open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Menkalinan

**Menakalinan** eli **β Aurigae** on Ajomiehen tähdistön toiseksi kirkkain tähti. Kyseessä on muuttuva kaksoistähti, tarkemmin pimennysmuuttuja. Zdeněk Kopalin jaottelun vuodelta 1955 mukaan se lasketaan erillisiksi kaksoistähdiksi, jonka komponentit eivät luovuta toisilleen massaa, sillä ne ovat kriittistä Rochen pintaa selvästi pienemmät. Se on kuitenkin niin kirkas, että se näkyy helposti Maahan ilman kaukoputkea.

## Lähteet
* Stellarium tähtikarttaohjelma

### Viitteet
Forza Motorsport 2

**Forza Motorsport 2** on Turn 10 Studiosin kehittämä ja Microsoft Game Studiosin julkaisema ajopeli, joka julkaistiin Xbox 360:lle vuonna 2007. Pelisarjan seuraava osa *[[Forza Motorsport 3]]* julkaistiin vuonna 2009. 

Peli sisältää yli 300 erilaista autoa, tunnetuimpia merkkejä ovat muun muassa Ferrari, Porsche, Lamborghini ja Nissan. Autoja voi koristella maalauksilla ja tarroilla. Pelissä voi myös parantaa auton suorituskykyä entistä paremmaksi esimerkiksi pakoputkistoilla ja turboilla.

## Autoluokat
Pelin yli 300 autoa on jaettu kymmeneen eri luokkaan suorituskyvyn mukaan. Joissakin kilpailuissa autoluokat saattavat rajoittua, mutta pelaajalla on kuitenkin mahdollisuus ostaa itselleen kaikki autot. Autoja voi myös ostaa pelin omalla rahalla toisilta pelaajilta Xbox Live -palvelun huutokaupan (Auction House) kautta. 

**Luokat**

* **D-luokka**: Vakiomallit.
***C-luokka**: Urheilumallit.
* **B-luokka**: Tehokkaat urheilumallit.
* **A-luokka**: Suurtehoiset mallit.
* **S-luokka**: Supertehokkaat mallit.
***U-luokka**: Ultratehokkaat mallit. U-luokka, on suurin luokka, johon pelaaja voi itse autonsa virittää.
* **R4-luokka**: Erikoisvalmisteiset kilpa-autot.
* **R3-luokka**: Suurtehoiset kilpa-autot.
***R2-luokka**: Ultratehokkaat kilpa-autot.
* **R1-luokka**: Prototyyppiset kilpa-autot.
* **Ladattavat autot**: Verkosta ladattavia autoja ovat muun muassa Koenigsegg CCGT, Ferrari FXX, Lamborghini Gallardo Superleggera, SEAT León Supercup, Audi R8, BMW M3 E92, Mitsubishi Lancer Evolution X GSR ja #1 Peugeot 207 Super 2000. Osa autoista on maksullisia.

## Pelimuodot
**Career** eli uratila on *Forza Motorsportin* ydin. Uran alussa pelaajalla on käytössä pieni määrä pelin valuuttaa, joilla pelaaja ostaa ensimmäisen autonsa. Pelaaja ansaitsee uratilaa pelaamalla lisää rahaa ja täten etenee pelissä. Career-pelimuodossa valitaan jokin kolmesta kotialueesta: Eurooppa, Pohjois-Amerikka tai Aasia. Oman kotialueensa voi vaihtaa jälkikäteen, mutta se maksaa pelin sisäistä rahaa. Mitä suurempi pelaajan taso on, sitä kalliimpaa on vaihtaa kotialuetta. Kotialueellaan valmistetuista autoista saa alennusta, ja välillä uusia autoja.

**Arcade** on yksinpelimuoto, johon sisältyy muun muassa *Exhibition*, eli itsejärjestettäviä kilpailuita. Niitä on mahdollista ajaa millä tahansa pelin autolla samanluokkaisia autoja vastaan. Toiset pelimuodot ovat *Timetrials*, eli aikojen saavuttaminen määrätyillä radoilla, ja *Free Run*, jossa pelaaja itse valitsee autonsa ja ratansa, ja ajaa yksin ilman vastustajia. Arcade-pelimuodon kilpailuista pelaaja ei ansaitse lainkaan rahaa.

**Xbox Live** on pelimuoto, jossa pelaaja kilpailee muita käyttäjiä vastaan Xbox Liven yhteydellä.
Tyler Mane

**Daryl Karolat**, paremmin tunnettu nimellä **Tyler Mane** (s. 8. joulukuuta 1966) on kanadalainen näyttelijä ja entinen showpainija. Hänet tunnetaan ''Halloween''-elokuvien kahdesta uudelleenfilmatisoinnista Michael Myersin roolista.

## Filmografia
### Elokuvat
**[[X-Men (elokuva)|X-Men]]* (2000)
**[[How To Make A Monster]]* (2001)
**[[Juntti-Joe]]* (2001)
**[[Skorpionikuningas]]* (2002)
**[[Black Mask 2: City of Masks]]* (2002)
**[[Troija (elokuva)|Troija]]* (2004)
**[[The Devil's Rejects]]* (2005)
**[[Halloween (vuoden 2007 elokuva)|Halloween]]* (2007)
**[[H2: Halloween 2|Halloween 2]]* (2009)
**[[Gunless]]* (2010)
* *[[Deadpool & Wolverine]]* (2024)

### TV-sarjat
**[[Viiden juttu]]* (1999)
**[[Rantojen kunkku]]* (2002)
**[[Hercules (televisiosarja)|Hercules]]* (2005)
**[[Monk (televisiosarja)|Monk]]* (2006)

## Lähteet
*

*
Martín Alonso Pinzón

**Martín Alonso Pinzón**  (1441-1493)  oli espanjalainen navigaattori ja tutkimusmatkailija, joka purjehti Kolumbuksen kanssa ensimmäisenä Etelä-Amerikkaan. Pinzón oli Pinta laivan kapteeni. Jotkut tarinat kertovat, että Martín Alonso Pinzón ja hänen veljensä olisivat löytäneet Amerikan. Etelä-Amerikassa on hänen patsas Amerikan löytämisestä. Pinzónien suku vaati myöhemmin Etelä-Amerikan löytämisen kunniaa itselleen.

## Lähteet
The Fury of Our Maker’s Hand

__NOTOC__
**The Fury of Our Maker’s Hand** on DevilDriverin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 28. kesäkuuta 2005. Albumin erikoisversio julkaistiin 31. lokakuuta 2006. Siihen oli lisätty kuusi bonusraitaa ja lisä-DVD, joka sisälsi yhtyeen neljä musiikkivideota.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Erikoispainokset bonuskappaleet
#
#
#
#
#
#

### DVD
#End of the Line (Musiikkivideo)
#Hold Back the Day (Musiikkivideo)
#I Could Care Less (Musiikkivideo)
#Nothing’s Wrong (Musiikkivideo)

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Imperiumi: 9/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Mustavyötasku

**Mustavyötasku** (*Oenanthe pileata*) on afrikkalainen sieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 17–18&nbsp;cm ja paino noin 32&nbsp;g. Mustavyötasku on selkeästi kivitaskua suurempi. Sen pää ja rinta ovat mustat, kurkku, silmäkulmajuova ja vasta valkoiset ja selkä tummanruskea. Kyljissä on ruskehtava sävy ja pyrstö on *Oenanthe*-suvun lajeille tyypilliseen tapaan kaksivärinen.

## Esiintyminen
Mustavyötasku elää yleisenä Afrikassa Keniasta ja Ugandasta Etelä-Afrikan kärkeen saakka. Sen elinympäristön ala on noin 6,5 miljoonaa neliökilometriä. Laji on paikkalintu, eikä sitä ole tavattu Suomessa.

## Elinympäristö
Mustavyötasku asuu avoimilla kuivilla hiekka- ja kalliomailla, toisinaan lyhytkortisilla ruohosavanneilla.

## Lisääntyminen
Mustavyötaskun pesä on maakolossa, kiven alla tai termiittikeossa. Naaras munii tavallisesti 4–5 munaa.

## Ravinto
Laji syö pääasiassa hyönteisiä, varsinkin muurahaisia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* NaturePhoto-CZ (kuva)
Tarawa-luokka

**Tarawa-luokka** on Yhdysvaltain laivaston kuuden maihinnousualuksen muodostama alusluokka, jonka alukset on nimetty Yhdysvaltain vapaussodan sekä ensimmäisen ja toisen maailmansodan kuuluisien taisteluiden mukaan.

Alusten elektronisina järjestelminä olivat valmistuessa tykkien neljä Mk86 tulenjohtojärjestelmää, ohjuksille kaksi Mk115-tulenjohtojärjestelmää, maihinnousuntukijärjestelmä ITAWDS, satelliittilähetin WSC3 ja -vastaanotin SSR1. Alusten tutkajärjestelminä olivat ilmavalvontaan SPS52, merivalvontaan SPS10 sekä 40F, navigointiin LN66, tulenjohtoon SPG60 ja SPG9A sekä TACAN URN25.

Alusten voimanlähteenä toimii kaksi Westinghouse-höyryturbiinia, jotka on kytketty kahteen akseliin.

## Alukset

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Mikko Luovi

**Mikko Luovi** (s. 5. marraskuuta 1973 Raahe) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan laitahyökkääjänä yhteensä 293 SM-liigapeliä Ilveksessä ja Lukossa ja teki niissä tehot 70+63=136. Luovi pelasi myös 276 peliä Elitserien-joukkue Brynäs IF:ssä ja teki niissä tehot 57+93=150. Luovi voitti Ruotsin mestaruuden keväällä 1999. Luovi oli urallaan hyvä luistelija ja taitopelaaja.

## Ura
Luovi pelasi ensimmäiset aikuisten pelinsä kasvattajaseurassaan Raahen Kiekko-Vesassa, 2. divisioonassa kaudella 1988–89. Hän pelasi seuraavat viisi kautta Tampereen Ilveksessä ja teki liigadebyyttinsä heti ensimmäisellä kaudellaan. Vuonna 1991 Luovi voitti alle 18-vuotiaiden EM-kisoissa pronssia ja pelasi myös vuosina 1992 ja 1993 Suomen alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa. Kaudet 1994–95 ja 1995–96 Luovi pelasi Rauman Lukossa. Hän voitti Lukossa pronssia keväällä 1996. Tämän jälkeen hän pelasi seitsemän kautta Brynäs IF:ssä. Kaudeksi 2003–04 Luovi palasi Rauman Lukkoon.

Kaudella 2004–05 Luovi pelasi taas Brynäsissä, mutta loukkaantui 16 pelin jälkeen. Hän pelasi myös kaksi Suomi-sarjapeliä Raahe-Kiekossa. Hänen uransa oli jonkin aikaa katkolla, kunnes lähti try-outille Tampereen Ilvekseen kaudella 2005–06, mutta hän sai sopimustarjouksen Sveitsin Nationalliga B:stä, HC Lausannen joukkueesta. Luovi kuitenkin palasi loppuvuodesta 2005 takaisin Rauman Lukkoon, joka pelasi katastrofikauttaan. Hän lopetti uransa Tanskan AL-Bank Ligaenin Herning Blue Foxissa, jossa voitti Tanskan mestaruuden.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* pelaajaproliili jatkoaika.comissa http://www.jatkoaika.com/smliiga.php?pelaaja=1187
Nokiotsatasku

**Nokiotsatasku** (*Oenanthe bottae*) on afrikkalainen sieppojen heimoon kuuluva varpuslintu, josta savannitasku on erotettu omaksi lajikseen.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 14&nbsp;cm. Nokiotsatasku on vatsapuolelta vaalean oranssi, sen päälaki on harmaa, kurkku ja silmäkulmajuova valkoiset sekä ohjasjuova musta.

## Esiintyminen
Nokiotsatasku elää Afrikassa Sahelin alueella Mauritaniasta Etiopiaan sekä Arabian niemimaalla. Sen elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometrin. Sitä ei ole tavattu Suomessa.

## Ravinto
Laji syö pääasiassa hyönteisiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Oiseaux.net (kuva)
Iñaki Goitia

**Iñaki Goitia Peña** (s. 2. maaliskuuta 1982 Portugalete, Vizcaya, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. 

## Ura
Vuonna 2003 Goitia siirtyi Málagan reservijoukkueeseen, joka pelasi Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Siellä hän pelasi seuraavat kaksi kautta, ennen kuin siirtyi Málagan edustusjoukkueeseen vuonna 2005.

Kaudella 2007–2008 Goitia nousi vihdoin joukkueen ykkösmaalivahdiksi ja syrjäytti näin pitkäaikaisen ykkösmaalivahti Francesc Arnaun. Goitia pelasi lähes kaikki kauden ottelut.

Kaudeksi 2008–2009 Málaga palasi takaisin pääsarjaan. Goitia aloitti kauden varamaalivahtina, mutta nousi hyvin nopeasti takaisin pelaavaksi maalivahdiksi. Kesäkuussa 2009 hän siirtyi Real Betisiin.

## Aiheesta muualla
* Profiili Futbolmen sivustolla
Somaliantasku

**Somaliantasku** (*Oenanthe phillipsi*) on itäafrikkalainen sieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Somaliantaskun rinta, kurkku ja posket ovat mustat, selkä harmaa, vatsapuoli, silmäkulmajuova sekä pyrstön tyvipuoli ovat valkoiset. Pyrstössä on tyypillinen *Oenanthe*-lajin mustavalkoinen T-kuvio.

## Esiintyminen
Somaliantasku elää Somaliassa ja Etiopiassa noin 470&nbsp;000 neliökilometrin laajuisella alueella.

## Elinympäristö
Avoimet kuivat savannit ja muut lyhytkortiset kuivat avomaat.

## Ravinto
Somaliantasku syö pääasiassa hyönteisiä.

## Lähteet
* Oiseaux.net (kuva)

### Viitteet
Sami Kelopuro

**Sami Kelopuro** (s. 1987) on suomalainen pokeriammattilainen. Hän on pelannut internetin suurimpia käteispelejä ja live- sekä internetturnauksia. Ammattimaiseksi pelaaminen vakiintui lukion loputtua.

Vuonna 2008 Kelopuro oli Suomen eniten ansaitsevien ansiotuloisten listalla sijalla 20. Kelopuro sijoittui toiseksi vuoden 2011 WSOP:n 10 000 dollarin sisäänoston Pot Limit Omaha -turnauksessa.

Elokuussa 2013 Kelopuro oli Suomen kaikkien aikojen liveturnausrahalistan 11. yli 1,1 milj. dollarin ansioilla.http://pokerdb.thehendonmob.com/ranking/229#110

## Lähteet

* http://www.pokerista.fi/sami-kelopuro-larsluzaklrslzk/ 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Sami Kelopuro The Hendon Mob Poker Databasessa
Vuoritasku

**Vuoritasku** (*Myrmecocichla monticola*) on Afrikan eteläosassa elävä sieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 18–20&nbsp;cm ja paino noin 35 g. Vuoritaskun höyhenpuku on mustavalkoinen ja sen pyrstössä on tyypillinen *Oenanthe*-suvun mustavalkoinen T-kuvio.

## Esiintyminen
Vuoritasku elää Etelä-Afrikassa, Namibiassa, Lesothossa, Botswanassa, Swazimaassa ja Angolan eteläosassa. Sen elinympäristön ala on noin 1,3 miljoonaa neliökilometriä. Sitä ei ole tavattu Suomessa.

## Elinympäristö
Vuoritasku elää vuoristossa ja kallioisilla seuduilla, usein metsissä, joissa kasvaa *Mopane*-puita.

## Lisääntyminen
Vuoritaskun pesä on maassa kiven tai pensaan alla tai kolossa. Naaras munii tavallisesti 4 munaa, joita haudotaan 13–14 päivää. Poikaset lähtevät pesästä noin 16 päivän ikäisinä. Laji pesii kaksi tai kolme kertaa kesässä.

## Ravinto
Laji syö pääasiassa hyönteisiä, toisinaan marjoja.

## Lähteet
* Birds in South Africa

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Postimerkki aiheesta
Bibliofiilien seura

**Bibliofiilien seura** on suomalainen kirjanystävien seura, joka on perustettu vuonna 1958.

Seura on määritellyt säännöissään tehtäväkseen toimia ”yhdyssiteenä Suomen bibliofiilien kesken sekä herättää ja pitää vireillä kirjoihin ja muihin tuotteisiin kohdistuvaa mielenkiintoa ja harrastusta maassamme”. Seuran puheenjohtaja on dosentti Jukka-Pekka Pietiäinen. Hänen edeltäjänsä oli professori Jukka Sarjala.

Seura julkaisee neljästi vuodessa ilmestyvää *[[Bibliophilos]]*-lehteä, järjestää vuosittain kirjahuutokauppoja ja osallistuu Vammalan Vammalan vanhan kirjallisuuden päiville sekä Helsingin kirjamessuille. 

## Lähteet
Olli-Pekka Silfverhuth

**Olli-Pekka "Olsa" Silfverhuth** (s. 1970) on ollut vuodesta 2023 lähtien Tampereen tuomiorovasti ja Tampereen tuomiokirkkoseurakunnan kirkkoherra. Hän oli aiemmin pitkään Pirkkalan seurakunnan kirkkoherrana (2009-2023). Olli-Pekka Silfverhuth on oppiarvoltaan teologian maisteri.

Silfverhuth vihittiin papiksi 1998. Hän on ollut uskonnonopettajana Espoossa, pappina Vantaankosken seurakunnassa, Kirkon ulkomaanavun palveluksessa sekä vuodesta 2004 vuoteen 2009 Hampurin suomalaisen merimieskirkon pappina ja johtajana. Olli-Pekka Silfverhuth oli kirkolliskokousedustajana vuosina 2012-2024. .Hänellä on ollut myös muita kirkollisia luottamustehtäviä esimerkiksi Kirkon ulkomaanavun säätiössä.  

Silfverhuth hoitaa osatoimisesti vammaisurheilun kisapapin tehtäviä ensimmäisen vammaisurheilijoiden kisapapin Mauri Vihkon jälkeen. Silfverhuth on ollut paralympiajoukkueen kisapappina kuudesti kesäkisoissa ja kolmesti talvikisoissa. 

Silfverhuthilla on vaimonsa Outi Lehtipuun kanssa kolme lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Olli-Pekka Silfverhuthin kotisivut
Einar Marttinen

**Einar Iisakki Marttinen** () oli suomalainen jääkärivänrikki ja Viron armeijan luutnantti. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka osallistui myöhemmin Suomen sisällissotaan ja Viron vapaussotaan.   
 
## Perhetaustat ja koulutus
Marttisen vanhemmat olivat junailija Albin Marttinen ja Lovisa Kuitunen. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Oulun suomalaisessa lyseosta vuonna 1915 ja liittyi Pohjois-Pohjalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa ja suoritti teologisen alkututkinnon vuonna 1916. Hänen veljiään
ovat eversti Alpo Marttinen ja kirkkoherra Olli Marttinen.

## Jääkärikausi

Marttinen työskenteli kirkkoherran apulaisena Kurussa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 18. kesäkuuta 1917, josta hänet siirrettiin 7. elokuuta 1917 pataljoonan 2. komppaniaan.

## Suomen sisällissota
Marttinen astui Suomen armeijan palvelukseen 7. helmikuuta 1918 aliupseeriksi ylennettynä. Hän saapui takaisin Suomeen 18. helmikuuta 1918 jääkärien etujoukon mukana Vaasaan. Vaasasta hänet komennettiin aluksi Ouluun, missä hän koulutti värvättyjä joukkoja. Myöhemmin hänet siirrettiin päälliköksi 2. Krenatöörirykmentin II Savon pataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Vilppulassa, Lylyssä, Korkeakoskella, Lempäälässä (Moisio), Kuljussa, Tampereella ja Vesilahdella, missä hän haavoittui 19. huhtikuuta 1918.
 
## Sisällissodan jälkeinen aika
Marttinen palveli sisällissodan jälkeen 2. Krenatöörirykmentistä muodostetussa Viipurin vartiopataljoonassa, josta hänet siirrettiin 17. lokakuuta 1918 pataljoonan lakkauttamisen jälkeen Karjalan kaartin rykmenttiin. Armeijasta hän erosi 28. joulukuuta 1918 vain voidakseen osallistui Viron vapaussotaan. 

Marttinen liittyi 12. tammikuuta 1919 Viron vapaaehtoiseen apuretkikuntaan, missä hän toimi aluksi vapaaehtoisten värvääjänä ja kerääjänä Viipurin alueella. Myöhemmin hän liittyi Pohjan Poikain rykmenttiin, missä hänet sijoitettiin päälliköksi I pataljoonan 3. komppaniaan. Hän osallistui Viron vapaussodassa taisteluihin Luhde-Grosshoffissa, Valkissa, Koikylässä ja Marienburgissa, missä hänen kohtalokseen tuli kaatua taistelussa 21. helmikuuta 1919. Hänet haudattiin Tornion sankarihautaan.

## Lähteet
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. 
*Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 .

### Viitteet
Jesús Gámez

**Jesús Gámez Duarte** (s. 10. huhtikuuta 1985 Fuengirola, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edusti seuratasolla pitkään Málagaa sekä vuosina 2014–2016 Atlético Madridia ja vuosina 2016–2018 englantilaista Newcastle Unitedia. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.

## Ura
Gámez on Málagan junioriakatemian kasvatti. Kaudella 2003–2004 hän teki ensiesiintymisensä Málagan reservijoukkueessa, joka pelasi Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Kauden 2005–2006 aikana Gámez pääsi tekemään debyyttinsä Málagan edustusjoukkueessa. Samalla hän debytoi myös pääsarjassa, kun 27. marraskuuta 2005 hänet vaihdettiin kentälle Getafea vastaan viisi minuuttia ennen ottelun päätöstä.

Myöhemmin urallaan Gámez on noussut Málagan avauskokoonpanon pelaajaksi. Kaudella 2007–2008 hän pelasi yhteensä 35 ottelua ja sen päätteeksi joukkue nousi takaisin pääsarjaan. Gámez säilytti pelaavan asemansa myös kaudella 2008–2009. Kesällä 2016 Gámez siirtyi Atlético Madridista Newcastle Unitediin, jossa hän pelasi kahden kauden aikana yhteensä vain kymmenen ottelua liiga ja cupit mukaan laskien.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jesús Gámezin tilastot BDFutbol-sivustolla
Mount Heyburn

**Mount Heyburn** on Sawtoothin luonnonsuojelualueeseen kuuluva 3&nbsp;118 metriä korkea vuori, joka sijaitsee Idahon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Lähin kylä on Stanley 13 kilometrin päässä koillisessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Peak Bagger - Mount Heyburn
*Peakware - Mount Heyburn
GM-1

**GM-1**, tunnettu myös nimellä **Haha-Gerät**, tarkoittaa Saksan moottoriteollisuuden toisen maailmansodan aikana kehittämää lentokonemoottorien tehonlisäysjärjestelmää, jossa moottorin tehoa parannettiin lyhytaikaisesti typpioksiduulin avulla.

