open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Löytty

**Löytty** tarkoittaa seuraavia:

## Sukunimi
* Jaakko Löytty (s. 1955), suomalainen gospelmuusikko
* Kirsti Löytty (1929–2021), suomalainen julistustyöntekijä, kirjailija ja kuvataiteilija
* Mikko Löytty (s. 1961), suomalainen muusikko
* Olli Löytty (s. 1966), suomalainen tietokirjailija
* Sakari Löytty (s. 1959), suomalainen laulaja, lauluntekijä, rumpali, etnomusikologi, kirjailija ja lähetystyöntekijä
* Seppo Löytty (1929–2020), suomalainen pappi, teologi ja kirjailija

## Paikannimi
* Löytty, kylä Elimäellä
* Löytty, kylä Luvialla
* Löytty, kylä Ruovedellä
* Löytty, kylä Ylivieskassa
* Löytty, lampi Mänttä-Vilppulassa
* Löytty, järvi Lohjalla ent. Pusulan kunnan alueella
* Löytty, järvi Porissa
* Löytty, lampi Suonenjoella
* Löytty, järvi Virroilla.
Mustarastas (yhtye)

**Mustarastas** on Kari Haapalan luotsaama folk-yhtye, jonka musiikissa on havaittavissa sekä irlantilaisia että suomalaisia vaikutteita. Yhtyeen lyriikat noudattavat kansanmusiikille tunnusomaista tarinointia ja niissä kuuluu usein kristillinen traditio. Yhtye on julkaissut yksitoista levyä sekä *Laulut jäävät elämään* (2002) ja *Elämän Lanka* (2024) -nimiset nuottikirjat.

Yhtyeen musiikille on tunnusomaista akustisten kielisoittimien, haitarin, viulun ja tinapillin käyttö. Näiden lisäksi yhtyeen levyillä voi kuulla muun muassa nyckelharpaa, didgeridoota, udua ja djembeä.

## Yhtyeen jäsenet
*Aki Hauru – akustinen kitara ja kitaransukuiset kielisoittimet, muun muassa irlantilainen bouzouki, mandoliini, taustalaulu 
*Tiro Rohkimainen – basso, taustalaulu  
*Laura Airola – viulu, avainviulu, taustalaulu
*Kerttu Ahola – haitari  
*Susanna Eronen – laulu, tinapilli
*Kari Haapala – kitara, taustalaulu

Aikaisemmat jäsenet:
*Reetta Kaila – tinapilli (1994–2020)
*Pekka Harjunkoski – mandoliini, kitara (1994–1997) 
*Rauno Lahti – laulu (1994–2003) 
*Anna Preisfreund – laulu (1994–1995)
*Iris Kaimio – haitari (1994–1999)
*Miska Salminen – basso (1995–1997)
*Risto Blomster – basso (1997–2000)
*Christina Lindberg – laulu (1995–1998)
*Tiina Eloranta – laulu (1999–2003) 

Sijaiset:
*Juha-Matti Varvikko – basso
*Hanne Jurvanen – haitari
*Sonja Kola – haitari

## Levytykset
* *Legenda* (1994)
* *Tulipatsas* (1995)
* *Sinetti* (1997)
* *Elämänpuu* (1999)
* *Kiveen piirretty* (2001)
* *Ethnic Winds From The North* (2002) (kokoelma aiempien levyjen kappaleita)
* *Linnuntietä* (2003)
* *Samaa verta* (2005)
* *Jouluaamuna* (2006)
* "Kesä on kaunis" (2008) -single
* *Murretut värit* (2010)
* *Purjeenpaikkaaja* (2019)
* *Siluetti* (2024)

## Aiheesta muualla

* Mustarastas.net
Huvila

**Huvila** tarkoittaa perinteistä suurta vapaa-ajan asuntoa, jollaisia tyypillisesti vauraat kaupunkilaiset alkoivat Suomessa rakentaa itselleen 1800-luvulta alkaen. Rooman valtakunnan ajoista lähtien varakkaat ovat viettäneet vapaa-aikaansa kaupunkien ulkopuolella olevilla tiluksilla, *villoilla*.

Huvilakulttuuri levisi Ruotsista Suomeen ensin Pohjanlahden rannikolle 1800-luvun alkupuolella (mm. Hietalahden Villa Vaasassa), ja vasta vuosisadan loppupuolella vaurastuvaan Etelä-Suomeen alkoi ilmestyä huvilayhdyskuntia.
Muun muassa Helsingin Linnunlaulu ja Kulosaari, Kauniainen, Espoon Leppävaara, Hanko, Turun Ruissalo, Helsingin Laajasalo/Kruunuvuori ja Tuusulanjärven taiteilijayhteisö ovat olleet tällaisia. Tunnettu on myös varakkaiden pietarilaisten asuttama Terijoen huvilayhdyskunta, joka sijaitsi Karjalan kannaksella.

## Katso myös
* Hakasalmen huvila 
* Tarvaspää
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lombardia

**Lombardia** (italiaksi ja lombardiksi *Lombardia*) on Pohjois-Italiassa sijaitseva hallinnollinen alue. Lombardiassa on 10 miljoonaa asukasta, ja se on Italian väekkäin alue. Alueen keskuspaikka on Milano. Hallinnollisesti Lombardia jakaantuu 12 maakuntatason alueeseen: 11 maakuntaan ja Milanon metropolikaupunkiin.

## Historia
Lombardia sai nimensä langobardeista eli germaaniheimosta, joka hallitsi aluetta vuosina 568–744. Aiemmin Lombardia oli kuulunut muun muassa gooteille ja Rooman valtakuntaan.

Lombardia oli itsenäinen herttuakunta renessanssiajalla, mutta joutui sittemmin Ranskan haltuun. Ranska luovutti alueen Espanjalle, ja lopulta Espanjaa hallinneet Habsburgit luovuttivat sittemmin alueen Habsburgien itävaltalaiselle sukuhaaralle, joka hallitsi aluetta vuoteen 1859, joskin Napoleonin sodat aiheuttivat muutaman vuoden tauon habsburgilaisvaltaan 1800-luvun alussa. Vuonna 1859 Itävalta luovutti Lombardian Piemonte-Sardinian kuningaskunnalle, joka pian sulautui Italian kuningaskuntaan.

## Maantiede

Lombardia jakautuu maantieteellisesti kahteen alueeseen: eteläinen osa on Pojoen hedelmällistä tasankoa ja pohjoinen vuoristoista järvialuetta. 

### Lombardian järvet
Järvistä suurin ja itäisin on Gardajärvi. Se sijaitsee Lombardian, Veneton sekä Trentino-Etelä-Tirolin alueiden rajalla. Gardajärveltä länteen ovat pienemmät Idrojärvi ja Iseojärvi. Seuraava järvi on Comojärvi. Tämän ylösalaisen Y-kirjaimen muotoisen järven itäisin haara on Leccojärvi. Tästä seuraavat järvet ovat Luganojärvi, josta suurin osa on Sveitsin puolella, sekä Varesejärvi. Järvistä läntisin on myös Sveitsin puolelle ulottuva Maggiorejärvi, joka sijaitsee Lombardian ja Piemonten rajalla. 

## Talous
Lombardia on Italian talouselämän keskus. Lombardian alueen bruttokansantuote on Italian alueista suurin (367 mrd. euroa vuonna 2016), runsaat 20 prosenttia koko maan kansantaloudesta. Alueella on huomattavaa maataloutta, joka tuottaa viljaa, rehua, hedelmiä ja viiniä. Tärkeä elinkeino alueella on myös matkailu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jakaranda (yhtye)

**Jakaranda** on Pekka Simojoen vuonna 1985 perustama gospelyhtye, joka toimii Suomen Lähetysseuran yhteydessä. Se on lähinnä afrikkalaisvaikutteista rytmistä musiikkia laulava kuoro, jolla on oma yhtye. Vuodesta 1990 musiikkiryhmän johtajana on toiminut Pekka Nyman, joka soittaa ryhmässä lyömäsoittimia.

Yhtye on saanut nimensä trooppisesta jakaranda-puusta.

Jakaranda palkittiin Golden Gospel -palkinnolla vuonna 2010.

## Diskografia
*1986: *Ilon sirpaleita* (Finngospel)
*1989: *Aika on tullut* (Finngospel)
*1989: *Kuka olisi uskonut* (Finngospel)
*1991: *Lapsi ja tähti* (Finngospel)
*1994: *Hoya Ho!* (live, äänitetty Botswanassa ja Namibiassa, Rainmaker)
*1995: *Päällä Afrikan maan* (SLS-julkaisut)
*1999: *Hey Wena!* (Rainmaker)
*2001: *Taivas sylissäni* (Rainmaker)
*2003: *Shangalala* (Rainmaker)
*2005: *Vuodet 1985-1994* (kokoelma, Rainmaker)
*2008: *Nuru* (Nuolilevyt)
*2013: *Iivangeli* (Nuolilevyt)
*2014: *Valoksi maailmaan* (Nuolilevyt)
*2018: *Kaukaa lähelle* (Nuolilevyt)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Jakarandan kotisivut
Alex MacLean

**Alex S. MacLean** (s. 1947) on yhdysvaltalainen valokuvataiteilija, joka tunnetaan näyttävistä ilmakuvistaan.

MacLean on valmistunut 1969 kandidaatiksi Harvardista ja arkkitehdiksi 1973. Hän kiinnostui ilmasta näkyvistä maisemista opiskellessaan yhdyskuntasuunnittelua ja hankki lentolupakirjan vuonna 1975. Siitä lähtien hän on hankkinut mainetta vaikuttavilla ilmakuvillaan, joita hän ottaa lennellessään ympäri Amerikkaa ja maailmaa Cessna 182:llaan. Hänen sekä luonnonmaisemia että ihmisen rakennelmia esittävistä kuvistaan on koottu useita näyttelyitä ja kirjoja.

## Aiheesta muualla
* Alex MacLeanin kotisivut 
* Chicagon nykytaiteen museon pysyvä kokoelma Alex MacLeanista
Gravitaatioaalto

**Gravitaatioaalto** voi tarkoittaa
* yleisen suhteellisuusteorian ilmiötä, katso gravitaatiosäteily
* hydrodynamiikassa painovoima-aaltoja
Painovoima-aalto

**Painovoima-aallot** ovat hydrodynamiikassa fluidiin tai rajapinnoille syntyviä aaltoja, jotka gravitaatio pyrkii palauttamaan stabiiliksi. Fluidipaketin jouduttua syystä tai toisesta rajapinnalle tai fluidin sisällä poikkeavan tiheyden alueelle gravitaatio pyrkii palauttamaan nesteen tasapainoon.

Maassa painovoima-aaltoja esiintyy sekä vesissä että ilmakehässä. 

Painovoima-aaltoja ei tule sekoittaa yleisen suhteellisuusteorian kuvaamiin gravitaatioaaltoihin.
Pekka Simojoki

**Pekka Samuli Simojoki** (s. 5. tammikuuta 1958 Kemi) on Kangasalla asuva hengellisen musiikin säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja. Hän on koulutukseltaan teologian maisteri. Simojokea pidetään tuotteliaana säveltäjänä. *[[Kotimaa (sanomalehti)|Kotimaa]]* nimesi Simojoen 100 merkittävimmän itsenäisyyden ajan kirkollisen vaikuttajan joukkoon Suomessa vuonna 2017.

## Elämä

Pekka Simojoen vanhemmat ovat rovasti Väinö Samuli Simojoki (1930–2025) ja Aila Tellervo Simojoki (o.s. Kurikka, s. 1933). Väinö Simojoki toimi 1960-luvulla lähetystyössä pappina Ambomaalla kouluttaen muun muassa uusia diakoneja, ja Pekka Simojoki on opiskellut Swakopmundin suomalaisessa koulussa. Simojoet asuivat kahdeksan vuotta Ambomaalla, Pekan ikävuodet 6–15. Väinö Simojoki tunnetaan myös hengellisen musiikin luojana.

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon nykyisessä virsikirjassa on viisi Pekka Simojoen säveltämää virttä: numerot 502 (”Jeesus, meitä kosketa nyt”), 503 (”Taivaan Isä suojan antaa”), 513 (”Jeesus, sinä huomaat meistä jokaisen”), 517 (”Herra, kädelläsi”) ja 581 (”Kiitos Jumalamme kun annoit kauniin maan”). Kaikissa näissä virsissä on Anna-Mari Kaskisen sanat. Simojoki onkin tehnyt paljon yhteistyötä Kaskisen kanssa. Heidän tunnetuimpia yhteisiä teoksiaan ovat muun muassa *Afrikkalainen gospelmessu*, *Liekit*-musikaali, *Hiljaisuuden messu* ja *Pyhiinvaeltajan messu*. 

Simojoki on tehnyt noin 600 hengellistä laulua. Hän on julkaissut eri kokoonpanojen kanssa yli 30 gospel-musiikkiäänitettä. Hänen laulujaan on käännetty myös muille kielille.

Simojoki on julkaissut ja toimittanut laulu- ja nuottikirjoja, esimerkiksi *Tänään häneen uskon* (1996, kaikissa kappaleissa Anna-Mari Kaskisen sanat), *Kaikki tai ei mitään* (2000), *Syttyköön sydämiin* (2003) ja *Juhlien juhla* (2008).

Simojoki on perustanut Exit-yhtyeen sekä Jakaranda-kuoron. Lisäksi hän on riihimäkeläisen EtCetera-kuoron taiteellinen johtaja. Hän on saanut Golden Gospel -palkinnon vuonna 1998 ja Jakaranda-kuoro 2010.

## Näkemyksiä

Simojoki kannattaa perinteistä uskonoppia muun muassa sukupuolineutraalia avioliittoa ja homoliittojen siunausta koskevissa kysymyksissä.

## Yksityiselämä

Hän on naimisissa ja hänellä on neljä lasta ja yksi lapsenlapsi. Hänen tyttärensä Heidi Simelius on myös laulajamuusikko.

Elias Simojoki oli Pekka Simojoen isän pikkuserkku. Elias Simojoen elämä oli aiheena vuonna 2018 ensi-iltansa saaneessa musikaalissa *Sovinto*, jonka Pekka Simojoki on kirjoittanut yhdessä Lasse Heikkilän kanssa.

## Sooloalbumit
* *Matkalaukkuelämää* (1995)
* *Puolimatkan majatalo* (2000)
* *Etelänristi* (2008)
* *Avara* (2016)
* *Häikäisevän kirkas* (2019)

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* *Seitsemän silmäniskua – tarina Pekka Simojoen 50-vuotisesta matkasta*, 253s, Kalle Vaismaa – Pekka Simojoki, Suomen Lähetysseura, 2011, 

## Aiheesta muualla

* http://www.pekkasimojoki.net/
* 
* 
*
FSO Wars

**FSO Wars** oli puolalaisen FSO-tehtaan konseptiauto, joka suunniteltiin korvaamaan ikääntynyt FSO 125P. Ensimmäiset kaksi prototyyppiä esiteltiin vuonna 1986. Niissä oli täysin uusi, 45-kilowattinen ja 1,3-litrainen moottori, joka oli aiemmista, italialaisista moottoreista poiketen Puolassa suunniteltu. Auto oli etuvetoinen. Seuraavana vuonna esiteltiin 1,1-litraisella moottorilla varustettu säästömalli, joka ei koskaan tullut tuotantoon. Warsin tekniset ominaisuudet olivat melko ajanmukaiset, ja SEVissä valmistettuna se oli hinnaltaan huokea. Wars oli kooltaan hieman kilpailijoitaan Opel Kadett ja VW Golf pienempi.

## Katso myös
*Puolan autoteollisuus
Sekatalous

**Sekatalous** tai **puitetalous** on talousjärjestelmä, jossa sekä julkinen valta että yksityinen sektori vaikuttavat talouden toimintaan. Sekataloudessa on samanaikaisesti havaittavissa piirteitä sekä keskusjohtoisesta suunnitelmataloudesta että hajautetusta markkinataloudesta. Sekataloudessa jotkut yrityksistä ovat valtion omistuksessa ja toiset taas yksityisessä omistuksessa. Näin ollen voidaankin sanoa, että sekataloudessa yhdistyy sekä kapitalistisia että sosialistisia piirteitä.

Taloussanomien pörssisanaston mukaan taas sekatalous on talousjärjestelmä, joka perustuu markkinatalousjärjestelmään, mutta siinä julkisen sektorin merkitys on suuri ja etujärjestöt säätelevät osaltaan markkinoita.

Sekatalouden kapitalistisia piirteitä ovat yksityisomistus ja markkinamekanismi. Sosialistisia piirteitä taas ovat muun muassa valtion omistamat yritykset ja palveluiden tuottaminen verovaroilla. Laki luo toimintapuitteet taloudelle ja säätelee markkinamekanismia.

Käytännössä lähes kaikki maat ovat sekatalouksia. Sekatalousjärjestelmä on käytössä esimerkiksi Suomessa ja muissa Pohjoismaissa.

Sekatalouden kannattajat yleensä perustelevat sitä puhtaan markkinatalouden ongelmien pienentämisellä, joka samalla kuitenkin mahdollistaa yksityisen omistusoikeuden. Sen vastustajat taas joko pitävät sitä tehottomana liian suuren markkinoiden sääntelyn vuoksi, tai moraalittomana sen markkinatalouskomponentin aiheuttamien luokkaerojen johdosta.

## Katso myös
* Keynesiläinen taloustiede
* Markkinahäiriö
* Pohjoismainen malli
* Dirigismi

## Lähteet
Premissi

**Premissi** eli **lähtökohta**, **edellytys**, **peruste** tai **ehto** on formaalin päättelyn, kuten päättelyn yleensäkin, oletus.  

Seuraavassa modus ponens -päättelyssä johdetaan kahdesta premissistä yksinkertainen johtopäätös:

* Premissi: Jos aurinko laskee, tarvitsen villapaidan.
* Premissi: Aurinko laskee.
* Johtopäätös: Tarvitsen villapaidan.

Tähän perustuva virhepäättelyn malli tunnetaan nimellä Non sequitur.

## Katso myös

* Aksiooma, peruslause
Nanotiede

**Nanotiede** on kohtalaisen nuori tieteidenvälinen tutkimusala, joka tarkastelee biotieteellisiä, fysikaalisia ja kemiallisia ilmiöitä, jotka tapahtuvat tai ilmenevät nanometrimittaluokassa.

Nanokemiassa pyritään nykyisin ennen kaikkea valmistamaan kemiallisin menetelmin erikokoisia ja -muotoisia nanorakenteita. Nanorakenteissa vähintään yksi ulottuvuus on nanometrimittaluokassa: ohutkalvot, nanoputket, -tangot ja nanopartikkelit.

## Katso myös
*Nanoteknologia
* Nanoturvallisuuskeskus
Itä-Savo

**Itä-Savo** on yksi niistä alueista, joihin Savo perinteisesti jaetaan,  Suur-Savon (entinen Savilahden pogosta), Keski-Savon (Varkaus–Pieksämäki-akseli) ja Ylä-Savon (Iisalmen seutu) lisäksi. 

Itä-Savo hieman eri merkityksissään käsittää vanhan Säämingin kirkkopitäjän alueen, eli suurin piirtein nykyisen Savonlinnan seudun kunnat Enonkoski, Heinävesi, Rantasalmi, Savonlinna ja Sulkava.

Alueella puhutaan yleisesti Savonlinnan seudun välimurteita.
Simanala

**Simanala** on kylä Enonkosken kunnan eteläosissa Savonlinna–Heinävesi-välillä kulkevan Enonkoskentien (n:o 471) varrella. Matkaa Savonlinnan lentoasemalle on noin kymmenen kilometriä. Maarekisterin mukaan Simanala on laajempi alue ja siihen kuuluu myös mm. Enonkosken kirkonkylä.

Simanalassa asuu noin 250 henkeä. Vuonna 2003 se valittiin Etelä-Savon vuoden kyläksi.

Simanalan elinkeinorakenne on muuttunut. Enää vain muutamat tilat tuottavat maitoa, kun aiemmin lähes joka talossa oli lypsykarjaa. Nykyaikana kylällä toimii autokorjaamo, hautaustoimisto, hunajatila, kaivuriurakointia, kalastaja, kuljetusliike, maatilamajoitus, metsäkoneita, mökkivuokrausta, parturi, taidetakomo, traktoriurakointia ja taksi. Kyläkauppa on lopetettu. Useat kylän asukkaat käyvät töissä joko Enonkosken kirkonkylällä tai Savonlinnassa.

## Historiaa
Kylän nimi **Simanala** juontaa juurensa aikojen taakse. Muinoin eräs Simana-niminen karjalainen isäntä sai kylältä maata metsästys- ja viljelymaaksi – muodostui *Simananala*. Myöhemmin nimi asioiden yksinkertaistamiseksi muotoutui nykyiseen muotoonsa.

Simanala on kautta aikain saanut kärsiä rajaseudun kiroista, mistä kertovat monet paikannimet ja niihin liittyvät julmat tarinat: Piikakivi, Surmajoki, Hovinmäki, Piikkilänmäki, Ryssänkivi, Tähysmäki ja Linnanmäki.

Esimerkiksi mainittuun *Piikakiveen* liittyy varsin raaka kertomus isonvihan ajoilta. Erääseen taloon tuli kasakka emännän ollessa keittämässä päiväruokaa. Kasakka "pyysi" keittoa syödäkseen. Emäntä heitti keiton päin kasakan naamaa, joka julmistui tästä, veti miekkansa ja leikkasi emännältä molemmat rinnat pois. Tämän jälkeen kasakka iski silmänsä pirtin täysikasvoiseen tyttäreen. Tytär lähti juoksemaan pellon yli läheiseen metsään ja joen rantaan. Joen rannassa oli suuri kivi, jolle tyttö kiipesi. Kasakan tullessa perästä tyttö hyppäsi kiveltä viereiseen syvään jokeen ja hukuttautui. Tästä tulee nimi **Piikakivi**.

## Lähteet
Karin Söder

**Karin Ann-Marie Söder** (o.s. *Bergenfur*, 30. marraskuuta 1928 Frykerud, Värmlanti – 19. joulukuuta 2015 Täby) oli ruotsalainen poliitikko. Hän toimi keskustapuolueen puheenjohtajana vuosina 1985–1987 ollen Ruotsin ensimmäinen puolueen puheenjohtajaksi valittu nainen. Söder oli myös yksi maailman ensimmäisistä naisulkoministereistä. 

## Tausta ja yksityiselämä
Söder syntyi vuonna 1928. Hänen isänsä, Yngve Bergenfur, oli ammatiltaan opettaja ja äiti, Lilly Bergenfur, oli kotiäiti. Äiti sairastui rintasyöpään, mutta selvisi siitä hyvin. Tästä huolimatta Kari joutui huolehtimaan nuoremmista sisaruksistaan jo varhain.

Politiikan ohella Söder toimi Ruotsin Pelastakaa lapset -järjestön puheenjohtajana vuosina 1983–1995 ja Pohjoismaiden neuvoston puheenjohtajana vuosina 1984–1985 ja 1989–1990. Hän toimi myös muutamien yritysten, muun muassa Skandian ja Wermlandsbankenin hallituksissa, ja Kungliga tekniska högskolanin hallituksessa. 

Karin Söderin elämäkerta *Centerpartist, Nordist, Idealist* ilmestyi vuonna 2003.

Söder kuoli Täbyssä 19. joulukuuta 2015.

## Poliittinen ura
Söder toimi Täbyn kunnanvaltuustossa vuosina 1963–1971 ja Tukholman läänin maakäräjien jäsenenä vuosina 1969–1973. Ruotsin valtiopäivien jäseneksi hänet valittiin 1971 ja hän toimi valtiopäivillä vuoteen 1991 asti. 

Samana vuonna, kun hänet valittiin valtiopäiville, Söderistä tuli keskustapuolueen toinen varapuheenjohtaja. Kun Ruotsi sai keskustalaisen Thorbjörn Fälldinin johtaman keskustaoikeistolaisen hallituksen vuonna 1976, Söder nimettiin ulkoministeriksi, ensimmäisenä naisena Ruotsissa. Hallitus kaatui vuonna 1978 ydinvoimaa koskeviin riitoihin. Vuonna 1979 keskustapuolue palasi takaisin hallitukseen ja Söderistä tuli sosiaali- ja terveysministeri. Samana vuonna hän nousi puolueen ensimmäiseksi varapuheenjohtajaksi. Hän toimi ministerinä syksyyn 1982 asti, jolloin sosiaalidemokraattinen puolue voitti valtiopäivävaalit. Söder oli Ruotsin ensimmäinen naispuolinen ulkoministeri ja myöhemmin ensimmäinen naispuolinen sosiaaliministeri. 

Sosiaaliministerinä Söder sulki Systembolagetin myymälät jo lauantaina. Tämä johti kritiikkivyöryyn, johon Söder vastasi olemalla kiinnostuneempi kirjeistä, jotka tulivat alkoholistien vaimoilta ja lapsilta. Myymälät saivat avata ovensa lauantaisin vasta 2000. 

Vuonna 1985, kun Thorbjörn Fälldin astui syrjään puheenjohtajan paikalta tappiollisten valtiopäivävaalien jälkeen, Söder nousi puolueen johtoon. Hänen aikansa keskustapuolueen johdossa oli kuitenkin lyhyt, sillä hän joutui jättämään puheenjohtajuuden terveysongelmien vuoksi vuonna 1987 ja hänen seuraajakseen valittiin Olof Johansson.

Vuonna 2003 Söder oli allekirjoittamassa artikkelia, jossa keskustalaisia kehotettiin äänestämään ”kyllä” syksyllä järjestetyssä kansanäänestyksessä eurosta, vastoin puolueen virallista kantaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ansakuoppa

**Ansakuoppa** on metsästyksessä käytettävä ansa, maahan kaivettu kuoppa, johon eläimen on tarkoitus pudota. Ansakuopilla on metsästetty Suomessa jo kivikaudella. Suden kuoppapyynti on viimeinen ansakuoppametsästyksen perinne Suomessa, ja sekin päättyi viimeistään 1900-luvun alkupuolella. Suden ansakuoppia kutsuttiin **sudenkuopiksi** tai **hukanhaudoiksi**. Sudenkuoppiin on usein laitettu keskelle paalu, jonka päässä on syötti. Muita kuin lihansyöjiä on peloteltu ansoihin, tai ansat on tehty eläinten toivotuille kulkureiteille.

Kuopat on usein katettu risuin ja lehdin, jotta eläin ei huomaisi niitä. Kuopan pohjalle on voitu pystyttää teräviä seipäitä.  Näin on ilmeisesti tehty petopyynnin yhteydessä ja vaivojen säästämiseksi: kuollut tai vaikeasti haavoittunut eläin ei pakene matalastakaan kuopasta eikä ole pyytäjälleen vaarallinen. Aitoja eli johteita on voitu rakentaa ohjaamaan saaliit kuoppaan.

Yllättävästi myös hylkeelle on voitu tehdä tietynlainen "ansakuoppa", johon se on pudonnut. Pyyntiteknisesti se on lähinnä loukku: Hylkeet lekottelevat mielellään kivillä. Hylkeenpyytäjät ovat laatineet puisen lavan, jonka kansi on saranoitu alasaukeavaksi. Lava on hinattu sopivaan paikkaan merialueelle tai rakennettu paikalla ja jätetty ankkuroituna tai pohjaan painotettuna pyyntiin. Kun hylje on noussut lavalle, sen kannet ovat auenneet hylkeen painosta ja hylje on pudonnut lavan alle rakennettuun ansaan.

Sodankäynnissä ansakuoppia voidaan kaivaa myös ihmisille. Näissä *punji*-ansoissa piikit on asennettu siten, että jalkaa on mahdotonta poistaa sieltä aiheuttamatta sille vahinkoa; piikit usein myrkytetään tai saastutetaan ulosteilla. Vietnamin sodan aikana Vietkong käytti tätä menetelmää, koska haavoittaminen sitoi enemmän vihollisen voimavaroja kuin surmaaminen.

## Kuvagalleria

Kuva:Sudenkuoppa Karjalassa.jpg|Karjalassa, Salavaisten kylässä sijaitseva sudenkuoppa
Kuva:Punji stake pit.jpg|Ihmiselle tarkoitetun *punji*-ansakuopan malli


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Syötti

**Syötti** on metsästyksessä, linnustuksessa tai kalastuksessa käytettävä saaliin houkutin. Yleensä syötti on tai esittää saaliin ruokaa. Lintujen metsästyksessä käytetään myös linnun näköistä houkutinta, houkutuslintua eli atrappia, jota lintujen toivotaan lähestyvän sosiaalisessa tai lisääntymistarkoituksessa. Tällöin on usein puhuttu bulvaanista, nykyisin kuvasta tai kaaveesta.

Kalansyöttinä käytetään muun muassa matoja, kalaa, äyriäisiä ja taikinaa.
## Historia

Syöttiä on käytetty jo kauan aikaa kalastuksessa, metsästyksessä ja linnustuksessa. Ensimmäiset tiedot syötin käytöstä ovat jo 1600-luvulta.
Akrosyanoosi

**Akrosyanoosi** tai **kylmäkätisyys** on pintaverenkierron häiriöstä johtuva raajojen kärkiosien, erityisesti sormien, varpaiden ja kynnenalusten pitkäaikainen sinerrys. Se ei vaadi hoitoa, mutta kylmien tilojen välttämistä suositellaan.

## Katso myös
* Raynaud’n oire
Kave

**Kapeet** (yksikkö **kave**) ovat suomalaisen kansanrunouden tuntemia ilmaan ja taivaaseen liittyviä olentoja.
 
Kapeiden (vaihtoehtoinen taivutus *kaveiden*) on kerrottu muun muassa kasvattavan kuun vaiheita tai poistavan kuunpimennyksen.
:*Kapeet päästi päivän paistamaan*
:*Päästi kuun kumottamahan.*

:*Kave kuun kehältä päästi*
:*Riihen rautaisen sisästä.*

Mikael Agricolan ja Sigfridus Aronus Forsiuksen 1500- ja 1600-lukujen runomittaisten merkintöjen mukaan kapeet olivat hämäläisiä henkiolentoja, jotka kavensivat kuuta aiheuttaen kuunpimennyksen. 

Luonnotar ja Ilmatar rinnastetaan toisinaan kapeeseen kalevalaisessa runoudessa. Kapeiden ulkomuodosta mainitaan joissain yhteyksissä, että ne olisivat lintuja, tosin tämä lienee vertauskuvallista.

## Kave ukko Pohjan herra

**Kave ukko** on Christfried Gananderin eräässä Pohjanmaalta keräämässä runokatkelmassa esiintyvä olento, Pohjan herra ja Väinämöisen isä. Hän on *Meritursas* tai *Iku-Turilas*, sama olento kuin muiden tarujen Iku-Turso. Kave kasvoi kolmekymmentä vuotta äitinsä kohdussa ja syntyi lopulta äitinsä kupeelta miekkoineen sekä satuloituine hevosineen.

Kave esiintyy eräkautisissa paikannimissä kuten *Kavelahti* Päijänteellä Vaajakosken korkeudella sekä Keiteleen alapuolinen *[[Kapeenkoski]]* Äänekoskella. Isojakokartoissa Kapeenkoskella on veneheitto (veneiden siirto kosken ohi) sekä uhrilähde. Kustaa Vilkuna yhdisti *kaveen* muinaissuomalaisten jumalaan (vrt. Agricolan luettelo suomalaisten jumalista).

