open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lännensarja

**Lännensarja** oli suomalainen kioskikirjallisuuteen lukeutuva lännenlukemisto, jota julkaistiin vuosina 1954–1991. Lännensarja oli ainakin julkaisumäärässä mitattuna suosituin kioskilänkkäri. Lehteä ilmestyi kaikkiaan 450 numeroa. Vuonna 1954 Lännensarjaa ilmestyi kuusi numeroa, ja siitä eteenpäin lehti ilmestyi kerran kuukaudessa.

Lännensarjan tarinoista vastasivat monet kirjailijat, ja tarinoiden taso vaihteli. Lehdessä julkaistiin englantilaisessa Western Libraryssa ilmestyneiden amerikkalaisten pulp-länkkärien käännöksiä. Mukana oli esim. sellaisia kirjailijoita kuin Max Brand (salanimellä *George Owen Baxter*), Stone Cody, Clarence E. Mulford ja Norman A. Fox. Joukkoon mahtui myös monia brittikirjailijoita, kuten James Marshal ja John Hunter. 1960-luvun alusta lähtien Lännensarjassa alkoi ilmestyä yhä enemmän australialaisten kirjoittajien tekstejä. Heistä tuotteliaimpia olivat Desmond Robert Dunn (salanimillä *Shad Denver*, *Gunn Halliday*, *Matt Cregan*, *Walt Renwick*, *Brett Iverson* ja *Adam Brady*) ja Paul Wheelahan (salanimillä *Emerson Dodge*, *Ben Jefferson* ja *Brett McKinley*).

## Lähteet
Geba (kylä)

**Geba** on kylä Bafatán alueen Gãmamudon osa-alueella Guinea-Bissaussa. Se sijaitsee Gebajoen varrella 12 kilometriä Bafatásta länteen. Kylässä on 425 asukasta (vuonna 2009).

Geba lienee perustettu 1500-luvulla. Ennen vuotta 1641, jolloin monet lançadot siirtyivät Farimiin, se oli Cacheun jälkeen nykyisen Guinea-Bissaun suurin portugalilaisasutus. Geban kristityt kreolit muodostivat oman ryhmänsä, joka on säilynyt näihin päiviin saakka.

Geba oli 1600-luvulta 1800-luvun alkuun saakka tärkeä kauppapaikka. Se taantui orjakaupan lakkauttamisen seurauksena. Portugalin Guinean perustamisen jälkeen Geban varuskunta toimi sisämaan valloituksen tutkikohtana. Vuonna 1906 siitä tuli Portugalin residentin päämaja. Vuotta myöhemmin residentti siirtyi Bafatáan. Geba menetti merkityksensä ja alkoi vähitellen rappeutua. Sen kristityt kreolit ovat muuttaneet etupäässä Bafatáan tai Bissauhun. Heitä lienee nykyään kolmesta neljään tuhatta.

Nykyään Geba on pieni kylä, jonka yhteydet ulkomaailmaan ovat huonot varsinkin sadeaikaan. Sen pohjoispuolella sijaitsee mandinkojen asuttama Aldeian kylä. Mandinkat asuttavat myös Geban pohjoisosaa, jossa sijaitsee moskeija ja pari kauppaa. Etelässä asuu yhä kreoleja, mutta suuri osa kylästä on kokonaan autioitunut. Korkeimmalla paikalla sijaitsee 1930-luvulla rakennettu kivikirkko, joka toimii kreoliryhmän identiteetin symbolina.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Mekongin tutkimusmatka 1866–1868

**Mekongin tutkimusmatka 1866–1868** oli Mekongjoelle suunnattu ranskalainen tutkimusmatka, jonka suorittivat kuusi upseeria Mekongin tutkimuskomissiosta. Tutkimusmatkan tavoite oli todistaa, että Mekongia pitkin on mahdollista purjehtia Kiinaan. Merireitti Kiinaan olisi todistanut Ranskan Etelä-Vietnamissa sijainneiden siirtokuntien merkityksen maalle, joka oli kokenut Aasiassa useita tappioita kilpailevalle siirtomaavalta Britannialle. Retki olisi onnistuessaan avannut Ranskalle pääsytien Kiinan rikkauksien luokse.

Tutkimusretkeä johti aluksi Ernest Doudard de Lagrée, jonka varamiehenä ja maanmittarina toimi Francis Garnier. Heidän lisäkseen mukana oli kaksikymmentä apulaista. Matkalaiset joutuivat pian vaihtamaan tykkiveneensä kanootteihin Mekongin osoittautuessa voimakkaaksi vastukseksi. Kaikki tutkimuskomitean ranskalaiset jäsenet sairastuivat malariaan, jonka lisäksi heitä vaivasi elintarvikevarastojen hupeneminen. Ennen Kiinaan pääsyä he joutuivat kulkemaan shanikansan hallitsemien pikkuvaltioiden lävitse ja maksamaan niistä jokaiselle läpikulusta.

Saapuessaan Kiinaan retkikunta oli jo vakuuttunut siitä, että Mekong ei ollut turvallinen eikä käyttökelpoinen merireitti. Yunnanissa matkaa johtanut Lagrée kuoli, jonka jälkeen Garnier otti hänen paikkansa johtajana. Garnier halusi palata Mekongjoelle, mutta toive ei toteutunut kun Dalin sulttaani Du Wenxiu määräsi heille poistumiskäskyn. Retkikuntalaiset matkasivat syvemmälle Kiinaan kunnes saapuivat nykyiseen Wuhaniin. Sieltä matka jatkui poispäin Kiinasta kunnes he pääsivät takaisin matkan alkupisteeseen Saigoniin 28. kesäkuuta 1868.

Mekongin tutkimusmatka vaikutti Ranskan siirtomaapolitiikkaan suuntaamalla ranskalaisten huomion Mekongista punaiselle joelle. De Lagréen ja Garnierin matka myös muodosti perustan alueen myöhemmille tutkimusmatkoille vaikka Mekongin alkulähdettä ei löytynyt eikä joki osoittautunut mahdolliseksi laivareitiksi Kiinaan. Tutkimusmatkan aikana kartoitettiin tuhansia kilometrejä ennen tuntematonta seutua.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Eloaitta

**Eloaitta** on pohjoissavolaisen Kaavin kunnan kirkonkylän keskustassa toimiva kotiseutumuseo. Museon tiloina toimii  vuosina 1845–1848 rovasti J. A. Ottelinin johdolla rakennettu entinen viljamakasiini. Kaavin Pitäjäseura vuokrasi makasiinin vuonna 1979 ja rakennukseen perustettiin kotiseutumuseo.

Kotiseutumuseon edustalla sijaitsee Kivenraivaajien muistomerkki (1983). Kaavin ensimmäiset kirkot ovat aikoinaan sijainneet aivan Eloaitan läheisyydessä, mistä kertoo Eloaitan taakse sijoitettu muistomerkki. Sen läheisyydessä on Kaavin sankarihautausmaa.


Kuva:Kivenraivaajien muistomerkki - 1983 - Kaavintie 7, 15 metriä kotiseutumuseo Eloaitan itäpuolella - Kaavin kk - Kaavi.jpg|Kivenraivaajan muistomerkki sijaitsee Eloaitan edustalla.
Kuva:Kaavin ensimmäisen ja toisen kirkon sekä hautausmaan muistomerkki - Eloaitan länsipuolella, Kaavintie 7 - Kaavin kk - Kaavi.jpg|Kaavin ensimmäisestä ja toisesta kirkosta ja vanhasta hautausmaasta kertova muistomerkki sijaitsee Eloaitan takana.


## Lähteet
Joan Jordán

**Joan Jordán Moreno** (s. 6. heinäkuuta 1994 Regencós, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Sevillaa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

## Seurajoukkueura
Jordán liittyi barcelonalaisseura Espanyolin junioriakatemiaan vuonna 2011. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa seuran reservijoukkueessa kaudella 2012–2013, joka pelasi maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä.

21. elokuuta 2014 Jordán teki viisivuotisen sopimuksen seuran kanssa ja hänet nostettiin samalla edustusjoukkueen kokoonpanoon. Yhdeksän päivää myöhemmin hän pelasi ensimmäisen ottelunsa edustusjoukkueessa kotikentällä Sevillaa vastaan.

Jordán teki ensimmäisen maalinsa 10. tammikuuta 2016 ottelussa Eibaria vastaan. 26. heinäkuuta 2016 hän siirtyi kauden kestävällä lainasopimuksella Real Valladolidiin, joka pelasi yhtä sarjaporrasta alempana Segunda Divisiónissa.

13. heinäkuuta 2017 hän teki kolmivuotisen sopimuksen Eibarin kanssa ja hänestä maksettiin 1 miljoonan euron siirtokorvaus. Ensimmäisellä kaudellaan hän onnistui maalinteossa yhteensä kuusi kertaa ja antoi neljä maaliin johtanutta syöttöä.

27. kesäkuuta 2019 Jordán allekirjoitti nelivuotisen sopimuksen Sevillan kanssa ja hänestä maksettiin 14 miljoonan euron siirtokorvaus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Joan Jordánin tilastot BDFutbol-sivustolla 
* Joan Jordánin tilastot Soccerway-sivustolla
Topiramaatti

**Topiramaatti** (kauppanimellä **Topimax**) on kouristuksia ehkäisevä lääkeaine, jonka McNeil Consumer Healthcare:n tutkijat Bruce E. Maryanoff ja Joseph F. Gardocki kehittivät vuonna 1979. Topiramaattia käytetään epilepsian paikallisalkuisten ja yleistyvien tajuttomuuskouristuskohtausten hoitoon, migreenien ehkäisyyn ja alkoholivieroitukseen. Lisäksi se voi vähentää epävakaata persoonallisuushäiriötä sairastavan henkilön aggressiivisuutta ja sitä käytetään jonkin verran myös kaksisuuntainen mielialahäiriön mania-jaksojen hoitoon. Mylan Pharmaceuticals toi lääkkeen myyntiin Yhdysvalloissa vuonna 1996. Topiramaatin käyttö migreenin ehkäisijänä raskaana ollessa tai imettävänä ei ole suositeltavaa. Suomessa lääkettä myy muun muassa Janssen-Cilag. Suomessa topiramaattia myydään valmistenimillä Topimax, Topiramat Orion ja Topiramat ratiopharm sekä yhdistelmävalmisteena fentermiinin kanssa valmistenimellä Qsiva.

## Lääketieteellinen käyttö

Lääke kehitettiin alun perin epilepsian kouristuskuksen ehkäisyyn, mutta Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto FDA:n mukaan Yhdysvalloissa sitä määrätään eniten migreenin ehkäisyyn. Tutkimuksen mukaan topiramaatti vähentää migreenikohtauksen toistuvuutta. Hoidollisesti hyödyllinen vaikutus alkoholivieroituksessa on tuntematon, mutta tutkijat olevattavat sen johtuvan topiramaatin hermovälitystä ehkäisevästä toiminnasta. Näyttöä tästä on vähän. Myöskään kaksisuuntaisen miealahäiriön hoidon tehokkuudesta ei ole paljoa tietoa.

## Haittavaikutukset
Yleisimpiä haittavaikutuksia ovat painon lasku, uneliaisuus, huimaus, pahoivointi, tarkkaavaisuuden heikentyminen ja masennus. Harvoissa tapauksissa topiramaatti voi myös aiheuttaa sekundaarista ahdaskulmaglaukoomaa.

## Katso myös
* Lamotrigiini

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Topiramate 
*DrugBank: Topiramate 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Topiramate
Amiga (levy-yhtiö)

**Amiga** oli levy-yhtiö, joka kuului Saksan demokraattisen tasavallan valtiolliseen VEB Deutsche Schallplatten Berlin -monopoliin ja maan kulttuuriministeriön alaisuuteen vuodesta 1955. Amigan perusti Ernst Busch vuonna 1947, ja siitä tuli vuonna 1994 osa Bertelsmann Music Groupia, joka on vuodesta 2008 kuulunut Sonyyn.

Amiga ehti julkaista 2&nbsp;200 albumia, 5&nbsp;000 singleä ja yhteensä noin 30&nbsp;000 levytystä.

## Aiheesta muualla
*Amiga (Sonyn hallinnoimana, saksaksi)
Verta ja luita (lyhytelokuva)

**Verta ja luita** on suomalainen Pietari Koskisen ohjaama vuonna 1993 valmistunut lyhytanimaatioelokuva. Ohjaaja Pietari Koskinen kuvailee elokuvaa: "Tämä animaatio kertoo siitä, että jos osaat lentää, niin sinut ammutaan alas haulikolla". 

Elokuvan ovat käsikirjoittaneet ja ohjanneet Pietari Koskinen ja Tarja Väätänen. Animoinnin elokuvaan on tehnyt Tarja Väätänen. Elokuvan käsikirjoitus oli alkujaan kuuden ruudun mittainen sarjakuva, joka syntyi Priit Pärnin animaatiokurssilla vuonna 1991. Pärnin ehdotuksesta tehdä sarjakuvasta animaatio Väätänen alkoi työstämään elokuvaa.

Elokuva ensiesitettiin Q-teatterissa maaliskuussa 1994. Televisiossa se on esitetty kahdesti: 9. lokakuuta 1994 Yle TV1:n ohjelmassa *Animoituja tunteita* ja 19. tammikuuta 1996 Yle TV1:n *Uusi Kino* -ohjelmassa. Vuonna 1994 elokuva palkittin 50&nbsp;000 markan elokuvan laatutuella.

## Juoni
Mies uhkaa hypätä kerrostalon katolta alas. Paikalle saapuva ambulanssi odottaa talon vierellä. Mies hyppää, jolloin hänellä kasvaa siivet, ja hän lentää katolta taivaalle. Alhaalla kadulla katsova yleisö ampuu miehen alas, ja hän tippuu. Sairaankuljettajat vievät hänet paareilla.

## Ääninäyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Indie Films: Pietari Koskinen: Verta ja luita (1993)
Suonenjoen kotiseutumuseo

**Suonenjoen kotiseutumuseo** on Suonenjoen kaupungissa, Vanhan hautausmaan vieressä sijaitseva kotiseutumuseo. 

Museon rakennuksena toimii pitäjän entinen, vuonna 1891 rakennettu viljamakasiini. Kun viljamakasiineja ei enää tarvittu alkuperäiseen takoitukseensa, toinen silloisista makasiineista muutettiin 1950-luvulla museoksi. Museotoimikunta keräsi laajan kokoelman esineistöä maaseudulta vuoden 1953 maatalousnäyttelyä varten. Kunta sai nämä esineet 1980-luvulla Suonenjoen Maamiesseuralta museoesineistöksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Suonenjoen kotiseutumuseo  (sisa-savonperinne.fi)
Lukemistolehti

**Lukemistolehti** on huokea, sarjoina ilmestyvä julkaisu, jota levitetään pääasiallisesti kioskien tai muiden lehtipisteiden kautta.

Suomalaisten kaunokirjallisten lukemistojen historia ulottuu 1800-luvulle, jolloin monet sanomalehdet julkaisivat kertomuksia ja runoja. Yksi ensimmäisiä kaunokirjallistakin tekstiä sisältänyt aikakauslehti oli *[[Kirjallinen Kuukauslehti|Kirjallinen Kuukausilehti]]*, joka alkoi ilmestyä vuonna 1865. Samaan aikaan sanomalehdissä ilmestyi paljon myös kaunokirjallista materiaalia. Vuosisadan loppupuolella uutiset alkoivat saada sanomalehdistä yhä suuremman osan ja kaunokirjallisuus siirtyi omiin lehtiinsä. 1900-luvun alussa monet suomenkieliset kirjankustantamot perustivat lukemistolehtiä.

Toista maailmansotaa edeltävää aikaa on pidetty suomalaisten lukemistolehtien kulta-aikana. 1930-luvun aikana syntyivät ensimmäiset varsinaiset jännärilehdet, kuten *[[Seikkailujen maailma]]*. 1950–1990-luvuilla Suomessa ilmestyi lukuisia lännenlukemistoja, kuten *[[Colt (lännenlukemisto)|Colt]]*, *[[Lännensarja]]* ja *[[Colorado (lännenlukemisto)|Colorado]]*. *[[Nyyrikki (lehti)|Nyyrikki]]* ja *[[Perjantai (lehti)|Perjantai]]* ovat vanhimpia Suomessa ilmestyneitä lukemistolehtiä. Pitkäikäisin on *Nyyrikki*, joka alkoi ilmestyä jo vuonna 1905. 1980-luvulla lukemistolehdet alkoivat hiljalleen kuolla kokonaan pois.

## Suomalaisia lukemistolehtiä

* Colorado
* Colt
* El Zorro
* Finnwest
* Hulkkonen
* Hurtti Ukko
* Jerry Cotton
* Jännike-novellisto
* Jännityslukemisto
* Kiki
* Korsulukemisto
* Salapoliisi Asko Kukkonen
* Lukemista Kaikille
* Lännensarja
* Novellisto
* Nyyrikki
* Perjantai
* Seikkailujen maailma
* Sirpale
* Yllätyslukemisto

## Katso myös
* Kioskikirjallisuus

## Lähteet
Colorado (lännenlukemisto)

**Colorado** oli vuosina 1963–1987 ilmestynyt suomalainen lukemistolehti. Lehteä ilmestyi 25 vuoden aikana kaikkiaan 295 numeroa. Vuonna 1963 ilmestyi seitsemän numeroa, mutta vuodesta 1964 lähtien lehti ilmestyi kerran kuukaudessa.

Coloradon tarinoista vastasivat monet eri kirjailijat. Coloradossa ilmestyi lähinnä australialaisten ja saksalaisten kirjoittajien tekstejä.

Colorado oli Coltin ja Lännensarjan ohella suosituimpia ja tunnetuimpia suomalaisia lännenlukemistoja.

## Lähteet
Egils Levits

**Egils Levits** (s. 30. kesäkuuta 1955 Riika, Latvian SNT) on entinen Latvian presidentti. Hänet valittiin presidentiksi toukokuussa 2019. Aiemmin hän on ollut Unionin tuomioistuimen tuomari. Hän sai presidentinvaalisssa 61 ääntä satapaikkaisen parlamentin äänistä. Hän aloitti nelivuotisen toimikautensa 8. heinäkuuta 2019, ja kausi päättyi 8. heinäkuuta 2023.

Levits opiskeli Hampurin yliopistossa Länsi-Saksassa, jonne hänen perheensä muutti 1972. Hän on toiminut kansallisten ja kansainvälisten oikeusistuinten tehtävissä. Hän on ollut Latvian suurlähettiläänä ja ETYJin sovittelijana. Lyhyen aikaa hän oli virkaatekevä ulkoministeri.

## Kunnianosoituksia
*  Kolmen tähden ritarikunta (Latvia, 2019, suurmestari)
*  Vesthardus-ritarikunta (Latvia, 2019, suurmestari)
*  Kansallisen tunnustuksen risti (Latvia, 2019, suurmestari)
*  Marianmaan ristin ritarikunta (Viro, 2023)
*  Ruhtinas Jaroslav Viisaan ritarikunta (Ukraina, 2021)
*  Nassaun perheen kultaisen leijonan ritarikunta (Luxemburg, 2023)
*  Henrik Purjehtijan ritarikunta (Portugali, 2023)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kristiina Halonen

**Kristiina Halonen** (s. 10. lokakuuta 1997 Lappeenranta) on suomalainen 400 metrin aitajuoksija, joka edustaa Lappeenrannan Urheilu-Miehiä. Hän kilpailee myös 400 metrin juoksussa. Hänen valmentajansa on Petri Ruotsalainen. Halosen äiti on venäläissyntyinen.

Halonen voitti Kalevan kisoissa 2022 kultaa 400 metrin aitajuoksussa. Hän on saanut samalta matkalta hopeaa 2024 ja 2025 sekä pronssia vuonna 2023. Hän saavutti vuoden 2018 sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa pronssia 400 metrin juoksussa. Vuoden 2019 sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa hän voitti 300 metrin aitajuoksun uudella Suomen ennätysajalla 40,99 ja sijoittui toiseksi 400 metrin juoksussa. Lisäksi Halonen on saavuttanut 13 mitalia nuorten SM-kilpailuista.

Vuoden 2022 maailmanmestaruuskilpailuissa hän juoksi 400 metrin aitajuoksussa uudeksi ennätyksekseen 56,68 ja sijoittui alkuerässään viidenneksi, mikä ei riittänyt jatkopaikkaan. Saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä. Rooman EM-kilpailuissa 2024 hän sijoittui välierässään kolmanneksi ennätyksellään 55,62, mikä ei riittänyt loppukilpailuun. Hän juoksi ennätyksensä 55,32 Nairobissa toukokuussa 2025. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän karsiutui alkuerissä ajalla 55,42.

## Lähteet
The Science of Sound

**The Science of Sound** on vuonna 2014 ilmestynyt Rossingin, Mooren ja Wheelerin laaja teos äänten ja instrumenttien akustiikasta. Rossingin alkuperäisteos ilmestyi vuonna 2002.

## Lähteet
Pitch Determination Of Speech Signals – Algorithms and Devices

**Pitch Determination Of Speech Signals – Algorithms and Devices** on vuonna 1983 ilmestynyt Wolfgang Hessin laaja teos ihmisäänen perustaajuuden teknisistä ilmaisumenetelmistä digitaalisen signaalinkäsittelyn keinoin.

## Lähteet
Yitkin Seow

**Yitkin Seow** (s. 1955) on singaporelainen pianisti.

Seow sai 12-vuotiaana kutsun Lontooseen opiskelemaan Jehudi Menuhinin johdolla. Myöhemmin häntä opettivat Nadia Boulanger ja Vlado Perlemuter. Kesäkuussa 1974 hän voitti BBC:n pianokilpailun, vaikka oli sen nuorin kilpailija. Palkinnon ansiosta Seow kutsuttiin ensimmäiseen esiintymiseen Royal Festival Hallissa Philharmonia-orkesterin kanssa. Sittemmin Seow on esiintynyt muun muassa Hongkongin taidefestivaalilla, Beethovenfestillä ja Menuhinin kumppanina Yhdysvalloissa Grand Teton -festivaalilla. Promsissa Seow tulkitsi Michael Tippettin pianokonserton Royal Philharmonic Orchestran kanssa. 

Vuonna 1977 Seow sai pronssimitalin Tel Avivissa Rubinstein-pianokilpailussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* AllMusic: Yitkin Seow
Painonnosto kesäolympialaisissa 2020 – miesten 61 kg

**Miesten painonnoston 61 kg [[Kesäolympialaiset 2020|Tokion kesäolympialaisissa 2020]]** kilpaillaan 25. heinäkuuta 2021 Tokyo International Forumissa. Kilpailuun osallistuu 14 urheilijaa.

## Karsinnat
Olympialaisiin pääsee 14 urheilijaa. Kahdeksan urheilijaa valitaan IWF:n maailmanlaajuisen rankingin perusteella. Viisi urheilijaa valitaan maanosien (Aasia, Afrikka, Amerikka, Eurooppa, Osenia) sisäisten rankingien perusteella siten, että maanosasta pääsee yksi urheilija olympialaisiin. Rankingit tarkastetaan 30. huhtikuuta 2021. Viimeinen paikka on varattu joko isäntämaa Japanille tai se täytetään erillisellä kutsulla. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan yksi urheilija yhteen painoluokkaan. Samoin yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan neljä urheilijaa yhden sukupuolen painoluokkiin maailmanlaajuisten rankingin perusteella. Maanosien paikoista saa osallistua korkeintaan kolme urheilijaa yhden sukupuolen painoluokkiin.

### Olympialaisiin pääsevät urheilijat

## Kilpailu

## Lähteet
Halkolampi (Espoo)

**Halkolampi** on Uudellamaalla Espoossa Takkulan lähellä sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Halkolampi on 550 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,3 hehtaaria. Se on muodostunut kallioisessa metsämaastossa kallioharjanteiden väliseen etelä-pohjoissuuntaiseen painaumaan. Kallioiset mäet kohoavat 30 metriä vedenpinnan yläpuolelle ja mäkien rinteet putoavat paikoitellen jyrkkinä veteen. Lammessa ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä. Sekä lammen etelä- että pohjoispäässä on pieniä rakennuksia. Sen pohjoisosa sijaitsee Lakiston kaupunginosassa; eteläiset ja itäiset osat sijaitsevat Lahnuksen kaupunginosassa.

## Virkistysarvoja

Järven yhteyteen on rakennettu nuotiopaikat Luukin ulkoilualueen retkeilijöiden käyttöön. Lammen kautta kulkee länsirantaa seuraten retkeilypolku, johon pääsee seututieltä 120 eli Vihdintieltä. Lähimpiä polun reitillä olevia järvikohteita ovat Velskolan Pitkäjärvi, joka sijaitsee Halkolammen lounaispuolella, sekä Väärälampi ja Mustalampi, jotka sijaitsevat sen pohjoispuolella. Järveen on istutettu kirjolohta ja muuta jalokalaa, jota voi kalastaa erillisellä kalastusluvalla.

## Virkistysarvoja
Luukin ulkoilualueella on viitoitettu Luukin kartanolta alkava ”Seitsemän lammen kierros”, johon kuuluvat Halkolammen lisäksi Kaitalampi, Hepolampi, Käärlampi, Hauklampi, Mustalampi ja Väärälampi.

## Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Vantaanjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 21)  Lepsämänjoen valuma-alueella (21.04), jonka Lepsämänjoen alaosan alueeseen (21.041) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 68,2 metriä mpy. (N2000, ennen se oli 67,6 m (N60)). Järvellä ei ole kartassa laskuojaa.

## Lähteet
Hr. Ms. Dolfijn (S808, 1990)

**Hr. Ms. Dolfijn** (runkonumero S808) on Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Walrus-luokan sukellusvene.

## Valmistus

Alus tilattiin 16. elokuuta 1985 Rotterdamsche Droogdok Maatschappijilta Rotterdamista, missä köli laskettiin 12. kesäkuuta 1986. Alus laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1990. Alus teki koeajomatkan Yhdysvaltoihin ja  se otettiin palvelukseen 29. tammikuuta 1993.

## Palvelus
Alus oli palveluksessa ainakin vuonna 2005.

## Lähteet
*

### Viitteet
Clinical Measurement of Speech and Voice

**Clinical Measurement of Speech and Voice** on vuonna 1987 ilmestynyt puhetieteiden professori Ronald Bakenin teos ihmisäänen lääketieteellisestä analysoimisesta digitaalisen signaalinkäsittelyn keinoin. 

## Lähteet
Luca Ceppitelli

**Luca Ceppitelli** (s. 11. elokuuta 1989 Castiglione del Lago) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 189-senttimetrinen. Hän edustaa Serie A:ssa pelaavaa Cagliaria ja on joukkueen kapteeni.

Ceppitelli pelasi ensimmäisen liigaottelunsa Perugian joukkueessa toukokuussa 2007. Tämän jälkeen hän pelasi Fidelis Andrian ja Barin joukkueissa. Hän kuului myös Parman miehistöön mutta ei päässyt pelaamaan seuran edustusjoukkueessa. Elokuussa 2014 hän siirtyi Cagliariin ja pelasi kaudella 2014–2015 ensimmäiset Serie A -ottelunsa. Kauden 2015–2016 Cagliari pelasi Serie B:ssä mutta nousi heti takaisin pääsarjaan. Kauden 2018–2019 loppuun mennessä Ceppitelli on pelannut Serie A:ssa 95 ottelua ja tehnyt neljä maalia, joista kolme kaudella 2017–2018.

## Lähteet
Röda kon

**Röda kon** on pieni saari lounaisessa Espoossa Rövarenin ja Kaparenin ulkoilusaarten eteläpuolella. Sen pinta-ala on noin 30 aaria. Entinen linnakesaari Kytö sijaitsee puolisentoista kilometriä Röda konista itäkaakkoon. Virallisessa kaupunginosajaossa Röda kon kuuluu Suvisaaristoon. Se on osa Espoon eteläsaaristoa, joka puolestaan kuuluu ulkosaaristoon. Röda konin omistaa Espoon kaupunki.
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
*Paikkatietoalusta: Röda kon
*Röda kon, Uusimaa, Suomi — Sunrise, Sunset and Daylength
*Foreca: Sää Röda kon, Espoo
Vlado Perlemuter

**Vlado Perlemuter** (26. toukokuuta 1904 Liettua – 4. syyskuuta 2002 Pariisi) oli ranskalainen pianisti.

Perlemuter syntyi puolanjuutalaisille vanhemmille ja asui Liettuassa, kunnes 3-vuotiaana asettui perheineen Pariisiin. Hän menetti lapsena näön oikeasta silmästään, mutta aloitti pianotunnit 8-vuotiaana. Perlemuter opiskeli 1920-luvulla Moritz Moszkowskin ja Alfred Cortot'n johdolla. Hän sai Maurice Ravelin teosten tulkitsijana säveltäjän itsensä arvostuksen osakseen. Yhteys Ravelin musiikkiin myös vaikutti merkittävästi hänen kansainväliseen maineeseensa. Perlemuter oli yksi ensimmäisistä Ravelin koko tuotannon esittäneistä pianisteista; tämän hän teki kahdessa resitaalissa vuonna 1929. Perlemuter aloitti opettamisen kärsittyään viiden vuoden ajan keuhkotuberkuloosista Leysinin sanatoriossa. Hän toimi vuosina 1951–1976 opettajana Pariisin konservatoriossa opetettuaan jo tätä ennen Lausannen konservatoriossa. Opetustyötä hän teki myös muun muassa Bloomingtonissa (1961), Englannissa, Japanissa, Kanadan Québecissä ja Australiassa. Perlemuter toimi myös tuomariston jäsenenä useissa johtavissa kansainvälisissä pianokilpailuissa.  Hän aloitti levyttämisen vasta 1900-luvun loppuvaiheissa. Levytykset tehtiin ensisijaisesti Nimbus-levymerkille, mutta tekniikka ei enää ollut täysin virheetöntä pianistin korkean iän ja sokeuden johdosta.

Perlemuter piti viimeisen resitaalinsa Genevessä, jossa oli myös aloittanut kansainvälisen uransa vuonna 1920. Esitys oli kokonaisuudessaan omistettu Ravelille. Perlemuter jatkoi opettamista vielä vuoteen 2001 saakka.

## Lähteet
Palsamityräkki

**Palsamityräkki** (*Euphorbia balsamifera*) on tyräkkikasvien heimoon kuuluvan tyräkkien suvun kasvi, joka kasvaa puuksi tai pensaaksi. Se on Lanzaroten saaren kasvisymboli.

## Kuvaus
### Varret, oksat ja lehdet
Palsamityräkki kasvaa puun tai pensaan tapaiseksi 1–3 metriä korkeaksi, joskus korkeammaksikin, kasviksi. Suurimmillaan se voi olla noin 5 metriä korkea. Sen lieriömäiset ja tiheästi haaroittuneet varret ja oksat ovat särmättömiä. Väriltään ne ovat vaaleanharmaasta vaaleanruskeaan ja pinta on vanhojen lehtienkantojen jättämien jälkien arpeuttama.

Lehdet ovat 15–80 millimetriä pitkiä ja 3–8 millimetriä leveitä. Lehtien muoto on suikean soikea. Ne ovat oksien kärjissä lehtikiehkuroina. Palsamityräkki pudottaa lehtensä kesäisin kuivan ja lämpimän kauden tullessa. Näin se vähentää haihtumista säilyttääkseen rungossaan olevan kosteuden.

### Kukat
Palsamityräkki on kaksikotinen ja sen hede- ja emikukat ovat eri kasveissa. Se kukkii joulukuusta alkaen ja jatkaa kukkimistaan kesä-heinäkuulle. Sen kukinnot ovat oksien kärjissä ja tyräkeille ominainen valekukka (*cyathium*) on väriltään kellertävänvihreä. Kukinnot ovat suurimmillaan noin 6 millimetriä halkaisijaltaan. Niiden ympärillä olevan lehtikiehkura on myös kellertävänvihreä. Mesiäisiä on viisi. Väriltään ne ovat vihertävän keltaisia.

Hedelmät ovat kotia, jotka ovat noin 9 millimetriä pitkiä ja noin 10 leveitä. Hedelmät muuttavat väriään kypsyessään vaaleanvihertävästä vaaleanpunaiseen ja kypsinä ne ovat punertavia. Hedelmät ovat karvattomia tai niiden pinnalla on samettimainen karva. Siemenet ovat pyöreähköjä, soikeita, noin 3 millimetriä pitkiä ja noin 2,8 millimetriä leveitä.

## Kasvupaikat ja levinneisyys
Palsamityräkki kasvaa hiekkaisessa ja kivisessä maaperässä rantavyöhykkeeltä noin 800 metrin korkeuteen asti. Sitä on käytetty aitakasvina, teidenvarsikasvina ja eroosion hillitsemiseen.

Palsamityräkin levinneisyysalueeseen kuuluvat Kanariansaaret, Länsi- ja Pohjois-Afrikka, Mauritania, Senegal, Nigeria aina Arabian niemimaahan ja Somaliaan asti.

## Käyttö ja hyödyntäminen
Sitä on myös käytetty polttopuuna. Sitä on myös käytetty erilaisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin niillä alueilla, jossa sitä kasvaa luonnostaan. Se valkoinen maitiaisneste ei ole syövyttävää toisin kuin tyräkeillä yleensä. Maitiaisnesteestä on kuivaamalla tehty purukumia.

## Kuvia

Euphorbia balsamifera (Garafía) 01.jpg|Palsamityräkki, La Palma
Yaiza El Golfo - Montaña del Golfo - Euphorbia balsamifera 02 ies.jpg|Palsamityräkki, Lanzarote
Euphorbia balsamifera Lanqarote Jameos del Agua.JPG|Palsamityräkin lehdistöä, Lanzarote


Euphorbia balsamifera (La Fajana) 02.jpg|Kypsyviä hedelmiä ja lehtiä, La Palma
Euphorbia balsamifera Lazaorote Jameos del agua.JPG|Hedelmiä ja lehtiä
Euphorbia balsamifera Malpais 2007 05 barranquillo 61.jpg|Sivukuva hedelmästä


Euphorbia balsamifera (La Fajana) 06.jpg|Palsamityräkin valekukka
Puerto del Rosario Llanos de la Concepción - FV-30 - Euphorbia balsamifera 03 ies.jpg|Palsamityräkin valekukka
E balsamifera balsamifera ies.jpg|Palsamityräkin valekukka lähikuvassa


## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Hivshu Ua

**Hivshu Ua**, viralliselta nimeltään **Robert E. Peary II** (s. 1956 Siorapaluk, Avannaata, Grönlanti) on nykyään Ruotsissa asuva muusikko ja šamaani. Hänen isoisänsä Kâla oli henkilö, jolta Hivshu oppi traditionaaliset inuittien šamaanin taitonsa. Kâlan isä oli puolestaan kuuluisa yhdysvaltalainen tutkimusmatkailija Robert Peary ja hänen äitinsä inuitti Alikahit.

Kotikylä Siorapaluk on hyvin pohjoinen paikkakunta, jopa 60 kilometriä Qaanaaqista pohjoiseen. Vietettyään lapsuudessaan tavallista inuittielämää Hivshu siirtyi kouluun osittain Kööpenhaminaan. Hän on opiskellut Kööpenhaminan yliopiston humanistisessa tiedekunnassa ja toiminut avustajana sosiologian ja lingvistiikan töissä professori Erik Holtvedin alaisuudessa. Hän on levyttänyt ja esiintynyt eri puolilla maailmaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Avannaa – Hivshu Ua /blogspot (29.9.2012)
Kaitalampi

**Kaitalampi** -nimisiä järviä ja lampia ovat:

* Kaitalampi, järvi Espoon Luukissa
* Kaitalampi, lampi Heinolan Lauhjoella
* Kaitalampi, lampi Heinolan Vahteristossa
* Kaitalampi, lampi Ikaalisten Juhtimäellä
* Kaitalampi, lampi Jyväskylän Puuppoassa
* Kaitalampi, lampi Lemin Hyvärilässä
* Kaitalampi, lampi Mikkelin Ruhalanniemellä
* Kaitalampi, järvi Mikkelin Sopenkylässä
* Kaitalampi, itäisempi kahdesta samannimisestä lammesta Sysmässä
* Kaitalampi, läntisempi kahdesta samannimisestä lammesta Sysmässä.
Basil Cameron

**Basil Cameron** CBE (18. elokuuta 1884 Reading – 26. kesäkuuta 1975 Leominster) oli brittiläinen kapellimestari. Hän johti sekä vakavaa että kevyempää musiikkia.

Cameron opiskeli urkuri, säveltäjä T. Tertius Noblen johdolla sekä vuosina 1902–1906 Berliinin musiikkikorkeakoulussa opettajinaan viulistit Joseph Joachim ja Leopold Auer. Palattuaan kotimaahansa hän pääsikin Lontoon sinfoniaorkesterin viulistiksi ennen tulemistaan tunnetuksi kapellimestarina. Hänen uransa keskeytti tilapäisesti ensimmäinen maailmansota, jossa hän haavoittui.

Cameronin uraa kapellimestarina edisti Percy Graingerin ja George Bernard Shawin tuki. Hän johti Britanniassa muun muassa BBC:n sinfoniaorkesteria 1920–30-lukujen vaihteessa. Vuonna 1930 hän esiintyi vierailevana kapellimestarina San Franciscon sinfoniaorkesterin johdossa ja sai kutsun sen musiikilliseksi johtajaksi, jona hän toimi yhdessä Issay Dobrovenin kanssa. Vuonna 1932 Cameron jätti tämän tehtävän ja ryhtyi Seattlen sinfoniaorkesterin pysyväksi kapellimestariksi, jona toimi vuoteen 1938, jolloin palasi kotimaahansa. Hän jatkoi työtään sekä Britanniassa että ulkomailla. Hän muun muassa avusti Henry Woodia, esiintyi Elisabeth Schwarzkopfin kanssa ja teki levytyksiä pianisti Benno Moiseiwitschin kanssa. Vuonna 1957 hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentaja.

## Lähteet
Medroksiprogesteroniasetaatti

**Medroksiprogesteroniasetaatti** (C24H34O4) on steroideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Se on vaikutuksiltaan progestiini ja sitä käytetään lääketieteessä ehkäisyyn ja endometrioosin, kuukautiskierron häiriöiden ja eräiden syöpien hoitoon. Medroksiprogesteroniasetaatti kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.

## Ominaisuudet ja käyttö
Huoneenlämpötilassa medroksiprogesteroniasetaatti on kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta ja liukenee vähäisessä määrin alkoholeihin ja hyvin asetoniin, dioksaaniin ja kloroformiin.  Aine on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky kloroformiliuoksessa on +61. Medroksiprogesteroniasetaatti on vaikutukseltaan progestiini eli se estää ovulaation ja paksuntaa kohdunkaulan limakerrosta, mikä vaikeuttaa siittiöiden kulkeutumista sen lävitse. Lääkeainetta voidaan annostella tablettina tai ruiskeena. Ruiskeena otettuna ehkäisyvaikutus kestää useita kuukausia. Medroksiprogesteroniasetaattia käytetään ehkäisyn lisäksi endometrioosin ja kuukautiskierron häiriöiden sekä hormoniriippuvaisten rinta- ja kohtusyöpien hoidossa. Medroksiprogesteroniasetaatilla on myös glukokortikoidivaikutuksia ja sen on havaittu vähentävän epilepsiakohtausten määrää. Medroksiprogesteroniasetaattia käytetään myös eläinlääketieteessä kuukautiskierron säätelyyn.

## Haittavaikutukset
Medroksiprogesteroniasetaatin mahdollisia haittavaikutuksia voivat olla luuntiheyden aleneminen, kuukautisten yhteydessä verenvuodon lisääntyminen, rintojen arkuus, turvotus, painon nousu ja masentuminen.

## Valmistus
Medroksiprogesteroniasetaatin valmistuksessa hydroksiprogesteronin karbonyyliryhmät suojataan asetaaleina reaktiolla glykolin kanssa. Yhdisteen kaksoissidos hapetetaan epoksidiksi peroksihapon avulla ja muodostuva epoksidi reagoi metyylimagnesiumbromidin kanssa, jolloin epoksidirakenne aukeaa ja rengasrakenne metyloituu. Emäksisissä olosuhteissa tapahtuu hydroksyyliryhmän eliminoituminen ja muodostuu α,β-tyydyttymätön karbonyyliyhdiste. Viimeinen vaihe on esteröinti etikkahapon tai etikkahapon anhydridin kanssa.
:

## Lähteet
Pähkinävelhomonni

**Pähkinävelhomonni** (*Loricaria lata*) on imumonnien (Loricariidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sitä tavataan Etelä-Amerikan makeissa, trooppisissa vesissä. Pähkinävelhomonni voi yltää jopa 27,0 senttimetrin pituuteen.

## Lähteet
Painonnosto kesäolympialaisissa 2020 – naisten 87 kg

**Naisten painonnoston 87 kg [[Kesäolympialaiset 2020|Tokion kesäolympialaisissa 2020]]** kilpaillaan 2. elokuuta 2021 Tokyo International Forumissa. Kilpailuun osallistuu 14 urheilijaa.

## Karsinnat
Olympialaisiin pääsee 14 urheilijaa. Kahdeksan urheilijaa valitaan IWF:n maailmanlaajuisen rankingin perusteella. Viisi urheilijaa valitaan maanosien (Aasia, Afrikka, Amerikka, Eurooppa, Osenia) sisäisten rankingien perusteella siten, että maanosasta pääsee yksi urheilija olympialaisiin. Rankingit tarkastetaan 30. huhtikuuta 2021. Viimeinen paikka on varattu joko isäntämaa Japanille tai se täytetään erillisellä kutsulla. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan yksi urheilija yhteen painoluokkaan. Samoin yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan neljä urheilijaa yhden sukupuolen painoluokkiin maailmanlaajuisten rankingin perusteella. Maanosien paikoista saa osallistua korkeintaan kolme urheilijaa yhden sukupuolen painoluokkiin.

### Olympialaisiin pääsevät urheilijat

## Kilpailu

## Lähteet
Kaarasjoen kirkko

**Kaarasjoen kirkko** (, ) on kirkko Norjan Kaarasjoella Finnmarkin läänissä.

Kirkko on rakennettu vuonna 1974. Sen on suunnitellut arkkitehti Odd Østbye. Se on rakennettu puusta ja on muodoltaan kahdeksankulmio. Kirkossa on 336 istumapaikkaa.

## Lähteet

## Katso myös
* Kaarasjoen vanha kirkko
Sisiliskokala

**Sisiliskokala** (*Saurida elongata*) on liskokalojen (Synodontidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sitä tavataan luoteisella Tyynellämerellä, jossa se elää 20–100 metrin syvyydessä. Sisiliskokala voi kasvaa jopa 50 senttimetrin mittaiseksi ja elää jopa 7-vuotiaaksi. Sen kaupallinen käyttö on pienimuotoista.

## Lähteet
Hr. Ms. Zwaardvis (S806)

**Hr. Ms. Zwaardvis** (runkonumero S806) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Zwaardvis-luokan sukellusvene.

## Valmistus

Alus tilattiin 24. joulukuuta 1965 Rotterdamsche Droogdok Maatschappijilta Rotterdamista, missä köli laskettiin 14. heinäkuuta 1966. Alus laskettiin vesille 2. heinäkuuta 1970 ja otettiin palvelukseen 18. elokuuta 1972.

## Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1995.

## Lähteet
*

### Viitteet
Kaarasjoen vanha kirkko

**Kaarasjoen vanha kirkko** (, ) on kirkko Norjan Kaarasjoella Finnmarkin läänissä.

Kirkko on rakennettu vuonna 1807. Sen on suunnitellut Daniel Stroch. Se on rakennettu puusta ja on muodoltaan ristikirkko. Kirkossa on 140 istumapaikkaa.

Uusi Kaarasjoen kirkko valmistui vuonna 1974.

## Lähteet
Vaara-kirjastot

**Vaara-kirjastot** on kirjastokimppa, jonka muodostavat Pohjois-Karjalan yleiset kirjastot. Vaara-kirjastoihin kuuluu Joensuun seutukirjaston lisäksi Heinäveden, Ilomantsin, Juuan, Kiteen, Lieksan, Nurmeksen, Rääkkylän ja Tohmajärven kirjastot. Alueen kirjastojen asiakkaat voivat lainata kaikkien kuntien kirjastoista samalla kirjastokortilla, varata lainoja muista kunnista ja palauttaa lainansa muiden kuntien kirjastoihin. 

Vaara-kirjastojen kirjastokimppa muodostettiin vuosien 2014-2015 aikana. Yhdistymisen aikaan Pohjois-Karjalan kirjastot ottivat ensimmäisenä Suomessa käyttöön avoimen lähdekoodin Koha-kirjastojärjestelmän. Vaara-kirjastojen fyysisiä toimipisteitä ovat (tilanne helmikuussa 2021):

Vaara-kirjastojen yhteinen Finna-verkkokirjasto on osoitteessa vaara.finna.fi .

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vaara-kirjastot: eKirjasto (kirjastot.fi)
Paula von Preradović

**Paula von Preradović** (12. lokakuuta 1887 Wien – 25. toukokuuta 1951 Wien) oli itävaltalainen runoilija ja prosaisti. Hänet muistetaan Itävallan uuden kansallislaulun *[[Land der Berge, Land am Strome]]n* sanoittajana.

Preradovićin isoisä oli kenraali, runoilija Petar Preradović. Hän meni vuonna 1916 naimisiin journalisti Ernst Moldenin kanssa. Hänen ensimmäinen menestyksekäs runokokoelmansa oli *Südlicher Sommer* (1929), jota seurasi *Dalmatinische Sonette* (1933), joka sisältää kuvanveistäjä Ivan Meštrovićin työn innoittaman sonettisarjan *Die Engel der Toten*.

Preradovićin työlle leimallisia ovat myöhäisromanttinen Dalmatia-nostalgia ja harras katolisuus. Myös Rainer Maria Rilkeltä saadut vaikutteet tulevat esiin kolmannessa kokoelmassa (*Lob Gottes im Gebirge*, 1936). Preradovićin proosateoksiin kuuluvat *Pave und Pero* (1940), *Novellen Königslegende* (1950) ja *Die Versuchung des Columba* (1951). Toisen maailmansodan aikana hän osallistui natsismin vastaiseen vastarintaan, ja helmikuussa 1945 hän joutui pidätetyksi miehensä kanssa, mutta molemmat vapautettiin venäläisten saavuttua Wieniin. 

Preradović on haudattu Zentralfriedhofiin.

## Lähteet
Sédhiou

**Sédhiou** on kaupunki Senegalin eteläosassa historiallisella Casamancen alueella. Se sijaitsee Casamancejoen oikealla rannalla 390 kilometriä Dakarista kaakkoon. Kaupunki on Sédhioun alueen ja departementin hallinnollinen keskus. Vuoden 2023 väestönlaskennan mukaan siellä oli 31&nbsp;511 asukasta.

## Maantiede ja ilmasto
Sédhoun kunnan pinta-ala on 20 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Diendén arrondissementtiin ja maalaiskuntaan, etelässä Djirédjin arrondissementtiin ja Sansamban maalaiskuntaan sekä idässä Casamancejokeen. Alue on pinnanmuodostukseltaan tasankoa.

Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen. Vuotoinen sademäärä on 900–1200 millimetriä. Lämpötilat vaihtelevat 16 ja 39 asteen välillä.

## Väestö
Asukkaista 31,7 prosenttia on mandinkoja, 20,3 prosenttia fulbeja, 14,4 prosenttia balanteja, 3,4 prosenttia wolofeja ja 3 prosenttia soninkeja. Kaupungissa asuu myös lähes kaikkien muiden Casamancen kansojen edustajia. Muslimeja on 92,5 ja kristittyjä 7,4 prosenttia.

## Historia
Ranskalaiset perustivat Sédhiouun kauppa-aseman 1830-luvulla ja linnoituksen vuonna 1842. Se toimi alueen hallinnollisena keskuksena vuoteen 1908, jolloin hallinto siirretiin Ziguinchoriin. Sédhioun departementti ja kunta on perustettu vuonna 1960. Se liitettiin Koldan alueeseen vuonna 1984 ja vuonna 2008 siitä tuli aluekeskus.

## Liikenne, talous ja palvelut
Sédhiousta on päällystetyt maantieyhteydet Trans-Gambian valtatielle ja Koldaan. Väestön pääelinkeino on maatalous. Kaupungissa on lyseo ja poliklinikka. Ranskalaisessa linnoituksessa toimii kulttuurikeskus.

## Matkailu
Sédhiou on unelias pikkukaupunki, jonka ainoa hotelli houkuttelee lähinnä metsästäjiä. Kaupungissa on myös muita majoituspalveluja. Paikallisia nähtävyyksiä ovat linnoitus, vilkas torialue sekä pelikaanien ja flamingojen asuttama ”Paholaisen saari” Casamancejoella.

## Lähteet
Rengasmerikäärme

**Rengasmerikäärme** on kahden eri myrkkytarhakäärmelajin suomenkielinen nimi:

* rengasmerikäärme (*Emydocephalus annulatus*)
* rengasmerikäärme (*Hydrophis fasciatus*).
Caciocavallo Podolico

**Caciocavallo Podolico** on Etelä-Italiasta peräisin oleva lehmänmaidosta valmistettava pasta filata -juusto. 

Caciocavallo Podolico -juustoa valmistetaan Etelä-Italiassa Calabrian, Basilicatan, Campanian ja Apulian alueilla. Juustoa valmistetaan eteläitalialaisen *Podolico*-rodun lehmien maidosta.  

Kun juustoa valmistetaan perinteiseen tapaan, käytetään puisia työkaluja, kuten puista saavia (*tina*), sauvaa (*rotula*) ja tinattua kuparipataa. Juusto kypsytetään paikallisten kalkkikivikallioiden luolissa 12–16&nbsp;°C lämpötilassa kolmesta kuukaudesta jopa kahteen tai kolmeen vuoteen. Kypsytettäessä juusto ripustetaan roikkumaan narusta. Valmiissa juustossa on runsaasti omega-3-rasvahappoja. Sen tuoksua on kuvailtu esimerkiksi yrttiseksi ja kukkaiseksi. Muodoltaan juusto on pyöreä ja sen rakenne on luja. Rakenne lujittuu entisestään kypsymisajan pituuden mukaan. Kypsyessään juustosta tulee okran tai kullan väristä. 

Caciocavallo Podolico -juustoa myydään tavallisesti suoraan sen valmistustiloilta. 

## Lähteet
Karttulan kirkko

**Karttulan kirkko** on  rakennusmestari Sakari Hämäläisen piirrustusten mukaan Kuopion Karttulan kirkonkylälle vuonna 1930 alkujaan rakennusmestari Sakari Hämäläisen piirrustusten mukaan rukoushuoneeksi rakennettu kirkko. Kirkkoa on peruskorjattu vuonna 1980, jolloin sinne asennettiin uudet penkit, urkurakentamo Matti Erolan valmistamat 8-äänikertaiset urut ja Hilkka Vuorisen suunnittelemat kirkkotekstiilit.

Karttulan kirkko on nykyään osa Kuopion evankelisluterilaisen seurakuntayhtymän Kallaveden seurakuntaa.

Kirkon luoteispuolella, kirkon sisäänkäynnin edustalla on vuonna 1920 palaneen Karttulan toisen kirkon muistomerkki ja tämän  kirkon kivijalan jäännökset. Kirkon ja Kirkkotien välissä sijaitsee Karttulan sankarihautausmaa muistomerkkeineen.

Vanha kellotapuli on vuodelta 1844 ja se rakennettiin rakennusmestari Theodor Johan Tolpon johdolla. Kellotapuli ja Karttulan vuonna 1764 perustettu hautausmaa sijaitsevat kirkon ja Kirkkotien itäpuolella (Kirkkotie 28). Karttulan ensimmäisen, Arvi Junkkarisen suunnitteleman kirkon muistomerkki löytyy tältä hautausmaalta. 


Kuva:Karttulan ensimmäisen kirkon (1766-1888) muistomerkki - 1963 - Karttulan hautausmaa - Kirkkotie 28 - Karttulan kk - Karttula - Kuopio.jpg|Karttulan ensimmäisen kirkon (1766-1888) muistomerkki (1963) sijaitsee Karttulan hautausmaalla.
Kuva:Karttulan toisen - vuonna 1920 palaneen kirkon (1888-1920) muistomerkki - Karttulan kirkon edustalla, Kirkkotie 23 - Karttulan kk - Karttula - Kuopio.jpg|Karttulan toisen kirkon (1888-1920) muistomerkki löytyy nykyisen eli Karttulan kolmannen kirkon sisäänkäynnin edustalta.


## Lähteet
Robert Stolz

**Robert Elisabeth Stolz** (25. elokuuta 1880 Graz – 27. kesäkuuta 1975 Berliini) oli itävaltalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hänen isänsä Jakob Stolz oli musiikkipedagogi ja äitinsä Ida Stolz konserttipianisti. Stolz sai varhaisen musiikkikasvatuksensa vanhemmiltaan ja piti ensimmäisen pianoresitaalinsa 7-vuotiaana; yleisössä oli muun muassa perhetuttava Johannes Brahms. Muodolliset opintonsa Stolz suoritti Wienin konservatoriossa ja Engelbert Humperdinckin johdolla Berliinissä. Hänen opettajanaan toimi myös Robert Fuchs.

Stolz työskenteli kapellimestarina Marburgissa, Salzburgissa ja Brnon saksalaisessa teatterissa. Hänen työnsä säveltäjänä alkoi Johann Straussin tapaamisen myötä. Hän jatkoi orkesterien johtamista ja tämän työnsä ohella sävelsi lukuisia operetteja sekä lauluja. Ensimmäinen menestystä tuonut sävellys oli laulu "Servus, du!" (1911). Kansainvälistä tunnustusta hän sai, kun Jean Gabin esitti hänen laulunsa "Hallo, du süsse Klingelfee" Casino de Parisissa vuonna 1919. Stolz vaikutti saksalaisessa kabareessa ja sävelsi musiikkia varhaisiin berliiniläisiin elokuviin.

Aluksi natsit arvostivat Stolzia, mutta hän ei halunnut olla näihin kytköksissä. Sen sijaan hän auttoi Anschlussin jälkeen juutalaisia ja poliittisten mielipiteidensä takia vainottuja. Toisen maailmansodan puhjetessa Stolz oli Pariisissa, jossa hänet pidätettiin ja vietiin internointileirille Colombesiin. Stolz vapautettiin kolme päivää myöhemmin. Tämän mahdollisti hänen yhteytensä Yvonne Louise Ulrichiin, josta sitten tuli hänen viides ja viimeinen vaimonsa. Vapauduttuaan Stolz pakeni New Yorkiin.

Stolz palasi Wieniin vuonna 1946 ja jatkoi työtään musiikin parissa. Isossa-Britanniassa hän tuli kenties parhaiten tunnetuksi *[[Valkoinen hevonen]]* -operetin osittain säveltämästään musiikista (1931), Deanna Durbinin musikaalielokuva *[[Spring Parade]]ssa* (1940) tulkitsemasta "Waltzing in the Clouds" -laulusta ja foxtrotista "Salome" (1919), josta tuli Petula Clarkin esittämänä listahitti vuonna 1961 nimellä "Romeo". Stolz on haudattu Zentralfriedhofiin.

Stolz oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi musiikista elokuviin *Spring Parade* (kappale "Waltzing in the Clouds") ja *[[Tapahtui huomenna]]* vuonna 1945.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Caciocavallo Palermitano

**Caciocavallo Palermitano** on Palermon maakunnasta peräisin oleva italialainen lehmänmaidosta valmistettava pasta filata-juusto. 

Caciocavallo Palermitano on peräisin Italiaan kuuluvan Sisilian saaren Palermon maakunnasta saaren länsiosassa. Perinteisesti juustoa on valmistettu alueen kukkuloiden pienillä maatiloilla paikallisten nautarotujen, kuten *Cinisara*-lehmien maidosta. Juuston mainitsevat ensimmäiset historialliset lähteet ovat 1400-luvulta, jolloin juusto tunnettiin etenkin ylimystön ja uskonnollisten yhteisöjen ruokapöydissä. 

Juustoa on valmistettu perinteisesti puisia työkaluja käyttäen, joskin nykyisin sitä valmistetaan myös nykyaikaisemmin menetelmin tehomaatiloilla. Juustoa valmistettaessa raakamaitoon ei lisätä erikseen maitohappokäytteitä, vaan valmistuksessa käytettyjen puuastioiden pinnalle muodostuu ajan kanssa luontainen maitohappobakteerien biokalvo. Juustomassa asetetaan *tavuleri*-nimisiin puisiin muotteihin, joissa juusto saa sille tyypillisen suuntaissärmiön mukaisen muotonsa. Juuston valmistukseen kuluu noin kaksi päivää. Juusto voidaan tämän jälkeen syödä tuoreena, tai sitä voidaan kypsyttää kahdesta kahteentoista kuukautta. Valmis juusto on rakenteeltaan kiinteää. 

## Lähteet
Caerphilly (juusto)

**Caerphilly** on walesilaisesta Caerphillyn kaupungista peräisin oleva lehmänmaidosta valmistettava juusto.

Caerphilly-juustoa alettiin valmistaa 1800-luvulla nimensä mukaan Caerphillyn kaupungissa Walesissa Cardiffin pohjoispuolella. Aluksi juustoa valmistettiin maidontuotannossa yli jääneestä lehmänmaidosta, mutta sen suosion kasvaessa 1830-luvulta lähtien maitoa alettiin tuottaa myös erityisesti juuston valmistusta ajatellen. Juustoa tuotettiin etenkin cheddar-juuston korvaajana ja sen valmistus levisi myös Somersetin alueelle. Cheddarjuustoon verrattuna Caerphilly-juustoa voidaan valmistaa huomattavan nopeasti ja sitä myytiin halvemmalla. Se tuli tunnetuksi etenkin kaivostyöläisten keskuudessa. 

Juuston valmistus maatiloilla taantui juuston teollisen valmistamisen yleistyessä 1800-luvun loppupuolelle tultaessa. Sen valmistaminen oli lakannut lähes kokonaan vuoteen 1910 mennessä. Lopullinen isku juustolle oli elintarvikeministeriön antama määräys vuonna 1939, jonka mukaan juuston valmistajien tuli valmistaa kovaa "kansallista juustoa" toisen maailmansodan rintamille. 1950-luvulla juustoa valmistettiin enää vain yhdellä ainoalla tilalla Wedmoressa Somersetissä. Sittemmin juuston valmistus on elpynyt. Nimi *Traditional Welsh Caerphilly* sai Euroopan unionin nimisuojajärjestelmän mukaisen suojatun maantieteellisen merkinnän vuonna 2018.

## Lähteet
Regolini-Galassi-hauta

**Regolini-Galassi-hauta** on löytäjiensä mukaan nimen saanut, noin 650-luvulta eaa. peräisin oleva orientalisoivan kauden etruskihauta. Hauta sijaitsee Sorbon nekropolilla Caeren lounaispuolella. Hauta löydettiin vuonna 1836 suuresta tumuluksesta. Hauta on säilynyt koskemattomana, ja se muodostuu käytävämäisestä eteisestä, siihen aksiaalisesti liittyvästä pitkänomaisesta kammiosta sekä näiden välissä kummallakin puolella olevista ovaalinmuotoisista kammioista. Haudasta löydettiin yhden naisen ja kahden miehen jäännökset. Haudassa oli runsaasti arvoesineitä, muun muassa kultakoruja, norsunluuta, meripihkaa sekä vuode kuljetuskärryineen. Ne ovat nykyisin esillä Vatikaanin etruskimuseossa. Regolini-Galassi-haudan ympärille on sijoitettu samaan tumulukseen myös viisi myöhempää hautaa.

## Lähteet
*Castrén, Paavo ja Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. .
### Viitteet
Tuusniemen kotiseutumuseo

**Tuusniemen kotiseutumuseo** on pohjoissavolaisen Tuusniemen kunnan kirkonkylällä, Tuusniemen kirkon ja kunnantalon naapurustossa sijaitseva kotiseutumuseo. Siellä esitellään paikallista koti- ja maatalousesineistöä.  
 
Museon rakennuksena toimii pitäjän entinen viljamakasiini.

## Lähteet