open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Toni Koskela

**Toni Koskela** (s. 16. helmikuuta 1983 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Tammikuusta 2025 lähtien hän on toiminut Kalmar FF:n päävalmentajana.

## Ura

Koskela oli alun perin Puotinkylän Valtin kasvatteja, minkä lisäksi hän edusti juniorina HJK:ta. Aikuisten tasolla Koskela debytoi FC Jokereiden reservijoukkue Jokruissa nousten myöhemmin seuran edustusjoukkueeseen kaudella 2001. Heinäkuussa 2003 Koskela puolestaan vuokrattiin toiseen liigaseuraan FC Hämeenlinnaan loppukaudeksi Jokereiden hankittua tuolloin Sami Ylä-Jussilan keskikentälleen. Huhtikuussa 2004 Koskela siirtyi Kotkaan FC KooTeePeehen.

Tammikuussa 2005 Koskela vaihtoi ulkomaiden kentille Englannin mestaruussarjassa pelanneeseen Cardiff Cityyn. Hän esiintyi siellä kuitenkin ainoastaan kahdessa sarjaottelussa sekä yhdessä FA Cupin ottelussa. Cardiffista Koskela jatkoikin tammikuussa 2006 matkaansa Kreikkaan solmittuaan sopimuksen Ilisiakosin kanssa. Saman vuoden heinäkuussa hän palasi kuitenkin taas Kotkaan KooTeePeehen. Tämän jälkeen Koskela edusti vielä norjalaista Moldea ja Veikkausliigan Jyväskylän Jalkapalloklubia. Hän joutui lopettamaan uransa kauden 2009 jälkeen vain 26-vuotiaana kärsittyään polvivammasta.

Koskela edusti Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkuetta viidessä ottelussa. Hän sai myös kyseenalaista huomiota huhtikuussa 2005, kun Suomen Palloliitto asetti hänet ja Njazi Kuqin väliaikaiseen maajoukkuepelikieltoon pelaajien lähdettyä omin luvin joukkueen majapaikasta.

Pelaajauransa jälkeen Koskela toimi juniorivalmentajana PK-35:ssä ja HJK:ssa, jossa hän toimi muun muassa B-juniorien valmentajana. Heinäkuussa 2013 Koskela nostettiin HJK:n edustuksen apuvalmentajaksi Juho Rantalan siirryttyä Valkeakosken Hakan päävalmentajaksi. Neljä vuotta myöhemmin Koskela siirtyi RoPSin päävalmentajaksi. 2018 Koskela valmensi RoPSin toiseksi Veikkausliigassa.

Toukokuussa 2019 Koskela siirtyi Rovaniemeltä Helsingin Jalkapalloklubin päävalmentajaksi. Koskela luotsasi HJK:n kolmeen perättäiseen Suomen mestaruuteen kausilla 2020, 2021 ja 2022. Lisäksi hänen johdollaan HJK eteni Konferenssiliigan ja Eurooppa-liigan lohkovaiheisiin. Koskela sai potkut seurasta heinäkuussa 2023.

Lokakuussa 2023 Koskela siirtyi Kyproksen liigassa pelaavan AEL Limassolin päävalmentajaksi. Hänet erotettiin seurasta tammikuussa 2024. Koskelan saldoksi Kyproksella jäi neljä voittoa 13 ottelusta.

Joulukuun lopulla 2024 Koskela allekirjoitti vuoteen 2027 ulottuvan sopimuksen Ruotsin Superettaniin pudonneen Kalmarin kanssa.
## Saavutukset

* Suomen mestaruus (3): 2020, 2021, 2022
**hopeaa: 2018
* Jalkapallon Suomen Cup: 2020
**hopeaa: 2021
* Liigacup: 2023

## Muuta
Toni Koskelan äiti on uransa lopettanut koripalloilija ja käsipalloilija Kristiina Koskela ja isoisä oli erotuomari Fjalar Åsten. Koskelan serkku on jääkiekkoilija Micke-Max Åsten.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Liimatta–Tyrisevä-rata

**Liimatta–Tyrisevä-rata** on Venäjän rataverkkoon kuuluva rataosuus Karjalankannaksella. Se alkaa Viipurin keskustan kaakkoispuolella sijaitsevasta Liimatasta (Lazarevka) ja yhtyy jälleen Viipuri–Pietari-rataan Tyrisevässä (Uškovo) šuuri ennen Terijokea. Rata kulkee pääradan eteläpuolella pitkin Suomenlahden rannikkoa Johanneksen, Koiviston, ja Kuolemajärven kautta. Kaislahdesta (Popovo) on haararata Uuraaseen.

## Historia
Liimatta–Tyrisevä-rata valmistui kahdessa osassa. Liikenteelle avattiin ensimmäisenä 73 kilometrin mittainen rataosuus Tyrisevästä Koivistoon vuonna 1916, ja Koiviston ja Liimatan välinen 43 kilometriä pitkä osuus valmistui vuonna 1925. Seuraavana vuonna rakennettiin lisäksi haararata Kaislahdesta Uuraaseen. Rata kuului alkuaan Suomen rataverkkoon, mutta toisen maailmansodan jälkeen se siirtyi kokonaan Neuvostoliitolle ja kuuluu nykyään Venäjän rataverkkoon.

## Liikenne
Liimatta–Tyrisevä-radan henkilöliikennettä hoitaa Lokakuun rautatiet. Päivittäisiä junavuoroja on kaksi kumpaankin suuntaan, ja niiden lähtö- ja pääteasemina ovat Viipuri ja Terijoki. Viipurista lähtee lisäksi joitakin henkilöjunia, joiden pääteasemana on Koivisto.

## Aiheesta muualla
*Viipurin-Koiviston rata avattu tänään vakinaiselle liikenteelle. Rakennustöiden päättäjäistilaisuuteen matkustaa täältä tänään eduskunnan, hallituksen ia rautatiehallituksen jäseniä y. m. kutsuvieraita. Selostus radan rakennuksesta., Helsingin Sanomat, 05.06.1925, nro 149, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Viipurin-Koiviston radan vihkiäiset Kesäk. 6 p:nä, Suomen Kuvalehti, 20.06.1925, nro 25, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Pihtivirtamittari

**Pihtivirtamittari** on elektroniikan ja sähkötekniikan mittalaite, joka mittaa johtimessa kulkevaa sähkövirtaa sen ympärilleen muodostaman magneettikentän avulla ilman että virtapiiriä tarvitsee katkaista mittarin kytkemiseksi. Pihtivirtamittauksessa muodostuu eräänlainen virtamuuntaja: pihti toimii muuntajan sydämenä, pihdin sisällä oleva johdin toimii muuntajan ensiönä ja mittarin sisällä on toisiokäämitys.

Pihtivirtamittareita on sekä pelkän vaihtovirran mittaamiseen että tasa- ja vaihtovirtamittauksiin. Pelkästään vaihtovirtaa mittaava pihtimittari perustuu sähkömagneettiseen induktioon kun taas sekä tasa- että vaihtovirtaa mittaavat pihtimittarit perustuvat Hall-anturin käyttöön. 

Monissa mittapihdeissä on mittariosakin mukana mutta joissakin on vain virran jännitteeksi muuntava anturiosa. Tällöin arvon näyttämiseen käytetään erillistä yleismittaria tai oskilloskooppia. Käytettäessä mittapihdin kanssa oskilloskooppia myös virran aaltomuoto saadaan näkyviin.

## Katso myös
* virtamittari
VDR

**VDR** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Voltage Dependent Resistor eli varistori, elektroniikan komponentti
* Video Disk Recorder, Linux-sovellus DVB-vastaanottoon
* Voyage Data Recorder, mm. laivoissa käytettävä matkatietojen tallennin.
Gazprom Transgaz Belarus

**Gazprom Transgaz Belarus** () on Gazprom-konserniin kuuluva 
maakaasuputkiyhtiö Valko-Venäjällä. Yrityksen kotipaikka on Minskissä. Yhtiön putkistoja pitkin maakaasua siirretään Venäjältä Valko-Venäjälle ja edelleen muihin maihin. Yhtiön kaasuputket muodostavat keskeisen osan Venäjältä Länsi-Eurooppaan johtavaa Jamal–Eurooppa-kaasuputkea.

Yhtiön historia sai alkunsa 1960-luvun alussa rakennetuista maakaasun siirtoputkista. Kaasuputkiyhtiö tunnettiin aiemmin nimellä **Beltransgaz** ja se oli Valko-Venäjän valtion omistuksessa. Yhtiö myytiin venäläiselle energiakonserni Gazpromille vuosina 2007 (50&nbsp;% osuus) ja 2011 (loput 50&nbsp;%). Huhtikuussa 2013 yhtiö nimi vaihdettiin muotoon Gazprom Transgaz Belarus.

Vuoden 2004 alussa yhtiöllä oli yhteensä 6&nbsp;955,5 kilometriä maakaasuputkistoa, josta siirtoputkia 3&nbsp;522 kilometriä ja jakeluputkia 3&nbsp;433,7 kilometriä. Putkien halkaisija vaihtelee 100 millimetristä 1&nbsp;400 millimetriin.

## Lähteet
M/S Tor

**M/S Tor** on yksi HSL:n tilaamaa Helsingin lauttaliikennettä operoivista lautoista. Kesäisin se liikennöi Suomenlinnan linjalla 19, talvikaudella taas Kruunuvuorenrannan linjalla 17. Aluksen voi vuokrata myös tilausajoon. Alus ei alkujaan ollut lautta, vaan se valmistui vuonna 1952 Tukholman Hammarbyverket-telakalta satamahinaajaksi, ja se palveli tässä toimessa Gävlessä, Ykspihlajassa sekä Loviisassa vuoteen 1992. Tuolloin Suomenlinnan Liikenne Oy:lle liikennettä alihankintana ajava Sun Lines Oy osti aluksen ja muutatti sen lautaksi Teijon telakalla Varsinais-Suomessa. Tällöin aluksen vanha kansirakenne purettiin kokonaan ja tilalle tehtiin uusi matkustajaliikenteeseen paremmin soveltuva kansirakenne.

Aluksen kansirakenteessa sijaitsee pääkannen matkustajatila, jossa on istumapaikat 68 hengelle. Matkustajatilan takana aluksen peräosassa on pieni autokansi, jolle voidaan lastata yksi henkilöauto. Edessä pääkannen yläpuolella sijaitsee ohjaamo. Sen takana sijaitsevalta aurinkokannelta löytyy istumapaikat 120 henkilölle sekä aluksen pelastautumisvälineet. Aluksessa on myös pieni pääkannen alapuolella vesilinjan tasolla sijaitseva matkustajasalonki, joka ei kuitenkaan yleensä ole matkustajien käytössä

. Aluksen satamahinaajataustasta johtuen sen rungon rakenne soveltuu erittäin hyvin jääolosuhteisiin, joissa se on pärjännyt muita Suomenlinnan lauttoja paremmin. Alus hankittiinkin aikoinaan osin juuri talviliikenteen tarpeita ajatellen.

Alus sai helmikuussa 2006 osakseen erikoista julkisuutta, kun tunnettu yhdysvaltalainen tv-tähti Conan O'Brien matkusti aluksella Suomen vierailullaan.

## Aiheesta muualla
* M/s Torin esittely Sun Lines Oy:n kotisivuilla
Misteekit

**Misteekit** eli **mixteekit** ovat mesoamerikkalainen intiaanikansa. 

Muotoutumisvaiheen misteekkikylä Yucuita on löydetty ajalta 1400-1300 eaa.

Varsinainen misteekkiaika alkoi Oaxacan laaksoon noin 600-luvulla. Misteekkien kulttuurissa oli lainoja aluksi etenkin Teotihuacánista ja myöhempinä vuosisatoina myös tolteekeilta, kuten sulkakäärmejumala ja metallien käsittelytaito. Misteekkikulttuurin kukoistusaikaa oli 1300-luvun alkupuoli, jolloin he valtasivat sapoteekeille kuuluneita alueita. 1400-luvulla sapoteekit valtasivat alueensa kuitenkin takaisin. Misteekkien nahalle tai paperille tehtyjä taitekirjoja on säilynyt useita: niistä tunnetuin on *Codex Nuttalli*. Kirjat kertovat misteekkien rituaaleista ja myyteistä sekä mahdollisesti myös hallitsijoista, merkittävistä avioliitoista ja sotaretkistä.

Misteekkien keskuksia olivat Tilantongo, Achiutla, Cuilapan, Huamelupan, Mitla, Tlaxiaco, Juxtlahuaca, ja Yucuñudahui. Alamaan misteekit asuivat länteen ja pohjoiseen kantamaasta ja rannikon misteekit eteläisillä tasangoilla ja Tyynenmeren rannoilla. Ylämaan misteekit olivat yleensä johtavassa asemassa ja Oaxacan laakso itse sotien kohteena. Asteekkien Ahuizotl valloitti misteekkien valtakunnan 30 vuotta ennen espanjalaisten saapumista.

Misteekkien kieltä oli ainakin kolme murretta. Misteekkiä puhuu nykyään 471&nbsp;000 ihmistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Mixtecan Language (including a number of modern variants, in English and Spanish)
* Reading Ancient Scripts- (with links to Learning How to Read Mixtec Codices)
Valdemar Rautio

**Karl Johan Valdemar ”Valle” Rautio** (4. marraskuuta 1921 Vaasa – 5. syyskuuta 1973 Nurmijärvi) oli suomalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli kolmiloikka.

Rautio voitti EM-kultaa Oslossa 1946 tuloksella 15,17 m. Brysselin EM-kisoissa 1950 hän oli hopealla (14,96) ja Lontoon olympialaisissa 1948 kuudes (14,70). Helsingin olympialaisissa 1952 hän jäi karsinnassa sijalle 23 tuloksella 14,14.

Rautio on viimeisin suomalainen miesten arvokisamitalisti kolmiloikassa. Hän kuului maailman kymmenen parhaan kolmiloikkaajan joukkoon koko 1940-luvun jälkipuoliskon. Ennätyksellään 15,17 m hän oli vuoden 1946 maailmantilaston ykkönen. Vuonna 1945 hän hyppäsi myötätuulituloksen 15,48 m.

Seuratasolla Rautio edusti Vaasan Vasamaa. Hän saavutti kolmiloikassa ja pituushypyssä yhteensä yhdeksän SM-mitalia. Hänen paras tuloksensa pituushypyssä oli 722 cm.

## Saavutukset
* Kolmiloikassa
** EM-kultaa Oslossa 1946
** EM-hopeaa Brysselissä 1950
** Kuudes sija Lontoon olympialaisissa 1948
** SM-kultaa 1944, 1946, 1947, 1950
** SM-hopeaa 1948
** SM-pronssia 1952
* Pituushypyssä
** SM-hopeaa 1947, 1948
** SM-pronssia 1944

Valle Rautiolle myönnettiin vuoden 1946 saavutuksista Vaasa-lehden kultamitali.

## Lähteet
* 
* 
### Viitteet
Sirt

**Sirt** (joskus myös **Sirte**, **Syrt**,  ) on Ison-Syrtin rannalla sijaitseva kaupunki Libyassa. Sirtissä on noin 170&nbsp;000 asukasta. Libyan pääkaupunkia kaavailtiin aikoinaan siirrettäväksi sinne. Sirt on uudenaikainen kaupunki. Se erottuu muista kaupungeista, koska sillä ei ole erityistä keskustaa. Sirtistä on hyvät liikenneyhteydet muualle Libyaan. Tripolin ja Bengasin välinen moottoritie kulkee kaupungin poikki, ja kaupungista kääntyy myös tie etelään Saharaan. Muammar Gaddafi syntyi ja kuoli Sirtessä.

Gaddafin syrjäyttämisen jälkeen kaupungista muodostui islamistiryhmien turvasatama. Alkuvuodesta 2015 alueella vaikuttavia ryhmiä olivat Libyan Aamukoitto, Ansar al-Sharia ja Isis.

Sirten ilmasto on kuiva ja kuuma. Lämpimintä on elokuussa, jolloin päivän keksilämpötila vaihtelee 22&nbsp;°C:n ja 31&nbsp;°C:n välillä. Viileintä on tammikuussa, jolloin päivän keskilämpötila vaihtelee 9&nbsp;°C:n ja 18&nbsp;°C:n välillä. Suurimmat sateet saadaan syyskuun ja maaliskuun välisenä aikana. Huhtikuun ja elokuun välisenä aikana sataa alle 10 millimetriä. Vuosittainen sadanta on noin 190 millimetriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Surt

**Surt** voi tarkoittaa
*Libyan kuntaa nimeltä Surt
*skandinaavisen mytologian hahmoa Surtur
*Libyan kaupunkia nimeltä Sirte
Mirja Ryynänen

**Anja Mirja Kerttuli Ryynänen** (o.s. **Venäläinen**, s. 11. marraskuuta 1944 Kuopion mlk) on suomalainen poliitikko, joka edustaa Suomen Keskustaa. Hän oli kansanedustajana Kuopion läänin vaalipiiristä 1987–1995, europarlamentaarikkona Suomea edustamassa ELDR-ryhmässä 1995–1999 sekä uudelleen kansanedustajana Kuopion vaalipiiristä 1999–2003.

Mirja Ryynänen opiskeli Helsingin yliopistossa kieliä, ja valmistui filosofian maisteriksi. Vuonna 1970 hän muutti asumaan Maaningalle, ja toimi 16 vuotta kieltenopettajana. Hän avioitui 1968 Savon Sanomien toimittajan Erkki Ryynäsen kanssa. Heillä on kaksi lasta.

Politiikkaan Ryynänen meni mukaan suostuttuaan keskustan eduskuntavaaliehdokkaaksi 1986. Hänet valittiinkin Eduskuntaan vuoden 1987 vaaleissa. Uudelleenvalinta 1991 vaaleissa varmistui peräti 9&nbsp;600 äänellä. Eduskunta-aikanaan Ryynänen toimi aktiivisesti keskustan Kuopion piirissä, ja hän oli puolueen eduskuntaryhmän varapuheenjohtajana vuodesta 1993 eteenpäin. Eduskunnassa hän toimi pääosan ajasta sivistysvaliokunnan jäsenenä, ja oli alalla muutenkin aktiivinen: hänestä tuli Suomen kirjastoseuran puheenjohtaja vuodesta 1991 alkaen.

Suomen liityttyä Euroopan unioniin vuoden 1995 alusta sai päähallituspuolue viisi paikkaa Euroopan parlamenttiin, ja yhtenä edustajana sinne lähti myös Mirja Ryynänen. Kuten muutkin keskustalaiset, hän edusti unionissa Euroopan liberaalidemokraattista puoluetta (ELDR). Vuonna 1996 pidetyissä ylimääräisissä välikauden eurovaaleissa hänet valittiin uudelleen Suomen kuudenneksi suurimmalla 86&nbsp;000 äänen määrällä. Parlamentissa Ryynänen ajoi varsinkin koulutukseen, kulttuuriin ja sivistykseen liittyviä asioita ja puhui erityisesti yleisten kirjastojen puolesta. Yhdessä Pohjois-Karjalasta tulleen edustajan, SDP:n Riitta Myllerin, kanssa he nostivat esille Itä-Suomea koskevia asioita.

Kauden päättyessä Ryynänen päätti palata Suomen politiikkaan. Kevään 1999 eduskuntavaaleissa hän sai jälleen Kuopion vaalipiirin suurimman kannatuksen, 8&nbsp;600 ääntä. Hän palasi eduskuntaan EU-parlamentin kauden päättyessä saman vuoden kesällä, hänen paikkaansa eduskunnassa täytti kolmen kuukauden ajan varamies Markku Rossi. Mirja Ryynäsen jälkimmäinen pesti eduskunnassa jäi yhden kauden mittaiseksi. Hän toimi jälleen puolueensa eduskuntaryhmän puheenjohtajana vuodesta 2000 vuoden 2002 alkuun, mutta ilmoitti sitten, ettei asetu ehdolle seuraaviin vaaleihin. Hän johti samana keväänä hyvän ystävänsä Anneli Jäätteenmäen onnistunutta kampanjaa Keskustan puheenjohtajuuteen. Jätettyään puoluepolitiikan Mirja Ryynänen on jatkanut toimintaansa kulttuurin, sivistystoimen ja kirjastojen puolesta.

Mirja Ryynänen kuului keväällä ja kesällä 2006 Mikko Alkion puoluesihteeriyttä kannattaneeseen johtoviisikkoon Kyösti Karjulan, Aila Paloniemen, Antti Kaikkosen ja Pekka Myllymäen kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kati Nappa

**Heli Katriina (Kati) Nappa** (o.s. Punta; 31. elokuuta 1947 – 14. tammikuuta 2022) oli suomalainen kotitalousopettaja, ruokatoimittaja ja ruokakulttuurin edistäjä.

## Ura
Kati Nappa valmistui kotitalousopettajaksi Helsingistä. Hän aloitti työt Mainostelevisiossa vuonna 1976 *[[Tänään kotona]]* -ohjelmassa. Hän  työskenteli toimittajana lisäksi ohjelmissa *Katin kanssa keittiössä, Tänä torstaina* ja *Keventäjät* sekä vuosina 1989–2003 *[[Huomenta Suomi|Huomenta Suomessa]]* ensin Kolmoskanavalla ja myöhemmin MTV3-kanavalla. 

Nappa laati lukuisia ruokareseptejä. Hänen sieni- ja marjaresepteistään on muun muassa julkaistu kirja *Metsän makuja*. Nappa jatkoi esiintymistä myös eläkkeellä olleessaan pitämällä senioreille luentoja hyvästä ravitsemuksesta. 

## Kirjoja

* Kati Nappa & Tapani Karhu: Keittiövieraita tänä torstaina, 1982
* Kati Nappa: Katin parhaat Huomenta Suomi -ohjelmassa, 1990
* Kati Nappa: Katin keittiö Huomenta Suomi -ohjelmassa, 1991
* Kati Nappa: Katin ruokavuosi Huomenta Suomi -ohjelmassa, 1996
* Kati Nappa & Simo Moisio: Metsän makuja, 2005

## Yksityiselämä
Nappa vietti nuoruutensa Nousiaisissa. ja opiskeli kotitalousopettajaksi Helsingissä. Nappa oli avoliitossa Heikki Risteen kanssa. Napalla oli kaksi tytärtä ja seitsemän lastenlasta. Nappa kuoli espoolaisessa hoitokodissa 74-vuotiaana tammikuussa 2022, jota ennen hän sairasti dementiaa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kati Napan muistokirjoitus ''Helsingin Sanomissa''
Meltausjoki

**Meltausjoki** on Rovaniemen kaupungin luoteisosassa vapaana virtaava joki. Se on Ounasjoen suurin sivujoki ja saa alkunsa Unarinjärvestä. Joki yhtyy Ounasjokeen Meltauksen kylän kohdalla.

Meltausjoen pituus on 46 kilometriä. Joen valuma-alueen koko on 1787&nbsp;km², josta järvien osuus eli järvisyys on noin 4&nbsp;%. Meltausjoen tunnetuin nähtävyys on Unarinköngäs. 

Profiililtaan melko jyrkkä ja maisemaltaan erämainen Meltausjoki on suosittu kalastuspaikka ja hyvä kanoottiretkeilykohde. Joessa on läpi talven sulina pysyviä koskialueita. 

Meltausjokeen laskevia jokia ovat muun muassa Niesijoki ja Perttausjoki.

Joen kalastoon kuuluvat istutuksista sekä luontaisesta tuotannosta peräisin olevat harjukset, siiat ja hauet sekä vähempiarvoiset kalat. Alueen kalastusoikeuden omistaa pääosin Metsähallitus.

## Lähteet
Oscar Hammerstein II

**Oscar Hammerstein II** (12. heinäkuuta 1895 &ndash; 23. elokuuta 1960) oli yhdysvaltalainen kirjailija sekä musikaalien tuottaja ja ohjaaja. Hänen yhteistyöstään Richard Rodgersin kanssa syntyivät muun muassa kuuluisat musikaalit *[[Oklahoma!]]*, *[[South Pacific]]* ja *[[The Sound of Music]]*. Oscar Hammerstein II voitti uransa aikana kaksi Oscar-palkintoa parhaasta laulusta: vuonna 1942 kappaleella ”The Last Time I Saw Paris” elokuvasta *Erotaan siis* (*Lady Be Good*, 1941) ja vuonna 1946 kappaleella ”It Might As Well Be Spring” elokuvasta *Kevättä ilmassa* (*State Fair*, 1945). Hän sai myös kolme muuta ehdokkuutta.

Hammersteinin isoisä oli teatteri-impressaari Oscar Hammerstein.

## Lähteet
Coleman Hawkins

**Coleman Hawkins**, lempinimeltään **Hawk** tai **Bean**, (21. marraskuuta 1904 Saint Joseph, Missouri – 19. toukokuuta 1969 New York) oli yhdysvaltalainen tenorisaksofonisti, joka oli tärkeä saksofonin jazz-käytön uranuurtajia, ja jota siksi pidetään jazz-saksofonin isänä. Hawkinsin ura alkoi toden teolla vuonna 1922, kun Mamie Smith kuuli hänen soittavan Kansas Cityssa ja palkkasi hänet Jazz Hounds -yhtyeeseensä, jonka kanssa hän teki ensimmäiset levytyksensä vuonna 1923. Hawkins siirtyi vuonna 1924 Fletcher Hendersonin orkesteriin, jossa soitti seuraavan kymmenen vuoden ajan. Vuonna 1934 hän muutti Eurooppaan, missä hän muun muassa levytti Benny Carterin, Django Reinhardtin ja Stéphane Grappellin kanssa. Toisen maailmansodan syttyessä Hawkins palasi Yhdysvaltoihin ja siirtyi 1940-luvulla soittamaan uutta bebop-jazzia. Hawkins palkkasi Thelonious Monkin orkesteriinsa ja teki myös varhaisia bebop-levytyksiä Dizzy Gillespien kanssa. Myös Miles Davis ja Max Roach soittivat hänen yhtyeessään uransa alkuvaiheessa.

## Aiheesta muualla

*
Mikko Pesälä

**Veijo Mikko Pesälä** (s. 30. marraskuuta 1938 Iitti) on suomalainen poliitikko, joka edustaa Suomen Keskustaa. Hän toimi kansanedustajana 24 vuoden ajan 1975–1999, joista jälkimmäiset 16 vuotta 1983–1999 eduskunnan varapuhemiehenä. Eduskuntauransa jälkeen hän edusti Suomea ja ELDR-puoluetta yhden kauden Euroopan parlamentissa 1999–2004. Hän oli maa- ja metsätalousministeri vuosina 1994–1995. Pesälä on saanut valtiopäiväneuvoksen arvonimen.

## Ura
Mikko Pesälä on ammatiltaan maanviljelijä. Hänen koulutuksenaan on pelkkä kansakoulu sekä myöhemmin kansanopisto, sotilasarvo on sotilasmestari. Naimisissa hän on ollut vuodesta 1961, liitosta on kolme lasta. Luottamustehtäviin Pesälä päätyi kun hänestä tuli maataloustuottajien järjestön MTK:n johtokunnan jäsen 1970-luvun alussa, samoihin aikoihin 1972 hänestä tuli myös Iitin kunnanvaltuuston jäsen, johon hän kuului vuoteen 1984. Eduskuntaan Pesälä nousi Kymen läänin vaalipiiristä vuoden 1975 vaaleissa. 

Pesälä valittiin yhteensä kuusi kertaa eduskuntaan, ja hän toimi suurimman osan ajasta varapuhemiehenä ollen yksi pitkäaikaisimmista puhemiehistön jäsenistä. Valiokuntatoiminnassa hän oli pitkään mukana puolustusvaliokunnassa, lakivaliokunnassa sekä maa- ja metsätalousvaliokunnassa. 

Vuosina 1991–1995 toiminut Esko Ahon porvarihallitus menetti kaksi ministeriään, kun vuoden 1994 alussa ulkoministeri Paavo Väyrynen lähti virastaan kampanjoimaan presidentinvaaleihin. Virkansa jätti myös Väyrysen uskollinen tukija, maa- ja metsätalousministeri Martti Pura. Uudeksi ulkoministeriksi tuli Heikki Haavisto ja Mikko Pesälästä tehtiin maatalousministeri. Hän toimi tuossa virassa yhtenä Suomen maatalouden suurimmista murroskausista maan liittyessä heti laman jälkeen Euroopan unioniin, ja sai kokea ankaraa arvostelua erityisesti MTK:n taholta. Ministerinvirka päättyi Keskustan kärsiessä suurtappion 1995 vaaleissa ja jäädessä oppositioon. 

Mikko Pesälä jätti eduskunnan 24 vuoden jälkeen keväällä 1999 ja asettui ehdolle saman kesän europarlamenttivaaleihin, joissa hänet valittiin vaaliliiton pienimmällä äänimäärällä, noin 24&nbsp;000 äänellä. Euroopan parlamentissa Pesälän puolueena oli muiden keskustalaisten tavoin ELDR eli Euroopan liberaalidemokraattinen puolue. Keskustan ”kiintiömaanviljelijänä” Pesälä oli EU-parlamentissakin aktiivinen maaseudun asioissa, ja kuului koko viisivuotisen kautensa ajan maatalousvaliokuntaan. 

Pesälän toiminta Euroopan parlamentissa jäi yhden kauden mittaiseksi. Vuoden 2004 vaaleissa hän ei enää asettunut ehdolle, vetäytyen näin päivänpolitiikan ulkopuolelle. Pesälä julkaisi jo vuonna 1998 eduskuntauraansa käsittelevän muistelmateoksen *Herrana on hyvä olla*. 

Vuonna 2007 Pesälä oli mukana näyttelemässä Iitin Harrastajateatterissa. Näytelmässä *Hunttalan Matti* Pesälä esitti Oskari Sievästä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  
* 

Uutisissa muun muassa: 
* Verkkouutiset 1998: Pesälä julkaisee muistelmansa  
* 
* Uutispäivä Demari: Pesälän näkemys hallituskriisistä (30.03.2006)
Juudaan evankeliumi

**Juudaan evankeliumi**, katso:

* *[[Juudaksen evankeliumi]]*, Juudas Iskariotin nimiin laitettu gnostilainen apokryfinen evankeliumi
* *[[Tuomaan evankeliumi]]*, jonka joistakin versioista on käytetty nimitystä *Juudaan evankeliumi* apostoli Juudas Tuomaan mukaan
Richard Rodgers

**Richard Charles Rodgers** (28. heinäkuuta 1902 − 30. joulukuuta 1979) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, joka tunnetaan erityisesti Oscar Hammerstein II:n ja Lorenz Hartin kanssa yhteistyössä syntyneistä musikaaleista kuten *[[Oklahoma!]]*, *[[Sound of Music (musikaali)|Sound of Music]]* ja *[[South Pacific]]*.

Rodgers sävelsi uransa aikana yli 900 julkaistua laulua ja neljäkymmentä musikaalia. Hänen tehokeinojaan ovat esimerkiksi jännitteisten harmonioiden käyttö erilaisten tekstin ja draamakohtausten ominaisuuksien korostamiseksi, ja kyky adaptoitua käsiteltävään aiheeseen hyvin syvällisesti, kuten Sound of Musicin kuvitteellinen "itävaltalainen kansanhymni" Edelweiss, joka on todellisuudessa amerikkalaisen Rodgersin jäljitelmä kansanomaisesta kappaleesta.

1950-luvun alkupuolella Rodgers alkoi säveltää myös sinfoniaorkesterille. Hänen teoksiaan käytettiin televisiosarjojen ja -dokumenttien musiikkina.

## Rodgersin säveltämät musikaalit
### Käsikirjoittajana Lorenz Hart
**One Minute Please*
**[[Fly with Me (Rodgers and Hart)|Fly with Me]]* (1920)
**Poor Little Ritz Girl* (1920)
**The Melody Man* (1924)
**[[The Garrick Gaieties]]* (1925–26)
**[[Dearest Enemy]]* (1925)
**[[The Girl Friend]]* (1926)
**[[Peggy-Ann]]* (1926)
**Betsy* (1926)
**[[A Connecticut Yankee]]* (1927)
**She's My Baby* (1928)
**[[Present Arms]]* (1928)
**Chee-Chee* (1928)
**Spring Is Here* (1929)
**Heads Up!* (1929)
**Ever Green* (1930)
**[[Simple Simon (musikaali)|Simple Simon]]* (1930)
**[[America's Sweetheart]]* (1931)
**[[Love Me Tonight]]* (1932)
**[[Jumbo (musikaali)|Jumbo]]* (1935)
**[[On Your Toes]]* (1936)
**[[Babes in Arms]]* (1937)
**[[I'd Rather Be Right]]* (1937)
**[[I Married an Angel]]* (1938)
**[[The Boys from Syracuse]]* (1938)
**[[Too Many Girls]]* (1939)
**[[Higher and Higher]]* (1940)
**[[Pal Joey]]* (1940–41)
**[[By Jupiter]]* (1942)
**Rodgers & Hart* (1975), Rodgersin ja Hartin musikaalirevyy

### Käsikirjoittajana Oscar Hammerstein II
**[[Oklahoma!]]* (1943)
**[[Carousel (musikaali)|Carousel]]* (1945)
**[[State Fair]]* (1945) (elokuva 1945, musikaali 1996)
**[[Allegro (musikaali)|Allegro]]* (1947)
**[[South Pacific]]* (1949)
**[[Kuningas ja minä (vuoden 1956 elokuva)|The King and I]]* (1951)
**[[Me and Juliet]]* (1953)
**[[Pipe Dream]]* (1955)
**[[Cinderella (musikaali)|Cinderella]]* (1957)
**[[Flower Drum Song]]* (1958)
**[[Sound of Music (musikaali)|Sound of Music]]* (1959)
**[[A Grand Night for Singing]]* (1993), Rodgersin ja Hammersteinin musikaalirevyy

### Muita käsikirjoittajia
**[[Victory at Sea]] (1952) ([[Robert Russell Bennett]])
**No Strings* (1962) (käsikirjoittajana Rodgers itse)
**Do I Hear a Waltz?* (1965) ([[Stephen Sondheim]])
**Two by Two* (1970) ([[Martin Charnin]])
**Rex* (1976) ([[Sheldon Harnick]])
**I Remember Mama'' (1979) (Martin Charnin/Raymond Jessel)

## Lähteet
Dexter Gordon

**Dexter Gordon** (27. helmikuuta 1923 – 25. huhtikuuta 1990) oli yhdysvaltalainen tenorisaksofonisti, jota pidetään yhtenä ensimmäisistä bebop-saksofonisteista. Dexter Gordon esiintyi uransa aikana muun muassa Lionel Hamptonin, Tadd Dameronin, Charles Mingusin, Louis Armstrongin ja Billy Eckstinen kanssa. Gordonin sointi oli rikas ja lavea ja hänen tunnusmerkkinään oli svengaava, hieman iskun jäljessä oleva soitto.

Gordonin ura alkoi 1940-luvulla Lionel Hamptonin yhtyeessä, jonka kanssa hän teki ensimmäiset levytyksensä vuonna 1942. Pian hän teki ensimmäiset levynsä yhtyeen johtajana kvintetillä, jossa Nat King Cole soitti pianoa. Vuonna 1944 hän muutti New Yorkiin missä hän pian nousi uuden bebop-tyylin kärkinimien joukkoon.

1960-luvulle tultaessa Gordon sai yhä enemmän levytystilaisuuksia Blue Note levy-yhtiöltä. Hänen johtamillaan levyillä tenorisaksofonin soundi ja väri pääsivät oikeuksiinsa ja hänen levymyyntinsä ja konserttiyleisönsä kasvoivat merkittävästi.

Dexter Gordon oli pääosassa Bertrand Tavernierin päihdeongelmaisesta jazzmuusikosta kertovassa elokuvassa *[[Round Midnight – keskiyön soundi]]* (1986). Hän oli roolistaan Oscar-ehdokkaana ja voitti elokuvassa soittamistaan soolo-osuuksista Grammyn.

## Lähteet
Theban hegemonia

**Theban [[hegemonia]]** antiikin Kreikassa käsitti vuodet 371 eaa.–362 eaa. Theba nousi Kreikassa johtoasemaan lyötyään spartalaiset Leuktran taistelussa vuonna 371 eaa. mutta menetti sen Mantineian taistelun jälkeen vuonna 362 eaa.

## Tausta
Ateena oli menettänyt johtoasemansa peloponnesolaissodan johdosta, ja Sparta taas oli heikentynyt *[[oliganthropia]]n* eli laskeneen asukaslukunsa takia. Vuonna 386 eaa. loppunut Korintin sota oli myös heikentänyt Spartaa ja Ateenaa. Theban johtoon nousivat 370-luvulla aggressiivista politiikkaa suosivat Pelopidas ja Epameinondas, jotka myös uudistivat Theban armeijaa ja sen taktiikkaa.
Lintutorni

**Lintutorni** on yleensä puinen tornimainen rakennelma, jonka tarkoituksena on auttaa lintuja tarkkailevaa henkilöä näkemään kauemmas tai tornia ympäröivän kasvillisuuden yli. Tornit rakennetaan yleensä painekyllästettyjen tolppien varaan. Tolppien väliin rakennetaan yleensä yksi tai kaksi lintulavaa eri kerroksiksi. Tornien tukemiseen käytetään vaijereita, jotka estävät pystytolppia liikkumasta liikaa tarkkailun aikana. Rakentaminen suoritetaan usein vapaaehtoistyönä. Lintutornit pyritään sijoittamaan siten, että lintujen tarkkailu on mahdollisimman helppoa, mutta lintujen elämää ja ennen kaikkea pesimistä ei häiritä. Nykyaikaisiin lintutorneihin on rakennettu pyörätuoliramppeja helpottamaan liikuntarajoitteisten henkilöiden pääsyä tarkkailupaikoille. Suomessa oli vuonna 2005 yli 400 luetteloitua lintutornia, joista korkein on Lahden Luhtajoen 23,5-metrinen torni.

## Tornien taisto -kilpailu

Vuodesta 1994 lähtien Suomessa on järjestetty joka kevät leikkimielinen Tornien taisto -kilpailu, jossa lintutorneihin eri puolille maata asettuneet joukkueet pyrkivät havaitsemaan tornistaan käsin mahdollisemman monta lintulajia kahdeksan tunnin mittaisen kilpailuajan puitteissa. Esimerkiksi vuonna 2006 kilpailuun osallistuttiin noin 250 tornista yli tuhannen lintuharrastajan voimin. Parhaasta tornista havaittiin 116 lajia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Impulse! Records

**Impulse! Records** on yhdysvaltalainen levy-yhtiö, jonka Creed Taylor perusti  New Yorkissa vuonna 1960 ABC-Paramount Recordsin tytäryhtiöksi. Suurimman osan Impulsen levyistä tuottivat Bob Thiele ja ääniteknikko Rudy Van Gelder. Impulsen muita tuottajia olivat Ed Michel, Steve Backer ja Esmond Edwards.

Yhtiö on parhaiten tunnettu free jazz levyjen julkaisijana ja sille levyttivät muun muassa Albert Ayler, John Coltrane, Charles Mingus, Pharoah Sanders, Archie Shepp ja Marion Brown.  Levy-yhtiö ei ole julkaissut uusia levy säännöllisesti enää 1970-luvun lopun jälkeen.  Tuotemerkin omistaa nykyisin Universal Music Group.

Vuonna 2006 levymerkin eri tyylilajien ja artistien tuotannosta koottiin neljän CD-levyn kokoelma ja Ashley Kahnin samanniminen historiikkiteos, molemmat nimellä *The House That Trane Built – The Story of Impulse Records*. Samana vuonna julkaistiin myös erilliset kokoelmat Impulse-muusikoiden Gato Barbieri, John Coltrane, Keith Jarrett, Charles Mingus, Sonny Rollins ja McCoy Tyner tuotannosta.

Monet Impulsen tuottamien albumien kannet, samoin kuin Creed Taylorin muille levymerkeille tuottamien albumien kannet, olivat värivalokuvauksen mestarina pidetyn Pete Turnerin käsialaa.

## Lähteet
Valtionuskonto

**Valtionuskonto** on valtion virallinen, lainsäädännössä määritelty uskonto. Lisäksi valtiolla saattaa olla virallinen kirkkokunta eli valtionkirkko.

## Valtionkirkko
Valtionkirkko on valtiosta hallinnollisesti ja taloudellisesti riippuvainen kirkkokunta. 

Valtionkirkon historia alkoi Armeniasta. Tämä tapahtui vuonna 301, kun kuningas Trdat julisti kristinuskon Armenian valtionuskonnoksi. Sen jälkeen valtionkirkko otettiin käyttöön Georgiassa 326 kuningas Mirian III:n valtakaudella. 

Kuningas Ezanan hallituskaudella (noin 320–360 jaa.) kristinuskosta tehtiin Aksumin valtakunnan virallinen uskonto.

Vuonna 380 keisari Theodosius I teki kristinuskosta Rooman valtionuskonnon ja ainoan sallitun uskonnon. Sitä edelsi keisari Konstantinuksen kristityille myöntämä uskonnonvapaus vuonna 313.

## Kansankirkko
Kansankirkoksi on kutsuttu valtakunnallista paikallisseurakuntien järjestelmää, johon kuuluu suuri osa kansasta. Kansankirkon jäsenet liitetään kirkkoon lapsena kasteen yhteydessä, ja he maksavat kirkollisveroa. Käsitteen kansankirkko esitteli saksalainen teologi Friedrich Schleiermacher 1822–1823. Käsitteellä kansankirkko haluttiin korostaa kirkon tehtävää kansan moraalisena ja uskonnollisena selkärankana ja korostaa kristillisiin arvoihin pohjautuvaa kulttuuria ja yhteiskuntaa. Käsite on suosittu saksalaisessa ja pohjoismaisessa protestanttisuudessa. Kansankirkon tavoitteena on ”kansan kristillistäminen”.

Kansallissosialismin aikaisessa Saksassa kansankirkon käsite sovellettiin kansallismielisiin poliittisiin tarkoituksiin. Esimerkiksi kristinuskoon kääntyneitä kastettuja juutalaisia ei hyväksytty kansankirkon jäseniksi. Teologi Miikka Ruokasen mukaan Etelä-Afrikan aparheidin aikaista kirkkokuntajakoa, joka perustui rotuun, tai Venäjän ortodoksisen kirkon tukea isovenäläiselle kansallismieliselle politiikalle voidaan pitää kansankirkkokäsitteen vääristyminä.

## Kirkon ja valtion suhde Pohjoismaissa

Virallisesti Pohjoismaissa valtionkirkko on Tanskassa, Islannissa ja aikaisemmin virallisesti myös Ruotsissa vuoteen 2000, Suomessa vuoteen 1869 ja Norjassa vuoteen 2017. Suomessa evankelis-luterilainen kirkko ja ortodoksinen kirkko ovat Tilastokeskuksen mukaan valtionkirkkoja, vaikka Suomen evankelis-luterilainen kirkko kutsuukin itseään ja ortodoksista kirkkoa epävirallisesti kansankirkoksi. Kirkon ja valtion suhdetta voidaan kuitenkin luonnehtia valtiokirkolliseksi, koska valtion ja kirkon väliset liitokset ovat niin voimakkaita. Suomalaiset ihmisoikeusjuristit katsovat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon aseman olevan yksiselitteisesti valtiokirkollinen. Myös vähemmistökirkkojen mielestä Suomessa on valtionkirkko. Norjassa valtio ja kirkko erotettiin toisistaan vuoden 2013 alussa.

## Katso myös

* Ajatuksenvapaus
* Kansalaisuskonto
* Kirkkolainsäädäntö
* Kirkko-oikeus
* Kirkon ja valtion ero
* Ranskan sekularismi
* Luettelo valtioista valtionuskonnon mukaan
* Sekularismi
* Uskonnonvapaus
* Uskonto ja politiikka

## Lähteet

## Kirjallisuutta

*
Pavel Ignatjev

**Pavel Nikolajevitš Ignatjev** (, 12. heinäkuuta 1870 Konstantinopoli – 12. elokuuta 1945 Upper Melbourne), kreivi, oli Nikolai II:n opetusministeri ja neuvonantaja vuosina 1915–1917. Vuosina 1907–1909 Ignatjev toimi Kiovan kuvernementin kuvernöörinä. Ignatjevin isä Nikolai Ignatjev oli Aleksanteri III:n aikainen sisäministeri.

Pavel Ignatjev nai ruhtinatar Natalja Meštšerskajan Nizzassa vuonna 1903. Heillä oli viisi poikaa. Venäjän vallankumouksen aikana Ignatjev ja hänen perheensä pakenivat länteen. Vuonna 1925 perhe muutti Kanadaan Québecin Upper Melbourneen.  

Yhdestä Ignatjevin pojista, George Ignatieffistä, tuli diplomaatti, ja hän työskenteli muun muassa Kanadan YK-suurlähettiläänä. Georgen poika Michael Ignatieff on merkittävä kanadalainen kirjailija ja toimii professorina Harvardissa. Lisäksi hän on ollut vuoden 2006 helmikuusta lähtien Kanadan parlamentin jäsen.
Kainiitit

**Kainiitit** eli **kainilaiset** olivat gnostilainen ja antinomianistinen lahko, joka kunnioitti Kainia demiurgi Jahven, Vanhan testamentin Jumalan, ensimmäisenä uhrina. Monet gnostilaiset ryhmät pitivät Jahvea pahana luojajumalana, joka oli eri jumaluus kuin korkein Jumala.

Kainin lisäksi kainilaiset kunnioittivat myös muita Raamatun "antisankareita", kuten Eesauta, Korahia, Sodoman ja Gomorran asukkaita sekä Juudas Iskariotia.

Kainilaisuus oli melko pieni liike. Tertullianus ja Irenaeus mainitsevat, että heitä oli olemassa Rooman valtakunnan itäosissa toisella vuosisadalla. Yksi kainilaisten apokryfisiä tekstejä oli *[[Juudaksen evankeliumi]]*. 

## Kainilaisuuden lähteitä

* Irenaeus: *[[Harhaoppeja vastaan (Irenaeus)|Harhaoppeja vastaan]]* 1.31.1–2
* Epifanios: *[[Panarion]]*  38
* Hippolytos: *[[Kaikkien harhaoppien kumoaminen]]* 8
* Pseudo-Tertullianus: *[[Kaikkia harhaoppeja vastaan]]* 7
* Tertullianus: *Kasteesta* 1

## Aiheesta muualla

*
Kärpäsloukku

**Kärpäsloukku** (*Dionaea muscipula*) on lihansyöjäkasvi. Se on ainoa *Dionaea*-suvun ainoa laji kihokkikasvien heimossa. Jotkut tutkijat ovat pitäneet lajia omaan heimoonsa, *Dionaeaceae*, kuuluvana, koska sen emiön ja hetiön ominaisuudet poikkeavat muiden kihokkikasvien vastaavista. Kärpäsloukku kasvaa luonnonvaraisesti vain melko suppealla alueella Pohjois- ja Etelä-Carolinassa Yhdysvalloissa. Kärpäsloukku kuuluu yhdessä muun muassa mimosien kanssa niihin harvoihin kasveihin, jotka pystyvät nopeisiin liikkeisiin.

Kärpäsloukun saalistus perustuu lehtiin, jotka muistuttavat sekä ulkonäöltään että toiminnaltaan karhunrautoja. Lehden sisällä on 3–6 aistikarvaa. Kun hyönteinen tutkiessaan lehden sisäpuolta koskettaa kahteen kertaan karvaa kahdenkymmenen sekunnin aikana, loukku sulkeutuu hyönteisen ympärille 1–3 sekunnissa lämmön määrästä riippuen. Mikäli hyönteinen on turhan pieni sulatettavaksi, se voi paeta loukun reunapiikkien väliin jäävistä raoista, mutta muutoin loukku sulkeutuu pian tiiviisti ja alkaa erittää ruoansulatusentsyymejä sisältävää nestettä. Muutaman päivän tai viikon kuluttua saaliinsa hyödyntänyt loukku aukeaa, ja tuuli puhaltaa loukkuun jääneet, sulamattomat osat pois. Loukku pystyy sulkeutumaan noin seitsemän kertaa ennen kuin se kuolee. Kärpäsloukun tiedetään syöneen myös nuoria sammakoita. Kärpäsloukun kasvattamista suositellaan vain kokeneemmille kasvattajille sen vaikean talvilevon takia. Kasvi vaatii kolmen kuukauden levon 0–8 celsiusasteen lämpötilassa. Tänä aikana kasvualusta on pidettävä riittävän kosteana varoen kuitenkin homeen ilmestymistä kasvualustaan tai talvehtivan kasvin osiin. Usein talvehtiminen epäonnistuu huolellisesta hoidosta huolimatta.

Kärpäsloukusta on jalostettu erilaisia lajikkeita kaupalliseen käyttöön, kuten esimerkiksi isoloukku, nopeasti sulkeutuva, kokonaan punainen tai vihreä ja lukuisia muita versioita.

## Lähteet
* Huonekasvit.fi: Kärpäsloukku (''Dionaea muscipula'') 
* Lihikset.net (Archive.org)

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: ''Dionaea muscipula'' 
*United States Department of Agriculture (USDA): ''Dionaea muscipula'' 
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: ''Dionaea muscipula''  
*Dionaea muscipula vs Caterpillar (toukka) Youtube.
*Kasvi syö sammakon ja perhosen Youtube.
George Ignatieff

**George Ignatieff**, CC, (; 16. tammikuuta 1913 – 10. elokuuta 1989) oli kanadalainen diplomaatti, joka sai vuonna 1984 Pearsonin rauhanmitalin. 

Ignatieff syntyi Venäjällä Pietarissa. Hänen äitinsä oli Natalja Meštšerskaja ja isä Nikolai II:n opetusministeri ja neuvonantaja kreivi Pavel Ignatjev. Hänen isoisänsä oli keisari Aleksanteri III:n aikainen sisäministeri Nikolai Ignatjev. Venäjän vallankumouksen aikana perhe muutti länteen ja vuonna 1925 Kanadaan. 

Ignatieff opiskeli kanadalaisissa yliopistoissa ja Oxfordissa. Vuonna 1940 hän meni Kanadan ulkoministeriöön palvelukseen. Ignatieff oli vuosina 1956–1958 Kanadan suurlähettiläs Jugoslaviassa, Naton edustajana vuosina 1963–1966 ja Kanadan YK:n suurlähettiläs vuosina 1966–1969. YK:n turvallisuusneuvoston puheenjohtaja hän oli vuosina 1968–1969.

Vuosina 1969-1972 hän työskenteli YK:n aseriisuntaohjelmassa Genevessä. Tässä tehtävässä hän teki kaikkensa estääkseen ydinsodan puhkeamisen. Jäätyään eläkkeelle hän jatkoi saman aihepiirin parissa skeä kansalaisjärjestöissä että Toronton yliopistossa vuosina 1980–1986.

Ignatieff sai Order of Canada -kunniamerkin vuonna 1973.

Ignatieffin poika Michael Ignatieff on merkittävä kanadalainen kirjailija ja Harvardin yliopiston professori sekä helmikuusta 2006 lähtien Kanadan parlamentin jäsen.

## Lähteet
Antraseeni

**Antraseeni** tai **antrasiini** (C14H10) on polyaromaattinen hiilivety, jota tuotetaan kivihiilitervasta. Se sisältää kolme bentseenirengasta. Sitä käytetään punaisen väriaineen tuottamiseen, hyönteismyrkkyihin, puunsuoja-aineisiin ja pinnoitemateriaaleihin. Antraseeni on fenantreenin isomeeri. Antraseeni on kolme bentseenirengasta sisältävä aseeni eli se kuuluu lineaarisesti toisiinsa kytkeytyneiden bentseenirenkaiden aineryhmään. Se on myös fluoresoiva yhdiste. Antraseeni polymerisoituu auringonvalossa diantraseeniksi ja hapettuu verrattain helposti antrakinoniksi. Se liukenee vähäisessä määrin etanoliin, eetteriin, bentseeniin ja trikloorimetaaniin, mutta ei veteen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
*Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Anthracene 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Anthracene 
*ChemBlink: Anthracene
Häntä koipien välissä

**Häntä koipien välissä** on Leevi and the Leavings -yhtyeen kuudes studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1988. Levy on yhtyeen myydyin 50&nbsp;905 kappaleella, jos kokoelmat jätetään pois laskusta, ja se palkittiin platinalevyllä vuonna 1991. Sen tunnetuimpia kappaleita ovat ”Teuvo, maanteiden kuningas”, ”Rin Tin Tin”, ”Sopivasti lihava” ja ”Elina, mitä mä teen?”.

