open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Robert Vaughn

**Robert Francis Vaughn** (22. marraskuuta 1932 New York, New York – 11. marraskuuta 2016 Ridgefield, Connecticut) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.

Vaughn syntyi näyttelijävanhemmille New Yorkissa, mutta vanhemmat erosivat pian ja Robert-poika vietti lapsuutensa isovanhempien luona Minnesotan osavaltiossa, kun hänen äitinsä teki teatterikiertueita. Vaughn kannatti demokraattipuoluetta ja ystävystyi Robert Kennedyn kanssa ollessaan mukana tämän veljen presidentinvaalikampanjassa.

Vaughn tuli tunnetuksi sekä televisiosta että elokuvista. 1960-luvulla hänellä oli rooli televisiosarjassa *[[Napoleon Solo]]* (*The Man from U.N.C.L.E.*, 1964–1968), ja vuonna 1978 hänelle myönnettiin Emmy-palkinto. Etsivä Harry Rulen roolissa Vaughn oli 1970-luvun sarjassa *[[The Protectors]]*.

Vaughn oli vuonna 1959 ehdolla parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon saajaksi roolistaan elokuvassa *[[Mies Philadelphiasta]]* (1959). Hänet nähtiin television rikossarjassa *[[Columbo]]* kaksi kertaa. Myöhempiin rooleihin kuuluvat muun muassa roolit elokuvissa *[[Sekopallo]]* (1998) ja *[[Pootie Tang – supersankari]]* (2001). 2000-luvulla Vaughn esiintyi myös televisiosarjassa *[[Kelmien kerho]]*.

Vaughn sai tähden Hollywood Walk of Famella vuonna 1998. Hän oli vuodesta 1974 naimisissa Linda Staabin kanssa. Vaughn oli viimeinen elossa oleva näyttelijä vuonna 1960 ilmestyneen westernelokuvan *[[7 rohkeata miestä]]* sankareista.

## Lähteet
Revue philosophique

**Revue philosophique de la France et de l’étranger** on ranskalainen filosofinen tiedejulkaisu, jonka perusti Théodule Ribot vuonna 1876. Sitä julkaisee Pariisissa Presses Universitaires de France. *Revue philosophique* ilmestyi aluksi kuukausittain, sittemmin neljästi vuodessa. Se julkaisee sekä tieteellisiä filosofisia artikkeleita että kirja-arvosteluja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Revue philosophique de la France et de l’étranger'' . 
* ''Revue philosophique de la France et de l’étranger''. Wikisource.
Cycleurope-konserni

**Cycleurope-konserni** on polkupyöräalan yritys. Konsernin tuotemerkkeihin kuuluvat Bianchi, Crescent, Monark sekä Spectra.

Cycleurope on Pohjois-Euroopan suurin polku- ja sähköpyörävalmistaja. Se tuottaa vuodessa 100 000 polkupyörää. 

Cycleurope on nykyisin kansainvälinen ja sen juuret ulottuvat 1950-luvulle saakka. Alusta lähtien Cycleuropen tuotteisiin lukeutuivat polkupyörät sekä polkupyörätarvikkeet ja varaosat. 

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
* Cycleurope Finland OY
Ethics

**Ethics** on englanninkielinen, neljästi vuodessa ilmestyvä filosofinen tiedejulkaisu, jota julkaisee The University of Chicago Press. Se on perustettu vuonna 1890. *Ethics* on keskittynyt moraalifilosofiaan, poliittiseen filosofiaan ja oikeusfilosofiaan. Siinä julkaistut artikkelit käsittelevät myös taloutta ja yhteiskuntateoriaa. Lisäksi siinä julkaistaan keskusteluja ja kirja-arvosteluja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*  ''Ethics''
A Date With Mr. Marstio

**A Date With Mr. Marstio** on suomalaislaulaja Harri Marstion toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1984. Albumi julkaistiin Kerberos-levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina . Albumi julkaistiin CD-levynä ensin Finnlevyn toimesta vuonna 1992 ja uudestaan WEA:n toimesta vuonna 2011. CD-levy sisältää myös Marstion debyyttialbumin *[[Marstio]]* (1982).

## Kappaleet
Kaikki kappaleet sovittanut Pedro Hietanen.

### A-puoli
#  *
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

(*) Kappale esitetty puhuen ilman sävellystä.

## Kokoonpano
* Harri Marstio – laulu

### Muusikot
* Pedro Hietanen – piano, urut, kuoro
* Make Lievonen – kontrabasso
* Riku Mattila – kitara, slide-kitara
* Harri Louhensuo – kitara
* Upi Sorvali – marimba, vibrafoni, lyömäsoittimet
* Pepa Päivinen – tenori- ja alttosaksofonit, bassoklarinetti
* Hannu Lemola – rummut
* Vesa Aaltonen – rummut
* Jim Pembroke – kuoro

### Tuotanto
* Timo Toikka – äänitys (Soundtrack Studios)
* Pedro Hietanen – tuottaja
* Markus Heikkerö – kansi

## Lähteet
* Albumi Harri Marstion sivuilla

### Viitteet
Patrick McGoohan

**Patrick Joseph McGoohan** (19. maaliskuuta 1928 Astoria, Queens, New York – 13. tammikuuta 2009 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalaissyntyinen irlantilainen näyttelijä. Hän tuli 1960-luvulla tunnetuksi televisiosarjoista *[[Vaarojen mies]]* ja *[[Saarroksissa]]*. McGoohanin mieleenpainuvia rooleja elokuvissa ovat muun muassa *[[Pako Alcatrazista]]* (1979), *[[Braveheart – taipumaton]]* (1995) ja John Grishamin romaaniin perustuva *[[On aika tappaa]]* (1996). McGoohan palkittiin kahdella Emmy-palkinnolla vuosina 1975 ja 1990 rooleistaan televisiosarja Columbossa.

McGoohan oli vuodesta 1951 naimisissa Joan Drummondin kanssa, ja heillä oli kolme lasta. 

McGoohan oli Peter Falkin läheinen ystävä, jonka vastanäyttelijänä hän toimikin peräti neljässä Columbo-televisioelokuvassa, joista kaksi roolisuoritusta palkittiin Emmyllä vuosina 1975 ja 1990. Hän myös ohjasi joitakin jaksoja.

McGoohan lainasi äänensä televisiosarja *[[Simpsonit|Simpsoneiden]]* jaksoon *Homerin kotisivu* (*The Computer Wore Menace Shoes*), joka parodioi hänen tähdittämäänsä sarjaa *[[Saarroksissa]]*.

McGoohan menehtyi sairaalassa Santa Monicassa, Kaliforniassa lyhyen sairauden jälkeen.

## Aiheesta muualla
* Patrick McGoohanin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (tilaajille)
* 
* 
* Patrick McGoohan Find a Gravessa
Archiv für Geschichte der Philosophie

**Archiv für Geschichte der Philosophie** on saksalainen filosofinen tiedejulkaisu, jonka perusti Ludwig Stein vuonna 1888 ja uudelleen Paul Wilpert vuonna 1960. Se oli yksi varhaisimpia varsinaisia filosofisia tiedejulkaisuja. Julkaisu on keskittynyt filosofian historiaan antiikista 1900-luvulle.

Julkaisussa ilmestyy vuodessa kolme numeroa, yhteensä noin 360 sivua. Artikkeleita julkaistaan sekä saksan, englannin, ranskan että italian kielillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Archiv für Geschichte der Philosophie'' .
Émile Augier

**Guillaume Victor Émile Augier** (7. syyskuuta 1820 Valence, Ranska – 25. lokakuuta 1889 Croissy-sur-Seine) oli ranskalainen runoilija ja dramaturgi, joka oli myös Ranskan akatemian jäsen.

## Elämäkerta
Émile Augier oli tunnetun ranskalaisen romaanikirjailija Guillaume Pigault-Lebrunin lapsenlapsi. Hän syntyi Valencessa porvarilliseen, arvostettuun ja hyvin toimeentulevaan perheeseen. Hän sai huolellisesti suunnitellun ja toteutetun kasvatuksen, ja kun hänen perheensä muutti Pariisiin vuonna 1828, hän jatkoi loistavasti edenneitä opintojaan kuuluisassa lycée Henri-IV -koulussa, jossa hänen koulutoverinaan oli Aumalen herttua, Ranskan kuninkaan Ludvig Filipin poika. Sen jälkeen olivat vuorossa oikeustieteen opinnot yliopistossa, ja hänen tarkoituksensa oli suuntautua tuomarin tehtäviin. Samalla hän kuitenkin kirjoitteli näytelmiä. Hänen draamanäytelmänsä *La cigué* saavutti vuonna 1844 suunnattoman suosion, kun sitä esitettiin Odéon-teatterissa. Näytelmä ei ollut kelvannut Comédie-Françaisen ohjelmistoon.
 
Alku dramaattisen näyttämötaiteen kirjoittajan uralle oli hieno, ja sen jälkeen hänen uraansa viitoittivat suuret menestykset. Hänet valittiin Ranskan akatemiaan 1857. Vuonna 1862 hän hyökkäsi näytelmällään *Le Fils de Giboyer* yhteiskunnan pappisvaltaisuutta vastaan. Näytelmä esitettiin vain keisari Napoleon III:n henkilökohtaisen asiaan puuttumisen jälkeen. Hänen viimeinen näytelmänsä, komedia *Les Fourchambault* esitettiin vuonna 1879

Émile Augier sai myös Ranskan arvostetuimpiin kuuluvan kunniamerkin, Ranskan kunnialegioonan suurupseerin arvomerkin.

## Teokset
(Luettelo on valikoima)
* *Le Joueur de Flûte*, néo-grec-pastissi
* *L'Aventurière*
* *Gabrielle* 
* *Le Mariage d’Olympe* 
* *Ceinture dorée* 
* *Les Hommes pauvres* 
* *Un beau Mariage* 
* *Maître Guérin* 
* *Madame Caverlet* 
* *Les Fourchambault*.
* *Le Gendre de Monsieur Poirier*
* *Les Effrontés*
* *Le Fils de Giboyer*
* *Lions et Renards*
* *La Pierre de touche*
* *La Contagion*
* *Paul Forestier*
* *Jean de Thommeray*.

## Lähteet
*Henry Gaillard de Champris : *Émile Augier et la comédie sociale*.  Uusi painos. Éd. de Paris, 1910. Genève : Uusin painos. Slatkine.  1973.
*Pierre Danger : *Émile Augier ou le théâtre de l'ambiguïté: éléments pour une archéologie morale de la bourgeoisie sous le second empire*. Paris: Harmattan, 1998. 
*Études drômoises n° 1-2 1995.

## Aiheesta muualla

*Ranskan akatemian elämäkertatiedosto 
* L'Habit vert: näytelmän teksti ja esitysten luettelo
Andrei Kirilenko (koripalloilija)

**Andrei Gennadjevitš Kirilenko** (, s. 18. helmikuuta 1981 Iževsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen urheiluvaikuttaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän edusti urallaan venäläisiä Pietarin Spartakia, Moskovan TsSKA:a ja NBA-joukkueita Utah Jazz, Minnesota Timberwolves ja Brooklyn Nets.

Kirilenko oli ensiottelussaan 18. tammikuuta 1997 nuorin Venäjän superliigassa esiintynyt pelaaja. Venäjän maajoukkueessa hän pelasi Sydneyn kesäolympialaisissa 2000, jolloin maa oli kahdeksas ja Lontoossa 2012, jolloin Venäjä voitti pronssia. EM-kilpailuista Kirilenko voitti Venäjän maajoukkueessa kultaa vuonna 2007, jolloin hänet valittiin kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi, ja pronssia vuonna 2011.

Kirilenko sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 2011. Hänet tunnettiin lempinimellä AK-47, koska hänen pelaajanumeronsa oli 47, nimikirjaimensa AK, ja hän syntyi Iževskin kaupungissa, jossa kuuluisa samanniminen rynnäkkökivääri suunniteltiin.

## NBA-ura
Kirilenko oli NBA:n vuoden 1999 varaustilaisuudessa Utah Jazzin ensimmäisen kierroksen varaus. Hänestä tuli nuorin eurooppalainen NBA:han varattu pelaaja 18 vuoden, neljän kuukauden ja 11 päivän ikäisenä 30. kesäkuuta 1999. Hän liittyi Utah Jazziin kaudella 2001–2002. Hän sijoittui kolmanneksi levypallotilastossa ja neljänneksi pallonriistoissa kaudella 2003–2004. Hän oli NBA:n historiassa, David Robinsonin ohella, toinen pelaaja, joka oli kymmenen parhaan joukossa kummassakin tehotilastossa. NBA-kaudella 2005–2006 Kirilenko oli liigan paras heittojen torjuja ja puolustaja.

Vuonna 2011, kymmenen Utah Jazzissa pelatun kauden jälkeen, Kirilenko palasi NBA:n työsulun alettua Moskovan TsSKA:han ja jatkoi Venäjällä myös työsulun päätyttyä. Hänet nimettiin toukokuussa 2012 Euroliiga-kauden 2011–2012 arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hän oli johdattamassa joukkuettaan Euroliigan loppuotteluun, jossa se  kuitenkin hävisi Olympiakosille.

Heinäkuussa 2012 Kirilenko teki vapaana pelaajana kaksivuotisen ja 20 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen NBA-seura Minnesota Timberwolvesin kanssa. Hän edusti seuraa kuitenkin vain yhden kauden ajan ja siirtyi kesällä 2013 Brooklyn Netsiin.

Kirilenko ilmoitti lopettavansa pelaajauransa kesäkuussa 2015. Elokuussa hänet valittiin sekavassa tilassa olleen Venäjän koripalloliiton puheenjohtajaksi.

## Muita saavutuksia
* 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruus ja kisojen paras pelaaja
* 19-vuotiaiden maailmanmestaruus ja paras pelaaja
* Venäjän-mestaruus 2000 ja paras pelaaja

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* NBA:n pelaajaprofiili
Juri Tjukalov

**Juri Sergejevitš Tjukalov** (; 4. heinäkuuta 1930 – 19. helmikuuta 2018) oli Neuvostoliittoa edustanut kilpasoutaja ja olympiavoittaja.

Tjukalov oli ensimmäinen neuvostoliittolainen soudun olympiavoittaja. Hän voitti yksiköitten olympiakultaa Helsingissä 1952 ja Aleksandr Berkutovin kanssa pariairokaksikoitten olympiakultaa Melbournessa 1956. Vielä Rooman 1960 olympialaisissa Berkutov ja Tjukalov saivat hopeaa.

Pariairokaksikoitten Euroopan mestaruuden Tjukalov ja Berkutov voittivat viidesti.

Tjukalov toimi Neuvostoliiton soutumaajoukkueen päävalmentajana vuosina 1968–1972.

## Saavutukset

* Olympiakultaa yksiköissä 1952
* Olympiakultaa pariairokaksikoissa 1956
* Olympiahopeaa pariairokaksikoissa 1960
* EM-kultaa pariairokaksikoissa 1956, 1957, 1958, 1959 ja 1961
* EM-hopeaa yksiköissä 1955

## Lähteet
* sports123.com: soudun arvokisatilastoja

### Viitteet
Hannu Kangas

**Hannu Antero Kangas** (s. 26. toukokuuta 1968) on suomalainen yleisurheiluvalmentaja ja entinen keihäänheittäjä. Hän toimi Suomen Urheiluliiton keihäänheiton lajivalmentajana vuosina 2005–2011. Hän valmensi Tero Pitkämäkeä koko tämän uran ajan. Lisäksi hän valmensi Teemu Wirkkalaa elokuuhun 2010 saakka ja nykyään hän toimii myös tyttärensä, Jenni Kankaan valmentajana. Hän toimi Etelä.Pohjanmaan Yleisurheilu ry:n puheenjohtajana vuosina 2013–2020.

Suomen Urheiluliitto on valinnut Kankaan vuoden valmentajaksi vuosina 2004, 2007 ja 2010.

Kankaan ennätys keihäänheitossa on miesten 800 gramman keihäällä 72,48 metriä.

Siviiliammatiltaan Kangas on luokanopettaja. Hän on naimisissa ja hänellä on viisi lasta, joista neljä on harrastanut keihäänheittoa. Kankaan lapsista Emilia voitti kuulantyönnössä EM-pronssia alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Espoossa 2023.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Pernell Roberts

**Pernell Elvin Roberts** (18. toukokuuta 1928  Waycross, Georgia – 24. tammikuuta 2010 Malibu, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.

Roberts syntyi Waycrossissa, Georgiassa, ja tuli tunnetuksi Adam Cartwrightin roolistaan televisiosarjassa *[[Bonanza]]* vuosina 1959–1965. Hänellä oli vuosina 1979–1986 päärooli sarjassa *[[Trapper John, M.D.]]*.

Etupäässä televisiosta tunnetulla Robertsilla on ollut osia myös elokuvissa, muun muassa *[[Lainsuojattoman jäljillä]]*, ja hänet nähtiin vuonna 2001 vierailijana sarjassa **. 

Pernell Robertsin kolme ensimmäistä avioliittoa päättyivät eroon. Hänellä oli ensimmäisestä avioliitostaan Vera Mowryn kanssa yksi poika, Jonathan Roberts, joka kuoli vuonna 1989 moottoripyöräonnettomuudessa 37-vuotiaana. Kuollessaan Pernell Roberts oli aviossa neljännen kerran, Eleanor Criswellin kanssa. Hän menehtyi kotonaan haimasyöpään.

Pernell Roberts oli myös lahjakas laulaja. Hän lauloi useassa Bonanzan jaksossa ja levytti RCA Victor-levymerkille folk musiikkia sisältäneen levyn *Come All Ye Fair and Tender Ladies* vuonna 1962.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Pernell Roberts Internet Broadway Databasessa
Jim Rathmann

**Richard 'Jim' Rathmann** (16. heinäkuuta 1928 − 23. marraskuuta 2011) oli yhdysvaltalainen kilpa-ajaja ja Dick Rathmannin veli.

Hän osallistui Indianapolis 500 -kilpailuun 14 kertaa kausilla 1949-1950 ja 1952–1963, joista 1950-1960 kuuluivat Formula 1 -sarjaan. Jim voitti Indianapolis 500 -kilpailun vuonna 1960. Voitto oli merkittävä siinä mielessä, että kilpailun aikana tapahtui eniten kärkipaikanvaihdoksia, kun Rathmann nousi keskivaiheilta kärkeen ja kävi kilpailun puolivälissä taistelun Rodger Wardia vastaan, jonka hän voitti paremman renkaiden säästämistaktiikkansa ansiosta.

Dick ja Jim Rathmann vaihtoivat nimiään vuonna 1946, jotta Dick voisi kilpailla alaikäisenä, ja pian Dick sekä Jim omaksuivat uudet nimensä pitäen ne itsellään.

Rathmann siirtyi eläköityessään auttamaan veljeään heidän Chevroletia myyvään autoliikkeeseen. Hänet kelpuutettiin Motorsports Hall of Fame of Americaan 15. elokuuta 2007. Rathmann kuoli vuonna 2011.

## Lähteet
Strip-tease (albumi)

**Strip-tease** on suomalaislaulaja Harri Marstion kolmas studioalbumi. Se on myös Marstion ensimmäinen suomenkielinen albumi. Levy julkaistiin vuonna 1986.

## Kappaleet
Kaikki sävellykset Harri Marstio, paitsi B5 Safka Pekkonen. Kaikki sanoitukset Jukka Itkonen. Sovitukset Marstio-yhtye.

### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
* Harri Marstio - laulu
* Safka Pekkonen - urut, piano, haitari, kuoro
* Juuso Nordlund - basso
* Nipa Niilola - kitarat
* Vesa Hyrskykari - saksofonit, kuoro
* Arska Rautajoki - rummut, percussion, kuoro
* Pedro Hietanen - haitari (A2), kuoro (B2)

## Lähteet
* Albumi Marstion sivuilla
Juri Malyšev (soutaja)

**Juri Aleksandrovitš Malyšev** (, s. 1. helmikuuta 1947) on Neuvostoliittoa edustanut entinen kilpasoutaja ja olympiavoittaja.

Malyšev voitti yksikkösoudun olympiakultaa Münchenissä 1972. Se jäi hänen ainoaksi arvokisamitalikseen.

## Lähteet

* 
* 
* sports123.com: soudun arvokisatilastoja
Huoneestasi loistaa valo

**Huoneestasi loistaa valo** on suomalaislaulaja Harri Marstion neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1988.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Harri Marstio ja sanoittanut J. Itkonen, ellei toisin mainittu.

### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Harri Marstio – laulu
* Ismo Kätkä – rummut
* Juuso Nordlund – basso
* Seppo Alajoki – kitarat, kuoro
* Eero Pekkonen – kosketinsoittimet, kuoro
* Vesa Hyrskykari – saksofonit, kuoro
* Heikki Silvennoinen – kuoro
* Pedro Hietanen – piano (B1), harmoni (A3)

## Lähteet
* Albumi Marstion sivuilla
Revue de métaphysique et de morale

**Revue de métaphysique et de morale** on ranskalainen filosofinen tiedejulkaisu, joka on perustettu vuonna 1893. Sen perustajia olivat Xavier Léon, Léon Brunschvicg, Élie Halévy, Célestin Bouglé ja Dominique Parodi. Alun perin julkaisu syntyi idealismin hengessä vastustamaan positivistista filosofiaa. Nykyisin julkaisu ilmoittaa olevansa koulukunnista riippumaton.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Revue de métaphysique et de morale'' .
G. I. Joe: Sigma 6

**G. I. Joe: Sigma 6** on yhdysvaltalainen animaatiosarja, jonka animoinnista vastasi japanilainen GONZO. Se on samalla myös Hasbron tuottama lelusarja, armeijahenkisistä toimintahahmoista ja muista leluista. Itse animaatiosta tuotettiin 26. jaksoa, kahden tuotantokauden verran ja myös kuusi numeroa kestänyt lyhytsarjakuva Devil's Due Productions -yhtiön julkaisemana.

## Juoni
Amerikan armeijan valiojoukot, Joet, taistelevat armotonta ja vallanhimoista terroristiorganisaatiota COBRA'a vastaan. Uusi ryhmä nimeltä SIGMA 6 ja heidän johtajansa Duke määrättiin erityistehtävää varten pysäyttämään COBRA ja heidän jokaisen maailmanvalloitussuunnitelmansa.

## Äänirooleissa

## Jaksoluettelo

;1. tuotantokausi
#COBRA Strike
#Escape
#Capture
#Reveal
#Sigma
#Race
#Jungle
#Vacation
#Polar
#Honor
#Space
#Zeus, Part 1
#Zeus, Part 2

;2. tuotantokausi
#Hidden
#Invasion
#Search
#Showdown
#Challenge
#Trap
#Revelations
#Duel
#Awards
#Balance
#Giant
#Ice
#Assault

## Aiheesta muualla
* Anime News Network
Andy Soucek

**Andy Christian Soucek** (s. 14. kesäkuuta 1985 Madrid) on espanjalainen autourheilija. 

## Ura
Soucek voitti Espanjan Formula 3 -sarjan mestaruuden vuonna 2005. Hän on ajanut muun muassa Formula Renault 3.5 -sarjassa, jossa hän kaudella 2006 sijoittui loppupisteissä neljänneksi. 

Soucek ajoi kaudella 2007 GP2-sarjassa David Price Racing -tallissa ollen loppupisteissä kuudestoista 15 pisteellä. Kaudella 2008 hän kilpaili Super Nova Racing tallissa sijoittuen sijalle 14. loppupisteissä. Soucek kilpaili myös Aasian GP2 -sarjassa vuonna 2008 saavuttaen yhden kolmossijan. Hän kilpaili myös Superleague Formula -sarjassa vuonna 2008.

Soucek voitti FIA Formula Two Championship -sarjan mestaruuden kaudella 2009. Vuonna 2010 Soucek toimi Virgin tallin testikuljettajana yhdessä Luiz Razian kanssa.

## GP2 -tulokset

## Lähteet
Paz Vega

**Paz Campos Trigo** eli **Paz Vega** (s. 2. tammikuuta 1976 Sevilla, Sevillan maakunta, Espanja) on espanjalainen näyttelijä.

Vega päätti, että hänestä tulee näyttelijä nähtyään 15-vuotiaana Federico García Lorcan näytelmän *[[Bernarda Alban talo]]*. Suoritettuaan oppivelvollisuutensa hänet hyväksyttiin arvovaltaiseen Centro Andaluz de Teatro -näyttämökouluun, jossa hän opiskeli kaksi vuotta. Opiskeltuaan vielä toiset kaksi vuotta journalismia hän muutti Madridiin. Taiteilijanimensä Vega hän otti isoäidiltään.

Vega aloitti näyttelijänuransa televisiosarjoissa *Más que amigos*, *Compañeros* ja *7 vidas*. Vuonna 2002 hänet palkittiin parhaan uuden naisnäyttelijän Goyalla roolistaan elokuvassa *[[Lucia ja seksi]]* ja samana vuonna hän oli ehdolla myös parhaan naispääosan kategoriassa roolistaan elokuvassa *[[Sólo mía]]*. Sittemmin hän on näytellyt myös useissa ulkomaalaistuotannoissa kuten vuoden 2004 elokuvassa *[[Spanglish – käännöskukkasia]]* ja vuoden 2013 elokuvassa *[[Grace of Monaco]]*.

## Aiheesta muualla
* Paz Vegan virallinen sivusto   
*
163 Erigone

**163 Erigone** on tumma, suhteellisen suurikokoinen päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Henri Joseph Perrotin 26. huhtikuuta 1876, ja se nimettiin kreikkalaisen mytologian Erigonen, Ikarioksen tyttären, mukaan.

## Lähteet
* JPL Small-Body Database Browser: 163 Erigone  
*Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000): Minor Planet Center 

### Viitteet
Mervyn Wood

**Mervyn Thomas Wood** (30. huhtikuuta 1917 – 19. elokuuta 2006) oli australialainen kilpasoutaja ja olympiavoittaja.

Mervyn Wood kilpaili olympialaisissa jo Berliinin 1936 kisoissa kahdeksikkosoutajana mutta ei menestynyt.
Yksikkösoudun olympiakultaa hän voitti Lontoossa 1948 ajalla 7.24,4. Hopealle sijoittunut Uruguayn Eduardo Risso hävisi hänelle 13,8 sekuntia. Helsingin 1952 olympialaisissa Wood sai yksiköissä hopeaa hävittyään Neuvostoliiton Juri Tjukaloville 1,7 sekuntia. Melbournen 1956 olympialaisissa Wood sai pronssia pariairokaksikoissa, joissa hänen parinaan souti Murray Riley.

Ammatiltaan Wood oli poliisi.

## Lähteet

* 
* 
* sports123.com: soudun arvokisatilastoja

### Viitteet
Godby Shipping

**Godby Shipping Ab** on ahvenanmaalainen varustamo. Yrityksen kotipaikka sijaitsee Maarianhaminassa. Godby Shipping on perustettu vuonna 1973 ja sen toimitusjohtaja on Dan Mikkola. Varustamolla on seitsemän ro-ro-alusta, jotka liikennöivät Euroopan alueella. Varustamo on Rahtialusyhdistyksen jäsen. Kansainvälinen merenkulkujärjestö (IMO) on sertifioinut Godby Shippingin alukset ja konttorin ISM-koodilla (*International Safety Management code*).

## Laivasto
*M/S Midas
*M/S Mimer
*M/S Miranda
*M/S Mistral
*M/S Aurora

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
*Varustamon verkkosivut
Henri Jan Wienese

**Henri Jan Wienese** (s. 4. kesäkuuta 1942) on entinen alankomaalainen kilpasoutaja ja olympiavoittaja.

Wienese voitti yksikkösoudun olympiakultaa Méxicossa 1968. Hopealle sijoittunut Länsi-Saksan Jochen Meissner hävisi hänelle 4,2 sekuntia.

Maailmanmestaruuskilpailuissa Wienese sai hopeaa Bledissä 1966. Euroopan mestaruuskilpailuissa hän sai pronssia Duisburgissa 1965 ja Vichyssä 1967.

## Lähteet

* 
* 
* sports123.com: soudun arvokisatilastoja
ABI

**ABI**, eli **Application Binary Interface** on alhaisen tason rajapinta käyttöjärjestelmän ja suoritettavan ohjelman välillä.

ABI määrittelee tietokoneohjelman ja käyttöjärjestelmän, ohjelman ja kirjaston, kahden eri ohjelman tai ohjelman sisäisten osien välisiä toimintamalleja. Siihen kuuluvat kirjaston ja käyttöjärjestelmän aliohjelmien kutsukäytännöt, järjestelmäkutsut, se mitä aliohjelmia on saatavilla sekä ohjelma-, kirjasto- ja objektitiedostojen tiedostomuodot.

ABI:n tekniset yksityiskohdat peitetään ohjelmointirajapintojen alle helpottamaan ohjelmoijien työtä ja ohjelman toteuttamista eri järjestelmissä. Esimerkiksi kaikki Unixit toteuttavat saman ohjelmointirajapinnan (POSIX API), mutta eivät samaa binäärirajapintaa (ABI), joten ohjelmat on käännettävä erikseen joka alustalle ja suoritinarkkitehtuurille. Muun muassa Debian tukee kahta EABI (*embedded application binary interface*) muotoa ARM-suorittimille tavujärjestyksen mukaan: `armel` (pieni-endiaaninen) ja `armeb` (iso-endiaaninen). ABI:n on määriteltävä myös poikkeuksien käsittely, tietorakenteiden tasaus () ja muita seikkoja.

ABI voi olla erilainen käytetyn suorittimen, käyttöjärjestelmän, kääntäjän tai kielen mukaan. Tyypillisesti kutsukäytännöt sovitaan käyttöjärjestelmän  ja prosessorin mukaan, mutta eri käytäntöjä on ollut.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Luudutusleikkaus

**Luudutusleikkaus** (*arthrodesis*) on jäykistysleikkaus, jossa yhdistetään vioittuneen nivelen luut toisiinsa siten, että nivel ei enää liiku. Leikkauksella pyritään kivun vähentämiseen ja nivelen tukevoittamiseen. Leikkaus voidaan tehdä tilanteissa, joissa nivel on kipeä, voimaton ja virheasennossa, eikä ole enää lääkkein tai tuin hoidettavissa.

Luudutusleikkauksia tehdään muun muassa sormiin, polviin, nilkkoihin, ranteisiin ja selkään. Luudutusleikkaus on hoitomuotona mm. nivelreumassa.

## Leikkauksen kulku
Operoitavan alueen verenkierto pysäytetään esimerkiksi puristussiteellä. Leikkauksessa poistetaan tuhoutuneet nivelpinnat rustoineen. Luutuminen varmistetaan luusiirteellä ja usein luuston sisään asennettavilla metallisauvoilla tai levyillä. Näin taataan asennon säilyminen.
Juha Kukkonen

**Juha Kukkonen** on suomalainen näyttelijä, joka on ollut mukana televisiosarjoissa, elokuvissa ja usein myös Ryhmäteatterin näytelmissä. Hänet muistetaan ehkä parhaiten rikosylikomisario Takamäen roolista televisiosarjasta *[[Rikospoliisi ei laula]]* sekä tv-sarjoista *[[Itse valtiaat]]* ja *[[Ugrilampaat]]*.

Nuoruudessaan Juha Kukkonen oli aktiivi jalkapalloilija. Hän voitti oululaisen OTP:n joukkueessa A-juniorien Suomen mestaruuden vuonna 1983.

## Valikoitu filmografia
* *Lähtö* (1995) (lyhytelokuva)
* *Sirpaleita* (1996) (lyhytelokuva)
* ''Pala valkoista marmoria'' (1998)
* *[[Rakastin epätoivoista naista]]* (1999) (lyhytelokuva)
* *Ugrilampaat* (1999–2000) – ohjaaja
* *[[Itse valtiaat]]* (2003, 2008) – ohjaaja ja kiitokset
* *Onnenpeli 2001* (2001) (lyhytelokuva)
* *[[Joki (vuoden 2001 elokuva)|Joki]]* (2001)
* *[[Lapsia ja aikuisia]]* (2004)
* *[[Juoksuhaudantie (elokuva)|Juoksuhaudantie]]* (2004)
* *[[Rikospoliisi ei laula]]* (2006) (sarja)
* *[[Suden arvoitus]]* (2006)
* *[[Tehdas (televisiosarja)|Tehdas]]* (2012) (sarja)
* *[[Korsoteoria]]* (2012)
* *[[Miss Farkku-Suomi (elokuva)|Miss Farkku-Suomi]]* (2012)
* *[[Elämää suurempaa]]* (2012) (sarja)
* *[[Miesten välisiä keskusteluja]]* (2013)
* ''Nuoren Wertherin jäljillä'' (2013)
**[[Pieniä suuria valheita]]* (2018)
* *[[Ratamo (televisiosarja)|Ratamo]]* (2018) (sarja)
**[[Invisible Heroes]]* (2019) (sarja)
* *[[Kotka 10]]* (2023) (sarja)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Jukka Salin

**Jukka Sakari Salin** on Jouko Keskisen esittämä kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa *[[Salatut elämät]]*, jossa hän oli mukana vuosina 1999–2004. Jukka nähtiin pikaisesti myös *Salattujen elämien* kymmenvuotisjuhlalähetyksessä vuonna 2009. Jukka esiintyi myös *Salattujen elämien* spin-off-sarjassa *[[Pihlajasatu]]* vuonna 2019.

## Rooli

Ennen sarjan alkua Jukka oli naimisissa Maarit Salinin kanssa ja heille syntyi kolme lasta: Aleksi, Saku ja Silja. He erosivat, koska Maarit kärsi pahasta alkoholismista. 

Sarjan alussa arkkitehtina työskentelevä Jukka menee naimisiin kuntosalilla työskentelevän Hannan kanssa. He eroavat, kun Jukalle selviää vastasyntyneen Sofian olevankin Hannan ja poikansa Aleksin salasuhteesta syntynyt tytär. Hänen mielenterveytensä kokee pahan kolauksen, ja hän pyrkii monin tavoin pilaamaan Aleksin ja Hannan elämän. Jukka hylkää arkkitehdin työnsä ja ryhtyy taiteilijaksi. Hänen järjestämänsä taidenäyttelyn pääteos on muotokuva Hannasta ja Aleksista Sofian kanssa. Teoksen nimi on alun perin ”Sofia – syntynyt poikani synnistä”, mutta näyttelyn asettelussa apuna toimiva Katja Vainio vaihtaa teoksen nimen säästääkseen Hannan ja Aleksin nöyryytykseltä. Jukka myös uhkailee Hannaa ja Aleksia kirveellä.

Hanna jatkaa elämäänsä Aleksin kanssa, mutta hänellä kuitenkin ilmenee joitakin tunteita Jukkaa kohtaan. He suutelevat Hannan työpaikalla, mutta lopulta Hanna kuitenkin menehtyy auto-onnettomuudessa. Geeli-yökerhon avajaisissa Jukka tutustuu Camilla Mustavaaraan, ja he tulevat hyvin juttuun. Jukalla on myös yhteinen yö Katjan kanssa.

Yksi Jukan ystävistä Pihlajakadulla on Ismo Laitela, pitkälti siksi, että Silja ja Saku ovat Ismon lasten, Kallen ja Miian hyviä ystäviä. Myöhemmin Miia myös seurustelee Sakun kanssa. Jukka ja Ismo ovat toistensa tukena vaikeina aikoina ja usein vaihtelevat kuulumisiaan Ismon valinnassa.

Sittemmin Jukka palaa yhteen Maaritin kanssa ja jatkaa arkkitehdin töitä. Suhde rakoilee muutamaan otteeseen, ja kenties suurimman erimielisyyden aiheuttaa Maaritin aloittama kirjailijan ura: tämä on päättänyt kirjoittaa kirjan alkoholisminsa aiheuttamista ongelmista elämässään muun muassa silloin, kun lapset olivat pieniä. Jukan mielestä Maarit esittää hänet kirjassa negatiivisessa sävyssä, mutta Maarit julkaisee kirjan kaikesta huolimatta. 

Jukka hakee tukea nuoruudenrakkaudestaan Jaana Niemisestä, ja he päätyvät harrastamaan seksiä useamman kerran Maaritin tietämättä. Salasuhteen paljastuessa Maarit jättää Jukan. Vastaavasti Jaanalla on suhde Ismoon, mutta lopulta hän joutuu myöntämään salasuhteensa Jukkaan joutuessaan Ismon kosimaksi. Raivostunut Ismo lyö Jukkaa. Jukka ja Jaana suunnittelevat muuttavansa Turkuun, mutta epäröivä Jaana toivoo saavansa uuden mahdollisuuden Ismon kanssa, mihin tämä suhtautuu varsin myönteisesti. Pian Ismo kuitenkin näkee Jukan ja Jaanan suutelevan kauppakeskuksessa ja pahoinpitelee Jaanan. Jukka ja Jaana päättävät muuttaa Turkuun yhdessä Jaanan tyttären, Roosa Kemppaisen kanssa.

Pihlajakadulla vuosia myöhemmin vieraileva Aleksi kertoo Jukan ja Jaanan eronneen ja Jukan alkaneen seurustella nuoren jumppaohjaajan kanssa.

## Lähteet
Monacon Grand Prix 1981

**Monacon Grand Prix 1981** oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 31. toukokuuta 1981 Monacon katuradalla Monacossa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Gilles Villeneuve, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.

## Kilpailu

Radan lähistöllä olleessa hotellissa syttynyt tulipalo viivästytti kilpailun alkua tunnilla. Järjestäjät eivät uskaltaneet päästää autoja liikkeelle, koska hotellin keittiöstä alkanut palo levitti savua radalla olleeseen tunneliin. Paalupaikalta startannut Nelson Piquet ryntäsi kärkeen ja hänen viereltään lähtenyt Gilles Villeneuve pääsi kakkoseksi Nigel Mansellin seuratessa tuntumassa. Mario Andretti ja Andrea de Cesaris kolaroivat jo avauskierroksella, joten kilpailijoiden määrä väheni kahdestakymmenestä kahdeksaantoista. Nigel Mansell ja Carlos Reutemann nahistelivat keskenään sillä seurauksella, että Mansellin auton taka-akseli vaurioitui, mikä johti keskeyttämiseen, ja Reutemann joutui vaihdattamaan pyöränsä jääden kierroksella perään.

Piquet oli 20 kierroksen aikana kuronut muihin kahdeksan sekunnin kaulan. Alan Jones kiilasi kolmanneksi ja ohitti hetken kuluttua myös toisena olleen Villeneuven. Piquet'n johto oli 41. kierroksella enää kaksi sekuntia Jonesin ja Villeneuven seuratessa perässä. 50 kierroksen jälkeen enää viisi kuljettajaa oli samalla kierroksella. He olivat Piquet, Jones, Villeneuve, Jacques Laffite ja John Watson. Nelson Piquet'n ohittaessa hitaampaa autoa hän törmäsi kaiteeseen 23 kierrosta ennen maalia ja matka loppui siihen.

Jones siirtyi kärkeen ja Villeneuve jatkoi hurjaa takaa-ajoaan. Jones joutui tekemään polttoainevaikeuksien vuoksi varikkokäynnin seitsemän kierrosta ennen maalia, jolloin hänen johtonsa kaventui 30 sekunnista seitsemään. Neljä kierrosta ennen ruutulippua Villeneuve ohitti Jonesin ja hankki näin Ferrarin uudelle turbomallille ensimmäisen osakilpailuvoiton. Suomen Keijo Rosberg karsiutui aika-ajossa, eikä päässyt lainkaan mukaan kilpailuun.

## Tulokset

## Muuta

*Paalupaikka: Nelson Piquet – 1.25,710
*Nopein kierros: Alan Jones – 1.27,47 (kierroksella 48)
*Alan Jonesin 10:s kilpailun nopein kierros
*Ferrarin 80:s voitto

## Tilanne kuljettajien MM-sarjassa

## Lähteet
Pekka Valkeejärvi

**Pekka Juhani Valkeejärvi** (19. joulukuuta 1957 Helsinki – 13. syyskuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, joka näytteli elokuvien ja televisiosarjojen lisäksi KOM-teatterissa vuodesta 1984 lähtien.

## Ura
Valkeejärvi teki 1980-luvun puolivälissä pääroolit Pauli Pentin elokuvassa *[[Pimeys odottaa]]* ja Tuija-Maija Niskasen elokuvassa *[[Suuri illusioni (elokuva)|Suuri illusioni]]* vuonna 1985. Kumpikaan elokuvista ei saavuttanut kovin suurta suosiota ja Valkeejärvi jäi usein elokuvissa sivurooleihin. Elokuvahistorioitsija Peter von Bagh nosti Valkeejärven mieleenjäävimmiksi roolitöiksi komisario Torsti Rautapään Pekka Milonoffin elokuvasta *[[Rikos & Rakkaus]]* (1999) ja isähahmon roolit Perttu Lepän elokuvissa *[[Pitkä kuuma kesä]]* (1999) ja *[[Helmiä ja sikoja]]* (2003). Valkeejärven viimeiseksi roolityöksi jäi appiukon rooli Aleksi Salmenperän elokuvassa *[[Jättiläinen (vuoden 2016 elokuva)|Jättiläinen]]* vuonna 2016.

Valkeejärvi menehtyi 58-vuotiaana vakavan sairauden uuvuttamana kotonaan Helsingissä. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.

## Filmografia

### Elokuvat

### Televisiosarjat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Pekka Valkeejärven muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Ilon sekunnit

**Ilon sekunnit** on suomalaisen laulajan Harri Marstion viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1989.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Aiheesta muualla
* Ilon sekunnit Marstion kotisivulla (Internet Archive)
Zohra Lampert

**Zohra Lampert** (s. 13. toukokuuta 1937) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä oli nimirooli kauhuelokuvassa *Säikyttäkäämme Jessica hengiltä* (*Let's Scare Jessica to Death*, 1971).

Lampert syntyi New Yorkissa venäjänjuutalaisille vanhemmille. Hän on tehnyt työtä myös televisiossa ja näyttämöllä. Hänet on palkittu Emmy-palkinnolla vuonna 1974, ja hän on ollut kahdesti ehdolla Tony-palkinnon saajaksi.

Myöhempiin rooleihin kuuluu osa William Peter Blattyn elokuvassa *[[Manaaja III]]* (1990). Hän oli 1950-luvulla lyhyesti naimisissa Bill Altonin kanssa.
Sateenkaaren pää

**Sateenkaaren pää** on suomalaislaulaja Harri Marstion seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1993. Levy on Marstion Maanantai-orkesterin ainoaksi jäänyt.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
* Harri Marstio – laulu
* Nipa Niilola – kitara
* Arto Rautajoki – rummut
* Pertsa Tolonen – basso

## Lähteet
* Harri Marstio Pertsa Tolosen kotisivuilla
Peggy McCay

**Peggy McCay** (3. marraskuuta 1927 New York – 7. lokakuuta 2018) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Caroline Bradyn roolista televisiosarjassa *[[Päivien viemää]]*.

McCaylle myönnettiin vuonna 1991 draamasarjan parhaan vierailevan naisnäyttelijän Emmy-palkinto (Primetime). Hän opiskeli Barnard Collegessa ja Columbian yliopistossa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Morrison

**Morrison** voi viitata seuraaviin asioihin:

Paikkana:

* Morrison, kaupunki Coloradossa
* Morrison, kaupunki Illinoisissa
* Morrison, kaupunki Iowassa
* Morrison, kaupunki Missourissa
* Morrison, kaupunki Oklahomassa
* Morrison, kaupunki Tennesseessä
* Morrison, kaupunki Wisconisinissä
* Morrison Bluff, kaupunki Arkansas'ssa
* Morrisonin piirikunta, piirikunta Minnesotassa
* Morrison Ranch
* Morrison Township, kaupunkikunta Minnesotassa

Sukunimenä:

*Adam Morrison (s. 1984), yhdysvaltalainen koripalloilija
*Brendan Morrison (s. 1975), kanadalainen jääkiekkoilija
*Denny Morrison (s. 1985), kanadalainen pikaluistelija
*F. Bam Morrison, yhdysvaltalainen huijari
*Grant Morrison (s. 1960), skotlantilainen sarjakuvakäsikirjoittaja ja -piirtäjä
*Hannah Morrison, alankomaalainen sopraanolaulaja
*Helen Morrison (s. 1942), yhdysvaltalainen oikeuspsykiatri
*Herbert Morrison (1888&ndash;1965), brittiläinen poliitikko
*Herbert Morrison (1905–1989), yhdysvaltalainen radiotoimittaja
*James Morrison (s. 1984), englantilainen laulaja ja lauluntekijä
*Jasper Morrison (s. 1959), brittiläinen muotoilija
*Jennifer Morrison (s. 1979), yhdysvaltalainen näyttelijä
*Jim Morrison (1943–1971), yhdysvaltalainen rocklaulaja ja runoilija
*John Morrison (s. 1979), yhdysvaltalainen showpainija
*Justin Morrison (s. 1979), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
*Mark Morrison (s. 1982), brittiläinen jääkiekkoilija
*Mary Morrison (s. 1926), kanadalainen taidemusiikin laulaja
*Matthew Morrison (s. 1978), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
*Melissa Morrison-Howard (s. 1971), yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija
*Mike Morrison (s. 1989), yhdysvaltalainen koripalloilija
*Natasha Morrison (s. 1992), jamaikalainen pikajuoksija
*Norman Morrison (1933–1965), yhdysvaltalainen kveekari
*P. R. Morrison, brittiläinen lasten- ja nuortenkirjailija
*Ravel Morrison (s. 1993), englantilainen jalkapalloilija
*Scott Morrison (s. 1968), Australian pääministeri 2018–2022
*Sean Morrison (s. 1991), englantilainen jalkapalloilija
*Shelley Morrison (1936–2019), yhdysvaltalainen näyttelijä
*Sterling Morrison (1942–1995), yhdysvaltalainen sähkö- ja bassokitaristi ja taustalaulaja, The Velvet Underground -yhtyeen perustajajäsen
*Temuera Morrison (s. 1960), uusiseelantilainen näyttelijä
*Tommy Morrison (1969–2013), yhdysvaltalainen nyrkkeilijä
*Toni Morrison (1931–2019), yhdysvaltalainen kirjailija, Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaja
*Van Morrison (s. 1945), pohjoisirlantilainen laulaja
*Walter Frederick Morrison (1920–2010), yhdysvaltalainen keksijä, frisbeen kehittäjä
 
Taiteissa:

**[[Morrison Hotel]]*, The Doorsin albumi
**[[Minä ja Morrison (romaani)|Minä ja Morrison]]*, Kata Kärkkäisen romaani
**[[Minä ja Morrison]]*, Lenka Hellstedtin ohjaama elokuva
*Morrison, Pokémon

Muuta:
*2410 Morrison, päävyöhykkeen asteroidi.
Kari Jylhä

**Kari Juhani Jylhä** (13. syyskuuta 1939 Tampere – 26. toukokuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.

Jylhä opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa 1960–1965. Hän debytoi vuonna 1965 informalistisilla maalauksilla. Vuonna 1964 Jylhä oli tutustunut Tukholman Moderna museetissa yhdysvaltalaiseen pop-taiteeseen, jonka myötä hän siirtyi taiteessaan valokuvapohjaiseen uusrealismiin. Hän piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä pop-taiteilijana Galleria Pinxissä Helsingissä 1967.

Vuodesta 1966 Jylhä osallistui yhteisnäyttelyihin Suomessa ja vuodesta 1968 ulkomailla, muiden muassa Pohjoismaissa, Saksassa, Yhdysvalloissa ja Meksikossa. Vuonna 1974 hän oli mukana Ateneumin taidemuseon realismiin keskittyneessä ARS 74-näyttelyssä. Jylhän teoksia on muiden muassa Kiasman, Sara Hildénin taidemuseon, Suomen valtion ja useiden kaupunkien kokoelmissa.

Jylhä toimi opettajana Lahden Taidekoulussa 1973 ja Suomen Taideakatemian koulussa 1974–1977. Hän toimi vuodesta 1961 taidekriitikkona useissa lehdissä, muun muassa Keskisuomalaisessa ja Uudessa Suomessa. 1980-luvun puolivälissä Jylhä toimi Suomi–DDR-Seuran varapuheenjohtajana.

Vuonna 1997 Jylhälle myönnettiin Pro Finlandia -mitali. Hän oli Suomen Taiteilijaseuran kunniapuheenjohtaja ja Taidemaalariliiton kunniajäsen.

Jylhän vanhemmat olivat toimittaja, kirjailija Heikki Jylhä ja toimittaja Rakel Jylhä (o.s. Rikkonen). Jylhä oli kahdesti naimisissa. Hänen toinen puolisonsa oli kirjailija Orvokki Autio vuodesta 1976. Jylhä kuoli tapaturmaisesti 26. toukokuuta 2013.

## Palkinnot ja tunnustukset
* Valtion kuvataidepalkinto 1969
* Nuoren Voiman Liiton kultainen ansiomerkki 1980
* Die Ehrennadel für Verdienste um die Freundschaft der Völker, hopeinen, DDR 1979, kultainen 1984
* Medaille für Verdienste um die Freundschaft der Völker, DDR 1987
* Suomen Taiteilijaseuran 125-v. juhlamitali
* Pro Finlandia 1997
* Kuvataidejärjestöjen liiton tunnustuspalkinto 2002
* Kuvaston Erik Enroth -palkinto 2006
Lähde

## Lähteet
Edward White

**Edward Higgins ”Ed” White, II** (14. marraskuuta 1930&nbsp;– 27. tammikuuta 1967) oli Yhdysvaltain ilmavoimien upseeri ja NASA:n astronautti.  3. kesäkuuta 1965 White suoritti Yhdysvaltain ensimmäisen avaruuskävelyn. White sai surmansa Apollo 1:n harjoituksessa sattuneessa tulipalossa  27. tammikuuta 1967.

## Varhaiset vuodet
White syntyi San Antoniossa, Texasissa. Hän valmistui West Pointista vuonna 1952 ja suoritti ilmailualan insinöörin tutkinnon Michiganin yliopistossa 1959.  White oli Yhdysvaltain ilmavoimien everstiluutnantti ja lensi F-86 ja F-100 hävittäjiä. Koelentäjänä White suoritti yli 3&nbsp;000 lentotuntia.  Hän oli naimisissa **Patricia Finegan White**n kanssa ja hänellä oli kaksi lasta, Bonnie Lynn ja Edward III.

## Ura NASA:ssa

White valittiin astronauttikoulutukseen 1962. Gemini 4 -lennon pilottina hän suoritti Yhdysvaltain ensimmäisen avaruuskävelyn 3. kesäkuuta 1965. White oli Gemini 7:n varamiehistön komentaja (command pilot) ja hänet ylennettiin 1966 epäonnisen Apollo 1:n komentomodulin pilotiksi.

## Kuolema

White kuoli "Gus" Grissomin ja Roger Chaffeen kanssa Apollo 1:n harjoituksessa sattuneessa tulipalossa  27. tammikuuta 1967 Kennedy Space Centerissä Floridassa. Hänet haudattiin täysin sotilaallisin kunnianosoituksin West Pointin hautausmaalle.

Whiten muistoksi on Yhdysvalloissa ja avaruudessa nimetty useita kohteita. Steven Ruge näytteli Whitea 1995 elokuvassa *[[Apollo 13 (elokuva)|Apollo 13]]* ja Chris Isaak vuonna 1998 HBO:n minisarjassa *From the Earth to the Moon*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*NASA biography
*Astronaut Memorial Foundation website
Rob Gardner

**Rob Gardner** on rumpali, joka on soittanut yhtyeissä Guns N' Roses sekä L.A. Guns. Hän on soittanut molemmissa yhtyeissä Axl Rosen, Tracii Gunsin ja Ole Beichin kanssa. Hän on myös soittanut L.A Guns -yhtyeessä Michael Jagoszin kanssa, joka oli Axl Rosen sijaisena hänen ollessaan vankilassa. Rob Gardner korvattiin Steven Adlerilla vuonna 1985, ja Guns N'Roses syntyi.
Elaine Stritch

**Elaine Stritch** (2. helmikuuta 1925 Detroit, Michigan – 17. heinäkuuta 2014 Birmingham, Michigan) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi sekä televisiossa, elokuvissa että teatterissa, ja eräs tunnetuimmista rooleista oli musikaalissa *Company* (1970).

Stritch syntyi katoliseen perheeseen Detroitissa, Michiganissa. Hän muutti vuonna 1972 Lontooseen, johon hän jäi mentyään 2. helmikuuta 1973 naimisiin näyttelijä John Bayn kanssa. Hän asui kuitenkin jälleen Yhdysvalloissa miehensä kuoltua syöpään vuonna 1982. 

Eräs elokuvaosa Stritchillä oli Woody Allenin *Syyskuussa* (1987). Stritch oli neljästi ehdolla Tony-palkinnon saajaksi, ja hänelle myönnettiin kolme Emmy-palkintoa vuosina 1993, 2004 ja 2007. 

## Lähteet
Elämä vie

**Elämä vie** on suomalaisen laulaja Harri Marstion kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1999.

## Kappaleet
Sävellykset Harri Marstio, ellei toisin mainita.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Harri Marstio – laulut (1–13), akustinen kitara (1, 7, 13)
* Nipa Niilola – sähkökitarat ja akustiset kitarat (1–13), kosketinsoittimet (3), taustakuoro (2)
* Safka – piano (1, 4), urut (8, 9, 11), haitari (1–3), kosketinsoittimet (13)
* Jyrki Niemi – koneet ja kosketinsoittimet (3, 5, 6, 12), perkussiot (8), taustakuoro (6)
* Otto Hallamaa – syntetisaattori (13)
* Juuso Nordlund – basso (1, 3–6, 8, 9, 12, 13)
* Harri Rantanen – basso (7, 10, 12)
* Jaan Wessman – basso (11)
* Tommi Mykkänen – basso (2)
* Anssi Nykänen – rummut (1, 3, 5, 7–10, 12)
* Ari Toikka – rummut (4, 6, 11)
* Kuja – rummut (2)
* Matti Nyström – taustalaulu (1, 3, 7, 10), akustinen kitara (6)
* Toni Lähteenmäki – taustalaulu (1, 7, 10)
* Heikki Silvennoinen – taustalaulu (5, 6, 8)

### Tuotanto
* Juuso Nordlund – äänittäjä, miksaaja
* Otto Hallamaa – äänittäjä
* Matti Nyström – äänittäjä
* Jyrki Niemi – tuottaja, miksaaja
* Nipa Niilola – tuottaja, miksaaja
* J-P Järvinen – masteroija
* Harri Marstio – kannen ideointi
* Jussi Koivunen – valokuvat
* Pekka Kuokka – graafinen suunnittelu
* ESEKiä – tuotantotuki

## Aiheesta muualla
* Elämä vie discogs.com -sivustolla
Lynyrd Skynyrd 1991

**Lynyrd Skynyrd 1991** on Lynyrd Skynyrdin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1991. Albumi oli yhtyeen uuden kokoonpanon ensimmäinen. 

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Johnny Van Zant – laulu
* Gary Rossington – kitara
* Ed King – kitara
* Randall Hall – kitara
* Leon Wilkeson – bassokitara
* Billy Powell – kosketinsoitin, piano
* Artimus Pyle – rummut, lyömäsoittimet
* Kurt Custer – rummut

### Vierailevat muusikot
* Dale Krantz-Rossington – taustalaulu
* Stephanie Bolton – taustalaulu
* Susan Marshall – taustalaulu

### Tuotanto
* Tom Dowd – tuottaja
* Kevin Elson – äänittäjä, miksaaja, overdub
* Carol Friedman – valokuvat
* John Hampton – äänittäjä
* Bob Ludwig – masteroija
* Jeff Powell – avustava äänittäjä
* Joe Reagoso – uudelleenjulkaisun tuottaja, remasteroija
* Randy Tuten – grafiikka, design

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Rolling Stone: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Lynyrd Skynyrd 1991'' discogs.com -sivustolla
Rämekurppelo

**Rämekurppelo** (*Limnodromus griseus*) on pohjoinen kahlaaja. Lajin nimesi Johann Friedrich Gmelin vuonna 1789.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 23–25 senttimetriä, siipien kärkiväli 45–51 senttimetriä ja paino 65–153 grammaa. Naaras on keskimäärin 10 prosenttia koirasta suurempi. Pitkät jalat ja pitkä suora nokka tuovat mieleen kuirit, jotka ovat kuitenkin jonkin verran suurempia.

## Esiintyminen
Rämekurppelo pesii kolmella erillisellä alueella Pohjois-Amerikan pohjoisosassa: Etelä-Alaskassa (alalaji *caurinus*), Kanadan luoteisosassa (alalaji *hendersoni*) ja Quebecin pohjoisosassa (nimialalaji *griseus*). Maailman populaation koko on 320&nbsp;000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Se on muuttolintu, joka talvehtii Yhdysvaltain eteläosissa, Keski-Amerikassa ja Länsi-Intian saaristossa sekä Etelä-Amerikassa Perua ja Brasiliaa myöten. Lajia ei ole tavattu Suomessa.

## Elinympäristö
Pesii pääasiassa sisämaan havumetsäalueella järvien ja jokien tuntumassa, mutta myös rannikon tundran kuivalla maalla, täälläkin kosteikkojen tuntumassa. Pesimäajan ulkopuolella laji viihtyy sekä sisämaan järvien rannoilla että vuorovesirannoilla.

## Lisääntyminen
Pesä on maassa ja munia on 4, joskus vain 3. Molemmat puolisot hautovat, yhteensä 3 viikkoa. Naaras jättää poikasten hoidon koiraalle ja lähtee itse syysmuutolle.

## Ravinto
Syövät hyönteisiä, nilviäisiä, äyriäisiä, matoja sekä vähäisessä määrin kasvien osia.

## Lähteet
* Cramp, Stanley (päätoim.) 1985: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. III. – Oxford University Press. Hong Kong. 

### Viitteet
Ansioritarikunta

**Ansioritarikunta** () on englantilainen, kuningas Edvard VII:n vuonna 1902 perustama kunniaritarikunta. Ritarikunta seuraa arvojärjestyksessä Bathin ritarikunnan suurristiä. Ritarikunnan jäseneksi voidaan ottaa henkilö, joka on ansioitunut tieteen, taiteen, kirjallisuuden tai kulttuurin allalla. Ritarikunnassa on myös sotilasluokka. Ritarikunnan jäsenmäärä on rajoitettu, ja jäseniä voi olla yhtäaikaisesti 24. Ulkomaalaisia ei tosin yleensä lasketa tähän kiintiöön, vaan he ovat ”kunniajäseniä”.  

Ritarikunnassa on yksi luokka, josta tosin erotettaan siviili- ja sotilasdivisioona: 

*  ritarikunnan nauha

Ritarikunnan nykyisiä jäseniä ovat esimerkiksi tuottaja David Attenborough, WWW:n kehittäjä sir Tim Berners-Lee, taiteilija David Hockney ja Australian entinen pääministeri John Howard. Aikaisempia ritarikunnan jäseniä ovat olleet muun muassa  Prinssi Philip, Edinburghin herttua, Florence Nightingale, Yehudi Menuhin, Winston Churchill, filosofi Bertrand Russell, kirjailija Graham Greene, runoilija T. S. Eliot, fyysikko Ernest Rutherford, koloratuurisopraano Joan Sutherland ja Margaret Thatcher. Kunniajäseninä ritarikunnan merkin ovat saaneet esimerkiksi Dwight D. Eisenhower, Albert Schweitzer, Äiti Teresa ja Nelson Mandela. Toistaiseksi viimeinen sotilasluokan kantaja oli Intian viimeinen varakuningas Louis Mountbatten, jonka IRA murhasi attentaatissa vuonna 1979.

## Lähteet