open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Francis Xavier Ahn Myong-ok

**Francis Xavier Ahn Myong-ok** (; s. 7. joulukuuta 1945 Masan) on eteläkorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Masanin hiippakuntaan 2. helmikuuta 1975 ja nimitettiin saman hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 23. lokakuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. tammikuuta 2001. Pääkonsekraattorina toimi Stephen Kim Sou-hwan, jota avustivat Michael Pak Jeong-il ja Augustine Cheong Myong-jo.

Ahn Myong-okista tuli 11. marraskuuta 2002 Masanin piispa.

## Lähteet
Ippolito Rotoli

**Ippolito Rotoli** (2. syyskuuta 1914 Sezze Romano – 4. lokakuuta 1977) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 20. kesäkuuta 1937 ja nimitettiin Thibiucan titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi pro-nuntiukseksi Koreaan 2. syyskuuta 1967. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Amleto Giovanni Cicognani, jota avustivat Sergio Pignedoli ja Giulio Bianconi. 

Rotoli sai 15. marraskuuta 1972 nimityksen apostoliseksi pro-nuntiukseksi Etiopiaan ja 10. tammikuuta 1974 Japaniin.

## Lähteet
René Marie Albert Dupont

**René Marie Albert Dupont** (2. syyskuuta 1929 Saint-Jean-le-Blanc – 10. huhtikuuta 2025) oli ranskalainen, Etelä-Koreassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin La Société des Missions Etrangères'n papiksi 29. kesäkuuta 1953 ja nimitettiin Andongin hiippakunnan johtoon 29. toukokuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Stephen Kim Sou-hwan, jota avustivat Victorinus Youn Kong-hi ja John Baptist Sye Bong-Kil.

Dupont erosi tehtävistään Andongin piispana 6. lokakuuta 1990.

## Lähteet
John Chrisostom Kwon Hyok-ju

**John Chrisostom Kwon Hyok-ju** (s. 5. syyskuuta 1957 Uisong-kun) on eteläkorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Andongin hiippakuntaan 26. tammikuuta 1983 ja nimitettiin saman hiippakunnan johtoon 16. lokakuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Stephen Kim Sou-hwan, jota avustivat Paul Ri Moun-hi ja René Marie Albert Dupont.

## Lähteet
Ignatius Pak Sok-hi

**Ignatius Pak Sok-hi** (19. maaliskuuta 1941 Songju – 9. lokakuuta 2000) oli eteläkorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 23. lokakuuta 1971 ja nimitettiin Andongin hiippakunnan johtoon 6. lokakuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi René Marie Albert Dupont, jota avustivat Paul Ri Moun-hi ja Angelo Kim Nam-su. Pak Sok-hi kuoli 59-vuotiaana virassa.

## Lähteet
Javi Fuego

**Javier ”Javi” Fuego Martínez** (s. 4. tammikuuta 1984 Pola de Siero, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Espanyolia ja on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.

## Seurajoukkueura
Fuego on Sporting Gijónin junioriakatemian kasvatti. Seuran edustusjoukkueessa hän pelasi vuodet 2002–2007, joista kolmena viimeisimpänä hän kuului avauskokoonpanoon.

Kaudeksi 2007–2008 Fuego siirtyi Levanteen. Hän pelasi seurassa lopulta vain yhden kauden ajan, joukkueen pudottua maan pääsarjasta Primera Divisiónista ja kärsiessä talousongelmista. Elokuussa 2008 hän teki kolmivuotisen sopimuksen Recreativon kanssa.

Kesällä 2010 Fuego siirtyi madridilaisseura Rayo Vallecanoon, jossa hän onnistui jo alkumetreillä vakiinnuttamaan pelipaikkansa joukkueen avauskokoonpanossa.

## Aiheesta muualla
* Javi Fuegon tilastot BDFutbol-sivustolla
Gabriel Chang Bong-hun

**Gabriel Chang Bong-hun** (s. 4. tammikuuta 1947 Umsong-gun) on eteläkorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Cheongjun hiippakuntaan 3. toukokuuta 1976 ja nimitettiin saman hiippakunnan johtoon 3. kesäkuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Nicholas Cheong Jin-Suk, jota avustivat Andreas Choi Chang-mou ja Michael Pak Jeong-il. Chang jäi eläkeelle piispan virasta maaliskuussa 2022.

## Lähteet
Andreas Choi Chang-mou

**Andreas Choi Chang-mou** (; s. 15. syyskuuta 1936 Munsan) on eteläkorealainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Soulin arkkihiippakuntaan 9. kesäkuuta 1963 ja nimitettiin Soulin vihkipiispaksi sekä Flumenpiscensen titulaaripiispaksi 3. helmikuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Stephen Kim Sou-hwan, jota avustivat Paul Kim Ok-kyun ja Peter Kang U-il.

Choi sai 9. helmikuuta 1999 nimityksen Kwangjun koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 30. marraskuuta 2000 hänestä tuli sen arkkipiispa. Hän erosi tehtävistään 25. maaliskuuta 2010.

## Lähteet
Paul Ri Moun-hi

**Paul Ri Moun-hi** (; 14. syyskuuta 1935 Taegu – 14. maaliskuuta 2021) oli eteläkorealainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Daegun arkkihiippakuntaan 23. joulukuuta 1965 ja nimitettiin Daegun vihkipiispaksi sekä Forconiumin titulaaripiispaksi 19. syyskuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ippolito Rotoli, jota avustivat Gabriel Lee Gab-sou ja René Marie Albert Dupont. 

Ri Moun-hi sai 5. tammikuuta 1985 nimityksen Daegun koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja hänestä tuli 5. heinäkuuta 1986 sen arkkipiispa. Hän erosi tehtävistään arkkihiippakunnan johdossa 29. maaliskuuta 2007.

## Lähteet
Hasse Mild

**Hans (Hasse, Tjalle) Mild** (31. heinäkuuta 1934 – 23. joulukuuta 2007 Tukholma) oli ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelasi myös jalkapalloa ja jääpalloa. Mild saavutti olympiahopeaa vuonna 1964 ja valittiin vuonna 1963 Tukholman maailmanmestaruuskisoissa tähdistökentälliseen. Jalkapallossa hän sai vuonna 1964  Kultapallon (Guldbollen) Ruotsin parhaana pelaajana. Huippuaikoinaan hän edusti Djurgårdenia. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Aftonbladet
Työstä paluu

**Työstä paluu** on kuvanveistäjä Erkki Kannoston tekemä muistomerkki Outokummussa kauppatorin laidassa.

## Lähteet
Peter Kang U-il

**Peter Kang U-il** (s. 12. lokakuuta 1945 Soul) on eteläkorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Soulin arkkihiippakuntaan Stephen Kim Sou-hwan 9. joulukuuta 1974. Hänet nimitettiin Soulin vihkipiispaksi sekä Baleciumin titulaaripiispaksi 21. joulukuuta 1985, ja piispaksi vihkiminen seurasi 14. helmikuuta 1986. Pääkonsekraattorina toimi Kim Sou-hwan, jota avustivat Joseph Kyeong Kap-ryong ja Paul Kim Ok-kyun.

Kang U-il sai 20. heinäkuuta 2002 nimityksen Chejun piispaksi.

## Lähteet
Joseph Lee Han-taek

**Joseph Lee Han-taek** (s. 5. joulukuuta 1934 Ansong) on jesuiittoihin kuuluva eteläkorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 9. kesäkuuta 1971 ja nimitettiin Soulin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Thibuzabetumin titulaaripiispaksi 19. marraskuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. tammikuuta 2002. Pääkonsekraattorina toimi Nicholas Cheong Jin-Suk, jota avustivat Andreas Choi Chang-mou ja John of the Cross Chang-yik.

