open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Punapystyperä

**Punapystyperä** (*Clostera curtula*) on yleinen, nirkkojen heimoon kuuluva keskikokoinen yöperhonen.

## Koko ja ulkonäkö
Helposti tunnistettava perhoslaji. Etusiipien pohjaväri vaihtelee vaaleanharmaasta vaalean harmaanruskeaan. Siipien poikki kulkee kolmesta neljään melko suoraa, vaaleaa poikkiviirua, joista uloimmainen on varsinkin etuosastaan hieman muita leveämpi. Uloimman poikkiviirun ulkopuolelta siiven kärkiosa on etuosastaan laajalti tumman punaruskea. Siiven kärkiosassa voi erottua ohutta mustaa poikkiviirua. Takasiivet ovat kuviottomat ja etusiipien väriset, mutta hieman vaaleammat. Perhosen ruumiin väritys vaihtelee siipien tapaan harmaasta ruskehtavaan, mutta keskiruumiin selkäpuolella on tummanruskea taaksepäin kapeneva, kolmionmuotoinen laikku. Siipiväli 28&ndash;36&nbsp;mm.

## Levinneisyys ja lentoaika
Punapystyperän levinneisyysalue Välimeren alueelta, Britteinsaarilta ja Keski-Euroopasta Etelä-Siperiaan ja Pohjois-Kiinaan. Suomessa lajia tavataan etelärannikolta likimain Kemi-kajaani-linjalle saakka. Yksilömäärältään runsas ensimmäinen sukupolvi on lennossa toukokuun alkupuolelta heinäkuun alkupuolelle huipun ollessa kesäkuun alkupuoliskolla. Toinen sukupolvi on paljon vähälukuisempi ja lentää heinäkuusta lokakuulle.

## Elinympäristö ja elintavat
Punapystyperää tavataan lehti- ja sekametsissä, metsänreunamilla, kulttuuriympäristöissä ja pensaikoissa, joissa kasvaa toukan ravintokasveja eli haapaa ja pajuja. Yksilömäärät vaihtelevat vuosittain jonkin verrat, mutta vaihtelu ei yleensä ole kovin suurta. Päivisin perhoset lepäävät oksilla tai lehtien alapinnoilla. Naaraat aloittavat lennon illan hämärtyessä, mutta koiraat usein vasta myöhään illalla ja koiraiden lento voi lämpiminä öinä jatkua aina aamuhämärään saakka. Koiraat tulevat hyvin valolle, naaraat harvoin, mutta sopivalla paikalla yön aikana valon luokse voi kertyä kymmeniä yksilöitä.

Läheistä sukua olevan harmopystyperän naaraiden erittämä feromoni houkuttelee niiden oman lajin koiraiden lisäksi myös punapystyperäkoiraita.

Naaras tuottaa 150&ndash;200 munaa, jotka se laskee ravintokasvien lehtien alapinnoille yksitellen tai pieniksi ryhmiksi. Toukat kehräävät lehtiä yhteen ja piilottelevat niiden välissä. Toukka poistuu suojastaan syödäkseen ympäristön lehtiä ja jättää suojapaikkansa lehdet koskemattomiksi. Toukat ovat aktiivisia sekä päivällä että yöllä ja saattavat lämmitellä auringonpaisteessa. Täysikasvuiset toukat koteloituvat heinäkuussa tai lokakuussa yhteenkiedottujen lehtien väliin rakennettuun kotelokoppaan. Syksyllä kotelokoppa putoaa lehtien mukana maahan ja talvehtii.

## Ravintokasvi
Toukka elää pääasiassa haavalla (*Populus tremula*) sekä pajuilla (*Salix*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Perhoset: Punapystyperä
* toukka 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
* Bestimmungshilfe des Lepiforums 
* Vlindernet
Amerikanleopardikoira

**Amerikanleopardikoira** (*American Leopard Hound*) on yhdysvaltalainen koirarotu. Se ei ole FCI:n tunnustama, mutta American Kennel Club on hiljattain lisännyt sen *Foundation Stock Service* -luokkaan, mikä vastaa FCI:n *Breeds Provisionally Accepted* -luokitusta. United Kennel Club luokittelee sen ryhmään *Scenthound* eli "Ajokoirat". Toisinaan rotu sekoitetaan virheellisesti catahoulanleopardikoiraan, koska molemmista voidaan käyttää nimitystä *Leopard Cur*.

## Ulkomuoto
Amerikanleopardikoira on joko keskikokoinen tai kookas, voimakas, hieman korkeuttaan pidempi cur-tyyppinen metsästyskoira. Sen pää on leveä, otsapenger kohtuullisesti erottuva ja kuono voimakas. Riippuvat korvat ovat korkealle kiinnittyneet ja häntä suora ja pitkä. Karvapeite on tiheä ja ihonmyötäinen. Väritys ei ole nimestä huolimatta juurikaan leopardin kaltainen, vaan täplikäs samaan tapaan kuin catahoulanleopardikoiralla. Laikut voivat olla sekoitus keltaista, mustaa, brindleä, black & tania, punaista, sinistä ja hiirenharmaata. Käytännössä väritys on lähinnä merle eri sävyissään. Valkoiset läiskät ja valkoinen kauluri sallitaan, kunhan valkoinen ei ylitä 1/3 koko karvapeitteen väristä. 

## Luonne ja käyttäytyminen
Rotu kuuluu amerikkalaisiin ns. "puuhun ajaviin koiriin" (*treeing dogs*). Kun riista on paennut puuhun, koira ilmoittaa sen sijainnin metsästäjälle haukkumalla puun juurella. Amerikanleopardikoiran kykyä olla itse vahingoittamatta ajamaansa riistaa pidetään merkittävänä. Puuhun ajettavan pienriistan, kuten pesukarhun, lisäksi sillä metsästetään karhua ja puumaa. Lisäksi sitä käytetään karjan ohjaamiseen.

## Alkuperä
Amerikanleopardikoira on yksi vanhimmista amerikkalaisista puuhun ajavista koirista. Sen alkuperä juontaa juurensa 1700-luvun alkuun Pohjois-Carolinan itäosiin, mahdollisesti englantilaisten, skotlantilaisten, irlantilaisten, ranskalaisten ja espanjalaisten uudisasukkaiden mukanaan tuomiin koiriin. Erityisesti heidän paimen- ja ajokoiriensa uskotaan vaikuttaneen ensimmäisten leopardikoirien syntyyn. American Kennel Club:n mukaan toinen teoria painottaa erityisesti espanjalaisten konkistadoreiden tuomien koirien vaikutusta, ja mahdollisuutta että nämä risteytyivät meksikolaisten koirien kanssa.

Myöhemmin rotu levisi Kentuckyyn, Oklahomaan, Tennesseehen ja Texasiin. 1900-luvulla siihen sekoittui niin paljon muita koiria, että 1950-luvulla oli vaikea löytää enää puhdasrotuisia yksilöitä. Niihin aikoihin kolme rodunharrastajaa, A.W. Carter, Richard McDuffie ja Leroy Smith kehittivät jalostusohjelman ja perustivat rekisterin pelastaakseen rodun. Vuonna 1959 rodun kasvattajat perustivat *American Leopard Cur Breeders Association* -yhdistyksen. United Kennel Club hyväksyi rodun vuonna 1998 nimellä *Leopard Cur*, mutta vaihtoi sen vuonna 2008 muotoon *American Leopard Hound*. 19. syyskuuta 2012 American Kennel Club hyväksyi sen mukaan *Foundation Stock Service*-listalleen. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* AKC: American Leopard Hound 
* American Leopard Breeders Association
Mariannelund

**Mariannelund** on taajama Eksjön kunnassa Etelä-Ruotsissa. Se sijaitsee Jönköpingin läänissä ja Smålandin maakunnassa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 1 468 asukasta.

Mariannelund on aikaisemmin ollut kauppala. Kauppala erotettiin Hässlebyn maalaiskunnasta vuonna 1928. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa kauppalaan liitettiin Hässlebyn jäljelle jäänyt osa ja Kråkshultin maalaiskunta. Vuonna 1971 kauppala liitettiin Eksjön kuntaan. Kauppalalla oli käytössään oma vaakuna.


Kuva:Mariannelund vapen.svg|Mariannelundin kauppalan vaakuna


Mariannelund tunnetaan Astrid Lindgrenin *[[Vaahteramäen Eemeli]]stä* kertovista kirjoista. Mariannelundissa asuu lääkäri, jonka luona Kissankulmalla asuvien pitää välillä käydä. Vaahteramäen Eemelistä tehdyt elokuvat kuvattiin Mariannelundissa ja sen ympäristössä 1970-luvun alussa. Suomeksi Mariannelundista on kirjoissa käytetty muotoa *Marjolahti*.

## Väestönkehitys

## Lähteet
Nytpä tahdon olla mä

**Nytpä tahdon olla mä** (*Être et avoir*) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Nicolas Philibertin ohjaama ranskalainen dokumenttielokuva pienen kyläkoulun opettajasta ja tämän oppilaista yhden lukuvuoden mittaan.

Kun elokuvaa alettiin näyttää elokuvateattereissa ja se sai suuren menestyksen, opettaja haastoi tuotantoyhtiön oikeuteen. Hän väitti, että yhtiön edustajat olivat kuvauslupia varten kertoneet hänelle ja lasten vanhemmille tekevänsä vain pienimuotoista dokumenttielokuvaa ”koulutuskäyttöön”. Tuotantoyhtiö voitti jutun, koska opettajan esiintyminen muun muassa Cannesin elokuvajuhlilla filmiä markkinoimassa katsottiin hänen hiljaiseksi hyväksynnäkseen.

## Elokuva Suomessa
Elokuva sai virallisen ensi-iltansa Suomessa 23. tammikuuta 2004, mutta sitä esitettiin ennen sitä tammikuussa 2004 osana Docpoint-festivaalin ohjelmistoa. Yle on esittänyt elokuvan televisiossa. Elokuva julkaistiin Suomessa myös DVD:nä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Furulund

**Furulund** on taajama Kävlingen kunnassa Etelä-Ruotsissa. Se sijaitsee Skånen läänissä ja Skånen maakunnassa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 4 180 asukasta.

Furulund on myös entinen kauppala ja entinen taajaväkinen yhdyskunta. Lackalängan maalaiskuntaan perustettiin vuonna 1901 Furulundin taajaväkinen yhdyskunta. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa Lackalängan ja Stävien maalaiskunnat yhdistettiin Furulundin kauppalaksi. Kauppala liitettiin Kävlingen kauppalaan vuonna 1969, ja vuodesta 1971 se on ollut osa nykyistä Kävlingen kuntaa.

## Väestönkehitys

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ôbon kansallispuisto

**Ôbon kansallispuisto** () on kansallispuisto Guineanlahdella Afrikan länsirannikon edustalla sijaitsevassa São Tomé ja Príncipen saarivaltiossa. Kansallispuisto käsittää noin 30&nbsp;prosentin alan valtion pinta-alasta, ja se sijaitsee kummallakin pääsaarella, São Tomélla ja Príncipellä. Ôbon kansallispuistosta 235&nbsp;neliökilometriä sijaitsee São Tomélla ja loput 65&nbsp;km² Príncipellä, mikä on miltei puolet saaren pinta-alasta. Kansallispuistossa on erilaisia biotooppeja, kuten savannia, alanko- ja vuoristometsiä sekä mangrovea. Valtion korkein kohta, São Tomén saarella sijaitseva, Pico de São Tomé (2&nbsp;024&nbsp;m) sijaitsee puiston alueella.

Kansallispuiston alue kuuluu 1&nbsp;036&nbsp;km²:n laajuiseen ekoalueeseen, joka käsittää São Tomén ja Príncipen saarten lisäksi lounaassa sijaitsevan pienen Päiväntasaajan Guinealle kuuluvan Annobónin saaren. Ekoalueella on runsaasti kotoperäisiä eliölajeja. Aluetta on kotoperäisten lajien suuren määrän vuoksi verrattu esimerkiksi Galápagossaariin. Kansallispuistossa elää kymmeniä lintulajeja, joista osa on kotoperäisiä. Saarilta on tavattu noin 140 lintulajia 40 eri heimosta.

Kansallispuistossa järjestetään matkailijoille esimerkiksi ammattilaisten opastamia paikallisten eliöiden, kuten lintujen, sekä kasvien havainnointiretkiä. Yksi retkien aloituspaikka on São Tomén saaren Bom Sucessossa 1&nbsp;115 metrin korkeudessa merenpinnasta sijaitsee kasvitieteellinen puutarha, jossa kasvaa yli 400 erilaista saarille kotoperäistä kasvilajia. Puutarhassa on esimerkiksi yli sata saarilla kasvavaa kämmekkälajia. Bom Sucesson kasvitieteellisessä puutarhassa on myös yli tuhat kasvinäytettä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kansallispuiston kotisivut
Lenhovda

**Lenhovda** on taajama Uppvidingen kunnassa Etelä-Ruotsissa. Se sijaitsee Kronobergin läänissä ja Smålandin maakunnassa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 1 744 asukasta.

Lenhovda on aikaisemmin ollut kauppala, johon kuului paljon taajamaa suurempi alue. Se muodostettiin muuttamalla koko silloinen Lenhovdan maalaiskunta kauppalaksi vuonna 1957. Uppvidingen kuntaan alue on kuulunut vuodesta 1971.

## Väestönkehitys

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hoikkakiiltokorento

**Hoikkakiiltokorento** (*Somatochlora arctica*) on soilla elävä sudenkorentolaji.

## Tuntomerkit
Hoikkakiiltokorento on 50 millimetriä pitkä. Sillä on sinivihreät tai joskus myös kellertävät silmät. Siivissä sillä on sahraminkeltaista väriä. Keskiruumis on pronssinvihreä, mutta takaruumis on melko tumma.

## Elinympäristö
Hoikkakiiltokorento elää soilla, erityisesti sellaisilla, joilla kasvaa paljon rahkasammalta.

## Lähteet
Timur Katšarava

**Timur Katšarava** (, , 21. elokuuta 1985 Tšernobyl – 13. marraskuuta 2005 Pietari) oli georgialaistaustainen venäläinen muusikko ja kansalaisaktivisti.

Katšarava syntyi sotilasperheeseen Tšernobylin kaupungin lähistöllä Neuvostoliitossa. Hän opiskeli myöhemmin Pietarin valtionyliopistossa oli mukana antifasistisissa ja anarkistisissa opiskelijaryhmissä. Hän soitti lisäksi kitaraa hardcore-yhtyeissä *Sandinista!* ja *Distress*.

## Murha
Marraskuussa 2005 Katšarava oli jakamassa ruokaa Pietarin keskustassa sijaitsevalla Vosstanija-aukiolla järjestetyssä Ruokaa ei aseita -tapahtumassa. Hän joutui ystävänsä kanssa venäläisen uusnatsityhmän piirittämäksi. Katšarava sai viisi puukoniskua kaulaansa ja menehtyi lähes välittömästi.

Katšaravan kuoleman jälkeen yli 3 000 Pietarin yliopiston opiskelijaa lähetti vetoomuksen presidentti Vladimir Putinille, jossa he vaativat toimia murhaajien pidättämiseksi. Joulukuussa Pietarin poliisi pidätti seitsemän epäiltyä. 

Elokuussa 2007 Katšaravaa puukottanut uusnatsi tuomittiin 12 vuoden vankeuteen murhasta sekä kiihotuksesta kansanryhmää vastaan. Kuusi muuta tekoon osallistunutta saivat lyhyempiä tuomioita, joista osa oli ehdollisia. 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Niin kuin taivaassa

**Niin kuin taivaassa** (*Så som i Himmelen*) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut ruotsalaisen Kay Pollakin ohjaama elokuva. Se kertoo kansainvälisesti menestyneestä kapellimestarista, joka sydänkohtauksen saatuaan palaa kotiseudulleen Norlannin maaseudulle, ostaa vanhan kansakoulun ja ryhtyy johtamaan amatööreistä koostuvaa kuoroa. Hän rakastuu paikalliseen nuoreen naiseen ja joutuu monin tavoin keskelle pienen kyläyhteisön välienselvittelyjä.

Elokuva oli ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi.

## Rooleissa

Vuonna 2015 elokuva sai itsenäisen jatko-osan *[[Myös maan päällä]]*.

## Lähteet
Traryd

**Traryd** on taajama Markarydin kunnassa Etelä-Ruotsissa. Se sijaitsee Kronobergin läänissä ja Smålandin maakunnassa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 660 asukasta.

Traryd on aikaisemmin ollut kauppala, johon kuului Trarydin taajamaa huomattavasti laajempi alue. Trarydin ja Hinnerydin maalaiskunnat yhdistettiin Trarydin kauppalaksi vuoden 1952 kuntauudistuksessa. Kauppalan alueella sijaitsi myös Trarydin taajamaa suurempi Strömsnäsbrukin taajama. Trarydin kauppalasta tuli osa Markarydin kuntaa vuonna 1971. Kauppalalla oli käytössään oma vaakuna.


Kuva:Traryd vapen.svg|Trarydin kauppalan vaakuna


## Väestönkehitys

## Lähteet
Hovmantorp

**Hovmantorp** on taajama Lessebon kunnassa Etelä-Ruotsissa. Se sijaitsee Kronobergin läänissä ja Smålandin maakunnassa. Vuoden 2020 lopussa taajamassa oli 3&nbsp;202 asukasta.

Hovmantorp on aikaisemmin ollut myös taajaväkinen yhdyskunta ja kauppala. Kauppalaan kuului huomattavasti nykyistä taajamaa suurempi alue. Hovmantorpin taajaväkinen yhdyskunta perustettiin samannimiseen maalaiskuntaan vuonna 1919. Yhdyskunta lakkautettiin vuoden 1952 kuntauudistuksessa, jolloin Hovmantorpin ja Furubyn maalaiskunnat yhdistettiin Hovmantorpin kauppalaksi. Kauppala jaettiin vuonna 1971, jolloin Hovmantorpin seurakunta liitettiin Lessebon kuntaan ja Furubyn seurakunta Växjön kuntaan.

## Tunnettuja hovmantorpilaisia
* Charlotte Perrelli, laulaja
* Truls Möregårdh, pöytätennispelaaja

## Väestönkehitys

## Lähteet
Siam Sunset – auringonlaskun väri

**Siam Sunset - auringonlaskun väri** (*Siam Sunset*) on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut John Polsonin ohjaama australialainen romanttinen komedia.

## Juoni
Maalitehtaan kemistinä työskentelevä Perry (Linus Roache) masentuu vaimonsa kuoltua oudossa onnettomuudessa. Hän voittaa palkinnon ja matkustaa Australiaan. Turistibussissa hän tapaa Gracen (Danielle Cormack), ja nämä kovia kokeneet rakastuvat.

## Lähteet
Tapio Kankaanpää

**Tapio Kankaanpää** (s. 1985 Huittinen) on suomalainen teatteriohjaaja, käsikirjoittaja ja taikuri.

Tapio Kankaanpään töitä on nähty näyttämöillä ympäri Suomea muun muassa KokoTeatterissa, Rakastajat-teatterissa, Teatteri Avoimissa Ovissa ja Rauman Kaupunginteatterissa. Hän on työskennellyt myös taikurina ja ollut toteuttamassa illuusioita muun muassa Helsingin Kaupunginteatterin Teatteristudio Pasilassa.

## Ohjauksia
* *BurnOut* (Rauman Kaupunginteatteri 2015)
* *Afganistan* (Otava Ensemble, esitykset KokoTeatteri, Rakastajat-teatteri ja TEHDAS Teatteri 2014-2015)
* *Suomi - hulluu touhuu! PORI* (yhdessä Kai Tannerin kanssa; Rakastajat-teatteri 2014)
* *Suomi - hulluu touhuu!* (yhdessä Kai Tannerin kanssa; Emma-teatteri 2014)
* *Danse Macabre* (kiertue Aleksanterin teatteri, Espoon Louhisali, Hällä-näyttämö, Sigyn-sali, Pohjakartanon juhlasali ja Lappeenrannan kaupunginteatterin Jukola-sali 2014)
* *Pori! Miten tässä näin kävi? XMAS Edition* (Rakastajat-teatteri 2013)
* *Pori! Miten tässä näin kävi?* (yhdessä Kai Tannerin kanssa; Rakastajat-teatteri 2012)
* *Sotilaan tarina* (Pori Sinfonietta 2012)
* *Tabu* (Porin ylioppilasteatteri 2011)
* *Musta morsian* (Otava Ensemble 2011)
* *Irti minusta* (yhdessä Heini Tolan kanssa; Teatteri Avoimet Ovet 2011, vierailut mm. Tampereen Teatterikesän 2011 pääohjelmisto, Linnateatteri 2012 ja Oulun kaupunginteatteri 2012)
* *Kai Tanner Experience* (Rakastajat-teatteri 2010)
* *Pikku Prinssi* (Kirjurinluodon kesäteatteri 2010)
* *Pikku Prinssi* (Cont’akti-teatteri 2010)
* *Hurjapoika* (Rakastajat-teatteri 2010)
* *Woyzeck* (Valtimonteatteri 2009)
* *Ovella* (Valtimonteatteri 2008, vierailu Cont’akti-teatteri 2009)
* *Viimeinen kuva* (Cont’akti-teatteri 2008, vierailut Legioonateatteri ja TEHDAS Teatteri 2009)

## Näytelmiä
* *BurnOut - moderni tragikomedia burnoutista* (2012/2015)
* *Suomi - hulluu touhuu! PORI *(yhdessä Kai Tannerin kanssa; 2014)
* *Suomi - hulluu touhuu! *(yhdessä Kai Tannerin kanssa; 2014)
* *Pori! Miten tässä näin kävi? XMAS Edition *(2013)
* *Pori! Miten tässä näin kävi?* (2012)
* *Sotilaan tarina* (sov. 2012)
* *Tabu* (dram. 2011)
* *Musta morsian* (dram. 2011)
* *Kai Tanner Experience* (yhdessä Satu Rasilan kanssa; 2010)
* *Pikku Prinssi* (dram. 2010)
* *Hurjapoika* (dram. 2010)
* *Lauluton maa* (2010)
* *Heijastus* (2009)
* *Ovella* (dram. 2009)
* *Viimeinen kuva* (2008)
* *Mitä me sanotaan isälle?* (2008)

## Tunnustuksia
* Terveyttä taiteesta 2011 (*Irti minusta* -työryhmä)
* Käsistä!-näytelmäkäsikirjoituspalkinto 2008 (näytelmästä *Viimeinen kuva*)
* Käsistä!-näytelmäkäsikirjoituspalkinto 2008 (näytelmästä *Mitä me sanotaan isälle?*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Gino Caviezel

**Gino Caviezel** (s. 23. kesäkuuta 1992) on sveitsiläinen alppihiihtäjä, joka edustaa SV Beverin -seuraa.

Vuonna 2012 Caviezel sijoittui viidenneksi nuorten MM-kilpailujen supersuurpujottelussa. Seuraavana vuonna hän sai nuorten MM-hopeaa alppiyhdistetyssä. Caviezel sijoittui sekä Schladmingin 2013 ja Sankt Moritzin 2017 MM-kilpailuissa että Pyeongchangin olympialaisissa 2018 suurpujottelussa 15:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui suurpujottelussa seitsemänneksi ja supersuurpujottelussa 16:nneksi. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän oli suurpujottelussa yhdeksäs.

Maailmancupissa Caviezel kilpaili ensimmäisen kerran Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2011. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2013 oltuaan 11:s Adelbodenin suurpujottelussa. Toistamiseen hän saavutti saman sijoituksen joulukuussa 2014 Åren suurpujottelussa. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2014. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti lokakuussa 2020 oltuaan kolmas Söldenin suurpujottelussa. Vuotta myöhemmin hän sijoittui samassa paikassa ja lajissa neljänneksi. Hän sijoittui supersuurpujottelussa kolmanneksi maailmancupin finaaleissa Courchevelissa maaliskuussa 2022. Hän sijoittui toiseksi Schladmingin suurpujottelussa tammikuussa 2023.

Myös hänen veljensä Mauro Caviezel on alppihiihtäjä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Gino ja Mauro Caviezelin kotisivut
Protolysoitumisaste

**Protolysoitumisaste** on kemiassa matemaattinen käsite, joka kertoo, kuinka monta prosenttia heikosta haposta tai emäksestä on proto­ly­soitunut, kun niitä on liuotettu veteen. Protolysoitumisastetta laskettaessa tulee tuntea heikkojen happojen ja emästen alkukonsentraatio ja niiden vastinemästen ja -happojen tasa­paino­konsentraatiot, jotka voidaan ratkaista happo- ja emäsvakion lausekkeiden avulla. Heikon hapon tapauksessa protolysoitumisaste lasketaan hapon vastinemäksen tasapainokonsentraation ja hapon alkukonsentraation osamääränä, joka kerrotaan sadalla. Vastaavasti heikon emäksen tapauksessa se lasketaan emäksen vastinhapon tasapainokonsentraation ja emäksen alkukonsentraation osamääränä, joka kerrotaan sadalla. Vahvat hapot ja emäkset protolysoituvat täysin, joten niiden protolysoitumisaste on 100 %.
Hawaii, Oslo

**Hawaii, Oslo** on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Erik Poppen ohjaama norjalainen draamaelokuva.

## Juoni
Elokuva tapahtuu yhden helteisen vuorokauden aikana Oslossa, jossa tarinan kymmenisen päähenkilöä ajautuu tietyllä hetkellä törmäyskurssiin. Heitä ovat psyykkiseen hoitolaitokseen joutunut nuorukainen, hänen vankilasta päässyt isoveljensä, sydänvikaisen vauvan saanut aviopari, ambulanssinkuljettaja, itsemurhaa yrittänyt äiti ja kaksi kadulle hyljättyä pikkupoikaa. Harhailijoiden tärkeänä risteysasemana toimii Hawaii-niminen ravintola.

## Vastaanotto
*Turun Sanomien* Tapani Maskula sanoi elokuvan kuuluvan Altmanin *[[Short cuts – oikopolkuja|Short Cutsin]]* (1993) aloittamaan monista limittyvistä tarinoista koostuvien elokuvien aaltoon. *Hawaii, Osloon* on kuitenkin hänestä koottu liikaa samanarvoisia henkilöhahmoja, että ohjaaja selviytyisi niistä kunnialla. Elokuvaan on myös laitettu liikaa viittauksia muihin elokuviin, kuten *[[Berliinin taivaan alla]]* (1987) ja *[[Magnolia (elokuva)|Magnolia]]* (1999), ja turhaa sälää kuten kikkailevia kaleidoskooppikuvia.

## Lähteet
Robby Kelley

**Robby Kelley** (s. 26. toukokuuta 1990 Starksboro, Vermont) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa University of Vermont Ski Teamiä. Hänen äitinsä, Lindy Kelley, sekä hänen sisaruksensa Tim ja Jessica ovat myös alppihiihtäjiä. Jimmy Cochran ja Ryan Cochran-Siegle ovat hänen serkkujaan.

Kelley kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2012. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2013 oltuaan 23:s Adelbodenin suurpujottelussa.

## Lähteet
Anitan valinta

**Anitan valinta** (*Anita no perd el tren*) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut katalonialaisen Ventura Ponsin ohjaama elokuva.

## Juoni
Keski-ikäinen Anita menettää elinikäisen työpaikkansa elokuvateatterissa, kun uusi omistaja haluaa purkaa talon uuden multiplex-teatterin tieltä. Purkutöiden alettua Anita tulee yhä teatterin luo katselemaan lihaksikkaita ja paidattomia työmiehiä ja tapaa kaivinkoneenkuljettaja Antonion, joka on naimisissa. He rakastuvat ja alkavat tapailla illan tullen salaa kynttilänvalossa työmaan parakissa.

## Lähteet
Erkki Halme

**Erkki Heimo Aukusti Halme** (11. syyskuuta 1912 Sortavala – 1. syyskuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen kalastusbiologi. Hän oli vuodesta 1946 Helsingin yliopiston kalastustieteen ja sovelletun limnologian dosentti, maataloushallituksen kalataloudellisen tutkimustoimiston johtaja (professori) vuodesta 1951.

Erkki Halmeen poika on professori Aarne Halme.

## Julkaisuja
**Pohjolan kalat värikuvina*, suomeksi toim. WSOY, 1954
**Kalamiehen niksikirja*, WSOY 1955
**Lohenkasvattajan opas*, WSOY, 1963
**Terveenä elämisen niksikirja* (toim.), WSOY, 1963
**Maailman kalat*, WSOY, 1966

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Petsamon heinäsaarella lintuja rengastamassa, kirj. Erkki Halme; piirrokset B. Karmon, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 19.07.1931, nro 29, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Kalastajasaarentolainen kylä ja sen asukkaat, kirj. Erkki Halme, kuvitus B. Karmo, Helsingin Sanomat, 01.11.1931, nro 296, s. 25, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Tarinaa koltista ja Moskovasta, kirj. Erkki Halme, kuvitus B. Karmo, Helsingin Sanomat, 21.08.1932, nro 225, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kroatianvinttikoira

**Kroatianvinttikoira** (*Hrvatski hrt*) eli **istrianvinttikoira** (*Istarski hrtoliki gonič/Istarski hrt*) on sukupuuttoon kuollut kroatialainen koirarotu.

Kroatianvinttikoira edusti fenotyypiltään vinttikoiran ja ajokoiran välimuotoa, ja sen toinen kroatialainen nimitys *hrtoliki gonič* tarkoittaakin "vinttikoiramainen ajokoira". Tällä viitataan käytännössä podencojen rotutyyppiin, mitä se eniten muistuttikin: sen runko oli hoikka ja elegantti, se muistutti muinaisten faaraoiden koiria (kuten egyptinmetsästyskoiraa) ja se metsästi näkönsä avulla. 

## Alkuperä
Rotu oli hyvin vanha ja se mainitaan usein kroatialaisessa koirakirjallisuudessa. Se on lisäksi kuvattu Vincent iz Kastvan kuuluisaan freskoon "Kuoleman tanssi" (*Mrtvački ples*). Sen yläleuan neljäs välihammas oli samankaltainen kuin sakaalilla, jonka uskotaankin olleen geneettisesti sukua sille.

## Katso myös
*Egyptinmetsästyskoira
*Faaraokoira
*Jugoslavianvinttikoira

## Lähteet
*Orban, Ratimir. "Izumrle i današnje autohtone pasmine pasa u Istri" . *Moj pas*: Zagreb, 1983.
*''Autohtone pasmine''. Istrapedia. 
*''HKS, hrvatske autohtone pasmine''
Florian Eisath

**Florian Eisath** (s. 27. marraskuuta 1984) on italialainen alppihiihtäjä, joka edustaa Gruppi Sportivi Fiamme Giallea.

Eisath kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2004. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti joulukuussa 2005 oltuaan 24:s Kranjska Goran suurpujottelussa. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Adelbodenin suurpujottelussa tammikuussa 2015. Toistamiseen hän saavutti saman sijoituksen Beaver Creekin suurpujottelussa joulukuussa 2015. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2016.

Eisath sijoittui Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 suurpujottelussa kahdeksanneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli samassa lajissa neljästoista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Florian Eisathin kotisivut
Rakkaudesta peliin

**Rakkaudesta peliin** () on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Sam Raimi. Elokuva perustuu Michael Shaaran samannimiseen romaaniin. Elokuvassa Kevin Costner esittää baseballpelaajaa.

## Rooleissa

## Lähteet
Hajulaukka

**Hajulaukka** (*Allium siculum*, syn. *Nectaroscordum siculum*) kuuluu laukkojen sukuun, toisinaan se on luokiteltu *Nectaroscordum*-sukuun. Lajin on nimennyt italialainen Bernardino da Ucria vuonna 1793. Hajulaukkaa esiintyy Ranskassa ja Italiassa. Sitä kasvatetaan myös koristekasvina.

Hajulaukka kasvattaa sadasta 120:een senttimetriä korkeat kukkavanat, joiden päähän muodostuu sarja nuokkuvia kukkia. Ne ovat kellomaisia, vaaleita ja liilakuvioisia. Kasvin lehdistä lähtee murskattuna voimakasta pahaa hajua.

## Lähteet
* Ritanen-Närhi, Paula 1999: Sipulikukat Puutarhaliiton julkaisu nro 310. Julkaisija Puutarhaliitto, Helsinki.
* United States Department of Agriculture, Germplasm Resources Information Network (GRIN), Taxonomy for Plants: ''Allium siculum'' Ucria
* Govaerts, R. 2012. ''Nectaroscordum siculum'' in World Checklist of Selected Plant Families. The Board of Trustees of the Royal Botanic Gardens, Kew.

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Hajulaukka – ''Allium siculum''
Eugène Coulon

**Eugène Coulon** voi viitata seuraaviin: 

* Eugène Coulon (s. 1878), ranskalainen vesipalloilija
* Eugène Coulon (1899–1971), ranskalainen yleisurheilija
Douglas B-66 Destroyer

**Douglas B-66 Destroyer** on Yhdysvaltain ilmavoimille laivaston Douglas A-3 Skywarrior -koneesta kehitettysuihkumoottorikäyttöinen taktinen keskiraskas pommikone.

Konetyyppi vakuutti ensi alkuun ilmavoimien edustajat suorituskyvyllään, mutta sen suuri huoltotarve lyhensi palveluskäytön noin 15 vuoteen.

B-66 Destroyerin huippunopeus oli A-3 Skywarrioria suurempi: 1&nbsp;020&nbsp;km/h. Kone oli 60 senttimetriä pidempi, 3 senttimetriä korkeampi ja sen siipien pinta-ala oli noin 3 neliömetriä pienempi kuin A-3:ssa. B-66 Destroyerin tyhjäpaino oli lähes 2&nbsp;000&nbsp;kg ja enimmäislentoonlähtöpaino jonkin verran (1000 paunaa eli noin 454&nbsp;kg) verrokkiaan suurempi.

Lentotiedusteluun ja ELSO-häirintätehtäviin käytetyt versiot saivat mallimerkinnän EB-66 tai RB-66. 5&nbsp;443&nbsp;kg pommikuorman kuljettamaan kyennyt kone pystyi myös taktisiin ydinpommituksiin. Konetyyppi osallistui Vietnamin sotaan, ja se vedettiin pois palveluskäytöstä vuonna 1973.

## Tekniset tiedot

## Lähteet
*Sharpe, Michael: *Attack and interceptor jets*, Grange Books, Lontoo Englanti, 2002 (s. 97) 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*http://www.millionmonkeytheater.com/B-66.html 
*http://www.nationalmuseum.af.mil/factsheets/factsheet.asp?id=323
*http://www.museumofaviation.org/WB66.php 
*http://www.militaryfactory.com/aircraft/detail.asp?aircraft_id=278
Pyörryksissä

**Pyörryksissä** () on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut Harold Ramisin ohjaama elokuva. Se on uudelleenfilmatisointi Peter Cookin ja Dudley Mooren käsikirjoittamasta vuoden 1967 elokuvasta *[[Ystäväni paholainen]]*, jonka ohjasi Stanley Donen. Tarina on komediallinen muunnelma Faust-legendasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Eugène Coulon (vesipalloilija)

**Eugène Coulon** (s. 1878) oli ranskalainen vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hän osallistui seurajoukkueensa Pupilles de Neptune de Lillen kanssa Pariisin olympialaisiin 1900, joista joukkue voitti pronssia.

## Lähteet
Pentti Halonen

**Pentti Ilmari Halonen** (27. huhtikuuta 1914 Kuopio – 27. marraskuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori. Hän oli erikoistunut kardiologiaan.  

Halosen vanhemmat olivat rakennusmestari Erkki Halonen ja Henni Rytkönen ja puoliso vuodesta 1944 sisustusarkkitehti Lilli Kolmijoki. Hän tuli ylioppilaaksi Kuopion yhteiskoulusta 1932, valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1941 ja väitteli samana vuonna lääketieteen tohtoriksi. Sisätautien erikoislääkäri Halosesta tuli 1945 ja sydäntautien 1957. 

Halonen oli Wihurin tutkimuslaitoksen Salus-koesairaalan ylilääkäri vuodesta 1947, Helsingin yliopiston sisätautiopin dosentti vuosina 1946–1953 ja professori 1953–1981. Hän tutki erityisesti sydäntauteja. Halonen pani alulle nykyaikaisen suomalaisen kardiologian. 

Suomen Kardiologinen Seura jakaa joka toinen vuosi Pentti Halosen mukaan nimetyn tunnustuspalkinnon. Halosen täti, arkkitehti Kerttu Rytkönen suunnitteli Salus-sairaalan ja toimintaa ylläpitivät sairaanhoitajatädit Ida ja Maria Rytkönen. 

## Lähteet
SS Yongala

**SS Yongala** oli australialainen matkustajalava, joka upposi Cape Bowling Greenissä, Australian Queenslandissa 23. maaliskuuta 1911. Matkalla Melbournesta Cairnsiin se joutui sykloniin ja upposi Townsvillen eteläpuolelle. Osia hylystä ja sen lastista rantautui viitaten siihen, että aluksen pohja olisi tullut piilossa olevan kiven repimäksi.

Kaikki 122 laivalla ollutta ihmistä menehtyivät, mikä tekee tapauksesta yhden Australian pahimmista merionnettomuuksista. Hylky löydettiin vasta vuonna 1958 ja siitä on sittemmin tullut sukellus- ja turistikohde.

## Lähteet
Veikko Halme

**Armas Lauri Veikko Halme** (19. lokakuuta 1916 Viipuri – 4. tammikuuta 1988 Turku) oli suomalainen taloustieteilijä. Hän oli Turun kauppakorkeakoulun kansantaloustieteen professori 1957–1983 ja rehtori vuodesta 1959. Hän oli myös yhteiskunnallisesti aktiivi kunnallispolitiikassa ja oli presidentin valitsijamies.

## Ura

Halme kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1935 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1940, filosofian lisensiaatiksi 1955 ja filosofian tohtoriksi 1955. Lisäoppia hän hankki opintomatkoillaan, joita hän teki Englantiin 1937, Saksaan 1939 ja Yhdysvaltoihin 1950–1951.

Työuransa Halme aloitti Suomen Birminghamin konsulinviraston sihteerinä 1937 ja työskenteli vuodet 1938–1939 Bremenin konsulinvirastossa. Pohjoismaiden Yhdyspankin kirjeenvaihto-osaston virkailijana hän oli 1941 ja sosiaaliministeriön vakuutusasiain osaston ylimääräisenä aktuaarina 1944–1945. Seuraavaksi Halme työskenteli Suomen ulkomaankauppaliiton virkailijana 1945–1946, Kansallis-Osake-Pankin luottotieto-osastolla 1946–1947, Yksityisyrittäjäin liitossa 1947–1948 ja Talouselämä-lehden päätoimittajana 1948–1950. Suomen Pankin taloustieteellisessä tutkimuslaitoksessa hän toimi tutkijana 1951–1955 ja Helsingin kaupungin investointikomitean sihteerinä 1955–1957. Yliopistouransa Halme aloitti Helsingin yliopiston kansantaloustieteen dosenttina ja virkaa toimittavana professorina 1957–1959. Turun kauppakorkeakoulussa Halme oli kansantaloustieteen professorina 1957–1983 ja koulun rehtorina 1959–1962 ja 1968–1978. Turussa hän toimi myös kaupunginvaltuuston jäsenenä 1965–1976.

## Julkaisut

* *Vienti Suomen suhdannetekijänä vuosina 1870–1939,* (väitöskirja Helsingin yliopistoon) Suomen Pankki 1955
* *Suomi ja maailmantalous toisen maailmansodan jälkeen,* Tammi 1956, 2. painos 1962, 3. painos 1968
* *Kuusankoski teollisuuden sijoituspaikkana,* Kuusankosken kauppalan teollistamislautakunta 1959
* *Teollistuva Suomi,* Tammi 1967

## Lähteet
Morvern Callar

**Morvern Callar** on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Lynne Ramsayn ohjaama elokuva.

## Tarina

Morvern Callar on nuori nainen pienessä skotlantilaisessa satamakaupungissa. Jouluaamuna hän herää ja huomaa poikaystävänsä tehneen itsemurhan ja jättäneen jälkeensä valmiin mutta julkaisemattoman esikoisromaanin käsikirjoituksen. Hän vaihtaa sen kansilehteen oman nimensä, tyhjentää vainajan pankkitilin, paloittelee ruumiin ja hautaa palat lähimaastoon. Sitten hän matkustaa ystävättärensä kanssa Espanjan Almeriaan, jossa myy käsikirjoituksen kustantajalle omanaan.

## Arvioita
*Turun Sanomien* Tapani Maskula kirjoitti elokuvan etenevän aluksi melkein jännärin täsmällisyydellä vastuutonta päähenkilöä kuvatessaan. Kun siirrytään Espanjaan, tarinan viritys valahtaa Maskulan mielestä kuin tyhjäkäynniksi tai aivan eri elokuvaksi: ”Oikkujensa johdateltaviksi antautuneet onnenonkijat osoittautuvat ihmisinä raivostuttaviksi ympäristönsä heittopusseiksi. Huumekoukussa räpiköivien heitukoiden irrottamiseksi ohjaaja tyrkyttää tuuria, johon on perin vaikea uskoa.”

## Lähteet
Väritetty totuus

**Väritetty totuus** (*Shattered Glass*) on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Billy Rayn käsikirjoittama ja ohjaama elokuva.

## Juoni
Elokuva on tosipohjainen tarina Washingtonissa 1990-luvun loppupuolella työskennelleestä nuoresta toimittajasta Stephen Glassista, jonka onnistui tehdä enemmän tai vähemmän tekaistuja juttuja *[[The New Republic]]* -lehteen kolmen vuoden ajan.
## Lähteet
Johann Zehetner

**Johann Josef "Hans" Zehetner** (4. syyskuuta 1912 Wien &ndash; 29. joulukuuta 1942) oli itävaltalainen käsipalloilija ja olympiamitalisti. Hän osallistui Berliinin olympialaisiin 1936, joissa Itävalta voitti hopeaa ja Zehetner pelasi kahdessa ottelussa.

## Lähteet

* Zehetnerin profiili sports-reference.com -sivustolla
Eugène Coulon (yleisurheilija)

**Eugène Coulon** (2. kesäkuuta 1899 – 11. maaliskuuta 1971) oli ranskalainen yleisurheilija, joka kilpaili pituushypyssä. Hänen seuransa oli Association Sportive Béziers. Coulon osallistui Antwerpenin olympialaisiin 1920, joissa hän sijoittui karsinnassa yhdenneksitoista eikä päässyt finaaliin asti. Hän hyppäsi samana vuonna ennätyksensä 672 cm. 

## Lähteet
* Coulonin profiili sports-reference.com -sivustolla
Joutsenlaulu (elokuva)

**Joutsenlaulu** (*The Trumpet of the Swan*) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Richard Richin ja Terry L. Nossin ohjaama animaatioelokuva, joka perustuu E. B. Whiten lastenkirjaan.

## Ääninäyttelijät
### Alkuperäiset

### Suomenkieliset

## Lähteet
Konrad Emil Holm

**Konrad Emil Holm** (15. elokuuta 1843 Pori – 6. maaliskuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen kustantaja. 

Holmin vanhemmat olivat merikapteeni Konrad Holm ja Emma Lovisa Söderlund. Hän kävi kauppaopiston Tukholmassa ja tuli sitten apulaiseksi Waseniuksen kirjakauppaan Helsinkiin. Ostettuaan liikkeen itselleen 1867 hän alkoi harjoittaa sen yhteydessä myös kustannustoimintaa, mistä syntyi K. E. Holmin kustannusliike ja muodostui vuodesta 1890 alkaen hänen päätyönsä. 1800-luvun loppupuolella kustannusliikkeen toiminta oli huomattavan laajaa, se julkaisi muun muassa Topeliuksen, Cygnaeuksen ja Wecksellin teoksia, kuten myös  tieteellisiä tutkimusjulkaisuja. Topeliukselta julkaistujen teosten joukossa oli muun muassa hänen kirjansa *En Resa i Finland*. Kustantamo julkaisi myös suosittuja sävelkokoelmia kuten Taavi Hahlin *Ylioppilaslauluja* ja *Sävelistö* sekä *Det sjungande Finland*, samoin kuin oppikirjoja sekä käännöksinä eurooppalaista kaunokirjallisuutta ja luonnontieteellisiä teoksia. Kustantamon toiminta loppui vuoteen 1925 mennessä.

Holmin puoliso vuodesta 1870 oli Lovisa Wilhelmina Liewendahl (k. 1927).

## Lähteet
*  Sivu 302.
Praia das Bananas

**Praia das Bananas** () on hiekkaranta Guineanlahdella sijaitsevan ja São Tomé ja Príncipen saarivaltioon kuuluvalla Príncipen saarella. Banaaninmuotoinen Praia das Bananas sijaitsee Príncipen pohjoisosassa ja on yksi São Tomé ja Príncipen tunnetuimmista rannoista.

Ranta sijaitsee noin 15 minuutin kävelymatkan päässä Belo Monten plantaasilta. Príncipen pohjoisosassa niin ikään sijaitsevaan Bom Bomin lomakeskukseen on 25 minuutin venematka. Rannalla on kuvattu Bacardin rommimainos.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ilmakuva rannasta
Peppi Etelämerellä

**Peppi Etelämerellä** (*Pippi Longstocking’s Adventures on the South Seas*) on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Paul Rileyn ohjaama pitkä animaatioelokuva. Se pohjautuu Astrid Lindgrenin Peppi Pitkätossu -hahmoon ja siitä tehtyyn kanadalaiseen 26-osaiseen televisiosarjaan.

## Suomalaiset äänet
* Henni-Liisa Stam: Peppi Pitkätossu
* Tuomas Oksanen: Tommi
* Henna Haverinen: Annika
* Jarmo Koski: kapteeni Efraim Pitkätossu
* Tuomo Holopainen: 
* Jukka Voutilainen: 
* Sari Havas: 
* Ulla Tapaninen: rouva Rissanen

### Ohjaajat
* Ääniohjaus: Ira Carpelan
* Laulun ohjaus: Asko Ahonen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
William Hammar

**Carl William Hammar** (21. maaliskuuta 1875 Tammisaari – 20. toukokuuta 1951 Turku) oli suomalainen oopperalaulaja, ääneltään basso. Hän oli 1907–1910 kiinnitettynä Saksassa oopperanäyttämöillä. Sen jälkeen 1911 oli perustamassa Suomalaista oopperaa ja esiintyi siinä vuoteen 1930. Hän oli Helsingin pohjoisen ruotsalaisen seurakunnan kanttori 1915–1940 ja Helsingin konservatorion opettaja 1917–1931.

William Hammarin isä oli Tammisaaren pormestari Carl Jakob Hammar (1845–1892).

## Lähteet
Anton Lilius

**Anton Lilius** (16. kesäkuuta 1822 Vesilahti – 4. joulukuuta 1893 Saarijärvi) oli suomalainen Lilius-sukuun kuulunut pappi ja valtiopäivämies. 

Liliuksen vanhemmat olivat varatuomari Anton Gabriel Lilius ja Maria Katarina Cajalén. Hän valmistui papiksi 1844 ja toimi ensin apulaisena useissa eri seurakunnissa, kunnes tuli kappalaiseksi Hattulaan 1858 ja Saarijärvelle 1867. Lilius toimi pappissäädyssä edustajana valtiopäivillä 1872, 1877, 1882 ja 1885. Ensin mainittuna vuonna hän teki onnistuneen esityksen samanlaisen perintö- ja naimaosuuden myöntämisestä niin naiselle kuin miehellekin. Lilius julkaisi 1851-1855 kuukausilehteä *Kristillinen Huvittaja eli Totiseen Jumalisuuteen kehoittavia kirjoituksia ja kertoelmia*. Hän myös suomensi Hübnerin teoksen *Bibliallinen historia* (1850) sekä Martin Lutherin *Huonepostillan* (1878).

Liliuksen puoliso vuodesta 1848 oli  Amanda Sofia Perdén (k. 1924). Kansanperinteen kerääjä Lilli Rainio (1861–1945) ja lääkäri, lähetystyöntekijä Selma Rainio (1873-1939) olivat heidän tyttäriään.

## Lähteet
Idänpystyperä

**Idänpystyperä** (*Pygaera timon*) on alkukesän nirkkoihin lukeutuva, kirjava yöperhonen. Se on sukunsa ainoa laji.

## Koko ja ulkonäkö
Idänpystyperän silkinkiiltävien siipien pohjaväri vaihtelee harmaanruskeasta violetinruskeaan ja siipeä kuvioivat sävyltään tummemmat ja vaaleammat alueet. Sisempi ja ulompi poikkiviiru ovat valkoiset sisemmän ollessa melko leveä ja ulomman poikkiviirun kohdalla siiven etureunassa on puhtaanvalkoinen laikku. Vaalean tyvipoikkiviirun ulkopuolella siiven tyviosassa on violetinmusta juova, joka usein jakaantuu erillisiksi laikuiksi. Siiven ulkoreunan tuntumassa on vaalea ja sumeareunainen, melko leveä aaltoviiru, jonka sisäpuolella siiven etureunassa on usein tummaa varjostumaa. Takasiipien tyviosa on vaalean harmaanruskea ja reunaosa tummempi. Sävyjä erottaa reunoiltaan epäselvä valkoinen viiru. Siipiväli 35&ndash;45&nbsp;mm.

## Levinneisyys ja lentoaika
Lajin levinneisyys ulottuu itäisimmästä Keski-Euroopasta ja Baltiasta Venäjän poikki Kiinaan ja Japaniin. Pohjoismaissa sitä tavataan vain Suomessa ja hyvin rajallisella alueella Kaakkois-Ruotsin Smålandissa, missä se saattaa olla säilynyt reliktinä. Samanlaisia reliktiesiintymiä saattavat olla myös esiintymät Puolassa ja Tšekissä. Suomessa idänpystyperää tavataan suunnilleen Rauma-Joensuu-linjan eteläpuolella ja havainnot painottuvat vahvasti etelärannikon tuntumaan. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena toukokuun alkupuolelta heinäkuun alkuun. Heinäkuusta lokakuulle saatetaan tavata harvinaisen toisen sukupolven perhosia.

## Elinympäristö ja elintavat
Idänpystyperä elää lehti- ja sekametsissä, metsänreunoilla, kulttuuriympäristöissä ja Suomen alueella jopa saaristossa. Naaraat ovat lennossa luultavasti vain alkuillasta ja niitä tavataan harvoin. Koiraiden lento alkaa myöhemmin ja ne myös tulevat helposti valolle. Koiraiden lento jatkuu keskiyölle, lämpimällä säällä pitempäänkin. Satunnaisesti perhosia on tavattu myös päivisin puiden rungoilta lepäämästä tai parittelusta.

Naaras munii 150&ndash;200 munaa pieninä ryhminä tai yksitellen ja pari viikkoa myöhemmin kuoriutuvien toukkien ulkonäkö naamioi ne haavanoksiksi. Toukat ovat täysikasvuisia elokuun loppupuoliskolla, jolloin ne kehräävät kotelokopan useimmiten yhteensidottujen lehtien väliin, mutta joskus jopa maahan, ja koteoituvat sen sisään. Puusta kotelokoppa koteloineen putoaa syksyllä lehtien mukana maahan. Kotelo talvehtii.

Ruotsin kansallisessa uhanalaisarvioinnissa idänpystyperä on luokiteltu vaarantuneeksi.

## Ravintokasvi
Toukan ravintokasviksi tiedetään varmuudella vain haapa (*Populus tremula*), mutta toukkia on Venäjällä kasvatettu myös mustapoppelilla (*Populus nigra*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Perhoset: Idänpystyperä
* toukka 
* lepidoptera.pl
Itävallan moottoritieverkko

**Itävallan moottoritieverkkoon** kuului 1.1.2013 noin 1 700 kilometriä moottoritietä ja 485 kilometriä moottoriliikennetietä. Maan moottoritieverkolla on yleinen nopeusrajoitus 130&nbsp;km/h lukuun ottamatta kaupunkeja ja tunneleita. Tunneleiden nopeusrajoitus on enintään 100&nbsp;km/h, ja varsinkin useisiin pitkiin tunneleihin on viime vuosina asennettu muuttuvat nopeusrajoitukset ja varoitusmerkit. Moottoritieverkkoa saavat käyttää vain ajoneuvot, joiden huippunopeus ylittää 60&nbsp;km/h.

Itävallan lähes kaikki moottoritiet ovat maksullisia. Niiden käyttöön oikeuttavan Autobahnvignette-nimisen kortin voi ostaa joko 10 päivän, 2 kuukauden tai vuoden ajalle. Moottoriteillä on noin 30-50 kilometrin välein palvelualueita, joista isoin osa on auki 24 h/vrk. Yleensä palveluasemat ovat hyvin varusteltuja, ja niissä on vähintään polttonesteen myynti, kauppa ja ravintola. Tärkeimpien moottoriteiden isommista palveluasemista löytyy yleensä myös motelli.

Eritasoliittymät on numeroitu kilometrien mukaan tien alkupisteestä, esim. 72 kilometrin kohdalla olevan eritasoliittymän numero on 72. Toisin kuin Saksassa, Itävallassa ei erotella erikseen kolmi- ja nelihaaraisia usean moottoritien liittymiä tai tavallisia moottoritien eritasoliittymiä, vaan kaikkien eritasoliittymien nimi on Knoten.

## Moottoritiet (Autobahnen)

## Moottoriliikennetiet (Schnellstraßen)

## Tunnelit
Itävallan moottoritieverkolle on rakennettu vuoristojen takia yli 150 tunnelia, joista pisin on Arlbergin tunneli (n. 14&nbsp;km) Moottoriliikennetiellä 16. Muista moottoriteistä pitkiä tunneleita löytyy mm. moottoriteiltä 9 ja 10, joista molemmilla on kaksi yli 5 kilometrin mittaista tunnelia. Tällä hetkellä maassa on rakenteilla parikymmentä ja suunnitteilla n. 50-100 uutta moottoritietunnelia. Pisimmät suunnitteilla olevat tunnelit ovat Ahrntalin tunneli Itävallan ja Italian rajalla ja Donau-Lobaun tunneli Wienin kehätiellä.

Kaikki yli 2,5 kilometrin pituiset tunnelit Itävallan moottoritieverkolla:

**Valmistuneet tunnelit**

**Rakenteilla olevat tunnelit**

**Suunnitellut tunnelit**

## Lähteet
* http://maps.google.fi/
* http://www.asfinag.at/
* https://www.motorways-exits.com/
* http://www.wabweb.net/verkehr/index.htm/
Harmopystyperä

**Harmopystyperä** (*Clostera anachoreta*) on melko harvinainen nirkkoihin kuuluva yöperhonen.

## Koko ja ulkonäkö
Harmopystyperän etusiivet ovat pohjaväriltään ruskehtavan harmaat. Siiven tyviosassa erottuu kaksi himmeää, vaaleaa poikkiviirua ja kärkiosassa yksi selkeä valkoinen poikkiviiru. Siiven kärkiosa on etureunastaan laajalti tummanharmaa ja valkoinen poikkiviiru kulkee tummanharmaan alueen läpi. Valkoisen poikkiviirun ulkopuolella siiven takaosassa on kaksi mustaa täplää, joista taaempi on pienempi. Takasiivet ovat kellertävänharmaat ja etusiipiä vaaleammat. Perhosen ruumis on ruskeanharmaa, siipien sävyä tummempi ja keskiruumiin selkäpuolella on kapea mustanharmaa juova. Siipiväli 25&ndash;35 mm. 

## Levinneisyys ja lentoaika
Lajin levinneisyys ulottuu Pohjois-Espanjasta Välimeren alueen ja Keski-Euroopan poikki Aasiaan, aina Japaniin ja Taiwanille saakka. Pohjoismaissa sitä tavataan vakinaisena vain Suomessa, Ruotsissa ja pienellä alueella Norjassa. Suomessa harmopystyperää tavataan Oulu-Lieksa-linjan eteläpuolella, mutta havainnot painottuvat etelään, itään ja länsirannikolle. Ahvenanmaalta laji puuttuu. Perhoset ovat lennossa kahtena sukupolvena, joista ensimmäinen lentää toukokuulta kesäkuun loppuun ja toinen heinäkuusta elokuun loppuun. Toinen sukupolvi on harvinainen ja syntyy vain lämpiminä kesinä. Yksittäisellä elinpaikalla perhosia tavataan korkeintaan kahden viikon ajan.

## Elinympäristö ja elintavat
Harmopystyperä suosii elinpaikakseen pääasiassa valoisia lehti- ja sekametsiä ja metsänreunuksia, joissa kasvaa vanhoja haapoja lämpimillä paikoilla, eikä sitä yleensä tavata elinympäristönsä ulkopuolelta. Punapystyperä asuttaa usein samoja paikkoja harmopystyperän kanssa. Tavallisesti perhosia tavataan vain yksitellen ja koiraiden lento alkaa varsin myöhään yöllä, usein vasta puolenyön jälkeen. Koiraat tulevat valolle, mutta naaraat erittäin harvoin. Tämä johtunee naaraiden oleskelusta enimmäkseen korkealla latvustoissa.

Parittelu kestää noin 20 tuntia, jonka ajan koiras roikkuu naaraan peräpäästä ja naaras munii lehtien alapinnoille 100–200 munaa jopa 50 munan ryhmiksi. Toukat elävät aluksi muutaman kymmenen yksilön ryhminä piilottelellen yhteensitomiensa lehtien välissä. Myöhemmin toukat elävät yksin ja vapaina lehdillä. Ne viihtyvät korkeassa ilmankosteudessa ja auringonpaisteessa. Toukkia tavataan harvakseltaan, sillä luultavasti suurin osa niistä elää ylhäällä latvustoissa ja ne ovat aktiivisia lähinnä öisin. Täysikasvuisena toukka tekee kotelokopan yhteensidottujen lehtien väliin ja koteloituu sinne. Syksyllä rakennelma putoaa lehtien mukana maahan ja kotelo on talvehtiva elämänvaihe. Havaittujen perhosten määrä on suurempi runsaslumisten talvien jälkeen ja ilmeisesti huonompina talvina osa koteloista kuivuu pakkasessa.

Ruotsissa harmopystyperä on luokiteltu silmälläpidettäväksi. Norjassa se on uhanalainen.

## Ravintokasvi
Toukan ravintokasveja ovat haapa (*Populus tremula*) sekä erilaiset pajut (*Salix*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Perhoset: Harmopystyperä
* toukka 
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa 
* Bestimmungshilfe des Lepiforums 
* Vlindernet
Mene, tiedä

**Mene, tiedä** (*Va savoir*) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Jacques Rivetten ohjaama elokuva.

## Rooleissa

## Lähteet