open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Karhujärvi (Sastamala)

**Karhujärvi** on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen *Kauvatsanjoen ala-osan alueen* *Kiikoisjoen alueeseen*.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 4,8 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 200 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa noin 4 kilometriä pitkä *Karhuoja*. Karhuoja kulkee kuivatetun *Metsäjärven* kautta ja kääntyy *Myllyojana* länteen kohti Kiikoisjokea ja yhtyy siihen 1,3 kilometriä Putajan kylästä alavirtaan.

Järven rantaviiva on 0,93 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoilla on kolme loma-asuntoa ja sinne johtaa metsäautotie.

## Lähteet
Rusohuppuorneero

**Rusohuppuorneero** (*Clibanornis erythrocephalus*) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Rusohuppuorneeroa tavataan Ecuadorissa ja Perussa. Sen kannan arvioidaan olevan 3&nbsp;500–15&nbsp;000 yksilöä. Lajia uhkaa nopea metsien tuhoutuminen, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.

## Lähteet
Florin Cezar Ouatu

**Florin Cezar Ouatu** (eli **Cezar**; s. 18. helmikuuta 1980 Ploieşti) on romanialainen oopperalaulaja ja pianisti. Hän on ääneltään kontratenori. Cezar on esiintynyt muun muassa Andrea Bocellin kanssa. Hänet valittiin edustamaan Romaniaa vuoden 2013 Eurovision laulukilpailuun Malmöhön kappaleella ”It's My Life”. Cezar selviytyi finaaliin, jossa hän sijoittui 65 pisteellään sijalle 13 Tanskan voittaessa kilpailun. Hän on ollut aktiivinen vuodesta 2004. Cezar laulaa oopperan lisäksi myös muun muassa jazzia ja poppia.

Ouatu aloitti musiikkikoulutuksensa kotikaupungissaan taiteen ja musiikin akatemiassa, ja valmistui pianon ja kuoronjohtamisen diplomilla. Vuonna 1998 hän aloitti laulun opiskelun ja erottui heti harvinaisena falsettiäänellään. Hänet hyväksyttiin Milanon konservatorioon, josta hän valmistui erityismaininnalla vuonna 2004. Ouatu on voittanut useita kansainvälisiä kilpailuja, kuten Barcelonassa järjestetyn ”Francisco Viñas” -kilpailun (Paras kontratenori), Dresdenin ”Competizione dell'Opera” -kilpailun (Ensimmäinen palkinto) ja ”Renata Tebaldi” -kilpailun San Marinossa (Barokkipalkinto).

Ouatu on esiintynyt konserteissa Italiassa ja ulkomailla ja esiintynyt usein La Cappella Musicale di Lodissa ja Claudio Monteverdi -kuorossa Cremassa. Hänen konserttirepertoaarinsa sisältää teoksia kuten Händelin *Dixit Dominus*, Purcellin *Te Deum*, Vivaldin *Nisi Dominus* ja *Stabat Mater*, sekä Cavallin *Requiem*. Ouatu on myös laulanut oopperarooleja, kuten Goffredon ja Rinaldon roolit Händelin *Rinaldossa* ja Bertaridon *Rodelindassa*. Lisäksi hän on esiintynyt Teatro La Fenicessa Venetsiassa ja useilla muilla arvostetuilla festivaaleilla ja teattereissa.

## Lähteet
Kinaray-an kieli

**Kinaray-a** on Filippiineillä Panayn ja Mindanaon saarilla puhuttu keskifilippiiniläinen kieli. Sitä puhui SIL Internationalin mukaan äidinkielenään  ihmistä vuonna 1994.

## Lähteet
Rok Zima

**Rok Zima** (s. 7. elokuuta 1988 Kranj) on slovenialainen mäkihyppääjä. Zima edusti NSK Trzic Trifixiä. Urallaan hän osallistui vain yhteen mäkihypyn maailmancupin osakilpailuun; tammikuussa 2011 hän oli Willingenissä 34:s. Zima voitti Continental Cupin kokonaiskilpailun kaudella 2010–2011. Continental Cupissa hän kilpaili kaudet 2007–2012 ja voitti yhden osakilpailun sekä oli kahdeksan kertaa palkintokorokkeella. 

## Lähteet
* https://www.fis-ski.com/DB/general/athlete-biography.html?sector=JP&competitorid=124307
Ruso-orneero

**Ruso-orneero** (*Clibanornis rectirostris*) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Ruso-orneeroa tavataan Brasiliassa ja Paraguayssa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Pikkuhuiskija

**Pikkuhuiskija** (*Sclerurus rufigularis*) eli aiemmalta nimeltään **pikkukarikeorneero** on kaivajien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Pikkuhuiskijaa tavataan laajalla alueella Etelä-Amerikan pohjoisosissa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Harmaakurkkuhuiskija

**Harmaakurkkuhuiskija** (*Sclerurus albigularis*) eli aiemmalta nimeltään **harmaakurkkuorneero** on kaivajien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Harmaakurkkuhuiskijaa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Costa Ricassa, Ecuadorissa, Kolumbiassa, Panamassa, Perussa, Trinidad ja Tobagossa ja Venezuelassa. Lajia uhkaa metsien tuhoutuminen.

## Lähteet
Natalja Žukova

**Natalja Sergejevna Žukova** (; s. 19. heinäkuuta 1992 Kazan) on venäläinen maastohiihtäjä. Žukova debytoi maastohiihdon maailmancupissa helmikuussa 2013 Sotšissa saavuttaen heti ensimmäiset pisteensä ollen kymmenes. Žukovan paras sijoitus maailmancupissa on tammikuulta 2014 Szklarska Poreban 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun kahdeksas sija. Hän osallistui myös vuoden 2014 talviolympialaisiin kotimaassaan Sotšissa. Olympialaisissa Žukovan paras sijoitus oli seitsemäs 10 kilometrin perinteisen kilpailussa. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa kolmastoista. Žukova oli mukana myös vuoden 2013 MM-kisoissa Val di Fiemmessä.

## Lähteet
* http://data.fis-ski.com/dynamic/athlete-biography.html?sector=CC&competitorid=151154&type=result&category=OWG&season=ALL&sort=&discipline=ALL&position=&place=&Submit=Search&limit=50
Ruutukurkkuhuiskija

**Ruutukurkkuhuiskija** (*Sclerurus guatemalensis*), aiemmalta suomenkieliseltä nimeltään **ruutukurkkuorneero**, on kaivajien heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Ruutukurkkuhuiskijaa tavataan Meksikon kaakkoisosista Keski-Amerikan kautta Kolumbiaan ja Ecuadoriin ulottuvalla alueella. Lajin kannaksi arvioidaan 20&nbsp;000–49&nbsp;999 yksilöä. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Hypertelis

***Hypertelis*** on koppisiemenisten Caryophyllales-lahkoon kuuluva kasvisuku, joka on sijoitettu ainakin toisinaan Molluginaceae-heimoon.

## Tuntomerkit
Suvun kasvit ovat ruohoja tai matalia pensaita, joilla – toisin kuin sukulaisheimoissa yleensä (Centrospermae-kladi) – on kukissaan antosyaaneja väriaineina. Lehdet ovat enemmän tai vähemmän kimppuina, tasasoukkia, liereitä, meheviä ja korvakkeellisia. Korvakkeet ovat enemmän tai vähemmän tuppimaisia. Kukinto on valesarja ja vanallinen. Perällisissä kukissa on viisi kehälehteä, joista jopa neljä muuttuu kukan ikääntyessä terämäiseksi. Heteitä on 3–20, tavallisesti 5–15, ja ponnet ovat kirkasvärisiä. Sikiäin on yhdislehtinen, kolmesta viiteen emilehden muodostama ja sisältää aksiletyyppisen istukan, johon kiinnittyy paljon siemenaiheita. Luotit ovat värikkäät. Hedelmä on kalvomainen kota tai lohkohedelmä. Kromosomiluku n = 8.

## Levinneisyys
Suku kasvaa pääosin eteläisessä Afrikassa, mutta myös parilla erillisalueella Itä-Afrikassa, pohjoisimmillaan Etiopiassa. Lisäksi lajeja on Madagaskarilla ja Saint Helenan saarilla.

## Luokittelu
*Hypertelis*-suvussa on kahdeksan lajia.

*Hypertelis*-lajeja:
* *[[Hypertelis angrae-pequenae]]* Friedrich
* *[[Hypertelis arenicola]]* Sond.
* *[[Hypertelis bowkeriana]]* Sond.
* *[[Hypertelis caespitosa]]* Friedrich
* *[[Hypertelis salsoloides]]* (Burch.) Adamson
* *[[Hypertelis spergulacea]]* E.Mey. ex Fenzl
* *[[Hypertelis trachysperma]]* Adamson

## Lähteet
* Stevens, P. F. (2001–). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* *Hypertelis salsoloides*, kuvia: http://www.andycowley.com/namibia/plants/Hypertelis-salsoloides.html
Barbeuiaceae

**Barbeuiaceae** on koppisiemenisten Caryophyllales-lahkoon kuuluva kasviheimo, jossa on vain yksi laji: *[[Barbeuia madagascariensis]]*.

Rosales-lahkossa on lähes samanniminen heimo: Barbeyaceae.

## Tuntomerkit
Laji on liaani eli puuvartinen köynnös. Sen lehdet ovat kierteisesti ja niiden hankoihin kukinnot kehittyvät. Kukassa on paljon heteitä ja kahden emilehden yhteenkasvettumana syntynyt väliseinällinen sikiäin. Siemenaiheita siinä on kaksi. Hedelmä on selkäluomainen rakokota, jossa on yksi tai kaksi vaipallista siementä.

## Levinneisyys
Laji kasvaa Madagaskarin itäosan metsissä.

## Luokittelu
Kasvi kuuluu yhdessä monen muun heimon, muun muassa kohokkikasvien (Caryophyllaceae), kanssa Centrospermae-kladiin Caryophyllales-lahkossa.

## Lähteet
* Stevens, P. F. (2001–). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kuva kukinnosta: http://www.mobot.org/MOBOT/Madagasc/digital/ANDRIANJAFY_1648_PBP_a_s.jpg
Wolf Kankare

**Wolf Kankare** (s. 1990 Helsinki) on suomalainen sarjakuvataiteilija. Kankare valmistui kuvataiteilijaksi Tampereen ammattikorkeakoulusta vuonna 2014. Kankare pitää suosittua *Susi sorakuopassa* -sarjakuvablogia ja on toiminut kuvittajana muun muassa Amnesty Internationalin kampanjoissa. Kankareelta on julkaistu useita sarjakuva-albumeita: *Susi sorakuopassa* (Daada 2010), *Miska Pähkinä* (Suuri kurpitsa 2013), *Kettujumala palelee* (Suuri kurpitsa 2014) ja *Subdimensionaalinen Portti* (Suuri kurpitsa 2018).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sarjakuvablogi ''Susi sorakuopassa''
Kuorsumaanjärvi

**Kuorsumaanjärvi** on Pirkanmaalla Sastamalassa *Kuorsumaan* kylässä sijaitseva suojeltu järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen *Kauvatsanjoen ala-osan alueen* *Kiikoisjoen alueeseen*. Järvi on vanhastaan tunnettu lintujärvi.

## Maantiede
Järven pinta-ala on 180 hehtaaria ja sen pituus on 2,2 kilometriä ja leveys 1,1 kilometriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 6,0 kilometriä pitkä *Kuorsumaanoja*, joka laskee Kiikoisjokeen.

Järven rantaviiva on 6,9 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Länsirannat ovat peltojen reunustamia, mutta etelä- ja pohjoisrannat ovat ojitettua metsäistä suota. Rannoilla on loma-asutusta ja ympäristössä on useita maatiloja.

## Luonto
Kuorsumaanjärvi on eutrofinen järvi, jonka etelä- ja pohjoispäät ovat ehtineet kasvaa umpeen. Järven kasvituotanto on runsasta ja elättää runsaan hyönteiskannan. Hyönteisiä hyödyntävät lukuisat linnut, joita pesii järvellä useita lajeja. Rannat ovat pääosin ruokoluhtaa, kaislaluhtaa ja korteluhtaa.

Tavattavia kasvilajeja ovat muun muassa kapealehtiosmankäämi, nuokkurusokki, uistinvita, pystykeiholehti, terttualpi, myrkkykeiso, sorsansammal, hetesirppisammal, upposirppisammal ja isovesitähti. Pesimälinnustoon kuuluvat ainakin  härkälintu, laulujoutsen, silkkiuikku, sinisorsa, tavi, heinätavi, lapasorsa, punasotka, tukkasotka, telkkä ja nokikana, mustakurkku-uikku, kurki, luhtahuitti ja ruskosuohaukka. Syys- ja kevätmuuton aikana järvi on lintujen levähdyspaikka muun muassa joutsenille.

Kuorsumaanjärvi rantavyöhykkeineen on suojeltu osana Euroopan unionin Natura 2000 -luonnonsuojelualueverkostoa. Kuorsumaanjärvellä suojellaan Euroopan unionin lintudirektiivin I liitteessä mainittuja lajeja. Kuorsumaanjärven suojelu perustuu sen merkitykseen lintujen muutonaikaisena levähdyspaikkana ja pesimäalueena. Erityisesti järven pohjois- ja eteläpää ovat tärkeitä lintujen pesinnän kannalta. Suojellun alueen laajuus on 226 hehtaaria.

## Virkistyskäyttö
Järvellä on pohjoispäässä sijaitsevat vuonna 2003 valmistuneet laavu ja lintutorni ja kaakkoiskulmassa toinen laavu. Laavut liittyvät *Kuasman Kiäppi*-retkeilyreitin rakentamiseen. Koillisrannassa on uimaranta.

## Historiaa
Järven vedenpintaa haluttiin alentaa ja siksi jätettiin hakemus järvenlaskusta vuonna 1853. Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Kuorsumanjärvi" ja sen rantaviivassa oli tuolloin selviä lahtia. Etenkin järven pohjoispää oli pitkulaisempi. Luoteiskulmassa sijaitsi "Kuorsmaan" torppa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kiikoinen: Kuorsumaa - kyläkuvaus
Suomen seksuaalirikoslainsäädännön muutos 1971

**Suomen seksuaalirikoslainsäädäntöä** muutettiin merkittävästi vuoden 1971 alusta. Lainmuutoksen pohjana oli hallituksen esitys 52/1970 siveellisyyteen kohdistuvien rikosten rankaisemista koskevan lainsäädännön uudistamisesta. Lakiuudistus muun muassa dekriminalisoi homoseksuaalisuuden, alensi suojaikärajaa ja lievensi seksuaalirikoksista langetettavia rangaistuksia. Hallituksen esitykseen tehtyjen muutosten jälkeen laki hyväksyttiin eduskunnassa syksyllä 1970 ja se astui voimaan vuoden 1971 alussa. Homoseksuaaliset teot kriminalisoiva laki oli alun perin astunut voimaan 1894. Lain voimassaolon aikaan homoseksuaalisista teoista voitiin tuomita jopa kahdeksi vuodeksi vankeuteen.

Rikoslain 20 luvun pykälistä järjestettiin eduskunnassa useita äänestyksiä, joista yksi oli niin sanottua **kehotuspykälää** (*kehottaminen samaa sukupuolta olevien haureuteen*) koskeva äänestys 24. marraskuuta 1970. Kehottaminen säädettiin rangaistavaksi äänin 99–66. Rangaistavuuden puolesta äänestivät lähinnä kokoomuksen, keskustan ja SMP:n edustajat. Pykälä, tai tarkemmin 9 §:n 2 momentti, ei kuulunut hallituksen alkuperäiseen esitykseen, vaan se otettiin käsittelyyn Timo Mäen vastaehdotuksena tekemän lakialoitteen mukaisesti, jota lakivaliokunta asettui kannattamaan. Tässä aloitteessakin ehdotettiin homoseksuaalisten tekojen rangaistavuuden poistamista, mutta sen tekijä piti kuitenkin "erittäin tärkeänä", etteivät "tällaisen hylättävän elämäntavan levittäjiksi muodostu yleiset tiedotusvälineet". Timo Mäki perusteli ehdotustaan myös sillä, että vastaavanlainen säännös oli useissa muissakin maissa kuten Norjassa ja Länsi-Saksassa. Kehottamiskielto on Suomen lainsäädännön ainoa tapaus, jossa kehottaminen lailliseen tekoon oli kielletty.

Varsinainen homoseksuaalisuuden dekriminalisointi toteutui selvemmin luvuin 147–18. Vanhassa laissa ”haureuden harjoittaminen” samaa sukupuolta olevan kanssa oli kielletty samassa pykälässä samalla maksimirangaistuksella (kaksi vuotta vankeutta) kuin eläimeen sekaantuminen, joka niin ikään poistettiin rikoslaista tuolloin.

Avioliiton sisäinen raiskaus yritettiin saada rangaistavaksi tässä uudistuksessa, mutta lopulliseen lakiin sitä ei kirjattu. Tältä osin uudistustyö toteutui vasta vuoden 1994 lakimuutoksessa.

Suojaikäraja alennettiin uudessa laissa 17 vuodesta 16 vuoteen. Aiemmin ikäraja tosin oli ollut 15 vuotta siinä tapauksessa, että nuori itse oli ”antautunut siveettömyyteen”.

## Katso myös
*Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeudet Suomessa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Eduskunta – valtiopäiväasiat Lakiuudistuksen tiedot eduskunnan verkkosivuilla.
Nahkurien ammattikunnan muistomerkki

**Nahkurien ammattikunnan muistomerkki** on Oskari Jauhiaisen veistämä muistomerkki vuodelta 1958 Hämeenlinnassa. Veistos on 2,5 metriä korkea, jalustoineen yli kolme metriä. Veistoksen sijaintipaikka on Palokunnankadulla pääpostin edessä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Nahkurien ammattikunnan muistomerkki; Hameenlinnantaidemuseo.fi
Zorromurha

**Zorromurha** oli helmi–maaliskuussa 1997 Kurikassa, Etelä-Pohjanmaalla tapahtunut murha. Murhan uhrina oli tapahtumahetkellä 47-vuotias Marja Annikki Mäntylä, jonka surmasi hänen ystävättärensä Marjatta Heinonen (s. 1947). Surmatyö havaittiin 2. maaliskuuta, kun Mäntylän poika palasi isänsä luota viettämästä hiihtolomaansa ja löysi äitinsä kuolleena eteisen lattialta. Tekijä oli yrittänyt lavastaa rikoksen näyttämään miehen tekemältä, käyttämällä yhtenä keinona surma-asunnon seinään kirjoittamaansa tekstiä "Zorro kiitti". Murhan toteuttajana toiminut Heinonen tuomittiin 21. lokakuuta 1997 elinkautiseen vankeuteen. Hänet kuitenkin lopulta vapautettiin vuonna 2009.

## Lähteet
Ivar Smilga

**Ivar Tenisovitš Smilga** (; ; 2. joulukuuta 1892 Ajola, Liivinmaan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 10. tammikuuta 1937 Moskova, Neuvostoliitto) oli latvialaissyntyinen vallankumouksellinen bolševikki. Hän toimi vuosina 1917–1918 bolševikkien hallitseman Suomen venäläisten neuvostojen aluekomitean puheenjohtajana ja 1920-luvulla korkeissa asemissa Neuvostoliiton kommunistisessa puolueessa (NKP).

## Elämä
Liivinmaalla syntynyt Smilga oli Venäjän vuoden 1905 vallankumouksen yhteydessä surmatun metsätyömiehen poika. Hän liittyi sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen vuonna 1907. Hän aloitti vuonna 1909 opinnot Moskovan yliopistossa, mutta hänet erotettiin seuraavana vuonna vallankumouksellisen toimintansa vuoksi. Hän teki Moskovassa maanalaista puoluetyötä, ja hänet vangittiin vuonna 1911 ja karkotettiin kolmeksi vuodeksi Vologdan kuvernementtiin. Vapauduttuaan hän jatkoi toimintaansa Pietarissa, kunnes sai vuonna 1915 uuden karkotuksen Jeniseiskin kuvernementtiin Siperiaan. Smilga vapautui helmikuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1917, ja pian tämän jälkeen hänet valittiin bolševikkipuolueen keskuskomiteaan. Hän oli sittemmin keskuskomitean jäsenenä 1917–1921 ja 1925–1927 sekä ehdokasjäsenenä vuosina 1922–1923 ja 1924–1925.

Bolševikit saivat syyskuussa 1917 ehdottoman enemmistön Suomen alueen venäläisten sotilaiden ja työläisten neuvostojen edustajakokouksessa, jolloin Smilga valittiin Suomen aluekomitean puheenjohtajaksi. Hän kuului myös Venäjän Itämeren laivastoa hallinnoineen Tsentrobaltin johtoon. Lokakuun vallankumouksen aikana Smilga lähetti Suomesta laivaston joukkoja ja aluksia vallankumouksen tueksi. Hän oli myös keskeinen henkilö bolševikkien painostaessa marraskuussa 1917 Suomen sosiaalidemokraatteja ryhtymään omaan vallankumoukseensa. Suomen sisällissodan aikana Smilga nimettiin helmikuussa 1918 Neuvosto-Venäjän täysivaltaiseksi diplomaattiseksi edustajaksi punaiseen Suomeen. Sodan päättyessä Suomen punaisten tappioon Smilga pakeni takaisin Pietariin.

Venäjän sisällissodan aikana Smilga komensi puna-armeijan 7. armeijaa Uralin rintamalla. Vuoden 1920 Puolan–Neuvosto-Venäjän sodassa hän toimi komentajana Mihail Tuhatševskin rinnalla. Smilgan muita tehtäviä olivat Neuvostoliiton talousneuvoston Vesenkhan (1921–1928) sekä valtiollisen suunnittelukomitean Gosplanin (1924–1936) varapuheenjohtajan virat. Vuonna 1926 Smilga liittyi Lev Kamenevin ja Grigori Zinovjevin johtamaan kommunistisen puolueen sisäiseen ”uuteen oppositioon”, joka arvosteli Josif Stalinia ja yhdistyi myöhemmin Lev Trotskin vasemmisto-opposition kanssa niin sanotuksi yhtyneeksi oppositioksi. Tämä johti Smilgan erottamiseen ensin NKP:n keskuskomiteasta ja lopulta koko puolueesta. Smilga sai puoluejäsenyytensä takaisin luovuttuaan Stalinin kritiikistä vuonna 1929. Myöhemmin hänet kuitenkin karkotettiin Habarovskiin ja vangittiin vuonna 1935 Sergei Kirovin murhan jälkeen. Smilga tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin Stalinin vainoissa vuonna 1937. Hänen maineensa palautettiin postuumisti 1987.

## Lähteet

* Luukkanen, Arto, Ivar Smilga. Biografiasampo.
* Ivar Smilga. Spartacus Educational. 
* 

## Aiheesta muualla
Thessalonikin Aristoteles-yliopisto

**Thessalonikin Aristoteles-yliopisto** () on yliopisto, joka toimii Thessalonikissa Kreikassa. Se on perustettu vuonna 1925 ja nimetty filosofi Aristoteleen mukaan. Yliopisto on Kreikan suurin.

Yliopistossa on 11 tiedekuntaa ja yhteensä 41 laitosta. Niissä on yhteensä 81&nbsp;500 opiskelijaa, joista 8&nbsp;360 on jatko-opiskelijoita. Henkilökunnan määrä on 2&nbsp;150, joista 739 on professoreita ja 634 apulaisprofessoreita. Yliopiston pääkampus sijaitsee Thessalonikin keskustassa. Osa toiminnoista sijaitsee kaupungin ulkopuolella tai muissa kaupungeissa, kuten Sérresissä ja Véroiassa.

## Historia

Elefthérios Venizélos otti ensimmäisenä esille yliopiston perustamisen Thessalonikiin sen jälkeen kun kreikkalainen Makedonia oli liitetty Kreikkaan. Samoihin aikoihin suunniteltiin yliopistoa myös Smyrnaan, mutta sen menetys muutti suunnitelmia. Thessalonikin yliopisto perustettiin 5. kesäkuuta 1925. Yliopisto aloitti toimintansa vuonna 1926.

Yliopisto panosti alkuvaiheessa humanistisiin tieteisiin, ja ensimmäisenä aloitti filosofinen tiedekunta. Fysiikan ja matematiikan tiedekunta aloitti vuonna 1927. Vuonna 1928 perustettiin oikeus- ja taloustieteellinen tiedekunta, 1937 maatalous-metsätieteellinen tiedekunta ja 1941 sekä lääketieteellinen että teologinen tiedekunta. Eläinlääketieteellinen tiedekunta aloitti vuonna 1950, vieraiden kielten instituutti vuonna 1951 ja teknillinen tiedekunta vuonna 1955.

Vuonna 1982 yliopisto organisoitiin uuden lain myötä uudelleen. Uusiksi tiedekunniksi tulivat teologia, filosofia, luonnontieteet, oikeus- ja taloustiede, geotekniset tieteet, terveystieteet ja teknilliset tieteet. Vuonna 1983 perustettiin kasvatustieteellinen tiedekunta sekä erillinen liikuntatieteellinen laitos, vuonna 1984 taiteiden tiedekunta ja vuonna 1991 erillinen journalistiikan laitos. Osa yliopiston alkuperäisistä toiminnoista Kozánissa ja Flórinassa on siirretty myöhemmin perustettuun Länsi-Makedonian yliopistoon. Yliopiston rakenne on jälleen (vuonna 2014) uudelleenjärjestelyn kohteena.

## Tiedekunnat

Yliopiston tiedekunnat ja niiden laitokset ovat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Αριστοτέλειο Πανεπιστήμιο Θεσσαλονίκης - Aristotle University of Thessaloniki. Yliopiston verkkosivut.
LG G3 s

**LG G3 s** on LG Electronicsin vuonna 2014 julkaisema älypuhelin. Puhelin on LG:n silloisen lippulaivapuhelimen, LG G3:n pienempi versio. G3 s:ssä on viiden tuuman IPS LCD -kapasitiivinen kosketusnäyttö ja sen mitat ovat 134 × 69,6 × 10,3 millimetriä. Sen takakamera on 8 megapikseliä ja etukamera on 1,3 megapikseliä. Puhelin painaa 134 grammaa eli 16 grammaa vähemmän kuin G3. Puhelimen reunat on muotoiltu kaareviksi.

## Lähteet
Gašper Berlot

**Gašper Berlot** (s. 6. elokuuta 1990 Slovenj Gradec) on slovenialainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla kotimaansa SSK Velenjeä. Yhdistetyn maailmancupissa Berlot on kilpaillut kaudesta 2008-2009 alkaen. Berlotin paras henkilökohtainen sijoitus maailmancupissa on tammikuun 2014 16. sija Tšaikovskista. Berlot on osallistunut kaksiin talviolympialaisiin, joissa hänen paras sijoituksensa on vuoden 2014 talviolympialaisten 33. sija suurmäen kilpailusta. MM-kisoihin Berlot on osallistunut kolmesti, joista hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa on vuoden 2009 MM-kisojen suurmäen kilpailun 26. tila Liberecistä.

## Lähteet
* http://data.fis-ski.com/dynamic/athlete-biography.html?sector=NK&competitorid=108526&type=result&category=WSC&season=ALL&sort=&discipline=ALL&position=&place=&Submit=Search&limit=50
Honda-liiga

**Honda-liiga** oli rikollisliiga, joka teki vuosina 1992–1994 suuren määrän aseellisia ryöstöjä ja murtoja pääkaupunkiseudulla. Ryöstöt kohdistuivat etupäässä lukuisiin pääkaupunkiseudun pankkeihin. Kokonaisuudessaan liiga ehti tehdä yhteensä 34 suurta rikosta ennen kiinnijäämistään, joiden saalisarvo nousi neljään miljoonaan markkaan eli 920&nbsp;000 euroon.

Liiga muodostui mediassa löyhäksi kuvaillusta kaveriporukasta, joista 12 sai tuomion. Nimensä rikollisliiga sai siitä, kun heidän ensimmäinen pakoautonsa oli aina merkiltään Honda. Ryöstö- ja murtokeikkojen teon motiiviksi liigan jäsenet perustelivat rahantarpeen huumeostoja tarkemmin ottaen heroiinia varten.

Vankeustuomion saamisesta huolimatta Honda-liigan entinen päätekijä tehtaili tämän jälkeen vuonna 2007 ”Rakennusliigaksi” nimetyssä rikollisorganisaatiossa rikoksia.

*[[Poliisi-TV|Poliisi-TV:stä]]* saadun vihjepuhelun kautta päästiin liigan jäljille.

Liigassa mukana olleet henkilöt saivat 2,5–5,5 vuoden tuomiot. Päätekijät saivat noin 12 vuoden tuomion.

## Lähteet
Ivan Sergejeff

**Ivan Sergejeff** (1863 – 1934) oli suomalainen kauppias ja yksi Kainuun merkittävistä liikemiehistä 1900-luvun alussa.

Sergejeff oli Vienan Karjalan Uhtualta Suomeen muuttaneen kauppiaan Aksenti Sergejeffin poika. Vuonna 1906 Ivan Sergejeff rakensi Kajaanin keskustaan komean kaksikerroksinen tiilipäätyinen liikepalatsin, joka oli kaupungin suurin kauppa. Hän oli osakkaana mukana perustamassa Kajaanin Puutavara Osakeyhtiötä, ja yhtiön ensimmäinen konttori toimi joitakin vuosia hänen talossaan. Sergejeff harjoitti myös laajaa tervakauppaa. Hänen omistuksissa oli höyrylaiva Sotkamo, joka liikennöi reitillä Kajaani–Sotkamo. Sergejeff oli Vienan Karjalaisten Liiton aktiivinen jäsen. Sergejeffin pojat seurasivat isäänsä liikealalle Saarto-nimisinä.

## Lähteet

* P. Pulma, O. Turpeinen: *Pikkukaupungin unelmia. Kajaani 1906-1976* Kajaanin kaupunki, 1994
Jääpallon Allsvenskan-kausi 2009–2010

*

*'Ruotsin jääpallon Allsvenskan*' pelattiin kaudella 2010–2011 kahdessa kahdentoista joukkueen lohkossa, joissa pelattiin kaksinkertainen sarja. Lohkojen kaksi parasta joukkuetta selviytyivät [[Elitserien (miesten jääpallo)|Elitserienin]] karsintoihin, kaksi heikointa putosi 1. divisioonaan ja sijoille 9.–10. sijoittuneet joutuivat karsimaan Allsvenskanin sarjapaikastaan. Vain muutama päivä ennen sarjakauden alkua [[Selånger SK Bandy|Selånger SK]] ilmoitti vetäytymisestään Allsvenskanista pelaajavaikeuksien vuoksi eikä sarjaa saatu näin täydennettyä, vaan Pohjoislohko pelattiin 11 joukkueisena.


== Pohjoislohko - runkosarjan lopputilanne==





== Etelälohko ==






==Elitserien-karsinnat==


GAIS Bandy ja Örebro eivät onnistuneet Elutserieniin nousussa. IFK Kungälv ja IFK Vänersborg säilyttivät Elitserien-paikkansa.

==Allsvenskan-karsinnat==


Nässjö, Rättvik, Gustavsberg ja Otterbäcken säilyttivät Allsvenskan-paikkansa.

==Lähteet==
*

===Viitteet===








*
Johan Mickwitz

**Johan Jacob Mickwitz** (29. kesäkuuta 1937 Helsinki – 22. helmikuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.

Mickwitzin vanhemmat olivat Gunnar Mickwitz (1906–1940) ja Ann-Mari Federley (1903–1978). 

Mickwitz oli Suomen Tietotoimiston palveluksessa toimitussihteerinä vuodesta 1961 alkaen, ja hän luki STT:n uutisia radiossa. Mickwitzin esikoisteos oli 1959 ilmestynyt yhteiskuntakriittinen novellikokoelma *Oktober*. Hänen varhaiset proosateoksensa edustavat lyyristä ja impressionistista tyyliä, ja myöhemmin hän julkaisi useita runokokoelmia. Mickwitz kuului vuosina 1965–1968 ilmestyneen ruotsinkielisen radikaalin kulttuurilehden *[[FBT|FBT:n]]* toimituskuntaan.

Johan Mickwitzin toinen puoliso vuodesta 1964 oli filosofian lisensiaatti Margaretha Mickwitz. Kirjailija Peter Mickwitz (s. 1964) on heidän poikansa.

## Teoksia
* *Oktober: Noveller.* Söderström, Helsingfors 1959
* *Vassvinter*. Söderström, Helsingfors 1961
* *Sandsten: Dikter.* Söderström, Helsingfors 1962
* *Nattvinge: Roman.* Söderström, Helsingfors 1963
* *Uppgörelse*. Söderström, Helsingfors 1964
* *Fröken ur ville inte komma*. Söderström, Helsingfors 1968
* *Året ingenting hände: Dikter.* Söderström, Helsingfors 1972
* *Bättre tider måste komma: Dikter.* Söderström, Helsingfors 1975
* *Mera du: Dikter.* Söderström, Helsingfors 1980
* *När vinden vänder: Dikter.* Söderström, Helsingfors 2003

## Lähteet
Muskettisoturien viimeiset urotyöt

**Muskettisoturien viimeiset urotyöt. historiallinen romaani Ludvig XIV:n hovista**, eli **Bragelonnen varakreivi : historiallinen romaani Ludvig XIV:n hovista** on Alexandre Dumas vanhemman kirjoittama romaani. 

Teos on suomennettu kahteen otteeseen. Ensimmäinen suomennoksen *Bragelonnen varakreivi* on tehnyt V. Hämeen-Anttila, ja suomennos ilmestyi 1916. Se ilmestyi kymmenessä osassa sarjassa Kariston 1 markan romaaneja; n:o 11–20. Uusi painos ilmestyi 1939–1940 kymmenenä niteenä nimellä *Bragelonnen varakreivi eli Muskettisoturien viimeiset urotyöt* ja jälleen 1992–1993 Kariston kustantamana kahteen osaan sidottuna yhdeksänosaisena. Uudemman suomennoksen ovat kuvittaneet J. Désandré ja A. de Neuville.

Marjatta Beckin suomennos *Muskettisoturien viimeiset urotyöt* on ilmestynyt 1969 Norjassa. Se ilmestyi Dumas-sarjassa kahdeksanosaisena.

Romaanin tapahtumaympäristö on 1600-luvun Ranska ja sen kuninkaallinen hovi. Teos saattaa päätökseen muskettisoturien tarinan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Muskettisoturien viimeiset urotyöt I Runeberg.org
* Muskettisoturien viimeiset urotyöt II Runeberg.org
Stina Katchadourian

**Ulla Stina Katchadourian** (s. 4. heinäkuuta 1937 Helsinki) on Yhdysvalloissa asuva suomalaissyntyinen kääntäjä ja englannin ja ruotsin kielellä kirjoittava kirjailija. 

Katchadourian on valmistunut humanististen tieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta, ja hänellä on Master of Arts -tutkinto Stanfordin yliopistosta. Hän on kääntänyt englannin kielelle suomenruotsalaista kirjallisuutta, muun muassa Märta Tikkasen ja Edith Södergranin runoja. Viimeksi hän on julkaissut muistelmateoksen *Lappkungens dotter*, suomeksi *Lapinkuninkaan tytär*.

Stina Katchadourian on ollut naimisissa vuodesta 1964 armenialaisen Herant Katchadourianin kanssa, joka on ollut vuodesta 1966 professorina Stanfordin yliopistossa Kaliforniassa. Hän viettää talvet Kaliforniassa ja kesät Porvoon saaristossa.

## Teoksia
* *Efronia : an Armenian love story* ; based on a memoir by Efronia Katchadourian, translated by Herant Katchadourian. Northeastern University Press, Boston 1993, suomeksi nimellä *Efronia : armenialainen rakkaustarina*. Kääntöpiiri, Helsinki 1994
* *Molnungen Nimbus : en himmelens historia* ; berättad av Stina Katchadourian ; illustrerad av Kristiina Louhi. Schildt, Esbo 1994, suomeksi nimellä *Nimbus Pilvenpumpula : taivaallinen tarina*. Tammi 1994
* *Sultanens auberginer : recept och matminnen från hela världen* ; kirj. Stina Katchadourian ja Sabira Ståhlberg. Schildt, Esbo 2003, suomeksi nimellä *Sulttaanin salaatti : reseptejä ja ruokamuistoja maailmalta*. Schildt, Espoo 2003
* *Lappkungens dotter*. Schildt, Helsingfors 2011, englanniksi nimellä *The Lapp King's daughter : a family's journey through Finland's wars*. Fithian Press, McKinleyville, California 2010 ; suomeksi nimellä *Lapinkuninkaan tytär*. Schildts & Söderströms, Helsinki 2012
* *Hallonbacken* : näytelmä Edith Södergranista.

