Hjalmar V. Pohjanheimo

**Hjalmar Viktor Pohjanheimo**, sukunimi vuoteen 1888 *Sikanen* ja vuoteen 1907 *Saarinen* (22. joulukuuta 1867 Jyväskylä – 20. elokuuta 1936 Helsingin maalaiskunta) oli suomalainen elokuvatuottaja, joka tuotti useita elokuvia vuosien 1913–1921 välillä. Hän omisti myös elokuvateattereita ja harjoitti elokuvien maahantuontia ja vuokrausta. 

Puutavara-alan liikemiehenä ja sahamestarina uransa aloittanut Pohjanheimo siirtyi elokuva-alalle vuonna 1910 muutettuaan perheineen Helsinkiin. Hän omisti 1910-luvulla *Lyyra*-elokuvateatteriketjun ja hänellä oli myös 1911 perustettu Lyyra Filmi -niminen elokuvien tuotantoyhtiö.  Pohjanheimon Lyyra-yhtiöllä oli useita elokuvateattereita ympäri Suomea, jotka kaikki olivat Lyyra-nimisiä, ja ne oli erotettu toisistaan roomalaisilla numeroilla. Yksi niistä toimi Helsingin Yrjönkadulla samalla tontilla, jossa myöhemmin oli elokuvateatteri Edison.

Pohjanheimo osti vuonna 1911 kuvatun *[[Sylvi (vuoden 1913 elokuva)|Sylvi]]*-näytelmäelokuvan 4&nbsp;500 markalla sen tekijäkolmikolta Teuvo Purolta, Teppo Raikkaalta ja Frans Engströmiltä. Elokuvan ensi-ilta oli Viipurin Lyyra-teatterissa 24. helmikuuta 1913, ja sitä esitettiin saman vuoden aikana teattereissa ympäri Suomea. Elokuvan hyvä katsojamenestys sai Pohjanheimon aloittamaan myös itse elokuvien tuottamisen. Teatteriohjaaja ja -näyttelijä Kaarle Halme ohjasi Lyyra Filmille vuosina 1913–1914 neljä näytelmäelokuvaa (*Nuori luotsi*, *Verettömät*, *Kesä*, *Vieraalla maaperällä*), joiden teossa oli mukana myös Halmeen johtama teatteriseurue.  Muut elokuvansa, jotka olivat lähinnä kevyitä farsseja, Pohjanheimo teki poikiensa Adolf Pohjanheimon (1888–1958), Hilarius Pohjanheimon (1892–1932), Asser Pohjanheimon (1893–1937) ja Birger Pohjanheimon (1895–1936) kanssa. Kaikkiaan Pohjanheimo tuotti autonomian ajan kotimaisista 25 näytelmäelokuvasta peräti 15. Pohjanheimo aloitti 1914 ensimmäisten suomalaisten uutiskatsausfilmien tuottamisen nimellä *Lyyran Viikkolehti*.

Pohjanheimo siirtyi pois elokuva-alalta vuonna 1922, jolloin hän myi jäljellä olleet teatterinsa. Hän omisti Kyyhkylän kartanon Mikkelin maalaiskunnassa ja sen jälkeen hänellä oli vuosina 1922-1930 Numlahden kartano Nurmijärvellä. Pohjanheimo menetti omaisuutensa 1930-luvun pulavuosina ja viimeiset vuotensa hän toimi halkokauppiaana Helsingin maalaiskunnan Tapanilassa. Hän kuoli varattomana vuonna 1936.

## Elokuvat joissa Hjalmar V. Pohjanheimo oli tuottajana
*''Kosto on suloista'' (1913)
*''Nuori luotsi'' (1913)
**[[Verettömät]]* (1913)
*''Vieraalla maaperällä'' (1914)
*''Käpäsen rakkausseikkailu'' (1914)
*''Nainen, jonkas minulle annoit'' (1914)
*''Salainen perintömääräys'' (1914)
*''Se kolmas'' (1914)
*''Kaksi sankaria'' (1914)
*''Pirteä ja kadonnut kori'' (1914)
*''Tuiskusen kuherruskuukausi'' (1914)
*''Väärennetty osoite'' (1914)
*''Rikosten runtelema'' (1915)
*''Kesä'' (1915)
*''Kilu-Kallen ja Mouku-Franssin kosioretki'' (1920)
**[[Sunnuntaimetsästäjät]]* (1921)
*''Kun solttu-Juusosta tuli herra'' (1921)

## Elokuvat joissa Hjalmar V. Pohjanheimo oli ohjaajana
**Kosto on suloista* (1913)
**Kilu-Kallen ja Mouku-Franssin kosioretki* (1920)
**Sunnuntaimetsästäjät* (1921)
**Kun solttu-Juusosta tuli herra* (1921)

## Kirjallisuutta
*Hannu Salmi: Kadonnut perintö. Näytelmäelokuvan synty Suomessa 1907–1916.  SKS 2002
*Suomen Kansallisfilmografia. Osa 1: Vuosien 1907–1935 suomalaiset kokoillan elokuvat. 1996

## Lähteet
* EloNet : Hjalmar V. Pohjanheimo
* Kari Uusitalo : Varhaiset suomalaiset uranuurtajat (EloNet) 
*
*Kaunis alku kotimaiselle teollisuudelle
*Sylvi - ensimmäinen suomalainen pitkä näytelmäelokuva
*Hannu Salmen kirjan esittely

## Aiheesta muualla
* Suomalaisia filmifarsseja, Suomen Kuvalehti, 18.09.1920, nro 37, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot