open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ensemble, c’est tout – kimpassa

**Ensemble, c’est tout – kimpassa** on ranskalainen Anna Gavaldan romaanin elokuvasovitus, jonka  on ohjannut Claude Berri. Vuonna 2007 ensi-iltansa saanut elokuva jäi tammikuussa 2009 kuolleen Berrin viimeiseksi ohjaustyöksi.

## Juoni
Maalta Pariisiin tullut Camille (Audrey Tautou) elättää itsensä siivoojana ja on sattunut saamaan asunnon nuoren aatelismiehen Philobertin (Laurent Stocker) valtavasta lukaalista. Siellä majailee myös kokki Franck (Guillaume Canet) ja pian myös tämän isoäiti Paulette (Françoise Bertin). Aluksi kitkainen kimppa-asuminen muuttuu vähitellen romanssiksi.

## Vastaanotto
*Helsingin Sanomien* Pertti Avola kirjoitti, ettei ”Kimpassa” ole mikään taivaita tavoitteleva taideteos, vaan viihdyttävä ja herttainen vanhan koulukunnan ohjaajan tuotos. Hänestä sujuva ja helposti seurattava elokuva voisi melkein olla tehty 1950- tai 1960-luvulla: ”Ehkä Berri kuvaa asioita hieman liiankin pehmeästi, mutta ainahan sellainen elokuva on kannatettava, joka korostaa ystävyyttä, yhteisöllisyyttä ja inhimillisyyttä urbaanin koleuden keskellä.”

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMDB
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1971

**Pesäpallon SM-sarja 1971**. Oulun Lippo Suomen mestariksi. Lippo voitti myös Suomen Cupin kaadettuaan finaalissa KPL:n 9-4.  Etelä-Pohjanmaalla kävi kato, kun Vimpeli, Ilmajoki ja Nurmo putosivat sarjasta.

## Mestaruussarja

### Sarjataulukko

Kolme viimeistä joukkuetta putosi sarjasta. Tilalle nousivat suomensarjan lohkovoittajat Jyväskylän Lohi, Jyväskylän Kiri ja Loimaan Palloilijat.

### Ottelut

Lipon mestarijoukkue:
Pentti Hand, 
Juha Kaan, 
Jaakko Karjalainen, 
Jouko Kemilä, 
Veikko Keskitalo, 
Martti Kivelä, 
Eero Lehtosaari, 
Kauko Minkkinen, 
Tero Ranckèn, 
Juhani Suutarinen, 
Reijo Tiri, 
Sakari Toiviainen.

## Lyöjätilasto

## Etenijätilasto

## Palkinnot

## Ansiomerkit

## Lähteet

* http://www.pesis.fi/@Bin/352246/msu1971.txt 
* http://www.pesis.fi/historia/pelaajatilastot/ 
* http://www.pesis.fi/historia/pelaajatilastot/parhaat_etenijat/
* Pesäpallon vuosikirja 1996
Luboš Rob

**Luboš Rob** (s. 5. elokuuta 1970 České Budějovice, Tšekkoslovakia) on entinen tšekkiläinen jääkiekkoilija. Hän pelasi Tšekkoslovakian ja Tšekin jääkiekkosarjoissa vuosina 1988–2008. Kaudella 1998–1999 hän pelasi Kuopion Kalpassa 19 ottelua.

## Lähteet
* 
* 
### Viitteet
Safe Trip Home

**Safe Trip Home** on Didon kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 17. marraskuuta 2008. Albumilla kuullaan Didon yhteistyötä veljensä Rollo Armstrongin, Jon Brionin, Brian Enon, Mick Fleetwoodin, Citizen Copen sekä Questloven kanssa. Albumi oli IFPI:n mukaan maailman 44:nneksi myydyin vuonna 2008.

Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 24.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### iTunes & Deluxe Edition
#
#
#
#

## Arviot
* Allmusic: 
* Entertainment Weekly: B
* Rolling Stone: 

## Lähteet
40 urhoa

**40 urhoa** () on Samuel Fullerin ohjaama, tuottama ja käsikirjoittama lännenelokuva vuodelta 1957. Sen julkaisi 20th Century Fox. Esiintyjien joukossa ovat Barbara Stanwyck, Barry Sullivan ja Gene Barry. 

## Aiheesta muualla
* 
*
Sandra Wirth

**Sandra Sue Wirth** (21. elokuuta 1936 – 26. elokuuta 2007) oli Floridassa syntynyt yhdysvaltalainen näyttelijä, joka myös osallistui vuonna 1956 Miss America -kilpailuun. Hänellä oli rooleja muiden muassa elokuvissa *[[Kasvot väkijoukossa]]* (1957) ja *[[40 urhoa]]* (1957). Hän teki  myös televisioesiintymisiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Christina Hendricks

**Christina Rene Hendricks** (s. 3. toukokuuta 1975 Knoxville, Tennessee)  on yhdysvaltalainen näyttelijä ja entinen malli. Hän on parhaiten tunnettu Joan Hollowayn roolista televisiosarjassa *[[Mad Men]]*. Hän on näytellyt myös muun muassa Saffronia *[[Firefly (televisiosarja)|Fireflyssa]]*. 

Ennen näyttelijänuraansa Hendricks työskenteli mallina lähes kymmenen vuotta. Hän siirtyi televisiomainoksista koe-esiintymään tv-sarjoihin 1990-luvun lopussa.

Hendricks teki ensimmäisen ääniroolinsa animaatioelokuvaan *[[All-Star Superman (elokuva)|All-Star Superman]]*, jossa hän on Lois Lanen roolissa.

## Tausta
Hendricks syntyi Knoxvillessä, Tennesseessä. Hän on Jackie Sue Hendricksin ja englantilaisen Robert Hendricksin toinen lapsi. Hendricksillä on isänsä kautta Yhdysvaltain ja Ison-Britannian kaksoiskansalaisuus. Hänellä on yksi isoveli. Perhe muutti isän työn takia usein, ja he asuivat ensin Portlandissa, Oregonissa, josta he muuttivat Twin Fallsiin, Idahoon Christinan ollessa yhdeksänvuotias. 

Christinan äiti kannusti häntä ja hänen veljeään osallistumaan paikalliseen teatteritoimintaan, ja Christina esiintyi *[[Grease (musikaali)|Grease]]*-musikaalissa. Alun perin vaaleahiuksinen Hendricks alkoi värjätä hiuksiaan punaiseksi kymmenvuotiaana, inspiraationaan kirja *[[Annan nuoruusvuodet]]*. Christinan ollessa teini-ikäinen hänen perheensä muutti Fairfaxiin, Virginiaan. Siellä hän harrasti teatterin lisäksi balettia. Hänellä oli vaikeuksia sopeutua uuteen asuinpaikkaansa, ja joutui lukiossa koulukiusaamisen kohteeksi.

## Ura
High schoolin jälkeen Hendricks työskenteli vastaanottovirkailijana sekä kampaamon hiustenpesijänä. Hän osallistui *[[Seventeen]]*-lehden kansikuvakilpailuun, joka johti mallisopimukseen IMG Modelsin kanssa. Hendricks työskenteli mallina New Yorkissa, Lontoossa ja Japanissa 27-vuotiaaksi asti. Sen jälkeen hän esiintyi televisiomainoksissa brändeille Carl’s Jr. ja Dr. Pepper. 

Mallintöistä Hendricks siirtyi televisioroolien koe-esiintymisiin, ja hän debytoi vuonna 1999 MTV:n sarjassa *[[Undressed]]*. Hänen ensimmäinen pääroolinsa oli lyhytikäisessä sarjassa *[[Beggars and Choosers]]*. Toisen pääroolinsa hän sai niin ikään lyhyeksi jääneestä sarjasta *[[Kevin Hill]]*. Tämän lisäksi hän vieraili sarjoissa kuten *[[Angel (televisiosarja)|Angel]]*, *[[Teho-osasto (televisiosarja)|Teho-osasto]]* ja *[[Firefly (televisiosarja)|Firefly]]*.

Suureen maineeseen Hendricks nousi televisiosarjan *[[Mad Men]]* myötä, jossa hän näytteli Joan Hollowayta vuosina 2007–2015. Hän sai roolisuorituksestaan kehuja kriitikoilta sekä kuusi Primetime Emmy -ehdokkuutta. Hendricksillä oli sivurooli elokuvassa *[[Drive (elokuva)|Drive]]* vuonna 2011.  

## Yksityiselämä
Vuonna 2009 Hendricks avioitui näyttelijä Geoffrey Arendin kanssa New Yorkissa. He erosivat vuonna 2019.

## Filmografia

## Lähteet
James Bulwer

**James Bulwer** (21. maaliskuuta 1794 Aylsham, Norfolk – 11. kesäkuuta 1879) oli englantilainen luonnontutkija ja keräilijä.

Bulwer opiskeli Cambridgen Jesus Collegessa. Siellä hän sai opetusta piirtämisessä kuuluisalta maisemamaalarilta John Sell Cotmanilta. Hänet valittiin Linnean Societyn jäseneksi nilviäistutkimustensa ansiosta, ja yhtenä kolmesta suosittelijasta oli William Elford Leach.

1818 Bulwer valmistui diakoniksi ja 1822 papiksi. Vuonna 1823 hänet valittiin Dublinin Booterstownin kappalaiseksi, 1831 Bristolin ja 1833 Lontoon St James's Chapelin kappalaiseksi. Hän vietti useita talvikausia matkustellen Espanjassa, Portugalissa ja Madeiralla, toisinaan filosofi Alfred Lyallin seurassa.

Keväällä 1825 Bulwer sai Madeiralta kokoelmiinsa tuntemattoman liitäjän, jonka William Jardine ja Prideaux John Selby nimesivät tyrskyliitäjäksi (*Bulweria bulwerii*) vuonna 1828. Myös tyrskyliitäjien heimo sai nimensä *Bulweria* hänen kunniakseen, samoin kuin tummaviistäjien suku *Pseudobulweria* ja borneonfasaani *Lophura bulweri*.

Bulwer muutti takaisin Norfolkiin vuonna 1839 Blicklingin ja myöhemmin Hunworthin kappalaiseksi. Hän uudisti tuttavuutensa Cotmaniin, kun hänen poikansa menivät opiskelemaan King's College Schooliin, ja Cotman viehättyi hänen Espanjassa ja Madeiralla tekemistään piirroksista niin, että maalasi vesiväreillä tauluja niiden maisemista.

## Lähteet
*Alumin Cantabrigienses 
*The Founders' Fund Collection  
*Cybermuse
Marjukka Tepponen

**Rea Marjukka Tepponen** (s. 16. heinäkuuta 1984) on laulukilpailuissa menestynyt suomalainen sopraano. Hän voitti Timo Mustakallio -laulukilpailun vuonna 2008  ja Lappeenrannan valtakunnallisten laulukilpailujen  naisten sarjan 2010. 

Siilinjärven musiikkiopistossa 5-vuotiaana pianonsoitolla, 1999 laulun yksityisopinnoilla ja 2000–2003 Kuopion konservatoriossa musiikin opintonsa alkuun saattanut Tepponen valmistui 2007 Jyväskylän ammattikorkeakoulun muusikkolinjalta pääaineena laulu. Hän opiskeli laulua sittemmin Sibelius-Akatemiassa vuodesta 2008, suorittaen lauludiplomin 2011.

Vuonna 2010 Tepponen esiintyi Kansallisoopperassa Don Giovanni -oopperan Zerlinan roolissa ja Savonlinnan oopperajuhlilla Carmenissa mustalaistyttö Frasquitan roolissa ja on sittemminkin laulanut samoilla areenoilla. Tepponen on laulanut myös muun muassa Kuopion kaupunginorkesterin ja Keski-Suomen alueoopperan solistina. Ulkomaan debyyttinsä hän teki Itävallassa syyskuussa 2010 Grazin oopperassa laulamalla Mimín roolin Puccinin oopperassa La bohème. 

## Perhe
Tepponen on kotoisin Siilinjärveltä, josta perhe muutti Kuopioon 2001. Hänen isänsä on ammattimuusikko Kuopion kaupunginorkesterissa. Tepponen kertoo oopperakärpäsen iskeneen hänen käytyään katsomassa Kuopiossa La bohème -oopperan ainakin kuusi kertaa. Tepponen kertoo tärkeimmän palautteensa olevan hänen huonokuuloisen, jo edesmenneen mummonsa mietteet, että Marjukan ääni kuulostaa siltä ”kuin se tulisi taivaasta”. Hän kertoo eläneensä toisen puolen elämästään kasvaen maalla hevosia hoidellen ja ihan tavallisia töitä tehden.

Tepposen puoliso on yhdysvaltalainen baritoni Kevin Greenlaw. Vuonna 2015 pariskunta asui Lontoossa.  He avioituivat kesäkuussa 2016,, ja heillä on vuonna 2017 syntynyt lapsi. Tepponen ja Greenlaw esiintyivät nimirooleissa Tampere Filharmonian Kullervo-sinfoniassa 2015 ja yhdessä myös Turun ruotsalaisen teatterin Figaron häissä 2014.

## Diskografia
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Marjukka Tepponen teki soivan käyntikortin, haastattelu (SoundCloud) Radio Classic, 2014
*Oopperalaulaja Marjukka Tepposen ja Laura Pyrrön videohaastattelu Radio Classic, 2014
*
Damallsvenskan

**Damallsvenskan** on Ruotsin naisten jalkapallon korkein sarjataso. Naisten mestaruudesta on pelattu Ruotsissa vuodesta 1973 lähtien, mutta Damallsvenskan perustettiin 1988.

## Joukkueet kaudella 2025
Ruotsin naisten pääsarjan joukkueet kaudella 2024–2025:
* AIK Fotboll
* Alingsås IF
* BK Häcken
* Djurgårdens IF
* FC Rosengård
* Hammarby IF
* IF Brommapojkarna
* IFK Norrköping
* Kristianstads DFF
* Linköping FC
* Malmö FF
* Vittsjö GIK
* Piteå IF

## Ruotsin mestarit
### Aiemmat voittajat

*1973 - Öxabäcks IF
*1974 - Jitex BK
*1975 - Öxabäcks IF
*1976 - Jitex BK
*1977 - Jakobsbergs GoIF
*1978 - Öxabäcks IF
*1979 - Jitex BK
*1980 - Sunnanå SK
*1981 - Jitex BK
*1982 - Sunnanå SK
*1983 - Öxabäcks IF
*1984 - Jitex BK
*1985 - Hammarby IF
*1986 - Malmö FF Dam
*1987 - Öxabäcks IF

### Damallsvenskan

*1988 - Öxabäcks IF
*1989 - Jitex BK
*1990 - Malmö FF Dam
*1991 - Malmö FF Dam
*1992 - Gideonsbergs IF
*1993 - Malmö FF Dam
*1994 - Malmö FF Dam
*1995 - Älvsjö AIK
*1996 - Älvsjö AIK
*1997 - Älvsjö AIK
*1998 - Älvsjö AIK
*1999 - Älvsjö AIK
*2000 - Umeå IK
*2001 - Umeå IK
*2002 - Umeå IK
*2003 - Djurgården/Älvsjö
*2004 - Djurgården/Älvsjö
*2005 - Umeå IK
*2006 - Umeå IK
*2007 - Umeå IK
*2008 - Umeå IK
*2009 - Linköpings FC
*2010 - LdB FC Malmö
*2011 - LdB FC Malmö
*2012 - Tyresö FF
*2013 - LdB FC Malmö
*2014 - FC Rosengård
*2015 - FC Rosengård
*2016 - Linköpings FC
*2017 - Linköpings FC
*2018 - Piteå IF
*2019 - FC Rosengård
*2020 - Kopparbergs/Göteborg FC
*2021 – FC Rosengård
*2022 – FC Rosengård

Lähde

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Damallsvenskan svenskfotboll.se-sivustolla 
*Damfotboll.com
Hadižat Gatajeva ja Malik Gatajev

**Hadižat Gatajeva** ja **Malik Gatajev** eli **”Groznyin enkelit”** ovat tšetšeenipariskunta, joka Tšetšenian sodan aikana perusti tšetšeenilapsille orpokoteja, ensin vuodesta 1995 Tšetšenian Groznyissa, myöhemmin vuodesta 2000 Liettuan Kaunasissa.

Pariskunta tuomittiin Liettuassa puoleksitoista vuodeksi vankeuteen sen perusteella, että he olisivat kiristäneet adoptiolapsiaan. He kärsivät jo aiemmin 10 kuukauden vankeusrangaistuksen. Sitä jatkettiin kolmella kuukaudella, mikä kuitenkin vetoomustuomioistuimessa todettiin laittomaksi. Uudessa oikeudenkäynnissä heille langetettiin puolitoista vuotta vankeutta. He siirtyivät Suomeen, josta he olivat hakeneet turvapaikkaa. Suomessa tukiryhmä järjestänyt heille asunnon. Liettuan viranomaiset tekivät heistä eurooppalaisen pidätysmääräyksen, minkä jälkeen Suomen poliisi otti heidät kiinni. Luovutusasia käsiteltiin Helsingin käräjäoikeudessa. Turvapaikkahakemuksen vuoksi pariskunta saa jäädä Suomeen siksi aikaa, kunnes hakemusta käsiteltiin eikä heitä luovutettu Liettuaan. Aiemmin Gatajevia vastaan todistanut kasvattitytär puhui heidän puolestaan. Helsingin käräjäoikeudessa hän kertoi todistaneensa Liettuassa painostuksen alaisena. Luovuttamista vaatinut syyttäjä valitti käräjäoikeuden päätöksestä korkeimpaan oikeuteen, joka toimii ainoana muutoksenhakuasteena eurooppalaisten pidätysmääräysten muutoksenhaussa. Korkein oikeus päätti 25. helmikuuta 2010 pyytää asiassa ennakkoratkaisua Euroopan unionin tuomioistuimelta.

23. maaliskuuta 2010 Liettuan korkein oikeus kumosi Gatajeveja koskevan valitusasteen tuomion ja palautti asian uudelleen käsiteltäväksi. Korkein oikeus totesi menettelyssä tapahtuneen lukuisia virheitä ja oikeudenkäynnin olleen epäoikeudenmukainen. Tämän johdosta Liettuan oikeusministeriö peruutti pidätysmääräyksen ja sen myötä suomalainen syyttäjä peruutti valituksensa Suomen korkeimmassa oikeudessa. Korkein oikeus puolestaan peruutti EU-tuomioistuimelle tehdyn ennakkoratkaisupyynnön. Gatajevit määrättiin vapautettavaksi heti.

Elokuvaohjaaja Pirjo Honkasalo on tehnyt Gatajevin pariskunnasta ja heidän työstään dokumenttielokuvan *[[Melancholian 3 huonetta]]* (2004) ja norjalainen Åsne Seierstad on kirjoittanut kirjan *[[Groznyin enkelit]]* (2008), joissa kerrotaan lasten pelastamisesta ja viemisestä turvaan Ingušiaan.

Pariskunta sai turvapaikan Suomesta toukokuussa 2012.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Viistäjät

**Viistäjät** (*Pterodroma*) on ulappalintujen lahkoon kuuluva suku.

Viistäjät ovat keskikokoisia avomerilintuja, joiden määrittäminen luonnossa on usein vaikeaa tai mahdotonta, sillä useiden lajien väliset erot höyhenpuvussa ovat vähäisiä. Selkeimmät eroavaisuudet löytyvät tavallisesti siipien tai naaman värityksestä. Viistäjät pesivät yhdyskunnittain pääasiassa eteläisen pallonpuoliskon valtamerien vaikeapääsyisillä saarilla, jonne ne laativat pesänsä maahan, joko itse kaivamiinsa pesäonkaloihin, kallionhalkeamiin tai luoliin. Naaras munii vain yhden munan, jota haudotaan useita viikkoja. Poikaset oppivat lentämään parin-kolmen kuukauden ikäisinä. Emot käyvät ruokkimassa niitä vain öisin välttääkseen rosvoilevia fregattilintuja, kihuja ja lokkeja. Viistäjät syövät merenpinnasta kaloja, äyriäisiä ja kalmareita.

Viistäjien sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan 30 lajia:
* Pitkäsiipiviistäjä, *Pterodroma macroptera*
* Valkopääviistäjä, *Pterodroma lessonii*
* Valkovatsaviistäjä, *Pterodroma incerta*
* Kihuviistäjä, *Pterodroma solandri*
* Tyrskyviistäjä, *Pterodroma magentae*
* Laineviistäjä, *Pterodroma ultima*
* Vyöviistäjä, *Pterodroma mollis*
* Madeiranviistäjä, *Pterodroma madeira*
* Kapverdenviistäjä, *Pterodroma feae*
* Bermudanviistäjä, *Pterodroma cahow*
* Karibianviistäjä, *Pterodroma hasitata*
* Chilenviistäjä, *Pterodroma externa*
* Maininkiviistäjä, *Pterodroma neglecta*
* Mauritiuksenviistäjä, *Pterodroma arminjoniana*
* Hendersoninviistäjä, *Pterodroma atrata*
* Sirppiviistäjä, *Pterodroma alba*
* Réunioninviistäjä, *Pterodroma baraui*
* Galápagosinviistäjä, *Pterodroma phaeopygia*
* Kiertoviistäjä, *Pterodroma inexpectata*
* Kermadecinviistäjä, *Pterodroma cervicalis*
* Samoanviistäjä, *Pterodroma nigripennis*
* Mustakainaloviistäjä, *Pterodroma axillaris*
* Kurosivonviistäjä, *Pterodroma hypoleuca*
* Uudenkaledonianviistäjä, *Pterodroma leucoptera*
* Pikkuviistäjä, *Pterodroma cookii*
* Juanfernándezinviistäjä, *Pterodroma defilippiana*
* Kääpiöviistäjä, *Pterodroma longirostris*
* Uudenseelanninviistäjä, *Pterodroma pycrofti*
* Melanesianviistäjä, *Pterodroma brevipes*
* Havaijinviistäjä, *Pterodroma sandwichensis*

## Lähteet
Hilppa

**Hilppa** on suomalainen naisen etunimi. Nimi on alkujaan karjalainen muunnelma Filippos-nimen naispuolisesta vastineesta Filippa ja siten Filippos-nimen suomalaisen vastineen Vilpun sisarnimi, mutta se voi olla myös savolais-karjaisen *-ppA*- ja *-ppO*-johdoksen avulla muodostettu versio Hilja-nimestä.

Vuoden 2025 loppuun mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 548 naista ja alle 20 miestä saanut nimekseen Hilppa.

## Tunnettuja Hilppoja
* Hilppa Gregow (s. 1973), meteorologi
* Hilppa Kimpanpää, toimittaja ja poliitikko
* Hilppa Kinos (1916–1994), filosofi ja kirjailija
* Hilppa Krannila, kirjailijanimi *Eeva Ollinaho* (1909–1995), kirjailija

## Nimen muita merkityksiä

* Hilppa-patsas, Jorma Heiskasen tekemä hevosta esittävä pronssipatsas Nivalan Jaakolanrannassa

## Katso myös
* Hilippa

## Lähteet
Vaaleatyrskynpolkija

**Vaaleatyrskynpolkija** (*Fregetta grallaria*) on pienikokoinen valtamerilintu.

## Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 20 cm, siipien kärkiväli 40–48 cm ja paino 45–65 g. Lajista tunnetaan useita värimuotja, joista tavallisin on vaalea muoto, joka on pääosin tummamruskea, hartioilla, selässä ja yläperässä on valkoisia höyhenten kärkiä, pyrstön yläpeitinhöyhenissä on valkoinen laikku, siivellä on harmaanruskea laikku, vatsa ja rinta ovat valkoiset, siipien alapinnat ovat laajalti valkoiset ja myös alaperä on osittain valkoinen. Sukupuolet ovat samanvärisiä, nuoren linnun puku on kuin aikuisen. Lajista tunnetaan neljä alalajia.

## Esiintyminen
Vaaleatyrskynpolkijat pesivät Oseanian eristyneillä saarilla Lord Howen saariryhmässä Australiassa ja Macauley Islandilla, Curtis Islandilla Kermadecsaarilla Uudessa-Seelannissa, sekä Chilen merialueella muun muassa Juan Fernándezin saarilla. Lajin populaation koko on noin 300&nbsp;000 yksilöä. Pesimäajan ulkopuolella laji kiertelee valtamerillä, ja se on tavattu Kap Verden vesillä 17.8.1986. Lajin ainoana uhkana ovat saarille villiintyneet rotat ja kissat. Lord Howelta on nyttemmin poistettu kissat ja rottien poistaminen on suunnitteilla.

## Elinympäristö
Linnut pesivät vaikeapääsyisillä saarilla ja kalliokareilla.

## Lisääntyminen
Vaaleatyrskynpolkijat kaivavat pesäonkalonsa pehmeään maahan tai laativat pesänsä vulkaanisten kivenlohkareiden suojaan. Pesäkuoppa on vuorattu kuivilla heinillä. Ne pesivät yhdyskunnittain, usein rantavalleilla. Naaras munii yhden valkoisen munan tammi-maaliskuussa ja molemmat emot hautovat vuorotellen yhteensä 37 päivää. Poikaset lähtevät pesästä tavallisesti toukokuussa noin 80 päivän ikäisinä. Emot ruokkivat niitä äyriäisillä ja kalmareilla.

## Ravinto
Ruokavalio koostuu pääjalkaisista, lähinnä kalmareista, ja äyriäisistä. Linnut saalistavat lentää lepattamalla lähellä merenpintaa, ja polkevat välillä vettä räpylöillään. Ne ruokailevat kaukana avomerellä sekä päivällä että yöllä, usein muiden ulappalintujen seurassa.

## Lähteet
*Australian ympäristöhallinto 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*EOL (kuva)
Anna Edelheim

**Anna Christina Charlotta Edelheim** (3. tammikuuta 1845 Helsinki – 25. toukokuuta 1904 Helsinki) oli suomalainen ruotsiksi kirjoittanut toimittaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä *ei-*, *-im* ja *x?*. Edelheim oli Suomen ensimmäinen vakinaisesti palkattu naistoimittaja, aikaisemmin naiset olivat toimineet vain lehtien avustajina. 
__NOTOC__
## Henkilöhistoria
Anna Edelheim sai aluksi kotiopetusta ja hän kävi sitten Helsingin ruotsalaista tyttökoulua sekä opiskeli vielä Tukholmassa. Hän oleskeli pitkään Pietarissa ja Italiassa. Edelheim kirjoitti 1870-luvulla kaksi romaania *Två bröders historia* (1877) ja *Fremlingens dotter* (1878) jotka ilmestyivät  alakertaromaaneina ''Helsingfors Dagblad''- ja *[[Hufvudstadsbladet]]*-lehdissä. 

Edelheim oli *[[Finland (lehti)|Finland]]*- ja *[[Finska Veckobladet]]* -lehden toimittajana 1886–1888. Hän käsitteli lehtikirjoituksissaan erityisesti naisasiaa ja uskonnonvapautta. *Finland*-lehti, jonka päätoimittaja oli Agathon Meurman oli Edelheimin mielestä liian vanhoillinen, ja niipä hän erosi sen palveluksesta jo 1887 ja perusti oman *Finska Veckobladet* -lehtensä, jonka näytenumero ilmestyi joulun edellä 1887. Lehti ilmestyi sitten viikoittain vuoden 1888 aikana. Lehdessään Edelheim puolusti sitten muun muassa uskonnonvapautta, ehtoollispakon poistamista ja siviiliavioliiton sallimista.

Edelheim on kirjoittanut sanat ja Richard Faltin säveltänyt laulun "Bön för Finland" ("Suomen rukous"). 

Edelheimin isä oli senaattori Paul Henrik Edelheim ja äiti Emilia Christina af Brunér. Hänen veljiään olivat insinööri Frans Edvard Edelheim ja varatuomari, valtiopäivämies Paul Wilhelm Jonas Edelheim. 

## Teokset
* *Tomten i brasan: Skymningsprat för barn*, 1877. (Verkossa.)
* *Två bröders historia* 1877. (Julkaistu *Helsingfors Dagbladissa*.)
* *Fremlingens dotter: En sommarsaga från en finsk insjö*. Af -ei-. Helsingfors 1878. (Julkaistu *Hufvudstadsbladetissa*.)
* *I brytningstid: Samtal i språkfrågan af x.?* Söderström, Helsingfors 1897.
* *Hemkomsten*. Af -im. Fosterländsk läsning. Serie 2 N:o 2. Stockholm 1903.

## Lähteet
* 
* Zilliacus-Tikkanen, Henrika: Kvinnor i den finländska pressen före 1950 – med särskild tonvikt på den finskspråkiga pressen. Paper presenterat vid den 15:de Nordiska konferensen för medie- och kommunikationsforskning i Reykjavik 11–13 augusti 2001.

### Viitteet
Høje-Taastrupin kunta

**Høje-Taastrup** on Pääkaupunkialueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2020 huhtikuussa kunnassa oli 50 829 asukasta, ja sen pinta-ala oli 78,2 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on myös nimeltään Taastrup.

Høje-Taastrup ei liittynyt muiden kuntien kanssa Tanskan kuntauudistuksessa 1. tammikuuta 2007.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Høje-Taastrupin kunnan kotisivut
Olga Lönnbohm

**Olga Margareta Lönnbohm**, o.s. *Molander*, (26. maaliskuuta 1871 Mikkeli – 28. lokakuuta 1904 Kuopio) oli suomalainen voimistelunopettaja ja runoilija.

Olga Lönnbohm syntyi Mikkelissä, mutta vietti lapsuutensa Ruskealassa Ruisselässä kirkkoherran puustellissa. Hänen vanhempansa olivat Ruskealan kirkkoherra Evert Feodor Molander ja Olga Saara (o.s. Herckman). Hänen veljiään olivat Kuopion teollisuuskoulun rehtori ja kaupungininsinööri Einar Gabriel Konstantin Molander ja Lohjan piirilääkäri Artur Josef Teodor Molander sekä setänsä Sortavalan seminaarin johtaja Claes Israel Joakim Molander. Olga Lönnbohm oli naimisissa 1895–1904 runoilija Eino Leinon vanhemman veljen, kansakoulujen tarkastaja Oskar Andreas Ferdinand (Antti) Lönnbohmin (kirjailijanimi O. A. F. Mustonen) kanssa.

Olga Lönnbohm kävi Fruntimmersskolan i Viborg tyttökoulua Viipurissa ja suoritti Helsingissä voimistelunopettajan tutkinnon. Hän oli vt. opettajana Sortavalan seminaarissa ja opettajana ja voimistelunopettajana Kuopiossa useissa kouluissa.

Lönnbohm kuoli vuonna 1904. Hänet on haudattu Kuopiossa Kuopion Isolle hautausmaalle.

## Teoksia
* *Laululeikkejä*. U. W. Telén ja K., Kuopio 1903, 2. painos WSOY 1908, 3. painos WSOY 1934 (3. painokseen laulut on tarkastanut Aune Krohn, selitykset Anni Collan)

## Lähteet
* 

### Viitteet
V. Makkonen

**Valtteri Johannes Makkonen** (19. tammikuuta 1902 Suonenjoki – 17. kesäkuuta 1981 Suonenjoki) oli suomalainen matematiikan opettaja ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä *Robinpoika*.

Makkosen vanhemmat olivat rovasti Robert Makkonen ja Aino Lovisa Österbladh. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1921, kävi kadettikoulun 1929–1931 ja suoritti loppututkinnon Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa 1946.

## Teoksia
* *Viestimiehen käsikirja*, tekijät Reino Arimo ja V. Makkonen.    Otava 1934, 2. painos 1936, 3. painos 1940, 4. painos 1941
* *Savon kupias Pietari Kylliäinen* : historiallinen romaani. WSOY 1935.  Lauri Pohjanpään aikalaisarvion mukaan "Romaani kuvailee Suomen historian melskeisiä ja rauhattomia vaiheita vuosien 1468 ja 1510 välillä, kuvaus keskittyy erikoisesti Olavinlinnaan, sen perustamiseen ja sen ympärillä käytyihin taisteluihin. Keskushenkilönä on Pietari Kylliäinen, talonpojanpoika ja kansanjohtaja, josta tulee Olavinlinnan vouti. Kirja tekee lukijalle eläviksi nuo kaukaiset ajat; se on sujuvasti kirjoitettu, suositeltava."

## Lähteet
* 
* Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia : V. Makkonen 
* Lauri Pohjanpään aikalaisarvio V. Makkosen teoksesta Savon kupias Pietari Kylliäinen, Kirjasampo

## Aiheesta muualla
* Luutnantti V. Makkonen : Kuukausi paita housun päällä. Suomalainen upseeri venäjänkieltä oppimassa Eestin Petserissä, jonka veljesmaamme vapaussotansa aikana otti Venäjältä, Hakkapeliitta, 05.10.1937, nro 40, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kannaksen varavankila

**Kannaksen varavankila** perustettiin keväällä 1942. Tarkoitus oli siirtää kanta-Suomen vankiloista erilaisista palvelusrikoksiin syyllistyneitä sotilasvankeja erityisiin työleireihin, joissa nämä tekivät muun muassa linnoitustöitä. Kannaksen varavankila koostui useista alueellisista vankileireistä, niitä oli muun muassa Taipaleella ja Siirasmäellä. Siirasmäessä palveli talousaliupseerin vakanssilla kirjailija Kalle Päätalo. 

Kesällä 1944 Kannaksen varavankila evakuoitiin puna-armeijan suurhyökkäyksen tieltä ensin Miehikkälään ja sitten Ylämaan Ihakselaan. Vankila lakkautettiin syksyllä 1944.

## Varavankilan leirit
* Ahijärven vankileiri
* Kauksaman vankileiri
* Kotselän vankileiri
* Kuuterselän vankileiri
* Liipuan vankileiri
* Onkamojärven vankileiri
* Raajun vankileiri
* Riikolan vankileiri
* Sahakylän vankileiri
* Siiramäen vankileiri
* Tahoslammen vankileiri
* Taipaleen vankileiri
* Vammelsuun vankileiri

## Lähteet
*  
* 

### Viitteet
Martti H. Haavio

**Martti Henrik Haavio** (14. maaliskuuta 1897 Akaa – 12. tammikuuta 1966 Jyväskylä t. Muurame) oli suomalainen kasvatustieteilijä ja teologi. 

Martti H. Haavion vanhemmat olivat rautatieläinen Oskari Haavio ja Matilda Sukki. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1916, valmistui teologian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1920 ja hänet vihittiin papiksi vuonna 1921. Hän toimi ylimääräisenä pappina Vesilahdessa vuosina 1921–1922, Pornaisissa vuosina 1922–1923 ja Askolassa vuosina 1923–1924 sekä uskonnon opettajana Lapuan yhteiskoulussa vuosina 1924–1927. Haavio valmistui teologian lisensiaatiksi vuonna 1940 ja väitteli teologian tohtoriksi vuonna 1941.

Haavio toimi Jyväskylän seminaarissa uskonnon lehtorina vuosina 1928–1937 ja vastaavassa virassa Jyväskylän kasvatusopillisessa korkeakoulussa vuosina 1937–1949. Tuolloin hänet valittiin kasvatusopillisen korkeakoulun kasvatus- ja opetusopin professoriksi, mitä virkaa hän hoiti vuoteen 1965. Jyväskylän yliopisto promotoi Haavion kasvatustieteiden kunniatohtoriksi vuonna 1964.

Haavio kirjoitti useita kristilliseen koulukasvatukseen liittyviä kirjoja, muun muassa *Koulun uskonnonopetus* (1936), *Kansakoulun uskonnonopetuksen siveellinen kasvatustehtävä* (1941), *Koulun uskonnonopetuksen rakenne ja henki* (1941), *Opettajapersoonallisuus* (1948) ja *Opettaja kertoo* -sarja (1949–1966). Hän laati yhdessä Lempi Vermasvuoren kanssa *Meidän lasten uskontokirjan* (1952), jonka kuvittajana oli Martta Wendelin. *Meidän lasten uskontokirja* oli käytössä kansakoulun alaluokkien uskontokirjana 1970-luvulle asti. 

Martti H. Haavio ei ollut naimisissa. Jyväskylän yliopisto hallinnoi hänen nimeään kantavaa rahastoa, josta myönnetään apurahoja kristilliseen kasvatustyöhön ja uskonnonopetukseen kohdistuvaan tutkimukseen ja julkaisutoimintaan. 

Martti H. Haavio sekoitetaan usein kaimaansa, professori Martti Haavioon, joka tunnetaan myös runoilijanimellä P. Mustapää. Martti H. Haavio ja Martti Haavio eivät olleet keskenään sukua.

## Julkaisut
*Koulun uskonnonopetus. Helsinki: Otava. 1936
*Kansakoulun uskonnonopetuksen siveellinen kasvatustehtävä. Helsinki: Otava. 1941
*Opettaja kertoo Vanhasta testamentista. Kuvitus Maija Karma. Porvoo: WSOY. 1945
*Kansankirkkomme ja kansansivistystyö. Helsinki: Pellervo-seura. 1948
*Opettajapersoonallisuus. Jyväskylä: Gummerus. 1948
*Koulun uskonnonopetuksen rakenne ja henki. Jyväskylä: Gummerus. 1950
*Meidän lasten uskontokirja. Martti Haavio - Lempi Vermasvuori, kuvitus Martta Wendelin. Helsinki: Otava. 1952
*Opettaja kertoo Vapahtajasta. Kuvitus Maija Karma. Porvoo: WSOY. 1959 
*Opettaja kertoo apostoleista. Kuvitus Maija Karma. Porvoo: WSOY. 1962
*Opettaja kertoo kirkollisesta elämästä ja toisista uskonnoista. Porvoo: WSOY. 1966

## Lähteet
* 

*Haavio evl.fi-sivustolla (Arkistolinkki)

### Viitteet
Vanajaveden laakso

**Vanajaveden laakso** on yksi Suomen kansallismaisemista ja myös valtakunnallisesti arvokas maisema-alue. Se sijaitsee Sydän-Hämeessä Vanajaveden ympärillä. Maasto ja maisema koostuu pelto- ja järvimaisemista sekä muutamasta harjusta. Vanajaveden laakso on myös arvokasta kulttuuriseutua. Alue kertoo hyvin hämäläisestä luonnosta ja historiasta. Alue tunnetaan myös kalasääsken reviirinä ja se onkin Kanta-Hämeen maakuntalintu. Alue rajoittuu lännessä Tammelan ylänköön.

## Alueen kunnat

*  Valkeakoski
*  Hämeenlinna
*  Hattula

## Nähtävyydet
* Hämeen linna
* Aulanko
* Hattulan Pyhän Ristin kirkko
* Mierolan silta
* Vesunnin kartano
* Lepaan kartano
* Lahdentaan kartano
* Rapolan linnavuori
* Sääksmäen silta

## Aiheesta muualla
Rieti Jorkama

**Odo Fredrik Waldemar (Rieti) Jorkama** (sukunimi vuoteen 1935 *Björkman*; 16. marraskuuta 1898 Viitasaari – 24. syyskuuta 1964 Porvoo) oli suomalainen prokuristi, pakinoitsija ja kirjailija. Hän kirjoitti pakinoita nimimerkillä *Pökö*.

Jorkaman vanhemmat olivat ruokalanpitäjä Saima Maria Björkman ja O. F. V. Landgren-Kaila. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1919 ja opiskeli sitten jonkin aikaa oikeustiedettä Helsingin yliopistossa. Jorkama meni kuitenkin pian Kansallis-Osake-Pankin palvelukseen prokuristiksi ja työskenteli sitten ensin Helsingissä ja vuosina 1928–1936 pankin Porvoon konttorissa. Vuodesta 1936 lähtien Jorkama työskenteli liikealan tehtävissä.

Jorkama toimi Porvoossa ilmestyneen Uusimaa-lehden pakinoitsijana vuosina 1928–1962. Hän oli mukana myös *Porvoon Näytelmäseura ry*:n ja Porvoon näyttämön teatteritoiminnassa.

## Teoksia
* *Kivikirkon salaisuus* : historiallinen seikkailukertomus. Poikien seikkailukirjasto 76.    Otava 1937
* *Pökön pakinoita*'', kuvitus Stig Fredriksson ; koonnut E. J. Ellilä.     uusimaa, Porvoo 1968

## Lähteet
* 
* Itä-Uudenmaan kirjailijat : Rieti Jorkama
Kiuru (sukunimi)

**Kiuru** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* August Kiuru (1922–2009), maastohiihtäjä, maailmanmestari ja olympiamitalisti
* Eino Kiuru (1929–2015), inkeriläinen kansanperinteen tutkija ja kielenkääntäjä
* Heikki Kiuru (1942–2014), jätevesiasiantuntija, professori
* Katja Kiuru (myöh. *Kiuru-Miller*, s. 1965), näyttelijä
* Krista Kiuru (s. 1974), opettaja, SDP:n kansanedustaja ja ministeri
* Marko Kiuru (1969–2022), jääkiekkoilija
* Martti Kiuru (1806–1878), maanviljelijä ja valtiopäivämies
* Paavo Kiuru (1907–1985), rovasti ja kirjailija
* Pauli Kiuru (s. 1962), triathlonisti, yrittäjä ja Kokoomuksen kansanedustaja
* Sakari Kiuru (1926–2022), Yleisradion pääjohtaja 1980–1989
* Sakari Kiuru (s. 1961), valokuvaaja ja kirjailija
* Tami Kiuru (s. 1976), mäkihyppääjä
* Titta Kiuru (o.s. *Kuosmanen*, s. 1969), päätoimittaja
* Yrjö Kiuru (1872–1945), maanviljelijä, kansakoulunopettaja, maallikkosaarnaaja ja Maalaisliiton kansanedustaja.
Lazare Lévy

**Lazare Lévy** (18. tammikuuta 1882 Bryssel, Belgia – 20. syyskuuta 1964 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen pianisti, pianopedagogi ja säveltäjä. Hänen nimensä esiintyy myös muodossa Lazare-Lévy. Brysselissä hänelle opetti pianonsoittoa englantilainen neiti Ellis. Pariisin konservatoriossa hän opiskeli Louis Diémerin johdolla pianonsoittoa ja André Gédalgen johdolla sävellystä. Harmoniaoppia hänelle opetti Albert Lavignac. Konservatoriossa hän voitti 1898 pianonsoitossa ensimmäisen palkinnon. Lévy konsertoi Euroopassa ja  Aasiassa ja hän sai tunnustusta merkittävänä klassisen ja modernin ohjelmiston tulkitsijana. Varsinkin hänen Mozart ja Schumann esityksiään kiiteltiin ja heidän teoksiaan hän myös levytti. Lévy oli myös Albénizin sävellysten esitaistelija, joka soitti 1905–1908 sävellettyä *Iberia*-soolopianoteosta vuodesta 1911 lähtien. Lévy saavutti kuuluisuutta myös opettajana toimiessaan Pariisin konservatorion tilapäisenä opettajana 1914–1916 ja 1920–1923 sekä pianonsoiton professorina 1923–1940 ja 1944–1953.

Lévy sävelsi kaksi jousikvartettoa, teoksia sellolle, huilulle ja uruille sekä pianokappaleita. Pianolle hän sävelsi muun muassa écossaiseja, etydejä, sonatiineja ja valsseja.

## Oppilaita
* Antti Aarnela
* Lukas Foss
* Monique Haas
* Clara Haskil
* Sergei Kulanko
* Yvonne Loriod
* Kurt Walldén

## Lähteet
H. Hariola

**Harald Hjalmar Wilhelm Hariola** (sukunimi vuoteen 1935 *Högström*; 12. maaliskuuta 1902 Vihti – 3. marraskuuta 1963 Forssa) oli suomalainen rehtori ja kirjailija.

Hariola valmistui ylioppilaaksi Helsingin uudesta yhteiskoulusta vuonna 1919, filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1925 ja maisteriksi vuonna 1926.

Hariola työskenteli opettajana ja rehtorina Lauttakylän yhteiskoulussa (1928–1930), Naantalin yhteiskoulussa (1930–1931 ja 1933–1937, josta rehtorina 1935–1937), yksityisluokilla Helsingissä 1931–1933 ja Tyrvään yhteiskoulussa Vammalassa (1936–1956, josta rehtorina vuodet 1938–1955) sekä Tyrvään yhteislyseon rehtorina vuosina 1955−1957. Rehtorin toimensa ohella Hariola toimi suomen kielen ja historian lehtorina. Vuodesta 1957 Hariola työskenteli vanhempana lehtorina Forssan yhteislyseossa. 

Hariola kirjoitti kaksi nuortenromaania ja oli Suomen Kirjailijaliiton jäsen vuodesta 1948.

Vuodesta 1929 Hariola oli naimisissa Eeva Joachimssonin kanssa. Avioliitosta syntyi viisi lasta.

## Teoksia
* 
* *Naantalin luostarin aarre*: seikkailuromaani, kuvittanut Risto Mäkinen. Otava 1947
* *Koulun perustaminen*, teoksessa *Tyrvään yhteiskoulu 1904–1954, historiikki, muistelmia, matrikkeli*. Vammala 1954

## Lähteet
* *Tyrvään yhteiskoulu − Vammalan lukio 1904−1979*, s. 117. Vammala 1979. .

### Viitteet
Leivo

**Leivo** tai **Leiwo** voi tarkoittaa seuraavia:

* leivo eli leivonen, lintu, sama kuin kiuru
* Suomalainen sukunimi. Tunnettuja Leivoja ja Leiwoja (suomalaisia, ellei toisin mainita):
** Arto Leivo (s. 1959), kirjailija
** David L. Leivo (1890–1962), tietokirjailija ja arkkiveisujen tekijä
** Ella Leivo (s. 1994), tennispelaaja
** Erik Johan Leivo (1891–1953), satamatyöläinen ja Helsingin punakaartin pataljoonankomentaja
** Frans Leivo (s. 1878), valokuvaaja ja kansanperinteen kerääjä
** Inkeri Leivo (1944–2010), keramiikkataiteilija
** Jakke Leivo, basisti ja musiikkipedagogi
** Jarmo Leivo, rumpali
** Kirsi Leivo (s. 1968), Kilpailu- ja kuluttajaviraston pääjohtaja 
** Josh Leivo (s. 1993), kanadalainen jääkiekkoilija,
** Leo Leivo (1896–1983), suomalainen jalkapalloilija
** Martti Leiwo (s. 1953), klassillinen filologi
** Mauri Leivo (s. 1962), luontovalokuvaaja ja -kirjoittaja
** Mia Leivo (s. 1971), laulaja
** Oskari Leivo (1876–1921), SDP:n kansanedustaja
** Osmo Leivo (1943–2010), mäkihyppääjä
** Osmo Leivo (s. 1945), toimittaja, graafinen suunnittelija ja art director
** Rauna Paadar-Leivo (s. 1942), saamelainen kirjailija
** Selja Leiwo (s. 2004), jalkapalloilija
** Seppo Leivo (1924–2006), tasapainotaiteilija ja jonglööri
** Tomi Leivo (s. 1989), jääkiekkoilija
** Tomi Leivo (s. 1971), jääpalloilija
** Tomi Leivo-Jokimäki (s. 1973), jalkapalloilija
** Tyyne Leivo-Larsson (1902–1977), suurlähettiläs, SDP:n ja TPSL:n kansanedustaja
** Veikko Leivo (1925–2020), tekniikan tohtori ja talouselämän ja yrittäjyyden kehittäjä
** Väinö Leivo (1912–1980), leipomoalan yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos
** Yrjö Leiwo (1884–1964), Kokoomuksen kansanedustaja, kunnallisneuvos ja päätoimittaja
* kuvitteellisia henkilöitä:
** Leea Leivo, tv-sarjassa Salatut elämät.
Pentti Haanpään koulu

**Pentti Haanpään koulu** on Siikalatvalla  Piippolan taajamassa sijaitseva peruskoulu. Koulussa oli oppilaita keväällä 2024 48, ja perusopetusta annettiin luokka-asteille 1–6. Koulun rehtorina toimii Riikka Leinonen. Koulu aloitti toimintansa vuonna 1957 alun perin kansakouluna, jolloin koulun nimi oli *Kirkonkylän kansakoulu*.

Vuonna 2022 vanhan koulurakennuksen pihapiiriin tuli niin sanottu moduulikoulu, jossa koulun opetus on syksystä 2022 lähtien järjestetty. Vuoden 2022 loppuun asti vanhan koulurakennuksen tiloja käytettiin vielä käsitöiden, liikunnan ja kotitalouden opettamiseen. Tämän jälkeen näitä oppiaineita käydään Ammattiopisto Jedun Piippolan toimipisteessä. Siikalatvan kunnanvaltuusto päätti yksimielisesti marraskuussa 2023, että Piippolaan ollaan rakentamassa uusi ala-aste tulevaisuudessa. Vanha koulurakennus on suunnitelmissa purkaa vuonna 2024.

## Lähteet
Albert Becker

**Albert Ernst Anton Becker** (13. kesäkuuta 1834 Quedlinburg, Saksa – 10. tammikuuta 1899 Berliini, Saksa) oli saksalainen viulisti ja ennen kaikkea säveltäjä. Hän opiskeli Quedlinburgissa Hermann Bönicken ja 1853–1856 Berliinissä Siegfried Dehnin oppilaana. Vuodet 1858–1869 Becker työskenteli Potsdamissa ja Ohlaussa (nykyisin Oława) Sleesiassa ennen kuin asettui Berliiniin. Vuonna 1881 hänet nimitettiin Berliinin Schwarwenka-konservatorion sävellyksen opettajaksi, ja 1891 hän alkoi johtaa Berliner Domchor -kuoroa. Preussin kuninkaalliseen taideakatemiaan hänet nimitettiin 1892.

Beckerin elinaikana hänen sävellyksistään julkaistiin pääasiassa laulumusiikkia. Sinfonioita hän sävelsi kolme, joista toinen (g-molli-sinfonia vuofelta 1859) voitti palkinnon Wienissä 1861. Hänen kamarimusiikkituotantoonsa kuuluvat muun muassa pianokvartetto d-molli op. 19, pianosonaatti f-molli op. 40 ja pianokvintetto op 49. Hänen ensimmäisiä menestyksiään olivat Julius Wolffin (1834–1910) tekstiin sävelletyt laulut *Rattenfänger* ja *Wilder Jäger* vuodelta 1877. Beckerin parhaana sävellyksenä pidetään b-molli-messua, ja kehuttuja ovat myös oratorio *Selig aus Gnade* op. 61 (1890) ja *Reformationskantate* op. 28 (1882). Saksassa hänen pienimuotoisia liturgisia teoksiaan esitetään nykyäänkin.

Albert Becker oli säveltäjä Günter Raphaelin isoisä.

## Oppilaita
* Karl Ekman
* Johan Halvorsen
* Oskar Merikanto
* Jean Sibelius

## Lähteet
Tom Dice

**Tom Dice** (s. 25. marraskuuta 1989 Eeklo, Belgia), syntymänimeltään **Tom Eeckhout**, on belgialainen laulaja-lauluntekijä. Hän sijoittui toiseksi Belgian X Factorissa vuonna 2008. Dice edusti Belgiaa Oslossa järjestetyissä vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa kilpailukappaleellaan "Me and My Guitar". Dice esitti kappaleen Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa ja Belgia, ensimmäistä kertaa kuuteen vuoteen, äänestettiin finaaliin. Finaalissa Belgia sijoittui kuudenneksi.

## Nuoruus ja X Factor

Dice oppi soittamaan kitaraa nuorena ja aloitti laulujen kirjoittamisen teini-iässä. Viisitoistavuotiaana hän liittyi The Dice -nimiseen yhtyeeseen ja alkoi käyttää nimeä Tom Eeckhout Dice taiteilijanimenään. Vuonna 2008 Dice osallistui X Factoriin tullen toiseksi. Kilpailun päätyttyä hän solmi levytyssopimuksen SonicAngel-levy-yhtiön kanssa ja julkaisi kesäkuussa 2009 ensimmäisen singlensä, akustisen cover-version Leona Lewisin kappaleesta "Bleeding Love". Kappale sijoittui singlelistan seitsemänneksi.
Tom on nimennyt esikuvikseen Gavin DeGrawin, Taylor Swiftin, Tyler Hiltonin, Damien Ricen, The Kooksin, Matthew Bellamyn, Musen, Placebon ja System Of A Downin.

## Albumit
* *Teardrops* (2010)

## Singlet
* Bleeding Love (2009)
* Me and My Guitar (2010)
* Lucy (2010)
* A Thousand Years (2010)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen nettisivu 
*Tom Dice MySpacessa
Kurort-Darasun

**Kurort-Darasun** () on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Karymskojen piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Ingodan sivujoen Turan rannalla 66 kilometriä Darasunin rautatieasemalta etelään. Asukkaita on 3&nbsp;200 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunnalla sijaitsee vuonna 1800 perustettu Darasunin mineraalivesi- ja ilmakylpylä. Vuonna 1957 Kurort-Darasun sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Taajamassa on kaksi parantolaa, keskikoulu, kerhotalo, kirjasto ja sairaala. Asukkaat työskentelevät palveluammateissa, maataloudessa ja metsänhoitoalueella. Kylpylän ympärillä on Darasunin rauhoitusalue.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kurort-Darasun Taka-Baikalian tietosanakirjassa
William Dayas

**William Humphreys Dayas** [deis] (12. syyskuuta 1863 New York – 3. toukokuuta 1903 Manchester) oli yhdysvaltalainen pianisti, pedagogi ja säveltäjä, joka oli Franz Lisztin viimeisiä oppilaita. Suomen pianonsoiton opetukseen Dayas toi mannermaisia vaikutteita ja uussaksalaisen koulukunnan (edustajia esimerkiksi Liszt ja hänen oppilaansa Peter Cornelius) oppeja toimiessaan 1890–1893 Helsingin musiikkiopiston opettajana heti Ferruccio Busonin jälkeen. Helsingistä Dayas siirtyi opettamaan Saksaan, sitten New Yorkiin ja lopulta Manchesteriin. Hänen sävellystuotantonsa sisältää muun muassa pianokappaleita.

William Dayasin Helsingissä syntynyt tytär, pianisti Karin Elin Dayas (1892–1971) toimi pianonsoiton professorina Cincinnatin konservatoriossa ja yliopistossa vuodesta 1926 lähtien.

## Oppilaita
* Karl Ekman
* Fanny Flodin-Gustafsson
* Sigrid Sundgren-Schnéevoigt

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* McMaster University Libraries: Dayas, W. H.
Davenda

**Davenda** () on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Mogotšan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Šilkan vesistöön kuuluvan Davendajoen varrella 52 kilometriä Mogotšasta lounaaseen. Asukkaita on 800 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on syntynyt 1930–1940-lukujen vaihteessa avatun molybdeenikaivoksen yhteyteen. Aluksi sen nimenä oli *Ivatšiha*. Vuonna 1951 Davenda sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Kaivos suljettiin vuonna 1992 ja sen jälkeen taajaman väkiluku on nopeasti vähentynyt. 1990-luvun alussa aloitettiin kullan huuhdonta. Davendassa on keskikoulu, kerhotalo, kirjasto ja sairaala.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Davenda Taka-Baikalian tietosanakirjassa
Algeti

**Algeti** () on 108 kilometrin pituinen joki Kvemo Kartlin hallintoalueella Georgiassa. Se virtaa Tetri tsqaron ja Marneulin piirikuntien läpi. Joki saa alkunsa Kldekari-vuorelta, virtaa ensin syvän, kallioisen laakson halki, kulkee sitten tasangolle ja yhtyy Mtkvari-jokeen sen oikeana sivuhaarana. Algetin laakson värikkäät maisemat on suojeltu vuonna 2007 perustetun Algetin kansallispuiston myötä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Algetin kansallispuisto

**Algetin kansallispuisto** () on luonnonsuojelualue Georgian kaakkoisosassa. Se sijaitsee Kvemo Kartlin hallintoalueella Tetritsqaron piirikunnassa noin 60 kilometriä maan pääkaupungista Tbilisistä lounaaseen. 

Algetin kansallispuisto ulottuu Algeti-joen laakson yläosista itäisen Trialeti-vuorijonon metsäisille etelärinteille. Puiston korkein kohta on Kldekari, joka kohoaa 2&nbsp;000 metrin korkeuteen. Neuvostohallinto perusti Algetin luonnonpuiston vuonna 1965 suojellakseen idänkuusen ja kaukasianpihdan esiintymisalueiden kaakkoisreunoja. Vuonna 2007 alueesta tehtiin kansallispuisto.

Kansallispuiston alue on 6&nbsp;822 hehtaarin laajuinen. Siitä 6&nbsp;044 hehtaaria on metsää, valtaosa havupuita, pyökkiä ja tammea. Puistossa on yhteensä 1&nbsp;664 kasvilajia ja yli 80 lintulajia. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Harel Skaat

**Harel Skaat** (hepr. הראל סקעת, s. 8. elokuuta 1981 Kfar Saba) on israelilainen laulaja-lauluntekijä. Hänellä on jemeninjuutalaiset ja irakinjuutalaiset sukujuuret. Hän tuli toiseksi Kokhav Noladin (Idols-tyyppinen laulukilpailu) toisella kaudella vuonna 2004. Vuonna 2009 hänet valittiin edustamaan Israelia Oslossa järjestettävään Eurovision laulukilpailuun 2010 kappaleella Milim (suomeksi "Sanat"). Skaat oli yksi kilpailun ennakkosuosikeista, mutta hän sijoittui lopulta vasta neljänneksitoista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Viralliset kotisivut
Itaka

**Itaka** () on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Mogotšan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Itaka-joen varrella 160 kilometriä Mogotšasta luoteeseen. Asukkaita on 500 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on syntynyt vuonna 1871 löydetyn kultaesiintymän yhteyteen. Kultakaivos lopetti toimintansa 1990-luvulla. Itakassa on koulu, kirjasto, kerhotalo ja sairaala.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Itaka Taka-Baikalian tietosanakirjassa
Anton Tevaala

**Anton Tevaala**, kirjailijanimi **Alpa Anto** (sukunimi vuoteen 1950 *Tevalin*; 16. joulukuuta 1888 Kuhmoinen – 18. elokuuta 1963 Lahti) oli suomalainen runoilija.  

## Teoksia
* *Pieniä pirstaleita*, kirjoittanut Alpa Anto.    Tekijä, Lahti 1928

## Lähteet
*
Aksjonovo-Zilovskoje

**Aksjonovo-Zilovskoje** () on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Tšernyševskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Belyi Urjum -joen rannalla 83 kilometriä Tšernyševskistä koilliseen. Taajaman kautta kulkee Siperian rata. Asukkaita on 4&nbsp;100 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1908 perustetusta *Zilovon* rautatieasemasta. Asemataajaman nimenä oli aluksi *Aleksejevski*. Vuonna 1930 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Tärkein työnantaja on rautatieliikenne. Taajamassa on kaksi koulua, sairaala, kerhotalo ja kirjasto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Aksjonovo-Zilovskoje Taka-Baikalian tietosanakirjassa
Amazar

**Amazar** () on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Mogotšan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Amazar-joen rannalla 98 kilometriä Mogotšasta itään. Taajaman kautta kulkee Siperian rautatie. Asukkaita on 2&nbsp;500 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1908 rautatien rakentamisen yhteydessä. Myöhemmin sinne syntyi metsäteollisuutta. Taajamassa on keskikoulu, kerhotalo, kirjasto ja poliklinikka.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Amazar Taka-Baikalian tietosanakirjassa
Miroslav Kostadinov

**Miroslav Kostadinov** (, s. 10. maaliskuuta 1976 Dobritš) on bulgarialainen laulaja-lauluntekijä. Hänet tunnetaan paremmin nimellä Miro. Kostadinov oli jäsen bulgarialaisessa duetto-yhtyeessä KariZma. Hänet valittiin edustamaan Bulgariaa Oslossa järjestettävään Eurovision laulukilpailuun 2010, jossa hän esitti kappaleen *Angel si ti*. Esitys putosi viisujen finaalista kilpailun semifinaalissa.
Jaakko Tikanoja

**Veli Jaakko Tikanoja** (10. lokakuuta 1932 Kuopio – 10. lokakuuta 1963 Kuopio) oli suomalainen runoilija. Hän käytti myös nimimerkkiä *Jaakko*.

Tikanojan vanhemmat olivat lehtori Viljo Kaarlo Valtteri Tikanoja ja Kerttu Maria Manninen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion yhteiskoulusta 1951 ja valmistui Helsingin opettajakorkeakoulusta 1957.

## Teoksia
* *Airoissa* : runoja.   WSOY 1959

## Palkinnot
* Mikkelin kaupungin kirjallisuuspalkinto 1960 

## Lähteet
* 
* Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia : Jaakko Tikanoja

### Viitteet
Reino Ryhänen

**Reino Kaarlo Ryhänen** (9. elokuuta 1922 Isojoki – 9. tammikuuta 1999 Helsinki) oli maatalous- ja metsätieteiden tohtori, joka toimi Helsingin yliopiston limnologian professorina 1963–1985.

Hän vaikutti myös Helsingin yliopiston hallinnossa, muun muassa maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan dekaanina 1974–1978 ja yliopiston vararehtorina 1978–1985. 

Ryhänen tutki kalavesien tilaa ja hoitoa sekä vesiensuojelun kehittämistä. Hän oli myös Suomen Kalastusyhdistyksen ja sittemmin Kalatalouden Keskusliiton puheenjohtaja.

## Lähteet