## Käännöksiä
* Edith Södergran : *Love & solitude : selected poems 1916-1923*. Fjord Press, San Francisco 1981, expanded bilingual edition 1985, 3rd bilingual edition 1992 (Runot ruotsiksi ja englanniksi, runot poimittu Gunnar Tideströmin 1949 toimittamasta teoksesta *Samlade dikter*)
* Märta Tikkanen : *The love story of the century*. Capra, Santa Barbara, California 1984

## Palkinnot
* Pushcart prize 1987
* Edith Södergran -palkinto 2002
* American-Scandinavian Foundationin Sjöberg-palkinto 2003

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yle uutiset Lappi 28.11.2012 : Stina Katchadourian: Lapinkuninkaan tytär
Knuuttila

**Knuuttila** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Anselm Knuuttila (1903–1968), maastohiihtäjä
* Matti Knuuttila (s. 1946), hammaslääkäri ja professori
* Outi Knuuttila-Sundqvist, kirjallisuuden kääntäjä
* Rauha Knuuttila (o.s. *Hippi*, 1924–2014), näytelmäkirjailija
* Sakari Knuuttila (1930–2023), insinööri, SDP:n kansanedustaja ja valtiopäiväneuvos
* Seppo Knuuttila (s. 1948), perinteen- ja kulttuurintutkija
* Simo Knuuttila (1946–2022), teologi ja professori
* Tarja Knuuttila (s. 1960), tieteenfilosofi ja professori
* Yrjö Knuuttila (*Ykä*, s. 1963), Musta Paraati -yhtyeen rumpali.

## Katso myös
* Knuutila
New York Film Critics Circle

**New York Film Critics Circle** (**NYFCC**; myös **The Bull Moose Moving Picture Society of the 1934 World’s Fair**) on vuonna 1935 New Yorkissa perustettu elokuvakriitikoiden muodostama yhdistys. Yhdistyksen jäsenkuntaan kuuluvat newyorkilaisten päivittäin tai viikoittain ilmestyvien sanomalehtien ja aikakauslehtien kriitikoita. Yhdistys jakaa vuosittain samannimisiä palkintoja, joita jaetaan eri kategorioissa vuoden parhaille elokuville ja näiden tekijöille.

## Palkintokategoriat
* Paras elokuva (1935&ndash;)
* Paras ohjaus (1935&ndash;)
* Paras miespääosa (1935&ndash;)
* Paras miessivuosa (1969&ndash;)
* Paras naispääosa (1935&ndash;)
* Paras naissivuosa (1969&ndash;)
* Paras käsikirjoitus (1956&ndash;)
* Paras kuvaus (1980&ndash;)
* Paras vieraskielinen elokuva (1937&ndash;)
* Paras animaatioelokuva (1999&ndash;)
* Paras dokumentti (1980&ndash;)
* Paras ohjausdebyytti (1989&ndash;)
* Erikoispalkinto (1940&ndash;)

## Katso myös
*New York Drama Critics’ Circle

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* New York Film Critics Circlen virallinen internet-sivu 
* New York Film Critics Circle Internet Movie Databasessa (IMDb.com)
Erik Dannholm

**Erik Ludvig ”Danny” Dannholm** (21. toukokuuta 1941 – 28. lokakuuta 1985) oli suomalainen saksofonisti ja -huilisti, jonka pääinstrumentti oli tenorisaksofoni. Hän oli mukana muun muassa Christian Schwindtin ja Matti Oilingin eri jazzkokoonpanoissa sekä rockyhtye Pepe & Paradisessa. Studiomuusikkona hän vieraili erityisesti monilla Love Records -yhtiön levytyksillä.

”Dani” Dannholm oli 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa yksi keskeisistä hahmoista helsinkiläisellä Old House Jazz Clubilla. Ilmari Vesterisen ”Mäyränkoloksi” kutsutusta klubista koostamassa kirjassa alttosaksofonisti Kenneth Rothe muistelee John Coltranelta paljon vaikutteita saanutta Dannholmia:*Dannholmin kehitys oli hyvin nopeaa. Hänestä tuli sellainen, vähän niin kuin suunnannäyttäjä. Hän oli ennen kuin esimerkiksi nämä tulevat Juhani Aaltonen ja Eero Koivistoinen; nehän tulivat oikeastaan Dannholmin jälkeen ja veivät soittonsa erittäin pitkälle.*

Dannholm menehtyi vain 44-vuotiaana lokakuussa 1985. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.

## Levytyksiä
*Christian Schwindt Quintet: *[[For Friends And Relatives]]* (1964, CD-julkaisu 2011)
* Dave Lindholm: *[[Iso "Kynä" Lindholm|Iso ”Kynä” Lindholm]]* (1972)
*Pepe & Paradise: *[[Niin vähän on aikaa]]* (1972)
*Pepe & Paradise: *[[Pepe & Paradise (albumi)|Pepe & Paradise]]* (1973)
*Wigwam: *[[Being]]* (1974)
*Pepe & Paradise: *[[Pepe & Paradise 2]]* (1975)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Enoch Powell

**John Enoch Powell** (16. kesäkuuta 1912, Birmingham – 8. helmikuuta 1998) oli englantilainen poliitikko ja akateemikko. Hän oli maansa parlamentin alahuoneen jäsen vuosina 1950–1987 ja terveysministeri vuosina 1960–1963.

Powell palveli Britannian armeijassa toisessa maailmansodassa ja saavutti prikaatikenraalin arvon. Hänet nimitettiin 25-vuotiaana muinaiskreikan professoriksi Sydneyn yliopistoon. 

Powell sai julkisuutta pidettyään vuonna 1968 huomiota herättäneen "Rivers of Blood" -puheen maahanmuuttoa vastaan.

BBC:n äänestys vuonna 2002 valitsi Enoch Powellin yhdeksi historian sadan suurimman brittiläisen joukkoon.

Powell myös arvosteli Ison-Britannian EU-jäsenyyttä.

## Lähteet
*”Obituary of Enoch Powell”. The Daily Telegraph (London). 9.2.1998.
*Foot, Paul (1969). The Rise of Enoch Powell. Harmondsworth
*Heffer, Simon (1998). Like the Roman: The Life of Enoch Powell. London: Weidenfeld & Nicolson. 
*Lewis, Roy (1979), Enoch Powell. Principle in Politics, Cassell, London. 
*Roth, Andrew (1970). Enoch Powell: Tory Tribune. London: TBS The Book Service Ltd. 
*Schoen, Douglas E. (1977), Enoch Powell and the Powellites, Macmillan, London. 
*Shepherd, Robert (1998). Enoch Powell. London. 
*Stacey, Tom (1970). Immigration and Enoch Powell. London. OCLC 151226
*bbc.co.uk/radio4/1968/riversofblood.shtml
### Viitteet
Fedi Vaivio

**Fedi Lennart Vaivio** (2. heinäkuuta 1927 Tampere – 27. helmikuuta 2021) oli suomalainen kansantaloustieteilijä. Vaivio väitteli taloustieteen tohtoriksi vuonna 1959. Hän toimi Helsingin Kauppakorkeakoulun kansantaloustieteen professorina 1963–1992, koulun vararehtorina 1987–1990, rehtorina vuosina 1990–1992 sekä kanslerina 1992–1995. 

## Julkaisuja
*

*Fedi Lennart Vaivio (1962) Yrityksen suunnitelmat ja käyttäytyminen. Liiketaloustieteellinen tutkimuslaitoksen julkaisuja 27. Liiketaloustieteellinen tutkimuslaitos, Helsinki 1962, 174 s.

*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Fedi Vaivion muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
The Young OG Project

**The Young OG Project** on yhdysvaltalaisen rap-artisti Fabolouksen kuudes studioalbumi. Se julkaistiin 25. joulukuuta 2014.

## Arviot
* Allmusic: 
* HipHopDX: 

## Lähteet
Léon Walras

**Marie Esprit Léon Walras** (16. joulukuuta 1834 Évreux, Ranska – 5. tammikuuta 1910 Clarens, Sveitsi) oli ranskalainen kansantaloustieteilijä. Walras tutki etenkin hinnanmuodostusta, hintojen tehtävää markkinataloudessa sekä kansantalouden tasapainotilaa. Hänet tunnetaan eräänä modernin rajahyödyn teorian kehittäjistä.

Walras työskenteli koko uransa taloustieteen professorina Sveitsissä Lausannen yliopistossa, josta hän jäi eläkkeelle vuonna 1902. Hän kehitteli itsenäisesti rajahyödyn ideaa lähes samanaikaisesti William Stanley Jevonsin ja Carl Mengerin kanssa, ja häntä pidetään eräänä marginalismin perustajista. Hänen suurimpana saavutuksenaan pidetään kuitenkin nykyään yleisenä tasapainoteoriana tunnettua teoriaa. Walrasin vaikutus oli hänen elinaikanaan suhteellisen vaatimatonta, mutta hänen töistään alkoi tulla tunnetumpia 1930-luvulta alkaen. Taloustieteen historioitsija Mark Blaugin mukaan Walras saattaa olla nykyisin luetuimpia 1800-luvun taloustieteilijöitä David Ricardon ja Karl Marxin jälkeen.

## Julkaisut
**Élements d’économie pure, ou théorie de la richesse sociale* (1874–1877)
**Études d’économie sociale* (1896)
**Études d’economie politique appliquée* (1898)

## Lähteet
August Weismann

**August Friedrich Leopold Weismann** (17. tammikuuta 1834 Frankfurt am Main – 5. marraskuuta 1914 Freiburg im Breisgau, Saksa) oli saksalainen evoluutiobiologi. Weismann toimi professorina Freiburgin yliopistossa 1873 – 1912. Hänen merkittävin löytönsä oli perinnöllisyyden paikallistaminen kromosomeihin ja hänet tunnettiin darwinismin vankkumattomana kannattajana.

Vuonna 1902 hänet nimitettiin Tarton yliopiston kunniajäseneksi.

## Lähteet
John Tory

**John Tory** (s. 28. toukokuuta 1954 Toronto, Ontario) on kanadalainen poliitikko ja Toronton edellinen pormestari. Hän suoritti B. A. -tutkinnon Toronton yliopistosta 1975 ja valmistui myöhemmin juristiksi Yorkin yliopiston Osgoode Hall Law Schoolista. Hän on ollut naimisissa Barbara Hackettin kanssa vuodesta 1978 ja heillä on neljä lasta.

Uransa alussa Tory työskenteli lakimiehenä isänsä johtamassa lakiasiaintoimistossa Torontossa ja yleni siellä johtavaksi osakkaaksi. 1980-luvulla hän toimi Ontarion parlamentissa pääministeri Bill Davisin avustajana ja hallituksen apulaissihteerinä. Vuoden 1993 liittovaltiovaaleissa hän osallistui Kanadan konservatiivipuolueen vaalikampanjaan, joka epäonnistui täysin Jean Chrétienin kasvohalvausta pilkkaavan televisiomainoksen vuoksi.

Työskenneltyään teleoperaattori Rogers Communicationsin ja Canadian Football Leaguen hallituksissa Tory pyrki Toronton pormestariksi 2003 mutta hävisi vaalit David Millerille. Hänet valittiin Ontarion edistyksellisen konservatiivipuolueen johtajaksi 2004. Puolueen hävittyä vuoden 2007 Ontarion parlamenttivaalit Ontarion liberaalipuolueelle Tory alkoi kuitenkin menettää suosiotaan ja jätti lopulta puoluejohtajan tehtävät maaliskuussa 2009. Hän työskenteli Newstalk 1010 ‑radiokanavan juontajana 2009–2014 ja Suur-Toronton alueella vaikuttavan Greater Toronto CivicAction Alliancen puheenjohtajana 2010–2014.

Tory valittiin Toronton 65. pormestariksi lokakuussa 2014 yli 40 prosentin ääniosuudella. Hän sai eniten ääniä kaupungin keskustan alueella, kun taas toiseksi tullut Doug Ford keräsi enemmän ääniä Etobicoken ja Scarboroughin esikaupunkialueilla. Hän on ilmoittanut päätavoitteekseen kehittää Toronton joukkoliikennettä jatkamalla metroa Scarboroughiin ja rakentamalla 53 kilometriä pitkän SmartTrack-lähijunaverkoston.

Tory toimi Toronton 65. pormestarina vuosina 2014–2023. Vuonna 2018 hänet valittiin toiselle kaudelle, ja vuonna 2022 hänet valittiin kolmannelle pormestarikaudelleen. Tory kuitenkin erosi tehtävästään Toronton pormestarina vuonna 2023, kun julkisuuteen oli tullut tieto hänen epäasiallisesta suhteestaan entisen virkamiehen kanssa. Tory ei ole poissulkenut vaihtoehtoa hakeutua uudelleen vaaliehdokkaaksi tulevaisuudessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Antti-palkinto

**Antti-palkinto** tai **Antti-patsas** on Uutismediaien liiton (ent. Sanomalehtien Liitto) paikallislehtijaoston (ent. Suomen Paikallislehtien Liitto), Paikallislehtien päätoimittajayhdistyksen ja Suomen Paikallismediat Oy:n vuosittain jakama tunnustus yhteisölle, joka on toiminnallaan edistänyt paikallislehdille tärkeitä arvoja. Palkinto on nimetty ensimmäisen suomenkielisen sanomalehden julkaisijan Antti Lizeliuksen mukaan. 

Vuosina 1981–1992 valtakunnallisia Antti-patsaita jaettiin tunnustuksena joko henkilölle tai yhteisölle, sen jälkeen vain yhteisöille.

Valtakunnallisen palkinnon lisäksi jaetaan alueellisia Maakunta-Antti-palkintoja ja yksittäisten paikallislehtien palkintoja.

Paikallislehdistön pronssisen Antin on suunnitellut kuvanveistäjä Kari Ovaska. Antti-palkintojen virallinen jakopäivä on Antin nimipäivä 30. marraskuuta.

Patsasta ei jaettu ollenkaan vuonna 2015. Paikallislehdet päätyivät ratkaisuun kiinnittääkseen huomiota Postin toimintaan.

## Valtakunnallisen Antti-palkinnon saajat

## Lähteet
Lepers Caress

**Lepers Caress** on yhdysvaltalaisen teknisen death metal -yhtye Arsisin EP-levy. Se julkaistiin joulukuussa 2012 levymerkillä Scion/Audio Visual.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* James Malone – laulu, kitara
* Brandon Ellis – kitara
* Noah Martin – bassokitara, taustalaulu
* Shawn Priest – rummut

;Tuotanto
* Kevin Cortes – tuottaja
* Zeuss – äänittäjä, miksaaja

## Arvostelut
* Global Domination: 8/10
* The Metal Observer: 9/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Lepers Caress'' discogs.com -sivustolla
*
Sergei Vinogradski

**Sergei Nikolajevitš Vinogradski** (, , 1. syyskuuta 1856 Kiova, Venäjän keisarikunta – 25. syyskuuta 1953 Brie-Comte-Robert, Ranska) oli ukrainalais-venäläinen mikrobiologi.

Vinogradski opiskeli aluksi kaksi vuotta lakia Kiovan yliopistossa. Tämän jälkeen hän siirtyi opiskelemaan pianonsoittoa Pietarissa, mutta vaihtoi kahden vuoden jälkeen alaa lähtien opiskelemaan kemiaa Pietarin yliopistoon 1877. Hän valmistui botaniikan maisteriksi 1884. Vinogradski siirtyi Strasbourgin yliopistoon vuonna 1885, missä hän työskenteli botanisti Anton de Baryn alaisena ja tuli tunnetuksi työstään rikkibakteerien parissa. Hän muutti Zürichiin 1988 ja alkoi tutkia nitrifikaatioprosessia. Myöhemmin hän työskenteli Pietarissa 1891-1905 johtaen yleisen mikrobiologian osastoa. Vinogradski vetäytyi syrjään aktiivisesta tieteellisestä työstä 1905, palaten takaisin vasta 1922 johtamaan kutsuttuna Pariisin Pasteur-instituutin maatalousbakterologian osastoa. Kyseisen osaston kokeellinen tutkimusasema sijaitsi Brie-Comte-Robertissa, noin 30 kilometrin päässä Pariisista. Hän jäi eläkkeelle lopullisesti aktiivisesta toiminnasta vuonna 1940 ja kuoli Brie-Comte-Robertissa vuonna 1953. Vinogradski tunnetaan eräänä maaperäbiologian tutkimusalan perustajista, joka osoitti mikro-organismien kyvyn sitoa typpeä ilmasta.

## Lähteet
Borgo

**Borgo** on Rooman neljästoista rione, jota ympäröivät lännessä Vatikaanivaltio, pohjoisessa Prati, idässä Tiberjoki ja etelässä Trastevere. Sen koko on noin 49 hehtaaria, väkiluku 3&nbsp;100 ja väestötiheys 6&nbsp;400 asukasta neliökilometrillä (2013).

Borgo tunnetaan parhaiten Ponte Sant’Angelon pohjoispäässä kohoavasta Castel Sant’Angelon linnoituksesta. Se rakennettiin alun perin keisari Hadrianuksen hautapaikaksi mutta muutettiin keskiajalla ensin linnoitukseksi ja sitten paavien asuinpaikaksi. Vatikaanista johtaa linnoitukseen keskiajalla rakennettu Passetto di Borgon käytävä. Vuonna 1936 Italian fasistihallitus alkoi rakentaa Castel Sant’Angelosta Vatikaaniin vievää Via della Conciliazionea, jonka reitiltä jouduttiin purkamaan paljon keskiaikaisia taloja. Kadun varrelle jätettiin kuitenkin Santa Maria in Traspontinan renessanssikirkko ja useita palatseja, kuten Andrea Bregnon suunnittelema Palazzo Torlonia. Borgon eteläosassa sijaitsee Santo Spirito in Sassian sairaalakompleksi, joka perustettiin alun perin vuonna 726 anglosaksilaisten pyhiinvaeltajien tukikohdaksi Roomaan.

## Rajat
Borgon rajat suhteessa naapurikaupunginosiin ovat seuraavat:
* Vatikaanivaltio: Piazza del Sant'Uffizio → Via Paolo VI → Largo degli Alicorni → Piazza Pio XII → Largo del Colonnato → Piazza della Città Leonina → Via di Porta Angelica
* Prati: Piazza del Risorgimento → Via Stefano Porcari → Via Alberico II → Piazza Adriana → Tiberjoki
* Trastevere: Tiberjoki → Piazza della Rovere → Galleria Principe Amedeo di Savoia


File:0 Castel et pont Sant'Angelo (1).JPG|Castel Sant’Angelo.
File:Palazzo Torlonia.jpg|Palazzo Torlonia
File:Roma - via della Conciliazione e s. Pietro sullo sfondo.jpg|Via della Conciliazione


## Lähteet

## Aiheesta muualla
John Coleman

**John Coleman** (s. 9. elokuuta 1934) on brittiläinen kapellimestari ja sovittaja. Hän aloitti työnsä kapellimestarina vuonna 1968 Val Guestin elokuvassa *Assignment K*. Myöhemmin hän vastasi musiikista elokuvissa *The Strange Affair* (1968) ja *Negatives* (1968). Coleman toimi Ison-Britannian kapellimestarina Eurovision laulukilpailussa vuosina 1980, 1981 ja 1983–1985. Näistä vuonna 1981 Iso-Britannia voitti kilpailun.

## Lähteet
*Andtheconductoris.eu
Stojan Jankulov

**Stojan Jankulov** (s. 10. syyskuuta 1966) on bulgarialainen lyömäsoittaja ja rumpali. Hän valmistui Bulgarian kansallisesta musiikkiakatemiasta pääaineena lyömäsoittimet. Hän soitti Bulgarian kansallisen radion big bändissä seitsemän vuotta. Nuo ajat saivat hänet kiinnostumaan jazzista ja hänestä tuli yleinen esiintyjä jazzfestivaaleilla.

Pisimmän uransa Jankulov teki yhtyeessä Zone-C, jossa aloitti vuonna 1994. Hän on duetoinut myös Theodosii Spassovin kanssa ja myöhemmin Anatoly Vapirovin liityttyä he muodostivat trion *Fairy Tale Trio*.

Hän perusti vuonna 2003 Elitsa Todorovan kanssa dueton Elitsa & Stoyan, joka edusti Bulgariaa Eurovision laulukilpailussa vuosina 2007 ja 2013. Vuonna 2007 he sijoittuivat viidenneksi, mikä oli Bulgarian paras saavutus kilpailussa vuoteen 2017 saakka. Vuoden 2013 sijoitus oli semifinaalin 12. eivätkä he päässeet finaaliin. Vuonna 2022 hän osallistui Eurovision laulukilpailuun osana Intelligent Music Project -yhtyettä.
FS Chacal (1868)

**Chacal** oli Ranskan laivaston vuonna 1868 vesillelaskettu Chacal-luokan tykkivene.

## Valmistus

Alus tilattiin La Seyne sur Meristä Société Nouvelle des Forges et Chantiers de la Méditerranéelta ja sen köli laskettiin 10. syyskuuta 1867. Alus laskettiin vesille 11. huhtikuuta 1868 ja se otettiin palvelukseen 28. heinäkuuta 1870.

## Palvelus
*Chacal* poistettiin alusluettelosta 30. heinäkuuta 1888.

## Lähteet
*

### Viitteet
As Regret Becomes Guilt

**As Regret Becomes Guilt** on yhdysvaltalaisen teknisen death metal -yhtye Arsisin kokoelma-albumi. Se sisältää yhtyeen varhaisia demolevytyksiä vuosilta 2001–2002 sekä konserttitallenteita yhtyeen esityksestä Norfolkissa, Virginiassa huhtikuussa 2003.

## Kappaleet
;2002 Demonstration
#
#
#
#
#

;2001 Demonstration
#
#
#

;Unreleased Studio Takes, 2002
#
#

;Videot
* Evil
* Fell Silent
* Wholly Night
* Worship Depraved

## Kokoonpano
* James Malone – murinalaulu, kitara, bassokitara
* Michael Van Dyne – rummut
* Chris Jones – kitara, murinalaulu (Evil-video)

;Tuotanto
* Brett Portzer – miksaaja, masteroija
* Mark Riddick – grafiikka

## Aiheesta muualla
* As Regret Becomes Guilt discogs.com -sivustolla
* 

## Lähteet
Grassmannin luvut

**Grassmannin luvut** tai **Grassmannin muuttujat** ovat luonnollisista luvuista poiketen ei-vaihdannaisia eli ei-kommutoivia lukuja. Grassmannin luvuille pätee: A×B = −B×A. Luvut on nimetty saksalaisen matemaatikon Hermann Grassmannin mukaan.