open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
KSP-76

**KSP-76** oli toisen maailmansodan aikana Neuvostoliitossa suunniteltu pyörillä kulkeva panssarintorjunta-ajoneuvo. Tela-alustaisia SU-76 rynnäkkötykkejä täydentämään tarkoitettu ajoneuvo suunniteltiin 1943–1944 ja se eteni koekäyttöön saakka. Sitä ei kuitenkaan otettu tuotantoon. KSP-76 oli SU-76:n verrattuna huomattavasti nopeampi ja sillä oli pitempi käyttösäde. Sitä oli tarkoitus käyttää myös maahanlaskujoukkojen tukena.

## Suunnittelu

Toisen maailmansodan aikana vuodesta 1941 vuoteen 1945 Neuvostoliiton rynnäkkötykkien rakentamisessa keskityttiin etenkin niiden rooliin panssarintorjuntavaunuina. Olemassa oli useita eri tyyppejä, joista yksi oli kesällä 1943 käyttöön otettu SU-76. Hyökkäysroolissa sen merkittäviä heikkous oli hidas nopeus. Vaunu kulki vain 40&nbsp;km/h tiellä. Teloilla kulkevan vaunun vaihtoehdoksi alettiin GAZ:lla suunnitella renkailla kulkevaa ajoneuvoa, jonka tuli omata SU-76:ta vastaava tulivoima ja olla tarpeeksi kevyt ilmakuljetettavaksi maahanlaskujoukkojen tarpeisiin. Lokakuussa 1943 aloitettiin työt tehdasnimen 63-SU saaneen ajoneuvon parissa. Saman vuoden lopussa oli valmistunut puinen mallikappale ja hanke sai edelleen uuden tehdasnimen GAZ-68. GABTU hyväksyi hankkeen tutustumisen jälkeen helmikuussa 1944 ja esnimmäinen ajoneuvo valmistui 4. toukokuuta 1944.

Valmistunutta ajoneuvoa koekäytettiin Kubinkassa Moskovan länsipuolella marraskuussa 1944 ja sille annettiin armeijan käyttämä nimi KSP-76. Sota oli koekäytön aikana kuitenkin jo loppumaisillaan. KSP-76 olisi saattanut vaikuttaa SU-76-vauinujen valmistukseen, johon ei sodan tässä vaiheessa pyritty. KSP-76 ei tullut koskaan käyttöön ja projekti hylättiin. Sodan jälkeen alettiin sarjavalmistaa hieman vastaavaan rooliin tarkoitettuja telallisia ASU-57-vaunuja. Säilynyt KSP-76-prototyyppi on Kubinkan panssarimuseolla.

## Piirteet
KSP-76 oli monipuolisempi, kuin SU-76. Ajoneuvo oli rakennettu GAZ-63 4x4 -kuorma-auton pohjalle. Kuorma-auto itsessään tuli sarjatuotantoon vasta sodan jälkeen vuonna 1946. KSP-76:n nopeus tiellä oli 63–70&nbsp;km/h ja sen käyttösäde oli tiellä 300&nbsp;km. Se kulki suhteellisen hyvin myös maastossa. Sen miehistöön kuului kolme henkilöä. Ajoneuvon tykki oli 76&nbsp;mm M1942 eli ZIS-3. Sen tulikorkeus maasta oli vain 0,7 metriä. Laite olikin helppo piilottaa maastoon. Tykki liikkui sivusuunnassa 37° ja pystysuunnassa -3/+15°. moottori oli 85 hevosvoimainen GAZ-11 moottorin panssarivaunuversio. Polttoainesäiliön koko oli 140 litraa. Koska laitteen tarkoituksena oli antaa tulitukea lähietäisyyksiltä, sillä oli renkailla kulkevaksi ajoneuvoksi poikkeuksellisen paksu panssarointi. Etupanssarin paksuus oli 16&nbsp;mm.

## Lähteet
Hertta Weissman

**Hertta Maria Weissman**, o. s. *Ikonen* (31. toukokuuta 1891 Viipuri – 10. kesäkuuta 1969) oli suomalainen oopperalaulaja (koloratuurisopraano) ja näyttelijä.

Hertta Weissmanin vanhemmat olivat arkkitehti Leander Ikonen ja Jenny Matilda Ikonen. Säveltäjä Lauri Ikonen oli hänen veljensä. Hertta Weissman opiskeli laulua Maikki Järnefelt-Palmgrenin johdolla Berliinissä 1914 ja saman vuoden toukokuun alussa hän piti ensikonserttinsa Helsingissä ja Viipurissa.  Vuonna 1924 hän teki taiteilijastipendin turvin opintomatkan Italiaan.

Hertta Weissman oli kiinnitettynä Suomalaiseen oopperaan ja kesällä 1925 hän oli mukana oopperan maaseutukiertueella yhdessä muun muassa Eric Wilkmanin, Erna Gräsbeckin ja Sulo Räikkösen kanssa. Weissman esiintyi useissa konserteissa muun muassa Helsingin kaupunginorkesterin joulukonsertissa joulupäivänä 1929.

Hertta Weissman oli naimisissa laulaja ja näyttelijä Theodor Weissmanin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hertta Ikonen-Weissman Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta Encoressa
Nuolivirta

**Nuolivirta** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Matti Nuolivirta (1929–2011), diplomi-insinööri, Seinäjoen kaupunginjohtaja 1974–1992 ja kaupunkineuvos
*Mika Nuolivirta (s. 1994), koripalloilija
Alarik Uggla

**Knut Alarik Uggla** (18. huhtikuuta 1860 Helsinki – 31. elokuuta 1908 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja (baritoni) ja kuoronjohtaja.

Alarik Uggla  aloitti lauluopinnot Italiassa vuoden 1880 tienoilla ja esiintyi oopperalaulajana Tukholmassa vuonna 1882. Myöhemmin, vuodesta 1887 alkaen, hän esiintyi Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa esitetyissä oopperoissa.

Alarik Uggla teki 1904–1906 ja 1908 29 levytystä, esittäen suomen- ja ruotsinkielisiä lauluja, osan näistä yhdessä oopperalaulaja Agnes Poschnerin kanssa. Oskar Merikanto oli pianistina joissakin levytyksissä. Uggla toimi muutamia vuosia laulunopettajana Ruotsalaisessa normaalilyseossa ja Ruotsalaisessa reaalilyseossa. Hän oli kuitenkin paremmin tunnettu useiden amatöörikuorojen johtajana ja hän kantoi päävastuun Svenska folkskolans vänner-yhdistyksen musiikkijuhlan järjestämisestä Helsingissä vuonna 1907. Hän toimi myös musiikkiarvostelijana ja kirjoitti arvosteluja muun muassa Nya Pressen-lehteen.

Uggla oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1905–1906.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Helsingin ensilevytyksissä 1904 laulettiin myös viinasta, Yle Elävä arkisto 17.11.2014
* Alarik Uggla esittää Jean Sibeliuksen säveltämän laulun Sången om Korsspindeln, äänitetty Helsingissä 1904 (Youtube)
* Alarik Uggla laulaa Oskar Merikannon säestyksellä marssin Wasa Marsch (Vaasan marssi). Levytys tehtiin Helsingissä 1906-1907. (Youtube)
* Agnes Poschner ja Alarik Uggla esittävät dueton Molnets broder, säveltäjä Adolf Fredrik Lindberg, sanoitus Johan Ludvig Runeberg. Äänitetty syyskuussa 1905 Helsingissä (Doria)
* Alarik Uggla esittää laulun Soldatgossen, säveltäjä Fredrik Pacius, sanoitus Johan Ludvig Runeberg. Äänitetty marraskuussa 1904 Helsingissä (Doria)
Saint-Jacut-de-la-Mer

**Saint-Jacut-de-la-Mer** (bretoniksi *Sant-Yagu-an-Enez*) on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Englannin kanaalin rannikolla noin 21 kilometriä Dinanin kaupungista luoteeseen.

Kunta sijaitsee kapealla mereen työntyvällä niemellä sekä sen edustalla olevalla Ébihensin saaristolla. Laskuveden aikaan saariston pääsaarelle pääsee jalkaisin, tosin saari on yksityisomistuksessa. Nimensä kunta on saanut walesilaisen munkin Saint Jacutin mukaan, joka perusti niemeen luostarin 400-luvulla. Luostarista ei ole enää paljon jäljellä. Kunnan asukkaat olivat kalastajia, ja he elivät melko erillään muista bretagnelaisista. Tämän johdosta heille kehittyi oman ranskankielinen murre *Jéguin*. Nykyään kunta on suosittu merenrantakohde.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ormonde Winter

**Ormonde de l'Épée Winter** (15. tammikuuta 1875 &ndash; 13. helmikuuta 1962) oli brittiläinen upseeri ja poliisipäällikkö. Hän osallistui Gallipolin maihinnousuun ensimmäisessä maailmansodassa ja oli tärkeässä roolissa Irlannin itsenäisyyssodan tiedustelupäällikkönä. Myöhemmin hän osallistui myös talvisotaan vapaaehtoisena taistelijana Suomen puolella.

## Elämäkerta

Winter syntyi Chiswickin kaupunginosassa länsi-Lontoossa 15. tammikuuta 1875. Hänen vanhempansa olivat W. H. Winter ja Fanny Winter. Perheeseen kuului lisäksi neljä vanhempaa lasta. Winter opiskeli Cheltenham College -sisäoppilaitoksessa ja aloitti vuonna 1892 opintonsa Royal Military Academy -upseerikoulussa Woolwichissä.

### Sotilasura

Winter nimitettiin Britannian armeijan luutnantiksi vuonna 1895. Perheen sisäisen riidan vuoksi Winter ei saanut perintöä, vaan joutui elämään Ahmedabadiin Intiaan sijoitettuna tykistöupseerin palkallaan. Vuoteen 1899 mennessä hänestä oli tullut 55. patterin komentaja, ja 1901 hänet ylennettiin kapteeniksi. 55. patteri lakkautettiin vuonna 1903, jolloin Winter siirrettiin 131. patteriin, joka oli sijoitettuna Kildaren kreivikuntaan Irlantiin. Koska Winter ei tullut toimeen Irlannissa, hän pyysi, että saisi toistaiseksi siirron tehtäviin takaisin Intiaan, mikä tehtiin. Vuonna 1911 hän sai ylennyksen majuriksi. Hän pysyi Intiassa ensimmäisen maailmansodan alkuun asti.

Ensimmäisessä maailmansodassa Winter osallistui 10. patterin päällikkönä Gallipolin maihinnousuun Turkissa. Patteri nousi maihin W-rannalla 29. huhtikuuta 1915. Winteristä tuli Gallipolissa ennen pitkää esiupseeri. Hän poistui kyseiseltä rintamalta 19. joulukuuta 1915 Egyptiin.

### Myöhemmät vaiheet

1920-luvulla Winter oli äärioikeistolaisen British Fascists -puolueen jäsen ja toimi sen Lontoon alueen päällikkönä. Hän harkitsi myös liittymistä Ranskan muukalaislegioonaan, mutta ei lopulta tehnyt niin.

Vuonna 1940 Winter lähti Suomeen vapaaehtoiseksi taistelemaan talvisodassa Neuvostoliittoa vastaan. Hän saapui Tornioon Suomessa matkustettuaan pohjoisen Norjan ja Ruotsin läpi ja jatkoi sieltä Helsinkiin, missä esiintyi olympiakisoista kiinnostuneena matkailijana.

Ennen pitkää Winter vetäytyi Worthingiin Sussexissa. Hän kuoli siellä 13. helmikuuta 1962.

## Lähteet

* 
* 
* 

### Viitteet
St. Cloud (Minnesota)

**St. Cloud** on Minnesotassa, Yhdysvalloissa sijaitseva kaupunki. Kaupungissa asui 68&nbsp;462 asukasta vuonna 2019, joka on noussut vuodesta 2010 lähes neljällä prosentilla. Kaupunki perustettiin, kun kolme kaupunkia yhdistyi yhdeksi vuonna 1856. 

## Maantiede
Kaupungin maapinta-ala on noin 103,7 neliökilometriä.

## Historia
Nykyisen kaupungin alueella oli kolme erillistä kaupunkia, jotka yhdistyi nykyiseksi vuonna 1856. Vuonna 1886 rautatiet rakennettiin kaupunkiin. St. Cloudissa on lähes 6 000 rakennusta, jotka ovat rakennettu vuonna 1955 tai sitä ennen.

## Väestö
St. Cloudin asukkaista 11,5 prosenttia on syntynyt Yhdysvaltojen ulkopuolella. Ulkomaalaisten keski-ikä on 31 vuotta, kun muiden on 35 vuotta, eli ulkomaalaiset asukkaat ovat muita nuorempia. Koko kaupungin keski-ikä on 34,7 vuotta. 20,2 prosenttia asukkaista on alle 18-vuotiaita ja 12,7 prosenttia yli 65-vuotiaita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kankuri

**Kankuri** (*Lamia textor*) on  sarvijäärien heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Aikuinen kankuri on kookas, pituudeltaan 23-27 mm, hyvin roteva ja väriltään tummanruskea. Lajin pohjaväri on kuitenkin musta, mutta ruumista peittää lyhyt ja nukkamainen ruskea karvoitus. Aikuisena lajin jaokkeiset tuntosarvet ja raajat ovat tukevat. Kankurin tuntosarvet ulottuvat suunnilleen peitinsiipien puoleenväliin saakka. Peitinsiivissä muuta karvoitusta tiiviimmät karvatupsut muodostavat niihin harvakseltaan oranssiruskeita täpliä. Isäntäpuunaan kankurin on havaittu esiintyvän pajuissa (*Salix*) kuten raita (*Salix caprea*), hanhenpaju (*Salix repens*) ja tuhkapaju (*Salix cinerea*) sekä joskus myös haavoissa (*Populus tremula*).
Kankurit lisääntyvät elävien terveiden puiden juurissa yleensä hiekkamailla, mutta myös sorarantojen ja rämeiden reunojen pajukoissa. Toukkakäytävät sijaitsevat rungon tyvessä ja juurissa. Kankurin toukka elää aluksi kuoren alla nilaa syöden, mutta kaivautuu myöhemmin puun sisään ja ohuissa rungoissa jopa ydinkanavaan saakka.

Kankuri on Suomessa vakiintunut ja yleinen laji esiintyen etelästä Oulun korkeudelle saakka. Suomessa se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi. Lajia esiintyy pääasiassa Euroopassa ja Venäjällä idässä aina Japaniin asti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*iNaturalist: Kankuri (''Lamia textor'')
*Lamiinae.org: Lamia textor 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Lamia textor 
*Pherobase: Semiochemicals of Lamia textor
Simppukiiski

**Simppukiiski** (*Romanichthys valsanicola*) on ahventen (Percidae) heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen kalalaji. Se kasvaa noin 11 cm pitkäksi.

Simppukiiskeä tavataan Tonavan vesistössä Romaniassa. Aiemmin sitä tavattiin laajemmin Tonavan sivujoessa Argeșissa, viime vuosina sitä on nähty vain Argeșin sivujoen Valsanin yläjuoksulla kilometrin matkalla Bradein kylästä ylävirtaan, mutta kaikkia läheisiä vesialueita ei ole tutkittu tarkkaan. Elinympäristön muutokset ovat saaneet sen sukupuuton partaalle.

Vuonna 2020 kalaa arvioitiin olevan jäljellä alle 20 yksilöä.

## Lähteet
Sisäilmaa

**Sisäilmaa** on suomalainen kolmiosainen minidraamasarja. Mustaan huumoriin painottuva komediasarja perustuu Tiina Lymin alkuperäisideaan, jonka pohjalta Lymi on tehnyt käsikirjoituksen Juha Lehtolan kanssa. Lymi on myös ohjannut sarjan.

Sarjan tapahtumapaikkana on työ- ja elinkeinotoimisto, jossa jokainen työntekijä on enemmän tai vähemmän stressaantunut, ahdistunut ja uupunut. Toimiston jonot ovat pitkät ja johtoportaasta tulee painetta jonojen lyhentämiseen. Lisäksi toimistossa kummittelee ja rakennus on homeessa. Tapahtumien päähenkilönä on Elina Knihtilän näyttelemä palveluesimies Anneli Tiainen.

## Rooleissa

## Tuotanto
Sarjan idea lähti liikkeelle Elina Knihtilän ja Tiina Lymin ihmeteltyä, miksi Taideyliopiston Teatterikorkeakoulun viereistä työvoimatoimistokolossia oltiin purkamassa, kenties sisäilmaongelmien takia. Idea hometalon vankeina olevista turhautuneista toimistotyöntekijöistä alkoi kehittyä. Päähenkilöksi muodostui Knihtilän esittämä esimies, jonka elämä edustaa nykyajan keski-ikäisen naisen vaativaa arkea. Knihtilä otti rooliin aineksia myös työstään Teatterikorkeakoulun näyttelijäntaiteen professorina.

## Vastaanotto
*Sisäilmaa* tuotti kuusi Kultainen Venla -ehdokkuutta, joista tuli voitto parhaasta draamasarjasta sekä Knihtilän ja Björkmanin roolitöistä. Sarja oli myös arvostelumenestys: muun muassa *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* Leena Virtanen piti sitä Knihtilän parhaisiin kuuluvana roolityönä ja loppujakson pitkitystä ja paisutusta lukuun ottamatta ihastuttavasti tunnelmasta toiseen poukkoilevana pähkähulluna komediasarjana.

## Jaksot

## Lähteet
SD Compostela

**Sociedad Deportiva Compostela** on jalkapalloseura, joka tulee Santiago de Compostelan kaupungista Espanjasta. Seura on perustettu vuonna 1962, ja sen miesten joukkue pelaa kaudella 2020–2021 maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Se pelaa kotiottelunsa 16&nbsp;666 -paikkaisella San Lázarolla.

## Aiheesta muualla

* Seuran sivusto
Paddington 2

**Paddington 2** on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut brittiläis-ranskalainen lastenelokuva, jonka on ohjannut Paul King. Elokuva on suora jatko-osa vuoden 2014 ''Paddington''-elokuvalle. Päähenkilö karhuherra Paddington perustuu Michael Bondin samannimiseen kirjasarjaan. Tietokoneanimoitua karhuhahmoa ääninäyttelee Ben Whishaw.

Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Lontooseen, jossa Paddington on asettunut Brownien perheeseen. Karhuherra ja Henry Brown alkavat selvittää salaperäistä kirjavarkautta.

## Näyttelijät

### Suomenkieliset ääninäyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Mental Ray

**Mental Ray** (tyyliteltynä **mental ray**) on Mental Imagesin kehittämä säteenseurantaa käyttävä renderöintiohjelmisto.

Nvidia osti Mental Imagesin vuonna 2007. Vuonna 2017 Nvidia lopetti tuen ohjelmistolle: Mental Ray oli saatavilla itsenäisenä sekä plugin-ohjelmana Autodesk 3ds Maxille sekä Maya-ohjelmistolle. Ohjelmisto on ollut saatavilla Linuxille, macOS:lle ja Windowsille ja plugin-versiot ovat olleet vapaasti käytettäviä interaktiiviseen renderöintiin tai still-kuvien kuvien renderöintiin Mayassa tai 3ds Maxissa. Animaatioiden renderöinti vaatii lisenssin.

Ohjelmisto on saanut Oscar-palkintojen ”Academy Certificate” -tunnustuksen vuonna 2003. Ohjelmistoa on käytetty yli 100:n tunnetun elokuvan teossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Inside mental ray
Vihdinruusu

**Vihdinruusu** (olkkalanruusu) (*Rosa* ’Olkkala’) on tarhagallianruusuihin eli ranskanruusuihin (*Rosa* Gallica-ryhmä) tai kirkonruusuihin (*Rosa* Francofurtana-ryhmä) kuuluva ruusulajike. Sille ovat tunnusomaisia tuoksuvat, yksinkertaiset, vaaleanpunaiset kukat usean kukan kukinnoissa. Kukat avautuvat peräkkäin, jolloin kukinta-aika muodostuu pitkäksi. Ruusu kuuluu Suomen löytöruusuihin. Joissakin lähteissä vihdinruusu on luokiteltu kirkonruusuihin kuuluvaksi.

## Alkuperä
Olkkalanruusu on löydetty 1990-luvun alussa Länsi-Uudeltamaalta Vihdin Olkkalan kylästä. Ruusu kasvoi pensaikkona vanhan Porintien läheisyydessä ja lähellä rautatietä, joka rakennettiin 1910-luvulla Olkkalan kartanon ja alueen teollisuuslaitosten käyttöön. Sitä on löytynyt myöhemmin Kirkkonummelta (vuonna 2012) Arthur Lagerlöfin jugend-tyylisen huvilan alueelta, joka rakennettiin vuonna 1910. Huvilasta tuli vuonna 1929 Veikkolan psykiatrinen parantola, jonka puutarhaa hoiti puutarhuri.

Ruusu on määritetty ranskanruusuristeymäksi, mutta sen alkuperästä ei ole varmaa tietoa. On arveltu, että ruusu voisi olla Olkkalan kartanon puutarhan jonkin ranskanruusun luonnossa syntynyt risteymä. DNA-tutkimukset ovat osoittaneet, että olkkalanruusussa on kirkonruusuihin kuuluvan valamonruusun perimää. Nimensä olkkalanruusu on saanut löytöpaikkansa perusteella.

## Kuvaus
’Olkkala’ on voimakaskasvuinen ja kasvaa noin 2 metrin korkuiseksi reheväksi, pystyksi pensaaksi. Versot ovat punaruskeita, alaosastaan vihreitä. Versojen tyviosissa on runsaasti piikkejä, latvaosissa vähemmän. Lehdet ovat tummanvihreät, hieman kiiltävät ja voimakkaasti sahalaitaiset. Kukinta alkaa Suomessa kesä-heinäkuun vaihteessa ja kestää lähes neljä viikkoa. Kukinnoissa on 3–10 kukkaa, jotka aukeavat peräkkäin. Vaaleanpunaiset, keskeltä lähes valkoiset kukat ovat yksinkertaiset, halkaisijaltaan 6–8 cm. Terälehtiä on 5–7 kpl. Heteet ovat ruskeankeltaiset. Vasta-auenneen kukan tuoksu on mieto, miellyttävä, raikas, pohjatuoksuna ruusun tuoksu. Kiulukat, joita muodostuu runsaasti, ovat oranssinpunaisia, pyöreitä pitkulaisia tai päärynänmuotoisia. Ruusu kasvattaa runsaasti juurivesoja. Viihtyy lämpimässä ja aurinkoisessa paikassa, kuivassa tai tuoreessa, keskiravinteisessa maaperässä. Menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I – IV.

## Lähteet
Simo Uotila

**Simo Uotila** (15. lokakuuta 1755 Lempäälä – 21. tammikuuta 1842 Lempäälä) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Lempäälän Sarvikaisen kylän talollisen Simo Uotilan vanhemmat olivat Tuomas Jaakonpoika ja Kaisa Heikintytär Halkola ja puolisot Valpuri (Walborg) Mikaelintytär (k. 1781) ja Anna Anterontytär (k. 1848). Uotila edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Uudenmaan ja Hämeenlinnan läänin Ylä-Satakunnan ylistä kihlakuntaa.  

## Lähteet
Simo Ylinen

**Simo Ylinen (Winkiä, Wingiä)** (15. heinäkuuta 1765 Längelmäki – 8. helmikuuta 1829 Längelmäki) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Talollinen, herastuomari Simo Ylisen eli Winkiän vanhemmat olivat Jöran Simonpoika Ylinen ja Valpuri (Walborg) Juhanantytär ja puoliso Anna Mikkelintytär (k. 1816). Längelmäen Vinkiän kylän Ylinen edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Uudenmaan ja Hämeenlinnan läänin Ylä-Sääksmäen kihlakuntaa. Ylinen oli ollut valtiopäiväedustaja jo Ruotsin säätyvaltiopäivillä.  

## Lähteet
Sayin’ Somethin’

**Sayin' Somethin**' on kornetisti Nat Adderleyn albumi.

## Kappaleet

#  
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Nat Adderley – kornetti
* Joe Henderson – tenorisaksofoni (kappaleet: 3, 6-8)
* Ernie Royal – trumpetti (kappaleet: 1, 2, 4, 5)
* Artie Kaplan – saksofoni (kappaleet: 1, 2, 4, 5)
* Seldon Powell – saksofoni (kappaleet: 1, 2, 4, 5)
* J. J. Johnson – pasuuna (kappaleet: 1, 2, 4, 5)
* Herbie Hancock – piano (kappaleet:6-8)
* John Asbury – piano (kappale: 3)
* Paul Griffin – piano (kappaleet: 1, 2, 4, 5)
* Bob Cranshaw – kontrabasso (kappaleet: 3, 6-8)
* George Duvivier – kontrabasso (kappaleet: 1, 2, 4, 5)
* Herbie Lovelle – rummut (kappaleet: 1, 2, 4, 5)
* Roy McCurdy – rummut (kappaleet: 3, 6-8)
* Al Gorgoni – kitara (kappaleet: 1, 2, 4, 5)
* Billy Suyker – kitara (kappaleet: 1, 2, 4, 5)
* George Devens – lyömäsoittimet (kappaleet: 1, 2, 4, 5)

## Arviot
* Allmusic: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Sayin' Somethin''' discogs.com -sivustolla
Timi Heiskanen

**Timi Heiskanen** (s. 18. huhtikuuta 2002 Rovaniemi) on suomalainen mäkihyppääjä ja entinen yhdistetyn hiihtäjä. Hän edustaa Ounasvaaran Hiihtoseuraa.

Heiskanen kilpaili nuorten MM-kisoissa 2022, ja hyppäsi joukkuemäessä sijalle yhdeksän. Heiskanen on voittanut urallaan yhden Suomen-mestaruuden sekajoukkuekilpailussa 2022 yhdessä Jenny Rautionahon kanssa.

## Lähteet
Yves Berger

**Yves Berger** (14. tammikuuta 1931 Avignon, Ranska – 16. marraskuuta 2004 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kirjailija. Hän toimi opettajana ja kustannusvirkailijana. Häntä pidetään uuden romaanin edustajana. Hänen romaaniensa ympäristö on usein Yhdysvaltojen etelä. Romaani *Le Sud* sai Fémina-palkinnon.

## Suomennettu tuotanto
Tekstinäytteitä Bergerin tuotannosta antologiassa: *Varjo tai kevyt valo: valikoima Ranskan nykyproosaa*, toim. ja suom. Mirja Bolgar, Helsinki: WSOY 1980 
* Katkelma romaanista Le Sud
* Katkelma romaanista Le Fou d'Amerique

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Mirja Bolgár, *Rinnakkaiseloa: esseitä Ranskan nykykirjallisuudesta* WSOY 1967
* Pentti Holappa: *Tuntosarvilla: esittelyjä ja esseitä*, WSOY 1963
Elias Lauko

**Elias Lauko** (3. elokuuta 1765 Nauvo – 14. marraskuuta 1844 Närpiö) oli suomalainen rusthollari ja valtiopäivämies.

Laukon puolisot olivat Kreeta (Greta) Perintytär (k. 1809) ja Reetta (Greta) Juhanantytär Liez (k. 1856). Lauko sai luvan edustaa talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Turun ja Porin läänin Piikkiön ja Halikon kihlakunnan alista tuomiokuntaa, vaikka hän oli rusthollari eikä talollinen. Valtiopäivien alussa vt. oikeuskansleri Adolf Tandefelt esitti Laukon edustajapaikan epäämistä, mutta sääty päätti sen hyväksyä ehdolla, ettei päätöksellä ole ennakkopäätöksen merkitystä. Valtiopäiväasiakirjojen mukaan Lauko ei näytä kuitenkaan ajaneen mitenkään rusthollareiden asioita.  

## Lähteet
Amerikanlapiosampi

**Amerikanlapiosampi** (*Scaphirhynchus suttkusi*) on sampiin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan uhanalaisena Yhdysvalloista.

## Koko ja ulkonäkö
Amerikanlapiosampi kasvaa suurimmillaan 70&ndash;80 cm pitkäksi ja 2&ndash;3 kg painoiseksi. Ruumiinmuodoltaan amerikanlapiosampi on pitkänomainen ja leveäpäinen. Ruumiissa on kookkaita luusuomuja. Litteän kuonon puolivälissä on viiksisäikeitä. Amerikanlapiosampi on väriltään ruskehtavan oranssi ja luusuomut ovat tummempia. Kalan rinta-, selkä- ja pyrstöevät ovat oransseja ja muut evät vaaleita.

## Levinneisyys ja elintavat
Amerikanlapiosammen alkuperäinen levinneisyysalue kattoi koko Mobile River -joen Mississipistä Alabamaan, mutta nykyään sitä tavataan vain Alabamajoesta muutaman sadan kilometrin matkalta. Amerikanlapiosampi elää syvissä vesissä lähellä hiekka- tai sorapohjaa. Kutuaika on maalis–huhtikuussa. Amerikanlapiosammen ravintoa ovat kalat ja vesihyönteiset.

Amerikanlapiosampi luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Kantaa uhkaavat kalastus, veden laadun heikentyminen ja patojen rakentaminen.

## Suojelu
United States Fish and Wildlife Service ehdotti vuonna 1993 amerikanlapiosammen suojelua ja lisäämistä uhanalaisten lajien luetteloon. Tämä kuitenkin aiheutti vastustusta alabamalaisessa teollisuudessa. Suojelua vastustettiin esittämällä sen jo hävinneen tai kuuluvan samaan lajiin lapiosammen kanssa. USFWS veti suojeluehdotuksensa pois vuonna 1994. Asianajaja Ray Vaughan haastoi tapauksen vuoksi USFWS:n oikeuteen ja laji suojeltiin vuonna 2000.

## Lähteet
Alfred Stevens

**Alfred Émile Léopold Stevens** (11. toukokuuta 1823 Bryssel, Belgia – 24. elokuuta 1906 Pariisi, Ranska) oli belgialainen taidemaalari. Maalauksissaan Stevens kuvasi etupäässä muodikkaita naisia tyylikkäästi sisustetuissa huoneissa.

Suurimman osan taiteellisesta urastaan Stevens teki Ranskassa, jonne hän oli muuttanut vuonna 1844. Pariisissa taideakatemiassa hänen opettajanaan toimi Ingres. Tosin monet nykytutkijat pitävät kuitenkin hieman epätodennäköisenä, että oliko Ingres lainkaan Stevensin opettajana. Stevens sai hyvin perinteisen koulutuksen, johon kuului kipsimallien jäljentäminen ja elävän mallin piirtäminen.

Ensinäyttelynsä Stevens piti syntymäkaupungissaan Brysselissä vuonna 1851. Stevens palasi Pariisiin, missä vuoden 1853 salongissa hänet palkittiin kolmannella palkinnolla. Tämän jälkeen hän oli salongin vuosittainen näytteilleasettaja.

Stevensin maalaus *Ce qu’on appelle le vagabondage* (1854) sai aikaan lainsäädännön muuttumisen. Maalauksessa sotilaat määräävät asunnotonta äitiä lapsineen lähtemään pois kadulta. Keisari Napoleon III näki maalauksen näyttelyssä ja antoi määräyksen, etteivät sotilaat enää saa määräillä asunnottomia siirtymään muualle.

Preussin ja Ranskan sota syttyi vuonna 1870, ja Stevens osallistui sotaan Ranskan armeijassa. Vaimonsa ja lapsensa hän oli lähettänyt turvaan Belgiaan. Sodan jälkeen Stevensin ura lähti nousuun.

Stevens ystävystyi Claude Monet’n ja Edgar Degas’n kanssa, jotka edustivat uutta nousevaa tyylisuuntausta, impressionismia. Stevensiä ei pidetä impressionistina, mutta eräissä hänen töissään on selviä piirteitä impressionismista, kuten siveltimen käyttö ja japanilaisvaikutteet. Stevensistä tuli omana aikanaan kuuluisa taiteilija ja Euroopan ja Yhdysvaltojen varakkaiden keräilijöiden suosikki. Häntä kunnioitettiin vuonna 1900 antamalla hänelle oikeus pitää retrospektiivinen näyttely École des Beaux-Artsissa.

Vaikka Stevens oli kuuluisa taiteilija ja onnistui myymään teoksiaan hyvillä hinnoille rikkaille keräilijöille, hän ei elinaikanaan saanut menoja ja tuloja tasapainoon. Osasyynä olivat 1880-luvulla merenrannalla vietetyt kesät, joita hänen lääkärinsä oli kehottanut viettämään terveydellisistä syistä. Taiteilija vietti ne perheineen upeissa puitteissa. Saadakseen lisätuloja Stevens alkoi ottaa yksityisoppilaita, joihin kuuluivat muiden muassa Sarah Bernhardt ja William Merrit Chase. 

Stevens kuoli yksinäisenä elettyään kauemmin kuin ystävänsä ja veljensä. Viimeiset vuotensa hän asui pienessä ja vaatimattomassa asunnossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Artrenewal.org
Antti Mongola

**Antti (Anders) Mongola (Mullila)** (1766 Hauho – 1810 Toijala, Akaa) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Talollinen, kirkonisäntä Antti Mongolan vaimo oli Maria Juhanantytär. Heidän pojastaan Salomon Hellstedtistä tuli sotarovasti ja Sääksmäen kirkkoherra. Mongola edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Uudenmaan ja Hämeenlinnan läänin Ala-Sääksmäen kihlakuntaa.  

## Lähteet
Ida Korander

**Ida Josefina Korander** (8. helmikuuta 1870 Hausjärvi – 21. helmikuuta 1921) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.

Ida Korander kävi ruotsinkielistä tyttökoulua Hämeenlinnassa ja sen jälkeen hän oli työssä Henkivakuutusyhtiö Suomessa ja vuodesta 1895 alkaen Vakuutusyhtiö Kalevassa. Korander toimi viimeksi Kalevan vakuutuskirjojen uudelleenkirjoitus- ja muutososaston esimiehenä. Hän sai vuonna 1919 Kalevan kultamitalin pitkäaikaisen palvelun ansiosta. Korander oli kiinnostunut musiikista ja vuonna 1907 hän jätti väliaikaisesti vakuutusalan omistautuakseen musiikille. Hän opiskeli sitten ulkomailla ja antoi ensikonserttinsa Helsingissä vuonna 1908.

Korander konsertoi vuonna 1908 muun muassa Oskar Merikannon kanssa ja 1910-luvulla hän liittyi Suomalaisen teatterin näyttelijäkuntaan. Korander kärsi kuitenkin esiintymiskammosta eikä voinut sen vuoksi täysin hyödyntää lahjojaan. Lopulta hän joutui tämä vuoksi luopumaan laulajan urastaan.

Ida Korander matkusti syksyllä 1920 Berliiniin, jossa hän sairastui Von Economon taudin nimellä tunnettuun unitautiin. Hän kuoli taudin seurauksena helmikuussa 1921. Ida Korander on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.

## Lähteet
Gustaf Lemström

**Gustaf Adolf Lemström** (28. lokakuuta 1771 Siuntio – 12. tammikuuta 1836 Siuntio) oli suomalainen maanviljelijä ja Porvoon valtiopäivämies ja valtiopäivien raha-asiainvaliokunnan jäsen.

Lemströmin vanhemmat olivat maanmittari Karl Gustaf Lemström ja Anna Rebecka Hartman ja puoliso Charlotta Helena Holmström (k. 1847). Lemström edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Uudenmaan ja Hämeenlinnan läänin Raaseporin itäistä kihlakuntaa. Hän oli valtiopäivillä raha-asiainvaliokunnan- ja toimitusvaliokunnan jäsen.  

## Lähteet
Johan Lundström

**Johan Lundström** (5. tammikuuta 1759 Karjaa – 17. tammikuuta 1840 Karjaa) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Lundströmin vanhemmat olivat Johan Henriksson ja Beata Johansdotter ja puoliso Eva Sofia Hansdotter (k. 1830). Lundström edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Uudenmaan ja Hämeenlinnan läänin Raaseporin läntistä kihlakuntaa.  

## Lähteet
Pyhän Katariinan luostari (täsmennyssivu)

**Pyhän Katariinan luostari** voi tarkoittaa seuraavia:

* Pyhän Katariinan luostari, ortodoksinen munkkiluostari Siinailla, Egyptissä
* Pyhän Katariinan luostari, Tallinnassa 1246–1525 toiminut dominikaanimunkkiluostari
* Pyhän Katariinan luostari, ortodoksinen nunnaluostari Tverissä, Venäjällä
Anna Forstén

**Anna Mathilda Bernhardina Forstén** (19. lokakuuta 1846 Nurmijärvi – 3. tammikuuta 1926 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja (mezzosopraano) ja laulupedagogi.

Anna Forsténin vanhemmat olivat kirkkoherra Gustaf Berndt Mortimer Forstén (1819–1904) ja Henriette Lovisa (Louise) Danielson (k. 1901). Hänen veljensä oli Wienissä vaikuttanut oopperalaulaja ja laulupedagogi Filip Forstén. Perheen muutettua Helsinkiin Anna Forstén aloitti musiikkiopinnot Henriette Nybergin johdolla ja hän opiskeli laulua opettajanaan Emilie Mechelin. Hän jatkoi sitten opintojaan ulkomailla Henriette Nissen-Salomanin johdolla Pietarissa, Jean Jaques Massetin johdolla Pariisissa ja Silvia Della Vallen johdolla Milanossa. Myöhemmin hän opiskeli vielä Wienissä Pauline Luccan ja veljensä Filipin johdolla.

Anna Forstén esiintyi mezzosopraanona Kaarlo Bergbomin Viipurissa vuonna 1872 järjestämissä ensimmäisissä suomalaisissa teatteriesityksissä samoin kuin keisari Aleksanteri II:n Viipurin-vierailun yhteydessä järjestetyissä juhlanäytännöissä. Hän lauloi kulissien takana Azzusenan osan Trubaduuri-oopperassa Charlotte Raa'n esittäessä tätä osaa näyttämön puolella. Ajan henki ja se että hänen isänsä oli pappi estivät kuitenkin Anna Forsténia jatkamastaan uraansa oopperalaulajana ja hän joutui siirtymään laulupedagogiksi.

Toimittuaan laulupedagogina 15 vuoden ajan Anna Forstén menetti äänensä, mutta hän jatkoi silti opettamista. Hän oli 21 vuoden ajan laulunopettajana Viipurin ruotsalaisessa tyttökoulussa, jossa hänen oppilaisiinsa kuuluivat muun muassa Alexandra Ahnger, Dagmar Hagelberg-Raekallio, Ina von Pfaler, Elsa Norring-Clever ja Mally Burjam-Borga. Vuonna 1886 Forstén perusti musiikkikoulun Viipurin ja hän vaikutti merkittävästi myös vuonna 1918 perustetussa uudessa Viipurin musiikkikoulussa. Forstén kuoli vuoden 1926 alussa Helsingissä ja hänet haudattiin Viipuriin.

Anna Forsténin serkkuja oli pianisti ja kirjailija Ina Lange ja pikkuserkkuja eläinsuojelija Torsten Forstén ja Reitkallin puutarhakoulun perustajiin kuulunut Lennart Forstén.

## Lähteet
Gustaf Falck

**Gustaf Falck** (21. tammikuuta 1767 Sipoo – 1811) oli suomalainen maanviljelijä ja Porvoon valtiopäivämies, joka valittiin valtiopäivien raha-asiainvaliokunnan jäseneksi.

Falckin vanhemmat olivat Johan Falck ja Anna Stina Öhberg ja puoliso Anna Maria Schönberg. Falck edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Uudenmaan ja Hämeenlinnan läänin Porvoon kihlakunnan tuomiokuntaa. Hän oli valtiopäivillä valtiovarainvaliokunnan varajäsen ja toimitusvaliokunnan jäsen ja esitti kirjallisessa lausunnossaan valtiopäiville useita toimenpiteitä olojen järjestämiseksi Suomessa.  

## Lähteet
Courouvre

**Courouvre** on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 35 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 8,66 neliökilometriä.

Courouvren väkiluku on pienentynyt yhdeksällä asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 44 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 34, eli siellä asui yksi asukas vähemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Erik Isotalo

**Erik Johan (Juho) Isotalo (Vilkki)** (1778 Lammi – 1853 Lammi) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Lammin Vilkkilän kylän Erik Isotalo eli Vilkki syntyi Antti Heikinpoika Isotalon ja Maria Mikontytär Pakkaselan perheeseen. Hänen vaimonsa oli Kaisa Matintytär (k. 1847). Isotalo oli kirkonisäntä ja kuudennusmies. Hän edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Uudenmaan ja Hämeenlinnan läänin Hollolan kihlakunnan tuomiokuntaa. Isotalo oli valtiopäivien nuorin edustaja, 31-vuotias, ja vuonna 1853 myös säädyssään pisimpään elänyt Porvoon valtiopäivien edustaja.  

## Lähteet
Tammerkoski (täsmennyssivu)

**Tammerkoski** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
* Tammerkoski, koski Tampereen ydinkeskustassa, yksi Suomen kansallismaisemakohteista
* Tammerkoski, Tampereen II kaupunginosa
* *[[Tammerkoski (lehti)|Tammerkoski]]*, Tampere-Seuran julkaisema aikakauslehti
* *Tammerkosken kaupunki*, Tampereen nimi kaupungin perustamisasiakirjan virallisessa suomennoksessa (1779) 

## Taideteoksen nimenä
* *Tammerkoski*, Kansallisgallerian kokoelmiin kuuluva Magnus von Wrightin lyijykynätyö (1846)
* *Tammerkoski*, Kansallisgallerian kokoelmiin kuuluva Magnus von Wrightin lyijykynä-vesivärityö (1861)
* *Tammerkoski*, valotaideteos Tampereen rantatunnelissa
Henrik Granroth

**Henrik Granroth** (1744 – 15. kesäkuuta 1813 Pietarsaaren maalaiskunta) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Granrothin vanhemmat olivat Gustaf Bengtsson Granroth ja Anna Katarina Elisabeth Telin ja puoliso Anna Johandostter (k. 1813). Granroth edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Vaasan läänin Korsholman pohjoista kihlakuntaa. Hän oli valtiopäivillä Siviili- ja talousvaliokunnan jäsen ja 65-vuotiaana säätynsä vanhin valtiopäivämies.  

## Lähteet
Simon Louko

**Simon Louko (Lauko)** (8. tammikuuta 1754 Ylistaro – 8. heinäkuuta 1824 Ylistaro) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Talollinen, lautamies Simon Loukon vanhemmat olivat Matti Simunanpoika Kirppu ja Liisa Esaiantytär Enholm ja puoliso Sanna Juhontytär Marttala (k. 1834). Louko edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Vaasan läänin Korsholman keskiosan pohjoista tuomiokuntaa. Hän teki valtiopäivillä anomuksen kymmenysjyvien suorittamisesta Pohjanmaalla.  

## Lähteet
Bo Bergman

**Bo Hjalmar Bergman** (6. lokakuuta 1869 Tukholma, Ruotsi – 1967 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija ja kriitikko. Hänen 1903 ilmestynyttä esikoisrunokokoelmaansa *Marionetterna* sävyttää raskasmielisyys. 1920-luvun kokoelmissa hän näyttäytyy Tukholman kuvaajana, 1930-luvulla ihmisyyden puolustajana. Hän on kirjoittanut myös romaaneja ja näytelmiä mutta oli parhaimmillaan runouden parissa.

Bergman oli Ruotsin akatemian jäsen vuodesta 1925.

## Suomennettuja runoja
Bergmanin runojen suomennoksia on antologioissa
* *Kevätsade: valikoima ruotsalaista lyriikkaa*, suom. Elina Vaara ja Lauri Viljanen, WSOY 1926.
* *Tätä runoa en unohda*, toim. Maarit Tyrkkö, Helsinki: Otava 1977 

;Runot
* Kaupungin lapsi, suom. Tuovi Paju, teoksessa: *Murtuvien roolien aika: antologia pohjoismaista kirjallisuutta vuosisadan vaihteesta*. Helsinki: Laatusana 1994 
* Kuunpaiste virralla, suom. Elina Vaara, teoksessa: *Kevätsade*
* Sydän, suom. Elina Vaara, teoksessa: *Kevätsade*
* Viole d'Amour, suom. Elina Vaara, teoksessa: *Kevätsade*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Elbit Systems

**Elbit Systems Ltd.** () on kansainvälisesti toimiva israelilainen teknologiayhtiö, joka suunnittelee, kehittää ja toimittaa muun muassa integroituja puolustusteknisiä järjestelmiä.

Yhdysvaltalaisen Defence News -uutispalvelun kokoamalla maailman sadan suurimman aseteollisuusyrityksen listalla (2019) Elbit Systems sijoittui sijalle 31. Yhtiön aseteollisuuteen liittyvän liikevaihdon laajuus oli 4,06 miljardia Yhdysvaltain dollaria, joka oli 90 prosenttia yhtiön kokonaisliikevaihdosta (4,51 mrd. USD, 2019).

Elbit Systems tekee yhteistyötä monien muiden yritysten ja asiakastahojen kanssa. Suomesta yhteistyökumppanina on nykyään esimerkiksi DA-Group satelliittipohjaiseen paikannuksen (GNSS) häiriösuojaukseen liittyvässä hankkeessa.

## Kuvia yhtiön tuotteista

Flickr - Israel Defense Forces - Israeli Made Guardium UGV (1).jpg| Guardium, miehittämätön valvonta-ajoneuvo.
4X-DGM meir feder.jpg|Harjoituslentokone. 
Coral CR-P Ejército español.jpg|Espanjan armeijan käyttämä lämpökamera.
Flickr - Israel Defense Forces - Ground Forces Combined Corps Exercise, Feb 2010.jpg| Elbit Skylark -drooni.
Hermes 450 in flight.jpg| Elbit Hermes 450 -drooni yhdysvaltalaisessa käytössä.
Unmanned aerial military vehicles of Azerbaijan at the 2020 Victory Parade in Baku.jpg|Azerbaidžanin asevoimien käyttämä, satelliittinavigoinnilla varustettu Elbit Hermes 900 Starliner -droonimuunnos (2020 voitonparaati).
Elbit HDTS at ADAS 2018.jpg| Kypärän yhteyteen liitetty näyttö- ja paikannuslaitteisto. 


## Lähteet
Johan Schulin

**Johan (Juho) Schulin (Vesala)** (3. joulukuuta 1757 Oulun maalaiskunta – 18. joulukuuta 1828 Liminka) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Laamannioikeuden lautamies Schulinin vanhemmat olivat kauppias Mikael (Michael) Schulin ja Anna Wacklin ja puolisot Maria Kramsu (Paaso) ja Liisa Ohukainen. Runoilija Frans Mikael Franzén oli hänen enonsa. Schulin edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Oulun läänin Oulun tuomiokuntaa ja Kemin kihlakuntaa. Hän oli valtiopäivillä valtiovarainvaliokunnan jäsen.  

## Lähteet
Buta Singh

**Buta Singh** (21. maaliskuuta 1934 – 2. tammikuuta 2021) oli intialainen poliitikko, joka toimi maansa sisäministerinä vuosina 1986–1989 ja Biharin kuvernöörinä 2004–2006. Hänet äänestettiin ensimmäisen kerran Lok Sabhaan vuonna 1962 ja viimeisen kerran kahdeksannelle kaudelleen vuonna 1999.

Singh syntyi köyhään dalit-sukuun, mutta hän jatkoi opiskelemaan Jalandharin Khalsa Collegeen. Opiskeluaikoinaan hän luki kommunistista kirjallisuutta. Sieltä hän jatkoi opintojaan Bombayn Guru Nanak Khalsa Collegeen, jossa hän opiskeli historiaa maisteritasolla. Bombayssa hän luopui marxilaisuudesta ja liittyi sikhiläiseen Shiromani Akali Daliin. Hän aloitti poliittisen uransa Shiromani Akali Dalin jäsenenä vuonna 1962. Hän liittyi kongressipuolueeseen 1960-luvun lopussa. Operaatio Sinisen tähden aikana vuonna 1984 hänen osoittamansa uskollisuus Indira Gandhia kohtaan suututti sikhiyhteisön, joka erotti hänet joukostaan. Hän sai palata takaisin vasta kymmenen vuotta myöhemmin tehtyään katumusharjoitusta 56 päivän ajan. Kongressipuolue kuvasi Singhin katumusharjoitteet henkilökohtaisena asiana, vaikkakin se asetti puolueen kiusalliseen valoon.

Intian sisäministerinä Singh toimi pääministeri Rajiv Gandhin uskollisena tukijana, joka vastasi muun muassa vihamielisten osavaltiohallitusten kaatamisesta ja poliittisten uhkien hävittämisestä. India Today -lehden mukaan hän teki epäsuosittuja tekoja, jotta pääministerin ei olisi tarvinnut sotkeutua niihin. Vuonna 2000 Intian keskusrikospoliisin (CBI) erityistuomari tuomitsi hänet ja P. V. Narasimha Raon vuonna 1993 tapahtuneesta lahjustapauksesta. Syytteen mukaan Singh lahjoi parlamentaarikoita epäluottamusäänestyksen aikaan yrittäessään pelastaa Raon hallitusta. Syyte hylättiin korkeammalla oikeusasteella. Biharin kuvernöörinä vuonna 2005 hän ajautui toiseen kohuun kirjoitettuaan kirjeen rautatieministeri Lalu Prasad Yadaville, jossa hän pyysi merkittäviä asemia kahdelle virkamiehelle. Yadavin väite, että hän nimitti Singhin kuvernööriksi aiheutti suuttumusta parlamentissa. Oppositio väitti Yadavin vaikuttavan hänen kuvernöörikautensa taustalla, ainoana pyrkimyksenä suojella Yadavin Rashtriya Janata Dal -puoluetta tulevissa osavaltiovaaleissa. Hän myös yritti estää opposition NDA-vaaliliiton osavaltiohallituksen muodostumista Biharissa hajottamalla osavaltioparlamentin. Intian korkein oikeus tulkitsi päätöksen olleen perustuslainvastainen. Vuonna 2006 Singh erosi kuvernöörin tehtävistä.

Singh oli vuosien 2009 ja 2014 parlamenttivaaleissa sitoutumattomana ehdokkaana. Hän jätti kongressipuolueen vuonna 2014, mutta liittyi vuotta myöhemmin takaisin ennen Punjabin osavaltiovaaleja.

## Lähteet
Korander

**Korander** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Ida Korander (1870–1921), oopperalaulaja
*Marjo Korander (s. 1981), maastohiihtäjä
*Willehard Korander (s. 1981), näyttelijä
Johan Kelhälä

**Johan (Juho) Kelhälä** (20. tammikuuta 1766 Lumijoki – 6. kesäkuuta 1840 Pattijoki) oli suomalainen maanviljelijä ja Porvoon valtiopäivämies, sekä valtiopäivien raha-asiainvaliokunnan jäsen.

Lautamies Johan Simonpoika Kelhälä edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Oulun läänin Salon (Saloisten) kihlakunnan tuomiokuntaa.  

## Lähteet
Henrik Tervonen

**Henrik Tervonen** (1. lokakuuta 1756 Mainua, Paltamo – 25. helmikuuta 1833 Mainua) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Tervosen vanhemmat olivat Mikko Yrjönpoika Tervonen ja Kirsti Heikintytär Karhu ja puolisot Anna Ollintytär Pussinen ja Kaisa Heikintytär Halonen. Ensin ”Mainuan kuninkaaksi” ja sittemmin ”Mainuan keisariksi” sanottu Tervonen edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Oulun läänin Kajaanin kihlakuntaa.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tervosen suvun historiallinen huippuhetki: Mainuan kuningas ja keisari tapasivat. Joululehti Tervakset 2011. Sukuseura Tervo-Tervonen ry:n jäsenlehti, ss. 23–24.
Petter Bergman

**Petter Bergman** (3. helmikuuta 1934 Tukholma, Ruotsi – 20. elokuuta 1986 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen runoilija ja kriitikko. Uransa alussa hänen runojaan leimasi romanttisuus ja ironia, mutta kokoelmassa *Så länge krampen släpper* hän käyttää suorempaa ja realistisempaa ilmausta.

Bergman kuului 1950-luvulla ruotsalaisen runouden ihmelapsiin ("mirakelpojkar", sillä kaikki olivat poikia). Hänen esikoiskokoelmansa ilmestyi 1953. Viimeiseksi hänen elinaikanaan ilmestyneeksi kokoelmaksi jäi *Barndomens gator* vaiheessa, jolloin häntä arvostettiin runoilijana. Hän alkoholisoitui varhain ja eristäytyi omiin oloihinsa ja painui kuolemansa jälkeen unohduksiin, eikä hän ole mukana ruotsalaisen runouden antologiassa vuodelta 2016.

## Palkinnot ja tunnustukset
* Carl Emil Englund -palkinto 1974
* Nils Ferlin -palkinto 1971
* Ruotsin radion runoopalkinto 1983

## Teokset (valikoima)
* *Så länge krampen släpper*, dikter 1967
* *Utsatt i musiken* 1957–1973, dikter 1975
* *Barndomens gator*, dikter 1983
* *Jag talar om någonting som är verkligt*: dikter i urval, 1994

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Heli Möller

**Heli Möller** (ent. **Orenius**) (s. 1951 Suolahti) oli Suolahden kaupunginjohtaja 1992–2006. Äänekosken apulaiskaupunginjohtajana hän toimi 2007–2012 ja Äänekosken hallintojohtajana 2013–2014. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2014.

## Lähteet
Maalivahti (jääpallo)

**Maalivahti** on jääpallossa yksi joukkueen 11 kentällä olevasta pelaajasta.

## Oikeudet
Maalivahdilla on rangaistusalueen sisällä oikeus hallita, pysäyttää, ohjata, lyödä, heittää tai potkaista palloa millä tahansa kehonosalla. Rangaistusalueen ulkopuolella maalivahtia koskee samat säännöt kuin kenttäpelaajia.

## Varusteet
Jääpallomaalivahdilla on jääkiekkomaalivahdin tapaan patjat jaloissa, kypärä, kaulasuojus, kyynärpääsuojus ja hanskat. Maalivahdin tulee erottua kenttäpelaajista. Maalivahdin hanskoille on tarkat mitat ja määräykset. Sormien tulee erottua toisistaan, suurin leveys 29 cm (peukalon kohdalta) ja etusormen kohdalta 24 cm. Korkeus suurimmillaan keskisormen kohdalla 28 cm, etusormen kohdalla 27 cm ja pikkusormen kohdalta 24 cm. Myös patjoilla on maksimi pituus ja leveys. Patjat saavat olla maksimissaan 80 cm korkeita ja 30,5 cm leveitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Such Pretty Forks In The Road

**Such Pretty Forks in the Road** on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Alanis Morissetten yhdeksäs albumi. Se julkaistiin vuonna 2020. 

## Kappaleet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Such Pretty Forks in the Road
Kuninkainen

**Kuninkainen** on Loimaalla Varsinais-Suomessa sijaitseva kylä. Se on osa Kojonkulman kulmakuntaa. Kuninkaisten läpi virtaa Kojonjoki.

Kuninkainen on ollut Loimaan tärkeimpiä myllykyliä. Siellä ovat sijainneet Kuivankosken mylly, Kolkankosken mylly eli Hiljanen mylly, Rahnumylly ja Hakosuun mylly. Kuninkaisissa on sijainnut mm. nimismiehen talo, käräjätalo, kaksi krouvia ja pitäjäseppä 1700-luvulla. 1800-luvun lopulla Kumikaisiin perustettiin myös meijeri ja höyrysaha.

Kylän läpi kulkee maantie 12619.

## Lähteet
Syntaktinen sokeri

**Syntaktinen sokeri** on sellaista syntaksia ohjelmointikielessä, jonka on suunniteltu tekevän asioista helpommin luettavia tai ilmaistavia. Se tekee kielestä "makeampaa" ihmisten käyttöön: asiat voidaan ilmaista selkeämmin, ytimekkäämmin tai toisten enemmän pitämällä tavalla.

Esimerkiksi monissa ohjelmointikielissä on oma syntaksinsa taulukon elementtien viittaamiseen ja päivittämiseen. Abstraktisti taulukkoviittaus on kahden argumentin proseduuri: taulukko ja alaindeksi vektori, joka voitaisiin ilmaista `get_array(Array, vector(i,j))`.  Sen sijaan monet kielet tarjoat syntaksin `Array[i,j]`. Samalla tavoin taulukon elementin päivityksen proseduuri koostuu kolmesta argumentista, esim. `set_array(Array, vector(i,j), value)`, mutta monet kielet tarjoavat syntaksin `Array[i,j] = value`.
Section.80

**Section.80** on yhdysvaltalaisen hip hop -artisti Kendrick Lamarin debyyttialbumi, joka julkaistiin 2. heinäkuuta 2011.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
The Documentary 2

** The Documentary 2** on yhdysvaltalaisen hip hop -artisti The Gamen kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 9. lokakuuta 2015. Viikkoa myöhemmin hän julkaisi samaan projektiin kuuluvan albumin *[[The Documentary 2.5]]*.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Elsa Frilander

**Elsa Impi Frilander** (14. joulukuuta 1894 Helsinki – 10. lokakuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja (altto).

Elsa Frilanderin vanhemmat olivat Wilhelm Frilander ja Hilma Tamminen. Hänen sisarensa oli oopperalaulaja Helmi Frilander-Salonius ja hän oli näyttelijä Helena Saloniuksen täti. Frilander esiintyi 1920-luvulla konserttilaulajana Suomessa ja Yleisradiossa hän esiintyi säännöllisesti 1920- ja 1930-luvuilla. Hän oli mukana huhtikuussa 1929 kun Klivi-kuoro teki konserttimatkan Tukholmaan. Samana vuonna Frilander teki viisi levytystä pianosäestyksellä His Master's Voice -levymerkille. Levytetyt kappaleet olivat *Herra ja rouva sieninen*, *Säilytä kruunusi*, *Tipu tipu kuulepas*, *Kyyhkynen kylpee* ja *Soutajapojalleni*.
Margareta Zilliacus

**Margareta Zilliacus**, o. s. *Sederholm* (4. elokuuta 1893 Helsinki – 13. lokakuuta 1990) oli suomalainen oopperalaulaja.

Margareta Zilliacuksen vanhemmat olivat geologi Jakob Johannes Sederholm ja Anna Ingeborg Matilda von Christierson. Hän oli naimisissa 1918–1935 jääkärieversti Per Zilliacuksen kanssa ja heillä oli kaksi tytärtä.

Margareta Zilliacus opiskeli laulua Heikki Klemetin johdolla 1920–1922. Hänet kiinnitettiin syyskuussa 1922 Dresdenin Semper-oopperaan ja hän oli ensimmäinen tunnettuun kansainväliseen oopperataloon kiinnitetty suomalainen oopperalaulaja, jolla ei ollut aiempia opintoja ulkomailla. Zilliacuksen ensimmäinen rooli Dresdenissä oli nukke Olympia Hoffmannin kertomukset -oopperassa, hän sai suorituksestaan hyvät arvostelut.

Zilliacus palasi 1920-luvulla Suomeen ja hän sai kiinnityksen Suomalaiseen oopperaan. Margareta Zilliacus, Eric Wilkman, Elsa Frilander ja Theodor Björkman esittivät pääosia pääsiäisenä 1924 esitetyssä La Traviata -oopperassa. Samana vuonna hän esiintyi Kansallisteatterissa Rigoletto-oopperassa yhdessä Toivo Loukon ja Wäinö Solan kanssa. Margareta Zilliacus oli 1920- ja 1930-luvuilla Erkki Lingon johtaman Radio-orkesterin solistina ja hän konsertoi myös yhdessä kapellimestari Leo Funtekin kanssa.

## Aiheesta muualla
* Margareta Zilliacus Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta Encoressa
Tampere (täsmennyssivu)

**Tampere** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

* Tampere, Suomen kaupunki ja Pirkanmaan maakuntakeskus
* 1497 Tampere, Tampereen kaupungin mukaan nimetty pikkuplaneetta
* *[[Tampere (sanomalehti)|Tampere]]*, Tampereella vuosina 1882–1885 ilmestynyt sanomalehti
* *[[Aputykkivene Tampere|Tampere]]*, Suomen merivoimien tykkivene

* Tampere, sukunimenä:
** Mari Tampere-Bezrodny (s. 1951), virolainen viulisti

## Taideteoksen nimenä
* *Tampere*, Kansallisgallerian kokoelmiin kuuluva Pehr Adolf Kruskopfin lyijykynä-vesivärityö (1830-luku)
* *Tampere*, Kansallisgallerian kokoelmiin kuuluva Magnus von Wrightin lyijykynätyö (1846)
* *Tampere*, Kulttuuritalo Laikussa sijaitseva Allan Salon seinämaalaus (1956)
* *[[Tampere-veistos]]*, Tampereen Työnpuistossa sijaitseva Richard Rautalinin pronssiveistos (1934)