open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Märkäviira

**Märkäviira** on enimmäkseen polyesterilangoista ja jossain määrin polyamidilangoista kudottu verkkomainen kangas, jolle paperikoneessa, kartonkikoneessa tai selluloosankuivainkoneessa sen perälaatikosta ruiskutetaan paperimassaa paperiradan muodostumista ja paperin kuivaamista varten. Märkäviiran ohuiden reikien läpi valuu veden lisäksi myös osa paperiksi tarkoitetuista paperikuiduista perälaatikkoon takaisin uudelleen muun massan mukana märkäviiralle ruiskutettavaksi. Märkäviiran kykyä pidättää kartonki-, paperi- tai selluloosamassaa, kutsutaan retentioksi. On taloudellisesti edullista, että märkäviira pidättää mahdollisimman suuren osan sen pinnalle ruiskutetusta massasta. Liiallinen pidättäminen voi lisätä paperin pienimittakaavaista neliömassan vaihtelua eli formaatiota.

Märkäviiran tai märkäviirojen jälkeen paperi, kartonki tai selluloosa kulkee viiraosalta märkäpäästä puristinosalle, missä telojen välissä märkäpään lopussa kuiva-ainepitoisuudeltaan noin 20-prosenttinen paperi, kartonki tai selluloosa kuivuu lisää kuiva-ainepitoisuudeltaan noin 55-prosenttiseksi, minkä jälkeen paperirata jatkaa kuivatusosalle, missä sen kuiva-ainepitoisuus nousee yli 90 prosenttiin.

Perälaatikon ja viiraosan muodostaman kartonki-, paperi- tai selluloosankuivauskoneen märkäpään jälkeen paperi ei varsinaisesti enää muodostu, vaan ainoastaan kuivuu. Puristinosan ja kuivatusosan muodostamassa kuivassa päässä voidaan paperiin lisätä tärkkelystä tai muita aineita liimapuristimella, mikä sijaitsee kuivatusosan kuivatusryhmien välissä kuivatusosan loppupäässä. Viimeisten kuivatusryhmien tehtävänä on poistaa se lisäkosteus, minkä liimapuristimessa pitkälle kuivaneeseen paperirataan muodostuu.

Nimitys märkäviira johtuu siitä, että aikaisemmin viirat oli tehty metallista ja siitä, että paperi- tai kartonkikoneessa tai selluloosankuivauskoneessa on myös kuivatusosalla viiroja, kuivatusviiroja. Mikäli käytetään käsitettä viira eikä yleensä ole sekaannuksen vaaraa, tarkoitetaan märkäviiraa.

Märkäviiran avoimuus mitataan kuutioina ilmaa neliömetrille sekunnissa. Mitä läpäisevämpi viira on, sitä avoimempi se on.

Paperinteossa on ryhdytty käyttämään hinnan vuoksi kaoliinia. Kaoliini kuluttaa polyesteriä enemmän kuin niin ikään täyteaineena käytetty kalsiumkarbonaatti, minkä vuoksi on pyritty myös märkäviiran mekaanista kestävyyttä parantamaan. Tämä on tehty lisäämällä paperiradan kulkusuunnan mukaisiin eli konesuuntaisiin lankoihin polyamidisia lankoja, joita saattaa olla joka toinen. Kovin runsaasti polyamidilankoja ei märkäviiraan voi lisätä, koska se tekee märkäviirasta epästabiilimman. Märkäviiran kulumista voidaan testata näytepaloista erilaisilla täyteaineyhdistelmillä laboratorio-oloissa. Samoin paperikoneen märkäosalla voidaan tehdä erilaisia kuitujen pidättämiskykyyn, retentioon liittyviä kokeilta.

Suomessa märkäviiroja valmistaa Valmet technologies-tulosyksikön Juankosken tehdas.

## Katso myös
*puristinhuopa
*kuivatusviira

## Aiheesta muualla
*Märkäviirat. Web Archive. Tamfelt.
Puristinhuopa

**Puristinhuopa** on nykyään polyesteri- tai polyamidilangoista kudottu kangas, mihin on neulattu polyesterinukkaa keinokuituisen huovan valmistamiseksi. Puristinhuovan tarkoituksena on paperikoneen tai kartonkikoneen tai selluloosankuivauskoneen puristinosalla puristamalla kuivattaa paperirataa siten, että kuiva-ainepitoisuus lisääntyy noin 20 %:sta 55 %:iin puristinosalla ennen kuin paperirata kulkee kuivatusosalle.

Kymmenistä pohjakangastyypeistä saadaan eri paksuisilla hahtuvaneulauksilla ja erikarkeuksisilla hahtuvilla ominaisuuksiltaan tuhansia erilaisia puristinhuopia.

Neulauksiltaan ja pohjakankailtaan keveimpiä puristinhuopia käytetään puristinosan ensimmäisissä puristimissa, missä vielä melko kostea paperirata ei kestä kovin suurta puristusta. Puristuksen voimakkuutta arvioidaan viivapaineena, yleensä kN/m:lle.

Aikaisemmin puristinhuovat olivat huopautettua villaa.

Suomessa puristinhuopia valmistavat Valmet Fabricsin Tampereen tehdas ja yhdysvaltalaiset Albany:n suomalainen tytäryhtiö Albany Fennofelt Järvenpäässä ruotsalaisista pohjakankaista neulaamalla ja jälkikäsittelemällä.

## Aiheesta muualla
*Valmet
Kuivatusviira

**Kuivatusviira** on paperikoneen, kartonkikoneen tai selluloosankuivauskoneen kuivatusosalla kuumien höyryllä lämmitettyjen terässylintereiden välissä kulkeva polyesteristä kudottu verkkomainen luja kangas, minkä tarkoituksena on kuljettaa paperirata ylhäällä ja alhaalla olevien kuumien sylintereiden ylitse ja alitse kummankin puolen kuivattamiseksi. Koska sanalla *viira* tarkoitetaan märkäviiraa, puhutaan erikseen kuivatusviirasta sekaannuksen välttämiseksi.

Kuivatusviiroja Suomessa valmistaa Tamfeltin Tampereen tehdas ja yhdysvaltalaisen Albanyn Järvenpään tehdas.

## Katso myös
*märkäviira
*puristinhuopa

## Aiheesta muualla
*Tamfelt: Kuivatusviira
Nollapiste-energia

**Nollapiste-energia** () on kvanttimekaanisen systeemin pienin mahdollinen energia, jonka Heisenbergin epätarkkuusperiaate sallii, ja siten systeemin perustilan energia. Ajatuksen nollapiste-energiasta esittivät ensimmäisenä Albert Einstein ja Otto Stern vuonna 1913. Kvanttikenttäteoriassa nollapiste-energia on sama kuin tyhjiöenergia.

"Nollapiste" viittaa kvanttimekaaniseen harmoniseen värähtelijään, joka on klassisen harmonisen värähtelijän, esimerkiksi ideaalisen jousen, laajennus kvanttimekaniikkaan. Värähtelijää voi verrata jouseen, jonka päässä on paino. Klassinen värähtelijä voi olla täysin pysähdyksissä, jolloin paino ei liiku, jolloin sekä sen liikemäärä että paikka tunnetaan täsmälleen ilman epätarkkuutta.  Nollapiste-energia syntyy, kun sovelletaan Heisenbergin epätarkkuusperiaatetta lähes pysähdyksissä olevaan painoon. Siitä, että painon paikka on tunnettu suurella tarkkuudella, seuraa välittömästi, että painon liikemäärän epätarkkuus on suhteessa yhtä suuri. Niinpä on todennäköistä, että painolla on nollasta poikkeava nopeus ja liike-energia, eli nollapiste-energia.

Kaikilla värähtelijöillä on nollapiste-energia, eikä mitään systeemiä ole mahdollista saattaa nollapiste-energiaa matalamman energian tilaan. Nollapiste-energian olemassaolo ei vaadi, että värähtelijä olisi massallinen paino; niinpä jopa tyhjällä avaruudella on tyhjiöenergia. Nollapiste-energiaa ei voi poistaa systeemistä, koska sitä vastaava energiatila on alin mahdollinen.

## Historia
Vuonna 1900 Max Planck johti kaavan yksittäisen värähtelevän atomin energialle:

: \epsilon = \frac{h\nu}{ e^{\frac{h\nu}{kT}}-1}

missä h on Planckin vakio, \nu on värähtelytaajuus, *k* on Boltzmannin vakio, ja *T* on absoluuttinen lämpötila.

Nollapiste-energian esittivät ensimmäisinä käytännössä Albert Einstein ja Otto Stern vuonna 1913. Kokeellisesti mitatun vetykaasun lämpökapasiteetin havaittiin sopivan malliin, jossa oletetaan värähtelyenergian koostuvan Planckin aiemmin laskemasta energiasta ja minimienergiasta:

: \epsilon = \frac{h\nu}{ e^{\frac{h\nu}{kT}}-1} + \frac{h\nu}{2}

Vaikka systeemi olisikin absoluuttisessa nollapisteessä, molekyylillä olisi edelleen energia, suuruudeltaan ½hν.

## Kokeellinen todistusaineisto
Einsteinin ja Sternin alkuperäisen havainnon, vedyn lämpökapasiteetin lisäksi nollapiste-energia havaitaan esimerkiksi:
* Lambin siirtymä, jossa havaitaan vetyatomin elektronien samaenergiaisten energiatilojen hajoavan kahdeksi erilliseksi tilaksi. Toinen elektroni voi myös nousta korkeampaan energiatilaan, ja koska tämä systeemi on värähtelijä, sillä on nollapiste-energia. Keskimäärin siis toinen elektroni on omassa energiassaan + nollapiste-energiassa, jolloin sähkökenttä ei enää olekaan sama molemmille, jolloin kahdesta samaenergiaisesta tilasta tuleekin erillisiä.
* Spontaani emissio, havaitaan esim. fosforesenssissa; yksinkertaisesti laskettuna ilmiötä ei pitäisi olla olemassakaan.
Deattán

**Deattán** eli Painajainen on saamelaisessa tarustossa linnun tai muun eläimen hahmossa esiintyvä haltija, joka istuu yöllä nukkuvan ihmisen rinnan päällä. Se aiheuttaa ihmiselle painajaisia, ahdistusta ja huonounisuutta, tai vie unen kokonaan.
Hypoteettis-deduktiivinen tieteenkäsitys

**Hypoteettis-deduktiivinen tieteenkäsitys** on tieteenfilosofinen katsantokanta, jonka mukaan hypoteeseja ei tarvitse etukäteen perustella empiirisen aineiston ja siitä tehtävien induktiivisten yleistysten avulla, vaan hypoteettisen teorian pätevyyttä voi testata johtamalla siitä deduktiivisia seurauksia ja testaamalla näiden seurausten totuutta.

Hypoteettis-deduktiivisella menetelmällä toimien aluksi esitetään hypoteesi, ja tästä johdetaan testattavia ennustuksia, jotka ovat hypoteesin premissien suora looginen seuraus, ja tämän jälkeen testataan empiiristen kokeiden avulla, pitävätkö ennusteet paikkansa.
Jos johdetut ennusteet läpäisevät testit, havaintoaineisto tukee eli konfirmoi hypoteesia, mutta se ei kuitenkaan todista hypoteesia oikeaksi.
Hypoteettis-deduktiivisen menetelmän kannalta järkevän hypoteesin perusvaatimukset ovat empiirisyys ja kyky selittää kohteena oleva ilmiö.
Dave Spitz

**Dave "The Beast" Spitz** **(David Spitz)** (s. 22. helmikuuta 1958 New York) on yhdysvaltalainen basisti. Hänet muistetaan parhaiten Black Sabbath -yhtyeen basistina vuosilta 1985-1987. Muita yhtyeitä joissa hän on ollut mukana ovat mm. Americade, White Lion, Impelliterri, Slamnation, Insomnia, Nuclear Assault, Great White ja Bill Ward Band. Hän harrastaa karatea ja on opiskellut ja työskennellyt musiikkiuransa jälkeen asianajajana. Hänen veljensä Dan Spitz tunnetaan Anthrax-yhtyeen kitaristina. Lempinimi "The Beast" (peto) on hänen lapsuudenystävänsä keksimä lempinimi.
Dyne

**Dyne** (lyh. **dyn**) on käytöstä poistunut, cgs-järjestelmään kuuluva voiman mittayksikkö. Dynen määritelmä muistuttaa sen SI-järjestelmässä korvannutta newtonia:

1\ {\rm dyn}=1\ {\rm g} \cdot 1\ \frac{\rm cm}{\rm s^2}

Määritelmästä on helppo havaita, että 

1\ {\rm dyn}=1 \cdot 10^{-5}\ {\rm N}.

## Katso myös
*cgs-järjestelmä
*newton
*kilopondi
Sonoluminesenssi

**Sonoluminesenssi** on ilmiö, jossa ultraäänen aiheuttamat kavitaatiokuplat lähettävät valoa luhistuessaan. Valo syntyy, kun ultraäänen aiheuttaman kavitaatiokuplan luhistuessa, nousee pienen alueen paikallinen lämpötilan tuhansiin asteisiin.
On myös ehdotettu että valon syntyminen johtuisi kuplan epäsymmetrisestä luhistumisesta, jossa kuplan sisäinen vesisuihku
törmäisi viisinkertaisella äänennopeudella kuplan laitaan.
Sonoluminesenssi on havaittu vedessä ja asetonissa.
Sonoluminesenssin mekanismia ei täysin tunneta.

Ilmiö havaittiin ensimmäisen kerran jo 1934 Kölnin yliopistossa tehdyissä kokeissa. Joidenkin tutkijoiden mukaan valo saattaa syntyä kuplassa olevassa tyhjiössä samaan tapaan kuin Hawkingin säteily. 
Kvanttimekaniikan mukaan tyhjiö sisältää virtuaalisia hiukkasia, ja erään teorian mukaan nopeasti liikkuva rajapinta kaasun ja veden välillä voi muuntaa virtuaalifotoneja fotoneiksi. Tämä on verrattavissa Casimirin ilmiöön.

## Lähteet
Bev Bevan

**Bev (Beverley) Bevan** (s. 25. marraskuuta 1946 Birmingham, Englanti) on brittiläinen rumpali. Hän on soittanut Electric Light Orchestrassa sekä lyhyen aikaa Black Sabbathissa. Hän oli mukana myös The Move-yhtyeessä. Hänet liitettiin vuonna 2017 Rock and Roll Hall of Fame -kunniagallerian jäseneksi Electric Light Orchestran jäsenenä..

## Lähteet
Laurence Cottle

**Laurence Cottle** (16. joulukuuta 1961 Swansea, Wales) on walesilainen basisti. Hänet tunnetaan paremmin sessiobasistina ja hänen tyylilajinsa on vaihdellut mm. jazzista heavy metaliin. Hän on soittanut mm. seuraavien artistien kanssa: Alan Parsons Project, Tony Martin, Cozy Powell, Don Airey, Mike Oldfield ja Black Sabbath.

Cottle on yksi varhaisimmista ja tunnetuimmista viisikielisen bassokitaran käyttäjistä,

## Lähteet
Ergi

**Ergi** (lyh. **erg**) on käytöstä poistunut cgs-järjestelmän energian yksikkö. Ergin määritelmä perustuu järjestelmän perusyksiköihin senttimetriin, grammaan ja sekuntiin. Yksiköllä on myös läheinen yhteys voiman yksikköön dyneen.

