open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Thomas von Westen

**Thomas von Westen** (13. syyskuuta 1682 – 9. huhtikuuta 1727) oli norjalainen luterilainen pappi ja lähetyssaarnaaja. Hän teki kolme lähetysmatkaa saamelaisten keskuuteen 1700-luvun alkupuolella.

Thomas von Westen oli lahjakas ja oppinut mies, joka pietistisen herätyksen saatuaan hakeutui saamelaisten lähetyssaarnaajaksi. Hän perusti Trondheimin *Seminarium Lapponicumin* ja johti sitä 1716–1727. Von Westen teki työtovereineen kolme laajaa lähetysmatkaa, kaksi Ruijaan ja yhden Nordlandin, Helgelandin ja Tromssan lääneihin. Hänen työtapansa oli pietistinen eli tavoitteena oli saada aikaan todellinen mielenmuutos ja pakanallisten tapojen ulkoisen hylkäämisen sijasta uuden opin syvällinen sisäistäminen. Tässä tarkoituksessa von Westen lähestyi ihmisiä hyvin intensiivisesti ja henkilökohtaisesti, minkä seurauksena hänelle kertyi runsaasti intiimiä rippitietoa saamelaisten elämästä ja kulttuurista, erityisesti näiden esikristillisestä uskomusmaailmasta. Nämä hän kirjoitti ns. "tunnustuskirjoihinsa". Muistiinpanot tosin tuhoutuivat Kööpenhaminan palossa 1793, samoin kuin hänen avustajineen keräämänsä mittava noitarumpukokoelmakin. Osa von Westenin ensikäden tiedoista lienee kuitenkin säilynyt hänen seuraajansa Hans Skanken ansioista, koska tämän oletetaan käyttäneen niitä lähetyshistoriassaan. Osia tästä on julkaissut J. K. Qvigstad 1943 (*>Nordnorske Samlinger V:I*).

Westenin työ sai seuraajia, esimerkiksi Jens Kildal (1683–1767) ja Johan Randulf (k. 1735), ja hän innosti papiston muun muassa lähetystyöhön myös Ruotsin puolelle lähettämällä näille saamelaisten "pakanallista taikauskoa" kuvailevan paimenkirjeen 1723. Von Westenin auktoriteetti saamelaisten esikristillisen uskomusmaailman tulkkina oli siinä määrin suuri, että monien samanaikaisten ja myöhempien kirjoittajien on havaittu olleen hänestä huomattavan riippuvaisia, minkä vuoksi lähdekriittiset ongelmat lappologian klassisten lähteiden "vonwesteniläisen" ryhmän sisällä ovat suuret.

Vonwesteniläiseen traditioon kuuluu lisäksi itsenäisenä osana Isaac Olsenin (1680–1730) kertomus. Saamea syntyperäisen tavoin osannut Olsen oli jo ennen von Westenin tuloa toiminut vuosia saamelaisten koulumestarina Ruijassa ja tehnyt lähetysmatkoja muun muassa Kuolaan. Von Westen taivutteli hänet Trondheimiin käännöstyöhön. Riitauduttuaan von Westenin kanssa Olsen kirjoitti varsin luotettavana pidetyn kuvauksen saamelaisesta muinaisuskosta. Sen on julkaissut J. K. Qvigstad 1910. Von Westenin ja hänen lähimpien seuraajiensa lähetysstrategiaan kuului saada paikalliset uskonnolliset johtajat, noidat, käännytetyiksi, mistä oli seurauksena, että heidän dokumenttinsa heijastavat erityisesti noitien tietoutta, eivät niinkään koko kansan käsityksiä.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Just Knud Qvigstad, *Kildeskrifter til den lappiske mythologi ved J. Qvigstad. 2, Om lappernes vildfarelser og overtro*. Trondhjem : Aktietrykkeriet, 1910.
Bayonne Bridge

**Bayonne Bridge** on Kill van Kullin salmen Bayonnesta New Jerseystä Staten Islandiin New Yorkin kaupungissa ylittävä teräskaarisilta. Silta valmistui vuonna 1931 ja nykyisin se on maailman viidenneksi pisin teräskaarisilta.

## Piirteet

Bayonne Bridge on Kill van Kull-salmen New Jerseyn ja New Yorkin välillä ylittävä teräskaarisilta Bayonnesta New Jerseyssä Staten Islandiin New Yorkissa. Sillan koko pituus on 7&nbsp;160 jalkaa (n. 2&nbsp;200 metriä) ja leveys 99,5 jalkaa (n. 30&nbsp;m). Sillan alituskorkeus on 215 jalkaa (n. 65&nbsp;m) ja kaaren korkeus 325 jalkaa (n. 100&nbsp;m). Sillalla on neljä kaistaa liikenteelle.

## Historia
Bayonne Bridge oli yksi kolmesta Port of New York Authorityn kaavailemasta kolmesta sillasta New Jerseyn ja New Yorkin Staten Islandin välillä. Sillat rakennettiin osana New Yorkin metropolialueen kehäteiden verkoston rakennuttamista.

Sillan rakennuspaikaksi valittiin Bayonne, josta aikaisemmin oli liikennöinyt lautta. Suoraan lauttareitin päälle rakennettava silta ei vaatisi suuria muutoksia olemassaolevaan tieverkkoon sillan kummallakaan puolella. Sillan oli alun perin tarkoitus palvella vain moottoriliikennettä, jalankulkijoita ja pyöräilijöitä, mutta satamaviranomaiset halusivat siltaan myös vähintään kaksi raidetta junaliikenteelle, jotka oli tarkoitus lisätä joskus tulevaisuudessa. 1930-luvun laivojen korkeuden taklia sillan tuli myös olla 150 jalan korkeudessa ja tämä vaati maasillan rakentamista sillan molempiin päihin. Alun perin harkittiin yksinkertaisempaa riippusiltaa, mutta raideliikenteen vaatimusten takia sillan pääsuunnittelija Othmar H. Ammann päätyi kaarisiltaan. Ammanin kanssa siltaa suunnitteli arkkitehti Cass Gilbert.

Rakennustyöt alkoivat syyskuussa 1928, ja se valmistui etuajassa marraskuussa 1931. Liikenteelle se avautui 15. marraskuuta 1931. Sillan hinnaksi tuli 13 miljoonaa dollaria ja alkuperäinen budjetti alitettiin kolmella miljoonalla. Valmistunut silta ohitti New Yorkin Hell Gate Railroad Bridge-sillan maailman pisimpänä teräskaarisiltana. Bayonne Bridgen valmistumisvuonna Australiassa rakennettiin samankaltaista Sydney Harbour Bridge-siltaa, joka jäi kuitenkin 25 tuumaa Bayonne Bridgeä lyhyemmäksi. Bayonne Bridge menetti asemansa vuonna 1977 Länsi-Virginian New River Gorge Bridge-sillalle. Vuonna 2019 silta oli maailman viidenneksi pisin teräskaarisilta.

Vuonna 2013 aloitettiin sillan korotustyöt. Kill van Kull haluttiin avata uusille suurille Panamax-laivoille Panaman kanavan laajennustöiden jälkeen. Korotustyöt saatiin kokonaan päätökseen kesäkuussa 2019.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Neil Staebler

**Neil Oliver Staebler** (11. heinäkuuta 1905 Ann Arbor, Michigan – 8. joulukuuta 2000 Ann Arbor, Michigan) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.

Staebler sai Michiganin yliopistosta (Ann Arbor) taiteiden kandidaatin arvon vuonna 1926. Hän palveli Yhdysvaltain laivastossa vuosina 1943–1945. Staebler tuli valituksi demokraattien edustajana 88. Yhdysvaltain kongressin (1963–1965) jäseneksi Michiganista. Hän ei asettunut uudelleen ehdolle, mutta oli vuonna 1964 epäonnistuneesti ehdolla kuvernööriksi. Staebler oli Demokraattien kansallisen komitean jäsen vuosina 1961–1964 ja 1965–1968. Liittovaltion vaalikomissiossa hän oli jäsenenä huhtikuusta 1975 lokakuuhun 1978.

## Lähteet
Umrao Jaan (vuoden 2006 elokuva)

**Umrao Jaan** on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut intialainen romanttinen draamaelokuva, jonka on ohjannut J. P. Dutta. Se perustuu Mirza Hadi Ruswan urdunkieliseen romaaniin *Umrao Jaan Ada*, joka kertoo kuuluisasta lucknowilaisesta kurtisaanista. Elokuva on toinen intialainen versiointi romaanista vuoden 1981 samannimisen elokuvan jälkeen.

## Näyttelijät

## Soundtrack

## Vastaanotto
Box Office India julisti *Umrao Jaanin* ”katastrofiksi”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Matti Hyvönen (opettaja)

**Matti Hyvönen** (30. marraskuuta 1882 Sortavalan maalaiskunta – 27. joulukuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen kansakoulunopettaja, puutarhaviljelijä ja puutarhakirjojen tekijä.

Hyvösen vanhemmat olivat maanviljelijä Olli Hyvönen ja Leena Laasonen. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi 1910. Hyvönen opiskeli Ruotsissa 1904–1906 ja Mecklenburgissa 1912–1913.

Hyvönen oli kansakoulunopettajana Säkkijärvellä 1910–1917 ja Viipurissa vuodesta 1919 alkaen. Puutarhaviljelijänä hän toimi vuodesta 1917 alkaen.

Matti Hyvönen oli naimisissa vuodesta 1916 Aino Santapukin (1898–1986) kanssa. Hyvöset muuttivat Heinolaan vuonna 1918. Hyvönen kuoli vuonna 1958 ja hänet on haudattu puolisonsa kanssa Tuusulassa Paijalan hautausmaalle.

## Julkaisuja
Nimellä *M. Hyvönen*:
* *Koulupuutarha*. Otava 1913, 2. uud. painos nimellä *Koulupuutarha sen tarkoitus, järjestely ja perustaminen*. Otava 1922
* *Kotipuutarhuri : käytännöllinen opas keittiökasvien, hedelmä- ja marjakasvien hoitajille*. Otava 1914, 4. painos 1929
* *Nuorten puutarhakirja : oppi- ja lukukirja kouluja ja koteja varten*. Otava 1914, 2. painos 1918, 3. painos 1926
* *Mansikanviljelys : kuvitettu käsikirja*. Otava 1927

## Lähteet
Frankie Carle

**Frankie Carle** (25. maaliskuuta 1903 Providence, Rhode Island – 7. maaliskuuta 2001 Mesa, Arizona) oli yhdysvaltalainen jazzpianisti, lauluntekijä ja big bandin johtaja.

Carle soitti 1930-luvulla Mal Hallettin yhtyeessä. Heinäkuussa 1939 hän aloitti työskentelyn Horace Heidtin kanssa, ja hänen maineensa kasvoi Heidtin Musical Knights -yhtyeessä toimimisen myötä. Carlen oma kokoonpano debytoi vuonna 1944. Hänen kappaleistaan erityisen tunnetuksi tuli "Sunrise Serenade" (1938), josta tuli hitti Glenn Millerin esittämänä jo ennen kuin Carle levytti vuonna 1945 oman versionsa Columbialle. Carlen ohjelmistoon kuului niin big band -versioita Stephen Fosterin "Swanee Riverin" kaltaisista vanhoista kappaleista kuin aikansa asioita käsitelleitä kappaleita kuten voittoa toisessa maailmansodassa ennakoinut "I'm Going to See My Baby" (1944). Carle perusti oman radio-ohjelmansa. Hänen kanssaan yhteistyötä tehneisiin laulajiin kuului hänen oma tyttärensä Marjorie Hughes.

Carle ei tehnyt uusia äänityksiä 1940-luvun jälkeen, mutta piti vielä konsertteja 1980-luvulla.

## Lähteet
Louise Slaughter

**Louise McIntosh Slaughter** (14. elokuuta 1929 Harlanin piirikunta, Kentucky – 16. maaliskuuta 2018 Washington DC) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.

Slaughter opiskeli mikrobiologiaa ja kansanterveystiedettä Kentuckyn yliopistossa, josta sai luonnontieteiden kandidaatin (1951) ja maisterin (1953) arvot. Hän istui New Yorkin osavaltion parlamentin alahuoneen jäsenenä vuosina 1982–1986 ja sitten Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuodesta 1987 kuolemaansa. Hän ehti edustaa demokraatteja kuudessatoista perättäisessä Yhdysvaltain kongressissa. Vuosina 2007–2011 Slaughter toimi Yhdysvaltain edustajainhuoneen sääntökomitean ensimmäisenä puhenaisena. Hän kuoli kesken viimeisen kautensa loukkaannuttuaan kotonaan sattuneessa kaatumistapaturmassa.

Slaughter sai vuonna 2006 George Eastman -kunniamitalin. Hän oli naimisissa miehensä Bobin kanssa 57 vuoden ajan, kunnes jäi leskeksi vuonna 2014. Pariskunnalla oli kolme tytärtä. Slaughter oli kuollessaan vanhin istuva kongressin jäsen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Matti Hyvönen

**Matti Hyvönen** -nimisiä henkilöitä ovat:
* Matti Hyvönen (1882–1958), suomalainen kansakoulunopettaja, puutarhaviljelijä ja puutarhakirjojen tekijä
* Matti Hyvönen (1929–2011), suomalainen kirjailija
* Matti Hyvönen (s. 1948), suomalainen laulaja
Eunukki (kirja)

**Eunukki** on Kristina Carlsonin proosateos, jonka on julkaissut vuonna 2020 Otava.

Pienoisromaani *Eunukki* on 1120-luvun kiinalaisen hovieunukin, kuuluisan runoilijan Wang Wein kaiman, yksinpuhelu, jossa eunukki kertoo tarinansa siitä, kuinka hänet myytiin ja kuohittiin ja kuinka hän eli elämänsä Kiinan keisarin hovissa eri tehtävissä ja kuinka hän on nyt saavuttanut vanhuuden, 70 vuoden iän. Teos on julkaistu englanniksi nimellä *Eunuch* (Lolli Editions, 2023).

## Arviot
Anelma Järvenpää-Summanen kirjoittaa Maaseudun Tulevaisuudessa, että Carlsonilla on kykyä eläytyä menneiden aikojen ihmisiin ja oloihin. Kriitikko huomaa, että kirja saa luomaan ulkopuolisen katseen omaankin aikaamme: "Veitsien viillot jatkuvat, päämäärät vaihtuvat."

Arviossaan Demokraatissa Esa Mäkijärvikin kiittää Carlsonin eläytymiskykyä. Hän vertaa kertojaminää *Game of Thronesin* kollegaan:

Carlsonin kirjat ovat kirja kirjalta ohentuneet. Neljäs, *Eunukki*, on alle satasivuinen, mutta, kuten Tommi Melender kirjoittaa Parnassossa:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Eunukki. Otava
Frans Oskar Möller

**Frans Oskar Möller** (9. maaliskuuta 1851 Kokkola – 9. toukokuuta 1924 Virtasalmi) oli suomalainen tuomari, pormestari ja valtiopäivämies, joka sai laamannin arvon vuonna 1921.

Möllerin vanhemmat olivat värjäri Karl Magnus Möller ja Brita Maria Rusk  ja puoliso vuodesta 1878 Vera Maria Wåhlberg. Möller tuli ylioppilaaksi 1868 ja suoritti tuomarintutkinnon 1877, varatuomarin arvon hän sai 1875. Hän tuli varalääninsihteeriksi Kuopioon 1878 ja Raahen pormestariksi 1883, mutta siirtyi jo samana vuonna Kuopion pormestariksi vuoteen 1906 asti, jolloin hänestä tuli Rautalammin tuomiokunnan tuomari. Möller edusti porvarissäädyssä Kuopiota valtiopäivillä 1894 ja 1904–1905. 

