open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Slovakian jalkapallomaajoukkue

**Slovakian jalkapallomaajoukkue** edustaa Slovakiaa jalkapallon maajoukkuekilpailuissa.

Slovakia pelasi vuosina 1939–1944 yhteensä 16 ottelua. Sen jälkeen slovakit pelasivat Tšekkoslovakian maajoukkueessa maan jakautumiseen asti. Moni Tšekkoslovakian vuoden 1976 Euroopan-mestarijoukkueesta oli slovakkeja. Slovakian maajoukkue on ollut jälleen koossa vuodesta 1994.

Arvokilpailuiden karsintoihin Slovakia on osallistunut vuoden 1996 EM-kilpailuiden karsinnoista lähtien. Ensimmäinen lopputurnaus, johon maa on yltänyt, on vuoden 2010 MM-kilpailut. Slovakia voitti , jossa pelasivat myös Pohjois-Irlanti, Puola, San Marino, Slovenia ja Tšekki. Lopputurnauksessa Slovakia voitti alkulohkossaan Italian, pelasi tasan Uutta-Seelantia vastaan ja hävisi Paraguaylle. Neljännesvälierissä Slovakia hävisi Alankomaille 1–2. Tämä on toistaiseksi ainoa MM-turnaus, johon Slovakia on selviytynyt.

Slovakia pelasi Sydneyn olympialaisissa vuonna 2000 pudoten kuitenkin ensimmäisellä kierroksella.

Slovakia selviytyi EM-lopputurnaukseen ensimmäisen kerran Ranskan kisoissa 2016. Se voitti alkulohkossaan Venäjän, pelasi tasan Englannin kanssa ja hävisi Walesille. Ensimmäisellä pudotuspelikierroksella Slovakia hävisi Saksalle 0–3 pudoten jatkosta.

Kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa Slovakia ei selviytynyt alkulohkostaan jatkoon. Saksan EM-kilpailuissa 2024 se ylsi neljännesvälieriin, joissa se hävisi Englannille 1–2.

Slovakia on ollut FIFA-rankingissa parhaimmillaan 14:s vuonna 2015.

## Päävalmentajat

* 1993–1995  Jozef Vengloš
* 1995–1998  Jozef Jankech
* 1999–2001  Jozef Adamec
* 2002–2003  Ladislav Jurkemik
* 2004–2006  Dušan Galis
* 2006–2008  Ján Kocian
* 2008–2012  Vladimír Weiss
* 2012–2013  Stanislav Griga&Michal Hipp
* 2013–2018  Ján Kozák
* 2018–2020  Pavel Hapal
* 2020–2022  Štefan Tarkovič

## Pelaajat

Sataan maaotteluun Slovakian maajoukkueessa ovat yltäneet Marek Hamšík (138), Peter Pekarík (124), Miroslav Karhan (107), Martin Škrtel (104) ja Juraj Kucka (104). Vähintään 50 maaottelua pelanneista on erillinen luettelo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Maajoukkue Slovakian jalkapalloliiton sivustolla
Natalia Streignard

**Natalia Martínez Streignard** (s. 9. syyskuuta 1970 Madrid, Espanja) on venezuelalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa roolistaan Valentina Villanuevana televisiosarjassa *[[Tuhkimotarina (televisiosarja)|Tuhkimotarina]]* sekä roolistaan *[[La Tormenta]]ssa* Maria Teresa Montillana.

Streignard syntyi Espanjan pääkaupungissa argentiinalaiselle äidille ja saksalaiselle isälle. Koko perhe muutti Venezuelaan tyttären ollessa kolmivuotias. Yhdeksänvuotiaana hän alkoi käydä näyttelijäkoulua. Hänen uransa alkoi Miss Venezuela -kisoista, joista hänet pyydettiin koekuvauksiin, ja vuonna 1992 Streignard saikin pari televisioroolia. Tämän jälkeen hän on näytellyt monissa telenoveloissa. Hän voitti vuonna 2004 INTE Awardin vuoden naisnäyttelijän palkinnon.

Streignard oli naimisissa kuubalaisen näyttelijän Mario Cimarron kanssa.

## Filmografia

*La niña de mis ojos (2001)
*Tuhkimotarina (*Mi Gorda Bella*) : Valentina Villanueva Lanz/Bella de la Rosa Montiel (2002–2003)
* La Tormenta: Maria Teresa Montilla (2005)
* "Al Rojo Vivo Con María Celeste" (2007)

## Aiheesta muualla
*
1,3-butaanidioli

**1,3-butaanidioli** on orgaaninen yhdiste (alkoholi, dioli), jonka runko muodostuu butaanista, johon on liittyneenä hiiliin numero 1 ja 3 alkoholiryhmä (OH). 1,3-butaanidioli on huoneenlämmössä (20&nbsp;°C) väritöntä, viskoottista, hygroskooppista nestettä. Sen kemiallinen kaava on C4H10O2 ja rakennekaava on CH3CHOHCH2CH2OH. 1,3-butaanidiolista käytetään myös nimityksiä *1,3-butyleeniglykoli*, *1,3-dihydroksibutaani* ja *metyylitrimetyleeniglykoli*. 1,3-butaanidioli on eräs butaanidiolien isomeerisistä muodoista, joita ovat muun muassa 1,2-butaanidioli, 1,4-butaanidioli ja 2,3-butaanidioli.

1,3-butaanidiolin moolimassa on 90,12&nbsp;g/mol, kiehumispiste 207,5&nbsp;°C, tiheys 1,00&nbsp;g/cm3, leimahduspiste 121&nbsp;°C, itsesyttymislämpötila 394&nbsp;°C sekä CAS-numero 107-88-0. 1,3-butaanidioli liukenee hyvin veteen.

## Ympäristö- ja terveysvaikutukset
Lyhytaikainen altistus ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä.

## Valmistus ja käyttö
1,3-butaanidiolia valmistetaan pelkistämällä 3-hydroksibutanaalia nikkeliakatalyytin avulla. Yhdistettä voidaan käyttää eräiden erityiskäyttöön tarkoittettujen polyeetterihartsien valmistukseen. Lisäksi siitä saadaan 1,3-butadieeniä, joskin tämä käyttö on pääosin korvattu muilla valmistusmenetelmillä.

## Lähteet
*
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Käyttöturvallisuustiedote: 1,3-Butaanidioli  (pdf)
* Human Metabolome Database (HMDB): 1,3-Butanediol 
* Food Component Database (FooDB): 1,3-Butanediol 
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): 1,3-Butanediol
Martinniemen saha

**Martinniemen saha** oli Oulussa, entisen Haukiputaan kunnan Martinniemen kylässä Kiiminkijoen pohjoisrannalla sijainnut sahalaitos. Rauma-Repola lakkautti sahan 1980-luvulla keskittäessään sahaustoimintojaan.

Sahalaitoksen käytössä oli oma satama Laitakarin saaressa Kiiminkijoen pohjoisrannalla. Sahaan liittyy kiinteästi myös Martinniemen puuhiomo, jossa valmistettiin paperimassaa. 

Sahan puuhiomon voimalaitos sekä maamerkkinä toiminut 72-metrinen piippu purettiin joulukuussa 2017.

## Historia
Martinniemen höyrysahan perusti vuonna 1905 asemapäällikkö Emil Granfelt. Alusta alkaen sahan toiminta oli vaatimatonta tukkipuun hankinnassa esiintyneiden vaikeuksien vuoksi. Raakapuun hankintavaikeudet aiheuttivat yhtiölle mittavia talousvaikeuksia. Jo vuonna 1908 Granfelt myi sahalaitoksen K. E. Blobergille, joka teki vararikon vuonna 1911. 

Blombergin vararikon jälkeen muodostettiin Osakeyhtiö Martinniemi Ltd, jonka ensimmäisiä toimia oli sahalaitoksen uudistaminen. Saneeraus- ja uudistustoimet olivat niin mittavat, että yleisen käsityksen mukaan saha perustettiin uudelleen. Oy Martinniemi Ltd ajautui kuitenkin talousvaikeuksiin, ja yhtiön osakekanta siirtyi vähitellen uusille omistajille. Vuonna 1920 osakeyhtiö fuusioitiin Raahe Osakeyhtiöön, joka kuitenkin ajautui mittaviin talousvaikeuksiin 1920-luvun laskusuhdanteen vuoksi. 1920-luvun puolivälissä Martinniemen saha joutui omistusjärjestelyjen piiriin, ja yhdeksi sen omistajista nousi yrityksen luotottaja Kansallis-Osake-Pankki.

Vuonna 1952 Martinniemen saha siirtyi Rauma-Raahe Osakeyhtiöstä ja Repola-Viipuri Osakeyhtiöstä muodostetun Rauma-Repola Osakeyhtiön omistukseen. Rauma-Repola osti myöhemmin Pohjois-Suomesta Röyttän sahan Torniosta vuonna 1960 ja Aavasaksan sahan Ylitorniolta vuonna 1962. Martinniemen saha oli Rauma-Repolan Pohjois-Suomen sahoista tuotannoltaan suurin. Aavasaksan saha lopetettiin 1970-luvun puoliväliin mennessä, ja toimintaa jatkettiin Martinniemessä ja Röyttässä. Röyttä lopetettiin keväällä 1986 ja Martinniemen sahan 6. maaliskuuta 1987 Suomen hallitus päätti liittää tappiollisen Martinniemen sahan valtio-omisteiseen Vapoon, joka oli sahaajana ennen kuin saha lopullisesti lopetettiin marraskuussa 1988. Nykyisin vanhalla saha-alueella toimii Martinniemi Timber Oy.

Metalliyhtye Poisonblack on kuvannut Bear The Cross videonsa sahalla.

## Rautatie

Vuonna 1938 avattiin liikenteelle myös sivurata Haukiputaan asemalta Martinniemeen. Sahalla ja puuhiomolla oli tehdasalueen sisäisessä käytössä myös oma veturi, Deutz 22909/1938 ja myöhemmin Saalasti Otso1 70/1970.

## Lähteet
* Könönen, Terho A. (1981) Martinniemen saha 75 vuotta. Pohjois-Karjalan kirjapaino. Joensuu.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Oulun yliopisto: Pohjois-Suomessa puunjalostusteollisuutta harjoittaneet yhtiöt 
* Kuva Martinniemen saha-alueesta
Antipatros Tarsoslainen

**Antipatros Tarsoslainen** (; s. n. 144 eaa.) oli antiikin kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi ja koulukunnan johtaja toisen vuosisadan puolessa välissä eaa. Hän oli Diogenes Seleukialaisen oppilas ja Panaitioksen opettaja.

## Elämä

Plutarkhos puhuu Antipatroksesta yhdessä Zenonin, Kleantheen ja Khrysippoksen kanssa yhtenä merkittävimmistä stoalaisista filosofeista, ja Cicero mainitsee hänet terävänä. Antipatroksen henkilöhistoriasta ei tiedetä mitään, eivätkä hänen mielipiteistään säilyneet muutamat teksikatkelmat antaisi perusteita erityiselle maineelle, elleivät muut antiikin aikaiset kirjailijat todistaisi toisin. Antipatros vaikuttaa osallistuneen koulukuntansa ja Akatemian käymiin kiistoihin, vaikkakin hänen sanotaan tunteneen olevansa alakynnessä julkisissa väittelyissä aikalaiseensa Karneadeehen verrattuna, joten hän tyytyi kirjoittamaan. Kiivaiden kirjoitustensa ansiosta hän sai lempinimen *Kalamoboas* ("Kynähuutaja").

## Filosofia

Antipatros opetti, että usko Jumalaan on "siunattua, katoamatonta ja hyvänsuopaa ihmisiä kohtaan", ja syytti niitä, jotka laittoivat jumalien nimiin "syntymisen ja häviämisen", minkä sanotaan olleen Khrysippoksen oppi. Tämän jumalia käsittelevän tutkielman lisäksi hän kirjoitti myös kaksi kirjaa ennustamisesta, mikä oli yleinen aihe stoalaisten keskuudessa. Niissä hän katsoi ennustustaidon olevan seurausta jumaluuden ennaltatietämisestä ja hyväntahtoisuudesta, selitti unien olevan yliluonnollisia vihjauksia tulevasta, ja kokosi Sokrateen nimiin laitettuja ennustuskertomuksia. Antipatroksen sanotaan uskoneen, että Kohtalo on jumala, vaikkakaan ei ole täysin selvää, mitä hän tarkoitti tällä.. Athenaioksen mukaan hän kirjoitti tutkielman *Peri deisidaimonias*.

Antipatroksen moraalifilosofiaa käsittelevistä teoksista ei ole säilynyt muuta kuin joitakin hajanaisia huomautuksia, jotka ovat juuri ja juuri riittäviä osoittamaan, että aihe oli taantumassa. Käsitellyt kysymykset koskevat lähinnä yksityiskohtia, ja siten niillä oli enemmän tekemistä moraalisten ohjeiden soveltamisen kuin itse ohjeiden kanssa.

## Lähteet
* Smith, William: *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology* (1867)

### Viitteet
Raahe (täsmennyssivu)

**Raahe** voi tarkoittaa seuraavia:

* Raahe, kaupunki Suomessa
* ''Raahe'', Raahessa vuosina 1907–1918 ilmestynyt sanomalehti
* Raahen majakka, majakka Perämerellä Raahen edustalla
* Raahe Osakeyhtiö, sahateollisuusyhtiö.
* 1786 Raahe, asteroidi
Silent Hunter III

**Silent Hunter III** on Ubisoft Romanian kehittämä ja Ubisoftin julkaisema simulaatiopeli. Peli on julkaistu Microsoft Windowsille vuonna . 

*[[Silent Hunter II]]:n* tavoin peli asettaa pelaajan saksalaisen sukellusveneen komentoon toisen maailmansodan aikana. Pelissä on parannettu monia ominaisuuksia, joista sen edeltäjät olivat saaneet valituksia, kuten erityisesti puute dynaamisissa kampanjoissa.

## Pelaaminen
*Silent Hunter III* on ominaisuuksiltaan täysin dynaaminen kampanja eli pelaaja vaikuttaa teoillaan pelin kulkuun. Miten tehtävä etenee ja mitä tavoitteita hyökkäyksessä on, riippuu täysin pelaajasta. Sen sijaan, että peli määrittäisi tehtävien tavoitteet, *Silent Hunter III* yksinkertaisesti asettaa pelaajan tiettyyn partioverkkoon, ja simulaatio vastaa automaattisesti asianmukaisesta merivoimien liikenteestä, kuten hävittäjäsaattueista. 

Peli sisältää 3D-sukellusvenevalvomon, jolloin pelaajalla on vapautta liikkua sisätiloissa sukellusveneessä. Aikaisemmista sukellusvenesimulaatioista poiketen *Silent Hunter III*:ssa pelaaja voi nähdä ja olla vuorovaikutuksessa miehistön jäseniin. Pelissä on myös tietoa yksittäisten miehistön jäsenistä, kuten sijoituksesta, kokemuksesta ja moraalista.

Sen lisäksi, että dynaaminen kampanja on tarkempi esitys toisen maailmansodan sukellusvene sodankäynnistä, se parantaa myös merkittävästi pelin uudelleenpeluuarvoa, koska pelitapahtumat voivat olla täysin erilaisia seuraavalla pelikerralla.

## Pelattavat sukellusveneet
Peli sisältää seuraavat pelattavat sukellusveneet. Pelaajalle tulee sotaan vain rajallinen mahdollisuus valita sukellusveneet, jos he päättävät käynnistää sodan vuonna 1939. Kuitenkin eri sukellusvene käytettävissä joita pelaaja voi vaihdella suuresti.
*Tyypin II & D muunnelmat,
*Tyyppi VII B, C, C/41 ja C/42 muunnelmat,
*Tyyppi IX B, C, C/40 & D2 muunnelmat ja
*Tyyppi XXI

## Vastaanotto
Rock, Paper, Shotgun -sivuston 25:n parhaan simulaatiopelin listalla *Silent Hunter 3* oli sijalla numero 3 toukokuussa 2017.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Lot

**Lot** tarkoittaa seuraavia:

* Lot, departementti Ranskassa
* Lot, joki Ranskassa
* Lot, Orkney-saarten kuningas kuningas Arthuriin liittyvissä tarinoissa
* Polskie Linie Lotnicze LOT, lyhyesti LOT, puolalainen lentoyhtiö.
Jiddišinkielinen Wikipedia

**Jiddišinkielinen Wikipedia** () on jiddišinkielinen Wikipedia. Se perustettiin maaliskuussa 2004, mutta ensimmäinen artikkeli kirjoitettiin vasta marraskuussa 2004.  Jiddišinkielisessä Wikipediassa oli 4&nbsp;010 artikkelia helmikuussa 2007 ja 9&nbsp;733 syyskuussa 2012.
Kurdinkielinen Wikipedia

**Kurdinkielinen Wikipedia** (, tarkoittaa *Wikipedia, vapaa tietosanakirja*) on kurdinkielinen Wikipedia, jota johtaa Wikimedia. Se toimii MediaWiki-tietokoneohjelmalla. 1. lokakuuta 2006 kurdinkielisessä Wikipediassa oli 5 555 artikkelia ja 1. lokakuuta 2012 artikkeleita oli 18&nbsp;969. Sitä voidaan kirjoittaa sekä kurdilaisilla latinalaisilla aakkosilla että arabialaisilla aakkosilla.
1,2-butaanidioli

**1,2-butaanidioli** on dialkoholeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sen runko muodostuu butaanista, jonka 1. ja 2. hiiliatomiin liittyvät hydroksyyliryhmät (OH). 1,2-butaanidioli on huoneenlämmössä (20&nbsp;°C) väritöntä, jähmeää nestettä. Sen kemiallinen kaava on C4H10O2 ja rakennekaava on CH3CH2CH(OH)CH2OH. 1,2-butaanidiolista käytetään myös nimityksiä *1,2-butyleeniglykoli* ja *1,2-dihydroksibutaani*. 1,2-butaanidioli on eräs butaanidiolien isomeerisistä muodoista, joita ovat muun muassa 1,3-butaanidioli, 1,4-butaanidioli ja 2,3-butaanidioli.

1,2-butaanidiolin moolimassa on 90,12&nbsp;g/mol, sulamispiste &minus;114 °C, kiehumispiste 194&nbsp;°C, tiheys 1,01&nbsp;g/cm3, leimahduspiste 90&nbsp;°C sekä CAS-numero 584-03-2. 1,2-butaanidioli liukenee veteen erittäin hyvin.

## Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Lyhytaikainen altistus ärsyttää silmiä. Altistuminen suurille pitoisuuksille voi aiheuttaa tajunnantason laskua. Pitkäaikainen tai toistuva altistuminen 1,2-butaanidiolille (nieltynä) voi aiheuttaa vaikutuksia munuaisissa, johtaen kudosvaurioihin ja munuaisten toimintavajeeseen.

## Valmistus, reaktiot ja käyttö
1,2-butaanidiolia valmistetaan 1,2-epoksibutaanin hydrolyysillä. Polyeetteröitymisen estämiseksi vettä käytetään huomattava tyypillisesti kymmen- tai kaksikymmenkertainen ylimäärä. Katalyyttinä reaktiossa käytetään rikkihappoa tai vahvasti happamia ioninvaihtohartseja. 1,2-butaanidioli reagoi diolien tapaan muodostaen muun muassa asetaaleja ja ketaaleja aldehydien tai ketonien kanssa ja polyestereitä. Yhdistettä käytetään pääasiassa liuottimena.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: 1,2-Butanedio
Maserati 4CL ja 4CLT

**Maserati 4CL** ja sen sisarmalli **Maserati 4CLT** ovat Maseratin suunnittelemia ja valmistamia yksipaikkaisia kilpa-autoja. Vastustajaksi Alfa Romeo:n 158 ja joillekin ERA:n malleille 4CL esiteltiin 
Grand Prix kauden 1939 alussa Voiturette -luokkaan. 4CLT malli oli 4CL mallista paranneltu malli, joka esiteltiin vuonna 1948. 4CLT:stä tehtiin myös versiot 4CLT/48, 4CLT/49 ja 4CLT/50 versiot vuosien mukaan. Maseratin 4CL -malleilla saavutettiin kuusi voittoa ennen toista maailmansotaa ja 25 toisen maailmansodan jälkeen, muttei silti varsinaisessa Formula 1 -sarjassa. 4CLT -malleilla voitettiin 18 kilpailua toisen maailmansodan jälkeen, mutta Formula 1 -sarjassa ei tullut ollenkaan voittoja maailmanmestaruussarjan sisällä, mutta viisi sen ulkopuolella.
Maritza Sayalero

**Maritza Sayalero-Fernández** (s. 16. helmikuuta 1961 Caracas) on venezuelalainen malli, joka kruunattiin Miss Universumiksi vuonna 1979 Perthissä pidetyssä kilpailussa. Hän oli maansa ensimmäinen Miss Universum, ja hänen jälkeensä tittelin on voittanut kolme venezuelalaista. 

Sayalero on naimisissa tennispelaaja Raúl Ramírezin kanssa. Pari asuu Meksikossa, ja heillä on kolme lasta.
Meglena Kuneva

**Meglena Štiljanova Kuneva** (, s. 22. kesäkuuta 1957) on bulgarialainen poliitikko. Hän oli Euroopan unionin Barroson komission kuluttajansuojasta vastaavaa komissaari. Hän oli vuosina 2002–2007 Euroopan asioiden ministeri Sakskoburggotskin (2002–2005) ja Staniševin (2005–2007)  hallituksissa, ja uudelleen ministerin tehtävissä vuodesta 2014.

Kuneva opiskeli lakia Sofian yliopistossa ja väitteli tohtoriksi 1984. Hänet valittiin vuonna 2001 parlamenttiin Simeon II:n kansallisen liikkeen (NDSV) edustajana. Elokuussa 2001 hän erosi parlamentista, kun hänet nimitettiin Bulgarian pääneuvottelijaksi EU:hun liittymisneuvotteluihin. Hän edusti Bulgarian hallintoa Euroopan tulevaisuuskonventissa, jossa sopimus Euroopan perustuslaista muotoiltiin.

Kunevasta tuli Bulgarian ensimmäinen komissaari José Manuel Barroson komissioon 1. tammikuuta 2007.

Vuonna 2014 Boiko Borisov kutsui Kunevan uudelleen EU-ministeriksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Official website  (arkistoitu 10.2.2007)
* Consumer Affairs
Irene Sáez

**Mona Irene Lailin Sáez Conde** (s. 13. joulukuuta 1961) on venezuelalainen poliitikko ja Miss Universum 1981.

Sáez syntyi Caracasissa. Hän voitti 30. Miss Universum -kilpailun New Yorkissa, Yhdysvalloissa vuonna 1981, jolloin hän oli yhdeksäntoista vuoden ikäinen. Hänestä tuli Venezuelan toinen Miss Universum Maritza Sayaleron (1979) jälkeen. 

Sáezilla on myöhemmin siirtynyt poliittiselle uralle. Hän toimi 1990-luvun alussa kaksi kautta Chacaon pormestarina. Hän osallistui Venezuelan presidentinvaaleihin vuonna 1998, mutta sai vain 2,8 % äänistä. Vuosina 1999–2000 hän toimi Nueva Espartan osavaltion kuvernöörinä. Sen jälkeen hän muutti Floridaan, Yhdysvaltoihin.

## Lähteet
Kuroda Nagamasa

** Kuroda Nagamasa **(, 1568–1623) oli japanilainen daimio ja Kuroda Kanbein poika.

Nagamasan ollessa lapsi Oda Nobunaga tuomitsi hänen isänsä Kuroda Kanbein vakoilusta, ja nuori Nagasama otettiin panttivangiksi. Vankeudessa hän miltei menehtyi, ennen kuin hänet vapautettiin lunnaita vastaan Takenaka Hanbein avulla. Nagasama palveli Tokugawa Ieyasua Sekigaharan taistelussa, vaikka olikin kristitty ja kastettu Simeoniksi vuonna 1583. Suurin osa Japanin kristityistä samuraista taisteli tuolloin Tokugawaa vastaan. Taitavana strategina Nagamasa varmisti osaltaan itäisen armeijan voiton. Palkkioksi hänet nimitettiin daimioksi, ja hän sai läänityksekseen Chikuzenin provinssin, jossa asettui asumaan Fukuokan linnaan.
Antipatros Tyroslainen (vanhempi)

**Antipatros Tyroslainen** (; ensimmäinen vuosisata eaa.) oli antiikin kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaa kuulunut filosofi. Hän oli Cato nuoremman aikalainen ja kotoisin Tyroksesta. Hänen sanotaan ystävystyneen Caton kanssa jälkimmäisen ollessa nuori. Hän vaikuttaa olleen sama Antipatros Tyroslainen, jonka Strabon mainitsee, mutta häntä ei tule sekoittaa nuorempaan Antripatros Tyroslaiseen, joka kuoli noin vuonna 45 eaa.

## Lähteet
Hellraiser III: Hell on Earth

**Hellraiser III: Hell On Earth** on Anthony Hickoxin ohjaama kauhuelokuva vuodelta 1992. Se on Hellraiser -elokuvasarjan kolmas osa.

## Juoni
J.P. Monroe on yökerhon sadistinen omistaja, joka saa käsiinsä ruman ja irvokkaan veistoksen. Hän ei tiedä, että sen sisään on kahlittu itse Pinhead. Sattumalta Monroelta putoaa verenpisara suoraan veistoksen päälle, ja tämä vapauttaa Pinheadin sielun vankilastaan. Pinhead tekee Monroelle tarjouksen, josta tämä ei voi kieltäytyä. Monroen täytyy hankkia ihmisurheja Pinheadille, ja tämä antaa hänelle siitä hyvästä mahtavan vallan, jota ei ole ennen maan päällä koettu. Outoja kuolemantapauksia alkaa tutkia nuori toimittaja, Joanne, joka johtaa hänet mukaan suoraan helvettiin.

## Näyttelijät
Marjo Leinonen

**Marjo Leinonen** (s. 1966 Kajaani) on suomalainen laulaja. Hän eli lapsuutensa Kainuussa ja muutti 1983 Helsinkiin.

Leinonen tulkitsee pop-, blues- ja rock-tyyppisiä kappaleita. Hän on ollut Balls-yhtyeen solisti vuodesta 1989. Leinonen oli 1991 naispääosassa Mika Kaurismäen elokuvassa *[[Zombie ja Kummitusjuna]]*, jossa miespääosaa esitti Silu Seppälä. Hän esiintyi myös *[[Laulava sydän]]* -ohjelmassa yhdessä Agents-yhtyeen kanssa, esittäen muun muassa Rauli Badding Somerjoen kappaleita. Leinonen on tehnyt yhteistyötä myös Eternal Erectionin, suomalaisen funk-bändin kanssa.

Leinonen esitti kappaleen "Kaikessa soi blues" vuonna 2006 julkaistulla Lasse Mårtenson -tribuuttilevyllä *[[Kaikki paitsi Mårtenson on turhaa]]*. Samana vuonna hän levytti yhdessä Viranomaiset-yhtyeen kanssa *Uusi päivä* -pitkäsoiton. Levy sai kiitosta muun muassa ''Rumban'' arvostelijalta Ola Saariselta. 2008 Leinonen oli Janis Joplinin roolissa musiikkinäytelmässä *Janis – eräs rocklegenda*.

Leinonen vieraili myös Asan vuonna 2008 julkaistulla *[[Loppuasukas]]*-albumilla kappaleella ”Gaso grande finale”, J. Karjalaisen levyllä *[[Polkabilly Rebels]]* (2010) kappaleessa "Hopeinen veitsi", sekä Ismo Alangon kappaleessa "Kaikki raitistuu", joka löytyy vuonna 2004 julkaistulla levyllä *[[Minä ja pojat]]*. 2001 Leinonen vieraili Maija Vilkkumaan pitkäsoitolla *[[Meikit, ketjut ja vyöt]]* kappaleessa "Ilosanoma".

Vuonna 2010 Marjo Leinonen, Rane Raitsikka ja Dave Lindholm tekivät kiertueen nimellä Shoeshiners.

Syksyllä 2011 Leinonen ryhtyi Huff'n'Puff-orkesterin solistiksi. *[[Marjo Leinonen Huff'n'Puff]]* -niminen levy ilmestyi syksyllä 2012. Huff'n'Puffin musiikki on groove-bluesia.

Vuonna 2014 Leinoselle myönnettiin Pirkanmaan bluesyhdistys – Blues Lovers ry:n vuosittain jakama blues & roots -musiikin erityispalkinto Jemma-palkinto laaja-alaisista muusikontaidoistaan sekä monesta muusta aiheeseen liittyvästä toiminnasta.

Leinonen on keikkaillut myös kokoonpanolla Marjo Leinonen & BubliCans. Se julkaisi vuonna 2023 ensimmäisen levynsä *Holy Roller*.

Leinosesta ilmestyi syksyllä 2023 Johnny Knigan kustantama, Leinosen ja Tommi E. Virtasen kirjoittama elämäkertakirja *Punaisia päin*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* Ylen Elävä arkisto: Marjo Leinonen ja Balls
* Ylen Elävä arkisto: Marjo Leinonen: Jouluaattona kännissä
*
Antipatros Tyroslainen

**Antipatros Tyroslainen** oli kahden ensimmäisellä vuosisadalla eaa. eläneen stoalaisen filosofin nimi:

* Antipatros Tyroslainen (ensimmäinen vuosisata eaa.)
* Antipatros Tyroslainen (k. 45 eaa.)
Antipatros Tyroslainen (nuorempi)

**Antipatros Tyyrolainen** (; k. n. 45 eaa.) oli antiikin kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Tyroksesta. Häntä ei tule sekoittaa vanhempaan Antipatros Tyroslaiseen, vaikka Gerhard Johann Vossius tekee näin Kreikan historiassaan. Antipatros eli Panaitioksen jälkeen tai ainakin oli häntä nuorempi, ja Cicero sanoo hänestä puhuessaan, että hän "kuoli vastikään Ateenassa", minkä täytyy tarkoittaa pian vuoden 45 eaa. jälkeen.

Ciceron maininnasta voidaan päätellä, että Antipatros kirjoitti teoksen *Velvollisuuksista* (*De Officiis*), ja Diogenes Laertios viittaa hänen kirjoittamaansa teokseen *Maailmasta* (*Peri kosmou*) ja lainaa sen kahdeksatta kirjaa.

## Lähteet
* Smith, William: *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology* (1867)

### Viitteet
Virran viemää

**Virran viemää** () on brittiläisen Aardman Animationsin ja yhdysvaltalaisen Dreamworksin yhteistyössä tekemä animaatioelokuva, joka valmistui vuonna 2006. Sen keskeisiä ääninäyttelijöitä ovat Hugh Jackman, Kate Winslet, Ian McKellen ja Jean Reno.

## Juoni
Elokuvan päähahmo on Lontoon Kensingtonissa asuva lemmikkihiiri Roddy St. James, joka elää ylellistä elämää upeassa kartanossa. Eräänä päivänä hänen luokseen lehahtaa yhtäkkiä viemärirotta, joka vetää Roddyn vessanpytystä alas viemäriin. Viemärissä Roddy kohtaa rottien ja hiirien asuttaman pienoiskaupungin, joka on kopio Lontoosta. Myöhemmin Roddy löytää kipakan  rottatyttö Ritan. Roddy ja Rita joutuvat ilkeän sammakon VonKonnan luo. VonKonnalla on ilkeä suunnitelma, jolla hän aikoo hukuttaa koko Lontoon  viemäriverkoston asukkaat.

## Tuotanto
*Virran viemää* oli Aardmanin ja Dreamworksin viimeinen yhteisfilmi. Yhteistyö loppui tammikuussa 2007, sillä kaksikon kaksi tuoreinta elokuvaa, *Virran viemää* ja *[[Wallace & Gromit: Kanin kirous|Kanin kirous]]* floppasivat. Maaliskuussa Aardman löysi yhteistyökumppanikseen Sony Picturesin, ja tuotantoyhtiöt solmivat kolmivuotisen yhteistyösopimuksen.

## Ääninäyttelijät

## Lähteet
* http://www.imdb.com/title/tt0424095/
* https://www.elonet.fi/fi/elokuva/1354916
* http://www.boxofficemojo.com/movies/?id=flushedaway.htm
Lentoasemahuoltaja

**Lentoasemahuoltaja** on yksi logistiikan perustutkinnoista, jonka laajuus on 120 opintoviikkoa. Muita logistiikan perustutkintoja ovat varastonhoitaja ja autonkuljettaja. 

Lentoasemahuoltajan yksi merkittävistä tehtävistä on huolehtia lentoturvallisuudesta pitämällä kiitotiet, rullaustiet ja asematasoalueet liikennöitävässä kunnossa tiukkojen yleiseurooppalaisten normien mukaan. Tähän liittyy luonnollisesti sään ja säämuutoksien seuraaminen ja tulkitseminen mittaamalla muun muassa kiitotien kitka-arvoja säännöllisin väliajoin. Lentoasemahuoltajan tutkinnon suorittaneella on myös pätevyys tehdä lentokoneille jään ja huurteenpoiston. He voivat myös suorittaa lentokoneiden polttoainetäydennykset ja parkkeeraamisen erityisten lentokoneiden siirtelyyn tarkoitettujen työkoneiden avulla ja pitää näiden työkoneiden toimintakuntoa joustavasti ja täsmällisesti yllä. Lentoasemahuoltajien tehtäviin kuuluu myös matkustajien ja matkatavaroiden turvatarkastukset, sekä lentokoneiden lastaukset ja purkamiset mukaan lukien vaaralliset aineet. 

Lentoasemilla on oma palo- ja pelastusorganisaatio, joka vastaa siviilipaloasemaa, mutta on erikoistunut toimimaan lento-onnettomuuksien varalle. Tässä pelastusorganisaatiossa on mukana lähes jokainen lentoasemahuoltaja. Tämä asettaa omat erityisvaatimuksensa ammatissa toimimiselle, jonka vuoksi kaikki alalle aikoivat opiskelijat haastatellaan. Tämän lisäksi heille tehdään lihaskuntotesti, joista valitaan parhaat. Valituille opiskelijoille tehdään suppea turvaselvitys, josta ei saa löytyä merkintöjä. Mikäli niitä löytyy, se on este ammatissa toimimiselle ja johtaa automaattisesti opiskelupaikan menettämiseen. Jos merkinnän saa opiskeluaikana, tai jos jo toimii ammatissa ja tänä aikana saa merkinnän niin se on riittävä peruste opiskelu- tai työpaikan välittömään irtisanomiseen. Lisäksi lentoasemahuoltajalta edellytetään tiimityöskentelytaitoa, kykyä hahmottaa asioita kokonaisuuksina, nopeaa ratkaisukykyä, aikataulussa pysymistä, hyvää terveyttä sekä peruskuntoa. Lentoasemahuoltajalla on oltava stereonäkö (syvyysnäkö) kunnossa ja hänen on oltava ehdottoman rehellinen. Lentoasemahuoltajat työllistyvät ilmailulaitoksen tai ilmailualan yritysten palvelukseen. Tämä tutkinto antaa yleisen jatko-opintokelpoisuuden ammattikorkeakouluihin ja yliopistoihin sen mukaan mitä asianomainen yliopisto päättää.
Daniel Keyes

**Daniel F. Keyes** (9. elokuuta 1927 New York – 15. kesäkuuta 2014) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Hänen teoksistaan tunnetaan erityisesti *[[Kukkia Algernonille]]*.

*Kukkia Algernonille* julkaistiin novellina vuonna 1959. Se sai vuonna 1960 Hugo-palkinnon, ja kirjailija teki novellistaan myöhemmin romaanin, joka sai 1966 Nebula-palkinnon. Romaanin pohjalta on tehty televisioelokuva ja myöhemmin elokuva *[[Charly]]*, jonka on ohjannut Ralph Nelson.

Keyes oli vuodesta 2000 emeritusprofessori Ohion yliopistossa.

## Suomennetut teokset
* *Kukkia Algernonille* (*Flowers for Algernon*), suomentanut Hilkka Pekkanen, WSOY 1985 
* *Kukkia Algernonille* (*Flowers for Algernon*), suomentanut Ari Koskinen, Yleisradio (kuunnelmakäsikirjoitus)

## Lähteet
Günther Simon

**Günther Simon** (11. toukokuuta 1925 Berliini – 25. kesäkuuta 1972) oli itäsaksalainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan monista DEFA-filmeistään.

Simon kävi jo koulupoikana yksityistä teatterikoulua. Toisen maailmansodan aikana hän jäi liittoutuneiden vangiksi ja joutui leirille Coloradoon Yhdysvaltoihin. Siellä hän sai ensimmäiset näyttämökokemuksensa. Sodan jälkeen hän jatkoi teatteriopintojaan. Ensikokemukset ammattinäyttelijänä hän sai Köthenin kaupunginteatterissa. 1948–1950 hän näytteli Stadttheater Schwerinissä, jossa hän tapasi tulevan vaimonsa Margarithan, joka oli tanssija. Kauden 1950–1951 hän näytteli Dresdenissä ja lyhyen aikaa Leipzigissa. Vuodesta 1951 alkaen hän sai myös elokuvarooleja. 1960-luvun puolivälistä hän esiintyi myös televisiossa.

Perheeseen syntyi kolme poikaa ja yksi tytär.

## Aiheesta muualla
*
Jalo

**Jalo** on suomalainen miehen etunimi. Nimi on annettu marraskuuhun 2025 mennessä 3&nbsp;647 suomalaiselle miehelle ja muutamalle naiselle. Nimi kuvastaa tavoiteltavia luonteenpiirteitä.

**Jalo** on myös sukunimi. Huhtikuussa 2025 Suomessa oli 621 elossa olevaa henkilöä, joiden sukunimi on Jalo.

## Tunnettuja Jaloja

### Jalo etunimenä
* Jalo Ahola (1892–1953), jääkäriluutnantti
* Jalo Ansas (1895–1929), päätoimittaja
* Jalo Ant-Wuorinen (1886–1939), kemisti, diplomi-insinööri, lehtori ja patenttiasiamies
* Jalo Aura (1886–1947), poliitikko ja ministeri, ministeri Teuvo Auran isä ja ministeri Matti Auran isoisä
* Jalo Heikinheimo (1890–1972), jääkärieverstiluutnantti
* Jalo Heikkinen (1942–2020), kirjailija
* Jalo Järnefelt (1865–1920), pankki- ja valtiopäivämies
* Jalo Kalima (1884–1952), kielitieteilijä, kirjallisuuden suomentaja ja professori
* Jalo Kilpinen (1894–1918), seiväshyppääjä
* Jalo Kohonen (1884–1935), Kansanvaltuuskunnan raha-asiainvaltuutettu
* Jalo Kumela (1909–1980), pankin- ja yritysjohtaja ja kauppaneuvos
* Jalo Lahdensuo (1882–1973), maalaisliittolainen poliitikko ja maanviljelysneuvos
* Jalo Lesche (1885–1957), näyttelijä
* Jalo Perkko (1885–1942), toimitusjohtaja
* Jalo Putta (1882–1969), merikapteeni, koulunjohtaja ja merenkulkuneuvos
* Jalo Sihtola, alk. *Jalo Aaltonen* (1882–1969), teollisuusmies ja taidemesenaatti
* Jalo Syvähuoko (1886–1963), rakennusalan yrittäjä

### Jalo sukunimenä
* Juha-Pekka Jalo (s. 1957), urheiluselostaja
* Juho Jalo (1865–1939), ylikonduktööri ja ammattiyhdistysjohtaja
* Kari Jalo, Sami Jalo ja Toni Jalo, Nostolava-auto Jalo & Jalo Oy:n perustajat
* Marvi Jalo (s. 1949), kirjailija
* Merja Jalo (s. 1951), kirjailija
* Olli Jalo (1917–1985), valokuvaaja
* Risto Jalo (s. 1962), jääkiekkoilija
* Timo Jalo (s. 1958), jalkapalloilija
* Tomi Jalo (1958–2009), jalkapalloilija
* Toni Jalo (s. 1989), jääkiekkoilija
* Valfrid Jalo (k. 1918), punakaartilaispäällikkö

## Lähteet
Maria Teresa de Filippis

**Maria Teresa de Filippis** (11. marraskuuta 1926 Napoli, Italia – 9. tammikuuta 2016) oli ensimmäinen Formula 1 -sarjaan osallistunut nainen. Hän osallistui viiteen Grand Prix -kilpailuun. Hän selviytyi vain kolmen Grand Prix’n aika-ajoista itse kilpailuun. Hän ei saavuttanut urallaan yhtään MM-pistettä.

De Filippiksen ura kilpa-ajajana alkoi 22-vuotiaana, kun hänen veljensä löivät vetoa siitä, ettei heidän siskonsa kykenisi ajamaan riittävän nopeasti. Vuonna 1954 de Filippis sijoittui Italian urheiluautomestaruussarjassa toiseksi, ja hänet kiinnitettiin myöhemmin sen ansiosta Maseratin kilpakuljettajaksi. Debyyttikilpailussaan Belgian GP:ssä hän sijoittui kymmenenneksi, mikä sai Juan Manuel Fangion huolestumaan tämän vauhdista. Vaikka de Filippis ei juurikaan kohdannut ennakkoluuloja kuljettajien keskuudessa, Ranskan GP:ssä erään kilpailunjärjestäjän mielestä ”ainoa kypärä, jota naisen tulisi käyttää, on kampaajalla”, minkä johdosta hän ei osallistunut kilpailuun. MM-sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa de Filippis oli parhaimmillaan viides vuoden 1958 Syrakusan osakilpailussa. Kaudeksi 1959 de Filippis siirtyi ajamaan Jean Behran tallikaverina Porschelle, mutta Behran kuoltua AVUSin radalla hän lopetti kilpa-ajajan uransa ja perusti perheen. Vuonna 1979 de Filippis liittyi entisten Formula 1 -kuljettajien klubiin, jonka varapuheenjohtajaksi hänet nimitettiin 1997. Hän toimi myös Maserati-klubin puheenjohtajana.

## Formula 1 -tulokset

## Lähteet
Hellraiser: Maanpäällinen helvetti

**Hellraiser: Maanpäällinen helvetti** on vuonna 2002 tehty kauhuelokuva. Elokuvan on ohjannut Rick Bota.

Pinhead on taas palannut kenobiittiensä kanssa maan päälle, jotta he voisivat päästää valloilleen maan päällisen helvetin, aikoen kiduttaa ja tappaa kaikki jotka uskaltavat estää heitä. Kirsty Cotton on ainoa henkilö, joka on pystynyt voittamaan Pinheadin ja hänen kenobiittinsä. Nyt hän aikoo lopettaa lopullisesti Pinheadin aikeet.

## Näyttelijät
Ampujakala

**Ampujakala** (*Toxotes jaculatrix*) on Indonesian ja Pohjois-Australian jokisuiden murtovesissä elävä n. 30&nbsp;cm pitkä kala, jota pidetään joskus myös akvaariokalana.

## Ravinto

Ampujakala on kuuluisa saalistustavastaan. Se syö pääasiassa veden varaan joutuneita hyönteisiä, mutta osaa pudottaa niitä veden yllä olevilta lehdiltä puhaltamalla tarkasti tähdätyn vesisuihkun niitä kohti. Ampujakalan suuontelon katossa on ura, jota vasten se painaa kielensä, jolloin syntyy ohut putki. Veden ruiskuttamiseen tarvittavan paineen se saa aikaan pumppaamalla kiduksillaan, ja lopuksi se vapauttaa veden laskemalla kielensä jäykän kärjen, joka toimii venttiilinä. Se osaa myös napata hyönteisen lehdeltä hyppäämällä.

## Ulkonäkö

Ampujakala on sivuilta litistynyt, ja sillä on tummia poikkiraitoja kyljissään. Sillä on vain yksi selkäevä, joka on lähellä pyrstöevää. Päälaki on tasainen ja silmät ovat suuret, mikä helpottaa vesisuihkun kohdistamista saalistettaessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
René Adler

**René Adler** (s. 15. tammikuuta 1985 Leipzig, Saksin osavaltio, Itä-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hänen seuransa on vuodesta 2012 lähtien ollut Hamburger SV.

Adler teki Bundesliiga-debyyttinsä 25. helmikuuta 2007, kun Leverkusen ykkösmaalivahti Hans-Jörg Butt oli pelikiellossa. Adler torjui ottelussa kymmenen kertaa, kun  Leverkusen kaatoi Schalken yllättäen 1-0.  Ensimmäisen kansainvälisen pelinsä Adler pelasi 8. maaliskuuta 2007 UEFA Cupissa ranskalaista RC Lensia vastaan.

## Lähteet
Blacksburg

**Blacksburg** on pikkukaupunki Montgomeryn piirikunnassa Virginian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen asukasmäärä oli vuonna  39&nbsp;284, ja vuonna 2008 se oli 41&nbsp;796. Kaupunki perustettiin vuonna 1798.

## Maantiede
Blacksburgin kokonaispinta-ala on 50,2&nbsp;km², josta 50,1&nbsp;km² on maata ja 0,1&nbsp;km² (0,10&nbsp;%) vettä. Blacksburg on 634 metriä merenpinnan yläpuolella. Se on 15. suurin kunta ja suurin pikkukaupunki Virginian osavaltiossa.

Blacksburgin korkein rakennus on Slusher Tower, joka sijaitsee Virginia Techin kampuksella.

## Liikennöinti
Blacksburg Transit (BT) tarjoaa linja-autopalvelut Virginia Techiin ja sieltä pois. Koulun opiskelijat saavat ajaa busseilla ilmaiseksi koulunsa henkilökorteilla.

U Car Share -niminen liike tarjoaa vuokra-autoja ympäri Virginia Techin kampusta.

## Väestötilastot
Vuoden  väestölaskennan mukaan Blacksburgissa oli 39&nbsp;573 asukasta, 13&nbsp;162 taloutta ja 4&nbsp;777 perhettä. Väestötiheys oli 789,2/km². Kaupungin asukkaista 84,39&nbsp;% oli valkoihoisia, 7,80&nbsp;% aasialaisia, 4,39&nbsp;% afroamerikkalaisia, 0,11&nbsp;% alkuperäisamerikkalaisia, 0,06&nbsp;% Tyynenmeren seudulta, 0,90&nbsp;% muunrotuisia, ja 2,36&nbsp;% edusti kahta tai useampaa rotua.

Talouksia oli 13&nbsp;162, ja niistä 16,3&nbsp;% oli sellaisia, missä oli alle 18-vuotiaita lapsia, 28,7&nbsp;% sellaisia, missä aviopari asui keskenään, 5,3&nbsp;% sellaisia missä oli naistaloudenhoitaja, ja 63,7&nbsp;% ei-perheitä. Keskimääräinen talouden suuruus oli 2,37 ja perheen suuruus 2,79 henkilöä.

Kaupungin asukkaista 9,7&nbsp;% oli alle 18-vuotiaita, 57,4&nbsp;% 18–24-vuotiaita, 18,9&nbsp;% 25–44-vuotiaita, 9,2&nbsp;% 45–64-vuotiaita ja 4,9&nbsp;% 65-vuotiaita ja vanhempia. Keskimääräinen ikä oli 22 vuotta. Joka sataa naista kohden kaupungissa asui 127 miestä.

Talouksien keskimääräiset tulot olivat 22&nbsp;513 dollaria, ja perheiden 51&nbsp;810 dollaria. Miesten keskimääräiset tulot olivat 37&nbsp;129, kun naisten olivat 24&nbsp;321 dollaria. Noin 15,9&nbsp;% perheistä ja 43,2&nbsp;% koko väestöstä olivat köyhyysrajan alaupuolella.

85&nbsp;%:lla väestöstä oli college-koulutus.

## Tunnettuja henkilöitä
*Eric Schmidt – Googlen toimitus- ja puheenjohtaja, ennen myös *Novellin* toimitusjohtaja
*George C. Herring – historioitsija, kirjailija (kirjoittanut muun muassa *From Colony to Superpower: U.S. Foreign Relations since 1776*,  (Oxford 2008))
*Bob Roop – amerikkalainen raskaan sarjan painija
*Thomas M. Price – arkkitehti
*Jason Randolph – taiteilija
*Henry Lee Lucas – sarjamurhaaja

## Tunnetuimmat paikat

*Armoryn taidegalleria
*Caboosen vapaajanviettopuisto
*Kent Square
*Hahn Horticulture Garden
*Lyyrinen teatteri
*Virginia College of Osteopathic Medicine
*Virginia Tech

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Blacksburgin kaupungin sivut
* Opas Blacksburgin historiallisiin kohteisiin
AROS

**AROS Research Operating System** (**AROS**, aikaisemmin **Amiga Research Operating System**) on vapaa työpöytäkäyttöjärjestelmä, jonka tavoitteena on toisaalta olla API-yhteensopiva Amiga-tietokoneissa käytössä olleen, vuonna 1994 julkaistun AmigaOS 3.1:n kanssa ja taas toisaalta tarjota mahdollisuuksien mukaan nykyaikainen järjestelmä, jossa esikuvan vanhentuneita ominaisuuksia on uudistettu ja mahdollisia puutteita korjattu. AROS on kehityksen alla eikä ole vielä valmis ammattimaiseen käyttöön.

AROS on saatavilla pääosin IA-32-laitearkkitehtuurille, minkä lisäksi työn alla on eriasteisia porttauksia myös muille suoritinperheille. IA-32:lla järjestelmää voi käyttää muun muassa normaalisti kiintolevylle asennettuna (*native*), toisen käyttöjärjestelmän "isännöimänä" (*hosted* &ndash; isäntinä muun muassa FreeBSD, Linux) tai Live-CD:n/-DVD:n kautta. AROS-levykuvia voi tietysti ajaa myös virtuaalikoneen tai prosessoriemulaattorin (esimerkiksi QEMU) päällä.

**Icaros Desktop** (aikaisemmin VmwAROS) on tällä hetkellä pääasiallinen AROS-jakelupaketti. Muita jakeluja ovat ainakin AspireOS ja AROS Broadway.

## Aiheesta muualla

* AROS-projekti Sourceforge-sivustolla
* AROS-Exec  &ndash; AROS-yhteisösivusto 
* AROS: Onboard the Last Train to Amiga Neverland &ndash; artikkeli OSNews-sivustolla vuodelta 2006
* Icaros Desktop -jakelun sivut
Heidi Mark

**Heidi Mark** (s. 18. helmikuuta 1971 Columbus, Ohio) on yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä. Mark valittiin *[[Playboy]]*-lehden ”Playmate of the Monthiksi” heinäkuussa 1995. Hän oli esiintynyt lehden kannessa jo huhtikuussa 1994. Markilla on ollut muun muassa rooli elokuvassa *[[Bad As I Wanna Be]]* (1998) sekä lukuisia televisiorooleja. Heidi Mark meni toukokuussa 2000 naimisiin rockmuusikko Vince Neilin kanssa, mutta avioliitto päättyi eroon elokuussa 2001. 

## Aiheesta muualla
*
Kari Ylianttila

**Kari Sakari ”Kaale” Ylianttila** (s. 28. elokuuta 1953 Rovaniemi) on suomalainen mäkihyppääjä ja mäkihyppyvalmentaja. Hän voitti Keski-Euroopan mäkiviikon kokonaiskilpailun kaudella 1977–1978. Loukkaantumisen vuoksi hän ei kilpaillut saman talven maailmanmestaruuskilpailuissa. Ylianttila lopetti mäkihyppääjän uransa vuonna 1982.

Ylianttila toimi Suomen mäkihyppymaajoukkueen päävalmentajana vuosina 1988–1994. Hänen valmennuskautensa menestyksiin kuului muun muassa Toni Niemisen nousu olympiavoittajaksi.

Vuosina 1994–2004 Ylianttila valmensi Yhdysvaltojen mäkihyppymaajoukkuetta. Kauden 2004–2005 hän valmensi Ruotsin mäkihyppymaajoukkuetta. Vuosina 2005–2010 Ylianttila toimi Japanin mäkihyppymaajoukkueen päävalmentajana. Syksyllä 2010 hän siirtyi Suomen mäkihypyn ja yhdistetyn maajoukkueiden joukkueenjohtajaksi ja keväällä 2014 Suomen mäkihypyn valmennuspäälliköksi.

## Arvokisaedustukset
* Talviolympialaiset 1972 suurmäen 13:s ja normaalimäen 25:s, seura tällöin Ounasvaaran Hiihtoseura
* MM-kilpailut 1974 normaalimäen 26:s
* Talviolympialaiset 1980 suurmäen 13:s ja normaalimäen 32:s 1980, seura tällöin Puijon Hiihtoseura
* MM-kilpailut 1982 suurmäen 19:s ja normaalimäen 21:s
* Lentomäen MM-kilpailuissa kymmenes 1979 ja 1981, 30:s 1977

## Katso myös
* Luettelo Keski-Euroopan mäkiviikon osakilpailuiden mitalisteista

## Lähteet
* 

### Viitteet
Holger Salin

**Holger Aleksander Salin** (20. toukokuuta 1911 Helsinki – 30. heinäkuuta 1983 Orivesi) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli kaikkiaan parissakymmenessä elokuvassa vuosina 1939–1961. Ensiesiintyminen valkokankaalla oli sivuosa Kalle Kaarnan isänmaallisessa elokuvassa *[[Isoviha (elokuva)|Isoviha]]*. Vuonna 1946 Salinilla oli sivuosa Martti-renkinä elokuvassa *[[Loviisa – Niskavuoren nuori emäntä]]*. Salinin kestävimpiä näyttelijäntöitä on pääosa Matti Kassilan elokuvassa *[[Punainen viiva (elokuva)|Punainen viiva]]* (1959), josta hänelle myönnettiin Jussi-palkinto. Hänet nähdään myös muun muassa elokuvissa *[[Kulkurin valssi]]* (1941) ja *[[Nummisuutarit (vuoden 1957 elokuva)|Nummisuutarit]]* (1957), jossa hän tulkitsee Nikon osan.

Kesällä 1941 Salin näytteli Särkelän isäntää Arvo Airamon kansannäytelmässä *[[Huhu kiertää]]*. Hänellä oli kiinnitys Tampereen Teatteriin vuosina 1942–1952 ja sen jälkeen Suomen Kansallisteatteriin 1952–1977. Vuonna 1953 hän oli Ruth Snellmanin, Eeva-Kaarina Volasen, Tarmo Mannin ja Matti Raninin mukana kiertueella, joka esitti Tennessee Williamsin *[[Lasinen eläintarha|Lasista eläintarhaa]]*. Samuel Beckettin näytelmässä *[[Huomenna hän tulee]]* Salin tulkitsi Estragonia, suoritus sai kiitosta arvostelijoilta. Se mainittiin niukkaeleiseksi mutta vivahteikkaaksi. Inkeri Kilpisen kirjoittamassa ja Vilho Siivolan ohjaamassa näytelmässä *[[Toinen maailma]]* Salin näytteli päähenkilön (Pekka Autiovuori) vanhempaa työtoveria. Holger Salinille myönnettiin Pro Finlandia -palkinto vuonna 1963.

Holger Salin oli tanssitaiteilijoiden Klaus Salin, Alf Salin ja Iris Salin veli.

Salin on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon Helsinkiin.
__NOTOC__
## Lähteet
* Luoma, Rauni: *Ilon ja murheen näyttämöllä*. WSOY, 1986. .
* Meri, Lauri: *Näyttelijät sodan varjossa*. Lauri Meri ja Kustannusosakeyhtiö Otava, 2005. .
* Elonet

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Klaus Salin

**Klaus Torsten Salin** (19. kesäkuuta 1919 Helsinki – 15. syyskuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen tanssitaiteilija. Hän oli Suomalaisen Oopperan (Suomen Kansallisooppera) soolotanssija vuosina 1945–1946 ja edelleen vuodesta 1949. Ensitanssijana Salin toimi 1956–1967 sekä balettimestarina 1966–1967. Hänen näyttämöilmaisuaan pidettiin vahvana ja sen ansiosta hän keräsi mainetta luonneosien tulkitsijana. Salin perusti puolisonsa, Irja Koskisen kanssa balettikoulun Helsinkiin vuonna 1953.

Salin muodosti tanssitaiteilija Orvokki Siposen kanssa 1940-luvun Suomen kuuluisimman tanssiduon (Orvokki Siponen & Klaus Salin). Duo esiintyi muun muassa Maaselän Radion revyyssä *[[Budapestin Juliska]]*, joka sai ensi-iltansa 1. maaliskuuta 1944. Klaus Salin esiintyi myös muutamissa elokuvissa tanssirooleissa: elokuvissa *[[Aktivistit (elokuva)|Aktivistit]]* (1939) ja *[[Mitäs me taiteilijat]]* (1952) nähdään sekä Salin että hänen puolisonsa. 

Klaus Salinille myönnettiin Pro Finlandia -palkinto vuonna 1957.

Klaus Salinin sisaruksia olivat Holger Salin, Alf Salin ja Iris Salin.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Eteläpää, Heikki: *"Jees Teatteria!" – sanoi vääpeli Ryhmy.* Edita Publishing 2002. 

## Aiheesta muualla
*
Joseph McFadden

**Joseph "Joe" McFadden** (s. 9. lokakuuta 1975 Glasgow, Skotlanti) on skotlantilainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa televisiosarjoista *Take The High Road*, *Sex, Chips & Rock n'Roll*, *Crow Road*, *[[Sydämen asialla]]* ja *[[Holby Cityn sairaala]]*.

McFaddenin draamaopettaja Camille Skilling näki hänessä potentiaalia ja näyttelijäntaitoja ja sai hankittua hänelle pienen roolin skotlantilaisessa televisiosarjassa *Taggart*. 2007 McFadden aloitti Joe Masonin roolissa Aidensfieldin uutena kyläpoliisina *[[Sydämen asialla]]* -sarjan 17. tuotantokaudella. Vuosina 2014–2017 hän näytteli *[[Holby Cityn sairaala]]ssa*.

Vuonna 2017 McFadden voitti *[[Strictly Come Dancing]]* -kilpailun, eli Britannian *[[Dancing with the Stars|Tanssii tähtien kanssa]]* -kilpailun. 

Hän on näytellyt myös Casualty-sarjassa höyrähtynyttä kadunkulkijaa, joka häiritsi ambulanssinkuljettaja-naista ja kuoli lopuksi junan alle.

## Valikoitu filmografia

**[[The Crow Road]]* (1996)
**[[Harry Potter ja salaisuuksien kammio (videopeli)|Harry Potter ja salaisuuksien kammio -peli]]* (ääni) (2002)
**[[The Trouble with Men and Women]]* (2003)
**[[Sydämen asialla]]* (2007–2010)
**[[Holby Cityn sairaala]]* (2014–2017)

## Aiheesta muualla

*
DAO-12

**DAO-12** on 12/70 -kaliiperinen revolverihaulikko, jonka kehitti Hilton Walker Etelä-Afrikassa 1980-luvun alussa. Sitä on valmistettu ja markkinoitu nimillä **Striker**, **Street Sweeper** ja **Protecta**.

Aseen sylinterimakasiinin kapasiteetti on 12 patruunaa. Ensimmäisessä mallissa makasiinia pyöritti viritysavaimella vedettävä jousi, mutta myöhemmissä Protecta -malleissa makasiinia pyöritetään sivusuunnassa liikkuvalla etukahvalla; niissä on myös automaattinen hylsynpoisto. Haulikossa on sen päälle taittuva metallitukki.  

Haulikko on pääosiltaan alumiinirakenteinen piippua myöten. Armsel Striker viritetään etukäteen jännittämällä rummun (12 patr.) keskiössä oleva spiraalijousi. Löysättäessä liipaisin laukauksen jälkeen rulla pyörähtää jousitoimisesti seuraavan patruunan kohdalle. Ase on toimintatavaltaan siis itselataava. Ammutut hylsyt poistetaan jousikuormitteisella ejektoripuikolla vanhojen mustaruutirevolverien tapaan.

RDI (Reutech Defence Industries) Protecta / Bulldogin toimintatapa on lippaallinen kertatuli. Rumpu pyörähtää piipun vasemmalla puolella olevasta otekahvasta kääntäisemällä. Rullan ja piipun välistä karkaava hukkakaasu työntää ammutun hylsyn taaksepäin pois rullasta (rungossa vapaa kolo poistoa varten), jolloin 11 laukauksen jälkeen rulla on tyhjä hylsyistä uudelleen panostettavaksi.

## Aiheesta muualla
*World guns - DAO-12
Ville Myllyrinne

**Ville Tapani Myllyrinne** (s. 14. heinäkuuta 1973 Vantaa) on suomalainen näyttelijä. Hän opiskeli Teatterikorkeakoulussa ja on sittemmin näytellyt useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa.

Myllyrinne on näytellyt, käsikirjoittanut ja ohjannut komediasarja ''Ketonen & Myllyrinnettä'', joka voitti parhaan televisiosarjan Venla-palkinnon vuonna 2011. Lisäksi Myllyrinne esiintyy lavakoomikkona.

Myllyrinne toimii myös tuottajana. Hänen tuottamaansa moottoripyöräilijä Jarno Saarisesta kertovaa tv-sarjaa alettiin kuvata kesällä 2022.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

### Dubbaukset

### Käsikirjoittajana

## Lähteet
Epilä

**Epilä** on kaupunginosa Tampereella. Alue rajoittuu pohjoisessa Tampere-Pori-rataan ja Lielahteen, idässä Hyhkyn Vaakonkatuun, lännessä Raholaan sekä etelässä Kaarilaan.

Epilässä on ollut pysyvää asutusta 1500-luvulta lähtien. Nykyisellä Winterin alueella  sijainnut Epilä mainitaan vuoden 1540 maakirjassa Pirkkalan pitäjän Tohlopin kylään kuuluneena talona, jonka omisti tuolloin Heikki Epi. Nimi pohjautuu mahdollisesti ruotsalaiseen miehennimeen Ebbe. Vuosina 1759–1836 Epilä oli Harjun kappeliseurakunnan kappalaisen virkatalo. Alueella on ollut Kaarilan kartanon laidunmaita. Suomen sisällissodan aikana maalis-huhtikuussa 1918 Epilässä käytiin ankaria taisteluja; Aatto Koivusen komentama punakaarti voitti ruotsalaisen eversti Hjalmarsonin johtamat valkoiset useaan otteeseen. Ankarin hyökkäystaistelu käytiin 26. maaliskuuta 1918.

Tampere–Pori-radan valmistuttua vuonna 1895 avattiin Epilän rautatieasema, jonka ympäristöön alkoi kehittyä uusi asunto- ja teollisuusalue. Näin talonnimestä oli tullut alueennimi. Epilän alue siirrettiin muiden Tampereen läntisten esikaupunkialueiden mukana siihenastisesta Pohjois-Pirkkalasta Tampereen kaupunkiin vuoden 1937 alussa. Epilän, Kaarilan ja Hyhkyn kaupunginosien yhteinen asemakaava vahvistettiin vuonna 1953. Epilän seisake poistettiin käytöstä vuonna 1979, oltueen henkilöliikenteen käytössä avaamisestaan tuohon asti.

Valtaosan 1900-lukua Epilä oli teollisuusvaltainen alue, mutta nykyään se on lähinnä pientalovaltainen asuinalue. Teollisuusajalla Epilässä toimivat mm. Uusi Kivipaino Oy ja Winterin maalitehdas.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Epilä-kulttuuriraitti
Rantavihvilä

**Rantavihvilä** (*Juncus alpinoarticulatus*, vanh. *Juncus alpinus*) on vihviläkasvi, joka kasvaa kosteikoissa.

Sitä tavataan Itä- ja Pohjois-Euroopassa sekä paikoin Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa.

## Alalajeja
* *J. alpinoarticulatus* subsp. *alpestris* – lapinrantavihvilä
* *J. alpinoarticulatus* subsp. *alpinoarticulatus* – tummarantavihvilä
* *J. alpinoarticulatus* subsp. *fischerianus* – idänrantavihvilä
* *J. alpinoarticulatus* subsp. *rariflorus* – hoikkarantavihvilä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2020: Rantavihvilän (''Juncus alpinoarticulatus'') levinneisyys Suomessa