open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Helena Lehtinen

**Helena Lehtinen** (s. 1952 Lahti) on suomalainen palkittu korutaiteilija ja opettaja.

Lehtinen vietti lapsuutensa Nastolassa. Hän opiskeli Lahden kultaseppäkoulussa hopeasepäksi vuonna 1977 ja valmistui Lahden Muotoiluinstituutista muotoilijaksi vuonna 2000. Lehtinen perusti Tarja Tuupasen ja Eija Mustosen kanssa korutaideryhmän Hibernate vuonna 1999.

Lehtinen toimi opettajana Tukholman Konstfack-muotoilukoulussa vuosina 2004–2006 ja hän on opettanut myös Etelä-Karjalan ammattikorkeakoulussa ja Lahden kultaseppäkoulussa. Vuonna 2013 hänelle myönnettiin korutaiteen merkittävä kansainvälinen tunnustus, Herbert Hoffman Preis. Vuonna 2015 Korutaideyhdistys palkitsi hänet Vuoden korutaiteilija -tunnustuksella.

Helena Lehtinen on esitellyt työtään laajasti näyttelyissä Suomessa ja kansainvälisesti. Hänen korutaidettaan on kuvailtu monimuotoiseksi ja yllättäväksi. Lehtinen käyttää töissään monipuolisesti erilaisia metalleja ja kierrätysmateriaaleja. Lehtisen mielelestä korutaidetta saa tulkita ja kantaja antaa merkityksiä korulle. Hänen mukaansa ”koru on oman ilmaisun väline ja taide-esine, jota käytetään juhlan lisäksi myös arjessa”.  

## Teoksia kokoelmissa
* Designmuseo
* Danner Foundation, München (pysyvässä lainassa museossa Die Neue Sammlung - The International Design Museum)
* Gallery Marzee, Hollanti

## Tunnustukset
* Muotoilun viisivuotinen taiteilija-apuraha, 2008
* Herbert Hoffman -palkinto, 2013
* Valtion taiteilijaeläke, 2014
* Vuoden korutaiteilija, 2015

## Lähteet
* http://www.hibernate.fi/lehtinen.html
* HIBERNATE. Text Ruutiainen, Päivi; Pontoppidan, Karen. Helsinki: Hibernate, 2016.

### Viitteet
Mark Labbett

**Mark Labbett** (s. 15. elokuuta 1965) on englantilainen tietokilpailija, joka tunnetaan yhtenä "jahtaajista" () brittiläisessä *[[The Chase (visailuohjelma)|The Chase]]* -visailuohjelmassa. Hän on "jahtaajana" myös ohjelman australialaisessa versiossa ja oli aiemmin myös sen yhdysvaltalaisessa versiossa. Labbett on osallistunut myös useisiin muihin visailuohjelmiin ja tietokilpailuihin. Hän myös työskentelee Redtooth-nimisen tietokilpailuyrityksen kysymyksenlaatijana. Aiemmin hän työskenteli matematiikan opettajana sekä tutkijana Oxfordin yliopistossa.

*The Chase* -ohjelman muut "jahtaajat" ovat Shaun Wallace, Anne Hegerty, Paul Sinha, Jenny Ryan ja Darragh Ennis. Labbettin lempinimi ohjelmassa on "The Beast" (), joka johtuu hänen isosta koostaan (noin 198cm) sekä siitä, että hänen sukunimensä kuulostaa ranskan kielen sanalta *la bête*, joka tarkoittaa petoa.

Vuonna 2012 Labbett tuli 81. sijalle Tietokilpailun maailmanmestaruuskilpailuissa.

## Visailuohjelmat
* *[[Mastermind (visailuohjelma)|Mastermind]]* (1999, 2000) – kilpailija
* *[[Countdown]]* (2000) – kilpailija
* *[[BrainTeaser]]* (2004) – kilpailija
* *[[SUDO-Q]]* (2005) – kilpailija
* *[[University Challenge]]* – kilpailija
* *[[Haluatko miljonääriksi?]]* (brittiläinen versio) – kilpailija
* *[[The National Lottery People's Quiz]]* (2007) – kilpailija
* *[[Only Connect]]* (2009) – kilpailija
* *[[The Chase (visailuohjelma)|The Chase]]* (2009–) – jahtaaja
* *[[The Chase (visailuohjelma)|The Chase USA]]* (2013–2015) – jahtaaja
* *[[Sugar Free Farm]]* (2016) – osallistuja
* *[[The Chase (visailuohjelma)|The Chase Australia]]* (2016–) – jahtaaja

## Yksityiselämä
Mark Labbett syntyi Tivertonissa, Devonissa, Englannissa. Labbett meni naimisiin itseään 27 vuotta nuoremman Katie-vaimonsa kanssa lokakuussa 2014. Labbettilla on kaksi pikkuveljeä: Paul ja Philip.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kyniska

**Kyniska Spartalainen** (, s. n. 440 eaa.) oli antiikin kreikkalainen spartalainen prinsessa. Hän on historian ensimmäinen nainen, joka on merkitty Olympian kisojen voittajaksi.

Kyniska oli kuningas Arkhidamos II:n tytär ja tätä seuranneiden kuninkaiden Agis II:n ja Agesilaoksen sisar. Hänen äitinsä nimi oli Eupoleia ja sisarensa Proauga. Naisten nimet viittaavat mahdollisesti hevosharrastukseen. Kyniskan itsensä nimi tarkoittaa ”Pientä koiraa”, mikä saattaa puolestaan viitata metsästysharrastukseen. Hänen isoisänsä Zeuksidamoksen lempinimi oli Kyniskos. Kyniskan nuoruudenharrastuksiin kuuluivat olympialajeista juoksu, pituushyppy, paini sekä kiekon- ja keihäänheitto.

Olympian kisojen voittajien luettelossa Kyniskan nimiin on kirjattu nelivaljakkoajojen voitto olympiadien 96. ja 97. eli vuosien 396 ja 392 eaa. kisoissa. Laji oli kisojen arvostetuin. Itse kisoihin saivat ottaa osaa urheilijoina vain miehet, mutta Kyniskan voitto oli mahdollinen, koska hevosvaljakkoajojen voittajaksi nimettiin ohjastajan sijasta valjakon omistaja, kyseisissä tapauksissa Kyniska. Kyniskalla on ollut mahdollisuus varustaa kallis valjakko kisoihin isältään perimänsä omaisuuden turvin sekä siksi, että spartalaiset naiset olivat monin tavoin muita kreikkalaisia itsenäisempiä. Pausaniaan mukaan Kyniskalla oli suuri halu voittaa kisat. Sekä antiikin lähteet että nykytutkijat ovat kuitenkin erimielisiä siitä, missä määrin hän oli todella itsenäinen toimija ja missä määrin toimi voittojen aikaan kuninkaana toimineen veljensä Agesilaoksen päämäärien ajamiseksi.

Kyniskan voittojen kunniaksi Olympiaan pystytettiin kaksi patsasta, joista toinen esitti itse Kyniskaa ja toinen hänen valjakkoaan ohjastajineen. Patsaat veisti Apelleas Megaralainen. Toisen patsaan jalustassa ollut piirtokirjoitus tunnetaan sekä arkeologisena löytönä että *[[Kreikkalainen antologia|Kreikkalaisesta antologiasta]]*. Siinä hän kertoo olevansa kuninkaiden tytär ja sisar ja ainoa nainen kreikkalaisista, joka sai kantaa kisojen voittajan seppelettä. Pausaniaan mukaan Spartassa oli Kyniskalle omistettu heroon. Se sijaitsi Platanistassa lähellä paikkaa, jossa spartalaiset nuoret urheilivat. Spartassa Kyniskan valjakko on saattanut osallistua paikallisen Hyakinthia-juhlan kilpailuihin. Muutoin Kyniskasta tiedetään vain vähän.

Myöhemmin Olympian kisojen voittajiksi merkittiin myös muita naisia, mutta kukaan heistä ei saavuttanut Kyniskan mainetta.

## Lähteet
Ritva Wäre

**Ritva Tuulikki Wäre** (s. 20. syyskuuta 1945 Helsinki) on filosofian tohtori taidehistorian dosentti Helsingin yliopistossa. Hän oli ollut museoviraston tutkija, kun hän sai nimityksen Suomen kansallismuseon johtajaksi syyskuussa 1992. Ylijohtajana hän toimi vuosina 2003–2009.

## Elämä
Wäreen vanhemmat ovat taidegraafikko Erkki Tuomi ja Hilkka Tuomi, s. Lemmetyinen. Wäreen puoliso vuodesta 1980 on diplomi-insinööri Olli Sakari Wäre. Heillä on yksi lapsi.

## Opiskelu ja ura
Wäre kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1964. Filosofian tohtoriksi hän valmistui vuonna 1991, väitöskirjan aiheena oli "Rakennettu suomalaisuus. Nationalismi viime vuosisadan vaihteen arkkitehtuurissa ja sitä koskevissa kirjoituksissa". 

## Julkaisut
**Rakennettu suomalaisuus : nationalismi viime vuosisadan vaihteen arkkitehtuurissa ja sitä koskevissa kirjoituksissa*. Helsinki : Suomen muinaismuistoyhdistys, 1991 - (Suomen muinaismuistoyhdistyksen aikakauskirja, ISSN 0355-1822 ; 95.). . - Väitöskirja Helsingin yliopisto.
**Art nouveau/Jugendstil architecture : international joint cultural study and action project to preserve and restore world art nouveau/Jugendstil architectural heritage : third international expert plenary meeting*. toimituskunta: Margaretha Ehrström, Ritva Wäre, Adelaide Lönnberg. Helsinki : Finnish National Commission for Unesco, 1991 - (Suomen Unesco-toimikunnan julkaisuja, ISSN 0357-1106 ; no 53.). .

## Lähteet
* toim. Rantala, Risto ja Pajala, Lasse; 2006, Kuka kukin on 2007 Who's Who in Finland 2007. Otava, 2006.

### Viitteet
Golfkenttä

**Golfkenttä** on golfin pelaamiseen ja siihen liittyvään oheistoimintaan käytettävä alue. Golfkentällä on golfrata ja usein myös driving range ja harjoitteluviheriö harjoittelua ja lämmittelyä varten. Golfautoja varten voi olla erityisiä polkuja.

## Golfrata

Golfrata on varsinaiseen golfin pelaamiseen tarkoitettu alue. Golfradalla on yhdeksän tai 18 reikää. Reiäksi kutsutaan niin tällaista kentän jaksoa kuin sen lopussa olevaa maahan kaivettua koloakin. Reiät on numeroitu, ja ne pelataan kierroksen aikana numerojärjestyksessä.

Golfratoja on hyvin erimittaisia. Yhdysvalloissa 18-reikäinen rata voi olla kokonaispituudeltaan jopa 6,5 kilometriä, ja toisaalta yhdeksänreikäinen rata voi olla vain 1,2 kilometriä pitkä.

Jokaisella reiällä on tiiauspaikka, väylä, puttausviheriö ja reikä.

Avauslyönti suoritetaan tiiauspaikalta. Tiiauspaikkoja on yhdellä reiällä yleensä neljä, kaukaisimmasta lähimmäksi väreiltään valkoinen, keltainen, sininen ja punainen. Pelaajat käyttävät oman tasoituksensa mukaista teetä.

Väylä on suorin tie tiiltä viheriölle, ja pelaajat pyrkivätkin pitämään lyöntinsä väylällä. Väylällä ei ole puita, ja ruoho on siinä lyhyempää kuin puolikarheikossa ja karheikossa väylän ympärillä. Väylän reunoilla ja viheriön ympärillä voi olla hiekkaesteitä eli bunkkereita ja luonnonesteitä kuten puita, lampia ja puroja.

Väylän päässä on viheriö, joka on lyhyeksi leikattua ruohoa. Viheriöllä on reikä, joka on läpimitaltaan 10,8 senttimetriä ja vähintään 10 senttimetriä syvä. Reikään on usein pystytetty lippu kertomaan sen sijainti.

Jokaisella reiällä on sen pituuden mukaan laskettu *par*-luku, joka on se lyöntimäärä, jolla reiästä tulisi kohtuudella selvitä. Par 3 -reikä on enintään 220 metriä, par 4 on 220–430 metriä, ja par 5 on 430–630 metriä. Sitä pitemmät par 6 -reiät ovat harvinaisia. Jokaiseen par-lukuun on laskettu mukaan oletus siitä, että pelaaja puttaa viheriöllä kahdesti. Yleisimpiä 18-reikäisiä kenttiä ovat par 70-, par 71- ja par 72-kentät.

## Ympäristövaikutukset

Golfkentät vaativat runsaasti kasteluvettä, mikä voi johtaa veden puutteeseen etenkin kuivilla alueilla ja pohjaveden suolapitoisuuden nousuun. Tropiikissa golfkentillä saatetaan käyttää runsaasti lannoitekemikaaleja ja torjunta-aineita. Kentät myös vaativat paljon tilaa. 

## Suomessa

Suomen ensimmäinen 18-reikäinen golfkenttä on Talin kenttä Helsingissä, joka laajennettiin täysimittaiseksi vuonna 1952. Toinen täysimittainen kenttä avattiin Espooseen 1982. 1980-luvun lopulla kenttiä rakennettiin paljon lisää. Ensimmäinen kenttä pääkaupunkiseudun ulkopuolella oli Aura Golf Turussa. Vuonna 2016 Suomen Golfliiton jäsenseuroilla oli yli 150 golfkenttää, joista pohjoisin Kittilässä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kerttu Hemmi

**Kerttu Maria Hemmi** (o. s. **Suorsa**, 30. lokakuuta 1919 Säräisniemi, Vaala – 25. heinäkuuta 1983 Oulu) oli suomalainen terveydenhuoltoneuvos ja kansanedustaja. Hemmi teki Oulun seudulla pitkän uran terveydenhoitajana. Hän oli Liberaalisen Kansanpuolueen kansanedustajana 1970–1979.

Kerttu Hemmi syntyi maanviljelijäperheeseen. Hänen vanhempansa olivat Nestori Suorsa ja Matilda Kalaoja. Sairaanhoitajaksi Hemmi valmistui vuonna 1943 ja terveyssisareksi 1953. Hän meni naimisiin Johannes Hemmin kanssa 1943. Työura alkoi Oulun lääninsairaalassa ja jatkui Muhoksen kunnan terveyssisarena. Tässä toimessa hän oli myöhemmin Oulujoella ja Oulussa aina vuoteen 1979. Terveydenhuoltoneuvoksen arvon Hemmi sai 1978.

Hemmillä oli kansanedustajuuden lisäksi lukuisia luottamustoimia. Hän oli Oulun kaupunginvaltuutettu ja Oulun yliopistollisen keskussairaalan liittohallituksen jäsen. Valtakunnallisesti hän toimi muun muassa Kehitysaluerahaston hallintoneuvostossa, Suomen terveydenhoitajaliiton puheenjohtajana ja puolueensa puoluehallituksen jäsenenä. Hemmi kuului myös Suomi–DDR-Seuran johtokuntaan. 

## Lähteet
*
Almyróksenlahti

**Almyróksenlahti** () on lahti Egeanmereen kuuluvassa Kreetanmeressä Kreetan saaren pohjoisrannikolla Kreikassa. Se sijaitsee Drápanoksen niemen ja Réthymnon välisellä alueella. Lahden pohjukassa sijaitsee Georgioúpolin kylä.

## Aiheesta muualla
Amvrakikóslahti

**Amvrakikóslahti** (; myös *Ambrakianlahti*, *Ártanlahti*, *Aktioninlahti*) on lahti Joonianmeressä Manner-Kreikan länsirannikolla, Epeiroksen ja Länsi-Kreikan alueiden välissä Kreikassa. Sen pinta-ala on noin 405 neliökilometriä. Amvrakikóslahden pohjoisrannan kosteikot muodostavat **Amvrakikóslahden kosteikkojen kansallispuiston** (Εθνικό Πάρκο Υγροτόπων Αμβρακικού, *Ethnikó Párko Ygrotópon Amvrakikoú*).

Amvrakikóslahti on saanut nimensä antiikin aikaisesta Ambrakian kaupungista, joka sijaitsi sen rannalla. Lahti on noin 40 kilometriä pitkä ja noin 15 kilometriä leveä. Se yhdistyy Joonianmereen noin kolme kilometriä pitkän ja 0,8–2 kilometriä leveän salmen kautta. Salmen pohjoispuolella sijaitsee Prévezan kaupunki ja eteläpuolen muodostaa Áktion niemi. Lahden rannalla sijaitsevat myös muun muassa Vónitsa ja Amfilochía. Árachthos- ja Loúros-joet laskevat lahteen sen pohjoisrannikolla, mikä muodostaa laajoja suojeltuja suisto- ja kosteikkoalueita. Niihin kuuluu 20 laguunia, joista suurimmat ovat Logaróksen laguuni (27,96 km²), Tsoukalión laguuni (20,41 km²) ja Rodián laguuni (15,87 km²). Laguuneihin lukeutuu myös muun muassa pieni Sakoulétsin laguuni. Lahdessa on muutamia pieniä saaria, kuten Koronisía, Salaóra ja Voúvalos.

Amvrakikóslahden kosteikkojen kansallispuisto perustettiin vuonna 2008. Sen pinta-ala on noin  hehtaaria, ja siihen kuuluvat Árachthoksen ja Loúroksen suistot, mainitut kolme suurinta laguunia sekä osa lahden merialueesta. Alue on suojeltu myös Natura 2000 -alueena sekä Ramsarin sopimuksella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Argoliinlahti

**Argoliinlahti** (; myös *Argolikóslahti*, *Argoksenlahti*) on lahti Egeanmeren länsiosassa Peloponnesoksen niemimaan itärannikolla Kreikassa. Se sijaitsee Peloponnesoksen itäosasta erkanevan Argoliin niemimaan ja Arkadian rannikon välissä.

Argoliin niemimaa ympäröi lahden pohjois- ja itäpuolelta, lahden länsiranta kuuluu puolestaan Arkadiaan. Lahdessa ja sen suulla sijaitsee joukko Argo-Saronisten saarten saariryhmään kuuluvia saaria. Näistä suurimmat ovat Spétses, Spetsopoúla, Plateiá, Psilí ja Rómvi. Lahden pohjukassa sijaitsee Náfplion kaupunki ja sen lähellä suosittu turistikohde Tolón kylä.

Argoliinlahden ympäristö oli pronssikaudella mykeneläisen kulttuurin ydinaluetta. Rannikolla tai sen lähistöllä sijaitsivat muun muassa Asine, Tiryns, Argos ja Mykene.

## Aiheesta muualla
Argostólinlahti

**Argostólinlahti** () on lahti Joonianmeressä Kefalonián saaren etelärannikolla Kreikassa. Se jakaa saaren kahteen osaan, joista lännen puolella sijaitsee Palikín niemi ja idänpuolella Kefalonián saaren pääosa. Lahti on toinen saaren kahdesta suuresta lahdesta pohjoisrannikon Mýrtoksenlahden ohella.

Argostólinlahti on saanut nimensä saaren pääkaupungista Argostólista, joka sijaitsee sen itärannalla niemellä, jonka toisella puolella on Argostólinlahdesta erkaneva pienempi Koútavoksenlahti.

## Aiheesta muualla
Chaniánlahti

**Chaniánlahti** () on lahti Egeanmereen kuuluvassa Kreetanmeressä Kreetan saaren länsiosan pohjoisrannikolla Kreikassa. Se sijaitsee Akrotírin ja Rodopóksen niemimaiden välissä.

Chaniánlahden itäosan rannikolla sijaitsee Chanián kaupunki, josta lahti on saanut nimensä. Kaupungin länsipuolella lahden rannalla sijaitsee suuri joukko turistikohteina tunnettuja kyliä, mukaan lukien Káto Stalós, Agía Marína, Plataniás, Geráni, Máleme ja Kolymvári. Lahdessa sijaitsee Ágioi Theódoroin saari.

## Aiheesta muualla
Euboianlahti

**Euboianlahti** () on lahti, joka erottaa Euboian saaren Manner-Kreikasta. Kapea Évripos- eli Euripossalmi jakaa lahden kahteen osaan:

* Pohjoinen Euboianlahti
* Eteläinen Euboianlahti
Eteläinen Euboianlahti

**Eteläinen Euboianlahti** () on lahti Egeanmeren länsilaidalla Keski-Kreikan maantieteellisellä alueella Kreikassa. Se erottaa Euboian saaren Manner-Kreikasta yhdessä pohjoisempana sijaitsevan Pohjoisen Euboianlahden kanssa. Lahdet yhdistää kapea Évripos- eli Euripossalmi Chalkídan kaupungin kohdalla.

Euboian puolella lahden rannalla sijaitsevat muun muassa Erétria, Amárynthos ja Alivéri. Lahden eteläosassa, joka tunnetaan myös nimellä Petaliónlahti, sijaitsee Petalioí-saariryhmä. Sen suurimmat saaret ovat Megalónisos, Chersonísi, Lamperoúsa ja Tragonísi. Muihin suurempiin saariin kuuluvat pohjoisempana sijaitsevat Stýra ja Kavallianí.

## Aiheesta muualla
Pohjoinen Euboianlahti

**Pohjoinen Euboianlahti** () on lahti Egeanmeren länsilaidalla Keski-Kreikan maantieteellisellä alueella Kreikassa. Se erottaa Euboian saaren Manner-Kreikasta yhdessä etelämpänä sijaitsevan Eteläisen Euboianlahden kanssa. Lahdet yhdistää kapea Évripos- eli Euripossalmi Chalkídan kaupungin kohdalla.

Euboian puolella lahden rannalla sijaitsevat muun muassa Loutrá Aidipsoú, Límni ja Néa Artáki, ja Manner-Kreikan puolella Kaména Voúrla ja Livanátes. Lahden pohjoisosassa sijaitsee Lichádes-saariryhmä. Lahden pohjoisosasta erkaneva osa tunnetaan nimellä Maliakóslahti.

## Aiheesta muualla
Évripos

**Évripos** (), antiikin **Euripos** (), on salmi, joka sijaitsee Keski-Kreikan ja Euboian saaren välissä. Se jakaa Euboian mantereesta erottavan Euboianlahden kahteen osaan, Pohjoiseen ja Eteläiseen Euboianlahteen.

Salmen leveys sen kapeimmassa kohdassa on vain 38 metriä. Salmen kohdalla sijaitsee Chalkídan kaupunki (antiikin Khalkis). Sen keskusta on Euboian puolella. Salmen ylittää nykyisin kaksi siltaa: vanha niin kutsuttu Negroponten silta salmen kapeimmalla kohdalla Chalkídan keskustan kupeessa, sekä uusi 215 metriä pitkä silta kaupungin eteläpuolella kohdassa, jossa salmen leveys on noin 160 metriä. Ensimmäinen silta salmen yli rakennettiin vuonna 411 eaa.

## Vuorovesi-ilmiö

Salmi tunnetaan vuorovesi-ilmiöstään, joka on itäiselle Välimerelle poikkeuksellisen voimakas. Veden virtauksen suunta salmessa vaihtuu kuutena tai seitsemänä päivänä kuukaudessa jopa 14 kertaa yhden vuorokauden aikana, seitsemän kertaa päivällä ja seitsemän kertaa yöllä. Ilmiössä on kuitenkin huomattavaa vaihtelua.

Ilmiön selityksen löytäminen oli suuri ongelma antiikin aikana, ja se mainitaan usein antiikin kirjallisuudessa. Platonille Euripos toimi filosofisena vertauskuvana mielipiteestä, jonka mukaan mikään (fyysinen) ei ole vakaata. Erään legendan mukaan Aristoteles olisi jopa tehnyt paikalla itsemurhan, koska ei kyennyt selittämään ilmiötä.
Livius selitti ilmiön voimakkailla tuulilla.

Nykyisin ilmiö tunnetaan kaupungissa nimellä *trelá nerá* (”hullut vedet”), ja chalkídalaiset viittaavat itseensä ilmauksella *trelonerítes* (”hulluvetiset”).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tuuli Mattelmäki

**Tuuli Mattelmäki** (s. 28. marraskuuta 1965) on suomalainen teollinen muotoilija, tutkija ja opettaja. Hän on julkaissut erityisesti palvelumuotoilua ja käyttäjäkeskeistä suunnittelua käsittelevää tutkimusta ja toimii tämän alueen asiantuntijana erilaisissa hankkeissa. Mattelmäki on Aalto-yliopiston muotoilun laitoksen professori alueenaan Muotoilu, erityisesti tuote- ja palvelujärjestelmät. Hän johtaa Aalto-yliopiston co-designiin keskittynyttä tutkimusryhmää Encore (engaging co-design research).

Mattelmäki on kehittänyt muotoiluajatteluun perustuvia innovatiivisia menetelmiä esineiden, tilojen ja palveluiden suunnitteluun. Hän on erikoistunut käyttäjäkeskeisen tuotesuunnitteluun välineisiin ja prosesseihin, joiden lähtökohtana on empatia ja kokeellinen työskentely. Mattelmäen englanninkielinen väitöstutkimus Design Probes Taideteollisesta korkeakoulusta (2006) esitteli muotoiluluotain-menetelmän. Muotoiluluotaimet ovat itsedokumentointiin perustuva työtapa, jota hyödynnetään käyttäjäkeskeisessä suunnittelussa. Luotaimien avulla lähestytään tutkittavia ilmiöitä ja yksilöllisiä käyttäjiä sekä kerätään tietoa suunnittelun avuksi. Tavoitteena on paljastaa käyttäjän kokemuksellisia näkökulmia, rikastuttaa niillä suunnittelua ja tukea suunnitteluempatiaa.

Mattelmäki on ollut mukana useissa käyttäjäkeskeisen muotoilun tapaustutkimuksissa ja yhteistyöhankkeissa. Hänen julkaisunsa käsittelevät muun muassa muotoiluluotaimia, empatiaa suunnittelussa ja käyttäjäkokemusta.

Vuonna 2008 Mattelmäki sai Vuoden teollinen muotoilija -palkinnon.

## Lähteet
* https://people.aalto.fi/tuuli.mattelmaki
* http://www.servicedesignbooks.org/isbn/9515582113/design-probes/
* http://designresearch.aalto.fi/groups/encore/people/active-members/tuuli-mattelmaki/
* https://shop.aalto.fi/media/attachments/55d58/mattelmaki.pdf
* https://www.taik.fi/kirjakauppa/images/f775c1aa92fb009ff1036b3d6bb4666e.pdf 
* http://ekirjasto.kirjastot.fi/ekirjat/muotoiluluotaimet-tuuli-mattelmaki-julkaisija-teknologiateollisuus-ry 

### Viitteet
Géranlahti

**Géranlahti** () on lahti Egeanmeressä Lesboksen saaren etelärannikolla Kreikassa. Se jakaa saaren itäpään kahteen osaan.

Géranlahti on saanut nimensä antiikin aikaisesta Hieran kaupungista, joka sijaitsi sen rannalla. Roomalaisella ajalla lahti tunnettiin nimellä *Portus Hieraeus*. Géranlahden pituus on noin 13 kilometriä ja suurin leveys noin 5 kilometriä. Lahti yhdistyy muuhun Egeanmereen alle 300 metriä leveän salmen kautta. Lahden itäpuolen muodostaa niemi, jolla sijaitsee muun muassa saaren pääkaupunki Mytilíni.

Lännempänä saarella sijaitsee suurempi Kallonínlahti.

## Lähteet
Lisi Wahl

**Louise (Lisi) Carolina Wahl** (o.s. **Borgström**; 4. helmikuuta 1878 Sipoo – 13. maaliskuuta 1960) oli suomalainen kotitalouden edistäjä. 

Wahlin vanhemmat olivat maanviljelysneuvos Georg Borgström ja Hilda Sofia Charlotta Hagströmer. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1921 professori Walter Wahl. 

Wahl kävi tyttökoulun ja Taideteollisen keskuskoulun ja opiskeli sitten 1904–1905 Lontoossa Art & Craft -laitoksessa. 

Wahl oli Turun ruotsalaisen marttapiirin varapuheenjohtaja 1921–1924, Åbo Väv- och syskolan johtokunnan puheenjohtaja 1923–1924, ruotsinkielisen marttajärjestön Finlands svenska Marthaförbundin varapuheenjohtaja 1925–1930, puheenjohtaja 1930–1948, kunniapuheenjohtaja 1948, Högvallan kotitalousseminaarin johtokunnan puheenjohtaja 1932–1948, varapuheenjohtaja vuodesta 1948, Nordens husmodersförbundin puheenjohtaja 1940.

## Lähteet
Iraklioninlahti

**Iraklioninlahti** (; myös *Irákleionlahti*) on lahti Egeanmereen kuuluvassa Kreetanmeressä Kreetan saaren pohjoisrannikolla Kreikassa. Se sijaitsee Iraklionin kaupungin edustalla, josta se on saanut nimensä.

Saaren pääkaupungin Iraklionin lisäksi lahden rannalla sijaitsevat muun muassa sen esikaupunkeihin luettavat Gázin ja Néa Alikarnassóksen kaupungit. Myös Iraklionin kansainvälinen lentoasema on aivan lahden rannalla. Lahdessa Iraklionin edustalla sijaitsee Dían saari.

## Aiheesta muualla
Kallonínlahti

**Kallonínlahti** () on lahti Egeanmeressä Lesboksen saaren etelärannikolla Kreikassa. Se jakaa saaren kahteen osaan, joista idemmän jakaa edelleen osiin Géranlahti.

Kallonínlahden pituus on noin 22 kilometriä ja suurin leveys noin 8 kilometriä. Sen yhdistää muuhun Egeanmereen noin kilometrin levyinen salmi. Lahti on suhteellisen matala ja laguunimainen. Lahden pohjukassa sijaitsee Skála Kalloníksen kylä, joka on hieman sisämaassa sijaitsevan Kallonín kylän ranta-asutus. Lahden rannalla on suolantuotantoaltaita ja sen alueella elää paljon vesilintuja, kuten flamingoja ja erilaisia kahlaajia.

Antiikin aikana lahden itärannikolla sijaitsi Pyrrhan kaupunki. Sen rauniot ovat nykyisin pääosin meren pohjassa. Aristoteles suoritti lahdella eläinopillisia tutkimuksia kahden vuoden ajan vuosina 345/344–343/342 eaa. Hän mainitsee paikan teoksessaan *[[Eläinoppi (Aristoteles)|Eläinoppi]]* nimellä ”Pyrrhan Euripos”, mikä viittaa joko lahteen tai salmeen, joka yhdistää sen mereen.

## Lähteet
Māris Kučinskis

**Māris Kučinskis** (s. 28. marraskuuta 1961 Valmiera) on latvialainen poliitikko ja maansa entinen pääministeri. Hän kuuluu Vihreiden ja maanviljelijöiden liittoon. Latvian presidentti Raimonds Vējonis nimitti Kučinskisin pääministeriehdokkaaksi tammikuussa 2016 ja hänen kokoamansa uusi hallitus valittiin helmikuussa 2016.

## Lähteet
Kíssamoksenlahti

**Kíssamoksenlahti** () on lahti Egeanmereen kuuluvassa Kreetanmeressä Kreetan saaren länsiosan pohjoisrannikolla Kreikassa. Se sijaitsee Gramvoúsan ja Rodopóksen niemimaiden välissä.

Lahden nimi viittaa Kíssamoksen kaupunkiin, joka sijaitsee sen pohjukassa. Lahden länsi- ja eteläranta kuuluvat Kíssamoksen kuntaan ja itäranta Plataniáksen kuntaan.

## Aiheesta muualla
Mervi Ahla

**Annikki Mervi Maaria Ahla** (29. lokakuuta 1917 Helsinki – 22. elokuuta 1995) oli suomalainen rehtori ja yliopistonlehtori.

Ahlan vanhemmat olivat korkeimman hallinto-oikeuden presidentti Eino Johannes Ahla ja kirjailija Lempi Maria Eskola.

Ahla valmistui ylioppilaaksi 1935, filosofian kandidaatiksi 1938 ja maisteriksi 1950 Helsingin yliopistosta. Hän kävi lisäksi sairaanhoitajan ja terveyssisaren koulutuksen 1944 sekä suoritti Yhdysvalloissa Clevelandissa M.Sc. -tutkinnon 1948. 

Ahla aloitti uransa Suomussalmen kunnan terveyssisarena 1944, sitten Helsingin maalaiskunnan, myöhemmin Helsingin kaupungin kasvatusneuvolan huoltohoitaja 1945–1946. Hänen varsinainen uransa oli Helsingin sairaanhoitajaopiston opettajana ja rehtorina 1946–1965. Hän toimi samalla Sairaanhoitajien jatko-opiston rehtorina 1951–1956 ja oli Pohjois-Karjalan keskussairaalan vt. sosiaalihoitaja 1954–1955, Helsingin yliopiston sosiaalihuollon lehtori 1964–1980. 

Ahla oli luottamustoimia terveyden- ja sosiaalihuollon ja kirkon piirissä, ja hän toimi kunnallispolitiikassa. Hän oli kokoomuslainen Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1969–1972 ja oli presidentin valitsijamies 1968.

## Teokset
* *Referred by Visiting Nurse*. Press of Western Reserve University, 1950 
* *Henkilökohtainen huolto*. Lauri Tarvaisen kanssa. WSOY, 1959

## Lähteet
Málianlahti

**Málianlahti** () on lahti Egeanmereen kuuluvassa Kreetanmeressä Kreetan saaren pohjoisrannikolla Kreikassa. Se sijaitsee Málian kaupungin edustalla, josta se on saanut nimensä. Lahden länsirannalla sijaitsee Chersónisos (Liménas Chersonísou). Myös Málian palatsin arkeologinen alue on lähellä lahden rantaa.
Messaránlahti

**Messaránlahti** () on lahti Libyanmeressä Kreetan saaren etelärannikolla Kreikassa. Se on Kreetan etelärannikon suurin lahti ja sijaitsee suurin piirtein sen puolessa välissä Messarán tasangon edustalla.

Lahden suulla sijaitsevat Paximádian saaret. Lahden rannalla tai sen välittömässä läheisyydessä sijaitsevat muun muassa Agía Galíni ja Tympáki sekä hiekkarannastaan tunnettu Mátala. Alue on vanhaa Kreetan etelärannikon minolaisen kulttuurin ydinaluetta, ja sen läheisyydessä sijaitsevat muun muassa Faistos ja Agía Triáda. Rannalla ovat Faistoksen sataman Kommóksen rauniot.

## Aiheesta muualla
Mirampéllonlahti

**Mirampéllonlahti** (; myös *Mirampélonlahti*, *Mirabellonlahti*) on lahti Egeanmereen kuuluvassa Kreetanmeressä Kreetan saaren itäosan pohjoisrannikolla Kreikassa.

Ágios Nikólaoksen kaupunki ja Eloúnta sijaitsevat lahden länsirannalla. Lahdessa sijaitsevat muun muassa saaret Ágioi Pántes ja Pseíra sekä Spinalónga, joka on osa laajempaa sekä Kalydónin että Spinalóngan nimellä tunnettua niemi- ja saarialuetta. Kalydónin niemen ja Eloúntan rannan väliin jäävä lahden osa tunnetaan nimellä Eloúntanlahti.

## Aiheesta muualla
Saroninlahti

**Saroninlahti** (; myös *Saronikóslahti*, *Aíginanlahti*) on lahti Egeanmeren länsiosassa Kreikassa. Se sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan ja Attikan välissä Korintin kannaksen itäpuolella.

Saroninlahdessa sijaitsevat Saroniset saaret. Niistä suurimmat ovat Salamis, Aígina, Póros ja Agkístri. Lahden eteläosassa on saarenkaltainen Méthanan niemi. Sen länsipuolista Saroninlahden eteläisintä osaa kutsutaan Epídavroksenlahdeksi. Saroninlahden pohjoisosassa sijaitsevat Mégaranlahti sekä Salamiin saaren takana järvenkaltainen Elefsínanlahti eli Eleusiinlahti.

Ateenan metropolialue ja Kreikan merkittävin satama Pireus sijaitsevat Saroninlahden koillisrannalla. Lahti on yhteydessä Korintin kannaksen toisella puolella sijaitsevalle Korintinlahdelle kannaksen poikki kulkevan Korintin kanavan välityksellä.

## Aiheesta muualla
Thermaïkóslahti

**Thermaïkóslahti** (; myös *Thermainlahti*, *Thessalonikinlahti*) on lahti Egeanmeren pohjoisosassa Makedonian maantieteellisellä alueella Kreikassa. Se sijaitsee Thessalonikin kaupungin edustalla Chalkidikín niemimaan kainalossa.

Lahti on saanut nimensä Thessalonikin paikalla sijainneen varhaisemman Thermen tai Therman kaupungin mukaan. Roomalaisille lahti oli *Thermaicus* tai *Thermaeus sinus* sekä *Macedonicus sinus* (”Makedonianlahti”).

Lahden länsirannikkoa hallitsevat Ólymposvuoren maisemat. Itärannikon muodostaa Kassándran niemi, joka on läntisin Chalkidikín niemimaan kolmesta Egeanmereen työntyvästä niemestä. Lahden pohjois- ja koillisrantaa hallitsee Thessalonikin metropolialue.

Lahteen laskevat Axiós- eli Vardar-joki sekä Aliákmonas-, Loudías- ja Gallikós-joet. Ne muodostavat yhdessä suuren suisto- eli delta-alueen lahden pohjoisrannikolle Thessalonikin metropolialueen länsipuolelle. Etelämpänä lahteen laskee myös Pineiós-joki.

## Aiheesta muualla
Eva Heikinheimo

**Evy (Eva) Maria Heikinheimo** (ent. **Heikel**, 4. elokuuta 1879 Rovaniemi – 22. helmikuuta 1955 Oulu) oli suomalainen seminaarin johtaja ja kansanedustaja. Heikinheimo toimi Jyväskylän ja Raahen seminaarien johtajana. Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustajana Heikinheimo oli 1925–1927.

Eva Heikinheimo syntyi metsänhoitaja Johan Henrik Heikelin ja Lina Harlinin tyttäreksi. Hän kävi Joensuun tyttökoulun ja Oulun jatko-opiston. Ylioppilaaksi hän valmistui Oulun lyseosta 1899, kansakoulunopettajaksi Raahen seminaarista 1900 ja filosofian kandidaatiksi 1904. Heikinheimo oli opettajana Oulun suomalaisessa tyttökoulussa 1902–1903, v.t. suomenkielen lehtorina Heinolan seminaarissa 1905, Kotkan suomalaisen yhteiskoulun opettajana 1906–1907 ja opettajana Porin tyttökoulussa ja sen jatkoluokilla 1908–1914. Heikinheimo tuli Jyväskylän seminaarin johtajaksi 1914 ja oli tässä virassa vuoteen 1935, jolloin seminaari lopetti toimintansa. Raahen seminaarin johtajaksi hän siirtyi 1936 ja jäi tästä toimesta eläkkeelle 1946.

Kansanedustajaksi Heikinheimo nousi 1925 varasijalta Aaro Jaskarin kuoltua. Kansanedustaja hän oli vaalikauden loppuun 1927. Hän toimi myös Jyväskylän kaupunginvaltuutettuna 1906–1928.

## Lähteet
* 

## Viitteet

## Aiheesta muualla
* Eeva Heikinheimo : Jyväskylän seminaarin naisosasto on loppunut, Helsingin Sanomat, 30.06.1935, nro 171, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Sara Jungersten

**Sara Jungersten** (s. 1976) on suomenruotsalainen kirjailija, toimittaja ja kriitikko. Hänen teatteriaiheinen ja ulkonäköpaineita käsittelevä esikoisromaaninsa *Wannabe* ilmestyi 2011 ja sai hyvän arvion muun muassa Svenska Dagbladetissa.

Kahta vuotta myöhemmin ilmestyi toinen romaani *Lika delar liv och luft* ja vuonna 2015 kolmas, nimeltään *#döden*. Sen päähenkilö on nuori vaasalainen uranainen, lifestylebloggaaja Vivi..

Kruunupyyssä varttunut Jungersten on opiskellut kasvatustiedettä, kehityspsykologiaa, journalismia ja luovaa kirjoittamista Åbo Akademissa.

## Teoksia
**Wannabe*, Schildts 2011
**Lika delar liv och luft*, Schildts & Söderströms 2013
***, Schildts & Söderströms 2015

## Lähteet
Marija Kljonova

**Marija Vasiljevna Kljonova** (, 1898–1976) oli venäläinen merigeologi ja yksi Neuvostoliiton meritieteen perustajista.

Kljonova suoritti opintonsa ja myöhemmin myös työskenteli Neuvostoliiton tiedeakatemian Antarktiksen tutkimuksen neuvostossa. Tänä aikana hän vietti lähes 30 vuotta napaseutuja tutkien. Hänestä tuli ensimmäinen Antarktiksella ja erityisesti Australialle kuuluvalla Macquariensaaren tutkimusasemalla toiminut naispuolinen tutkija.

## Ura
Kljonova aloitti uransa merigeologian tutkijana 1925 Neuvostoliitolle kuuluneella tutkimusalus Perseuksella, joka liikkui Barentsinmerellä sekä Novaja Zemljan, Huippuvuorten ja Frans Joosefin maan saaristossa. Vuonna 1933 Kljonova laati ensimmäisen kattavan kartan Barentsinmeren pohjasta.

Vuonna 1949 Kljonova siirtyi Neuvostoliiton tiedeakatemian Širšov-instituutin vanhemmaksi tutkijaksi. Hän analysoi merenpohjan geologiaa Atlantin valtameressä, Antarktiksella sekä Kaspian-, Barentsin- ja Vienanmerissä. Eteläisen pallonpuoliskon kesällä 1956 hän matkusti venäläisen meritiederyhmän kanssa kartoittamaan Antarktiksen rannikon siihen asti tutkimattomia alueita.

Kljonovan laakso (), jonka Neuvostoliiton Pohjoisen laivaston hydrograafinen tutkimusretki löysi 1981–1983 on nimetty hänen kunniakseen. Samoin Kljonovan kraatteri Venuksessa sekä Antarktiksella sijaitseva Kljonovan huippu.

## Vaikutus
Kljonovan työ edesauttoi ensimmäisen Antarktiksen karttakokoelman luomista. Siitä tuli uraauurtava teos, jonka neljä osaa julkaistiin Neuvostoliitossa. Tohtori Kljonova vietti suurimman osan ajastaan tehden havaintoja venäläisillä jäänmurtajilla *Ob* ja *Lena*. Hänen ryhmänsä teki mittauksia Antarktisen ja sen lähialueiden vesillä. Kljonovan mukana *Ob*-murtajalla oli seitsemän naista. Rantautumista ei tuohon aikaan sallittu naisille kuin harvoin, joten heidän täytyi luottaa miespuolisiin kollegoihin mittausten ja näytteiden kokoamisen suhteen. Näiden matkojen välissä hän työskenteli Mirnyissä, joka on venäläinen tukikohta Kuningatar Maryn maassa (jota käyttävät myös Australian ja Puolan tutkimusasemat). Kotimatkalla Kljonova kävi maissa Macquariensaarella, jossa hänestä tuli ensimmäinen siellä koskaan käynyt naispuolinen tieteilijä.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Klenova M.V. and Jastrebova L.A. (1938) Chlorophyll in sediments as an indication of the gas phase of the water. Trans. Inst. Mar. Fisheries, U.S.S.R. 5, 65-70.
* Klenova, M.V. (1939) "Toward the Study of the Nature of the North Caspian Shore Line (Observations from an Airplane)." *Nature* no. 1 pp.&nbsp;72–73 (in Russian).
* Klenova, M.V. Geology of the Sea (Moscow, 1948), p.&nbsp;424. (In Russian)
* Geology of the Volga delta (1951, co-author)
* Geology of the Barents Sea (Moscow, 1960) (In Russian)
* Geological structure of the continental slope Caspian Sea (1962, co-author)
* Precipitation of the Arctic basin based on drift l / s G. Sedov (1962)
* Geology of the Atlantic Ocean (Moscow, 1975) (In Russian)
Ingvar Andersson

**Carl Ingvar Andersson** (19. maaliskuuta 1899 Norra Sandby – 1974) oli ruotsalainen historiantutkija. Hän oli vuodesta 1946 ''Nordisk Tidskriftin'' julkaisija, Ruotsin valtionarkistonhoitaja vuosina 1950–1965 ja Ruotsin akatemian jäsen vuodesta 1950.

## Teoksia
**Källstudier till Sveriges historia 1230–1436* (1928)
**Erik XIV* (1935, suomennettu)
**Erik XIV:s engelska underhandlingar* (1935)
**Sveriges historia* (1945, suomennettu)
**Svenskt och europeiskt femtonhundratal* (1943).

## Lähteet
Balblair

**Balblair** on skottilainen viskitislaamo, joka sijaitsee Eddertonissa, Ross-shiressä.

Tislaamo perustettiin alun perin vuonna 1790, ja sen rakensi uudelleen suunnittelija Charles C Doig vuonna 1895 siirtääkseen sen lähemmäksi Eddertonin rautatieasemaa Inverness and Ross-shire Railway -rautatiellä. Alkuperäinen vedenlähde oli kuitenkin niin hyvä että tislaamo päätti olla välittämättä läheisestä purosta käyttäen sen sijaan edelleen alkuperäistä Ault Deargin puroa. Vielä tänäänkin tislaamo käyttää alkuperäistä vedenlähdettään.

Perustaja John Ross johti Balblair-tislaamoa menestyksekkäästi ja vuonna 1824 mukaan liittyi hänen poikansa Andrew. Tislaamo pysyi Rossin perheen omistuksessa vuoteen 1894 asti, jolloin se siirtyi Alexander Cowanin haltuun. Vuonna 1948 tislaamon osti Robert Cumming, joka laajensi tislaamoa ja tehosti sen tuotantoa. Cumming johti tislaamoa kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1970 ja myi sen Hiram Walkerille. Vuonna 1996 tislaamon osti Inver House Distillers Limited.

Balblair-tislaamolla on yksi tislausalan vanhimmista arkistoista, ja ensimmäinen merkintä on 25. tammikuuta 1800. John Ross kirjoitti sen itse, ja siinä luki: "Myyty David Kirkcaldylle Ardmoresta yksi gallona viskiä hintaan £1.8.0d".

Balblair Single Malt -viskiä pullotetaan neljänä vuosikertana – 2000, 1997, 1989 ja 1979 – ja designin on innoittanut lähellä sijaitseva piktikivi *[[Clach Biorach]]*, jonka uskotaan olevan 4000 vuotta vanha. Vuosikerta 1989 voitti kultamitalin ja todettiin "luokkansa parhaaksi" vuoden 2007 International Wine & Spirits Competition -kilpailussa, ja Ian Buxton suositteli sitä kirjassaan *101 Whiskies to Try Before You Die*.

Tislaamon omistaa nykyisin Inver House Distillers Limited, jonka muihin tislaamoihin kuuluvat mm. Speyburn-Glenlivet, Knockdhu, Old Pulteney ja Balmenach.

Tislaamolla on oma vierailukeskus, joka on auki vierailijoille vuoden ympäri.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tislaamon kotisivut
* Diffords Guide
Henry Tikkanen (toimittaja)

**Henry ”Henkka” Tikkanen** (s. 1985, Kemi) on suomalainen palkittu toimittaja ja radiojuontaja. Tikkanen on koulutukseltaan medianomi ja filosofian maisteri.

## Ura
Lokakuusta 2013 lähtien Tikkanen juonsi ja toimitti YleX:n *Etusivu*-ohjelmaa, joka oli tuolloin Suomen ainoa nuorille suunnattu radion asia- ja ajankohtaisohjelma. *Etusivua* toimitti ja juonsi myös stand-up-koomikko ja tv-toimittaja Jukka Lindström sekä Reetta Rönkä.

Myöhemmin Tikkanen siirtyi Yle Kioskiin, jossa hän aloitti *Tiedetrippi*-podcastin vuonna 2020. Ohjelma on narratiivista tiedejournalismia. *Tiedetrippi* on kasvanut yhdeksi Ylen suosituimmista audiotuotteista ja sitä on kuunneltu Yle Areenassa yli kolme miljoonaa kertaa ja yli miljoona tuntia. Tammikuussa 2023 Suomen Tiedetoimittajain liitto palkitsi Tikkasen toimittaman *Tiedetrippi*-podcastin Vuoden tiedeviestintäpalkinnolla.

Televisiossa Tikkanen on esiintynyt muun muassa ohjelmassa *[[Ville Eerikkilä|Viki]], [[Juuso Kallio|Köpi]] ja Henkka – tieteen armoilla*, joka sai kritiikkiä runsaasta kiroilusta. Ohjelmaa tehtiin kaksi tuotantokautta.

Tikkanen osallistuu MTV3:lla syksyllä 2025 esitettävään Pirunpeli-realitypeliin.

## Muuta
Tikkanen on toiminut vokalistina kemiläisessä Last Panda -yhtyeessä, joka esiintyi Uuden Musiikin Kilpailussa vuonna 2013. Nykyään Tikkanen soittaa kitaraa ja laulaa yhtyeessä nimeltä Salaliittoteoria.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Henkka Tikkanen YleX:ssä
Ruutana (täsmennyssivu)

**Ruutana** voi tarkoittaa seuraavia:

* ruutana (*carassius carassius*), kala
* Ruutana, kylä ja kaupunginosa Kangasalla
* Ruutana, järvi Kinnulassa
* Ruutana, järvi Lestijärvellä
* Ruutana, järvi Jämsässä
* Ruutana, järvi Nokialla
* Ruutana, lampi Orivedellä
* Ruutana, järvi Tampereella
* Ruutana, järvi Ylöjärvellä
Vendôme

**Vendôme** on kunta Ranskassa Loir-et-Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella.  Se sijaitsee Loirjoen rannalla noin 180 kilometriä Pariisista lounaaseen. Vendômesta on 42 minuuttia kestävä TGV- junayhteys Pariisiin.

Kaupunkia hallinneen Bourbon-Vendôme aatelissuvun ansiosta Vendômen kaupungilla on ollut huomattava merkitys viimeisen tuhannen vuoden ajan Ranskan historiassa. Se näkyy myös kaupungin runsaassa arkkitehtuurissa. 1500-luvulla elänyt runoilija Pierre de Ronsard sijoitti kirjansa Les Amours tapahtumia Vendômeen. 1800-luvulla kirjailija Honoré de Balzac asui kaupungissa. Kaupungin tunnetuin henkilö on siellä syntynyt Ranskan marsalkka de Rochambeau, jolla oli ratkaiseva rooli Yhdysvaltain sisällissodan lopputuloksessa.

## Aiheesta muualla

## Lähteet
Tarja Pitkänen-Walter

**Tarja Elina Pitkänen-Walter** (s. 22. huhtikuuta 1960 Varpaisjärvi) on suomalainen taidemaalari ja Kuvataideakatemian maalaustaiteen professori.
 
Tarja Pitkänen-Walter on opiskellut Suomen taideakatemian koulussa ja Taideteollisessa korkeakoulussa. Hän valmistui kuvataiteen tohtoriksi Kuvataideakatemiasta vuonna 2006. Hän käsitteli opinnäytteessään *Liian haurasta kuvaksi – maalauksen aistisuudesta* maalauksen haptisuutta ja psykoanalyyttistä tulkintaa.

Kuvataideakatemian lisäksi hän on opettanut muun muassa Lahden taideinstituutissa, Göteborgin yliopistossa (Valand) ja Taidekoulu MAAssa. Pitkänen-Walter on esiintynyt kotimaisissa ja kansainvälisissä yksityis- ja ryhmänäyttelyissä vuodesta 1982. Lisäksi hän on toiminut useissa luottamustehtävissä.

## Lähteet

* Tarja Pitkänen-Walterin kotisivut
* Tarja Pitkänen-Walter Kuvataideakatemian maalaustaiteen professoriksi  (pressitiedote) Kuva.fi. 20.12.2013.

## Aiheesta muualla
* Kuvataiteilijamatrikkeli
* Professori Tarja Pitkänen-Walterin teos Kylmäkosken vankilaan  Taideyliopisto, uutinen 4.10.2013.
* Pirkko Holmberg: Maalaus rysähtää ruumiillisuuteen  Mustekala.
* Otso Kantokorpi: Maalaustaide vasta alussa  Issue.
* Tarja Pitkänen-Walterin teoksia  Kansallisgallerian kokoelmissa.
Luettelo Suomen taajamista 2014

Tämä artikkeli on **luettelo Suomen taajamista vuonna 2014.** Tilastolliset taajamat määrittelee Suomessa Tilastokeskus. Taajama-sarakkeessa sulkeisiin lainausmerkkeissä kirjoitetut nimet ovat Tilastokeskuksen alkuperäisessä aineistossa olevia nimimuotoja. Kunta-sarakkeessa kuntien nimien perässä olevat luvut kertovat, kuinka suuri osa taajaman väestöstä asuu kyseisessä kunnassa.

Vuoden 2014 lopussa Suomessa oli 5 471 753 asukasta, joista 4 603 065 asui taajamissa, 804 695 haja-asutusalueilla ja 63 993 asukkaan asuinpaikka oli tuntematon. Taajama-aste oli 85,1 prosenttia. Taajamien lukumäärä oli 745 kappaletta.

Monessa Ahvenanmaan kunnassa (Brändö, Föglö, Geta, Kumlinge, Kökar, Lumparland, Sottunga, Sund ja Vårdö) ei ollut lainkaan taajamaväestöä. Manner-Suomessa ainoa kunta, jossa ei ollut taajamia oli Luhanka. Kunnista, joissa oli taajamaväestöä, korkein taajama-aste oli Kauniaisissa (100,0 prosenttia) ja matalin Lestijärvellä (35,6 prosenttia).  Maakunnittain tarkasteltuna korkein taajama-aste oli Uudellamaalla (95,1 prosenttia) ja matalin Ahvenanmaalla (60,8 prosenttia).

## Lähteet
Euran keskustaajama

**Euran keskustaajama** (tilastollisena taajamana vuonna 2021 *Euran kirkonkylä*) on Säkylän Pyhäjärven pohjoisrannalla ja Eurajoen varressa sijaitseva Euran kunnan keskustaajama. Taajaman väkiluku oli vuoden 2021 lopussa 6&nbsp;217 asukasta. Taajama ulottuu kahden kunnan alueelle: sen asukkaista 6&nbsp;090 asui Eurassa ja 127 Säkylän puolella.

## Keskustaajama
### Osa-alueet
Nykyisen taajaman (2016) osa-alueita ovat Kuurnamäen, Sorkkisten, Pappilan ja, Kirkonkylän alueella Kuurnamäen kulma, Eurajoen varsi, Kirkonkylänmäki, Nikkari, Maasilta, Isovaheen ja Vähävaheen kylien alueella Vahenoja, Virkala, Paasnummi, Isovahe ja Tolppamäki, Kauttuan kylän alueella Kirkkovainio, Luistari, Kauttuanmäki, Kiiskinmäki, Lohiluoma ja Rannankulma sekä Säkylän Iso-Säkylän kylällä Satara ja Luvalahti.

### Muotoutuminen

Euran keskustaajaman historiaa ennen sen nykyistä muotoutumista käsitellään Kirkonkylän ja Kauttuan kylien artikkeleissa.

Euran keskustaajaman alue on laajentunut ja kasvanut väkimäärältään viimeisten vuosikymmenten aikana. Vielä 1950-luvulla Euraa voidaan pitää kyläraittina, joka seurasi Kauttuaa ja Kiukaista yhdistävän tien vartta. Keskittyminen alkoi, kun kunnantalo ja posti siirtyivät 1960-luvulla pappilan ja kirkon väliin. Ensimmäinen liikekeskus kaavoitettiin Eurajoen länsipuolelle kirkon ja Ahmasojan väliin. Myöhemmin uusia liikekeskuksia rakennettiin Eurajoen itäpuolelle. Aluksi syntyivät Euran ja Kauttuan erilliset taajamat, jotka ovat sittemmin yhdistyneet keskustaajamaksi.

Maatalouteen kuulumattomien työntekijöiden asuinalueita rakennettiin 1950-luvulla kirkon itäpuolella sijaitsevaan Kirkonkylän Kirkonkylänmäkeen, Isovaheen Virkalaan sekä Kauttuan kylän Paasnummen eteläosiin, Kirkkovainioon ja Luistariin. Myös Kuurnamäen kylässä alkoi silloin talojen rakentaminen. Tämän jälkeen 1960- ja 1970-luvuilla rakentamisen pääpaino oli Isovaheen kylässä Vahenojalla, Isovaheella ja Tolppamäessä, Vähävaheen kylässä Paasnummella ja Kauttuan kylässä Kirkkovainiolla, Luistarissa ja Kiiskimäessä. 1980-luvulla rakennettiin Isovaheen- ja Vähävaheen kylissä Vahenojan seutujen pelloille, jolloin myös kaupallinen keskusta siirtyi Eurajoen yli sinne. Myös Kirkkovainion seutua Vähävaheen puolella alettiin silloin rakentaa.

Säkylän kunnassa Iso-Säkylän kylässä sijaitsee Euran rajaa vasten Luvalahden kulmakunta, jossa rakennettiin 1950- ja 1960-luvulla Pyhäjärven rantaan pientä erillistä taajamaa. Kun Kiiskinmäkeen kaavoitettiin laaja asuinalue, yhdistyivät Luvalahden kylä Kauttuan taajamaan, joka muodostui edellä kerrotulla tavalla Kauttuan kylän alueelle. Kun Kauttuan kylän asuinalueet saavuttivat Euran taajaman reuna-alueet 1990- ja 2000-luvuilla, voidaan sielläkin ruveta puhumaan Euran keskustaajamasta.

## Lähteet
Tampereen naiskaarti

**Tampereen naiskaarti** oli Suomen punaiseen kaartiin kuuluneen Tampereen punakaartin rykmentin yksikkö, naisista koostunut osasto Suomen sisällissodassa vuonna 1918. Sen toimintaan osallistui myös tuolloin Pirkkalaan kuuluneen Pispalan naiskaarti. 

Tampereen naiskaartin osallisuudesta Tampereen taisteluun on vuosikymmenten kuluessa esitetty monia eri näkemyksiä. Kaartilaisten urheutta on perinteisesti ylistetty ja heitä on pidetty urhoollisina taistelijoina, mutta esimerkiksi naiskaartista vuonna 2008 kirjoittanut tutkija Tuomas Hoppu on pitänyt tarinoita suuresti liioiteltuina.

## Yleistä

Tampereen naiskaarti perustettiin työläisnaisten omasta aloitteesta 11. maaliskuuta 1918 eli vajaata viikkoa ennen valkoisten aloittamaa Tampereen piiritystä. Yksikön vahvuuteen kuului suurimmillaan noin 270 jäsentä, jotka olivat pääosin nuoria naimattomia naisia osan ollessa vasta murrosiässä. Kaarti palveli suurimman osan ajasta lähinnä vartiopalveluksessa ja miliisitoiminnassa, mutta osallistui myös varsinaiseen taistelutoimintaan. Tampereen taistelun aikana kaatui 11 naiskaartilaista. Punaisten antautumisen jälkeen valtiorikosoikeuden eteen joutui 117 kaartilaista, joista kuolemanrangaistus langetettiin 29:lle.

## Elokuva

Vuonna 2015 valmistui Tampereen naiskaartista kertova elokuva *[[Tuntemattomat. Raatihuoneen puolustajat 1918]]*, jonka on ohjannut Timo Malmi. Se perustuu hänen vuotta aikaisemmin julkaisemaansa runokokoelmaan. 

## Kirjallisuutta

* Hoppu, Tuomas: *Tampereen naiskaarti: myytit ja todellisuus*, Ajatus-kirjat, Jyväskylä, 2008. .

## Lähteet
Laurent Sciarra

**Laurent Michel Sciarra** (s. 8. elokuuta 1973 Nizza) on ranskalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija.

Sciarra pelasi urallaan Ranskan lisäksi Espanjassa, Italiassa ja Kreikassa. Hän voitti urallaan muun muassa Ranskan mestaruuden ja Ranskan cupin ja oli moninkertainen Ranskan pääsarjan syöttökuningas.

Ranskan miesten maajoukkueessa Sciarra kuului olympiahopeaa Sydneyssä 2000 saavuttaneeseen joukkueeseen. Hän pelasi myös EM-kilpailuissa vuosina 1997 (Ranska kymmenes), 1999 (neljäs) ja 2001 (kuudes).

Pelaajauransa jälkeen Sciarra on valmentanut ranskalaisjoukkueita Pro B:ssä.

## Lähteet
* Profiili FIBA Archive 
* Laurent Sciarra Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 
* Profiili euroleaguebasketball.net 
* Profiili  ACB 
* Pelaajaprofiili LNB 
* Valmentajaprofiili LNB 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
73 (luku)

**73** (**seitsemänkymmentäkolme**) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 72 ja seuraa luku 74.

## Matematiikassa

* 73 on alkuluku.
* 73 on Pythagoraan alkuluku: 18 \cdot 4 + 1.
* 73 muodostaa luvun 71 kanssa alkulukuparin.
* 73!+1 on kertoma-alkuluku.
* 73 on tähtiluku, sillä 73 pistettä voidaan järjestää kuusikannan mukaiseksi kuvioksi (katso kuva).
* 73 on palindromi binäärijärjestelmässä (10010012) ja oktaalijärjestelmässä (1118).
* 73 on onnekas luku ().
* 73 voidaan muodostaa kolmen eri positiivisen kuutioluvun summana: 4^3+2^3+1^3.
* 73 on toinen alkuluku takaperin kymmenjärjestelmässä (37).
* 73 on pienin luku, joka on (vähintään) kahdeksan luvun tapauksessa kunkin itseään pienempien tekijöiden summa. (Nämä luvut ovat 98, 175, 335, 671, 767, 1007, 1247 ja 1271.)

## Luonnontieteissä
* 73 on tantaalin järjestysluku jaksollisessa järjestelmässä.
* Germanium-73 on germaniumin vakaa isotooppi.
* Telluuri-125 on telluurin vakaa isotooppi, jonka neutroniluku on 73.
* 73 Klytia on pikkuplaneetta.
* Messier 73 on tähtikuvio.

## Muissa yhteyksissä
* Eurooppatie E73 kulkee Unkarissa, Kroatiassa ja Bosnia-Hertsegovinassa.
* Kantatie 73 kulkee Kontiolahden ja Nurmeksen välillä.
* *[[Winchester ’73 – kohtalon ase]]* on elokuva.
* Pan Amin lento 73 kaapattiin.
* Radioamatöörien tunnetuimpia sähkötyslyhenteitä on 73, joka tarkoittaa ”parhaat terveiset”.
* Piin päivä (14. maaliskuuta) on vuoden 73. päivä, jos ei ole karkausvuosi.

## Lähteet
Oskar Andersson

**Oskar Emil Andersson** (11. tammikuuta 1877 – 28. marraskuuta 1906) oli Albert Engströmin ohella huomattavin ruotsalainen pilapiirtäjä, vuodesta 1897 *[[Söndags-Nisse]]*-pilalehden avustaja. Hän piirsi burleskia satiiria lähestyen. Hänen kuuluisin piirrossarjansa on omaperäisesti hullutteleva *Mies, joka tekee, mitä päähän pälkähtää*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ture J:son Arne

**Ture Algot Johnsson Arne** (7. toukokuuta 1879 Drothem, Itä-Götanmaa – 1965) oli ruotsalainen arkeologi, joka teki alansa tutkimuksia etenkin Etu-Aasiassa ja Venäjällä. Vuosina 1909–1944 hän oli maansa valtion historiallisen museon antikvaari. Hänen olennaisimmiksi katsottavat julkaisunsa käsittelevät mm. rautakautta, Ruotsin viikinkiaikaisia suhteita idän suuntaan.

## Lähteet