open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Paska (artisti)

**Paska** on suomalainen vuonna 1985 aloittanut a cappella -musiikkia esittävä hanke, jonka muodostaa radiotoimittajana ja kirjailijana tunnettu Ari Peltonen. Peltonen kutsuu Paskaa yhtyeeksi, vaikka hän on sen ainoa jäsen. Peltonen tunnetaan muun muassa Radiomafian ohjelmasta ANSSI!. Paskan musiikissa ei ole mukana soittimia vaan kappaleet koostuvat englanninkielisestä huutamisesta tai muusta samantyyppisestä materiaalista. Toisinaan Paskan käytössä on ollut kaksi mikrofonia, joista toiseen on esitetty kitarasooloja jäljitteleviä osuuksia. Peltosen sanojen mukaan Paskan yhtenä tarkoituksena on osoittaa, että kuka tahansa voi tehdä musiikkia, ”riippumatta siitä, kuinka paska hän on”. 

## Historia
Paska teki ensimmäisen esiintymisensä keväällä 1985 kilpailijana Rockin SM-kisojen alkukarsinnassa Riihimäellä. Paskan seuraava esiintyminen oli vuonna 1987, jolloin Paska myös esiintyi itsenäisyyspäivänä televisioidussa Härmärock-konsertissa. Yleisradion ohjelmapäivystykseen tuli runsaasti palautetta esimerkiksi siitä, että artisti oli kehottanut ihmisiä hankkimaan ”punaiset paperit” varusmiespalveluksen välttämiseksi.

1990-luvulla Paska esiintyi myös ulkomailla, muun muassa Yhdysvalloissa, Saksassa, Puolassa ja Kanadassa. Lopulta yhtyeen ilmoitettiin hajonneen sisäisiin erimielisyyksiin.

Paskan paluulevyn, joka on samalla yhtyeen ensimmäinen varsinainen albumi, ilmoitettiin ilmestyvän huhtikuussa 2005. Levyn julkaisua ilmoitettiin sen jälkeen lykättävän nettipiratismin takia. Artistin mukaan kyse oli sen varmistamisesta, että levy on varmasti levinnyt kunnolla internetiin ennen sen virallista julkaisemista. Ari Peltonen sanoi, ettei levyä välttämättä kukaan jaksa kuunnella, mutta sen voi kumminkin omistaa. Levyllä on muun muassa versiot kappaleista ”Bohemian Rhapsody”, ”Anarchy in the U.K.”, ”Tubular Bells”, ”Love me tender”, ”My Way” ja ”Mä vain pogoon”.

Kesällä 2005 yhtye teki ”Paska elämä aikuiselle” -nimeä kantaneen kiertueen. Myöhemmin syyskuussa 2006 järjestettiin myös samanniminen konsertti. Konsertin tuoton ilmoitettiin menevän kokonaan Peltoselle, joka kertoi lähtevänsä lomalle niin kauas kuin mitä saaduilla rahoilla pääsee. Tilaisuudessa myös myytiin oheistuotteina Paska-kalsareita ja kerättiin kolehtia, sekä Puhdas elämä lapsille -hyväntekeväisyyskonsertin tavoin ilmoitettiin aina, kuinka paljon rahaa on jo koottu.

## Diskografia

**Superdoublemegamaxihits!* (7", Bad Vugum, 1989), levy sisältää 6 lyhyttä kappaletta pituuksiltaan.
**Buy Play Throw Away* (7", Gaga Goodies, 1989), levy sisältää 8 lyhyttä kappaletta pituuksiltaan.
**Ra(u)hatonta Joulua* (7". Tavastia Records, 1992), esittäjät: Jorma, Johnny Blue, Jeesus (Paskan sivuprojekteja)
**Heterosapiens* (7". Human Wreckords, Saksa, 1997)
**Christmas Album* (7", Meeuw Muzak, Hollanti, 2002)
**Women Are From Venus, Men From Anus* (Riemu-levyt, 2005)

## Lähteet
* Seppo Bruun, Jukka Lindfors, Santtu Luoto ja Markku Salo: *Jee jee jee. Suomalaisen rockin historia*. WSOY Porvoo 1998. 
* City-lehti 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* A Bald Finnish Maniac Named Paska artikkeli New York Pressissä.
Mortti ja Vertti

**Mortti** () ja **Vertti** () ovat Disneyn eläinmaailmassa toisinaan seikkailevat Mikki Hiiren sisarenpojat.  He ovat Aku Ankan sisarenpoikien tapaan aivan toistensa näköiset. Uusimmissa sarjakuvissa Mortti ja Vertti kuuluvat nuorten jalkapallojoukkueeseen, Ylävirran Yritykseen. Vaikka Mortin ja Vertin oikeaa isää ei ole näytetty sarjakuvassa, on heidän äitinsä esiintynyt muutamassa tarinassa. Mortin ja Vertin ensiesiintyminen oli sarjakuvassa Mikki Hiiri ja vilkkaat veljenpojat vuonna 1932 Floyd Gottfredsonin piirtäminä.  

''Helsingin Sanomien'' lukijat ihmettelivät, miksei lehdessä ilmestyneessä Mikki-sarjakuvassa ollut Verttiä lainkaan, vain pelkkä Mortti. Asia johtui siitä, että piirtäjä Floyd Gottfredson oli sitä mieltä, että Mortti ja Vertti olivat liian samankaltaisia (vrt. Tupu, Hupu ja Lupu). Hän päätti poistaa Vertin tilapäisesti sarjasta ja tuoda tämän myöhemmin takaisin kouluja käyneenä silmälasipäänä. Suunnitelma kuitenkin peruuntui, kun samoihin aikoihin sarja muuttui jatkuvajuonisesta seikkailusta päivittäiseksi vitsisarjaksi ja Vertti jäi kokonaan pois sanomalehtisarjasta. 

## Lähteet
N.A.B. Albatros

**N.A.B. Albatros** -lentokoneet olivat Ruotsissa valmistettuja puurakenteisia ja kangasverhoiltuja, kaksitasoisia 1910-luvun kellukekoneita. 

**Nordiska Aviatik A/B**:n (N.A.B.) rakensi saksalaisia Albatros-koneita lisenssillä Ruotsissa vuodesta 1914 alkaen. Typ 9 perustui Albatros B.II:een. Typ 17 (Albatros Jagare) oli modifikaatio typ 9:stä.

## Tekniikkaa ja suoritusarvoja (typ 9)
* kärkiväli: 13,70&nbsp;m
* pituus: 8,00&nbsp;m
* korkeus: 3,4&nbsp;m
* siipipinta-ala: 40,6&nbsp;m²
* tyhjäpaino 725&nbsp;kg
* lentopaino: 1&nbsp;100&nbsp;kg
* moottori: 110&nbsp;hv:n 6-sylinterinen Scania-Vabis-tehtaan valmistama nestejäähdytteinen Mercedes-rivimoottori
* suurin nopeus: 110&nbsp;km/h
* lentoaika: 4-5&nbsp;h
* lakikorkeus: 2&nbsp;500&nbsp;m

## Tekniikkaa ja suoritusarvoja (typ 17 Jagare)
* kärkiväli: 10&nbsp;m
* pituus: 6,7&nbsp;m
* korkeus: 3&nbsp;m
* siipipinta-ala: n. 30&nbsp;m²
* tyhjäpaino: 595&nbsp;kg
* lentopaino: 895&nbsp;kg
* moottori: 110&nbsp;hv:n 6-sylinterinen Scania-Vabis-tehtaan valmistama nestejäähdytteinen Mercedes-rivimoottori
* suurin nopeus: 130-140&nbsp;km/h
* lentoaika: 3&nbsp;h

## Käyttö Suomessa
N.A.B. Albatros typ 9 ja typ 17 olivat Suomen ilmavoimien ensimmäisiä koneita. Konetyyppi oli ilmavoimien käytössä 1918–1923. Typ 9-koneita oli kaksi kappaletta  ja 17-koneita yksi. 

