open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bagnoregio

**Bagnoregio** on kunta Italiassa Latiumin alueen pohjoisosassa. Se sijaitsee Viterbon maakunnassa Umbrian rajan tuntumassa. Bagnoregion suojeluspyhimys on 1200-luvulla elänyt fransiskaaniteologi Bonaventura.

## Maantiede

Bagnoregio sijaitsee Keski-Italiassa Volsinin vuoristossa noin 90 kilometriä Roomasta pohjoisluoteeseen ja noin 25 kilometriä Viterbosta pohjoiseen. Bagnoregiosta kymmenisen kilometriä länteen sijaitsee Bolsenanjärvi. Maanjäristysriskiä arvioivassa neliportaisessa Classificazione sismica -luokituksessa Bagnoregion vyöhykkeeksi on määritelty 2B.

## Historia
Bagnoregion alueella on todistettavasti asuttu jo neoliittisella kaudella 6000–3000 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Etruskien aikakaudella paikkakunta oli Volsiniin kaupungin vaikutuspiirissä. Roomalaiset ottivat alueen haltuunsa vuonna 264 eaa. Rooman valtakunnan romahdettu aluetta hallitsivat muun muassa visigootit, langobardit ja frankit. Sittemmin Bagnoregiosta tuli osa Kirkkovaltiota, joka liitettiin Italiaan vuonna 1870.

Bagnoregion nimi oli muinoin Balneum Regium, josta se kehittyi muotoon Bagnorea. Legendan mukaan eräs langobardien kuningas - kenties Alboin - paranteli vaivojaan Balneum Regiumin tervehdyttävillä vesillä. 

Vuonna 1695 Bagnoregioa runteli maanjäristys, jossa kuoli 32 ihmistä.

Bagnoregion väkiluku oli korkeimmillaan 1900-luvun alussa, jolloin asukkaita oli yli 5&nbsp;000. Väkimäärä kääntyi toisen maailmansodan jälkeen laskuun, joka tasaantui 2000-luvulla.

## Talous ja liikenne
Bagnoregion perinteisiin elinkeinoihin kuuluu käsityöläisyys. Turisteja houkuttelee paikkakunnalle etenkin Civita di Bagnoregio, jonka yhdistys nimeltään I borghi più belli d'Italia on kelpuuttanut Italian kauneimpien kylien joukkoon. Bagnoregion muut kylät ovat Capraccia, Castel Cellesi, Ponzano ja Vetriolo.

Bagnoregion paikallisen maantieliikenteen tärkein yhteys on strada provinciale 6. Italian merkittävin moottoritie Autostrada del Sole (Milano–Napoli) kulkee Bagnoregion itäpuolitse. Orvieton liittymästä on yhteys alemman tason tieverkkoon, jota myöten pääsee Bagnoregion alueelle. Lähin rautatieasema on Montefiasconen kaupungissa Bagnoregion lounaispuolella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Bagnoregio, Lazio, Italia — Sunrise, Sunset and Daylength
Pellervo (lehti)

**Pellervo** oli Pellervo-Seuran vuonna 1899 perustama maatalouden ammattilehti. Sen seuraajina aloittivat vuonna 1999  Maatilan Pellervo ja Kodin Pellervo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pellervo-lehti digitoituna Kansalliskirjastossa
* Pellervo-seuran toimntakertomus 2010
NRP Hidra (P376)

**NRP Hidra** (runkonumero P376) oli Portugalin laivaston Argos-luokan partioalus.

## Valmistus

Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 28. marraskuuta 1963 ja otettiin palvelukseen 11. huhtikuuta 1964.

## Palvelus
Alus poistettin palveluksesta 1976 ja romutettiin.

## Lähteet
*

### Viitteet
NRP Lira (P361)

**NRP Lira** (runkonumero P361) oli Portugalin laivaston Argos-luokan partioalus.

## Valmistus

Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 28. helmikuuta 1964 ja otettiin palvelukseen 19. kesäkuuta.

## Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1975 ja luovutettiin Angolalle, joka poisti sen alusluettelosta 1992.

## Lähteet
*

### Viitteet
Leonhard Seppala

**Leonhard ”Sepp” Seppala** (14. syyskuuta 1877 Yykeänperä, Norja – 28. tammikuuta 1967 Seattle, Yhdysvallat) oli tunnettu Norjasta lähtöisin ollut yhdysvaltalainen kullankaivaja ja koiravaljakko-ohjastaja, joka oli etniseltä taustaltaan isänsä puolelta länsipohjalainen ja äitinsä puolelta kveeni. Seppala teki tammikuussa vuonna 1925 kuuluisan koiravaljakkomatkan vieden lääkettä Nomen kaupunkiin Alaskaan, minkä johdosta hän pelasti useita ihmisiä kurkkumätäepidemialta ja teki samalla siperianhuskyn koirarodusta maailmanlaajuisesti tunnetun. Seitsemän vuotta myöhemmin, talvella 1932, hän sijoittui hopealle olympiakisojen virallisen ohjelman ulkopuolella pidetyssä koiravaljakkoajossa.

Vuonna 2012 valmistui palkittu pitkä dokumenttielokuva *Icebound*, jossa Seppala itsekin esiintyy. Vuonna 2019 sai Disney+-suoratoistopalvelussa ensi-iltansa Seppalasta kertova seikkailuelokuva *[[Togo (elokuva)|Togo]]*, jossa häntä esittää Willem Dafoe.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalainen sankariteko Alaskassa. Leonard Seppälän kilpa-ajo kuoleman kanssa, Suomen Kuvalehti, 14.03.1925, nro 11, s. 28, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Koiravaljakkoajon maailmanmestari suomalainen, Suomen Kuvalehti, 06.04.1929, nro 14, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Leonard Seppälän koira, Kansan kuvalehti, 14.02.1930, nro 7, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Suomalainen koiravaljakkokuningas Leonhard Seppälä, Hakkapeliitan joulu, 01.12.1930, s. 62, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* "Balto". Leonard Seppälän kuuluisan koiravaljakon johtajakoiran patsas sijaitsee New Yorkin Keskuspuistossa, Suomen Kuvalehti, 23.04.1938, nro 16, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
NRP Centauro (P1130)

**NRP Centauro** (runkonumero P1130) oli Portugalin laivaston Argos-luokan partioalus.

## Valmistus

Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 25. elokuuta 1964 ja otettiin palvelukseen 26. huhtikuuta 1965.

## Palvelus
Alus on poistettu palveluksesta ja luovutettiin 1975 Angolalle, joka poisti sen palveluksesta vuoteen 1992 mennessä.

## Lähteet
*

### Viitteet
Brett Kavanaugh

**Brett Michael Kavanaugh** (s. 12. helmikuuta 1965 Washington, DC, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen tuomari. Hän toimi Yhdysvaltain liittovaltion Columbian piirin vetoomustuomioistuimessa 2006–2018. Lokakuussa 2018 hänestä tuli Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomari.

## Valinta korkeimpaan oikeuteen

Yhdysvaltojen presidentti Donald Trump nimitti Kavanaugh’n heinäkuussa 2018 Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomariksi eläkkeelle siirtyvän Anthony Kennedyn seuraajaksi.

Yhdysvaltain senaatti vahvisti 6. lokakuuta 2018 Kavanaugh’n nimityksen korkeimman oikeuden tuomariksi äänin 50–48. Kavanaugh vannoi virkavalan samana päivänä. Kahden virallisen valan vannomisen lisäksi järjestettiin Valkoisessa talossa 8. lokakuuta erillinen seremonia. 

Valintaprosessin ollessa käynnissä Palo Alton yliopiston psykologian professori Christine Blasey Ford esitti Kavanaugh’ta vastaan syytöksen, jonka mukaan tämä oli seksuaalisesti kähminyt häntä 1980-luvulla Fordin ollessa 15- ja Kavanaugh’n 17-vuotias. Väitteelle ei löytynyt todistajia, eikä Kavanaugh’n historiassa ole esiintynyt mitään vastaavaa aikaisemmin. Kavanaugh kiisti syytöksen ja piti sitä poliittisena hyökkäyksenä. Kavanaugh’n vastaiset mielenosoitukset ovat olleet median mukaan huomattavia, ja lokakuussa väitettiin jopa yli 300 mielenosoittajan joutuneen pidätetyksi laittoman mielenosoituksen takia. Muita, peruttuja syytöksiä esitettiin, kuten Julie Swetnickin joukkoraiskaussyyte.

## Starrin raportti

1990-luvulla Kavanaugh työskenteli erityissyyttäjä Kenneth Starrin alaisuudessa ja osallistui presidentti Bill Clintonin seksiskandaalin tutkintaan. Niin kutsuttu ”Starrin raportti” julkaistiin 11. syyskuuta 1998. Raportissa esiteltiin 11 perustetta, joiden mukaan Clinton olisi pitänyt asettaa valtakunnanoikeuteen. Kavanaugh kannattaa nykyisin niin sanottua *executive privilege* -periaatetta, jonka mukaan presidentillä on oikeus kieltäytyä todistamasta tai toimittamasta todistusaineistoa rikostutkinnan ja oikeudenkäynnin yhteydessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
1. laskuvarjoarmeija

**Saksan 1. laskuvarjoarmeija** (*1. Fallschirm-Armee*) oli Saksan maavoimien toisen maailmansodan aikainen Luftwaffeen kuulunut 30&nbsp;000 sotilaan jalkaväkiarmeija. Yhtymä muodostettiin 1. maaliskuuta 1943 ja sen joukot osallistuivat operaatio Market Gardenin taisteluihin viivyttäen liittoutuneiden etenemistä Alankomaissa. Joukot taistelivat myös itärintamalla ja 18. marraskuuta 1944 1. laskuvarjoarmeija taisteli Kanadan 1. armeijaa vastaan Reichswaldin taistelussa. Myöhemmin 1. laskuvarjoarmeija taisteli operaatio Varsityssa liittoutuneita vastaan. 1. laskuvarjoarmeija antautui liittoutuneille lopullisesti 8. toukokuuta 1945.

## Komentajat
1. laskuarmeijan komentajina olivat:
*Kenraalieversti Kurt Student (1. maaliskuuta – 4. marraskuuta 1944 sekä 10.–28. huhtikuuta 1945)
*Fallschirmtruppegeneral Alfred Schlemm (4. marraskuuta 1944 – 28. maaliskuuta 1945)
*Jalkaväkikenraali Günther Blumentritt (28. maaliskuuta – 10. huhtikuuta 1945)
*Jalkaväkikenraali Erich Straube (28. huhtikuuta –  8. toukokuuta 1945)
NRP Cacine (P1140)

**NRP Cacine** (runkonumero P1140) oli Portugalin laivaston Cacine-luokan partioalus.

## Valmistus

Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 24. syyskuuta 1968 ja otettiin palvelukseen 6. toukokuuta 1969.

## Palvelus
Alus on poistettu palveluksesta.

## Lähteet

*
*

### Viitteet
Norfloksasiini

**Norfloksasiini** (C16H18N3O3F) on fluorokinoloneihin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä antibioottina useiden bakteeri-infektioiden hoidossa.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa norfloksasiini on valkoista tai kellertävää hygroskooppista kiteistä ainetta. Norfloksasiinin antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää bakteerien DNA:n jakautumisessa tarvitsemia entsyymejä ja siten estää solujen jakaantumisen. Norfloksasiini on tehokas erityisesti aerobisia gramnegatiivisia bakteereja ja eräitä grampositiivisia bakteereja vastaan. Anaerobisiin bakteereihin se ei tehoa. Norfloksasiinia käytetään esimerkiksi bakteeriripulin, virtsarakontulehduksen, virtsatietulehdusten, silmätulehdusten, eturauhastulehduksen ja bakteerien aiheuttamien sukupuolitautien hoidossa. Norfloksasiini on osittain korvattu uudemmilla antibiooteilla.

Tyypillisimmät norfloksasiinin aiheuttamat haittavaikutukset ovat pääkipu, huonovointisuus, huimaus ja maksaentsyymiarvojen kohoaminen. Yhdiste voi aiheuttaa maksa- tai haimatulehduksen. Norfloksasiinin käytön ja jänteiden repeämien välillä on osoitettu olevan yhteys.

## Valmistus
Norfloksasiinin synteesin ensimmäisessä vaiheessa 3-kloori-4-fluorianiliini reagoi dietyylietoksimetyleenimalonaatin kanssa substituutioreaktiolla. Kuumennettaessa tämä tuote syklisoituu ja muodostuu kinoliinijohdannainen. Tämä yhdiste reagoi bromietaanin kanssa ja esteriryhmä hydrolysoidaan emäksisissä olosuhteissa. Viimeisessä vaiheessa yhdiste reagoi piperatsiinin kanssa nukleofiilisella aromaattisella substituutiolla.
:

## Lähteet
Ford Telstar

**Ford Telstar** on Fordin vuosina 1982–1999 valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka perustui koko valmistushistoriansa ajan Mazda 626 -malliin. Tämä oli seurausta Fordin ostettua 25 prosentin osuuden Mazdasta vuonna 1979. Telstaria ei myyty lainkaan Euroopan tai Pohjois-Amerikan markkinoilla. Australiassa se korvasi Ford Cortinan. Telstarin seuraajaksi tuli Ford Mondeo.

## Ford Telstar AR, AS (1982–1987)

Ensimmäisen sukupolven Telstar esiteltiin vuonna 1982 korvaamaan Ford Cortina. Väliaikaisesti Cortinan korvaajana oli toiminut pienempi Ford Meteor. Telstar oli saatavana neliovisena sedanina tai viisiovisena hatchbackina.

Vuoden 1985 pienen kasvojenkohotuksen yhteydessä koritunnukseksi vaihtui AS.
 

## Ford Telstar AT, AV (1987–1992)

Toisen sukupolven Telstar esiteltiin vuonna 1987. Uutena korimallina oli viisiovinen farmari.

Vuoden 1990 alussa Telstar sai uuden etusäleikön ja takavaloja uudistettiin. Uudistuksen yhteydessä koritunnukseksi vaihtui AV.
 

## Ford Telstar AX, AY (1991–1997)

Kolmannen sukupolven Telstar esiteltiin vuoden 1991 lopussa. Siitä ei tullut lainkaan farmarimallia, vaan edellisen sukupolven farmari pysyi uuden mallin rinnalla aina vuoteen 1997 saakka.

Vuonna 1994 malli sai pienen kasvojenkohotuksen, jolloin koritunnukseksi vaihtui AY. Seuraavana vuonna Telstarin myynti loppui Australiassa korvaavan Ford Mondeon tultua siellä markkinoille. 

## Ford Telstar II (1994–1997)

Vain Japanissa myytiin kolmannen sukupolven Telstarin kanssa rinnakkain **Telstar II** -nimistä mallia, joka perustui Mazda Capellaan. 

## Ford Telstar GF (1997–1999)

Viidennen sukupolven Telstar esiteltiin vuonna 1997. Sitä myytiin vain Japanissa, sillä Ford Mondeo oli tullut markkinoille useimmissa maissa, joissa Telstar oli kuulunut mallistoon. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kehäkettu & Setä Koponen: EP

**Kehäkettu & Setä Koponen EP** on suomalaisen rap-duon Edu Kehäkettusen ja Setä Koposen debyyttialbumi, jonka julkaisi 21" Produktio vuonna 2000.

