open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kitadaitō

**Kitadaitō** (myös **Kita Daitō** tai **Kita-Daitō**) on Japanin Daitosaariin kuuluva Tyynenmeren saari. Siellä on Kitadaitō-niminen kylä. Saari kuuluu hallinnollisesti Shimajirin alueeseen Okinawan prefektuurissa.

Kitadaitōon on 400 kilometriä lähimmältä suurelta asutulta maa-alueelta. Ruoka tuodaan sinne suunnilleen kerran viikossa veneellä. Saarella ei ole hiekkarantoja eikä satamaa, johon pääsisi veneellä; veneet jätetään merelle ja tuodaan satamaan nosturilla. Huhtikuussa 1971 saarelle valmistui Kitadaiton lentoasema pelastuslentojen laskeutumista varten.

Saari oli asumaton Meiji-kaudelle saakka, jolloin sinne tuli asukkaita muualta Japanista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Lapinlahden Luistin -89

**Lapinlahden Luistin -89 (lyh. LL-89)** on Lapinlahden kunnasta Pohjois-Savosta kotoisin oleva jääurheiluun erikoistunut seura, jonka lajeja ovat jääkiekko, kaukalopallo ja ringette. Seuran kotihallina toimii Lapinlahden jäähalli.

Ringeten SM-sarjassa LL-89 on voittanut ringeten Suomen mestaruuden yhdeksän kertaa, vuosina 2002, 2003, 2009, 2010, 2012, 2013, 2014, 2018 ja 2021. LL-89 on myös voittanut ringeten seurajoukkueiden maailmanmestaruuden, Turussa pelatussa kuuden joukkueen turnauksessa 2011. Vuosina 2014–2016 ringettejoukkue pelasi kaksi kautta jääkiekon naisten Mestiksessä, josta teki paluun ringetteen. Kauden 2016–2017 joukkue pelasi ringeten Ykkössarjassa ja nousi kauden päätteeksi SM-sarjaan. Seura ilmoitti kesken mestaruusjuhlien 2021 että se tulee luopumaan sarjapaikastaan ringetten SM-sarjassa koska moni kokeneempi pelaaja lopettaa uransa. Seura ryhtyy rakentamaan uutta nousua nuorella joukkueella alemmalta sarjatasolta.

Seuran seitsemän ensimmäisen Suomen-mestaruuden ja seurajoukkueiden maailmanmestaruuden aikana joukkueen valmentajana toimi Juha Pohjola, joka kuoli syöpään syksyllä 2015.

Miesten jääkiekkojoukkue pelaa kaudella 2020–2021 Pohjois-Savon harrastesarjaa.

Naisten jääkiekkojoukkue Red Lights pelaa kaudella 2020–2021 naisten mestiskarsintaa.

Seuralla on myös useampia juniorijoukkueita jääkiekossa ja ringetessä.

## Lähteet
*Seuran kotisivut
*Ringeten SM-sarja 

### Viitteet
Vitali Tseškovski

**Vitali Valerjevitš Tseškovski** (; 25. syyskuuta 1944 Omsk, Neuvostoliitto – 24. joulukuuta 2011) oli venäläinen shakin kansainvälinen suurmestari ja entinen Neuvostoliiton mestari.

Tseškovski sai kansainvälisen mestarin tittelin 1973 ja suurmestarin 1975.

Tseškovski on aatelista puolalaista sukujuurta. Suku on kotoisin Volyniasta.

## Lähteet
Johann Heinrich Schulze

**Johann Heinrich Schulze** (joskus myös muodossa **Schultz**) (12. toukokuuta 1687 &ndash; 10. lokakuuta 1744) oli saksalainen professori ja yleisnero kotoisin Magdeburgin herttuakunnan Colbitzista.

## Ura
Schulze opiskeli lääketiedettä, kemiaa, filosofiaa ja teologiaa, ja hänestä tuli Altdorfin ja Hallen yliopiston anatomian ja monen muunkin aineen professori.

## Merkittävät keksinnöt
Schulze tunnetaan parhaiten hopeasuoloja koskevasta löydöstään. Hän havaitsi, että hopeakloridi ja hopeanitraatti tummenevat valon vaikutuksesta ja että ilmiötä voidaan käyttää vangitsemaan hetkellisiä valotettuja kuvia.
 
Vuonna 1724 tekemässään kokeessa hän havaitsi, että hopean ja liitukiven sekoitus heijastaa vähemmän kuin tummunut hopea. Vaikka havainto ei tuottanut keinoa säilöä kuvaa, sillä hopeasula jatkaa tummumista valossa, löytö oli perustana aiheen jatkotutkimuksille.

Joseph Nicéphore Niépce teki osittain pysyviä kuvia hopeasuolalla vuonna 1816. Ensimmäisen pysyvän valokuvan teki hieman myöhemmin Henry Fox Talbot. Muita alan tutkijoita ovat olleet Thomas Wedgwood ja Sir Humphry Davy.

## Katso myös
*Valokuvauksen historia

## Lähteet
Kolmipyrstöt

**Kolmipyrstöt** (Lobotidae) on välskärikaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan kaikista lämpimistä valtameristä.

## Taksonomia
Kolmipyrstöjen heimoon kuuluvien lajien määrä vaihtelee eri lähteissä. Heimoon kuuluu ainakin kaksi lajia suvussa *Lobotes*: kolmipyrstö (*Lobotes surinamensis*) ja *Lobotes pacificus*. Eräät lähteet katsovat heimoon kuuluvaksi ainoastaan yhden lajin ja toiset jopa neljä lajia. Toisinaan tiikerikalat (Datnioididae) luetaan kuuluvaksi kolmipyrstöjen heimoon, vaikka tällöin heimon monofyleettisyydestä ei ole täyttä varmuutta.

## Anatomia
Kolmipyrstöt ovat melko kookkaita kaloja, ja kolmipyrstö voi saavuttaa jopa metrin pituuden. Ruumiinrakenteeltaan kolmipyrstöt ovat tukevia ja korkearuumiisia kaloja. Pitkä selkäevä ja peräevä ovat peräpäästään pyöristyneet ja lähes samankokoiset sekä lähekkäin olevat, mikä antaa vaikutelman kolmesta pyrstöstä. 

## Levinneisyys
Kolmipyrstölajeja tavataan kaikista lämpimistä valtameristä, ja ainakin kolmipyrstö on kosmopoliitti laji. Ne ovat pääosin mereisiä lajeja, mutta niitä voi tavata myös murtovedestä. Nuoret kalat elävät usein mangrovea kasvavilla rannoilla. Erityisesti kolmipyrstöä kalastetaan ruuaksi ja sen liha on hyvänmakuista.

## Lähteet
Arbetets Vänner i Sörnäs

**Arbetets Vänner i Sörnäs rf** on Helsingin Sörnäisten kaupunginosassa pitkään toiminut ruotsinkielinen kulttuuriyhdistys, joka on osa laajempaa Arbetets Vänner -yhdistysverkostoa. "Sörkän Vennuna" tunnettu yhdistyksen entinen toimitalo Hämeentiellä tuli 1900-luvun alkupuolella tunnetuksi suosittuna kokoontumispaikkana. Yhdistys ei enää toimi Sörnäisissä.

Arbetets Vänner i Sörnäs perustettiin 4. marraskuuta 1894. Yhdistys on yksi "Arbetets Vänner" yhdistyksistä, joita perustettiin erityisesti 1890-luvulla porvarillisina vaihtoehtoina sosialistisille. 

