open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Maailman shakkiliitto

**Maailman shakkiliitto** (lyh. **FIDE** < ) on shakin kansainvälinen kattojärjestö.

FIDE perustettiin Pariisissa 20. heinäkuuta 1924. Sen latinankielinen motto on *Gens una sumus*, joka tavallisesti suomennetaan ”Olemme yhtä perhettä” tai ”Olemme yhtä kansaa”. FIDEn presidenttinä on vuodesta 2018 ollut venäläinen Arkadi Dvorkovitš.

## Historia
FIDEllä ei ollut alkuaikoinaan juurikaan vaikutusvaltaa. Tämä johtui suurimmaksi osaksi siitä, että Neuvostoliitto kieltäytyi liittymästä FIDEn jäseneksi, koska se katsoi shakin ja politiikan olevan vahvasti kytköksissä toisiinsa. Suuri muutos tapahtui, kun shakin maailmanmestari Aleksandr Alehin kuoli vuonna 1946. FIDE organisoi tällöin turnauksen, jonka piti selvittää kuka olisi seuraava shakin maailmanmestari. Neuvostoliitto liittyi tällöin FIDEn jäseneksi osallistuakseen tähän turnaukseen. Turnaus järjestettiin vuonna 1948, ja sen voitti Mihail Botvinnik.

Vuoden 1948 shakin maailmanmestaruusturnauksesta lähtien vuoteen 1993 asti FIDE oli ainoa keskusjärjestö, joka järjesti mestaruuskisoja.

## Toiminta
FIDEn tärkeimpiä tehtäviä on organisoida shakin maailmanmestaruus ja shakkiolympialaiset. FIDE laskee myös pelaajien Elo-luvut, määrittelee shakin sääntöjä, julkaisee parhaita shakkipulmia (*FIDE Albums*) ja myöntää ansioituneille pelaajille eriarvoisia titteleitä (FIDE-mestari, kansainvälinen mestari, suurmestari).

Suurimmissa shakkiturnauksissa käytetään lähes poikkeuksetta FIDEn sääntöjä. FIDE järjestää kilpailuja miehille ja naisille sekä junioreille.

## FIDEn presidentit
Lähde: 
* 1924–1939 Alexander Rueb 
* 1939–1946 Augusto de Muro 
* 1946–1949 Alexander Rueb 
* 1949–1970 Folke Rogard 
* 1970–1978 Max Euwe  
* 1978–1982 Friðrik Ólafsson   
* 1982–1995 Florencio Campomanes  
* 1995–2018 Kirsan Iljumžinov 
* 2018– Arkadi Dvorkovitš 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* FIDEn viralliset sivut
Prince of Persia: The Two Thrones

**Prince of Persia: The Two Thrones** on Ubisoft Montrealin kehittämä ja Ubisoftin julkaisema, tasohyppelyä ja toimintaseikkailua yhdistelevä videopeli. Se julkaistiin alun perin vuonna 2005 PlayStation 2:lle Xboxille, Nintendo GameCubelle ja Microsoft Windowsille. Vuonna 2007 peli julkaistiin Wiille ja PlayStation Portablelle nimellä **Prince of Persia: Rival Swords**.

## Juoni

Pelin päähenkilö, Persian prinssi, on palaamassa purjeveneellä Ajan Saarelta takaisin Persiaan mukanaan Kaileena, ajan keisarinna. Persiaan on kuitenkin hyökännyt aasialainen armeija, joka upottaa prinssin veneen. Prinssi ei kykene puolustamaan Kaileenaa hyökkääjiltä, jotka kaappaavat naisen mukaansa. Prinssi lähtee etsimään Kaileenaa, ja myöhemmin hän löytää naisen palatsin huipulta ja ryntää pelastamaan tämän. Prinssin yllätyksekseen *[[Prince of Persia: The Sands of Time|Sands of Time]]* -pelistä tuttu Vizier on taas asialla ja aikoo tappaa Kaileenan Ajan Tikarin avulla, jotta saisi itselleen ikuisen elämän ja voiman. Tapettuaan Kaileenan tikarilla Vizier vapauttaa Ajan Hiekat taas valloilleen, jotka saavat Prinssissä aikaan erinäisiä muutoksia. Prinssin käteen on isketty ja lopulta tarrautunut kiinni hohtava piikkiketju. Jonkin ajan kuluessa Prinssin käteen alkaa sattua, ja hän tippuu syvään kaivoon. 

Prinssin herättää outo ääni, joka käskee häntä heräämään. Myöhemmin selviää, että outo ääni on prinssin pimeä puoli: varjoprinssi. Ääni kertoo, että prinssistä on tullut paljon vahvempi ja nopeampi, ja prinssille myös selviää, että hän muuttuu epäsäännöllisen väliajoin varjoprinssiksi. Prinssi lähtee kohti Babylonin keskustoja katsoakseen, minne kaupunkilaiset ovat menneet. Tuhottuaan muutamia Ajan Hiekkojen teleportteja hän kohtaa areenalla jättiläisen, jonka hän voittaa varjoprinssin opastuksen avulla. 

Jonkin ajan kuluttua Prinssi tapaa vanhan ystävänsä Farahin, joka ryhtyy auttamaan prinssiä. Matkallaan prinssi kohtaa naismaisen hiekkasalamurhaajan, jonka hän voittaa varjoprinssin hahmossa. Prinssi ja Farah saapuvat kaupungin aukiolle, jossa aasialaisarmeija piirittää heidät. Yhtäkkiä Persian kaupungin asukkaat ilmestyvät paikalle ja huutavat kunnianosoitusta Persian prinssille, jonka jälkeen alkaa verilöyly (molemmille puolille). Prinssi ja Farah pakenevat ja jatkavat matkaansa kohti Babylonin tornia. Saavuttuaan tornin huipulle he kohtaavat ”kuolemattoman” Vizierin, joka sieppaa Farahin mukaansa. Taisteltuaan Vizieriä vastaan prinssin on lopulta kohdattava varjoprinssi, joka aikoo ottaa vallan lopullisesti.

## Aiheesta muualla
* 
* Viralliset kotisivut 
* Prince of Persia: The Two Thrones GameSpot.com 
* Prince of Persia: The Two Thrones Ubisoft.com 
* Prince of Persia: Rival Swords GaneSpot.com 
* Prince of Persia: Rival Swords Ubisoft.com
McLaren Automotive

**McLaren Automotive** (aiemmin **McLaren Cars**) on brittiläinen yritys, jonka Ron Dennis perusti vuonna 1990 kehittämään ja valmistamaan Formula 1 -kilpa-autoihin perustuvia katuautoja. McLaren Automotive on fuusioituma aiemmista yhtiöistä McLaren Cars ja McLaren Composites (komposiittirakenteiden suunnittelua ja tuotantoa). Yhtiö toimii läheisessä yhteistyössä kuuluisan Team McLaren -F1-kilpatallin kanssa ja on osa laajempaa McLaren Group -yritysryhmää. Yhtiön tunnetuin tuote on 1990-luvun superauto McLaren F1.

## Vanhoja malleja
### McLaren F1

Yrityksen ensimmäinen tuote oli McLaren F1 -urheiluauto, tai ns. superauto, joka vuonna 1992 tuotannon alkuvaiheessa maksoi noin 640&nbsp;000 silloista Englannin puntaa (noin 1&nbsp;150&nbsp;000 Yhdysvaltain dollaria). F1 oli kolmen istuttava Coupé, jossa kuljettaja istui keskellä ja matkustajat kuljettajan molemmin puolin.  Autossa oli BMW:n suunnittelema ja valmistama 6064 kuutiosenttimetrin V12-moottori, joka tuotti 627 hevosvoimaa (461 kW).

Hieman karsittu ja kevyempi, sekä entistä tehokkaampi F1 LM -malli esiteltiin vuonna 1995, jota seurasi luksusmalli GT vuonna 1997.  Kilparatamalli GTR:ää valmistettiin vuodesta 1995 vuoteen 1997.  LM- ja GT-mallit eivät tiettävästi olleet yleisesti myynnissä.

### Mercedes-Benz SLR McLaren

Vuonna 1999 McLaren Cars ja DaimlerChrysler tekivät sopimuksen Mercedes-Benz SLR McLaren -urheiluauton kehittämisestä ja valmistamisesta. DaimlerChrysler myös toimittaa moottorit Mercedes-Benz -nimellä Team McLaren F1-tiimille.

### McLaren 12C

### McLaren P1

### McLaren 650S
### McLaren 720S

## Nykyiset mallit

*McLaren 750S
* McLaren Senna
* McLaren Artura

## Katso myös
* McLaren F1
* McLaren Group
* McLaren Racing
* Team McLaren

## Aiheesta muualla
* McLaren Cars Viralliset kotisivut
* A Guide to the F1 

## Lähteet
Stephen Brookfield

**Stephen Brookfield** (s. 1949 Liverpool) on englantilainen aikuiskasvatuksen tutkija ja Minneapolisissa/St. Paulissa (Minnesota, USA) toimivan St. Thomasin yliopiston professori. Brookfield syntyi työväenluokkaiseen perheeseen, menestyi koulussa kohtalaisen huonosti ja pääsi yliopistoon vain hädin tuskin. Yliopisto- ja etenkin tohtoriopinnot olivat kuitenkin antoisat ja avasivat portit akateemiselle uralle.

Brookfield on yksi aikuiskasvatuksen tunnetuimpia tutkijoita maailmassa ja julkaissut alaltaan useita kirjoja ja tutkimuksia. Hän aloitti yliopistouransa Englannissa täydennyskoulutustehtävissä, oli vuoden tutkijana Kanadassa ja palasi lyhyeksi ajaksi kotimaahansa, josta matkusti takaisin uudelle mantereelle New Yorkin kaupungissa sijaitsevaan Columbian yliopistoon. Siellä hän toimi kymmenen vuotta kunnes muutti perhesyistä Minnesotaan ja sai ansioituneen yliopistoprofessorin (Distinguished University Professor) paikan yksityisestä St. Thomasin yliopistosta. Tässä yliopistossa on Yhdysvaltain ainoa kriittisen pedagogiikan tohtorikoulu. 

## Teokset

**Adult Learners, Adult Education and the Community*, 1984.
**Self-Directed Learning: from Theory to Practice*, 1985.
**Understanding and Facilitating Adult Learning*, 1986.
**Developing Critical Thinkers*, 1987.
**Training Educators of Adults*, 1988.
**Learning Democracy*, 1988.
**The Skillful Teacher*, 1990.
**Becoming a Critically Reflective Teacher*, 1995.
**Discussion as a Way of Teaching* (Stephen Preskillin kanssa), 2. painos, 2005.
**The Power of Critical Theory*, 2005.
**Leading as a Way of Learning* (Stephen Preskillin kanssa), 2009.
**Radicalizing Learning: Adult Education for a Just World* (John Holstin kanssa), 2010 (ilmestyy).

## Aiheesta muualla
*http://stephenbrookfield.com/
Johanna Lehtinen

**Johanna Maria Lehtinen** (o.s. **Risku**, s. 21. helmikuuta 1979 Parkano) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kestävyysjuoksija, jonka päälajit olivat estejuoksu ja 1&nbsp;500 metrin juoksu.

Johanna Lehtinen voitti Suomen mestaruuden 1&nbsp;500 metrillä seitsemän kertaa (2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2012 ja 2013), 10&nbsp;000 metrillä kerran (2012), 3&nbsp;000 metrin estejuoksussa kaksi kertaa (2000 ja 2001) ja puolimaratonilla kerran vuonna 2006. Maastojuoksun Suomen mestaruuksia Lehtisellä on neljä.

Lehtinen pitää hallussaan sekä sisä- että ulkoratojen 2&nbsp;000 metrin estejuoksun Suomen ennätyksiä. Ennen kesää 2006 Lehtisen hallussa ollut 3&nbsp;000 metrin esteiden SE oli 9.55,44. Heinäkuun alussa Ateenassa Lehtinen paransi Suomen ennätystään, tällä kertaa noin viisi sekuntia ajan ollessa 9.40,28. Tuo aika oli myös uusi Pohjoismaiden ennätys, edellinen ennätys oli Ruotsin Ida Nilssonin 9.43,25. Lehtisen uraa varjosti Tukholman DN-Gaalassa sattunut polvivamma, joka katkaisi kesän 2006 ja piti Lehtisen poissa kilparadoilta vuosikausia. Suomen ennätyksenä Lehtisen aika pysyi vuoteen 2013, jolloin Sandra Eriksson rikkoi sen.

Lehtinen kilpaili 1&nbsp;500 metrillä Helsingin MM-kilpailuissa 2005. Göteborgin EM-kilpailuihin 2006 Lehtinen valittiin mutta hän joutui jäämään pois viime hetkillä loukkaantumisen takia. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän oli mukana 5&nbsp;000 metrillä mutta keskeytti. Naisten 1&nbsp;500 metrin alkuerässään  Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Lehtinen sijoittui seitsemänneksi ajalla 4.14,83 jääden finaalipaikasta 2,5 sekuntia. Lehtinen oli mukana myös Zürichin EM-kilpailuissa vuonna 2014 ja sijoittui tuolloin estejuoksussa sijalle 11.

Lehtinen edusti seuratasolla Joensuun Katajaa. Johannaa valmensi useiden vuosien ajan hänen aviopuolisonsa entinen juoksija Tuomo Lehtinen. Hän päätti uransa Zürichin EM-kilpailujen jälkeen ja aloitti juristin työt Joensuussa. Asianajajan nimikkeen hän sai itselleen maaliskuussa 2016.

## Henkilökohtaiset ennätykset

## Lähteet

* 

### Viitteet
John Gardner (yhdysvaltalainen kirjailija)

**John Champlin Gardner, Jr.** (21. heinäkuuta 1933 Batavia, New York – 14. syyskuuta 1982) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja opettaja. Hän kuoli moottoripyöräonnettomuudessa vuonna 1982.

Gardnerin isä oli maanviljelijä ja hänen äitinsä englantilainen opettaja paikallisessa koulussa. Lapsena Gardner kävi tavallista koulua ja työskenteli isänsä maatilalla, missä hän vahingossa tappoi veljensä onnettomuudessa.

Gardner sai tunnistusta kolmannesta romaanista, *Grendel* (1971). Se on *[[Beowulf]]in* uudelleenkerronta, jossa tapahtumat kuvataan hirviön näkökulmatsa. Hänen romaanejansa ovat myös *The Sunlight Dialogues* (1972), *Lokakuun valo* (1976), joka sai National Book Critics Circlen palkinnon, *Freddy’s Book* (1980) ja *Mickelsson’s Ghosts*. Gardner kirjoitti myös runoja ja kritiikkejä sekä julkaisi teoksen *On Moral Fiction* (1978), jossa hän avasi näkemyksiään kirjoittamisesta. Siinä hän muun muassa kritisoi monien moderneja kirjailijoiden pessimististä tyyliä.

## Valikoima teoksia
### Kaunokirjallisuus
* The Resurrection
* The Wreckage of Agathon
* Grendel
* The Sunlight Dialogues
* Jason and Medeia
* Nickel Mountain
* The King's Indian
* October Light
* Freddy's Book
* The Art of Living and Other Stories
* Mickelsson's Ghosts
* The King's Indian: Stories and Tales

### Elämäkerrat
* The Life and Times of Chaucer

### Suomennetut teokset
* *Nikkelivuori* (*Nickel Mountain*), suom. Jussi Nousiainen, Kirjayhtymä 1976 
* *Lokakuun valo* (*October Light*, 1976), suom. Jussi Nousiainen, Kirjayhtymä 1980 

## Lähteet
Veli-Matti Puumala

**Veli-Matti Puumala** (s. 18. heinäkuuta 1965 Kaustinen) on suomalainen säveltäjä. Hän opiskeli Paavo Heinisen johdolla Sibelius-Akatemiassa ja myöhemmin Franco Donatonin johdolla Accademia Musicale Chigianassa, Italian Sienassa.

Puumala on vuodesta 2005 hoitanut sävellyksen professuuria Sibelius-Akatemiassa. Hänen teoksiaan ovat muiden muassa kontrabassokonsertto *Taon*, *Chain*-tetralogia ja ooppera *[[Anna Liisa (ooppera)|Anna Liisa]]*. Puumala sai vuonna 2005 Teosto-palkinnon pianokonsertostaan *Seeds of Time* sekä Erik Bergman -palkinnon vuonna 2011. Puumala on toiminut vuodesta 2016 Kaustisen kamarimusiikkiviikon taiteellisena johtajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Fennica Gehrmanin Puumala-sivut ääninäytteineen
* Veli-Matti Puumala Suomalaisen musiikin tiedotuskeskuksen sivuilla
* Kaustisen kamarimusiikkiviikko
Teemu Vesterinen

**Teemu Vesterinen** (s. 19. syyskuuta 1977) on suomalainen stand up -koomikko, joka aloitti uransa vuonna 2001 Jyväskylässä. Hän on kotoisin Saarijärveltä ja muutti takaisin kotipaikkakunnalleen vuonna 2017 asuttuaan yli kymmenen vuotta Helsingissä. Hän on esiintynyt myös ruotsiksi ja englanniksi Suomessa, Ruotsissa ja Kanadassa. Hän on esittänyt stand upia televisiossa muun muassa Yle TV2:n *[[Club Act!one]]*- ja  *[[Komiikkatehdas]]*-ohjelmissa sekä Nelosen *[[Stand up!]]* -ohjelmassa.

## Opinnot

Vesterinen opiskeli vuoden Jyväskylän kristillisessä opistossa viestinnän linjalla, armeijan jälkeen niinikään vuoden Kuopion Ammattikorkeakoulussa kaupan ja hallinnon koulutusohjelmassa ja myöhemmin kolme vuotta Jyväskylän yliopistossa pääaineenaan suomen kieli, mutta lopetti sen stand up -uransa vuoksi.

Aikuisopiskelijana hän opiskelee TRE-stressinpurkumenetelmän ohjaajaksi. 

## Radio ja tv

Hän teki vuonna 2007 The Voice -kanavalla ohjelmaa nimeltä *Kivelän ja Vesterisen ohjelma radiossa.* Saman kanavan *[[The Voice (radioasema)#Heräämö|Heräämö]]*-ohjelman juontajana ja käsikirjoittajana hän toimi lokakuusta 2011 lokakuuhun 2012 saakka. Vuosina 2003–2008 hän kirjoitti kolumneja sanomalehti Keskisuomalaiseen ja toimi ''Uutisvuoto''-ohjelman taustatoimittaja/käsikirjoittajana kolme tuotantokautta vuosina 2010–2011. Keväällä 2013 hän kirjoitti vitsejä YleLeaks-ohjelmaan.

Vesterinen oli perustamassa ja käsikirjoittamassa ja esiintyjänä *[[Noin viikon uutiset]]* -ohjelmaa 2014–2016, jolloin ohjelma voitti ensimmäisen Kultainen Venla -palkintonsa.

## Näytteleminen

Näyttelemisestä hänellä on hieman kokemusta muutamissa elokuvissa ja tv-sarjoissa tehdyistä sivurooleista. Varsinaisesti näyttelijänä hän debytoi kesällä 2018 Teatteri Eurooppa 4:n kesäteatterinäytelmässä, jonka toinen käsikirjoittaja hän on. Toinen käsikirjoittaja on Kalle Pylvänäinen. 

## Tuottajana

Vesterinen on perustanut Jyväskylään Seisomapaikka-klubin, joka toimii stand up -komiikan estradina edelleen. Hän järjestää myös Saarijärvellä Liikelataamolla Seisomapaikka-klubin nimen alla stand up -iltoja säännöllisesti. 

Hän on ollut perustamassa useita komiikkaklubeja ja toiminut myös Tomaatteja tomaatteja -festivaalin tuottajana muutaman kauden. 

## Yksityiselämä

Vuodesta 2018 lähtien Vesterinen on asunut Kuopiossa.

## Lähteet

* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Teemu Vesterisen verkkosivut
Franco Donatoni

**Franco Donatoni** (9. kesäkuuta 1927 Verona – 17. elokuuta 2000 Milano) oli italialainen säveltäjä. Hän opiskeli viulunsoittoa ja sävellystä Milanossa, Bolognassa ja Roomassa. 

Donatoni sävelsi muun muassa orkesteri- ja kamarimusiikkia. Hänen oppilaisiinsa kuuluvat mm. suomalaissäveltäjät Esa-Pekka Salonen ja Veli-Matti Puumala.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Artikkeli The Musical Timesin verkkosivuilla
Matti Raekallio

**Matti Juhani Raekallio** (s. 14. lokakuuta 1954 Helsinki) on suomalainen pianisti ja professori. Hän opetti vuosina 1978–2008 Sibelius-Akatemiassa, professorina vuodesta 1996. Vuonna 2005 hänet nimitettiin professoriksi Euroopan arvostetuimpiin kuuluvaan Hochschule für Musik und Theater Hannoveriin. Raekallio kutsuttiin maailman maineikkaimpiin kuuluvan New Yorkin Juilliard Schoolin pianonsoiton professoriksi syksystä 2007 lähtien. Raekallio on ensimmäinen suomalainen, joka on kutsuttu Juilliardin vakituiseksi professoriksi. Raekallio on myös kysytty opettaja kansainvälisillä mestarikursseilla Euroopassa sekä Yhdysvalloissa, Aasiassa ja Israelissa. Hänen menestyneitä oppilaitaan ovat olleet muun muassa Antti Siirala, Igor Levit ja Gergely Bogányi.

Raekallio opiskeli Turun konservatoriossa 1967–1972 ja myöhemmin Lontoossa Maria Curcion johdolla, Wienissä ja Leningradin konservatoriossa. Hän suoritti musiikin tohtorin tutkinnon Sibelius-Akatemiassa vuonna 1996.

Raekallio on tehnyt palkittuja levytyksiä Ondine-levymerkille.

Matti Raekallion isä oli oikeuslääketieteilijä Jyrki Raekallio.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Eeva Kaisa Hyryn väitös ''Matti Raekallio soitonopetuksensa kertojana ja tulkitsijana'' Oulun yliopistossa 29.11.2007
Kuntoilu

**Kuntoilu** eli **kuntoliikunta** tai **kuntourheilu** on yleiskunnon kohentamiseksi harrastettavaa liikuntaa.

## Ympäristövaikutukset

Kestävän kehityksen mukaista on erityisesti hyötyliikunta sekä luonnossa liikkuminen: lenkkeily, pyöräily, sauvakävely, hiihto, melonta, marjastus, avantouinti, parkour ja luistelu. Liikuntapaikalle kulkeminen kävellen, polkupyörällä tai linja-autolla on luontoystävällisempää kuin autoilu.

## Katso myös
* Kuntosali
* Painoharjoittelu

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla

* Liikkuminen Nyyti ry
* Maksimaalinen hapenottokyky kestävyyskunnon mittarina Terveyskirjasto.fi
* Urheilu Euroopan komissio
Hölkkä

**Hölkkä** on kevyttä juoksua. Ei voida määrittää tarkkaa nopeutta milloin juoksu ei enää ole hölkkää, ja paikallaankin on mahdollista hölkätä. Hölkkää pidetään yleisesti myös juoksun ja kävelyn välimuotona. Vuoden 1973 *Juoksija*-lehti määrittelee hölkän juoksuksi, jossa jalkoja liikutellaan ”juoksun tapaan vuorotellen eteen, tasaiseen tahtiin ja täysin ilman ponnistelua.”

Teknisesti juoksun ja hölkän voi erottaa askelluksesta. Hölkässä askelletaan kävelyn tapaan voimakkaasti kantapää edellä, polvi lähes suoraksi ojennettuna. Juoksussa ominaista on askeleen alustaantulo joko päkiä edellä, tasajalkaan tai aavistuksen kanta edellä, selkeän polvikulman yhteydessä. Hölkkäaskeleen mahdollistavat nykyaikaiset pohjapehmustetut jalkineet.

Hölkkääjä on yleensä kuntoilija, joka haluaa ylläpitää ja parantaa kuntoaan sekä pitää painoaan kurissa, muttei tähtää kisoihin eikä huipputuloksiin. Hölkkä auttaa vähentämään painoa, vahvistaa lihaksia ja luita sekä antaa hyvän olon. Nopeuden jokainen hölkkääjä määrittelee itse. Yleisesti ottaen nopeus on hyvä, jos pystyy puhumaan ongelmitta samalla kun hölkkää.

## Katso myös
* Peruskestävyysharjoittelu

## Lähteet
* Maratonjuoksijan askellus

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Aškaalit

**Aškaalit** ovat albanian kieltä puhuva pääasiassa Kosovossa, Albaniassa, Serbiassa ja Vojvodinassa elävä vähemmistökansallisuus.

Aškaalien alkuperä on epäselvä. Erään teorian mukaan he ovat albanisoituneita, Palestiinasta saapuneita romaneita, kun taas jotkut pitävät heitä turkkilaisten tai Kosovon egyptiläisten, jotka ovat hyvin samankaltainen ryhmä, jälkeläisinä. Nimitys aškaali tulee Israelissa sijaitsevasta Ashkelonin kaupungista. 

Uskonnoltaan enemmistö aškaaleista on muslimeita.
Nicke Lignell

**Niclas Christoffer (Nicke) Lignell** (s. 24. kesäkuuta 1966 Bromarv) on suomalainen näyttelijä.

## Ura
Lignell on toiminut freelancer-näyttelijänä vuodesta 1993. Hän juonsi *[[Voitto Kotiin]]* -visailuohjelmaa vuosina 1999–2002. Vuonna 2012 sai ensi-iltansa Claes Olssonin elokuva *[[Taistelu Näsilinnasta 1918]]*, jossa  Lignell esitti pääosaa. Hän näyttelee yleiskirurgi Jari Valkjärveä *[[Syke (7. tuotantokausi)|Syke]]*-sairaalasarjan seitsemännellä tuotantokaudella, jonka esitykset Ruudulla ja Nelosella alkoivat tammikuussa 2020.

Vuonna 2008 Lignell kilpaili *[[Tanssii tähtien kanssa]]* -televisiosarjan kolmannella tuotantokaudella parinaan tanssinopettaja Susa Matson. He sijoittuivat kilpailussa toiseksi.

## Koulutus
Lignell kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1985. Hän suoritti teatteritaiteen kandidaatin tutkinnon 1991 Teatterikorkeakoulussa ja edelleen teatteritaiteen maisterin tutkinnon 1995. Sotilasarvoltaan Lignell on ylikersantti.

## Yksityiselämä
Lignellin puoliso on viulisti ja juontaja Raakel Lignell. Perheeseen kuuluu viisi lasta, joista esikoinen oli vauvaikäinen pariskunnan tavatessa. Yhteisistä lapsista tytär Greta (s. 1994) pääsi Teatterikorkeakouluun vuonna 2018 ja opiskelee myös näyttelijäksi.

Lignell joutui Bromarvissa 30. joulukuuta 2006 äitinsä kanssa auto-onnettomuuteen palatessaan hyvästelemästä kuollutta isäänsä. 2,41 promillea puhaltanut rattijuoppo ajoi hänen autoaan päin. Näyttelijä joutui teho-osastolle, jossa hänellä todettiin kallonmurtuma ja aivoverenvuoto. Hänen äitinsä selvisi kolarista vähäisin vammoin. Raaseporin käräjäoikeus tuomitsi rattijuopon vuoden ehdolliseen vankeuteen törkeästä rattijuopumuksesta, törkeästä liikenneturvallisuuden vaarantamisesta ja kahdesta törkeästä vammantuottamuksesta 25. tammikuuta 2008.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Narnian viimeinen taistelu

**Narnian viimeinen taistelu** () on C. S. Lewisin kirjoittaman Narnia-kirjasarjan viimeinen kirja, joka ilmestyi vuonna 1956. Lewis ehdotti kirjalle ensin nimiä "The Last King of Narnia", "Night Falls on Narnia" ja "The Last Chronicle on Narnia", mutta kustantaja hylkäsi nämä ehdotukset. Suomeksi romaani julkaistiin 1979 Kaarina Helakisan suomentamana. 181-sivuisen romaanin kustansi Otava.

## Juoni

Narniassa Metku-apina löytää leijonan taljan. Metku aikoo huijata narnialaisia ja naamioi taljan avulla Pulma-aasin Aslaniksi. Narnialaiset luulevat Aslanin palanneen ja Metku hallitsee "Aslanin" nimessä ja orjuuttaa Narnian kansalaiset kalormenilaisten avulla. Kun Narnian kuningas Tirian saa kuulla puun hengeltä, että metsää kaadetaan Lyhtykorvessa, hän lähtee katsomaan mitä on tekeillä. Tällä matkalla kuningas kuitenkin jää kalormenilaisten vangiksi. Vangittuna ollessaan Tirian saa avukseen Jillin ja Eustacen. Yhdessä he koittavat vapauttaa Narnian Metkun ja kalormenilaisten valloitukselta. He kuitenkin saavat viestin Pitkäsilmä-kotkalta, että Cair Paravel on vallattu. Silloin he huomaavat että Metkun juonet on punottu ovelasti koko Narnian valtaamiseksi. He käyvät toivottomaan yrityksen murtaa apinan valta Narniassa. Lopulta oikea Aslan palaa ja kutsuu tähdet taivaalta ja herättää Isä Ajan. Kuu ja Aurinko kuolevat taistellessaan toisiaan vastaan ja koko Narnian maa kuolee, lopulta jäljelle jää vain kylmä pimeys. Kaikki Aslaniin uskovat pääsivät Aslanin maahan, todelliseen Narniaan. Peter, Edmund, Lucy, Eustace ja Jill saavat kuulla kuolleensa junaonnettomuudessa, "varjomaailmassa", nyt he ovat Aslanin maassa jossa he tapaavat kaikki Narnian kulta-aikana eläneet ystävänsä.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Onnen varjot

**Onnen varjot** vuonna 2005 ilmestynyt suomalainen draamaelokuva. Sen on käsikirjoittanut Anna-Leena Härkönen ja ohjannut Claes Olsson.

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
* Elokuvan arvostelu - Stara.fi

## Lähteet
Windows XP Media Center Edition

**Windows XP Media Center Edition** (MCE), koodinimeltään *Freestyle* on x86-koneille tarkoitettu käyttöjärjestelmä, joka tekee tietokoneesta kotiteatterikäyttöön soveltuvan HTPC:n oloisen koneen. MCE perustuu melko suoraan Windows XP:hen, mutta siihen on lisätty muutamia avainominaisuuksia, kuten kaukosäädinkäyttöä helpottavat valikot ja yleisilme, joka ”integroi” MCE:n osaksi kotiteatteria.

Käytännössä *Windows XP Media Center Edition* on kuin Windows Vistan ja Windows 7:n *Home Premium* -versiot.
Fajanssi

**Fajanssi** on keskilämpötilassa eli 1050–1150 celsiusasteessa poltettua huokoista ja vaaleaa keraamista massaa.

## Nimitykset

Fajanssi on nimetty italialaisen Faenzan kaupungin mukaan. Välimeren maiden sinivalkoiseksi koristeltua fajanssikeramiikkaa kutsutaan majolikaksi.

## Ominaisuudet
Fajanssi on posliinia ja kivitavaraa huokoisempaa. Jos lasitus ei ole hyvä, fajanssiesineet imevät vettä astianpesukoneessa ja alkavat säröillä. 1920-luvulla kehitetty timanttifajanssi on hieman sinertävää fajanssia, joka on ominaisuuksiltaan lähes posliinin veroista.

## Käyttö
Fajanssista tehdään kylpyhuoneiden verhoukseen käytettäviä kaakelilaattoja. Myös ruokailuastiat valmistettiin Suomessa 1960-luvulle asti fajanssista, jota alettiin korvata kestävämmällä posliinilla vasta 1970-luvulla.

## Valmistus
Fajanssi poltetaan kahteen kertaan, ja jälkimmäisellä polttokerralla se lasitetaan läpinäkymättömällä lasitteella. Länsimaissa käytetään tavallisimmin valkoista tinalasittetta. Aiemmin länsimaissakin käytettiin yleisesti lyijylasitetta. Lyijyn käyttö astioissa kiellettiin sittemmin monessa länsimaassa.

## Terveysriskit
Ennen 1960-lukua valmistetuista fajanssiastioista saattaa irrota liian suuria määriä lyijyä etenkin, jos niissä säilytetään happamia ruokia tai juomia. Vielä seitsemänkymmenluvulla joka kolmas Suomessa myyty keramiikka-astia ylitti lyijypitoisuuden enimmäisraja-arvon. Lyijylasitteella käsitellyistä astioista saattaa irrota päivittäiskäytössä jopa niin paljon lyijyä että lyijyn kokonaissaanti kaksinkertaistuu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Juoksurata

**Juoksurata** on normaalin yleisurheilukentän uloin osa. Sillä suoritetaan kaikki yleisurheiluun kuuluvat juoksumatkat maratonia lukuun ottamatta. 

Juoksuradan standardipituus on 400 metriä ja yhden radan leveys 1,22 metriä. Ratoja on tavallisesti kahdeksan kappaletta. Radan pinnoitteena on muinoin käytetty hiilimurskaa ja myöhemmin pinnoitteena on käytetty erilaisia kumipohjaisia materiaaleja. Nykyään käytetään lähinnä pikajuoksuja varten kehiteltyjä nopeampia pintamateriaaleja. Tunnetuimpia näistä on mondo-pinnoite. Yleisin juoksuradan väri on punainen, mutta myös muunvärisiä ratoja on olemassa, esimerksiksi Lappeenrannan Kimpisen kentän juoksurata on sininen.

## Radan geometria
IAAF:n sääntöjen mukaan radan leveyden tulee olla 122 cm.

* Rata - Radan numero sisältä lähtien
* Pituus - Radan kokonaispituus
* Säde - Radan kaarteen säde 0,30 metriä radan sisälaidasta ulospäin 
* Kaaren pituus - Kaaren puoliympyrän pituus
* Delta - Yhden kaarteen pituusero sisimpään nähden
* Kulma - Yhden kaarteen pituuseron kompensointiin tarvittava kulma.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Adelina Ismaili

**Adelina Ismaili** (s. 14. joulukuuta 1979 Pristina) on kosovolainen laulaja ja näyttelijä. Hän oli vuoden 1997 Miss Kosovo. Myös hänen sisarensa Zanfina Ismajli tunnetaan laulajana.

## Diskografia
* *Nuk jam sex bombë*
* *100% Zeshkane*
* *Prej fillimit* 
* *Mbretëreshë E Robëreshë*
* *Feniks*
* *BRAVO*
Luca Badoer

**Luca Badoer** (s. 25. tammikuuta 1971 Montebelluna, Italia) on italialainen autourheilija, Formula 1 -kuljettaja ja Ferrarin pitkäaikainen testikuljettaja. Hän on ajanut koko uransa ajan vain italialaisissa talleissa. Hän on Ferrari-tallin historian pitkäaikaisin testikuljettaja ja eniten kilpailuja ilman pisteitä ajanut kuljettaja.

## Ura
Luca Badoer  voitti Italian mestaruuden kartingissa ja menestyi sen jälkeen Italian Formula 3 -sarjassa. Hän nousi edelleen Formula 3000 -sarjaan ja voitti sen vuonna 1992. Lupaavan nuorukaisen tie vei Formula 1 -sarjaan. Kauden 1993 hän ajoi kilpailukyvyttömässä Scuderia Italia-tallissa, mutta yhden välivuoden jälkeen hänet palkattiin Minardille, jonka autolla hän ylsi kolmessa kisassa kahdeksanneksi. Badoerin uran paras sijoitus on seitsemäs (San Marinon GP 1993). Tuohon aikaan kuitenkin vain kuusi parasta kuljettajaa sai pisteitä MM-osakilpailusta.

 
Minardilta Badoerin tie vei Fortille, jota on pidetty yhtenä Formula 1 -historian huonoimmista talleista. Kaudella 1999 Badoer palasi vielä Minardin rattiin, mutta ei onnistunut vieläkään hankkimaan pisteitä, vaikka neljäs sija oli jo lähellä vuonna 1999 Euroopan Grand Prix’ssa ennen kuin auto hyytyi radanvarteen. Badoerin kyvyt oli kuitenkin huomattu, ja hänet valittiin Ferrarin testikuljettajaksi 1997.

Badoer on lähtenyt kaikkiaan 50 Formula 1 -kilpailuun, joista 26 on päättynyt keskeytykseen. Badoer pitää hallussaan kyseenalaista ennätystä: hänellä on tilillään eniten GP-kilpailuja ilman ainuttakaan pistettä. Badoer sai Ferrarin kolmoskuljettajana mahdollisuutensa heinäkuussa 1999, kun Michael Schumacher loukkaantui Britannian GP:ssä. Badoeria harkittiin vakavasti Schumacherin tuuraajaksi, mutta hänen karvaaksi pettymyksekseen talli päätyi lopulta suomalaiseen Mika Saloon.

Elokuussa 2009 Ferrari-talli vahvisti Badoerin paluun F1-kilpakuljettajaksi tuuraamaan Unkarin GP:ssä loukkaantunutta Felipe Massaa. Alun perin Massan tuuraajaksi pestattu seitsenkertainen maailmanmestari Michael Schumacher joutui perääntymään moottoripyöräkilpailussa aiemmin saamansa niskavamman takia. Ensimmäisessä aika-ajossaan Valenciassa Badoer jäi koko joukon viimeiseksi ja kisassakin hän oli vain 17:s, kun tallitoveri Räikkönen otti kuudennen lähtöpaikan ja palkintopallisijan. Belgiassa hän lähti jälleen viimeisestä ruudusta liikkeelle ja sijoittui neljänneksitoista samalla, kun hänen tallikaverinsa Räikkönen voitti. Tämän jälkeen spekulaatiot Badoerin korvaamisesta kuljettajana kasvoivat entisestään, kunnes Ferrari ilmoitti seuraavalla viikolla Giancarlo Fisichellan korvaavan hänet kauden lopuissa kilpailuissa. Marraskuussa 2010 Ferrarin puheenjohtaja Luca di Montezemolo ilmoitti pitämässään puheessa Badoerin irtisanotuksi testikuljettajan tehtävästään.

## Formula 1 -tulokset

## Yksityiselämä

Badoer on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta: Rocco ja Brando, joka on myös autourheilija.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Luca Badoerin viralliset sivut
Daping Qin

**Daping Qin** (s. 18. kesäkuuta 1957 Peking) on kiinalaissyntyinen, Suomessa asuva säveltäjä.

Qin opiskeli vuosina 1970–1975 Sichuanissa ja 1978–1979 Pekingissä. Vuodesta 1984 lähtien häntä opettivat Sibelius-Akatemiassa Eero Hämeenniemi, Magnus Lindberg, Paavo Heininen ja Annikka Konttori. Qin suoritti diplominsa vuonna 1992.

Qin on säveltänyt muun muassa jousikvarteton (1996), pianokvinteton *Samsara* (1990) ja orkesterimusiikkia. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Daping Qin Suomalaisen musiikin tiedotuskeskuksen sivuilla
Unterwalden

**Unterwalden** oli yksi Sveitsin vanhan valaliiton alkuperäisistä kantoneista eli niin sanotuista metsäkantoneista. Se sijaitsi Vierwaldstätterseejärven eteläpuolella ja kuului valaliittoon koko sen olemassaolon ajan vuosina 1291–1798. Nykyään sen alueet muodostavat kaksi kantonia: Obwalden ja Nidwalden.
Gilberto

**Gilberto**-nimisiä henkilöitä:

;Sukunimenä:

* Astrud Gilberto (1940–2023), brasilialainen bossa nova- ja sambalaulaja
* Bebel Gilberto (s. 1966), brasilialainen bossa nova -laulaja
* João Gilberto (1931–2019), brasilialainen bossa nova -muusikko
* Sebastião Gilberto (s. 1982), angolalainen jalkapalloilija

;Etunimenä:

*Gilberto (oik. *Gilberto da Silva Melo*, s. 1976), brasilialainen jalkapalloilija
*Gilberto Agustoni (1922–2017), sveitsiläinen kardinaali
*Gilberto Clavell (s. 1989), puertoricolais-yhdysvaltalainen koripalloilija 
*Gilberto Délio Gonçalves Canavarro dos Reis (s. 1940), portugalilainen katolinen piispa
*Gilberto Fuenzalida Guzmán (1868–1938), chileläinen katolinen piispa
*Gilberto Gil (s. 1942), brasilialainen laulaja, kitaristi ja sanoittaja
*Gilberto Godoy Filho, *Giba* (s. 1976), brasilialainen lentopalloilija
*Gilberto Jiménez Narváez (1937–2015), kolumbialainen katolinen piispa 
*Gilberto Martínez (s. 1979), costaricalainen jalkapalloilija
*Gilberto Moraes Júnior (s. 1993), brasilialainen jalkapalloilija
*Gilberto Pereira Lopes (1927–2025), brasilialainen katolinen arkkipiispa
*Gilberto Pontecorvo (1919–2006), italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja
*Gilberto Galdino dos Santos, *Beto* (s. 1976), brasilialainen jalkapalloilija
*Gilberto Silva (oik. *Gilberto Aparecido da Silva*, s. 1976), brasilialainen jalkapalloilija
*Gilberto Simoni (s. 1971), italialainen pyöräilijä
*Gilberto Valbuena Sánchez (1929–2021), meksikolainen katolinen piispa
Šeikki

**Šeikki** (, *šaikh*) on kunnianimi, joka tarkoittaa heimon vanhinta, johtajaa, kuuluisaa vanhaa miestä tai islamiin perehtynyttä miestä. Šeikin tytärtä tai vaimoa kutsutaan nimellä *šaikhah* ().

## Lähteet
*Islamic-Dictionary.com, Meaning of... Word: Sheikh  
*

### Viitteet
Adriano (jalkapalloilija, 1982)

**Adriano**, koko nimeltään **Adriano Leite Ribeiro** (s. 17. helmikuuta 1982 Rio de Janeiro, Brasilia) on uransa lopettanut brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänellä oli yksi 2000-luvun pelätyimmistä kaukolaukauksista. Peliuransa jälkeen hän on ajautunut alkoholi- ja päihdeongelmiin ja hän asui ainakin vuonna 2016 Rio de Janeiron vaarallisimmissa faveloissa.

## Seurajoukkueura
Ammattilaisuransa aikana Adriano on edustanut Interin lisäksi Flamengoa ja São Pauloa kotimaassaan sekä ACF Fiorentinaa ja Parmaa Italiassa. Seurajoukkueuran parhaat saavutukset ovat tulleet kuitenkin Interissä; milanolaisseurassa hän on voittanut kaksi Serie A:n mestaruutta  2006 ja 2007, Italian Cupin vuosina 2005 ja 2006 ja lisäksi Italian Supercupin vuonna 2005.

### Maajoukkueura
Brasilian maajoukkueessa Adriano on pelannut 48 ottelua ja tehnyt niissä 27 maalia (tilanne 27. syyskuuta 2010). A-maajoukkueessa hän debytoi 15. marraskuuta 2000 pelatussa ottelussa Kolumbiaa vastaan. Maajoukkuepaidassa Adriano on voittanut Copa Américan 2004 ja Maanosaliittojen Cupin sitä seuraavana vuonna. Kummassakin turnauksessa hän kuului joukkueensa parhaisiin pelaajiin, hän voitti molemmissa maalikuninkuuden ja hänet valittiin kummassakin turnauksen parhaaksi pelaajaksi. Lisäksi Adriano oli voittamassa alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruutta vuonna 1999.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Adriano Leite Ribeiro - italian web site  
*Adriano FootballDatabase-tietokannassa 
*Profiili Sambafoot.comissa
Diomedes

**Diomedes** () oli kreikkalaisen mytologian hahmo. Nimi yhdistetään kahteen sankariin, joista yksi on Tydeuksen poika, joka osallistui Troijan sotaan. 

Tämä Diomedes taisteli Odysseuksen rinnalla, ja yhdessä he varastivat Troijasta palladionin, Pallas Athenea esittävän veistoksen. Sodassa Diomedes haavoitti Afroditea, joka taisteli troijalaisten puolella, minkä tämä kosti tekemällä  Diomedeen vaimon uskottomaksi. Diomedes pakeni Italiaan ja perusti sinne useita kaupunkeja.

Toinen Diomeds oli Areen poika ja Traakian kuningas. Kolmas ei  ole taruhahmo vaan grammaatikko, joka 300-luvulla kirjoitti latinan kieliopin, josta on säilynyt joukko sitaatteja.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Nikolai Tutškov

**Nikolai Aleksejevitš Tutškov** (, 27. huhtikuuta (J: 16. huhtikuuta) 1761 – 11. marraskuuta (J: 30. lokakuuta) 1812 Jaroslavl) oli venäläinen kenraaliluutnantti, joka osallistui Suomen sotaan. Hän kuului keskiaikaiseen venäläiseen aatelissukuun, jolla saattaa olla saksalaiset sukujuuret. Hänen isänsä oli venäläinen senaattori. Sotilasuransa hän aloitti 1778 päämajoitusmestarin adjutanttina ja palveli 1783 Kanonirskin rykmentissä sekä osallistui Kustaan sotaan 1788–1790. Puolan kapinan aikana 1792–1794 hän komensi Muromskin jalkaväkirykmenttiä kunnostautuen Masciniewiczin taistelussa. Hän sai neljännen luokan Pyhän Yrjön ristin. Tutškov ylennettiin 4. lokakuuta 1794 everstiksi ja siirrettiin Belozerskin rykmentin komentajaksi. Tasan kolme vuotta myöhemmin hänet siirrettiin Sevskin jalkaväkirykmentin komentajaksi. Tutškov osallistui A. M. Rimski-Korzakovin joukoissa Sveitsin operaatioon Zürichin lähellä, ja hän osallistui Schaffhausenin hyökkäykseen. Hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi 1799. Kesästä 1806 Tutškov komensi viidettä jalkaväkidivisioonaa.

Tammikuusta 1808 Tutškov kiinnitettiin Ruotsia vastaan hyökkääviin joukkoihin 5. divisioonan komentajaksi. Venäläiset joukot hyökkäsivät 21. helmikuuta 1808 yhtenä kolmesta ryhmittymästä Suomeen. Hän hävisi Koljonvirran taistelun Johan August Sandelsille. Hänen seuraajakseen komentajaksi tuli Nikolai Nikolajevitš Rajevski. Suomen sodan jälkeen Tutškov palveli Kamenets-Podolskin sotilaskuvernöörinä.
 
Vuonna 1812 hän osallistui komentajana Venäjän sotaan Ranskaa vastaan muun muassa Smolenskin ja Borodinon taisteluissa. Hän haavoittui luodista rintaan ja hänet siirrettiin Možaiskiin ja sittemmin Jaroslavliin, missä kuoli haavoittumisensa seurauksiin.

