open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hengellinen vaimollisuus

**Hengellinen vaimollisuus** (engl. *spiritual wifery* tai *spiritual wifeism*) on yhdysvaltalaisen saarnaajan Jacob Cochranen jo vuonna 1818 käyttöön ottama termi, joka viittaa uskonnollisesti motivoituun "vapaaseen rakkauteen". Hengellisessä vaimollisuudessa uskonnollisen yhteisön jäsenet harjoittavat keskenään vapaata seksuaalisuutta, jossa parinmuodostus on joko vapaata tai hengellisten johtajien määräämää. Seksuaaliset suhteet eivät kuitenkaan ole pysyviä, vaan yleensä satunnaisia tai lyhytaikaisia.

Historian kuluessa useat uskonnolliset yhteisöt ovat harjoittaneet tämäntyyppistä seksuaalielämän muotoa. Tietysti vaihtelua yhteisöjen välillä on ollut esimerkiksi siinä, ovatko seksuaalisuhteet olleet sallittuja vain aikuisten kesken vai myös aikuisten ja lasten välillä ja siinä, ovatko sallitut suhteet olleet heteroseksuaalisia vai onko myös homoseksuaaliset suhteet sallittu.

Termiä on käytetty myös myöhempien aikojen pyhien liikkeen harjoittamaan moniavioisuuteen. Joseph Smith opetti tätä periaatetta harvoille ja valituille seuraajilleen. Myöhemmin kun huhut moniavioisuudesta alkoi kiertää, Smith julkisesti kielsi harjoittavansa moniavioisuutta. Jossain vaiheessa termi "hengellinen vaimollisuus" erityi tarkoittamaan sellaista moniavioisuutta, joka ei ollut Jumalan hyväksymä, vaikka alun perin termejä "moniavioisuus, hengellinen vaimollisuus, hengellinen avioliitto ja pluraali avioliitto" käytettiin samassa merkityksessä. John C. Bennettin kiertäessä kylillä rekrytoimassa vaimoja ja opettaessaan "hengellistä vaimollisuutta", Smith itse kertoi yksityisesti harjoittavansa "pluraaliavioliittoa", joka erosi moniavioisuudesta siinä, että oli Jumalan antama käsky.

Nykyään esimerkiksi uskonnollinen yhteisö Kansainvälinen perhe harjoittaa "hengellisen vaimollisuuden" tapaista vapaata rakkautta, vaikka termiä ei liikkeessä käytetäkään.
Jari Piirainen

**Jari Yrjö Juhani Piirainen** (s. 20. syyskuuta 1960 Kerimäki) on Kuopion kaupungin omistaman Kuopion Matkailupalvelut Oy:n toimitusjohtaja. Hän aloitti työssä vapun 2010 jälkeen.

Piiraisen aiempi ura liittyy vahvasti hiihtourheiluun. Hän on toiminut Suomen Hiihtoliiton nuorten valmentajana (1985–1989), maastohiihdon lajipäällikkönä (1989–1997), Olympiakomitean nuorten valmennuspäällikkönä (1997–1998), Helsinki 2006 -olympiahankkeen projektipäällikkönä (1998–1999), Olympiakomitean nuorten valmennuspäällikkönä (1999), Suomen Liikunta ja Urheilun toiminnanjohtajana (1999–2001) ja Suomen Hiihtoliiton toimitusjohtajana (2001–2009 kevät). Piirainen on toiminut myös SM-hiihdoissa kuuluttajana ja televisiossa hiihtokilpailujen kommentaattorina.

Hiihtoliitosta vapauduttuaan Piirainen haki muun muassa Lohjan kaupunginjohtajaksi, Lohjan sivistystoimen johtajaksi, Länsi-Uudenmaan ammattikoulutuskuntayhtymän johtajaksi (2009), sekä kunnanjohtajaksi Siuntioon (2009) ja Punkaharjulle (kevät 2010). Hakemisen ohessa Piirainen toimi yrittäjänä ja syksystä 2009 lähtien suunnistusjoukkue Deltan  valmennuspäällikkönä. Hän on ollut myös Nuori Suomi ry:n ja Lohjan Yrittäjien hallituksen jäsen.

Koulutukseltaan Piirainen on kasvatustieteiden maisteri Jyväskylän yliopistosta (1981–1985).

Piiraisen perheeseen kuuluu vaimo ja kaksi poikaa.

## Rikossyyte
Joulukuussa 2008 keskusrikospoliisi käynnisti uuden esitutkinnan liittyen Suomen Tietotoimiston julkaisemaan doping-uutiseen Naganon olympiakisojen alla vuonna 1998. Doping-uutisointia seuranneessa oikeudenkäynnissä STT:n toimittaja ja päätoimittaja tuomittiin sakkorangaistuksiin kunnianloukkausrikoksesta. Lisäksi osa Hiihtoliiton johtajista (muun muassa Piirainen) sai korvauksia. 

Tammikuussa 2009 valmistuneessa esitutkinnassa ja sitä täydentäneessä lisätutkinnassa poliisi on selvittänyt, perustuivatko tuomiot ja korvaukset valheellisiin lausuntoihin. Epäiltynä on muun muassa silloinen Hiihtoliiton toimitusjohtaja Jari Piirainen. Rikosnimikkeinä poliisitutkinnassa ovat olleet väärä ilmianto ja törkeä petos. Päätös syytteiden nostamisesta tehtiin 27. lokakuuta 2010.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Piiraisen yrityksen kotisivut 
* Piirainen: Kuopioon ei tarvita disneylandia Savon Sanomat, 15.4.2010
* Piiraisen yhteystiedot Kuopion Matkailupalvelussa
Neandertal

**Neandertal**, aiemmin **Neanderthal**, on laakso Länsi-Saksassa lähellä Düsseldorfia. Laakson kalkkiliuskeessa sijainneesta luolasta löydettiin neandertalinihmiseksi myöhemmin nimitetyn ihmisen jäänteet.

## Lähteet
Dive

**Dive** voi tarkoittaa:

## Musiikkit
### Yhtyeet
* Dive (Belgialainen yhtye), electro-industrial-yhtye
* Dive (Ruotsalainen yhtye), duo

### Albumit
* *[[Dive (Diven albumi)]]*, 1990
* *[[Dive (Maaya Sakamoton albumi)]], 1998
* *Dive (Sarah Brightmanin albumi)*, 1993
* *Dive (Tychon albumi)*, 2011
* *Dive (Twicen albumi)*, 2024

=== Kappaleet ===
* [[Dive (Steven Curtis Chapmanin kappale)|”Dive” (Steven Curtis Chapmanin kappale)]], 1999
* [[Dive (Usherin kappale)|”Dive” (Usherin kappale)]], 2012
* [[Dive (Ed Sheeranin kappale)|”Dive” (Ed Sheeranin kappale)]], 2017
* ”Dive”, Sarah Brightmanin kappale vuoden 1993 albumilla *Dive''
* ”Dive”, Nirvanan kappale vuodelta 1990.
Live in London (Steve Vain albumi)

**Live In London** on kitaristi Steve Vain live-CD. Levy löytyy myös DVD:nä. Levy julkaistiin vuonna 2004, mutta keikka nauhoitettiin jo joulukuussa 2001.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
* http://www.vai.com/AllAboutSteve/discography/discography_solo.html 

### Viitteet
Lunatica

**Lunatica** on sinfonista metallia soittava kuusihenkinen yhtye, joka on perustettu Sveitsissä vuonna 1998.

## Historia
Yhtyeen perustivat Alex Seiber ja Sandro D'Incau. Heidän laulusolistin etsintänsä päättyi 2001 Andrea Dätwyleriin. Ensimmäinen levy *[[Atlantis (Lunatican albumi)|Atlantis]]* sai mukavahkoja arvosteluja ja Lunatica alkoi saada keikkoja. Valinta parhaaksi yhtyetulokkaaksi Sveitsin suurimmalla heavy-festivaalilla Metaldayzillä toi myös uusia faneja.

Toiselle albumilleen yhtye sai tuottajaksi tunnetun Sascha Paethin, joka on työskennellyt muun muassa Rhapsodyn ja Kamelotin kanssa. Vuonna 2004 ilmestyneestä *[[Fables & Dreams]]istä* tulikin edeltäjäänsä paremmin tuotettu ja viimeistellympi. Levy menestyi kohtalaisesti Sveitsin listoilla ja single *[[Fable of Dreams]]* sai radiosoittoa.

Joulukuussa 2005 alkoivat kolmannen albumin äänitykset ja albumi *[[The Edge of Infinity]]* ilmestyi syyskuussa 2006. Yhtyeen neljäs albumi nimeltä *[[New Shores]]* ilmestyi 27. helmikuuta 2009. 

## Jäsenet

### Nykyiset
* Andrea Dätwyler – laulu
* Sandro D’Incau – kitara
* Emilio MG Barrantes – basso
* Alex Seiberl – koskettimet
* Ronny Wolf – rummut

### Entiset
* Beat Brack – basso
* Andy Leuenberger – kitara
* Ermes Di Prisco – rummut
* Marc Torretti – kitara

## Albumit
* *[[Atlantis (Lunatican albumi)|Atlantis]]* (2001)
* *[[Fables & Dreams]]* (2004)
* *[[The Edge of Infinity]]* (2006)
* *[[New Shores]]* (2009)

## Aiheesta muualla

* Kotisivut
*
Antoine Meillet

**Paul Jules Antoine Meillet** (11. marraskuuta 1866 Moulins, Allier, Ranska – 21. syyskuuta 1936 Châteaumeillant, Cher, Ranska) oli aikansa huomattavin ranskalainen indoeurooppalaisten kielten tutkija.
Henri de Saussure

**Henri-Louis-Frédéric de Saussure** (27. marraskuuta 1829 Geneve, Sveitsi &ndash; 20. helmikuuta 1905 Geneve, Sveitsi) oli sveitsiläinen entomologi ja mineraalitutkija. Hän tutki erityisesti *[[Hymenoptera]]*- ja *[[Orthoptera]]*-hyönteislahkoja. Saussuriitti-niminen mineraali on nimetty de Saussuren mukaan. Luonnontieteilijä Horace-Bénédict de Saussure oli hänen isoisänsä ja kielitieteilijä Ferdinand de Saussure hänen vanhin poikansa.

De Saussure nimesi linnuista sepelkiitäjän (*Streptoprocne semicollaris*).

## Lähteet
René de Saussure

**René de Saussure** (17. maaliskuuta 1868 Geneve, Sveitsi – 2. joulukuuta 1943 Bern, Sveitsi) oli sveitsiläinen matemaatikko, joka muistetaan ennen kaikkea kansainvälisten apukielten parissa tekemästään työstä. Vuonna 1937 valmistui hänen keinotekoinen Esperanto II-kieli, joka on uudistettu versio perinteisestä esperantosta.

Kielitieteilijä Ferdinand de Saussure oli hänen veljensä.
Hiidenkallion tunneli

**Hiidenkallion tunneli** on maantietunneli seututie 102:lla eli Kehä II:lla Kauniaistentien eritasoliittymässä. Tunnelissa erkanee liittymä Kauniaistentielle pohjoisesta, Turuntieltä tultaessa.

Tunnelin pituus on 495 metriä ja se oli valmistuessaan vuonna 2000 Suomen pisin maantietunneli.

Tunnelissa on liikenteenohjaus- ja valvontajärjestelmä, johon kuuluvat valaistus, muuttuvat liikenneopasteet, kamera- ja palovalvonta sekä ilmanvaihto. Valvontajärjestelmässä on muun muassa kahdeksan kameraa, joita voi ohjata Pasilan liikenneohjauskeskuksesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hiidenkallion tunneli Matti Grönroosin tiesivustolla
New Tattoo

**New Tattoo** on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Mötley Crüen kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin kesäkuussa 2000. Albumi on tyyliltään paluu yhtyeen 1980-luvun hard rockiin. Crüen pitkäaikainen rumpali Tommy Lee oli poistunut yhtyeestä vuotta aikaisemmin, joten levyllä soitti Ozzy Osbournen entinen rumpali Randy Castillo.

## Albumi
### Tausta
Mötley Crüen alkuperäinen kokoonpano (laulaja Vince Neil, basisti Nikki Sixx, kitaristi Mick Mars, rumpali Tommy Lee) oli koonnut rivinsä vuoden 1997 Generation Swine -albumille ja sitä seuranneelle kiertueelle, suureksi osaksi levy-yhtiön ja managerin painostuksesta. Alkuperäisen Crüen paluusta huolimatta Neilin ja Leen välillä oli edelleen skismaa, minkä lisäksi Leellä oli ongelmia kotonaan vaimonsa Pamela Andersonin kanssa. Heidän keskinäinen välienselvittelynsä johti Leen vankilatuomioon. Rumpalin odotellessa tuomiotaan yhtye nauhoitti kaksi kappaletta, ”Bitter Pill” ja ”Enslaved”, vuoden 1998 Greatest Hits -kokoelmalle. Ne olivat tyyliltään lähempänä yhtyeen 1980-luvun tuotantoa kuin heidän 1990-luvun kappaleensa. Suorittaessaan tuomiotaan Lee päätti jättää Crüen ja perustaa oman yhtyeensä Methods of Mayhemin. Lee pysyi yhtyeessä vielä Greatest Hits -kiertueen ajan, mutta vetäytyi aina keikan jälkeen omaan rauhaansa tekemään musiikkia uudelle projektilleen.

### Nauhoitus
Yhtye kiinnitti Mike Clinkin tuottamaan levyä, jonka olisi pitänyt olla Nikki Sixxin mielestä seuraaja vuoden 1989 Dr. Feelgoodille. Rumpaliksi tuli Vince Neilin pitkäaikainen ystävä Randy Castillo.

### Vastaanotto
New Tattoo ylsi Billboardin albumilistalla sijalle 41. Castillo sairastui juuri ennen tulevan kiertueen alkua ja hänet korvasi Holen rumpali Samantha Maloney. Castillo menehtyi maaliskuussa 2002.

## Kappaleet

## Arvostelut
*AllMusic: 
* Metalliluola: 6-/10
*Rolling Stone: 
* Soundi: 

## Kokoonpano
*Vince Neil – laulu
*Nikki Sixx – basso, taustalaulu
*Mick Mars – kitara 
*Randy Castillo – rummut

### Muu tuotantoryhmä
*Michael Boddicker – piano
*Paul Stratton – laulu
*Jarrad Russell – taustalaulu
*Mike Clink – tuottaminen, tekninen avustaminen, miksaus
*Ed Thacker – tekninen avustaminen, miksaus
*Jon Krupp – teknisen varustamisen varamies
*Karl Derfler – digitaalinen muokkaaja
*Tal Herzberg – digitaalinen muokkaaja
*Billy Kinsley – tekninen avustaminen
*Susan McEowen – kansituottaja
*Jim Purdum – valokuvaus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*motley.com , laulujen sanat
* 
*
Live! (Vinnie Moore)

**Live!** on yhdysvaltalaisen kitaristin Vinnie Mooren kuudes sooloalbumi, mutta ensimmäinen ja ainoa livealbumi.

## Kappaleet

#"The Thinking Machine" - 03:58 
#"The Maze" - 06:57 
#"Cryptic Dreams" - 04:47 
#"Meltdown" - 03:37 
#"Never Been To Barcelona" - 04:32 
#"She's Only Sleeping" - 03:31 
#"Vinman's Brew" - 06:33  
#"Check It Out!" - 05:14 
#"Rain" - 04:24
#"Daydream" - 02:52  
#"Watching From The Light" - 04:32 
#"With The Flow" - 04:22  

## Kokoonpano

* Vinnie Moore - Soolokitara
* Barry Sparks - Basso 
* Shane Gaalaas - Rummut 
* Wayne Findlay - Kosketinsoittimet
Hans Selo

**Hans Selo** (oik. **Hans Johan Selonen**; 2. marraskuuta 1945 Helsinki – 14. tammikuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.

## Ura
Helsinkiläinen Hans Selo nousi hetkessä kuuluisaksi vuonna 1970 J. H. Erkon palkinnon saaneella esikoisteoksellaan *Diiva*. Siinä Selo käytti omaperäistä koukerokieltä ja tajunnanvirtatekniikkaa. 

*Helsingin Sanomissa* oman konsernin palkinnon vastaanottanut teos sai paljon palstatilaa, kuten Harry Forsblomin kahdeksan palstan levyisen arvostelun, jossa esikoisromaania kuvattiin ”meteoriksi vieraalta planeetalta”. Paria kuukautta myöhemmin samassa lehdessä Pentti Holappa piti *Diivaa* taitavasti sommiteltuna, vauhdikkaana ja paikoin kauniina. Molempien arvioijien mukaan Selon tyyli oli velkaa Marcel Proustille ja varsinkin Claude Simonille.

Keikarimaisesti pukeutunut Selo oli värikäs henkilö, joka 1970-luvulla oli paljon esillä aikakauslehdissä, skandaalilehdistössä jopa tekaistuine polttoitsemurhineen. Hän kuului näyttelijä Ella Erosen tuttavapiiriin. *[[Uusi Laulu|Aloha!]]*-lehden haastattelussa 1985 Selo kertoi *Diiva*-kohun jälkimainingeissa saaneensa suuria palkkioita eri medioiden haastatteluista. Hän oli ensimmäisiä suomalaisia kirjailijoita, jotka tunnettiin enemmänkin julkisuutensa kuin kirjoittamiensa teosten kautta.

Selon toinen teos *Pilvihipiäinen* ilmestyi 15 vuotta esikoisteosta myöhemmin, vuonna 1985. Siitäkin Harry Forsblom kirjoitti puolen sivun laajuisen arvostelun *Helsingin Sanomiin*. Kirjan piti olla trilogian aloitusosa, mutta se jäi Selon viimeiseksi teokseksi.

## Teokset
* 
* 

## Palkinnot
* J. H. Erkon palkinto 1970

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hans Selo TV:n mielikuvakyselyssä Ilmari Turjan kanssa vuonna 1971. Ylen Elävä arkisto.
The Maze

**The Maze** on yhdysvaltalaisen kitaristi Vinnie Mooren vuonna 1999 julkaistu viides sooloalbumi.

## Kappaleet

#"The Maze" - 08:39
#"King of Kings" - 05:45 
#"Cryptic Dreams" - 05:31
#"Never Been to Barcelona" - 04:18
#"Watching from the Light" - 04:42
#"The Thinking Machine" - 04:39
#"Eye of the Beholder" - 05:58
#"Rain" - 04:23 
#"In the Healing Garden" - 06:32 
#"Fear and Trepidation" - 08:10

## Kokoonpano

* Vinnie Moore - Kaikki kitarat
* Dave RaRue - Basso
* Shane Gaalaas - Rummut
* Tony McAlpine - Kosketinsoittimet
Chrysler Sebring

**Chrysler Sebring** on Chryslerin automalli. Aiemmin Sebring oli 1970-luvun Plymouthin urheilullisempi mallinimi. Nykyään Sebring nimeä on käytetty Suomeen myydyissä Chryslereinä markkinoiduissa keskikokoisissa sedaneissa vuodesta 2000.

Tekniikkana on ollut valinnaisina:
*2.0 L 141hp DOHC Chrysler-moottori (sama kuin PT Cruiser/Neon malleissa)
*2.4 L DOHC Chrysler-moottori (sama mutta kasvatettu versio edellisestä)
*2.7 L V6 Chrysler-moottori (samaa on tarjottu myös 300C-mallin perusmoottorina.)

## Sukupolvet

Tiedosto:96-98 Chrysler Sebring convertible.jpg|Ensimmäinen sukupolvi(1995–2000)
Tiedosto:2001-2003 Chrysler Sebring.jpg|Toinen sukupolvi(2001–2006)
Tiedosto:2nd Chrysler Sebring sedan.jpg|Kolmas sukupolvi(2007–2010)


## Aiheesta muualla
Fujisakin metroasema

**Fujisakin metroasema** () on Fukuokan kaupungin Sawaran suuralueella sijaitseva metroasema. Asema on kolmas asema Kūkō-linjalla Meinohaman aseman päästä lukien. Asema avattiin 26. heinäkuuta 1981.

Aseman läheisyydessä sijaitsee muun muassa:

* Sawaran suuralueen kaupungintalo
* Momochi Palace
* Sawaran kaupunkilaiskeskus
* Fukuokan kaupungin Sawaran terveyskeskus
* Sawaran postitoimisto
* Sawaran kirjasto
* Fukuokan vankila
* Sawaran poliisiasema
* Fukuokan metsänhoitokeskus
* Sunny Kantori -kauppakeskus
* Fujisakin bussiterminaali

## Aiheesta muualla
* Fujisaki  - aseman kotisivut
Eurajoen kristillinen opisto

**Eurajoen kristillinen opisto** (lyhenne **EKO**) on Eurajoella sijaitseva oppilaitos, joka tarjoaa sekä yleissivistävää että ammatillista koulutusta. Eurajoen kristillinen opisto on yksi Suomen yli 80 kansanopistosta. Eurajoen kristillinen opiston perusti Suomen rukoilevaisten liike vuonna 1926 ja se on edelleen liikkeen ylläpitämä. Opistossa on vuosittain noin 1&nbsp;000 opiskelijaa eripituisilla kursseilla ja 150 opiskelijaa talvikauden linjoilla.

Opiston opintolinjat ovat peruskoulu ja lisäopetus eli 10-luokka (myös musiikkikymppi), kirkkomusiikki, fysioterapia ja hieronta, musiikki, musiikkiterapia ja kasvatustiede. Opistossa voi suorittaa koulunkäynnin ja aamu- ja iltapäivätoiminnan ohjaajan ammattitutkinnon, perhepäivähoitajan ammattitutkinnon, web designer / audiovisuaalisen viestinnän ammattitutkinnon ja veneenrakentajan ammattitutkinnosta puuveneosion. Kurssien lisäksi opistolla on avoimen yliopiston opetusta.

Opistolla voi myös majoittua, ruokailla ja järjestää juhlia, kokouksia tai vastaavia.

## Rehtorit
* 1955–1969: Oskar Antola
* 1972–1987: Heikki Vanha-Rauvola
* 2009–2022: Mirja Vuoristo
* 2022→ Katri Laakkonen

## Katso myös
* Oskar Antola

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Opiston kotisivu
Pohjan neiti

**Pohjan neiti** on Oskar Merikannon Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran oopperakilpailuun säveltämä teos, joka valmistui vuonna 1898. Se on ensimmäinen suomenkielinen oopperateos. Merikanto oli aikaisemmin säveltänyt pääasiassa yksinlauluja, ja oopperan parasta antia ovatkin sen melodiat. Orkestrointi on sen sijaan varsin vaatimatonta.  Taloudellisten vaikeuksien vuoksi ooppera sai ensiesityksensä vasta Viipurin laulujuhlilla vuonna 1908. Teoksen kalevalamittaisen libreton kirjoitti Antti Rytkönen L. N. Achtén suunnitteleman juonen ympärille. Achté yritti saada teokseen mahtumaan lähes kaikki Kalevalan keskeiset tapahtumat, mikä heikensi teoksen draaman kaarta.

Ensiesityksen jälkeen teoksen musiikki sai kiitosta, mutta librettoa moitittiin.

Merikannon teos oli ainoa oopperakilpailuun valmistunut teos, mutta palkintolautakunta totesi palkitessaan Merikantoa:

## Lähteet
* 2.4.Oskar Merikanto ja ensimmäinen suomenkielinen ooppera 

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
* 
*
Jyrki Tuovinen

**Jyrki Tuovinen** on suomalainen muusikko, joka on työskennellyt muun muassa tuottajana, miksaajana ja äänittäjänä. Hän on tuottanut useita tunnettuja suomalaisia artisteja ja yhtyeitä, kuten muun muassa Apulantaa, Velcraa, Lordia, Kilpeä ja Sub-Urban Tribeä. Jyrki Tuovinen on työskennellyt musiikkialalla vuodesta 1994 lähtien. 

