open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Q-kuume

**Q-kuume** on solunsisäisen *[[Coxiella burnetii]]* gramnegatiivisen bakteerin aiheuttama zoonoosi eli ihmisten ja eläinten yhteinen tartuntatauti. *Coxiella burnetii* -bakteeri on normaalisti märehtijöiden (lehmät, lampaat ja vuohet) infektio, joista se voi siirtyä ihmiseen pisaratartuntana hengitysteiden kautta. Eläimissä tartunta on usein oireeton. Sairastunut eläin erittää bakteereja lähiympäristöönsä maidon, virtsan ja ulosteiden kautta. Saastuneen pastöroimattoman maidon välityksellä tapahtuvat tartunnat ovat kuitenkin erittäin harvinaisia. Tauti ei tartu ihmisestä toiseen. Taudin tartunta on mahdollista myös punkin pureman välityksellä. Suomessa saatuja Q-kuume tartuntoja ei ole todettu. Tautitapauksia on tavattu lähinnä matkailijoilla. Q-kuume voidaan todeta verikokeesta vasta-aineosoituksella. Vasta-aineet alkavat kuitenkin nousta vasta toisella sairausviikolla. Bakteerin nukleiinihappo voidaan osoittaa kudosnäytteestä PCR-tutkimuksella. Äkillinen Q-kuume hoidetaan mikrobilääkkeillä, joista ensisijainen lääke on doksisykliini. Tauti jättää pysyvän vastustuskyvyn.

Ranskassa Chamonix'n laaksossa puhkesi kesällä 2006 Q-kuume-epidemia. Kesäkuusta elokuun loppuun tapauksia ilmaantui 79. Suurin osa ihmisen infektioista on vähäoireisia. Kahden viikon itämisajan jälkeen sairastuville ilmaantuu kuumetauti. Varsinkin läppävikaisille ja niille henkilöille, joiden immuunijärjestelmän perussairaus tai lääkehoito on lamauttanut, infektio voi aiheuttaa kroonisen infektion ja sydänläppätulehduksen eli endokardiitin. Varhaisraskaudessa Q-kuume voi johtaa keskenmenoon. Riskiryhmiin kuuluvia alueella matkanneita on Ranskassa suositeltu hakeutumaan tutkimuksiin mahdollisen tartunnan toteamiseksi.

## Lähteet
*Ruokavirasto: Q-kuume
*Terveyden ja hyvinvoinnin laitos (THL): Q-kuume
*Kansanterveyslaitos 

## Aiheesta muualla
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Q fever 
*Mayo Clinic: Q fever
Raamatunkäännöskomitea

**Raamatunkäännöskomitea** on kirkolliskokouksen tai muun tahon asettama komitea Raamatun kääntämiseksi.

## Suomessa
### Historia
* Vuoden 1642 Biblia: käännöskomiteat perustettu vuosina 1602 ja 1638.
* Vuonna 1861 asetettiin raamatunkäännöskomitea, joka työskenteli vuosina 1869–86. Käännöstä ei kuitenkaan koskaan hyväksytty käyttöön.
* Vuosien 1933 ja 1938 käännös eli Vanha kirkkoraamattu: käännöskomitea työssä vuosina 1861–1938.
* Vuoden 1992 käännös eli Uusi kirkkoraamattu: käännöskomitea työssä vuosina 1973–1991.

### Käännöskomitea vuosina 1973–1991
Kirkolliskokouksen asettaman komitean ensimmäinen kokoonpano käsitti Vanhan testamentin ja seemiläisen filologian edustajina professorit Jussi Aron ja Ilmari Soisalon-Soinisen sekä piispa Aarre Lauhan, Uuden testamentin ja kreikkalaisen filologian edustajina professori Aimo T. Nikolaisen, apul.prof. Esko Haavan, professori Heikki Koskenniemen sekä vt. prof. Jukka Thurénin, kirkon opin edustajana apul.prof. Kalevi Toiviaisen sekä suomen kielen ja tyylin edustajina professori Osmo Ikolan ja kirjailija Lassi Nummen. Koko käännöstyön ajan puheenjohtajana työskenteli piispa Nikolainen. Vuodesta 1974 komitean sihteerinä työskenteli teologian tohtori Aarne Toivanen.

Aloittaessaan vuoden 1974 alussa työskentelynsä komitea päätti – kirkolliskokouksen siviilivaliokunnan mietinnön mukaisesti – pyytää Suomen ortodoksista kirkkoa ja Suomen Vapaitten Kristittyjen Neuvostoa (SVKN) nimeämään komiteaan edustajansa. Ortodoksikirkon kirkon nimeäminä ovat komitean työskentelyyn osallistuneet teol. lis. Johannes Seppälä, sittemmin arkkipiispa Johannes, sekä vuodesta 1984 lähtien fil. maist. Merja Merras. SVKN:a on komiteassa koko ajan edustanut päätoimittaja, toimitusjohtaja Valtter Luoto varamiehenään Suomen Vapaakirkon pastori, rehtori Väinö A. Hyvönen. Roomalaiskatolinen kirkko on koko työn ajan lähettänyt komitealle palautetta.

## Lähteet
Hilarius Sorjonen

**Heino Hilarius Sorjonen** (16. elokuuta 1908 Pielisjärvi  – 3. huhtikuuta 1954 Pyhäjärvi Ul) oli suomalainen rikollinen, joka herätti huomiota 1950-luvun alkupuolella tekemillään kassakaappiryöstöillä. Hänet tunnettiin myös nimellä *Hentomielinen Hilarius*.

## Elämä
Sorjonen varttui Lieksassa kunnan hoidokkina veljensä Viktorin kanssa eräässä maatalossa, jossa heitä kohdeltiin huonosti. Hän oli jonkin aikaa rakennustöissäkin, mutta siirtyi sitten tekemään rikoksia. Sorjonen teki monia aseistettuja ryöstöjä ja karkasi usein vankiloista. Vuonna 1929 Sorjonen tuomittiin Kuopion raastuvanoikeudessa 58 eri varkausrikoksesta. Hän pääsi vankilasta keväällä 1936 ja 13. lokakuuta 1936 hän ryösti Savo-Karjalan Osake-Pankin Viipurin Talikkalan konttorin avustajinaan kaksi miestä. Ryöstön jälkeen Sorjonen matkusti Turkuun, jossa hänet pidätettiin.

8. maaliskuuta 1950 hän suunnitteli ja toteutti rikostoveriensa kanssa Helsingin Vuorimiehenkadun postin ryöstön ja keräsi saaliina 2 miljoonaa silloista markkaa (nykyrahassa 64&nbsp;000 euroa). Tästä ryöstöstä Sorjonen joutui Turun lääninvankilaan, mutta pakeni sieltä taas 1953.

Illalla 14. tammikuuta 1954 Sorjonen yritti ryöstää Vihdin Säästöpankin konttorin, koska hän oli saanut tietää, että pankin kassaholvissa oli sillä hetkellä useita miljoonia markkoja seuraavana päivänä tapahtuvaa meijeritilien maksua varten.  Sorjonen ei kuitenkaan saanut pankkivirkailijoilta kassaholvin avainta ja joutui poistumaan ilman rahoja. Tapauksessa oli huvittaviakin piirteitä ja siitä uutisoitiin laajalti. Pankinjohtaja Saara Forsiuksen rohkeus vaikutti osittain hänen valintaansa kansanedustajaksi vuoden 1954 eduskuntavaaleissa

Hilarius Sorjonen ampui itsensä huhtikuussa 1954, kun hänen Ul. Pyhäjärven, eli nykyisen Karkkilan, Ahmoolla sijainnut piilopaikkana pitämänsä lato joutui poliisien piirittämäksi.

## Kulttuuri
Kirjailija Jussi Kylätasku kirjoitti 1974 Sorjosesta radiokuunnelman "*Hentomielinen Hilarius*", josta tehtiin myös 1985 näytelmä (ensi-ilta Tampereen Työväen Teatterissa 3. lokakuuta 1985). Vuonna 1987 ohjasi Taavi Kassila kuunnelman ja näytelmän perusteella elokuvan *[[Petos (vuoden 1988 elokuva)|Petos]]*, jossa Hilariusta esitti Paavo Pentikäinen. Elokuvaa varten Juice Leskinen sävelsi ja sanoitti kappaleen "*Hilarius Hentomielinen*"

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rohkea ryöstö tuotti lähes 2 milj. mk ryöstäjille Helsingissä, Laatokka, 10.03.1950, nro 57, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
*Punapukuista naista suuteli postiryöstöstä tuomittu Waenerberg oikeussalissa - Vuorimiehenkadun juttu oikeudessa, Laatokka, 17.06.1950, nro 136, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Mrs. Henderson esittää

**Mrs. Henderson esittää** (*Mrs Henderson Presents*) on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut tositapahtumiin perustuva elokuva maailmankuulusta Windmill-teatterista ja sen omistajasta Laura Hendersonista. Pääosia elokuvissa näyttelevät Judi Dench, Bob Hoskins, Will Young, Kelly Reilly, Christopher Guest ja Thelma Barlow.

Elokuva sai kaksi Oscar-ehdokkuutta Judi Denchin naispääosasta sekä puvustuksesta.

## Juoni

Elokuvan tarina alkaa Englannissa vuonna 1937. Leskeksi jäänyt upporikas Laura Henderson kyllästyy heti miehensä hautajaisten jälkeen leskeyteen ja päättää ystävänsä Lady Margotin neuvosta lähteä tuhlaamaan rahojaan ostoksiin. Ranne- ja korvakorujen sijasta omalaatuinen rouva Henderson päättääkin ostaa teatterin, konkurssiin menneen Windmill Theatren. Hän palkkaa johtajaksi kiivasluonteisen juutalaismiehen, Vivian van Dammin ja hänen avullaan alkaa nostaa Windmilliä maailmanmaineeseen. Van Dammin ehdotuksesta rouva Henderson perustaa jatkuvan esityksen eli non-stop-revyyn, mutta kun tämä ei ota tulta alleen, rouva Henderson keksii kullanarvoisen ajatuksen: laitetaan lavalle alastomia tyttöjä kuin Ranskan Moulin Rougessa konsanaan.

Van Dammin mielestä alastomuus on täysin mahdotonta Englannissa, mutta vaikutusvaltainen ja päällekäyvä rouva Henderson raivaa esteet tieltään. Kierrettyään hovimarsalkka Cromerin, jolta tarvitaan lupa alastonrevyyseen, pikkusormensa ympärille, Windmillin lavalle saapuvatkin pian alastomat nuoret naiset. Teatterin päätähdeksi nousee kuvankaunis Maureen, joka laulaja Bertien vanavedessä kerää katsomot täyteen.

Toisen maailmansodan alettua Lontoon teatterit sulkevat ovensa, mutta rouva Henderson ja van Damm julistavat: ”Me emme sulje koskaan!” Sota tuo tietysti omat ongelmansa ja ruumiitakin tulee, mutta todellinen ongelma on hallituksen määräys sulkea Windmill. Nyt rouva Henderson joutuu paljastamaan salaisuutensa pitääkseen teatterinsa auki, ja silloin menneisyyden haavat revitään auki.

## Rooleissa
Adulta

**Adulta Oy** oli Järvenpään ja Keravan kaupunkien sekä Tuusulan ja Mäntsälän kuntien omistama Uudellamaalla ja pääkaupunkiseudulla toiminut aikuiskoulutuskeskus, joka perustettiin vuonna 1972. Yhtenä Suomen suurimmista aikuiskoulutuskeskuksista Adulta tarjosi ja järjesti ammatillista aikuiskoulutusta ja täydennyskoulutusta. Yritys hakeutui konkurssiin huhtikuussa 2010.

Adulta tarjosi koulutusta kahdeksalla koulutusalalla: Kielet ja monikulttuurisuus, Rakennus- ja energiatekniikka, Liiketoiminta ja yrittäjyys, Tietotekniikka ja -liikenne, Matkailu- ja ravitsemisala, Kone ja metalli, Logistiikka ja Viestintä.  Adultan toimipisteet sijaitsivat Järvenpäässä, Tuusulassa, Keravalla, Vantaalla ja Helsingissä. Adultassa opiskeli vuosittain yli 13&nbsp;000 opiskelijaa.

## Oppisopimusrahoituksen takaisinperintä
Helmikuussa 2009 opetusministeriö päätti periä Adultalta takaisin 3,6 miljoonaa euroa vuosina 2005 ja 2006 maksettuja valtionosuuksia. Ministeriön mukaan Adulta oli menetellyt vastoin oppisopimuskoulutuksen järjestämistä koskevia säännöksiä. Se ei ollut muun muassa laatinut koulutettaville henkilökohtaisia opiskeluohjelmia eikä maksanut työnantajille koulutuskorvausta. Lisäksi koulutuksen järjestämisessä ja valvonnassa oli puutteita. Koulutuskeskuksen rehtori irtisanoutui rahoitussotkun vuoksi helmikuussa 2009 ja huhtikuussa 2009 Adulta irtisanoi 40 työntekijää ja lomautti koko henkilöstönsä kahden viikon ajaksi.

Maaliskuussa 2010 opetusministeriö päätti periä takaisin myös vuosina 2007–2008 väärin perustein maksettuja oppisopimuskoulutukseen liittyneitä valtionosuuksia yli 32 miljoonaa euroa. Adulta hakeutui takaisinperinnän vuoksi konkurssiin huhtikuussa 2010. Opetusministeriö jätti tutkintapyynnön poliisille huhtikuussa 2010 ja poliisi ryhtyi selvittämään onko avustusten käytössä tapahtunut rikosta. 26. toukokuuta 2011 uutisoitiin keskusrikospoliisin epäilevän Adultan operatiivista johtoa ja oppisopimusopiskelijoiden hankintaa hoitaneita konsultteja törkeästä avustuspetoksesta. Alkuvuodesta 2012 Adultan konkurssipesä nosti Tuusulan käräjäoikeudessa vahingonkorvauskanteen Adultan entisiä hallituksen jäseniä ja toimitusjohtajaa vastaan, jossa konkurssipesä vaatii kymmenien miljoonien vahingonkorvausta.

## Lähteet
Kyröskosken sähkörautatie

**Kyröskosken sähkörautatie** oli Hämeenkyrön Kyröskoskella sijainnut sähköistetty kapearaiteinen teollisuusrautatie, joka valmistui 1914.  Radalla kuljetettiin puuta Kyro Oy:n Kyröskosken tehtaille Kyrösjärven rannasta olevalta sahalta.

Kalusto tarkastettiin vuonna 1944 sotakorvauksia silmällä pitäen, mutta neuvostoliittolaiset asiantuntijat hylkäsivät kaiken heidän tarkoituksiinsa sopimattomina. 

Kyröskosken rata oli viimeinen Suomessa kaupallisessa käytössä ollut kapearaiteinen teollisuusrata, kun sillä liikenne päättyi marraskuussa 1989. Se korvattiin massapuukuljettimella. 

Radalla liikennöi 2 sähköveturia. Numero 1 on säilynyt yksityishenkilön omistuksessa ja sähköveturi numero 2 (ASEA 234/1937) on Minkiön kapearaidemuseossa Jokioisten museorautatiellä. Ykkönen on ajokuntoinen ja liikkuu erikoistilaisuuksissa varta vasten rakennetuilla radanpätkillä generaattorin avulla, kakkonen kaipaisi perushuollon, koska sille ei ole tehty saapumisen jälkeen muuta kuin joitakin siirtoja.  

Radan vaunuista pari on ykkösen mukana ja loput Minkiöllä. Museorautatielle tulleet vaunut ovat tosin pelkkiä kehikkoja, koska joku luovuttajista repi niistä puuosat polttopuiksi. Osasta vaunuja kehikotkin katosivat eli museoon tuli niiden osalta pelkkiä telejä. Näitä telejä on sittemmin hyödynnetty runsaasti työkalustossa. 

Lauantaina 28. elokuuta 2010 yksi Kyröskosken vaunukehikoista varustettiin väliaikaisella pohjapalkituksella ja sitä käytettiin Humppilaan varastoitavaksi siirrettävien pienten kalustonosien siirtämiseen kahdelle Kyröskosken telille asennettuna. Kokeilu vaati varovaisuutta ajossa mutta onnistui suunnitellusti. Veturina operaatiossa oli TU4 2091 -dieselveturi   

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuva sähköveturista
Ekologinen selkäreppu

**Ekologinen selkäreppu** tarkoittaa luonnonvaroja, joita tarvitaan jonkin tuotteen koko elinkaaren eli valmistuksen, kuljetuksen ja käytön aikana. Näiden summasta vähennetään tuotteen oma paino . Kun halutaan tietää, kuinka paljon johonkin tuotteeseen tai palveluun on kulunut luonnonvaroja, voidaan ekologista selkäreppua käyttää mittarina. Tuotteen ekologinen selkäreppu on lähes aina painavampi kuin tuote itse. Luonnonvaroja, jotka on tarvittu tuotteen valmistamiseksi, mutta eivät ole mukana lopputuotteessa kutsutaan piilovirroiksi.

Ekologinen selkäreppu ilmaisee siis tuotteen ympäristölle aiheuttaman rasituksen. Sen laskenta perustuu Wuppertal Instituutissa Saksassa kehitettyyn MIPS-menetelmään (material input per service unit), jonka periaatteita on esitelty MIPS-laskentaoppaassa.

## Lähteet
* Happonen, Holopainen, Sotkas, Tenhunen, Tihtarinen-Ulmanen, Venäläinen: Bios 3: Ympäristöekologia  (WSOY)
* 

### Viitteet
Keisari Irwin I

**Keisari Irwin I** (Lauluja alamaisista) on Irwin Goodmanin albumi, joka ilmestyi vuonna 1979. Siinä arvostellaan poliitikkoja ja politiikan lieveilmiöitä.

## Kappaleet

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
* Irwin Goodman – laulu
* Paul Fagerlund – kapellimestari, piano (2–11)
* Kalevi Nyqvist – harmonikka (2, 4–8, 10, 11)
* Juha Björninen – kitarat (1)
* Heikki Laurila – kitarat (3–11)
* Vesa Enne, Kai Lind, Irina Milan ja Irma Tapio – taustalaulu (1) 
* Tapani ”Nappi” Ikonen – rummut (1)
* Ilpo Kallio – rummut (2–11)
* Markku Johansson ja Jörgen Petersen – trumpetit (1)
* Pentti Lasanen – klarinetti (2–4, 6, 8, 10, 11), trumpetti (9)
* Jari Lappalainen – viulu (2, 7, 10), mandoliini (4–8)
* Heikki ”Häkä” Virtanen – basso (1)
* Ilkka Willman – basso (2–11)

## Lähteet
Thelma Barlow

**Thelma Barlow** (s. 19. kesäkuuta 1929 Yorkshire, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen näyttelijä, joka on esiintynyt enimmäkseen televisiossa.

Barlow’n ura alkoi 1950-luvun lopulla, mutta hän tuli tunnetuksi vasta saatuaan roolin Britannian kuuluisimmasta ja pisimpään jatkuneesta televisiosarjasta *[[Coronation Street]]*. Hän näytteli Mavis Rileyn roolihahmoa yli 26 vuotta. Hän lopetti työnsä *Coronation Streetissä* vuonna 1997.

Toinen televisiosarja, josta Barlow muistetaan, on manchesteriläiseen tehtaaseen sijoittuva *[[Dinnerladies]]*, jossa hänen vastanäyttelijöinään työskentelivät muun muassa Victoria Wood, Julie Walters sekä myös *Coronation Streetistä* tuttu Anne Reid. *Dinnerladies*-sarjassa Barlow työskenteli vuosina 1998–1999.

Muita Barlow’n tunnettuja töitä on Charles Dickensin romaaniin perustuva minisarja *[[David Copperfield (televisiosarja)|David Copperfield]]*, jossa hän näytteli petollisen Uriah Heepin äitiä, ja vuonna 2005 valmistunut Stephen Frearsin elokuva *[[Mrs. Henderson esittää]]*, jossa Barlow näytteli Judi Denchin tärkeilevää ystävätärtä Lady Margotia. *Mrs. Henderson esittää* on hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa.

Barlow’lla on kaksi poikaa. Hän väitti vuoteen 2005 asti syntyneensä vuonna 1937, vaikka todellinen syntymävuosi on 1929.

## Osittainen filmografia

**[[Coronation Street]]* (1971–1997) Mavis Riley (TV)
**[[David Copperfield (televisiosarja)|David Copperfield]]* (1999) Rouva Heep
**[[Dinnerladies]]* (1998–1999) Dolly Belfield (TV)
**[[Lihavat ystävät]]* (2000) Rouva Ashburn (TV)
**[[Kyläsairaala]]* (2004) Ada (TV)
**[[Sydän paikallaan]]* (2004) Helen Ashworth (TV)
**[[Mrs. Henderson esittää]]* (2005) Lady Margot Conway
*** (2006) Emily Barton
**[[Midsomerin murhat]]* (2006) Mrs Beverley (TV)
**[[Doctor Who]]* (2007) Lady Thaw (TV)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Formula 1 -kausi 1980

**Formula 1 -kausi 1980** oli 31. Formula 1 -kausi. Kausi alkoi 13. tammikuuta ja päättyi 5. lokakuuta. Kauden aikana  ajettiin yhteensä 14 kilpailua. Mestariksi kruunattiin kauden päätyttyä Alan Jones ja Williams otti 1. valmistajien mestaruutensa.

## Kilpailut

## Valmistajien pisteet

## Kuljettajien lopullinen järjestys
Atsushi Tamura

**Atsushi Tamura** (, s. 4. joulukuuta 1973) on japanilainen koomikko ja Yōichi Hiruman ääninäyttelijä sarjassa Eyeshield 21. Hänellä on myös j-rock -yhtye Jealkb. 

Hän työskentelee koomikkona ja juontajana partnerinsa Ryō Tamuran kanssa erinäisissä japanilaisissa tv-show'issa, tehden pilkkaa aivan kaikesta ja kaikista (vastaavan tyylinen amerikkalainen tv-ohjelma on Punk'd, jota juontaa Ashton Kutcher).

## Lähteet
Mikko Laasio

**Mikko Eelis Laasio** (29. syyskuuta 1913 Pori – 24. kesäkuuta 1997) oli erityisesti asetelmamaalauksistaan, mutta myös maisemistaan ja henkilökuvistaan tunnettu taidemaalari.

Mikko Laasion vanhemmat olivat diakoni Vihtori Laasio ja Anna Emilia Andersson ja puoliso vuodesta 1938 Merike Christina Sailo, kuvanveistäjä Alpo Sailon tytär. Laasio opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1930–1931 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1932–1935. Ensi kerran hänen töitään oli näytteillä vuonna 1946, mutta ensimmäisen yksityisnäyttelynsä hän piti vasta 1964 Helsingissä. Artekin taiteilijana hän oli vuoteen 1977. Laasio oli yksi Lokakuun ryhmän ekspressionisteistä vuodesta 1947 alkaen. Maisemia hän maalasi muun muassa Pohjois-Karjalassa ja Kainuussa, asetelmamaalarina hän sai huomiota 1950-luvulla. Laasio sai Pro Finlandian 1963 ja professorin arvonimen vuonna 1982.

## Lähteet
FutureSex/LoveSounds

__NOTOC__
**FutureSex/LoveSounds** on Justin Timberlaken toinen sooloalbumi, joka julkaistiin 12. syyskuuta 2006. Albumin singlekappaleista ”SexyBack” ja ”My Love” nousivat suuriksi hiteiksi ympäri maailman. 

Levyn tyyli vaihtelee hiphopista rauhallisiin pop-balladeihin orkesterisoittimien kera. Mukaan on keksitty Timberlaken edellisestä Justified-levystä suuresti poikkeavia rytmejä ja taustamelodioita, joista esimerkkinä voi mainita What Goes Around...-kappaleen intialaistyyliset kitara/mandoliininäppäilyt.

Albumilla vierailee monia huippunimiä, esimerkiksi Timbaland, T.I. ja Three 6 Mafia.

## Kappaleet
# 
#  (feat. Timbaland)
# 
#  (feat. T.I.)
# 
# 
#  (feat. Timbaland & Three 6 Mafia)
#  (feat. will.i.am)
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* AllMusic: 
* Entertainment Weekly: B–

## Lähteet
Vierumäki-yhtiöt

**Vierumäki-yhtiöt** omistavat Vierumäen urheiluopiston ja hallinnoivat opiston alueella tapahtuvaa toimintaa. Konserni koostuu useista yhtiöistä, joista merkittävimmät ovat Vierumäki Country Club Oy ja Suomen Urheiluopiston Kannatusosakeyhtiö. Enemmistön, 51 prosenttia, molemmista yhtiöistä omistaa Mika Anttosen omistama Keele Oy. Toinen merkittävä omistaja on Jääkiekkosäätiö sr. 

Yhtiöt työllistävät ympäri vuoden noin 300 henkilöä ja lisäksi kesäisin 30&ndash;60 henkilöä.

Yhtiöiden historia alkaa vuodesta 1927, jolloin perustettiin Suomen urheiluopisto. Opiston perustamisessa aloitteentekijänä oli Tahko Pihkala.

Päijät-Hämeen liitto myönsi Vierumäki-yhtiöille Päijät-Häme-mitalin vuonna 2007.

## Lähteet
*Itä-Häme

### Viitteet
Lohjan sähkörautatie

**Lohjan sähkörautatie** oli Lohjalla sijainnut sähköistetty raideleveydeltään 750 millimetrin kapearaiteinen rautatie, joka yhdisti vuosina 1906–1907 Lohjanjärven rantaan Pitkäniemeen rakennetun selluloosatehtaan ja Valtionrautateiden Lohjan rautatieaseman. Rautatien rakennutti selluloosatehtaan omistaja, kamariherra Hjalmar Linder.

Radan pituus oli 4,4 kilometriä. Se oli lähinnä tarkoitettu selluloosatehtaan kuljetuksia varten, mutta vuodesta 1912 alkaen se oli avattu myös yleiselle liikenteelle ja radalla kuljetettiin matkustajia, postia ja muuta rahtia.

Vuonna 1930 kaikki liikenne siirtyi 1928 valmistuneelle leveäraiteiselle Lohjan satamaradalle ja sähkörautatie purettiin samana vuonna. Matkustajaliikenne kapearaiteisella radalla oli loppunut jo 1928.

Radalla liikennöi yksi sähköveturi ja myöhemmin kaksikin höyryveturia, joista ensimmäinen vain vuoden 1916, jonka jälkeen se liian raskaana radalle myytiin Harvialan metsäradalle. Tämä veturi on säilynyt ja on Jokioisten Museorautatien hallussa.

Sähköveturi työskenteli vielä neljännesvuosisadan ajan tehtaan sisäisessä ajossa, lähinnä rannan paperipuukentällä, kunnes se romutettiin ja kiskotus purettiin.

Vuonna 1987 Lohjalla paljastettiin sähköradan muistomerkki, kun sen avaamisesta oli kulunut 80 vuotta.

## Aiheesta muualla
*Lohjan sähkörautatie ja sen historia
SexyBack

**SexyBack** on ensimmäisenä julkaistu single poplaulaja Justin Timberlaken toiselta sooloalbumilta *[[FutureSex/LoveSounds]]*. Kappaleessa esiintyy Timberlaken lisäksi myös yksi tuottajista, Timbaland.

Kappale menestyi eri puolilla maailmaa ja pysyi esimerkiksi Billboardin singlelistan ykkösenä seitsemän viikkoa. Myös Britanniassa, Saksassa ja Australiassa *SexyBack* saavutti listojen ykkössijan. 

## Kappaleet
# *Main Version (Explicit)*
# *Instrumental*
Gunnar Uotila

**Gunnar Uotila** (9. tammikuuta 1913 Hämeenlinna – 14. kesäkuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen, erityisesti puuveistoksistaan tunnettu kuvanveistäjä. Puun käsittelyn hän oppi jo lapsena, sillä hänen isänsä oli puuseppä. Eri puulajit olivat Uotilan tärkein materiaali, vaikka hän käytti myös kiveä ja pronssia.

Uotila opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa vuosina 1934–1937. Ensi kerran hänen töitään oli näytteillä vuonna 1940 ja siitä lähtien lukuisissa näyttelyissä kotimaassa sekä Berliinissä, Kiirunassa ja Prahassa. Hänen ensimmäinen yksityisnäyttelynsä oli vuonna 1945 ja viimeinen vuonna 1995.

Gunnar Uotilan veistoksia on Ateneumissa ja muissakin Suomen taidemuseoissa. Julkisia veistoksia on monissa kirkoissa kuten Herttoniemen, Puistolan ja Vartiokylän kirkoissa Helsingissä, Pieksämäen Uudessa kirkossa, Maarianhaminan, Vaasan, Rajamäen, Pääskylahden ja Rovaniemen kirkoissa. Hän veisti myös naapurinsa Reino Helismaan hautamuistomerkin sekä muistopatsaan Helsingin Puistolan kaupunginosaan.

Gunnar Uotilan pojanpoika on laulaja Paul Uotila.

## Lähteet
Allectus

**Allectus** (k. 296) oli roomalainen usurpaattori, joka hallitsi Britanniassa ja Pohjois-Galliassa vuosina 293–296. 

Alkujaan Allectus oli usurpaattori Carausiuksen valtionvarainhoitaja. Länsi-Rooman *caesar* Constantius I Chlorus valtasi kuitenkin Carausiuksen hallitsemat alueet Galliassa ja alkoi piirittää usurpaattoria Gesoriacumissa eli Bononiassa. Allectus murhasi Carausiuksen ja julistautui itse keisariksi. Allectuksen hallituskaudesta ei tiedetä paljoakaan. Hänen lyömiään rahoja on löytynyt Britanniasta ja Gallian pohjoisosista. 

Vuoden 296 syyskuussa Constantius hyökkäsi Allectusta vastaan Bononiasta käsin. Huono sää myöhästytti kuitenkin hänen laivastoaan. Toinen laivasto, jota johti pretoriaaniprefekti Asclepiodotus pääsi perille. Allectus kärsi tappion Constantiuksen joukkoja vastaan ja hän kuoli taistelussa. 

## Aiheesta muualla
* Roman Emperors – Allectus
Aarre Lauha

**Leevi Aarre Samuel Lauha** (1. huhtikuuta 1907 Savonlinna – 3. toukokuuta 1988 Helsinki) oli Helsingin hiippakunnan toinen piispa.

Lauha tuli tunnetuksi kirkollisten uudistuspyrkimysten tukijana. *[[Kotimaa (sanomalehti)|Kotimaa]]* nimesi Lauhan 100 merkittävimmän itsenäisyyden ajan kirkollisen vaikuttajan joukkoon Suomessa vuonna 2017.

Hän suoritti teologisen erotutkinnon 1929, ja hänet vihittiin papiksi Viipurissa samana vuonna. Hän väitteli teologian tohtoriksi 1940.

Lauha oli Helsingin yliopiston Raamatun alkukielten apulainen 1939–1944 ja Vanhan testamentin eksegetiikan professori 1945–1964. Hän oli Kotimaa-lehden päätoimittajana 1958-1964. Helsingin piispaksi hänet nimitettiin 1964, ja hän jäi virastaan eläkkeelle 1972. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Helsingin hiippakunta – Aarre Lauha (arkistoitu)
Red Devil Sport Club

**Red Devil Sport Club** on Pietarissa perustettu ja toimiva urheiluklubi, jonka lajina on vapaaottelu. Red Devil Sport Club on ollut voimakkaasti tukena, kun Venäjälle perustettiin vapaaottelun lajiliittoa Mix-Fight Associationia vuonna 1996.

Vapaaottelulla on pitkä historia Venäjällä ja se on alun perin lähtöisin ilmavoimien maahanlaskujoukkojen (VDV) aseettoman taistelun vuosittaisista mestaruuskilpailuista, jotka aloitettiin vuonna 1979. Venäjällä käytetyissä säännöissä ainoat suojukset ovat rystysiä suojaavat ohuet, hyvin kevyet sormettomat hanskat, hammassuoja ja alasuoja. Sallittuja tekniikoita ovat muun muassa lyönnit, potkut, polvipotkut, lukot, sidonnat ja kuristukset. 

Red Devil Sport Clubin tunnetuimpia ottelijoita ovat Fedor Emelianenko ja hänen rikollisuustaustasta vieläkin kärsivä veljensä Aleksander Emelianenko.
Tapani Raittila

**Tapani Johannes Raittila** (25. joulukuuta 1921 Kannus – 2. tammikuuta 2018 Helsinki) oli modernistina tunnettu suomalainen taidemaalari. Hänet tunnettiin muotokuvistaan ja niukasta värien käytöstä. Hänen työnsä ovat herkkäsävyisiä ja tekniikaltaan hienostuneita.

Raittila palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1966, Kuvataiteen valtionpalkinnolla 1985 sekä Suomen Kulttuurirahaston palkinnolla vuonna 2000.
__NOTOC__
## Elämäkerta
Raittila aloitti opinnot Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuonna 1938, mutta toinen maailmansota keskeytti ne. Palattuaan rintamalta sodan päätyttyä hän viimeisteli opintonsa vuonna 1947 ja muutti Joensuuhun piirustuksenopettajaksi. Raittilan maisemamaalauksista monet kuvaavatkin Joensuun aikaa. Hän muutti Helsinkiin vuonna 1953, jossa toimi pitkään muun muassa opettajana Suomen Taideakatemian koulussa.

Raittilan vanhemmat olivat rakennusmestari Viljo Raittila (1890–1950) ja Kaisa o.s. Jokinen (1895–1955). Raittilan sisko Anna-Maija Raittila oli tunnettu runoilija, ja teologi Pekka Raittila oli hänen veljensä. Kirjailija Hannu Raittila on Tapani Raittilan poika.

## Lähteet
* ''Helsingin Sanomien'' artikkeli Tapani Raittilan näyttelystä.
* Joensuun taidemuseon esittely taiteilijasta.
* *Otavan Iso Fokus: Kertovasti kuvitettu 8-osainen tietosanakirja*, osa 6, s. 3391. Otava 1974. 
* 

### Viitteet
 

## Aiheesta muualla
* Tapani Raittila Valtion taidemuseon kokoelmissa 
* Tapani Raittilan muistokirjoitus ''Helsingin Sanomissa''.
*
Ylä-Syvärin kenttärata

**Ylä-Syvärin kenttärata** oli suomalaisten jatkosodan aikana 1942–1944 Aunuksen Karjalaan rakentama 750&nbsp;mm:n raideleveyksinen kapearaiteinen rautatie, joka oli tarkoitettu Syvärin yläjuoksun varrella olevien joukkojen huoltokuljetuksiin.

Radan pituus oli 71,6 kilometriä ja se alkoi Muurmannin radan varrella sijaitsevalta Pajusuon liikennepaikalta. Rata kulki itään Jyvenjoelle josta oli erillinen sivuraide Syvärin rantaan.  Päärata jatkui Jyvenjoelta edelleen itään Vorubjevan kautta lähellä Äänisen rantaa ja Syväri-joen suuta olevaan Kallio-nimiseen paikkaan.

Radan rakentaminen oli hitaampaa ja vaikeampaa kuin oli laskettu. Rataa valmistui vuorokaudessa vain noin 130 metriä. Hinnaksi tuli noin miljoona silloista markkaa kilometriltä. Myös kaluston suhteen oli jatkuvia ongelmia. 

Työtä hidastivat paitsi tulvien aiheuttamat ratapenkkarikot myös venäläisten partisaanien tuhotyöt.

Kenttärata valmistui 11. helmikuuta 1944, mutta sillä ehdittiin liikennöidä vain muutamia kuukausia ennen kuin suomalaiset joutuivat kesäkuussa 1944 vetäytymään alueelta. Viimeinen juna Ylä-Syvärin kenttäradalla kulki 20. kesäkuuta 1944.

## Kirjallisuutta
*Ylä-Syvärin kapearaiteinen rautatie: suomalaisten toisen maailmansodan aikana rakentaman kenttäradan historia, Eero-Eetu Saarinen, Museorautatieyhdistys 1979

## Aiheesta muualla
* Kuvia Ylä-Syvärin kenttäradalta
Akademie für Alte Musik Berlin

**Akademie für Alte Musik Berlin** (lyhyesti *Akamus*)  on saksalainen, erityisesti barokkimusiikkia esittävä kamariorkesteri. Muusikot soittavat nykyaikaisilla instrumenteilla. Yhtyeellä ei ole vakituista kapellimestaria, vaan johtajana toimii konserttimestari tai konserttojen solistit. Laajemmissa teoksissa johtajina ovat toimineet usein kapellimestarit René Jacobs ja Marcus Creed.
 
## Historia
Akademie für Alte Musik Berlin perustettiin Itä-Berliinissä vuonna 1982, jolloin joukko nuoria muusikoita useista itäberliiniläisistä orkestereista päätti perustaa kokoonpanon tulkitakseen 1600- ja 1700-lukujen musiikkia. Orkesterilla on ollut oma konserttisarjansa Berliinin Schauspielhausissa vuodesta 1984, jonka jälkeen siitä on tullut tunnettu vierailija monilla ulkomaisilla musiikkijuhlilla. Se teki ensimmäisen levytyksensä vuonna 1987 Länsi-Saksassa levymerkillä Capriccio sekä Itä-Saksassa levymerkillä Eterna. Vuodesta 1994 lähtien orkesteri on tehnyt äänityksiä yksinomaan ranskalaiselle ”Harmonia Mundi” -levymerkille.

## Ohjelmisto
Orkesterin ohjelmistoon kuuluu ensisijaisesti Johann Sebastian Bachin ja hänen poikiensa musiikkia, eritoten heistä on mainittava Carl Philipp Emanuel Bach. Erityisesti orkesteri on tullut tunnetuksi Bachien lukuisien sinfonioiden ja klaveerikonserttojen tulkinnoista. Kuitenkin nykyisin heidän ohjelmistonsa käsittää myös klassisen ja romantiikan aikakauden musiikkia. 

## Tärkeimmät äänitykset
* Johann Sebastian Bach, 4 ouverturia, Harmonia Mundi
* Johann Sebastian Bach, Brandenburgilaiset konsertot, Harmonia Mundi
* Johann Sebastian Bach, Klaveerikonsertto, Harmonia Mundi
* Johann Sebastian Bach, Konsertot (entisöidyt), Harmonia Mundi
* Johann Sebastian Bach, Jouluoratorio, johtajana René Jacobs, Harmonia Mundi
* Wilhelm Friedemann Bach, sinfonioita ja konserttoja, Harmonia Mundi
* Carl Philipp Emanuel Bach, sinfonioita ja konserttoja, Harmonia Mundi (2 eri levyä)
* Johann Christian Bach, sinfonioita (+ 1 konsertto huilulle, CPE Bach), Harmonia Mundi
* Luigi Boccherini, sinfoniat, Harmonia Mundi
* Joseph Haydn, sellokonsertto (Ivan Monighetti), Harmonia Mundi
* Georg Philipp Telemann, Orkesterisarja, Harmonia Mundi
* Georg Philipp Telemann, nokkahuilukonsertto (Maurice Steger), Harmonia Mundi, 2006
* Georg Philipp Telemann, Orkesterisarja ja viulukonsertto, Harmonia Mundi

## Lähteet

* Orkesterin kotisivut
* WEB-sivut Harmonia Mundi-sivustoilla
Ghost Is Not Real

__NOTOC__
**Ghost Is Not Real** on suomalaisen Husky Rescue -yhtyeen toinen albumi, joka julkaistiin 29. tammikuuta 2007. Albumilta on julkaistu singleinä kappaleet "Diamonds In The Sky", "My Home Ghost" ja "Nightless Night".

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 3.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Allmusic: 
* Desibeli.net: 
* Nyt.fi: 
* Pitchfork: 6.9/10
* Soundi: 

## Lähteet
Carcano

**Carcano**-kiväärit ovat italialaisia pulttilukkokivääreitä.
Italian armeija käytti erimallisia Salvatore Carcanon suunnittelemia kiväärejä vuodesta 1891 toisen maailmansodan loppuun saakka.

## Käyttö Suomessa
Talvisodan jälkeen Suomeen saapui Italiasta kymmeniä tuhansia Carcano M91/38 -kiväärejä, joita suomalaiset joukot tiettävästi vihasivat; aseen epästandardi 7,35×51 mm patruuna vaikeutti patruunahuoltoa, ja aseen tähtäinten säätöjen puute (pysyvästi asetettu 300 metriin) saivat aikaan sen, että monet hylkäsivät carcanonsa ja ottivat tilalle sotasaalis-Mosinin, jossa voitiin sentään käyttää kotimaista 7,62×53R -patruunaa.

Jatkosotaan mennessä Päämaja ymmärsi viestin ja "Ternit" jaettiin mm. merivoimille sekä kotirintaman ilmatorjunnalle sekä muille selustan joukoille. Myös tapojen vastaisesti, Helsingin ilmatorjunnan valonheittimiä käyttäneille lotille annettiin asekoulutus ja jaettiin Terni-kiväärit vihollisten maahanlaskujen varalta suurpommitusten aikana.

1950-luvulla Suomesta myytiin noin 74&nbsp;000 Carcanoa eri puolille maailmaa, ja moni päätyi keräilijöille Yhdysvaltoihin.

## John F. Kennedyn murha
Lee Harvey Oswald käytti kiikaritähtäimellä varustettua, 6,5×52mm Mannlicher-Carcano -patruunalle pesitettyä Carcano M91/38 -kivääriä murhatessaan presidentti Kennedyn marraskuussa 1963.

## Kirjallisuutta
*Helminen Martti – Lukander, Aslak: Helsingin suurpommitukset helmikuussa 1944. WSOY 2004, 2. painos 2014.
*Jukka L. Mäkelä: Helsinki liekeissä – suurpommitukset helmikuussa 1944. WSOY 1967, 2. painos 1994.

## Lähteet
Ville Kähkönen

**Ville Antero Kähkönen** (s. 23. kesäkuuta 1984 Rovaniemi) on suomalainen uransa lopettanut yhdistetyn kilpailija. Hän edusti Ounasvaaran hiihtoseuraa. 

Kähkönen kilpaili ennen A-maajoukkueeseen pääsyä B-maailmancupissa, jossa hän parhaimmillaan voitti yhden osakilpailun sprintissä Saksan Klingenthalissa vuonna 2006. Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa  Ruotsin Sollefteassa vuonna 2003 hän oli sprintissä seitsemäs, joka hänen parhain saavutuksensa. Hänen paras saavutus maailmancupin yksilölajeissa on 12. sija vuoden 2007 Italian Lago di Teseron yhteislähtökilpailusta. Joukkuekilpailuissa hän on voittanut yhden osakilpailun. 

Kähkönen valittiin myös yhdistetyn joukkueeseen Sapporon MM-kilpailuihin. Sapporossa hän osallistui normaalikilpailuun ja sijoittui sijalle 14. Kähkönen lopetti kilpailu uransa yhdistetyssä vuonna 2011.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Kähkönen Suomen Hiihtoliiton sivuilla
Monimuotoisuuskeskus

**Monimuotoisuuskeskus** (myös **biodiversiteetti-hotspot**, ) on luonnonmaantieteellinen alue, jonka biodiversiteetti on erityisen suuri, eli alueella elää poikkeuksellisen monimuotoinen eliölajisto ja jonka monimuotoisuus on uhattuna ihmistoiminnan vuoksi. Alue voidaan määritellä monimuotoisuuskeskukseksi, jos se täyttää kaksi kriteeriä: kasvilajeista vähintään 0,5% tai 1500 lajin on oltava kotoperäisiä eli endeemisiä ja alueen tulee olla menettänyt vähintään 70% alkuperäisestä kasvillisuudestaan. Maailmanlaajuisesti 36 aluetta täyttää nämä kriteerit. Näillä 36 alueella elää noin 60% maailman kasvi-, lintu-, nisäkäs-, sammakkoeläin- ja matelijalajeista. Monimuotoisuuskeskukset kattavat vain 2,4% koko maapallon pinta-alasta ja 11,8% maapallon maapinta-alasta. Iso osa maailman ihmisistä asuu monimuotoisuuskeskusten alueilla ja yleisesti ottaen ihmistoiminnan vaikutuksesta monimuotoisuuskeskusten pinta-ala on pienentynyt huomattavasti.

Monimuotoisuuskeskuksen käsitettä on myös kritisoitu, sillä ne eivät välttämättä riittävästi edusta kaikkia monimuotoisuuden mittareita, kuten muiden kuin kasvilajien runsautta, ekosysteemipalveluita tai fylogeneettistä monimuotoisuutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Conservation International: Biodiversity Hotspots
Frauenkirche (Dresden)

**Frauenkirche** on luterilainen kirkkorakennus Dresdenin kaupungissa Saksassa. Se on vihitty Neitsyt Marialle. Kirkko rakennettiin alun perin vuosina 1726–1743, ja sen suunnittelusta vastasi arkkitehti George Bähr.

Dresdenin pommituksissa toisessa maailmansodassa kirkko tuhoutui lähes täysin maan tasalle. Kirkko romahti vasta varsinaisten pommitusten jälkeen. Muutama seinämä jäi osittain pystyyn. Dresdenin jäätyä Saksan jaossa kommunistisen Saksan demokraattisen tasavallan puolelle maan ateistiset valtionjohtajat päättivät olla koskematta kirkon raunioihin. Rauniot jätettiin muistuttamaan sotien tuhoisuudesta.

Saksan yhdistyttyä jälleen vuonna 1990 dresdeniläiset aloittivat maailmanlaajuisen keräyksen saadakseen palautettua Frauenkirchen sen entiseen loistoon. Yksityisten ihmisten ja yritysten, Saksin osavaltion ja Saksan liittotasavallan sekä Dresdenin kaupungin avustusten turvin kirkon jälleenrakennustöiden suunnittelu saatiin aloitettua tammikuussa 1993. Peruskivi valettiin vuonna 1994, ja 30. lokakuuta 2005 Dresdenin siluettia jälleen koristamaan kohonnut Frauenkirche vihittiin käyttöön. Jälleenrakennustyöt maksoivat 182,6 miljoonaa euroa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut
Hot spot (täsmennyssivu)

**Hot spot** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

* Aluetta tai rakennusta, jossa on mahdollisuus ottaa yhteys internetiin WLAN:in avulla
* Maan kuoressa sijaitseva kuuma kohta
* Monimuotoisuuskeskus
* Koirien ihotulehdus
* *[[Hot Spot (Transformers)|Hot Spot]]*, Transformers
* *[[Hot Spot – Kuumat paikat]]*, Dennis Hopperin ohjaama elokuva vuodelta 1990
* Turvapaikanhakijoiden järjestelykeskus, jossa maahantulijat rekisteröidään, ennen kuin he voivat siirtyä vastaanottokeskuksiin. 
* Hotspot, Pet Shop Boysin albumi
Luettelo Suomen rataverkon moniraiteisista rataosista

Seuraavassa on lueteltu Suomen rataverkon **kaksi- ja useampiraiteiset rataosuudet** sekä niiden rakentamis- tai valmistumisajankohdat. Vuonna 2021 koko rataverkon pituus oli 5&nbsp;645 kilometriä, josta kaksi- tai useampiraiteisia osuuksia oli yhteensä 692&nbsp;km.

## Kaksi raidetta

* Pietari–Viipuri (1877–1903,  toinen raide purettiin 1923 Sykjärvi–Rajajoki-väliltä)
* Helsinki–Riihimäki (1892–1909)
* Pasila–Huopalahti (1911–1920, toinen raide purettiin 1945 Huopalahti–Espoo-väliltä ja rakennettiin uudelleen Huopalahti-Leppävaara 2001 ja Leppävaara-Kauklahti 2027?)
* Uusikylä–Koria (1914–1918)
* Kaipiainen–Taavetti (1914–1918, toinen raide purettiin 1945)
* Tampere–Sääksjärvi (1933)
* Koria–Kouvola (1935)
* Sääksjärvi–Toijala (1947–1953)
* Pieksämäki–Nikkarila (1940-luvulla, toinen raide pois käytöstä 1967 ja purettu)
* Seinäjoki–Rahkola (purettu 196x)
* Kouvola–Inkeroinen (1953)
* Riihimäki–Uusikylä (1954)
* Riihimäki–Ryttylä (1955)
* Huopalahti–Kirkkonummi (1956–1966)
* Ryttylä–Hämeenlinna (1958)
* Toijala–Hämeenlinna (1960)
* Kouvola–Luumäki (1962)
* Tampere–Orivesi (1968)
* Tampere–Lielahti (1974)
* Huopalahti–Martinlaakso (1975, uusi rata)
* Martinlaakso–Vantaankoski (1991, uusi rata)
* Kytömaa–Hakosilta (2006, uusi rata)
* Vantaankoski–Havukoski (2015, uusi rata)
* Etelä-Seinäjoki–Lapua
** Pohjois-Louko–Seinäjoki
** Seinäjoki–Ruha (2011)
** Ruha–Lapua (2016)
* Kokkola–Ylivieska (2017)
* Joutseno–Imatra (2022)
* Kupittaa–Turku (2024)

### Rakenteilla

* –––

### Suunnitteilla
*Salo–Kupittaa
**Salo–Hajala
**Hajala–Nunna
**Nunna–Kupittaa
*Espoo–Salo-oikorata
*Lielahti–Lakiala
*Oulu–Liminka
*Luumäki–Joutseno
**Luumäki–Rasinsuo
**Rasinsuo–Lappeenranta
**Lappeenranta–Muukko
**Muukko–Joutseno
*Lahdenperä–Jämsä
*Saakoski–Lahdenvuori, Keljo–Jyväskylä
*Pasila–Lentoasema–Alikerava (Lentorata)

## Kolme raidetta
* Hiekkaharju–Kerava (Keravan kaupunkirata, 1981)
* Lustikulla–Purola (19xx)
* Tampere–Sääksjärvi (2002)

## Neljä raidetta
* Pasila–Hiekkaharju (1996)
** Kolmas raide 1972
* Rekola–Korso (2000)
* Pasila–Leppävaara (2001)
* Korso–Kerava (2003)
* Hiekkaharju–Rekola (2004)
* Ainola–Purola (2018)

### Rakenteilla
* Kytömaa–Ainola, Purola–Jokela (Helsinki–Riihimäki-rataosan välityskyvyn nostaminen, 2. vaihe)
* Leppävaara – Espoon keskus / Kauklahti (Espoon kaupunkirata)

### Suunnitteilla
* Jokela–Riihimäki (Pasila–Riihimäki-radan välityskyvyn parantaminen, 3. vaihe)

## Katso myös
* Junakohtaus

## Lähteet
Ray Evans

**Raymond Bernard Evans** (4. helmikuuta 1915 – 15. helmikuuta 2007) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä. 

Evansilla oli 60 vuoden yhteistyö elokuvasäveltäjä Jay Livingstonin kanssa. Kaksikon tekemiä kappaleita ovat muun muassa *Mona Lisa* ja *Buttons and Bows*, sen lisäksi kaksikko teki muun muassa tunnusmusiikin Bonanzaan. Ray Evansin kuuluisin laulu on kuitenkin *[[Que Sera, Sera]]* (laulettu suomeksi nimellä *Kenpä tietäis sen*), jonka Doris Day lauloi elokuvassa Mies, joka tiesi liikaa. Tunnettu joululaulu *Silver Bells* on myös Evansin ja Livingstonin käsialaa .

Ray Evans ja Jay Livingston voittivat urallaan kolme kertaa Oscarin parhaasta laulusta, vuosina 1948, 1950 ja 1956.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*What's in a song? 'Silver Bells' -- National Public Radion englanninkielinen nauhoitus vuodelta 2005, jossa sanoittaja Ray Evansia haastatellaan aiheesta *Silver Bells*.
Viktor Maltsev

**Viktor Fjodorovitš Maltsev** (; 22. kesäkuuta 1917 – 1. lokakuuta 2003) oli neuvostoliittolainen diplomaatti, joka toimi suurlähettiläänä Tukholmassa vuosina 1967–1971, Helsingissä 1971–1973 ja New Delhissä 1974–1977.

Aleksei Beljakovin ongelmallisen suurlähettiläskauden jälkeen Helsinkiin haluttiin nimittää puoluemiehen sijasta perinteisempi diplomaatti. Tällöin päädyttiin Viktor Maltseviin, joka siirrettiin Tukholman suurlähettilään paikalta Suomeen toukokuussa 1971.

Maltsev vastusti jyrkästi Suomen EEC-sopimuksen solmimista, mutta hän toimi myös viestinviejänä neuvostojohdon suuntaan Kekkosen perustellessa sopimuksen tarpeellisuutta Suomen etujen kannalta.
Georgi Farafonov

**Georgi Nikolajevitš Farafonov** (; 1919–1993) oli neuvostoliittolainen diplomaatti, joka toimi lähetystöneuvoksena Tukholman suurlähetystössä vuosina 1961–1963 ja ministerineuvoksena Helsingin suurlähetystössä 1966–1972. Hän toimi Neuvostoliiton ulkoasiainministeriössä virkamiehenä 1963–1966 ja johtavissa tehtävissä vuodesta 1972. Vuosina 1975–1978 Farafonov oli suurlähettiläänä Islannissa.

## Lähteet
Raison d'Être

**Raison d'Être** on ruotsalainen dark ambient -yhtye, jonka soolojäsen on Peter Andersson. Raison d'Êtren tunnusomainen piirre on yhdistää teollisia ääniä orgaanisiin, kuten gregoriaaniseen kuorolauluun. Yhtyeellä on levytyssopimus Cold Meat Industry -levy-yhtiön kanssa. Raison d'Être esiintyi Suomessa vuonna 2006 Lumous Gothic Festival -tapahtumassa.
__NOTOC__
## Diskografia

### Albumit

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Kokoelmilla
**[[X-Rated: The Dark Files]]*

## Aiheesta muualla
* Raison d'Êtren virallinen kotisivu
Ruotsin ydintutkimusohjelma

**Ruotsin ydintutkimusohjelma**, jota kutsuttiin nimellä **Den svenska linjen**, oli 1950-luvun Ruotsissa atomienergiaselonteko, jolla luotiin suuntaviivoja ydinteknologian kehittämiseen pitkälle tulevaisuuteen. Pyrkimyksenä oli energiaomavaraisuuden saavuttaminen ydinvoimalla. Suunnitelmiin kuului suuri määrä ydinreaktoreita ja mahdollinen ydinaseohjelma, jota varten Marvikeniin kaavailtiin rakennettavaksi niihin tarvittavaa plutoniumia tuottava R4-reaktori. Huddingeen lähelle Tukholmaa rakennettiin ohjelman puitteissa sähköä ja lämpöä tuottanut Ågestan ydinvoimala eli R3, joka oli käytössä vuosina 1964–1974. Aiemmin oli käynnistetty kokeilureaktoreita kuten R1 vuonna 1954.

Ruotsin asevoimissa nähtiin ydinase yhtenä mahdollisena keinona saavuttaa suhteellisen pienenä maana uskottava puolustuskyky. Pelote oli saavutettavissa hankkimalla taktisia ydinaseita. Kiinnostus ydinaseiden hankkimiseen Ruotsin puolustusvoimille heräsi pian Yhdysvaltain käytettyä niitä toisen maailmansodan loppuvaiheessa. Samalla tutkittiin mahdollisuutta hyödyntää Ruotsin omia uraanivaroja, joita oli löydetty Billingenistä Länsi-Götanmaalta. Ydinaseisiin tähtäävä ohjelma ja Marvikeniin kaavailtu ydinaseiden tuotantoon soveltuva R4-reaktori hylättiin myöhemmin Ruotsin allekirjoitettua Ydinsulkusopimuksen. Sopimus kielsi niitä maita hankkimasta ydinaseita, joilla niitä ei vielä ollut. Tämän jälkeen Ruotsiin rakennetuissa ydinvoimaloissa keskityttiin yksinomaan energiantuotantoon. Vuonna 1985 kuitenkin paljastui, että Ruotsin puolustusvoimien tutkimuslaitos oli valtiopäivien päättämästä kiellosta huolimatta jatkanut ydinasetutkimuksia salassa. Kokeita jatkettiin tietojen mukaan aina vuoteen 1972. Puolustusvoimien arvion mukaan vuonna 1965 tutkimuksissa olisi pitänyt olla edettynä siihen pisteeseen, että maa pystyisi rakentamaan ensimmäisen atomipomminsa enintään kuudessa kuukaudessa, jos vain käsky siihen tulisi. Tuolloin silloinen pääministeri Olof Palme lausui, että tutkimusten tavoite oli ollut Ruotsin kansan suojeleminen ydinaseiden vaaroilta, mutta myönsi niissä saadun myös tietoja ydinaseiden valmistamiseen.

Donald Trumpin noustua uudelleen Yhdysvaltain presidentiksi vuonna 2025, Ruotsissa on alettu käymään aiempaa näkyvämmin keskustelua ydinaseiden kehittämisestä. Aikaisemmasta ydinaseohjelmastaan johtuen Ruotsin etumatka olisi huomattava verrattuna sellaisiin maihin, joilla ei ole aiempaa kokemusta ydinaseiden kehittämisestä.

## Lähteet
Messier 58

**Messier 58** (**M58**, **NGC 4579**) on Neitsyen tähdistössä sijaitseva sauvaspiraaligalaksi, jonka Charles Messier löysi ja luetteloi vuonna 1779. Se sijaitsee noin 70 miljoonan valovuoden päässä Maasta ja on noin 100&nbsp;000 valovuoden levyinen. Galaksi on yksi kirkkaimmista Neitsyen joukon galakseista, ja sen ikä on noin 13,2 miljardia vuotta.

M58:n suhteellinen kirkkaus on +9,8, joten sen havaitsemiseen tarvitaan kaukoputki. Galaksi näkyy tänne suoraan päältä, mutta rakenteen erottaminen vaatii hyvin suuren kaukoputken.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* SEDSin Messier -sivut M58:sta
MID

**MID** tarkoittaa seuraavia:

* .mid, MIDI-tiedostomuodon tiedostopääte
* Manuel Crescencio Rejónin kansainvälinen lentoasema (MID), lentoasema Meksikossa
* Venäjän federaation ulkoasiainministeriö (MID), Venäjän ulkoasiainhallinnosta vastaava ministeriö.
* Mobile internet device (**MID**) tyyppistä Internetpäätelaitetta.
Cold Meat Industry

**Cold Meat Industry** on ruotsalainen riippumaton levy-yhtiö, joka perustettiin vuonna 1987. Yhtiö erikoistuu musiikkityyleihin, kuten dark ambient, death industrial, noise ja uusklassinen musiikki.

## Merkittävät artistit
* Aghast
* Arcana
* Brighter Death Now
* Coph Nia
* Desiderii Marginis
* Deutsch Nepal
* In Slaughter Natives
* Institut
* MZ.412
* Ordo Rosarius Equilibrio
* The Protagonist
* Raison d'Être
* Sanctum
* Sephiroth

## Aiheesta muualla
* Cold Meat Industryn virallinen kotisivu
David Bedford

**David Colin Bedford** (s. 30. joulukuuta 1949 Lontoo) on entinen englantilainen kestävyysjuoksija. Hän piti hallussaan 10&nbsp;000 metrin maailmanennätystä 1970-luvun alussa.

Bedford voitti nuorten kilpailun kansainvälisissä maastojuoksun mestaruuskilpailuissa 1969. Hän voitti Englannin maastojuoksumestaruuden 1970. Bedford voitti AAA:n (*Amateur Athletics Association*) kisojen 10&nbsp;000 metrin juoksukilpailun ja kansainväliset maastojuoksun mestaruuskilpailut Espanjassa 1970. Bedford sijoittui kuudenneksi 10&nbsp;000 metrillä Euroopan mestaruuskisoissa 1971. Hän sijoittui 12:nneksi 5&nbsp;000 metrillä ja kuudenneksi 10&nbsp;000 metrillä Münchenin olympialaisissa 1972.

Bedford juoksi 10&nbsp;000 metrin maailmanennätyksen 27.30,8 vuonna 1973 ja paransi Lasse Virenin maailmanennätystä 7,6 sekunnilla ja oli 10&nbsp;000 metrin lisäksi Ison-Britannian ennätyksen haltija 3&nbsp;000 metrin estejuoksussa (8.26,6) ja 5&nbsp;000 metrillä (13.17,21). Bedford sijoittui neljänneksi 10&nbsp;000 metrillä Kansainyhteisön kisoissa Jamaikalla 1974. 

Bedford oli värikäs hahmo urheilussa, hän juoksi useimmiten punaisissa sukissa ja yleensä johti kilpailua tehden arvaamattomia vauhdinlisäyksiä, ”nykäyksiä”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Bedford Sporting-Heroes.net -sivustolla
Pellervon koulu

**Pellervon koulu** on alakoulu, joka sijaitsee Tampereen Kalevan kaupunginosassa, Sammon koulun tiloissa, kolme kilometriä keskustasta. Lähellä ovat uima- ja jäähalli, monet urheilukentät, lasten liikennepuisto ja Kaupin urheilukeskus. Samassa talossa toimii lastenneuvola.

Pellervon koulu on ollut osa Sammon koulua 1. elokuuta 2007 lähtien. Kun asiasta ei ollut vielä tehty päätöstä, oli koulun vanhempainyhdistys koulurakennuksen säilyttämisen kannalla.

## Nykyhetki

Entinen Pellervon koulu siirtyi kesällä 2008 valmistuneeseen Sammon koulun lisäsiipeen. Rakennuksessa toimivat luokat 1–6. Ruokailut ja liikuntatunnit ovat samoissa tiloissa yläkoulun kanssa, mutta eri aikaan.

Pellervon koulun entinen rakennus purettiin heinäkuussa 2017.

## Aiheesta muualla
* Pellervon koulun nettisivut (arkistoitu)
Messiermaraton

**Messiermaraton** on tähtitieteen harrastajien järjestämä yhden yön kestävä kisa, jonka tarkoituksena on havaita mahdollisimman monta Messier-kohdetta. Yhteensä Messier-kohteita on 110. Suomessa täydellinen Messiermaraton ei ole mahdollinen, koska monet kohteet ovat liian etelässä. Messiermaratonia on paras yrittää maaliskuun loppupuolella, ja lisäksi voi myös yrittää hyödyntää Suomen pitkiä, pimeitä joulu-tammikuun öitä.
Messier 59

**Messier 59** (**M59**, **NGC 4621**) on Neitsyen tähdistössä sijaitseva elliptinen galaksi, jonka Johann Gottfried Koehler löysi huhtikuussa 1779. Charles Messier lisäsi sen luetteloonsa pian tämän jälkeen. Se sijaitsee noin 60 miljoonan valovuoden päässä Maasta.

M58:n suhteellinen kirkkaus on +9.8, joten sen havaitsemiseen tarvitaan kaukoputki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* SEDSin Messier -sivut M59:stä
Tasokuvio

**Tasokuvio** on kaksiulotteinen, äärellinen, suljettu, viivan kaksiulotteiseen pintaan rajaama kappale. Tasokuvio myös pysyy tasokuviona, vaikka se ”kaartuilisi” useammassa ulottuvuudessa. Kaksiulotteisuus ratkaisee. Kuitenkaan esimerkiksi suoran halkaiseman tason kaksi eri puoliskoa eivät ole avaruuskappaleita, sillä ne eivät ole suljettuja. Sääntönä voi pitää myös sitä, että tasokuvion pinta-alan voi aina, ainakin teoriassa, laskea.

Tasokuvioita ovat ainakin ympyrät, kolmiot, neliöt, monikulmiot ja avaruuskappaleiden pinnat.