open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Iso-Koura

**Iso-Koura**  on Satakunnan Karvian ja Pirkanmaan Parkanon välisellä rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kuivasjärven valuma-alueeseen. Iso-Koura on osa Vatajanjoen valuma-aluetta.

## Maantietoa
Järven pituus on 1,0 kilometriä, leveys 500 metriä ja sen pinta-ala on 17 hehtaaria. Se sijaitsee laajan suoalueen, joka muodostuu Lylynevasta, Pohjoisnevasta ja Huhdannevasta, keskellä sijaitsevalla harjujakolla. Järvi on pitkä ja kapea ja sen itärannat rajautuvat Kouranharjuun lukuun ottamatta keskikohdan lahtea, joka työntyy itään ja jossa sijaitsee järven luusua. Eteläosassa sijaitsee 60 metriä pitkä kallioinen saari ja keskiosassa on pieni luoto. Järveen laskee seitsemän suo-ojaa, jotka saavat vetensä pienialaisilta soilta. Sen laskuoja lähtee itäpäässä sijaitsevasta lahdesta ja luontaisesti luikerteleva oja laskee puolenkilometrin päässä olevaan Alkkianlampeen. Alkkianlammen vedet päätyvät Kärppäluoman kautta Vatajanjokeen. Rantaviivan pituus on 3,1 kilometriä. Rannat ovat pääosin suota, mutta itärannat ovat harjun reunaa. Kouranharjulla kulkee tie järven rantaan, missä sijaitsee järven ainoa vapaa-ajan asunto. Tie haarautuu yhdystieltä 13311, joka risteää valtatietä 3 Kuivasjärven kylässä. Järven eteläpää kalliosaaresta etelään sijaitsee Parkanon puolella.

Järven itäpuolella sijaitsevat pienet lammet Keski-Koura ja Pikku-Koura. Niillä ei ole laskuojaa. Iso-Kouran eteläpuolella sijaitsee nimetön pitkänmuotoinen lampi.

## Historiaa
Vuoden 1959 painetussa peruskartassa järven nimi oli "Kourajärvi". Kourajärvenharjun hiekkakuoppien tieltä jatkoi järvelle kärrypolku, jossa sijaitsi suuri rakennusa "Maja". Karttaan oli piirretty järven pohjoispäähän kolme saarta, joita ei näy kartassa enää. Keskikohdan luoto oli tuolloin suurempi kuin nykyään. Vuoden 1984 peruskartassa keskikohdassa oli kaksi pientä luotoa, mutta pohjoispään saaret puuttuivat kartasta.

Karttojen paikannimissä on ollut vaihtelevuutta. Pikku-Kouraa kutsuttiin vuoden 1959 kartassa nimellä "Kouranlampi" ja vuoden 1984 kartassa "Pikku-Koura". Keski-Kouraa kutsuttiin vuoden 1959 kartassa "Pikkukouraksi" ja vuoden 1984 kartassa "Keski-Kouraksi".

## Lähteet
Eko Yuli Irawan

**Eko Yuli Irawan** (s. 24. heinäkuuta 1989 Metro, Lampung) on indonesialainen painonnoston maailmanmestari ja nelinkertainen olympiamitalisti.

Irawan saavutti Pekingin olympialaisissa 2008 pronssia 56&nbsp;kg:n sarjassa yhteistuloksella 288 kg. Tempauksessa hän nosti 130 kg ja työnnössä 158 kg. Hän sai samassa painoluokassa pronssia myös Lontoon olympialaisissa 2012. Hän tempasi 145 kg ja työnsi 172 kg, joten yhteistulokseksi muodostui 317 kg. Hän saavutti 62-kiloisissa olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016 yhteistuloksella 312 kg, joka muodostui 142 kg:n tempauksesta ja 170 kg:n työnnöstä. Vuoden 2021 Tokion olympialaisissa Irawan saavutti hopeaa 61-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 302 kg, joka muodostui 137 kg:n tempauksesta ja 165 kg:n työnnöstä.

Irawan voitti yhteistuloksen maailmanmestaruuden 62 kg:n sarjassa 2018 tuloksella 317 kg. Hän on saavuttanut MM-kilpailujen yhteistuloskilpailussa hopeaa 62&nbsp;kg:n painoluokassa 2009, 2014 ja 2019 sekä pronssia 56-kiloisissa 2007 ja 62-kiloisissa 2011. Lisäksi hän on sijoittunut 56&nbsp;kg:n sarjassa kahdeksanneksi 2006 sekä 62-kiloisissa neljänneksi 2010 ja kuudenneksi 2015. Työnnössä hän on voittanut maailmanmestaruuden 2009 ja 2018, saanut hopeaa 2011 ja 2014 sekä pronssia 2007 ja 2010. Tempauksessa hän voitti maailmanmestaruuden 2018 sekä sai MM-hopeaa 2019 ja MM-pronssia 2009.

Irawan voitti yhteistuloksen ja työnnön nuorten maailmanmestaruuden 56&nbsp;kg:n painoluokassa 2007 ja 62-kiloisissa 2009. Molempien kisojen tempauksessa hän sai hopeaa. Vuoden 2006 nuorten MM-kilpailuissa hän saavutti 56-kiloisissa hopeaa tempauksessa ja yhteistuloksessa sekä pronssia työnnössä..

Irawan saavutti Aasian kisoissa 62&nbsp;kg:n sarjassa kultaa Jakartassa 2018 tuloksella 311 kg sekä pronssia Kantonissa 2010 yhteistuloksella 311 kg ja Incheonissa 2014 tuloksella 308 kg. Aasian-mestaruuskilpailuissa hän oli toinen 62&nbsp;kg:n painoluokassa 2008. Hän voitti 62-kiloisissa kultaa Kaakkois-Aasian kisoissa 2009 ja 2011 sekä universiadeissa 2011.

## Lähteet
Luettelo Adelen kappaleista

Adele on englantilainen laulaja-lauluntekijä. Ohessa luettelo artistin levyttämistä kappaleista aakkosjärjestyksessä.

## Kappaleet

## Katso myös
* Adelen diskografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Luettelo Adelen kappaleista Allmusic.comissa
Muhamed Mujić

**Muhamed Mujić** (25. huhtikuuta 1933 Mostar, Jugoslavian kuningaskunta – 21. helmikuuta 2016 Mostar, Bosnia ja Hertsegovina) oli jugoslavialainen jalkapalloilija, jalkapallovalmentaja ja olympiamitalisti.

Mujić saavutti Jugoslavian jalkapallomaajoukkueessa olympiahopeaa Melbournessa 1956, EM-hopeaa Ranskassa 1960 ja MM-kilpailujen neljännen sijan Chilessä 1962. Mujić toimi pelaajauransa jälkeen valmentajana. Hän kuoli 83-vuotiaana Mostarissa 21. helmikuuta 2016.

## Lähteet
* Muhamed Mujić Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Wasa Citybus

**Wasa Citybus** oli Vaasan seudun paikallisliikennettä hoitanut yritys vuosina 2018–2022. Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2018 2,4 miljoonaa euroa ja liiketulos 0,06 milj. euroa. Yrityksen omistajana ja toimitusjohtajana toimi  Patric Wiik.

Wasa Citybus oli mukana valtakunnallisessa Waltti-matkalippujärjestelmässä.

## Historiaa
Yhtiömuotoinen paikallisliikenne Vaasassa sai alkunsa vuonna 1993, kun seitsemän vaasalaista liikennöitsijää perusti Vaasan paikallisliikenne Oy:n. Perustajayhtiöt olivat Oy Majors Ab, K. J. Lall, Syrenius & Co, Velj. Seppelin, Östman & Co, Oy Finne & Beijar Ab ja Sjöholm & Bergström. Vuonna 2017 Patric Wiik osti Vaasan Paikallisliikenne Oy:n liiketoiminnan ja toiminta alkoi Oy Wasa Citybus Ab:n nimellä..

Wasa Citybus menetti kilpailutuksessa kaikki linjansa 1.7.2022 alkaen ja vuoden 2021 lopussa se irtisanoi koko henkilökuntansa.Kaupungin sisäistä joukkoliikennettä liikennöi 1.7.2022 alkaen Vekka Group Oy. Samalla koko linjasto uusittiin, ja reittiverkostoa laajennettiin jopa 30 prosentilla lisäten liikennetarjontaa erityisesti iltaisin ja viikonlppuisin.

## Kalusto

Yhtiön ajokalusto koostuu pääasiassa käytetyistä linja-autoista, mutta muutamia autoja on ostettu uusinakin. Eniten käytettyä kalustoa on tullut Tampereelta. Huhtikuussa 2016 uutisoitiin biokaasubusseista, jotka saapuvat vuonna 2017. Autot tilattiin Scanialta. Ne saapuivat vuoden 2016 lopulla ja otettiin käyttöön 13. helmikuuta 2017. 

Kalustoon kuuluu alla olevia automerkkejä:
*Scania#Linja-autot: 12 kpl
*Volvo#Linja-autot: 7 kpl

Kalustoon kuului aikaisemmin myös vanhoja Volvoja ja Scanioita, mutta ne ovat myöhemmin poistuneet, kun biokaasukäyttöiset bussit otetiin liikenteeseen. Vuonna 2021 Vaasan kaupunki tilasi kolme uutta kaasubussia Liftin liikenteeseen. Linja-autot saapuivat Toukokuussa 2022 ja ne otettiin käyttöön 1.7.2022.  

## Linjat

* Keskusta – Vaskiluoto
* Keskusta – Raippaluoto

**Erikoisvuorot (vain koulupäivisin)**

Launtaisin ja sunnuntaisin liikennöivät linjat: 1, 2, 7 ja 9

## Lähteet
* Vaasan paikallisliikenne: Talviaikataulut 2015-2016 

### Viitteet
Volframihappo

**Volframihappo** (H2WO4) on epäorgaaninen volframin yhdiste, jota voidaan pitää volframitrioksidin hydraattina (WO3 · H2O). Yhdistettä voidaan käyttää muiden volframiyhdisteiden valmistukseen ja keltaisena väriaineena.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa volframihappo on keltaista amorfista jauhetta. Se ei liukene veteen, eikä happoihin, mutta on luonteeltaan hapanta ja liukenee emäsliuoksiin, kuten hydroksideihin ja ammoniakkiin muodostaen volframaattisuoloja. Vetyfluoridi liuottaa volframihappoa muodostaen komplekseja.

## Valmistus
Volframihappoa muodostuu keltaisena, usein kolloidisena sakkana käsiteltäessä hapoilla kuumia volframaattisuolaliuoksia, esimerkiksi ammoniumparavolframaattia. Kylmistä liuoksista saostuu tyypillisimmin valkoista sakkaa, joka on vaihtelevia määriä kidevettä sisältävää volframitrioksidia. Volframihappoa muodostuu myös useiden volframiyhdisteiden, kuten volframiheksafluoridin, -heksakloridin ja -heksabromidin reagoidessa veden kanssa.

## Käyttö
Volframihappoa käytetään hyvin puhtaan hienojakoisen metallisen volframin valmistuksessa. Lisäksi sitä voidaan käyttää muiden volframiyhdisteiden valmistukseen ja kirkkaankeltaisena pigmenttinä lasitteissa.

## Lähteet
Keski-Koura

**Keski-Koura**  on Pirkanmaalla Parkanossa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kuivasjärven valuma-alueeseen. Keski-Koura on osa Vatajanjoen valuma-aluetta.

## Maantietoa
Lammen pituus on 200 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,3 hehtaaria. Se sijaitsee laajan suoalueen keskellä Alkkianvuoren ja Iso-Kouran välissä, missä länsipuolella oleva harju erottaa sen Iso-Kourasta. Lampea ympäröivä suo on ojittamaton eikä lampeen laske ojia. Sillä ei myöskään ole omaa laskuojaa. Rantaviivan pituus on 450 metriä ja ranta on metsäistä suota lukuun ottamatta pohjoisrannalla olevaa pientä kangasmetsäistä rantaa. Lampi on autio eikä sille johda teitä. Noin 30 metriä itään sijaitsee Pikku-Koura, jonka vedenpinta on samalla korkeudella Keski-Kouran kanssa. Karvian ja Parkanon välinen raja kulkee 200 metrin päästä ohi.

## Historiaa
Vuoden 1959 painetussa peruskartassa Keski-Kouraa kutsuttiin ”Pikkukouraksi” ja vuoden 1984 kartassa ”Keski-Kouraksi”. Pikku-Kouraa kutsuttiin vuoden 1959 kartassa ”Kouranlammeksi” ja vuoden 1984 kartassa ”Pikku-Kouraksi”.

## Lähteet
Torsten Lindqvist

**Torsten Ivan Lindqvist** (2. joulukuuta 1925 Säffle – 3. marraskuuta 2002 Uppsala) oli ruotsalainen nykyaikaisen viisiottelun olympiamitalisti.

Lindqvist saavutti joukkuekilpailun olympiahopeaa Helsingissä 1952, missä hän oli yksilökilpailussa yhdeksäs. MM-kilpailuista Lindqvist voitti joukkuekilpailun kultamitalin vuosina 1951 ja 1953 ja ylsi vuonna 1951 myös yksilökilpailussa pronssille. Hän oli kansainvälisen tason ydinfyysikko.

## Lähteet
* Thorsten Lindqvist Bio, Stats ans Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Christian Ferras

**Christian Ferras** (17. kesäkuuta 1933 Touquet – 14. syyskuuta 1982 Pariisi) oli ranskalainen viulisti, joka esiintyi jo teini-iästä lähtien monessa maassa. 

Ferras opiskeli ensin Charles Bistesin johdolla Nizzan konservatoriossa ja teki kaupungissa myös debyyttinsä orkesterin solistina 1942. Hän jatkoi opintojaan Pariisin konservatoriossa opettajinaan viulunsoitossa René Benedetti ja kamarimusiikissa Joseph Calvet. Valmistumisvuonnaan 1946 hän antoi 13-vuotiaana ensikonserttinsa Pariisissa. Vuonna 1949 hän opiskeli vielä George Enescun johdolla ja voitti teini-ikäisenä toisen palkinnon Pariisin Long-Thibaud-kilpailussa, jossa hän esiintyi pianistinaan Pierre Barbizet. Siitä alkoi hänen menestyksekäs solistiuransa, johon sisältyi sekä orkesteriteoksia että kamarimusiikkia etenkin Barbizet’n kanssa. Lisäksi Ferras toimi vuodesta 1975 professorina Pariisin konservatoriossa.

Ferras’n ohjelmistoon kuului varsinkin romanttisia konserttoja kuten hänen Herbert von Karajanin johdolla levyttämänsä Sibeliuksen viulukonsertto.

Ferras lopetti konsertoinnin vuonna 1975, mutta antoi vielä yhden soolokonsertin elokuussa 1982. Kaksikymmentä päivää myöhemmin hän teki itsemurhan 49 vuoden iässä.

## Lähteet
Aladár Kovácsi

**Aladár Kovácsi** (11. joulukuuta 1932 Budapest – 8. huhtikuuta 2010 Budapest) oli unkarilainen nykyaikaisen viisiottelun olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Kovácsi voitti joukkuekilpailun olympiakultaa Helsingissä 1952, missä hän oli yksilökilpailussa 12:s. MM-kilpailuista Kovácsi voitti joukkuekilpailun kultaa vuonna 1955 ja hopeaa 1958 yltäen vuonna 1955 myös yksilökilpailussa pronssille.

## Lähteet
* Aladár Kovácsi Bio, Stats ans Results  Olympics at Sports-Reference.com 

### Viitteet
Kangas-Lyly

**Kangas-Lyly**  on Satakunnassa Karviassa Alkkiassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kuivasjärven valuma-alueeseen. Kangas-Lyly on osa Vatajanjoen valuma-aluetta.

## Maantietoa
Lammen pituus on 350 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 4,3 hehtaaria. Se sijaitsee laajalla suoalueella Lylyharjun kankaan pienessä painanteessa Lylynevan itäpuolella. Lampeen laskee kolme suo-ojaa ja sen oma laskuoja lähtee itäpäästä, missä painanne aukeaa alavalle suolle. Laskuoja on vain 30 metriä pitkä, sillä se laskee Plakkarilammiin, ennen kuin se jatkaa Lylyluomana puolitoista kilometriä ennen yhtymistään Kärppäluomaan. Plakkarilampi on kolmion muotoinen lampi, joka on noin 100 metriä pitkä. Matkalla laskuojaan yhtyy myös Lätäkkölammen laskuoja. Rantaviivan pituus on 950 metriä. Rannat ovat noin viisi metriä korkeat ja viettävät selvästi veteen. Rannalla kasvaa kangasmetsää, mutta lampi on autio. Lammen molemmin puolin kulkee metsätiet, mutta rantaan ei ole tehty tietä. Karvian ja Parkanon välinen raja kulkee itäpuolella 400 metrin etäisyydellä.

Neva-Lyly on toinen kahdesta lammesta Lylyharjulla.

## Lähteet
Neva-Lyly

**Neva-Lyly**  on Satakunnassa Karviassa Alkkiassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kuivasjärven valuma-alueeseen. Neva-Lyly on osa Vatajanjoen valuma-aluetta. Lammen itärannalla on yleinen virkistäytymisalue ja rantaa kiertää pitkospuureitti.

## Maantietoa
Lammen pituus on 600 metriä, leveys 250 metriä ja sen pinta-ala on 11 hehtaaria. Se sijaitsee laajan suoalueen keskellä Salojennevan turvetuotantoalueen itäpuolella. Ympäröivä suo ei ole ojitettu eikä lampeen ole kaivettu turvetuotantoalueelta ojia, sillä lammella ei ole laskuojaa. Rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä. Lammen itärantaa reunustaa Lylyharju, mutta muuten rannat ovat suota. Eteläpäässä suo on avosuota, mutta muualla se on rämettä.

Lammen ympäri kulkee 1,3&nbsp;km pituinen pitkospuureitti, joka alkaa itärannalla sijaitsevalta yleiseltä virkistäytymisalueelta. Heti alueen parkkipaikan vieressä on uimapaikka, kaksi nuotiokatosta, erillinen nuotiopaikka, ulkohuussi, vapaasti käytettävissä oleva sauna, puuvarasto sekä ulkosalla pöytä ja penkki. Virkistäytymisalueelle johtaa kapea 2,2&nbsp;km pitkä tie, joka erkanee yhdystieltä 13311.

Kangas-Lyly on toinen harjun kupeessa sijaitsevista lammista.

## Lähteet
Émile Gallé

**Émile Gallé** (1846–1904) oli ranskalainen lasitaiteilija, keraamikko ja huonekalusuunnittelija. Hän käytti runsasta väritystä sekä etsaus- ja kaiverrustekniikkaa. Gallé omisti pajan Nancyssa. Siellä hän teki fajansseja sekä intarsiakoristeisia huonekalusommitteluita. Gallé sai mainetta vuonna 1889 Pariisin maailmannäyttelyssä tekemillään värillisillä, hiotuilla, kaiverretuilla lasiteoksilla, joista suuressa osassa on kasvikoristeet art nouveau- eli jugendtyyliin. Samoihin aikoihin yhdysvaltalaisen Louis Comfort Tiffanyn kanssa Gallé uudisti lasitaidetta, joka oli kangistunut perinteisiin kaavoihin. Vuoden 1900 tienoilla Gallé oli keskiajan perinteisiin vetoavan ryhmän jäsen. Gallé oli Ranskassa arts and crafts -liikkeen päähahmo. Gallé tunnetaan varsinkin jugendmaljakoistaan, jotka on mielikuvituksellisesti koristeltu. Hänen maljakoissaan on nähty samaa jugendille ominaista ”värähtelevää jännitystä” kuin belgialaisen Maurice Maeterlinckin ja ranskalaisen Stéphane Mallarmén runoissa.

Gallén isä oli keraamikko Charles Gallé.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mitä mieltä Suomessa saa olla

**Mitä mieltä Suomessa saa olla. Suvaitsevaisto vs. arvokonservatiivit** on professori Timo Vihavaisen, toimittaja Marko Hamilon ja kirjailija Joonas Konstigin toimittama kirjoituskokoelma, jonka julkaisi Minerva vuonna 2015. Teoksen muut kirjoittajat ovat kirjailija Timo Hännikäinen, viestinnän asiantuntija Heidi Marttila, matemaatikko Jukka Aakula ja sosiologi Erkki Lampén.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Niemelä, Kyösti: Konservatiiveilla on selkeät viholliset. *Helsingin Sanomat* 31.3.2015.
* Purokuru, Pontus: Nykyajan konservatiivi on valittava vässykkä. *Kansan Uutiset* 23.5.2015.
Ainaron alue

**Ainaron alue** on yksi Itä-Timorin kolmestatoista hallinnollisesta alueesta. Sen pääkaupunki on Ainaro. Alueen pinta-ala on 804 neliökilometriä ja vuoden 2015 väkiluku oli 66&nbsp;397. Vuosina 2010–2015 Ainaron väkiluku kasvoi 12,2 prosenttia.

## Lähteet
Baucaun alue

**Baucaun alue** on yksi Itä-Timorin kolmestatoista hallinnollisesta alueesta. Sen pääkaupunki on Baucau. Alueen pinta-ala on 1&nbsp;506 neliökilometriä ja vuonna 2015 sen väkiluku oli 124&nbsp;061. Vuosina 2010–2015 väkiluku kasvoi 11,1 prosenttia.

## Lähteet
Intercontinental Exchange

**Intercontinental Exchange, Inc. (ICE)** on yhdysvaltalainen pörssiyhtiö, joka operoi 11 pörssiä (mukaan luettuna maailman suurinta arvopaperipörssiä New Yorkin pörssiä, NYSE), kuutta clearingtaloa, listautumistapahtumia rahoitus- ja raaka-ainemarkkinoilla Yhdysvalloissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Manner-Euroopassa, Aasiassa, Israelissa ja Kanadassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Adam Shell: ICE purchase of NYSE reflects changing times (20.12.2012)  (usatoday.com)
Bill Widén

**Bill Ervind Alarik Widén** (19. toukokuuta 1932 Korppoo – 15. toukokuuta 2006 Turku) oli suomalainen teologi ja professori. Hän oli Åbo Akademin kirkkohistorian professori 1967–1995 ja rehtori 1978–1982. Hän on tutkinut muun muassa katekeesin historiaa Suomessa. Hän tutki myös yleistä historiaa mutta hänen panoksensa oli kuitenkin merkittävin kirkkohistorian alalla.

Widénin puoliso oli vuodesta 1958 filosofian tohtori Solveig Widén.

## Lähteet
HMS Charles (1668)

**HMS Charles** oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1668 vesillelaskettu 96-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.

## Valmistus
Alus tilattiin 30. kesäkuuta 1666 Deptfordin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Christopher Pett maaliskuuhun 1668 ja sen jälkeen Jonas Shish. Se laskettiin vesille 10. maaliskuuta 1668. Valmistuskustannukset olivat 18&nbsp;435 puntaa.

## Palvelus
Alus otettiin palvelukseen 23. maaliskuuta 1668 päällikkönään John Cox, joka jätti aluksen 1. heinäkuuta. Aluksen päällikkönä oli 15. tammikuuta 1672 Sir John Harman, joka oli samalla kontra-amiraalina. Aluksella oli lippukapteenina William Holding. Alus osallistui 28. toukokuuta Solebayn taisteluun punaisen laivueen jälkiosastossa. Aluksen päälliköksi tuli 4. helmikuuta 1673 Sir John Chicheley, joka oli myös kontra-amiraalina lippukapteeninaan Richard Dickenson.

Alus osallistui 28. toukokuuta ja 4. kesäkuuta Schooneveldin taisteluihin punaisen laivueen jälkiosastossa. Se oli myös 11. elokuuta Texelin taistelussa punaisessa laivueessa. Aluksen päälliköksi tuli 15. toukokuuta Lawrence Wright, joka luopui tehtävästä 26. elokuuta. Se oli amiraali Sir John Holmesin lippulaivana Kanaalissa.

Alus nimettiin 21. lokakuuta 1687 *HMS Saint Georgeksi,* ja luokiteltiin 1691  90-tykkiseksi toisen luokan linjalaivaksi. Alus rakennettiin uudelleen vuosina 1699–1701 Portsmouthissa.

## Lähteet
*

### Viitteet
Mia Vänskä

**Mia Vänskä** (s. 1972) on suomalainen kirjailija. Hän kirjoittaa kauhukirjallisuutta.

Vänskän esikoisteos *Saattaja* ilmestyi vuonna 2011. Se sai Helsingin kaupunginkirjaston 12 osumaa -tunnustuksen. Toinen teos *Musta kuu* ilmestyi vuonna 2012 ja kolmas, *Valkoinen aura*, vuonna 2014. Kaikki kirjat on kustantanut Atena.

Vänskä on valmistunut Tampereen yliopistosta pääaineenaan englantilainen filologia. Hän työskentelee IT-alalla.

## Teokset
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mia Vänskä Prosak-proosaklubilla (18.3.2014) Kirjastokaista-video.
Ermeran alue

**Ermeran alue** on yksi Itä-Timorin kolmestatoista hallinnollisesta alueesta. Sen pääkaupunki on Gleno. Alueen pinta-ala on 768 neliökilometriä ja vuonna 2015 sen asukasluku oli 127&nbsp;283. Ermera on asukasluvultaan Itä-Timorin toiseksi suurin alue.

## Lähteet
Liquiçán alue

**Liquiçán alue** on yksi Itä-Timorin kolmestatoista hallinnollisesta alueesta. Sen pääkaupunki on Liquiçá. Alueen pinta-ala on 549 neliökilometriä ja vuonna 2015 sen väkiluku oli 73&nbsp;027. Vuosina 2010–2015 Liquiçán väkiluku kasvoi 15,2 prosenttia.

## Lähteet
Manatuton alue

**Manatuton alue** on yksi Itä-Timorin kolmestatoista hallinnollisesta alueesta. Sen pääkaupunki on Manatuto. Alueen pinta-ala on 1&nbsp;782 neliökilometriä ja vuonna 2015 sen väkiluku oli 45&nbsp;541. Manatuto on väkiluvultaan Itä-Timorin pienin alue.

## Lähteet
Hellanodikai

**Hellanodikai** (monikko, , ”Kreikkalaisten tuomarit”) olivat antiikin kreikkalaiset elisläiset virkamiehet, joiden tehtävänä oli Olympian kisojen järjestäminen ja tuomarointi. Nimitystä käytettiin myös muun muassa Nemean kisoissa sekä Epidauroksen Asklepieionin kisoissa.

Olympiassa kisoista vastanneita virkamiehiä oli alun perin yksi (*hellanodikos*), ja virka oli perinnöllinen. Tästä virkamiehestä käytettiin myös nimitystä *agōnothetēs* (). Myöhemmin virkamiesten määrä lisääntyi ja tehtävästä tehtiin kiertävä niin, että jokaisesta Eliin heimosta valittiin arvalla yksi mies tehtävään. Vuodesta 348 eaa. lähtien näitä oli kymmenen.

Hellanodikai tarkastivat ja hyväksyivät kisoihin osallistuneet urheilijat sekä valvoivat näiden harjoituksia ennen kisoja. He myös valvoivat kaikkia kisojen tapahtumia ja niihin liittyneitä seremonioita, toimivat tuomareina kilpailuissa, jakoivat palkinnot sekä pitivät virallista voittajien luetteloa. Heidän tehtävään oli kaikenlainen kisojen sääntöjen, perinteiden ja korkean tason ylläpito kisojen pitkän historian aikana. Kymmenestä tuomarista yksi toimi johtajana, ja muut yhdeksän valvoivat eri lajeja kolmen ryhmissä, yksi ryhmä viisiottelua, toinen hevosurheilulajeja ja kolmas muita lajeja.

Hellanodikain käytössä olivat Olympiassa mahdollisesti ainakin Prytaneion ja Buleuterion sekä niin kutsuttu Kaakkoistalo, joka saattoi olla *Hellanodikaion*.

## Lähteet
Heroon (Olympia)

**Heroon** () oli antiikin aikainen tuntemattomalle heerokselle omistettu heroon Olympiassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Olympian  arkeologisella alueella Archaía Olympían kunnassa.

Heroon rakennettiin klassisella kaudella noin vuonna 450 eaa. Se oli alun perin lähellä sijainneen niin kutsutun Kreikkalaisen kylpylän hikoiluhuone (*efidrotērion*). Hellenistisenä ja roomalaisena aikana se muutettiin jollekin heerokselle eli sankarille pyhitetyksi muistomerkiksi, mutta tämän nimestä ei ole tietoa.

Heroon sijaitsi Olympian temenos-alueen eli *Altiksen* länsipuolella Theokoleon-rakennuksen eli pappien talon sekä Kreikkalaisen kylpylän välissä. Rakennus oli lähes neliönmuotoinen ja jakaantui kolmeen huoneeseen. Sen länsiosassa oli sisäänkäyntisali, jonka julkisivun puolella oli neljä pylvästä ja jonka koko oli noin 5 x 20 metriä. Itäosassa oli kaksi huonetta, joihin oli pääsy sisäänkäyntisalista. Huoneista pohjoisen puoleinen oli pyöreä tholos, jonka halkaisija oli noin 8 metriä. Sen sisällä oli pieni maasta ja tuhkasta tehty alttari, joka oli päällystetty stukkolla. Siihen oli kirjoitettu sana *heeros*. Etelänpuoleinen huone oli suorakulmainen. Kun rakennusta vielä käytettiin kylpylärakennuksena, hikoiluhuone sijaitsi ilmeisesti pyöreässä tilassa, kun taas etelänpuoleista huonetta käytettiin veden lämmitykseen. Rakennuksessa on ilmeisesti ollut pyramidinmuotoinen katto.

## Lähteet
Kreikkalainen kylpylä

**Kreikkalainen kylpylä**, myös *Läntinen kylpylä*, on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta kylpylärakennuksesta Olympiassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Olympian arkeologisella alueella Archaía Olympían kunnassa.

Kylpylä rakennettiin alun perin arkaaisen ja klassisen kauden taitteessa noin vuonna 480 eaa. Se oli alueen ensimmäinen kylpylä. Siitä käytetty nimi on nykyaikainen ja erottaa sen Olympian lukuisista myöhemmistä roomalaisella ajalla rakennetuista kylpylöistä. Rakennusta muutettiin ja laajennettiin sen historian aikana useassa vaiheessa. Kreikkalainen kylpylä hylättiin joskus ajanlaskun alun aikoihin, kun alueelle alettiin rakentaa roomalaisia kylpylöitä.

Kylpylä sijaitsi Olympian temenos-alueen eli *Altiksen* länsipuolella lähellä Kladeosjokea. Palaistran rakentamisen jälkeen kylpylä sijaitsi aivan sen lounaispuolella. Alkuperäinen rakennus koostui pitkänomaisesta suorakulmaisesta rakennuksesta, jonka koko oli noin 20,3 × 4,3 metriä. Siinä oli kaksi ovea ja toisessa päässä kaivo. Sen lounaispuolella oli uima-allas (*kolymbētērion*), jonka koko oli 20 × 16 metriä ja syvyys 1,6 metriä. Toisessa rakennusvaiheessa vielä 400-luvun eaa. aikana rakennuksen eteläkylkeen rakennettiin kylpyhuone, jossa oli rivissä 11 istuma-ammetta pohjois- ja itälaidoilla, ja jonka yhteydessä oli vedenlämmitystila.

Kolmannessa vaiheessa 300-luvun eaa. lopulla rakennuksen länsipuolelle lisättiin huoneita, joissa oli 20 istuma-ammetta lisää sekä vesisäiliöitä ja tulipesiä veden lämmittämiseen. Samalla varhaisempi kylpylärakennus jaettiin pienemmiksi huoneiksi. Neljännessä vaiheessa ensimmäisellä vuosisadalla eaa. rakennuskokonaisuuden kaakkoiskulmaan rakennettiin suurempi hypokaustihuone, jonka koko oli noin 8 × 6 metriä, ja jossa oli eteläseinässä noin 3,2 metriä syvä apsis.

Myöhempi niin kutsuttu Kladeoksen kylpylä rakennettiin aivan kreikkalaisen kylpylän länsipuolelle.

## Lähteet
Lautemin alue

**Lautemin alue** on yksi Itä-Timorin kolmestatoista hallinnollisesta alueesta. Sen pääkaupunki on Lospalos. Alueen pinta-ala on 1&nbsp;813 neliökilometriä ja vuonna 2015 sen väkiluku oli 64&nbsp;135. Lautem on pinta-alaltaan Itä-Timorin alueista toiseksi suurin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Megafon Records

Oy **Megafon Records** Ltd on vuonna 1985 perustettu helsinkiläinen levy-yhtiö, joka käytti **Megafon**-levymerkkiä. Levymerkin julkaisut ilmestyivät parina aloitusvuotena. Yhtiö on lakannut vuonna 2003.

## Historia

Megafon Records on Ulf ”Uffe” Ahrenbergin vuonna 1985 perustama levy-yhtiö juuri lopettaneen Oy VIP Music Ab:n jälkeen. Edellinen katalogi oli juuri myyty M & T Tuotannolle Veikko Samulin kanssa. Aiemmat lastenlevy *Atsipoppaa* ja Jonnan kymmenvuotiaana vuonna 1983 voittanut Syksyn sävel -hitti ”Minttu sekä Ville” olivat parin sadan tuhannen levyn kassamagneetteja. Jonna oli aikansa tunnetuin lapsitähti.   

Vasta jo Megafon Recordsin jo aloitettuna hiipui parin suomalaisen levyn mittainen Ahrenbergin yhteistyö Virgin Recordsin merkillä Suomessa, joka jäi Sleepy Sleepersin ja Zero Ninen mittaiseksi.

Helena Miller pääsi Syksyn sävel -kilpailuun kappaleella ”Minä sekä kuu”, mutta kappale diskattiin, kun yleisölle jaettiin ilmaisia singlelevyjä.

## Artisteja

* Caron
* Eija Ahvo
* Freeman
* Hantta Krause
* Helena Miller
* Holy Dolls
* Iris Flower Group
* Jore Singapore
* Jussi Halme

* Jussi Kettu
* Kaupungin Kaunein
* Marilin
* Alex
* Rudi
* Rumpu
* Zero Nine

## Lähteet
* Megafon - Discografiaa Finnmusic.net
* Megafon Records - Discografiaa Discogs
* VIP - Discografiaa Discogs
* Oy VIP Music Ab - Discografiaa Discogs
* Suomalaisen musiikin historia Vip-Music 

### Viitteet
Sikyonilaisten aarrekammio (Olympia)

**Sikyonilaisten aarrekammio** (), tutkimuksessa myös *Aarrekammio I*, oli antiikin aikainen aarrekammio Olympiassa Kreikassa. Sen rakennutti Sikyonin kaupunki. Aarrekammion rauniot sijaitsevat Archaía Olympían kunnassa Olympian arkeologisella alueella, joka on Unescon maailmanperintökohde.

Sikyonilaisten aarrekammio rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 550 eaa. Sen tarkoitus oli säilyttää sikyonilaisten Zeukselle ja Olympian pyhäkköalueelle antamia votiivilahjoja. Aarrekammion rakennuttajaksi mainitaan Myron Sikyonilainen. Rakennus oli Olympian lukuisista aarrekammioista varhaisin. Sikyonilaiset pystyttivät myös toisen Sikyonilaisten aarrekammiona tunnetun rakennuksen Delfoihin.

Aarrekammio sijaitsi Olympian temenos-alueen eli *Altiksen* pohjoislaidalla Kroniosvuoren etelärinteessä muiden aarrekammioiden yhteydessä, aarrekammioiden rivistön ensimmäisenä niitä varten tehdyn keinotekoisen tasanteen länsipäässä. Roomalaisena aikana aivan sen viereen rakennettiin Nymfaion. Aarrekammio muistutti pientä kreikkalaista temppeliä. Se edusti doorilaista tyyliä ja siinä oli naos eli cella, joka avautui etelään, ja pronaos, jonka julkisivussa oli kaksi pylvästä (*[[distylos in antis]]*). Rakennuksen leveys oli noin 6,4 metriä ja pituus noin 11,8 metriä.

Toinen aarrekammion pronaoksen pylväistä sekä osa sen itäseinästä on kunnostettu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Oecussen alue

**Oecussen alue** on yksi Itä-Timorin kolmestatoista hallinnollisesta alueesta. Sen pääkaupunki on Pante Makasar. Alueen pinta-ala on 814 neliökilometriä ja vuonna 2015 sen väkiluku oli 72&nbsp;230. Vuosina 2010–2015 väkiluku kasvoi 12,8 prosenttia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Viquequen alue

**Viquequen alue** on yksi Itä-Timorin kolmestatoista hallinnollisesta alueesta. Sen pääkaupunki on Viqueque. Alueen pinta-ala on 1&nbsp;877 neliökilometriä ja vuonna 2015 sen väkiluku oli 77&nbsp;402. Vuosina 2010–2015 väkiluku kasvoi 10,5 prosenttia. Viqueque on pinta-alaltaan Itä-Timorin suurin alue.

## Lähteet
Pygme

**Pygme** (, ’nyrkki’) voi viitata seuraaviin:

* pygme, antiikin kreikkalaisnyrkkeily
* pygme, antiikin kreikkalainen mittayksikkö

## Lähteet
ISO 3166-2:MY

**ISO 3166-2:MY** on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Malesialle. ISO 3166-2:MY on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää 13 osavaltion ja kolmen liittovaltion territorion koodit.

## Koodit

Koodin ensimmäinen osa on ISO 3166-1 -standardin mukainen Malesian maakoodi "MY" ja toinen osa on aluekohtainen kahdesta numerosta muodostuva tunnus. Numerot 01–13 ovat osavaltioiden ja 14–16 liittovaltion territorioiden käytössä.

## Katso myös

* ISO 3166-2, lähdetaulukko kaikille alueellisille koodeille
* ISO 3166-1, lähdetaulukko kaikille maakoodeille, jota käytetään esimerkiksi verkkotunnusten päätteissä

## Lähteet
Carl Westman

**Ernst Carl Westman** (1866–1936) oli ruotsalainen arkkitehti, yksi arvokkaan, koruttoman, kansallisen taiteen edustajista. Westman, kuten myös Ragnar Östberg, kuului maansa kansallisromantiikan ja uudenaikaisen arkkitehtuurin pääedustajiin. Westmaniin vaikuttivat hänen uransa alussa amerikkalaisen Henry Hobson Richardsonin ja uuden englantilaisen arkkitehtuurin aatteet. Niinpä hän alkukaudellaan suunnitteli huviloita, joissa näkyy englantilaisia ja amerikkalaisia vaikutteita. Läpimurtonsa Westman teki Tukholmaan suunnittelemallaan Läkaresällskapetin rakennuksella 1905. Hänen päätöitään ovat Tukholman raatihuone, Röhssin museo Göteborgissa, Norrköpingin sairaala ja Tukholman Karoliininen sairaala.

## Kuvia Westmanin töistä


Gamla Djursholm 2013.jpg|Gamla Djursholm
Svenskaläkarefsällskapet.JPG|Svenska läkaresällskapetin talo
Diplomatstaden 2008 Amb 5.jpg|Bünsowska villan
Thulinska villan 2015b.jpg|Thulinska villan
Tammska villan jan 2016 03.jpg|Tammska villan
Villa Högberga jan 2009 01.jpg|Högberga gård
KTH-huset 02.JPG|Punaisen Ristin sairaala
Umedalens sjukhus (M36).JPG|Umedalenin sairaala
File:Beckomberga.jpg|Beckombergan sairaala
Sankta Maria Sjukhus 2.jpg|Sankta Marian sairaala
Röhsska museet June 2022 01.jpg|Röhssin museo


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karamay

**Karamay** (, ) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Sinkiangin uiguurien autonomisen alueen pohjoisosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 290 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Ürümqistä luoteeseen. Kaupungin pinta-ala on 7&nbsp;734 neliökilometriä ja väkiluku 391&nbsp;008 (2010). Kaupungin nimi tulee uiguurin kielen sanasta *musta öljy*, joka viittaa öljykenttiin kaupungin alueella. Kaupunki on Kiinan tärkeintä öljyn tuotanto- ja jalostuskeskuksia.

## Hallinnollinen jako

Piirikuntatasolla Karamay jaetaan neljään kaupunkipiiriin (numerointi kuten oheisessa kuvassa):

; kaupunkipiirit (4)
* 1. Karamay (, )
* 2. Dushanzi (, )
* 3. Baijiantan (, )
* 4. Urho (, )

## Galleria

Devil's City.jpg|*Kummituskaupunki*, paikallinen nähtävyys.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jamala

**Susana Alimivna Džamaladinova** (, ), tunnetaan kansainvälisesti taiteilijanimellä **Jamala** (, ), (s. 27. elokuuta 1983 Oš, Kirgisian SNT) on ukrainalainen Krimin tataareihin kuuluva laulaja.

Vuonna 2009 Jamala voitti New Wave -laulukilpailun Latviassa. Vuonna 2011 hän sijoittui kolmanneksi Ukrainan euroviisukarsinnoissa kappaleella ”Smile”. Vuonna 2016 hän voitti Ukrainan euroviisukarsinnat ja edusti maata kappaleella ”1944” vuoden 2016 Eurovision laulukilpailussa ja voitti sen. Kappale kertoo Stalinin aikaisesta krimintataarien karkottamisesta kotimaastaan eri puolille Neuvostoliittoa vuonna 1944.

Jamala on lokakuusta 2023 lähtien ollut Venäjällä etsintäkuulutettujan listalla, ja marraskuussa hänet pidätettiin poissaolevana. Syynä on Venäjän sisäasiainministeriön mukaan Venäjän armeijan halventaminen ja väärän tiedon levittäminen.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Džamalan kotisivut
Viktor Johan Gabriel Krogerus-Ritoniemi

**Viktor Johan Gabriel Krogerus-Ritoniemi**, sukunimi aik. *Krogerus* (26. joulukuuta 1850 Juuka – 15. toukokuuta 1933 Virolahti) oli suomalainen rovasti ja kirjailija.

Krogerus-Ritoniemen vanhemmat olivat Juuan kappalainen, varapastori August Wilhelm Krogerus (1804–1869) ja Maria Fredrika Strömmer. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lukiosta 1872 ja suoritti teologian erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1873. Krogerus-Ritoniemi vihittiin papiksi 1874 ja hän suoritti pastoraalitutkinnon 1878. Krogerus-Ritoniemi oli ylimääräisenä pappina Rautalammilla, Kaavilla, Pielisjärvellä, Kiteellä sekä samalla Rääkkylässä. Varapastorin arvonimen hän sai 1882 ja hänet nimitettiin samana vuonna Enoon pitäjänapulaiseksi. Hän toimi Kuolajärven kirkkoherrana 1888–1902 ja Virolahden kirkkoherrana vuodesta 1902 alkaen. Krogerus-Ritoniemi oli myös lääninrovastina vuodesta 1911 ja hän sai rovastin arvon 1907.

Krogerus-Ritoniemi julkaisi lukuisia uskonnollisia kirjoituksia ja teoksia sekä lisäksi historialliset seurakuntakuvaukset *Virolahden seurakunnan historia* (1929) ja 1930 ilmestyneen *Kuolajärven (Sallan) pitäjän historian*.

Krogerus-Ritoniemi oli naimisissa vuodesta 1879 Augusta Kumlinin kanssa.

## Teoksia
Nimellä *V. J. G. Krogerus*:
* *Kirkonmenosta Suomen evankelis-lutherilaisessa seurakunnassa*. Tutkimuksia jumaluus-opin alalla 2. Telén, Kuopio 1883
* *Suomalaisen katkismuksen historia*. Söderström, Porvoo 1884
* *Lyhyt kristillisyyden oppikirja*. Tekijä, Oulu 1894, 2. painos Tekijä, Helsinki 1899, 3. painos Tekijä, Oulu 1901
* *Kehittäjä eli mitä opettaa tohtori [[Martti Luther|M. Luther]] vähän katkismuksensa pääkappaleissa?* ; opastus niiden tekstin kehittämisessä. Tekijä, Porvoo 1897
* *Raamatun kertomusten sisällinen yhteys : lyhyitä raamatun kertomusten selityksiä. 1, Vanha Testamentti : 1 vihko Tuomarien aikaan asti*. Tekijä, Oulu 1901
* *Apostoolinen uskontunnustus ynnä siihen liittyvä tohtori Martti Luther'in selitys* ; jäsentelyopastus. Tekijä, Virolahti 1906
Nimellä *V. J. G. Ritoniemi*:
* *Kirkkoneuvoston-käsikirja*. Isak Julin, Tampere 1907
* *Päivä Herran esikartanoissa*. Isak Julin, Tampere 1909
Nimellä *W. J. G. Krogerus-Ritoniemi*:
* *Lyhyt opastus raamatun kertomuksiin*. Isak Julin, Tampere 1911
* *Kristillisyyden oppikirja* ; liitteenä Martti Lutherin Vähä katekismus. 4. enennetty painos Gummerus 1912
* *Lyhyt koulujen kristinoppikirja*. Tekijä, Virolahti 1916
* *Lyhyitä raamatunhistorian selityksiä* ; kok. W. J. G. Krogerus-Ritoniemi ; noudattamalla Rainio-Sundvall uuden raamatunhistorian järjestystä. WSOY 1927
* *Virolahden seurakunnan historia*. Maaseudun kirjapaino, Hamina 1929
* *Kuolajärven (Sallan) pitäjän historia*. Oy Teksti, Helsinki 1930

## Suomennoksia
* A. Kolmodin : *Onko kristinusko menettänyt kansoja kasvattavan merkityksensä* ; suomentanut V. J. G. Ritoniemi. Gummerus 1908

## Lähteet
Jani Leino

**Jani Leino** (s. 15. maaliskuuta 1990 Hämeenlinna) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Suomi-sarjajoukkue Nokian Pyryssä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.

## Ura
### Seuraura
Leino on Hämeenlinnan Pallokerhon kasvatti. Hän voitti B-nuorten SM-hopeaa vuonna 2008, jonka jälkeen Leino siirtyi kaudeksi 2008–2009 Tapparan A-nuoriin. Hän debytoi samalla kaudella myös seuran SM-liigajoukkueessa, jossa Leino pelasi kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki liigadebyyttinsä 10. helmikuuta 2009 kasvattajaseuraansa HPK:ta vastaan. Kaksi seuraavaa kautta Leino pelasi kokonaan Tapparan A-nuorissa, joiden paras maalintekijä hän oli kaudella 2009–2010 15 osumallaan.

Kaudeksi 2011–2012 Leino siirtyi Suomi-sarjajoukkue Nokian Pyryn riveihin. Hän oli alkusarjassa joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 6+19=25. Kauden 2012–2013 päätteeksi Leino voitti Suomi-sarjan hopeaa ja eteni PYRY:n kanssa Mestiksen karsintoihin. Joukkue jäi kuitenkin ilman sarjanousua. Kaudella 2013–2014 hän nousi PYRY:n varakapteeniksi. Huhtikuussa 2014 Leino teki 1+1-vuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.

Kesken kauden 2014–2015, joulukuussa 2014 Leino jätti PYRY:n. Tammikuussa 2015 hän siirtyi KOO-VEE:n paitaan. Leino nousi kaudella 2015–2016 joukkueen varakapteeniksi. Hän pelasi kymmenen ottelua lainalla sarjatasoa ylempänä Mestis-joukkue Lempäälän Kisassa, kunnes siirtotakarajalla helmikuussa 2016 Leino teki joukkueen kanssa loppukauden sopimuksen. Hän jakoi LeKin loppukauden sopimuspelaajista joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Antti Kauppilan kanssa lukemalla +1. Kaudeksi 2016–2017 Leino palasi taas PYRY:n riveihin.

## Muuta
Leinon pikkuveli Robert pelaa Tampereen Ilveksen SM-liigajoukkueessa.

## Tilastot

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Brunei ja Muara

**Brunei ja Muara** on Brunein pohjoisin piirikunta. Sen pääkaupunki on Bandar Seri Begawan, joka on myös koko Brunein pääkaupunki.

Brunei ja Muara rajoittuu pohjoisessa ja idässä Etelä-Kiinan mereen, lännessä Tutongin piirikuntaan ja etelässä Malesiaan. Piirin pinta-ala on 571 neliökilometriä. Vuoden 2018 arvion mukaan piirikunnassa asui noin 307&nbsp;000 asukasta.

## Lähteet
Seksihullujen armoilla

__NOTOC__
**Seksihullujen armoilla** on punk rock -yhtye Seksihullujen toinen studioalbumi. Se julkaistiin marraskuussa 2013 levymerkillä Airiston punk-levyt. Albumista julkaistiin 1000:n kappaleen painos, joista 500 vinyylillä.

## Vastaanotto
Soundin Ninni Luhtasaari antoi albumille neljä tähteä viidestä, mainiten tekstien kuvittuvan Jyrki Nissisen sarjakuviksi, ”vaikka ihan kaikista sanoista ei saakaan selvää”, ja kehuu albumin uudelleenkuunneltavuutta ja poikkeavuutta valtavirtapunkista. Keskisuomalaisen toimittaja Mikko Siltanen valitsi albumin vuoden 2013 kolmen parhaimman albumin joukkoon. Verkkomedia Nuorgamin sivustolla albumi ylsi vuoden 2013 parhaimpien albumeiden sijalle 88.

## Kappaleet
#Seksihullujen armoilla
#Earthin keikalla
#Asun treeniksellä
#Mikä mättää?
#Tietäjä
#Jokeri museossa
#Mitä tapahtuu kuoleman jälkeen?
#2-euron kanaa
#Stripparin joulu
#Runkku show
#Juntti casino
#Pettäjä oon
#Vanha mies
#Liaani puusta putoaa
#Ilotalo konkassa
#Kaljaviini
#Digiboksi blues
#Kortsu kingi

## Arvostelut
* Soundi: 

## Aiheesta muualla
* ''Seksihullujen armoilla'' discogs.com -sivustolla

## Lähteet
Pekka Ilmakunnas

**Pekka Jouko Ari Ilmakunnas** (s. 14. marraskuuta 1952 Espoo) on suomalainen taloustieteilijä. Hän on toiminut Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun (ent. Helsingin kauppakorkeakoulu) taloustieteen professorina vuodesta 1997, helmikuusta 2018 lähtien ollut emeritusprofessori.

## Elämä

Ilmakunnas kirjoitti ylioppilaaksi Viherlaakson yhteiskoulusta (1971). Hän valmistui Helsingin kauppakorkeakoulusta ekonomiksi 1974 (B.Sc.) ja kauppatieteiden kandidaatiksi 1977 (M.Sc.). Jatko-opintoja hän suoritti vuosina 1978–1982, ja valmistui taloustieteen tohtoriksi (Ph.D.) Rutgersin yliopistossa Yhdysvalloissa vuonna 1982. Ilmakunnas oli Helsingin kauppakorkeakoulun dosentti vuosina 1986-1997 ja on ollut Helsingin yliopiston taloustieteen dosentiksi vuonna 1995.

Ilmakunnas on työskennellyt muun muassa Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksessa, Kansantaloustieteen valtakunnallisen jatkokoulutusohjelman johtajana 1992–1994, Suomen Pankin tutkimusyksikön johtajana 1994–1995 ja professorina Turun kauppakorkeakoulussa 1995–1997.

## Yksityiselämä

Pekka Ilmakunnaksen vaimo on Seija Ilmakunnas.

## Väitöskirjaohjaajana
Ilmakunnas on toiminut muun muassa seuraavien taloustieteilijöiden väitöskirjatutkimusten ohjaajana (tuoreimmat):

* Karlo Kauko (2000) 
* Jukka Vesala (2001) 
* Ari Hyytinen (2001)
* Mika Kortelainen (2002)
* Petri Böckerman (2003) 
* Mika Maliranta (2003)
* Satu Nurmi (2004)
* Olli-Pekka Ruuskanen (2004)
* Atso Andersen (2005)

* Pekka Sääskilahti (2005)
* Jouko Kinnunen (2005) 
* Ulla Kruhse-Lehtonen (2007)
* Mikko Mäkinen (2007) 
* Antti Kauhanen (2007)
* Jyrki Ali-Yrkkö (2008) 
* Sami Napari (2008)
* Elisa Riihimäki (2009)
* Katja Ahoniemi (2009)

* Hanna Pesola (2011)
* Torsten Santavirta (2011)
* Simo Leppänen (2012) 
* Marko Melolinna (2013) 
* Elina Berghäll (2015)
* Hanna Virtanen (2016)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ilmakunnaksen kotisivu
* Ilmakunnaksen tutkimukset IDEASissa
Jernej Abramič

**Jernej Abramič** (17. joulukuuta 1964 Nova Gorica, Slovenian sosialistinen tasavalta, Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta) on slovenialainen uransa lopettanut koskipujottelija. Abramič voitti Jugoslaviaa edustaessaan viisi MM-kilpailujen mitalia.

Abramič edusti Sloveniaa vuoden 1996 olympialaisissa. Abramič oli K-1 luokassa seitsemäs.

## Lähde

*
Fredrik Alexander Andersin

**Fredrik Alexander Andersin** (1. lokakuuta 1824 Taipalsaari – 4. syyskuuta 1889 Säkkijärvi) oli suomalainen upseeri, joka toimi Postihallituksen pääjohtajana eli ”postitirehtöörinä” vuosina 1872–1887.

## Elämä
Fredrik Alexander Andersinin isä oli muun muassa Taipalsaaren ja Lemin nimismiehenä toiminut Adolf Enok Andersin (1765–1840). Käytyään Suomen kadettikoulun ja Venäjän yleisesikunta-akatemian, Andersin palveli keisarillisen armeijan riveissä insinööriupseerina osallistuen Krimin sotaan vuosina 1853–1856. Tämän jälkeen hän toimi Suomessa armeijan topografiayksikössä, kunnes hänet nimitettiin postitirehtööriksi vuonna 1872. Merkittävin Andersinin aikaansaama uudistus oli Postisäästöpankin perustaminen vuonna 1887. Hän kuoli 64-vuotiaana omistamassaan Niemenlautan kartanossa Karjalan kannaksen Säkkijärvellä. Andersinille myönnettiin muun muassa todellisen valtioneuvoksen arvonimi.

Andersinin puoliso oli Sofie Johanna Harthin (1829–1905). Pariskunnalle syntyi seitsemän lasta, joista tunnettuja ovat merenkulkuneuvos Ernst Andersin ja Helsingin tyttölukion rehtori Hanna Andersin.

## Lähteet
Karma Chameleon

**Karma Chameleon** on Culture Club -yhtyeen kappale albumilta *[[Colour by Numbers]]*. Sen julkaisi Virgin Records vuonna 1983.

'''Karma'''-yhtye julkaisi vuonna 1983 kappaleesta suomenkielisen version **Beatles poika** *[[Tätä elämätä]]-*albumilla.

## Lähteet
VIP Music

Oy **VIP Music** Ab on vuonna 1983 perustettu helsinkiläinen levy-yhtiö, joka käytti VIP Music, K-Tel  ja **VIP**-levymerkkejä. Levymerkin julkaisut ilmestyivät parina aloitusvuotena. Yhtiön toiminta ajettiin alas vuonna 1985 ja katalogi myytiin M & T Tuotannolle.

## Historia

VIP Musicin perustivat musiikin monitaituri Veikko Samuli, laulaja Raimo *[[Rexi]]* Kero ja CBS:n tuottaja Ulf *Uffe* Ahrenberg keväällä 1983 Helsingin Hämeentielle. Pääosa tuotantoa julkaistiin VIP-levymerkillä, mutta vajaa kymmenen albumia ilmestyi K-Telin logolla ja sarjanumerolla.

Ensimmäinen singlejulkaisu oli Beritin *Helli mua hiljaa* ja albumijulkaisuna Beritin *Tässä nyt ja näin*, joka myi jo yli 25 000 kappaleen kultalevyrajan. Ensimmäisenä vuotena albumeja ilmestyi toistakymmentä.
Alun suurimmaksi menestykseksi osoittautui Jonnan kymmenvuotiaana laulama vuonna 1983 voittanut Syksyn sävel -hitti *[[Minttu sekä Ville]]*, joka oli jouluna listaykkönen. Kappale sisältyy menestyneeseen lastenlaulukokoelmaan 
*Atsipoppaa*. 

Vuonna 1984 se sai lisäksi kultaa myyneen jatko-osan *Atsipoppaa 2*. Niistä koottiin myös kokoelma *16 kivaa lastenlaulua*.
Suurempi menestys oli keväällä 1984 julkaistu Jonnan albumi. Minttu sekä Ville -hitin ansiosta tv-mainostettu 
Jonna -albumi nousi puoleksi vuodeksi myyntilistoille ja sitä myytiin yli 50 000 kappaleen platinalevyrajan nopeasti.
Vuoden 1984 *Kevään Sävel* -kilpailussa Matti Esko esitti hitin *Lämmin hellä pehmoinen* ja kevään albumi ylitti kultalevyrajan.
Beritin uutuus albumi *Sinä olet* toisti kultalevymenestyksen. Syksyn Sävelessä hän lauloi duettona Matti Eskon kanssa *Annappas kultani kerrankin*.

Vuoden 1985 Kevään Sävel -laulukilpailun kahdestatoista loppukilpailijasta kokonaiset viisi olivat Vip-Musicin artisteja.
Kilpailun voittaja Petri Pettersson oli myös Vip-Musicin artisti. Jonnan toinen albumi oli *Tykkään susta*.
Yhtiön rock-artisteista Maukka Perusjätkä, PIM, The Pin Ups ja Frank Robson eivät listoja heilutelleet.

Vuonna 1985 jo telakoituneen yhtiön katalogi myytiin M & T Tuotannolle. Katalogin omistaa nykyisin Warner Music Finland Oy.

VIP Musicin jälkeen Ulf *Uffe* Ahrenbergin vuonna 1985 perustama levy-yhtiö oli Megafon Records. Vasta jo Megafon Recordsin jo aloitettuna hiipui parin suomalaisen levyn mittainen Ahrenbergin yhteistyö Virgin Recordsin merkillä Suomessa. Tämän levymerkin tulo Suomeen jäi Sleepy Sleepersin ja Zero Ninen mittaiseksi.
Uuden yhtiön Helena Miller pääsi myös Syksyn sävel -kilpailuun kappaleella *Minä sekä kuu*, mutta kappale diskattiin, kun yleisölle jaettiin ilmaisia singlelevyjä.

## Artisteja

* Annikki Tähti
* Bamperos
* Berit
* Carita Holmström
* Frank Robson
* Horseshoe
* Jonna
* Jussi Halme
* Karma
* Matti Esko

* Maukka Perusjätkä
* Nisa
* Petri Pettersson
* PIM
* The Pin Ups
* Rexi
* Veikko Samuli

## Lähteet
* VIP - Discografiaa Discogs
* Oy VIP Music Ab - Discografiaa Discogs
* Suomalaisen musiikin historia Vip-Music 

### Viitteet
Fikti

**Fikti** on folkloristiikassa opettamis-, varoittamis-, selitys- tai huvittamistarkoituksessa keksitty uskomus, kertomus tai sanonta. Fikti on kertojan kannalta epätosi tai leikillinen, mutta se kerrotaan totena esimerkiksi lapsille. Fikteille tyypillistä on outo, äänihahmoltaan kammottava tai merkitykseltään absurdi nimi. Niihin liittyvä kertova aines on usein niukkaa, epämääräistä ja satunnaista.

Tyypillisiä fiktejä ovat lasten pelotteluun kehitellyt näennäiset uskomusolennot tai esimerkiksi lasten seksuaalikysymyksen kiertämiseen käytetty haikarahahmo. Joskus myös aidot uskomusolennot, kuten näkki saattavat muuttua fiktiksi.

## Lähteet
Richard (1658)

**Richard** oli Englannin tasavallan ja myöhemmin kuninkaallisen laivaston vuonna 1658 vesillelaskettu 70-tykkinen toisen luokan linjalaiva.

## Valmistus
Alus tilattiin Woolwichin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Christopher Pett. Alus laskettiin vesille 26. toukokuuta 1658.

## Palvelus
Alus otettiin palvelukseen 1658 kontra-amiraali John Bournen lippulaivana ja sen päällikkönä oli 1660 Downsissa John Stoakes.

Kuningasvallan palauttamisen jälkeen 23. toukokuuta 1660 aluksen nimeksi muutettiin *HMS Royal James*, jolloin se luokiteltiin ensimmäisen luokan linjalaivaksi. Aluksen yläkannelle tehtiin tykkiportit ja asennettiin tykit, jolloin tykkien määrä kasvoi 82:een.

Toisessa Englannin–Hollannin sodassa alus osallistui kaikkiin kolmeen merkittävimpään meritaisteluun. Lowestoftin taistelussa 3. kesäkuuta 1665 alus toimi ruhtinas Rupertin lippulaivana samoin kuin neljän päivän taistelussa 4. kesäkuuta 1666. Alus osallistui myös Pyhän Jaakon päivän taisteluun 25. heinäkuuta.

Alus oli Medwayssä Alankomaiden laivaston hyökätessä ankkuripaikalle 14. kesäkuuta 1667. Aluksen miehistö upotti aluksensa estääkseen sen valtaamisen, mutta Alankomaiden laivaston polttolaiva sytytti vedenpinnan yläpuolelle jääneet osat tuleen tuhoten aluksen lopullisesti.

## Lähteet
*

### Viitteet
HMS Royal James (1671)

**HMS Royal James** oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1671 vesillelaskettu 102-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva. Alus oli laivastossa vain noin neljä kuukautta ennen tuhoutumistaan Solebayn taistelussa.

## Valmistus
Alus tilattiin 22. huhtikuuta 1669 Portsmouthin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Sir Anthony Deane. Se laskettiin vesille 31. maaliskuuta 1671. Valmistuskustannukset olivat 24&nbsp;072 puntaa.

## Palvelus
Alus otettiin palvelukseen 18. tammikuuta 1672 Sandwichin jaarlin sinisen laivueen amiraalin Edward Montagun lippulaivana päällikkönään Richard Haddock.
Alus osallistui 7. kesäkuuta 1672 Solebayn taisteluun sinisen laivueen keskimmäisessä osastossa. Alusta vastaan hyökkäsi ensin Alankomaiden laivaston *[[Dolfijn]]* ja sitten *[[Groot Hollandia]]* ennen kuin alus joutui polttolaiva *Vreden* maaliksi. *Royal James* tuhoutui seuranneessa tulipalossa lopulta upoten. Montagu sai surmansa, mutta aluksen päällikkönä ollut Richard Haddock pelastui.

## Lähteet
*

### Viitteet