## Lähteet

* Christfrid Ganander: Mythologia Fennica
Hittavainen

**Hittavainen** on suomalaisessa kansanperinteessä esiintyvä metsänhaltija, joka auttoi jäniksen pyynnissä.

Mikael Agricolan "epäjumalien" luettelossa vuodelta 1551 Hittavainen auttaa jänisten metsästäjää: 
:*Hittavanin toi Jenexet Pensast*

Sigfridus Aronus Forsiuksen latinankielisessä runomuotoisessa versiossa Agricolan luettelosta Hittavainen ohjasi jänikset metsästä talvella:
:*Hittavanus leporis saltus moderatur hiberni.*

Kaarle Krohn oletti että nimen alkuperäinen muoto olisi ollut Huittavainen, jolla olisi viitattu Pyhään Hubertukseen. Krohn oletti myös että Pyhään Hubertukseen liittyisivät myös Kuippana ja monet samankaltaiset kansanrunoudessa esiintyvät nimet.

Uno Harva hyväksyi oletuksen että Kuippana ym. liittyisivät Pyhään Hubertukseen, mutta ei katsonut Hittavaisen kuuluvan tähän sanaperheeseen. Harva kannatti Krohnin aikaisemmin esittämää näkemystä että Hittavainen olisi sukua kansanperinteen tuntemalle hiidelle ja siitä johdetulle hitto-sanalle.

Martti Haavion teorian mukaan Hittavaisen taustalla olisi toinen pyhymys — tervakattilassa keitetty Pyhä Vitus.

## Lähteet
Jyrki Heliskoski

**Jyrki Antero Heliskoski** (28. syyskuuta 1945 Helsinki – 28. joulukuuta 2020 Espoo) oli suomalainen jalkapallovalmentaja. Hän toimi pitkään Suomen Palloliiton valmennuspäällikkönä sekä valmensi useita Suomen poikien maajoukkueita.

Nuorempana Heliskoski toimi myös käsipallovalmentajana. Hän valmensi käsipallon parissa vuoteen 1978 asti.

Heliskoski kuoli pitkäaikaiseen sairauteen joulukuussa 2020.

## Ura
Seurajoukkueista Heliskoski valmensi Helsingin Jalkapalloklubia vuosina 1985–1989 ja 2000–2001 voittaen kolme kertaa Suomen mestaruuden.

Heliskoski valmensi myös Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkuetta vuosina 1982–1987 sekä 1990–1997. Suomen Palloliitossa hän työskenteli vuodesta 1991 saakka. Vuodesta 1995 lähtien hän vastasi JVK-tutkinnon koulutusohjelmasta, ja myöhemmin UEFA Pro Licence -täydennyskoulutuksesta. Valmennuspäällikkönä hän työskenteli vuodesta 1997 lähtien. Alle 21-vuotiaiden maajoukkueen lisäksi Heliskoski valmensi myös muita juniorimaajoukkueita. Heliskoski oli muun muassa Suomen valmentajana alle 19-vuotiaiden EM-lopputurnauksessa Saksassa vuonna 2000. Suomi oli turnauksessa viides ja selvisi täten ensimmäisenä suomalaisjoukkueena alle 20-vuotiaiden MM-lopputurnaukseen. Päävalmentajana tuossa vuoden 2001 MM-turnauksessa Argentiinassa toimi tosin Kari Ukkonen. Heliskoski itsekin sai päävalmentajana valmentaa MM-tasolla, kun hän toimi Suomen niin sanotun Vintiöt-maajoukkueen peräsimessä 2003 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa Suomessa. Vuotta aikaisemmin hän valmensi lisäksi alle 18-vuotiaiden EM-kotiturnauksessa Suomea. Menestys molemmissa turnauksissa oli kuitenkin vähäistä.

25. heinäkuuta vuonna 2005 Heliskoski valittiin Suomen jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi Antti Muurisen tilalle syksyn 2005 MM-karsintaotteluihin. Hän oli toimeen väliaikainen ratkaisu ja siirtyi kakkosvalmentajaksi Roy Hodgsonin astuessa valmennusvastuuseen tammikuussa 2006. Vuoden 2008 EM-turnauksen karsintojen loputtua Heliskoski ilmoitti jättäytyvänsä A-maajoukkueen valmennustehtävistä ja keskittyvänsä tulevaisuudessa alle 19-vuotiaiden maajoukkueen valmentamiseen.

## Lähteet
Veen emonen

**Veen Emonen** eli **Veden emo** on kansanperinteen tuntema hyvä vedenhaltija. Veden emoselta on ilmeisesti pyydetty kalaonnea ja hyvää säätä. Ainakin joissakin yhteyksissä Vellamo on sama kuin Veden emo. 

Mikael Agricolan ”epäjumalien” luettelo vuodelta 1551 kertoo karjalaisten jumalan Veden emon ohjaavan kalat verkkoon:
:*Wedhen Eme wei calat vercon...*
## Veen Emonen ja Väinämöinen
Daniel Juslenius väitti vuonna 1747, että Väinämöinen on nimenä samaa juurta kuin Veen Emonen. Tämä saattaa perustua siihen, että nimet kuulostavat laulettuina jonkin verran toisiltaan. Myöhempi tutkimus ei tue käsitystä, sillä Väinämöinen on yleensä selvästi miehinen hahmo, ja Väinämöisen nimelle on uskottavampikin etymologia, jonka mukaan se perustuu sanaan väinä. Martti Haavion mukaan Jusleniuksen ajatus oli "huvittava virhe-etymologia". Kuitenkin Väinämöinen liittyy monilla muilla tavoin veteen, kuten jo nimen pohjalla oleva sana väinä.

## Lähteet
*Martti Haavio: Väinämöinen (1950)
Kylänlahti

**Kylänlahti** on noin 120 asukkaan kylä Lieksassa. Lieksan keskustaan on matkaa 15 km, Nurmekseen 43 km ja Joensuuhun 108 km. Kylä sijaitsee Viekijärven rannan läheisyydessä. Kylänlahden halki kulkee vanha tie Lieksasta Nurmekseen. Ennen vuoden 1973 kuntaliitosta Kylänlahti oli osa Pielisjärven kuntaa.

Kylässä toimii Lieksan kristillinen opisto, joka on tunnettu myös Kylänlahden opistona. 

Kylänlahden rautatieasema on rataosalla Joensuu–Kontiomäki. Asemalla pysähtyy päivittäin kaksi kiskobussivuoroa molempiin suuntiin. 

## Lähteet
Köndös

**Köndös** on Mikael Agricolan Daavidin psalttarin esipuheessa (1551) mainitsema karjalainen "epäjumala", jolla Agricolan mukaan oli yhteys huhtakaskeamiseen ja peltoihin. Köndöstä on pidetty Agricolan mainitsemista nimistä vaikeatulkintaisimpina eikä hahmon tiedetä varmasti esiintyvän myöhemmässä kansanperinteessä. Vanhan kirjasuomen sanakirja olettaa että nimi tulisi ääntää **Köntös**.

Agricolan mukaan Köndös "teki" huhdat ja pellot:
:*Köndös Huchtat ja Pellot teki quin heiden Epeuskons näki*

Sigfridus Aronus Forsiuksen latinankielisessä runomuotoisessa versiossa Agricolan luettelosta Agricolan Köndöstä vastaava latinisoitu "Kondus" kyntää kummut ja sarmaattilaiseen taitoon perehtyneenä opettaa uskomaan siemenet poltetun korven huostaan:
:*Kondus arat colles, atque ustis semina tesquis*
:*Credere, Sarmatica callidus arte, docet.*

1930-luvun alkupuolella Uno Harva oletti, että huhtien ja peltojen "tekeminen" olisi tarkoittanut niitten raivaamista, ja että Köndös olisi ollut jokin Kalevanpoikiin verrattava hahmo. Harva viittasi tässä yhteydessä Johannes Häyhän mainitsemaan satuun Köntys-nimisestä merkillisestä kaskenkaatajasta:

 Matti Meikäläisellä oli viisi poikaa, joista vanhin

:oli riski riihenpuija,
:toinen hiepra heinänlyöjä,
:kolmas vallan selvä seppä,
:neljäs oli nerokas muuten,
:vaan viides viraton Köntys.

Kun nuorin poika oli ylen kömpelö, niin ei häntä käytettykään muuhun kuin runttatyöhön: kesällä kasken- ja talvella halonhakkuuseen. Tätä hän tehdä pänttäsikin hyvin jähmäkästi, sillä hänellä oli runsaat ruumiinvoimat ja tukevat jäntereet. Eikä häntä muille töille totutettukaan, kun muka talossa tarvittiin runtustakin, ja muuten häntä pidettiin vähän hölönä, kun hän näet oli liian harvapuheinen eikä niin vesselä kuin toiset veljensä, vaan hän oli toisia kömpelömpi liikunnoltansakin. Näistä syistä ei häntä nimeltäänkään mainittu, - jos hänellä muutoin lienee sitä ollutkaan - vaan häntä sanottiin Köntykseksi.

Kerran Köntyksen kaskea kaataessa hän sattui ison puun luokse, jossa oli haukalla pesä ja pesässä pojat. Köntys, joka alkoi hakata jyhmää puuta poikki, kuulee yhtäkkiä puun latvasta pakinan. "Älä veikkonen pesäpuutani kaada!" rukoili haukka puun latvasta. "Minä annan sinulle voiman muutamilla sanoilla tehdä, mitä ikänä maailmassa haluat." "Jos niin on, niin jääköön pesäpuusi seisomaan", sanoi Köntys, "mutta mitkä ne sanat olisivat?" "Kun mitä aiot tehdä, niin sano vain:

:Haukan suulla,
:haukan luilla,
:haukan harvoilla sanoilla,
:levehillä leukaluilla..


Tämän jälkeen satu jatkuu kuvauksena taikasanat saaneesta laiskasta pojasta (satutyyppi AT 675), eikä enää liity kasken kaatamiseen. Myöhemmin Harva muutti näkemystään siten, että huhtien ja peltojen "tekeminen" olisi tarkoittanut niitten kylvämistä, ja että Köndös olisi jollain tavoin vastannut jumalainluettelosta puuttuvaa Sämpsä Pellervoista.

Martti Haavion teorian mukaan Köndöksen taustalla olisi viiniköynnöksiä suojeleva Pyhä Urbanus eli Köynnös-Urbanus.  Nimi Köndös juontuisi siis pyhimyksen määreestä.

## Lähteet
Nyyrikki

**Nyyrikki** on muinainen suomalainen metsästyksen jumala tai haltija, joka esiintyy kansanperinteessä. Kansanrunoissa esiintyy monia eri versioita tämän olennon nimestä:
*Nyrkes, Nyrkys, Nyrkiö, Nyljys, Nylkys, Nylky, Myyrikki, Nyypetti, Tyyri*. Runoissa Nyyrikki esiintyy sekä mies- että naispuolisena (Tapion poika / Tapion tytär). Naispuolisuuta osoittava *-kki* pääte on saattanut liittyä nimeen runomitan vaatimuksesta. 

Versio **Nyrkes** esiintyy Mikael Agricolan "epäjumalien" luettelossa vuodelta 1551. Agricolan mukaan Nyrkes auttaa oravien metsästäjää: 
:*Nyrckes Oravat annoi Metzast.*

Sigfridus Aronus Forsiuksen latinankielisessä versiossa Agricolan luettelosta Nyrkes johti oravien sukukuntaa. 

:*Nyrcka sciurorum dirigit omne genus.*

Kalevalassa Nyyrikki mainitaan Tapion ja Mielikin poikana:

:Kalevala 14:37-38 (Metsämiehen lukua)
:*Nyyrikki, Tapion poika,*
:*mies puhas, punakypärä!*

:Kalevala 32:287-288 (Karjan lukua)
:*Nyyrikki, Tapion poika*,
:*siniviitta viian poika!*

Kaarle Krohn oletti että Nyyrikin tai Nyrkeksen hahmon taustalla oli Pyhä Yrjänä -pyhimys eli ortodoksien Pyhä Jyrki.. Uno Harva ei hyväksynyt tätä teoriaa sillä vaikka Pyhä Jyrki mainitaan usein karjaloitsujen yhteydessä, häneen ei ole vedottu metsästyksen yhteydessä. Harva arveli että Nyyrikin/Nyrkeksen nimen taustalla olisi mahdollisesti vanha, sittemmin unohtunut oravan nimitys. Martti Haavio oletti että nimi liittyisi toiseen pyhimykseen — elävältä nyljettyyn Pyhään Bartolomeukseen eli Nylky-Bartolomeukseen.. Pyhimyksen määreestä olisi kehittynyt nimi **Nylkys**.

## Lähteet
Rongoteus

**Rongoteus** on Mikael Agricolan mainitsema karjalaisten henkiolento, joka saa rukiin tuottamaan satoa.

Agricolan "epäjumalien" luettelossa vuodelta 1551 Rongoteus antoi ruista:
:*Rongoteus Ruista annoi*

Sigfridus Aronus Forsiuksen latinankielisessä runomuotoisessa versiossa Agricolan luettelosta **Rongotheus** tuo keltaisen viljan pelloille tai sitten ei, tehden viljelijöiden toiveet tyhjiksi:
:*Rongotheus vestit flavente siligine campos,*
:*Neve sit agricolae spes sua vana facit,*

Rongoteus mainitaan lyhyesti 1800-luvulla Savosta ja Pohjois-Karjalasta muistiin merkityissa kansanrunoissa, useimmiten kuitenkin kirjoitettuna tavalla, joka osoittaa, että nimi on ollut runonkerääjille outo:

:*Onnen otrat, vennon vehnät,*
:**Rungkat ej vaan** *rukiit.*

:*Vehnän venno,*
:**Runkat ej vaan** *rukiit.*

:*Onnen otra, vennon vehnä,*
:**Runka tei vai** *rukiit.*

:*Outko otranen omena,*
:*vaiko rukkiiner* **runkoteivas**,
:*vaiko kauran kasvattama?*

Muita kansanrunoissa esiintyviä todennäköisesti Rongoteukseen liittyviä nimiä ovat **Runkateira**, **Runkoteera**, **Rukiteera** ja **Rukotivo**.

Lisäksi Rongoteus on ollut sukunimi vielä 1500-luvulla. Ruoveden pitäjän sakkoluettelossa vuodelta 1574 mainitaan miten talonpojat Nissius Bendo (Pento) ja Marchus **Ronkateus** olivat luvattomasti kaataneet kaskea heille kuulumattomalla alueella. Toisessa saman vuoden tuomiossa jälkimmäinen sukunimi tavataan muodossa **Rogadeus** (joka pitäisi lukea **Rongadeus**).

Uno Harva käsittelee teoksessaan suomalaisten muinaisuskosta kaikkia näitä mainintoja Rongoteuksesta, mutta joutuu toteamaan että tiedot ovat liian niukkoja, jotta voitaisiin päätellä millainen olento alun perin oli kysymyksessä.

Martti Haavio oletti että Rongoteuksen nimi olisi peräisin pyhimykseltä - Pyhältä Theofaneelta.. Tämän teorian mukaan nimityksen **Virok-Theofanes** (Suitsuke-Theofanes) ja kasvin nimen *ronki, ronka* sekaantuminen kansanetymologiassa olisi johtanut nimeen Rongoteus. Vastaavasti nimi Rukiteera olisi peräisin Pyhältä Theodorukselta eli **Ruis-Theodorukselta**.

## Lähteet
Kyläkauppa

**Kyläkauppa** on haja-asutusalueella toimiva kauppa.

Kyläkaupat ovat välttämättömiä haja-asutusalueiden asuttavuuden kannalta. Kyläkaupoista on kehittynyt monipuolisia palvelukeskuksia, joissa on päivittäistavaroiden lisäksi usein saatavissa rauta- ja maataloustuotteita sekä matkailu- ja ravintolapalveluja.

Työ- ja elinkeinoministeriön määritelmän mukaan kyläkaupan edellytyksiä ovat:

Määritelmää on päivitetty vastaamaan uutta tilannetta Pellervon taloudellisen tutkimustoimiston julkaisemassa Kyläkauppaselvityksessä:

Kyläkauppojen lukumäärä on viime vuosina vähentynyt noin 30 myymälällä vuodessa, ja kokonaismäärä on vuonna 2017 alle 300 myymälää.> Samalla kyläkauppojen kokonaismyynti on kuitenkin viime vuosina kasvanut.

Työ- ja elinkeinoministeriön jo usean vuoden ajan maksama kyläkaupan investointituki on varmistanut asukaspohjiltaan elinkelpoisten kyläkauppojen kilpailukykyä. Tukea saaneiden kyläkauppojen keskimyynti on selvästi kasvanut.

Kyläkauppojen määrä on vähentynyt viime vuosikymmeninä rankasti. Vielä vuonna 1980 Suomessa oli yli 3&nbsp;400 kyläkauppaa, mutta niiden määrä pieneni 1990-luvun aikana alle tuhanteen (vuonna 1999 915 kpl). Vuoden 2001 lopussa Suomessa oli jäljellä enää vain 747 kyläkauppaa. Vuonna 2017 kyläkauppoja oli enää vain 241.

## Kyläkauppojen määrä Suomessa eri vuosina
*1980: 3&nbsp;417 kpl kappaletta
*1986: 2&nbsp;431
*1992: 1&nbsp;476
*1995: 1&nbsp;308
*1996: 1&nbsp;203
*1997: 1&nbsp;134
*1998: 1&nbsp;054
*1999: 915
*2000: 813
*2001: 747
*2002: 704
*2003: 664
*2004: 634
*2005: 611 
*2006: 563
*2007: 534 
*2008: 507
...
* 2016: 275
* 2017: 241

Kyläkauppojen asema on merkittävä maaseudun elinvoimaisuuden ja asuttavuuden kannalta. Nykyaikana monista vielä hengissä olevista kyläkaupoista onkin pyritty kehittämään kylien palvelukeskuksia, joissa tarjotaan esimerkiksi kierrätys-, alkoholi-, kirjasto- ja postipalveluita.

## Kirjallisuutta
*Hannu Asikainen: Pohjois-Karjalan kyläkaupat 1977–2002. Joensuu 2003

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Katso myös
* Sekatavarakauppa
Polydaktylia

**Polydaktylialla** tai **hyperdaktylialla** eli monisormisuudella tarkoitetaan anatomista poikkeavuutta, jossa yksilöllä on ylimääräisiä sormia tai varpaita. Länsimaissa ylimääräiset sormet ja varpaat yleensä poistetaan kirurgisesti lapsena.

Polydaktyliaa esiintyy noin kahdella lapsella tuhannesta, mutta lukumäärä voi olla suurempi joissakin ryhmissä perustajavaikutuksen vuoksi (esimerkiksi amissiyhteisöissä).

Joidenkin luonnonkansojen, esimerkiksi nenetsien, keskuudessa polydaktyliaa pidetään merkkinä noidan tai šamaanin kyvyistä.

Monivarpaisia kissoja esiintyy erityisesti maine coon -rodulla.

## Kuuluisia polydaktyylisia henkilöitä
* Antonio Alfonseca, baseball-pelaaja
* Gemma Arterton, näyttelijä
* Anna Boleyn
* Toyotomi Hideyoshi, Japanin muinainen hallitsija
* Pacal II, mayakuningas
* Hrithik Roshan, Bollywood-näyttelijä
* Garfield Sobers, kriketinpelaaja
* Hound Dog Taylor, bluesmuusikko
* Albert Uderzo, sarjakuvapiirtäjä

## Katso myös
* Ellis-van Creveldin oireyhtymä
* Syndaktylia
* Hypodaktylia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Polydactyly and Syndactyly
Syndaktylia

**Syndaktylia** (”yhdyssormisuus” tai ”yhdysvarpaisuus”) tarkoittaa anatomista poikkeavuutta, jossa sormien tai varpaiden väliin on jäänyt kudosta, minkä vuoksi ne ovat kasvaneet yhteen. Sikiön normaalissa kehityksessä sormien ja varpaiden välien rusto surkastuu pois. Syndaktyliassa sen surkastuminen on jäänyt syystä tai toisesta vajaaksi. Yleensä kudos muodostuu kolmen keskimmäisen varpaan tai sormen väliin. Monilla eläinlajeilla varpaiden/sormien yhteenkasvu on normaalia, mutta ihmisillä se on harvinaista ja kudos voidaan poistaa kirurgisesti. Syndaktyliaa esiintyy noin 1:ssä tapauksessa 2&nbsp;000:sta.

## Katso myös
* Polydaktylia
* Räpylä (eläimet)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Syndactyly
* Polydactyly and Syndactyly
Natalie Wood

**Natalie Wood**, alkuperäiseltä nimeltään **Natalja Nikolajevna Zaharenko**, myöh. **Gurdin**, (), oli yhdysvaltalainen näyttelijä.

## Varhainen elämä

Natalie Wood syntyi San Franciscossa Kaliforniassa amerikanvenäläiseen Zaharenkon siirtolaisperheeseen.

## Ura

Vuonna 1955 valmistui elokuva *[[Nuori kapinallinen]]*, jossa Woodin vastanäyttelijänä oli James Dean. Hänen toinen tunnettu elokuvansa, elokuvamusikaali *[[West Side Story (elokuva)|West Side Story]]*, jossa hänellä oli pääosa, valmistui 1961. Wood oli vuoteen 1963 mennessä kolmesti Oscar-ehdokkaana.

## Yksityiselämä

Wood oli naimisissa näyttelijä Robert Wagnerin kanssa. Wagnerista erottuaan hän nai Richard Gregsonin, jonka kanssa hän sai vuonna 1970 tyttären, Natashan. Woodin ja Gregsonin liitto päättyi eroon. Wood päätyi takaisin Wagnerin luo 14&nbsp;vuoden eron jälkeen. Heille syntyi tytär vuonna 1974.

Wood katosi veneestä ja ilmeisesti hukkui epäselvissä olosuhteissa Santa Catalinan saarella vuonna 1981.

## Valikoitu filmografia

* *[[Rakasta huomenna ja ikuisesti]]* (1946)
* *[[Susanin kääntymys]]* (1947)
* *[[Sininen huntu]]* (1951)
* *[[Nuori kapinallinen]]* (1955)
* *[[Etsijät (elokuva)|Etsijät]]* (1956)
* *[[Marjorie (elokuva)|Marjorie]]* (1958)
* *[[West Side Story (elokuva)|West Side Story]]* (1961)
* *[[Kuumetta veressä]]* (1961)
* *[[Gypsy – striptease-kuningatar]]* (1962)
* *[[Yö muukalaisen kanssa]]* (1963)
* *[[Seksiä ja poikamiestyttö]]* (1964)
* *[[Poptyttö]]* (1965)
* *[[Suuri kilpa-ajo – maailman ympäri]]* (1965)
* *[[Tyttö oli jokaisen]]* (1966)
* *[[Bob & Carol & Ted & Alice]]* (1969)
* *[[Rakastunut nainen (elokuva)|Rakastunut nainen]]* (1973)
* *[[Aivomyrsky (elokuva)|Aivomyrsky]]* (1983)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Natalie Woodin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Sergei (patriarkka)

**Sergei** tai *Sergij* (), siviilinimeltään **Ivan Nikolajevitš Stragorodski** () (11. tammikuuta 1867 Arzamas–15. toukokuuta 1944 Moskova) oli Suomen ortodoksisen hiippakunnan kolmas arkkipiispa vuosina 1905–1917 ja myöhemmin Moskovan ja koko Venäjän patriarkka vuosina 1927-1944.

Ivan Nikolajevitš syntyi vuonna 1867 pappisperheeseen Nižni Novgorodin kuvernementissa ja kuoli patriarkka Sergius I:nä Moskovassa 77-vuotiaana.

## Viipurin ja Suomen arkkipiispa
Sergei toimi Viipurin piispana vuosina 1905–1917. Suomen ortodoksinen kirkko kuului tuohon aikaan Venäjän ortodoksisen kirkon alaisuuteen. Sergei oli edeltäjäänsä Nikolaita etevämpi diplomaatti ja vähemmän panslavisti. Sergei opetteli jonkin verran suomen kieltäkin ja otti suomalaisten mielipiteet huomioon. Tämä olikin tarpeen, koska uutta arkkipiispaa odotti Suomessa heti alkuun joukko ongelmia: kieli- ja kansallisuuskysymykset, yhä avoimempi pakkoluterilaistaminen sekä orastava ajanlaskukiista. Hänen huomattavimpana saavutuksenaan on pidetty apulaispiispa Kiprianin nimittämistä, jonka virkakausi kuitenkin jäi lopulta vain vuoden mittaiseksi.

Monet tutkijat ovat otaksuneet, että jos Sergei olisi saanut jäädä Suomeen, ajanlaskukiista ja yleensäkin itsenäistymiseen liittyneet kirkon ongelmat olisivat olleet paljon lievempiä kuin ummikkovenäjänkielisen ja panslavistisen arkkipiispa Serafimin aikakaudella. Näin siksi, että Sergei korosti joka käänteessä, että slaavinkielisestä käytännöstä kiinni pitäminen olisi ollut toimintaa vastoin ortodoksisuuden etua - eli panslavististen kielitavoitteiden sijasta arkkipiispa olikin käytännön realisti.

## Patriarkaatti

Vuonna 1917 Sergei nimitettiin Vladimirin ja Šujan arkkipiispaksi ja ylennettiin samana vuonna metropoliitaksi. Vallankumousta seuranneissa mullistuksissa Sergei oli toistamiseen pidätettynä ja vangittuna. Toisaalta hän toimi bolševikkeja myötäilleessä Elävä kirkko -liikkeessä 1922-1923. Kaduttuaan tätä eriseuraisuutta hänet nimitettiin Nižni Novgorodin metropoliitaksi 1924.

Silloinen patriarkka Tihon näki, ettei hänen kuoltuaan normaalia patriarkanvaalia toimitettaisi, ja siksi nimesi itse kolme ehdokasta häntä seuraavaksi sijaispatriarkaksi (locum tenens -patriarkka); yksi näistä oli Sergei. Tihonin kuoltua keväällä 1925 sijaispatriarkaksi kuitenkin nimitettiin metropoliitta Pietari. Kun Pietari vangittiin 8 kuukauden kuluttua, hänen tilalleen virkaa tekeväksi sijaispatriarkaksi tuli Sergei. Sergei itse oli taas väliaikaisesti vangittuna 1926-1927. Pietaria ei koskaan vapautettu, vaan hänet teloitettiin 1937. Sergei hoiti virkaa tekevänä sijaisena Venäjän kirkon johtajuutta vuoteen 1937 ja sen jälkeen *locum tenens* -patriarkkana vuoteen 1943, jolloin hänet valittiin varsinaiseksi patriarkaksi. Hän kuoli kahdeksan kuukautta nimityksen jälkeen.

Vuonna 1927 Sergei antoi julistuksen, jossa kirkko myönsi alisteisen asemansa Neuvostoliiton valtiovallalle. Julistus aiheutti kirkon sisällä suurta eripuraa.

## Kirjallisuutta
*

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* HAP (Hannu Pyykkönen): [Sergij (arkkipiispa)](http://www.ortodoksi.net/index.php/Sergij_(arkkipiispa))  ortodoksi.net
Erämaa-alue

**Erämaa-alueiksi** kutsutaan pohjoisimmassa Suomessa olevia laajoja ja asumattomia alueita. Erämaa-alueet on tarkoitus säilyttää lähes luonnontilaisena virkistykseen ja luontaiselinkeinojen harjoittamiseen soveltuvina alueina. Alueet ovat hyvin tärkeitä saamelaiskulttuurille, luontaiselinkeinoille ja luonnon monipuolisen käytön ja sen edellytysten kehittämiselle. Toisin kuin kansallispuistoissa, erämaa-alueilla on vain harvoja retkeilijöitä varten rakennettuja autiotupia tai merkittyjä reittejä. Tästä syystä alueet ovatkin usein kokeneiden ja erämaan rauhaa hakevien vaeltajien suosiossa.

Suomeen säädettiin vuonna 1991 erämaiden säilyttämiseksi erämaalaki (17.1.1991/62), jolla määriteltiin silloiseen Lapin lääniin 12 erämaa-aluetta. 

## Erämaa-alueet

Erämaa-alueita hoitaa ja ylläpitää Metsähallitus.

## Lähteet
* Lapin erämaa-alueet metsähallituksen Luontoon.fi-sivustolla

### Viitteet
Perustajavaikutus

**Perustajavaikutus** on uuden populaation perustamisen aiheuttama erityistapaus populaation pullonkaulasta, kun perustajapopulaatio on pieni. Pienimmillään tämä voi tarkoittaa vain yhtä hedelmällistä naarasta. Tämän seurauksena uusi populaatio voi olla geneettisesti ja fenotyyppisesti huomattavan erilainen alkuperäiseen populaatioon nähden, koska perustajajoukossa esiintyy vain pieni osa alkuperäisen populaation geneettisestä variaatiosta. Perustajapopulaation pienen koon vuoksi myös sisäsiittoisuus uusien yksilöiden kesken lisääntyy. Ääritapauksessa uusi populaatio voi eriytyä myös omaksi lajikseen.

## Lähteet
Kotlin

**Kotlin** on:
* Kotlin, kunta Puolassa Ison-Puolan voivodikunnassa
* Kotlin, kylä Puolassa edellämainitussa kunnassa
* Pietarin edustalla olevan Retusaaren venäjänkielinen nimi
* Neuvostoliiton laivaston Projekti 56 -hävittäjäluokka
* Kotlin (ohjelmointikieli)
Antoni (arkkipiispa)

**Antoni** (, siviilinimeltään **Aleksandr Vasiljevitš Vadkovski,** ; 3. elokuuta 1846 Schiringusch, Tambovin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 1912 Pietari, Venäjän keisarikunta) oli Suomen ortodoksisen hiippakunnan ensimmäinen arkkipiispa vuosina 1892–1898.

Suomen ortodoksit kuuluivat tuohon aikaan Venäjän ortodoksisen kirkon alaisuuteen. Vallankumouksen jälkeen Suomen ortodoksit erkanivat Venäjän kirkosta ja liittyivät Konstantinopolin ekumeenisen patriarkaatin alaisuuteen.

Aleksander Vadkovski syntyi pappisperheeseen Venäjän Tambovin kuvernementissa. Hän oli naimisissa oleva uskonnon opettaja ja kahden lapsen isä, kun hänen puolisonsa sairastui ja kuoli nopeasti; vuoden sisään myös lapset seurasivat äitiään lavantautiepidemian uhreina. Leskeksi jäänyt ja lapsensakin menettänyt Vadkovski päätti etsiä lohdutusta suruunsa luostarista; hänet vihittiinkin pian munkiksi nimellä Antoni, mutta hänen levoton mielensä ei sallinut jäädä toimettomaksi; tuota pikaa hän tarttuikin jatko-opintoihinsa, ja hänestä tuli teologian tohtori.

Isä Antoni kohosi nopeasti ensin arkkimandriitaksi ja sittemmin apulaispiispaksi. Hänet nimitettiin Viipurin piispaksi vuonna 1890 ja seuraavana vuonna, kun Suomi erotettiin Pietarin hiippakunnasta omaksi itsenäiseksi hiippakunnakseen, isä Antonista tuli sen ensimmäinen arkkipiispa. Diplomaattinen ja pappina taitava Antoni oli pidetty ja arvostettu piispa; hän sai ensimmäisenä Suomessa valkean briljanttiristillä varustetun piispanpäähineen – tosin vasta maasta lähtiessään. Hän kävi myöhemminkin Suomessa, mm. vihkimässä Hyrylän sotilaskirkon.

Kuollessaan vuonna 1912 Antoni oli metropoliitta sekä Pyhä Synodin ja Venäjän valtakunnanneuvoston jäsen.

## Aiheesta muualla
*[Arkkipiispa Antoni / Ortodoksi.net](http://www.ortodoksi.net/index.php/Antonij_(arkkipiispa))
*Venäläiset arkkipiispat Suomessa / Ortodoksi.net