open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Myanndash

**Myanndash** eli **koann't** on Kuolan niemimaan saamelaisten mytologioissa esiintyvä hahmo, joka on puoliksi mies, puoliksi villipeura. Myanndash tunnetaan etenkin kildininsaamelaisten keskuudessa ja sitä koskevia tarinoita kokosi etnografi Vladimir Charnolussky 1920- ja 1930-luvuilla. Tuolloin vanhempi väestö suhtautui myyttiin vielä suurella vakavuudella.

Myanndashin äidin sanotaan olleen noita, jonka peurauros astui hänen ollessaan muuttuneena villipeuran muotoon. Syntynyt lapsi oli asumuksen sisällä ihmishahmoinen, mutta ulkona peura. Myanndashin ja hänen äitinsä asumuksen erotti ihmisten maailmasta verinen joki. Aikuistuttuaan Myanndash halusi naimisiin ihmisen kanssa, mutta hänen äitinsä vastusti ajatusta, sillä ihminen ei voisi koskaan olla yhtä puhdas kuin Myanndash. Äiti kuitenkin lopulta suostui ja hankki pojalleen ihmisvaimon. Perinteen mukaan Myanndashin ja hänen vaimonsa lapset olivat ihmishahmoisia, mutta muuttuivat lopulta peuroiksi, sillä Myanndashin anoppi rikkoi tabua, jonka mukaan lasten kastelemiin vuotiin ei saa jäädä näiden hajua. Tuntiessaan hajun Myanndash joutui muuttumaan pysyvästi peurahahmoon ja pakenemaan tundralle.

Erään version mukaan myös Myanndashin vaimo muuttuu peuraksi, mutta toisen version mukaan hän säilyttää ihmishahmonsa ja avioituu uuden miehen kanssa. Tämä mies on kuitenkin kehno metsästäjä ja pariskuntaa säälivä peurahahmoinen Myanndash tarjoutuu antamaan pariskunnalle metsästysonnen, kunhan mies tappaa hänet. Tätä kautta Myanndash opettaa koko ihmiskunnan metsästämään.

Suomalainen kansanperinteen kerääjä Samuli Paulaharju kertoo *meänteis*-nimisestä oliosta, joka voi ilmestyä kodassa tai pirtissä yöpyvälle metsämiehelle ja joka kädellä koeteltuna tuntuu pehmeän karvaiselta.

## Lähteet
Makan Dioumassi

**Makan Dioumassi** (s. 21. heinäkuuta 1972 Pariisi) on ranskalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.

Dioumassi pelasi urallaan Ranskan lisäksi Italiassa, Espanjassa ja Iranissa.

Ranskan miesten maajoukkueessa Dioumassi kuului olympiahopeaa Sydneyssä 2000 saavuttaneeseen joukkueeseen. Hän pelasi myös EM-kilpailuissa vuosina 2001 (Ranska kuudes) ja 2003 (neljäs).

## Lähteet
* Profiili FIBA Archive 
* Makan Dioumassi Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 
* Profiili  ACB 
* Profiili LNB 

### Viitteet
Mursili I

**Mursili I** oli Heettiläisten kuningas vuosina 1620 eaa.–1590 eaa. Heettiläisten vanhan valtakunnan aikaan. Hän ryösti ja hävitti Babylonin kaupungin, joka merkitsi vanhan Babylonian loppua. Hänen edeltäjänsä oli Hattusili I ja seuraajansa Hantili I.

## Lähteet
Eva Österbacka

**Eva Österbacka** (s. 1969) on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee taloustieteen professorina Åbo Akademissa. Aiemmin Österbacka on toiminut mm. erikoistutkijana Kelassa. 

Österbacka väitteli taloustieteen tohtoriksi Åbo Akademista vuonna 2004. Hänen väitöskirjansa "It Runs in the Family. Empirical Analyses of Family Background and Economic Status" käsitteli perhetaustan vaikutusta suomalaisten taloudelliseen asemaan.

Österbacka on Suomen Tiedeseuran jäsen.

## Lähteet
Vlatko Pavletić

**Vlatko Pavletić** (2. joulukuuta 1930, Zagreb – 19. syyskuuta 2007, Zagreb) oli kroatialainen poliitikko ja akateemikko. Pavletić toimi joulukuusta 1999 helmikuuhun 2000 asti Kroatian presidentin virassa edellisen presidentin Franjo Tuđmanin kuoltua. Ennen virantoimitusta presidenttinä, hän toimi Kroatian parlamentin puhemiehenä. Pavletić suoritti vuonna 1975 tohtorin tutkinnon kroatian kielestä ja kirjallisuudesta Zagrebin yliopistossa. Hän edusti konservatiivista Kroatian demokraattinen liittoa.

Pavletić kuoli 19. syyskuuta 2007 Zagrebissa.

## Lähteet
Crawford Palmer

**Henry Crawford Palmer** (s. 14. syyskuuta 1970 Ithaca, New York) on yhdysvaltalais-ranskalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.

Yliopiston jälkeen Palmer pelasi Ranskassa ja Espanjassa. Hän voitti NCAA:n mestaruuden vuonna 1991 ja Ranskan mestaruuden vuonna 2005.

Ranskan miesten maajoukkueessa Palmer kuului olympiahopeaa Sydneyssä 2000 saavuttaneeseen joukkueeseen ja pelasi myös vuoden 2001 EM-kilpailuissa, missä Ranska sijoittui kuudenneksi.

## Lähteet
* Profiili FIBA Archive 
* Crawford Palmer Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 
* Profiili  ACB 
* Profiili LNB 

### Viitteet
Bortom synd och skam

**Bortom synd och skam** on ruotsalaisen blueskitaristi-laulajan Rolf Wikströmin yhdeksäs albumi, joka julkaistiin vuonna 1984 levymerkillä Nacksving. 

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Rolf Wikström, ellei toisin mainita.
### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Rolf Wikström – kitara, laulu
* Yvonne Fortes – kuoro
* Kristoffer Hansén – basso
* Thomas Jutterström – sähköurut
* Ali Lundbohm – rummut
* Lasse Olofsson – piano
* Malte Sjöstrand – urut, saxofoni

## Aiheesta muualla
* ''Bortom synd och skam'' discogs.com -sivustolla
Polyetoksyloitu talialkyyliamiini

**Polyetoksyloitu talialkyyliamiini** eli **POEA** on rikkakasvimyrkkyjen kuten glyfosaatin kanssa käytettävä pinta-aktiivinen apuaine. Aine on huomattavasti myrkyllisempää kuin itse glyfosaatti. 
## Lähteet
Euroopan Superliiga

**Euroopan Superliiga** on mahdollinen jalkapallon kilpasarja, jonka toteuttamisesta on olemassa alustava suunnitelma. 12 taloudellisesti suurinta seuraa Euroopan kolmesta merkittävimmästä liigasta — Englannin Valioliigasta, Espanjan LaLigasta ja Italian Serie A:sta — perustivat Superliigan virallisesti jo huhtikuussa 2021. Valioliiga-seurat vetäytyivät kuitenkin hankkeesta vain muutamaa päivää myöhemmin, koska käytännön kysymyksissä oli paljon epäselvyyksiä. Heti perustamisen jälkeen syntyi esimerkiksi kiistaa siitä, saisivatko Superliigassa pelaavat joukkueet osallistua myös Euroopan jalkapalloliiton hallinnoimaan Mestarien liigaan. Monet jalkapallokannattajat, yhdistykset ja korkeat poliittiset tahot vastustivat konseptia.

## Historia
### 2016: Rummenigge esittelee ajatuksensa julkisuudessa
Tammikuussa 2016 FC Bayern Münchenin ja Euroopan jalkapalloseurojen yhdistyksen puheenjohtaja Karl-Heinz Rummenigge kertoi ensimmäistä kertaa julkisuudessa ajatuksestaan perustaa monikansallinen kilpasarja Euroopan mantereelle.

Kaksi kuukautta myöhemmin FC Barcelonan varapuheenjohtaja Susana Monje sekä Juventuksen puheenjohtaja Andrea Agnelli ilmoittivat tukevansa Rummeniggen visiota suljetusta, jalkapalloseurojen organisoimasta liigasta. Vain muutamia viikkoja aikaisemmin oli uutisoitu, että Manchester City, Manchester United, Chelsea FC ja Liverpool FC olivat lähettäneet edustajansa Lontooseen neuvottelemaan suunnitelmistaan Superliigaan liittyen. Edustajat olivat keskustelleet yhdessä miljardööri Stephen Rossin liikekumppanin kanssa. Myöhemmin maaliskuussa tiedotettiin, että Stephen Ross oli kertonut olevansa valmis tukemaan Superliiga -kampanjaa taloudellisesti. Lisäksi Rummenigge ilmoitti medialle käyneensä keskusteluja Uefan kanssa kolmannen euroturnauksen perustamisesta Mestarien liigan ja Eurooppa-liigan rinnalle; viitaten tällä Superliigaan.

### Liigahanke 2021
18. huhtikuuta 2021 kaksitoista eurooppalaista pääsarjaseuraa tiedotti perustaneensa arkisin pelattavan, suljetun Superliigan. Sarjan perustajajoukkueita olivat AC Milan, Arsenal, Atlético Madrid, Chelsea, Barcelona, Internazionale, Juventus, Liverpool, Manchester City, Manchester United, Real Madrid ja Tottenham.

Joukkueiden esittämän vision mukaan Superliigaan oli määrä osallistua 20 joukkuetta joka kausi. Mukaan pääsisi 15:n vakituisen osallistujan lisäksi vuosittain viisi ulkopuolista joukkuetta.

Hanke herätti paljon kritiikkiä, ja pari päivää myöhemmin kaikki kuusi englantilaisseuraa ilmoittivat vetäytyvänsä hankkeesta.

## Lähteet
Zlatko Tomčić

**Zlatko Tomčić** (s. 1945) on kroatialainen poliitikko. Hän toimi parlamenin puhemiehenä helmikuusta 2000 joulukuuhun 2003. Tomčićin edustaman Kroatian talonpoikaispuolueen voitettua vaalit vuonna 2000, toimi Tomčić hieman yli kahden viikon ajan Kroatian presidentin virantoimittajana. Hänet korvasi Stjepan Mesić.

## Lähteet
Haidong

**Haidong** () on prefektuuritason kaupunki Kiinan Qinghain maakunnan itäosassa. Kaupungin pinta-ala on 13&nbsp;044 neliökilometriä ja väkiluku 1,4 miljoonaa (2010).  Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 30 kilometriä maakunnan pääkaupunki Xiningistä itäkaakkoon.

Kaupungin nimi viittaa siihen, että se sijaitsee Qinghaijärven itäpuolella (*hǎi*: lyhenne Qinghaijärvestä; *dōng*: itä).

Aiemmin Haidong oli prefektuuri Qinghaissa. Prefektuurista muutettiin prefektuuritason kaupungiksi 8.2.2013.

## Hallinnollinen jako

Piirikuntatasolla kaupunki jaetaan kahteen kaupunkipiiriin ja neljään autonomiseen piirikuntaan (numerointi kuten oheisessa kuvassa):

; Kaupunkipiirit (4)
* 1. Ping’an (平安区)
* 2. Ledu (乐都区), hallintokeskus
; Autonomiset piirikunnat (4)
* 3. Minhen hui-kiinalaisten ja monguorien autonominen piirikunta (民和回族土族自治县)
* 4. Huzhun monguorien autonominen piirikunta (互助土族自治县)
* 5. Hualongin hui-kiinalaisten autonominen piirikunta (化隆回族自治县)
* 6. Xunhuan salaarien autonominen piirikunta (循化撒拉族自治县)

## Galleria

Kuva:PingAn.JPG|Katumaisemaa Ping’anin kaupunkipiirissä.
Kuva:Chuzang monastery01.JPG|Chuzangin luostari Huzhun piirikunnassa.
Kuva:Shachung monastery01.JPG|Shachungin luostari Hualongin piirikunnassa.
Kuva:MinHe.JPG|Katumaisemaa Minhen piirikunnassa.
Kuva:MinHe2.JPG|Katumaisemaa Minhen piirikunnassa.
Kuva:DLHaus.jpg|14. dalai-laman synnyinkoti Taktserin kylässä Ping’anin kaupunkipiirissä.
Kuva:Taktser Hongya Dalailama house 0226.JPG|14. dalai-laman synnyinkoti Taktserin kylässä Ping’anin kaupunkipiirissä.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Haidong Travel Guide  (travelchinaguide.com)
* Haidong (Qinghai) City Information  (Hong Kong Trade Development Council)
Peter Christian Abildgaard

**Peter Christian Abildgaard** (1740–1801) oli tanskalainen eläinlääkäri ja lääkäri. 1770-luvulla hän oli professori Kööpenhaminassa ja julkaisi eläinlääketieteellisiä teoksia. Vuonna 1877 Tanskan valtio lunasti Abildgaardin perustaman eläinlääkäriopiston.

Abildgaardin isä oli piirtäjä jageologi Søren Abildgaard ja veli taidemaalari Nicolai Abraham Abildgaard. 

## Lähteet
August Wilhelm Ambros

**August Wilhelm Ambros** (1816–1876) oli itävaltalainen musiikkitieteilijä ja 1800-luvun puolimaista alkaen juristi Prahassa. Sittemmin Ambros toimi Prahan yliopiston musiikin professorina, opettajana Wienin konservatoriossa ja oikeusministeriön virkailijana. Ambrosin pääteoksena pidetään neliosaista *Geschichte der Musikia*, joka käsittää ajan antiikin Kreikasta Fascobaldiin. Ambros oli myös säveltäjä. Hän sävelsi lukuisia orkesteri- ja kirkkomusiikkiteoksia, lauluja ja pianosävellyksiä ja toisaalta mm. oopperan *Bretislaw a Jitka*.

## Lähteet
Georg Carl Amdrup

**Georg Carl Amdrup** (1866–1947) oli tanskalainen meriupseeri, joka tutki ja kartoitti vuosina 1898–1900 Grönlannin itärannikkoa. Hän johti tuolloin Antarctic-laivalla tehtyä kahta tutkimusmatkaa, jotka molemmat kustansi Carlsbergin säätiö. Teoksessaan *Meddelelser om Grönland XLI* Amdrup selostaa vuosina 1906–1908 Grönlannin koillisrannikolle tehtyä tutkimusmatkaa. Vuonna 1927 hänet nimitettiin maansa laivaston vara-amiraaliksi. Vuosina 1927–1931 hän oli saman laivaston tarkastaja.

## Lähteet
Yushun tiibetiläisten autonominen prefektuuri

**Yushun tiibetiläisten autonominen prefektuuri** (, *Yüxü Poirig Ranggyong Kü*, ) on tiibetiläisille varattu autonominen prefektuuri Kiinan Qinghain maakunnan lounaisosassa. Prefektuurin pinta-ala on 197&nbsp;954 neliökilometriä ja väkiluku 378&nbsp;439 (2010). Prefektuurin päähallintopaikka on Yushun kaupunki , joka sijaitsee linnuntietä noin 600 kilometriä maakunnan pääkaupunki Xiningistä lounaaseen.

## Hallinnollinen jako

Piirikuntatasolla autonominen prefektuuri jaetaan yhteen piirikuntatason kaupunkiin ja viiteen piirikuntaan (numerointi kuten oheisessa kuvassa):

; Piirikuntatason kaupunki (1)
* 1. Yushu (, *Yüxü Chongkyir*, )
; Piirikunnat (5)
* 2. Zadoi (, *Zadoi Zong*, )
* 3. Chindu (, *Chindu Zong*, )
* 4. Zhidoi (, *Zhidoi Zong*, )
* 5. Nangqên (, *Nangqên Zong*, )
* 6. Qumarlêb (, *Qumarlêb Zong*,)

## Galleria

Kuva:Gyegu-new-Gompa.jpg|Döndrub Ling -luostari (Gyegu Gompa) Yushun kaupungissa.
Kuva:Xia Laxiu kl.jpg|Xialaxiun suurkunta Yushun kaupungissa.
Kuva:Kyodrag monastery, Nangchen county.JPG|Kyodragin luostari Nangqênissa.
Kuva:Gyegu Gruschke.jpg|Gyêgun suurkunta vuonna 2005.
Kuva:Yushuquake-Gruschke3.jpg|Gyêgun suurkunta toukokuussa 2010 maanjäristyksen jälkeen.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Yushu Travel Guide  (travelchinaguide.com)
Flaked

**Flaked** on yhdysvaltalainen Netflix-alkuperäissarja, jonka pääosissa nähdään Will Arnett, joka kehitti sarjan yhdessä Sukuvika-televisiosarjan luoneen Mitch Hurwitzin kanssa. Sarja koostuu kahdeksasta 30 minuutin jaksosta, jotka julkaistiin samaan aikaan 11. maaliskuuta 2016.

Sarja kertoo Chipistä (Arnett), joka yrittää pyristellä askeleen omien valheidensa edellä. Sarjan naispääosaesittäjänä nähdään Ruth Kearney, joka esittää London nimistä tarjoilijaa joka päätyy keskelle kolmiodraamaa.

## Rooleissa

## Vastaanotto
*Flaked* on saanut kriitikoilta negatiivisen puoleisia arvosteluita. Rotten Tomatoes -sivustolla *Flaked* on 23:n arvostelun perusteella saanut arvosanakseen 35 %. Metacriticissä arvosana on 43/100.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Flaked'' Netflixissä
*
Helny Bergbom

**Helny Bergbom** (8. lokakuuta 1878 Pori – 21. heinäkuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen sosiaalineuvos, naisjärjestöissä toiminut järjestöjohtaja ja Tanhuvaaran urheiluopiston toinen perustaja.

Bergbomin vanhemmat olivat pankinkomissaari Axel Gabriel Bergbom ja Selma Ingeborg Öberg. Hän opiskeli voimistelunopettajaksi Kööpenhaminassa 1909 ja kävi Helsingin teollisuuskoulun 1911. 

Bergbom toimi Suomen Pankin Turun konttorin vaihtokasöörinä 1899–1908, ammattientarkastaja Viipurin piirissä 1912–1918, Helsingin ja Turun piirissä 1918–1947. Hän oli Sosiaalisen näyttelyn ja viikon pääsihteeri 1928 ja osallistui Sosiaalimuseon järjestämiseen. Hän julkaisi vuonna 1934 tutkimuksen, jossa hän kuvasi noin tuhannen teollisuustyöläisnaisen tilannetta. 

Hän oli Voimistelukoti Tanhuvaaran perustaja yhdessä Lilli Vuorelan kanssa ja johtokunnan jäsen vuodesta 1920. Hän oli Suomen Naisten Kansallisliiton sihteeri 1933–1937 ja varapuheenjohtaja 1937–1943 sekä sen kansainvälisen pääliiton International Council of Womenin ammattikomitean edustaja Suomessa. Suomen naisjärjestöjen keskusliiton johtokunnan jäsen vuoteen 1952. Hän oli Sosiaalipoliittisen yhdistyksen ja Virkamiesliiton johtokunnan jäsen kuusi vuotta ja Naisliitto Unionin varapuheenjohtaja 1938–1949. Hän oli Kansainvälisen työtoimiston naistyökomitean kirjeenvaihtaja.

## Lähteet
Elsa Borenius

**Elsa Maria Gustava Borenius** (29. syyskuuta 1881 Helsinki – 1. marraskuuta 1958) oli suomalainen lastensuojelun ja lastentarha-alan vaikuttaja. ja lastentarhatyön kehittäjä

Borenius oli Lastentarhanopettajaliiton historian tärkein vaikuttajayksilö. Hän työskenteli lastentarhojen tarkastajana sekä valtakunnallisesti että Helsingissä. Hän oli Lastentarhanopettajaliiton sihteeri 1920–1930 ja puheenjohtaja 1930–1946. Borenius ajoi päiväkotien asiaa ja korosti esimerkiksi alan kokouksessa 1946, etteivät ne saa olla pelkkiä lasten parkkeerauspaikkoja.

Borenius työskenteli Tampereen lastenhoitoyhdistyksen lastentarhan johtajana 1908–1912, Kotikallion lastentarhan opettajana 1912–1918, Ebeneserkodin lastentarhan ja lastentarhaseminaarin johtajana 1918–1936. Hän oli  sosiaaliministeriön lastensuojelutoimiston tarkastaja avustaja 1926–1927, 1929–1933 ja Helsingin kaupungin lastentarhojen tarkastaja 1936–1949. Hän oli Suomen lastentarhanopettajayhdistyksen sihteeri 1919–1930, puheenjohtaja 1930–1946, Lastensuojelun keskusliiton hallituksen jäsen 1937–1958, Ebeneserkodin hallituksen jäsen 1950–1958. Hänelle myönnettiin sosiaalineuvoksen arvonimi 1951. Hän kuului Lastentarha-lehden toimituskuntaan sen perustamisesta vuoteen 1955 saakka.

Boreniuksen vanhemmat olivat hovioikeuden presidentti Henrik Borenius ja Maria Pesonius. Hän suoritti tyttökoulun 1898 ja kävi jatko-opiston 1900–1902. Hän valmistui lastentarhanopettajaksi 1908 ja opiskeli ulkomailla Sveitsissä 1899–1900, Englannissa 1905–1906, Ruotsissa 1907–1908. Lisäksi hän teki opintomatkoja Saksaan, Ruotsiin ja Tanskaan.

## Lähteet
* Jorma Virtanen: Esiopetuksen polut ja koulutusjärjestelmän muutos, Tampere University Press, 2009  (Teos verkossa)

### Viitteet
Edda Ehrnrooth

**Edda Adelaide Ehrnrooth**, o. s. *Mielck* (22. maaliskuuta 1893 Viipuri – 17. lokakuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulajatar.  

Ehrnroothin vanhemmat olivat Viipurin kulttuurielämässä vaikuttanut konsuli Theodor Mielck ja Irene Angelika Fabritius. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1916 oli kapteeni Georg von Bidder (k. 1918), toinen vuodesta 1921 filosofian tohtori Erik Robert Ehrnrooth (k. 1950). Ehrnroothin veli oli nuorena kuollut säveltäjä Ernst Mielck, toinen veli arkkitehdiksi kouluttautunut liikemies Edoard Mielck.

Ehrnrooth opiskeli Kunstgewerbe Schulessa Berliinissä 1909–1910, laulua 1911 Ida Ekmanin ja 1912–1914 professori Iritzskajan johdolla. Hän opiskeli musiikkia professori Bachin johdolla Pietarissa ja kävi Odessan oopperakoulua 1915–1916. 

Ehrnrooth näytteli Odessan oopperassa 1916–1917, Riian oopperassa sekä Freie deutsche Bühnessä 1918–1919, Turun ruotsalaisessa teatterissa 1919–1922, Helsingin Ruotsalaisessa Teatterissa 1925–1931. Vierailunäytäntöjä hän järjesti eri näyttämöillä, muun muassa Turun suomalaisessa teatterissa ja Viipurin näyttämöllä, sekä antoi omia konsertteja. Hän esiintyi myös sinfonia- ja kirkkokonserttien solistina sekä toimi laulupedagogina ja ohjaajana.

Ehrnrooth näytteli myös yhdessä elokuvassa, teekkarien tekemässä pitkässä mykkäelokuvassa *[[Polyteekkarifilmi]]* (1924).

## Lähteet
Jürg Baur

**Jürg Baur** (11. marraskuuta 1918 Düsseldorf – 31. tammikuuta 2010 Düsseldorf) oli saksalainen säveltäjä.

Baurin ensimmäinen jousikvartetto kantaesitettiin, kun hän oli 18-vuotias. Vuosina 1937–48 Baur opiskeli Kölnin musiikkikorkeakoulussa; toinen maailmansota tosin välillä keskeytti hänen opintonsa. Hänelle opetti sävellystä Philipp Jarnach, pianonsoittoa Karl-Hermann Pillney sekä urkujensoittoa ja hengellistä musiikkia Michael Schneider. Tämän jälkeen Baur opiskeli vielä musiikkitiedettä Kölnin yliopistossa vuoteen 1951. Vuonna 1946 hän sai nimityksen musiikin teorian luennoitsijaksi Düsseldorfin konservatorioon. Vuosina 1952–60 hän toimi kuoromestarina ja urkurina Pyhän Paavalin kirkossa Düsseldorfissa. Vuonna 1960 Baur pääsi hallituksen stipendin turvin opiskelemaan Rooman Villa Massimoon kuuden kuukauden ajaksi; hän palasi Roomaan vuonna 1968 ja oli siellä kunniavieraana vuonna 1980.

Baur toimi Düsseldorfin konservatorion johdossa vuosina 1965–71 ja sai nimityksen professoriksi vuonna 1969. Vuonna 1971 hän seurasi Bernd Alois Zimmermannia sävellyksen opettajana Kölnin musiikkikorkeakoulussa, jossa hän opetti vuoteen 1990 saakka. Baurin lukuisiin tunnustuksiin kuuluvat Düsseldorfin kaupungin Schumann-palkinto (1957) ja Bundesverdienstkreuz (ensimmäisessä luokassa, 1970).

Baur sai laajaa tunnustusta säveltäjänä kohtalaisen myöhään urallaan. Hänen teoksissaan 1950-luvun alusta on kuultavissa Béla Bartókin tyylillinen vaikutus. Myöhemmin hän keskitti huomionsa dodekafoniaan ja tutki varsinkin Anton Webernin tuotantoa. Sarjallisuuden vaikutus on kuultavissa mm. teoksissa *Jousikvartetto nro 3* (1952), *Quintetto sereno* (1958), *Sonaatti kahdelle pianolle* (1957) ja *Ballata romana* (1960). *Quintetto serenossa* huomionarvoista on myös aleatoriikan hyödyntäminen. 1960-luvun alussa Baur tavoitteli helposti lähestyttävää, mutta modernia tyyliä, joka pysytteli vapaana avantgarden vaikutuksesta. Hänen menestyksekkäimpiä teoksiaan tältä ajalta ovat *Concerto romano* oboelle ja orkesterille (1960–61) ja *Romeo und Julia* (1962–63). 

Ensisijaisesti Baur oli orkesteri- ja muun soitinmusiikin säveltäjä. Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa kuoroteos *Perch?* (1967–68).

## Lähteet
Eero Holopainen

**Eero Holopainen** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Eero Holopainen (1937–2022), suomalainen meterologian professori
* Eero Holopainen (s. 1942), suomalainen jääkiekkomaalivahti
Murray Adaskin

**Murray Adaskin** (28. maaliskuuta 1906 Toronto – 6. toukokuuta 2002 Victoria) oli kanadalainen säveltäjä, viulisti ja kapellimestari. Hän opiskeli sävellystä John Weinzweigin, Charles Jonesin ja Darius Milhaudin johdolla.

Adaskin toimi Toronton sinfoniaorkesterin viulistina kymmenen vuoden ajan. Vuosina 1952–66 hän johti Saskatchewanin yliopiston musiikin jaosta; tämän jälkeen hän toimi saman yliopiston nimikkosäveltäjänä vuoteen 1972 saakka. Hän myös johti Saskatoonin sinfoniaorkesteria viiden vuoden ajan. Vuosina 1966–69 hän oli Canada Councilin jäsen. Vuonna 1973 hän vetäytyi Victoriaan, jossa jatkoi sävellystyötään vuoteen 2000 saakka. Adaskin myös opetti Victorian yliopistossa 1990-luvulla sekä viulunsoittoa että sävellystä. Hän oli vuodesta 1931 naimisissa sopraano Frances Jamesin kanssa.

Adaskinilla oli seuraavat oppiarvot: 

* oikeustieteen tohtori (Lethbridgen yliopisto, 1970)
* oikeustieteen tohtori (Saskatchewanin yliopisto, 1984)
* musiikin tohtori (Brandonin yliopisto, 1972)
* musiikin tohtori (Windsorin yliopisto, 1977)
* musiikin tohtori (Victorian yliopisto, 1984)
* kirjallisuuden kunniatohtori (Brockin yliopisto, 2000)

Adaskin valittiin vuoden kaupunkilaiseksi Saskatoonissa (1969), ja hän sai Saskatchewanin taidelautakunnan palkinnon elinikäisistä saavutuksista (1991). Adaskinilta tilattiin yli 40 teosta; hänen sävellystuotantoonsa kuuluu kaikkiaan toistasataa teosta.

## Teoksia
* *Saskatchewan Legend* 
* *Algonquin Symphony*
* *Grant, Warden of the Plains* (ooppera)
* *Rondino for Nine Instruments*
* *Jousikvartetto nro 1*
* *Diversion for Orchestra*
* *In Praise of Canadian Painting in the Thirties*
* *Nootka Ritual*
* *Divertimento nro 4*
* *Fagottikonsertto*

## Lähteet
Briggs

**Briggs** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Asa Briggs (1921–2016), brittiläinen historioitsija
* Henrik Briggs (1561–1630), englantilainen matemaatikko, jonka mukaan on nimetty Briggsin logaritmi
* Henry Perronet Briggs (1793&ndash;1844), brittiläinen taidemaalari
* Isabel Briggs Myers (1897–1980), yhdysvaltalainen psykologi ja kirjailija, toinen Myers–Briggs-tyyppi-indikaattorin kehittäjistä
* Jane Briggs Hart (1921–2015), yhdysvaltalainen ilmailija, astronauttien kouluttaja ja pasifisti
* Katherine Cook Briggs (1875–1968), yhdysvaltalainen psylologi, toinen Myers–Briggs-tyyppi-indikaattorin kehittäjistä
* Matthew Briggs (s. 1991), englantilainen jalkapalloilija
* Raymond Briggs (1934–2022), englantilainen kuvittaja, kirjailija ja sarjakuvataiteilija
* Sarah Beth Briggs (s. 1972), brittiläinen pianisti
* Shannon Briggs (s. 1971), yhdysvaltalainen nyrkkeilijä
* Stephen Foster Briggs (1885–1976), yhdysvaltalainen insinööri, toinen Briggs & Stratton -moottorinvalmistajayhtiön perustajista.

## Kuvitteellisia henkilöitä

* Jacqui Briggs, Jaxin tytär pelisarjassa Mortal Kombat
Pál Dárdai

**Pál Dárdai** (s. 16. maaliskuuta 1976) on unkarilainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Huhtikuusta 2023 lähtien hän on toiminut Herthan päävalmentajana.

## Ura pelaajana

Dárdai aloitti peliuransa Pécsi Mecsekin joukkueessa juniorina ja debytoi vuonna 1991 seuran edustusmiehistössä. Tammikuussa 1996 hän siirtyi Budapesti VSC:hen, josta vuotta myöhemmin Saksan 2. Bundesliigaan Herthan riveihin. Dárdain debyyttikaudella Hertha nousi takaisin Bundesliigaan, jossa seura pelasi aina kauden 2009/10 loppuun saakka. Dárdai pelasi vaihtelevasti Herthan keskikentällä, parhaina kausina 2002/03 ja 2003/04 hän urakoi 29 liigaottelussa. Vuonna 2009 Dárdai jatkoi edelleen sopimustaan Herthan kanssa ja hänestä tuli seuraa pisimpään edustanut pelaaja. Kaudella 2010/11 Dárdai pelasi enää yhden ottelun 2. Bundesliigassa. Dárdai pelasi vielä kauden 2011/12 Herthan II-joukkueessa, kunnes lopetti pitkän pelaajauransa. Kaikkiaan Dárdai pelasi Herthan paidassa 286 Bundesliigaottelua.

Maajoukkuetasolla Dárdai edusti Unkaria 61 maaottelussa ja teki niissä viisi maalia. Vuonna 2006 hän toimi myös maajoukkueen kapteenina. Vuonna 2006 Dárdai valittiin Unkarin vuoden jalkapalloilijaksi.

### Meriitit pelaajana

* 2. Bundesliiga: 2011
* Saksan liigacup (2): 2001, 2002
* UEFA Intertoto cup: 2006
* Unkarin vuoden jalkapalloilija: 2006

## Ura valmentajana

Dárdai aloitti valmennusuransa vuonna 2012 Herthan alle 17-vuotiaiden joukkueen apuvalmentajana. Kesällä 2013 hän siirtyi päävalmentajatehtäviin Herthan junioriorganisaatiossa. 

Syyskuussa 2014 Dárdaista tuli Unkarin jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja. Joulukuussa 2014 Unkarin liitto teki Dárdain kanssa EM-projektin loppuun ulottuvan jatkosopimuksen. Dárdain johdolla Unkari teki tasaista jälkeä EM2016-karsinnoissa eikä hävinnyt otteluakaan.

Helmikuussa 2015 Dárdaista tuli maajoukkuetehtävien lisäksi Herthan päävalmentaja. Dárdain johdolla Hertha pelastui niukasti putoamiselta Bundesliigasta kaudella 2014/15 ja joukkue palkitsi unkarilaisen jatkosopimuksella keväällä 2015. Dárdai toimi kaksoisroolissa heinäkuuhun 2015 saakka, kunnes siirtyi sivuun maajoukkuevalmentajan tehtävistä. Unkari eteni lopulta EM-lopputurnaukseen jatkokarsintojen kautta. Kaudella 2015/16 Hertha pelasi hyvin Dárdain alaisuudessa ja joukkue selvisi Saksan cupissa aina välieriin saakka, kunnes hävisi Borussia Dortmundille.

Dárdai palasi tammikuun lopulla 2021 Herthan päävalmentajaksi, kun Bundesliigassa sijalle 14 vajonnut seura erotti Bruno Labbadian tehtävistään.

Dárdai palasi valmennustehtäviin huhtikuussa 2023, kun Bundesliigan viimeiseksi juuttunut Hertha palkkasi hänet jälleen päävalmentajakseen. Dárdai ei onnistunut pelastamaan Herthaa putoamiselta 2. Bundesliigaan. Putoamisesta huolimatta Hertha jatkoi Dárdain sopimusta kauden jälkeen.

## Lähteet
Julius Blüthner

**Julius Blüthner** (1824–1910) oli saksalainen pianotehtailija. Hänen akustiset kokeilunsa saivat aikaan alikvoottisysteemin, jossa kaksinkertaisen kielistön yläoktaavien resonanssikielet vahvistavat äänen. Blüthner perusti vuonna 1853 Leipzigiin pianotehtaan. Tehdas tunnetaan valmistamistaan flyygeleistä.

## Lähteet
Gaya (departementti)

**Gaya** on departementti Nigerin Dosson alueella. Sen arvioitu pinta-ala on 2&nbsp;581,98 neliökilometriä. Asukkaita on 261&nbsp;693 henkeä (vuonna 2012).

Gayan departementti sijaitsee Dosson alueen eteläisimmässä osassa. Se rajoittuu lännessä Dosson ja pohjoisessa Dioundioun departementteihin, idässä Nigeriaan ja lounaassa Beniniin.

Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen. Kuiva kausi kestää lokakuusta maaliskuuhun ja sadekausi huhtikuusta syyskuuhun. Luonnonvarainen kasvillisuus on pensas- ja metsäsavannia sekä metsää. Beninin rajalla virtaa Nigerjoki, johon laskee joukko *dallol*-nimellä kutsuttuja vadeja.

Departementin hallinnollinen keskus on Gayan kaupunki. Samannimisen kaupunkikunnan lisäksi siihen kuuluu viisi maalaiskuntaa: Bana, Bengou, Tanda, Tounouga ja Yélou. Perinteinen hallinto käsittää Banan, Gayan ja Yéloun kantonit. Hallinnollisia kyliä on yhteensä 126. Asukkaat ovat etupäässä tchiangoja (djermojen ja hausojen sekakansaa), dendejä ja djermoja.

Gayaan johtaa päällystetty maantie Dossosta. Kaupungissa on lentokenttä. Seudun pääelinkeinot ovat maatalous ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, fonio, maissi, riisi ja maapapu. Myytäväksi kasvatetaan maapähkinää, lehmänpapua, maniokkia, bataattia, seesamia, sipulia ja sokeriruokoa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, kamelit, hevoset, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja erityisesti Beniniin suuntautuvaa kaupankäyntiä.

## Lähteet
Jaakko Lintinen

**Jaakko Johannes Lintinen** (8. toukokuuta 1933 Tampere – 26. helmikuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja taidekriitikko. Koulutukseltaan hän oli filosofian maisteri.

Lintinen oli *[[Taide (lehti)|Taide]]*-lehden pitkäaikainen toimitussihteeri ja 1990-luvulla myös sen päätoimittaja.

Vuonna 1984 Lintinen sai E. J. Vehmaksen palkinnon ja vuonna 2009 hänet nimettiin Suomen arvostelijain liiton kunniajäseneksi.

Lintinen kuoli 89-vuotiaana pitkäaikaisen sairauden uuvuttamana Hopeatien ryhmäkodissa Helsingissä. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.

## Teoksia
* 
* 

## Lähteet
Gologin tiibetiläisten autonominen prefektuuri

**Gologin tiibetiläisten autonominen prefektuuri** (, *Golog Poirig Ranggyong Kü*, ) eli **Golog**, tai joskus pinyinin mukaan **Guoluo**, on tiibetiläisille varattu autonominen prefektuuri Kiinan Qinghain maakunnan kaakkoisosassa. Prefektuurin pinta-ala on 76&nbsp;442 neliökilometriä ja väkiluku 181&nbsp;682 (2010). Prefektuurin päähallintopaikka sijaitsee Maqênin piirikunnassa, jonka keskusta sijaitsee linnuntietä noin 275 kilometriä maakunnan pääkaupunki Xiningistä etelälounaaseen.

## Hallinnollinen jako

Piirikuntatasolla autonominen prefektuuri jaetaan kuuteen piirikuntaan (numerointi kuten oheisessa kuvassa):

; Piirikunnat (6)
* 1. Maqên (, *Maqên Zong*, )
* 2. Baima (, *Baima Zong*, )
* 3. Gadê (, *Gadê Zong*, )
* 4. Darlag (, *Tarlag Zong*, )
* 5. Jigzhi (, *Jigzhi Zong*, )
* 6. Madoi (, *Madoi Zong*,)

## Väestö
Vuoden 2014 lopussa Gologissa asui 194&nbsp;156 henkilöä, josta oli 178&nbsp;371 tiibetiläistä (91,87%).

## Galleria

Kuva:Tawo town, Machen.JPG|Maqênin piirikunnan keskusta.
Kuva:Temples in Tawo.JPG|Temppeli Maqênin piirikunnassa.
Kuva:2007年久治县城2.JPG|Jigzhin piirikunnan keskusta vuonna 2007.
Kuva:First bridge on Yellow river.JPG|Ensimmäinen silta Keltaisenjoen yli Madoin piirikunnassa.
Kuva:Golog Prefecture.jpg|Maisemaa Gologin prefektuurissa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Guoluo Travel Guide  (travelchinaguide.com)
State Grid Corporation of China

**State Grid Corporation of China** (**SGCC**, ; pinyin: Guójiā Diànwǎng Gōngsī) on erittäin suuri, vuonna 2002 perustettu kiinalainen valtionyhtiö. SGCC on maailman suurin sähkönsiirtoverkkojen rakentamiseen ja operointiin keskittynyt yhtiö. Yhtiö operoi myös maailman suurinta aurinkovoimalaitosta. Kiinan laajenevan uusiutuvan energiatuotannon takia yhtiö uusii laajalti Kiinan sähkönsiirtoverkkoja.   Yhtiön kotipaikka on Peking.  SGCC on myös yksi maailman suurimpia työnantajia. Yhtymä kertoo sillä olevan 1,87 miljoonaa työntekijää, ja toisenkin lähteen mukaan väkeä on 921&nbsp;964 henkeä.

Ulkomaista toimintaa yhtiöllä on muun muassa Filippiineillä, Brasiliassa, Portugalissa ja Australiassa.

Vuoden 2015 Fortune 500 -listallaan talouslehti Fortune arvioi SGCC:n sijalle 7 viidestäsadasta arvioimastaan suuryrityksestä maailmanlaajuisesti. Yrityksen liikevaihto oli vuonna 2014 yhteensä 339,426 mrd. USD ja nettovoitto 9,796 miljardia dollaria. 
 

SGCC:n perustaminen oli osa Kiinan valtion energiasektorin uudistusten kolmatta vaihetta. Vuonna 2002 valtion jättiläismäinen voimantuotantokonserni (State Power Corporation), joka vastasi tuolloin 46 prosentista koko Kiinan sähköntuotannosta, jaettiin pienempiin osiin. Kantaverkkoyhtiöitä perustettiin kaksi: State Grid Corporation of China (SGGC, Peking) ja pienempi China Southern Power Grid (CSG, Kanton). Voimantuotantoyhtiöitä perustettiin viisi: China Huaneng Group (tytäryhtiö pörssiyritys Huaneng Power International), China Datang Corporation, China Huadian Corporation, China Guodian Corporation ja China Power Investment Corporation.

## Lähteet
Perjodihappo

**Perjodihappo** (H5IO6) on epäorgaaninen molekyyliyhdiste ja yksi jodin happihapoista. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa hapettimena ja värjäysreagenssina biokemiallisissa tutkimuksissa.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa perjodihappo on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja liukenee myös eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja tetrahydrofuraaniin. Yhdiste on suhteellisen heikko happo ja sen pK<sub>a</sub>-arvot kolmelle ensimmäiselle deprotonoitumiselle ovat pKa1 3,29, pKa2 8,31 ja pKa3 11,6. Perjodihappo on vahva hapetin erityisesti happamissa olosuhteissa ja kykenee hapettamaan muun muassa mangaani(II)ionit permanganaateiksi, sulfiitit sulfaateiksi ja alkoholit ketoneiksi. Kuumennettaessa perjodihappo alennetussa paineessa triperjodihapoksi (H7I3O14) noin 70&nbsp;°C:n lämpötilassa ja noin 100&nbsp;°C:n lämpötilassa muodostuu metaperjodihappoa (HIO4). Enemmän kuumennettaessa muodostuu lopulta jodipentoksidia.

## Valmistus ja käyttö
Perjodihappoa voidaan valmistaa hapettamalla jodihappoa tai natriumjodaattia elektrolyyttisesti tai kloorin avulla. Sitä muodostuu myös käsiteltäessä bariumperjodaattia rikkihapolla, jolloin veteen liukenematon bariumsulfaatti saostuu ja perjodihappo jää liuokseen.

Perjodihappoa voidaan käyttää orgaanisessa synteeseissä hapetettaessa dioleita ketoneiksi ja sekundäärisiä amiineja nitrosoamiineiksi. Se myös hajottaa useat suojaryhmät ja epoksidirenkaan. Biokemiallisissa tutkimuksissa perjodihappoa voidaan käyttää yhdessä hopean, hopean ja kromihapon tai tiosemikarbatsidien kanssa polysakkaridien kuten glykogeenin tai glykosaminoglykaanien värjäämiseen.

## Lähteet
Stuart Hall

**Stuart McPhail Hall** (3. helmikuuta 1932 Kingston – 10. helmikuuta 2014 Lontoo) oli jamaikalaissyntyinen sosiologi ja kulttuurintutkija. Hän tutki monikulttuurisuuden, identiteetin, sukupuolen murrosta ja rasismin rakenteita. Hall tunnettiin pääministeri Margaret Thatcherin talouspolitiikan ja uuskonservatiivisen ideologian tiukkana arvostelijana. Hän myös piti julkisuudessa aktiivisesti esillä Britannian värillisen väestönosan ja monikulttuurisuuden marginalisoitua asemaa.

Hall oli New Left -liikkeen keskeinen vaikuttaja. Hallia on kritisoitu hänen teorioidensa monitulkintaisuudesta sekä käsitteiden määrittelyn epämääräisyydestä. Häntä on myös jonkin verran kritisoitu siitä, että hän käytti elämäntarinaansa osana teorianmuodostustaan. Hallin kiinnostus maahanmuuttokokemusten tarkastelemiseen kumpusi nimenomaan hänen omasta taustastaan.

## Suomennettu artikkeli
* Uutiskuvien määräytymisprosessi. Julkaisussa: *Kuvista sanoin: ajatuksia valokuvasta. 2*, koonnut Martti Lintunen. Helsinki: Suomen valokuvataiteen museon säätiö 1984 

## Lähteet
Vaporwave

**Vaporwave** on musiikin tyylisuunta, joka syntyi 2010-luvun alussa eri Internet-yhteisöissä. Sille on ominaista nostalginen suhtautuminen 1980-, 1990- ja 2000-luvun alun videopeleihin, teknologiaan ja mainoksiin. Musiikillisesti vaporwave on ottanut vaikutteita mainos- ja hissimusiikista sekä lounge- ja smooth jazzista. Samplaaminen eli ääninäytteiden käyttäminen on yleistä, ja näytteitä usein hidastetaan, asetetaan soimaan yhtäaikaisesti sekä pätkitään Chopped and Screwed -tyylin mukaisesti. 

Musiikkiin liitettyyn visuaaliseen tyylilajiin viitataan usein sanalla *aesthetics* (). Siinä käytetään muun muassa elementtejä antiikin klassisesta kuvanveistosta, verkkosivujen suunnittelusta, surrealismista, low poly -renderöinnistä, glitch-taiteesta, VHS-nauhoituksista, animesta ja mangasta sekä kyberpunk-taiteesta.

Vaporwaven tunnetuimpiin artisteihin kuuluvat muun muassa Vektroid, BLΛNK BANSHΣΣ, 情報デスクVIRTUAL, Saint Pepsi, Internet Club ja マクロスMACROSS 82-99.

## Suuntauksia

### Vapourtrap

**Vapourtrap** lisää musiikkiin trap-vaikutteita.

### Poliittinen vaporwave

**Fashwave** on suurelta osin instrumentaalinen yhdistelmä vaporwavea ja synthwavea, joka syntyi YouTubessa vuonna 2015. Poliittisilla kappaleiden nimillä ja satunnaisilla ääniklipeillä genre yhdistää natsisymbolismin vaporwave- ja synthwave-estetiikkaan.

**Trumpwave** on Yhdysvaltojen 45. presidentin Donald Trumpin kannattajien luomaa tyylilajin musiikkia.

**Laborwave** on elektronisen musiikin tyylisuunta, jota on kutsuttu vasemmistoliikkeen musiikiksi.

## Lähteet
James Deen

**James Deen** (oik. **Bryan Matthew Sevilla**, s. 7. helmikuuta 1986 Los Angelesin piirikunta, Kalifornia) on yhdysvaltalainen AVN-palkittu pornonäyttelijä ja ohjaaja. Hän aloitti esiintymisen 2004. Hän on toiminut myös *[[Penthouse]]n* mallina. 

## Ura
Deen oli omien sanojensa mukaan halunnut esiintyä pornoelokuvissa jo lastentarhaikäisenä. Täytettyään 18 vuotta, Deen otti yhteyttä Pamela Peaksiin, joka järjesti hänelle koekuvauksen. Pian Deen esiintyi ensimmäisessä elokuvassaan *Art School Sluts*. Sittemmin Deen esiintyi usein vanhempien naisten kanssa, erityisesti tehtyään rooleja MILFseeker.com-sivustolle. 2008 Deen palkittiin ensimmäistä kertaa XRCO-palkinnolla muun muassa parhaana elokuvaparina Joanna Angelin kanssa. Seuraavana vuonna 2009 Deen palkittiin AVN-palkinnolla vuoden miesesiintyjänä, jonka myötä hänestä tuli nuorin voittaja. 

## Lähteet
Symbiosis

**Symbiosis** on Stefan Lindforsin muotoilema veistos Turussa, Aurajokirannassa Forum Marinum -merimuseon ja Suomen Joutsenen lähellä. Vuonna 2014 paljastettu ja 2015 nykyiselle paikalleen sijoitettu veistos liittyy Saaristomeren suojelukampanjaan: sen pintaan hitsataan jatkuvasti lisää teräslaattoja, joihin on kaiverrettu lahjoittajien nimiä.

”Suomuiksi ja suliksi” kutsuttuja haponkestäviä teräslaattoja voivat ostaa yksityishenkilöt, yritykset ja yhteisöt, ja tuotto ohjataan Saaristomeren Suojelurahastoon. Pienimmät laatat maksavat 75 ja suurimmat 5&nbsp;000 euroa. Tavoitteeksi asetetusta 3&nbsp;500 laatasta oli lokakuuhun 2015 mennessä saatu kokoon tuhat.

Kalan ja linnun päitä kuvaava veistos on pinta-alaltaan 8 &times; 4,5 metriä ja korkeudeltaan 2,5 metriä. 

Veistoksen paljastivat Turun Itämeri-päivillä kesäkuun 2014 alussa Suomen ja Viron pääministerit Jyrki Katainen ja Taavi Rõivas. Tämä tapahtui Forum Marinumin edustalla, minkä  jälkeen veistos oli elokuussa 2014 tarkoitus lennättää näyttävästi joen yli ja sijoittaa Korppolaismäen kalliolle, jossa se olisi valaistuna toiminut eräänlaisena merelle näkyvänä ”majakkana”. Teoksen pysyväksi sijoituspaikaksi tuli yleisön ja myös Stefan Lindforsin toiveesta kuitenkin Aurajoen ranta Suomen Joutsenen katveessa, jossa se saa enemmän katsojia.

## Lähteet
Dembélé

**Dembélé** on alun perin malilainen sukunimi. Se on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

*Ibrahima Dahirou Dembélé (s. 1967), malilainen kenraali ja ministeri
*Jonas Dembélé (s. 1963), malilainen roomalaiskatolinen piispa
*Karim Dembélé (1939–2010), malilainen sotilas, poliitikko ja ministeri
*Mamadou Dembélé (1934–2016), Malin pääministeri 1986–1988
*Mousa Dembélé (s. 1987), belgialainen jalkapalloilija
*Moussa Dembélé (s. 1996), ranskalainen jalkapalloilija
*Ousmane Dembélé (s. 1997), ranskalainen jalkapalloilija
*Sidiki Dembélé (1921–1983), malilainen kirjailija
*Siraba Dembélé (s. 1986), ranskalainen käsipalloilija.
Lasten ja nuorten taidekeskuksen säätiö

**Lasten ja nuorten taidekeskuksen säätiön** perustivat opetusministeriö ja Hyvinkään kaupunki vuonna 1980. Säätiö ylläpitää taidekeskusta, jonka ytimen muodostaa kansainvälinen lasten ja nuorten taiteen arkisto. Arkisto sai alkunsa hyvinkääläisen kuvataiteilijan ja taideopettajan Eino Vesalaisen 1970-luvulla pitämistä kansainvälisistä maalauskilpailusta. Hyvinkäällä oli Vesalaisen toiminnan ansiosta vahva asema, kun opetusministeriö 1970-luvun lopulla päätti käynnistää valtakunnallisen lasten taidekeskuksen perustamisen eräiden ulkomaisten esikuvien innostamana. Taidekeskuksen tehtävänä on sääntöjen mukaan kansainvälisen lasten ja nuorten taiteen kokoelman kartuttaminen ja arkistointi, kotimainen näyttelytoiminta, kansainvälinen toiminta, koulutus- ja tutkimustoiminta, taiteellinen kokeilutoiminta sekä paikallinen taidekasvatustoiminta. 

Paikallisesti, valtakunnallisesti ja kansainvälisesti toimiva Lasten ja nuorten taidekeskus edistää taidekasvatusta pääasiassa visuaalisissa taiteissa. Taidekeskus toimii yhteistyössä nuorisotyön, kulttuurin, taiteen, tutkimuksen sekä opetuksen ja koulutuksen asiantuntijoiden kanssa. Se toimii linkkinä taidealan, lasten ja nuorten sekä heidän kanssaan työskentelevien välillä. Taidekeskus tuottaa näyttelyitä, kokoaa koti- ja ulkomaista lasten ja nuorten taidetta, tutkii, kouluttaa ja innostaa elämyksiin taiteen parissa. Taidekeskus on yksi opetus- ja kulttuuriministeriön nimeämistä nuorisotyön valtakunnallisista palvelu- ja kehittämiskeskuksista.

Taidekeskuksen toimitilat ovat Hyvinkään Villatehtaalla vuonna 2005 avatussa Lasten ja nuorten kulttuurikeskus Villa Artussa. Samoissa tiloissa toimivat myös taiteen perusopetusta antavat Hyvinkään kaupungin Lasten ja nuorten kuvataidekoulu sekä Taito-Uusimaan käsityökoulu Helmi. Kulttuurikeskuksen toimijoita yhdistää innostus luoda Villa Artusta valtakunnallinen kokeellisen taidekasvatuksen laboratorio ja innostava oppimisympäristö eri ikäisille taiteen tekijöille ja kokijoille. 
Taidekeskuksen tutkimuksellisen toiminnan keskiössä on kansainvälinen lasten ja nuorten taiteen arkisto, jossa on arviolta 100&nbsp;000 teosta yli 130 maailman maasta. Aineisto on digitoitu ja asiasanoitettu, ja sitä voi tutkia niin taiteellisista kuin kulttuurihistoriallisista lähtökohdista käsin. Sekä maantieteellinen kattavuus että eri-ikäisten lasten ja nuorten tekemät teokset tarjoavat mahdollisuuden myös vertailevaan tutkimukseen.

## Lähteet
* Laurila-Hakulinen, Raisa: Eino ja maailman lapset – Eino Vesalainen taidekasvattajana. Julkaisussa Eino Vesalainen, taidetta sydämellä. Hyvinkään taidemuseon julkaisuja no 33, 2012.
* Katara, Elina - Laurila-Hakulinen, Raisa - Venäläinen, Päivi (toim.): Maailman lasten värikäs arki, Children’s Art from Around the World, Everyday life in Colour, Lasten ja nuorten taidekeskuksen säätiö, 2014.
* http://www.artcentre.fi

### Viitteet
Saara Jantunen

**Saara Jantunen** (s. 1980 Hamina) on suomalainen sotatieteiden tohtori, joka on vuodesta 2014 lähtien työskennellyt Suomen puolustusvoimien palveluksessa informaatiosodankäynnin asiantuntijana. Jantunen on opiskellut englantilaista filologiaa Groningenin yliopistossa Hollannissa sekä Helsingin yliopistossa. Jantunen tarkasteli väitöskirjassaan ideologian ilmenemismuotoja Yhdysvaltain strategisessa kommunikaatiossa. Ennen uraa puolustusvoimissa Jantunen työskenteli englannin opettajana 2008–2013.

Jantunen on kirjoittanut kirjan *[[Infosota]]* (Otava, 2015), jossa hän käsittelee aihetta erityisesti Venäjän kannalta.

Vuonna 2017 Suomen tasavallan presidentti palkitsi Jantusen työstään 4. luokan vapaudenristillä.

Saara Jantunen on Elisabeth Rehniin liittyvän ajatushautomon, Elisabeth Rehn Bank of Ideasin, toinen perustajajäsen. 

## Oikeusjuttu
Juha Molari tuomittiin Jantuseen kohdistuneesta törkeästä kunnianloukkauksesta ehdolliseen vankeusrangaistukseen ja maksamaan Jantuselle 12 923,64 euroa korvauksia ja 17 478,81 euroa oikeudenkäyntikuluja. Molari oli esittänyt nettikirjoituksissa Jantusesta valheellisia tietoja ja vihjailuja sekä muulla tavalla halventanut Jantusta. Kirjoitukset olivat levinneet laajalti ja olivat olleet tarkoituksellisesti Jantusta loukkaavia aiheuttaen hänelle suurta kärsimystä. 

## Yksityiselämä
Jantunen asuu Helsingissä. Hän on suorittanut vapaaehtoisen varusmiespalveluksen 2004–2005 ja on sotilasarvoltaan kersantti.

## Lähteet
Väiski on aina Väiski

**Väiski on aina Väiski** (*The Bugs Bunny/Road Runner Movie*) on Warner Bros. -studion tuottama vuonna 1979 valmistunut animaatioelokuva, jonka on ohjannut Chuck Jones yhdessä Phil Monroen kanssa. Kyseessä on kooste-elokuva, joka sisältää valikoiman parhaita Chuck Jonesin 1940–1960-luvuilla ohjaamista Looney Tunes -lyhytanimaatioista. Niiden väliin on sijoitettu lyhyitä juonto-osuuksia, joissa mahtavassa huvilassa eläkepäiviään viettävä Väiski Vemmelsääri esittelee Looney Tunes -animaatioiden hahmoja ja tapahtumia. Väiski Vemmelsäären ohella Repe Sorsa esiintyy suuressa osassa valikoiduista animaatioista. Koko elokuvan loppuosa on omistettu Kelju K. Kojootti ja Maantiekiitäjä -lyhytanimaatioista laaditulle yhtenäiselle koosteelle.

*Väiski on aina Väiski* sisältää useita Chuck Jonesin arvostetuimpia lyhytelokuvia, kuten jatkuvaan neljännen seinän rikkomiseen perustuva surrealistinen *[[Duck Amuck]]* (1953), jossa näkymätön animaattori piinaa Repe Sorsaa, niin sanotun metsästystrilogian käynnistänyt *Rabbit Fire* (1951), jossa Väiski ja Repe yrittävät kilvan usuttaa Elmerin toistensa kimppuun, sekä Richard Wagnerin oopperoita parodioiva Väiski ja Elmeri -tarina *[[What's Opera, Doc?]]* (1957). Eräitä vähemmän kuuluisia Jonesin lyhytelokuvia on tässä lyhennetty alkuperäisestä.

Lähes kaikkia elokuvan hahmoja ääninäyttelee Mel Blanc. Elmerin äänenä on Arthur Q. Bryan.

Warner Bros. julkaisi *Väiski on aina Väiskin* jälkeen seuraavan vuosikymmenen aikana kolme muuta vastaavaa kooste-elokuvaa vanhoista Looney Tunes -lyhytelokuvista. Kooste-elokuvan ideaa oli käytetty jo tätä ennen vuonna 1975 valmistuneessa dokumentissa *[[Väiski Vemmelsäären juhlagaala]]* (*Bugs Bunny Superstar*), jossa veteraanianimaattori Bob Clampett oli ottanut yksinään kunnian Väiski Vemmelsäären hahmon luomisesta ja sivuuttanut Chuck Jonesin osuuden. Kostoksi tästä Jones lisäsi *Väiski on aina Väiskiin* kohtauksen, jossa Väiski kertoo katsojille lukuisista "isistään" kuitenkaan mainitsematta Clampettia.

## Ääninäyttelijät

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Markku Salmi kehuu etenkin koosteen alun avaruusjaksoja ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Pacific Crest Trail

**Pacific Crest Trail** eli **PCT** on 4&thinsp;265 kilometriä pitkä yhdysvaltalainen vaellusreitti, joka kulkee Meksikon rajalta Kanadan rajalle Kalifornian, Oregonin ja Washingtonin osavaltioiden läpi. Clinton Churchill Clarke esitti ajatuksen Yhdysvaltain läpi kulkevasta vaellusreitistä jo vuonna 1932, mutta virallisen statuksen Pacific Crest Trail sai vuonna 1968 ja se valmistui lopullisesti vasta 1990-luvun alkupuolella. Arviolta 180–300 vaeltajaa kulkee PCT:n läpi vuosittain.

PCT tuli kuuluisaksi Cheryl Strayedin omakohtaisiin kokemuksiin perustuvan kirjan *[[Villi vaellus]]* (*Wild: From Lost to Found on the Pacific Crest Trail*) myötä. Kirja julkaistiin vuonna 2012, ja siitä tehty elokuvasovitus *[[Wild – Villi vaellus]]* sai ensi-iltansa joulukuussa 2014. Cheryl Strayed vaelsi sadan päivän ajan PCT:llä vuonna 1995. 

## Lähteet
Josef Wenzel I

**Josef Wenzel I** (9. elokuuta 1696 – 10. helmikuuta 1772) oli Liechtensteinin ruhtinas kahdesti, ensin vuosina 1712–1718 ja uudestaan vuodesta 1748 kuolemaansa saakka. Lisäksi hän toimi ruhtinaana käytännössä myös vuodet 1732–1745, joina hän oli alaikäisen Johann Nepomuk Karlin holhooja.

Hän meni 19. huhtikuuta 1718 naimisiin serkkunsa, prinsessa Anna Maria Antonien kanssa. He saivat viisi lasta, jotka kaikki kuolivat nuorina:

* Prinssi Philipp Anton (1719)
* Prinssi Philipp Anton (1720)
* Prinssi Philipp Ernst (1722–1723)
* Prinsessa Maria Elisabeth (1724)
* Prinsessa Marie Alexandra (1727)

## Lähteet
Peter Karlsson (jääkiekkoilija)

**Peter Karlsson** (17. helmikuuta 1966 Västerås – 11. maaliskuuta 1995 Västerås) oli ruotsalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan lähinnä Ruotsilla toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa, mutta edusti Västeråsia myös Elitserienissä kaudella 1992–1993. 

Karlsson kuoli maaliskuussa 1995 19-vuotiaan uusnatsin puukotettua häntä. Teon syynä oli Karlssonin homoseksuaalisuus. Elokuussa 1997 hänen muistokseen pelattiin ottelu, jossa vastakkain olivat Västerås IK ja ruotsalaisista NHL-pelaajista koottu joukkue.

## Lähteet
Anton Florian

**Anton Florian** (28. toukokuuta 1656 – 11. lokakuuta 1721) oli Liechtensteinin ruhtinas vuodesta 1718 kuolemaansa saakka.

Hän meni 15. lokakuuta 1679 naimisiin Thun-Hohensteinin kreivitär Eleonore Barbara Catharinan kanssa. He saivat 11 lasta, joista useimmat kuolivat nuorina:

* Prinssi Franz Augustin (1680–1681)
* Prinsessa Eleonore (1681–1682)
* Prinsessa Antonia Maria Eleonore (12. tammikuuta 1683 – 19. joulukuuta 1715)
* Prinssi Karl Josef Florian (1685)
* Prinssi Anton Ignaz Josef (1689–1690)
* Prinssi Josef Johann Adam (27. toukokuuta 1690 – 17. joulukuuta 1732)
* Prinssi Innozenz Franz Anton (1693–1707)
* Prinsessa Maria Karoline Anna (23. elokuuta 1694 – 16. huhtikuuta 1735)
* Prinssi Karl Josef (1697–1704)
* Prinsessa Anna Maria Antonie (1699–1753)
* Prinsessa Maria Eleonore (1703 – 18. heinäkuuta 1757)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Blås ut mitt månljus

**Blås ut mitt månljus** on ruotsalaisen blueskitaristi-laulajan Rolf Wikströmin kymmenes albumi, joka julkaistiin vuonna 1986 levymerkillä Nacksving. 

## Kappaleet
Kaikki kappaleet on kirjoittanut Rolf Wikström, ellei toisin mainita.
### A-puoli
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Rolf Wikström – kitara, laulu
* Sven Zetterberg – huuliharppu
* Kristofer Hansén – basso
* Ali Lundbohm – rummut
* Malte Sjöstrand – saksofoni, piano, urut, syntetisaattori

## Aiheesta muualla
* ''Blås ut mitt månljus'' discogs.com -sivustolla