open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Julia Franck

**Julia Franck** (s. 20. helmikuuta 1970) on saksalainen kirjailija. Hän syntyi Itä-Berliinissä, mutta muutti vuonna 1978 perheineen Länsi-Berliiniin ja myöhemmin Schleswig-Holsteiniin. Hänen äitinsä on näyttelijä, isänsä elokuvaohjaaja ja isoäiti on kuvanveistäjä Ingeborg Hunzinger.

Franckille on myönnetty muun muassa Ingeborg Bachmannin 3sat-Preis (2000) ja Saksan tärkein kirjallisuuspalkinto Deutscher Buchpreis (2007).

## Teokset
**Der neue Koch*
**Liebediener*
**Bauchlandung*
**Lagerfeuer**
**Mir nichts, dir nichts*
**Die Mittagsfrau*, suomennos *Keskipäivän haltija* ilmestyy syksyllä 2009.

## Aiheesta muualla
*"Äiti, joka lähti, sai aikaan tarinan"
Vuokrasulhanen

**Vuokrasulhanen** on Valentin Vaalan ohjaama elokuva vuodelta 1945. Se jatkoi hänen romanttisesti tyypittelevän komedian sarjaa. Farssin käsikirjoitti nimimerkki Tet eli Kersti Bergroth yhdessä Vaalan ja Joutsenon kanssa. Tyyliltään elokuva vastaa 1930-luvun ja 1940-luvun aikaisten Hollywood-elokuvien piirteitä. Pääosassa näyttelee jälleen Lea Joutseno.

Kolmikko Tet, Vaala ja Joutseno oli tehnyt aiemmin elokuvat *[[Morsian yllättää]]* (1941), *[[Tositarkoituksella (vuoden 1943 elokuva)|Tositarkoituksella]]* (1943) ja *[[Dynamiittityttö]]* (1944), ja tämän elokuvan jälkeen he tekivät vielä yhden, *[[Viikon tyttö|Viikon tytön]]* (1946).

Rentola palkittiin roolisuorituksestaan Jussi-palkinnolla.

## Arviot
Vaikka aikalaisarvioissa elokuvaa ei nostettu käsikirjoituskolmikon aiempien yhteistyöelokuvien tasolle, se sai kuitenkin paljon myönteisiä luonnehdintoja, ja Hans Kutter (*[[Hufvudstadsbladet]]*) piti sitä jopa ohjaajan parhaana komediana. Paula Talaskiven mukaan Lea Joutseno on armoitettu komedienne.

Vuoden 1980 televisioesityksen yhteydessä arvioijien äänenpainot olivat jo jokseenkin kriittisiä: Pertti Lumirae (*[[Demokraatti (lehti)|Suomen Sosialidemokraatti]]*) piti tarinaa "hölmönä ja sekavana", Antti Lindqvist (*[[Kansan Uutiset]]*) toteaa, että "alkupuolen itseironinen, liioitteleva sävy lupaa enemmän kuin elokuva lopulta kykenee antamaan".

Vuoden 2013 televisioesityksen aikaisen kritiikin mukaan elokuva on teknisesti epätasainen eikä yllä käsikirjoituksen laatijoiden aiemman yhteistyöelokuvien tasolle vaan on väärinkäsityskomediana "uuvuttava soppa".

## Näyttelijät

## Lähteet
Chilenhirvi

**Chilenhirvi** eli chilenhemuli (*Hippocamelus bisulcus*) on erittäin uhanalainen kauriiden alahemoon kuuluva hirvieläinlaji, joka elää Chilen ja Argentiinan vuoristoisilla alueilla. Chilenhirvi, toinen *[[Hippocamelus]]*-suvun kahdesta lajista, elää Andien kylmissä laaksoissa ja korkeilla rinteillä. Lajin levinneisyyttä, elinympäristöä, käyttäytymistä ja ravintotottumuksia tutkitaan jatkuvasti. Jäljellä olevan pienen populaation tilannetta pidetään huolestuttavana.

Kauriilla on voimakkaat jalat ja tanakka ruumis, jota peittää karkeakarvainen ja paksu turkki. Eläin on harteilta noin metrin korkuinen.

## Lähteet
Toppila (täsmennyssivu)

**Toppila** voi tarkoittaa seuraavia:

* Toppila, kaupunginosa Oulussa
* Toppila Oy, vuosina 1931–1973 Oulussa toiminut metsäteollisuusyhtiö
* Toppilan rautatieasema, rautatieliikennepaikka Oulussa
* Toppilansaari, kaupunginosa Oulussa
* Toppilan saha, oululainen sahalaitos
* Toppilan satama, eräs Oulun satamista.
* Toppila, sukunimenä:
** Heikki Toppila (1885–1963), suomalainen kirjailija ja toimittaja
** Maija Toppila (s. 1956), suomalainen päätoimittaja
** Niilo Toppila (1917–1941), suomalainen mäkihyppääjä, alppihiihtäjä ja pesäpalloilija
** Tellervo Toppila (s. 1938), aitajuoksija, pituushyppääjä ja viisiottelija.
Oulun vaakuna

**[[Oulu]]n kaupungin vaakunan** on suunnitellut arkkitehti Martti Heikura. Vaakunan heraldinen selitys kuuluu: ”Punaisessa kentässä hopeisesta tyviöstä nouseva kultainen, sinisin portti- ja ikkuna-aukoin varustettu linna, jossa neljä viirein koristettua kupukattoista tornia; tyviössä sininen, punavaruksinen lohi.”

## Vaakunan historiaa
Oulun kaupunki perustettiin vuonna 1605 Oulujoen suulle, jossa sijainneen Oulun linnan ympäristö oli kasvanut merkittäväksi kauppapaikaksi. Kaupungin varhaisimmissa sineteissä oli kaksi erilaista aihetta; toisessa oli kuvattuna lohi, toisessa lohen lisäksi myös nelitorninen linna. Jälkimmäinen alkoi vakiintua kaupungin tunnukseksi 1700-luvulla ja vaakunassa nykyään esiintyvä väritys vasta 1800-luvun lopussa. 

Vaakunan linna viittaa vuonna 1590 perustettuun Oulun linnaan, joka kuitenkin tuhoutui 1700-luvulla suuressa Pohjan sodassa. Linnan alapuolinen lohi kuvaa Oulujoen historiaa tärkeänä lohijokena.

Vuonna 1861 venäläinen heraldikko Bernhard von Köhne laati oman ehdotuksensa Oulun vaakunaksi muiden Suomen suuriruhtinaskunnan kaupunkien ohella. Ehdotuksessa vaakunan päävärinä on punaisen sijaan sininen, ja tyviön lohi on vanhan sinetin tapaan kuvattuna aaltojen päällä. Von Köhnen ehdotusta ei kuitenkaan koskaan otettu käyttöön.

Vaakunan nykyisen mallin on suunnitellut arkkitehti Martti Heikura. Oulun kaupunginvaltuusto hyväksyi Heikuran ehdotuksen vuoden 1953 lopulla ja sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan seuraavana vuonna. Vaakunan alkuperäismallia käytetään niin sanottuna *barokkivaakunana*, joka on vain kaupunginjohtajan käytössä.

## Galleria

Tiedosto:Oulu Seal 1650.JPG|Oulun sinetti vuodelta 1650
Tiedosto:Oulu Seal 1650s.JPG|Oulun sinetti 1650-luvulta
Tiedosto:Oulu Seal 1694.JPG|Oulun sinetti vuodelta 1694
Tiedosto:Oulu Flag 1714.jpg|Oulun porvarikaartin lippu vuodelta 1714. Kaupungin vaakuna lipun kääntöpuolella, kuvassa vasemmalla
Tiedosto:Von Koehne Oulu.jpg|Von Köhnen vuoden 1861 ehdotus Oulun vaakunaksi. Kolkka viittaa kaupungin sijaintiin Oulun läänissä.
Tiedosto:Oulu vaakuna 1892.jpg|Heraldikko George Granfeltin malli Oulun vaakunasta vuodelta 1892
Tiedosto:Olof Eriksson Oulun vaakuna.jpg|Heraldikko Olof Erikssonin Kansallisarkistolle lahjoittama malli Oulun vaakunasta vuodelta 1952.
Tiedosto:Oulu.vaakuna2.svg|Vuoden 1953 alkuperäisen vaakunapiirroksen malli, ns. *barokkivaakuna*.
Tiedosto:Oulun Kaupungintalo - Oulu City Hall.jpg|Vaakunaan perustuvia lippuja Oulun kaupungintalolla
Tiedosto:Oulu City Hall 20080501 03.JPG|Kaupungin vaakuna Oulun kaupungintalon julkisivulla.
Tiedosto:Valve Oulu 20150403.jpg|Muunnelma Oulun vaakunasta vuonna 1884 valmistuneen Kulttuuritalo Valveen julkisivulla. Rakennus toimi aiemmin raatihuoneena.
Tiedosto:Stamp of Finland - 1955 - Colnect 46205 - 350 Years City of Oulu Uleaborg - Sailing ship - Ilma.jpeg|Oulun vaakuna kaupungin 350-vuotisjuhlan postimerkissä vuodelta 1955.


## Lähteet
Africanus

**Africanus** on latinan kielen genetiivi sanasta Africa. Se voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä tai asioita.

**Henkilöitä**
*useiden henkilöiden nimi on *Scipio Africanus*; katso Scipio
** Publius Cornelius Scipio Africanus, kuuluisin roomalainen sotapäällikkö
* Julius Africanus, julkinen puhuja keisari Neron aikana
* Sextus Caecilius Africanus, roomalainen lakimies 100-luvulla
* Sextus Julius Africanus, kristitty matkailija ja historioitsija 200-luvulla
* Titus Sextius Africanus, Gallian kensori ensimmäisellä vuosisadalla
* Constantinus Africanus, lääketieteellisten kirjoitusten kääntäjä 1000-luvulla
* Leo Africanus (1488–1554), matkaaja ja kirjailija
* George Africanus (1763–1834), länsiafrikkalainen orja
* Africanus Horton (1835–1883), sierraleonelainen kirjailija ja kansantaiteilija

**Ihmisapinalaji**
* Australopithecus africanus, 3–2 miljoonaa vuotta sitten elänyt ihmisapinalaji

**Tieteellinen nimi**
*monien kasvien ja eläinten tieteellisessä nimessä on sana *africanus*
Victor de Sabata

**Victor de Sabata** (10. huhtikuuta 1892 Trieste – 11. joulukuuta 1967 Santa Margherita Ligure) oli italialainen kapellimestari ja säveltäjä. Hän tuli tunnetuksi varsinkin oopperakapellimestarina (mm. Giuseppe Verdi, Giacomo Puccini, Richard Wagner), mutta hän levytti myös muunlaista musiikkia, kuten Ludwig van Beethovenin sinfonioita. Hänen omia sävellyksiään ei nykyään tunneta paljonkaan.

Sabata syntyi Triestessä, aloitti pianonsoiton 4-vuotiaana ja muutti perheineen Milanoon vuosisadan vaihteessa. Hänestä tuli vuonna 1918 Monte Carlon oopperan johtaja, ja myöhemmin hän toimi yli kahdenkymmenen vuoden ajan Milanon La Scalan musiikillisena johtajana.

Varsinkin toisen maailmansodan jälkeisinä vuosina Sabatan kansainvälinen maine koheni: hän vieraili muiden muassa brittiläisten ja yhdysvaltalaisten orkesterien kapellimestarina. Hän koki 1950-luvulla sydäninfarktin ja kuoli 75-vuotiaana joulukuussa 1967.

## Lähteet
Mehiläissyöjä

**Mehiläissyöjä** (*Merops apiaster*) on värikäs pistiäisravintoon erikoistunut säihkylintu.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 25–29&nbsp;cm, siipien kärkiväli 36–40&nbsp;cm ja paino noin 60&nbsp;grammaa. Höyhenpuku on hyvin värikäs. Lajin voi sekoittaa vain johonkin toiseen mehiläissyöjälajiin, lähinnä vihermehiläissyöjään. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuoren linnun selkä on himmeä ja vihertävä.

## Esiintyminen
Mehiläissyöjä pesii Etelä- ja Itä-Euroopassa, Pohjois-Afrikassa ja läntisessä Aasiassa Intian länsiosiin saakka. Euroopassa elää 950&nbsp;000–2&nbsp;000&nbsp;000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. Laji on muuttolintu, joka talvehtii Afrikassa. Suomessa lajia tavataan lähes vuosittain kesäaikaan touko-elokuussa; ensimmäinen havainto on tehty 1949.

## Elinympäristö
Pesimäaikana elää avoimessa, lämpimässä ympäristössä, kuten viljelysseuduilla, puutarhoissa, harvapuustoisilla rinteillä ja jokivarsilla.

## Lisääntyminen

Laji pesii yhdyskuntina jokivarsilla. Se kaivaa pitkän, yleensä 1–1,5&nbsp;metriä, mutta joskus jopa 4&nbsp;metriä pitkän, pesätunnelin hiekkatörmään ja naaras munii viidestä kahdeksaan munaa, joita molemmat puolisot hautovat yhteensä noin kolme viikkoa. Poikaset lähtevät pesästä 20–30 päivän ikäisinä.

## Ravinto
Syö pääasiassa ilmassa lentäviä hyönteisiä, enimmäkseen pistiäisiä, kuten mehiläisiä, ampiaisia ja herhiläisiä. Ennen syömistä se poistaa myrkkypiikin hakkaamalla saalista jotakin kovaa vasten. Se syö noin 250 pistiäistä päivässä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* LuontoPortti: Mehiläissyöjä (''Merops apiaster'')
* ITIS: Merops apiaster
Marian tyttäret

**Marian Tyttäret** on katolinen hyväntekeväisyysjärjestö, joka perustettiin auttamaan kodittomia tyttöjä. Se on salesiaanien sääntökunnan sisärjärjestö. Sen perusti 1800-luvulla Giovanni Bosco.

Marian tytärten jäseniä on Euroopassa 18 maassa noin 7&nbsp;000, Amerikassa noin 4&nbsp;500, Aasiassa noin 2&nbsp;000, Afrikassa noin 450 ja Oseaniassa noin 50. He ylläpitävät kouluja, tekevät nuorisotyötä, järjestävät lukutaitokursseja ja turvakoteja sekä terveyspalveluita.

## Lähteet
Salesiaanit

**Salesiaanit** on katolinen sääntökunta eli uskonnollinen yhteisö, yksi maailman suurimpia. Sen perusti italialainen pappi Giovanni Bosco 1800-luvulla. Salesiaanien sääntökunta toimii 128 valtiossa eri puolilla maailmaa ja ylläpitää noin tuhatta ammattikoulua, poikakotia ja opettajaseminaaria. Suurimmat maat ovat Italia, Intia, Espanja, Puola ja Brasilia. Salesialaisiin järjestöihin kuului vuonna 2005 yhteensä noin 402&nbsp;500 jäsentä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*National Don Bosco Web Sites in Europe
Eduard Topol

**Eduard Vladimirovitš Topol** (; 8. lokakuuta 1939 Baku, Azerbaidžanin SNT, Neuvostoliitto) on venäjänjuutalainen, nykyään lännessä asuva kirjailija ja toimittaja.

Topol toimi Neuvostoliitossa lehtimiehenä yli 20 vuotta laatien käsikirjoitukset seitsemään sikäläiseen elokuvaan ja kirjoitti kaksi näytelmää. Länteen hän pääsi siirtymään vuonna 1978; hän loikkasi kesken virallisen matkan ja anoi lännestä poliittista turvapaikkaa, jonka saikin. Sittemmin hän muutti New Yorkiin, jossa toimii vapaana lehtimiehenä ja kirjailijana. Hän on saanut runsaasti tunnustusta ja palkintoja niin artikkeleistaan kuin elokuva-alallakin; hänen asiantuntemuksensa nimenomaan Neuvosto-Venäjästä on ollut monesti korvaamatonta. Hän on myös julkaissut useita kirjoja lännessä, ja muutamia niistä on käännetty suomeksikin.

Topolin kirjoitustapaa leimaa katkeruus neuvostojohtoa kohtaan; hän kirjoittaa maanpakolaisen viiltävällä tavalla, kaipuuta menetettyyn kotimaahansa tuntien. Vuoden 1983 kirjassaan *Venäläinen sukellusvene!* () hän purkaa erityistä katkeruuttaan; juuri edellisenä vuonna sattunut sukellusveneselkkaus Ruotsin vesillä antaa hänelle lähtökohdan, josta rakentaa karvas ja vihaa pursuava hyökkäys hänen roistoina pitämiään neuvostojohtajia vastaan, eritoten silloinen pääsihteeri Juri Andropov joutuu kovan hyökkäyksen kohteeksi. Topol maalaa hänestä kuvan natsijohtajien veroisena raakimuksena. Eivätkä alemmat byrokraatit jos sotilaatkaan pääse sen vähemmällä.

Myös muissa suomennetuissa teoksissaan Topol jatkaa samaa linjaa; vuonna 1988 julkaistiin suomeksi hänen seuraava kirjansa *Punaista kaasua* (). Hän piirtää päähenkilöstä eli kertojahahmona olevasta venäläisestä juristivirkamiehestä lähes sympaattisen kuvan – jonka kuitenkin murskaa epilogissa. Myös hänen myöhemmät teoksensa ovat edustaneet samaa linjaa.

## Lähteet
* Kirjailijaesittelyt teosten kansipaperien takataitteissa

## Aiheesta muualla
*
Reidar Andersen

**Reidar Andersen** (20. huhtikuuta 1911 Norderhov – 15. joulukuuta 1991 Oslo, Norja) oli norjalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili 1930-luvulla. Hän saavutti olympiapronssia mäkihypyssä vuoden 1936 talviolympialaisissa Garmisch-Partenkirchenissä.

Andersen saavutti myös kolme hopeamitalia hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1930, 1935 ja 1937.

Holmenkollenin kisat Andersen voitti vuosina 1936–1938. Hän on ainoa urheilija, joka on voittanut kilpailun kolmena peräkkäisenä vuotena. 

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Minervan pöllö

**Minervan pöllö** (*Athenen pöllö*) on pöllö, joka roomalaisessa mytologiassa kulkee Minervan, viisauden jumalattaren, mukana. Kreikkalaisessa mytologiassa Minervaa vastasi Athene. Minervan pöllö on viisauden tunnus ja filosofian vertauskuva. Pöllöä on perinteisesti pidetty viisaana. G. W. F. Hegelin sanojen mukaan ”Minervan pöllö lähtee lentoon vasta hämärän laskeutuessa”. Hegel viittasi tällä filosofian luonteeseen asioita jälkikäteen tarkastelevana ja ymmärtävänä toimintana. 

## Hegel ja Minervan pöllö

G. W. F. Hegel kirjoitti filosofiaan viitaten teoksessaan *[[Oikeusfilosofian pääpiirteet]]* (1821) Minervan pöllöstä: ”Minervan pöllö lähtee lentoon vasta hämärän laskeutuessa” ja tarkoitti sillä, että filosofia ymmärtää elämää vasta, kun se kulkee ohi, todellisuutta vasta, kun asiat ovat jo tapahtuneet, ja aikakauden tarkoituksen ja olemuksen vasta sen lähetessä loppuaan. Filosofia ei voi olla ennalta määräävää eli määrätä millainen todellisuuden tulisi olla, koska se ymmärtää asioita vasta jälkiviisaasti.

”Harmaalla harmaassa” Hegel tarkoitti filosofian teoriaa vanhenevan maailmanmuodon taustamaalauksena. Filosofi voi tiedostaa tämän maailmanmuodon olemuksen ja saattaa sen muiden tietoisuuteen, mutta ei voi muuttaa sitä muuksi ainakaan välittömän käytännöllisesti. 

## Muissa yhteyksissä

*Minervan pöllö* on muun muassa Georg Henrik von Wrightin teoksen sekä Helsingin yliopiston filosofian opiskelijoiden ainejärjestön Dilemman lehden nimi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Blondin kosto (musikaali)

**Blondin kosto** () on musikaali, joka perustuu samannimiseen elokuvaan. Ennen Broadwayta *Blondin kostoa* esitettiin San Franciscon Golden Gate Theatressa 23. tammikuuta – 24. helmikuuta 2007. Show sai ensi-iltansa Broadwaylla 29. huhtikuuta 2007. Broadway-tuotannon on ohjannut Jerry Mitchell, joka oli myös show’n koreografi. Show’ta esitetään Palace Theatressa ja se on saanut suurimmaksi osaksi hyviä arvosteluja. Musikaali on esitetty Yhdysvalloissa myös tv:ssä. Musikaali sai Suomen ensi-iltansa Turun Samppalinnan kesäteatterissa vuonna 2011.

## Alkuperäiset Broadway-näyttelijät
* Laura Bell Bundy – Elle Woods
* Christian Borle – Emmett Forrest
* Orfeh – Paulette
* Michael Rupert – Professori Callahan
* Richard H. Blake – Warner Huntington III
* Kate Shindle – Vivienne Kensington
* Nikki Snelson – Brooke Wyndham
* Natalie Joy Johnson – Enid
* Leslie Kritzer – Serena
* Annaleigh Ashford – Margot
* DeQuina Moore – Pilar

## Musiikkinumerot

### Ensimmäinen näytös
* "Omigod You Guys" (Omigod) – Elle, Serena, Margot, Pilar, Company
* "Serious" (Tosissaan) –Elle, Warner
* "Daughter of Delta Nu" (Tyttäret Delta Nun) – Serena, Margot, Pilar, Kate, Company
* "What You Want" (Tajua) – Elle, Serena, Margot, Pilara, Company
* "The Harward Variations" (Harvard) – Emmett, Aaron, Enid, Padamadan, Harvardin opiskelijat
* "Blood in the Water" (Veren tuoksu) – Callahan, Company
* "Positive" (Ilon kautta) – Elle, Serena, Margot, Pilar, Creek Chorus
* "Ireland" (Irlanti) – Paulette
* "Ireland" (kertaus) – Paulette
* "Chip on My Shoulder" (Harteita painaa) –  Elle, Emmett, Creek Chorus, Company
* "So Much Better" (Paremmin kuin ennen) – Elle, Creek Chorus, Company

### Toinen näytös
* "Whipped Into Shape" (Piiskaa) – Brooke, Callahan, Company
* "Take it Like a Man" (Kestä tää kuin mies) – Emmett, Elle, kaupan myyjät
* "Bend and Snap" (Venytys) – Elle, Paulette, Serena, Margot, Pilar, Salonfolk
* "There! Right There!" (Juuri noin!) – Elle, Callahan, Emmett, Brooke, Vivienne, Warner, Enid, Tuomari, Nikos, Carlos, Company
* "Legally Blonde" (Blondi vain oon) – Elle, Emmett
* "Legally Blonde" (remix) (Blondi vain oon remix) – Vivienne, Elle, Enid, Company
* "Omigod You Guys" (kertaus) – Elle ja Company
* "Find My Way" / Finale (Löysin oman tien) – Elle, Paulette, Emmett, Company
O.S. Engines

**O.S. Engines** on Japanilainen laivamalli-, pienoisauto-, ja lennokkimoottoreiden valmistaja.

## Historiaa
Vuonna 1936 Japanilainen koneenrakentaja Shigeo Ogawa (perint. "Ogawa Shigeo") aloitti pienoishöyrykoneiden valmistamisen. Samana vuonna hän aloitti 2-tahtisten bensiinimoottorien tuotannon. O.S. type 1 (Pixie) moottorin iskutilavuus oli 1,665 kuutiosenttimetriä ja ensimmäinen sarja käsitti 200 moottoria.

Toisen maailmansodan jälkeen O.S. aloitti O.S. MAX moottorisarjan - ja sama tavaramerkki on edelleen käytössä. 
Moottoreiden hyvät ominaisuudet (mm. laatu, käyntivarmuus ja kestävyys) ovat johtaneet siihen, että muita merkkejä verrataan O.S:ään - ja eräät moottorimerkit (ASP, SC) ovat pitkälti O.S:n kopioita.

## O.S:n valmistamat moottorityypit

O.S. on valmistanut yksi-viisisylinterisiä moottoreita sekä käyttötarkoitukseltaan tai toimintaperiaatteeltaan erilaisia moottorityyppejä. Huipputehon kierrosluku on, moottorityypistä riippuen, alle 10 000 kierroksesta minuutissa jopa yli 30 000 kierrokseen

Useimmat moottoreista ovat kaksitahtisia. Tämän moottorityypin etuina ovat yksinkertaisuus, helppokäyttöisyys ja vähäinen huollon tarve. 
Kaksitahtimoottoreissa on myös malleja tiettyihin käyttötarkoituksiin: nestejäähdytteisiä venemoottoreita, autonmoottoreita, puhallinlennokkien () moottoreita, helikopterimoottoreita jne.

Nelitahtimoottorit ovat toinen suuri ryhmä. Näitä valmistetaan myös monisylinterisinä, lähinnä mallilennokkeja varten.
Lisäksi tehdas on kehittänyt pienoiskokoisia wankel- ja sysäysputkimoottoreita (). Polttoainejärjestelmänsä osalta, elektronisesti ohjatulla polttoaineensuihkutuksella varustetut mallit, ovat oma ryhmänsä. O.S: on toteuttanut myös mekaanisen ahtimen ja polttoainepumpun. Lennokkimoottoreissa nämä ovat melko harvinaisia ratkaisuja.

Malliston ääripäinä voidaan pitää pieniä kaksitahti moottoreita (esimerkiksi O.S. 15 LA) ja suuria, monisylinterisiä, nelitahtimoottoreita (esimerkiksi vuonna 2007 esitelty nelisylinterinen rivimoottori IL-300 ). Tuotannossa on noin 50 eri moottorimallia. Tämä lukumäärä vaihtelee: uusia malleja kehitetään ja vanhoja jää pois.

Moottoreiden lisäksi O.S. valmistaa varaosia ja tarvikkeita (moottoripukkeja, hehkutulppia, äänenvaimentimia, ilmansuodattimia ja viritettyjä pakoputkia ns. "pillejä".)

## Lähteet
*"O.S. Engine 65th Anniversary 1936-2001"
*RCM&E (Radio Control Models & Electronics), vuosikerta 2007
*http://craftsmanshipmuseum.com/Ogawa.htm O.S:n historiaa (englanniksi) käsittelevä sivu.

## Aiheesta muualla
* O.S:n sivusto (englanniksi)
* O.S. Engines USA- maahantuojan sivusto (englanniksi)
* O.S. Engine's historia (englanniksi)
Patsy Ruth Miller

**Patsy Ruth Miller** (17. tammikuuta 1904 – 16. heinäkuuta 1995) oli St. Louisista, Missourista kotoisin ollut yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä.

## Ura
Miller debytoi pienessä roolissa vuonna 1921 valmistuneessa elokuvassa *[[Kamelianainen (vuoden 1921 elokuva)|Kamelianainen]]* sen jälkeen, kun hän oli tutustunut juhlissa kuuluisaan Hollywoodin mykkäelokuvien näyttelijättäreen Alla Nazimovaan. Pääosaa samassa elokuvassa esitti Rudolph Valentino. Siitä lähtien hänen maineensa Hollywoodissa alkoi hitaasti kasvaa, varsinkin sen jälkeen kun hänet oli valittu WAMPAS Baby Stariksi vuonna 1922.

Vuonna 1923 hän teki ensimmäisen ja nykyään parhaiten muistetun tähtiroolinsa mustalaistyttö Esmeraldana Wallace Worsleyn *[[Notre Damen kellonsoittaja (vuoden 1923 elokuva)|Notre Damen kellonsoittajassa]]* (1923) vastanäyttelijänään Lon Chaney Sr., jonka hän päihitti suosiossa.

Myöhemmin Miller päätyi esiintymään pääosin keveissä romanttisissa komedioissa, vastanäyttelijöinään sellaisia nimiä kuin Clive Brook ja Edward Everett Horton. Hänen 1920-loppupuolen elokuviinsa lukeutuvat muiden muassa *[[Broken Hearts of Hollywood]]* (1926), *[[A Hero for a Night]]* (1927), *[[Hot Heels]]* (1928) ja *[[The Aviator (vuoden 1929 elokuva)|The Aviator]]* (1929).

Miller vetäytyi pois valkokankaalta vuonna 1931. Hän teki pienen sivuosaroolin vuonna 1951 elokuvassa *[[Quebec (elokuva)|Quebec]]*, jossa pääosaa esitti John Barrymore Jr.  Miller esiintyi vielä vuonna 1978 elokuvassa *The Mother*.

Myöhemmin hän työskenteli kirjailijana. Hän voitti O. Henryn palkinnon novelleillaan, kirjoitti romaanin, omaelämäkerran, käsikirjoituksia radio-ohjelmiin sekä näytelmiä.  Hän myös esiintyi lyhyen aikaa Broadwaylla. 

Miller oli naimisissa kolmesti. Liitoista kaksi ensimmäistä päättyi eroon. Hänen ensimmäinen aviomiehensä oli elokuvaohjaaja Tay Garnett ja toinen käsikirjoittaja John Lee Mahin. Hänen kolmas aviomiehensä, liikemies E. S. Deans, kuoli vuonna 1986. Patsy Miller sai tiheiden rakkauselämäänsä koskevien uutisten ansiosta lempinimen ”Hollywoodin varatuin tyttö”.

Miller kuoli kotonaan Palm Desertissä, Kaliforniassa vuonna 1995 sydäninfarktiin.

## Valikoitu filmografia
* *Kamelianainen* (1921)
* *Fortune's Mask* (1922)
* *Notre Damen kellonsoittaja* (1923)
* *Why Girls Go Back Home* (1926)
* *So This Is Paris* (1926)

## Lähteet
* New York Times, Movie Actress, 91, An Early Esmeralda, 19.4.1995, Sivu D20.

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* 
* Patsy Ruth Millerin valokuvagalleria
Karjalan 3. rykmentin 7. pataljoona

**Karjalan 3. rykmentin 7. pataljoona** oli valkoisten itäarmeijan Karjalan 3. rykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentajina olivat jääkäriluutnantti Evert Ekman (5. maaliskuuta - 14. maaliskuuta 1918), V. Raatikainen, myöhemmin Väinö Strömberg (14. maaliskuuta alkaen), A. Houni.

## Joukko-osastot

* **1. komppania**
Päällikkö: R. Ekholm.
* **2. komppania**
Päällikkö: I. Airaksinen.
* **3. komppania**
Päällikkö: U. Hyvönen.

## Lähteet

* Toim. Ignatius, Theslöf, Palmén, Grotenfelt, Nordenstreng ja Soikkeli, Suomen vapaussota 1918 osat V ja VI, Otava Helsinki 1924-1925.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 .
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
Nick Triani

**Nick Triani** (oikealta nimeltään **Nicholas Traina**, s. 3. maaliskuuta 1966 Lontoo Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläis-suomalainen muusikko ja levytuottaja. Triani kasvoi Stainesissä, Englannissa italialaisperäisessä perheessä. Hän oli aiemmin laulajana punkahtavassa lo-fi-yhtyeessä Supermodel, jonka levyt julkaisi lontoolainen indie-levymerkki Fire Records.

Triani muutti Suomeen 1998 ja on tuottanut monia artisteja ja yhtyeitä, kuten Apulanta, The Duplo!, Giant Robot, Manboy, Mummypowder, Sister Flo, Astrid Swan, Arto Muna ja Millennium ja Inis. Triani myös toimii laulaja-kitaristina yhtyeessä Treeball. Lisäksi Triani juonsi radio-ohjelmia Radio Helsingissä vuosina 2001–2016.

Triani toimii Soliti-nimisen levy-yhtiön toimitusjohtajana. Triani on naimisissa muusikko Astrid Swanin kanssa ja heillä on yksi yhteinen lapsi. Trianilla on myös toinen lapsi aiemmasta suhteestaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Nick Trianin ja Astrid Swanin elokuvablogi 
*
*
Turbo Outrun

**Turbo Outrun** (myös **Turbo Out Run**) on Sega AM2:n kehittämä ja Segan julkaisema ajopeli. Peli julkaistiin kolikkopelinä vuonna  ja sen jälkeen käännökset useille muille alustoille.

Peli on seuraaja *[[Out Run]]* -pelille.

## Pelin idea
Pelissä pelaaja ajaa Ferrari F40- urheiluautolla kilpaa tietokoneen ohjaamaa Porsche 959-autoa ja aikarajaa vastaan halki Yhdysvaltojen eri osavaltioiden. Kilpailu alkaa pelissä New Yorkista ja päättyy Los Angelesiin, mikäli pelaaja ehtii kullakin tasolla tarkistuspisteelle ennen ajan loppumista. Ajo-osiot on jaettu neljään eri kappaleeseen, joissa kussakin on neljä tasoa. Pelaajan kyydissä on myös hänen tyttöystävänsä, joka menee Porschella ajavan kilpailijan kyytiin, jos tämä ehtii kappaleen lopussa olevalle tarkistuspisteelle ennen pelaajaa. Pelaaja voi kuitenkin saada hänet takaisin omaan autoonsa voittamalla Porschen seuraavan kappaleen lopussa. Saapumalla kappaleen loppuun ennen Porschea pelaaja saa myös 1 000 000 lisäpisteen bonuksen.

## Erot alkuperäiseen Out Runiin
Jatko-osassa oli joitakin eroja ensimmäiseen Out Runiin verrattuna. Pelaaja ajaa pelissä edelleen Ferrarilla, mutta Testarossan sijasta autona on avokattoinen F40, johon liittyi myös pelin muistetuin ominaisuus: pelaaja pystyi halutessaan käyttämään turboa, joka tilapäisesti lisäsi auton huippunopeutta. Turboa ei kuitenkaan voinut käyttää pelissä rajattomasti, sillä liikakäyttö johti ylikuumenemiseen, jolloin turbo oli tilapäisesti poissa käytöstä.

Alkuperäisen Out Runin haarautuvat tiet eivät päätyneet jatko-osaan, vaan ajettu reitti oli aina sama.

Ajo-osiot oli jaettu pelissä neljään kappaleeseen, joiden välillä autoon oli mahdollista laittaa yksi kolmesta viritysosasta: korkeatehoisempi moottori, erikoisturbo ja parempipitoiset renkaat.

## Musiikki

Jeroen Tel palkittiin ECTS-messuilla Commodore 64 -version musiikista.

## Vastaanotto
Pelin Amiga-versio on saanut *[[Amiga Format]]* -lehden arvostelussa arvosanaksi 70%.

Pelin Commodore 64 -versio on saanut *[[Zzap!64]]* -lehden arvostelussa arvosanaksi 97%.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
Emansipaatio

**Emansipaatio** tarkoittaa vapautumista vierasmääräisyydestä, tulemista riippumattomaksi jostakin. Alun perin latinankielinen sana *emancipatio* tarkoitti pojan julistamista täysivaltaiseksi kansalaiseksi, vapauttamista isän holhouksesta. Nykyisin käytetyimmässä merkityksessä emansipaatiolla tarkoitetaan naisten vapautumista patriarkaatin ylivallasta ja tulemista tasa-arvoisiksi miesten kanssa. Tämän ohella käsitettä käytetään kuitenkin myös alussa esitetyssä yleisemmässä merkityksessä, mistä on esimerkkinä vaikkapa filosofi Jürgen Habermasin käyttämä käsite *emansipatorinen tiedonintressi*.

## Lähteet
Number Ones (Abban albumi)

**Number Ones** on ruotsalaisen popyhtye Abban marraskuussa 2006 julkaistu kokoelma-albumi. Nimensä mukaisesti se sisältää yhtyeen eri maissa listaykkösiksi nousseita kappaleita.

## Kappaleet
# 
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
# 
# 
# 
#  
***Ison-Britannian painos sisältää myös kappaleen "Ring Ring".**

### Limited Edition -bonuslevy
#
#
# 
# 
#
#
# 
# 
#
# 
#
#
Pöykkölä

**Pöykkölä** on Rovaniemen kaupunginosa. Se sijaitsee Kemijoen itäpuolella Ranualle johtavan kantatie 78:n varrella.

## Asutuksesta ja palveluista

Pöykkölän asutus koostuu rivi- ja omakotitaloista. Asukkaista 32,06 prosenttia on iältään 19–44-vuotiaita.

Pöykkölässä oli koulu, jossa oppilaiden vuosiluokat olivat 1–2. Se lakkautettiin 2009. Muun muassa kaupunginjohtaja Mauri Gardin ehdotti koulun lakkauttamista. Pöykkölässä on kolme päiväkotia, K-market ja grillikioski, joka sijaitsee Ranuantien varrella. Pöykkölässä sijaitsevat Rovaniemen kotiseutumuseo Kemijoen varrella ja Lapin metsämuseo Salmijärven rannalla. Pöykkölässä toimii myös Rovaniemen ratsastuskeskus. Salmijärvellä on kaupungin yleinen uimaranta.

## Lähteet
War Rock

**War Rock** (myös **WarRock**, ) on Dream Executionin kehittämä ja Nexonin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli.

Nexon sulki pelin 2017. Uusi julkaisija länsimaissa on Papaya Play.

Peli on verkossa pelattava ilmaispeli.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* WarRockin viralliset sivut
Lokus

**Lokus** (lat. *locus*, paikka) on perinnöllisyystieteissä geenin tai DNA-jakson sijaintipaikka kromosomissa.
DNA-jakson vaihtelua lokuksessa kutsutaan alleeliksi. Geenikartta on kuvaus yksilön lokuksesta ja tarkasta fenotyypistä.

Jokaisella geenillä on oma paikkansa kromosomissa. Tätä paikkaa kutsutaan lokukseksi. Kutakin kromosomia on yksilön soluissa yleensä kaksi kappaletta, joten kuhunkin ominaisuuteen vaikuttavia geenejä on kaksi kappaletta. Tämän vuoksi samaan ominaisuuteen vaikuttavat geenit sijaitsevat lajin kaikilla yksilöillä samassa kromosomiparissa sen tietyissä lokuksissa.

## Nomenklatuuri
Geenin paikka voidaan kirjoittaa "6p21.3".

Sijainti alue  voidaan osoittaa vastaavasti. Esimerkiksi geenin OCA1 lokus voidaan kirjoittaa "11q1.4-q2.1", tarkoittaen että se sijaitsee pitkässä varressa kromosomissa 11, jossakin alueella raita 1, ali-raita 4 jatkuen raita 2 ja ali-raita 1:een asti.

Kromosomin päät on nimetty *"pter"* ja *"qter"*, ja siten *"2qter"* viittaa kromosomi-2:n pitkänvarren telomeeriin.
Uexküll

**Uexküll** tai **Üxküll** (*de Ykeskole*, , ) on baltiansaksalainen aatelissuku. 

Suku sai nimensä Latviassa sijaitsevasta Ykskylän kaupungista, liiviläisten muinaisesta pääkaupungista, jota suvun varhaisimmat (Saksasta tulleet) sotilasjäsenet Liivin ristiretken tuloksena hallitsivat vouteina. Ruotsin ritarihuoneeseen suku on introdusoitu aatelisena sukuna numero 76. Kolme vapaaherrallista sukuhaaraa on introdusoitu: numero 30; *von Yxkull-Gyllenband*, numero 74; *Meijendorff von Yxkull* ja numero 203; *Yxkull*.

Suvun kantaisä Johannes Bardevisk onnistui menemään naimisiin latgalelaisen Jersikan ruhtinaskunnan kukistetun ruhtinaan Visvaldisin lesken kanssa tämän kolmannessa avioliitossa. Tätä suku väittää esiäidikseen ja katsoo hänen kauttaan polveutuvansa Baltian kotoperäisestä yläluokasta. Parin ensimmäisen vuosisatansa latinankielisissä asiakirjoissa suvun jäseniä on mainittu nimellä *de Ykescole*.

Isonvihan takia Suomeen asettui suvun yksi merkittävä haara, kun sittemmin vapaaherraksi korotettu kenraali Otto Reinhold Yxkull nimitettiin 1722 maaherraksi Turun ja Porin lääniin. Tämäkin sukuhaara sammui puolessa vuosisadassa miespuoleltaan (eikä ehtinyt tulla kirjatuksi vuonna 1818 perustettuun Suomen ritarihuoneeseen), mutta kenraalin tytärten kautta muutamat nykyiset suomalaisperheet polveutuvat tästä vapaaherrallisesta perheestä. Useita suvun haaroja on asettunut myös Viroon.

## Suvun jäseniä
* Wollmar Yxkull (k. 1627), Kaarle IX:n hovimarsalkka, aateloitiin 1625
* Otto Reinhold Yxkull (1670–1746), kenraalimajuri ja maaherra, aateloitiin 1730
* Jakob Johann von Uexküll (1864—1944), virolainen biologi, eläintieteilijä ja filosofi
* Thure von Uexküll (1908—2004), saksalainen lääkäri, Jakob Johannin poika
* Gösta von Uexküll (1909—1993), journalisti, Jakob Johannin poika
* Jakob von Uexküll (s. 1944), Right Livelihood -palkinnon perustaja, Jakob Johannin pojanpoika
* Kreivitär Alexandrine von Üxküll-Gyllenband (1873—1963), Saksan Punaisen ristin johtaja
* Kreivitär Caroline von Üxküll-Gyllenband (1875—1956), Alexandrinen sisar, Claus von Stauffenbergin äiti
* Kreivi Nikolaus von Üxküll-Gyllenband (1877—1944), saksalainen eversti, Heinäkuun 20. päivän salaliiton jäsen, Alexandrinen veli
* Alexander Uexküll-Gyllenband (1864—1923), venäjänsaksalainen vapaaherra, filosofi ja valtioneuvos, Ida Aalbergin toinen puoliso
* Sole Uexküll (1920—1978), suomalainen teatterikriitikko, Alexander Uexküll-Gyllenbandin tytär
* Petra Uexküll (1923—2015), suomalainen taidejournalisti ja kuvataidekriitikko, Alexander Uexküll-Gyllenbandin tytär

## Lähteet
Ted Strickland

**Ted Strickland** (s. 4. elokuuta 1941 Lucasville, Ohio) on yhdysvaltalainen demokraattipuoluetta edustava poliitikko ja Ohion osavaltion entinen kuvernööri.

Strickland oli ensimmäisen kerran ehdolla Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen vuonna 1976, mutta hän tuli valituksi vasta vuonna 1992. Hän hävisi vuonna 1994 Frank Cremeansille ja valittiin uudelleen vuonna 1996. Hän istui kongressissa vuoteen 2007, jolloin hän aloitti Ohion kuvernöörinä. Hän pyrki toiselle kuvernöörikaudelle vuonna 2010, mutta hävisi republikaani John Kasichille. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nikolina Štereva

**Nikolina Pavlova Štereva** (, s. 21. tammikuuta 1955) on bulgarialainen entinen keskimatkojen juoksija ja olympiamitalisti. Hänen parhaat saavutuksensa ovat tulleet 800 metriltä.

Šterevan uran suurin saavutus on 800 metrin olympiahopea Montrealista 1976 Neuvostoliittoa edustaneen venäläisen Tatjana Kazankinan viedessä kultaa. Neljä vuotta myöhemmin Moskovan olympialaisissa hän sijoittui 800 metrillä seitsemänneksi. Sisäratojen EM-kilpailuista hän saavutti 800 metriltä kultaa vuosina 1976 ja 1979. Grenoblesta 1981 hän saavutti samalta matkalta pronssia.

## Lähteet
Serge Branco

**Serge Branco** (s. 11. lokakuuta 1980) on kamerunilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Branco kuului kultaa voittaneeseen Kamerunin joukkueeseen Sydneyn olympialaisissa 2000. A-maajoukkueessa Branco on pelannut 12 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Seuratasolla hän on edustanut eri seuroja. Hän pelasi kauden 2010–2011 puolalaisessa Wisła Krakowassa ja voitti tällöin Puolan mestaruuden.

## Brancon edustamat seurat
*2000–2003:  Eintracht Frankfurt
*2003–2004:  VfB Stuttgart
*2004:  Leeds United
*2004–2005:  Queens Park Rangers
*2005–2006:  FK Šinnik Jaroslavl
*2006–2007:  PFK Krylja Sovetov Samara 
*2008–2009:  MSV Duisburg
*2009–2010:  Levadiakos FC
*2010–2011:  Wisła Krakova
*2013:       Al Yarmouk Kuwait

## Lähteet
*Profiili. World Footboll.net.
Ruukin koulu (Siikajoki)

**Ruukin koulu** on Siikajoen kunnan keskustaajamassa Ruukissa sijaitseva peruskoulu. Koulu on rakennettu vuonna 2016. Koulussa opiskelevat esikoululaiset ja vuosiluokat 1–9. Samoissa tiloissa toimii myös Siikajoen lukio. 

Koulun rehtorina toimii Juha Vaara.

Ruukin koulurakennuksessa on kolme osaa, A-, B- ja C-siivet. A-siivessä opiskelevat vuosiluokat 0–6. B-siivessä on ruokala ja liikuntasali sekä teknisen työn ja kotitalouden tilat. Myös koulun hallinto, terveydenhoitaja ja opettajainhuone sijaitsevat B-siivessä yläkerrassa. C-siivessä opiskelevat vuosiluokat 7-9 sekä Siikajoen lukio

Koulussa järjestetään aamu- ja iltapäivätoimintaa, erityisopetusta, joustavaa perusopetusta sekä maahanmuuttajien valmistavaa opetusta. Talvella koulun viereen jäädytetään luistelukenttä. Sama alue toimii kesäisin isompien oppilaiden jalkapallo- ja liikuntakenttänä. Koululla on myös kaksi monitoimiareenaa, sekä etupihalla pienemmille tarkoitettu leikkipaikka.

Koulun vieressä sijaitsee liikuntahalli ja Ruukin pääkirjasto. 

## Lähteet
Semjon Bytškov

**Semjon Majevitš Bytškov** (; s. 30. marraskuuta 1952 Leningrad, Neuvostoliitto) on venäläissyntyinen yhdysvaltalainen kapellimestari. Hän opiskeli Leningradissa kymmenen vuotta Glinka-kuorokoulussa ja myöhemmin Leningradin konservatoriossa. Vuonna 1973 hän voitti Rahmaninov-kapellimestarikilpailun ja häntä pyydettiin johtamaan Leningradin filharmonikoita. Konsertti kuitenkin peruttiin Bytškovin poliittisten mielipiteiden vuoksi. Vuonna 1974 hän muutti Neuvostoliitosta Yhdysvaltoihin.

Vuosina 1980–1985 Bytškov toimi Grand Rapids Symphonyn musiikillisena johtajana ja Buffalo Philharmonicin päävierailijana. Hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1983. Bytškov nimitettiin Buffalo Philharmonicin musiikilliseksi johtajaksi 1985 ja hän toimi virassa vuoteen 1989. Hänen kapellimestariuransa lähti nousuun 1980-luvun puolivälissä, kun hän johti menestyksekkäästi New Yorkin ja Berliinin filharmonikoita. Vuosina 1989–1998 Bytškov toimi Pariisin orkesterin musiikillisena johtajana. Hän toimi 1990-luvulla myös Pietarin filharmonisen orkesterin ja Firenzen musiikkijuhlien päävierailijana sekä Dresdenin valtionoopperan ylikapellimestarina.

Kölnin radion sinfoniaorkesterin (WDR Sinfonieorchester Köln) ylikapellimestarina Bytškov toimi 1997–2010. Hän vieraili orkesterin kanssa Britanniassa, Yhdysvalloissa, Japanissa ja Etelä-Amerikassa. Bytškov on johtanut paljon myös oopperoita. Hän on vieraillut Wienin valtionoopperassa, Milanon La Scalassa ja Lontoon Covent Gardenissa. New Yorkin Metropolitan-oopperassa Bytškov johti ensi kerran tammikuussa 2004.

Kölnin radion sinfoniaorkesterin kanssa Bytškov on levyttänyt kaksi Richard Straussin oopperaa, *[[Daphne (Richard Straussin ooppera)|Daphnen]]* ja *[[Elektra (ooppera)|Elektran]]*, ja tuorein levytys Sergei Rahmaninovin toisesta sinfoniasta ilmestyi toukokuussa 2007. Bytškov on tehnyt levytyksiä myös Amsterdamin Concertgebouw-orkesterin, Berliinin filharmonikoiden, Philharmonia-orkesterin ja Pariisin orkesterin kanssa.

Semjon Bytškov johti Suomessa viimeksi Radion sinfoniaorkesteria huhtikuussa 2007. Bytškov on naimisissa pianisti Marielle Labèquen kanssa, ja hän on kapellimestari Jakov Kreitsbergin veli.

## Aiheesta muualla
* Semjon Bytškovin sivusto
Gergő Kis

**Gergő Kis** (s. 19. tammikuuta 1988 Tapolca) on unkarilainen uimari. Hän edusti kotimaataan kesäolympialaisissa 2004 Kreikan Ateenassa, sijoittuen 23:neksi 1&nbsp;500 metrin vapaauinnissa. 

Kis voitti Debrecenin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2007 hopeaa 1&nbsp;500 metrin ja pronssia 400 metrin vapaauinnissa. Eindhovenin pitkän radan EM-kilpailuissa seuraavana vuonna hän voitti kultaa 800 metrin vapaauinnissa. Pekingin olympialaisissa hän sijoittui kuudenneksi 400 metrin sekauinnissa ja 19:nneksi 1&nbsp;500 metrin vapaauinnissa. Saman vuoden Rijekan lyhyen radan EM-kilpailuissa hän sai hopeaa 400 metrin sekauinnissa.

Kis sijoittui Rooman MM-kilpailuissa 2009 viidenneksi 400 metrin sekauinnissa, kuudenneksi 400 metrin vapaauinnissa ja kahdeksanneksi 200 metrin sekauinnissa. Budapestin pitkän radan EM-kilpailuissa 2010 hän sai pronssia 400 metrin vapaauinnissa. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 hän sai pronssia 800 ja 1&nbsp;500 metrin vapaauinnissa. 

Kis saavutti Debrecenin pitkän radan EM-kilpailuissa 2012 kultaa 800 metrin vapaauinnissa ajalla 7.49,46, hopeaa 400 ja 1&nbsp;500 metrin vapaauinneissa sekä pronssia 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestissä.

## Lähteet
Bob Taft

**Bob Taft** (s. 8. tammikuuta 1942) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, joka toimi kaksi kautta Ohion osavaltion kuvernöörinä vuosina 1999–2007.

Taft valittiin Ohion edustajainhuoneeseen vuonna 1976, jossa hän istui vuoteen 1980. Hän oli ehdolla Ohion varakuvernööriksi vuonna 1986, mutta ei tullut valituksi. Hän toimi Ohion osavaltion valtiosihteerinä () vuosina 1991–1999 ja kuvernöörinä 1999–2007.

Bob Taft on kuuluisan poliittisen suvun jäsen. Hänen isoisoisänsä William Howard Taft toimi muun muassa Yhdysvaltain presidenttinä ja korkeimman oikeuden puheenjohtajana, isoisä Robert Alphonso Taft ja isä Robert Alphonso Taft Jr. olivat puolestaan Yhdysvaltain senaatin jäseniä. 

## Lähteet
Adrastea (kuu)

**Adrastea** on toiseksi sisin Jupiterin tunnetuista kuista. Kuu löydettiin Voyager 2 -luotaimen kuvista v. 1979. Kuu sai silloin nimeksi S/1979 J 1. Nykyisen nimensä kuu sai 1983 roomalaisesta mytologiasta.

Adrastea oli ensimmäinen kuu, joka löydettiin planeettojen välisen luotaimen kuvista teleskooppikuvien sijaan.

## Fyysiset ominaisuudet
Adrastea on muodoltaan epäsäännöllinen kuu, jonka oletetaan koostuvan huokoisesta vesijäästä. Kuun pinnasta ei tiedetä mitään, sillä kuusta saadut kuvat ovat erittäin epätarkkoja.

## Kiertorata
Adrastea kiertää Jupiteria lähes ympyrän muotoisella kiertoradalla. Etäisyys planeettaan on noin kolmasosa Maan ja Kuun välisestä etäisyydestä. Vuorovesivoimista ja kuun kiertoajasta johtuen (se on sama, kuin Jupiterin pyörähdysaika) kuu on "liimaantunut" yhteen kohtaan Jupiterin taivaalle. Samasta syystä kuu näyttää aina saman puolen Jupiteriin. Samoista syistä kuu tulee myös ennen pitkää törmäämään Jupiteriin yhdessä Metiksen kanssa.

## Suhde Jupiterin renkaisiin
Adrastea on suurin materian luovuttaja Jupiterin renkaisiin yhdessä Jupiterin neljän sisimmän kuun kanssa. Suurin osa materiasta on peräisin meteoriittipommituksesta.

Todisteita Adrastean asemasta suurimpana luovuttajan on se, että tihein rengas sijaitsee kuun radalla.

## Lähteet
* Planetary Satellites. The British Astronomical Association
Kassios Longinos

**Kassios Longinos** (; n. 213&ndash;273) oli hellenistisen ajan kreikkalainen reettori ja platonilainen filosofi. Hänen roomalaisen nimimuotonsa alkuperä ei ole tiedossa, mutta voidaan otaksua, että hän omaksui sen joltain ylhäiseltä roomalaiselta.

Longinos oli mahdollisesti kotoisin Syyrian Emesasta, joka oli hänen setänsä reettori Fronton syntymäpaikka. Hän opiskeli Aleksandriassa ja opetti kolmekymmentä vuotta Ateenassa. Hänen oppilaisiinsa kuului muiden muassa Porfyrios. Matkoillaan idässä hän toimi myös kreikan kielen opettajana ja Palmyran kuningattaren Zenobian neuvonantajana. Longinoksen neuvosta Zenobia pyrki saamaan valtakunnalleen jälleen itsenäisyyden. Keisari Aurelianus kuitenkin murskasi yrityksen. Zenobia vangittiin ja vietiin Roomaan näytille triumfikulkueeseen, ja Longinos joutui maksamaan hengellään.

Longinos ei hyväksynyt Plotinoksen tuohon aikaan kehittämiä uusia spekulaatioita, vaan jatkoi vanhan tyylin platonilaisena. Päinvastoin kuin Plotinos, Longinos katsoi, että platonilaiset ideat olivat olemassa jumalallisen mielen (*[[Nous]]*) ulkopuolella. Plotinos huomautti Longinoksen teoksen *Ensimmäisistä periaatteista* luettuaan, että tämä saattoi olla oppinut, mutta ei filosofi.

Longinos ansaitsi oppineisuudellaan laajan maineen. Porfyrios kuvasi häntä ensimmäiseksi filosofisen kritiikin esittäjistä, ja Eunapios puolestaan eläväksi kirjastoksi ja käveleväksi museoksi tai tietosanakirjaksi.

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* Brisson, L. & Patillon, M.: *Longinus Platonicus Philosophus et Philologus*. Teoksessa *Aufstieg und Niedergang der Römischen Welt* II 36.7 (1994), 5214–99 (= osa I, "Longinus Philosophus"), II 34.4 (1998), 3023–3108 (= osa II, "Longinus Philologus").
Elmo (visailuohjelma)

__NOTOC__
**Elmo** oli Yle TV2 -kanavalla kesällä 2000 Suomessa esitetty olympialais-aiheinen visailuohjelma, jota tehtiin 12 jakson verran. Kukin jakso kesti noin puoli tuntia. Ohjelmaa juonsi entinen kymmenottelija Petri Keskitalo, joka tunnettiin lempinimellä *[[Elmo]]*. Kilpailun tuomarina toimi Suomen Urheilumuseon johtaja Pekka Honkanen.

*Elmossa* oli mukana viisi joukkuetta, ja jokaisessa jaksossa kaksi joukkuetta kilpaili toisiaan vastaan. Kussakin joukkueessa oli kaksi Suomen urheilutietäjien yhdistyksen menestynyttä urheilutietäjää ja yksi aktiiviurheilija. Kysymykset koskivat kesäolympialaisia ja ne oli jaoteltu kuuteen eri aihealueeseen ja neljään eri vaikeustasoon (1, 3 ja 5 pistettä sekä pelkästään aktiiviurheilijoille esitetyt, 2 pisteen arvoiset vaihtoehtokysymykset). Ohjelmasarjan 10 ensimmäisen jakson aikana kukin joukkue kohtasi jokaisen muun joukkueen. Kahden viimeisen jakson oli tarkoitus muodostaa finaali, johon pääsisivät aiempien jaksojen muodostaman alkusarjan kaksi parasta joukkuetta. Koska kaksi parasta olivat selvillä jo ennen viimeistä alkusarjakohtaamista, laajennettiin finaali kolmiosaiseksi eli käsittämään jaksot 10–12.

Ohjelmaa esitettiin TV2:ssä 11. kesäkuuta 2000 alkaen joka sunnuntai. Kukin jakso uusittiin seuraavan lauantain aamupäivällä. Parhaimmillaan yhdellä jaksolla oli 398&nbsp;000 katsojaa (viikolla 27), ja viikolla 25 *Elmo* oli TV2:n kymmenenneksi katsotuin ohjelma.

Joukkueiden paitojen värit olivat sininen, keltainen, musta, vihreä ja punainen eli samat kuin olympiarenkaiden värit.

## Joukkueet

## Katso myös
* Olympianero

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Frank J. Lausche

**Frank John Lausche** (14. marraskuuta 1895 – 21. huhtikuuta 1990) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka toimi Ohion kuvernöörinä vuosina 1945–1947 ja 1949–1957.

Lausche valittiin Ohion kuvernööriksi vuonna 1944 ja hävisi uudelleenvalinnan vuonna 1947 Thomas J. Herbertille. Lausche voitti Herbertin seuraavana vuonna ja toimi toisen kerran kuvernöörinä vuodet 1949–1957, jonka jälkeen hän istui Yhdysvaltain senaatissa vuosina 1957–1969.

## Lähteet
Cassius Longinus

**Cassius Longinus** oli roomalainen nimi. Se voi viitata seuraaviin henkilöihin:

* Gaius Cassius Longinus, roomalainen konsuli vuodelle 171 eaa.
* Quintus Cassius Longinus (ensimmäinen vuosisata eaa.), roomalainen tribuuni
* Gaius Cassius Longinus (85–42 eaa.), roomalainen senaattori ja Caesarin salamurhan pääsuunnittelija
* Cassius Longinus (ensimmäinen vuosisata), roomalainen juristi ja edellisen veljenpoika
* Kassios Longinos (Cassius Dionysius Longinus) (n. 213–273), kreikkalainen reetori ja filosofi
Longinus

**Longinus** tai **Longinos** voi tarkoittaa seuraavia:

* Cassius Longinus, useiden henkilöiden nimi
* Johannes Longinus eli Jan Długosz, keskiaikainen puolalainen historioitsija
* Kassios Longinos (Cassius Dionysius Longinus) (n. 213–273), kreikkalainen reetori ja filosofi
* Pyhä Longinus, kristillisessä legendassa sen roomalaisen sotilaan nimi, joka puhkaisi Jeesuksen kyljen ristillä
Sami Hintsanen

**Sami Mikael Hintsanen** (s. 14. maaliskuuta 1972 Tampere) on suomalainen muusikko ja näyttelijä. Hän juonsi *[[Tartu Mikkiin|Tartu mikkiin]]* -ohjelmaa vuosina 2006–2015. Hänen yhtyeitään ovat muun muassa Oriental Experience ja Screaming Thunders. *Tartu mikkiin* -ohjelman lisäksi häntä työllistää Tampereen Työväen Teatterin Manserock-musikaali *Vuonna 85* sekä musikaalin seuraaja *Vuonna 85 REMIX*. Sami Hintsanen on viime vuosina esiintynyt useissa musikaaleissa kuten Helsingin kaupunginteatterin *Miss Saigonissa* ja *Evita*-musikaalissa sekä Turussa Samppalinnan kesäteatterin *Hääkeikassa* ja Elvis-musikaalissa. Lisäksi Hintsanen on karaoken ja iskelmälaulun Suomenmestari.

Hintsanen on tehnyt myös jääkiekkojoukkue Tampereen Ilveksen kannatuslaulun ”Ilves murisee” ja toiminut kuuluttajana Ilveksen kotiotteluissa. Lisäksi ”Kultaa, kunniaa” on Sami Hintsasen, Jari Latomaan ja Mikko Kangasjärven yhdessä tekemä. Kappaleet ”Ilves murisee” ja ”Kultaa, kunniaa” Sami on esittänyt yhdessä Ruosteiset Hokkarit-yhtyeen kanssa.

11. maaliskuuta 2009 julkaistiin *[[Hintsanen Party Project Vol. 1]]* -albumi, jolla Hintsanen esittää dancepop-versioita vanhoista suomalaisista ikivihreistä.

Hintsanen on ollut mukana Suomen euroviisukarsinnassa kahdesti, ensimmäistä kertaa vuonna 1996 kappaleella ”Auringonkukka”, jolla sijoittui kahdeksanneksi. Toista kertaa hän oli vuonna 2011 kappaleella ”Täältä maailmaan”, jolla pääsi karsinnan finaaliin.

## Yksityiselämä
### Perhe
Hintsanen erosi vuoden 2015 keväällä oltuaan kuusi vuotta naimisissa Anette Mellinin kanssa ja on maaliskuusta 2018 lähtien ollut naimisissa Varpu Nummelan kanssa. Uusioperheeseen kuuluu kaksi Hintsasen lasta ja yksi Nummelan lapsi.

### Rikostuomiot
Hintsanen on saanut tuomion kahdesta rattijuopumuksesta ja yhdestä törkeästä rattijuopumuksesta. Hintsanen tuomittiin 50 päiväsakkoon rattijuopumuksesta vuonna 2000 sekä vuonna 2011 törkeästä rattijuopumuksesta ja rattijuopumuksesta 75 päivän ehdolliseen vankeuteen ja 35 päiväsakkoon. 

Vuonna 2007 Sami Hintsanen sai tuomion pahoinpitelystä, rangaistukseksi langetettiin 60 päiväsakkoa.

Hintsanen tuomittiin vuoden 2017 syyskuussa naapurinsa pahoinpitelystä ja laittomasta uhkauksesta. Rangaistus oli 40 päiväsakkoa (yhteensä 1&nbsp;240&nbsp;euroa) ja uhrille korvausta kivusta ja särystä 100&nbsp;euroa.

Hintsanen sai joulukuussa 2017 jälleen syytteen Pirkanmaan käräjäoikeudessa, nyt törkeästä velallisen epärehellisyydestä. Hänet tuomittiin vuoden ehdolliseen vankeusrangaistukseen törkeästä velallisen epärehellisyydestä ja kirjanpitorikoksesta. Turun hovioikeus ei myöntänyt jatkokäsittelylupaa, joten käräjäoikeuden tuomio jäi pysyväksi.

## Diskografia
### Albumit
* *[[Hintsanen Party Project Vol. 1]]* (2009)

### Vierailevana artistina
* Eija Kantola *Aamu kaiken ymmärtää* (2011)

### Mukana kokoelmalevyillä
* *Mannaa mammonaa MM 97* (1997)
* *Best Ilves Songs Ever *–* Kautta aikain parhaat Ilves-laulut* (2004)
* *Poko Rekords' & Gaga Goodies' Legendary Autumn* (2007)
* *All Shock Up* (2009)
* *Sydän sinivalkoinen* (2009)

## Lähteet
* 

### Viitteet