Sörkän Vennu oli tunnettu tanssipaikka Helsingissä Hämeentiellä, siellä esiintyi muun muassa Dallapé-orkesteri. Hämeentien 3–5 oli pitkään yhdistyksen osoite. Ensimmäinen toimipaikka oli kuitenkin Villa Eko, mutta yhdistys muutti Hämeentielle alkuvuosina. Vuosina 1904–1925 tiloissa toimi kesäisin lastentarha. Vuonna 1920 Hämeentie 3 muutettiin kiinteistöosakeyhtiöksi Aktiebolaget Svenska Gården i Sörnäs. Omistajat olivat AV i Sörnäs yhdessä RKP:n naisjärjestön paikallisyhdistyksen, Svenska Kvinnoförbundet i Sörnäsin kanssa. Tämä talo oli se joka tunnettiin "Sörkän vennuna". Yhdistykset ostivat myös viereisen kiinteistön Hämeentie 5. Vuonna 1968 yhdistykset solmivat sopimuksen Svenska litteratursällskapet i Finland -yhdistyksen kanssa uudisrakennuksesta. Kiinteistö myytiin 2006, ja Arbetets Vänner i Sörnäs muutti Munkkivuoreen.

## Kirjallisuutta
* *Ordentligt folk : Arbetets vänner i Sörnäs 110 år 1894-2004*, Arbetets vänner i Sörnäs, 2004 

## Aiheesta muualla
*Yhdistyksen kotisivu 
*Kuva vuonna 1968 puretusta "Sörkän Vennun" talosta
*Olivia Packalén - Suomenruotsalaisuutta määrittämässä : Helsingin Arbetets Vänner osana ruotsinkielistä järjestökenttää 1800- ja 1900-lukujen taitteen Suomessa. Pro gradu tutkielma - Helsingin yliopisto 2.11. 2009
Jeniseiskin kuvernementti

**Jeniseiskin kuvernementti** (myös *lääni*, ) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1822–1925. Sen pinta-ala oli 1&nbsp;962&nbsp;858 neliökilometriä. Asukkaita oli 570&nbsp;200 henkeä (vuonna 1897).

Siperian kuvernementtiin kuulunut Jeniseiskin provinssi perustettiin vuonna 1724. Vuonna 1764 se liitettiin vasta perustettuun Irkutskin kuvernementtiin. Myöhemmin provinssi jaettiin Irkutskin, Tobolskin ja Kolyvanin kuvernementtien kesken. Vuodesta 1797 lähtien alue kuului jälleen Tobolskin ja vuodesta 1804 Tomskin kuvernementtiin. Vuonna 1822 perustetun Jeniseiskin kuvernementin hallinnolliseksi keskukseksi tuli Krasnojarsk.

Kuvernementtiin kuului viisi piirikuntaa (vuodesta 1879 kihlakuntaa): Atšinsk, Jeniseisk, Kansk, Krasnojarsk ja Minusinsk. Jeniseiskin piirikunta käsitti myös Turuhanskin aluepiirin. Vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan kuvernementin asukkaista 83,0 % oli venäläisiä, 7,7 % tataareja, 3,8 % ukrainalaisia ja 1,0 % puolalaisia. Pieniä alkuperäiskansoja olivat evenkit, nenetsit ja selkupit.

Syrjäiseen kuvernementtiin karkotettiin valtiojohdon kannalta hankalia poliittisia henkilöitä jo Venäjän imperiumin aikana. Esimerkiksi Neuvostoliiton ensimmäiset johtohahmot - Vladimir Lenin vuosina 1897–1900 (Šušenskojen kylä, Шу́шенское) ja Josif Stalin vuonna 1903 (Turuhanskin kylä) - olivat karkotettuna kuvernementin alueelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Entsiklopedija Brokgauza i Jefrona
Voronežin kuvernementti

**Voronežin kuvernementti** (myös *lääni*, ) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1725–1928. Sen pinta-ala oli 1900-luvun alussa 65&nbsp;898 neliökilometriä. Asukkaita oli 2&nbsp;531&nbsp;300 henkeä (vuonna 1897). Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Voronežin kaupunki.

Vuonna 1708 perustetun Asovan kuvernementin hallinnollinen keskus siirrettiin vuonna 1715 Voronežiin. Vuonna 1725 se nimettiin Voronežin kuvernementiksi. Vuonna 1779 kuvernementti muutettiin käskynhaltijakunnaksi ja vuonna 1796 jälleen kuvernementiksi.

Voronežin kuvernementti rajoittui pohjoisessa Orjolin ja Tulan kuvernementteihin, idässä Saratovin kuvernementtiin, etelässä Donin kasakoiden alueeseen ja Harkovan kuvernementtiin sekä lännessä Kurskin kuvernementtiin. Vuodesta 1824 lähtien siihen kuului 12 kihlakuntaa: Birjutš, Bobrov, Bogutšar, Korotojak, Nižnedevitsk, Novohopjorsk, Ostrogožsk, Pavlovsk, Valuiki, Voronež, Zadonsk ja Zemljansk. Asukkaista oli vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan 63,3 % venäläisiä ja 36,2 ukrainalaisia. Tärkein elinkeino oli maanviljely..

Voronežin, Kurskin, Orjolin ja Tambovin kuvernementit yhdistettiin vuonna 1928 Keskiseksi mustanmullan alueeksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Entsiklopedija Brokgauza i Jefrona
Tiedän kuka tappoi minut

**Tiedän kuka tappoi minut** (*I Know Who Killed Me*) on vuonna 2007 julkaistu yhdysvaltalainen kauhu- ja jännityselokuva. Elokuvan ohjasi Chris Sivertson ja pääosaa näyttelee Lindsay Lohan. Elokuva sai muun muassa huonoin elokuva -palkinnon vuoden 2008 Golden Raspberry -gaalassa.

## Näyttelijöitä

## Palkinnot
Elokuva palkittiin seuraavilla Golden Raspberry -palkinnoilla:
*Huonoin elokuva
*Huonoin naispääosa: Lindsay Lohan
*Huonoin pari: Lindsay Lohan ja Lindsay Lohan 
*Huonoin uudelleenfilmatisointi tai plagiaatti
*Huonoin ohjaus: Chris Siverston
*Huonoin käsikirjoitus: Jeffrey Hammond 
*Huonoin tekosyy kauhuelokuvalle
Pysyvä tunniste

**Pysyvä tunniste** on verkkoympäristössä käytettävä tunniste, jolla voidaan tunnistaa digitaalinen teos. Pysyvä tunniste on elektroninen vastine perinteisille bibliografisille tunnuksille, kuten ISBN ja ISSN. Termin englanninkielinen vastine on persistent identifier (PI).

Pysyvä tunniste
* mahdollistaa perinteisten tunnisteiden toimimisen verkossa
* tarjoaa pysyvän linkin aineistoon
* mahdollistaa sen, että tiedonhakija saa haluamansa teoksen, vaikka teoksen fyysinen sijaintipaikka olisi muuttunut. Jotta tämä onnistuisi, on pysyvä tunniste linkitettävä ajantasaiseen paikannuspalveluun, joka puolestaan tarjoaa pääsyn aineiston fyysiseen manifestaatioon.

Pysyvä tunniste tulisi antaa aineistoille, joita on tarkoitus säilyttää hyvin pitkään, useiden laitteisto- ja ohjelmistosukupolvien päähän. Pysyvän tunnisteen ja sen mahdollistaman palvelun pitäisi olla vähintään yhtä pysyvä kuin sen avulla tunnistettu aineisto. Käyttäjä pitäisi aina ohjata viimeisimpään versioon aineistosta tai sitten teostason metadataan, jonka avulla käyttäjä voi hankkia teoksen jossain muussa muodossa, esimerkiksi painettuna. Pysyvä tunniste ISBN:stä 951-45-9942-X voi olla esimerkiksi seuraavanlainen http://urn.fi/URN:ISBN:951-45-9942-X.

Pysyvien tunnisteiden järjestelmiä on luotu 1990-luvun puolivälistä lähtien Internetin syntymisen jälkeen. Yhtenä syynä tunnistejärjestelmien luomiselle oli perinteisten tunnisteiden (ISBN ja ISSN) toimimattomuus verkossa. Esimerkiksi selaimet eivät tulkitse ISBN-merkkijonoa hyperlinkiksi. ISBN-tunnuksen sisältävä pysyvä tunniste puolestaan voi toimia hyperlinkkinä, mikäli se ilmaistaan HTTP URIna. Toisena syynä tunnistejärjestelmien kehittämiselle on ollut verkko-osoitteiden vaihtumisesta syntyvät viittausongelmat.

Tunnistejärjestelmiä on kehitetty useita:
* Handle, 1994
* Persistent URL (PURL), 1995
* Uniform Resource Name (URN), 1997
* Archival Resource Keys (ARK), 2001
* Extensible Resource Identifier (XRI), 2005

## Katso myös
* Digital Object Identifier (DOI)
* Linkkimätä

## Lähteet
*
Go Vacation

**Go Vacation** on Namco Bandai Gamesin kehittämä ja vuonna 2011 Wiille julkaisema urheilupeli. Peli sisältää paljon viittauksia Nintendon *[[Wii Sports Resort]]iin*. Peli sai arvostelijoilta pääosin keskinkertaisia arvosanoja, sillä muun muassa IGN antoi pelille arvosanaksi 7.0/10.

## Pelaaminen
*Go Vacation* -pelissä pelaajan täytyy ensin valita oma hahmo, sen sukupuoli ja ikä. Hahmoja on saatavilla pikkulapsista vanhuksiin. Pelaaja voi valita joko jonkun niistä peliin luoduista hahmoista tai jonkun omista Mii-hahmoista. Pelaajan täytyy läpäistä 'Kawawii Island -saarella neljä erilaista matkailualuetta: ranta, kaupunki, vuoristo ja lumirinteet. Pelissä pelaajan pitää läpäistä jokaisesta alueesta erilaisia urheilulajeja, joihin lukeutuu muun muassa lentopallo, vesiskootterikilpailu, lumilautailu ja rullalautailu. Lajeja on kaiken kaikkiaan läpäistävänä yli 50 kappaletta. Pelaajan läpäistyä aina yhden lajin, hän saa suoritusmerkin Stamp-Dash -kirjaan. Jos pelaaja saa kerättyä 20 suoritusmerkkiä, avautuu viides matkailukohde, jonka ulkonäköä pelaaja puolestaan voi suunnitella itse. Pelaaja voi pelata pelissä myös lukuisia minipelejä.

Pelaaja voi kyseisessä pelissä ajella erilaisilla ajoneuvoilla, joita löytyy jokaisesta Kawawii Islandin matkailukohteesta, pelaaja voi myös muokata ajoneuvoja jokaisesta matkailukohteesta löytyvissä Infopisteissä, joita löytyy yksi kappale jokaisesta matkailukohteesta. Infopisteissä pelaaja voi myös ajoneuvojen muokkaamisen lisäksi ostaa lentolipun ja matkustaa lentokoneella saaren toiselle alueelle ja muokata oman hahmonsa ulkoasua. Ulkoasuja pelaaja saa lisää läpäisemällä lukuisia urheilulajeja. Pelaaja voi myös löytää erilaisia erikoiseineitä ympäri Kawawii Islandia joita löytyy pääasiassa lukuisista piilotetuista arkuista. Pelaaja voi pelata *Go Vacationia* Wii Remoten ja Nunchukin lisäksi myös Wii Balance Boardilla, Wii Zapperilla, Wii MotionPlus -lisälaitteella ja Wii Wheel -rattikehikolla.

## Kehitys
Go Vacation näytettiin ensimmäisen kerran Namcon omalla esitysvuorolla E3 2011-messuilla Los Angelesissa. Näytettyään videon kyseisestä pelistä GameSetWatch huomautti, että peli ilmestyisi ”laatu otsikoksi” ja suotuisasti verrattuna *[[Wii Sports Resort]]iin* se olisi yksinkertainen valikoimapeli.

## Vastaanotto
*Go Vacation* sai pääosin keskinkertaisia arvosanoja. Pelaa!-lehti antoi sille arvosanaksi 3/5 tähteä ja IGN antoi sille arvosanaksi 7.0. GameSpot puolestaan antoi sille arvosanaksi 6.5/10 kehuen sitä, koska melkein kaikki tuntui siinä hyvältä tai sopivalta ja hyvää moninpeliä, mutta kritisoi samalla minipelejä ja joidenkin alueiden matkustamista paikasta toiseen, joka tuntui sen mielestä joiltakin osin liian väsyttävältä. *Go Vacation* -peliä myytiin julkaisuviikon aikana Japanissa yhteensä 47&nbsp;209 kappaletta ollen kolmanneksi myydyin peli sen julkaisuviikolla heti pelien *[[Macross F: The Wings of Goodbye Hybrid Pack]]* ja *[[Naruto Shippuden: Ultimate Ninja Impact]]* jälkeen.

## Lähteet
My Best Friend’s Girl

**My Best Friend’s Girl** voi viitata:

* ”My Best Friend’s Girl” (kappale), kappale The Carsin albumilta *The Cars* (1978)
* ”My Best Friend’s Girl”, kappale Stepsin albumilta *[[Steptacular]]* (1999)
* Tyttösi sun ja mun (), vuoden 2008 romanttisen komediaelokuvan pääosissa Dane Cook ja Kate Hudson
* ''My Best Friend’s Girl'' (romaani), kirja Dorothy Koomsonilta
Dr. Oetker

**Dr. Oetker GmbH** [doktor ötker] on saksalainen elintarvikealan yritys, joka on perustettu vuonna 1891. Dr. Oetkerin päätuotteita ovat leivontatuotteet, pakastepizzat, jogurtit, vanukkaat ja aamiaismurot. Oetker omistaa myös Saksan suurimman panimoyhtiön Radeberger Groupin, jonka markkinaosuus Saksassa on noin 15 prosenttia ja sen olutmerkkeihin kuuluvat muun muassa Radeberger ja Jever. Yhtiöön kuuluu myös kymmenkunta hotellia eri puolilla maailmaa yhteisnimellä Oetker Collection. Suomessa toimiva tytäryhtiö Dr. Oetker Suomi Oy on perustettu 1996.

## Historiaa

Dr. Oetker -yrityksen perusti apteekkari August Oetker Saksan Bielefeldissä vuonna 1891 keksimänsä leivinjauheen valmistamiseksi ja markkinoimiseksi. Yrityksen ja tuotteen tunnetuksi tekemiseksi hän alkoi julkaista omia reseptilehtisiä ja sanomalehtimainoksia ja alkoi painaa reseptejä myös tuotepakkauksiin. Yrityksen piirissä keksittiin seuraavaksi muita leivonnassa ja ruoanlaitossa tarvittavia jauhetuotteita, kuten vaniljasokeri ja erilaisia vanukasjauheita. 1900-luvun alussa yritys avasi ensimmäisen tehtaansa, jota laajennettiin moneen kertaan. Vähitellen tehtaita alettiin perustaa muihinkin Euroopan maihin.

August Oetkerin poika Rudolf Oetker kaatui Verdunin taistelussa vuonna 1916, ja perillisistä moni muu sai surmansa liittoutuneiden ilmaiskussa vuonna 1944. Tämän jälkeen yrityksen johtoon astui 28-vuotias pojanpoika Rudolf-August Oetker. Tätä ennen yritystä johti Richard Kaselowsky, joka myös oli Hitleriä kannattava kansallissosialisti. Rudolf-August Oetkerin toimikausi yrityksen johdossa kesti vuoteen 1981 saakka, ja sen kuluessa Dr. Oetker -yritys eteni leivontatarvikkeista pakastettuihin elintarvikkeisiin, joista suosituimmiksi muodostuivat pizzat. Wittlichiin perustettiin ensimmäinen pakastepizzatehdas vuonna 1980.

2010-luvun loppupuolella Dr. Oetker laajeni erityisesti pakastetoiminnassa. Se osti vuonna 2015 pakastekakkuvalmistaja Coppenrath & Wiesen sekä vuonna 2017 belgialaisen Diversi Foodsin ja leivonta-aineksia valmistavan meksikolaisen Grupo Rexalin. Vuonna 2018 yrityskauppojen kohteina olivat ranskalainen Alsa ja enemmistöosuus eteläafrikkalaisesta pakastekakkuvalmistajasta nimeltä Château Gâteaux.

Rudolf-August Oetkeristä tuli elinaikanaan yksi Saksan rikkaimmista ihmisistä. Sittemmin perhekonsernin omistus on jaettu kahdeksan perillisen kesken – kullekin 12,5 prosentin osuus – mikä nosti heistä jokaisen miljardööriksi. Yhtiön kahdeksasosan (12,5 % osuus) markkina-arvoksi noteerattiin keväällä 2018 2,3 miljardia dollaria.

Dr. Oetker International on yhä perheyritys, jonka johdossa toimii neljäs sukupolvi. Nykyisin konserniin kuuluu lukuisia Dr. Oetker -yrityksiä eri puolilla maailmaa, jotka työllistävät yhteensä noin 26&nbsp;000 ihmistä. Dr. Oetker Suomi Oy perustettiin vuonna 1996.

## Kirjallisuutta
* 

## Lähteet
* Suomen Dr. Oetkerin kotisivut
### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Catherine Hickley, German Art Collectors Face a Painful Past: Do I Own Nazi Loot? (Arkistoitu 02.02.2023) Julkaistu 14.03.2012 
*FOCUS: Is Dr Oetker really sincere about facing up to its Nazi past? (Arkistoitu 13.07.2025) Julkaistu 18.01.2014
José Andrés Corral Arredondo

**José Andrés Corral Arredondo** (30. marraskuuta 1946 – 24. joulukuuta 2011) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 22. marraskuuta 1970 ja nimitettiin Durangon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Cincarin titulaaripiispaksi 16. tammikuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio López Aviña, jota avustivat Adolfo Antonio Suárez Rivera ja Norberto Rivera Carrera.

Corral Arredondo sai 11. heinäkuuta 1992 nimityksen Parralin piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 65 vuoden iässä.

## Lähteet
Vladimirin kuvernementti

**Vladimirin kuvernementti** (myös *lääni*, ) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1796–1929. Sen pinta-ala oli 1900-luvun alussa 48&nbsp;747 neliökilometriä. Asukkaita oli 1&nbsp;515&nbsp;700 henkeä (vuonna 1897). Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Voronežin kaupunki.

Moskovan kuvernementtiin kuulunut Vladimirin provinssi perustettiin vuonna 1708. Vuonna 1778 muodostettiin Vladimirin käskynhaltijakunta, joka vuonna 1796 muutettiin kuvernementiksi.

Vladimirin kuvernementti rajoittui pohjoisessa Jaroslavlin ja Kostroman, idässä Nižni Novgorodin, kaakossa Tambovin, etelässä Rjazanin, lännessä Moskovan ja luoteessa Tverin kuvernementteihin Vuodesta 1881 lähtien kuvernementtiin kuului 13 kihlakuntaa: Aleksandrov, Gorohovets, Jurjev-Polski, Kovrov, Melenki, Murom, Pereslavl-Zalesski, Pokrov, Sudogda, Šuja, Suzdal, Vjazniki ja Vladimir. Asukkaista oli vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan 99,7 % venäläisiä.

Kuvernementti lakkautettiin vuonna 1929. Suurin osa siitä liitettiin Ivanovon teollisuusalueeseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Entsiklopedija Brokgauza i Jefrona
Reinhold Stecher

**Reinhold Stecher** (22. joulukuuta 1921 Innsbruck – 29. tammikuuta 2013) oli itävaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. joulukuuta 1947 ja nimitettiin Innsbruckin hiippakunnan piispaksi 15. joulukuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. tammikuuta 1981. Pääkonsekraattorina toimi Paulus Rusch, jota avustivat Joseph Gargitter ja Bruno Wechner.

Stecher jäi eläkkeelle 10. lokakuuta 1997.

## Lähteet
Rogelio Sánchez González

**Rogelio Sánchez González** (23. huhtikuuta 1921 – 22. joulukuuta 2011) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 25. maaliskuuta 1944 ja nimitettiin Coliman hiippakunnan piispaksi 23. heinäkuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Salazar López, jota avustivat Ignacio de Alba y Hernández ja Adolfo Hernández Hurtado.

Sánchez González erosi tehtävistään piispana 8. helmikuuta 1980 ja kuoli 90-vuotiaana joulukuussa 2011.

## Lähteet
Werne

**Werne** on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Se sijaitsee historiallisen Münsterlandin eteläosassa. Wernen etelärajana on Lippejoki, joka oli aikoinaan Münsterin hiippakunnan eteläraja. Idässä Werne rajoittuu Hammiin.

## Maantiede
Werne sijaitsee Ruhrin alueen koillisosassa. Enintään 50 kilometrin säteellä kaupungin keskustasta sijaitsee useita suurkaupunkeja, kuten Dortmund lounaassa. Etäisyys Kölnistä on noin 95 kilometriä koilliseen ja matka Kölnistä on maanteitse noin 115 kilometriä.

## Historia

Münsterin ensimmäinen piispa Liudger (n. 742–809) rakennutti Werneen kappelin noin vuonna 800. Ensimmäinen asiakirjamaininta Wernestä on vuodelta 842. Kirkon ympärille alkoi kehittyä kaupunkimaista asutusta keskiajan kuluessa, ja asutuksen ympärille rakennettiin linnoitus 1300-luvun aikana. Werne sai rajoitetut kaupunkioikeudet (Wigboldrecht) 1385. Oikeuden lyödä omia kolikoitaan (Münzrecht) Werne sai 1600-luvun alussa. Kolmikymmenvuotinen sota tulipaloineen, ryöstelyineen ja kulkutauteineen oli tuhoisa. 1630-luvun ruttoepidemia tappoi noin kolmanneksen kaupungin tuhannesta asukkaasta.

1700-luvulla Werne kääntyi uuteen nousuun ja keskiaikaiset linnoitusrakenteet purettiin. Vuonna 1815 Wernestä tuli osa Preussia. Kaupunki alkoi teollistua 1800-luvun lopussa. Vuonna 1922 kaupungin väkiluku oli noin 12&nbsp;000. Toinen maailmansota vaati satojen werneläisten hengen ja sodan jälkeen kaupunkiin muutti tuhansittain siirtolaisia ja pakolaisia. Ydinkeskustan perusteellinen saneeraus aloitettiin 1967. Se päättyi jalankulkuvyöhykkeen avaamiseen 1982. Stockumin maalaiskunta liitettiin Werneen 1975.

Wernen vanhakaupunki on arkkitehtonisesti edustava. Wernen historiallisia rakennuksia ovat muun muassa kirkko St. Christophorus ja Altes Steinhaus.

## Talous ja liikenne
Wernen kantakaupungin ja Stockumin välistä kulkee moottoritie BAB 1. Kaupungin rautatieasema on Bahnhof Werne an der Lippe (Werne a d Lippe). Sieltä on paikallisjunayhteys Münsteriin ja Dortmundiin. Münsterlandin infrastruktuuri polkupyöräilyn suhteen on erinomainen. Wernen talouselämä perustuu keskisuuriin yrityksiin. Niiden ohella kaupungissa toimii muun muassa Amazonin logistiikkakeskus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Werne, Nordrhein-Westfalen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Kostroman kuvernementti

**Kostroman kuvernementti** (myös *lääni*, ) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1796–1929. 1900-luvun alussa sen pinta-ala oli 84&nbsp;675 neliökilometriä. Asukkaita oli 1&nbsp;387&nbsp;000 henkeä (vuonna 1897). Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Kostroman kaupunki.

Moskovan kuvernementtiin kuulunut Kostroman provinssi ja Arkangelin kuvernementtiin kuulunut Galitšin provinssi perustettiin vuonna 1719. Vuonna 1778 ne yhdistettiin Kostroman käskynhaltijakunnaksi, joka jakautui Kostroman ja Unžan alueisiin. Käskynhaltijakunta muutettiin kuvernementiksi vuonna 1796.

Kostroman kuvernementti rajoittui pohjoisessa Vologdan, idässä Vjatkan, etelässä Nižni Novgorodin ja Vladimirin sekä lännessä Jaroslavlin kuvernementteihin. Vuoteen 1918 saakka siihen kuului 12 kihlakuntaa, joiden keskuksina toimivat Bui, Galitš, Jurjevets, Kinešma, Kologriv, Kostroma, Makarjev, Nerehta, Soligalitš, Tšuhloma, Varnavin ja Vetluga. Muita kaupunkeja olivat Kadyi, Luh, Pljos, Sudislavl ja Unža Asukkaista oli vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan 99,6 % venäläisiä. Vetlugan kihlakunnassa oli noin 2&nbsp;000 maria ja Kostroman esikaupungissa noin 800 tataaria. Tärkeimpiä elinkeinoja olivat maanviljely, käsityöammatit ja teollisuus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Entsiklopedija Brokgauza i Jefrona
Kurskin kuvernementti

**Kurskin kuvernementti** (myös *lääni*, ) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1796–1928. 1900-luvun alussa sen pinta-ala oli 46&nbsp;458 neliökilometriä. Asukkaita oli 2&nbsp;371&nbsp;000 henkeä (vuonna 1897). Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Kurskin kaupunki.

Vuonna 1779 perustettiin Kurskin käskynhaltijakunta, joka vuonna 1796 muutettiin kuvernementiksi. Se rajoittui pohjoisessa Orjolin, idässä Voronežin, etelässä Harkovan ja Pultavan sekä lännessä Tšernigovin kuvernementteihin.

Vuonna 1914 Kurskin kuvernementtiin kuului 15 kihlakuntaa, joiden keskuksina toimivat Belgorod, Dmitrijev, Fatež, Graivoron, Korotša, Kursk, Lgov, Novyi Oskol, Obojan, Putivl, Rylsk, Staryi Oskol, Štšigry, Sudža ja Tim. Muita kaupunkeja olivat Bogatyi, Hotmyžsk ja Miropolje. Asukkaista oli vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan 77,3 % venäläisiä ja 22,2 % ukrainalaisia.

Vuonna 1925 osa Kurskin kuvernementista yhdistettiin Ukrainan neuvostotasavaltaan. Kuvernementti lakkautettiin vuonna 1928 ja sen alue liitettiin Keskisen mustanmullan alueeseen. Kurskin alue perustettiin vuonna 1934.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Entsiklopedija Brokgauza i Jefrona
Lauren Potter

**Lauren Potter** (s. 10. toukokuuta 1990 Inland Empire, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa on Becky Jackson televisiosarjassa *[[Glee]]*. Potterilla on Downin oireyhtymä.

## Ura
Lauren Potter näytteli elokuvassa *Mr. Blue Sky* vuonna 2007. Hän vieraili televisiosarjassa *Glee* ensimmäisen kerran vuonna 2009. Hänen piti alun perin esiintyä vain kahdessa jaksossa, mutta hahmon saaman suosion takia hänen sopimustaan jatkettiin ja hänen roolinsa suureni sarjan toisella tuotantokaudella. Potter esiintyy internetsarjassa *Leader of the Pack* vuonna 2012.

Kuten *Gleen* roolihahmollaan Beckyllä, Potterilla on Downin oireyhtymä. Marraskuussa 2011 presidentti Barack Obama nimitti hänet komiteaan, joka neuvoo Valkoista taloa kehitysvammoja ja oppimisvaikeuksia omaaviin ihmisiin liittyvissä asioissa. Potter on osallistunut kiusaamisenvastaisiin kampanjoihin ja kertonut kärsineensä koulukiusaamisesta myös itse.

## Yksityiselämä
Lauren Potter syntyi Inland Empiressa Los Angelesin alueella. Hän kävi lukiota Riversidessa ja jatkoi sen jälkeen opintojaan Irvine Valley Collegessa.

Potter alkoi seurustella Sean McElween kanssa vuonna 2009. McElwee tuli tapaamaan Potteria Down-yhdistyksen tapahtumaan nähtyään tämän televisiossa. Potter on hyviä ystäviä *Gleen* vastanäyttelijöidensä Dianna Agronin  ja Lea Michelen kanssa.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Lauren Potter Facebookissa
* Lauren Potter TV.com-sivustolla
Person of Interest

**Person of Interest** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

* *[[Kohde (televisiosarja)|Kohde]]* (engl. *Person of Interest*), vuonna 2011 alkanut television rikossarja
* *[[A Person of Interest (romaani)|A Person of Interest]]*, Susan Choin romaani vuodelta 2008
* ”Person of Interest”, Rebecca Blackin singlekappale vuodelta 2011.
Tylakoidi

**Yhteyttämiskalvostot** eli **tylakoidit** ovat kasvien viherhiukkasissa ja syanobakteerien solukalvolla sijaitsevia, valosta energiaa kerääviä elimiä.

Sana *tylakoidi* johtuu kreikan säkkiä tai pussia tarkoittavasta sanasta *thylakos*.

Tylakoidit muistuttavat ulkoisesti hieman vihreistä kolikoista tehtyä pinoa.
Hangover

**Hangover** voi viitata:

*Kauhea kankkunen (), vuoden 2009 elokuva
*Kauhea kankkunen 2 (engl. *The Hangover Part II*), vuonna 2011 ilmestynyt jatko-osa vuoden 2009 elokuvalle
*''The Hangover'' (Funkoarsin albumi), 2008
*''The Hangover'' (Gilby Clarken albumi), 1997
*The Hangovers, *a cappella* -yhtye perustettiin vuonna 1968
*The Hangovers (yhtye), brittiläinen musiikkiyhtye perustettiin vuonna 1998
*"Hangover" (kappale), kappale Taio Cruzilta, mukana myös Flo Rida, albumilta *TY.O*
* "Hungover", kappale Cascadan albumilta *[[Original Me]]*
*"Hungover" kappale Keshan albumilta *[[Animal (Keshan albumi)|Animal]]*
Varnavino

**Varnavino** () on kaupunkimainen taajama ja Varnavinon piirin hallinnollinen keskus Nižni Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Vetlugajoen varrella 165 kilometriä Nižni Novgorodista koilliseen. Taajamassa on 3&nbsp;200 asukasta (vuonna 2010).

Paikkakunta on saanut alkunsa entisen luostarin esikaupungista, josta vuonna 1778 tuli *Varnavin*-niminen kaupunki ja Kostroman lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Vuonna 1908 siellä oli 1&nbsp;500 asukasta, jotka harjoittivat maanviljelyä, laivanrakennusta ja puunveistoa. Vuonna 1925 Varnavino alennettiin kyläksi ja vuonna 1961 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Neuvostoaikana siellä toimi metsäteollisuuspiiri ja meijeri.

Nykyään Varnavinossa on metsäteollisuusyritys, leipomo ja metsänhoitoalueen konttori. Nähtävyyksiin kuuluvat vanhat koulurakennukset, kauppiastalot ja kotiseutumuseo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Varnavinon piirin sivusto 
* Varnavinon piirille omistettu sivusto
You Don’t Know What Love Is

”**You Don’t Know What Love Is**” (suom. *Et tiedä mitä rakkaus on*) on Gene De Paulin ja Don Rayen kirjoittama musiikkikappale vuodelta 1941.

Laulaja Carol Bruce nauhoitti kappaleen Abbottin ja Costellon vuoden 1941 elokuvaan *Keep ’Em Flying*, mutta nauhoitus jätettiin pois elokuvan musiikkiraidalta. Kappale sisällytettiin Brucen esittämänä seuraavan vuoden elokuvaan *Behind the Eight Ball*.

Kappaleen levyttivät vuonna 1941 Brucen lisäksi Harry Jamesin, Benny Goodmanin ja Earl Hinesin big bandit. Mistään niistä ei tullut mainittavaa hittiä. Vuonna 1952 Miles Davis levytti kappaleen jazzinstrumentaalina. Hänen levytystään seurasi useita muita jazzversioita; muun muassa Chet Baker, Count Basie, Hank Jones, Sonny Rollins, Lennie Tristano ja Billie Holiday levyttivät kappaleen 1950-luvulla. Kappaleesta on tullut suosittu jazzstandardi sekä laulettuna että instrumentaalina.

## Lähteet
Ringebun sauvakirkko

**Ringebun sauvakirkko** () on sauvakirkko Ringebun kunnassa Opplandin läänissä Norjassa. Kirkko rakennettiin alun perin 1200-luvulla. Kirkonrakentaja Werner Olsen laajensi kirkkoa 1630–1631.  Lohikäärmeaihein koristeltu ovensuu on säilynyt alkuperäisestä kirkosta. Alttaritaulu ja saarnastuoli ovat barokkityyliä.

## Lähteet
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1964–1965

**Lentopallon miesten mestaruussarjassa** kaudella 1964–1965 pelattiin kymmenen joukkueen runkosarja, jossa kaksi viimeistä putosi sarjasta. Mestaruudesta jouduttiin pelaamaan ylimääräinen loppuottelu kahden parhaan joukkueen päätyessä tasapisteisiin.

Vuoden alkupuolella saatiin Työväen Urheiluliiton ja Suomen Lentopalloliiton kesken aikaan yhteistoimintasopimus, joka edellytti TUL:n joukkueiden pääsyä mukaan yhteisiin sarjoihin.

## Miesten SM-sarja

### Runkosarja

Sarjaan nousivat Rantaperkiön Isku, Pirkkalan Viri, Lauritsalan Kisa ja Tampereen Urheilijat -38.

Mestarit: Väinö Enlund, Esko Häkkinen, Esa Kallio, Alpo Kärkkäinen, Seppo Lahti, Seppo Laine, Erkki Ojanen, Kalevi Ojanen, Ilkka Oras, Raimo Peltonen, Kari-Pekka Tiitinen, Niilo Uljas, Pekka Uljas, Pentti Vuorlehto, Eero Wallenius, Lars Wikström.

### TUL:n mestaruussarja

Mestarit: Heikki Jokela, Pauli Katajisto, Pekka Vilen, Raimo Lehto, Martti Nyyssönen, Juhani Lampinen, Lasse
Syrjä, Seppo Janhunen ja Aimo Järvinen.

Rantaperkiön Isku ja Pirkkalan Viri saivat paikan yhteiseen mestaruussarjaan kaudeksi 1965-1966.

## Lähteet

* Suomen Lentopalloliitto: Miesten SM-taulukot 1957-2009
* Mitä-Missä-Milloin 1966
* TUL:n toimintakertomus 1965
Luh

**Luh** () on kaupunkimainen taajama ja Luhin piirin hallinnollinen keskus Ivanovon alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kljazman sivujoen Luhin varrella 94 kilometriä Ivanovosta itään. Taajamassa on 3&nbsp;000 asukasta (vuonna 2010).

Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran 1400-luvulla. Vuonna 1778 siitä tuli kaupunki ja Kostroman lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Vuonna 1796 se menetti hallinnolliset tehtävänsä. 1900-luvun alussa Luhissa oli 2&nbsp;500 asukasta, jotka harjoittivat etupäässä puutarhanhoitoa. Vuonna 1925 paikkakunta alennettiin maalaiskyläksi, ja vuonna 1959 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Neuvostoaikana siellä oli elintarviketeollisuutta ja ompelimo.

Nykyään Luh on maatalousalueen keskus, jossa toimii meijeri ja konepaja. Nähtävyyksiin kuuluvat entisen linnoituksen jäänteet, Kristuksen ylösnousemuksen kirkko (1680), Kolminaisuuden kirkko (1754), Jumalansynnyttäjän kuolonuneen nukkumisen katedraali (1775), Kristuksen kirkastumisen kirkko (1797), pajari Artamon Matvejeville kuulunut kaupungin ensimmäinen kivitalo sekä historiallinen museo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Luhin piirin sivusto
Raision Nuorisokiekko

**Raision Nuorisokiekko ry** (lyh. **RNK**) on raisiolainen jääurheiluseura, jonka lajeina ovat jääkiekko ja ringette. Seuran joukkueet pelaavat kotiottelunsa Raision Kerttulan jäähalleissa .

Seuran jääkiekon edustusjoukkue pelaa Suomen neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla II-divisioonassa. Ringeten edustusjoukkue pelaa Ringeten SM-sarjassa. Vuoden 2011 ringeten seurajoukkueiden MM-kilpailuissa RNK sijoittui toiseksi.

## Kasvatit pääsarjatasolla

*Aki Berg
*Mitja Jokinen
*Olli Kaskinen
*Robin Keihäs
*Markus Nurmi
*Marco Tuokko
*Henri Tuominen

## Lähteet
*Seuran kotisivut
*Ringeten SM-sarja 
*Seurajoukkueiden MM-kisat 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*RNK:n kotisivut
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2011–2012

**Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2011–2012** pelattiin alkusarjan kahdessa lohkossa. Kummankin lohkon kolme parasta jatkoivat ylemmässä jatkosarjassa ja muut alemmassa. Ylempi jatkosarja yhdistettiin yhdeksi kuuden joukkueen sarjaksi ja lohkovoittajt saivat 2 ja lohkokakkoset yhden lähtöpisteen. Alemmat jatkosarjat pelattiin alkulohkojen sisäisinä. Alempaan loppusarjaan kaikki joukkueet läksivät nollilta, eli minkäänlaisia lähtöpisteitä runkosarjan perusteella ei annettu. Pudotuspeleihin pääsystä liigakarsintaan selvisivät kaikki kuusi ylemmän jatkosarjan joukkuetta sekä alemman jatkosarjan lohkovoittajat. 

## Runkosarja

### Lohko 1

### Lohko 2

## Ylempi jatkosarja

## Alempi jatkosarja

### Lohko 1

### Lohko 2

Kuortaneen pelit päättyivät jatkosarjaan.

## Pudotuspelit
Pudotuspelit aloitettiin heikommin sijoittuneen kotikentällä. Toinen ottelu ja tarvittaessa lisäerä välittömästi toisen ottelun jälkeen pelattiin paremmin sijoittuneen kotikentällä.

### Puolivälierät

### Välierät

### Liigakarsinta

Sun Volleyn luovuttua liigapaikastaan, Mutalan Riennolle myönnettiin liigalisenssi.

## Lähteet
* Tulospalvelu
Mierolan silta

**Mierolan silta** tai **Mierolan vanha silta** on teräsbetoninen, vuonna 1919 valmistunut museosilta Hattulassa. Kolmiaukkoisen holvisillan pituus on 88,6 m ja hyötyleveys 5,8 m. Silta ylittää Vanajaveden kapeikon, Mierolansalmen. Salmen molemmin puolin oleva Mierolan ja Rahkoilan kylän muodostama alue sisältyy Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Sillasta tuli museosilta vuonna 1982. Parinsadan metrin päästä vanhasta sillasta kantatiellä 57 on uudempi, raskaammalle liikenteelle suunniteltu Mierolansalmen silta.

## Aikaisempi puinen silta
Mierolansalmessa on ollut siltoja jo 1600-luvulta lähtien. Paikalla ollut vuonna 1904 valmistunut kolmeosainen puinen ponsiansassilta oli ollut tarkoitus uusia kivisillaksi. Silloinen Tie- ja vesirakennusten ylihallitus oli tehnyt jo suunnitelman kivisillasta. Suunnitelmia jouduttiin tarkastelemaan uudestaan, kun punakaartilaiset polttivat vetäytyessään vanhan sillan keväällä 1918. Uusi silta oli pakko saada pikaisesti.

## Uusi teräsbetonisilta

Kivisillan rakentamisesta jouduttiin luopumaan sen pitkän rakentamisajan ja korkeamman hinnan takia. Helsinkiläinen Oy Constructor Ab teki tarjouksen ja sai rakentaakseen uuden teräsbetonisillan. Urakka oli kokonaisurakka, eli Constructor hankki myös sillan suunnittelun.

 Mierolan silta on kolmeaukkoinen, teräsbetoninen holvisilta. Reunimmaisten aukkojen jännemitat ovat 7 metriä ja keskiaukko, rakenteellisesti kolmenivelinen holvi, on jännemitaltaan 30,6 metriä. Keskiaukon vapaaksi väliksi jää 30,2 metriä. Välituet on perustettu puupaaluille. Keskiaukon nuolikorkeus eli aukon laen etäisyys kantojen yhdyssuorasta on 4,7 metriä. Sillan leveys on 6 metriä, ja hyötyleveydeksi jäi 5,8 metriä. Uusi silta tukeutuu vanhasta sillasta säilyneisiin järeisiin kivisiin maatukiin.

Sillan rakentaminen kesti kahdeksisen kuukautta, ja se avattiin liikenteelle 5. lokakuuta 1919. Siltaa on kunnostettu mm. 1980-luvun alussa, kun siitä tuli museosilta.

Mierolan sillan esteettisestä ilmeestä vastasi arkkitehti Sigurd Frosterus. Silta on julkisivuiltaan monumentaalinen, mutta sen massiivisuutta on tasapainotettu – esimerkiksi sillan betoniset umpikaiteet saavat holvin ohuen laen vaikuttamaan paksummalta. Sillan ulkopinta on profiloitu muotin pystyrimoituksella. Hämäläisessä järvimaisemassa oleva silta on ollut taiteilijoiden suosiossa. Se on kuvattu myös Hattulan vaakunassa.

## Lähteet
* 
*  

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Paluu siniselle laguunille

**Paluu siniselle laguunille** (*Return to the Blue Lagoon*) on vuonna 1991 valmistunut romanttinen seikkailuelokuva ja jatko-osa elokuvalle *[[Sininen laguuni]]* (1980). William A. Grahamin ohjaaman elokuvan pääosia esittävät 16-vuotias Milla Jovovich ja 22-vuotias Brian Krause. Elokuvan juoni perustuu osittain Henry De Vere Stacpoolen romaaniin *The Garden of God*.

Elokuva oli taloudellinen floppi ja sai viisi ehdokkuutta huonoimpia elokuvia esille nostavassa Razzie-gaalassa.

## Juoni
Elokuva jatkaa *Sinisen laguunin* tarinaa, mutta toisin kuin sen lopussa annettiin ymmärtää, Emmelinen ja Richardin paljastetaan kuolleen merellä. Edellisestä elokuvasta poiketen heitä ei löydä Richardin isä, vaan tuntematon laiva. Nuori lähetystyöntekijän leski Sarah Hargrave (Lisa Pelikan) ottaa Emmelinen ja Richardin elossa olevan pojan hoitoonsa. 

Laivan miehistössä puhkeaa kolera, ja tautia pakoon pelastusveneeseen asetetaan pelastettu poika, Sarah tyttärensä Lillin kanssa sekä merimies Kearney (Wayne Pygram) tarkoituksena päästä saarelle. Päivien ajelehtimisen jälkeen Kearney hermostuu pojan jatkuvaan itkuun ja aikoo tappaa tämän, mutta Sarah hakkaakin Kearneyn kuoliaaksi harppuunalla ja pudottaa hänet mereen. 

Lopulta kolmikko ajautuu *Sinisen laguunin* saarelle, jossa he asettuvat pojan vanhempien majaan. Poikaa kutsutaan Richardiksi isänsä mukaan. Sarah opettaa lapsille elämisen taitoja ja varoittaa heitä saaren toiselle puolelle melovista alkuasukkaista. Lasten ollessa noin kahdeksanvuotiaita Sarah kuolee keuhkotautiin ja niin he joutuvat elämään autiosaarella omillaan. Varttuessaan he rakastuvat toisiinsa. 

Saarelle saapuu laiva, jonka kapteenin tytär aiheuttaa kriisin nuorten välillä ja väkivaltainen merimies hyökkää Lillin ja Richardin kimppuun. Nuoret eivät haluakaan enää lähteä saarelta, vaan jäävät sinne ja saavat lapsen.  

## Näyttelijöitä

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Markku Salmi sanoo upeiden maisemakuvien pelastavan tämän romanttisen seikkailun. Hän antaa elokuvalle yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1966–1967

**Lentopallon miesten mestaruussarjassa** kaudella 1966–1967 pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertainen sarja, jossa kaksi viimeistä putosi sarjasta ja kaksi uutta joukkuetta nousi tilalle. Toinen putoaja oli hallitseva Suomen mestari Käpylän Lentopalloilijat.

## Miesten SM-sarja

Mestarit: Taisto Heikkilä, Jorma Knuutinen, Erkki Kurri, Heikki Kurri, Pertti Laaksonen, Oiva Niemi, Aulis Rasanen, Jouko Rehumäki, Ismo Rinkinen, Harry Sundell, Mauri Tamminen, Juhani Willala.

Karsintasarja Suomensarjan lohkovoittajien välillä: Lauritsalan Kisa 6 pistettä, Koiton Riento 5, Vammalan Kisa 4 ja Varkauden Urheilijat 3 pistettä.

SM-sarjaan nousivat Lauritsalan Kisa ja Koiton Riento.

## Lähteet

* Suomen Lentopalloliitto: Miesten SM-taulukot 1957-2009
* Mitä-Missä-Milloin 1968
* Lehtileikkeitä kaudelta 1967-1968 Vammalan Kisa
Danny Granger

**Danny Granger Jr.** (s. 20. huhtikuuta 1983 New Orleans, Louisiana) on yhdysvaltalainen koripalloilija ja maailmanmestari, joka on pelannut NBA:ssa vuodesta 2005 lähtien. Kaudella 2014–2015 hän edustaa Miami Heatiä.

Pienenä tai isona laitahyökkääjänä pelaavan Grangerin varasi NBA:han  17. vuorolla Indiana Pacers. Hän pelasi Pacersissä yhdeksänä kautena. Kaudella 2005–2006 Granger valittiin . Kaudella 2008–2009 hänet valittiin  ja .

Granger oli viitenä peräkkäisenä vuonna (2007–2012) Pacersin paras pistemies. Kaudella 2012–2013 hän pystyi pelaamaan polvivamman vuoksi vain viisi ottelua. Helmikuussa 2014, kesken kauden 2013–2014, hän siirtyi ensin Philadelphia 76ersiin osana pelaajakauppaa, jossa Pacers sai vaihdossa Evan Turnerin ja Lavoy Allenin, ja myöhemmin vapaana pelaajana Los Angeles Clippersiin 76ersin ostettua hänen sopimuksensa ulos. Heinäkuussa 2014 Granger siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Miami Heatiin.

Granger saavutti Yhdysvaltain maajoukkueessa maailmanmestaruuden Turkin vuoden 2010 kisoista.

## Lähteet

* Danny Granger NBA & ABA Statistics Basketball-Reference.com 
### Viitteet
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1965–1966

**Lentopallon miesten mestaruussarjassa** kaudella 1965–1966 pelattiin kahdentoista joukkueen sarja, jossa neljä viimeistä putosi sarjasta ja kaksi uutta joukkuetta nousi tilalle. 

## Miesten SM-sarja

Mestarit: Väinö Enlund, Esko Häkkinen, Esa Kallio, Alpo Kärkkäinen, Seppo Laine, Erkki Ojanen, Kalevi Ojanen, Ilkka Oras, Raimo Peltonen, Niilo Uljas, Pekka Uljas, Väinö Uljas, Pentti Vuorlehto, Lars Wikström.

Kolme viimeistä joukkuetta putosi suoraan. SaPKo joutui karsintasarjaan Suomensarjan lohkovoittajien kanssa. 

### Karsintasarja
Karsintasarja pelattiin kahtena turnauksena, 16.-17.4. Valkeakoskella ja 7.-8.5. Lahdessa.

SM-sarjaan nousivat Kajastus ja Kuopion NMKY . SaPKo putosi Suomensarjaan.

## Lähteet
* Suomen Lentopalloliitto: Miesten SM-taulukot 1957-2009
* Mitä-Missä-Milloin 1967
* Lehtileikkeitä 1965-1966 (FC-57)
Galleria Vittorio Emanuele II

**Galleria Vittorio Emanuele II** on arkadi-rakenteinen ostoskeskus Milanon ydinkeskustassa, Italiassa. Rakennelma koostuu kahdesta lasikatosta, jotka yhdistyvät oktagonin muotoisen lasikupolin kohdalla. Galleria yhdistää Piazza della Scalan ja Piazza del Duomon.

## Historia
Galleria on saanut nimensä Viktor Emanuel II:n mukaan, sillä hän oli ensimmäinen kuningas, joka yhdisti Italian. Galleria suunniteltiin vuonna 1861 ja sen rakensi Giuseppe Megnoli vuosien 1865 ja 1877 välillä. Se on saanut vaikutteita muun muassa Brysselissä sijaitsevasta Galeries Royales Saint-Hubertista (valmistui 1847) sekä Pietarissa sijaitsevasta Passazh -galleriasta (valmistui 1848).

Keskellä sijaitseva lasikupoli on suurempi kuin esikuviensa ja sitä pidetään tärkeänä merkkipaaluna kohti lasitettuja ja katettuja kauppakeskuksia.

Lattian marmorissa on keskustan länsipuolella kuvioitu härkä. Uskomuksen mukaan pyörimällä sen sukuelinten kohdalla oikealla kantapäällä, hävittää se pahat henget. Uskomuksesta johtuen lattiaan on muodostunut kuluma ja kyseinen laatta vaihdetaan aika ajoin.

Galleria sijaitsee kahden Milanon tunnetuimman nähtävyyden Milanon Tuomiokirkon sekä Milanon Oopperatalon keskellä.

## Kaupat, ravintolat ja hotellit
Galleriaa kutsutaan lempinimellä *il salotto di Milano* (Milanon olohuone), koska sen keskeinen sijainti on tehnyt siitä suositun kohtaamispaikan. 
Galleria on tunnettu kirja- ja taidekaupoistaan, puhumattakaan sen useista ravintoloista, kahviloista ja baareista. Galleriassa sijaitsee Milanon vanhimpiin lukeutuva kahvila *Biffi Caffe*, jonka perusti Paolo Biffi vuonna 1867. Tämä oli Milanon ensimmäinen kahvila, joka sai sähkövalot 1882.

Nykyään Galleriassa sijaitsee useiden merkkivalmistajien myymälöitä, kuten Versace, Prada, Giorgio Armani, Gucci ja Louis Vuitton. Kaikkien Gallerian liikkeiden nimikylteissä pitää olla kullanväriset kirjaimet mustalla pohjalla, joten mm. McDonald´s joutui muokkaamaan logonsa ja ulkoasunsa Galleriaan sopiviksi.

## Kuvat

Image:MI - 1865 - Domenico Induno - Posa prima pietra della Galleria di Milano il 7 marzo 1865.jpg|Galleria Vittorio Emanuele II:n perustuskivi.
Image:3838 - Milano - Piazza Duomo e Galleria - Foto di Giovanni Dall'Orto - 14 jan 2007.jpg|Galleria Vittorio Emanuele II.
Image:Galleria Vittorio Emanuele.jpg|Galleria Vittorio Emanuele II:n riemukaaren muotoinen sisäänkäynti Piazza del Duomon suuntaan.
Image:029GalleriaVittEmanuele.JPG|Kahviloita ja kauppoja.
Image:Galleria Vittorio Emanuele II (Milan) E1.jpg|Yksityiskohtia Galleriasta.
Image:Coupole Milan.jpg|Lasikupoli.
Image:Lombardia Milano1 tango7174.jpg|Gallerian riemukaari.
Image:Cupolagalleria.jpg|Gallerian ulkopuolelta, joulukoristeltu kupoli.
Image:Galleria Vittorio Emanuele IIa.jpg|Gallerian sisäpuolelta.
Image:Galleria Vittorio Emanuele II from TownHouse Hotel.jpg| Galleria Vittorio Emanuele II Kaupungintalon puolelta.
Image:3495 - Milano - Galleria Vittorio Emanuele - Stemma di Torino - Foto Giovanni Dall'Orto, 22-June-2007.jpg|Kuuluisa härkä.


## Kirjat
* 
* 

## Katso myös

* Great Buildings Online information

## Lähteet
Virtakisko

**Virtakisko** on raiteiden vieressä tai välissä sijaitseva kolmas kisko, josta sähköveturi saa virroittimen avulla käyttöenergiansa. Alapuoliset virranottimet sijaitsevat päätyteleissä molemmin puolin junaa. Toinen tapa sähkön saantiin on virroittimen avulla rautatien yläpuolella olevasta ajolangasta. 

Toisin kuin ajolangassa, sivuvirtakiskossa kulkee aina tasvirtaa. Sivuvirtakiskoa käytetään enimmäkseen kaupunkiliikenteessä. Se vie vähemmän tilaa kuin ratajohdon infrastruktuuri, eikä vaadi ajokalustoon muuntajaa, joten se soveltuu esimerkiksi ahtaseen tilaan suunniteltuun metroverkkoon. Virtakiskon rakennus- ja ylläpitokustannukset ovat myös pienemmät kuin ratajohdon. Radan varrelle tarvitaan kuitenkin tiheästi syöttöasemia, eikä siinä voi kuljettaa suuria volttimääriä, joten se sopii huonommin suurnopeusradoille ja raskaan kuorman liikkennöintiin.

Helsingin metrossa sähkö syötetään radan sivussa sijaitsevaa virtakiskoa pitkin ja sähkönä on 750 voltin tasavirta.
Astabiili multivibraattori

**Astabiili multivibraattori** on elektroniikkakytkentä, jolla voidaan luoda säännöllistä kanttiaaltoa, jonka pulssinleveyttä voidaan moduloida muuttamalla kytkennän komponenttien arvoja.
Kytkentää voidaan käyttää esimerkiksi oskillaattorina, pwm-pulssin generaattorina tai ajastimena.
Armando Brambilla

**Armando Brambilla** (21. tammikuuta 1942 – 24. joulukuuta 2011) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Bergamon hiippakuntaan 11. kesäkuuta 1977 ja nimitettiin Rooman vihkipiispaksi sekä Iomniumin titulaaripiispaksi 25. maaliskuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Camillo Ruini, jota avustivat Giuseppe Mani ja Roberto Amadei. Brambilla kuoli 69-vuotiaana virassa.

## Lähteet
Thomas Anthony Finnegan

**Thomas Anthony Finnegan** (26. elokuuta 1925 – 25. joulukuuta 2011) oli irlantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 17. kesäkuuta 1951 ja nimitettiin Killalan hiippakunnan piispaksi 3. toukokuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gaetano Alibrandi, jota avustivat Joseph Cunnane ja Thomas McDonnell. Finnegan jäi eläkkeelle 19. helmikuuta 2002.

## Lähteet