Lee Han-taek sai 5. heinäkuuta 2004 nimityksen Uijongbun piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 26. helmikuuta 2010.

## Lähteet
Simon Ok Hyun-jjn

**Simon Ok Hyun-jjn** (s. 5. maaliskuuta 1968 Kwangju) on eteläkorealainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Kwangjun arkkihiippakuntaan 26. tammikuuta 1994 ja nimitettiin Kwangjun vihkipiispaksi sekä Pederodianan titulaaripiispaksi 12. toukokuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Hyginus Kim Hee-jong, jota avustivat Andreas Choi Chang-mou ja Victorinus Youn Kong-hi. Kwangjun arkkihiippakuntaan arkkipiispaksi Ok Hyun-jjn nimitettiin marraskuussa 2022.

## Lähteet
Hyginus Kim Hee-jong

**Hyginus Kim Hee-jong** (s. 21. helmikuuta 1947) on eteläkorealainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Kwangjun arkkihiippakuntaan 5. heinäkuuta 1975 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Corniculanan titulaaripiispaksi 9. heinäkuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Andreas Choi Chang-mou, jota avustivat Victorinus Youn Kong-hi ja Peter Kang U-il.

Kim Hee-jong sai 10. heinäkuuta 2009 nimityksen Kwangjun koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 25. maaliskuuta 2010 hänestä tuli sen arkkipiispa. Eläkkeelle hän jäi marraskuussa 2022.

## Lähteet
Paul Kim Ok-kyun

**Paul Kim Ok-kyun** (9. joulukuuta 1925 – 1. maaliskuuta 2010) oli eteläkorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 18. joulukuuta 1954 ja nimitettiin Soulin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Girban titulaaripiispaksi 9. maaliskuuta 1985. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Stephen Kim Sou-hwan, jota avustivat Victorinus Youn Kong-hi ja Joseph Kyeong Kap-ryong.

Kim Ok-kyun jäi eläkkeelle 12. joulukuuta 2001.

## Lähteet
Andrew Yeom Soo-jung

**Andrew Yeom Soo-jung** (; s. 5. joulukuuta 1943 Ansong) on eteläkorealainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali. Hänet vihki papiksi Soulin arkkihiippakuntaan Stephen Kim Sou-hwan 8. joulukuuta 1973. Hänet nimitettiin Soulin vihkipiispaksi sekä Thibiucan titulaaripiispaksi 1. joulukuuta 2001, ja piispaksi vihkiminen seurasi 25. tammikuuta 2002. Pääkonsekraattorina toimi Nicolas Cheong Jin-Suk, jota avustivat Andreas Choi Chang-mou ja John of the Cross Chang-yik.

Yeom sai 10. toukokuuta 2012 nimityksen Soulin arkkipiispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 25. kesäkuuta. Hänet ylennettiin kardinaaliksi vuonna 2014.

## Lähteet
Jaume Camprodon Rovira

**Jaume Camprodon Rovira** (18. joulukuuta 1926 Torelló – 26. joulukuuta 2016) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 22. toukokuuta 1949 ja nimitettiin Geronan hiippakunnan johtoon 1. syyskuuta 1973. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Dadaglio, jota avustivat José Pont y Gol ja Ramón Masnou Boixeda.

Camprodon Rovira jäi eläkkeelle 30. lokakuuta 2001.

## Lähteet
Vincent Ri Pyung-ho

**Vincent Ri Pyung-ho** (s. 10. maaliskuuta 1941) on eteläkorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Jeonjun hiippakuntaan 15. joulukuuta 1969 ja nimitettiin saman hiippakunnan johtoon 8. helmikuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Stephen Kim Sou-hwan, jota avustivat Victorinus Youn Kong-hi ja Angelo Kim Nam-su. Ri Pyung-ho jäi eläkkeelle maaliskuussa 2017.

## Lähteet
Jean Assaad Haddad

**Jean Assaad Haddad** (; 17. joulukuuta 1926 – 22. tammikuuta 2021) oli libanonilainen melkiittinen katolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 2. heinäkuuta 1950 ja nimitettiin Tyrin arkkihiippakunnan johtoon 26. lokakuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Maximos V Hakim, jota avustivat Grégoire Haddad ja Habib Bacha.

Haddad jäi eläkkeelle 20. kesäkuuta 2005.

## Lähteet
Grégoire Haddad

**Grégoire Haddad** (25. syyskuuta 1924 – 23. joulukuuta 2015) oli libanonilainen melkiittinen katolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 23. huhtikuuta 1949 ja nimitettiin Beirutin ja Jbeilin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Palmyra dei Greco-Melkitin titulaaripiispaksi 30. heinäkuuta 1965. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Maximos IV Saigh, jota avustivat Philippe Nabaa ja Joseph Elias Tawil.

Haddad sai 9. syyskuuta 1968 nimityksen Beirutin ja Jbeilin arkkipiispaksi. Hän erosi tehtävistään 19. elokuuta 1975, jolloin hänet nimitettiin vielä Adana dei Greco-Melkitin titulaariarkkipiispaksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

## Lähteet
John Chang Yik

**John Chang Yik** (; 20. marraskuuta 1933 Soul – 5. elokuuta 2020) oli eteläkorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. maaliskuuta 1963 ja nimitettiin Ch'unch'ŏnin hiippakunnan johtoon 11. marraskuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Stephen Kim Sou-hwan, jota avustivat Victorinus Youn Kong-hi ja Nicholas Cheong Jin-Suk.

Chang Yik jäi eläkkeelle 28. tammikuuta 2010.

## Lähteet
Kultamaina

**Kultamaina** (*Mino anais*) on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu.

## Levinneisyys
Kultamainaa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan melko yleinen tai yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Estádio Governador Magalhães Pinto

**Estádio Governador Magalhães Pinto** on jalkapallostadion, joka sijaitsee Belo Horizontessa Minas Geraisin osavaltiossa Brasiliassa. Stadion on otettu käyttöön 5. syyskuuta 1965 ja sitä on kertaalleen vuonna 2012 kunnostettu vuoden 2013 Maanosaliittojen cupia, vuoden 2014 MM-kilpailuja ja vuoden 2016 kesäolympialaisia varten. Stadionin yleisökapasiteetti on 62&nbsp;547 ja se toimii jalkapalloseura Cruzeiron kotikenttänä.

Mineirão on Brasilian toiseksi suurin stadion Maracanãn jälkeen.

## Aiheesta muualla

* Artikkeli Mineirãosta The Stadium Guide -sivustolla
Shōhō

**Shōhō** () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1941 palvelukseenotettu kevyt lentotukialus toisessa maailmansodassa. Alus oli ensimmäinen japanilainen lentotukialus, jonka liittoutuneet upottivat sodassa.

## Valmistus
Alus tilattiin Yokosukan laivastontelakalta Tsurugisaki-luokan nimikkoaluksena osana vuoden 1934 toista täydennysohjelmaa ja sen köli laskettiin vesille 3. joulukuuta 1934 sukellusveneiden emälaivana *Tsurugisakina*. alus laskettiin vesille 20. heinäkuuta 1935 ja se valmistui 1. kesäkuuta 1939. Se siirrettiin 30. marraskuuta 1941 telakalle muutettavaksi lentotukialukseksi, ja alus otettiin palvelukseen 26. tammikuuta 1942 nimellä *Shōhō*.

