open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Muhoksen Urheilijat

**Muhoksen Urheilijat (MuhU)**  on Muhoksella toimiva, vuonna 1945 perustettu urheiluseura. Seuralla on ollut toimintaa jalkapallossa, salibandyssä ja kuntoliikunnassa. Muhoksen Urheilijat on pelannut pesäpallon SM-sarjaa 1954, 1957 ja 1960 ja voittanut pesäpallon Suomensarjan pohjoislohkon viisi kertaa. Muhoksen Urheilijat ry:n puheenjohtajana toimii Aimo Manelius.
## Pesäpallo
### Junioritoiminta

## Palkinnot ja huomionosoitukset
### [[Liitto–Lehdistö-ottelu|Miesten Liitto-Lehdistö-valinnat]]
* Kalevi Rantakangas (1957)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seuran kotisivut
Matteo Guardalben

**Matteo Guardalben** (s. 5. kesäkuuta 1974 Nogara, Italia) on italialainen jalkapalloilija, joka pelaa maalivahdin pelipaikalla. Hän edustaa Serie B:ssä pelaavaa Modenaa.

## Ura
Guardalben aloitti jalkapalloilun Veronan junioreissa 1990-luvun alussa, josta hän nousi myöhemmin edustusjoukkueeseen. Guardalben lainattiin kaudeksi 1994-1995 Serie C1:n Masseseen, jossa hän pelasi 27 sarjaottelua. Guardalben sai lopulta peliaikaa Veronasta palattuaan takaisin ja nousi kaudella 1996-1997 ykkösvahdiksi. Hän siirtyi kauden päätteeksi Parmaan vuonna 1997. Guardalben vietti joukkueessa yhteensä viisi kautta pelaten vain kolme Serie A ottelua. Siitä huolimatta Guardalben saavutti menestystä voitettuaan joukkueen mukana muun muassa Uefa Cupin vuonna 1999.

Vuonna 2001 Guardalben siirtyi vähäisen peliajan vuoksi Piacenzaan, jossa hän pelasi kolmen kauden ajan joukkueen ykkösvahtina. Guardalben siirtyi kuitenkin Palermoon vuonna 2004 ja samalla takaisin Serie A:han vietettyään Piacenzassa yhden kauden Serie B:ssä. Hän pelasi ensimmäisellä kaudella 37 Serie A ottelua, mutta seuraavalla kaudella joutui tyytymään huomattavasti vähempään peliaikaan. Guardalben kävi samalla kaudella pelaamassa lainalla Parmassa kuuden ottelun verran.

Heinäkuussa 2006 Serie B:ssä pelannut Vicenza hankki hänet joukkueeseensa. Guardalben toimi kuitenkin jälleen varavahdin roolissa loukkaantumisen vuoksi kahden kauden verran, jonka jälkeen hän siirtyi toiseen Serie B seuraan Trevisohon. Peliaikaa tuli hyvin, mutta Guardalben päätti siirtyä vuonna 2009 takaisin Serie A:han tällä kertaa UC Sampdorian joukkueeseen. Hän ei pelannu ainuttakaan ottelua Serie A:ssa.

Heinäkuussa 2010 Guardalben siirtyi vapaalla siirrolla Serie B:ssä pelanneeseen Modenaan.

## Maajoukkueura
Guardalben nimettiin kolmesti Italian maajoukkueeseen vuoden 2005 aikana, mutta ei pelannut ainuttakaan ottelua.

## Saavutukset
*Italian cup: 1999
*Italian Super Cup: 1999
*Uefa Cup: 1999

## Lähteet
Kaleton

**Kaleton** on Keuruun kaupungissa, Pohjoisjärven pohjoisrannalla sijaitseva kylä. Se koostuu pääasiassa Varikon ja Heinonperän kyläalueista sekä Ilvesjärven ympäristöstä. Kylän halkoo Haapamäki-Jyväskylä-rata. Kylälle perustettiin Kalettoman rautatieaseman rakentamisen yhteydessä 1928 myös omat postipalvelut (aluksi postipysäkkioikeus 1928, sittemmin postiasema 1944). Postitoimipaikka lakkautettiin 1987.

Kylän nimi perustuu Kalettoman talon nimeen. *Kaleton ~ Kalaton* on yleinen pienten järvien nimi, mutta kylän alueella ei ole nykyään tämännimistä järveä. Kyseessä saattaa olla Ilvesjärven vanhempi nimi.

## Toimijoita kylässä

Kalettomalla on ollut myös Suomen puolustusvoimiin kuuluva Keuruun varikko, entiseltä nimeltään ja kyläläisten keskuudessa Keuruun pioneerivarikko.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*http://www.keuruu.fi/kaleton/kyla/kyla.htm
Nikolai Kibaltšitš

**Nikolai Ivanovitš Kibaltšitš** (; 31. lokakuuta (J: 19. lokakuuta) 1853 nykyisen Tšernihivin alueen Korop – 15. huhtikuuta (J: 3. huhtikuuta) 1881 Pietari) oli venäläinen vallankumouksellinen narodnikki ja keksijä.

Nikolai Kibaltšitš syntyi papin perheeseen. Hän opiskeli Pietarin liikenneinsinööri-instituutissa ja lääketieteellis-kirurgisessa akatemiassa. Opiskeluaikanaan hän liittyi narodnikkeihin. Lokakuussa 1875 Kibaltšitš pidätettiin laittoman kirjallisuuden hallussapidosta. Vuonna 1878 hänet päästettiin vapaaksi poliisin valvonnan alaisena.

Vapauduttuaan Kibaltšitš liittyi Zemlja i voljan *Svoboda ili smert* (”Vapaus tai kuolema”) -nimiseen terroristiryhmään, jossa hän vastasi räjähdysaineiden valmistamisesta. Zemlja i voljan hajottua hän kuului Narodnaja voljan toimeenpanevaan komiteaan. Hän hoiti maanalaista kirjapainoa ja laati järjestön ohjelmajulistuksia. Räjähdysaineasiantuntijana Kibaltšitš osallistui Odessassa suoritetun keisarillisen junan räjäyttämisen, Stepan Halturinin Talvipalatsin pommiattentaatin ja Aleksanteri II:n murhan valmisteluun. Murhan jälkeen hänet pidätettiin. Vankilassa hän suunnitteli rakettimoottorilla toimivan lentokoneen. Kibaltšitš ja neljä muuta murhan osanottajaa, Andrei Željabov, Sofja Perovskaja, Timofei Mihailov ja Nikolai Rysakov tuomittiin kuolemaan ja hirtettiin Pietarissa Semjonovskin kentällä.

Kibaltšitšia pidetään yhtenä rakettiteknologian edelläkävijöistä. Hänen mukaansa on nimetty kuun kääntöpuolella sijaitseva kraatteri.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nikolai Rynin:  ''Interplanetary Flight and Communication'', vol. 2, no. 4. Washington, D.C.: NASA and NSF, 1971.
Sitoutumisen eskalaatio

**Sitoutumisen eskalaatio** on päätännässä oleva vinouma, jossa vääräksi osoittautuvaan päätökseen sitoutumista jatketaan, koska siihen on jo panostettu niin paljon. Termiä käytetään kuvaamaan esimerkiksi huonoa päätöksentekotapaa yritystoiminnassa, hallinnossa tai tietosysteemeissä yleensä, ohjelmistosuunnittelun projektijohtamisessa, politiikassa tai uhkapeleissä. 

Sitoutumisen eskalaatiota terminä kuvasi ensimmäisenä Barry M. Staw:n vuonna 1976 julkaistussa artikkelissa, "Knee deep in the big muddy: A study of escalating commitment to a chosen course of action". Tuoreempana määritelmä upotetun hinnan harhaluulo (tai *uponneiden kustannusten harha*) -termiä on käytetty kuvaamaan tilannetta, jossa henkilö perustelee lisääntyneen sitoutumisensa päätökseen perustuen aikaisemmin tekemiensä sitoumuksien summaan. Näin henkilö toimii siitäkin huolimatta, että olisi tullut uutta tietoa, joka osoittaisi alkuperäisen sitoutumispäätöksen olleen todennäköisesti väärä. Tällaiset sitoutumispäätökset voivat koskettaa esimerkiksi aikaa, rahaa tai vaikkapa sotilaallisissa toiminnassa ihmishenkiä.

## Lähteet
Kirjomurrit

**Kirjomurrit** (*Synthliboramphus*) on ruokkien heimoon kuuluva rantalintusuku, jossa on viisi lajia:
* Guadalupenmurri (*Synthliboramphus hypoleucus*)
* Kalifornianmurri (*Synthliboramphus scrippsi*)
* Meksikonmurri (*Synthliboramphus craveri*)
* Mustakurkkumurri (*Synthliboramphus antiquus*)
* Töyhtömurri (*Synthliboramphus wumizusume*)

## Lähteet
Nikolai Rysakov

**Nikolai Ivanovitš Rysakov** (; 14. toukokuuta (J: 2. toukokuuta) 1861 nykyisen Vologdan alueen Belozerskin piirin Kurdjukin tehdas – 15. huhtikuuta (J: 3. huhtikuuta) 1881 Pietari) oli venäläinen vallankumouksellinen narodnikki.

Nikolai Rysakov syntyi porvarisperheeseen. Hän opiskeli Pietarin vuori-instituutissa ja liittyi syksyllä 1879 Narodnaja volja -järjestöön. Rysakov osallistui Aleksanteri II:n murhaan. Hän heitti ensimmäisen pommin, joka rikkoi keisarin vaunut, mutta ei vahingoittanut Aleksanteria. Rysakov pidätettiin ja kuulusteluissa hän kertoi yksityiskohtaisesti murhan valmistelusta ja Narodnaja voljan toiminnasta. Tästä huolimatta hänet tuomittiin kuolemaan ja hirtettiin neljän muun murhan osanottajan, Andrei Željabovin, Sofja Perovskajan, Nikolai Kibaltšitšin ja Timofei Mihailovin kanssa Pietarin Semjonovskin kentällä.

## Lähteet
Roger Verey

**Roger Roland Verey** (14. maaliskuuta 1912 Lausanne, Sveitsi – 6. syyskuuta 2000 Krakova) oli puolalainen soutaja ja olympiamitalisti.

Verey kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä. Pariairokaksikossa hän voitti pronssia yhdessä Jerzy Ustupskin kanssa. Yksikössä hän ei selviytynyt loppukilpailuun.

Verey kuoli Krakovassa 6. syyskuuta 2000, 88-vuotiaana.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kiislaset

**Kiislaset** (*Aethia*) on ruokkien heimoon kuuluva rantalintusuku, jossa on neljä lajia:

* Hapsukiislanen (*Aethia pygmaea*)
* Pikkukiislanen (*Aethia pusilla*)
* Punanokkakiislanen (*Aethia psittacula*)
* Töyhtökiislanen (*Aethia cristatella*)

## Lähteet
Marmorimurrit

**Marmorimurrit** (*Brachyramphus*) on ruokkien heimoon kuuluva rantalintusuku, jossa on kolme lajia:

* Aasianmarmorimurri (*Brachyramphus perdix*)
* Lyhytnokkamurri (*Brachyramphus brevirostris*)
* Marmorimurri (*Brachyramphus marmoratus*)

## Lähteet
Ingall

**Ingall** (myös *In Gall*) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Nigerin Agadezin alueen Tchirozérinen departementissa. Se sijaitsee Irhazerin tasangolla 124 kilometriä Agadezista länteen. Kunnassa on 45&nbsp;000 (vuonna 2010, arvio) ja kylässä 5&nbsp;600 asukasta (vuonna 2001, väestönlaskenta).

Ingall on historiallinen Agadezista Timbuktuun johtaneen karavaanireitin pysähdyspaikka. Vuonna 1916 sen asukkaat osallistuivat Kaoucenin johtamaan ranskalaisten vastaiseen kapinaan.

Kunta käsittää 45 hallintokylää, kolme pikkukylää, 16 leiriä ja 90 juottopaikkaa. Sen asukkaat ovat tuaregeja, fulbeja sekä *kunta*-ryhmään kuuluvia arabeja. Ingallin kylän asukkaat puhuvat äidinkielenään songhaikieliin kuuluvaa tasawaqia.

Tärkeimmät elinkeinot ovat keinokasteluun perustuva puutarhaviljely sekä paimentolaisten harjoittama karjanhoito. Ingallissa tuotetaan taateleita ja Tigue Dan Tessoumissa suolaa. Osa alueesta on täysin asumatonta autiomaata.

Ingall tunnetaan wodaabé-heimon *[[Cure Salée]]* -juhlasta, joka järjestetään vuosittain yleensä syyskuun ensimmäisellä puoliskolla. Juhla kestää viikon. Sen aikana esimerkiksi tavataan vanhoja ystäviä, kositaan, avioidutaan, tanssitaan ja järjestetään kamelikilpailuja. Nigerin hallitus on häirinnyt *Cure Saléeta* yrittämällä siistiä ja markkinoida sitä matkailijoille. Juhla jouduttiin perumaan vuosina 2007 ja 2008 tuaregien kapinoinnin vuoksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ingallista kertova sivusto
Ajaan Suwat Suvaco

**Ajaan Suwat Suvaco** (27. huhtikuuta 1919 – 4. heinäkuuta 2001, Buriram) oli buddhalainen munkki, joka perusti neljä luostaria Yhdysvaltojen länsirannikolle. Hän pääsi opiskelemaan Ajaan Funn Acaron alaisuuteen hieman yli 20-vuotiaana. Hän opiskeli myös lyhyen ajan Ajaan Munin alaisuudessa.

Ajaan saapui Yhdysvaltoihin 1980-luvulla. Hän perusti luostarin Seattleen, kaksi Los Angelesiin ja yhden San Diegoon vuoren huipulle.
Boris Gavrilov

**Boris Anatolyevich Gavrilov** (; s. 12. maaliskuuta 1952) on venäläinen ammattilaisjalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän toimi nykyisin FC Shinnik Yaroslavlilla.
.de

**.de** on Saksan verkkotunnusten Internet-maakoodi. Sitä hallinnoi DENIC. Tunnus otettiin käyttöön vuonna 1986 silloisessa Länsi-Saksassa, Saksojen jälleenyhdistymisen 1990 myötä tunnus on ollut käytössä koko Saksassa. Se on kolmanneksi suosituin TLD-pääte .com:in ja .cn:n jälkeen. ccTLD:ssä .de on toiseksi suosituin .cn:n jälkeen.

## Lähteet
Luigi Turci

**Luigi Turci** (s. 27. tammikuuta 1970 Cremona, Italia) on italialainen entinen jalkapallomaalivahti. Hän pelasi yhteensä 271 Serie A ottelua.

## Ura
Turci pelasi suurimman osan urastaan US Cremonesessa, Udinesessa ja UC Sampdoriassa, jonka aikana hän saavutti Intertoto Cupin voiton vuonna 2000. Turci pelasi uransa kaksi viimeistä kautta Serie B:n AC Cesenassa lopettaen uransa vuonna 2007.

## Lähteet
Dystanasia

**Dystanasia** tarkoittaa lääketieteessä "huonoa kuolemaa". Lääketieteen tekniikka on tehnyt kuolemasta yksinäistä ja mekaanista. Sitä pidetään lääketieteen yleisenä vikana.

## Lähteet
Estuaire

**Estuaire** on yksi Gabonin yhdeksästä provinssista. Sen nimi tarkoittaa estuaaria ja tulee Gabon-joen suistosta, joka jakaa provinssin kahtia.

Provinssin pinta-ala on 20&nbsp;740 neliökilometriä. Vuoden 2013 väestönlaskennassa provinssissa oli 895&nbsp;689 asukasta. Se jakaantuu kolmeen pienempään osa-alueeseen, joiden ranskankielinen nimitys on *départements*, nämä edelleen pienempiin alueisiin, joita kutsustaan nimellä *préfet* ja nämä vielä pienempiin *sous-préfet* -alueisiin.

Estuairen pääkaupunki Libreville on koko maan pääkaupunki. Huomattava matkailunähtävyys on Akandan kansallispuisto, jossa on suojeltua mangrove-metsää. Se on tärkeä muuttolintujen levähdyspaikka.

## Lähteet
.pl

**.pl** on Puolan Internet-maakoodi verkkotunnuksia varten. Sitä hallinnoi NASK (*Naukowa i Akademicka Sieć Komputerowa*). Maakoodi on luotu vuonna 1990.

## Toisen asteen tunnuksia
Yleisiä toisen asteen tunnuksia ovat:

* .com.pl, .biz.pl (kauppa)
* .net.pl. (verkkoinfrastruktuuri)
* .art.pl (taide)
* .edu.pl (koulutus)
* .ngo.pl (järjestöt)
* .gov.pl (hallitus)
* .info.pl (informaatio)
* .mil.pl (armeija)
* .waw.pl, .warszawa.pl (Varsova)
* .wroc.pl, .wroclaw.pl (Wrocław)
* .krakow.pl (Krakova)
* .poznan.pl (Poznań)
* .lodz.pl (Łódź)
* .gda.pl (Gdańsk)
* .slupsk.pl (Słupsk)
* .radom.pl (Radom)
* .szczecin.pl (Szczecin)
* .bialystok.pl (Białystok)
* .olsztyn.pl (Olsztyn)
* .torun.pl (Toruń)
* .gorzow.pl (Gorzów Wielkopolski)
* .zgora.pl (Zielona Góra)

## Lähteet
O-Asetyylipsilosiini

**O-Asetyylipsilosiini** (4-asetoksi-N,N-dimetyylitryptamiini) on tryptamiini ja päihteenä käytetty psykedeelinen hallusinogeeni. Aine tunnetaan myös nimillä **psilasetiini** sekä **4-AcO-DMT** (lyhenne kemiallisesta nimestä). Psilasetiinin uskotaan metabolisoituvan ihmisen elimistössä samankaltaiseksi sieniperäiseksi alkaloidiksi psilosiiniksi, ja sen vaikutuksia on kuvattu hyvin samankaltaiseksi psilosiinin kanssa. 

## Kemia

O-Asetyylipsilosiini on nimensä mukaisesti psilosiinin asetyloitu muoto. Yhdiste on puhtaasti synteettinen, eikä sitä esiinny luonnossa. Ihmiselimistössä O-Asetyylipsilosiini metabolisoituu sisaryhdisteensä psilosybiinin tavoin nopeasti psilosiiniksi, jota löytyy luonnollisesti etenkin Psilocybe-suvun sienistä. Yhdiste on psilosiinia kestävämpi asetoksiryhmänsä vuoksi.

Yhdiste on löytönä melko uusi ja luokitellaan täten tutkimuskemikaaliksi. Suoraan O-Asetyylipsilosiinia koskevia tutkimuksia ei juurikaan ole, mutta ominaisuuksiensa vuoksi siihen voidaan rinnastaa psilosiinia koskevia tutkimuksia.

## Annostus ja vaikutusten kesto

O-Asetyylipsilosiinia käytetään syötynä useimmiten 10–25 mg annoksissa. Täydet vaikutukset ilmenevät vasta noin 2 tunnin jälkeen annoksen ottamisesta. Vaikutusten kesto on noin 4–6 tuntia. Nuuskattuna tyypilliset annokset ovat 8–20&nbsp;mg.

## Laki

4-AcO-DMT on Suomessa luokiteltu kuluttajamarkkinoilta kielletyksi psykoaktiiviseksi aineeksi.

## Katso myös
* Psilosybiinisienet
* Psilosiini
* Psilosybiini
* Dimetyylitryptamiini (DMT)
* 2C
* NBOMe
* Psykedeeliset fenetyyliamiinit
* Lysergihapon amidit
* Luettelo YK:n yleissopimusten mukaisista huumeista

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Erowid-portaali 
* isomerdesign.com 
* 4-AcO-DMT:n ja psilosybiinin synteesi
Lunnit

**Lunnit** (*Fratercula*) on ruokkien heimoon kuuluva rantalintusuku. Sukuun kuuluu kolme lajia:

* Lunni (*Fratercula arctica*)
* Töyhtölunni (*Fratercula cirrhata*)
* Isolunni (*Fratercula corniculata*)

## Lähteet


Fratercula cirrhataSL-03803A.jpg|Töyhtölunni
Fratercula corniculataUSFWSSL0002774.jpg|Isolunni
Jérémy Mathieu

**Jérémy Mathieu** (s. 29. lokakuuta 1983 Luxeuil-les-Bains) on ranskalainen jalkapalloilija. Mathieu on luontaiselta pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja, mutta hän pystyy pelaamaan myös keskuspuolustajana tai vasempana laitalinkkinä. Hän tunnetaan erityisesti voimakkaasta vasemman jalan laukauksestaan sekä kovasta työmoraalista.

## Ura
Mathieu aloitti uransa Sochauxista. Ensiesiintymisensä Ranskan pääsarjassa hän teki kaudella 2002–2003 ottelussa Sedania vastaan. Nuoresta iästään huolimatta hän nousi nopeasti joukkueen avauskokoonpanoon ja teki ensimmäisen maalinsa pääsarjassa jo kolmannessa ottelussaan. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 23 pääsarjaottelua ja teki niissä neljä maalia.

Seuraavina kahtena kautena Mathieu jatkoi hyviä otteitaan pelaten 63 ottelua, joissa hän onnistui maalinteossa viidesti. Kansainvälisissä kilpailuissa hän pelasi 14 ottelua. Vuonna 2004 Mathieu sai myös ensimmäisen pokaalinsa, kun Sochaux voitti Ranskan liigacupin.

Vuonna 2005 hän siirtyi Toulouseen nelivuotisella sopimuksella. Uudessa joukkueessaan hän teki ensiesiintymisen vanhaa seuraansa Sochauxia vastaan. Hän pelasi kauden aikana yhteensä 36 ottelua, joissa syntyi kaksi maalia. Kausi 2007–2008 sujui Mathieulta epäonnisesti, kun hänen jalastaan murtui luu. Loukkaantumisen seurauksena hän oli poissa pelikentiltä liki puoli kautta.

19. kesäkuuta 2009 Mathieu siirtyi espanjalaisseura Valenciaan kolmivuotisella sopimuksella, ja ollen näin joukkueen uuden kauden ensimmäinen hankinta. Ensimmäisen ottelunsa hän pelasi Sevillaa vastaan.

23. heinäkuuta 2014 ilmoitettiin Barcelonan ja Valencian päässeen sopimukseen Mathieun siirtymisestä katalonialaisseuraan. Hänestä maksettiin 20 miljoonan euron siirtokorvaus.

7. heinäkuuta 2017 ilmoitettiin, että Sporting CP on hankkinut Jeremy Mathieun ilmaissiirrolla FC Barcelonasta.

## Saavutukset

**Sochaux:**
* Ranskan liigacup: 2003–2004; toinen sija 2002–2003

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jérémy Mathieun esittely ja tilastot L'Equipen sivustolla 
* Jérémy Mathieun tilastot BDFutbol-sivustolla
Lehvämuurat

**Lehvämuurat** (*Herpsilochmus*) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Lehvämuurien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan 17 lajia.

## Lehvämuuriin kuuluvia lajeja
* Aripuananmuura (*Herpsilochmus stotzi*)
* Bahianlehvämuura (*Herpsilochmus pileatus*)
* Campinarananmuura (*Herpsilochmus praedictus*)
* Guayananlehvämuura (*Herpsilochmus stictocephalus*)
* Isolehvämuura (*Herpsilochmus longirostris*)
* Keltalehvämuura (*Herpsilochmus gentryi*)
* Keltarintamuura (*Herpsilochmus axillaris*)
* Kirjolehvämuura (*Herpsilochmus atricapillus*)
* Lehvämuura (*Herpsilochmus sellowi*)
* Perunlehvämuura (*Herpsilochmus motacilloides*)
* Pikkulehvämuura (*Herpsilochmus sticturus*)
* Punasiipimuura (*Herpsilochmus rufimarginatus*)
* Rintavyömuura (*Herpsilochmus pectoralis*)
* Rusolakkimuura (*Herpsilochmus dugandi*)
* Ruutuselkämuura (*Herpsilochmus dorsimaculatus*)
* Tepuilehvämuura (*Herpsilochmus roraimae*)
* Tuhkakurkkumuura (*Herpsilochmus parkeri*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*ITIS: Herpsilochmus
Kimmo Kuosmanen

**Kimmo Antero Kuosmanen** (s. 1966, Joensuu) on suomalainen muusikko ja Käsi teollinen muotoilija. Muotoilijana hän on suunnitellut muun muassa kalusteita, sisustuksia ja näyttelyjä. 

Muusikkona Kuosmanen on toiminut yhtyeissä Terveyskeskus, Kurjat, Ruumisjuna, Clean Dreams, The Vacuum Cleners, Mana Mana, Murheenlaakso ja Suot.
Mano Dayakin kansainvälinen lentoasema

**Mano Dayakin kansainvälinen lentoasema**  on julkinen lentoasema Agadezissa, Nigerissä. Lentokentän kiitotie on asfaltoitu, ja pituutta sillä on 3&nbsp;000 metriä ja leveyttä 30 metriä. Lentoasema sijaitsee muutaman sadan metrin päässä Agadezin kaupungin keskustasta etelään.

Lentoasemalle on liikennöity maan pääkaupungista Niameysta sekä matkailukaudella eli lokakuusta helmikuuhun suoraan Ranskan Pariisista ja Marseillesta. Tuaregien kapinoinnin vuoksi kaupunkiin ei ollut lainkaan lentoja ainakaan vuoden 2009 alussa.

Aseistautuneet kapinalliset hyökkäsivät kesäkuussa 2007 lentoasemalle ja alkoivat tulittaa, mutta viranomaisten mukaan hyökkäyksessä vältyttiin kuolonuhreilta ja vakavilta vahingoilta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lentoasemasta World Aero Datan sivuilla
Ester Borg

**Ester Elisabeth Borg** (27. marraskuuta 1899 Turku – 23. helmikuuta 1964) oli turkulainen taidegraafikko ja kuvaamataidonopettaja. Isä Nathanael oli rovasti, äidin nimi oli Elin Fanny (o.s. Calonius). Perhe muutti Keski-Suomeen isän saatua kirkkoherran viran Petäjävedellä. Ester Borg kirjoitti ylioppilaaksi Jyväskylän tyttökoulun jatkoluokilta vuonna 1919 ja suoritti sitten  Taideteollisen keskuskoulun piirustuksenopettajalinjan vuosina 1921–24. Hän toimi  ensin Inkeroisten ja Kristiinan yhteiskoulussa ja Tampereen klassillisen lyseon piirustuksenopettajana ja Turussa tyttölyseossa ennen kuin siirtyi Turun Suomalaisen Yhteiskoulun opettajaksi vuonna 1930.

Borg teki useita opintomatkoja Eurooppaan. Vuonna 1927 hän kävi Wienissä, Dresdenissä, Berliinissä ja Münchenissä, vuonna 1935 Pariisissa ja Brysselissä. Borg osallistui lukuisiini näyttelyihin niin kotimaassa kuin ulkomaillakin debytoituaan Turussa vuonna 1932. Borg oli teoksillaan oli mukana suomalaisen grafiikan näyttelyissä Moskovassa (1934), Riiassa (1935), Prahassa, Bratislavassa, 22 saksalaisessa kaupungissa (1936), Kööpenhaminassa (1937), sekä Budapestissä ja Wienissä (1937).

Ester Borg on ensimmäisen paikallisen taidegrafiikan yhdistyksen perustajajäseniä. Yhdistys syntyi vuonna 1933 Turun Sanomien uuden liiketalon aulassa vuonna 1932 pidetyn taidegrafiikan näyttelyn jälkeen. Ester Borg, Anders Holmqvist, Viljo Lehmussaari, Josef Manulkin (Manuel), Aili Olofsson, Laila Säilä ja Edith Wiklund kokoontuivat aluksi "Ryhmä Grafican" nimellä. Yhdistyksen perustava kokous pidettiin Turussa Lehtisen kahvilassa 17. maaliskuuta 1933. Myöhemmin nimi muuttui "Turun Graafillisen Taiteen Yhdistykseksi – Föreningen för Grafisk Konst i Åbo". Toiminnan keskeisiä tavoitteita oli taidegrafiikan tunnetuksi tekeminen ja jäsenistön tukeminen ammatillisissa asioissa. Vuonna 1967 yhdistyksen nimi muutettiin Turun Taidegraafikot r.y.:ksi. (www.turun-taidegraafikot.fi)

Ester Borgin kuusi vuotta vanhempi sisar oli arkkitehti Elsi Borg. Vanhin veli Kaarlo Borg oli myös arkkitehti. Myös kansanedustaja Margit Borg-Sundman kuului tähän sisarussarjaan. Veljenpoikia olivat oopperalaulaja Kim Borg, arkkitehti Olli Borg ja säveltäjä ja musiikkituottaja Jaakko Borg.

## Lähteet
* Turun Taidemuseon sivut 
* Ester Borg Suomen kuvataiteilijamatrikkelissa
* Turun taidegraafikkojen historia 
* Suomen kuvataiteen bibliografia

### Viitteet

## Kuvia
* Omakuva 
* Mustat hansikkaat, 1932
Luca Bucci

**Luca Bucci** (s. 13. maaliskuuta 1969 Bologna, Italia) on italialainen entinen jalkapallomaalivahti. Hän pelasi yhteensä 297 Serie A -ottelua.

## Ura
Bucci aloitti jalkapalloilun Parman junioreissa, josta hänet nostettiin edustusjoukkueeseen kaudella 1985–1986. Hän pelasi kuitenkin ensimmäisen ottelunsa kaudella 1986–1987 Serie B:ssä. Bucci lainattiin vuosiksi 1987 ja 1988 Pro Patriaan ja Riminiin, jossa hän ei kuitenkaan saanut peliaikaa. Palattuaan takaisin Parmaan hän pelasi parhaimmillaan neljä ottelua kaudella 1989–1990.

Kauden päätteeksi Bucci siirtyi sarjatasoa alemmaksi Serie C1:een US Casertanaan, jossa hän saavutti ykkösvahdin roolin. Joukkue nousi lopulta heti seuraavalla kaudella Serie B:hen, jonka jälkeen Bucci siirtyi kaudella 1992–1993 AC Reggianaan. Vakuuttavien otteiden myötä Parma osti entisen maalivahtinsa takaisin vuonna 1993. Bucci pelasi joukkueen ykkösvahtina kolmen kauden ajan Serie A:ssa. Hän joutui kuitenkin varavahdin rooliin kun tuolloin vasta 18-vuotias Gianluigi Buffon syrjäytti kokeneemman Buccin. Hän siirtyi kesken kauden pelaamaan lainalle Perugiaan, jossa peliaikaa tuli 17 ottelun verran. Lainan päätyttyä Bucci siirtyi kauden 1997–1998 alussa Torinoon, jossa hän nousi uudelleen ykkösvahdin rooliin. Bucci pelasi joukkueessa aina kauteen 2002–2003 asti, jonka jälkeen hän siirtyi yhdeksi kaudeksi Empoliin, josta matka jatkui takaisin Parmaan. Vanhassa seurassa Bucci nousi ykkösvahdin rooliin, jossa hän pelasi aina kauteen 2007–2008 asti. Bucci siirtyi vielä kaudeksi 2008–2009 Napoliin, jossa hän pelasi yhden ottelun ennen uransa päättämistä.

## Saavutukset
*Uefa Cup: 1995

## Lähteet
Valtakunnan palveluksemme

**Valtakunnan palveluksemme** (engl. *Our Kingdom Ministry*) oli Jehovan todistajien kuukausittain ilmestyvä, sisäiseen tiedotukseen tarkoitettu julkaisu. *Valtakunnan palveluksemme* -julkaisua käsiteltiin seurakunnan viikoittaisessa palveluskokouksessa, joka pidettiin jonain arkipäivän iltana, yleensä paikallisella valtakunnansalilla, mikäli seurakunnalla oli sellainen käytettävissään. Kuukauden palveluskokousten ohjelma oli painettu *Valtakunnan palveluksemme* -lehtiseen, ja siinä annettua ohjeistusta pyrittiin noudattamaan mahdollisimman tarkkaan.

*Valtakunnan palveluksemme* -lehden artikkelit käsittelivät yleensä käytännön seurakuntaelämään ja julkiseen todistamiseen liittyviä asioita. Artikkeleissa annettiin esimerkiksi käytännön neuvoja todistustyöhön tai ohjeistusta seurakunnan toimintojen käytännön järjestelyistä. Julkaisun artikkelit saattoivat käsitellä myös käytännön teologisia kysymyksiä. Valtakunnan palveluksemme esitteli myös kuukausittain vaihtuvat "tarjoukset" eli ovilla ja kaduilla tapahtuvassa todistustyössä tarjottavat julkaisut, sekä antoi käytännön malleja niiden tarjoamiseen. Tulevien suurempien kokoontumisten eli kierros- ja piirikonventtien ajankohdat ja ohjelma julkaistiin myös *Valtakunnan palveluksemme* -lehdessä, ja siinä oli myös katsauksia menneiden konventtien ohjelmaan.

*Valtakunnan palveluksemme* -lehden artikkelit käytiin palveluskokouksissa läpi joko luennoimalla tai kysymys-vastaus -menetelmää käyttäen. Usein käytettiin myös käytännön demonstraatioita lehden ohjeiden havainnollistamiseksi.

Koska *Valtakunnan palveluksemme* -lehti oli suunnattu Jehovan todistajien toiminnassa mukana oleville, sitä ei jaettu ulkopuolisille. Sen sijaan seurakunnan toiminnassa mukana olevat kastamattomat todistajat saivat oman kappaleensa.

Suomen kielellä *Valtakunnan palveluksemme* ilmestyi kahtena erilaisena versiona; sekä Suomea että Ruotsia varten oli omat versionsa. Julkaisu on ilmestynyt nimillä **Kiertokirje** (engl. *Bulletin*, vuosina 1919-1935), **Ohjeita** (engl. *Director*, vuosina 1935-1936) ja **Tiedonantaja** (engl. *Informant*, vuosina 1936-1956). **Valtakunnan palvelus** (engl. *Kingdom Ministry*  vuosina 1956-1976), **Valtakunnan palveluksemme** (engl. *Our Kingdom Ministry*  vuosina 1976-2015). Vuoden 2016 alusta nimeksi tuli ***[[Kristityn elämä ja palvelus – Työkirja]]*** 

## Galleria
 
Kuva:Informateur.jpg | "Tiedonantaja" -*Valtakunnan palveluksen* edeltäjä (hollanninkielinen)
Kuva:Służba Królestwa lata 50..JPG| Puolankielinen Valtakunnan palvelus 1950-luvulta, painettu maan alla
Kuva:Koninkrijksdienst.jpg | "Valtakunnan palveluksemme" (hollanninkielinen, 2010)
 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ladattavien lehtien virallinen latausosoite (EPUB, pdf, Jwepub)
Waterloo (Ontario)

**Waterloo** [] on 97&nbsp;475 asukkaan (2006) kaupunki Ontarion provinssin eteläosassa, Kanadassa. Waterloon kaupunki on pienin Waterloon kunnan () kolmesta kaupungista. Kunnan suurin kaupunki on Kitchener ja toiseksi suurin Cambridge.

Kitcheneriä ja Waterloota viitataan usein Kitchener-Waterlooksi (K-W, tai "the twin cities"), tästä huolimatta molemmilla kaupungeilla on omat hallintoelimensä. Vuosien aikana kaupungit ovat yrittäneet yhdistyä useita kertoja, joskus jopa myös Cambridgen kaupungin kanssa. Yhdistymisneuvottelut eivät ole kuitenkaan johtaneen toivottuun lopputulokseen.

Kaupungin väkilukuun vaikuttaa kaupungin yliopistoissa opiskelevien suuri määrä. Vakituisia asukkaita kaupungissa on 97&nbsp;475 (2006), mutta kaupungin kahdessa yliopistossa käy kaikkiaan lähes 20&nbsp;000 oppilasta, ja heidät mukaan lukien kaupungin väkiluku on noin 114&nbsp;700.

## Historia
Vuonna 1784 Kanadan hallitus luovutti 2&nbsp;730 km² maata nykyisen Waterloon ympäriltä irokeesi intiaaneille reservaatin perustamista varten. Irokeesit kuitenkin aloittivat pian tämän jälkeen maaoikeuksien myynnin eteenpäin. Vuosien 1796–1798 välisenä aikana suurin osa alueesta oli lohkottu ja myyty muille omistajille.

Ensimmäisinä siirtolaisina vuonna 1804 alueelle saapui Yhdysvalloista pienehkö joukko saksankielisiä mennoniittoja Pennsylvaniasta, jotka ostivat pienehkön maa-alueen Waterloon lähettyviltä. Seuraavana vuonna suurempi joukko mennoniittoja saapui alueelle, he hankkivat haltuunsa yhä suurempia alueita Waterloon ja Kitchenerin lähettyviltä. Alun perin he nimesivät Kitchenerin kaupungin Berliiniksi, joka kuitenkin ensimmäisen maailmansodan aikana 1916 vaihdettiin nykyiseen muotoonsa, saksalaisvihamielisyyden vuoksi.

Alueelle muutti useiden eri alojen ammattilaisia ja maanviljelijöitä. Waterloon työllistäjän toimi useita pieniä yksityisiä eri alan yrityksiä. Kaupunki kasvoi myös tärkeäksi vakuutusalan yritysten kotipaikaksi. Vasta 1900-luvun alkupuolella ulkopuoliset sijoittajat perustivat alueelle laajempaa teollista toimintaa. Tärkeimpiä teollisuuden aloja olivat kumi- ja autoteollisuuden alihankinta. Yhtenä teollisuuden kasvun syynä oli läheisten Niagaran putousten vesivoimalla tuotettu halpa sähkö.

Waterloosta tehtiin virallisesti kylä 27. toukokuuta 1857, kaupunkioikeudet se sai 10.2.1876 (Town), ja se määriteltiin suurkaupungiksi 1.1.1948 (City).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Simpeleen rautatieasema

**Simpeleen rautatieasema** () on rautatieliikennepaikka Rautjärven Simpeleellä Karjalan radalla. Asema avattiin väliaikaiselle liikenteelle vuonna 1935 ja virallisesti marraskuussa 1937.

Simpeleen asemarakennuksen suunnitteli Thure Hellström, ja se valmistui vuonna 1936. Alun perin asema sijaitsi Tainionkosken ja Elisenvaaran välisellä radalla, mutta Simpele-Elisenvaara -rataosuus jäi toisen maailmansodan jälkeen luovutetulle alueelle. Uusi ratayhteys Parikkalaan valmistui vuonna 1949.

Asemarakennus jäi sivuun radasta vuonna 1977 tehdyn rataoikaisun myötä. Asemalla on kaksi matalaa matkustajalaituria, leveämpi asvalttipintainen sekä kapea puinen, jotka sijaitsevat ratapihan eteläpuolella. Aseman länsipuolelta erkanee 2,5 kilometriä pitkä teollisuusraide nykyiselle Metsä Boardin Simpeleen kartonkitehtaalle. Ratalinja Elisenvaaraan kulki aseman itäpuolen kaarteen kohdalta (josta ratalinja nykyään kaartaa koilliseen Parikkalan suuntaan) kohti nykyistä valtakunnanrajaa, jonne on matkaa n. 2,5&nbsp;km. Ratalinja on edelleen monin paikoin maastossa havaittavissa.

Simpeleen asemalla pysähtyy yhteensä seitsemän junavuoroa: neljä junaa Helsinkiin ja kolme junaa Joensuuhun. Kaikki matkustajajunat käyttävät raidetta kaksi. Lipunmyynti Simpeleellä lopetettiin vuonna 2001.

## Historiaa rautatien tulosta Simpeleelle

Rautatien saaminen Simpeleelle, ja radan yhteyteen pääseminen oli ennen kaikkea Simpeleen tehtaan tulevaisuuden elinehto. Tuloksettomia yrityksiä radan saamiseksi oli tehty jo ennen Yhtyneiden Paperitehtaiden perustamista (v. 1920).

Vuonna 1924 laadittiin suunnitelma radan rakentamiseksi Elisenvaaran asemalta Simpeleen tehtaalle, mutta vielä tämäkään hanke ei toteutunut. Yhtyneiden Paperitehtaiden suuromistaja, kenraali Rudolf Walden ja Simpeleen tehtaan isännöitsijä Ilmari Sipilä jatkoivat kuitenkin ponnisteluja yhdessä kuntien edustajien sekä alueen kansanedustajien myötävaikutuksella ratayhteyden saamiseksi Simpeleelle.

Eduskunta hyväksyi joulun alla vuonna 1932 (22.12.1932) esityksen määrärahasta Vuoksenniskan-Elisenvaaran radan rakentamiseksi. Radan rakennustyöt alkoivat kesällä 1933, Simpeleelle saakka rata valmistui lokakuun lopulla 1935, ja samoihin aikoin valmistui myös raide Simpeleen asemalta tehtaalle.

Ensimmäinen juna Simpeleen asemalle saapui 28.10.1935. Elisenvaaraan asti rata valmistui pari vuotta myöhemmin, jolloin pidettiin myös radan juhlalliset vihkiäiset.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vaunut.org: Kuvia Simpeleeltä
* (Rakenteilla oleva Vuoksenniskan ja Elisenvaaran välinen rataosuus kartalla katkoviivalla)
Monty Hoyt

**Monty Hoyt** (13. syyskuuta 1944 Baltimore, Maryland – 9. lokakuuta 1997 Phoenix, Arizona) oli yhdysvaltalainen taitoluistelija ja vuoden 1962 taitoluistelun Yhdysvaltain-mestari. Aiemmin hän oli ollut noviisi- (1959) ja junioritasojen Yhdysvaltain-mestari (1961). Hän kilpaili yksinluistelussa vuoden 1964 talviolympialaisissa Innsbruckissa ja sijoittui kymmenenneksi.

Taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailuissa Hoyt sijoittui vuonna 1962 kuudenneksi, vuosina 1963 ja 1964 yhdenneksitoista.

Hoyt valmistui Denverin yliopistosta ja oli *Marshall scholarina* Oxfordissa. Hän kuoli melanoomaan vain 53-vuotiaana.

## Lähteet
Mr. Brooks

**Mr. Brooks** on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännityselokuva, jonka on ohjannut Bruce A. Evans. Elokuvan pääosissa näyttelevät Kevin Costner, Demi Moore, Dane Cook ja William Hurt. Costner on myös yksi elokuvan tuottajista.

## Juoni
Elokuva kertoo menestyvästä liikemiehestä, Earl Brooksista, jolla on suuri salaisuus. Hän on kenenkään tietämättä myös sarjamurhaaja, josta poliisi käyttää nimeä ”sormenjälkitappaja”. Brooksin mukana kulkee hänen mielikuvituksensa tuote, alter egonsa Marshall, joka ohjailee Brooksin toimia ja käyttäytymistä.

Toteutettuaan jälleen yhden murhakeikan, Brooksilla onkin silminnäkijä. Murha-asunnon naapuritalon asukas Baffert onnistuu valokuvaamaan Brooksin avoimesta ikkunasta ja päättää ottaa yhteyttä Brooksiin. Yllättäen hän ei ryhdykään kiristämään poliisilla, vaan tahtoo mukaan seuraavalle keikalle. Kaksikon perässä on etsivä Tracy Atwood.

## Rooleissa
Chris Fuhrman

**Christopher T. Fuhrman** (17. elokuuta 1960 – 20. toukokuuta 1991) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän julkaisi University of Georgia Pressin kautta ainoan romaaninsa (*The Dangerous Lives of Altar Boys*, 1991), jonka pohjalta tehtiin myöhemmin Peter Caren ohjaama elokuva *[[Kuoripoikien kosto]]* (*The Dangerous Lives of Altar Boys*, 2002). Fuhrman syntyi Savannah'ssa, Georgiassa, ja kuoli nuorella iällä syöpään.

## Lähteet
Luca Marchegiani

**Luca Marchegiani** (s. 22. helmikuuta 1966 Ancona, Italia) on italialainen entinen jalkapallomaalivahti. Hän pelasi suurimman osan urastaan Torinossa ja Laziossa.

## Ura
Marchegiani aloitti jalkapalloilun Jesina junioreissa, josta hänet nostettiin edustukseen kaudella 1984-1985. Hänet kuitenkin lainattiin jo seuraavalla kaudella Aurora Latiniin yhdeksi kaudeksi. Marchegiani palasi takaisin kasvattajaseuraansa, joka pelasi tuolloin Serie C2:ssa. Kauden päätteeksi hän siirtyi Bresciaan vuonna 1987, mutta jätti seuran kesken kauden 1988-1989 jäätyään lähes ilman peliaikaa. Marchegiani pääsi vielä Serie A:ssa pelanneeseen Torinoon ennen kuin joukkue tippui kaudeksi 1989-1990 Serie B:hen. Marchegiani nousi tuona kautena ykkösvahdin rooliin ja saavutti joukkueen parissa menestystä kotimaassaan ja eurokentillä. Torino voitti vuonna 1991 Mitropa Cupin ja kaudella 1992-1993 se saavutti Italian cupin voiton. Menestyksen myötä Lazio kiinnitti huomionsa Marchegianiin ja hankki hänet joukkueeseen vuonna 1993 kuuden miljoonan punnan siirtosummalla, joka oli tuolloin maailman kallein maalivahdista tehty siirto. Ennätys kuitenkin rikottiin heti seuraavana vuonna Gianluca Pagliucan siirtyessä UC Sampdoriasta Interiin.

Marchegiani saavutti Laziossa menestystä pelattuaan viidettä kautta seuran ykkösvahtina. Joukkueen menestysvuodet olivat erityisesti kausina 1997-1998, 1998-1999 ja 1999-2000, jolloin se voitti Italian cupin lisäksi Scudetton, Cup-voittajien cupin ja UEFA Super Cupin. Kausi 1999-2000 oli myös Marchegianin viimeinen kausi joukkueen ykkösvahtina, kun Lazio osti Angelo Peruzzin. Marchegiani pelasi kolme kautta kakkosvahdin roolissa, kunnes hän siirtyi Chievoon. Marchegiani pelasi seurassa kaksi kautta ja päätti uransa vuonna 2005.

## Saavutukset
*Italian-mestaruus: 2000
*UEFA Super Cup: 1999
*Cup-voittajien cup: 1999
*Italian Super Cup: 1998, 2000
*Italian cup: 1993, 1998, 2000
*Mitropa Cup: 1991

## Lähteet
Ralph Metcalfe

**Ralph Harold Metcalfe** (29. toukokuuta 1910 Atlanta, Georgia – 10. lokakuuta 1978 Chicago, Illinois) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija ja demokraattisen puolueen poliitikko. Hän sai yhteensä neljä mitalia kesäolympialaisissa Los Angelesissa 1932 ja Berliinissä 1936 ja voitti kahdeksan Yhdysvaltain mestaruutta 1930-luvulla. R. L. Quercetani arvioi vuonna 1964 ilmestyneessä teoksessaan Metcalfen olleen vuosina 1933–1934 ”kiistatta maailman nopein mies” ja muodostaneen vuoden 1935 Yhdysvaltain mestaruuskisojen 100 metrin loppukilpailussa kisan voittaneen Eulace Peacockin ja pronssille sijoittuneen Jesse Owensin kanssa ”ehkä suurimman pikajuoksijakolmikon, joka on koskaan asettunut samalle lähtöviivalle”. Metcalfe edusti Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Illinoisin ensimmäistä vaalipiiriä vuodesta 1971 kuolemaansa. 

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Biographical Directory of the United States Congress 
* USA Track & Field
Ajax (Ontario)

**Ajax** on 90&nbsp;167 asukkaan (2006) kaupunki Ontarion provinssin eteläosassa Kanadassa Suur-Toronton alueella ja se on saanut alkunsa toisen maailmansodan aikaisen ammustehtaan ympärillä. Vuonna 2021 kaupungin asukasluku oli 126&nbsp;666.

## Maantiede
Ajax kuuluu Durhamin piirikuntaan ja on osa Toronton metropolialuetta. Kaupunki sijaitsee Ontariojärven rannalla, noin 13 km itään Torontosta ja sen lähinaapureita ovat Pickeringin kaupunki länsi ja pohjoispuolella sekä Whitbyn kaupunki idässä. Pinta-alaa kaupungilla on 66,64&nbsp;km².

## Historia

Nykyisen Ajaxin alueen alkuperäisasukkaita olivat huronit eli wendatit, irokeesit ja mississaugat. Jälkimmäiset hallitsivat seutua eurooppalaisten saapuessa alueelle. Intiaanien kanssa solmittiin vuonna 1903 niinsanotut Williamsin sopimukset, joilla mississaugat lupuivat vaatimuksistaan maahan Ajaxin alueella. Eurooppalaista siirtolaisasutusta oli alkanut muodostua 1800-luvun aikana. Nykyisin Ajaxiin kuuluva Pickering Village perustettiin vuonna 1802.

Kaupunki sai alkunsa toisen maailmansodan aikana, kun Defence Industries Limited (D.I.L.) vuonna 1941 rakensi alueelle tehtaan valmistamaan ammusten hylsyjä. Kaupunki muodostui rakennetun tehtaan ympärille. Vuoteen 1945 mennessä tehtaasta oli valmistunut 40 miljoonaa hylsyä, tehdas työllisti parhaimmillaan 9&nbsp;000 henkeä. tehtaanjohto rakennutti myös oman vesilaitoksen, jätteenpuhdistuslaitoksen, koulun 600:lle oppilaalle, 50 km rautatietä ja 50 km yleisiä teitä. Tehdas työllisti työntekijöitä jotka saapuivat Ajaxiin ympäri maata. Kaupunki nimettiin toisessa maailmansodassa taistelleen britannian kuninkaallisen laivaston risteilijä HMS Ajaxin mukaan. Kaupungin katuja nimettiin laivan miehistön jäsenten mukaan.

Maailmansodan jälkeen kaupunkiin asettui sodassa palvelleita, jotka saivat Toronton yliopiston Ajaxin kampuksen tarjoamaa koulutusta. Vuosien 1949 ja 1953 välillä paikalla oli leiri Euroopasta tulleille pakolaisille. Lokakuussa 1973 Ajaxista tuli osa suurempaa Durhamin aluekuntaa. Tammikuussa 1974 Ajaxiin liitettiin Pickering Village ja osia Pickeringin kaupungista.

## Väestö
Ajaxin asukasluku oli vuoden 2021 väestönlaskennan mukaan 126&nbsp;666. Vuonna 2016 vastaava lukema oli 119&nbsp;677. 64,6&nbsp;% asukkaista kuului "näkyviin vähemmistöihin". Suurimpia ryhmiä heistä olivat eteläaasialaiset (26,2&nbsp;%) ja mustat (16,8&nbsp;%). Suurimpia etnisiä ryhmiä olivat englantilaiset (11,6&nbsp;%), intialaiset (10,4&nbsp;%), kanadalaiset (9,5&nbsp;%), irlantilaiset (9,2&nbsp;%), skotit (9,1&nbsp;%) ja jamaikalaiset (6,0&nbsp;%). Englantia puhui äidnkielenään 64,8&nbsp;%, ranskaa 1,1&nbsp;% ja muita kuin virallisia kieliä 27,9&nbsp;%.

## Lähteet
Lordi Peter Wimsey

**Lordi Peter Wimsey** on Dorothy L. Sayersin useiden salapoliisiromaanien ja -novellien päähenkilö.

Lordi Peter on Denverin herttuan nuorempi veli ja hänet kuvataan romaaneissa stereotyyppisenä varakkaana englantilaisena aristokraattina, jonka harrastuksiin kuuluu inkunaabeleiden keräily. Romaaneissa eletään maailmansotien välistä aikaa, jolloin Wimsey on noin 40-vuotias. Hänen valokuvaamista harrastava kamaripalvelijansa ja entinen sotakaverinsa Bunter toimii hänen apunaan rikosten selvittämisessä. Wimseytä auttaa myös usein hänen ystävänsä Charles Parker Scotland Yardista.
Whitby

**Whitby** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Whitby, kaupunki Englannissa North Yorkshiressä
* Whitby, kaupunki Kanadassa Ontariossa
* Whitby-luokka, Britannian Kuninkaallisen laivaston sukellusveneidentorjuntafregattiluokka
* HMCS Whitby (K346), Kanadan laivaston vuonna 1944 valmistunut korvetti.
Cavalcade of America

**Cavalcade of America** oli yhdysvaltalainen radiokuunnelmasarja, jota esitettiin 1935&ndash;1953. Sarjassa esitettiin dramatisointeja Yhdysvaltain historian tapahtumista. Alkuvaiheessa radioverkkona toimi CBS, jolta ohjelma siirtyi vuoden 1940 alussa NBC:lle. Ohjelmasta tehtiin myös televisioversiota 1952&ndash;1957. NBC esitti sitä heinäkuuhun 1953 saakka, minkä jälkeen lähetykset siirtyivät ABC:lle.

Sarjan sponsorina toimi koko sen keston ajan kemikaaliyhtiö DuPont. John Dunning kertoo kirjassaan *On the Air: The Encyclopedia of Old-Time Radio*, että sarjan ensisijaisena tarkoituksena oli DuPontin maineen puhdistaminen, sillä yritystä kohtaan oli esitetty voimakasta kritiikkiä sen ensimmäisen maailmansodan aikana ruutikaupalla keräämistä suurista voitoista, minkä seurauksena DuPont oli saanut maineen "kuoleman kauppamiehenä". Sarjan ideoi mainostoimisto Batten, Barton, Durstine and Osborn, ja varsinkin alkuvuosina jaksoissa vältettiin laukausten ja räjähdysten ääniä, samoin kuin kaikkea muuta, mikä voitaisiin yhdistää DuPontin sodanaikaisiin liiketoimiin. Sarjan alkuaikojen jaksojen aiheina olivat muun muassa Mayflowerin paluu, höyrylaivojen nopeuskilpailut Mississippijoella, yhtyemusiikin kehittyminen Yhdysvalloissa ja Yhdysvaltain historian merkkihenkilöt.

*Cavalcade of America* pyrki todenmukaisuuteen, ja vuonna 1940 tuotantoa valvomaan palkattiin Yalen yliopiston historian professori Frank Monaghan. Sarjan budjetti oli kasvanut, ja näyttelijöinä esiintyi usein Broadwayn ja Hollywoodin huippunimiä. Alkuaikojen näyttelijöitä olivat muun muassa Agnes Moorehead, Ray Collins, Orson Welles, Raymond Edward Johnson, Frank Readick, Paul Stewart ja Luis Van Rooten. Myöhemmin he esiintyivät lähinnä sivurooleissa ja pääosissa näyttelivät muun muassa Mickey Rooney, Cary Grant, Tyrone Power ja Ronald Reagan. Myös käsikirjoittajat olivat alansa parhaimmistoa, joukossa muun muassa Arthur Miller.

Sarjan luonne muuttui Yhdysvaltain liityttyä toiseen maailmansotaan Pearl Harborin hyökkäyksen jälkeen, ja kuunnelmien aiheista tuli entistä ajankohtaisempia. Aiheina olivat muun muassa elämä kotirintamalla, Martin Niemöller, Guadalcanalin taistelu ja sukellusvenemiehistön elämä. Sodan päätyttyä aiheet palautuivat ennalleen.

Kaikkiaan *Cavalcade of Americaa* tehtiin 18 vuoden aikana 782 jaksoa, joista runsaat 700 on säilynyt.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Cavalcade of American'' jaksoja MP3-muodossa archive.orgissa 
*
Kylix

**Kylix** oli Borlandin tuottama kääntäjä ja ohjelmointiympäristö, jonka kehitystyö on sittemmin lakkautettu. Se oli Linux-versio Borlandin Microsoft Windows-ympäristöön tarkoitetuista Delphistä ja C++ Builderista. Borlandin kreikkalaisteemaisen nimeämiskäytännön mukaisesti Kylix sai nimensä juoma-astia kyliksin mukaan.

## Aiheesta muualla
* Dr.Bob's Kylix Kicks
Nesteen seisake

**Nesteen seisake** () oli Uudenkaupungin radan varressa sijainnut lakkautettu seisake. Se perustettiin Raisioon, Nesteentien varteen vuonna 1960. Seisake lakkautettiin toukokuussa 1982.

## Lähteet
Mia Berner

**Mia Berner** (13. kesäkuuta 1923 Stavanger, Norja – 9. joulukuuta 2009 Oslo, Norja) oli norjalainen yliopistonlehtori ja kirjailija. Suomessa hänet tunnetaan avioliitostaan 1975–1983 runoilija Pentti Saarikosken kanssa.

Berner syntyi varakkaaseen terästehtailijaperheeseen. Huono suhde äitiin jätti jälkensä Berneriin, ja hän kääntyi vanhempiensa ihanteita vastaan. Hän opiskeli Oslon yliopistossa, jossa hän liittyi filosofi Arne Næssin johtamaan vastarintaryhmään, mutta joutui 1943 pakenemaan Ruotsiin ja asui siellä 64 vuotta. Hän jatkoi yliopistouraansa sosiologina, mutta suoritti myös psykologin tutkinnon asosiaalisten lasten opettajakoulussa. Hän oli naimisissa ulkomaankirjeenvaihtaja Sven Östen kanssa 15 vuotta. Hän opetti 25 vuotta Göteborgin yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. 

Berner matkusti Suomeen tapaamaan Saarikoskea nähtyään tämän kuvan göteborgilaisen kirjakaupan ikkunassa. Saarikoski muutti hänen kanssaan Ruotsiin, jossa alkoi kirjailijan raitistuminen ja uran uusi nousu. Berneristä tuli suosittu ensin Suomessa, ja hänen teoksensa *PS: merkintöjä suruvuodelta* nosti hänet julkisuuteen myös Ruotsissa. Lisäksi hän julkaisi muistelmansa. Eläkkeellä ollessaan hän asui Tjörnin saarella, mutta väsyttyään iän myötä talonsa hoitoon hän muutti 2003 takaisin Norjaan. Klassekampen-lehden ympärille syntyi piiri, jonka keskushenkilö hän oli viimeiseen asti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Amnesty Norge
Laura Mela

**Laura Inkeri Mela** (28. toukokuuta 1964 Tampere – 4. marraskuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja taidemaalari.

Mela valmistui 1990 lääkäriksi Helsingin yliopistosta. Helsingin yliopiston piirustuslaitoksen jälkeen hän siirtyi opiskelemaan Kuvataideakatemiaan, josta valmistui 1999 kuvataiteen maisteriksi. 1998 hän liittyi Taidemaalariliiton jäseneksi.

Alkuun Mela oli terveyskeskuslääkäri Vantaalla ja Espoossa mutta siirtyi yksityiselle lääkäriasemalle. Hän oli taiteilijana kiinnostunut antiikista ja renessanssista. Hän opetti maalausta Helsingin työväenopistossa 1993–2003. Hänen teoksiaan on muun muassa Helsingin kaupungin taidemuseon kokoelmissa. Hän on maalannut myös muotokuvia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Erkki Mattsson

**Erkki Ensio "Eki"  Mattsson** (4. kesäkuuta 1923 Kuusankoski – 27. marraskuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen graafikko, joka edisti stadin slangia työnsä kautta. 

Mattsson opiskeli Taideteollisuuskeskuskoulussa, josta valmistuttuaan hän ryhtyi mainosgraafikoksi ja toimi muun muassa mainostoimisto SEKin piirtämön päällikkönä. Hän työskenteli myös graafisen suunnittelun opettajana Markkinointi-instituutissa, Laajasalon opistossa ja Mainosgraafikkojen koulussa. Sen ohella hän oli taidemaalari ja suunnitteli kirjankansia sekä exlibriksiä, muun muassa Tarja Haloselle. Hän myös suunnitteli logon Stadin Slangi ry:lle, jonka toiminnassa hän oli aktiivisesti mukana yhdistyksen perustamisesta 1995 alkaen. Paitsi kuvataiteilija, Mattson oli myös laulunsanoittaja ja pakinoitsija. Hän oli Ylen aikaisen ensimmäisiä slangipakinoitsijoita, ja hän ihastutti toistakymmentä vuotta humoristisilla ja usein reippaastikin kantaa ottavilla pakinoillaan. Noita pakinoita saatiin lukea monista lehdistä ja hänen omista kirjoistaan

Slangista Erkki Mattssonilla oli varma mielipide: ”Slangi on stydii ku dyny. Se voi viiltää ku skeggekeglu tai pistää ku fekta, mut se voi kanssa  lämmittää ku suulis kesiksellä tai tuntuu pehmeeltä ku friidun daisari. Ilman slangii mä oisin ihan orpo ja melkonen urpo.”

Stadin Slangi ry. nimesi Mattssonin Stadin Kundiksi 1999.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Erkki Mattsson: *Kun Eki oli snadi,* 1995, 
* Erkki Mattsson: *Ei se skulaa joka skagaa*, Edico 1999, 
* Erkki Mattsson: *Griinataa kimpassa*, Edico 2001, 
* Erkki Mattsson: *Stidi alla*, omakustanne 2005,  
* Raija Tervomaa & Erkki Mattsson: *Skloddit braijaa, leikkejä, kujeita ja koiruuksia*, Edico 2007, 
* *Niin gimis on Stadi*, Stadin Slangi ry:n juhlajulkaisu, Vammalan kirjapaino 2007
Kristian Sundqvist

**Kristian Sundqvist** (s. 1973) on suomalainen aiemmin muun muassa Englannissa toiminut vapaa toimittaja sekä jalkapalloseura Pietarsaaren Jaron entinen toiminnanjohtaja. Sundqvist on opiskellut historiaa Oulun yliopistossa ja ollut Oulun ylioppilaslehden päätoimittaja vuonna 2003. 

Sundqvist valittiin Jaron toiminnanjohtajaksi 29-vuotiaana vuonna 2003. Hänen isänsä oli pelannut seuran edustusjoukkueessa ja Sundqvist itse juniorijoukkueissa. 16. heinäkuuta 2004 Sundqvist antoi potkut joukkueen silloiselle valmentajalle Sixten Boströmille.

Sundqvistin artikkeleita ja kolumneja ovat julkaisseet mm. Helsingin Sanomat sekä useat maakuntalehdet. Vuonna 2009 Sundqvist ryhtyi pitämään Helsingin Sanomien internet-sivuilla *Brittifutista Sundqvistin mitalla* -nimistä blogia, jossa hän kirjoittaa brittiläisestä jalkapallosta sivuten myös muita kulttuurin osa-alueita.

## Teokset
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* HS.fi blogit: Brittifutista Sundqvistin mitalla