## Periaate

GM-1 -menetelmässä -90 Celsiusasteen lämpötilassa oleva typpioksiduuli eli ilokaasu suihkutetaan lentokonemoottorin ahtimen ilmanottoaukkoon paineilman avulla. Typpioksiduuli (N2O) hajoaa termisesti ja lisää happea palamiseen, minkä seurauksena myös polttoaineen määrää voidaan lisätä, jolloin moottorin teho nousee. Typpioksiduuli vähensi nakutusvaaraa ja jäähdytti moottoria. Käytetty typpoksiduuli sisälsi 36,4&nbsp;% happea ja 63,6&nbsp;% typpeä.

## Tausta

Saksassa oli toisen maailmansodan aikana pulaa erityisesti korkeaoktaanisesta lentobensiinistä. Maalla oli niukasti lyijyvaroja käytettäväksi bensiinin puristuskestävyyttä tehokkaasti nostavan tetraetyylilyijyn valmistamiseen ja toinen tärkeä puristuksenkestävyyden parantajan, bentseenin, tärkeä raaka-aine tolueeni pyrittiin nitraamaan trotyyliksi eli TNT-räjähdysaineeksi. Tämän vuoksi lentopolttoaineesta pääosa oli 89-oktaanista B4-bensiiniä ja pieni osa (10&nbsp;% vuonna 1941 ja 25&nbsp;% vuonna 1943) oli 91/130-oktaanista C3-bensiiniä. Lyijyttämätön saksalainen bensiini oli 73-oktaanista ja valmistettu hiilestä ja hiilitervasta hydratointilaitoksissa Fischer–Tropsch -menetelmällä.

Korkeaoktaanisen lentobensiinin puute esti saksalaisia lisäämästä moottorien puristussuhdetta ja/tai ahtopainetta nakutusvaaran takia. Ongelman ratkaisuksi löytyi - paitsi korkeaoktaanisen bensiinin tuotannon lisäminen - kaksi tehonlisäysjärjestelmää, GM-1 ja MW-50.

## Käyttö

Saksalaiset käyttivät GM-1-menetelmää ensimmäisen kerran Messerschmitt Bf 109 E-3:ssa. Keväällä 1941 se oli jo vakiovarusteena E-7/Z:ssä. Laitteisto oli yksinkertainen ja sen kehitystyö nopeaa. GM-1:tä sai käyttää vain ahtimen määräkorkeuden yläpuolella, jolloin se tuotti 100&nbsp;g/s annosteltuna 250-300 hevosvoimaa lisätehoa, mikä nosti koneen nopeutta jopa 100&nbsp;km/h. Samalla polttoaineen kulutus kasvoi 300&nbsp;l/h. Ahtimen määräkorkeuden alapuolella laite oli pelkkä painonlisä. Moottorin tuli käydä GM-1:tä käytettäessä täydellä teholla. Järjestelmää käytettiin lyhyitä aikoja kerrallaan.

Saksalaiset käyttivät GM-1 -tehonlisäysmenetelmää Daimler-Benz DB 601- ja DB 605 -V-moottorien sekä BMW 801 -tähtimoottoreiden yhteydessä Messerschmitt Bf 109E-, F-, G- ja K-koneissa sekä Focke-Wulf Fw 190 -koneissa vuosina 1941–1945.

Messerschmitt Bf 109G:ssä GM-1 järjestelmään kuului kahdeksan ilmapulloa, jotka oli sijoitettu siipien etureunaan kaarien kuusi ja kahdeksan välille. Itse typpioksiduuli oli 115 litran lämpöeristetyssä säiliössä. GM-1-järjestelmän lisäpaino oli tuntuva ja hyöty saatiin vain korkealla, yleensä 6–9&nbsp;km:n korkeudessa lennettäessä. Järjestelmän käyttö rasitti moottoria ja lyhensi moottorien muutoinkin lyhyttä elinikää entisestään.

Savunmuodostus käytettäessä oli voimakasta, mikä saattoi aiheuttaa liittoutuneiden lentäjille vaikutelman pudotuksesta koneen syöksyessä pois tulituksesta.

## Lähteet
* 
* 
* 
* 

### Viitteet
Pekka Roiha

**Pekka Eero Rikhard Roiha** (6. kesäkuuta 1947 Parikkala – 20. maaliskuuta 2008) oli suomalainen raviohjastaja ja ravivalmentaja.

Roiha ajoi urallaan yli 11&nbsp;000 lähtöä ja voitti niistä 1&nbsp;271. Palkintorahoja hän ohjasti urallaan yli 1,5 miljoonaa euroa. Ensimmäiset lähtönsä urallaan hän ajoi vuonna 1962, ja hänen viimeiseksi voitokseen jäi 17.3.2008 Kouvolassa ajama voitto hevosella Juliana Hope. Vuonna 1982 hän oli mukana derby-ajoissa Puntari-hevosella. Kuninkuusraveissa Roiha ajoi muutaman kerran valmennettavallaan Ventti-Vieterillä.

## Lähteet
Seppo Vaakanainen

**Seppo Vaakanainen** (s. 12. helmikuuta 1947 Pielisjärvi) on suomalainen harrastajaraviohjastaja.

Vaakanainen pitää hevostallia kotonaan Lieksan Kelvän Läpikäytävässä. Hevosia hänen tallissaan oli syksyllä 2009 yhdeksän. 
Vaakanainen aloitti raviohjastajan uransa 1960-luvulla. Suomen Hippoksen vuonna 1977 aloitetussa kirjanpidossa Vaakanaisella on yli 2300 lähtöä, joissa hän on saavuttanut 276 voittoa. Hän on ajanut myös ulkomailla, muun muassa Oslossa. Kasvattamansa Marizan hän ohjasti 1600 metrin Suomen ennätykseen 15,6 Mikkelin radalla 9. elokuuta 1977.
 
Seppo Vaakanaisen vuonna 1937 syntynyt edesmennyt veli Esko Vaakanainen toimi ohjastajana 1980-luvun lopulle saakka. Myös heidän veljensä Antti Vaakanainen on raviohjastaja.

## Seppo Vaakanaisen hevosia

* Marusja (s.8.6.1964)
* Mariza  (s.1.5.1970)           
* Mapiza V (s.2.5.1983)          
* Do Much (s.20.5.1991)          
* Do Texas (s.29.5.1999)         
* Cover Capital (s.31.5.2002)    

## Lähteet
* http://heppa.hippos.fi/heppa/person/PersonViewDriverStats,$PersonViewHeader.$PersonSearchResult.$PersonLink.$DirectLink.direct?sp=l1789169571845554503&sp=SPERSON&sp=X
Aarne Manninen

**Aarne Manninen ent. Thonberg** () oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan komppanian päällikkönä. 
 
## Perhetausta ja koulutus
Mannisen vanhemmat olivat   Helmi Viktoria Gustava Ahlgren ja nimismies Artturi Aleksanteri Manninen. Manninen kävi Oulun suomalaista reaalilyseota, josta hän erosi seitsemänneltä luokalta liittyäkseen jääkäriliikkeeseen. 

## Jääkärikausi

Manninen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 3. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Pataljoonan rintamalta paluun jälkeen Manninen Libaussa vuonna 1917 järjestetyille moottoripyöräkursseille. 