Korkeimman oikeuden presidentti Oskar Möller ja oikeuskansleri Carl Gustaf Möller olivat Frans Oskar Möllerin poikia. 

## Lähteet
Markku Tapio Katajisto

**Markku Tapio Katajisto** (s. 19. heinäkuuta 1948 Lapua) on itseoppinut suomalainen kuvataiteilija. Öljyväri- ja sekatekniikkatöissään hän on kuvannut mm. surrealistisia ja raamatullisia aiheita sekä erilaisia asetelmia.

Katajisto on pitänyt satoja näyttelyitä kotimaassa ja ulkomailla.

## Lähteet
Edvard Hällfors

**Edvard Hällfors** (16. lokakuuta 1878 Uusikaupunki – 7. maaliskuuta 1954 Turku) oli suomalainen kihlakunnantuomari ja hovioikeudenneuvos.

Edvard Hällforsin vanhemmat olivat Porvoon tuomiokunnan kihlakunnantuomari Jakob Edvard Hällfors (1837–1910) ja Emmi Elisabet Lindberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Porvoon lyseosta 1897 ja suoritti Helsingin yliopistossa yleisen oikeustutkinnon ja ylemmän hallintotutkinnon 1901. Hällfors sai varatuomarin arvon 1904. Hän teki opintomatkan Ruotsiin ja Norjaan 1931.

Hällfors oli Viipurin hovioikeudessa kanslistina 1910–1913, notaarina ja viskaalina 1917, asessorina 1917 ja hovioikeudenneuvoksena 1920–1927. Hän oli korkeimman oikeuden apujäsenenä 1924–1927 ja Tyrvään tuomiokunnan tuomarina 1927–1934 sekä Piikkiön tuomiokunnan tuomarina 1934–1948. Hällfors toimi lisäksi vesioikeuskomitean puheenjohtajana vuodesta 1928 alkaen.

Hällfors oli Viipurin kaupunginvaltuuston ja rahatoimikamarin jäsenenä. Hän oli naimisissa 1905–1907 Signe Margareta Nordmannin kanssa ja vuodesta 1908 Anna Sigrid Maria Gallenin kanssa.

## Julkaisuja
* *Lega af jord på landet enligt gällande finsk rätt*. Söderström, Helsingfors 1917
* *Grundprinciperna i kommitténs förslag till vattenrättslag: föredrag*. Helsingfors 1939
* *Vesioikeuslaiksi tehdyn komiteanehdotuksen pääperiaatteet: suomennos vesioikeuslakikomitean puheenjohtajan, Edvard Hällforsin, 14. 12. 1938 Suomen vesivoimayhdistyksen kokouksessa pitämästä esitelmästä*. Suomen vesivoimayhdistys, Helsinki 1939
* *Vattenverk och flottning, deras vattenrättsliga relation*. Suomen vesivoimayhdistys, Helsingfors 1950, suomeksi nimellä *Vesilaitos ja puutavaran uitto, niiden vesioikeudellinen suhde*. Suomen vesivoimayhdistys, Helsinki 1950
* *Finlands lagverk: Del 1 Familje- och personrätt, arvs- och testamentsrätt, jord- och vattenrätt motsvarande rättsområdena i giftermåls balken, ärfda balken, jorda balken och bygninga balken av 1734 års lag, Del 2 Handels balken av 1734 års lag, Del 3 Straff- och processrätt*; toimittajat Edvard Hällfors, Gunnar Palmgren, W. A. Palme.  Juridiska Föreningens i Finland Förlag, Helsingfors 1953-1958
* *Vår vattenlagstiftning genom tiderna*. Kraft och ljus 1954, suomeksi nimellä *Vesilainsäädäntömme kautta aikojen*. Voima ja valo 1954

## Lähteet
Leonid Osipov

**Leonid Mihailovitš Osipov** (, 6. helmikuuta 1943 Moskova, Venäjän SFNT – 5. marraskuuta 2020) oli venäläinen vesipalloilija, olympiavoittaja ja Euroopan mestari.

Osipov edusti Neuvostoliittoa kolmissa kesäolympialaisissa vuosina 1964, 1968 ja 1972 saavuttaen yhden olympiakullan ja yhteensä kolme mitalia. Hän saavutti Neuvostoliiton maajoukkueessa myös MM-hopeaa vuonna 1973 sekä Euroopan mestaruuden vuosina 1966 ja 1970. Osipov kuoli 77-vuotiaana 5. marraskuuta 2020.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Johan Robert Hugo Nordenswan

**Johan Robert Hugo Nordenswan** (4. tammikuuta 1864 Heinola – 6. lokakuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja ja valtiopäivämies. 

Nordenswanin vanhemmat olivat yli-insinööri Hugo Kasimir Nordenswan ja Zelé Christina Agricola ja puolisot vuodesta 1890 Ingrid Elisabeth Stenius (ero) ja vuodesta 1915 Estrid Margareta Eleonora Lagerborg. 
Nordenswan tuli ylioppilaaksi 1886 ja opiskeli ensin oikeustieteitä, mutta valmistui metsänhoitajaksi Evon metsäopistosta 1888. Hän toimi aluksi metsähallituksessa kielenkääntäjänä ja sitten metsänarvostelijana Oulun läänissä vuodesta 1891 ja metsänhoitajana puutavarayhtiöiden palveluksessa vuodesta 1896. Aluemetsänhoitajana Iissä, Miehikkälässä ja Kouvolassa Nordenswan toimi 1903–1925. Hän oli myös Harjun maanviljelyskoulun opettaja 1910–1915. Nordenswan edusti sukuaan aatelissäädyssä valtiopäivillä 1891, 1904–1905 ja 1905–1906. 

Jääkärieversti Oscar Bjarne Hugo Nordenswan oli Johan Robert Hugo Nordenswanin poika ensimmäisestä avioliitosta.

## Lähteet
Ōdate

**Ōdate** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Akitan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Ōdaten allaslaaksossa. Kaupungin läpi virtaavat Yoneshirojoki ja sen sivujoki Nagaki. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Aomorin prefektuuriin. Ōdatessa on 70&nbsp;593 asukasta (marraskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 913,22 neliökilometriä.

Ōdate on vanhastaan ollut liikenteellisesti ja strategisesti merkittävä paikkakunta Yoneshiro- ja Nagakijokien välisellä ylänköalueella. Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla se kehittyi Satake-klaanin haaran hallinnassa linnanaluskaupunkina, joka kuului Akitan daimiokuntaan. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Ōdatelle myönnettiin vuonna 1951. Kaupunkiin on sijoittunut puu-, puusepän- ja huonekaluteollisuutta, joka hyödyntää ympäröivien vuoristoalueiden sugimetsiä. Erityisesti kaupunki tunnetaan taivutetuista puuesineistä. Lisäksi siellä on metalli- ja koneteollisuutta, ja 1990-luvulle saakka siellä toimi suuri Hanaokan kaivos. Kaupunkia ympäröivillä maaseutualueilla tuotetaan riisiä, kesäsuolukan siemeniä (*tonburi*) ja humalaa sekä harjoitetaan karjataloutta. Vuonna 2005 Ōdateen liitettiin Hinain ja Tashiron maaseutukaupungit.

Ōdate tunnetaan akita-koiran ja *[[koeyoshidori]]*-kanan kaupunkina; molemmat on nimitetty luonnonmuistomerkeiksi. Kaupungin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu esimerkiksi Ōdate Hachiman-jinjan šintolainen pyhäkkö. Kaupungissa toimii myös useita kuumia lähteitä, kuten Ōtaki-onsen. Ōdatea palvelevat JR Higashi-Nihonin Ōu-päälinja ja Hanawa-linja. Ōdaten–Noshiron lentoasema sijaitsee viereisen Kita-Akitan kaupungin puolella.

## Kuvia

Tiedosto:おおまちハチ公通り - panoramio (1).jpg|Hachikō-dōri
Tiedosto:Corridor of the Odate Shinmei-sha.jpg|Ōdate Shinmei-sha
Tiedosto:Shiroyanagi of keijo Park 01.jpg|Puu Keijōn puistossa
Tiedosto:Odate Station 20181202.jpg|Ōdaten rautatieasema
Tiedosto:Odate city center area Aerial photograph.1975.jpg|Ōdaten kantakaupunki vuoden 1975 ilmakuvassa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Perličky na dně

**Perličky na dně** (kirjaimellisesti ’Syvyyden helmet’) on vuonna 1966 julkaistu episodielokuva, joka perustuu Bohumil Hrabalin tarinoihin. Elokuva koostuu viidestä lyhytelokuvasta, jotka ohjasivat Jiří Menzel, Jan Němec, Evald Schorm, Věra Chytilová ja Jaromil Jireš. Elokuvaa on joskus pidetty tšekkoslovakialaisen elokuvan uuden aallon epävirallisena manifestina. 

Elokuvaa ei ole julkaistu Suomessa, joten sillä ei ole virallista suomenkielistä nimeä.

## Episodit ja näyttelijät
Alun perin tarinoita oli seitsemän. Lopullisesta elokuvasta kuitenkin karsittiin Ivan Passerin ohjaama *Fádní odpoledne* () ja Juraj Herzin puolituntinen *Sběrné surovosti* (). Kirjailijan lisäksi kaikkia lopullisen elokuvan episoideja yhdistää se, että niiden ohjaajat olivat opiskelleet Prahan televisio- ja elokuvakoulu FAMUssa.

### ''Smrt pana Baltazara''
Jiří Menzelin ohjaama *Smrt pana Baltazara* (kirjaimellisesti ’Herra Baltazarin kuolema’) kertoo tarinan vanhasta pariskunnasta, joka matkustaa moottoripyöräkilpailuun.

**Näyttelijät**

### ''Podvodníci''
Jan Němecin ohjaama *Podvodníci* (kirjaimellisesti ’Teeskentelijät’) kertoo tarinan kahdesta vanhuksesta sairaalassa. Kumpikin on keksinyt henkilöhistorian, jota kertoo toiselle.

**Näyttelijät**

### ''Dům radosti''
Evald Schormin ohjaama *Dům radosti* (kirjaimellisesti ’Onnen talo’) kertoo tarinan kahdesta vakuutusasiamiehestä, jotka menevät vierailulle taloon, jossa asuva eläintentäyttäjä on myös taidemaalari. Hän asuu yhdessä vanhan äitinsä kanssa. Talon kaikki seinät ovat täynnä maalarin naivistisia maalauksia.

**Näyttelijät**

### ''Automat Svět''
Věra Chytilován ohjaama *Automat Svět* () tapahtuu kahvilassa, jossa yksi asiakkaista hirttää itsensä. Kahvilan työntekijä soittaa lääkärin ja poliisit. Viereisessä talossa on menossa hääjuhla, jonka sulhanen lyö yhtä poliiseista ja pidätetään. Humalainen morsian ei tahdo jäädä yksin ja lähtee kahvilasta taiteilijan kanssa.

**Näyttelijät**

### ''Romance''
Jaromil Jirešin ohjaama *Romance* (kirjaimellisesti ’Romanssi’) kertoo nuorukaisen ja mustalaistytön rakkaustarinan.

**Näyttelijät**

## Vastaanotto ja merkitys
Uudella aallolla ei koskaan ollut muodollista poliittista manifestia tai ääneen lausuttuja yhteisiä esteettisiä tavoitteita. Uuden aallon tekiijöitä yhdisti lähinnä halu ravistella pölyttynyttä sosialistisen realismin elokuvakerrontaa. Myös episodielokuva *Perličky na dně* näkyvät tekijöiden erilaiset lähtökohdat ja esteettiset valinnat. Osa yksittäisistä episodeista on perinteistä elokuvakerrontaa, osa impressionistisia ja kokeellisia. Elokuvaa on kuitenkin usein pidetty uuden aallon epävirallisena manifestina. Elokuvan episodeissa näkyy yhteinen pyrkimys kuvata tavallisia ihmisiä ja ympäröivää yhteiskuntaa sankareiden ja eeppisten tapahtumien sijasta.

## Lähteet
Taiwanin valtionrakennuspuolue

**Taiwanin valtionrakennuspuolue** (; lyh. **TSP**) on taiwanilainen vasemmistolainen puolue. 

Vuoden 2020 vaaleissa TSP osallistui parlamenttivaaleihin ensimmäistä kertaa poliittisena puolueena. Chen Po-wei voitti kiinalaisen Kuomintang-ehdokkaan Yen Kuan-heng ja hänet valittiin Taichungin toisen vaalipiirin lainsäätäjäksi. TSP voitti ensimmäisen kerran paikkansa lainsäätäjässä. Lokakuussa 2021 Taichungin äänestäjät haastoivat Chenin mandaatin ja äänestyksen jälkeen hän menetti paikkansa maan parlamentissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pippa Laukka

**Pippa Inkeri Laukka** (s. 15. toukokuuta 1970 Helsinki) on suomalainen urheilulääkäri ja kirjailija sekä kolumnisti.

Laukka on koulutukseltaan lääketieteen lisensiaatti Itä-Suomen yliopistosta 1999 ja liikuntalääketieteen erikoislääkäri Helsingin yliopistosta 2005.

Hän on Suomen naisten jalkapallomaajoukkueen lääkäri vuodesta 2010. Hän on toiminut myös lukuisten huippu-urheilijoiden lääkärinä. Laukka on Suomen Palloliiton lääkintävaliokunnan jäsen ja Suomen kansallisbaletin Healthy Dancer -ohjelman asiantuntijajäsen. Laukka toimi vuosina 2008–2016 Mehiläisen Töölön toimipisteen vastaavana lääkärinä ja vuosina 2016–2018 lääketieteellisenä johtajana Hintsa Performance Nordicsilla. Vuodesta 2018 eteenpäin hän toimi  lääkärikeskus Aavan hyvinvointijohtajana. Syyskuussa 2020 Laukka tuli valituksi Vihdin ja Karkkilan johtavaksi ylilääkäriksi, jona hän työskenteli vuoden 2022 loppuun saakka.

Hän on tullut tunnetuksi myös Olet mitä syöt -ohjelman asiantuntijana ja keulakuvana. Laukka osallistui vuonna 2021 nähtyyn *[[Myyrä (televisiosarja)|Myyrä]]*-televisio-ohjelmaan. 

## Kirjailija ja kolumnisti
Pippa Laukka on kirjoittanut kolme kirjaa.

* Urheilulääkäri – Liiku ja Urheile terveenä (Fitra, 2016)

* Hyvinvoiva Nainen (WSOY, 2017)

* Luonnollisesti paras (WSOY, 2018)

Laukka on myös kirjoittanut kolumneja Helsingin Sanomiin ja Kotilääkäri-lehteen.

## Yksityiselämä
Laukka avioitui Markku Laukan kanssa vuonna 2003. Heillä on kaksi yhteistä lasta ja Laukalla yksi, 28-vuotiaana opiskeluaikanaan saamansa tyttö aiemmasta suhteestaan. Perhe asuu Helsingissä. Laukka harrastaa kansantanssia.

Laukan isä työskenteli paperialalla insinöörinä ja äiti myyjänä. Laukan äiti kuoli rintasyöpään syksyllä 2007.

## Lähteet
Urbergan kartano

**Urberga** on kartano Espoonkartanon kaupunginosassa läntisimmässä Espoossa aivan Kirkkonummen rajan tuntumassa. Sen päärakennus sijaitsee maanviljelysmaiseman keskellä Loojärven kaakkoisella rannalla. Alueella on tehty lukuisia esihistoriallisia löytöjä.

## Historia
Fonseenin vuoden 1750 kartassa nykyisen Urbergan alue oli vielä asumatonta. 1780-luvun alusta Urbergasta on maininta Espoon kartanon lampuotitilana, jonka omisti leskirouva Anna Nilsdotter poikineen. Lampuotitila talousrakennuksineen oli kuitenkin jo pahoin rappeutunut. 1800-luvun jälkipuoliskolla Urbergasta kehkeytyi läheisen Helsingin liikemiesten kesäpaikka. Professori Alexander Gadolin osti Urbergan 1895 ja asui siellä kymmenen vuotta. Myöhempiä omistajia on muun muassa Elsa Bonsdorff.

Urbergan päärakennus ei edusta tiettyä tyylisuuntaa, sillä se on rakennettu vaiheittain 1700-luvun lopulta alkaen. Rakennukseen lisättiin siipiosia 1800-luvulla ja vuonna 1926 se korotettiin kaksikerroksiseksi. 1950-luvun alussa päärakennus uudistettiin täysin. Arkkitehtina oli Kurt Simberg.

## Lähteet
*

### Viitteet
Seututie 543

**Seututie 543** on Pohjois-Savossa kulkeva seututie. Tie kulkee Rautalammin keskustaajamasta samaisessa kunnassa sijaitsevalle Kerkonkoskelle. Tien kunto on Rautalammin päässä hyvä, mutta lähemmäs Kerkonkoskea tultaessa tien kunto huononee paikoin erittäin huonoksi.

## Reitti ja tieyhteydet

* Rautalampi (kt 69)
* Heinsuo (yt 16091)
* Kerkonkoski (st 545 ja yt 16085)

## Lähteet
Olivos (Argentiina)

**Olivos** on kaupunki Vicente Lópezissa, Buenos Airesin maakunnassa, Argentiinassa.

Argentiinan presidentin virka-asunto sijaitsee Olivosissa. Olivosissa kesät ovat lämpimiä, kosteita ja märkiä, kun taas talvet ovat kylmiä ja tuulisia. Olivos on perustettu vuonna 1878. Vuonna 1905 San Isidron läänit jaettiin, ja Olivosista tuli osa Vicente Lópezin paikallishallintoaluetta.

Olivos koki suurimman väestönkasvun 1940- ja 50- luvuilla, ja sillä on suuri ulkomaalainen väestö.

## Liikenne
Olivosin liikenne koostuu pääasiassa junista, linja-autoista, takseista ja autoteistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Urpo Koskela

**Urpo Aulis Koskela** (20. joulukuuta 1937 Orivesi – 1. lokakuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen sotilas- ja liikennelentäjä, joka toimi Finnairin pääohjaajana vuosina 1985–1993, ja myöhemmin Finncomm Airlinesin lentotoiminnanjohtajana ja koulutuspäällikkönä. Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Oriveden yhteiskoulusta 1956 hänet hyväksyttiin Lentoupseerikurssi 26:lle Kauhavalle, ja hän palveli kadettiaikanaan Satakunnan lennostossa. Liikennelentäjän uransa Koskela aloitti vuonna 1960 päästyään Aero O/Y:n perämieskurssille ja siitä Kar-Airin DC-3-perämieheksi. Yhtiön siirryttyä Finnairin omistukseen vuonna 1964, hän lensi Finnairilla Convair Metropolitan-, Caravelle-, DC-9-, MD-80-, sekä DC-10-koneita ja toimi DC-9- ja MD-80-lentotoimintaryhmien päällikkönä, jossa asemassa hän lensi Finnairin ensimmäisen MD-80-koneen Suomeen vuonna 1983. Koskela osallistui laajasti myös kansalliseen ja kansainväliseen lentoturvallisuusyhteistyöhön ja kehitti Finnairin koulutus- ja lentomenetelmiä. Toisaalta Koskela tunnettiin myös tunnustavana kristittynä, joka oli käynnistämässä suomalaista lähetyslentotoimintaa.

## Lähteet
Frans Nordlund

**Frans Nordlund** (24. maaliskuuta 1848 Eurajoki – 12. elokuuta 1903 Heinola) oli suomalainen pappi, virkamies ja valtiopäivämies. 

## Henkilöhistoria
Frans Nordlundin vanhemmat olivat  lukkari Elias Nordlund ja Elisabet Munter ja puoliso vuodesta 1881 Fanny Aurora Emilia Helander.  Nordlund tuli ylioppilaaksi 1868, suoritti teologian erotutkinnon 1871 ja vihittiin papiksi 1872. Toimittuaan pappina useilla eri paikkakunnilla Nordlund oli Taivassalon kirkkoherra 1880–1894 ja senaatin kirkollistoimituskunan  esittelijäsihteeri 1895–1903. Nordlund oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904 ja 1905.

## Julkaisuja
* *Folkkyrkan och frikyrkan*, 1893

## Lähteet
Sebaldus Heyden

**Sebaldus Heyden** (Sebald Hayd), (18. joulukuuta 1499 Bruck, Erlangen, Saksa – 9. heinäkuuta 1561 Nürnberg Saksa) oli saksalainen kanttori, rehtori ja virsirunoilija.

Hayden opiskeli jesuiittojen ylläpitämässä yliopiostossa Ingolstadissa. Vuonna 1519 hänestä tuli Nürnbergin Spitalschule-koulun rehtori ja vuonna 1525 Nürnbergin Sebalduskoulun ensimmäinen luterilainen rehtori. Hän oli myös musiikkiteoreetikko ja Martin Lutherin ajatusten kannattaja, kun reformaatio saavutti Nürnbergin. Rehtorina hän oli kiinnostunut pedagogisista kysymyksistä, eräs hänen julkaisunsa käsittelee musiikinopetusta (*De arte canendi*). Urkuri ja virsisäveltäjä Nikolaus Selnecker oli hänen oppilaansa ja hänen ystäviään olivat taidemaalari Albrecht Dürer ja laulaja Hans Sachs. 

Hänen kirjoittamiaan virsiä on säilynyt kahdeksan, joista tunnetuin lienee kärsimysvirsi ”O Mensch, bewein dein Sünde groß“ jossa oli 23 säkeistöä ja jota  mm. J. S. Bach on käyttänyt omissa teoksissaan. (Koraalialkusoitto BWV 622  ja Matteuspassio, osa 35.) 

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on yksi Haydenin kirjoittama virsi *"*Gott, unser Sterck und Zuversicht", Psalmin 46 pohjalta vuonna 1537 kirjoitettu teksti, virsi 181 "Jumala täysi turva on" (Suom. Hemminki Maskulainen virsikirjaan 1605. Uud. Bengt Jakob Ignatius 1824, virsikirjakomitea 1984). Virren sävelmä on Heikki Klemetti 1905 tekemä sävelmä. 

Sama virsi on Ruotsin kirkon virsikirjassa, virsi 371 *"*Vain Herra turvanamme on"*.* Suomennos pohjatuu Johan O. Wallinin 1818 ja Anders Frostensonin 1980 tekemiin muokkauksiin ja se on Pekka Kivekkään 1998 tekemä. Virren sävelmänä on saksalainen kansansävelmä / Wittenberg 1533.

## Lähteet
Karl Arvid Nyberg

**Karl Arvid Nyberg** (20. toukokuuta 1849 Kristiinankaupunki – 25. huhtikuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen tuomari ja moninkertainen valtiopäivämies.

Nybergin vanhemmat olivat  musiikinopettaja Karl August Nyberg ja Anna Helena Sofia Raab ja puoliso Josefina Charlotta Schogstad. Nyberg tuli ylioppilaaksi 1868 ja suoritti tuomarintutkinnon 1873, varatuomarin arvon hän sai 1876. Hän oli ensin Loviisassa kaupunginvaltuuston sihteerinä ja kruununkassanhoitajana vuodesta 1876 ja toimi sitten Helsingin raastuvanoikeuden oikeusneuvosmiehenä 1884–1915. Nyberg oli *[[Östra Finland (1875–1899)|Östra Finland]]* -lehden toimittaja 1881–1884 ja Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1888–1889 ja 1902–1910. Hän oli porvarissäädyssä Loviisan edustaja valtiopäivillä 1885, 1888, 1891 ja Helsingin edustaja 1897 ja 1899.

Taidemaalari Hjördis Nyberg oli Karl Arvid Nybergin tytär.

## Lähteet
Seututie 544

**Seututie 544** on Pohjois-Savossa kulkeva seututie. Tie kulkee Tuusniemen Pajumäestä samaisen kunnan keskustaajamaan eli Tuusniemen kirkonkylään. Tien kunto on pääosin tyydyttävä. Ennen kuin tiestä tuli seututie, tie 544 oli yhdystie 5423.

## Reitti ja tieyhteydet

* Pajumäki (st 542)
* Tuusniemi kk (vt 9)

## Lähteet
Bembölen kahvitupa

**Bembölen kahvitupa** () on Espoon vanhimpiin lukeutuva maatilan päärakennus. Myös kahvilana siitä on muodostunut jo käsite. Se sijaitsee Järvenperän eteläisimmässä kolkassa aivan Karvasmäen rajalla Keski-Espoossa. Turuntie kulkee välittömästi Bembölen kahvituvan eteläpuolitse ja Kehä III noin 200 metriä pohjoispuolitse.

## Historia
Bembölen kahvitupa oli alkuaan Bellin maatilan päärakennus. Bell oli yksi Bembölen kylän kymmenestä kantatilasta, sen omistaja oli 1600-luvulla Anders Eriksson. Tila oli vähävarainen. Siitä tehtiin 1688 Vihdin Tervalammen ratsutilan augmentti. Isonvihan jälkeen Bell oli poltettu maan tasalle. Kuninkaantiestä erkani Helsinkiin johtava haara Bellin päärakennuksen kohdalla, joten paikka oli otollinen kestikievarille, joka toimi siinä 1760-luvulla. Rakennus oli 1916 purku-uhan alla, ja siitä kaavailtiin museorakennusta, mutta hanke raukesi. Kahvilana rakennus toimi ensi kerran 1939 ja jälleen toisen maailmansodan jälkeen.

Bembölen kamari ja eteinen ovat todennäköisesti vuodelta 1737, sali rakennettiin myöhemmin. Kookkaan tuvan sisäkatto on taitteinen ja jykeväparruinen. Rakennus on pystylaudoitettu ja punamullattu. Hyvinsäilyneeseen kokonaisuuteen kuuluu kaksikerroksinen luhtiaitta.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Kuvia

Bemböle Kahvitupa portaali Espoo 061120.jpg|Kahvituvan sisäänkäynti
Bemböle Kahvitupa aitta Espoo 061120.jpg|Luhtiaitta kahvituvan pihapiirissä
Bembölen kahvituvan ympäristö 061120.jpg|Kahvituvan lähintä ympäristöä, oikealla häämöttää Bembölen koulu


## Aiheesta muualla

*Bembölen kahvituvan kotisivu
Jokikananhirssi

**Jokikananhirssi** (*Echinochloa stagnina*) on kananhirssien sukuun kuuluva heinäkasvi.

Jokikananhirssi on 30–200 senttimetriä pitkä monivuotuinen heinäkasvi, jolla on usein kelluvat juurakot. Sitä esiintyy Afrikan savanneilla Mauritaniasta Somaliaan ja Etelä-Afrikkaan saakka sekä Etelä-Aasiassa Pakistanista ja Intiasta Indonesiaan ulottuvalla vyöhykkeellä. Jokikananhirssin kasvuympäristöjä ovat suot ja kosteikot, joissa se muodostaa usein kelluvia lauttoja.

Jokikananhirssiä viljellään etenkin Intiassa ja Nigerjoen varrella. Sen siemeniä voidaan käyttää viljan asemasta. Siemenistä, varsista ja juurakoista saadaan sokeria ja poltetuista kasveista suolaa, jota käytetään saippuan ja indigoväriaineiden valmistamiseen.

Jokikananhirssi on tärkeä hyötykasvi Nigerin sisämaasuistossa, jossa sitä viljellään lähinnä karjan rehuksi. Se myös tukkii vesiväyliä, kasvaa rikkaruohona riisipelloilla ja toimii heinäsirkkaparvien lisääntymisalustana. Kasvi on levinnyt vieraslajina Oseaniaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kassu - Kasvien suomenkieliset nimet: Jokikananhirssi (''Echinochloa stagnina'')
* iNaturalist: Echinochloa stagnina
* ITIS: Echinochloa stagnina 
* UniProt: Taxonomy - Echinochloa stagnina 
* United States Department of Agriculture (USDA): Echinochloa stagnina 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Echinochloa stagnina 
* PlantList: Echinochloa stagnina
Luukin kartano

**Luukin kartano** on Espoon Luukissa sijaitseva kartano. Kartanon historia ulottuu aina 1600-luvulle, ja ensimmäisestä omistajasta on merkintä vuodelta 1601. Nykyinen päärakennus on valmistunut kuitenkin vuonna 1925.

Kartanon omistaa Helsingin kaupunki. Kaupunki osti kartanoalueen vuonna 1961. Kartanon alueen pinta-ala on yli 900 hehtaaria.

## Lähteet
Etiopianpalmyrapalmu

**Etiopianpalmyrapalmu** (*Borassus aethiopum*) on palmyrapalmujen sukuun kuuluva palmukasvi.

Etiopianpalmyrapalmu kasvaa Saharan eteläpuolisessa Afrikassa lukuun ottamatta osia Lounais- ja Keski-Afrikasta sekä Afrikan sarvesta. Sitä esiintyy myös mannerta ympäröivillä saarilla.

Etiopianpalmyrapalmu kasvaa jopa 30 metriä korkeaksi puuksi, jonka runko on halkaisijaltaan noin 50 senttimetriä. Sen kasvuympäristöjä ovat jokivarsien ja savannien matalat hiekka- ja tulvamaat. Etiopianpalmyrapalmu on palmusavannien päälaji. Jokien varsilla se voi muodostaa tiheitä yksilajisia metsiä.

Etiopianpalmyrapalmu on tärkeä monikäyttöinen hyötykasvi. Siitä valutetaan palmuviiniä ja sen kovaa puuainesta käytetään talonrakennuksessa. Hedelmiä ja siemeniä syödään ja lehtiä käytetään kattomateriaalina ja punontaan. Etiopianpalmyrapalmua hyödynnetään myös kansanlääkinnässä. Kasvin liikakäyttö monissa Länsi-Afrikan maissa on tehnyt siitä paikallisesti uhanalaisen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*iNaturalist: Borassus aethiopum
*ITIS: Borassus aethiopum 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Borassus aethiopum 
*PlantList: Borassus aethiopum
Paavo Kivikoski

**Paavo Asser Kivikoski** (1. tammikuuta 1905 Sysmä – 16. helmikuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi muun muassa Suomen Kansan Demokraattisen Liiton varapuheenjohtajana (1946–1949) ja Suomen Kommunistisen Puolueen johtavissa elimissä sekä vasemmistolaisen nuorisoliikkeen monissa eri tehtävissä. Kivikoski oli poliittisista syistä vangittuna yhteensä yli 13 vuotta vuosien 1925–1944 välisenä aikana.

Kivikoski syntyi työläisperheeseen Sysmässä. Hän ryhtyi jo nuorena elättämään itsensä maalarina. Hän osallistui vuodesta 1917 alkaen työväenliikkeen lapsijärjestö Työväen Järjestönuorten Liiton toimintaan. 1920-luvun alkupuolella Kivikoski toimi kommunistisessa nuorisoliikkeessä ja hän liittyi SKP:hen 1924. Kivikoski joutui ensimmäisen kerran vankilaan 20-vuotiaana. Vuosikymmenen lopussa Kivikoski kuului Suomen kommunistisen nuorisoliiton johtoon. Hän toimi myös muun muassa Opintotyön Neuvontayhdistyksen sihteerinä. Kivikoski valittiin SKP:n keskuskomiteaan kuudennessa puoluekokouksessa 1935. Hän kuului Suomen toimintoja johtaneeseen politbyroohon ja oli SKP:n kansanrintamahankkeita johtaneen Toivo Karvosen tärkein avustaja. Politbyroon toiminta päättyi 29. marraskuuta 1938, kun koko puoluejohto Kivikoski mukaan lukien pidätettiin poliisin tiedottajana toimineen Tauno Taivaisen tietojen perusteella. Kivikoski oli vangittuna ja työleireillä vuoteen 1944 asti.

Kivikoski vapautui vankilasta syksyllä 1944 jatkosodan päätyttyä ja hän työskenteli aluksi toimittajana. Kivikoski valittiin SKP:n väliaikaiseen puoluetoimikuntaan 15. lokakuuta 1944 salaisesti koolle kutsutussa kokouksessa, joka päätti puolueen legalisoinnista. Hän uusi paikkansa vuoden 1945 edustajakokouksessa. Kivikoski toimi puolueen nuorisotyön vastaavana. Hän kuului myös muun muassa Suomi–Neuvostoliitto-Seuran johtokuntaan. Kivikosken ensisijaiseksi toiminta-alueeksi muodostui Suomen Demokraattinen Nuorisoliitto, jonka kunniajäseneksi hänet myöhemmin nimettiin. Kivikoski kuului Kustannusosakeyhtiö Yhteistyön hallitukseen 1944–1947 ja hän toimi Yleisen Lehtimiesliiton puheenjohtajana 1940- ja 1950-luvuilla.

Kivikoski kuului SKP:n Tarkastuskomiteaan vuodesta 1960 alkaen. Hän toimi pitkään Työläislasten Tuki -yhdistyksen puheenjohtajana. Kivikoski työskenteli 1960-luvulla Suomi–Romania-Seuran sihteeri-toiminnanjohtajana. Kivikosken muistotilaisuus pidettiin 25. helmikuuta 1966 Kulttuuritalossa.

Kivikosken puoliso oli Soska Kivikoski.

## Lähteet
Kefotiaami

**Kefotiaami** (C18H23S3N9O4) on kefalosporiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä käytetään lääketieteessä antibioottina.

## Ominaisuudet ja käyttö
Kefotiaami on niin sanottu toisen sukupolven kefalosporiini ja sen antibioottiset ominaisuudet perustuvat bakteerin soluseinän synteesin estämiseen.  Lääkeaine on suhteellisen laajakirjoinen ja tehoaa moniin grampositiivisiin bakteereihin ja gramnegatiivisin bakteereihin. Metisilliinille vastustuskykyisiin bakteereihin lääkeaine ei tehoa. Kefotiaamia voidaan käyttää hengitystieinfektioiden, virtsatulehdusten ja pehmytkudostulehdusten kuten ihotulehdusten hoitoon. Se voidaan annostella tablettina tai ruiskeena ja siitä on kehitetty aihiolääke kefotiaamiheksetiili.

## Lähteet
Thomas Middleton

**Thomas Middleton** (noin 1570 Lontoo, Englanti – 4. heinäkuuta 1627 Newington Butts, Surrey) oli englantilainen näytelmäkirjailija. 

Hän opiskeli ensin oikeustiedettä Oxfordissa ja kirjoitti kolme runokirjaa, mutta ryhtyi  sitten kirjoittamaan näytelmiä. Hän kirjoitti useita näytelmiä yksin ja yhteistyössä muiden, kuten William Rowleyn ja Thomas Dekkerin, kanssa. Parhaita ovat komediat, kuten *A trick to catch the old one* (1608). Niissä on eloisa juoni mutta varsin eroottinen aihe. Tragikomediassa *The Witch* (painettu vasta 1778) on havaittavissa yhtäläisyyttä William Shakespearen näytelmän *Macbeth* kanssa. *The Witchin* syntyaika on tuntematon, joten ei ole tietoa kumpi on jäljitellyt. Hänen menestyksekkäin näytelmänsä oli *A Game at Chess* (1625), jossa musta kuningas edustaa Espanjaa ja valkoinen kuningas prinssi Charlesia. Sitä esitettiin Globe-teatterissa, kunnes Espanjan lähettilään protestoitua Jaakko I esti sen esitykset.

Middleton sai  1620 nimityksen Lontoon kronikoitsijaksi.

Middletonin tekemiksi arvioidut teokset julkaistiin ensi kerran 2007 nimellä *Thomas Middleton: The Collected Works* (toim. Gary Taylor ja John Lavagnino).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Yuxarı Gövhar Ağan moskeija

**Yuxarı Gövhar Ağan moskeija** on moskeija kiistellyn, mutta kansainvälisesti osana Azerbaidžania pidetyn Vuoristo-Karabahin alueen Şuşan kaupungissa. Rakennus on valmistunut 1880-luvulla ja sitä on entisöity 2010-luvulla. 

## Historia

Tuolloin Karabahin kaanikuntaan kuulunut Şuşa perustettiin 1700-luvulla ja kaupungista tuli Karabahin hallinnollinen keskus. Siitä tuli osa Venäjän keisarikuntaa vuonna 1805. Gövhar Ağan moskeijan rakennustyöt oli aloitettu jo 1700-luvun puolella. Samaan aikaan rakennettiin niin sanottua ylempää (*yuxarı*) ja alempaa (*aşağı*) moskeijaa. Ylempi moskeija valmistui vasta 1880-luvulla. Moskeija sai nimensä ruhtinatarrunoilija Gövhar Ağan (1796-1868) mukaan. 

Şuşan aikanaan huomattava armenialainen väestö pakeni yhteenotoissa azerien kanssa vuonna 1920. Sittemmin Şuşasta tuli Vuoristo-Karabahin azeriväestön tärkeä keskus. Itse moskeija muutettiin Neuvostoliiton kaudella museoksi. Rakennus kärsi vaurioita Vuoristo-Karabahin sodan aikana 1990-luvun alussa, jolloin Şuşasta tuli osa kansainvälisesti tunnustamatonta Vuoristo-Karabahin tasavaltaa. Kaupungin azerit pakenivat. Tasavallan viranomaiset kunnostivat moskeijan 2010-luvulla. Kunnostustyöt herättivät kritiikkiä niin armenialaisten, kuin azerienkin keskuudessa. Azerit syyttivät armenialaisia moskeijan persialaistamisesta.

Azerbaidžanin joukot valtasivat Şuşan vuoden 2020 sodan aikana. 13. marraskuuta 2020 moskeijalla pidettiin ensimmäinen perjantairukous sitten 1990-luvun tapahtumien.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Krabi krabong

**Krabi krabong** on vanha thaimaalainen taistelulaji jossa käytetään aseita. Siinä on yhteneväisyyksiä muiden Kaakkois-Aasian taistelulajien kuten malesialaisen Silatin kanssa. Se on alkuperältään useita vuosisatoja vanha mutta sitä myös systematisoitiin vuonna 1936 käytettäväksi liikunnan opetukseen yliopistotasolla.

Aseita ovat muun muassa sapeli ja puinen sauva. Tyylin nimi on peräisin thaimaalaista kaarevaa miekkaa (*krabi*) ja sauvaa (*krabong*) tarkoittavista sanoista. Tyypillisesti kahta miekkaa käytetään parina (*daab song mue*). Tyylin aseeton osuus (*muay boran*) käyttää potkuja, iskuja hermopisteisiin, nivellukkoja, hallintaotteita ja heittoja.

