell.

Unruly Child palasi vuonna 2010 alkuperäisellä kokoonpanolla ja julkaisi albumin *Worlds Collide* Frontiers Recordsin kautta. Albumi sai erinomaisen vastaanoton, ja yhtye teki ensiesiintymisensä Firefestissa Nottinghamissa syksyllä 2011.

Unruly Child ja Frontiers Music srl uusivat levytyssopimuksensa ja uusi studioalbumi, *Can't Go Home*, julkaistiin helmikuussa 2017.

## Diskografia

### Studioalbumit
**[[Unruly Child (albumi)|Unruly Child]]* (1992)
**Waiting for the Sun* (1998)
**UCIII* (2002)
**Worlds Collide* (2010)
**Down the Rabbit Hole* (2014)
**Can't Go Home* (2017)

### Musiikkivideot
**Very First Time* (2010)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Unrulyn virallinen sivusto
*Unruly Childin virallinen Facebook
*''Worlds Collide'' -albumin esittely
Papyrushemppo

**Papyrushemppo** (*Crithagra koliensis*) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Papyrushemppoa tavataan Burundissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Keniassa, Ruandassa, Tansaniassa ja Ugandassa. Lajin on kuvattu olevan satunnaisesti yleinen ja hyvin huonosti tunnettu. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Etiopianhemppo

**Etiopianhemppo** (*Crithagra flavigula*)  on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Etiopianhemppoa tavataan pienellä alueella Etiopian keskiosissa. Lajin kannan koosta ei ole arvioita, mutta se on todennäköisesti vähenemässä. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

## Lähteet
Luettelo Ukrainan ilmavoimien kalustosta

ja Tämä on **luettelo Ukrainan ilmavoimien nykyisestä kalustosta**. Ukrainan ilmavoimat on menettänyt arviolta noin 20 lentokonetta ja helikopteria Itä-Ukrainan sotatoimien aikana.

## Hävittäjät

## Harjoituskoneet

## Rynnäkkökoneet

## Tiedustelukoneet

## Kuljetuskoneet

## Helikopterit

## Miehittämättömät ilma-alukset

## Ilmatorjunta

## Ohjukset

## Lähteet
Sport Standard

**[[Sport]] Standard** on OsuusTukkuKaupan, eli OTK:n 1956-vuonna valmistama suomalainen mopedi. Pyrkijä oli myynyt pienille yhtiöille ns. "Nyrkkipajoille" osia, jotka sitten tekivät mopoja ja myivät niitä omilla nimillään. Sport Standard on tällaisia mopedeja. Sportissa on paljon yhtäläisyyksiä Pyrkijä meteorin ja Pyrkijä super luxuksen kanssa.Moottori, on itävaltalaisen mopovalmistajan HMW:n (Halleiner Motoren Werke) perua. Sytytysjärjestelmä (vauhtipyörä mukaan lukien) on ruotsalaisen "Stefa" sähköyhtiön tuote. Sport mopoja ei ole valmistettu paljon. Sportissa on myös ollut erilaisia takavaloja, ainakin kolmea erilaista. Valmistusmäärästä ei ole tarkkaa tietoa, sillä mopo on todella harvinainen. Mopossa on paljon todella uniikkeja osia, kuten rattaat. Mopossa on italialainen veglia nopeusmittari järjestelmä. Mopoja on käytetty lähinnä mainostukseen, mutta niitä on myyty myös yksityisille. Mopon hinta oli 60-luvulla 500-1000 Suomen markan välissä.

OsuusTukkuKauppa on ollut ainoa tunnettu Sport-mopojen myyjä.

## Tekniset tiedot
* Moottori: 2vaihteinen HalleinerMotorWerke (HMW) 50cc N
* Sylinterin tilavuus: 49cm3
* Sylinterin halkaisija: 38mm
* Iskun pituus: 44mm
* Puristus-suhde: 6:1
* Teho: 1,5hp 5.000kierr./min.
* Kaasutin: Dell`orto
* Sytytys: Vauhtipyörä magneetto 17W 6V STEFA
* Primäärivälitys: Hammasratasparilla (13h-35h)
* Sekundäärivälitys: 3/16"x1/2" Ketjuilla 415 jaolla
* Jousitus: Edessä teleskooppihaarukka, nestevaimenteinen 
* Takana: Iskunvaimentimet, nestevaimenteiset
* Polttoainesäiliön tilavuus: 5litraa
* Renkaat: 2,25-19" (23") Nokian Hakkapeliitat
* Jarrut: Täysnapajarrut, jarrurummun halkaisija 105mm, kengän leveys 20mm, valualumiiniset jarrukengät (Suzuki S/S1/ Helkama Raisun jarrukengät käyvät)
* Vetotapa: Ketjuveto
* Kytkin: 3 levyinen nestekytkin
* Ensiövälitys:Ensiöketjulla
* Käynnistyksen avustin: Puolipuristin

## Muuta tietoa moposta
* Verhoilu ja tarakan kiristin on Denfeld&lepperin harmaata muovia.
* Vaijerinkuoret ovat harmaat.
* Sisäkumi renkaassa on myös nokian.
* Valot ovat Hellan 35w 35w edessä, ja takana 15w.
* Mopossa on tiettävästi asbestijarrukengät.

## Lähteet

* http://www.kotinet.com/korkki/faktaa/faktaa_png_kuvat/Pyrkija_sport_super_luxus_ja_sport_standard.PNG
*http://www.vmpk.fi/forum/index.php?topic=89399.45
*http://www.halavatunpapat.com/mopohistoria.html 

## Aiheesta muualla
* Kuva patinoituneesta sport:ista 
* Kuva sport:ista
En soisi sen päättyvän

**En soisi sen päättyvän** on Otto Donner Treatmentin esikoisalbumi Pentti Saarikosken runoihin vuodelta 1970. 

## Kappaleet
Kaikki sävellykset Otto Donner.

### A-puoli
# Olen sinun kanssasi täällä kauan
# Sinun kasvovetesi on kirkasta
# En soisi sen päättyvän
# Keitä minulle velliä

### B-puoli
# Avoin suhtautuminen, ei ainoastaan mäntyihin
# Maailma tulee pienemmäksi kun kukat kuihtuvat

### Muusikot
* Ilkka Willman – basso
* Esko Rosnell – rummut
* Don Bane – kitara
* Eero Ojanen – piano
* Otto Donner – trumpetti, vibrafoni, laulu
* Arja Saijonmaa – laulu
* Tarleena Sammalkorpi – laulu
* Jim Pembroke – laulu
* Pepe Willberg – laulu

### Tuotanto
* Otto Donner – tuottaja, masterointi
* Aino Kostiainen, Erkki Hyvönen – äänitys

## Aiheesta muualla
* ''En soisi sen päättyvän'' discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Mustakurkkuhemppo

**Mustakurkkuhemppo** (*Crithagra atrogularis*) eli aiemmalta nimeltään **keltaperähemppo** on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu. Uusimmassa BirdLife Suomen maailman lintujen nimistössä keltaperähemppo on laji *Crithagra reichenowi*.

## Levinneisyys
Mustakurkkuhemppoa tavataan laajalla alueella Eteläisessä Afrikassa sekä Keskisen Afrikan eteläosissa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Makaijat

**Makaijat** (*Mackaya*) on akanttikasvien heimoon kuuluva ruohosuku.

## Tuntomerkit
Makaijat ovat monivuotisia ruohoja, joissa on kystoliittejä. Lehdet ovat ruodillisia. Kukat sijaitsevat lehtihankaisissa tai varsipäätteisissä toispuoleisissa tertuissa, joiden suojukset ovat tasasoukan keihäsmäisiä tai harvemmin kapean kolmiomaisia. Kukissa on kaksi esilehteä perän tyvellä. Verhiö on teriötorvea paljon lyhyempi, viisiliuskainen. Teriö on lähes säteittäinen, tyvestä putkimainen kärjestä kellomaisesti laajentunut. Teriön laide on kaksihuulinen, alahuuli kolmiliuskainen, ylähuuli kaksiliuskainen. Heteitä on kaksi ja ne kiinnittyvät teriön kellomaisen osan tyveen ja jäävät miltei kokonaan teriön sisään. Ponnet ovat selkäpuolelta karvaisia. Joutoheteitä on kaksi. Pohjuskehrä on epäselvä. Sikiäin on lähes soikiomainen, kussakin lokerossa on kaksi siemenaihetta. Vartalo on alaosastaan vaihtelevissa määrin karvainen, luotti on kaksiliuskainen. Hedelmä on varrellinen kota, jossa on kaksi tai neljä siementä varsien eli retinakulumien päässä. 

## Levinneisyys
Makaijalajit ovat levinneet kahdelle erilliselle alueelle, yhtäältä Himalajan alueelle, toisaalta Etelä-Afrikkaan.

## Luokittelu
Makaijalajeja on vain kolme, tunnetuin on makaija (*Mackaya bella*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lajiluettelo: http://www.theplantlist.org/tpl1.1/search?q=mackaya
Sirkka Tuomikoski

**Sirkka Elisa Tuomikoski**, o. s. *Hedlund* (24. toukokuuta 1929 Metsäpirtti – 2013) oli suomalainen runoilija.

## Teoksia
* *Kiiltomatojen kirkkaat lyhdyt* : runoja. OK-kirjat, Tornio 1973
* *Maailman laidalla - elämän keskellä* ; runot Sirkka Tuomikoski; valokuvat Olavi Penttinen. Sirkka Tuomikoski, Rovaniemi 2002
* *Lappi : lumen, valon, ruskan maa*. Omakustanne 2003 

## Lähteet
* 

## Viitteet