open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kaisu Heikkilä

**Kaisu Marjatta Heikkilä** (o.s. Lehti, 2. joulukuuta 1918 Tampere – 16. marraskuuta 2002 Tampere) oli suomalainen muotisuunnittelija ja vaatetusalan yrittäjä. Hän perusti vuosina 1952–1992 toimineen tamperelaisen leninkivalmistajan Kaisu Heikkilä Oy:n.

Kaisu Heikkilän äiti Hilja Lehti (1888–1952) perusti Tampereelle 1920-luvulla Naisten Pukukeskuksen. Myös perheen isä Tuomas Lehti oli yrittäjä, joka kahden muun liikemiehen kanssa oli perustanut nykyisin Kiilto Oy:nä tunnetun kemiantehtaan. Hän auttoi vaimoaan muun muassa ulkomaisten leninkikankaiden ja valmisvaatteiden hankinnassa.

Perheen viidestä lapsesta nuorin Kaisu kävi Tampereen tyttölyseota ja somisti jo kouluaikoina äitinsä vaatetustehtaan näyteikkunoita. Ylioppilaaksi päästyään hän opiskeli ensin Jyväskylän opettajakorkeakoulussa ja sitten kauppakorkeakoulussa Helsingissä, jossa hän osallistui myös Helsingin Leikkuuopiston vaatetusalan kursseille.

Kesällä 1942 Kaisu Lehti kihlautui jatkosodassa palvelleen upseerin Kauko Heikkilän kanssa. Heidän esikoispoikansa Markku syntyi 1944. Rauhan tultua Kauko Heikkilä suoritti ekonomitutkinnon ja pääsi puolisonsa tavoin vaatetusalan töihin, tamperelaiselle Ruuskasen pukutehtaalle.

Äitinsä Hilja Lehden kuoltua vuonna 1952 Kaisu Heikkilä otti vastuun perheen yrityksestä. Naisten Pukukeskuksen rinnalle perustettiin Kaisu Heikkilä Oy, jonka hallinto- ja talousjohtajaksi myös puoliso Kauko pian siirtyi. Myöhemmin hän oli yrityksen toimitusjohtajana. Yritys teki sekä *[[haute couture]]* -tyylistä ateljeeompelua että valmisvaatteita tehtaassa. 1960-luvun keskivaiheilla valmisvaatetuotanto alkoi muodostua niistä tärkeämmäksi. Yritykselle valmistui uusi tehdas pienteollisuustaloon Tampereen Kalevantielle. Samalla yrityksen vientitoiminta alkoi vilkastua niin, että 1970-luvun alkuvuosina jo 70 prosenttia Kaisu Heikkilän yritysten tuotannosta meni Suomen ulkopuolelle, erityisesti Ruotsiin, Norjaan, Saksan liittotasavaltaan ja Neuvostoliittoon. Kaisu ja Kauko Heikkilän tytär Marjatta Heikkilä-Rastas toimi 1970-luvulla yrityksen vaatesuunnittelijana.

Kaisu Heikkilän yritysten toiminta päättyi monien muiden vaatealan yritysten tavoin Neuvostoliiton hajoamisen, idänkaupan loppumisen ja Suomen 1990-luvun alun laman myötä vuonna 1992.

Vuonna 1953 Kaisu Heikkilä oli perustamassa kansainvälisen naisjärjestön Soroptimist International toimintaa Tampereella, jonne syntyi järjestön toinen Suomessa sijaitseva klubi. Hän toimi myös Sydännaiset- ja Kadettiupseerien rouvat -yhdistyksissä,  rotarinaisten Inner Wheelissä sekä Sotilaskotiyhdistyksessä.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Heikkilä-Rastas, Marjatta: *Muodin vai muodon vuoksi? Couturemuodin ja muotoilun vaikutukset Kaisu Heikkilä Oy:ssä 1950-luvulta 1980-luvun alkuun suunnittelijan näkökulmasta*, Ilmari Design Publications, 2003. .
Österfjärden

**Österfjärden** on noin 11 hehtaarin laajuinen glojärvi Hangossa kuutisen kilometriä kaupungin keskustasta itään. Österfjärdenin länsipuolella sijaitsee Västerfjärden, joka ei vielä ole kuroutunut Suomenlahdesta erilleen. Österfjärden luetaan Hankoniemen etelälahtiin, jotka ovat suurelta osin hiekkarantaisia ja -pohjaisia. Alueella elää osin uhanalaisia hyönteis-, lintu- ja kasvilajeja, kuten hopeajuovakoisa, suoneidonvaippa ja lännenmaltsa.

## Lähteet
Oszkár Asbóth

**Oszkár Asbóth** (1852−1920) oli unkarilainen kielentutkija, vuodesta 1880 dosentti ja vuodesta 1892 professori Budapestin yliopistossa. Asbóth julkaisi slaavilaisen kielitieteen alalta joukon tutkimuksia, joista erikoisesti ansaitsevat huomiota ne, jotka käsittelevät unkarin kielen slaavilaisperäisiä lainasanoja. Nämä tutkielmat ovat ilmestyneet Unkarin tiedeakatemian julkaisuissa. Asbóthin oivallisen *Venäjän kieliopin* on Joos. J. Mikkola sovittanut suomeksi (1897).

## Lähteet
Parasite (vuoden 2019 elokuva)

**Parasite** (, ) on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut eteläkorealainen mustan huumorin sävyttämä jännityselokuva, jonka on ohjannut Bong Joon-ho. Hän myös käsikirjoitti elokuvan yhdessä Han Jin-wonin kanssa. Sen pääosia esittävät Song Kang-ho, Lee Sun-kyun, Cho Yeo-jeong, Choi Woo-shik ja Park So-dam. Elokuva kertoo köyhästä perheestä, joka soluttautuu rikkaan perheen palvelusväeksi.

*Parasite* sai ensi-iltansa 21. toukokuuta 2019 Cannesin elokuvajuhlilla, missä se voitti Kultaisen palmun tuomariston yksimielisellä päätöksellä. Elokuva voitti neljä Oscar-palkintoa vuoden 2020 gaalassa parhaasta elokuvasta, ohjauksesta, alkuperäiskäsikirjoituksesta ja kansainvälisestä elokuvasta. Siitä tuli ensimmäinen ei-englanninkielinen elokuva, joka on voittanut parhaan elokuvan palkinnon. Golden Globe 2020 -gaalassa se voitti parhaan vieraskielisen elokuvan palkinnon, ja Bafta-gaalassa se voitti parhaan ei-englanninkielisen elokuvan ja parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen palkinnot.

Oscar-voiton jälkeen, useita kuukausia julkaisunsa jälkeen, elokuva keräsi suosiota ympäri maailmaa. Suomessa elokuva keräsi vajaat 180&nbsp;000 katsojaa ja nousi kaikkien aikojen katsotuimmaksi korealaiseksi elokuvaksi ja toiseksi katsotuimmaksi aasialaiseksi elokuvaksi *[[Hiipivä tiikeri, piilotettu lohikäärme]]* -elokuvan (2000) jälkeen.

## Rooleissa

## Arvosteluja

## Lähteet
Ana María Hernández Salgar

**Ana María Hernández Salgar** (1972) on kolumbialainen akateemikko ja poliittinen vaikuttaja kansainvälisten suhteiden alalla. Hän on myös kansainvälisten suhteiden, politiikan ja yhteistyön osaston johtaja Alexander von Humboldt Biological Resources Research Institutessa.

Toukokuussa 2019 hänet valittiin Robert ”Bob” Watsonin tilalle puheenjohtajaksi IPBES:iin, joka on Hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneeli IPCC:n rinnakkaisjärjestö. Samana vuonna RCN Radio -radioasema teki Hernándezista haastattelun, jonka keskustelun aiheena oli toukokuussa julkaistu IPBES:n ympäristön monimuotoisuutta ja uhkia käsittelevä Global Assessement on Biodiversity and Ecosystem Services -arviointiraportti..

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*IPBES:in organisaatio
Nanna Blondell

**Nanna Terese Blondell** (s. 6. elokuuta 1986) on ruotsalainen näyttelijä. Hän on käynyt Tukholman draamakorkeakoulun ja asuu Tukholmassa miehensä ja tyttärensä kanssa.

## Elokuvat
* 2021 *[[Omerta 6/12]]*
* 2021 *[[Black Widow (vuoden 2021 elokuva)|Black Widow]]*
* 2019 *[[Sisters In Arms]]* Snipe
* 2014 *[[Summerhouse]]*

## Lyhytelokuvat
* 2017 *[[Pom Pom Club]]* Lucky
* 2014 *[[Ghettoswedish]]* Aisato
* 2014 *[[Audition (lyhytelokuva)|Audition]]* Cassandra
* 2013 *[[Hot Chicks]]* Nadja
* 2012 *[[Player]]* Klara
* 2011 *[[Alldeles Nyss]]*

## Televisio
* 2022 *[[House of the Dragon]]* Laena Velaryon
* 2022 *[[Partisan]]* Mildred
* 2019 *[[Ture Sventon (tv-sarja)|Ture Sventon]]* Petra
* 2019 *[[The Twin]]* Mary
* 2018 *[[Sisäpiiri]]* (Den Inre Cirkeln) Lena Nilsdotter
* 2018 *[[Immortality]]* Sha Dishi
* 2017 *[[Hassel (tv-sarja)|Hassel]]* Eira Lindhe
* 2017 *[[Finaste Familjen]]* Miranda
* 2017 *[[Ø (tv-sarja)|Ø]]* Sarah / Maggie
* 2015 *[[Boys (tv-sarja)|Boys]]* Ellie
* 2014 *[[Viva Hate (tv-sarja)|Viva Hate]]* Susanne
* 2014 *[[Pinjata]]*
* 2013 *[[Real Humans]]* Yuma S02
* 2013 *[[Klagosång på möllevången]]*
* 2013 *[[Läder]]*
* 2011 *[[Irene Huss: Protected by Shadows]]* Maria
* 2007 *[[Andra Avenyn]]* Olga Svensson
* 2007 ** (Hiljainen huuto) Muriel Santander
* 2005 *[[Rosan elämää]]* (Livet enligt Rosa) Blenda
Lähde:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Norjan ilmatieteen laitos

**Norjan ilmatieteen laitos** (, ; lyhenne **MET Norway**, verkkosivusta met.no) on Norjassa ilma- ja meritieteen alalla toimiva valtionlaitos. Se tuottaa operatiivisesti sääennustuspalvelua sekä sää- ja ilmastohavaintoja, tekee tuotekehitystä ja tieteellistä tutkimustyötä.  Laitos on perustettu vuonna 1866. Päätoimipiste on Oslossa, aluekeskukset Bergenissä ja Tromsössä.  Hallinnollisesti MET Norway on Norjan ilmasto- ja ympäristöministeriön alainen laitos. Sen palveluksessa on runsas 400 henkilöä, joista tutkijoita on yli 110.

Yhteistyössä Norjan yleiradioyhtiö NRK:n (Norsk Rikskringkasting) kanssa Norjan ilmatieteen laitos ylläpitää kattavaa Yr-sääpalvelusivustoa (yr.no). Helsingin Sanomien tammikuussa 2019 raportoimassa vertailussa, sanomalehden suosituksi mainitseman Yr-palvelun lämpötilaennuste Helsinkiin ja Tampereelle oli valitulla vuoden 2018 lopun tarkastelujaksolla hieman Suomen Ilmatieteen laitoksen ja sääpalveluyritys Forecan ennusteita tarkempi.

Norjan ilmatieteen laitos käyttää sää- ja meriennusteiden laskemiseksi ja muihin tarpeisiinsa kahden eri supertietokonekeskuksen resursseja. Nämä ovat Linköpingin yliopiston yhteydessä sijaitsevan Ruotsin kansallinen supertietokonekeskus ja Norjan teknis-luonnontieteellisen yliopiston yhteydessä sijaitseva supertietokonekeskus.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eyvind Alnæs

**Eyvind Alnæs** (29. huhtikuuta 1872 Fredrikstad – 24. joulukuuta 1932 Oslo) oli norjalainen säveltäjä ja urkuri. 

Alnæs aloitti musiikin opiskelun silloisessa Kristianiassa. Hän jatkoi sitä Carl Reinecken sävellysopissa Leipzigissa. Vuonna 1896 hän sai ensimmäisen sinfoniansa kantaesityksen jälkeen stipendin, jonka turvin pääsi opiskelemaan sävellystä Julius Ruthardtin johdolla Berliiniin. Berliinissä vietetyn ajan tuloksena syntyi esimerkiksi orkesteriteos *Variations symphoniques* (1898). Leipzigissa järjestettiin Alnæsin orkesterimusiikin konsertti vuonna 1900.

Alnæsista tuli merkittävä vaikuttaja Kristianian (sittemmin Oslon) musiikkielämässä 1900-luvun alussa. Hän työskenteli 37 vuoden ajan urkurina useissa kirkoissa, lopuksi Oslon tuomiokirkossa. Hän toimi myös kuoronjohtajana, Norjan säveltäjäliiton puheenjohtajana ja TONO:n johtokunnan jäsenenä. Lisäksi hän työskenteli pianistina ja säestäjänä. Hän julkaisi pianon- ja urkujensoiton metodikirjallisuutta ja musiikkikokoelmia käytännön tarkoituksiin. Alnæs sai vuonna 1922 kultaisen Kuninkaan ansiomitalin. Vuonna 1932 hänestä tehtiin Pyhän Olavin ritarikunnan ensimmäisen luokan ritari ja hän sai kansallisen laulajajärjestön kunniamerkin.

Alnæsin 45:stä opuksesta 24 on laulukokoelmia. Hänen tuotantoonsa kuitenkin kuuluu monia teoksia vailla opusnumeroa. Alnæsista tuli yksi Skandinavian esitetyimmistä liedsäveltäjistä. Hänen tuotannossaan tärkeässä asemassa on myös pianomusiikki, enimmäkseen pianolle sävelletyt runolliset miniatyyrit. Muuhun tuotantoon kuuluu kamari- ja kuoromusiikkia. Vuoden 1900 jälkeiseltä ajalta ainoat Alnæsin suurimuotoiset teokset ovat konsertto pianolle ja orkesterille sekä toinen sinfonia. 

Alnæs oli kesäkuusta 1903 naimisissa Emilie Thornen (1882–1976) kanssa. Vastarintanainen Lise Børsum oli Alnæsin tytär ja kirjailija Finn Alnæs lapsenlapsi. Alnæsin hauta on Vestre gravlundissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Tarare (ooppera)

**Tarare** on Antonio Salierin prologin ja viisi näytöstä sisältävä ooppera, joka kantaesitettiin Pariisin oopperassa 8. kesäkuuta 1787. Teoksen nuotit julkaisi alun perin Imbault ja modernin edition vuonna 1978 G. Henle Verlag. Itämaisaiheisessa teoksessa Pierre Beaumarchais'n laatimaan ranskankieliseen librettoon on sekä komedian että draaman aineksia. *Tarare* on ainoa ooppera, johon Beaumarchais kirjoitti libreton; tunnetumpi hän on *[[Figaron häät|Figaron häiden]]* libreton pohjalla olleen näytelmän kirjoittajana. Alun perin Beaumarchais tarjosi librettoa Christoph Willibald Gluckille, mutta tämä ei terveytensä heikennyttyä enää kyennyt uuden oopperan säveltämiseen, joten hänen suosituksestaan sävellysideaa tarjottiin Salierille.

*Tararen* kantaesitys osoittautui menestykseksi. Menestys jäi kuitenkin vain yhden tai kauden mittaiseksi, sillä sittemmin teos oli unohdettuna lähes kahden vuosisadan ajan. *Tarare* ei sisällä perinteistä resitatiivin ja aarian vaihtelua vaan teos on yhtenäisemmin etenevä. Teoksen pohjalta Salieri kehitti Wieniä varten Lorenzo da Ponten italiankieliseen librettoon *[[Axur, re d'Ormus]]* -nimisen uuden version. Hän sävelsi siihen materiaalia uudelleen perinteisemmin tavoin.

## Nykyaikaiset esitykset ja levytykset
Vuonna 1988 Schwetzingenin festivaalilla esitettiin Jean-Louis Martinotyn lavastuksella ja Jean-Claude Malgoiren johdolla *Tararen* tulkinta, jonka on julkaissut DVD:nä Arthaus Musik. Tässä esityksessä oopperan miespuolisen sankari Tararen roolissa on Howard Crook. Muissa rooleissa ovat Eberhard Lorenz (pääeunukki Calpigi), Anna Caleb (Spinette), Zehava Gal (Astasie), Nicolas Rivenq (ylipappi Arthénée) ja Jean-Philippe Lafont (sulttaani Atar).

Vuonna 2019 Aparté-levymerkillä julkaistiin uusi tulkinta *Tararesta*. Kyse oli Les Talens Lyriquesin ja Centre de musique baroque de Versaillesin yhteistuotannosta. Kapellimestarina on Christophe Rousset ja rooleissa muiden muassa Cyrille Dubois (Tarare), Jean-Sébastien Bou (Atar) sekä Karine Deshayes (Astasie).

*Tararen* toisen näytöksen alkusoiton levytti vuonna 2006 Thomas Feyn johtama Heidelbergin sinfoniaorkesteri Hänssler Classicille osana eri säveltäjien alkusoittokokoelmaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* [IMSLP: nuotteja](https://imslp.org/wiki/Tarare_(Salieri%2C_Antonio))
Zecharias Frankel

**Zecharias Frankel** tai **Zacharias Frankel** (30. syyskuuta 1801 Praha – 13. helmikuuta 1875) oli saksanjuutalainen rabbi, teologi ja historioitsija. Häntä pidetään konservatiivisen juutalaisuuden perustajana. Frankelin aloittama juutalaisuuden suuntaus, jota hän kutsui positiivis-historialliseksi juutalaisuudeksi, oli vastapaino hänen vastustamalleen reformijuutalaisuudelle, mutta hän erottui myös reformiliikettä vastustavista ortodoksijuutalaisista. Ortodokseja enemmän hän antoi painoarvoa tieteelle ja oli avoimempi juutalaisuuden harjoittamisen kehittymiselle aikansa kulttuuria vastaavammaksi, mutta vastusti reformien suorittamia uudistamistapoja.

Uskonnollisen oppineisuutensa lisäksi Frankel hankki sekulaarin koulutuksen Budapestin yliopistosta.

## Lähteet
Tropical Cocktail

**Tropical Cocktail** on Tommi Liimatan toinen studioalbumi vuodelta 2006. Levyllä soittaa kaksi yhtyettä, Plastic Eske Band sekä The Test Pressings, joiden lisäksi Liimatta esittää kaksi kappaletta soolona. The Test Pressings soitti levyn julkaisun yhteydessä lyhyen kiertueen. 

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpanot
### Plastic Eske Band
* Tommi Liimatta – laulu, kitara; kazoo (1), urut (4)
* Tuomas Talvensaari – basso
* Teemu Eskelinen – rummut, taustalaulu; laulu (14)
sekä
* Johnny Pallari – soolokitara (1, 7, 10)
* Tomi Krutsin – lyömäsoittimet (4), vihellys (6), taustalaulu (8)
* Marko Kantola – urut (10)
### The Test Pressings
* Tommi Liimatta – laulu, kitara
* Marko Kantola – basso, taustalaulu
* Janne Hast – kosketinsoittimet, trumpetti, Qchord (3), theremin (9)
* Tomi Krutsin – rummut

## Tuotanto
* Jani Viitanen – studiotekniikka ja miksaus
* Pauli Saastamoinen – masterointi

* Tommi Liimatta – vesiväri ja tussi
* Sammeli Heikkinen – laiturikuva
* Tomi Krutsin – muut valokuvat
* Japa Mattila, Tommi Liimatta ja Tomi Krutsin – taitto

## Arvostelut

* Soundi: 
* Aamulehti: 
* Rumba: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tropical Cocktail discogs.com -sivustolla
Avanguardia Nazionale

**Avanguardia Nazionale** (**AN**) oli Italiassa vuonna 1960 perustettu uusfasistinen järjestö. Se on yksi maan historian tunnetuimmista uusfasistisista järjestöistä. Kuten Ordine Nuovo, se muodostettiin, koska sen perustajan Stefano Delle Chiaien (1936–2019) mielestä Italian sosiaalinen liike (MSI) oli liian läheisessä yhteistyössä kuolemaa tekevän demokratian kanssa. 

AN jäi ilman johtoa ja hajosi tilapäisesti, kun Delle Chiaie 21. joulukuuta 1969 katsoi parhaaksi paeta Etelä-Amerikkaan, koska hänet oli kutsuttu kuultavaksi 12. joulukuuta tapahtuneen Piazza Fontanan pommi-iskun johdosta. Hänet pidätettiin vasta 23. maaliskuuta 1987 Caracasissa. Jo vuoden 1970 lopussa AN oli kuitenkin jälleen toimintakunnossa ja osallistui 7. joulukuuta Junio Valerio Borghesen johtamaan vallankaappausyritykseen. Tähän täysin epäonnistuneeseen operaatioon, joka tunnetaan nimellä ”Golpe Borghese”, osallistui useita uusfasistisia järjestöjä, Borghesen johtaman Fronte Nazionalen lisäksi AN, Ordine Nuovo ja Europa civiltà.

Kun Ordine Nuovo oli julistettu laittomaksi vuonna 1973, joutui Avanguardia Nazionale vuorostaan syytteeseen samasta rikoksesta, yrityksestä herättää henkiin Italian Kansallinen fasistipuolue. Vuoden 1975 syyskuussa salaisesti Italiassa tilapäisesti oleskeleva Delle Chiaie tapasi useita oman järjestönsä ja Ordine Nuovon jäseniä. Kokoukseen osallistuivat muiden muassa Avanguardia Nazionalen uusi puheenjohtaja Adriano Tilgher ja Ordine Nuovon sotilaallisten toimien johtaja Pier Luigi Concutelli. Kokouksen tarkoituksena oli selvittää miten tehtäisiin yhteistyössä hyökkäys valtiota vastaan, ja sen seurauksena murhattiin Concutellin toimesta Roomassa syyttäjä Vittorio Occorsio 10. heinäkuuta 1976. Kokouksen tuloksena syntyi uusi fasistinen terrorijärjestö Ordine nero ja perustettiin salaisia koulutusleirejä, joissa oli tarkoitus tehdä nuorista uusfasisteista taistelukelpoisia. Leirien ohjelmassa oli muun muassa aseiden ja pommien käsittelyä, lähitaistelua ja sissisodan taktiikkaa. 

Avanguardia Nazionale lakkautettiin virallisesti vuonna 1976 oikeuden päätöksellä. Entiset Brescian jaoston jäsenet ovat 2010-luvulla yrittäneet herättää järjestöä henkiin mutta eivät ole saaneet aikaan juuri muuta kuin nostalgisia jälleentapaamisia paikallisissa ravintoloissa.

## Lähteet
*
* 

### Viitteet
Théodore Aubanel

**Joseph Marie Jean Baptiste Théodore Aubanel**, *Teoudor Aubanèu*,  (1829 Avignon, Ranska − 1886 Avignon, Ranska) oli ranskalainen, uusprovencelainen runoilija, Félibrige-liiton perustajia yhdessä Frédéric Mistralin ja Joseph Roumanillen kanssa ja sen keskeisiä jäseniä. Hänen rakkausrunojensa kokoelma *La miougrano entraduberto* paljasti hänet aidoksi lyyrikoksi, jonka kaipauksen tuskan alla roihusi liekki. Runojen kuvat ovat varsin osuvia ja värikkäitä. Runojen ohella hän kirjoitti myös näytelmiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Adam Asnyk

**Adam Asnyk** (1838−1897) oli puolalainen runoilija, myöhemmän romantiikan etevin edustaja Puolassa. Hänen runonsa, jotka usein ovat mietelyriikkaa, kuuluvat taiteellisen muotonsa puolesta Puolan kirjallisuuden parhaisiin. Asnykin historiallisista näytelmistä merkittävimpiä ovat *Keijstut* (aihe Liettuan muinaisuudesta) ja *Cola di Rienzi* sekä huvinäytelmä *Bracia Lerche*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Adam Asnyk, Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (ÖBL). Band 1, Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Wien 1957, s. 33.
Anton Aškerc

**Anton Aškerc** (9. tammikuuta 1856 – 10. kesäkuuta 1912) oli slovenialainen runoilija. Hänet vihittiin 1881 katoliseksi papiksi, mutta hän joutui pian vakaumukselliseen ristiriitaan kirkon kanssa ja erosi pappisvirasta. Hänen teoksensa *Balade in romance* (1890), *Lirske in epske poezije* (1896), *Nove poezije* (1900) ja eepilliset runoelmat *Zlatorog* (1904) ja *Primož Trubor* (1905) ovat sekä muotonsa että voimakkaan sisällyksensä puolesta slovenialaisen kirjallisuuden parhaita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Japa Mattila

**Jari Johannes "Japa" Mattila** on suomalainen kitaristi joka on soittanut yhtyeissä Badding Rockers, Kulkukoirat ja Jani & Jetsetters.

## Lähteet
Afrikanpikkukalastaja

**Afrikanpikkukalastaja** (*Ispidina picta*) on kuningaskalastajiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan laajalta alueelta Afrikasta.

## Koko ja ulkonäkö
Afrikanpikkukalastaja on pienikokoinen lintu ja voi kasvaa 11&ndash;13 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Pää afrikapikkukalastajalla on ruiskehtavan oranssi ja sivuilla takaosassa on violetti laikku. Lajin päälaki on musta ja päälaen hyöhenissä on siniset kärjet ja päälaki näyttää tumman siniseltä. Siivet ja selkä ovat väriltään kirkkaan kiiltävän siniset. Linnun kurkku on valkoinen. Afrikanpikkukalastajan rinta ja vatsa ovat oranssit. Nokka on suurikokoinen, väriltään punaoranssi ja muistuttaa muodoltaan keihäänkärkeä.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Afrikanpikkukalastajaa tavataan Saharan eteläpuoleisesta Afrikasta. Sen levinneisyysalue ulottuu Senegalista Etiopiaan ja etelään aina Etelä-Afrikkaan asti. Lounais-Afrikan kuivimmilta alueilta sitä ei tavata. Lajin elinympäristöä ovat metsät, suotmetsät ja pensaikot ja tiheiköt. Usein sitä tavataan vesialueiden läheltä, mutta se voi elää kaukanakin niistä. Linnun ravitoa ovat hyönteiset ja niiden toukat sekä hämähäkit. Afrikapikkakalastajat liikkuvat yleensä yksinään. Laji pesii jokien rantatörmiin.

## Lähteet
Oranssimeriahven

**Oranssimeriahven** (*Cephalopholis fulva*) on meriahventen (Epinephelidae) heimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji, jota pidetään myös akvaariossa.

## Koko ja ulkonäkö

Oranssimeriahvenen tavanomainen pituus on noin 40 senttimetriä. Suurin tavattu yksilö oli 44 senttimetriä pitkä koiras. Kyljet ja vatsa ovat vaaleat ja evät ja pyrstö harmaat. Selkäevässä on 9 piikkiruotoa ja 14–16 nivelruotoa, peräevässä kolme piikkiruotoa ja yhdeksän nivelruotoa.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Oranssimeriahventa tavataan laajalta alueelta Pohjois- ja Etelä-Amerikasta. Lajin elinympäristöä ovat koralliriutat korkeintaan 150 metrin syvyydessä. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut oranssimeriahvenen elinvoimaiseksi lajiksi.

## Ravinto ja elintavat
Oranssimeriahven käyttää ravinnokseen pikkukaloja ja äyriäisiä. Laji viihtyy kirkkaissa vesissä koralliriuttojen läheisyydessä. Matalissa vesissä se piileskelee öisin luolissa tai koloissa. Oranssimeriahven saavuttaa sukukypsyyden keskimäärin 14,7 senttmetrin mittaisena. Laji kutee yleensä juuri ennen auringonlaskua. Yhden kudun aikana naaras munii noin 150 000–282 000 munaa, joiden läpimitta on 0,95 millimetriä. Oranssimeriahven voi elää korkeintaan 11 vuotta.

## Lähteet
Pohjanpunaherukka

**Pohjanpunaherukka** (*Ribes spicatum*) on herukoiden sukuun kuuluva kasvilaji, jota esiintyy luonnonvaraisena myös Suomessa.

## Ulkonäkö ja koko
Pohjanpunaherukka on tavallisesti 1–1,5 metrin korkuiseksi kasvava yksikotinen pensas, jonka kierteiset lehdet ovat melko pitkäruotisia. Tavallisesti 3–5 liuskaan jakautuneen hammaslaitaisen lehtilavan muoto vaihtelee; lehden alapinta on harmahtava. Yleensä karvaiset silmut ovat munanmuotoisia, suippoja ja teräväkärkisiä.

Pohjanpunaherukka kukkii touko–kesäkuussa. Kukinto on useista pienikehäisistä, säteittäisistä ja viisiteräisistä kukista koostuva kapea terttu. Vihertävien kukkien halkaisija on noin viisi millimetriä. Terälehdet ovat pieniä, kielimäisiä; terälehtiä pidempi verhiö on kellomainen tai ratasmainen. Kukassa on viisi hedettä ja kaksi yhdislehtistä emiä. Kukasta kypsyvä hedelmä on tavallisesti punainen, joskus kalpea pohjusmarja.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Pohjanpunaherukka kasvaa kosteissa tai tuoreissa elinympäristöissä: lehdoissa, puronvarsilla ja rannoilla. Muista elinympäristöistä sitä voi tavata viljelykarkulaisena. Pohjanpunaherukka on ainoa Suomessa alkuperäisenä kasvava punaherukkalaji; muut, kuten lännenpunaherukka (*Ribes rubrum*), kartanonpunaherukka (*Ribes* × *houghtonianum*) ja hollanninpunaherukka (*Ribes* × *pallidum*) esiintyvät luonnossa ainoastaan viljelyjäänteinä tai -karkulaisina.

## Luokittelu
Pohjanpunaherukalla on kolme alalajia:
* Lehtopunaherukka (*Ribes spicatum* subsp. *spicatum*)
* Idänpunaherukka (*Ribes spicatum* subsp. *hispidulum*)
* Lapinpunaherukka (*Ribes spicatum* subsp. *lapponicum*)

## Lähteet
* LuontoPortti: Pohjanpunaherukka (''Ribes spicatum'')

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Pohjanpunaherukka (''Ribes spicatum'')
Punaherukka

**Punaherukka** tarkoittaa useita herukoiden (*Ribes*) sukuun kuuluvia pensaita, joilla on punaiset marjat. Yleisimmin nimitys viittaa lännenpunaherukkaan (*Ribes rubrum*), joka on tavallisin viljelty punaherukkalaji. Punaherukat eivät ole taksonominen ryhmä; mm. valkoherukka on lännenpunaherukan muunnos. Sen sijaan marjakasveina viljellyt lännenpunaherukka, alppipunaherukka, pohjanpunaherukka, kartanonpunaherukka ja hollanninpunaherukka muodostavat lajiryhmän (*Ribes rubrum* -ryhmä).

## Aiheesta muualla
*
Sacrifice (Saxonin albumi)

**Sacrifice** on Saxonin 20. studioalbumi, joka julkaistiin 1. maaliskuuta 2013.

## Kappalelista
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### iTunes bonuskappale
#

### Bonuslevy
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Biff Byford - laulu
* Paul Quinn - kitara
* Doug Scarratt - kitara
* Nibbs Carter - basso
* Nigel Glockler - rummut

## Arviot
* Imperiumi: 7/10
* Kaaoszine: 9/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Milstar

**Milstar** () on Yhdysvaltain ilmavoimien ylläpitämä sotilaallinen tietoliikennesatelliittien konstellaatio. Järjestämän tehtävänä on välittää Yhdysvaltain asevoimien tietoliikennettä suojatussa, häirintää kestävässä ja ydiniskusta selviytymiskykyisen maailmanlaajuisen satelliittijärjestelmän kautta. Konstellaation avaruusessa oleva osa koostuu viidestä geosynkronisella kiertoradalla kiertävästä satelliitista. Järjestelmää täydentää myöhemmin laukaistu Advanced EHF -konstellaatio, jonka satelliitit ovat taaksepäin yhteensopivia vanhempien Milstar-satelliittien kanssa.

## Satelliitit

Milstar-konstellaatio koostuu viidestä käytössä olevasta tietoliikennesatelliitista, jotka kiertävät Maata geosynkronisella kiertoradalla. Satelliitit jakautuvat kahteen sukupolveen, joista ensimmäinen Milstar I on varustettu hitaammaan tietoliikennenopeuden lähetyslaitteilla, jonka 192 kanavaa kykenevät 75–2&nbsp;400&nbsp;bps tiedonsiirtonopeuksiin. Seuraavan Milstar II -sukupolven satelliitit on varustettu nopeammalla 32-kanavaisella tiedosiirtolaitteistolla, jonka siirtonopeudet ovat 4&nbsp;800&nbsp;bps – 1,544&nbsp;Mbps. Milstar-konstellaation kuuluvuusalue rajoittuu 65 pohjoisen ja eteläisen leveysasteen väliselle alueelle konstellaation kiertoradoista johtuen.

### Luettelo
*Lähde:* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Alicia Keysin diskografia

Tämä on laulaja **[[Alicia Keys]]in** diskografia.

## Studioalbumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Livealbumit
* 
* 

## Boksisetit
* Coffret 2 CD: Unplugged / The Diary Of Alicia Keys (2005)
* Songs in A Minor / The Diary of Alicia Keys (2006)
* The Platinum Collection (2010)
* Unplugged / As i Am (2010)
* The Collection (2011)
* As I Am / The Element of Freedom (2013)
* The Element of Freedom / Girl on Fire (2015)

## Remixalbumit
* Remixed & Unplugged in A Minor (2002)
* Remixed (2008)
* As I Am: The Super Edition (2008)
* Songs in A Minor – 10th Anniversary Edition (2011)
* Girl on Fire: Australian Tour Edition (2013)
* Songs in A Minor – 20th Anniversary Edition	(2021)

## EP:t
* Vault Playlist, Vol. 1 (2017)
* Alicia: The Selects (2021)
* Sweet Dreams (2021)

## Singlet
Théodore Agrippa d’Aubigné

**Théodore Agrippa d’Aubigné** (8. helmikuuta 1552 Pons, Ranskan kuningaskunta − 29. huhtikuuta 1630 Geneve, Sveitsi) oli ranskalainen aatelinen, kirjailija ja historioitsija, joka kuoli maanpakolaisena. 

Hän oli maineikas hugenotti. Hänen ystäviään oli Henrik Navarralainen, ja hän oli Madame de Maintenonin isoisä. 

Pariisin parlamentti määräsi hänen teoksensa *Histoire universelle 1550−1601* poltettavaksi. Teos on merkittävä aikalaiskuvaustensa vuoksi. Merkittävin hänen teoksistaan on seitsenosainen runoelma *Les Tragiques* (1616), jossa hän käsittelee Ranskan tilannetta, uskonvainoja ja Jumalan rangaistuksia. Hän pakeni vuonna 1620 Geneveen, jossa hän kuoli.

Aubignén kirjoituksesta "*Du devoir des rois et des sujets*" (Kuninkaiden ja alamaisten velvollisuuksista) on peräisin sanonta "valtio valtiossa".

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sanna Keskinen

**Sanna Keskinen** (s. 1974 Tampere) on suomalainen toimittaja. Hän on toiminut lokakuusta 2023 alkaen *[[Aamulehti|Aamulehden]]* päätoimittajana. Vuosina 2020–2023 hän toimi *[[Kaleva (sanomalehti)|Kalevan]]* päätoimittajana. Hän on työskennellyt myös Oulun kaupungin viestintäjohtajana sekä *[[Raahen Seutu|Raahen Seudun]]*, *[[Raahelainen|Raahelaisen]]* ja *[[Kainuun Sanomat|Kainuun Sanomien]]* päätoimittajana.

Sanna Keskinen aloitti lokakuussa 2023 *Aamulehden* vastaavana päätoimittajana ja Sanoman Pirkanmaan yhteistoimituksen johtajana.

Keskinen on koulutukseltaan filosofian maisteri Tampereen yliopistosta pääaineena Suomen kirjallisuus.

## Lähteet
Helge Grans

**Carl August Helge Grans** (s. 10. toukokuuta 2002 Ljungby, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa NHL-joukkue Philadelphia Flyersia. Hän laukoo oikealta.

## Ura
### Seuraura
Grans on IF Troja-Ljungbyn kasvatti. Hän oli kaudella 2016–2017 seuran U16-junioreiden tehokkain puolustaja tehoilla 5+7=12. Kaudella 2017–2018 Grans oli pelipaikastaan huolimatta joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 15+11=26. Hän siirtyi kesken kauden kuitenkin Malmö Redhawksiin ja teki U16 Elitin runkosarjassa kaikkiaan tehot 16+13=29, joilla Grans voitti koko sarjan puolustajien maalipörssin. Hän jakoi myös puolustajien pistepörssin viidennen sijan Färjestad BK:n Christopher Lynchin kanssa. 

Kaudella 2018–2019 Grans oli viidellä osumallaan Malmö Redhawksin J20-junioreiden eniten maaleja tehnyt puolustaja. Hän debytoi kauden aikana myös seuran SHL-joukkueessa, jossa Grans pelasi viisi runkosarja- ja kaksi Mestarien liigan ottelua ilman tehopisteitä. Vain 16-vuotias Grans pelasi ensimmäisen miesten pääsarjaottelunsa Mestarien liigassa 16. lokakuuta 2018 saksalaista EHC Münchenia vastaan. Hänet merkittiin Redhawksin kolmospuolustajapariin Matias Lassenin viereen. Grans sai ottelussa jääaikaa 11.05 minuuttia ja hän keräsi teholukeman +1. SHL-debyyttinsä Grans teki 18. lokakuuta 2018 Brynäs IF:ää vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 2.40 minuuttia.

Grans pelasi kaudella 2019–2020 Malmö Redhawksin SHL-joukkueessa 21 runkosarjaottelua tehopistein 1+2=3. Hän teki SHL-uransa avausmaalin 30. joulukuuta 2019 vieraissa Brynäs IF:ää vastaan. Yli puolet kaudestaan Grans pelasi kuitenkin Redhawksin J20-junioreissa, joiden tehokkain puolustaja hän oli tehtyään piste per peli -tahdilla 27 runkosarjaottelussa tehot 4+23=27, joilla Grans sijoittui koko J20 SuperElitin puolustajien pistepörssissä seitsemänneksi. Tammikuussa 2020 hän teki Malmö Redhawksin kanssa kevääseen 2021 asti ulottuvan SHL-sopimuksen.

Los Angeles Kings varasi Gransin toisella kierroksella 35. pelaajana . Tammikuussa 2021 hän teki Malmö Redhawksin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Kesäkuussa 2023 Kings kauppasi Gransin, Cal Petersenin ja Sean Walkerin Philadelphia Flyersiin kolmen joukkueen kaupassa, johon osallistui myös Columbus Blue Jackets.

### Maajoukkueura

Grans pelasi alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2019, jolloin hän voitti pronssia. Grans pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2018, jolloin hän voitti pronssia. Yhteensä Grans on pelannut 24 poikien maaottelua.

## Muuta
Gransin isoveljet Henning ja Egon pelaavat myös jääkiekkoa. Henning pelaa hyökkääjänä Ruotsin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyTvåanin Värnamo GIK:ssa ja Egon pelasi kaudella 2019–2020 sarjatasoa alempana HockeyTreanin Diö GoIF:ssä. Veljesten isä Morgan Grans on pelannut myös jääkiekkoa Ruotsin alemmissa sarjoissa.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Alexander Clayhills

**Alexander Clayhills** (1815 – 17. lokakuuta 1894) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraaliluutnantti.

Alexander Clayhillsin isä oli Vehkalahdella syntynyt luutnantti Herman Johan Clayhills ja puoliso Maria Klimova (k. 1860). Clayhills suoritti todennäköisesti Pietarissa sekä insinöörikoulun että yli-insinööriopiston. Hän palveli vuodesta 1850 alikapteenina viimeksi mainitun konduktöörikomppaniassa. Kapteeniksi hänet ylennettiin 1850, majuriksi 1852 ja everstiluutnantiksi 1857. Sotapalveluksesta Clayhills erosi kenraaliluutnanttina.

## Lähteet
Alexander Clayhills (1820)

**Alexander Clayhills** (10. huhtikuuta 1820 Jaroslavl – 31. toukokuuta 1882 Moskova) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraalimajuri.

Alexander Clayhillsin isä oli Vehkalahdella syntynyt valtioneuvos Carl Clayhills.  Hän palveli sotilasuransa alussa tykistön tiedusteluprikaatissa. Vuoden 1851 lopussa hänet ylennettiin alikapteeniksi ja siirrettiin 2. tykistödivisioonan 3. reservipatterin päälliköksi. Krimin sodassa Clayhills palveli kesästä 1854 alkaen 6. tykistöprikaatissa. Sodan jälkeen 1856 hänet ylennettiin kapteeniksi ja määrättiin seuraavana vuonna ensin patterin päälliköksi 2. kenttätykistörykmenttiin ja sitten everstiluutnanttina patteriston komentajaksi 3. kenttätykistöprikaatiin. Clayhillsin tiedetään eronneen sotapalveluksesta kenraalimajurina, mutta tarkempia tietoja hänen myöhemmästä sotilasurastaan ei tunneta.

## Lähteet
Johan Henrik Clayhills

**Johan Henrik Clayhills** (27. kesäkuuta 1795 Hamina – 10. heinäkuuta 1891 Pyhtää) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraalimajuri.

Clayhillsin vanhemmat olivat hovineuvos Niclas Clayhills ja Maria Christina Sylvin ja puoliso vuodesta 1830 Natalia Bruun. Clayhills palveli ensin luutnanttina 23. tykistöprikaatissa. Hänet ylennettiin kapteeniksi 1834 ja siirrettiin seuraavana vuonna 10. tykistöprikaatin 2. kevyen patterin päälliköksi. Everstiluutnantiksi hänet ylennettiin 1837. Clayhills määrättiin 11. tykistöprikaatin 3. patterin päälliköksi 1845 ja seuraavan vuoden alusta Venäjän sotaministeriön tykistöosaston päällikön erikoiskäyttöön everstinä. Hän palveli tässä tehtävässä aina vuoteen 1856 asti, jolloin hän erosi sotapalveluksesta  kenraalimajurina. Ennen eroamistaan hän oli ollut Krimin sodassa tykistöpatteriston komentaja 1854–1856. Suomessa Clayhills omisti vuodesta 1847 Suur-Ahvenkosken tilan Pyhtäällä ja toimi paikkakunnalla erilaisissa luottamustehtävissä.

## Lähteet
Kultasaippuakala

**Kultasaippuakala** (*Aulacocephalus temminckii*) on pomien (Liopropomatidae ) heimoon kuuluva trooppisten vesien kalalaji. Se on sukunsa ***Aulacocephalus*** ainoa laji.

Kultasaippuakala voi saavuttaa korkeintaan 40 senttimetrin pituuden. Sen ihossa on myrkkyä, jota kala tuottaa erityisesti ollessaan peloissaan.

Kultasaippuakalaa tavataan indopasifisella merialueella Punaisessamerestä ja Etelä-Afrikasta Japaniin, Australiaan ja Uuteen-Seelantiin asti. Kerran sitä on myös löydetty Rapasta Ranskan Polynesiasta. Se elää luolissa ja halkeamissa kivi- ja koralliriutoilla 20–604 metrin syvyisessä vedessä. Koska laji on yleinen ja laajalle levinnyt, Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee sen elinvoimaiseksi lajiksi.

## Lähteet
Ansarilattana

**Ansarilattana** (*Bipalium kewense*) on lattanoiden lahkoon (Tricladida) kuuluva maalla elävä laakamatolaji. Se on kookas ja väritykseltään huomiota herättävän kelta-mustaraitainen.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Ansarilattana on kotoisin Kaakkois-Aasiasta, ja sen luonnollinen levinneisyys ulottuu Vietnamin pohjoisosista Kambodžan eteläosiin. Se on kuitenkin levinnyt ihmisen mukana yli 40:een maahan ja saavuttanut kosmopoliittisen levinneisyyden. Leviäminen tapahtuu pääasiassa eksoottisten kasvien ruukuissa, joiden multa sisältää matoja tai niiden kotelokoppia.

Luonnossa ansarilattana elää ylänkosademetsissä, mutta vieraslajina sitä tavataan pääasiassa kasvihuoneissa, puutarhoissa, taimitarhoissa, viljelyksillä ja lieroja kasvattavissa viljelylaitoksissa. Suomessa ansarilattanoita on tavattu satunnaisesti kasvihuoneissa.

## Elintavat
Ansarilattana elää kosteassa maassa ja käyttää ravinnokseen lieroja. Se tainnuttaa saalinsa lihaksillaan ja myrkyllään. Ansarilattana on yksi harvoista selkärangattomista, jotka erittävät myrkyllistä tetrodotoksiinia. Pohjois-Amerikassa ansarilattana on tuholainen lieroja kasvattavissa viljelylaitoksissa.

## Lähteet
Wladimir Clayhills

**Wladimir Clayhills** (, *Vladimir Vasilevitš Kleigels*; 12. syyskuuta 1844 Pietari – 1913) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraaliluutnantti.

Clayhillsin vanhemmat olivat everstiluutnantti Basilius Clayhills ja Anna Ivanovna ja puoliso Fanna Evgrafovna (k. 1894). Ratsuväenkenraali Nikolai Clayhills oli hänen veljensä. Wladimir Clayhills opiskeli Paavalin kadettikoulussa Pietarissa, mistä hänet siirrettiin Mihailovin tykistöakatemiaan. Hän valmistui sieltä 1863, jolloin hänet ylennettiin aliluutnantiksi kenttätykistöön. Luutnantiksi Clayhills ylennettiin 1865 ja alikapteeniksi 1868. Hän suoritti 1870–1872 Nikolain insinööriakatemian kurssin Pietarissa, minkä jälkeen hänet ylennettiin kapteeniksi. Everstiluutnantti Clayhillsistä tuli 1884 ja 1886 hänet määrättiin esikuntaupseeriksi Pietarin insinöörialueen hallinnon esikuntaan. Ylennyksen everstiksi hän sai 1888. Clayhills siirrettiin Novgorodin insinöörialueen päälliköksi 1892 ja edelleen 1897 Pietarin linnoitushallinnon päälliköksi. Kenraalimajuri hänestä tuli 1900 ja eron sotapalveluksesta hän sai 1905 kenraaliluutnanttina.

## Lähteet
Nikolai Clayhills

**Nikolai Clayhills** (; 25. marraskuuta 1850 Pietari – 4. elokuuta 1916 Joutseno) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut ratsuväenkenraali.

Clayhillsin vanhemmat olivat everstiluutnantti Basilius Clayhills ja Anna Ivanovna. Kenraaliluutnantti Wladimir Clayhills oli hänen veljensä ja Catherine Teleschow hänen puolisonsa. Nikolai Clayhills opiskeli sekä 2. sotaopistossa että Paavalin kadettikoulussa Pietarissa ja vielä Nikolain ratsuväkiopistossa. Sieltä valmistuttuaan hänet ylennettiin kornetiksi 1868 ja määrättiin 9. rakuunarykmenttiin. Keisarin sivusadjutantti hänestä tuli 1878 ja Varsovan ylipoliisimestari 1888. Kenraalimajuriksi Clayhills ylennettiin 1892. Hän toimi Pietarin kaupungin prefektinä 1895–1903 ja Kiovan, Volynian ja Podolian kenraalikuvernöörinä 1903–1905. Kenraaliluutnantiksi Clayhills ylennettiin 1899 ja ratsuväenkenraaliksi 1905, jolloin hän erosi sotapalveluksesta. Hän sai vielä reservissä 1910 ylennyksen keisarin kenraaliadjutantiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Petter Edvard Ervast

**Petter Edvard Ervast** (13. maaliskuuta 1841 Raahe – 30. joulukuuta 1899 Helsinki) oli suomalainen kollegiasessori, tilastotieteilijä, suomentaja ja valtiopäivämies. 

Ervastin vanhemmat olivat piirilääkäri Petter Ervast ja Augusta Wilhelmina Basilier. Hän valmistui ylioppilaaksi Kuopion kimnaasista vuonna 1858 ja filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi yliopiston historiallis-kielitieteellisestä tiedekunnasta vuonna 1869. 

Ylioppilaana Ervast työskenteli Suomen Julkisia Sanomia -lehden toimituksessa ja vuosien 1863–1864 valtiopäivien kielenkääntäjänä. Valmistuttuaan yliopistosta Ervast työskenteli aluksi tilastollisessa toimistossa ja siirtyi vuonna 1872 Rautatiehallituksen vastaperustetun tilastokonttorin johtajaksi. Hän hoiti johtajan virkaa vuoteen 1897 asti. 

Virkojensa ohella Ervast oli suomentamassa ja toimittamassa *Svenskt-finskt Handelslexikon* -sanakirjaa, tilastollisen toimiston johtajan K. E. F. Ignatiuksen *Storfurstendömet Finland* -teosta, Kirjallista Kuukauslehteä ja Suomen valtiokalenteria.
 
Vuosien 1882, 1885 ja 1888 valtiopäivillä Ervast edusti Kajaanin kaupunkia porvarissäädyssä. Valtiopäivillä hän teki aloitteita Kajaanin reaalilyseon laajentamisesta ja Kajaaninjoen kanavoittamisesta. Yhteiskunnalliselta ajattelultaan hän oli fennomaani.
 
Ervastin puoliso oli vuodesta 1874 Hilma Natalia Törnroos. Ervastin poika Pekka Ervast (1875–1934) oli tunnettu okkultisti ja teosofi. 

## Lähteet
Lucifer (DC Comics)

**Lucifer Morningstar** on päähahmo Netflixin esittämässä Lucifer-sarjassa. Lucifer Morningstar on paholainen, helvetin herra, joka on lähtenyt helvetistä Los Angelesiin.
Moritz Hauptmann

**Moritz Hauptmann** (13. lokakuuta 1792 Dresden – 3. tammikuuta 1868 Leipzig) oli saksalainen viulisti, säveltäjä, musiikkipedagogi ja musiikkiteoreetikko.

Hauptmann saattoi musiikkiopintonsa valmiiksi Louis Spohrin johdolla. Vuoteen 1820 hän työskenteli hoveissa ja perheissä. Välillä hän toimi myös arkkitehtina ja teki tutkimusta akustiikasta. Vuonna 1822 Hauptmann sai nimityksen Kasselin kaupungin orkesteriin. Tässä vaiheessa hänen sävellystuotantonsa koostui enimmäkseen moteteista, messuista, kantaateista ja lauluista. Traaginen ooppera *Mathilde* kantaesitettiin vuonna 1826. Muiden toimiensa ohessa Hauptmann opetti sävellystä ja musiikin teoriaa. 

Hauptmann pääsi Leipzigin Thomasschulen kanttoriksi vuonna 1842 ja seuraavana vuonna Leipzigin konservatorion professoriksi. Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Joseph Joachim, Hans von Bülow, Arthur Sullivan ja Frederic Hymen Cowen. Hauptmannin keskeisin musiikin teoriaa koskeva julkaisu on *Die Natur der Harmonik und Metrik* (1853).

Vuonna 1850 Hauptmann perusti Otto Jahnin ja Robert Schumannin kanssa Bach-Gesellschaftin, jonka puheenjohtajana toimi loppuikänsä. Hän toimitti kolme ensimmäistä osaa seuran laatimasta Johann Sebastian Bachin kokonaistuotannon editiosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Symbion

**Symbion** on eräs eläinsuku. Kun vuonna 1995 Peter Funch ja Reinhardt Møbjerg Kristensen Kööpenhaminan yliopistosta löysivät *[[Symbion pandora]]*-lajin, joka nykyisin kuuluu sukuun, he huomasivat sen niin erilaiseksi kuin mikään muu tunnettu eläinlaji, että se sijoitettiin Lophotrochozoa-yläjaksoon ja omaan, uuteen **Cycliophora**-pääjaksoonsa.

## Lähteet
Lumiherukka

**Lumiherukka** (*Ribes niveum*) on herukoiden sukuun kuuluva kasvilaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Pohjois-Amerikassa.

## Ulkonäkö ja koko

Lumiherukka on tavallisesti 0,5–3 metrin korkuiseksi kasvava pensas, jolla on valkoiset tai vaaleanpunaiset kukat. Kukinta-aika on huhti-heinäkuussa. Marjat ovat sinimustia tai violetteja; ne ovat syömäkelpoisia, mutta happamia.

## Levinneisyys
Lumiherukan tyypillisiä kasvupaikkoja ovat puronvarsien tiheiköt ja avoimet rinteet. Laji kasvaa luonnonvaraisena Yhdysvaltain länsiosissa Washingtonin, Idahon, Oregonin ja Nevadan osavaltioissa sekä Coloradossa.

## Lähteet
Amerikanherukka

**Amerikanherukka** (*Ribes americanum*) on herukoiden sukuun kuuluva kasvilaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Pohjois-Amerikassa.

## Ulkonäkö ja koko
Amerikanherukka on tavallisesti 0,5–1,5 metrin korkuiseksi kasvava piikitön pensas, jolla on pystyt tai harittavat oksat ja kesävihannat lehdet. Varret ovat kauttaaltaan nystykarvaisia; 3–5-lohkoiset lehdet ovat 2–8 senttimetrin mittaisia. Syysväritys on keltainen tai karmiininpunainen.

Kasvi kukkii huhtikuusta kesäkuuhun; kukinto on 6–15-kukkainen, roikkuva terttu. Muutaman millimetrin mittaiset verholehdet ovat kerman- tai vihertävänvalkoisia ja 2,5–3-milliset terälehdet valkoisia. Hedelmä on noin senttimetrin levyinen musta, pyöreä ja sileäpintainen marja, joka on kypsennettynä syömäkelpoinen. Kasvi lisääntyy pääasiassa siemenistä.

Amerikanherukan kromosomiluku on 2n = 16.

## Levinneisyys
Amerikanherukka kasvaa luonnonvaraisena suuressa osassa Kanadaa Albertasta Nova Scotiaan ja Yhdysvaltain pohjoisosissa Delawaresta Pohjois-Illinoisin kautta Nebraskaan ja New Mexicoon ulottuvalla alueella. Laji on levinnyt vieraslajina myös Kiinan pohjoisosiin.

## Elinympäristö ja ekologia
Amerikanherukan kasvupaikkoja ovat suot, kosteat metsät ja kanjonit sekä tienvarret, tasangot ja vuoristoseudut; Kanadan Manitobassa lajia esiintyy myös marskimaassa. Michiganissa ja Minnesotassa amerikanherukka leviää voimakkaasti saravaltaisilla niityillä. Laji sietää jonkin verran varjoa, sillä se on sopeutunut kasvamaan osana tiheälatvuksisten metsien aluskasvillisuutta.

Amerikanherukka on yksi eräitä mäntylajeja saastuttavan *[[Cronartium ribicola]]* -ruostesienen vaihtoehtoisista väli-isännistä, minkä vuoksi kasvi joudutaan toisinaan hävittämään.

## Käyttö
Amerikanherukan syömäkelpoisista marjoista tiedetään valmistetun hilloa ja hyytelöä. Ne sisältävät runsaasti vitamiineja ja antioksidantteja; lisäksi amerikanherukkaa kasvatetaan koristekasvina.

## Kuvia

Ribes americanum, autumn leaves 2.jpg|Syysväritys
Ribes americanum (Flower).jpg|Kukkia
Ribes americanum in La Jaysinia (1).jpg|Marjoja
Ribes americanum kz03.jpg|Lehtiä


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Flora of North America 
* Minnesota Wild Flowers 
* Lady Bird Johnson Wildflower Center Plant Database
Hysteria (Def Leppardin kappale)

"**Hysteria**" on englantilaisen hard rock -yhtye Def Leppardin rakkauslaulu. Se on samannimisen albumin 10. raita, joka julkaistiin kolmantena singlenä siltä lokakuussa 1987.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Single bändin nettisivuilla
Jeangu Macrooy

**Jeangu Macrooy** (s. 6. marraskuuta 1993 Paramaribo, Suriname) on surinamilaissyntyinen laulaja. Hän on asunut Alankomaissa vuodesta 2014. Hänet valittiin edustamaan Alankomaita kappaleella "Grow" vuoden 2020 Euroviisuissa Rotterdamissa. Ne kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi, ja Macrooy valittiin Alankomaiden edustajaksi vuoden 2021 kilpailuun. Hänen vuoden 2021 kilpailukappaleensa on nimeltään "Birth of a New Age".

## Lähteet
Laurin Braun

**Laurin Braun** (s. 18. helmikuuta 1991 Lampertheim) on saksalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa DEL-seura Grizzlys Wolfsburgia. Braun laukoo vasemmalta. Hän on edustanut DEL-urallaan aikaisemmin myös Eisbären Berliniä ja ERC Ingolstadtia.

## Ura
Braun debytoi DEL-liigassa kaudella 2008–2009 Eisbären Berlinin paidassa. Hän pelasi debyyttikaudellaan 3 ottelua tehoin 0+0=0. Braun pelasi Eisbären riveissä yhteensä 8 kautta, ennen kuin hän siirtyi ERC Ingolstadtiin. Braun pelasi Ingolstadtin riveissä kaksi kautta. 10. huhtikuuta 2019 Braun solmi yksivuotisen sopimuksen Krefeld Pinguinen kanssa. Braunin paras DEL-kausi tehopisteillä mitaten on ollut 2012–13, jolloin hän keräsi tehot 9+16=25.

## Lähteet
Julius Rietz

**Julius Rietz** (28. joulukuuta 1812 – 12. syyskuuta 1877) oli saksalainen sellisti, säveltäjä, kapellimestari ja musiikkiteosten editoija.

Rietz opiskeli muiden muassa Bernhard Rombergin johdolla. Hän toimi kapellimestarina Felix Mendelssohnin avustajana Düsseldorfissa vuonna 1834 ja seurasi tätä tämän virassa vuonna 1835. Vuosina 1847–1854 hän johti Leipzigin oopperan orkesteria. Hän johti myös Gewandhausin konsertteja, työskenteli Leipzigin konservatorion sävellysprofessorina ja oli vuodesta 1860 kapellimestarina Dresdenissä. Rietzin oppilaiden joukossa olivat Woldemar Bargiel, Salomon Jadassohn, Arthur Sullivan. ja Max von Erdmannsdörfer.

Suurimman osan urastaan Rietz myös soitti selloa. Hän esiintyi varsinkin Ferdinand Hillerin ja Ferdinand Davidin kanssa. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu esimerkiksi kolme oopperaa, kolme sinfoniaa ja neljä konserttoa. Hän toimitti editiot kaikista Mendelssohnin teoksista ja editoi kokoelmiin myös joitain Georg Friedrich Händelin ja Wolfgang Amadeus Mozartin teoksista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Japanin ilmatieteen laitos

**Japanin ilmatieteen laitos** (, ; lyhenne **JMA**) on Japanin kansallinen ilmatieteellinen virasto. Sen vastuualueita ovat ilmatiedeen, hydrologian, ilmastotieteen, ilman ja vedenlaadun, meritieteen, seismologiaan ja vulkanologiaan liittyvä havainto- ja ennustustoiminta sekä tutkimustyö Japanissa. 

Alkujaan vuonna 1875 perustetun JMA:n päätoimipiste on Tokiossa keisarillisen palatsin ja Tokion paloaseman naapuristossa. Tokion seudulla sijaitsee useita JMA:n muitakin keskeisiä toimipaikkoja. Aluekeskukset löytyvät Fukuokasta, Okinawasta, Osakasta, Sendaista ja Sapporosta. Hallinnollisesti JMA on Japanin maa-, infrastruktuuri- ja liikenneministeriön alainen laitos. JMA:n palveluksessa on noin 5&nbsp;000 ihmistä. Virasto on miesvaltainen, sillä henkilökunnasta naisia oli likimain vain joka kymmenes.

Eräs Japanin ilmatieteen laitoksen kansainvälisistä vastuutehtävistä on toimia Maailman ilmatieteen järjestön trooppisten hirmumyrskyjen (taifuunien) ennustus- ja varoituspalvelun aluekeskukuksena omalla maantieteellisellä alueellaan. JMA:n vastuualue on Tyynenmeren luoteisosa (oheisessa kartassa alue IV).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
FIPS

**FIPS** () on yhdysvaltalaisen NIST:n julkaisemia standardeja. FIPS-standardeja julkaistaan, kun on lainmukainen tarve tai kyberturvallisuusvaatimuksia. FIPS-standardit kehitetään liittovaltion hallinnollisiin järjestelmiin, mutta eivät vielä täytä kansallisia tietoturvavaatimuksia.

## Standardeja
* DSA (FIPS 186)
* SHA (FIPS 202)

## Katso myös
* ISO
* SFS

## Lähteet