open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Asashimo

**Asashimo** (, ’aamukuura’) oli keisarillisen Japanin laivaston Yūgumo-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

## Palvelus
*Asashimo* otettiin palvelukseen 27. marraskuuta 1943 Osakassa komentajanaan *[[Yūgiri (1930)|Yūgirin]]* entinen päällikkö Maekawa Nisaborou. Alus liitettiin koulutuksen ajaksi 1. laivaston 11. hävittäjälaivueeseen. Aluksen päälliköksi määrättiin 27. tammikuuta 1944 *'[[Samidare (1935)|Samidaren]]* päällikkö Sugihara Yoshirou.

*Asashimo* liitettiin 10. helmikuuta 2. laivaston 2. hävittäjälaivueen 31. viirikköön. Alus suojasi 26. helmikuuta joukkojenkuljetussaattuetta Ujinasta Saipanille ja Guamille. Alus vaurioitti 29. helmikuuta tykkitulella Yhdysvaltain laivaston sukellusvene ''USS Rockia'' ja se oli mukana upotettamassa sukellusvene ''USS Troutia''. Alus pelasti yhdessä *[[Okinami]]n* kanssa *Sakitomarulta* 1 720 henkiinjäänyttä. Alus palasi 15. maaliskuuta Japaniin.

*Asashimo* suojasi 20.–28. maaliskuuta joukkojenkuljetussaattuetta Yokosukasta Trukille ja 1.–14. huhtikuuta Trukilta Saipanille ja Balikpapanilta Linggaan. Alus suojasi 11.–19. toukokuuta säiliöaluksista koottua saattuetta Linggasta Balikpapanin kautta Tawitawille.

*Asashimo* otti osaa 19.–20. kesäkuuta Filippiinienmeren taisteluun, jossa se suojasi amiraali Takeo Kuritan lentotukialusosastoa. Alus suojasi 8.–16. heinäkuuta joukkojenkuljetussaattuetta Kuresta Okinawalle ja sieltä edelleen Linggaan. Alus suojasi 18.–20. lokakuuta laivasto-osastoa Linggasta Bruneihin.

*Asashimo* otti osaa 23.–25. lokakuuta Leytenlahden taisteluun, jossa se suojasi amiraali Kuritan 1. hyökkäysosastoa. Alus osallistui 23. lokakuuta *[[Atago (1930)|Atagolta]]* hengissä selvinneiden pelastamiseen, minkä jälkeen se saattoi vaurioituneen *[[Takao (1930)|Takaon]]* takaisin Bruneihin. Alus saapui 31. lokakuuta Bruneista Manilaan suojatakseen Leyteen lähetettäviä joukkojenkuljetusaluksia.

*Asashimo* suojasi 8.–12. marraskuuta joukkojenkuljetussaattueen TA No.4 Manilasta Ormociin. Alus liittyi 10. marraskuuta saattueeseen TA No.3 lähestyessään Ormocia. Ainoastaan se selvisi Yhdysvaltain ilmavoimien hyökättyä 11. marraskuuta saattuetta vastaan. Se palasi Manilaan, josta se purjehti 13.–22. marraskuuta Spratlysaarten kautta Linggaan.

*Asashimo* liitettiin osaksi San Josen tulitukiosastoa. Alus pelasti 26. joulukuuta uppoavalta *[[Kiyoshimo]]lta* 167 henkiinjäänyttä. Alus suojasi 10.–20. helmikuuta 1945 taistelulaivoja *[[Ise (1916)|Ise]]* ja *[[Hyūga (1917)|Hyūga]]* Singaporesta Kureen, jossa alus siirrettiin 23. helmikuuta telakalle huollettavaksi.

*Asashimo* palasi 27. helmikuuta Kuren telakalta. Alus oli 6. huhtikuuta 1945 suojaamassa taistelulaiva *[[Yamato (taistelulaiva)|Yamatoa]]* sen viimeisessä hyökkäyksessä kohti Okinawaa. *Asashimo* jäi kuitenkin moottorivian vuoksi jälkeen taisteluryhmästä ja 7. huhtikuuta Task Force 58:n lentokoneet upottivat sen 275 kilometriä Nagasakista lounaaseen. Aluksen mukana menetettiin koko miehistö.

## Lähteet
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* CombinedFleet.com: ''Yūgumo''-luokan hävittäjät 
* CombinedFleet.com: ''Asashimon'' historia
Georgi Părvanov

**Georgi Sedeftšov Părvanov** (, s. 28. kesäkuuta 1957) oli Bulgarian presidentti 22. tammikuuta 2002 – 22. tammikuuta 2012. Hän pitää itseään sosialistina ja tukee maan NATO- ja EU-jäsenyyttä.

Părvanov syntyi Sirišnikissä Pernikin piirissä. Hän opiskeli matematiikkaa Sofian Pyhän Kliment Ohridskin yliopistossa ja valmistui 1981. Hän väitteli historiasta 1988. Tutkimuksissaan hän keskittyi erityisesti kansallisuuskysymykseen.

Părvanov liittyi Bulgarian kommunistipuolueen historian instituuttiin tutkijana 1981. Samana vuonna hän liittyi kommunistipuolueeseen, josta tuli Bulgarian sosialistipuolue 1990. Părvanov nousi BSP:n puheenjohtajaksi 1994, samana vuonna kun hänestä tuli parlamentin jäsen. Parlamentissa hän oli *Ystävyys Kreikan kanssa* -ryhmän johdossa ja vuodesta 1997 *Demokraattisen vasemmiston* -ryhmän johtaja.

Hänet valittiin ensimmäisen kerran presidentiksi marraskuussa 2001.

Părvanov paljasti 2006, että hänestä oli kansio entisen kommunistisen tiedustelupalvelu KDS:n arkistoissa nimellä "Gotse". Kansiota ei ole julkistettu, mutta hänen mukaansa häneltä pyydettiin vain historioitsijana neuvoja muistelmakirjaa varten yli sadan vuoden takaisista tapahtumista.

Părvanov valittiin toiselle kaudelle lokakuussa 2006. Häntä oli toisella kierroksella vastassa äärioikeistolaisen Natšionalen săjuz Atakan Volen Siderov. Părvanov sai jo ensimmäisellä kierroksella 64 % äänistä, mutta koska äänestysprosentti jäi alle 50 %, hän kohtasi toisella kierroksella Siderovin, jonka voitti 75,9–24,1 %.

Toisella kaudella syytökset presidenttiä vastaan tiedustelupalveluyhteyksistä jatkuivat. Heinäkuussa 2007 salaisen poliisin jälkeenjääneitä papereita tutkinut erikoiskomissio vahvisti Părvanovin virallisesti salaisen palvelun agentiksi.

Părvanovia ja nykyistä salaista poliisia, NPS:aa vastaan hyökättiin myös väittämällä Părvanovin ja NPS:n keränneen salaa tietoja poliitikoista ja tuomareista. Tutkinnan jälkeen todisteita ei kuitenkaan löytynyt.

## Lähteet
* Curriculum vitae (president.bg)

## Aiheesta muualla
Mános Chatzidákis

**Mános Chatzidákis** (joskus *Hadzidákis*, , 23. lokakuuta 1925 Xánthi, Kreikka – 15. kesäkuuta 1994 Ateena) oli kreikkalainen säveltäjä, joka toi rebetiko-musiikin kansainväliseen tietoisuuteen. Hän sai vuonna 1961 Oscarin parhaasta elokuvasävelmästä tunnuslaulustaan elokuvaan *[[Ei koskaan sunnuntaisin]]* (pääosassa Melína Merkoúri). 

Chatzidákis aloitti säveltämällä näyttämömusiikkia ja työskenteli 1960-luvulla tunnettujen elokuvaohjaajien, kuten Elia Kazan ja Jules Dassin, kanssa. Vuosina 1966–1972 hän asui ja työskenteli Yhdysvalloissa. Kreikan sotilasjuntan kaaduttua hän perusti vuonna 1975 oman tunnetun radio-ohjelman, jota esitettiin 1975–1981. Vuonna 1989 hän perusti oman orkesterin.

## Elokuvamusiikkia

* *Stella* (1955)
* *Aliki villikissa* (*To Xyló Vgíke apó ton Parádeiso*, 1959)
* *Madalena* (*Mantaléna*, 1960)
* *[[Ei koskaan sunnuntaisin]]* (*Poté tin Kyriakí*, 1960)
* *Aliki laivastossa* (*I Alíki sto Naftikó*, 1961)
* *300 spartalaista* (*The 300 Spartans*, 1962) 
* *Ateenan kaunotar* (*It Happened in Athens*, 1962)
* *[[America America]]* (1964)
* *[[Topkapi (elokuva)|Topkapi]]* (1964)
* *Blue - hiljainen taistelija* (*Blue*, 1968)
* *6 hurjaa* (*The Invincible Six*, 1970)
* *Jalankulkija* (*Der Fußgänger*, 1973) 
* *[[Sweet Movie – makea kaunotar]]* (*Sweet Movie*, 1974)
* *Haukkani Memed* (*Memed My Hawk*, 1984)

## Lähteet
Haugesund

**Haugesund** on kunta ja kaupunki Rogalandin läänissä Norjassa. Se perustettiin vuonna 1854, mutta alueella oli asutusta jo aiemmin. Kalasatamana paikkakunta tunnettiin jo 1700-luvulla. Haugesundin maapinta-ala on 68 neliökilometriä ja väkiluku vuoden 2023 alussa oli 37&nbsp;855. Haugesund oli asukasluvulla mitattuna Norjan 28. suurin kunta vuonna 2021.

Haugesundin taajama ulottuu Haugesundin kunnan ohella etelään Karmøyn kunnan puolelle. Norjan tilastokeskuksen mukaan taajaman  asukasluku oli vuoden 2021 alussa yhteensä 45&nbsp;436.

## Kulttuuri
Haugesundissa pidetään vuosittain Norjan kansainvälinen elokuvafestivaali. Sildajazz-festivaalilla esiintyy noin 70 yhtyettä noin 180 konsertissa.

## Liikenne
Haugesundin satama on seudun kuuden kunnan yhteisesti omistaman Karmsund Havn IKS -satamayhtiön ylläpitämä satama. Satama on kuulunut rahtimäältään Norjan suurimpiin. Haugesundin kaupungin länsirannalle sijaitsevaalle Killingøyn saarelle ja sen lähistölle on rakennettu satamayhtiön ylläpitämä useiden offshore-alusten huoltotukikohta ja kotisatama.

Haugesundin lentoasema sijaitsee naapurikunta Karmøyn puolella.

## Hallinto
Kaupungin nykyinen pormestari on Nils Konrad Bua, joka valittiin tehtäväänsä syksyllä 2023.

## Koulutus
Haugesundissa on Vestlandetin korkeakoulun kampus.

## Media
Sanomalehti *[[Haugesunds Avis]]* ilmestyy kuudesti viikossa.
 
## Tunnettuja henkilöitä
* Turid Birkeland (1962–2015), poliitikko
* Kjølv Egeland (1918–1999), poliitikko
* Jon Fosse (s. 1959), kirjailija
* Kolbein Falkeid (s. 1933), runoilija
* Christian Grindheim (s. 1983), jalkapalloilija
* Anne Margrethe Hausken Nordberg (s. 1976), suunnistaja
* Gunnar Hellesen (1912–2005), poliitikko
* Hanne Krogh (s. 1956), Bobbysocks-duon jäsen
* Sivert Langholm (1927–2022), historioitsija
* Sigve Lie (1906–1958), kilpapurjehtija
* Lars O. Meling (1876–1951), poliitikko
* Anne Grete Preus (1957–2019), muusikko
* Moritz Rabinowitz (1887–1942), liikemies
* Einar Steensnæs (s. 1942), poliitikko
* Susanne Sundfør (s. 1986), muusikko
* Susanne Wigene (s. 1978), juoksija

* Einherjer, yhtye
* Vamp, yhtye

## Kuvia

Smedasundet.jpg|Smedasundetin salmi
Rathaus Haugesund.jpg|Haugesundin raatihuone
Hovedinngang.jpg|Haugesundin kirjasto
Risøybrua sett fra Risøy.jpg|Risøybrua-silta
National Monument, Haugesund Norway.JPG|Haraldshaugenin kansallismuistomerkki


## Ystäväkaupungit
### Nykyiset
*  Emden (Saksa)
### Entiset
* Søllerød (Tanska)
* Tammisaari (Suomi)
* Ystad (Ruotsi)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kunnan verkkosivut
Tintamareski

**Tintamareski** () on ilveilyteatteri, jossa henkilöt ja tausta on maalattu näyttelijöiden ja yleisön välissä olevaan levyyn tai verhoon.<Hahmojen kasvojen kohdalla on reiät, joihin esiintyjät pujottavat päänsä. Joskus myös käsille tai jaloille on tehty omat reikänsä. 

Tintamareskeja käytettiin jo keskiajalla Etelä-Euroopassa, ja Pohjoismaihin ne levisivät 1900-luvun alkupuolella. Nykyään tintamareskeja käytetään usein humorististen valokuvien ottamiseen.

## Lähteet
Mary Decker

**Mary Teresa Slaney** (o.s. **Decker**, käytti välillä myös sukunimeä **Tabb**, s. 4. elokuuta 1958 Bunnvale, New Jersey) on entinen yhdysvaltalainen kestävyys- ja keskimatkojen juoksija.

Decker nousi maailman kestävyysjuoksun huipulle vuonna 1982, jolloin hän teki yhteensä kuusi maailmanennätystä, muun muassa 5. heinäkuuta 5&nbsp;000 metrin juoksussa ajan 15.08,26 sekä 16. heinäkuuta 10&nbsp;000 metrin juoksussa 31.35,3. Decker oli samalla ensimmäinen nainen, joka alitti 10&nbsp;000 metrillä 32 minuutin haamurajan. Seuraavana vuonna hän voitti Helsingin MM-kisoissa sekä 1&nbsp;500 että 3&nbsp;000 metrin juoksut. Hän sai saavutuksestaan James E. Sullivan -palkinnon parhaana yhdysvaltalaisena amatööriurheilijana ja lisäksi *[[Sports Illustrated]]* -lehti valitsi hänet vuoden urheilijaksi.

Decker oli ennakkosuosikki Los Angelesin olympialaisissa 1984, mutta 3&nbsp;000 metrin loppukilpailussa hän törmäsi edellään juoksevaan Zola Buddiin ja joutui keskeyttämään. Myöhemmin hän ilmoitti lehdistötilaisuudessa, että törmäys oli Buddin syytä ja että se maksoi hänelle olympiakullan. Decker kilpaili menestyksekkäästi vielä vuonna 1985, mutta jätti väliin kilpailukauden 1986 synnytettyään ainoan lapsensa, Ashley Lynnin, 30. toukokuuta 1986. Myös seuraava kausi meni pilalle loukkaantumisten takia. Hän osallistui Soulin olympialaisiin 1988 ilman mainittavaa menestystä. Hän ei päässyt enää maansa joukkueeseen Barcelonan olympialaisiin 1992.

Vuonna 1996 37-vuotias Decker selviytyi Yhdysvaltojen joukkueeseen Atlantan olympialaisiin. Karsintojen jälkeen kuitenkin selvisi, että Decker oli antanut doping-näytteen, joka sisälsi testosteronia suhteessa epitestosteroniin yli sallitussa suhteessa. Decker väitti, että tämä johtui hänen korkeasta iästään sekä hänen käyttämistään ehkäisypillereistä, mutta Kansainvälinen yleisurheiluliitto IAAF ei hyväksynyt selitystä, vaan laittoi hänet kilpailukieltoon. Yhdysvaltojen yleisurheiluliitto oli Deckerin puolella, joten asia otettiin välitystuomioistuimen käsittelyyn. Tuomioistuin päätti asian IAAF:n hyväksi, joten Decker menetti 1997 sisäratojen MM-kisoissa voittamansa hopeamitalin. Myöhemmin Decker haastoi IAAF:n ja Yhdysvaltojen olympiakomitean oikeuteen, mutta oikeus päätti, ettei sillä ole asiassa tuomiovaltaa. Myös vetoomustuomioistuin tuli samaan tulokseen.

Decker pyrki vielä Sydneyn olympialaisiin 2000, mutta ei päässyt maansa joukkueeseen. Hänet nimitettiin Yhdysvaltojen yleisurheilun Hall of Fameen vuonna 2003. Decker avioitui vuonna 1981 maratonjuoksija Ron Tabbin kanssa. Pari erosi kaksi vuotta myöhemmin. Decker meni uudelleen naimisiin 1. tammikuuta 1985 englantilaisen kiekonheittäjän Richard Slaneyn kanssa.

## Lähteet
* Decker Yhdysvaltojen yleisurheiluliiton sivuilla. 

### Viitteet
Hafnarfjörður

**Hafnarfjörður** (virallisesti **Hafnarfjarðarkaupstaður**) on Islannin kolmanneksi suurin kaupunki. Sen nimi tarkoittaa satamavuonoa. Vuonna 2019 siellä asui 29&nbsp;799 asukasta. Kaupunki kuuluu suur-Reykjavikin alueeseen.

Suojaisan luonnonsataman takia Hafnarfjörður perustettiin jo 1400-luvulla. Sieltä tehtiin ulkomaankauppaa Englantiin ja Saksaan 1400-luvulla. Alueen pääasiallinen työllistäjä on kalastus. Islannin ensimmäinen troolari oli Hafnarfjörðurissä. Kaupungin lähistöllä on myös suuri alumiinisulatto.

Kaupungissa järjestetään vuosittain suuret viikinkifestivaalit. Siellä on kolme maauimalaa, jotka lämpiävät kuumien lähteiden avulla.

## Urheilu
Jalkapallojoukkue FH Hafnarfjördur on voittanut Islannin mestaruuden vuosina 2004, 2005 ja 2006.

## Ystävyyskaupungit
Hafnarfjörðurin ystävyyskaupungit:

*  Akureyri, Islanti
*  Bærum, Norja
*  Baoding, Kiina
*  Cuxhaven, Saksa
*  Frederiksberg, Tanska
*  Hämeenlinna, Suomi
*  Ilulissat, Grönlanti
*  Tartto, Viro
*  Tvøroyri, Färsaaret
*  Uppsala, Ruotsi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kalsiumkarbonaatti

**Kalsiumkarbonaatti** (CaCO3) on hiilihapon kalsiumsuola. Sitä esiintyy luonnossa monessa muodossa, kuten kalkkikivenä, marmorina ja liituna, mutta se tunnetaan myös valkeanharmaana jauheena tai suurina kirkkaina kiteinä, joita molempia käytetään lähtöaineena muita kalsiumin suoloja valmistettaessa. Kalsiumkarbonaatti on pehmeää ja täten helposti käsiteltävissä, mutta liukenee varsin huonosti veteen. Kalsiumkarbonaatin moolimassa on 100,1&nbsp;g/mol, sulamispiste 825&nbsp;°C (hajoaa), tiheys 2,8&nbsp;g/cm3 (vesi = 1,0&nbsp;g/cm3) ja CAS-numero 471-34-1. 

Kalsiumkarbonaatti tunnetaan myös nimellä *polttamaton kalkki*. Tämä perustuu siihen, että kalsiumkarbonaatista voidaan valmistaa poltettua kalkkia eli kalsiumoksidia (CaO) ”polttamalla” eli kuumentamalla sitä kalkkiuunissa noin 1&nbsp;000&nbsp;°C:n lämpötilassa, jolloin siitä lohkeaa hiilidioksidia.

## Käyttökohteita

Kalkkikiveä, joka on kalsiumkarbonaattia, käytetään runsaasti sementin ja betonin valmistukseen.

Kalsiumkarbonaatin eräs muoto, marmori, on kiinteää, lujaa, pienenpienten kiteiden muodostamaa massaa. Käyttötarkoituksesta riippuen marmorin puhtaus vaihtelee. Kuvanveistäjien käyttämä marmori on hyvin hienojakoista ja kirkkaan valkoista. Rakennusten ulkopäällystyksiin taas käytetään enemmän värillisiä sekä kuviollisia marmorilaattoja.

Hienojakoisempaa kalsiumkarbonaattia käytetään  taululiiduissa, joissa se on yleensä sekoitettu saveen.

Biljardi- ja snookerpeleissä käytetään liitua, joka estää pallon liiallisen liukkauden, kun palloon osutaan biljardikepillä.

Maataloudessa kalsiumkarbonaattia käytetään paljon maaperän happamuuden vähentämiseen ja kalsiumin lähteenä kalkituksessa. 

Elintarvikkeissa kalsiumkarbonaattia käytetään säilöntäaineena, paakkuuntumisenestoaineena ja väriaineena. Se merkitään pakkauksessa usein E-koodilla E&nbsp;170.

Lisäksi kalsiumkarbonaattia käytetään närästyslääkkeenä ja lisäravinteena, koska se on edullinen kalsiumin lähde.

Paperiteollisuudessa kalsiumkarbonaattia käytetään aikakauslehti- ja hienopaperin täyteaineena. Se on halvempaa kuin aikaisemmin käytetty kaoliinisavi, mutta toisaalta se kuluttaa karheutensa vuoksi enemmän paperikoneiden märkäviiroja. Kalsiumkarbonaatista ja suuritiheyksisestä polyeteenistä (*HDPE*) valmistetaan kivipaperia.

## Katso myös
*Kalsiitti

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
*PubChem: Calcium carbonate 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Calcium carbonate 
*ChemBlink: Calcium carbonate
Autuas Innocentius V

**Innocentius V** (n. 1225 – 22. kesäkuuta 1276), syntymänimeltään **Pierre de Tarentaise** oli paavina 21. tammikuuta 1276 – 22. kesäkuuta 1276. Hän liittyi nuorena dominikaanimunkkeihin ja tuli kuuluisaksi saarnaajaksi. Innocentius V:n lyhyen paavikauden merkittävin tapahtuma oli yritys hakea yhteyttä idän kirkon kanssa.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Eksikkaattori

**Eksikkaattori**, myös **eksikaattori**, on paksulasinen, tasohioksella varustettu astia. Sitä käytetään ilman kosteudelle herkkien aineiden säilytykseen. Eksikkaattori on valmistettu niin, että sen alaosaan voidaan tukea joko posliininen tai muovinen teline, ja tämän telineen alle kaataa kuivausmassa.

Eksikkaattoreita käytetään usein kemian kvantitatiivisissa töissä. Käyttökohteita on useita, mutta yleisimmin tarkoituksena on pitää haluttu yhdiste mahdollisimman kuivana. Kun esimerkiksi kuparisulfaattia hehkutetaan, se menettää kidevetensä. Jos kidevedetöntä kuparisulfaattia sisältävä upokas jätettäisiin huoneilmaan, imisi se ajan myötä itseensä kosteutta ja muuttuisi jälleen kidevedelliseen muotoonsa. Tämä voidaan estää eksikkaattorissa, jonka pohjalla oleva kuivausmassa imee itseensä kaiken tarkkaan suljetussa astiassa olevan kosteuden.
Mittalasi

**Mittalasi** on usein muovista tai lasista valmistettu lieriön mallinen laboratorioväline, jonka sivulle on merkittynä tarkat tilavuudet. Mittalaseilla voidaan siirtää verrattain tarkkoja nestetilavuuksia. Yleisimmät mittalasien koot ovat 10 ml, 50 ml, 100 ml, 250 ml, 500 ml sekä 1&nbsp;000 ml.
Hackman

**Hackman Oyj** oli suomalainen pörssiyhtiö, jonka italialainen Ali S.p.A. osti vuonna 2004. Hackmanin tytäryhtiöitä olivat tuolloin suurkeittiölaitteita valmistava Hackman Metos Oy ja kodintuotteita valmistava Iittala Oy Ab. Samana vuonna Hackman myi Iittala Oy Ab:n yhtiön toimivan johdon ja ABN AMRO Capitalin muodostamalle sijoittajaryhmälle. Hackman Oyj poistui pörssistä sen siirryttyä Ali S.p.A:n omistukseen.

Nykyisin Hackmanin ruokailuvälineet ja keittiötarvikkeet kuuluvat Iittala Groupiin. Iittala Group on vuodesta 2007 ollut osa Fiskars-konsernia. Hackman Kalustetehdas kuuluu Metos Oy Ab:hen, jonka omistaa italialainen Ali S.p.A.

Vuonna 2016 Hackman äänestettiin Suomen kymmenenneksi arvostetuimmaksi tuotemerkiksi ''Markkinointi & Mainonta'' -lehden ja Taloustutkimuksen vuosittaisessa Brändien arvostus -kyselyssä.

## Historia

Hackmanin historia alkaa vuodesta 1790, jolloin saksalainen Johan Friedrich Hackman perusti Viipuriin kauppahuoneen, jonka nimeksi tuli sittemmin Hackman & Co. Kauppahuone oli 1800-luvulla Savon ja Karjalan suurimpia sahateollisuus- ja puutavaraliikkeitä. Yhtiöllä oli sahat muun muassa Heinäveden Kermassa ja Palokissa, Sulkavan Lohikoskella, Äyräpään Pölläkkälässä ja Leppävirran Sorsakoskella.

Vuonna 1876 Hackman perusti aterin- ja hienotaetehtaan Nurmeen Viipurin lähelle. Vuonna 1891 aloitti samanlaisia tuotteita valmistava tehdas Sorsakoskella. Vuonna 1924 Hackman alkoi valmistaa aterimia ruostumattomasta teräksestä ja 1920-luvun lopussa valmistusohjelmaan tulivat aterinsarjat. Teräskattiloiden valmistus alkoi vuonna 1950.

Vuodesta 1910 Hackmanin sahateollisuus keskittyi Joutsenon Honkalahden sahalle. Saha myytiin vuonna 1991 Enso-Gutzeit Oy:lle.

Vuonna 1914 Hackman perusti yhdessä Suomen valtion kanssa Pohjois-Karjalan Kuusjärven kunnasta omistamaltaan maa-alueelta löydetyn kuparimalmion pohjalle nykyisen Outokummun edeltäjäyrityksen Outokumpu Kopparverkin, jonka omistuksen se myi Suomen valtiolle vuonna 1924.
 
Vuonna 1989 Hackman osti Norjasta Høyang Polaris -tehtaan ja Ruotsista Nilsjohan AB:n. Seuraavana vuonna Hackman osti Oy Arabia Ab:n, Rörstrand-Gustavsberg AB:n ja Iittala-Nuutajärvi Oy:n. Ostettujen yritysten emoyhtiöksi perustettiin Hackman Tabletop Oy.

Hackman Housewares ja Hackman Tabletop Oy yhdistettiin Hackman Designor Oy Ab:ksi 1994. Tämä yhtiö osti samana vuonna kattilavalmistaja ALU Oy:n.

Vuonna 2000 Hackman Designor Oy Ab:n nimeksi muutettiin Designor Oy Ab. Vuonna 2002 yhtiö osti ruotsalaisen BodaNova-Höganäs Keramik AB:n. Vuonna 2003 Designor Oy Ab:n nimi vaihdettiin iittala Oy Ab:ksi.

Vuonna 2004 Hackman myytiin italialaiselle Ali S.p.A.:lle, joka puolestaan myi sen hollantilaiselle ABN AMRO1Capital -yhtiölle vuonna 2005.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
*

## Aiheesta muualla
* Hackmanin tarina Hackmanin sivuilla .
*Kansalliskirjaston digitoidut aineistot: ''Hackmanin tuoteluettelot''.
*Yle Elävä arkisto: Matti Kassilan lyhytfilmi Sorsakosken tehtaasta (1958).
* Yhtiön pörssihistoriaa Pörssitiedon nettisivuilla
* Toiminimi Hackman & C:o 150-vuotias, Helsingin Sanomat, 31.12.1939, nro 352, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Sinkkikloridi

**Sinkkikloridi** (ZnCl2) on väritön tai valkoinen, hyvin vahvasti hygroskooppinen suola.  Sinkkikloridi on heikko Lewis-happo, sen vesiliuoksen pH on noin 4. Sinkkikloridin liukoisuus veteen on 432 g/100 ml (25 °C), moolimassa 136,3 g/mol, sulamispiste 290 °C, kiehumispiste 732 °C, tiheys 2,9 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3) ja CAS-numero 7646-85-7. 

Sinkkikloridia käytetään suuria määriä tekstiiliteollisuudessa peittana, metallurgiassa metallien pinnoittamiseen sinkillä, paristoissa elektrolyyttinä ja orgaanisessa sekä epäorgaanisessa kemiallisissa synteeseissä.

## Valmistus

Vedetöntä sinkkikloridia voidaan valmistaa metallisen sinkin ja vetykloridin välisellä reaktiolla.

Zn(s) + 2HCl(g) → ZnCl2(s) + H2(g)

Vesiliuoksia taasen valmistetaan perinteisillä happo-emäs metodeilla, vaikkapa sinkkisulfidista (ZnS) tai sinkkioksidista.

ZnS(s) + 2 HCl(aq) → ZnCl2(aq) + H<sub>2</sub>S(l)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Nikolai Rubinštein

**Nikolai Grigorjevitš Rubinštein** (; 14. kesäkuuta (J: 2. kesäkuuta) 1835 Moskova &ndash; 23. maaliskuuta (J: 11. maaliskuuta) 1881 Pariisi) oli juutalais-venäläinen pianisti ja säveltäjä Anton Rubinšteinin nuorempi veli. 

Nikolai Rubinštein opiskeli vuosina 1844–1846 pianonsoittoa saksalaisen pianopedagogin Theodor Kullakin ja sittemmin myös sävellystä saksalaisen musiikkiteoreetikon Siegfried Dehnin johdolla. Samanaikaisesti hän opiskeli lakitiedettä vuoteen 1855 saakka. Rubinšteinin merkittävin elämäntyö oli Moskovan konservatorion perustaminen ja johtaminen (yhdessä ruhtinas Nikolai Petrovitš Trubetskoin kanssa). Hänet luettiin aikansa parhaimpiin pianisteihin, vaikka nykyään hän on jäänyt kuuluisamman veljensä varjoon. 

Säveltäjä Pjotr Tšaikovski halusi omistaa ensimmäisen pianokonserttonsa alun perin ystävälleen Nikolai Rubinšteinille. Tšaikovskin soitettua teoksen Rubinšteinille Moskovan konservatorion luokkahuoneessa jouluaattona 1874 Rubinštein kuitenkin haukkui sen hänelle "miltei täysin pataluhaksi". Rubinštein piti teosta mahdottomana esitettäväksi, mutta lupasi soittaa sen julkisesti, mikäli Tšaikovski tekisi siihen määräajassa hänen vaatimansa lukuisat muutokset. Suutuspäissään Tšaikovski pyyhki Rubinšteinin nimen omistussivulta ja kirjoitti tilalle saksalaisen pianistin ja kapellimestarin Hans von Bülowin, joka puolestaan kehui konserttoa kaikin puolin onnistuneeksi ja esitti sen ensimmäisen kerran julkisesti lokakuussa 1875. Myöhemmin Tšaikovski ja Rubinštein sopivat riitansa; Tšaikovski muokkasi konserttonsa piano-osuutta hieman vaivattomammaksi, ja Rubinštein puolestaan myönsi ensiarvostelunsa olleen epäoikeudenmukainen ja soitti teoksen Pariisin maailmannäyttelyssä vuonna 1878. Rubinšteinin kuoltua Tšaikovski omisti viululle, sellolle ja pianolle säveltämänsä trion (a-molli, opus 50) "suuren taiteilijan muistolle".

Suomalaisista muusikoista Ina Lange opiskeli Rubinšteinin johdolla. 

## Lähteet
Kebede Balcha

**Kebede Balcha** (7. syyskuuta 1951 – 10. heinäkuuta 2018 Toronto, Kanada) oli etiopialainen kestävyysjuoksija. Hän sijoittui 1981 Stramilano-puolimaratonin toiseksi ajalla 1.04.53 häviten Australian Robert de Castellalle sekunnilla. Helsingin MM-kisoissa 1983 Balcha oli maratonjuoksun toinen häviten jälleen de Castellalle. Balchan aika kilpailussa oli 2.10.27.

## Lähteet
Kalsiumkloridi

**Kalsiumkloridi (E509)** (CaCl2·6H2O tai CaCl2) on kalsiumkarbonaatin ja suolahapon reaktiossa muodostunut valkoinen hyvin hygroskooppinen suola. Kidevedellinen muoto (CaCl2·6H2O) muodostaa kiteitä, kidevedetön (CaCl2) taasen pysyy jauheena. Molemmat muodot liukenevat veteen erittäin helposti. Kidevedellistä kalsiumkloridia käytetään maanteillä lähinnä kesäkaudella pölyn sitomiseen ja talvisin vähäisessä määrin yhdessä natriumkloridin kanssa valtateiden tienpintojen sulana pitämiseen. Kalsiumkloridi aiheuttaa autojen ruostumista. Kalsiumkloridia on myös käytetty eksikaattoreiden kuivausaineena, mutta nykyisin silikageeli on syrjäyttänyt sen lähes täysin. 

## Kalsiumkloridin kidevedelliset muodot
* Kalsiumkloridin monohydraatti CaCl2·H2O, CAS-numero 22691-02-7
* Kalsiumkloridin dihydraatti CaCl2·2H2O, CAS-numero 10035-04-8
* Kalsiumkloridin tetrahydraatti CaCl2·4H2O, CAS-numero 25094-02-4
* Kalsiumkloridin heksahydraatti CaCl2·6H2O, CAS-numero 7774-34-7

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
*Inchem: Calcium chloride CAS N°:10043-52-4  (pdf) 
*ChemBlink: Calcium chloride 
*ChemBlink: Calcium chloride dihydrate 
*ChemBlink: Calcium chloride hexahydrate 
*Tiehallinto: Elina Vestola, Pekka Pohjanne, Leena Carpén, Tuija Kaunisto, Tiina Ahlroos: Kalsiumkloridin sivuvaikutukset, Tiehallinnon selvityksiä 38/2006, Edita Prima Oy, Helsinki 2006, ISBN 951-803-768-X  (pdf)
Jodihappo

**Jodihappo** (HIO3) on erittäin vahva hapetin. Sitä voidaan valmistaa muun muassa hapettamalla jodia typpihapolla (HNO3) ja haihduttamalla näin saatu liuos kuiviin.  Tällöin saadaan jodianhydridiä, dijodipentoksidia (I2O5), joka liukenee veteen; liuosta haihdutettaessa kehittyy jodihappoa värittöminä kiteinä. Toinen yleinen tapa on keittää kaliumkloraatin (KClO3) vesiliuosta jodin kanssa. 

Jodihapon moolimassa on 175,91&nbsp;g/mol, sulamispiste 110&nbsp;°C, tiheys (kiinteä) 4,62&nbsp;g/cm3 (vesi = 1,0&nbsp;g/cm3), liukoisuus veteen 269 g/100 ml (20&nbsp;°C) ja CAS-numero 7782-68-5.

Yhdisteellä on käyttökohteita lääketieteessä. Lisäksi sitä on mahdollista käyttää kaasunaamareissa sekä sen suolojen valmistamiseen.

Jodihapolla on osoitettu olevan vaikutuksia myös ilmastoa lämmittävien pienhiukkasten syntyyn.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Iodic acid
Moskovan konservatorio

**Moskovan konservatorio** () on Venäjän tärkeimpiä musiikkioppilaitoksia. Konservatorion perusti vuonna 1866 Nikolai Rubinštein, vuonna 1862 Pietarin konservatorion perustaneen Anton Rubinšteinin veli, ja ruhtinas Nikolai Petrovitš Trubetskoi. Pjotr Tšaikovski toimi konservatoriossa musiikin teorian opettajana yli kaksikymmentä vuotta, ja vuodesta 1940 konservatorio on ollut nimetty hänen mukaansa.

## Konservatoriosta valmistuneita
* Aram Hatšaturjan (säveltäjä)
* Sergei Rahmaninov (säveltäjä)
* Mstislav Rostropovitš (sellisti ja kapellimestari)
* Gennadi Roždestvenski (kapellimestari)
* Alfred Schnittke (säveltäjä)
* Aleksandr Skrjabin (säveltäjä)
* Aleksei Šmitov (urkuri ja säveltäjä)
Zend Engine

**Zend Engine** on avoimen lähdekoodin komentosarjakielinen ydin, joka on tullut tutuksi etenkin PHP-ohjelmointikielen ytimenä. Zend Enginen kehitti alkujaan Andi Gutmans ja Zeev Suraski, ja se on nykyisin yksi Zend Technologiesin päätuotteista.

Ensimmäinen versio Zend Enginestä julkaistiin vuonna 1999 yhdessä PHP 4-version kanssa. Se oli kirjoitettu korkeasti optimoiduksi taustajärjestelmäksi, ja sitä oli mahdollisuus käyttää myös PHP:n ulkopuolisissa projekteissa. Suorituskyky, toimivuus ja laajennettavuus olivat myös keskeisessä osassa kehitystyötä.

Tällä hetkellä Zend Enginestä on versio 2, *The Zend Engine II* joka toimii PHP:n viidennen version ytimenä. Järjestelmää on ollut saatavilla ilmaiseksi vuodesta 2001 lähtien BSD:n tyylisellä lisenssillä, ja nykyisellään järjestelmää kehittävät useat ohjelmoijat ympäri maailmaa.
Huhtinen

**Huhtinen** on Porvoon kaupunginosa. Suurin osa alueen asutuksesta on rakennettu 1980-luvun loppupuolella. Huhtisissa on suomenkielinen ala-aste, Huhtisen koulu, jota laajennettiin vuosina 2002–2003, sekä kaksikielinen Huhtisen päiväkoti. Alueella on myös melko paljon opiskelija- ja vuokra-asuntoja. Ennen Huhtisissa toimi tunnettu Hopean talli. Nykyään Hopean talli sijaitsee Gammelbackan vieressä, Uddaksentien varrella. Huhtisen asukasluku on noin 3000.

Huhtisista Porvoon keskustaan on matkaa noin kaksi kilometriä. Keskustan ja Huhtisen välillä kulkee linja-autolinja, jonka vuoroväli on noin 20–30 minuuttia.

Nimi Huhtinen tulee sanasta *huhti*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Porvoon kaupunki
Innocentius XIII

**Innocentius XIII**, syntymänimeltään **Michelangelo dei Conti**, (13. toukokuuta 1655 – 7. maaliskuuta 1724) oli paavina 8. toukokuuta 1721 – 7. maaliskuuta 1724. Vuosina 1697–1710 hän toimi paavin lähettiläänä Portugalissa, missä hänen arvellaan saaneen huonon vaikutelman jesuiitoista, joita kohtaan hän oli paavina ollessaan tyly: hän muun muassa kielsi jesuiitoilta uusien jäsenten ottamisen sekä lähetystyön Kiinassa.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Mangaanidioksidi

**Mangaanidioksidi**, *mangaani(IV)oksidi*, (MnO2) on musta, jauhemainen suola, joka tunnetaan myös nimillä ruskokivi ja pyrolusiitti-nimisenä mineraalina. Mangaanidioksidi on lähes poikkeuksetta teollisuuden lähtöaineena muita mangaanisuoloja valmistettaessa. Mangaanidioksidia käytetään tavallisissa kuivapareissa, paristojen keskeisissä rakennuspaloissa, joissa se pelkistyy alemmalle hapetusluvulle.

Mangaanidioksidi liukenee hyvin lämpimään, väkevöityyn rikkihappoon, kaava alla. Samalla vapautuu happea.

2MnO2(s)+2H<sub>2</sub>SO<sub>4</sub>(aq) → 2MnSO<sub>4</sub>(aq)+O<sub>2</sub>+H<sub>2</sub>O

Vastaava reaktio suolahapon kanssa.

MnO2(s)+4HCl → MnCl<sub>2</sub>+Cl2+2H<sub>2</sub>O

Molemmissa tapauksissa havaitaan mangaanin yhtenevyys lähisukulaiseensa, rautaan.

Mangaanidioksidi on veteen liukenematonta ja sen moolimassa on 86,9 g/mol, sulamispiste 553&nbsp;°C (hajoaa dimangaanitrioksidiksi eli mangaani(III)oksidiksi Mn2O3 ja hapeksi), tiheys 5,0 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3) ja CAS-numero 1313-13-9. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*PubChem: Manganese dioxide 
*Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Manganese dioxide
Feodorit Kuolalainen

Pyhä **Feodorit Kuolalainen**, lappalaisten valistaja, lasketaan yhdeksi Suomen ortodoksisen kirkon kunnioittamista Karjalan valistajista.

Pyhä Feodorit meni jo 13-vuotiaana Solovetskin luostariin ja vihittiin munkiksi 14-vuotiaana.  Kun hänet oli vihitty munkkidiakoniksi, hän lähti kiertelemään eri luostareissa ja tapasi matkallaan muiden muassa pyhittäjä Aleksanteri Syväriläisen ja pyhittäjä Trifon Petsamolaisen, jonka kanssa hän teki valistustyötä lappalaisten asuinalueilla.

Myöhemmin pyhä Feodorit asui useissa luostareissa ollen välillä myös igumenina. Hän kuoli Solovetskin luostarissa elokuun 17. päivänä 1571 ja kyseinen kuolinpäivä on hänen ortodoksinen muistopäivänsä.

## Aiheesta muualla

*Pyhä Feodorit Kuolalainen / Ortodoksi.net
Fraser Island

**K'Gari**, aiemmin **Fraser Island** on 1&nbsp;840 neliökilometrin laajuisena maailman suurin hiekkasaari. Se sijaitsee Australian itärannikolla Queenslandissä noin 200 kilometriä Brisbanesta pohjoiseen. Saari valittiin Unescon maailmanperintökohteeksi vuonna 1992. K’Gari tulee butchullien kielestä ja se tarkoittaa paratiisia. Eurooppalaisten uudisasukkaiden tulo saarelle hävitti alkuperäiset asukkaat ja nykyään siellä ei elä ainuttakaan aboriginaaliheimoa.

## Maantiede
Noin 122 kilometriä pitkä Fraser Island sijaitsee Queenslandin kaakkoisrannikolla 180 kilometriä Brisbanesta pohjoiseen. Sen erottaa mantereesta 5–10 kilometriä leveä Great Sandy Strait -salmi. Fraser Island on maailman suurin hiekkasaari, ja sen pinta-ala on 1&nbsp;840 neliökilometriä. Saari on muodostunut satojen tuhansien vuosien aikana hiekasta, jota on kulkeutunut tuulien, aaltojen ja merivirtojen mukana Australian kaakkoisosista ja jopa Etelämantereelta saakka. Australian itärannikolla on useita samalla tavalla muodostuneita hiekkasaaria South Stradbroke Islandista Fraser Islandiin, jossa hiekka kasautui vulkaanisen toiminnan seurauksena kohonneille matalille kallioille.

Fraser Islandin maisemaa hallitsevat useat osittain päällekkäiset dyynit, joista vanhimmat ovat ainakin 700&nbsp;000 vuotta vanhoja. Saarella on ainakin kahdeksan dyynijärjestelmää, joista nuorimmat puolestaan ovat alle 10&nbsp;000 vuotta vanhoja.

Fraser Islandin makean veden järvet ovat maailman puhtaimpien joukossa. Suosituin näistä järvistä on Lake McKenzie, joka on sisämaassa Eurongin pikkukaupungin vieressä. Järven ranta on lähes puhdasta piidioksidia.

Fraser Islandin ilmasto on merellinen ja subtrooppinen, ja päivän keskilämpötila vaihtelee 14,1 asteesta 28,8 asteesta. Sademäärät ovat korkeita, ja eniten sataa korkeimmilla dyyneillä saaren keskellä, missä sadanta voi olla 1&nbsp;800 millimetriä vuodessa.

## Luonto
Fraser Islandin kasvillisuus on monipuoliesta rannikkonummeista subtroppisiin sademetsiin. Saari on ainoa paikka maailmassa, jossa sademetsää kasvaa dyyneillä yli 200 metrin korkeudessa. Saarella on nummien ja sademetsien lisäksi kaksi muuta merkittävää kasvillisuusaluetta, rannikkometsä ja korkea eukalyptusmetsää. Saaren saniaislajisto on erityisen merkittävä, sillä sieltä löytyy noin 50 saniaislajia tai -muunnelmaa.

Dingot ovat saarella yleisiä. Nämä eläimet ovat viimeisiä puhtaita dingoja. Ristisiitosten estämiseksi koirien tuonti saarelle on kiellettyä.

## Turismi
Saarelle pääsee lautalla ja saarella saa ajaa ainoastaan nelivetoisella autolla. Saarelta löytyy useita leirintäalueita, joilta on näköala merelle ja ryhävalaiden muuttoreiteille. Fraser Islandilla on myös suljettuja alueita, joilla kasvillisuutta ennallistetaan.

## Lähteet
* 
*Cooper, Malcolm & Erfurt-Cooper, Patricia: From Sand Mining to Sand Bashing in About 30 Years. Teoksessa

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*Australian Department of Environment and Heritage 
*Frasier Island UNESCOn sivuilla
Joseph Priestley

**Joseph Priestley** (1733–1804) oli englantilainen pappi, kemisti, luonnonfilosofi ja psykologi. Kemistinä hän tutki varsinkin kaasuja. Vuonna 1774 hän sai elohopeaoksidia kuumentamalla valmistetuksi puhdasta happea ja tutki sen ominaisuuksia. Muutamaa vuotta myöhemmin hän havaitsi myös, että "sitoutunutta ilmaa" (hiilidioksidia) sisältävässä vedessä kasvit tuottivat sitä.  Jo sitä ennen hän oli todennut, että "sitoutunut ilma" ei ylläpitänyt palamista eikä hengitystä, mutta sitä sisältäneessä säiliössä hiiret pysyivät kauemmin hengissä, jos siellä pidettiin myös kasveja.  

Joseph Priestley ei ollut ensimmäinen, joka löysi hapen; ruotsalainen Carl Scheele oli eristänyt sen jo aiemmin, mutta Priestley julkaisi tulokset ennen Scheeleä.      

Vaikka Priestely eristi hapen, hän pysyi vallalla olleen flogiston-teorian kannattajana. Hän nimitti happea "deflogistoituneeksi ilmaksi". Hänen mukaansa se erosi tavallisesta ilmasta siten, ettei se sisältänyt flogistonia, minkä vuoksi se pystyi sitomaan sitä palavista aineista tavallista ilmaa tehokkaammin.

Priestley eristi myös muita kaasuja, jotka nykyään tunnetaan nimillä typpioksidi, typpioksiduuli eli ilokaasu ja hiilimonoksidi. 

Priestley oli Lunar societyn keskeisiä henkilöitä.

## Teoksia

* *The Rudiments of English Grammar* (1761)
* *A Chart of Biography* (1765)
* *Essay on a Course of Liberal Education for Civil and Active Life* (1765)
* *The History and Present State of Electricity* (1767)
* *Essay on the First Principles of Government* (1768)
* *A New Chart of History* (1769)
* *Institutes of Natural and Revealed Religion* (1772–74)
* *Experiments and Observations on Different Kinds of Air* (1774–77)
* *Disquisitions relating to Matter and Spirit* (1777)
* *The Doctrine of Philosophical Necessity Illustrated* (1777)
* *Letters to a Philosophical Unbeliever* (1780)
* *An History of the Corruptions of Christianity* (1782)
* *Lectures on History and General Policy* (1788)
* *Theological Repository* (1770–73, 1784–88)

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*

## Aiheesta muualla

* Joseph Priestley
Justus von Liebig

**Justus Liebig** (vuodesta 1845 vapaaherra Justus von Liebig) (12. toukokuuta 1803 Darmstadt – 18. huhtikuuta 1873 München) oli saksalainen kemisti.

Justus von Liebigin piti tulla isänsä tapaan apteekkariksi, mutta rahanpuutteen vuoksi koulutus keskeytyi. Myöhemmin perheen taloudellisen tilanteen parantumisen myötä hänet lähetettiin opiskelemaan kemiaa Bonnin yliopistoon. von Liebig sai opintonsa päätökseen Pariisissa, jossa hän opiskeli Louis-Joseph Gay-Lussacin johdolla. Hän tuli professoriksi jo 21-vuotiaana. Palattuaan Saksaan vuonna 1824 hän toimi Giessenin yliopistossa muun muassa Friedrich Kekulén opettajana.

Von Liebigin oivalluksia ovat muun muassa 
* monet teoreettisen kemian perusteesit,
* useat orgaaniset yhdisteet (esim. kloroformi, kiniini, nikotiini ),
* orgaanisten aineiden alkuaineanalyysin ja orgaanisen kemian työmenetelmien kehitys,
* tieteellisen maatalouskemian perustaminen ja mineraalilannoituksen aloittaminen,
* monet tieteelliset kojeet.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Tuomas Celanolainen

**Tuomas Celanolainen** (, n. 1200 Celano, Abruzzo – 1270 Tagliacozzo) oli italialainen fransiskaanimunkki, joka tunnetaan erityisesti kolmen Fransiskus Assisilaisen elämää käsittelevän kirjan kirjoittamisesta, jonka paavi Georgius IX tilasi häneltä.  Häntä pidetään myös "Dies irae" -runon, eli requiem-messun sequentia-osan, kirjoittajana.  

Tuomas Celanolainen oli yksi ensimmäisistä fransiskaaniveljistä ja liittyi järjestöön jo vuoden 1215 tienoilla ja  tunsi Fransiskus Assisilaisen henkilökohtaisesti. Tuomas Celanolainen lähetettiin Saksaan edistämään liikettä ja hänestä tuli 1223 "Wormsin, Mentzin ja Kölnin luostareiden kustos ja myöhemmin Reinin piirien ainoa kustos"  "ainoa vartija" () alueella.  Hän palasi joidenkin vuosien päästä takaisin Italiaan, missä vietti elämänsä viimeiset vuodet klarissalaisluostarin rippi-isänä Tagliacozzossa.

## Lähteet
Ricardo Cabanas

**Ricardo Cabanas** (s. 17. tammikuuta 1979 Zürich, Sveitsi) on espanjalais-italialais-sveitsiläinen jalkapalloilija, joka on edustanut vuodesta 2006 saksalaista 1. FC Kölniä. Hän on keskikenttäpelaaja.

Cabañas pelasi melkein 200 ottelua Grasshoppers Zürichissa ennen kuin siirtyi lainalle ranskalaiseen En Avant Guingampiin. Jo 17 lainaottelun jälkeen hänet myytiin nykyiseen seuraansa.

Cabanas valittiin Sveitsin jalkapallomaajoukkueeseen vuoden 2006 Saksan MM-kisoihin.

## Lähteet
International Hockey League (1945–2001)

**International Hockey League** (IHL) oli pohjoisamerikkalainen jääkiekkosarja, jota pelattiin Yhdysvalloissa ja Kanadassa vuosina 1945–2001. Samanniminen sarja oli olemassa myös vuosina 1929–1936. Vuonna 2007 Yhdysvaltain keskilännessä toimiva United Hockey League nimettiin uudelleen nimelle International Hockey League.

Toiminnan loppuessa kuusi IHL-joukkuetta (Chicago Wolves, Grand Rapids Griffins, Houston Aeros, Utah Grizzlies, Milwaukee Admirals ja Manitoba Moose) siirtyi pelaamaan AHL-sarjaan.
Valtakunnankreivi

**Valtakunnankreivi** () oli kreivin arvonimi ja asema, joita Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta myönsi loppuunsa, vuoteen 1806 asti.

Valtakunnankreivi tarkoitti, että sen haltija on suoraan keisarin vasalli, eikä vain välillisesti jonkin keisarikuntaan kuuluvan ruhtinaskunnan alaisuuden kautta.

Mikäli valtakunnankreivillä oli myös suoraan keisarikunnan läänittämää tai allodiaalista maaomaisuutta, sellaisia pidettiin 1700-luvulta alkaen ruhtinaiden veroisina (). Tällaisella oli merkitystä 1700–1900-lukujen ruhtinaallisilla avioliittomarkkinoilla, joilla samanarvoista syntyä olevat morsiamet olivat yleensä edellytys että avioliiton lapset saattavat periä isänpuoleisen sukunsa kruunun. Esimerkiksi Venäjän keisarit (jotka olivat samalla Suomen suuriruhtinaita) edellyttivät valtaistuimen perimystä varten, että heidän sukuunsa kuuluvat prinssit naivat samanarvoista syntyä olevia morsiamia tai muuten avioliitto katsottiin morganaattiseksi, jolloin lapsilla ei ollut kruununperimisoikeutta.

Sen sijaan esimerkiksi Nikolai I:n vanhimman tyttären suuriruhtinatar Marian lapset hänen avioliitostaan Leuchtenbergin herttuan Maximilienin kanssa tunnustettiin kyllä kruununperimysoikeutetuiksi Venäjällä ja Suomessa, koska Maximilienin suvulle kuului muun muassa Eichstädtin valtakunnankreivillinen pikkuruhtinaskunta.
T9

**T9** (**''T**ext on **9** keys*) on [[Tegic Communications]] -yrityksen kehittämä [[matkapuhelin|matkapuhelimissa]] käytetty [[ennakoiva tekstinsyöttö]]järjestelmä. Muun muassa [[GeoSentric|Benefon]], [[Nokia Oyj|Nokia]], [[LG Group|LG]], [[Samsung Group|Samsung]], [[Siemens AG|BenQ-Siemens]], [[Sony Mobile Communications]], ja [[Sanyo]] ovat käyttäneet tekniikkaa puhelimissaan. Pääkilpailijoita T9:lle ovat [[Motorola|Motorolan]] [[iTap]] ja [[Eatoni]]n kehittämä [[LetterWise]].

T9:n tarkoituksena on helpottaa [[tekstiviesti|tekstiviestien]] kirjoittamista pienillä
matkaviestimillä. Järjestelmä mahdollistaa sanojen kirjoittamisen yhdellä näppäimenpainalluksella kirjainta kohti. Perinteisesti käytetyssä tekstinsyötössä yhteen näppäimeen liittyy useita merkkejä, ja kirjaimen tuottaminen vaatii yleensä useita näppäimenpainalluksia.

T9-järjestelmä perustuu puhelimeen talletettuun sanaluetteloon, josta ohjelmisto
etsii kaikki syötettyä näppäinyhdistelmää vastaavat sanat.

Ennakoiva tekstinsyöttöjärjestelmä oppii käyttäjän yleisimmin käyttämät sanat.
Tämän johdosta järjestelmän käyttäminen nopeutuu ajan kuluessa, koska järjestelmä
osaa ensimmäiseksi tarjota sanakirjasta löytyvää todennäköisintä sanaa. Järjestelmälle varatun muistin täyttyessä vähiten käytetty sana korvautuu viimeksi tallennetulla. Listan seuraavat
sanat saa näkyviin painamalla puhelimeen määriteltyä *'seuraava**-näppäintä
yhden tai useamman kerran. Nokian puhelimissa toimintoa vastaa
****'-näppäin.

Käyttäjä pystyy laajentamaan sanaluetteloa lisäämällä sinne puuttuvia sanoja.
[[Sija|Sijamuotojen]] vuoksi uusien sanojen käyttö ei suomen kielessä 
toimi yhtä tehokkaasti kuin esimerkiksi englannissa.

T9 on saatavissa yli 50 kielelle. Länsimaisten kielten lisäksi T9 tukee
myös mm. kiinaa, koreaa ja japania.

== Historia ==
T9-järjestelmän kehitti yhdysvaltalainen Tegic Communications -yhtiö, jonka päätuote T9 oli. [[AOL]] osti yhtiön vuonna 1999. [[Nuance Communications]] osti Tegicin ja sen mukana T9-ohjelmiston vuonna 2007 yrityskaupalla, jonka kokonaisarvo oli noin 265 miljoonaa dollaria. Yrityskaupan aikaan T9-ohjelmisto oli lisätty maailmanlaajuisesti 2,5 miljardiin puhelimeen.

== Kirjoittaminen T9:ää käyttäen ==

# Kirjoita sana painamalla kirjainta kohti yhtä näppäintä. Näytöllä sana voi muuttua jokaisen näppäinpainalluksen jälkeen.
# Kun koko sana on valmis, hyväksy sana syöttämällä välilyönti.
# Jos T9:n näyttämä sana ei ole oikea, vaihda sanaa *seuraava''-näppäimellä.
# Jos sanaa ei löydy puhelimen sanakirjasta, voi uuden sanan lisätä T9:n sanakirjaan. Lisääminen tapahtuu lisäystilassa. Sanakirja täydentyy tällä uudella sanalla käyttäjän kirjoitettua ja hyväksyttyä se.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* T9-sivusto
Cacau

**Cacau** (IPA: port. [kaˈkaw], saks. [kaˈkaʊ]; oik. **Claudemir Jeronimo Barretto**, s. 27. maaliskuuta 1981, Santo André, São Paulo, Brasilia) on brasilialaissyntyinen saksalainen jalkapalloilija, joka edusti viimeisimpänä Cerezo Osakaa. Suurimman osan urastaan hän on edustanut Saksan Bundesliigassa pelaavaa VfB Stuttgartia. 178 senttimetrin pituinen Cacau pelaa hyökkääjänä.

Cacau muutti Saksaan 18-vuotiaana ja pelasi aluksi Münchenissä viidennen divisioonan Türk Gücüssa, josta siirtyi 1. FC Nürnbergiin kaudelle 2001–2002. Cacaun ensimmäinen kausi Stuttgartissa oli 2003–2004.

Saksan maajoukkueessa Cacau pelasi 23 ottelua ja teki niissä kuusi maalia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Cacau FootballDatabase-tietokannassa
Portugalin cup

**Portugalin cup** () on portugalilainen jalkapallokilpailu, joka pelataan pudotussysteemillä, ilman rangaistuspotkuja. Cup käynnistyi vuonna 1938, mutta toimi jo aiemmin nimellä *Campeonato de Portugal*. Cupiin osallistuu joukkueita Portugalin sarjoista 3. divisioonasta lähtien. Cupin menestynein joukkue on **[[SL Benfica]]** jolla on 26 voittoa Portugalin jalkapalloliitto organisoi cupia. Finaali pelataan nykyään Estádio Nacional -stadionilla Jamorissa Lissabonin lähellä.

## Mestarit

### Campeonato de Portugal

### Taça de Portugal

## Joukkueiden saavutukset cupissa
Inverness

**Inverness** (gaeliksi *Inbhir Nis*) on ainoa Skotlannin Ylämailla sijaitseva kaupunki. Sen väkiluku vuonna 2001 oli 51&nbsp;832. Matkailu on kaupungille tärkeä elinkeino. Kaupungin aseman sille myönsi kuningatar Elisabet II vuonna 2000.

Inverness sijaitsee Loch Nessistä virtaavan Nessjoen suulla. Sen suojaisa luonnonsatama houkutti paikalle asutusta jo 500-luvulla. Se oli yksi piktien tärkeimpiä tukikohtia, ja Pyhä Columba vieraili siellä vuonna 565 aikomuksenaan käännyttää piktien kuningas Brude kristinuskoon.

Kaupungissa järjestetään joka vuosi syyskuussa suuret säkkipillifestivaalit, joissa kilpaillaan soolosoiton kuninkuudesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Roberto Cecon

**Roberto Cecon** (s. 28. joulukuuta 1971 Gemonassa, Italiassa) on italialainen entinen mäkihyppääjä, joka nykyään toimii Italian maajoukkueen valmentajana.

Mäkihypyn maailmancupissa Cecon debytoi jo 16 vuoden ikäisenä kaudella 1987–1988. Parin ilman mainittavampaa menestystä sujuneen kauden jälkeen hän opetteli V-tyylin, minkä jälkeen hypyt pitenivät. Ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa Cecon saavutti 16. helmikuuta 1990 Predazzossa. Samana keväänä hän voitti osakilpailun vielä toistamiseen, Planicassa. Lentomäen MM-kisoissa hän saavutti pronssia vuosina 1992 ja 1994. Maailmancupin kaudella 1993–1994 hän saavutti yhden voiton ja neljä palkintosijaa ja oli loppupisteissä viides. Parhaalla kaudellaan 1994–1995 hän voitti kolme kilpailua , oli seitsemän kertaa palkintokorokkeella ja sijoittui cupin loppupisteissä toiseksi voiton mentyä Andreas Goldbergerille. 15.–16. tammikuuta 1995 hän voitti Engelbergissä molemmat viikonlopun maailmancupin osakilpailut.

Seuraavina vuosina Cecon ei enää yltänyt entisten vuosien menestykseen joitakin satunnaisia väläytyksiä lukuun ottamatta. Vuonna 2001 hän voitti yhden kesä-GP-sarjan osakilpailun ja vuonna 2002 oli lentomäen MM-kisoissa kuudes. Viimeisen maailmancup-hyppynsä hän hyppäsi 23. maaliskuuta 2003 Planicassa.

Hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa Ceconin parhaat sijoitukset olivat suurmäen kahdeksas sija Thunder Bayssa 1995 ja normaalimäen yhdeksäs sija Lahdessa 1989.

Cecon on naimisissa ja hänellä on yksi lapsi, vuonna 1990 syntynyt Zeno, joka on myös mäkihyppääjä. Cecon asuu Tricesimossa ja työskentelee poliisina ja mäkihyppyvalmentajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Cecon Skispringen-sivustolla
Carlos Alberto

**Carlos Alberto** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

* Carlos Alberto (Carlos Alberto Torres), brasilialainen jalkapalloilija (1944–2016)
* Carlos Alberto (Carlos Alberto Gomes de Jesus), brasilialainen jalkapalloilija (s. 1984)
Marco Albarello

**Marco Albarello** (s. 31. toukokuuta 1960 Aosta, Italia) on italialainen maastohiihtäjä, joka saavutti jo päättyneellä urallaan lukuisia arvokisamitaleita.

Toisin kuin muut hänen samoihin aikoihin hiihtäneet maanmiehensä – kuten Maurilio De Zolt ja Silvio Fauner – Albarello erikoistui enemmän perinteiselle hiihtotavalle. Hänen ensimmäinen arvokisojen suursaavutuksensa oli 1987 Oberstdorfin MM-hiihtojen 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun voitto. 1992 Albertvillen olympialaisissa hän saavutti kaksi hopeaa: viestistä ja 10 kilometrin perinteisen tyylin kilpailusta. Viestihopeaa hän saavutti myös 1993 Falunin MM-kisoissa. Molemmilla kerroilla kultamitalin vei Norja. 1994 Lillehammerin olympialaisten viestikilpailussa asetelma kääntyi, ja Italia sai kultamitalin, Norja tuli kotikisoissaan toiseksi. Samoissa kisoissa Albarello saavutti pronssia 10 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa. Vielä 1995 Thunder Bayn MM-kisoissa Albarello hiihti Italian pronssia saavuttaneessa viestijoukkueessa ja 1998 Naganon olympialaisissa viestin hopeajoukkueessa.

Albarello on menestynyt myös muiden lajien kuin hiihdon parissa. Vuonna 1996 hän sijoittui duathlonin ikämiesten MM-kisoissa kolmanneksi. Hän harrastaa jalkapalloa ja kiipeilyä. Hänellä on vaimonsa Silvian kanssa kaksi lasta.

## Lähteet
*