Nikolai Aleksejevitš Tutškov oli toisen aikalaisensa venäläisen kenraalin, Smolenskin taistelussa kaatuneen Aleksandr Aleksejevitš Tutškovin (1778–1812) vanhempi veli.

## Kirjallisuutta
*Zalesski, K. A.: Napoleonovskije voiny 1799–1815. Biografitšeski entsiklopeditšeski slovar (Наполеоновские войны 1799–1815. Биографический энциклопедический словарь), Moskova, 2003.
*Reima T.A. Luoto - Heikki Talvitie - Pekka Visuri: Suomen sota 1808-1809, Espoo 2008

## Aiheesta muualla
*Nikolai Tutškovin muotokuva (Juri Ivanov, 1990) 
*Nikolai Tutškovin elämäkerta 
*Museum.ru
Kullaan kirkko

**Kullaan kirkko** sijaitsee Kullaalla Ulvilassa, Satakunnassa. Se on rakennettu puusta Tuomas Ravoniuksen johdolla vuosina 1766–1767.  Vuonna 1878 C. J. von Heideken uudisti kirkkoa muun muassa tornin osalta. Silloin myös rakennettiin sakasti. Muodoltaan kirkko on päätytornillinen pitkäkirkko. Kirkkosalin pitkiltä sivuilta ulkonee poikkilaiva, joka on matalampi ja lyhyempi kuin kirkon pitkä sivu. Istumapaikkoja siinä on 450.

Urut on valmistanut uusikaupunkilainen J. A. Zachariassen vuonna 1896. Niissä on 11 äänikertaa. Alttaritaulun on maalannut vuonna 1796 P. Högberg, ja se kuvaa ehtoollisen asettamista ja ristiinnaulittua Jeesusta. Uusgoottilaiseen huippuun päätyvässä kellotornissa on kolme kelloa vuosilta 1766, 1767 ja 1793.

Kirkon vieressä sijaitsevassa entisessä pitäjänmakasiinissa toimii Kullaan kotiseutumuseo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Tuija Ahvonen

**Tuija Anneli Ahvonen** (27. tammikuuta 1949 Helsinki – 7. lokakuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi Yleisradion vuosina 1981–1983 esittämästä satiirisarjasta *[[Hukkaputki]]*. Lisäksi hänet muistetaan Radioteatterin kuunnelmasarjasta *[[Yhtä köyttä -yhdistys]]*. Ahvonen teki myös useita elokuvarooleja.

## Ura
Ahvonen opiskeli Suomen Teatterikoulussa vuosina 1968–1971, jonka jälkeen hän oli kiinnitettynä Lappeenrannan teatteriin vuoteen 1973 saakka. Helsinkiin palattuaan hän näytteli Ryhmäteatterissa ja oli viimeiset vuotensa freelancerina. Vuonna 1981 Ahvonen esitti toista naispääosaa Eero Tuomikosken ainoaksi jääneessä pitkässä näytelmäelokuvassa *[[Suvi (elokuva)|Suvi]]*. *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* kriitikko Mikael Fränti kehui hänen roolisuoritustaan ja vertasi Ahvosta Jill Clayburghiin elokuvassa *[[Eronnut nainen]]* ja Jeanne Moreau’hon elokuvassa *[[Yö (Antonionin elokuva)|Yö]]*.

Ahvonen kärsi pitkään mielenterveysongelmista. Hän oli miehensä kanssa päätynyt avioeroon. Ilta-Sanomille vuonna 1982 antamassaan haastattelussa Ahvonen kertoi jääneensä pois *Hukkaputki*-ohjelmasta kesken sen toisen tuotantokauden ja joutuneensa hoidettavaksi Lapinlahden sairaalan psykiatriselle osastolle. Ahvonen kertoi, että hänestä oli tullut julkisuuden henkilö tilanteessa, jossa hänen yksityiselämänsä oli sekaisin ja totesi ”näytelleensä seitsemän vuotta tervettä ihmistä”. 

Ahvonen teki itsemurhan Helsingin Malminkartanossa lokakuussa 1983.

## Filmografia
**[[Niilon oppivuodet]]* (1971)
**[[Jouluksi kotiin]]* (1975)
**[[Wiipurin nopeat]]* (televisioelokuva, 1978)
**[[Kylä huokasi]]* (televisioelokuva, 1979)
**[[Miesten koulu]]* (televisioelokuva, 1980)
**[[Kiljusen herrasväki (elokuva)|Kiljusen herrasväki]]* (1981)
**[[Sadeaika (vuoden 1981 elokuva)|Sadeaika]]* (1981)
**[[Sotamies Jokisen vihkiloma (vuoden 1981 televisioelokuva)|Sotamies Jokisen vihkiloma]]* (televisioelokuva, 1981)
**[[Suvi (elokuva)|Suvi]]* (1981)
**[[Uuno Turhapuron aviokriisi]]* (1981)
**[[Sumua]]* (televisioelokuva, 1982)
**[[Toto (elokuva)|Toto]]* (1982)
**[[Regina ja miehet]]* (1983)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tuija Ahvonen Yle Elävä arkisto.
Obwalden

**Obwalden** (, , ) on kantoni Sveitsissä. Sen pinta-ala on 491&nbsp;km². Kantonissa on vajaat 40&nbsp;000 asukasta. Obwaldenin hallinnollinen keskus on Sarnen.

## Historiaa
Obwalden oli 1200- ja 1300-lukujen vaihteesta alkaen nimellä *Unterwalden ob dem Wald* osa Unterwaldenia, joka yhdessä Urin ja Schwyzin kanssa muodosti Sveitsin vanhan valaliiton vuonna 1291. Napoléonin vallan aikana 1798–1803 alue oli Sarnenin hallintoalue () Waldstättenin kantonissa, Helvetian tasavallassa. Vuosina 1803–1999 *Unterwalden ob dem Wald* oli puolikantoni osana Unterwaldenia. Vuodesta 1999 alkaen Obwalden on ollut kantoni, tosin ”puolikantonin” oikeuksilla: entisillä puolikantoneilla on vain yksi edustaja parlamentin ylähuoneessa.

## Maantiede
Obwalden sijaitsee Etu-Alppien alueella: kantonin pohjoisosa on Emmentalin Alppeja, eteläosa Urin Alppeja. Kantonin korkein vuori on Titlis (3&nbsp;238 m mpy.). Muita tunnettuja vuoria ovat muun muassa Pilatus ja Brienzer Rothorn (2&nbsp;348 m mpy.).

Kantonin asutus on keskittynyt Sarner Aa- ja Engelberger Aa -jokien laaksoihin ja järvien rannoille.

## Hallinto ja asukkaat
Obwalden koostuu kahdesta erillisestä osasta: Engelberg muodostaa erillisen eksklaavin pääalueen itäpuolella. Kantoni koostuu seitsemästä kunnasta: 

Obwalden on enimmäkseen saksankielistä aluetta: vuonna 2017 noin 92 prosenttia kantonin asukkaista oli saksankielisiä. Valtauskonto on katolisuus, jota tunnustaa 69 prosenttia asukkaista.

## Talous
Obwaldenin työpaikat (yhteensä 22&nbsp;000) jakaantuivat vuonna 2017 sektoreittain seuraavasti:
* maa- ja metsätalous 8 %
* teollisuus 33 %
* palvelut 59 %.

## Liikenne
Obwaldenin liikenneväylät kulkevat laaksoja pitkin:
* Valtatie A8 kulkee Sarner Aan vartta pitkin Bernin kantonista Brünigpassin yli kohti Luzernia.
* Samaa reittiä kulkee Zentralbahnin rautatie Luzernista Meiringeniin. 
* Myös Engelbergiin on Zentralbahnin junayhteys Luzernista.
* Useille vuorille on köysirata- tai junayhteys.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Jarmo Sermilä

**Jarmo Kalevi Sermilä** (16. elokuuta 1939 Hämeenlinna – 26. kesäkuuta 2024 Hämeenlinna) oli suomalainen säveltäjä ja muusikko.

Sermilä opiskeli Helsingin yliopistossa musiikkitiedettä ja valmistui vuonna 1975. Hän opiskeli myös sävellystä Prahassa František Kovaříčekin ja Sibelius-Akatemiassa Joonas Kokkosen johdolla ja suoritti diplomin 1975. 

Sermilän tuotantoon kuuluu balettimusiikkia ja orkesteriteoksia, mutta pääpaino on kamarimusiikissa ja elektroakustisessa musiikissa. Varhaisteoksissaan Sermilä käytti atonaalisuutta pääkeinonaan, ei kuitenkaan koskaan tiukasti tai sarjallisesti, sillä hänen kiinnostuksensa Edgard Varèsen musiikkiin johti häntä kohti vapaata tonaalisuutta. Taidemusiikin lisäksi Sermilä soitti jazzia. Hänen instrumenttejaan olivat trumpetti ja flyygelitorvi.

Vuodesta 1966 vuoteen 1971 Sermilä toimi Sibeliuksen syntymäkodin kuraattorina Hämeenlinnassa. Vuosina 1971–1976 Sermilä johti Suomalaisen musiikin tiedotuskeskusta, minkä jälkeen hän siirtyi Yleisradion kokeilustudion päälliköksi 1975–1979. Hän oli ISCM:n Suomen sektion puheenjohtaja 1975–1979.

Vuosina 1976–2010 Sermilä johti levytyksiä ja nuotteja julkaisevaa Jasemusiikki-yhtiötä, joka sittemmin siirrettiin tanskalaisen Wilhelm Hansen -yhtiön omistukseen.

Sermilä toimi Hämeen läänintaiteilijana 1977–1982, Suomen Säveltäjät ry:n varapuheenjohtajana 1981–2005 ja Teosto ry:n varapuheenjohtajana 1994–1999.

Jarmo Sermilälle myönnettiin  professorin arvonimi 2004.

Yleisradion dokumentissa *Jean Sibelius* (1974) Sermilällä oli Sibeliuksen rooli.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jarmo Sermilä Music Finlandin sivuilla
* [Jarmo Sermilän kirjoitus ''Musiikista'' Häme-Wiki-sivustolla](http://www.hamewiki.fi/wiki/Musiikista_(J._Sermilä))
Juan (jalkapalloilija)

**Juan Silveira dos Santos**, pelaajanimeltään **Juan**, (s. 1. helmikuuta 1979 Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Brasilian Série A:ssa pelaavaa Flamengoa.

Juan aloitti ammattilaisuransa vuonna 1996 Flamengossa. Hän edusti seuraa peräti seitsemän kauden ajan, kunnes siirtyi kaudeksi 2002–03 saksalaiseen Leverkuseniin. Kesällä 2007 hän siirtyi AS Romaan, jossa pelasi viisi vuotta. Heinäkuussa 2012 Juan siirtyi ilmaisella siirrolla kotimaansa pääsarjaan Internacionalin riveihin. Juan teki paluun kasvattaja seuraansa Flamengoon tammikuun ensimmäinen päivä 2016 ilmaisella siirrolla.

Brasilian maajoukkueessa Juan debytoi kesällä 2001 Perua vastaan pelatussa ottelussa. Yhteensä hän on pelannut 57 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia (tilanne 16. heinäkuuta 2007) . Juan oli voittamassa Copa Américaa vuosina 2004 ja 2007 ja Maanosaliittojen cupia vuonna 2005.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Juan FootballDatabase-tietokannassa 
*Leverkusen who's who
Kalajoen kirkko

**Kalajoen kirkko** on rakennettiin peittämättömästä punatiilestä vuosina 1876–1879. Sen suunnitteli F. W. Lüchow. Kalajoen kirkko toimii Kalajoen evankelis-luterilaisen seurakunnan kirkkona. Istumapaikkoja siinä on noin 1&nbsp;300 ja pinta-alaa 988 neliömetriä. Pitkäkirkon toisessa päädyssä on torni ja toisessa alttari, joka on kuoriabsidissa. Alun perin kirkko oli uusgoottilainen ja kolmilaivainen. Tulipalo tuhosi kirkon 16. helmikuuta 1930. Kirkko rakennettiin uudelleen vuosina 1930–1931 ja vihittiin käyttöön 15. helmikuuta 1931. Kirkon uudistuspiirustukset teki arkkitehti W. G. Palmqvist, jolloin tornin huippua madallettiin ja kirkkosalin pitkämuotoinen laiva tehtiin betoniseksi tynnyriholviksi. Alun perin niissä oli taitekatot ja sivulaivoissa tasakatot.

## Esineistö
Alttaritaulun on maalannut Adolf von Becker 1887 ja se kuvaa Kristuksen ylösnousemusta. Urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1931. Niissä on 27+1 äänikertaa. Erillisessä kellotapulissa (A. W. Arppe, 1815) on kaksi kelloa vuosilta 1813 ja 1830.

## Historiaa
Kalajoen ensimmäinen kirkko valmistui Tyngän kylään arviolta vuonna 1543. Toinen kirkko rakennettiin joitain vuosikymmeniä myöhemmin Mantilan kylään. Kolmannen kirkon rakentamisajankohtaa ei tiedetä, mutta se oli olemassa ainakin 1636 jolloin se arkistolähteiden mukaan purettiin ja rakennettiin uudelleen uuteen paikkaan. Tähän kolmanteen kirkkoon liittyneen kellotapulin rakensi Anders Brofall vuonna 1733. Vuosisadan loppua kohden kirkko rappeutui pahasti ja niinpä seurakunnan neljäs, erivartinen ristikirkko, rakennettiin vuonna 1781. Sen oli suunnitellut kruunun yli-intendentinvirasto Tukholmassa vuonna 1778. Kirkko tuhoutui Suomen sodassa vuonna 1808. Uusi, viides kirkko rakennettiin puusta samaisen yli-intendentin konttorin piirustusten mukaan 1811–1812. Sekin kirkko paloi vuonna 1869, mutta siihen liittynyt kellotapuli vuodelta 1815 on edelleen olemassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Kirkon kuva 
* Kalajoen kirkon palo 16.2.-30, Suomen Kuvalehti, 01.03.1930, nro 9, s. 32, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kattoratsastaja

**Kattoratsastaja** tarkoittaa katon harjalla kohoavaa pientä tornia. Suomen luterilaisissa kirkoissa kattoratsastajia on käytetty koristeina tai korostamaan ristikirkon keskusta. Kattoratsastaja voi olla sakaroiden yhtymäkohdassa tai katonharjalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Neoptolemos

**Neoptolemos** (, ), joskus myös **Pyrrhos** (, ), oli kreikkalaisessa mytologiassa Akhilleuksen ja prinsessa Deidameian poika.

Hänen isänsä ja Aiaksen kuoltua Troijan sodassa kreikkalaisten sotaonni kääntyi eikä heillä ollut merkkiäkään voitosta. Kreikkalaiset kaappasivat troijalaisen tietäjän, Helenoksen. Hän kertoi, että kreikkalaiset voisivat voittaa sodan jos heillä olisi Herakleen myrkytetyt nuolet, he onnistuisivat varastamaan palladionin sekä mikäli Akhilleuksen poika osallistuisi sotaan.

Odysseus saikin Neoptolemoksen osallistumaan sotaan tarjoamalla tälle isänsä varustuksen sekä Hermionen, Menelaoksen ja Helenan tyttären, käden. Neoptolemoksella olikin hyvin tärkeä osa sodassa sillä hän surmasi Priamoksen ja Astyanaksin sekä uhrasi Polyksenen isänsä haudalla.

Sodan loputtua hän meni naimisiin Hermionen kanssa, mutta he eivät saaneet yhtään lasta. Myöhemmin Hermionen rakastettu, Orestes, murhasi Neoptolemoksen ja meni Hermionen kanssa naimisiin.

## Lähteet

* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla