open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Toivo Lyytikäinen

**Toivo Ensio Lyytikäinen** (5. tammikuuta 1928 Utajärvi – 4. kesäkuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, joka toimi myös metallityömiehenä sekä kiertävässä tivolissa harmonikansoittajana.

Tuottelias kirjailija julkaisi uuden romaanin vuosittain pienkustantamo Kesuuran kustantamana. Hänen kirjansa kuvaavat usein omakohtaisesti tutuksi tulleita aiheita, kuten harmonikan soittajien elämää. Lyytikäinen teki myös historiallisia, 1800-luvulle sijoittuvia romaaneja.

Lyytikäisen tuotantoon kuuluu myös neljä kuunnelmaa.

## Teokset
### Kuunnelmat
* *Tivolielämää*, 1970
* *Tuotantolaitos*, 1970
* *Urakkasopimus*, 1971
* *Simo ja Samuli*, [Yleisradio], 1980

### Proosateokset
* *Portaat*, T. Lyytikäinen, 1988
* *Padonvalajan polkka*, T. Lyytikäinen, 1989 
* *Oman onnensa seppä*, Alea-kirja, 1991 
* *Kohti vapautta*, Kesuura, 1993
* *Kovia aikoja*, Kesuura, 1994
* *Tilinteon hetket*, Kesuura, 1995
* *Häkkilintu*, Kesuura, 1999
* *Elämän tivolissa*, Kesuura, 2000
* *Tervahovin soutajat*, Kesuura, 2001
* *Toivo*, Kesuura, 2004
* *Iso-Heikkilän isännät*, Trittum, 2004 
* *Iso-Heikkilän metsäkaupat*, Trittum, 2005
* *Kiertävät suutarit*, Kesuura, 2006
* *Haitarikulkurin valssi*, Kesuura, 2007
* *Tästä ei sitten puhuta*, Kesuura, 2008
* * Paikannäyttäjä*, Neirol, 2009

## Palkinnot
* 1. palkinto Nuoren Voiman Liiton kirjoituskilpailussa 1968
* 3. palkinto Metalliliiton ja Museoviraston kirjoituskilpailussa 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lyytikäisen kustantajan Kesuura oy:n sivut
Martta Suonio

**Martta Johanna Suonio** (16. joulukuuta 1899 Helsinki – 25. toukokuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja.

Martta Suonio varttui näyttelijäperheessä Evert Suonion ja Kirsti Suonion kuopuksena. Käytyään Suomen Näyttämöopiston ensimmäisen kurssin vuonna 1920 hän aloitti uransa Viipurin Näyttämöltä. Hän toimi välillä noin kahdeksan vuotta Helsingissä Kansan Näyttämöllä ja Turun Teatterissa, kunnes palasi Viipuriin 1930-luvun puolivälissä kaupunginteatterin näyttelijäkuntaan. Pisimpään hän työskenteli Porin Teatterissa, jonne hän siirtyi Viipurista evakkona Lahden Teatterin kautta vuonna 1941.

Suonio oli Porin Teatterin apulaisjohtajana ja näyttelijänä kymmenisen vuotta ja sitten Oulun Teatterin taiteellisena johtajana vuodet 1953–1957 yhdessä Matti Tapion kanssa. Vietettyään vielä pari vuotta näyttelijänä ja ohjaajana Kemin teatterissa hän jäi vuonna 1959 vapaaksi taiteilijaksi.

Suoniolle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1955.

## Filmografia
* *[[Kaikki rakastavat]]*, 1935
* *[[Vieras mies]]*, 1957
* *[[Syntipukki (vuoden 1957 elokuva)|Syntipukki]]*, 1957
* *[[Opettajatar seikkailee]]*, 1960
* *[[Turkasen tenava!]]*, 1963

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
John Berryman

**John Allyn Berryman** (25. lokakuuta 1914 McAlester, Oklahoma, Yhdysvallat – 7. tammikuuta 1972 Minneapolis, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen runoilija.

Berryman valmistui Columbian yliopistosta vuonna 1936. Opiskeluaikoina hän sai vaikutteita erityisesti opettajaltansa Mark Van Dorenilta. Berryman oli Minnesotan yliopiston professori vuodesta 1955.

Berryman piti esikuvanaan William Butler Yeatsia ja sai vaikutteita myös W. H. Audenilta ja Ezra Poundilta. Berrymanin julkaisi ensimmäisiä runojansa 1930-luvun lopulla pienilevikkisissä aikakauslehdissä, ja vuonna 1940 kokoelmassa *Five Young American Poets* oli 20 hänen runojansa. Hänen ensimmäinen kokoelmansa *Poems* on vuodelta 1942. Berrymanin ensimmäisenä merkittävänä kokoelmana pidetään vuonna 1948 ilmestynyttä teosta *The Dispossessed* (1948).

Berryman kirjoitti vuonna 1950 kirjailija Stephen Cranen elämäkerran ja vuonna 1956 kirjanmittaisen dialogimuotoisen teoksen *Homage to Mistress Bradstreet*, missä käytiin keskusteluja 1600-luvulla eläneen runoilija Anne Bradstreetin kanssa. *77 Dream Songs* ilmestyi vuonna 1964 ja toi kirjoittajalleen Pulitzer-palkinnon. *77 Dream Songs* ja sen ”jatko-osa” *His Toy, His Dream, His Rest* koottiin vuonna 1969 yhdeksi kokoelmaksi, joka julkaistiin nimellä *Dream Songs*.

Omaelämäkerrallisessa teoksessa *Recovery* (1973) Berryman kertoo taistelustaan alkoholismia vastaan. Runoilija kärsi nuoresta aikuisiästään saakka alkoholismista ja oli lisäksi kliinisesti masentunut ja epileptikko. Hän teki 57-vuotiaana itsemurhan hyppäämällä Minneapolisin Washington Avenue Bridgeltä.

## Julkaisuja
* *Poems* (1942)
* *The Dispossessed* (1948)
* *Homage to Mistress Bradstreet* (1956)
* *77 Dream Songs* (1964)
* *Berryman's Sonnets* (1967)
* *His Toy, His Dream, His Rest* (1969) 
* *The Dream Songs* (1969)
* *Love & Fame* (1970)
* *Delusions* (1972)

## Lähteet
Rick Allen

**Richard John Cyril ”Rick” Allen** (s. 1. marraskuuta 1963 Derbyshire) on englantilainen rockrumpali. Hän on kuulunut vuodesta 1978 lähtien Def Leppardin kokoonpanoon ja oli mukana jo yhtyeen esikoisalbumilla *[[On Through the Night]]* (1980).

31. joulukuuta 1984 Allen loukkaantui auto-onnettomuudessa ja hänen vasen kätensä jouduttiin amputoimaan. Hän jatkoi kuitenkin rumpalina opetellen käyttämään vasenta jalkaansa korvaamaan vasemman kätensä aiemmin soittamia ääniä. Allen käyttää erikoisvalmisteista rumpusettiä, joka koostui aikanaan kokonaan sähkörummuista ja pedaaleista. Nykyään hänen settinsä on sekoitus akustisia ja elektronisia rumpuja sekä pedaaleilla soitettavia samplattuja ääniä.

Allen on ollut lokakuusta 2003 lähtien naimisissa Lauren Monroen kanssa, jonka kanssa hänellä on vuonna 2010 syntynyt tytär. Lisäksi hänellä on vuonna 1997 syntynyt tytär edellisestä avioliitostaan.

## Lähteet
Yrjö Ikonen

**Yrjö Ikonen** (18. toukokuuta 1902 Turku – 24. marraskuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan basso. Lisäksi hän on esiintynyt suomalaisissa elokuvissa pienehköissä sivurooleissa.

## Ura
Yrjö Ikonen valmistui aluksi voimistelunopettajaksi ja toimi opettajana Helsingin eri kouluissa vuosina 1928–1943. Hän opiskeli laulua kotimaassa Väinö Lehtisen johdolla sekä Keski-Euroopassa ja Italiassa. Ikonen piti ensikonserttinsa vuonna 1930 ja sai vuonna 1934 kiinnityksen Suomalaiseen Oopperaan, jossa hän esiintyi vuoteen 1961 saakka. Hänellä oli huomattavia bassorooleja mm. W. A. Mozartin, Gioacchino Rossinin ja Richard Wagnerin oopperoissa, ja kaikkiaan hän esiintyi yli sadassa oopperassa ja operetissa. Hän teki konserttimatkoja Skandinavian maihin ja Neuvostoliittoon.

Ikonen palkittiin vuonna 1952 Pro Finlandia -mitalilla.

## Perhe
Yrjö Ikonen oli naimisissa voimistelunopettaja Märtha Ikosen o.s. Ryselin kanssa, ja heidän lapsensa olivat Jussi ja Liisa (Uusitalo). Yrjö Ikosen vanhemmat olivat asemapäällikkö Georg Johannes Ikonen ja Selma Bergman.

Yrjö Ikonen oli näyttelijä Kim Ikosen isoisä. Lisäksi hän oli näyttelijän ja operettilaulajan Gerda Ryselinin lanko. Yrjö Ikosen lapsenlapsenlapsi on näyttelijä-tanssija-laulaja Diana Anttila.

Ikonen on haudattu Maunulan uurnalehtoon Helsinkiin.

## Filmografia
* *[[Serenaadiluutnantti]]* (1949)
* *[[Rosvo Roope]]* (1949)
* *[[Rion yö]]* (1951)
* *[[Gabriel, tule takaisin (elokuva)|Gabriel, tule takaisin]]* (1951)
* *[[Radio tulee hulluksi]]* (1952)
* *[[Omena putoaa...]]* (1952)
* *[[Varsovan laulu]]* (1953)
* *[[Muuan sulhasmies]]* (1956)
* *[[Justus järjestää kaiken]]* (1960)
* *[[Tähdet kertovat, komisario Palmu]]* (1962)
* *[[Sissit]]* (1963)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Dan Rostenkowski

**Daniel David ”Dan” Rostenkowski** (2. tammikuuta 1928 Chicago, Illinois, Yhdysvallat – 11. elokuuta 2010) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.

Rostenkowski opiskeli Loyola University Chicagossa. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Illinoisista vuosina 1959–1995, vuoteen 1993 kahdeksannesta ja sen jälkeen viidennestä vaalipiiristä. Kaikkiaan kongressivuosia kertyi 36.

Rostenkowskin pitkä poliittinen ura katkesi vuonna 1994, kun häntä epäiltiin korruptioon liittyvistä rikoksista. Hän sai vuonna 1996 sakon ja 17 kuukauden vankeustuomion, josta hän istui 15 kuukautta. Hän sai joulukuussa 2000 virallisesti Bill Clintonin presidentillisen armahduksen. 

## Lähteet
Santiago Cabrera

**Santiago Cabrera** (s. 5. toukokuuta 1978 Caracas, Venezuela) on chileläinen näyttelijä. 

Cabrera syntyi isänsä diplomaatintyön vuoksi Caracasissa Venezuelassa. Hän kasvoi Torontossa, Lontoossa, Madridissa ja Romaniassa ennen perheen paluuta Chileen pojan ollessa 15-vuotias.

Cabrera on näytellyt paitsi elokuvissa, myös esimerkiksi Isaac Mendezin roolissa yhdysvaltalaisessa menestyssarjassa *[[Heroes (televisiosarja)|Heroes]]* ja Lancelotina televisiosarjassa *[[Merlin (televisiosarja)|Merlin]]*. Hän näyttelee Aramista vuonna 2014 alkaneessa televisiosarjassa *[[The Musketeers]]*. Hän oli mukana kahdella ensimmäisellä kaudella ja jatkoi roolissa myös kolmannella kaudella, joka ilmestyi vuonna 2016. Cabrera näyteli pääosaa vuonna 2017 alkaneessa scifi-trillerisarjassa *[[Salvation (televisiosarja)|Salvation]]*.

Cabrerea on naimisissa teatteriohjaaja Anna Marcean kanssa. Heillä vuonna 2016 syntynyt poika.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Philippe Léonard

**Philippe Léonard** (s. 14. helmikuuta 1974 Liège, Belgia) on belgialainen entinen jalkapalloilija.

"Leo" edusti seuratasolla Standard de Liège, AS Monaco, OGC Nice ja Feyenoord Rotterdam.

Belgian maajoukkueessa Léonard pelasi 26 ottelua. Hän edusti Belgiaa Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2000.
Tego Calderón

**Tegui Calderón Rosario** (s. 1. helmikuuta 1972) on puertoricolainen muusikko. Hänen tyylinsä yhdistelee latinorapin ja reggaetonin vaikutteita, ja hän levyttää espanjan kielellä.

Calderón syntyi Santurcessa ja kävi high schoolia Miami Beachissa Floridassa. Hän sai jo varhaisia vaikutteita salsatähti Ismael Riveralta, jonka ihailijoita hänen vanhempansa olivat. Hän piti lisäksi jazzista ja oli jo nuorena yhtyeen rumpali. 

Calderón tuli tunnetuksi albumillaan *El Abayardella* vuonna 2003. Sitä ovat seuranneet *El Enemy de los Guasíbiri* (2004), *The Underdog/El Subestimado* (2006) ja *El Abayarde Contraataca* (2007).

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut ,
Zoe Caldwell

**Zoe Caldwell** OBE (14. syyskuuta 1933 Melbourne, Australia – 16. helmikuuta 2020 New York, Yhdysvallat) oli australialaissyntyinen näyttelijä. Hän oli alun perin **Ada**, mutta vaihtoi etunimen samaksi kuin omalla äidillään.

Caldwell tunnettiin varsinkin näyttämön tähtenä. Hän esiintyi muun muassa *The Prime of Miss Jean Brodiessa* ja *Master Classissa*, ja hänet palkittiin näyttämöansioistaan neljällä Tony-palkinnolla. 

Caldwellilla oli rooleja myös elokuvissa. Hän oli vuodesta 1968 naimisissa tuottaja Robert Whiteheadin kanssa ja sai kaksi poikaa. Hän jäi leskeksi 15. kesäkuuta 2002. Hän oli *OBE* vuodesta 1970.

Caldwell kuoli Parkinsonin taudin aiheuttamiin komplikaatioihin 86-vuotiaana kotonaan New Yorkissa 16. helmikuuta 2020.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Richard Biggs

**Richard James Biggs II** (18. maaliskuuta 1960 – 22. toukokuuta 2004) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. 

Biggs syntyi Columbuksessa Ohiossa ja opiskeli UCLA:ssa. Ennen tähteyttään hän työskenteli jonkin aikaa opettajana losangelesilaisessa high schoolissa. Hänellä todettiin 13-vuotiaana kuulovamma. Hänen toinen korvansa oli kuuro, ja toisessa oli huomattava kuulonalenema.

Biggsillä oli vuosina 1987–1992 tri Marcus Hunterin rooli sarjassa *[[Päivien viemää]]*. Toinen keskeinen rooli oli tri Stephen Franklinin osa *[[Babylon 5|Babylon 5:ssä]]* vuosina 1994–1998. Hän oli vuodesta 1998 naimisissa Lori Gerberin kanssa, ja heillä oli kaksi poikaa.

Biggs tuli uransa aikana tunnetuksi myös näyttämöltä. Hän kuoli 44-vuotiaana aortan repeämään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kaivinpaalu

**Kaivinpaalu** on paalutyyppi, jota käytetään useimmiten tukipaaluina siirtämään suuria ja keskitettyjä kuormia joko kallioon tai moreeniin. Se on maata syrjäyttämätön paalu, joka valmistetaan siten, että avonainen työputki painetaan maahan samanaikaisesti putkea hiertäen. Työputki voidaan myös joissakin tapauksissa lyödä maan sisään. Maa poistetaan putken upotustasoon asti ja sen sisään asennetaan raudoitus tai sen sisään lasketaan raudoituselementti. Putki nostetaan ylös samalla kun se valetaan täyteen betonia. Jos paalu joudutaan upottamaan pohjavedenpinnan alapuolelle, betonointi suoritetaan siten, että veden- ja valupaine pidetään korkeampina kuin putken alapään kautta vaikuttava pohjaveden paine. Paalun halkaisija on tavallisesti 900–1&nbsp;500 millimetriä.

## Katso myös
* Paalutus
* Mikropaalu

## Lähteet
Eero Peltonen

**Eero Peltonen** (s. 22. joulukuuta 1986 Nurmijärvi) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja, mutta pystyi pelaamaan myös keskikentän keskustassa ja hyökkääjänä. Peltonen on pelannut Veikkausliigassa Myllykosken Pallon ja HIFK:n riveissä sekä Englannissa Crystal Palacen reservijoukkueessa. Ensimmäiset liigamaalinsa hän teki ottelussa Tampere Unitedia vastaan vuonna 2007.

Keväällä 2008 Eero Peltonen siirtyi FC Viikinkien riveihin. Hän pelasi Viikingeissä kaikkiaan 139 ottelua ja teki niissä 40 maalia. Kausilla 2009 ja 2010 hän oli Ykkösen parhaita maalintekijöitä tehdessään kummallakin kaudella yhdeksän maalia. 

## Lähteet
Eeli Erkkilä

**Eeli Johannes Erkkilä** (21. marraskuuta 1909 Oulainen &ndash; 1. huhtikuuta 1963 Oulainen) oli suomalainen pienviljelijä joka toimi Maalaisliiton kansanedustajana ja ministerinä 1950-luvulla ja 1960-luvun alussa.

Erkkilän vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Erkkilä ja Anna Ylikivelä. Hän kävi kansakoulun ja oli sen jälkeen pienviljelijänä Oulaisissa. Erkkilä osallistui jo ennen sotia nuorisoseura- ja raittiusliikkeen toimintaan kotiseudullaan ja hänet valittiin Oulun raittiuspiirin piirisihteeriksi vuonna 1938. Erkkilä aloitti poliittisen uransa Maalaisliiton rivijäsenenä ja eteni vähitellen puolueen johtoelimiin toimien muun muassa Maalaisliiton Oulun piirin toiminnanjohtajana 1947–1951. Hän oli puolueen kansanedustajana vuosina 1951–1963 edustaen Oulun läänin vaalipiiriä. 

Erkkilä oli toisena sosiaaliministerinä Sukselaisen II hallituksessa 1959–1961, toisena kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä Miettusen I hallituksessa 1961–1962, kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä Miettusen I hallituksessa helmikuulta huhtikuulle 1962 ja sisäasiainministerinä Karjalaisen I hallituksessa 1962–1963. Erkkilä joutui jättämään ministerintehtävänsä sairauden vuoksi 8. helmikuuta 1963 ja hänen tilalleen sisäministeriksi nimitettiin Niilo Ryhtä.

Erkkilä oli Maalaisliiton puoluevaltuuskunnan ja MTK:n valtuuskunnan jäsen sekä jäsenenä useiden yritysten hallintoneuvostoissa. Hän oli mukana kunnallispolitiikassa Oulaisten kunnanvaltuuston puheenjohtajana vuodesta 1953 ja myös kunnanhallituksen jäsenenä. Politiikan ulkopuolella Erkkilä toimi Mustalaislähetyksen varapuheenjohtajana ja vuonna 1954 hänestä tuli Oulun raittiuspiirin puheenjohtaja.

Erkkilä oli naimisissa vuodesta 1938 Martta Elisabet Jääskelän kanssa. 

## Lähteet
* 
* 
* Kirjastovirman artikkeli Eeli Erkkilästä
Bryan Forbes

**Bryan Forbes** (oik. **John Theobald Clarke**, 22. heinäkuuta 1926 Lontoo – 8. toukokuuta 2013 Virginia Water) oli brittiläinen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, näyttelijä ja kirjailija. Hän oli vuodesta 1955 naimisissa näyttelijä Nanette Newmanin kanssa. 

Forbes opiskeli Royal Academy of Dramatic Artissa. Hänen varhaisten käsikirjoitustensa joukkoon lukeutuvat *[[Itsemurhapartio]]* (1955) ja *[[Pankkirosvojen kerho]]* (1960), joista viimeksi mainitussa hän myös näytteli. Hän aloitti lisäksi Richard Attenboroughin kanssa yhteistyön, josta syntyi muun muassa elokuva *[[Vihainen hiljaisuus]]* (1960).

Forbesin ensimmäinen ohjaus oli *[[Viattomat (vuoden 1961 elokuva)|Viattomat]]* vuodelta 1961. Hänen ohjauksensa ja käsikirjoituksensa *[[Lukittujen ovien takana]]* (1964) toi hänelle Edgar-palkinnon. Hän jatkoi uraansa Britanniassa läpi 1960-luvun ja matkusti myös Hollywoodiin, jossa syntyi *[[Kuningasrotta (elokuva)|Kuningasrotta]]* (1965).

Forbesin myöhempään tuotantoon kuuluvat muiden muassa *[[Stepfordin naiset (vuoden 1975 elokuva)|Stepfordin naiset]]* (1975), *[[Lasikenkä ja ruusu]]* (1976), *[[Yli esteiden (vuoden 1978 elokuva)|Yli esteiden]]* (1978) ja tv-minisarja *[[Vakoilupeli]]* (1990). 

Forbes kirjoitti myös toistakymmentä kirjaa, muun muassa kaksi elämäkertaa. Hän sairasti MS-tautia vuodesta 1975 lähtien. Hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin komentaja (CBE) vuonna 2004.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Iholla

**Iholla** (, televisiossa suomeksi nimellä *Closer – iholla*) on Mike Nicholsin ohjaama elokuva vuodelta 2004. Se perustuu Patrick Marberin näytelmään *[[Closer (näytelmä)|Closer]]*. Se on nykypäivän Lontooseen sijoittuva neljän henkilön ihmissuhdedraama. Pääosissa ovat Julia Roberts, Natalie Portman, Clive Owen ja Jude Law.

## Näyttelijät

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivusto
Basileides (gnostikko)

**Basileides** (; ; 100-luvun alkupuoli) oli varhaiskristillinen myöhemmin harhaoppiseksi tuomittu opettaja, joka vaikutti Aleksandriassa Egyptissä. Hän kirjoitti 24 kirjaa evankeliumeista ja vaikuttaa saaneen oppiinsa vaikutteita zarathustralaisesta dualismista.

Basileides opetti Aleksandriassa keisari Hadrianuksen kaudella (117–138). Hänen sanotaan olleen apostoli Pietarin tulkitsijan Glaukiaan oppilas. Hän on saattanut olla aiemmin myös Menandroksen oppilaana Antiokiassa yhdessä Saturniloksen kanssa. Kirjoituksen *Acta Archelai* mukaan hän opetti jonkin aikaa Persiassa.

Basileides ja hänen kirjoituksensa tunnetaan ainoastaan harhaoppeja vastustaneiden kristillisten kirjoittajien, kuten Agrippa Castor, Irenaeus, Klemens Aleksandrialainen ja Hippolytos, välityksellä. On vaikea määritellä, kuinka luotettavia nämä todistukset ovat. Lähteiden mukaan Basileideen oppi vaikuttaa itämaiselta. Hippolytoksen kuvaus perustuu joko vääriin lähteisiin tai myöhempiin Basileideen seuraajien oppeihin, koska hän antaa kokonaan toisenlaisen kuvauksen. Hänen mukaansa Basileideen oppi oli monistinen ja monilta ajatuksiltaan melko hellenistinen, jopa stoalainen.

Basileideen seuraajat perustivat gnostilaisen lahkon, jota kutsutaan basilidelaisuudeksi.

## Aiheesta muualla
* Catholic Encyclopedia: Basilides 
* T. Apiryon: Basilides 
* Fragments from the Writings of Basilides – The Gnostic Society Library, Gnostic Scriptures and Fragments 
* Seven Sermons to the Dead – The Gnostic Society Library
Donnie Iris

**Dominic Ierace** eli **Donnie Iris** (s. 28. helmikuuta 1943 Ellwood City) on yhdysvaltalainen rockmuusikko. Hän teki 1970-luvulla työtä The Jaggerzin ja Wild Cherryn jäsenenä.

The Jaggerzin tärkein hitti oli "The Rapper" ja Wild Cherryn "Play That Funky Music". Näiden tilapäisten menestysten jälkeen Donnie Iris perusti itsensä mukaan nimetyn yhtyeen, *Donnie Iris and the Cruisersin*, jonka laulaja, kitaristi ja keulahahmo hän on. Yhtye nousi suursuosioon jo ensisinglellään "Ah! Leah!" (1981).

Iris on jatkanut toimintaansa yhtyeen johdossa tähän saakka. Vuonna 1998 ilmestyi ensimmäinen livealbumi *Live! At Nick's Fay City*, ja vuodelta 2001 on kokoelma *The Best of Donnie Iris*. Tuorein studioalbumi *Ellwood City* ilmestyi vuonna 2006. 

## Diskografia
### Albumit
* *Back on the Streets* (1980)
* *King Cool* (1981)
* *The High and the Mighty* (1982)
* *Fortune 410* (1983)
* *No Muss...No Fuss* (1985)
* *Out of the Blue* (1992)
* *Footsoldier in the Moonlight* (1993)
* *Poletown* (1997)
* *Live! At Nick's Fat City* (1998)
* *Together Alone* (1999)
* *The Best of Donnie Iris* (2001)
* *25 Years* (2004)
* *Ellwood City* (2006)

### Singlet
* "Ah! Leah!"
* "I Can't Hear You"
* "Sweet Merilee"
* "Love Is Like A Rock"
* "My Girl"
* "Tough World"
* "The High and the Mighty"
* "Do You Compute?"
* "Injured in the Game of Love"
Irma Karvikko

**Irma Helena Karvikko** (sukunimi vuoteen 1933 **Blomqvist**) (29. syyskuuta 1909 Turku − 16. syyskuuta 1994 Turku) oli suomalainen toimittaja ja Edistyspuolueen ja sen seuraajien Suomen Kansanpuolueen ja Liberaalisen Kansanpuolueen kansanedustaja ja ministeri 1950- ja 1960-luvuilla.

Karvikon vanhemmat olivat asentaja Olof Werner Blomqvist ja Anna Aleksandra Aaltonen. Hän kävi englanninkielisen pohjakoulun Yhdysvalloissa, kirjoitti ylioppilaaksi 1931 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1935. Karvikko toimi Turun Sanomien toimittajana 1937–1948 ja avustajana 1948–1958 sekä Polttopiste-lehden päätoimittajana 1958–1962. Hän oli edistyspuolueen kansanedustajana 1948–1950, kansanpuolueen kansanedustajana 1951–1958 ja 1962–1965 sekä liberaalisen kansanpuolueen kansanedustajana 1965–1970. Karvikko edusti Turun läänin eteläistä vaalipiiriä.

Karvikko oli toisena sosiaaliministerinä Tuomiojan hallituksessa 1953–1954 ja sosiaaliministerinä Sukselaisen I hallituksessa 1957. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1950, 1956, 1962 ja 1968 presidentinvaaleissa ja oli myös jäsenenä Suomen YK-valtuuskunnassa ja Turun kaupunginvaltuustossa. Karvikko oli Edistyspuolueen puoluetoimikunnan jäsen ja toimi Suomen kansanpuolueen varapuheenjohtajana ja Kansanpuolueen naisten sekä Liberaalisen kansanpuolueen naisten puheenjohtajana.

## Lähteet
* 
* Valtioneuvoston ministerikortisto
Beitbridge Bulawayo Railway

**Beitbridge Bulawayo Railway** (BBR) on yksityisomisteinen zimbabwelainen rautatieyhtiö, jonka rata yhdistää Etelä-Afrikan rajalla sijaitsevan Beitbridgen ja Zimbabwen toiseksi suurimman kaupungin Bulawayon.

BBR on rakenna-liikennöi-siirrä projekti, joka on lyhentänyt Bulawayon ja Etelä-Afrikan välisen rautatieyhteyden 317 kilometriksi. Ennen radan avaamista Etelä-Afrikan ja Zimbabwen välinen ratayhteys kulki Botswanan kautta ja oli 200 kilometriä pidempi. Uutta lyhempää rataa on käytetty etupäässä rahdin kuljettamiseen.

BBR avattiin 15. heinäkuuta 1999. Kolmenkymmenen vuoden palvelun jälkeen rata luovutetaan Zimbabwen kansallisen rautatieyhtiön (National Railways of Zimbabwe) hallintaan ilman korvausta. Radalla on ollut syvällekäyvä vaikutus Botswanan rautatieyhtiön (Botswana Railways) kannattavuuteen, sillä sen Zimbabwesta tulevan rahdin määrä on pudonnut 90&nbsp;000 tonnista 10&nbsp;000 tonniin.
Leo Häppölä

**Leo Kustaa Häppölä** (1. helmikuuta 1911 Tuulos &ndash; 3. heinäkuuta 1998 Tuulos) oli suomalainen maanviljelijä, joka toimi Maalaisliitto-Keskustapuolueen kansanedustajana ja ministerinä 1950- ja 1960-luvuilla.

Häppölän vanhemmat olivat maanviljelijä Kalle Vihtori Häppölä ja Linda Aleksandra Tikka. Hän kävi kansakoulun ja valmistui 1935 maatalousnormaalikoulusta. Vuodesta 1937 lähtien Häppölä viljeli Tuuloksessa omistamaansa Pohjoisten kartanoa. Häppölä oli maalaisliiton kansanedustajana 1951–1965 ja keskustapuolueen kansanedustajana 1965–1970 edustaen Hämeen läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli eduskunnan maatalousvaliokunnan puheenjohtajana 1958 ja 1962–1964 sekä maa- ja metsätalousvaliokunnan puheenjohtajana 1965–1969.

Häppölä toimi puolustusministerinä Sukselaisen II hallituksessa 1959–1961. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1956, 1962 ja 1968 presidentinvaaleissa ja oli kunnallispolitiikassa mukana Tuuloksen kunnanvaltuuston puheenjohtajana ja kunnanhallituksen jäsenenä. Häppölä oli jäsenenä muun muassa Metsätalouden neuvottelukunnassa, Maalaisliiton puoluevaltuuskunnassa ja MTK:n valtuuskunnassa.

Häppölä sai kunnallisneuvoksen arvonimen 1966. Hänen harrastuksiinsa kuului kotiseutututkimus.

Häppölä oli naimisissa vuosina 1937–1963 Hellä Aliisa Kaloisen kanssa. Jäätyään leskeksi hän meni uusiin naimisiin 1966 Anna Margareeta Latvalahden (entinen Ahola) kanssa. Toisen kerran jäätyään leskeksi Leo Häppölä meni naimisiin Inkeri Sipilä-Häppölän kanssa.

## Lähteet
* 
* 
*
Veikko Pajunen

**Veikko Juhani Pajunen** (12. tammikuuta 1936 Siikainen – 13. syyskuuta 2016 Porvoo) oli suomalainen varatuomari, asianajaja ja toimitusjohtaja, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1972–1979. Lisäksi Pajunen toimi muun muassa vuosina 1965–1972 *[[Liikennesolmu]]*-nimisen television liikenneohjelman juontajana.

## Ura
Pajusen vanhemmat olivat diplomikauppias Lauri Iivari Pajunen ja Helmi Emilia Heikkilä. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1955, valmistui oikeustieteen kandidaatiksi 1962 ja sai varatuomarin arvon 1965. Pajunen työskenteli poliisina ja ravintolamuusikkona vuosina 1956–1960 ja hän toimi sen jälkeen Taljan kenttäpäällikkönä Helsingissä 1960–1966 sekä Suomen autokoululiiton toiminnanjohtajana ja Opetustarvike Oy:n toimitusjohtajana 1966–1973. Vuosina 1965–1972, sekä vielä 1980-luvun puolivälissä, Pajunen juonsi suosittua Liikennesolmu-nimistä television liikenneohjelmaa. 

Pajunen oli lyhyen aikaa Kalevi Keihäsen omistamien Keihäs-yhtiöiden pääjohtajana 1973–1974 ja vuodesta 1977 lähtien hänellä oli oma asianajotoimisto Helsingissä. Hän toimi myös Liikennetieto Oy:n toimitusjohtajana.

Pajunen oli SDP:n kansanedustajana 1972–1979 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän oli myös presidentin valitsijamiehenä vuoden 1978 presidentinvaaleissa. Pajunen erotettiin vuonna 1977 sosialidemokraattisen eduskuntaryhmän jäsenyydestä vuoden 1977 valtiopäivien loppuun saakka kun hän äänesti Kalevi Sorsan II hallituksen ajoneuvoille säätämää vetokoukkuveroa vastaan. Pajusen mielestä vero rankaisi kuljetusalan yrittäjiä. Kesällä 1977 Pajunen sai ylinopeussakot, jolloin kävi ilmi, että hänellä oli autossaan tutkanpaljastin.

## Yksityiselämä
Pajunen oli naimisissa vuosina 1958–1980 Astrid Tuulikki Salonojan kanssa. Avioeron jälkeen hän meni uusiin naimisiin Grazyna Anna Pyffelin kanssa 1981.

## Teoksia
* *Australian kahdet kasvot : suomalaisia siirtolaisia tapaamassa*. Otava 1961
* *Ennen kolaria ja sen jälkeen*. Tammi 1965
* *Maantieliikenteen ABC*. Tekijä, Helsinki 1967, uudet painokset 1969, 1971, 1972, 1973, 1974, 1975, 1977, 1980
* *Uusi tieliikennelaki perusteluineen* ; toim. Veikko Pajunen. Liikennetieto, Helsinki 1981
* *Tieliikennelaki : sen perustelut ja sovellutuksia oikeustapauksina* ; toim. Veikko Pajunen. Laki ja liikenne, Helsinki 1985

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ylen Elävä arkisto : Veikko Pajusen vuonna 1987 tekemä ohjelma ''Cayman-saarten veroparatiisissa raha tulee rahan luo''
Pekka Malinen

**Pekka Kullervo Malinen** (11. kesäkuuta 1921 Viipuri – 21. syyskuuta 2004) oli suomalainen suurlähettiläs ja ministeri. Hän toimi 1950-luvulla Suomen Kansanpuolueen puoluesihteerinä.

## Henkilöhistoria
Malisen vanhemmat olivat maanviljelijä Esko Malinen ja emäntä Hilda Junttu. Toisen maailmansodan aikana Malinen palveli  Natsi-Saksan rekrytoimassa  Waffen-SS-vapaaehtoispataljoonassa sotilasarvolla SS-Unterscharführer.

Hän valmistui valtiotieteen kandidaatksi 1948. Malinen toimi Oulun kauppakamarin asiamiehenä 1949–1950, oululaisen sanomalehti Kalevan 2. toimittajana 1950–1952 ja Suomen kansanpuolueen puoluesihteerinä 1952–1960.

Suomen Kansanpuoluetta edustanut Malinen oli Sukselaisen I hallituksessa 1957 toisena sosiaaliministerinä 2. syyskuuta 1957 saakka ja sen jälkeen puolustusministerinä sekä toisena valtiovarainministerinä.

Jätettyään politiikan Malinen siirtyi 1960-luvulla ulkoasiainministeriön palvelukseen. Hän oli Suomen konsulina Gdyniassa Puolassa 1960–1961, Suomen Beirutin suurlähetystön kaupallisena sihteerinä 1961–1965, ulkoasiainministeriön jaostopäällikkönä 1965–1967 ja suurlähetystöneuvoksena Washingtonissa 1967–1969.  Malinen toimi ulkoministeriön kehitysyhteistyöosaston johtajana ja suurlähettiläänä viidessä eri maassa: Egyptissä ja Syyriassa vuosina 1969–1974, Suomen pysyvänä edustajana OECD:ssä Pariisissa 1978–1983, Algeriassa    Tunisiassa 1983–1985 ja viimeksi suurlähettiläänä Portugalissa 1985–1988.

Elokuussa 1989 eläkkeellä ollut Malinen herätti keskustelua julkaisemallaan raportilla *Kehitysapu täysremonttiin*. Siinä hän arvosteli silloista Suomen kehitysapua siitä, että se tuotti kohdemaissa vähäisiä kehitystuloksia käytettyihin rahamääriin verrattuna. Malinen ehdotti avun keskittämistä suuriin hankkeisiin sellaisissa maissa joissa taloudellinen kasvu oli mahdollista ja varsinaisen ”köyhäinavun” jättämistä kansalaisjärjestöjen huoleksi. Samoin väestönkasvun hillitsemistä olisi Malisen mielestä tullut pitää ensisijaisena tavoitteena.

## Teoksia
* *Kehitysapu täysremonttiin : tutkimus kehitysyhteistyön tuloksellisuudesta*. Sitra nro 100. Suomen itsenäisyyden juhlavuoden 1967 rahasto, Helsinki 1989
* *Ahdinkoon kasvava ihmiskunta*.  Sitra nro 113. Suomen itsenäisyyden juhlarahasto, Helsinki 1991
* *Väestö ja kehitys : vertaileva tutkimus kahden kehitysmaan, Kenian ja Mauritiuksen, erilaisesta väestönkasvusta ja kehityksestä sekä niiden syistä*, Helsingin yliopiston väitöskirja. Helsingin yliopiston sosiaalipolitiikan laitoksen tutkimuksia 1994, 1. Suomen itsenäisyyden juhlarahasto, Helsinki 1994

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Anne Meara

**Anne Meara** (20. syyskuuta 1929 Brooklyn, New York – 23. toukokuuta 2015 Manhattan, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko.

Mearan vanhemmat olivat irlantilaissyntyisiä maahanmuuttajia. Äiti teki itsemurhan tyttärensä ollessa 11-vuotias. Meara sai katolisen kasvatuksen, mutta kääntyi juutalaisuuteen kuusi vuotta sen jälkeen, kun meni naimisiin Jerry Stillerin kanssa. Pari oli naimisissa vuodesta 1954.

Meara esiintyi vuosina 1979–1982 tilannekomedia *Archien kapakassa*. Hän esiintyi lukuisissa elokuvissa ja mm. *The Ed Sullivan Show’ssa*. Hän oli 1960–1970-luvuilla suositun Stiller & Meara -koomikkoparin toinen osapuoli. Pari sai 9. helmikuuta 2007 tähden Hollywood Walk of Famella.

Mearalla ja Stillerillä oli kaksi näyttelijälasta, Ben ja Amy.

## Lähteet
Filosofinen teologia

**Filosofinen teologia** voi tarkoittaa:

* metafysiikan osaa Aristoteleesta alkavassa perinteisessä jaottelussa, jossa erotetaan yleisen metafysiikan lisäksi erityinen metafysiikka, johon kuuluvat oppi kaikkeudesta eli kosmologia, oppi sielusta eli psykologia ja filosofinen jumaluusoppi eli teologia
* teologiaa, jossa sovelletaan filosofista erittelyä teologisin tavoittein.

## Katso myös
* Uskonnonfilosofia

## Lähteet
Barbelo-gnostikot

**Barbelo-gnostikot** (*barbeliitit*, *borboriitit*, *stratiotici*) olivat gnostilainen ofiittilahko. Nimellä on yhteyksiä toisaalta gnostilaiseen Barbelon hahmoon, toisaalta kreikan kielen sanaan *borboros*, joka tarkoittaa ”mutaa”. Nimitys on kuitenkin myöhemmin annettu.

Barbelo-gnostikot tunnetaan ennen kaikkea Epifanioksen (*[[Panarion]]* eli *Adversus haereses* xxv, xxvi) ja Theodoretoksen (*Haereticarum fabularum compendium*) kuvauksista. Epifanioksen mukaan Barbelo-gnostikot saivat vaikutteita setiläisyydestä. Hänen mukaansa lahkon rituaaleihin kuului seksuaalisia rituaaleja, kuten käsien tahraaminen kuukaustisvereen ja siemennesteeseen, sekä näiden ja lähdetettyjen sikiöiden nauttiminen ehtoollisella. Koska kuvaus on peräisin vastustajilta, on mahdoton sanoa, kuinka luotettavia tai liioiteltuja kuvaukset ovat. Stephen Geron mukaan kuvaus on uskottava ja yhteyksissä varhaisempiin gnostilaisiin myytteihin.

Barbelo esiintyy osassa setiläisistä kirjoituksista, kuten *[[Johanneksen salainen kirja|Johanneksen salaisessa kirjassa]]* sekä *[[Kolmimuotoinen Protennoia|Kolmimuotoisessa Protennoiassa]]*. Niiden yhteyksiä Barbelo-gnostikoihin ei kuitenkaan tunneta.

## Lähteet
Suomen Rauhanliitto

**Suomen Rauhanliitto – Fredsförbundet** (aiemmin **Suomen Rauhanliitto – YK-yhdistys, Suomen Rauhanliitto – Kansainliittoyhdistys**) on suomalainen rauhantyötä tekevä järjestö, joka toimii usean rauhanjärjestön katto-organisaationa. Liitto on uskonnollisesti ja puoluepoliittisesti sitoutumaton ja se on Suomen vanhin rauhanjärjestö. Yhdistykseen kuuluu järjestöjä kristillisestä rauhanliikkeestä aseistakieltäytyjiin. Yhdistys omistaa Pasilassa sijaitsevan Rauhanaseman.

Suomen Rauhanliitto perustettiin ensimmäistä kertaa Tampereella helmikuussa 1907. Autonomian ajan Rauhanliito kiellettiin ensimmäisen maailmansodan alettua. Nykyinen järjestö perustettiin uudestaan keväällä 1920 nimellä Suomen Rauhanliitto – Kansainliittoyhdistys. 

Rauhanliitto on ollut perustamisestaan lähtien International Peace Bureaun jäsen. International Peace Bureau on maailman vanhin rauhanjärjestö; se on perustettu vuonna 1892. IPB palkittiin Nobelin rauhanpalkinnolla vuonna 1910.

Ilkka Taipale toimi Suomen Rauhanliiton toiminnanjohtajana vuosina 1980–1986.

## Toiminta
Rauhanliitto tekee vaikuttamistyötä monenlaisissa aseistariisuntaan sekä konfliktien torjumiseen ja ratkaisemiseen liittyvissä kampanjoissa. Sen ajamia aiheita ovat viime vuosina olleet muun muassa ydinaseriisunta ja kansainvälisen asekaupan tiukempi säätely. Lisäksi Rauhanliitto tekee rauhankasvatustyötä Rauhankoulussa.

Suomen Rauhanliitto on saanut vuoteen 2017 asti vuosittain valtionavustusta opetus- ja kulttuuriministeriöltä. Vuonna 2016 avustus oli 140 000 euroa.

## Kirjallisuutta
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhdistyksen kotisivut
* Rauhanaseman kotisivut
* Pax-lehti
Hemvärnet

**Hemvärnet** (suomeksi *Kodinturva*) on Ruotsin puolustusvoimien osa, joka vastaa paikallispuolustuksesta. Hemvärnet perustettiin vuonna 1940. Se koostuu täysi-ikäisistä vapaaehtoisista Ruotsin kansalaisista, jotka ovat sitoutuneet palvelemaan kriisiaikana Hemvärnetin yksiköissä.

Sota-aikaisen palveluksen lisäksi Hemvärnetin sotilaat toimivat poliisin apuna rauhan aikana esimerkiksi luonnonkatastrofien uhrien pelastamisessa ja kadonneiden henkilöiden etsinnässä. Hemvärnetin joukot ovat nopean toiminnan joukkoja. Jäsenet säilyttävät aseitaan kotona.

Rauhan aikana Hemvärnetin jäsenet ovat sitoutuneet harjoittelemaan tehtäviään tietyn määrän vuodessa. Sen kokonaisvahvuus oli aiemmin noin 90&nbsp;000 henkeä. Vuodesta 2006 lähtien sotilaiden määrä oli 37&nbsp;000 henkeä, jotka muodostivat 66 pataljoonaa.

Ruotsi lakkautti asevelvollisuuden vuonna 2009. Samaan aikaan Hemvärnetin vahvuudeksi päätettiin 22 000 henkeä, jotka muodostavat 40 pataljoonaa. Vapaaehtoisuuteen perustunut järjestelmä ei kuitenkaan kyennyt takaamaan Puolustusvoimille sen tarvitsemaa henkilöstöä, joten Ruotsin hallitus päätti palauttaa asevelvollisuuden vuonna 2017.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Haastaja

**Haastaja** (*Hard Times*) on vuonna 1975 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Walter Hill ja pääosassa on Charles Bronson. Elokuva on Hillin ensimmäinen ohjaustyö.

Elokuva kertoo kulkurista nimeltä Chaney, joka matkustaa junan tavaravaunussa. Erään pikkukaupungin kadulla kulkiessaan hän päätyy keskelle aluetta, jossa järjestetään kovan luokan katutappeluita. Rahat mielessä hän osallistuu tappeluun ja kiinnittää Spencer ”Speed” Weedin huomion. Tämä ryhtyy Chaneyn ”manageriksi”, ja he alkavat ansaita hänen otteluillaan.

## Näyttelijät

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Roope Lehtinen piti elokuvan kuvauksen ”hillittömästä draivista” sekä Bronsonin vähäpuheisesta näyttelijäntyöstä ja antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

## Lähteet
Road House – kuuma kapakka

**Road House – kuuma kapakka** on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva, jonka on ohjannut Rowdy Herrington ja jonka pääosassa on Patrick Swayze.

Elokuvan ilmestymisen aikoihin ajateltiin, että siitä tulisi suuri floppi, Swayzen erittäin suositun *[[Dirty Dancing – kuuma tanssi|Dirty Dancing]]* -elokuvan jälkeen. Se ei ollut menestys elokuvissa ja se siirrettiin pian televisioon, jossa se sai paljon huomiota. Pian *Road Housesta* oli kehkeytynyt pienessä kulttimaineessa oleva elokuva.

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Esko Rautakorpi kutsuu *Road Housea* totaalisen onnettomaksi tekeleeksi ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.

## Lähteet
China Aviation Industry Corporation II

**China Aviation Industry Corporation II** (**AVIC II**) oli vuosina 1999-2008 Kiinan kansantasavallassa toiminut lentokoneteollisuuskonserni. Sen nimet brittiläisessä ilmailumediassa vaihtelivat, mutta AVIC-lyhenne on käytössä myös Kiinassa.

Yhtymä syntyi Kiinan ilmailuministeriön yhtiöitettyä suunnittelu- ja valmistusorganisaationsa. Se syntyi 1. heinäkuuta 1999 jakamalla AVIC-niminen organisaatio AVIC I:ksi ja AVIC II:ksi. AVIC I toteutti suuria lentokoneita ja hävittäjälentokoneita, AVIC II puolestaan pienempiä matkustajalentokoneita. Vuonna 2008 AVIC I ja II yhdistettiin jälleen AVICiksi.

## Tuotantoa

AVIC II:n tuottamiin lentokoneisiin kuuluvat JL-8, L-15 ja CJ-6), syöttöliikennelentokone Harbin Y-12, keskimatkan kuljetuskone Y-8 ja helikopterit Z-8, Z-9, WZ-10 ja Z-11.

## Konserniin kuuluvat tehtaat
* Harbin Aircraft Manufacturing Corporation
* Hongdu Aviation Industry Corporation
* Shaanxi Aircraft Company
* Changhe Aircraft Industries Corporation
* Shijiazhuang Aircraft Manufacturing Company

## Lähteet
Jerry Stiller

**Gerald Isaac "Jerry" Stiller** (8. kesäkuuta 1927 Brooklyn, New York – 11. toukokuuta 2020 Manhattan, New York) oli yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä.

Stiller syntyi New Yorkissa juutalaistaustaisten Williamin ja Bellan nelilapsiseen perheeseen. Hän varttui Brooklynissa ja Manhattanin Lower East Sidessa, ja opiskeli Syracusen yliopistossa.

Stiller nousi maineeseen "Stiller & Meara" -koomikkoparin toisena osapuolena. Hän oli Anne Mearan kanssa naimisissa vuodesta 1954 tämän kuolemaan 2015 saakka, ja parilla on kaksi lasta, Ben ja Amy, jotka ovat myös näyttelijöitä.

Stiller kuoli 92-vuotiaana kotonaan Manhattanilla 11. toukokuuta 2020.

## Ura

Stiller esiintyi vuosina 1993–1998 *[[Seinfeld]]issä* ja *[[Kellarin kunkku|Kellarin kunkussa]]* 1998–2007. Hän julkaisi vuonna 2000 muistelmateoksensa *Married to Laughter: A Love Story Featuring Anne Meara*. Vuonna 2007 hän oli mukana musikaalielokuvassa Hairspray. Stiller ja Meara saivat 9. helmikuuta 2007 tähden Hollywood Walk of Famella. Jerry Stiller on esiintynyt lukuisissa elokuvissa ja toiminut myös ääninäyttelijänä. 

## Näyttelijän osia
### Elokuva
**[[Zoolander]]*
* ''Hairspray''
* ''Sekaisin suhteessa''
**Punkeroiden piina*
**Valtatie helvettiin*
**Swinging with the Finkels - parit vaihtoon*

### Televisio
* ''Kellarin kunkku''
**[[Seinfeld]]*
**[[Lemmenlaiva]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jerry Stillerin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Jim Nabors

**James Thurston ”Jim” Nabors** (12. kesäkuuta 1930 Sylacauga – 30. marraskuuta 2017 Havaiji) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnettiin mm. *[[Andy Griffith|The Andy Griffith Show’sta]]* ja *Gomer Pyle, U.S.M.C:sta*, joissa molemmissa hän oli vakituinen esiintyjä.

Nabors valmistui Alabaman yliopistosta. Hänellä oli myös menestyksekäs ura musiikin alalla: viisi hänen levytyksistään on myynyt kultaa ja yksi platinaa. Hän esitti 1970-luvulta lähtien säännöllisesti Indianapolis 500:n esiseremonioissa laulun ”Back Home Again in Indiana”. Vaikka kyseessä oli jo perinne, laulaja ei voinut vuonna 2007 esiintyä terveyssyistä.

Naborsille tehtiin vuonna 1994 maksansiirto. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Hän oli vuonna 1970 ehdolla Golden Globen saajaksi. Hänellä oli vuonna 1984 kyseenalainen kunnia voittaa Golden Raspberry huonoimpana miessivuosan esittäjänä. Voitto tuli roolista elokuvassa *[[Paalupaikka Stroker]]* (1983).

## Lähteet
Carlo Mario Abate

**Carlo Mario Abate** (oik. **Carlo Maria Abate**, 10. heinäkuuta 1932 Torino, Italia – 29. huhtikuuta 2019 Torino, Italia) oli italialainen kilpa-autoilija.

## Ura
Abate menestyi lähinnä urheiluautokilpailuissa sekä MM-sarjan ulkopuolisissa Formula 1 -kilpailuissa, voittaen mm. Mille Miglia, Targa Florio ja Reimsin Grand Prix -kilpailut vuosina 1959 ja 1963 sekä sijoittuen kaksi kertaa kolmanneksi ulkopuolisissa kilpailuissa (Välimeren Grand Prix 1962 ja Syrakusan Grand Prix 1963).Abate ajoi kuudessa MM-sarjan ulkopuolisessa F1-kilpailussa. 

Hän ilmoittautui kahteen Formula 1 -maailmanmestaruussarjan kilpailuun, vuoden 1962 Ranskan Grand Prix'hin Lotuksella ja 1963 Italian Grand Prix'hin Porschella, mutta peruutti osallistumisensa kumpaankin.

## Lähteet
M41 Walker Bulldog

**M41 Walker Bulldog** (*76mm Gun Tank M41 Walker Bulldog*, *76mm Gun Tank M41A1 Walker Bulldog*) on kylmän sodan aikainen yhdysvaltalainen kevyt panssarivaunu.

## Historia

Vaikka toisen maailmansodan lopulla käyttöön otettu kevyt panssarivaunu M24 Chaffee osoittautuikin muuten onnistuneeksi, sen tykki ei enää ollut riittävän tehokas raskaammin panssaroituja vaunuja vastaan. Päätehtävältään tiedusteluun tarkoitettuihin kevyisiin vaunuihin haluttiin kuitenkin tehokkaampi aseistus ja uuden T37-vaunun suunnittelu alkoi vuonna 1947.

Vaunu suunniteltiin ilmakuljetettavaksi ja haluttua panssarintorjuntakykyä varten se aseistettiin pitkäputkisella 76 mm tykillä ja kehittyneellä etäisyysmittarilla. Vuonna 1949 käyttöön kuitenkin valittiin yksinkertaisempi etäisyysmittari ja vaunun tyyppitunnukseksi vaihdettiin M41. Vaunun valmistus alkoi vuonna 1951 Cadillacin panssarivaunutehtaalla Clevelandissa ja vuonna 1953 uudet vaunut olivat korvanneet M24-vaunut. Aikaisemman lisänimen "Little Bulldog" tilalle vaihdettiin "Walker Bulldog" Korean sodassa Jeep-onnettomuudessa kuolleen kenraali Walton Walkerin kunniaksi.

Vaunua ei käytetty Korean sodassa, mutta se pääsi Vietnamin sotaan, missä se todettiin tarpeelliseksi raskaampia taistelupanssarivaunuja paremman etenemiskykynsä ansiosta. Ohuen panssarointinsa vuoksi vaunuja ei käytetty eturintamakäytössä. Sodan aikana vaunun M32-tykki osoittautui riittävän tehokkaaksi tuhoamaan taistelussa jopa neuvostoliittolaisen T-54-vaunun. Muu aseistus on yksi tornin sisältä käytettävä 7,62 mm konekivääri ja yksi 12,7 mm ilmatorjuntakonekivääri. Myös 90 mm ja 105 mm tykillä varustettuja versioita vaunusta suunniteltiin, mutta ne eivät tulleet tuotantoon.

M41:tä valmistettiin 5 550 kappaletta. Koska se oli puolet halvempi kuin tavallinen taistelupanssarivaunu, se oli suosittu vientituote. Yhdysvaltain maavoimien lisäksi vaunuja toimitettiin Australialle, Brasilialle, Chilelle, Tanskalle, Dominikaaniselle tasavallalle, Guatemalalle, Japanille, Libanonille, Uudelle-Seelannille, Filippiineille, Somalialle, Etelä-Vietnamille, Espanjalle, Kiinan tasavallalle, Taiwanille, Thaimaalle, Tunisialle, Uruguaylle ja Saksan liittotasavallalle.

M41:n alustalle rakennettiin M42 Duster -ilmatorjuntapanssarivaunu, M44-telahaupitsi, M52-telahaupitsi ja M75-miehistönkuljetusvaunu.

## Lähteet
Chris Chant: Pansar 

## Aiheesta muualla
*AFV Database
*Gary's Combat Vehicle Reference Guide
*Globalsecurity.org
Valencian katurata

**Valencian katurata** sijaitsee Valenciassa, Espanjassa. Radalla ajettiin ensimmäistä kertaa Formula 1 -luokan osakilpailu F1-kaudella 2008. Tapahtuma järjestetään nimellä Euroopan GP, sillä Espanjan GP -nimi on varattu Barcelonassa ajettavalle F1-kisalle. Kaudesta 2013 eteenpäin radan piti vuorotella Espanjan GP:tä Catalunyan radan kanssa, mutta taloudellisista syistä kilpailua ei ajeta Valenciassa.

Rata kiertää kaupungin sataman ympäri. Radan on suunnitellut saksalainen Hermann Tilke, joka on suunnitellut useimmat viime vuosina käyttöönotetut F1-radat. 

Sopimus kisan järjestämisestä syntyi 1. kesäkuuta 2007, kun Bernie Ecclestone ja järjestäjät tekijät seitsemän vuoden mittaisen sopimuksen . Rataprofiili julkistettiin 19. heinäkuuta 2007. Rata on lähes 5,5 kilometriä pitkä, ja siinä on 25 mutkaa: 11 oikealle ja 14 vasemmalle. Huippunopeus on noin 320 km/h ja keskinopeus noin 200 km/h. Radan virallinen rataennätys on kaudella 2009 kilpailussa sijalle 14 ajaneen Toyotan Timo Glockin nimissä ajalla 1.38,683.

## Voittajat
### Formula 1

### GP2

### GP3

### Euroopan Formula BMW

### Porsche Supercup

### Espanjan Formula 3

### International GT Open

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Web Site
*ValenciaCircuit.net
Hamm (Luxemburg)

**Hamm** on yksi Luxemburgin kaupungin kaupunginosista. Se sijaitsee kaupungin itälaidalla maan eteläosissa. Hamm on tunnettu etenkin Yhdysvalloissa siellä sijaitsevan toisessa maailmansodassa kaatuneiden amerikkalaisten haudan ja muistomerkin vuoksi. Sinne on haudattu 5&nbsp;000 amerikkalaista sotilasta, muun muassa kenraali George S. Patton. Vuonna 2001 Hammissa asui 1&nbsp;201 ihmistä.

Hamm oli ennen kunta Luxemburgin kantonissa. Se perustettiin vuonna 1873, kun se erotettiin Sandweilerin kunnasta. Hamm yhdistettiin Luxemburgin kaupunkiin 1920 Hollerichin ja Rollingergrundin kanssa.
Mikko Mäkelä (muusikko)

**Mikko Mäkelä** (s. 1972) on suomalainen muusikko. Hän on The Latebirds -yhtyeen basisti. Hän on myös soittanut Egotrippi-yhtyeessä vuosina 1998–2002 sekä yhtyeen keikkabasistina vielä vuoteen 2003 asti. Sitä ennen Mäkelä oli basistina 1990-luvun alussa Moon Cakes -yhtyeessä, sekä 1980- ja 1990-luvun taitteessa rockyhtyeessä Don Huonot. Mäkelä on ammatiltaan myös merimies.
Luettelo Israelin kuningaskunnan kuninkaista

Tämä on **luetteloa [[Israelin kuningaskunta|Israelin kuningaskunnan]] kuninkaista**. Historioitsijat noudattavat valtakausien kronologian ilmoittamisessa William F. Albrightin, Edwin R. Thielen tai uudempaa Gershon Galilin kronologioita. Alla on esitetty kaikki kolme kronologiaa. Kaikki vuodet ovat ennen ajanlaskun alkua.

__NOTOC__
Laiva (lehti)

**Laiva** on Suomen suurin laivalehti. Neljä kertaa vuodessa ilmestyvää lehteä julkaisee Suomen Laivahistoriallinen Yhdistys. Ensimmäisen kerran Laiva ilmestyi vuonna 2001.

Laiva toimii alan harrastajien, tutkijoiden ja instituutioiden yhdyssiteenä ja foorumina. Se on ainoa Suomessa ilmestyvä lehti, jonka kiinnostuksen kohteena ovat kaiken kokoiset ja tyyppiset suomalaiset ja Suomessa rakennetut alukset kaikilla vesialueilla, samoin kuin varustamot, telakat ja vesiliikenteeseen liittyvät elinkeinot ja valtionhallinnon osat.

Historiallisten ja tieteellisten artikkelien lisäksi lehti kertoo yleisemmin alan ajankohtaisista ilmiöistä ja selvittää vanhojen suomalaisten ja Suomessa rakennettujen laivojen liikkeitä ja myöhäisempiä vaiheita maailmalla.

Laiva listaa muutokset Suomen kauppalaivastossa ja uutisoi tuoreet tapahtumat merenkulussa, vesiliikenteessä sekä laivanrakennusteollisuudessa. Lisäksi se arvioi tuoreimman merikirjallisuuden.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laiva-lehden internetsivut
* Suomen Laivahistoriallinen Yhdistys
Luettelo Juudan kuningaskunnan kuninkaista

Tämä on luetteloa Juudan kuningaskunnan kuninkaista.

## Nimistä
Kuninkaiden ajoitukset on merkitty Raamatun mukaan kuninkaiden hallintokausien mukaisesti; heprealaiset nimet ovat suluissa. Heprealaisissa nimissä epiteettinä on patronyymi (*ben XXX*) ja kuninkaan titteli (*Melekh Yehudah*), ellei toisin mainita. Epiteetin puuttuminen merkitsee, että seuraava hallitsija on isänsä legitiimi poika.

## Kuninkaat

### Yhtenäisvaltakunnan aika
* Saul (Shaul ben Qysh, Melekh Yisroel)
:1021–1002
* Ishbaal eli Iisboset (Ishbaal ben Shaul, Melekh Yisroel, myöhempi muoto Ish'boseth)
:1002–1000
* Daavid (David ben Yishau, Melekh Yisroel)
:1000–962 tai 1005-965
* Salomo (Shlomo ben David, Melekh Yisroel), Daavidin ja hänen suosikkivaimonsa Batseban poika
:962–922 tai 965-926
* Rehabeam (Rehav'am ben Shlomo, Melekh Yisroel)
:922–920 tai 926-910

Rehabeamin aikana yhtenäisvaltakunta hajosi, ja pohjoisvaltakunnan (Israelin kuningaskunta) kuninkaaksi nousi Jerobeam I.

### Juuda
Raamatun mukaan Daavidin kuningashuone hallitsi Juudaa koko sen olemassaolon ajan. Rehabeamin hallintokausi Juudassa alkoi yhtenäisvaltakunnan murtumisesta; hän siis oli kuninkaana kaiken kaikkiaan 922–915 eaa.

* Rehabeam (Rehav'am ben Shlomo, Melekh Yehudah); hänen aikakaudellaan faarao Siisak (joko Shosenq I tai Ramses II) valloitti Jerusalemin
:920–915 tai 926-910
* Abijam (Aviyam); hänen aikakaudelleen on ensimmäisen kerran ajoitettu assyrialaislähteissä "Daavidin suku".
:915–913 
* Asa (Asa)
:913–873
* Josafat (Yehoshafat); hänen aikakaudellaan Israelia hallitsi Ahab, joka on ensimmäinen varmasti historiallinen Israelin kuningas
:873–849 tai 868-847
* Jooram (Yehoram)
:849–842 	
* Ahasja (Ahazyahu), ensimmäinen assyrialaislähteissä nimeltä mainittu Juudan kuningas
:842–842 tai 845	
* Atalja (Atalyah bat Omri, Malkat Yehudah), Jooramin leski, kuningataräiti
:842–837 	
* Jooas (Yehoash ben Ahazyahu)
:837–800
* Amasja (Amatzyah)
:800–783 
*Asarja eli Ussia (Uziyah), ensimmäinen Juudan kuningas, josta on olemassa primäärilähde 
:783–742
*Jootam (Yotam)
:742–735 tai kanssahallitsijana 750-742 ja kuninkaana 756-741
*Ahas (Ahaz) 	 
:735–715 tai 741-725
*Hiskia (Hizqiyah)
:715–687 tai 725-697
*Manasse (Menasheh)
:687–642
*Aamon (Amon)
:642–640
*Joosia (Yo'shiyahu), valloitti entisen Israelin alueen ja liitti sen Juudaan. Hänen aikanaan kuningaskunta oli laajimmillaan.
:640–609 tai 639-609
*Jooahas (Yeho'ahaz)
:609
*Joojakim (Yehoyaqim ben Yo'shiahu), edellisen veli 	 
:609–598 tai 608-598
*Joojakin tai Jekonja (Yehoyakhin, Yekonyahu)
:598 tai 598-597
*Sidkia tai Zedekia (Tzidqiyahu ben Yo'shiahu), edellisen setä ja Joojakimin sekä Jooahaksen veli
:597–587