Ateenan valtiomuoto (Ksenofon)

**Ateenan valtiomuoto** () on Ksenofonin nimiin pantu mutta epäperäinen tutkielma, joka käsittelee antiikin Ateenan valtiomuotoa.

## Historia

Teoksen todellista kirjoittajaa ei tunneta. Se on säilynyt Ksenofonin aitojen teosten joukossa, mutta tutkijat ovat olleet pitkään yksimielisiä siitä, ettei hän voi olla teoksen todellinen kirjoittaja. Alun perin tämän näkemyksen esitti jo Demetrios Magnesialainen ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Teos voidaan osoittaa epäperäiseksi siksi, että se eroaa tyyliltään Ksenofonin aidoista teoksista; lisäksi sen katsotaan syntyneen viimeistään 415–412 eaa., jolloin Ksenofon oli vielä nuori. Erään ehdotuksen mukaan teos olisi täytynyt kirjoittaa jo ennen vuotta 424 eaa.

Teoksen kirjoittajaksi on ehdotettu jotakuta, joka kirjoitti muukalaisena Ateenassa, tai ateenalaista, joka kirjoitti muualla pyrkien selittämään kotikaupunkinsa politiikkaa muunmaalaisille, ehkä spartalaisille. Tällöin hän olisi saattanut olla maanpaossa Ateenasta. Teos on saatettu kirjoittaa esimerkiksi Peloponnesoksella peloponnesolaissodan aikana. Kirjoittaja selvästikin vastustaa ateenalaista demokratiaa ja kannattaa oligarkiaa. Hän katsoo, ettei demokratiaa voida muuttaa hitaasti sisältäpäin, sillä ateenalaiset ovat suojanneet sen liian tehokkaasti, vaan se täytyy siksi kumota kerralla.

Teos on saattanut päätyä Ksenofonin nimiin laitettujen teosten joukkoon esimerkiksi siksi, että se on löytynyt hänen kirjallisen jäämistönsä joukosta, tai siksi, että sen on kirjoittanut joku toinen samanniminen henkilö. Teoksen kirjoittajasta käytetään nimitystä Pseudo-Ksenofon, tai ”Vanha oligarkki” sen demokratianvastaisten näkemysten vuoksi.

## Sisältö

Teos on jaettu kolmeen lukuun. Teoksen alku vaikuttaa siltä, kuin teksti olisi erotettu jostakin toisesta pidemmästä teoksesta. Samoin teos loppuu ilman erityistä johtopäätöstä.

### Luku 1

Aluksi kirjoittaja esittää kriittisen mutta järjestelmällisen analyysin Ateenan demokratian toimintaperiaatteista ja puolustaa sitä paradoksaalisesti sen omilla ehdoilla. Kirjoittaja paheksuu demokratiaa moraalisesti, koska se suosii hänen mielestään huonoimpia kansalaisia hyvien kustannuksella, mutta osoittaa samalla, että juuri tämä periaate takaa järjestelmän kestävyyden. Kansanvalta nojaa merivoimaan, ja siksi köyhillä ja tavallisilla kansalaisilla, jotka miehittävät laivaston, on syystäkin eniten valtaa; he myös tietoisesti jättävät sotilaallisesti ratkaisevat virat eliitille ja keskittyvät palkallisiin ja tuottaviin tehtäviin. Demokratiaa vahvistetaan suosimalla köyhiä, rajoittamalla aristokratian vaikutusvaltaa sekä antamalla kaikille puheoikeus, koska kansan etua palvelee paremmin sen oma lyhytnäköinen hyöty kuin harvojen hyve ja viisaus.

Sama logiikka ulottuu orjiin, metoikkeihin ja liittolaisiin: heille annetaan vapauksia ja tasa-arvoa taloudellisista ja merivallan tarpeista käsin, mutta samalla heidät alistetaan Ateenan kansanvaltaan esimerkiksi oikeudenkäyntijärjestelyin ja tribuuttipolitiikalla. Kokonaisuudessaan kirjoittaja esittää Ateenan demokratian epäoikeudenmukaisena mutta tehokkaana järjestelmänä, jonka ensisijainen päämäärä ei ole hyvä hallinto vaan kansan vapauden ja vallan säilyttäminen.

### Luku 2

Kirjoittaja jatkaa kriittistä mutta sisäisesti johdonmukaista puolustusta Ateenan demokratiasta ja erityisesti sen merivaltaan perustuvasta strategiasta. Hän selittää, että Ateenan heikko maajalkaväki on tietoinen valinta: sen ei tarvitse olla ylivoimainen, kunhan se riittää pitämään liittolaiset kurissa, sillä kaupungin todellinen valta perustuu meriherruuteen. Merivalta estää kapinat, eristää saariyhteisöt toisistaan, pakottaa rannikko- ja sisämaakaupungit alistumaan kauppareittien hallinnan kautta ja antaa Ateenalle ylivoimaisen liikkuvuuden ja huoltovarmuuden. Taloudellisesti merivalta keskittää Ateenaan ylellisyystuotteet, raaka-aineet ja vaurauden, joista myös kansa hyötyy julkisten uhrien, juhla-aterioiden ja rakennusten muodossa.

Poliittisesti demokratia käyttää merivaltaa häikäilemättömästi: se tukee liittolaiskaupunkien alaluokkia, pakottaa oikeudenkäynnit Ateenaan, hyötyy liittolaisista taloudellisesti ja siirtää vastuun epäonnistumisista yksilöille mutta omii onnistumiset kansalle. Vaikka Ateena kärsii siitä, ettei se ole saari – maa voidaan hävittää ja sisäisiä levottomuuksia syntyy – kansa hyväksyy nämä tappiot, koska merivalta turvaa heidän asemansa. Kirjoittaja näkee Ateenan järjestelmän kylmän realistisena: se ei pyri oikeudenmukaisuuteen tai hyveeseen, vaan kansan vallan, turvallisuuden ja edun maksimaaliseen säilyttämiseen.

### Luku 3

Kirjoittaja ei pidä demokratiaa parhaana valtiosääntönä, mutta katsoo, että ateenalaiset ovat onnistuneet säilyttämään sen tehokkaasti käytännöllisin keinoin. Ateenan hallinnon hitaus ja ruuhkaisuus selitetään poikkeuksellisella työmäärällä: lukuisilla uskonnollisilla juhlapäivillä, laajalla oikeudenkäyttöjärjestelmällä, liittolaisasioilla, sotaa, taloutta ja laivastoa koskevilla päätöksillä sekä jatkuvilla virkamiesten tarkastuksilla. Kansan laaja osallistuminen oikeudenkäynteihin nähdään välttämättömänä, koska pienempi tuomaristo olisi alttiimpi lahjonnalle. Kirjoittaja toteaa, ettei järjestelmää voida olennaisesti muuttaa ilman, että itse demokratia vaarantuu, vaan sitä voidaan korkeintaan hienosäätää. Ulkopolitiikassa Ateena tukee johdonmukaisesti liittolaiskaupunkien alempia luokkia, koska nämä ovat luonnostaan myötämielisiä demokratialle, toisin kuin yläluokat, joiden suosiminen on aiemmin johtanut kapinoihin ja tappioihin.

Lopuksi kirjoittaja torjuu väitteet laajasta mielivaltaisesta kansalaisoikeuksien menetyksestä ja katsoo, että Ateenassa kansalaisoikeudet menetetään pääosin väärinkäytösten, ei poliittisen mielivallan vuoksi, eikä tästä synny vakavaa uhkaa demokratialle.

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* Xenophon: *Constitution of the Lacedaemonians*. Teoksessa  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.

## Aiheesta muualla

* Ξενοφών (αμφισβητούμενο): *[https://el.wikisource.org/wiki/Αθηναίων_Πολιτεία_(Ξενοφών) Αθηναίων Πολιτεία]*. Wikiaineisto. 
* Pseudo-Xenophon: *[http://www.perseus.tufts.edu/hopper/text?doc=Perseus%3Atext%3A1999.01.0157%3Achapter%3D1 The Athenian Constitution]*. Perseus. 
* Pseudo-Xenophon: *[http://www.perseus.tufts.edu/hopper/text?doc=Perseus:text:1999.01.0158 The Athenian Constitution]*. Perseus. 
* Pseudo-Xenophon: *[https://topostext.org/work/797 Constitution of Athens]*. ToposText.