open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ernest Henley

**Ernest John Henley** (31. maaliskuuta 1889 Brighton – 14. maaliskuuta 1962 Brighton) oli brittiläinen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hän kuului Ison-Britannian pronssia voittaneeseen joukkueeseen 4 × 400 metrin viestijuoksussa Tukholman kesäolympialaisissa 1912. Tukholmassa 1912 Henley osallistui myös 400 metrin juoksuun ja 800 metrin juoksuun.

## Lähteet
Mimi Benzell

**Mimi Benzell** (1924 Bridgeport, Connecticut – 23. joulukuuta 1970 Manhasset, New York) oli yhdysvaltalainen ooppera- ja viihdelaulaja, äänialaltaan sopraano.

Benzell syntyi musikaaliseen sukuun. Hänen isoisänsä lauloi juutalaisia kansanlauluja Venäjällä ennen muuttoaan Yhdysvaltoihin. Benzell sai musiikkikoulutusta Mannes School of Musicissa. Hän teki oopperadebyyttinsä vuonna 1944 Méxicossa, jossa tulkitsi Thomas Beechamin johdolla Zerlinan (*[[Don Giovanni]]*) ja Yön kuningattaren (*[[Taikahuilu]]*) roolit. 5. tammikuuta 1945 Benzell esiintyi ensimmäisen kerran Metropolitan-oopperassa, roolinaan Yön kuningatar. Muihin hänen Metropolitan-oopperassa tulkitsemiinsa rooleihin kuuluivat Philine (*[[Mignon (ooppera)|Mignon]]*), Gilda (*[[Rigoletto]]*) ja Musetta (*[[La bohème]]*). Benzell esiintyi 1940-luvulla Metropolitan-oopperassa myös useissa juutalaisjärjestöjen hyväksi järjestetyissä hyväntekeväisyyskonserteissa. Kapellimestareita, joiden kanssa hän työskenteli, olivat Beechamin ohella muiden muassa Bruno Walter ja Erich Leinsdorf.

Benzell siirtyi oopperasta operetin ja musikaalin pariin. Hän tuli parhaiten tunnetuksi Ruthin roolista Jerry Hermanin musikaalissa *[[Milk and Honey (musikaali)|Milk and Honey]]* (1961). Hän oli naimisissa konserttimanageri Walter Gouldin kanssa, ja hänellä oli tytär ja poika.

## Lähteet
Nyystölän taistelu

**Nyystölän taistelu** oli nuijasodan taistelu, joka käytiin tammikuun puolivälissä 1597 Padasjoen Nyystölässä. Kapinalliset talonpojat eli nuijamiehet houkuteltiin ensin antautumaan ja sen jälkeen surmattiin, mikä päätti sodan Pohjois-Hämeen  ja nykyisen eteläisen Keski-Suomen alueella.

Etelä-Pohjanmaalta alkanut talonpoikien kansannousu levisi Pohjois-Hämeeseen joulukuun 1596 lopulla. Rautalammilta lähti etenemään etelään talonpoikien sotajoukko, johon oli liittynyt myös pohjalaisia. Joukko kasvoi sen edetessä Sysmän, Jämsän, Kuhmoisten ja Padasjoen läpi, ja sitä vastaan lähetetyt pienet sotilasosastot joutuivat perääntymään. Asikkalassa paikalliset talonpojat eivät olleet halukkaita liittymään tähän kapinallisjoukkoon, joten kuultuaan Pohjanmaan kapinallisten tappiosta Nokian taistelussa joukko päätti kääntyä takaisin pohjoiseen. Tuolloin nelisensataa miestä käsittänyt joukko asettui puolustusasemiin Padasjoen Nyystölään Verhon kartanon maille. Kapinan kukistamista johtanut sotamarski Klaus Fleming toi pääarmeijansa Nokialta Hollolaan, josta hän lähetti Iivari Arvidinpoika Tawastin komentaman lipuston ja joitain Akseli Kurjen huoveja kohtaamaan kapinalliset Nyystölässä.

Taistelu käytiin ilmeisesti tammikuun 14. päivän tienoilla. Tawastin joukot olivat suunnilleen samanvahvuiset kapinallisten kanssa. Ensimmäiset hyökkäykset kapinallisten varustuksia vastaan torjuttiin, jolloin muutamia ylhäissäätyisiä huoveja kaatui. Tawast päätti turvautua juoneen: sotilaspappi Henrik Matinpoika Plåck vei kapinallisille viestin, jonka mukaan heidän henkensä säästettäisiin, jos he antautuisivat. Talonpojat eivät uskoneet voittoon, joten suurin osa heistä päätti tarttua tarjoukseen ja saapui aseettomina kartanon edessä olleelle aukealle. Suljettuaan pakotiet Tawast määräsi surmaamaan kaikki antautuneet. Neljästäsadasta jätettiin henkiin vain yksi, Laukaan kirkkoherra Eerik Markuksenpoika. Lisäksi muutamat antautumasta kieltäytyneet ja varustuksen sisään jääneet onnistuivat livahtamaan pakoon.

Nyystölän verilöyly ja Tawastin antama petollinen lupaus tyrmistyttivät jopa monia kapinaa vastustaneita aatelisia. Tawast ja Plåck joutuivat lopulta Kaarle-herttuan teloittamiksi Viipurin verilöylyssä syyskuussa 1599.

Nyystölän taistelupaikalla on nykyään 1930-luvulla paljastettu muistomerkki, niin sanottu nuijapatsas. Lisäksi paikalla, jossa antautumissopimus väitetysti tehtiin, on niin sanottu nuijakivi.

## Lähteet
*Heikki Ylikangas: *Nuijasota*. 3. painos. Otava, Helsinki 1996.

### Viitteet
Lôh-Djibouan alue

**Lôh-Djibouan alue** () on Gôh-Djibouan piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon eteläosassa. Sen pinta-ala on 10&nbsp;650 neliökilometriä. Hallinnollinen keskus on Divo. Asukkaita on 729&nbsp;200 henkeä (vuonna 2014).

Lôh-Djibouan alue rajoittuu pohjoisessa Gôhin, idässä Agnéby-Tiassan, etelässä Grands-Pontsin ja lännessä Nawan alueisiin.

Alue käsittää Divon, Guitryn ja Lakotan departementit. Kuntia ovat Divo, Guitry, Hiré, Lakota ja Zikisso.

Maatalous tuottaa kaakaota, kahvia, kautsua, palmuöljyä, maniokkia, riisiä ja vihanneksia. Alueella on kulta-, mangaani- ja bauksiittiesiintymiä.

## Lähteet
Henningsen

**Henningsen** on muun muassa seuraavien tanskalaisten henkilöiden sukunimi:

* Agnes Henningsen (1869–1962), kirjailija
* Erik Henningsen (1885–1930), taidemaalari
* Frants Henningsen (1850–1908), taidemaalari, kuvittaja ja professori
* Frits Henningsen (1889–1965), huonekalumuotoilija ja -puuseppä
* Poul Henningsen (1894–1967), arkkitehti, muotoilija ja kriitikko
* Ulla Henningsen (s. 1951), näyttelijä ja laulaja.
Kyösti Halonen

**Kyösti Juhani Halonen** (s. 28. tammikuuta 1958 Lappeenranta) on suomalainen kenraaliluutnantti evp.

Kyösti Halonen syntyi diplomi-insinööri Veikko Halosen ja Aino Sallisen perheeseen ja avioitui vuonna 2015 Maarit Pölösen kanssa. Halonen tuli ylioppilaaksi 1977 ja valmistui Kadettikoulusta 1981 ja Sotakorkeakoulusta 1991. Hän toimi  opetusupseerina Laskuvarjojääkärikoulussa 1981–1984 ja Kadettikoulussa 1985–1988, toimistoesiupseerina pääesikunnassa 1993–1994 ja Maanpuolustuskorkeakoulussa opetusupseerina 1995–1996 ja tutkijana vuodesta 1996. Halonen ylennettiin vänrikiksi 1977, luutnantiksi 1981, yliluutnantiksi 1983, kapteeniksi 1987, majuriksi 1990 ja everstiluutnantiksi 1997. 

Urheilukoulun johtajan tehtävästä everstiluutnantti Halonen siirtyi Panssariprikaatin komentajaksi 2001.  Everstinä ja pääesikunnan johtamisjärjestelmäosaston päällikkönä hänet valittiin Sotilasurheiluliiton puheenjohtajaksi 2006. Prikaatikenraaliksi Halonen ylennettiin 2007, kenraalimajuriksi 2013 ja kenraaliluutnantiksi 2015. Puolustusvoimien logistiikkapäällikkönä ja Maavoimien materiaalilaitoksen johtajana toiminut Halonen tuli eroamisikään vuoden 2018 alussa, puolustusvoimien sotatalouspäällikkönä. 

## Lähteet
Torp

**Torp** voi viitata seuraaviin:
## Paikannimi
* Torpin piiri, usean piirin nimi Ruotsissa
* Torp, kylä Eckerössä Ahvenanmaalla
* Torp. kylä Hammarlandissa Ahvenanmaalla
* Torp, kylä Inkoossa Uudellamaalla
* Torp, kylä Jomalassa Ahvenanmaalla
* Torp, kylä Pedersören kunnassa Pohjanmaalla

## Sukunimi
* Alf Torp (1853–1916), norjalainen kielentutkija
* Ane Dahl Torp (s. 1975), norjalainen näyttelijä
* Carl Torp (1855–), tanskalainen juristi, ensin siviilioikeuden, sitten rikosoikeuden professori
* Oscar Torp, Norjan pääministeri 1951–1955

## Katso myös
* Torpa
* Torppi
* Torppa
Torpa

**Torpa** voi viitata seuraaviin:

* Torpan piiri, usean piirin nimi Ruotsissa
* Torpa stenhus, kartanolinna Ruotsissa Tranemon kunnassa
* Torpa, taajama Varbergin kunnassa Ruotsissa.

## Katso myös
* Torp
* Torppi
* Torppa
Maailmankisat 1963

**Kolmannet [[Maailmankisat]]** järjestettiin vuonna 1963 Helsingissä 4.–5. heinäkuuta. Kilpailupaikkana oli Olympiastadion. Kansainväliset yleisurheilukilpailut olivat Helsingin Kisa-Veikkojen järjestämät ja päätukijana oli alkuvaiheessa Apu-lehti. Kilpailut järjestettiin miehille. Kolmansien kisojen ensimmäisenä kilpailupäivänä oli 17&nbsp;035 maksanutta katselijaa, ja toisena 28&nbsp;481 eli kahtena kilpailupäivänä oli kaikkiaan 45&nbsp;516 katselijaa.

Kisojen parhaalle urheilijalle jaettava Timo Sarpanevan suunnitteleman kiertopalkinnon sai suomalainen pituushyppääjä **Pentti Eskola**, joka teki pituushypyn Suomen ennätyksen. Hän sai itselleen palkinnosta 30 cm:n suuruisen pienoisveistoksen näköiskappaleen.

## Lähteet
*
*

## Viitteet
Ransu (nimi)

**Ransu** on suomalainen miehen etunimi. Se on vanha kansanomainen muoto nimestä Frans (*Franciscus*).

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Ransu on vuoteen 2020 mennessä ollut virallisena etunimenä noin 30–40 miehellä. Eniten Ransuja on syntynyt 1900-luvun alussa, mutta tämä nimi on annettu myös ainakin yhdelle 2000-luvun lapselle. Koska Ransu-etunimi on käytössä vain harvalla suomalaisella, se ei ole päässyt mukaan almanakkaan. 

Helsingin yliopiston almanakkatoimiston julkaisemissa koirien ja kissojen nimipäiväkalentereissa Ransun nimipäivä on 4. lokakuuta.

## Kuvitteellisia Ransuja
*Ransu Karvakuono, *Pikku Kakkosesta* tuttu koirahahmo

## Lähteet
Henley

**Henley** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Darren Henley, *D. H. Peligro* (1959–2002), yhdysvaltalainen muusikko
* Don Henley (s. 1947), yhdysvaltalainen rocklaulaja ja rumpali
* Ernest Henley (1889–1962), brittiläinen pika- ja keskimatkojen juoksija ja olympiamitalisti
* Georgie Henley (s. 1995), englantilainen näyttelijä
* William Ernest Henley (1849–1903), brittiläinen runoilija ja taidekriitikko.
Jórunn Viðar

**Jórunn Viðar** (7. joulukuuta 1918 Reykjavík – 27. helmikuuta 2017) oli islantilainen säveltäjä ja pianisti.

Jórunn aloitti musiikkiopintonsa Islannissa ja jatkoi pianonsoiton opiskelua 1930-luvun lopussa Berliinin musiikkikorkeakoulussa. Vuosina 1943–1945 hän opiskeli sävellystä Vittorio Gianninin johdolla Juilliard Schoolissa. Islantiin palattuaan Jórunn aloitti työskentelyn pianistina ja säveltäjänä. Hän oli elokuvamusiikin ja baletin edelläkävijä maassaan. Hänen käsialaansa on esimerkiksi ensimmäinen islantilainen baletti *Eld*. Jórunn sävelsi myös esimerkiksi *Slátta*-konserton pianolle sekä useita kansallisesti tunnettuja lauluja ja sovitti kansanlauluja.

Jórunn teki pianistina usein yhteistyötä laulaja Þuríður Pálsdóttirin kanssa. Hän kuului Islannin säveltäjäliittoon noin kahdenkymmenen vuoden ajan sen ainoana naispuolisena jäsenenä. Hän sai useita palkintoja ja tunnustuksia, kuten Islannin Haukan ritarikunnan kunniamerkin vuonna 1989. Hän oli naimisissa Lárus Fjeldstedin (1918–1985) kanssa ja sai kolme lasta.

## Lähteet
Oksajääriäinen

**Oksajääriäinen** (*Pogonocherus fasciculatus*) on sarvijäärien heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Aikuinen oksajääriäinen on kooltaan pieni (5–7&nbsp;mm) ja väriltään tummanruskean ja vaaleanharmaan kirjava laji. Lajin etuselän sivuilla on kapeakärkiset hampaat. Tuntosarvet ovat oksajääriäisellä hieman ruumista pidemmät. Lajin koko ruumista peittää lyhyt pinnamyötäinen karvoitus. Punaruskeita karvoja esiintyy ruumiin takaosassa. Oksajääriäisen ruumiin raidat koostuvat tummista karvoista ja vaaleanharmaa karvaraita sijaitsee peitinsiipien tyvellä.

Oksajääriäisen isäntäpuulajeja ovat Suomessa mänty, kontortamänty ja kuusi sekä muualla myös pihdat ja lehtikuuset. Laji lisääntyy ohuissa noin 2–5&nbsp;cm:n paksuisissa äskettäin kuolleissa oksissa. Toukat voivat elää myös pystyyn kuolleissa taimissa. Täysikasvuiset toukat kaivautuvat koteloitumaan pintapuuhun lyhyeen, haan muotoiseen käytävään. Toukka tukkii reiän suun purutulpalla.

Oksajääriäinen elää Suomessa koko maassa ja se on luokiteltu yleiseksi ja elinvoimaiseksi lajiksi. Lajia esiintyy laajemmin pääasiassa Euroopassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Oksajääriäinen (''Pogonocherus fasciculatus'')
*Ötökkätieto: Oksajääriäinen (''Pogonocherus fasciculatus'')
*iNaturalist: Oksajääriäinen (''Pogonocherus fasciculatus'')
*Insects.fi: Pogonocherus fasciculatus, kuvia 
*Finna: Oksajääriäinen: Puutuhonäyte (kuva)
*Lamiinae.org: Pogonocherus fasciculatus
Comité national pour le salut du peuple

**Comité national pour le salut du peuple** (CNSP) oli Malin vuoden 2020 vallankaappauksen yhteydessä perustettu sotilasjuntta.

Vallankaappaus tapahtui 18. elokuuta 2020, kun Katin varuskunnasta Bamakoon tulleet sotilaat pakottivat presidentti Ibrahim Boubacar Keïtan eroamaan ja ilmoittamaan Malin kansalliskokouksen ja hallituksen hajottamisesta. Seuraavana päivänä sotilaat kertoivat maan televisiossa Malin kansan pelastuskomitean CNSP:n perustamisesta.

Komitean puheenjohtajana toimi everstiluutnantti Assimi Goïta. Sen muita jäseniä olivat everstit Malick Diaw, Sadio Camara ja Modibo Koné sekä tiedottajana toiminut everstimajuri Ismaël Wagué. He edustivat eri aselajeja, mutta Diaw, Camara ja Koné olivat valmistuneet kaikki samaan aikaan Koulikoron sotakoulusta. Vuoden 2012 vallankaappauksen johtajiin verrattuina CNSP:n jäsenet olivat vanhempia upseereja, jotka ovat tottuneet kansainväliseen yhteistyöhön. Heidän uskottiin pyrkivän välttämään kapteeni Amadou Haya Sanogon kohtalo ja suunnittelevan paluuta siviilivaltaan. Kapinan syinä pidettiin armeijan turhautumista vuodesta 2012 jatkuneeseen sisällissotaan ja eri aselajien välisiä ristiriitoja. Tapahtumien laukaisijaksi arveltiin presidentti Keïtan turvallisuuspäällikön everstiluutnantti Ibrahim Traorén erottamista.

Sotilasjuntan 24. elokuuta 2020 hyväksymän ja 27. elokuuta julkaiseman asetuksen mukaan CNSP toimi Malin väliaikaisena hallituksena ja lainsäädäntöelimenä. Komitean puheenjohtaja Assimi Goïta oli maan väliaikainen valtionpäämies. CNSP esitti Länsi-Afrikan talousyhteisön kanssa käymissään neuvotteluissa paluuta siviilivaltaan kahden tai kolmen vuoden siirtymäkauden jälkeen. Tänä aikana maata johtaisi sotilaiden nimittämä presidentti.

Neuvotteluissa päädyttiin lopulta 18 kuukauden siirtymäkauteen. CNSP nimitti Malin presidentiksi entisen sotilaan Bah N’Dawin, joka vannoi virkavalansa 25. syyskuuta. Assimi Goïtasta tuli samalla maan varapresidentti. Siirtymäkauden pääministeriksi nimitettiin Länsi-Afrikan talousyhteisön vaatimuksesta uradiplomaatti Moctar Ouane, mutta Sadio Camara, Modibo Koné ja Ismaël Wagué ottivat haltuunsa puolustus-, turvallisuus- ja kansallisen sovinnon ministerien paikat. Joulukuun alussa perustettiin väliaikainen lainsäädäntöelin, jonka puheenjohtajaksi tuli Malick Diaw. Presidentti Bah N’Daw lakkautti CNSP:n siirtymäkauden peruskirjan mukaisesti 18. tammikuuta 2021 allekirjoittamallaan asetuksella.

## Lähteet
Dev (elokuva)

**Dev** on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut intialainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Govind Nihalani. Pääosia näyttelevät Amitabh Bachchan, Fardeen Khan ja Kareena Kapoor. Elokuvan juoni rakentuu hindujen ja muslimien välisten mellakoiden ympärille.

## Näyttelijät

## Soundtrack

## Palkinnot
* Filmfare Awards
** Paras elokuva (kriitikkopalkinto) – Govind Nihalani
** Paras naisnäyttelijä (kriitikkopalkinto) – Kareena Kapoor

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Top 14

**Top 14** on Ranskan rugby unionin mestaruussarja. Sarjan voittaja on Ranskan mestari. Ranskan mestaruudesta on pelattu vuodesta 1892. Vuonna 1998 perustettiin Ligue Nationale de Rugby (LNR) kehittämään ammattimaista rugbyliigaa, jota se myös hallinnoi. Lisäksi se hallinnoi sarjaporrasta alempana olevaa Pro D2 -sarjaa. Voittajajoukkueelle annetaan Bouclier de Brennus -palkinto.

## Mestarit

Ranskan mestaruudesta on pelattu vuodesta 1892. Ensimmäisen maailmansodan vuoksi ei pelattu vuosina 1915–1919, eikä toisen maailmansodan vuoksi vuosina 1940–1942. Vuonna 2020 mestaruutta ei jaettu, koska kausi jäi kesken koronaviruspandemian vuoksi.

## Joukkueet kaudella 2020–2021

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vapauden patsas (San Marino)

**Vapauden patsas** (ita. *Statua della Libertà*) on San Marinon samannimisessä pääkaupungissa sijaitseva kuuluisa patsas. Patsaan materiaali on marmori ja se sijaitsee San Marinon parlamenttirakennuksen, Palazzo pubblico, edustalla. Se julkistettiin 30. syyskuuta 1876.

## Historia
Alkujaan patsas oli lahja saksalaiselta aatelisnaiselta, Otilia Heyroth Wagenerilta, kun tästä tuli Rancidellon hertuatar avioliiton kautta. Patsaan veistäjäksi valittiin Stefano Galletti ja materiaaliksi Carraran marmori. Patsaan julkistamisen jälkeen San Marinon parlamentti teki Wagnerista Acquavivan kreivittären kiitollisuuden osoituksena.. Aatelisarvon mukana kreivitär sai 18&nbsp;000 liiraa, joista osan Wagner käytti ostaakseen maata ja lahjoitti sairaalalle. Tämän johdosta Wagnerille myönnettiin San Marinon kunniakansalaisuus ja San Marinon ritarikunnan jäsenyys.

## Merkitys
Patsas on kuvattu vuonna 2006 lyödyissä 2 sentin kolikoissa. Patsas on myös ollut kuvattuna sanmarinolaisissa postimerkeissä yli 40 kertaa. Ensimmäinen kerta oli vuonna 1899 julkaistuissa postimerkeissä.

Patsaan päässä olevassa kruunussa on kolme tornia, jotka kuvaavat kolmea San Marinon linnoituksen tornia.

## Lähteet
Ruska Ensemble

**Ruska Ensemble** on kokkolalainen vapaan kentän teatteri, joka tekee teatteria yhteistyössä alkuperäiskansojen kanssa. Teatterin taiteelliset johtajat ovat Jarkko Lahti ja Ari-Pekka Lahti. Teatterin toiminnanjohtajana toimii Hinriikka Lindqvist.

## Ruska Ensemblen teatterituotantoja
* Sydän, huuda! (2020)
* Tie Konyaan (2019)
* Arktinen Odysseia (2017)
* Miehemme hiidellä (2016)
* Áillohaš – Auringon poika (2014)

## Lähteet
Rymättylän kunnantalo

**Rymättylän kunnantalo** eli kunnantupa on vuonna 1914 valmistunut kunnantalo, joka toimi Rymättylän hallintorakennuksena vuoden 2008 loppuun, jonka jälkeen Rymättylän kunta liitettiin Naantalin kaupunkiin. Kunnantalo sijaitsee Rymättylän kirkonkylässä. Kookkaan kaksikerroksisen hirsirakennuksen on suunnitellut arkkitehti Adrian Thomander ja se edustaa jugend-tyyliä. Kunnantalo kuuluu Rymättylän kirkon valtakunnallisesti merkittävään rakennettuun kulttuuriympäristöön. Kunnantalon rakennuksessa oli myös säästöpankki vuoteen 1943 saakka sekä puhelinkeskus 1960-luvun alkuun. Kunnantalossa toimi kuntaliitoksen jälkeen päiväkoti, jonka lopetettua kiinteistö myytiin yksityiseen omistukseen vuonna 2017.

Kunnantalo rakennettiin vanhan kunnantuvan paikalle Rymättylän kirkon yläpuoliseen rinteeseen. Varsin kookas ja vinkkelinmallinen kunnantalon rakennus on hirsirunkoinen ja se on perustettu harkkokivelle. Talossa on kellarikerros ja peltikatto. Ulkopuolen vaihtelevan suuntaista laudoitusta jaksottaa pysty- ja vaakalistat. Ikkunat ovat T-mallisia, jossa yläosat on jaettu pienempiin ikkunaruutuihin. Huoneistoala on 494 neliömetriä. Kunnantalon salissa on kasettikatto ja sotien jälkeen sinne rakennettiin näyttämö. Huonejako on 1980-luvulta.

Tontilla sijaitsee myös muita vanhoja rakennuksia. Paikalla sijainneesta Tolpon torpasta on jäljellä hyvin pieni asuinkäyttöön tarkoitettu hirsimökki 1900-luvun alusta. Kaksikerroksinen hirsiaitta, joka rakennettiin lainajyvästöksi 1890-luvulla, muutettiin kahvilaksi 1960-luvulla ja samalla siihen rakennettiin lisäsiipi kotiseutumuseon varastoksi. 1930-luvulla valmistui piirilääkärille ruumiinavausrakennus, joka sittemmin toimi leikkaussalina.

## Lähteet
Monte Titano

**Monte Titano** ("*Titaanivuori*") on San Marinossa sijaitseva vuori. Vuori ja San Marinon pääkaupungin historiallinen keskusta ovat yhdessä Unescon maailmanperintökohde (kategoria iii) vuodesta 2008 alkaen. Alue on yhteensä 50 hehtaarin kokoinen.. Nykyinen San Marinon kaupunki sijoittuu vuoren läntiselle puolelle. Ensimmäiset merkit vuorella asuneista ihmisistä ovat peräisin 400-luvulta eaa.. San Marinon perustaja Pyhä Marinus, joka pakeni uskonnollisia vainoja, saapui vuorelle joskus 300-luvulla, eli siellä hetken erakkona ja perusti huipulle kaupungin.. 

Vuoren korkeus on 739 metriä, mikä tekee siitä San Marinon korkeimman vuoren. Se on suurimmaksi osaksi kalkkikiveä ja hallitsee koko San Marinon pinnanmuotoja.

Monte Titanolla on kolme huippua, joille on rakennettu torneja, ja niiden ympärille linnoituksia, San Marinon puolustamiseksi. Nämä kolme tornia ovat Guaita, Cesta ja Montale. Nämä tornit ja vuori itsessään on kuvattu myös San Marinon valtion vaakunassa.

Vuoren rinteillä kasvatetaan mm. oliiveja. Kotoperäiseen kasvistoon kuuluvat männyt, tammet, jalavat ja kuuset. Vuoren läheisyydessä eläviä eläimiä ovat mm. ketut, myyrät ja mäyrät. Lisäksi alueella pesii monia lintuja..

## Galleria

Tiedosto:San-Marino Titano-1261.jpg|Monte Titano koillisesta kuvattuna.
Tiedosto:Sanmarino6.jpg|Guaitan torni
Tiedosto:Republica San Marino - Monte Titano7.jpg|Vuoren rinteen alapäästä
Tiedosto:Panorama of the Cesta Tower in San Marino.jpg|Cestan torni 


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Varjosaari – piilossa keskellä Helsinkiä

**Varjosaari – piilossa keskellä Helsinkiä** on Maarit Verrosen kirjoittama paikallishistoria-aiheinen tietokirja vuodelta 2019. Kirjassa kerrotaan Helsingin Kulosaaren edustalla sijaitsevan pienen, 1960-luvun lopulta asti asumattomana olleen Varjosaaren historiasta. Kirjan on kuvittanut graafikko Laura Salama. Aiemmin Verronen on kirjoittanut kirjan *[[Sulhanen Lapinniemen viimeinen saari]]* Helsingin kantakaupungin länsipuolella sijaitsevasta, niin ikään 2000-luvulla asumattomasta, pienestä Sulhasen saaresta. 

## Lähteet
Murata (San Marino)

**Murata** on San Marinon kaupunginosa (ita. *curazia*). Kaupunginosassa sijaitsee maan parlamentin kokoontumispaikka Palazzo Pubblico. Parco naturale di Montecchio -puisto sijaitsee Muratassa. Lisäksi kaupunginosassa sijaitsi 1361 perustettu kirkko, joka on sittemmin siirretty..

San Marinon jalkapalloliigassa kaupunginosaa edustaa SS Murata, joka on perustettu vuonna 1966.

Kaupunginosan suuntanumero on 47890.

## Lähteet
Lolita (nimi)

**Lolita** on naisen etunimi. Se on pidentymä nimestä Lola.

Lolita-nimi tunnetaan Vladimir Nabokovin romaanista *[[Lolita]]* ja siihen perustuvasta elokuvasta. Suomen kieleen syntyi romaanin myötä arkityylinen sana *lolita*, joka merkitsee ’seksuaalisesti kiihottavaa keskenkasvuista tyttöä’ tai ’tyttömäistä, seksikästä naista’. Nykyään ilmaus *lolita* voi viitata myös japanilaislähtöiseen nukkemaiseen pukeutumistyyliin.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Lolita on vuoteen 2024 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 90–100 naisella. Lolitalla ei ole suomalaista, suomenruotsalaista eikä ortodoksista nimipäivää, mutta Helsingin yliopiston almanakkatoimiston julkaisemissa koirien ja hevosten nimipäiväkalentereissa Lolitan nimipäivä on 5.&nbsp;elokuuta.

## Tunnettuja Lolitoja
* Lolita Davidovich (s. 1961), kanadalainen näyttelijä
* Lolita Flores (s. 1958), espanjalainen näyttelijä ja laulaja
* Lolita Jolie (s. 1990), saksalainen laulaja
* Lolita Lebrón (1919–2010), puertoricolainen terroristi
* Lolita Miljavskaja (s. 1963), venäläinen laulaja, näyttelijä ja televisiojuontaja
* Lolita Torres (1930–2002), argentiinalainen näyttelijä ja laulaja

## Lähteet
Sulhanen Lapinniemen viimeinen saari

**Sulhanen Lapinniemen viimeinen saari** on Maarit Verrosen kirjoittama paikallishistoria-aiheinen tietokirja vuodelta 2014. Kirjassa kerrotaan Helsingin Lapinlahden edustalla, Länsiväylän varressa sijaitsevan pienen, vuodesta 1989 asumattomana olleen Sulhasen saaren historiasta. Jatkona teokselle  Verronen julkaisi vuonna 2019 kirjan *[[Varjosaari – piilossa keskellä Helsinkiä]]* Helsingin Kulosaaren luona sijaitsevasta, samoin pienestä ja 1960-luvun lopulta asti asumattomana olleesta Varjosaaresta. 

## Lähteet
Touriya Jabrane

**Touriya Jabrane** (; s. **Saadia Kraytif** ; 16. lokakuuta 1952 Casablanca – 24. elokuuta 2020) oli marokkolainen teatteriohjaaja, näyttelijä ja poliitikko. Vuosina 2007–2009 hän oli kulttuuriministeri Abbas El Fassin hallituksessa.

## Lähteet
Paul Franke

**Paul Walter Franke** (23. joulukuuta 1917 Boston – 21. heinäkuuta 2011 Queens) oli yhdysvaltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori.

Franke opiskeli New England Conservatory of Musicissa ja lauloi Radio City Music Hallissa ennen kuin aloitti uran Metropolitan-oopperassa. Hän erikoistui comprimariorooleihin eli oopperoiden sivuosiin. Franke teki Metropolitan-oopperassa ensimmäisen esiintymisensä Italo Montemezzin oopperassa *[[L'amore dei tre re]]* 1. joulukuuta 1948. Viimeisen kerran hän esiintyi siellä Francis Poulenc'n *[[Karmeliittain tarinoita|Karmeliittain tarinoissa]]* 16. huhtikuuta 1987. Kaikkiaan Franke lauloi Metropolitan-oopperassa 1&nbsp;980 kertaa.

Franke teki myös esiintymisiä Santa Fen oopperassa ja osallistui moniin levytyksiin. Hänellä oli vaimo (k. 2002) ja neljä lasta.

## Lähteet
Treasure (täsmennyssivu)

**Treasure** voi tarkoittaa seuraavia:
* Treasure, japanilainen videopelien kehittäjä
* Treasure, Bruno Marsin kappale
* Treasure, eteläkorealainen yhtye
* Treasure, sukunimenä:
** Alyxandria Treasure (s. 1992), kanadalainen korkeushyppääjä.
Jevpatorijan taistelu

**Jevpatorijan taistelu** oli Krimin sodan aikana 17. helmikuuta 1855 taistelu venäläisten ja turkkilaisten joukkojen välillä Jevpatorijassa Krimin niemimaalla. Taistelu päättyi venäläisten hyökkääjien tappioon.

## Tausta

Jevpatorija sijaitsee Krimin niemimaalla Kalamitanlahden rannikolla Sevastopolista pohjoiseen. Krimin sodan sytyttyä Venäjän vastaistet liittolaiset olivat alkaneet piirittää Sevastopolia. Talvella 1854–1855 veläläisten vastaiseen liittoumaan kuuluneen Osmanien valtakunnan joukkoja oli alettu tuoda Jevpatorijaan Balkanilta. Osmanien joukkoja komensi Omar pašša ja vuoden 1855 helmikuussa hänen komentoonsa oli koottu Jevpatorijassa noin 35&nbsp;000 turkkilaista sotilasta. Jevpatorijassa oli myös joitakin ranskalaisia sotilaita.

Venäläisiä turkkilaisten joukkojen saapuminen huolestutti. Heidän pelättiin katkaisevan venäläisten huoltoyhteydet kohti etelää. Venäläisten päällikkö ruhtinas Aleksandr Sergejevitš Menšikov päätti määrätä iskun turkkilaisia vastaan. Hyökkäystä johti kenraaliluutnantti Stepan Hruljov alaisuudessaan 19&nbsp;000 venäläissotilasta. Joukkoihin kuului 500 kasakkaa ja 108 tykkiä.

## Taistelu

Venäläisten hyökkäys alkoi varhain 17. helmikuuta 1855. Itse hyökkäystä edelsi tykistökeskitys. Venäläiset epäonnistuivat saavuttamaan alun perin tavoittelemaansa yllätysetua ja venäläisten joukkojen taistelutahto jäi melko vähäiseksi. Liittoutuneiden laivasto saattoi tukea puolustajia omalla tykkitulellaan rannikolta. Hyökkäys oli torjuttu vain noin kolme tuntia kestäneiden taistelujen jälkeen.

## Seuraukset
Venäläiset olivat menettäneet tappioina 769 sotilasta. Turkkilaisten puolustajien tappiot olivat 364 ja yhteensä kaikkien puolustajien 401. Tsaarin kuvailtiin pettyneen syvästi tappioista. Menšikov menetti komentajuutensa ja hänen seuraajakseen asetettiin ruhtinas Mihail Gortšakov.

## Lähteet
Tuukka Vasama

**Tuukka Vasama** (s. 1978) on suomalainen näyttelijä. Hän on valmistunut Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta Hänen alaansa ovat teatteri, runonlausunta ja esitystaide.

Porvoolainen Vasama toimii Red Nose Companyn toiminnanjohtajana ja näyttelijänä. Vasama on ollut perustamassa Eskus - Esitystaiteen keskusta Helsinkiin ja kaksikielistä kulttuuritalo Lilla Villania Sipooseen.

Vasama on näytellyt useissa teattereissa: Helsingin kaupunginteatteri, Turun kaupunginteatteri, Åbo Svenska Teater, Aurinkoteatteri, Musiikkiteatteri Kapsäkki, Teatteri Avoimet Ovet ja Nälkäteatteri. Hän on tehnyt lukuisia näyttämöteoksia Esitystaiteen seuralle.

## Palkinnot
* 2008 Vuoden Nuori lausuja (Kajaanin Runoviikko.)
* 2018 Helsingin kaupungin taiteilijapalkinto.
* 2022 Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto

## Filmografia:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

rednose.fi
lillavillan.fi
esitys.fi 
eskus.fi
Karsin piiritys

**Karsin piiritys** kesti kesäkuusta marraskuuhun vuonna 1855 Krimin sodan aikana. Osmanien valtakuntaan kuulunutta Karsin kaupunkia piirittäneet venäläiset eivät pystyneet valtaamaan linnoitettua kaupunkia suoraan, mutta sen oli lopulta antauduttava tautien ja nälän levitessä.

## Tausta
Krimin sodan puhjettua yksi sodan rintamista oli Etelä-Kaukasian suunnalla. Kars oli tuolloiseen Osmanien valtakuntaan kuulunut linnoitettu kaupunki. Turkkilaiset olivat vuonna 1853 yrittäneet edetä venäläisiä vastaan Etelä-Kaukasian suunnalla, mutta he kärsivät useita tappioita Mihail Vorontsovin komentamaa Kaukasian armeijakuntaa vastaan. Tappioidensa jälkeen turkkilaiset olivat joutuneet vetäytymään Karsia kohti. Karsia puolusti noin 17&nbsp;000 turkkilaissotilasta Zarif Mustafa paššan komennossa. Heihin liittyi 24. syyskuuta 1854 myös pieni brittiläisen prikaatinkenraali William Fenwick Williamsin komentama neuvonantajajoukko. Karsin ympärillä oli kahdeksan linnaketta ja juoksuhautojen verkosto.

Venäläisiä komentanut Vorontsov vaihdettiin lopulta varovaisuutensa takia kenraali Nikolai Muravjoviin. Muravjov eteni joukkoineen Georgiasta Karsiin kesäkuussa 1855 ja kaupunki piiritettiin.

## Piiritys

Osmanien sulttaani Abdulmedžit pelkäsi Karsin kukistumisen uhkaavan myös Erzurumia ja lopulta koko muuta Anatoliaa. Sevastopolia piirittämässä ollut turkkilainen Omar paššan komentama turkkilainen joukko-osasto määrättiin palaamaan Anatoliaan Karsia vapauttamaan. Omar lähti Krimin niemimaalta 6. syyskuuta ja 29. syyskuuta hänen perässään saapui turkkilainen armeija.

Ennen apujoukkojen saapumista puolustajien tilanne oli alkanut käydä tukalaksi. Sotilaiden päiväannokset oli puolitettu 1. syyskuuta tarvikkeiden käydessä vähiin. Puolustajia vaivasi nälän lisäksi myös leviävä kolera. Muravjov päätti yrittää vallata kaupungin suoralla hyökkäyksellä ennen Omarin joukkojen saapumista paikalle. Hyökkäys alkoi 29. syyskuuta. Hyökkäävät venäläiset hätiköivät ja muodostelmat sotkeutuivat. Puolustajat avasivat tulen kaupungin muureilta ja lopulta hyökkääjät kääntyivät pakoon.

Piiritys jatkui epäonnistuneen hyökkäyksen jälkeen. Tällä välin Omarin johtamien apujoukkojen etenemisessä kului huomattavan pitkän aikaa. Marraskuussa satanut lumi esti lopulta sen etenemisen kokonaan ennen Karsin saavuttamista. Karsin puolustajat päättivät lopulta antautua 26. marraskuuta.

## Seuraukset
Sevastopolin kukistuminen Karsin piirityksen aikana teki Karsin valtaamisesta lyhyellä aikavälillä suhteellisen vähämerkityksellisen tapahtuman. Sen voidaan kuitenkin katsoa mahdollistaneet sodan sittemmin päättäneet rauhanneuvottelut. Venäläisiä komentanut Nikolai Muravjov sai nimekseen voittonsa mukaan Nikolai Muravjov-Karski.

## Lähteet
Vallisärkkä

**Vallisärkkä**-nimisellä paikalla oli Enon Kaltimossa sijaitseva seurojentalo, joka rakennettiin vuonna 1924 ja purettiin vuonna 2014. Paitsi seurojentalona, talo toimi aikoinaan myös suojeluskunnan talona, esikuntana sekä tanssitilaisuuspaikkana. 

## Rakennus
Talon rakennutti viiden yhdistyksen yhteisö vuonna 1924. Yhteisöön kuuluivat Suojeluskunta, Lotta Svärd, Nuorisoseura, Maalaisseura sekä paikallinen Marttayhdistys. Myöhemmin 1930 luvulla taloon valmistui ulkorakennus. Vuonna 1954 talon kylkeen rakennettiin tanssilava ja siihen liittyvät aitaukset. 

Vallisärkkä-talo oli ennen kaikkea suojeluskunnan paikallispäällikön Robert Pelkosen ideoima ja johtama hanke. Sen alkuperäiset pohjapiirustukset laativat Kaltimon pahvitehtaan johtaja Robert Pelkonen, tekninen johtaja Arthur Hollström ja rakennusmestari J. Helin. Talon läheisyyteen valmistui suojeluskunnalle myös ampumarata sekä urheilukenttä. Muiden seurojen luovuttua omistuksestaan talo jäi suojeluskunnan haltuun vuonna 1935.

## Käyttö
Sotavuosina 1939–1944 taloa käytettiin esikuntana sekä sotilaiden kauttakulku-, majoitus- ja ruokapaikkana. Vuonna 1941 paikalle perustettiin enolainen armeijan kevytosasto 15. Sotien jälkeen Kaukas Oy osti talon ja lahjoitti sen Enon Kisa-Pojille.  

Aikaisemmin seurojentalo oli ollut iltama- ja tanssikäytössä vuoroviikoin paikallisen työväentalon kanssa, mutta tanssilavatoiminnan oman kukoistuksen aika sijoittui 1970- ja 1980-luvuille, jolloin rakennuksia myös saneerattiin. Lavalla kävi esiintymässä ja ihmisiä tanssittamassa suomalaisia viihdemusiikin huippunimiä, muun muassa Hurriganes, Dingo, Juice Leskinen, Reijo Taipale, Kari Tapio, Frederik ja Tapani Kansa. Lavan toiminta jatkui 1990-luvulle, minkä jälkeen toiminta hiipui artistien hintapyyntöjen kasvaessa ja vihdoin loppui nimekkäimpien esiintyjien siirtyessä ravintola- ja festariesiintymisiin. 

## Purku
Talon purkamislupa haettiin ja saatiin vuonna 2014. Talo oli ollut kauan asumattomana ja joutunut ilkivallan kohteeksi, ja siellä olleita materiaaleja oli varastettu. Nykyään alueella on laavupaikka.

## Lähteet
Hilly Lindqvist

**Hilly Lindqvist** (16. elokuuta 1889 Helsinki – 6. kesäkuuta 1967 Karinainen) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja.

Lindqvist oli 1930-luvun lopulla näyttelijänä ja teatterinjohtajana Uudenkaupungin Työväen Näyttämöllä. Hän esiintyi tällöin muun muassa Ilo-Saiman roolissa Jaakko Lavin yhteiskunnallisessa näytelmässä *Huuto kellarikerroksesta*. Lindqvist näytteli vuosina 1942-1955 sivuosissa parissakymmenessä elokuvassa, rooleista merkittävimpiä olivat Jahnukaisen muori elokuvassa Katariina ja Munkkiniemen kreivi (1943) ja ilotyttö Saara elokuvassa Rakkauden risti (1946). Linqvist esiintyi myös radiokuunnelmissa ja hän oli 1940–1941 turkulaisen Teatteri Tarmon johtajana. Viimeiset 15 vuotta elämästään Lindqvist asui Karinaisissa, jossa hän kehitti Karinaisten nuorisoseuran näyttämötoimintaa ammattilaistasolle saakka.

## Elokuvarooleja
* Niin se on, poijaat! 1942, viihdytyskiertuetaiteilija
* Uuteen elämään 1942, kapakkalaulaja
* Suomisen Ollin tempaus 1942, kahvila-ruokala Olumpian emäntä
* Tuomari Martta 1943, nainen käräjäsalissa
* Katariina ja Munkkiniemen kreivi 1943, Jahnukaisen muori
* Maskotti 1943, 3. taulunostaja
* Neiti Tuittupää 1943, rouva Pellinen
* Hiipivä vaara 1944, Kultaisen Lyhdyn kassa
* Vaivaisukon morsian 1944, vanha eukko
* Ballaadi 1944, nainen ensi-illassa
* Vastamyrkky 1945, mökin mummo
* Suviyön salaisuus 1945, Anna-muori
* Suomisen Olli yllättää 1945, maatuska
* Anna Liisa 1945, emäntä
* Linnaisten vihreä kamari 1945, Linnaisten keittäjätär
* Rakkauden risti 1946, ilotyttö Saara
* Ylijäämänainen 1951, ravintola Kultalyhteen viinikassa
* Suomalaistyttöjä Tukholmassa 1952, Svea, vuokraemäntä
* Miljonäärimonni 1953, nainen iltamissa
* Kuningas kulkureitten 1953, romani
* 2 hauskaa vekkulia 1953, 1. nainen
* Hilmanpäivät 1954, Kekkilän emäntä
* Opri 1954, hoidokki
* Kaksi vanhaa tukkijätkää 1954, Sanna Honka, etumies Kari Hongan äiti
* Onni etsii asuntoa 1954, siivooja
* Pekka ja Pätkä lumimiehen jäljillä 1954, Justiinan ompeluseuralainen

## Lähteet
Tannisen museo

**Tannisen museo** on Tammelassa, Saaren kansanpuistossa sijaitseva kotiseutumuseo. Museon esineistön koonnut Tammelan Liesjärvellä vuosina 1927–1961 kansakoulunopettajana toiminut Sulo Tanninen (1896–1974). Kaikki esineet on koottu Liesjärven kylästä. Museon rakesivat Liesjärven kyläläiset Liesjärven koulun pihapiiriin. Kun koulun toiminta loppui, museo siirrettiin vuonna 2013 Saaren kansanpuistoon. Museon esineistöineen omistaa Tammelan kunta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Leninski prospektin metroasema

**Leninski prospektin metroasema** tarkoittaa seuraavia asioita:

*Leninski prospektin metroasema (Moskovan metro), Kalužsko-Rižskaja-linjan asema (Moskova).
*Leninski prospektin metroasema (Pietarin metro)‎, Kirovin–Viipurin-linjan asema (Pietari).
John Webb (arkkitehti)

**John Webb** (1611 – 24. lokakuuta 1672) oli englantilainen arkkitehti. Webb oli arkkitehti Inigo Jonesin oppilas, ja hän toimi Jonesin apulaisena vuodesta 1628. Jonesin kuoltua 1652 Webb peri häneltä huomattavan omaisuuden sekä Jonesin mittavan kokoelman piirroksia ja suunnitelmia. 

Vuonna 1654 Webb suunnitteli Hampshiren The Vyne -maalaiskartanoon Englannin ensimmäisen klassisen portiikin. Kuningas Kaarle II tilasi 1660-luvun alussa Webbiltä Greenwich Palacen muutoksen barokkityyliseksi. Vanhat rakennukset purettiin, mutta Webbin suunnitelmista toteutui vain yksi osa, joka yhdistettiin sittemmin Christopher Wrenin suunnittelemaan Greenwich Hospitaliin. Webb sai suunniteltavakseen myös Queen's Housen laajennustyöt vuonna 1662.

Webb oli myös innokas amatööritutkija, joka työsti yhdessä Inigo Jonesin ja Walter Charletonin kanssa kirjaa Stonehengestä. Webb julkaisi kymmenen vuotta myöhemmin oman tutkimuksensa *Vindication of Stone-henge Restored*. Vuonna 1669 hän laati ensimmäisen euroopplaisen tutkielman kiinan kielestä,  *An historical essay endeavoring a probability that the language of the Empire of China is the primitive language*. Webb ei itse osannut kiinaa, vaan perusti esseensä jesuiitta-lähetyssaarnaajien matkakertomuksiin.

## Lähteet
Karioja

**Karioja** on Viron Põlvamaalla ja Võrumaalla virtaava 14 kilometriä pitkä Võhandu jõen sivuoja. Sen pääuoma virtaa Põlvan ja Võrun kuntien alueilla.

## Uoman kulku
Kariojan lähde sijaitsee Põlvan kunnassa pienessä lampareessa noin 100 metriä Ahja jõen sivu-uomasta Orajõesta etelään Vardjan ja Tilsin kylien välissä. Karioja virtaa alkuksi etelään pitkin matalaa Pruaorgin laaksoa, mutta kääntyy itään jo 1,2 kilometrin jälkeen. Vana-Koiolan kylän kohdalla oja saapuu leveään ja matalaan laaksoon, joka on otettu kokonaan viljelyyn. Laaksossa se jatkaa suoraksi kaivettuna ojana 2,5 kilometriä kohti etelää. Siellä siihen yhtyy lännestä Suurkülasta alkava ja kanavaksi levennetty suora oja. Karioja kääntyy virtaamaan Joosun kylän kohdalla hetkeksi kaakkoon päin, jolla pääuomaan yhtyy lännestä tuleva Joosu kraavi. Oja virtaa seuraavaksi kaakkoon päin 2,3 kilometriä metsäisenä osuutena. Samalla se toimii Põlvan ja Võrun kuntien rajaojana. Oleskin kylässä Kariojaan yhtyy koillisesta tuleva Vana-Kotola oja. Samalla pääuoma alittaa paikallisen kylätien jatkaen sitten matkaa etelä-kaakkoon päin. Matkalla siihen yhtyy lännestä Likõlaanõ karjäärin lyhyt laskuoja. Karioja on alajuoksullaan kokonaan Võrun puolella, kun se virtaa 3,5 kilometriä pääsuuntanaan etelä. Täällä siihen yhtyy koillisesta virtaava Mustjärven laskuoja ja Mõgrin kylässä lännestä tuleva Mõgri kraavi. Karioja yhtyy Võhanduun 1,3 kilometriä Kääpasta luoteeseen.

## Valuma-alue, sivu-uomia ja järviä
Kariojan valuma-alue sijaitsee Võhandun pohjoispuolella. Kariojan länsipuolella sijaitsee Väiso peakraavin valuma-alue, mutta näiden väliin jää Mõrgi mets ja sen laajalle kaivetut kuivatusojat. Kariojan itäpuolella Võhandu jõgi kaartaa kohti pohjoista ja näiden väliin jäävät esimerkiksi Sandisuu peakraav ja Lutsu oja. Kariojan pohjoispuoli kuuluu Ahja jõen valuma-alueeseen, joita sen sivu-uomien Orajõen ja Pero ojan valuma-alueet rajaavat. Kariojan valuma-alueen pinta-ala on 41,7 neliökilometriä.

Kariojan sivuhaaroja on enemmän kuin mitä näkyy alla olevassa taulukossa. Ne ovat kuitenkin pieniä ojia.

Kariojan valuma-alueen itärajalla sijaitsee niin kutsuttu Tsolgon järviketju, joka sisältää järviä vedenjakajan eri puolilta. Tiiviissä ryppäässä sijaitsee seitsemän suurempaa järveä ja muutama pienempi lampi, joista Lauga järv (14 ha), Karsna järv (17 ha), Pille järv (7 ha), Kogrõjärv ja Annejärv kuuluvat Vana-Koiola ojan valuma-alueeseen. Kyseinen oja alkaa Vana-Koiola järvestä (7 ha). Näiden kaakkoispuolella sijaitsevat Mustjärv (6 ha) ja Kõvvõrjärv kuuluvat Kariojan sivu-uoman valuma-alueeseen. Viimeisin järvi Pikkjärv (9 ha) kuuluu Sandisuu peakraavin valuma-alueelle, joka kuuluu toiseen Võhandun sivuhaaraan. Kariojan valuma-alueella sijaitsee lisäksi Likõlaanõ karjäär (2 ha), jolla on oma lyhyt laskuoja pääuomaan, ja Savijärv (9 ha), joka kuuluu Mõgri kraavin valuma-alueeseen.

## Hallintoalue
Karioja kuuluu Peipsijärven alavesistöalueeseen, joka on osa Itä-Viron vesistöaluetta. Sen vesistörekisterin tunnus on VEE1004900.

## Huomautuksia

## Lähteet
Eulalia

**Eulalia** on naisen etunimi. Se pohjautuu kreikan kieleen ja merkitsee ’kaunopuheista’. Nimi oli mukana Suomen almanakassa vuosina 1706–1889. Myöhemmin, vuosina 1890–1907, kalenterissa käytettiin nimiasua **Eulaalia**.

Eulalian ja Eulaalian suomalainen nimipäivä oli 12. helmikuuta. Kristillisessä perinteessä se on päivä, jolloin muistellaan Barcelonan suojeluspyhimyksen, neitsytmarttyyri Eulalian (k. 303) pyhäinjäännösten siirtämistä Breslauhun. Legendan mukaan Eulalia ristiinnaulittiin ja surmattiin 14-vuotiaana, koska hän oli kristittyjen vainojen aikaan puhunut Kristuksesta. Espanjassa tunnetaan hänen lisäkseen myös toinen Eulalia-niminen pyhimys.

Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastosta selviää, että Eulalia on vuoteen 2025 mennessä ollut Suomessa etunimenä noin 150–170 naisella. Eulaalia-nimisiä naisia on tilastoitu noin 30–50.

## Kuuluisia Eulalioita
*Eulalia Barcelonalainen (k. 303), kristitty marttyyri ja pyhimys
*Eulalia Meridalainen (n. 290–304), kristitty marttyyri ja pyhimys

## Kuvitteellisia Eulalioita
*Eulalia, nimihenkilö Hj. Nortamon *Eulalia-täti*-näytelmässä  ja siihen perustuvassa elokuvassa

## Lähteet
K. G. Ossiannilsson

**Karl Gustaf Ossiannilsson**, alun perin *Karl Gustaf Ossian Nilsson* (30. heinäkuuta 1875 Lund, Ruotsi – 14. maaliskuuta 1970 Rystad, Ruotsi), oli ruotsalainen kirjailija. 

Ossiannilsson herätti huomiota jo ensimmäisillä runokokoelmillaan, joissa hän lennokkaasti ja omaperäisellä taituruudella ylistää varsinkin voimakkaita historiallisia henkilöitä (*Samlade dikter 1900–1905*, 1907). Seuraavissa runokokoelmissa aihepiiri on jo laajempi ja sisältö syvempi (*Orkester*, 1907; *Flygskeppet*, 1911). Myöhemmin Ossiannilsson julkaisi suorasanaisia yhteiskuntakuvauksia ja laajat, suurta huomiota ja paljon väittelyä herättäneet romaaninsa *Barbarskogen* (esikoisromaani, 1908), *Slätten* (1909) ja *Havet* (1910). *Barbarskogen* on avainromaani ja syntyi yhteyksistä akateemiseen sosialismiin. Hän kiroitti historiallisia romaaneja myös nuorisolle, esimerkiksi teoksen 'Nuori leijona* (1914), sekä muistelmia. Muita teoksia ovat idylli *Prästgården* (1911), romaani *Ödets man* (1912) ja luonteenkuvaus *Lille Benjamin'' (1913).

Ossiannilsson työskenteli myös elokuvan parissa. Hän näytteli, teki käsikirjoituksia, sävelsi.

## Palkinnot ja tunnustukset
* De Nion suuri palkinto 1917 ja 1919

## Suomennettu teos
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Survival International

**Survival International** on ihmisoikeusjärjestö, joka perustettiin vuonna 1969 edistämään alkuperäiskansojen, heimojen ja eristyksissä elävien ihmisryhmien oikeuksia. Järjestön toimintaan sisältyy muun muassa tiedonlevittämistä, tukihankkeita alkuperäisväestöjen keskuudessa ja lobbausta. Survival International rahoittaa toimintansa vapaaehtoisilla lahjoituksilla, mutta ei hyväksy valtioiden tarjoamaa rahallista tukea.

Järjestö sai alkunsa Robin Hanbury-Tenisonin matkoista, joiden seurauksena hän päätti alkaa puolustamaan maailman suurimpina vähemmistöryhminä pitämiään alkuperäisasukasyhteisöjä. Järjestö pyrkii suojelemaan alkuperäisasukkaita, joiden kulttuuria ja olemassaoloa uhkaavat monet tekijät kuten nyky-yhteiskunnan laajeneminen heidän alueelleen, lähetyssaarnaajien tekemä käännytystyö ja yritysten tekemät maavaltaukset. Vuonna 1989 Survival Internationalille myönnettiin Right Livelihood -palkinto tunnustuksena työstä alkuperäiskansojen oikeuksien, elämän ja itsemääräämisoikeuden suojelemiseksi.

Survival International julkaisi vuonna 2011 kuvia Amatsonin sademetsän alueella havaitusta eristyksissä elävästä alkuperäiskansasta painostaakseen Perun hallitusta estämään laittomat hakkuut, joiden vuoksi alkuperäisväestö joutui pakenemaan asuinalueeltaan. Järjestö on Intiassa pyrkinyt suojelemaan adivasien oikeutta elää tiikeriensuojelualueilla, joilla he ovat eläneet vuosisatoja. Järjestön mukaan heimot ovat eläneet tiikerien kanssa sopusoinnussa pitkään eikä niiden olemassaolo uhkaa tiikereitä mitenkään toisin kuin rikollisjärjestöjen tekemä salametsästys. Survival International myös kehotti Intiaa vuonna 2018 olemaan noutamatta sentinelien surmaaman yhdysvaltalaisen lähetyssaarnaajan John Allen Chaun ruumista, koska sentineleillä ei ole vastustuskykyä ulkopuolisille sairauksille.

## Lähteet
Andecavit

**Andecavit** () olivat gallialainen heimo, jotka Julius Sacrovir sai yllytettyä kapinaan vuonna 21. Andecavit asuivat Loirejoen laaksossa, joen pohjoisrannalla turoneiden länsipuolella. Andecavien pääkaupunki oli Juliomagus tai Civitas Andecavorum, nykyinen Angers.

## Lähteet
Walter Ewing

**Walter Hamilton Ewing** (11. helmikuuta 1878 Montreal, Quebec – 25. kesäkuuta 1945 Montreal, Quebec) oli kanadalainen ampuja ja olympiavoittaja. Hän saavutti Lontoon kesäolympialaisissa 1908 kultaa trapin yksilökilpailussa. Lontoossa 1908 Ewing kuului myös Kanadan hopeaa voittaneeseen joukkueeseen trapin joukkuekilpailussa.

## Lähteet
Whoosh!

**Whoosh!** on englantilaisen rockyhtye Deep Purplen 21:s studioalbumi. Se julkaistiin julkaistiin 7. elokuuta 2020 levymerkillä earMUSIC.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Imperiumi: 
* Kaaoszine: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Nowy Targin piirikunta

**Nowy Targin piirikunta** () on yksi Vähä-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 191&nbsp;782. Kunnat Nowy Targin piirikunnassa ovat Czarny Dunajec, Czorsztyn, Jabłonka, Krościenko nad Dunajcem, Łapsze Niżne, Lipnica Wielka, Nowy Targ, Ochotnica Dolna, Raba Wyżna, Rabka-Zdrój, Spytkowice, Szaflary ja Szczawnica.

Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 51,1 prosenttia oli naispuolisia ja 48,9 miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 20 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61,9 prosenttia ja eläkeläiset 18,1 prosenttia väestön keski-iän ollessa 39,6 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 2&nbsp;126 lasta. Nowy Targin piirikunnan väkiluvun ennustetaan pienenevän 186&nbsp;628 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Reto Perl

**Reto Perl** (23. marraskuuta 1923 Davos – 27. helmikuuta 1987) oli sveitsiläinen jääkiekkomaalivahti. Perl kuului Sveitsin pronssia voittaneeseen joukkueeseen Sankt Moritzin talviolympialaisissa 1948, joissa hän pelasi neljä ottelua. Perl edusti Sveitsiä myös Tšekkoslovakian MM-kilpailuissa 1947 ja Ruotsin MM-kilpailuissa 1949. Seuratasolla Perl edusti NLA-liigan HC Davosia vuosina 1945–1949 ja EHC Arosaa kaudella 1959–1960. Hän kuului HC Davosin joukkueeseen myös Spengler Cupissa vuosina 1946, 1947 ja 1948.

## Lähteet
Santa Mustiola

**Santa Mustiola** on kaupunginosa (ita. *curazia*) San Marinon pääkaupungissa. Alue on nimetty Mustiolan, joka oli Rooman keisari Claudius II:n serkku, mukaan.

Santa Mustiola sijaitsee keskimäärin 472 metrin korkeudessa. Alueen postinumero on 47890.

Vuosina 1968–1987 kaupunginosalla oli oma jalkapalloseura *Società Polisportiva Aurora* (lyh. Aurora).  

## Lähteet
Miejsce Odrzańskie

**Miejsce Odrzańskie** () on kylä Cisekin kunnassa Puolassa. Miejsce Odrzańskien kylän väkiluku oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 312. Asukkaista 51,6 prosenttia oli naispuolisia ja 48,4 miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 20,2 prosenttia kylän väestöstä, työikäiset 54,2 prosenttia ja eläkeläiset 25,6 prosenttia. Cisekin kunnan asukkaista 5,2 prosenttia asuu Miejsce Odrzańskien kylässä. Miejsce Odrzańskie on tullut kuuluisaksi siitä, ettei siellä ole syntynyt ainuttakaan poikavauvaa vuoden 2009 jälkeen.

## Lähteet
Debdenin metroasema

**Debden** on Lontoon metron asema Central Linellä Epping Forestissä Essexissä, Englannissa. Se sijaitsee Oyster-vyöhykkeellä 6. Asema avattiin 24. huhtikuuta 1865 Great Eastern Railwayn Loughton–Ongar-osuudelle. Haara yhdistettiin Lontoon metroon osana New Works Programme -ohjelmaa vuosina 1935-1945, jolloin siitä tuli osa Central Linen laajennusta itään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tatrzańskin piirikunta

**Tatrzańskin piirikunta** () on yksi Vähä-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 68&nbsp;072. Kunnat Tatrzańskin piirikunnassa ovat Biały Dunajec, Bukowina Tatrzańska, Kościelisko ja Poronin.

Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 51,8 prosenttia oli naispuolisia ja 48,2 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 19,1 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,3 prosenttia ja eläkeläiset 20,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa tasan 41 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 652 lasta. Tatrzańskin piirikunnan väkiluvun ennustetaan kasvavan 68&nbsp;843 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.

## Lähteet
Cà Berlone

**Cà Berlone** on San Marinon pääkaupunkiin kuuluva kaupunginosa (ita. *curazia*).

Osa alueen teistä on niin kapeita ja mutkikkaita, että ne on kielletty isommilta kulkuneuvoilta, kuten rekoilta. Alueen postinumero on 47890.

## Lähteet