Demeterin temppeli (Naksos)

**Demeterin temppeli** eli **Demetreion** () (usein myös *Sagkrín/Sangrin temppeli*) oli antiikin aikainen Demeterille ja Korelle omistettu kreikkalainen temppeli Naksoksen (nykyinen Náxos) saarella Kreikassa. Sen arkeologinen kohde sijaitsee Gýroulaksessa lähellä Áno Sagkrín kylää.

## Historia

Demeterin temppelin paikka on ollut kulttikäytössä jo mykeneläisellä ajalla 1000-luvulla eaa. Demeterin ja Persefonen eli Koren kultti sai alkunsa paikalla 700-luvulla eaa. Lisäksi paikalla uhrattiin myös Apollonille. Kultti sijoittui alun perin ulkotiloihin. Temppeli rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 530 eaa. Tuolloin saaren tyrannina toimi Lygdamis Naksoslainen. Temppeli taantui 200-luvulla eaa.

Varhaiskristillisellä ajalla temppeli otettiin käyttöön kirkkona. 500-luvulla jaa. sen paikalle rakennettiin kolmilaivainen basilikakirkko, joka tehtiin temppelin osista. Ainoastaan kirkon luoteiskulma oli yhtenevä entisen temppelin kanssa. Kirkko hylättiin ja raunioitui ilmeisesti 700-luvulla, mahdollisesti arabien hyökkäysten vuoksi. Myöhemmin temppelin keskelle rakennettiin pieni kappeli, joka oli omistettu Johannes Teologille. Sen rakentamisessa käytettiin temppelin kiviä.

Temppelin paikan löysi kreikkalainen arkeologi Nikólaos Kontoléon vuonna 1949. Järjestelmälliset arkeologiset kaivaukset alueella suoritettiin vuosina 1976–1995 kreikkalaisten ja saksalaisten yhteistyönä. Kaivausten alussa vuonna 1977 paikalla ollut kappeli siirrettiin nykyiselle paikalleen temppelin viereen sen eteläpuolelle. Kaivausten yhteydessä havaittiin, että suuri osa temppelin kivistä oli edelleen alueella, ja temppeliä on entisöity laajalti kaivausten yhteydessä ja niiden jälkeen.

## Rakennus ja löydökset

Temppeli sijaitsee linnuntietä noin 10 kilometriä kaakkoon nykyisestä Náxoksen kaupungista ja noin 1,5 kilometriä etelälounaaseen Áno Sagkrísta. Se oli rakennettu viljavaan laaksoon, mikä liittynee siihen, että Demeter oli maanviljelyksen jumalatar. Temppeli oli tehty valkoisesta naksoslaisesta marmorista, ja se oli ensimmäisiä, joka rakennettiin kokonaan marmorisena.

Temppeli oli malliltaan erikoinen. Se oli pohjakaavaltaan neliömäinen, ja sen sivujen pituus on noin 13 metriä. Temppelin edessä sen julkisivussa oli viisi pylvästä (*pentastylos in antis*), mikä oli harvinainen ratkaisu. Myös temppelin pylväät olivat omintakeisia. Ne luokitellaan yleensä joonialaisiksi, mutta niiden kapiteeli ei kuitenkaan ole tyypillinen joonialainen vaan muistuttaa enemmän doorilaisen pylvään kapiteelia. Alapäässä pylväissä oli jalusta. Pylväät olivat hoikkia ja kapenivat ylös päin. Niiden leveys on alaosassa kahdeksasosa niiden korkeudesta ja yläpäässä kymmenesosa.

Pylväikön takana oli pronaos, josta johti normaalin yhden oven sijaan kaksi vierekkäistä ovea naokseen eli cellaan. Ovet oli sijoitettu kummankin puolen kahden uloimman pylvään kohdille, ja näin keskimmäinen viidestä pylväästä ei asettunut oven tielle. Naoksen keskellä kattoa tuki poikittaissuunnassa viisi pylvästä, jotka sijaitsivat linjassa julkisivun pylväiden kanssa. Tällainen pylväiden sijoittelu oli päinvastainen normaaliin nähden.

Tällaisena rakennus muistuttaa eräänlaista ”paviljonkia” ennemmin kuin tavallista kreikkalaista temppeliä. Jossain määrin sen voi nähdä muistuttavan Eleusiin Demeterin temppeliä eli Telesterionia. Toisaalta arkkitehtuurin on arveltu jäljittelevän luolaa, joista Demeterin kultti alun perin on saattanut saada alkunsa. Varsinkin kun temppelin ovet on suljettu, luolamaisuus korostuu. Tällöin valoa on tullut ainoastaan kattorakenteiden läpi sirottuneena.

Temppelin vieressä oli uhrikuoppia, jotka oli yhdistetty kanavoinnilla. Niihin uhrattiin hedelmien mehua sekä muita maan antimia.

Temppelin löydöksiä esittelee arkeologisen alueen yhteydessä toimiva Gýroulaksen arkeologinen museo Sagkríssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla