Fisteli

**Fisteli** on epänormaali yhteys kahden onton tilan (teknisesti kahden epiteelipinnan), kuten verisuonen, suolen tai muiden onttojen elinten, välillä. Fisteleitä voi kehittyä kehon eri osissa. Fistelit johtuvat usein vammasta tai leikkauksesta, mutta ne voivat myös johtua infektiosta tai tulehduksesta. Fistelit ovat yleensä sairaus, mutta niitä voidaan myös luoda kirurgisesti hoidollisista syistä.

Kasvitieteessä termiä käytetään viittaamaan lajeihin, jotka erottuvat ontto- tai putkimaisista rakenteista. Esimerkiksi *[[ Monarda fistulosa|Monarda fistulosalla]]* on putkimaiset kukat;  *[[ Eutrochium fistulosum|Eutrochium fistulosumilla]]* on putkimainen varsi; *[[Pillisipuli|Allium fistulosumissa]]* on ontot tai putkimaiset lehdet ja *acacia seyal* ssp. *fistula* on alalaji, jolla on ontot piikit. 

Crohnin taudin perianaalifisteleistä voidaan joskus puhua lyhyemmin vain fisteleinä. 

## Sijainti
Fisteleitä voi esiintyä kehon eri osissa. Niitä voi muodostua esimerkiksi seuraavien elinten välille: 

*  Valtimo ja laskimo 
* Sappitiet ja ihon pinta (sappirakon leikkauksen komplikaationa)
* Kohdunkaula ja emätin
* Niska ja kurkku
* Kallon ja poskiontelon sisäinen tila
* Suolisto ja emätin
* Paksu- tai peräsuoli ja perianaalialueen iho (perianaalifisteli)
* Vatsa ja ihon pinta
* Kohtu ja vatsaontelo
* Keuhkovaltimo ja laskimot
* Napa ja suoli

## Syyt
Erilaisia fistelien syitä ovat: 

## Hoito

Fistelin hoito vaihtelee fistelin syystä ja laajuudesta riippuen, mutta siihen sisältyy usein kirurginen toimenpide yhdistettynä antibioottihoitoon. 

Tyypillisesti ensimmäinen vaihe fistelin hoidossa on lääkärin suorittama tutkimus, jonka avulla määritetään fistelin kulkureitti. 

Fistelin kuivumisen ja paranemisen varmistamiseksi vaaditaan usein leikkausta (jotta mätä pääsee valumaan ulos muodostamatta paisetta). Eri kirurgisia toimenpiteitä käytetään yleisesti. Yleisiä toimenpiteitä ovat mm. fistulotomia, seton-lankojen asettaminen (lanka, joka kulkee fistelin läpi ja pitää sen avoimena eritteiden valumisen tehostamiseksi), tai liukuläppäleikkaus (jossa suolen sisäpinnan tervettä kudosta siirretään peittämään fistelin sisäaukko, jotta fistelikanavaan ei pääsisi ulostetta). Hoitoon voi sisältyä myös fistelin täyttö fibriiniliimalla. Myös kollageenista valmistetun fistelitulpan käyttöä fistelin sisäaukon sulkemiseksi on kokeiltu viime vuosina, vaihtelevalla menestyksellä. Perianaalifistelien leikkaukset ovat usein vaativia ja riskinä niissä on ulosteenpidätyskyvyttömyyden kehittyminen. Lisäksi fistelin uusiutumisriski leikkaushoidon jälkeen on suuri. 

Fistelin kirurgista hoitoa ei ole järkevää aloittaa ilman diagnoosia tai mahdollisen perussairauden hallintaa. Esimerkiksi Crohnin taudin fistelien kirurginen hoito voi aluksi olla tehokasta, mutta jos itse Crohnin tautia ei hoideta, fistelin uusiutumisaste on erittäin korkea (selvästi yli 50 %).

## Terapeuttinen käyttö
Dialyysihoitoa tarvitseville munuaisten vajaatoiminnasta kärsiville potilaille voidaan luoda tarkoituksella leikkauksen avulla ns. ciminofisteli, jotta veri voidaan helpommin poistaa hemodialyysissä.

Maksan porttilaskimon hypertension hoitamiseksi voidaan radikaalina hoitona tehdä fisteli, joka yhdistää maksan porttilaskimon ja alaonttolaskimon. Tämä suojaa portaalin laskimojärjestelmää korkealta paineelta.

## Etymologia
Latinankielinen sana *fistula* (monikossa *fistulae*) tarkoittaa putkea.

## Katso myös
* Anaalifisteli

## Lähteet

## Aiheesta muualla