open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hans Christian Gram

**Hans Christian Gram** (13. syyskuuta 1853 – 14. marraskuuta 1938) oli tanskalainen bakteriologi ja lääkäri. Hänen vanhempansa olivat professori Frederik Terkel Julius Gram ja Louise Christiane Roulund. Gram aloitti nuorena kasvitieteen opinnot, valmistui vuonna 1871 ja toimi eläintieteilijä Japetus Steenstrupin assistenttina 1873–1874. Pian hän kiinnostui lääketieteestä, ja valmistui Kööpenhaminan yliopistosta lääkäriksi vuonna 1878. Gram matkusti vuosina 1878–1885 ympäri Eurooppaa perehtyen farmakologiaan ja bakteriologiaan Strassburgissa, Marburgissa ja Berliinissä. Hän meni naimisiin vuonna 1889 Louise I. C. Lohsen kanssa. Vuonna 1891 hänet nimitettiin Kööpenhaminan yliopiston farmakologian professoriksi.

Gram kehitti Berliinissä vuonna 1884 menetelmän, jonka avulla bakteerit voitiin erottaa kahteen tyyppiin soluseinän rakenteen mukaan. Värjäysmenetelmän nimeksi vakiintui keksijänsä mukaan gramvärjäys, ja bakteerit voitiin luokitella grampositiivisiin tai gramnegatiivisiin tyyppeihin. Menetelmä on modernissa mikrobiologiassa edelleen laajassa käytössä bakteerien tunnistamisprosessissa.

## Julkaisuja
**Blodet hos Klorotiske med Hensyn til Blodlegemernes Tal og Størrelse hos Mennesket.* (1882) 
**Undersøgelser over de røde Blodlegemers Størrelse hos Mennesket.* (väitöskirja, 1883) 
**Über die isolirte Färbung der Schizomyceten in Schnitt- und Trockenpräparaten.* (1884) Fortschritte der Medizin, 2: 185.
**Klinischer Versuch über die diuretische Wirkung der Theobromin.* (1890) Therapeutisches Monatsheft. IV, Diuretin.
**Lægemidlernes Egenskaber og Doser i Tabelform.* (1897) 
**Klinisk-therapeutiske Forelæsninger for de Studerende.* 4 vol. (1902–1909)

## Lähteet
Kaitinano Mwemweata

**Kaitinano Mwemeata** (s. 22. heinäkuuta 1984 Butaritari)

on kiribatilainen yleisurheilija, joka on edustanut maataan useissa arvokisoissa eri lajeissa. Hänen päämatkansa on naisten 100 metrin juoksu. Ateenan kesäolympialaisissa 2004 hän oli ensimmäinen kiribatilainen, joka esiintyi olympialaisissa. Tulos 13,07 naisten 100 metrillä on hänen ennätyksensä ja se oli kisojen yhdeksänneksi hitain aika.

Hän ei ole koskaan rikkonut kansainvälisten yleisurheilukilpailujen karsintarajoja, mutta on päässyt mukaan maansa parhaana naisurheilijana.

Yleisurheilun maailmanmestaruuskisoihin Mwemeata on osallistunut kahdesti. Edmontonissa 2001 hän juoksi 200 metriä ennätysaikaansa 28,76. Tämä tulos oli kisojen hitain.

Helsingissä 2005 hänen aikansa 100 metrillä oli 13,80, mikä oli toiseksi hitain aika.
Helsingissä oli Mwemeatan mukaan niin kylmä, että ”lämmittelyn jälkeen tuntui, että lihakset olivat vain rasittuneita mutta eivät yhtään lämpimiä.”

Osakan maailmanmestaruuskilpailuihin 2007 hänen oli tarkoitus osallistua, jos saisi töistä vapaata.
 Radalla häntä ei kuitenkaan tuolloin nähty, vaan Kiribatia edusti 100 metrillä Lilly Pine (aika 13,86).

Mikronesian mestaruuskilpailuissa Mwemeata on voittanut pituushypyssä kultaa vuonna 2003 tuloksella 450.

Vuoden 2006 Kiribatin mestaruuskilpailuissa Mwemweata voitti kultaa pituushypyssä (459), 100 metrillä (14,0), 200 metrillä (28,8), 400 metrillä (1.09,60) ja kolmiloikassa (903) sekä hopeaa korkeudessa (130) ja pronssia kuulantyönnössä (820).

Hänellä on hallussaan maansa ennätykset 100 metrillä (13,07), 200 metrillä (28,76) ja 400 metrillä (1.08,7).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kiribatin Ateenan urheilijoiden haastattelu USA Today -lehdessä
Pupu Tupuna

**Pupu Tupuna** on lastenkirjailija Pirkko Koskimiehen tunnetuksi tuoma kirjahahmo.

Alun perin Pupu Tupunan loi kuulovammaisten lasten erityisopettaja Maija Lindgren. Hän käytti Pupu Tupuna -nimistä pehmolelua, jonka hän oli nimennyt tyttärensä lemmikkikissan mukaan, seikkailemassa opetuksensa tukena. Pian Lindgren sai yhdessä Koskimiehen kanssa ajatuksen tehdä Pupu Tupunan tarinasta kirja. He tekivät yhteistyönä ensimmäiseä kuusi kirjaa Pupu Tupunoita, jonka jälkeen Koskimies vastasi hahmon ja tarinan kehittämisestä.

Ensimmäinen Pupu Tupuna -aiheinen lastenkirja julkaistiin vuonna 1972. Kirjat tehtiin alun perin kuulovammaisia lapsia varten, mutta kirjojen selkeys ja herttaisuus vetosivat kaikkiin lapsiin. Moni 1970–1980-luvun lapsi oppikin lukemaan Pupu Tupunan seikkailujen ansiosta. Utelias, vikkelä ja veikeä pupu seikkaili 1980-luvulla myös televisiossa osana Pikku Kakkosta.

Pupu Tupuna asuu **Pupula**-nimisessä paikassa ystäviensä kanssa. Eräs näistä ystävistä on Hippi-hiiri. Hänen kotinsa on pienessä punaisessa leikkimökissä.

## Pupu Tupuna -kirjoja
* Mihin Menet, Pupu Tupuna? (1975)
* Mitä nyt, Pupu Tupuna? (1975)
* Pupu Tupuna ja ystävät (1976)
* Pupu Tupuna matkalla kaupunkiin (1980)
* Pupu Tupuna eläintarhassa (1981)
* Pupu Tupunan syntymäpäivä (1981)
* Pupu Tupuna tavaratalossa (1982)
* Pupu Tupuna vauhdissa (1982)
* Pupu Tupunan paluu (1984)
* Pupu Tupunan pulma (1986)
* Utelias Pupu Tupuna (1986)
* Pupu Tupunan leikkimökki (1986)
* Pupu Tupuna päiväkerhossa (1987)
* Pupu Tupuna neuvolassa (1988)
* Pupu Tupuna: Pupulan juhlapäivät (1989)
* Pupu Tupuna, mikä on parasta? (1989)
* Pupu Tupuna leikkii (1990)
* Pupu Tupuna lomalla (1990)
* Pupu Tupuna vauvana (1990)
* Pupu Tupuna: Metsolan kesäkisat (1991)
* Pupu Tupuna: Pupulassa harrastetaan (1991)
* Avulias Pupu Tupuna (1993)
* Pupu Tupuna: mikä minusta ja ystävistäni tulee isona (1995)
* Pupu Tupuna ja metsän eläimet (1998)
* Pupu Tupuna leikkipuistossa (1998)
* Pupu Tupuna piilosilla (2000)
* Pupu Tupunan vuosi (2001)
* Pupu Tupuna: loruaapinen (2002)
* Pupu Tupuna: tutti hukassa (2002)
* Pupulan juhlapäivät (2002)
* Pupu Tupuna päiväkerhossa (2011)
* Pupu Tupuna seikkailee (2012)
* Ystävämme Pupu Tupuna (2013)
* Pupu Tupuna: juhlia ja ystäviä (2016)
* Pupu Tupuna: kaupungin ihmeitä (2016)
* Pupu Tupuna pukeutuu (2016)
* Pupu Tupuna: monessa mukana (2017)
* Pupu Tupunan iltasatuja (2020)
* Askartele ja opi Pupu Tupunan seurassa 1
* Askartele ja opi Pupu Tupunan seurassa 2

## Muut oheistuotteet
* CD-ROM: Pupu Tupunan leikkihuone
* CD-ROM: Pupu Tupunan eläinystävät

## Lähteet
Snowshoe

**Snowshoe** on yhdysvaltalainen kissarotu. Kissalla on itämaistyyppinen ruumiinrakenne, mutta se on nykyisiä itämaisia isompi ja vankempi. Vähän kuin kolmenkymmenen vuoden takainen siamilainen. 

## Historia
1960-luvulla Pennsylvaniassa asuva siamilaiskissojen kasvattaja Dorothy Hinds-Daughteryn omistuksessa oleva kissa synnytti tavallisen siamilaispentueen. Kolmella pentueen pennuista oli kuitenkin hyvin yksilöllistä, ennennäkemätöntä kuviointia, joka koostui valkoisista jaloista ja pienistä valkoisista kuvioista pentujen turkeilla. Kuvioinnista innostuneena Hinds-Daughtery alkoi kasvattaa samankaltaisia kissoja nimellä "Snowshoe".
Lopulta nainen kuitenkin luopui kissojen kasvatuksesta, ja Snowshoe-rotua alkoi kasvattaa Vikki Olander. Olander kirjoitti kissoille ensimmäisen rotumääritelmän, ja hankki kissat "kokeellinen rotu" statukselle CFF:ään sekä ACA:an vuonna 1974.
Vuoteen 1977 asti Olander oli ainoa Snowshoe-kasvattaja koko Yhdysvalloissa, kunnes joukkoon liittyi Jim Hoffman sekä Georgia Kuhnell. Vuonna 1983 he hankkivat itselleen CFF:ltä mestarin statuksen. Vikki Olander joutui kuitenkin lähtemään joukosta suvussaan olleen kissa-allergian takia.
Snowshoe oli kuitenkin jo hyvin vahvistunut rotu, ja vuonna 1990 se sai mestaristatuksen American Cat Fanciers Assocationilta.

## Luonne
Järkkymättömän rauhallisuutensa ansiosta snowshoe on ihanteellinen näyttelykissa. Kissa on utelias ja lempeä.

## Rakenne

* Vartalo on keskikokoinen tai suuri. Hyvin lihaksikas.
* Häntä on keskipitkä ja hivenen kapeneva.
* Käpälät ovat keskikokoiset ja soikeat.
* Jalat ovat keskipitkät ja vahvat.
* Pää on pyöreän kolmiomainen, keskipitkä. Profiilista suora nenä. Korkeat poskipäät.
* Silmät ovat suuret, vinot ja soikeat, saksanpähkinän muotoiset. Väri on kirkas sininen.
* Korvat ovat kookkaat ja teräväkärkiset. Kaukana toisistaan. Korvat kallistuvat hiukan eteenpäin.

## Värimuunnokset
Standardi tuntee kaksi muunnosta:
* Ruskeanaamio: lämpimän ruskeankeltainen vartalo, vaaleampi vatsa ja rinta. Mustanruskea naamiointi.
* Sininaamio: sinertävänvalkoinen vartalo, vaaleampi rinta sekä vatsa ja tumman siniharmaa naamiointi.
Ritarikunta (yhtye)

**Ritarikunta** oli suomalainen, turkulaisista muusikoista koostuva rap-yhtye. Yhtyeen muodostavat rap-artistit Lempi-Joe (tunnetaan myös nimillä *Hopee* ja *HP*) ja Chyde (tunnetaan myös nimillä *Chydeone* , *Chyde1* ja *MC Nikke T*) sekä DJ Oddjob, tuottaja Jesse J (Jesus) ja live-miksaaja Varissuo. Ritarikunta on julkaissut yhteensä neljä studioalbumia, joista kaksi ensimmäistä julkaisi Ranka Recordings ja kaksi viimeistä Monsp Records.

Kaikki Ritarikunnan jäsenet ovat olleet aktiivisia myös yhtyeen ulkopuolisissa projekteissa. Chyde (Niko Toiskallio) tunnettiin 1990-luvun alussa nimellä *Nikke T* ja vuonna 2003 mies julkaisi *[[Vaihtelevaa ihmisyyttä]]* -nimisen sooloalbumin käyttäen nimeä *Chydeone*. Hopee julkaisi oman sooloalbuminsa *[[Rakkauden vuoksi]]* vuonna 2004 nimellä *Lempi Joe*. Myös Varissuolla, Jessellä ja Oddjobilla on omia, Ritarikuntaan liittymättömiä projekteja.

17. maaliskuuta 2010 Ritarikunta ilmoitti julkaisevansa uuden albumin. Sitä ennen julkaistaan mixtape nimeltä *[[AlbumiPromo – TKUG Mixtape]]*. Yhtyeen viides studioalbumi *[[Ritarikunta-Albumi]]* julkaistiin 21. huhtikuuta 2010. Albumi nousi ilmestymisviikollaan (17/2010) Suomen virallisen listan sijalle 29. Lempi-Joe kertoi Redrum-187:n haastattelussa syksyllä 2011, että "Ritarikunta" -nimellä ei todennäköisesti enää tehdä musiikkia. Myöhemmin myös Chydeone vahvisti asian Basson keskustelufoorumilla. Ritarikunnalta ilmestyi vuonna 2020 viides studioalbumi nimeltä "Pitää rakastaa".

## Diskografia

### Albumit
* 
* 
* 
* 
* 

### Singlet ja EP:t
**[[Ceedeeeepee]]* (Omakustanne, 2000) CDr
**Mä en jaksa/Me Tehään* (Ranka, 2000) CDS, singlelistan 4.
**Arvaa ketkä/Tilanteen tasalla/Yritys ja erehdys* (Ranka, 2001) CDS, singlelistan 9.
**Kuka sua kuskaa/Joojoojoo osa 2/Klassikkomatskuu* (Ranka, 2001) 12"
**En vaihtais/Lepposasti vaa* (Ranka, 2002) CDS, singlelistan 7.
**Pää täynnä tyhjää/Uuteen tulevaisuuteen* (Ranka, 2002) CDS
**[[Maton alta]] EP* (Monsp, 2004) CD
**Stressii/T.U.R.K.U. -siit tähän* (Monsp, 2004) 7"
**Ei enempää, ei vähempää* (Monsp, 2005) CDS/7"
**[[AlbumiPromo – TKUG Mixtape]]* (Monsp, 2010) mixtape
**Valmis / Oppimäärä*  (Monsp, 2017) digitaalinen tuplasingle

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Syvällä Pelissä - Ritarikunta (2008) 
* Lempi-Joen haastattelu Redrum-187 -sivustolla
* Chyden haastattelu Redrum-187 -sivustolla
Lavinia Fontana

**Lavinia Fontana** (24. elokuuta 1552 Bologna – 11. elokuuta 1614) oli italialainen manieristinen taidemaalari.

Fontanan isä oli taidemaalari Prospero Fontana. Lavinian varhaisin tunnettu, nykyisin kuitenkin kadonnut, teos on vuodelta 1575. Hän tuli tunnetuksi muotokuvien tekijänä, mutta loi myös laajoja uskonnollisia teoksia.

Fontana meni vuonna 1577 naimisiin Paolo Zappin kanssa. Hän synnytti yksitoista lasta. Perhe muutti vuonna 1603 paavi Klemens VIII:n kutsusta Roomaan, jossa Fontana kuoli 1614.

Fontanalta on säilynyt 32 työtä, joiden tiedetään varmasti olevan hänen. Huomattava osa tuotannosta on kadonnut vuosisatojen saatossa, ja osa lienee mennyt väärän taiteilijan nimiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Valkovenäjän translitterointi

**Valkovenäjän translitterointi** on valkovenäjänkielisen tekstin esittämistä jollakin muulla muulla kirjaimistolla kuin kyrillisellä. Suomen kielessä valkovenäjän translitterointiin käytetään Suomen Standardisoimisliiton laatimaa SFS 4900 -standardia. Kansainväliseen käyttöön on tarkoitettu Organisation internationale de normalisationin ISO 9 -standardi.

## SFS 4900
SFS 4900 -standardia eli kansallista standardia käytetään kaikessa suomenkielisessä tiedonvälityksessä kuten yksityishenkilöiden välisessä viestinnässä, sanoma- ja aikakauslehdistössä, televisiossa, kaunokirjallisuudessa, yleistajuisessa tietokirjallisuudessa sekä suomenkieliseen kirjallisuuteen keskittyvissä kirjastoissa. SFS 4900 -standardin mukaisesti translitteroitua valkovenäjänkielistä tekstiä ei voida mekaanisesti palauttaa takaisin alkuperäiseen kyrilliseen asuunsa.

## ISO 9
ISO 9 -standardia eli kansainvälistä standardia käytetään nimensä mukaisesti kansainvälisessä tiedonvälityksessä. Merkittävimmät käyttöalat ovat bibliografiat, tieteellisten kirjastojen tietojärjestelmät, tieteellinen tutkimus ja muu kansainvälinen toiminta. ISO 9 -standardin mukaisesti translitteroitu teksti voidaan mekaanisesti palauttaa takaisin alkuperäiseen kyrilliseen asuunsa.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
* Kielitoimiston ohjepankki: Valkovenäjänkieliset nimet
Scatman’s World

**Scatman's World** on Scatman Johnin vuonna 1995 ilmestynyt debyyttialbumi. Albumi lasketaan John Larkinin ensimmäiseksi viralliseksi albumiksi, koska vuonna 1986 ilmestynyt albumi *John Larkin* ei ollut kaupallisessa julkaisussa. 

Albumilta löytyvät muun muassa artistin uran tunnetuimmat kappaleet "Scatman's World", "Scatman" ja "Popstar". 

Suomessa albumi pysyi Suomen virallisella listalla 13. viikkoa, joista parhaimmat sijoitukset viikoilla 32/1995 ja 33/1995 1. sija.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
Isohelokki

**Isohelokki** (*Oenothera missouriensis*) on aurinkoisen paikan perenna. 

## Ulkonäkö ja koko
Isohelokki kasvaa 15–20&nbsp;cm korkeaksi. Sen kasvutapa on lamoava. Varsi on punertava. Tummanvihreät, nahkeat lehdet ovat kapeita ja teräväkärkisiä. Torvimainen kukka on halkaisijaltaan noin kymmensenttinen ja vaaleankeltainen. Kasvi kukkii heinä-syyskuussa.

## Levinneisyys
Isohelokki on kotoisin Yhdysvalloista.

## Elinympäristö
Isohelokki viihtyy aurinkoisella paikalla, jopa kivikkoryhmissä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Puutarha.net: Isohelokki (''Oenothera missouriensis'')
Pekka Jaatinen

**Pekka Jaatinen** (s. 5. kesäkuuta 1966 Raahe) on suomalainen kirjailija.

Jaatinen valmistui vuonna 1988 merkonomiksi markkinointilinjalta Raahen Porvari- ja Kauppakoulussa ja vuonna 1997 taiteen kandidaatiksi Lapin yliopistosta pääaineenaan mediatiede. Hänen esikoisteoksensa on vuonna 2000 ilmestynyt romaani *Tilkkutäkkiplanetaario*, joka oli ehdolla Helsingin Sanomien esikoiskirjapalkinnon saajaksi. Jaatisen tunnetuin kirjallinen työ on viisiosainen *Lapin sota* -romaanisarja, johon hän on tehnyt pohjatyön muun muassa haastattelemalla aikalaisia ja tutustumalla Lapin sodan tapahtumapaikkoihin. Kirjailijan työnsä ohella Jaatinen toimii sivutoimisena kirjallisuuskriitikkona sanomalehti *[[Kaleva (sanomalehti)|Kalevassa]]*.

Jaatinen harrastaa kuntourheilua ja on entinen kansallisen tason amatöörikilpanyrkkeilijä. Lokakuussa 2007 häneltä julkaistiin kustantajan tilaustyö, henkilökuva nyrkkeilijä Amin Asikaisesta. Teos oli Vuoden urheilukirjaehdokas.

Jaatinen on saanut työskentelyapurahoja muun muassa Suomen Kulttuurirahaston Keskusrahastosta sekä Lapin ja Pohjois-Pohjanmaan rahastoista, Lapin taidetoimikunnalta, WSOY:n Kirjallisuussäätiöltä, Alfred Kordelinin säätiöltä, Jenny ja Antti Wihurin Rahastosta, Suomen elokuvasäätiöltä, Kirjastoapurahalautakunnalta ja Valtion kirjallisuustoimikunnalta. 

Vuonna 2008 Rovaniemen kaupunki palkitsi Jaatisen kulttuuritekopalkinnolla ansioista Lapin sotaa käsittelevässä saksalaisessa *Krieg in der Arktis* -tv-dokumentissa. Vuonna 2016 Suomen Nyrkkeilyliitto myönsi Jaatiselle pronssisen ansiomerkin nyrkkeilyn hyväksi tehdystä työstä. Pohjois-Pohjanmaan Sotaveteraanipiiri myönsi Jaatiselle 2016 huomionosoituksen – numeroidun standaarin – veteraanien perintöä säilyttävästä kirjallisesta työstä, ennen kaikkea *Lapin sota* -romaanisarjasta. Vuonna 2017 Jaatinen sai Pohjolan Osuuspankin Helmi-palkinnon kunniamaininnan *Lapin sota* -romaanisarjasta. Vuonna 2020 Jaatiselle myönnettiin Alfred Kordelinin säätiön Raahen rahaston taidepalkinto mittavasta urasta ja taiteellisesta työstä.

Pekka Jaatinen on naimisissa toimittaja Sari Jaatisen kanssa.

## Tuotanto
### Romaanit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
**Pimeys.* Helsinki: Johnny Kniga, 2018. ISBN 978-951-0-42926-6.
* 
* 
* 
* 
* 
* 

#### Lapin sota -sarja
* 
* 
* 
* 
* 

### Runokokoelmat
* 

### Elämäkerrat ja henkilökuvat
* 

### Antologiat
* 
* 

### Dramatisoidut teokset
* *Varjo 1917-1918, dramatisointi ja ohjaus: Toni Kettukangas. Kantaesitys Raahen Teatterissa 13.10.2017

=== Elokuvakäsikirjoitukset ===
* *Elina/Muru* (J. Vierelän kanssa, Suomen ek-säätiö, 2002–2003
* *Ounasjoki* (dokumentin taustakäsikirjoitus, Filmi-Fakta Oy, 2004)
* *Usko, toivo, rakkaus* (J. Vierelän kanssa, Suomen ek-säätiö, 2004)

=== Muut av-projektit ===
* *Maihinnousu* (työryhmässä, Vaskifilmi Oy, 2003)
* *Krieg in der Arktis / Arctic War'' (taustatoimittajana TV 21, Berlin, 2006)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Pekka Jaatinen Kirjasampo.fi:ssä
* Sanojen ajan artikkeli Pekka Jaatisesta Kirjasampo.fi:ssä
* Pekka Jaatinen BoxRecissä
Ruotsin luonnonhistoriallinen museo

**Ruotsin luonnonhistoriallinen museo** () on luonnonhistoriallinen museo Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Museon perusti vuonna 1819 Ruotsin kuninkaallinen tiedeakatemia. Museo irrotettiin akatemiasta vuonna 1965.

Museo toimii nykyisin Norra Djurgårdenin kaupunginosassa Frescatin alueella lähellä Tukholman yliopistoa. Arkkitehti Axel Anderbergin suunnittelema museorakennus on rakennettu 1907–1916. Samassa rakennuskompleksissa on myös tiedeakatemian tilat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ruotsin luonnonhistoriallisen museon viralliset internetsivut
Pääsykoe

**Pääsykoe** tai **valintakoe** on oppilaitoksen järjestämä koe, jolla valitaan uusia opiskelijoita. Tyypillisesti pääsykokeita järjestävät korkeakoulut keväisin. Pääsykokeita on monia erilaisia, esimerkiksi Taideteollinen korkeakoulu antaa ennakkotehtäviä tehtäväksi, kun taas monet muut yliopistot järjestävät kirjallisia tai matemaattisia pääsykokeita. Useat tahot, kuten oppilaitosten opiskelijajärjestöt, järjestävät maksua vastaan valmennuskursseja, joilla valmistaudutaan nimenomaan pääsykoetta varten. Tarjolla on myös ilmaisia pääsykoeoppaita. Korkeakoulujen valintakokeet ovat Suomessa verrattain uusi keksintö: esimerkiksi Helsingin yliopistossa viimeiset laitokset ottivat kokeen käyttöön vasta 1960-luvulla, jota ennen ylioppilailla oli vapaa pääsy yliopistoon.

Pääsykokeen lisäksi oppilaita voidaan karsia muilla tavoin, esimerkiksi haastatteluilla tai soveltuvuuskokeilla. Pääsykokeen rinnalla yleensä myös ylioppilastodistuksen arvosanoilla on painoarvoa opiskelijavalinnoissa. Suomalaisten yliopistojen opiskelijavalinnat muuttuvat paperikokeista valtaosin digitaalisiksi 2020-luvun aikana, ja samalla ylioppilastodistuksen suhteellinen painoarvo kasvaa.

## Lähteet
Riskirajoilla

**Riskirajoilla** on Mike Newellin ohjaama elokuva vuodelta 1999. Se on komedia ja sijoittuu ilmailun maailmaan.

## Rooleissa
Kylarabes

**Kylarabes** (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Argoksen kuningas ja Stheneloksen poika. Anaksagoraan jälkeläisenä hän lukeutui anaksagorideihin, kuten myös hänen veljensä Kometes.

Kun biantidi Kyanippos kuoli lapsettomana, ja melampodidien Amfilokhos Troijan sodan jälkeen muutti nykyiseen Amfilokhiaan, siirtyi koko Argoksen alueen valtius Kylarabeelle ja siten jälleen viidennessä polvessa anaksagorideille. Kun hän myöhemmin kuoli ilman perillisiä, tehtiin Oresteesta, Agamemnonin pojasta, Argoksen kuningas.

## Lähteet
Markku Salminen (kirkkoherra)

**Markku Salminen** (s. 31. joulukuuta 1961 Kuusankoski) on vuodesta 2009 toiminut Helsingin ortodoksisen seurakunnan kirkkoherrana.

Salminen on suorittanut pappiskandidaatin tutkinnon Suomen ortodoksisessa pappisseminaarissa vuonna 1988, jona vuonna hänet myös vihittiin papiksi, ja teologian maisterin tutkinnon Joensuun yliopistossa vuonna 2004. Hän on toiminut Tukholman suomalaisen ortodoksisen seurakunnan kirkkoherrana vuosina 1992–1997 ja Helsingin ortodoksisen seurakunnan toisena pappina vuosina 1997–2008, jolloin hän vastasi seurakunnan diakoniatyön johtamisesta. Salminen on kouluttautunut myös työnohjaajaksi ja hänellä on myös merkonomin koulutus.

Salminen on toiminut Suomen ortodoksisen kirkon kirkolliskokousedustajana 10 vuotta ja kirkollishallituksen kollegion jäsenenä kolme vuotta (vuoteen 2008 mennessä). Hän on myös hoitanut useita keskeisiä luottamustehtäviä kirkollisissa järjestöissä. Tammikuussa 2026 Salminen ilmoitti eläköityvänsä kirkkoherran virasta vuoden 2027 aikana.

Salminen on naimisissa ja hänellä on vaimonsa Ullan kanssa kolme lasta.

## Lähteet
Espoo Ciné

**Espoo Ciné International Film Festival** on eurooppalaisen elokuvan festivaali, jota on järjestetty vuodesta 1990 Espoossa. Alun perin festivaali oli kuusipäiväinen tapahtuma elokuun loppupuolella, mutta vuonna 2017 festivaalin ajankohta siirtyi toukokuun alkuun ja 2019 se muuttui seitsenpäiväiseksi. Koronapandemian takia Espoo Cinén vuosien 2020 ja 2021 festivaalit järjestettiin poikkeuksellisesti elokuun lopussa. Vuonna 2022 festivaali siirrettiin pysyvästi takaisin elokuuhun. Elokuvafestivaalin järjestämisestä vastaa Espoon elokuvajuhlat ry (Esbo filmfestival rf), joka perustettiin 1989.

Espoo Cinéssä esitetään 70–100 pitkää uutta eurooppalaista elokuvaa sekä juhlistetaan kotimaista elokuvaa Kotimainen juhlaelokuva - ja Pohjoismaiset lyhytelokuvat -näytöksien muodossa (Nordic shorts). Lisäksi Espoo Ciné on ensimmäisenä suomalaisista elokuvafestivaaleista nostanut esille LGBT-elokuvia koostaen oman näytöskokonaisuuden niille vuodesta 2001 alkaen.

Ohjelmistoon on myös kuulunut ulkoilmanäytös aina vuoden 2017 ajankohdan muutokseen asti. Ulkoilmanäytökset tulivat takaisin ohjelmistoon vuonna 2021.

Vuonna 2017 kuitenkin perustettiin Ciné kylässä -näytöskokonaisuus, jossa festivaalivieraat pääsevät ennakkoon näkemään festivaalin elokuvatarjontaa kotimaisten lyhytelokuvien muodossa espoolaisten omissa kodeissa. Vuosina 1999–2013 Espoo Ciné oli mukana eurooppalaisessa Méliès International Festivals Federation -festivaaliverkostossa jakamassa Méliès d’Argent -palkintoa parhaalle eurooppalaiselle fantasiaelokuvalle.

Lisäksi osana festivaalia on järjestetty koululaisnäytöksiä, joista vuonna 2017 muodostui Junior Ciné näytöskokonaisuuden kasvettua. Nykyään Junior Ciné tarjoaa näytöksien lisäksi opetusmateriaalia sekä työpajoja opettajille ja päiväkoti- ja koululaisryhmille viiden päivän ajan Espoo Cinén festivaaliviikolla.

Espoo Cinén pääasiallisina esityspaikkoina ovat Espoon Tapiolassa sijaitsevat festivaalin oma elokuvateatteri Kino Tapiola sekä Espoon kulttuurikeskuksen Tapiola- ja Louhisali. Vuodesta 2010 alkaen festivaali laajeni järjestäen näytöksiä myös Leppävaaran Finnkino Sellossa (entinen Bio Rex Sello) ja Matinkylän Finnkino Omenassa. Vuosittain elokuvafestivaalilla käy noin 20 000 elokuvan ystävää ja vierailijaa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Espoo Cinén kotisivut
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Argos (mytologia)

**Argos** (, "miehekäs") oli kreikkalaisessa mytologiassa saman nimisen kaupungin, Argoksen, perustaja ja Zeuksen ja Nioben poika. Hänen setänsä Apiksen kuoltua lapsettomana hän peri tämän yli Peloponnesoksen leviävän valtakunnan kuninkuuden ja nimesi sen mukaansa.

Argos meni naimisiin Euadnen kanssa, ja heille syntyi lapset Ekbasos, Peiras, Epidauros ja Kriasos. Gaius Iulius Hyginus kertoo lapsia olevan kolme, ja heidän nimensä olivat Kriasos, Piranthos ja Ekbasos, kun taas Pausanias kertoo Argoksen seuranneen valtaistuimelle suoraan Foroneuksen, jonka tyttären poika hän siis oli, jälkeen ja saaneen lapset Peirasos ja Forbas.

Argosta seurasi valtaistuimelle hänen poikansa Kriasos.

## Lähteet
Apis (kreikkalainen mytologia)

**Apis** () oli kreikkalaisessa mytologiassa Argoksen kuningas, Foroneuksen ja nymfi Telediken poika. Hänen sisarensa oli Niobe.

Isältään Foroneukselta Apis peri Peloponnesoksen herruuden, ja antoi hallitsemalleen alueelleen nimen *Apia*. Pausaniaan mukaan Peloponnesos tosin sai nimensä Sikyonin Apiksen, joka oli Telkhinin poika ja Thelksionin isä, mukaan.

Apiksen luotua maahan tyrannian, hän joutui Thelksionin ja Telkhinin hyökkäyksen kohteeksi ja kuoli lapsettomana. Hänet tunnettiin kuolemansa jälkeen Serapiksena. Apollodoros tosin mainitsee Apiksen, Foroneuksen pojan, kuolleen Aitoliassa, mutta hän sekoittaa tämän saman nimiseen Iasonin poikaan.

Apiksen murhan kosti myöhemmin Argos Panoptes, ja Apista seurasi valtaistuimelle hänen sisarensa Nioben poika Argos.

## Lähteet
Gram

**Gram** voi tarkoittaa seuraavia:

*Gramvärjäys, mikrobiologiassa käytetty bakteerien värjäysmenetelmä, jonka avulla tunnistetaan grampositiiviset ja gramnegatiiviset bakteerit
*Gram, sukunimenä:
** Bjørn Arild Gram (s. 1972), norjalainen poliitikko ja ministeri
** Gregers Gram (1846–1929), norjalainen poliitikko
** Hans Gram (1685-1748), tanskalainen historioitsija
** Hans Christian Gram (1853–1938), tanskalainen lääkäri ja bakteriologi
** Jørgen Pedersen Gram (1850–1916), tanskalainen matemaatikko
** Peder Gram (1881–1956), tanskalainen säveltäjä ja kapellimestari
** Victor Gram (1910–1969), tanskalainen poliitikko ja ministeri
*Gram, J. R. R. Tolkienin mytologiassa Rohanin kahdeksas kuningas
*Gram, sankari Sigurdin miekka skandinaavisessa muinaisuskossa
*Gram, taajama Haderslevin kunnassa Tanskassa
*Gram A/S, tanskalainen kylmälaitevalmistaja
*Gramma, painoyksikkö.
Stéphane Diagana

**Stéphane Diagana** (s. 23. heinäkuuta 1969, Saint-Affrique, Ranska) on ranskalainen yleisurheilija, jonka päämatka on 400 metrin aitajuoksu.

Diagana juoksi Splitin EM-kisoissa 1990 400 metrin aidoissa viidenneksi. Kaksi vuotta myöhemmin hän sijoittui Barcelonan olympialaisissa matkan neljänneksi ajalla 48,13. Myöhemmin samana vuonna hän oli yleisurheilun maailmancupissa 400 metrin aidoissa kolmas. Vuonna 1993 hän voitti Euroopan cupin 400 metrin aidoissa sekä juoksi Stuttgartin MM-kisoissa neljänneksi ajalla 47,64. 1994 hän voitti EM-pronssia 400 metrin aidoissa sekä oli mukana Ranskan joukkueessa, joka voitti hopeaa 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Kauden lopussa hän sijoittui GP-finaalissa kolmanneksi ja yleisurheilun maailmancupissa pitkässä viestissä kolmanneksi.

Diagana voitti MM-pronssia Göteborgin MM-kisoissa 1995 400 metrin aidoissa. Kaksi vuotta myöhemmin hän voitti lajin maailmanmestaruuden Ateenan MM-kisoissa. Kauden lopussa hän juoksi GP-finaalissa toiseksi. 1998 hän voitti GP-finaalin ja Sevillan MM-kisoissa 1999 MM-hopeaa. Münchenin EM-kisoissa 2002 Diagana voitti EM-kultaa ajalla 47,58. Kauden lopussa hän sijoittui GP-finaalissa toiseksi. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän karsiutui 400 metrin aitojen välierissä, mutta oli mukana Ranskan viestijoukkueessa, joka voitti pitkässä viestissä MM-kultaa.

Diagana juoksi 400 metrin aitajuoksun Euroopan-ennätyksen 47,37 Lausannessa 5. heinäkuuta 1995. Ennätyksen rikkoi Karsten Warholm kesäkuussa 2019.

## Henkilökohtaiset ennätykset
:Lähde: IAAF
* 200 metrin juoksu: 20,95 (1993)
* 300 metrin juoksu: 33,06 (2000)
* 400 metrin juoksu: 45,18 (1992)
* 110 metrin aitajuoksu: 14,56 (1987)
* 200 metrin aitajuoksu: 22,9 (1999)
* 400 metrin aitajuoksu: 47,37 (1995)

## Lähteet
Teisamenos

**Teisamenos** oli kreikkalaisessa mytologiassa ja Peloponnesoksen alueen, johon kuuluivat Argos, Mykene ja Sparta, kuningas. Hän oli Oresteen ja Hermionen poika. Hänellä oli lapset Kometes, Daimenes, Sparton, Tellis ja Leontomenes.

Oresteen kuoleman jälkeen hän joutui puolustamaan valtakuntaansa Aristomakhoksen johdolla hyökänneitä herakleideja vastaan, jotka halusivat jälleen valloittaa esi-isiensä maat. Hän kaatui Argoksen taistelun aikana, ja herakleidit valloittivat hänen valtakuntansa. Toisen lähteen mukaan Teisamenos säilyi hengissä, mutta joutui pakenemaan akhaialaisten kanssa. Niin hän vaati joonialaisia antamaan heidän asettua heidän alueelleen asumaan pohjoisessa Peloponnesoksessa. Tästä seurasi uusi taistelu, jonka akhaialaiset voittivat, mutta jonka aikana Teisamenos kaatui ja haudattiin Helikeen. Myöhemmin Teisamenoksen jäännökset siirrettiin Spartaan oraakkelin neuvosta.

## Lähteet
Amatsonit

**Amatsonit** tarkoittaa seuraavia asioita:
* amatsonit, Keski- ja Etelä-Amerikassa esiintyvä papukaijasuku
* amatsonit, antiikin Kreikan mytologiaan kuuluva naissoturikansa.
* Dahomeyn amatsonit Afrikan Dahomeyn kuningaskunnan naissoturit

## Katso myös
* Amazon-täsmennyssivu
Pentti Salmi

**Pentti Salmi** -nimisiä henkilöitä:

* Pentti Salmi (1930&ndash;2007), suomalainen talouselämän vaikuttaja
* Pentti Salmi (1928&ndash;), suomalainen urheilutoimittaja
* Pentti Salmi, (1943–2024) purjehtija, osallistui BOC Challenge -yksinpurjehdukseen maailman ympäri 1986–1987 sijoittuen kuudenneksi

## Lähteet
Emmi Mäkelin

**Emma (Emmi) Serafia Mäkelin** (o.s. **Lindeman**, 1. huhtikuuta 1874 Lappi Tl – 6. elokuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SSTP:n kansanedustajana vuosina 1922–1923. 

## Elämä
Emmi Mäkelin syntyi Lapin Kullanperän Arvelan talossa. Hänen vanhempansa olivat Eurajoella syntynyt tiilitehtaan työnjohtaja Karl Fredrik Lindeman (1845−1897) ja Lapin Kivikylässä syntynyt Serafia Samuelintytär Grönlund (1847−1915). Mäkelin kävi Porin suomenkielisen yksityistyttökoulun ja suoritti vuonna 1899 Helsingin Kätilöopiston kurssin. Tämän jälkeen hän työskenteli kätilönä Sahalahdella, Tainiokoskella ja Porissa sekä vuodesta 1904 lähtien Kuopiossa.

Mäkelin lähti politiikkaan sisällissodan jälkeen hänen puolisonsa ollessa vankilassa. Mäkelin valittiin Kuopion kaupunginvaltuustoon SDP:n listoilta vuoden 1918 kunnallisvaaleissa. Hän oli mukana myös sosialidemokraattisen naisliiton toiminnassa. Siirryttyään kommunistisen SSTP:n riveihin Mäkelin valittiin kansanedustajaksi vuonna 1922. Mäkelinin kansanedustajakausi päättyi jo vuoden kuluttua, kun hänet elokuussa 1923 pidätettiin niin sanotun suuren kommunistijutun yhteydessä. Mäkelin vapautui tutkintavankeudesta helmikuussa 1924, eikä häntä asetettu syytteeseen. 

Vapautumisensa jälkeen Mäkelin luopui politiikasta ja työskenteli kätilönä Kuopiossa vuoteen 1931 saakka. Mäkelin asui 1930-luvulta lähtien Helsingissä, jossa hän kuoli 88-vuotiaana elokuussa 1962. Mäkelin on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.

## Perhe
Mäkelinin puoliso oli kansanedustaja Antti Mäkelin, jonka kanssa hän avioitui 1901. Pariskunnalla oli kolme lasta.

## Lähteet
They Stole A Million

**They Stole A Million** on turkulainen vuonna 2001 perustettu melodista ja melankolista punkrockia soittava yhtye. 

Yhtye on luonut nimensä Commodore 64 -tietokonepelistä. Vuoden 2007 kesällä yhtye teki ensimmäisen ulkomaille suuntautuneen kiertueen ja soitti Virossa, Liettuassa, Puolassa ja Saksassa.

## Soittajat
* Mirko – laulu, kitara
* Jami – kitara
* Kiskone – basso
* Bambu – rummut

## Julkaisut
* *Idle* 7" (Rhythm Barrel Records, 2003)
* *The City That Day* CD (Rhythm Barrel Records, 2005)
* *Secondhand Happiness* MCD (2006)

### Kokoelmilla
* *Farewell To Arms 4* (Aseistakieltäytyjäliitto, 2006)
* *Yö Airistolla* - Turkupunk 2007 CD (Airiston Punk-Levyt, 2007)

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen Myspace-sivut.
Pentti Salmi (toimittaja)

**Pentti Salmi** (s. 13. tammikuuta 1928 Helsinki) on suomalainen urheilutoimittaja ja -selostaja sekä entinen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Hän työskenteli Yleisradion urheilutoimituksessa vuosina 1972–1991 ja oli näkyvä kasvo *[[Urheiluruutu]]*-lähetyksissä ja tunnistettava urheiluääni monissa eri lajeissa. Hänet muistetaan erityisesti koripallo-, jalkapallo- ja yleisurheiluselostuksistaan.

## Ura
Salmi pelasi koripalloa Helsingin Kisa-Toverien joukkueessa ja valmensi vuosina 1961–1965 seuran viiteen peräkkäiseen Suomen mestaruuteen. Koripallon parissa hän on toiminut myös tuomarina. Salmi oli Suomen ensimmäinen kansainvälinen koripallotuomari. Hän on Suomen Koripalloliiton vuosikirjan pitkäaikainen toimittaja. Salmi on Suomen Koripalloliiton kunniajäsen numero 5 (1995). Hän on myös käsikirjoittanut lyhytdokumentin *Koripallo 100 vuotta* (1991). Opetusministeriö palkitsi Salmen Pro Urheilu -mitalilla vuonna 2007.. Vuonna 2017 Urheilutoimittajain Liitto myönsi Salmelle Elämäntyö urheilutoimittajana -tunnustuksen.

Salmi on toimittanut vuodesta 1971 suomalaisen koripallon vuosikirjaa *Koripallokirja*. Vuonna 2009 se ilmestyi 40. kerran.

## Perhe
Pentti Salmen isä oli kestävyysjuoksija Valto Salmi. Kestävyysjuoksija Rauni Salmi oli Pentti Salmen setä.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Lake Placidin olympialaisten kuuluisa sadasosatappioselostus
Tsongan kieli

**Tsonga** on bantukielien ryhmään kuuluva kieli, jota puhutaan eteläisessä Afrikassa. Tsongan kielestä on olemassa julkaistu sanakirja ja kielioppi ja sillä tehdään radio-ohjelmia. Tsonga on yksi Etelä-Afrikan 11 virallisesta kielistä. Kielen katsotaan olevan elinvoimainen ja se jakautuu 11 päämurteeseen. Tsongan lähimpiä sukulaiskieliä ovat mm. tswana ja ronga.

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu käännettiin kokonaisuudessaan tsongaksi vuonna 1907.

## Fonologia

### Konsonantit

Lähde:

### Vokaalit

Lähde:

## Tekstiesimerkki
**[[Isä meidän]]** (*Tata wa hina* im Tsonga):
:Tata wa hina la nge matilweni,
:vito ra wena a ri hlawuleke;
:a ku te ku fuma ka wena;
:ku rhandza ka wena a ku endliwe misaveni,
:tanihi loko ku endliwa tilweni.
:U hi nyika namuntlha vuswa bya hina bya siku rin'wana ni rin'wana;
:u hi rivalela swidyoho swa hina,
:tanihi loko na hina hi rivalela lava hi dyohelaka;
:u nga hi yisi emiringweni,
:kambe u hi ponisa eka Lowo biha,
:Amen.

## Lähteet
Rakkaudella, sinun

**Rakkaudella, sinun** on Paula Koivuniemen vuonna  1993 julkaistu albumi. Albumin on julkaissut CD-levynä, LP-levynä ja C-kasettina Fazer Finnlevy.

*Helsingin Sanomien* Pirkko Kotirinta kirjoitti, että albumia on työstetty iskelmien liukuhihnatuotannosta poikkeavalla huolellisuudella. Hän kehuu Koivuniemen ja taustahahmojen taitoa paitsi hallita julkisuutta, myös valita artistille sopivia kappaleita. Tasalaatuisella albumilla suomalaistuotantoa olevat kappaleet ovat Kotirinnasta italialaisia parempia, mutta parhaiten Koivuniemen käheä ääni sopii hänestä slaavilaista alkuperää olevaan lauluun ”Miksi luoksesi jäänyt en”.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Mongo Aaltonen
* Juha Björninen
* Markku Johansson
* Jari-Pekka Karvonen
* Heikki Kosunen
* Pentti Lahti
* Peter Lerche
* Kari Litmanen
* Sonja Lumme
* Esa Nieminen
* Anssi Nykänen
* Timo Paasonen
* Anita Pajunen
* Markku Veijonsuo
* Seppo Rautasuo
* Heikki Virtanen
* Heikki Hämäläisen jousiryhmä

### Tuotanto
* Esa Nieminen – tuottaja, sovittaja
* Kari Chydenius – äänittäjä, miksaaja
* Pauli Saastamoinen – masteroija
* Henrik Schütt – kuvat
* Birgit Pulkkinen – layout

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''"Rakkaudella, sinun"'' Suomen äänitearkiston tietokannassa
Sōjutsu

** Sōjutsu ** () tarkoittaa perinteistä japanilaista keihäänkäyttötaitoa. Japanilaisen keihään (*[[Yari (keihäs)|yari]]*) käyttöä opettavia koulukuntia on ollut satoja.

## Hōzōin-ryū sōjutsu
 on japanilainen sotataitoperinne eli (*[[koryū]]*) joka on erikoistunut sōjutsuun. Hōzōin-ryūn perusti () noin vuonna 1560. In'ei oli buddhalaismunkki Kōfuku-jin temppelistä Narasta, Japanista. Hän oli harjoitellut miekkataitoja Kamiizumi Ise-no-kami Nobutsunan johdolla jonka jälkeen sai opetusta keihäänkäytössä mestari , jonka opetuksessa ja valvonnassa kehitti oman sōjutsu -keihäskoulukunnan.

## Owari Kan-ryū sōjutsu
 on japanilainen sotataitoperinne eli (*[[koryū]]*) joka on erikoistunut sōjutsuun mutta omaa myös miekkailua perinnössään. Owari Kan-ryū -keihäskoulukunnan perusti *Tsuda Gonnojo Taira Nobuyuki* (1654 – 4. heinäkuuta 1698) noin vuonna 1671 kokiessaan valaistumisen vain 16-vuotiaana. Nuoruudessaan hän opiskeli Ito-ryū ja Saburi-ryū keihästyylejä. Owari Kan-ryūstä tuli Owarin provinssin virallinen sōjutsukoulukunta läänin näljännen hallitsijan (*[[daimyō]]*) Tokugawa Yoshimichin määräyksestä.

Owari Kan-ryū sōjutsulle ominaista on yli 3,60-metrisen (12 shakua pitkän) *kuda yari*n käyttö. Tavallisesta koryū perinteestä poiketen Owari Kan-ryūn harjoittelu aloitetaan ottelu *shiai* ja pariharjoittelulla jonka hallittuaan harjoittelija etenee terävällä keihäällä yksin tehtävään kataharjoitteluun. Otteluharjoittelussa käytetään samankaltaisia suojavarusteita kuin modernissa jukendossa.

## Lähteet
### Kirjallisuuslähteet
* 
* 
* 
* 

### Lähdeviittaukset
Siionin kristityt

**Siionin kristityt** () on eteläafrikkalainen, erityisesti zulujen ja swazien suosima protestanttinen kristillinen kirkko, jonka juuret ovat lähetystyössä ja joka sai alkuvaiheessa paljon vaikutteita yhdysvaltalaiselta *[[Christian Catholic Apostolic Church]]ilta*. Kirkolle tunnusomaisia piirteitä ovat ihmeparantuminen ja kielilläpuhumisen karismaattinen lahja. Siionin kristityt on Etelä-Afrikan suurin kristillinen kirkkokunta ja siihen kuuluu 11,1&nbsp;% väestöstä.

Kirkon perusti afrikaanerilähetystyöntekijä PL Le Roux. Hän erosi vuonna 1903 reformoidusta kirkosta ja liittyi ryhmään, joka oli läheisessä yhteistyössä yhdysvaltalaisen John Alexander Dowien perustaman *Christian Catholic Apostolic Churchin* kanssa. Muutaman vuoden kuluttua ryhmä lähestyi helluntailaisuutta ja omaksui sen kielilläpuhumisperinteen, mutta säilytti kirkon alkuperäisen nimen. Le Rouxin liityttyä vastaperustettuun helluntaiseurakuntaan, kirkon johtajaksi nousi afrikkalainen Daniel Nkonyane vuonna 1908.

## Lähteet
Täyttä elämää

**Täyttä elämää** on Paula Koivuniemen vuonna 1991 julkaistu albumi. Albumin on julkaissut CD-levynä, LP-levynä ja C-kasettina Sonet-levy-yhtiö.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
* Vesa Aaltonen
* Esko Asikainen
* Juha Björninen
* Esko Heikkinen
* Jartsa Karvonen
* Toni Lehti
* Peter Lerche
* Pave Maijanen
* Seppo Nyyssönen
* Anita Pajunen
* Teemu Salminen
* Markku Veijonsuo
* Heikki Virtanen

### Tuotanto
* Esa Nieminen – tuottaja, sovittaja
* Kari Chydenius – äänitys
* Ulla-Maija Lähteenmäki – kannen kuvat
* Paula Paakkulainen – kuvauksen järjestäjä
* Sini Pellonpää – layout

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''"Täyttä elämää"'' Suomen äänitearkiston tietokannassa
Tallukka-jahti

** Tallukka-jahti **
on Päijännepurjehduksen kiertopalkinto yleiskilpailun tasoitetuin ajoin voittaneelle. Palkinnon on lahjoittanut Hotelli Tallukka vuonna 1988. Tasoituslukujärjestelmä käytetään SPL:n hyväksymiä järjestelmiä. 

## Yleiskilpailun voittajat
Taulukossa on ilmoitettu vuosiluvun lisäksi kipparin nimi, kipparin edustaman seura, veneen nimi ja tyyppi sekä LYS-aika että veneen LYS-luku ja osallistujien lukumäärä.

* 2009, Jyri Lehtinen HeiPS, Auvo Over 33, 12:47:16 LYS-urheiluvene 1,42, 126 venettä  
* 2008, Kauko Kanninen HeiPS, Celavie Wind 328, 22.07.41 LYS 1,20, 149 venettä
* 2007, Joni Inkala OM, Optiminäkö Synsam UFO 28, 18.48.10 LYS-urheiluvene 1,38, 168 venettä  
* 2006, Janne Heikkilä LPS, Banzai H-vene, 19.19.54 LYS 1,07, 157 venettä  
* 2005, Janne Heikkilä LPS, FENNIA H-vene, 12.52.05 LYS 1,07, 142 venettä  
* 2004, Antti Niiniranta TPS, Patu Melges 24, 16.44.23 LYS-urheiluvene 1,36, 162 venettä  
* 2003,
* 2002, Aaro Lehtinen HeiPS, Auvo Still 900, 16:11:57 LYS-3 1,15, 163 venettä
* 2001, Aaro Lehtinen HeiPS, Auvo Still 900, 16.49.39 LYS-3 1,15, 137 venettä 	
* 2000
* 1999
* 1998, Osmo Tissari KuoPS, Tuulentie Jokker 27, 111 venettä  
* 1997
* 1996
* 1995
* 1994
* 1993
* 1992
* 1991
* 1990
* 1989
* 1988
Sen siksi tein

**Sen siksi tein** on Paula Koivuniemen vuonna 1989 julkaistu albumi. Albumin on julkaissut CD-levynä, LP-levynä ja C-kasettina Sonet-levy-yhtiö. Levy on myynyt kultaa. "Siivet"-kappale oli mukana Syksyn sävel -kilpailussa 1988.

## Kappaleet
; A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

; B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Tekijät
### Muusikot
*Paula Koivuniemi – laulu
*Marjo-Riitta Kervinen, Kai Lind, Sonja Lumme ja Kim Lönnholm – taustalaulut
*Tom Bildo – pasuuna
*Esko Heikkinen – trumpetti
*Pentti Lahti ja Pentti Lasanen – puupuhallinsoittimet (huilut/saksofonit)
*Jukka Hakoköngäs – kosketinsoittimet
*Jarmo Havukainen
*Jarmo Nikku – kitarat
*Peter Lerche – kitarat (4, 5, 9, 10, 12)
*Jarmo Nikku – kitarat (vain ”Siivet”)
*Toni Lehti – bassokitarat
*Heikki (Häkä) Virtanen – bassokitara (2–9)
*Juha Tikka – bassokitarat / kosketinsoittimet
*Vesa Aaltonen – rummut ja lyömäsoittimet
*Miri Miettinen – rummut (vain ”Siivet”)
+
* Seppo Nyyssönen

### Tuotanto
* Esa Nieminen – tuottaja, sovittaja
* Kari Chydenius – äänitys
* Kari Auvinen – kannen kuvat
* Sini Pellonpää – layout

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''"Sen siksi tein"'' Suomen äänitearkiston tietokannassa
Vera Konstantinovna Romanova

Ruhtinatar **Vera Konstantinovna Romanova** (24. huhtikuuta 1906 Pavlovskin palatsi, Pietari, Venäjän keisarikunta – 11. tammikuuta 2001 Nyack, Orangetown, Rockland County, New York, Yhdysvallat) oli venäläinen Romanov-sukuun kuulunut aatelinen.

## Suku
Hän oli suuriruhtinas Konstantin Konstantinovitš Romanovin ja herttuatar Elisabeth Saksi-Altenburgin nuorin lapsi. Hänellä oli kahdeksan sisarusta, joista kolme veljeä teloitettiin vallankumouksen aikana.

## Vallankumous ja maanpako
Åiti Elisabet, veli ruhtinas Georgi ja ruhtinatar Vera asuivat Pavlovskin palatsissa koko sodan ja vallankumouksen ajan. Syksyllä vuonna 1918 bolševikit vapauttivat heidät ja he matkustivat Tallinnan, Helsingin ja Maarianhaminan kautta Ångermanland-laivalla Ruotsiin kuningatar Viktorian kutsusta. Tukholman satamassa perhe tapasi prinssi Gustaf Adolfin, joka vei heidät kuninkaalliseen palatsiin.

He asuivat Ruotsissa kaksi vuotta, ensin Tukholmassa ja sitten Saltsjöbadenissa. Ruotsissa asuminen oli liian kallista, joten he muuttivat Belgiaan kuningas Albert I:n kutsusta, ja asettuivat myöhemmin Altenburgiin Saksaan, jossa perhe asui 30 vuotta, paitsi kahta vuotta Englannissa. Äiti Elisabeth kuoli syöpään vuonna 1927 Leipzigissa. 

Veli ruhtinas Georgi kuoli umpilisäke leikkaukseen 35-vuotiaana New York Cityssä vuonna 1938. Vera asui Saksassa aina toisen maailmansodan päättymiseen asti, jolloin hän pakeni Itä-Saksan neuvostomiehitystä Hampuriin ja muutti sieltä Yhdysvaltoihin vuonna 1951.

Ruhtinatar Vera Konstantinovna Romanova kuoli 94-vuotiaana naimattomana Nyackissa, New Yorkin osavaltiossa Tolstoi-säätiön vanhainkodissa vuonna 2001. Hänet on haudattu veljensä, ruhtinas Georgi Konstantinovitšin viereen Novo-Diveevon luostarin ortodoksiselle hautausmaalle Nanuetissa, New Yorkissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kehä

**Kehä** voi viitata johonkin seuraavista:

* kehä, ympyrän piiri geometriassa
* kehä, optinen ilmiö
* kehä, heraldinen airutkuvion sukuinen tunnus
* kehäpäätelmä tai looginen kehä, argumentaatiovirhe

## Erisnimet
* Kehä I, II ja III, kehäteitä Helsingin ympärillä
* Kehä, Uniklubi-yhtyeen albumi
* Kehä, Jesse Kaikurannan musiikkisingle
* Kehä, suomalainen poprock -yhtye
* Kehä, Alfred Hitchcockin ohjaama elokuva
Pasi Rantala

**Pasi Rantala** (s. 1971) on suomalainen potkunyrkkeilijä ja -valmentaja. Hän on ensimmäinen suomalainen, joka voitti WAKO amatöörien maailmanmestaruuden vuonna 1999. Rantala on toiminut myös Suomen potkunyrkkeilymaajoukkueen päävalmentajana vuodesta 2000. Hänellä on urallaan 51 ottelua, joista 40 voittoa, 11 tappiota ja 0 ratkaisematonta. Hän ei enää kilpaile aktiivisesti.

## Saavutukset
*Suomenmestari 1994–1998
*Pohjoismaiden mestari 1998
*Vuoden potkunyrkkeilijä 1994, 1995, 1999
*Amatöörien maailmanmestari 1999
*Ammattilaisten Euroopanmestari 2000-2004
Georgi Konstantinovitš Romanov

Ruhtinas **Georgi Konstantinovitš Romanov** (6. toukokuuta 1903 – 7. marraskuuta 1938) oli venäläinen aatelinen, joka kuului Romanov-sukuun. 

## Suku ja lapsuus
Hän oli ruhtinas Konstantin Konstantinovitš Romanovin ja herttuatar Elisabeth Saksi-Altenburgin nuorin poika. Hänellä oli kahdeksan sisarusta, joista kolme veljeä teloitettiin vallankumouksen aikana. 

Lapsena hän asui Marmoripalatsissa Pietarissa ja Pavlovskin palatsissa, jonka hänen isoisänsä, suuriruhtinas Konstantin Nikolajevitš oli perinyt. Lapsena hän oli Tsarskoje Selon partiolippukunnan jäsen.

## Vallankumous ja maanpako
Venäjän vallankumouksen aikana hän asui Pavlovskin palatsissa äitinsä ja sisarensa kanssa kunnes bolševikit antoivat heidän lähteä Venäjältä. 

Georgi pakeni lokakuussa 1918 äitinsä ja sisarensa Vera Konstantinovnan kanssa *Ångermanland*-laivalla Ruotsiin Tallinnan, Helsingin ja Maarianhaminan kautta, Ruotsin kuningatar Viktorian kutsusta. Tukholman satamassa perhe tapasi prinssi Gustaf Adolfin, joka vei heidät Tukholman kuninkaalliseen palatsiin.

He asuivat Ruotsissa kaksi vuotta, ensin Tukholmassa, sitten Saltsjöbadenissa. Ruotsissa asuminen oli kuitenkin liian kallista, joten he muuttivat kuningas Albert I:n kutsusta Belgiaan. Myöhemmin he asettuivat Altenburgiin, Saksaan, jossa perhe asui 30 vuotta, lukuun ottamatta paria Englannissa vietettyä vuotta. Äiti Elisabeth kuoli syöpään vuonna 1927 Leipzigissa.

Georgista tuli menestyvä sisustusarkkitehti. Hän pysyi naimattomana. 

Hän kuoli New York Cityssä 35-vuotiaana umpilisäke leikkauksen jälkeisiin komplikaatioihin. Hänet on haudattu sisarensa ruhtinatar Vera Konstantinovnan viereen Novo-Diveevon luostarin ortodoksiselle hautausmaalle Nanuetissa, New Yorkissa.
Tislattu vesi

**Tislattu vesi** on raakavedestä tislaamalla aikaansaatua erittäin puhdasta vettä, jota käytetään muun muassa lääketieteellisissä tarkoituksissa ja laboratorioissa.

Vesi kuumennetaan höyryllä tai sähköllä höyryksi. Nykymittapuulla veden tislaus on melko kallis toimenpide, mutta sairaaloiden höyrynkehittimien yhteydessä kannattava. Haittoina ovat kloorista (Cl) ja humuksesta syntyvät yhdisteet, jotka tislautuvat veden mukana, minkä vuoksi suurissa höyrynkehittimissä vesi on esipuhdistettu. Tislauksen jälkeen vesi voidaan kerätä esimerkiksi haponkestäviin terässäiliöihin, joista voi liueta kromia (Cr) ja rautaa (Fe). Tärkein syy veden tislaukseen on nykyisin mikrobipuhtaus. Vesi voi kuitenkin saastua myöhemmin.

Muita vedenpuhdistusmenetelmiä ovat mm. suodatus aktiivihiilellä (puhdistaa kloorin vesijohtovedestä), käänteisosmoosi (ei poista kaasuja), ioninvaihto (ei poista heikosti varauksellisia tai varauksettomia orgaanisia komponentteja), elektrodeionisaatio ja UV-säteilytys.

Akuissa käytetään usein edullisempaa ionipuhdistettua vettä (ns. akkuvesi), joka ei johda sähköä.

Tislattu vesi, josta on poistettu liuenneet kivennäisaineet tai niiden pitoisuutta on huomattavasti alennettu, ei yleensä sovellu juotavaksi. Sellaisen jatkuva nauttiminen lisää virtsan eritystä, kehon nestetilavuutta ja seerumin natriumpitoisuutta, laskee seerumin kaliumpitoisuutta sekä lisää kivennäisaineiden eritystä. Tästä voi seurata väsymystä, heikkoutta, päänsärkyä, lihaskouristuksia tai rytmihäiriöitä.

## Lähteet
Hugh Masekela

**Hugh Ramopolo Masekela** (4. huhtikuuta 1939 Witbank, Etelä-Afrikka – 23. tammikuuta 2018) oli eteläafrikkalainen jazztrumpetisti, -säveltäjä ja vokalisti, jota pidetään yhtenä afrikkalaisen jazzin mestareista. Masekela oli myös maansa apartheidin vastaisen kamppailun keskeisiä vaikuttajia.

Masekelan isä oli kuvanveistäjä ja terveystarkastaja. Masekelan ensimmäinen trumpetti oli Louis Armstrongin entinen, peräisin yhdysvaltalaisten jazzmuusikoiden keskuudessa tehdystä keräyksestä. Hänen ensimmäisiä musiikillisia esikuviaan olivat yhdysvaltalaiset swingmuusikot, mutta hän kiinnostui pian myös bebopista ja sai vaikutteita Dizzy Gillespieltä ja Charlie Parkerilta. Masekela soitti trumpettia ja kävi kiertueilla tanssiyhtyeiden kanssa jo teini-ikäisenä. Vuonna 1958 hän perusti yhtyeen The Jazz Epistles, johon kuului myös pianisti Dollar Brand (myöhemmin Abdullah Ibrahim).

Koska Etelä-Afrikan rotuerottelujärjestelmän vuoksi hän ei voinut jatkaa musiikkiopintojaan kotimaassaan, Masekela muutti ulkomaille ja opiskeli Lontoossa Guildhall School of Musicissa ja Harry Belafonten myöntämän apurahan turvin Manhattan School of Musicissa New Yorkissa. Vuonna 1968 Masekelan instrumentaalikappale ”Grazing in the Grass”, yhdistelmä eteläafrikkalaista mbaqangaa ja mustaa yhdysvaltalaista popmusiikkia, nousi Yhdysvaltain singlelistan ykkössijalle.

Vuonna 1980 Masekela muutti Botswanaan, minne hän perusti mustia muusikoita varten International School of Musicin. Hän osallistui myös Paul Simonin *[[Graceland (albumi)|Graceland]]*-kiertueelle.

Masekelan tupla-albumi *[[Home Is Where the Music Is]]* (1972) valittiin mukaan vuonna 2005 julkaistuun englanninkieliseen hakuteokseen *[[1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään|1001 Albums You Must Hear Before You Die]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Hugh Masekelan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa