open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pratt & Whitney R-2800 Double Wasp

**Pratt & Whitney R-2800 Double Wasp** on 18-sylinterinen tähtimoottori. Moottori on rakenteeltaan kaksirivinen ja ilmajäähdytteinen. R-2800 kuuluu Wasp-moottorisarjaan.

## Tekniset tiedot (R-2800-54)

* Tyyppi: kaksirivinen 18-sylinterinen ilmajäähdytteinen tähtimoottori
* Iskutilavuus: 45,96 litraa
* Halkaisija: 1 342 millimetriä
* Kuivapaino: 1 073 kg
* Teho: 2&nbsp;100 hp, (1&nbsp;567 kW), 2&nbsp;700 rpm

## Käyttökohteet

Luettelo lentokoneista ja lentokoneprototyypeistä joissa on käytetty R-2800:taa.

*Brewster XA-32
*Breguet Deux-Ponts
*Canadair CL-215
*Canadair C-5 North Star
*Consolidated TBY Sea Wolf 240, 340, ja 440
*Convair Metropolitan
*Curtiss P-60
*Curtiss XF15C
*Curtiss C-46 Commando
*Douglas A-26 Invader
*Douglas DC-6
*Fairchild C-82 Packet
*Fairchild C-123 Provider
*Grumman AF Guardian
*Grumman F6F Hellcat
*Grumman F7F Tigercat
*Grumman F8F Bearcat
*Howard 500
*Lockheed Ventura/B-34 Lexington/PV-1 Ventura/PV-2 Harpoon
*Lockheed XC-69E Constellation
*Martin B-26 Marauder
*Martin 2-0-2
*Martin 4-0-4
*North American AJ Savage
*North American XB-28
*Northrop XP-56 Black Bullet
*Northrop P-61 Black Widow
*Northrop F-15 Reporter
*Republic P-47 Thunderbolt
*Sikorsky CH-37 Mojave
*Sikorsky S-60
*Vickers Warwick
*Vought F4U Corsair
*Vultee YA-19B
Parryn kaari

**Parryn kaari** on harvinainen halo. Se jakautuu neljään osamuotoon, joista yleisin on yläkovera Parryn kaari. Muut muodot ovat yläkupera, alakupera ja alakovera Parryn kaari. Parryn kaaren muodostavat jääkiteet leijuvat ilmassa siten, että kuusikulmaisen prisman muotoisen jääkiteen päätypinnat ovat pystyssä ja kaksi prismapintaa vaakatasossa. Tätä asentoa kutsutaan Parry-asennoksi. Parryn kaaria havaitaan usein hyvin kehittyneiden 22 asteen sivuavien kaarten yhteydessä, ja ne muodostuvat samankaltaisista kiteistä.

Halo on nimetty englantilaisen tutkimusmatkailija William Edward Parryn mukaan, joka havaitsi yläkoveran komponentin vuonna 1820 Kanadan arktisessa saaristossa.

Yläkovera Parryn kaari on 22 asteen ylläsivuavan kaaren yläpuolella kaartuva valkea tai lievästi värillinen kaari, joka havaitaan noin 1–3 kertaa vuodessa.

Yläkupera komponentti on jääsumussa tavallisin Parryn kaaren komponentti. Se näkyy V:n muotoisena 22 asteen ylläsivuavan kaaren kuopassa auringon korkeuden ollessa enintään 15 astetta.

Alakupera Parryn kaari on 22 asteen allasivuavan muodostamassa kuopassa. Sitä on havaittu vain jääsumussa.

Alakovera Parryn kaari on erittäin harvinainen laaja kaari, joka näkyy auringon ollessa yli 40 asteen korkeudella.

## Lähteet
Kari Hautala

**Kari Juhani Hautala** (10. maaliskuuta 1973 Helsinki – 5. heinäkuuta 2016) oli suomalainen koripalloilija. Hautala edusti koko miesten pääsarjauransa, vuodet 1990–1999, Torpan Poikia voittaen seuran menestysvuosina kolme Suomen mestaruutta, neljä muuta SM-mitalia, kolme Suomen cup-mestaruutta ja kahdesti cup-hopeaa. Hän pelasi myös kolmen kauden ajan kansainvälistä EuroCupia. Hautala valittiin miesten SM-sarjassa vuoden puolustuspelaajaksi vuonna 1998 ja parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi vuosina 1994 ja 1998. Hän edusti Suomen alle 18-vuotiaiden ja alle 22-vuotiaiden maajoukkueita ikäluokkien EM-kilpailuissa ja pelasi 15 ottelua Suomen miesten maajoukkueessa.

## Pelaajaura
### Seurajoukkueet

Torpan Poikien kasvatti Hautala debytoi kasvattajaseuransa edustusjoukkueessa kaudella 1990–1991. Pisteiden valossa hänen paras kautensa koko kausi mukaan lukien oli kausi 1996–1997, jolloin hän teki 6,8 pistettä ottelua kohden. Hautala valittiin miesten SM-sarjassa kausina 1993–1994 ja 1997–1998 parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi ja jälkimmäisellä kaudella myös vuoden puolustuspelaajaksi. Vuosina 1996–1999, kolmen kauden ajan, hän pelasi ToPossa myös kansainvälistä EuroCupia. Eräs Hautalan koripalloilijanuran huippuhetkistä koitti Saporta Cupin pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella vuonna 1998, kun hän puolusti menestyksekkästi ranskalaisen Le Mansin NBA:ssa muutaman kauden pelannutta Keith Jenningsiä. Hautala lopetti pääsarjauransa vain 26-vuotiaana vuonna 1999.

### Maajoukkue

Hautala pelasi A-poikien (U18-) maajoukkueessa 28 ottelua 8,6 pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla ja 22-vuotiaiden maajoukkueessa 26 ottelua 5,2 pisteen keskiarvolla. Alle 18-vuotiaiden ikäluokassa hän saavutti vuonna 1991 PM-pronssia ja sijoittui ikäluokan EM-kilpailuissa vuonna 1992 kahdeksanneksi. U22-ikäluokassa hän sijoittui vuoden 1994 EM-kilpailuissa kymmenenneksi.

Suomen miesten maajoukkueessa Hautala pelasi vuosina 1997–1998 15 maaottelua 3,9 pisteen keskiarvolla. Hän teki miesten maajoukkue-uran piste-ennätyksensä, 13 pistettä, toukokuussa 1997 EM-karsintaottelussa Walesia vastaan.

## Urheilu-uran jälkeen

Hautala kuoli sydäninfarktiin vain 43-vuotiaana 5. heinäkuuta 2016.

## Saavutukset

**Henkilökohtaiset saavutukset**
* SM-sarjan vuoden puolustuspelaaja 1998
* SM-sarjan paras kuudes pelaaja 1994 ja 1998

**Joukkuesaavutukset**
* Suomen mestaruus 1996, 1997 ja 1998
** SM-hopeaa 1993 ja 1994
** SM-pronssia 1991 ja 1995
* Suomen cup-mestaruus 1992, 1996 ja 1997
** Suomen cupin hopeaa 1991 ja 1998

## Lähteet
* Kari Hautala  Suomen Koripalloliitto
* 

### Viitteet
Siinainvuori

**Siinainvuori** (  tai , *Jabal Mūsā*, kirjaimellisesti ’Mooseksen vuori’) on vuori Siinailla, Egyptissä. Vuoren rinteellä noin 1500 metrin korkeudessa merenpinnasta sijaitsee Pyhän Katariinan luostari, josta on myös löydetty vanha Raamatun käsikirjoitus, *[[Codex Sinaiticus]]*.

Islamissa vuori on arvostettu vuori. Jumala vannoo vuoren kautta Koraanissa, kohdassa 95:2. 

## Siinainvuori Raamatussa

Raamatun Toisessa Mooseksen kirjassa Siinainvuori mainitaan paikkana, jossa Jumala israelilaisten erämaavaelluksen aikana ilmestyi Moosekselle kansan ollessa leiriytyneenä vuoren juurelle. Tällöin alkoi jylistä ja salamoida, ja koko vuori peittyi savuun. Samassa yhteydessä Jumala Raamatun mukaan myös antoi kymmenen käskyä.  Vuoren on myös uskottu oleva sama paikka, jossa Jumala oli jo aikaisemmin ilmestynyt Moosekselle palavassa pensaassa.