## Palvelus
Toukokuussa 1942 alus osallistui Port Moresbyn maihin­nousuun operaatio MO:hon, jossa se suojasi 3. toukokuuta Tulagin maihinnousua. Neljän B-17-pommikoneen korkealta suorittama pommitus 6. toukokuuta 1942 ei aiheuttanut vaurioita. Samana päivänä aluksen lähettäessä Korallimeren taistelussa koneensa hyökkäykseen Yhdysvaltain laivaston lentotukialuksia vastaan, se joutui *[[USS Lexington (CV-2)|USS Lexingtonin]]* koneiden hyökkäyksen kohteeksi. Hyökkäys ei kuitenkaan aiheuttanut alukselle vaurioita. Seuraavan iskun tehneet *USS Yorktownin* koneet saivat aluksen lentokanteen kaksi osumaa, jolloin alus menetti nopeuttaan. Lopulta alukseen osui seitsemän torpedoa ja 13 pommia. Alus paloi, kunnes se kaatui upoten nopeasti.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Slovenia talviolympialaisissa 1994

**[[Slovenia]]** osallistui Lillehammerin talviolympialaisiin 1994 22 urheilijan voimin. Kyseessä on tähän mennessä Slovenian pienin olympiajoukkue. Lillehammerin kisat olivat itsenäisen Slovenian toiset talviolympialaiset, mutta Lillehammerissa Slovenia voitti ensimmäiset talviolympialaisten mitalit. Kolme mitalia olivat yhden kisojen ennätys aina vuoden 2004 kesäolympialaisiin. Avajaisissa Slovenian lippua kantoi alppihiihtäjä Jure Košir, joka oli yksi Slovenian mitalisteista.

## Mitalistit

## Alppihiihto

;Miehet

**Miesten alppiyhdistetty**

;Naiset

**Naisten alppiyhdistetty**

## Ampumahiihto

;Miehet

;Miesten 4 x 7.5&nbsp;km viesti

;Naiset

1Jokaisen ohilauksen jälkeen täytyi hiihtää 150 metrin sakkolenkki 
2Jokaisesta ohilaukauksesta lisättiin yksi minuutti aikaan

## Mäkihyppy

;Miesten suurmäen joukkuekilpailu

1Jokainen hyppääjä hyppäsi kaksi hyppyä

## Lähteet
Aa en Hunze

**Aa en Hunze** () on kunta Alankomaissa Drenthen provinssissa. Kunnan kokonaispinta-ala on 278,86 km². Kunnassa on 25&nbsp;298 asukasta (30.04.2013), joten asukastiheys on 91 as./km². 

Kunta muodostettiin vuonna 1998 yhdistämällä aiemmat Rolden, Gasselten, Gietenin ja Anloon kunnat. Aa en Hunzen kunnantalo sijaitsee Gietenissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kunnan viralliset sivut
Tapparakalat

**Tapparakalat** (Gasteropelecidae) on tetrakaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan makeista vesistä Keski- ja Etelä-Amerikasta. Monia tapparakalalajeja pidetään akvaarioissa.

## Lajit ja anatomia
Tapparakalojen heimoon kuuluu 3 sukua ja 9 lajia. Kooltaan ne ovat pienehköjä ja kasvavat noin 3&ndash;7&nbsp;cm:n mittaisiksi. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat litteähköjä kaloja ja vatsaprofiili on voimakkaasti kaareva ja selkä suora. Selkäevä on lyhyt ja rintaevät ovat pitkät. Tapparakalat voivat käyttää rintaeviään vedestä ylös hyppäämiseen. *Gasteropelecus*- ja *Thoracocharax*-suvun lajeilla on rasvaevä, joka puuttuu *Carnegiella*-lajeilta.

## Levinneisyys ja elintavat
Tapparakalalajeja tavataan Panamasta Argentiinan Río de la Platalle aluttuvalta alueelta. Suurimmat heimon lajit elävät suurissa joissa ja eräät myös järvissä, kun pienemmät lajit ovat nopeasti virtaavien vesien lajeja. Tapparakalojen ravintoa ovat vesihyönteiset, joita ne pyydystävät veden pinnalta.

## Lähteet
Matthew Settle

**Jeffrey Matthew Settle** (s. 17. syyskuuta 1969) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan kapteeni Ronald Speirsin roolista televisiosarjassa *[[Taistelutoverit]]* ja Rufus Humphreyn roolista sarjassa *[[Gossip Girl]]*.
Olli Blomqvist

**Olli Oskar Blomqvist** (21. syyskuuta 1922 Helsinki – 3. helmikuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen juristi. Hän oli lääkintöhallituksen hallinto-osaston päällikkö 1968–1980 ja korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos 1980–1992.

Blomqvist suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1949, oli hovioikeuden auskultantti Turun hovioikeudessa ja sai varatuomarin arvon 1953.

## Lähteet
Grooming

**Grooming** (verkkoviettely) on aikuisen suorittama manipulatiivinen prosessi, jossa hän valmistelee lapsen seksuaalista hyväksikäyttöä luomalla lapseen kiintymys- ja luottamussuhteen. Erityisen yleisiä grooming-prosessin alkamistapoja ovat lapsen kehuminen ja lapsen kuvan kommentointi. Suoraan seksiin viittaavat yhteydenotot ovat harvinaisia. Prosessin osana voi olla esimerkiksi ystävällisyyttä, hellyyttä ja lahjojen antamista, ja lapsi on yleensä vapaaehtoisesti luomassa suhdetta. Myöhemmin kuvaan voi astua mukaan esimerkiksi kiristys. Lapsen houkutteleminen seksuaalisiin tarkoituksiin on Suomen rikoslain 20. luvun 8 b §:n mukaan rikos, josta voidaan tuomita sakkoon tai vankeuteen enintään yhdeksi vuodeksi.

## Katso myös
* Oulun seksuaalirikokset 2018
* Rotherhamin lasten hyväksikäyttöskandaali
* Grooming (salaliittoteoria)

## Lähteet
Oscar Kreuzer

**Oscar Kreuzer** (14. kesäkuuta 1887 Frankfurt am Main – 3. toukokuuta 1968 Wiesbaden) oli saksalainen tennispelaaja.

Kreuzer saavutti Tukholman kesäolympialaisissa 1912 pronssia kaksinpelissä. Hän kilpaili myös Lontoon kesäolympialaisissa 1908.

## Lähteet
Neliliitto (1815)

**Neliliitto** oli Britannian, Itävallan, Venäjän ja Preussin Napoleonin sotien jälkeen vuonna 1815 solmima liitto. Neliliitto syntyi jo vuonna 1813 sotilasliittona, jonka päämääränä oli Napoleonin kukistaminen. Tavoitteen saavuttamisen jälkeen liitto uudistettiin 20. marraskuuta 1815 allekirjoitetulla sopimuksella. Sen tarkoituksena oli estää Ranskan revanssipyrkimykset ja taata Wienin kongressissa päätettyjen rauhanjärjestelyiden pysyvyys.

## Historia
Sopimusta ehdotti lokakuussa 1815 Britannian ulkoministeri Robert Castlereagh, joka halusi säilyttää yhteisen rintaman Ranskaa vastaan, mutta vastusti Venäjän, Itävallan ja Preussin edellisessä kuussa allekirjoittamaa Pyhää allianssia. Vaikka neliliitto oli muodollisesti suunnattu Ranskaa vastaan, Castlereagh halusi sen avulla yhtä lailla estää Venäjän valtapyrkimykset saattamalla Venäjä muiden suurvaltojen valvontaan. Venäjän keisari Aleksanteri I olisi halunnut sisällyttää sopimukseen myös mahdollisuuden valvoa toisten valtioiden sisäisiä asioita ja tarvittaessa puuttua niihin vallankumousten estämiseksi. Nämä ehdotukset eivät kuitenkaan saaneet tukea muilta sopimusosapuolilta ja varsinkin Britannia halusi rajoittaa oikeutta puuttua muiden maiden sisäisiin asioihin sotilaallisilla interventioilla. Britannia hyväksyi kuitenkin Aleksanterin toisen ehdotuksen, jonka mukaan sopimusvaltojen tulisi järjestää säännöllisin väliajoin yhteisiä konferensseja.

Sopimuksessa varauduttiin tilanteeseen, jossa Ranska uhkaisi uudelleen sodalla ja yhdenmukaiset toimet olisivat tarpeen rauhan säilyttämiseksi. Osapuolet sitoutuivat Ranskan mahdollisen hyökkäyksen alkaessa lähettämään kukin 60&nbsp;000 miestä sen torjumiseksi. Sopimuksen mukaan kyseiset maat lupautuivat myös järjestämään säännöllisin väliajoin Euroopan ongelmia käsitteleviä kansainvälisiä konferensseja, jotta maanosan kehitys saataisiin pysymään vuonna 1815 sovittujen ehtojen mukaisilla urilla. Tämän mukaisesti järjestettiin seuraavina vuosina konferenssit Aachenissa (1818), Troppaussa (1820), Laibachissa (1821) ja Veronassa (1822). Aachenin konferenssissa Ranska hyväksyttiin jäseneksi tuleviin neuvotteluihin, minkä myötä neliliitto muuttui viisiliitoksi.

Alkuperäinen neliliittosopimus uusittiin salaisesti 1. marraskuuta 1818, mutta uutta yhteisrintamaa Ranskaa vastaan ei koskaan tarvittu. Koska Pyhän allianssin maat halusivat käyttää kansainvälisiä konferensseja vastavallankumouksellisten interventioiden oikeuttamiseen, Britannia irtautui 1820-luvulla neliliiton yhteistyöstä. Liitto lakkasi tämän jälkeen vähitellen käytännössä toimimasta.

## Lähteet
Itaipava Arena Pernambuco

**Itaipava Arena Pernambuco** on monikäyttöstadion, joka sijaitsee Brasiliassa lähellä Recifea São Lourenço da Matan kunnassa. Stadion otettiin käyttöön 22. toukokuuta 2013 ja sen yleisökapasiteetti on 46&nbsp;154. Se toimii myös jalkapalloseura Clube Náutico Capibariben kotistadionina.

Stadionilla pelattiin vuoden 2013 Maanosaliittojen cupin sekä vuoden 2014 MM-kilpailujen otteluita.

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto
Pitkäpyrstömaina

**Pitkäpyrstömaina** (*Mino kreffti*) on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu. Pitkäpyrstömainaa tavataan Bismarckinsaarilla ja Salomonsaarten keski- ja pohjoisosissa. Sitä pidetään joskus samana lajina kultanaamamainan kanssa.

## Lähteet
Hazardous Mutation

__NOTOC__
**Hazardous Mutation** on yhdysvaltalaisen crossover thrash -yhtye Municipal Wasten toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2005 levymerkillä Earache Records.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano

* Tony Foresta – laulu
* Land Phil – bassokitara, taustalaulu
* Ryan Waste – kitara, taustalaulu
* Dave Witte – rummut

### Tuotanto
* Cory Smoot – tuottaja
* Alan Douches – masteroija
* Ed Repka – kansikuva
* Brien White – graafinen suunnittelu

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Blabbermouth: 
* Imperiumi: 7/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* ''Hazardous Mutation'' discogs.com -sivustolla
Stiff Upper Lip (kappale)

**"Stiff Upper Lip"** on rockyhtye AC/DC:n kappale. Kappale on yhtyeen *[[Stiff Upper Lip]]* -albumilla, ja sen sävelsivät Angus ja Malcolm Young. Kappale julkaistiin singlenä vuonna 2000 ja se pääsi Billboardin Hot Mainstream Rock Tracks -listalle. Kappale esitettiin Saturday Night Livessä 18. maaliskuuta 2000.

## Kappaleet

## Kokoonpano
* Brian Johnson – laulu
* Angus Young – soolokitara
* Malcolm Young – kitara, taustalaulu
* Cliff Williams – basso, taustalaulu
* Phil Rudd – rummut

## Lähteet
Marion Jones (tennispelaaja)

**Marion Jones Farquhar** (2. marraskuuta 1879 Gold Hill, Nevada – 14. maaliskuuta 1965 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hänet valittiin International Tennis Hall of Fameen vuonna 2006.

Jones oli ensimmäinen yhdysvaltalainen nainen, joka saavutti mitalin olympialaisissa. 9. heinäkuuta 1900 hän voitti pronssia sekä kaksinpelissä että sekanelinpelissä. Sekanelinpeliä hän pelasi Lawrence Dohertyn parina. Vuosisadan vaihteessa Jones oli suosituimpia yhdysvaltalaisia tennispelaajia. Hän pelasi yhdessä siskonsa, Georginan, kanssa West Side Tennis Clubilla New Yorkissa. Marion voitti kahdesti Yhdysvaltain mestaruuden naisten kaksinpelissä sekä kerran sekanelinpelissä. Hän oli myös ensimmäinen ei-brittiläinen nainen, joka pelasi Wimbledonissa. Hän pääsi kaksinpeliturnauksessa puolivälieriin vuonna 1900.

## Lähteet
Max Décugis

}

**Maxime Omer Mathieu ”Max” Décugis** (24. syyskuuta 1882 Pariisi – 6. syyskuuta 1978 Biot) oli ranskalainen tennispelaaja.

Décugis voitti urallaan kolme olympiamitalia, joista yhden kultaisen. Pariisin olympialaisissa 1900 hän selvisi Basil Spalding de Garmendian kanssa nelinpelin loppuotteluun, jonka he hävisivät brittiläisille Reginald ja Lawrence Dohertylle. Ateenan välikisoissa 1906 hän voitti kolme kultaa: kaksinpelissä, nelinpelissä Maurice Germotin kanssa sekä sekanelinpelissä Marie Décugisin kanssa.  Vuonna 1911 Décugis voitti Wimbledonin nelinpelin André Gobertin kanssa.

Décugis voitti Antwerpenin olympialaisissa 1920 nelipelin olympiapronssia Pierre Albarranin kanssa. Lisäksi hän voitti sekanelinpelin olympiakultaa yhdessä Suzanne Lenglenin kanssa. Pari voitti loppuottelussa Kitty McKanen ja Max Woosnamin erälukemin 6–4, 6–2.

Tennispelaaja Marie Décugis oli hänen vaimonsa.

Décugis oli viimeinen tunnettu elossa ollut vuoden 1900 olympialaisten kilpailija.

## Lähteet
Fluorourasiili

**Fluorourasiili**, **fluoriurasiili**, *flurasiili* eli **5-FU** on solunsalpaajalääke. Myös sytostaatiksi kutsuttua lääkeainetta käytetään syöpäsairauksien hoidossa. Fluorourasiilin vaikutustapa on antimetaboliittinen, eli se estää solujen aineenvaihduntaa.

Lääke annetaan useimmiten iv.-infuusiona eli tiputuksena laskimosuoneen. Lääkkeen käyttöaiheita ovat ruoansulatuskanavan adenokarsinooma -tyyppiset syövät sekä rintasyöpä. Fluorourasiilia on saatettu antaa 1&nbsp;000&nbsp;mg 2–3 kertaa viikossa, ja jatkohoidon ollessa kyseessä: yhden kerran viikossa.