*Häntä koipien välissä* valittiin *[[1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään]]* -kirjan suomalaisen painoksen 80 suomalaisen albumin joukkoon. Musiikkiverkkomedia NRGM:n artikkelissa Tommi Forsström kutsui levyä yhtyeen kulta-ajan ”kruununjalokiveksi”, ja sanoi, että levy ”voisi olla minkä tahansa vuosikymmeniä toimineen bändin hittikokoelma tai Suomen kansan virallinen ääniraita”. Levy pääsi myös *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* ”Viisikymmentä vedenjakajaa suomirockin historiasta” -listalle. Jarkko Jokelaisen mukaan Gösta Sundqvistin arkirealistiset tarinat muistuttivat pahimman ”juppikauden” aikana suomalaisten juurista maaseudulla.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano

* Gösta Sundqvist – laulu, kitara, huilu
* Risto Paananen – taustalaulu, basso, kitara, kosketinsoittimet
* Niklas Nylund – rummut
* Juha Karastie – kitara, mandoliini, kosketinsoittimet

Kappaleet on säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Gösta Sundqvist.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Antrakinoni

**Antrakinoni** eli 9,10-dioksoantraseeni (C14H8O2) on aromaattinen orgaaninen yhdiste, jonka rakennekaava on C6H4(CO)2C6H4. Sitä käytetään puunjalostusteollisuudessa katalyyttinä sekä punaisen väriaineen valmistamiseen. Alun perin sitä valmistettiin hapettamalla antraseeniä (C14H10) typpihapolla. Nykyään lähtöaineina käytetään bentseeniä ja ftaalianhydridiä tai indaania.

Antrakinonista käytetään myös nimityksiä *9,10-antrakinoni*, *9,10-antraseenidioni* ja *difenyyliketoni*.

Antrakinoni on myös fluoresoiva yhdiste eli hehkuu UV-valossa esimerkiksi sykloheksaaniin liuotettuna. 

Skyriini on kaksoisantrakinoni, jota sisältää muun muassa tatinriesa-niminen sieni.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
*PubChem: 9,10-anthraquinone 
*KEGG: 9,10-Anthraquinone 
*ChemBlink: Anthraquinone 
*https://www.cbc.ca/news/canada/prince-edward-island/pei-instagram-brian-wagner-fluorescent-chemist-photos-1.3663511
Paul Getty

**John Paul Getty** (7. syyskuuta 1932 &ndash; 17. huhtikuuta 2003) oli varakas yhdysvaltalaissyntyinen brittiläinen kirjakeräilijä, hyväntekeväisyyden harrastaja ja brittiläisen imperiumin ritarikomentaja. Hänen isänsä oli Jean Paul Getty (1892–1976), aikansa rikkaimpia henkilöitä, ja äitinsä Anne Rork. Syntyjään John Paul Gettyn nimi oli Eugene Paul Getty, mutta myöhemmin hän otti nimikseen ja opittiin paremmin tuntemaan nimillä Paul Getty, John Paul Getty ja Jean Paul Getty nuorempi. Suvun varallisuus oli lähtöisin George Franklin Gettyn aloittamasta öljykaupasta.

John Paul Gettyn isä odotti, että poika osoittaisi taitonsa: Tämän ensimmäinen työ oli öljyn pumppaaminen sadalla dollarilla kuukaudessa. Getty kävi Saint Ignatius High Schoolin ja meni San Franciscon yliopistoon, mutta ei valmistunut. Getty ajautui Yhdysvaltain asevoimiin palvelemaan Korean sodassa.

John Paul Getty lahjoitti yli 140 miljoonaa puntaa kulttuurin hyväksi. National Gallery sai häneltä 50 miljoonaa puntaa. Gettylle annettiin brittiläisen imperiumin ritarikomentajan arvo vuonna 1987, mutta ei voinut toisen maan kansalaisena käyttää Sir-nimikettä. Joulukuussa 1997 Getty sai Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisuuden, ja luopui heti Yhdysvaltain kansalaisuudestaan. Vuonna 1994 Getty meni naimisiin kolmannen kerran, ja otti vaimokseen Victoria Holdsworthin, joka oli auttanut häntä voittamaan päihdeongelmansa.
Musiikkiluokka (albumi)

**Musiikkiluokka** on Leevi and the Leavings -yhtyeen seitsemäs studioalbumi, ja se ilmestyi kesällä 1989. Levyä on myyty 25&nbsp;892 kappaletta, ja se palkittiin kultalevyllä vuonna 1990.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano

* Gösta Sundqvist – laulu, sähkökitara, kosketinsoittimet, lyömäsoittimet, basso, huilu ja nokkahuilu
* Risto Paananen – basso, akustinen kitara, taustalaulu ja lyömäsoittimet
* Niklas Nylund – rummut, lyömäsoittimet ja kitara
* Juha Karastie – kitara, mandoliini ja lyömäsoittimet

Kappaleet on säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Gösta Sundqvist.

## Lähteet
Ayana Angel

**Ayana Angel** (s. 28. kesäkuuta 1975, Miami) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä ja malli. Hänellä on afroamerikkalaiset ja panamalaiset sukujuuret. 

Angel syntyi Miamissa, Floridan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Hän muutti vuonna 2002 Kaliforniaan, jossa hän aloitti uransa pornoalalla. Hän esiintyi juhlijan roolissa rap-yhtye D4L:n kappaleen *I’m the Man* musiikkivideolla vuonna 2006.

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut
Berliinin filharmonikot

**Berliinin filharmonikot** () on Saksan pääkaupungissa Berliinissä toimiva sinfoniaorkesteri. Benjamin Bilse perusti Berliinin filharmonikot vuonna 1862 nimellä *Bilsesche Kapelle*. Orkesterin nykyisenä ylikapellimestarina toimii Kirill Petrenko, joka aloitti tehtävässä vuonna 2019.

Soittajisto on maailman arvostetuimpia ja 2008 Gramophone-lehti luokitteli sen sinfoniaorkestereiden kakkoseksi hollantilaisen Concertgebouw'n kokoonpanon jälkeen.

## Ylikapellimestarit
* Ludwig von Brenner (–1887)
* Hans Guido von Bülow (1887–1893)
* Arthur Nikisch (1895–1922)
* Wilhelm Furtwängler (1922–1945 ja 1952–1954)
* Leo Borchard (1945)
* Sergiu Celibidache (1945–1952)
* Herbert von Karajan (1954–1989)
* Claudio Abbado (1990–2002)
* Sir Simon Rattle (2002–2018)
* Kirill Petrenko (2019–)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Viralliset kotisivut 
*Digital Concert Hall
Jukka Ranta (professori)

Professori **Jukka Ranta** työskentelee Teknillisessä korkeakoulussa. Hän on opiskellut muun muassa Britanniassa. Hänen erityisosaamisaluettaan on verkostoitumisen merkitys kilpailukykyyn. Häntä on käytetty myös Sitran luennoitsijana. 

## Teoksia
* Martin Ollus, Jukka Ranta ja Pekka Ylä-Anttila (toim.), 1998: Verkostojen vallankumous. Taloustieto Oy 
* Martin Ollus, Jukka Ranta ja Pekka Ylä-Anttila (toim.), 1998: Yritysverkostot. Taloustieto Oy