Abessiivi

**Abessiivi** (vanhoissa suomen kieliopeissa **vajanto**, joidenkin kielten kieliopeissa myös **karitiivi** tai **privatiivi**) on sijamuoto, joka ilmaisee jonkin puuttumista. 

## Abessiivi uralilaisissa kielissä
Abessiivi saattaa palautua uralilaiseen kantakieleen saakka, ja se kuuluu edelleenkin useiden uralilaisten kielten sijajärjestelmään. Sen tehtävät ovat kautta kielikunnan hyvin samanlaiset. Sillä muodostetaan jonkin puuttumista ilmaisevia adverbiaaleja (esim. udmurtin ***mumytek-bubytek''' budyny'' ’kasvaa '''äidittä ja isättä'''’). Usein samalla [[Suffiksi|suffiksilla]] muodostetaan [[Verbi|verbeistä]] kielteisiä [[Konverbi|konverbejä]] eli ei-finiittisiä verbinmuotoja, jotka ilmaisevat jonkin toiminnan jäämistä tapahtumatta (esim. [[Vuorimarin kieli|vuorimarin]] ''[ӛ]ške '''ӛštӛ­de''', ńi-ma päšä-ät ak liält'' ’itse '''tekemättä''' (= jos ei itse tee) mikään työ ei tule tehdyksi’).

=== Suomi ===
[[Suomen kieli|Suomessa]] abessiivin pääte on [[Vokaalisointu|vokaalisoinnun]] mukaan ''-tta'' tai ''-ttä.'' Murteissa pääte on laajalti yksinäis-t:llinen ''(rahata).'' Abessiivinpäätteen murteellinen variantti ''-ti'' esiintyy joissakin yleiskieleenkin vakiintuneissa [[Adverbi|adverbeissa]]: ''ääneti, iäti, huoleti, peräti, alati, alasti.''

Vanhemmassa kirjakielessä ja suomen murteissa abessiivi ([[Partitiivi|partitiivin]] ohella) esiintyy usein yhdessä ''ilman''-preposition kanssa: ''ilman vaatteitta.'' Tätä käyttötapaa on nykysuomea normitettaessa 1800-luvun lopulta lähtien ruvettu pitämään virheellisenä.

Abessiivin käyttö on nykysuomessa suhteellisen tavallista kielteisissä konverbeissa (MA-infinitiivin abessiivimuoto): ''jää selvittämättä, yritin olla ajattelematta''. Näistä muodoista monet ovat kivettyneet adverbeiksi: ''auttamatta, epäilemättä, huolimatta, kieltämättä, lakkaamatta, lukuun ottamatta, riippumatta, viipymättä, vääjäämättä, äkkiarvaamatta, puhumatta(kaan).''

Kiteytyneiden ilmausten ''(pitemmittä puheitta, muitta mutkitta)'' lisäksi nykysuomen abessiivimuotoisten nominien käytössä voidaan erottaa kuusi tavallista merkitystyyppiä:

* tunnesana-abessiivit ''(huoletta, surutta);''
* syyabessiivit ''(syyttä, aiheetta, perusteetta)''; 
* korvaukseen viittaavat abessiivit ''(maksutta, veloituksetta);''
* sujuvuusabessiivit ''(vaivatta, moitteetta);''
* selviytymisabessiivit ''(vahingoitta, naarmuitta);''
* vahvikeabessiivit ''(varauksetta, poikkeuksetta, kiistatta).''

Abessiivi mainitaan kieliopeissa ja oppikirjoissa usein ”vajaakäyttöisenä”, ”harvinaistuvana” tai ”marginaalisena” sijana. Laajempien kieliaineistojen pohjalta tehty tutkimus osoittaa kuitenkin, että abessiivi on nykysuomessa vähemmän yleinen mutta silti elinvoimainen sijamuoto, jolla on yhä kaikki suomen kielen sijamuotojen olennaiset ominaisuudet.

=== Viro ===
[[Viron kieli|Virossa]] abessiivin (vir. ''ilmaütlev)'' pääte on ''-ta''. Toisin kuin suomen yleiskielessä, virossa abessiivia voidaan käyttää sekä yhdessä [[Prepositio|preposition]] ''ilma'' ’ilman’ kanssa että ilman: ''Jüri sõi (ilma) '''isuta*** ’Jüri söi ilman ruokahalua, haluttomasti’. Toisin kuin suomessa, viron abessiivia voidaan käyttää myös attribuuttien sijana samoin kuin karitiivisia adjektiivijohdoksia, ja näiden välillä voi olla merkitysero: abessiivi-ilmaus *sabata ahv* (”hännättä apina”) tarkoittaa ’apinaa, joka on jostain syystä menettänyt häntänsä’, karitiiviadjektiivi-ilmaus *sabatu ahv* (’hännätön apina’) viittaa apinaan tai apinalajiin, jolla ei alun alkaenkaan ole ollut häntää.

### Saamelaiskielet
Kantasaamessa on ollut **-ptāke̮k*-päätteinen abessiivisija, joka ei kaikissa nykyisissä saamelaiskielissä ole enää elävässä käytössä. Pohjoissaamessa alkuperäinen abessiivisijan pääte on irronnut ja itsenäistynyt postpositioksi *haga* ’ilman’.

### Mordvalaiskielet
Mordvalaiskielten abessiivin pääte (ersän *-(v)tomo* tai *-(v)ťeme* vokaalisoinnusta riippuen, mokšan *-ftəma*) toimii myös karitiiviadjektiivien johtimena. Esimerkkejä ersästä:
* *lov*'tomo*** ’ilman lunta, lumeton’
* ''pev'''ťeme*** ’ilman loppua, loputon’
* *toń*'ťeme**ť'' ’ilman sinua’.

=== Mari ===
[[Vuorimarin kieli|Vuorimarissa]] (mutta ei [[Niittymarin kieli|niittymarissa]]) esiintyy abessiivisija, jota perinteisesti kieliopeissa nimitetään karitiiviksi. Sen pääte on ''-de'' tai ''-te,'' esim. ***roβotade*' ӛläš ak li* ’*'ilman työtä** ei voi elää’.

=== Permiläiset kielet ===
[[Permiläiset kielet|Permiläisten kielten]] abessiivin (kieliopeissa usein: karitiivi) pääte on [[Komin kieli|komissa]] ''-tög,'' [[Udmurtin kieli|udmurtissa]] ''-tek.'' Se saattaa olla sukua itämerensuomalaisten kielten, saamen ja marin vastaaville päätteille.

=== Ugrilaiset kielet ===
Useimmissa [[Ugrilaiset kielet|ugrilaisen ryhmän kielissä]] ei ole varsinaista abessiivisijaa tai sen asema on epäselvä. [[Pohjoismansi|Pohjoismansin]] ''-tāl-'' tai itämansin ''-tal''-suffiksia, jolla muodostetaan karitiiviadjektiiveja, voidaan käyttää myös [[Adverbiaali|adverbiaaleja]] muodostamaan abessiivin tapaan, esim. itämansin ''tētal'' ’ruoaton; ruoatta’; pohjoismansin ''tōr **pintāl*' ul minen* ’huivia (päähän) panematta (”panematon”) älä mene (ulos)!’. Unkarissa ei ole abessiivisijaa, mutta sitä vastaavia adverbiaaleja muodostetaan karitiivijohdoksista essiivi-modaalin suffiksilla *-ul/-ül,* esim. *sótlan* ’suolaton’ → *sótlanul* ’suolatta’.

Itähantin kielessä abessiivisija esiintyy. Sen pääte on -ɬəɣ, esim. ɐːŋki-ɬəɣ ’äidittä’.

## Abessiiveja muissa kielissä
Nimitystä *abessiivi* käytetään erityisesti uralilaisten kielten kieliopeissa. Muissa kielissä vastaavanlaisia sijoja nimitetään esimerkiksi karitiiveiksi (mm. papualaisessa kâten kielessä), privatiiveiksi (esim. tšuktšissa), antikomitatiiveiksi (samoin tšuktšissa) tai deprivatiiveiksi (esim. australialaisessa gooniyandin kielessä).

## Lähteet