Fluorourasiilin aiheuttamat haittavaikutukset ovat pahoinvointi, ripuli, hiusten lähtö (kaljuuntuminen) ja valkosolukato. Myös haavaumat eli fissuurat limakalvoalueella, erityisesti suussa.

## Lähteet
*Lääketieteenkandidaattiseura ry.: Therapia Fennica 1974 (TF-74), Helsinki, 1977 
*Tuomi, Alfering & Olli: Lääkkeet ja niiden käyttö, SHKS-WSOY, Porvoo, 1977 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Onki: Fluorourasiili
*PubChem: Fluorouracil 
*Human Metabolome Database (HMDB): Fluorouracil 
*DrugBank: Fluorouracil 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Fluorouracil 
*ChemBlink: 5-Fluorouracil
Melfalaani

**Melfalaani** on syöpälääke, sytostaatti. *Alkeran* -tuotenimellä valmistettu lääke on alkyloiviin aineisiin kutsuttava aine, jota voidaan antaa sekä tabletteina suun kautta että tiputuksena verisuoneen eli iv. -muodossa.

Melfalaanin erityinen käyttöaihe on ollut multippelin myelooman hoidossa. Lääkeaineen vaikutus perustuu luuytimen toiminnan lamaamiseen, käytetty annostus vaikuttaa suhteelliseen suuruuteen. Melfalaanin sivuvaikutuksina esiintyy leuko- ja trombosytopeniaa.

## Lähteet
*Tuomi, Alfering & Olli: Lääkkeet ja niiden käyttö, SHKS-WSOY, Porvoo, 1977 
*Bertel von Bonsdorff: Sisätaudit, SHKS/WSOY, 1976 Porvoo (suom. Leena Tuuteri)  (s. 338–339)
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Medicina.fi: Kasvainten kemoterapia, Melfalaani  (pdf)
*Onki: Melfalaani
*PubChem: Melphalan 
*DrugBank: Melphalan 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Melphalan 
*ChemBlink: Melphalan
Tessa Virtue

**Tessa Virtue** (s. 17. toukokuuta 1989 London, Ontario, Kanada) on kilpauransa lopettanut kanadalainen jäätanssija. Hänen voitti parinsa Scott Moirin kanssa olympiakultaa vuonna 2010 ja 2018, maailmanmestaruuden 2010, 2012 ja 2017, neljän maanosan mestaruuden 2008, 2012 ja 2017, junioreiden maailmanmestaruuden 2006 sekä Kanadan mestaruuden kahdeksan kertaa (2008–2010, 2012–2014, 2017–2018).

## Ura

Virtue ja Moir alkoivat luistella yhdessä seitsemän ja yhdeksän vuoden ikäisinä vuonna 1997. He saavuttivat Kanadan junioreiden mestaruuden vuonna 2004 ja nousivat maansa ykköspariksi vuonna 2007. Maailmanmestaruuskilpailuissa he ovat voittaneet kolme kultaa (2010, 2012, 2017), kolme hopeaa (2008, 2011, 2013) ja yhden pronssin (2009). Vuonna 2010 he osallistuivat ensimmäisiin olympialaisiinsa, joissa voittivat kaikkien aikojen nuorimpana jäätanssiparina kultaa. Heistä tuli tuolloin myös ensimmäinen pohjoisamerikkalainen jäätanssin olympiakultaa voittanut pari.

Vuoden 2014 talviolympialaisissa Virtue ja Moir saavuttivat hopeaa niin jäätanssissa kuin taitoluistelun joukkuekilpailussa. Tämän jälkeen he vetäytyivät jäätanssista ja palasivat kahden kauden tauon jälkeen kilpajäille syksyllä 2016. He palasivat samalla lajin huipulle voittaen muun muassa vuoden 2017 maailmanestaruuskilpailut Helsingissä.

Vuonna 2018 Virtue ja Moir voittivat olympiakultaa sekä jäätanssissa että taitoluistelun joukkuekilpailussa. He pitivät ensimmäistä sijaa kansainvälisen luisteluliiton maailmansijoituksessa viimeisen kilpailukautensa päätteeksi ja ovat kaikkien aikojen eniten olympiamitaleita voittaneet taitoluistelijat.

Virtue ja Moir pitävät hallussaan maailmanennätystä rytmitanssin yhteispisteissä, 70.27, maailmanmestaruuskilpailuista 2010. Seuraavasta kaudesta lähtien rytmitanssin korvasi jäätanssin arvostelussa lyhyt tanssi.

### Tärkeimpiä tuloksia

## Yksityiselämä
Virtuella on kolme vanhempaa sisarusta. Hän opiskeli psykologiaa University of Western Ontario -yliopistossa, josta sai kunniatohtorin nimityksen vuonna 2019.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sytarabiini

**Sytarabiini**, *Ara-C* eli 1*-β-D-arabinofuranosyylisytosiini* on syöpälääke, sytostaatti. Lääkkeen "hieman kemiallisempi" nimi on *sytosinarabinosidi*, josta juontuvat myös lääkemarkkinoiden kauppanimet (ks. jäljempänä). Sytarabiini on antimetaboliitti, eli se estää solujen aineenvaihduntaa. Solussa sytarabiini aktivoituu kolmen fosforylaatioreaktion kautta sytarabiinitrifosfaatiksi (*AraCTP*), joka on vaikuttava aine.

Lääkemarkkinoiden kauppaniminä ovat olleet *Cytarabin* sekä *Cytosar*.

Sytarabiinin käyttöalue on ollut akuuttien leukemioiden hoidossa, sekä myös lapsilla. Lääke annostellaan laskimotiputuksena verisuoneen. Tärkeimmät sytarabiinin sivuvaikutukset ovat leukopenia, trombosytopenia, suun ja suolen limakalvovaurio, maksavaurio, kuume ja suuria annoksia käytettäessä konjunktiviitti eli sidekalvontulehdus ja aivovaurio.

## Lähteet
*Tuomi, Alfering & Olli: Lääkkeet ja niiden käyttö, SHKS-WSOY, Porvoo, 1977 
*Lääketieteenkandidaattiseura ry.: Therapia Fennica 1974 (TF-74), Helsinki, 1977  (s. 1006–1007)
## Viitteet

## Aiheesta muualla
*Medicina.fi: Kasvainten kemoterapia, Sytarabiini  (pdf)
*Onki: Sytarabiini
*PubChem: Cytarabine 
*DrugBank: Cytarabine 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Cytarabine 
*ChemBlink: Cytarabine
Scott Moir

**Scott Moir** (s. 2. syyskuuta 1987 London, Ontario, Kanada) on entinen kanadalainen jäätanssija, joka kilpaili Tessa Virtuen kanssa. Virtue ja Moir ovat voittaneet jäätanssissa olympiakultaa vuonna 2010, maailmanmestaruuden 2010, 2012 ja 2017, neljän maanosan mestaruuden 2008, 2012 ja 2017, junioreiden maailmanmestaruuden 2006 sekä Kanadan mestaruuden kahdeksan kertaa (2008–2010, 2012–2014, 2017–2018). Toisen olympiakultansa he voittivat joukkuekilpailussa Pyeongchangissa 2018 ja kolmannen jäätanssissa.

## Ura

Virtue ja Moir ovat voittaneet yhdessä olympiakultaa jäätanssissa 2010 ja joukkuekilpailussa 2018. Maailmanmestaruuskilpailuissa he ovat voittaneet kolme kultaa (2010, 2012, 2017), kolme hopeaa (2008, 2011, 2013) ja yhden pronssin (2009).

Virtue ja Moir pitävät hallussaan maailmanennätystä rytmitanssin yhteispisteissä, 70.27, maailmanmestaruuskilpailuista 2010.

