open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Assassin’s Creed Rogue

**Assassin’s Creed Rogue** (työnimeltään *Assassin’s Creed Comet*) on Ubisoft Sofian kehittämä ja Ubisoftin julkaisema ''Assassin’s Creed'' -pelisarjaan kuuluva toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle marraskuussa 2014 sekä Microsoft Windowsille 10. maaliskuuta 2015. *Rogue* on pääsarjan kahdeksas osa. Pelin paranneltu *remastered*-versio julkaistiin PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle maaliskuussa 2018. 

Peli sijoittuu seitsenvuotisen sodan aikaiseen Pohjois-Amerikkaan. Pelialueeseen kuuluu muun muassa Pohjois-Atlantti, Appalakkien alue ja New York. Pelissä ei muista osista poiketen pelata salamurhaajalla () vaan Shay Cormac -nimisellä temppeliritarilla (.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Marmoripalatsi (Potsdam)

**Marmoripalatsi** (*Marmorpalais*) on entinen Hohenzollernien palatsi Potsdamissa niin sanotun Uuden puutarhan eli *Neuer Gartenin* alueella, Heiligen See -järven rannalla.

Marmoripalatsin rakennutti Preussin kuningas Fredrik Vilhelm II pian valtaantulonsa jälkeen, vuosina 1787–1792, vain lyhyehkön matkan päähän edeltäjänsä Fredrik Suuren rakennuttamasta Sanssoucin palatsista. Marmoripalatsin suunnitteli arkkitehti Carl von Gontard uuden klassistisen tyylin mukaisesti, mikä erottaa sen Fredrik Suuren palatseista. Punatiilinen rakennus on kaksikerroksinen ja pohjakaavaltaan neliönmuotoinen. Katolla olevasta pienestä näköalatornista voi ihailla ympäristöä. Nimi viittaa harmaaseen Sleesian marmoriin, jota on käytetty julkisivun koristeluun ja jäsentämiseen. Sisätilojen suunnittelusta vastasi Carl Gotthard Langhans. Palatsiin lisättiin kaksi siipirakennusta vuonna 1797. Johann August Eyserbeck suunnitteli palatsin ympärille puutarhan, jossa on erilaisia näköalapaikkoja ja erikoisia arkkitehtonisia kulisseja.

Saksan keisari Vilhelm II asui marmoripalatsissa kruununprinssiaikanaan vuodesta 1881 alkaen. Myös hänen poikansa Vilhelm asui siellä perheineen, kunnes heitä varten suunniteltu Cecilienhofin linna valmistui vuonna 1917. Nykyisin Marmoripalatsi on museona.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sini Laaksonen

**Sini Laaksonen** (s. 5. maaliskuuta 1996) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kansallisessa Liigassa pelaavaa Turun Palloseuraa. Hän on Maskun Palloseuran kasvatti ja on pelannut myös Turun Pyrkivän riveissä. Liigadebyyttinsä Laaksonen teki keväällä 2013.

Ikäkausimaajoukkueita edustanut Laaksonen oli vuonna 2013 mukana Suomen välieriin selvinneessä joukkueessa alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa ja kuuluu myös Suomen joukkueeseen elokuussa 2014 Kanadassa pelattavissa alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa.

## Lähteet
Aljaksandr Valadzko

**Aljaksandr Paulavitš Valadzko** (, ; s. 18. kesäkuuta 1986 Motol, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Valko-Venäjän korkein liigassa pelaavaa Batea ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

## Lähteet

* 
* Aljaksandr Valadzko National Football Teams -sivustolla
Grunewald (metsä)

**Grunewald** on laaja metsäalue Berliinin kaupungin länsiosassa Haveljoen itärannalla, pääosin Grunewaldin kaupunginosan alueella.

Metsän laajuus on 32 neliökilometriä. Sen alueella sijaitsee 1500-luvulla rakennettu Grunewaldin metsästyslinna, Havelin rannalle rakennettu Grunewaldturm-näkötorni, sota-ajan raunioiden kivimurskasta kasattu keinotekoinen kukkula Teufelsberg sekä Krumme Lanke -järvi ja Grunewaldjärvi. Alueella on uimarantoja ja muita ulkoilumahdollisuuksia. Järvien välissä on Langes Luch -niminen luonnonsuojelualue. Toisen maailmansodan aikana berliiniläiset kaatoivat suuren osan metsästä polttopuiksi, mutta se on sittemmin istutettu uudelleen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pfaueninsel

**Pfaueninsel** (kirjaimellisesti ”Riikinkukkosaari”) on pieni saari Haveljoessa Berliinin lounaisnurkassa Wannseen kaupunginosan alueella, aivan Potsdamin rajan vieressä. Saarella on entinen Hohenzollernien huvilinna **Schloss Pfaueninsel**. Saarelle ei johda siltaa vaan sen ja mantereen välillä liikennöi lautta.

Pfaueninselin pinta-ala on 67 hehtaaria.

## Historia ja rakennukset

Preussin kuningas Fredrik Vilhelm II rakennutti saarelle linnan, koska oli nuorena käyttänyt sitä salaisena tapaamispaikkana rakastajattarensa, kreivitär Wilhelmine von Lichtenaun kanssa. Johann Gottlieb Brendelin suunnittelema linna valmistui vuosina 1794–1797 ja sitä täydennettiin vuosina 1806–1807. Valkoisen rakennuksen tunnusmerkkeinä on kaksi pittoreskia tornia, joita yhdistää pieni kävelysilta. Rakennuksesta on suora näköyhteys Potsdamin Marmoripalatsiin. Sisustus on harvinainen säilynyt esimerkki varhaisklassismin aikakauden suunnittelusta. Joukossa on paljon jäljennöksiä antiikin taiteesta ja jopa ”tahitilainen kabinetti”, jossa on bambusta tehty maja. Monet linnassa käyneet kuvailivat sitä erikoiseksi keitaaksi vieraassa ympäristössä.

Fredrik Vilhelm III rakennutti Pfaueninselille vuosina 1824–1832 useita lisärakennuksia, jotka suunnitteli Karl Friedrich Schinkel. Näiden rakennusten joukossa on muun muassa uusgoottilainen kavaljeeritalo (*Kavalierhaus*), johon liitettiin erään purku-uhan alla olleen danzigilaisen patriisitalon julkisivu. Saarelle syntyi muitakin erikoisia rakennuksia. Palmutalo tuhoutui vuonna 1881 tulipalossa. Puutarhan suunnitteli Peter Joseph Lenné vuosina 1816–1834.

Koko Pfaueninsel julistettiin luonnonsuojelualueeksi vuonna 1924. Nykyisin saari on suosittu turistikohde.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
FS Danton (1909)

**Danton** oli Ranskan merivoimien Danton-luokan dreadnought ensimmäisessä maailmansodassa. Se oli Ranskan ensimmäinen turbiinimoottorein varustettu taistelulaiva. Saksan keisarikunnan laivaston sukellusvene *[[SM U-64]]* upotti *Dantonin* 19. maaliskuuta 1917.

## Valmistus

Alus tilattiin Brestistä Arsenal de Brestiltä, missä köli laskettiin 9. tammikuuta 1908. Alus laskettiin vesille 4. heinäkuuta 1909 ja otettiin palvelukseen () 24. heinäkuuta 1911.

## Palvelus
Vara-amiraali de Marolles nosti 17. kesäkuuta 1911 lippunsa aluksella osallistuakseen Yhdistyneen kuningaskunnan Yrjö V kruunajaisten yhteydessä järjestettyyn laivastokatselmukseen Spitheadissä, mistä se palasi 30. kesäkuuta Brestiin. Vara-amiraali Boué de Lapeyrère nosti 5. elokuuta aluksella lippunsa. Alus lähti 10. elokuuta *[[FS Condorcet (1909)|Condorcetin]]* kanssa Brestistä. Taistelulaivat kohtasivat Croixissa panssariristeilijä *[[FS Waldeck-Rousseau (1908)|Waldeck-Rousseaun]]*. Ne saapuivat 15. elokuuta Touloniin, missä Boué de Lapeyrère siirsi lippunsa *[[FS Voltaire (1909)|Voltairelle]]*.

Hyèresissä aluksen yksi tykki räjähti vuonna 1913, mikä tappoi kolme ja haavoitti useita.

Ensimmäisessä maailmansodassa *Danton* oli amiraali Chochepratin komentamassa Ranskan Välimeren laivastossa.

Alus lähti 17. maaliskuuta Claymore-luokan hävittäjä *[[Massue (1908)|Massuen]]* saattamana Toulonista. Ne purjehtivat 19. maaliskuuta 1917 28 merimailia Sardinian San Pietrosta lounaaseen  14,5 solmun nopeudella zigzaggia, kun taistelulaivaan osui kello 13.17 Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen *SM U-64* laukaisema torpedo. Pian ensimmäisen osuman jälkeen alukseen osui toinen torpedo, jonka aiheuttama vuoto täytti kattilahuoneet 1 ja 3 vedellä. Aluksen etuosa jäi ilman sähköä. Aluksen miehistö sai sen liikkeelle kohti Bizerteä. Kymmenen minuuttia myöhemmin kallistus lisääntyi, kun vesi täytti lisää aluksen tiloista. Alus oli vajonnut merkittävästi 20 minuuttia osumista. Kello 13.30 alukselta lähetettiin avunpyyntö kaikille aluksille. Kallistuman ollessa 25 astetta aluksen päällikkö Delage käski jättää laivan.  Alus kaatui kello 13.50 ja katosi kolme minuuttia myöhemmin pinnan alle.

*Massue* pelasti 15 minuutissa noin 470 upseeria ja merimiestä. Paikalle saapunut hätäkutsun vastaanottanut troolari *Louise Marguerite* pelasti lisäksi 322 miestä, jotka se laski seuraavana päivänä maihin Ajacciossa. Kello 17.00 paikalle saapunut troolari *Chauveau* pelasti ainoastaan 17 miestä merestä. Näistä kaksi kuoli saamiinsa vammoihin aluksella. Uponneella aluksella sai katosi tai surmansa 296 miestä.

## Hylky
Joulukuussa 2007 tutkimusryhmä löysi aluksen hylyn, jonka varmistettiin helmikuussa 2009 olevan *Danton*.

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet
Zorron merkki

**Zorron merkki** on seuraavien elokuvien nimi:

* Zorron merkki, elokuva vuodelta 1920
* Zorron merkki, elokuva vuodelta 1940
* Zorron merkki, elokuva vuodelta 1974
Zorron merkki (vuoden 1940 elokuva)

**Zorron merkki** (*The Mark of Zorro*) on Rouben Mamoulianin ohjaama elokuva vuodelta 1940. Elokuva perustuu Johnston McCulleyn romaaniin *[[The Curse of Capistrano]]*, jonka myöhemmät painokset ovat ilmestyneet nimellä *The Mark of Zorro*.

Tarinassa Espanjassa kouluttautunut aatelismies Don Diego Vega (Tyrone Power) palaa kotiseudulleen 1820-luvun Kaliforniaan ja ryhtyy miekkailutaitojensa avulla puolustamaan kansaa julmaa mahtimiestä vastaan.

Elokuvan ensiesitys Suomessa oli syyskuussa 1941 Capitolissa. 

Elokuva on talletettu Yhdysvaltojen Kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia.

## Arviot
Erään kriitikon mukaan Mamoulianin versio ”saattaa hyvinkin olla aiheen paras ja valloittavin seikkailu”. Kriitikko kehottaa nykypäivän tekijöitä ottamaan siitä oppia. Muuan toinen kriitikko kutsui elokuvaa sen tv-esityksen alla 1990 tyylikkääksi ja näyttäväksi seikkailuelokuvaksi, jossa Tyrone Power loistaa kuuluisimmassa roolissaan. Ohjaaja Mamoulian on saanut tämän kriitikon mielestä kaikki osaset toimimaan, ja kuvaaja Arthur Miller onnistuu myös osaltaan.

## Näyttelijät

## Lähteet
Luettelo Kanadan kenraalikuvernööreistä

Tämä on luettelo Kanadan kenraalikuvernööreistä. Luettelo alkaa Charles Monckista ja loppuu Julie Payetteen. Harold Alexander oli viimeinen brittiläinen virassa. Hänen seuraajansa Vincent Massey oli ensimmäinen Kanadassa syntynyt kenraalikuvernööri.

## Kanadan kenraalikuvernöörit

## Lähteet
Luettelo Australian kenraalikuvernööreistä

Tämä on luettelo Australian kenraalikuvernööreistä. Luettelo alkaa John Hopesta ja päättyy Sam Mostyn.

## Australian kenraalikuvernöörit
Lenan kansallispuisto

**Lenan kansallispuisto** on lähes 13 000 neliökilometrin laajuinen kansallispuisto Sahan tasavallassa Venäjällä. Luonnonsuojelualueeksi alue osoitettiin vuonna 1995. Kansallispuisto lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon luontokohteeksi vuonna 2012.

Kansallispuisto tunnetaan Lena-joen rannalta kohoavista noin 100 metriä korkeista kivipilareista, jotka ovat muodostuneet alueen äärimmäisissä ilmasto-olosuhteissa. Lämpötila voi alueella vaihdella -60 Celsius-asteesta +40 asteeseen. Alueelta on löydetty myös runsaasti kambrikauden aikaisia eri lajien fossiileja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kamtšatkan aluepiirin lippu

**Kamtšatkan aluepiirin lippu** on Venäjällä sijaitsevan Kamtšatkan aluepiirin tunnus vaakunan ohella. Siinä on vaakasuuntaan kaksi erikokoista palkkia, ylempänä valkoinen ja alempana sininen. Vasemmassa yläkulmassa on aluepiirin vaakunasta muunneltu kolmea purkautuvaa tulivuorta esittävä kuvio.

Lippu otettiin käyttöön vuonna 2002 ja sen mittasuhteet ovat 2:3.

## Katso myös

* Luettelo Venäjän liittovaltiosubjektien lipuista

## Lähteet

* Flags of the World
Luettelo Uuden-Seelannin kenraalikuvernööreistä

Tämä on luettelo Uuden-Seelannin kenraalikuvernööreistä.

## Uuden-Seelannin kenraalikuvernöörit
BMJ

**BMJ** on vertaisarvioitu lääketieteen alan aikakauslehti ja www-sivusto. BMJ:tä julkaisee brittiläinen BMJ Publishing Group, jonka omistaa British Medical Association. Lehti on englanninkielinen, ja sen toimitus sijaitsee pääosin Lontoossa. Lehti tunnettiin aiemmin nimellä *British Medical Journal*.

BMJ:n printtiversio julkaistaan viikoittain, ja sen levikki on noin 122&nbsp;000. Lehteä on julkaistu keskeytyksettä vuodesta 1840 lähtien. Sillä on ollut useita nimiä: *Provincial Medical and Surgical Journal* (1840–52), *Association Medical Journal* (1853–56), *British Medical Journal* (1857–1988), *BMJ* (1988–2014), ja vuodesta 2014 alkaen virallisesti *The BMJ*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* bmj.com, lehden virallinen sivusto
Fosforitrifluoridi

**Fosforitrifluoridi** (PF3) on myrkyllinen fosforin ja fluorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste.

## Ominaisuudet
Fosforitrifluoridi on huoneenlämpötilassa väritöntä kaasumaista ainetta. Yhdiste liukenee poolisiin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, mutta vesi hydrolysoi sen hitaasti fosforihapokkeeksi ja vetyfluoridiksi. Emäksisissä liuoksissa hydrolyysi on nopeampaa. Yhdiste reagoi kloorattujen hiilivetyjen kanssa, jolloin klooriatomi korvautuu fluoriatomilla.
:PF3 + 3 H2O → H3PO3 + 3 HF

Fosforitrifluoridi on voimakas Lewis-emäs ja muodostaa komplekseja Lewis-happojen kanssa. Tältä ominaisuudeltaan se muistuttaa huomattavasti hiilimonoksidia ja monet fosforitrifluoridin metallikomplekseista muistuttavat rakenteeltaan metallikarbonyylikomplekseja. Kompleksoitumisominaisuuteen perustuu myös fosforitrifluoridin myrkyllisyys, sillä se syrjäyttää hiilimonoksidin tavoin hemoglobiinin rautaan sitoutuneen hapen. Myrkyllisyydeltään yhdiste on verrattavissa fosgeeniin.

## Valmistus
Ensimmäisen kerran fosforitrifluoridia valmisti Henri Moissan vuonna 1884 kuparifosfidin ja lyijyfluoridin välisellä reaktiolla. Yhdistettä muodostuu fosforin ja fluorin välisessä reaktiossa, mutta nykyään sitä valmistetaan pääasiassa fluoraamalla fosforitrikloridia antimonitrifluoridin, arseenitrifluoridin, kalsiumfluoridin tai sinkkifluoridin avulla. Muodostuva tuote puhdistetaan pesemällä vedellä ja puhdistetaan jäähdyttämällä alle yhdisteen sulamispisteen.

## Lähteet
Dick Smith

**Richard Emerson "Dick" Smith** (26. kesäkuuta 1922 New York – 30. heinäkuuta 2014 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen Oscar-palkittu maskeeraaja.
Smith opiskeli Yalen yliopistossa pääaineenaan eläintiede. Viimeisenä opiskeluvuotenaan hän omistautui teatterimaskeeraukselle ja aloitti työskentelyn Yalen teatteriryhmässä. Vuosina 1945–1959 hän työskenteli NBC:n päämaskeeraajana. Smith ja Paul LeBlanc saivat parhaan maskeerauksen Oscar-palkinnon vuoden 1984 elokuvasta *[[Amadeus (elokuva)|Amadeus]]*. Vuonna 2012 Smith sai Oscar-kunniapalkinnon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Lämpösokkiproteiini

**Lämpösokkiproteiinit** (eng. heat-shock proteins, HSPs) ovat proteiineja, joita solut tuottavat vasteena ympäristön aiheuttamaan stressiin. Tällaisia stressitilanteita voivat olla mm. korkea lämpötila, UV-säteily ja vieraat kemikaalit. Lämpösokkiproteiinit osallistuvat proteiiniaggregaatioiden purkuun, proteiinien stabiloimiseen, laskostumiseen ja hajotukseen. Niitä löytyy useita eri perheitä, kuten Hsp90, Hsp70 ja Hsp60. Monet näistä ovat ATP:stä riippuvaisia.

Tunnetuimpiin lämpösokkiproteiineihin kuuluvat Hsp70-perhe. Niitä löytyy aitotumaisilta solulimakalvostolta, tumasta, solulimasta sekä mitokondrioista. Ne avustavat uusien proteiinien laskostumisessa ja auttavat denaturoituneita proteiineja laskostumaan uudelleen. Ne myös estävät aggregaatioita ja voivat jopa estää ohjelmoidun solukuoleman.

## Lähteet
Carl-Johan Boman

**Carl-Johan Boman** (11. marraskuuta 1883 Turku – 13. toukokuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen huonekalutehtailija ja yksi Suomen ensimmäisistä sisustusarkkitehdeista.

Carl-Johan Boman opiskeli sisustusarkkitehtuuria Berliinin kuninkaallisessa taideteollisuusopistossa  ja toimi sitten vuodesta 1906 isänsä, puuseppämestari ja tehtailija Nikolai Bomanin (1845–1924) perustaman Bomanin huonekalutehtaan palveluksessa, ensin taiteellisena johtajana ja vuodesta 1919 toimitusjohtajana.

Vuonna 1871 Turkuun perustettu N. Bomanin Höyrypuusepäntehdas oli 1800-ja 1900-lukujen vaihteen johtava laatuhuonekalujen valmistaja Suomessa. Yritys oli suosittu yläluokan ja porvariston kotien sisustaja Suomessa ja myös Venäjällä erityisesti 1910-luvulla.

Carl-Johanin isän Nikolai Bomanin kuoltua poika pyrki uudistamaan tehtaan tuotevalikoimaa kertaustyylisistä porvarishuonekaluista kohti funktionalismia. Vuonna 1927 nimellä Oy N. Boman Ab tunnetulle yritykselle myönnettiin Ruotsin kuninkaallisen hovihankkijan arvonimi. Bomanin huonekalut saivat palkintoja kansainvälisissä näyttelyissä jo 1800-luvulta alkaen, ja vielä 1950-luvulla ne osallistuivat Milanon triennaaliin 1951 ja 1954 sekä skandinaavisen taideteollisuuden Pohjois-Amerikan näyttelykiertueeseen *Design in Scandinavia* 1954–1957.

Myös Carl-Johan Bomanin veljet työskentelivät perheyrityksen johdossa: Frithjof (1878–1924), Sigurd (1879–1929) ja Carl-Johanin tavoin Berliinissä huonekalualaa opiskellut Paul Boman (1885–1952), jonka vuonna 1936 perustama oma yritys Oy Paul Boman Ab toimi Kuopiossa ja Helsingissä.

Carl-Johan Boman muutti perheineen Turusta Helsinkiin vuonna 1937, mutta jatkoi edelleen Turun tehtaan toimitusjohtajana. Hän suunnitteli huonekaluja ja sisustuksia Helsingin Kalevankatu 4:ssä sijainneesta näyttelytilasta käsin. Tässä vaiheessa yrityksen nimi oli Oy Boman Ab.

Vuonna 1955 yrityksen omistajaksi tuli Wärtsilä ja se erikoistui laivasisustuksiin. Sotakorvausalusten rakentamista varten Wärtsilä oli tuolloin jo pitkään houkutellut Bomanin taitavia työntekijöitä siirtymään palvelukseensa. Yritys poistettiin kaupparekisteristä vuonna 1967 sen fuusioiduttua emoyhtiöön.

## Lähteet
*
## Kirjallisuutta
*Mäkikalli, Maija: *Laatuhuonekaluja koteihin: Boman, moderni ja suomalaisen huonekalutaiteen murros 1920-luvulta 1950-luvulle.* Väitöskirja, Turun yliopisto 2021. Teos verkossa.

### Viitteet
Stortervolandet

**Stortervolandet** on 37 neliökilometrin kokoinen saari Paraisilla, Varsinais-Suomessa. Saari sijaitsee Paraisten pääsaaren Ålönsaaren eteläpuolella josta on saarelle tieyhteys Sattmarkin sillan kautta. 
Saarelta kulkee Vånon lossi Våno sundin yli Mielisholmaan.

## Lähteet
Moskovan eläintarha

**Moskovan eläintarha** () on eläintarha Moskovassa Venäjällä. Eläintarha perustettiin 1800-luvun puolivälissä ja avattiin yleisölle 13. helmikuuta 1864. Keisarillisen tiedeseuran perustama eläintarha kansallistettiin 1919 ja siirrettiin Moskovan kaupungin omistukseen 1922.

Eläintarhassa on 938 eri eläinlajia ja noin 1900 eläinyksilöä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kiphiren piirikunta

**Kiphiren piirikunta** () on yksi Intian Nagalandin osavaltion 11 piirikunnasta. Se rajautuu idästä Myanmariin, pohjoisesta Tuensangin piirikuntaan, lännestä Zunheboton piirikuntaan ja etelästä Phekin piirikuntaan.

Piirikunnassa oli vuoden 2011 väestönlaskennassa  asukasta.

## Lähteet
Kohiman piirikunta

**Kohiman piirikunta** () on yksi Intian Nagalandin osavaltion 11 piirikunnasta. Se rajautuu lännestä Dimapurin ja Perenin piirikuntiin, pohjoisesta Wokhan piirikuntaan, idästä Zunheboton ja Phekin piirikuntiin ja etelästä Manipuriin.

Piirikunnassa oli vuoden 2011 väestönlaskennassa  asukasta.

## Lähteet
Longlengin piirikunta

**Longlengin piirikunta** () on yksi Intian Nagalandin osavaltion 11 piirikunnasta. Se rajautuu pohjoisesta Assamiin, lännestä Mokokchungin piirikuntaan, etelästä Tuensangin piirikuntaan ja idästä Monin piirikuntaan.

Piirikunnassa oli vuoden 2011 väestönlaskennassa  asukasta.

## Lähteet
Perenin piirikunta

**Perenin piirikunta** () on yksi Intian Nagalandin osavaltion 11 piirikunnasta. Se rajautuu etelästä ja idästä Manipuriin, lännestä Assamiin ja pohjoisesta Dimapurin ja Kohiman piirikuntiin.

Piirikunnassa oli vuoden 2011 väestönlaskennassa  asukasta.

## Lähteet
Rajalakshmi Engineering College

**Rajalakshmi Engineering College** (; REC)  on teknologiaan keskittynyt yliopisto Intiassa. Se on perustettu vuonna 1997, ja sen pääkonttori sijaitsee Chennaissa. Yliopisto keskittyy tieteen ja teknologian tutkimukseen sekä opiskelijoiden ja jatko-opiskeljoiden, myös kauppatieteiden opiskelijoiden koulutukseen..

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Phekin piirikunta

**Phekin piirikunta** () on yksi Intian Nagalandin osavaltion 11 piirikunnasta. Se rajautuu etelästä Manipuriin, lännestä Kohiman piirikuntaan, pohjoisesta Zunheboton ja Kiphiren piirikuntiin ja idästä Myanmariin.

Piirikunnassa oli vuoden 2011 väestönlaskennassa  asukasta.

## Lähteet
Aapo Hyvärinen

**Aapo Johannes Hyvärinen** (s. 1970 Helsinki) on ollut Helsingin yliopiston tietojenkäsittelytieteen (erityisesti koneoppimisen) professori vuodesta 2008. Vuosina 2016-2019 Hyvärinen oli professori University College Londonissa. Hyvärinen on Neuroinformatics Group -tutkimusryhmän johtaja Helsingin yliopistossa.

## Tieteellinen työ
Aapo Hyvärisen teki väitöskirjatyönsä Teknillisessä korkeakoulussa ohjaajanaan professori Erkki Oja. Tekniikan väitöskirja *Independent component analysis: A neural network approach* valmistui vuonna 1997. Sittemmin Aapo Hyvärinen on tehnyt merkittävää kansainvälisesti arvostettua tutkimusta erityisesti ICA-menetelmään (Independent Component Analysis) eli riippumattomien komponenttien analyysiin ja kuvainformaation mallintamiseen liittyen. Marraskuussa 2007 hänet nimitettiin kutsusta professoriksi Helsingin yliopistoon. Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen professori Hyvärinen on ollut vuodesta 2016. Elokuusta 2016 maaliskuuhun 2019 hän työskenteli Lontoossa, University College Londonissa, jossa hänellä oli koneoppimisen professuuri.

## Teoksia
* Aapo Hyvärinen, Juha Karhunen, and Erkki Oja, Independent Component Analysis, Wiley 2001. 

* Aapo Hyvärinen, Jarmo Hurri, and Patrik O. Hoyer, Natural Image Statistics - A probabilistic approach to early computational vision, Springer 2009.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Aapo Hyvärisen kotisivut Helsingin yliopistolla (helsinki.fi)
* Aapo Hyvarinen, Featured Paper Interview (Sept. 2009)  (sciencewatch.com)
Nagalandin piirikunnat

**[[Nagaland]]in** osavaltio Intiassa on jaettu 11 piirikuntaan. Piirikuntia oli alun perin kahdeksan, ja tammikuussa 2004 perustettiin kolme uutta piirikuntaa: Kiphire, Longleng ja Peren.

Piirikuntien pääkaupungit on luettelossa annettu suluissa.

*Dimapurin piirikunta (Dimapur)
*Kiphiren piirikunta (Kiphire)
*Kohiman piirikunta (Kohima)
*Longlengin piirikunta (Longleng)
*Mokokchungin piirikunta (Mokokchung)
*Monin piirikunta (Mon)
*Perenin piirikunta (Peren)
*Phekin piirikunta (Phek)
*Tuensangin piirikunta (Tuensang)
*Wokhan piirikunta (Wokha)
*Zunheboton piirikunta (Zunheboto)

## Lähteet
Siemensstadt

**Siemensstadt** on Berliinin kaupunginosa, joka kuuluu Spandaun hallintoalueeseen ja sijaitsee kaupungin keskustan luoteispuolella. Koko kaupunginosa on syntynyt Siemensin tehdasalueen ympärille. Vuoden 2011 lopussa alueella oli 11&nbsp;899 asukasta.

Siemens osti vuonna 1897 uuden tehdasalueen perustamista varten 21 hehtaaria rakentamatonta maata Nonnenwiesen-nimiseltä alueelta Charlottenburgin ja Spandaun välistä. Lisämaanostot kasvattivat Siemensin omistaman alueen kymmenkertaiseksi vuoteen 1920 mennessä. Yhtiö rakennutti sinne vuodesta 1899 alkaen suuren tehdasalueen ja myöhemmin työntekijöiden asuinalueita, vastaten sekä alueiden suunnittelusta että infrastruktuurin luomisesta. Siemens rakennutti alueelle myös kaikki palvelut. Asuntojen rakentaminen aloitettiin 1904 ja vuoteen 1914 mennessä alueella asui 7&nbsp;000 ihmistä. Suurimmillaan alueen asukasluku oli ennen toista maailmansotaa, noin 15&nbsp;000. Siemensstadt liitettiin osaksi Berliiniä vuoden 1920 alueliitoksessa.

Alueen ilmeeseen vaikutti varsinkin arkkitehti Hans Hertlein, joka johti Siemensin rakennussuunnittelua vuodesta 1912 aina 1950-luvun alkuun. Siemensstadtin tehdasalue on edelleen Berliinin suurin teollisuusalue ja sen laajuus on noin viisi neliökilometriä. Se käsittää 300 tehdasrakennusta ja neljä asuinaluetta. Asuntoalueista tunnetuin on vuosina 1929–1932 rakennettu niin sanottu Ringsiedlung, joka yhdessä eräiden muiden Suur-Berliinin asuinalueiden kanssa kuuluu UNESCOn maailmanperintöluetteloon. Myös Siemens-konsernin pääkonttori toimii edelleen alueella. Perinteinen teollisuus on vähentynyt huomattavasti 1900-luvun jälkipuoliskolta alkaen.

## Katso myös
*Siemensstadtin rautatie

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Die Siemensstadt – Ein Lexikon der Siemensstadt in Berlin
Schola Sancti Henrici

**Schola Sancti Henrici** on gregoriaanista kirkkolaulua esittävä suomalainen lauluyhtye. Se perustettiin vuonna 1999 Sibelius-Akatemiassa Pyhän Henrikin officiumin viettämistä varten Heikin päivänä 19.1.2000 Helsingin tuomiokirkossa. Schola Sancti Henrici on esiintynyt useasti eri puolilla Suomea ja konsertoinut mm. Meidän Festivaalissa ja Helsingin urkupäivillä. Pyhän Henrikin päivänä vuonna 2001 yhtye lauloi Pyhän Henrikin messun keskeiset osat Rooman Santa Maria Sopra Minerva -basilikassa vietetyssä ekumeenisessa messussa, ja samalla matkalla se esiintyi myös paavin vastaanotolla Vatikaanissa. Yhtye on konsertoinut myös useita kertoja Puolassa, sekä Virossa, Portugalissa, Kreikassa, Kanariansaarilla ja Manner-Espanjassa.

Schola Sancti Henricin ohjelmistoon kuuluu pääosin Suomessa käytettyä gregoriaanista musiikkia sekä Graduale Romanumin aineistoa. Yhtyeen ohjelmistoon kuuluvat Pyhän Henrikin messun ja vesperin lisäksi Henrikiin liittyvästä materiaalista koottu ohjelmakokonaisuus Pyhän Henrikin legenda sekä pitkäperjantain hartaus Agios o Theos.

Schola Sancti Henriciltä on ilmestynyt kaksi äänitettä. Pyhän Henrikin messun ja vesperin sekä Ramus virens olivarum -hymnin kokonaisuudessaan sisältävä Patronus Finlandie ilmestyi vuonna 2006. Yleisöystävälliseksi konserttikokonaisuudeksi rakennettu Pyhän Henrikin legenda ilmestyi äänitteenä tammikuussa 2014. Äänite sisältää latinankielisen laulun lisäksi katkelmia Pyhän Henrikin legendasta suomeksi kantilloituna.

Perustamisvaiheessa yhtyeeseen kuului toistakymmentä kirkkomusiikin opiskelijaa. Nykyinen kokoonpano muodostui vuonna 2005, ja nyt Schola Sancti Henricissä laulavat musiikin maisterit Jussi Hirvonen, Samuli Korkalainen, Samppa Laakso ja Vesa Mäkeläinen sekä teologian tohtori Hannu Vapaavuori. He kaikki ovat suorittaneet kirkkomuusikon tutkinnon Sibelius-Akatemiassa.

## Katso myös
*Piispa Henrikin liturgia
*Pyhän Henrikin legenda

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen kotisivut
* http://www.evl.fi/kkh/kt/uutiset/tam2000/phenrik.htm 
* http://www.sana.fi/sana/levyarviot/schola_sancti_henrici_pyhan_henrikin_legenda
Peem

**Peem Oy** oli Lahdessa vuosina 1967–1985 toiminut suomalainen huonekalutehdas, joka oli 1970-luvun lopulla merkittävä nahkaverhoiltujen sohvakalustojen valmistaja. Sen edeltäjä oli Pentti Jämsä Oy. Vuodesta 1962 yrityksen ja sen edeltäjän osakkaana, hallituksen puheenjohtajana ja toimitusjohtajana toimi teollisuusneuvoksen arvonimen saanut Pentti Mäkelä.

Yrityksen liikeideana oli tarjota vaurastuviin suomalaiskoteihin sekä vientimarkkinoille upottavan pehmeitä ja ylellisiä nahkasohvia, -nojatuoleja ja muita nahkaverhoiltuja kalusteita. Matti Halmeen suunnittelema *Aquarius*-tuotesarjaa myytiin myös mm. Yhdysvalloissa ja Japanissa. Muita Peemin tunnetuimpia mallistoja olivat *Lunahod* sekä punainen nahkaverhoiltu makuuhuonekalusto *Salome*.

Peem Oy:n liikevaihto vuonna 1980 oli noin 22 miljoonaa markkaa, josta viennin osuus oli 19 miljoonaa. Vuonna 1981 Peem Oy:n osti Vainio-Puhju Oy, mutta sen konkurssi vuonna 1985 lopetti myös Peemin toiminnan.

Lahden museon kokoelmiin kuuluu Peemin messuilla huomionherättäjänä käyttämä kultapintainen nahkasohva 1970-luvulta.

## Lähteet
Vainio-Puhju

**Vainio-Puhju Oy** oli vuosina 1976–1985 toiminut suomalainen huonekalualan yritysryhmä, joka nousi vuoden 1980 paikkeilla Askon ja Iskun rinnalla Suomen suurimpien huonekaluviejien joukkoon. Sen tuotannosta jopa 90 % vietiin ulkomaille muun muassa Ikean kautta, ja paljon myös Neuvostoliittoon.

Antti Vainio-Puhju perusti yrityksen Etelä-Savon Rantasalmelle 1976 kehitysaluetuen avulla ja alkoi laajentaa sitä yritysostoin. Vuonna 1980 hän osti juvalaisen Juvako Oy:n, vuonna 1981 Suomen suurimman nahkaisten sohvakalustojen valmistajan Peem Oy:n Lahdesta ja vuonna 1982 joustinpatjoja valmistavan Bonbella Oy:n Heinolasta. Liiketoiminnan menestys perustui erikoistumiseen: Juvako teki vain kolmea kalustesarjaa, Peem vain verhoiluja ja Vainio-Puhju Oy yhtä hyllystömallia. Bonbellan avulla Vainio-Puhju hallitsi Suomen joustinpatjamarkkinoita. Muut yrityksen menestyksen syyt olivat velkarahoitus ja rahoittajille epäselvä raportointi. Yritys ajautui konkurssiin 1985. Juvakon koneet ja tuotantotilat osti Juvakosta jo 1981 irronnut, julkiseen kalustamiseen erikoistunut Juvart Oy, ja patjatuotanto meni Askon, Iskun ja Espen yhteisyritykselle Unilon Oy:lle.

Antti ja Sinikka Vainio-Puhju valittiin Rantasalmella Vuoden yrittäjiksi 1980.

## Lähteet
Grosssiedlung Siemensstadt

**Grosssiedlung Siemensstadt** eli **Ringsiedlung** on Berliinin Siemensstadtin kaupunginosassa sijaitseva asuinalue.

Asuinalueen rakennutti Siemens-yhtiö tehdasalueensa viereen vuosina 1929–1934. Alueen suunnittelu annettiin laajalle arkkitehtiryhmälle. Alueen lopulliset suunnitelmat laativat Martin Wagner ja Hans Scharoun vuosina 1929–1932. Rakennusten suunnittelijoina toimivat Scharoun, Walter Gropius, Otto Bartning, Fred Forbat, Hugo Häring ja Paul Rudolf Henning. Heistä kaikki paitsi Forbat ja Henning kuuluivat vuonna 1926 perustettuun Der Ring -nimiseen arkkitehtiyhdistykseen, joten suunniteltu alue sai lempinimen Ringsiedlung. Ringsiedlung käsittää puistojen ympäröimiä pääosin neli- ja viisikerroksisia kerrostaloja. Alueen suunnittelussa sovellettiin monia uusia menettelytapoja. Useat taloista on suunnattu etelään, jotta asuntoihin tulisi mahdollisimman paljon auringonvaloa. Jotkin Scharounin suunnittelemista taloista sisältävät pyöristettyjä kulmia ja pyöreitä ikkunoita laivamaiseen tyyliin. Alueen pinta-ala on 19,3 hehtaaria ja siellä on 1&nbsp;370 asuntoa. Asukkaita on nykyään noin 2&nbsp;800. Ringsiedlung toimi varsinkin toisen maailmansodan jälkeen monien muiden asuntorakentamishankkeiden esikuvana.

Ringsiedlung julistettiin 7. heinäkuuta 2008 yhdessä eräiden muiden Suur-Berliinin asuinalueiden kanssa UNESCOn maailmanperintökohteeksi. Ne muodostavat kohteen nimeltä Berliinin modernistiset asuinalueet.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
English Gardner

**English Gardner**  (s. 22. huhtikuuta 1992) on yhdysvaltalainen pikajuoksija. Gardner kuului hopeaa saavuttaneisiin Yhdysvaltain pikaviestijoukkueisiin MM-kilpailuissa Moskovassa 2013 ja Pekingissä 2015. Henkilökohtaisella 100 metrin matkalla hän sijoittui neljänneksi Moskovassa 2013 ja karsiutui välierissä Pekingissä 2015. Hän juoksi kolmannen osuuden olympiakultaa voittaneessa Yhdysvaltojen 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin viestijoukkueessa Rio de Janeirossa 2016. Samojen kisojen 100 metrillä hän sijoittui seitsemänneksi. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän keskeytti 100 metrin välieräjuoksun. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän juoksi alkuerissä Yhdysvaltojen pikaviestijoukkueessa, joka loppukilpailussa saavutti toisella kokoonpanolla hopeaa. 

Gardner voitti 100 metrin Yhdysvaltain-mestaruuden 2013 ja 2016. Hänen ennätyksensä on 100 metrillä 10,74 ja 200 metrillä 22,62.

## Lähteet
* 

### Viitteet ja huomautukset
Tori Bowie

**Tori Bowie** (27. elokuuta 1990 – 23. huhtikuuta 2023) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja pituushyppääjä.

Bowie osallistui pituushypyssä Sopotin sisäratojen MM-kisoihin 2014, mutta karsiutui loppukilpailusta. Pekingin MM-kisoissa 2015 hän saavutti pronssia 100 metrin juoksussa ajalla 10,86. Sisäratojen MM-kisoissa 2016 hän sijoittui 60 metrin juoksussa kuudenneksi. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti 100 metrillä hopeaa ajalla 10,83, 200 metrillä pronssia ajalla 22,15 ja juoksi 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin viestissä ankkuriosuuden kultaa voittaneessa Yhdysvaltojen viestijoukkueessa. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän voitti kultaa 100 metrillä ajalla 10,85 ja 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin viestissä, jossa hän juoksi ankkuriosuuden. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui pituushypyssä neljänneksi tuloksella 681. 100 metrillä hän ei startannut välieräjuoksuun. 

Bowie voitti kahdeksan Timanttiliigan osakilpailua joista neljä 100 metrillä (Rooma, New York ja Monaco 2014 sekä Doha 2016) ja neljä 200 metrillä (Eugene 2014, New York 2015, Eugene 2016 ja Eugene 2017).

## Kuolema
Bowie löydettiin toukokuun alussa 2023 kuolleena kotoaan Orangen piirikunnassa Floridassa. Hän oli kahdeksannella kuukaudella raskaana ja hänen todettiin kuolleen synnytyskomplikaatioihin. Kuolinajankohdaksi varmistui myöhemmin 23. huhtikuuta 2023. Kuollessaan hän painoi vain 43 kilogrammaa.

## Henkilökohtaiset ennätykset

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
ALA-LC

**ALA-LC-siirtokirjoitus** () on Yhdysvaltain kirjastoyhdistyksen ja Kongressin kirjaston ylläpitämä kokoelma kielikohtaisia ohjeita muilla kirjoitusjärjestelmillä kirjoitettavien kielten siirtokirjoituksesta latinalaiseen kirjaimistoon. ALA-LC sisältää ohjeet noin 70 kielen, muun muassa kiinan, japanin, arabian, hindin, bengalin ja venäjän, translitteroimiseen.

## Aiheesta muualla
*ALA-LC:n siirtokirjoitustaulukot
Mikko Sirén (suunnistaja)

**Mikko Sirén** (s. 24. huhtikuuta 1990 Uusikaupunki) on suomalainen suunnistaja. Hän edustaa Angelniemen Ankkuria, jonka Jukolan Viestin joukkueessa on parhaimmillaan sijoittunut yhdeksänneksi vuonna 2011 Sirén oli Trentinon MM-kilpailuissa 2014 ensimmäistä kertaa mukana Suomen joukkueessa. Henkilökohtaisilla matkoilla hän oli parhaimmillaan 26. pitkällä matkalla. Sirén oli mukana Suomen viidenneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa.

## Lähteet
* http://runners.worldofo.com/mikkosiren.html

### Viitteet
Turun Palloseura (naisten jalkapallo)

**Turun Palloseuran** jalkapallon naisten edustusjoukkue toimii TPS Juniorijalkapallon alaisuudessa ja pelaa kaudella 2023 Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ykkösessä. Joukkueen kotikenttä on Turun urheilupuiston yläkenttä.

## Historia
TPS oli mukana jo naisten SM-sarjan ensimmäisella kaudella vuonna 1974 ja on sen jälkeen pelannut pääsarjassa yhteensä 23 kautta. Seura osallistui naisten SM-kilpailuun myös vuosina 1972 ja 1973, jolloin mestaruus ratkaisiin turnaus- ja cup-muotoisesti. TPS pelasi pääsarjatasolla yhtä kautta lukuun ottamatta vuoteen 1991 saakka, kunnes luopui vuoden 1992 SM-sarjasta ja antoi paikkansa Turun Tovereille. 

Seura palasi korkeimmalle sarjatasolle vuonna 2008, jolloin TPS sai Naisten Liigasta luopuneen SC Raision sarjapaikan. Kaudella 2016 TPS saavutti 31 vuoden tauon jälkeen SM-mitalin, kun joukkue sijoittui sarjassa hopealle. Kaudella 2017 TPS sijoittui neljänneksi, kun pronssin vei päätöskierroksen keskinäisen ottelun lisäaikamaalilla HJK.

## Saavutukset
*Suomen mestaruus (1): 1978
*SM-hopeaa (8): 1974, 1975, 1977, 1979, 1980, 1983, 1984, 2016
*SM-pronssia (2): 1976, 1985

## Katso myös
*Turun Palloseura
*Turun Palloseura (jalkapallo)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Turun Palloseuran naisten kotisivut
*Turun Palloseuran naiset TPS TV:n sivuilla
Hufeisensiedlung

**Hufeisensiedlung** (”Hevosenkenkälähiö”) on Berliinin Britzin kaupunginosassa sijaitseva asuinalue, jota pidetään nykyaikaisen kaupunki- ja asuntosuunnittelun merkkipaaluna.

Hufeisensiedlung oli Berliinin ensimmäinen sosiaalisen asuntotuotannon hanke ensimmäisen maailmansodan jälkeen ja se oli tarkoitettu vastavedoksi keisariajalla rakennetuille vuokrakasarmeille. Tavoitteena oli saada vähävaraisille tarkoitettuihin vuokra-asuntoihin mahdollisimman paljon ”valoa, ilmaa ja aurinkoa”. Hufeisensiedlungin suunnittelivat arkkitehdit Bruno Taut ja Martin Wagner. Alue rakennettiin vuosina 1925–1933. Hufeisensiedlung on saanut nimensä lammen ympärille rakennetusta hevosenkengänmuotoisesta keskuskorttelista. Muut talorivit lähtevät siitä säteittäisesti ulospäin. Alueella on runsaasti vehreitä piha-alueita. Rakentamiskustannusten minimoiseksi alueen talojen rakentamisessa käytettiin standardimalleja ja niiden mahdollistamaa sarjatuotantoa. Pitkät kerrostalot ovat kolmikerroksisia, ja niiden ympärille on sijoitettu kaksikerroksisia omakotitaloja. Alueen pinta-ala on 37,1 hehtaaria ja siellä on 1963 asuntoa, joista 472 on omakotitaloja. Hufeisensiedlung suunniteltiin alkujaan 5&nbsp;000 asukkaalle, mutta nykyisin asukkaita on noin 3&nbsp;000.

Hufeisensiedlung julistettiin 7. heinäkuuta 2008 yhdessä eräiden muiden Suur-Berliinin asuinalueiden kanssa UNESCOn maailmanperintökohteeksi. Ne muodostavat kohteen nimeltä Berliinin modernistiset asuinalueet.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Krasnojarskin vesivoimalaitos

**Krasnojarskin vesivoimalaitos** () on suuri vesivoimalaitos Siperiassa Krasnojarskin aluepiirissä varta vasten perustetun Divnogorskin kaupungin läheisyydessä Krasnojarskin pohjoispuolella. Vesivoimalaa varten Jenisei padottiin vuosien 1956–1963 välillä. Elokuussa 1959 padon kohdalle heitettiin suuri kivi, johon oli hakattu teksti "Alistu, Jenisei". Voimalaitos on valmistunut ennen vielä suurempaa, ylempänä Jeniseillä sijaitsevaa Sajano-Šušenskajan voimalaitosta, jossa tapahtui 75 henkeä vaatinut onnettomuus vuonna 2009.

Krasnojarskin voimalaitosta ohittamaan on rakennettu laivahissi, joten se ei estä vesiliikennettä joella. Voimalaitoksen teho on 6&nbsp;000 megawattia. Padon korkeus on 120 metriä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kahlil Gibran’s The Prophet

**Kahlil Gibran’s The Prophet** on syyskuussa 2014 ensi-iltansa saanut, mutta laajempaan levitykseen vuonna 2015 julkaistu animaatioelokuva. Elokuva perustuu Kahlil Gibranin vuonna 1923 julkaistuun runokirjaan *[[Profeetta (kirja)|Profeetta]]*. Elokuvan pääohjaajana sekä käsikirjoittajana toimii *[[Leijonakuningas|Leijonakuninkaan]]* toinen ohjaaja Roger Allers. Kirjan eri lukujen pohjalta tehtyjen segmenttien ohjauksista vastaavat erilaisia tyylisuuntia edustavat animaatio-ohjaajat ympäri maailmaa, muiden muassa Paul ja Gaëtan Brizzi, Joan C. Gratz, Mohammed Saeed Harib, Tomm Moore, Nina Paley, Bill Plympton, Joann Sfar sekä Michal Socha.

Elokuvassa alkuperäisen runokirjan ympärille rakennettu tarina kertoo epätavallisesta ystävyydestä nuoren kapinoivan tytön sekä "vallankumouksellisuudesta" syytetyn ja vangitun runoilijan välillä. Elokuvaa varten kirjan 26 runoa on tiivistetty 8 eri osaan, joista kaikilla on eri segmenttiohjaajat. Allers vastaa elokuvan kokonaisuudesta, käsikirjoituksesta, taustatarinan ohjauksesta sekä eri osien yhteensopivuudesta.

Elokuva esiteltiin osin keskeneräisenä erikoisnäytöksessä Cannesin elokuvajuhlilla toukokuussa 2014. Varsinaisen ensi-iltansa elokuva sai Toronton elokuvajuhlilla syyskuussa 2014.

Helmikuussa 2015 elokuva sai Yhdysvaltain levittäjäkseen GKIDSin, joka on aiemmin tuonut maahan muun muassa Hayao Miyazakin elokuvia. Euroopassa levityksestä vastaa Wild Bunch. Suomessa elokuva ei ole ollut eikä tiettävästi ole tulossa teatterilevitykseen muutamaa festivaalinäytöstä lukuun ottamatta syksyllä 2015.

Elokuvan Yhdysvaltain ensi-ilta oli 7. elokuuta 2015. Elokuvaa esitettiin ensimmäisen viikonlopun ajan New Yorkissa sekä Los Angelesissa, jonka jälkeen se sai asteittaisen laajemman levityksen.

*Kahlil Gibran's The Prophet* on ehdolla vuoden 2015 parhaan pitkän animaatioelokuvan, parhaan ohjauksen sekä parhaan leikkauksen Annie-palkinnon saajaksi.

Elokuva julkaistiin digitaaliseen jakeluun 19. tammikuuta 2016 ja DVD:nä/Blu-rayna 2. helmikuuta 2016.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Elokuvan virallinen sivu 
* 
* Elokuvan Yhdysvaltain traileri 
* ''The Prophet'' Toronton elokuvajuhlien (TIFF) sivuilla
Prophet

**Prophet** tai **The Prophet** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* *[[Profeetta (kirja)|Profeetta]]* (*The Profet*), Kahlil Gibranin runoteos
* *[[Kahlil Gibran’s The Prophet]]*, Gibranin teokseen perustuva elokuva vuodelta 2014
* The Prophet, yksi reggaemuusikko Capletonin käyttämistä nimistä
* Prophet, suomalaisen Fragile Hollow -yhtyeen aikaisempi nimi
* *Prophet*, kristillisen Jerusalem-yhtyeen albumi vuodelta 1994
* *[[The Prophet: The Best of the Works]]*, Tupac Shakur -kokoelma-albumi vuodelta 2003
* sukunimenä:
** David Prophet (1937–1981), brittiläinen Formula 1 -kuljettaja
** Elizabeth Clare Prophet (1939–2009), yhdysvaltalaisen kristillisen liikkeen johtaja.
Etelä-Sikkim

**Etelä-Sikkim** (, ) on yksi Intian Sikkimin osavaltion neljästä piirikunnasta. Se rajautuu lännestä Länsi-Sikkimiin, pohjoisesta Pohjois-Sikkimiin, idästä Itä-Sikkimiin ja etelästä Länsi-Bengaliin.

Piirikunnassa oli vuoden 2011 väestönlaskennassa  asukasta.

## Lähteet
Sisteron

**Sisteron** on kunta Kaakkois-Ranskassa Alpes-de-Haute-Provencen departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Sitä kutsutaan Provencen portiksi. Kaupunkinäkymää hallitsee suuri Sisteronin linnoitus, *Citadelle de Sisteron*. Sitä on rakennettu vuosisatojen ajan, ja myös Vauban on tehnyt siihen parannuksia.

## Aiheesta muualla

## Lähteet
Klubiteatteri

**Klubiteatteri** on vuonna 2014 perustettu kevyen viihteen teatteri Helsingissä. Ohjelmisto koostuu improvisaatiosta, teatterista, stand upista, taikuudesta, monologeista, kabareesta ja musiikista. Klubiteatterin perustajia ovat Roope Salminen, Kalle Lindroth ja Sasu Paakkunainen. 

Klubiteatteri toimi alkuun LeBonk-ravintolan tiloissa Yrjönkadulla. Syksyksi 2015 se muutti Virgin Oilin tiloihin.

## Lähteet
* Kotikatu-tähdet avaavat klubiteatterin Helsinkiin  Mtv.fi. 29.7.2014.
* Helsinkiin avataan elokuussa uusi klubiteatteri City.fi. 29.7.2014.
Thrinaxodon

**Thrinaxodon** (nimen merkitys: *”atrainhammas”*) on sukupuuttoon kuollut kynodontteihin kuuluva terapsidisuku. Se eli varhaistriaskaudella noin 252–251 miljoonaa vuotta sitten. Varhaisimmat löydot saattavat olla permikauden puolelta. Sukuun luetaan nykyään vain yksi laji, *Thrinaxodon liorhinus*, sillä *”Thrinaxodon” brasiliensista* ei tarkempien tutkimusten valossa voida enää lukea *Thrinaxodon*-sukuun, sillä se on läheisempää sukua nisäkäsmäisemmille kynodonteille kuin *Thrinaxodon liorhinusille*. Nyttemmin *”Thrinaxodon” ‬brasiliensis* on siirretty omaan sukuunsa *Prozostrodon*, nimellä *[[Prozostrodon brasiliensis]]*. *Thrinaxodonin* fossiileja on löydetty eteläisetä Afrikasta ja Etelänapamantereelta.

## Ominaisuudet
*Thrinaxodon* oli lihansyöjä ja vastasi kooltaan nykyistä kettua. Suurimpien yksilöiden kallon pituus on noin 96 mm. Eräiden tutkimustulosten mukaan *Thrinaxodonilla* saattoi olla viikset ja mahdollisesti myös karvapeite. *Thrinaxodon* sieti sääolojen heilahtelua paremmin kuin samaan aikaan varhaistriaskauden alussa elänyt kynodontti *[[Galesaurus]]*, sillä *Thrinaxodonin* luista puuttuvat kasvurenkaat. Täten sen kasvunopeus ei vuoden mittaan hidastunut tai pysähtynyt huonompina aikoina toisin kuin *Galesaurusin* kasvunopeus. Kuten useat muutkin kynodontit, *Thrinaxodon* osasi kaivaa koloja.

## Luokittelu
*Thrinaxodon* kuuluu kladiin Epicynodontia ja heimoon Thrinaxodontidae. Se on siis esimerkiksi läheisempää sukua nisäkkäille kuin varhaisemmille *[[Dvinia]]*- ja *[[Procynosuchus]]*-kynodonteille, mutta ei niin läheistä kuin vaikkapa *[[Cynognathus]]*, joka kuuluu Eucynodontiaan.

### Fylogenia
Muokattu Botha et al. (2007):

J. A. Hopson (2001):


Kuva:Odd couple.png|*Thrinaxodon liorhinusin* ja *[[Broomistega putterilli]]n* fossiloituneet jäänteet täyttyneen kolon fossiilissa. Kivi on läpivalaistu ja siitä on tehty kolmiulotteinen malli tietokoneella.
Kuva:Thrinaxodon liorhinus AMNH 5630.jpg|*Thrinaxodon liorhinusin* kallo American Museum of Natural Historyssä
Kuva:Thrinaxodon liorhinus.jpg|*Thrinaxodon liorhinusin* fossiili Barcelonassa
Kuva:Iziko Thrinaxodon fossil.JPG|*Thrinaxodon*-fossiili
Kuva:Thrinaxodon liorhinus AMNH 9516 cast.jpg|*Thrinaxodon liorhinusin* nikamia

Kuva:Thrinaxodon BW.jpg|*Thrinaxodon liorhinusin* rekonstruktio


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*''Thrinaxodon'' Prehistoric-wildlife.com
Krasnojarskin aluepiirin lippu

**Krasnojarskin aluepiirin lippu** on Krasnojarskin aluepiirin tunnus. Siinä on punaisella pohjalla Krasnojarskin aluepiirin vaakuna. Lippu otettiin käyttöön 16. maaliskuuta 2000.

## Katso myös

* Luettelo Venäjän liittovaltiosubjektien lipuista

## Lähteet

* Flags of the World
Primorjen aluepiirin lippu

**Primorjen aluepiirin lippu** on Primorjen aluepiirin tunnus. Siinä valkoinen viistopalkki erottaa alempana sijaitsevan sinisen alueen sekä ylempänä sijaitsevan punaisen alueen, jossa on vasemmassa yläkulmassa kultainen siperiantiikeri, jollainen löytyy myös Primorjen aluepiirin vaakunasta. 

Lipun mittasuhteet ovat 2:3 ja se otettiin käyttöön 22. helmikuuta 1995.

## Katso myös

* Luettelo Venäjän liittovaltiosubjektien lipuista

## Lähteet

* Flags of the World
Stavropolin aluepiirin lippu

**Stavropolin aluepiirin lippu** on Stavropolin aluepiirin tunnus. Siinä on keltaisella pohjalla valkoinen pohjoismainen risti, jonka keskellä on Stavropolin aluepiirin vaakuna.

Lipun mittasuhteet ovat 2:3 ja se otettiin käyttöön 15. huhtikuuta 1997.

## Katso myös

* Luettelo Venäjän liittovaltiosubjektien lipuista

## Lähteet

* Flags of the World
Jouko Mäkinen

**Jouko Mäkinen Oy** oli suomalainen huonekalualan yritys, joka toimi vuodesta 1953 emoyhtiönsä Grahn-yhtymän konkurssiin asti vuonna 1986. Se tunnettiin erityisesti *MackFinn*-kirjahyllyistään.

Huonekalutehdas Jouko Mäkinen Ky perustettiin Jurvaan vuonna 1965. Se aloitti seudulle tyypilliseen tapaan tyylihuonekalujen valmistajana, mutta siirtyi sittemmin levypintaisiin tuotteisiin, erityisesti kirjahyllystöihin.

Vuonna 1971 Jouko Mäkinen Oy sai vientitoimintansa kasvuun toimittamalla sisustuksen Tallinnan Viru-hotelliin.

Grahn-yhtymä osti Jouko Mäkinen Oy:n vuonna 1977. Samana vuonna Jouko Mäkinen Oy:öön fuusioitiin Grahn-yhtymään kuulunut Haukivuoren vanhaa sahaa hallinnoinut Kyyvesi Oy ja vuonna 1978 osia Lepokalusto Oy:n konkurssipesästä.

Jouko Mäkisen tytäryhtiönä oli myös vuonna 1975 perustettu Jurvan Jousi Oy, yhä toimiva jousitehdas Jurvassa.

Kun Grahn-yhtymä meni konkurssiin 1986, Jouko Mäkinen Oy:n kirjahyllytuotantoa jatkoi Jurvassa MackFinn Teollisuus Oy vuoteen 2013 asti.

## Lähteet
Joan Robinson

**Joan Violet Robinson** (1903–1983) oli brittiläinen taloustieteilijä ja vankka John Maynard Keynesin muotoileman talouspolitiikan kannattaja. 

Robinson valmistui Cambridgen yliopistosta ja siellä hän myös työskenteli professorina. Tunnetuimmassa teoksessaan *Economics of Imperfect Competition* (Epätäydellisen kilpailun taloustiede, 1931) hän tuo lisäyksenä täydellisen kilpailun periaatteen rinnalle epätäydelliseen kilpailun, jossa ostopäätökseen vaikuttavat kuluttajien mieltymykset, tuotedifferointi ja mainonta. Muutamat hänen kirjoistaan onnistuivat kansanomaistamaan keynesiläisyyttä niin, että sen ajatukset omaksuttiin laajasti. Uransa loppuvaiheessa Robinson pyrki yhä kauemmas talousteorioiden valtavirrasta esimerkiksi kapitalismin pitkän aikavälin kasvun tutkimukseen.

## Teoksia
* Robinson, Joan: *Johdatus työllisyyden teoriaan* (Alkuteos: *Introduction to the Theory of Employment,* suom. Jussi Ahokas) Tampere: Vastapaino, 2023. 
* Robinson, Joan: *Investoinnit, säästäminen ja työllisyys* (*Introduction to the Theory of Employment*, 1937). Helsinki: Palkansaajien tutkimuslaitos, 1996. 
* Robinson, Joan: *Talouden johto ja suunnittelu Kiinassa* (*Economic Management in China*, 1972). Helsinki: Suomi-Kiina seura, 1974.

## Lähteet
EPA-traktori

**EPA-traktorit** ovat Ruotsin lainsäädännön tuntemia autoista rakennettuja liikennetraktoreita, joiden suurin sallittu nopeus on 30 km/h. Niitä saavat ajaa 15 vuotta täyttäneet henkilöt. EPA-traktorit ovat Ruotsissa suosittuja erityisesti Tornionjokilaaksossa. EPA-traktorin lisäksi Ruotsin lainsäädäntö tuntee samantyyppisen A-traktorin.

## Historia
Ensimmäiset EPA-traktorit rakennettiin Ruotsissa jo 1930-luvulla. Hintansa ja yksinkertaisuutensa vuoksi ne saivat nimensä EPA-halpatavarataloketjun mukaan. Viranomaiset pitivät EPA-traktoreita kuitenkin vaarallisena liikenteessä ja kielsivät ne vuonna 1975. Koska ajoneuvoja oli kuitenkin liikenteessä suuria määriä, tehtiin myöhemmin päätös, että ennen 1. huhtikuuta 1975 rekisteröidyillä EPA-traktoreilla saa edelleen ajaa. Nykyään EPA-traktorit ovat osa Ruotsin kansallista ajoneuvoluokittelua, koska ne olivat maan lainsäädännössä jo ennen EU-jäsenyyttä.

## EPA-traktorit Suomessa
Suomessa EPA-traktorit luokitellaan henkilöautoiksi, mutta niitä ei voi saada rekisteriin, koska ajoneuvoa on muutettu liian paljon. Ruotsissa rekisteröidyllä EPA-traktorilla ajaminen Suomessa vaatii B-luokan ajokortin. Huhtikuussa 2014 kansanedustaja Simo Rundgren teki kirjallisen kysymyksen EPA-traktoreiden hyväksymisestä myös Suomessa, koska hän piti niitä mopoautoja turvallisempina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla