open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Wolfgang Paul

**Wolfgang Paul** (10. elokuuta 1913 &ndash; 7. joulukuuta 1993) oli saksalainen fyysikko. Paul sai vuonna 1989 Nobelin fysiikanpalkinnon ionikaappauksen löytämisestä.

Paul syntyi vuonna 1913 pienessä Lorenzkirchin kylässä, Saksassa. Paul varttui Münchenissä lääkeainekemistin poikana. Muutaman opiskeluvuoden jälkeen Münchenin teknillisessä yliopistossa hän vaihtoi koulua Berliinin teknilliseen yliopistoon. Vuodesta 1952 lähtien hän työskenteli Bonnin yliopistossa kokeellisen fysiikan professorina. Paul työskenteli myös CERNissä vuosien 1965 ja 1967 välisenä aikana. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Biografia Nobel-säätiön sivuilla
Cygnaeus-lukio

**Cygnaeus-lukio** oli vuonna 1995 perustettu yksi Jyväskylän suurimmista lukioista. Koulussa työskenteli yli 500 opiskelijaa ja 45 opettajaa. Koulun rehtorina toimi Ari Pokka. Vuoden 2015 alussa Cygnaeus-lukio ja Voionmaan lukio yhdistyivät hallinnollisesti Schildtin lukioksi ja koulutiloissa toimii vastedes Schildtin lukion Viitaniemen toimipiste.

Cygnaeus-lukio oli yleislukio, jonka painopistealueina olivat musiikin sekä matemaattis-luonnontieteellisten aineiden opiskelu. Musiikkia opetettiin erillisellä musiikkilinjalla. Koulu sijaitsi Jyväskylän keskustan lähellä Nisulassa.

Cygnaeus-lukio nähtiin Nelosen Stage-ohjelmassa, jossa etsitään Suomen parasta koulumusikaalia. Oppilaitos sijoittui kisassa kolmanneksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Cygnaeus-lukion kotisivut
Mössbauerin ilmiö

**Mössbauerin ilmiöllä** tarkoitetaan kahden samanlaisen atomiytimen, lähteen ja absorbaattorin, välistä rekyylitöntä gammakvantin emissiota ja absorptiota eli  gammaresonanssia.

Gammaresonanssissa lähde on virittyneessä tilassa oleva atomiydin, joka rekyylittömästi emittoi gammakvantin eli fotonin.  Absorbaattori on samanlainen, mutta perustilassa oleva atomiydin, joka rekyylittömästi absorboi siihen törmäävän fotonin ja virittyy. Rudolf Mößbauer sai ilmiön selittämisestä Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1961.

Mössbauerin ilmiötä esiintyy noin kolmanneksella alkuaineista. Etenkin raudalla, ja väheisemmässä määrin tinalla, sitä on käytetty apuna näiden aineiden kemian tutkimiseen.

Kvanttiteorian mukaan perustilassa oleva atomiydin pystyy absorboimaan siihen törmäävän fotonin, jos tällä atomiytimellä on sellainen viritetty tila, jonka viritysenergia *W* on sama kuin fotonin energia. Tämä tosin pätee vain, jos ytimen massa oletetaan äärettömäksi; todellisuudessa liikemäärän säilymislain takia osa fotonin energiasta menee rekyylinä ytimen liike-energiaksi.

Kun kirjoitetaan liikemäärän ja energian säilymislait, saadaan yhtälöryhmä (olettaen, että ytimen massa ei muutu reaktiossa)
:\left\{ \begin{array}{ll} mv + \frac{hf}{c} = mv' \\ -\frac{1}{2}mv^2 + hf = \frac{1}{2}m'v'^2 + W, \end{array} \right.
missä \scriptstyle m ja \scriptstyle v ovat ytimen massa ja alkunopeus, \scriptstyle v' ytimen loppunopeus, \scriptstyle W ytimen saama viritysenergia, \scriptstyle c valon nopeus, \scriptstyle f fotonin taajuus ja \scriptstyle h Planckin vakio.

Jos ytimen ja fotonin nopeudet ovat samansuuntaiset, yhtälöparista voidaan ratkaista viritysenergia
:W = hf \left( 1 - \frac 12 \frac {hf}{mc^2} - \frac vc \right).

Jotta ydin saataisiin viritettyä, on rekyylihäviön yleensä oltava pieni. Mößbauer ratkaisi ongelman vuonna 1958 käyttämällä kidehilaan sidottua radioaktiivista isotooppia. Tällöin rekyyli tulee koko kiteelle, jonka massa on huomattavasti ytimen massaa suurempi, ja rekyylihäviö on täten pieni.

Mössbauerin ilmiö on Mössbauerspektroskopian eli gammaresonanssispektroskopian perusta.  

## Lähteet
*Lennart Simons (1970): *Fysiikka korkeakouluja varten*. WSOY

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Dunblanen verilöyly

**Dunblanen verilöyly** tapahtui Dunblanessa, Skotlannissa 13. maaliskuuta 1996, kun 43-vuotias työttömäksi jäänyt entinen partiojohtaja Thomas Hamilton ampui paikallisessa koulussa kuusitoista pikkulasta, opettajan ja lopulta itsensä. Hänellä oli mukanaan neljä asetta ja 743 patruunaa. Vanhimmat surmansa saaneista lapsista olivat kuusivuotiaita.

Dunblanen verilöylyssä kuoli yhteensä kahdeksantoista ihmistä. 

Joukkomurhaajan motiivit eivät ole koskaan valjenneet täysin. Hamilton oli ollut poikapartiolaisten johtajana, mutta 1974 hänen lupansa toimia tehtävässä otettiin pois, koska hänellä epäiltiin olevan ”epäilyttäviä aikeita poikien suhteen”.
Hän valitti vielä vuonna 1993, että huhut pilasivat hänen ansiomahdollisuutensa. Hän oli valittanut tilanteestaan muun muassa kuningatar Elisabetille ja parlamenttiedustaja Michael Forsythille.

## Uhrit
*Victoria Elizabeth Clydesdale
*Emma Elizabeth Crozier
*Melissa Helen Currie
*Charlotte Louise Dunn
*Kevin Allan Hasell
*Ross William Irvine
*David Charles Kerr
*Mhairi Isabel MacBeath
*Brett McKinnon
*Abigail Joanne McLennan
*Gwen Mayor (opettaja)
*Emily Morton
*Sophie Jane Lockwood North
*John Petrie
*Joanna Caroline Ross
*Hannah Louise Scott
*Megan Turner

Yksi koulun oppilaista oli myöhemmin tennistähdeksi noussut ja lajissa kultamitalin Lontoon olympialaisissa 2012 voittanut Andy Murray, joka pelastui piiloutumalla isoveljensä Jamien kanssa rehtorin pöydän alle.

## Lähteet
* Cullen Report 1996, Chapter 4
* "Hansard". 14 March 1996. Retrieved 16 April 2007.
* Dunblane Massacre Resource Page, Hamilton and the Masons

### Viitteet
Cyrillus Kreek

**Cyrillus Kreek** (1889–1962) oli virolainen säveltäjä. Hän oli merkittävässä roolissa, kun Viroon kehitettiin ammattimaisesti toimivaa musiikkialaa. Hänen oleellisin tuotantonsa on tyyliltään hengellisestä musiikkia, vaikkakin monet hänen säveltämänsä laulut ovat arvostettua kuoromusiikkia. Myös merkittäväksi virolaisen musiikkihistorian sävellykseksi laskettava *Requiem* on Kreekin luoma.

Kreek opiskeli Pietarin konservatoriossa ja asui lähes koko elämänsä ajan Haapsalussa. Siellä hän teki koulutyötä, johti kuoroa ja tutki kansanmusiikkia, millä oli oma vaikutuksensa hänen sävellyksiinsä. Kreekin arkistoissa on noin 6&nbsp;000 kansanlaulua ja yli 500 itse tehtyä kansanlaulusovitusta. Kreekin musiikillinen ajattelu lähtee laulullisesta näkökulmasta.

## Lähteet
Upstart

**Upstart** on tapahtumapohjainen korvaaja Unixin init-prosessille. Se hoitaa asynkronisesti tehtävien ja palveluiden käynnistämisen, sammuttamisen sekä valvonnan. Upstart on yhteensopiva sysvinitin kanssa, ja se pystyy ajamaan sysvinitin komentosarjoja. Myöhemmin Upstartin on tarkoitus korvata cron, atd, anacron sekä mahdollisesti inetd.

Upstart korvasi sysvinitin muun muassa Ubuntussa ja Fedorassa. Helmikuussa 2014 Ubuntu päätti vaihtaa Upstartin systemd-ohjelmaan. Myös Fedora siirtyi käyttämään systemd:tä alkaen Fedora 15:stä

## Katso myös
* initng — toinen asynkroninen initin korvaaja
* launchd — Mac OS X:n vastaava initin sekä muiden käynnistys- ja ajastusskriptien korvaaja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Upstartin kotisivu  
* Projektisivu Launchpadissa 
* Upstart Intro, Cookbook and Best Practises , Upstartin ohjekirja
Toivo Tulev

**Toivo Tulev** (s. 1958) on virolainen säveltäjä. Tulev on saanut sävellyksiinsä vaikutteita muun muassa gregoriaanisesta laulusta  ja vanhasta musiikista, jota edustavissa yhtyeissä hän on ollut mukana. 

Tulev opiskeli Tallinnan konservatoriossa professori Eino Tambergin johdolla. Valmistuttuaan hän oli Tukholman ja Kölnin musiikkikorkeakouluissa jatko-opiskelijana ja mukana Viron musiikkiakatemian järjestämässä maisteriohjelmassa. Viron musiikkiakatemiassa hän on sävellyksen opettaja ja työstää väitöskirjaansa.

## Lähteet
Jacqueline de Romilly

**Jacqueline Worms de Romilly** (26. maaliskuuta 1913 – 18. joulukuuta 2010) oli ranskalainen filologi. 

Romilly syntyi Chartres'ssa. Suoritettuaan opintonsa hän toimi ensin opettajana koulussa ja sitten professorina Lillen ja Sorbonnen yliopistoilla sekä Collège de Francessa. Hänestä tuli vuonna 1988 toinen Ranskan akatemiaan valittu nainen Marguerite Yourcenarin jälkeen. 

Jacqueline de Romillylle myönnettiin Kreikan kansalaisuus vuonna 1995. Hän oli vuodesta 1967 ulkomaalaisjäsenenä Britannian akatemiassa. Hän oli vuodesta 1989 ulkomaalaisjäsenenä Academia Europæan.

## Lähteet
Heksaklooribentseeni

**Heksaklooribentseeni** eli **HCB** on orgaaninen yhdiste (POP-yhdiste), joka muodostuu hiilestä ja kloorista. Heksaklooribentseeni on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan  kiinteää, väritöntä - valkoista ainetta. Sen kemiallinen kaava on C6Cl6. Heksaklooribentseenista käytetään myös nimityksiä *HCB*, *perklooribentseeni*, *pentakloorifenyylikloridi* ja *fenyyliperkloryyli*.

Heksaklooribentseenin moolimassa on 284,8 g/mol, sulamispiste 231&nbsp;°C, kiehumispiste 323–326&nbsp;°C, tiheys 1,21 g/cm3, leimahduspiste 242&nbsp;°C (c.c.) sekä CAS-numero 118-74-1. Heksaklooribentseeni liukenee heikosti veteen 0,0000005 g/100 ml (20&nbsp;°C).

Heksaklooribentseeniä on käytetty peittausaineena kasvitautien torjunnassa sekä lähtöaineena muiden kemikaalien valmistuksessa. Aine tuli markkinoille vuonna 1945. Suomessa heksaklooribentseenin käyttö torjunta-aineena kiellettiin vuonna 1996 (VNp 1361/1996). Heksaklooribentseeniä voi esiintyä myös toisen fungisidin pentakloorinitrobentseenin eli kvintotseenin (C6Cl5NO2) hajoamistuotteena. Heksaklooribentseeni liukenee eetteriin sekä vähäisessä määrin etanoliin.

Aine kuuluu POP-yhdisteitä rajoittavan vuonna 2001 solmitun ns. Tukholman sopimuksen piiriin.

Heksaklooribentseenistä on käytetty ainakin seuraavia kaupallisia nimiä: Amatin, Anticarie, Bunt-cure, No Bunt 80, Bunt-no-more (Dow chemicals), Co-op-hexa (Bayer chemicals), Sanocide, Snieciotox.

## Ympäristö- ja terveysvaikutukset
Lyhytaikainen altistus voi seurata vaikutuksia maksassa ja hermostossa. Työministeriön päätöksen 1044/1991 mukaan heksaklooribentseenistä katsotaan olevan vaaraa perimälle, sikiölle ja lisääntymiselle. Heksaklooribentseeni on tutkimusten mukaan myös erittäin myrkyllistä vesieliöille.

## Aiheesta muualla
*
*
*Ympäristöministeriö: Heksaklooribentseeni
*PubChem: Hexachlorobenzene 
*Human Metabolome Database (HMDB): Hexachlorobenzene 
*Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Hexachlorobenzene 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Hexachlorobenzene
Michel Déon

**Michel Déon** (4. elokuuta 1919 Pariisi – 28. joulukuuta 2016 Galway, Irlanti) oli ranskalainen kirjailija ja Ranskan akatemian jäsen.

Déon tunnettiin sekä romaanikirjailijana että kolumnistina. Hän kuului yhdessä Antoine Blondinin, Jacques Laurentin ja Roger Nimierin kanssa kirjailijaryhmä Hussardsiin.

Déon valittiin Ranskan akatemiaan vuonna 1978 Jean Rostandin kuoltua 4. syyskuuta 1977.

Déon asui perheineen Irlannissa vuodesta 1968. Hän kuoli 97-vuotiaana galwaylaisessa sairaalassa 28. joulukuuta 2016.

## Lähteet
Félicien Marceau

**Félicien Marceau** (s. 16. syyskuuta 1913 Kortenberg, Belgia – 7. maaliskuuta 2012) oli ranskalainen kaunokirjailija ja esseisti.

Marceualle myönnettiin vuonna 1969 Goncourt-palkinto romaanista *Creezy*.

Félicien Marceau valittiin Ranskan akatemiaan 27. marraskuuta 1975 Marcel Achardin kuoltua 4. syyskuuta 1974. 

## Lähteet
Puskii!

**Puskii!** on suomalaisen rockmuusikko Veltto Virtasen vuonna 1978 julkaistu neljän kappaleen EP.
__notoc__
## Kappaleet

### A-puoli
# "Tää on se laulu"
# "Puskii!"

### B-puoli

# "Kullattu nuoruus"
# "Aikakauslehti"

## Soittajat

* Veltto Virtanen (kitara ja laulu)
* Timo Kiipula (kitara)
* Pekka Helanen (rummut)
* Aku-Pekka Silvennoinen (bassokitara)
Jacob Epstein

**Jacob Epstein** (1880–1959) oli Yhdysvalloissa syntynyt kuvanveistäjä joka toimi vuodesta 1905 Britanniassa. Hän oli modernin kuvanveiston edeltäjä, jonka ristiriitaiset teokset kyseenalaistivat taiteen aiheiden sopivuutta koskevia sääntöjä. Epstein oli suoran kuvanveiston pioneereja.

Epsteinin vanhemmat tulivat Yhdysvaltoihin pakolaisina Puolasta. Perhe oli keskiluokkainen ortodoksijuutalainen perhe, ja siinä oli viisi lasta, joista Jacob Epstein oli kolmas.

Epstein opiskeli Art Students Leaguessa ja George Grey Bernardin oppilaana. Hän jatkoi opintojaan Pariisissa kuvitustyöstä saamiensa tulojen turvin, ja muutti Englantiin 1905 ja sai Britannian kansalaisuuden 1907.

Epsteinin teokset olivat aikaansa nähden omaperäisiä, ja ne ovat vaikuttaneet myöhempien kuvanveistäjäsukupolvien taiteilijoihin, kuten Henry Mooreen ja Barbara Hepworthiin, jotka jatkoivat suoran kuvanveiston kehittämistä.

## Julkisia teoksia
* Memorial to W.H. Hudson (Rima) in Hyde Park, 1925
* Night and Day, 1928-9 (for St James' Underground)
* Lasarus, 1947-48 (Oxford, New College Chapel)
* Madonna and Child, 1950-52 (Cavendish Square, Lontoo)
* Social Consciousness, 1951-3 (Fairmount Park, Philadelphia)
* Christ in Majesty, 1954-5 (Llandaffin katedraali)
*St Michael and the Devil, 1956-8 (Coventryn katedraali)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bazaruton saaristo

**Bazaruton saaristo** () on ryhmä saaria Mosambikin Inhambanen maakunnan Inhassoron ja Vilankulon piireissä. Mantereella lähimmät kaupungit ovat Vilankulo ja Inhassoro. Saaristo muodostuu Bazaruton, Benguerran, Magaruquen, Banquen ja Santa Carolinan saarista. Saarista suurimmat ovat Bazaruto ja Benguerra.

Saaret ovat muodostuneet Limpopojoen kuljettamasta hiekasta satoja tuhansia vuosia sitten. Nykyisin Limpopojoki laskee mereen useita satoja kilometrejä etelämpänä. Matkailijoita saarille houkuttavat hiekkarannat, koralliriutat ja surffaus- ja kalastusmahdollisuudet. Saaristosta tuli kansallispuisto vuonna 1971. Kansallispuistossa tavataan esimerkiksi 150 erilaista lintulajia.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* bazaruto.org  
* go2africa.com – Bazaruto Archipelago
Teknokulttuuri

**Teknokulttuuri** on neologismi, jonka ovat käsitteenä tehneet tutuksi Constance Penley ja Andrew Ross toimittamassaan samannimisessä esseekokoelmassa.

Teknokulttuurilla viitataan vuorovaikutussuhteisiin tekniikan, median, kulttuurin ja sosiaalisten suhteiden välillä. Käsitettä käytetään usein kuvastamaan nykyisen kulttuurin teknologista tilaa, jossa teknologisilla elementeillä on keskeinen osa kulttuurin toimivuudessa ja ilmiasussa. Teknokulttuurin tutkimuksen piiriin kuuluvat teknologian historian, teknologian, mediakulttuurin ja digitaalisen kulttuurin tutkiminen. 

Teknokulttuurin käsite on laajalti käytössä akateemisessa maailmassa. Muun muassa Yhdysvalloissa, Kalifornian Davis-yliopistossa on ollut teknokulttuurin opinto-ohjelma ja Kanadassa, Länsi-Ontarion yliopistossa on koulutusohjelma Media, Information & Technoculture. Suomessa teknokulttuuriin liittyvää opetusta voi saada Turun yliopiston digitaalisen kulttuurin oppiaineessa tai Jyväskylän yliopiston digitaalisen kulttuurin maisteriohjelmassa

## Katso myös
* Teknologian kulttuurinen tutkimus

## Lähteet
Marble House

**Marble House** on kartanomainen rakennus Newportissa, Rhode Islandin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen suunnittelusta on vastannut yhdysvaltalainen arkkitehti Richard Morris Hunt. Rakennuksen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1888, ja ne saatiin päätökseen vuonna 1892. Rakennus tuli maksamaan noin 11 miljoonaa sen aikaista Yhdysvaltain dollaria.

Marble Housen rakennutti William Kissam Vanderbilt, tunnetun liikemiehen Cornelius Vanderbiltin pojanpoika. Rakennuksen valmistuttua Vanderbilt antoi sen puolisolleen Alva Belmontille syntymäpäivälahjaksi. Nykyisin Marble House toimii julkisena museona, ja sille on myönnetty National Historic Landmark -arvonimi.
Digitaalinen kulttuuri

**Digitaalinen kulttuuri** koostuu joukosta tapoja ja tottumuksia viestiä, pitää yhteyttä sekä tulkita ja rakentaa merkityksiä tietokoneiden ja  -verkkojen äärellä. Digitaalisessa kulttuurissa on sekä oppialana, toimintana että ilmiönä kyse laaja-alaisesta eri kestoisten aikatasojen ja asioiden yhteisvaikutuksesta, joka näkyy muun muassa taiteen, viestinnän, viihteen ja opetuksen kentillä. 

Digitaalinen kulttuuri tutkimusalana keskittyy käsittelemään monitieteellisesti, sekä kulttuurin käynnissä olevia muutoksia, että uusia digitaalisen viestinnän, taiteen, viihteen ja opetuksen muotoja. Opiskelijoille tarjotaan käsitteellistä valmiutta ymmärtää digitaalistuvan kulttuurin ilmiöitä, mutta myös käytännön tietoja ja taitoja, joita toiminta digitaalisessa ympäristössä vaatii. Digitaalinen kulttuuri on tieteenalana lähtöisin taiteen-, kulttuurintutkimuksen ja kulttuurihistorian piiristä. Digitaalista kulttuuria voi opiskella Suomessa esimerkiksi Turun yliopiston humanistisen tiedekunnan Kulttuurituotannon ja maisemantutkimuksen koulutusohjelman kulttuurin oppiaineessa Porin yliopistokeskuksessa tai Jyväskylän yliopiston digitaalisen kulttuurin maisteriohjelmassa.

## Katso myös
*Teknokulttuuri

## Kirjallisuutta

* 
* 
*
Johann Friedrich Naumann

**Johann Friedrich Naumann** (14. helmikuuta 1780 Ziebigk, Köthen – 15. elokuuta 1857 Ziebigk) oli saksalainen luonnontieteilijä ja toimittaja.

Hänen isänsä oli maanviljelijä ja ornitologi Johann Andreas Naumann. J. F. Naumannia kutsutaan eurooppalaisen lintutieteen perustajaksi. 1839 hänet promovoitiin Breslaun yliopiston kunniatohtoriksi.

1835 hän perusti lintutieteellisen museon Köthenin linnaan ja 1915 museo nimettiin Naumann-museoksi.

Naumann nimesi lukuisia lintulajeja, muun muassa etelänharmaalokin (*Larus michahellis*). Pikkutuulihaukka (*Falco naumanni*) ja ruosterastas (*Turdus naumanni*) on nimetty hänen kunniakseen.

## Teoksia
* *Taxidermie oder die Lehre, Thiere aller Klassen am einfachsten und zweckmäßigsten für Kabinette auszustopfen und aufzubewahren*. Hemmerde & Schwetschke, Halle 1815
* *Johann Andreas Naumann & Johann Friedrich Naumann: Naturgeschichte der Vögel Deutschlands. Nach eigenen Erfahrungen entworfen*. Fleischer, Leipzig 1822-1866, osat 1-13.

## Lähteet
Uhvon paluu

**Uhvon paluu** on suomalaisen rockmuusikko Veltto Virtasen vuonna 1999 julkaistu neljän kappaleen CD-EP. 

## Kappaleet

# "Rakkauden saan"
# "Elektroninen x-taasi"
# "Kipu"
# "Uhvon paluu"

## Soittajat

* Mika Hiironniemi (rummut)
* Samuli Happo (basso, taustalaulu)
* Jukka Viitasaari (kitarat, taustalaulu)
* Timo Ristilä (kosketinsoittimet)
* Veltto Virtanen ("laulu", akustinen kitara)
Ojangon ulkoilualue

**Ojangon ulkoilualue** sijaitsee Vantaalla Ojangon kaupunginosassa Hakunilan kaakkoispuolella. Aluetta kiertävät mutkittelevat ulkoilu- ja ratsastuspolut sekä talvella hiihtoladut. Ratsastajia palvelee ratsastuskeskus Poni-Haka. Ojangon ulkoilualueen metsät ovat luontainen jatke Hakunilan urheilupuistolle. Seutu onkin toiminut useiden hiihto- ja suunnistuskilpailujen näyttämönä. Alueella on järjestetty hiihdon SM-kisoja esimerkiksi vuosina 1997, 2008 ja 2014.

Alue on monipuolista, pienipiirteistä, kumpuilevaa metsäalueiden- ja viljelymaiden kirjomaa maastoa. Seudulla on suhteellisen edustava eläin- ja kasvilajisto ja sinne järjestetään myös mm. perhosretkiä kesäisin. Perhosia varten on alueen joitakin osia hoidettu talkoilla ja saatu joitakin niittyjä vaativia lajeja säilymään ja lisääntymään alueella.

## Lähteet
Ascendancy

**Ascendancy** on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Triviumin toinen albumi. Vuonna 2005 julkaistua albumia voidaan pitää yhtyeen varsinaisena läpimurtona. Menestystä siivitti yhtyeen jättilevy-yhtiö Roadrunner Recordsille allekirjoittama sopimus. Albumia ylistettiin runsaasti ilmestymisvuonnaan ja sen jälkeenkin monissa metallilehdissä, kuten Metal Hammerissa ja Kerrang!:issa. Taustatekijöinä menestykseen oli edeltäjäalbumia *[[Ember to Inferno]]a* tarkemmin tehdyt kappaleet sekä yhtyeeseen samana vuonna liittynyt toinen kitaristi Corey Beaulieu. Yhtyeen laulaja-kitaristi Matt Heafy on albumin jokaisen kappaleen pääsäveltäjä ja -sanoittaja. Tuottajana albumilla toimi Jason Suecof, joka oli mukana säveltämässä albumin intro-kappaletta sekä soittaa kitarasoolon albumin kolmannessa kappaleessa, *Pull Harder on the Strings of Your Martyr*.

Albumilta julkaistiin musiikkivideot kappaleista *Like Light to the Flies*, *Pull Harder on the Strings of Your Martyr*, *A Gunshot to the Head of Trepidation*, *Dying in Your Arms* ja *Rain*.

Albumista tehtiin kaksi uudelleenjulkaisua. Ensimmäinen niistä, *UK Special Edition* sisältää yhden bonuskappaleen, sekä bonus-DVD:n, joka sisältää viiden kappaleen konserttitallenteen, sekä yhtyeen musiikkivideot. 9. toukokuuta 2006 julkaistu toinen uudelleenjulkaisu sisältää edellä mainittujen elementtien lisäksi kolme muuta bonuskappaletta, joista yksi on yhtyeen tulkinta Metallican kappaleesta *[[Master of Puppets (kappale)|Master of Puppets]]*, jonka yhtye nauhoitti myös Kerrang! -lehden 20-vuotisjuhlanumeron ohessa tulleeseen Metallican *[[Master of Puppets]]* -albumin kunniaksi tehtyyn *Remastered*-albumiin.

## Kappaleet

## Kokoonpano
* Matt Heafy – laulu, kitarat
* Corey Beaulieu – kitarat, taustalaulu
* Paolo Gregoletto – basso, taustalaulu
* Travis Smith – rummut

### Tuotanto
* Jason Suecof - tuottaja
* Andy Sneap - miksaus

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Imperiumi: 6/10
* PopMatters: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ascendancy Discogsissa 
*
Hilkka Nieminen

**Hilkka Helvi Nieminen**, o.s. **Heikkonen** (23. helmikuuta 1927 – 22. huhtikuuta 2015) oli suomalainen kuurosokea kirjailija. Hän julkaisi ensimmäisen teoksensa, autobiografisen kirjan *Tyttö kulki kujasilla* vuonna 1994. 

Hilkka Nieminen syntyi Vuokselassa ja lähti evakkoon talvisodan sytyttyä vuonna 1939. Hän muutti Tampereelle vuonna 1975, ja tuli täysin kuuroksi kuuloaistin alettua heiketä jo varhaislapsuudessa kärsityn sairauden seurauksena. Hän oli vaikeasti näkövammainen ja tarvitsi omien kirjoitustensa lukemiseen suurennuslasia. 

Ennen kirjailijanuraansa Nieminen työskenteli vaneritehtaalla Hämeenlinnassa ja ravintolassa Kotkassa. Hän asui Tampereen Annalassa.

## Lähteet
Tuscumbia

**Tuscumbia** on kaupunki Alabamassa, Yhdysvalloissa ja Colbertin piirikunnan pääkaupunki. Sen pinta-ala on 18,9 km² ja väkiluku 7&nbsp;856 (). 

Tuscumbia on Alabama Music Hall of Famen nykyinen sijaintipaikka. Kansainvälisesti tunnetuin kaupungin asukas lienee kuurosokea Helen Keller, jonka kirjassa *Elämäni tarina* (*The Story of My Life*) pieni alabamalaiskaupunki on keskeisessä osassa. Muihin tunnettuihin Tuscumbiassa syntyneisiin lukeutuu mm. baseballpelaaja Heinie  Manush.

Tuscumbian väestöstä 76,01 % on valkoisia ja 22,51 % afroamerikkalaisia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
VillageLife

**VillageLife** oli internetissä toimiva erityisesti nuorille suunnattu palvelu, jossa käyttäjä pystyi tekemään kehitysmaihin rahalahjoituksia ja seurata ruudun kylänäkymästä avun vaikutusta. Toiminnan käynnisti Suomen lähetysseura keväällä 2005. 

Palvelussa oli tammikuussa 2009 neljä nettikylää: nepalilainen, länsiafrikkalainen, eteläafrikkalainen ja kaakkoisaasialainen. Kaksi muuta kylää oli suunnitteilla pitkään, mutta kyliä ei julkistettu koskaan. Kyläläisiltä puuttui vielä monia tärkeitä asioita, esimerkiksi kouluja ja koulutarvikkeita. 
Kun halusi rakentaa sairaalaa tai koulua, lahjoituksen perillemeno näkyi niin, että sairaalaan tai kouluun nousi seinää.  
Villagelife lopetettiin vuonna tammikuussa 2011.

Virtuaalikylän avustuskohteet olivat kuvitteellisia, mutta ne vastasivat todellisia avustustarpeita. Lahjoitus käytettiin todellisuudessa vastaavanlaiseen työhön: terveydenhuoltoon, opetukseen ja seurakuntatyöhön. 

Jokaisesta kylästä sai tietoa niiden nettisivuilta. Kylissä voitiin vierailla myös 
tekemättä lahjoituksia. 

Lahjoitukset voitiin tehdä kännykällä, luottokortilla tai verkkopankkimaksulla. Palvelun teknisestä suunnittelusta on vastannut digitaalisten sovellusten toteutukseen erikoistunut Valve. 

Palvelussa näkyi lista top 20 -lahjoittajista. 

## Aiheesta muualla
http://www.mission.fi/ajankohtaista/uutiset/?x7382=5616323
Ivar Giaever

**Ivar Giaever** ([ˈjeːvər]; alun perin **Ivar Giæver**; 5. huhtikuuta 1929 Bergen, Norja – 20. kesäkuuta 2025 Schenectady, New York, Yhdysvallat) oli norjalainen fyysikko. Giaever jakoi vuonna 1973 Nobelin fysiikanpalkinnon Leo Esakin ja Brian Josephsonin kanssa tutkimuksestaan tunneloitumisilmiöstä suprajohteessa. Giaever työskenteli Oslon yliopiston professorina.

## Elämä
Giaever syntyi vuonna 1929 toisena lapsena perheen yhteensä kolmesta lapsesta. Hän varttui Totenissa, jossa hänen isänsä John A. Giaever toimi farmaseuttina. Perusopetuksen hän sai Totenissa, mutta toisen asteen opinnot hän kävi Hamarin kaupungissa. Ennen opintojensa aloittamista Norjan teknillisessä korkeakoulussa vuonna 1948, hän oli töissä vuoden Raufoss Munition -tehtailla. Giaever valmistui mekaniikan insinööriksi vuonna 1952. Seuraavana vuonna hän suoritti asepalveluksen Norjan puolustusvoimissa, ja sen jälkeen hänet otettiin Norjan hallitukselle töihin patenttitutkijaksi.

Ivar Giaever meni naimisiin Inger Skramstadin kanssa vuonna 1952 ja suhteeseen syntyi neljä lasta. Giaeveristä tuli Yhdysvaltain kansalainen vuonna 1964.

Giaever kuoli 96 vuoden iässä 20. kesäkuuta 2025 Schenectadyssa, New Yorkissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Salibandyliigan kausi 2005–2006

**Miesten Salibandyliigan kausi 2005–2006** oli järjestyksessään 20. salibandyn SM-sarjakausi.

Runkosarja alkoi 24. syyskuuta 2005 ja päättyi 14. huhtikuuta 2006. Hallitsevana mestarina kauteen lähti SSV, mestaruuden voitti Espoon Oilers, jolle se oli Salibandyliigan neljäs mestaruus. Runkosarjan pistepörssin voitti Oilersin Jaakko Hintikka.

## Runkosarja

## Liigakarsintojen 1. vaihe

## Liigakarsintojen 2. vaihe

## Pudotuspelit

## Lähteet
 

## Aiheesta muualla
* http://www.salibandyliiga.fi/default.asp?sivu=1&kieli=246 , otteluohjelma ja tulokset
Ennuskivien mahti

**Ennuskivien mahti** () on ranskalaisen Flavia Bujorin kirjoittama ja vuonna 2002 ilmestynyt fantasiakirja. Suomeksi se ilmestyi 2004 Lotta Toivasen kääntämänä ja Gummeruksen kustantamana. Bujor oli kirjaa kirjoittaessaan vain 13-vuotias. Kirja kertoo kolmesta tytöstä nimeltään Jade, Ambre ja Opale. Kertomus käsittelee ystävyyttä, unelmia ja voimia

## Juoni

Jade, Opale ja Ambre saavat 14-vuotissyntymäpäivänään tietää, että heille on jo muinaisissa kirjoituksissa osoitettu suuri tehtävä. Voimallisten ennuskivien avulla tyttöjen on pelastettava viimeinen maa, jossa uskotaan kaikkien olentojen kauneuteen, luovuuteen ja vapauteen.

Samaan aikaan Joa-niminen tyttö kamppailee vakavan sairauden kourissa pariisilaisessa sairaalassa. Joa horjuu elämän ja kuoleman välimailla, mutta alkaa nähdä ihmeellistä unta, joka antaa hänelle uusia voimia. Joan elämä on Jaden, Opalen ja Ambren neuvokkuuden varassa.

Kirjassa seurataan myös muistinsa menettäneen hovaliinin (kiertävä ritari), Nimettömän tarinaa. Hän herää eräänä päivänä niityltä, muistamatta mitään. Nimetön saa matkaseurakseen Ikijontun ja yhdessä he yrittävät selvittää, mitä Nimetön on menneisyydessään tehnyt. Loppujen lopuksi heidän ja tyttöjen tarinat liittyvät yhteen. 

Tytöt joutuvat erilaisiin hankaliin tilanteisiin ja yrittävät samalla pelastaa kolmannen ulottuvuuden, jonka neuvosto uhkaa vallata kokonaan itselleen. 

## Henkilöt

**Jade:** Yksi ennustuksen kolmesta tytöstä. Jade vietti lapsuutensa aatelismiehen palatsissa. Hän sai 14-vuotispäivänään kuulla, ettei tämä ole hänen oikea isänsä. Jade on luonteeltaan ylpeä ja päättäväinen ja kommentoi jokaista sanaa mitä joku sanoo mutta osaa olla myös hyvin ystävällinen ja auttavainen.

**Opale:** Yksi ennustuksen tytöistä. Varttui tavallisessa kylässä. Opale kuvataan hiljaiseksi ja kylmäksi, mutta hänestä tulee kirjan edetessä esiin uusia puolia. Opale ja Jade eivät tule toimeen keskenään.

**Ambre:** Yksi ennustuksen tytöistä. Ambre vietti lapsuutensa köyhässä perheessä. Hän saa kuulla äitinsä kuolinvuoteella, ettei ole tämän oikea tytär. Ambre on tytöistä ystävällisin ja hänen on vaikea ymmärtää Jaden ylpeyttä.

**Nimetön:** On menettänyt muistinsa. Kuvataan mietteliääksi ja urheaksi. Saa kirjan edetessä kuulla menneisyydestään kauheita asioita.

**Joa:** Tyttö, joka on kuolemaisillaan sairaalassa vuonna 2002. Joan vanhemmat ovat kuolleet ja ystävät ovat hylänneet hänet. Joa alkaa nähdä ihmeellisiä unia, jotka auttavat häntä jatkamaan eteenpäin.
Boléro

**Boléro** on Maurice Ravelin säveltämä orkesteriteos.

Vuonna 1927 tanssija Ida Rubinstein pyysi Ravelia soitintamaan osia Isaac Albénizin pianoteoksesta *Iberia* balettiesitystä varten. Ravel ei onnistunut hankkimaan sarjan oikeuksia, ja hän sävelsi sen sijaan *Boléron*, joka esitettiin ensimmäisen kerran 1928. Teos oli sensaatio, ja siitä tuli heti Ravelin tunnetuin teos.

Teos koostuu yhdestä pitkästä crescendosta, ja siinä on vain kaksi teemaa, jotka seuraavat toinen toistaan soitettuna eri soittimin, vuorollaan mm. huilu, klarinetti, fagotti ja oboe d’amore. Yli 300 tahdin ajan kuullaan pysähtymätön pikkurummun soittama ostinato, jonka rytmi on espanjalaisesta hovitanssista.

Teoksesta tehty baletti alkaa nuoren mustalaisnaisen hitaalla tanssilla. Hänen tanssistaan lumoutuneina vieressäseisojat yhtyvät yksi kerrallaan tanssiin, kunnes kaikki ovat mukana.

Ravel itse hämmästeli teoksen suosiota. Arthur Honeggerille hän totesi: "*Olen säveltänyt vain yhden mestariteoksen. Se on Boléro. Valitettavasti siinä ei ole yhtään musiikkia.*"

## Katso myös
*Bolero
Tamanin niemimaa

**Tamanin niemimaa** () on noin  30&nbsp;km pitkä ja 13&nbsp;km leveä idästä länteen työntyvä niemimaa Venäjän federaation Krasnodarin aluepiirin alueella Kaukasiassa. Yhdessä sitä vastaan lännestä työntyvän, Krimiin kuuluvan Kertšin niemimaan kanssa se muodostaa Kertšinsalmen, jonka kautta Asovanmeri liittyy Mustaanmereen. Niemimaalla sijaitsee mutatulivuoria ja öljyvarantoja.

## Asutus niemimaalla

Tamaninniemellä sijaitsee myös pieni **Tamanin** satamakaupunki, joka perustettiin 1100-luvulla ja josta tuli 1200-luvulla genovalaisten linnake. Turkkilaiset valloittivat sen 1482, ja 1774 se liitettiin Venäjän keisarikuntaan. Nykyisin suurin kaupunki niemimaalla on Temrjuk.

Kreikkalaiset siirtolaiset perustivat siirtokuntia "Krimin bosporuksen" saariin jo 700- ja 600-luvulla eaa. Vedenkorkeuden muutosten vuoksi näistä saarista tuli myöhemmin osa niemimaata. Minolaiset perustivat *Kepoin*-kaupungin, joka yhdessä *Pantikapaionin* (nykyisen Kertšin) kanssa hallitsi vesireittiä Mustaltamereltä Asovanmerelle ja edelleen Donjoelle.

## Lähteet
Biologian olympialaiset

**International Biology Olympiad (IBO)**, kansainväliset biologian olympialaiset, on kansainvälinen biologiakilpailu toisen asteen opiskelijoille. Ensimmäinen IBO järjestettiin vuonna 1990 Olomoucissa, entisessä Tšekkoslovakiassa, jolloin kilpailuun osallistui kuusi maata. IBO oli alun perin lähes vain entisten itäblokin maiden välinen kilpailu, mutta sittemmin se on laajentunut koko maailman kattavaksi biologiakilpailuksi. Viimeisimpään IBO:on Tsukubassa, Japanissa osallistui 56 maata. Suomi on osallistunut IBO:on vuodesta 1997.

## Karsinta Suomessa

Suomen edustusjoukkueeseen valittavat opiskelijat karsitaan kahdessa vaiheessa. Ensimmäiseen vaiheeseen saavat osallistua kaikki lukiolaiset, eivät kuitenkaan yli 20-vuotiaat tai yliopisto-opintoja suorittaneet. Tehtävät voi kunkin lukion opettaja halutessaan tilata itse Biologian- ja maantieteen opettajien liitolta BMOL ry:ltä ja järjestää karsintakokeen halukkaille opiskelijoille. Karsintakokeen noin kymmenen parhaiten suorittanutta valitaan valmennuskurssille Helsingin yliopistoon, jossa opiskelijoille opetetaan lähinnä käytännön laboratorio- ja muita töitä, joita ei ole lukiossa käsitelty.

## Kaupungit, joissa IBO on järjestetty ja suomalaiset voittajat
***1990:** Olomouc, Tšekkoslovakia, 6 osallistujamaata
***1991:** Mahatškala, Neuvostoliitto, 9 osallistujamaata
***1992:** Poprad, Tšekkoslovakia, 12 osallistujamaata
***1993:** Utrecht, Alankomaat, 15 osallistujamaata
***1994:** Varna, Bulgaria, 18 osallistujamaata
***1995:** Bangkok, Thaimaa, 22 osallistujamaata
***1996:** Artek, Ukraina, 23 osallistujamaata
***1997:** Ašgabat, Turkmenistan, 28 osallistujamaata
***1998:** Kiel, Saksa, 33 osallistujamaata
***1999:** Uppsala, Ruotsi, 36 osallistujamaata
***2000:** Antalya, Turkki, 38 osallistujamaata
***2001:** Bryssel, Belgia, 38 osallistujamaata
***2002:** Riika, Latvia, 40 osallistujamaata
***2003:** Minsk, Valko-Venäjä, 41 osallistujamaata
***2004:** Brisbane, Australia, 40 osallistujamaata
***2005:** Peking, Kiina, 50 osallistujamaata
***2006:** Rio Cuarto, Argentiina, 48 osallistujamaata
***2007:** Saskatoon, Kanada, 49 osallistujamaata
***2008:** Mumbai, Intia, 55 osallistujamaata
***2009:** Tsukuba, Japani, 56 osallistujamaata
***2010:** Changwon, Etelä-Korea, 58 osallistujamaata
***2011:** Taipei, Taiwan, 58 osallistujamaata
***2012:** Singapore
***2013:** Bern, Sveitsi
***2014:** Bali, Indonesia
***2015,** Aarhus, Tanska
***2016,** Hanoi, Vietnam
***2017,** Coventry, Yhdistynyt kuningaskunta
***2018,** Teheran, Iran
***2019,** Szeged, Unkari
***2020,** Nagasaki, Japani (järjestettiin etäkilpailuna koronavirusepidemian vuoksi.)
***2021,** Lissabon, Portugali (järjestettiin etäkilpailuna koronavirusepidemian vuoksi.)
***2022,** Jerevan, Armenia
***2023,** Al-Ain, Yhdistyneet arabiemiirikunnat
***2024,** Astana, Kazakstan

## Tulevat IBO:t
***2025,** Quezon City, Filippiinit
***2026,** Vilna, Liettua
***2027,** Puola
***2028,** Alankomaat
***2029,** Tšekki

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kilpailun viralliset kotisivut
* Opetushallituksen sivu tiedeolympialaisista
Brian Josephson

**Brian David Josephson** (s. 4. tammikuuta 1940 Cardiff, Wales, Britannia) on brittiläinen fyysikko. Hän syntyi juutalaisille vanhemmille. Josephson havaitsi 22-vuotiaana niin sanotun Josephsonin ilmiön, josta hän sai vuonna 1973 Nobelin fysiikanpalkinnon Leo Esakin ja Ivar Giaeverin kanssa. Hän työskentelee Cambridgen yliopistossa, jossa hän on tiiviin aineen fysiikkaa tutkivan ryhmän johdossa.

Josephson puoltaa ajatusta paranormaalien ilmiöiden olemassaolosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Curriculum Vitae Nobel-säätiön sivuilla 
* Brian David Josephsonin viralliset sivut
Steven Wilson

**Steven John Wilson** (s. 3. marraskuuta 1967 Kingston upon Thames, Englanti) on englantilainen muusikko. Parhaiten hänet tunnetaan vuonna 1987 perustamastaan progressiivista rockia soittaneesta Porcupine Tree -yhtyeestä. Wilson on yhtyeen laulaja ja kitaristi (joissakin kappaleissa myös soittanut bassoa ja kosketinsoittimia) sekä keulakuva.

Porcupine Treen lisäksi Steven Wilsonin uraan kuuluu lukuisia yhtyeitä, joissa hän on ollut osallisena. Tunnetuimmat lienevät israelilaisen Aviv Geffenin kanssa perustettu Blackfield, jolta on julkaistu albumit *[[Blackfield (albumi)|Blackfield]]* (2004), *[[Blackfield II]]* (2007) ja *[[Welcome to My DNA]]* (2011), sekä Tim Bownessin kanssa vuonna 1987 aloitettu No Man is an Island eli No-Man. Muita Wilsonin musiikkiprojekteja ovat Bass Communion ja I.E.M. (*Incredible Expanding Mindfuck*).

Wilson on perustanut myös oman levy-yhtiön Headphone Dust, joka on julkaissut lähinnä rajoitettuja erikoispainoksia hänen omista musiikkiprojekteistaan.

## Diskografia
### Soolouran albumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Sivuprojekteja
* Wilson on toiminut myös Opethin albumeiden tuottajana ja laulanut yhtyeen kappaleessa "Bleak". Hän on sanoittanut Opethin kappaleen "Death Whispered a Lullaby" sekä laulanut taustoja yhtyeen levyillä *[[Damnation]]*, *[[Deliverance (Opethin albumi)|Deliverance]]* ja *[[Blackwater Park]]*. Opethin tuotannolla Steven Wilson on soittanut myös Mellotronia, pianoa ja kitaraa.
* Työskennellyt myös norjalaisen Anja Garbarekin sekä yhtyeiden OSI, Marillion ja Cipher kanssa.
* Luvannut tuottaa israelilaisen yhtyeen Orphaned Landin seuraavan albumin *The never ending way of ORwarriOR*.
* Julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Insurgentesin 2009 ja toinen albumi *[[Grace for Drowning]]* ilmestyi syksyllä 2011.
* Wilson on ollut myös laulajana Pendulumin vuoden 2010 levyllä Immersion "the Fountain" -kappaleessa.


Tiedosto:Steven Wilson (ZMF 2018) jm67228.jpg|pienoiskuva|upright|Steve Wilson, Zelt Musik Festival 2018 Freiburg, Saksa.
Tiedosto:Steven Wilson (ZMF 2016) jm13867.jpg|thumb|upright|Wilson vuonna 2016.
Tiedosto:Steven Wilson (ZMF 2016) jm13763.jpg|pienoiskuva|upright|Zelt Musik Festival 2016 Freiburg, Saksa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Steven Wilsonin kotisivut
*Porcupine Treen viralliset sivut
*Steven Wilsonin täydellinen diskografia
*
*No-Manin viralliset sivut
*Blackfieldin viralliset sivut
Rantasalmen vesitorni

**Rantasalmen vesitorni** Rantasalmella on kokonaan säänkestävästä teräksestä rakennettu kartion muotoinen vesitorni. Vesitornin säiliön verhous on muovipinnoitettua teräsohutlevyä, tornin varsi on pinnoittamaton. Vesikate on peltiä. Tornin korkeus on noin 15&ndash;20 metriä ja vesisäiliön halkaisija on suunnilleen sama. Torni on valmistunut vuonna 1979 ja sen vesisäiliön tilavuus on 1&nbsp;000&nbsp;m³. Vesitorni on oranssi, joten se on hyvin huomiota herättävän näköinen rakennelma. Se ei ole kovin näkyvällä paikalla, joten jos haluaa nähdä sen on melkein mentävä sen juurelle.

Vesitornia ei ole juurikaan saneerattu ennen vuotta 2013, jolloin tornissa ilmenneet syöpymät ja muut viat korjataan.

## Lähteet
Temrjuk

**Temrjuk** () on kaupunki Mustanmeren ja Asovanmeren välisellä Tamaninniemellä Krasnodarin aluepiirissä Etelä-Venäjällä. Kaupungin väkiluku 
vuonna 2006 oli 36&nbsp;546 henkeä. Kaupungin paikalla sijaitsi vuoteen 1774 asti turkkilainen Abasin linnake.

Kaupunki sijaitsee Asovanmereen laskevan Kubanjoen varrella ja sen satama on joen suulla noin 4 km:n päässä kaupungista. Vuosien 1996–1998 aikana satamassa käsiteltiin pääasiassa puu- ja lautatavaraa, terästä ja elintarvikkeita. Sataman kautta kulkevan rahdin määrä vuodessa on alle 100&nbsp;000 tonnia. 

## Lähteet
Katie Hoff

**Kathryn Elise ”Katie” Hoff** (s. 3. kesäkuuta 1989 Stanford, Kalifornia) on yhdysvaltalainen uimari ja olympiamitalisti.

Hoff valittiin edustamaan Yhdysvaltoja kesäolympialaisiin 2004 Ateenaan. Siellä hän sijoittui seitsemänneksi 200 metrin sekauinnissa ja 17:nneksi 400 metrin sekauinnissa. Saman vuoden Indianapolisin lyhyen radan MM-kisoissa hän sai hopeaa 400 metrin sekauinnissa ja pronssia 200 metrin sekauinnissa. 

Vuonna 2005 pitkän radan MM-kilpailuissa Montrealissa Hoff voitti 200 ja 400 metrin sekauinnit sekä myös 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestin Yhdysvaltojen joukkueessa. Vuonna 2007 pitkän radan MM-kilpailuissa Melbournessa hän voitti samat matkat kuin edelliselläkin kerralla. Lisäksi hän teki uuden maailmanennätyksen 400 metrillä. Victorian Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa 2006 hän voitti kultaa 200 metrin vapaauinnissa, 400 metrin sekauinnissa ja 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestissä sekä sai hopeaa 400 metrin vapaauinnissa ja 200 metrin sekauinnissa. 

Ensimmäisen olympiamitalinsa Hoff voitti Pekingissä 2008, kun hän sijoittui pronssille 400 metrin sekauinnissa. Toisessa lajissaan Hoff kirkasti mitalinsa hopeaksi, kun hän hävisi täpärästi brittiläiselle Rebecca Adlingtonille 400 metrin vapaauinnin finaalissa. Hän kuului lisäksi Yhdysvaltojen pronssijoukkueeseen 4&nbsp;×&nbsp;200&nbsp;metrin vapaauintiviestissä sekä sijoittui neljänneksi 200 metrin vapaa- ja sekauinnissa.

Hoff voitti Irvinen Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa 2010 kultaa 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauinnissa. Saman vuoden Dubain lyhyen radan MM-kilpailuissa hän voitti mestaruuden 400 metrin vapaauinnissa sekä sai hopeaa 200 metrin ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauinnissa. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 hän sai kultaa 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestissä. 

Hoff harjoittelee Michael Phelpsin kanssa samassa ryhmässä. Hän asuu Marylandin Abingdonissa.

## Lähteet
*Profiili swimrankings.net-sivustolla
*Yhdysvaltojen olympiakomitean biografia 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Katie Hoff Bio, Stats, and Results  Olympics at Sports-Reference.com
Nikolai Basov

**Nikolai Gennadijevitš Basov** (, 14. joulukuuta 1922 &ndash; 1. heinäkuuta 2001) oli neuvostoliittolainen fyysikko. Hän sai vuonna 1964 Nobelin fysiikanpalkinnon kvanttielektroniikkaan liittyvästä työstä, joka johti laserin ja maserin kehittämiseen.

## Elämäkerta
Basov syntyi Usmanissa nykyisellä Lipetskin alueella vuonna 1922. Hänen isänsä Gennadi Fedorovitš Basov oli Voronežin yliopiston professori, joka tutki metsävyöhykkeiden vaikutusta maanpinnan alaisiin vesiin ja maanpinnan kuivumiseen. 

Basov valmistui lukiosta Voronežissa vuonna 1941, minkä jälkeen hän suoritti asepalveluksensa Kuibyševin (nyk. Samara) sotilaslääketieteellisessä akatemiassa. Kahden vuoden jälkeen hän oli pätevöitynyt sotilaslääkärin apulaiseksi. Toisen maailmansodan ollessa käynnissä hänet lähetettiin palvelemaan ensimmäiselle Ukrainan rintamalle.

Kotiuttamisensa jälkeen joulukuussa 1945 hän muutti Moskovaan ja pääsi opiskelemaan fysiikkaa Moskovan fysiikan ja teknologian instituuttiin. Vuodesta 1950 lähtien hän oli kirjoilla P. N. Lebedevin fysiikan instituutissa, jossa hän valmisteli Mihail Leontoitšin ja Aleksandr Prohorovin ohjaamana väitöstyötä. Samaisessa instituutissa hän johti kvanttiradiofysiikan osastoa. Moskovan fysiikan ja teknologian instituutissa hänellä oli samanaikaisesti kiinteän olomuodon fysiikan professuuria. Fysiikan ja teknologian instituutista hän sai tieteiden kandidaatin tutkinnon (*kandidat nauk*) 1953 ja Lebedev-instituutista ylemmän tohtorintutkinnon vuonna 1956 aiheena molekulaariset värähtelijät. Väitöstyö antoi teoreettisen ja kokeellisen pohjan maserin valmistamiseksi.

Ennen väitöstyönsä julkaisemista hän oli Prohorovin kanssa julkaissut artikkelin jatkuvan koherentin mikroaaltosäteilyn valmistamisesta molekyylitasolla. Charles Townes oli oppilaidensa kanssa onnistunut valmistamaan vuonna 1953 toimivan maserin, mutta se ei kyennyt lähettämään jatkuvaa säteilyä. Prohorovin ja Basovin ajatus perustui Albert Einsteinin vuonna 1917 esittämään ajatukseen stimuloidusta emissiosta. 

Basov oli Lebedev-instituutin johtaja vuosina 1973-1988. Akateemikko hänestä tuli 1966.

Basov avioitui venäläisen fyysikon Ksenija Тihonovna Nazarovan kanssa vuonna 1950 ja sai kaksi poikaa.

## Lähteet
Arabatin kynnäs

**Arabatin kynnäs** (, , ) on Krimin itäosan Kertšin niemimaalta luoteeseen jatkuva kapea kynnäs (särkkäniemi), joka erottaa Syvašinmeren (tai -lahden) Asovanmerestä. Arabatin kynnäs on kapeimmillaan vain 270&nbsp;m ja leveimmillään 8&nbsp;km leveä ja noin 120&nbsp;km pitkä.

Arabatin kynnäällä asuvat tataarit joutuivat joukkomurhan kohteeksi kesällä 1944 Puna-armeijan vallattua alueen takaisin saksalaisilta. Alueen väestö oli ensin toukokuussa unohdettu asuinalueelleen muiden tataarien laajamittaisessa karkottamisessa Krimiltä. Heinäkuussa kaikki kynnäällä asuvat tataarit kerättiin vanhaan laivaan, joka upotettiin Asovanmereen.

Ukrainan asevoimien pioneerit räjäyttivät kynnäälle johtavan Henitšeskinsalmen sillan 25. helmikuuta 2022. Joulukuussa 2022 Venäjän asettama Hersonin alueen kuvernööri Volodymyr Saldo ilmoitti että siltayhteys on palautettu ja että kynnäälle rakennetaan uusi 30&thinsp;000 asukkaan kaupunki, johon alueen hallinto siirtyy.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ožogino

**Ožogino** () on suuri ja matala makeavetinen järvi Abyjin ja Allajyaĥan uluuhoiden rajalla Sahan tasavallan pohjoisosassa Venäjällä. Järven pinta-ala on 157 km² ja se on yksi Sahan suurimmista järvistä. Ožogino jäätyy syyskuun lopulla ja jäät lähtevät kesäkuussa. Järven läpi virtaa Indigirkaan laskeva Ožoginjoki.
Nibacos

**Nibacos** on kokkolalainen salibandyseura, joka perustettiin vuonna 1994.

Kaudella 2019-2020 miesten edustusjoukkue pelaa II-divisioonaa, kuten myös naisten joukkue. Nibacoksella on myös junioritoimintaa. Nibacos on Kokkolan vanhin ja suurin, sekä Pohjanmaan kolmanneksi suurin salibandyseura lisenssimäärällä mitattuna.

Parhaimmillaan Nibacos on pelannut I-divisioonassa kaudella 2006–2007 ja 2025-2026Joukkue sijoittui 2006-2007 kaudella I-divisioonan länsilohkossa viimeiseksi ja putosi takaisin II-divisioonaan.

## Lähteet
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Seuran kotisivu
*Junioreiden kotisivu
Rock’n’roll vuonna 0

**Rock'n'roll vuonna 0** on suomalaisen rock-muusikon Moog Konttisen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2000.

## Kappaleet
#Suklaasydän	
#Sen voi vain aavistaa	
#En voi pidätellä	
#Seitsemän Lumikkia	
#Ei oo bändärit niinkuin ennen	
#Mun täytyy saada	
#Miesten mies	
#Sä huijaat	
#Oon mennyt helppoon	
#Villi väline	
#Seiska	
#Rock'n'Roll biisi	
#Orpopojan valssi	
#In-Out-In-Outro
#Ne tulee ja hakee mut pois ha-haa (Bonus)
#Kettu ja korppi (Extra Super Bonus)

## Kokoonpano
* Moog Konttinen – konsonantit, nokkahuilu, "In-Out-In-Outro" -kappaleen moninaiset soittimet
* Nipa Niilola – kitara
* Seppo "Kala" Alajoki – kitara
* Jyrki Melartin – basso
* Arska Rautajoki – rummut

### Muut muusikot
* Marjo Minkkinen ja Kokoonpano – taustalaulut

Lisäksi kaikki Kokoonpanon jäsenet soittavat levyllä lyömäsoittimia.

## Aiheesta muualla
* Rock'n'roll vuonna 0 discogs.com -sivustolla
Abraham Olano

**Abraham Olano Manzano** (s. 22. tammikuuta 1970, Anoeta) on entinen espanjalainen maantiepyöräilijä. Vuonna 1995 hän voitti maantiepyöräilyn maailmanmestaruuden ja vuonna 1998 aika-ajon maailmanmestaruuden. Olano kuitenkin oli omimmillaan etappikilpailuissa ja hän voitti Espanjan ympäriajon vuonna 1998. Hän myös sijoittui kolmanneksi Italian ympäriajossa vuonna 1996 ja toiseksi vuonna 2001. Vuoden 1996 Kesäolympialaisissa Olano sijoittui aika-ajossa hopealle.

## Merkittävimmät saavutukset
* Kesäolympialaiset 1996 - aika-ajo hopeaa 
* Pyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut - maantieajo: 1995
* Pyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut - aika-ajo: 1998
* Espanjan ympäriajo: 1998 (kokonaiskilpailun voitto sekä yksi etappivoitto)
** 1995 (3 etappivoittoa); 1999 (1 etappivoitto); 2000 (1 etappivoitto)
* Italian ympäriajo: 2001 (kokonaiskilpailun toinen); 1996 (kokonaiskilpailun kolmas)
* Ranskan ympäriajo: 1997 (kokonaiskilpailun 4. ja 1 etappivoitto); 1996 (kokonaiskilpailun 9.)
*  kansallinen mestari - maantieajo: 1994
*  kansallinen mestari - aika-ajo: 1998
* Tirreno-Adriatico: 2000
* Critérium International: 2000
* Tour de Romandie: 1996
* Clasica Alcobendas: 1994 ja 2001
* Tour des Asturies: 1994
* Bicyclette Basque: 1997 ja 1998
* Tour de Galice: 1996
* Grand Prix Eddy Merckx: 1997 ja 1998
* Tour de Burgos: 1999
* Tour de Valence: 2000
Pilvi (nimi)

**Pilvi** on suomalainen naisen etunimi. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi oli Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 1471 henkilölle, joista lähes puolet on syntynyt 1980- ja 1990-luvuilla. Ennen vuotta 1940 nimeä ei ollut annettu kenellekään.

## Tunnettuja Pilvejä

* Pilvi Hämäläinen (s. 1985), näyttelijä
* Pilvi Kalhama (s. 1972), taidemuseon johtaja
* Pilvi Kettunen (s. 1996), lentopalloilija
* Pilvi Listo (s. 1978), cembalisti ja urkuri
* Pilvi Moilanen (s. 1972), aitajuoksija
* Pilvi Porkola, performanssitaiteilija, kirjoittaja ja taiteen tutkija
* Pilvi Takala (s. 1981), kuvataiteilija 
* Pilvi Torsti (s. 1976), poliitikko, valtiotieteilijä, valtiosihteeri ja tietokirjailija
* Pilvi-Sisko Vierros-Villeneuve (s. 1957), diplomaatti
* Pilvi Virtanen, *Cloud BeDevil* (s. 1987), kulttuurituottaja ja burleskiartisti

## Kuvitteellisia Pilvejä
*Pilvi, Marja-Leena Tiaisen nuortenromaanissa Pyry, Pilvi ja Pennittömät (1993)

## Lähteet