open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rautatienkatu (Oulu)

**Rautatienkatu** on katu Oulun keskustan ruutukaava-alueen kaakkoislaidalla. Kadun koillinen päätepiste on Vaaran kaupunginosassa Heikinkadun, Tulliväylän ja Kajaanintien risteyksessä, josta tie kulkee rautatieaseman ohitse ja jatkuu Saaristonkadun yli, Lyötynpuiston vierestä Vanhatullin kaupunginosan kautta Limingantulliin, jossa se päättyy Limingantiehen. Tie kulkee koko matkan Oulun ratapihan vieressä, ratapihan luoteispuolella.

Aiemmin *Itäinen aitakatu* -nimellä tunnettu katu nimettiin Rautatienkaduksi () vuoden 1907 asemakaavan hyväksymisen yhteydessä, jolloin vanhoja pidempiä kadunnimiä muutettiin lyhyemmiksi. 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen puoliväliin asti Rautatienkatu ulottui vain Heikinkadulta Arkistokadulle. Etu-Lyötyn asuinalueen rakentamisen yhteydessä katua jatkettiin silloiselle Harjapäänkadulle, ja entinen Härkätie muutettiin osaksi Rautatienkatua.

Koko matkaltaan kaksikaistainen Rautatienkatu on Aleksanterinkadun ja Uudenkadun ohella ajoneuvoliikenteen kannalta merkittävä lounas–koillinen-suuntainen yhteys, ja merkittävä osa Etu-Lyötyn liikenteestä kulkee sen kautta. Oulun joukkoliikenteen citybussireitit kulkevat Rautatienkadun kautta, ja sen varrella kulkee myös jalankulun ja pyöräilyn väylä.

Pohjoispäässään Rautatienkadun ympäristö on leimallisesti keskustan reuna-aluetta, eikä sen varrella ole merkittäviä kauppaliikkeitä. Saaristonkadun eteläpuolella sen varrella on lähinnä asuntoja ja aivan eteläpäässä myös teollisuutta.

## Kuvia

Tiedosto:Rautatienkatu Oulu 20160505 02.jpg|Rautatienkadun koillispää
Tiedosto:Rautatienkatu Oulu 20090920.JPG|Rautatienkadun koillispää
Tiedosto:Rautatienkatu-Saaristonkatu crossing in Oulu July2008.jpg|Rautatienkadun ja Saaristonkadun risteys kuvattuna koillisen suuntaan
Tiedosto:Rautatienkatu Oulu 20140412.JPG|Rautatienkadun uudempaa osuutta Etu-Lyötyssä


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bioeroosio

**Bioeroosio** on kallioperän eroosiota biologisten tekijöiden vaikutuksesta. Kasvien juuret rikkovat kalliota, jolloin tapahtuu  mekaanista rapautumista. Kasvien juurista liukenee veteen aineita, jotka kuluttavat kallioperää, jolloin tapahtuu  kemiallista rapautumista. Kemiallista rapautumista tapahtuu myös siten, että kasvien ja eläinten jäänteistä liukenee veteen kallioperää kuluttavia aineita.

## Katso myös
* Rapautuminen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Moyamban piirikunta

**Moyamban piirikunta** () on yksi neljästä Sierra Leonen Eteläisen maakunnan piirikunnasta, aluehallinnon toisen tason alueesta. Sen pinta-ala on 6&nbsp;902 neliökilometriä. Piirikunta rajautuu lännessä Atlantin valtamereen. Luoteessa naapurina on Läntisen alueen maaseudun, pohjoisessa Port Lokon ja Tonkoilin sekä idässä Bon piirikunnat. Moyamban piirikunnan hallintokeskus on Moyamban kaupunki (11&nbsp;485 as. vuonna 2004). Muita kaupunkeja piirikunnassa ovat Mano, Njala, Rotifunk, Shenge ja Taiama.
 
Piirikunnan väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 167&nbsp;425 as. (1963),  188&nbsp;745 as. (1974), 250&nbsp;514 as. (1985), 260&nbsp;910 as. (2004) ja 318&nbsp;064 asukasta (VL2015). Vuonna 2015 Bon piirikunnassa asui 4,5 prosenttia Sierra Leonen väestöstä. Etnisesti väestön pääosan (60&nbsp;%) muodostavat mendet ja lisäksi piirikunnassa on sherbroja, temnejä ja lokoja. Piirikunnassa on timantti- ja kultakaivoksia, harjoitetaan maanviljelyä ja hoidetaan öljypalmuviljelmiä. 

## Päällikkökunnat
Piirikunta on jaettu paikallishallintoa varten 14 päällikkökuntaan (), jotka ovat:
 

## Lähteet
Rautatienkatu

**Rautatienkatu** voi tarkoittaa muun muassa seuraavia teitä tai katuja:

* Rautatienkatu, katu Forssassa
* Rautatienkatu, katu Haminassa
* Rautatienkatu, katu Hyvinkäällä
* Rautatienkatu, katu Hämeenlinnassa
* Rautatienkatu, katu Iitin Kausalassa
* Rautatienkatu, katu Kankaanpäässä
* Rautatienkatu, katu Kokkolassa
* Rautatienkatu, katu Kotkassa
* Rautatienkatu, katu Kouvolassa
* Rautatienkatu, katu Kristiinankaupungissa
* Rautatienkatu, katu Lahdessa
* Rautatienkatu, katu Lieksassa
* Rautatienkatu, katu Lohjalla
* Rautatienkatu, katu Loimaalla
* Rautatienkatu, katu Loviisassa
* Rautatienkatu, katu Nokialla
* Rautatienkatu, katu Oulaisissa
* Rautatienkatu, katu Oulussa
* Rautatienkatu, katu Pietarsaaressa
* Rautatienkatu, katu Raumalla
* Rautatienkatu, katu Suonenjoella
* Rautatienkatu, katu Tammisaaressa Raaseporissa
* Rautatienkatu, katu Tampereella
* Rautatienkatu, katu Vaasassa
* Rautatienkatu, katu Viialassa Akaassa
* Rautatienkatu, katu Äänekoskella

## Katso myös
* Rautatiekadut, Pohjoinen ja Eteläinen Rautatiekatu, katuja Helsingissä.
Fototropismi

**Fototropismi** on kasvin ominaisuus, jossa kasvin lehdet ja yläosa kääntyvät kohti valoa ja juuret pois päin valosta. Tämän vuoksi sanotaan, että kasvin yläosa on positiivisesti fototroofinen ja juuristo negatiivisesti fototroofinen. Lehtien kääntymisen valoon päin aiheuttaa auksiinihormoni. Varjon puolella on enemmän auksiinia, joka kiihdyttää kasvua varjon puolella ja täten varsi kääntyy varjosta pois päin.

## Lähteet
Mattru Jong

**Mattru Jong** tai joskus lyhyemmin **Matru** (Mattru), on kaupunki ja piirikuntansa hallinnollinen keskus Sierra Leonen Eteläisessä maakunnan Bonthen piirikunnan 33&nbsp;524 asukkaan Jongin päällikkökunnassa (VL 2015). Kaupunki sijaitsee sisämaassa Taiajoen alajuoksun varrella. Vuoden 2004 väestönlaskennassa Mattru Jongin väkiluku oli 7&nbsp;647.

## Lähteet
Lepäsinjoki

**Lepäsinjoki** () on Suomenlahteen laskeva joki Leningradin alueen Lomonosovin piirissä Venäjällä. Sen pituus on 29 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 101 neliökilometriä.

Joki saa alkunsa Tammenkonnun suolta ja laskee Suomenlahteen Lepäsin taajamassa. Sen kalalajeja ovat hauki, ahven ja särki. Lepäsinjoen suistossa kutevat sorva, törö ja kuore.

## Lähteet
Alfie (kappale)

**Alfie** on Hal Davidin sanoittama ja Burt Bacharachin säveltämä laulu vuoden 1966 brittielokuvaan *[[Alfie – naisten viettelijä]]*. Elokuvan lopputekstien aikana sen esittää Cher, mutta suureksi kansainväliseksi hitiksi se nousi brittiläisen Cilla Blackin levytyksenä.

Laulua ei kuultu elokuvan ensi-iltaversiossa Euroopassa, vaan se sävellettiin elokuvan Yhdysvalloissa julkaistua versiota varten. Aloite tuli Bacharachin musiikkikustantajalta Ed Wolpinilta, jonka mielestä mainion elokuvan USA:n ensi-iltaa kannattaisi tukea paljon radiosoittoa saavalla tunnuslaululla. Sonny Rollinsin elokuvaan säveltämästä musiikista ei hittikelpoista sävelmää löytynyt, ja niin Wolpin järjesti vastahakoisen Bacharachin katseltavaksi elokuvan työkopion. Kaliforniassa asunut säveltäjä innostui ajatuksesta ja tilasi tekstin New Yorkin Long Islandilla asuneelta sanoituskumppaniltaan Hal Davidiltä, joka puolestaan sai luettavakseen elokuvan käsikirjoituksen. David kiinnostui päähenkilö Alfien elokuvan lopussa heittämästä ajatuksesta ”What’s it all about?”, josta hän sai laulun alkusanat. Bacharach teki sävelmän Davidin valmiiseen tekstiin.

Burt Bacharach on usein maininnut ”Alfien” omaksi suosikikseen kirjoittamiensa kymmenien hittien joukossa. Siitä on tullut paljon esitetty jazzstandardi, ja Cilla Blackin ohella sen menestyksekkäästi levyttäneitä ovat myös elokuvan solisti Cher, Barbra Streisand ja Bacharachin luottolaulaja Dionne Warwick. Vokaali- ja instrumentaaliversioita siitä ovat tehneet myös ainakin Bacharach itse, Patricia Barber, Tony Bennett,  Jerry Butler, Liane Carroll, Randy Crawford, Blossom Dearie, Bill Evans, Percy Faith,  Everything But The Girl, Maynard Ferguson, Renée Geyer, Stan Getz, Tony Hatch, Dick Hyman, Jack Jones, The Anita Kerr Singers, Chaka Khan, Earl Klugh, Cleo Laine, Tony Martin, Johnny Mathis, David McCallum, Carmen McCrae, Brad Mehldau, Pat Metheny, Mina, Matt Monro, Olivia Newton-John, Elaine Paige, Rita Reys, Buddy Rich, Rumer, The John Scofield Trio, The Sweet Inspirations, Joanie Sommers, McCoy Tyner, Midge Ure, Sylvia Vrethammar, Sarah Vaughan, Billy Vaughn, Nancy Wilson, Andy Williams, Vanessa L. Williams, Kerry Ellis ja Nanette Workman. Vuoden 1966 *[[Alfie – naisten viettelijä]]* -elokuvan uudelleenfilmatisoinnissa *[[Alfie (vuoden 2004 elokuva)|Alfie]]* (2004) laulun esittää Joss Stone.

## Cilla Blackin levytys
Bacharach halusi ”Alfien” levyttäjäksi tuoreen brittiläisen poplaulajan Cilla Blackin, jonka vahvasta äänestä hän oli innostunut. Black kuitenkin yritti asettaa levytykselle monia ehtoja että voisi välttää tehtävän. Hän halusi Bacharachin itse tekevän sovituksen kappaleeseen, tulevan paikalle äänityksiin Lontooseen ja myös soittavan itse levytyksellä. Blackin yllätykseksi Bacharach suostui kaikkeen, eikä laulaja voinut enää perääntyä. Levytys tehtiin 48-jäsenisen orkesterin voimin George Martinin tuottamana Lontoon Abbey Roadin studioilla syksyllä 1965. Bacharach vaati tehtäväksi parikymmentä ottoa, kunnes Cilla Blackin ääni alkoi jo heiketä.

## Suomenkielinen versio
Inga Sulin on levyttänyt ”Alfien” suomeksi vuonna 1976 Anna-Liisa Virtasen sanoituksena.

## Lähteet
Varigin lento 254

**Varigin lento 254** oli Varigin Brasilian sisäinen reittilento São Paulosta Belémiin useiden välipysähdysten kautta. Lentoa operoinut Boeing 737-241 teki pakkolaskun viidakkoon 3. syyskuuta 1989, kun sen polttoaine oli päässyt loppumaan virheellisen lentoreitin takia.
{
  "type": "FeatureCollection",
  "features": [
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {},
      "geometry": {
        "type": "LineString",
        "coordinates": [
          [
            -47.933349609375,
            -19.745862671948
          ],
          [
            -46.6259765625,
            -23.563357737931
          ]
        ]
      }
    },
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {},
      "geometry": {
        "type": "LineString",
        "coordinates": [
          [
            -47.92236328125,
            -19.756041116172
          ],
          [
            -48.2958984375,
            -18.947531061346
          ],
          [
            -49.2626953125,
            -16.656585812657
          ],
          [
            -47.8564453125,
            -15.855012988233
          ]
        ]
      }
    },
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {},
      "geometry": {
        "type": "LineString",
        "coordinates": [
          [
            -47.900390625,
            -15.812735100448
          ],
          [
            -47.4609375,
            -5.5066396743549
          ]
        ]
      }
    },
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {},
      "geometry": {
        "type": "LineString",
        "coordinates": [
          [
            -49.081420898438,
            -5.3671087548429
          ],
          [
            -47.466430664062,
            -5.5584961991808
          ]
        ]
      }
    },
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {},
      "geometry": {
        "type": "LineString",
        "coordinates": [
          [
            -48.4716796875,
            -1.4606800694565
          ],
          [
            -49.0869140625,
            -5.320363416386
          ]
        ]
      }
    }
  ]
}
Onnettomuudessa kuoli yhteensä 13 henkilöä.

## Turma
Kello 17.25 lentokone lähti Marabálta, viimeiseltä välipysähdyspaikaltaan ja oli määrä laskeutua Belémiin.

Kone suuntasi noustuaan suuntaan 270, eli länteen suunnan 027 sijaan. Miehistö huomasi vikoja vasta, kun he eivät nähneet lentoasemaa. He tekivät täyskäännöksen suuntaan 090.

Kone alkoi seurata Xingu-jokea, jota kapteeni luuli Amazoniksi. Kone lensi suuntaan 165, kunnes sen polttoaine loppui ja miehistö teki pakkolaskun viidakkoon.

Koneen hylky löydettiin vasta 44 tunnin jälkeen. Yhteensä 13 matkustajaa oli saanut surmansa pakkolaskussa ja pelastajia odottaessa.

## Tutkinta
Onnettomuuden aiheutti lentosuunnitelmassa ollut väärinkäsitys. Koneen kurssi oli merkitty numeroin "0270". Tämä tarkoitti 027,0 astetta. Miehistö oli lukenut sen suunnaksi 270.

## Lähteet
Bonthen piirikunta

**Bonthen piirikunta** () on yksi neljästä Sierra Leonen Eteläisen maakunnan piirikunnasta, aluehallinnon toisen tason alueesta. Sen pinta-ala on 3&nbsp;468 neliökilometriä. Piirikunta rajautuu lounaassa Atlantin valtamereen ja kaakossa Liberiaan. Pohjoisessa naapurina on Moyamban, koillisessa Bon ja kaakossa Pujehunin piirikunta. Bonten piirikuntaan kuuluu useita mantereen lähellä sijaitsevaa saarta. Suurin kaupunki on Sherbron saarella sijaitseva Bonthe (9&nbsp;975 as., 2015). Piirikunnan hallintokeskus on Mattru Jongin  kaupunki (lyhyesti *Matru*). Muista kaupungeista mainittakoon Gbangbama.

Piirikunnan väkiluku on kehittynyt runsaan 50 vuoden aikana seuraavasti: 80&nbsp;139 as. (1963), 87&nbsp;561 as. (1974), 105&nbsp;007 as. (1985), 139&nbsp;687 as. (2004) ja 200&nbsp;730 asukasta (VL2015). Vuonna 2015 Bonthen piirikunnassa asui 2,8 prosenttia Sierra Leonen väestöstä. Väestö koostuu pääosin mendeistä ja  sherbroista, joista jälkimmäiset ovat seudun alkuperäisväestöä. Sadekausi ajoittuu touko-marraskuulle ja sinä aikana sataa keskimäärin 168 päivänä yhteensä 3&nbsp;660 millimetriä. Maatalous ja kalastus ovat väestön keskeisimmät elinkeinot.

## Päällikkökunnat
Piirikunta on jaettu paikallishallintoa varten 12 päällikkökuntaan () tai kaupunkialueeseen, jotka ovat:

## Lähteet
Saksan liittopäivävaalit 2009

**Saksan liittopäivävaalit 2009** järjestettiin 27. syyskuuta 2009. Vaaleissa annettiin 43 371 190 hyväksyttyä ääntä äänestysaktiivisuuden ollessa 70,8 prosenttia.

## Tulokset

Kristillisdemokraatit säilyttivät asemansa Saksan suurimpana puolueena, vaikka heidän kannatuksensa olikin pienempi kuin edellisissä liittopäivävaaleissa. Sosiaalidemokraatit saivat historiansa huonoimman vaalituloksen. Vapaademokraatit puolestaan saivat historiansa parhaan tuloksen, ja myös vasemmisto ja vihreät menestyivät. Monien sosiaalidemokraattien kannattajien arveltiin pettyneen puolueensa rooliin Merkelin hallituksen apupuolueena ja äänestäneen siksi vasemmistoa tai jättäneen äänestämättä.

## Hallituksen muodostaminen

Vaalien jälkeen kristillisdemokraattien ja sosiaalidemokraattien suuri koalitiohallitus korvattiin kristillisdemokraattien ja vapaademokraattien porvarihallituksella. Angela Merkel jatkoi liittokanslerina ja uudeksi varakansleriksi nimitettiin Guido Westerwelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kantikylä

**Kantikylä** eli **Peräkylä** () on kylä Leningradin alueen Lomonosovin piirin Lepäsin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee lähellä Suomenlahden rantaa 17 kilometriä Lepäsistä länteen. Kylässä on viisi vakituista asukasta (vuonna 2015).

Kylä mainitaan vuoden 1792 kartalla venäjänkielisessä muodossa *Perekjulja*, vuonna 1844 nimellä *Novaja* ja vuonna 1862 kolmella nimellä *Perekjul (Kandakjul, Novoje)*. Peter von Köppenin kansatieteellisen kartan mukaan *Nowajan* asukkaat olivat äyrämöisiä, mutta kartan selitysosan mukaan *Peräkylässä* asui inkerikkoja. Kaprion luterilaisen seurakunnan kyläluettelon mukaan Peräkylä oli väestöltään suomalainen. Vuonna 1862 kylässä oli 19 taloa ja 72 asukasta, jotka olivat tilanomistajan maaorjia.

Kantikylän ohi kulkee Pietarin ja Ruutsian välinen asfaltoitu maantie. Kylästä on linja-autoyhteys Lepäsiin, Lomonosoviin, Pietariin ja Sosnovyi Boriin. Kesäasukkaiden määräksi arvioidaan noin 180 henkeä. Lähistöllä sijaitsee pieni puutarhapalsta-alue ja kolme lomakylää.

## Lähteet
Pujehunin piirikunta

**Pujehunin piirikunta** () on yksi neljästä Sierra Leonen Eteläisen maakunnan piirikunnasta, aluehallinnon toisen tason alueesta. Sen pinta-ala on 4&nbsp;105 neliökilometriä. Piirikunta rajautuu lounaassa Atlantin valtamereen ja kaakossa Liberian Grand Cape Mountin piirikuntaan. Luoteessa naapurina on Bonthen, pohjoisessa Bon ja koillisessa Keneman piirikunta. Pujehunin piirikunnan hallintokeskus on Pujehunin  kaupunki. Muista kaupungeista mainittakoon Bandajuma, Bomi, Gandorhun, Gendema, Masam, Potoru ja Zimmi.
 
Piirikunnan väkiluku on kehittynyt runsaan 50 vuoden aikana seuraavasti: 84&nbsp;869 as. (1963), 102&nbsp;741 as. (1974), 117&nbsp;185 as. (1985), 228&nbsp;392 as. (2004) ja 345&nbsp;577 asukasta (VL2015). Vuonna 2015 Pujehunin piirikunnassa asui 4,9 prosenttia Sierra Leonen väestöstä. Väestöstä 87 prosenttia elää maaseudulla. Väestö on eräs maan köyhimmistä ja vähiten kehittyneistä.

Piirikunnan elinkeinoista keskeisimpiä ovat kaivostoiminta (erityisesti timanttikaivokset) ja maatalous. Viljelykasveista mainittakoon kassava ja bataatti. Myyntiä varten kasvatetaan kahvia ja kaakaota. Valtio on vuokrannut suuria maa-alueita ulkomaalaisille tahoille kaupallisia öljypalmuviljelmiä varten. 

Piirikunnan etelärajalla virtaa rajajoki Mano (Gbewa), eteläosia halkoo Moajoki ja luoteisosan läpi laskee Waanjejoki. Rannikon lähellä sijaitsevat Mape ja Mabesi ovat eliölajistoltaan monipuolisia järviä ja niiden alueelle on suunniteltu riistansuojelualuetta tai kansallispuistoa. Moajoen noin 12 neliökilometrin laajuinen, Keneman piirikunnan rajalla sijaitseva, sademetsän peittämä Tiwai-saari (Tiwai Island) on luokiteltu eläimistöltään ja biodiversiteetiltään erittäin merkittäväksi kohteeksi (hotspot) ja on ollut vuodesta 1987 lähtien  riistansuojelualue. Se on nostettu mahdollisten tulevien maailmanperintökohteiden ehdokaslistalle Sierra Leonesta. Myös Golan sademetsäkansallispuiston läntisimmät metsät sijaitsevat Pujehunin piirikunnassa. 
 
## Päällikkökunnat
Piirikunta on jaettu paikallishallintoa varten 12 päällikkökuntaan (), jotka ovat:

## Lähteet
Karl Harald Söderhjelm

**Karl Harald Söderhjelm** (26. maaliskuuta 1873 Viipuri – 18. huhtikuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen hovioikeudenneuvos ja Helsingin pörssin johtaja.

Söderhjelmin vanhemmat olivat prokuraattori Werner Woldemar Söderhjelm ja Amanda Olivia Clouberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1891 Viipurin lyseosta ja hän suoritti Helsingin yliopistossa yleisen oikeustutkinnon ja ylemmän hallintotutkinnon 1895. Söderhjelm sai varatuomarin arvon 1898.

Söderhjelm oli lakimiehenä Viipurin hovioikeudessa 1898–1903 ja toimi vt. oikeusneuvosmiehenä ja kunnallispormestarina Viipurissa 1903. Hän oli poliittisista syistä maastakarkotettuna 1905–1905. Suomeen palattuaan Söderhjelm perusti *pankkiiriliike Söderhjelm & Thesleffin* ja oli sen osakkaana 1905–1907. Hän toimi sitten Viipurin hovioikeudessa kanslistina 1907–1909, notaarina 1909–1911, viskaalina 1911–1913 ja hovioikeudenneuvoksena 1917. Söderhjelm oli muiden Viipurin hovioikeuden jäsenten kanssa 8 kuukautta vankina Krestyn vankilassa Pietarissa 1913–1914 ja oli sen jälkeen estettynä viranhoidosta vuoteen 1917 saakka.

Söderhjelm toimi Helsingin pörssin johtajana vuodesta 1917 alkaen (nimitettiin tehtävään jo 1914).

Karl Harald Söderhjelm oli naimisissa vuodesta 1908 Rodny Ester Aline Brunowin (1877–1937) kanssa. Pianotaiteilija Merete Söderhjelm oli heidän tyttärensä. Karl Harald Söderhjelmin sisaruksia olivat professori, diplomaatti, kirjallisuudentutkija Werner Söderhjelm, Suomen ensimmäinen naisprofessori Alma Söderhjelm ja kirjallisuudentutkija Torsten Söderhjelm.

## Lähteet
Sylvia Vrethammar

**Eva Sylvia Vrethammar** (s. 22. elokuuta 1945 Uddevalla) on ruotsalainen jazz- ja iskelmälaulaja. Hänen suurin hittinsä oli vuoden 1973 ”Eviva España”, alun perin hollantilainen laulu, joka saavutti suurta suosiota myös Britanniassa Vrethammarin englanninkielisenä versiona. Siellä se nousi listan neljännelle tilalle, pysyi tilastossa ennätykselliset 28 viikkoa ja myi yli miljoona kappaletta. 

Kouluneuvoksen ja pianopedagogin tytär pääsi ylioppilaaksi 1964 ja opiskeli sitten opettajaksi. Laulajan uransa hän aloitti 1969 ja pääsi seuraavana vuonna televisioon Lennart Hylandin suositun *Hylands hörna* -viihdeohjelman juontajaksi. Esiinnyttyään vuonna 1970 Rio de Janeirossa Vrethammar kiinnostui brasilialaisesta ja muusta eteläamerikkalaisesta rytmimusiikista, josta tuli keskeinen osa hänen ohjelmistoaan. 1970-luvun puolivälistä alkaen Vrethammar esiintyi paljon Saksan liittotasavallassa, jossa hän levytti Bert Kaempfertin orkesterin kanssa. Hän esiintyi myös Alankomaissa, Neuvostoliitossa ja Yhdysvalloissa.

## Valikoitu diskografia
* 1969 – *Tycker om dej*
* 1970 – *Sylvia*
* 1971 – *Dansa samba med mej*
* 1972 – *Gamla stan*
* 1973 – *Jag sjunger för dej*
* 1973 – *Eviva España*
* 1974 – *Sylvia & Göran på Nya Bacchi* (Göran Fristorpin kanssa)
* 1975 – *Stardust & Sunshine*
* 1976 – *Somebody loves you*
* 1977 – *Mach das nochmal*
* 1977 – *Leenden i regn*
* 1979 – *Chateau Sylvia*
* 1979 – *L.O.V.E.*, livealbumi Bert Kaempfertin orkesterin kanssa
* 1979 – *Remember When*, livealbumi Bert Kaempfertin orkesterin kanssa
* 1980 – *In Goodmansland*
* 1985 – *Rio de Janeiro blue*
* 1990 – *Öppna dina ögon*
* 1991 – *Spotlight* (kokoelma-CD 1969–1977)
* 1992 – *Ricardo*
* 1999 – *Best of Sylvia*
* 1999 – *Sylviva - De bästa klassikerna* (dubbel CD 1969-1990)
* 2002 – *Faller för dig*
* 2005 – *Sommar! Samba! Sylvia!*
* 2006 – *Champagne*
* 2009 – *Te Quiero - 40 years on stage* (3CD-boksi, CD1 The Schlager Album, CD2 The Latin Album, CD3 The Jazz Album)
* 2013 – *Trivialitet*
* 2014 – *MUSIK*

## Lähteet
Maria Augustin

**Maria Augustin** (17. maaliskuuta 1749 Turku – 10. syyskuuta 1803 Turku) oli suomalainen kauppias ja laivanvarustaja, joka vaikutti Turussa. Hän teki toimi ensin isänsä nimissä ja myöhemmin omissa nimissään. Maistraatin vastustuksen takia hän joutui anomaan erityisoikeuksia toiminnalleen kuninkaalta.

Maria Augustinin isä oli suomenkielisestä somerolaisesta talonpoikaissuvusta. Isä lopetti sairauden vuoksi oman menestyksekkään liiketoimintansa ja halusi siirtää sen Marialle, joka oli jäänyt naimattomaksi huolehtiakseen leski-isästään. Maistraatti kuitenkin kieltäytyi vedoten siihen, että kauppakaaren mukaan luvan saajan tuli olla mies. Maria Augustin sai Kauppakollegiolta väliaikaisen luvan hänen isänsä kuoltua, ja elinikäisen oikeuden käännyttyään kuninkaan puoleen.

Maria Augustin vaali suomenkielisiä sukujuuriaan ja hänellä oli perukirjan mukaan Turun suurin suomenkielinen kirjakokoelma.

## Lähteet
*
Eero Ilves

**Eero Ilmari Ilves**, sukunimi vuoteen 1906 **Nyman** (20. heinäkuuta 1887 Hamina – 29. joulukuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen pankinjohtaja, joka toimi Kansallis-Osake-Pankin ulkomaantoiminnan johtajana ja pääjohtajan varamiehenä.

Ilveksen vanhemmat olivat tullihallituksen asessori Karl Ferdinand Nyman (1854–1912) ja Fredrika Emilia Ehrström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1906 Helsingin Suomalaisesta Reaalilyseosta. Filosofian kandidaatiksi Ilves valmistui 1909 ja lakitieteen kandidaatiksi 1912, jolloin hän myös sai filosofian maisterin arvon. Ilves sai varatuomarin arvon 1915.

Ilves oli aluksi asianajajana Helsingissä vuodesta 1915 ja toimi sitten Kansallis-Osake-Pankin notariaatti- ja pörssiosaston johtajana 1916–1918. Hän oli lähetystösihteerinä Kööpenhaminassa 1918–1919 ja Washingtonissa 1919–1921. Hänestä tuli lähetystöneuvos 1920. Ilves oli sitten taas Kansallis-Osake-Pankin palveluksessa ulkomaan osaston johtajana vuodesta 1922. Hänestä tuli pankin johtokunnan apulaisjäsen 1929, pääjohtokunnan vakinainen jäsen 1932 ja pääjohtajan varamies vuodesta 1941.

Ilves oli naimisissa vuodesta 1924 säveltäjä Jean Sibeliuksen tyttären Katarina Elisabet Sibeliuksen (1903–1984) kanssa. Heidän tyttärensä tv-toimittaja Rita Merike Ilves (1925–2006) oli naimisissa SKDL:n kansanedustaja ja toimittaja Kalevi Kilven kanssa. Poika Jan Ilves (s. 1927) on ekonomi ja diplomipianisti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pankinjohtaja Eero Ilveksen ruumiinsiunaus. *Helsingin Sanomat*, 9.1.1954, s. 7.
Pulkkala (Lepäsi)

**Pulkkala** (myös *Pulkkova*, ) on kylä Leningradin alueen Lomonosovin piirin Lepäsin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Harjavallanjärven rannalla 15 kilometriä Lepäsistä länteen. Kylässä on yksi vakituinen asukas (vuonna 2015).

Pulkkala oli alun perin osa Harjavallan kylää. Aleksandr Menšikovin jouduttua luopumaan Pietari I:n hänelle lahjoittamasta maaomaisuudesta kylä jaettiin kahtia, jolloin nykyinen Harjavalta, Pulkkala ja Mustalahti joutuivat keisarinna Elisabetin suosikille Aleksei Razumovskille.

Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 Pulkkalassa asui 49 Hevaan ortodoksiseen seurakuntaan kuulunutta inkerikkoa. Vuonna 1862 kylässä oli yhdeksän taloa ja 51 asukasta, jotka olivat tilanomistajan maaorjia. Myöhemmin Pulkkala mainittiin Kaprion luterilaiseen seurakuntaan kuuluneena inkerois-suomalaisena kylänä.

Kylä sijaitsee Harjavallan tavoin sotilasalueella. Sen ohi kulkee Pietarin ja Ruutsian välinen asfaltoitu maantie. Kylästä on linja-autoyhteydet Lepäsiin, Lomonosoviin, Pietariin ja Sosnovyi Boriin. Kesäasukkaiden määräksi arvioidaan noin 20 henkeä. Entisten kasarmien paikalle suunnitellaan motellia.

## Lähteet
NRG Stadium

**NRG Stadium**, aiemmin **Reliant Stadium**, on monikäyttöstadion, joka sijaitsee Houstonissa Texasissa Yhdysvalloissa. Stadion on National Football League -joukkue Houston Texansin kotikenttä.

Stadionilla järjestettiin Super Bowl XXXVIII vuonna 2004 ja Wrestlemania XXV vuonna 2009. Myös Super Bowl LI järjestettiin stadionilla 5. helmikuuta 2017. Stadionilla järjestetään myös mm. Rodeo tapahtumia ja on erikoisjärjestelyin mahdollista laajentaa jopa 80 000 katsojalle.

## Lähteet
FM Towns

**FM Towns** oli Fujitsun valmistama japanilainen mikrotietokone. Konetta valmistettiin vuodesta 1989 vuoteen 1997.

Tietokone suunniteltiin multimedia- ja pelikäyttöön ja se oli yksi ensimmäisiä tietokoneita jossa oli CD-ROM-asema.

Fujitsu julkaisi FM Towns Marty -pelikonsolin, jossa oli samankaltainen tekniikka.

Nimen *FM*-osuus on lyhenne sanoista *Fujitsu Micro*. Jälkiosa on nimetty Nobel-palkinnon voittajan Charles Townesin mukaan.

Tietokoneen edeltäjä oli FM-7.

Seuraaja oli FMV-TOWNS, joka hylkäsi aiemman TOWNS-arkkitehtuurin ja siirtyi PC/AT-yhteensopivaan arkkitehtuuriin.

## Tekniikka

Tietokoneessa käytettiin x86-arkkitehtuurin suorittimia:
* 80386
* 80486
* Pentium

## Mallit
* FM Towns
* FM Towns II
* FM Towns II EX
* FM Towns II SN, kannettava malli

## Pelit

## Katso myös
* NEC PC-9801

## Lähteet
Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit 2016

**Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit 2016** järjestettiin 8. marraskuuta 2016, samaan aikaan presidentinvaalien kanssa. Edustajainhuonetta vuoden 2011 alusta lähtien hallinnut republikaaninen puolue säilytti enemmistönsä, vaikka se menettikin 6 edustajanpaikkaa. Näin ollen republikaani Paul Ryan jatkoi edustajainhuoneen puhemiehenä vielä vaalien jälkeenkin.

## Lähteet
FM Towns Marty

**FM Towns Marty** on Fujitsun yksinomaan Japanissa julkaisema pelikonsoli. Konsoli perustuu FM Towns tietokoneen tekniikkaan ja oli yhteensopiva.

Ensimmäinen malli julkaistiin vuonna 1993 jota seurasi halvempi *FM Towns Marty 2*. Konsoli julkaistiin vain japanilaisille markkinoille.

Konsolista on julkaistu autoihin tarkoitettu *FM Towns Car Marty*: alkuvuodesta 1994 julkaistu MVP-1 oli alkuperäinen malli ja loppuvuodesta 1994 julkaistu MVP-10 oli uudelleensuunnitellulla asemalla varustettu.

Konsolin valmistus lopetettiin Sega Saturnin ja Sony PlayStationin tullessa markkinoille.

## Tekniikka

* CPU: AMD 386SX, 16MHz
* 2MB RAM, 640KB VRAM 
* grafiikka: Fujitsun erikoispiiri
* ääni: Yamaha YM2612, Ricoh RF5c68
* CD-ROM, 3,5" levykeasema
* PCMCIA korttipaikka

Levykkeet käyttivät 1.2M formaattia, jota käytettiin myös NEC PC-9801 tietokoneissa.

## Pelit

Konsolille julkaistiin 73 peliä.

Koska suuri osa FM Towns tietokoneelle julkaistusta peleistä on yhteensopivia, käytännössä määrä on suurempi.

## Lähteet
Lauri Pajamies

**Lauri Pajamies** (9. heinäkuuta 1899 Turku – 8. elokuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka toimi Helsingin kaupunginarkkitehtina vuosina 1956–1959. Hänet tunnetaan muun muassa sotienjälkeisten tyyppitalojen, kuten niin sanottujen ”ruotsalaistalojen” kaupunkiversion suunnittelijana. Näitä taloja on muun muassa Helsingin Pirkkolassa, Turun Kupittaalla ja Kuopion Niiralassa.

Pajamies kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1919, opiskeli vuosina 1920–1921 piirustusta Dresdenissä Saksassa taiteilija Alf Dietzen johdolla ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1932. Hän työskenteli arkkitehtina Lääkintöhallituksessa vuosina 1932–1939 ja Helsingin kaupungin palveluksessa vuodesta 1939, aluksi tonttiosastolla ja vuodesta 1947 asemakaavaosastolla. Pajamies oli Helsingin rakennusviraston talonrakennusosaston yliarkkitehti vuosina 1950–1955, apulaiskaupunginarkkitehti vuonna 1955 ja kaupunginarkkitehti vuodesta 1956 kuolemaansa asti.

Vuonna 1961 valmistui Helsingin Kasarmitorin luoteiskulmaan Pajamiehen suunnittelema Helsingin rakennusviraston toimitalo, joka purettiin 2016. Hän suunnitteli Helsinkiin myös Marian sairaalan uuden keskusrakennuksen ja Helsingin perustamisen 400-vuotismuistomerkin Vanhassakaupungissa.

Pajamies on suunnitellut myös muun muassa Lauttakylän kunnansairaalan ja Salon aluesairaalan sekä Lohjan keskustan, Karkkilan ja Halikon sairaalan vesitornit.

Lauri Pajamiehen poika oli sisustusarkkitehti Esko Pajamies.

## Lähteet
Halikon sairaalan vesitorni

**Halikon sairaalan vesitorni** on vuonna 1951 valmistunut vesitorni entisen Halikon kunnan Märynummella nykyisessä Salon kaupungissa. Vesitorni valmistui silloisen Märynummen keskuslaitoksen, nykyisen Halikon sairaalan käyttöön ja on vesitilavuudeltaan 250 kuutiometriä. Torni on ensimmäinen Suomeen rakennettu kartioseinäinen vesitorni. Kohotetun vesisäiliön alla on laatta, jonka tukena ovat lieriön muotoinen keskustorni ja pilarit.

Vesitornin suunnittelivat arkkitehti Lauri Pajamies ja diplomi-insinööri Eino Kajaste.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Kuvia vesitornista Vesitornit.net-sivustolla
Frank Lowy

**Frank Lowy** (s. Tšekkoslovakia) on australialais-israelilainen liikemies, joka on etniseltä taustaltaan juutalainen. Hän on yksi maailman rikkaimmista ihmisistä ja Australian rikkain 3,6 miljardin dollarin omaisuudellaan. Hänen Westfield Group -yrityksensä omistaa 119 ostoskeskusta Australiassa, Yhdysvalloissa, Uudessa-Seelannissa ja Isossa-Britanniassa. Lowy on myös Australian jalkapalloliiton puheenjohtaja. Lowy päätyi Australiaan vietettyään toisen maailmansodan ajan Budapestissä. Sieltä hän matkasi Kyproksen kautta Palestiinaan, josta myöhemmin edelleen Australiaan.

## Lähteet
Arnon Milchan

**Arnon Milchan** (s. Rehovot) on entinen jalkapalloilija, entinen Mossadin työntekijä, lannoiteyrittäjä, menestynyt elokuvatuottaja sekä eräs maailman rikkaimmista henkilöistä. Milchan on uskonnolliselta vakaumukseltaan juutalainen. Nuorena Milchan pelasi jalkapalloa Maccabi Tel Aviv -joukkueessa sekä Israelin maajoukkueessa. Myöhemmin hän opiskeli Geneven yliopistossa. Tämän jälkeen hän alkoi kehittää isänsä lannoiteyritystä, josta tuli lopulta Israelin menestyneimpiä. Vuonna 1991 Milchan perusti New Regency Productions -yrityksen, ja hänestä tuli eräs Hollywoodin tärkeimmistä elokuvatuottajista. Hänen tuottamiaan elokuvia ovat muun muassa Fight Club, Pretty Woman, Mr. ja Mrs. Smith, Once Upon a Time in America ja Natural Born Killers.

Milchan harjoittaa myös hyväntekeväisyyttä. Eräs hänen lahjoituskohteistaan on Yitzhak Rabin Center, jolle hän on lahjoittanut miljoona dollaria.

## Lähteet
Lee Chae-won

**Lee Chae-won** (, s. 7. huhtikuuta 1981 Gangwon) on eteläkorealainen maastohiihtäjä. Hän on pituudeltaan 154&nbsp;cm.

Lee on osallistunut neljiin talviolympialaisiin 2002–2014 sijoittuen parhaimmillaan 36:nneksi naisten 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa Sotšissa 2014. MM-kilpailuihin hän on osallistunut viidesti Oberstdorfista 2005 alkaen. Parhaimmillaan hän on ollut 47:s yhdistelmäkilpailussa Oslossa 2011.

Lee kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Kuopiossa marraskuussa 2001. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan kahdestoista Pyeongchangin 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa helmikuussa 2017.

## Lähteet
Joensuun ruukki

**Joensuun** eli **Åminneforsin ruukki** () perustettiin 1876 Pohjan pitäjässä Pohjanpitäjänlahden rannalle pari kilometriä Pohjankurun rautatieasemalta Karjaanjoessa olevan Åminnekosken (putouskorkeus 3,6 m, 430 hv) partaalle. Siihen kuuluvat Åminnen ja Estbölen säteri sekä Lillforsin verotilat sekä mainittu koski.

Ensimmäiset laitokset perusti 1876 Adam Hård af Segerstad, joka 1874 oli saanut lupakirjan ohutlevyvalssilaitoksen ja sahanterätehtaan rakentamiseen. Parin vuoden kuluttua ruukin otti haltuunsa osakeyhtiö, joka joutui pian suoritustilaan. Yritystä lainalla auttanut Suomen valtio osti ruukin pakkohuutokaupalla 1880 ja myi sen 1882 edelleen parille liikemiehelle. Tehdas varustettiin nyt kolmen tonnin Martin-uunilla, joka oli kolmas Suomessa, ja kankirautavalssilaitoksella. Toistamiseen ruukki joutui vararikkoon 1889. Seuraavana vuonna sen osti Fiskars Oy. Vuonna 1902 rakennettiin pato koko putouksen yli, 1906 hankittiin uusi seitsemän tonnin Siemens-Martin-uuni. Samana vuonna rakennettiin kapearaiteinen sähkörautatie Pohjankurun rautatieasemallelle. Vuonna 1909 tehdas varustettiin uudenaikaisella laboratoriolla, seuraavana vuonna voimakeskusasemalla. Tuotanto käsitti silloin kankirauta- ja levyvalssituotteita, arvo noin 800&nbsp;000 mk. Raaka-aineena käytettiin ruotsalaista takkirautaa tai Trollshofdan masuunissa ruotsalaisista malmeista sulatettua takkirautaa.

1900-luvun alussa työntekijöitä oli noin sata, ja he asuivat ruukin asunnoissa. Heillä oli Fiskarin ruukin kanssa yhteinen sairas- ja hautausapukassa.

Ruukki perustettiin Länsi-Uudellemaalle Pohjan pitäjän Mustionjoen kosken varteen vuonna 1877 sinkkisulattamona, jossa sulatettiin Orijärven kaivoksen sinkkimalmia. Sinkkisulattamo lopetettiin jo vuonna 1883, mutta raudan valmistus ruukin masuunissa jatkui vuoteen 1977 saakka.

Ruukki siirtyi 1890-luvulla Fiskars-yhtiön haltuun. Ruukkialueelle valmistui vesivoimalaitos 1910, ja vuonna 1930 valmistui valssaamo. Nykyisin teollinen toiminta jatkuu ruukkialueella niin, että valssaamossa valmistetaan betoniteräksiä Celsa Groupin nimellä ja Lesjöfors Springs valmistaa alueella jousia.

## Lähteet
Ferrovie Appulo Lucane

**Ferrovie Appulo Lucane S.r.l.** (FAL) on italialainen rautatie- ja linja-autoyhtiö, joka toimii Kaakkois-Italiassa Barin, Materan ja Potenzan maakunnissa. Yhtiön kotipaikka on Bari.

## Liikenne
Ferrovie Appulo Lucane harjoittaa paikallisjunaliikennettä omistamallaan 183 kilometrin pituisella rataverkolla reiteillä Bari–Altamura–Matera ja Bari–Altamura–Avigliano–Potenza. FAL:n rataverkko on kapearaiteinen (950&nbsp;mm) ja sähköistämätön. FAL:lla on linja-autoreittejä samoilla seuduilla yhteensä 1&nbsp;000 kilometriä.

Yhtiöllä oli vuonna 2015 yhteensä 2,7 miljoonaa junamatkustajaa ja 2,5 miljoonaa bussimatkustajaa. Yhtiön lipputulot olivat yhteensä 6,1 miljoonaa euroa, 22,5&nbsp;% liikenteen hoitokustannuksista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Transaero Express

**Transaero Express** (; ICAO: **TXE**) oli venäläinen lentoyhtiö. Se oli Transaero Airlinesin tytäryhtiö, joka lensi liikelentoja. Sen kotikenttä oli Šeremetjevon lentoasema Moskovassa. Se perustettiin vuonna 1994 ja lopetti toimintansa vuonna 2002.

## Laivasto
Transaero Express käytti toimintansa aikana seuraavia kahdeksaa lentokonetta.

* 2 Jakovlev Jak-40
* 1 Jakovlev Jak-42D
* 2 Tupolev Tu-134A-3
* 3 Tupolev Tu-134AK

## Lähteet
Akira Yaegashi

**Akira Yaegashi** 25. helmikuuta 1983 Kitakami Iwaten prefektuuri on japanilainen alemman kärpässarjan nyrkkeilijä. Urallaan Yaegashi on voittanut IBF ja WBC liittojen maailmanmestaruudet alemmassa kärpässarjassa.

## Amatööriura
Amatöörinä Yaegashi otteli 70 ottelua joista voitti 56. 
 
## Ammattiura

Yaegashi siirtyi ammattinyrkkeilijäksi vuonna 2005 korsisarjassa. Vuonna 2011 Yaegashi voitti WBA liiton mestaruusottelussa Pornsawan Porpramookin teknisellä tyrmäyksellä ottelun ehdittyä kymmenenteen eräänsä mutta hävisi heti ensimmäisessä WBA liiton mestaruuden puolustusottelussaan Kazuto Iokalle.  Tämän jälkeen Yaegashi siirtyi painoluokkaa ylemmäs alempaan kärpässarjaan. Alemmassa kärpässarjassa Yaegashi voitti  Toshiyuki Igarashin yksimielisellä tuomaripäätöksellä täysien erien jälkeen kohoten samalla WBC liiton mestariksi.Yaegashi puolusti mestaruutta onnistuneesti neljä kertaa kunnes hävisi Roman Gonzalezille teknisellä tyrmäyksellä yhdeksännessä erässä Gonzalezin johtaessa ottelua kaikin tuomariäänin. Tämän jälkeen Yaegashi siirtyi painoluokkaa alemmas alempaan kärpässarjaan jossa otteli Pedro Guevaraa vastaan väliaikaisesta WBC liiton mestaruudesta mutta hävisi seitsemännessä erässä tyrmäyksellä. Tämän jälkeen Yaegashi otteli kahdesti tuntemattomampia iskijöitä vastaan kunnes pääsi IBF liiton mestaruusotteluun Javier Mendozaa  
vastaan. Yaegashi voitti ottelun yksimielisellä tuomaripäätöksellä. Tämän jälkeen Yaegashi puolusti IBF liiton mestaruutta kahdesti menestyksekkäästi kunnes hävisi kolmannessa puolustusottelussa ensimmäisen erän tyrmäyksellä Milan Melindolle

## Lähteet
Käenkosken harkkohytti

**Käenkosken harkkohytti** sijaitsi Ilomantsissä Käenkosken kylässä Pirttijärvestä Koitereeseen laskevan Syväysjoen (Pirttijoen) Käenkosken pohjoisrannalla. Harkkohytti oli toiminnassa vuosina 1839–1880.

Harkkohytin perustivat Elias Dahlström ja Tarasi Piironen jotka saivat sille privilegion 1839. Paikalla oli jo aiemmin ollut vesimylly ja vasarahuone. Harkkohytti käytti pääasiassa Koitereesta nostettua järvimalmia mutta veden vähyyden ja syrjäisen sijainnin vuoksi raudan tuotanto jäi vähäiseksi. Harkkohytti oli toiminnassa vuoteen 1880 saakka. 

Noin sadan metrin päässä Syväysjoen kosken alkupäässä ylittävästä Ilomantsista Naarvaan johtavan paikallistien sillasta ovat näkyvissä vielä ruukin padon hirsiarkkujen jäänteet. Padon alapuolella on noin kolmen metrin päässä joen rannasta noin metrin levyinen hirsirakenteinen voima- ja uittokanava jonka länsipuolella on jäänteitä suurehkon rakennuksen perustuksista. Rakennus on saattanut olla harkkohytti tai vasarapaja. Paikalta löytyy myös runsaasti raudanvalmistuksessa syntynyttä kuonaa. Entisestä ruukinpaikasta pohjoiseen sijaitsevan asuinrakennuksen perustukset saattavat olla peräisin ruukinkartanosta ja myös lähellä oleva varastorakennus voi olla ruukin ajoilta. Asuinrakennuksen ja ruukinpaikan välillä näkyy useiden pienten asuinrakennusten kivijalkoja. 

## Lähteet
Kangaspää

**Kangaspää** (myös *Uusi-Vääskylä*, ) on kylä Leningradin alueen Lomonosovin piirin Lepäsin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Hevaanjoen varrella 16 kilometriä Lepäsistä lounaaseen. Kylässä on 27 asukasta (vuonna 2015).

Kylä mainitaan vuoden 1770 kartalla. Vuonna 1848 siellä asui 72 äyrämöistä ja 43 inkerikkoa. Äyrämöiset kuuluivat Kaprion luterilaiseen ja inkerikot Hevaan ortodoksiseen seurakuntaan.. 

Vuonna 1862 Kangaspäässä oli 25 taloa ja 169 asukasta. Kylän talonpojat olivat tilanomistajan maaorjia. Myöhemmin Kangaspää kuului Hevaan volostiin. Neuvostoaikana se oli osa Hevaan, vuodesta 1960 lähtien Uustian ja vuodesta 1974 Harmaalan kyläneuvostoja.

Kangaspään kautta kulkee Yhinmäen, Hevaan ja Sosnovyi Borin välinen asfaltoitu maantie. Kylästä on linja-autoyhteydet Lepäsiin, Lomonosoviin, Pietariin ja Sosnovyi Boriin. Kesäasukkaiden määräksi arvioidaan noin 30 henkeä. Lähistöllä sijaitsee puutarhapalsta-alue. Kylän eteläpuolella on kalanviljelyaltaita ja hiekkakuoppia sekä pohjoispuolella soita ja metsiä.

## Lähteet
Luxorin kuvernementti

**Luxorin kuvernementti** () on yksi Egyptin kuvernementeista. Alueen pinta-ala on 2&nbsp;959,6&nbsp;km² ja väkiluku 457&nbsp;286 (2006). Kuvernementin hallinnollinen keskus on Luxor.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Assuanin kuvernementti

**Assuanin kuvernementti** () on yksi Egyptin kuvernementeistä. Alueen pinta-ala on 62&nbsp;726,0&nbsp;km² ja väkiluku 1&nbsp;186&nbsp;482 (2006). Kuvernementin hallinnollinen keskus on Assuan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Punainen vaara

**Punainen vaara** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

*Punainen vaara, kommunismin tai radikaalin vasemmiston muodostama kuviteltu uhka yhteiskunnalle, erityisesti Yhdysvaltojen historiaan liittyvä poliittinen käsite.

## Mediassa
* *[[Punainen vaara (vuoden 1984 elokuva)|Punainen vaara]]* (*Red Dawn*), John Miliusin ohjaama elokuva vuodelta 1984
* *[[Punainen vaara (vuoden 1988 elokuva)|Punainen vaara]]* (*Red Heat*), Walter Hillin ohjaama elokuva vuodelta 1988
* "Punainen vaara" (*Curbing the Crimson Tide!*), *[[Pokémon: Battle Frontier]]* -animesarjan jakso
Naringiini

**Naringiini** (C27H32O14) on glykosideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä tavataan erityisesti sitrushedelmistä kuten greipistä. Naringiinia voidaan käyttää makeutusaineiden valmistukseen.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa naringiini on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain hyvin vähäisessä määrin veteen huoneenlämpötilassa, mutta liukoisuus kasvaa huomattavasti lämpötilan kasvaessa. Monet orgaaniset liuottimet esimerkiksi etanoli, asetoni ja etikkahappo liuottavat ainetta. Naringiini on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen ominaiskiertokyky 0,1 M vetykloridiliuoksessa on +8,6. Naringiinin aglykoniosana on naringeniini ja sokeriosana on ramnoosin ja glukoosin muodostama disakkaridi neohesperidoosi. Yhdiste on hyvin voimakkaasti kitkerän makuista ja sen maku on aistittavissa jopa 1:10&nbsp;000 laimennuksina.

Luonnossa naringiinia esiintyy erityisesti greipissä hedelmissä ja kukissa. Suurin sen pitoisuus on raaoissa hedelmissä. Naringiini antaa greippimehulle sen tyypillisen kitkeryyden. Greipin lisäksi naringiinia esiintyy pienemmissä määrin muun muassa tomaateissa, omenoissa, sipuleissa, kirsikoissa, teessä, oreganossa ja eräissä palkokasveissa. Naringeniinilla on havaittu olevan sieniä, bakteereja ja viruksia torjuvia sekä antioksidanttisia vaikutuksia. Toisaalta naringiini on monen sytokromi P450-ryhmän entsyymien inhibiittori, minkä vuoksi greippimehu estää monien lääkeaineiden metaboliaa ja niiden pitoisuudet kasvavat elimistössä. Naringiini myös hydrolysoituu ihmiselimistössä naringeniiniksi.

## Käyttö makeutusaineiden valmistukseen
Naringeniini voidaan hydrolysoida emäksisissä olosuhteissa ja vedyttää, jolloin muodostuu naringiinidihydrokalkonia (C27H34O14), joka on voimakkaasti makeaa ja sokeriin verrattuna noin 1&nbsp;000 kertaa makeampaa. Naringiinista voidaan myös valmistaa toista vielä merkittävämpää dihydrokalkoneihin kuuluvaa makeutusainetta neohesperidiinidihydrokalkonia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Naringin 
*Human Metabolome Database (HMDB): Naringin 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Naringin 
*ChemBlink: Naringin
Ertta Virtamo

**Ertta Virtamo** (21. tammikuuta 1886 Helsinki – 27. syyskuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki uransa suurelta osin Suomalaisessa Maaseututeatterissa ja Suomen Kansallisteatterissa.

## Sukutausta
Virtamo kuului suureen Tuomen näyttelijäsukuun. Hänen isänsä Johan Fredrik Bergström oli Emmi Jurkan ja Arvi Tuomen setä. Virtamon nuorempi veli Rafael Bergström puolestaan oli sukunsa ensimmäinen teatterikoulun käynyt näyttämötaiteilija.

## Ura
Virtamo aloitti ammattiuransa Helsingissä Kansan Näyttämöllä vuonna 1907. Kaksi vuotta myöhemmin hän liittyi Suomalaiseen Maaseututeatteriin, joka oli yksi Viipurin Kaupunginteatterin edeltäjistä. Maaseututeatterissa Virtamosta tuli viipurilaisen teatteriyleisön suosikki. Vuonna 1919 Virtamo kiinnitettiin Suomen Kansallisteatteriin, josta hän erosi muutaman vuoden kuluttua. Vuonna 1927 Virtamo teki oman kiertueen, jonka jälkeen hän työskenteli muutamia vuosia jälleen Kansan Näyttämöllä. Hän jätti teatteriesiintymiset terveydellisistä syistä.

Virtamo näytteli sadoittain osasuorituksia. Hänen roolejaan olivat muun muassa Elina balladissa *[[Elinan surma]]*, Doolittle näytelmässä *[[Pygmalion (näytelmä)|Pygmalion]]* ja Marina näytelmässä *Pimeyden vallassa*. Hänellä oli roolitehtäviä myös teoksissa *Varatie*, *Kirsikkapuutarha* ja *Sanni Kortmanin koulu*. Kansallisteatterissa Virtamo näytteli muun muassa Lady Sneerwellin roolin komediassa *[[Juorukoulu]]*. Hänellä oli rooleja myös lukuisissa muissa teatteritaiteen klassikoissa, kuten *[[Romeo ja Julia]]*, *[[Kesäyön unelma]]*, *[[Tukkijoella (näytelmä)|Tukkijoella]]*, *[[Tartuffe]]* ja *[[Anna Liisa]]*.

Mittavan teatteriuransa ohella Virtamo näytteli myös elokuvissa *[[Ollin oppivuodet (elokuva)|Ollin oppivuodet]]* (Ollin äiti) (1920) ja *[[Herrat täysihoidossa]]* (Selma Sorjonen) (1933).

## Lähteet
*
*
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Kuvakokoelmat.fi: Virtamo, Ertta
Paleomeritiede

**Paleomeritiede** on tieteenala, joka tutkii merten maantiedettä ja geologiaa muinaisten aikojen osalta. Paleomeritieteen tutkimus kehittyi paljolti 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa. Sedimenttikerroksia, jotka ovat peräisin pleistoseenikaudelta tai vanhemmalta ajalta, on tutkittu lähinnä seismisen heijastuksen avulla. 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa tehtiin syvän meren tutkimus, jossa yritettiin selvittää tertiäärikaudella ja mesotsooisella maailmankaudella vallinneita oloja.

## Katso myös
* Paleomaantiede
* Historiallinen geologia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Mustalahti (Inkeri)

**Mustalahti** () on kylä Leningradin alueen Lomonosovin piirin Lepäsin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Suomenlahden etelärannalla kymmenen kilometriä Lepäsistä länteen. Kylässä on 22 asukasta (vuonna 2015).

Tuutarin pogostaan kuulunut Mustalahden kylä mainitaan vuoden 1676 aineistoon perustuvassa Inkerin kartassa. 1700-luvulla Aleksandr Menšikovin maaomaisuutta jaettaessa se lahjoitettiin Harjavallan ja Pulkkalan tavoin keisarinna Elisabetin suosikille Aleksei Razumovskille.

Vuonna 1862 Mustalahdessa oli 15 taloa ja 90 asukasta. Sen vieressä sijaitsi Baikovan huvila. Kylän talonpojat olivat tilanomistajan maaorjia, jotka kuuluivat Hevaan ortodoksiseen seurakuntaan. Vuonna 1903 Mustalahden, Harjavallan, Pulkkalan ja Harmaalan talonpojille valmistui Pyhän Kolminaisuuden kirkko Harjavaltaan.

Mustalahden ohi kulkee Pietarin ja Ruutsian välinen asfaltoitu maantie, jolta on linja-autoyhteydet Lepäsiin, Lomonosoviin, Pietariin ja Sosnovyi Boriin. Kesäasukkaiden määräksi arvioidaan 365 henkeä. Palveluihin kuuluu kauppa. Mustalahdessa on säilynyt puinen kartano talousrakennuksineen ja puistoalueineen sekä kaksi puista huvilaa. Kylässä toimii lasten kesäleiri. Lähistöllä sijaitsee pieni lomakylä sekä kolme kalastus- ja metsästysmajaa.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Maria Nordström

**Maria Nordström** (s. 10. toukokuuta 1991 Gävle) on ruotsalainen maastohiihtäjä.

Nuorten MM-kilpailuissa Hinterzartenissa vuonna 2010 Nordström saavutti Ruotsin joukkueen mukana viestipronssia. Nordström kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Östersundin perinteisen hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2015 sijoittuen 30:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Pyeongchangin perinteisen hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2017 oltuaan seitsemäs. Seuraavana päivänä hän saavutti uransa toistaiseksi parhaan sijoituksen oltuaan 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa viides. Hän voitti samana viikonloppuna parisprintin maailmancupkilpailun.

## Lähteet
Luettelo suurimmista teräksenvalmistajista

**Luettelo maailman suurimmista teräksenvalmistajista** listaa tuotantomäärältään maailman suurimmat teräksenvalmistajayritykset. Luettelon sijat saattavat vaihtua merkittävästikin esimerkiksi yrityskauppojen ja -fuusioiden seurauksena.

## Lähteet
XCOM 2

**XCOM 2** on Firaxis Gamesin kehittämä ja 2K Gamesin julkaisema vuoropohjainen taktiikkapeli. Peli julkaistiin helmikuussa  Linuxille, Mac OS X:lle ja Windowsille. PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle peli julkaistiin syyskuussa 2016. Peli on jatkoa ** -pelille ja se kuuluu *[[X-COM]]*-pelisarjaan.

XCOM 2 sijoittuu tarinallisesti edeltäjästään 20 vuotta myöhemmin, jolloin muukalaiset ovat vallanneet maapallon ja XCOM on osoittautunut kyvyttömäksi estää se. Muukalaiset pitävät ihmisiä orjinaan ja järjestystä valvovat ADVENT-iskusotilaat. Pelaaja ohjaa vastarintaliikettä valtavan Avenger-aluksen avulla, jossa tehdään tutkimuksia muukalaisten teknologiasta, valmistetaan uusia varusteita ja ylläpidetään sotilaita. Pelin edetessä luodaan maailman eri alueista verkosto, jolloin saadaan tietoa ADVENT-joukkojen tukikohdista.

XCOM 2:ssa on tuki Steam Workshopille, jonka avulla peliin voi ladata Steamin kautta yhteisön tekemää lisäsisältöä.

*War of the Chosen* on peliin julkaistava ladattava sisältö, joka on julkaistu elokuussa 2017.

## Vastaanotto
Peli on saanut Pelit-lehden arvostelussa arvosanaksi 92/100.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Kotisivut