open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Robert Sweet

**Robert Lee Sweet** (s. 21. maaliskuuta 1960 Lynwood, Kalifornia) on kristillisen metalliyhtyeen Stryperin rumpali. Robert perusti Stryperin vuonna 1983 yhdessä pikkuveljensä Michael Sweetin kanssa. Robert Sweet tuli tunnetuksi nimellä ”Visual time keeper” energisen ja vauhdikkaan soittotyylinsä vuoksi. Sweetin tavaramerkki oli valtavan suuri rumpusetti, jonka hän käänsi poikittain yleisöön nähden, jotta yleisö pystyi näkemään kuinka hän soittaa. Sweetin rumpusetille tyypillisiä olivat lukuisat pellit, jotka roikkuivat kannatintelineistä ketjuilla ja heiluivat jokaisen lyönnin jälkeen vauhdikkaasti. Stryperin musiikkivideossa ”Always There for You” pellit roikkuvat ketjuilla katosta. Visual time keeper piti rumpuja molemmilla puolilla itseään ja pyörähteli soittamaan eri puolilta. Tavallisesti hän soitti yleisöstä katsottuna kasvot vasemmalle.

Robert Sweet oli Stryperin suosion huippuaikoina 1980-luvulla yhtyeen keulahahmo, joka myös ideoi suurimman osan yhtyeen tavaramerkeistä ja sanoitti osan Michael Sweetin säveltämistä kappaleista yhdessä veljensä kanssa. Robert Sweet keksi käyttää vastalauseena monien metalliyhtyeiden käyttämiä 666-tunnuksia vastaan 777-tunnusta, jonka Stryper teki kuuluisaksi vaatetuksessaan ja lavasteissaan. Nykyään 777-tunnuksesta on tullut tavallinen symboli kristillisten yhtyeiden keskuudessa, vaikka sillä ei ole suoria Raamatullisia perusteita. Robert Sweet myös ideoi Stryperin mustakeltaisen ulkoasun, jonka ansiosta yhtyettä kutsuttiin usein ”mehiläisiksi”.

Stryperin hajottua vuonna 1993 Robert Sweet on esiintynyt eri hankkeissa, kuten King Jamesissa. Siinä oli Sweetin lisäksi entinen Stryper-basisti Tim Gaines ja entinen Whitecross-kitaristi Rex Carroll, ja Sweet teki kiertueita yhtyeen kanssa vuoteen 1996. Hän soitti myös hankkeissa kuten Shameless ja Titanic. Sweet levytti soolalbumin nimeltä *Love Trash*, joka esitteli Sweetin laulunkirjoitustaidon ja esiintymisen valikoivampaa puolta. Myöhemmin Sweet liittyi yhtyeeseen Blissed. Siinä Sweet asetti rumpunsa lavalla siten, että ne olivat yleisöstä katsoen 77 asteen kulmassa oikealle. Stryperin comebackin jälkeen 2003 Sweet on pitänyt rumpuja tällä tavalla myös joissain Stryper-konserteissa.

Robert Sweet on naimisissa ja hänellä on neljä lasta. Sweetin vaimo Victoria ”Starri” Sweet käyttää itsestään myös nimitystä mrs 777.

## Julkaisut Stryperin ulkopuolella
**King James* (1994)
**Love Trash* (1998)
**Blissed, Waking Up The Dead* (2002)
Muut yhtyeet: Final Axe ja The Seventh Power.

## Lähteet
Harvest Moon (albumi)

**Harvest Moon** on Neil Youngin vuonna 1992 julkaistu albumi. Kaikki kappaleet ovat Neil Youngin. 

Albumin nimeä kantava Harvest Moon -kappale on yksi hänen suosituimmistaan. Siitä on tehty myös musiikkivideo. Tammikuussa 2022 *Helsingin Sanomat* pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. ”Harvest Moon” ylsi kokonaistuloksissa sijalle 25.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* *Stray Gators*: Neil Young, Kenny Buttrey, Tim Drummond, Ben Keith, Spooner Oldham
* Taustalaulut: Linda Ronstadt, James Taylor, Nicolette Larson, Astrid Young, Ben Keith, Larry Cragg
* Tuotanto: Neil Young ja Ben Keith

## Arviot
* Allmusic: 
* Rolling Stone: 

## Lähteet
* CD-levy 9362-45057-2 (Reprise Records, 1992)

### Viitteet
Lynda Hull

**Lynda Hull** (5. joulukuuta 1954 – 29. maaliskuuta 1994) oli yhdysvaltalainen runoilija. 

Hull kasvoi Newarkissa, New Jerseyssä. Hän opiskeli yliopistossa ja meni naimisiin shanghailaisen maahanmuuttajan kanssa. 

Hull oli ehtinyt julkaista kaksi kokoelmaa runoutta, kun hän kuoli auto-onnettomuudessa 39-vuotiaana. Kolmas kokoelma julkaistiin postuumisti vuonna 1995, ja kootut runot ilmestyivät vuonna 2006. 

## Tuotanto
* *Ghost Money* (1986)
* *Star Ledger* (1991)
* *The Only World* (1995)
* *Collected Poems* (2006)

## Aiheesta muualla
*Lynda Hull Academy of American Poetsin Poets.org-sivustolla.
Heikki Laine (jääkiekkoilija)

**Heikki Laine** (s. 27. lokakuuta 1983 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija.

Laine pelasi juniorivuodet HIFK:n joukkueissa. Kaudella 2004–2005 Laine pelasi ensimmäiset liigapelit HIFK:ssa joukkueessa, mutta pelasi suurimman osan kaudesta Mestiksessä Kirkkonummen Salamoissa. Kausi 2005–2006 oli Laineen ensimmäinen täysi kausi SM-liigassa. Laine pelasi kaudella 2006–2007 HIFK:n liigajoukkueessa. Kauden 2007–2008 hän pelasi Kirkkonummen Salamoissa.

Kaudeksi 2008–2009 Laineen piti siirtyä pelaamaan ECHL:ään, mutta pelipaikan kariuduttua hän päätyi pelaamaan Mestistä jyväskyläläisen D Teamin riveihin. Hyvien esitysten ansiosta hän sitten lopulta pääsi JYPin liigajoukkueeseenkin pelaamaan. Jyväskylästä Laine siirtyi yksivuotisella sopimuksella Ranskan pääsarjan Strasbourgiin. Vuonna 2010 Heikki Laine teki vuoden mittaisen sopimuksen SM-liigaseura Espoo Bluesin kanssa. Hän käväisi kauden aikana myös lainassa Mestiksen K-Vantaalla.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Heikki Laineen pelaajakortti Jatkoaika.com:issa
Kantatie 73

**Kantatie 73** on Pohjois-Karjalassa Kontiolahdelta Uuron kylästä Pielisen itäpuolitse Lieksan kautta Nurmekseen kulkeva kantatie. Tien pituus on 140 kilometriä.

Kantatie 73 on kaksikaistainen ja hyvätasoinen, liikennemäärät ovat pääosin noin 1&nbsp;000–2&nbsp;500 ajoneuvoa vuorokaudessa. Joensuun ja Enon kirkonkylän välillä liikennemäärät ovat varsin vilkkaat, noin 4&nbsp;000 ajoneuvoa vuorokaudessa. Lieksan keskustan kohdalla sijaitsee yksi Suomen päätieverkon harvoista rautatien tasoristeyksistä, tie risteää Pankakosken radan. Lieksan ja Nurmeksen välinen osa kantatiestä on samalla osa tunnettua matkailureittiä, Runon ja Rajan tietä.

## Reitti ja tieyhteydet
*Kontiolahti
**Uuro (vt 6)
**Jakokoski 
*Joensuu
**Eno (st 518, st 512, st 514)
**Rahkee (st 515)
**Uimaharju (st 513)
*Lieksa
**Vorna (st 518)
**Lieksa (st 522, st 524)
*Nurmes 
**Nurmes (kt 75)

Ahvenisen kautta kulkeva seututie 518 lyhentää Enon ja Lieksan välistä matkaa kolmella kilometrillä verrattuna kantatietä 73 käyttävään reittiin.

## Historiaa
Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 73 oli Laatokan Karjalassa Sortavalasta Suistamon kautta Suojärvelle kulkenut tie. Moskovan välirauhansopimuksessa 1944 tie jäi kokonaan luovutetulle alueelle.

Nykyinen kantatie 73 on rakennettu 1960- ja 1970-luvuilla.

## Lähteet
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Matti Grönroosin sivu kantatiestä 73
Martin Ryle

**Martin Ryle** (27. syyskuuta 1918 &ndash; 14. lokakuuta 1984) oli brittiläinen radioastronomi, joka kehitti aivan uudenlaisia radioteleskooppijärjestelmiä. Hän oli ensimmäinen tähtitieteilijä joka palkittiin Nobelin fysiikanpalkinnolla. Tämä tapahtui vuonna 1974 yhdessä Antony Hewishin kanssa. 

Ryle valmistyi Oxfordin yliopistosta vuonna 1939 pääaineenaan fysiikka. Toisen maailmansodan aikana hän osallistui tutkan kehitystyöhön. Sodan jälkeen hän sai viran Cavendishin laboratoriosta, Cambridgestä, missä hänen ryhmänsä tutki Aurinkoa radioaaltojen lähteenä. Ryle osallistui monien mittalaitteiden kehittämiseen, ja oli keskeinen hahmo SAR-tutkan ja tähtitieteellisen interferometrian kehittämisessä. 

Ryler oli Britannian kuninkaallinen tähtitieteilijä (*[[Astronomer Royal]]*) vuosina 1972–1982.

## Lähteet
Olli Rahnasto

**Olli Rahnasto** (s. 28. joulukuuta 1965 Seinäjoki) on suomalainen aktiiviuransa päättänyt tennispelaaja. Rahnasto oli parhaimmillaan tenniksen maailmanlistalla sijalla 88 vuonna 1989. Nelinpelissä Rahnasto oli parhaimmillaan sijalla 79. Lisäksi Rahnasto voitti ainoat ATP-turnauksensa (kaksi) nelinpelissä. Kaksinpelissä hän voitti kolme Challenger-tason turnausta. Hän keräsi urallaan 245&nbsp;624 dollaria palkintorahaa.  

Rahnasto harrasti ennen tennisuraansa myös yleisurheilua, pikaluistelua, jalkapalloa ja pesäpalloa. Kuortaneen urheiluopistolla hän aloitti 10-vuotiaana tenniksen, jonka harjoittelu tehostui 13-vuotiaana. Hänen valmentajanaan toimivat mm. Greg Edwards ja Chris Lindorff. Parhaimmillaan hän harjoitteli 7–8 tuntia päivässä.  

Olli Rahnasto oli vuonna 1983 Wimbledonin poikien nelinpelin finaalissa yhdessä Mihnea-Ion Nastasen kanssa, mutta he hävisivät ottelun. Kaksinpelissä hän on voittanut challenger-turnaukset Benin Cityssä Nigeriassa 20-vuotiaana 1986, sekä Thessalonikissa Kreikassa ja Bossonnensissa Sveitsissä vuonna 1988. ATP-tasolla suurin saavutus kaksinpelissä on kolmas kierros, jolle hän ylsi sensaatiomaisesti karsintojen kautta jo 16 vuoden 10 kuukauden ikäisenä syksyllä 1982 Tukholmassa. Ensimmäisellä kierroksella 16-vuotias Rahnasto voitti turnauksen kakkossijoitetun, senhetkisen maailman 13. rankatun pelaajan Steve Dentonin. Tämän korkeammalle rankattua pelaajaa Rahnasto ei myöhemmin urallaan enää voittanut. 

Olli Rahnasto osallistui 1989 kolmen Grand Slam turnauksen kaksinpelin pääsarjaan, yltäen toiselle kierrokselle Ranskan avoimissa ja US Openissa voitolla ATP50–60 tason pelaajista.  Wimbledonissa hän jäi ensimmäiselle kierrokselle. Davis Cupissa Rahnasto esiintyi vuosina 1982–1995. Hän voitti lisäksi viisi Suomen mestaruutta (1982 kaksinpeli sisäkentillä, 1987 nelinpeli ulkokentillä, 1983, 1984 ja 1987 nelinpeli sisäkentillä). 

Olli Rahnasto on toiminut Suomen tennismaajoukkueen valmentajana ja Davis Cup -joukkueen kapteenina. Valmentaessaan Rahnasto on kehittänyt niin sanotun *koontolyönnin*, jonka hän on myös esitellyt Kansainväliselle tennisliitolle.

Rahnasto esiintyi cameoroolissa elokuvassa *[[Uuno Turhapuro armeijan leivissä]]*, jossa hän pelasi tennisottelun Uuno Turhapuroa vastaan. 

## Lähteet
Marika Westerling

**Marika Westerling** (s. 3. kesäkuuta 1977 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän työskentelee Helsingin kaupunginteatterissa.

Westerling valmistui valtiotieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 2001 ja matkusti Lontooseen opiskelemaan musiikkiteatteria Royal Academy of Musicissa 2003 ja 2004. Parhaiten hänet tunnetaan rooleistaan Helsingin kaupunginteatterin *[[Les Misérables (musikaali)|Les Misérablesissa]]* ja *[[Kaunotar ja hirviö (musikaali)|Kaunottaressa ja hirviössä]]*.

Westerling on myös vieraillut Åbo Svenska Teaterissa ja Svenska Teaternissa muutamissa näytelmissä.

Marika Westerlingin debyyttialbumi ilmestyi 10. helmikuuta 2008. *Dansa Mig Liv* sisältää Jussi Vahvaselän säveltämiä suomenruotsalaisia ja ruotsalaisia runoja muun muassa Märta Tikkaselta, Edith Södergranilta ja Bo Bergmanilta. Levyllä soittavat muun muassa Ilpo Murtojärvi, Ville Pynssi, Vesa Saloranta, Jussi Mäkelä ja Jussi Vahvaselkä.

## Lähteet
Comes a Time

**Comes a Time** on Neil Youngin vuonna 1978 julkaistu albumi. 

Albumin päätöskappale, cover-versio Ian Tysonin tunnetusta folk-laulusta ”Four Strong Winds”, julkaistiin singlenä, ja se nousi Yhdysvaltojen Adult Contemporary -listan 20 parhaan joukkoon.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet paitsi erikseen mainitut ovat Neil Youngin.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arviot
* Rolling Stone: 
* Allmusic: 
* Robert Christgau: A

## Lähteet
* CD-levy 7599-27235-2 (Reprise Records)

### Viitteet
Landing on Water

**Landing on Water** on Neil Youngin vuonna 1986  julkaistu albumi. Se on hänen kuudestoista albuminsa. Sen kaikki kappaleet ovat Neil Youngin tekemiä.

## Kappaleet

# Weight of the World - 3'40
# Violent Side - 4'22
# Hippie Dream - 4'11
# Bad News Beat - 3'18
# Touch the Night - 4'30
# People on the Street - 4'33
# Hard Luck Stories - 4'06
# I Got a Problem - 3'16
# Pressure - 2'46
# Drifter - 5'05

## Muusikot

* Steve Jordan: rummut, syntetisaattori, laulu
* Danny Kortchmar: kitara, syntetisaattori, laulu
* Neil Young: soolokitara, syntetisaattori, laulu
* San Francisco Boys Chorus, joht. Lou Major: kappaleissa 2 ja 5
* Tuotanto: Neil Young ja Danny Kortchmar

## Lähteet

* CD-levy 924 109–2 (Geffen Records, 1986)
Tarja Kallio-Tamminen

**Tarja Kallio-Tamminen** (s. 14. maaliskuuta 1955 Hyvinkää) on suomalainen filosofian tutkija ja opettaja. Hän on julkaissut vuonna 2007 kvanttimekaniikan tulkintaa käsittelevän väitöskirjansa pohjalta teoksen *Kvanttilainen todellisuus: Fysiikka ja filosofia maailmankuvan muokkaajina*, ja on vuonna 2008 perustetun Physics Foundations Societyn perustajajäsen. Seuran tavoitteena on kehittää fysiikan yhtenäisteoria Tuomo Suntolan dynaamisen universumin teorian pohjalta. 

Kallio-Tamminen tuli ylioppilaaksi Hyvinkään yhteiskoulusta vuonna 1974. Hän suoritti Helsingin yliopistossa luonnontieteiden kandidaatin tutkinnon vuonna 1979 ja filosofian kandidaatin (pääaine hiukkasfysiikka) vuonna 1983. Filosofian lisensiaatiksi (pääaine teoreettinen filosofia) hän valmistui vuonna 1994.

Kallio-Tamminen toimi muun muassa fysiikan ja filosofian opettajana Luumäellä vuosina 1983–1988 ja pääkaupunkiseudun työväenopistoissa vuosina 1990–1996. Hän vaikutti Vihreän Sivistysliiton opintokeskuksen perustamiseen ja toimi erilaisissa hanke- ja opetustehtävissä sekä liiton puheenjohtajana vuosina 1994–1997.

Vuodesta 1999 Kallio-Tamminen toimi tutkijana Suomen akatemian Nykyajan teologia ja länsimaisen todellisuus- ja historiakäsityksen muutos -hankkeessa. Hän toimi vuosina 2003-2005 teoreettisen filosofian opettajana tietoisuudentutkimukseen keskittyvässä opinto-ohjelmassa Skövden yliopistossa Ruotsissa. Vuodesta 2010 hän on toiminut joogafilosofian ja EEG-ohjatun meditaation opettajana toiminimellä KalpaTaru.

Kallio-Tammisen puoliso oli vuonna 2020 edesmennyt kulttuuriantropologi Tapio Tamminen.

## Lähteet

## Teoksia
*  
* 

## Aiheesta muualla
* 
*
Marita Lindquist

**Marita Elisabeth Lindquist** (o.s. **Gustafson**; 10. marraskuuta 1918 Helsinki – 7. kesäkuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen lastenkirjailija, runoilija, kielenkääntäjä ja toimittaja, joka kirjoitti ruotsiksi. Hän aloitti kirjallisen uransa nimellä Marita Gustafson.

Lindquist kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1937 ja opiskeli sen jälkeen kieliä. Hän kirjoitti satoja laulutekstejä ja säännöllisesti runoja *[[Hufvudstadsbladet]]iin*, jota hän avusti toimittajana ja kolumnistina 50 vuotta (1954–2004). Hän työskenteli 30 vuotta Yleisradiossa, muun muassa ruotsinkielisen Skol-TV:n ohjelmapäällikkönä ja radiotoimittajana.

Hänen tuotantoonsa kuuluu nelisenkymmentä lastenkirjaa, kuten *Maleenan joulu* () sekä *Santtu ja Ellinoora* -sarja (ruots. *Toffe och Andrea*). Lastenkirjat ovat yleensä tyyliltään realistisia. Romaani *Maleenan joulu* on omaelämäkerrallinen: 12-vuotias Maleena menettää äitinsä, niin kuin kirjailijallekin oli tapahtunut. Monesti hahmot ovat keksittyjä, mutta esimerkiksi *Santtu ja Ellinoora* -kirjoihinsa hän sai inspiraation lapsenlapsistaan. 

Lindquistille myönnettiin Valtion kirjallisuuspalkinto (1973, 1975), Topelius-palkinto (1982), Lastenkulttuurin valtionpalkinto (1989) sekä Längmanin palkinto 2008, ja hänen kirjojaan on käännetty useille kielille, muun muassa suomeksi, saksaksi ja puolaksi.

Lindquistillä oli kaksi tytärtä, Marika (Kuusakoski) ja Anki. 

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* 

## Aiheesta muualla
* Kirjasampo: Marita Linquist
Kantatie 70

**Kantatie 70** oli Pohjois-Karjalassa Tohmajärven kunnassa Onkamosta Niiralan rajanylityspaikalle kulkenut kantatie. Tien pituus oli 33 kilometriä. Tie oli itäisin osa Sinistä tietä, ja se välitti Venäjälle Värtsilään ja Sortavalaan suuntautuvaa liikennettä. Tie kuului yleiseurooppalaiseen TERN-tieverkkoon. Vuonna 2010 tiestä tuli osa valtatietä 9, ja tienumero 70 poistui käytöstä.

## Reitti
* Tohmajärvi
** Onkamo (vt 6)
** Tohmajärvi (st 486)
** Uusi-Värtsilä
** Niirala (st 500)
*** Niiralan rajanylityspaikka (Venäjän tie A130)

## Historiaa
Vuoden 1939 tienumerointijärjestelmässä kantatie 70 oli Joensuun ja Varkauden välinen tie, josta 1970- ja 1980-lukujen taitteessa tuli osa valtatietä 23.

Onkamon ja Niiralan välinen kantatie 70 oli vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä osa Sortavalan ja Kajaanin välistä valtatietä 18. Moskovan välirauhansopimuksen alueluovutusten jälkeen tie katkesi uudelle rajalle. Onkamon ja Niiralan välinen tie jäi maantieksi, joka myöhemmin sai numeron 490. Numeron 70 tie sai vuoden 1996 tienumerouudistuksessa. Vuonna 2010 tiestä tuli osa valtatietä 9, ja tienumero 70 poistui käytöstä

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Matti Grönroosin sivu kantatiestä 70
Inkeri Karvonen

**Inkeri Karvonen** (s. 4. tammikuuta 1942 Kemijärvi) on suomalainen lastenkirjailija ja opettaja. 

Karvonen oli evakkolapsi ja päätyi lopulta Sallaan. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi vuonna 1964 ja hoiti opettajan työtä siitä lähtien Pudasjärvellä ja Joutsassa, vuodesta 1975 lähtien Kannuksessa. 

Karvosella on aviomies Olli (naimisissa vuodesta 1963), kahdeksan lasta sekä useita lapsenlapsia. Hänen tyttärensä Silja on aviossa *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* kustantajan ja vastaavan päätoimittajan Mikael Pentikäisen kanssa.  

Karvonen kuuluu vanhoillislestadiolaiseen herätysliikkeeseen.

## Tuotanto
* *Hiirenpolku Hupalaan* (1978)
* *Samettikuu* (1980)
* *Satu omena-akasta ja omenaukosta* (1986)
* *Valon portaat* (1991)
* *Huilupuu ja ruusukissa* (1996)
* *Leikkipäiväkirja* (2004)
* *Pienen tontun ihmeellinen joulu* (2004)
* *Hiirenpolulla soi* (2005)
* *Paanutonttu ja Tarinakivet* (2006)
* Antologiat: Satu *Mies ja meren muna* kokoelmassa *Maaemon helmasta*  (2006)
* Runoja antologiassa *Tammen Kultainen lastenrunokirja* (2005)
* *Paanutonttu ja tarinakivet* (2009)
* *Pikku-kulta ja tähtikarhu : 12 vuodenaikoihin liittyvää satua* (2011)
* *Iiron ja metsänhaltija*. Kirjan tarinat pohjautuvat luku- ja kirjoitustaidottoman vienankarjalaisen runonlaulajan Marina Takalon kertomiin satuihin, joita professori Juha Pentikäinen on kirjoittanut  muistiin. (2016)
* Hupsuja hassuja hipsukkatassuja (2016)
* Rakas pieni untuvainen (2024)

## Aiheesta muualla
* Nuorisokirjailijat.fi: Inkeri Karvonen 
* Inkeri Karvonen  WSOY:n sivuilla
Yhteisresurssi

**Yhteisresurssi** on taloustieteessä luonnon tarjoama tai ihmisten tekemä hyödyke, jonka käyttöä on hankalaa tai kallista kontrolloida. Toisin kuin julkishyödykkeen tapauksessa, yhteisresurssin ongelmana on liiallinen käyttö. Liikakäyttöä voidaan rajoittaa esimerkiksi kiintiöin.

Perinteisiä esimerkkejä yhteisresursseista ovat yhteisessä käytössä olevat kalavedet ja laitumet. Klassinen esimerkki laidunten käytöstä tunnetaan nimellä yhteismaan ongelma. Kaupungeissa yhteisresuresseja ovat tieverkko ja puhdas ympäristö. Näiden resurssien liiallisesta käytöstä on seurannut kalakantojen romahdukset, kaupunkien ruuhkat ja luonnon saastuminen. 

Yhteisresurssien tutkijoihin kuuluu Nobel-palkittu taloustieteilijä Elinor Ostrom.
Uutisankkuri

**Uutisankkuri** tai **uutistenlukija** on radio-, televisio- ja nykyaikana myös internet-uutisissa esiintyvä toimittaja. Voidaan erottaa toisistaan uutistenlukijat, jotka etenkin aiemmin pelkästään lukivat toisten koostamia uutisia, sekä varsinaiset uutistoimittajat ja uutisankkurit, joilla on itsellään merkittävä vaikutus uutisten sisällön ja niiden ilmiasun muokkaamisessa. Joskus TV-uutisankkureista saattaa muodostua eräänlaisia luotettavuuden ja uskottavuuden vertauskuvia, kuten Yhdysvalloissa Walter Cronkite ja Suomessa Arvi Lind.

Termiä uutisankkuri (*news anchor*) käytettiin aluksi Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Termin otti vuonna 1952 käyttöön CBS-yhtiön tuottaja Don Hewitt ja sillä kuvattiin aluksi Walter Cronkiten toimintaa ja merkitystä. Hewitt kehitti kielikuvan viestijuoksun ankkuriosuuden kilpailijan merkityksen pohjalta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Antony Hewish

**Antony Hewish** (11. toukokuuta 1924 – 13. syyskuuta 2021) oli brittiläinen radioastronomi. Hän oli ensimmäinen tähtitieteilijä, joka palkittiin Nobelin fysiikanpalkinnolla vuonna 1974 yhdessä Martin Rylen kanssa. Hewish on Cambridgen yliopiston Cavendish-laboratoriossa emeritusprofessori ja tutkimusryhmän jäsen.

Hewishin opinnot Cambridgen yliopistossa keskeytyivät toisen maailmansodan takia. Hänet kutsuttiin ilmavoimiin, missä hän osallistui tutkan kehitystyöhön yhdessä Martin Rylen kanssa. Sodan jälkeen hän teki opintonsa loppuun ja liittyi Rylen tutkimusryhmään sai viran Cavendishin laboratoriossa. Hewish väitteli 1952. Ryhmä rakensi suuren radioteleskoopin, jonka avulla yksi Hewishin jatko-opiskelijoista, Jocelyn Bell Burnell,  havaitsi radiolähteen, jota myöhemmin alettiin kutsua pulsariksi. Se, että Hewish ja Ryle saivat Nobelin mutta Bell ei kuulunut joukkoon, on herättänyt arvostelua. Toisten mielestä Bellin olisi ilman muuta kuulunut saada osuutensa Nobelista, toisten mukaan palkintoon johti laajempi tutkimustyö, muun muassa Rylen panos SAR-tutkien kehitystyössä.

Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 1993.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ulkosuodatin

**Ulkosuodatin** on akvaarioissa käytettävä suodatintyyppi. Periaatteessa nimityksellä voitaisiin ymmärtää kaikkia suodatintyyppejä jotka sijaitsevat varsinaisen vesialtaan ulkopuolella mutta yleensä ulkosuodattimella tarkoitetaan nimenomaan altaan ulkopuolelle asennettavaa ulkopönttösuodatinta. Joten esimerkiksi valutussuodatinta tai leijuhiekkasuodatinta ei yleensä kutsuta ulkosuodattimeksi vaikkakin usein sijaitsevat altaan ulkopuolella.

Ulkosuodatin on toimintaperiaatteeltaan melko yksinkertainen, vaikkakin on olemassa myös pitkälle kehitettyjä jaksoittaisella vedenohjausjärjestelmillä ja lämmitysvastuksilla varustettuja versioita. Vesi johdetaan lappoperiaatteella imuputkea pitkin altaan reunan yli letkuja pitkin itse suodattimen alaosaan. Sieltä vesi kulkeutuu suodatusmassojen läpi kohti laitteen kannessa olevaan pumppuun, josta vesi pumpataan letkuja pitkin ja suihkuputkien välityksellä takaisin altaaseen.
 
Ulkosuodattimen suodatustoimintaperiaate on laaja-alainen. Yleensä se toimii sekä mekaanisena suodattimena eli sihtinä ja sen lisäksi vaihtelevissa määrin biologisena suodattimena. Suodatusmateriaalivalinnoista riippuen laite voi toimia myös kemiallisena suodattimena. Muita tehtäviä ulkosuodattimella on vesikierron varmistaminen ja lämpökerrostumien tasaaminen altaassa.

Ulkosuodatin on sisäsuodattimen ohella yleisin akvaarioissa käytetty suodatintyyppi. Miltei kaikki käytössä olevat laitteet ovat teollisesti valmistettuja, koska tyyppi sopii siihen hyvin. Yleisimmät valmistusmaat ovat Saksa ja Italia. Myös Kaukoidässä on laitevalmistusta. Tunnetuimpia tuotemerkkejä Suomessa ovat esimerkiksi Eheim, Fluval, Sacem ja Sera.

## Katso myös
*Sisäsuodatin

## Lähteet
Irlannin tasavallan jalkapallomaajoukkue

**Irlannin tasavallan jalkapallomaajoukkue** edustaa Irlannin tasavaltaa kansainvälisissä miesten jalkapallokilpailuissa. Se toimii Irlannin tasavallan jalkapalloliiton (FAI) alaisuudessa. 

## Historia
Aikaisemmin koko Irlanti pelasi yhteisellä joukkueella, jonka seuraaja on nykyinen Pohjois-Irlannin maajoukkue. Irlannin tasavallan jalkapalloliiton edeltäjä Irlannin vapaavaltion jalkapalloliitto perustettiin 1923 ja maajoukkue pelasi ensimmäisen ottelunsa Torinossa Italiaa vastaan 1926. Vaikka Irlannin maajoukkue osallistui arvokilpailukarsintoihin 1930-luvulta lähtien, se esiintyi ensimmäistä kertaa arvokilpailuissa vasta vuoden 1988 Saksan EM-kilpailuissa. Tätä seurasi paikka vuoden 1990 Italian MM-kilpailuissa. Vaikka jalkapallo on Irlannissa perinteisesti jäänyt muiden lajien varjoon, on Irlannin jalkapallomaajoukkue pärjännyt kansainvälisesti melko hyvin viime vuosina. Suurin osa maajoukkuepelaajista pelaa Englannin sarjoissa.

## Menestys arvokilpailuissa

MM-kilpailut:
* 1990 – puolivälierät
* 1994 – neljännesvälierät
* 2002 – neljännesvälierät

EM-kilpailut:
* 1960 – 1984 – *Ei selviytynyt karsinnoista*
* 1988 – 1. kierros
* 1992 – 2008 – *Ei selviytynyt karsinnoista*
* 2012 – 1. kierros
* 2016 – neljännesvälierät

## Entisiä pelaajia

* John Aldridge
* Jim Beglin
* Packie Bonner
* Liam Brady
* Shay Brennan 
* Johnny Carey
* Noel Cantwell
* Tony Cascarino
* Paddy Coad
* Kenny Cunningham
* Gerry Daly 
* Jimmy Dunne
* Tony Dunne
* Eamon Dunphy
* Tommy Eglington
* Peter Farrell
* Steve Finnan
* Bob Fullam
* Johnny Giles
* Don Givens
* Steve Heighway
* Matt Holland
* Ray Houghton
* Charlie Hurley
* Denis Irwin
* Roy Keane
* Gary Kelly 
* Mark Kinsella
* Mark Lawrenson
* Bill Lacey
* Mick McCarthy
* Paul McGrath 
* Kevin Moran
* Paddy Moore
* Kevin O’Flanagan
* David O’Leary
* Niall Quinn
* Michael Robinson
* Kevin Sheedy
* Frank Stapleton
* Steve Staunton
* Alex Stevenson
* Andy Townsend
* Gary Waddock 
* Ronnie Whelan

## Entisiä valmentajia

* 1986–1995  Jack Charlton
* 1996–2002  Mick McCarthy
* 2003–2005  Brian Kerr
* 2006–2007  Steve Staunton
* 2008–2013  Giovanni Trapattoni
* 2013–2018  Martin O’Neill

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ranskan Guinea

**Ranskan Guinea** () oli Ranskan siirtomaa, joka oli osa Ranskan Länsi-Afrikkaa. Se sijaitsi silloisten Brittiläisen Sierra Leonen (nykyinen Sierra Leone) ja Portugalin Guinean (nykyinen Guinea-Bissau) välissä. Ranskan Guinean rajat muuttuivat ajan myötä, mutta vuonna 1958 ne olivat samat nykypäivän itsenäisen Guinean rajojen kanssa. 

Alue joutui Ranskan yliherruuden alaisuuteen 1800-luvun keskivaiheilla, ja vuonna 1891 siitä tehtiin erillinen siirtomaa, jonka rajat olivat samat kuin aikaisemman siirtomaan Rivières du Sudin (1882–1891). Aluetta olivat vaatineet itselleen myös Iso-Britannia, Saksa ja Portugali, jotka kuitenkin olivat jo sitä ennen luopuneet vaatimuksistaan.

Ranska hallitsi Guineaa vuoteen 1958. Valtio itsenäistyi Ranskasta vuonna 1958 Charles de Gaullen vuoden 1958 perustuslain hylkäämisen jälkeen. Tällöin Ranskan Guinea oli ainoa siirtomaa, joka hylkäsi uuden perustuslain. Ranskan Guineasta tuli nykypäivän Guinea, pitäen ranskan virallisena kielenään.

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
NHL-kausi 1930–1931

**Kausi 1930–1931** oli National Hockey Leaguen 14.&nbsp;kausi. Sen aikana kymmenen joukkuetta pelasi kukin 44 runkosarjaottelua. Stanley Cupin vei toisen kerran peräkkäin Montreal Canadiens, joka kukisti Chicago Black Hawksin otteluvoitoin 3–2 viiden pelin loppuottelusarjassa. 

Kauden aikana Art Ross teki katkeran valituksen Stanley Cup -finaalien toteutustavasta. Montreal Canadiens oli nimittäin voittanut hänen joukkueensa kahdessa peräkkäisessä pelissä kaudella 1929–30. Valituksen seurauksena NHL:n johtokunta päätti, että loppuottelusarja pelattaisiin jatkossa paras viidestä -järjestelmällä. 

## Runkosarja

Suuri lamakausi oli alkanut verottaa NHL:ää. Taloudellisten ongelmien selvittämiseksi Pittsburgh Pirates muutti Philadelphiaan, ja siitä tuli Philadelphia Quakers, mutta joukkueessa ei ollut mitään, millä se olisi voittanut otteluita tai faneja puolelleen. Tarkoituksena oli, että joukkue viipyisi Philadelphiassa vain siihen asti, kunnes Pittsburghiin saataisiin uusi areena. Hallia ei kuitenkaan rakennettu, joten joukkueen historia päättyi ainoastaan yhden uudessa kaupungissa vietetyn kauden jälkeen. Myös Ottawa Senators oli taloudellisissa vaikeuksissa, mutta muuttamisen sijaan joukkue myi tähtensä ja tulevan Hockey Hall of Fame -pelaajan King Clancyn Toronto Maple Leafsille 35&nbsp;000 dollarista ja kahdesta pelaajasta. Tämä vahingoitti joukkuetta, ja yleisömäärät vähenivät entisestään. Tosin vaikka ottelu Philadelphia Quakersia vastaan ei juurikaan kerännyt yleisöä, seurasi Montreal Canadiensin voittoa Ottawasta yli 10&nbsp;000 silmäparia. Ottawan fanit olivat selvästikin valikoivia sen suhteen, mitä joukkueita he tulivat katsomaan. 

Runkosarjan pistepörssin voitti Howie Morenz, joka houkutteli lamakaudesta huolimatta runsaasti yleisöä NHL-kaukaloihin muuallakin kuin Montrealissa. Detroit Cougars vaihtoi kaudelle 1930-31 nimensä Detroit Falconsiksi.

### Sarjataulukko
#### Kanadan divisioona

#### Amerikan divisioona

### Pistepörssin parhaat

*Lyhenteiden selitys: O = Ottelut, M = Maalit, S = Syötöt, P = Pisteet, RM = Rangaistusminuutit*

## Pudotuspelit
Pudotuspeleissä kummankin divisioonan sijoille 2-3 sijoittuneet pelasivat vastakkaisen divisioonan joukkueita vastaan pääsystä välieriin. Välieriin pääsivät suoraan divisioonien voittajajoukkueet. välierissä kohtasivat toisensa divisioonien voittajat, sekä ensimmäiseltä kierrokselta jatkoon päässeet. Puolivälierissä paremmuuden ratkaisivat kahden ottelun yhteismaalit. Divisioonavoittajien välierä ja loppuottelu pelattiin paras viidestä menetelmällä. 
   
Chicago Black Hawks otti varhaisen 2–1-johdon ensi kertaa paras viidestä -järjestelmällä pelatussa loppuottelusarjassa. Montreal Canadiens tuli kuitenkin takaisin peliin mukaan ja voitti sarjan lopulta 3–2. Tämä oli joukkueen toinen peräkkäinen Stanley Cup -voitto.

## Palkinnot

## Lähteet
Ikaalisten vaakuna

**Ikaalisten vaakunan** on suunnitellut Pentti Papunen. Vaakunan selitys on ”kultaisessa kentässä sininen paalu, jossa kolme hopeista airoa vieretysten”, ja se on alun perin vahvistettu Ikaalisten maalaiskunnan kunnanvaakunaksi 17. huhtikuuta 1956. Vaakunan sininen paalu ja airot kuvaavat vesireittien merkitystä alueelle aina pohjankäynnistä siihen aikaan saakka, kun kirkkoveneitä vielä käytettiin. Ikaalisten kauppala otti vaakunan käyttöönsä maalaiskunnan kanssa tehdyn kuntaliitoksen yhteydessä vuonna 1972.

Alkuperäinen Ikaalisten epäitsenäiselle kauppalalle 16. lokakuuta 1961 vahvistettu vaakuna oli myös Papusen suunnittelema. Sen vaakunaselitys on ”sinisessä kentässä hopeinen aaltokoroinen paalu, josta versoo kummallekin puolen kolme kultaista lehmuksen lehteä”. Vaakunan aaltokoroinen paalu kuvastaa kauppalan sijaintia vesistön äärellä ja lehmuksen lehdet jalopuuistutuksia.

## Lähteet
*
George Robert Gray

**George Robert Gray** (8. kesäkuuta 1808 Chelsea – 6. toukokuuta 1872 Lontoo) oli englantilainen eläintieteilijä ja kustantaja.

Hänen isänsä oli eläintieteilijä, farmakologi ja kasvitieteilijä Samuel Frederick Gray (1766–1828). Myös hänen veljensä John Edward Gray (1800–1875) oli eläintieteilijä.

George Gray aloitti assistenttina British Museumissa 1831. Hänen ensi työnsä oli hyönteisten luettelointi ja 1833 hän julkaisi teoksen *Entomology of Australia*. Hän vaikutti omalla osallaan Georges Cuvier’n *Animal Kingdom* -teoksen julkaisemiseen englanniksi. Gray kuvaili tieteelle lukuisia päiväperhoslajeja (Lepidoptera). Hän johti British Museumin lintutieteellistä osastoa 41 vuotta. 1866 hänet kutsuttiin Royal Societyn jäseneksi.

Gray kuvaili ja nimesi tieteelle useita lintulajeja, muun muassa jääkuikan. Hänen nimensä annettiin jättiläissirkkalinnulle (*Locustella fasciolata*), Gray's Grasshopper Warbler.

## Teoksia

* 1833 *Entomology of Australia*, London.
* 1840 *List of the genera of birds*, London.
* 1842 *Nomenclator Zoologicus*, muut tekijät olivat Louis Jean Rudolphe Agassiz ja C.L.Bonaparte.
* 1844–49 *Genera of Birds*, kuvittaneet David William Mitchell ja Joseph Wolf.
* 1846 *Descriptions and Figures of some new Lepidopterous Insects chiefly from Nepal*. London, Longman, Brown, Green, and Longmans.
* 1869-72: *Handlist of the genera and species of birds*, London.
* 1871 *A fasciculus of the Birds of China*. London, Taylor and Francis.

## Aiheesta muualla
George Lakoff

**George P. Lakoff** (s. 24. toukokuuta 1941) on yhdysvaltalainen kielitieteilijä ja filosofi. Hän oli lingvistiikan (ja erityisesti kognitiivisen lingvistiikan) professori Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä vuodesta 1972 vuoteen 2016. Vaikka osa hänen tutkimustyöstään onkin keskittynyt kielitieteen yleisiin ongelmiin, kuten kielellisten konstruktioiden kieliopillisuuteen, hän on tunnetuin ideoistaan metaforien keskeisyydestä ihmisen toiminnassa, poliittisessa käyttäytymisessä ja yhteiskunnassa. Lakoff on myös perustanut progressiivisen ajatusmyllyn, Rockridge Instituten.

## Lakoff ja metaforan uudelleenmäärittely

Lakoff aloitti uransa oppilaana ja myöhemmin opettajana transformationaalisen kieliopin parissa, jonka oli kehittänyt MIT:n professori Noam Chomsky. 1960-luvun loppupuolella hän kuitenkin liittyi muutamien muiden alan entisten oppilaiden joukkoon, ja ryhtyi levittämään generatiivisen semantiikan sanomaa vaihtoehtona Chomskyn generatiiviselle syntaksille. Lakoffin ja Chomskyn erimielisyydet aikaansaivat eri kielitieteilijöiden välillä tulisia ja katkeria väittelyitä.

Lakoffin alkuperäinen teoria konseptuaalisesta metaforasta julkaistiin Mark Johnsonin kanssa kirjoitetussa kirjassa *Metaphors We Live By* vuonna 1980.

Läntisen tieteen perinteessä metafora on nähty ainoastaan kielellisenä konstruktiona. Lakoffin tutkimuksen ydin on ollut hänen argumenttinsa, että metaforat ovat ensisijaisesti mielellisiä konstruktioita, ja että ne ovat keskeisiä ajattelun kehityksessä. Ajattelu ilman metaforia on Lakoffin mukaan mahdollista vain, kun kyseessä puhtaasti fyysinen todellisuus. Mitä abstraktimpi ajatus, sitä useampia kerroksia metaforia tarvitaan sen ilmaisuun.  Ihmiset eivät itse huomaa näitä metaforia useista syistä.  Yksi syy on, että metaforat ovat 'kuolleet' emmekä enää tunnista niiden alkuperää. Toinen syy on, ettemme vain kiinnitä huomiota siihen, mitä tapahtuu.

Esimerkiksi väittelytilanteessa piilevä metafora on sodankäyntiin liittyvä:

* Hän voitti väittelyn.
* Et voi puolustella väitteitäsi.
* Kaikki puheeni ammuttiin alas.
* Hänen kritiikkinsä osui kohteeseensa.
* Tuolla strategialla murskaat hänet.

Lakoff mielsi ajattelun kehityksen parempien metaforien kehityksenä. Jonkun alan tiedon soveltaminen toisella alalla tarjoaa uusia näkökulmia ja ymmärrystä.

## Yksityiselämä
Etniseltä taustaltaan Lakoff on juutalainen.

## Lähteet
*
Madagaskarin petoeläimet

**Madagaskarin petoeläimet** eli **falanukit** (Eupleridae) on ainoastaan Madagaskarin saarella elävä petoeläinten heimo. Se koostuu kahdesta alaheimosta, joista toinen, Euplerinae, luettiin aiemmin sivettieläimiin, toinen, Galidiinae taas mangustien heimoon.

## Alaheimot, suvut ja lajit
* Euplerinae
** *[[Cryptoprocta]]*
*** Fossa (*Cryptoprocta ferox*)
*** †Luolafossa (*Cryptoprocta spelea*)
** *[[Eupleres]]*
*** Falanukki (*Eupleres goudotii*)
** *[[Fanaloka|Fossa]]*
*** Fanaloka (*Fossa fossana*)
* Madagaskarinmangustit (Galidiinae)
** *[[Galidia]]*
*** Puumangusti (*Galidia elegans*)
** Juovamagnustit (*Galidictis*)
*** Juovamangusti (*Galidictis fasciata*)
*** Isojuovamangusti (*Galidictis grandidieri*)
** *[[Mungotictis]]*
*** Kapeajuovamangusti (*Mungotictis decemlineata*)
** *[[Salanoia]]*
*** Ruskomangusti (*Salanoia concolor*)
*** *[[Salanoia durrelli]]*

## Lähteet
* 

### Viitteet
Nakasu-Kawabatan metroasema

**Nakasu-Kawabatan metroasema** () on Fukuokan kaupungin Hakatan suuralueella sijaitseva metroasema. Nakasu-Kawabatan asema on yhdeksäs asema Kūkō-linjalla Meinohaman aseman päästä lukien ja ensimmäinen asema Hakozaki-linjalla. Asema on avattu 20. huhtikuuta 1982.

Asema on rakennettu kolmeen kerrokseen maan alle, joista päällimmäinen on sisäänkäyntikerros, jossa sijaitsevat portit ja lipunmyynti. Keskimmäinen kerros on Kūkō-linjan käytössä, alempi Hakozaki-linjan käytössä. Raiteet yhdistyvät ennen Tenjinin asemaa ja junat jatkavat vuorotellen Meinohamaan asti.

Tärkeitä paikkoja ja rakennuksia aseman lähistöllä ovat esimerkiksi:

* Nakasu, Fukuokan yöelämän keskus
* Kawabatan kauppakatu
* Canal City Hakata
* Hakata Riverein
* Hotel Okura Fukuoka
* Fukuokan Aasia-taidemuseo
* eeny meeny miny mo
* Nishi-Nihon City Bankin Hakatan toimisto
* Fukuokan pankin Hakatan toimisto.

## Aiheesta muualla

* Nakasu-Kawabatan aseman viralliset sivut
Kankaanpään vaakuna

**Kankaanpään vaakuna** on saanut aiheensa kunnan asutuksen alkuajoista, joiden syntymistä metsäalueiden keskelle vaakuna kuvaa. Samalla se viittaa myös Kankaanpään nimeen.

Vaakunan selitys kuuluu: ”sinisessä kentässä alainen, yläreunaltaan liekkikoroinen hopeahirsi, jonka päälikkeenä pystyssä kultamänty.” Vaakunan on suunnitellut Carolus Lindberg, ja se vahvistettiin käyttöön 12. lokakuuta 1951.

## Lähteet
*
Karvian vaakuna

**Karvian vaakuna** on Karvian kunnan tunnus. Sen aihe viittaa pitäjän metsiin ja Kyrön skanssiin, hirsivarusteiseen linnakkeeseen, joka perustettiin 30-vuotisen sodan aikaan 1635 vahtimaan sotaväenottoa pakoon pyrkiviä sotilaskarkureita.

Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kuusikoroisen tyviön yläpuolella linnake, kaikki kultaa.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Karvian kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 23. joulukuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 28. maaliskuuta 1956.

## Lähteet
* 
* 
*
Honkajoen vaakuna

**Honkajoen vaakuna** oli Honkajoen kunnan tunnus, ja se on saanut aiheensa vanhoista perinteistä ja Satakunnan maakunnasta. Haarikka edustaa kädentaitoja ja näistä syntyvää esineistöä, kun taas tähti on peräisin maakunnan vaakunasta.

Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar ja se vahvistettiin Honkajoen vaakunaksi 12. joulukuuta 1952. Vaakuna siirtyi kotiseutuvaakunaksi Honkajoen liityttyä Kankaanpään kaupunkiin vuoden 2021 alussa. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kaksikorvainen kultainen haarikka, jonka yläpuolella seitsenkärkinen hopeatähti”.
Kihniön vaakuna

**Kihniön vaakuna** on Kihniön kunnan tunnus. Sen aiheen palkit muistuttavat kehyssahaa ja viittaavat metsätöihin ja puusta tehtävien tavaroiden valmistukseen.

Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kaksi kultaista, alapuolelta sahakoroista palkkia.” Vaakunan on suunnitellut Toivo Vuorela, ja Kihniön kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 29. kesäkuuta 1960. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 10. lokakuuta samana vuonna.

## Lähteet
* 
*
Oz Fox

**Oz Fox** (oikea nimi **Richard Alfonso Martinez**, synt. 18. kesäkuuta 1961) on kristillisen metalliyhtye Stryperin kitaristi. Martinez liittyi vuonna 1983 Robert Sweetin ja Michael Sweetin yhtyeeseen, josta tuli pian Stryper. Taiteilijanimenään Martinez alkoi alusta alkaen käyttää nimeä Oz Fox, jonka hän oli saanut, koska kuunteli ja soitti paljon Black Sabbathia ja Ozzy Osbournea, jonka laulua hän pystyi jäljittelemään soittaessaan Black Sabbathin covereita ennen Stryperiin liittymistään.

## Tausta
Oz Foxin soittotyyli on saanut vaikutteita erityisesti Eddie Van Halenilta. Foxilla olikin tapana lämmitellä soittamalla nuotilleen Van Halenin kappaleen "I'm the One" ennen Stryperin konsertteja. Hän johti Los Angelesin piireissä kehityssuuntaa, jossa kitaristit hyödynsivät runsaasti tekniikoita kuten tilutus, sweeping, string skipping ja tremolo yhdessä aikalaisten muusikoiden kuten George Lynch, Warren DeMartini, Jake E. Lee, Mick Mars ja Tony Palacios kanssa. 

Foxin soitto on verrattavissa edellä mainittujen kitaristien tyyleihin. Foxia pidetään Stryperin ykköskitaristina, vaikka yhtyeen laulaja Michael Sweetkin soittaa monia sooloja. Sen lisäksi, että Oz soittaa pääasiassa kaikki kitarat levyillä, hän myös laulaa kappaleisiin taustat sekä studiossa että konserteissa. Oz Fox on myös kirjoittanut muutamia Stryperin kappaleista, suosituimpana *To Hell with the Devil* albumilla oleva "The Way". Michael Sweetin jätettyä yhtyeen vuonna 1992 Fox siirtyi yhtyeen laulajaksi 4 kuukauden ajaksi, kunnes yhtye hajosi kokonaisuudessaan vuonna 1993.

Stryperin jälkeen Oz Fox on soittanut useissa hankkeissa mukaan lukien hänen ja Stryper-basisti Timothy Gainesin omassa yhtyeessä Sindizzy, joka julkaisi vuonna 1998 albumin *He's not dead*. Sindizzy jäi kuitenkin lyhyeksi hankkeeksi Foxin liittyessä takaisin Stryperiin yhtyeen comebackin vuoksi vuonna 2003. Vuonna 2005 Fox levytti Michael Sweetin, Robert Sweetin ja yhtyeen uuden basistin, Tracy Ferrien kanssa *[[Reborn (Stryperin albumi)|Reborn]]*-levyn.

Vuonna 2006 Oz Fox liittyi toiseen 1980-luvulla syntyneeseen kristilliseen metalliyhtyeeseen, Bloodgoodiin, mutta hän on ilmoittanut sen olevan kakkossijalla Stryperin jälkeen. 

5. kesäkuuta CNN uutisoi, että Fox avioitui Las Vegasissa Annie Lobértin kanssa, entisen prostituoidun, joka kääntyi evankeliseksi kristityksi oltuaan 11 vuotta ihmikauppakierteessä. Seremonia näytettiin reaaliajassa Internetin kautta. Lobért johtaa järjestöä nimeltä "Hookers for Jesus", joka evankelioi vielä kaduilla toimiville prostituoiduille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Christensen, Brett maaliskuu-huhtikuu 1997. HM Magazine ISSN 1066-6923 (64) STRYPER: Can't Stop The Rock? 2007-04-30
*OzFox.com
*Stryper Expo
*Planet rapture
Parkanon vaakuna

**Parkanon vaakunassa** on sinisessä kentässä aaltokoroinen kultahirsi ja sen päällikkeenä pystyssä kultainen mänty, jonka kuoritut kyljet ovat hopeiset. Männyn latvan molemmin puolin on saatteena seitsemänsakarainen hopeinen tähti. Vaakunan on suunnitellut Germund Paaer ja se otettiin käyttöön vuonna 1950. Oletetaan että pitäjän nimi johtuisi niin sanotusta "parkkamännystä", parkkileivän aineksesta.

## Lähteet
F-jakauma

{(d_1\,x+d_2)^{d_1+d_2}}}}
{x\,\mathrm{B}\!\left(\frac{d_1}{2},\frac{d_2}{2}\right)}\!|
  cdf        =I_{\frac{d_1 x}{d_1 x + d_2}} \left(\tfrac{d_1}{2}, \tfrac{d_2}{2} \right)|
  mean       =\frac{d_2}{d_2-2}\! kun *d*2 > 2|
  median     =|
  mode       =\frac{d_1-2}{d_1}\;\frac{d_2}{d_2+2}\! kun *d*1 > 2|
  variance   =\frac{2\,d_2^2\,(d_1+d_2-2)}{d_1 (d_2-2)^2 (d_2-4)}\! kun *d*2 > 4|
  skewness   =\frac{(2 d_1 + d_2 - 2) \sqrt{8 (d_2-4)}}{(d_2-6) \sqrt{d_1 (d_1 + d_2 -2)}}\!kun *d*2 > 6|
  kurtosis   =|
  entropy    =|
  mgf        =|
  char       =|}}

**F-jakauma** on todennäköisyyslaskennassa ja tilastotieteessä jatkuva todennäköisyysjakauma. Sen johti ensimmäisenä George Snedecor, ja se on nimetty Ronald Fisherin mukaan. F-jakaumaa sovelletaan yleisesti tilastollisen testisuureen jakaumana nollahypoteesin ollessa voimassa. 

F-jakaumalla on läheinen yhteys <math>\chi^2</math>-jakaumaan. Jos riippumattomat satunnaismuuttujat U_1 ja U_2 ovat \chi^2-jakautuneita vapausasteilla d_1 ja d_2, niin tällöin

:F_{d_1,d_2}=\frac{U_1/d_1}{U_2/d_2}

noudattaa F-jakaumaa.
Patriarkaalinen pappeus

**Patriarkaalinen pappeus** (joskus käytetään myös nimitystä **Aabrahamin pappeus**) on Myöhempien aikojen pyhien liikkeessä yksi pappeuden kolmesta muodosta. Kaksi muuta pappeutta ovat Aaronin pappeus ja Melkisedekin pappeus. Toisin kuin kaksi muuta pappeuden muotoa, patriarkaalinen pappeus on hyvin kiistanalainen. Suurin osa Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon teologeista ei pidä patriarkaalista pappeutta itsenäisenä pappeuden muotona, vaan Melkisedekin pappeuden erityisenä muotona, joka toteutuu patriarkan virassa. Sitä vastoin eräissä fundamentalistissa mormoniyhteisöissä patriarkaalisella pappeudella on vahva asema.

Toisin kuin Melkisedekin pappeus ja (Aaronin kirjaimellisia jälkeläisiä lukuun ottamatta) Aaronin pappeus, patriarkaalinen pappeus kulki profeetta Joseph Smithin mielestä suvussa suoraan etenevässä polvessa. Hänen mukaansa Aadam sai patriarkaalisen pappeuden Jumalalta, ja häneltä se periytyi ensin Aabelille ja tämän kuoleman jälkeen Seetille. Heiltä patriarkaalisen pappeuden valtuudet siirtyivät ihmiskunnassa eteenpäin.

Smith puhui ensi kertaa patriarkaalisesta pappeudesta siunatessaan isänsä Joseph Smith Sr:n patriarkaaliseen virkaan 18. joulukuuta 1833. Nauvoon temppelin rakennustöiden aikana 27. elokuuta 1843 Smith puhui eräässä esitelmässään "kolmesta suuresta pappeuden siunauksesta", ja mainitsi niiden joukossa myös patriarkaalisen pappeuden. Puheessaan Smith tuntuu liittävän patriarkaalisen pappeuden ennen muuta rakenteilla olevaan temppeliin ja siellä saataviin siunauksiin. On mahdollista, että hän patriarkaalisesta pappeudesta puhuessaan tarkoitti sinetöintiä ja sitä, kuinka sukupolvet liittyvät toisiinsa temppelissä tehtävien pyhien toimitusten kautta.

MAP-kirkossa oli Joseph Smithin veljen Hyrum Smithin jälkeläinen johtavana patriarkkana aina vuoteen 1979, jolloin tuolloinen johtava patriarkka Eldred G. Smith vetäytyi eläkkeelle siunaamatta itselleen seuraajaa. Kirkko ilmoitti virallisesti kirkossa olevan niin paljon patriarkkoja, että jokainen kirkon jäsen saa itselleen kuuluvan patriarkaalisen siunauksen, eikä johtavan patriarkan virka enää näin ollen ole tarpeellinen. Tämän myötä patriarkaalinen pappeus tuntuu menettäneen merkitystään.
Jämijärven vaakuna

**Jämijärven vaakuna** on Jämijärven kunnan tunnus. Sen aihe viittaa paikkakunnan keskeiseen merkitykseen ilmailussa ja ilmailu-urheilussa. Jämijärven lentokenttä on edelleen yksi tärkeimmistä kevytilmailun keskuksista Suomessa. 

Vaakunan selitys on ”kultakentässä palkki, jonka kummallakin puolella saatteena palkeittain lentävä pääskynen, kaikki sinistä.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Jämijärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 23. syyskuuta 1964. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 26. huhtikuuta 1965.

## Lähteet
* 
*
Turo Järvinen

**Turo Järvinen** (s. 6. tammikuuta 1982 Espoo) on suomalainen entinen jääkiekkoilija.

## Ura
Järvinen on EPS:n (Espoon Palloseuran) kasvatti. Ensimmäiset pelit SM-liigassa Järvinen pelasi kaudella 2001–2002. Seuraavien kausien aikana Järvinen vakiinnutti paikkansa HIFK:n liigajoukkueessa. Järvinen oli HIFK:n kokoonpanossa, kun joukkue voitti SM-pronssia kaudella 2003–2004. Kaudella 2006–2007 Järvinen valittiin HIFK:n kapteenistoon.

Järvinen siirtyi kaudeksi 2007–08 Ilvekseen, jonka kanssa hän teki kahden vuoden sopimuksen huhtikuussa 2007 pelattuaan viisi täyttä kautta HIFK:ssa. Ilveksessä Järvinen pelasi kahden kauden ajan. Hän palasi HIFK:hon kaudeksi 2009–2010. HIFK:ssa Järvinen oli voittamassa Suomenmestaruutta keväällä 2011.

## Tilastot

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Turo Järvinen Jatkoaika.comissa 
*
Timothy Gaines

**Timothy ”Tim” Gaines** (oikealta nimeltään **Timothy James Hagelganz**, s. 15. joulukuuta 1962) on kristillisen metalliyhtye Stryperin basisti. 

## Ura Stryperissa
Gaines liittyi Stryperiin vuonna 1983 yhtyeen viimeisenä jäsenenä. Basson lisäksi Gaines soitti yhtyeessä koskettimia ja lauloi taustoja. Gaines soitti yhtyeen kaikilla kiertueilla aina vuoteen 2003 asti ja hänen kuvansa löytyy kaikista yhtyeen 1980–1990-lukujen albumeista, mutta todellisuudessa Gaines ei osallistunut Stryperin kahden menestyneimmän levyn, *[[To Hell with the Devil]]in* ja *[[In God We Trust (Stryperin albumi)|In God We Trustin]]* levytyksiin musiikillisten erimielisyyksien takia. Gaines kuitenkin palasi yhtyeeseen molempia albumeita tukeville kiertueille. Vuonna 1990 ilmestyneellä levyllä *[[Against the Law]]* Gaines soittaa kaikissa muissa kappaleissa, paitsi Earth, Wind & Fire -coverissa "Shining Star", jossa bassoja soittaa Randy Jackson.

## Stryperin jälkeen
Stryperin jälkeen Tim Gaines on soittanut useissa hankkeissa mukaan lukien hänen ja Stryper-kitaristi Oz Foxin omassa yhtyeessä Sindizzy, joka julkaisi vuonna 1998 albumin *He's Not Dead*. Sindizzy jäi kuitenkin lyhyeksi hankkeeksi, kun Gaines ja Fox liittyivät takaisin Stryperiin yhtyeen comebackin vuoksi vuonna 2003. Samana vuonna Timothy Gaines soitti viimeisen konserttinsa Stryperissä Puerto Ricossa. Konsertti taltioitiin myös dvd:lle. Yhteisymmärryksessä yhtyeen muiden jäsenten kanssa Gaines erosi Stryperistä vuonna 2004. Hänen korvaajakseen tuli Tracy Ferrie. Gaines kuitenkin palasi yhtyeeseen vuonna 2009 ja soittaa Stryperin uusimmalla julkaisulla The Covering, joka sisältää cover-kappaleita.

## Aiheesta muualla
* Timothy Gainesin kotisivut
Juha Fagerstedt

**Juha Fagerstedt** (s. 15. huhtikuuta 1983 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkohyökkääjä. Kaudella 2002–2003 Fagerstedt oli mukana voittamassa A-nuorten SM-kultaa HIFK:n riveissä. Fagerstedt edusti Suomea vuoden 2003 nuorten MM-kisoissa. Kaudesta 2003–2004 lähtien Fagerstedt kuului HIFK:n edustusjoukkueen miehistöön. Fagerstedin pelaajaura päättyi kauden 2007–2008 jälkeen. Hän toimii nykyään HIFK:n A-nuorten apuvalmentajana.

## Lähteet
Nimruzin maakunta

**Nimruz** on yksi Afganistanin 34 maakunnasta. Se sijaitsee maan lounaisosassa ja rajautuu Iraniin ja Pakistaniin. Maakunnassa on arviolta 167&nbsp;900 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 42&nbsp;410 neliökilometriä. Se on siten pinta-alaltaan yksi maan suurimmista maakunnista. 

Nimruz on Afganistanin harvimmin asuttu maakunta, jonka asukkaista suurin osa on pataaneja, kun taas baluchit ovat vähemmistönä. Maakunnan pääkaupunki on Zaranj.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Carl Loewe

**Johann Carl Gottfried Loewe** (30. marraskuuta 1796 Löbejün – 20. huhtikuuta 1869 Kiel) oli saksalainen säveltäjä. Hänet tunnetaan parhaiten balladeistaan, joita hän sävelsi noin 400. Loewellä oli myös tapana itse esittää laulujaan. 

## Aiheesta muualla