## Taustaa
Albumilla kuultiin tulevan rap-trion, MC Taakibörstan vakiovierailijoita, kuten Tuomio & Kone. 

Kappaleella "*Fättii (sil omal vitun sairaal taval)*" on samplattu yhtyeen The Soul Searches kappaletta Ashley's Roachclip vuodelta 1974. Kappaleen "*Tuu lusii mun punkkaan*" lopussa on kuultavissa samplea näyttelijä Simo Salmisen puhetta Stadin slangilla. Kappaleella "*Etenevän liikkeen laki*" kuullaan otteita urheiluselostaja Paavo Noposen selostuksista.

Albumin viimeinen kappale, "*Bonari biitti (...Kiva, kiitti ja moi)*", on lyhennetty instrumentaaliversio kappaleesta "*Etenevän liikkeen laki*".
## Kappaleet
#Aloitus
#Etenevän liikkeen laki (mukana Konan)
#Fättii (sil omal vitun sairaal taval) (mukana Tuomio & Kone)
#PL 2000 (mukana Davo-Ukki)
#Kaipiroskaa, Vernet Brancoo ja sitä rataa (mukana Tuomio & Kone ja Tarbash)
#Tuu lusii mun punkkaan
#Bonari biitti (...Kiva, kiitti ja moi)
Ford Tempo

**Ford Tempo** on Fordin vuosina 1983–1994 valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka korvasi Ford Fairmontin. Se perustuu tekniikaltaan pohjoisamerikkalaiseen Ford Escortiin. Tempon ylellisempi sisarmalli oli nimeltään Mercury Topaz. Mallin seuraajaksi tuli Ford Contour.

## Ford Tempo I (1983–1987)

Ensimmäisen sukupolven Tempo esiteltiin vuonna 1983. Etuvetoisuutensa ansiosta autossa oli suuremmat sisätilat kuin takavetoisessa edeltäjässään Fairmontissa, vaikka ulkomitoiltaan Tempo olikin pienempi. Muotoilultaan malli edusti Fordin uutta tyylisuuntaa, joka näkyi myös myöhemmin esitellyssä Ford Tauruksessa.

Vuonna 1986 Tempoa uudistettiin keulan ja perän osalta muun muassa uusin ajovaloumpioin. Mallivalikoimaa täydennettiin nelivetoisella versiolla. 

## Ford Tempo II (1988–1994)

Toisen sukupolven Tempo esiteltiin vuonna 1988. Autoa oli päällisin puolin uudistettu, mutta se perustui edelleen samalle pohjalevylle kuin alkuperäinen malli.

Nelivetoinen versio poistui mallivuoden 1991 valikoimasta. Vuonna 1992 Tempo sai uuden etusäleikön sekä korinväriset puskurit ja kylkilistat.
 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Chevrolet Cavalier (2016)

**Chevrolet Cavalier** on Chevroletin vuodesta 2016 lähtien valmistama keskiluokan neliovinen sedan, jota myydään Kiinassa ja Meksikossa. Se esiteltiin Chengdun autonäyttelyssä syksyllä 2016. Auto perustuu samalle General Motorsin Delta II -pohjalevylle kuin esimerkiksi ensimmäisen sukupolven Chevrolet Cruze.

Cavalierissa on 1,5-litrainen (113&nbsp;hv) bensiinimoottori ja viisivaihteinen manuaalivaihteisto tai kuusiportainen automaattivaihteisto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mestarien liigan kauden 2018–2019 lohkovaihe

**Mestarien liigan kauden 2018–2019 lohkovaihe** alkoi 18. syyskuuta ja päättyy 12. joulukuuta 2018.

## Joukkueet
Lohkovaiheen arvontatilaisuus pidettiin 30. elokuuta 2018 Monacossa. Joukkueet oli jaettu neljään samansuuruiseen arvontakoriin seuraavin perustein:

* Ensimmäiseen koriin oli sijoitettu in mukaan seitsemän kärkimaan kansallisen sarjan mestarit sekä hallitseva mestari Real Madrid.
* Koreihin kaksi, kolme ja neljä joukkueet olivat jaoteltu seurajoukkuerankingpisteiden mukaan.

Samoista maista olevia joukkueita ei voi arpoa samaan lohkoon. Yhdellä ottelukierroksella on kaksi ottelupäivää, joista toisena pelaavat lohkojen A–D joukkueet ja toisena lohkojen E–H joukkueet. 17. heinäkuuta 2014 UEFA:n hätäpaneelin pitämässä kokouksessa päätettiin, että venäläisiä eikä ukrainalaisia joukkueita voida arpoa samaan alkulohkoon maiden välisen poliittisesti epävakaan tilanteen johdosta.

Seuraavat 32 joukkuetta selviytyivät lohkovaiheeseen:

## Lohkot
Joukkueet jaetaan kahdeksaan neljän joukkueen lohkoon, joissa lohkojen joukkueet pelaavat toisiaan vastaan koti- ja vierasottelun. Jokaisen lohkon kaksi parasta pääsevät pudotuspelien neljännesvälieriin. Lohkon kolmanneksi sijoittuvat pääsevät Eurooppa-liigan kauden 2018–2019 ensimmäiselle pudotuspelikierrokselle ja neljänneksi sijoittuvat putoavat pois.

Jos lohkoissa päädytään tasapisteisiin, lohkosijoitukset ratkaistaan seuraavasti:
# joukkueiden keskinäisten otteluiden pisteet
# joukkueiden keskinäisten otteluiden maaliero
# joukkueiden keskinäisten otteluiden tehdyt maalit
# joukkueiden keskinäisten otteluiden vierasmaalit
# joukkueiden kaikkien otteluiden maaliero
# joukkueiden kaikkien otteluiden tehdyt maalit
# joukkueiden kaikkien otteluiden vierasmaalit
# joukkueiden kaikkien otteluiden voitot
# joukkueiden kaikkien otteluiden vierasvoitot
# vähiten kurinpidollisia pisteistä kaikista otteluista (keltainen kortti = 1 ja punainen kortti = 3)
# UEFA:n oma rankinglista

### Lohko A

----

----

----

----

----

### Lohko B

----

----

----

----

----

### Lohko C

----

----

----

----

----

### Lohko D

----

----

----

----

----

### Lohko E

### Lohko F

### Lohko G

### Lohko H

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Maeldun

**Maeldun** (myös **Maeldúin** tai **Mael Dúin**) on irlantilaiseen kansanperinteeseen kuuluvan immramm-tarinan ("matkakertomus") sankari. Tarinan nimi on *Immram Curaig Mael Dúin*.

Maeldunin äiti oli nunna, jonka aransaarelainen ylimys Ailill raiskasi. Myöhemmin merirosvot surmasivat Ailillin. Maeldun päättää lähteä purjehdusmatkalle, kun druidi on neuvonut häntä etsimään isänsä surmaajan. Maeldun näkee tappajan ensimmäisellä saarella, jota hän ja matkakumppaninsa lähestyvät, mutta myrsky työntää heidät takaisin merelle. He viettävät merillä kolme vuotta ja seitsemän kuukautta. Matkallaan he kohtaavat monia ihmeitä, ja Maeldun vierailee 31 saarella.

Joillakin saarilla on outoja olentoja, yhdellä saarella esimerkiksi muurahaiset ovat varsan kokoisia. Toiset saaret taas ovat hyvin jäsentyneitä. Eräs saari on jakautunut mustaan ja valkeaan osaan, jossa kaikki valkoinen muuttuu mustaksi yhdellä puolella ja toisin päin. Eräällä toisella saarella aidat jakavat saaren aristokraattisen hierarkian perusteella. Naisten saarelta matkamiesten on vaikeaa päästä pois. Saaren kuningatar heitää lankakerän veneeseen, aina kun se on lähdössä, ja joka kerta kun he sieppaavat kerän, heidän on jäätävä saarelle kolmeksi kuukaudeksi. Viimein he katkaisevat kerän sieppaavan miehen käden poikki ja pääsevät pakoon. Toiseksi viimeisellä saarella Maeldun kumppaneineen kohtaa munkin, joka aikoinaan ryösti aarteet kirkoltaan ja vietiin kallioiselle saarelle. Siellä munkki kuitenkin saa kuin ihmeen kautta ruokaa. Munkki neuvoo Maeldunia tekemään sovinnon isänsä tappajan kanssa. Viimeinen saari onkin heidän näkemänsä ensimmäinen saari ja täällä sovitus tapahtuu.

## Lähteet
* Cotterell, Arthur: Maailman myytit ja tarut. WSOY 1996. 
### Viitteet
Kaguya

**SELENE** (**Selenelogical and Engineering Explorer**), tunnettuna myös nimellä **Kaguya**, oli Japanin toinen kuuluotain, Hitenin jälkeen. Sen valmisti Institute of Space and Astronautical Science (ISAS) ja National Space Development Agency (NASDA), se laukaistiin syyskuun 14. 2007. Vuoden ja kahdeksan kuukauden jälkeen, se ohjattiin Kuun pinnalle kesäkuun 10. 2009.

## Lähteet
Caroline Ouellette

**Caroline Ouellette** (s. 25. toukokuuta 1979 Montreal, Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Kanadan maajoukkueessa neljissä olympialaisissa ja voitti joka kerta kultaa. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän pelasi 12 kertaa ja voitti niissä kuusi kultamitalia. Vuoden 2012 MM-kilpailuissa hän teki loppuottelussa mestaruuden Kanadalle tuoneen jatkoaikamaalin.

Ouellette edusti CWHL-liigassa Montreal Starsia, joka myöhemmin muutti nimekseen Montreal Canadiennes. Hänet valittiin liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi vuosina 2009 ja 2011. Hänen joukkueensa voitti Clarkson Cupin vuosina 2009, 2011, 2012 ja 2017.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Olavi Lampela

**Olavi Lampela** (8. syyskuuta 1919 Siikainen – 18. huhtikuuta 1976 Pori) oli suomalainen shakinpelaaja. Hän on pelannut sekä lähishakkia että kirjeshakkia. Lampela voitti kirjeshakin suomenmestaruuden vuonna 1971.

## Shakkiura
Lampela oli lähishakissa I luokan pelaaja. Hän voitti Porin mestaruuden 1950 ja Satakunnan mestaruuden vuonna 1953. Vuodesta 1958 lähtien Lampela pelasi kirjeshakkia. Sen jälkeen lähishakin pelaaminen alkoi vähentyä. Kirjepelaajana Lampela osallistui useisiin suomalaisiin arvokisoihin ja maaotteluihin. 

### Kirjeshakin SM-turnaukset
Olavi Lampela osallistui useita kertoja kirjeshakin SM-kisoihin. Hän on vuonna 2008 julkaistussa mitalitilastossa eräs eniten mitaleita kirjepelin SM-turnauksista keränneitä pelaajia (yksi kulta ja kolme pronssia). Ensimmäisen pronssimitalin Lampela voitti vuoden 1964 SM-turnauksessa, jossa hän jakoi 2. sijaa. Hän jakoi jälleen 2. sijaa vuoden 1965 SM-turnauksessa, mutta vertailun ansiosta jälleen sai pronssimitalin. Kolmannen pronssimitalin Lampela voitti 1967. 

Vuonna 1966 kirjeshakin SM-turnaukseen osallistui 14 pelaajaa. Siihen osallistui muutamia tulevia suomalaisia huippupelaajia. Näistä voidaan mainita kirjeshakin suurmestarin tittelin vuonna 1980 saanut Pentti Palmo sekä kirjeshakin kansainväliset mestarit Reino Miettinen (KKvM 1975) ja Pauli Hietanen (KKvM 2000). Mestaruuden voitti Järvenpään Shakkikerhoa (JärvSK) edustanut shakkimestari Leo Hällström. Lampela sijoittui seitsemänneksi.

Olavi Lampela voitti kirjeshakin Suomen mestaruuden vuonna 1971. Kirjeshakin järjestyksessään 15. SM-turnaus käynnistyi 21. syyskuuta 1970. Alun perin se oli järjestyksessä 10. SM-turnaus, mutta nykyisin viisi epävirallista SM-turnausta tunnustetaan virallisiksi mestaruuskisoiksi. 15. SM-turnaukseen osallistui 12 pelaajaa: Lampelan lisäksi kisassa pelasivat Matti Uitto, Allan Kiviaho, Armas Björkvist, Günter Hesse, Erkki Aaltio, Veli-Matti Huuskonen, Arvo Kaasalainen, Matti Piuva, Göran Lågland, Olav Harald sekä Unto Venäläinen. Näistä Kiviaho (vuonna 1960), Piuva (1974) ja Venäläinen (1967) ovat lähishakissa saaneet shakkimestarin arvon. 

Vuoden 1972 SM-turnaus oli erittäin tiukka. Olavi Lampela keräsi yhtä paljon pisteitä kuin kisan voittaja, mutta jäi vertailulla 4. sijalle. Mestaruuden voitti Unto Venäläinen.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Muutamia Olavi Lampelan pelaamia kirjepelejä Chessgames.com-palvelussa.
Jayna Hefford

**Jayna Hefford** (s. 14. toukokuuta 1977 Trenton, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Kanadan maajoukkueessa viisissä olympialaisissa ja voitti niissä neljä kultaa. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän pelasi 12 kertaa ja voitti niissä seitsemän kultamitalia. Vuosien 2004 ja 2005 MM-kilpailuissa hänet valittiin turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi. Kaikkiaan hän pelasi maajoukkueessa 267 ottelua ja teki niissä 157 maalia sekä keräsi kaikkiaan 291 tehopistettä.

Hefford edusti seuratasolla Brampton Thunderia. Hänen kunniakseen jääkiekkoliiga CWHL on kaudesta 2015–2016 lähtien jakanut Jayna Hefford Trophyn pelaajien valitsemalle liigan arvokkaimmalle pelaajalle. Vuonna 2018 Hefford nimettiin Hockey Hall of Fameen.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Pakaslahti

**Pakaslahti** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Aaro Pakaslahti (1903–1969), diplomaatti ja ministeri
* Johannes Pakaslahti (s. 1945), dosentti ja tohtori
* Petri Pakaslahti (s. 1976), jääkiekkoilija
Péter Zwack

**Péter Zwack** (21. toukokuuta 1927, Budapest – 5. elokuuta 2012, Venturina Terme) oli unkarilainen liikemies ja diplomaatti. Hänet tunnetaan etenkin Unicum-merkkisen alkoholijuomatehtaan johtajana. Zwack oli Unkarin Yhdysvaltain suurlähettiläs vuosina 1990–1991.

## Elämä
Péter Zwack syntyi Budapestissä vuonna 1927. Zwackin suku on pyörittänyt Unicum-juoman tehdasta Budapestissä 1800-luvulta saakka. Toisen maailmansodan jälkeinen kommunistihallinto alkoi kansallistamaan maan yrityksiä ja Unicumia johtanutta Péter Zwackin isää János Zwackia vastaan langetettiin valtionpetostuomio. Koko perhettä uhkasi pakkotyöleirituomio.

János piilotti poikansa, Péterin, yhteen jugoslavialaiseen tavarajunaan, mutta itse hän ei enää päässyt kyytiin. Saavuttuaan Länsi-Jugoslaviaan nuori Péter joutui kävelemään Italian rajalle asti, mistä hän pääsi Triesteen. János lahjoi erään neuvostokuorma-autokuljettajan, joka suostui kuljettamaan hänet tyhjässä öljytynnyrissä pois Unkarista. Jánoksella ei ollut rahaa mukana, ainoastaan henkilöpaperit ja Unicumin resepti takin taskussa. János tapasi poikansa myöhemmin Italiassa ja ennen heidän muuttoa Yhdysvaltoihin, hän teki sopimuksen perheen italialaisen ystävän kanssa, että oikeaa Zwack Unicumia alettaisiin valmistaa Italiassa, mutta ainoastaan Zwackien toimittamilla yrteillä. Tästä lähtien oli kahdenlaista Unicumia: Unkarin valtion Unicum, sekä aito ja perinteinen Zwack Unicum.

Péter Zwack palasi vuonna 1970 Italiaan ja alkoi johtaa Zwack Unicumia.

1980-luvun loppupuolella, sosialistisen ilmapiirin vapautuessaan Péter Zwack pääsi aloittamaan neuvottelut Unkarin valtion kanssa alkuperäisen Budapestissä sijaitsevan Unicum-tehtaan takaisinlunastamisesta. Kauppaan päästiin vuonna 1988 ja virallisesti 10. heinäkuuta 1989 Zwack Unicum Budapest -yhtiö jälleenperustettiin ja Unicumin valmistus palasi takaisin Unkariin. Tuolloin sen alkupääoma oli 60 miljoonaa forintia (siihen aikaan noin 1,7 miljoonaa markkaa), josta Unkarin valtio omisti 50 prosenttia ja Péter Zwack sekä Emil Underberg 50 prosenttia. Vuoteen 1990 asti sekä Unkarin valtion että Zwackin Unicumia oli saatavilla yhtäaikaisesti.

Péter Zwack nimettiin Unkarin Washingtonin-suurlähettilääksi vuonna 1990 ja tämän vuoksi hän joutui luopumaan Yhdysvaltain kansalaisuudestaan. Toimiessaan suurlähettiläänä hänelle myönnettiin George Washington -palkinto kahden maan suhteiden edistämisestä. Péter Zwack ajautui kuitenkin erimielisyyksiin silloisen Unkarin ulkoministerin Géza Jeszenszkyn kanssa ja vuonna 1991 hänet erotettiin tehtävästään. 

Péter toimi 1994–1998 sekä vuonna 2002 kansanedustajana Unkarin parlamentissa.

Péter Zwack kuoli 85-vuotiaana Italiassa 5. elokuuta 2012.
Artina 29

**Artina 29** ja **Artina 291** ovat 1980-luvun lopussa ja 1990-luvulla valmistettuja suomalaisia purjeveneitä. Veneen on suunnitellut Hans Groop ja sitä valmisti aluksi Artekno Oy Kangasalla. Artekno Oy:ltä hankituista Artina 29 -veneen muoteista valmistettiin 1990-luvun puolivälin tienoilla Siuntiolaisen Swing Yachts Ltd Oy:n toimesta Swing 291 -purjevenettä, jota kutsutaan myös nimellä Artina 291.

Artina 29:n suunnittelun lähtökohtana oli luoda avomerikelpoinen, hyvin purjehtiva ja urheilullinen matka- ja perhevene. Veneen oli määrä tarjota mukavat lomanviettotilat neljälle henkilölle. Ensimmäiset piirustukset valmistuivat 1988. Artina 29 oli ensimmäinen Hans Groopin tietokoneavusteisesti suunnittelema vene.

Swing/Artina 291 eroaa Artina 29:stä uimatason ja sisustan yksityiskohtien osalta. Swing 291:n uimataso suunniteltiin uudelleen ja se on tyylikkäästi porrastettu ja suurella ankkurikotelolla varustettu. Sisustaa on muotoiltu uudelleen pyöreämmillä yksityiskohdilla ja WC:n istuin on käännetty veneen kulkusuunnan mukaiseksi käytettävyyden parantamiseksi. 

## Veneen rakenne
Artina 29:n tukeva runko on kerrosrakenteinen ja kevlarkuidulla vahvistettu. Veneen pohja on umpilaminaattia ja kyljissä on 15 mm balsakerrosrakenne. Veneen kansilaminaatin väliaineena on Divinycell -matto ja laipiot on laminoitu kiinni runkoon. Artina 29:n eväköli on valmistettu lyijystä, ja sen alaosassa on pienet siivekkeet vähentämässä kärkipyörrettä ja lisäämässä kölin oikaisuvoimaa. Kölin kiinnitys on hoidettu yhdeksällä 16mm haponkestävällä pultilla. Veneen peräsin on elliptinen ja sen edessä on skeg tukemassa peräsintä ja antamassa veneelle suuntavakautta. Pinnaohjaus kuului veneen vakiovarustukseen, mutta rattiohjaus voitiin asentaa lisävarusteena. Artina 29:n avotilaan mahtuu 6 henkilöä. Istuinlaatikon reunat ovat istuinmukavuuden kannalta matalahkot. Avotilan penkit, lattia sekä uimataso ovat teak-päällysteisiä. 

Veneessä on makuupaikat viidelle aikuiselle ja yhdelle pienehkölle lapselle. 

## Purjehdusominaisuudet
Vene-lehden testeissä niin Artina 29 kuin Artina/Swing 291 kuvataan mukavaksi ja helposti hallittavaksi veneeksi. Venettä kehutaan ketteräksi, vaikkakin hieman raskaan tuntuiseksi. Lateraalitasapainon mainitaan olevan erittäin hyvä.

Veneen LYS-luku on 1.12.

## Lähteet
Kari Wilén: *"Uusi eurokoko. Artina29, Dehler 28, First 285, Gib´sea 282 ja Guyline 822"*. Vene 2/1989

Kari Wilén ja Kamu Stråhlmann: *"Artina 291, Kesytetty eurovene"*. Vene 6/1995

Kauhanen, Ilpo: *"Hans Groop, suomalainen venesuunnittelija - H-veneestä Kultapokaaliin"*. Moreeni, Vantaa, 2012

## Viitteet
Grönstrand

**Grönstrand** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Hiski Grönstrand (s. 1984), suomalainen näyttelijä
* Ingunn Grönstrand (1911–2004), suomenruotsalainen kirjailija
* Jari Grönstrand (s. 1962), suomalainen jääkiekkoilija
* Saima Grönstrand (1863–1931), suomalainen kirjailija ja suomentaja.
Carstens

**Carstens** voi tarkoittaa:

## Sukunimenä
* Asmus Jakob Carstens (1754–1798), tanskalais-saksalainen taidemaalari ja piirtäjä
* Fredrika Wilhelmina Carstens (1808–1888), suomalainen kirjailija
* Karl Carstens (1914–1992), saksalainen poliitikko ja Länsi-Saksan 5. liittopresidentti
* Konstantin Carstens (1830–1909), suomalainen insinööri ja toimittaja
* Liezl Carstens, eteläafrikkalainen näyttelijä
* Lina Carstens (1892–1978), saksalainen näyttelijä
* Wilhelm Carstens (1869–1941), saksalainen soutaja

## Etunimenä
* Carstens Borchgrevink (1864–1934), norjalainen opettaja ja tutkimusmatkailija
John E. Amos Power Plant

**John E. Amos Power Plant** on kivihiiltä käyttävä voimalaitos Putnamin piirikunnassa Yhdysvaltain Länsi-Virginiassa. Sen omistaa Appalachian Power, joka on American Electric Powerin tytäryhtiö. Sen kapasiteetti on 2&nbsp;933MW.

AEP teki sopimuksen kansalaisjärjestöjen kanssa voimalan saasteiden vähentämisestä. Järjestöjen tekemän selvityksen mukaan AEP:n kolmen hiilivoimalan, joista yksi on John E. Amos Power Plant, läheisiin vesistöihin laskemat päästöt ylittivät Clean Water Act -lain maksimit. AEP lupasi laskea saastemäärät lain mukaiselle tasolle kesäkuun 2015 loppuun mennessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tuvan kansantasavalta

**Tuvan kansantasavalta** tai **Tannu Tuvan kansantasavalta** (, IPA ) oli osittain tunnustettu valtio entisen Venäjän keisarikunnan Tuvan protektoraatin alueella. Neuvostoliitto ja Mongolian kansantasavalta olivat ainoat valtiot, jotka tunnustivat Tuvan itsenäisyyden. 

Nykyään Tuva on osa Venäjää.

## Historia
Ennen kuin Venäjän keisarikunta liitti Tuvan itseensä, alue oli osa Mongoliaa, joka taas oli osa Qing-dynastiaa, josta Tuva julistautui itsenäiseksi ensimmäisen kerran vuonna 1912.

Venäjän vallankumouksen ajan kaaos antoi tuvalaisille mahdollisuuden julistaa maansa itsenäiseksi. 4. elokuuta 1921 bolševikit perustivat Tuvan kansantasavallan, josta käytettiin nimeä Tannu Tuva vuoteen 1926 saakka. 

Pääkaupunki Hem-Beldir nimettiin uudelleen Kyzyliksi. Neuvostoliiton ja Mongolian kansantasavallan välinen sopimus vuonna 1926 vahvisti valtion itsenäisyyden. Vaikka muut valtiot eivät tunnustaneet sen itsenäisyyttä, se näkyi Yhdysvalloissa valmistetuissa kartoissa ja karttapalloissa.

Tuvan ensimmäinen pääministeri oli Donduk Kuular. Hän teki buddhalaisuudesta valtion virallisen uskonnon ja yritti vähentää Venäjältä tulleiden uudisasukkaiden ja propagandan määrää. Neuvostoliitto huolestui muutoksista, ja vuonna 1929 Kuular pidätettiin ja teloitettiin Tuvan vallankaappauksen aikana. 

Vallankaappauksen jälkeen uusi hallitus yritti tuhota buddhalaisuuden ja šamanismin Tuvassa Stalinin rohkaisemana. 

### Toinen maailmansota
Tuvan sanotaan liittyneen toiseen maailmansotaan Neuvostoliiton kanssa 22. tai 25. kesäkuuta 1941, mutta asiasta ei olla varmoja. Joka tapauksessa Tuvasta tulleet vapaaehtoiset auttoivat Neuvostoliittoa sodassa akselivaltoja vastaan. 

11. lokakuuta 1944 Tuvan pienen huralin pyynnön jälkeen Tuva liitettiin Neuvostoliittoon autonomisena alueena. Saltšak Toka sai Tuvan kommunistisen puolueen ensimmäisen sihteerin tittelin. Ennen Neuvostoliittoon liittymistä Saltšakin vaimo, Hertek Antšimaa-Toka, toimi Tuvan valtionpäämiehenä eli pienen huralin presidiumin puheenjohtajana. Tästä syystä Tuvan kansantasavallan voidaan katsoa olevan ensimmäinen valtio, jonka valtionpäämiehenä toimi nainen, joka valittiin toimeen vaaleilla.

Tuva oli autonominen tasavalta vuoden 1961 lokakuusta vuoteen 1992. Neuvostoliiton hajoamisprosessin alettua Tuvan ASNT julistautui Tuvan tasavallaksi vuonna 1991. Samoihin aikoihin Tuvassa esiintyi kansallismielisiä itsenäistymispyrkimyksiä. Tuvan tasavalta jäi kuitenkin Venäjän federaation yhteyteen. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen venäläistä väestöä on muuttanut runsaasti pois Tuvasta.

## Lähteet
Marshall Ashmun Upson

**Marshall Ashmun Upson** (23. marraskuuta 1828 –  6. lokakuuta 1894) oli yhdysvaltalainen journalisti, postimestari ja kirjailija. Hän oli Pat Garrettin kirjan *An Authentic Life of Billy the Kid* (1882) pääasiallinen kirjoittaja.

Marshall Ashmun Upson työskenteli reportterina muutamille newyorkilaisille sanomalehdille, hankki mainetta *Cincinnati Enquirer* -nimisessä lehdessä ja perusti *Leavenworth Heraldin*. Sen jälkeen hän matkusti läntisten osavaltioiden läpi. Hän sai töitä Coloradossa, Utahissa, Kansasissa ja Intiaaniterritoriossa. Hän omisti pienen sanomalehden Missourissa ja osti osan *Mesilla Newsistä*. Välillä hän työskenteli opettajana tai konttoristina. Vuonna 1876 Upson tutustui Van C. Smithiin, joka oli karjatilan omistaja ja uhkapeluri. Hän oli Smithin omistaman kaupan johtaja. Lopulta Upson toimi maanviljelijänä, postimestarina, rauhantuomarina ja julkisena notaarina. 

Lincolnin piirikunnan sodan (1878–1881) aikana ”Ash” Upson oli Roswellin postimestari. Hän tutustui Pat Garrettiin vuonna 1879 Roswellissa. Upson tunsi Billy the Kidin, vaikka tuskin kovin läheisesti. Garrett ampui Billy the Kidin heinäkuussa 1881, ja Upson muutti asumaan Garrettin karjatilalle elokuussa 1881.   

Garrett päätti kirjoittaa oman kertomuksen Billy the Kidistä ja pyysi Upsonia kirjansa haamukirjoittajaksi. Maalis- tai huhtikuussa 1882 ilmestyi Upsonin ja Garrettin yhteistyönä *An Authentic Life of Billy the Kid*. 

Ash Upson kuoli Uvaldessa Garrettin tilalla lokakuussa 1894.

## Lähteet

### Viitteet
Johan Korsström

**Ernst Johan Axel Göransson Korsström** (7. lokakuuta 1938 Helsinki – 23. maaliskuuta 2018) oli suomalainen arkkitehti.

Korsström harjoitteli opiskeluaikanaan muun muassa Alvar Aallon arkkitehtitoimistossa 1961–1963 ja vuodesta 1963 alkaen hän työskenteli Ålander-Packalén-Korsströmin arkkitehtitoimistossa. Toimiston perustajia olivat arkkitehdit Per-Mauritz Ålander (s. 1928), Rurik Packalén (1929–2013) ja Karl-Erik Hagner (1928–2021). Johan Korsströmistä tuli toimiston osakas 1968. Toimisto teki suunnittelutöitä erityisesti Suomen ruotsinkielisille alueille. Toimisto suunnitteli muun muassa Inkoon kunnantalon (1977), Tuuliniityn koulun Espoossa (1989), Kemijärven kulttuurikeskuksen (1984) ja musiikkiopiston (1995), Espoonlahden hoitokodin (2003) ja useita päiväkoteja. Korsström toimi myös Porvoon vanhankaupungin neuvoa-antavana arkkitehtinä 1989–1990 ja 1992–1993.

## Lähteet
*
Valtuustoaloite

**Valtuustoaloite** (kuntalaissa *valtuutetun aloite*) on kunnanvaltuutetun tekemä aloite, joka esitetään kunnanvaltuuston kokouksessa. 

Valtuustoaloitteiden käsittelystä ei säädetä kuntalaissa. Sen sijaan kuntalaki edellyttää, että kunnan hallintosäännössä on päätettävä, miten valtuutettujen aloitteet on käsiteltävä. Kunta voi siis rajoittaa valtuutettujen aloiteoikeutta. Kuntalaisen aloiteoikeus perustuu vahvemmin kuntalakiin, mutta kuntalaisaloitteenkin käsittelystä säädetään kunnan hallintosäännössä.

Kuntaliiton julkaisemassa hallintosäännön mallipohjassa suositellaan, että valtuustoaloite lähetetään kunnanhallituksen käsiteltäväksi. Asiasta voidaan käydä lähetekeskustelu valtuustossa. Kuntaliiton mallipohjassa myös esitetään, että kunnanhallituksen tulee vuosittain esittää luettelo valtuustoaloitteista, joita ei ole edellisen vuoden aikana käsitelty loppuun. Valtuusto voi todeta, mitkä aloitteista on käsitelty loppuun.

## Lähteet
Camphin-en-Pévèle

**Camphin-en-Pévèle** on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee Belgian rajalla noin 20 kilometriä Lillestä itään.

## Urheilu
Kunnan läpi kulkee polkupyöräkilpailu Pariisi–Roubaix reitti ja siihen kuuluvat kaksi mukulakivikatuosuutta. Kokonaan kunnan alueella kulkeva osuus tunnetaan nimillä *Pavé de Camphin-en-Pévèle* tai *Pavé de la Justice*, sekä osittain kunnan alueella kulkeva osuus tunnetaan nimillä *Carrefour de l'Arbre* tai *Pavé de Luchin*.

Jalkapalloseura Lille OSC:lla on Camphin-en-Pévèlessä suurikokoinen harjoituskeskus Domaine de Luchin.


Tiedosto:Camphin-en-Pevèle_Pavé_de_la_Justice_(1).jpg|Pavé de la Justice
Tiedosto:Camphin-en-Pevèle_Pavé_de_la_Justice.jpg|Pavé de la Justice


## Aiheesta muualla

## Lähteet
Ford Escort (Pohjois-Amerikka)

**Ford Escort** on Fordin vuosina 1980–2003 Pohjois-Amerikan markkinoille valmistama keskiluokan automalli, joka korvasi sikäläisillä markkinoilla Ford Pinton. Pohjoisamerikkalainen malli erosi Euroopassa myytävästä Escortista.

## Ford Escort I (1980–1990)

Mallin ensimmäinen sukupolvi esiteltiin syksyllä 1980. Se muistutti korin muotoilultaan eurooppalaista Escortia, mutta tekniikka oli näissä kahdessa mallissa erilaista. Escortin ylellisempi versio oli nimeltään Mercury Lynx, lisäksi mallin tekniikkaan perustui coupé-malli Ford EXP.
 

## Ford Escort II (1990–1996)

Toisen sukupolven malli esiteltiin vuonna 1990, ja se perustui Mazdan kehittämälle pohjalevylle. Uutena korimallina oli neliovinen sedan. Aasiassa ja Australaasiassa Escortia myytiin nimellä **Ford Laser**. Autoa myytiin jälleen myös ylellisempänä versiona Mercury Tracer -nimisenä.

 

## Ford Escort III (1996–2002)

Kolmannen sukupolven malli esiteltiin vuonna 1996. Ulkoisesti auto uudistui perusteellisesti, mutta se perustui edelleen samalle pohjalevylle kuin edeltäjänsä. Hatchback-korimallit poistuivat valikoimasta.
 

## Ford Escort ZX2 (1997–2003)

Kolmannen sukupolven malliin perustuva kaksiovinen coupé-korinen Escort ZX2 esiteltiin vuonna 1997 korvaamaan Ford Probe. Mallin nimeksi tuli vuonna 2001 pelkkä **Ford ZX2**. Seuraavana vuonna uudistettiin keulan ilmettä.
 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mercury Lynx

**Mercury Lynx** on Mercuryn vuosina 1980–1987 valmistama keskiluokan automalli, joka korvasi Mercury Bobcatin. Se oli ylellisempi versio pohjoisamerikkalaisesta Ford Escortista, samaan tapaan kuin edeltäjä oli ollut Ford Pinton ylellisempi versio. Lynxin seuraajaksi tuli Mercury Tracer.
 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tilapäinen valiokunta

**Tilapäinen valiokunta** on kunnanvaltuuston asettama tilapäinen toimielin, joka perustetaan erityisen asian käsittelyä varten.

Kuntalaissa säädetään, että tilapäinen valiokunta valmistelee luottamushenkilöiden erottamista koskevan asian tai kunnanjohtajan erottamista taikka toisiin tehtäviin siirtämistä koskevan asian. Tilapäinen valiokunta voidaan myös asettaa hallinnon tarkastamista ja lausunnon antamista varten.

Jos kunnanhallitusta ei saada päätösvaltaiseksi jäsenten ja varajäsenten esteellisyyksistä johtuen, on valtuuston asetettava tilapäinen valiokunta hoitamaan niitä asioita, joita kunnanhallitus ei pysty päättämään esteellisyyksien vuoksi.

Tilapäisen valiokunnan asettamisesta päättää kunnanvaltuusto kunnanhallituksen esityksestä tai kun neljäsosa valtuutetuista sitä aloitteessa vaatii. Tilapäisen valiokunnan jäsenten on oltava valtuutettuja tai varavaltuutettuja. Tilapäisen valiokunnan toimikausi loppuu, kun asian käsittely päättyy kunnassa.

## Lähteet
Civita di Bagnoregio

**Civita di Bagnoregio** on Bagnoregion kunnan frazione. Se sijaitsee Keski-Italiassa Latiumin alueella Bolsenanjärven ja Tiberin jokilaakson välissä. Etruskien perustama Civita tunnetaan myös kaupunkina, joka tekee kuolemaa, "La cittâ che muore".

## Maantiede
Civita di Bagnoregio erottuu selkeästi ympäristöstään. Se on rakennettu 443 metriä korkealle kukkulalle Rio Torbidon ja Rio Chiaron eroosiolaaksoon Bagnoregion nykyisen keskustan itäpuolelle.

## Historia
Etruskit perustivat Civita di Bagnoregion noin 500 vuotta eaa. Roomalaiset ottivat alueen hallintaansa 260-luvulla eaa., ja heidän valtakuntansa romahdettua alueen valloittivat gootit ja langobardit. Sittemmin frankkien kuningas Kaarle Suuri antoi Civitan Kirkkovaltiolle. Eroosio ja maanjäristykset heikensivät Civitan asuttavuutta, ja vuoden 1795 järistyksen jälkeen väestö muutti Rotaan, joka on Bagnoregion nykyinen keskus. 2010-luvulla Civitassa on asunut vakituisesti kymmenkunta ihmistä.

Civitan rakennuskanta periytyy lähinnä keskiajalta ja renessanssin kaudelta. Teologi Bonaventura syntyi Civitassa vuoden 1220 tienoilla.

I borghi più belli d'Italia -yhdistys on valinnut Civita di Bagnoregion yhdeksi Italian kauneimmista kylistä.

Civitassa on kuvattu useita televisio- ja elokuvatuotantoja, kuten Stenon ohjaama komedia *I due colonnelli* (1963). Suomalainen televisioelokuva *[[Lacrimosa (televisioelokuva)|Lacrimosa]]* (2008) kuvattiin osittain Civitan maisemissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
John Tunstall

**John Henry Tunstall** (6. maaliskuuta 1853 Lontoo – 18. helmikuuta 1878 Lincoln) oli brittiläissyntyinen yhdysvaltalainen kauppias ja karjatilallinen. Tunstallin murha helmikuussa 1878 käynnisti Lincolnin piirikunnan sodan New  Mexicossa.  

John Tunstall syntyi Dalstonissa Hackneyn esikaupunkialueella Lontoossa. Hän työskenteli parissa yrityksessä Lontoossa, joista ensimmäisessä 15-vuotiaana. Kesällä 1869 hän teki kiertomatkan Eurooppaan.

Vuonna 1872 Tunstall lähti Victoriaan Brittiläiseen Kolumbiaan Kanadaan huolehtimaan vuonna 1868 perustetun Turner, Beeton & Tunstall -nimisen perheyrityksen merentakaisesta sivuliikkeestä. Yrityksen johdossa oli Tunstallin isän kanadalainen liikekumppani John Turner. Tunstall työskenteli yrityksessä konttoristina. Tunstall oli tuottelias kirjeiden kirjoittaja. Hän kirjoitti Englantiin isälleen, joka oli hänen päärahoittajansa. Kirjeiden ja päiväkirjan ansiosta hänen elämänsä on dokumentoitu hyvin.

Tunstall oli luonteeltaan etäinen ja tärkeilevä ja teki huonon vaikutuksen kanadalaisiin. Vietettyään neljä vuotta Victoriassa hän lähti Kaliforniaan ottamaan selkoa lampaiden kasvatuksesta. Hän suostutteli isäänsä rahoittamaan hanketta. Lampaiden kasvatus ei onnistunut ja marraskuussa 1876 hän muutti New Mexicoon. 

Tunstall tapasi lakimies Alexander McSweenin Santa Fessä ja muutti Lincolniin. Hän investoi noin 15&nbsp;000 dollaria (nykyrahassa noin 1,5 miljoonaa) kauppaan, karjatilaan ja muuhun yritystoimintaan. Tunstallin ja McSweenin perustaman pankin toimitusjohtaja oli John S. Chisum. 

Santa Fe Ring oli paikallinen korruptoitunut karjankasvattajien ja liikemiesten muodostama ryhmittymä. L. G. Murphy & Co. ja sen seuraaja J. J. Dolan & Co., joka tunnettiin nimellä ”Talo” (), olivat vuosia pitäneet otteessaan lähes kaikkia alueen rahantekohankkeita. John Tunstall, Alexander McSween ja John Chisum vastustivat Murphyn ja Dolanin ”Talon” ylivaltaa. 

Helmikuuhun 1878 mennessä molemmat osapuolet olivat levittäneet toisistaan juoruja, hyökänneet julkisesti toistensa kimppuun territorion lehdistössä ja olivat jakaneet henkilökohtaisia uhkauksia. Molemmat olivat palkanneet miehiä, jotka tunsivat aseiden käytön. Tunstall oli ottanut Rio Feliz -joen lähellä olevalle karjatilalleen työmiehiä, joista yksi oli Billy the Kid.

18. helmikuuta 1878 John Tunstall ja neljä hänen palkkalistoillaan olevaa miestä, mukaan lukien Billy the Kid, kuljettivat hevosia Lincolniin. Ruidoso Valleyssa noin kahdenkymmenen ratsastajan joukko oli heidän perässään. Joukko toimi seriffi William Bradyn valtuutuksella. William ”Buck” Morton ja Tom Hill saavuttivat Tunstallin. Morton oli James Dolanin alainen ja Hill oli ”Pojat”-nimisen () rikollisryhmän jäsen; ryhmä toimi Dolanin hyväksi. Morton ampui Tunstallin lähietäisyydeltä, Hill ampui toisen laukauksen.       

## Lähteet
Antti Aro

**Antti Aro** (6. helmikuuta 1952 Helsinki – 22. maaliskuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.

Aro kävi Suomen Teatterikoulun vuosina 1970–1974. Hänet kiinnitettiin sieltä heti KOM-teatteriin neljäksi vuodeksi. Vuonna 1978 Aro pääsi töihin Turun kaupunginteatteriin. Hän näytteli välillä myös Vaasassa ja palasi Turkuun, mistä siirtyi kuudeksi vuodeksi Lahden kaupunginteatteriin vuonna 1985. KOM-teatterissa Aro näytteli muun muassa *Optimistisessa tragediassa* ja *Rouva Carrarin kivääreissä*. Vaasan vuosiin kuului nimirooli Molièren Tartuffessa. Muun muassa *Kuka pelkää Virginia Woolfia* sekä Kolme sisarta olivat Turun kauden näytelmiä. Lahdessa hän alkoi esiintyi suurissa rooleissa. Aro näytteli Akustia Niskavuoren Hetassa ja pastori Salpakaria Täällä Pohjantähden alla -esityksessä. Athol Fugardin *Harold-herra ja pojat* menestyi Lahden kaupunginteatterissa ennätyksellisen pitkän ajan, peräti kolme vuotta. Helsingin kaupunginteatterissa Aro näytteli myös musikaaleissa. Näihin kuuluivat muun muassa roolit *Rosessa*, West Side Storyssa ja The Sound of Musicissa. Aro tulkitsi Härkä-Heikin roolin Jussi Kylätaskun *Runarissa ja Kyllikissä*. Aro näytteli kaksikin kertaa venäläisen ohjaajan Oleg Tabakovin vierailutöissä, joita olivat *Biloxi Blues* ja *Mekaaninen piano*. Eri tehtävät Carin Mannheimerin kirjoittamassa *Rahalla saa*... -näytelmässä olivat Aron viimeisiä Helsingin kaupunginteatterissa. Elokuvissa Aro nähtiin muun muassa Lasse Naukkarisen ohjaamassa *Ottakaa varas kiinni* -elokuvassa sekä Timo Linnasalon Aurinkotuulessa. Aro nähtiin myös televisiossa, joista viimeiset roolit olivat TV1:n Angela ja ajan tuulet -sarjassa sekä Pelkovaarassa. Skaalan laajuus kuului Antti Aron ominaisuuksiin. Ehkä eniten kotonaan hän oli suomalaisen perusmiehen tulkkina. Katsoja saattoi kuitenkin luottaa hänen työskentelyynsä ja rooleihinsa valikoiman kaikilla osa-alueilla. Helsingin kaupunginteatteri oli vuodesta 1991 Antti Aron viimeinen vakituinen työpaikka. Hän erosi sieltä 11 vuoden jälkeen, kun ei ollut neljään vuoteen saanut teatteriltaan ainuttakaan uutta roolia.

Aro kuoli pitkään sairastettuaan Lallukan taiteilijakodissa Helsingissä vain 53 vuoden iässä.

## Lähteet
Seo Yeong-jun

**Seo Yeong-jun** (s. 8. maaliskuuta 1995 Soul, Etelä-Korea) on eteläkorealainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Aasian liigan eteläkorealaisjoukkue Daemyung Killer Whalesissa. Hän laukoo oikealta.

## Ura
### Seuraura
Yeong-jun muutti jo teini-ikäisenä Kanadaan, jossa hän pelasi Calgary Royalsin ja CRAA Goldin junioreissa. Hän palasi kaudeksi 2012–2013 kotimaahansa ja siirtyi Posungin joukkueeseen. Vuosina 2014–2017 Yeong-jun pelasi Korean yliopistojoukkueessa. Kesällä 2016  Yeong-jun osallistui Dallas Starsin kehitysleirille.

Lokakuussa 2017 Yeong-jun siirtyi Aasian liigan eteläkorealaisjoukkue Daemyung Killer Whalesiin. Hänen ensimmäinen ammattilaiskautensa 2017–2018 toi 16 runkosarjaottelussa tehot 1+9=10, joilla Yeong-jun oli joukkueensa tehokkain puolustaja Shun Sakatan ja Ryan Caldwellin kanssa.

### Maajoukkueura

Yeong-jun edusti Etelä-Koreaa Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuonna 2018 sekä IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2016 ja 2017, joista jälkimmäinen turnaus päättyi hopeaan ja Etelä-Korean historian ensimmäiseen sarjanousuun MM-kilpailujen pääsarjatasolle. Yeong-jun pelasi myös Aasian talvikisoissa vuonna 2017, jolloin hän voitti hopeaa.

Yeong-jun pelasi myös alle 20-vuotiaiden IIA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän toimi Etelä-Korean varakapteenina ja voitti pronssia. Yeong-jun jakoi kahdella osumallaan turnauksen puolustajien maalipörssin voiton. Hän pelasi myös IIB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin Yeong-jun voitti kultaa. Hän voitti pelipaikastaan huolimatta koko turnauksen piste- ja maalipörssin tehoilla 11+5=16. Yeong-jun valittiin turnauksen parhaaksi puolustajaksi ja Etelä-Korean parhaaksi pelaajaksi.

Yeong-jun pelasi myös alle 18-vuotiaiden IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin hän toimi Etelä-Korean varakapteenina.

## Muuta
Yeong-junin serkku Sung Woo-je on Etelä-Korean maajoukkuehyökkääjä, joka pelasi kaudella 2017–2018 hänen joukkuetoverinaan Daemyung Killer Whalesin ALIH-joukkueessa.

## Tilastot

## Lähteet
*
*

### Viitteet