Siinainvuorta kunnioittavat pyhänä paikkana sekä juutalaiset että kristityt ja myös muslimit. Vuoren huipulla on punaisesta graniitista rakennettu Mooseksen kappeli ja sen vierellä moskeija.

Tutkijat ovat kuitenkin asettaneet kyseenalaiseksi, tarkoitetaanko Raamatussa Siinainvuorella samaa vuorta, joka nykyisin tunnetaan tällä nimellä. Osassa juutalaisessa perinteessä Siinainvuoren on usein katsottu sijainneen sen sijaan Arabian niemimaalla, ja esimerkiksi Josefuksen mukaan se sijaitsi Midianin maassa. Myös Uuden testamentin Galatalaiskirjeessä mainitaan Siinain vuoren sijainneen Arabiassa. Tällä perusteella on esitetty, että Raamatun tarkoittama Siinain vuori olisi Jabal al Lawz (arabiaksi: جبل اللوز‎) nykyisen Saudi-Arabian pohjoisosassa.  Käsityksen tueksi on esitetty monia seikkoja.

Niinpä Raamatun kertomus Siinainvuorten tapahtumista muistuttaa kuvausta tulivuorenpurkauksesta. Siinain niemimaalla ei kuitenkaan ole yhtään tulivuorta, mutta Arabian niemimaan pohjoisosissa sellaisia on useita.
Palavan pensaan ihmeen kerrotaan Raamatussakin tapahtuneen Midianin maassa, jonka on katsottu sijaitsevan Arabian niemimaan luoteisosassa nykyisen Saudi-Arabian alueella. Lisäksi "Kaislameren", joka Raamatun mukaan jakautui kahtia niin, että israelilaiset saattoivat kulkea sen pohjaa pitkin, on yleisesti tulkittu tarkoittavan Punaisenmeren Suezinlahtea. Siellä ei tästä nimestä huolimatta kuitenkaan kasva kaisloja. Jos Siinainvuori sijaitsikin Arabian niemimaalla, israelilaisten pakoreitin voidaan johdonmukaisesti olettaa kulkeneen sen sijaan Akabanlahden poikki.

## Kuvagalleria

Sinai-Mosesberg-100-2009-gje.jpg
Sinai-Mosesberg-108-Aufstieg am Abend-Buden-2009-gje.jpg
Sinai-Mosesberg-112-Abendstimmung-Katharinenberg-2009-gje.jpg
Sinai-Mosesberg-150-angestrahlte Berge-Prozession-2009-gje.jpg
Sinai-Mosesberg-172-Glocke-2009-gje.jpg
Sinai-Mosesberg-174-heilige Messe-2009-gje.jpg
Sinai-Mosesberg-190-Moschee-2009-gje.jpg
Sinai-Mosesberg-222-Huette-Beduinen-2009-gje.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mika Luukkanen

**Mika Kari Luukkanen** (s. 17. kesäkuuta 1966 Helsinki) on suomalainen pääsarjauransa lopettanut koripalloilija. Luukkanen tunnettiin hyvänä heittäjänä ja hän on SM-sarjan kaikkien aikojen tarkin kolmen pisteen heittäjä 45,4 % tarkkuudella.

## Ura
Luukkanen aloitti koripallon Panttereiden juniorijoukkueissa, joista hän nousi edustusjoukkueeseen kaudeksi 1985–1986. Hän edusti seuraa vuoteen 1989 asti ennen siirtymistään Helsingin NMKY:hyn, jossa hän pelasi kahden kauden ajan. Vuodet 1991–1996 Luukkanen pelasi jälleen Panttereissa, jonka jälkeen hän siirtyi Torpan Poikiin. Kaudella 1996–1997 hänet valittiin SM-sarjan parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi. Luukkanen pelasi Torpan Pojissa vuoteen 2000 asti, ja kauden 2000–2001 hän pelasi jälleen Panttereissa.

## Saavutukset
* SM-kulta: 1997, 1998
* SM-hopea: 1992, 2000
* SM-pronssi: 1989, 1990

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Korisliigan pelaajaprofiili
*FIBA Europen pelaajaprofiili
Kauko Haahtela

**Kauko Kalervo Haahtela** (vuoteen 1926 **Hansson**; 26. helmikuuta 1906 Toksova, Inkeri – 10. elokuuta 1969 Suomusjärvi) oli suomalainen opettaja, koulutukseltaan filosofian maisteri.

Haahtela oli Helsingissä Kallion yhteiskoulun äidinkielen opettaja 1931–1950, rehtori 1948–1950, Kouluhallituksen kouluneuvos vuodesta 1950 ja koulutoimenjohtaja vuodesta 1959. Siirryttyään opetustyöstä virkamieheksi Kouluhallitukseen hän oli radikaali uudistaja, joka pyrki muuttamaan oppikoulun luutuneita kaavoja ja työtottumuksia. Hän halusi kehittää koululaitosta sisältä päin, ei muuttaa sen rakenteita. Hän laati useita äidinkielen oppikirjoja, kuten *Korvessa ja valtateillä*.

Kauko Haahtelan veli oli kirjailija Sampo Haahtela ja poika on professori Tari Haahtela.

## Lähteet
Jalkapallon Suomen Cup 2013

**Jalkapallon Suomen Cup 2013** on jalkapallon Suomen Cupin 59. järjestämisvuosi. Cupiin ilmoittautui 154 joukkuetta.

## Joukkueet ja kierrokset

## 1. kierros
1. kierrokselta aloitti 70 joukkuetta. Kierroksen otteluparit arvottiin 11. joulukuuta 2012 ja pelattiin 5. tammikuuta ja 5. helmikuuta 2013 välillä.

## 2. kierros
2. kierroksella tuli mukaan 31 joukkuetta. Otteluparit arvottiin yhdessä ensimmäisen kierroksen kanssa 11. joulukuuta 2012. Ottelut tuli pelata 17. helmikuuta 2013 mennessä.

## 3. kierros
3. kierroksella Ykkösen ja Kakkosen joukkueet (39 kpl) tulivat mukaan. Kierros arvottiin 1.2. ja ottelut pelattiin 11.2.−11.3. välisenä aikana. 3. kierroksella alempisarjalainen sai kotiedun sillä poikkeuksella että Nelonen ja sitä alemmat sarjatasot rinnastettiin keskenään.

## 4. kierros
4. kierros arvottiin maantieteellisin arvontakoreittain ja mukaan tälle kierrokselle tulivat ensimmäiset neljä liigacupista pudonnutta Veikkausliigajoukkuetta; IFK Mariehamn, Vaasan Palloseura, FC Inter Turku ja FC Honka. 4. kierroksella alempisarjalainen sai kotiedun sillä poikkeuksella että Nelonen ja sitä alemmat sarjatasot rinnastettiin keskenään.

## 5. kierros
5. kierroksella Veikkausliigan joukkueista tulivat mukaan liigacupin puolivälierissä pudonneet joukkueet; MYPA, HJK, RoPS ja FF Jaro. Kierros arvottiin 21.3. ja ottelut pelattiin 29.3.−17.4. Kierroksella otteluparin kotietu arvottiin sillä poikkeuksella, että Veikkausliigajoukkueen kohdatessa alempisarjalaisen joukkueen, sai alempisarjalainen kotiedun.

## 6. kierros
6. kierroksella tulivat mukaan loput Veikkausliigan joukkueet. Kierros arvottiin 11.4. ja ottelut pelattiin 24.−25.4. Kierroksella otteluparin kotietu arvottiin sillä poikkeuksella, että Veikkausliigajoukkueen kohdatessa alempisarjalaisen joukkueen, sai alempisarjalainen kotiedun.

## Puolivälierät
Puolivälieriin etenivät 6.kierroksella ottelunsa voittaneet joukkueet. Puolivälierien otteluparit arvottiin 26.4. Puolivälierien pelipäivä on maanantai 20.5. Arvonnan yhteydessä laadittiin otteluohjelma finaaleihin asti.

## Välierät
Välierien otteluparit arvottiin yhdessä puolivälierien kanssa 26.4. Cupin välierät pelataan lauantaina 17.8.

## Loppuottelu

## Lähteet
Matthias Gottlund

**Matthias Gottlund** (24. helmikuuta 1765 Pyhtää – 19. lokakuuta 1821 Juva) oli suomalainen pappi. 

Gottlund tuli ylioppilaaksi 1784, papiksi hänet vihittiin 1787. Hän oli Pyhtään kappalaisen apulainen 1787 ja toimi pappina Elimäellä, oli Ruotsinpyhtään kappalainen vuodesta 1789, varapastori 1796 ja Porvoon maaseurakunnan kappalainen vuodesta 1797. Gottlund oli Juvan kirkkoherra 1803–1821, rovastin arvonimen hän sai 1811.  

Valistusajan tapaan Gottlund harrasti yhteiskunnallisia ja talousasioita. Hän esitti käännettäväksi Raamatun suomeksi, mutta sitä ei hyväksytty, ja hän julkaisi Vanhan testamentin profeetalliset ja runolliset kirjat. Hän julkaisi Uuden testamentin apostoliset kirjeet nimellä *Försök till en omarbetad finsk tolking af apostlarnes sädebref jemte anmärkningas öfver nu brukliga finska öfversättningen* (1821, 2. p. 1901 nimellä *Apostolein lähetyskirjeet*). Hän oli vuoden 1817 virsikirjakomitean jäsen.

Gottlundin vanhemmat olivat talollinen Tuomas (Tomas) Samulinpoika (Samuelsson) ja Liisa (Lisa) Kustavintytär (Gustafsdotter). Hänen puolisonsa vuodesta 1795 oli Ulriika Sofia Orraeus (k. 1849). Heidän poikansa oli kansanrunouden kerääjä K. A. Gottlund.

## Lähteet
Väinö Haapalainen

**Väinö Haapalainen** (30. toukokuuta 1893 Rautavaara – 8. marraskuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä, muusikko ja kuoronjohtaja. 

## Elämä
Haapalaisen vanhemmat olivat opettaja ja kanttori Samuli Heikki Haapalainen ja Loviisa Rautiainen. Hänen puolisonsa vuodesta 1916 oli Bertta Malin. Myös heidän poikansa Väinö I. Haapalainen tunnetaan säveltäjänä. Haapalainen kävi Helsingin musiikkiopiston ja opiskeli myöhemmin Berliinissä ja Leipzigissa. Haapalainen muutti Viipuriin 1914 ja toimi aluksi orkesterimuusikkona vuosina 1919-1924, samoin kuin teatteri- ja sotilaskapellimestarina 1924–1928. Hän johti Karjalan laulua vuodet 1923–1940 ja Kalevan Laulajia 1941–1945. Haapalainen työskenteli myös Viipurin musiikkiopiston opettajana vuosina 1922–1924 sekä 1936–1940 ja Viipurin kirkkomusiikkiopiston opettajana 1922–1940.  Muutettuaan Helsinkiin 1940 hän jatkoi siellä kuoronjohtajana, laulunopettajana ja orkesterimuusikkona.  Haapalainen piti sävellyskonsertteja ja soitti alttoviulua jousikvarteteissa. *Koulun ja kodin koraalikirja* -teoksen hän julkaisi 1938.

## Sävellyksiä
Haapalainen sävelsi muun muassa orkesterimusiikkia, kantaatteja ja kuorolauluja, mutta myös näytelmä- ja elokuvamusiikkia. 

### Elokuvamusiikkia
Haapalainen sävelsi musiikin seuraaviin elokuviin, joista *Suurin voitto* -elokuvan musiikin nauhoituksessa hän lisäksi toimi orkesterinjohtajana ja pianistina.
**[[Anna Liisa (vuoden 1945 elokuva)|Anna Liisa]]*, 1945 
**[[Rakkautensa uhri]]*, 1945 
**[[Suomisen Olli yllättää]]*, 1945 
**[[Suviyön salaisuus]]*, 1945 
**[[Vastamyrkky (elokuva)|Vastamyrkky]]*, 1945 
**[[Miesmalli]]*, 1944 
**[[Suurin voitto]]*, 1944 
**[[Vaivaisukon morsian]]*, 1944 
**[[Tyttö astuu elämään]]*, 1943 
**[[Valkoiset ruusut]]*, 1943 
**[[Yrjänän emännän synti]]*, 1943 
**[[Rantasuon raatajat]]*, 1942 

### Muuta musiikkia ja sovituksia
* Satuooppera *Kalastajaprinsessa* (tuhoutunut)
* Orkesterisävellykset *Satu* 1915, *Preludium* 1917, *Kesäyö metsässä* 1920, *Eksoottinen scherzo* 1923, *Kivenvihan polska* 1934, *Pro Patria* 1939
* Kansanlaulusarja jousiorkesterille, 1924
* Suomalaisia tansseja, 1930
* *Oi Kaanaanmaa* poika- ja mieskuorolle, uruille ja orkesterille, 1930 (uusittu 1943)
* *Kimmon kosto* sooloille, seka- tai mieskuorolle ja orkesterille, 1931 (uusittu 1944)
* Jousikvartetti d-molli, 1931
* Sinfoninen sarja, 1933
* Puhallinsarja *Pohjolan häät*, 1934
* Kaksi sarjaa sellokvartetille, 1934
* Kansanomainen sarja, 1944 (alkujaan oboelle ja pianolle 1933)
* Näytelmämusiikkia, muun muassa Markus-sedän näytelmään *Pikku-Pirkko Pikkalasta* ja Lempi Jääskeläisen näytelmään *Kivikauden taru Häyrynmäellä*
* 4 kantaattia (tuhoutuneet)
* Noin 15 yksinlaulua, 5 duettoa, 15 seka-, 10 poika- ja mies-, 8 nais- ja 40 mieskuorolaulua sekä lastenlauluja
* Sovituksia orkesterille, kuoroille ja yhtyeille

## Lähteet
Houlan verilöyly

**Houlan verilöyly** oli 25. toukokuuta 2012 Syyrian sisällissodassa tapahtunut verilöyly Houlan alueella, Homsin pohjoispuolella olevissa kylissä. YK:n mukaan verilöylyssä kuoli 108 ihmistä. Pääosa kuolleista oli tapettu, ja verilöylyn suoritti hallitusta tukevat *[[shabiha]]*-joukot.

Opposition mukaan Syyrian armeija tappoi kranaattitulellaan siviilejä, ja hallitusta auttavat puolisotilaalliset shabiha-joukot kiertelivät 25. toukokuuta 2012 Houlassa ja varsinkin Taldoussa talosta taloon teloittamassa siviilejä, myös lapsia.. Verilöylyssä kuoli 34 lasta. Tarkkailijoiden mukaan Houlassa käytettiin tykistöä, mutta osaa uhreista oli ammuttu lähietäisyydeltä. Syyrian hallituksen tutkintaryhmän tuloksen mukaan suurin osa kuolleista ei kuollut armeijan tykkitulessa, vaan joukkomurhan teki satojen ihmisten suuruinen terroristiryhmä.  Venäjällä väitetiin Syyrian hallitusta myötäillen, että vaikka tykistöllä olikin ammuttu siviilejä, tuliasein ja puukoin tehdyt murhat saattoivat silti olla jonkun kapinallistyhmän tekoja ja provokaatio jolla yritettiin saada oppositiolle tukea ulkomailta..

Houlan tapahtumien vuoksi useat länsimaat karkottivat Syyrian diplomaatteja. YK:n turvallisuusneuvosto tuomitsi yksimielisesti Syyrian hallituksen Houlan verilöylystä, Venäjäkään ei äänestänyt vastaan.

## Lähteet
Bene Israel

**Bene Israel** (”Israelin lapset”) on intianjuutalainen etninen ryhmä, johon kuuluu nykyisin noin 60&nbsp;000–70&nbsp;000 henkeä. Heistä Intiassa asuu enää alle 5&nbsp;000, ja vuoden 1948 jälkeen lähinnä Israeliin muuttaneita ja heidän jälkeläisiään on yli 60&nbsp;000.

