open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Battipaglia

**Battipaglia** on kunta Campanian alueella Etelä-Italiassa. Se sijaitsee noin 70 kilometriä Napolista kaakkoon. Battipaglian merkittävä elinkeino on elintarviketeollisuus.

## Maantiede ja ilmasto
Battipaglia sijaitsee Selejoen tasangon (Piana del Sele) pohjoisosassa kymmenisen kilometriä Tyrrhenanmeren rannalta sisämaahan ja noin 20 kilometriä Salernosta kaakkoon. Alueella vallitsee välimerenilmasto kuumine kesineen ja leutoine talvineen. Vaikka kesäsäät ovat tyypillisesti lämpötiloiltaan ja tuulioloiltaan stabiileja, iltapäivisin saattaa esiintyä ukkoskuuroja. Vuotuinen keskilämpötila on 15,9 °C. Tammikuun keskilämpötila on 9 °C ja elokuun 23,6 °C. Pakkaset ovat harvinaisia, matalimmat mitatut lämpötilat ovat −2...−3 °C ja korkeimmat noin 40 °C.

## Historia
Ensimmäinen maininta paikannimestä Battipaglia on Robert Guiscardin asiakirjassa vuodelta 1080. Alueella oli kolme maalaiskylää ennen Battipaglian siirtokunnan perustamista 1858. Tuhoisa maanjäristys runteli Basilicataa ja Teggianoa Campanian kaakkoisosassa joulukuussa 1857, ja kyseisiltä alueilta muutti uudisasukkaita Battipagliaan. Syntyi maatalouteen perustunut siirtokunta. Battipaglia sai itsenäisen kunnan aseman 28. maaliskuuta 1929. Sen perustajaksi on mainittu Alfonso Menna. Kaupunki tuhottiin lähes täysin vuoden 1943 ilmapommituksissa. Jälleenrakennus oli ripeää, ja kaupunkiin muutti runsaasti ihmisiä työn perässä. Etenkin 1950-luvulla Battipaglia kasvoi ja teollistui nopeasti. Vuoteen 1960 mennessä se oli kehittynyt teollisuuden keskukseksi.

Battipaglian historiallista arkkitehtuuria edustaa muun muassa keskiaikainen linnoitus Castello di Battipaglia, jota kutsutaan myös nimellä Castelluccio. Hengellisistä rakennuksista mainittakoon Santuario di Santa Maria della Speranza vuodelta 1917 ja Cappella di Santa Lucia, josta on ensimmäinen maininta vuodelta 1140. Keskiaikainen on niin ikään Complesso monastico di San Mattia.

## Talous ja liikenne
Battipaglian seutu on maatalouden kannalta ihanteellista. Mittavan alkutuotannon rinnalle on kasvanut merkittävää elintarviketeollisuutta. Battipagliassa tuotetaan muun muassa juustoa nimeltä Mozzarella di Bufala Campana. Elintarviketeollisuuden ohella Battipaglian keskeisiä teollisuudenaloja ovat elektroniikkateollisuus, muoviteollisuus ja pakkausteollisuus.

Rataosuudet Battipaglia–Reggio Calabria (Ferrovia Tirrenica Meridionale) ja Battipaglia–Metaponto alkavat Battipaglian rautatieasemalta. Keskeinen moottoritieyhteys on Autostrada A 2 (Salerno–Reggio Calabria).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Battipaglia, Campania, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength
Alphestes

**Alphestes** on meriahventen (Epinephelidae) heimoon kuuluva Atlantin valtamereltä ja Tyyneltämereltä tavattava kalasuku, johon luetaan seuraavat kolme lajia:

* *[[Alphestes afer]]* (Bloch, 1793) – levämeriahven 
* *[[Alphestes immaculatus]]* Breder, 1936
* *[[Alphestes multiguttatus]]* (Günther, 1867)

## Lähteet
* Taksonomian lähde tribusten sukuihin asti: 
* Alempien taksonien suomenkieliset nimet:  
### Viitteet
Dermatolepis

**Dermatolepis** on meriahventen (Epinephelidae) heimoon kuuluva Atlantin valtamereltä, Intian valtameren länsiosasta ja Tyyneltämereltä tavattava kalasuku. Sen tyyppilaji on nahkameriahven (*Dermatolepis dermatolepis*). *Dermatolepis*-sukuun luetaan seuraavat kolme lajia:

* *[[Dermatolepis dermatolepis]]* (Boulenger, 1895) – nahkameriahven
* *[[Dermatolepis inermis]]* (Valenciennes, 1833) – valkotäplämeriahven
* *[[Dermatolepis striolata]]* (Playfair, 1867) – pippurimeriahven

## Lähteet
* Taksonomian lähde tribusten sukuihin asti: 
* Alempien taksonien suomenkieliset nimet:  
### Viitteet
Tähtitytöt

***Tähtitytöt*** () on vuonna 2019 valmistunut amerikkalainen komedia, jonka on ohjannut Zara Hayes. Elokuvan pääosissa ovat Diane Keaton, Jacki Weaver, Pam Grier, Celia Weston, Alisha Boe, Phyllis Somerville, Charlie Tahan, Bruce McGill ja Rhea Perlman. Elokuva seuraa eläkeyhteisössä elävää naisryhmää, joka perustaa yhdessä cheerleading-joukkueen. STX Entertainment julkaisi elokuvan Pohjois-Amerikassa 10. toukokuuta 2019.  

## Juoni
Syöpää sairastava nainen, Martha, päättää luopua syövän jatkohoidoista ja muuttaa New Yorkista eläkeläisyhteisöön nimeltä Sun Springs. Hän tutustuu yhteisöön kuuluvaan Sheryliin, jolle hän kertoo olleensa aikanaan cheerleader. Sheryl kannustaa Marthaa aloittamaan harrastuksen uudestaan ja hetken mietittyään asiaa, Martha päättääkin aloittaa cheerleadingin jälleen. Saadakseen joukkueen kasaan, hän värvää muita yhteisön jäseniä mukaan harrastukseensa. Yhdessä he alkavat treenata kohti cheerleading-kisoja ja lopulta he päätyvätkin esiintymään kisayleisölle. 

## Rooleissa

## Julkaisu
Marraskuussa 2018 STX Entertainment hankki elokuvan levitysoikeudet 8–9 miljoonalla dollarilla.  Se julkaistiin Yhdysvalloissa 10. toukokuuta 2019 ja Suomessa heinäkuussa 2019.  

## Vastaanotto
*Tv-maailma*-lehdessä 2024 Arto Pajukallio harmitteli, miten kliseisiin ja pinnallisiin juonenkäänteisiin mainiot veteraaninäyttelijät on houkuteltu mukaan. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä. *Helsingin Sanomien* Pertti Avola taas näki Hayesin tavassa käsitellä aihettaan turhan sentimentaalisuuden välttämistä mutta silti suoraa käsittelyä vanhenemisen ja kuoleman teemoista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Martineau

**Martineau** on seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Harriet Martineau (1802–1876), englantilainen kirjailija ja filosofi, James Martineaun sisar
* James Martineau (1805–1900), englantilainen teologi ja filosofi, Harriet Martineaun veli
* John Ellis Martineau (1873–1937), yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko
* Sydney Martineau (1863–1945), brittiläinen miekkailija.
James Martineau

**James Martineau** (1805 Norwich, Englanti – 1900 Lontoo, Englanti) oli englantilainen filosofi ja teologi. Hän kääntyi 1828 unitaariseksi papiksi ja vaikutti vuodesta 1840 sen ohessa filosofian ja kansantalouden professorina eräässä collegessa Manchesterissa ja sittemmin Lontoossa, missä hän kuoli. Martineau oli syväaatteinen ja lämminhenkinen uskonnonfilosofi. Hän on esittänyt mielipiteitään niiden kypsyneessä muodossa teoksissaan *Types of ethical theory* (1885), *A study of reli-gion* (1888) ja *The seat of authority in religion* (1890).

Martineaun sisar oli kirjailija Harriet Martineau.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Punasuumeriahven

**Punasuumeriahven** (*Aethaloperca rogaa*) on meriahventen (Epinephelidae) heimoon kuuluva meri- ja murtovesissä elävä kalalaji. Se on sukunsa ***Aethaloperca*** ainoa laji. Craig & Hastings (2007) sijoittivat lajin molekyylifylogeneettisen analyysin perusteella sukuun *[[Cephalopholis]]*.

## Koko ja ulkonäkö

Punasuumeriahvenen pituus voi maksimissaan olla noin 60 senttimetriä. Sen ruumiin väritys voi vaihdella tummanruskeasta mustaan, ollen kuitenkin toisinaan oranssi, milloin sen suun sisäosat ovat punaoransseja. Pään yläpuoli on tumman punaruskea ja siinä on usein samanvärisiä raitoja tai laikkuja. Nuorilla yksilöillä on aikuisista poiketen vaaleansiniset reunat selkä- ja pyrstöevissä. Lajilla on selkäevässään 9 piikkiruotoa ja 17–18 pehmeää ruotoa. Peräevässä on kolme piikkiruotoa ja 8–9 pehmeää ruotoa.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Punasuumeriahventa tavataan indopasifisella merialueella Punaiseltamereltä Etelä-Afrikkaan asti ja itään Gilbertsaarille asti. Sitä on tavattu myös Persianlahdesta. Laji oleilee yleensä 3–60 metrin syvyydessä. Sen elinympäristöjä ovat rannikkojen riutat ja laguunit, missä ne oleilevat usein silttisen vedenpohjan yläpuolella tai riutan luolissa ja onkaloissa. Punasuumeriahventa elää myös sellaisilla riutoilla, missä ei ole tiheää korallipeitettä. Lajin pyydystäminen on kielletty Palaussa huhtikuun ja syyskuun välisenä aikana. Mikronesiassa osa osavaltioista on rajoittanut sen myyntiä.

## Ravinto ja elintavat
Punasuumeriahvenen ravintoa ovat pienet kalat ja sirkkaäyriäiset. Nuoret, alle kuuden senttimetrin mittaiset yksilöt matkivat pieniä, riutalla eläviä ei-saalistavia kaloja saalistaessaan pikkukaloja. Punasuumeriahven saavuttaa sukukypsyyden noin 35 senttimetrin mittaisena.

## Lähteet
* Taksonomian lähde tribusten sukuihin asti:  
* Taksonomian lähde sukujen lajeista alaspäin: 

### Viitteet
Lasaruslaji

**Lasaruslaji** on ennen hävinneeksi luullun lajin uusi löydös. Kadonneeksi luultuja lajeja, jotka kuitenkin ovat yhä hengissä löytyy kohtalaisen harvoin. 

Esimerkkejä lasaruslajeista ovat esimerkiksi yökaija (*Pezoporus occidentalis*), joka löydettiin Australian sisäosien autiomaasta 1845 ja sen viimeisen yksilön luultiin kuolleen metsästyksen seurauksena vuonna 1912, kunnes kuollut yksilö löytyi uudelleen 1990. Vuonna 2006 löytyi uusi kuollut yksilö jälleen länsi-Queenslandista. Myös Suomesta on löytynyt lasaruslajeja, esimerkiksi vuonna 2019 Lapista löytyi vesikirppulaji *[[Rhynchotalona latens]],* jonka luultiin olevan jo sukupuuttoon kuollut ja vain jääkauden jälkeisistä fossiilinäytteistä löytynyt laji.

## Lähteet
Ploughman’s lunch

**Ploughman’s lunch** eli ”kyntömiehen lounas” on englantilainen kylmänä tarjoiltava ateria. Siihen kuuluu olennaisesti leipää, juustoa (esim. Cheddar, Stilton, Wensleydale) ja raakaa sipulia; näiden lisäksi yleensä mukana on voita ja etikkavihanneksia kuten piccalillia tai kurkkusalaattia. Juomana on olutta. Sitä pidetään tyypillisenä pubiruokana.

## Historia
Leipä, olut ja juusto ovat olleet tärkeä osa brittiläistä ruokakulttuuria antiikin ajoista lähtien. Leipä ja juusto olivat Englannin maalaisten ruokavalion kulmakiviä vuosisatojen ajan, ja muodostivat heidän tärkeimmän rasvan ja proteiinin lähteensä. Sipulia käytettiin mausteena, ja siitä saatiin myös C-vitamiinia. Juusto oli proteiininlähteenä erityisen tärkeää maan eteläosissa kuten Devonissa. Nimi *Ploughman’s lunch* on kuitenkin peräisin vasta 1950-luvulta, jolloin kansallinen juuston markkinointiorganisaatio Cheese Bureau alkoi markkinointikampanjan lisätäkseen juuston menekkiä säännöstelyn loputtua.

Nykyään annokseen kuuluu usein myös kylmää kinkkua, salaattia, kovaksikeitettyjä munia, sekä omena.

## Lähteet
Sanjō (Niigata)

**Sanjō** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Hokurikun alueella Niigatan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Shinano- ja Igarashijokien yhtymäkohdassa. Kaupungin alue ulottuu Niigatan tasangolta Echigovuorille ja rajautuu kaakossa Fukushiman prefektuuriin. Sanjōssa on 96&nbsp;274 asukasta (kesäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 431,97 neliökilometriä.

Sanjō kehittyi Muromachi-kaudelta lähtien linnanaluskaupunkina Uesugi-klaanin vasallien, Sanjō-Nagao-klaanin hallinnassa. 1600-luvun alussa valtaan nousseen Tokugawa-sotilashallinnon daimio siirtyi kuitenkin läheiseen Nagaokaan, minkä myötä Sanjōn linna hylättiin. Edo-kaudella Sanjōsta tuli yksi maan tärkeimmistä metalliesineiden ja työkalujen valmistus- ja markkinapaikoista Mikin ja Sakain kaupunkien ohella. Pienimittakaavainen metalliteollisuus on myöhemminkin säilynyt merkittävänä elinkeinona. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Sanjō sai vuonna 1934. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen liitettiin Sakaen maaseutukaupunki ja Shitadan kyläkunta. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla tuotetaan esimerkiksi riisiä ja vihanneksia.
 
Sanjōn rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Honjō-jin buddhalainen temppeli, Hokke-koulukunnan päätemppeli, joka tunnetaan *Oni-odori*-tanssistaan. Eräs vuosittainen tapahtuma on Sanjōn leijafestivaali leijataisteluineen. Osa kaupungin alueesta kuuluu Echigo-sanzanin–Tadamin puolikansallispuistoon. Sanjōta palvelevat suurnopeusjunayhteys Jōetsu Shinkansen sekä JR Higashi-Nihonin Shin’etsu-päälinja ja Yahiko-linja.

## Kuvia

Tiedosto:Rankeiso 20-Apr-2019.jpg|Echigo Nagano-onsenin Rankeisō-huvila
Tiedosto:Sanjo maturi.jpg|Sanjō-matsuri
Tiedosto:Sanjo city center area Aerial photograph.1975.jpg|Sanjō vuoden 1975 ilmakuvassa
Tiedosto:Higashi-Sanjo Station 001 March2020.jpg|Higashi-Sanjōn rautatieasema


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Niilo Laaksonen

**Niilo Olavi Laaksonen** (10. heinäkuuta 1922 Sysmä – 25. elokuuta 2013 Tampere) oli kirvesmies, maanviljelijä, leirikeskuksenhoitaja, runoilija, kirjailija. 

## Taustoja
Laaksonen avioitui Sirkka Tellervo Leivon kanssa. Pariskunnalle syntyi kolme lasta. 

Laaksonen kävi kansakoulun, osallistui erilaisille kursseille ja harjoitti itseopiskelua. Hän ohjasi harrastajakirjoittajia 15 vuotta.

## Isäntäparina Kairosmajalla
Kansan Raamattuseuran työntekijä  Erkki Leminen sai seuralta pyynnön etsiä Lapista omaa leirikeskusta. Vuonna 1974 hän osti Pelkosenniemen kunnalta hirsikämpän Pyhäjärven rannalta. Leminen nimesi majan Kairosmajaksi.

Niilo ja Sirkka Laaksosesta tuli Kairosmajan ensimmäinen leirikeskuksen hoidosta vastaava isäntäpari. Sirkka toimi leirikeskuksen emäntänä. Heidän toimikautensa kesti alkukesästä 1974 tammikuun loppuun 1981.

Laaksosen aikana alettiin rakentaa Kairosmajan eräkämppää 1977. Kahdeksan hengen kämppä sijaitsee Pyhäjoen varrella, noin yhdeksän kilometrin päässä Kairosmajalta.

Laaksosten jälkeen isäntäpariksi 1981 tuli Kari ja Sirpa Hämäläinen. 

## Kirjailijana ja runoilijana
Viisivuotiaana lukemaan oppinut Laaksonen luki kirjoja ja kirjoitti elämänsä ajan. Runot, suomenkielinen kirjallisuus ja kulttuurivirtaukset kiinnostivat. Ensimmäisen romaanin käsikirjoitus valmistui vuonna 1956. Kustantaja palautti käsikirjoituksen korjattavaksi, mikä jäi toteuttamatta. Kolmentoista vuoden kuluttua debyyttiteos *...niinkuin mekin anteeksi annamme* julkaistiin. 1980-luvulla julkaistiin kaksi runokokoelmaa ja kaksi romaania. Viimeinen runokokoelma julkaistiin 2005. 

## Teoksia
* *...niinkuin mekin anteeksi annamme.* Romaani. Päivä 1969.
* *Sumu peittää tunturin huiput.* Runokokoelma. Karas-sana, 1981.
* *Vain tiimalasin hiekka*. Runokokoelma. Karas-sana, 1983.
* *Pieni poika ja isot saappaat.* Romaani. Karas-sana, 1984.
* *Näytön vuodet.* Romaani. Karas-sana, 1988.
* *Lyhyt uni menneestä tähän*. Runokokoelma. Kuvittaja Kari Hämäläinen. Karas-sana 2005.

## Lähteet
Tottumiskysymys

**Tottumiskysymys** on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut suomalainen draamakomediaelokuva. Se on koostettu kuudesta erillisestä lyhytelokuvasta, jotka seuraavat kuuden eri naisen päiviä. Elokuvan tarinat kertovat arjen kokemuksista, joista ei yleensä puhuta: siitä miten ihmiset käsittelevät vaikeita tilanteita, seksuaalista häirintää tai väkivaltaa.

*Tottumiskysymystä* edelsi yksitoista erillistä *Yksittäistapaus*-lyhytelokuvaa, joista kuusi valittiin muokattavaksi pitkäksi elokuvaksi. Lopullista elokuvaa, jonka teossa käytettävissä oli kaikki kuuteen lyhytelokuvaan kuvattu materiaali, oli lopulta tekemässä yhteistyönä seitsemän ohjaajaa. Elokuvassa on yhteensä kymmeniä suomalaisia näyttelijöitä.

Elokuva sai Jussi-gaalassa 2020 Nordisk Film -palkinnon ja oli sen lisäksi ehdolla neljässä Jussi-kategoriassa.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Ivalon terveyskeskus

**Ivalon terveyskeskus** on Inarin kunnan keskustaajamassa Ivalossa toimiva terveyskeskus.  Se on kunnan pääterveyskeskus, jonka ohella Inarissa on terveystalo Inarin kirkonkylässä ja Sevettijärvellä. Alkuvuonna 2020 Inarin johtavana lääkärinä toimi Outi Liisanantti.

Betonirunkoinen, tiiliverhoiltu, kaksikerroksinen terveyskeskusrakennus valmistui vuonna  1973. 

Terveyskeskus päivystää ja palvelee ajanvarauksella kiireettömissä asioissa arkisin kello 8–16. Akuuttisairaanhoitoa ja päivystyspalveluja voi hätätilanteissa saada päivittäin ympärivuorokautisesti (24 h). Iltaisin, öisin ja viikonloppuna hoitotarpeesta tulee soittaa päivystävälle sairaanhoitajalle ja hoitoon tullaan vuodeosaston kautta.
 
Ympärivuorokautista akuuttisairaanhoitoa ja yöpäivystystä on hätätilanteissa tarjolla myös kauempana Rovaniemellä Lapin keskussairaalan päivystyksessä (Ounasrinteentie 22, Rovaniemi).

Ivalon terveyskeskus esitetään eräänä television rikosdraamasarja Ivalon tapahtumapaikoista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Antti Halonen (24.1.2020) IL Ivalossa: Ei koronavirusta – helpottava testitulos julkaistiin (iltalehti.fi)
Sanjō

**Sanjō** voi tarkoittaa:

## Maantiede
* Sanjō, Japanin kaupunki Niigatan prefektuurissa
* Sanjōn daimiokunta, Japanin entinen daimiokunta
* Sanjō-dōri, katu Kioton kaupungissa Japanissa
* Sanjō-dōri, katu Naran kaupungissa Japanissa

## Henkilöt
* Sanjō (976–1017), Japanin 67. keisari
* Sanjō Sanetomi (1837–1891), japanilainen aatelinen ja valtiomies

## Muuta
* Sanjō, japanilainen aatelissuku
Boy Story

**Boy Story** () on kiinalainen c-pop ja hip hop -yhtye, jonka perustivat JYP Entertainment ja Tencent vuonna 2017. Yhtye koostuu kuudesta jäsenestä, jotka ovat Hanyu, Zihao, Xin Long, Zeyu, Ming Rui ja Shuyang. Boy Story julkaisi ensimmäisen singlensä ”How Old R U” syyskuussa 2017. Boy Story julkaisi ensimmäisen EP:nsä *[[Enough (EP)|Enough]]* syyskuussa 2018.

## Historia

### Ennen uran alkua

Syyskuusta 2017 lähtien "Real! Project" Special Plan julkaistiin neljällä singlellä viralliseen debyyttiin syyskuussa 2018. Ensimmäinen single oli "How Old R U". Toinen single oli "Can't Stop", joka julkaistiin 15. joulukuuta 2017, ja kolmas "Jump Up", joka julkaistiin 30. maaliskuuta 2018. Viimeisen singlen ennen debytointia tuotti JYP:n perustaja. Viihde, Park Jin-young Kappale "Handz Up" julkaistiin 12. kesäkuuta 2018.

### 2018: debyyttialbumi Enough

Boy Story teki virallisen debyyttinsä 21. syyskuuta 2018 ensimmäisellä minialbumillaan Enough, joka sisälsi kaikki debyyttiä edeltävät singlet ja debyyttikappaleen "Enough". Ryhmä julkaisi 21. lokakuuta 2018 kappaleensa "Stay Magical" (奇妙 里). Seuraavana kuukautena Boy Story esitti kappaleen "For U", joka oli omistettu BOSS:lle eli heidän faneilleen. 

### 2019: minialbumi I = U = WE 序
Boy Story julkaisi paluunsa 29. maaliskuuta 2019 kappaleella "Oh My Gosh", mitä seurasi toinen paluu 26. heinäkuuta 2019 "Too Busy" -tapahtumassa yhteistyössä Jackson Wang kanssa. Boy Story julkaisi 6. tammikuuta toisen minialbuminsa "I = U = WE 序".

## Jäsenet

## Diskografia

**Lauluja**

### M/V

## Lähteet
Artur Tollet

**Ernst Artur (Arthur) Tollet** (16. heinäkuuta 1866 Turku – 31. elokuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, joka sai lääkintöneuvoksen arvonimen vuonna 1919, jolloin se myönnettiin Suomessa ensimmäisen kerran.

## Henkilöhistoria
Artur Tolletin vanhemmat olivat maistraatinsihteeri Karl Arvid Tollet ja Tilda Lovisa Jakobina Säve ja puoliso vuodesta 1895 Anna Koroleff.

Tollet tuli ylioppilaaksi Turussa ja valmistui filosofian maisteriksi 1886 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1892. Hän toimi kaupunginlääkärinä Maarianhaminassa 1893–1898 ja  sotilas- ja yksityislääkärinä Helsingissä vuodesta 1898. Hän työskenteli myös kylpylälääkärinä Maarianhaminassa ja Savonlinnassa. Tollet oli Maarianhaminan ja Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen. Hänellä oli lisäksi useita muita luottamustehtäviä. Suomen Lääkäriliiton sihteerinä Tollet toimi 1910–1917 ja puheenjohtajana 1917–1927.

## Julkaisuja
* Tollet, Artur – Hällberg, Karl V. – Willebrand, E. von (toim.): *Mariehamns hafs-kuranstalt på Åland: 1894, 15 juni – 15 september*. 1894.
* *Komitealta ehdotuksen tekemistä varten uudeksi asetukseksi lääkärintoimen harjoittamisesta*. 1921.
* Tollet, Artur – Uggla, John (toim.): *Den nya lagstiftningen angående självstyrelse för Åland jämte tillhörande författningar*. 1922.
* Tollet, Artur – Uggla, John (toim.)*Lagstiftningen angående självstyrelse för Åland jämte tillhörande författningar: med förklaringar*. 1930.

## Lähteet
Hannu Koskivuori

**Hannu Kalevi Koskivuori** (6. tammikuuta 1922 Virolahti – 8. maaliskuuta 2000 Kotka) oli suomalainen yritys- ja urheilujohtaja, joka sai ensimmäisenä Suomessa liikuntaneuvoksen arvonimen, vuonna 1979. 

## Henkilöhistoria
Koskivuoren vanhemmat olivat työnjohtaja, maanviljelijä Toivo Koskivuori ja Linnea Hellin Kivelä ja puoliso vuodesta 1950 Irene Meri Virta. Keskikoulun käynyt Koskivuori oli yritysjohtaja Haminassa vuodesta 1945. Veikkauksen palveluksessa aluejohtajana Kuopiossa hän toimi 1974–1987. Urheilujohtajana ja urheilun monissa luottamustehtävissä toiminut Koskivuori oli Suomen Hiihtoliiton puheenjohtajana vuodesta 1967 vuoteen 1985, jolloin hänet kutsuttiin liiton kunniapuheenjohtajaksi. Hän toimi myös Suomen olympiakomitean varapuheenjohtajana ja SVUL:n liittovaltuuston puheenjohtajana sekä hallituksen jäsenenä, samoin kuin Kansainvälisen hiihtoliiton luottamustehtävissä. Suomen talviolympiajoukkueen ylijohtajana Koskivuori toimi viisissä eri kisoissa. Hän oli Haminan kaupunginvaltuuston jäsen 1960–1974.

Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun suuren ansioristin Koskivuori sai 1987. Vuonna 1985 hän  itse sai ensimmäisen Hannu Koskivuori -mitalin.

## Julkaisuja
* *Hiihtäjä: Suomen hiihtoliiton vuosikirja* 1967, 1968, 1969, 1970, 1971, 1972, 1973, 1982, 1984. Hannu Koskivuori ym. (toim.)
* *Vuokatin Urheiluopisto 25 vuotta*. 1970. Hannu Koskivuori, ym. (toim.)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kiveen hakatut: Hiihtovaikuttaja Hannu Koskivuori. Yle Areena.
Itämies

**Itämies** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Iiro Itämies (s. 1972), jääkiekkomaalivahti
*Juhani Itämies (s. 1945), hyönteistutkija, tietokirjailija ja Oulun yliopiston eläinmuseon intendentti
*Lauri Itämies (ent. *Östman*, 1916–2002), virkamies ja ylikamreeri.
Aleksandr Gusev (maahockeypelaaja)

**Aleksandr Petrovitš Gusev** (, 21. helmikuuta 1955 Sredneuralsk, Venäjän SFNT – 1994 Sredneuralsk, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.

Gusev kuului Neuvostoliiton miesten maajoukkueen kokoonpanoon Moskovan kesäolympialaisissa 1980, missä maa voitti pronssia. Gusev teki olympiaturnauksessa neljä maalia.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Sergio Higuita

**Sergio Andrés Higuita García** (s. 1. elokuuta 1997 Medellín) on kolumbialainen maantiepyöräilijä. Hän edusti kolumbialaista Team Manzana Postobónia 2016–2018, espanjalaista Team Euskadia alkuvuoden 2019 sekä yhdysvaltalaista EF Pro Cycling / EF Education–Nippo -joukkuetta toukokuusta 2019 vuoden 2021 loppuun. Kausilla 2022–2024 hän ajoi saksalaisessa Bora-Hansgrohessa. Vuodesta 2025 alkaen hän on edustanut kazakstanilaista XDS Astana Teamia.

Higuita voitti Becerril de la Sierraan päättyneen 18. etapin Espanjan ympäriajossa 2019. Hän voitti maantieajon Kolumbian-mestaruuden 2020 ja 2022. Hän voitti 2022 Katalonian ympäriajon 16 sekunnin erolla Richard Carapaziin.

## Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
;2017
:Vuelta Asturias, mäkikirikilpailun voitto
;2018
:Tour of China I, mäkikirikilpailun voitto
:Kolumbian ympäriajo, 3. etapin voitto
;2019
:Volta a la Comunitat Valenciana, nuorten kilpailun voitto
:Volta ao Alentejo, 5. etapin voitto
:Kalifornian ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen
:Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs
:Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s, 18. etapin voitto
:MM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa neljäs
:Giro dell'Emilia, kolmas
;2020
:Maantieajon Kolumbian-mestaruus
:Tour Colombia, kokonaiskilpailun, nuorten kilpailun ja 4. etapin voitto
:Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailussa kolmas, nuorten kilpailun voitto
;2021
:Ranskan ympäriajo, 14. etapilla kolmas
;2022
:Maantieajon Kolumbian-mestaruus
:Volta ao Algarve, 5. etapin voitto
:Katalonian ympäriajo, kokonais- ja mäkikilpailun sekä nuorten kilpailun voitto
:Liège–Bastogne–Liège, viides
:Tour de Romandie, 4. etapin voitto
:Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, nuorten kilpailun voitto
:Puolan ympäriajo, 3. etapin voitto
:Tre Valli Varesine, toinen
:Lombardian ympäriajo, neljäs
;2023
:Vuelta a San Juan. kokonaiskilpailussa kolmas
:GP Miguel Indurain, toinen
:Baskimaan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kuudes, 5. etapin voitto
;2025
:Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s
;2026
:AlUla Tour, kokonaiskilpailussa toinen

## Lähteet
Muuttohaukat (yritys)

**Muuttohaukat Oy** on muutto- ja muutospalveluihin erikoistunut palveluyhtiö. Muuttohaukat tarjoaa toimitilan muutos-, poisto- ja kierrätyspalveluita sekä kalusteasennuksia.  Yhtiö perustettu vuonna 1992.

## Lähteet
* Yritys- ja yhteisötietojärjestelmä, Muuttohaukat Oy
* Taloussanomat, yritystiedot, Muuttohaukat Oy 
* Kauppalehti, yrityshaku, Muuttohaukat Oy

## Aiheesta muualla
* Muuttohaukkojen verkkosivut
Lahden Peli-Veikot

**Lahden Peli-Veikot** on jalkapalloilun erikoisseura, jonka historia juontaa vuoteen 1905 ja Viipuriin. Seura perustettiin tuolloin Sorvalin Veikot -nimellä ja on tätä nykyä Lahden toiseksi vanhin jalkapalloseura.  

Seura siirtyi Lahteen sotien jälkeen ja päälajiksi vakiintui samalla jalkapallo. Vuonna 1962 seuran nimi lyhennettin muotoon Veikot, vuotta myöhemmin muotoon Peli-Veikot ja lopulta 1964 nimeksi tuli Lahden Peli-Veikot.

Lahden Peli-Veikot pelasi vuosikymmeniä alemmissa divisioonissa sekä Lahden että Uudenmaan piireissä. 2000-luvun kuluessa toiminta on vakiintunut KKI-ikämiessarjoihin. Viime vuosina seura on selviytynyt KKI 45 -sarjassa ylempään loppusarjaan kausina 2015 (8.), 2018 (10.) sekä 2019 (6.). Menneen vuosikymmenen aikana seura on pelannut kausittain vaihdellen myös KKI 35 sekä KKI 40 -sarjoissa. Seura on osallistunut myös KKI SM -karsintoihin.

## Lähteet
CFAO

**CFAO** (nykyään lyhenne sanoista *Corporation For Africa & Overseas*, aikaisemmin *Compagnie française de l’Afrique occidentale*) on etupäässä Afrikassa toimiva ranskalainen monialayritys. Se myy autoja ja lääkkeitä, omistaa kauppakeskuksia ja valintamyymälöitä, tuottaa kulutustavaroita ja toimii tietotekniikka- ja energia-alalla.

Marseillelainen kauppias Charles-Auguste Verminck perusti vuonna 1852 Compagnie du Sénégal et de la côte d’Afrique -yhtiön, josta tuli Compagnie française de l’Afrique occidentale vuonna 1887. Ranskan Länsi-Afrikassa ja muissa siirtomaissa toimineen yhtiön kauppatavaroita olivat maapähkinä, kaakao, saippua, kasviöljyt, kautsu, kahvi, vuodat, tupakka ja alkoholi. CFAO:n ranskalaiset ja libanonilaiset edustajat ajoivat afrikkalaiset kauppiaat pois markkinoilta ja sitoivat maanviljelijät yhtiöön ennakkomaksuilla ja lainoilla. Yhtiön paikalliset investoinnit olivat hyvin vähäisiä.

Toisen maailmansodan jälkeen CFAO laajensi autojen ja muovituotteiden kauppaa ja perusti valintamyymälöitä Afrikkaan ja Ranskaan. Siirtomaiden itsenäistyttyä se menetti asemiaan Afrikassa. Vuonna 1990 CFAO:sta tuli osa Pinault-ryhmää ja vuodesta 2012 sen omistaa Toyota-ryhmään kuuluva Toyota Tsusho.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* CFAO:n sivusto ,
Shibata

**Shibata** () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Hokurikun alueella Niigatan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin ja Niigatan tasangon pohjoisosassa Kajijoen varrella. Kaupungin alue ulottuu Japaninmeren rannikolta Iidevuorille ja rajautuu idässä Yamagatan prefektuuriin. Shibatassa on 96&nbsp;513 asukasta (kesäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 533,10 neliökilometriä.

Shibata kehittyi vuodesta 1598 lähtien Shibatan daimiokunnan pääkaupunkina ja linnanaluskaupunkina Mizoguchi-klaanin hallinnassa. Se on säilyttänyt monia linnanaluskaupungin piirteitä nykypäivään saakka. Shibatan linnan paikalle sijoitettiin ennen toista maailmansotaa keisarillisen Japanin armeijan rykmentti; nykyään alue on Japanin itsepuolustusvoimien käytössä. Kaupunkiin alkoi syntyä metalli- ja koneteollisuutta, kun sinne valmistui rautatieyhteys vuonna 1912. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Shibata sai vuonna 1947. 1960-luvulta lähtien Shibataan on sijoittunut myös elintarvike-, panimo-, kemian-, vaate- ja puuteollisuutta. Kaupunkia ympäröivä maaseutu on viljavaa, ja siellä tuotetaan riisin lisäksi vihanneksia, hedelmiä, maitoa ja sianlihaa. Vuonna 2003 Shibataan liitettiin Toyouran maaseutukaupunki, vuonna 2005 Shiunjin maaseutukaupunki ja Kajikawan kyläkunta.

Shibatan rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat Shibatan linnan jäljelle jääneet osat, Shibatan daimiokunnan *[[ashigaru]]*-jalkaväen rakennus Ashigaru-nagaya ja daimion entisen residenssin paikalla sijaitseva Shimizu-enin puutarha. Kaupungin lounaisosassa toimii Tsukioka-onsenin kuuma lähde. Osa kaupungin alueesta kuuluu Bandain–Asahin kansallispuistoon. Shibataa palvelevat JR Higashi-Nihonin Uetsu-päälinja ja Hakushin-linja.

## Kuvia

Tiedosto:160717 Tsukioka Onsen Shibata Niigata pref Japan21s3.jpg|Tsukioka-onsenin katukuvaa
Tiedosto:160716 Shimizuen Shibata Niigata pref Japan43s3.jpg|Shimizu-enin puutarha
Tiedosto:Shibata city center area Aerial photograph.1975.jpg|Shibata vuoden 1975 ilmakuvassa
Tiedosto:160717 White wall barracks archives museum of public relations Shibata Niigata pref Japan01s3.jpg|Shibatan vanha kasarmi


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Tuomastornit

**Tuomastornit** on näkötorni, joka sijaitsee Kullasvuoren ulkoilualueella Padasjoella. Näkötorni on valmistunut vuonna 2013 ja sen korkeus on noin 14 metriä. Torni on rakennettu pääosin liimapuusta, ja se on tehty kestämään suurienkin ryhmien vierailut.

Tuomastornit koostuvat kahdesta osasta: matalammasta Pikku-Tuomaksesta ja korkeammasta Iso-Tuomaksesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tuomastornit Padasjoen kunnan sivuilla  
* Padasjoen Tuomastornit Tripadvisor-sivulla
Otto Wilhelm Masing

**Otto Wilhelm Masing** (1763–1830) oli virolainen pappi ja kirjailija. Masingin isä oli lukkari, ja suku on virolaista alkuperää (Masing = maasik, mansikka). Saatuaan yliopistokoulutuksen Torgaussa ja Hallessa Masing oli ensin muutaman vuoden kotiopettajana. Vuodesta 1788 lähtien kuolemaansa asti hän palveli pappina ja hoiti erilaisia papillisia luottamustoimia. Hänen sekä saksan- että etenkin vironkielinen runsas ja monipuolinen kirjallinen toimintansa on merkittävä: aapinen, katekismus ja muita hengellisiä kirjoja, laskuoppi, selontekoja viron kielen oikeinkirjoituksesta, kalentereita ynnä muuta. Masing on käännöksissään muun muassa kehittänyt viron käyttöä lakikielenä: *Tallorahwa seadus* (1820). 1821 hän alkoi toimittaa vironkielistä sanomalehteä *Maarahwa näddalaleht* (*Viron kansan viikkolehti*), jota ilmestyi numero viikossa neljänä vuotena (1821–1823 ja 1825). Tämä virolainen lehti, toinen järjestyksessä (ensimmäinen lehti syntyi ja kuoli 1806), muistuttaa sisällykseltään Reinhold von Beckerin *[[Turun Wiikko-Sanomat|Turun Wiikko-Sanomia]]*, joka näyttääkin olleen virolaisen lehden esikuvana.

Masingin ansiot viron kielen oikeinkirjoituksen kehittämisessä ovat suuret. Hän on keksinyt ja alkanut ensimmäisenä käyttää omaa merkkiä eräälle virolaiselle äänteelle, takaiselle e:lle, jota ennen oli monella eri tavalla kirjoitettu; tämä merkki on *õ*. Muut Masingin ortografiset parannusyritykset eivät saaneet kannatusta, ja vasta Eduard Ahrens vakiinnutti nykyisen suomen kielen mukaisen viron oikeinkirjoituksen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Shibata (täsmennyssivu)

**Shibata** voi tarkoittaa:

## Maantiede
* Shibata, Japanin kaupunki Niigatan prefektuurissa
* Shibata, Japanin maaseutukaupunki Miyagin prefektuurissa
* Shibatan piirikunta, Japanin piirikunta Miyagin prefektuurissa

## Henkilöt
* Ai Shibata (s. 1982), japanilainen uimari ja olympiavoittaja
* Hanae Shibata (s. 1992), japanilainen jalkapalloilija
* Katsumi Shibata (1909–1940-luku), japanilainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti
* Minao Shibata (1916–1996), japanilainen säveltäjä
* Shibata Zeshin (1807–1891), japanilainen lakkataiteilija ja taidemaalari

## Muuta
* Shibata-klaani, japanilainen klaani
Camille Chamoun

**Camille Chamoun** (3. huhtikuuta 1900 Deir-el-Qamar, Libanon – 7. elokuuta 1987 Beirut, Libanon) oli Libanonin presidentti 1951–1958.

Poliittisen uransa alussa Chamoun vaikutti lähinnä maroniittikristittyjen muodostamassa Perustuslaillisessa ryhmässä. 1940-luvun lopulla Chamoun oli noussut ryhmän keskiöön. Hän pyrki presidentiksi jo 1948, mutta se ei onnistunut, sillä Bishara al-Khuri valittiin toiselle kaudelle, joten hän ryhtyi rakentamaan poliittista oppositiota. Khuri joutui syksyn 1952 yleislakon vuoksi eroamaan, ja Chamoun valittiin presidentiksi. Hänen valtakaudellaan maassa vallitsi todellinen demokratia, lehdistö oli vapaa ja poliittinen oppositio saattoi toimia, mutta hänen uudistuksensa eivät jääneet pysyviksi.

Kun muslimien tukema aseellinen kapina puhkesi Beirutissa 1958, hänen eroaan alettiin vaatia. Hän kuitenkin toimi kautensa loppuun mutta ei asettunut ehdokkaaksi toiselle kaudelle, ja lyhyen tauon jälkeen hänet valittiin 1960 parlamenttiin. Sisällissodan puhjettua 1975 hän nousi vaikutusvaltaiseen asemaan ja oli ministerinä useaan otteeseen.

Chamoun kirjoitti useita muistelmateoksia, muun muassa *Crise au Leban* (1977) ja *Mémoires et souvenirs* (1979).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Philip Massinger

**Philip Massinger** (1583–1640) oli englantilainen näytelmäkirjailija, huomattavimpia Shakespearen nuorempia aikalaisia. Hän opiskeli Oxfordin yliopistossa ja vaikutti sitten Lontoossa näyttelijänä ja näytelmien kirjoittajana tukalissa oloissa.

Massinger kirjoitti enemmän Ben Jonsonia kuin Shakespearea seuraten runsaasti näytelmiä, joista useimmat yhteistyössä muiden kanssa. Niistä merkittävimpiä ovat marttyyridraama *The virgin martyr* (painettu 1622), historiallinen näytelmä *The great duke of Florence* (1627), *The city madam* (1632) ja porvarillinen huvinäytelmä *A new way to pay old debts* (1633). Massingerin näytelmien luonteet ovat yksipuolisia, mutta taiteellisen vakavasti hahmoteltuja. Hän ei edusta Shakespearen jälkeisessä draamatuotannossa vallitsevaa ammattimaisuutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Adolphe Mathieu

**Adolphe Charles Ghislain Mathieu** (1804–1876) oli belgialainen kirjailija. Hän osallistui Belgian vallankumoukseen 1830. Mathieu on kirjoittanut melkein kaikkia runoudenlajeja. Hänen teoksiaan ovat muun muassa *Poésies de clocher* (1827–1846), *Roland de Lattre* (1840), *Le guersillon* ja historiallinen teos *Le livre de la trésorerie des Chartes du Hainaut* (1842).

Mathieu opiskeli oikeustiedettä, ja vuoden 1830 vallankumouksen aikana hän suoriutui tehtävästä saada hollantilaisten varuskunta Charleroissa laskemaan aseensa. Sen jälkeen hän toimi kirjastotehtävissä ja oli useiden tieteellisten seurojen jäsen. Hän toimi kriitikkona ja harrasti arkeologiaa ja kirjoitti siinä ohessa runoja, muun muassa kärkeviä poliittisia satiireja. Kootut teokset *Oeuvres poétiques* ilmestyivät 1856.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Félix Varela

**Félix Varela y Morales** (20. marraskuuta 1788 Havanna – 18. helmikuuta 1853 St. Augustine) oli kuubalainen roomalaiskatolinen pappi ja Kuuban itsenäisyysliikkeen kannattaja.

Félix Varela valmistui papiksi Havannassa 23-vuotiaana. Hänet valittiin Espanjan parlamenttiin Kuuban edustajaksi vuonna 1821. Hän kannatti parlamentissa Latinalaisen Amerikan itsenäistymistä ja orjuuden lakkauttamista Kuubassa, mutta kun Ranska hyökkäsi Espanjaan vuonna 1823 ja syöksi vallasta liberaalin hallituksen, Varela joutui pakenemaan Yhdysvaltoihin. Hän asui loppuelämänsä enimmäkseen New Yorkissa ja perusti Manhattanille Jeesuksen kirkastumisen kirkon (*Church of the Transfiguration*).

Vuoden 2012 pääsiäisenä roomalaiskatolinen kirkko julisti Varelan kunnianarvoisaksi (), mikä on toinen vaihe nelivaiheisessa kanonisointiprosessissa.

## Lähteet
Mouvement national de libération de l’Azawad

**Mouvement national de libération de l’Azawad** eli MNLA on Malin pohjoisosan tuaregien poliittinen ja sotilaallinen järjestö.

Muammar Gaddafin turvallisuusjoukoissa palvelleet tuaregit perustivat Azawadin vapautuksen kansallisen liikkeen MNLA:n syksyllä 2011. Heistä osa kannatti itsenäisyyttä ja osa autonomiaa Malin sisällä. Järjestöä tukivat tuaregien vuonna 2010 perustama Mouvement national pour l’Azawad ja arabien Front national pour la libération de l’Azawad.

MNLA otti haltuunsa useita Malin pohjoisosien kaupunkeja ja julisti itsenäisen Azawadin valtion heinäkuussa 2012. Se muodosti islamistisen Ansar Dinen kanssa liittouman, joka pian hajosi. Sekulaari MNLA ei hyväksynyt Asar Dinen ajamaa Pohjois-Malin ”arabilaistamista” ja šarialain voimaantuloa.

MNLA:n menetettyä hallitsemansa alueen Ansar Dinelle ja muille jihadisteille se ryhtyi tunnustelemaan mahdollisuuksia poliittiseen ratkaisuun. Ranskan joukkojen lyötyä islamistit alkuvuodesta 2013 järjestö sai jälleen haltuunsa Kidalin. MNLA solmi kesäkuussa aselevon, jonka perusteella Malin armeija pääsi kaupunkiin ja YK sai tuoda alueelle rauhanturvaajia. MNLA:n suhteet Malin hallitukseen olivat riitaisat ja neuvottelut katkesivat useaan otteeseen järjestön sisäisten erimielisyyksien takia.

Marraskuussa 2013 MNLA ilmoitti yhteistyöstä Haut conseil pour l’unite de l’Azawad ja Mouvement arabe de l’Azawad (MAA) -järjestöjen kanssa. Toukokuussa 2014 puhkesi yhteenottoja Malin armeijan kanssa pääministeri Moussa Maran Kidalin-vierailuun liittyen. Armeijan vetäydyttyä solmittiin uusi tulitauko. MNLA ja MAA ottivat yhteen tammikuussa 2015. Saman vuoden kesäkuussa MNLA allekirjoitti rauhansopimuksen hallituksen kanssa.

MNLA:n pääsihteeri on Bilal Ag Acherif. Sotilasjohtajana toimii Mohamed Ag Najem ja tiedottajana Hama Ag Sid’Ahmed.

## Lähteet
Vuolijoen kartano

**Wuolijoen kartano** eli Wuolijoen rustholli sijaitsee Hämeenlinnan Hauholla Vuolijoen kylässä. Kartano toimi Hella Wuolijoen kirjoittaman Niskavuori-näytelmäsarjan esikuvana. Kartano on valtakunnallisesti arvokas kulttuuriympäristö.

## Historia
Vuolijoen kantatila on Paulin rustholli, jonka 1600-luvulla omisti Paulinuksen pappissuku ja sen jälkeen Herkepeuksien suku. Jatkossa tila vaihtoi useasti omistajaa ja lopulta sen omistajiksi tuli Luopioisten talonpoikia.

Juho Erkinpoika Wuolijoki (1798–1869) alkoi isännöidä tilaa vuonna 1830. Hänen puolisonsa oli Henriika Loviisa Erkintytär (1814–1882). Heidän poikansa Juho Wuolijoki isännöi Wuolijoen tilaa 1870–1911 puolisonsa Serafina Lagervikin kanssa. Pariskunnan vanhin poika, Wäinö Wuolijoki, isännöi tilaa 1911–1947. Nuorempi poika Sulo Wuolijoki avioitui vuonna 1908 virolaisen ylioppilaan Ella Maria Murrikin (sittemmin Hella Wuolijoki) kanssa. Avioliitto päättyi eroon 1923. Myöhemmin Hella Wuolijoki kirjoitti kuuluisan Niskavuori-sarjansa käyttäen esikuvanaan Vuolijoen kartanoa ja siinä asuneita henkilöitä. 

## Rakennukset
Vuosina 1741–1886 tila oli jaettu kahteen osaan, Vanhaantaloon ja Eerontaloon. Vanhantalon päärakennuksen vanhimmat osat on rakennettu 1700-luvun lopulla. Sen suuri tupa on mahdollisesti 1830-luvulta. Rakennus on saanut klassistisen ulkoasun vuonna 1921, ja sen suunnitteli professori Carolus Lindberg. Vanhatalo on nykyinen Vuolijoen kartano. Eerontalon pitkä päärakennus on 1800-luvun keskivaiheilta. Lindberg suunnitteli myös Eerontalon korjauksen 1920-luvulla. Eerontalo on nykyään Alitalo. Harmaakivinen navetta on vuodelta 1899 ja luhtiaitta on rakennettu vuonna 1793. Vuolijoen kulttuurimaisemaan kuuluu myös Syrjäsen tilan vanha riihi.

## Nykypäivä
Wuolijoen kartanoa isännöi nykyään Erkki Wuolijoki, joka on Wäinö Wuolijoen pojanpoika ja kuudes saman suvun isäntä Wuolijoen kartanossa. Kartano on pelkästään yksityiskoti, eikä se ole avoinna yleisölle.

## Lähteet
* Wuolijoki, Erkki: *Niskavuoren henki*. Hämeenlinna: Karisto Oy, 2015. .
* Häme-Wiki: Vuolijoen kartano https://www.hamewiki.fi/wiki/Vuolijoen_kartano 
* Sydän-Hämeen Lehti (2015): Niskavuorelaisuuden ytimessä https://shl.fi/2015/07/01/niskavuorelaisuuden-ytimessa/#cebd1720

### Viitteet
Kerimäen terveysasema

**Kerimäen terveysasema** on eteläsavolaisen Savonlinnan kaupungin Kerimäen pitäjässä sijaitseva julkisen palvelun terveysasema. Se on avoinna arkisin kello 8-15.30. Ajanvarauksella saatavat lääkäriajat on tarkoitettu ei-kiireellistä hoitoa varten. Palvelujen tuottamisesta vastaa Itä-Savon sairaanhoitopiirin kuntayhtymä (Sosteri). 

Betonirinkoinen, tiiliverhoiltu, yksikerroksinen terveyskeskusrakennus valmistui vuonna  1975.

Kiireellisen hoidon tarpeessa Kerimäeltä voi hakeutua Savonlinnan keskussairaalan ympärivuorokautisesti palvelevaan yhteispäivystykseen Savonlinnassa (Keskussairaalantie 6, Savonlinna).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kerimäen lääkärin vastaanotto  (suomi.fi)
Kaljaasi Georg

**Kaljaasi Georg** oli suomalainen kaljaasi, jonka saksalainen sukellusvene UC-57 upotti Selkämerellä Merikarvian Ouran lähistöllä 26. kesäkuuta 1917.

Sukellusvene oli 26. kesäkuuta noin kello 16 Kaijakarin pohjoispuolella, kun se kohtasi porilaisen F. A. Juseliuksen omistaman hinaaja *Martinniemen* ja taivassalolaisen Nestor Henrikssonin kaljaasi *Georgin*. Hinaaja oli hinaamassa kahta tyhjää proomua Merikarvialle hakeakseen haapatukkilastin Porin tulitikkutehtaalle. Kaljasi Georg oli matkalla Merikarvialta Turkuun lastinaan tervatynnyreitä ja tyhjiä silakkalaatikoita. Hinaajassa ja proomuissa olleet miehet pakotettiin poistumaan soutuveneellä kohti Merikarviaa ja sen jälkeen saksalaiset veivät hinaajasta kaiken irtaimen köysineen ja muonavaroineen sukellusveneeseen. Lopuksi hinaajaa ja proomuja tulitettiin sukellusveneen tykillä niin että hinaaja upposi.

Tämän jälkeen kaljaasi Georgin kaksihenkinen miehistö pakotettiin poistumaan veneellä laivasta ja saksalaiset ottivat haltuunsa laivan lipun, laivapäiväkirjan ja vesiämpärin. Lopuksi kaljaasi upotettiin yhdellä tykinlaukauksella. Georgin miehistö souti sitten veneellä Ouralle, josta heidät pelastettiin. Kaljaasin lastina olleet tervatynnyrit jäivät kellumaan pinnalle ja suurin osa niistä saatiin myöhemmin otettua talteen. Martinniemen hinaamat proomut olivat myös jääneet vesilastissa kellumaan pinnalle ja ne saatiin myös pelastettua. Sukellusvene oli poistunut paikalta kohti etelää pinnalla ajaen.

## Lähteet
Freddy Fazbear’s Pizzeria Simulator

**Freddy Fazbear's Pizzeria Simulator** (FFPS, Five Nights at Freddy's 6, FNaF 6) on Scott Cawthonin luoma selviytymiskauhupeli. Peli on kuudes osa Scott Cawthonin luomasta Five Nights at Freddy's-sarjasta. Peli julkaistiin 4. joulukuuta 2017 Steam-palvelussa. 

## Tarina

Michael Afton on uudistetun Fazbear Entertainment Inc. yhtiön franchise-ravintolan omistaja. Yhtiön pääkonttorit sijaitsevat Washingtonissa, Utahissa. Sijoitettuaan ravintolaan pelaajalle on jäänyt 100 dollaria, jotka hän voi käyttää uuteen ravintolaansa. Pelaajan on selviydyttävä 6 kokonaista yötä ja päivää saadakseen pelin suoritettua. 

Viimeisen yön jälkeen Scrap Baby kertoo pelaajalle, että he (Scrap Baby, Molten Freddy ja Lefty) ovat tulleet ravintolaan saamaan lahjan, ja tekemään mihin he ovat luotu (tappamaan lapsia), jotta hänen isänsä olisi ylpeä heistä. Kasettimies (varmistettu myöhemmin olevan Henry Five Nights at Freddy's: The Silver Eyes kirjasta), keskeyttää hänet, kutsuen häntä Elizabethiksi ja kertoo hänelle, että hän ja muut animatronicit ovat loukussa labyrintissa venttiileissä pizzerian sisällä. Kasettimies kertoo pelaajalle, että hän on luonut pelaajalle tien pizzeriasta ulos, mutta hänellä on tunne, että pelaaja tahtoo mieluummin jäädä pizzerian sisälle. Hän kertoo pelaajalle, että hän on myös ravintolassa ja aikoo jäädä sinne.

Kasettimies kertoo pelaajalle, että muisto ravintoloista (viitaten pizzeroihin sarjan aikaisemmista) ja siitä, mitä niissä tapahtui alkaa pikku hiljaa kadota. 

Pelissä tulee välianimaatio, jossa näkyy kun Pizzeria palaa, ja animatroniset robotit yrittävät paeta, onnistumatta siinä. Kun pizzeria palaa, kasettimies kertoo, että pizzeria oltiin luotu houkuttelemaan animatronisia robotteja, jotta niiden sisällä olevien lasten sielut saisivat rauhan. Ainut, jonka sielu ei saisi rauhaa olisi William Afton. 

Kasettimies sanoo "Helvetin syvin aukko on avautunut nielläkseen sinut. Älä anna Demonien odottaa sinua, vanha kaverini. Kasetti mies sen jälkeen puhuu lapselleen (Eniten Charlielle kirjoista), joka on lefty/marionette, sanoen hänelle "Tiesin että sinä palaisit, että hän ei katoaisi. Sinä olet aina puolustanut viattomia. Olen pahoillani että kukaan ei ollut siellä auttamassa sinua, niinkuin sinä autoit muita. En pystynyt pelastamaan sinua silloin, joten anna minun pelastaa sinut nyt. Sinun ja niiden joita sinä autoit on aika levätä. Tämä loppuu nyt meidän kaikkien osalta."
Enonkosken terveysasema

**Enonkosken terveysasema** on eteläsavolaisessa Enonkosken kunnassa sijaitseva julkisen palvelun terveysasema. Se on avoinna maanantaista torstaihin kello 8-15 ja perjantaisin kello 8-14. Ajanvarauksella saatavat lääkäriajat on tarkoitettu ei-kiireellistä hoitoa varten. Palvelujen tuottamisesta vastaa Itä-Savon sairaanhoitopiirin kuntayhtymä (Sosteri). Enonkosken terveysaseman palveluita ovat laboratorio, hammashoitola sekä lääkärin ja hoitajan vastaanotot.

Kiireellisen hoidon tarpeessa Enonkoskelta voi hakeutua Savonlinnan keskussairaalan ympärivuorokautisesti palvelevaan yhteispäivystykseen Savonlinnassa (Keskussairaalantie 6, Savonlinna).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Enonkosken terveysasema  (suomi.fi)
Yhdysvaltain ilmavoimien akatemia

**Yhdysvaltain ilmavoimien akatemia** (, lyh. USAFA) on kadettikoulu, joka kouluttaa upseereita ilma- ja avaruusvoimille. Se sijaitsee Air Force Academyssä Coloradon osavaltiossa. Akatemiassa vierailee noin miljoona turistia vuosittain.

Air Force Academyn kanslerina on syyskuusta 2020 lähtien toiminut kenraaliluutnantti Richard Clark. Hän on koulun ensimmäinen afroamerikkalainen kansleri.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Akatemian kotisivu
Robert Paulig

**Robert Gustav Paulig** (5. maaliskuuta 1947 Helsinki – 22. heinäkuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä, Henrik Pauligin poika ja Gustav Pauligin pojanpojanpoika.

Robert Paulig syntyi Pauligin yrittäjäsukuun. Hän opiskeli Svenska handelshögskolanissa ja valmistui diplomiekonomiksi vuonna 1975. Hän työskenteli suvun paahtimoyrityksessä Paulig-konsernissa vuoteen 1986 saakka ja lähti siitä erimielisyyksien jälkeen, kun hän ei saanut perheyritystä viedyksi pörssiin. Hän perusti 1980-luvun lopulla Robert’s Coffee -ketjun, jota ovat vuodesta 2011 lähtien hoitaneet hänen lapsensa Carl-Gustav Paulig (s. 1983) ja Henrika Paulig (s. 1985).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Robert Pauligin muistokirjoitus ''Helsingin Sanomissa''.
Air Force Academy (Colorado)

**Air Force Academy** on väestönlaskennallinen asuinpaikka (CDP) El Pason piirikunnassa Coloradon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden  väestönlaskennassa 6&nbsp;608. Yhdysvaltain ilmavoimien akatemia sijaitsee CDP:ssä. 

Air Force Academy kuuluu Colorado Springsin suurkaupunkialueeseen.

## Väestö
Kunnan asukkaista 70 prosenttia on valkoisia, 9,95 prosenttia afroamerikkalaisia, 8,87 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 4,07 prosenttia aasialaisia. 97,7 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kunnan väestön keski-ikä on 20,9 vuotta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yhdysvaltain ilmavoimien akatemian viralliset kotisivut
Mzilikazi Khumalo

**James Stephen Mzilikazi Khumalo** (20. kesäkuuta 1932 Vryheid, KwaZulu-Natal – 22. kesäkuuta 2021) oli eteläafrikkalainen säveltäjä ja kielitieteilijä.

Khumalo syntyi Pelastusarmeijan maatilalla liikkeessä vaikuttaneelle pariskunnalle. Hän sai jo lapsena kosketuksen sekä länsimaiseen vokaalimusiikkiin että afrikkalaisiin musiikkiperinteisiin. Khumalo opiskeli kieliä ensin Etelä-Afrikan yliopistossa ja sai vuonna 1987 filosofian tohtorin arvon Witwatersrandin yliopistosta. Hän työskenteli Afrikan kielten professorina ja niiden laitoksen johtajana Witwatersrandin yliopistossa, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1998. Hän oli zulun kielen asiantuntija.

Khumalon ensimmäinen sävellys on *Ma Ngificwa Ukufa* (1958). Hän sävelsi myöhemmin runsaasti teoksia kuorolle. Khumalo sävelsi ensimmäisen eteläafrikkalaisen oratorion afrikkalaisella kielellä (*UShaka*, 1982, uudistettu 1996) ja oli ensimmäinen musta eteläafrikkalainen täysimittaisen oopperan (*Princess Magogo*, 2002) säveltäjä. Apartheidajan päätyttyä hän toimi puhemiehenä komiteassa, joka valitsi Etelä-Afrikalle uuden kansallislaulun: laajennetun version ”Nkosi Sikelel' iAfrikasta” sanoituksin kaikilla yhdellätoista kansalliskielellä. Khumalon vokaalisävellykset ovat yleensä olleet zulunkielisiin teksteihin laadittuja. Vuonna 1986 säveltäjä loi kuoroteoksen arkkipiispa Desmond Tutun virkaanastumisen kunniaksi. Sävellystyön ohella Khumalo johti monia kuoroja kansainvälisesti ja perustanut Richard Cockin kanssa kansallisen kuorofestivaalin.

Khumalo sai uransa aikana monia palkintoja ja tunnustuksia. Hän oli Etelä-Afrikan, Zulumaan, Fort Haren, Stellenboschin ja Witwatersrandin yliopistojen kunniatohtori. Bongani Ndodana-Breen sävelsi Khumalon kunniaksi pianokonserton *Mzilikazi Emhlabeni*.

## Lähteet