open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Carl Gotthard Langhans

**Carl Gotthard Langhans** (15. joulukuuta 1732 Landshut, Sleesia – 1. lokakuuta 1808 Grüneiche, lähellä Breslauta) oli preussilainen arkkitehti. Hän suunnitteli eräitä Saksan varhaisimpia uusklassista arkkitehtuuria edustavia rakennuksia. Parhaiten Langhans tunnetaan Berliinin Brandenburgin portin suunnittelijana.

Langhans oli koulutukseltaan matemaatikko ja juristi, ja hän ryhtyi arkkitehdiksi itseoppineena. Häntä innoittivat muun muassa Vitruviuksen teos *[[Arkkitehtuurista]]* (*De architectura*) sekä Johann Joachim Winckelmannin kirjat antiikin taiteesta. Langhans ehti jo saada tunnustusta rakennusmestarina, ennen kuin suoritti välttämättömät arkkitehdin perusopinnot Italiassa tilaajansa Hatzfeldin ruhtinaan varoilla. Myöhemmin hän teki Preussin kuninkaan myöntämillä varoilla opintomatkoja myös Englantiin, Hollantiin ja Ranskaan. Langhansista tuli vuonna 1775 Breslaun kaupungin ylirakennusmestari. Kuningas Fredrik Vilhelm II kutsui hänet vuonna 1788 Berliiniin hovin rakennusviraston ylijohtajaksi. Tunnetuimmat työnsä hän suunnitteli tätä seuranneina vuosina.

Langhansin arkkitehtuuri sijoittuu täysbarokin ja uusklassismin välivaiheeseen, ja hän yhdisteli piirteitä eri tyyleistä. Omaa persoonallista tyyliä hänelle ei syntynyt. Charlottenburgin linnan puistossa sijaitseva näkötorni (1788–1790) sisältää vielä viittauksia barokkiin, mutta esimerkiksi Ateenan Akropoliin Propylaiaan viittaava Brandenburgin portti (1791) edustaa jo uusklassismia. Uusklassistinen oli myös hänen Berliinin Gendarmenmarktille suunnittelemansa saksalainen kansallisteatteri (1800–1802), jonka paikalla on nykyään Karl Friedrich Schinkelin suunnittelema uudempi rakennus. Brandenburgin portti kohosi Saksan kansallissymboliksi vasta Langhansin kuoleman jälkeen Napoleonin sotien seurauksena.

Myös hänen poikansa Carl Ferdinand Langhans oli arkkitehti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Edmundo Ros

**Edmundo William Ros** (7. joulukuuta 1910 Port of Spain, Brittiläinen Länsi-Intia – 21. lokakuuta 2011 Alicante, Espanja) oli trinidadtobagolainen latinalaisamerikkalaisen viihdemusiikin esittäjä. 

Rosin äiti oli afrovenezuelalainen ja isä skotti. Vanhemmat erosivat pian pojan synnyttyä, ja tämä asui Caracasissa vuodet 1927–1937. Ros kiinnostui musiikista sotilaskoulussa ja lähti vuonna 1937 opiskelemaan Lontooseen Royal Academy of Musiciin. 

Ros perusti vuonna 1939 rumbayhtyeen Rumba With Ros. Hän nousi nopeasti suosioon, ja vuonna 1949 albumia *The Wedding Samba* myytiin kolme miljoonaa kappaletta. Rosilla oli vuosina 1944–1974 levytyssopimus Deccan kanssa. 

Ros vetäytyi 65-vuotiaana Jáveaan Espanjan Alicanteen ja esiintyi viimeisen kerran julkisesti 8. tammikuuta 1994. Hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen vuonna 2000. Ros kuoli Alicantessa 21. lokakuuta 2011 satavuotiaana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut. 
* Edmundo Rosin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Kansainvälinen polaarivuosi

**Kansainvälinen polaarivuosi** () on laaja kansainvälinen napa-alueiden tutkimusohjelma. Polaarivuoden pääjärjestäjinä toimivat Maailman ilmatieteen järjestö WMO ja Kansainvälinen tiedeneuvosto ICSU. Sellainen on järjestetty tähän mennessä neljä kertaa:
* ensimmäinen polaarivuosi 1882–1883
* toinen polaarivuosi 1932–1933
* kolmas polaarivuosi, joka oli samalla kansainvälinen geofysiikan vuosi, 1957–1958
* neljäs polaarivuosi 2007–2009

## Polaarivuosi 2007–2009

Neljäs kansainvälinen polaarivuosi alkoi maaliskuussa 2007 ja se kesti maaliskuuhun 2009.

Polaarivuoden aikana järjestettiin runsaasti arktiseen alueeseen ja Etelämantereeseen liittyviä tutkimusprojekteja. Hanke työllisti tuhansia tutkijoita 60 valtiosta eri tutkimusohjelmissa. Tavoitteena oli lisätä nykyistä tietämystä muun muassa mannerjäätiköiden ja merijää- sekä lumipeitteen kehityksestä, ilmaston lämpenemisen vaikutuksista napa-alueisiin ja paikallisten ihmisyhteisöjen elämästä.

Suomessa polaarivuoden avausseminaari pidettiin 1. maaliskuuta 2007 Rovaniemen Arktisessa keskuksessa. Vuoden viralliset avajaiset järjestettiin samana päivänä Pariisissa. Monissa maissa, myös Suomessa, julkaistiin postimerkkejä polaarivuoden kunniaksi.

EISCAT osallistui polaarivuoteen usealla tavalla, esimerkiksi Huippuvuorilla sijaitseva ionosfääriä mittaava tutka toimi poikkeuksellisesti koko vuoden ajan.

## Lähteet
*IPY Suomi (arkistoitu versio)
*International Polar Year 

### Viitteet
Anthony Mamo

**Anthony Joseph Mamo** (9. tammikuuta 1909 – 1. toukokuuta 2008) oli  maltalainen poliitikko, joka toimi vuosina 1974–1976 maansa ensimmäisenä presidenttinä.

Mamo nousi presidentiksi heti Maltan tultua tasavallaksi ja oli tätä aiemmin toiminut vuodesta 1971 sen kenraalikuvernöörinä. Häntä seurasi Maltan presidenttinä Anton Buttigieg.

Kuollessaan 1. toukokuuta 2008 Anthony Mamo oli 99-vuotias. 

## Lähteet
Henrik Ryti

**Karl Johan Henrik Ryti** (29. joulukuuta 1916 Helsinki – 15. tammikuuta 2002 Espoo) oli suomalainen tieteilijä ja Teknillisen korkeakoulun professori. 

Ryti toimi Valtion lentokonetehtaan suunnittelijana toisen maailmansodan ajoista vuoteen 1957 ja sen jälkeen vuosina 1958–1983 Teknillisen korkeakoulun lämpötekniikan ja koneopin professorina. Hän nosti lämpötekniikan teoreettisen tutkimuksen ja opetuksen korkealle kansainväliselle tasolle. Hän paneutui syvällisesti teknillisten mittajärjestelmien kehittämiseen. Hän oli *Tekniikan käsikirjan* päätoimittaja 1954–1965.

Hän valmistui ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1935, diplomi-insinööriksi vuonna 1940 ja väitteli tekniikan tohtoriksi vuonna 1949. 

Henrik Ryti oli presidentti Risto Rytin poika. Hänen veljensä oli Teknillisen korkeakoulun paperiteknologian professori Niilo Ryti (1919–1997) ja sisarensa lääketieteen lisensiaatti Eva Saxén (1922–2009).

## Julkaisuja
*Besselin funktiot, 1968
*Epästationaarinen lämpötilakenttä levyssä, johon liittyy lämpökapasiteetteja, 1982 
*Integraalimuunnosten käyttö lämmönjohtumistehtävien ratkaisuun, 1975
*Kaasun spektrinauhan säteilyn laskeminen, 1982
*Koneoppi, Osa 1 : Staattiset koneet, 1979
*Lämmön johtuminen, Teknillinen Korkeakoulu moniste n:o 161, Helsinki 1959
*Matemaattisia taulukoita, 1956
*Tekniikan käsikirja (päätoimittaja) 1–10
*Termodynamiikka, 1958
*Über den Einfluss der exzentrischen Anlenkung der Pleuelstangen in Verbrennungsmotoren, 1948

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Henrik Ryti. *Teoksessa:* 
* Merkittävä tutkija kiteytti olennaisuudet. Kurki-Suonio Ilmari, Lampinen Markku. Julkaistu: 2.2.2002, https://www.hs.fi/ihmiset/art-2000004028908.html
Harald Genzmer

**Harald Genzmer** (9. helmikuuta 1909 Bremen – 16. joulukuuta 2007 München) oli saksalainen säveltäjä.

Genzmer opiskeli vuosina 1928–1934 Paul Hindemithin johdolla Berliinissä. Hän työskenteli oopperassa ja soitti myös klarinettia.

Genzmer osallistui vuoden 1936 Berliinin olympialaisiin, joissa voitti olympiapronssia soolo- ja kuoromusiikista teoksella *Der Läufer*.

Genzmer alkoi 1940-luvun lopulla kokeilla teoksissaan elektronisia soittimia ja omistautui varsinkin Friedrich Trautweinin kehittämälle "trautoniumille". Hän työskenteli myöhemmällä urallaan muun muassa Münchenin musiikkikorkeakoulussa.

Genzmerin säveltämät teokset edustavat lukuisia tyylilajeja. Tuotantoon kuuluu kamarimusiikki-, orkesteri- ja kuoroteoksia.

## Lähteet
Mark Pinger

**Mark Pinger** (s. 26. kesäkuuta 1970) on Saksasta kotoisin oleva entinen vapaauimari. Pinger voitti viestijoukkueen jäsenenä yhteensä kaksi hopeamitalia kesäolympialaisissa vuosina 1992 ja 1996 miesten 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestissä.

Vuoden 1992 olympialaisissa Saksan kisajoukkueseen kuuluivat Pingerin lisäksi Christian Tröger, Dirk Richter ja Steffen Zesner. Tröger ja Pinger olivat vielä mukana vuonna 1996, kun he kisasivat veljesten Bengt ja Björn Zikarskyn kanssa.

## Lähteet
* databaseOlympics
Roska-astia

**Roska-astia** (tai **roskakori**, arkikielessä myös **roskis**) on astia, johon jätteitä kerätään. Jätteet lajitellaan usein kierrätystä varten omiin astioihinsa, minkä vuoksi jäteastoita on monenlaisia (esimerkiksi biojäteastioita, sekajäteastioita ja paperinkeräysastioita).

Roska-astioita sijaitsee sisä- ja ulkotiloissa. Yleensä kodeissa keskeisin roska-astia sijaitsee keittiössä. Kuitenkin usein esimerkiksi työhuoneessa on roskakori, johon heitetään esimerkiksi paperijäte. Kodin roska-astioissa on yleensä roskapussi, johon jätteet laitetaan. Pussi voi olla joko varta vasten valmistettu tai esimerkiksi normaali kaupan muovikassi, jossa kannetaan ostokset. Talojen piha-alueilla on isompia jäteastioita, joihin sisältä tulevat pussit viedään. Liikuttelun ja tyhjentämisen helpottamiseksi jäteastioiden alla on usein pyörät.

Julkisilla alueilla on myös roska-astioita. Näitä on etenkin sellaisten kulkuteiden varsilla, joissa on säännöllistä liikennettä, kuten kaupungin keskustan kaduilla ja puistoissa sekä esimerkiksi linja-autopysäkeillä. Pyrkimyksenä on välttää roskaamista kaduille yleisen viihtyvyyden parantamiseksi. Yleisillä alueilla olevat roska-astiat on yleensä kiinnitetty maahan tai seinään varkauksien estämiseksi. Roska-astiat saattavat joutua myös ilkityön kohteeksi.

Jätteiden lajittelua helpottaa, että oikeat roskat pannaan oikeaan roska-astiaan.
Hautakumpu

**Hautakumpu** on maasta tai kivistä tehty kumpu, jonka sisällä tai alla on ruumis haudattuna kammioon tai ilman kammiota. Hautakumpuja on tehty esihistoriallisista ajoista lähtien. Monilla puolilla maailmaa on rakennettu suuria hautakumpuja, joita ovat esimerkiksi kurgaanit, tumulushaudat ja pitkäkummut. Pohjois-Amerikan intiaaneilla oli oma hautakumpuperinteensä. Siellä oli kummunrakentajia. Euroopassa rakennettiin pyöreitä hautakumpuja eniten pronssikaudella. Euroopan ikivanha hautakumpuperinne päättyi kristinuskon tuloon.
## Katso myös
*Tumulus
*Kurgaani
*Pitkäkumpu
## Lähteet
* 
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Leopold Vietoris

Tohtori **Leopold Vietoris** (4. kesäkuuta 1891 Bad Radkersburg, Itävalta-Unkari – 9. huhtikuuta 2002 Innsbruck, Itävalta) oli itävaltalainen matemaatikko, joka sai lisämainetta poikkeuksellisesta pitkäikäisyydestään. Mayerin-Vietorisin jono on nimetty osin hänen mukaansa. 

