open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kolmiloikka olympialaisissa

**[[Kolmiloikka]]** on kuulunut olympialaisten lajivalikoimaan jokaisissa nykyaikaisissa olympialaisissa. Ensimmäisissä nykyaikaisissa olympialaisissa Ateenassa vuonna 1896 kolmiloikka oli ensimmäinen laji jossa olympiamitaleista kilpailtiin. Kilpailun voittajasta James Connollystä tuli näin nykyaikaisen olympiahistorian ensimmäinen olympiavoittaja. Antiikin ajan Olympian kisat oli käyty viimeisen kerran noin 1500 vuotta aiemmin.

Miesten kolmiloikan olympiahistorian menestynein urheilija on kolme olympiakultaa voittanut Neuvostoliiton Viktor Sanejev. Naisten kolmiloikka tuli olympialaisten ohjelmaan vasta Atlantan olympialaisiin vuonna 1996. Naisten menestynein on urheilija on Kamerunin Françoise Mbango Etone. Hän on saavuttanut olympiakultaa kahdesti.

## Mitalitaulukot
### Miehet

### Naiset

## Vauhditon kolmiloikka
Vuosina 1900–1904 olympialaisten ohjelmassa oli myös vauhditon kolmiloikka.

## Lähteet
Nord Noratlas

**Nord Noratlas** on ranskalainen kuljetuskone, jota käytettiin Ranskan ilmavoimissa vuoteen 1989 asti. Ensilentonsa vuonna 1949 lentäneen konetyypin massavalmistus alkoi vuonna 1950. Koneen erillinen kehtorunko oli kahden peräsinpuomin välissä, joiden etuosassa moottorit sijaitsivat. Runkoratkaisu mahdollisti sinänsä riskittömän laskuvarjohyppäämisen vailla pelkoa ruhjoutumisesta koneen osiin lennosta hypätessä. Siipirakenne on ylätasoon asennettu trapetsisiipi, ja voimalaitteina on kaksi Ranskassa lisenssillä valmistettua 2&nbsp;090 hevosvoiman Bristol Hercules -tähtimoottoria.

Nord Noratlas oli lentonopeutensa puolesta suhteellisen hidas (matkanopeus noin 305 km/h), mutta tyypin 820 metrin kiitoratavaatimus oli lyhyehkö, joten se soveltui hyvin tiettyihin sotilaskäyttökohteisiin. Noratlasin suurin lentoonlähtöpaino oli 21 tonnia ja kantama normaaliolosuhteissa 2&nbsp;410 kilometriä. Hyötykuormaa kone kykeni kuljettamaan 4&nbsp;960 kg, joka saattoi koostua esimerkiksi 45 sotilaasta, 36 laskuvarjojääkäristä tai 18 potilasta/haavoittuneesta sekä tarvittavasta hoitohenkilökunnasta.

Konetyyppiä valmistettiin kaikkiaan 425 kappaletta. Tammikuun 1958 hintatasossa koneen hinta oli 448&nbsp;000 dollaria. Noratlasin pääasialliset käyttäjämaat olivat Ranska ja Länsi-Saksa. Sen käyttö päättyi Ranskan ilmavoimissa vuonna 1989, ja tyypin korvasi on Transall C-160. Muita Noratlasin sotilaskäyttäjiä olivat muun muassa Israel, Kreikka ja Portugali. Käytettyjä koneyksilöitä ostettiin kuljetuskäyttöön Afrikan maiden ilmavoimiin, kuten Nigeriin, Nigeriaan, Ugandaan ja Tšadiin.

## Lähteet
*Hirvonen, Pauli: *MMM - Nuorten Ilmailukirja*, s. 49 & 139. Helsinki Otava, 1961

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*http://www.youtube.com/watch?v=PForwgKeEmQ (Katsottu 17.3.2014)
Smolenskin ydinvoimalaitos

**Smolenskin  ydinvoimalaitos** () on Länsi-Venäjän Smolenskin  alueella, Dneprin sivujoen Desnan rannalla, 3 kilometriä Desnogorskin kaupungin luoteispuolella sijaitseva ydinvoimalaitos. Voimala on sähköntuotannoltaan yksi Venäjän suurimmista ydinvoimaloista. Sen tuotanto-osuus Venäjän ydinsähköstä on noin 13 prosenttia. Smolenskin ydinvoimalaitoksen omistaa ja sen toiminnasta vastaa Venäjän valtion Rosenergoatom osakeyhtiö.

Voimala sijaitsee maanteitse noin 145 kilometriä aluekeskus Smolenskista kaakkoon. Voimalaa varten Desnajokeen on tehty pato, jonka avulla on luotu ydinvoimalan lauhdeveden turvaava tekojärvi.
 
Voimalaan kuuluu nykyään kolme RBMK-1000-yksikköä. Vastaavanlainen yksikkö tuhoutui Tšernobylin ydinonnettomuudessa. Yksiköt on kytketty sähköverkkoon vuosina 1982–1990. Vuonna 2012 uutisoitiin voimalan uusimiseen ja käyttöiän jatkamiseen (2027 saakka) tähtäävistä investoinneista.

## Smolenskin ydinvoimalan II-vaihe

Ydinvoimalaitoksen alueelle on suunniteltu rakennettavan neljä uutta, VVER-1200 -tyypin kevytvesireaktoria vuoteen 2030 mennessä. Näillä korvataan nykyiset, vanhenevat yksiköt.  Ensimmäinen toisen vaiheen yksikkö on tarkoitus saada käyttöön vuoteen 2024 mennessä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
David Pogue

**David Pogue** (s. 9. maaliskuuta 1963 Shaker Heights, Ohio) on yhdysvaltalainen teknologiatoimittaja, tietokirjailija ja tiedeaiheisten televisiodokumenttien juontaja, joka on tunnettu humoristisesta tavastaan arvioida uutuustuotteita ja käsitellä vakaviakin tiedeaiheita. Hän toimi aiemmin muusikkona New Yorkin Broadway-teattereissa.

David Pogue osoitti jo varhain kiinnostusta musiikkiin ja teatteriin ja oli mukana monissa koulunsa näytelmissä ja musiikkiesityksissä muun muassa säveltäjänä ja pianistina. Hän oli lahjakas myös kielellisesti ja opetteli teini-iässä nelisensataa taikatemppua. High schoolin jälkeen hän aloitti opinnot Yalen yliopistossa pääaineinaan musiikki, tietotekniikka ja englanti.

## Macworld ja For Dummies -kirjat
Valmistuttuaan Pogue haaveili Broadway-teatterikapellimestarin urasta ja toimikin teatterimuusikkona kymmenisen vuotta, kunnes alkoi kiinnostua Apple-tietokoneista ja uuden tietotekniikan opettamisesta ihmisille, aluksi Broadway-kuuluisuuksille kuten Stephen Sondheim. Vuonna 1988 hän alkoi kirjoittaa Macworld-aikakauslehteen, mitä jatkui vuoteen 2000 saakka. Macworldin sisaryhtiö IDG pyysi Poguea *Mac for Dummies* -kirjan kirjoittajaksi. Se oli vasta toinen sittemmin laajaksi paisuneessa For Dummies -kirjasarjassa. Pogue sai pian kirjoittaa sarjaan myös taikuudesta (*Magic for Dummies*), oopperataiteesta (*Opera for Dummies*) ja klassisesta musiikista (*Classical Music for Dummies*). Niitä seurasivat saman sarjan kirjat uusista Macintosh-tietokonemalleista.

## The Missing Manual
Vuonna 2000 David Pogue ryhtyi yrittäjäksi ja perusti oman yrityksen Pogue Press. Hän ryhtyi sen puitteissa kirjoittamaan uutta ”The Missing Manual” -kirjasarjaa uusista teknologiatuotteista, joiden mukana ei useinkaan enää tullut painettua käyttöohjetta. O’Reilly Median kustantamassa sarjassa on ilmestynyt yli 60 opaskirjaa Poguen ja monien muiden asiantuntijoiden kirjoittamina.

## The New York Times
Pogue piti pitkään viikoittaista teknologiakolumnia The New York Times -sanomalehdessä. Sen ohella hän teki koomisia videoklippejä lehden verkkosivuille seikkailuistaan uusien kuluttajalaitteiden maailmassa. Lokakuussa 2013 hän jätti lehden 13 vuoden jälkeen ja ryhtyi vetämään Yahoon uutta palvelua Yahoo Tech.

Pogue vierailee usein tv-ohjelmissa ja on suosittu puhuja muun muassa TED-konferensseissa. Hän on myös juontanut useita Yhdysvaltojen julkisen palvelun tv-yhtiön PBS:n tuottamia, Ylen Prisma-sarjassakin nähtyjä tiededokumentteja.

Pogue on saanut kaksi Emmy-palkintoa, kaksi Webby-palkintoa ja Loeb-palkinnon journalistisista ansioista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Poguen virallinen sivusto
*Poguen blogi The New York Timesin sivustolla
Tauno Linnavuori

**Tauno Heikki Ilmari Linnavuori** (4. lokakuuta 1907 Hausjärvi – 2. kesäkuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja toimitussihteeri.

Linnavuori toimi toimitussihteerinä Perä-Pohja-lehdessä, Riihimäen Sanomissa, Uudessa Aurassa ja vuosina 1940–1959 Uudessa Suomessa. Hän jäi sairauden vuoksi eläkkeelle vuonna 1959. Valtion sanomalehtimieseläkkeen hän sai vuonna 1964. Suomen Palloliiton pääsihteerinä hän toimi vuosina 1937–1940.

## Teoksia
* *Laura kertoo sadun*: romaani. Aura, Turku 1945

## Lähteet
*  (Arkstolinkki)
* Tauno Linnavuori, Kirjasampo.fi

### Viitteet
Älä kanna pelkoa

**Älä kanna pelkoa** on suomalaisyhtye Indican kappale heidän järjestyksessään kuudennelta, *[[Akvaario (albumi)|Akvaario]]* -nimiseltä studioalbumilta. Suomen Musiikki julkaisi kappaleen albumin ensimmäisenä singlenä 29. marraskuuta 2013. Kappaleen on sanoittanut Jonsu, ja sen on säveltänyt Jonsu yhdessä Roland Sprembergin kanssa. Kappale kertoo rakkauden ja pelon taistelusta. 

Kappaleelle on tehty myös Lawrence Dolkartin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa 18. joulukuuta 2013. Kappale ei noussut lainkaan listoille.

## Kappaleet
#

## Lähteet
Café du Dôme

**Le Café du Dôme** tai lyhyesti **Le Dôme** on Montparnassessa Pariisissa sijaitseva ravintola, joka avattiin vuonna 1898. Se oli ensimmäinen montparnesselaiskahvila, joka alkoi houkutella asiakkaakseen taiteilijoita ja kirjailijoita. Ravintolassa kokoontuneisiin kuuluisuuksiin lukeutuvat muun muassa Man Ray, Henry Miller, Anaïs Nin, Eva Kotchever, Kahlil Gibran, Pablo Picasso ja Ernest Hemingway. Se houkutteli erityisesti pohjois- ja keskieurooppalaisia kuvataiteilijoita, joita Guillaume Apollinaire kutsui nimellä ”Dômiers”, joihin kuuluivat aluksi Rudolf Levy, Hans Purrmann ja Walter Bondy. Dômiers-taiteilijaryhmä hajosi kuitenkin ensimmäisen maailmansodan alussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kids (Robbie Williamsin ja Kylie Minoguen kappale)

"**Kids**" on Robbie Williamsin ja Kylie Minoguen duetto. Kappale on toinen single Williamsin albumilta *[[Sing When You’re Winning]]* (2000) ja kolmas single Minoguen albumilta *[[Light Years]]* (2000). Kappaleen kirjoittivat ja tuottivat Robbie Williams ja Guy Chambers.

## Singlen kappaleet
;Brittiläinen CD 1
# "Kids" – 4:47
# "John's Gay" – 3:40
# "Often" – 2:46
# "Kids" – 4:47 (enhanced video)

;Brittiläinen CD 2
# "Kids" – 4:47
# "Karaoke Star" – 4:10
# "Kill Me or Cure Me" – 2:14

## Listasijoitukset

## Myynti

## Lähteet
Korkeushyppy olympialaisissa

**[[Korkeushyppy]]** on ollut olympialaisten lajivalikoimassa jokaisissa nykyaikaisissa olympialaisissa. Naisten korkeushyppy otettiin lajivalikoimaan vuonna 1928. Korkeushypyn olympiamitalitilastoa johtaa Yhdysvallat.

## Mitalitaulukot
### Miehet

### Naiset

## Vauhditon korkeushyppy
Vuosina 1900–1912 olympialaisten ohjelmassa oli myös vauhditon korkeushyppy.

## Lähteet
Martti Lukka

**Martti Lukka** (9. heinäkuuta 1907 Muhos – 6. toukokuuta 1994 Oulu) oli suomalainen kotiseutuneuvos, muusikko, säveltäjä, sanoittaja ja runoilija.

Martti Lukan vanhemmat olivat Jaakko ja Maria Sofia Lukka. Hän kävi Haapaveden kansanopiston ja toimi sitten maanviljelijänä Muhoksella. Lukka harrasti musiikkia jo nuoruusvuosinaan. Hän soitti kannelta ja toimi ennen sotavuosia Muhoksen suojeluskunnan torvisoittokunnan johtajana. Vuonna 1959 Lukka perusti *Muhoksen Torvipojat*-nimisen puhallinorkesterin ja hän johti sitä kymmenen vuoden ajan. Lukka harrasti myös kuorolaulua ja toimi kahden vuoden ajan 1973 perustamansa Oulun eläkeliiton kuoron johtajana.

Lukka aloitti säveltämisen ja sanoittamisen 1960-luvulla. Hän sävelsi muun muassa *Muhos-kantaatin* ja *Muhoksen kotiseutulaulun*. Lukka julkaisi myös 1989 runokokoelman nimeltä *Orastava maa*.

Lukka toimi myös Muhoksen kunnanvaltuutettuna ja monissa muissa luottamustehtävissä. Hän sai 1978 kotisetuneuvoksen arvon ansioistaan kotiseututyössä.

## Teoksia
Muhoksen kirjastossa säilytetään irtolehtikansiota Lukan runoja. ja *Muistelmani kotiseudulta Muhokselta*
* *Orastava maa*. V. Lukka – Musiikkiala, Muhos – Oulu 1989 

## Lähteet
*  (Arkistolinkki)
* Kirjastovirman henkilögalleria : Martti Lukka 

### Viitteet
Huomionhakuinen persoonallisuus

**Huomionhakuinen persoonallisuus**, myös: **histrioninen persoonallisuus**, on persoonallisuushäiriö, jossa huomion tavoitteleminen muokkaa henkilön käyttäytymistä eri tilanteissa. Häiriö kuuluu B-ryhmän häiriöihin, jolle on ominaista tunne-elämän epävakaus tai impulsiivisuus, jotka ohjaavat käyttäytymistä, ja lisäksi empatiakyky on heikentynyt.

Tälle persoonallisuushäiriölle ovat ominaisia pinnallinen ja epävakaa tunne-elämä, suurieleinen ja teennäinen esiintyminen, liioitteleva tunteiden ihmaiseminen, alttius vaikutteille, itsekeskeisyys, omien halujen tyydyttäminen ja toisten ihmisten laiminlyönti, loukkaantumisherkkyys sekä jatkuva huomion, arvonannon ja jännityksen etsintä.

## Diagnoosi
Huomionhakuisen persoonallisuuden piirteitä ovat:
* tunne-elämän epävakaus tai impulsiivisuus ohjaavat käyttäytymistä ja lisäksi empatiakyky on heikentynyt.
* suurieleinen, teatraalinen esiintyminen tai liioitteleva tunteiden ilmaiseminen
* alttius vaikutteille (yksilö on herkästi muiden johdateltavissa tai antaa olosuhteiden vaikuttaa päätöksiinsä)
* pinnallinen ja epävakaa tunne-elämä
* jatkuva sellaisen toiminnan ja jännityksen etsintä, missä henkilö on huomion keskipisteenä
* epäasianmukainen viettelevyys joko ulkonäön tai käytöksen tasolla
* liiallinen huoli omasta ulkoisesta viehätysvoimasta

Henkilöllä voidaan diagnosoida olevan huomionhakuinen persoonallisuus, jos hänellä on edeltävistä piirteistä neljä ja hänen käyttäytymisensä täyttää persoonallisuushäiriön yleiset kriteerit.

Piirteet, jotka vahvistavat diagnoosia mutta eivät ole sen asettamisen kannalta välttämättömiä:

* itsekeskeisyys
* nautinnonhaluisuus
* jatkuva arvostuksen odottaminen
* toisten ihmisten tarpeiden laiminlyöminen
* herkkä loukkaantuminen
* jatkuva manipulatiivinen käytös

## Hoito
Huomionhakuista persoonallisuutta hoidetaan psykoterapialla. Luottamuksellinen hoitosuhde on tärkeää hoidossa. Kuten muissakin persoonallisuushäiriöissä, pinttyneet tavat voivat keventyä iän myötä. Lääkehoidosta ei persoonallisuushäiriön hoidossa ole tavallisesti hyötyä. Lääkehoidolla voidaan kuitenkin joissain tilanteissa tukea muuta hoitoa tai hoitaa persoonallisuushäiriöön liittyviä muita oireita tai häiriöitä, kuten masennusta tai ahdistuneisuutta.

## Katso myös
* Histrioni

## Lähteet
* Persoonallisuushäiriöt Terveyskirjasto, Duodecim
* Huomionhakuinen persoonallisuus Mielenterveystalo.fi, HUS
* Psykiatrian luokituskäsikirja (s. 243) THL

### Viitteet
Jean-Luc Vannuchi

**Jean-Luc Vannuchi** (s. 13. syyskuuta 1970) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. 

## Ura pelaajana

Vannuchi aloitti pelaajauransa OGC Nicen organisaatiossa juniorina ja debytoi edustusmiehistössä kaudella 1990/91. Vannucchi pelasi Nicen takalinjoilla Ligue 2:ssa ja oli mukana joukkueessa, joka nousi liigaan kauden 1993/94 päätteeksi. Kaikkiaan Vannuchi pelasi seurassa kuusi kautta, kunnes siirtyi kesällä 1996 En Avant de Guingampiin.

EA Guingampissa Vannuchi pääsi vaihdosta kentälle, kun seura pelasi Coupe de Francen loppuottelussa OGC Niceä vastaan. Vannucchi joutui pettymään, kun hänen entinen seuransa voitti ottelun rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Vannuchi edusti Guingampia vain kaksi kautta, sillä peliaika seurassa jäi vähiin. Hän siirtyi AS Cannesiin, josta pari vuotta myöhemmin Nîmes Olympiqueen. Vannuchi lopetti uransa Nîmes'ssä vuonna 2004.

### Meriitit pelaajana

* Ligue 2: 1994
* Coupe de France
**Hopeaa: 1997

## Ura valmentajana

Pelaajauransa lopettamisen jälkeen Vannuchi jatkoi Nîmes Olympiquen organisaatiossa reservijoukkueen valmentajana. Joulukuussa 2007 Laurent Fournier sai potkut ja Vannuchi nousi Nîmes'n edustusjoukkueen päävalmentajaksi. Kauden päätteeksi Nîmes sijoittui Nationalissa kolmanneksi ja nousi kuuden kauden jälkeen Ligue 2:een. Tulokset korkeammalla sarjatasolla jäivät heikoiksi ja Vannuchi sai potkut joulukuussa 2008. 

Oltuaan lähes vuoden verran sivussa valmennustehtävistä Vannuchista tuli syyskuussa 2009 Paris FC:n päävalmentaja. Hän luotsasi seuraa aina toukokuuhun 2011 saakka. Paris'n vuosinaan Vannuchi suoritti myös valmentajatutkinnon (DEPF). Helmikuussa 2012 hänestä tuli FC Martigues'n päävalmentaja.  Vannuchi ei onnistunut nostamaan seuraa Nationalin hänniltä, vaan Martigues putosi kauden 2011/12 jälkeen amatöörisarjaan. 

Maaliskuun puolivälissä 2014 Vannuchista tuli yllättäen Ligue 2:ssa sijalla 16 majailleen AJ Auxerren päävalmentaja.  Vannuchin johdolla joukkue onnistui säilyttämään sijoituksensa ja säilyi sarjassa. Kaudella 2014/15 Auxerre pelasi paremman kauden, mutta lukuisat tasapelit verottivat pistesaalista ja joukkue oli lopulta seitsemäs. Ranskan cupissa Vannuchi sen sijaan piiskasi Auxerren menestykseen ja joukkue eteni aina loppuotteluun saakka. Yllätysmestaruus jäi haaveeksi, kun suurseura Paris Saint-Germain voitti joukkueen finaalissa 1–0. 

Kesäkuussa 2016 Vannuchista tuli Ligue 2:een pudonneen Gazélec Ajaccion päävalmentaja. Vannuchi ei onnistunut luotsaamaan korsikalaisseuraa takaisin Ligue 1:een, vaan tuloksena oli yhdeksäs sija. Kauden jälkeen Vannuchi jätti tehtävänsä seuran päävalmentajana. Taustalla olivat erimielisyydet seuran kehittämisestä.

### Meriitit valmentajana

* Coupe de France
**Hopeaa: 2015

## Lähteet
Timo Orkomaa

**Timo Danielo Orkomaa** (vuoteen 1934 *Åmark*; 24. toukokuuta 1907 Tammela – 24. marraskuuta 1989) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja näytelmäkirjailija.

Orkomaan vanhemmat olivat räätäli Toivo Johan Åmark ja ompelija Jenny Maria Kärnä. Hän kävi 1926–1931 Jyväskylän opettajaseminaarin  ja toimi 1930-luvulla opettajana Rautavaaralla.

## Teoksia
Nimellä *T. Orkomaa*:
* *Mestari Makkonen* : yksiosainen huvinäytelmä. Seuranäytelmiä 503. Karisto 1949
* *Uusi eläinlääkäri* : yksiosainen huvinäytelmä. Seuranäytelmiä 546. Karisto 1951
* *Salama puhemiehenä : tuokio 30-luvulta* ; yksinäytöksinen kansannäytelmä. Pellervo 1951

## Lähteet

* 
* Kirjasampo : T. Orkomaa
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1914

**Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1914** pidettiin 7.–8. helmikuuta Wienissä, Itävalta-Unkarissa. Ohjelmassa oli vain miesten kilpailu, mutta samassa yhteydessä ratkaistiin Itävallan pariluistelumestaruus, jonka voitti yllättäen unkarilaispari  	Szabo-Horwitz ennen itävaltalaista vuoden 1913 maailmanmestariparia Engelmann-Meistrik.

## Miehet

## Lähteet
* Suomen Urheilulehti 12. helmikuuta 1914, sivu 352
Jaakko Pelkonen

**Jaakko Pelkonen** (25. toukokuuta 1907 Kiiminki – 18. heinäkuuta 1993 Pyhäjärvi) oli suomalainen kirjailija.

Pelkonen julkaisi kaunokirjallisten teostensa lisäksi myös jatkosodan vuosiin sijoittuvan Jääkäripataljoona 6:tta käsittelevän muistelmateoksen *JP 6:n suuntaura*. 

## Teoksia
* *Kosken sankarit*. Tekijä, Pyhäjärvi 1974
* *Sattumalta taloon*. Tekijä, Pyhäjärvi 1975
* *Paavo, huutolaispoika*. J. Pelkonen, Pyhäjärvi 1977
* *JP 6:n suuntaura - Muistelmateos JP 6:n toiminnasta*. Tekijä, Haapajärvi 1978
* *Lossipoika ja Paula*. J. Pelkonen, Pyhäjärvi 1979

## Lähteet
* 
* Kirjasampo : Jaakko Pelkonen
Yleisluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1914

Euroopan luistelumestaruudesta kilpailtiin Berliinissä 8.-9. helmikuuta 1914. Vain miehet kilpailivat. Mestaruuden voitti Norjan Oscar Mathisen, joka voitti kolme matkaa neljästä. 

### Miesten yleismestaruus







## Lähteet
* Suomen Urheilulehti 19. helmikuuta 1914, sivu t 366-367
* SkateResults.com
Oliba

**Oliba** tai **Oliva** (noin 971–1046) oli katalonialainen piispa ja kreivi, joka toimi Ripolin ja Sant Miquel de Cuixàn luostarin apottina.

Oliba oli kreivin kolmanneksi vanhin lapsi ja Barcelonan kreivin lapsenlapsenlapsi. Hänen isänsä kuoli vuonna 988, ja Oliba jakoi kreivin tehtävät veljiensä kanssa. Vuonna 1002 hän luopui asemastaan ja meni Ripolin luostariin. Vuonna 1008 hänet valittiin sen apotiksi, ja myöhemmin häntä pyydettiin toimimaan myös Sant Miquel de Cuixàn benediktiiniluostarin apottina. Molemmat luostarit sijaitsivat hänen sukunsa mailla.

Oliba neuvotteli Roomassa Katalonian kirkolle itsenäisyyden Narbonnen vallasta. Hän perusti kouluja, kirjastoja ja kirkkoja. Apotti Oliba johti vastarintaa feodaalista väkivaltaa vastaan. Vuonna 1027 hän osallistui Tolugesin synodiin, jossa määriteltiin tiettyjä vuoden päiviä, jolloin sotiminen kiellettiin ja kirkonmiehille taattiin koskemattomuus myös sotatoimien aikana.

## Lähteet
Vitali Jarema

**Vitali Jarema** (; s. 14. lokakuuta 1963) on ukrainalainen poliitikko ja juristi. Hänet valittiin Jatsenjukin väliaikaishallitukseen pääministerin sijaiseksi Ukrainan vallankumouksen päätteeksi 27. helmikuuta 2014. 19. kesäkuuta 2014 hän siirtyi Ukrainan valtakunnansyyttäjäksi. Aikaisemmin Jarema toimi kansanedustajana sekä sisäasiainministeriön johtajana Kiovassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Vitali Jareman viralliset sivut
Seiväshyppy olympialaisissa

**[[Seiväshyppy]]** on kuulunut olympialaisten lajivalikoimaan nykyaikaisen olympiahistorian alusta alkaen, Ateenan kisoista vuodesta 1896. Yhdysvaltalaiset hallitsivat lajia aina vuoteen 1972 asti, vasta silloin olympiakulta meni Yhdysvaltojen ulkopuolelle. Naisten seiväshyppy tuli olympialaisten ohjelmaan vasta Sydneyn kisoihin vuonna 2000.

## Mitalitaulukot
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
Kryptobileet

**Kryptobileet** (krypto-bileet, eng. CryptoParty) ovat maailmanlaajuisen liikkeen aikaansaamia ruohonjuuritason tapahtumia, joiden tavoitteena on tuoda käytännöllisten salausmenetelmien perusteet suuremmalle yleisölle. Tapahtumat ovat pääasiassa sarja maksuttomia julkisia työpajoja. 

## Historia

Kryptobileet saivat alkunsa elokuun 2012 lopussa australialaisen yksityisyyden puolestapuhujan Asher Wolfin  ja erään tietoturva-asiantuntijan välisestä Twitter-keskustelusta.  Tee se itse -luontoinen, itsestään organisoituva liike otti välittömästi tuulta alleen ja muutaman tunnin sisään noin tusina kryptobilettä järjestettiin itsenäisesti eri kaupungeissa Australiassa, Yhdysvalloissa, Isossa-Britanniassa ja Saksassa. "Kun heräsin aamulla, ne olivat kaikki siellä," Wolf sanoi eräässä haastattelussa. Monta vastaavaa tapahtumaa järjestettiin pian tämän jälkeen muun muassa Chilessä, Alankomaissa, Havaijilla ja Aasiassa. Australiassa huomattiin tänä aikana raju nousu Tor-verkon käytössä. Eräät Lontoossa pidetyt kryptobileet jouduttiin osallistujamäärän takia siirtämään London Hackspacesta Googlen kampukselle, joka sijaitsee Itä-Lontoon Tech Cityssa.

Lokakuun puoliväliin mennessä vuonna 2012 oli maailmanlaajuisesti järjestetty noin kolmetkymmenet kryptobileet. Joitakin on järjestetty useamman kerran. Kryptobileet järjestettiin yhtenä kertana samaan aikaan Reykjavikissa, Brysselissä ja Manilassa.

Kryptobileitä voidaan seuraajana samantapaiselle 1990-luvun liikkeelle. 

## Mediahuomio

Kryptobileet ovat alustavasti saaneet positiivista palautetta niin Electronic Frontier Foundationilta kuin (oletettavasti) AnonyOpsilta, sekä NSA tietovuotajalta Thomas Drakelta, Wikileaks toimittaja Heather Marshilta ja Wired toimittaja Quinn Nortonilta. Eric Hughes, joka oli kirjoittanut kirjan *A Cypherpunk's Manifesto* lähes kaksi vuosikymmentä aikaisemmin, piti pääpuheen nimeltä *Putting the Personal Back in Personal Computers* Amsterdamin kryptobileissä 27.9.2012. Piratbyrån perustajajäsen Marcin de Kaminski, joka puolestaan ​​perusti The Pirate Bayn, on sanonut pitävänsä kryptobileitä tärkeimpinä kansalaistapahtumina salaustieteen edistämiseksi tänä päivänä. Cory Doctorow on luonnehtinut kryptobileiden "muistuttavan Tupperware-kutsuja salausmenetelmien oppimiseksi."

## Julkaisut

Ensimmäinen luonnos 442-sivuiseen *CryptoParty Handbook* -käsikirjaan kirjoitettiin kolmessa päivässä ja julkaistiin 4.10.2012 Creative Commons -lisenssillä. Kirja on tämän jälkeen ollut jatkuvassa kehitystyön kohteena.

## Katso myös
* Electronic Frontier Finland
* Hacklab

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* CryptoParty Wiki 
* CryptoParty Handbook 
* Äänitallenne Eric Hughesin puheesta Amsterdamin kryptobileissä.  
* YouTube -video, jossa Asher Wolfe puhuu huolistaan yksityisyydestä ja kryptobileiden alkuperästä.
Augusto Fernández

**Augusto Matías Fernández** (s. 10. huhtikuuta 1986 Pergamino, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Cádizia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

## Seurajoukkueura
Fernández aloitti ammattilaisuransa vuonna 2006 kasvattajaseurastaan River Platesta. Hän voitti joukkueessa kevätkauden (Clausura) 2008 mestaruuden päävalmentaja Diego Simeonen alaisuudessa.

28. elokuuta 2009 Fernández siirtyi ranskalaisseura Saint-Étienneen, mutta palasi takaisin kotimaahansa Vélez Sarsfieldiin seuraavana kesänä. Hän teki joukkueen kanssa kolmivuotisen sopimuksen.

9. elokuuta 2012 Fernández teki nelivuotisen sopimuksen espanjalaisseura Celta Vigon kanssa.

1. tammikuuta 2016 Fernández siirtyi Atlético Madridiin ja solmi seuran kanssa 3,5-vuotisen sopimuksen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Augusto Fernándezin tilastot BDFutbol-sivustolla 
* Augusto Fernándezin tilastot Soccerway-sivustolla
The Grand Budapest Hotel

**The Grand Budapest Hotel** on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Wes Andersonin ohjaama ja käsikirjoittama komediaelokuva.

Elokuva on Wes Andersonin elokuville tyypillisesti hyvin tyylitelty ja visuaalisesti viimeistelty sekä tarinaltaan kepeä ja absurdi. Myyttiseen vuoden 1932 Keski-Eurooppaan sijoittuva tarina kertoo The Grand Budapest Hotelin conciergestä M. Gustavesta (Ralph Fiennes) ja hänen hotellipojastaan Zero Moustafasta (Tony Revolori), jotka seikkailevat arvokkaan maalauksen perässä. Löyhästi Stefan Zweigin tarinoista innoituksensa saanut elokuva kerrotaan kolminkertaisesti sisäkkäisessä muodossa takaumana.

Elokuva kuvattiin Görlitzissä Saksassa. Tapahtumapaikkana toimineen hotellin sisätilat rakennettiin Görlitzer Warenhaus -rakennukseen.

## Näyttelijät

## Vastaanotto

Toiminnallisia kohtauksia ja vakavia teemoja sisältävää komediallista elokuvaa on kutsuttu Andersonin täyteläisimmäksi ja hulluimmaksi sekä visuaaliselta että temaattiselta kannalta. Se on myös hänen uransa menestynein. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti 173 miljoonaa dollaria ja sai yhdeksän Oscar-ehdokkuutta, mukaan lukien parhaan elokuvan, ohjauksen ja alkuperäisen käsikirjoituksen ehdokkuudet. Elokuva palkittiin neljällä Oscarilla: parhaasta musiikista, lavastuksesta, puvustuksesta ja maskeerauksesta. Elokuva palkittiin myös parhaan musikaali- tai komediaelokuvan Golden Globe -palkinnolla. Se sai viisi Bafta-palkintoa kategorioissa paras alkuperäinen käsikirjoitus, paras musiikki sekä paras lavastus, puvustus ja maskeeraus.

Vuonna 2016 *The Grand Budapest Hotel* äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 25&nbsp;parhaan elokuvan joukkoon. Äänestäjinä oli 177&nbsp;elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 256&nbsp;arvostelun perusteella kriitikoiden arvioista 92 prosenttia oli positiivisia. Metacriticissä elokuvan 48&nbsp;arvion keskiarvo on 88&nbsp;pistettä.

### Palkinnot ja ehdokkuudet

## Lähteet
Novovoronežin ydinvoimalaitos

**Novovoronežin ydinvoimalaitos** () on Venäjän Voronežin alueella, kolme kilometriä Novovoronežin kaupungin eteläpuolella, Donjoen äärellä sijaitseva ydinvoimalaitos. Voimalaitoksen omistaa ja sen toiminnasta vastaa Venäjän valtion Rosenergoatom-osakeyhtiö.

Voimala sijaitsee 45 kilometriä Voronežin eteläpuolella. Voimalaa varten Donjoen itäpuolelle on padottu ydinvoimalan tarpeita palveleva tekojärvi. Voimala sijaitsee sen eteläpuolella ja Novovoronežin kaupunki tekoaltaan pohjoispuolella. 
 
Voimalan kaksi ensimmäistä yksikköä on poistettu käytöstä. Vuonna 2014 alussa käytössä olivat yhä sekä vuosina 1971 ja 1972 valmistuneet VVER-440 -reaktorit (voimalayksiköt 3 ja 4) että vuonna 1980 käyttöönotettu VVER-1000 -reaktori (5. yksikkö).

Kesällä 2008 aloitettiin ydinvoimalan toisen vaiheen ensimmäisen yksikön ja seuraavana toisen yksikön rakentaminen. Rakenteilla olevissa voimalaitosyksiköissä käytetään 1199 megawatin VVER-reaktoreita. Maaliskuussa 2016 aloitettiin 6. yksikön polttoaineen lataus ja tuotantokäyttöön laitos on tarkoitus saada kuluvan vuoden aikana.


Нововоронежская АЭС 2018 2.jpg|Novovoronežin ydinvoimalaitoksen aluetta 2018. Taaempana uudemmat voimalayksiöt.
Нововоронежская АЭС 2018 1.jpg|Ydinvoimalaitos, sen laudevesiallas ja taustalla Novovoronežin kaupunki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Give Me Just a Little More Time

"**Give Me Just a Little More Time**" on cover-kappale Kylie Minoguen albumilta *[[Let's Get to It]]* (1991). Kappaleen julkaistiin alun perin vuonna 1970 ja sen kirjoittivat Edythe Wayne ja Ron Dunbar. Minoguen versio on albumin kolmas single ja se julkaistiin 13. tammikuuta 1992.

## Kappaleet
; Brittiläinen CD single
# "Give Me Just a Little More Time" — 3:07
# "Give Me Just a Little More Time" (Extended Version) — 4:33
# "Do You Dare?" (NRG Mix) — 7:04
# "Do You Dare?" (New Rave Mix) — 6:40

; Brittiläinen 7" vinyylisingle
# "Give Me Just a Little More Time" — 3:07
# "Do You Dare?" (NRG Edit) — 3:17

; Brittiläinen 12" vinyylisingle
# "Give Me Just a Little More Time" (Extended Version) — 4:33
# "Do You Dare?" (NRG Mix) — 7:04
# "Do You Dare?" (New Rave Mix) — 6:40

## Esitykset konserteissa
* Showgirl Tour
* Showgirl Homecoming Tour
* For You, For Me Tour
* Anti Tour (Lontoossa)

## Listasijoitukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kylie Minoguen virallinen sivusto
Unheilig

__NOTOC__
**Unheilig** oli saksalainen, Aachenista kotoisin oleva rockyhtye. Yhtyeen keulahahmo on laulaja Der Graf.

Yhtye perustettiin vuonna 1999, ja ensimmäinen single "Sage Ja!" julkaistiin seuraavana vuonna. Unheiligin debyyttialbumi *Phosphor* julkaistiin vuonna 2001. Yhteensä yhtyeeltä on tullut seitsemän studioalbumia, jotka ovat myyneet moninkertaista platinaa niin Saksassa, Itävallassa kuin Sveitsissä.

Vuonna 2010 Unheilig voitti kappaleella "Unter deiner Flagge" Bundesvision laulukilpailun. Vuonna 2014 yhtye osallistui Saksan euroviisukarsintoihin kappaleilla "Als wär's das erste Mal" sekä "Wir sind alle wie Eins", ja sijoittui viimeksi mainitulla finaalin toiseksi.

## Diskografia
### Studioalbumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Kokoelma-albumit
* 
* 
* 
* 

### Livealbumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Singlet
* "Sage Ja!" (2000)
* "Komm zu mir!" (2001)
* "Maschine" (2003)
* "Freiheit" (2004)
* "Astronaut" (2006)
* "Ich will leben" (2006)
* "An deiner Seite" (2008)
* "Geboren um zu leben" (2010)
* "Für immer" (2010)
* "Unter deiner Flagge" (2010)
* "Winter" (2010)
* "So wie du warst" (2012)
* "Lichter der Stadt" (2012)
* "Wie wir waren" (2012)
* "Stark" (2012)
* "Als wär's das erste Mal" (2014)
* "Wir sind alle wie Eins" (2014)
* "Zeit zu gehen" (2014)
* "Mein Berg" (2015)
* "Glück auf das Leben" (2015)
* "Von Mensch Zu Mensch" (2016)
* "Ich würd' dich gern Besuchen" (2016)
* "Mein Leben ist Die Freiheit" (2016)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kotisivut  
* Unheilig Universal Musicin sivuilla
Autofagosytoosi

**Autofagosytoosi** eli **autofagia** on prosessi, jossa eliön solut kierrättävät vaurioituneita, sairastuneita tai ikääntyneitä osia uusiksi soluelimiksi. 

Autofagosytoosissa lysosomaaliset entsyymit hajottavat solun omia rakenneosia, solulimaa ja soluelimiä (esim. mitokondrioita), kalvon ympäröimissä autofagosomeiksi kutsutuissa rakenteissa. Se on aitotumaisten soluissa vanha ja evoluution aikana samankaltaisena eri eliölajeilla säilynyt, tarkasti säädelty tapahtuma. 

## Muodot
Autofagosytoosi jaetaan kolmeen päämuotoon: mikroautofagiaan, kaitsijaproteiinivälitteiseen autofagiaan ja makroautofagiaan.

Mikroautofagiassa proteiinit siirtyvät suoraan lysosomiin hajotettaviksi. Kaitsijaproteiinivälitteisessä autofagiassa tietyt proteiinit ohjataan lysosomiin lämpösokkiproteiinien ja LAMP2A-kalvoproteiinin avulla.

Makroautofagia hajottaa pitkäikäisiä proteiineja ja vaurioituneita soluelimiä. Hajotettava materiaali suljetaan kaksoiskalvoiseen autofagosomiin, joka yhdistyy lysosomiin, missä entsyymit pilkkovat sen sisällön.

## Käynnistäminen
Autofagosytoosin käynnistymistä voi edesauttaa paastoamisella, kalorirajoituksella, vähähiilihydraattisella ruokavaliolla ja liikunnalla. Autofagosytoosi alkaa ihmisellä tyypillisesti 17 tunnin paastoamisen jälkeen, ja se on voimakkaimmillaan 24–48, jopa 72 tunnin paaston aikana.

## Merkitys
Autofagosytoosi on terveyden kannalta oleellisen tärkeää. Kun solut vaurioituvat pysyvästi esimerkiksi tulehduksissa ja ikääntyessään, niin ilman kierrätysprosessia elimistöön kertyisi nopeasti toimimattomia solunosia.

Autofagosytoosi mahdollistaa ihmisen selviytymisen hengissä suhteellisen pitkään nälkiintyneenäkin. Tällöin elimistö ”hajottaa itseään” energiaa saadakseen.

On saatu näyttöä siitä, että autofagosytoosin virheellinen toiminta kypsällä iällä on yksi ikääntymisen päätekijöistä, ja tämän virheellisen toiminnan "sammuttaminen" onkin pidentänyt koe-eläinten elinikää huomattavasti.  

Esimerkiksi Parkinsonin tauti ja jotkin syövät aiheutuvat autofagosytoosin puutteellisesta toiminnasta.

## Tutkimus
Vaikka solujen oli jo aiemmin tiedetty kierrättävän omaa materiaaliaan, vasta Yoshinori Osumi 1990-luvulla määritteli tarkasti geenit ja metaboliareitit, joiden kautta kierrätys tapahtuu. Osumin työstä lähti kokonaan uusi biologian haara, joka selvittää, miten elimistömme käyttää ”itse-kannibalismia” terveenä pysymiseen.

## Katso myös
*Fagosytoosi
*Endosytoosi

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Miesten yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 1914

**Yleisluistelun maailmanmestaruudesta** kilpailtiin Kristianian Frogner Stadionilla 14.-15. helmikuuta 1914. Vain miehet kilpailivat. Mestaruuden voitti Norjan Oscar Mathisen. Loppupisteissä on huomioitu vain niiden sijoitukset, jotka luistelivat loppuun kaikki neljä matkaa. Kaikkiaan kilpailun aloitti 21 luistelijaa.

### Miesten yleismestaruus







## Lähteet
* SpeedSkatingNews (.info)
* Suomen Urheilulehti 19. helmikuuta 1914, sivu 367
* Suomen Urheilulehti 26. helmikuuta 1914, sivut 413-417
The Mountain (Hakenin albumi)

**The Mountain** on lontoolaisen progressiivisen metalliyhtyeen Hakenin kolmas studioalbumi. Levyn julkaisi Inside Out Music 2. syyskuuta 2013.

## Kappaleet
Sovitus Haken.

#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Rajoitetun digipak painoksen bonuskappaleet
# 
# 

## Kokoonpano
* Ross Jennings – laulu
* Richard Henshall – kitara, kosketinsoittimet
* Charles Griffiths – kitara
* Thomas MacLean – basso
* Raymond Hearne – rummut
* Diego Tejeida – kosketinsoittimet

+

* Jens Bogren – miksaaja, masteroija

## Arvostelut
* Angry Metal Guy: 
* Metal Injection: *positiivinen*
* Metal Underground: 

## Lähteet
*
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*Hakenin viralliset kotisivut 
*
*
Kongonkäärmehaukka

**Kongonkäärmehaukka** (*Dryotriorchis spectabilis*) on haukkojen heimoon kuuluva laji. Sitä tavataan Afrikan keskiosissa Angolassa, Kamerunissa, Keski-Afrikan tasavallassassa, Kongossa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Norsunluurannikolla, Päiväntasaajan Guineassa, Gabonissa, Ghanassa, Guineassa, Liberiassa, Nigeriassa ja Sierra Leonessa.

Laji ei ole uhanalainen, mutta sen kanta on pienenemässä metsänhakkuiden vuoksi. Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset  alavat metsät.

## Lähteet
Kati Mikola

**Kati Maaria Mikola** (ent. **Mikola-Stenvall**, s. 26. joulukuuta 1961 Helsingin maalaiskunta) on Sauvossa asuva taidemaalari. Hänet tunnetaan erityisesti muotokuvistaan ja muista valoisan realistisista öljymaalauksista, joissa ihmisten luomassa ympäristössä seikkailee usein eläinhahmoja.
 	 
Mikola opiskeli 1978–1981 Turun piirustuskoulussa. Hän on pitänyt useita yksityisnäyttelyitä etenkin Turussa, mutta myös Tampereella, Oulussa, Hyvinkäällä ja Salossa. Hän on toiminut Paimion kansalaisopiston kuvataiteen opettajana vuodesta 1997 ja opettanut lisäksi muun muassa Varsinais-Suomen Kansanopiston muotokuvakursseilla vuosina 1998, 2000 ja 2001. Mikola on ollut Turun taiteilijaseuran hallituksen jäsen vuodesta 2000.

Mikola asuu Sauvossa Art Alsilaksi nimetyssä vanhassa kansakoulussa, jossa hänellä on ateljee, taidegalleria ja kurssitoimintakeskus.

Mikola oli aiemmin naimisissa taidemaalari Kaj Stenvallin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kati Mikolan verkkosivusto
Ball (Iron Butterflyn albumi)

**Ball** on Iron Butterfly-yhtyeen studioalbumi vuodelta 1969. Albumi nousi Yhdysvaltain albumilistalla sijalle 3. ja myi kultalevyn arvoisesti mutta ei kuitenkaan yltänyt edellisen *[[In-A-Gadda-Da-Vida]]*-albumin myyntilukemiin. Kappaleet ”In the Time of Our Lives” ja ”Soul Experience” julkaistiin singleinä, ja ne saivat pienehköä listamenestystä. 

## Kappaleet

### A-puoli
#
#
#
#
#

### B-puoli
#
#
#
#

### CD-version (1999) bonus-kappaleet
#
#

## Singlejulkaisut

*”In the Time of Our Lives” b/w ”It Must Be Love” (#96  Billboard Hot 100)
*”Soul Experience” b/w ”In the Crowds” (#75  Billboard Hot 100)
*”Belda-Beast” (4:59 edit) b/w ”Lonely Boy”
*”I Can't Help But Deceive You Little Girl” b/w ”To Be Alone”

## Muusikot

*Doug Ingle - laulu, urut
*Erik Brann - kitara, taustalaulu, laulu (kpl. 9)
*Lee Dorman - basso, taustalaulu
*Ron Bushy - rummut, perkussiot
Live (Iron Butterflyn albumi)

**Live** on Iron Butterfly -yhtyeen live-albumi vuodelta 1970. Se on taltioitu edellisvuoden konserteista. Albumilla on kuusi kappaletta, joista ”In-A-Gadda-Da-Vida” täyttää kokonaan albumin toisen puolen. Kappaleista kolme on edelliseltä *[[Ball (Iron Butterflyn albumi)|Ball]]*-albumilta. 

## Kappaleet

### A-puoli
#
#
#
#
#

### B-puoli
#

## Muusikot

*Doug Ingle - urut, laulu
*Erik Brann - kitara
*Lee Dorman - basso, taustalaulu
*Ron Bushy - rummut
Major League Baseball -kausi 1932

**Major League Baseball -kauden 1932** päätteeksi pelatussa World Series -ottelusarjassa kohtasivat New York Yankees ja Chicago Cubs. Yankees voitti mestaruuden puhtaasti 4–0. St. Louis Cardinals, edelliskauden mestari putosi nyt National Leaguen kuudenneksi.

## Runkosarjan sarjataulukot

 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Baseball-almanakka - American League 1932 
* Baseball-almanakka - National League 1932 
* Baseball-almanakka - World Series 1932
Metamorphosis (Iron Butterflyn albumi)

**Metamorphosis** on Iron Butterflyn albumi vuodelta 1970. Se jäi yhtyeen viimeiseksi sen ensimmäisellä toimintakaudella. Albumi nousi Yhdysvaltain albumilistalla sijalle 16. ja singlenä julkaistu ”Easy Rider (Let the Wind Pay the Way)” nousi singlelistalla sijalle 66.

Kitaristi Erik Braunn oli eronnut yhtyeestä ennen albumin levytyksiä ja jäljelle jäänyt yhtye (Doug Ingle, Lee Dorman ja Ron Bushy) toimi virallisesti triona levytysten aikana. Levytyksissä olivat mukana sessiokitaristeina Mike Pinera ja Larry ”Rhino” Reinhardt, jotka liittyivät albumin julkaisun jälkeen virallisesti yhtyeeseen. Pinera myös laulaa albumilla neljällä kappaleella. Albumi julkaistiinkin alun perin alaviitteellä ”Iron Butterfly with Pinera & Rhino”.

## Kappaleet

### A-puoli

#  
#  
#  
#  
#  
#

### B-puoli

#  
#  
#

## Singlejulkaisut

*”Easy Rider (Let the Wind Pay the Way)” b/w ”Soldier in Our Town” (#66  Billboard Hot 100)
*”Stone Believer” b/w ”Silly Sally”

## Muusikot
* Doug Ingle – urut, laulu
* Lee Dorman – basso
* Ron Bushy – rummut

+

* Mike Pinera – kitara, laulu (kpl. 3,4,6,9)
* Larry ”Rhino” Reinhardt – kitara
* Richard Podolor – sitar, 12-kielinen kitara
* Bill Cooper – 12-kielinen kitara
Keto-enolitautomeria

**Keto-enolitautomeria** on tautomerian laji, jossa karbonyyliyhdiste kuten ketoni, aldehydit tai esteri tautomerisoituu enoliksi. Yhdisteissä keto- ja enoli muodot esiintyvät kemiallisessa tasapainossa ja useimmiten tasapaino on vahvasti ketomuodon puolella.

## Keto-enolitautomerian mekanismi
Keto-enolitautomerian edellytys on, että karbonyyliyhdisteessä on karbonyyliryhmän vieressä sp3-hybridisoitunut hiiliatomi, johon on kiinnittynyt vähintään yksi vetyatomi. Tautomeria tapahtuu molekyylinsisäisenä vedynsiirtona hiileltä hapelle ja samalla kaksoissidos muuttuu hiilen ja hapen välisestä kahden hiiliatomin väliseksi. Keto-enolitautomerian tasapainotila määräytyy tautomeerien stabiilisuuden perusteella. Yksinkertaiset karbonyyliyhdisteet esiintyvät tyypillisesti ketomuodoissa ja enolimuotoa on hyvin vähän. Esimerkiksi asetonille tautomerian tasapainovakio on 10-6. Tämä johtuu siitä, että karbonyyliryhmän kaksoissidos on hieman stabiilimpi kuin enolin hydroksyyliryhmä ja kahden hiiliatomin välinen kaksoissidos.

Joissakin tapauksissa enolimuoto on stabiili ja keto-enolitautomerian tasapaino on enolin puolella. Tähän syynä voi olla konjugaatio kuten fenolien tapauksessa tai vetysidos karbonyyliryhmän ja enolimuodon hydroksyyliryhmän välillä kuten β-dikarbonyyliyhdisteissä. Itse karbonyyliyhdisteen ominaisuuksien lisäksi keto-enolitautomeriaan vaikuttaa lämpötila ja liuoksissa myös liuotin.

Keto-enolitautomeria vaatii tyypillisesti katalyytiksi hapon tai emäksen. Happokatalyytti protonoi karbonyyliryhmän muodostaen oksoniumionin, jonka hiiliatomilta emäs, esimerkiksi vesi, poistaa protonin muodostaen enolin. Emäskatalysoidussa tautomeriassa emäs ottaa ensin protonin hiileltä ja happo luovuttaa protonin näin syntyneelle enolaatti-ionille muodostaen enolin.
:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Balakovon ydinvoimalaitos

**Balakovon ydinvoimalaitos** () on Venäjän Saratovin alueella, noin 15 kilometriä Balakovosta koilliseen, Volgan itärannalle rakennetun tekoaltaan äärellä sijaitseva ydinvoimalaitos. Voimalaitoksen omistaa ja sen toiminnasta vastaa Venäjän valtion Rosenergoatom-osakeyhtiö. 

Voimalaitoksella on neljä vuosina 1985-1993 tuotantokäyttöön otettua VVER-1000 -reaktoria.

Kuva:BalakovoNPP1.jpg|Balakovon ydinvoimalan yksiköt 1-4.
Kuva:BalakovoNPP bv.jpg|
Kuva:BalakovoNPP over.jpg|Ydinvoimala ilmakuvassa. Taustalla tekojärvi, taaempana Volgajoki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pekka Töpöhäntä ja suuri aarrejahti

**Pekka Töpöhäntä ja suuri aarrejahti** on vuonna 2000 valmistunut ruotsalainen elokuva.

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
*
Virtuaalitoimisto

**Virtuaalitoimisto** on osoite-, sihteeri-, imagon kohotus- ja tukipalvelu yrityksille. Monet yritykset, kuten freelance-toimijat ja myyntiedustajat, eivät välttämättä kaipaa fyysistä osoitetta, mutta tarvitsevat niin sanottuja back-office -palveluja sekä osoitteen satunnaiseen edustukseen ja kokouksiin. Osoitteen lisäksi yritys saa usein käyttöönsä myös muita virtuaalitoimistoon sisältyviä palveluja kuten postin vastaanoton, aulapalvelun, mahdollisuuden käyttää kokoustiloja tapaamisiin, muut edustustilat, sihteeripalvelut sekä mahdollisuuden käyttää joustavasti työpisteitä kyseisessä osoitteessa.

Virtuaalitoimisto on kustannustehokas ja joustava ratkaisu nykyajan muuttuvaan toimitilantarpeeseen. Virtuaalitoimistopalvelu soveltuu esimerkiksi kotitoimiston tueksi, vasta toiminnan aloittaneelle yritykselle, liiketoiminnan laajentamiseen, start upeille tai yritykselle, jonka vakituinen toimipaikka sijaitsee jossain muualla Suomessa tai ulkomailla.
Joku Paikallinen Bändi

**Joku Paikallinen Bändi** on vuonna 1998 perustettu kemiläinen rockyhtye ja bilebändi, joka soittaa suomirock-kappaleita. 

Jonkun Paikallisen Bändin perusti vuonna 1998 sittemmin pitkään solistina toiminut Heikki ”Heme” Vieresjoki. Yhtye aloitti keikkailun pääsääntöisesti Pohjois-Suomen alueella, kunnes alkoi keikkailla valtakunnallisesti vuodesta 2005.

Yhtyeen nimi on herättänyt huomiota ja aiheuttanut sekaannusta. Nimi syntyi Hemen toimiessa ovimiehenä kemiläisissä ravintoloissa. Ihmisten kysyessä illan esiintyjän nimeä vastaus oli aina sama: ”En muista. Se on joku paikallinen bändi.” Oulussa toimiva Joku Paikallinen Pubi on nimetty yhtyeen mukaan.

Hemen ohella Paikallisen jäseniä ovat vuosien varrella olleet Antti Lainas (rummut, koskettimet ja laulu), Janne Jokisalo (kitara), Janne Posti (kitara), Marko Tirkkonen (basso), Santtu Heikkinen ja Simo Aalto (rummut). Yhtyeen nykyinen kokoonpano muodostui viimeisten alkuperäisjäsenten, Hemen ja Postin, jäätyä yhtyeestä vuonna 2011. Yhtye jatkaa toimintaa kokoonpanollaan Pyle (laulu), Tupe (rummut), Jussi (basso), Late (kitara).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen verkkosivut
*
Pavlo Petrenko

**Pavlo Dmytrovytš Petrenko** (; s. 17. heinäkuuta 1979) on ukrainalainen poliitikko, joka edustaa Kansanrintama-puoluetta. Hänet valittiin Jatsenjukin väliaikaishallituksen oikeusministeriksi Ukrainan vallankumouksen päätteeksi 27. helmikuuta 2014.

Petrenko syntyi Tšernivtsissä. Vuonna 2001 hän valmistui Tšernivtsin yliopiston oikeustieteen laitokselta ja vuonna 2004 Ukrainan ulkomaankauppa-akatemiasta. Vuonna 2014 hän väitteli oikeustieteen kandidaatiksi. Ennen poliittista uraansa hän työskenteli lakimiehenä. Vuonna 2010 hänet valittiin Kiovan alueen aluevaltuustoon. Vuoden 2012 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Ukrainan parlamenttiin Verh’ovna Radaan Batkivštšynan listan 52. ehdokkaana. Vaalien jälkeen hänet valittiin oikeusasiainvaliokunnan sihteeriksi. Vuonna 2013 hänet valittiin yhdeksi Batkivštšynan varajohtajista. Helmikuussa 2014 hänet nimitettiin oikeusministeriksi. Saman vuoden parlamenttivaaleissa hänet valittiin Verh’ovna Radaan kansanrintaman listan 11. ehdokkaana. Petrenko jatkoi oikeusministerinä Volodymyr Hroismanin hallituksessa, minkä myötä hän erosi parlamentista. Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa hän pyrki Verh’ovna Radaan Hroismanin ukrainalainen strategia -puolueen listalta, muttei tullut valituksi.

## Lähteet
Josh Thompson

**Joshua Casey "Josh" Thompson** (s. 18. helmikuuta 1962 Lawrence, Kansas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ampumahiihtäjä. Hän saavutti ampumahiihdossa Yhdysvaltain ensimmäisen MM-mitalin ollessaan 20 kilometrin kilpailussa hopealla Lake Placidissa 1987. Olympialaisissa hän sijoittui Sarajevossa 1984 10 kilometrillä 40:nneksi ja viestissä 11:nneksi, Calgaryssa 1988 10 kilometrillä 27:nneksi, 20 kilometrillä 25:nneksi ja viestissä yhdeksänneksi sekä Albertvillessa 1992 10 kilometrillä 32:nneksi, 20 kilometrillä 16:nneksi ja viestissä 13:nneksi.

## Lähteet
* Sports Reference 
* Sports Illustrated 
* US Biathlon history
Federación Anarquista Ibérica

**Federación Anarquista Ibérica** (lyh. FAI) on vuonna 1927 perustettu espanjalainen anarkistijärjestö. Se toimii läheisessä yhteistyössä anarkosyndikalistisen Confederación Nacional del Trabajo -ammattiliiton kanssa, ja siksi niistä usein käytetään yhteistä lyhennettä CNT/FAI. Järjestön nimessä viitataan Iberian niemimaahan, koska FAI:n toiminnassa ovat aikaisemmin olleet mukana myös portugalilaiset anarkistit. FAI:n jäsenmäärä on salainen.

## Historia
Ajatuksen FAI:sta kehitti jo 1920-luvun alussa Brasiliasta karkotettu portugalilainen anarkisti Manuel Joaquim de Sousa. Samaa kieltä puhuvat Portugalin ja Brasilian anarkistit perustivat omia järjestöjään, mutta Portugalin vuoden 1926 sotilasvallankaappauksen jälkeen ne joutuivat siirtämään toimintaansa Espanjan puolelle. FAI:n perustava kokous pidettiin Valenciassa vuonna 1927. Espanjassa järjestö pyrki aluksi vahvistamaan anarkistien asemaa CNT-ammattiliitossa, jonka katsottiin muuttuneen liian myötämieliseksi työnantajia kohtaan, eikä FAI pitänyt liittoa enää työläisten edustajana. FAI pääsi lopulta 1930-luvun alkupuolella CNT:ssä määräävään asemaan, ja seurauksena oli muun muassa maltillisempien jäsenten erottamisia.

Espanjan sisällissodassa 1936–1939 CNT/FAI oli yksi sodan osapuolista. Järjestöt taistelivat tasavaltalaisten rinnalla kenraali Francon fasisteja vastaan. CNT/FAI:n hallussa olivat muun muassa Katalonia ja Barcelona, joissa toimi hetken aikaa anarkistinen yhteiskuntamalli. Tasavaltalaisten häviöön päättyneen sodan jälkeen FAI aloitti julkisen toimintansa uudelleen Espanjan demokratisoitumisen yhteydessä 1970-luvun lopulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
FAI

**FAI** voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:

*FAI, neuvostoliittolainen panssariauto
*Fédération Aéronautique Internationale, kansainvälinen harrasteilmailujärjestö
*Federación Anarquista Ibérica, espanjalainen anarkistijärjestö
*Forssan ammatti-instituutti
Vaaleavihermesikko

**Vaaleavihermesikko** (*Lichmera argentauris*) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Vaaleavihermesikkoa tavataan Indonesiassa Molukeilla. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Uudenkaledonianvihermesikko

**Uudenkaledonianvihermesikko** (*Lichmera incana*) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Uudenkaledonianvihermesikkoa tavataan Uudessa-Kaledoniassa ja Vanuatussa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Viirurintamesikko

**Viirurintamesikko** (*Lichmera alboauricularis*) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Viirurintamesikkoa tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleisestä runsaslukuiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Burunvihermesikko

**Burunvihermesikko** (*Lichmera deningeri*) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Burunvihermesikkoa tavataan Indonesiassa Burun saarella. Lajia on kuvattu pääasiassa harvinaiseksi, mutta yleiseksi ylemissä korkeuksissa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
(15836) 1995 DA2

**** (kirjoitetaan myös: **1995 DA2**) on Neptunuksen takana Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta, eli transneptuninen kohde. Se kuuluu Kuiperin vyöhykkeeseen ja on 3:4 rataresonanssissa Neptunuksen kanssa. :n löysivät Jane Luu ja David Jewitt 24. helmikuuta vuonna 1995.

Kohde kiertää Aurigon ympäri  (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään  ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kirkkauden ja valon heijastumisen perusteella sen läpimitta on todennäköisesti  &ndash; .

## Lähteet