Muita tyylin aseita ovat *daab* (yksiteräinen miekka), *kean/lo* (kilpi), *phlong* (toinen sauva-ase, joka usein sekoitetaan *krabongin* kanssa), *ngao* (sauva jossa on terä) ja *mai sok san* (pari tonfan kaltaisia nuija-aseita).

## Lähteet
Callochromis

**Callochromis** on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kolme lajia, joita tavataan Afrikasta:

* *[[Callochromis macrops]]* (Boulenger, 1898) – kuparihiekkahautoja
* *[[Callochromis melanostigma]]* (Boulenger, 1906) – täplähiekkahautoja
* *[[Callochromis pleurospilus]]* (Boulenger, 1906) – messinkihiekkahautoja

## Lähteet
Karl Woldemar Nystén

**Karl (Carl) Woldemar Nystén** (25. joulukuuta 1844 Pukkila – 23. syyskuuta 1899 Joensuu) oli suomalainen virkamies, tuomari, pormestari ja valtiopäivämies, joka sai laamannin arvon vuonna 1894.

Nysténin vanhemmat olivat kirkkoherra Karl Alfred Nystén ja Amanda Matilda Stråhlman  ja puolisot vuodesta 1870 Emilia Charlotta von Essen (k. 1872) ja vuodesta 1874 Agnes Kristina Candelin. Nystén tuli ylioppilaaksi 1861 ja suoritti tuomarintutkinnon 1864, varatuomarin arvon hän sai 1867. Hän tuli Oulun läänin varalääninsihteeriksi 1869 ja Raahen pormestariksi 1870. Nystén toimi Uudenmaan läänin lääninsihteerinä  1882–1893 ja samalla Ilomantsin tuomiokunnan tuomarina vuodesta 1883. Nystén edusti porvarissäädyssä valtiopäivillä Raahen kaupunkia 1877–1878 ja 1882 sekä Joensuuta 1897. 

Juristi, pormestari ja valtiopäivämies Johan Alfred Nystén oli Karl Woldemar Nysténin veli.

## Lähteet
Cándido Camero

**Cándido Camero** (22. huhtikuuta 1921 Havanna – 7. marraskuuta 2020 New York) oli kuubalainen lyömäsoittaja, joka tuli tunnetuksi varsinkin latinojazzin kehittämisestä.

Camero tuli Havannassa tunnetuksi perkussionistina ja tresinsoittajana ennen lähtöään New Yorkiin vuonna 1947. Hän teki yhteistyöstä muiden muassa Mongo Santamarían, Charlie Parkerin, Dizzy Gillespien, Billy Taylorin, Tony Bennettin, Tito Puenten ja Machiton kanssa. Yhtenä ensimmäisistä Camero soitti esiintymisissään useampia congarumpuja yhtäaikaisesti eri sävelkorkeuksille viritettyinä. 

Camero jatkoi uraansa 2000-luvulle saakka ja kuoli 99-vuotiaana marraskuussa 2020 kotonaan New Yorkissa. Hän sai vuonna 2008 Yhdysvaltojen kulttuuriapurahavirasto NEA:n Jazz Masters -palkinnon ja vuonna 2009 Latin Grammyn elinikäisistä saavutuksista.

## Lähteet
Penttilä (Perniö)

**Penttilä** on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniön kirkonkylän lounaispuolella.

Penttilän verrattain pieni kyläalue sijoittuu Metsäkylän ja Melkkilän väliin pitkulaisen mäkialueen länsilaidalla. Kylän keskus sijaitsee Metsäkyläntien ja Torpparikulmantien risteyksessä. Penttilän kantatilan lisäksi kylässä on muutamia muita taloja.

Penttilän alueella on ollut asutusta jo esihistoriallisella ajalla. Kylästä on löytynyt useita hautaröykkiöitä. Varsinaisen kylän iän määrittäminen on hankalaa, mutta se on ollut olemassa viimeistään 1200-luvulla. Vanhastaan kylästä käytetty kirjoitusasua Bengtilä. Kylä on muuttunut viimeistään 1700-luvulla yksinäistilaksi. Tilasta itsenäistyi neljä torppaa 1920-luvulla ja sotien jälkeen kylään perustettiin kaksi siirtolaistilaa. Uudempaa asutusta Penttilään ei ole syntynyt.

## Lähteet
Dirt 5

**Dirt 5** on Codemastersin kehittämä ja julkaisema ajopeli. Peli on julkaistu Microsoft Windowsille, PlayStation 4:lle, Xbox Onelle, Xbox Series X/S:lle, PlayStation 5:lle ja vuonna 2021 Stadialle.

## Pelaaminen
*Dirt 5* keskittyy enemmän maastossa tapahtuvaan autokilpailuun kuin ratakilpailuun. Pelissä on reittejä reilut 70 ja pelattavia sijainteja on 10, kuten Norja, Marokko ja Italia.

## Vastaanotto
Peli sai GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7/10.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Sue Jenner

**Susan Pamela ”Sue” Jenner** (s. 26. maaliskuuta 1960) on brittiläinen uimari. Hän kilpaili Montrealin kesäolympialaisissa 1976 Ison-Britannian kuudenneksi sijoittuneessa joukkueessa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä sekä 100 metrin perhosuinnissa sijoittuen sijalle 16. Jenner saavutti EM-pronssia 200 metrin perhosuinnissa Jönköpingin EM-kilpailuissa 1977. Edmontonin Kansainyhteisön kisoissa 1978 hän voitti pronssia 4 × 100 metrin sekauintiviestissä.

## Lähteet
Aleksandrówin piirikunta

**Aleksandrówin piirikunta** () on Puolan piirikunta Kujavia-Pommerin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 55&nbsp;066. Piirikunta jakautuu kolmeen kaupunkikuntaan (hallintokeskus Aleksandrów Kujawski, Ciechocinek ja Nieszawa) sekä kuuteen maalaiskuntaan (Aleksandrów Kujawski, Bądkowo, Koneck, Raciążek, Waganiec sekä Zakrzewo).

Aleksandrówin piirikunnan pinta-alasta arviolta 7,4 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Aleksandrówin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 12,2 prosenttia. Luku on huomattavan suuri sekä Kujavia-Pommerin voivodikunnan että koko Puolan työttömyyslukuihin verrattuna.

Vuoden 2019 lopussa Aleksandrówin piirikunnassa oli 55&nbsp;066 asukasta, joista 51,4 prosenttia naispuolisia ja 48,6 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 56&nbsp;259 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 47&nbsp;520 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 17,1 prosenttia, työikäisten 60,5 prosenttia ja eläkeikäisten 22,4 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,4 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 461 lasta.

## Lähteet
Miranda Lambert

**Miranda Leigh Lambert** (s. 10. marraskuuta 1983, Longview, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, joka tekee country-musiikkia. Lambert on voittanut Grammy-palkinnon kaksi kertaa ja ollut ehdolla 18 kertaa.

## Elämä
Lambert kasvoi pääasiassa Texasin koillisosassa, Lindalessa. Hänen isänsä soitti kitaraa kotona. Lambertilla on yksi veli, Luke Lambert.

## Musiikkiura
Lambert on julkaissut kaikkiaan seitsemän musiikkialbumia, joista kaikki kertoo Lambertin omasta elämästä. Lambertilla on miljoonia faneja ympäri maailmaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  (Miranda Lambertin nettisivut)
Bolthorn

**Bolthorn** (, ”Paha oka”) on skandinaavisessa mytologiassa jotuni eli jättiläinen, jonka tytär oli Bestla, Odinin, Vilin ja Ven äiti. *[[Hávamál]]*-runon mukaan Bolthorn oli myös sen jättiläisen isä, joka opetti Odinille yhdeksän maagista loitsua. Tämä jättiläinen oli luultavasti viisaudestaan kuulu Mimir.

Bolthornin vanhemmat olivat luultavasti alkujättiläinen Ymirin poika ja tytär, joiden nimiä ei tunneta.

## Lähteet