open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kunnioittavasti köyhyydestä -tunnustus

**Kunnioittavasti köyhyydestä** on EAPN-Finin vuosittain jakama tunnustus journalisteille, jotka ovat tehneet juttuja köyhyydestä taloudellisia ja sosiaalisia syitä analysoiden ja köyhyyttä kokeneita ihmisiä kunnioittaen. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 2016..

Parhaan jutun kirjoittanut palkittu saa taiteilija Helena Korkan tekemän palkinnon *Hyvä kello kauas kuuluu*. Vuonna 2018 palkittu toimittaja sai tunnustuksen lisäksi Huoltaja-säätiön tuhannen euron palkinnon. Tarvittaessa myönnetään myös kunniamainintoja.

## Palkitut
* 2016 Ylen Horisontti-ohjelman radiokeskustelu *Pitääkö ruokahävikki yllä leipäjonoja*. Ohjelman ovat toimittaneet Kirkon tiedotuskeskuksen toimittajat Anna Patronen ja Ville Talola. Kunnianmaininta: Anu Silfverberg ja Reetta Nousiainen Long Play -mediapalvelussa julkaistusta jutusta Ilmaista työtä tarjolla. Toinen kunniamaininta myönnettiin Kotilieden jutulle *Vähällä rahalla*, toimittajina Riitta Lehtimäki ja Pauliina Susi, valokuvat Sampo Korhonen, Anton Reenpää ja Jyrki Johannes Tervo.
* 2017 Jani Kaaro, blogikirjoitus ”Paraneeko köyhyys rahalla?” Kunniamaininnat: Anu Silfverbergin Long Play -verkkojulkaisun juttu ”Onko työttömiä olemassa?” ja Laura Pörstin kirjoittama ja Sirpa Päivisen kuvaama Kirkko ja Kaupunki -lehden juttu ”Työttömyys ajoi Martin-Eric Racinen köyhyysloukkuun”.
* 2018 Anna-Stina Nykänen, kunniamaininnat: valokuvaaja Markus Jokelan ja toimittaja Heidi Väärämäen Helsingin Sanomissa julkaistu kuvareportaasi *Saako katsoa?* sekä toimittaja Eve Hietamiehen artikkeli ja professori Juha Siltalan kolumni.
* 2019 Seppo Heikkinen ja Sami Kieksi *Köyhyyden anatomia* -juttukokonaisuudesta. Kunniamaininnat: toimittaja Sanna Puhdon artikkeli *Kotiliedessä* ja Asta Lepän artikkeli *Kotivinkin* sivuilla.
* 2020 *Helsingin Sanomien* toimittajille Anni Alatalolle ja Katri Jaalamaalle ”Ei samalta viivalta” -artikkelista.
* 2021 Katja Raunio, Long Playssa julkaistusta esseestä ”Köyhän perheen lapsi”. Kunniamaininnat: Heidi Nummen artikkelille ”Köyhyys on Suomessa syventynyt – silti moni pitää sitä ihmisen omana vikana” *Maailman Kuvalehdessä* ja Asta Lepän Ylen sivuilla julkaistulle kolumnille ”Iso joukko suomalaisia tekee työtä, jolla ei yksinkertaisesti tule toimeen”.

## Lähteet
Caitlin Cahow

**Caitlin Kinder Cahow** (s. 20. toukokuuta 1985 New Haven, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa päättänyt jääkiekkopuolustaja. Hän asuu New Havenissa Connecticutissa. Cahowilla on naisten jääkiekon olympialaisista hopeaa vuodelta 2010 sekä pronssia vuodelta 2006. Cahowilla on kolme naisten jääkiekon maailmanmestaruutta Yhdysvaltain joukkueesta, vuosilta 2008, 2009 ja 2011. Hän lopetti kiekkouransa vuonna 2013.

## Lähteet
Archzie

**Arto Väinö Ensio Ojajärvi** eli **Archzie** (s. 27. syyskuuta 1962 Nurmo) on suomalainen muusikko, joka soittaa bassoa The 69 Eyes -yhtyeessä. Hänen muita yhtyeitään ovat olleet Musta Paraati, Syyskuu, Briard, Firenze, Kill City ja Fellow Reptiles.

## Diskografia

*Firenze. Merkonomi kaupungin toivot kokoelma (1979,Kemu ry)
*Syyskuu. Single ”Susi”  (1983,Kumibeat)
*Albumi Sator (1984,Kumibeat)
*Briard. Revisited (1996,RCA)
*Fellow Reptiles. Yours truly Ep (1997 Rubber Rabbit records)
*Musta Paraati. Tavastia Live (2019 Deggael CD)

## Lähteet
Ivan Mrázek

**Ivan ”Ivo” Mrázek** (18. tammikuuta 1926 Brno – 4. huhtikuuta 2019) oli kilpaurallaan Tšekkoslovakiaa edustanut koripalloilija ja koripallovalmentaja.

Pelaajana Mrázek edusti Tšekkoslovakian miesten maajoukkuetta kaksissa kesäolympialaisissa ja viisissä EM-kilpailuissa saavuttaen kolme EM-hopeamitalia ja Tšekkoslovakian historian ainoan Euroopan mestaruuden Sveitsissä 1946. Ranskan EM-kilpailuissa 1951 Mrázek voitti korikuninkuuden ja valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi.

Seuratasolla Mrázek voitti pelaajana kuusi ja valmentajana kuusi Tšekkoslovakian mestaruutta. Hän toimi myös miesten maajoukkueen päävalmentajana. Mrázek nimettiin vuonna 2004 Tšekin koripallon hall of fameen.

## Elämä ja urheilu-ura

Mrázek kuului Tšekkoslovakian miesten maajoukkueen kokoonpanoon Lontoon kesäolympialaisissa 1948 (Tšekkoslovakia seitsemäs), Helsingin kesäolympialaisissa 1952 (yhdeksäs) ja EM-kilpailuissa Sveitsissä 1946 (kultaa), Tšekkoslovakiassa 1947 (hopeaa), Ranskassa 1951 (hopeaa), Neuvostoliitossa 1953 (neljäs) ja Unkarissa 1955 (hopeaa). Euroopan mestaruus 1946 jäi maan historian ainoaksi. Ranskan EM-kilpailuissa 1951 Mrázek voitti korikuninkuuden ja valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hän oli joukkueensa avainpelaajia mestaruuden ratkaisseessa ottelussa Italiaa vastaan.

Synnyinkaupunkinsa seuraa (nyk. BC Brno) edustanut Mrázek voitti pelaajana Tšekkoslovakian mestaruuden kuusi kertaa.

Pelaajauransa jälkeen Mrázek toimi valmentajana johtaen muun muassa Tšekkoslovakian maajoukkueen viidenneksi Rooman kesäolympialaisissa 1960 ja kymmenenneksi Puolan EM-kilpailuissa 1963. Seuratasolla hän valmensi joukkueensa kuudesti Tšekkoslovakian mestariksi. Vuonna 2004 hänet nimettiin Tšekin koripallon hall of fameen. Mrázek kuoli 93-vuotiaana 4. huhtikuuta 2019. Hän oli viimeinen elossa ollut jäsen Tšekkoslovakian EM-kultamitalijoukkueesta.

## Lähteet
* Profiili Tšekin koripalloliitto 
* Profiili Tšekin olympiakomitea 
* Ivan Mrázek Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Profiili FIBA Archive
Nina Agdal

**Nina Brohus Agdal** (s. 26. maaliskuuta 1992 Hillerød, Tanska) on tanskalainen malli ja näyttelijä. Hän on näytellyt elokuvissa *[[Don Jon]]* (2013), *[[Entourage (elokuva)|Entourage]]* (2015) ja *[[Love Advent]]* (2011). Agdal on 176 senttimetrin pituinen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Annamari Ranki

**Päivi Annamari Ranki** (o.s. ja 1992– *Ranki*, aiemmin 1976– *Ranki-Häyry*); (3. tammikuuta 1955 Helsinki – 14. tammikuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, lääketieteen tohtori ja Helsingin yliopiston iho- ja sukupuolitautiopin professori.

Ranki tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1972. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa lääkäriksi (LL 1977) ja lääketieteen tohtoriksi (LKT 1978). Ranki-Häyryn englanninkielinen artikkeliväitöskirja (1978) oli otsikoitu *T and B lymphocyte markers : subclass specificity of the ANAE marker compared to surface markers*. Hän sai iho- ja sukupuolitautien erikoislääkärin pätevyyden vuonna 1983, ja ihotautien allergologian erikoislääkärin pätevyyden vuonna 2005. Hän oli kokeellisen dermatologian dosentti vuosina 1983–1989 ja sitten iho- ja sukupuolitautiopin dosentti vuosina 1989–1997. 

Ranki toimi erikoislääkärinä Helsingin seudun yliopistollisen keskussairaalan (HYKS) Iho- ja sukupuolitautien klinikalla vuosina 1985–1992. Tänä aikana hän oli vieraileva tutkija Yhdysvalloissa vuosina 1985–1987 (LTCB National Cancer Institute, National Institutes of Health, Bethesda, Maryland; ja Dermatology Service, Memorial Sloan-Kettering Cancer Center, New York). Suomeen palattuaan hän toimi Suomen Akatemian nuorempana tutkijana vuosina 1988–1993, ja Helsingin yliopiston apulaisopettajana Iho- ja sukupuolitautien klinikalla vuosina 1991–1994 sekä Tampereen yliopiston virkaatekevänä apulaisprofessorina vuosina 1993–1994. Ennen Helsingin yliopiston professuuriaan ja siihen kytkeytyvää HYKS:in ylilääkärin asemaa vuodesta 1997, Ranki työskenteli Oulun yliopiston professorina ja Oulun yliopistosairaalan ylilääkärinä vuosina 1994–1996 sekä Tampereen yliopiston professorina ja Tampereen yliopistosairaalan ylilääkärinä vuosina 1996–1997. 

Rankin tieteellinen tuotanto käsitti vuoteen 2007 mennessä yli 200 tieteellistä, katsaus- ja oppikirja-artikkelia immunologian, allergologian sekä iho- ja sukupuolitautien aloilta. Sittemmin julkaisuja tuli lisää. Hänellä oli monia ammatillisia asiantuntija- ja luottamustehtäviä Suomessa ja kansainvälisesti. Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen Ranki oli vuodesta 2010. Hän oli Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1. luokan ritari (SVR R1).

Ranki oli naimisissa kahdesti. Hänen toinen puolisonsa oli vuodesta 1992 professori Kai Krohn.  

Ranki on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Anne Savin, Ihotautitutkimus etsii kuumeisesti vaihtoehtoja kortisonille yle.fi, uutiset 20.8.2013
* Muisti: Kun aids tuli Suomeen (3.5.2017) yle.fi
* Google Scholarin haku "Annamari Ranki"  (scholar.google.com)
* Annamari Ranki  (researchgate.net)
Vesa Petäjä

**Vesa Petäjä** (s. 15. lokakuuta 1985 Espoo) on suomalainen jääkiekkovalmentaja. Kaudella 2018–2019 hän valmensi ensin Pelicansin A-nuoria, mutta siirtyi loppukaudesta vuonna 2019 Mestis-joukkue Heinolan Peliittojen päävalmentajaksi. Petäjä on myös pelannut itsekin jääkiekkoa, mutta hän lopetti pelaamisen vuonna 2004.

Petäjä on toiminut kaudesta 2021–2022 lähtien jääkiekon SM-liigassa pelaavan Turun Palloseuran videovalmentajana.

## Lähteet
Carling Bassett-Seguso

**Carling Kathrin Basset-Seguso** (s. 9. lokakuuta 1967 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt tennispelaaja. Hän on edustanut maataan Fed Cupissa. Basset on parhaimmillaan ollut WTAn kaksinpelirankingissa sijalla 8. Hän oli jo 16-vuotiaana parhaiten sijoitettu kanadalainen tennispelaaja.

## Saavutukset
Hänelle on myönnetty Bobbie Rosenfeld-palkinto vuosina 1983 ja 1985. Hän on myös saanut  1983. Basset on valittu Canada's Sports Hall of Fameen.

## Muuta
Bassett on myös näytellyt muutamissa elokuvissa.  Hänen isänsä John F. Basset on myös pelannut tennistä. Bassett on naimisissa yhdysvaltalaisen tennispelaaja Robert Seguson kanssa, ja heillä on viisi lasta.
## Lähteet
Sejde Abrahamsson

**Sejde Abrahamsson** (s. 24. tammikuuta 1998) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa tällä hetkellä Hammarby IF Fotbollia.

## Lähteet
Bob le flambeur

**Bob le flambeur** on Jean-Pierre Melvillen ohjaama ranskalainen rikoselokuva vuodelta 1956. Sen käsikirjoituksen on laatinut Melville yhdessä Auguste Le Bretonin kanssa, ja se kertoo ikääntyvästä uhkapelurista, joka rahansa hävittyään päättää ystäviensä kanssa ryöstää kasinon.

*Bob le flambeur* on Melvillen kahdeksasta rikoselokuvasta varhaisin; hän ohjasi yhteensä vain 13 elokuvaa. Yhdessäkään Melvillen rikoselokuvassa sankari ei jää henkiin, vaan tarinat muistuttavat antiikin tragedioita.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.

## Lähteet
Edwyn Collins

**Edwyn Stephen Collins** (s. 23. elokuuta 1959 Edinburgh, Skotlanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on skotlantilainen laulaja-lauluntekijä, muusikko ja levy-yhtiön omistaja. Collins oli 1980-luvun post-punk-yhtye Orange Juicen päälaulaja ja yksi perustajista. Yhtyeen hajottua vuonna 1985 Collins aloitti soolouran. Hänen vuoden 1995 singlensä ”A Girl Like You” oli maailmanlaajuinen hitti.  

Sex Pistolsin rumpalina toiminut Paul Cook on soittanut useilla Collinsin soololevyillä. 

## Diskografia
### Albumit
**Hope and Despair* (Demon, 1989)
**Hellbent on Compromise* (Diablo, 1990)
**Gorgeous George* (Setanta, 1994)
**I’m Not Following You* (Epic, 1997)
**Doctor Syntax* (Setanta, 2002)
**A Casual Introduction 1981/2001* (Setanta, 2002)
**Home Again* (Heavenly, 2007)
**Losing Sleep* (Heavenly, 2010)
**Understated* (AED, 2013)
**Badbea* (AED, 2019)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rooma (Lukas Leonin kappale)

”**Rooma**” on suomalaisen rap-artistin Lukas Leonin kappale, jolla vierailee Etta. Kappale julkaistiin Lukas Leonin *[[Mä (albumi)|Mä]]*-albumin toisena singlenä 5. huhtikuuta 2019. Sen on kirjoittanut Lukas Leon, Jaakko Kiuru, Cheek, Jimi Pääkallo ja Samuel Kovanko. Tuotannosta vastaa Kovanko ja Rafael Elivuo.

Lukas Leon on kuvaillut ”Roomaa” kaikkein henkilökohtaisimpana kappaleenaan. Se kertoo ”rakkauden tuhoutumisesta verraten sitä Rooman valtakunnan hajoamiseen”.

”Rooma” nousi Suomen virallisen single- ja striimauslistan sijalle neljä, ja latauslistan toiseksi. Kappale on striimannut kultaa.

Kappaleeseen kuvattiin musiikkivideo, jonka ohjasi Rudi Rok ja Lauri Laukkanen. Cheek nähdään myös cameoroolissa.

## Kappaleet
# Rooma – 02:57

## Listasijoitukset

## Lähteet
Käkisalmen lento-onnettomuus 1937

**Käkisalmen lento-onnettomuus** tapahtui Karjalan kannaksella Käkisalmen lähellä 26. elokuuta 1937, kun kaksi Suomen ilmavoimien Fokker C.V-konetta törmäsivät toisiinsa Laatokan yläpuolella suorittaessaan harjoitusammuntaa. Koneet syöksyivät 700 metrin korkeudelta veteen tuhoutuen ja upoten. Yhden lentäjän onnistui hypätä toisesta koneesta laskuvarjolla ja laskeutua onnistuneesti veteen, mutta hän hukkui ennen kuin pelastajat ehtivät paikalle. Onnettomuudessa kuoli neljä sotilaslentäjää.

Lentoasema 5:n Fokker-koneet FO-67 ja FO-73 olivat tulleet ilma-ampumaharjoituksiin Laatokalle Suur-Merijoelta. Koneet nousivat ilmaan kello 13.15:n aikaan Käkisalmen Hiekkalan lentokentältä. Toinen koneista FO-73 hinasi perässään pitkän vaijerin päässä ollutta maalipussia ns. hihaa johon toinen kone suoritti maaliinammuntoja. Koneet saapuivat kello 13.35 Laatokkaan Käkisalmen pohjoispuolella laskevan Pärnänjoen suun edustalla olevan Ruotsaaren pohjoiskärjen länsipuolelle noin 400 metrin päähän saaresta lentäen 700-800 metrin korkeudessa. Tällöin ampujakone FO-67 yritti kaartaa vastaan tulleen maalinhinauskoneen pyrstön taitse, mutta törmäsi joko hinauskoneen pyrstöön tai hinausvaijeriin jolloin koneet syöksyivät veteen. Ampujakone hajosi osittain jo ilmassa ja syöksyi suoraan veteen, maalia hinannut kone taas pysyi jonkin aikaa ilmassa, mutta putosi sitten syöksykierteessä alas. Kone oli jonkin aikaa veden pinnalla, mutta upposi ennen kuin lähistöllä olleet Laatokan kalastajat ehtivät paikalle. Tästä koneesta pelastui yksi mies, ohjaaja Tarmo Turpeinen, laskuvarjolla laskeutuen veteen noin 700-800 metrin päähän onnettomuuspaikasta. Hän upposi kuitenkin veden alle laskuvarjoineen ennen kuin pelastaja ehti soutuveneellä paikalle. FO-73:n hylky löytyi samana iltana ja se saatiin hinattua Ruotsaaren rantaan. Hylyssä ei ollut lentäjien ruumiita. FO-67:n hylky löytyi lauantaina 28. elokuuta, mutta lentäjien ruumiita ei etsinnöissä onnistuttu löytämään. 

Onnettomuuden uhrien ruumiinsiunaus tapahtui 7. syyskuuta 1938 Laatokan Ruotsaaressa. Samalla paljastettiin saaren korkeimmalla kalliolla sijainnut lentäjien muistomerkki. 

Onnettomuudessa saivat surmansa maalinhinauskoneen FO-73 ohjaaja kersantti Tarmo Turpeinen ja tähystäjä, aseteknikko Yrjö Edmund Teilo sekä ampujakoneen FO-67:n ohjaaja luutnantti William Alfred Raja-Halli ja tähystäjä-ampuja vänrikki Aimo Eranko. 

## Lähteet
Carin Strömberg

**Carin Strömberg** (s. 10. heinäkuuta 1993 Nacka, Tukholma) on ruotsalainen käsipalloilija, joka edustaa Viborg HK-seuraa sekä Ruotsin naisten maajoukkuetta. Hän pelasi vuoden 2015 naisten käsipallon MM-kilpailuissa Tanskassa.

## Lähteet
Katri Saarikivi

**Katri Annukka Saarikivi** (s. 1983 Helsinki) on suomalainen aivotutkija ja tieteen popularisoija. Saarikivi on aivotutkija kognitiivisen neurotieteen alalla ja hän on koulutukseltaan psykologian tohtori.

Saarikivi johtaa Helsingin yliopiston Kognitiivisen aivotutkimuksen yksikössä empatian ja laadukkaan vuorovaikutuksen mekanismeja selvittävää HUMEX-projektia. Hän on myös Turun yliopiston FINSCI-tutkimushankkeen vuorovaikutusvastaava.

Saarikivi on Ylen kolumnisti. Saarikiven vetämä NEMO – *Natural Emotionality in Digital Interaction* -joukkue voitti Helsinki Challenge -kilpailun vuonna 2015. Ryhmä tutki keinoja mitata ja välittää tunteita verkossa.

## Teoksia
*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* @katrisaarikivi Twitterissä
Pikkujaakko

**Pikkujaakko** (*Acanthocinus griseus*) on sarvijäärien (Cerambycidae) heimoon kuuluva keskikokoinen ja litteähkö kovakuoriainen, joka elää männyissä ja kuusissa hakeutuen munimaan pystyyn kuolleisiin puihin. Pikkujaakkoa on löydetty usein puun rungoista kahdesta metristä ylöspäin tavallisista talousmetsistä juurikäävän ja tervasroson pystyyn tappamista puista. Toukkakäytäviä voi kuitenkin esiintyä rungossa millä korkeudella tahansa tyvestä latvaan asti. Ulkonäöltään aikuinen pikkujaakko on ruskea ja harmaankirjava ja ruumis on vaaleanharmaan karvan peitossa. Kooltaan pikkujaakko on 7–11 millimetriä ja peitinsiivissä on kaksi ruskeaa poikkiraitaa. Lajille on tunnusomaista pitkät tuntosarvet. Koiraan tuntosarvet ovat noin 2 kertaa ja naaraan noin 1,5 kertaa ruumiin pituiset. Pikkujaakko on hieman samannäköinen, mutta pienempi, kapeampi ja yleisväritykseltään ruskeampi kuin samaan sukuun kuuluva sarvijaakko (*Acanthocinus aedilis*). Pikkujaakon syömäjäljet muistuttavat paljon sarvijaakon syömäjälkiä ollen kuitenkin keskimäärin pienempiä.

Aikuiset pikkujaakot piileskelevät päivisin ja liikkuvat yön hämärissä tullen kuitenkin herkästi valolle. Pikkujaakko on Suomessa elinvoimainen ja sitä esiintyy etelärannikolla ja Itä-Suomessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Pikkujaakko (''Acanthocinus griseus'')
*Ötökkätieto.fi: Pikkujaakko (''Acanthocinus griseus'')
*iNaturalist: Pikkujaakko (''Acanthocinus griseus'')
*UPM-Kymmene, Kari Heliövaara: Metsiemme kovakuoriaisia, Pikkujaakko (''Acanthocinus griseus'') sivu 22 (pdf)
*Lamiinae.org: Acanthocinus griseus 
*Pherobase: Semiochemicals of Acanthocinus griseus
Raija-Leena Punamäki

**Raija-Leena Eliisa Punamäki** (s. 1952 Korpilahti) on suomalainen ekonomi ja filosofian tohtori, joka on toiminut Tampereen yliopiston psykologian professorina mielenterveyden tutkimuksen alalla.

Hän tuli ylioppilaaksi Korpilahden yhteiskoulusta 1972. Hän opiskeli Helsingin kauppakorkeakoulussa ekonomiksi (1976) ja sitten kauppatieteen kandidaatiksi (1986 tai 1987). Hän valmistui edelleen Helsingin yliopistosta filosofian lisensiaatiksi (1986 tai 1987) ja tohtoriksi (1991). Hän on ollut Jyväskylän yliopiston traumapsykologian dosentti (1996–).

Psykologiliitto valitsi Punamäen vuonna 1991 vuoden psykologiksi.

Suomalaisen tiedeakatemian jäsen Punamäki on ollut vuodesta 2007. Hänet on kutsuttu myös Psykologien sosiaalisen vastuun kunniajäseneksi.

## Lähteet
Teurastaja (vuoden 1970 elokuva)

**Teurastaja** (*Le Boucher*) on Claude Chabrolin käsikirjoittama ja ohjaama ranskalais-italialainen jännityselokuva vuodelta 1970. Sen pääosissa näyttelevät Stéphane Audran ja Jean Yanne.

## Juoni
Maalaisopettajatar alkaa tapailla kylän teurastajamiestä, jonka poika on juuri päässyt siviiliin Algerian ja Indokiinan sodista. Aluksi suhde kehittyy hyvin, mutta jännitteitä ilmaantuu kun seudulla alkaa tapahtua nuorten naisten murhia.

## Vastaanotto ja myöhempi arvostus
*Helsingin Sanomien* Paula Talaskivi kirjoitti ensi-ilta-arviossaan *Teurastajan* olevan todella kaunis trilleri, kauniisti kuvattu ja maalaiskylän elämää monella tavoin valottava. Leppoisan kylätunnelman väliin Chabrol alkaa sirotella jo elokuvan alussa pieniä vihjauksia tulevasta tragediasta. Talaskivi piti tätä Chabrolin 18:tta ohjaustyötä siihen asti ehdottomasti parhaana.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Teurastajan* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Lähteet
FaZe Clan

**FaZe Clan** on yhdysvaltalainen e-urheiluorganisaatio, joka perustettiin vuonna 2010. Call of Duty- aiheisista YouTube-videoista aloittanut klaani on laajentunut vuosien saatossa maailmanlaajuiseksi e-urheiluorganisaatioksi. FaZen oma Youtube-kanava on koko palvelun tilatuin e-urheilujoukkueen pelikanava yli kuudella miljoonalla tilaajalla ja he ovat lisäksi sosiaalisen median kannattajamäärällä mitattuna maailman suurin e-urheiluorganisaatio.

## Historia
Organisaatio sai alkunsa vuonna 2010, kun Call of Duty: Modern Warfare 2 -peliä pelanneet FaZe Housecat, FaZe ClipZ ja FaZe Resistance päättivät perustaa yhteisen klaanin, jonka nimeksi tuli FaZe Clan. Klaani latasi alun perin YouTube-videopalveluun pelihetkiensä kohokohtia, jotka keräsivät paljon suosiota. Vuonna 2012 Call of Duty: Black Ops II -pelin myötä klaanin suosio nousi erittäin suureksi, ja sen johdosta klaani halusi laajentaa toimintansa kohti kilpapelaamista. Uusi aikakausi alkoi, kun vuonna 2016 organisaatio päätti laajentaa toimintansa ostamalla itsellensä CS:GO- ja myöhemmin saman vuoden kesällä Overwatch-joukkueen. Nykyään organisaatiolla on joukkueet peleissä: Fortnite, Counter-Strike 2, Call of Duty, Tom Clancy's Rainbow Six Siege, PlayerUnknown's Battlegrounds ja FIFA.

## Juridiset ongelmat
FaZe-jäsen Turner 'Tfue' Tenney jätti toukokuussa 2019 kanteen FaZelle, väittäen, että ryhmä oli riistänyt häneltä liiketoimintamahdollisuuksia, he eivät olleet maksanut hänelle osuutta sponsorointirahoista, ja tämän lisäksi vei jopa 80 prosenttia hänen tuloistaan. Tenney väitti myös, että jotkut jäsenet olivat kannustaneet häntä uhkapelaamaan ja juomaan kun hän oli alaikäinen. FaZe kuitenkin julkaisi väitteen kieltävän lausunnon ja totesi, etteivät he ole keränneet rahaa Tenneyn turnausvoittojen tai sosiaalisen median tulojen perusteella.

## Joukkueet
#### Fortnite
* Dennis Lepore, (Cloak) 
* Brendan O’Brien (Jaomock) 
* Jason Wang (Tennp0) 
* Thang Phan (SpaceLyon) 
* Nate Hill (Nate Hill) 
* Patrick.  (H1ghsky1) 
* Kyle Jackson (Mongraal) 

#### Counter-Strike 2
* Jakub Pietruszewski (jcobbb) 
* David Čerňanský (frozen) 
* Helvjis Saukants (broky)  
* Finn Andersen (karrigan) 
* Russel Van Dulken (Twistzz) 
Lähde: 

#### Call of Duty
* Dillon Price (Attach) 
* Preston Greiner (Priestahh)  
* James Crowder (Crowder) 

#### Tom Clancy's Rainbow Six Siege
* Gabriel Hespanhol Pinheiro Marcal (cameram4n) 
* Rafael Freitas Loureiro (mav) 
* Joao Gabriel Nerici da Silva (Yoona) 
* Leonardo Luis Buzzachera (Astro) 
* Ronaldo Koji Osawa Filho (ion) 

#### PlayerUnknown's Battlegrounds
* Ludvik Jahnsen (Aitzy) 
* Ivan Kapustin (ubah) 
* Gustav Blønd (Gustav) 
* David Tillberg (Fuzzface) 

#### FIFA
* Tassal Rushan (Tass) 
**Striimaaja**

* Thomas Paparatto (ZooMaa) 

## Lähteet
Tuula Sakaranaho

**Tuula Helena Sakaranaho** (s. 13. huhtikuuta 1955, Oulu) on suomalainen filosofian tohtori ja Helsingin yliopiston uskontotieteen professori emerita, joka jäi eläkkeelle professorin virastaan vuonna 2021. Hänen erikoisalaansa on islamin tutkimus.

Sakaranaho opiskeli Helsingin yliopistossa, jossa hän opiskeli aluksi teologisessa tiedekunnassa, mutta siirtyi sitten humanistiseen tiedekuntaan. Siellä hän suoritti niin perusopinnot (HuK 1983, FK 1983) kuin jatkotutkintonsa uskontotiede pääaineenaan (FL 1994, FT 1998). Ennen jatko-opintojaan perusopintojaan hän pätevöityi myös uskonnonopettajaksi. Väitöskirjatyössään hän tarkasteli turkkilaisten naisten elämää. Hänelle myönnettiin uskontotieteen dosentin pätevyys toukokuussa 1999 (Helsingin yliopisto).
 
Suomalaisen tiedeakatemian jäsen Sakaranaho on ollut vuodesta 2014.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Heikki Pesonen, Tuula Sakaranaho & Sini Paukkunen (toim.): ''Uskonto ja maailmanpolitiikka''. Gaudeamus. 4.3.2019 (gaudeamus.fi)
*Uskonnonvapaus on oleellinen osa ihmisyyttä, siksi sitä tulee puolustaa (8.2.2019) (seurakuntalainen.fi)
Megan Wright

**Megan Elizabeth Wright** (o.s. **Metcalfe**, s. 27. tammikuuta 1982 Edmonton, Alberta) on kanadalainen kestävyysjuoksija.

## Ura
Wright aloitti vuonna 2000 opinnot Länsi-Virginian yliopistossa ja valmistui maisteriksi vuonna 2005, pääaineenaan fysioterapia. Hän voitti valmistumisvuonnaan ulkoratojen NCAA-mestaruuden 5 000 metrin juoksussa. Samana vuonna hän voitti myös ensimmäisen Kanadan-mestaruutensa samalla matkalla. Hän uusi mestaruuden vuosina 2006–2008 ja 2010.

Wrightin parhaita saavutuksia kansainvälisellä tasolla ovat Pan-Amerikan kisojen mestaruus Riosta 2007 sekä kesäolympialaisten finaalipaikka Pekingistä 2008. Hän juoksi olympialaisten alkuerissä henkilökohtaisen ennätyksensä 5&nbsp;000 metrillä, 15.11,23. Wright on edustanut Kanadaa myös muun muassa sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa 2008, joiden alkuerissä juoksi 3 000 metrin sisärataennätyksensä, ja Kansainyhteisön kisoissa 2010.

Wrightin 3&nbsp;000 metrin sisärataennätys 8.48,56 oli myös Kanadan ennätys, kunnes Jessica O’Connell alitti sen yli kahdella sekunnilla helmikuussa 2019. Wrightilla oli hallussaan myös 5&nbsp;000 metrin Kanadan ennätys sisäradoilta, helmikuussa 2011 juostu 15.25,15, kunnes Gabriela Stafford alitti sen yli puolella minuutilla tammikuussa 2019.

## Perhe
Megan Wright on naimisissa Jonathan Wrightin kanssa, jonka tapasi yliopistoaikanaan. Heillä on kolme lasta ja he asuvat Morgantownissa, Länsi-Virginiassa.

Wright on kaksonen. Hänellä on kaksosveljensä lisäksi myös neljä muuta sisarusta.
 
## Lähteet
Käkisalmen lento-onnettomuus 1939

**Käkisalmen lento-onnettomuus** tapahtui Karjalan kannaksella Käkisalmella 16. elokuuta 1939, kun Suomen ilmavoimien Fokker CVE-tiedustelukoneen moottori pysähtyi nousukaarteen aikana ja kone syöksyi maahan syttyen palamaan. Onnettomuudessa sai surmansa kaksi koneen lentäjää.

Lentorykmentti 1:n kaksipaikkainen Fokker-tiedustelukone FO-65 oli saapunut laivueensa mukana Suur-Merijoelta kolmisen viikkoa aiemmin suorittamaan harjoitusammuntoja Laatokalla. Onnettomuuspäivänä kone lähti kello 13.05 Käkisalmen lentokentältä suorittamaan konekivääriammuntaa edellä lähteneen koneen vaijerin päässä hinaamaan leijaan. Koneen nousu sujui aluksi normaalisti, mutta sitten nousukaarteessa noin 40 metrin korkeudessa koneen pakoputkesta nähtiin tulevaa mustaa savua ja koneen moottori pysähtyi. Ohjaaja yritti palata takaisin kentälle, mutta vauhtinsa menettänyt kone putosi syöksykierteessä maahan noin 250 metrin päähän kentän kaakkoisreunasta. Metsässä olevalle aukiolle pudonnut kone syttyi heti palamaan sytyttäen myös läheisen metsän. Palo saatiin sammumaan noin puolessa tunnissa. 

Onnettomuudessa saivat surmansa koneen ohjaaja ylikersantti Veikko Johannes Kukkasniemi (s. 1912) ja tähystäjä-ampuja upseerikokelas Usko Aarre Kettunen (s. 1917). 

## Lähteet
Paksupäät (dinosaurusosalahko)

**Paksupäät** (Pachycephalosauria) on sukupuuttoon kuollut rajakalloisten (Marginocephalia) ryhmään kuuluva osalahko, johon kuului linnunlantioisia kasvinsyöjädinosauruksia. Ne elivät keskiliitukaudela aina myöhäisliitukaudella asti, jonka jälkeen kaikki lajit kuolivat liitukauden joukkotuhossa 65 miljoonaa vuotta sitten. Yksi tunnetuimmista paksupäistä oli Pachycephalosaurus.

## Kuvaus
Kaikki paksupäiden osalahkon lajit kävelivät kahdella jalalla. Ne olivat linnunlantioisia dinosauruksia, joiden tunnustavin piirre on niiden raskaat luukallot. Lajeilla oli hyvä hajuaisti ja kaikki lajit olivat keskikokoisia dinosauruksia, joiden ollaan arvioitu olleen noin kahden tai kolmen metrin pituisia. Niillä oli aika heikot ja pienet eturaajat.

### Kallot

Paksupäät tulivat tunnetuiksi niiden kallon yläosissa sijaitsevista paksuista kalloluista ja pienistä luisista möykyistä ja piikeistä. Joidenkin lajien kallojen paksuus oli jopa 20-23 senttimetriä. Esimerkiksi ihmisen kallon paksuus on noin 6,3 millimetriä.

### Kallojen käyttäminen puskemiseen

Paksupäiden kallojen käyttö on ollut epäselvä, mutta niiden käyttätarkoitus uskotaan olleen osa kosintamenoja, mutta lajit ovat saattaneet käyttää niitä puskemisaseena lajitovereita vastaan kamppailtaessa parittelukumppanista tai reviiristä. Teorian tästä osoittaa eräs tutkimus, jossa havaittiin, että 20 prosentissa kalloista oli merkkejä vammoista, mutta on vielä epäselvää, että käyttivätkö ne kallojaan puskemalla niin kuin vuohet vai tähtäämällä nykyisten kirahvien tapaan kylkiin.

### Ravinto
Koska useat paksupäälajit olivat melko pieniä, ne söivät ruokaa läheltä maata. Ne yleensä söivät ruokaa, joka oli vähintään yhden metrin korkeudella. Lajeilla oli hyvät nokat ja ne sopivat hyvin kasvien repimiseen. Niillä oli pienet ja uurteiset hampaat.

## Luokittelu

### Fylogenia
Kladogrammi:


## Lähteet
Chinwe Okoro

**Chinwe Okoro** (s. 20. kesäkuuta 1989) on nigerialainen kuulantyöntäjä ja kiekonheittäjä. Hän on voittanut yleisurheilun afrikanmestaruuskilpailuissa naisten kiekonheiton vuosina 2012 ja 2014 sekä naisten kuulantyönnön 2012.

## Lähteet
Don (vuoden 1978 elokuva)

**Don** on vuonna 1978 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen toimintaelokuva, jonka ohjasi Chandra Barot.

## Näyttelijät

## Soundtrack

## Aiheesta muualla
* 
*
Tämä maa on minun (vuoden 1976 elokuva)

**Tämä maa on minun** (*Bound for Glory*) on Hal Ashbyn ohjaama yhdysvaltalainen elämäkertaelokuva  folklaulaja Woody Guthriesta, jota esittää David Carradine. Käsikirjoituksen laati Robert Getchell Guthrien elämäkertateoksen pohjalta, mutta keskittyi tarinassa vain kolmeen-neljään keskeiseen vuoteen, joina Guthrien sosiaalinen tietoisuus ja vasemmistolainen näkemys kypsyi.

## Rooleissa

## Vastaanotto
Elokuva tuotti kaksi Oscar-palkintoa, Haskell Wexlerille kuvauksesta ja Leonard Rosenmanille musiikista, sekä ehdokkuuden neljässä muussakin kategoriassa. Golden Globessa elokuva sai neljä ehdokkuutta.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.

## Lähteet
Tuula Salo

**Tuula Anneli Salo** (o.s. **Viitanen**; s. 18. helmikuuta 1958 Jyväskylä) on suomalainen hammaslääketieteen tohtori, joka toimii Helsingin ja Oulun yliopistojen suupatologian professorina.

Salo tuli ylioppilaaksi Jyväskylän normaalikoulusta vuonna 1977. Hän valmistui Oulun yliopistosta hammaslääkäriksi (HLL 1983) ja väitteli vuonna 1985 Oulun yliopistossa syövän tyvikalvoja pilkkovasta entsyymistä (HLT 1985). Hänen englanninkielinen  väitöskirjansa oli otsikoitu *Basement membrane (type IV) collagen specific collagenase : purification, characterization and association with cellular proliferation and transformation*. Suupatologian erikoispätevyyden hän sai 1997.

Hänet nimitettiin Oulun yliopiston suupatologian apulaisprofessoriksi 1998. Hän toimi useissa opetus- ja tutkijatehtävissä, ja oli ulkomailla vierailevana tutkijana (Los Angeles, USA 1986–1987; Birmingham, Alabama 1990; ja Vancouver, Kanada 1995–1996). Oulun yliopiston suupatologian professoriksi Salo nimitettiin vuonna 2004. Vuonna 2015 hän sai suupatologian professuurin myös Helsingin yliopistosta.
 
Hän on kehittänyt ihmisen syöpäsolujen kasvutavan, aggressiivisuuden ja syöpälääkkeiden testaamiseen soveltuvaa kohdun lihaskasvaimista (myoomat) valmistettua Myogeeliä. 
 
Lisäksi hänen tutkimusryhmänsä on kehittänyt munasarjasyöpää sairastavien vatsanpeitteestä munasarjasyöpätutkimukseen soveltuvaa Omentumgeeliä.[7]
 
Suomalaisen tiedeakatemian jäsen Salo on ollut vuodesta 2010.
 
Salo on saanut kansainvälisiä palkintoja, kuten IADR (*International Association of Dental Research*) Distinguished Scientist Award in Oral Medicine & Pathology Research, 2024; Bensow-Äyräpää -prize for the best Scandinavian Dental Researcher 2022;  IAOP (*International Association of Oral Pathology*) Rod Cawson Prize, Excellence in the science and practice of Oral Pathology, 2010

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tuula Salo. University of Helsinki. Oral and maxillofacial diseases, Clinicum  (researchgate.net)
*Salo Tuula. Oral cancer research group  (oulu.fi)
*Tuula Salon Google Scholar-profiili (jostain syystä sähköposti ja kampus osoittaa Brasiliaan)  (google.com)
*
Jasmila Žbanić

**Jasmila Žbanić** (s. 19. joulukuuta 1974 Sarajevo, Jugoslavia) on bosniahertsegovinalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja, jonka elokuvia ovat *[[Esman salaisuus]]* (2006), *[[Na putu]]* (2010) ja *[[Quo vadis, Aida?]]*.  Kaikki nämä sivuavat enemmän tai vähemmän 1990-luvun Bosnian sotaa.

## Elämäkerta
Jasmila Žbanić syntyi Sarajevossa vuonna 1974. Hän alkoi käydä Sarajevon esittävien taiteiden akatemiaa Sarajevon piirityksen aikana. Serbiarmeija piiritti kaupunkia huhtikuusta 1992 helmikuulle 1996.

Bosnian sodan jälkeen elokuvantekijät joutuivat muiden taiteilijoiden tapaan luomaan uudet tavat toimia ja uudet organisaatiot. Žbanić oli vuonna 1997 perustamassa taiteilijoiden yhdistystä Deblokadaa. He perustivat Sarajevoon videovuokraamon, jonka avulla he rahoittivat töitänsä. Sitä kautta monet bosnialaiset saivat myös kansainvälisiä kontatkeja. Žbanić sai muun muassa tukea ranskalais-saksalaiselta Arte-kulttuurikanavalta yhteen lyhytdokumenttiinsa.

Žbanić oli halunnut tehdä dokumentin siitä, miten raiskausta käytettiin Bosnian sodassa aseena, mutta hän ei lopulta halunnut laittaa naiset elämään uudelleen kokemuksiaan. Žbanić kääntyi sitten fiktioon ja teki ensimmäisen pitkän fiktioelokuvansa. *[[Grbavica]]* sai loistavan vastaanoton Berliinin elokuvajuhlilla, ja se voitti vuoden 2006 Kultaisen karhun, ekumeenisen tuomariston palkinnon ja AFI:n Grand Jury -palkinnon. Elokuvajuhlien valitsija oli Sarajevossa vierailulla eikä olisi alkujaan antanut elokuvaa komitean nähtäväksi, koska se oli esikoisohjaajan tekemä eikä se ollut englanniksi eikä siinä ollut tunnettuja näyttelijöitä. Žbanić kirjoitti suoraan elokuvajuhlien johtajalle Dieter Kosslickille ja vaati valintakomitean edes katsomaan elokuvan.

Žbanićin toinen elokuva *[[Na patu]]* sai ensi-iltansa Berliinin elokuvajuhlilla 2010. Kolmas elokuva *[[For Those Who Can Tell No Tales]]* oli puolestaan maailmanensi-illassaan Toronton elokuvajuhlilla 2013 ja neljäs elokuva *[[Love Island]]* Locarnon elokuvajuhlilla 2013. Vuonna 2021 Euroopan elokuva-akatemia palkitsi Žbanićin elokuvan *[[Quo vadis, Aida?]]* vuoden parhaana eurooppalaisena elokuvana.

Vuoden 2021 elokuva *[[Quo vadis, Aida?]]* (2021) sai useita palkintoja ympäri maailmaa, muun muassa parhaan ohjauksen Baftan, parhaan kansainvälisen elokuvan Oscar-ehdokkuuden ja vuoden parhaan eurooppalaiselokuvan palkinnon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
*
Serbian ruhtinaskunta

**Serbian suuriruhtinaskunta**, () oli vuosina 1830–1882 olemassa ollut valtio. Se syntyi Osmanien valtakunnan vasallina Venäjän–Turkin sodan jälkeen 1830. Ruhtinaskunta käytännössä itsenäistyi 1867, mutta valtio tunnustettiin vasta Turkin sodan jälkeen 1878. Lopulta ruhtinaskunnasta muodostettiin Serbian kuningaskunta 1882.

## Historia
Serbialaiset tekivät kaksi suurta kansannousua 1800-luvun alkupuolella Karađorđen ja Miloš Obrenovićin johdolla. Osmanit myöntyivät rauhaan serbien kanssa vuonna 1817, jolloin Obrenović sai ruhtinaan arvonimen ja määräysvaltaa serbien alueille.

Venäjän–Turkin sodan jälkeen 1830 osmanien oli myönnettävä autonominen asema Serbialle. Venäjän keisarikunta takasi Serbian suojeluksen, vaikka uusi valtio pysyikin osana Osmanien valtakuntaa. Vuonna 1833 ruhtinaskuntaan liitettiin lisää serbien asuttamia aluita.

Obrenović hallitsi uutta valtiota yksinvaltiaana, mikä johti kapinaan vuonna 1835 ja maan ensimmäisen perustuslain kirjoittamiseen. Venäjä ja Osmanien valtakunta pitivät perustuslakia liian liberaalina, joten se kumottiin nopeasti. Vuonna 1838 hyväksyttiin uusi perustuslaki, jolloin Serbiasta tuli perustuslaillinen monarkia.

Miloš Obrenović luopui kruunusta vuonna 1839 poikansa Milan Obrenović II:n hyväksi. Milan kuitenkin kuoli pian, joten Milošin toinen poika Mikael Obrenović nousi ruhtinaaksi. Mikael syrjäytettiin vuonna 1842 ja ruhtinaaksi valittiin Karađorđen poika Aleksanteri Karađorđević. Aleksanteri osoittautui heikoksi johtajaksi ja Serbian hallitus kutsui Milošin takaisin ruhtinaaksi vuonna 1858. Hän kuoli kaksi vuotta myöhemmin ja Mikael Obrenović peri kruunun toistamiseen.

Vuonna 1867 Serbia saavutti käytännössä itsenäisyyden, kun osmanien sotilaat vedettiin pois maasta. Mikael salamurhattiin 1868 ja ruhtinaaksi valittiin Obrenović-suvun viimeinen elossa oleva mies, alaikäinen Milan Obrenović IV. Vuonna 1877 syttyi Osmanien valtakunnan ja Venäjän välille Turkin sota, jossa Serbia liittyi Venäjän puolelle. Sodan jälkeen 1878 kansainvälinen yhteisö tunnusti Serbian itsenäisyyden. Vuonna 1882 Serbiasta tuli kuningaskunta hallitsijanaan Milan I.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Katja Kipping

**Katja Kipping** (s. 18. tammikuuta 1978) on saksalainen vasemmistopoliitikko. Kipping toimi Vasemmisto-puolueen puheenjohtajana 2012–2021.

Kinpping on valmistunut maisteriksi TU Dresdenistä vuonna 2003 pääaineinaan slaavilaisten kielten ja Amerikan tutkimus sekä oikeustiede. Toisena opiskeluvuonnaan hän liittyi PDS-puolueeseen, joka oli Itä-Saksan hallitsevan sosialistipuolueen virallinen seuraaja. Hän on ollut parlamenttiedustaja vuodesta 2005. PDS yhdistyi kesäkuussa 2007 pääosin entisistä lännen SPD:sta eronneista vasemmistososiaalidemokraateista koostuneen WASG:n kanssa ja muodosti Vasemmisto-puolueen, ja Kipping valittiin vuonna 2012 toiseksi sen kahdesta puheenjohtajasta.

## Lähteet
Kirsi Tirri

**Kirsi Anne Helena Tirri** (o.s. **Mustonen**; s. 5. toukokuuta 1961 Helsinki) on suomalainen kasvatustieteen tohtori ja teologi, joka on toiminut Helsingin yliopistossa muun muassa uskonnonpedagogiikan professorina ja kasvatustieteen professorina. 

Mustonen tuli ylioppilaaksi 1980 Etelä-Kaarelan lukiosta. Tirri valmistui Helsingin yliopistosta teologian kandidaatiksi ja maisteriksi 1985, sekä edelleen kasvatustieteen lisensiaatiksi 1991 ja tohtoriksi 1994. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1994) käsitteli opettajien Suomessa ja Yhdysvalloissa tekemiä itsearviointeja opetuksensa tehokkuudesta. Tutkimus oli otsikoitu *Evaluating Teacher Effectiveness by Self-Assessment: A Cross-cultural Study*. Tirri sai tohtorityöstään Suomen kasvatustietieteellisen seuran seuran (1994) ja AERA:n väitöskirjapalkinnot (1995). Hän sai kasvatustieteen dosentin pätevyyden 1996 Helsingin ja 2002 Tampereen yliopistolta.

Tirri työskenteli uskonnon ja psykologian lehtorina Tapiolan iltalukiossa (1986–1989). Sitten hän oli Helsingin yliopiston tutkija (1989–1993) ja uskonnondidaktiikan lehtori (1994–1995). Hän toimi Suomen Akatemian rahoittamana tutkijana (1995–1996), nuorempana tutkijana (1996–1999) ja vanhempana tutkijana (2000–2002). Hän oli vierailevana tutkijana Yhdysvaltain Stanfordin yliopistossa vuonna 1998. Pian sen jälkeen hän hoiti Helsingin yliopiston kasvatustietieteen määräaikaista professuuria (1999–2002). Hän oli Lontoon yliopiston King´s Collegen vieraileva professori vuosina 2006–2009.

Tirri on tuottelijas kasvatustieteilijä. Vuoteen 2007 mennessä hän oli kirjoittanut yksin tai yhdessä työtoveriensa kanssa yli 150 tieteellistä artikkelia opettajankoulutuksen, uskonto-ja moraalikasvatuksen, lahjakkaiden kasvatuksen ja verkko-opetuksen aloilta. Lisäksi tuotantoon kuului 16 yksin tai yhdessä työtoverien kanssa kirjoitettua tai toimitettua kirjaa. Sittemmin julkaisuja on syntynyt lisää. 

Suomalainen Tiedeakatemia myönsi Tirrille palkinnon vuoden parhaasta kasvatustieteellisestä tutkimuksesta (1999). Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen Tirri on ollut vuodesta 2006. Hän on toiminut myös tiedeakatemian esimiehenä (2016-2017).

Tirrin puoliso (1981–) on tietojenkäsittelytieteen professori Henry Tirri.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kirsi Tirrin Google Scholar -profiili  (scholar.google.com)
*Kirsi Tirri  (researchgate.net)
Luettelo alas ammutuista siviililentokoneista

Kaupallisen ilmailun historiassa on tapahtunut useita **siviililentokoneiden alasampumisia**, jotka on aiheutettu tahallisesti tai tahattomasti. Tämä on kronologinen luettelo tapauksista, joissa lentokoneet on tuhottu tuliasein tai ohjuksilla. Luettelossa on sodan ajan alasampumiset mutta ei terroritekoja.

## Lähteet
Leipää, rakkautta ja unelmia

**Leipää, rakkautta ja unelmia** (*Pane, amore e fantasia*) on Luigi Comencinin ohjaama italialainen komediaelokuva vuodelta 1953. Italialaiseen maalaiskylään sijoittuvan tarinan pääosissa näyttelevät Gina Lollobrigida läpimurtoroolissaan ja ohjaajana paremmin tunnettu Vittorio De Sica. 

## Juoni
Poliisimestari Carotenuto (De Sica) flirttailee nuoren Marian (Lollobrigida) kanssa, mutta iskee silmänsä myös hieman vanhempaan kätilöön Annarellaan (Marisa Merlini), jolla on avioton lapsi Roomassa. Lopussa Carotenuto ja Annarella saavat toisensa, ja Maria löytää rinnalleen nuoren karabinieerin Pietron (Roberto Risso).

## Vastaanotto ja myöhempi arvostus
Tyylilajiltaan ”vaaleanpunaiseksi neorealismiksi” luonnehditusta romanttisesta komediasta tuli suuri menestys, ja se sai jatkokseen samannimisiä ja -tyylisiä maaseutukomedioita, kuten *[[Rakkauden huumaa ja mustasukkaisuutta]]* (Pane, amore e gelosia, 1954) ja *[[Vaarallinen leski]]* (Pane, amore e..., 1955).

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Lähteet
Vamppi ja veteraani

**Vamppi ja veteraani** (*Bull Durham*) on Ron Sheltonin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen baseball-elokuva vuodelta 1988, pääosissa Kevin Costner ja Susan Sarandon.

## Vastaanotto
*Helsingin Sanomien* Mikael Fränti kirjoitti ensi-ilta-arvostelussaan *Vampin ja veteraanin* olevan kiinnostava kuvaus alempien sarjojen baseball-maailmasta: "Ron Shelton tuntee entisenä baseball-pelaajana näiden sarjojen arkisen aherruksen ja tylsyyden.” Sen sijaan Fränti piti Sheltonia vielä kokemattomana käsikirjoittajana ja ohjaajana.

*[[Sports Illustrated]]* -lehti valitsi *Vampin ja veteraanin* vuonna 2003 kaikkien aikojen parhaaksi urheiluelokuvaksi. *[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Lähteet
Hely Tuorila

**Hely Tuorila** (s. 11. syyskuuta 1950 Punkalaidun) on suomalainen elintarviketieteilijä, joka on Helsingin yliopiston elintarvikkeiden aistinvaraisen tutkimuksen emeritaprofessori. Hän aloitti professorina 1998 ja jäi eläkkeelle vuonna 2016.

Tuorila tuli ylioppilaaksi Urjalan yhteiskoulusta (1969). Hän opiskeli Helsingin yliopistossa, ja valmistui maatalouden ja metsätieteen maisteriksi (1975) sekä edelleen elintarviketieteen lisensiaatiksi (1982) ja tohtoriksi (1986).

Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen Tuorila on ollut vuodesta 2010.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Hely Tuorila. University of Helsinki, Department of Food and Environmental Sciences
*  Katja Solla (19.2.2014) Kuningaskuluttaja: Syömme silmillämme – punainen mehu maistuu marjaisalta (yle.fi)
* Arvot ohjaavat ruokamieltymyksiä yhä enemmän (19.1.2001) (mtvuutiset.fi)
Marja Vauras

**Marja Merja Sinikka Vauras** (s. 9. maaliskuuta 1953 Turku) on suomalainen filosofian tohtori, ja Turun yliopiston kasvatustieteen professori. Hän on toiminut myös Turun yliopiston Kasvatustieteellisen tiedekunnan dekaanina. 

Suomalaisen tiedeakatemian jäsen Vauras on ollut vuodesta 2013.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Marja Vauras  (researchgate.net)
*Koulutusvienti on kestävyys- ja ketteryyslaji (2.5.2017) (utu.fi)
Anatoli Timofejev

**Anatoli Grigorjevitš Timofejev** (, 10. heinäkuuta 1956 Tšeljabinsk – 20. helmikuuta 2016 Tšeljabinsk) oli venäläinen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Hän pelasi vuosina 1973–1979 Neuvostoliiton alasarjoissa muiden muassa SKA Sverdlovskin ja Metallurg Tšeljabinskin joukkueissa. Pääsarjadebyyttinsä hän teki Traktor Tšeljabinskin joukkueessa kaudella 1979–1980. Hän pelasi yhtäjaksoisesti seurassa kauden 1988–1989 loppuun ja toimi kahteen eri otteeseen seuran kapteenina. Kaudelle 1989–1990 Timofejev tuli pelaamaan Suomeen HPK:n joukkueeseen. Yhden liigakauden jälkeen hän teki sopimuksen silloisen I-divisioonan Vantaa HT:n kanssa, jossa päätti yhden kauden jälkeen uransa.

Heti pelaajauransa lopetettuaan Timofejev toimi Traktorin apuvalmentajana yhden kauden ajan. Kaudella 1995–1996 hän toimi farmijoukkue Nadežda Tšeljabinskin päävalmentajan Venäjän toisella sarjatasolla ja kaksi seuraavaa kautta Traktorin apuvalmentajana Venäjän pääsarjassa. Traktorin pudottua pääsarjasta Timofejev palkattiin joukkueen päävalmentajaksi kaudella 1999–2000. Seuraavan kauden puolivälissä hänet korvattiin Sergei Paramonovilla. Kaudelle 2002–2003 Timofejev palasi edelleen kakkostasolla pelanneen Traktorin apuvalmentajaksi ja ylennettiin seuraavalle kaudelle päävalmentajaksi. Päävalmentajuutta kesti jälleen puolitoista kautta ja hänet korvasi kesken seuraavan kauden Anatoli Bogdanov. Kaudet 2005–2008 Timofejev toimi Gazovik Tjumenin päävalmentajana ja sen ohessa valmensi Venäjän jääkiekkomaajoukkuetta vuoden 2007 universiadeissa.

Tjumenin vuosien jälkeen Timofejevoli jonkin aikaa sivussa valmennustehtävistä ennen kuin palasi VHL-liigaan Metšel Tšeljabinskin päävalmentajaksi kahdeksi vuodeksi.

## Lähteet
* 
*
Orbex

**Orbex** on isobritannialainen avaruustoiminta-alan yhtiö. Se kehittää kevyttä Prime-nimistä kantorakettia.
Yhtiön päämaja on Isossa-Britanniassa; sivutoimipisteitä on Tanskassa ja Saksassa. Laukaisukeskuksen on tarkoitus olla Sutherland spaceport, joka sijaitsee A' Mhòine -niemimaalla pohjoisessa Skotlannissa. 

## Prime

Kaksivaiheinen Prime käyttää ajoaineena molemmissa vaiheissa LOX/bioLPG yhdistelmää eli nestehappea ja propaania. Ensimmäisen vaiheen on tarkoitus olla uudelleenkäytettävä.



## Aiheesta muualla
* https://orbex.space/
Arvo Helle

**Arvo Adolf Helle**, sukunimi vuoteen 1906 *Helenius* (17. lokakuuta 1887 Helsinki – 30. elokuuta 1963 Lappeenranta) oli suomalainen kihlakunnantuomari ja Käkisalmen pormestari. 

Helteen vanhemmat olivat vaununtarkastaja Adolf Helenius ja Eeva Maria Viinikainen. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta 1905, suoritti oikeustutkinnon 1911 ja sai varatuomarin arvon 1914.

Helle oli asianajajana Käkisalmessa 1911–1939. Hän toimi Käkisalmen kaupunginvoutina 1917–1920, vt. pormestarina 1918–1920 ja pormestarina 1920–1939. Hän oli valtiovarainministeriön ylimääräisenä esittelijänä 1940–1941 ja sen Lappeen tuomiokunnan tuomarina 1941–1957. 

Helle oli Käkisalmen kaupunginvaltuuston puheenjohtajana 1931–1939 ja kaupungin hoitokunnan varapuheenjohtajana 1940–1941. 

Arvo Helle oli naimisissa vuodesta 1915 kirjanpitäjä Saima Lehtovaaran (ent. Lundberg) kanssa. 

## Lähteet
Linnéa Ågren

**Linnéa Ågren** (s. 24. toukokuuta 1991 Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi vuodet 2010–2015 Umeå IK:ssa. Ågren käyttää pelinumeronaan 16:a.

## Lähteet
Najat Vallaud-Belkacem

**Najat Vallaud-Belkacem** (s. 4. lokakuuta 1977 Rif, Marokko) on ranskalainen poliitikko, joka toimi maansa opetusministerinä 2014–2017 ja  sitä ennen tasa-arvoasioista, urheilusta ja nuorisoasioista vastaavana ministerinä. 

Vallaud-Belkacem suoritti valtiotieteiden tutkinnon Pariisissa vuonna 2000 ja liittyi sosialistipuolueeseen 2002.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Long drink

**Long drink** voi viitata seuraaviin asioihin:

*englanninkielinen nimitys, joka tarkoittaa suurikokoisia alkoholijuoma-annoksia, jotka ravintolahenkilökunta sekoittaa asiakkaitten nautittaviksi, kuten Tom Collins tai gin tonic.
*lonkero, valmiina myytävä suomalainen alkoholi-virvoitusjuomasekoitus.
* Original Long Drink, Hartwallin valmistama lonkero

## Lähteet
Delta Cryogenic Second Stage

**Delta Cryogenic Second Stage** on Delta III- ja Delta IV -kantoraketeissa käytettävä ylempi vaihe.

Vaiheesta on useita eri versioita. Delta III:ssa käytettiin omaansa 4 metristä versiota. Delta IV käyttää omastaan versiosta riippuen joko 4 tai 5 metristä versiota.