## Suomen sisällissota
Manninen astui Suomen Valkoisen armeijan palvelukseen Saksassa 7. helmikuuta 1918 ensin vannottuaan sotilasvalan ja allekirjoitettuaan palvelusitoumuksen armeijalle. Tässä yhteydessä hänet ylennettiin vänrikiksi. Takaisin Suomeen hän palasi 18. helmikuuta 1918 jääkärien etujoukon mukana Vaasaan. Vaasasta hänet komennettiin Ouluun, missä hänen tehtävänään oli kouluttaa värvättyjä joukkoja. Koulutusvaiheen jälkeen hän sai päällikkyyden kouluttamistaan joukoista muodostetun 1. Krenatöörirykmentin III Oulun krenatööripataljoonan 2. komppaniasta. Hän osallistui tämän komppanian päällikkönä taisteluihin Luhalahdella, Viljakkalassa, Mannanmäen-Kyröskosken akselilla, Epilän-Tampereen akselilla, Mouhijärvellä (Häijään), Karkussa ja Lempäälässä sekä rykmentin etenemiseen Valkeakosken, Tuuloksen ja Lammin kantta Koskelle.

## Sisällissodan jälkeinen aika
Manninen palveli sisällissodan jälkeen edelleen komppanianpäällikkönä 1. Krenatöörirykmentissä ja siitä myöhemmin muodostetussa Tampereen vartiopataljoonassa. Hänet siirrettiin 17. lokakuuta 1918 alkaen adjutantiksi Sortavalan rajavartioryhmään. Sortavalasta hänet siirrettiin 2. huhtikuuta 1919 komppanianpäälliköksi Keski-Suomen rykmenttiin. Manninen on haudattu Haapaveden Jaananmäen hautausmaalle. 
 

## Lähteet
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. 
*Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 .

### Viitteet
Meie Mees

**Meie Mees** on virolainen popyhtye. Se voitti vuosien 2002 ja 2007 välillä Estonian Pop Music Annual Awardsin (Eesti Popmuusika Aastaauhinnad) parhaana pop-yhtyeenä kuusi kertaa peräkkäin.
    
## Jäsenet
* Tarvi Jaago &ndash; kosketinsoittimet, laulu
* Margus Mõttus &ndash; kitarat, laulu
* Toomas Pae &ndash; rummut, laulu
* Aivar Riisalu &ndash; laulu
* Vahur Parve &ndash; bassokitara, laulu
* Emil Oja &ndash; tamburiini, laulu
* Merike Moksi-Susi &ndash; kosketinsoittimet

## Aiheesta muualla
*Yhtyeen kotisivu
Kastanjaluikka

**Kastanjaluikka** eli **vesikastanja** (*Eleocharis dulcis*) on ruohomainen sarakasveihin kuuluva kosteikkokasvi, jonka mukulat ovat syötäviä. Marskimaalla kasvavan kasvin putkimaiset, lehdettömät korret kasvavat noin 1,5 metrin korkuisiksi. Vesikastanja kasvaa luonnonvaraisena Kiinassa, ja sitä viljellään laajalti eteläisen Kiinan ja Filippiinien riisipelloilla.

Vesikastanjaa ei pidä sekoittaa vesipähkinään.

## Ulkonäkö ja koko
Vesikastanja kasvattaa juurakostaan rönsymäisiä juuria joiden päässä on monesti mukula. Varret ovat pyöreitä, sylinterimäisiä ja harmaan vihreitä, 15–60 cm korkeita, 1,5–3 mm paksuja. Varsien tyvissä kellertäviä tai ruskeahkoja lehtituppia, 2–20 cm. Kukinto on tasasoukka tähkylä joka on kooltaan 1,5–4 cm pitkä, 6–7 mm paksu. 


Wasserkastanie 2.jpg|
Wasserkastanien.jpg|
Eleocharis dulcis.jpg|


## Käyttö
Vesikastanjan mukuloita käytetään paljon aasialaisissa keittiöissä. Kasvin pienillä, pyöreillä mukuloilla on rapea ja valkoinen malto, ja ne voidaan syödä kypsentämättömänä, keitettynä, grillattuna tai säilöttynä. Kiinassa se kuuluu esimerkiksi kantonilaiseen keittiöön kuuluviin *[[dim sum]]* -alkupaloihin, kuten vesikastanjakakkuihin. 

Vesikastanjat ovat yksiä harvoista vihanneksista, jotka säilyvät rapeina kypsentämisen ja säilönnänkin jälkeen. Tämä johtuu eräistä fenoliyhdisteistä, jotka kiinnittävät mukulan soluseinät yhteen ristisidoksilla. Sama ominaisuus on esimerkiksi maakastanjalla ja intialaisella lootuskukalla.

Mukulat sisältävät 90 % kuivapainostaan hiilihydraatteja, joista tärkkelystä on 60 %. Kasvi on myös ravintokuidun, riboflaviinin, B<sub>6</sub>-vitamiinin, kaliumin, kuparin ja mangaanin lähde.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Eleocharis dulcis'' (Burm.f.) Trin. ex Hensch.
* Fineli: Vesikastanja 
* ITIS: ''Eleocharis dulcis'' 
* Flora of China: ''Eleocharis dulcis''
Preeriakoirat

**Preerikot eli preeriakoirat** (*Cynomys*) ovat pieniä maan alla asustavia Amerikan ruohoarojen jyrsijöitä, jotka kuuluvat maassa asuviin oraviin (Marmotini) ja ovat sukua maaoraville ja murmeleille. Nimensä ne ovat saaneet koiran haukuntaa muistuttavista varoitushuudoistaan. Preeriakoiria on viisi lajia. 
  
Täysikasvuiset preeriakoirat ovat 30–40 cm korkeita ja painavat 0,5–1,5 kg. Niitä tavataan Pohjois-Amerikassa Meksikosta Kanadaan. Yhdysvalloissa niiden alue sijaitsee lähinnä Mississippistä länteen. Ne ovat kaikkiruokaisia kasvinsyöjiä. Perheyhteisöjen rakentamat kolot ovat tärkeitä preerian ekologiselle systeemille, vaikka maanviljelijät pitivät niitä vuosikausia tuholaisina.

## Lajit
*Lyhythäntäpreerikko (*Cynomys gunnisoni*)
*Valkohäntäpreeriakoira (*Cynomys leucurus*)
*Mustahäntäpreeriakoira (*Cynomys ludovicianus*)
*Meksikonpreeriakoira (*Cynomys mexicanus*)
*Utahinpreeriakoira (*Cynomys parvidens*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: ''Cynomys''
Tempietto

**Tempietto** () on pieni rotundan muotoinen muistokappeli (*martyrium*) Gianicolo-kukkulalla Roomassa. Huomaamaton rakennus on osa San Pietro in Montorion kirkkoa, jonka sisäpihalla se sijaitsee. Kappeli rakennettiin 1502–1510 Espanjan Isabellan ja Ferdinandin kruununperillisen syntymän kunniaksi paikalle, jossa Pyhän Pietarin uskottiin kärsineen marttyyrikuoleman. Rakennuksen suunnitteli Donato Bramante, ja se oli hänen ensimmäisiä töitään Roomassa. 

## Arkkitehtuuri

Sisähalkaisijaltaan 4,5 metriä leveän, kupoliholvatun kappelin alla on krypta, joka uudistettiin 1628. Ulkopuolta kiertää Marcelluksen teatterin mukaan piirretty toskanalaista tyyliä edustava peristyyli, jonka yllä on balustradi. Tivolin Vestan temppeliä etäisesti muistuttavaa Tempiettoa pidetään täysrenessanssin arkkitehtuurin parhaiden ihanteiden mukaisena mestariteoksena.

## Pietarinkirkon tabernaakkeli

Bernini käytti Tempiettoa esikuvanaan suunnitellessaan Pietarinkirkon Pyhän Sakramentin kappelin tabernaakkelia 1674.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tempietto Powerpoint-esityksenä
Stéphanie Possamaï

**Stéphanie Possamaï** (s. 30. heinäkuuta 1980 Bordeaux, Ranska) on ranskalainen judoka ja vuoden 2007 euroopanmestari. Hän saavutti pronssia vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä sekä MM-pronssia vuonna 2007 Rio de Janeirossa pidetyissä judon maailmanmestaruuskisoissa. EM-joukkuekultaa hän on voittanut 2004 ja 2005. Possamaï menestyi jo nuorten turnauksissa voitettuaan muun muassa Ranskan nuorten mestaruuden vuonna 1998 ja Saksan nuorten avoimet Berliinissä 1999. Hän on saavuttanut maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa kaksi turnausvoittoa, kuusi kakkossijaa ja viisi kolmossijaa sekä Masters-, Grand Prix - ja Grand Slam -kilpailuissa kaksi kakkos- ja kaksi kolmossijaa. Ranskan-mestaruuskilpailuissa hän on saanut yhden kulta-, neljä hopea- ja neljä pronssimitalia.

## Lähteet
Joachim Ziesche

**Joachim Ziesche** (s. 3. heinäkuuta 1939, Dresden, Saksa) on entinen itäsaksalainen jääkiekkoilija. Hän esiintyi DDR:n paidassa 197 maaotelussa. Hyökkääjänä pelannut Ziesche kuului monissa turnauksissa parhaiden pistemiesten joukkoon. Pelaajana hän esiintyi kahdeksan kertaa jääkiekon MM-kisojen A-sarjassa ja kerran B-sarjassa. 1966 hän saavutti DDR:n mukana pronssia silloisessa jääkiekon EM-kilvassa. Hän pelasi 1968 talviolympialaiset Grenoblessa. 

Ziesche valittiin International Ice Hockey Federation Hall of Fameen 1999.  Jo  1990 hänet oli otettu Hall of Fame Deutschland -kunniagalleriaan. Vuodesta 2004 hänen pelipaitansa on riippunut "jäädytettynä" Berliinissä Wellblechpalastes-hallin katossa.

## Aiheesta muualla
* IIHF Hockey Hall of Fame -profiili
* Elämäkerta
Amy Blyth

**Amy Blyth** (s. 1. toukokuuta 1980) on yhdysvaltalainen taekwondoin, joka saavutti hopeaa vuoden 2000 maailmancupissa yli 72-kiloisten sarjassa.

## Lähteet
Francesc Arnau

**Francesc Arnau Grabulosa** (23. maaliskuuta 1975 Les Planes d'Hostoles, Gironan maakunta, Espanja – 22. toukokuuta 2021) oli espanjalainen jalkapallomaalivahti.

## Ura
Arnau oli Barcelonan junioriakatemian kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 9. marraskuuta 1996 kotiottelussa Atlético Madridia vastaan. Viiden kauden aikana Barcelonassa Arnau toimi joukkueen varamaalivahtina, Ruud Hespin ja myöhemmin Pepe Reinan toimittua ykkösmaalivahtina.

Kaudeksi 2001–2002 Arnau siirtyi Málagaan, mutta rooli jäi hyvin pieneksi kahden ensimmäisen kauden aikana, kun hän joutui taas jäämään joukkueen varamaalivahdiksi. Vuonna 2003 Pedro Contrerasin siirryttyä Real Betisiin, Arnaulle avautui tilaisuus nousta joukkueen ykkösmaalivahdiksi. Hän toimi joukkueen kiistattomana ykkösmaalivahtina vuoteen 2007 asti, kunnes Iñaki Goitia syrjäytti hänet. Kaudella 2008–2009 Arnau pelasi alkukauden ottelut, kunnes Goitia jälleen nousi hänen ohitseen.

## Lähteet
Casino Lisboa

**Casino Lisboa** sijaitsee Lissabonissa, Portugalissa. Kasino avattiin huhtikuussa 2006 Lissabonin Parque das Nações -alueella sijaitsevaan Pavilion of the Future rakennukseen, joka kuului Lissabonissa vuonna 1998 järjestetyn maailmannäyttelyn rakennuksiin. 

## Toimilupa

Portugalissa kasinotoiminta on tarkkaan lailla rajoitettua. Valtio myöntää kasinoiden toimiluvat määräajaksi korvausta vastaan. Toimilupa on aluekohtainen. Lissabonin alueella toimi jo Estorilin kasino, jonka vuoksi valtio muutti lakia ja salli toisen kasinon perustamisen Lissaboniin. Toimiluvan sai Estoril Sol yhtiö, jolla on toimilupa myös Estorilin kasinoon. 

Toimilupa maksoi 30 miljoonaa euroa ja se on voimassa vuoteen 2020. Kertakorvauksen lisäksi kasino maksaa vuosimaksua, jonka suuruus on 50% pelitoiminnan tuotosta. 

## Pelitoiminta

Kasinossa on lähes 950 peliautomaattia ja 25 pelipöytää, joissa pelataan rulettia, blacjackiä, pokeria, Baccaratia ja muita pelejä.

Kasino on auki joka päivä (paitsi jouluaattona) kello 15-03 sekä perjantaisin ja lauantaisin kello 16-04.

## Muuta toimintaa

Kasinossa on 640 istumapaikan auditorio, jossa järjestetään kokouksia ja seminaareja. Lisäksi kasinolla järjestetään taidenäyttelyitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kasinon kotisivut  ja 
*Estoril Sol yhtiön kotisivut
Rowan & Martin’s Laugh-In

**Rowan & Martin's Laugh-In** oli yhdysvaltalainen viihdesarja, jota NBC esitti 22. tammikuuta 1968 ja 14.toukokuuta 1973 välisenä aikana. Sarjan päätähtinä olivat Dan Rowan ja Dick Martin. Ensimmäinen Laugh-In lähetettiin pisteohjelmana jo 9. syyskuuta 1967, jonka saaman suosion takia päädyttiin sarjan tuottamiseen. 

Sarjassa vieraili kymmeniä näyttelijöitä, mutta ainoina Rowanin ja Martinin ohella koko sarjan ajan mukana olleet olivat Ruth Buzzi ja Gary Owens. Näyttelijävieraina sarjassa esiintyivät muun muassa Goldie Hawn, Lily Tomlin, Judy Carne, Arte Johnson, Henny Youngman, Alan Sues, Jo Anne Worley ja John Wayne. 

Myös Richard Nixon vieraili ohjelmassa vuoden 1968 presidentinvaalikampanjansa aikana. Tämä oli ensimmäinen kerta Yhdysvalloissa, kun vaaliehdokas uskalsi asettaa itsensä naurunalaiseksi televisiossa, ja tempaus auttoi osaltaan Nixonia voittamaan vaalit. Sen jälkeen poliitikot oppivat pian käyttämään televisiota hyväkseen myös viihteellisemmän julkisuuden saamiseksi.

*Rowan & Martin's Laugh-In* jäi ainoaksi televisiosarjaksi, jossa käytettiin laajamittaisesti NBC-yhtiön kehittämää, Quadruplex-videoformaattiin perustuvaa työlästä ja kallista varhaista videoeditointitekniikkaa. Siinä kuva ja ääni kopioitiin ensin filmimateriaalille, jolla tehtiin alustava offline-leikkaus. Filmikopioon liitetyt äänimerkit helpottivat sitten löytämään vastaavat leikkauskohdat videonauhasta, jonka editointi oli tehtävä ”sokkona” ilman mahdollisuutta nähdä videokuvaa. Kunkin 45-minuuttisen jakson 350–400 leikkausta kuvasta toiseen vaati noin 60 tunnin työmäärän.

## Lähteet
Namibian lippu

**Namibian lippu** on Namibian tasavallan virallinen lippu, joka on hyväksytty ja otettu käyttöön 21. maaliskuuta vuonna 1990, jolloin Namibia itsenäistyi Etelä-Afrikan tasavallasta. Värit ovat SWAPOlta.

Lipussa on väreinä sinistä, joka kuvaa Namibian puhdasta taivasta ja Atlantin valtamerta, punaista, joka kuvaa ihmisten tärkeitä voimavaroja, vihreää, joka symboloi kasvillisuutta ja maataloutta ja valkoista, joka kuvaa rauhaa ja yhtenäisyyttä. Vasemmassa yläkulmassa on keltainen aurinko, joka symboloi elämää ja energiaa.

## Entiset liput

File:Flag of the German Empire.svg|Saksan Lounais-Afrikan lippu 24. huhtikuuta 1884 – 9. heinäkuuta 1915.
File:Flaggenentwurf 7 Südwestafrika 1914.svg|Suunniteltu Saksan Lounais-Afrikan lippu (Ei koskaan käytetty).
File:Flag of the United Kingdom.svg|Etelä-Afrikan tasavallan lippu 9. heinäkuuta 1915 – 28. kesäkuuta 1919.
File:South Africa Flag 1912-1928.svg|Etelä-Afrikan tasavallan lippu 28. kesäkuuta 1919 – 31. maaliskuuta 1928.
File:Flag of South Africa 1928-1994.svg|Etelä-Afrikan tasavallan lippu 31. maaliskuuta 1928 – 21. marraskuuta 1990.


## Lähteet
GhostNet

**GhostNet** on maaliskuussa 2009 paljastettu suuri elektroninen vakoiluverkosto, joka toimii pääasiassa Kiinasta käsin. Verkosto on tunkeutunut ainakin 1295 tietokoneeseen 103 maassa. Murrettujen järjestelmien joukossa on suurlähetystöjen, ulkoministeriöiden ja muiden virastojen sekä Tiibetin pakolaishallituksen tietokoneita.

Järjestelmä lähettää haittaohjelmia valituille vastaanottajille sähköpostin liitetiedostona. Murtautuja voi ohjailla tai tarkastella tartunnan saanutta tietokonetta. Haittaohjelma kykenee jopa käynnistämään tietokoneeseen liitetyn kameran ja mikrofonin, joilla murtautuja voi tarkkailla tapahtumia huoneessa.

## Mahdollinen Kiinan hallituksen sekaantuminen
Tutkijat uskovat löytäneensä todisteita, että Kiinan viranomaiset olisivat perustaneet joitakin toimiaan GhostNetin avulla saadulle tiedolle. Kun eräs diplomaatti oli vastaanottanut sähköpostitse kutsun vierailla 14. dalai-laman luona, Pekingin viranomaiset soittivat hänelle ja taivuttelivat häntä jättämään vierailun väliin. Kiinan tiedusteluviranomaiset pysäyttivät erään Tiibetiin matkalla olleen naisen ja näyttivät hänelle otteita tämän Internet-keskusteluista. 

Cambridgen yliopiston tutkijat uskovat, että Kiinan hallitus olisi tietomurtojen takana; Toronton yliopiston tutkijat eivät löytäneet tälle todisteita, vaan esittivät muita mahdollisuuksia – kyseessä voisi olla yksityisten kiinalaisten ajama operaatio, jolla olisi taloudellinen tai isänmaallinen motiivi, tai jonkin muun maan (kuten Venäjän tai Yhdysvaltojen) tiedustelupalvelu. Kiinan hallitus on kiistänyt kaiken osallisuutensa asiaan sanoen, että Kiina "kieltää ehdottomasti kaiken Internet-rikollisuuden".

## Lähteet
Antony and the Johnsons (albumi)

**Antony and the Johnsons** on yhdysvaltalaisen kokeellista musiikkia esittävän Antony and the Johnsons yhtyeen vuonna 2000 julkaisema esikoisalbumi.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Antony Hegarty.

#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Aiheesta muualla
* Antony and the Johnsons discogs.com -sivustolla
I Am a Bird Now

**I am a Bird Now** on Antony and the Johnsons -yhtyeen albumi, joka julkaistiin 1. helmikuuta 2005. Se on myös palkittu Mercury Prize -musiikkipalkinnolla.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* AllMusic: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* I Am a Bird Now discogs.com -sivustolla
The Crying Light

**The Crying Light** on Antony and the Johnsonsin kolmas studioalbumi, jonka on julkaissut Secretly Canadian 19. tammikuuta 2009. Se debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 65.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Entertainment Weekly: A–
* Rolling Stone: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''The Crying Light'' discogs.com -sivustolla
Matti Löyhkö

**Matti Löyhkö** () oli suomalainen jääkärivänrikki. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajana.  

## Perhe ja koulutus
Löyhkön vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Löyhkö ja Anna Hienonen, Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Hilja Kyötikin kanssa. Hän kävi Jalkaväen kapitulanttikoulun vuosina 1924 - 1925. 

## Jääkärikausi

Löyhkö työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 15. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.

## Suomen sisällissota
Löyhkö astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 7. jääkäripataljoonan 4. komppaniaan, josta muodostettiin 29. maaliskuuta 1918 alkaen pataljoonan 1. komppania. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Tampereella, Aittolahdella, Lyykylässä, Mannikkalassa ja Talissa. 

## Sisällissodan jälkeinen aika
Löyhkö palveli sisällissodan jälkeen edelleen koulutusaliupseerina 3. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin ensin Savon jääkärirykmentti 3 ja edelleen Uudenmaan rykmentti. Armeijasta hän erosi 1. lokakuuta 1920 ja työskenteli sen jälkeen maanviljelijänä. Takaisin armeijan palvelukseen hän astui 31. maaliskuuta 1924 ja hänet sijoitettiin koulutusaliupseeriksi Karjalan kaartin rykmentin 7. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 23. marraskuuta 1925 alkaen Jalkaväen kapitulanttikouluun, missä hänet määrättiin aluksi rehumestariksi ja 30. huhtikuuta 1926 alkaen koulutusaliupseeriksi. Myöhemmin kapitulanttikoulun tultua yhdistetyksi Taistelukouluun hän jatkoi samaisessa tehtävässä. 
 
## Talvi- ja jatkosota
Löyhkö osallistui talvisotaan Taistelukoulussa vääpelinä. Välirauhan aikana hänet siirrettiin korjaamoiden johtajaksi 13. Kuormastonkorjauskomppaniaan, missä tehtävässä hän toimi myös jatkosodan puhjettua. Vuonna 1942 hänet siirrettiin 13. Jalkine- ja vaatetuskorjaamon johtajaksi, josta hänet siirrettiin 40. Talous komppaniaan ja vuonna 1943 edelleen kuljetusjoukkueenjohtajaksi 40. Elintarvikekomppaniaan. Viimeisenä sotavuonna hän toimi Kotijoukkojen Henkilötäydennyskeskuksessa ja Jalkaväenkoulutuskeskus 6:ssa sekä Kotijoukkojen alaisessa Pataljoona N:ssä. Hänet vapautettiin palveluksesta vuonna 1944 korkean iän perusteella. Hänet haudattiin Lohikoskelle. 

## Lähteet
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. 
*Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 . 

### Viitteet
Karl von Frisch

**Karl von Frisch** (20. marraskuuta 1886 – 12. kesäkuuta 1982) oli itävaltalainen biologi, joka selvitti mehiläisten tanssimisen merkityksiä. Hän sai tunnustukseksi työstään yhdessä Konrad Lorenzin ja Nikolaas Tinbergenin kanssa vuonna 1973  Nobelin fysiologian ja lääketieteen palkinnon yksilöiden järjestäytymistä ja esille tuloa sekä eläinten sosiaalisen käyttäytymisen malleja koskevista tutkimuksistaan.

Von Frisch väitteli vuonna 1910 Münchenin yliopistossa. Hän työskenteli Rostockissa ja Breslaussa ennen paluutaan Müncheniin vuonna 1925.

Von Frischin teos *Mehiläisten elämästä* on ilmestynyt suomeksi 1968 Otavan kustantamana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nobel-komitean lehdistötiedote 
*Autobiography Karl von Frisch The Nobel Foundation.
Arvo Inkilä

**Arvo Verner Oskar Inkilä** (sukunimi vuoteen 1906 asti *Mannelin*); (11. lokakuuta 1881 Huittinen – 8. syyskuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen edistyspuolueen poliitikko, päätoimittaja, kouluneuvos ja työväenopiston johtaja. Hän oli Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustajana 1930-luvulla ja hän toimi pääministeri A. K. Cajanderin sihteerinä.

Inkilän vanhemmat olivat pastori Fredrik Verner Mannelin ja Alma Ingelius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1901 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1912. Inkilä oli päätoimittajana Satakunnan Sanomat-lehdessä 1907, Karjalan Lehdessä 1913–1919 sekä Karjalan Aamulehdessä 1917–1918 ja 1919–1923. Inkilä omisti myös kirjapaino Ilmarisen ja hän oli sen toimitusjohtajana 1914–1934. Inkilä oli lisäksi Nuorisoseura-lehden päätoimittajana ja toimittajana Kirjastolehdessä, Kansansivistys-lehdessä, Kotiseutu-lehdessä, Pyrkijä-lehdessä ja Työväenopisto-lehdessä.

Inkilä opetti  Viipurin työväenopistossa 1919–1924 ja oli opiston johtajana 1924–1944. Hän oli *Paperiteollisuustalo Oy*:n toimitusjohtajana 1924–1956 ja Kansanvalistusseurassa luentolautakunnan sihteerinä 1907–1911 ja sihteeri-toiminnanjohtajana 1945–1955. Hän opetti Viipurin reaalikoulu, maanviljelys- ja kauppalyseossa 1920-luvulla ja oli myös opettajana Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. Inkilä sai kouluneuvoksen arvon 1951.

Inkilä oli kansanedustajana 1933–1939 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Hän oli Kansallisen Edistyspuolueen eduskuntaryhmän puheenjohtaja ja toimi puheenjohtajana eduskunnan kansanvakuutusvaliokunnassa 1936–1937 ja työväenasiainvaliokunnassa 1938. Inkilä oli pääministeri A. K. Cajanderin sihteerinä 1937−1939, ja tässä ominaisuudessa hän osallistui vuoden 1938 aikana keskusteluihin Neuvostoliiton suurlähetystön lähetystösihteerin Boris Jartsevin kanssa. Hän toimi valitsijamiehenä vuosien 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa ja hän kuului jäsenenä Viipurin kaupunginvaltuustoon, valtion kansansivistyslautakuntaan, valtion kirjastotoimikuntaan, Vapaamielisten liiton valtuuskuntaan, Kansanvalistusseuran valtuuskuntaan ja työväenopistojen liiton johtokuntaan. 

Arvo Inkilä oli naimisissa vuodesta 1940 Kaino Rinteen kanssa.

Vuosina 1978–1979 TV2:ssa esitetyssä *[[Sodan ja rauhan miehet]]* -dokumenttisarjassa Arvo Inkilää esitti Tauno Lehtihalmes.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Gunnar Henriksson

**Gunnar Vilhelm Henriksson** (22. elokuuta 1905 Helsinki – 13. helmikuuta 1974 Tuusula) oli suomalainen toimittaja ja poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1948–1966. Henriksson oli aikansa merkittävimpiä suomenruotsalaisia sosialidemokraatteja. Hän työskenteli Finlands Svenska Arbetarförbundin (FSA) sihteerinä 1940–1948 sekä *[[Arbetarbladet]]in* päätoimittajana 1941–1944 ja 1947–1969.

## Elämä
### Nuoruusvuodet
Gunnar Henrikssonin vanhemmat olivat sekatyömies August Vilhelm Henriksson ja Maria Vilhelmina Klinga. Henriksson siirtyi työelämään heti kansakoulun jälkeen 13-vuotiaana. Hän oli aluksi juoksupoikana ja myöhemmin konttoriapulaisena Helsingin kaupungin kaasulaitoksella. Henriksson kävi työnsä ohessa oppikoulun ja kauppakoulun. Vuodesta 1937 lähtien hän työskenteli kaasulaitoksella varastopäällikkönä.

### Päätoimittajana
Henriksson oli Helsingfors Svenska Arbetarföreningin jäsen. Suoritettuaan opintoja Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa hänet valittiin 1938 SDP:n ruotsinkielisen nuorisojärjestön Finlands Svenska Unga Socialdemokraterin keskuskomitean puheenjohtajaksi. Vuonna 1940 Henriksson palkattiin FSA sihteeriksi ja 1941 hän aloitti myös *Arbetarbladetin* päätoimittajana. 

Jatkosodan aikana Henriksson kuului niin sanottuun rauhanoppositioon. Hän oli yksi presidentti Risto Rytille toimitetun *[[Kolmenkymmenenkolmen kirjelmä]]n* allekirjoittajista. Henriksson jätti päätoimittajan tehtävät 1944 ajauduttuaan erimielisyyksiin lehdessä työskennelleen vasemmistososialistin Atos Wirtasen kanssa. Vuonna 1947 Wirtanen erotettiin puoluetta vastaan suunnattujen kirjoitustensa johdosta ja Henrikssonista tuli jälleen päätoimittaja. 

### Valtakunnanpolitiikassa
Henriksson valittiin eduskuntaan vuonna 1948. Samalla hän luopui FSA:n liittosihteerin toimestaan, mutta jatkoi edelleen *Arbetarbladetin* päätoimittajana. Henriksson oli sosialidemokraattisen eduskuntaryhmän puheenjohtaja 1954-1962. Hän toimi valitsijamiehenä vuosien 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa. Vuonna 1961 Henriksson oli mukana presidentti Urho Kekkosen uudelleenvalinnan estämiseksi perustetussa Honka-liitossa. Henriksson, Kaarlo Pitsinki ja Väinö Tanner kävivät esittämässä Olavi Hongalle virallisen pyynnön ehdokkaaksi lähtemisestä.

Henriksson oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1941-1944 ja Espoon kunnanvaltuuston jäsen 1948-1952. Hän toimi myös Espoon kunnanvaltuuston  puheenjohtajana. Henriksson toimi Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnan varapuheenjohtajana, Parlamenttienvälisen liiton Suomen ryhmän johtokunnan puheenjohtajana sekä Suomenruotsalaisten kansainkäräjöitten varapuheenjohtajana. Työväenliikkeessä hän oli muun muassa Suomen Sosialidemokraattisen Sanomalehtimiesliiton varapuheenjohtaja, SAK:n työvaliokunnan jäsen sekä KK:n johtokunnan ja Elannon hallintoneuvoston jäsen.

Henriksson asui myös Keravalla ja Järvenpäässä. Hän kuoli pitkäaikaisen sairauden jälkeen 68-vuotiaana helmikuussa 1974.

## Perhe
Gunnar Henrikssonin puoliso oli Marja-Terttu Taipaleenmäki, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1940. Perheessä oli kaksi lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla