David Hemmings

**David Edward Leslie Hemmings** (18. marraskuuta 1941 Guildford, Surrey – 3. joulukuuta 2003 Romania) oli brittiläinen näyttelijä sekä elokuvaohjaaja ja -&#8288;tuottaja. Hänen läpimurtoroolinsa oli pääosa menevänä muotikuvaajana Michelangelo Antonionin vuoden 1966 elokuvassa *[[Blow-Up – erään suudelman jälkeen]]*.

Hemmings varttui Guildfordissa, jossa hänen isänsä toimi keksikauppiaana. Poika osoitti jo kouluaikoina monipuolista luovaa lahjakkuutta: hän piti 15-vuotiaana taidekoululaisena ensimmäisen taidenäyttelynsä ja oli niin lahjakas poikasopraano, että Benjamin Britten valitsi hänet oopperansa *[[Ruuvikierre (ooppera)|Ruuvikierre]]* (The Turn of the Screw) Venetsiassa tapahtuneen kantaesityksen merkittävään Milesin rooliin vuonna 1954. Hemmings kiersi *Ruuvikierre*-seurueen mukana kolmisen vuotta, kunnes äänenmurros iski. Hän on mukana myös oopperan levytyksessä. Britten olisi halunnut Hemmingsin lähtevän Firenzeen lauluoppiin, mutta nuori Hemmings muutti 14-vuotiaana asumaan yksin Lontooseen, sai pian ensimmäisen elokuvaroolinsa (*The Rainbow Jacket*, 1954) ja pääsi taidekouluun opiskelemaan maalausta, jota hän harrasti läpi elämänsä. Hemmings on itse muistellut olleensa mukana yli 40 elokuva- ja tv-tuotannossa ennen läpimurtorooliaan 25-vuotiaana *Blow-Upissa*. Sen sijaan koulua hän sanoi 10 vuoden iän jälkeen käyneensä yhteensä vain muutamia päiviä.

David Hemmingsin muita 1960-luvun loppupuolen elokuvarooleja olivat Joshua Loganin Kuningas Arthur -aiheinen musikaali *[[Camelot (elokuva)|Camelot]]* (1967), Tony Richardsonin *[[Ne 600 urhoollista]]* (1968) ja Jane Fondan tunnetuksi tehnyt Roger Vadimin scifielokuva *[[Barbarella (elokuva)|Barbarella]]* (1968). Vuosikymmenen lopulla hän lähti lomamatkalle Seychelleille ja jäi sille tielle pariksi vuodeksi tekemään parikymmentä elokuvaa Australiassa ja Uudessa-Seelannissa.

1970-luvulla Hemmingsin suosio näyttelijänä Britanniassa laski, ja hän perusti John Dalyn kanssa elokuvatuotantoyhtiö Hemdalen. Tuottamisen lisäksi Hemmings siirtyi pian Los Angelesiin ja ryhtyi ohjaajaksi elokuvan *[[Running Scared (vuoden 1972 elokuva)|Running Scared]]* (1972) myötä.

1980-luvulta lähtien David Hemmings työskenteli ohjaajana yhdysvaltalaisissa televisiosarjoissa kuten *[[Aikahyppy]], [[A-Team]], [[Magnum (televisiosarja)|Magnum]]* ja *[[Murhasta tuli totta]]*. Hänen viimeiseksi näyttelijäntyökseen tunnetussa elokuvassa jäi Cassiuksen rooli vuoden 2000 spektaakkelissa *[[Gladiator|Gladiaattori]]*.

Hemmings sai sydänkohtauksen kuvauspaikalla Romaniassa joulukuun alussa 2003. Hän oli kuollessaan 62-vuotias.

## Yksityiselämä
David Hemmings oli naimisissa neljästi: ensin Genista Ouvryn kanssa 1960–1967, sitten näyttelijä Gayle Hunnicuttin 1968–1975. Avioliitto Prudence de Casembrootin kanssa kesti parikymmentä vuotta (1970-luvulta 1990-luvun puoliväliin) huolimatta miehen uskottomuudesta ja pahenevasta alkoholismista. Heillä on neljä lasta. Hemmingsillä on myös tytär ensimmäisestä ja poika toisesta avioliitosta. Hemmingsin neljäs vaimo (2002–2003) oli Lucy Williams.

## Filmografia (valikoitu)
### Näyttelijänä
*1954: The Rainbow Jacket (kreditoimaton)
*1957: The Heart Within
*1957: Pyhä Johanna (*Saint Joan*)
*1959: Puuton katu (*No Trees in the Street*)
*1960: Bismarckin tuho (*Sink the Bismarck!*)
*1962: Kapinoivat nahkatakit (*Some People*)
*1966: Pahan silmä (*Eye of the Devil*)
*1966: Blow-Up – erään suudelman jälkeen (*Blow-Up*)
*1967: Camelot
*1968: Ne 600 urhoollista (*The Charge of the Light Brigade*)
*1968: Kolme miestä helvetissä (*The Long Day's Dying*)
*1968: Barbarella
*1969: Veriset kilvet (*Alfred the Great*)
*1970: Harkittu romanssi (*The Walking Stick*)
*1970: Pelon äänet tai Pelon sirpaleita (*Fragment of Fear*)
*1971: Kauhun tyyssija (*Unman, Wittering and Zigo*)
*1971: Lemmenkone (*The Love Machine*)
*1974: Paheelliset leikit (*No es nada, mamá, sólo un juego*)
*1974: Juggernaut – kaappaus merellä (*Juggernaut*)
*1975: Verenpunainen kauhu tai Murhan melodia (*Profondo rosso*)
*1977: Katoaminen (*The Disappearance*)
*1977: Prinssi ja kerjäläispoika (*The Prince and the Pauper*)
*1977: Saaret ja virta (*Islands in the Stream*)
*1978: Kauhun kuja (*Les liens de sang*)
*1978: Suuri gigolo tai Vain gigolo (*Schöner Gigolo, armer Gigolo*)
*1979: Kauhun oppitunti (*Murder by Decree*)
*1979: Verenjano (*Thirst*)
*1980: Harlekiini (*Harlequin*)
*1981: Oikea syyllinen (*Beyond Reasonable Doubt*)
*1983: Mies, nainen ja lapsi (*Man, Woman and Child*)
*2000: Gladiator
*2001: Mean Machine
*2001: Spy Game
*2001: Viimeinen kierros (*Last Orders*)
*2002: Cubic (*Equilibrium*)
*2002: Gangs of New York
*2004: Herrasmiesliiga (*The League of Extraordinary Gentlemen*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
*