Iin Hamina

**Iin Hamina** on Iin kunnan keskustaajama Pohjois-Pohjanmaalla Iijoen varrella. 

Suppeammassa merkityksessä Iin Haminalla tarkoitetaan taajaman vanhinta osaa, joka tunnettiin tärkeänä kauppapaikkana jo 1300-luvulla. Noin kahdensadan asukkaan alue on tunnettu erityisesti puutalomiljööstään. Vanhimmat säilyneet rakennukset ovat peräisin 1800-luvun puolivälistä. Alue on nykyisin suojelukohde. Se muodostaa kuitenkin vain pienen osan kunnan nykyisestä keskustaajamasta, josta siitäkin käytetään nimeä Iin Hamina. Tilastokeskuksen käyttämän rajauksen mukaan taajama käsittää 21,64 neliökilometrin laajuisen alueen, ja vuoden 2022 lopussa siellä oli 6&nbsp;681 asukasta. Erotukseksi tästä laajemmasta taajama-alueesta käytetään historiallisesta Iin Haminasta nykyisin myös nimitystä *Wanha Hamina*.

## Iin Wanha Hamina

Historiallinen Iin Hamina käsittää noin puoli kilometriä pitkän ja vain noin 100 metriä leveän alueen Iijoen rannalla noin 4-5 kilometrin päässä joen suusta.  Länsipäässään se ulottuu Iin kirkon edustalle, kun taas alueen itäpäästä on noin 300 metriä Iijoen ylittävälle valtatie 4:n eli Kemintien sillalle.

Haminalle tyypillisiä ovat pääosin 1800-luvulla rakennetut, vieri vieressä sijaitsevat puutalot. Ne ovat ryhmittyneet kahden Iijoen suuntaisesti kulkevan kapean kadun varrelle. Lähempänä jokea sijaitsee Alakatu, joka tunnetaan myös nimellä Etukatu, hieman kauempana joesta Yläkatu eli Takakatu. Niitä yhdistävät toisiinsa joukko vielä kapeampia kujia.

Vanhassa Haminassa lähellä Iin kirkkoa sijaitsee Iin kotiseutumuseo, joka on säännöllisesti auki vain kesäisin, mutta muulloinkin siellä saatetaan järjestää opastettuja kierroksia sopimuksen mukaan.

Hieman Wanhan Haminan ulkopuolella Iin kirkon naapurina sijaitsee vuonna 1985 valmistunut Nättepori -niminen rakennus, jossa on kansalaisopiston ja lasten ja nuorten kuvataidekoulun tiloja sekä Iin kirjasto. Nättepori on Iin Haminan vanha rinnakkaisnimi, jonka alkuperästö ei ole tarkkaa tietoa, ja joka nimikilpailun perusteella valittiin myös tämän rakennuksen nimeksi. Rakennuksen vierellä Iijoen rannalla sijaitsee tukinuittajien muistoksi pystytetty Sanna Koiviston tekemä, vuonna 2003 paljastettu Uittopatsas. Lähettyvillä ovat myös Iin kunnantalo ja seurakuntatalo. 

Iin Wanhan Haminan ja valtatie 4:n välissä sijaitsee Iin Siltojen matkailukeskus hotelleineen ja leirintäalueineen.

### Historia

Iin Hamina tunnettiin kauppapaikkana jo 1300-luvulla. Seudun tärkeimmät kauppatavarat olivat lohi, terva ja turkikset. Vuonna 1531 Kustaa Vaasa määräsi, että Hamina oli Oulun, Kemin ja Tornion lisäksi Perämeren rannikon ainoa luvallinen kauppapaikka.

Haminassa asui pitkään vakinaisesti vain muutamia kymmeniä kauppiaita, mutta markkinoiden aikoina sinne saapui runsaasti väkeä muun muassa Oulusta, Tukholmasta, Sigtunasta ja Vienan Karjalasta. Siellä myytiin varsinkin lohta, tervaa ja turkiksia.

Haminan kaupankäynti siirtyi oululaisille Oulun saadessa kaupunkioikeudet vuonna 1605. Suur-Iin alue oli 1700-luvulla merkittävä tervan kauppa-alue. 

Vuonna 1912 Iin Hamina muodostettiin taajaväkiseksi yhdyskunnaksi. Sellaisena se kuitenkin lakkautettiin vuoden 1956 alussa samoin kuin Suomen kaikki muutkin silloin vielä jäljellä olleet taajaväkiset yhdyskunnat.

Haminan välittömään läheisyyteen 1694 rakennettu kirkko paloi maan tasalle salamaniskusta kesällä 1942. Uusi kirkko valmistui 1950.

## Lähteet
* Anon. 2004. Pohjoispohjalaisia kirkkoja: Iin kirkko , KirjastoVirma. (viitattu 3.11.2008) 
* Kesäkaleva 2006, s. 42–43.
* Tolonen, V. 2001. Iin Hamina - vanha kauppapaikka, Virma-projekti. (viitattu 3.11.2008)

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Iin Haminan kotisivut 
* Kuvia Iin Haminasta Ii.fi-sivustolla 
* "Nätteporin kaupunki" : Iin Hamina - outo asutusrykelmä Iijoen suulla, Seura, 09.11.1938, nro 45, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot