open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Paavo Aaltonen

**Paavo Johannes Aaltonen** (11. joulukuuta 1919 Kemi – 9. syyskuuta 1962 Sipoo) oli suomalainen telinevoimistelija ja kolminkertainen olympiavoittaja.

Aaltonen voitti kolme kultamitalia Lontoon 1948 olympialaisten voimistelukilpailuissa. Hän kuului joukkuekilpailussa Suomen voitokkaaseen ryhmään ja saavutti henkilökohtaisen kullan hypyssä ja hevosella. Jälkimmäisellä telineellä hän jakoi tasapistein voiton maanmiestensä Veikko Huhtasen ja Heikki Savolaisen kanssa. Lisäksi Aaltonen sai pronssia 12-ottelussa.

Vuoden 1950 maailmanmestaruuskilpailuissa Baselissa Aaltonen voitti kultaa rekillä ja hopeaa joukkuekilpailussa. Hän oli viimeisin suomalainen telinevoimistelun maailmanmestari aina vuoteen 1997 ja Jani Tanskasen mestaruuteen saakka.

Aaltonen edusti kotimaassaan muun muassa Karhulan Katajaisia ja Elannon Iskua. Hän oli ensimmäinen TUL:n seuran edustajana maailmanmestaruuden voittanut urheilija.

## Saavutukset
*Kolme olympiakultaa Lontoo 1948 (joukkuekilpailu, hyppy, hevonen)
*Olympiapronssia Lontoo 1948 (moniottelu) ja Helsinki 1952 (joukkuekilpailu)
*Seitsemäs Lontoon olympialaiset 1948 (nojapuut)
*MM-kultaa Basel 1950 (rekki)
*MM-hopeaa Basel 1950 (joukkuekilpailu)

## Lähteet
Pekka Autiovuori

**Pekka Kullervo Autiovuori** (s. 19. maaliskuuta 1946 Riihimäki) on suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Suomen Kansallisteatterissa vuosina 1967–2009.

## Elämä ja ura
Autiovuori pääsi Suomen Teatterikouluun vuonna 1964 ja valmistui vuonna 1967. Hän teki läpimurtonsa jo opiskeluaikanaan Mikko Niskasen nuorisokuvauksissa *[[Käpy selän alla]]* (1966) ja *[[Lapualaismorsian]]* (1967), joiden pääosiin ohjaaja poimi nuoria teatterikoululaisia. Autiovuori sai parhaan miespääosan Jussi-patsaan roolistaan elokuvassa *[[Tunteita]]* (1965), joka oli neljän teatterikoulusta valmistuneen nuoren ohjaajan tekemä episodielokuva. Tuolloin 20-vuotias Autiovuori oli nuorin palkinnon saaja ennen Elena Leeveä.

Valmistuttuaan teatterikoulusta Autiovuori kiinnitettiin 1967 Suomen Kansallisteatteriin, jossa hän näytteli vuoteen 2009. Autiovuori on näytellyt urallaan monentyyppisiä rooleja. Parhaimmillaan hän on lavalla, kun näytelmässä vaaditaan kellontarkkaa komediallista älyä sekä nokkeluutta. Näitä puolia hän on esittänyt erityisesti Kansallisteatterin 1990–2000-lukujen Molière-komedioissa. Autiovuori palkittiin näyttelijäntyöstään Ida Aalberg -palkinnolla vuonna 1997. 

Autiovuori on esiintynyt harvakseltaan myös elokuvissa, kuten Edvin Laineen Väinö Linna -filmatisoinnissa *[[Täällä Pohjantähden alla (vuoden 1968 elokuva)|Täällä Pohjantähden alla]]* (1968) ja Spede Pasasen Uuno Turhapuro -elokuvissa. Hän esiintyi myös suositussa televisiosarjassa *[[Sämpy]]* ja esitti *[[Siivoton juttu]]* -elokuvassa pankin virkailijaa.

Myöhemmin Autiovuori on tullut tunnetuksi erityisesti äänestään radiokuunnelmissa. Hän on esittänyt muun muassa Richard Lammia *[[Knalli ja sateenvarjo]]* -kuunnelmasarjassa (1979 alkaen) ja Arthur Dentiä suomalaisessa sovituksessa Douglas Adamsin tieteisparodiasta *[[Linnunradan käsikirja liftareille]]* (1984–1985, 1991 ja 1995). Autiovuori on antanut äänensä myös Radioteatterin Maata Etsimässä -sarjaan usealle sivuhahmolle. Autiovuori näytteli myös nimiroolin *[[Kuka viritti ansan, Roger Rabbit?]]* -elokuvan kuunnelmasovituksessa, jota levitettiin myyntikasettina. Autiovuori on lisäksi humorististen Nikke-äänikirjojen (c-kasetti) kertojaääni. Hän on esiintynyt myös monissa mainoselokuvissa sekä näyttelijänä että speaker-äänenä.

Autiovuoren ääni on tuttu myös lastenpiirretyistä. Hänen esittämiään rooleja ovat muun muassa *[[Ankronikka|Ankronikan]]* Roope Ankka, *[[Alfred J. Kwak]]in* Korppi, Karski-Katti, Tarkastaja Sherlock ja Hannu Harakka, *[[Karhuherra Paddington (piirrossarja)|Karhuherra Paddingtonin]]* herra Curry, *[[Pekka Töpöhäntä (elokuva)|Pekka Töpöhännän]]* Monni ja *[[Toy Story – leluelämää|Toy Storyn]]* Herra Perunapää.

Autiovuoren vaimo on vuodesta 1987 näyttelijä Marjukka Halttunen.

## Filmografia

### Elokuvat

### Televisiosarjat

### Kuunnelmat

### Dubbaukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Rajalan kämppä

**Rajalan kämppä** on vuonna 1946 metsätyömiesten asunnoksi valmistunut rakennus Laipanmaan metsäalueen keskellä entisen Sahalahden kunnan alueella Kangasalla. Kämpän osoite on Teivaantie 744, Kangasala. Sen rakennutti Yhtyneet Paperitehtaat vuonna 1946. Kämpän käyttö oli vilkkainta 1950-luvulla. 1960-luvulla majoittumien metsäkämpillä hiipui nopeasti metsätyön koneistuttua ja autoteiden tultua Laipanmaahankin. 1970-luvun alusta alkaen kämpällä asui vain yksi mies, Nestori Hanhikoski vuoteen 2002 asti. Kämpän omistaja UPM-Kymmene vuokrasi kämpän Sahalahti-Seuralle. Vuosina 2004 ja 2005 kämppä kunnostettiin talkoovoimin museo- ja virkistyskäyttöön, johon se otettiin juhlallisin menoin 28. kesäkuuta 2005.

## Lähteet
Iharinkoski

**Iharinkoski** sijaitsi Pirkanmaalla Kangasalan kunnan Iharin kylässä vuosina 1604–1830. Koski syntyi luonnonmullistuksessa paikalle, jossa siihen saakka oli ollut Längelmäveden ja Pälkäneveden yhdistänyt salmi. Kosken kuivuttua paikalla oli järvet toisistaan erottanut kannas, jonka poikki paljon myöhemmin on kaivettu järvet yhdistävä kanava.

## Kosken synty
Vuonna 1604 Pälkänevedelle syntyi uusi lasku-uoma, Kostianvirta, ja järven vedet alkoivat virrata sitä pitkin Mallasveteen. Pälkäneveden pinta aleni tällöin nopeasti noin 3,5 metriä, Mallasveden tasolle.  Myös Längelmäveden pinta laski, mutta vähemmän kuin Pälkäneveden, ja näitä järviä yhdistäneen salmen paikalle syntyi koski, jonka kautta Längelmävesi laski Pälkäneveteen. Samalla Sarsanvirta, jota pitkin Längelmävesi ja Pälkänevesi olivat laskeneet Roineeseen, kuivui 10. kesäkuuta 1604 yhdessä yössä. Siihen aikaan ajateltiin Iharinkosken olevan syyllinen Sarsan kuivumiseen ja syntyi sanonta "Ilkeä Iharin koski saatti Sarsan vaivaiseksi". Todellinen syyllinen Sarsan kuivumiseen oli siis Kostianvirta. 

## Kosken kuivuminen
1800-luvun alussa alettiin rakentaa kanavaa Längelmäveden ja Roineen väliselle kapealle kannakselle. Keväällä 1830 rakentajien padot pettivät ja syntyi Kaivannon kanava. Tällöin Längelmävesi laski Roineen tasolle ja Iharinkoski kuivui. 

## Uoman katkaissut kannas
Iharinkosken vesiuoman katkaissut kannas kaivettiin auki 5. huhtikuuta 2014. Pitkään suunnitellun kannaksen poiston tarkoituksena oli uoman avaaminen veneliikenteelle ja vedenlaadun parantaminen. Keväällä 2012 Vaasan hallinto-oikeus antoi kannaksen avaushankkeelle myönteisen päätöksen. Valitusten vuoksi käsittely siirtyi korkeimpaan hallinto-oikeuteen, joka antoi 12. marraskuuta 2013 uuden myönteisen päätöksen Iharin kannaksen avaamiseksi. 

### Avaus
Kannaksen kaivaminen aloitettiin 5. huhtikuuta 2014 kello 9, ja noin kello 10 aikaan vedet pääsivät virtaamaan esteettä Heposelän ja Pälkäneveden välillä. Paikalla oli useita kymmeniä ihmisiä, myös paikallisen lehdistön edustajia. Viereisessä Iharin Myllytorpassa oli kahvio avattu tapahtuman kunniaksi. Vaikka vedenkorkeudet avatun kannaksen molemmin puolin olevissa vesistöissä ovatkin teoriassa samat, havaittiin kannaksen avaamisen jälkeen veden virtaamista Heposelästä kohti Pälkänevettä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hurskainen, Tarmo: Iharin uoma , 2006
* Iharin kannas, Google street view
Ida’anin kieli

**Ida’an** on Malesiassa Sabahin osavaltion itäosissa puhuttava austronesialainen kieli. Sillä on noin 6 000 äidinkielistä puhujaa. Kielellä on kolme murretta, ida’an, begak ja subpan.

## Lähteet

### Viitteet
Pahkasika (täsmennyssivu)

**Pahkasika** tarkoittaa seuraavia:

* pahkasiat (*Phacochoerus*), nisäkässuku
* pahkasika (*Phacochoerus africanus*), nisäkäslaji
* ''Pahkasika'', aikakauslehti
* A-10 Thunderbolt II, lempinimi *Pahkasika*, lentokone.
Percival

**Percival** tai **Perceval** on kuvitteellinen henkilö, joka esiintyy kuningas Arthuriin liittyvissä tarinoissa. Hän on yksi pyöreän pöydän ritareista. Walesinkielisessä kirjallisuudessa hänen nimensä on **Peredur**.

Useimpien tarinoiden mukaan Percival on aatelinen ja hänen isänsä joko kuningas Pellinore tai joku ylhäinen ritari. Tavattuaan muutamia ritareita Percival ryhtyy itsekin ritariksi. Hän lähtee kuningas Arthurin hoviin, jossa hän osoittautuu erinomaiseksi soturiksi, ja hänet valitaan pyöreän pöydän ritariksi.

Percivalin keskeinen ominaisuus on lapsenomainen viattomuus, joka suojelee häntä maallisilta houkutuksilta ja erottaa hänet muista pyöreän pöydän ritareista. Viattomuus myös yhdistää hänet kansantarinoista tuttuun yksinkertaisen sankarin tai hupsun aiheeseen. Percival yhdistettiin Graalin maljan etsintään jo varhaisimmissa Arthurista kertovissa tarinoissa. Chrétien de Troyes kertoo Percevalista, joka ensin epäonnistuu tehtävässään, mutta oppii erehdyksestään ja lopulta löytää Graalin. Troyes'n tarinassa *Le Conte du Graal* Percival menee haavoittuneen Kalastajakuninkaan linnaan, jossa hän näkee salaperäisen astian. Percival ei kuitenkaan esitä kysymystä, joka parantaisi Kalastajakuninkaan, koska Percivalia on aiemmin kehotettu olemaan kyselemättä liikoja. Sittemmin Percival osallistuu Graalin maljan etsintöihin ja oppii vähitellen, mitä todellinen ritarius ja sen yhteys kirkon opetuksiin merkitsee. Myöhemmissä versioissa Graalin tärkein löytäjä on Galahad, mutta Percival pysyy kuitenkin yhtenä kolmesta maljan löytävästä ritarista. Kolmas ritareista on sir Bors joka tarun mukaan ainoana palasi etsintämatkaltaan.

Saksalainen ritari ja runolaulaja Wolfram von Eschenbach on kirjoittanut Percivalin kasvutarinasta 1200-luvulla oman versionsa *Parzival* eli *[[Parsifal]]*, johon Richard Wagnerin ooppera *[[Parsifal (ooppera)|Parsifal]]* pohjautuu. 

## Lähteet
Kiuruvesi-lehti

**Kiuruvesi-lehti** on 1953 perustettu sanomalehti, joka ilmestyy Kiuruvedellä. Kiuruvesi-lehti on Sanomalehtien Liiton jäsen. Lehti on 1-päiväinen ja ilmestyy keskiviikkoisin. Lehti painetaan Eurotabloid-formaatissa, eli se on kooltaan 315 x 430 mm. Kiuruvesi-lehteä julkaisee Kiuruvesi Lehti Oy ja sen päätoimittajana on Jaana Selander. Kiuruvesi-lehti on valittu Suomen parhaaksi painetuksi paikallislehdeksi yhdessä kuusamolaisen Koillissanomien kanssa vuonna 2019. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kiuruvesi-lehti
Häpy

**Häpy** eli **vulva** tai **ulkosynnyttimet** tarkoittaa naisen ulkoisia sukupuolielimiä, joihin kuuluvat isot ja pienet häpyhuulet, häpykieli eli klitoris, emättimen aukko ja emättimen eteinen sekä eteisrauhaset ja häpykukkula eli häpykumpu.

Hävyllä on keskeinen rooli seksuaalisuudessa ja seksuaalisessa kanssakäymisessä. Häpy liittyy lisääntymiseen sekä yhdynnän että synnytyksen osalta.

## Anatomiaa
Häpy on naisen vartalon alaosassa, etupuolella sijaitseva ulkoiset sukupuolielimet käsittävä alue, jonka näkyvin osa ovat isot häpyhuulet. Ne muodostavat veneen muotoa muistuttavan alueen, niiden välissä on häpyrako. Pehmeästä ja joustavasta kudoksesta muodostuvat isot häpyhuulet peittävät kokonaan tai osittain pienet häpyhuulet. Häpyhuulien välissä sijaitsevat ylhäältä alaspäin terska eli klitoriksen pää, virtsaputken suu sekä emätinaukko. Häpyhuulissa ja terskassa on paisuvaiskudosta, ne paisuvat hieman seksuaalisen kiihottumisen myötä. Häpyhuulien iho on hieman ryppyistä.

Häpykielen näkyvä osa on noin herneen kokoinen, tuntoherkkä elin, jota osittain peittää esinahka. Emätinaukko ja emättimen eteinen muodostavat emättimen etummaisen, tuntoherkän osan. Häpykukkula on häpyliitoksen kohdalla, häpyhuulien yläpuolella sijaitseva ihonalaisen rasvakudoksen muodostama kohouma.

Murrosiän jälkeen hävyn seutua luontaisesti verhoaa häpykarvoitus.

## Hävyn merkitys
Hävyllä on keskeinen merkitys seksuaalisuudessa, sen näkyminen voi jo sinällään olla seksuaalinen kiihoke. Hävyn tärkeimmät osat, häpyhuulet, häpykieli ja emättimen etuosa (aukko ja eteinen) ovat tuntoherkkää aluetta, ja niiden hyväileminen seksuaalisessa kanssakäymisessä tai itsetyydytyksessä tuottaa mielihyvää. Yhdynnässä jäykistynyt siitin työnnetään emätinaukosta sisään. Emätinaukko on myös synnytyskanavan osa. Virtsaputken suu ei kuulu naisen sukupuolielimiin, mutta sijaitsee hävyn alueella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Taxi

**Taxi** eli **[[taksi]]** on vuokrattava kulkuneuvo ja sen kuljettaja. Taxi tai Taksi voi viitata myös esimerkiksi seuraaviin asioihin:

## Elokuva ja televisio
* ''Taksi'', Gregory Ratoffin ohjaama elokuva vuodelta 1953, pääosissa Don Dailey, Constance Smith ja Neva Patterson
* ''Taxi'', Carlos Sauran ohjaama espanjalainen elokuva vuodelta 1996
* ''Taxi'', Gérard Pirèsin ohjaama elokuva vuodelta 1998
** *[[Taxi 2]]*, Gérard Krawczykin ohjaama jatko-osa vuodelta 2000
** *[[Taxi 3]]*, Gérard Krawczykin ohjaama jatko-osa vuodelta 2003
** *[[Taxi 4]]*, Gérard Krawczykin ohjaama jatko-osa vuodelta 2007
* ''Taxi'', Tim Storyn ohjaama uudelleenfilmatisointi vuoden 1998 elokuvasta, vuodelta 2004
* *[[Taxi!]]*, James Cagneyn pääosaesittämä elokuva vuodelta 1932
* ''Taxi'', yhdysvaltalainen televisiosarja, jota esitettiin vuosina 1978 – 1983
*Taksi, iranilaisen Jafar Panahin ohjaama vuonna 2015 julkaistu elokuva

## Musiikki
* Taxi, romanialainen popyhtye
* Taxi, gibraltarilainen pop-rockyhtye
* ''Taxi'', Bryan Ferryn albumi
* ''Taxi'', Nikos Karvelasin albumi
* "Taxi", kappale Harry Chapinilta
* "Taxi", vuoden 1979 single Brotherhood of Manilta
* "Taxi", kappale A.R.Rahmanilta
* "Taxi", kappale Monicalta
Luettelo televisiosarjan South Park jaksoista

Tämä on **luettelo televisiosarja [[South Park]]in jaksoista** tuotantokausittain, elokuvasta ja erikoisjaksoista.

## Varhaiset lyhyet (1992 ja 1995)

|}

## Elokuva

## Ensimmäinen tuotantokausi (1997–1998)

|}

## Toinen tuotantokausi (1998–1999)

|}

## Kolmas tuotantokausi (1999–2000)

|}

## Neljäs tuotantokausi (2000)

|}

## Viides tuotantokausi (2001)

|}

## Kuudes tuotantokausi (2002)

|}

## Seitsemäs tuotantokausi (2003)

|}

## Kahdeksas tuotantokausi (2004)

|}

## Yhdeksäs tuotantokausi (2005)

|}

## Kymmenes tuotantokausi (2006)

|}

## Yhdestoista tuotantokausi (2007)

|}

## Kahdestoista tuotantokausi (2008)

|}
## Kolmastoista tuotantokausi (2009)

## Neljästoista tuotantokausi (2010)

## Viidestoista tuotantokausi (2011)

## Kuudestoista tuotantokausi (2012)

## Seitsemästoista tuotantokausi (2013)

## Kahdeksastoista tuotantokausi (2014)

## Yhdeksästoista tuotantokausi (2015)

|}

## Kahdeskymmenes tuotantokausi (2016)

|}
## Kahdeskymmenesensimmäinen tuotantokausi (2017)

|}
## Kahdeskymmenestoinen tuotantokausi (2018)

|}

## Kahdeskymmeneskolmas tuotantokausi (2019)

|}

## Kahdeskymmenesneljäs tuotantokausi (2020-2021)

## Erikoisjaksot 2021

## Kahdeskymmenesviides tuotantokausi (2022)

## Erikoisjaksot 2022

## Kahdeskymmeneskuudes tuotantokausi (2023)

## Erikoisjaksot 2023-2024

## Kahdeskymmenesseitsemäs tuotantokausi (2025)

|}

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Episode Guide
* Jaksolista IMDb:ssä
Nihonium

**Nihonium** () on synteettinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on **Nh** ja järjestysluku 113. Venäläiset fyysikot loivat tämän alkuaineen 2003 Dubnassa, moskoviumin ohella, samoin kuin japanilainen RIKEN:in tutkimusryhmä 2004. IUPAC vahvisti alkuaineen löytämisen 30. joulukuuta 2015 ja pitää ensimmäisenä löytäjänä RIKEN:in ryhmää. Nihonium tunnettiin useita vuosia IUPAC:n antamalla väliaikaisella nimellä **ununtrium** (väliaikainen kemiallinen merkki **Uut**). Nimi nihonium tulee Japania tarkoittavasta sanasta *Nihon* ().

Nihonium on erittäin radioaktiivista ja sen pysyvimmän isotoopin 286Nh puoliintumisaika on vain noin seitsemän sekuntia. Jaksollisessa järjestelmässä nihonium kuuluu booriryhmään ja sen ominaisuuksien oletetaan olevan samankaltaisia kuin kevyempien booriryhmän alkuaineiden. Nihoniumin kemiasta ei tiedetä paljonkaan, koska sitä on valmistettu vain muutamia atomeja.

## Isotoopit
Nihoniumilla ei ole pysyviä tai luonnossa esiintyviä isotooppeja. Muiden transuraanien tavoin kaikki nihoniumin isotoopit ovat radioaktiivisia. Alkuaineelle tunnetaan kymmenen radioaktiivista isotooppia, joiden massaluvut ovat välillä 278–287. Alkuaineen pysyvin isotooppi on 286Nh, jonka puoliintumisaika on noin seitsemän sekuntia. Tämä isotooppi hajoaa alfasäteilyä emittoiden röntgenium-282:ksi. Seuraavaksi pysyvin isotooppi on 285Nh, jonka puoliintumisajaksi on mitattu noin 3,3 sekuntia. Kaikkien muiden isotooppien puoliintumisajat ovat alle yhden sekunnin.

12. elokuuta 2012 RIKEN:in tutkimusryhmä ilmoitti onnistuneensa valmistamaan nihoniumin isotooppia, joka hajosi ensin dubniumiksi ja sitten mendeleviumiksi.

Nihoniumin isotoopit hajoavat lähes pelkästään alfahajoamisella, mutta spontaani fissio voi olla mahdollinen joillekin isotoopeille. Taulukossa on kaikki tunnetut isotoopit, joiden puoliintumisaika on pystytty kokeellisesti mittaamaan tai josta on ainakin arvio (vuonna 2017):

## Lähteet

## Huomautukset

## Aiheesta muualla
* The Royal Society of Chemistry (RSC): Nihonium 
* PeriodicTable: Nihonium (Nh) 
* PubChem: Nihonium
Moskovium

**Moskovium** () on synteettinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on **Mc** ja järjestysluku 115. Sen aikaisempi väliaikainen nimi oli **ununpentium** ja väliaikainen kemiallinen merkki **Uup**. Venäläiset fyysikot loivat tämän alkuaineen Dubnassa vuonna 2003 nihoniumin ohella, samoin kuin amerikkalaiset Lawrence Livermore National Laboratory tutkimuslaitoksessa samana vuonna. IUPAC vahvisti löydön joulukuussa 2015 ja alkuaine sai nykyisen nimensä marraskuussa 2016. Ruotsalaisen Lundin yliopiston tutkijat raportoivat 27. elokuuta 2013 muodostaneensa moskoviumia pommittamalla amerikiumia kalsiumioneilla.

Noin 100 atomia moskoviumia on havaittu tähän päivään (2016) mennessä, ja niiden massaluvut ovat olleet välillä 287–292. Pitkäikäisin isotooppi on 290Mc, jonka puoliintumisaika on vain noin 410 millisekuntia.

## Isotoopit
Moskoviumilla ei ole pysyviä tai luonnossa esiintyviä isotooppeja. Muiden transuraanien tavoin kaikki moskoviumin isotoopit ovat radioaktiivisia. Alkuaineelle tunnetaan viisi isotooppia, joista pysyvin on 290Mc, jonka puoliintumisaika on noin 410 millisekuntia. Tämä isotooppi hajoaa alfasäteilyä emittoiden nihonium-286:ksi. Kaikkien muiden isotooppien puoliintumisajat jäävät alle puolen sekunnin.

Moskoviumin isotoopit hajoavat yksinomaan alfahajoamisella. Taulukossa on kaikki tunnetut isotoopit, joiden puoliintumisaika on pystytty kokeellisesti mittaamaan tai josta on ainakin arvio (vuonna 2017):

## Katso myös
* Alkuaineiden järjestelmällinen nimeämisjärjestelmä

## Lähteet

## Huomautukset

## Aiheesta muualla
* The Royal Society of Chemistry (RSC): Moscovium 
* PeriodicTable: Moscovium (Mc) 
* PubChem: Moscovium
Manggarain kieli

**Manggarai** on Indonesiassa puhuttava austronesialainen kieli. Kielellä on noin 900 000 äidinkielistä puhujaa. Suurin osa heistä asuu Floresin saarella. Kieli jakautuu neljään tärkeimpään murteeseen. 

## Lähteet
Komodo

**Komodo** on saari Indonesiassa. Se on osa Nusa Tenggara Timurin provinssia ja sijaitsee Sapesalmessa, hieman Floresin saaresta länteen. Saarella on pari tuhatta asukasta ja sen pinta-ala on noin 390 neliökilometriä. Suurin osa saaren asukkaista on 1500-luvulla Floresin saarelta karkotettujen vankien jälkeläisiä, jotka ovat sekoittuneet sulawesiläisiin bugeihin. Saarella puhutaan austronesialaiseen kielikuntaan kuuluvaa komodon kieltä. Saaren väestö on pääosin islaminuskoista, mutta siellä on myös kristitty- ja hinduvähemmistö. Komodo on tullut kuuluisaksi maailman suurimmasta liskolajista, komodonvaraanista. 

Saari muodostaa yhdessä Padarin ja Rinjan useiden ympäröivien pikkusaarten kanssa Komodon kansallispuiston.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mr. Children

**Mr. Children** (), lempinimeltään ”Misuchiru” (), on japanilainen vuonna 1988 perustettu rockyhtye. Sen muodostavat laulaja Kazutoshi Sakurai, kitaristi Ken’ichi Tahara, basisti Keisuke Nakagawa ja rumpali Hideya Suzuki. Se on yksi Japanin menestyneimmistä yhtyeistä: Mr. Children on myynyt yhteensä yli 50 miljoonaa levyä ja sai 1990-luvun puolivälissä läpimurrollaan aikaan ”Mr. Children -ilmiön”, kun singlejä ”Cross Road” ja ”Innocent World” sekä albumia *[[Atomic Heart]]* myytiin kutakin yli miljoona kappaletta.

Mr. Children on toiminut nykyisessä muodossaan vuodesta 1989. Yhtyeen ensimmäinen suuren levy-yhtiön kautta julkaistu albumi *[[Everything (Mr. Childrenin albumi)|Everything]]* ilmestyi vuonna 1992. Läpimurtonsa yhtye teki vuosina 1993–1994, ja vuoteen 1996 saakka kaikki yhtyeen julkaisemat singlet myivät yli miljoona kappaletta. Mr. Childrenistä tuli pian yksi keskeisimmistä japanilaisista rockyhtyeistä, jolla on ollut merkittävä vaikutus maan musiikkielämään. Yhtye juhlisti kymmenvuotista taivaltaan vuonna 2002, kun sen laulaja Sakurai sai aivoverenkiertohäiriön, josta hän kuitenkin toipui, ja Mr. Children jatkoi uraansa toiselle vuosikymmenelle. Vuonna 2004 yhtyeen kappale ”Sign” sai Japan Record Award -palkinnon; se oli yhtyeen toinen palkinto vuoden 1994 singlen ”Innocent World” jälkeen.

Yhtye työskentelee Toy's Factory -levy-yhtiölle ja sen faniklubin nimi on ”Father & Mother”.

## Diskografia
**Studio- ja livealbumit**
* *[[Everything (Mr. Childrenin albumi)|Everything]]* (1992)
* *[[Kind of Love]]* (1992)
* *[[Versus]]* (1993)
* *[[Atomic Heart]]* (1994)
* *[[Shinkai]]* (1996)
* *[[Bolero (Mr. Childrenin albumi)|Bolero]]* (1997)
* *[[Discovery (Mr. Childrenin albumi)|Discovery]]* (1999)
* *[[1/42]]* (1999)
* *[[Q (Mr. Childrenin albumi)|Q]]* (2000)
* *[[It's a Wonderful World]]* (2002)
* *[[Shifuku no oto]]* (2004)
* *[[I Love U]]* (2005)
* *[[Home (Mr. Childrenin albumi)|Home]]* (2007)
* *[[Supermarket Fantasy]]* (2008)
* *[[Sense]]* (2010)

**Kokoelmalevyt**
* *[[Mr. Children 1992–1995]]* (2001)
* *[[Mr. Children 1996–2000]]* (2001)
* *[[B-Side]]* (2007)
* *[[Mr. Children 2001–2005 ＜micro＞]]* (2012)
* *[[Mr. Children 2005–2010 ＜macro＞]]* (2012)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Yhtyeen viralliset kotisivut
Komodon kieli

**Komodo** on austronesialaiseen kielikuntaan kuuluva Indonesiassa puhuttava kieli. Kielellä on noin 700 puhujaa (2000). Puhujat asuvat pääosin Komodon saarella ja Floresin saaren länsirannikolla. Komodon läheisin sukulaiskieli on manggarai. 

## Lähteet
Tulenjohto

**Tulenjohto** on tykistön ammunnan organisoimiseksi tapahtuvaa käskytystoimintaa, jolla määrätään tykkiyksiköiden ammunnan kohteet ja se kuinka paljon tulivoimaa kukin tykki käyttää.

Tyypillisesti jalkaväkiyksiköllä on alistettuna tai orgaanisesti osanaan tulenjohtovoimaa. Suurvalta-armeijoissa tulenjohto on melko korkealla organisaatiotasolla.

Tykistön tulta voidaan johtaa suoraan käskemällä kohde, ampuvat tuliyksiköt ja haluttu määrä tulta. On kuitenkin tehokkaampaa, mikäli ammunta on etukäteen valmisteltua. Ylemmät johtoportaat antavat kullekin jalkaväkijoukolle tietyn määrän tulenkäyttöoikeutta, jonka ne saavat käyttää harkintansa mukaan. Yleensä näiden oikeuksien perusteella määritellään omalta puolustusalueelta joukko erityyppisiä maaleja, joiden koordinaatit tiedotetaan tuliyksiköille.

## Suomalainen tulenjohtojärjestely

Suomessa tulenjohto on tyypillisesti alistettu joukkuetasolle. Tulenjohtaja on joukkueenjohtajan taistelijapari ja lähin yhteistyökumppani. Apunaan tulenjohtajalla on tulenjohtoryhmä tai -partio. Korkeammilla organisaatiotasoilla on myös omat tulenjohto-osansa: komppaniassa on tulenjohtopäällikkö ja pataljoonassa tulenjohtokomentaja. Nämä vastaavat epäsuoran tulen käytöstä omassa joukossaan.
Waingapu

**Waingapu** on kaupunki Indonesiassa. Se on Sumban saaren suurin kaupunki ja sijaitsee saaren itäpuolikkaan pohjoisrannalla. Kaupungissa on Sumban saaren tärkein lentokenttä. Sen lisäksi siellä on muun muassa risteilyalusten käyttämä satama. 

Kaupungin asukasluku on noin 41 000. 

## Lähteet
Jääkiekon I-divisioona

**I-divisioona** oli Suomen toiseksi korkein jääkiekkosarja, johon oli mahdollista päästä pelaamalla. Se perustettiin vuonna 1974 ja korvasi vanhan Suomensarjan. Vuonna 2000 I-divisioonan korvasi Suomen jääkiekkoliiton mestaruussarja, Mestis. Kuten Mestiksestäkin, I-divisioonasta oli mahdollista nousta SM-liigaan ja sinne oli myös mahdollista tippua karsintojen kautta.

I-divisioonasta käytettiin toisinaan eri nimityksiä sponsorien mukaan. Kausina 1992–1994 I-divisioonan jatkosarja pelattiin nimellä Finlandia-liiga ja kaudet 1994–1996 koko sarja tunnettiin nimellä Fazer-liiga. Kaudesta 1996–1997 palattiin nimeen I-divisioona, joka säilyi Mestis-aikaan asti.

I-divisioonan joukkuemäärä, otteluiden määrä ja karsintatavat vaihtelivat vuosien saatossa suuresti. Joukkueita oli sarjassa pääasiallisesti 10–12, mutta joinakin kausina joukkueita oli vain kahdeksan, toisinaan 16. Lisäksi sarja jakaantui joinakin vuosina ylä- ja alasarjoihin.

## I-divisioonaan osallistuneet

Tämän jälkeen I-divisioona muuttui Suomen jääkiekkoliiton mestaruussarjaksi, Mestikseksi, josta ei enää voinut pelaamalla nousta SM-liigaan vuosien 2000 ja 2008 välillä. Poikkeuksellisesti kuitenkin SM-liiga kasvatti kaudeksi 2005–2006 joukkuemääräänsä parilliseksi (kolmestatoista neljääntoista), ja tällöin Mestiksen kauden 2004–2005 voittajalla oli mahdollisuus nousta liigaan. Näin teki kuopiolainen KalPa. Kaudeksi 2008–2009 liigakarsinnat palautuivat, jonka jälkeen niitä pelattiin kauteen 2012–2013 asti.

## Divarin tähtiä ja muita merkittäviä hahmoja

* Donald Fraser, KooKoo-legenda.
* Mika Helkearo, pelasi 580 ottelua ja teki niissä 817 pistettä (295 + 522).
* Sergei Karpov, puolustaja, 1990–luvun alussa KooKoossa 131 ottelussa 196 tehopistettä (64 + 132)
* Lubomir Kolnik, Joensuun Kiekkopojissa 1990–luvun alussa 66 ottelussa tehot 69 + 55 = 124. Slovakian maajoukkuepelaaja 1990–luvun lopulla.
* Gennadi Kurdin, Steve MacDonald, Randy Maxwell, SaPKo-legendat.
* Brian Tutt, SaPKossa pelannut Kanadan vuoden 1995 MM-pronssijoukkueen kapteeni.
* Viktor Tjumenev, maailmanmestari, jäähdytteli KooKoossa ja 2. divisioonaan pudonneessa SaPKossa.
* Igor Vjazmikin, NHL:stä Hermekseen. Oli melkoisen värikäs persoona kaukalossa.
* Jaromír Šindel ja Oldřich Válek, maailmanmestareita Tšekkoslovakian paidassa vuonna 1985, edustivat Hockey Reipasta kaudella 1989-90.
* Håkan Hjerpe, Vaasan Sportin legenda.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* http://www.finhockey.fi/ Suomen Jääkiekkoliitto
* Jatkoaika.comin divisioonahistoriikki
Olavi Rove

**Olavi Antero Rove** (alk. **Grönfelt**, 29. heinäkuuta 1915 Helsinki – 22. toukokuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.

Rove voitti Baselin MM-kisoissa 1950 moniottelun MM-pronssia. Hän voitti lajikohtaisissa kilpailuissa kolme MM-hopeaa nojapuilla, renkailla ja hypyissä. Rove oli mukana myös Suomen joukkueessa, joka voitti joukkuekilpailussa MM-hopeaa. Seuraavana vuonna hän voitti uransa ensimmäisen moniottelun Suomen-mestaruuden.

Olavi Rove oli parhaimmillaan hypyssä, renkailla ja nojapuilla. Hypyssä hän otti olympiahopeaa Lontoossa vuonna 1948 kalahypyllään, jolla hävisi voittajalle Paavo Aaltoselle vain 0.1 pistettä. Renkailla Rove oli yhdeksäs, nojapuilla kymmenes, hevosella 23:s ja rekillä 15:s. Lopullisissa yhteispisteissä (12-ottelu) hän sijoittui kymmenenneksi.

Pohjoismaiden mestaruuden hän vei 6-ottelussa kahdesti peräkkäin: vuonna 1947 Kööpenhaminassa ja vuonna 1949 Bergenissä. Vuonna 1952 Helsingin olympialaisissa Rove oli hankkimassa joukkuepronssia.

Innostuksen voimistelua kohtaan Rove sai jo kouluaikoinaan. Mäenlasku ja hiihto olivat aluksi sivulajeja, myöhemmin pesäpallo ja slalom. Harjoittelu Einari Teräsvirran kanssa antoi uskoa omiin kykyihin. Lopullinen murtautuminen Suomen eturiviin tapahtui vuonna 1947, jolloin hän sijoittui SM-hopealle Teräsvirran jälkeen. Renkailla hänen ristiriipuntansa kohosi Suomen parhaaksi ja hypyn lennokkuus toi hänelle usein voittoon tarvittavat pisteet. Maaotteluissa hän edusti Suomea yhdeksän kertaa ja toi voiton hypyssä vuoden 1948 Sveitsi-, vuoden 1949 Unkari- ja vuoden 1950 Tšekkoslovakia-ottelussa. Vielä aktiiviuransa kestäessä Rove ryhtyi Suomen Voimisteluliiton koulutusohjaajaksi, jona toimi vuosina 1950–1955. Suomen parhaaksi voimistelijaksi Rove valittiin vuosina 1950 ja 1951. Vuonna 1950 Rove valittiin Suomen neljänneksi parhaaksi urheilijaksi. Rove oli ammatiltaan voimistelunopettaja ja hän edusti Helsingin Katajaisia ja Helsingin Voimistelijoita.

## Saavutukset
*Olympiakultaa Lontoo 1948 (joukkuekilpailu)
*Olympiahopeaa Lontoo 1948 (hyppy)
*Olympiapronssia Helsinki 1952 (joukkuekilpailu)
*MM-kilpailut Basel 1950: neljä hopeaa (joukkuekilpailu, renkaat, hyppy, nojapuut) ja yksi pronssi (moniottelu)
*SM-kilpailut 1949: kolme kultaa (nojapuut, renkaat ja hyppy)

## Lähteet
Renfe

**Renfe** (*[[Espanjan kieli|esp.]] *'Re**d **N**acional de los **F**errocarriles **E*'spañoles*) on vuonna 1941 perustettu Espanjan valtiollinen rautatieliikenneyhtiö. Yhtiö jaettiin vuonna 2005 kahdeksi erilliseksi liikelaitokseksi: rautatieverkoston rakentamisesta ja ylläpidosta vastaavaksi Administrador de Infraestructuras Ferroviarias -liikelaitokseksi ja rautatieliikennettä harjoittavaksi Renfe Operadora -liikelaitokseksi. Jälkimmäinen liikelaitos tunnetaan edelleen Renfe-nimellä. Espanjalaisissa kartoissa Renfe tarkoittaa yleisesti paikkakunnan rautatieasemaa.

Espanjan ennen vuotta 1988 rakennetuilla rautateillä on suurempi raideleveys kuin muualla Euroopassa. Syy tähän on Espanjan vaihtelevat pinnanmuodot. Ajateltiin, että leveämmät raiteet mahdollistaisivat suurempien höyrykoneiden käyttämisen vetureissa ja täten helpottaisivat mäkien nousemista. Tähän löydettiin ratkaisu muutamaa vuotta myöhemmin, mutta suurien muutoskustannusten välttämiseksi raiteet ja kalusto päätettiin jättää entiselleen.

Kaukoliikenteen lisäksi Renfe liikennöi Cercanías-lähiliikennejunaverkkoja Espanjan noin 10 suurimmalla kaupunkialueella. Madridissa lähiliikenteen junat joutuivat terrori-iskun kohteeksi 11. maaliskuuta 2004.

## AVE-junat ja -radat

Espanjan suurnopeusjunajärjestelmä on nimeltään AVE (*Alta Velocidad Española*). AVE-rataverkon ensimmäinen osuus Madridin ja Sevillan välillä otettiin käyttöön vuonna 1992, jolloin Madrid oli Euroopan kulttuuripääkaupunki ja Sevillassa oli maailmannäyttely. Myöhemmin rataverkkoa on laajennettu niin, että vuonna 2015 verkon laajuus oli 3&nbsp;100 kilometriä. 

Renfen AVE-junat kulkevat Madridista muun muassa Malagaan, Valenciaan, Valladolidiin ja Barcelonaan sekä Ranskan Marseille’hin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Renfe
Einari Teräsvirta

**Einari Teräsvirta** (7. joulukuuta 1914 Viipuri – 23. marraskuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, professori, telinevoimistelija ja olympiavoittaja.

## Urheilusaavutukset
*Olympiakultaa Lontoo 1948 (joukkuekilpailu)
*Olympiapronssia Los Angeles 1932 (rekki ja joukkuekilpailu) ja Berliini 1936 (joukkuekilpailu)

Los Angelesin kisoissa Teräsvirta sai rekillä samat pisteet Heikki Savolaisen kanssa, mutta Suomen joukkue päätti antaa hopeamitalin Savolaiselle. Teräsvirta on Aarne Pekkalaisen jälkeen toiseksi nuorin suomalainen kesäolympiamitalisti. Lisäksi hän ehti saavuttaa urallaan uimahyppyjen Suomen mestaruuden vuonna 1931.

## Teräsvirran suunnittelemia rakennuksia
*Voistion kartanon päärakennus (valm. 1940)
*Satakuntatalo, Helsinki (valm. 1952)
*Karjalan Talo, Joensuu (valm. 1954)
*Liessaaren uimala, Lohja (valm. 1954, valtaosin purettu 1980)   
*Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan kirjasto, Helsinki (valm. 1955)
*Luhangan talvikirkko, Luhanka (valm. 1958)
*Hotelli Marski, Helsinki (valm. 1962)
*Helsingin yliopiston biokemian laitosrakennus, Helsinki (valm. 1963, nykyään valtiotieteellisen tiedekunnan käytössä)
*Imatran uimahalli ja urheilutalo (valm. 1965, 1981–1982)
*Helsingin Työväen Säästöpankin liikerakennus, Lohja (valm. 1969)
*Kiinteistö Oy Keskusaukio, Lohja (valm. 1970)
*Alkon varasto- ja toimistorakennus, Helsinki (valm. 1971, nyk. Itämerentalo)
*Helsingin yliopiston oikeuslääketieteen ja hammaslääketieteen laitosten rakennukset, Helsinki (valm. 1974 ja 1979, molemmat purettu 2023)
*Kalastajatorppa, päähotelli, Helsinki (valm. 1975)
*Alkon Kuntotalo (myöhemmin Ruoholahden Kuntotalo), Helsinki (valm. 1977, purettu 2011)
*Innotalo (PRH), Helsinki (valm. 1978)
*Valtion vierastalo, Helsinki (valm. 1984)

Teräsvirta on suunnitellut myös Hämeenlinnan Vanajan kirkon sankarimuistomerkin, joka paljastettiin vuonna 1949.

## Kuvia tuotannosta

Satakuntatalo, 1952.jpg|Satakuntatalo (1952).
HotelliMarski.JPG|Hotelli Marski (1962).
Finnish State Guest House January 02 2010.jpg| Valtion vierastalo (1984).


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Leike: Suomen voimistelijat Los Angelesin kisoissa
Kostianvirta

**Kostianvirta** on Kokemäenjoen vesistöön kuuluva joki, joka sijaitsee Pirkanmaalla Pälkäneen kirkonkylässä. Sitä pitkin Pälkänevesi laskee Mallasveteen. Koska molempien järvien keskivedenkorkeus on noin 84 metriä merenpinnasta, Kostianvirran virtaussuunta vaihtuu toisinaan, erityisesti keväisten sulamisvesien vaikutuksesta.

Kostianvirran kautta kulkee laivaväylä, jolta on yhteydet Pälkäneveden ja Jouttesselän kautta Aitoon kylään sekä Mallasveden kautta Längelmäveden reitille, Hauhon reitille ja Valkeakoskelle. Laivareitti avattiin, kun joki oli ensi ruopattu nykyisen kaltaiseen kuntoon.

## Synty
Ennen vuotta 1604 Kostianvirran kohdalla oli pieni Hykiänkoski, mutta pääosa Pälkäneveden, Vesijärven ja Längelmäveden vesistä laski Roineeseen Kangasalla sijainneen Sarsanvirran kautta. Toukokuussa 1604 vesi uursi Hykiänkosken paikalle suuremman uoman, ja Pälkäneveden pinta laski useita metrejä Mallasveden tasolle. Myös Längelmäveden pinta aleni, joskin vähemmän, ja se alkoi laskea entisen salmen paikalle syntyneen Iharinkosken kautta Pälkäneveteen. Tämän takia Sarsanvirta kuivui yhdessä yössä 10. kesäkuuta 1604.

## Kostianvirran taistelu

Lokakuussa 1713 käytiin Kostianvirran rannoilla Suureen Pohjan sotaan liittyvä Kostianvirran taistelu, jossa Fjodor Apraksinin johtama  Venäjän armeija löi Carl Gustaf Armfeltin johtaman Ruotsin armeijan, ja isoviha alkoi. Venäläiset pitävät Kostianvirran taistelua sodan ratkaisutaisteluna, vaikka vielä helmikuussa 1714 käytiin Isossakyrössä Napuen taistelu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Hurskainen, Tarmo: Kostianvirta , 2006
*Kostianvirran esittely ja kuvia 
*Lisätietoa Kostianvirran taistelusta
Luettelo austronesialaisista kielistä

Tämä on luettelo austronesialaiseen kielikuntaan kuuluvista kielistä.

* atšeh
* bali
* buru
* chamorro
* chuuk
* fidži
* futuna
* havaiji
* ida’an
* indonesia
* jaava
* kanakanabu
* kapingamarangi
* kavalan
* kiribati
* kosrae
* malagassi
* malaiji
* mangareva
* maori
* marquesas
* marshalli
* nauru
* nengone
* niue
* nukuoro
* palau
* pangasinan
* ponape
* pukapuka
* rapa
* rapanui
* rotuma
* saaroa
* samoa
* sonsorol
* sunda
* tagalog
* tahiti
* tetum
* tokelau
* tonga
* tuamotu
* tubuai
* tuvalu
* wanukaka
* watubela
* yap
Bob Shaw

**Bob Shaw** (31. joulukuuta 1931 – 11. helmikuuta 1996) oli brittiläinen, Belfastissa syntynyt tieteiskirjailija. Häneltä on suomennettu kaksi kirjaa, *[[Orbitsville]]* (*Orbitsville*, 1975) ja *[[Kukahan minä olen?]]* (*Who Goes Here?*, 1977).

## Bibliografia
* *Night Walk* (1967)
* *The Two-Timers* (1968)
* *The Palace Of Eternity* (1969)
* *The Shadow Of Heaven* (1969)
* *One Million Tomorrows* (1971)
* *Other Days, Other Eyes* (1972) – kokoelma
* *[[Tomorrow Lies In Ambush]]* (1973) – kokoelma
* *Orbitsville* (1975)
* *A Wreath of Stars* (1976)
* *[[Cosmic Kaleidoscope]]* (London: Gollancz 1976) – kokoelma
* *Ground Zero Man/The Peace Machine* (1976/1985)
* *[[Cosmic Kaleidoscope]]* (NY: Doubleday 1977 ) – kokoelma
* *Medusa's Children* (1977)
* *Who Goes Here?* (1977)
* *Ship Of Strangers* (1978)
* *Vertigo/Terminal Velocity* (1978/1991)
* *Dagger of the Mind* (1979)
* *The Ceres Solution* (1981)
* *[[A Better Mantrap]]* (1982) – kokoelma
* *Orbitsville Departure* (1983)
* *Fire Pattern* (1984)
* *Between Two Worlds* (1986) – kokoelma
* *The Ragged Astronauts* (1986)
* *Who Goes Here?* (1988) – kokoelma
* *The Wooden Spaceships* (1988)
* *The Fugitive Worlds* (1989)
* *Killer Planet* (1989)
* *Dark Night In Toyland* (1989) – kokoelma
* *Orbitsville Judgement* (1990)

### Ei-fiktio
* *The Best of the Bushel* (1979)
* *The Eastercon Speeches* (1979)
* *How to Write Science Fiction* (1993)
* *A Load of Old BoSh* (1995) (sisältää *The Eastercon Speeches*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Fantastic Fiction: Bob Shaw
* Harri Haarikko: Orbitsville. Aikakone 2/1990.
Juha Ahtola

**Juha Ahtola** (10. heinäkuuta 1952 Hämeenlinna – 16. elokuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen taloustieteilijä. Hän toimi Nordean Suomen-osaston pääekonomistina ja taloudellisen tutkimuksen johtajana sekä aikaisemmin Helsingin yliopiston kansantaloustieteen professorina.

Ahtola kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta ja valmistui valtiotieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1977 sekä filosofian tohtoriksi Wisconsinin yliopistosta 1983. Tämän jälkeen hän toimi Helsingin yliopiston kansantaloustieteen professorina 1983–1986. Ahtola oli Etlan tutkijana ja Etlatieto Oy:n toimitusjohtajana 1983–1993. Meritaan (nyk. Nordea) hän siirtyi 1993.

Vaikka Ahtola oli pääsääntöisesti poliittisesti neutraali talousmies, niin punamultahallituksen valtaantulo 2003 irrotti häneltä kommentin, että kyseinen hallitus vie Suomen taloudellisesti takaisin kivikauteen.

Ahtola pelastui täpärästi syyskuun 11. päivän terrori-iskuilta vuonna 2001. Hän oli samaan aikaan taloustieteilijöiden kokouksessa New Yorkissa ja asui WTC-tornien välisessä Marriott-hotellissa. Myöhemmin hän näki kadun toiselta puolelta kuinka matkustajakone törmäsi toiseen WTC-torniin.

Juha Ahtolan isä oli taiteilija Taisto Ahtola. Hänen sisaruksiaan ovat liiketaloustieteen professori Olli Ahtola ja taidehistorioitsija Leena Ahtola-Moorhouse. Juha Ahtola kuoli melanoomaan puolentoista vuoden sairastamisen jälkeen 53-vuotiaana.

## Teoksia
* Juha Ahtola: *Lineaarisen simultaaniyhtälömallin bayesiläisestä analysoinnista* (1977)
* Juha Ahtola, Anders Ekholm, Antti Somervuori: *Bayes estimates for the price and income elasticities of alcoholic beverages in Finland from 1955 to 1980* (1983)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Juha Ahtolan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Nalkala

**Nalkala** on Tampereen 3. kaupunginosa. Se kattaa ydinkeskustan eteläisen osan Hämeenkadusta Laukontorille. Kaupunginosa rajoittuu Tammerkosken alajuoksuun, Ratinan suvantoon, Pyhäjärveen ja lännessä Hämeenpuistoon.

Ensimmäinen Nalkalan alueen asemakaava, jossa esiintyvät katujen nimet, on vuodelta 1868, joskin epävirallisesti kadut oli nimetty jo vuoden 1822 asemakaavaehdotuksessa. Alueen alkuperäisistä kadunnimistä ovat jäljellä vielä Hämeenkatu, Hallituskatu ja Tampereen kaupungin perustajan, Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n mukaan nimetty Kuninkaankatu. Alue on saanut nimensä kahdesta Nalka-nimisestä talosta, jotka mainittiin vuoden 1540 maakirjassa. 

Tiiliruukinkadun nimi (virallisesti käytössä vuodesta 1886) viittaa Tampereen vanhimpaan teollisuudenalaan tiiliteollisuuteen. Vanhin Nalkalassa sijainnut tiilitehdas purettiin 1880-luvun lopulla. Vierasperäisenä pidetyn Tiiliruukinkatu-nimen tilalle on ehdotettu myöhemmin nimiä Tiilitehtaankatu ja Tiilenlyöjänkatu; jälkimmäistä on perusteltu sillä, että kadun lähellä sijainneessa ”tiilipruukissa” tiilien valmistus ei ollut tehdasmaista, vaan ne ”lyötiin käsin”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*''Koskesta voimaa'' -verkkojulkaisu: Kaupunginosa III – Nalkala
Tulenkantajat (yhtye)

**Tulenkantajat** oli 1990-luvun lopulla Rovaniemellä perustettu yhtye, jonka musiikki oli sekoitus hip hopia, funkia, soulia ja jazzia. 

Tulenkantajat syntyi kolmen rovaniemeläisyhtyeen, Nuorten Herrojen, Headsin ja Mugglesin yhdistyessä. Yhtyeen ensimmäinen keikka oli Rovaniemellä syksyllä 1998. Seuraavana vuonna Nuoret Herrat -nimellä julkaistu *Tulenkantaja*-ep johti lopulta levytyssopimukseen tamperelaisen Poko Rekordsin kanssa. Yhtyeen nimeä kantanut debyyttialbumi julkaistiin huhtikuussa 2001 ja levyltä julkaistu single "Rollofunk" on yhtyeen tunnetuimpia kappaleita. Petri Kyttälä ohjasi kappaleen musiikkivideon, joka voitti vuonna 2001 Oulun Musiikkivideofestivaaleilla lupaavan nuoren ohjaajan palkinnon, eli "Teinipumpelin".

## Jäsenten yhtyeet telakoitumisen jälkeen
Syksyllä 2004, kolmen julkaistun albumin ja noin 150 keikan jälkeen, Tulenkantajat ilmoitti vetäytyvänsä telakalle. Yhtyeen MC-kaksikko Hannibal ja Soppa jatkoivat musiikin tekemistä Hannibal & Soppa -duona, ja keväällä 2005 heiltä ilmestyi *[[Pahat Viinit]]* -albumi.

Yhtyeen muista jäsenistä rumpali Tomi Krutsin, kosketinsoittaja Janne Hast sekä kitaristi Marko Ylianttila ovat soittaneet myös Absoluuttinen Nollapiste -yhtyeessä. Trumpetisti Jarkko Niemelä on soittanut yhtyeissä JKL Jazz Brotherhood sekä Tune Toaster, jotka ovat lähtöisin Jyväskylästä, sekä yhtyeissä Tundramatiks, Alamaailman vasarat, Jaakko Laitinen & Väärä Raha ja Soul Valpio Band. Hän on toiminut myös Jyväskylä Big Bandin puheenjohtajana. Yhtyeessä vaikuttanut DJ J-Laini (Jussi Luchi) on toiminut Kemmuru-yhtyeessä.

## Jäsenet
* Hannibal (Hannu Stark) – rap
* Herra Soppa (Soni Yli-Suvanto) – rap
* Marko Olavi Ylianttila – kitara, basso, lyömäsoittimet, laulu
* J. Karttimo – basso, laulu
* Herra Hadji (Janne Hast) – koskettimet, lyömäsoittimet
* Tomba (Tomi Krutsin) – rummut, lyömäsoittimet
* UnikJage (Jarkko Niemelä) – trumpetti, flyygelitorvi

### Entiset jäsenet
* Mixtec Timmi – dj, rap (2000–2001, 2002)
* Rauta Rautiainen – kiertuebasisti (2003–2004)

## Diskografia
### Albumit
* 
* 
* 

### Singlet
* "KuuleKoeNäe" (2000)
* "Puritaani" (2000)
* "Rollofunk" (2001)
* "Ensin oli rytmi" (2001)
* "Oodi B-Boylle" (mukana Nopsajalka & Timmi) (2002)
* "Meilläpäin" (2002)
* "Skenejulkkis" (2003)
* "Näin on näreet" (2003)

### Musiikkivideot
* "Rollofunk" (2001)
* "Oodi B-Boylle" (2002)

## Aiheesta muualla
* Pahat Viinit 
* Haastattelu Rytmi-lehdessä (2/2002) 
* Heini Strandin pro gradu tutkielma: "Rollon kollit. Maskuliininen ja paikallinen identiteetti Tulenkantajien sanoituksissa"
Brian Aldiss

**Brian Wilson Aldiss** (18. elokuuta 1925 East Dereham, Norfolk – 19. elokuuta 2017 Oxford, Oxfordshire) oli brittiläinen kirjailija ja kriitikko. Hän kirjoitti tieteiskirjallisuutta, valtavirran kaunokirjallisuutta ja tietokirjallisuutta. Hänen tavoitteenaan oli teoksesta *Pimeät valovuodet* lähtien kirjoittaa tieteiskirjallisuutta, joka poikkeaisi perinteisestä.

Teoksen *Frankenstein Unbound* (1973) pohjalta on Roger Corman ohjannut 1990 valmistuneen samannimisen elokuvan. Tarina *Superlelut elävät koko kesän* (*Supertoys Last All Summer Long*) on puolestaan pohjana Stanley Kubrickin aloittamalle ja Steven Spielbergin ohjaamalle elokuvalle *[[A.I. – Tekoäly]]*.

Aldissille myönnettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan kunniamerkki vuonna 2005. Hänet on nimetty tieteiskirjallisuuden Grand Masteriksi.

## Suomennetut teokset
* 
* 
* 
* 
* 
* 
** *Mannerheim-sinfonia* (*The Mannerheim Symphony*, 1987)
** *Mahdoton hymy* (*The Impossible Smile*, 1965)
** *Ekvaattori* (*Equator*, 1958) 

## Suomentamattomia teoksia
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*Brian W. Aldiss Science Fiction Awards Database 
*
Saarela

**Saarela** on Oulun kaupunginosa Oulujoen varrella, noin viisi kilometriä keskustan itäpuolella ja kaksi kilometriä Myllyojan suuralueen eteläpuolella. Se esiintyy ainakin jo 1850- luvun kartoissa. Siihen kuuluu osa-alueena myös Kumpulankangas. Kaupunginosassa asuu noin 1&nbsp;300 asukasta.

Kaupunginosan kadunnimet kuten Yrjö Saarelan tie, Painijantie ja Niskalenkki viittaavat painin olympiavoittajaan ja maailmanmestariin Yrjö Saarelaan.

Yleisesti rauhallisena pidetty alue on omakotitalo- ja rivitalovaltaista asuinaluetta. Tulevaisuudessa kaupunginosa laajentunee etelään joen rantoja seuraillen.

Saarelansaaressa sijaitsee taidegalleria Art Halvare. Galleriaan liittyy myös veistospuisto saaren alueella. Kaupunginosan alueella on myös Markkuun ryhmäpuutarha.

Kaupunginosassa on päiväkoti ja seurakuntatalo.

Oulun kaupunginvaltuusto päätti 17.5.2010 lakkauttaa Oulujoen Saarelan sivukoulun 1.8.2010 alkaen ja siirtää siellä annettavan perusopetuksen Oulujoen pääkoululle. Tätä ennen Saarelassa toimi peruskoulun 1. ja 2. luokka.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Galleria Art Halvare
Malmö FF

**Malmö Fotbollförening** on vuonna 1910 perustettu ruotsalainen jalkapalloseura. Se on yksi maansa suurimmista seuroista AIK:n, IFK Göteborgin ja Djurgårdenin ohella. Malmö FF on voittanut Ruotsin mestaruuden 24 kertaa ja Cupin 16 kertaa. Lisäksi se on ainoa ruotsalaisjoukkue, joka on pelannut Euroopan Cupin (nyk. Mestarien liiga) loppuottelussa. Tuo tapahtui kaudella 1978/79, jolloin Nottingham Forest oli kuitenkin vahvempi. 

Joukkueen suurin menestys on 1970-luvulta, jolloin se voitti viisi mestaruutta. Myös 1980-luvulla MFF oli vahva. Roy Hodgsonin valmentama joukkue voitti viisi kertaa Allsvenskanin peräkkäin. Mestaruus ratkaistiin kuitenkin tuohon aikaan pudotuspeleissä, joista MFF saavutti vain kaksi mestaruutta.

Malmö eteni Mestarien liigan kauden 2014–2015 lohkovaiheeseen ensimmäistä kertaa seurahistoriassaan ja ensimmäisenä ruotsalaisseurana neljääntoista vuoteen. Se voitti viimeisen karsintakierroksen toisessa osaottelussa FC Red Bull Salzburgin 3–0 ja meni jatkoon yhteismaalein 4–2.

Malmö FF sijoittuu vuosien 2020–2025 eurooppalaisten seurojen keskinäisessä UEFA:n seurapisterankingissa sijalle 114.

## Saavutukset

* **[[Allsvenskan (jalkapallo)|Ruotsin mestaruus]]** (24):
: 1943/44, 1948/49, 1949/50, 1950/51, 1952/53, 1965, 1967, 1970, 1971, 1974, 1975, 1977, 1986, 1988, 2004, 2010, 2013, 2014, 2016, 2017, 2020, 2021, 2023, 2024
* **[[jalkapallon Ruotsin cup|Ruotsin cup]]** (16): 1944, 1946, 1947, 1951, 1953, 1967, 1972/73, 1973/74, 1974/75, 1977/78, 1979/80, 1983/84, 1985/86, 1988/89, 2021/22, 2023/24

## Entisiä pelaajia

*  Pertti Alaja
*  Afonso Alves
*  Patrik Andersson
*  Martin Dahlin
*  Zlatan Ibrahimović
*  Jonatan Johansson
*  Jari Litmanen
*  Roger Ljung
*  Jussi Nuorela
*  Mika Nurmela
*  Jörgen Pettersson
*  Erkka Petäjä
*  Markus Rosenberg
*  Stefan Schwarz
*  Jonas Thern

## Entisiä valmentajia

*  Roland Andersson
*   Jon Dahl Tomasson
*  Tord Grip
*  Åge Hareide
*  Roy Hodgson
*  Allan Kuhn
*  Roland Nilsson
*  Rikard Norling
*  Tom Prahl
*  Henrik Rydström
*  Uwe Rösler
*  Sören Åkeby

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Oulun kauppahalli

**Oulun kauppahalli** on Oulussa kauppatorin laidalla sijaitseva kauppahalli.

Oulun kaupunginvaltuusto päätti kauppahallin rakentamisesta vuonna 1889 silloisten tiukentuvien elintarvikkeiden hygieniamääräysten vuoksi. Erityisesti lihakauppa haluttiin siirtää avoimelta torilta hallin suojaan. Kauppahalli valmistui vuonna 1901. Tyyliltään uusgotiikkaa edustavan rakennuksen suunnittelivat arkkitehdit Karl Lindahl ja Valter Thomé. Kahden pitkittäisen käytävän varsilla oli alun perin 62 puista myyntikojua.
Kauppahallissa on muun muassa kahvila sekä elintarvikeliikkeitä, pääasiassa kala- ja lihakauppoja.

Huhtikuussa 2019 Oulun rakennuslautakunta antoi luvan kauppahallin remontille. Remontissa korjattiin rakennuksen perustoimintoja, kuten ilmanvaihtoa ja muuta talotekniikkaa, tehtiin lisäosa ja sisätilat uusittiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla