open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1961

**Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1961** oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 30. kausi. Kaudella 1961 Mestaruussarja pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana.

Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti HIFK, joka varmisti seitsemännen mestaruutensa toiseksi viimeisellä kierroksella 1. lokakuuta, kun muilla joukkueilla ei ollut enää mahdollisuutta tavoittaa HIFK:n sarjajohtoa. Viimeisiksi sijoittuneet VIFK, P-Pojat ja TuTo putosivat Suomensarjaan.

Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1961 voitti HPS:n Kai Pahlman 20 maalilla. Palloliitto valitsi vuoden 1961 jalkapalloilijaksi Mestaruussarjassa pelanneen Reippaan Olli Heinosen. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1961 oli yhteensä 347 059 henkeä eli keskimäärin 2 629 katsojaa ottelua kohti. Yleisömäärä oli Mestaruussarjan uusi ennätys. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 22. toukokuuta Turussa Kupittaan jalkapallostadionilla pelatussa ottelussa TPS–HIFK, kun ottelua saapui seuraamaan 7 864 katsojaa. Mestaruussarjan otteluita televisioitiin ensimmäistä kertaa, kun Yleisradio lähetti kahdesta kauden 1961 ottelusta toisen puoliajan jälkilähetyksenä Suomen Televisiossa.

Haka arvottiin kaudella 1961–62 suoraan Euroopan Cupin ensimmäiselle kierrokselle, jossa se hävisi otteluparinsa belgialaiselle Standard Liègelle yhteismaalein 1–7.

## Joukkueet

Mestaruussarjaan osallistui 12 joukkuetta, joista yhdeksän kaudelta 1960 ja kolme nousijaa kauden 1960 Suomensarjasta. Suomensarjan Etelälohkon voittaja TuTo, Itälohkon voittaja Reipas ja Pohjoislohkon voittaja TaPa nousivat suoraan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeisiksi jääneet RU-38:n, TKT:n ja IF Drottin.

Huom. Valkeakoski oli kauppala.

## Sarjataulukko

Lähde: Jalkapallokirja 1962

**(M)** = Suomen mestari; **(P)** = Putoaja

Huomautukset:
:a. HIFK pääsi kauden 1962–63 Euroopan Cupiin.

## Tulokset

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

## Tilastot

### Maalintekijät

Lähteet: Jalkapallokirja 1962

### Yleisömäärät

Lähteet: Jalkapallokirja 1962; Helsingin Sanomat

Huom. Palloliiton vahvistama lopullinen yleisömäärä oli 347 059 katsojaa. Tilastossa seurojen ilmoittamat alustavat yleisömäärät.

## Suomen mestarit

Lähteet: Jalkapallokirja 1981; Pelimiehet. Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006

Kauden aikana joukkueessa pelasivat myös Rauli Hakala (mv, 1/0), Kari Selin (10/5), Stig Backlund (5/1), Nils Lehtinen (2/0), Tor Lindman (2/0) ja Rolf Rosqvist (2/0).

## Euroopan Cup

**Karsintakierros**

*Haka arvottiin suoraan ensimmäiselle kierrokselle.*

**1. kierros**

----

*Standard Liège voitti yhteismaalein 7–1.*

## Katso myös

* Suomen Cup 1961

## Lähteet
Higravstinden

**Higravstinden** on Austvågøyn saarella, Lofoottien saariryhmällä sijaitseva vuori Pohjois-Norjassa. Se on 1&nbsp;146 metriä korkea ja Lofoottien korkein vuori. Se on osa Higravtindan-vuoriryhmää ja sijaitsee Hadselin ja Våganin kuntien rajalla.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1960

**Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1960** oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 29. kausi. Kaudella 1960 Mestaruussarja pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Joukkuemäärää lisättiin kaudelle 1960 kahdella, kun Palloliitto oli päättänyt siirtyä 12 joukkueen sarjaan vuonna 1959.

Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti Haka, joka varmisti ensimmäisen mestaruutensa jo viisi ottelua ennen sarjan päätöstä 9. syyskuuta, kun muilla joukkueilla ei ollut enää mahdollisuutta tavoittaa Hakan sarjajohtoa. Haka oli sarjassa ylivoimainen, kun se menetti kauden aikana vain kolme pistettä. Suomen mestaruuden lisäksi Haka voitti kaudella 1960 Suomen Cupin ja siitä tuli ensimmäinen joukkue, joka voitti tuplamestaruuden. Viimeisiksi sijoittuneet RU-38, TKT ja IF Drott putosivat Suomensarjaan.

Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1960 voitti TPS:n Matti Sundelin 30 maalilla. Maalimäärä on Mestaruussarjan ja pääsarjahistorian yhden kauden ennätys. Sundelin teki kaudella 1960 myös yhden ottelun maaliennätyksen, kun hän iski 9. lokakuuta IF Drottia vastaan seitsemän maalia. Palloliitto valitsi vuoden 1960 jalkapalloilijaksi Mestaruussarjassa pelanneen Hakan hyökkääjä Juhani Peltosen. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1960 oli yhteensä 262 946 henkeä eli keskimäärin 1 992 katsojaa ottelua kohti. Kokonaisyleisömäärä oli Mestaruussarjan uusi ennätys. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 12. kesäkuuta Turussa Kupittaan jalkapallostadionilla pelatussa ottelussa TPS–Haka, kun ottelua saapui seuraamaan 8 322 katsojaa. Yleisömäärä oli Mestaruussarjan uusi ottelukohtainen yleisöennätys.

HIFK hävisi kaudella 1960–61 Euroopan Cupin karsintakierroksen otteluparinsa ruotsalaiselle IFK Malmölle yhteismaalein 2–5.

## Joukkueet

Mestaruussarjaan osallistui 12 joukkuetta, joista yhdeksän kaudelta 1959 ja kolme nousijaa kauden 1959 Suomensarjasta. Suomensarjan Etelälohkon voittaja KIF, Länsilohkon voittaja TKT ja Pohjoislohkon voittaja IF Drott nousivat suoraan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeiseksi jääneen GBK:n.

Huom. Valkeakoski oli kauppala.

## Sarjataulukko

Lähde: Jalkapallokirja 1961

**(M)** = Suomen mestari; **(P)** = Putoaja

;Huomautukset:

## Tulokset

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

## Tilastot

### Maalintekijät

Lähde: Jalkapallokirja 1961

### Yleisömäärät

Lähde: Uusi Suomi

Huom. Palloliiton vahvistama lopullinen yleisömäärä oli 262 946 katsojaa. Tilastossa seurojen ilmoittamat alustavat yleisömäärät.

## Suomen mestarit

Lähteet: Jalkapallokirja 1981; Pelimiehet. Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006

Kauden aikana joukkueessa pelasivat myös Kalle Kinnunen (12/11) ja Mauri Tuuri (3/1).

## Euroopan Cup

**Karsintakierros**

----

*IFK Malmö voitti yhteismaalein 5–2.*

## Katso myös

* Suomen Cup 1960

## Lähteet
Luettelo Suomen kansallisromanttisista kirkoista

Tämä artikkeli on **luettelo Suomen kansallisromanttisista kirkoista**. Kansallisromantiikkaa edustavia kirkkoja Suomessa ovat seuraavat kirkot:

*Alahärmän kirkko, 1901–1903, Josef Stenbäck
*Euran kirkko, 1898, Josef Stenbäck
*Hartolan kirkko, 1911–1913, Josef Stenbäck
*Hirvensalmen kirkko, 1915, Josef Stenbäck
*Humppilan kirkko, 1920–1921, Josef Stenbäck
*Joutsenon kirkko, 1921, Josef Stenbäck
*Kallion kirkko, Helsinki, 1908–1912, Lars Sonck
*Karunan kirkko, Sauvo, 1910, Josef Stenbäck
*Killinkosken kirkko, Virrat, 1928, Josef Stenbäck
*Luvian kirkko, 1908–1910, Josef Stenbäck
*Muuruveden kirkko, 1901–1904, Josef Stenbäck
*Nilsiän kirkko, 1905, Josef Stenbäck
*Oulujoen kirkko, 1908, Viktor J. Sucksdorff
*Panelian kirkko, Eura, 1909
*Perhon kirkko, 1902–1903, Valter Thomé
*Pomarkun kirkko, 1921, Ilmari Launis
*Pornaisten kirkko, 1924, Ilmari Launis
*Pyhärannan kirkko, 1907–1909, Josef Stenbäck
*Raahen kirkko, 1909–1912, Josef Stenbäck
*Savitaipaleen kirkko, 1921–1924, Josef Stenbäck
*Sonkajärven kirkko, 1909–1910, Josef Stenbäck
*Tampereen tuomiokirkko, 1902–1907, Lars Sonck
*Terijoen kirkko, 1908, Josef Stenbäck
*Tervon kirkko, 1925, Ilmari Launis
*Tuiran kirkko, Oulu, 1916, Harald Andersin
*Varpaisjärven kirkko, 1904, Josef Stenbäck
*Vehmersalmen kirkko, Kuopio, 1920, Josef Stenbäck
*Vuolijoen kirkko, Kajaani, 1905–1906, Josef Stenbäck
*Västanfjärdin uusi kirkko, Kemiö, 1910–1912, Helge Rancken
*Ypäjän kirkko, Ypäjä, 1901-1902, Henrik Helin, Aleksander Nyström
Danko Lazović

**Danko Lazović** (; s. 17. toukokuuta 1983 Kragujevac, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä Venäjän valioliigassa pelaavaa Pietarin Zenitiä ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

## Ura
### Seurajoukkue
Kesällä 2003 ennen siirtymistään Feyenoordiin 7 miljoonan euron siirtokorvauksella, Lazović edusti kolme kautta kotimaansa Partizania, jossa hän pelasi yhteensä 60 ottelua ja teki niissä 20 maalia. Hän ei onnistunut vakiinnuttamaan avauskokoonpanopaikkaansa Feyenoordissa ja näin hänet lainattiin kaudeksi 2005–2006 saksalaiseen Bayer Leverkuseniin.

Lazović ei vakuuttanut myöskään saksalaisseurassa, jossa hän pelasikin vain tammikuuhun asti. Vuoden 2006 talven siirtoikkunan aikana hän palasi kuuden kuukauden kestävällä lainasopimuksella Partizaniin. Hän pelasi kohtuullisen hyvän puolikautisen vanhassa seurassaan tehden viisi maalia. Toukokuun 2006 alussa sarjakauden viimeisen ottelun jälkeen Lazović ja joukkuetoveri Niša Saveljić ottivat tiedotteiden mukaan yhteen, joka jatkui myöhemmin myös harjoittelukeskuksessa järjestetyssä lounastilaisuudessa.

Kesän 2006 jälkeen hän palasi Eredivisieen, tällä kertaa Vitesseen. Joukkue maksoi Lazovićista 1,5 miljoonan euron siirtokorvauksen. Feyenoord suostui myös maksamaan hänen ensimmäisen kauden palkkansa. Monien Feyernoord-kannattajien tyrmistykseksi hän pelasi loistavan kauden Vitessessä ja oli lopulta sarjan kuudenneksi paras maalintekijä 19:llä osumallaan.

Hän herätti kiinnostusta muun muassa PSV Eindhovenissa, jonne hän lopulta siirtyi 6,6 miljoonan euron siirtokorvauksella ja viisivuotisella sopimuksella. Hän sai pelinumerokseen 9, jota oli aikaisemmin käyttänyt Patrick Kluivert, joka jätti seuran samana kesänä ja siirtyi Lilleen.

3. maaliskuuta 2010 Lazović teki sopimuksen Pietarin Zenitin kanssa, joka maksoi hänestä noin 5 miljoonan euron siirtokorvauksen.

### Maajoukkue
Lazović teki ensiesiintymisensä Serbian maajoukkueessa 27. maaliskuuta 2002 ystävyysottelussa Brasiliaa vastaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lazovićin virallinen kotisivusto
Pyhän Luukkaan akatemia

**Pyhän Luukkaan akatemia** eli **Accademia di San Luca** perustettiin taiteilijoiden yhdistyksenä Roomassa vuonna 1577 Federico Zuccarin johdolla. Sen tarkoituksena oli nostaa taiteilijoiden, eli taidemaalarien, kuvanveistäjien ja arkkitehtien työ pelkkien käsityöläisten tekemän työn yläpuolelle. Muita perustajia olivat Girolamo Muziano ja Pietro Olivieri. Akatemia sai nimensä Pyhän Luukkaan mukaan. Legendan mukaan Luukas oli maalannut Neitsyt Mariasta muotokuvan, ja hänestä oli siksi tullut maalarikiltojen suojeluspyhimys.
 
Akatemia toimii yhä nimellä **Accademia Nazionale di San Luca**. Akatemia sijaitsee nykyisin Palazzo Carpegnassa, Piazza dell’Accademia di San Lucan varrella. Aiemmat 1500-luvulta alkaen käytössä olleet tilat eivät ole säilyneet, mutta akatemian kirkko *Santi Luca e Martina* kylläkin. Arkkitehti Pietro da Cortonan suunnitteleman kirkon julkisivu on Forum Romanumiin päin. 
Alusta asti jokaisen akatemian jäsenyyteen hakevan tuli lahjoittaa yksi teos kokoelmiin, joten akatemian taidekokoelma on runsas. Siihen kuuluu maalauksia, veistoksia, noin 500 muotokuvaa ja huomattava piirustuskokoelma.

Pyhän Luukkaan akatemian edeltäjä oli *Compagnia di San Luca*, maalarien ja miniatyristien kilta. Vuonna 1620 paavi Urbanus VIII antoi sille oikeudet hyväksyä ketkä saattoivat toimia taiteilijoina Roomassa. Akatemian alkuvuosina paavillinen auktoriteetti valvoi tarkoin sen toimintaa. Sen johtajiin oli kuulunut monia tunnettuja 1600-luvun taiteilijoita, kuten Bernini ja Cortona. Tosin osa maineikkaista taiteilijoista ei koskaan joko liittynyt tai tullut hyväksytyksi akatemiaan.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Accademia Nazionale di San Luca 
*Galleria Nazionale di San Luca
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1962

**Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1962** oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 31. kausi. Kaudella 1962 Mestaruussarja pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana.

Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti Haka, joka varmisti toisen mestaruutensa kolmanneksi viimeisellä kierroksella 30. syyskuuta, kun se voitti Mauri Paavilaisen ja Esko Malmin maaleilla VPS:n 2–1. Viimeisiksi sijoittuneet VPS, HJK ja HIK putosivat Suomensarjaan.

Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1962 voitti HIK:n Tor Österlund 22 maalilla. Palloliitto valitsi vuoden 1962 jalkapalloilijaksi Mestaruussarjassa pelanneen Hakan hyökkääjä Juhani Peltosen. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1962 oli yhteensä 343 678 henkeä eli keskimäärin 2 604 katsojaa ottelua kohti. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 13. toukokuuta Olympiastadionilla pelatussa ottelussa KIF–Reipas, kun ottelua saapui seuraamaan 8 239 katsojaa.

HIFK hävisi kaudella 1962–63 Euroopan Cupin karsintakierroksen otteluparinsa itävaltalaiselle Austria Wienille yhteismaalein 3–7.

## Joukkueet

Mestaruussarjaan osallistui 12 joukkuetta, joista yhdeksän kaudelta 1961 ja kolme nousijaa kauden 1961 Suomensarjasta. Suomensarjan Länsilohkon voittaja HIK, Itälohkon voittaja MiPK ja Pohjoislohkon voittaja VPS nousivat suoraan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeisiksi jääneet VIFK:n, P-Pojat ja TuTo:n.

Huom. Valkeakoski oli kauppala.

## Sarjataulukko

Lähde: Jalkapallokirja 1963

**(M)** = Suomen mestari; **(P)** = Putoaja

Huomautukset:
:a. Haka pääsi kauden 1963–64 Euroopan Cupiin.
:b. HPS pääsi Suomen Cupin 1962 voittajana kauden 1963–64 Cup-voittajien Cupiin.

## Tulokset

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

## Tilastot

### Maalintekijät

Lähde: Jalkapallokirja 1963

### Yleisömäärät

Lähteet: Jalkapallokirja 1963; Helsingin Sanomat

## Suomen mestarit

Lähteet: Jalkapallokirja 1981; Pelimiehet. Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006; Uusi Suomi

Kauden aikana joukkueessa pelasivat myös Nils Laine (7/1) ja Mauri Paavilainen (2/1).

## Euroopan Cup

**Karsintakierros**

----

*Austria Wien voitti yhteismaalein 7–3.*

## Katso myös

* Suomen Cup 1962

## Lähteet
Latistaa totuudenetsinnän sanahelinäksi

__NOTOC__
**Latistaa totuudenetsinnän sanahelinäksi** on Keuhkojen EP, jonka julkaisi Bad Vugum vuonna 1993 tunnuksella Bad-36. *Latistaa totuudenetsinnän sanahelinäksi* on Keuhkojen neljäs EP. Sen liitteenä on kappaleiden sanoitukset ja keikkakuvia sisältävä moniste. Monisteen kuvat on ottanut Bowie. EP:n sisältämät kappaleet julkaistiin uudelleen vuonna 1996 *[[Mitä otat mukaan muistoksi sivistyksestä]]* albumin lopussa *Lihaa y-akselilla olen oikeassa* -EP:n kappaleiden kera.

*Moshablen* arvostelun mukaan EP kuulostaa "mielisairaiden turkkilaisten esittämältä no wave teknokabareelta".

## Kappaleet
Albumin kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Kake Puhuu.

### A-puoli
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 

## Muusikot
* Kake Puhuu – laulu, kaikki instrumentit

## Lähteet
* 
* Finnmusic.net: Keuhkot: Latistaa totuudenetsinnän sanahelinäksi
* Discogs: Latistaa totuudenetsinnän sanahelinäksi
* Bad Vugum: Keuhkot
* Albumin kansilehti ja liitteenä oleva moniste
Mäkihypyn maailmancup 2010–2011

**Mäkihypyn maailmancup 2010–2011** alkoi Kuusamosta Suomessa 27. marraskuuta 2010. Kauden aikana hypättiin 26 henkilökohtaista osakilpailua, joista kaksi siirrettiin, sekä viisi joukkuekilpailua. Viimeinen osakilpailu hypättiin Planicassa Sloveniassa 20. maaliskuuta 2011. Itävallan Thomas Morgenstern varmisti kokonaiskilpailun voiton kauden neljänneksi viimeisessä kilpailussa Vikersundissa.

Edellisistä vuosista poiketen kaudella 2010–2011 ei järjestetty Nordic Tournamentia.

## Osakilpailut

## Maailmancupin loppupisteet

## Suomalaisten sijoitukset ja palkintosijoitukset

## Lähteet
Gojko Kačar

**Gojko Kačar** (; s. 26. tammikuuta 1987 Novi Sad, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija. Hän pelasi kymmenen vuotta Saksassa ja edusti siellä Hertha Berliniä, Hamburgia ja FC Augsburgia. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Gojko on syntyisin kuuluisasta nyrkkeilyperheestä. Hänen enonsa Slobodan Kačar voitti olympiakultaa vuoden 1980 kesäolympialaisissa Moskovassa, kun neljä vuotta aikaisemmista kesäolympialaisista Tadija Kačar oli voittanut olympiahopeaa. Gojko itse jatkoi olympiaperinnettä, kun hän oli Serbian maajoukkueen mukana vuoden 2008 kesäolympialaisissa.

## Ura
Kačar pelasi Vojvodinan nuorisojoukkueissa, ennen kuin hän nousi edustusjoukkueeseen vuonna 2003. Tammikuussa 2008 hän siirtyi saksalaisseura Hertha Berliniin 3 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hänestä tuli silloin Vojvodinan historian kallein pelaaja.

7. syyskuuta 2008 hän teki viisi maalia Serbian ja Unkarin välisessä alle 21-vuotiaiden vuoden 2009 EM-kilpailujen karsintaottelussa. Itse turnauksessa hän teki Serbian ainoan maalin kolmen ottelun aikana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Esittely Hertha Berlinin virallisella kotisivustolla
Laokoon-ryhmä

**Laokoon-ryhmä** eli **Laokoon ja hänen poikansa** on roomalainen monumentaaliveistos noin ajalta 27 eaa.–68 jaa. Pliniuksen mukaan veistoksen ovat tehneet ródoslaiset kuvanveistäjät Hagesandros, Athenodoros ja Polydoros. Veistos kuvaa, kuinka merikäärmeet kuristavat hengiltä troijalaisen papin Laokoonin ja hänen poikansa. Vuonna 1506 löytynyt veistos on erittäin tunnettu. Siitä on tehty runsaasti reproduktiokaiverruksia ja se on ollut monien maalausten aiheena. Se on innoittanut myös teoreetikkoja.

Tapahtuma kuvataan Vergiliuksen runoelmassa *[[Aeneis]]*. Vergiliuksen mukaan Laokoon varoitti päästämästä kreikkalaisten puuhevosta kaupungin muurien sisälle. Kun Laokoon oli uhraamassa härkää Poseidonille, merestä nousi kaksi käärmettä. Ne kiertyivät kuolettavasti Laokoonin ja hänen poikiensa ympärille. 

Laokoonilla oli erityistä merkitystä roomalaisille, jotka katsoivat polveutuvansa troijalaisista. Veistoksen hahmot symboloivat inhimillistä urheutta, joka taisteli pahansuopia yliluonnollisia voimia vastaan.

Useimmat Rooman keisariajan marmoriveistoksista olivat kopioita kreikkalaisista veistoksista, eikä useinkaan ole mahdollista tietää, kuinka uskollisia kopioita ne ovat. Kuitenkin monet tuon ajan marmoriveistokset enemmän jäljittelivät varhaisempia tyylejä kuin kopioivat. Myös Laokoon-ryhmä lienee jossain määrin jäljittelyä, samoin kuin Belvederen Apollo.

Laokoon-ryhmän innoitus on peräisin hellenistisestä taiteesta. Hahmot muistuttavat Pergamonin alttarin reliefifriisin veistoksia, joissa on samankaltaisia lihaksikkaita, ponnistelevia ihmishahmoja ja vääristyneitä ilmeitä. Laokoon-ryhmää pidettiinkin pitkään jonkin Zeuksen reliefin aikaisen kadonneen veistoksen kopiona. Sperlongasta Rooman läheltä on kuitenkin löydetty samansuuntaisia ja samojen veistäjien signeeraamia veistosryhmiä. Veistokset oli tehty keisari Tiberiuksen pitosalina käyttämää luolaa varten.

Veistoksen toteutus on hellenistisiä veistoksia mahtipontisempaa ja sensaatiota tavoittelevampaa, ja sen henki on kaukana *Aeneiksen* arvokkuudesta ja hillitystä vakavuudesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Verkkosivu Laokoon-ryhmästä
Bitch

**Bitch** on Meredith Brooksin vuonna 1997 julkaistu debyyttisingle hänen albumiltaan *[[Blurring the Edges]]*. Kappaleen on sanoittanut ja säveltänyt Brooks ja Shelly Peiken.

Kappale nousi Billboard Hot 100 -listalla sijalle kaksi ja Britannian singlelistalla sijalle kuusi. *VH1's 100 Greatest Songs of the 90s* -listalla se ylsi sijalle 79.

Brooks oli kappaleellaan ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi kategorioissa *Best Female Rock Vocal Performance* ja *Best Rock Song*, ja MTV Video Music Awards'ssa kategorioissa *Best Female Video* ja *Best New Artist*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sanoitukset
Abderraouf Ben Aziza

**Abderraouf "Raouf" Ben Aziza** (, s. 23. syyskuuta 1953) on tunisialainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän voitti urallaan kahdesti Tunisian pääsarjan maalikuninkuuden vuosina 1976 ja 1978.

Ben Aziza pelasi Tunisian jalkapallomaajoukkueessa muun muassa vuoden 1978 Afrikan kisoissa ja 1978 MM-kisoissa.

## Aiheesta muualla
* FIFA  
* Worldfootball
Chris Anker Sørensen

**Chris Anker Sørensen** (5. syyskuuta 1984 Hammel, Tanska – 18. syyskuuta 2021) oli tanskalainen maantiepyöräilijä. Hän edusti vuonna 2007 alkaneen ammattilaisuransa alusta aina vuoteen 2015 tanskalais-venäläistä tallia, joka tunnettiin tuona aikana nimillä CSC, Saxo Bank ja Team Tinkoff-Saxo. Kaudella 2016 hän kilpaili ranskalaisessa Fortuneo-Vital Concept -joukkueessa ja viimeisillä ammattilaiskausillaan 2017–2018 tanskalaisessa Riwalissa. Hän kilpaili Luxemburgin lisenssillä 2010. 

Sørensen voitti Italian ympäriajossa 2010 Terminilloon päättyneen vuorietapin puolen minuutin erolla Simone Stortoniin.

Ammattilaisuransa jälkeen Sørensen toimi tanskalaisen TV 2 -kanavan pyöräilykommentaattorina. Hän joutui 18. syyskuuta 2021 auto-onnettomuuteen pyöräillessään Zeebruggessa Flanderin MM-kilpailujen alla ja kuoli saamiinsa vammoihin myöhemmin samana päivänä.

## Saavutukset

Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
;2005
:Ringerike GP, etapin 3 voitto
;2007
:Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 19:s
;2008
:Critérium du Dauphiné Libéré, etapin 6 voitto
:Itävallan ympäriajo, etapin 2 voitto
:Olympialaiset, maantieajossa 12:s
:MM-kilpailut, maantieajossa 13:s
;2009
:MM-kilpailut, maantieajossa 13:s
:Japan cup, voitto
;2010
:Italian ympäriajo, etapin 8 voitto
;2011
:Liège–Bastogne–Liège, kuudes
:Tour de Romandie, mäkikirikilpailun voitto
:Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 12:s, etapilla 4 toinen
;2012
:Katalonian ympäriajo, mäkikirikilpailun voitto
:Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s, 16. etapilla toinen, mäkikirikilpailussa kolmas, kilpailun yritteliäimmän ajajan palkinto
;2013
:Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 18:s, etapilla 18 toinen
:Giro dell'Emilia, toinen
;2015
:Maantieajon Tanskan-mestaruus

## Lähteet
Moskenesøya

**Moskenesøya** on Lofoottien saariryhmään kuuluva saari ja se sijaitsee Nordlandin läänissä, Pohjois-Norjassa. Saarelta on yhteys Flakstadøya-saarelle Kåkernin sillan kautta. Koillinen osa saaresta kuuluu Flakstadin kuntaan, loput Moskenesin kuntaan.

## Maantiede
Moskenesøya on eteläisin ja läntisin Lofoottien pääsaarista, ja sen pinta-ala on 185,9&nbsp;km². Saaren korkein kohta on Hermannsdalstinden (1&nbsp;029&nbsp;m). Suurimmat vuonot ovat Kjerkfjorden ja Selfjorden. Moskenesøyan erottaa Flakstadøyasta kapeahko Sundstraumen-salmi. Moskenesøyan eteläkärjen ja siitä 8 kilometriä etelä-lounaaseen sijaitsevan Moskenin saaren välissä on yksi maailman suurimpia vesipyörteitä, Moskstraumen.  


Moskenesøy-Faehranfahrt-12-2019-gje.jpg|Moskenesøya
Sørvågen-Faehranfahrt-20-2019-gje.jpg|Sørvågen
Å-Fischereimuseum-02-2019-gje.jpg|Å i Lofoten
Moskenes Reinebringen lub 2025-07-21 img09 Aussicht.jpg|Reine
Sakrisøy-02-Fjord-2019-gje.jpg|Sakrisøy


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Michael Grätzel

**Michael Grätzel** (s. 11. toukokuuta 1944 Saksa) on sveitsiläinen kemiantekniikan professori, joka työskentelee Lausannessa École polytechnique fédérale de Lausannessa (EPFL). Hän syntyi Saksassa, mutta hänellä on Sveitsin kansalaisuus. Grätzel on kehittänyt kasvien fotosynteesiä jäljittelevän aurinkokennon, joiden odotetaan korvaavan kalliit piikennot. Kennojen tuotanto alkoi 2009. Grätzel sai vuoden 2010 Millennium-teknologiapalkinnon.

## Lähteet
Richard Friend

**Richard Friend** (s. 1953 Englanti) on brittiläinen professori, joka työskentelee Britanniassa Cambridgen yliopistossa. Hän on kehittänyt muovielektroniikkaa, ja OLED:it julkistettiin Naturessa 1999. Ensimmäinen OLED-värinäyttö valmistettiin 2000. Niistä voi valmistaa halpoja taipuisia näyttöjä, valaisevia tapetteja ja aurinkopaneeleja. Friend oli ehdokkaana vuoden 2010 Millennium-teknologiapalkinnon saajaksi.

## Lähteet
Stephen Furber

**Stephen Furber** (s. 1953 Englanti) on brittiläinen tietotekniikan professori, joka työskentelee Manchesterin yliopistossa Britanniassa. Hän on yhdessä Sophie Wilsonin kanssa suunnitellut ARM-mikroprosessorin sekä ollut mukana suunnittelemassa BBC Micro -tietokonetta. Furber oli ehdokkaana vuoden 2010 Millennium-teknologiapalkinnon saajaksi.
Furber sai Lovelace-mitalin vuonna 2014.

Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 2008.

## Teoksia
*  

## Lähteet
Rabah Madjer

**Rabah Madjer** (, s. 15. joulukuuta 1958 Hussein Dey, Ranskan Algeria) on algerialainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä.

Madjeria on pidetty 1980-luvulla yhdestä maailman parhaimmista hyökkääjistä ja kautta-aikain parhaimpia algerialaispelaajia. Hänet valittiin myös vuonna 1987 Afrikan parhaaksi jalkapalloilijaksi.

## Pelaajaura
Madjer aloitti ammattilaisuransa 16-vuotiaana kotikaupunkinsa seurassa NA Hussein Deyssa kaudella 1975–1976. Hän vietti seurassa kahdeksan kautta voittaen sinä aikana Algerian cupin vuonna 1979. Madjer oli joukkueen mukana myös Afrikan Cup voittajien cupin loppuottelussa, jossa se hävisi guinealaiselle Horoyalle.

Kaudella 1983–1984 Madjer siirtyi Eurooppaan aluksi Ranskaan, jossa hän vietti kolme vuotta pelaten kaksikautta Racing Parisissa ja yhden kauden Toursissa. Matka jatkui Portugaliin, jossa Madjer pelasi Portossa kolme kautta. Hän nousi heti ensimmäisellä kaudellaan maailman tietoisuuteen Euroopan cupin myötä ja erityisesti loppuottelussa Bayern Münchenia vastaan, jossa Madjer teki ottelun 1–1 tasoitusmaalin.

Heinäkuussa 1988 Madjer siirtyi suurin odotuksin Espanjaan Valenciaan, mutta muutaman kuukauden jälkeen hän siirtyi takaisin Portoon, tehtyään 14 ottelussa neljä maalia. Portossa Madjer palasi menestyksen makuun voitettuaan vielä Portugalin cupin ja Portugalin supercupin vuonna 1991.

Mestaruusvuosien jälkeen Madjer pelasi vielä yhden kauden Qatarissa ennen uransa päättämistä.

### Maajoukkueura
Madjer kuului Algerian maajoukkueeseen vuosien 1982 ja 1986 MM-kisoissa. Hän pelasi yhteensä 83 ottelua ja teki niissä 28 maalia, jolla hän on Algerian maajoukkueen historian toiseksi paras maalintekijä.

### Saavutukset
*Algerian cup: 1979
*Portugalin Super Cup: 1986, 1991
*Euroopan cup: 1987
*UEFA Super Cup: 1987
*Intercontinental Cup: 1987
*Portugalin mestaruus: 1988
*Portugalin cup: 1988, 1991
*Afro-Asian Cup of Nations: 1991

**Henkilökohtaiset palkinnot**
*Afrikan vuoden jalkapalloilija: 1987
*1900-vuosisadan arabialaisjalkapalloilija: 2004

## Lähteet
Gimsøya

**Gimsøya** on yksi Lofoottien saariryhmään kuuluvista saarista Pohjois-Norjassa Nordlandin läänissä. Saari sijaitsee Austvågøyan ja Vestvågøyan saarien välissä ja se kuuluu Våganin kuntaan. Saari koostuu Vinjestä, Saupstadista, Hovsundista, Vikistä, Årstrandista, Sundklakkista, Barstandista, Gimsøysandista ja Gjendalenista.

Gimsøyalla oli ennen oma kuntansa, Gimsøy, joka erotettiin Våganin kunnasta omaksi kunnakseen vuonna 1856, mutta vuonna 1964 Gimsøy, Vågan ja Svolvaer yhdistettiin yhdeksi kunnaksi, Våganiksi.

Gimsøyan eteläinen ja itäinen osa ovat mäkisiä, kun taas saaren pohjois- ja länsiosat ovat soisia ja alavia missä poikkeuksena on Hoven-vuori (368&nbsp;m). Saaren korkein kohta on Bardstrandfjellet (769&nbsp;m). Viereisistä saarista Gimsøyan erottavat lännessä Sundklakkstraumen- ja idässä Gimsøystraumen-salmi. Saarella on monia suuria suojeltuja alueita johtuen erityisestä kasvillisuudesta ja linnuista.

Saarella on kauppa, vanhainkoti sekä päiväkoti, ja ala- ja yläaste. Gimsøyan pääelinkeino on maatalous, mutta myös kalastus ja turismi ovat tärkeitä tulon lähteitä saaren asukkaille. Saarelta löytyy myös esimerkiksi 9-reikäinen golfkenttä, elektroniikka-asennusyritys, kuljetusyritys ja kotileipomo.

## Liikenne
Valtatie E10 kulkee Gimsøyan eteläpuolen kautta, yhdistäen saaren Austvågøyaan Gimsøystraumenin sillalla ja Vestvågøyaan Sundklakkstraumenin sillalla.

## Lähteet
Break Your Heart

**Break Your Heart** on Taio Cruzin hittikappale, jonka hän julkaisi lokakuussa 2009, tosin julkaisi kappaleen singlenä vasta maaliskuussa 2010.
CICA

**CICA** () on turvallisuuspainotteinen Aasian valtioiden välinen keskustelufoorumi. Järjestön puheenjohtajuus vaihtuu neljän vuoden välein, ja myös huippukokoukset pidetään joka neljäs vuosi. CICA:n sihteeristö toimii Astanassa Kazakstanissa, ja sitä johtaa vuorossa olevan puheenjohtajamaan nimittämä pääsihteeri ().

Aloitteen järjestön perustamiseksi teki 1992 Kazakstanin presidentti Nursultan Nazarbajev. Perustamisasiakirjat allekirjoitettiin 1999 ja 2002. Jotta valtio hyväksytään CICA:han, ainakin osan sen alueesta pitää kuulua Aasiaan. Vuonna 2010 uudeksi pääsihteeriksi valittiin Turkin Çınar Aldemır. Hänen edeltäjänsä toimessa 2002–2010 oli kazakstanilainen Dulat Bakishev.

## Jäsenmaat
### Varsinaiset jäsenet
Afganistan, Arabiemiraatit, Azerbaidžan, Egypti, Etelä-Korea, Intia, Irak, Iran, Israel, Jordania, Kazakstan, Kiina, Kirgistan, Mongolia, Pakistan, Palestiinalaishallinto, Tadžikistan, Thaimaa, Turkki, Uzbekistan, Vietnam ja Venäjä.

### Tarkkailujäsenet
YK, ETYJ, Arabiliitto; Bangladesh, Indonesia, Japani, Malesia, Qatar, Ukraina ja Yhdysvallat.

## Tärkeimmät kokoukset
   
*1999 1. ministerikokous
*2002 1. huippukokous (Almaty, Kazakstan)
*2004 2. ministerikokous
*2006 2. huippukokous (Almaty)
*2008 3. ministerikokous
*2010 3. huippukokous (Istanbul, Turkki)

## Lähteet
*Maatiedosto Kazakstan: ulko- ja turvallisuuspolitiikka.  Ulkoasiainministeriö/Suomen Astanan-suurlähetystö 29.10.2009
*CICA:n viralliset sivut.

### Viitteet
Kungurin metsäaro

**Kungurin metsäaro** () on metsäaroalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee aluepiirin kaakkoisosassa Iren ja Sylva -jokien välisellä alueella. Metsäaron pinta-ala on 12&nbsp;000 neliökilometriä.

Kasvillisuus käsittää Euraasian metsäarovyöhykkeen lajeja, joista monet ovat nykyään Uralin alueella harvinaisia. Metsäsaarekkeissa kasvaa koivua ja haapaa sekä vähäisemmässä määrin lehmusta, jalavaa ja mäntyä. Kungurin metsäaroa pidetään jääkautta seuranneen lämpimän kauden (5000–1000 eaa.) jäänteenä. Sen säilymistä ovat edistäneet seudun lämpimät kesät, vähäinen sademäärä ja kalkkikiveä sisältävät sedimenttilajit. Nykyään suuri osa alueesta on maatalouden käytössä.

## Lähteet
Tiaistangara

**Tiaistangara** (*Chlorospingus pileatus*) on Keski-Amerikassa tavattava sirkkuleihin kuuluva varpuslintu. 

## Koko ja ulkonäkö
Tiaistangara on kooltaan noin 13&nbsp;cm. Ruumiinrakenteeltaan tiaistangara on tiaismaisen pyöreähkö ja tukeva. Pää on musta lukuun ottamatta niskaan ulottuvaa valkeaa silmäkulmajuovaa. Tiaistangaran kurkku on harmahtava. Selästään laji on oliivinvihreä. Rinta on oliivinvärinen ja muuttuu vatsassa väritykseltään valkoiseksi. Mustaposkikerttuli (*Basileuterus melanogenys*) muistuttaa ulkonäöltään tiaistangaraa, mutta eroaa kastanjanruskean päälakensa perusteella. Lajin voi sekoittaa myös sammaltangaraan (*Chlorospingus ophthalmicus*).

## Levinneisyys ja elinympäristö
Tiaistangaraa tavataan Costa Rican ja Panaman länsirannikon vuoristosta. Linnun elinympäristöä ovat vuoristojen sademetsät ja kosteat metsät sekä metsien reunat ja aukiot. Lajin elinympäristöt sijaitsevat yleensä yli 2&nbsp;100 metrin korkeudella meren pinnasta, mutta levinneisyysalueen itäosissa tiaistangaraa on tavattu matalammalla kasvavistakin metsistä.

Tiaistangarat liikkuvat usein sekaparvissa yhdessä sammaltangaroiden ja punaorneerojen (*Margarornis rubiginosus*) kanssa. Linnun ravintoa ovat hedelmät ja marjat, erityisesti kanervakasvien ja herukkojen marjat. Lisäksi laji voi syödä myös hyönteisiä ja hämähäkkejä.

## Lähteet
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1965

**Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1965** oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 34. kausi. Kaudella 1965 Mestaruussarja pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana.

Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti Haka, joka varmisti kolmannen mestaruutensa viimeisellä kierroksella 10. lokakuuta, kun se voitti Esko Malmin ja Asko Mäkilän maaleilla ÅIFK:n 2–1. Viimeisiksi sijoittuneet UPallo, ÅIFK ja TaPa putosivat Suomensarjaan.

Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1965 voitti HJK:n Kai Pahlman 22 maalilla. Palloliitto valitsi vuoden 1965 jalkapalloilijaksi Mestaruussarjassa pelanneen UPallon maalivahti Lars Näsmanin. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1965 oli yhteensä 345 128 henkeä eli keskimäärin 2 615 katsojaa ottelua kohti. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 5. syyskuuta Olympiastadionilla pelatussa ottelussa HJK–Haka, kun ottelua saapui seuraamaan 17 293 katsojaa. Yleisömäärä oli Mestaruussarjan uusi ottelukohtainen yleisöennätys.

HJK hävisi kaudella 1965–66 Euroopan Cupin karsintakierroksen otteluparinsa englantilaiselle Manchester Unitedille yhteismaalein 2–9. Reipas hävisi Cup-voittajien cupin ensimmäisen kierroksen otteluparinsa unkarilaiselle Honvédille yhteismaalein 2–16.

## Joukkueet

Mestaruussarjaan osallistui 12 joukkuetta, joista yhdeksän kaudelta 1964 ja kolme nousijaa kauden 1964 Suomensarjasta. Suomensarjan Länsilohkon voittaja TaPa, Itälohkon voittaja UPallo ja Pohjoislohkon voittaja VPS nousivat suoraan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeisiksi jääneet HPS:n, MiPK:n ja KIF:n.

## Sarjataulukko

Lähde: Jalkapallokirja 1966

**(M)** = Suomen mestari; **(P)** = Putoaja

Huomautukset:
:a. Haka pääsi kauden 1966–67 Euroopan Cupiin.
:b. ÅIFK pääsi Suomen Cupin 1965 voittajana kauden 1966–67 Cup-voittajien cupiin.

## Tulokset

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

## Tilastot

### Maalintekijät

Lähde: Jalkapallokirja 1966

### Yleisömäärät

Lähde: Jalkapallokirja 1966

## Suomen mestarit

Lähteet: Jalkapallokirja 1981; Pelimiehet. Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006; Helsingin Sanomat

Kauden aikana joukkueessa pelasivat myös #15 Mikko Rikkonen (mv, 3/0), #7 Matti Pitko (11/0), #10 Timo Paimander (5/2), #12 Tapio Koivisto (5/2) ja #14 Jouko Niittymäki (2/0).

## Eurocupit

### Euroopan Cup

**Karsintakierros**

----

*Manchester United voitti yhteismaalein 9–2.*

### Cup-voittajien cup

**1. kierros**

----

*Honvéd voitti yhteismaalein 16–2.*

## Katso myös

* Suomen Cup 1965

## Lähteet
Vågan

**Vågan** on Norjan kunta Nordlandin läänin Lofooteilla. Vuoden 2024 alussa kunnassa oli 9&nbsp;793 asukasta.

## Maantieto
Våganin taajamat ovat Austvågøyn saarella sijaitsevat Svolvær, Kabelvåg ja Henningsvær. Kuntaan kuuluvat myös Gimsøyan, Skrovan, Store Mollan ja Lille Mollan saaret, sekä muutamia pienempiä saaria. Kabelvåg on Lofoottien vanhin kalastajakylä. Ensimmäiset kalastajamökit rakennettiin sinne jo 1100-luvulla.

## Tunnettuja henkilöitä
* Stein Rokkan (1921–1979), sosiologi

## Vaakuna
Våganin vuonna 1973 käyttöön otettuun vaakunaan on kuvattu turska, sillä kalastus on aina ollut yksi kunnan pääelinkeinoista.

## Kuvia

Gimsøystraumen-Bruecke-14-2019-gje.jpg|Gimsøystraumen
Henningsvær-32-Stockfisch-2019-gje.jpg|Henningsvær
Kabelvåg-60-Leuchtturm-2019-gje.jpg|Kabelvåg
Kabelvåg-Lofotmuseet-02-2019-gje.jpg|Kabelvåg Lofotmuseet
Sildpollnes-Kirche-22-2019-gje.jpg|Sildpollnesin kirkko
Svolvær-34-Lamholmen-2019-gje.jpg|Svolvær
Raftsund-54-Moewen-2019-gje.jpg|Raftsund
Fv868-10-2019-gje.jpg|Digermulen
 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Angelika Cichocka

**Angelika Cichocka** (s. 15. maaliskuuta 1988) on puolalainen keskipitkän matkan juoksija, joka on erikoistunut 800 ja 1&nbsp;500 metrille.

Cichocka karsiutui vuonna 2010 Dohan sisäratojen MM-kilpailuiden 800 metrin alkuerissä ja Barcelonan EM-kilpailuiden 800 metrin alkuerissä silloisella ulkoratojen ennätyksellään 2.01,17. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän oli viides 1&nbsp;500 metrillä ajalla 4.14,57, mutta karsiutui Helsingin EM-kilpailujen semifinaaleissa. Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 hän karsiutui 1&nbsp;500 metrin alkuerissä.

Cichocka sai Sopotin sisäratojen MM-kilpailuissa 2014 hopeaa 800 metrillä ajalla 2.00,45. Zürichin EM-kilpailuissa hän karsiutui saman matkan alkuerissä. Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 hän sai hopeaa 1&nbsp;500 metrillä ajalla 4.10,53. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui 1 500 metrillä kahdeksanneksi.

Cichocka voitti 1&nbsp;500&nbsp;metrin Euroopan-mestaruuden Amsterdamissa 2016 ajalla 4.33,00. Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui välierissä sekä 800 että 1&nbsp;500&nbsp;metrillä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 800 metrillä kuudenneksi ja 1&nbsp;500&nbsp;metrillä seitsemänneksi. Hän karsiutui 800 metrin alkuerissä Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018. Saman vuoden Berliinin EM-kilpailuissa hän oli 1&nbsp;500&nbsp;metrillä kahdestoista ja karsiutui 800 metrillä välierissä.

Cichocka saavutti Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 pronssia 800 metrillä ajalla 2.04,15. Hän karsiutui saman matkan alkuerissä Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022.

## Henkilökohtaiset ennätykset
:*Lähde: IAAF, Tilastopaja

;Ulkoradat
*800 metriä – 1.58,41 ([[Lontoo]] 13. elokuuta 2017)
*1&nbsp;500 metriä – 4.01,61 ([[Pariisi]] 1. heinäkuuta 2017)
*[[Mailin juoksu|Maili]] – 4.19,58 *'NR** (Lontoo 9. heinäkuuta 2017)
**NR''' = maan ennätys

;Sisäradat
*800 metriä – 2.00,37 (Sopot 7. maaliskuuta 2014)
*1&nbsp;000 metriä – 2.38,57 (Birmingham 19. helmikuuta 2022)
*1&nbsp;500 metriä – 4.06,35 (Düsseldorf 6. helmikuuta 2018)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Katarzyna Kowalska

**Katarzyna Kowalska** (s. 7. huhtikuuta 1985 Lipno) on puolalainen kestävyysjuoksija, jonka päälaji oli aiemmin 3 000 metrin estejuoksu ja sittemmin maraton.

Kowalska voitti 3 000 metrin estejuoksussa kultaa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuosina 2005 ja 2007. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän oli yhdeksäs. Hän karsiutui sekä Osakan MM-kilpailuissa 2007 että Pekingin olympialaisissa 2008. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui 11:nneksi ja Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 kahdeksanneksi. Lontoon olympialaisissa 2012 ja Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän karsiutui estejuoksun alkuerissä. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui seitsemänneksi. Hän karsiutui alkuerissä Berliinin EM-kilpailuissa 2018.

Kowalska saavutti maastojuoksun EM-kilpailuissa pronssia alle 23-vuotiaiden sarjassa 2007. Aikuisten sarjassa hän oli 2014 neljästoista. Maastojuoksun MM-kilpailuissa hän on sijoittunut 36:nneksi 2010 ja 61:nneksi 2013.

Kowalska keskeytti Rio de Janeiron olympiamaratonin 2016. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui maratonilla 36:nneksi.

## Henkilökohtaiset ennätykset
*1 500 m 4.12,66 (Varsova 15.6.2008)
*3 000 m 9.12,40 (Bydgoszcz 3.6.2011)
*5 000 m 15.48,88 (Bydgoszcz 11.8.2011)
*10 000 m 33.22,90 (Kędzierzyn-Koźle 2.5.2009)
*puolimaraton 1.10.06 NR (Praha 2.4.2016)
*maraton: 2.29.41 (Berliini 27.9.2015)
*2 000 m esteet 6.24,50 (Słubice 30.8.2008)
*3 000 m esteet 9.26,93 (Berliini 15.8.2009)

## Lähteet
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1969

**Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1969** oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 38. kausi. Kaudella 1969 Mestaruussarja pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana.

Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti KPV, joka varmisti ensimmäisen mestaruutensa toiseksi viimeisellä kierroksella, kun se voitti 28. syyskuuta Tapio Raatikaisen maalilla HJK:n 1–0. Viimeisiksi sijoittuneet KTP ja Ässät putosivat II divisioonaan.

Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1969 jakoivat HJK:n Pekka Talaslahti ja KPV:n Hannu Lamberg 18 maalilla. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1969 oli yhteensä 395 315 henkeä eli keskimäärin 2 995 katsojaa ottelua kohti. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 29. kesäkuuta Olympiastadionilla pelatussa ottelussa HJK–KPV, kun ottelua saapui seuraamaan 13 576 katsojaa.

TPS hävisi kaudella 1969–70 Euroopan Cupin karsintakierroksen otteluparinsa tanskalaiselle KB:lle yhteismaalein 0–5. KuPS hävisi Cup-voittajien cupin ensimmäisen kierroksen otteluparinsa portugalilaiselle Académicalle yhteismaalein 0–1.

## Joukkueet

Mestaruussarjaan osallistui 12 joukkuetta, joista kymmenen kaudelta 1968 ja kaksi nousijaa kauden 1968 Suomensarjasta. Suomensarjan Etelälohkon voittaja I-Kissat ja Itälohkon voittaja Elo nousivat karsintasarjan kautta. Lahti-69 sai UPallon sarjapaikan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeisiksi jääneet Ponnistuksen ja VPS:n.

## Sarjataulukko

Lähde: Jalkapallokirja 1970

**(M)** = Suomen mestari; **(P)** = Putoaja

Huomautukset:
:a. KPV pääsi kauden 1970–71 Euroopan Cupiin.
:b. Haka pääsi Suomen Cupin 1969 voittajana kauden 1970–71 Cup-voittajien cupiin.

## Tulokset

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

## Tilastot

### Maalintekijät

Lähde: Jalkapallokirja 1970

### Yleisömäärät

Lähde: Jalkapallokirja 1970

## Suomen mestarit

Lähteet: Jalkapallokirja 1981; Pelimiehet. Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006; Helsingin Sanomat

Kauden aikana joukkueessa pelasivat myös #12 Juhani Paavolainen (mv, 5/0), #14 Asko Rintapää (2/0), #15 Aulis Mäntylä (3/0), #16 Raimo Vainio (3/0), #17 Ilkka Kangas (4/0), #18 Erik Mäkelä (1/0) ja #19 Vesa Kallio (1/0).

## Eurocupit

### Euroopan Cup

**Karsintakierros**

----

*KB voitti yhteismaalein 5–0.*

### Cup-voittajien cup

**1. kierros**

----

*Académica voitti yhteismaalein 1–0.*

## Katso myös

* Suomen Cup 1969

## Lähteet
Simon Wilhelm Appelgren

**Simon Vilhelm Appelgren** (12. toukokuuta 1786 Säräisniemi – 21. maaliskuuta 1854 Kokkola) oli suomalainen rovasti, opettaja ja sanomalehtimies.

Appelgrenin vanhemmat olivat Muhoksen kirkkoherra Gustaf Reinhold Appelgren ja Kristina Frosterus. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja valmistui ylioppilaaksi 3. maaliskuuta 1803 Turussa. Appelgren suoritti pedagogian tutkinnon vuonna 1809, valmistui filosofian maisteirksi heinäkuussa 1810 ja vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa kesäkuussa 1822.

Appelgren toimi Turun katedraalikoulun vt. alimpana kollegana vuodesta 1811, Oulun triviaalikoulun alempana kollegana vuodesta 1813, ylempänä kollegana vuodesta 1819 sekä konrehtorina vuodesta 1822 ja koulun rehtorina vuodesta 1825.

Appelgren toimi muun muassa Zacharias Topeliuksen ja J. V. Snellmanin opettajana. Opettajan työn ohella Appelgren toimi myös Oulun Wiikko-Sanomien toimittajana 1829–1831. Appelgren toimi viimeksi Kokkolan kirkkoherrana 1838–1854. Hän sai rovastin arvon 1840 ja hän toimi vt. lääninrovastina 1844.

Simon Vilhelm Appelgrenin nuorempi veli oli tuomari ja Oulun pormestari August Appelgren.

## Katso myös
* Appelgren

## Lähteet
Gustaf Reinhold Blomqvist

**Gustaf Reinhold Blomqvist** (7. maaliskuuta 1813 Heinola – 18. joulukuuta 1876 Viitasaari) oli suomalainen kirkkoherra, virsirunoilija ja runouden suomentaja.

Blomqvistin vanhemmat olivat kuopiolainen seppä Erik Reinhold Blomqvist ja Lovisa Kockström. Hän kävi Kuopion triviaalikoulua ja Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi vuonna 1836. Teologian opintojen jälkeen Blomqvist vihittiin papiksi vuonna 1838.

Blomqvist toimi kirkkoherran apulaisena Kaavilla 1838–1843, kirkkoherran apulaisena ja vt. 2. kappalaisena Helsingissä 1843–1848 sekä välisaarnaajana Pukkilassa 1848–1849. Hän sai varapastorin arvon 1846. Blomqvist oli Haukivuoren kappalaisena 1849–1857, Kesälahden kirkkoherrana 1857–1863 ja Viitasaaren kirkkoherrana 1863–1876.

Blomqvist oli naimisissa vuodesta 1843 Sofia Charlotta Fredrika Blåfieldin kanssa. Heillä oli kahdeksan lasta.

## Lähteet

* 
* Martti Strangin GeneaNet: Gustaf Reinhold Blomqvist.
Flakstadøya

**Flakstadøya** on yksi Lofoottien saariryhmän saarista, ja se sijaitsee Nordlandin läänissä Pohjois-Norjassa.

Flakstadøyan hallintokeskus on Flakstadin kunnassa sijaitseva Ramberg. Muita alueen asutuskeskuksia ovat Fredvang, Nusfjord, Sund, Vikten ja Napp.

## Maantiede

Saaren korkein kohta on 934 metriä merenpinnan tason yläpuolelle yltävä Stjerntindenin huippu. Muita korkeimpiin lukeutuvia vuoria saarella ovat Stortinden (866 m), Bjørntinden (802 m), Sautinden (794 m), Stabben (777 m), Tønsåsheia (769 m), Stjernhauet (754 m), Masstinden (750 m) ja Stornappstinden (740 m). Näiden lisäksi saarella on useita yli 500 tai 600 metriä korkeita kohtia. Saari ympäröi kahta vuonomaista lahtea, Skjelfjordenia ja Flakstadpollenia. Saarella sijaitsee myös joitakin järviä, joista kaksi suurinta on kumpikin nimetty ”Storvatnet”-järviksi. Hieman näitä pienempiä järviä ovat Litlvatnet, Straumøyvatnet ja Hornvatnet, joista edelleen pienempiä järviä saarella on enemmän.

## Liikenne
Saari on yhdistetty Moskenesøyaan Kåkernin sillalla ja Vestvågøyaan merenalaisen tunnelin kautta.


Flakstad-Kirche-04-2019-gje.jpg|Flakstad
Ramberg-Strand-18-2019-gje.jpg|Ramberg
Vikten-16-Glasblaeser-2019-gje.jpg|Lasipuhallin Viktenissä
Nusfjord-22-Moewen-2019-gje.jpg|Lokit
Nusfjord-72-Robu-2019-gje.jpg|Nusfjord
Nusfjord-46-Hafen-2019-gje.jpg|Nusfjord


## Lähteet
Austvågøy

**Austvågøy** on yksi Lofoottien saariryhmän suurimmista saarista. Sen pinta-ala on 526,7 km². Saari on vuoristoista aluetta ja siellä onkin Lofoottien korkein vuori, Higravstinden (1&nbsp;146 m). Alue on suosittu vuorikiipeilijöiden keskuudessa.

Suuri osa saaresta kuuluu Våganin kunnalle, mutta sen koillisosa kuuluu Hadselin kunnalle. Saaren pääkeskus on Svolværin kunta.

Austvågøy on yhdistetty Hinnøyaan Raftsundin sillalla ja Gimsøyaan Gimsøystraumenin sillalla.

## Maantiede
Saaren korkein kohta on 1&nbsp;146 metriä merenpinnan tason yläpuolelle yltävä Higravstindenin huippu. Muita korkeimpiin lukeutuvia vuoria saarella ovat Geitgallien (1&nbsp;085&nbsp;m), Rulten (1&nbsp;062&nbsp;m), Svartsundtindan (1&nbsp;050&nbsp;m), Korsnestinden (1&nbsp;036&nbsp;m), Olsanestinden (999&nbsp;m), Breidtinden (976&nbsp;m), Langstrandtindan (971&nbsp;m), Reinsletttindan (966&nbsp;m), Vågakallen (943&nbsp;m) ja Isvasstinden (940&nbsp;m). Lisäksi saarella on lukuisia muitakin 500–1&nbsp;000 metriä korkeita kohtia. Saaren länsipuolella on Gimsøystraumenin salmi ja itäpuolella Raftsundetin salmi. Vuonot Sløverfjorden ja Austnesfjorden halkovat saaren keskeltä lähes kahtia. Rannikko on muutenkin useiden vuonojen ja lahtien rikkomaa. Saarella sijaitsee lisäksi runsaasti järviä, joista suurimpiin kuuluvat Trollfjordvatnet, Stor-Kongsvatnet, Stornøkkvatnet, Storvatnet ja Rørhopvatnet.


Austvågøya Nord-08-2019-gje.jpg|Austvågøya
Henningsvær-04-Hafen-2019-gje.jpg|Henningsvær
Kabelvåg-38-Yachthafen-2019-gje.jpg|Kabelvåg
Kabelvåg-Kirche-10-2019-gje.jpg|Kabelvåg kirke 
Sildpollnes-Kirche-12-2019-gje.jpg|Sildpollnes
Svolvær-02-von Bukkedauen-2019-gje.jpg|Svolvær 
Raftsund-10-2019-gje.jpg|Raftsund
Trollfjorden 002.jpg|Kapea Trollfjorden-vuono saaren itäpuolella
Gimsøystraumen-Bruecke-04-2019-gje.jpg|Gimsøystraumen


## Lähteet

## Aiheesta muualla