Virtue ja Moir pitävät ensimmäistä sijaa kansainvälisen luisteluliiton maailmansijoituksessa.

### Tärkeimpiä tuloksia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Daunorubisiini

**Daunorubisiini** eli **rubidomysiini** on antibioottisesti eli sytotoksisesti vaikuttava syöpälääke, sytostaatti. Sitä voidaan antaa vain verisuonensisäisesti eli laskimotiputuksena iv. Daunorubisiinia voidaan tuottaa *[[Streptomyces peucetius]]*- ja *[[Streptomyces coeruleorubidus]]*-bakteerien avulla.

*Cerubidin* -lääketuotenimellä valmistettava aine on akuuteissa leukemioissa käytettävä lääke.

## Lähteet
*Tuomi, Alfering & Olli: Lääkkeet ja niiden käyttö, SHKS-WSOY, Porvoo, 1977 
## Viitteet

## Aiheesta muualla
*Onki: Daunorubisiini
*PubChem: Daunorubicin 
*DrugBank: Daunorubicin 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Daunorubicin 
*ChemBlink: Daunorubicin
Krinitsa

**Krinitsa** () on tuotantomäärältään Valko-Venäjän suurin panimoyritys. Yritysrakenteeltaan Krinitsa on Minskissä toimiva avoin osakeyhtiö (OAO), jonka toimii osana Valko-Venäjän valtion elintarvikonsernia Belgospištšepromia. Panimoyrityksen palveluksessa oli vuonna 2012 runsas 1&nbsp;400 työntekijää.

Panimoyhtiön liikevaihto oli vuonna 2012 yhteensä 529 miljardia ja nettotulos –29 miljardia Valko-Venäjän ruplaa (tappiota). Euroiksi muunnettuna liikevaihto oli 46,6 miljoonaa ja nettotulos –2,5 miljoonaa (valuuttamuunnos Valko-Venäjän virallisin vuoden 2012 lopun kurssein). 

Yritys on oluen tuotantomäärällä mitattuna Valko-Venäjän suurin panimo. Olut- ja kvaspulloissaan Krinitsa-yritys käyttää valkovenäjänkielistä nimeä **Krynitsa** (); asiakirjoissa, yritysnimessä ja verkkiviestinnässään yritys käyttää kuitenkin yhä venäjäkielistä nimeään Krinitsa. Vuonna 2012 se tuotti kaikkiaan 145 miljoonaa litraa olutta. Tämä oli 6 prosenttia edellisvuotta vähemmän, joka oli toisin koko maan oluttuotannon ennätysvuosi. Tuotannosta meni vientiin 45 miljoonaa litraa ja joka merkitsi lähes 13 prosenttin kasvua viennin osalta.

## Historiaa
Panimon oluttuotanto alkoi Minskissä vuonna 1975. Tämän valtiollisen, aluksi tuotantoyhtymänä toimineen panimoyrityksen nimi oli ensin *Minskpivprom*, mutta vaihdettiin vuonna 1986 Krinitsaksi. Vuonna 2001 yhtiömuoto vaihdettiin osakeyhtiöksi. 

Vuonna 2006 panimoyritys OAO *Polotskoje pivo* Polatskista liitettiin Krinitsaan, ja siitä tehtiin tytäryritys. Krinitsaan on liitetty myös Njasvižin virvoitusjuomatehdas toisena tytäryrityksenä.

## Valko-Venäjän suurimmat panimot

Vuonna 2012 Valko-Venäjän viisi suurinta panimoyritystä olivat oluen tuotantomäärällä mitattuna: (panimosarake kesken)

Valko-Venäjällä tuotettiin vuonna 2012 kaikkiaan 428,58 miljoonaa litraa olutta. Tuotannosta 70,69 miljoonaa litraa meni vientiin. Oluttuotannon määräksi vuonna 2013 raportoitiin 421,89 miljoonaa litraa, eli määrä pieneni 0,9 prosenttia edellisvuoteen verrattuna. Oluen hinta nousi samana vuonna 58 %. Valko-Venäjälle tuotiin kasvava määrä ulkomaista olutta, vuonna 2013 yhteensä 147,01 miljoonaa litraa. Määrällisesti suurinta tuonti on Venäjältä (99,55 milj. l) ja Ukrainasta (41,62 milj. l). Vuonna 2014 Valko-Venäjä vähensi oluttuontia mm. Ukrainasta. Syyskuun 2014 loppuun mennessä ulkomainen oluttuonti oli vähentynyt kokonaismäärältään noin 15&nbsp;% edellisvuoteen verrattuna; tässä vaiheessa maahan oli tuotu 96,35 miljoonaa olutlitraa.  Valkovenäläisen oluen tuotantomäärä oli tammi-marraskuun 2014 tilastojen mukaan 403,02 miljoonaa litraa eli lievässä nousussa edellisvuodesta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Belarus’ Krinitsa brewery reports $4.119m net loss in Jan-Sep 2013 (10.1.2014)   (export.by)
*Kontsern Belgospištšeprom - Valko-Venäjän valtion elintarviketuotantokonserni (emoyhtiö)  (bgp.by)
Aachenin konferenssi

**Aachenin konferenssi** oli Aachenissa (tuolloin Aix-la-Chapelle) 1. lokakuuta – 15. marraskuuta 1818 järjestetty Euroopan asioita käsitellyt konferenssi, johon osallistuivat Iso-Britannia, Itävalta, Preussi, Ranska ja Venäjä. Aachenissa päätettiin lopettaa vuodesta 1814 jatkunut Ranskan miehitys ja ottaa Napoleonin sotien jälkeen valvonnan alla ollut Ranska mukaan suurvaltojen tulevaan yhteistyöhön. Kyseessä oli ensimmäinen Wienin kongressia seuranneista neljästä kansainvälisestä konferenssista; seuraava oli Troppaun konferenssi vuonna 1820.

Englannin, Itävallan, Preussin ja Venäjän välisen neliliiton solmimisen yhteydessä vuonna 1815 oli päätetty säännöllisestä kansainvälisten konferenssien järjestämisestä yhteisten ongelmien ratkaisemiseksi ja erimielisyyksien selvittämiseksi. Ensimmäinen tällainen konferenssi kutsuttiin koolle Aacheniin lokakuussa 1818 Ranskan kysymyksen selvittämiseksi. Kokouksessa olivat läsnä valtionpäämiehistä Venäjän Aleksanteri I, Itävallan Frans I ja Preussin Fredrik Vilhelm III. Englantia edustivat ulkoministeri lordi Castlereagh sekä Wellingtonin herttua ja Ranskaa pääministeri Armand Emmanuel du Plessis de Richelieu.

Ennakko-odotusten vastaisesti Ranskan ulkopolitiikka oli Napoleonin jälkeen ollut hyvin varovaista ja maltillista. Muut suurvallat olivat nyt valmiit myönnytyksiin Ranskalle rohkaistakseen sitä jatkamaan samalla linjalla. Richeliu lupasi kokouksen ensimmäisessä istunnossa Ranskan maksavan pääosan sille määrätyistä sotakorvauksista, mikäli liittokunnan maiden sotajoukot vetäytyisivät sen alueelta 30. marraskuuta 1818 mennessä. Ehdotukseen suostuttiin ja sopimus järjestelyistä allekirjoitettiin 9. lokakuuta. Ranska päätettiin hyväksyä myös tasavertaisena osapuolena tuleviin neuvotteluihin, mikä merkitsi uuden viisiliiton syntymistä. Myös vanha Ranskan-vastainen neliliitto uusittiin salaisella sopimuksella 15. marraskuuta, mutta tämä jäi lähinnä muodollisuudeksi. Venäjän Aleksanteri I oli valmis tekemään Ranskasta täysivaltaisen jäsenen Euroopan konsertissa, mutta tämä kaatui varsinkin Englannin vastustukseen. Myöskään Aleksanterin ehdotukset neliliiton laajentamisesta rauhan takaamisen ohella myös suojelemaan kaikkien hallitsijoiden valtaistuimia ja omaisuutta eivät toteutuneet.

