Marjatta Kallio

**Marjatta Elina Kallio** () oli suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän työskenteli Helsingin kaupunginteatterin riveissä lähes 30&nbsp;vuotta. Kallio muistetaan erityisesti pirteiden nais­osien tulkitsijana.

Kallio oli taitava komedienne, ja hänen rooli­työskentelynsä oli yhtä aikaa kepeää ja keskittynyttä. Hänet muistetaan erityisesti nais­pää­osistaan Ville Salmisen *Karjala*-tri­logian elo­kuvissa *[[Säkkijärven polkka (vuoden 1955 elokuva)|Säkki­järven polkka]]* ja *[[Anu ja Mikko (vuoden 1956 elokuva)|Anu ja Mikko]]*, Valentin Vaalan ohjaamassa satiirisessa komediassa *[[Yhteinen vaimomme]]*, Aarne Tarkaksen sotilas­farssissa *[[Vatsa sisään, rinta ulos!]]* ja Matti Kassilan komediassa *[[Syntipukki (vuoden 1957 elokuva)|Synti­pukki]]*. Niin ikään hän näytteli sivu­roolia Kassilan elo­kuvassa *[[Isän vanha ja uusi]]*. Kallio teki viimeisen elo­kuva­roolinsa 1968.

## Ura

Marjatta Kallio oli Tampereen Teatterin näyttelijänä vuosina 1946–1949. Helsingin kaupunginteatterin riveissä hän oli 1949–1976. Hän niitti mainetta varsinkin musikaaleissa ja komedioissa. Hän näytteli muun muassa Pirkko Raition eroajais­näytelmässä *Edvardin lapset*, jossa hän oli yksi lapsista, kaksi muuta olivat Martti Katajisto ja Usko Kantola. Vakavampia rooleja hän teki Kansan­teatterin näytelmissä, kuten Lorcan *[[Bernarda Alban talo]]* ja Eila Pennasen esikois­näytelmässä *Aurinko­matka*. *Niska­vuoren Hetan* ensi-illassa Kallio näytteli Hetan toista tytärtä Kerttu Harjulaa, kuten saman­nimisessä elo­kuva­versiossakin.

Kallion elo­kuva­ura alkoi 1951 pikku­osilla elo­kuvissa *[[Vihaan sinua – rakas]]* ja *[[Tytön huivi]]*. Seuraavana vuonna hän tulkitsi Hetan ujompaa tytärtä Kerttua *[[Niskavuoren Heta]]ssa*. Elo­kuvassa *Yhteinen vaimomme* hän näyttelee yhteis­vaimo Jenniä. Matti Kassilan elo­kuvassa *Synti­pukki* Kallio vetää elo­kuvan kakkos­juonta tasokkaana myyjätär Irja Salona. *Vatsa sisään, rinta ulos!* -elo­kuvassa (1959) Marjatta Kalliolla on nais­pää­osa pirteänä voimistelun­opettajana. Hänen vasta­näyttelijänään oli Helge Herala.

Television puolella Kallio muistetaan 1970-luvun sarja­näytelmän *[[Eeva (televisiosarja)|Eeva]]* nimi­roolista, jossa hän esitti ”keski-ikäistä, erittäin hyvin säilynyttä Eeva Kesästä”.

Marjatta Kallio esiintyi myös radio­kuunnelmissa. Hänellä oli muun muassa Orava Nappi­silmän rooli Yleisradion Radioteatterin kuunnelmassa *[[Noita Nokinenä]]*. Itse noitaa esitti Marja Korhonen. Kallio on levyttänyt kappaleet ”Blues sateessa”, ”Liisan­katu”, ”Olenko minä minä?”, ”Puhallin­sekstetti”, ”Ruma Elsa” ja ”Ruusu­kvartetti”, jotka hän lauloi yhdessä Lasse Huurteen kanssa. Laulut äänitettiin 1960, ne sävelsi Jorma Panula ja sanoittivat Saulo Haarla sekä Ensio Rislakki.

Kallion ura näyttämöllä, elokuvissa, radiossa ja televisiossa päättyi hänen jäädessään sairauseläkkeelle vuonna 1976.

## Yksityiselämä

Kallion ensimmäinen avio­puoliso oli näyttelijä ja lavastaja Kai Lappalainen 1953–1960 ja toinen puoliso näyttelijä Saulo Haarla 1961–1965.

Marjatta Kallio on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle synnyinkaupunkiinsa Tampereelle.

## Teatterirooleja

Marjatta Kallion näyttämö­tehtäviä olivat muun muassa:

* *Aurinko­matka* (Kati)
* *[[Figaron häät]]* (Suzanne)
* *Harmaa­hiuksinen tyttö* (Mei Lin)
* *Irma la Douce* (Irma)
* *[[Kuinka äkäpussi kesytetään]]* (Katariina)
* *[[Loppiaisaatto]]* (Maria)
* *Niska­vuoren Heta* (Kerttu)
* *Oma koti kullan kallis* (Aino Hänninen)
* *Pitkä­järveläiset* (Läpi­käytävän Henna)
* *Ruma Elsa* (Elsa Kassel)
* *Tahdon, tahdon* (Agnes)
* *Torvet ja rummut* (Victoria Balance)
* *Uuden­vuoden sauna* (Valentina)
* *[[Viulunsoittaja katolla]]* (iso­äiti Tzeitel)

## Filmografia

## Lähteet

* Meteli.net
* Yle.fi/tv2/elokuvat
* 
* 

### Viitteet