open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Atjaševo

**Atjaševo** (, ) on kaupunkimainen taajama, kaupunkikunta ja Atjaševon piirin hallinnollinen keskus Mordvan tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Saranskin ja Ardatovin välisen maantien ja rautatien varrella 80 kilometriä Saranskista koilliseen. Taajamassa ja kunnassa on 6&nbsp;100 asukasta (vuonna 2015).

Paikkakunta on syntynyt rautatien rakentamisen yhteydessä vuonna 1894. Se on saanut nimensä vieressä sijaitsevasta kylästä. Atjaševosta tuli piirikeskus vuonna 1928 ja kaupunkimainen taajama vuonna 1963. Asukkaat ovat etupäässä ersäläisiä.

Taajamassa toimii meijeri, leipomo, lihajalostamo, asfalttitehdas ja metallialan yrityksiä. Palveluihin kuuluvat kaksi yleissivistävää koulua, ammatti- ja musiikkikoulut, kulttuuritalo, kirjasto ja piirisairaala.

## Lähteet
Paloma Picasso

**Paloma Picasso** (oik. *Anne Paloma Ruiz-Picasso y Gilot);* (s. 19. huhtikuuta 1949 Vallauris, Ranska) on ranskalainen muotitaiteilija ja liikenainen. Hänet tunnetaan etenkin Tiffanylle suunnittelemistaan koruista sekä parfyymeistään.

## Elämä ja ura
Paloma Picasso on taidemaalari Pablo Picasson (1881–1973) nuorin lapsi, jonka äiti on taidemaalari ja kirjailija Françoise Gilot (1921–2023). Hänellä oli täysveli Claude Ruiz Picasso (1947–2023). 

Paloma Picasso yritti aluksi välttää ryhtymästä taiteelliselle uralle, ettei joutuisi jatkuvasti rinnastetuksi isäänsä. Hän kuitenkin opiskeli Pariisin yliopiston Nanterren kampuksella teatteripuvustusta ja toimi ammatissa pariisilaisessa teatterissa. Hänen puku- ja korusuunnitelmansa saivat niin hyviä arvioita, että hän päätti opiskella lisää korusuunnittelua. Vuonna 1969 hän esitteli töitään ystävälleen Yves Saint-Laurentille, joka tilasi häneltä korusarjan.

Pablo Picasson kuoltua vuonna 1973 Paloma Picasso keskeytti uransa hoitaakseen isänsä jäämistöä sekä teosten inventointia ja luettelointia. Kuolinpesän selvittäminen oli erittäin vaikeaa monien oikeusjuttujen vuoksi sekä testamentin puuttumisen takia. Paloma Picasso auttoi Pariisin kaupunkia vuonna 1983 avatun Picasso-museon organisoimisessa. Hän kokeili siipiään näyttelijänä ja sai pääosan Walerian Borowczykin vuoden 1974 elokuvassa *[[Moraalittomia tarinoita]]*. Elokuva sai hyvät arviot, mutta Picasso ei ole sen koommin näytellyt.

1970-luvun puolivälissä Paloma Picasso aloitti muotisuunnitteluyhteistyön argentiinalaisen näytelmäkirjailija ja ohjaaja Rafael Lopez-Cambilin kanssa. He rakastuivat, menivät naimisiin vuonna 1978 ja erosivat vuonna 1999. Paloma Picasso avioitui samana vuonna osteopaatti Eric Thévenet’n kanssa. He asettuivat asumaan Sveitsiin, ja Paloma Picasso perusti nimeään kantavan säätiön isänsä ja äitinsä muistoa vaalimaan.

Vuonna 1979 Paloma Picasso aloitti pitkän yhteistyönsä Tiffany & Companyn kanssa, ja vuonna 1984 L’Oréal esitteli Paloma Picasson nimeä kantavan parfyymin. Hajustealalla Paloma Picasso seurasi äitinsä isän jalanjälkiä, joka oli toiminut hajuvesikemistinä Etelä-Ranskan Grassessa. L’Oréal-yhteistyö kasvoi kosmetiikkasarjaksi, johon kuului muun muassa Paloma Picasson tunnusväriksi muodostunutta punaisen sävyä edustava huulipuna.

Vuodesta 1989 Paloma Picasson on suunnitellut keramiikkaa ja lasiesineitä Villeroy & Boch -yhtiölle.

Paloma Picasso on hoitanut isänsä jäämistöä vuoden 2023 heinäkuusta lähtien, jolloin Paloman veli Claude Ruiz Picasso jätti tehtävän hänelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Paloma Picasso Fashion Model Directoryn sivustolla
Harri Nummela

**Harri Tapani Nummela** (s. 26. huhtikuuta 1968 Tampere) on suomalainen urheiluvaikuttaja ja Suomen Jääkiekkoliiton entinen puheenjohtaja.    

Nummela on OP-ryhmän johtokunnan jäsen ja liiketoimintajohtaja pankkitoiminnan henkilö- ja pk-yritysasiakkaiden puolella. Nummela on toiminut OP-ryhmässä eri tehtävissä vuodesta 1992 lähtien. Koulutukseltaan hän on oikeustieteen kandidaatti.

## Jääkiekkoliiton puheenjohtajuus
Jääkiekkoliiton liittovaltuusto valitsi Harri Nummelan Kalervo Kummolan seuraajaksi marraskuussa 2015 järjestetyssä kokouksessa. Jääkiekkoliiton puheenjohtajan tehtävät Nummela otti vastaan 7. tammikuuta 2016. 

Syksyllä 2020 Nummela otti kantaa vastuullisuuden puolesta jääkiekkoliiton puheenjohtajana: ”Positiivinen tulokulma on se, että tämä viestittää kaikille meille lajin piirissä oleville, että maailma on muuttunut. Vastuullisuus ja muut tällaiset asiat ovat osa meidän elämäämme tästä eteenpäin.”Syksyllä 2023 Nummela ilmoitti, ettei enää asetu ehdolle Jääkiekkoliiton puheenjohtajaksi. Hänen kautensa puheenjohtajana päättyi 31. joulukuuta 2023, minkä jälkeen tehtävässä aloitti seuraajaksi valittu Heikki Hietanen.

## Lähteet
Tapani Karvinen

**Janne Asko Tapani Karvinen** (s. 1981) on suomalainen poliitikko ja hamppupuolueen puheenjohtaja. Hän toimi piraattipuolueen puheenjohtajana vuosina 2014–2016 sekä varapuheenjohtajana vuosina 2016–2018. Karvinen on ammatiltaan datanomi mutta kertoo myös opiskelleensa journalistiikkaa Alkio-opistossa ja medianomiopintoja ammattikorkeakoulussa. Karvinen on kotoisin Heinävedeltä ja asuu Varkaudessa.

## Lähteet
Haavateippi

**Haavateippi**, **kiinnelaastari** tai **ihoteippi** on teippiä, jota käytetään sidosten tai taitosten kiinnittämiseen haavojen päälle. Pienen haavan tai nirhauman kohdalla se voi korvata laastarin. Teippiä käytetään sekä ensihoidossa että osana leikkaushaavojen jälkihoitoa. Se kiinnittyy ihoon liimapinnan avulla. Käytetty liima on tyypillisesti hypoallergeeninen aine, joka on suunniteltu niin, että teippi on hellävaraisesti irrotettavissa ihoa tai haavaa vahingoittamatta. Haavateippiä on usein ensiapulaukuissa. Sitä on tyypillisesti saatavana ainakin valkoisena tai ihonvärisenä.

Haavateippi on hengittävää kuitumateriaalia, eli se päästää ilman kosketuksiin haavan kanssa. Tämä auttaa paranemisessa. Joskus teippiin on lisätty sinkkioksidia, joka toimii antibakteerisena aineena ehkäisten infektioita. Teipit, jotka on tehty mikrohuokoisesta materiaalista (reiät alle 2&nbsp;nm), kuten 3M yhtiön Micropore (aikaisemmin Transpore), ovat yleisiä.

Haavateipin nimi tulee siitä, että sitä voidaan laittaa sellaisenaan suoraan haavan päälle. Jotkut toiset lääketieteelliset teipit, kuten Leukoplast, on tarkoitettu pelkästään sellaisiin kiinnityksiin, joissa ne eivät ole suoraan kosketuksessa haavaan.

## Katso myös
*Laastari
*Perhoslaastari
*Kinesioteippi

## Lähteet
Katharina Truppe

**Katharina Truppe** (s. 15. tammikuuta 1996) on itävaltalainen alppihiihtäjä, ja joukkuekilpailun MM-mitalisti, joka edustaa ASKÖ ESV St.Veit -seuraa.

Nuorten MM-kilpailuissa 2015 Truppe saavutti pronssia pujottelussa. Aikuisten arvokilpailuissa hän oli ensi kerran mukana St. Moritzin MM-kilpailuissa 2017 ja sijoittui pujottelussa 19:nneksi sekä joukkuekilpailussa viidenneksi. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti hopeaa joukkuekilpailussa ja oli kahdeksas pujottelussa sekä 24:s suurpujottelussa. Pekingin olympialaisissa 2022 hän voitti joukkuekilpailussa kultaa ja sijoittui suurpujottelussa neljänneksi hävittyään pronssimitalisti Lara Gut-Behramille 0,08 sekuntia. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti pronssia joukkuealppiyhdistetyssä ja oli pujottelussa seitsemäs. Milanon ja Cortinan olympialaisissa 2026 hän sijoittui pujottelussa viidenneksi. 

Alppihiihdon maailmancupissa Truppe kilpaili ensimmäisen kerran Flachaun pujottelussa tammikuussa 2015. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Aspenin ensimmäisessä pujottelussa marraskuussa 2015 oltuaan 14:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Lienzin pujottelussa joulukuussa 2015 oltuaan yhdeksäs. Hän on sijoittunut kolmanneksi Levin pujottelussa marraskuussa 2019, Kranjska Goran suurpujottelussa helmikuussa 2020, Killingtonin pujottelussa marraskuussa 2022 ja Courchevelin pujottelussa joulukuussa 2023. Hän saavutti ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa Åren pujottelussa maaliskuussa 2025. Hän sijoittui kolmanneksi Flachaun pujottelussa tammikuussa 2026. Hän sijoittui pujottelucupissa neljänneksi kaudella 2025–2026.

Alppihiihdon Eurooppa-cupissa Truppe on voittanut yhden kilpailun pujottelussa.

## Lähteet
Katharina Huber

**Katharina Huber** (s. 3. lokakuuta 1995) on itävaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Sportunion Waidhofen/Ybbs -seuraa.

Huber saavutti nuorten MM-kilpailuissa pronssia pujottelussa 2016. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui pujottelussa seitsemänneksi. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän oli alppiyhdistetyssä kolmastoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän voitti joukkuekilpailussa kultaa sekä sijoittui alppiyhdistetyssä viidenneksi ja pujottelussa 12:nneksi. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän oli pujottelussa yhdestoista. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän sijoittui pujottelussa 14:nneksi. Milanon ja Cortinan olympialaisissa 2026 Huber saavutti Itävallan kakkosjoukkueessa joukkuealppiyhdistetyn kultaa parinaan Ariane Rädler. Samojen kilpailujen pujottelussa hän sijoittui kuudenneksi.

Alppihiihdon maailmancupissa Huber kilpaili ensimmäisen kerran Aspenin pujottelussa marraskuussa 2015 sijoittuen 18:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Levin pujottelussa marraskuussa 2019 oltuaan kahdeksas. Tämän jälkeen hän on sijoittunut pujottelussa kymmenenneksi Levillä marraskuussa 2020, Semmeringissä joulukuussa 2020 ja Levillä marraskuussa 2021.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Katharina Huberin kotisivut
Katharina Gallhuber

**Katharina Gallhuber** (s. 16. kesäkuuta 1997) on itävaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa SC Göstling-Hochkar -seuraa.

Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2015 Gallhuber saavutti hopeaa pujottelussa. Hän sai pujotteluhopeaa myös nuorten MM-kilpailuissa 2016. Aikuisten MM-kilpailuissa St. Moritzissa 2017 hän kilpaili pujottelussa mutta keskeytti toisella kierroksella. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti pronssia pujottelussa ja hopeaa joukkuekilpailussa. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui pujottelussa 14:nneksi.

Alppihiihdon maailmancupissa Gallhuber kilpaili ensimmäisen kerran Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2015. Hän sijoittui 30 parhaan joukkoon ensimmäisen kerran Aspenin ensimmäisessä pujottelussa marraskuussa 2015 oltuaan 26:s, mutta ei saavuttanut kilpailusta pisteitä jäätyään liian paljon voittajasta. Ensimmäiset pisteensä hän saavutti maailmancupissa joulukuussa 2015 oltuaan Lienzin pujottelussa 24:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Killingtonin pujottelussa marraskuussa 2017 oltuaan seitsemäs. Parhaimmillaan hän on ollut viides Tukholman kaupunkikilpailussa ja Ofterschwangin pujottelussa kaudella 2017–2018.

## Lähteet
Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut 2015

**18. uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut** järjestettiin Israelin Netanyassa 2.–6. joulukuuta 2015. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN. Kisojen menestynein maa oli 15 mitalia (11 kultaa, 3 hopeaa, 1 pronssi) saavuttanut Unkari.

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

### Sekajoukkueet

## Mitalitaulukko
&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;Isäntämaa

## Lähteet
* Tulokset 
* Mitalitaulukko 

## Aiheesta muualla

* Viralliset kotisivut
Éleuthère Irénée du Pont

**Éleuthère Irénée du Pont de Nemours** (24. kesäkuuta 1771 – 31. lokakuuta 1834) oli ranskalais-yhdysvaltalainen kemisti ja teollisuusmies, joka perusti ruutitehtaasta alkunsa saaneen kemianteollisuusyrityksen E. I. du Pont de Nemours and Company. Siitä lähtien Du Pontin perhe on ollut yksi Pohjois-Amerikan rikkaimmista ja vaikutusvaltaisimmista suvuista.

## Elämä ja ura
Du Pont syntyi Pariisissa talousvirkamies Pierre Samuel du Pontin poikana. Vuonna 1784 kuningas Ludvig XVI aateloi hänen isänsä, jonka sukunimen jatkoksi tuli de Nemours. Poika varttui perheen maatilalla Égrevillen lähellä nykyisessä Seine-et-Marnen departementissa, menestyi koulussa ja tunsi jo nuorena kiinnostusta räjähteisiin.

Syksyllä 1785 du Pont aloitti opinnot Pariisin Collège Royalissa, ja kahta vuotta myöhemmin perhetuttava Antoine Lavoisier otti hänet valtion ruutivirastoon harjoittelijaksi. Sen jälkeen du Pont työskenteli hetken valtion ruutitehtaassa Essonnessa. Vuonna 1791 du Pont avioitui ja alkoi auttaa perheensä omistamassa kustantamossa Pariisissa, joka julkaisi tasavaltalaista sanomalehteä. Du Pont oli jäsenenä vallankumousta suunnittelevassa kansalliskaartissa ja tuki jakobiinejä. Vallankumouksen alettua hän ja hänen isänsä kuitenkin vastustivat kuninkaan mestausta ja jäivät maltillisine mielipiteineen vähemmistöön. He alkoivat suunnitella lähtöä siirtolaisiksi hiljattain itsenäistyneisiin Yhdysvaltoihin ja laittoivat kustantamonsa myyntiin.

Du Pont lähti isänsä ja veljensä perheen kanssa laivalla kohti Amerikkaa. He rantautuivat Rhode Islandille uuden vuosisadan alkuhetkillä 1. tammikuuta 1800, ja nuoren Du Pontin vaimo ja lapset seurasivat pian perässä. Du Pont perusti ruutitehtaan nimeltä Eleutherian Mills Delawaren osavaltion Brandywine Creekiin huomattuaan amerikkalaisen ruudin huonolaatuiseksi. Pian du Pont oli Yhdysvaltain armeijan, turkisyhtiöiden ja muiden ruutia tarvitsevien tärkein toimittaja, ja Brandywine Creekiin perustettiin lisäksi villa- ja puuvillakehräämöt sekä nahkurinverstas.

Du Pont oli 32 vuotta perustamansa E.I. du Pont de Nemours and Companyn johdossa. Hän kuoli 1834.

## Lähteet
Fiat 500X

**Fiat 500X** on Fiatin vuosina 2014–2024 valmistama pieni crossover-tyyppinen henkilöautomalli, joka korvasi Fiat Sedicin. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin muun muassa Fiat 500L- ja Tipo- sekä Jeep Renegade -mallit.

500X esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2014. Vuoden 2015 Euro NCAP -kolaritestistä se sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.

Bensiinimoottorit Euroopassa olivat aluksi 1,4 MultiAir (140/160&nbsp;hv) ja 1,6 E.torQ (110&nbsp;hv). Pohjois-Amerikassa on lisäksi saatavana 2,4-litrainen Tigershark (180&nbsp;hv). Dieselmoottorit ovat 1,3- (95&nbsp;hv), 1,6- (120&nbsp;hv) ja 2,0-litraiset (140&nbsp;hv) Multijetit. 
 

Vuonna 2018 uudistettiin muun muassa etu- ja takavalojen ilmettä. Uusina bensiinimoottoreina esiteltiin kolmesylinterinen 1,0-litrainen (120&nbsp;hv) ja nelisylinterinen 1,3-litrainen (150&nbsp;hv). 

## Moottorivaihtoehdot

Hakasulkeissa olevat arvot automaattivaihteistolla varustetuilla malleilla

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Empire (televisiosarja)

**Empire** on yhdysvaltalainen draamasarja, jossa perehdytään viihdedynastiaa johtavan musiikkimogulin elämään. Yhdysvalloissa sarjan esittäminen alkoi 7. tammikuuta 2015 Fox-kanavalla ja Suomessa sitä esitetään Subilla 2. joulukuuta 2015 alkaen.

*Empire* nousi Yhdysvalloissa vuoden 2015 katsotuimpien tv-sarjojen joukkoon, ja sarjan ensimmäisen kauden päätösjaksoa katsoi peräti 23 miljoonaa katsojaa.

## Juoni
Empiren keskushahmo on Lucious Lyon (Terrence Howard): katujen kasvatti, hip hopin kuningas, entinen huumekauppias ja nykyinen musiikkimoguli, joka pyörittää menestynyttä Empire Entertainment -yhtiötä. Häikäilemätön Lucious saa kuulla sairastavansa parantumatonta ALS-tautia. Elinaikaa lääkäri antaa vuodesta kolmeen. Nyt Luciouksen on päätettävä, kuka hänen pojistaan ottaa yrityksen ohjakset haltuun kun hän itse ei enää siihen kykene.

Pojista vanhin, Andre (Trai Byers), on päällisin puolin pätevä liikemies, jolta kuitenkin puuttuu Luciouksen kaipaamaa musiikkialan kokemusta. Keskimmäinen poika, Jamal (Jussie Smollett), on lahjakas mutta isänsä suureksi pettymykseksi homoseksuaali ja siksi Luciouksen mielestä kelpaamaton Empiren johtoon. Nuorin poika Hakeem (Bryshere Y. Gray) puolestaan on kultalusikka suussaan syntynyt nuorukainen, joka kuitenkin omaa musiikillisia lahjoja ja karismaa.

Luciouksen poikien lisäksi yrityksestä osansa haluaa neljäskin osapuoli, Luciouksen temperamenttinen ex-vaimo Cookie (Taraji P. Henson). Cookie on viettänyt viimeiset 17 vuotta vankilassa ja haluaa vapauduttuaan puolet yrityksestä.

## Näyttelijät
### Päärooleissa

### Sivurooleissa

### Muissa rooleissa

## Palkinnot ja ehdokkuudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut 
* Viralliset "Empire Enterprises" sivusto  
* 
* Empire mtv.fi sivustolla
Gornergratbahn

**Gornergrat Bahn** (**GGB**) on sveitsiläinen rautatieyhtiö, joka omistaa Gornergratvuorelle kulkevan rautatien () Etelä-Sveitsissä Zermattin alueella. GGB:n omistaa pörssinoteerattu liikenneyhtiö BVZ Holding AG.

## Historiaa
Gornergratin rata Zermattin kylästä Gornergratille otettiin käyttöön vuonna 1898.

## Toiminta
Gornergrat Bahn omistaa radan lisäksi radalla käytettävän junakaluston, asema- ja majoitustiloja sekä osan matkailupalveluyhtiö Gornergrat Experience AG:sta. 
 
Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2014 23 milj. Sfr. Henkilöstön määrä oli 98.

## Rataverkko
Gornergratin radan pituus on 9&nbsp;339 metriä. Radalla on yhteensä kuusi pysähdyspaikkaa.

Rataverkko on kapearaiteinen (1&nbsp;000&nbsp;mm) ja varustettu koko matkaltaan hammasrattain. Radan korkeusero on 1&nbsp;484 metriä. Rautatien keskimääräinen jyrkkyys on 160 promillea ja suurin jyrkkyys 200 promillea.

Rata on ollut alusta alkaen sähköistetty. Käyttöjännite oli alun perin 550 V (kolmivaiheinen, 40&nbsp;Hz), mutta se nostettiin vuonna 1930 725 volttiin (kolmivaiheinen, 50&nbsp;Hz).

Yhtiön rata ei liity teknisesti muihin rautateihin, mutta Zermattissa on vaihtoyhteys Matterhorn Gotthard Bahnin juniin Vispin suuntaan. Lisäksi Riffelalpin asemalta on 675-metrinen akkukäyttöinen raitiotieyhteys hotellille.

## Junaliikenne
Junaliikenne Gornergratille on ympärivuotista. Junia kulkee kesä- ja talvikaudella 2–4 tunnissa, keväisin ja syksyisin tunneittain. Matka vuorelle kestää 29–42 minuuttia, alaspäin muutaman minuutin enemmän.

Gornergrat Bahnilla kulki vuonna 2014 noin 1,6 miljoonaa matkailijaa.

## Lähteet
*
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Hautanen

**Hautanen** tarkoittaa seuraavia:

;Suomalaisena sukunimenä
* Aapeli Hautanen (1899–1984), mestaripelimanni
* Arja Hautanen (o.s. *Jukkala*, s. 1950), talousneuvos
* Kari Hautanen (s. 1949), kauppaneuvos ja toimitusjohtaja, Arja Hautasen puoliso
* Mona Carita (oik. *Carita Virkkunen*, o.s. *Hautanen*, s. 1962), iskelmälaulaja

;Järviä
* Hautanen, järvi Petäjävedellä.
Luettelo Monster High -nettisarjan jaksoista

**Luettelo [[Monster High]] -nettisarjan jaksoista**
	
### Ensimmäinen tuotantokausi (2010–2011)

*Jakso "Uusi tulokas" on ensimmäisen tuotantokauden aikana julkaistu erikoisjakso, ei varsinainen nettijakso.*

### Toinen tuotantokausi (2011)
	 

### Julkaisemattomat jaksot toiselta tuotantokaudelta
Seuraavia jaksoja ei ole julkaistu suomeksi Internetissä.
	

### Kolmas tuotantokausi (2011–2013)

	

### Julkaisemattomat jaksot kolmannelta tuotantokaudelta
Seuraavia jaksoja ei ole julkaistu suomeksi Internetissä, mutta ne löytyvät DVD:ltä Monster High - 13 toivetta (jaksot 56-58).
	

### Neljäs tuotantokausi (2013–2015)
	

### Viides tuotantokausi (2014–2015)

### Kuudes tuotantokausi (2015–)

## Katso myös
* Monster High
* Ever After High

## Aiheesta muualla
*Monster High’n verkkosivut
*YouTube-kanava
*Monster High Suomi-YouTube-kanava
Mikko Kantola

**Mikko (Esra Mikael) Kantola** (9. lokakuuta 1916 Pieksämäki &ndash; 24. marraskuuta 1997 Kanarian saaret, Espanja) oli Työtehoseuran toimitusjohtaja, professori ja metsätöiden koneellistamisen kehittämisen pioneereja Suomessa.

Kantolan vanhemmat olivat kappalainen Vilho Kantola ja opettaja Elli Hyvönen ja puoliso vuodesta 1946 varanotaari Arma-Iris Gustavsson. Pieksämäellä syntynyt Kantola vietti lapsuusvuotensa Kivennavalla ja tuli ylioppilaaksi Terijoen yhteislyseosta.  Sodissa hän toimi pioneerijoukoissa ja valmistui jatkosodan aikana vuonna 1943 metsänhoitajaksi. Maatalous- ja metsätieteiden lisensiaatti ja tohtori Kantolasta tuli 1954, hänen väitöskirjansa aiheena oli sahatukkien automaattinen kuormaus autoon. Työtehoseuran palveluksessa Kantola toimi koko ammattiuransa, vuodesta 1945 alkaen aina eläköitymiseensä saakka vuonna 1981. Hän työskenteli Työtehoseuran metsäosaston päällikkönä, johtokunnan sihteerinä ja jäsenenä sekä toimitusjohtajana. Alkuvuosina hän toimi muun muassa metsätyöntekijöiden ammattikasvatuksen parissa, mutta oli myös kehittämässä metsätyövälineistöä, kuten esimerkiksi rationalisoimassa 54 eri käytössä ollutta kirvesmallia muutamaan päätyyppiin ja vaikuttamassa teräskaaristen käsisahojen käyttöönottoon. Erityisesti Kantola vaikutti silti moottorisahan käytön yleistymisen myötä laajemmin puunkorjuun koneellistumiseen ja oli myös metsänmuokkauksen kaluston kehittämisen asiantuntija. Niistä hänellä oli useita patentteja. Työtehoseuran toimitusjohtajana Kantola kehitti sekä organisaation rakennetta että toiminnan kohdealueita. Hän toimi pitkään muun muassa oman alansa YK:n alaisten kansainvälisten yhteistyöelinten Suomen edustajana ja kansainvälisissä rationalisointijärjestöissä. Professorin arvonimi hänelle myönnettiin 1977. 

## Lähteet
Teppo Korte

**Teppo Fredrik Korte** (12. heinäkuuta 1919 Turku – 9. marraskuuta 2015 Turku) oli suomalainen yritysjohtaja, koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Hänelle myönnettiin vuorineuvoksen arvonimi 1974. Hän oli Farmoksen pääjohtaja 1964–1983.

Korte valmistui ekonomiksi 1948 ja kauppatieteiden kandidaatiksi 1958 Åbo Akademin kauppakorkeakoulusta. Hänen isänsä oli kauppaneuvos Yrjö Korte.

## Lähteet
Bolšije Bereznikin piiri

**Bolšije Bereznikin piiri** () on kunnallishallintoalue Mordvan tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1935 perustetun piirin pinta-ala on 957,7 neliökilometriä. Asukkaita on 13&nbsp;000 henkeä (vuonna 2015).

Bolšije Bereznikin piiri sijaitsee Mordvan tasavallan kaakkoisosassa. Se rajoittuu lounaassa Kotškurovon, lännessä Ljambirin, luoteessa Tšamzinkan ja koillisessa Dubjonkin piireihin sekä kaakossa Uljanovskin alueeseen.

Piiri kuuluu Volgan ylängön metsäarovyöhykkeeseen. Tärkeimmät joet ovat Sura, Štyrma sekä Bolšaja ja Malaja Kša. Hyötykaivannaisia ovat savi, hiekka, sora ja hiekkakivi.

Hallinnollinen keskus on Bolšije Bereznikin kylä. Piiriin kuuluu 15 maalaiskuntaa: Bolšije Berezniki, Guzyntsy, Jelizavetinka, Kosogory, Marjanovka, Parakino, Permisi, Potšinki, Russkije Naimany, Simkino, Staryje Naimany, Sudosevo, Šugurovo, Tazino ja Tšornaja Promza. Asukkaat ovat etupäässä venäläisiä ja ersäläisiä.

Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljan viljelyyn. Bolšije Bereznikin kylässä on teollisuutta. Paikallislehtenä ilmestyy *Prisurskije vesti*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bolšije Bereznikin piirin sivusto
Bolšije Berezniki

**Bolšije Berezniki** () on kylä, maalaiskunta ja Bolšije Bereznikin piirin hallinnollinen keskus Mordvan tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Surajokeen laskevan Malaja Kšan suussa 58 kilometriä Saranskista itään. Kunnassa on 6&nbsp;700 asukasta (vuonna 2015).

Paikkakunta on syntynyt 1600-luvulla vartioasemaksi suojelemaan Venäjän etelärajaa nogaiden hyökkäyksiltä. 1800-luvulla siitä kehittyi yksi myllyteollisuuden keskuksista. Asukkaat ovat etupäässä venäläisiä.

Bolšije Bereznikissä toimii meijeri, leipomo ja asfalttitehdas. Palveluihin kuuluvat perus- ja keskikoulut, ammattikoulu, musiikkikoulu, kulttuuritalo ja piirisairaala. Kylässä on kotiseutumuseo ja toimiva Pyhän Kolminaisuuden kirkko.

## Lähteet
Djalminha

**Djalma Feitosa Dias** eli **Djalminha** (s. 9. joulukuuta 1970 Santos, Brasilia) on brasilialainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Djalminha teki ensiesiintymisensä Brasilian pääsarjassa kaudella 1989 edustaen Flamengoa. Hän pelasi vuosina 1989–1997 Flamengossa, Guaranissa ja Palmeirasissa yhteensä 77 kotimaansa pääsarjaottelua, joissa hän teki 29 maalia. Djalminha voitti Flamengossa Brasilian-mestaruuden kaudella 1992 ja Copa do Brasilin kaudella 1990. Osan kaudesta 1994 hän pelasi lainalla Japanin pääsarjassa Shimizu S-Pulsessa.

Kesällä 1997 Djalminha siirtyi Espanjan pääsarjassa pelaavaan Deportivo La Coruñaan, jossa hän vuosina 1997–2004 pelasi 138 pääsarjaottelua ja teki niissä 38 maalia. Djalminha voitti Espanjan-mestaruuden kaudella 1999–2000 ja Copa del Reyn kaudella 2001–2002. Kauden 2002–2003 hän pelasi lainalla Itävallan Bundesliigan Austria Wienissä, jossa hän voitti sekä Itävallan-mestaruuden että Itävallan cupin. Djalminha päätti uransa meksikolaisessa Club Américassa vuonna 2004.

Brasilian maajoukkueessa Djalminha pelasi vuosina 1996–2002 yhteensä 14 ottelua, joissa hän teki viisi maalia. Hän oli mukana voittamassa Copa Américaa 1997.

## Saavutukset

**Flamengo**
* Campeonato Brasileiro Série A: 1992
* Copa do Brasil: 1990

**Deportivo La Coruña**
* Primera División: 1999–2000
* Copa del Rey: 2001–2002

**Austria Wien**
* Itävallan Bundesliiga: 2002–2003
* Itävallan cup: 2002–2003

**Brasilian maajoukkue**
* Copa América: 1997

## Lähteet
Bolšoje Ignatovo

**Bolšoje Ignatovo** (, ) on kylä, maalaiskunta ja Bolšoje Ignatovon piirin hallinnollinen keskus Mordvan tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee pienen Sjutovleijoen varrella 106 kilometriä Saranskista koilliseen. Kunnassa on 2&nbsp;900 asukasta (vuonna 2015).

Kylä on syntynyt 1620-luvulla. Asukkaat ovat etupäässä ersäläisiä ja venäläisiä.

Bolšoje Ignatovossa toimii maatalousyritys, meijeri, leipomo ja kaksi asfalttitehdasta. Palveluihin kuuluvat keskikoulu, ammattikoulu, musiikkikoulu, kirjasto ja piirisairaala. Kylässä on museo ja kirkko.

## Lähteet
Sulfadiatsiini

**Sulfadiatsiini** (C10H10SN4O2) on sulfonamideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä antibioottina muun muassa virtsatieinfektioiden hoidossa. Sulfadiatsiini kuuluu WHO:n tärkeimpien lääkeaineiden listalle.

## Ominaisuudet ja käyttö
Huoneenlämpötilassa sulfadiatsiini on valkoista tai kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja paremmin emäksisiin liuoksiin kuin neutraaleihin tai happamiin liuoksiin. Se liukenee hieman etanoliin ja asetoniin.

Sulfadiatsiinin antibakteeriset ominaisuudet perustuvat muiden sulfonamidiantibioottien tavoin bakteerien tarvitseman foolihapon biosynteesin estämiseen. Yhdistettä käytetään muun muassa systeemisten infektioiden, *Nocardia*-infektioiden sekä virtsatieinfektioiden hoitamiseen. Sitä voidaan käyttää yhdistelmävalmisteena trimetopriimin kanssa. Yhdessä pyrimetamiinin kanssa sulfadiatsiinia voidaan käyttää myös toksoplasmoosin hoitoon. Sulfadiatsiinin hopeasuolaa hopeasulfadiatsiinia käytetään palovammojen hoidossa.

## Valmistus
Sulfadiatsiinia valmistetaan 2-aminopyrimidiinin ja asetyylisulfanilyylikloridin välisellä reaktiolla. Muodostuvan tuotteen asetyyliryhmä hydrolysoidaan natriumhydroksidin avulla, jolloin muodostuu sulfadiatsiinia.

## Lähteet
Dubjonkin piiri

**Dubjonkin piiri** () on kunnallishallintoalue Mordvan tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1928 perustetun piirin pinta-ala on 896,9 neliökilometriä. Asukkaita on 12&nbsp;500 henkeä (vuonna 2015).

Dubjonkin piiri sijaitsee Mordvan tasavallan itäosassa. Se rajoittuu lounaassa Bolšije Bereznikin, lännessä Tšamzinkan ja pohjoisessa Atjaševon piireihin sekä idässä Uljanovskin alueeseen.

Piirin maisemaa leimaa eroosion kuluttama Suran jokilaakso. Hyötykaivannaisiin kuuluvat savi, hiekka, sora ja hiekkakivi.

Hallinnollinen keskus on Dubjonkin kylä. Kuntaan kuuluu 16 maalaiskuntaa: Ardatovo, Berjozovskoje, Dubjonki, Jengalytševo, Kabajevo, Kaibitševo, Kotškurovo, Krasino, Lomaty, Morga, Nikolajevka, Petrovka, Povodimovo, Purkajevo, Tšeberino ja Tšindjanovo. Asukkaat ovat etupäässä ersäläisiä, venäläisiä ja tataareja.

Seudun pääelinkeino on maatalous, joka tuottaa viljaa, perunaa, lihaa, maitoa ja villaa. Dubjonkin kylässä on teollisuutta. Paikallislehtenä ilmestyy *Novaja žizn*.

## Lähteet
Bubble Guppies

**Bubble Guppies** on yhdysvaltalainen lasten animaatiosarja.

## Äänirooleissa
### Suomenkieliset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bolšoje Ignatovon piiri

**Bolšoje Ignatovon piiri** () on kunnallishallintoalue Mordvan tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 834,2 neliökilometriä. Asukkaita on 7&nbsp;500 henkeä (vuonna 2015).

Bolšoje Ignatovon piiri sijaitsee Mordvan tasavallan koillisosassa. Se rajoittuu kaakossa Ardatovin ja etelässä Itšalkin piireihin sekä muualla Nižni Novgorodin alueeseen.

Piiri sijaitsee metsäarovyöhykkeellä. Tärkeimmät joet ovat Pjana, Barahmanka, Menja ja Salja. Hyötykaivannaisiin kuuluu savi.

Hallinnollinen keskus on Bolšoje Ignatovon kylä. Piiriin kuuluu 13 maalaiskuntaa: Andrejevka, Atjaševo, Bolšoje Ignatovo, Gorki, Kiržemany, Kutškajevo, Novoje Bajevo, Novoje Katšajevo, Protasovo, Spasskoje, Staroje Tšamzino, Tšukaly ja Varmazeika. Asukkaat ovat etupäässä venäläisiä ja ersäläisiä.

Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljan, lihan ja maidon tuotantoon. Bolšoje Ignatovon kylässä on teollisuutta. Paikallislehtenä ilmestyy *Voshod*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bolšoje Ignatovon piirin sivusto
Luettelo mäkihypyn olympiamitalisteista

Mäkihyppy on ollut talviolympialaisten kisaohjelmassa ensimmäisistä talviolympialaisista, vuodesta 1924 lähtien. Menestyneimmät maat ovat Suomi ja Norja.

## Mitalitaulukot
### Normaalimäki

### Suurmäki

### Joukkuemäki

### Naisten normaalimäki

## Lähteet
Perunpeukaloinen

**Perunpeukaloinen** (*Henicorhina leucoptera*) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Perunpeukaloista tavataan Perun pohjoisosissa ja Ecuadorin eteläisimmissä osissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 3&nbsp;400 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Kanta on kuitenkin vähenevä.

## Lähteet
Dubjonki

**Dubjonki** (, ) on kylä, maalaiskunta ja Dubjonkin piirin hallinnollinen keskus Mordvan tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee pienen Sjuksjurmajoen varrella 83 kilometriä Saranskista itään. Kunnassa on 3&nbsp;300 asukasta (vuonna 2015).

Kylä on syntynyt tataarien maille 1600-luvulla. Asukkaat ovat etupäässä ersäläisiä.

Dubjonkin kautta kulkee Saranskin ja Uljanovskin välinen maantie. Siellä toimii maatalousyritys, meijeri, leipomo ja muuta jalostusteollisuutta. Palveluihin kuuluvat keskikoulu, ammattikoulu, taidekoulu, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa ja piirisairaala. Kylässä on kotiseutumuseo.

## Lähteet
Valkometsäpeukaloinen

**Valkometsäpeukaloinen** (*Henicorhina leucosticta*) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Valkometsäpeukaloista tavataan laajalla alueella Meksikosta Etelä-Amerikan pohjoisosiin ulottuvalla alueella. Sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 2&nbsp;520&nbsp;000 km2. Laji kannaksi arvioidaan 500&nbsp;000–4&nbsp;999&nbsp;999 yksilöä, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Leo Liusvaara

**Leo Armas Liusvaara** (6. heinäkuuta 1930 – 26. heinäkuuta 2015) oli suomalainen voimistelunopettaja ja Helsingin kaupungin Urheilu- ja retkeilytoimiston kenttäpäällikkö (myöhemmin osastopäällikkö). Hän oli pesäpalloilija, ja hänen pesäpalloseuransa oli Helsingin Pallo-Toverit, ja hän pelasi kolmosvahtina. Hän oli myös pikaluistelija ja toimi Suomen Luisteluliiton toiminnanjohtajana. Hän kirjoitti oppaan *Pikaluistelun opas* (1960). 

## Saavutukset
### Pelaajana
* 1 SM-hopea: 1951
* 2 Itä-Länsi-ottelua: 1950, 1952

## Lähteet
Jessica Hilzinger

**Jessica Hilzinger** (s. 26. toukokuuta 1997) on saksalainen alppihiihtäjä, joka edustaa SC Oberstdorf -seuraa.

Alppihiihdon maailmancupissa Hilzinger kilpaili ensimmäisen kerran Aspenin ensimmäisessä pujottelussa marraskuussa 2015 saavuttaen heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä sijoituttuaan 25:nneksi.

## Lähteet
Turkvision laulukilpailu 2013

**Turkvision laulukilpailu 2013** () oli ensimmäinen Turkvision laulukilpailu. Se järjestettiin Eskişehirissä, Turkissa 19. ja 21. joulukuuta 2013. Siihen osallistui 24 maata tai aluetta, joissa asuu paljon turkkilaisia tai puhutaan turkkilaista kieltä.

## Formaatti
Kilpailu koostui 19. joulukuuta järjestetystä semifinaalista sekä finaalista, joka kilpailtiin 21. joulukuuta. Kaikki 24 osallistujaa kilpailivat semifinaalissa, josta 12 pääsi finaaliin. Käytetystä äänestys- ja pistejärjestelmästä ei kerrottu tarkemmin, eikä esimerkiksi kappaleiden semifinaalissa saamia pisteitä julkistettu.

## Osallistujat
Kilpailuun osallistui 24 valtiota ja aluetta.

### Semifinaali

### Finaali

## Lähteet
Living Planet Programme

**Living Planet Programme** (LPP)  (kirj. suom. elävä planeetta ohjelma) on ESA:n Maan kaukokartoitus -ohjelma, jota hoitaa Earth Observation Programmes Directorate. LPP koostuu kahdesta luokasta satelliitteja. Earth Explorers -satelliitit ovat ensisijaisesti tieteellisiä ja Earth Watch ensisijaisesti operationaalisia esimerkiksi sääsatelliitteja.

## Satelliitit
Marraskuussa 2015 neljä  Earth Explorer -satelliittia on kiertoradalla ja toiminnassa. Kaikkiaan satelliitteja on hyväksytty toteutettavaksi 8 kappaletta ja 9. on suunnitteilla.

4 toteutunutta satelliittia ovat:
* GOCE  – Gravity Field and Steady-State Ocean Circulation Explorer; Maan painovoiman ja valtamerien merivirtauksien mittausta; laukaistiin 17. maaliskuuta 2009.  
* SMOS – Soil Moisture and Ocean Salinity satellite; merten suolaisuuden ja maaperän kosteuden tutkimusta; laukaistiin 2. marraskuuta 2009.
* CryoSat; tutkii Maan jääpeitettä; CryoSat-1:n laukaisu epäonnistui 2005 kantoraketti SS-19 Rockotin vian vuoksi. Korvaava kopio CryoSat-2 laukaistiin onnistuneesti 8. huhtikuuta 2010 Dnepr-kantoraketilla.
* Swarm; 3 satelliitin kokonaisuus, joka tutkii Maan magneettikenttää; laukaistiin 22. marraskuuta 2013.
4 hyväksyttyä satelliittia ovat:
* Aeolus – Atmospheric Dynamics Mission; mittaa tuulia laserin avulla. laukaisu suunnitteilla vuodelle 2017.
* EarthCARE – Earth Clouds Aerosols and Radiation Explorer;  tutkii pilviä; laukaisu suunnitteilla vuodelle 2018.
* BIOMASS; määrittää metsien sisältämää hiiltä ja monitoi muutuksia lentonsa keston ajan; laukaisu suunnitteilla vuodelle 2020.
* FLEX; FLuorescence EXplorer; tutkii kasvillisuuden klorofyllin fluoresenssia; laukaisu suunnitteilla vuodelle 2021/2022.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ESA's Living Planet Programme - ESA
Laurence St-Germain

**Laurence St-Germain** (s. 30. toukokuuta 1994 Quebec) on kanadalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Mont-Sainte-Annea.

St-Germain sijoittui Pyeongchangin olympialaisissa 2018 pujottelussa 15:nneksi. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän oli samassa lajissa kuudes sekä Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 ja Pekingin olympialaisissa 2022 sijalla 17. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 St-Germain voitti yllättäen pujottelun maailmanmestaruuden 0,57 sekunnin erolla kauden pujottelun maailmancupia dominoineeseen yhdysvaltain Mikaela Shiffriniin nähden. St-Germain oli ennen MM-kilpailuja sijoittunut kauden aikana pujottelussa parhaimmillaan seitsemänneksi. Milanon ja Cortinan olympialaisissa 2026 hän oli pujottelussa kahdestoista.

Alppihiihdon maailmancupissa St-Germain kilpaili ensimmäisen kerran Aspenin ensimmäisessä pujottelussa marraskuussa 2015 sijoittuen 27:nneksi. Hän ei kuitenkaan saavuttanut kilpailusta pisteitä jäätyään liian paljon voittajasta. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 17:s Levin pujottelussa marraskuussa 2017. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Semmeringin pujottelussa joulukuussa 2018. Parhaimmillaan hän on ollut viides Sankt Moritzin paripujottelussa joulukuussa 2019 ja Åren pujottelussa maaliskuussa 2023.

Nor-Am Cupissa hän on voittanut kolme pujottelukilpailua. Pujottelucupin kokonaispisteissä hän on ollut toinen kausilla 2015–2016 ja 2016–2017.

## Lähteet
Jaakko Kettunen

**Jaakko Johannes Kettunen** (8. kesäkuuta 1927 Säyneinen – 9. lokakuuta 2019 Kuopio) oli suomalainen sotilaskapellimestari ja säveltäjä. Kettunen suoritti sotilassoittajan tutkinnon 17-vuotiaana 1944. Sotilaskapellimestariksi hän valmistui Sibelius-Akatemiasta 1961. Sävellystä Kettunen on opiskellut Einar Englundin ja Oliver Kohlenbergin johdolla. Jaakko Kettunen toimi soittaja-aliupseerina vuosina 1946–1965 ja sotilaskapellimestarina 1965–1981. Hän on työskennellyt huilun äänenjohtajana Kuopion Orkesterissa 1943–1963 ja opettanut huilun- ja pianonsoittoa Kuopion ja Kajaanin Musiikkiopistoissa vuosina 1960–1976.

Musiikillinen lahjakkuus vei Kettusen suoraan kansakoulusta opettaja Jalmari Pasasen ja kirkkoherra Mauno Koivunevan suosituksesta huilun soitto-oppilaaksi Kuopion varuskunnan sotilassoittokuntaan 17.1.1941. Pasasen ja Koivunevan suosituskirjeen mukaan 14-vuotias Kettunen omasi synnynnäisen musikaalisuuden, mutta perheen vähävaraisuuden vuoksi ei olisi voinut koskaan hankkia itselleen musiikillista koulutusta ilman Suomen puolustusvoimain tukea. Kuopion sotilassoittokunnan mukana  Kettunen siirtyi jatkosodan aikana Petroskoihin eli Äänislinnaan. Siellä hän toimi aluksi varuskunnan soittokunnan johtajan lähettinä ja myöhemmin soitto-oppilaana asuen Petroskoin suomalaisella opettajakoululla ja ansaiten ensimmäisen ansiomitalinsa (VM2) 25.11.1941 vain 14-vuotiaana.

Vuosina 1946-1963 Kettunen palveli Kuopion ja Kajaanin varuskuntien soittokuntia. Vuosina 1964-1965 hän suoritti kanta-aliupseerikoulun. Sen jälkeen hän siirtyi 1.4.1965 Turun varuskuntasoittokunnan kapellimestariksi ja 13.5.1966 Kajaanin varuskunnan kapellimestariksi. Taitavana huilistina Kettunen voitti puolustusvoimien huilunsoiton mestaruuden kaksi kertaa vuosina 1958 ja 1963.

Kettusen sävellystuotantoon kuuluu muun muassa *Balladi B-klarinetille ja pianolle* (1960) ja Veikko Tiikkasen runoon tehty *Nocturno sekakuorolle* (1995). 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jaakko Kettusen henkilöarkiston luettelo. Kansalliskirjasto
Tani

**Tani** voi tarkoittaa seuraavia:

;sukunimenä:
* Antti Tani (1855–1944), suomalainen opettaja, päätoimittaja ja kunnallismies
* Antti Tani (1918–2017), suomalainen jatkosodan hävittäjälentäjä
* Daniel Tani (s. 1961), yhdysvaltalainen insinööri ja astronautti
* Liisa Tani (s. 1989), suomalaainen rockmuusikko
* Marcellino Taiji Tani (s. 1953), japanilainen roomalaiskatolinen piispa
* Reijo Tani (1931–2011), suomalainen muusikko
* Ryōko Tani (s. 1975), japanilainen judoka
* Shinichiro Tani (s. 1968), japanilainen jalkapalloilija
* Sirpa Tani (s. 1962), suomalainen maantieteen ja ympäristökasvatuksen professori
* Yoshio Tani (s. 1945 tai 1946), japanilainen diplomi-insinööri, murhasi kaksi suomalaista liikemiestä

;muita merkityksiä:
* tani (Ⴇ, ⴇ tai თ), georgialainen kirjain.
Riffelalptram

**Riffelalptram** (**RiT**) on Sveitsissä sijaitseva raitiotie, joka kulkee Gornergratbahnin asemalta Riffelalp Resort -hotellille. Rata sijaitsee noin 2,2 kilometrin korkeudessa Zermattin kunnassa, Gornergratvuoren länsirinteellä.

## Historiaa
Raitotie otettiin käyttöön Gornergratin radan valmistumisen jälkeen vuonna 1899. Yhteys lopetettiin vuonna 1960, mutta se rakennettiin uudelleen vuonna 2001. 

## Rata
Rata kulkee Gornergratbahnin Riffelalp-asemalta hotellille. Radan pituus on 675 metriä. Rata on kapearaiteinen (900 mm). Radan korkeusero on noin 13 metriä: Riffelalpin aseman korkeus on 2&nbsp;209,5 m mpy., josta rata nousee hotellille 2&nbsp;222,2 metrin korkeuteen. Rata on ollut alusta alkaen sähköistetty. Käyttöjännite oli alun perin 550 V (3-vaiheinen, 40 Hz). Vuoden 2001 uudistuksessa raitiovaunuista tehtiin akkukäyttöisiä (80 V, 320 Ah).

## Liikenne
Raitiovaunu kulkee vain tarvittaessa.

## Lähteet
*
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Asteroidi (elokuva)

**Asteroidi** on yhdysvaltalainen television minisarja vuodelta 1997, jonka on tuottanut NBC. Se kuvaa Yhdysvaltain yrityksiä estää asteroidia törmäämästä Maahan.

## Juoni
Tähtitieteilijä tohtori Lily McKee (Annabella Sciorra) löytää avaruudesta Maata lähestyvän asteroidin ja lähettää poikansa turvaaan tämän isoisän luokse Dallasiin, ja ottaa yhteyttä Yhdysvaltain hätätilaviraston FEMA:n johtajaan Jack Wallachiin (Michael Biehn). Asteroidi osuu Kansasiin ja muuttaa Kansas Cityn palaviksi raunioiksi, joissa Wallach ja paikalliset palomiehet yrittävät pelastaa uhreja, sillä aikaa McKee havaitsee vielä suuremman asteroidin lähstyvän Maata ja Teksasia.

## Näyttelijät

Lähde: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Black Knight -satelliitti

**Black Knight -satelliitti** (suom. *musta ritari*) on salaliittoteorioiden mukaan Maata kiertävällä radalla oleva avaruusolentojen satelliitti, joka on kiertänyt Maata noin 13&nbsp;000 vuotta. NASAn mukaan väitettyä kyseistä satelliittia esittävä kuva on ISS-avaruusaseman rakennustöiden aikana menetetty lämpösuoja.

Legenda ufo-satelliitista juontaa juurensa vuoteen 1899, jolloin Nikola Tesla ilmoitti vastaanottaneensa radioaaltoja avaruudesta. Vuonna 1954 yhdysvaltalaisissa sanomalehdissä julkaistiin ufotutkija Donald Keyhoen väitteitä Yhdysvaltain ilmavoimien havaitsemista kahdesta Maata kiertävästä satelliitista. Tuolloin mikään valtio ei ollut vielä laukaissut yhtäkään satelliittia.

Skotlantilaistutkija Duncan Lunan analysoi aiempia radioaaltohavaintoja ja väitti tähtikartan perusteella, että Black Knight lähettää viestiä Epsilon Bootis -tähdeltä peräisin olevalta sivilisaatiolta. Lunan myönsi kuitenkin myöhemmin metodiensa olleen epätieteellisiä.

## Lähteet
Rönkä

**Rönkä** on muun muassa seuraavien merkittävien suomalaisten sukunimi:

* Antti Rönkä (s. 1996), kirjailija
* Antti Rönkä (s. 1973), taidemaalari
* Hanna Rönkä (1887–1949), Pelastusarmeijan upseeri, myöhemmin baptistievankelista
* Jarmo Rönkä (s. 1957), pesäpalloilija
* Jukka Rönkä, urheilutoimittaja
* Matti Rönkä (s. 1959), toimittaja, kirjailija
* Mia Rönkä (s. 1972), ympäristöekologian dosentti, kirjailija ja toimittaja
* Oiva Rönkä (1913–1983), Mannerheim-ristin ritari
* Otto Rönkä (s. 1987), toimittaja ja kirjailija
* Reetta Rönkä (s. 1989), radiojuontaja ja toimittaja
* Terhi Rönkä (s. 1975), pesäpalloilija.

## Muita
* Veljekset Rönkä, liha-alan yritys
* Toivo Rönkä, hahmo *[[Mämmilä]]*-sarjakuvassa
* Oy Rönkä Ab, Oratop-vaatevalmistajan alkuperäinen nimi
Lainio

**Lainio** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Eino "Eka" Lainio (1913–2006), taidegraafikko, kirjailija ja kuvittaja
* Jussi Lainio (ent. *Juho Aapo Lainioranta*, ent. *Kinisjärvi*, 1892–1957), Lapin-aiheista kirjoittanut kirjailija
* Minna Lainio (s. 1968), kestävyysjuoksija
* Tanja Lainio, laulaja
Kuosa

**Kuosa** on muun muassa seuraavien merkittävien suomalaisten sukunimi:

* Iiro Kuosa (s. 1991), pesäpalloilija
* Jenni Kuosa (s. 1977), golfin pelaaja
* Maunu Kuosa (1922–1978), eversti, kirjailija
* Tauno Kuosa (1917–2000), yleisesikuntaeversti ja historioitsija, Maunu Kuosan veli
* Wilma-Emilia Kuosa (s. 1988), tanssitaiteilija ja runoilija
Uusi museologia

**Uusi museologia** on museologian suuntaus, joka kehittyi 1970-luvulla. Se korostaa yhteisöllisyyttä: kokoelmien sijaan nostetaan keskiöön yhteisöt ja museon asiakkaat. Se osoitti 1970-luvulla kritiikkiä museomaailman establishmentin monoliittiseen luonteeseen, ehdotettujen muutosten pinnallisuuteen tai kokeellisten näkökulmien marginalisointiin. Se pyrki uudistamaan museoprofessiota korostaen museon sosiaalista tehtävää. Kritiikki kohdistui myös museoinstituution ja moderniteetin reflektoimattomiin kytkentöihin sekä näkymättömiin ja julkilausumattomiin taustaoletuksiin..

Uudella museologialla tarkoitetaan museoiden soveltamia menetelmiä ja käytäntöjä sekä ihmisten aktivoimista osallistumaan museoiden toimintaan, jolloin toiminnan tulisi olla rakenteeltaan joustavaa ja hajautettua soveltumaan alueen ja ihmisten tarpeisiin. Museo nähdään sosiaalisen pääoman tuottajana, joka kasvaisi alhaalta ylöspäin ja rakentaisi toimintansa jäsenten yhteistyön varaan.

Vanhan museojärjestelmän heikkoutena pidettiin, etteivät museomaailman vallanpitäjät halunneet huomioida ympäröivän maailman kehitystä eivätkä ajanmukaisuuden vaatimuksia. Uuden museologian teeseissä museoiden tehtäväksi nähtiin vahvistaa yhteisön jäsenten kulttuurista identiteettiä. Nämä ajatukset kirjattiin Suomen uudistettuun museolainsäädäntöön, vuoden 2006 museolakiin.

## Lähteet

* Kristina Ahmas, Norsunluutornin purkajat. Jaettu johtajuus ja kollektiivinen asiantuntijuus museossa. Acta Wasaensia 318, Vaasan yliopisto 2014. 
* Peter van Mensch, Towards a Methodology of Museology. Väitöskirja. University of Zagreb 1992. http://www.muzeologie.net/downloads/mat_lit/mensch_phd.pdf 
* Riikka Stewen, Horisontissa museo. Teoksessa: Susanna Pettersson (toim.) Tulevaisuuden taidemuseo. Valtion taidemuseo Museologia 3. 2009. s.151- 156. 
*  Vergo (toim.), The New Museology. Reaktion Books - Critical Views 1997. 
* Stephen E. Weil, Making Museums Matter. Smithsonian Books 2002. 

### Viitteet
Hib-rokote

**Haemophilus influenzae tyyppi&nbsp;B -rokote** (PRP-rokote) torjuu Haemophilus influenzae tyyppi b -bakteerin aiheuttamaa invasiivista hemofilustautia. Suomessa se kuuluu kansalliseen rokotusohjelmaan osana lasten DTaP-IPV-Hib -viitosrokotetta. Centers for Disease Control and Prevention (CDC) suosittelee käyttämään Hib-rokotetta. Hib-rokotteen yleinen käyttö Yhdysvalloissa vähensi 1980–1990 sairautta 40–100 tapauksesta alle 1 tapaukseen 100 000 henkeä kohden.

Vuoden 2000 katsauksen mukaan maailmassa invasiiviseen hemofilustautiin sairastui  8,13 miljoonaa lasta ja kuoli 370 000. Katsauksen mukaan nämä olisivat olleet Hib-rokotteella
ehkäistävissä olevia sairastumisia ja kuolemia.  Suomessa vuonna 1986 aloitetut rokotukset vähensivät taudin nopeasti noin 50 tapauksesta sataatuhatta henkeä kohden lähelle nollaa.

## Lähteet
Luettelo taekwondon olympiamitalisteista

**Taekwondo** on ollut olympialaisten lajivalikoimassa virallisena lajina vuodesta 2000. Menestynein maa olympialaisten taekwondossa on Etelä-Korea.

## Miehet
### Miesten 58 kg

### Miesten 68 kg

### Miesten 80 kg

### Miesten +80 kg

## Naiset
### Naisten 49 kg

### Naisten 57 kg

### Naisten 67 kg

### Naisten +67 kg

## Lähteet
Insarin piiri

**Insarin piiri** () on kunnallishallintoalue Mordvan tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1928 perustetun piirin pinta-ala on 968,6 neliökilometriä. Asukkaita on 13&nbsp;100 henkeä (vuonna 2015).

Insarin piiri sijaitsee Mordvan tasavallan eteläosassa. Se rajoittuu lännessä Kovylkinon, pohjoisessa Kadoškinon ja koillisessa Ruzajevkan piireihin sekä etelässä Penzan alueeseen. Suurin osa piirin alueesta kuuluu Volgan ylängön metsäarovyöhykkeeseen. Suurimmat joet ovat Issa, Potiž, Zujevka, Vjazera ja Insarka. Hyötykaivannaisia ovat savi, hiekka ja hiekkakivi.

Hallinnollinen keskus on Insarin kaupunki. Kaupunkikunnan lisäksi piiriin kuuluu 15 maalaiskuntaa: Jamštšina, Jandovištše, Jazykova Pjatina, Kazejevka, Kotšetovka, Luhmenski Maidan, Mordovskaja Pajovka, Nižnjaja Vjazera, Novlei, Russkaja Pajevka, Šadymo-Ryskino, Sialejevskaja Pjatina, Staryje Verhissy, Tšelmodejevski Maidan ja Verhnjaja Luhma. Asukkaat ovat etupäässä venäläisiä, mokšalaisia ja tataareja. Kaupunkiväestön osuus on 64,5 %.

Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljan ja maidon tuotantoon. Insarin kaupungissa on teollisuutta. Paikallislehtenä ilmestyy *Insarski vestnik*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Insarin piirin sivusto
Andreas Gryphius

**Andreas Gryphius** (*Greif*) (1616–1664) oli saksalainen, barokkiaikakauden kirjailija, joka kirjoitti sekä komedioita että tragedioita. Hänen katsotaan ansioituneen enemmän komedioissa kuin tragedioissa. Hänen tragedioissaan on usein aiheena kohtalon kourissa oleva sankari.

Gryphius oli monipuolinen mutta ankarien kokemusten synkistämä luonne. Hän aloitti näytelmäkirjailijana kääntämällä hollantilaisen Joost van den Vondelin draaman *De Gebroeders*. Vasta 1646 ilmestyi hänen ensimmäinen alkuperäinen tragediansa, bysanttilaisaiheinen *Leo Armenius*. Gryphiuksen seuraavat tragediat ovat *Katharina von Georgien*, *Cardenio und Celinde*, *Ermordete Majestät oder Carolus Stuardus* ja *Papinianus*. Gryphius noudattaa teoksissaan kolmea yhteyttä, ajan-, paikan- ja toiminnan ykseyttä, käsittelee kamalia aiheita ja liittää näytelmiinsä kuoroja. Huomattavampaa Gryphius on luonut komedian alalla. Hänen komediansa ovat *Peter Squenz*, *Horribilieribrifax* ja *Die geliebte Dornrose*, joista viimeinen on talonpoikaismurteinen. Gryphiuksen lyyriset runot (oodit, sonetit) henkivät synkkämielisyyttä.

## Suomennettuja runoja
;Lähde
* Ilta (Abend), suom. Aale Tynni, teoksissa: *Rakkaudellasi hellytät*, Helsinki: Kirjaneliö 1980, , *Tuhat laulujen vuotta*, toim. Aale Tynni Helsinki WSOY 1957, 1974 (), 2004 ()
* Maailmalle, suom. Arvi Kivimaa, teoksessa: *Laulujen virta*, WSOY 1936

## Lähteet

## Aiheesta muualla