open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kirkkokylä

**Kirkkokylä** tai **kirkkotupa-alue** () tarkoittaa talonpoikaisväestön kirkkokäyntejä varten samalle alueelle rakennettuja asuinrakennuksia eli kirkkotupia, vajoja ja kirkkotalleja ja jotka sijaitsevat pitäjän kirkon välittömässä läheisyydessä. Kirkkotupia käytettiin tilapäiseen asumiseen kirkossakäynnin, markkinoiden, käräjien ja veronkeräämisen yhteydessä, jolloin pitkien matkojen päästä pitäjän kylistä kirkolle saapuneet eivät ehtineet palata saman päivän aikana takaisin koteihinsa. Kirkkokylävierailujen välillä kirkkotupien ikkunaluukut olivat suljetut ja kirkkokylien alueet olivat lähes autioita.

## Kirkkokylien esiintymisalue
Kirkkokyliä on esiintynyt lähinnä Ruotsissa sekä jonkin verran Suomessa ja Pohjois-Norjassa. Ruotsissa kirkkokyläperinne on ollut voimakasta eritoten Västerbottenin ja Norrbottenin lääneissä, joissa käytännöllisesti katsoen joka pitäjässä on ollut tärkeä kirkkokylä kirkon yhteydessä. Tornionjokilaakso on ollut poikkeus ja sen kirkkokylät ovat olleet hyvin pieniä ja lähes merkityksettömiä suhteessa pitäjien asukaslukuun. Ruotsissa kirkkokyliä on ollut yhteensä 71, joista on jossain muodossa säilynyt 16. Ainut Norlannin ulkopuolella ollut kirkkokylä on sijainnut Kopparbergissa. Parhaiten säilyneitä ovat Unescon maailmanperintökohteeksi vuonna 1996 valittu Gammelstadin kirkkokylä Luulajassa, sekä Öjebynin (Piitimessä), Skellefteån ja Arvidsjaurin kirkkokylät. Muilta Ruotsin paikkakunnilta kirkkokylät ovat suurimmaksi osaksi kadonneet kirkkotupien purkamisen myötä.

Suomessa kirkkokyläperinnettä on esiintynyt lähinnä ruotsinkielisellä Pohjanmaalla ja pohjoisimmassa Lapissa. Pohjanmaan kirkkokyläalueen eteläraja on välittömästi Vaasan alapuolella. Suomen Lapissa kirkkokyliä on ollut ainakin Enontekiöllä, Utsjoella, Inarissa, Sodankylässä ja Kuusamossa. Inarin kirkkokylä on ollut suurimpia ja siellä sijaitsi parhaimmillaan jopa 70 kirkkotupaa vuonna 1828. Ruotsinkielisellä Pohjanmaalla kirkkokyliä on ollut Kokkolassa, Kruunupyyssä sekä Pedersöressä. Närpiön kirkon lähistöllä oleva kylä on puolestaan ollut pääasiassa kirkkotalleista koostunut tallikylä. Kemissä ja Iin Haminassa on kirkon lähistöllä sijainnut myös useampia taloja, joita on ilmeisesti käytetty tilapäiseen yöpymiseen markkinoiden ja kirkonmenojen yhteydessä. Keuruun museon mukaan myös Keuruulla oli 1800-luvulla kymmeniä kirkkoaittoja kirkon lähistöllä, joista nykypäivään on säilynyt vain yksi. 

Norjassa kirkkokyliä on sijainnut pääosin maan pohjoisimmassa osassa, muun muassa Koutokeinossa ja Kaarasjoella. Berglingin mukaan Tromssan kirkkokylä lienee muistuttanut eniten Pohjois-Ruotsin kirkkokyliä käyttötavaltaan ja perinteiltään. Sunnmøren alueella kirkkokylän tyylistä rakennuskantaa lienee käytetty lähinnä markkinoiden yhteydessä, ja asumusten kirkollisten tilaisuuksien yhteydessä tapahtunut käyttö lienee ollut toissijaista.

## Historia
Ensimmäinen asiakirjamerkintä kirkkokylästä on vuodelta 1600 ja niiden rakentamisen on arvioitu alkaneen Pohjois-Ruotsissa 1500-luvun jälkipuoliskolla.

## Lähteet
*  
* 

### Viitteet
Étienne Mourrut

**Étienne Mourrut** (4. joulukuuta 1939 Le Grau-du-Roi, Gard – 19. lokakuuta 2014) oli ranskalainen poliitikko (UMP) ja moninkertainen parlamentaarikko. 

## Elämäkerta
Hän avioitui Michèle Mourrut’n kanssa vuonna 1964.

## Poliittinen ura
### Paikallispoliitikkona
*1983→: Le Grau-du-Roien kaupungin pormestari
*1985–2002: Sarthen departementin neuvoston jäsen
*1992–1998: Languedoc-Roussillonen alueen alueneuvoston jäsen

### Ura parlamentaarikkona
*1981–2005 kansanedustaja

## Lähteet
*Tiedot assemblin tietokannassa

### Viitteet
Englanninsinililja

**Englanninsinililja** (*Hyacinthoides non-scripta*) on parsakasveihin (*Asparagaceae*, aiemmassa luokittelussa hyasinttikasveihin *Hyacinthaceae*) kuuluva monivuotinen sipulikasvi, jota viljellään koristekasvina. Laji esiintyy alkuperäisenä Britteinsaarilla, Belgiassa, Hollannissa, Ranskassa ja Espanjassa.

Englanninsinililja kasvaa 20:stä 30:een senttimetriä korkeaksi. Kukkavanat ovat kärjestä nuokkuvat. Niissä kasvaa runsaasti sinisiä pyöreäpohjaisia kellokukkia. Laji kukkii keväällä tai alkukesällä.

## Lähteet
* Ritanen-Närhi, Paula 1999: Sipulikukat Puutarhaliiton julkaisu nro 310. Julkaisija Puutarhaliitto, Helsinki.
* United States Department of Agriculture, Germplasm Resources Information Network (GRIN), Taxonomy for Plants: ''Hyacinthoides non-scripta'' (L.) Chouard ex Rothm.

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Englanninsinililja – ''Hyacinthoides non-scripta''
Suvikello

**Suvikello** eli **kesälumipisara** (*Leucojum aestivum*) on narsissikasveihin (*Amaryllidaceae*) kuuluva monivuotinen sipulikasvi, jota viljellään koristekasvina. Sitä esiintyy luontaisena Keski- ja Etelä-Euroopassa laajasti sekä Länsi-Aasiassa.

Suvikello kasvaa enimmillään 50 senttimetriä korkeaksi. Kukkavarren päässä kasvaa usean kukan kimppuna kellomaisia, nuokkuvia, valkoisia kukkia. Kehälehtien reunassa on vihertävät pilkut. Suvikello kukkii (Suomessa) viljeltynä alkukesällä touko–kesäkuussa.

## Lähteet
* Ritanen-Närhi, Paula 1999: Sipulikukat Puutarhaliiton julkaisu nro 310. Julkaisija Puutarhaliitto, Helsinki.
* United States Department of Agriculture, Germplasm Resources Information Network (GRIN), Taxonomy for Plants: ''Leucojum aestivum'' L. 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kesälumipisara eli suvikello (''Leucojum aestivum'')
*ITIS: ''Leucojum aestivum'' 
*United States Department of Agriculture (USDA): ''Leucojum aestivum'' 
*Flora of North America: ''Leucojum aestivum''
La leggenda di Enea

**La leggenda di Enea** (”Aineiaan taru”,  ja *Les conquérants héroïques*, ”Sankarilliset valloittajat”) on vuonna 1962 valmistunut italialais-ranskalainen seikkailuelokuva. Lajityypiltään mytologisaiheista peplumia edustavan elokuvan ohjaajaksi on merkitty Giorgio Rivalta alias Giorgio Venturini. Sen päähenkilöä, Troijan sodan sankaria Aineiasta esittää yhdysvaltalainen kehonrakentaja Steve Reeves.

## Juoni
Vergiliuksen *[[Aeneis]]*-teokseen perustuva elokuva on edellisenä vuonna valmistuneen ''Troijan urhojen'' jatko-osa. Aineiaan johtamat Troijan pakolaiset saapuvat Tiberjoen suuhun, jonne Latiumin kuningas sallii heidän asettuvan. Rutulien päällikkö Turnus kilpailee Aineiaan kanssa Latiumin prinsessasta Laviniasta, mikä johtaa lopulta sotaan ja miesten väliseen kaksinkamppailuun.

## Näyttelijät

## Tuotanto ja vastaanotto
*La leggenda di Enea* on kuvattu Euroscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla Roomassa sekä ulkokuvien osalta Jugoslaviassa. Elokuvan ohjaajaksi on merkitty taiteilijanimellä Giorgio Rivalta esiintynyt Giorgio Venturini, mutta todellisuudessa sen on ohjannut yhdysvaltalainen Albert Band. Troian sodan takaumat on lainattu edellisestä elokuvasta.

Aineiaan värittömän henkilöhahmon ympärille kyhätty elokuva on halvalla tehty tylsähkö pukudraama, joka noudattaa melko uskollisesti Vergiliuksen tekstiä. Sen kohokohta on Aineiaan ja Turnuksen kaksintaistelu, jossa huomion varastavat miesten mielikuvitukselliset päähineet. Elokuvauraansa lopetellut Steve Reeves pitää tällä kertaa vaatteensa yllään ja italowesterntähti Gianni Garko esiintyy yhdessä varhaisista rooleistaan. Naispääosassa nähdään ranskalaisen uuden aallon elokuvista tunnettu nuori Carla Marlier. Läsnä ovat myös eurokulttitähti Giacomo Rossi Stuart sekä Sergio Leonen vakituinen sijaisnäyttelijä Benoti Stefanelli.

Steve Reeves on maininnut heikosti ohjatun ja tuotetun *La leggenda di Eneaan* huonoimmaksi italialaisista elokuvistaan. Tästä huolimatta se tuotti varsin kohtuulliset 480 miljoonan liiran pääsylipputulot (toisen tiedon mukaan 331 miljoonaa) ja oli Italiassa kauden 31. katsotuin elokuva. Ranskassa sen näki 865&nbsp;000 ja Espanjassa 750&nbsp;000 katsojaa.

## DVD-julkaisut
Elokuva on saatavilla useina laadultaan välttävinä DVD-julkaisuina. Yhdysvaltalaiset public domain -julkaisut ovat erittäin heikkotasoisia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Norra Kvillin kansallispuisto

**Norra Kvillin kansallispuisto** on Ruotsissa Vimmerbyn kunnassa sijaitseva kansallispuisto. Puisto on 114 hehtaarin laajuinen. Se on perustettu vuonna 1909 ja sitä on laajennettu vuonna 1989. Puisto on hyvin säilynyttä aarniometsää: metsää ei ole hakattu yli 150 vuoteen ja vanhimmat männyt ovat yli 350 vuotta vanhoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Länsstyrelsen Kalmar Län: Norra Kvill
Kevätkello

**Kevätkello** eli **kevätlumipisara** (*Leucojum vernum*) on narsissikasveihin (*Amaryllidaceae*) kuuluva monivuotinen sipulikasvi, jota viljellään koristekasvina. Se esiintyy luontaisena Euroopassa.

Kevätkello on hentokasvuinen, alle 20-senttiseksi kasvava. Sen matalien kukkavarsien päissä sijaitsee yksi tai korkeintaan kaksi kellomaista, nuokkuvaa, valkeaa kukkaa. Kehälehtien reunassa on vihertäviä tai kellertäviä pilkkuja. Kevätkello kukkii viljeltynä toukokuussa, selvästi myöhemmin kuin samannäköinen puistolumikello (*Galanthus nivalis*).

Kevätkello viihtyy puutarhassa kosteahkossa ja multavassa maassa puolivarjossa. Laji lisääntyy siemenistä tai hitaasti sivusipuleista.

## Lähteet
* Ritanen-Närhi, Paula 1999: Sipulikukat Puutarhaliiton julkaisu nro 310. Julkaisija Puutarhaliitto, Helsinki.
* United States Department of Agriculture, Germplasm Resources Information Network (GRIN), Taxonomy for Plants: ''Leucojum vernum'' L.
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kassu - Kasvien suomenkieliset nimet: Kevätlumipisara eli kevätkello (''Leucojum vernum'')
* Arboretum Mustila: Kevätkello, kevätlumipisara (''Leucojum vernum'') 
* Puutarha.net: Kevätlumipisara (kevätkello) (''Leucojum vernum'') 
* Den virtuella floran: Kevätkello (''Leucojum vernum'') 
* ITIS: Leucojum vernum 
* United States Department of Agriculture (USDA): Leucojum vernum 
* University of St Andrews: Leucojum vernum  (pdf)
Keuhkomonnit

**Keuhkomonnit** (Heteropneustidae) on monnikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan makeista vesistä Etelä-Aasiasta.

## Lajit ja anatomia
Keuhkomonnien heimoon kuuluu yksi suku ja neljä lajia. Lajit ovat keuhkomonni (*Heteropneustes fossilis*), *H. kemratensis*, *H. longipectoralis* ja *H. microps*. Eräät kalatieteilijät luokittelevat keuhkomonnit kuuluvaksi samaan heimoon ankeriasmonnien (*Clariidae*) kanssa. Ruumiinrakenteeltaan heimon kalat ovat pitkulaisia, kuonossa on 4 pitkää viiksisäieparia, selkäevä on lyhyehkö ja peräevä on hyvin pitkä. Keuhkomonneilta puuttuu rasvaevä. Rintaevissä on piikki, joka on yhteydessä myrkkyrauhaseen ja keuhkomonnilajien pisto voi olla ihmisellekin hyvin kivulias, jopa tappava. Ankeriasmonnien tavoin keuhkomonnit voivat hengittää happea suoraan ilmasta, mutta niiden hengityselin poikkeaa rakenteeltaan ankeriasmonnien labyrinttielimestä. Keuhkomonneilla hengityselin on putkimainen ja ulottuu kiduskammiosta lähes pyrstöön asti.

## Levinneisyys
Keuhkomonnilajeja tavataan Etelä-Aasiasta alueelta, joka ulottuu Pakistanista Vietnamiin ja Thaimaahan. Kalojen elinympäristöä ovat seisovavetiset lammet ja lammikot sekä suoalueet. Kuivina kausina keuhkomonnit voivat kaivautua mutaan. Esiintymisalueellaan niitä pidetään hyvinä ruokakaloina ja ovat kaupallisestikin merkittäviä.

## Lähteet
Orkidealilja

**Orkidealilja** (*Lilium speciosum*) on monivuotinen liljalaji, jota esiintyy alkuperäisenä Japanissa ja Kiinassa. Lajia viljellään koristekasvina.

Orkidealiljan kukkavarret kasvavat 100–150 senttimetriä korkeiksi. Nuokkuvat kukat kasvavat kukkavarsien päissä. Ne ovat valkoiset−roosanpunaiset, punapilkulliset ja tuoksuvat. Heteiden ponnet erottuvat kukasta tummanpunaisina. Puutarhakasvina lajin kukinta-aika on heinäkuu.

## Lähteet
* Ritanen-Närhi, Paula 1999: Sipulikukat Puutarhaliiton julkaisu nro 310. Julkaisija Puutarhaliitto, Helsinki.
Mantila

**Mantila** voi viitata seuraaviin:

## Sukunimenä

* Auli Mantila (s. 1964), suomalainen elokuvaohjaaja ja kirjailija
* Bruno Mantila (1897–1937), suomalainen jalkapalloilija
* Emil Mantila (1884–1963), suomalainen oopperalaulaja
* Harri Mantila (s. 1958), suomen kielen professori
* Hugo Mantila (1892–1957), suomalainen jalkapalloilija
* Jari Mantila (s. 1971), suomalainen yhdistetyn hiihtäjä
* Markku Mantila (s. 1964), Kalevan päätoimittaja
* Mikael Mantila (s. 1979), suomalainen salibandynpelaaja
* Ville Mantila eli Spesialisti (s. 1981), suomalainen rap-artisti

## Muuta

* Strongýli eli Mantíla, saari Dodekanesian saariryhmässä Kreikassa
Alli Helminen

**Alli Kaarina Helminen** (31. tammikuuta 1911 Kangasala – 25. lokakuuta 2000) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja nuortenkirjailija.

Helminen kävi kansakoulun ja Raudaskylän kristillisen kansanopiston. Hän suoritti Raahen seminaarin vuonna 1939 ja toimi kansakoulunopettajana Nivalassa, Kangasalla, Säynätsalossa, Juupajoella, Kauhajoella ja Ylöjärvellä vuosina 1939–1971. Helminen asui Kauhajoella vuosina 1953–1966.

Helmisen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Kustaa Helminen ja Ilma Ulrika (o.s. Savola). 

## Teoksia
* *Hyvä osa*. Kirjapaja, Helsinki 1945
* *Marianna*. Karisto 1964, 2. painos 1965
* *Ulla ja serkut*. Karisto 1967
* *Ulla ja Nevanperän kesä*. Karisto 1969
* *Ulla syystuulessa*. Karisto 1970
* *Ullan ystävät*. Karisto 1972
* *Koulun Riikka*. Leija-sarja 35. Tammi 1977

## Lähteet
* 
* Kauhajokelaista kirjallisuutta : Alli Helminen
* Helminen, Alli Kirjasampo.fi

### Viitteet
Kuningaslilja

**Kuningaslilja** (*Lilium regale*) on monivuotinen liljalaji, jota esiintyy luontaisena Kiinassa. Sitä viljellään koristekasvina ja se on Suomessa suosittu puutarhakukka.

Kuningasliljan sipulit ovat suuria, liilanpunaisia. Se kasvaa 60:stä 150:een senttimetriä korkeaksi. Kellomaisia kukkia kasvaa yhdessä varressa muutamasta jopa pariinkymmeneen. Kukat ovat voimakkaasti tuoksuvat. Kehälehdet ovat valkoiset paitsi ulkopinnalta punertavat ja nielussa keltaiset. Puutarhakasvina lajin kukinta-aika on heinäkuu.

## Lähteet
* Ritanen-Närhi, Paula 1999: Sipulikukat Puutarhaliiton julkaisu nro 310. Julkaisija Puutarhaliitto, Helsinki.
* United States Department of Agriculture, Germplasm Resources Information Network (GRIN), Taxonomy for Plants: ''Lilium regale'' E. H. Wilson 

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Kuningaslilja – ''Lilium regale''
* ITIS: ''Lilium regale'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Lilium regale'' 
* Flora of China: ''Lilium regale''
Valeri Nitšuškin

**Valeri Ivanovitš Nitšuškin** (, s. 4. maaliskuuta 1995 Tšeljabinsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa tällä hetkellä NHL-seura Colorado Avalanchea.

Nitšuškin on Dallas Starsin ensimmäisen kierroksen 10. varaus vuoden 2013 . Asiantuntijoiden mukaan hänet olisi taitojensa puolesta saatettu varata vielä korkeammalla, mutta pelko Nitšuškinin jäämisestä kotimaansa ammattilaiskaukaloihin KHL:ään sai useat seurat perääntymään.

## Lähteet
*
Kellohyasintti

**Kellohyasintti** (*Ornithogalum candicans*, aik. *Galtonia candicans*) on parsakasveihin (*Asparagaceae*, aiemmassa luokittelussa hyasinttikasveihin, *Hyacinthaceae*) ja tähdikkien sukuun kuuluva sipulikasvi, jota esiintyy Etelä-Afrikassa ja Lesothossa. Sitä viljellään myös koristekasvina.

Kellohyasintin lehdystö kasvaa puoli metriä ja kukkavarsi metrin korkeaksi. Varren latvassa kasvaa harvahkosti yli kymmenen pientä valkoista kellokukkaa. Kellohyasintti kukkii (Suomessa) viljeltynä elo–syyskuussa. Sipulien talvehtiminen kasvupaikalla on Suomen oloissa epävarmaa.

## Lähteet
* Ritanen-Närhi, Paula 1999: Sipulikukat Puutarhaliiton julkaisu nro 310. Julkaisija Puutarhaliitto, Helsinki.
* United States Department of Agriculture, Germplasm Resources Information Network (GRIN), Taxonomy for Plants: ''Ornithogalum candicans'' (Baker) J. C. Manning & Goldblatt

## Aiheesta muualla
*Puutarha.net: Kellohyasintti (''Galtonia candicans'')
*Plantz Africa: Galtonia candicans
Olavi Keskinen

**Olavi Gabriel Keskinen** (8. marraskuuta 1918 Teisko – 8. toukokuuta 1992) oli suomalainen kirjailija ja pakinoitsija.

Keskinen toimi verotoimiston johtajana Forssassa. Hän kirjoitti pakinoita Forssan Lehteen nimimerkillä *Sotakamreeri*.

## Teoksia
* *Kirjeitä niiltä jotka halusivat elää*. WSOY 1963
* *Maani, kansani ja poliitikkoni : "Sotakamreerin" kirjanpitoa suomalaisesta elämänmuodosta* ; esipuhe Yrjö Kivimies ; kuvitus Pentti Hammarberg. Alea-kirja, Helsinki 1971
* *Keynes & Marx, Silakka & Minä : "sotakamreerin" pöytäpuheita*. Alea-kirja, Helsinki 1976

## Toimitustöitä
* *Forssan rotaryklubi 1950–1970* ; toimituskunta Armas Eskola, Olavi Keskinen ja Matti Aaltonen. Forssa 1970

## Lähteet
* 

### Viitteet
William Manchester

**William Raymond Manchester** (1. huhtikuuta 1922 – 1. kesäkuuta 2004) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja historioitsija. Hänen läpimurtoteoksensa oli *Presidentin kuolema: 20.*–*25. marraskuuta 1963*, joka käsitteli presidentti John F. Kennedyn murhaa ja ilmestyi vuonna 1967. 

## Elämä
### Varhaisvuodet
William Manchester syntyi pienessa Attleboron kaupungissa Massachusettsin osavaltiossa vuonna 1922. Hänen isänsä kuoli kun Manchester oli teini-iässä. Lapsena Manchester harrasti lukemista ja kirjoitti ensimmäiset tarinansa 11-vuotiaana. Manchester opiskeli englantia Massachusettsin yliopistossa ja journalismia Missourin yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1947. Opiskeluaikana hän työskenteli myyjänä yliopiston kaupassa ja kilpaili lyhyen aikaa uinnissa.

### Sodassa
Manchester kirjoitti useiden elämäkertojen lisäksi myös omaelämäkerrallisen kuvauksen hänen kokemuksistaan sotilaana toisessa maailmansodassa, joka ilmestyi vuonna 1981. Hän palveli Tyynenmeren sodassa, jossa hän haavoittui kahdesti. Ensimmäisen haavoittumisen jälkeen Manchester palasi puolikuntoisena rintamalle ja haavoittui uudestaan. Manchester myönnettiin Purple Heart -kunniamerkki urheudesta vuonna 1945. Heti sodan jälkeen Manchester tutustui toiseen veteraaniin John F. Kennedyyn Bostonissa.

### Tuotanto
Sodan jälkeen Manchester työskenteli lehtimiehenä, jonka jälkeen hän siirtyi opettamaan ja kirjoittamaan Connecticutin Wesleyan Universityyn. Manchester kirjoitti monta palkittua sota-aiheista henkilökuvaa, muun muassa kenraali Douglas MacArthurista ja Winston Churchillistä. 

Manchester kirjoitti useita teoksia hänen hyvästä tutustaan presidentti John F. Kennedystä. Murhan jälkeen presidentin leski Jacqueline Kennedy ja veli Robert Kennedy palkkasivat Manchesterin kirjoittamaan laajan kuvauksen murhasta. Kriitikoiden mielestä Manchester suhtautui liiankin myötämielisesti presidentti Kennedyyn ja tämän perheensä henkilökuvan kirjoittajaksi. Jacqueline Kennedy halusi lopulta estää kirjan julkaisemista koska hän katsoi sen sisältävän liian intiimejä yksityiskohtia Kennedyjen elämästä. Kirjassa löytyi myös paljon kriittisiä kohtia, jotka olivat suunnattuja silloista presidenttiä Lyndon B. Johnsonia kohtaan. Asia eteni oikeuteen asti, jossa päästiin kuitenkin sopuun. 

Manchesterin viimeinen teos oli hänen kesken jäänyt Churchill -trilogian kolmas osa. Kirjan viimeisteli toimittaja Paul Reid ja se ilmestyi 2012.

### Viimeiset vuodet
Manchester kärsi myöhemmällä iällä kahdesta vaikeasta sairauskohtauksesta, joiden jälkeen hän ei enää pystynyt kirjoittamaan. Hän kuoli vuonna 2004 kodissaan Middletownissa Connecticutin osavaltiossa.

### Perhesuhteet
Manchester oli naimisissa Julia Marshallin kanssa vuodesta 1948 tämän kuolemaan asti vuonna 1998. Heillä oli kolme lasta.

## Suomennetut teokset
*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Henkilökuva Wesleyanin yliopiston sivuilla  
* The Guardianin muistokirjoitus 
* The Independentin muistokirjoitus 
* New York Timesin muistokirjoitus 
* The Telegraphin muistokirjoitus 
* Washington Postin muistokirjoitus
Pertti Laakkonen

**Pertti Juhani Laakkonen** (s. 1948 Teisko) on suomalainen runoilija.

## Teoksia
* *Kuin ruohonkorsi tuulenhengessä*. Kirjapaja, Helsinki 1976

## Lähteet
* Pertti Laakkonen Kirjailijatietokanta (arkistoitu versio)
Kiimingin suuralue

**Kiimingin suuralue** on Oulun kaupungin suuralue. Se muodostettiin 1. tammikuuta 2013, kun Kiimingin kunta lakkautettiin ja liitettiin osaksi Oulun kaupunkia. Suuralue muodostuu entisen Kiimingin kunnan alueesta pois lukien lounaisosa, josta muodostettiin Jäälin suuralue. Suuralueella asuu noin 8&nbsp;000 ihmistä. Suuralue rajoittuu Jäälin, Kellon, Haukiputaan, Ylikiimingin, Sanginsuun ja Korvensuoran suuralueisiin.

## Kaupunginosat Kiimingin suuralueella
* Alakylä
* Hannus
* Huttukylä
* Kiiminki

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pekka Veikkonen

**Pekka Juhani Viitanen**, kirjailijanimi **Pekka Veikkonen** (s. 16. syyskuuta 1939 Ruovesi) on suomalainen näytelmäkirjailija ja televisiokäsikirjoittaja.

## Näytelmäkäsikirjoituksia
* *Partisaanit* : tv-näytelmä, kirj. Pekka Viitanen ja Kaj Ilmonen. 1969
* *Sinitaivas* : tv-näytelmä. 1969
* *Jäähyväiset* : tv-näytelmä. 1970 (nimellä *Pekka Viitanen*)
* *Tieasioita* : tv-näytelmä, ohjaus Pekka Parikka. Yleisradio 1971
* *Pelitoosa* : tv-näytelmä Kaapo Murroksen aiheen mukaan, ohjaus Aulis Ruostepuro, Pekka Koskinen. Yleisradio 1972
* *Rakkautta* : tv-näytelmä. 1972
* *Reseptillä saa ja hevosella pääsee* : tv-näytelmä, ohjaus Matti Tapio. Yleisradio 1973
* *Kaksi ruplan rahaa* : tv-elokuva, ohjaus Matti Tapio. Yleisradio TV2 Teatteritoimitus 1976
* *Professori sokkeloissa* : tv-näytelmä, Aulis Salmelan aiheen mukaan. 1977
* *Lossi* : tv-elokuva, ohjaus Matti Tapio. Yleisradio TV2 Teatteritoimitus 1980
* *Meedio* : tv-näytelmä. 1984

## Lähteet
* 
* Elonet : Pekka Veikkonen
* Internet Movie Database : Pekka Veikkonen
* Pirkanmaalaista kaunokirjallisuutta
Sekobileet

**Sekobileet** () on vuonna 1980 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka ohjasi Bill Persky. Elokuvan rooleissa nähdään Martin Mull, Tuesday Weld, Jennifer McAllister, Sally Kellerman, Bill Macy, Pamela Bellwood, Peter Bonerz ja Christopher Lee.

*Sekobileet* perustuu Cyra McFaddenin romaaniin *The Serial: A Year in the Life of Marin County*, joka julkaistiin vuonna 1977. Romaanin pohjalta Rich Eustis ja Michael Elias laativat elokuvan käsikirjoituksen. Sidney Beckerman toimi elokuvan tuottajana Paramount Picturesille, joka toimi myös elokuvan levittäjänä. Lalo Schifrin sävelsi elokuvaan musiikin. Elokuva kuvattiin Kalifornian Marinin piirikunnassa San Franciscossa, Tiburonissa, Mill Valleyssa ja Sausalitossa.

*Sekobileet* sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 28. maaliskuuta vuonna 1980. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa 9,9 miljoonaa dollaria. Elokuva julkaistiin DVD:lle vuonna 2008.

## Näyttelijät

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu *Sekobileitä* hauskaksi arkikomediaksi seksistä ja henkisestä valaistumisesta ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Superstrat

**Superstrat** on nimitys modifioiduille tai tehdasvalmisteisille sähkökitaroille, joiden yleinen rakenne ja ulkonäkö mukailee Fender Stratocaster (katso kuva) mallia, mutta joissa rakennetta on modernisoitu ja muokattu.

## Etymologia ja rakenne
Alun perin nimitys tarkoitti alkuperäisestä Fender-tyylisestä kitarasta muusikon haluamalla tavalla modifioitua instrumenttia, jossa runko ja kaula säilytettiin alkuperäisenä tai vain lievästi muokattuna. Tällaisen soittimen muokkasivat alkuperäisestä kitarasta esimerkiksi Van Halen -yhtyeen Edward Van Halen sekä Iron Maiden -yhtyeen Dave Murray. Hänen pitkään käyttämässään muokatussa Fender- kitarassa yksikelaiset talla- ja kaulamikrofoni oli korvattu humbucker - tyyppisillä äänenvärin tukevoittamiseksi. Keskimmäinen mikrofoni oli jätetty alkuperäiseksi. Myöhemmin hän alkoi käyttää vastaavaan konseptiin valmiiksi rakennettuja kitaroita.

Fender Stratocaster tai sen kopio on rakenteensa ansiosta suhteellisen helppo ja edullinen muokattava ja toisaalta vanhojakaan alkuperäisinstrumentteja ei vielä arvostettu ja keräilty soitintyypin syntyaikana siinä määrin kuin nykyisin.

Modifioitavia ja vaihdettavia osia ovat elektroniikka, tyypillisesti mikrofonit sekä mekaaniset osat kuten virityskoneisto ja talla. Tavoitteena on ollut mikrofonien voimakkaampi signaali, kitaran vireen parempi pysyvyys sekä usein kevyempi soitettavuus ja myös luotettavuus lavakäytössä; sekä usein huomiota herättävä ulkonäkö.

Soitin ei muotoilultaan ole radikaali vaan mukailee Fenderin luomaa tyyliä, mutta kaupallisista ja tekijänoikeus-syistä kitaroissa on tunnusomaisia piirteitä. Soittimen materiaaleissa voi olla perinteisestä poikkeavia ratkaisuja kuten komposiittimateriaalien käyttö.

## Superstratojen nousu suosioon
Kitaramallin läpimurto tapahtui 1980-luvulla heavy metalin tehdessä kaupallisen läpimurron. Tällöin valmistajat toivat markkinoille kitaroita, jotka mukailivat alkuperäistä ajatusta ja niissä oli pyritty ottamaan huomioon muusikoiden alkuperäisinstrumenteissa havaitsemat puutteet sekä musiikin vaatimukset.

Superstrat-kitarassa on tyypillisesti niin sanottu lukkovibrakampi sekä voimakkaan signaalin antavat joko aktiiviset tai passiiviset humbucker-mikrofonit. Kaula ja otelauta on tehty nopeaan soittamiseen soveltuvaksi ja yleisesti soittoergonomia on pyritty saamaan hyväksi. 

Superstrat-kitaroita sarjana valmistavia yhtiöitä ovat esimerkiksi Ibanez, Kramer, Jackson ja ESP.

## Lähteet

* Christie, Ian (2008). Van Halen. Johnny Kniga.
* 
* 
* 
* Guitar World - lehti Classic Rock Special Mick Marsin haastattelu, Issue October 2005
* 

### Viitteet
Flamingo Spa

**Flamingo Spa** on Flamingon viihdekeskuksessa Vantaalla, kauppakeskus Jumbon yhteydessä toimiva kylpylämaailma. Se avattiin syyskuussa 2000. Kylpylämaailma jakautuu koko perheelle suunnattuun vesipuistoon ja aikuisille suunnattuun kylpyläosastoon, johon kuuluu myös tunnelmallinen hoitolamaailma. Sen kokonaispinta-ala on noin 10&nbsp;000 neliömetriä, josta altaiden osuus on noin 1&nbsp;500 neliömetriä. Alueelta löytyy kymmenen erilaista allasta, kymmenen saunaa ja neljä vesiliukumäkeä. Flamingo Spahan kuuluvat myös lasten sisäseikkailupuisto Funpark by Flamingo Spa (ent. Naurusaari) sekä kauneuden ja hyvinvoinnin keskus MySense by Flamingo Spa (ent. Flamingo Day Spa), jotka avattiin vuonna 2012. Nämä palvelut sijaitsevat erillään kylpylätiloista Flamingon viihdekeskuksessa.

## Flamingo Spa -kylpylän tilat

### Flamingo Spa Vesipuisto
Flamingo Spa Vesipuisto on alun perin suunniteltu eteläamerikkalaisten muinaiskulttuurien teemalla. Sieltä löytyy seitsemän allasta: muut altaat yhdistävä pääallas eli attraktioallas, 25-metrinen sporttiallas, vastavirta-allas, hyppyallas, jossa on kolme- ja viisimetriset hyppytornit, kaksi poreallasta ja pienten lasten kahluuallas. Vesipuistosta löytyy neljä erilaista vesiliukumäkeä, joista pisin on 152 metriä pitkä liukutunneli Magic Maya. Sekä naisten että miesten suihkutilojen yhteydessä on suomalainen sauna. Vesipuiston ilman lämpötila on 32 astetta. Vesipuiston alueella sijaitsee allasravintola Flamingo Beach Bistro.

### Flamingo Spa Aikuisten kylpylä
Flamingo Spa Aikuisten kylpylään on 18 vuoden ikäraja. Maaliskuuhun 2016 asti sen ikäraja oli 20 vuotta. Osasto on alun perin suunniteltu Paul Haslauerin ideologian pohjalta itämaisen teeman mukaiseksi. Kylpyläpuolelta löytyy kolme allasta: 34-asteinen mineraalivesiallas, 37-asteinen lämminvesiallas ja vuonna 2021 rakennettu 8-asteinen avantoallas. Saunoja on kahdeksan erilaista: kolme erituoksuista 50-asteista höyrysaunaa, 70- ja 80-asteiset suomalaiset saunat, 80-asteinen tervantuoksuinen perinnesauna, 70-asteinen suolasauna sekä noin 45-asteinen joogasauna. Aikuisten kylpylän alueella sijaitsee ravintola Tropical Bar.

## Muut tilat
### Funpark by Flamingo Spa (ent. Naurusaari)
Viidakkoteemainen Funpark by Flamingo Spa on lapsille suunnattu sisäleikkipuisto. Sisäseikkailupuisto on suunniteltu yhteistyössä Lappsetin kanssa. Puistosta löytyvät monipuoliset leikkialueet sekä Xbox 360 -pelialue. Tilojen yhteiskoko on 500 neliömetriä.

### MySense by Flamingo Spa (ent. Day Spa)
MySense by Flamingo Spa kauneuden ja hyvinvointikeskus tarjoaa palveluja kauppakeskus Jumbo-Flamingossa. Hoitolan palveluihin kuuluvat erilaiset kasvo-, vartalo-, käsi- ja jalkahoidot, sokeroinnit, kestovärjäykset sekä joogat. Se avattiin Day Spa nimellä vuonna 2012.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Flamingo Spa (Vesipuisto, Kylpylä, Day Spa)
*Naurusaari
*Funpark by Flamingo Spa
*MySense by Flamingo Spa
Pagué

** Paguén piirikunta** () on yksi São Tomé ja Príncipen saarivaltion seitsemästä piirikunnasta. Paguén piirikunta käsittää valtion toisen pääsaaren Príncipen ja on osa Príncipen provinssia. Asukkaita piirikunnassa oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 7&nbsp;542, joista miehiä oli 3&nbsp;892 ja naisia 3&nbsp;650. Piirikunnan pääkaupunki on Santo António.

Paguén piirikunnalla on ollut vuodesta 1995 lähtien autonominen asema, minkä ansiosta siellä on myös oma viiden vuoden välein vaaleilla valittava alueellinen parlamentti ja paikallishallitus. Paikallishallituksen ja siten myös koko Príncipen johdossa on vuodesta 2006 lähtien ollut UMPP-puolueen José Cassandra. São Tomé ja Príncipen perustuslaki suojelee Príncipen omaa hallitusta. Hallituksen pääasiallisena tehtävänä on toteuttaa ja tukea São Tomé ja Príncipen keskushallituksen hankkeita.

## Väkiluvun kehitys

Oheisessa taulukossa esitetyt Paguén piirikunnan väkiluvut pohjautuvat São Tomé ja Príncipen kansallisen tilastoinstituutin () tietoihin.

## Lähteet
Turvananojat

**Turvananojat** (; ) on kahden antiikin kreikkalaisen tragedian nimi:

* *[[Turvananojat (Aiskhylos)|Turvananojat]]*, Aiskhyloksen tragedia, jossa Danaoksen tyttäret etsivät turvaa Argoksesta.
* *[[Turvananojat (Euripides)|Turvananojat]]*, Euripideen tragedia, jossa seitsemän Thebaa vastaan hyökänneen äidit anovat apua Theseukselta.
Nokia 7360

**Nokia 7360** on Nokian vuonna 2005 julkaistu matkapuhelin. Se kuului Nokian art deco -henkistä 7200-sarjaa seuranneeseen *L’Amour*-kokoelmaan ja oli seuraaja Nokia 7260 -puhelimelle.

## Ominaisuudet
*ennakoiva tekstinsyöttö
*äänimuistiinpanot
*värit: kahvinruskea, meripihka, musta kromi, vaaleanpunainen

## Katso myös
*Luettelo Nokian tuotteista

## Lähteet
* Nokia 7360 - GSMArena 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Nokia 7360 - Tuki
* Käyttöohjeet
Príncipe (provinssi)

**Príncipen provinssi** on toinen São Tomé ja Príncipen saarivaltion kahdesta provinssista (myös nimellä ”alue”, ). Príncipen provinssi käsittää valtion toisen pääsaaren Príncipen sekä pienemmät Tinhosa Granden, Tinhosa Pequenan, Ilhéu Caroçon ja Ilhéu Bombomin saaret ympäröivältä merialueelta. Provinssi käsittää saman alueen kuin vuodesta 1995 autonomisena ollut Paguén piirikunta, joka on yksi São Tomé ja Príncipen seitsemästä piirikunnasta. Asukkaita provinssissa oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 7&nbsp;542, joista miehiä oli 3&nbsp;892 ja naisia 3&nbsp;650. Provinssin pääkaupunki on Santo António.

## Väkiluvun kehitys

Oheisessa taulukossa esitetyt Príncipen provinssin väkiluvut pohjautuvat São Tomé ja Príncipen kansallisen tilastoinstituutin () tietoihin.

## Lähteet
Esketamiini

**Esketamiini** on yleisanestesiassa käytettävä dissosiatiivinen lääkeaine. Suomessa esketamiinia myydään valmistenimillä Esketamine Kalceks, Ketanest-S ja Spravato.. Esketamiini on NMDA-reseptoreiden antagonisti, ja se on ketamiinin S-enantiomeeri. Esketamiinille on myönnetty myyntilupa Yhdysvalloissa hoitoresistentin masennuksen hoitoon sekä lyhytaikaisesti itsetuhoisuuteen. Euroopan komissio hyväksyi esketamiinin käytön hoitoresistentin masennuksen hoitoon joulukuussa 2019 silloin kun kaksi kokeiltua masennuslääkettä ei ole auttanut. Esketamiinia käytetään tällöin masennuslääkkeen ohella.

Ketamiinia käytetään useammin, vaikka esketamiini on ketamiinia voimakkaampaa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Esketamine 
*DrugBank: Esketamine 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Esketamine 
*Apteekkari.fi - Suih­keel­la irti ma­sen­nuk­ses­ta
Renegade (artisti)

**Renegade** (oikealta nimeltään Karl René Malmström s. 19. toukokuuta 1961 Helsinki) on suomalainen reggae-artisti ja kasvatustieteen maisteri. Hän asuu Helsingin Lauttasaaressa.  
Renegaden pääinstrumetti on rummut mutta hän on levyttänyt myös laulajana, toasterina ja sound systemin mikkimiehenä.

## Ura rumpalina
Renegade aloitti rumpujen soittamisen Lauttasaaren Yhteiskoulun Big Bandissä ja koululaisorkestereissa. Vuonna -79 hän oli mukana perustamassa Suomen ensimmäisiin reggae-kokoonpanoihin kuuluvaa Soon Come -orkesteria. Soon Come ei julkaissut olemassaolonsa aikana levyä, vaikka kolmen singlen verran materiaalia saatiin master-nauhalle asti. Tämän jälkeen Renegade soitti RMY-yhtyeessä, joka julkaisi singlen Quartsikello/Sarjakuvasankari(JP-musiikki1980). 90-luvun alkupuolella Renegade soitti Levitators-yhtyeessä keikoilla perkussioita ja vuorotteli orkesterin vakiorumpalin Ossi "Pupa Massive" Helinin kanssa rumpusetin soittoa Helinin toustatessa.
 
Vuonna 1992 Renegade oli mukana perustamassa yhdessä Mike Thomasin ja Mohammed "Momo Cat" Quiatin kanssa Saganor-orkesteria, joka oli ensimmäinen kansainvälinen reggae-bändi Suomessa. Saganor ei julkaissut suosiostaan huolimatta levyä. 90-luvun lopulle osui myös lyhyt pyrähdys rumpalina dance-artisti Bu Bu Manin taustabändissä.

Vuonna 2007 Renegade liittyi rumpaliksi The Groundsound Bandiin, joka toimi sekä Momo Catin että James ”Plookie” Thomasin taustabändinä. Renegade on soittanut myös Don Jusa & Kapinaliitto -kokoonpanossa, sekä soittaa nykyisin Maria Aleksandra & Rootward Rockes -kokoonpanossa, että Negus Rocketeers -kokoonpanossa. Tämän lisäksi hän on toiminut sessiorumpalina Studio Redissä.

## Ura toasterina ja laulajana
Renegade debytoi toasterina nimellä Sir Rappa Rene Levitators-yhtyeen rytmialbumilla Take A Ride, joka julkaistiin vuonna 1987. Seuraavat julkaisut olivat El Vital Soundin 7" singlellä jälleen yhteistyössä Levitatorsin ja sen laulajien Teacherin sekä Natty-J:n kanssa.

Vuonna 2004 Renegade liittyi Suhinators-kokoonpanoon ja on mukana yhtyeen nimeä kantavalla Suhinators-esikoisalbumilla tällä kertaa laulajana kappaleellaan Vampire Style.
Renegade on esiintynyt myös Papa Jahmani’s Hi-Fi -sound systeemissä.

Renegade keikkailee laulajana Maria Aleksandran kanssa.

## Esiintymiset Jamaikalla
Jamaikan matkojensa yhteydessä Renegade on esiintynyt jamaikalaisyleisölle sekä rumpalina että toasterina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* Don Jusa & Kapinaliitto 
* Elvital Sound feat. Renegade MySpace -sivustolla
Aiden Ashley

**Aiden Ashley** (s. 28. helmikuuta 1990) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän on toiminut myös *[[Penthouse]]n* mallina. Hän aloitti alalla marraskuussa 2009 esiintymällä Celeste Starin kanssa ja teki alkuun vain lesbopornoa. Heinäkuussa 2011 Ashley solmi kahden vuoden sopimuksen Axel Braun Productionsin kanssa ja siirtyi myös heteropornoon. Ashleyn ensimmäinen elokuva miehen kanssa oli *The Dark Knight XXX* -pornoparodia. Näyttelemisen lisäksi Ashley on toiminut myös musiikkialalla DJ-musiikintekijänä ja hänen tyylilajinsa on sähköinen tanssimusiikki (). 

## Palkinnot ja kunnianosoitukset
* Juliland.com -sivuston "Kuukauden jGrrl" (maaliskuu 2011).
* AVN Awards 2011: ehdokkuus luokassa "Paras yksittäinen seksikohtaus". 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
* Adriana Sage Babepedia
Meridionali Ro.37bis

**Meridionali Ro.37bis** on Italiassa suunniteltu sekä valmistettu sotilaslentokone. Kone oli kaksipaikkainen potkurikäyttöinen kaksitaso. Konetyyppi valmistui käyttöön ennen toista maailmansotaa.

Konetyypin ensilento tapahtui 6. marraskuuta vuonna 1934, jolloin konetta pidettiin modernina. Sitä käytettiin ensisijaisesti tiedustelulentokoneena ja toissijaisesti hävittäjätehtävissä. Rynnäkköpommitus oli myös mahdollista, jolloin suurin pommikuorma oli 180 kg. Käytöstä poistaminen tapahtui ennen Italian antautumista 8. syyskuuta vuonna 1943 liittoutuneille. Italian ja Espanjan lisäksi konetta käyttivät ainakin Unkari ja jotkut Etelä- ja Väli-Amerikan maat. 

Kaksi eri moottorityyppiä oli käytössä: 700 hevosvoiman tehoinen Fiat A.30RA V-moottori, ja 560 hevosvoiman tehoinen (418 kW) Piaggio P.IX RC.40 -tähtimoottori. Lentokone kykeni 330 km/h huippunopeuteen, ja sen kantama oli 1&nbsp;120 kilometriä.

Konetyypin ampuma-aseistus käsitti kaksi 7,7 mm konekivääriä, jotka ampuivat suoraan eteenpäin. Taka-ampumossa oli yksi samaa kaliiperia oleva ase, joka ampui ylös liikuteltavana taaksepäin.

## Lähteet
* Mondey, David: Axis Aircraft of World War II, The warplanes of Germany, Italy and Japan during World War II, 2002 (ensipainos 1984, London, England, englanniksi)  (s.159)

## Aiheesta muualla
*http://www.aviastar.org/air/italy/meridionali_ro-37.php
*http://www.century-of-flight.net/Aviation%20history/photo_albums/timeline/ww2/Meridionali%20Ro.37bis.htm 
*http://nl.escertico.wikia.com/wiki/Meridionali_Ro.37/Ro.37bis
Rolisyklidiini

**Rolisyklidiini** (PCPy) on dissosiatiivinen anestesialääke jolla on sedatiivinen ja hallusinogeeninen vaikutus. Sillä on samankaltainen vaikutus fensyklidiinin kanssa, mutta se on hieman miedompi vaikutukseltaan ja sillä on vähemmän stimulantti vaikutus. Näiden sijaan sillä on sedatiivinen vaikutus jota on kuvailtu barbituraattien kaltaiseksi, mutta sillä on myös fensyklidiinin (PCP) kaltainen dissosiatiivinen, anesteettinen ja hallusinogeeninen vaikutus. Vaikka rolisyklidiini on PCP:n kaltainen, sitä ei ole koskaan käytetty laajalti väärin ja sen väärinkäytöstä on myös hyvin vähän tietoa.

## Lähteet
Kuolemanlaakso (yhtye)

**Kuolemanlaakso** oli kuopiolainen vuonna 2010 perustettu death/doom metal -yhtye. Yhtyeen vokalisti Mikko Kotamäki on tullut tunnetuksi muun muassa Swallow the Sunin laulajana. Muutkin jäsenet ovat toimineet toisissa yhtyeissä, kuten Discard, Elenium, Verjnuarmu ja Chaosweaver. Lokakuussa 2023 yhtye ilmoitti lopettavansa toimintansa.

## Jäsenet
* Kotamäki (Mikko Kotamäki) – laulu
* Kouta (Petteri Ruotsalainen) – kitara
* Laakso (Markus Laakso) – kitara, kosketinsoitin
* Usva (Tuomo Räisänen) – basso
* Tiera (Toni Ronkainen) – rummut

## Diskografia

### Studioalbumit
* 
* 
* 
* 

### EP:t
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuolemanlaakson kotisivu
*
Etisyklidiini

**Etisyklidiini** (PCE, CI-400) on dissosiatiivinen anestesialääke. Sillä on samankaltainen vaikutus fensyklidiinin kanssa mutta PCE on hieman sitä vahvempi. PCE:n kehitti Parke-Davis 1970-luvulla anestesialääkkeeksi nimellä CI-400 mutta sen valmistusta ei jatkettu ketamiinin keksimisen jälkeen. Ketamiinilla on PCE:tä vähemmän epämiellyttäviä haittavaikutuksia. 

PCE on PCP:tä pahemman makuinen, ja sillä on taipumusta aiheuttaa pahoinvointia, tästä syystä sillä nukutetut potilaat eivät ole mielellään ottaneet vastaan PCE:llä tehtyä nukutusta. 

PCE:n samankaltaisuudesta PCP:hen johtuen, sitä on käytetty jonkin verran vääriin 1970–1980-luvuilla, ja nykyisin siitä tiedetään vain vähän.

## Lähteet
Uljas uusi maailma (albumi)

**Uljas uusi maailma** on suomalaisen death/doom metal -yhtyeen Kuolemanlaakson ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin 23. marraskuuta 2012 levymerkillä Svart Records.

## Kappaleet

## Kokoonpano

;Yhtye
* Kotamäki – laulu
* Laakso – kitarat, kosketinsoittimet, laulu
* Kouta – kitarat
* Usva – basso, akustinen kitara
* Tiera – rummut

;Vierailevat muusikot
* Aki Heikinheimo – kuorolaulu kappaleessa 7
* Ville Sorvali – kuorolaulu kappaleessa 7
* Sami Helle – kuorolaulu kappaleessa 7
* Jules Näveri – kuorolaulu kappaleessa 7
* Akseli Laakso – lapsen ääni kappaleessa 2
* V. Santura – kitara kappaleissa 2–3, 5 sekä 7–8

;Tuotanto
* V. Santura – tuottaja, äänittäjä, miksaaja, masteroija
* Jack Tyger – apulaisäänittäjä (kosketinsoitin)
* Laakso – äänittäjä (kosketinsoitin & kappale 4)
* Kouta – äänitäjä (laulu) 
* Maahy Abdul Muhsin – kansitaide

## Arvostelut
* About.com: 
* Imperiumi.net: 
* Inferno: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* ''Uljas uusi maailma'' discogs.com -sivustolla
Luettelo pikkuplaneetoista: 344001–345000

Tämä on **luettelo** Aurinkokunnan numeroiduista **[[pikkuplaneetta|pikkuplaneetoista]]** numerojärjestyksessä alkaen
344001:stä ja päättyen 345000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.

## 344001-344100

## 344101-344200

## 344201-344300

## 344301-344400

## 344401-344500

## 344501-344600

## 344601-344700

## 344701-344800

## 344801-344900

## 344901-345000

## Lähteet
*Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*JPL Small-Body Database Browser 
*Lists and Plots: Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*
Luettelo pikkuplaneetoista: 345001–346000

Tämä on **luettelo** Aurinkokunnan numeroiduista **[[pikkuplaneetta|pikkuplaneetoista]]** numerojärjestyksessä alkaen
345001:stä ja päättyen 346000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.

## 345001-345100

## 345101-345200

## 345201-345300

## 345301-345400

## 345401-345500

## 345501-345600

## 345601-345700

## 345701-345800

## 345801-345900

## 345901-346000

## Lähteet
*Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*JPL Small-Body Database Browser 
*Lists and Plots: Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*
Luettelo pikkuplaneetoista: 346001–347000

Tämä on **luettelo** Aurinkokunnan numeroiduista **[[pikkuplaneetta|pikkuplaneetoista]]** numerojärjestyksessä alkaen
346001:stä ja päättyen 347000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.

## 346001-346100

## 346101-346200

## 346201-346300

## 346301-346400

## 346401-346500

## 346501-346600

## 346601-346700

## 346701-346800

## 346801-346900

## 346901-347000

## Lähteet
*Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*JPL Small-Body Database Browser 
*Lists and Plots: Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*
Luettelo pikkuplaneetoista: 347001–348000

Tämä on **luettelo** Aurinkokunnan numeroiduista **[[pikkuplaneetta|pikkuplaneetoista]]** numerojärjestyksessä alkaen
347001:stä ja päättyen 348000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.

## 347001-347100

## 347101-347200

## 347201-347300

## 347301-347400

## 347401-347500

## 347501-347600

## 347601-347700

## 347701-347800

## 347801-347900

## 347901-348000

## Lähteet
*Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*JPL Small-Body Database Browser 
*Lists and Plots: Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*
Luettelo pikkuplaneetoista: 348001–349000

Tämä on **luettelo** Aurinkokunnan numeroiduista **[[pikkuplaneetta|pikkuplaneetoista]]** numerojärjestyksessä alkaen
348001:stä ja päättyen 349000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.

## 348001-348100

## 348101-348200

## 348201-348300

## 348301-348400

## 348401-348500

## 348501-348600

## 348601-348700

## 348701-348800

## 348801-348900

## 348901-349000

## Lähteet
*Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*JPL Small-Body Database Browser 
*Lists and Plots: Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*
Luettelo pikkuplaneetoista: 349001–350000

Tämä on **luettelo** Aurinkokunnan numeroiduista **[[pikkuplaneetta|pikkuplaneetoista]]** numerojärjestyksessä alkaen
349001:stä ja päättyen 350000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.

## 349001-349100

## 349101-349200

## 349201-349300

## 349301-349400

## 349401-349500

## 349501-349600

## 349601-349700

## 349701-349800

## 349801-349900

## 349901-350000

## Lähteet
*Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*JPL Small-Body Database Browser 
*Lists and Plots: Minor Planets: IAU Minor Planet Center 
*
Dietisyklidiini

**Dietisyklidiini** (*PCDE*, *dietyylifenyylisykloheksylamiini*) on psykoatiivinen aine ja tutkimuskemikaali aryylisykloheksylamiiniryhmästä, ja se on sukua fensyklidiinille (PCP) ja etisyklidiinille (PCE). Dietisyklidiini toimii NMDA-reseptorin agonistina, mutta se on teholtaan mieto ja toimii etisyklidiinin aihiolääkkeenä.

## Lähteet
Pure Satanic Blasphemy

**Pure Satanic Blasphemy** on suomalaisen melodisen black metalin yhtyeen Funeris Nocturnumin ensimmäinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2000 levymerkillä Woodcut Records.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Torment – laulu
* Grimort (Riku Vallisto) – kitara
* Nergal (Simo Rahikainen) – kitara
* Horgath – basso
* Draco – rummut
* Ruho – kosketinsoitin

## Aiheesta muualla
* 
* Pure Satanic Blasphemy discogs.com -sivustolla
Numana

**Numana** on kunta Anconan maakunnassa Marchen hallintoalueella Keski-Italiassa Adrianmeren rannalla. Numanan satamasta pääsee reittiveneellä Portonovon lahdelle, mikä on suosittu vapaa-ajanviettopaikka.

## Historia
### Antiikki

Nykyisen Numanan paikalla oli antiikin aikana samanniminen kaupunki, jonka perustivat ilmeisesti Sisilian kreikkalaiset 300-luvulla eaa. Kaupunki tuli Rooman valtaan vuonna 269 eaa. Siitä tuli *[[municipium]]* vuonna 91 eaa.

### Myöhempi historia

Maanjäristys tuhosi kaupungin vuonna 558 jaa. Langobardit tuhosivat sen uudelleen 700-luvulla. Kaupunki syntyi uudelleen keskiajalla nykyisenä Numanana; se tunnettiin aiemmin nimimuodoissa *Humana* ja *Umana*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kapovan luolamaalaukset

**Kapovan luolamaalaukset** (, baskiiriksi Shүlgәntash) sijaitsevat Uralvuoriston eteläosissa Šulgan-Tašin luonnonsuojelualueen pohjoisosissa. Luolasta on löytynyt kivikauteen ajoitettuja luolamaalauksia. Kuvien aiheina ovat muun muassa sarvikuono, hevonen ja mammutti. Luolamaalaukset on ajoitettu 18&nbsp;000 vuotta vanhoiksi. Ne löydettiin vuonna 1954.

Luola kiemurtelee kalliossa 3 kilometriä ja muodostaa pääpiirteissään kolme kerrosta. Luolan pohja on 165 metrin syvyydessä. Luolastossa on maanalainen lampi ja joki, suuria saleja ja mutkaisia käytäviä. Luolan muodostanut joki on nimeltään Šulgan. Lammen halkaisija on vain 3 metriä, mutta se on 35 metriä syvä. Luolan suuaukon lähettyvillä on toinen luolamainen suuaukko nimeltään Mammuttiluola.

## Luolamaalaukset
Luolamaalaukset ovat paleoliittiselta kivikaudelta. Kuvatut eläimet kuolivat sukupuuttoon kauan sitten tai kehittyivät nykyisenlaisiksi. Asukkaiden katsotaan edustaneen Solutreen kulttuurin myöhäistä vaihetta ja keskeistä Madeleinen vaihetta.

Kuvat on enimmäkseen tehty sekoittamalla eläinrasvaan väriaineita ja maalaamalla niillä kuvat. Väriaineena on enimmäkseen okraa, mutta myös mustaa tai tummaa väriä on käytetty. Kuvat ovat vaarassa tuhoutua, koska seiniltä valuvassa vedessä on kalkkia mukanan ja se saostuu kuvien päälle. Näin onkin tuhoutunut lukuisia kuvia ennen niiden löytymistä. Myös vandalismi on tuhonnut joitakin kuvia. Turistit saavatkin nähdäkseen vain osan kuvista ja niiden kopioita esitellään näyttelyssä. Vuonna 2012 luola suljettiin yleisöltä valokuvaamisen ajaksi. Valokuvista on julkaistu virtuaaliluola, jolla voi tutustua luolaan ja kuviin tietokoneelta selaimelta käsin.

## Lähteet
* Kapovan luolamaalaukset: 

## Aiheesta muualla
* Dons Maps: Kapova Cave, valokuvia
* Russia-IC: The lucky cave of Kapova
* Prehistoric Art: Kapova Cavepaintings 
* Solodeynikov, Alexey: Cataloging Kapova Cave rock art
* Abramov A., Anikovich M., Bader N., Boriskovsky P., Lubin V., Praslin N., Rogachev A., А. БРАМОВА, М. В. АНИКОВИЧ, Н. О. БАДЕР, П. И. БОРИСКОВСКИЙ, В. П. ЛЮБИН, Н. Д. ПРАСЛОВ, А. Н. РОГАЧЕВ, 1984: Archaeology of the USSR. 1984, Nauka, Moscow, 1984
* Clottes J., 2003: Chauvet Cave The Art of Earliest Times,University of Utah Press, Salt Lake City, 2003
Johan Gabriel Geitlin

**Johan Gabriel Geitlin** (12. helmikuuta 1836 Helsinki – 18. heinäkuuta 1890 Kalvola) oli suomalainen opettaja, rehtori ja moninkertainen valtiopäivämies.

## Henkilöhistoria
Geitlinin vanhemmat olivat professori Gabriel Geitlin ja Anna Lovisa Lagus ja puoliso vuodesta 1860 Selma Wilhelmina Tamelander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1853 Porvoon lyseosta, valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1857 sekä väitteli filosofian tohtoriksi 1860. Geitlin oli vuodesta 1868 Helsingin normaalikoulun latinan ja kreikan kielten lehtori, sen jälkeen Hämeenlinnassa suomalaisen normaalilyseon kielten yliopettaja ja rehtori 1874 alkaen. Hän palasi Helsinkiin samaan tehtävään 1887. Hän toimitti oppi- ja sanakirjoja.

Geitlin oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1877, 1882,1885 ja 1888.

## Julkaisuja
**Käytännöllinen johdanto latinan lauseopin oppimiseen*
**Saksalainen kielioppi*, 1861 (myöhemmät painokset nimellä *Saksan kieli-oppi ynnä lukemiston ja sanakirjan kanssa*)
**Suomalais-latinainen lukukirja*, 1874
**Vertailevasta kielitieteestä sananen*, 1878
**Suomalais-latinainen sanakirja*, 1883 Näköisp. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1996 (Sanakirjan digitoitu versio Internet Archivessä)
**Latinan kielioppi*, 1888

## Lähteet