open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Carl Fredrik Ekestubbe

**Carl Fredrik Ekestubbe** (30. lokakuuta 1727 Olkkala – 7. maaliskuuta 1784 Olkkala) oli ruotsalainen aatelinen ja everstiluutnantti.

## Elämäkerta
Carl Ekestubbe syntyi Uudenmaan rakuunarykmentin kornetin pojaksi, ja hänen äitinsä oli Juliana Sofia Hästesko-Fortuna. Carl Fredrik liittyi vapaaehtoisena isänsä rykmenttiin 6. elokuuta 1746 ja hänet ylennettiin korpraaliksi 11. syyskuuta 1749. 20. elokuuta 1754 hänet nimitettiin ylikersantiksi sekä adjutantiksi 4. lokakuuta 1755.

Pommerin sodan alkaessa hän liittyi mukaan eteläiseen Skånen ratsuväkeen, jossa hänet nimitettiin komentajaksi 14. lokakuuta 1760. Vuonna 1762 hän palasi Uudenmaan rakuunarykmenttiin ja hänet ylennettiin luutnantiksi 9. maaliskuu 1762. Sitä seurasi tarjouksia melko nopeasti, kun hänestä ensin tuli kapteeni 27. marraskuuta 1765, rykmentin päällikkö 18. maaliskuuta 1768 ja hänelle annettiin komento Sääksmäellä 19. kesäkuuta 1770. Hänet ylennettiin majuriksi 26. lokakuuta 1775 ja hänet erotettiin ylennyksellä luutnantiksi 18. helmikuuta 1778.

Ekestubbe sai ritarin arvon 28. toukokuuta 1772. Hän kuoli maatilallaan Olkkalassa 7. maaliskuuta 1784.

### Perhe
Ekestubbe oli naimisissa kahdesti. Hän avioitui ensimmäisen kerran 1. lokakuuta 1761 Vihdissä Sofia Christina Rotkirchin (1730-1767) kanssa tämän toiseen avioliittoon. Hän oli kapteeni Johan Wenzel Rotkirchin ja hänen vaimonsa Barbro Christina Hästesko-Fortunan tytär. Pari sai neljä lasta.

Ekestubbe avioitui toisen kerran 12. elokuuta 1769 Hindhårissa Anna Elizabeth Kraftmanin kanssa (1751-1785). Hän oli Porvoon lukion opettajan Anders Kraftmanin ja hänen vaimonsa Anna Elisabet Heintziuksen tytär. He saivat 9 yhteistä lasta.

## Lähteet

* .
* Eksetubbe suvun aateliskalenteri. Viitattu 10.8.2019
* . Viitattu 10.8.2019
* http://www.rautiot.eu/Suku/WESTLING/westhenkhistB.html
* http://www.paltta.fi/suku/paltta/paltta-ia3.htm
Garrettsville

**Garrettsville** on kunta (*village*) Portagen piirikunnassa, Ohion osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden  väestönlaskennassa 2 325. Kunta on osa Connecticut Western Reserveä ja Akronin suurkaupunkialuetta.

## Asukkaat
Kunnan asukkaista 96,3 prosenttia on valkoisia ja 1,34 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 99 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kunnan väestön keski-ikä on 37,2 vuotta.

## Kuuluisia garrettsvilleläisiä
* Hart Crane, runoilija, syntyi Garretsvillessä.
* Lucretia Rudolph Garfield, Yhdysvaltain ensimmäinen nainen, syntyi Garretsvillessä.
* Jeff Richmond, näyttelijä, syntyi Garretsvillessä.

## Kuvia kunnasta

Tiedosto:Mott Drug Store.jpg|Mott Drug Store -apteekki.
Tiedosto:Side view vault - Park Cemetey - Garrettsville Ohio.jpg|Park Cemetery -hautausmaa.


## Lähteet
### Viitteet
Dom Pérignon (viini)

**Dom Pérignon** on Moët & Chandonin valmistama arvostettu samppanjamerkki. Se on nimetty benediktiiniläismunkki Dom Pérignonin mukaan.
Bror Mölsé

**Bror Filip Mölsé** (12. heinäkuuta 1869 Savonlinna – 3. huhtikuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos. 

Mölsén vanhemmat olivat nimismies Gustaf Mölsé ja Matilda Fredrika Lindforss. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion yksityislyseosta 1888 ja suoritti oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1892. Mölsé sai varatuomarin arvon 1895.

Mölsé oli senaatin oikeusosaston virkamiehenä 1911–1918 kohoten esittelijäsihteeriksi. Hän oli korkeimman oikeuden oikeusneuvos 1918 ja korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos 1918–1936.

Bror Mölsé oli naimisissa vuodesta 1901 Sylvia Matilda Valtosen kanssa. 

## Lähteet
Fuerteventuransalvia

**Fuerteventuransalvia** (*Salvia herbanica*) on salvioiden suvun monivuotinen huulikukkaiskasvi. Sitä kasvaa ainoastaan Fuerteventuran saaren keskiosassa Kanariansaarilla ja se on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi.

## Kuvaus
### Oksat ja lehdet
Fuerteventuransalvia on pieni tiheästi haarova pensas, jonka oksat ruskehtavan harmaat. Lehdet ovat suikeat, kooltaan noin 20 millimetriä pitkiä ja noin 3 millimetriä leveitä sekä vihreitä. Lehtilaita nyhälaitainen ja lievästi aaltoileva.

### Kukat
Fuerteventuransalvia kukkii helmi-toukokuussa. Sen kukat ovat kaksikotisia ja hyönteispölytteisiä. Kukkia pölyttävät pistiäisten (*Hymenoptera*) ja perhosten (*Lepidoptera*) -lahkojen hyönteiset. Kukkien teriö on kellonmuotoinen, vaaleanvioletti, alahuulessa violetteja täpliä, kooltaan noin 14–16 millimetriä. Verhiö on yhtenäinen tummanvioletti. Verhiön ympärillä on valkoisia karvoja.

## Levinneisyys
Fuerteventuransalvia kasvaa nimensä mukaisesti ainoastaan Fuerteventuran saaren keskiosassa Kanariansaarilla. Se kasvaa noin 250–450 metrin korkeudessa olevalla vyöhykkeellä etelärinteillä. Tunnettuja kasvupaikkoja on kymmenkunta. Ne sijaitsevat 10 neliökilometrin kokoisella alueella. Laji on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kon Tumin taistelu

**Kon Tumin taistelu** oli Vietnamin sodan aikana käyty taistelu Pohjois-Vietnamin Etelä-Vietnamissa tekemän pääsiäishyökkäyksen aikana 2. toukokuuta – 1. heinäkuuta 1972 Tây Nguyênin eli Vietnamin keskisellä ylänköalueella sijaitsevan Kon Tumin kaupungin hallinnasta. Etelä-Vietnamin joukkojen onnistui torjua hyökkäys kaupunkia vastaan Yhdysvaltojen ilmaiskujen tukemana.

## Tausta

Kon Tum on Kon Tumin maakunnan pääkaupunki Tây Nguyênin eli Vietnamin keskisellä ylänköalueella lähellä Laosin ja Kambodžan vastaista rajaa. Kon Tumista käyty taistelu vuonna 1972 liittyi Pohjois-Vietnamin Etelä-Vietnamissa toteuttamaan niin sanottuun pääsiäishyökkäykseen. Pohjois-Vietnam oli keskittänyt tulevaa hyökkäystä varten 2. divisioonan ja 320. divisioonan. Divisioonien tukena oli esimerkiksi T-54 -panssarivaunuja. Yhteensä pohjoisvietnamilaisia oli noin 20&nbsp;000. Kon Tumia puolusti Etelä-Vietnamin asevoimien 22. ja 23. divisioona kenraalimajuri Lý Tòng Bán alaisuudessa. Kon Tumin divisioonia oli pidetty etelän divisioonien heikoimpiin lukeutuvina. Yhdysvaltoja alueella edusti sotilasneuvonantaja John Paul Vann. Kaupungin valtaus olisi uhannut jakaa Etelä-Vietnamin alueen kahtia.

## Taistelu

Etelä-Vietnamin asevoimien tukikohdat Kon Tumin kaupungin ympärillä tulivat kommunistien hyökkäysten kohteeksi maaliskuussa ja huhtikuussa 1972. Useita tukikohtia menetettiin ja kommunistit valtasivat esimerkiksi niille hylättyjä tykkejä.

Varsinainen hyökkäys itse Kon Tumia vastaan alkoi 2. toukokuuta 1972. Hyökkäys alkoi kommunistien tykistö- ja rakettikeskityksellä. Hyökkäystä tukivat T-54 -panssarivaunut, jotka osoittautuivat ylivoimaiseksi vastustajaksi etelävietnamilaisille kevyille M41 Walker Bulldog -panssarivaunuille. Kuun loppuun mennessä vaikutti siltä, että Kon Tum romahtaisi pian. Yhdysvallat tuki taisteluja Boeing B-52 Stratofortress -pommikoneista tehdyillä ilmaiskulla. Ilmaiskujen tukemana etelävietnamilaiset saivat jälleenkoottua omat joukkonsa ja ajettua kommunistit kaupungin tuntumasta. Itse kaupunki julistettiin vapaaksi vihollisesta 9. kesäkuuta. Taistelut alueen ympäristössä päättyivät 1. heinäkuuta.

## Seuraukset
Etelä-Vietnamin asevoimien tappiot Kon Tumin taistelun aikana olivat suhteellisen raskaat. Useita satoja oli saanut surmansa. Yksistään 20. toukokuuta sai surmansa 100 etelän sotilasta. Myös pohjoisen tappiot olivat raskaat. He lienevät menettäneet joitakin tuhansia sotilaita kaatuneina. Sotilasasiamies John Paul Vann kuoli helikopteriturmassa 9. heinäkuuta eli muutamia päiviä taistelujen jälkeen.

## Lähteet
Kun kohdattiin

**Kun kohdattiin** on suomalaisen iskelmälaulaja Katri Helenan yhdeksäs, kesällä 1974 julkaistu studioalbumi. Käännöskappaleista koostuvan levyn kappaleet on äänitetty vuosien 1973 ja 1974 välillä. 

Yksi albumin tunnetuimmista kappaleista on avausraita ”Anteeksi suo”, joka on käännös ranskalaislaulaja Mireille Mathieun kappaleesta ”Pardonne‐moi ce caprice d’enfant” vuodelta 1970. Kappale levytettiin 26. marraskuuta 1973 ja julkaistiin seuraavana vuonna singlenä, jonka b-puolella oli ”Jään ikkunaan”, joka tunnetaan egyptiläissyntyisen laulaja Bob Azzamin alkuperäistulkintana ”Here Comes the Dawn” vuodelta 1971. Singlejulkaisu ylsi parhaimmillaan singlemyyntilistan kahdenneksitoista.

Itse levy ylsi albumilistan sijalle 18. pysyen listoilla yhteensä 13 viikon ajan. Albumin myynti ylitti kultalevyrajan vuonna 1975 ja sitä on myyty yli 40&nbsp;000 kappaletta.

## Kappaleet
Kaikki sovitukset Olli Heikkilä.
; A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

; B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Tekijät
### Muusikot
; Olli Heikkilän orkesteri
*Olli Heikkilä – kosketinsoittimet (10)
*Esa Katajavuori – kosketinsoittimet (2, 6–8, 11)
*Esko Linnavalli – kosketinsoittimet (1, 3–5, 7–10, 12)
*Arto Alaspää – taustalaulut (5)
*Kalle Fält – taustalaulut (6–9)
*Maija Hapuoja – taustalaulut (1, 2, 5–8)
*Kai Lind – taustalaulut (1)
*Irina Milan – taustalaulut (11)
*Irma Tapio – taustalaulut (1, 2, 6–8)
*Kaj Backlund ja Ossi Runne – trumpetit (4, 6, 7)
*Jörgen Petersen – trumpetti (11)
*Heikki Jäntti – huuliharppu (2)
*Heikki Laurila – kitarat (kaikilla kappaleilla)
*Eero Lupari – kitarat (3, 8)
*Nono Söderberg – kitarat (1–3, 5, 6, 10)
*Taisto Wesslin – kitarat (7)
*Martti Metsäketo – todennäköisesti bassokitara (1, 2, 8, 11)
*Ilpo Kallio – rummut (3, 11)
*Esko Rosnell – rummut (1, 2, 4–10, 12)
+
*Mikko Pesonen – viulut (5, 12)
*Jorma Ylönen – viulut (1, 2, 7, 8, 10)
*Jaakko Raulamo – sellot (1)
*Staffan Stenström – sellot (1, 2, 5, 7, 8, 10, 12)

### Tuotanto
*Olli Heikkilä – tuotanto
*Finnvox-studiot / Jouko Ahera – äänitys

## Lähteet
* Fenno – Suomen äänitearkisto ry:n levytietokanta 1901–1999

### Viitteet
J. A. Lehtinen

**Johan (Juho) Aarne Lehtinen** (kirjailijanimi **J. A. Lehtinen**; 27. toukokuuta 1891 Hämeenlinna – 30. huhtikuuta 1975 Hämeenlinna) oli suomalainen talousneuvos, majuri evp, opettaja ja näytelmäkirjailija.

Käytyään Kajaanin seminaarin Lehtinen toimi kansakoulunopettajana Teuvalla vuosina 1915–1917, Tammelassa 1917–1918 sekä Urjalassa 1918–1928. Puolustuslaitoksen palveluksessa hän oli 1920–1944 ja suoritti 1936 Kadettikoulukurssin. Vapautuessaan armeijan palveluksesta Lehtinen oli Porin sotilaspiirin ye-upseerina. Karjatalousväen huolto- ja lomaliiton toiminnanjohtajaksi hän tuli vuonna 1945, jota tointa hän hoiti vielä 75 vuotiaanakin. Lehtinen osallistui komppanianpäällikkönä sekä talvi- että jatkosotaan Karjalan kannaksella.

Lehtinen osallistui sisällissotaan ja liittyi Tammelan suojeluskuntaan keväällä 1918. Vuonna 1920 hän kävi suojeluskuntien päällystökoulun Hämeenlinnassa. Sota-ansioittensa nojalla Lehtinen ylennettiin kapteeniksi 1940. Ansioistaan hän on saanut muun muassa Vapaussodan muistomitalin, Valkoisen Ruusun ritarimerkin, IV:n luokan Vapauden ristin ja Suojeluskuntain Ansioristin. Vuonna 1921 Lehtinen tuli Etelä-Hämeen suojeluskuntapiirin II alueen aluepäälliköksi. Vuonna 1940 hän siirtyi Etelä-Satakunnan suojeluskuntapiirin valistusohjaajaksi. Lehtiselle olivat erityisen läheisiä suojeluskuntien poikatyö ja valistustoiminta. Lehtisen kirjoittamat näytelmät ovat suojeluskunta-aiheisia.

Lehtisen puoliso oli Lempi Fransilia Lehtinen (1893–1979).

## Teoksia
* *Läpi harmaan kiven* : kaksinäytöksinen näytelmä. Werner Söderström o.y:n näytelmäsarja 113. WSOY 1929
* *Herra Korpraalin housut* : 1 näyt. näytelmä ; kirj. J. A. L. Iltamaohjelmistoa 7. Suojeluskuntain kustannus, Helsinki 1929
* *Kauppias Keppulaisen syysmanööveri*. Iltamaohjelmistoa 13. Suojeluskuntain kustannus, Helsinki 1930

## Toimitustöitä
* Topi Martin Valli :  *Topi Vallin kootut runot* ; toim. J. A. Lehtinen. Kotieläinhoitajain liitto, Hämeenlinna 1959

## Lähteet
Elna Korven-Korpinen

**Elna Matilda Mannonen** (o.s. **Seppälä**, myöhemmin **Korven-Korpinen**; 1. heinäkuuta 1888 Helsinki – 24. joulukuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen näytelmäkirjailija.

Elna Matilda Seppälä tuli ylioppilaaksi vuonna 1907 Helsingin Uudesta yhteiskoulusta. Hänellä oli opintoja Keisarillisessa Aleksanterin-Yliopistossa. Seppälä avioitui opettajan, suojeluskuntien valistusupseerin ja kirjailijan Paavo Korven-Korpisen kanssa vuonna 1911. Elna Korven-Korpinen toimi Räisälän kansanopiston johtajattarena vuosina 1913–1918 Paavo-Korven-Korpisen toimiessa samaan aikaan kansanopiston johtajana. 1920-luvulla Korven-Korpiset asuivat Turussa. Elna Korven-Korpinen muutti kirkonkirjat Paavo Korven-Korpisen kanssa Räisälästä Helsinkiin vuonna 1939. Tässä yhteydessä pari erosi ja Elna Korven-Korpinen avioitui 1940-luvulla Eino Mannosen kanssa.

Elna Korven-Korpinen osallistui useisiin kirjoituskilpailuihin. Hän on toimittanut myös kansanrunouskokoelmia, sanontoja, taikoja ja arvoituksia vanhempiensa kotikunnan Kosken alueelta. Korven-Korpinen osallistui opettajana ja ohjaajana valistuskursseille.

Mannosen vanhemmat olivat tullipäällysmies Adam Seppälä ja Mathilda (o.s. Kupilainen).  

## Teoksia
* *Hälyytyksen sattuessa* : suojeluskunta-aiheinen 2-näytöksinen näytelmä. Tekijä, Turku 1924
* *Suvisena sunnuntaina* : 1 näyt. huvinäytelmä. Iltamaohjelmistoa 10. Suojeluskuntain kustannus, Helsinki 1930
* *Vapauden viipyessä* : 1-näytöksinen näytelmä. Viipurin suojeluskuntapiirin piiriesikunta, Viipuri 1933
* *Uhri* : kaksinäytöksinen näytelmä. Iltamaohjelmistoa 25. Hakkapeliitta, Helsinki 1937
* *Suo säilytti salaisuutensa* ; kirjoittanut Matti Uolevi. Tarinan kirjasarja n:o 1. Oulu 1938

## Lähteet
Ryan Suzuki

**Ryan Suzuki** (s. 28. toukokuuta 2001 London, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Carolina Hurricanesin organisaatiossa. Hurricanes varasi Suzukin ensimmäisellä kierroksella vuonna 2019. Ryanin veli Nick on myös jääkiekkoilija.

## Lähteet
Naisten Superpesiksen kausi 2019

**Naisten Superpesiksen kausi 2019** oli Suomen pesäpallon naisten pääsarjan Superpesiksen 30. kausi. Kausi alkoi 27. huhtikuuta ja päättyi 14. syyskuuta 2019. 

## Joukkueet

## Runkosarja

## Pudotuspelit

## Alemmat pudotuspelit
### Karsintakierros

### Sarjakarsinta

## Lopulliset sijoitukset

Lappajärven Veikot putoaa Ykköspesikseen seuraavaksi kaudeksi. Superpesikseen nousee Ykköspesiken voittanut Joensuun Maila ja sarjakarsinnat voittanut Siilinjärven Pesis. 

## Televisiointi
Kauden lähetysoikeudet omisti edellisten kausien tapaan Nelonen Media ja kaikki ottelut olivat ovat nähtävissä maksullisesta Ruutu -palvelusta.  Muutamia otteluita näytettiin myös ilmaisena Jim -kanavalla. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Superpesis.fi − Naisten Superpesiksen sarjajärjestelmä 2019
Albanus Jurva

**Juho Albanus Jurva** (9. kesäkuuta 1865 Turtola – 4. heinäkuuta 1926 Amerikka) oli suomalainen urkujenrakentaja.

Jurva työskenteli Bror Axel Thulén johtamassa Kangasalan urkutehtaassa 1881–1886. Eteenpäin pyrkivänä ihmisenä hän hankkiutui valtion apurahan turvin ammattioppiin ulkomaille eli Etelä-Saksaan Ludwigsburgiin Eberhard Friedrich Walckerin (1794–1872) vuonna 1820 perustamaan urkurakentamoon kaudeksi 1887–1893. Walckerin urkutehdas valmisti Suomeen 1846–1965 kaikkiaan 45 urut.

Jurva palasi Suomeen 1890-luvulla ja perusti urkurakentamon Lahteen. Ensimmäiset urkunsa hän valmisti Lahden kirkkoon 1895. Lahden-rakentamonsa Jurva myi Lahden Urkutehdas Oy:lle, joka oli aloittanut toimintansa 1902. Jurva perusti 1903 uuden urkurakentamon Hollolaan, mutta vuokrasi sen 1910 Walckerille, ja jäi rakentamon johtajaksi. Lahden Urkutehdas teki konkurssin 1909, ja Walcker lopetti yhteistyönsä Jurvan kanssa 1912, minkä jälkeen Jurva jatkoi joitakin vuosia itsenäisenä urkujen rakentajana. Kun liiketoimet vaikeutuivat, päätti Jurva 1920 muuttaa Amerikkaan.

Lahden seudun urkuteollisuuden tuotteet eli Albanus Jurvan, Lahden Urkutehtaan ja Walckerin sivuliikkeen valmistamat urut muistuttivat toisiaan monilta osin, sillä niiden ilmalaatikot, palkeet, pillit ja soittopöydät olivat pääosin Walckerin tuotantoa. Rakentamojen johtajat olivat opiskelleet Walckerilla ja tekivät sen kanssa avointa yhteistyötä, ja tämän vuoksi on urkuja tutkimalla vaikea selvittää, mitkä urut on Jurvan omissa nimissään rakentamia, mitkä Lahden Urkutehtaan tai Walckerin rakentamia.

## Lähteet
Spy Hunter

**Spy Hunter** on Bally Midwayn kehittämä ja julkaisema toimintapeli, joka julkaistiin kolikkopelinä vuonna 1983. Peli käännettiin myöhemmin Atari 2600:lle, Atarin 8-bittisille, Amstrad CPC:lle, ZX Spectrumille, Commodore 64:lle, Apple II:lle, ColecoVisionille, MS-DOS:lle, Nintendo Entertainment Systemille ja BBC Microlle. 

Pelille julkaistiin jatko-osat *[[Spy Hunter II]]* vuonna 1987 ja *[[Super Spy Hunter]]* vuonna 1991.

## Pelaaminen

Pelissä kuljetaan ajoneuvoilla tiellä ja vesistöissä tarkoituksena tuhota mahdollisimman monta vihollisen ajoneuvoa. Samalla on vältettävä vahingoittamasta siviilien ajoneuvoja. Peli on kuvattu ylhäältä alaspäin ja näyttöä vieritetään pystysuunnassa ajoneuvon alla. Vihollisen ajoneuvot pyrkivät kiilaamaan pelaajan pois tieltä ja törmäämään. Vihollisen kulkuneuvoilla on myös erikoisominaisuuksia.

Pelaaja saa pisteitä ajamalla tiellä ja tuhoamalla vastustajia. Pelissä on lyhyt aika, jolloin autoja on loppumattomasti, mutta tämän ajan jälkeen pelaaja menettää yhden elämän törmätessään. Lisäautoja saa kasvattamalla pistetulosta. Pelaajan autossa on aluksi vain eteen asennetut konekiväärit, mutta ajamalla huoltoauton kyytiin saa uuden aseen, joka riippuu huoltoautosta.

## Muut versiot
Vuonna 2001 on Midway julkaisi pelin *[[Spy Hunter (vuoden 2001 videopeli)|Spy Hunter]]*, jonka on kehittänyt Paradigm Entertainment.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
Itoshima

**Itoshima** () on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Fukuokan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin länsiosassa Fukuokan länsi- ja Karatsun itäpuolella Genkainmeren rannalla. Etelässä kohoavat Sefurivuoret. Kaupungissa on 101&nbsp;667 asukasta (vuonna 2019) ja sen pinta-ala on 215,70 neliökilometriä.

Itoshimassa toimii Kyūshūn yliopiston kampus. Kaupunkia palvelee JR Kyūshūn Chikuhi-linja. Matka Fukuokan keskustasta Itoshiman Chikuzen-Maebarun rautatieasemalle kestää 30 minuuttia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Jeanine Pirro

**Jeanine Ferris Pirro** (s. 2. kesäkuuta 1951 Elmira, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen televisiojuontaja, kirjailija ja entinen syyttäjä. Hän juontaa *Justice with Judge Jeanine* -televisio-ohjelmaa Fox Newsilla. Pirro oli New Yorkin Westchesterin piirikunnan ensimmäinen naistuomari. Myöhemmin hänet valittiin piirikunnan piirisyyttäjäksi.

Pirro on republikaanisen puolueen jäsen.

## Lähteet

   

## Aiheesta muualla
Bernard Sumner

**Bernard Sumner** (s. 4. tammikuuta 1956) on englantilainen muusikko, joka on tullut tunnetuksi Joy Divisionin kitaristina ja kosketinsoittajana, sekä New Orderin laulajana.

## Diskografia
;Joy Division

* *Unknown Pleasures* (1979)
* *Closer* (1980) 

;New Order

**Movement* (1981)
**Power, Corruption & Lies* (1983)
**Low-Life* (1985)
**Brotherhood* (1986)
**Technique* (1989)
**Republic* (1993)
**Get Ready* (2001)
**Waiting for the Sirens' Call* (2005)
**Lost Sirens* (2013)
**Music Complete* (2015)

**Electronic**

**Electronic* (1991)
**Raise the Pressure* (1996)
**Twisted Tenderness* (1999)

**Bad Lieutenant**

* *Never Cry Another Tear* (2009)

## Yhtyeet
Joy divisionin ja New Orderin lisäksi Bernard on toiminut yhtyeissä Bad Lieutenant ja Electronic. Jälkimmäisen hän perusti The Smiths kitaristin Johnny Marrin kanssa.

## Elämä
Sumner meni ensimmäisen kerran naimisiin 1978 Sue Barlowin kanssa. Heillä on poika James Christopher Sumner. Bernard elää toisen vaimonsa Sarah Daltonin kanssa. Heillä on kolme lasta Tess Iona Sumner, Dylan Christian Sumner ja Finley Emil Sumner.
Samsung Galaxy S9+

**Samsung Galaxy S9+** on Samsungin helmikuussa 2018 Mobile World Congressissa Barcelonassa esittelemä älypuhelin. Puhelin tuli myyntiin 16. maaliskuuta 2018. Se on Samsung Galaxy S9:n parempi versio. Käyttöjärjestelmä on Android 8.0 Oreo, joka on päivitettävissä 9.0 Pie -versioon.

Puhelimessa on 6,2 tuuman näyttö ja kahdeksanydinprosessori. Keskusmuistia on 6 gigatavua ja tallennustilaa 64 gigatavua. Takakamera on 12 megapikselin kaksoiskamera, ja etukamera on 8 megapikseliä. Akun kapasiteetti on 3&nbsp;500 milliampeerituntia. Puhelimessa on sormenjälkitunnistin, iiristunnistin ja kasvojentunnistus.

Puhelimen IP-luokitus on 68 ja se on pölyn- ja vedenkestävä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Samsung Galaxy S9+ Samsungin sivuilla
Cándido Sibilio

**Cándido Antonio ”Chicho” Sibilio Hughes** (3. lokakuuta 1958 San Cristóbal – 10. elokuuta 2019 San Gregorio de Nigua) oli dominikaanilais-espanjalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä.

Espanjan pääsarjassa uransa tehnyt ja hyvänä kolmen pisteen korien tekijänä tunnettu Sibilio voitti FC Barcelonaa edustaen viisi Espanjan mestaruutta, kahdeksan Espanjan cup-mestaruutta ja kansainvälisten seurajoukkuekilpailujen mestaruuksia. Hän edusti myös Saski Baskoniaa sekä kotimaansa Dominikaanisen tasavallan että Espanjan maajoukkueita. Espanjan maajoukkuetta Sibilio edusti muun muassa Moskovan kesäolympialaisissa 1980, kaksissa MM- ja neljissä EM-kilpailuissa saavuttaen EM-hopeaa Ranskassa 1983.

## Elämä ja ura
### Seurajoukkueet

Sibilio edusti Espanjan pääsarjassa pelannutta FC Barcelonaa yli vuosikymmenen ajan vuoteen 1989 asti. Sibilion aika Barcelonassa oli menestyksekäs: joukkue voitti Espanjan mestaruuden vuosina 1981, 1983, 1987, 1988 ja 1989 sekä Espanjan cup-mestaruuden vuosina 1978, 1979, 1980, 1981, 1982, 1983, 1987 ja 1988. Lisäksi Barcelona pärjäsi kansainvälisissä seurajoukkuekilpailuissa voittaen Korać cupin vuonna 1987, Euroopan cup-voittajien cupin vuosina 1985 ja 1986, Intercontinental Cupin vuonna 1985 ja Euroopan seurajoukkueiden supercupin vuonna 1986. Uransa lopulla Sibilio pelasi vielä Saski Baskoniassa kunnes päätti kilpauransa kauden 1992–1993 päätteeksi. Sibilio oli neljällä kaudella Espanjan pääsarjan tarkin kolmen pisteen korien heittäjä.

### Maajoukkueet

Sibilio pelasi aluksi kotimaansa Dominikaanisen tasavallan maajoukkueessa, johon hänet kutsuuttiin 17-vuotiaana vuonna 1975. Vuonna 1977 hän sai Espanjan kansalaisuuden ja edusti Espanjan maajoukkuetta Moskovan kesäolympialaisissa 1980, missä se sijoittui neljänneksi hävittyään pronssiottelussa Neuvostoliitolle 117–74. Sibilio kuului Espanjan kokoonpanoon myös MM-kilpailuissa Kolumbiassa 1982 ja Espanjassa 1986 sekä EM-kilpailuissa vuosina 1981, 1983, 1985 ja 1987. Kuten Moskovan olympiaturnauksessa, Espanja sijoittui aina neljänneksi tai viidenneksi lukuun ottamatta Ranskan EM-kilpailuja 1983, jolloin maa saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa Italialle 105–96. Yhteensä Sibilio pelasi Espanjan maajoukkueessa 87 ottelua korkealla, 15,1 pisteen, keskiarvolla.

### Pelaajauran jälkeen

2000-luvun alussa Sibilio valmensi hetken Dominikaanisen tasavallan nuorisomaajoukkuetta sekä maan pääsarjassa.

Sibilio kuoli 60-vuotiaana tilallaan San Gregorio de Niguassa 10. elokuuta 2019. Hän oli kärsinyt diabeteksen aiheuttamista terveysongelmista.

## Lähteet
* Cándido Sibilio Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com 
* Chicho Sibilio International Stats Basketball-Reference.com 
* Profiili seleccionbaloncesto.es 
* Profiili  Liga ACB 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Profiili FIBA Archive
Miyama

**Miyama** () on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Fukuokan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa Ariakenmeren rannikon alangolla Yabejoen suulla Ōmutan kaupungin pohjoispuolella. Kaupungin itäosissa maasto kohoaa vuoristoksi. Miyamassa on 38 139 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 105,21 neliökilometriä.

Miyaman kaupunki perustettiin vuonna 2007 kolmen maaseutukaupungin, Takatan, Setakan ja Yamakawan, kuntaliitoksen myötä.

Kaupunkia palvelevat JR Kyūshūn Kagoshima-päälinja ja Nishitetsun Tenjin–Ōmuta-linja. Suurnopeusjunalinja Kyūshū Shinkansen kulkee kaupungin läpi, mutta sen lähimmät asemat sijaitsevat viereisissä Chikugon ja Ōmutan kaupungeissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Abdul Hamid (maahockeypelaaja, 1927)

**Abdul Hamid** (7. tammikuuta 1927 Bannu, Brittiläinen Intia – 11. heinäkuuta 2019 Rawalpindi) oli pakistanilainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja.

Hamid kuului Pakistanin miesten maajoukkueen kokoonpanoon neljissä kesäolympialaisissa: Lontoossa 1948 ja Helsingissä 1952 maa sijoittui neljänneksi, Melbournessa 1956 se saavutti hopeaa ja lopulta Roomassa 1960 kultaa. Yhteensä Hamid teki olympiatasolla 15 maalia joista kahdeksan Roomassa. Hänen veljensä Abdul Rashid oli myös maahockeypelaaja ja olympiavoittaja.

Hamid kuoli 92-vuotiaana rawalpindilaisessä sairaalassa 11. heinäkuuta 2019. Hän oli joutunut sairaalahoitoon kotonaan kaatumisesta aiheutuneen keuhkovamman vuoksi.

## Lähteet
Simon Francis

**Simon Charles Francis** (s. 16. helmikuuta 1985 Nottingham) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelasi puolustajana pääasiassa oikealla laidalla. Hän oli viimeisinä pelivuosinaan Englannin valioliigassa pelaavan Bournemouthin kapteeni. Hän tuli seuraan lainasopimuksella Charlton Athleticistä marraskuussa 2011 ja oli Bournemouthin omistuksessa tammikuusta 2012. Aiemmin hän edusti muun muassa Bradford Cityä, Sheffield Unitedia ja Southend Unitedia.

Francis pelasi ensimmäisen kerran Valioliigassa kaudella 2015–2016 Bournemouthin noustua sinne mestaruussarjasta. Kausittain hän on pelannut Valioliigassa 38, 34, 32 ja 17 ottelua mutta ei ole tehnyt yhtään maalia. Tapaninpäivänä 2018 tapahtuneen pahan loukkaantumisen vuoksi hän joutui jäämään syrjään peleistä loppukaudeksi 2018–2019.

## Lähteet
Kevin McAleenan

**Kevin Kealoha McAleenan** (s. 5. syyskuuta 1971 Honolulu, Havaiji, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen juristi ja virkamies. Hän toimi  Yhdysvaltain virkaatekevänä kotimaan turvallisuuden ministerinä huhtikuusta marraskuuhun 2019. McAleenan on myös ollut Yhdysvaltojen tulli ja rajavalvontaviraston komissaari.  Hänellä on äitinsä puolelta suomalaiset sukujuuret, isänsä puolelta hän on irlantilainen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Said Tasuhanov

**Said-Magomed Tasuhanov** (2000 Tšetšenia – 10. elokuuta 2019 Viro) oli suomalainen vapaapainija, joka edusti Helsingin Paini-Miehiä. Hän voitti viisi nuorten Suomen mestaruutta. Tasuhanov syntyi Tšetšeniassa, josta hän muutti lapsena Suomeen.

Tasukhanov voitti neljä vapaapainin Suomen mestaruutta alle 17-vuotiaiden ikäluokissa ja yhden alle 20-vuotiaiden ikäluokissa. Tammikuussa 2019 hän voitti junioreiden SM-kisoissa kultaa 61-kiloisten luokassa, ja saman vuoden keväällä hän paini aikuisten SM-hopeaa 65-kiloisten sarjassa.

Tasuhanov sai surmansa auto-onnettomuudessa 18-vuotiaana. Onnettomuus tapahtui 6. elokuuta 2019 Virossa Tarton ja Tallinnan välisellä tiellä lähellä Tarttoa. Henkilöauto, jossa Tasuhanov matkusti, kolaroi linja-auton kanssa kääntyessään vasemmalle. Tasuhanov oli palaamassa Suomeen Tšetšeniasta, jossa hän harjoitteli koko kesän. Tasuhanov kuoli neljä päivää myöhemmin sairaalassa.

## Lähteet
Kikkeritsa

**Kikkeritsa** () on kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Opoljan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Kerstovasta haarautuvan maantien varrella 14 kilometriä Opoljasta pohjoiseen. Kylässä on 75 asukasta (vuonna 2017).

Ratsinan pogostaan kuulunut Kikkeritsa mainitaan ensimmäisen kerran Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1500. Ruotsalaisten 1600-luvun alussa laatiman maakirjan mukaan kylä oli autiona.

Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 Kikkeritsassa asui 212 savakkoa ja 38 vatjalaista. Savakot kuuluivat Novasolkan luterilaiseen ja vatjalaiset Kerstovan ortodoksiseen seurakuntaan. Vuoden 1899 semstvon laskennan mukaan kylässä oli 297 asukasta, joista 239 oli suomalaisia, 31 venäläisiä ja 27 ”sekoittuneita”. Luterilaisia oli 239 henkeä. Kikkeritsan ja sen naapurikylän Killin suomalaismurteessa oli vaikutteita vatjasta ja virosta. Vatjan kieli oli väistynyt suomen tieltä jo 1900-luvun alussa.

1900-luvun alussa Kikkeritsa kuului kyläkuntana Jaaman kihlakunnan Opoljan volostiin. Vuonna 1917 perustettiin Kikkeritsan kyläneuvosto, joka liitettiin Kerstovaan vuonna 1924. Vuonna 1928 kylässä oli 276 asukasta, mutta vuonna 1958 enää 110.

## Lähteet
Henri Ansio

**Henri Ansio** (s. 27. toukokuuta 1985 Paimio) on suomalainen ultrajuoksija.

Ansio on juossut voimassa olevan sadan kilometrin maantiejuoksun Suomen ennätyksen (6.46.16, 27.11.2016 Los Alcazares, Espanja).

Hän voitti hopeaa vuoden 2017 maratonjuoksun Suomen mestaruuskilpailussa.

## Lähteet
Kirjeromaani

**Kirjeromaani** on romaani, joka rakentuu kirjeistä tai kirjeenvaihdosta. Kirjeromaanin muotoa on käytetty antamaan kerronnalle aitouden ja nykyhetkisyyden tuntua, ja kirjeitä on hyödynnetty esimerkiksi romanttisen, satiirisen, humoristisen ja traagisen tarinan tukena. Toisaalta laji voi asettaa rajoituksia kertojan mahdollisuuksille kommentoida kertomustaan ja kuvata henkilöhahmoja.

Saksalaisessa kirjallisuudentutkimuksessa kirjeromaanit jaetaan kahteen päätyyppiin sen mukaan, ovatko kirjeet yhden vai useamman henkilön kirjoittamia.

Varhainen kirjeromaanin edeltäjä oli Ovidiuksen *[[Heroides]]* ajanlaskun alun ajoilta. Ensimmäisenä varsinaisena kirjeromaanina pidetään espanjalaisen Diego de San Pedron teosta *Cárcel de Amor* (noin vuodelta 1485). Sitä maineikkaammaksi nousi ranskalaisen Gabriel de Guilleraguesin *Les Lettres portugaises* (1669), joka sisältää hylätyn tytön kirjeitä uskottomalle rakastajalleen.

Tunnettuja kirjeromaaneja 1700-luvulta ovat esimerkiksi Goethen *[[Nuoren Wertherin kärsimykset]]* (1774), Montesquieun *[[Persialaisia kirjeitä]]* (1721), Jean-Jacques Rousseaun *Julie ou la Nouvelle Héloïse* (1761), Samuel Richardsonin *Pamela vainottuna* ja *Pamela naimisissa* (1740–1742) sekä John Clelandin *Fanny Hill, ilotytön muistelmat* (1748–1749).

Kirjeromaanit olivat suosittuja etenkin 1600-luvun lopulta 1800-luvun alkupuolelle. 1700-luvun lopulla kirjeromaani alkoi menettää suosiotaan goottilaiselle romaanille ja historialliselle romaanille. 1800-luvun tunnettuja kirjeromaaneja olivat esimerkiksi Anne Brontën *[[Wildfell Hallin asukas]]* (1848), Bram Stokerin *[[Dracula (romaani)|Dracula]]* (1897) ja Dostojevskin *[[Köyhää väkeä]]* (1846). Fredrika Wilhelmina Carstensin ruotsinkielinen kirjeromaani *Muratti* (1840) on ensimmäinen Suomessa ilmestynyt romaani.

1900-luvun tunnettuja kirjeromaaneja ovat esimerkiksi André Giden *Naisten koulu* (1929) ja Saul Bellowin *[[Herzog (kirja)|Herzog]]* (1964). Myös esimerkiksi Stephen Kingin *[[Carrie (romaani)|Carrie]]* (1974) on lähellä kirjeromaania. Uusi muunnelma kirjeromaanista ovat sähköpostiviesteistä rakentuvat romaanit.

## Lähteet
Ester Blenda Nordström

**Ester Blenda Elisabet Nordström** (31. maaliskuuta 1891 Tukholma – 15. lokakuuta 1948 Tukholma) oli ruotsalainen toimittaja ja kirjailija, jota on pidetty maansa ensimmäisenä tutkivana journalistina. Hän kirjoitti myös tyttökirjoja, joiden on arvioitu innoittaneen Astrid Lindgreniä. Suomen sisällissodan aikana Nordström toimitti Ruotsista ruoka-apua Suomeen. Ystävänsä Elin Wägnerin kanssa hän taisteli naisten äänioikeuden puolesta.

Nordström käytti myös nimimerkkiä *Bansai*.
## Teoksia
* *En piga bland pigor.* Stockholm: Wahlström & Widstrand. 1914.
* *Hungrande som vänta.* Stockholm. 1918.
* *En rackarunge.* Stockholm: Wahlström & Widstrand. 1919.
* *15 år: Några blad ur en rackarunges liv.* Stockholm: Wahlström & Widstrand. 1921.
* *Amerikanskt: Som emigrant till Amerika.* Stockholm: Åhlén & Åkerlund. 1923.
* *Byn i vulkanens skugga.* Stockholm: Bonniers. 1930. 
* *Patron Ann-Mari: Rackarungen blir bonde.* Stockholm: Wahlström & Widstrand. 1931.
* *Patron förlovar sig.* Stockholm: Wahlström & Widstrand. 1933.

## Kirjallisuutta
* 
* 
* 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ester Blenda Nordström. Svenskt biografiskt lexikon.
* Sveriges Radion P3 Historia -podcast
Matti Lehtonen (valimoyrittäjä)

**Matti Lehtonen** (16. helmikuuta 1868 Tammela – 28. tammikuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen työnjohtaja joka perusti vuonna 1918 *Rauta- ja Metallivalimo Suomen*  (nykyinen Iisalmessa toimiva Suomivalimo).

Lehtonen oli koneopista päästyään muutamia vuosia koti- ja ulkomaisilla laivoilla lämmittäjänä ja koneapulaisena. Hän oli sitten työssä viilarina aluksi Konetehdas Osbergilla Helsingissä ja sitten viiden vuoden ajan Hietalahden Sulkutelakalla, jossa hän oli sen jälkeen työnjohtajana 1899–1909. Vuonna 1909 Lehtonen perusti toiminimen M. Lehtonen Rauta- ja Metallitehdas ja hän piti tätä toiminimeä vuoteen 1912 saakka. Tämän jälkeen Lehtonen oli työnjohtajana Saariston Konepajalla Viipurissa, Helsingin rakennuskonttorin palveluksessa, Turun Vanutehtaalla ja työssä Kone- ja Siltarakennus Oy:ssä.

Lehtonen perusti Rauta-ja Metallivalimo Suomen Helsinkiin vuonna 1918 ja toimi sen johtajana kuolemaansa saakka 1939. Tilausvalimona toiminut yritys kasvoi ensimmäisen kymmenen toimintavuotensa aikana  nopeasti sekä tuotannon että työntekijämäärän osalta. 1930-luvun lamavuosina yrityksen tuotanto laski kuitenkin jyrkästi mutta valimo selvisi kehittämänsä raitiovaunujen jarrupönkän eli jarrukengän avulla jota valmistettiin tilauksesta Helsingin kaupungin liikennelaitokselle. Näihin aikoihiin valimo siirtyi myös suurempiin tiloihin Vallilaan. Sotavuosina valimo valmisti kamiinoita, hevostenlänkiä, lamppujen pesiä ja autojen sylintereitä. Sotakorvausvuosina valmistettiin muun muassa junanvaununpyöriä.

1950-luvulta alkaen valimon päätuotteina olivat pitkään erilaiset kunnallistekniikan valimotuotteet, kuten kaivonkannet ja putkien osat. Valimo siirrettiin 1975 Helsingistä Iisalmeen jonne valmistuivt uudet, ajanmukaiset tuotantotilat. Helsingissä yhtiön toiminta päättyi 1978. Yhtiön johtajana oli tässä vaiheessa Matti Lehtosen pojanpoika Yrjö M. Lehtonen (s. 1930).

Valimoa on laajennettu Iisalmessa 14 kertaa. 1990-luvun alussa valimo luopui kunnallisteknisten laitteiden valmistuksesta ja keskittyi furaanihartsiteknologiaan ja keskiraskaisiin valuihin. Samalla kupoliuunisulatus korvattiin sähköuuneilla. Suomivalimon nykyinen tuotantokpasiteetti on noin 10&nbsp;000 – 13&nbsp;000 tonnia vuodessa. Suomivalimo oli 1980-luvun puolivälistä lähtien osa metalliteollisuuskonsernia johon kuuluivat JOT-Yhtiöt, Santasalo-JOT ja Componenta. Vuodesta 2016 Suomivalimon ovat omistaneet sen Componentalta ostaneet toimiva johto Olli Karhusen johdolla sekä valimoyrittäjä Antti Lehtonen ja hänen veljensä Heikki Lehtonen.

Matti Lehtonen oli nuorena innokas urheilunharrastaja. Hän oli mukana perustamassa Helsingin Reipasta ja otti aktiivisesti osaa moniin eri Reippaan ohjelmaan kuuluneisiin urheilu- ja voimistelulajeihin. Helsingin Atleettiklubi valitsi hänet 45-vuotisjuhlassaan kunniajäsenekseen ansioistaan voimailun harrastajana ja tukijana.

## Lähteet
Näkövammaisten jalkapallo

**Näkövammaisten jalkapallo** on jalkapallosta sovellettu vammaisurheilulaji. Lajia pelataan yleensä 5 vastaan 5 muodossa. Siinä saa kilpailla urheilijat, joilla on B1, B2 tai B3 tason näkövamma. Lajia pelataan siten, että jokaisella pelaajalla on kuitenkin silmäsuoja. Joukkueella on myös maalivahti, jolla ei ole näkövammaa.

Näkövammaisten jalkapallo on osa paralympialaisia. Ensimmäisen kerran näkövammaisten jalkapallossa pelattiin Ateenassa 2004. Brasilia on voittanut jokaisen turnauksen.

## Lähteet
Isabella Clara Eugenia

**Isabella Clara Eugenia** (12. elokuuta 1566 Segovia, Espanja – 1. joulukuuta 1633 Bryssel, Espanjan Alankomaat) oli espanjalaissyntyinen prinsessa, joka toimi Espanjan Alankomaiden (nykyisen Belgian) kanssahallitsijana yhdessä puolisonsa, Itävallan arkkiherttua Albrekt VII:n kanssa vuosina 1598–1621 sekä sijaishallitsijana miehensä kuoltua vuosina 1621–1633.

## Elämä
Isabellan vanhemmat olivat Espanjan kuningas Filip II ja kuningatar Elisabet Valois. Filip II yritti Isabellan avulla saada sukunsa eri maiden valtaistuimille. Filip ehdotti Isabellaa Englannin katoliseksi kruununtavoittelijaksi sen jälkeen, kun Maria Stuart oli teloitettu vuonna 1587. Kun Isabellan eno, Ranskan kuningas Henrik III murhattiin vuonna 1589 eikä tällä ollut miespuolista perillistä, Filip tarjosi Isabellaa Ranskan hallitsijaksi. Isabella nai huhtikuussa 1599 serkkunsa, Itävallan arkkiherttua Albrekt VII:n, joka oli keisari Maksimilian II:n ja keisarinna Marian poika. Filip II oli päättänyt luovuttaa Espanjan Alankomaat Albrektille myötäjäisinä sillä ehdolla, että Albrekt ja Isabella hallitsisivat niitä yhdessä ja että ne palautuisivat Espanjalle, jos he eivät saisi lapsia.

Isabella ja Albrekt yrittivät huonolla menestyksellä yhdistää kapinalliset seitsemän pohjoista maakuntaa (Alankomaat) hallitsemiinsa Espanjan Alankomaihin turvautuen niin sodan jatkamiseen kuin diplomatian keinoihin. Käytännössä he hallitsivat vain Espanjan haltuun jääneitä kymmentä eteläistä maakuntaa. Albrekt VII kuoli lapsettomana vuonna 1621, jolloin Espanjan Alankomaat palautuivat Espanjan kruunulle. Isabella jatkoi alueen hallitsemista veljenpoikansa, Espanjan kuningas Filip IV:n sijaishallitsijana, kunnes kuoli itse 12 vuotta myöhemmin.

## Perintö
Isabellan taidot jousiampujana ovat aiheena hänen elinaikansa taiteessa ja runoudessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Paratriathlon

**Paratriathlon** on triathlonin muunnelma, joka soveltuu vammaisurheilijoille. Paralympialaisissa kilpailumatkat ovat 750 metriä uintia, 20 km pyöräily ja 5 km juoksu. Triathlon tuotiin osaksi paralympialaisia Rio de Janeirossa 2016. 

## Vammaluokat
Urheilijat jaetaan eri luokkiin riippuen urheilijan vamma-asteesta.

* PTWC1: yläraajavamma, käyttävät apuvälineitä pyöräilyyn tai juoksuun
* PTWC2: alaraajavamma, käyttävät apuvälineitä pyöräilyyn tai juoksuun
* PT 2-5: ylä- tai alaraajavamma siten, että eivät tarvitse pyöräilyyn tai juoksemiseen apuvälineitä
* PTVI 1-3: näkövammat

## Lähteet
Jaakko Kalkas

**Jaakko Johannes Kalkas** (vuoteen 1927 **Carlstedt**, 20. heinäkuuta 1920 Helsinki – 11. tammikuuta 2017) oli suomalainen juristi, joka toimi Naantalin kaupunginjohtajana.

## Elämä ja ura
Kalkkaan vanhemmat olivat oikeusneuvosmies Ilmo Joosef Carlstedt ja Yolanda Karin Johanna Hjelt. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1943–1965 oli Lempi Maria Pokkinen ja toinen vuodesta 1969 Eila Anna-Liisa Siivonen. Kalkas tuli ylioppilaaksi 1938 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1946, varatuomarin arvon hän sai 1949. Kalkas oli Turun hovioikeuden ylimääräinen virkamies 1946–1955, Turun ja Porin lääninhallituksen vt. lääninnotaari 1949–1955, ylimääräinen esittelijä 1955–1956 ja nuorempi lääninsihteeri 1956–1959. Vuonna 1958 Kalkas haki Harjavallan kunnanjohtajan virkaa, mutta hävisi ratkaisevan äänestyksen Pentti Moilaselle. Myöhemmin Kalkas oli Naantalin kaupunginjohtaja 1959–1975, Siilinjärven ja Maaningan kuntien yleinen oikeusavustaja 1976–1977 ja Pieksämäen tuomiokunnan käräjätuomari vuodesta 1977. Hän toimi 1940-luvun lopulla myös Turun raastuvanoikeuden vt. rikosasiainnotaarina ja maistraatin vt. notaarina. Sotilasarvoltaan Kalkas oli reservin yliluutnantti (1956). Naantalin kaupunginvaltuusto erotti Kalkkaan kaupunginjohtajan tehtävästä 1975 luottamuspulan takia.

## Muuta
Kalkas esiintyi kaupunginjohtaja Horsmana elokuvassa *[[Asfalttilampaat]]* (1968). Kalkkaan sisar oli hoitotieteen professori Hertta Kalkas.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mikko Rönnholm: Taiteellinen tuomari. (Viitattu 11.8.2019)
Kyoto Animation

**Kyoto Animation** (), usein lyhennettynä **KyoAni** (京アニ), on japanilainen animaatiostudioyhtiö. Vuonna 1981 perustetun yhtiön studiot sijaitsevat Kioton prefektuurin Ujissa Kioton suurkaupunkialueella. Kyoto Animation on tuottanut useita kansainvälisesti tunnettuja animesarjoja, kuten Suzumiya Haruhi no yūutsu, Lucky Star ja K-On!. Studioyhtiön työoloja on pidetty poikkeuksellisina Japanin animaatioteollisuudessa; yhtiö on antanut animaattoreille pysyviä työsuhteita ja työllistänyt huomattavan paljon naisia muutoin miesvaltaisella alalla. Vuonna 2019 Kyoto Animationin päästudio tuhopoltettiin aiheuttaen 35 ihmisen kuoleman.

## Lähteet
Universal Animation Studios

**Universal Animation Studios**, tunnettu ennen nimellä Universal Cartoon Studios, on animaatiostudio, joka on osa Comcastin tytäryhtiö NBC Universalia. 

## Elokuvia

* *[[Laulava porsas]]* (11.8.1973)
* *[[Fievel matkalla Amerikkaan]]* (11.12.1987)
* *[[Maa aikojen alussa]]* (8.12.1989)
* *[[Fievel matkalla villiin länteen]]* (6.12.1991)
* *[[Maa aikojen alussa II]]* (23.12.1994)
* *[[Maa aikojen alussa 3]]* (12.12.1995)
* *[[Balto (elokuva)|Balto]]* (22.12.1995)
* *[[Maa aikojen alussa 4: Matka sumujen maahan]]* (10.12.1996)
* *[[Maa aikojen alussa 5: Salaperäinen saari]]* (9.12.1997)
* *[[Hercules and Xena – The Animated Movie: The Battle for Mount Olympus]]* (6.1.1998)
* *[[Fievel ja Manhattanin aarre]]* (16.11.1998)
* *[[Maa aikojen alussa 6: Sauruskallion salaisuus]]* (1.12.1998)
* *[[Alvin ja pikkuoravat kohtaavat Frankensteinin]]* (28.9.1999)
* *[[Fievel ja Manhattanin hirviö]]* (6.3.2000)
* *[[Alvin and the Chipmunks Meet the Wolfman]]* (29.8.2000)
* *[[Maa aikojen alussa 7 – Kylmän tulen kivi]]* (5.12.2000)
* *[[Maa aikojen alussa 8: Valkea maa]]* (4.12.2001)
* *[[Balto – pako yli suuren veden]]* (22.5.2002)
* *[[Maa aikojen alussa 9: Matka veden ääreen]]* (10.12.2002)
* *[[Laulava porsas: Suuri seikkailu]]* (9.7.2003)
* *[[Maa aikojen alussa 10: Suuri vaellus]]* (2.12.2003)
* *[[Van Helsing: Tehtävä Lontoo]]* (17.4.2004)
* *[[The Chronicles of Riddick: Dark Fury]]* (4.8.2004)
* *[[Balto – muutoksen tuulet]]* (1.12.2004)
* *[[Maa aikojen alussa 11: Pikkusaurusten matkassa]]* (11.1.2005)
* *[[Brer-Jänön seikkailut]]* (21.3.2006)
* *[[Utelias Vili (elokuva)|Utelias Vili]]* (4.8.2006)
* *[[Maa aikojen alussa 12: Lentoliskojen päivä]]* (6.12.2006)
* *[[Maa aikojen alussa 13: Viisaat ystävät]]* (27.11.2007)
* *[[Desperon taru]]* (13.3.2009)
* *[[Utelias Vili 2 – Seuraa tuota apinaa]]* (10.7.2009)
* *[[The Little Engine That Could (vuoden 2011 elokuva)|The Little Engine That Could]]* (1.5.2011)
* *[[Utelias Vili 3: Takaisin viidakkoon]]* (23.7.2015)
* *[[Maa aikojen alussa 14: Rohkeiden matka]]* (2.2.2016)
* *[[Mariah Carey’s All I Want for Christmas Is You]]* (11.12.2017)
* *[[Nakke Nakuttaja (vuoden 2017 elokuva)|Nakke Nakuttaja]]* (21.12.2017)
Nōgata

**Nōgata** () on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Fukuokan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa aivan Kita-Kyūshūn suurkaupungin eteläpuolella. Kaupunki on kasvanut Chikuhōn tasangon keskelle Ongajoen varrelle. Itäpuolella kohoaa Fukuchivuori. Kaupungissa on 56&nbsp;638 asukasta (heinäkuussa 2019) ja sen pinta-ala on 61,76 neliökilometriä.

Kaupunkia palvelevat JR Kyūshūn Chikuhō-päälinja, Chikuhō-rautateiden rautatielinja ja Heisei-Chikuhō-rautateiden Ita-linja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Ogōri

**Ogōri** () on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Fukuokan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa Sagan prefektuurin rajalla Kurumen kaupungin pohjoispuolella. Kaupungin läpi virtaa pohjois-eteläsuunnassa Hōmanjoki. Ogōrissa on 59&nbsp;738 asukasta (elokuussa 2019) ja sen pinta-ala on 45,51 neliökilometriä.

Ogōrin kunta syntyi Japanin kunnallishallinnon perustamisen yhteydessä vuonna 1889. Maaseutukaupunki siitä tehtiin vuonna 1953, ja kaupunkioikeudet se sai väkiluvun kasvettua vuonna 1972. 

Kaupunkia palvelevat Nishitetsun Tenjin–Ōmuta-linja, jolla on kaupungissa seitsemän asemaa, ja Amagi-rautateiden rautatielinja, jolla on Ogōrin alueella viisi asemaa. Matka prefektuurin pääkaupunkiin Fukuokaan kestää Ogōrista junalla noin 30 minuuttia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Bern Herbolsheimer

**Bern Herbolsheimer** (1948 Great Falls, Montana – 13. tammikuuta 2016 Seattle) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, pianisti ja musiikkipedagogi. Hänen tuotantonsa kattaa yli 500 teosta, joiden joukossa ovat edustettuina lukuisat taidemusiikin alalajit, kuten baletti, ooppera, sinfoninen musiikki ja kuoromusiikki. Herbolsheimerin sinfonian kantaesitti Kenneth Jeanin johtama Floridan sinfoniaorkesteri vuonna 1989, ja hänen oopperoitaan ovat *Mark Me Twain* ja *Aria da Capo*.

Herbolsheimer opetti Cornish College of the Artsissa sävellystä ja Washingtonin yliopistossa laulua. Hän oli teoksissaan kokeileva ja progressiivinen, mutta pyrki silti säilyttämään lyyrisen kauneuden ilmaisussaan. Herbolsheimerilta tilasivat teoksia muiden muassa Seattlen sinfoniaorkesteri, Opus 7, Frankfurtin baletti, Atlantan baletti ja Nevadan ooppera. Hänen musiikkiaan esitettiin eri puolilla maailmaa, kuten Yhdysvalloissa, Portugalissa, Espanjassa, Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Australiassa, Etelä-Amerikassa, Kanadassa, Norjassa, Venäjällä, Unkarissa ja Japanissa. Herbolsheimer esiintyi monissa maissa myös pianistina ja säestäjänä.

Herbolsheimer kuoli 67-vuotiaana Seattlessa syöpään. Hänen elämänkumppaninsa oli Aidar Galeev.   

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* AllMusic: Bern Herbolsheimer
Pirkko Hannula

**Pirkko Marjatta Hannula** (26. tammikuuta 1947 Helsinki – 9. helmikuuta 2005) teki merkittävän uran urheilun järjestötoiminnassa sekä matkailun edistämisessä.

Pirkko Hannula oli 1960-luvulla SM-tason 800:n ja 1500 metrin juoksija Järvenpään Palon riveissä. Hän oli vuosien 1962 ja 1963 voittaneissa seuran 3 × 800 metrin viestijoukkueissa. Vuodesta 1970 hän edusti Mäntsälän Urheilijoita. Hän valmistui liikunnanohjaajaksi 1969. Lisäksi hän hankki englanninkielen ja kaupallisen markkinoinnin koulutusta.

Hannula oli vuonna 1970 ensimmäinen naispuolinen urheilutoimittaja TV:n Aikalisä-ohjelmassa. Seuraavana vuonna hän aloitti Suomen Urheiluliiton sihteeristössä ja oli Urheiluliiton toimistossa vuoteen 1980. Sen jälkeen hän toimi Helsingin vuoden 1983 yleisurheilun MM-kisojen kisasihteerinä vuosina 1980–1983 ja tehtävästä saadun kokemuksen ansiosta hän oli mukana vuoden 1984 Los Angelesin olympialaisten järjestelytehtävissä ja sen jälkeen Stuttgartin vuoden 1986 yleisurheilun EM-kisojen apulaispääsihteerinä. Sen jälkeen Hannula jatkoi vielä Lahden vuoden 1989 MM-hiihtojen pääsihteerinä vuosina 1987–1989.

Vuonna 1990 Pirkko Hannula aloitti uransa matkailualalla siirtyessään Joulumaa ry:n toimitusjohtajaksi, josta hän siirtyi seuraavana vuonna 1991 Matkailun edistämiskeskuksen kaukomarkkinoiden aluepäälliköksi, ensin Tokiossa ja vuodesta 1996 Singaporessa vuoteen 2000 asti. Aasiassa Hannula teki uraauurtavaa työtä Suomeen suuntautuvan matkailun markkinoinnissa ja kehittämisessä. Hänelle myönnettiin vuonna 1997 Suomen Valkoisen Ruusun ritarimerkki.

Hannula palasi Helsinkiin Kaukomarkkinoiden aluepäälliköksi vuonna 2000. Tässä tehtävässä hän toimi vuoden 2004 loppuun asti.

## Lähteet
*Pirkko Hannula – nekrologi 9.2.2005.

### Viitteet
Kalkas

**Kalkas** 
*tarkoittaa koiraspuolista haahkaa (*Somateria mollissima*).

Kalkas on myös sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Hertta Kalkas (ent. *Carlstedt*, 1925–2011), sairaanhoitaja ja hoitotieteen professori
*Jaakko Kalkas (ent. *Carlstedt*, 1920–2017), juristi ja kaupunginjohtaja, Hertta Kalkkaan veli.
Miyawaka

**Miyawaka** () on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Fukuokan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin pohjoisosassa Fukuokan ja Kita-Kyūshūn suurkaupunkien välissä. Kaupungin länsi- ja eteläosissa kohoavat vuoret, ja sen läpi itään virtaa Inunakijoki. Kaupungissa on 28&nbsp;104 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 139,99 neliökilometriä.

Kun Japanin kunnallishallinto perustettiin vuonna 1889, nykyisen kaupungin alue jaettiin kahdeksaan kuntaan. Myöhemmin niiden määrä väheni lukuisten kuntaliitosten myötä, ja Mikawan kaupunki perustettiin lopulta vuonna 2006 Miyatan ja Wakamiyan maaseutukaupunkien yhdistyessä. 

Miyawakan läpi kulkee San’yō Shinkansen -suurnopeusjunalinja, mutta sillä ei ole kaupungissa asemaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Remoulins

**Remoulins** on kunta Ranskan eteläosassa Gardin departementissa Occitanien alueella.  Se sijaitsee Gardonjoen varrella noin 22 kilometriä Nîmesin kaupungista koilliseen.

Remoulins on keskiaikainen 1100-luvulla linnoitettu kaupunki, joka on rakennettu strategisesti tärkeälle Nîmesin ja Avignonin väliselle kulkureitille. 1500-luvulla käytyjen Ranskan uskonsotien jäljiltä kaupunki raunioitui. 1800-luvulla kaupunki alkoi taas kehittyä. Vuoden 2002 tulvat iskivät kaupunkiin ja sen kirsikkaviljelmät kärsivät suurta tuhoa. 

Kaupungin läpi kulki roomalaisten rakentama Nîmesin akvedukti (*Aqueduc de Nîmes*), jonka jäänteitä on runsaasti jäljellä kunnan alueella, ja sen suurin jäljellä oleva rakennelma Pont du Gard sijaitsee aivan kunnan rajan läheisyydessä. Kaupungissa on myös nähtävillä vuonna 1830 rakennetun Gardonjoen ylittävän riippusillan jäänteet. 


Tiedosto:Rempart_à_Remoulins.JPG|Linnoitetun kaupungin varustuksia
Tiedosto:Pont_de_la_Combe_Joseph.jpg|Nîmesin akvedukti, Pont de la Combe Joseph
Tiedosto:Remoulins_-_Vestiges_du_pont_suspendu_de_1830.jpg|Riippusillan jäänteet


## Lähteet

## Aiheesta muualla