## Aiheesta muualla
* 
* Jyrki Tuovisen lyhyt esittely Emma-gaala 2007:n sivustolla
Salpa

**Salpa** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* lukkosalpa eli ovisalpa, oven lukitusmekanismi
* SALPA, Suomen poliisin tietokanta, johon kirjataan käytetyt salaiset pakkokeinot 
* Salpalinja, toisen maailmansodan aikana rakennettu salainen puolustuslinja Suomen itärajalla
* Salon Palloilijat (SalPa), salolainen urheiluseura
* Salpa Oy, entinen suomalainen rakennusyhtiö
* *[[Salpa (elokuva)|Salpa]]*, Zagros Manucharin ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 2013
Viljami Hautaviita

**William (Viljami) Hautaviita** (21. joulukuuta 1904 Lapväärtti – 22. toukokuuta 1985) oli suomalainen Lapväärtistä kotoisin ollut voimamies, joka kiersi esiintymässä muun muassa kouluissa 1950- ja 1970-luvuilla.  Hänestä tehtiin aikanaan myös televisio-ohjelma. Mainosjuliste kertoi hänen painokseen 150 kg ja rintakehän ympärykseksi 143 cm. Hauiksen ympärys oli julisteen mukaan 46 cm, kaulan 65 cm ja sormen 10 cm.

Hautaviita tunnettiin erityisesti hammasatleettina, joka väänsi hampaillaan hevosenkenkiä suoraksi ja veti hampaillaan autoja ja lentokoneita. Muita ohjelmanumeroita olivat esimerkiksi auton vetäminen tukalla ja naulan lyöminen lankkuun nyrkillä. Esiintyessään hän usein käytti sinistä viittaa, jonka selkämykseen oli kirjailtu keltainen leijona ja teksti *Suomen Teräsmies*.

Hautaviita esiintyi yhdessä tasapainotaiteilija ja hanuristi Esa Karttusen sekä Suomen pisimpänä miehenä tunnetun Väinö Myllyrinteen kanssa.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Ylen Elävä arkisto: Viljami Hautaviita voimaili hiuksillaan ja hampaillaan
*Yle Arkivet: Stålmannen Viljami Hautaviita 1969
*Ruotsinkielinen sivu Hautaviidasta (arkistoitu versio)
* Voimamies Viljami Hautaviita vetää hampaillaan suurta ajoneuvoa, mainoskortti 1950-luvulta. Keravan museopalvelut, Sinikka Lehtisen kokoelma (Finna)
* Voimamies Viljami Hautaviita vetää hampaillaan rautakettingin päässä olevaa linja-autoa, mainoskortti 1950-luvulta. Keravan museopalvelut, Sinikka Lehtisen kokoelma (Finna)
Elinan surma (ooppera)

**Elinan surma** on Oskar Merikannon toinen, vuonna 1910 valmistunut viisinäytöksinen ooppera, joka perustuu Elinan surma-kansanrunoon. Varsinaisen libreton kirjoitti Jalmari Finne pohjaten sen Gustaf von Numersin vuonna 1891 kansanrunosta tekemään näytelmään. Finne lisäsi librettoon myös omia runojaan ja häälauluja Kantelettaresta. Verrattuna säveltäjän ensimmäiseen oopperaan *[[Pohjan neiti|Pohjan neitiin]]* on ooppera hyvin dramaattinen ja säveltäjä itse kuvaili sitä sanoen:

Teoksessa musiikki ei vie tehokkaasti dramaattisia eteenpäin vaan pikemminkin säestää niitä ja teoksesta puuttuu sinfonista jatkuvuutta. Teos esitettiin viisi kertaa Helsingissä ja muun muassa Savonlinnan toisilla oopperajuhlilla vuonna 1913.

Samaa aihetta käsittelee myös Jukka Linkolan ooppera* [[Elina (ooppera)|Elina]]* Pentti Saaritsan librettoon.

## Lähteet
* FIMIC - Suomalainen oopperamusiikki:2. varhaisvaiheet, Pekka Hako

### Viitteet
Ylityö

**Ylityö** on säännöllisen työajan lisäksi tehtävää työtä, jota tehdään työnantajan aloitteesta. Säännöllinen työaika tarkoittaa työaikalaissa määriteltyä päivittäistä, viikoittaista tai jaksoittaista säännöllistä työaikaa. Ylityö ei siis pidä sisällään kaikkea työtä, jota työntekijä tekee tavanomaisen, työvuoroluettelossa tehtävän tuntimäärän yli. Ylityö voi olla vuorokautista, viikoittaista tai jaksoittaista ylityötä riippuen siitä, miten työ on järjestetty.  Työntekijän omasta aloitteesta tekemä säännöllisen työajan yli menevä työ ei ole ylityötä. 

Työntekijällä on oikeus kieltäytyä ylitöistä ja suostumuksen ylityöhön voi antaa vain kullekin erityiselle kerralle tai lyhyelle ajanjaksolle. Ylityön määrää lyhyellä aikavälillä rajoittavat vain säädökset vuorokautisesta ja viikoittaisesta lepoajasta, joten ylityötä voi lyhyen aikaa tehdä hyvinkin paljon. Neljän kuukauden ajanjaksolla ylityön määrä saa olla korkeintaan 138 tuntia, kalenterivuodessa korkeintaan 250 tuntia tai paikallisesti sopien 330 tuntia ylittämättä kuitenkaan 138 tuntia neljän kuukauden ajanjaksolla.

Ylitöistä maksetaan työntekijälle ylityökorvaus, joka on 50&nbsp;% vuorokautisen ylityön kahdelta ensimmäiseltä tunnilta ja 100&nbsp;% sitä seuraavilta tunneilta. Viikoittaisesta ylityöstä maksetaan 50&nbsp;% korotus. Ylityön tai osan siitä voi korvata myös vastaavalla palkallisella vapaa-ajalla, jonka ajankohdasta on sovittava työnantajan ja työntekijän välillä. Työsopimuksessa voidaan lisäksi sopia, että johtavassa asemassa tai työnjohdollisessa asemassa olevan henkilön ylityön voi korvata myös kiinteällä kuukausikorvauksella. Valtakunnallisessa työehtosopimuksessa voidaan poiketa ylityökorvauksen määrästä, sen muuttamisesta vapaa-ajaksi sekä sen korvaamisesta kuukausikorvauksella. Käytännössä työehtosopimuksissa on poikettu laista sekä työntekijän eduksi että haitaksi.

## Katso myös
*Lisätyö
*Työuupumus
* Crunch time

## Lähteet

*

## Aiheesta muualla
* Työaikalaki
* Petri Korhonen: Nämä työt joudut tekemään ilmaiseksi. Taloussanomat 30.5.2010.
__NOTOC__
Avoin innovaatio

**Avoin innovaatio** () on professori Henry Chesbrough'n konseptoima termi. Hän työskentelee Open Innovation Centerissä Kalifornian yliopistossa Berkeleyn kampuksella. 

Yritykset ovat alkaneet etsiä uusia toimintatapoja innovaatioprosessiensa tehokkuuden ja tuottavuuden parantamiseksi. Niitä ovat muun muassa niin aktiivinen ideoiden ja teknologioiden etsintä yrityksen ulkopuolelta kuin yhteistyö toimittajien ja kilpailijoiden kanssa asiakkaiden arvon luomiseksi. Yksi tärkeä piirre on yrityksen strategiaan sopimattomien ideoiden ja teknologioiden jatkokehitys tai lisensointi. Avoin innovaatio on toimintatapa joka vastaa edellä mainittuihin haasteisiin.

Innovaatiotyypit voidaan jakaa kolmeen luokkaan: sisäänpäin suuntautuva, ulospäin suuntautuva ja yhteistyöhön perustuva innovaatio. Avoin innovaatio määrittelee mikä yrityksen ulkopuolinen tieto tulisi hyödyntää yrityksen toiminnassa ja mikä yrityksen sisäinen tieto tulisi ulkoistaa. Vastaavasti suljettu innovaatio rajoittaa sisäisen tiedon käytön ainoastaan yrityksen sisälle, eikä hyödynnä yrityksen ulkopuolella olevaa tietoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Finnish-Russian University Cooperation in Telecommunications (FRUCT) program
*Avoimen Innovaation virallinen sivu Euroopassa
*Akateemisen tutkimuksen sivusto
*Suomen avoimen innovaation sivut
Aake Jermo

**Aarne Oskar Aake Jermo**, vuoteen 1935 asti Johansson, (8. toukokuuta 1920 Kalanti – 22. lokakuuta 1980 Ristiina) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija.

Turkulaisen *[[Uusi Aura]]* -sanomalehden toimittajana ollut Jermo hankki itselleen lisätuloja sota-aikana kirjoittamalla rikosnovelleja *[[Seikkailujen maailma]]* -lehteen. Sodan jälkeen Jermo julkaisi salanimellä Riku Rauta vielä kaksi rikosromaania.

Aake Jermo oli toimittajana *[[Apu (lehti)|Apu]]*- ja *[[Seura]]*-lehdissä ja julkaisi 1970-luvulla useita pääasiassa sota-aikaa käsitteleviä kirjoja. Vuonna 1975 Jermo julkaisi kirjan *Murha ei vanhene koskaan*, jossa hän käsitteli selvittämättömiä suomalaisia henkirikoksia – muun muassa Kyllikki Saaren murhaa 1953, Tulilahden kaksoismurhaa 1959 ja Bodominjärven murhia 1960.

## Teokset
**Luodinreikä röntgenkuvassa* : jännitysromaani.  1946, uusi painos Seaflower, Helsinki 1997  (salanimellä *Riku Rauta*) 
**Murha Tähtitorninmäellä* : jännitysromaani.   Lukumies, Turku 1947, uusi painos Seaflower, Helsinki 1996  (salanimellä Riku Rauta) 
**Vitsivakka : valittuja kaskuja ja juttuja*, koonnut Riku Rauta.   Lukumies, Helsinki 1948
**Auran rannoilta maailmankartalle : Turun urheiluliiton vaiheet 1901–1951*.  Turun urheiluliitto, Turku 1951
**SVUL:n Varsinais-Suomen piirin toiminnan pääpiirteet 1906–1956*.   SVUL, Turku 1956
**Kun kansa eli kortilla : reportaasi lähimenneisyydestä*.   Otava 1974, 4. painos 1977
**Murha ei vanhene koskaan : reportaasi surmantöistä*.   Otava 1975, lisäpainos 1993
**[[Lex (poliisikoira)|Poliisikoira Lex]]*, yhdessä Veikko Ylösen kanssa.  Otava 1976
**Kun kansa taisteli : mukana olleiden kuvauksia talvi- ja jatkosodasta*, toimittanut Aake Jermo.   Weilin + Göös 1977
**Siiranmäen miehet*.   Otava 1977, 4. painos 1977, 5. painos 2005
**Nitrodiskon parhaat*, kuvitus Hannu Marttinen.   Otava 1978, 4. painos 1978
**Oli pientä tupenrapinaa : muistoja sodan ja pulan vuosilta*.   Otava 1979
**Nitrodiskossa jytää taas*, kuvitus Hannu Marttinen.   Otava 1980, 3. painos 1980
**Teräsmyrskyssä loppuun asti : Äyräpään-Vuosalmen suurtaistelu kesällä 1944*.   Otava 1980
**Rahattoman kenraalin niemi* : romaani.   Otava 1980

## Lähteet
Aulikki Rautawaara

**Terttu Aulikki Rautawaara** (2. toukokuuta 1906 Vaasa – 29. joulukuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Rautawaara tunnettiin erityisesti Jean Sibeliuksen laulujen tulkitsijana sekä W. A. Mozartin oopperaroolien esittäjänä.

## Elämäkerta

Aulikki Rautawaaran isä oli laulaja ja kuoronjohtaja Wäinö Rautawaara (ent. Jernberg, 1872–1950) ja äiti Wenny Johanna Emilia von Essen (1877–1962). Vanhemmilla oli oma musiikkikoulu, jossa äiti opetti pianon soittoa ja isä laulua. Aulikki Rautawaarasta piti alun perin tulla pianisti, mutta loukattuaan nuorena sormensa hän ryhtyi ottamaan laulutunteja isältään. Rautawaara opiskeli Helsingin konservatoriossa 1922–1925 ja antoi ensikonserttinsa 1927. Kauden 1932–1933 Rautawaara oli kiinnitettynä Suomalaiseen Oopperaan. Hän sai pian apurahan, jonka turvin lähti täydentämään opintojaan Berliiniin.

Rautawaara sai kuuluisan kapellimestarin Wilhelm Furtwänglerin ansiosta kiinnityksen Hampurin oopperaan. Rautawaara esiintyi myös monilla muilla Saksan ja Itävallan kuuluisilla oopperanäyttämöillä. Hän teki myös Telefunken-levymerkin kanssa levytyssopimuksen ja äänitti noin 100 levytystä. Taidemusiikin lisäksi Rautawaara levytti joitain iskelmiä salanimellä Terttu Raija.

Aulikki Rautawaaran veli oli sellisti Pentti Rautawaara (1911–1965). Heidän serkkunsa on säveltäjä Einojuhani Rautavaara.

Rautawaara oli vuosina 1928–1931 naimisissa suomalaisen iskelmä- ja lauluperinteen merkkihahmon R. W. Palmrothin eli Pallen kanssa. Hänen toinen puolisonsa 1938–1954 oli tilanomistaja Gunnar Aminoff ja kolmas säveltäjä Erik Bergman vuosina 1956–1958.

## Levytyksiä
* Aulikki Rautawaara: Recordings 1938–1955. Finlandia Classics (2015)

## Lähteet
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla
* Aulikki Rautawaara. Ranneliike.net.
* Aulikki Rautawaara. YLE, Elävä arkisto.
* 
* Aulikki Rautavaara pikakäynnillä kotimaassa, Kuva, 13.04.1938, nro 8, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Aino (ooppera)

**Aino** on Erkki Melartinin säveltämä, vuonna 1912 valmistunut, *[[Kalevala]]n* runoihin 3 - 5 perustuva ooppera, jonka libreton kirjoitti Jalmari Finne. Oopperan musiikki on jonkin verran wagneriaanista, mutta melodista. Melartin itse kutsui teosta "kalevalaiseksi mysteeriksi", jossa on vertauskuvallinen mutta julistava teosofis-mystinen sisältö. Aino noudattaa wagneriaanista johtoaihetekniikkaa ja kaikki teoksen 22 johtoaihetta esitellään heti oopperan alkusoitossa. Teoksen musiikissa käytetään tyyliteltyjä kalevalaisia sävelmiä. 

Melartinin teosta pidetään ensimmäisenä suomalaisen oopperan mestariteoksena ja sitä on esitetty säännöllisesti aina nykypäiviin asti.

## Lähteet
*
Villmark

**Villmark** eli **Erämaa** on vuonna 2003 valmistunut norjalainen kauhuelokuva. Elokuvan on ohjannut Pål Øie.

TV-yhtiö keksii formaatin, jossa ihmisten täytyy olla neljä päivää syrjäisellä mökillä, ilman ostettua ruokaa, kännyköitä, sähköä ja tupakkaa. TV-yhtiön pomo Gunnar päättää itse lähteä ja ottaa mukaansa myös uuden kuvausryhmänsä, johon kuuluvat Lasse, Per, Elin ja Sara. Vaeltaessaan metsässä Per ja Lasse löytävät lammen rannalta pari kuukautta vanhan leiripaikan, jossa on teltta ja sinne on hylätty kaikki tavarat. Paikkaa tutkiessaan he löytävät järvestä nuoren naisen ruumiin. He ilmoittavat Gunnarille löydöstä, mutta he haluavat salata Eliniltä ja Saralta. Tilanne synnyttää kuitenkin pian epäilyjä, syytöksiä ja vainoharhaisuutta. Retkeläiset alkavat myös epäillä, että metsässä on muitakin kuin he...
Coffeyville

**Coffeyville** on kaupunki Kansasin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kaupungin asukasluku oli 10&nbsp;295.

Sen lisäksi, että Kansasissa sijaitsee Yhdysvaltojen manneralueen maantieteellinen keskipiste, itse Coffeyvillea on vitsaillen noteerattu koko maailman keskipisteeksi, koska  Google Maps -karttapalvelun aloitussivussa näkyy Yhdysvaltojen kartta, jota äärilleen tarkentamalla näkyviin tulee Coffeyville.

5. lokakuuta 1892 pahamaineiset Daltonin veljekset yrittivät ryöstää kaupungissa kaksi pankkia, mutta seuranneessa tulitaistelussa heistä kaikki, pahoin haavoittunutta Emmettiä lukuun ottamatta, kuolivat.

## Lähteet
*Peda.net verkkolehti 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Nikolai Trubetzkoy

Ruhtinas **N. S. Trubetzkoy** (Nikolai Sergejevitš Trubetskoi; ven. *князь* Никола́й Серге́евич Трубецко́й, 16. huhtikuuta (J: 4. huhtikuuta) 1890 Moskova, Venäjä – 25. kesäkuuta 1938 Wien, Itävalta) oli venäläissyntyinen kielitieteilijä, etnologi ja eurasianisti.

Trubetzkoy oli Prahan kielitieteellisen piirin tärkeimpiä jäseniä, ja hänet mainitaan usein nykyaikaisen fonologian perustajaksi. Varsinkin hänen postuumisti julkaistulla kirjallaan *Grundzüge der Phonologie* on ollut huomattava vaikutus myöhempään kielentutkimukseen.

Trubetzkoy kirjoitti Sofiassa sivilisaatioita käsitelleen kirjoitelman, joka julkaistiin vuonna 1920 nimellä *Eurooppa ja ihmiskunta*. Hän oli paennut Neuvosto-Venäjältä Bulgariaan samana vuonna. Kirjoitelman aihe oli romaanis-germaanisen sivilisaation turmiolliset vaikutukset muihin kansoihin. Kirjoitelman julkaiseminen oli lähtölaukaus poliittis-filosofiselle liikkeelle, jota alettiin kutsua eurasianismiksi. Trubetzkoy erosi eurasianistisesta liikkeestä 1920-luvun lopulla ideologisista ja ammatillisista syistä.

## Teoksia
* Grundzüge der Phonologie.*Travaux du Cercle Linguistique de Prague* 7, 1939. Englanninnos: *Principles of Phonology.* Translated by Christiane A. M. Baltaxe. Berkeley & Los Angeles, CA: University of California Press, 1969.

## Lähteet
Leikkipaikka

**Leikkipaikka** on leikkimiseen tarkoitettu alue, joita voi olla sekä ulkona että sisällä. Leikkipaikalla voi olla leikkikaluja tai leikkimiseen tarkoitettuja esineitä. Leikkipaikkoja on usein koulujen ja päiväkotien pihoilla. Niitä on myös monissa kaupoissa ja ravintoloissa ("leikkinurkka"), joissa osassa on järjestetty myös ulkopuolinen valvoja. Ulkona olevia julkisia kaikille koko ajan avoimia leikkipaikkoja kutsutaan useimmiten nimillä **leikkipuisto** tai **leikkikenttä**.

## Leikkipuistot tai -kentät
Leikkipuisto on joko valvottu tai valvomaton, yleensä lasten tai varhaisnuorten yleiseen käyttöön ajanviettopaikaksi tarkoitettu puisto tai puiston osa, johon on sijoitettu lapsille ja joskus myös aikuisille suunniteltuja palveluja, leluja tai laitteita. Usein leikkipuiston suunnittelussa pyritään ottamaan perheet huomioon ja tästä syystä leikkipuistosta saattaa löytyä esimerkiksi pöydät eväiden nauttimista varten.

Leikkipuiston yhteydessä saattaa toimia myös esimerkiksi koulu, päiväkoti, kahvio, nähtävyys tai yritys. Joidenkin leikkipuistojen tai -kenttien yhteydessä voi olla välineetön hiekka- tai sora-alue sekä koirien ulkoiluttamisalue.

Leikkipuisto voi olla esimerkiksi kaupungin, kunnan tai yksityisen tahon ylläpitämä. Leikkipuistot yleisesti ottaen pyritään suunnittelemaan turvallisiksi myös pieniä alueen käyttäjiä varten sekä kestämään vaihtelevia sääolosuhteita ja ilkivaltaa.

## Leikkipaikan välineistöä
Leikkipuistoon sijoitettuja yleisimpiä laitteita tai asioita ovat esimerkiksi
* Kiipeilyteline
* Liukumäki
* Keinu
* Hiekkalaatikko
* Leikkimökki

Hiekkalaatikolla muovataan hiekasta muotoa ja erilaisia rakennelmia. Hiekka pysyy paremmin koossa ja muodossaan kun sen kastelee vedellä.
Leikkipaikoilla on usein keinu, jossa voi keinua. Keinussa voi ottaa vauhtia itse tai avustettuna. Kiipeilytelineillä kiivetään ja roikutaan käsien tai jalkojen varassa. Hyvin varustetuilla leikkipaikoilla voi olla jopa majoja. Muita yleisimpiä leikkipaikalle rakennettuja laitteita ovat karusellit, jossa leikkijät potkivat jaloilla vauhtia saadakseen karusellin pyörimään pitäen kiinni karusellin käsikahvoista. Laitteessa voi olla useampia yhtäaikaisesti.

## Katso myös
* Leikkipuisto Tuhkimo

## Aiheesta muualla

*  Leikkipuisto vanhuksille
* Oulun leikkipuistoraportti
Sergei Kartsevski

** Sergei Iosifovitš Kartsevski** (, ; 28. elokuuta 1884 Tobolsk, Tjumen, Venäjä – 7. marraskuuta 1955 Geneve, Geneven kantoni, Sveitsi) oli venäläissyntyinen kielentutkija. Kartsevski oli Prahan kielitieteellisen piirin perustajajäseniä, mutta hän toimi aktiivisesti myös Genèven kielitieteellisessä koulukunnassa. Hän opiskeli Genèven yliopistossa muun muassa Charles Ballyn ja Bernard Bouvier'n oppilaana

## Teoksia
* *Système du verbe russe. Essai de linguistique synchronique.* Prague: Imprimerie Legiografie, 1927.
* Du dualisme asymétrique du signe linguistique. *Travaux du Cercle linguistique de Prague* 1, 1929, 88–93. 
* *Manuel pratique et théorique de la langue russe.* Genève: Librairie Droz, 1956. Julkaistu postuumisti tekijän pojan Igor Kartsevskin toimittamana.

## Huomioita
Super Idol

**Super Idol** oli kreikkalainen television kykyjenetsintäkilpailu, joka perustui brittiläisestä *[[Pop Idol]]ista* alkunsa saaneeseen Idols-formaattiin. Vuonna 2004 järjestetyn ainoan *Super Idol* -kauden voitti Stávros Konstantínou. Tuomareina toimivat Élena Katravá, Konstantís Spyrópoulos ja Ilías Psinákis. Koelauluja järjestettiin Ateenassa, Thessalonikissa ja Kyproksella.

Heikon menestyksen vuoksi Mega Channel luopui ohjelman tuottamisesta yhden kauden jälkeen. Vuonna 2010 Kreikassa alkoi toinen Idols-formaattiin perustuva sarja, *[[Greek Idol]]*. Sitä FremantleMedia tuottaa yhteistyössä Alpha TV:n kanssa.
Kasavuori (Kauniainen)

**Kasavuori** () on Kauniaisten ainoa nimetty kaupunginosa ja sijaitsee kaupungin länsipuolella, Turunväylän ja rantaradan pohjoispuolella.

Kasavuori liitettiin Kauniaisiin 1957.

Paitsi asuinalue Kasavuori on myös metsäinen 66 metriä korkea kukkula. Siitä näkee laajalti kukkulan jyrkältä länsilaidalta: Espoon keskuksen ja Bembölen suuntaan – Karvasmäen pelloille. Kukkulan itälaita loivenee hitaasti kohti Kauniaisten keskustaa. Kukkula on suosittu retkeilyalue. Alueella on valaistu pururata, jossa on talvella hiihtoladut.

Kasavuoren alueella sijaitsee Kauniaisten hautausmaa – erillään kirkosta – kukkulan luoteislaidalla, ja tämän itäpuolella on Kasavuoren koulukeskus.

Kasavuoren asuinalue sijaitsee kukkulan, keskustan ja rantaradalla olevan Koivuhovin aseman rajaamana. Alueen katunimistössä ovat muun muassa Kasavuorentie, Bredantie, Yrjö Liipolan tie ja Mikael Lybeckin tie.
Lipinlahti

**Lipinlahti** on pieni Nurmeksen kylä, jossa asuu alle 1&nbsp;000 asukasta. Se sijaitsee aivan Nurmeksen vieressä ja yksi sen naapurikyliä on Höljäkkä. Lipinlahdessa on Kohtavaaran seisake, jolla pysähtyy kiskobussi.

Lipinlahdessa on ollut koulu, mutta se lakkautettiin vuonna 2006. Kylän nähtävyyksiä ovat Tuohuspirtti ja entinen Nurmeksen Evankelinen Opisto. Tuohuspirtillä on järjestetty kesäteatteriesityksiä. Kylällä toimii myös Lipinlahden Nuorisoseura. Aiemmin Lipinlahden Nuorisoseura on järjestänyt muun muassa 24 tunnin hiihtotapahtuman, Kuutamohiihdon sekä Pyssyvaaran hölökän. Nykyään Nuorisoseuran aktiviteetteihin kuuluvat esimerkiksi Laskiaistapahtuma, Ikinuorten kerho vanhuksille, perinteiset hiihtokilpailut sekä lastendiscot Tuohuspirtillä. Seuran jäsenmaksu on 5 euroa/henkilö ja alle kouluikäisten jäsenyys on ilmainen. 

Lipinlahdessa on monia lomamökkiyrittäjiä, joiden mökit ovat Pielisen rannalla. Lipinlahden maisemaan kuuluvat olennaisena osana vaarat, metsät ja järvet.

Vuorineuvos Sulo Albin Tervo on syntynyt Lipinlahdessa.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Markkula, Harri ym. (toim.): *Lipinlahti - kylä Pielisen rannalla*. Lipinlahden kyläkirjatoimikunta 2015.
Kasavuori (Soukka)

**Kasavuori** on kallioinen mäki Espoon Soukassa, Espoonlahden itärannalla, Soukan asuntoalueen eteläpuolella ja Suvisaaristoon menevän tien länsipuolella. Länsireunan huippu kohoaa 44 metrin korkeuteen merenpinnasta, ja sieltä on avara näkymä Suomenlahdelle ja lounaisen Espoon rannikolle. Kasavuori kuuluu valtakunnallisesti arvokkaisiin kallioalueisiin. Graniitille ominaisen vaakarakoilun vuoksi alueen rinteet ovat paikoin porrasmaisia. Kasavuorella on ollut muinoin rannikon puolustusketjuun kuulunut merkkitulipaikka.

## Kuvia

File:Kasavuori 19.7.2019.jpg|Kasavuori kesällä 2019
File:Kasavuori,Espoo. 19.7.2019.jpg|Kasavuori kesällä 2019
File:Kasavuori 21.7.2019.jpg|Kasavuori kesällä 2019


## Lähteet
Archlord

**Archlord** on NHN Gamesin ja Codemastersin kehittämä usean pelaajan verkkoroolipeli (MMORPG), joka sijoittuu Chantran-nimiseen fantasiamaailmaan.

Muista samantyyppisistä verkkopeleistä poiketen Archlordissa voi hallita pelimaailmaa ja sitä kautta saada huimia etuja. Chantran-maailma on jaettu viiden eri elementin ympärille, joista jokaisella on omat ainutlaatuiset piirteensä. Pelityyli on lajityypille ominaisesti melko vapaa ja riippuu pelaajasta; pelaaja voi tappaa toisia pelaajia, pelata rauhaisasti yksinään tutkien Chantraa ja hioen taitojaan tai osallistua useiden pelaajien ryhmäkahakoihin.

Pelistä perittiin ennen 5,99 € kuukausimaksua, mutta pelaajamäärän pudotessa se poistettiin. Nyt Archlordin pelaajamäärä onkin nousussa. Pelin musiikki on Lontoon sinfoniaorkesterin soittamaa.

Pelissä pystyy ostamaan oikealla rahalla pelirahaa (Chantra)

5e = 1300cc
10e = 4000cc
15e = 6300cc

Pelirahalla voi ostaa erikoistavaroita, joista maksetaan myös pelissä meheviä summia.

## Rodut

Pelaaja voi pelata kolmella eri rodulla: ihmisillä, Kuuhaltijoilla ja Örkeillä. Jokaisella rodulla on myös muutamia hahmoluokkia.
***Ihmiset (Humans)**
**Ritari (Knight) - Ritareilla on korkea puolustus ja paljon MP:tä (magic points) lähitaisteluhahmoksi. Käyttää aseenan miekkoja, nuijia ja kirveitä.
**Jousiampuja (Archer) - Jousiampujalla on suuri väistämismahdollisuus sekä se on nopea liikkumisessa ja hyökkäämisessä. Käyttää aseenan jousipyssyä ja jalkajousta.
**Maagi (Mage) - Käyttää taikoja taistelemiseen. Paljon MP:tä.

***Örkit (Orcs)**
**Berserkki (Berserker) - Berserkillä on korkea hyökkäysvoima ja vähän MP:tä. Käyttää aseenaan miekkoja, nuijia ja kirveitä.
**Manaaja (Sorcerer) - Manaaja pystyy taikomaan kauas, mutta sillä on vähemmän MP:tä kuin maagilla.
**Metsästäjä (Hunter) - Metsästäjällä on suuri väistämismahdollisuus ja korkea puolustus. Käyttää aseenaan jousipyssyä ja jalkajousta.

***Kuuhaltiat (Moon elf's)**
**Elementalisti (Elementalist) - Elementalisti pystyy kutsumaan elementtihirviöitä avukseen ja käyttäämään elementtitaikoja.
**Samooja (Ranger) - Samoojalla on korkea hyökkäysvoima. Käyttää aseenaan jousipyssyä ja jonkinlaista kiekkoa.

## Archlord
Archlord-tittelin voi saada vain yksi henkilö yhdellä palvelimella. Archlordina pelaaja voi mm. vaikuttaa sääolosuhteisiin, saada paremmat varusteet, lentää pelimaailmassa lohikäärmeellä, laittaa meteorisateita haluamiinsa kohteisiin sekä päästä kiltoineen archlordin linnaan.

## Aiheesta muualla
*Archlordin virallinen sivusto.
*Archlordin kartta.
*Suuri tietokanta tavaroista ja tehtävistä.
Nuolijärvi

**Nuolijärvi** on kylä ja järvi Nurmeksen Valtimolla, Pohjois-Karjalassa. Se sijaitsee noin kahdeksan kilometriä Valtimon kirkonkylältä pohjoiseen, Nuolijärven rannoilla, Puukarin ja kirkonkylän välimaastossa. Nuolijärven kylälle ovat tyypillisiä vaarojen välisessä laaksossa olevat, vesistön varren viettävät, hyväkasvuiset pellot tiloineen. Myös harju kulkee halki kylän eteläosan. Pääosa tiloista on järven itäpuolella vanhan, asutuksen läpi mutkittelevan päätien, Puukarintien varressa. Järven itärantaa seurailee myös Joensuu–Kontiomäki-rata, jolla on Nuolijärven seisake. Henkilöliikenne radalla loppui vuonna 1993. Länsirannan tilojen halki taas kulkee uudempi päätie, valtatie 6. 

Nuolijärven kylän kukoistusaikoina siellä oli myös oma koulu vuosina 1937–1974. Ennen Nuolijärveen on laskettu kuuluvan myös Halmekylän eli Halmejärven kylä pohjoisessa.

## Järvi
Valtimon Nuolijärvi on 54 hehtaarin kokoinen kapea ja matala järvi, joka sijaitsee kuutostien ja rautatien välissä. Se on nuolen muotoinen, josta nimen arvellaan johtuvan. Toisen kertomuksen mukaan nimi on tullut järven pohjasta löytyneestä rautakautisesta nuolesta. 

## Nuolikoski
Nuolijärveen lasketaan kuuluvan lisäksi kylän eteläpuolella ja viiden kilometrin päässä kirkonkylän pohjoispuolella oleva Nuolikosken siirtolaisasutus valtatie 6:n ja Koppelon tien risteyksessä. Sodan jälkeen Nuolikosken asutusalueelle perustettiin karjalaisille siirtolaisille 11 tilaa. Nuolikosken itäpuolelta kulkee myös Joensuu–Kontiomäki-rata, jolla on Nuolikosken seisake. Nuolikoski on myös Valtimojoen vesistöalueeseen kuuluvan Tuupanjoen koski, joka laskee valtatie 6:n alitse suvantoon.

## Lähteet
Jukka Tyrkkö

**Jukka Pellervo Tyrkkö** (vuoteen 1927 **Nieminen**; 2. huhtikuuta 1912 Ylöjärvi – 16. lokakuuta 1979) oli suomalainen toimittaja ja sotakirjailija. Hän alkoi vuonna 1933 vain 21-vuotiaana julkaista Ylöjärven ensimmäistä sanomalehteä nimeltä *Ylöjärvi*. Lehti ilmestyy edelleenkin *[[Ylöjärven Uutiset]]* -nimellä. Uransa alkuvaiheessa Tyrkkö oli toimittajana myös Aamulehdessä ja IKL:n Työn suunta -lehdessä. 

IKL- ja Sinimustat -järjestöjen aktiivi Tyrkkö osallistui sotaan suomalaisessa SS-vapaaehtoispataljoonassa pataljoonan sotakirjeenvaihtajana ja propagandistina. Kirjoituksissaan Tyrkkö pyrki rakentamaan yhteyttä jääkäriliikkeen ja SS-pataljoonan välille. Tyrkön esimerkiksi Aamulehteen ja Rintamamies-, Suomi-Saksa-, Hakkapeliitta- ja Ajan Suunta-lehtiin laatimien artikkelien sisältö on avoimen anti-bolševistista ja kansallissosialistista. Reportaasien ja artikkelien sisällössä rakennettiin kuvaa tulevasta Suur-Suomesta ja Suomen keskeisestä asemasta Saksan johtamassa uudessa Euroopassa. Kokemuksistaan sodassa Tyrkkö kirjoitti myöhemmin kirjan *Suomalaisia suursodassa*. Hän oli myös 1943–1944 SS-Aseveljet ry:n sihteeri.

Jukka Tyrkkö oli naimisissa toimittaja Marjatta Tyrkön (o.s. *[[Tulenheimo]]*) kanssa. Heidän tyttärensä on toimittaja ja kirjailija Maarit Tyrkkö. Jukka Tyrkön veli oli kirjailija Martti Tyrkkö ja sisko oopperalaulaja Marja Tyrkkö.

## Teokset
**Valkeakoski: Sydän-Hämeen Sampo – työn ja tulevaisuuden kauppala. Kuvateos.* Valkeakoski-seura, Hämeenlinna 1947. (Näköispainos Valkeakoski-seura, Valkeakoski 1993.)
**Myllärin tytär*. Näytelmä. 1949.
**Suomalaisia suursodassa: SS-vapaaehtoisten vaiheita jääkäreiden jäljillä 1941–43*. WSOY 1960. (2. painos 1961.)
**Kultakello: Romaani.* Petrarca, Helsinki 1970.
**Sallan savotta -41*. WSOY 1971.
**Pajari rintamakenraalina: [[Aaro Pajari|Aaro Olavi Pajari]] (1897–1949) sotilaana, esimiehenä ja ihmisenä*. Toimittanut Jukka Tyrkkö. Otava 1974.
**[[Lauri Törni]]n tarina: Vapaustaistelijan vaiheita Viipurista Vietnamiin*. Alea-kirja, Helsinki 1975. (3. täyd. painos 1983.)

## Lähteet
Milton Babbitt

**Milton Byron Babbitt** (10. toukokuuta 1916 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat – 29. tammikuuta 2011 Princeton, New Jersey) oli yhdysvaltalainen säveltäjä.

Babbitt sai Pulitzer-palkintolautakunnan erikoismaininnan elämäntyöstään vuonna 1982. Hän on musiikissaan laajentanut dodekafonista ilmaisua ja tehnyt myös innovaatioita elektronisen musiikin alalla. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa jousikvartettoja. 

Babbitt alkoi jo varhain soittaa viulua, klarinettia ja saksofonia. Hänen isänsä oli matemaatikko, ja myös pojan tarkoituksena oli alun perin opiskella matematiikkaa. Hän kuitenkin lähti Pennsylvanian yliopistosta New Yorkin yliopistoon, jossa hänelle opettivat musiikkia Philip James ja Marion Bauer. Juuri New Yorkissa hän kiinnostui toisen wieniläisen koulukunnan säveltäjien musiikista. Hän sai lisäksi sävellyksenopetusta Roger Sessionsilta, ensin yksityisesti, sitten Princetonin yliopistossa. 

Babbitt kuului itse myöhemmin Juilliard School of Musicin opettajiin; hänen tunnetuimpia oppilaitaan oli Lera Auerbach. Hän on ollut Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian jäsenenä vuodesta 1965. Hänellä oli vaimonsa Sylvian (k. 2005) kanssa tytär Betty Anne. Babbitt kuoli 94-vuotiaana tammikuussa 2011.

Babbittin väitöskirjaa pidettiin aikanaan 1946 niin vaikeatajuisena, että hän sai tohtorin arvon vasta 1992, jolloin hänet jo tunnettiin sukupolvensa merkittävimpiin kuuluvana sävellyksenopettajana. Hän oli ahkera kirjoittaja, jonka tunnetuimpia artikkeleita oli High Fidelityssa 1958 julkaistu artikkeli "Who cares if you listen".

Babbittin musiikki on saanut uutta suosiota, kun esimerkiksi James Levine on johtanut hänen teoksiaan.

## Lähteet
Artsvašen

**Artsvašen** (myös **Artzvašen** ja **Baškend**) (, ) on kylä Geghark'unik'in maakunnassa Armeniassa. Se on myös Armenian eksklaavi Azerbaidžanissa, eli alue on kokonaan Azerbaidžanin ympäröimä. Eksklaavi on pohjois-eteläsuunnassa noin 9,4 kilometriä pitkä. Kylä perustettiin vuonna 1845 ja tunnettiin vuoteen 1980 saakka nimellä Baškend. Azerbaidžan on miehittänyt aluetta vuodesta 1992 lähtien. Nykyään suurin osa alueen asukkaista on azereita.

Kylä on neuvostosankari Saribek Tšilingarian syntymäpaikka.

## Katso myös

*Barxudarlı
*Kərki
*Yuxarı Əskipara

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Jan S. Krogh's GeoSite
Roope Lehtinen

**Roope Lehtinen** (s. 1. toukokuuta 1970 Tampere) on suomalainen televisiotuottaja. Hän työskentelee televisio-ohjelmia tuottavan Moskito Television Oy:lla tittelillä *senior advisor / founder* ja vastaa yhtiön draaman tuotannoista. Nykyisiin työtehtäviin hän siirtyi Moskito Televisionin toimitusjohtajan tehtävistä vuonna 2016. Hän toimii mainoselokuvia tuottavan Woodpecker Film Oy:n hallituksen puheenjohtajana. 

Roope Lehtinen on opiskellut Tampereen yliopistossa ja Helsingin Kauppakorkeakoulussa. Hän oli 1990-luvun alkupuolella yksi WSOY:n *[[Video-opas]]*-hakuteoksen kirjoittajista.

Tuottajana Lehtinen on työskennellyt vuodesta 1992. Hänen tuottamiaan ohjelmia ovat muun muassa *[[Mediapeli]]*, *[[Verkossa (televisio-ohjelma)|Verkossa]]*, *[[Stiller (televisio-ohjelma)|Stiller]]*, *[[Isänmaan toivot]]*, *[[Popkomissio]]*, *[[Kultakuume.com]]*, *[[Me Stallarit]]*, *[[4 Pop]]*, *[[Sairaskertomuksia]]*, *[[Skene (elokuva)|Skene]]*, *[[Toni Wirtanen Undercover]]*, *[[Hämmentäjien kuningas]]*, *[[Osasto 5]]*, *[[Ajoneuvos]]*, *[[Kansakunnan käännekohta]]*, *[[Ruben & Joonas]]*, *[[Einstein (televisio-ohjelma)|Einstein]]*, *[[Uudisraivaaja]]* ja *[[Fitnesspäiväkirjat]]*. 

Lisäksi Lehtinen on toiminut Suomen audiovisuaalisten tuottajien järjestön SATU ry:n puheenjohtajana.

## Lähteet