open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Paul Young

**Paul Antony Young** (s. 17. tammikuuta 1956, Luton, Bedfordshire) on englantilainen poplaulaja.

Ennen soolouraansa Young oli jäsenenä yhtyeissä Kat Kool & The Kool Kats, Streetband ja Q-Tips. Vuonna 1982 hän lähti soolouralle ja julkaisi kaksi singleä "Iron Out The Rough Spots" ja "Love Of The Common People", jotka eivät olleet menestyksekkäitä. Kolmas single, joka oli cover Marvin Gayen klassikosta "Wherever I Lay My Hat (That's My Home)", sen sijaan nousi Isossa-Britanniassa listaykköseksi ja pysyi siellä kolme viikkoa.

Young menestyi ympäri Eurooppaa, sillä debyyttisooloalbumi *No Parlez* myi platinaa useissa maissa. Vuonna 1985 hän julkaisi singlen "Everytime You Go Away", josta tuli maailmanlaajuinen hitti.
Young esiintyi vuonna 1988 Nelson Mandelan 70-vuotissyntymäpäivän kunniaksi järjestetyssä konsertissa, jossa hän lauloi Crowded Housen kappaleen "Don't Dream It's Over". 1992 hän esitti kappaleen "Radio Ga Ga" yhdessä Queenin kanssa konsertissa, joka järjestettiin aiemmin menehtyneen Freddie Mercuryn kunniaksi.

## Yksityiselämä
Young tapasi malli Stacey Smithin vuonna 1983, he avioituivat vuonna 1987 ja saivat kolme lasta. Vaimo kuitenkin jätti Youngin toisen miehen vuoksi ja synnytti tälle lapsen. Aviopari Young ei kuitenkaan ollut eronnut ja Paul otti vaimonsa takaisin toisen miehen pojan kanssa. Vaimo Stacey kuoli tammikuussa 2018. 

## Studioalbumit
* No Parlez (1983)
* The Secret of Association (1985)
* Between Two Fires (1986)
* Other Voices (1990)
* The Crossing (1993)
* Reflections (1994)
* Paul Young (1997)
* Rock Swings – On the Wild Side of Swing (2006)
* Good Thing (2016)
* Behind The Lens (2023)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Paul Young - virallinen kotisivu
Kadonneiden jäljillä

***Kadonneiden jäljillä*** oli kanadalais-yhdysvaltalainen televisiosarja, joka kertoi kadonneita ihmisiä etsivästä FBI:n erikoisryhmästä. Sarja perustui Meg Cabotin menestysromaaneihin Pääosissa olivat Vivica A. Fox, Caterina Scorsone, Mark Consuelos ja Justin Louis. Sarjaa esitettiin vuosina 2003–2006 kolmena esityskautena yhteensä 56 jaksoa.

## Aiheesta muualla
*
Kansankokous

**Kansankokous** on suuren joukon kokous. Joillakin kansankokouksilla on lainsäädäntövaltaa, ja ne ovat avoimia kaikille kansalaisille tulla pitämään puheita ja ehdottamaan lakeja, joista kokous sitten päättää äänestämällä.

Joitain kansankokouksia:
* ekklesia, kansankokous antiikin Kreikassa
** apella, Spartan kansankokous
** ekklesia, Ateenan kansankokous
* comitia, roomalainen kansankokous
* Landsgemeinde, sveitsiläisen Appenzell Innerrhodenin kantonin ylin päätöselin
* torikokous, osa kommunistien Suomessa jatkosodan jälkeen järjestämiä ulkoparlamentaarisia kampanjoita

## Katso myös
* Suora demokratia

## Lähteet
Ole Beich

**Ole Beich** (1955 Esbjerg – 16. lokakuuta 1991 Kööpenhamina) oli tanskalainen basisti, joka soitti rock-yhtye L.A. Gunsissa ja vuonna 1985 Guns N' Roses-yhtyeessä. Beich hukkui Sct. J&#248;rgen -järveen Kööpenhaminan keskustassa vuonna 1991.

## Lähteet

* Biografia
Kuriton sukupolvi (vuoden 1957 elokuva)

**Kuriton sukupolvi** on Matti Kassilan ohjaama vuonna 1957 valmistunut elokuva, joka pohjautuu Mika Waltarin samannimiseen menestyskomediaan.

Alun perin 1930-lukua kuvanneen näytelmän helsinkiläisnuoriso on nyt ajankohdan mukaan lättähattuja ja villamyssymissejä, ja elokuvassa on useita rockin ja jitterbugin tahtiin tehtyjä musiikki- ja tanssikohtauksia. Elokuvan pääosissa näyttelevät Tauno Palo, Irma Seikkula, Maikki Länsiö ja Jussi Jurkka.

## Juoni
Helsinkiläiseen Varavaaraan perheeseen kuuluvat professori Reinhold Varavaaran lisäksi vaimo ja kolme aikuista lasta Kali, Japi ja Pelle. Professori-isällä ei ole tutkimustyönsä ohella aikaa pitää kurissa lapsiaan, eikä äitikään puutu näiden asioihin. Kali viettää railakkaita 21-vuotissyntymäpäiväjuhlia, joissa on mukana Pellen uusi tyttöystävä Marja. Professori ja Marja ihastuvat toisiinsa, mutta huomaavat aikaa myöten suhteensa olevan mahdoton.

## Näyttelijät

## Tausta
Waltarin näytelmän *Kuriton sukupolvi* kantaesitys oli Tampereen teatterissa 1936, ja siitä tehtiin 1937 elokuvasovitus, jonka ohjasi Wilho Ilmari. 1950-luvun alussa Eino Salmelainen ohjasi Tampereen Työväen Teatterissa näytelmästä uuden version. Waltari oli tehnyt alkuperäiseen näytelmään joitakin muutoksia, Salmelainen sovitti sitä lisää ja Ritva Arvelo kirjoitti nuorison repliikit uudelleen stadin slangilla. Kun näytelmä menestyi hyvin, siitä päätettiin tehdä toinenkin elokuvaversio. Waltari ei ollut enää mukana elokuvan käsikirjoitustyössä.

Elokuvan ja alkuperäisen näytelmän juonessa on useita eroja. Näytelmässä Varavaaran poika Pelle on juoksija, mutta elokuva kuvattiin talvella, ja siksi hänestä tehtiin mäkihyppääjä. Näytelmässä professorin ja Marjan romanttiset kohtaukset tapahtuvat kesähuvilalla, mutta elokuvassa tähtitornissa. Elokuvassa on myös viittaus atomipommiin, kun professori perustelee, miksei ota vastaan ulkomailta tehtyä virkatarjousta. Näytelmässä esiin tullut nuorten poliittinen kapinointi on jätetty elokuvasta pois.

Elokuva oli ensimmäinen, jonka Matti Kassila ohjasi Waltarin tekstin pohjalta. Myöhemmin Kassila jatkoi Waltarin filmatisoimista Komisario Palmu -elokuvissa.

## Arvioita
Panu Rajala pitää Tauno Palon esittämää professori Varavaaraa taitavana roolityönä, jossa on enemmän ”räjähtävyyttä” ja kostonhalua kuin Uuno Laakson aikaisemmassa tulkinnassa vuoden 1937 elokuvassa. Professorin ja Marjan (Kaija Siikala) suhde on kuvattu hellästi ja inhimillisesti. Loppupuolella elokuvan ote Rajalan mielestä herpoaa, eikä professorin ryhdistäytymisessä ole kunnon pontta. Hän pitää elokuvaa nykyään enää kuriositeettina, joka kuvaa huvittavastikin 1950-luvun Helsinkiä ja sen nuorisoa. Myös Arto Pajukallion mukaan elokuvan rockin rytmi on tahattoman koominen.

## Lähteet
* Tunteiden paloa 
* Kuriton sukupolvi Ylen sivuilla
* Kuriton sukupolvi Yle Areenassa
* 

### Viitteet
Klientti

**Klientti** () oli antiikin Rooman yhteiskunnassa vapaasyntyinen henkilö, joka oli toisen henkilön, *patronuksen* tai toisen suvun suojeluksessa. Vastaavasti klientti auttoi patronusta tarvittaessa, esimerkiksi äänestämällä häntä virkoihin. Klienttijärjestelmä lienee syntynyt jo 800-luvulla eaa.

## Katso myös
* Klientelismi
Art House

**Art House Oy** on suomalainen kustannusyhtiö, johon kuuluvat kirjankustantamo Art House sekä sen yhteyteen myöhemmin liitetyt Kustannus Jalava ja Tietosanoma. Yhtiön pohjana on Paavo Haavikon vuonna 1975 perustama yritys, jonka alkuperäinen nimi oli Arthouse.

Art House osti vuonna 1988 Kustannus Oy Jalavan osakekannan kustantaja Markku Jalavalta ja Tietosanoma Oy:n liiketoiminnan Uusi Suomi -yhtiöiltä. Kustannus Jalava ja Tietosanoma ovat nykyisin Art House Oy:n aputoiminimiä.

Paavo Haavikko luopui Art Housen toimitusjohtajan tehtävästä vuoden 2002 alussa ja siirtyi yritysryhmän hallituksen puheenjohtajaksi. Art Housen toimitusjohtajaksi nousi Haavikon poika Heikki Haavikko.

Vuonna 2024 Heikki Haavikko myi Art Housen ja sen aputoiminimet Jalavan ja Tietosanomat Urpu Strellmanille, joka työskenteli Art Housessa vuosina 2005–2016 kustannustoimittajana ja kustannuspäällikkönä. Hän on yrityksen toimitusjohtaja

## Kustannusohjelma
Art House kustantaa sekä kotimaista että käännettyä yleistä tietokirjallisuutta yhteiskunnan, harrasteiden, tieteen, historian ja populaarikulttuurin alueilta. Kustantamolla on valikoimissaan myös kaunokirjallisuutta, erityisesti lasten- ja nuortenkirjallisuutta. Art Housen valkoinen tiedekirjasarja on tunnetuimpia suomalaisia tiedekirjojen julkaisusarjoja. Erityisen suuren suosion ovat vuosien varrella saavuttaneet myös elämäkerrat, lastenkirjallisuuden klassikoiden käännökset (esimerkiksi Roald Dahl, Frank L. Baum) ja viime vuosina nuorille suunnattu ''Soturikissat''-sarja. Yrityksen toiminnan alkaessa 1980-luvulla se rahoitti myös dokumenttielokuvia ja muun muassa muutamaa Aki Kaurismäen varhaista elokuvaa, kuten *[[Calamari Union]]ia* (1985).

Jalava tunnetaan muun muassa sarjakuvien, sci-fin, fantasiakirjojen ja kauhun julkaisijana. Yrityksen vuonna 1982 perustanut Markku Jalava toimi eläköitymiseensä 30.10.2012 asti Jalavan kustannusjohtajana.
 
Tietosanoma on keskittynyt yritys- ja ammattikirjallisuuteen, muun muassa lain alan kommentaareihin. Lisäksi Tietosanoma järjestää koulutuspäiviä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Art Housen kotisivut
God Save the Queen (Sex Pistolsin kappale)

**God Save the Queen** on yksi brittiläisen punk-yhtyeen, Sex Pistolsin tunnetuimpia kappaleita. Se sai paljon kuuluisuutta, koska sen sanoitus pilkkaa  Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan kuningasperhettä. 

Sex Pistolsin laulajan Johnny Rottenin sanoittama kappale aiheutti bändissä sisäistä kinaa muiden yhtyeen jäsenten ja basisti Glen Matlockin välille. Matlock ei halunnut kappaletta julkaistavan perustellen tätä sillä, että hänen äitinsä ei pitänyt sen sanoituksesta. Kappaleen nimi oli alun perin "No Future", mutta Rotten muutti sen sittemmin provosoivammaksi, aikaisempi versio on julkaistu bootlegalbumilla *[[Spunk]]*. Kyseinen kappale herätti aikanaan paljon vihamielisyyttä englantilaisissa, joille kuningasperhe oli erittäin tärkeä, ja samanniminen kappale oli Yhdistyneen kuningaskunnan kansallislaulu Elisabet II:n hallitessa.

"God Save the Queen" -single julkaistiin 27. toukokuuta, 1977, ja seuraavan viikon aikana sitä myytiin 150 000 kappaletta. Se oli yksi aikansa myydyimpiä levyjä. Kappale on julkaistu myös samana vuonna yhtyeen ainoalla "virallisella" albumilla *[[Never Mind the Bollocks, Here's the Sex Pistols]]*. Kappaletta olivat tekemässä Johnny Rotten, Paul Cook ja Steve Jones.

## Kappaleet
#
#

## Kokoonpano
* Johnny Rotten – laulu
* Paul Cook – rummut
* Steve Jones – kitara, basso

Alun perin Sid Vicious soitti bassoraidan, mutta se poistettiin lopullisesta miksauksesta ja tilalle lisättiin Jonesin basso.

## Lähteet
Rostra

**Rostra** oli Forum Romanumin puhujalava, joka sijaitsi kuurian rakennuksen vieressä. Sieltä pidettiin puheita paikalle kokoontuneille kansanjoukoille. Rakennelman nimi tulee siihen vuonna 338 eaa. kiinnitetyistä vihollislaivojen puskureista (*rostrum*, monikossa *rostra*).

## Lähteet
*
Sojuz 19

**Sojuz 19** oli Neuvostoliiton Sojuz-lento. Laukaisu tapahtui Baikonurin kosmodromilta 15. heinäkuuta 1975 ja paluu noin 6 vuorokautta myöhemmin, 21. heinäkuuta 1975. Lennon radiokutsu oli Союз, Sojuz. Lento oli Apollo-Sojuz-yhteislennon Neuvostoliiton puoli.

## Miehistö
* Aleksei Leonov
* Valeri Kubasov

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Spacefacts.de: Sojuz 19
Sojuz 20

**Sojuz 20** oli Neuvostoliiton miehittämätön Sojuz-lento. Laukaisu tapahtui Baikonurin kosmodromilta 17. marraskuuta 1975 ja paluu noin 90 vuorokautta myöhemmin, 16. helmikuuta 1976. 

## Lähteet
Sojuz 21

**Sojuz 21** oli Neuvostoliiton Sojuz-lento. Laukaisu tapahtui Baikonurin kosmodromilta 6. kesäkuuta 1976 ja paluu noin 49 vuorokautta myöhemmin, 24. elokuuta 1976.

## Miehistö
* Boris Volynov
* Vitali Žolobov

## Lähteet
Dr. Feelgood (albumi)

**Dr. Feelgood** on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Mötley Crüen viides studioalbumi. Se julkaistiin syyskuussa 1989. Albumi äänitettiin sekä miksattiin Kanadan Vancouverissa ja sen tuotti kanadalaistuottaja Bob Rock. Albumi oli yhtyeen ensimmäinen selvin päin nauhoitettu ja sen äänittäminen vei kuukausia, siinä missä vertailun vuoksi yhtyeen esikoislevy Too Fast for Love äänitettiin kolmessa päivässä. 

Singleistä menestyivät Billboardin listoilla parhaiten ”Dr. Feelgood” (6. sija), ”Don’t Go Away Mad (Just Go Away)” (13. sija), ”Without You” (13. sija) sekä ”Kickstart My Heart” (18. sija). Lisäksi albumi itsessään ylsi Billboard 200 -listan ykköspaikalle yhtyeen ensimmäisenä albumina. Suomen virallisella listalla albumi saavutti kuudennen sijan pysyen listalla yhteensä 11 viikon ajan. Dr. Feelgood on Mötley Crüen menestynein studioalbumi ja monet kriitikot sekä fanit pitävät sitä yhtyeen parhaimpana albumina.

Yleisradion konserttilähetyksessä Dr. Feelgood suomennettiin Tohtori Höpöoloksi tammikuussa 2017.

## Kappaleluettelo

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Record Collector: 
* Rolling Stone: 

## Kokoonpano
* Vince Neil – laulu
* Nikki Sixx – basso
* Mick Mars – kitara
* Tommy Lee – rummut, piano

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Peli-Karhut

**Peli-Karhut** (**PeKa**) on kotkalainen, vuonna 1945 Kymissä perustettu urheiluseura. Seura perustettiin nimellä Kymin Palloilijat palloilulajien erikoisseuraksi. Nimi vaihdettiin Karhulan kauppalan aikana Peli-Karhuiksi vuonna 1958. Seuran historian alkuaikoina lajivalikoimaan ovat kuuluneet jalkapallo, jääkiekko, jääpallo, pesäpallo, koripallo ja lentopallo. Nykyiseen lajivalikoimaan kuuluvat koripallo ja jalkapallo. 

## Naisten koripallo

Naisten koripallossa Peli-Karhut on pelannut SM-sarjassa kaudesta 1995–1996 lähtien. Joukkue on voittanut kahdeksan Suomen mestaruutta, vuosina 2007, 2008, 2011, 2018, 2019, 2021, 2022 ja 2023, sekä kolme hopeaa ja kuusi pronssia. Cup-mestaruuksia Peli-Karhuilla on neljä. Peli-Karhut pelasi kotipelinsä aiemmin Karhulan liikuntahallissa, mutta kaudesta 2010–2011 alkaen kotisalina on toiminut Steveco Areena, jossa Peli-Karhut pelasi jo aiemmin pudotuspelejään. 

Joukkueen päävalmentajana on toiminut Roope Mäkelä kaudesta 2016–2017 lähtien. Seppo Kurki toimi Peli-Karhujen päävalmentajana kaudesta 2003–2004 kauteen 2007–2008 ja kaudesta 2009–2010 kauteen 2015–2016. Hän toimi aikaisemmin myös Peli-Karhujen miesten edustusjoukkueen valmentajana vuodesta 1994 lähtien ennen ryhtymistään naisten edustusjoukkueen valmentajaksi. Kaudella 2008–2009 päävalmentajana oli Larry Pounds. Pounds oli joukkueen valmentajana myös voittamassa seuran ensimmäistä Cup-mestaruutta vuonna 2000. Mäkelän, Kurjen ja Poundsin lisäksi Peli-Karhujen SM-sarjajoukkueen päävalmentajina ovat toimineet kaudella 1995–1996 (SM-pronssia) ja 1998–1999 Petri Mikkola, 1996–1997 Mauri Laiho ja 1997–1998 Kari Sinijärvi.

## Miesten koripallo
Miesten koripallossa Peli-Karhut voitti Suomen Cupin vuonna 1979.

## Miesten jalkapallo
Miesten jalkapallossa Peli-Karhut on pelannut parhaimmillaan Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla viisi kautta vuosina 1957–1960 ja 1971. Kakkosdivisioonassa seura pelasi vuosina 1989–1992, jonka jälkeen kolmosdivisioonaa 1993–1998. Kauden 2006 päätteeksi seura päätti luopua 4. divisioonan paikastaan, jonka vuoksi 2007 seura ei osallistunut Kaakkois-Suomen piirin miesten sarjoihin.

Vuonna 2008 Peli-Karhut aloitti uudelleen 6. divisioonassa. Kauden päätteeksi seura nousi vuodeksi 2009 5. divisioonaan. Kaudella 2011 seura nousi 4. divisioonaan, mutta nostettiin kaudeksi 2012 suoraan 3. divisioonaan seuran saadessa Kotkan Reippaan luovuttaman sarjapaikan. Edustusjoukkueen lisäksi Peli-Karhuilla on nykyisin joukkueet A–D-junioreissa.

Seuran kasvatteja ovat muun muassa Jussi Kinnaslampi, Juho Nykänen, Tuomo Järvinen ja Jani Lauretsalo.

## Lähteet
* Peli-Karhut – Koripallo
* Peli-Karhut – Jalkapallo
* Peli-Karhut – Seuran historia 
* Finland – Divisional Movements

### Viitteet
Lou Bega

**David Lubega** (paremmin tunnetaan nimellä **Lou Bega**, s. 13. huhtikuuta 1975 München) on saksalainen latinopop-laulaja. 

Bega sai monikulttuurisen kasvatuksen, sillä hänen äitinsä on kotoisin Sisiliasta ja isänsä Ugandasta. Hän vietti teini-ikänsä Miamissa.

Hänet tunnetaan erityisesti vuoden 1999 hitistään "Mambo No. 5", joka pohjautuu Pérez Pradon sävellykseen vuodelta 1949. "Mambo No. 5" saavutti maailmanlaajuisen menestyksen; ympäri Eurooppaan se sijoittui listakärkeen ja Yhdysvalloissa sitä soitettiin stadioneilla urheilutapahtumien yhteydessä. 
Elokuussa 1999 Bega saapui keikalle myös Suomeen, jossa hän esiintyi Puhdas Elämä Lapselle –konsertissa.

Samana vuonna hän julkaisi esikoisalbuminsa *A Little Bit Of Mambo*, joka sisälsi "Mambo No. 5"n lisäksi hitit "1+1=2", "I Got a Girl" ja "Tricky". Albumia myytiin yksistään Yhdysvalloissa neljä miljoonaa kappaletta.
Vuonna 2001 julkaistiin hänen seuraava pitkäsoittonsa *Ladies And Gentlemen*, joka sisälsi coverin Louis Priman hitistä "Just A Gigolo/I Ain't Got Noboby". Vuonna 2005 julkaistiin kolmas albumi, *Lounatic*, jolta on julkaistu singlet "You Wanna Be Americano", joka on cover italialaislaulaja Renato Carosonen kappaleesta "Tu' vuo' fa' l'americano" sekä "Bachata".

## Aiheesta muualla
* ''Lou Bega'' - virallinen kotisivu
Mount Kenyan kansallispuisto

**Mount Kenyan kansallispuisto** on alue, joka suojelee Afrikan toiseksi korkeimman vuoren Mount Kenyan ympäristöä. Puisto on perustettu 1949. Metsänraja kulkee tällä lähes päiväntasaajalla sijaitsevalla alueella kolmen kilometrin korkeudessa. Sen alapuolella on metsäaluetta, jossa asuu apinoita ja puhveleita, alemmilla rinteillä (1&nbsp;500 metriin asti) myös norsuja. Vuoren vulkaaninen maaperä ja vuorenrinteitä valuvat purot tekevät alueesta houkuttelevaa maanviljelyn kannalta. Niinpä puiston rajalle on tehty vahva sähköaita estämään norsujen ryöstöretket ympäröiville viljelyksille. 

Puisto on UNESCOn maailmanperintökohde vuodesta 1997 alkaen. Sitä laajennettiin merkittävästi vuonna 2013.

## Lähteet
Vapaa Suomi

**Vapaa Suomi** voi tarkoittaa:
*Vapaa Suomi, Itsenäisyyspuolueen lehden nimi 1997–2010, nykyisin *[[IPU (lehti)|IPU]]*
*Vapaa Suomi, Suomen Kansallissosialistisen Työjärjestön äänenkannattaja (1940–1944).
*Vapaa Suomi, Suomalaisen Työn Puolueen äänenkannattaja (1932–1933)
Australian Grand Prix 1998

**Australian Grand Prix 1998** oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 8. maaliskuuta 1998 Melbournen katuradalla Australiassa. Kilpailu oli kauden 1998 avauskilpailu ja se oli McLarenin täydellistä hallintaa: Mika Häkkinen voitti ja David Coulthard oli toinen yli kierroksen erolla muihin.

Kilpailussa nähtiin erikoinen tilanne, kun ensimmäisenä ajanut Mika Häkkinen ajoi varikolle, mutta pysähtymisen sijaan ajoi vai varikon läpi. Tilanne johtui häiriöstä Häkkisen ja tallin radioliikenteessä. Johtoon siirtynyt David Coulthard kuitenkin laski Häkkisen edelleen, minkä ansiosta Häkkinen voitti kilpailun. Kilpailun jälkeisessä lehdistötilaisuudessa Coulthard kertoi sopineen Häkkisen kanssa, että heistä se, joka oli ensimmäisen mutkan jälkeen kärjessä, saisi rauhassa ajaa kilpailun voittoon. Coulthard noudatti sopimusta päästämällä Häkkisen ohitseen.

MTV3-kanavalla kilpailua selostaneet Matti Kyllönen ja Erkki Mustakari kommentoivat tilanteen tapahtuessa seuraavasti:

## Aika-ajot

Mika Häkkinen saavutti lauantaina 7. maaliskuuta 1998 ajetuissa aika-ajoissa F1-uransa toisen paalupaikan. Kukaan ei karsiutunut.

## Tulokset

## Muuta
* Nopein kierros: Mika Häkkinen 1.31,649

## Tilanne kuljettajien MM-sarjassa

## Lähteet
Et voi tulla rajan taa

**Et voi tulla rajan taa** on Matin ja Tepon vuonna 1981 julkaistu studioalbumi. Albumi on myynyt tuplaplatinalevyn oikeuttavan määrän.
## Kappaleet
### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 
### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Brasilian Grand Prix 1998

**Brasilian Grand Prix 1998** oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 29. maaliskuuta 1998 Interlagosissa. Kilpailu oli McLarenin hallintaa, kuten edellinen Australian GP:kin. Mika Häkkinen johti kilpailua alusta loppuun.

## Tulokset

## Tilanne kuljettajien MM-sarjassa

## Lähteet
Salaisuus pinnan alla

**Salaisuus pinnan alla** (*What Lies Beneath*) on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut elokuva, jonka ohjasi Robert Zemeckis. Elokuvan pääosissa näyttelevät Harrison Ford, Michelle Pfeiffer ja Diana Scarwid.

Elokuva kertoo Claire-nimisestä naisesta, joka alkaa nähdä kotonaan naisen haamun. Hän luulee tulevansa hulluksi, kunnes saa tietää että haamu kuuluu eräälle kadonneelle naiselle. Mitä haamu haluaa ja miksi hän kummittelee juuri Clairen luona onkin sitten jo ihan eri asia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* {{IMDb|0161081}
Pyynti

**Pyynti** on yleisnimitys luonnonvaraisten eläinten pyydystämiselle ruoaksi. Se voi viitata:

*Metsästykseen
*Kalastukseen
Kemiallinen torjunta

**Kemiallisessa torjunnassa** torjunta-aine ruiskutetaan pellolle, missä se tuhoaa nuoret rikkakasvit, tuholaisten toukat tai estää kasvitautien esiintymistä. Vaikka torjunta-aineet on kehitetty hävittämään rikkakasveja ja tuholaisia, kulkeutuu niitä myös pellolla kasvatettaviin viljelykasveihin. Torjunta-aineet ovat terveydelle haitallisia ja siksi niiden käyttöä rajoitetaan.

Kasvitauteihin käytettävät torjunta-aineet ovat fungisidejä, rikkakasvien torjunta-aineet herbisidejä ja tuhohyönteisiin käytettävät torjunta-aineet hyönteismyrkkyjä.

## Katso myös
* Biologinen torjunta
* Peittaus (siemenvilja)
Heinkel He 219

**Heinkel He 219** ”Uhu” () oli toisen maailmansodan aikainen saksalainen kaksimoottorinen ja kaksipaikkainen yöhävittäjä. Konetta voidaan pitää parhaana saksalaisena yöhävittäjänä toisen maailmansodan aikana suuren nopeutensa ja tehokkaan aseistuksensa vuoksi. Konetyyppi tuli kuitenkin liian myöhään ja liian vähäisissä määrin vaikuttaakseen tehokkaasti sodan kulkuun.

## Kehittely ja rakenne
Heinkel He 219:n kehittelyä vaikeutti heti alusta alkaen natsi-Saksan valtakunnanilmailuministeriön vastentahtoinen suhtautuminen siihen. Tämä Heinkelin oma projekti, jonka työnimi oli P.1060, ei juurikaan kerännyt mielenkiintoa ennen vuoden 1941 loppua, jolloin sen potentiaali yöhävittäjänä huomattiin.

Kone oli rakenteeltaan kokometallinen, kaksimoottorinen ja -paikkainen. Koneen miehistö istui selkä selkää vasten aivan koneen nokassa sijaitsevassa ohjaamossa. Ohjaamo oli suunniteltu miehistön, siis pilotin ja navigaattorin, mahdollisimman hyvää näkyvyyttä silmällä pitäen ja siten, että koneen tykkien suuliekit eivät häiritsisi pilottia. Heinkel He 219 oli maailman ensimmäinen heittoistuimilla ja paineistetulla ohjaamolla varustettu lentokone, sekä Luftwaffen ensimmäinen nokkapyörällisellä laskutelineellä varustettu kone.

He 219:n ensimmäinen prototyyppi lensi ensimmäisen kerran marraskuussa 1942 varustettuna 1750 hevosvoiman (1&nbsp;305&nbsp;kW) Daimler-Benz DB 603 A-moottoreilla. Aseistustestejä suoritettiin joulukuussa 1942 kuuluisassa Peenemünden tukikohdassa. Alkuperäinen aseistus käsitti kaksi 20 millimetrin MG 151-tykkiä sekä navigaattorin käyttämän 13 millimetrin MG 131-konekiväärin. Aseistusta päätettiin lisätä vaihtamalla MG 151-tykit neljään 30 millimetrin MK 108 -tykkiin. Kokeita tehtiin myös FuG220 Lichtenstein SN-2-tutkalla. He 219 onnistui viimein vakuuttamaan Luftwaffen päättäjät ja konetta tilattiin 300 kappaleen erä.

## Käytössä

He 219 osoittautui alusta alkaen tehokkaaksi yötoiminnassa vaillinaisella hävittäjäsuojalla lentäviä Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien pommitusmuodostelmia vastaan. Jo konetyypin ensimmäisellä taistelulennolla Yöhävittäjärykmentti 1:n () majuri Werner Streibin onnistui ampua alas viisi Avro Lancaster -pommittajaa. Koko yksikön tulos kuudella ensimmäisellä taistelulennollaan oli 20 pudotettua viholliskonetta ilman omia tappioita. Pääasiassa koneet toimitettiin yöhävittäjärykmenttien (*Nachtjagdgeschwader*) NJG1 ja NJG10 käyttöön. Mainittakoon, että He 219 oli ainoa sodan ajan kaksimoottorinen, joka kykeni suorittamaan lentoonlähdön, vaikka toinen moottori pysähtyi kesken startin.

He 219:n pahin vika oli suuri siipikuormitus. Tästä syystä se ei ollut kovin ketterä, ja varsinkin käytettäessä Schräge Musik -tykkejä, koneella oli vaikeaa päästä pakoon alasammutun viholliskoneen hylyn alta. Monet lentäjät, kuten 65 ilmavoiton ässä Manfred Meurer, menettivät henkensä tästä syystä.

## Tekniset tiedot (Heinkel He 219 A-7/R1)

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Biologinen torjunta

**Biologinen torjunta** on menetelmä tuholaisten, kuten tuhoeläinten, kasvitautien ja rikkakasvien torjuntaan hyödyntäen muita eliöitä kuten mikro-organismeja tai hyönteisiä kemiallisten torjunta-aineiden sijaan. Menetelmien etuna on se ettei tarvita varoaikaa ennen tuotteiden käyttöä kuten esimerkiksi kemiallisissa aineissa tarvitaan. Torjuntaan voidaan käyttää myös luonnonmukaisia liuoksia tai rikkakasveille mekaanista torjuntaa kuten esimerkiksi kitkentä tai haraus.

## Luontaisten vihollisten elinmahdollisuudet
Kasvihuoneissa käytetään yleisesti biologista torjuntaa jota suorittavat esimerkiksi petopunkit ja pistepirkot. Biologiset torjuntaeliöt kasvihuoneissa pysyvät suljetussa ympäristössä mutta ulkoilmassa ne leviävät pian ympääristöön. Ulkona esimerkiksi leppäkertut ovat esimerkiksi hyviä tuhoamaan viljoista kirvoja. Ulkona on myös muita biologista torjuntaa suorittavia eliöitä kuten linnut, hyönteiset, punkit ja muut peto- ja loiseliöt jotka vähentävät tuhohyönteisten määrää. Jotta puutarhassa ja muualla ulkoilmassa elävät kasvientuholaisten luontaiset viholliset pysyttelisivät niiden kasvien luona joista niiden pitäisi torjua tuhohyönteisiä pitäisi ympäristöstä tehdä niille sellainen jossa ne viihtyvät jolloin ne ovat varmimmin paikalla torjumassa haitallisia lajeja.

## Esimerkkejä biologisesta torjunnasta
* Harmaahomeen (*Botrytis cinerea*) torjuntaan käytetään mehiläisiä. Mehilästen pesiin laitetaan torjunta-ainetta jossa on *[[Gliocladium catenulatum]]* J1446 -sienen rihmastoa ja itiöitä. Mehiläiset levittävät torjunta-aineen mansikoihin kerätessään mettä niistä.

* Metsissä käytetään tuhoja tekevien kovakuoriaisten pyydystämiseen ansoja joissa on syöttinä feromoneja. Feromonipyydys asetetaan paikoilleen metsään ennen kun koppakuoriaiset alkavat parveilemaan. Kirjapainajille ne laitetaan ennen toukokuuta. Feremoni houkuttelee kuoriaiset ansaan jossa on liukas muovipinta ja ne putoavat sitä pitkin keräysastioihin. Feromoneja käytetään ainakin seuraavien lajien pyydystämiseen: havununna (*Lymantria monacha*), jäärät ja suutarijäärät, kirjanpainaja (*Ips typographus*), kuusentähtikirjaaja (*Pityogenes chalcographus*), lehtikuusenkoi (*Coleophora laricella*), tammikääriäinen (*Tortrix viridiana*), okakaarnakuoriainen (*Ips acuminatus*) ja vaakanävertäjä (*Tomicus minor*).

## Katso myös
* Luomuviljely
* Kasvinsuojelu
* Kemiallinen torjunta

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
*
Pidä itsestäsi huolta

**Pidä itsestäsi huolta** on Matin ja Tepon vuonna 1982 julkaistu studioalbumi. Albumi on myynyt tuplaplatinalevyn oikeuttavan määrän.

## Kappaleet
# Mä joka päivä töitä teen - 2.43
# Pidä itsestäsi huolta - 3.30
# Elämä koskettaa tunteisiin - 2.50
# Illan viimeinen - 3.04
# Lopputili - 3.12
# Kyllä maailma on ihmeellinen - 3.18
# Kunnon mies - 3.40
# Me oomme täältä - 2.57
# Se toinen nainen - 2.52
# Kylmä on miehen yksin - 3.24
# Kirkkohäät - 3.02
# Olen kiitollinen tänään - 2.52

## Lähteet
Bentseenitioli

**Bentseenitioli** on orgaaninen yhdiste (tioli), joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen, palaneen kumin käryä muistuttava paha haju. Sen kemiallinen kaava on C6H6S ja rakennekaava on C6H5SH. Bentseenitiolista käytetään myös nimityksiä *tiofenoli*, *merkaptobentseeni* ja *fenyylimerkaptaani*.

Bentseenitiolin moolimassa on 110,2 g/mol, sulamispiste –15 °C, kiehumispiste 168 °C, tiheys 1,07 g/cm3, ei liukene veteen, leimahduspiste < 55 °C ja CAS-numero 108-98-5.

Aineen valmistamiseen on useita eri menetelmiä ja käytettyjä ovat muun muassa fenolin ja fosforipentasulfidin, natriumbentseenisulfonaatin ja sulfidisuolan väliset reaktiot sekä bentseenisulfonyylikloridin pelkistys sinkin avulla.

Bentseenitiolia käytetään lääkeaineiden synteeseissä.

## Ympäristö- ja terveysvaikutukset
Lyhytaikainen altistus ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Bentseenitiolin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 26.12.2014.
*
Ágætis byrjun

**Ágætis byrjun** on islantilaisen post-rock-yhtye Sigur Rósin kolmas studioalbumi, ja se on julkaistu vuonna 1999. Ágætis byrjun on nauhoitettu kesän 1998 ja kevään 1999 välisenä aikana, ja sen on tuottanut Ken Thomas. Siitä tuli Sigur Ròsin kansainvälinen läpimurtoalbumi niin kaupallisesti kuin kriitikkojenkin piirissä. Levy eroaa selkeästi yhtyeen edellistä albumista Von, sillä aiempi ”uni-pop” ja yhtyeen laaja sekä tunnelmallinen äänimaailma on korvattu Jónsi Birgissonin nyt jo legendaarisella kitaransoitolla (sähkökitara soitettuna sellon jousella) ja rikkaalla ja moninaisella orkestroinnilla.

Vaikka albumi julkaistiin vain pienelle fanipohjalle, se sai nopeasti radiojulkisuutta kotimaassaan. Niinpä se kohosi pikkuhiljaa ylöspäin albumilistoilla syksyllä 1999, päätyen viimein listan kärkisijalle useaksi viikoksi. Islannissa saavutettu yllätyssuosio aiheutti vahvaa ulkomaista kiinnostusta, ja levystä kirjoitettiin artikkeleita moniin tunnettuihinkin kansainvälisiin julkaisuihin. Internetissä albumista käytiin vilkasta keskustelua foorumeissa ja –blogeissa ja se saavutti hyviä arvosteluja kriitikoilta. Ágætis byrjun julkaistiin Britanniassa vuonna 2000 ja Amerikassa sen julkaisi 2001 FatCat Records. 

Kappaleesta "Viðrar vel til loftárása" tehtiin musiikkivideo, ja se sai laajaa tunnustusta. Ágætis byrjunin kappaleita löytyy myös elokuvien soundtrackeilta ;  "Svefn-g-englar” muun muassa elokuvasta Vanilla Sky.

Albumin kymmenen laulua sisältävät viittauksia toisiinsa: levyn intro sisältää takaperin soitettuja osia levyn nimikappaleesta, ja viimeinen, ”Avalon”, "Starálfurin” instrumentaalisen siirtymän neljä kertaa hitaampana. Jouset "Starálfurissa” ovat jo itsessään palindromi; ne kuulostavat täsmälleen samalta etu – ja takaperin soitettuina. Ensimmäinen levylle nauhoitettu kappale oli albumin nimikappale, Ágætis byrjun. Viimeisteltyään version yhtye soitti sen ystävälleen, joka totesi sen olevan ”ihan hyvä alku”.

Sigur Rós kokosi ja liimasi Ágætis byrjunin  ensimmäisen painoksen kannet itse. Kannen kuvan on piirtänyt Gotti Bernhöft.

Levyn jokainen kappale on laulettu islanniksi, paitsi "Olsen Olsen" jonka sanoitukset ovat vonlenskaa. Sigur Rósin seuraava albumi, ( ), on nauhoitettu kokonaan tällä itse-tehdyllä kielellä.

## Kappaleet

#"Intro" – 1:36
#"Svefn-g-englar" [’’Unissakävelijät’’] – 10:04
#"Starálfur" [’’Tuijottava haltija’’] – 6:47
#"Flugufrelsarinn" [’’Kärpäsen pelastaja’’] – 7:47
#"Ný batterí" [‘’Uudet patterit’’] – 8:11
#"Hjartað hamast (bamm bamm bamm)" [‘’Sydän lyö (pam pam pam)’’] – 7:11
#"Viðrar vel til loftárása" [’’Hyvä sää lentoiskuille’’] – 10:18
#"Olsen Olsen" – 8:03
#"Ágætis byrjun" [’’Ihan hyvä alku’’] – 7:56
#"Avalon" – 4:00

Albumin kansilehdissä ensimmäinen kappale on otsikoimaton, mutta yhtyeen kotisivut antavat sille nimen "Intro". Yhtyeen jäsenet käyttävät siitä joskus myös nimeä "Nujryb Siteaga" (Ágætis byrjun takaperin).

## Tekijät

*Jón Þór Birgisson - laulu, kitara
*Kjartan Sveinsson - kosketinsoittimet
*Georg Hólm - bassokitara
*Ágúst Ævar Gunnarsson - rummut
Kim Jae-gyu

**Kim Jae-gyu** (Hangul: 김재규, hanja: 金載圭, 6. maaliskuuta 1926 – 24. toukokuuta 1980) oli Etelä-Korean keskustiedustelupalvelun (중앙정보부; KCIA) johtaja presidentti Park Chung-heen diktatuurin aikana.

Hän ampui presidentti Parkin, joka oli hänen läheinen ystävänsä, 26. lokakuuta 1979. Murha sattui aikana, jolloin Parkin hallitusta vastaan mellakoitiin väkivaltaisesti. Ampumista kuvattiin aluksi vahingoksi, mutta myöhemmin sen sanottiin olleen hyvin suunniteltu salamurha. Kim teloitettiin.

## Lähteet
Nichelle Nichols

**Nichelle Nichols** (synt. **Grace Dell Nichols**, 28. joulukuuta 1932 – 30. heinäkuuta 2022) oli yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä. Ennen näyttelijän uraansa hän lauloi Duke Ellingtonin ja Lionel Hamptonin yhtyeiden solistina. Hänen tunnetuin roolinsa näyttelijänä on ollut tähtilaiva USS ''Enterprisen'' viestintäupseeri  Nyota Uhura.

## ''Star Trek''

*Star Trek* toi Nicholsin tunnetuksi sarjan televisiokatsojille yhtenä ensimmäisistä afroamerikkalaisista naisista. Sarjan ensimmäisen vuoden aikana Nichols yritti jättää sarjan, koska hän koki roolinsa vähäpätöiseksi. Keskustelu Martin Luther Kingin kanssa sai hänet kuitenkin ymmärtämään roolinsa merkityksen muttei pelkästään afroamerikkalaisena naisena. King kannusti Nicholsia sanomalla, ettei tämä voi luovuttaa, koska Nichols näytteli elintärkeää roolia nuorille mustille lapsille ja naisille ympäri maata. 

Alkuperäisen sarjan kolmannen kauden DVD-julkaisuun sisältyy Nicholsin haastattelu, jossa Nichols analysoi roolinimeään. Yleensä puhutaan vain Uhurasta tai luutnantti Uhurasta, mutta haastattelussa paljastetaan viimein koko nimi: Nyota Uhura. Nimi on swahilin kieltä ja merkitsee ’Vapauden tähteä’. Nichols ilmaisi arvostavansa syvästi kauniina pitämäänsä roolinimeä.  

Roolissaan luutnantti Uhurana Nichols osallistui ensimmäiseen Yhdysvaltojen televisiossa esitettyyn rotujenväliseen suudelmaan William Shatnerin (kapteeni James T. Kirk) kanssa vuoden 1968 jaksossa *Plato’s Stepchildren*. Jakso nostatti vastalauseiden aallon rotujen välisestä kanssakäymisestä. Joissakin Yhdysvaltojen eteläosavaltioiden kaupungeissa jaksoa ei esitetty esiin tulleiden protestien johdosta. Jakson tuoman julkisuuden ja ajankohtaan nähden palaute oli pääsääntöisesti positiivista sarjan esittäneille televisioyhtiöille. Vasta 25 vuotta myöhemmin vuonna 1993 jakso näytettiin perinteitä kunnioittavassa Britanniassa.

Nichols jatkoi *Star Trek* -televisiosarjan päättymisen jälkeen ''Star Trek'' -animaatiosarjan Uhuran äänenä. Lisäksi Nichols näytteli kuudessa Star Trek -elokuvassa ja kahdessa Star Trek-tietokonepelissä, joista vuoden 1995 Star Trek: Judgment Rites oli hänen viimeinen esiintymisensä Uhurana. Nichols kuoli sydämen vajaatoimintaan heinäkuussa 2022. Hänellä oli diagnosoitu Alzheimerin tauti alkuvuodesta 2018. Hänen tuhkansa lähetetään avaruuteen yhdessä usean muun Star Trek-näyttelijän jäännösten kanssa.

## Triviaa
9. tammikuuta 1992 Nichols sai tähden Hollywoodin Walk of Famelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  
* Nicholsin omat sivut 
* Star Trek sivut
Uintatherium

**Uintatherium** on eoseenikaudella elänyt ja nykyisin sukupuuttoon kuollut suurin piirtein nykyisten sarvikuonojen kokoinen kasvinsyöjänisäkkäiden suku.

## Piirteet

*Uintatherium* vastasi kooltaan nykyisiä sarvikuonoja ja kuului oman aikansa suurimpiin eläimiin. Raskaan ruumiin tukena olivat voimakkaat jalat. *Uintatheriumin* päässä oli kolme luista pattia, joista on saattanut kasvaa sarvia. *Uintatherium*-uroksilla oli myös kaksi suurta kulmahammasta.

## Löydökset
*Uinatheriumin* jäännöksiä on löydetty Aasiasta ja Pohjois-Amerikasta eoseenikauden aikaisista kerrostumista noin 55,8–33,9 miljoonan vuoden takaa.

## Lähteet
Megacerops

**Megacerops** (”myrskyhevonen”) oli voimakas kavioeläimiin kuulunut sarvikuonomainen nisäkässuku, jonka lajit elivät myöhäisellä eoseenikaudella.

## Piirteet

*Megaceropsin* nikamissa oli olkapäiden kohdalla erityisen pitkät luuharjat, jotka tukivat vahvoja niskalihaksia. Niitä tarvittiin kannattelemaan painavaa päätä. Sen kuonon päällä oli suuri, Y-kirjaimen muotoinen luusta muodostunut lapiomainen uloke, joka oli ehkä tarkoitettu taisteluun kilpailijoita ja petoja vastaan. *Megaceropsilla* oli ehkä nykyajan kirahvien tapaan pitkä kieli, jolla se saattoi tarttua muuten ulottumattomissa olevaan ruokaan.

*Megacerops* oli jopa 2,5 metriä korkea hartioiden kohdalta, ja saattoi painaa 4,5 tonnia.

## Elintavat

Monissa brontoteerejen luurangoissa näkyy katkenneita luita, eikä siihen aikaan ollut muita sellaisia vammoja aiheuttavia eläimiä, mikä tukee käsitystä, että nämä isot eläimet, ottivat yhteen rajusti paritteluaikana taistellessaan naaraista.

*Megaceropsit* luultavasti vaelsivat laumoina metsissä riipien puiden lehtiä kumimaisilla huulillaan. Sen jälkeen se rusensi lehdet suurilla poskihampaillaan. Kun ilmasto muuttui ja puiden väistyen ruohon tieltä, *Megacerops* hävisi sukupuuttoon.

## Löydöt
*Megaceropsin* fossiileja löydetään yleisesti ylätasankojen reunoilta, jotka aiemmin ovat olleet vuoristoalueita, kuten Etelä-Dakotasta ja Nebraskasta. Kun alueella asuneet sioux-intiaanit löysivät valtavia *Megaceropsin* jäänteitä maasta, he uskoivat niiden tulleen myyttisestä olennosta, jotka laukkasivat pilvien päällä ja aiheuttivat myrskyjä, joita he siten kutsuivat ”myrskyhevosiksi”. *Megaceropsit* vaeltelivat silloin muodostumassa olleiden Kalliovuorten aluskukkuloilla, joka silloin oli vulkaanista aluetta. Silloin tällöin tulivuorenpurkaus saattoi haudata *Megacerops*-laumoja tuhkaan, minkä takia suuri osa niiden luista on löydetty tuhkan seasta.

## Lähteet
*
*
*
### Viitteet
Deinotherium

**Deinotherium** oli 13–1 miljoonaa vuotta sitten elänyt suurten norsueläinten suku, joka eli Euraasiassa ja Afrikassa. Sen tuntee lyhyistä alaspäin sojottavista syöksyhampaista, joilla eläin saattoi kuoria puiden kaarnaa, puolustaa itseään ja kosiskella lajitovereita.

## Luokittelu ja esiintyminen
Sukuun kuuluivat lajit *Deinotherium levius*, *D. giganteum*, *D. proavum*, *D. indicum* ja *D. bozasi*. Niistä neljä ensimmäistä elivät Euraasiassa ja olivat morfologisesti hyvin samankaltaisia, joten niiden erottaminen toisistaan on vaikeaa. *D. bozasi* puolestaan eli Afrikassa, ja koska se oli niin erilainen muihin *Deinotherium*-lajeihin verrattuna, sen kuuluminen niiden sukuun on kiistanalaista. Laji muistuttaa afrikkalaista *Prodeinotherium hobleyita*, ja onkin arveltu, että se olisi polveutunut siitä, eikä siten olisikaan läheistä sukua Euraasian *Deinotherium*-lajeille.

*Deinotheriumia* esiintyi Länsi-Euroopasta Intiaan. Euraasian vanhin *Deinotherium*-fossiili on 13,4 miljoonan vuoden takaa keskimioseenikaudelta ja kuuluu lajille *D. levius*. Sitä seurasivat Euroopassa ajallisesti lajit *D. giganteum* ja *D. proavum*, jotka olivat aina edeltäjäänsä suurikokoisempia. *D. indicumin* fossiileja on löydetty ainoastaan Pohjois-Intiasta.

Suvun viimeinen euraasialainen edustaja *D. proavum* kuoli sukupuuttoon 4,5 miljoonaa vuotta sitten. Afrikkalainen *D. bozasi* kuoli sukupuuttoon miljoona vuotta sitten.

## Koko
*Deinotheriumit* kuuluivat kaikkien aikojen suurimpiin norsueläimiin. Suurimpia niistä olivat *D. proavum*, *D. giganteum* ja *D. indicum*, jotka saattoivat kasvaa 14 tonnin painoisiksi, *D. proavum* ehkä sitäkin suuremmaksi. *D. bozasi* kasvoi sekin 11 tonnin painoiseksi ja oli yksi kaikkien aikojen suurimmista afrikkalaisista norsueläimistä.

## Fossiilit

*Deinotheriumin* ensimmäiset fossiilit löytyivät 1820-luvulla Saksasta. Suomen Suomusjärveltä löydettiin vuonna 1960 kivettynyt *Deinotheriumin* olkaluun kappale, joka kuitenkin määritettiin vasta 2000-luvulla. Se on vähintään viisi, todennäköisimmin 5–13,5 miljoonaa vuotta vanha, ja sen arvellaan kulkeutuneen Lounais-Suomeen Venäjältä jäävuoren mukana vasta miljoonia vuosia eläimen kuoleman jälkeen. Se on maailman pohjoisin tunnettu *Deinotherium*-löytö ja samalla Suomen vanhin nisäkäsfossiili. Löydön teki sattumalta silloinen opiskelija Marja Simonsuuri.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*FactFile: *Deinotherium*
*Erään planeetan ihmeitä: Suomusjärven muinaisnorsu
Park Chung-hee

**Park Chung-hee** (; 14. marraskuuta 1917 – 26. lokakuuta 1979) oli korealainen sotilas ja poliitikko. Hän oli  Korean tasavallan johdossa 1961–1979, joista presidenttinä vuodesta 1963 lähtien. Hän johti Etelä-Korean talouden nousuun vientivetoisella teollistumisella ja viisivuotissuunnitelmilla pitäen maan tiukassa otteessaan.

Park opiskeli ensin opettajaksi ja työskenteli alakoulun opettajana. Hän jatkoi opintojaan japanilaisessa kadettikoulussa ja toimi toisessa maailmansodassa luutnanttina Japanin armeijassa. Korean vapauduttua Japanin vallan alta Parkista tuli Korean armeijan upseeri.

Kenraalimajuri Park Chung-hee nousi valtaan 16. toukokuuta 1961 verettömällä sotilasvallankaappauksella. Korean keskustiedustelupalvelu (KCIA) perustettiin kesäkuussa estämään vastavallankaappaukset. Presidentti Yun asettui kaappaajien puolelle ja jäi aluksi maan johtoon. Yun erosi 22. maaliskuuta 1962, ja Kennedyn hallinnon painostuksesta maahan palautettiin siviilihallinto. Park valittiin 1963 presidentiksi.

Tuolloin Etelä-Korean bruttokansantuote (BKT) oli henkeä kohden 72 Yhdysvaltain dollaria vuodessa ja Pohjois-Koreaa pidettiin taloudellisesti vahvempana, sillä se oli teollistunut japanilaiskomennossa sijaitessaan lähellä Mantšuriaa ja ollessaan luonnonvaroiltaan rikkaampi. Parkin aikana BKT kasvoi kaksikymmenkertaiseksi.

Vuonna 1965 hän palautti diplomaattiset suhteet Japaniin, mikä johti vastalauseisiin Japanin 35-vuotisen julman miehitysvallan vuoksi. Tämä mahdollisti japanilaisen pääoman virtauksen maahan.

Vuoden 1963 perustuslaki rajoitti presidentin virkakaudet kahteen, mutta Park sai läpi perustuslain lisäyksen, joka salli sillä hetkellä istuvalle presidentille lisäkauden. Juuri ennen kolmannen kautensa alkua hän julisti maan hätätilaan, hajotti parlamentin ja julisti perustuslain mitättömäksi. Vuonna 1972 otettiin käyttöön Yusinin perustuslaki, joka lisäsi merkittävästi presidentin valtaa. Park valittiin uudelleen vuosina 1972 ja 1978.

Pohjois-Korean agentit yrittivät murhata Parkin 21. tammikuuta 1968 ja 15. elokuuta 1974. Toisessa yrityksessä hänen vaimonsa Yuk Yeong-su sai surmansa.

26. lokakuuta 1979 Parkin ampui hänen läheinen ystävänsä, KCIA:n johtaja Kim Jae-gyu.

Park Chung-heen tytär Park Geun-hye valittiin Etelä-Korean presidentiksi 2012.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gigantopithecus

**Gigantopithecus** (suomeksi ”jättiläisapina”) on sukupuuttoon kuollut ihmisapinasuku, joka eli Kaakkois-Aasiassa noin 100&nbsp;000 – 9 miljoonaa vuotta sitten. Se oli suurin koskaan elänyt kädellinen. Sen vartalon koko on voitu päätellä vertaamalla löydettyjä fossiilisoituneita hampaita ja leukaluita nykyapinoiden kalloihin. Näiden arvioiden mukaan *Gigantopithecus* oli kahdelle jalalle noustessaan kolme metriä pitkä, ja painoi 300–500 kiloa eli 2–3 kertaa nykyisten gorillojen verran. Naaraan ja koiraan välinen kokoero oli suurempi kuin millään nykyisellä kädellisellä.

Ensimmäiset *Gigantopithecuksen* jäänteet olivat hampaita, jotka saksalainen paleontologi Ralph von Koenigswald löysi kiinalaisesta apteekkiliikkeestä 1930-luvulla. Samanlaisia löytöjä tehtiin sen jälkeen muistakin apteekeista ympäri Kiinaa, kunnes niiden lähteeksi lopulta paljastui Guangxissa eteläisessä Kiinassa sijaitseva luola, josta löydettiin lisää hampaita sekä leukaluita. Lisäksi jäänteitä on löydetty Vietnamista.

*Gigantopithecus* oli orangin näköinen ja myös sen lähisukulainen, joidenkin lähteiden mukaan sen kantamuoto. Hampaiden mikroskooppiset kasvien jäänteet osoittavat *Gigantopithecuksen* olleen kasvinsyöjä, joka käytti ravinnokseen lehtiä ja bambua. Sen arvellaankin hävinneen siksi, että alueen sademetsä kutistui ilmastonmuutoksen myötä.

Jotkut uskovat, että Himalajan lumimies eli jeti sekä Amerikan Isojalat ovat elossa säilyneitä *Gigantopithecus*-lajeja.

## Lähteet
* Tiede-lehti 1/2006, s. 6: *Jättiläisapinoita vielä nykyihmisen aikaan*
* Tiede-lehti 7/2006, s. 42–43: *Muinaisnisäkkäät pelottivat jo koollaan*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
2-metyyli-2-propaanitioli

**2-metyyli-2-propaanitioli** on orgaaninen yhdiste (tioli), joka on huoneenlämmössä (20&nbsp;°C) olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C4H10S ja rakennekaava on (CH3)3CSH. 2-metyyli-2-propaanitiolista käytetään myös nimeä *tert-butyylimerkaptaani*.

2-metyyli-2-propaanitiolin moolimassa on 90,2&nbsp;g/mol, sulamispiste 0&nbsp;°C, kiehumispiste 64&nbsp;°C, tiheys 0,80&nbsp;g/cm3, leimahduspiste &minus;26&nbsp;°C c.c. ja CAS-numero 75-66-1. 

2-metyyli-2-propaanitiolia valmistetaan isobuteenin ja divetysulfidin reaktiolla. Yhdistettä lisätään voimakkaan hajunsa vuoksi maakaasuun vuotojen havaitsemiseksi.

## Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Lyhytaikainen altistus ärsyttää silmiä ja hengitysteitä.

## Lähteet
*

### Viitteet
Hewittin–Marczewskin–Pondiczeryn lause

Topologiassa **Hewittin–Marczewskin–Pondiczeryn lauseen** mukaan jos on olemassa perhe avaruuksia (X_i)_{i \in I} joille
Xi:llä on kokoa *k* oleva tiheä osajoukko, jonka kardinaali on ääretön, ja |I| \leq 2^k, on \prod_{i\in I}X_i:llä tiheä osajoukko, jonka kardinaali on *k*. Lausetta voidaan käyttää osoittamaan, että \mathbb{R}^\mathbb{R} on separoituva.

## Aiheesta muualla
* Ask a Topologist
Grossglockner

**Grossglockner** (saks. Großglockner) on Itävallan korkein vuori: 3&nbsp;798 metriä. Grossglockner sijaitsee Kärntenin ja Itä-Tirolin rajalla, ja se on Glockner-ryhmän korkein huippu Hohe Tauernin vuorijonossa, joka kuuluu Alppeihin.

## Katso myös
*Luettelo maiden korkeimmista kohdista
Laiva (arkkitehtuuri)

**Laiva** on romaanisessa ja goottilaisessa kirkkoarkkitehtuurissa pitkänomainen tila tai tilan osa. Kirkon päälaiva ulottuu nartheksista eli eteishallista kuoriin, ja sitä reunustavat mahdolliset sivulaivat, jotka on erotettu päälaivasta pylväsrivillä. Ristinmuotoisissa kirkoissa on poikkilaiva, joka sijaitsee poikittain runkohuoneeseen nähden.

Päälaivojen korkeus antoi tilaa klerestorioikkunoille sivulaivojen yläpuolelle. Nämä antavat valoa kirkon sisätiloihin, mutta jättävät sivulaivat varjoon. Roomalaisessa arkkitehtuurissa, jossa vaadittiin lehteri sivulaivojen päälle, päälaivaa korotettiin triforiolla. Myöhemmin triforiot hävisivät ja sivulaivoja madallettiin, minkä jälkeen kehittyi klerestorioihin suuria lasimaalauksin peitettyjä ikkunoita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vézère

**Vézère** on noin 210 kilometriä pitkä joki Ranskassa. Sen lähteet ovat Ranskan Keskiylängöllä ja se virtaa Corrèzen ja Dordognen departementtien läpi laskien Dordognejokeen Limeuilissa.

Vézèren laakso on kuuluisa luolajärjestelmistään, joista on löytynyt useita luolamaalauksia ja hominidijäänteitä. Unesco valitsi alueelta löytyvät 15 arkeologista kohdetta  yhdeksi maailmanperintöluettelonsa kohteeksi vuonna 1979.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Cory Lidle

**Cory Fulton Lidle** (22. maaliskuuta 1972 Hollywood – 11. lokakuuta 2006 New York) oli yhdysvaltalainen baseball-pelaaja Major League Baseballissa, pelipaikaltaan syöttäjä. Kymmenvuotisen ammattilaisuransa aikana hän pelasi seitsemässä eri joukkueessa, viimeksi New York Yankeesissa. 

Lidle oli kotoisin Los Angelesista ja keksijä Robert Fultonin jälkeläisiä. Syntyjään Hollywoodista, hän kävi koulunsa West Covinan kaupungissa ja pääsi lukiosta 1990. Hän pelasi baseballia jo West Covinan aikoinaan joukkuetoverinaan muiden muassa toinen tuleva ammattilaispelaaja Jason Giambi. 7. tammikuuta 1997 naimisiin menneellä Lidlellä oli vaimonsa Melanie Varelan kanssa yksi poika nimeltä Christopher. Ensimmäisen pääsarjaottelunsa Lidle pelasi New York Metsissä 8. maaliskuuta 1997. Hänet myytiin New York Yankeesiin edellisestä joukkueestaan Philadelphia Philliesistä kesällä 2006.

## Kuolema

Cory Lidlen harrastuksiin kuului lentäminen pienkoneilla. 11. lokakuuta 2006 iltapäivällä (Pohjois-Amerikan itärannikon aikaa) hänen nimiinsä rekisteröity lentokone  mallia Cirrus SR-20 törmäsi newyorkilaiseen Belair Apartementsin kerrostaloon itäisellä 72. kadulla Manhattanin Upper East Sidellä. Koneessa olleet Lidle sekä hänen lennonopettajansa kuolivat törmäyksessä.. Lisäksi useita muita ihmisiä loukkaantui törmäyksessä, osa vakavasti.

New Yorkin kaupungissa tapahtunut lento-onnettomuus herätti välittömästi tiedotusvälineiden huomion Yhdysvalloissa ja jossain määrin muuallakin maailmassa. Monet epäilivät heti terrorismia ja viitattiin 11.9.2001 New Yorkissa tehtyihin iskuihin. Liittovaltion poliisi FBI kumosi kuitenkin nämä huhut viipymättä. Sitä paitsi pienkoneen törmäys ei aiheuta suurta vahinkoa ja turma tapahtui asuntoalueella eikä liikekeskustassa. Kun onnettomuuskoneen ohjaajaksi sitten paljastui tunnettu baseball-tähti, herätti tämä uutta kiinnostusta. 

Cory Lidle oli toinen pienkoneturmassa surmansa saanut Yankeesin pelaaja: sieppari Thurman Munson kuoli yrittäessään laskeutua omalla koneellaan 1979. Lidle oli lentänyt vain seitsemän kuukautta eikä ollut erityisen kokenut pilotti, ja vaikka Cirrus SR20 -konemallissa onkin laskuvarjo koko konetta varten, ei siitä ollut tässä tilanteessa apua.

## Joukkueet
*New York Mets (1997)
*Tampa Bay Devil Rays (1999-2000)
*Oakland Athletics (2001-2002)
*Toronto Blue Jays (2003)
*Cincinnati Reds (2004)
*Philadelphia Phillies (2005-2006)
*New York Yankees (2006)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Cory Lidle ammattilaispesäpallojoukkueen sivuilla 
* Lidlen pesäpallotilastoja
Go (vuoden 1999 elokuva)

**Go** on yhdysvaltalainen Doug Limanin ohjaama elokuva vuodelta 1999. Elokuva koostuu kolmesta yhteenpunoutuvasta juonesta, jotka kuvaavat yhtä huumekauppaa.

## Rooleissa