open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Korkeamäki

**Korkeamäki** () on osa-alue Vaasassa. Nimensä se on saanut Vaasan nykyisestä keskustasta Vanhaan Vaasaan johtavan Rantamaantien korkeimman mäen mukaan.

Aluetta ryhdyttiin rakentamaan 1950-luvun alussa. Korkeamäen ensimmäinen asemakaava vahvistettiin vuonna 1953. Ensin alueelle rakennettiin puolitoistakerroksisia rintamamiestaloja. Myöhemmin 1960-luvulla Hirventien länsipuolelle Karhuntien varrelle rakennettiin kymmenkunta kerrostaloa.

Alueen tien nimet (Hirventie, Karhuntie, Sudentie, Näädäntie, Ahmantie, Ilveksentie) viittaavat Suomen metsien eläimiin.

Vaasan kaupunginhallinnon tilastoalueista Korkeamäen pienalue kuuluu Suvilahden suuralueeseen ja muodostaa Suvilahden kanssa asemakaavoissa määritellyn Vaasan 25. kaupunginosan.

## Väestö
Vuonna 2015 Korkeamäen alueella asui 927 asukasta.

Korkeamäen asukkaista äidinkielenään suomea puhui 80,8&nbsp;%, ruotsia 13,7&nbsp;% ja muita kieliä 5,5&nbsp;% vuonna 2015. Alueen työvoimasta oli opiskelijoita 13,4&nbsp;% ja työttömiä 11,1&nbsp;% vuonna 2013.

## Lähteet
Erkki Kataja

**Erkki Olavi Kataja** (19. kesäkuuta 1924 Kuusankoski – 27. huhtikuuta 1969 Kuusankoski) oli suomalainen seiväshyppääjä ja olympiamitalisti. Hän edusti Lahden Kalevaa, Turun Urheiluliittoa ja Kuusankosken Urheiluseuraa. Kataja tuli tunnetuksi siitä että hän hyppäsi kesähelteilläkin pipo päässä. Ammatiltaan hän oli poliisi.

Kataja paransi kesäkuussa 1950 seiväshypyn Suomen-ennätystä kahdella senttimetrillä lukemiin 427. Hän jäi kuitenkin elokuun Kalevan kisoissa kolmanneksi, joten häntä ei valittu Suomen joukkueeseen Brysselin EM-kisoihin.

## Saavutuksia
* olympiahopeaa Lontoo 1948 (seiväshyppy, tulos 420, Suomen ensimmäinen olympiamitali seiväshypyssä)
* olympialaisten 10. sija Helsinki 1952 (tulos 410)
* SM-kultaa 1947–1949
* ennätys 427, Varkaus 2. heinäkuuta 1950

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
András Koroknay-Pál

**András Koroknay-Pál** (s. 19. huhtikuuta 1976) on suomalainen miekkailija. Hän edustaa Helsingin miekkailijoita ja hänen valmentajansa on Peter Neelis. 

Koroknay-Pál on Pohjoismaiden mestari kalvalla vuodelta 2005 ja voittanut pronssia vuonna 1999. Hän on voittanut kalvan Suomen mestaruuden vuosina 1996, 2003, 2005, 2007, 2009 ja 2013. Lisäksi hän on voittanut floretin Suomen mestaruuden vuosina 1998, 2000, 2001, 2002, 2004, 2006, 2007, 2009, 2010 ja 2012.

## Lähteet
Pavel Kolobkov

**Pavel Anatolevitš Kolobkov** (, 22. syyskuuta 1969 Moskova) on venäläinen kalpamiekkailija ja olympiavoittaja. Kolobkovia pidetään laajasti yhtenä kaikkien aikojen parhaista kalpamiekkailijana.

Kolobkov on voittanut yhteensä kolme henkilökohtaista ja kolme joukkuemitalia viisissä eri olympiakisoissa. Hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia jo Soulin 1988 olympialaisissa, joissa hän edusti Neuvostoliittoa. Henkilökohtaisen kultamitalin hän voitti Sydneyn 2000 olympialaisissa. Vielä Ateenassa 2004 hän sai pronssia.

Kolobkov on voittanut henkilökohtaisen maailmanmestaruuden neljä kertaa, viimeksi vuonna 2005. Euroopan mestaruuden hän on voittanut kahdesti ja sai vielä pronssia vuonna 2006.

Kolobkov harrasti lapsena kaunoluistelua ja uintia ja aloitti miekkailun kymmenvuotiaana ja nousi Neuvostoliiton maajoukkueeseen jo teini-ikäisenä. Kolobkovin valmentajana on toiminut pitkään B. Nikolaitšuk. Kolobkov on naimisissa ja hänellä on yksi vuonna 1992 syntynyt tytär.

## Saavutukset
### Olympialaisissa

* Kultaa kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 2000
* Hopeaa kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1992
* Hopeaa kalvan joukkuekilpailussa 1996
* Pronssia kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 2004
* Pronssia kalvan joukkuekilpailussa 1988 ja 1992

### MM-kilpailuissa

* Kultaa kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1993, 1994, 2002 ja 2005
* Hopeaa kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1997
* Pronssia kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1989 ja 1999

### EM-kilpailuissa

* Kultaa kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1996 ja 2000
* Hopeaa kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 2002, 2003 ja 2005
* Pronssia kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1999, 2001, 2004 ja 2006

## Lähteet
Hattara

**Hattara** tarkoittaa seuraavia asioita:

* hattara, sokerista valmistettu makeinen
* Hattara, suomalainen taruolento
* hattara, pilvenhattara, pieni pilvi
* sukunimenä:
** Armas Hattara (1884–1951), suomalainen teatterinjohtaja, teatteriohjaaja ja näyttelijä
** Pia Hattara (1923–2015), suomalainen näyttelijä
HFM

**Helsingin Miekkailijat** (lyh. HFM, ) on Suomen vanhin miekkailuseura, joka perustettiin 29. marraskuuta 1923. 

Seuran perustajiin kuului muun muassa everstiluutnantti Carl Aejmelaeus-Äimä, joka toimi  tasavallan presidentti K. J. Ståhlbergin adjutanttina. 1930-luvulla seuran johtohahmoksi nousi Nils Sjöblom, joka oli opiskellut miekkailunopettajaksi Tanskassa. Sjöblomin aloitteesta avattiin seuran ensimmäinen miekkailusali Fredrikintorille. Se kuitenkin tuhoutui talvisodan pommituksissa 1939. Sittemmin seuran sali sijaitsi Sörnäisissä, Käenkujalla. 2010-luvun puolestavälistä alkaen sali on sijainnut entisessä liikehuoneistossa Kyllikinkadulla Länsi-Pasilassa.

Seuran jäseniin kuuluvat kymmenkertainen veteraanikalvan maailmanmestari Marja-Liisa Someroja, miesten maajoukkueen Niko Vuorinen ja Jaakko Paavolainen, vuoden 2005 kalvan Pohjoismaiden mestari András Koroknay-Pál sekä Suomen mestarit Catharina Kock ja Alexander Lahtinen.

Seuran puheenjohtajana toimii Anneli Vuorinen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seuran verkkosivusto
FN F2000

**FN F2000** on belgialaisen FN Herstalin suunnittelema ja valmistama modulaarinen bullpup-tyyppinen rynnäkkökivääri, joka esiteltiin vuonna 2001. 

Aseen standardimallissa on irrotettava 1,6 kertaa suurentava optinen tähtäin, mutta sen Picatinny-kiinnityskiskoon voi kiinnittää halutun mallisen, esimerkiksi yötähtäimen, tai sen voi korvata FN:n laser-etäisyysmittarilla varustetulla tähtäinmoduulilla, jonka tietokone pystyy laskemaan sekä kiväärin luodin että heittimen kranaatin osumapisteen. 

Etutukin tilalle voi kiinnittää FN:n 40 mm kranaatinheittimen tai XM303-moduulin, jolla voi ampua ei-tappavia 12-kaliiperisia maali- tai kyynelkaasuammuksia, saatavissa on myös lampulla tai laserosoittimella varustettuja etutukkeja. 

Aseen etuosasta tapahtuvan hylsynpoiston ja molemminpuolisen tulenvalitsimen vuoksi se soveltuu sekä oikea- että vasenkätisille ilman mitään rakenteellisia muutoksia. 

## Aiheesta muualla

* FN Herstalin kotisivu 
* Modern Firearms - FN F2000
Sisygambis

**Sisygambis** (; k. 323 eaa.) oli Persian kuninkaan Dareios III:n äiti. Hän oli ehkä myös Dareioksen vaimon Stateiran äiti. 

Vuonna 333 eaa. Dareios lähti Vähään-Aasiaan kukistamaan Aleksanteri Suuren johtamia makedonialaisia. Dareios otti äitinsä, vaimonsa ja tyttärensä Stateiran ja Drypetiksen mukanaan tälle sotaretkelle. Persialaisten kärsittyä tappion Issoksen taistelussa Darioksen perhe joutui Aleksanterin vangiksi. Dareioksen perhe luuli Dareioksen kuolleen, mutta Aleksanteri lähetti Leonnatoksen heidän luokseen kertomaan, että Dareios oli vielä elossa. Kun Aleksanteri meni tapaamaan Dareioksen perhettä Hefaistionin kanssa, luuli Sisygambis aluksi, että pidempi Hefaistion olisi ollut kuningas. Huomattuaan virheensä Sisygambis pelästyi, mutta Aleksanteri ei välittänyt tästä vaan antoi Dareioksen perheelle samanlaiset oikeudet, mitä heillä oli ollut ennenkin. 

Sisygambis seurasi perheensä kanssa Aleksanterin armeijan mukana. Heidän annettiin lopulta asettua Susaan. Dareioksen vaimo Stateira oli kuollut aikaisemmin, ehkä vuonna 331 eaa. Kun Bessos tappoi Dareioksen, lähetti Aleksanteri Dareioksen ruumiin Sisygambikselle, jotta tämä saisi haudata poikansa persialaisen tavan mukaan. Kun Aleksanteri palasi Intian sotaretkeltään vuonna 324 eaa., meni hän naimisiin Sisygambiksen lapsenlapsen Stateiran kanssa. Hefaistion puolestaan meni naimisiin Drypetiksen kanssa. Kummastakin tuli kuitenkin pian leskiä, koska Hefaistion kuoli vuonna 324 eaa. ja Aleksanteri vuonna 323 eaa. Aleksanterin kuoleman jälkeen Roksane antoi murhata sisarukset. Sisygambis kuoli myös pian tämän jälkeen. Quintus Curtius Rufuksen mukaan Sisygambis teki itsemurhan kuultuaan Aleksanterin kuolemasta.
Savoiji

**Savoiji** (, , ) oli historiallinen valtio nykyisen Ranskan alueella.

## Historia
Savoijin ruhtinaskunta syntyi, kun Burgundin kuningas Rudolf III (n. 970–1032) läänitti vuonna 1003 Mauriennen vuoristoalueen aatelismies Humbert I Valkokädelle (k. 1048), Savoijin kuningassuvun perustajalle, joka hallitsi itse asiassa suurta osaa alueesta. Humbert ja hänen seuraajansa rakensivat keskiajalla itselleen merkittävän valtion, jonka tukikohtana oli Savoiji ja joka ulottui itään Alppien yli Piemonten alueelle. Savoiji päätyi 1000-luvulla Burgundin maiden mukana Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan alaisuuteen.

Savoijista tuli vuonna 1416 herttuakunta Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa. 1400-luvun lopulla Savoijin herttua peri esiäitinsä kautta menetettyjen ristiretkeläisvaltioiden eli Jerusalemin kuningaskunnan, Kyproksen kuningaskunnan ja Armenian kuninkaan tittelin, jota herttuat seuraavina vuosisatoina käyttivät, mutta ulkovallat tunnustivat sen vain satunnaisesti.

Uuden ajan alussa Savoijista tuli Ranskan kuningaskunnan laajentumisen kohde sen strategisen aseman vuoksi, joka ohjasi reittejä Italiaan. Vaikka ranskalaiset joukot miehittivät Savoijin useita kertoja 1500- ja 1600-luvuilla, Savoijin herttuat pystyivät valtaaman sen takaisin. Samaan aikaan pääosin ranskankielinen Savoiji menetti hegemoniansa Savoijin maiden keskuudessa, kun herttuat alkoivat suosia italialaisia ​​alueitaan, mikä heijastui pääkaupungin siirrossa Chambérysta Piemonten Torinoon vuonna 1563.

Habsburgien ja Ranskan välisen Espanjan perimyssodan jälkeen vuonna 1714 Savoijin herttua sai Utrechtin rauhassa Sisilian kuningaskunnan ja Sisilian kuninkaan tittelin. Vuonna 1720 Sisilia vaihdettiin Sardiniaan, jolloin herttuan hallitsemista alueista muodostui Sardinian kuningaskunta. Savoiji liitettiin Ranskaan vallankumoussotien aikana vuonna 1792 ja palautettiin perinteisille hallitsijoilleen vuonna 1815. Vuonna 1860 Napoleon III liitti ranskanpuoleisen Savoijin ja Nizzan kreivi­kunnan Ranskaan.

Nykyisin Savoijin alue käsittää Ranskan Savoien ja Haute-Savoien departementit Rhône-Alpesin hallintoalueella.

## Maantiede, elinkeinot, uskonto
Genevenjärven eteläpuolella sijaitseva alue koostuu lähes kokonaan vuoristokasvillisuudesta. Suuri osa alueen rajallisesta viljelysmaasta on käytetty karjankasvatukseen ja lypsykarjan pitämiseen, maanviljelyksessä kasvatetaan viljaa, viiniköynnöstä ja hedelmiä (omenoita). Metsät ovat tärkeä luonnonvara, ja juustonvalmistus ja sahateollisuus ovat tärkeitä teollisuudenaloja. Perinteiset asuintalot (châlets) Savoijin luoteisosassa on rakennettu puusta ja Hautes-Alpes alueen talot on suurelta osin rakennettu kivestä. Maatilat sijaitsevat yleensä erittäin hajallaan. Savoiji on pääasiallisesti roomalaiskatolinen, jonne protestanttisuus on ulottunut harvakseltaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Antti Korkealaakso

**Antti Juho Samuli Korkealaakso** (s. 14. helmikuuta 1984 Kauhava) on suomalainen pika-aitajuoksija. Hän edustaa Seinäjoen Seudun Urheilijoita edustettuaan vuoteen 2009 Kauhavan Wisaa. Antti Korkealaakson valmentajana toimi Heikki Hernesaho vuoteen 2008 asti. Hernesahon sairastuttua joulukuussa 2007 ja myöhemmin kuoltua Korkealaakson valmentajana on toiminut Antti Haapakoski.
 
Korkealaakso sai hopeaa 22-vuotiaiden Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa 2004. Hän osallistui vuonna 2005 saman ikäluokan Euroopan-mestaruuskilpailuihin karsiutuen alkuerissä. Talvella 2006 hän voitti 22-vuotiaiden Suomen-mestaruuden 60 metrin aidoissa sekä kesällä 110 metrin aidat samassa sarjassa. Vuonna 2006 Korkealaakso voitti myös nuorten Pohjoismaiden mestaruuden 110 metrin aitajuoksussa ajalla 14,30. Lappeenrannan Kalevan kisoissa 2007 hän voitti ensimmäisen aikuisten Suomen-mestaruutensa. Espoon Kalevan kisoissa 2009 hän sijoittui toiseksi. Hän voitti Suomen-mestaruuden Kajaanissa 2010 ennätyksellään 13,88. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän sai pronssia 60 metrin aitajuoksussa Helsingissä 2011. Hän voitti Suomen-mestaruuden Turun Kalevan kisoissa 2011. Lahden Kalevan kisoissa 2012 hän sai hopeaa.

## Ennätykset

* 60 m: 7,09 Tampere 18. tammikuuta 2007
* 100 m: 11,02 Ikaalinen 20. elokuuta 2005
* 200 m: 23,12 Lappajärvi 15. heinäkuuta 2003
* 60 m aidat: 7,94 Helsinki  20. helmikuuta 2011
* 110 m aidat: 13,83 Joensuu 21. elokuuta 2010
* 400 m aidat: 56,42 Imatra 4. elokuuta 2002

## Lähteet
Microraptor

**Microraptor** oli teropodeihin kuulunut dinosaurus, joka eli liitukaudella 120 miljoonaa vuotta sitten nykyisen Kiinan alueella. Suvusta tunnetaan laji *Microraptor zhaoianus*. Sen lisäksi on nimetty lajit *M. gui* ja *M. hanqingi*, mutta jotkut tutkijat pitävät kaikkia kolmea samana lajina.

*Microraptor* oli noin yhden metrin pituinen ja 1,5 kilogramman painoinen. Sen korkeus pään kohdalta oli 30 senttimetriä ja lonkan kohdalta 20 senttimetriä. Laji on kuuluisa siitä, että se on ensimmäinen löydetty teropodi, jolla on neljä höyhenpeitteistä ”siipeä”: sen kaikki raajat ja häntä olivat pitkien sulkien peittämät. Sitä ei tiedetä varmasti, kykenikö *Microraptor* lentämään räpyttelemällä siipiään, vai liisikö se vain puusta toiseen. Höyhenten pigmenttisolujen perusteella eläin oli tumma ja irisoiva.

Lajista on säilynyt useita kokonaisia fossiileja. Niiden mahasta on löytynyt pieniä nisäkkäitä, lintuja ja kaloja.

Nimi *Microraptor* tulee kreikan sanasta *mikros* ’pieni’ ja latinan sanasta *raptor* ’varas’. *Zhaoianus* tulee kiinalaisen paleontologin Zhao Zijinin mukaan. *Cryptovolans*-sukua pidetään nykyisin samana kuin *Microraptor*.

*Microraptor* esiintyy *[[Esihistoriallinen puisto]]* -sarjassa, jossa se syö titanosaurien esiin ajamia hyönteisiä.

## Kuvia

Microraptor scale.png|*Microraptor* verrattuna aikuiseen ihmiseen.
Cast of microraptor.jpg|*Microraptorin* luuranko.
Microraptor Restoration.png|Taiteilijan näkemys *Microraptorista*.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* kuva fossiilista
Poppy Z. Brite

**William Joseph Martin,** entiseltä nimeltään **Poppy Z. Brite** (s. 25. toukokuuta 1967) on yhdysvaltalainen kirjailija. Martin aloitti uransa yhtenä 90-luvun amerikkalaisen kauhukirjallisuuden nousevista kyvyistä käyttäen teostensa taustana asuinkaupunkinsa New Orleansin gootti- ja homokulttuuria. Hän käsitteli muun muassa vampyrismia, aaveita ja sarjamurhaajia modernilla ja kauhukirjallisuuden perinteitä rikkovalla tavalla. 2000-luvun tuotannossaan hän on keskittynyt ravintolamaailmaan sijoitettuun mustaan huumoriin.

Kirjailijan tuotannosta on suomennettu ja julkaistu Suomessa ainoastaan yksittäisiä novelleja mm. Tähtivaeltaja-lehdessä ja Markku Sadelehdon antologiassa *Suuri hiljaisuus* (Jalava, 1995).

## Bibliografia

* 1992 Lost Souls
* 1993 Drawing Blood
* 1993 Swamp Foetus (julkaistu myös nimellä Wormwood)
* 1995 His mouth will taste of wormwood
* 1996 Exquisite Corpse 
* 1997 Courtney Love: The Real Story
* 1998 The Lazarus Heart
* 1998 Are you loathsome tonight?
* 1999 The Seed of Lost Souls

* 2000 Plastic Jesus
* 2000 Stay Awake
* 2001 Guilty but insane 
* 2001 Pansu
* 2001 Wrong Things (Yhdessä Caitlin R. Kiernanin kanssa)
* 2002 The Value of X
* 2003 The Feast of St. Rosalie
* 2003 The Devil You Know
* 2004 Liquor 
* 2004 Used Stories
* 2004 Triads (Yhdessä Christa Faustin kanssa)
* 2005 Prime
* 2006 Soul Kitchen

## Aiheesta muualla
* Poppy Z. Brite &ndash; Virallinen kotisivu
Allez

**Miekkailuseura Allez Keski-Suomi ry** on Jyväskylässä toimiva 30-jäseninen vuonna 1985 perustettu miekkailuseura, joka on keskittynyt pääasiassa kalpamiekkailuun. Seura järjestää miekkailun alkeiskursseja keväisin ja syksyisin. Seuralla on miekkailusali Kuokkalan kaupunginosassa.

Allez on järjestänyt vuodesta 2003 asti vuosittain kansallisen miekkailumaratonkilpailun.

## Aiheesta muualla
* Seuran kotisivut

## Lähteet
Compsognathus

**Compsognathus** oli myöhäisjurakaudella 150 miljoonaa vuotta sitten nykyisen Euroopan alueella elänyt teropodeihin kuulunut dinosaurus. Suvusta tunnetaan laji *Compsognathus longipes*.

*Compsognathus* oli melko pienikokoinen. Sen korkeus oli pään kohdalta 30 senttimetriä ja lonkan kohdalta 20 senttimetriä. Se oli 1,2 metriä pitkä ja painoi 2,5 kilogrammaa.

Lajin holotyyppi löydettiin Saksasta 1800-luvulta. Se on melko kokonainen, vaikkakin jotkin osat ovat murskana tai vääntyneet. Suurikokoisempi näyte löydettiin Ranskasta vuonna 1971. Kummankin fossiilin mahassa oli liskojen jäännöksiä. Fossiileissa ei näkynyt höyhenten jälkiä, mutta lajin uskotaan olleen ainakin osittain höyhenten peitossa, koska samankaltaisilta lajeilta höyhenten merkkejä on löydetty. Eläimellä oli kaksi tai kolme sormea.

Nimi *Compsognathus* tulee kreikan sanoista *kompsos* ’elegantti’ ja *gnathos* ’leuka’. *Longipes* tulee latinan sanasta *longus* ’pitkä’ ja *pes* ’jalka’.

*Compsognathus* esiintyy elokuvassa *[[Kadonnut maailma – Jurassic Park]]* ja vilaukselta myös sen jatko-osassa *[[Jurassic Park III]]*.

## Lähteet
Danilova

**Danilova** eli **Danila** () on kylä  Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Tsolmuisin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Ylä-Uikujoen varrella 55 kilometriä Tsolmuisista pohjoiseen. Kylässä on viisi asukasta (vuonna 2013).

Kylä on saanut alkunsa vuonna 1694 perustetusta Uikujoen vanhauskoisyhteisöstä, jota kutsuttiin perustajansa Daniil Vikulinin mukaan myös Danilovan luostariksi. Viranomaiset hävittivät yhteisön 1850-luvulla.

1800- ja 1900-lukujen vaihteessa seudun kylät muodostivat Aunuksen kuvernementin Poventsan kihlakuntaan kuuluneen Danilovan volostin eli kunnan, joka jakautui Danilovan, Tsolmuisin ja Vidlozeron kyläkuntiin. Se rajoittui pohjoisessa Poventsan kihlakunnan Petrovski Jamin ja etelässä Rimoilan volosteihin, luoteessa Poventsan kaupunkiin, kaakossa Puudožin  kihlakunnan Vodlajärven volostiin, koillisessa Arkangelin lääniin ja lännessä Ääniseen. Vuonna 1905 volostissa oli 39 kylää ja 2&nbsp;153 asukasta. Danilovan kylässä oli 25 taloa, kirkko, koulu ja 143 asukasta.

Neuvostoaikana perustettiin aluksi Poventsan ja sittemmin Karhumäen piiriin kuulunut Danilovan kyläneuvosto. Vuonna 1933 sen 18 asutuksessa oli 932 asukasta, joista 684 oli venäläisiä, 234 suomalaisia ja 14 karjalaisia. Suomalaiset olivat Sergijevon ja Železnojen metsätyöläisasutuksiin sijoitettuja rajaloikkareita. Myöhemmin Danilovan kyläneuvoston keskus siirrettiin Ogorelyšin taajamaan. Vuonna 1987 alueella oli 600 asukasta.

Danilovan kylällä on historiallisen asutuksen status. Sen rakennusmuistomerkkejä ovat 1800-luvun puolivälissä pystytetty kirkko ja kaksi vanhaa asuintaloa. Historiallisiin kohteisiin kuuluvat Uikujoen luostariyhteisön sijaintipaikka, luostarin lampi ja lähde.

## Lähteet
Moottoriajoneuvo

**Moottoriajoneuvo** on omalla voimakoneella tiellä kulkevaksi henkilöiden ja tavaroiden kuljettamiseen tarkoitettu ajoneuvo tai laite. Moottoriajoneuvoja ovat autot, mopot, moottoripyörät, traktorit ja moottorityökoneet.

Autot jakautuvat henkilöautoiksi, linja-autoiksi, pakettiautoiksi, kuorma-autoiksi ja erikoisautoiksi. Erikoisautoja ovat paloauto, ambulanssi, ruumisauto, hinausauto, huoltoauto ja asuntoauto.

## Suomessa

Suomessa vuoden 1992 asetuksen mukaan moottoriajoneuvoista luettiin pois traktorit, moottorityökoneet ja maastoajoneuvot.
Esimerkiksi moottorikelkka on lain mukaan maastoajoneuvo. Metsätyökoneiksi suunniteltuja ja rakennettuja koneita ei kuitenkaan lueta tiellä käytettäviksi moottoriajoneuvoiksi.

Käsitettä moottoriajoneuvo pidettiin harhaanjohtavana ja se korvattiin laissa vuoden 2003 alussa termeillä ”moottorikäyttöinen ajoneuvo” ja joissain tapauksissa ”auto”. Liikenne- ja viestintävirasto määrittelee verotuksellista syistä moottoriajoneuvot perusluokkiin ja niitä seuraaviin alaluokkiin. Ajoneuvojen käyttäjät ja omistajat jaottelevat ne käyttötarkoituksen mukaan.

## Katso myös
* Moottoriton ajoneuvo

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Trafin ajoneuvoluokat
So Far, So Good... So What!

**So Far, So Good... So What!** on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Megadethin kolmas studioalbumi. Albumi äänitettiin Kalifornian Los Angelesissa Music Grinder Studios -äänitysstudiolla, ja levy-yhtiö Capitol Records julkaisi albumin vuoden 1988 tammikuussa. Albumin tuottivat Paul Lani ja Megadethin laulaja ja kitaristi Dave Mustaine.

Albumilta julkaistiin kolme singleä: Sex Pistols -cover “Anarchy in the U.K.“, “Mary Jane“ ja “Liar“, mutta yksikään singejulkaisu ei noussut listoille. Tämän johdosta albumin nousua Yhdysvalloissa Billboard 200 -albumilistan 28. listasijalle voidaan pitää merkittävänä saavutuksena, sillä sen singlejulkaisut eivät tehostaneet albumin kaupallista menestymistä. Albumin kappaleista “Anarchy in the U.K.“ ja “In My Darkest Hour“ julkaistiin musiikkivideot.

*So Far, So Good... So What!* sai yleisön keskuudessa positiivisen vastaanoton ja se myi Yhdysvalloissa 400 000 kappaletta kuukaudessa julkaisunsa jälkeen, ja se oli yhtyeen siihenastisen uran nopeiten myynyt albumi. *So Far, So Good... So What!* myi lopulta platinaa Yhdysvalloissa. Yleisömenestyksestä huolimatta albumin vastaanotto oli kriitikoiden keskuudessa vaihteleva.

Tuottaja Paul Lani erotettiin tehtävistään albumin miksauksen alkaessa, ja albumin miksasi Michael Wagener.

## Saavutukset
### RIAA:n sertifikaatit

## Kappalelista
### Alkuperäinen julkaisu
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Vuoden 2004 remasteroitu painos
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano

;Megadeth
* Dave Mustaine - soolo- ja rytmikitara, laulu, akustinen kitara
* David Ellefson - basso ja taustalaulu
* Jeff Young - soolo- ja rytmikitara, akustinen kitara
* Chuck Behler - rummut ja lyömäsoittimet

;Vierailevat muusikot
* Steve Jones - soolokitara kappaleessa “Anarchy in the U.K.“

;Tuotanto
* Tuotanto – Dave Mustaine ja Paul Lani, vuoden 2004 uusintapainoksella Dave Mustaine
* Avustava tuottaja - Tim Carr
* Äänittäminen - Paul Lani ja Matt Freeman, vuoden 2004 uusintapainoksella Ralph Patlan ja Lance Dean
* Miksaus – Michael Wagener, vuoden 2004 uusintapainoksella Ralph Patlan
* Masterointi - Stephen Marcussen
* Vuoden 2004 uusintapainoksen masterointi - Tom Baker
* Vuoden 2004 uusintapainoksen editointi - Lance Dean ja Scott Harrison

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Alioramus

**Alioramus** (”Erilainen haara”) on sukupuuttoon kuollut tyrannosaurien suku myöhäisliitukauden Aasiasta. Sen nimesi venäläinen paleontologi Sergei Kurzanov vuonna 1976. 
Ainoa tunnettu yksilö koostuu osittaisesta kallosta ja muutamasta jalkaluusta, jotka löydettiin Nogoon Tsavin tasangoilta Mongoliasta, Bajanhongorin provinssista. Näyte oli kuollessaan vielä keskenkasvuinen. Nimi johtuu siitä, että tämä dinosaurus erosi varhain tyrannosauridien pääkehityshaarasta. Eläin oli kevytrakenteinen, ja hyvin sopeutunut jahtaamaan saaliita avoimessa maastossa.

## Piirteet
Kun useimmilla muilla tyrannosaureilla oli korkea kallo ja lyhyt kuono, niin *Alioramuksen* kallo oli pitkä ja kapea ja siinä oli luisia nystyröitä kuonossa ja silmien lähellä. Pitkissä leuoissa oli paljon enemmän hampaita – 16 hammasta ylemmässä leukaluussa ja 18 alemmassa – kuin muilla tyrannosaurideilla, mikä osoittaa sen olleen hyvin primitiivinen heimon jäsen. Silmät olivat suuret ja soveltuivat myös metsästykseen.

## Lähteet
Carcharodontosaurus

***Carcharodontosaurus*** on teropodien eli petodinosaurusten suku joka eli 100–94 miljoonaa vuotta sitten Pohjois-Afrikassa. Sukuun lasketaan tällä hetkellä kaksi lajia, ***C. saharicus*** ja ***C. iguidensis***. Ne kilpailevat muun muassa *[[Tyrannosaurus rex|Tyrannosauruksen]]* ja *[[Giganotosaurus|Giganotosauruksen]]* kanssa suurimman teropodin tittelistä mutta eivät silti yltäneet *[[Spinosaurus|Spinosauruksen]]* kokoon asti.

*Carcharodontosaurus* nimi tarkoittaa ”valkohainhampaista liskoa” (*[[Carcharodon]]* on valkohain suvun nimi). Se sai nimensä sen hampaiden haimaisuuden takia.

## Ulkonäkö

*Carcharodontosaurus* sisälsi joitakin pisimmistä ja painavimmista koskaan eläneistä petodinosauruksista. Eri tutkijoiden arviot suuremman lajin, *C. saharicuksen*, koosta vaihtelevat 12 ja 14 metrin välillä,
sekä painoarviot 6,2 ja 15,1 tonnin välillä. Se oli siis suurin Afrikassa tavattu maalla elänyt petodinosaurus. Vuonna 2007 kuvattu *C. iguidensis* oli Gregory S. Paulin arvion mukaan 10 metriä pitkä ja painoi neljä tonnia.

*Carcharodontosaurukset* olivat petoja, niillä oli jättimäiset leuat sekä pitkät, sahalaitaiset hampaat, joilla oli pituutta jopa 20 senttiä. *Carcharodontosaurus saharicuksen* kallo oli pituudeltaan lähes 1,6 metriä, ja *C. iguidensiksen* kallon ilmoitetaan olevan suunnilleen saman kokoinen. Se oli suurempi kuin *[[Tyrannosaurus rex]]in*, mutta suurin tunnettu teropodin kallo kuuluu kuitenkin *Giganotosaurukselle* ja oli suurimpien arvioiden mukaan jopa 1,95 metriä pitkä.

## Löydöt

Vuonna 1924, kaksi siihen aikaan ainutlaatuista hammasta löydettiin Algeriasta. Seuraavana vuonna Charles Depéret ja J. Savornin kuvasivat hampaat ja nimesivät löydön *[[Megalosaurus]] saharicukseksi*. Myöhemmin he luokittelivat sen sukuun *[[Dryptosaurus]]*. Muutaman vuoden sen jälkeen (1931) saksalainen paleontologi Ernst Stromer von Reichenbach kuvasi alun perin Egyptistä vuonna 1914 kaivetun fossiilin. Fossiiliin kuului osittainen kallo, hampaita, selkäranka, kynsiluut ja sekalaiset lanne- ja jalkaluut. Sen hampaiden perusteella löytö kuului samalle eläimelle kuin Depéretin and Savorninin kuvaamat hampaat. Stromer säilytti lajinimen *saharicus* mutta siirsi sen uuteen sukuun, *Carcharodontosaurus*, koska niiden hampaat muistuttivat hänen mielestään paljon valkohain hampaita.

Stromerin kuvaamat fossiilit tuhoutuivat toisessa maailmansodassa vuonna 1944, mutta Paul Serenon johtama tutkijaryhmä löysi uuden *Carcharodontosauruksen* kallon vuonna 1995, eikä kaukaa Algerian rajaa ja paikkaa mistä Depéretin ja Savorninin vuonna 1925 kuvatut hampaat löydettiin. Toinen *Carcharodontosaurus*-laji, *C. iguidensis* Nigeristä, poikkesi *C. saharicuksesta* yläleuasta ja aivokopasta. Sen nimesivät vuonna 2007 Brusatte ja Sereno.

## Populaarikulttuurissa
*Carcharodontosaurus* esiintyy ''Jurassic Park: Operation Genesis'' -pelissä ja Discoveryn *Dinosaur Planet* -ohjelmassa, jossa se tappoi ''Saltasauruksen''.

## Lähteet
Kohtla-Järve

**Kohtla-Järve** on kaupunki Itä-Virumaan maakunnassa, Koillis-Virossa. Kaupungilla on suomalainen ystävyyskaupunki: Outokumpu. 

## Väestö
Kaupungissa on runsaat 35&nbsp;000 asukasta, ja se on väkiluvultaan maan viidenneksi suurin kaupunki. Kaupungin asukasluku on laskussa, sillä asukkaita oli vuonna 2001 yhteensä 47&nbsp;930 ja vuonna 2011 yhteensä 38&nbsp;650.

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Kohtla-Järven kaupungissa oli 37 201 asukasta, joista venäläisiä oli 27 507 (73,9 %), virolaisia  5 994 (16,1 %) ja muita kansallisuuksia 3 651 (9,8 %) 

## Kaupunginosat
 Kohtla-Järve on alueellisesti pirstaleinen koostuen viidestä erillisestä kaupunginosasta: Ahtme, Järve, Kukruse, Oru ja Sompa. Kunnan alueet rajoittuvat Lüganusen, Toilan, Alutagusen ja Jõhvin kuntiin. Hallintokeskus on Järven kaupunginosassa.

Viivikonnan alue siirrettiin vuonna 2017 perustettuun Narva-Jõesuun kaupunkiin. Vuosina 1960–1991 Kohtla-Järven kaupunkiin kuuluivat myös Jõhvin, Kiviõlin ja Püssin kaupungit.

## Historiaa
Kaupunki perustettiin 15. kesäkuuta 1946, jolloin siihen yhdistettiin useita kaivoslähiöitä. Yhdistelmänimeä Kohtla-Järve käytettiin jo Viron ensimmäisen itsenäisyyden aikana Kohtlan ja Järven kuntiin syntyneestä kaivosteollisuusalueesta. Alkuaan kuntien nimet periytyivät samannimisiltä kyliltä ja kartanoilta. Järven kunnan alue liitettiin Kohtlaan ja osin Jõhviin vuonna 1939.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kohtlan kaivospuisto-museo
Sardinian kuningaskunta

**Sardinian kuningaskunta** (, myös **Sardinia-Piemonte**) oli historiallinen valtio nykyisen Italian ja osittain nykyisen Ranskan alueella vuosina 1720–1861.

## Kuningaskunnan muodostuminen
Sardinian saarta oli kutsuttu kuningaskunnaksi jo keskiajalla, mutta sillä ei ollut erillisiä kuninkaita, ellei sellaisiksi katsota saarella hallinneita piirikuntien mahtiherroja, joita Etelä-Euroopassa kuitenkin pidettiin lähinnä ruhtinaina, ei muiden valtioiden tunnustamina kuninkaina. Keisari Fredrik II antoi yhdelle pojalleen Sardinian kuninkaan tittelin. Aragonian ja myöhemmin Espanjan kuninkaat käyttivät pitkässä tittelistössään myös Sardinian kuninkuutta. Uudella ajalla sen niminen valtio varsinaisesti syntyi vuonna 1720, jolloin Savoijin herttua Viktor Amadeus II vaihtoi Espanjan perimyssodassa saamansa Sisilian saaren Sardiniaan vaihtaen samalla kuningastittelinsä niin, että se liitettiin nimenomaan Sardiniaan. 

Kuningaskunta oli Savoijin ruhtinashuoneen päähaaran hallussa vuoteen 1831 asti ja sen jälkeen Savoiji-Carignanin sivuhaaralla. Vuosina 1798–1814 mantereenpuoleiset alueet olivat ranskalaisten hallussa, ja ensimmäistä kertaa Sardinian kuningas todellisuudessa asui Sardinian saarella, joka oli heidän ainut jäljelle jäänyt alueensa. Vuoteen 1858 asti kuningaskuntaan kuului Sardinian ja ranskanpuoleisen Savoijin lisäksi vain Piemonte, mutta vuodesta 1858 alkaen siihen liittyivät tai liitettiin lähes kaikki Italian osat. Vuonna 1861 laajentunut Sardinian kuningaskunta julistettiin Italian kuningaskunnaksi ja Viktor Emanuel II sen kuninkaaksi.

## Tie Italian kuningaskunnaksi
Sardinian kuningaskunnan pääministeriksi nousi 1850-luvulla Cavourin kreivi Camillo Benso (1810–1861). Hän teki Ranskan kanssa sopimuksen, jossa Napoleon III lupasi auttaa Sardiniaa tulevassa sodassa Itävaltaa vastaan ja vastineeksi Sardinia luovuttaisi Savoijin ja Nizzan Ranskalle. Tämä käynnisti tapahtumaketjun, joka vuoteen 1870 mennessä johti Italian täyteen yhdistymiseen.

## Hallinto ja politiikka
Kuningas Kaarle Albertin kaudella kuningaskunnasta tuli perustuslaillinen monarkia, kun Kaarle Albert otti käyttöön perustuslain. Sen nojalla kaikki, myös uskonnolliset vähemmistöt, saivat kansalaisoikeudet. Edustajainhuone, jolle nykyisen Italian edustajainhuone perustuu, aloitti toimintansa 8. toukokuuta 1848 ja sen puhemiehenä toimi Vincenzo Gioberti.

Kuningaskunta solmi diplomaattiset suhteet Yhdysvaltojen kanssa vuonna 1839, vaikkakin maat olivat tunnustaneet toisensa jo vuonna 1802, kun Sardinia tunnusti Yhdysvaltain lähettämän François de Navonin valtakirjan.

Huolimatta siitä, että maata hallitsi Savoijin kuningasperhe Torinosta käsin, kuningaskunnan hallitsijat käyttivät nimenomaan titteliä *Sardinian kuningas*, koska se oli korkea-arvoisempi kuin *Savoijin herttua*.

### Luettelo hallitsijoista

Lähde:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

### Kirjallisuutta
*
Superseos

**Superseoksilla** tarkoitetaan metalliseoksia jotka säilyttävät mekaaniset ominaisuutensa korkeissa lämpötiloissa. Tyypillisesti superseosten pohjana on rauta, koboltti tai nikkeli. Lisäaineina käytetään volframia, molybdeeniä, tantaalia, niobiumia, titaania ja alumiinia. Karkean perusmäärittelynsä takia tähän ryhmään on luettu suuri määrä oleellisesti erilaisia metalliseoksia.

Superseosten sovelluskohteita ovat esimerkiksi metalliteollisuuden kuumaprosessien työkalut ja turbiinien siivet.

## Nikkelivaltaiset superseokset
Esimerkiksi INCONEL ja NIMONIC seokset. Esimerkiksi yleisesti käytetty INCONEL 718 voidaan erkautuskarkaista ja muokata aina kovuuteen 42 HRC asti. Työkalumateriaalina säilyttää muotonsa ja lujuutensa aina 600 celsiusasteeseen asti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  13th International Symposium on Superalloys  The Minerals, Metals & Materials Society (TMS) 
*  Special Metals Corporation mm INCONEL:n tuotemerkin omistaja
Vogonit

**Vogonit** ovat Douglas Adamsin Linnunrata-kirjasarjan kansa, joka on lähtöisin Vogosfääristä, Vogon-tähteä kiertävältä planeetalta. 

*Linnunradan käsikirja liftareille* kertoo vogoneista seuraavasti:

Käsikirjan mukaan kun ensimmäiset vogonit ryömivät ylös merestä, evoluutio piti niitä niin epäonnistuneina, että kieltäytyi kehittämästä niitä enää. Vogonit säilyivät olemassaolossa silkkaa ilkeyttään. Lähemmissä tarkasteluissa on paljastunut, että vogonien aivot ovat kehittyneet väärään paikkaan joutuneesta, huonovointisesta maksasta.

Vogonit pitävät huutamisesta ja mm. ”Vastarinta on hyödytöntä” on suosittu lause heidän keskuudessaan. Vogonit harrastavat säkenöivien, jalokivien lailla hohtavien sateenkaarirapujen hakkaamista rautavasaroilla pirstaleiksi (jotka evoluutio teki huomatessaan minkä erehdyksen teki vogonien kanssa ja yrittäessään korjata asian.)

Vogonit tuhosivat Maan joka oli itse asiassa valtaisa supertietokone, jonka tarkoitus oli laskea kysymys Syvän Mietteen tuottamasta vastauksesta "Elämästä, maailmankaikkeudesta ja kaikesta". 

## Vogonien runous

Vogonien runous on maailmankaikkeuden kolmanneksi karmeinta runoutta. Heidän runoutensa syntyi alun perin innosta, jolla he pyrkivät hyväksytyiksi kehittyneiden kulttuurirotujen joukkoon.
Näyte vogonien runoudesta:
Ruben & Joonas

**Ruben & Joonas** oli Ruben Stillerin ja Joonas Hytösen juontama MTV3-kanavalla esitettävä keskusteluohjelma. Sarjassa Stiller ja Hytönen haastattelevat vuorotellen mielenkiintoisia persoonia poliitikoista misseihin. Ajoittain ohjelmassa oli lyhyitä sketsejä tai muita viihdyttäviä ohjelmanpätkiä.

*Rubenin & Joonaksen* ensimmäinen jakso lähetettiin syksyllä 2004. Vuoden 2005 syksyllä tuotantoyhtiön ja MTV3:n sopimus päättyi ja sarja jäi tauolle. Syksyllä 2006 Stiller ja Hytönen palasivat ruutuun. Tällä kertaa molemmat saivat omat, eri iltoina esitettävät keskusteluohjelmansa. Isäntiensä etunimiä kantavat ohjelmat olivat kuin *Ruben & Joonas* jaettuna kahteen osaan. Stiller ja Hytönen tekivät oman ohjelmansa kaikki haastattelut. Välillä miehet vierailivat toistensa ohjelmissa.

Vuoden 2007 alusta Hytönen ja Stiller jatkoivat yhteisen ohjelmansa *Ruben ja Joonas* tekoa. Maaliskuussa he kuitenkin palasivat jälleen isännöimään omia ohjelmiaan. Syksyllä 2007 ohjelmista ainakaan toinen, "Ruben", ei jatku, sillä tuotantoyhtiö Moskito Television irtisanoi Stillerin työsopimuksen kesäkuussa 2007. 

## Stillerin ja Hytösen edelliset keskusteluohjelmat
* Stillerin *[[Stiller (televisio-ohjelma)|Stiller]]* Nelosella
* Stillerin *[[R-studio]]* Nelosella
* Hytösen *[[Joonas Hytönen Show]]* MTV3:lla ja TVTV!:llä

## Lähteet
Sami Kuoppamäki

**Sami Sakari Kuoppamäki** (s. 1971) on suomalainen muusikko, pääasiassa rumpali. Hän on vaikuttanut muun muassa yhtyeissä Kingston Wall, So-So, Von Hertzen Brothers, Groove Convention ja Anssi Tikanmäen Filmiorkesteri. Kuoppamäki on toiminut myös sessiomuusikkona ja soittanut *[[Idols]]*-televisio-ohjelman taustayhtyeessä. Hän on yksi Suomen arvostetuimmista rumpaleista, ja vuonna 2010 hänet valittiin Suomen parhaaksi rumpaliksi YleX:n äänestyksessä. Kuoppamäki on vaikuttanut myös jazzpiireissä: hän on esiintynyt Lenni-Kalle Taipaleen kanssa ja soittanut saksofonisti Eero Koivistoisen kanssa Eero Koivistoinen Music Societyn levyllä *[[X-Ray]]* (2006). Nykyään Kuoppamäki soittaa muun muassa Samuli Putron yhtyeessä sekä Ellips- ja Zook-yhtyeissä. Kuoppamäellä on omat nimikkokapulat, Kuoppis-kapulat, joita valmistaa tšekkiläinen Balbex-yhtiö.

Kuoppamäki avioitui näyttelijä Liisa Mustosen (ent. Kuoppamäki) kanssa kesällä 2001 ja erosi hänestä kesällä 2008. Heillä on aikuinen tytär.

Hänen isänsä on Matti Kuoppamäki, kontrabasson soittaja Suomen Kansallisoopperan orkesterissa. Sami Kuoppamäki on Sakari Topeliuksen jälkeläinen.

## Lähteet
David Schwimmer

**David Larry Schwimmer ** (s. 2. marraskuuta 1966 Astoria, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan televisiosarjasta *[[Frendit]]*. Sarjassa hän esittää Rossia, hieman nössöä ja herkkää paleontologia, joka on rakastunut Jennifer Anistonin esittämään Racheliin. Schwimmer ohjasi osan sarjan jaksoista. 

Schwimmer teki tv-sarjadebyyttinsä komediassa *[[Monty]]*. Hän näytteli myös pientä roolia minisarjassa *[[Taistelutoverit]]* (2001) ja ääninäytteli DreamWorksin *[[Madagascar (elokuva)|Madagaskar]]*-animaatioelokuvassa (2005).

## Yksityiselämä
David Schwimmer on juutalainen. Hän on seurustellut muun muassa näyttelijä Mili Avitalin ja laulaja Natalie Imbruglian kanssa. Schwimmer on ollut naimisissa Zoe Buckmanin kanssa ja heillä on vuonna 2011 syntynyt lapsi. Pari erosi vuonna 2017.

## Valikoitu filmografia
### Elokuvat
**[[Tissitohtorit]]* (*Breast Men*, 1997)
**[[Mallioppilas (elokuva)|Mallioppilas]]* (*Apt Pupil*, 1998)
**[[Kuusi päivää, seitsemän yötä]]* (*Six Days Seven Nights*, 1998)
**[[Hupsu lemmenleikki]]* (*Kissing a Fool*, 1998)
**[[Kapina natseja vastaan]]* (*Uprising*, 2001)
**[[Duane Hopwood]]*
**[[Madagascar (elokuva)|Madagascar]]* (2005)
**[[Epäonnen konnat]]* (*[[Big Nothing]]*, 2006)
**[[Run, Fatboy, Run]]* (2007)
**[[Nothing But the Truth]]* (2008)
**[[Madagascar 2]]* (*Madagascar: Escape 2 Africa*, 2008)
**[[John Carter]]* (2012)
**[[The Iceman (vuoden 2012 elokuva)|The Iceman]]* (2012)
**[[Madagascar 3]]* (2012)
**[[The Laundromat]]* (2019)

### Televisiosarjat
**[[Taistelutoverit]]* (2001)
**[[Frendit]]* (1994–2004)
**[[The People v. O.J. Simpson: American Crime Story]]* (2016)
*Intelligence (2020)
*** (2021)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*  
* http://www.telvis.fi/filmiopas/henkilot/2190/schwimmer+david/ Lähde
Kaasuvakio

**Kaasuvakio** (*R*) on kemiassa ja fysiikassa käytetty  luonnonvakio. Sen arvo on tarkalleen 
:*R* = 8,314&nbsp;462&nbsp;618&nbsp;153&nbsp;24 J K-1 mol-1
eli noin 0,08206 L atm K-1 mol-1.

Kaasuvakio on yhdistetty Boylen, Charlesin sekä Avogadron lakien mukaisista vakioista, ja kuvaa sitä kuinka ideaalikaasun tilavuus riippuu sen paineesta, ainemäärästä ja lämpötilasta. Vakio esiintyy erityisesti ideaalikaasun yleisessä tilanyhtälössä

:pV = nRT, 

missä p on kaasun paine, T sen absoluuttinen lämpötila, n ainemäärä ja V tämän kaasumäärän tilavuus.

Kaasuvakio on yhtä suuri kuin Avogadron vakion *N* ja Boltzmannin vakion *k* tulo:
:R = Nk. 

Koska SI-järjestelmän perusyksiköiden nykyisten, vuonna 2019 voimaantulleiden määritelmien mukaan sekä Avogadron että Boltzmannin vakioilla on tarkkaan määritellyt arvot, on myös kaasuvakiolla niiden tulona tarkkaan määrätty arvo.

## Lähteet
Ari Peltonen

**Ari Pekka ”Paska” Peltonen** (s. 7. huhtikuuta 1967 Hyvinkää) on suomalainen radiotoimittaja, juontaja, kirjailija ja muusikko.

Peltonen on esittänyt musiikkia yhtyenimellä Paska vuodesta 1985.

Peltonen juonsi 1990-luvun alussa *[[ANSSI!]]*-nimistä radio-ohjelmaa Yleisradion Radiomafia-kanavalla. Ohjelma hyllytettiin kanavalta ensin väliaikaisesti ja lopulta kokonaan. Myöhemmin Peltonen on juontanut Radio Helsingissä *[[Paskalista]]*- ja ''Mahtavaa Helsinki Mahtavaa'' -ohjelmia.

Peltonen on kirjoittanut myös muutamia kirjoja. Kirjassaan *Pallinaama* hän haukkuu entistä Yleisradion esimiestään.

Peltonen perusti vuonna 2006 Posion kunnan alueelle Valtio-nimisen pienoisvaltion. Valtion pinta-ala oli 10 × 5 metriä ja väkiluku kaksi henkeä. Valtio sijaitsee Muikkulamminpuron varrella Kännäkällä, kahdeksan kilometriä pohjoiseen Posion keskustasta. Valtion vaiheita alettiin seurata 13. lokakuuta 2006 alkaen *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* *Nyt*-liitteessä ja Radio Helsingissä. 19. kesäkuuta 2007 Suomen puolustusvoimat kuitenkin valloitti Valtion takaisin Suomelle.

Peltonen on esiintynyt myös nimillä Jeesus, Jorma ja Johnny-Blue, jotka toimivat Paskan ”lämmittelijöinä” Tavastia-klubilla. Paska-yhtyeen lisäksi Peltosella on ollut myös muita musiikillisia projekteja, joista tunnetuimpia on ”Maailman isomunaisin mies”. Kyseinen hahmo laulaa Peltosen omien sanojen mukaan ”pelkästä panemisesta” ja parodioi sellaisia artisteja kuin Frederik ja Pate Mustajärvi. Keväällä 2008 Sub esitti Peltosen luotsaaman matkailuohjelman *[[Paskareissu]]*, jossa Peltonen esittelee huonon maineen saaneita paikkakuntia ja koettaa löytää niistä hyviä puolia.

## Kirjat
* 
* 
* 
* 
* 

## Albumit
* *If It Ain't The Snow It's the Mosquitos (Various artists)* (1992)
* *Women are from Venus, Men From Anus* (2005)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Radio Helsingin Paskalistan kotisivut.
* Kohua Radiomafian toimittajien kielenkäytöstä.
* Ylen Elävä arkisto: Ari Peltosen Anssi oli Radiomafian kovaäänisintä antia
* Ylen Elävä arkisto: Vihatut levyt – rakkaita inhokkeja
Peter Winch

**Peter Guy Winch** (14. tammikuuta 1926 Walthamstow, Lontoo – 27. huhtikuuta 1997) oli brittiläinen filosofi. Hänet on parhaiten tunnettu yhteiskuntatieteiden, etiikan ja uskonnonfilosofian tutkimuksistaan. Hänen tunnetuin teoksensa on *Yhteiskuntatieteet ja filosofia* (1958).

## Teoksia
* *The Idea of a Social Science and its Relation to Philosophy* (1958, suom. *Yhteiskuntatieteet ja filosofia*, 1979)
* *Studies in the Philosophy of Wittgenstein* (toim.) (1969)
* *Ethics And Action* (1972)
* *Understanding a Primitive Society* (1972, artikkeli)
* *Trying to Make Sense* (1987)
* *Simone Weil, the Just Balance* (1989)

## Kirjallisuutta suomeksi
* 

## Aiheesta muualla
* Colin Lyasin Peter Winch-sivusto  
* Rupert Readin Peter Winch-sivusto
Spektrografi

**Spektrografi** on laite, jolla valo, muu sähkömagneettinen säteily tai ääni voidaan hajottaa spektriksi ja rekisteröidä esimerkiksi valokuvaamalla.

Näkyvän valon alueella spektrin muodostamiseen voidaan käyttää prismaa, mutta parempi erotuskyky ja laaja taajuusalue saadaan hilaa käyttämällä. Hila on esimerkiksi lasilevy, johon on uurrettu sopivin välein uurteita, jotka tuottavat spektrin värit. Spektrografeja käytetään näytteissä olevien aineiden tunnistamiseen ja niiden määrien mittaamiseen. Tähtitieteessä spektrografilla saadaan tärkeää tietoa tähtien liikkeistä, pyörimisestä ja tähdissä olevista alkuaineista, ja joistain olosuhteista tähden pinnalla.

Puheen akustiikan tutkimuksessa spektrografia sai alkunsa Yhdysvalloissa 1940-luvun lopulla, tutkijayleisölle viimeistään Koenigin, Dunnin ja Lacyn artikkelissa *Journal of the Acoustical Society of America* -lehteen vuonna 1946. Äänispektrografi – jota usein Kay Elemetricsin mallinimen mukaan kutsuttiin myös sonagrafiksi – oli puheentutkimuksen kannalta koko 1900-luvun merkittävin keksintö. Alun perin sen toivottiin jopa antavan kuuroille mahdollisuuden nähdä puhe visuaalisessa muodossa, mutta tämän muodon, ns. **spektrogrammin**, tulkinta on hidasta ja yhteys puhesignaaliin kompleksinen. Esimerkiksi Gunnar Fant huomautti 1960–70-lukujen taitteessa, kun menetelmä jo tunnettiin hyvin, että ”kohtuullisella harjoittelulla [spektrogrammista] oppii yleensä tunnistamaan [tuntemallaan kielellä olevien] lyhyiden lauseiden foneemeja” korkeintaan yhdellä erotusvirheellä per foneemi, mikä ainakaan reaaliaikaiseen puheentunnistukseen olisi aivan liian riittämätöntä, hidasta ja vaivalloista.

## Lähteet
* Koenig, W. & Dunn, H. K. & Lacy, L. Y. 1946: The sound spectrograph. *Journal of the Acoustical Society of America* 17: 19–49.

### Viitteet

## Katso myös
*spektrometri
*spektrofotometri
*Spektroskopia
*Spektrianalysaattori
Charlesin laki

**Charlesin laki** on termodynamiikan laki, joka kuvaa vakiomassaisen ideaalikaasun käyttäytymistä vakiotilavuudessa (isokoorinen prosessi). Sen mukaan kaasun paine on suoraan verrannollinen absoluuttiseen lämpötilaan. Jos myös tilavuus saa muuttua, yleistyy Charlesin laki ideaalikaasun tilanyhtälöksi.  

## Historia

Ilmiön havaitsi tiettävästi ensimmäisenä ranskalainen tieteellisten mittalaitteiden kehittäjä Guillaume Amontons (1663–1705). Vaikka tarkkoja lämpömittareita ei silloin vielä ollut käytettävissä, hän havaitsi kaasun tilavuuden "kasvavan kolmanneksella kun kaasu vietiin kylmästä tilasta kiehuvaan veteen". Hän väitti myös, että lämpötilan alentaminen pienentää kaasun painetta ja esitti ajatuksen absoluuttisesta kylmyydestä. Lain muotoili täsmällisesti vuonna 1809 ranskalainen kemisti Joseph Louis Gay-Lussac joka teki kaasujen parissa uraanuurtavaa työtä.  . 

Tämä ideaalikaasujen periaate tunnetaan Ranskassa, Saksassa ja Englannissa nimellä *Gay-Lussacin laki* ja Saksassa myös nimellä *Amontonin laki* tai *Gay-Lussacin 2. laki* ja Englannissa myös nimellä *painelaki*.

## Perusteet

Kiinteässä tilavuudessa ideaalikaasun paine kasvaa lineaarisesti lämpötilan kasvaessa. Tämä yhteys voidaan esittää yhtälöllä **p = bT**, jossa **b** vakio, tai vaihtoehtoisesti

:\frac{P}{T}= \textrm{vakio}.

Toisin sanoen

:\frac{P_1}{T_1}=\frac{P_2}{T_2},

missä P_1 ja T_1 ovat kaasun paine ja lämpötila hetkellä 1, ja P_2 ja T_2 hetkellä 2.

Gay-Lussacin lakia sovellettaessa lämpötila on mitattava termodynaamisella lämpötila-asteikolla, jonka nollakohtana on absoluuttinen nollapiste, siis esimerkiksi kelvineinä (ei celsiusasteina). 

Esimerkiksi kaasun lämpötilan noustessa vakiotilavuudessa 0&nbsp;°C:sta +10&nbsp;°C:een sen absoluuttinen lämpötila nousee 273,15 kelvinistä 283,15 kelviniin eli noin 3,66 prosenttia, joten kaasun paine kasvaa myös noin 3,66 prosenttia.

## Katso myös
*Ideaalikaasu
*Boylen laki
*Gay-Lussacin laki
*Avogadron laki

## Lähteet
Jalkapallon maailmanranking

**FIFA-ranking** (*FIFA/Coca-Cola Men’s World Ranking*) on kansainvälisen jalkapalloliiton FIFAn lista, joka asettaa jalkapallon miesten A-maajoukkueet paremmuusjärjestykseen. Rankingin ylläpito aloitettiin elokuussa 1993. FIFA muutti vuoden 2006 MM-kilpailujen jälkeen laskutapaa; ensimmäinen tällä menetelmällä laskettu ranking julkistettiin 12. heinäkuuta 2006. Laskutapaa muutettiin uudemman kerran vuoden 2018 MM-kilpailujen jälkeen elokuussa 2018.

FIFA-rankingin uusi pisteytysjärjestelmä perustuu muokattuun Elo-laskentamalliin, jossa maajoukkueen pisteitä lisätään tai vähennetään otteluiden tulosten mukaan. Pisteytys ei siis enää perustu tulosten pidemmän ajan keskiarvoon kuten aikaisemmissa malleissa. Pisteiden muutos riippuu ottelun lopputuloksen lisäksi ottelun tärkeydestä ja vastustajan ranking-sijoituksesta. Kilpailulliset ottelut ovat painoarvoltaan merkittävämpiä kuin harjoitusottelut. Häviöt pudotuspeleissä eivät vähennä pisteitä, ja rangaistuspotkukilpailuissa häviäjän pisteet käsitellään tasapelinä ja voittajan pisteet ”puolikkaana voittona”. Tämän mallin käyttöönotto poisti aiemmat alueelliset painotukset ja teki rankingista tasapuolisemman kaikille maanosille.

## Katso myös
* 
* Naisten jalkapallon maailmanranking

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* FIFA-ranking 
* Selostus pistelaskusta
Suden vuosi

**Suden vuosi** on Olli Saarelan ohjaama elokuva, joka sai ensi-iltansa 2. helmikuuta 2007. Elokuva pohjautuu Virpi Hämeen-Anttilan samannimiseen romaaniin, joka kertoo epilepsiaa sairastavasta Sari Karaslahdesta ja Mikko Gromanista, jonka vaimo Mikaela jättää. Mikko tuntee luennoilta Sarin ja he löytävät rakkauden. Elokuvan pääosia näyttelevät Kari Heiskanen ja Krista Kosonen, ja käsikirjoituksen on kirjan pohjalta tehnyt Mika Ripatti.

Elokuvan ohjaajaksi oli suunniteltu Johanna Vuoksenmaata puolitoista vuotta aikaisemmin, mutta koska Suomen elokuvasäätiö ei halunnut antaa rahaa vuoden 2005 tuotantoon ja Vuoksenmaa ei pystynytkään enää vuonna 2006 ohjaamaan elokuvaa aikataulujensa vuoksi, ohjaajaksi tuli Saarela.

*Suden vuosi* julkaistiin DVD:llä 10. lokakuuta 2007.

## Rooleissa

## Vastaanotto
Elokuva sai vaihtelevia arvosteluja. *Helsingin Sanomien* Pertti Avolan mielestä *Suden vuosi* yltää elokuvana samaan kuin kirjanakin kelpona viihteenä, joka hylkää kyynisyyden ja uskaltaa korostaa elämänuskon ja rakkauden merkitystä. Hän kehuu etenkin Krista Kososen ja Kari Heiskasen yhteisiä kohtauksia. *Turun Sanomien* Päivi Valotiekin oli melko myönteinen, mutta näki komeasti kuvatun elokuvan ongelmaksi tarinan uskottavuuden. Hänestä ohjaajalle tyypillinen symboliikka alkaa raskaudessaan ja ylenpalttisuudessaan vähitellen rasittaa. Häntä myös häiritsi epilepsian käsittely välillä mystifioiden ja demonisoiden, välillä opetuselokuvamaisesti selittäen. *Demokraatti*-lehden Rane Aunimon mielestä näyttelijät ovat hieman eksyksissä eivätkä tee samaa elokuvaa, ja kuvauksesta hän löysi ansioiden lisäksi myös halpoja tehokeinoja, jotka eivät avaa henkilöiden persoonia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
;Arvosteluja
* Rakkautta Minervan pöllön varjossa. Iltalehti 1.2.2007.
* Otto Kylmälä: Suden vuosi. Filmgoer 2007.
* Minna Karila: Suden vuosi. MTV 31.1.2007.
* Suden vuosi. DVD-opas.