open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lü Huihui

**Lü Huihui** (s. 26. kesäkuuta 1989 Xinxiang) on kiinalainen keihäänheittäjä. 

Lontoon olympiakisoissa 2012 Lü sijoittui viidenneksi tuloksella 63,70 metriä.

14. huhtikuuta 2012 Lü heitti Aasian ennätyksen 64,95 m. Pari kuukautta myöhemmin Li Lingwei rikkoi ennätyksen tuloksella 65,11 m. 27. huhtikuuta 2013 Lü ylitti ennätyksen heittämällä 65,62 m. Hänen dopingnäytteessään oli kuitenkin merkkejä dopingin käytöstä ja tulos hylättiin myöhemmin. Hän sai vuoden kilpailukiellon ajalle 24.5.2013–23.5.2014.

Lü saavutti Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hopeaa Aasian ennätystuloksella 66,13. Hän johti kilpailua viimeiseen heittoon saakka, jolloin Katharina Molitor ohitti hänet. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui seitsemänneksi. Hän heitti  Lontoon MM-kilpailujen 2017 karsinnassa Aasian ennätyksen 67,59. Loppukilpailussa hän saavutti pronssia tuloksella 65,26.

Li heitti Aasian ennätyksen 67,69 Hallessa toukokuussa 2018. Hän saavutti samana vuonna hopeaa Aasian kisoissa tuloksella 63,16 ja voitti maanosien cupin tuloksella 63,88. Hän heitti Aasian ennätyksen 67,72 Huangshissa huhtikuussa 2019. Hän voitti Aasian-mestaruuden Dohassa 2019 tuloksella 65,83. Hän paransi Aasian ennätystä Shenyangissa heinäkuussa lukemiin 67,83 ja samassa kaupungissa elokuussa tulokseen 67,98. Dohan MM-kilpailuissa hän sai pronssia tuloksella 65,49. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän oli viides. Hän karsiutui loppukilpailusta Eugenen MM-kilpailuissa 2022.

## Henkilökohtaiset ennätykset
:Lähde: IAAF
* Keihäänheitto: 
** 67,98 m (2019)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Peter Paul Prabhu

**Peter Paul Prabhu** (20. maaliskuuta 1931 Chennai – 10. syyskuuta 2013) oli intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka toimi Pyhän istuimen diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihittiin papiksi 20. joulukuuta 1955 ja nimitettiin Tituli in Numidian titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Zimbabween 13. marraskuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1994. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Giuseppe Uhac. 

Prabhu erosi nuntiuksen tehtävistä vuonna 2002.

## Lähteet
Joseph Son Sam-seok

**Joseph Son Sam-seok** (; s. 3. marraskuuta 1955 Pusan) on eteläkorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Pusanin hiippakuntaan 6. helmikuuta 1982 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Fesseën titulaaripiispaksi 4. kesäkuuta 2010. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paul Hwang Cheol-soo, jota avustivat Thaddeus Cho Hwan-Kil ja John Chrisostom Kwon Hyok-ju. Pusanin piispaksi hänet nimitettiin huhtikuussa 2019.

## Lähteet
Carlos Alberto dos Santos

**Carlos Alberto dos Santos** (s. 2. lokakuuta 1955 Tobias Barreto) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Aracajún arkkihiippakuntaan 21. toukokuuta 1983 ja nimitettiin Teixeira de Freitas-Caravelasin hiippakunnan johtoon 15. kesäkuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Palmeira Lessa, jota avustivat Antônio Eliseu Zuqueto ja João Maria Messi.

## Lähteet
Matteo Zuppi

**Matteo Maria Zuppi** (s. 11. lokakuuta 1955 Rooma) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Palestrinan suburbikaariseen hiippakuntaan Renato Spallanzani 9. toukokuuta 1981, ja hänet inkardinoitiin Rooman hiippakuntaan 15. marraskuuta 1988. Hänet nimitettiin 31. tammikuuta 2012 Rooman vihkipiispaksi ja Villa Novan titulaaripiispaksi. Piispaksi konsekroinnin suoritti 14. huhtikuuta Agostino Vallini, jota avustivat Giovanni Battista Pichierri ja Vincenzo Paglia.

## Varhainen elämä ja koulutus
Matteo Zuppn syntyi ja kasvoi Roomassa perheeseen, jolla on läheiset suhteet Vatikaaniin. Hänen isänsä Enrico oli toimittaja, jonka tuleva paavi Paavali VI nimitti L'Osservatore della Domenican toimittajaksi. Zuppin äiti Carla Fumagalli oli kardinaali Carlo Confalonierin veljentytär.

Viidentenä kuudesta lapsesta Zuppi kävi lukiota Rooman historiallisessa keskustassa, missä hän tapasi Andrea Riccardin, Sant'Egidio-liikkeen perustajan. Hän liittyi pian tähän yhteisöön, johon hänellä on edelleen läheiset siteet.

Vuonna 1977 Zuppi suoritti kirjallisuuden ja filosofian tutkinnon Rooman La Sapienza -yliopistossa. Hän opiskeli pappisvirkaan paavillisessa Lateraani-yliopistossa.

## Pappisura
Zuppi vihittiin papiksi Palestrinan hiippakuntaan vuonna 1981. Hän toimi aluksi Santa Maria in Trasteveren apulaispappina Vincenzo Paglian johdolla.

Vuonna 1992 Zuppi oli avainasemassa Sant'Egidion välittämissä rauhansopimuksissa Mosambikin kanssa, minkä vuoksi hänestä tehtiin maan kunniakansalainen. Vuonna 2000 hänestä tuli Santa Maria in Trasteveren kirkkoherra ja Sant'Egidion kirkollinen avustaja.

### Piispa
Benedictus XVI nimitti Zuppin Rooman apulaispiispaksi vuonna 2012. Paavi Franciscus nimitti hänet Bolognan arkkipiispaksi vuonna 2015 ja korotti kardinaaliksi vuonna 2019.

## Näkemykset
Zuppi tunnetaan huolestaan köyhistä ja syrjäytyneistä, mikä on tuonut hänelle lempinimen "kadunpappi". Hän on voimakkaasti sitoutunut paavi Franciscuksen visioon kirkosta ja pyrkii jatkuvasti olemaan yhteydessä nykymaailmaan. Zuppi korostaa laupeuden käsitettä, "vihan torjumista", "aidon solidaarisuuden" synnyttämistä ja uskonnollisen moniarvoisuuden hyväksymistä.

Kardinaali Zuppi on kirkkopoliittisesti vasemmistolainen, ja hänen sosiaalisen oikeudenmukaisuuden ja tasa-arvon korostamisensa on johtanut hänet liittoutumaan Italian vasemmistopolitiikan kanssa. Zuppilla on läheisiä yhteyksiä myös italialaisiin vapaamuurareihin. Hän kuitenkin pyrkii käymään vuoropuhelua myös oikeistolaisten ja kirkon perinnettä kannattavien kanssa.

## Yksityiselämä
Äidinkielensä italian lisäksi kardinaali Zuppi osaa jonkin verran englantia.

## Lähteet
Paul Hwang Cheol-soo

**Paul Hwang Cheol-soo** (; s. 15. huhtikuuta 1953 Miryang) on eteläkorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Pusanin hiippakuntaan 5. helmikuuta 1983 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Vicus Pacatin titulaaripiispaksi 17. tammikuuta 2006. Piispaksi vihkimnen seurasi 24. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Augustine Cheong Myong-jo, jota avustivat Francis Xavier Ahn Myong-ok ja John Chrisostom Kwon Hyok-ju.

Hwang Cheol-soo sai 21. marraskuuta 2007 nimityksen Pusanin piispaksi.

## Lähteet
Augustine Cheong Myong-jo

**Augustine Cheong Myong-jo** (; 25. toukokuuta 1935 Geoje – 1. kesäkuuta 2007) oli eteläkorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 22. joulukuuta 1962 ja nimitettiin Korean sotilaspiispaksi sekä Tubulbacan titulaaripiispaksi 23. lokakuuta 1989. Piispaksi konsekroinnin suoritti 13. helmikuuta 1990 Stephen Kim Sou-hwan, jota avustivat Gabriel Lee Gab-sou ja Joseph Kyeong Kap-ryong. 

Cheong Myong-jo sai 5. marraskuuta 1998 nimityksen Pusanin koadjuuttoripiispaksi, ja 28. elokuuta 1999 hänestä tuli sen piispa. Hän kuoli 72-vuotiaana virassa.

## Lähteet
Gabriel Lee Gab-sou

**Gabriel Lee Gab-sou** (29. helmikuuta 1924 – 21. joulukuuta 2004) oli eteläkorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 28. lokakuuta 1950 ja nimitettiin Pusanin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Catabum Castran titulaaripiispaksi 25. heinäkuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Baptist Sye Bong-Kil, jota avustivat John A. Choi Jae-seon ja Joseph Byeong Hwa Chang.

Lee Gab-sou sai 5. kesäkuuta 1975 nimityksen Pusanin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 28. elokuuta 1999.

## Lähteet
Asakaze (1905)

**Asakaze** () oli 1906 valmistunut keisarillisen Japanin laivaston Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä.

## Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1904 hankinnoissa Kawasakin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 30. joulukuuta 1904. Se laskettiin vesille 28. lokakuuta 1905 ja valmistui 1. huhtikuuta 1906.

## Palvelus
Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi ja poistettiin ensilinjan tehtävistä. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa se palautettiin palvelukseen. Alus muutettiin 1. joulukuuta 1924 miinanraivaajaksi, joka poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1928. Miehistö upotti aluksensa 1. elokuuta 1929.

## Lähteet
*

### Viitteet
Hatsushimo (1905)

**Hatsushimo** () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1905 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä.

## Valmistus

Alus tilattiin Yokosukan laivastontelakalta osana vuoden 1904 hankintoja. Sen köli laskettiin 20. elokuuta 1904, ja alus laskettiin vesille 13. toukokuuta 1905. Alus valmistui vielä samana vuonna 18. elokuuta.

## Lähteet
*

### Viitteet
Henryk Ciereszko

**Henryk Ciereszko** (s. 9. syyskuuta 1955 Hermanówka) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Edward Kisiel 14. kesäkuuta 1981. Hänet nimitettiin Białystokin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Diceksen titulaaripiispaksi 17. amrraskuuta 2012. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Edward Ozorowski, jota avustivat Stanislaw Szymecki ja Celestino Migliore.

## Lähteet
Yayoi

**Yayoi** tarkoittaa seuraavia asioita:
*Yayoi-kausi Japanin historiallinen kausi (n. 300 eaa.–250 jaa.)
*Yayoi-keramiikka, Japanin Yayoi-kaudella tuotettua keramiikkaa
*Yayoi, Tokion Bunkyōn erillisalueen kaupunginosa, jonka mukaan Yayoi-kausi on nimetty

;Henkilöt
*Yayoi Kusama (s. 1929), japanilainen nykytaiteilija
*Yayoi Urano (s. 1969), japanilainen naispainija

;Keisarillisen Japanin laivasto
**[[Yayoi (1905)|Yayoi]]* (1905), Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä
**[[Yayoi (1925)|Yayoi]]* (1925), Mutsuki-luokan hävittäjä
Yayoi (1905)

**Yayoi** () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1905 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä, joka poistettiin alusluettelosta 1. joulukuuta 1924. 

## Valmistus

Alus tilattiin osana vuoden 1904 hankintoja Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 20. elokuuta 1904. Alus laskettiin vesille 7. elokuuta 1905 ja valmistui vielä samana vuonna 23. syyskuuta.

## Palvelus
Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, jolloin se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus palautettiin palvelukseen. Se poistettiin alusluettelosta 1. joulukuuta 1924. Aluksen miehistö upotti sen 10. elokuuta 1926.

## Lähteet
*

### Viitteet
Jennings (kirjasarja)

**Jennings-kirjat** ovat  brittiläisen kirjailija Anthony Buckeridgen luoma lastenkirjasarja, jonka 25 osaa ilmestyivät vuosina 1952–1994. Kustannusosakeyhtiö Tammi julkaisi yksitoista niistä suomeksi vuosina 1965–1971, suomentajana muiden muassa Ulf Erik Qvickström.

Jennings-kirjat kertovat humoristisesti noin 11-vuotiaasta sisäoppilaitoksessa opiskelevasta pojasta, hänen kaveristaan Darbishirestä ja heidän hyväntahtoisista hölmöilyistään ja väärinkäsityksistään koulutovereiden riemuksi mutta opettajien ja muun henkilökunnan harmiksi.

Buckeridgen teossarja perustuu kirjailijan omiin sisäoppilaitoskokemuksiin 1920-luvulla hänen seurattuaan itseään pari vuotta nuoremman Jennings-nimisen pojan toilailuja. Myöhemmin Buckeridgesta tuli sisäoppilaitoksen opettaja, ja hänellä oli tapana kertoa oppilaille muistelmiaan tuosta pojasta. Toisen maailmansodan jälkeen Buckeridge kirjoitti tarinoista kuunnelmasarjan BBC:n *Children’s Hour* -ohjelmaan, kunnes päätti alkaa kirjoittaa tarinoita myös kirjoiksi. 

Vuonna 1995 televisiotoimittaja Michael Crick haastatteli 83-vuotiasta Buckeridgea ja kysyi, tietääkö tämä Jennings-pojan myöhemmistä vaiheista. Buckeridge ei tiennyt, mutta Crick alkoi selvittää asiaa ja löysi kirjasarjan alkuperäisen esikuvan vanhainkodista Uuden-Seelannin Eteläsaarelta. Tämä Diarmaid Jennings ei muistanut Anthony Buckeridgea eikä ollut koskaan kuullutkaan Jennings-kirjoista. Buckeridge ja Jennings aloittivat kuitenkin kirjeenvaihdon, ja vanhainkodin hoitajat lukivat herra Jenningsille Buckeridgen kirjoja. Diarmaid Jennings kuoli 96-vuotiaana 2009. Kirjailija Buckeridge kuoli viisi vuotta aiemmin 92-vuotiaana.

Jennings-kirjoja on käännetty suomen lisäksi ainakin ranskaksi, ruotsiksi ja norjaksi. Ranskassa päähenkilön nimeksi tuli Bennett ja Norjassa Stompa. Norjalaiskirjoissa myös tarinat muutettiin tapahtuviksi norjalaiskoulussa. Stompa-tarinoiden pohjalta tehtiin Norjassa 1960-luvulla myös neljä elokuvaa.

1990-luvun alussa BBC teki kahdesta Jennings-kirjasta radioversiot Stephen Fryn lukemana. Kolmas Jennings-tarina, *Jennings’ Little Hut*, radioitiin 2010 lukijana Mark Williams. Vuonna 2011 kuusi Jennings-kirjaa tallennettiin äänikirjoiksi, lukijana Simon Vance.

Kirjailija Jari Tervo on maininnut Jennings-kirjat tärkeinä lapsuutensa lukukokemuksina.

## Suomennetut Jennings-kirjat

*Jennings koulussa, 1965 (*Jennings Goes to School*, 1950)
*Jennings salapoliisina, 1965 (*Jennings Follows a Clue*, 1951)
*Jenningsin maja, 1966 (*Jennings’ Little Hut*, 1951)
*Jennings kiipelissä, 1967 (*Jennings & Darbishire*, 1952)
*Jennings oli sitä mieltä, 1967 (*According to Jennings*, 1954)
*Ystävämme Jennings, 1968 (*Our Friend Jennings*, 1955)
*Kiitos Jenningsin, 1968 (*Thanks to Jennings*, 1957)
*Jenningsin päiväkirja, 1969 (*Jennings’ Diary*, 1953)
*Jennings luonnontieteilijänä, 1969 (*Take Jennings for Instance*, 1958)
*Jenningsin hyvät päätökset, 1970 (*Trouble with Jennings*, 1960)
*Jennings, kukapa muu, 1971 (*Jennings As Usual*, 1959)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Jennings-kirjasarjasta blogissa ''5555 luettua kirjaa''
*Jennings-kirjojen fanisivusto ''The Linbury Court'' (englanniksi)
Haikka

**Haikka** on Muuratsalon saarella sijaitseva niemi Jyväskylän Muuratsalon kaupunginosassa, entisen Säynätsalon kunnan alueella. Niemessä on asuinalue. 

Asuinalueen ruutukaavaan pohjautuvan asemakaavan on 1926 suunnitellut arkkitehti Wivi Lönn. Rakennukset perustuvat asutus- ja sosiaalihallituksen tyyppipiirustuksiin ja valmistuivat 1920- ja 1930-luvulla. Se oli saaren ensimmäinen asuinalue ja tarkoitettu Joh. Parviaisen Tehtaat Oy:n työntekijöille..

Saaritien päässä Haikan niemen kärjessä pienellä saarella on Haikan sektoriloisto. Loisto valmistui 1943 Majakan lähellä on pieni kahvila Ruokala Salo, jonka miljöö on säilynyt muuttumattomana, kaurismäkeläisenä.


kuva:Ruokala_Salo2.jpg|Ruokala Salo kesällä 2008
kuva:Ruokala_Salo.jpg|Ruokala Salon interiööriä


## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
*Ilmakuva Haikasta, Kansalaisen karttapaikka
Kulkurin masurkka

**Kulkurin masurkka** on Aarne Tarkaksen ohjaama ja käsikirjoittama värielokuva vuodelta 1958. *Kulkurin masurkka* on Fennada-Filmin ensimmäinen värillinen näytelmäelokuva. Sovcolor-väreissä kuvattu elokuva meni kaupaksi myös Neuvostoliittoon.

## Näyttelijät

## Tuotanto
Elokuva edustaa pitkään yleisönkin suosiossa ollutta kulkuriromantiikkaa hyödyntävää lajia. Lajin peruselokuvia ovat *[[Laulu tulipunaisesta kukasta (vuoden 1938 elokuva)|Laulu tulipunaisesta kukasta]]* (1938) ja *[[Kulkurin valssi]]* (1941). Kulkurielokuvien perinteisestä kaavasta poiketen elokuvan loppu ei ole onnellinen. Elokuva oli tarkoitettu tunnelmaltaan kesäiseksi, mutta ohjaajan ja kuvaajan muiden tehtävien vuoksi kuvaukset alkoivat vasta elokuussa, ja tunnelma on siksi paikoin syksyinen. 

## Arviot
Katsojamäärät olivat melko tarkkaan vuoden keskitasoa,. Aikalaisarvioissa aihe todettiin tyhjiin kalutuksi. Jurkka pääosassa saa kiitosta, mutta Paula Talaskivi katsoo ohjaaja Tarkaksen saavan liian vaativia aiheita. Elokuvaa sinänsä hän luonnehtii sanoin: ”murheellinen tapaus”.

*[[Tv-maailma]]n* arviossa vuodelta 2013 todetaan, että kestävintä antia elokuvassa on Esko Töyrin kuvaus, joka ”hivelee maisemia kuin naisen kasvoja”.

## Lähteet
Norge/Vänerbanan

**Norge/Vänerbanan** on Y-muotoinen ratalinja Ruotsissa. Radan pääosuus kulkee Göteborgin päärautatieasemalta Kilin asemalle, pääosin Vänernin länsirannikkoa pitkin. Erikstadista Kornsjøhön on haara, joka jatkuu Norjan puolella Østfoldbanenina. Rataosuuksien pituudet ovat 122 kilometriä Göteborgista Erikstadiin, 180 kilometriä Göteborgista Kornsjøhön, ja 232 kilometriä Göteborgista Kiliin. Rata on yksiraiteinen Göteborgin ja Öxneredin välistä 82 kilometrin pituista osuutta lukuun ottamatta, joka valmistui vuonna 2012 kaksiraiteiseksi. "Norge/Vänerbananille" on suunnitteilla lisää hankkeita vuosille 2020-2025.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Walesilainen keittiö

**Walesilainen keittiö** on perinteisesti perustunut walesilaisen työmiehen ruokavalioon, ja siihen kuuluvat etenkin lampaan-, sian- ja naudanliha, kala, äyriäiset ja sydänsimpukka. Walesin tärkeimmät vihannekset ovat purjo ja keräkaali, joista tehdään yleensä pekonin, lampaanlihan ja perunan kanssa perinteistä *cawl*-keittoa. Toinen walesilainen kansallisruoka on merileväleipä *bara lawr*, jota syödään kauran ja pekonin kera aamiaiseksi tai illalliseksi.

Walesissa syötiin ennen vanhaan arkisin lähinnä sianlihaa, ja lampaanliha varattiin juhliin ja lomapäiviin. Nykyaikana juuri lammas yhdistetään walesilaiseen keittiöön. Kaloista walesilaisille tärkeimmät ovat lohi ja taimen. Walesin tunnetuin juusto on luultavasti mieto, valkoinen ja mureneva *caerphilly*. Tunnetussa *Welsh rarebit* -ruokalajissa juustoa sekoitetaan voihin, jauhoon ja olueen ja levitetään paahtoleivälle.

Teehetki on walesilaisille tärkeä, ja teen kanssa he nauttivat muun muassa *bara brith* -leipää, johon käytetään kuivattua hedelmää, *Teisen lap* -hedelmäkakkua, *teisen carawe* -kuminakakkua, *teisen mêl* -hunajakakkua tai mausteisia walesilaisia kakkuja (*Welsh cakes*).

Walesilainen aamiainen muistuttaa tuhtia englantilaista aamiaista, mutta siihen käytetään myös joitain paikallisia aineksia, kuten merileväleipää ja sydänsimpukkaa.

Jouluisin Walesissa on nautittu perinteistä walesilaista joulukakkua, johon käytetään hedelmiä ja pähkinöitä.

Pubit ovat Walesissa suosittuja ruokailu- ja juomapaikkoja sekä yhteisön sosiaalisen elämän keskuksia. Walesilaisissa pubeissa lauletaan usein yhdessä, kuten walesilaisilla on tapana. Olut on walesilaisten perinteinen suosikkijuoma, etenkin ale. Myös siideri on suosittua.

## Katso myös

* Brittiläinen keittiö
* Englantilainen keittiö
* Skotlantilainen keittiö

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Voikosken kalliomaalaus

**Voikosken kalliomaalaus** on pieni ja sään haalistama kalliomaalaus Sarkaveden eteläpäässä Voikosken niskan rantakalliossa Kouvolan puolella Mäntyharjun kanssa yhteisestä rajasta Kymenlaaksossa. Maalaus on haalistunut ja jäkälän peittämä. Sen löysi Timo Miettinen vuonna 1977.

## Sijainti
Kohde sijaitsee Voikosken niskalla sen itärannalla Kasakkaharjun länsilounaaseen aukeavassa pystykalliossa, joka sijaitsee pienen lahdelman rannalla rantapuiden takana. Paikalle pääsee jalan ja veneellä, mutta virtaukset tulisi huomioida jäällä kulkiessa.
 
## Maalaukset
Maalaukset ovat vaalenneet ja osin tuhoutuneet, eikä kaikkea saa näkyviin edes vahvistamalla punaväriä digitaalivalokuvista. Osa kuvioista on myös harmaan jäkälän peittämiä. Ne sijaitsevat 0,5−2,5 metriä järvenpinnan yläpuolella.

Vasemmanpuoleisin kuvio sijaitsee ylhäällä ja esittää kädetöntä koukkupolvista ihmistä. Se on 23 senttimetriä pitkä. Tämän oikealla puolella 20 senttimetriä pitkä pystyviiva, joka on katkelma jostakin kuviosta. Aivan alhaalla on ilmeisesti 26 senttimetriä pitkä ihmishahmo, mutta siltä puuttuu toinen käsi ja jalka. Timo Miettinen on erottanut ihmisellä ylös koukistetut kädet ja soikean pään. Jalan ja viereisen pyöreähkön kuvion välille on vedetty kaareva viiva. Antti Lahelma ehdottaa tulkintaa, jossa kuvio merkitsee oliota, joka on puoliksi ihminen ja puoliksi käärme.

Oikealla erottuu vaivoin venekuvio, joka on osittain jäkälien peittämä. Se on maalattu hieman vinosti vasemmalle nousevaksi. Jäkälän vuoksi ei voi sanoa, ovatko kuvataanko miehistöä viivoilla vai kolmioilla. Niitä näyttäisi olevan 5−6 jäsentä.

## Katso myös
Sarkavedessä on kaksi muutakin kalliomaalausta 9 kilometriä pohjoiseen noin 600 metrin etäisyydellä toisistaan:
* Kannonaluksen kalliomaalaus
* Haukkavuoren kalliomaalaukset

## Lähteet
* 
* Muinaistaideyhdistys: Voikoski 
* Luukkonen, Ismo: Voikoski
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Luukkainen, Ismo: Suomen kalliomaalauksia, valokuvia
* Kivikäs, Pekka: Suomen kalliomaalaukset , Kulttuurin Keski-Suomi 
* 
* Valkealan kylät: Kalliomaalaus - Voikoski, Sakaravesi 
* Suomen Museo Online: Valkealan Voikosken kalliomaalaus, useita valokuvia
Hallin Janne (elokuva)

**Hallin Janne** on Roland af Hällströmin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva vuodelta 1950. Se on Fenno-Filmin viimeinen elokuva ennen kuin yhtiö yhdistyi Adams-Filmiin.

Elokuva liittyy kansanballadeihin perustuviin elokuviin, ja se kertoo kuoreveteläisestä murhamiehestä Hallin Jannesta eli Juha Mattilasta ja 1867 tapahtuneesta veriteosta. Aiheesta oli kiinnostunut usea tuotantoyhtiö ja ohjaaja jo 1930-luvun lopulla, mutta lopulta se toteutui Hällströmin ohjaamana ja Fenno-Filmin tuottamana.

## Tausta
Tarinan taustalla on tapaus, jossa kaksi Kuorevedellä 1840-luvulla syntynyttä miestä, Juha Mattila ja Santeri Maijanpoika, surmaa postinjakajan ja vie tältä rahat. Miehet saivat kuolemantuomion, mutta käytännön mukaan tuomio muutettiin elinkautiseksi ja miehet karkotettiin Siperiaan pakkotyöhön. Juha Mattila sepitti karkotusta odottaessaan vaiheistaan laulun, joka ilmestyi ensimmäisen kerran 1868 vihkosessa *Nykyisempiä Nuoren kansan Sulolauluja, jonka ensimmäisen Postin-murhaaja Hallin Janne itse on kirjoittanut ja töistänsä ja elämästänsä kuwaillut* ja myöhemmin useaan kertaan uudestaan muun muassa arkkiveisuna.

Eero Alpi kirjoitti 1920 aiheesta aikoinaan varsin suositun näytelmän, ja Olga Vuolle julkaisi 1923 romaanin *Hallin Janne*, mutta Hällström mainitsee eräässä haastattelussa, ettei hän ole hyödyntänyt niitä, vaan käsikirjoitus pohjautuu kansantietouteen ja oikeuden pöytäkirjoihin. Elokuvasta on kuitenkin löydetty runsaasti Vuolteen romaanin repliikkejä ja muita yhtymäkohtia. Tarina on laajennettu kertomaan myös Siperian vaiheista, mutta todellisuudessa miesten kohtalosta siellä ei ole tietoa.

Elokuvan kantaesitys oli 1. syyskuuta 1950 Kuoreveden Korpi-Elossa. Kaikkiaan sen yleisönsuosio jäi keskimääräistä vähemmäksi, ja se jäi tappiolle.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
Elokuva saa aikalaisarvioissa paljon kiitosta. Muun muassa Eugen Terttula toteaa, että se ”on kuin sankarinsa sarkanuttu: harmaa ja karhea, mutta lämmin, luja kotoinen”. Vastapainoksi kuitenkin esimerkiksi Jouko Tyyri kirjoitti *[[Ylioppilaslehti|Ylioppilaslehdessä]]*, että se on jäänyt ohueksi ja värittömäksi, luonnoksen asteelle. Helge Heralan roolityötä ensimmäisessä elokuvaroolissaan pidetään onnistuneena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ibuki

**Ibuki** tarkoittaa seuraavia asioita:
*Ibuki (vuori), vuori Japanissa
*Ibuki (Shiga), entinen Japanin kaupunki
*Ibuki (satelliitti)
;Keisarillisen Japanin laivasto
*Ibuki-luokka (taisteluristeilijä)
*Ibuki (1907), Ibuki-luokan taisteluristeilijä
*Ibuki-luokka (risteilijä)
*Ibuki (1943), Ibuki-luokan raskas risteilijä, muutettu lentotukialukseksi
Kisaragi (1905)

**Kisaragi** () oli 1905 valmistunut keisarillisen Japanin laivaston Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä.

## Valmistus

Alus tilattiin osana vuoden 1904 hankintoja Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 10. syyskuuta 1904. Alus laskettiin vesille 6. syyskuuta 1905 ja valmistui vielä samana vuonna 19. lokakuuta.

## Palvelus
*Kisaragi* luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, jolloin se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus palautettiin palvelukseen. Alus luokiteltiin 1. joulukuuta 1924 miinanraivaajaksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1928 ja myytiin vuonna 1929.

## Lähteet
*

### Viitteet
Simson ja orjakuningatar

**Simson ja orjakuningatar** () on vuonna 1963 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Peplum- ja miekkamieslajityyppien sekoitusta edustavan filmin on ohjannut Umberto Lenzi. Sen sankareita, Zorroa ja Simsonia (alkuperäisversiossa Macistea) näyttelevät Pierre Brice ja Sergio Ciani alias Alan Steel.

## Juoni
Navarran kuninkaan kuoltua hänen veljentyttärensä, ilkeä prinsessa Malva ja oikeamielinen Isabella kamppailevat maan valtaistuimesta. Vallanperijän nimi on kirjoitettu kuninkaan testamenttiin. Malva ja hänen rakastajansa, vartiokaartin komentaja Garcia palkkaavat voimamies Simsonin noutamaan testamentin. Isabellan rakastettu Ramón neuvoo tätä lähettämään miekkasankari Zorron samaan tehtävään. Simson ja Zorro kamppailevat testamentista, kunnes lopulta he yhdistävät voimansa ja kukistavat hallitsijaksi julistautuneen Malvan apureineen. Isabellasta tulee kuningatar ja naamionsa riisunut Zorro osoittautuu hänen rakastajakseen Ramóniksi.

## Näyttelijät

## Tuotanto
*Simson ja orjakuningatar* on yksinkertainen mutta viihdyttävä seikkailuelokuva. Peplum- ja miekkamieslajityyppien sekoitus vaikuttaa tahattomalta parodialta, ja aikakoneella 1500-luvun Espanjaan siirtynyt Simson (Maciste) jää väkisinkin Zorron altavastaajaksi. Puhdasta peplumia edustaa naurettava lavastekrokotiili, jonka suuhun Simson on vähällä joutua. Sergio Ciani esiintyi samana vuonna myös toisessa ”Voimamies kohtaa Zorron” -elokuvassa *Golia e il cavaliere mascherato* (”Goljat ja naamioitu ratsumies”), jonka on ohjannut Piero Pierotti.

## DVD-julkaisut
Elokuva on saatavilla laadultaan erinomaisena ranskalaisena DVD-julkaisuna, joka sisältää ranskan- ja italiankieliset ääniraidat sekä ranskankielisen tekstityksen. Sen kylkiäisenä on Franco Montemurron ohjaama *Zorro alla corte d'Inghilterra* (”Zorro Englannin hovissa”, 1971).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Pyrstöveitsikalat

**Pyrstöveitsikalat** (Apteronotidae) on veitsikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan makeista vesistä Keski- ja Etelä-Amerikasta. Eräitä pyrstöveitsikalalajeja pidetään akvaariokaloina.

## Lajit ja anatomia
Pyrstöveitsikalojen heimo jaetaan 13 sukuun ja lähteestä riippuen 45&ndash;64 lajiin. Tyypillisiä piirteitä ovat pitkänomainen ruumiinmuoto, selän pitkähkö siimamainen elin ja hyvin pitkä peräevä. Suurin laji *Apteronotus magdalenense* voi kasvaa 1,3 m pitkäksi. Pyrstöveitsikalat ovat ainoita kaloja veitsikalojen lahkossa, joilla on pyrstöevä. Eräillä heimon pyrstöveitsikalalajeilla on pitkä kuono. Heimon kalat pystyvät tuottamaan korkeataajuuksisen heikon sähkökentän ja erotuksena muista sähköelin on muodostunut hermokudoksesta eikä lihaskudoksesta.

## Levinneisyys ja elintavat
Pyrstöveitsikalojen levinneisyysalue ulottuu Panamasta Argentiinaan ja Etelä-Amerikassa ainoa maa, josta heimon lajeja ei tavata on Chile. Useimmat niistä elävät nopeasti virtaavissa puroissa ja joissa. Pyrstöveitsikalojen ravintoa ovat pienemmät kalat, vesihyönteiset ja niiden toukat. Eräät lajit syövät myös sienieläimiä. Mustaveitsikalaa (*Apteronotus albifrons*) ja samettiveitsikalaa (*A. leptorhynchus*) pidetään akvaariokaloina.

## Lähteet
Aukile

**Aukile** on sikiön tai lapsen pään vielä luutumatonta kohtaa. Lapsi syntyy normaalisti kallojen luut saumaantumattomana toisiinsa, eli luuttomia kohtia päässä. Ihmisillä ja apinoilla on tyypillisesti syntyessään kuusi aukiletta. Aukileet mahdollistavat aivojen nopean kasvun, sillä aivot kasvavat nopeammin kuin mitä ympäröivät kallojen luut pystyvät kasvamaan. Aukileiden liian nopea luutuminen syntymän jälkeen saattaa häiritä lapsen aivojen kehitystä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ludlow (täsmennyssivu)

**Ludlow** voi tarkoittaa seuraavia asioita

* Ludlow, pieni kaupunki Shropshiressä, Englannin ja Walesin rajamailla
* Ludlow’n linna Ludlow’n kaupungissa
* Ludlow, valinkone
* Ludlow-epookki, geologinen ajanjakso
* *[[HMS Ludlow (G57)]]*, Kuninkaallisen laivaston hävittäjä

## Sukunimi
* Edmund Ludlow (n. 1617–1692), brittiläinen poliitikko
* George C. Ludlow (1830–1900), New Jerseyn kuvernööri 1881–1884
* John Malcolm Ludlow (1921–1911), brittiläinen sosialistinen poliitikko ja kirjailija
* Peter Ludlow (s. 1957), yhdysvaltalainen filosofi
Jussi Ketonen

**Jussi Antero Ketonen** (s. 1952) on suomalaissyntyinen Yhdysvalloissa asuva matemaatikko. Hän asuu nykyisin Palo Altossa Kaliforniassa. Hän on nuorin tohtoriksi väitellyt suomalaissyntyinen henkilö.

Ketosen vanhemmat ovat professori Oiva Ketonen ja maisteri Sirkka Elina Munter.

Ketonen valmistui filosofian kandidaatiksi Åbo Akademista 15-vuotiaana vuonna 1968. Hän väitteli vuonna 1971 19-vuotiaana tohtoriksi Wisconsinin yliopistossa. Väitöskirjan nimi oli *Everything You Wanted to Know About Ultrafilters But Were Afraid to Ask*.

Ketonen on ollut naimisissa vuodesta 1973 yhdysvaltalaisen kirjailijan Rachel Lodenin (s. 1948) kanssa.

## Julkaisuja
* *Strong compactness and other cardinal sins*, Ann. Math. Logic 5, 47-76, 1972
* *Banach spaces and large cardinals*. Fundamenta Mathematicae, 81:291{303), 1974
* Miroslav Benda and Jussi Ketonen : *On regularity of ultrafilters*. Israel J. Math. 17, 231-240, 1974
* *On the existence of P-points in the Stone-Cech compactification of integers*. Fundamenta Mathematicae, 92:91–94, 1976
* *The structure of countable Boolean algebras*. Annals of Mathematics 108 (1): 41–89, 1978
* *Efficient theorem proving in set theory*. In P. Suppes (Ed.), University-level computer-assisted instruction at Stanford: 1968-1980. Stanford University, Institute for Mathematical Studies in the Social Sciences,1981
* Jussi Ketonen and Robert M. Solovay : *Rapidly growing Ramsey functions*. Annals of. Mathematics, 113(2):267–314, 1981
* Jussi Kctonen and Joseph S. Weening : *The Language of an Interactive Proof Check*. Department of Computer Science, Stanford University, Report No. STAN-E-83-992, Decembcr 1983 ([ftp://db.stanford.edu/pub/cstr/reports/cs/tr/83/992/CS-TR-83-992.pdf Pdf-tiedostona])
* Gianluigi Bellin and Jussi Ketonen : *A decision procedure revisited : Notes on direct logic, linear logic and its implementation*. Theoretical Computer Science 95 : 115-142, 1992 (Pdf-tiedostona )
* *On a decidable fragment of predicate calculus*. (Pdf-tiedostona )

## Lähteet
Jordan Eagers

**Jordan Eagers** (s. 3. tammikuuta 1989 Sheffield, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.

Eagers pelasi Veikkausliigan kaudella 2008 13 ottelua IFK Mariehamnissa. Sen jälkeen hän teki sopimuksen Sheffield FC:n kanssa, jonka jälkeen hän edusti Staveley Miners Welfarea kolmen kauden verran. Hän palasi Sheffield FC:hen tammikuussa 2013.

## Lähteet
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2008

**Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2008** pelattiin Venäjän Kazanissa 13.−24. huhtikuuta 2008. Turnaus oli historian kymmenes alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruusturnaus, ja sen voitti Kanada.

## Alkusarja
### Lohko A

### Lohko B

## Putoamissarja

## Pudotuspelit

Ottelujen alkamisajat ovat paikallisia aikoja. 
### Puolivälierät

### Välierät

### Sijoitusottelu 5. sijasta

### Pronssiottelu

### Loppuottelu

## Palkinnot
### IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat
***Paras maalivahti:**  Jake Allen
***Paras puolustaja:**  Michal Jordan
***Paras hyökkääjä:**  Kirill Petrov
***Arvokkain pelaaja:**  Jake Allen

### Median valitsema tähtikentällinen
***Maalivahti:**  Jake Allen
***Puolustajat:**  Victor Hedman,  Vjatšeslav Voinov
***Hyökkääjät:**  Nikita Filatov,  Kirill Petrov,  Mattias Tedenby

## Sijoitukset

## Lähteet
* Kisat IIHF:n sivuilla 
* Passionhockey.com: IIHF U18 2008 
* Hockeyarchives: IIHF U18 2008 
* http://avlh.sweb.cz/MS-18.pdf  

### Viitteet
Appenzeller Bahnen

**Appenzeller Bahnen** (AB) on sveitsiläinen rautatieyhtiö, jolla on vähäisessä määrin myös bussiliikennettä. Yhtiö toimii Koillis-Sveitsissä Appenzell Ausserrhodenin, Appenzell Innerrhodenin ja Sankt Gallenin kantonien alueella. Yhtiön pääkonttori Herisaussa.

## Liikenne
Appenzeller Bahnen harjoittaa lähinnä matkustajaliikennettä. Vuonna 2012 yhtiö kuljetti 5,1 milj. matkustajaa. Liikennesuorite oli 43 milj. matkustajakilometriä ja ajetut reitit 1,8 milj. kilometriä.

## Rataverkko
Appenzeller Bahnenin rataverkko koostuu kolmesta yksittäisestä rataosuudesta sekä yhdestä isommasta kokonaisuudesta. Radat eivät ole teknisesti yhteydessä muihin rautateihin, mutta kaikki radat alkavat SBB:n runkoverkon asemilta.

## Historia
Nykyinen Appenzeller Bahnen AG syntyi vuonna 2006, kun neljä paikallista yhtiötä, Rorschach-Heiden-Bergbahn (RHB), Rheineck-Walzenhausen-Bergbahn (RhW), St.Gallen-Speicher-Trogen (TB) ja vanha Aktiengesellschaft Appenzeller Bahnen, yhdistyivät. Edeltäjäyhtiöiden historia alkaa vuodesta 1875, jolloin Rorschach–Heiden-rata otettiin käyttöön.

## Lähteet
* 
* 

## Aiheesta muualla
Röntgenfilmi ja filmikasetti

**Röntgenfilmi ja filmikasetti** ovat filmi ja suojakotelo, johon voidaan kuvata röntgentutkimuksia. Röntgenfilmi muistuttaa rakenteeltaan valokuvausfilmiä. Poikkeuksena on röntgenfilmin sietokyky pimiön punaiselle tai kellanruskealle suojavalolle. Lisäksi röntgenfilmissä on kaksinkertainen rakenne, eli röntgenfilmissä on säteilylle herkkä kerros molemmin puolin filmipohjaa. Filmikasetti on valotiivis rasia, johon filmi kuvaamista varten laitetaan. Kasetin sisäseiniin on liimattu vahvistuslevyt, jotka fluerensoivat röntgensäteilyn valoksi. Vahvistuslevyjen vuoksi röntgenfimi valottuu 95 %:sti valolla ja 5 %:sti suoralla säteilyllä Röntgenfilmeistä maailmanlaajuisesti siirrytty paljolti digitaalisen röntgenkuvaukseen lääketieteessä.

## Lähteet
Patricio Hacbang Alo

**Patricio Hacbang Alo** (2. joulukuuta 1939 Cebu – 13. huhtikuuta 2021) oli filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 14. maaliskuuta 1964 ja nimitettiin Davaon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Thibiucan titulaaripiispaksi 14. huhtikuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Julio Rosales y Ras, jota avustivat Manuel S. Salvador ja Pedro Rosales Dean.

Alo sai 9. marraskuuta 1984 nimityksen Matin piispaksi.

## Lähteet
Vaison-la-Romaine

**Vaison-la-Romaine** on kunta Vauclusen departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella Kaakkois-Ranskassa. Kaupunki sijaitsee Mont Ventoux’n pohjoispuolella Ouvèzejoen varrella.

Kaupunki on ollut olemassa jo roomalaisten aikana ja siellä on hyvin säilyneitä roomalaisten rakentamia taloja sekä teatteri. Niiden lähistöllä on tehty monia merkittäviä arkeologisia kaivauksia. Vaison-la-Romainen yläkaupunki on rakennettu renessanssikaudella ja 1700-luvulla. Kaupungin uuden ja vanhan puolen yhdistää roomalaisaikainen kaarisilta, joka on jo vuonna 1840 luokiteltu historialliseksi muistomerkiksi.

Ouvèzejoki tulvi 22. syyskuuta vuonna 1992 ja aiheutti kaupungille suuria tuhoja.

## Ystävyyskaupungit
*  Martigny, Sveitsi

## Lähteet
Ante Ivas

**Ante Ivas** (s. 26. joulukuuta 1939 Vodice) on kroatialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 5. heinäkuuta 1964 ja nimitettiin Šibenikin hiippakunnan johtoon 5. helmikuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Franjo Kuharić, jota avustivat Ante Jurić ja Ivan Prenđa.

## Lähteet
Videoblogi

**Videoblogi** (arkikielessä *vlogi*, , *vlog*) on blogi, joka tehdään videokuvaamalla. Videoblogeja tekeviä kutsutaan *vloggaajiksi*. Tunnettuja suomalaisia vloggaajia ovat muun muassa Lakko, Herbalisti, Soikku ja Saara. Suomalaisista kanavista eniten tilaajia YouTubessa on dudesonVLOG-kanavalla. Tunnettuja ulkomaalaisia vloggaajia ovat muun muassa PewDiePie ja Bethany Mota. Eräs suosituimmista vlogien julkaisupaikoista on videopalvelu YouTube.

## Katso myös
* Tubettaja

## Lähteet
Nándor Bosák

**Nándor Bosák** (s. 28. joulukuuta 1939) on unkarilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 13. kesäkuuta 1963 ja nimitettiin Debrecen-Nyíregyházan hiippakunnan johtoon 31. toukokuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. kesäkuuta. Pääkonsekraattorian toimi László Paskai, jota avustivat István Seregély ja József Tempfli.

## Lähteet
Khashaba Dadasaheb Jadhav

**Khashaba Dadasaheb Jadhav** (15. marraskuuta 1926 Goleshwar, Intia – 14. elokuuta 1984 Goleshwar, Intia) oli intialainen painija, joka voitti pronssia Helsingin olympialaisissa 1952.

Jadhav oli itsenäistyneen Intian ensimmäinen yksilölajin olympiamitalisti. Hän osallistui Helsingin olympialaisten lisäksi Lontoon vuoden 1948 kisoihin. Jadhav kuoli moottoripyöräonnettomuudessa vuonna 1984, 57-vuotiaana.

## Lähteet

* 
*
Wendie Renard

**Wendie Renard** (s. 20. heinäkuuta 1990 Schoelcher, Martinique) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.

Renard on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa ennen EM-kilpailujen 2022 alkua 131 maaottelua ja tehnyt niissä 33 maalia. Hän on edustanut maajoukkuetta MM-kilpailuissa 2011 ja olympialaisissa 2012, joissa molemmissa Ranska sijoittui neljänneksi. Olympialaisissa hän teki kaksi maalia. Renard pelasi myös vuoden 2013 EM-kilpailuissa, jossa hän Ranskan toisessa ottelussa Espanjaa vastaan teki ottelun ainoan maalin ja kolmannessa ottelussa Englantia vastaan Ranskan kolmannen maalin. MM-kilpailuissa 2015 Renard oli Ranskan kapteeni ja pelasi täyden ajan joukkueen jokaisessa ottelussa, samoin EM-kilpailuissa 2017.  MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi myös täyden ajan kaikissa otteluissa ja oli neljällä maalillaan joukkueen paras maalintekijä.

Seuratasolla Renard on edustanut Olympique Lyonnais -seuraa vuodesta 2006 ja on ollut kahdeksan kertaa voittamassa naisten mestarien liigaa (2011, 2012. 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2022).

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Gaëtane Thiney

**Gaëtane Thiney** (s. 28. lokakuuta 1985 Troyes) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Thiney on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa MM-kilpailujen 2019 päättyessä 161 maaottelua ja tehnyt niissä 58 maalia. Hän on edustanut maajoukkuetta MM-kilpailuissa 2011, 2015 ja 2019 sekä olympiakisoissa 2012. MM-kilpailuissa 2011 hän teki kaksi maalia ja olympiakisoissa 2012 yhden, ja molemmissa Ranska sijoittui neljänneksi. Thiney on pelannut myös vuosien 2009, 2013 ja 2017 EM-kilpailuissa, joista ensin mainitussa hän teki yhden maalin ja vuoden 2013 kisoissa maalin puolivälieräottelun rangaistuspotkukilpailussa Tanskaa vastaan (Tanska voitti 2–4).

Seuratasolla Thiney edusti FCF Juvisy -seuraa vuosina 2008–2017 ja siirtyi sitten Paris FC:n joukkueeseen.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Maurice de Germiny

**Maurice de Germiny** (s. 23. marraskuuta 1939 Saint-Maurice-du-Désert) on ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1974 ja nimitettiin Bloisin hiippakunnan johtoon 27. maaliskuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jean-Marie Lustiger, jota avustivat Pierre Marie Léon Augustin Plateau ja Henri Marie Raoul Brincard.

## Lähteet
Jacinto Vásquez Ochoa

**Jacinto Vásquez Ochoa** (5. marraskuuta 1909 Tarqui – 21. heinäkuuta 1980) oli kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Garzónin hiippakuntaan 3. joulukuuta 1939 ja nimitettiin Espinalin hiippakunnan johtoon 22. joulukuuta 1956. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. huhtikuuta 1957. Pääkonsekraattorina toimi Paolo Bertoli, jota avustivat Gerardo Martínez Madrigal ja Arturo Duque Villegas.

Vásquez Ochoa osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän erosi tehtävistään piispana 12. joulukuuta 1974.

## Lähteet
József Tempfli

**József Tempfli** (9. huhtikuuta 1931 Urziceni – 25. toukokuuta 2016) oli romanialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 31. toukokuuta 1962 ja nimitettiin Oradea Maren hiippakunnan johtoon 14. maaliskuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi László Paskai, jota avustivat Endre Gyulay ja Lajos Bálint.

Tempfli jäi eläkkeelle 23. joulukuuta 2008.

## Lähteet
Rudolf Voderholzer

**Rudolf Voderholzer** (s. 9. lokakuuta 1959 München) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Münchenin ja Freisingin arkkihiippakuntaan Friedrich Wetter 17. kesäkuuta 1987. Hänet nimitettiin Regensburgin hiippakunnan johtoon 6. joulukuuta 2012, ja piispaksi vihkiminen seurasi 26. tammikuuta 2013. Pääkonsekraattorina toimi Reinhard Marx, jota avustivat Gerhard Ludwig Müller ja František Radkovsky.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
František Radkovský

**František Radkovský** (s. 3. lokakuuta 1939 Třešť) on tšekkiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 27. kesäkuuta 1970 ja nimitettiin Prahan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Aggarin titulaaripiispaksi 17. maaliskuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi František Tomášek, jota avustivat Jan Lebeda ja Antonín Liška.

Radkovský sai 31. toukokuuta 1993 nimityksen Plzeňin piispaksi.

## Lähteet
Corine Franco

**Corine Franco** (s. 5. lokakuuta 1983 La Rochelle) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.

Franco pelasi Ranskan naisten maajoukkueessa 89 maaottelua ja teki niissä 11 maalia. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa helmikuussa 2003 ja viimeisen maaliskuussa 2014. Hän edusti maajoukkuetta MM-kilpailuissa 2011 ja olympialaisissa 2012, joissa molemmissa Ranska sijoittui neljänneksi. Franco pelasi myös vuosien 2009 ja 2013 EM-kilpailuissa.

Seuratasolla Franco edusti ASJ Soyaux'ta vuosina 2001–2008 ja Olympique Lyonnais -seuraa vuosina 2008–2018. Hän oli voittamassa naisten mestarien liigaa vuosina 2011, 2012, 2016, 2017 ja 2018.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kinnekullebanan

**Kinnekullebanan** on 121 kilometriä pitkä sähköistämätön yksiraiteinen ratalinja, joka kulkee Ruotsin Håkantorpista Lidköpingin ja Mariestadin kautta Gårdsjöhön. Gårdsjössä rata yhdistyy Västra stambananiin ja Håkantorpissa Älvsborgsbananiin. Radalta puuttuu sekä automaattinen kulunvalvonta että keskitetty liikenteenohjaus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Camille Abily

**Camille Abily** (s. 5. joulukuuta 1984 Rennes) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Abily pelasi Ranskan naisten maajoukkueessa 183 maaottelua ja teki niissä 37 maalia. Hän edusti maajoukkuetta MM-kilpailuissa 2011 ja 2015 sekä olympialaisissa 2012. MM-kilpailuissa 2011 Abily teki yhden maalin ja Ranska sijoittui neljänneksi. Myös olympialaisissa Ranskan sijoitus oli neljäs. Abily pelasi myös vuosien 2005, 2009, 2013 ja 2017 EM-kilpailuissa. Vuoden 2009 EM-kisoissa hän teki kaksi maalia, joista toisen rangaistuspotkusta. Vuoden 2017 EM-kisoissa hän teki Ranskan ainoan maalin tasapeliin päättyneessä alkulohko-ottelussa Sveitsiä vastaan.

Seuratasolla Abily edusti viimeksi Olympique Lyonnais -seuraa vuosina 2010–2018. Hän pelasi myös Yhdysvalloissa Los Angeles Solissa vuonna 2009 ja FC Gold Pridessa vuonna 2010.

## Yksityiselämä
Jalkapalloilija Sonia Bompastorin omaelämäkertakirjassa *Une vie de foot* Bompastor kertoo olleensa salaisessa romanttisessa parisuhteessa Camille Abilyn kanssa 13 vuoden ajan. Pariskunnalla on neljä yhteistä lasta.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Marika Jänkä

**Marika Hannele Jänkä** (s. 30. kesäkuuta 1983 Perho) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Turun Urheiluliittoa ja hänen valmentajanaan toimii Lippo Juvala. Kalevan kisoista Jänkä on voittanut pronssia 3&nbsp;000&nbsp;metrin estejuoksusta, minkä lisäksi hän on saavuttanut viestijuoksun SM-kilpailuissa pronssia 4&nbsp;×&nbsp;800&nbsp;metrin viestijuoksussa.

## Lähteet
*
Oona Vilén

**Oona Jemina Vilén** (s. 14. marraskuuta 1989 Helsinki) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa Viipurin Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimii Esa Peltola. Kalevan kisoista Vilén on voittanut pronssia 100 metrin juoksussa (2006). Lisäksi hän on saavuttanut viestijuoksun SM-kilpailuista pronssia 4 × 100 metrin viestijuoksusta (2004).

## Lähteet
Theresa Eslund

**Theresa Eslund** (o.s. **Nielsen**, s. 20. heinäkuuta 1986) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2020 loppuun mennessä 133 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. Hän pelasi vuoden 2013 EM-kisoissa Tanskan kaikissa viidessä ottelussa. Vuoden 2017 EM-kisoissa hän saavutti hopeaa. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi maaliskuussa 2008.

Nielsen edustaa seuratasolla Brøndby IF:ää. Aiemmin hän on pelannut Hvidovre IF:ssä vuoteen 2002, BSF:ssä vuosina 2003–2008, Brøndby IF:ssä vuosina 2009–2016, norjalaisessa Vålerenga IF:ssä vuonna 2017 ja yhdysvaltalaisessa Seattle Reign FC:ssä vuosina 2018–2019.

## Lähteet
* 
* 
* 
*
Alexander von Bach

**Alexander von Bach** (4. tammikuuta 1813 Loosdorf – 12. marraskuuta 1893 Wien) oli itävaltalainen poliitikko, joka toimi Itävallan sisäministerinä vuosina 1849–1859 ja loi maahan keskitetyn hallinnon, joka palveli uusabsolutismin tarpeita.

Bach oli alkuperäiseltä ammatiltaan asianajaja ja vallankumouksen puhjetessa vuonna 1848 hänet tunnettiin aluksi liberaalina oppositiomiehenä. Tultuaan saman vuoden heinäkuussa oikeusministeriksi hän kuitenkin käänsi linjansa. Nyt Bach puolusti keisarin absoluuttista veto-oikeutta ja vaati suurmaanomistajille taloudellista korvausta vastineena maaorjuuden lakkauttamisesta. Wienissä lokakuussa syntyneen kansannousun aikana hän joutui epäsuosionsa vuoksi pakenemaan pääkaupungista, mutta jatkoi oikeusministerinä myös uudessa halltuksessa. Kesäkuussa 1849 hän siirtyi sisäministeriksi. Sisäministerinä Bach loi Itävaltaan keskitetyn hallinnon ja kontrollijärjestelmän sekä ajoi taantumuksellista politiikkaa, johon kuului lehdistönvapauden vähentäminen ja oikeudenkäyntien julkisuudesta luopuminen. Bach pääosin saneli hallituksen politiikan vahvan pääministerin Felix zu Schwarzenbergin kuoltua vuonna 1852. Hän tuki myös klerikalismia ja vuonna elokuussa 1855 paavin kanssa solmittu konkordaatti oli pitkälti hänen aikaansaannostaan. Taantumuksellisesta maineestaan huolimatta Bachin hallinto sai aikaan myös joitain edistysaskeleita: koko valtakunnasta tehtiin yhteinen tullialue, maaorjuuden lakkauttaminen vietiin loppuun ja koulujärjestelmää kehitettiin. Bach sai paronin aatelisarvon vuonna 1854.

Koska Bachia pidettiin Itävallassa absolutistisen ja ultramontanistisen suuntauksen johtavana edustajana, hän joutui eroamaan hallituksesta poliittisen ilmapiirin muuttuessa vuonna 1859. Sen jälkeen hän oli vuoteen 1867 maansa lähettiläänä Pyhän istuimen luona.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sofie Pedersen

**Sofie Junge Pedersen** (s. 24. huhtikuuta 1992) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 79 maaottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia. Hän pelasi vuoden 2013 EM-kisoissa kahdessa alkulohko-ottelussa ensimmäisen puoliajan. Vuoden 2017 EM-kisoissa hän saavutti hopeaa. Ensimmäisen naisten maaottelunsa hän pelasi joulukuussa 2011. Vuonna 2008 hän edusti Tanskaa alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa.

Pedersen on edustanut seuratasolla IK Skovbakkenia vuoteen 2012, Fortuna Hjørringiä vuosina 2012–2015, ruotsalaista FC Rosengårdia vuosina 2015–2017, espanjalaista Levantea vuosina 2017–2018, ruotsalaista Vittsjö GIK:ta loppuvuonna 2018 ja italialaista Juventusta vuodesta 2019.

## Lähteet
* 
* 
* 
* 
*
Élise Bussaglia

**Élise Bussaglia** (s. 24. syyskuuta 1985 Sedan) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Bussaglia on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa MM-kilpailujen 2019 päättyessä 192 maaottelua ja tehnyt niissä 30 maalia. Hän on edustanut maajoukkuetta MM-kilpailuissa 2011, olympialaisissa 2012, MM-kilpailuissa 2015 ja MM-kilpailuissa 2019, joista kahdessa ensiksi mainitussa Ranska sijoittui neljänneksi. MM-kilpailuissa 2011 hän teki puolivälieräottelussa Englantia vastaan Ranskan ainoan maalin. Bussaglia on pelannut myös vuosien 2005, 2009, 2013 ja 2017 EM-kilpailuissa.

Seuratasolla Bussaglia edustaa Dijonia. Hänen aiempia seurojaan ovat muun muassa CNFE Clairefontaine (2002–2004), FCF Juvisy (2004–2007), Montpellier HSC (2007–2009), Paris Saint-Germain (2009–2012), Olympique Lyonnais (2012–2015), saksalainen VfL Wolfsburg (2015–2017) ja espanjalainen FC Barcelona (2017–2018). Hän on voittanut Ranskan mestaruuden vuosina 2006, 2013, 2014 ja 2015 sekä Saksan mestaruuden vuonna 2017.

## Lähteet
* 

### Viitteet