## Lähteet
* Kalevi Keskinen, Kyösti Partonen, Kari Stenman, *Suomen Ilmavoimat I 1918-27*, 2005. 
* Kalevi Keskinen, Kari Stenman, Klaus Niska, *Suomen ilmavoimien lentokoneet 1918-1938*, Helsinki: Tietoteos, 1976 
* Timo Heinonen, *Thulinista Hornetiin*, Keski-Suomen Ilmailumuseon julkaisuja 3, Tikkakoski: Keski-Suomen ilmailumuseo, 1992.
Morane-Saulnier Parasol

**Morane-Saulnier Parasol** tai **Morane-Saulnier Type L** oli  ranskalainen ylätasoinen kaksipaikkainen lentokone ensimmäisessä maailmansodassa. Sen lisenssiversiona Ruotsissa valmistettu **Thulin Typ D** oli Suomen ilmavoimien ensimmäinen lentokone. 

## Taustaa
Morane-Saulier Parasolin menestys pohjautui pitkälle Roland Garrosin ja Raymond Saulnierin työhön potkurikehän läpi ampuvan konekiväärin asentamiseksi lentokoneeseen vuonna 1914. Garrosin konekivääri ei ollut varsinaisesti tahdistettu, mutta parannettu versio Saulnierin yksinkertaisesta mekaanisesta laukaisun estävästä järjestelmästä.

## Käyttö
Konetta rakennettiin 1913–1915 Ranskassa lähes 600 kappaletta ja lisäksi lisenssillä. Konetyyppiä käytettiin pääasiassa tiedusteluun. Sitä käyttivät Ranskan ilmavoimat, Englannin ilmavoimat ja laivaston ilmavoimat sekä Venäjän ilmavoimat. Englannin laivaston aliluutnantti R. Warneford tuhosi konetyypillä ensimmäisenä lentäjänä saksalaisen ilmalaivan kuudella kymmenen kilogramman pommilla 7. kesäkuuta 1915.

## Käyttö Suomessa

Tohtori Enoch Thulin valmisti lisenssillä viisi Thulin Typ D -konetta Ruotsissa vuosina 1915–1918. Kreivi Eric von Rosen osti yhden näistä koneista valmistusnumeroltaan D4 ja lahjoitti sen Suomen valkoiselle armeijalle maalaten koneeseen henkilökohtaisen onnenmerkkinsä hakaristin sinisellä värillä. Ensimmäinen Thulin Typ D -kone lennettiin Suomeen Uumajasta Vaasaan 6. maaliskuuta 1918. Tämän koneen tunnukseksi annettiin kenraali Mannerheimin päiväkäskyllä ”lentokone n:o 1”, joka merkittiin tunnuksella F1. Konetta kohtasi potkurivaurio Vaasassa 8. maaliskuuta 1918 ja se tuhoutui lentäjän ja tähystäjän saadessa surmansa 16. huhtikuuta 1918 Tampereella siiven murruttua ilmassa.

Suomen ilmavoimilla oli käytössään myös toinen Thulin Typ D, jonka ostettiin ”Finlands vänner” -järjestön hankkimilla varoilla ja salakuljetettiin junalla Haaparannan kautta Suomeen 18.–19. maaliskuuta 1918. Koneen tunnuksena oli F3 ja sen käyttö jäi vähäiseksi koneen vaurioiduttua korjauskelvottomaksi moottoripaloa seuranneessa maahansyöksyssä 28. maaliskuuta 1918. Konetta yritettiin korjata myöhemmin ja se poistettiin rekisteristä 11. elokuuta 1919 kirjanpitotunnuksella A71/18 varustettuna.

## Tekniset tiedot

## Lähteet
*  
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Lento-onnettomuus Tampereella huhtikuussa 1918 (Virtuaalilentäjät)
Kaukola

**Kaukola** on Laatokan länsirannalla Karjalankannaksella, luovutetussa Karjalassa sijainnut entinen Suomen kunta. Käkisalmen kaupunki sijaitsee sen itäpuolella. Vuoteen 1944 saakka Kaukola kuului Viipurin lääniin. Sen naapurikuntia olivat Käkisalmen maalaiskunta, Käkisalmen kaupunki, Räisälä, Kirvu ja Hiitola.  

Vuonna 1938 Kaukolan väkiluku oli 4&nbsp;230 ja sen pinta-ala oli 267,80&nbsp;km². Kaukolassa oli virallisen kyläjaon mukaan 26 kylää. Karjalan radan asema oli Ojajärven kylässä, Hiitolan-Raudun radan asema Kaarlahden taajamassa. 

Paikkakunnan nimi elää edelleen muun muassa Kaukolan kansallispuvussa.

Tunnettuja Kaukolassa syntyneitä ovat olleet muun muassa kirjailija Viljo Kojo ja poliitikko Ville Pessi.

## Historia

Kaukolan kunta aloitti toimintansa vuonna  1868 ja Kaukolan luterilainen seurakunta puolestaan perustettiin  1896.

Vuoden 1945 maanhankintalain mukaan Kaukolan evakuoitu väestö sijoitettiin Pohjois-Pirkanmaalle: Ikaalisiin, Kuruun, Kihniölle, Parkanoon, Ruovedelle, Teiskoon, Viljakkalaan ja Ylöjärvelle.

## Kylät

Hautapelto, Heinsalmi, Hyypölä, Iknaattala, Järvenpää, Kaarlahti, Kankaanmäki, Kaukola, Keiholampi, Keräpelto, Kirkonmaa, Kortteensalmi, Koverila, Liinamaa, Miinajoki, Monittula, Munkinsalmi, Pataksela, Piiskunsalmi, Riihilahti, Riihipelto, Rokosina, Suokkala, Säppää, Tervola, Uskinsaari, Variksela

Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 11 koulupiiriin.

## Väestö
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Kaukolan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1940.

## Nykytilanne
Entisen Kaukolan kunnan alue jakaantuu nykyisin  Kaukolan eli Sevastjanovon maalaiskunnan ja sen sisään jäävän Kaarlahden eli Kuznetšnojen kaupunkikunnan kesken.

Inkerin kirkko perusti vuonna  1996 Kaukolaan luterilaisen seurakunnan. Seurakuntalaisia on yli 50 ja pyhäkoulussa on saman verran lapsia. Alueen väestöstä pääosa on venäläisiä, mutta alueella on myös inkerinsuomalaisia. Vantaan Hämeenkylän ystävyysseurakunnaksi Kaukola tuli vuonna 2000. Tukea antavat myös Ylöjärven, Nokian, Pirkkalan, Ruoveden ja Viljakkalan seurakunnat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kauko-säätiö ja Kaukolan pitäjäseura  www.kaukola.net
* Kaukola luovutettukarjala.fi
*Karjala-lehden Kaukola-liite 1970 luovutettukarjala.fi
Björkö (Mustasaari)

**Björkö** on saari Merenkurkussa, Raippaluodon pohjoispuolella Mustasaaren kunnassa. Se on pinta-alaltaan - noin 32 neliökilometriä - Suomen merialueiden 24. suurin saari. Saari pienine lähisaarineen ja Raippaluotoon johtavine siltoineen muodosti oman Björköbyn kunnan vuosina 1932−1973. 

Björkön saari on osa Pohjanlahden keskiosan maannousemarannikkoa ja tätä esilletuovaa Unescon maailmanperintöluettelon kohdetta Korkearannikko – Merenkurkun saaristo. Osana maailmanperintökohteen matkailukäytön lisäämispyrkimistä, on rakennettu Björkön saaren länsiosassa sijaitsevasta Svedjehamnin satamasta vaellusreitistö lounaaseen, Panikeen. 2020-luvun alkupuolella valmistunut reitistö on varustetu taukopaikoilla ja automaattilossilla. 

Saaren keskuskylä Björköbyn eli Björkön kylämaisema kuuluu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennetun kulttuuriympäristön kohteisiin.

Björkön julkisiin kulttuuripalveluihin lukeutuu muun muassa Björköbyn kirjasto, joka on yksi Mustasaaren kunnankirjaston toimipisteistä. 

## Lähteet
Avainviulu

**Avainviulu** () on vanha ruotsalainen jousisoitin. Siinä on yleensä 16 kieltä. Niistä neljää soitetaan ja muut ovat resonanssikieliä. Soittimessa on tyypillisesti kolmessa rivissä kaikkiaan 37 puista avainta, mutta sitä tehdään myös nelirivisenä. Avainviulua voi luonnehtia perinteisen viulun ja kampiliiran välimuodoksi. Se on Ruotsin kansallissoitin.

## Historiaa
Avainviulu kehittyi viimeistään 1350-luvulla, jolta ajalta on löytynyt Gotlannista reliefi, jossa esiintyy kaksi avainviulun soittajaa. 1400–1500-luvuilla soitin oli yleinen Ruotsin lisäksi ainakin Tanskassa. Suomalainen versio soittimesta on *esseharpa* eli ähtävänharppu, joita tiedetään käytetyn 1500- ja 1600-lukujen taitteessa Ähtävällä (ruots. Esse). Suomalainen malli on hieman ruotsalaista pelkistetympi, ja ainut Suomesta löydetty malli on vuodelta 1909.

Tunnetuin nykyajan avainviulisti oli Eric Sahlström (1912–1986). Hänen nimeään kantavassa Eric Sahlström -instituutissa opetetaan avainviulun soittoa. 1900-luvun alkupuoliskolla soittimen harrastus tyrehtyi, mutta 1960- ja 1970-luvuilla se virisi uudelleen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Nyckelharpa.org
* International Days of the Nyckelharpa
* Eric Sahlström Institutet
* European Nyckelharpa Training
* C A D E N C E - Nyckelharpa EU project 2010 / on the teaching of the nyckelharpa
* E N C O R E – Nyckelharpa EU project 2013 / European Nyckelharpa Cooperation – ORchestral Experience
Geoidi

**Geoidi** on Maan tai taivaankappaleen muotoa kuvaava malli. Geoidi on se painovoimakentän potentiaalin tasa-arvopinta, joka parhaiten yhtyy levossa olevaan meren keskivedenpintaan joko globaalisti tai paikallisesti. Tasa-arvopinta (l. ekvipotentiaalipinta) tarkoittaa tässä yhteydessä, että pinnan kaikilla pisteillä on sama painovoiman potentiaalienergia ja geoidin pinta on kohtisuorassa painovoimavektoria vastaan. 

Todellisuudessa keskimerenpinta eroaa geoidista muun muassa veden lämpötila- ja suolaisuusvaihteluiden, ilmanpainevaihteluiden sekä vallitsevien tuulien ja merivirtojen vuoksi. 

Koska maapallon massa on epätasaisesti jakautunut, syntyy painovoimapoikkeamia ja geoidin pinta on epäsäännöllinen. Tietyillä alueilla geoidin pinta on siis kauempana maapallon massakeskipisteestä kuin joillain toisilla. Suhteessa maapallon pinnan paikalliseen etäisyyteen maapallon keskipisteestä, nämä vaihtelut ovat kuitenkin hyvin pieniä (alle 110 metriä). Vaihtelun suhteellisen pienuuden ansiosta maanmittauksessa geoidia yleensä approksimoidaan vertausellipsoidilla, joka on matemaattisesti yksinkertaisempi geometrinen malli.

Paikalliset geoidit, esimerkiksi paikallinen keskimääräinen merenpinta, voivat olla eri korkeuksilla. Ortometristen korkeuksien vertauspinta on paikallinen geoidi. 

## Vuoksikorjaus
Geoidille nimi voidaan tarkentaa riippuen siitä, miten se huomioi vuoksikorjauksen
* **nollageoidi** on geoidi nollavuoksijärjestelmässä
* **keskigeoidi** on geoidi keskivuoksijärjestelmässä
* **vuoksivapaa geoidi** on geoidi vuoksivapaassa järjestelmässä

## Tutkimus
Geoidin aaltoilua eli undulaatiota tutkitaan kansainvälisesti satelliittien avulla. ESAn GOCE on vuonna 2009 laukaistu gravitaatiota ja geoidia mittaava satelliitti. Suomessa geoidia tutkii muiden muassa Maanmittauslaitoksen Paikkatietokeskus. 

## Katso myös
*Korkeus
*Vuoksikorjaus
*Geodesia
*GRACE
*Fysikaalinen geodesia

## Aiheesta muualla
*Geoidista ESRI:n sivuilla (myös geoidikartta)
Vertausellipsoidi

**Vertausellipsoidi** on Maan tai taivaankappaleen muodon yksinkertaistettu matemaattinen malli, joka on muodoltaan pyörähdysellipsoidi. Siinä on huomioitu vain tärkein poikkeama pallomuodosta, nimittäin Maan tai taivaankappaleen litistyneisyys. Vertausellipsoidi approksimoi geoidia.

## Vertausellipsoidin muoto

Vertausellipsoidi on pyörähdysellipsoidi. Vertausellipsoidi voidaan täten määritellä kahdella vakiolla; yleensä tarkoitukseen käytetään isoakselin puolikkaan pituutta a (maapallon säde päiväntasaajalla) metreissä ja litistyneisyyttä f. Litistyneisyys ilmoitetaan usein myös muodossa 1 / f.

Pikkuakselin puolikas b (maapallon säde navoilla) voidaan laskea kaavalla:
b = a (1 - f)

## Useita erilaisia vertausellipsoideja

Maapallon muotoa on yritetty määrittää jo antiikin ajoista alkaen. Litistyneen pallon muoto hyväksyttiin yleisesti 1700-luvun lopulla, kun Ranskan tiedeakatemia suoritti astemittauksia muun muassa Perussa ja Tornionjokilaaksossa Suomen Lapissa.

Mittausmenetelmien ja laskentatarkkuuden kehittyessä parin vuosisadan ajan on vertausellipsoideja laskettu yhä uudelleen. Lisäksi eri puolilla maapalloa on laskettu ellipsoideja siten, että ne kuvaisivat alueellisesti maapallon pintaa mahdollisimman hyvin &mdash; jossain muualla erot voivat olla huomattavia. Näistä syistä johtuen useita erilaisia vertausellipsoideja on edelleen käytössä ympäri maailmaa.

Paikalliset maanpinnan muotoeroavaisuudet otetaan useammin huomioon paikallisissa datumeissa, jotka tosin pohjautuvat kukin johonkin vertausellipsoidiin.

## Globaalit vertausellipsoidit
Satelliittien käyttöönoton jälkeen on saatu riittävästi tietoa parhaimman mahdollisen maailmanlaajuisen vertausellipsoidin laskemiseksi.

Tällä hetkellä on käytössä kaksi lähes identtistä globaalia vertausellipsoidia, jotka ovat GRS80 ja WGS 84. 

### GRS80 vertausellipsoidi
GRS80 ei ole vain pyörähdysellipsoidi, vaan geodeettinen vertausjärjestelmä, jonka kautta GRS80-vertausellipsoidi on määritetty. GRS80 määrittelevistä vakioista saadaan johdettua GRS80-vertausellipsoidin parametrit:

### WGS 84 -ellipsoidi
Muun muassa sateelliittipaikannusjärjestelmä GPS käyttää WGS 84:lle määriteltyä omaa WGS 84 -ellipsoidia. Tämän on parametrit ovat:

Tämä vertausellipsoidi poikkeaa hieman kansainvälisesti määritetystä GRS80-ellipsoidista, mutta ero on alle yhden millimetrin suuruinen.

## Muut Suomessa käytössä olevat vertausellipsoidit
Suomessa käytössä olevat maasto- ja merikarttojen terrestrinen vertauskehys on EUREF-FIN. Sen ellipsoidisten ja tasokoordinaattijärjestelmien yhteydessä käytetään GRS80-vertausellipsoidia. Aiemmin Suomessa maasto- ja merikartat perustuivat kartastokoordinaattijärjestelmään (KKJ), jonka pohjana käytetty vertausellipsoidi oli *Kansainvälinen ellipsoidi 1924*. 

### Kansainvälinen ellipsoidi 1924
Kansainvälinen ellipsoidi 1924 tunnetaan myös nimellä *Hayfordin ellipsoidi*. Sen parametrit ovat:

## Katso myös
*Geodesia

## Lähteet
Baffininsaari

**Baffininsaari** (, , ) on saari Nunavutin territoriossa, pohjoisessa Kanadassa. Pinta-alaltaan (507 451 km²) se on maailman viidenneksi suurin saari ja Kanadan suurin saari. Baffininsaaren asukasluku on noin 11 000 (2007). Saari on nimetty brittiläisen tutkimusmatkailijan William Baffinin mukaan. Nunavutin pääkaupunki Iqaluit sijaitsee Baffininsaaren etelärannikolla. 

## Maantiede ja geologia
Baffininsaari kuuluu Kanadan arktisiin saariin. Sen pinta-ala on 507&nbsp;451 neliökilometriä, ja se on Kanadan suurin ja koko maailman viidenneksi suurin saari. Grönlannista sen erottavat pohjoisessa ja idässä Baffininlahti ja Davisinsalmi. Labradorin niemimaasta sen erottaa etelässä Hudsoninsalmi. Baffininsaaren ja Melvillen niemimaan välissä ovat puolestaan Foxen allas ja kapea Fury and Hecla Strait -niminen salmi.

Baffininsaaren rantaviiva on rikkonainen lukuisten vuonojen takia. Saaren itäosassa ovat isot Cumberland Sound- ja Frobisher Bay -lahdet. Pohjoisessa puolestaan Brodeurin ja Bordenin niemimaat erottaa toisistaan maailman suurimpiin vuonoihin kuuluva Admiralty Inlet.

Arktiset Kordillieerit kulkevat Baffininsaaren itärannikolla. Siellä on monia jyrkkärinteisiä huippuja ja selänteitä, mutta vuoristoon kuuluu myös joitakin tasalakisia huippuja. Saaren korkein kohta on 2&nbsp;147 metrin korkuinen Mount Odin. Saaren länsiosa pohjoisen niemimaista Foxen niemimaahan on huomattavasti matalampaa tasankoa, joka kohoaa hiljalleen kohti itäisiä vuoristoja. Hantzschjoen eteläpuolella levittäytyy laaja Koukdjuakin tasanko. Saaren vesistöihin kuuluu muun muassa useita suuria järviä, kuten Nettilling- ja Amadjuakjärvet.

## Historia
Baffininsaarelle alkoi levittäytyä noin vuonna 2000 eaa. niin sanottuun Pre-Dorsetin kulttuuriin kuuluneita ihmisiä. Sen syrjäytti myöhemmin Dorsetin kulttuuri, joka on saanut nimensä Baffininsaaren lounaisosassa olevasta Cape Dorsetin niemestä, josta löydettiin ensimmäiset todisteet kyseisestä kulttuurista. Thulen kulttuuri puolestaan syrjäytti Dorsetin 1000- ja 1200-lukujen välisenä aikana.

Norjalaiset merenkulkijat vierailivat todennäköisesti Baffininsaarella noin vuonna 1000. Saagoissa mainittu Helluland viittasi todennäköisesti Baffininsaareen. Englantilainen Martin Frobisher tapasi vuonna 1576 saarella inuitteja. Frobisher palasi saarelta vuosina 1577 ja 1578 ja toi sieltä Englantiin malmia, jota luuli kullaksi. John Davis vieraili alueella 1585, 1586 ja 1587, William Baffin kartoitti vuonna 1616 itärannikkoa ja Luke Fox kulki vuonna 1631 Foxen kanaalin halki. Saari sai myöhemmin nimensä William Baffinin mukaan.

Eurooppalaisilla tutkimusmatkailijoilla kesti kauan kartoittaa monimutkainen lahtien ja vuorojen verkosto, ja esimerkiksi Baffininlahti löydettiin vasta 1818. Cumberland Soundin rannalle perustettiin 1850-luvun lopulla valaanpyyntiasemia. Hudson’s Bay Companyn ensimmäinen tukikohta oli vuonna 1911 perustettu Lake Harbour, nykyinen Kimmirut.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Datumi

**Datumi** on parametri tai parametrijoukko, joka määrittelee koordinaatiston origon, mittakaavan ja orientaation. 

## Paikallinen datumi
Datumi voi olla paikallinen, jolloin sitä käytetään esimerkiksi suhteelliseen paikantamiseen muutaman kilometrin säteellä kohteesta. Erillisdatumi on paikallisen datumin erikoistapaus, jossa datumi määritellään suppealle alueelle tai tiettyyn tilaan usein tietyksi ajaksi tiettyä tarkoitusta varten.

## Geodeettinen datumi
Geodeettinen datumi kuvaa kaksi- tai kolmiulotteisen koordinaatiston suhdetta Maahan.

Suhde voidaan luoda määrittelemällä joukolle pisteitä konventionaaliset koordinaattiarvot. Esimerkkejä geodeettisesta datumista ovat mm. EUREF-FIN ja kartastokoordinaattijärjestelmä. 

## Korkeusdatumi
Korkeusdatumi määrittelee painovoimaan liittyvien korkeuksien tai syvyyksien suhteen Maahan.

Suppeassa mielessä korkeusdatumilla tarkoitetaan vain korkeuksien nollatasoa. Laajemman määritelmän mukaan korkeusdatumiin sisältyy myös se, mihin epookkiin korkeudet viittaavat, käytetäänkö ortometrisiä korkeuksia vai normaalikorkeuksia ja mikä on maankuoren pysyvän vuoksen järjestelmä. Tavallisesti nollataso liittyy keskimääräiseen merenpintaan. Myös hydrografiassa käytetyt luotausdatumit ovat korkeusdatumeita. Niiden tapauksessa korkeudet ovat joko negatiivisia korkeuksia tai syvyyksiä. Esimerkki paikkatiedon alan korkeusdatumista on Euroopan korkeusvertausjärjestelmä (lyh. EVRS).

## Katso myös
*Koordinaattijärjestelmä
*Korkeusjärjestelmä
*GPS
*Vaaitus

## Aiheesta muualla

## Lähteet
Jacopo Peri

**Jacopo Peri** (20. elokuuta 1561 – 12. elokuuta 1633) oli italialainen laulaja ja säveltäjä. Peri syntyi todennäköisesti Roomassa. Hän opiskeli musiikkia Firenzessä Cristofano Malvezzin johdolla. Aluksi Peri toimi ainoastaan kosketinsoittajana ja laulajana. Hieman myöhemmin hän alkoi myös säveltää. Hänen varhaisimmat teoksensa olivat madrigaaleja sekä musiikkia näytelmiin. 

Vuonna 1597 Peri sävelsi ensimmäisenä oopperana nykyään pidetyn *[[Dafne (Perin ooppera)|Dafnen]]*. Siitä ei ole kuitenkaan säilynyt kuin murto-osa. Hänen seuraava työnsä oli *[[Euridice]]*, joka kantaesitettiin vuonna 1600. Se on vanhin kokonaisena säilynyt ooppera. Perin musiikkia ei juurikaan esitetä nykyaikana.

## Oopperat
* *[[Dafne (Perin ooppera)|Dafne]]* (1597)
* *[[Euridice]]* (1600)
* *[[Le nozze di Peleo e di Tetide]]* (1608)
* *[[Adone]]* (1611)
* *[[Lo sposalizio di Medoro e Angelica]]* (1619)
* *[[Ercole et Iole]]* (1628)
* *La Flora, o vero Il Natal de’ Fiori* (1628)

## Lähteet
* 
* Operone: Jacopo Peri
Tšiang Kai-šek

Generalissimus **Tšiang Kai-šek** (; 31. lokakuuta 1887 – 5. huhtikuuta 1975) oli kiinalainen poliitikko ja sotilasjohtaja, yksi maansa 1900-luvun merkittävimmistä johtajista. Hän johti Kiinan tasavaltaa vuosina 1928–1975.

Tšiang Kai-šek syntyi Xikoun kaupungissa. Hän aloitti sotilaskoulutuksensa 1906, mutta liittyi Japanin asevoimiin 1907 ja palveli sen armeijassa vuosina 1909–1911. Hän oli mukana kaatamassa Kiinan keisarisukua.

## Kiinan keisarikunnan hajoaminen
Vuonna 1912 Tšiang Kai-šekistä tuli nationalistipuolue Kuomintangin perustajajäsen. Hän otti Kuomintangin johdon Sun Yat-senin kuoleman jälkeen 1925 ja johti pohjoista sotaretkeä. Tammikuussa 1927 hän liittoutui kiinalaisten kommunistien ja neuvostoliittolaisen vakoojan Mihail Borodinin kanssa ja valtasi Shanghain ja Nanjingin. 1. joulukuuta 1927 Tšiang Kai-šek meni naimisiin Song Meilingin kanssa ja kääntyi buddhalaisuudesta kristityksi. Tšiang Kai-šekin joukot valloittivat pääkaupunki Pekingin vuonna 1928. Tšiang Kai-šekistä tuli voittoisana Kiinan tasavallan johtaja.

## Kiinan–Japanin sota
Japani hyökkäsi Mantšuriaan vuonna 1931. Joulukuussa 1936 Tšiang Kai-šekin omat kenraalit vangitsivat hänet kahdeksi viikoksi ja pakottivat hänet lopettamaan sisällissodan kommunistien kanssa sekä muodostamaan yhteisrintaman Japania vastaan. Kiina taisteli ensin neljä vuotta yksin Japania vastaan ja liittoutui sitten toisen maailmansodan puhjettua liittoutuneiden kanssa. Hänen asemansa Kiinassa heikkeni, mutta kansainvälinen maineensa kasvoi, jolloin häntä alettiin pitää yhtenä neljästä suuresta liittoutuneiden johtajasta. Time-lehti valitsi Tšiang Kai-šekin vuoden mieheksi 1937.

## Kiinan sisällissodan ja toisen maailmansodan jälkeen
Kiinan sisällissodan (1926–1949) aikana hän yritti tuhota kommunistit, mutta epäonnistui lopulta ja joutui luovuttamaan vallan kommunisteille ja Mao Zedongille. Hän pakeni joukkojensa kanssa Taiwanin saarelle. Tšiang Kai-šekistä tuli Kiinan tasavallan presidentti 1. maaliskuuta 1950. Hän hallitsi Taiwania loppuikänsä Kiinan tasavallan presidenttinä, ja hänet uudelleenvalittiin presidentiksi myös vuosina 1954, 1960, 1966 ja 1972.

Tšiang Kai-šekin vanhetessa hänen terveytensä huonontui ja hän alkoi kärsiä keuhkokuumeesta ja sydänkohtauksista. Tšiang Kai-šek kuoli 87-vuotiaana vuonna 1975. Häntä ei haudattu kiinalaiseen tapaan, vaan hänen ruumiinsa on siitä asti ollut väliaikaisesti sijoitettuna Cihun mausoleumiin, koska hän ilmaisi toiveekseen tulla haudatuksi kotipaikkaansa Fenghuaan Manner-Kiinaan. Mausoleumilla pidetään edelleen kunniavartiota.

## Kunnianosoituksia

*  Filippiinien kunnialegioona (Filippiinit, 1949)
*  Sikatunan ritarikunta (Filippiinit, 1960)
*  Legion of Merit (USA)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Allergeeni

**Allergeeni** eli **herkiste** on allergisen reaktion aiheuttaja. Se on antigeeni ja saa aikaan immuunivasteen elimistössä.

Allergeeneja voivat olla useat vieraat proteiinit, kuten siitepöly, homeitiöt, lääkeaineet (mm. penisilliini), ruoka-aineet (esimerkiksi pähkinät, kala, munanvalkuainen, maito), hyönteisten myrkyt ja jätökset (mehiläisen pisto, pölypunkit) sekä eläinten karva ja hilse. Lähes mikä tahansa ruoka-aine voi aiheuttaa allergiaa. Lisäaineista yliherkkyyttä voivat aiheuttaa atsovärit, bentsoehappo ja sulfiitit. Kosketusihottumaa synnyttävät esimerkiksi nikkeli ja kromi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Allergia.fi: 14 allergeenia (pdf)
* Allergia.fi: Siitepölyallergia (pdf)
Jiri Jalkanen

**Jiri Jalkanen** (s. 14. elokuuta 1970 Kuopio) on suomalainen kitaristi. Hän on Stone-yhtyeen perustajajäseniä ja soitti yhtyeessä vuoteen 1990. Suunnitelmissa oli myös kansainvälinen ura. Jäätyään pois Stone-yhtyeestä Jalkanen muutti New Yorkiin tarkoituksena perustaa uusi orkesteri ja jatkaa kansainvälistä muusikon uraa. Viisumin umpeuduttua hän ei hakenut uutta, vaan muutti takaisin Suomeen ja liittyi isänsä, laulaja Kari Tapion taustayhtyeeseen. 

## Lähteet
Caudron C.714

**Caudron-Renault C.R. 714** oli ranskalainen yksipaikkainen ja -moottorinen hävittäjälentokone. Ranska päätti talvisodan aikana lahjoittaa niitä Suomelle 80 kappaletta, joista vain kuusi toimitettiin.

## Tausta
Kone on insinööri M. Riffardin suunnitteleman urheilukoneen Caudron C. 710-01 sotilasversio. C 710 lensi ensi kertaa 18. heinäkuuta 1936. Hävittäjä puolestaan heinäkuussa 1939 ja oli auttamattomasti vanhentunut. Konetta kuitenkin rakennettiin 83 kappaletta.

## Käyttö Suomessa
Ranska lupasi lähettää laivueen C.R. 714-koneita puolalaisine ohjaajineen ja kenttähenkilökuntineen taistelemaan Suomen puolella talvisodassa, josta ensin tingittiin ja lupailtiin lahjoittaa 80 konetta. Talvisodan päättyessä maaliskuun puolivälissä 1940 vain kuusi konetta oli Ruotsin kautta matkalla Suomeen. Muita ei enää Ranskasta toimitettu.

Valtion lentokonetehdas vastaanotti koneet 24.–28. toukokuuta 1940. Ne saivat tunnukset CA-551 – CA-556. Koelennoilla tehtaalla koneet havaittiin heikoiksi hävittäjälentokoneiksi. Koneen vaatiman pitkän kiitotien vuoksi lentoonlähtö ja lasku suomalaisille kentille oli vaikeaa. Heikkotehoisen moottorin vuoksi kone menetti kaarroissa nopeuttaan niin, että aloitteen pitäminen taistelutilanteissa olisi ollut mahdotonta. Myös koneen nousunopeus oli taistelukoneelle riittämätön ja sen käyttö pommituskoneiden torjuntaan olisi ollut mahdotonta. Vertailuna Caudronin nousunopeus 4000 metriin oli tehtaan ilmoittamana 7 minuuttia 2 sekuntia kun Fokker D.XXI kykeni nousemaan tuhat metriä korkeammalle 51 sekuntia lyhyemmässä ajassa. Urheilukoneeseen perustuvassa koneessa oli paljon rakenteellisia heikkouksia ja koneiden aseistus oli heikko.

Kaksi konetta vaurioitui ensimmäisillä lennoilla Porissa. Osaa koneista ei lainkaan lennetty Suomessa. Koneet laitettiin lentokieltoon 10. syyskuuta 1940 ja poistettiin käytöstä 1941. Koneiden myyntiä Ruotsiin tai Romaniaan haaveiltiin, Ruotsi ilmaisi haluttomuutensa ostaa koneita, Romaniaan ei ilmeisesti saatu yhteyttä. Yksi kone palveli mekaanikkokoulussa Utissa - tähän se sopi, koska koneessa oli laipat ja jarrut ym. tuolloin modernia tekniikkaa.

## Museokoneet
Yksi kone, CA-556 joka oli vuosia entisöimättömänä Vesivehmaalla varastoituna lähetettiin Puolaan Krakovan ilmailumuseoon lainaksi keväällä 2015. Krakovassa kone konservoidaan Keski-Suomen ilmailumuseon ohjeistuksen mukaan. Yksi on jo 1980-luvulla myyty Ranskaan Musée de l'Air et de l'Espace-ilmailumuseoon.

## Rakenne
Caudronissa oli puurakenteinen vapaastikantava alataso. Runko oli vanerisaloista ja kaarista rakennettu, etuosastaan alumiinilevyillä, takaosastaan vanerilla verhottu. Puurakenteisessa siivessä oli kaksi vanerista salkoa vaneriverhous. Vakaimet ja siivekkeet olivat alumiiniputkirunkoiset ja kangasverhoillut, laskusiivekkeet hydrauliset. Laskutelineet olivat sisäänvedettävät.

## Tekniset tiedot

## Lähteet
*  
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Suomi Caudron C.714 CA-556
Fibera KK-1e Utu

Suomalainen **KK-1e Utu** on yksi maailman ensimmäisistä lujitemuovista valmistetuista purjelentokoneista. Diplomi-insinööri Ahto Anttila johti sen suunnittelua 1960-luvun alussa. Tällöin oli käytössä lujitteista vain lasikuitu. Rakenne oli sandwich-rakenne, jossa lasikuitukuorien välissä on polyuretaanivaahtoa. Koneen prototyyppi, KK-1a, lensi 14. elokuuta 1964.
Lyhenne KK tulee koneen valmistuksessa mukana olleen henkilön mukaan sanoista "Kalja & Kuitu". 

Konetta valmisti Fibera Oy. Koneita tehtiin 22 kappaletta.

## Teknisiä tietoja

* kärkiväli: 15,0 m
* pituus: 6,50 m
* tyhjäpaino: 200 kg
* liitoluku: 35 nopeudella 80 km/h
* suurin nopeus: 250 km/h tyynessä säässä

## Museokoneita Suomessa
Suomen ilmailumuseossa on yksi Utu, OH-368. Kone osallistui Tiedekeskus Heurekan Lentoon!-näyttelyyn vuosina 2003–2004.

Malmin lentokentän alueella Suomen ilmailuliiton tilojen edessä oli OH-364X pylvään nokassa, kunnes lumikuorma romahdutti useiden vuosien aikana väsyneet siivet.

## Lähteet

*

### Viitteet
Eufrat

**Eufrat** (arabiaksi: الفرات‎: al-Furāt , turkiksi: Fırat, akkadiksi : Purātu, sumeriksi: BU-RA-NU-NU) on noin 2&nbsp;780 kilometriä pitkä joki, joka virtaa Turkin alueelta Syyrian ja Irakin läpi Persianlahteen. Sen itäpuolella virtaa runsasvetisempi Tigris, jonka kanssa Eufratilla on yhteinen loppujuoksu Shatt al-Arab. Näiden kahden joen mukaan Mesopotamia eli Kaksoisvirtainmaa on saanut nimensä.

Turkissa Eufratiin on tehty viisi patoa, Karakayan, Kebanin, Atatürkin, Karkamisin ja Birecikin padot.  Patojen tarkoitus on sekä vesivoiman tuotanto että kasteluveden säännöstely. Suurin padoista on Atatürkin pato, aiemmalta nimeltään Karababan pato. Syyria ja Irak ovat vastustaneet Turkin patosuunnitelmia, sillä padot pienentävät joen virtaamaa niiden alueella. Vuodesta 2009 alkaen maat ovat kuitenkin sopineet patoasioista yhteisessä jokineuvostossa. Joki on padottu useasta kohdasta myös Syyriassa ja Irakissa.

## Lähteet
Florianus

**Marcus Annius Florianus** (k. 276) oli Rooman keisari lyhyen aikaa vuonna 276. Hän nousi valtaan keisari Tacituksen kuoleman jälkeen kesällä 276. Samaan aikaan valtakunnan itäisessä osassa keisariksi julistautui Probus, jota vastaan Florianus vei armeijansa. Probuksen joukot kuitenkin välttivät taistelua ja lopulta Florianuksen sotilaat murhasivat komentajansa tai pakottivat tämän tekemään itsemurhan. Hän ehti hallita noin 88 päivää, jona aikana hän ehti lyötättää runsaasti erilaisia kolikoita.

## Elämä

Florianuksen elämästä ja hallituskaudesta ei tiedetä juuri mitään. Florianus oli keisari Tacituksen pretoriaaniprefekti, ja luultavasti tämän velipuoli. Tacituksen aikana Florianus taisteli gootteja vastaan Vähässä-Aasiassa ja kun Tacitus kuoli kesäkuussa 276, armeija julisti Florianuksen keisariksi. Hän sai Rooman senaatin ja valtakunnan läntisten joukkojen tuen, mutta samaan aikaan valtakunnan itäisissä osissa Syyrian, Palestiinan ja Egyptin legioonat nostivat komentajansa Marcus Aurelius Probuksen keisariksi. Florianus vei armeijansa Kilikiaan Probuksen joukkoja vastaan. Florianuksella näyttää olleen ylivoima, joten kokenut sotapäällikkö Probus päätti välttää suoraa yhteenottoa. Florianus ei ollut saavuttanut joukkojensa täyttä luottamusta. He eivät myöskään olleet tottuneet Vähän-Aasian kuumaan ilmastoon, ja alkoivat kärsiä pian kuumuudesta. Viikot kuluivat satunnaisten taistelujen merkeissä, kunnes lopulta syyskuussa 276 turhautuneet Florianuksen joukot murhasivat komentajansa tai pakottivat tämän tekemään itsemurhan.

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Kallisthenes

**Kallisthenes Olynthoslainen** (; n. 360-328 eaa.) oli antiikin kreikkalainen historioitsija. Hän oli Aristoteleen veljenpoika. Tämän suosituksesta Kallisthenes osallistui Aleksanteri Suuren Aasian sotaretkelle historioitsijana. 

Kallisthenes arvosteli sitä, että Aleksanteri omaksui itämaiset tavat, herjaten tätä erityisesti orjamaisista palvontamenoista. Koska hän näin loukkasi kuningasta, häntä alettiin syyttää salaliitosta ja hänet heitettiin vankilaan, jossa hän kuoli joko kidutukseen tai tautiin. Diogenes Laertios kertoo, että häntä pidettiin rautaisessa häkissä, jossa häntä kuljeteltiin paikasta toiseen. Lopulta hänet syötettiin leijonille.

Välikohtaus kiristi myös Aleksanterin ja Aristoteleen välejä. Hänen ystävänsä Theofrastos omisti hänen onnettomalle lopulleen erityisen tutkielman nimeltä *Kallisthenes* eli *Melankoliasta*. He olivat ystävystyneet Kallistheneen vieraillessa Ateenassa.

Kallisthenes kirjoitti selonteon Aleksanterin retkistä, Kreikan historian Antalkidaan rauhasta (387 eaa.) Fokian sotaan (357 eaa.), Fokian sodan historian, sekä muutamia muita teoksia, jotka ovat kaikki hävinneet. Yhdessä Aristoteleen kanssa hän kokosi Python kisojen voittajien luettelon *[[Python kisojen voitot]]* (*Pythionikai*).

Aleksanterin romanttisesta elämästä kirjoitettu romaanintapainen elämäkerta, Aleksanterista keskiajalla liikkeellä olleiden legendojen päälähde, sai alkunsa Ptolemaiosten vallan aikana, mutta nykyisessä muodossaan se kuuluu 200-luvulla eläneelle pseudo-Kallistheneelle. Julius Valerius Alexander Polemiuksen (300-luvun alku) latinankielisissä käännöksissä sen kirjoittajaksi mainitaan henkilö nimeltä Aisopos (tunnetuin Aisopos tosin eli yli 200 vuotta ennen Aleksanteri Suurta); kirjoittajaksi on mainittu myös Aristoteles, kyynikot Antisthenes ja Onesikritos, sekä Arrianos. Tästä elämäkerrasta tunnetaan myös syyrian-, armenian- ja slaavinkieliset versiot, neljän kreikankielisen (kaksi proosamuotoista ja kaksi runomuotoista) lisäksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lendering, Jona: Callisthenes of Olynthus  Livius.org 
* Lendering, Jona: Alexander the Great: the 'good' sources - Official propaganda: Callisthenes  Livius.org
Tacitus (Rooman keisari)

**Marcus Claudius Tacitus** (noin 200? – kesäkuu 276) oli Rooman keisari vuosina 275–276. Hän nousi valtaan keisari Aurelianuksen murhan jälkeen. Lyhyen hallituskautensa aikana hän soti gootteja ja heruleja vastaan ottaen arvonimen *Gothicus Maximus*. Hän kuoli epäselvissä olosuhteissa kesäkuussa 276.

## Taustaa
Tacituksen varhaisista vuosista ei tiedetä juuri mitään. Myöhäisantiikin historioitsijan Zosimoksen mukaan hän oli 75-vuotias keisariksi noustessaan, joten tällöin hän olisi syntynyt noin vuoden 200 tienoilla. Tämä saattaa kuitenkin olla liioittelua. Luultavasti hän oli keisari Aurelianuksen aikana yksi vanhimmista ja arvostetuimmista senaattoreista. Hän saattoi olla myös eläkkeellä ollut sotapäällikkö. Tiedetään, että Tacitus oli konsulina vuonna 273 yhdessä Julius Placidianuksen kanssa. Tosin historioitsija Alaric Watson ehdottaa, että kyseessä saattoi olla toinen Tacitus-niminen henkilö, sillä jos Zosimokseen on uskominen, Tacitus olisi ollut noin 70-vuotias konsulinvirkansa aikoihin, mikä olisi ollut epätodennäköistä.

## Keisarina
Keisari Aurelianus murhattiin syys-lokakuussa 275 Caenophruriumissa Traakiassa. Valtakunta oli tämän jälkeen sekasorrossa, kun selvää seuraajaa ei ollut. Tuolta ajalta löytyneet kolikot viittaavat siihen, että Aurelianuksen vaimo Ulpia Severina olisi johtanut Roomaa Tacituksen keisariksi nimittämiseen asti. Joidenkin lähteiden mukaan valtakunta oli ilman keisaria jopa useita kuukausia. Viimein armeija, tai mahdollisesti pretoriaanikaarti, julisti  tuolloin Campaniassa olleen iäkkään Tacituksen keisariksi. Tämä tapahtui luultavasti marraskuussa. Pian myös senaatti hyväksyi Tacituksen keisariuden. Tämä tapahtui luultavasti syys-joulukuussa 275. Uusi keisari antoi ensitöikseen julistaa Aurelianuksen jumalaksi (*Divus Aurelianus*). Hän myös teloitutti joitakin Aurelianuksen murhaajia.
 
Vuonna 276 Tacitus oli konsulina erään Aemilianuksen kanssa. Aurelianuksen murha oli rohkaissut gootteja ja heruleja hyökkäämään Vähään-Aasiaan. Tacitus otti armeijan komentoonsa, ja onnistui voittamaan gootit Kilikiassa, ottaen arvonimen *Gothicus Maximus*. Tämän jälkeen Tacitus oli palaamassa takaisin Eurooppaan, kun hän yhtäkkiä kuoli epäselvissä olosuhteissa kesäkuussa 276. Zosimoksen ja keskiajalla eläneen historiankirjoittaja Johannes Zonaraksen mukaan Tacitus oli nimittänyt erään sukulaisensa Maximinuksen tärkeään virkaan Syyriassa. Maximinus kuitenkin murhattiin, jonka jälkeen hänen murhaajansa keisarin kostoa peläten murhasivat myös Tacituksen. Huhuttiin myös, että jotkut murhaajista olivat sekaantuneet myös keisari Aurelianuksen murhaan. Epäluotettavampi *[[Historia Augusta]]* kertoo, että Tacitus sairastui ja alkoi näyttää megalomanian merkkejä, mutta tämä saattaa olla fiktiota. Tacituksen pretoriaaniprefekti ja velipuoli Marcus Annius Florianus otti tämän jälkeen vallan ja julistautui keisariksi.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet

## Kirjallisuutta
*
*

## Aiheesta muualla

*
Napster

**Napster** oli alun perin amerikkalaisen yliopisto-opiskelija Shawn Fanningin kehittämä tiedostonjakopalvelu. Napster oli ensimmäinen laajasti käytetty vertaisverkko-ohjelma ja tasoitti tietä uusille, keskuspalvelimesta riippumattomille vertaisverkoille, jotka ovat osoittautuneet paljon vaikeammiksi kontrolloida.

## Palvelun alku
Shawn ja palvelun toinen perustaja Sean Parker julkaisivat Napsterin syksyllä 1999. Ohjelman helppokäyttöisyys johti räjähtävään suosion kasvuun vuonna 2000.

Järjestelmässä oli yksi keskuspalvelin, joka sisälsi tiedostoindeksin, mutta ei oikeita tiedostoja. Tiedot haettiin palvelimelta eikä käyttäjiltä itseltään, tiedostonsiirto tapahtui kuitenkin suoraan käyttäjien välillä. Napster saavutti comScore Media Metrixin mukaan 13,6 miljoonaa käyttäjää helmikuussa 2001.

## Palvelun loppu
Metallica-yhtyeen Lars Ulrich haastoi Napsterin oikeuteen tekijänoikeusrikkomuksien vuoksi, koska huomasi yhtyeensä I Disappear -kappaleen löytyvän Napsterista jo ennen sen julkaisua. Samalla selvisi että enemmänkin julkaisematonta studiomateriaalia oli päässyt levitykseen Napsterin kautta. Osaa näistä julkaisemattomista kappaleista oli jo soitettu eri radiokanavilla ilman lupaa. Myös Dr. Dre ja Madonna haastoivat Napsterin oikeuteen samoista syistä. Nämä sovittiin jälkikäteen, koska palvelu oli suljettu oikeuden päätöksellä Napsterin hävittyä RIAA:lle, joka haastoi sen vedoten Digital Millennium Copyright Act (DMCA) lakiin.

Napster suljettiin heinäkuussa 2001.

## Myöhempi Napster

Napsterin tavaramerkin ja logot hankki omistukseensa konkurssioikeudenkäynnistä lähinnä CD-poltto-ohjelmastaan tunnettu Roxio, joka avasi kaupallisen musiikkipalvelunsa Napster 2.0 -nimellä lokakuun lopussa 2003. Roxio myytiin elokuussa 2004 Sonic Solutionsille.
Vuonna 2008 yhdysvaltalainen Best Buy osti tavaramerkin 121 miljoonalla dollarilla.

Vuonna 2011 Napsterin osti toinen verkkomusiikkipalvelu, Rhapsody.

## Napster medioissa
Eri mediat ovat huomioineet Napsterin parodioiden valossa. Futurama, South Park ja The Proud Family animaatiosarjat ja musiikin puolelta esimerkiksi Tom Smith ja Johnny Crass ovat ottaneet osaa Napsterin lyhyeen elämään. Pelimaailmasta  viimeisimpänä ainakin Grand Theft Auto IV on ottanut osaa menneiden muisteluun.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Napsterin nykyiset sivut 
* Napsterin vanhat sivut @archive.org
Kazaa

**Kazaa Media Desktop** (tyyliteltynä **KaZaA**) on  vertaisverkko-ohjelma, joka käyttää FastTrack-protokollaa. Kazaa oli yksi  suosituimpia p2p-ohjelmia 2000-luvun alussa. Ohjelman kehitys on sittemmin lopetettu.
Virallinen asiakasohjelma oli maksuton, ja se rahoitettiin mukaan liitetyillä käyttäjän toimia seuraavilla mainos- ja vakoiluohjelmilla.

Kazaan kehittivät Niklas Zennström ja Janus Friis, jotka esittelivät ohjelman maaliskuussa 2001. Zennström ja Friis ovat sittemmin kehittäneet Skypen. Tekijät vietiin oikeuteen, ja ohjelman ja protokollan oikeudet siirtyivät Sharman Networksille, joka on rekisteröity Vanuatulla ja pitää päämajaansa Australiassa. Mediateollisuus on nostanut yhtiötä vastaan lukuisia oikeusjuttuja.

## Versiot

**[[Kazaa Lite]]** oli epävirallinen versio Kazaa Media Desktopista. Siitä oli poistettu mainosohjelmat sekä vakoiluohjelmat ja se oli hieman monipuolisempi. Se julkaistiin huhtikuussa 2002, tämä versio oli maksuton ja 2005 vuoden puolivälissä se oli jo melkein yhtä laajasti käytetty kuin virallinen Kazaa itse.

## Lähteet
Lucius Verus

**Lucius Ceionius Commodus Verus** (15. joulukuuta 130 – 169) oli Rooman keisari vuosina 161–169. Hän oli kanssahallitsija adoptioveljensä Marcus Aureliuksen kanssa kuolemaansa asti. Antoninus Pius oli adoptoinut sekä Marcus Aureliuksen että Lucius Veruksen. Marcus Aurelius oli käytännössä keisareista vaikutusvaltaisempi. Kaudellaan Verus soti Parthiaa vastaan ja vietti aikaa huvitellen Roomassa. Verus kuoli mahdollisesti ruokamyrkytykseen.

## Kirjallisuutta
*
*
RTP

**RTP** () on tietoliikenneprotokolla tosiaikaisen datan kuten äänen ja kuvan siirtoon pakettiverkoissa. 
RTP:tä käytetään yhdessä **RTCP**:n *([[RTP control protocol]])* kanssa. 

RTP-protokollaa käytetään kolmannen sukupolven matkapuhelinverkkojen IP-pohjaisissa palveluissa, mm. puheluissa ja multimedian suoratoistossa. GPRS-verkkojen tärkein RTP-sovellus on pikapuhelu.

RTP on erittäin yksinkertainen protokolla. Se tarjoaa sovellukselle tiedon kehysten sisältämästä tietotyypistä, kehysten ajastuksesta, niiden häviämisestä ja kehysten sisältämän datan lähteistä. RTCP välittää tietoa istunnon osallistujista, yhteyksien suorituskyvystä ja verkon palvelutasosta. 

RTP:n suunnitteluperiaatteina on ollut
*[[sovellustason kehystys|sovellustason kehystys (application layer framing, ALF)]]*,
jossa sovellus jakaa itse datan verkon kannalta sopivanmittaisiin kehyksiin 
ja huolehtii uudelleenlähetyksistä tai toipuu kehysten häviämisestä muilla tavoin. 
RTP on ajateltu toteutettavaksi niin, että eri protokollakerroksiin kuuluva paketin käsittely yhdistetään yhdessä tai kahteen silmukkaan eli käytetään *[[yhdistetty protokollakerrosten käsittely|yhdistettyä protokollakerrosten käsittelyä (integrated layer processing, ILP)]]*.
RTP ei muodosta omaa protokollakerrostaan, vaan se tarjoaa sovellukselle puitteet reaaliaikaisen tiedon siirtoon.

## Standardointi
RTP määritellään RFC-dokumenteissa:
* , *RTP: A Transport Protocol for Real-Time Applications*, korvaaja: 
* , Standard 64, *RTP: A Transport Protocol for Real-Time Applications*
* , Standard 65, *RTP Profile for Audio and Video Conferences with Minimal Control*
* , *RTP Payload Format for 12-bit DAT Audio and 20- and 24-bit Linear Sampled Audio*
* , *RTP Payload Format for H.264 Video*
* , *RTP Payload Format for Text Conversation*
* , *RTP Payload Format for Transport of MPEG-4 Elementary Streams*
* , *RTP Payload Format for MPEG-4 Audio/Visual Streams*
* , *RTP Payload Format for MPEG1/MPEG2 Video*
* , *RTP Payload Format for Uncompressed Video*
* , *RTP Payload Format for MIDI*
* , *An Implementation Guide for RTP MIDI*
* , *RTP Payload Format for the Opus Speech and Audio Codec*
* , *A Taxonomy of Semantics and Mechanisms for Real-Time Transport Protocol (RTP) Sources*
* , *RTP Payload Format for High Efficiency Video Coding (HEVC)*

## Katso myös
* SIP, RTSP, H.323
* IMS

## Aiheesta muualla

*Henning Schulzrinnen RTP-sivut.
Piitimensaame

**Piitimensaame** eli arjeploginsaame on uralilaiseen kielikuntaan kuuluva saamelaiskieli, jota puhuvat piitimensaamelaiset. Sitä puhutaan enää Ruotsissa Arvidsjaurissa ja Arjeplogissa Piitimenjoen varrella. Aikaisemmin puhuma-alue on ulottunut Arjeplogin tunturialueiden kautta aina Norjan puolelle, mutta nykyisin kielellä on enää noin 20 puhujaa ja se on sammumaisillaan. Piitimensaame kuuluu myös Unescon listalle sammumisen vaarassa olevista kielistä.

Piitimensaamelainen kulttuurikeskus Duoddara Ráffe Norjan Beiarnissa pyrkii kuitenkin elvyttämään kielen. Israel Ruong, saamen kielen ja kulttuurin professori ja piitimensaamen äidinkielinen puhuja väitti 1940-luvulla, että piitimensaamen aidointa muotoa puhuttiin Luokta-Mávasin saamelaiskylässä.

Myös Arjeplogin saamelaisyhdistys tekee töitä kielen elvyttämisen puolesta. Se esimerkiksi keräsi vuosien 2008–2012 välillä piitimensaamelaisia sanoja, sanontoja ja kieliopillisia muotoja vanhemmilta piitimensaamen äidinkielisiltä puhujilta, mikä oli perustana Duoddara Ráffen piitimensaamen sanakirjahankkeelle. Tromssan yliopiston projektin *Från kust till kust* (suom. "rannikolta rannikolle") aikana lukuisat tutkijat ovat dokumentoineet saamelaiskulttuuria ja kieltä piitimensaamelaisessa ympäristössä.

Freiburgin yliopiston kielentutkija Joshua Wilbur pyrkii hankkeensa *Syntatic patterns in Pite Saami: A corpus-based exploration of 130 years of variation and change* avulla luomaan kokoelmapohjaisen kuvauksen piitimensaamen lauseopillisista piirteistä. Hanke tähtää kolmeen asiaan:

# Kuvaukseen puhekielisen piitimensaamen lauseopillisista piirteistä monografian muodossa.
# Selityksillä varustettuun, digitaaliseen ja puhuttuun kokoelmaan, joka sisältää tekstejä 130 vuoden ajalta ja josta on hyötyä jatkotutkimuksia varten.
# Malliin kokoelman selityksillä varustavien kieliteknisten työkalujen käytölle.

## Fonologia

### Konsonantit

Lähde:

### Vokaalit

Lähde:

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* Lagercrantz, Eliel: Sprachlehre des Westlappischen nach der Mundart von Arjeplog. Helsinki: Suomalais-ugrilainen seura, 1926, .
* Lehtiranta, Juhani: Arjeploginsaamen äänne- ja taivutusopin pääpiirteet. Helsinki: Suomalais-ugrilainen seura, 1992, .
Sovellustason kehystys

**Sovellustason kehystys** (, **ALF**) on tiedonsiirtoprotokollan suunnitteluperiaate pakettiverkkoja varten. Periaatteen mukaan sovellus jakaa itse datan sopivanmittaisiin kehyksiin (*ADU*, Application Data Unit), joiden uudelleenlähetyksestä se pystyy huolehtimaan optimaalisella tavalla. Sovellus voi myös toipua kehysten häviämisestä muilla tavoin (esimerkiksi puheensiirrossa käytettävät koodekit voivat täydentää puuttuvan kehyksen).

Periaatteen esittivät David Clark ja David Tennenhouse konferenssiartikkelissa *"Architectural Considerations for a New Generation of Protocols"* vuonna 1990.

## Katso myös
* RTP
* Yhdistetty protokollakerrosten käsittely

## Lähteet
* '''"Architectural Considerations for a New Generation of Protocols"''', Clark, D. and D. Tennenhouse, SIGCOMM Symposium on Communications Architectures and Protocols, (Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat), s. 200–208, IEEE Computer Communications Review, Vol. 20(4), syyskuu 1990.