Bene Israelin yhteisön perusti tiettävästi joukko muinaisesta Israelista paenneita juutalaisia. Joidenkin bene israelilaisten mukaan nämä esivanhemmat kuuluivat Assyrian kuninkaiden 700-luvulla eaa. karkottamiin Israelin kadonneisiin heimoihin, toisten mukaan he pakenivat Israelista vasta 100-luvulla eaa. Antiokhos Epifaneen valtakaudella. Perimätiedon mukaan seitsemän miestä ja seitsemän naista jäi henkiin laivan haaksirikkouduttua Bombayn (nyk. Mumbain) eteläpuolella Konkanin rannikolla. He asettuivat asumaan seudulle, vaihtoivat kielensä paikalliseen marathiin ja ottivat hindunimet, mutta säilyttivät juutalaisen uskontonsa ja tapansa.

Bene israelilaisten geneettinen yhteys Lähi-idän juutalaisiin varmistui vuonna 2002 DNA-testeissä.

Bene israelilaiset elivät eristyksissä muista juutalaisista 1700-luvulle saakka, kunnes he pääsivät tekemisiin toisen intianjuutalaisen ryhmän, Kochin juutalaisten kanssa. Tämä kohtaaminen johti yhteistyöhön ja ryhmän uskonnolliseen elpymiseen. 1800-luvulla brittien kanssa hyvät suhteet solmineen ryhmän jäsenet työskentelivät jo Bombayn arvostetuimmissa ammateissa kuten lääkäreinä, professoreina ja arkkitehteina. Ryhmä levittäytyi myös muihin Intian suurkaupunkeihin.

Bene israelilaisia oli Intiassa vuonna 1948 noin 20&nbsp;000, mutta sen jälkeen alkanut muutto Israeliin vähensi heidän määränsä Intiassa alle viiteen tuhanteen vuoteen 2001 mennessä. Israelissa heillä oli aluksi sopeutumisvaikeuksia, eivätkä kaikki ortodoksirabbit hyväksyneet heitä juutalaisiksi. Vuonna 1964 heidät kuitenkin hyväksyttiin virallisesti, ja Israelissa asuu nykyisin yli 60&nbsp;000 bene israelilaista.

Bene israelilaiset synagogat Intiassa ovat ortodoksisia, joskin suurin osa niistä on nykyisin suljettu ryhmän hupenemisen seurauksena. Myös ryhmän muut toiminnot ovat supistuneet viime vuosikymmeninä ja ikääntyvän ryhmän olemassaolo riippuu ulkopuolisesta avusta.

## Lähteet
Lääkintävarikko

**Lääkintävarikko** (LÄÄKV, aikaisemmin LääkV) on Ilmajoella Etelä-Pohjanmaalla ja Viitasaarella Keski-Suomessa toimiva varikko ja laitos, joka vastaa lääkintähuollon materiaalista sekä mm. alan valmiusasioista. Se hoitaa myös kenttälääkintäkaluston varastoinnin ja kunnossapidon.

Laitos perustettiin vuonna 1918 nimellä Sotalaitoksen Saniteettivarikko. Se toimi nimellä Saniteettivarikko vuosina 1922-1933. Nämä vuodet se toimi Helsingissä. Myöhemmin se otti käyttöön nimet Lääkintäkeskusvarikko (LKeskV), Lääkintävarikko 5, Keskusvarikko 8 ja lopulta Ilmajoelle siirryttyään Lääkintävarikko. Samalla siitä tuli itsenäinen joukko-osasto.

Varikko on toiminut vuodesta 2003 Puolustusvoimien materiaalilaitoksen alaisena.

Lääkintävarikko itsenäisenä joukko-osastona lakkautettiin vuoden 2006 lopussa, jolloin se liitettiin Lahden Hennalan varuskunnan joukkoihin. Lääkintävarikko on varuskunnassa toimivan Sotilaslääketieteen Keskuksen alainen yksikkö (LÄÄKV/SOTLK).

Lääkintävarikko tunnettiin lyhenteellä LV vielä 1970-luvulla.

Varikko on Suomen ainoa lääkintäalan materiaalin sotilaallinen laitos ja palvelee kaikkia puolustushaaroja.

Siiheen kuuluu nykyään myös 31. joulukuuta 2005 asti itsenäinenä toiminut Sotilasapteekki (SApt) Viitasaaren kaupungissa.

## Sijaintipaikat
* Viipuri, Helsinki 1918 – 1939
* Seinäjoki 1939 – 1940
* Seinäjoki, Äänislinna sota-ajan vuodet, lyhenne Lääk.V
* Kokkola 1945 – 1949
* Ilmajoki 1949 –

Varikko sijaitsee kunnan keskustan tuntumassa ja varasto-osasto Tuomikylän alueella.

## Päälliköitä
Varikon johdossa ovat toimineet mm. seuraavat upseerit:

* majuri Erkki Lahti 1969 – 1976

* everstiluutnantti Simo Järvi 1976 – 1992

* everstiluutnantti Esko Hirviniemi 1992 – 1993

* everstiluutnantti Kari Silvennoinen 1993 – 2006

* majuri Markku Joensuu 2006 –

* kapteeniluutnantti Timo Kallio 2009

* proviisori Jarkko Kangasmäki

Proviisori Viljo Purasmaa johti varikkoa sen lyhyen ajan, jolloin varikko toimi Lääkintäkeskusvarikkona Seinäjoella.

## Tulevaisuus
Jatkossa varikko siirtyy Sotilaslääketieteen keskuksen myötä osaksi uutta Puolustusvoimien Logistiikkalaitosta Kenttälääkinnän valmiuskeskuksen yksiköksi.

## Perinteet ja heraldiikka
Lääkintävarikon vuosipäivää vietetään 22. helmikuuta.
Joukko-osastotunnuksessa on ristikkäiset miekat, joiden peittona on lääkintäalan risti sekä niiden alla varikoiden joukko-osastotunnuksissa yhtenäinen V-kirjain.

## Katso myös

* Ensihoitoasema
* Ensihoitopaikka
Mökkiperä

**Mökkiperä** voi tarkoittaa seuraavia:

* Mökkiperä, alue Oulun kaupungissa Kylänpuolen kaupunginosassa
* Mökkiperä, kylä Haapajärvellä
* Mökkiperä, kylä Iissä
* Mökkiperä, kulmakunta Jyväskylän Nyrölässä
* Mökkiperä, kylä Kalajoella
* Mökkiperä, kylä Keuruulla
* Mökkiperä, kylä Laukaassa
* Mökkiperä, kylä Nivalassa
* Mökkiperä, kylä Oulaisissa
* Mökkiperä, kylä Siikalatvalla
* Mökkiperä, kylä Vaalassa
Taina Pihlajaniemi

**Taina Annikki Pihlajaniemi **(s. 1957) on suomalainen lääketieteen professori ja kollageenitutkija. Hän toimii Oulun yliopiston tutkimusrehtorina 2010–2025. Pihlajaniemen johtama Oulun yliopiston kuudesta tutkimusryhmästä koostuva yksikkö valittiin Suomen Akatemian huippuyksiköksi vuosille 2012–2017.

Vuosina 1996–2009 Pihlajaniemi oli Biocenter Oulun tieteellinen johtaja ja tutkijakoulun johtaja. Hän toimi ennen tutkimusrehtorin virkaa myös CSC – Tieteen tietotekniikan keskuksen hallituksessa 12 vuotta, josta puheenjohtajana neljä viimeistä vuotta. Pihlajaniemi on toiminnut lisäksi Biokeskus Suomen johtajana, Suomen Akatemian Terveyden toimikunnan jäsenenä 1998–2003 ja pääministerin johtaman valtion tiede- ja teknologianeuvoston jäsenenä.

Pihlajaniemi valmistui 1981 lääkäriksi Oulun yliopistosta. Sieltä hän suuntasi kolmeksi vuodeksi tutkijatohtoriksi (post-doc) Yhdysvaltoihin Rutgers Medical Schooliin. Vuonna 1986 hän sai esikoisensa. Seuraavana vuonna Pihlajaniemestä tuli Oulussa lääketieteen tohtori ja hänet nimitettiin dosentiksi. Vuonna 1990 hän sai lääketieteellisen biokemian professuurin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Parantaako tiede maailmaa? Pihlajaniemen haastatteluvideo, 2011.
*Julkaisuja
Juri Aleksandrov

**Juri Aleksandrov** (, 13. syyskuuta 1963 Kamensk-Uralski, Venäjän SFNT – 1. tammikuuta 2013) oli Neuvostoliittoa urheilu-urallaan edustanut nyrkkeilijä, maailman- ja euroopanmestari.

Amatöörinä Aleksandrov voitti maailmanmestaruuden Münchenissä 1982 ja MM-pronssia Renossa 1986. Euroopan-mestaruuskilpailuista hän voitti kultaa Varnassa 1983 ja pronssia Torinossa 1987.

Amatöörinä Aleksandrov voitti neljästi Neuvostoliiton mestaruuden. Hän otteli ammattilaisena vuosina 1989–1992 viisi ottelua. Aleksandrov voitti ammattilaisotteluistaan kaksi ja hävisi kolme, joista yhden tyrmäyksellä.

Aleksandrov kuoli 1. tammikuuta 2013, 49-vuotiaana. Hänen kuolinsyytään ei julkistettu.

## Lähteet
* Yuri Alexandrov boxrec.com 
* Aleksandrovin ammattilaistilastot boxrec.com 

### Viitteet
Aínos

**Aínos** (; myös *Énos*) on vuori Kefalonián saarella Kreikassa. Se on saaren ja koko Jooniansaarten korkein vuori, ja sen korkeus on 1&nbsp;628 metriä. Aínos-vuori ympäristöineen muodostaa kansallispuiston nimellä **Aínoksen kansallismetsä** (Εθνικός Δρυμός Αίνου, *Ethnikós Drymós Aínou*).

Aínos sijaitsee Kefalonián eteläosissa linnuntietä noin 18 kilometriä itäkaakkoon saaren pääkaupungista Argostólista. Vuoren korkein huippu on nimeltään Mégas Sorós (Μέγας Σωρός). Antiikin aikana vuoren huipulla oli Zeus Ainiokselle (tai Ainissokselle) omistettu temppeli. Venetsialaisvallan aikana vuori tunnettiin nimellä *Monte Nero* (”Musta vuori”).

Aínoksen kansallispuisto on perustettu vuonna 1962 ja sen laajuus on  hehtaaria. Puisto perustettiin suojelemaan Kreikan oloissa ainutlaatuista havumetsää. Alkujaan vuori oli kokonaan metsän peitossa, mutta kontrolloimattomat hakkuut ja metsäpalot ovat pienentäneet metsän neljäsosaan alkuperäisestä. Puuston päälaji on kreikanpihta (*Abies cephalonica*). Siellä kasvaa myös monia uhanalaisia ja kotoperäisiä kasvilajeja kuten kämmeköitä. Puistossa elää myös mielenkiintoisia matelijoita ja nisäkkäitä kuten kettuja, jotka ovat harvinaisia muualla Kreikan saaristossa.  Aínoksen kansallispuisto on ainoa saarella sijaitseva kansallispuisto Kreikassa.

Aínosvuori on suosittu vaelluskohde Kefaloniálla. Sen huipulta on hyvä näköala saarelle, läheisille Jooniansaarille sekä myös Manner-Kreikan rannikolle. Vuorella on Andréas Michalitsiánoksen mukaan nimetty teleskooppi, joka toimii aiemmin ilmavoimien käytössä olleessa rakennuksessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Soso Grišikašvili

**Ioseb "Soso" Irodis dze Grišikašvili** (; s. 25. joulukuuta 1971 Telavi, Georgian SNT, Neuvostoliitto nykyään Kakheti, Georgia) on georgialainen jalkapalloilija,

## Lähteet

* National Football Teams pelaaja - Soso Grišikašvili
Antiikin kirjallisuuden suomennokset

**Antiikin kirjallisuuden suomennoksiin** lukeutuu sekä antiikin Kreikan kirjallisuutta, joka on käännetty muinaiskreikasta, että antiikin Rooman kirjallisuutta, joka on käännetty latinan kielestä. Ne ovat merkittävä osa suomennoskirjallisuutta teosten kaunokirjallisen tai historiallisen arvon vuoksi.

## Historia

1800-luvulla useat suomentajat käänsivät otteita Homeroksen eepoksista. Näistä voidaan mainita erikseen Elias Lönnrotin vuoden 1855 käännös *[[Odysseia]]n* kuudennesta laulusta. Tuolloin suomen kieltä vasta kehitettiin eurooppalaisiin runomittoihin taipuvaksi kirjakieleksi. Käännös on silti osin luontevaa, kuten jumalten asuinsijoja kuvaavassa jaksossa:

Athenen eli Ateenan lisänimitys *glaukopis* on suomennoksessa 'sinisilmä'. Myöhemmin Otto Manninen suomensi sen 'päilyväsilmäksi' ja Pentti Saarikoski 'kiilaskatseiseksi'.

Pentti Saarikoski käänsi *Odysseian* proosamuotoon, alkuperäistä rivijakoa noudattaen. Käännöksen haittana on se, että Saarikoski perusti työnsä ranskalaisen Victor Bérardin laitokseen vuodelta 1924. Saarikoski jätti käännöksestä pois laajoja jaksoja, joita Bérard oli pitänyt myöhäisinä lisäyksinä eepokseen. Saarikosken käännös on kuitenkin hyvin selkeä nykyaikaisen lukijan kannalta. Saarikoski käänsi myös *[[Ilias]]ta*, mutta työ jäi kesken. Otteita Saarikosken katkelmista on julkaistu teoksessa *[[Antiikin runoutta ja draamaa]]*.

## Luettelo suomennoksista

Alla olevaan taulukkoon on pyritty kirjaamaan kaikki suomennettu ja itsenäisinä teoksina julkaistu antiikin Kreikan ja Rooman kirjallisuus pois lukien fraasikokoelmat jolleivät ne ole osa jotain sarjaa (esimerkiksi Tammen Olympos-sarja). Muuta-sarakkeessa on eritelty julkaisun sisältö jos se ei ole käynyt selväksi teoksen nimestä. Painosten numeroinnissa on poikettu tavanomaisesta: numeroimisperusteena on käytetty kyseisen suomennoksen julkaisukertaa (esimerkiksi Edvard Reinin suomentama Herodotoksen *[[Historiateos]]* julkaistiin ensimmäistä kertaa vuosina 1907–1910 ja toisen kerran Antiikin klassikot -sarjassa 1964. Jälkimmäinen on taulukossa kirjattu toisena painoksena vaikka kirjassa itsessään ei tätä mainintaa olekaan). Joitakin teoksia on julkaistu useana eri suomennoksena, jotka kaikki on kirjattu erillisinä riveinä. Taulukon kokoamisessa on käytetty apuna Finna-tietokantaa ja Vaseniuksen luetteloita.

## Puuttuvat suomennokset

Kreikkalaisilla tragedioilla on ollut suuri merkitys myöhemmän eurooppalaisen kirjallisuuden kehitykselle. Siksi on pidetty valitettavana, että kaikkia säilyneitä antiikin näytelmiä ei ole suomennettu. Esimerkiksi roomalaisen komedian merkittävää edustajaa Terentiusta ei ole suomennettu. Pindaroksen oodeista on suomennettu vain joitain yksittäisiä. Asiaproosan merkkiteoksista on suomentamatta muun muassa Julius Caesarin toinen teos *[[De bello civili]]*, Polybioksen historiateos ja Plinius vanhemman laaja *[[Naturalis historia]]*.. Antiikin puhujien, erityisesti Ciceron puheet, ovat enimmäkseen kääntämättä.

## Lähteet
* Kivistö, Sari & Riikonen, H. K.: Antiikin kirjallisuus ja suomennokset uuslatinasta ja humanistikreikasta. Teoksessa 

### Viitteet
Maciej Kot

**Maciej Kot** (s. 9. kesäkuuta 1991 Limanowa) on puolalainen mäkihyppääjä ja maailmanmestari.

Kot saavutti nuorten MM-kilpailuissa Zakopanessa 2008 pronssia joukkuekilpailussa. Seuraavan vuoden nuorten MM-kilpailuissa Štrbské Plesossa hän sai hopeaa henkilökohtaisessa ja pronssia joukkuekilpailussa. Aikuisten arvokilpailuihin hän osallistui ensimmäisen kerran Liberecissä 2009. Hän sijoittui Val di Fiemmen MM-kilpailujen 2013 normaalimäessä 11:nneksi ja kuului Puolan pronssijoukkueeseen joukkuemäessä. Erzurumin universiadeissa 2011 hän sai hopeaa normaalimäessä ja suurmäessä sekä pronssia joukkuekilpailussa. Sotšin olympialaisten 2014 normaalimäessä hän sijoittui seitsemänneksi ja suurmäessä 12:nneksi. Harrachovin lentomäen MM-kilpailuissa hän oli samana vuonna kymmenes. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui normaalimäessä viidenneksi ja suurmäessä kuudenneksi ja oli mukana voittamassa Puolalle joukkuemäen MM-kultaa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti joukkuepronssia.

Kot kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Lahden joukkuekilpailussa maaliskuussa 2007 ja henkilökohtaisessa kilpailussa saman vuoden joulukuussa Villachissa. Ensimmäiset maailmancup-pisteensä hän sai oltuaan 19:s Lillehammerin normaalimäessä joulukuussa 2011. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan viides Garmisch-Partenkirchenin uudenvuodenpäivänkilpailussa 2013. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti joulukuussa 2016 sijoituttuaan Lillehammerissa toiseksi. Ensimmäisen osakilpailuvoittonsa hän saavutti Sapporossa helmikuussa 2017, jakaen sen Peter Prevcin kanssa. Myöhemmin samalla kaudella hän voitti Pyeongchangin normaalimäen kilpailun. Hän sijoittui neljänneksi Keski-Euroopan mäkiviikon kokonaiskilpailussa 2016–2017. Maailmancup-kauden 2016–2017 loppupisteissä hän oli viides.

Kot on voittanut Continental Cupin kilpailun Kranj'ssa heinäkuussa 2008 sekä Mäkihypyn kesä-GP-kilpailut Wisłassa ja Hinzenbachissa kesällä 2012.
Hän voitti kesä-GP:n kokonaiskilpailun vuonna 2016.

## Lähteet
Ruotsin Pommeri

**Ruotsin Pommeri** (, ) oli vuosina 1630–1815 Ruotsin hallinnassa ollut alue, joka käsitti nykyisessä Pohjois-Saksassa sijaitsevan Etu-Pommerin. Ruotsi sai Pommerin ruhtinaskunnan hallintaansa vuosien 1626–1629 Puolan sodan myötä. Myöhemmin kolmikymmenvuotisen sodan päättäneessä Westfalenin rauhassa Ruotsin haltuun tulivat vielä Etu-Pommeri, Rügenin, Usedomin ja Wolinin saaret sekä pieni kaistale Taka-Pommeria. Alueita ei liitetty varsinaisesti Ruotsiin, vaan ne säilyivät osana Pyhää saksalais-roomalaista keisarikuntaa. Hallitsijana toimivat kuitenkin Ruotsin hallitsijat valtakunnanruhtinaan arvonimellä. 

Paikallista hallintoa johtivat kenraalikuvernöörit. Virassa toimivat muun muassa Johan Banér (1638–1641), Lennart Torstensson (1641–1646), Arvid Wittenberg (1655), Carl Gustaf Wrangel (1648–1650, 1657–1676), Nils Bielke (1687–1698) ja Johan August Sandels (1813–1814).

1700-luvun kuluessa Ruotsi menetti vähitellen hallinnassaan olleita alueita. Ruotsin Pommeri siirtyi Kielin rauhassa vuonna 1814 Tanskan hallintaan. Vuotta myöhemmin Wienin kongressissa se liitettiin Preussiin.

## Lähteet

## Katso myös
* Pommerin sota

## Aiheesta muualla
Aleksandr Gorelik

**Aleksandr Judajevitš Gorelik** (, 9. elokuuta 1945 Moskova, Venäjän SFNT – 27. syyskuuta 2012 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa urheilu-urallaan edustanut taitoluistelija ja olympiamitalisti.

Gorelik saavutti kansainvälistä menestystä pariluistelussa Tatjana Žukin kanssa. Pari saavutti olympiahopeaa Grenoblessa 1968 Neuvostoliiton otettua kisassa kaksoisvoiton. Gorelik/Žuk saavutti myös maailmanmestaruuskilpailuista kaksi hopeamitalia ja yhden pronssin sekä Euroopan-mestaruuskilpailuista hopean ja pronssin. Jokaisen edellä mainitun kilpailun voitti toinen Neuvostoliiton pari, Ljudmila Belousova/Oleg Protopopov.

Vuoden 1968 MM-kilpailujen jälkeen Žuk lopetti kilpauransa ja synnytti lapsen. Gorelik yritti luistella parinaan Irina Rodnina, mikä ei kuitenkaan onnistunut. Gorelik lopetti kilpauransa ja toimi Innsbruckin talviolympialaisissa 1976 Neuvostoliiton taitoluistelumaajoukkueen valmentajana. Myöhemmin hän työskenteli urheilukommentaattorina. Gorelik kuoli 27. syyskuuta 2012, 67-vuotiaana.

## Lähteet
* Aleksandr Gorelik Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Linger

**Linger** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Andreas Linger (s. 1981), itävaltalainen ohjaskelkkailija, olympiavoittaja
* Wolfgang Linger (s. 1982), itävaltalainen ohjaskelkkailija, olympiavoittaja
Store Mossen kansallispuisto

**Store Mossen kansallispuisto** on Ruotsissa Värnamon, Gnosjön ja Vaggerydin kuntien alueella sijaitseva kansallispuisto. Se on 7850 hehtaarin kokoinen. Puisto on perustettu vuonna 1982. Store Mosse on Etelä-Ruotsin suurin suoalue. Sen turvekerros on kasvanut ainakin 5000 vuoden ajan ja koostuu suurimmaksi osaksi rahkasammaleesta. Puistossa sijaitseva Kävsjön-järvi on linnustoltaan monipuolinen ja puisto on kurkien tärkein pesimäpaikka Etelä-Ruotsissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kansallispuiston kotisivut
Töfsingdalenin kansallispuisto

**Töfsingdalenin kansallispuisto** on Ruotsissa Älvdalenin kunnassa sijaitseva kansallispuisto. Kooltaan se on 1615 hehtaaria. Puisto on perustettu vuonna 1930. Se sijaitsee Töfsingån-joen molemmin puolin ja koostuu tunturimaisemasta. Korkein tunturi on 892 metrin korkuinen Hovden.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Länsstyrelsen Dalarnas län: Töfsingdalen 
* Sveriges nationalparker
Rørosin rautatieasema

**Rørosin rautatieasema** () on rautatieasema Rørosissa, Etelä-Trøndelagin läänissä, Norjassa. Se avattiin vuonna 1877, jolloin Rørosin rata valmistui. Rautatieasema sijaitsee noin 400 kilometrin päässä Oslon keskusrautatieasemasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Alfred Haapanen

**Alfred Haapanen** (19. lokakuuta 1874 Karvia – 24. syyskuuta 1961 Houghton, Michigan, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen teologi. Hän toimi pappina useissa amerikansuomalaisissa seurakunnissa ja oli vuosina 1922–1950 Suomi-synodin eli Amerikan suomalaisen evankelis-luterilaisen kirkon johtaja.

Karviassa syntynyt Haapanen lähti siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin 1893. Hän opiskeli Michiganin Suomi-Opistossa ja valmistui papiksi 1906. Haapanen toimi pappina ensin 16 vuotta Ohion osavaltion Fairport Harborissa, sitten kuusi vuotta Michiganin Ironwoodissa, kunnes hän asettui Michiganin Hancockiin.

## Lähteet
Arvo Haapanen

**Arvo Wilhelm Haapanen** (24. joulukuuta 1900 Helsinki – 28. helmikuuta 1990) oli Lepaan puutarhaopiston johtaja 1926–1955. 

## Henkilöhistoria
Arvo Haapasen vanhemmat olivat kouluneuvos Alexander Haapanen ja Julia Pletnew ja puoliso vuodesta 1925 Elmi Kettunen. Haapanen tuli ylioppilaaksi 1919, kävi Lepaan puutarhaopiston 1921 ja saksalaisen puutarhakoulun 1924. Maatalous- ja metsätieteiden maisteriksi hän valmistui 1932. Lepaan puutarhaopiston opettajaksi Haapanen tuli 1924.  Vuodesta 1955 hän oli kirkkohallituksen tarkastaja.

## Julkaisuja
* *Maanviljelys- ja talousseurojen toiminta puutarhaviljelyksen edistämiseksi*, 1931
**Lepaan puutarhaopisto 1910–1935*, 1935
**Uusi puutarhakirja* 1–2 (Frans Salosen kanssa), 1944 (useita painoksia)

## Lähteet
Franmax

**Franmax** (**Fran**chise + „**Max**ima“; 1992-2012: **Maxima Grupė**)  on liettualainen yritys, joka on Baltian suurin työnantaja. Maxima Grupė omisti vuoteen 2011 mennessä Virossa, Latviassa, Liettuassa ja Bulgariassa yhteensä 467 Maxima-myymälää.

Ensimmäinen myymälä avattiin Liettuaan vuonna 1992, ja vuonna 2012 Maximalla työskenteli yli 28&nbsp;000 ihmistä.

## Lähteet
Maxima

**Maxima** voi tarkoittaa seuraavia:

*Máxima (s. 1971), Alankomaiden kuningatar
*Franmax (ent. Maxima Grupė), liettualainen yritys
*Nissan Maxima, henkilöautomalli
*Maxima, symbolinen algebraohjelma
*Rosa ’Maxima’, ruusulajike.
Lepaan puutarhaopisto

**Lepaan puutarhaopisto** on alun perin Tyrvännön, sittemmin Hattulan kunnan Lepaan kylässä toiminut entinen oppilaitos, joka koulutti opiskelijoita puutarha-alalle. Nykyään alueella toimii Hämeen ammattikorkeakoulun Lepaan kampus. 

Oppilaitos perustettiin Lepaan kartanon maille, jonka omistaja Karl Fredrik Packalén testamenttasi tilansa vuonna 1902 puutarhuri- tai maanviljelyskoulua varten. Puutarhaoppilaitos perustettiin vuonna 1912 ja sen rinnalle puutarhakoulu vuonna 1923. Tilalla ovat toimineet myös 1959 perustettu emäntäkoulu ja vuodesta 1963 karjatalouskoulu, joka aiemmin oli Toijalan karjatalouskoulu. Lisäksi tilalla on ollut maanviljelyskoulu 1920–1953 ja kotitalouskoulu 1956–1958. Nykyään samalla alueella toimivat Hämeen ammattikorkeakoulun hortonomilinja ja Hämeen ammatti-instituutin puutarhurilinja.

Valtionpomologin virka yhdistettiin Lepaan puutarhaopiston hedelmänviljelyn lehtorin virkaan ja lakkautettiin vuonna 1932. Yksi tunnetuimmista valtionpomologeista ja Lepaan puutarhaopiston lehtoreista oli Bel Walter Heikel.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*

## Aiheesta muualla
* Puutarhurien päämaja, Suomen Kuvalehti, 10.08.1935, nro 32, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Neljännesvuosisataisen työn juhla huomenna Lepaan Puutarhaopistossa. Jo 1700-luvun lopulla oli Lepaan aateliskartano maankuulu puutarhastaan. Tuhkasta nousseet uudet opistorakennukset vihitään huomisena juhlapäivänä tarkoitukseensa, Aamulehti, 10.08.1935, nro 212, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* T. P. Ketonen : Lepaa - Suomen puutarhatiedon ja -taidon tyyssija, Helsingin Sanomat, 11.07.1937, nro 182, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Stenshuvudin kansallispuisto

**Stenshuvudin kansallispuisto** on Ruotsissa Simrishamnin kunnassa Skånen läänissä sijaitseva kansallispuisto. Se perustettiin vuonna 1986. Puiston pinta-ala on 380 hehtaaria, josta noin 80 hehtaaria on merta. Näkyvä osa puistoa on Stenshuvud-niminen mäki, joka on 97 metriä korkea. Puiston luonto on suurimmaksi osaksi lehtimetsää, jossa kasvaa euroopanvalkopyökkiä ja pyökkiä. Alueella on useita muinaisjäännöksiä. Kansallispuistosta löytyy esimerkiksi muinaisen linnan jäännökset, jotka ovat peräisin noin 500-luvulta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Länsstyrelsen Skåne: Stenshuvuds nationalpark
5D (Fifth Dimension)

**”5D (Fifth Dimension)”** on Roger McGuinnin kirjoittama ja The Byrds -yhtyeen esittämä kappale vuodelta 1966. Se julkaistiin albumin *[[Fifth Dimension]]* avausraitana sekä erikseen singlenä. Kappale saavutti sijan 44 Billboard Hot 100 -listalla.

## Laulun synty ja työstö

McGuinn löysi kappaleen inspiraation Don Landisin filosofisesta kirjasta *1-2-3-4, More More More*, joka käsitteli kysymyksiä havainnoinnista ja todellisuudesta. McGuinn teki aiheesta ihmettelyä ja voitonriemua käsittelevän laulun. 

Kappaleen sävellys muistutti suuresti Bob Dylanin musiikkia, minkä lisäksi urut olivat ensimmäistä kertaa yhtyeen uralla tärkeässä roolissa. ”5D (Fifth Dimension)” äänitettiin 25. toukokuuta 1966.

## Julkaisu ja vastaanotto

”5D (Fifth Dimension)” ilmestyi Columbia Recordsin julkaisemana singlenä 13. kesäkuuta 1966. Sen julkaisemista on pidetty suurena riskinä, sillä edellissingle ”Eight Miles High” oli joutunut soittokieltoon, kun sen oltiin epäilty olevan ”huumelaulu”. Kyseisen kappaleen nimi kertoi korkealla käymisestä, mutta nyt lisäksi venytettiin muitakin ulottuvuuksia. Kappale nousi Billboard-listan sijalle 44. Britanniassa singlen julkaisi Columbian sijaan CBS Records. Se ei kuitenkaan menestynyt. Singlen B-puolella oli molemmissa painoksissa kappale ”Captain Soul”.

18. heinäkuuta 1966 ”5D (Fifth Dimension)” ilmestyi The Byrdsin kolmannen studioalbumin *Fifth Dimension* avausraitana.

### Listasijoitukset

## Lähteet

*AllMusic
*
*Rate Your Music

### Viitteet
Haapaniemen sotakoulu

**Haapaniemen sotakoulu**, myöh. **Haapaniemen kadettikoulu, Haapaniemen topografikunta, Haapaniemen kenttämittauskoulu** oli vuonna 1779–1819 toiminut kadettikoulua vastaava oppilaitos. Koulu toimi aluksi Kuopiossa, mutta siirtyi seuraavana vuonna Rantasalmelle Haapaniemen ratsutilalle. Koulun perustajana pidetään Georg Magnus Sprengtportenia, jolla oli ollut sotilasvirkatalossaan Ristiinan Brahelinnassa vuodesta 1777 yksityinen upseerikoulu. Hän teki aloitteen Haapaniemen perustamiseksi. Alkuun koulusta valmistui upseereita vain Savon prikaatia varten, mutta toiminta laajentui 1782 käsittämään koko Suomen.

Koulun toiminta oli keskeytyksissä vuosien 1788–1790 ajan, mutta jatkoi toimintaansa sen jälkeen vuoteen 1808, jolloin oppilaat siirrettiin kersantin arvoisina liikekannalle pantuihin joukkoihin. Tuolloin koulun oli läpäissyt 210 oppilasta. Tunnetuin koulun johtajista oli everstiluutnantti Samuel Möller (johtajana 1783–1788 ja 1791–1799).   

Sodan päätyttyä koulu jatkoi toimintaansa nimellä Haapaniemen topografikunta, ja 1816 se laajentui kadettikouluksi. Koulussa sattui tulipalo 1818, jolloin koulu siirrettiin Haminaan ja se sai nimekseen Suomen kadettikoulu. Koulun sijaintipaikalle Haapaniemeen pystytettiin 1931 muistokivi.

Osittain kaksikerroksisessa päärakennuksessa oli yläkerrassa oppilaiden asuntoja ja alakerrassa opetustilat ja opettajien asuntoja. Palaneen rakennuksen paikalle rakennettiin 1871 nykyinen hirsinen rakennus.

Kun koulun toiminta oli päättynyt, Haapaniemi annettiin vuokralle. Vuokraviljelijöinä toimivat 1800-luvulla muiden muassa kapteeni M. H. Swartz, kruununvouti Cajander ja K. Forss. Vuonna 1901 tilan osti Tuomas Kankkunen, jonka suvulla tila oli vielä 1990.

## Kirjallisuutta
* Sigurd Nordenstreng, Haapaniemi krigsskola och topografiska kår, [s.n.] 1930.
* E. S. Tigerstedt, Haapaniemi Krigsskola, dess lärare och elever, Söderström & C:o, 1910.
* Etelä-Savon rakennusperintö 1984 s. 193.
* Åström, Anna-Maria: ’Sockenboarne’. Herrgårdskultur i Savolax 1790-1850. Svenska litteratursällskapet i Finland : Folkkultursarkivet, 1993.

## Katso myös
*Upseerikoulutuksen historia Suomessa otsikko Haapaniemen Kadettikoulu (1779–1819)

## Lähteet
Aikuissosiaalityö

Vaikka **aikuissosiaalityö** on käsitteenä varsin uusi, on aikuisille suunnattua sosiaalityötä tehty läpi sosiaalihuollon ammatillisen historian. Monet aikuissosiaalityön asiakkaista ovat hyvin haastavissa elämäntilanteissa. Usein henkilökohtaiset ongelmat ovat kytköksissä yhteiskunnallisiin epäkohtiin, kuten työttömyyteen, asunnottomuuteen ja perusturvan heikkouteen. Aikuissosiaalityön tehtäväkenttiä

Aikuissosiaalityön tehtäväkenttiä ovat
*arkielämän hallinta
*asuminen ja asunnottomuus
*köyhyys ja toimeentulo-ongelmat
*päihde- ja mielenterveysongelmat
*syrjäytyminen ja osallisuus
*työttömyyden yksilölliset seuraukset
*yksinäisyys.

Aikuisten sosiaalipalveluihin ja aikuissosiaalityöhön liittyvää palvelua toteutetaan kuntien sosiaalitoimistojen lisäksi julkisissa erityispalveluissa, sosiaalisissa järjestöissä ja kirkon diakoniatyössä.
## Lähteet
*http://www.thl.fi/fi_FI/web/fi/tutkimus/tyokalut/aikuissosiaalityon_vaikuttavuus/aikuissosiaalityo
Puikkomonni

**Puikkomonni** (*Nematogenys inermis*) on monnikaloihin kuuluva kalalaji, jota tavataan makeista vesistä Chilestä. Se on ainoa elävä laji **puikkomonnien** (Nematogenyidae) heimossa.

## Koko ja ulkonäkö
Puikkomonni voi suurimmillaan kasvaa noin 41 cm:n pituiseksi. Puikkomonni on ruumiinrakenteeltaan pitkulainen ja tyypillisiä piirteitä ovat kuonon 3 lyhyehköä viiksisäieparia, puuttuva rasvaevä, piikitön selkäevä, joka sijaitsee kalan keskiruumiissa, pyöreähkö pyrstöevä ja pienikokoiset silmät. Puikkomonnin ruumis on suomuton ja pohjaväriltään vaalean ruskea ja siinä on tummempia pilkkuja.

Puikkomonni on läheisintä sukua loismonneille (Trichomycteridae), ja katsottiin aikaisemmin kuuluvaksi siihen heimoon alaheimona Nematogenyinae.

## Levinneisyys ja elintavat
Aikaisemmin puikkomonnia tavattiin laajahkolta alueelta Chilen keski- ja eteläosista. Nykyisin sitä tavataan laikuttaisesti Concepciónin, Rancaguan ja Angolin läheisyydestä.  Se elää joissa ja täysikasvuiset kalat liikkuvat syvemmällä kuin nuoret. Puikkomonnin ravintoa ovatselkärangattomat eläimet kuten nilviäiset, hyönteiset ja äyriäiset. Laji luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi ja kantaa uhkaavat saastuminen ja vedenotto.

## Lähteet
Mayday (täsmennyssivu)

**Mayday** voi viitata seuraaviin

*Mayday, kansainvälinen radioliikenteen hätäkutsu
*Derrick Mayn, elektonisen musiikin tuottajan, lempinimi
*Mayday (televisiosarja), dokumenttisarja lähihistorian lento-onnettomuuksista
Aura (sukunimi)

**Aura** on mm. seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Jalo Aura (1886–1947), poliitikko
* Lauri Aura (1929–1999), sähkötekniikan professori
* Matti Aura (1885–1975), sitoutumaton poliitikko
* Matti Aura (1943–2011), kokoomuslainen poliitikko
* Ossi Aura (s. 1958), korkeushyppääjä
* Sirkka Aura (s. 1942), yritysjohtaja
* Teuvo Aura (1912–1999), poliitikko, pääministeri, Helsingin kaupunginjohtaja, talousmies ja juristi
* Anssi Aura (s. 1983), kaupunginvaltuutettu (Kok.) Vantaalla.

;Taiteilijanimenä
Suomalainen kirjailija Betty Elfving (1837–1923) käytti taiteilijanimeä *Aura*.

## Katso myös
* Aura (etunimi)
* Aura (täsmennyssivu)
Vinossa

**Vinossa** on suomalaisen rockyhtyeen Sue Van Doen kolmas studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2009 levymerkillä Riskirecords.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Vando Suvanto, sekä sovittanut Vando Suvanto, Jan Bunberg, Miska Simanainen ja Jyrki Nikkinen.

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Vando Suvanto – laulu, kitara, huuliharppu, kosketinsoittimet, lyömäsoittimet (1,2)
* Jan Brunberg – basso, taustalaulu (7,11)
* Jyrki Nikkinen – kitara, taustalaulu (7,10,11)
* Miska Simanainen – rummut, lyömäsoittimet, vibrafoni, taustalaulu (7)

### Vierailevat muusikot
* Karla Suvanto – kosketinsoittimet (2)
* Jaakko Nieminen – sello (12)

### Tuotanto
* Vando Suvanto – äänitys, miksaus
* Esa Santonen – masterointi
* Henrik Duncker – kuvat ja kansi

## Lähteet
* Riskirecordsin kotisivut

## Aiheesta muualla
* Vando Suvanto -kotisivut
Soihtu (Miina Sillanpään muistomerkki)

**Soihtu** eli Miina Sillanpään muistomerkki on Helsingin Tokoinrannassa sijaitseva muistomerkki, joka on omistettu poliitikko Miina Sillanpäälle. Veistoksen on tehnyt kuvanveistäjä Aimo Tukiainen ja se paljastettiin 4. kesäkuuta 1968, Sillanpään syntymän 102-vuotispäivänä.

Pronssiin valettu veistos seisoo graniittisella jalustalla, johon on kiinnitetty Sillanpäätä esittävä reliefi. Teos on kokonaisuudessaan 5,5 metriä korkea.

Tukiainen valittiin Sillanpään muistomerkin suunnittelijaksi vuonna 1966 pidetyn kutsukilpailun jälkeen. Teos sijoittuu abstraktin ja esittävän taiteen välimaastoon: sen voi nähdä esittävän soihdusta nousevaa liekkiä, mutta samalla veistoksen yksityiskohdat kuvaavat viitteellisesti harjakattoisia taloja.

## Lähteet