1\operatorname{erg}=1\operatorname{dyn} \cdot 1 \operatorname{cm} = 1 \frac{\operatorname{g} \cdot \operatorname{cm}^2}
{\operatorname{s}^2}

Määritelmästä on nähtävissä suoraan ergin ja joulen suhde:
1\operatorname{erg} = 1 \cdot 10^{-7} \operatorname{J}

## Katso myös
* Kansainvälinen yksikköjärjestelmä

## Aiheesta muualla
* yksiköiden muunnosohjelma 
* Energiamuunnin
Gerald Woodroffe

**Gerald "Jezz" Woodroffe** (s. 1951 Birmingham, Englanti) on englantilainen kosketinsoittaja. Hän aloitti uransa 1975 liittymällä Black Sabbath -yhtyeeseen kosketinsoittajaksi. Sen jälkeen hän on luonut uraa mm. Robert Plantin ja Phil Collinsin yhtyeissä. Hän on tehnyt myös sooloalbumeja sekä soittanut monissa sessioissa.
Ismo Seivästö

**Ismo Eero Seivästö** (s. 25. lokakuuta 1954 Raisio) on suomalainen rovasti ja entinen kansanedustaja. Hän toimi Kristillisen liiton Varsinais-Suomen piirin puheenjohtajana vuosina 1983–1991 ja oli eduskunnassa vuosina 1991–1995 ja 1999–2003. Hän on toiminut Kaarinan kaupunginvaltuutettuna vuodesta 1985. Seivästö on koulutukseltaan teologian maisteri ja humanististen tieteiden kandidaatti. Hän työskenteli pappina Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymässä vuodesta 1979. Mikaelin seurakunnassa Turussa hän työskenteli vuosina 1984–2019, kunnes jäi eläkkeelle.

Seivästö on sotilasarvoltaan reservin kapteeni.

## Lähteet
Tiurulan ortodoksinen seurakunta

**Tiurulan [[ortodoksisuus|ortodoksinen]] [[seurakunta]]**  sijaitsi Laatokan länsipuolella, pääasiassa luovutetussa Karjalassa. Se kuului Karjalan hiippakunnan kuudenteen valvontapiiriin ja seurakunnan alue käsitti Hiitolan, Kurkijoen, Parikkalan, Rautjärven, Saaren ja Simpeleen kunnat. 

## Seurakunnan jäsenmäärä
Tiurulan seurakunnassa oli 1&nbsp;585 jäsentä vuonna 1931 ja 1&nbsp;196 jäsentä vuonna 1937. Suurin osa seurakunnan jäsenistä asui Hiitolassa ja Kurkijoella.

## Kirkot
Tiurulan ortodoksisella seurakunnalla oli kaksi kirkkoa. Hiitolan kunnan Tiurulan kylässä sijaitsi pyhittäjä Serafim Sarovilaisen muistolle pyhitetty ja vuonna 1922 valmistunut Tiurulan kirkko. Kurkijoen kunnan Raholan kylässä oli Neitsyt Marian ilmestyksen muistolle pyhitetty ja vuonna 1933 valmistunut Kurkijoen kirkko. Molemmat kirkot säilyivät ehjinä talvisodasta, mutta tuhoutuivat jatkosodassa.. 

## Historia
Tiurulan ortodoksinen seurakunta perustettiin 1500-luvulla ja Tiurula oli tämän seurakunnan keskuksena. Tiurulan ja Veijalan ortodoksisten kappeliseurakuntien alueista muodostettiin luterilainen Hiitolan seurakunta vuonna 1610 Ruotsin harjoittaman luterilaistamisen johdosta. Uudelleen Tiurulan ortodoksinen seurakunta perustettiin vuonna 1836. Vuonna 1934 seurakunnan keskus siirrettiin Hiitolasta Kurkijoelle.

Alueluovutusten myötä merkittävä osa Tiurulan seurakuntaa luovutettiin Neuvostoliitolle ja suurin osa seurakunnan väestöstä hajaantui jäljelle jääneeseen Suomeen. Tämän johdosta Tiurulan seurakunta lakkautettiin muiden luovutettujen alueiden seurakuntien tavoin vuonna 1949. Suomen ortodoksisen kirkon uuden seurakuntajaon mukaan Suomen puolelle jääneet osat entisestä Tiurulan seurakunnasta tulivat kuulumaan Lappeenrannan ortodoksiseen seurakuntaan. 

## Lähteet
Blohm + Voss

**Blohm&nbsp;+&nbsp;Voss** on saksalainen telakkayhtiö, jonka pääkonttori on Hampurissa, Saksassa. Se on osa ThyssenKrupp-konsernia. Yhtiö on valmistanut myös sotilaslentokoneita.

## Alku
Hermann Blohm ja Ernst Voss perustivat 5. huhtikuuta 1877 telakan ja konepajan nimellä Blohm&nbsp;+&nbsp;Voss avoimena kauppayhtiönä (offene Handelsgesellschaft). He saivat Hampurin kaupungilta 15&nbsp;000&nbsp;m² tontin Elben saarelta.

Yhtiö laajeni, ja sillä oli 1800-luvun lopulla telakoita myös Englannissa.

## Ensimmäinen maailmansota

Telakka kunnostautui sukellusveneiden rakentamisessa. Sodan loputtua työläis- ja sotamiesraati pyrki ottamaan telakan haltuunsa, mutta valtaus torjuttiin. Laivojen myynti oli ymmärrettävästi vähäistä. Joitakin aluksia telakka rakensi HAPAG ja Norddeutscher Lloyd -yhtiöille. 

Hyperinflaation aikaan (pahimmillaan vuonna 1923) telakalla oli töissä vain 3&nbsp;000 henkeä. Hermann Blohm kuoli vuonna 1930.

Saksan sotilaallinen varustautuminen alkoi Adolf Hitlerin noustua valtaan tammikuussa 1933. Samana vuonna telakalta laskettiin vesille koulualus Gorch Fock. Tähän aikaan yhtiö perusti tytäryhtiökseen lentokonetehtaan Hamburger Flugzeugbau.

## Toinen maailmansota
Yhtiö valmisti muun muassa Admiral Hipperin vuonna 1936 ja Taistelulaiva Bismarckin. Sukellusveneiden tuotanto oli suurta, kaikkiaan 238 venettä.

Sodan lopussa 16&nbsp;000 henkilön työvoimasta suurin osa oli pakkotyössä olleita keskitysleirivankeja. Britit purkivat telakoita sodan jälkeen.

## Kylmä sota
1. huhtikuuta 1951 alkoi laivojen korjaus; yhtiön nimi oli Steinwerder Industrie AG. 1950-luvun puolivälissä puolet osakekannasta siirtyi Thysseneille.

## Nykyaika

Vuonna 1995 Blohm&nbsp;+&nbsp;Voss AG jaettiin osiin: Blohm&nbsp;+&nbsp;Voss GmbH (telakka, 10&nbsp;000 työntekijää) ja Blohm&nbsp;+&nbsp;Voss Repair GmbH (korjaustelakka, 350 työntekijää) ja BV Industrietechnik GmbH (koneenrakennus).

5. tammikuuta 2005 Thyssenkrupp Marine Systems AG otti vallan. Siihen kuuluu
*Blohm&nbsp;+&nbsp;Voss GmbH 
*Blohm&nbsp;+&nbsp;Voss Repair GmbH, Hampuri
*Nordseewerke GmbH, Emden 
*Howaldtswerke-Deutsche Werft AG, Kiel
*Nobiskrug GmbH, Rendsburg
*Hellenic Shipyards S. A., Kreikka.

## Aiheesta muualla

* ThyssenKrupp Marine Systems AG, Hamburg
* Blohm + Voss GmbH, Hamburg 
* Blohm + Voss Repair GmbH, Hamburg
Kumamoton prefektuuri

**Kumamoton prefektuuri** () sijaitsee Kyūshūn saarella Japanissa. Prefektuurin pääkaupunki on Kumamoto.

Ennen Meiji-restauraatiota alueella sijaitsi Higon provinssi. 

## Maantiede
Kumamoton prefektuuri käsittää Kyūshūn keskiosan. Lännessä sen naapureina ovat Ariaken sisämeri ja Amakusan saaristo, pohjoisessa Fukuokan ja Ōitan prefektuurit, idässä Miyazakin prefektuuri ja etelässä Kagoshiman prefektuuri. Kumamoton itäosassa kohoaa 1&nbsp;592 metrin korkeuteen Asovuori, aktiivinen tulivuori.

## Aluejako
Kumamoton prefektuuri jakautuu 14 kaupunkiin ja 31 muuhun kuntaan, joista 23 on maaseutukaupunkeja ja kahdeksan kyläkuntia. Kunnat kuuluvat yhdeksään piirikuntaan, joilla ei ole hallinnollista merkitystä. Kumamoton kaupunki jakautuu suuralueisiin. 

;Kaupungit

* Amakusa
* Arao
* Aso
* Hitoyoshi
* Kamiamakusa
* Kikuchi
* Kōshi
* Kumamoto (pääkaupunki)
* Minamata
* Tamana
* Uki
* Uto
* Yamaga
* Yatsushiro

;Kunnat piirikunnittain

## Talous
Alueen tärkeimmät teollisuudenalat ovat elektroniikka-, auto- ja elintarviketeollisuus. 

## Kulttuuri ja nähtävyydet
Kumamoton tärkeimpiä nähtävyyksiä ovat Aso-vuoren lisäksi vuonna 1607 valmistunut Kumamoton linna, Momoyama-tyylinen Suizenjin puisto ja noin 120 saaresta koostuva Amakusan saaristo, jonka kautta kristinusko saapui Japaniin.

## Henkilöitä
*Morihiro Hosokawa, ylähuoneen edustaja, kuvernööri ja pääministeri

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Neil Murray

**Neil Murray** (s. 27. elokuuta 1950 Edinburgh, Iso-Britannia) on skotlantilainen basisti. Yhtyeitä, joissa hän on soittanut, ovat muiden muassa Colosseum II, Whitesnake, Black Sabbath ja The Brian May Band. Lisäksi hän on tehnyt useita sessioita eri artistien kanssa ja ollut Danny Mirandan sijaisena Queen + Paul Rodgers yhtyeen keikoilla, sekä soittanut We Will Rock You (musikaalin) yhtyeessä toukokuun 14, 2002 lähtien.

## Diskografia
### Hanson
* *Now Hear This* (1974)

### Colosseum II
* *Strange New Flesh* (1976)

### National Health
* *National Health* (1978)

### Whitesnake
* *Live at Hammersmith* (1978)
* *Snakebite* (1978)
* *Trouble* (1978)
* *Lovehunter* (1979)
* *Ready an' Willing* (1980)
* *Live...In the Heart of the City* (1980)
* *Come an' Get It* (1981)
* *Saints & Sinners* (1982)
* *Slide It In* (US julkaisu) (1984)
* *Whitesnake* (1987)
* *The Early Years* (2004)

### Gogmagog
* *I Will Be There* EP (1985)

### Vow Wow
* *V* (1987)
* *Shock Waves* (1987)
* *Revive* (1987)
* *Helter Skelter* (1989)

### Black Sabbath
* *Tyr* (1990)
* *Forbidden* (1995)

### The Brian May Band
* *Live at the Brixton Academy* (1993)
* *Another World* (1998)

### Peter Green Splinter Group
* *Peter Green Splinter Group*(1997)
* *The Robert Johnson Songbook* (1998)

### The Company of Snakes
* *Here They Go Again* (2001)
* *Burst the Bubble* (2002)

### Empire
* *Hypnotica* (2001)
* *Trading Souls* (2003)
* *The Raven Ride* (2006)
* *Chasing Shadows* (2007)

### Rondinelli
* *Our Cross, Our Sins* (2002)

### M³
* *Classic 'Snake Live Volume 1* (2003)

### We Will Rock You
* *Live at the Dominion London* (2003)
Bobby Rondinelli

**Robert ”Bobby” Rondinelli** (s. 27. heinäkuuta 1955 Port Jefferson, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen rumpali. 

Rondinelli tunnetaan parhaiten Rainbow-yhtyeen rumpalina, mutta hän on myös soittanut muissakin tunnetuissa yhtyeissä, kuten Black Sabbath, Blue Öyster Cult, Doro ja Quiet Riot. Muita hänen projektejaan ovat olleet Sun Red Sun ja Rondinelli.
Kirjat Shmona

**Kirjat Shmona**  () on kaupunki Pohjois-Israelissa, Hulanlaakson länsirinteillä lähellä Libanonin rajaa.

## Maantiede

Kirjat Shmona sijaitsee Israelin pohjoisosassa Hulanlaaksossa. Kaupungin alkuperäinen keskusta sijaitsee kapealla basalttiharjanteella. Sittemmin kaupungin kasvaessa se on levittäytynyt myös ylös vuorenrinteitä lännessä.

## Historia
Ennen nykyisen Kirjat Shmonan perustamista sen paikalla sijaitsi Khalisa-niminen arabikylä. Nimi Kirjat Shmona tarkoittaa kahdeksan kaupunkia. Nimi annettiin Tel Haita vuonna 1920 arabien hyökkäykseltä puolustaneen kahdeksan juutalaisen muistoksi. Arabikylä hylättiin Israelin itsenäisyyssodan yhteydessä vuonna 1948 ja nykyinen Kirjat Shmonan kaupunki perustettiin vuonna 1950.

Vuodesta 1968 lähtien Kirjat Shmonaa tulitettiin Libanonin puolelta rajaa. Hyökkäykset kiihtyivät 1970- ja 1980-luvuilla, mikä johti osaltaan Libanonin sotaan. Sodan jälkeen Hizbollah on jatkanut ajoittaisia iskuja kaupunkiin. Tilanne rauhoittui osittain Israelin vetäydyttyä Libanonista toukokuussa 2000.

Suurin osa kaupungin asukkaista evakuoitiin Hizbollahin aloitettua rakettitulen vuonna 2023 alkaneen Gazan sodan yhteydessä. Kaupunkiin jäi kuitenkin tuhansia evakuoinnista kieltäytyneitä.

## Väestö
Kirjat Shmonan asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 22&nbsp;625. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 21&nbsp;600, vuonna 1969 15&nbsp;300, vuonna 1959 10&nbsp;000 ja vuonna 1954 3&nbsp;300.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nicholas Brendon

**Nicholas Brendon Schultz** (12. huhtikuuta 1971 Los Angeles, Kalifornia – 20. maaliskuuta 2026) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnettiin paremmin taiteilijanimellä Nicholas Brendon. Hän teki tunnetuimman roolinsa seitsemän tuotantokautta kestäneessä televisiosarjassa *[[Buffy, vampyyrintappaja]]*.

Nuorempana Brendon  haaveili urasta baseball-ammattilaisena, mutta loukkaantumisensa jälkeen siirtyi näyttelijäksi. Muutaman vuoden odottelun jälkeen hän päätti jättää näyttelemisen sikseen ja kokeili taitojaan monella alalla. Tuona aikana Brendon työskenteli muun muassa tarjoilijana. Saatuaan potkut huomattavan monta kertaa palasi hän yrittämään onneaan näyttelijänä. Häntä onnisti ja alle kahden kuukauden sisällä hän sai Xander Harrisin osan tulevasta kulttisarjasta *Buffy, vampyyrintappaja*, joka teki hänestä kuuluisan. Sarjaa esitettiin vuosina 1997–2003. Brendon oli mukana joka tuotantokaudella.

## Yksityiselämä

Brendon kärsi änkytyksestä ja ryhtyikin alun perin näyttelijäksi päästäkseen eroon tästä. Huhtikuussa 2004 hän kertoi hankkiutuneensa hoitoon alkoholiongelmansa takia.

Hänellä oli myös identtinen kaksoisveli Kelly Donovan Schultz. Brendon oli naimisissa Tressa di Figlian kanssa vuosina 2001–2007.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Saaristomeren meripuolustusalue

**Saaristomeren meripuolustusalue** (lyhenne SMMEPA, aik. SmMepa) oli Suomen merivoimien yhtymä, jonka päätukikohta sijaitsi Turussa Pansion varuskunnassa.

Meripuolustusalueet lakkautettiin 31. joulukuuta 2014, jolloin meripuolustusalueiden laivastojoukoista muodostettiin Pansioon Rannikkolaivasto.

## Joukkoyksiköt
Meripuolustusalueen esikunnan lisäksi siihen kuuluivat seuraavat joukkoyksiköt:

* 6. ohjuslaivue (6. OHJLV)
* 4. miinalaivue (4. MILV)
* Turun rannikkopataljoona (TURRP)
* Laivaston soittokunta (LAIVSK)

Meripuolustusalueen palveluksessa oli vuodenvaihteessa 2013 yli 500 henkilöä.

## Historia
Joukko-osaston historian voidaan katsoa alkaneen jo 1918, jolloin yksikkö toimi Helsingissä ja Koivistolla. Usean nimenvaihdoksen jälkeen nimeksi vakiintui Turun laivastoasema vuonna 1939.

Joukko-osaston aikaisemmat nimet ovat:
* Saaristomeren laivasto 1993 – syksy 1998
* Rannikkolaivasto 1980–1992
* Laivastolippue (LaivLp) 1979 asti

Rannikkolaivaston organisaatioon kuului vielä 1980-luvulla Teknillinen huolto-osasto ja sukellusviirikkö (SukVkö). Miinakoeasema eli MiKoeAs, nykyisen  Merivoimien tutkimuslaitoksen edeltäjä oli ollut toiminnassa jo 1970-luvulla.

Osana Puolustusvoimien rakennemuutosta Korppoon (nyk. Paraisten) Gyltössä toiminut Turun rannikkopatteristo (TurRPsto) lakkautettiin vuoden 2006 lopussa. Samassa rakennemuutoksessa Saaristomeren meripataljoona (MeriP/TurLAs ja SmMeriP) muuttui Turun rannikkopataljoonaksi, jonka alaisuuteen kuuluvat alasajetut linnakkeet sekä Korppoon merivalvontakeskus Gyltössä.

## Perinteet
Joukko-osaston kunniamarssi oli Johann Stranenskyn säveltämä *Ernst von Vegesachin marssi*.

## Komentajat

* Jorma Haapkylä 1969−1970 ja 1974−1977, Laivastolippueen komentaja
* komentaja/kommodori Erkki Uosukainen 1977
* komentaja Erik Wihtol 1977−1980
* kommodori Juha Tikka 1980−1983
* kommodori Kari Dahlbo 1983−1984
* kommodori Seppo Reinivuo 1984−1987
* kommodori Kalle Rantanen 1987−1989
* komentaja Olavi Niskanen  1992−1993 (1.1.93 - Turun Laivastoaseman komentaja)
* kommodori Seppo Sarelius 1993−1997
* kommodori Ari Uttula 1997−1998
* kommodori Pertti Malmberg 1998−1999
* kommodori Hans Holmström 1.9.1999−31.8.2001
* kommodori Veli-Jukka Pennala 1.9.2001−31.12.2005
* kommodori Kari Takanen 1.1.2006−30.6.2008
* kommodori Tapio Maijala 1.7.2008−30.11.2010
* kommodori Timo Ståhlhammar 1.12.2010−31.1.2013
* kommodori Timo Hirvonen 1.2.2013 - 31.12.2014

## Aiheesta muualla
*
Operaatio Litani

**Etelä-Libanonin konflikti 1978** (koodinimeltään **Operaatio Litani**) oli Israelin suorittama hyökkäys PLO:a vastaan Etelä-Libanonissa. Hyökkäys tehtiin vastauksena PLO:n 1978 suorittamaan bussikaappaukseen ja joukkomurhaan. PLO:n Fatah-siipi surmasi Haifan lähellä bussikaappauksen yhteydessä 38 siviiliä, joista 13 oli lapsia, ja haavoitti 71:tä. Operaatio Litanin tarkoituksena oli vallata Etelä-Libanon sinne 1970 Jordaniasta paenneelta PLO:lta, joka oli järjestänyt hyökkäyksiä Pohjois-Israelin kaupunkeihin. Nimensä operaatio sai Litani-joelta.

## Ennen Litani-operaatiota tapahtunutta
*1974 11. huhtikuuta kolme PFLP:n jäsentä tunkeutuivat Kirjat Shmonassa asuinrakennukseen, tappaen 18 henkilöä, joista 9 oli lapsia.

*1974 15. toukokuuta DPLF tunkeutui israelilaiseen Maalotin kaupunkiin tappaen viisi aikuista ja ottaen yksitoista lasta paikallisesta kaupungista panttivangeikseen. Hyökkääjät ampuivat 21 lasta ennen kuin Israelin puolustusvoimat tappoi heidät.

*1975 5. maaliskuuta kahdeksan PLO:n aseistettua miestä meni kumiveneellä Tel-Aviviin Välimeren rannikkoa pitkin ja otti hotelli Savoyssa panttivangeikseen kymmeniä. Israelin puolustusvoimien sotilaiden järjestämässä pelastusoperaatiossa kuoli kahdeksan panttivankia ja haavoittui yksitoista. Seitsemän PLO:n asemiehistä kuoli.

*1978 11. maaliskuuta kahdeksan 18-vuotiaan Dalal Mughrabin johtamaa Fatahin militanttia tuli Libanonista ja tappoi yhdysvaltalaisen turistin rannalla, minkä jälkeen he kaappasivat matkustajia täynnä olevan linja-auton Haifan lähellä olevalta rantatieltä vaatien kuljettajaa viemään heidät Tel Aviviin. Pitkän takaa-ajon ja ammunnan jälkeen kuusi militanteista oli kuollut samoin kuin linja-auton matkustajista 35. Haavoittuneita oli 71. Kolme päivää myöhemmin Israel hyökkäsi Etelä-Libanoniin.

Seitsemän päivää kestäneen operaation aikana Israel miehitti Litanijoen eteläpuolisen alueen. Julkilausuttu tavoite oli estää palestiinalaisia ääriryhmiä suorittamasta terrori-iskuja alueelta.

## Operaation lopputulos
Konflikti johti 1 100–2 000 libanonilaisen ja palestiinalaisen sekä 20 israelilaisen kuolemaan, 100 000–250 000 ihmisen siirtymiseen Libanonin sisällä, sekä PLO:n joukkojen vetäytymiseen pohjoiseen Litani-joelta.

Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto hyväksyi päätöslauselma 425:n, joka vaati Israelia vetämään joukkonsa Libanonista. UNIFIL-rauhanturvaoperaatio perustettiin valvomaan tulitaukoa. Israel vetäytyi alueelta miltei kokonaan.
Nollahypoteesi

Luonnontieteisiin kuuluu hypoteesien muodostaminen. Hypoteesit ovat aina falsifioitavissa eli kokeelliset tiedot voivat osoittaa hypoteesin vääräksi. **Nollahypoteesi** vastaa tavallisesti tyypillistä, odotettavissa olevaa tulosta; esimerkiksi ettei kahden mitatun ilmiön välillä ole yhteyttä tai että tietty hoito on tehotonta. Termin esitti ensimmäisenä englantilainen geneetikko ja tilastotieteilijä Ronald Fisher. 

Tyypillisesti nollahypoteesin yhteydessä käytetään toista, vaihtoehtoista hypoteesia, jossa oletetaan yhteys ilmiöiden välillä. Jerzy Neyman ja Egon Pearson ovat formalisoineet vaihtoehtohypoteesin käsitteen. Sen ei tarvitse olla nollahypoteesin looginen negaatio, mutta se ennustaa kokeen tuloksen, jos vaihtoehtohypoteesi on paikkansapitävä. 

On tärkeää ymmärtää, että nollahypoteesia ei voida koskaan todistaa. Kokeellisen datan perusteella nollahypoteesi voidaan vain falsifioida tai jättää falsifioimatta. Jos esimerkiksi kahden ryhmän (esimerkiksi hoitoa saaneiden ja hoitamattomien) vertailu ei paljasta tilastollisesti merkitsevää eroa ryhmien välillä, eroa saattaa silti todellisuudessa olla. Tällaisessa tilanteessa voidaan ainoastaan sanoa, ettei aineisto tarjoa evidenssiä nollahypoteesin hylkäämiselle. 

## Nollahypoteesin käyttö
Tilastollinen testaus etenee seuraavasti:
# Valitaan testattavalle suureelle *x* nollahypoteesi ja vaihtoehtoinen hypoteesi, esimerkiksi H_0: x = 0 \, ja H_1: x \neq 0
# Valitaan testin riskitaso, esimerkiksi 5 % tai 1 %
# Lasketaan testisuure tutkittavasta aineistosta, esimerkiksi t-testi
# Verrataan testisuuretta sen jakaumaan olettaen, että nollahypoteesi on tosi. Yleisimpien testisuureiden kriittiset arvot ovat taulukoituna oppi- ja taulukkokirjoissa.
# Hylätään nollahypoteesi, jos testisuure ylittää kriittisen arvon valitulla riskitasolla. Esimerkiksi kaksisuuntaisen suuren otoksen t-testin kriittinen arvo 5 % riskitasolla on noin 1,96. Muutoin nollahypoteesi jää voimaan.

Nollahypoteesin hylkäämiseen voi liittyä kahdenlaisia virheitä:
**Tyypin I virhe* syntyy, kun nollahypoteesi on oikein, mutta tilastollinen testi hylkää sen
**Tyypin II virhe* syntyy, kun nollahypoteesi on virheellinen, mutta tilastollinen testi hyväksyy sen

Tilastollista testiä suunniteltaessa tyypin I virheen todennäköisyys kiinnitetään (eli valitaan riskitaso) ja tyypin II virhe pyritään minimoimaan.

## Ongelmia
Tutkijoilla on usein taipumus jättää julkaisematta tutkimuksia, joissa nollahypoteesi jää voimaan. Yleensä tämä tilanne syntyy, kun lopputulos ei eroa jo aikaisemmin otaksutusta.

## Lähteet
Arabiankeihäsantiloopin suojelualue

**Arabiankeihäsantiloopin suojelualue** on Arabian niemimaan aavikolla Omanissa sijaitseva, aikoinaan 27&nbsp;500 neliökilometrin laajuinen suojelualue. Arabiankeihäsantilooppi eli valkobeisa metsästettiin luonnosta sukupuuttoon vuonna 1972, mutta niitä on istutettu eläintarhoista takaisin usean maan suojelualueille.

Omanin suojelualue sijaitsee al-Wustan kuvernoraatissa, pääosin Masqatista etelään Haiman kautta Salalaan kulkevan maantien itäpuolella ja Haimasta Arabianmeren rannalle Duqmiin kulkevan maantien pohjoispuolella. Myöhemmin huomattavasti pienennetyllä suojelualueella elää uhanalaisia arabiankeihäsantilooppeja.

Omanin valkobeisan suojelualue lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1994, mutta vuonna 2007 se poistettiin luettelosta, koska Oman päätti pienentää suojelualuetta 90 prosentilla. Myös keihäsantilooppien kohtalo näytti tuolloin joidenkin arvioijien mielestä epävarmalta. Vuonna 1996 antilooppeja oli alueella 450, mutta vuonna 2007 enää 65 yksilöä, joista neljä paria paritteli. 

Sittemmin on uutisoitu arabiankeihäsantilooppikantojen elpymisestä lajin toisella merkittävällä suojelualueella naapurimaassa Arabiemiraateissa. Siellä kanta oli noussut sadasta vuonna 2007 seudulle tuodusta 155:een vuosina 2007–2011. Tässä vaiheessa arabiankeihäsantilooppeja eli noin 1&nbsp;000 yksilöä vapaana ja noin 7&nbsp;000 aidattuna. Lajin uhanalaisuusluokitusta harkittiin tuolloin lievennettävän kriittisesti uhanalaisesta vaarantuneeksi. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suojelualue Unescon sivulla 
* Oman regains control of oryx sanctuary (1.7.2007)   (gulfnews.com)
* Arabian oryx no longer endangered (2011)   (muscatdaily.com)
* Arabian Oryx thriving at Abu Dhabi sanctuary (6.2.2015)   (uaeinteract.com)
*Arabian Oryx Sanctuary, Oman  (eoearth.org)
Mien prefektuuri

**Mien prefektuuri** () sijaitsee Kansain alueella, Honshūn saarella, Japanissa. Sen pääkaupunki on Tsu.

## Maantiede
Mie muodostaa Kiin niemimaan itäisen osan, ja sitä ympäröivät Aichin ja Gifun prefektuurit pohjoisessa, Shigan, Kioton ja Naran prefektuurit lännessä sekä Wakayaman prefektuuri etelässä. Mie katsotaan osaksi Kansain aluetta, mutta se sijaitsee lähellä Nagoyaa, ja siihen kuuluu useita Nagoyan lähiöitä. Suurin osa prefektuurista on vuoristoista Isenlahden rannikon ollessa tiheämmin asuttu. Itärannikolla sijaitsee Shiman niemimaa, ja sisämaassa Igan ympärillä levittäytyy korkea tasanko.

## Aluejako
Mien prefektuuri jakautuu 14 kaupunkiin ja 15 muuhun kuntaan, jotka ovat kaikki maaseutukaupunkeja. Kunnat kuuluvat seitsemään piirikuntaan, joilla ei ole hallinnollista merkitystä. 

;Kaupungit

*Iga
*Inabe
*Ise
*Kameyama
*Kumano
*Kuwana
*Matsusaka
*Nabari
*Owase
*Shima
*Suzuka
*Toba
*Tsu (pääkaupunki)
*Yokkaichi

;Kunnat piirikunnittain

## Historia
Nykyinen Mien prefektuuri kattaa alueen, jolla ennen sijaitsivat Isen, Shiman ja Igan provinssit kuin myös osa Kiin provinssia. Meiji-restauraation aikaan alue järjestettiin useaan otteeseen uudelleen, mutta vuonna 1871 siitä muodostettiin Anōtsun ja Watarain prefektuurit. 1872 Anōtsu muutti nimensa Mien prefektuuriksi, ja Watarain yhdistyessä Mien prefektuuriin 1876 sai Mie nykyisen muotonsa.

## Koulutus
Alueella sijaitsee Mien yliopisto, jossa erikoisuutena on mm. vuonna 2017 avattu ninjatutkimuksen laitos.

## Kulttuuri ja nähtävyydet
Uenon kaupungissa sijaitseva Uenon linna poikkeaa muista Japanin linnoista muuriensa vuoksi, jotka ovat korkeammat kuin missään muussa japanilaisessa linnassa. Samassa kaupungissa järjestetään vuosittain Ueno Tenjin -festivaali, jonka perinne ulottuu 400 vuotta historiaan. Mien prefektuurin Igan alue on tunnettu muinaisena ninjojen asuinalueena ja Igan kaupungista löytyy useita aiheeseen liittyviä nähtävyyksiä kuten Iga-ryūn ninja-museo. Isen kaupungissa sijaitsee Japanin merkittävin šintolainen pyhäkkö Ise-jingū.

Prefektuurissa sijaitsee myös useita teemapuistoja, kuten Sengoku-kauden elämään keskittyvä Ise Sengoku jidaimura Futamin kylässä ja Suzuka Circuit, jossa on järjestetty moottoriurheilutapahtumia, muun muassa Formula 1:sten Japanin Grand Prix -kilpailuja. Radan yhteydessä on myös huvipuisto vuoristoratoineen sekä kylpylä ja hotelli.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Mien prefektuurin internetsivut 
* Mien turistiopas
Marikki

**Marikki** on Astrid Lindgrenin luoma hahmo. 

Marikki on kirjoissa suunnilleen seitsemänvuotias. Marikin oikea nimi on Margareeta. Hän asuu Kesäkumpu-nimisessä talossa perheensä eli isänsä, äitinsä ja Liisa-pikkusiskonsa kanssa. Liisan oikea nimi on Elisabet. Liisa on viisivuotias. Perhe ei ole köyhä, ja he elävät normaalia perusturvallista elämää, jota kirjassa kuvataan.

Marikki keksii kokeilla kaikenlaista, vaikka ei aina ajattelekaan loppuun asti seurauksia. Tosin pikkusiskokin keksii välillä kaikenlaista. Naapurissa asuu köyhä perhe, jonka Marikkia vanhempi poika Abbe on hänen ystävänsä, vaikka Marikin vanhemmat eivät olekaan aivan samaa mieltä Abben sopivuudesta ystäväksi. 

Marikki pitää koulunkäynnistä, vaikka se ei aivan ongelmitta sujukaan. Koulussa on ongelmia myös köyhästä perheestä olevan Miian kanssa. Tosin se ongelma ratkeaa myöhemmin, kun tytöt ystävystyvät. Sitten Miian pikkusisko Ellakin pääsee mukaan.

Göran Graffman ohjasi kaksi elokuvaa Marikista vuosina 1979 ja 1980. Niiden pääosissa olivat Jonna Liljendahl (Marikki) ja Liv Alsterlund (Liisa).

## Marikista kertovat kirjat
* Marikki (*Madicken*, 1960)
* Marikki ja Kesäkummun Tuikku (*Madicken och Junibackens Pims*, 1976)
* Meidän Marikki -yhteisnide (*Allas vår Madicken*, 1983)
* Marikki, katso, lunta sataa! -kuvakirja (*Titta, Madicken, det snöar!*, 1983)
* Liisa työntää herneen nenään (*När Lisabet pillade in en ärta i näsan* -kuvakirja, 1991) 
* Marikin joululoma -kuvakirja (*Jullov är en bra påhitt, sa Madicken*, 1993)

## Marikista kertovat elokuvat
* Marikki (*Madicken på Junibacken*, 1980), kirjan *Marikki* pohjalta.
* Marikin hassut seikkailut (*Du är inte klok, Madicken*, 1979), kirjan *Marikki ja Kesäkummun Tuikku* pohjalta.
Sveitsin Grand Prix

**Sveitsin Grand Prix** oli Sveitsissä ajettu autokilpailu, joka viimeisimpinä vuosinaan kuului Formula 1 -luokan MM-sarjaan.

Ensimmäisen kerran kilpailu järjestettiin vuonna 1934 Bremgarten -nimisellä radalla. Vuosina 1935–1939 se kuului EM-sarjaan. Formula 1 -sarjan osakilpailuita Bremgartenissa järjestettiin sarjan alusta asti aina kauteen 1954 saakka, kunnes moottoriurheilu kiellettiin Sveitsissä kokonaan vuonna 1955 Le Mansin 24 tunnin ajossa yli 80 ihmisen kuolemaan johtaneen onnettomuuden seurauksena. Kaudella 1982 ajettiin Sveitsin Grand Prix, mutta se ajettiin Ranskan Dijonissa Dijon-Prenoisin moottoriradalla.

## Voittajat
*Punataustaiset kilpailut eivät kuuluneet Formula 1:n MM-sarjaan.*

## Lähteet
Etelä-Libanon

**Etelä-Libanon** on alue, jolla yleensä käsitetään Litani-joen länteen päin kääntyneen osan eteläpuolelle ja Libanonin Israelin vastaisen rajan välistä aluetta, minne PLO pakeni Jordaniasta 1970 ja minkä Israel valtasi operaatio Litanissa 1978. Libanonin asevoimat eivät ole pitäneet Etelä-Libanonia hallussaan ennen 1970-2006 välisenä aikana, koska siellä on ollut PLO, Israelin puolustusvoimat, Etelä-Libanonin armeija, Amal ja Hizbollah. Lisäksi siellä on toimii Yhdistyneiden kansakuntien UNIFIL-rauhanturvaoperaatio.

Etelä-Libanon on šiiojen ja Hizbollahin vahvaa kannatusaluetta samoin kuin Bekaan laakso.
Lasse Lintala

**Lauri Jaakko Lintala** (15. lokakuuta 1935 Kauhajoki – 4. tammikuuta 2009 Seinäjoki) oli suomalainen musiikkineuvos, kuoronjohtaja ja musiikkivaikuttaja.

## Musiikkivaikuttaja
Lasse Lintala oli muusikkona itseoppinut. Hän perusti ja johti monia suomalaisia musiikkitapahtumia, kuten Ilmajoen Musiikkijuhlia, Seinäjoen tangomarkkinoita sekä Kiuruveden Vihreät Niityt -iskelmätapahtumaa.

Lintala toimi Marit ja Mikot -viihdekuoron johtajana sen perustamisesta lähtien 1965.  Ahonkylän flikat -lauluyhtyettä hän ohjasi parikymmentä vuotta vuodesta 1973.

Lintala toimi Radio Seinäjoen musiikkipäällikkönä sen aloittamisesta lähtien vuonna 1990.

## Muu ura ja perhe
Lasse Lintala pääsi ylioppilaaksi 1955 ja suoritti opintoja Helsingin kauppakorkeakoulussa. Hän toimi lainaosaston hoitajana Ilmajoen Säästöpankissa 1959–1962 ja sitten Roosin Kirjakaupan toimitusjohtajana vuoteen 1980 saakka, jolloin hänet valittiin Ilmajoen musiikkijuhlien toimitusjohtajaksi ja taiteelliseksi johtajaksi. 1960-luvun alkupuolella Lintalan vetämä Kirjavirta kustansi muun muassa Lauri Pakkalan, Matti Nummensalon ja Heikki Hemmingin teoksia. 

Lintala oli nuoruudessaan mukana voittamassa Ilmajoen Kisailijoille pesäpallon SM-hopeaa ja kaksi kertaa pronssia.

Lasse Lintalalla on ensimmäisestä avioliitosta neljä lasta. Toisesta avioliitosta laulaja Helena Porkka-Lintalan kanssa hänellä on tytär, näyttelijä Natalil Lintala.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Lintala Pohjalaiset musiikintekijät -sivustolla
Luettelo Formula 1 -ennätyksistä

Tähän on **luetteloitu kaikkien MM-sarjaan osallistuneiden [[Formula 1]] -kuljettajien, tallien, moottorien ja maiden omat ennätykset**. Tilastoihin on laskettu vain MM-osakilpailut.

## Kuljettajien ennätykset
### Kilpailut

### Pisteet

### Voitot

### Palkintokorokesijat

### Paalupaikat

### Nopeimmat kierrokset

### Mestaruudet

### MM-mitalit

### Hattutemput ja Grand Slamit

### Ohitukset, rangaistukset ja kolarit

### Merkittävät ennätyskilpailut

## Autonvalmistajien ennätykset

## Valtioiden ennätykset

## Huomioita

## Lähteet
Heechee

**Heechee** on Frederik Pohlin kirjoissa esiintyvä interstellaarinen muukalaisrotu, joka kehitti meidän ajassamme mitattuna tähtimatkailun noin 500 000 vuotta sitten, ja joka etsi Linnunradasta lupaavia planeettoja, joissa voisi myöhemmin kehittyä älyllistä elämää. Heecheet valitsivat neljätoista lupaavinta, jättivät jokaisen planeetan läheisyyteen erilaisia artefakteja, joita kehittyvät rodut voisivat löytää, oppia käyttämään ja päästä heidän kanssaan yhteyteen. He itse vetäytyivät pois pysytellen näkymättömissä. Sarjan kolmannessa kirjassa, Heechee Rendezvous, ihmiskunta vihdoin kohtaa heecheet.

Pohl mainitsee heecheet ensimmäisen kerran kirjassa The Merchants of Venus (1972) jossa he tekevät tukikohdan Venukseen. Ensimmäinen varsinaista heechee-teknologiaa ja -rotua käsittelevä täysimittainen romaani oli *[[Avaruuden portti]]* (The Gateway, 1976), jossa kuvataan heechee-tekniikkaa, heidän jälkeensä jättämiään aluksia ja tähtienvälistä avaruusmatkailua. Heecheet itse pysyvät näkymättömissä. 

Heechee-sarjassa on ilmestynyt tähän mennessä viisi romaania:

* The Gateway (1976), suomennettu nimellä *Avaruuden portti*
* Beyond the Blue Event Horizon (1980)
* Heechee Rendezvous (1984)
* Annals of the Heechee (1987)
* The Boy Who Would Live Forever : A Novel of Gateway (2004)

Sarjassa on myös julkaistu novellikokoelma:

* The Gateway Trip (1990)

Vuonna 2005 Pohl ilmoitti kuudennen romaanin kirjoittamisesta.
Brande Roderick

**Brande Nicole Roderick** (s. 13. kesäkuuta 1974 Novato, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen valokuvamalli ja näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa *[[Baywatch]]issa* ja esiintynyt Playboyssa.

Roderick esiintyi 1998–1999 neljässä softcore–aikuiselokuvassa, ja elokuussa 2000 hän oli Playboyn *Playmate of the Month*. Brande oli tuolloin yksi Hugh Hefnerin tyttöystävistä. Vuonna 2001 Roderickista tuli Playmate of the Year ensimmäisenä Baywatchin näyttelijöistä.

Roderick puhuu hindiä korostaen vuoden 2003 Bollywood-elokuvassa *[[Out of Control (elokuva)|Out of Control]]*. Vuonna 2004 hän näytteli elokuvassa *[[Starsky & Hutch (elokuva)|Starsky & Hutch]]*. Näiden lisäksi hän on näytellyt muun muassa yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa *[[Beverly Hills 90210]]*.

## Aiheesta muualla

*Roderickin virallinen kotisivu
*
*Brande Roderick Playboy.com:issa
Glaurung

**Glaurung**, tunnetaan myös nimillä **Suuri Käärme** ja **Morgothin Käärme**, on J. R. R. Tolkienin *[[Silmarillion]]*-romaanissa esiintyvä fiktiivinen lohikäärme, josta kaikki muut Keski-Maan lohikäärmeet polveutuvat. Muiden lohikäärmeiden tavoin Glaurung on hyvin ahne ja perso rikkauksille.  

## Elämä

Glaurungin kasvatti Melkor eli Morgoth pimeässä linnoituksessaan tekemään tuhoa haltioille ja ihmisille. Melkor käytti nuorta Glaurungia taistelussa, mutta sen panssari ei ollut vielä tarpeeksi kestävä ja keihäät satuttivat sitä. Glaurung vetäytyi takaisin Melkorin huostaan, kunnes kasvoi täysikasvuiseksi ja alkoi vallata Melkorille alueita. Glaurung oli mukana Dagor Bragollachissa, Nirnaeth Arnoediadissa ja Nargothrondin hävityksessä. Lumosi Nienorin. Lopulta Cabed-en-Arasissa Túrin Húrinin poika tappoi Glaurungin viekkaudella hiipimällä sen alle yöllä ja viiltämällä sen vatsan auki.

Hahmon kuolema on hyvin samankaltainen verrattuna skandinaavisen mytologian taruun lohikäärme Fafnirin surmasta.
M/S Finnmaid

**M/S Finnmaid** () on Finnlinesin alus, yksi viiden sarjasta, jonka Finnlines tilasi Fincantierin telakalta Anconasta Italiasta. *Finnmaid* on alustyypiltään ro-ro/matkustaja-alus. Alus liikennöi linjalla Helsinki–Travemünde. *Finnmaid* valmistui huomattavasti myöhässä telakan tekemien virheiden vuoksi. Alus on valmistunut vuonna 2006, kuollutta painoa sillä on 9&nbsp;653 tonnia ja sen jääluokitus on 1A Super. *Finnmaid* on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Helsinki.

*Finnmaidin* sisaralukset ovat M/S ''Finnstar'', M/S ''Finnlady'', M/S ''Finnswan'' ja M/S ''Europalink''.

## Alus
*Finnmaid* on luokkansa suurimpia laivoja maailmassa, ja se noudattaa sekä Euroopan että kansainvälistä uusinta turvallisuus- ja ympäristötasoa. Matka-aika Helsingin ja Travemünden välillä on 27 tuntia ja laivalla noudatetaan Suomen aikaa. Varustamo on investoinut laivaan 115 miljoonaa euroa. 

### Hytit
*Finnmaidilla* ja sen neljällä sisaraluksilla on Suomen ja Saksan välisen laivaliikenteen suurin hyttivalikoima: yhdeksän hyttiluokkaa. Hyttien koot ovat 10–38 neliömetriä. Hytit ovat laivalla kolmella kannella. 

### Vapaa-ajan vietto
Promenadikannella eli ylimmällä matkustajakannella sijaitsevat muun muassa *Aere*-, *Acqua*- ja *Terra*-nimiset kokoustilat, kaksi poreallasta, saunat, kuntosali, ravintola, kaksi baaria, aurinkokansi ja Sailor’s Shop-myymälä.

### Kannet
 

* Kansi 12: Aurinkokansi
* Kansi 11: Kid's playroom, Sailor's shop, Spa and sauna, Star Café, Bar and bistro navigare, The Buffet, Aurinkokansi
* Kansi 10: Miehistön tiloja
* Kansi 9: Hyttejä
* Kansi 8: Hyttejä
* Kansi 7: Hyttejä, ulkokansi
* Kansi 6: Autokansi
* Kansi 5: Autokansi
* Kansi 4: Autokansi
* Kansi 3: Autokansi
* Kansi 2: Autokansi, konehuone
* Kansi 1: Konehuone

## Käyttöhistoria
7. elokuuta 2006 alus luovutettiin Finnlinesin omistukseen, joka rekisteröi sen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Helsinki. 

Helsingin ja Travemünden välisen liikenteen alus aloitti 19. elokuuta 2006. Heti ensimmäisen matkan jälkeen alus joutui telakalle, koska säätölapapotkurissa oli vikaa. Alus korjattiin Lloyd Werftin telakalla Bremerhavenissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*M/S ''Finnmaid'' Finnlinesin sivuilla.
*A FINNSTAR is born
*The ferry site – M/F ''Finnmaid''
Texasin seitsikko

**Texasin seitsikko** oli joukko tuomittuja rikollisia, jotka pakenivat John Connally -vankilasta Yhdysvalloissa lähellä Kenedyn kaupunkia, Texasissa. 
Ryhmä koostui seuraavista henkilöistä:

* Joseph C. Garcia (teloitettu 4.12.2018)
* Randy Ethan Halprin
* Larry James Harper (teki itsemurhan)
* Donald Keith Newbury (teloitettu 4.2.2015)
* Patrick Henry Murphy, Jr.
* George Rivas (ryhmän johtaja, teloitettu 29.2.2012)
* Michael Anthony Rodriguez (teloitettu 14.8.2008)

Tapahtumaketju alkoi 13. joulukuuta vuonna 2000, kun vangit toteuttivat monimutkaisen suunnitelman vankilapaosta. Siihen kuului ihmisten kaappausta, valeasuihin pukeutumista, harhautuksia puhelinsoitoilla ja lopuksi pakeneminen vankilan portista valkoisella vankila-autolla. Joukkio teki muutamia ryöstöjä, joista yhdessä tapettiin paikalle tullut seriffi. 

Ryhmä jäi kiinni yleisövihjeiden perusteella tammikuussa 2001. Larry Harper teki kiinnioton yhteydessä itsemurhan, muut vangittiin ja tuomittiin kuolemaan. Michael Rodriguez teloitettiin elokuussa 2008, Rivas helmikuussa 2012, Newbury helmikuussa 2015 ja Garcia joulukuussa 2018, muut odottavat tuomioittensa käytäntöönpanoa.

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
Kalormen

**Kalormen** on kuvitteellinen maa C. S. Lewisin Narnia-kirjasarjassa. Se sijaitsee Narnian ja Arkkimaan eteläpuolella Suuren Aavikon takana. Kalormenin (*Calormen*) nimi tulee latinan sanasta "calor", joka tarkoittaa kuumuutta ja lopun "men" voi tarkoittaa pahuutta tai ihmistä. Kalormenin pääkaupunki on Tasban ja maan johtajasta käytetään arvonimeä Tisrok. Kalormen on hyvin sotaisa maa. Kalormenissa ylimystöllä eli tarkaaneilla on parhaat oikeudet(riippuen arvovallasta) ja orjilla huonoimmat. Kalormenilaiset muistuttavat ulkonäöltään ja pukeutumistyyliltään arabeja. Kirjassa Hevonen ja Poika nuori maanviljelijän ottopoika, joka yritetään myydä ottopojan ja tämän kuultuaan Sastra lähtee pakoon puhuvan hevosen ja myöhemmin tapaamansa toisen puhuvan hevosen ja tarkaanin kanssa Arkkimaahan, jossa käydään artikkelin yläösassa mainittu taistelu. Sastra paljastuukin kuninkaan pojaksi, jonka Aslan vuosia sitten lähetti Kalormeniin. Kirjan mukaan hän perii isänsä kruunun.

Kirjassa *[[Narnian viimeinen taistelu]]* Kalormenin joukot valtaavat lopulta Narnian. Kirjassa *[[Hevonen ja poika]]* Kalormen yrittää vallata Arkkimaata, mutta epäonnistuu surkeasti.