Konferenssissa käsiteltiin myös muita aiheita, kuten orjakaupan kieltämistä ja toimia barbareskimerirosvoja vastaan, mutta päätöksiä näistä asioista ei syntynyt.

## Lähteet
Giambattista Bodoni

**Giambattista Bodoni** (1740–1813) oli italialainen kirjanpainaja, joka on myös kaikkien aikojen merkittävimpiä typografeja.

Bodoni toimi Parmassa vuodesta 1767. Hänen parhaat työnsä ovat puhdastyylisyytensä ja sivujen hienon sommittelun vuoksi esikuvallisia. Hän myös suunnitteli nimeään kantavan kirjaintyylin.

## Julkaisuja
**Manuale tipografico*, 1818

## Lähteet
Troppaun konferenssi

**Troppaun konferenssi** oli Troppaussa Sleesiassa (nykyään Opava Tšekissä) loka–joulukuussa 1820 järjestetty kansainvälinen konferenssi, jossa Pyhään Allianssiin kuuluneet suurvallat Itävalta, Preussi ja Venäjä sopivat Napolissa puhjenneen vallankumouksen kukistamisesta. Kyseessä oli järjestyksessä toinen Wienin kongressia seuranneista neljästä suurvaltojen konferenssista, joiden järjestämisestä oli sovittu neliliittoa perustettaessa vuonna 1815. Troppaun konferenssi muistetaan siellä allekirjoitetusta Troppaun pöytäkirjasta.

Konferenssin taustalla oli heinäkuussa 1820 Napolissa puhjennut demokraattinen vallankumous, joka oli pakottanut Molempain Sisiliain kuningaskunnan hallitsijan Ferdinand I:n taipumaan perustuslaillisen monarkian hyväksymiseen. Kumoukseen oli osallistunut Italian yhdistymistä kannattaneen Carbonari-salaseuran jäseniä. Mullistus Italiassa uhkasi varsinkin Itävallan etuja, joten Itävalta suunnitteli puuttuvansa sotilaallisesti tapahtumiin. Näiden aikeiden paljastuttua kutsuttiin koolle kansainvälinen konferenssi. Kokoukseen osallistuivat Itävallan keisari Frans I, Venäjän tsaari Aleksanteri I ja Preussin kuningas Fredrik Vilhelm III ulkoministereineen, mutta Ranskasta ja Englannista oli vain tarkkailijoita. Kokouksessa kolmen vallan edustajat allekirjoittivat 19. marraskuuta 1820 pöytäkirjan, jossa annettiin hyväksyntä kollektiivisille toimille vallankumouksen pysäyttämiseksi. Päätöksessä ilmoitettiin myös, että vallankumouksen läpikäyneet valtiot erotettaisiin Euroopan maiden liitosta ja muut maat palauttaisivat ne aiempaan tilaansa tarvittaessa voimankäytöllä.

Englanti ja Ranska kieltäytyivät hyväksymästä Troppaun pöytäkirjaa, mikä merkitsi suurvaltojen välisen viisiliiton sisäistä hajaannusta. Konferenssia johtaneet Itävalta, Preussi ja Venäjä kutsuivat seuraavaksi vuodeksi uuden konferenssin koolle Laibachiin (Ljubljana) päättämään Napolin tilanteen ratkaisun tarkemmista yksityiskohdista. Sinne kutsuttiin myös Molempain Sisiliain kuningas.

## Lähteet
Uni (täsmennyssivu)

**Uni** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
* uni, nukkumisen aikana koettava elämys
* uni eli nukkuminen, lepotila jonka aikana elimistön tietoinen toiminta on keskeytyksissä
* Uni, etruskien jumalatar
* *[[Uni (albumi)|Uni]]*, Club for Fiven albumi vuodelta 2006
* United News of India (UNI), intialainen uutistoimisto
* University of Northern Iowa (UNI), iowalainen yliopisto
* uni (Ⴓ, ⴓ tai უ), georgialainen kirjain
* 55637 Uni, transneptuninen kohde
Laibachin konferenssi

**Laibachin konferenssi** oli Laibachissa (nykyään Ljubljana Sloveniassa) 26. tammikuuta – 12. toukokuuta 1821 järjestetty kansainvälinen konferenssi, jossa Pyhään Allianssiin kuuluneet suurvallat antoivat Itävallalle valtuudet kukistaa Napolissa kesäkuussa 1820 puhjennut vallankumous. Kokous oli jatkoa edellisenä syksynä järjestetylle Troppaun konferenssille.

Laibachin konferenssiin osallistuivat Itävallan, Preussin ja Venäjän hallitsijat ministereineen, Molempain Sisiliain ja Sardinia-Piemonten kuninkaat sekä Modenan ja Toscanan herttuat. Kokous päätti Molempain Sisiliain kuningaskunnan uuden perustuslain kumoamisesta ja valtuutti Itävallan palauttamaan absoluuttisen monarkian sotilaallisella väliintulolla. Konferenssin ulkopuolelle jääneet Englanti ja Ranska eivät hyväksyneet päätöstä, mikä kannusti napolilaiset yrittämään vastarintaa. Itävalta kuitenkin kukisti kumouksen sekä Napolissa että Piemontessa kevään 1821 aikana. Venäjän Aleksanteri I:n aloitteesta Troppaun ja Laibachin päätökset hyväksyttiin neliliiton nimissä, minkä tarkoituksena oli lähentää neliliittoa vastavallankumoukselliseen Pyhään Allianssiin. Käytäntö jatkui seuraavana vuonna Veronan konferenssissa. Englannin ja Ranskan pidättäytymisen vuoksi nämä kokoukset kuitenkin tosiasiassa merkitsivät kongressijärjestelmän merkityksen heikkenemistä.

## Lähteet
Anne Waldman

**Anne Waldman** (s. 2. huhtikuuta 1945) on yhdysvaltalainen runoilija. Hän on yksi beat-sukupolven runoilijoista. Waldman oli perustamassa Allen Ginsbergin kanssa vuonna 1974 Naropa-instituuttiin runokoulua, Jack Kerouac School of Disembodied Poetics, missä hän on myös opettanut runoilijoita. Waldmanin tuotanto käsittää yli 40 runokokoelmaa, äänilevyjä ja elokuvia.

Anne Waldman osallistui vuonna 2013 Annikin runofestivaaliin Tampereella.

## Suomennettu kokoelma
* 

## Lähteet
Reija Vesa

**Reija Salminen** (o.s. **Vesa**, s. 29. marraskuuta 1961 Nokia) on suomalainen kilpauransa lopettanut koripalloilija.

Nokian Urheilijoiden kasvatti Vesa pelasi seuraurallaan NoU:n lisäksi Tampereen Pyrinnössä. Hän voitti urallaan yhteensä seitsemän Suomen mestaruutta, kaksi SM-hopeaa ja kolme Suomen cup-mestaruutta.

Suomen maajoukkueessa Vesa pelasi vuosina 1976–1984 94 ottelua 9,2 pisteen keskiarvolla. Hän kuului Suomen joukkueeseen vuosien 1980 ja 1981 EM-kilpailuissa.

Valmentaja Rauno Mäkelän mukaan Vesa oli erinomainen heittäjä. Mäkelän mukaan Vesa onnistui pelatessaan kaukoheitoissaan 60–80-prosenttisesti, ja harjoituksissa hän onnistui muun muassa minuutin ajan kaikissa 28 vapaaheittoviivan päistä heitetyissä heitoissaan ja 96–98 peräkkäisessä vapaaheitossa.

Vesa nimettiin Suomen koripallon Hall of Fameen vuonna 2019.

Vesa avioitui miekkailija Mikko Salmisen (en) kanssa. He ovat harrastaneet muun muassa golfia.

## Saavutukset
### Henkilökohtaiset saavutukset
* SM-sarjan koko kauden korikuningatar 1979, 1983 ja 1987
** koko kauden pistetilaston kolmas 1981 ja 1982

### Joukkuesaavutukset
* EM-kilpailut: 12:s 1980 ja 1981
* Suomen mestaruus 1978, 1979, 1980, 1981, 1983, 1984 ja 1986
** SM-hopeaa 1977 ja 1982
* Suomen cup 1979, 1980 ja 1984

## Lähteet
* Reija Vesa Suomen Koripalloliitto
* Maajoukkuetilastot Suomen Koripalloliitto

### Viitteet
De Wolden

**De Wolden** () on kunta Alankomaissa Drenthen provinssissa. Kunnan kokonaispinta-ala on 226,35 km². Kunnassa on 23&nbsp;704 asukasta (30.4.2013), joten asukastiheys on 105 as./km².

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kunnan sivut
Marianne Mäkelä

**Marianne Mäkelä** (s. 2. marraskuuta 1961 Nokia) on suomalainen kilpauransa lopettanut koripalloilija.

Nokian Urheilijoiden kasvatti Mäkelä pelasi seuraurallaan NoU:n lisäksi Forssan Alussa ja Tampereen Pyrinnössä. Hän voitti urallaan yhteensä viisi Suomen mestaruutta, kaksi SM-hopeaa ja yhden Suomen cup-mestaruuden.

Suomen maajoukkueessa Mäkelä pelasi vuosina 1977–1983 67 ottelua 7,8 pisteen keskiarvolla. Hän kuului Suomen joukkueeseen vuoden 1980 EM-kilpailuissa.

## Saavutukset
### Henkilökohtaiset saavutukset
* Naisten SM-sarjan koko kauden pistetilaston toinen 1980

### Joukkuesaavutukset
* EM-kilpailut: 12:s 1980
* Suomen mestaruus 1978, 1979, 1980, 1981, 1986
** SM-hopeaa 1977, 1982
* Suomen cup 1980

## Lähteet
* Marianne Mäkelä  baskethotel.com
* Maajoukkueprofiili  basket.fi

### Viitteet
Agglutinaatio (kielitiede)

**Agglutinaatio** on kielitieteellinen ilmiö, jossa sanoja muunnetaan säännönmukaisesti lisäämällä sanavartaloon affikseja tai jossa kaksi aiemmin itsenäistä sanaa sulautuvat yhdeksi. Suomen kieli on tässä merkityksessä agglutinatiivinen kieli, koska se luottaa sananmuodostuksessaan ja ääntämyksessäänkin perussanavarastoon, jonka sanoista muodostetaan uusia yhdistämällä niihin kieliopillisia morfeemeja. Puhtaasta agglutinaatiosta on kyse, kun morfeja voidaan asettaa peräkkäin ilman yksittäisten morfien merkityksien hämärtymistä. 

Agglutinaatiossa sanavartalo pysyy ennallaan, kun päätteitä tai etuliitteitä lisätään. On täysin kielen säännöistä riippuvaista, mihin affiksi lisätään. Se voi  käyttää pelkästään etuliitteitä, etuliitteitä sekä jälkiliitteitä tai joskus jopa sisäliitteitä. Lisäksi kaikilla tunnetuilla agglutinoivilla kielillä on myös joitakin fuusioituvien eli flekteeraavien kielten kuten latinan piirteitä, niin ettei erilaisten liitteiden liittämistapa ole täysin säännöllinen edes yleistasolla. Agglutinaatiota on myös sanojen yhdistyminen. Agglutinoituneita sanoja ovat muun muassa "sellainen" sanoista *sen lainen* ja ranskan "encore" latinan sanoista *hanc horam.*

Suomi on varsin tyypillinen agglutinoiva kieli siinä mielessä, että se kasaa liitteensä sanavartalon jälkeen varsin säännöllisesti. (Vrt. "koti", josta voidaan johtaa jopa muoto "kotoutumistaminen".)  Historiallisesti tunnetuin esimerkki kielestä, joka käyttää yhtaikaa kaikkia näitä keinoja, lienee navajo, jota on tuon ominaisuutensa tähden käytetty puhuttuna salakirjoitusjärjestelmänä  toisen maailmansodan aikana.

## Kielihistoria

Agglutinaatio ei itsessään ole merkki kielten välisistä sukulaisuussuhteista.

Maailman kielten joukossa agglutinoivat kielet ovat melko yleisiä, ja niitä esiintyy varsin monissa kielikunnissa. Kielihistoriallinen kehitys niin agglutinoivaa kieltä kohti kuin eroon siitä tuntuu olevan säännöllistä sekä riippumatonta kielikuntien sisällä.

Tavallinen kielen kehityskulku tuntuu joka tapauksessa johtavan agglutinaatiosta isoloivaan kielenkäyttöön kuten kiinassa ja englannissa, säilyttäviin kieliin kuten itämerensuomeen, koreaan sekä japaniin, kuten myös erittäin monimutkaisiin kieliin kuten Amerikan alkuperäiskansojen puhumat ketšualaiset ja uto-asteekkilaiset kielet sekä inuittikielet. Tämä tekee kielihistoriasta varsinkin näistä kelistä agglutinoivien osalta jossain määrin vaikeaa tulkita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* UCLA:n kielitieteen laitoksen näyte navajosta
John Braid

**John Braid** (29. tammikuuta 1869 Kirkcaldy – 9. huhtikuuta 1960 Edinburgh) oli brittiläinen kriketinpelaaja. Hän pelasi Ranskaa edustaneessa krikettijoukkueessa vuoden 1900 kesäolympialaisissa. Turnauksessa pelattiin vain yksi ottelu, jossa Ranskaa edustanut joukkue hävisi Britanniaa edustaneelle Devon and Somerset Wanderers -joukkueelle.

## Lähteet
He Wenna

**He Wenna** (s. 19. tammikuuta 1989 Xinluo, Longyan, Fujian) on kiinalainen trampoliinivoimistelija.

Wenna voitti kultaa joukkuekilpailussa trampoliinivoimistelun maailmanmestaruuskilpailuissa 2007 ja 2009. Yksilökilpailussa hän sijoittui vuonna 2009 toiseksi. Vuoden 2011 maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa sekä joukkuekilpailussa että yksilökilpailussa.

Wenna on osallistunut olympialaisiin kaksi kertaa, kesäolympialaisiin 2008 ja kesäolympialaisiin 2012. 2008 hän sijoittui lajissaan ensimmäiseksi ja 2012 kolmanneksi.
Enrique Osses

**Enrique Roberto Osses Zenkovic** (s. 26. toukokuuta 1974 Santiago, Chile) on chileläinen jalkapalloerotuomari. Hän on toiminut kansainvälisenä erotuomarina vuodesta 2005 alkaen.

Osses kuului maaliskuussa 2013 FIFAn julkistamalle listalle, jossa oli yhteensä 52 erotuomarikandidaatin nimet, jotka ovat ehdolla tuomitsemaan vuoden 2014 MM-kilpailuihin.

## Lähteet