Vietoris opiskeli Wienin yliopistossa ja sai filosofian tohtorin arvon 1920. Hän erikoistui topologiaan ja oli lisäksi vuorikiipeilyn harrastaja.

Vietoris kuoli huhtikuussa 2002, jolloin hän oli 110 vuoden ikäinen. Hän on Itävallan kaikkien aikojen vanhin mies, jonka ikä on varmuudella todettavissa.

## Lähteet
Jüri Ratas

**Jüri Ratas** (s. 2. heinäkuuta 1978 Tallinna) on virolainen poliitikko, joka toimi Viron pääministerinä marraskuusta 2016 tammikuuhun 2021. Aiemmin hän toimi Tallinnan pormestarina vuosina 2005–2007. Hän oli Viron keskustapuolueen puheenjohtaja vuosina 2016–2023.

## Pääministerinä
Keskustapuolueen Paidessa järjestetyssä puoluekokouksessa marraskuussa 2016 Ratas valittiin uudeksi puheenjohtajaksi miltei kahden kolmasosan enemmistöllä päihittäen näin vastaehdokkaansa, europarlamentaarikko Yana Toomin. Toom oli ollut edeltävän puheenjohtajan Edgar Savisaaren suosikki.

Savisaaren väistyminen ja Rattaan nousu puolueen johtoon avasi keskustapuolueelle oven hallitukseen. Pian Rattaan valinnan jälkeen Taavi Rõivasin johtama hallitus kaatui epäluottamusäänestykseen Rõivasin Reformipuolueen hallituskumppanien vedettyä siltä tukensa pois. Rattaan keskustapuolue aloitti tämän jälkeen hallitusneuvottelut sosiaalidemokraattien ja Isänmaan ja Res Publican liiton kanssa.

Vuoden 2019 vaalit voittaneen Reformipuolueen puheenjohtaja Kaja Kallas nimitettiin ensin hallitustunnustelijaksi, mutta jo aiemmin Rattaan keskustapuolue oli käynyt epävirallisia hallitusneuvotteluja Konservatiivisen kansanpuolueen (EKRE) ja Isänmaan kanssa. Neuvotteluissa puolueet sopivat hallituksen muodostamisesta ja Rattaan jatkamisesta pääministerinä. Kallaksen epäonnistuttua hallituksen muodostamisessa presidentti Kersti Kaljulaid nimitti virallisesti Rattaan hallitustunnustelijaksi, minkä jälkeen Riigikogu hyväksyi tämän esittämän hallituksen äänin 55–44.

Ratas erosi pääministerin virastaan 13. tammikuuta 2021 korruptioepäilyistä johtuen, sillä hänen epäillään sopineen miljoonan euron puoluerahoituksesta omalle puolueelleen. Vastapalveluksena keskusta olisi varmistanut, että Tallinnan kaupunki rakentaa sopuhinnalla tiet uuteen Porto Franco -kauppakeskukseen Tallinnassa.

## Perhe
Jüri Ratas meni naimisiin puolisonsa Karinin kanssa syyskuussa 2005. Heillä on neljä lasta, joista nuorin syntyi syyskuussa 2018.

## Kunnianosoituksia

*  Valtionvaakunan ritarikunta (Viro, 2021)
*  Ruhtinas Jaroslav Viisaan ritarikunta (Ukraina, 2022)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ratasin kotisivut
Širak

**Širak** () on yksi Armenian maakunnista (*marz*). Maakunta sijaitsee Armenian luoteisosassa ja lännessä naapurina on Turkki ja pohjoisessa Georgia. Maakunnan pinta-ala on 2&nbsp;681 neliökilometriä ja asukkaita alueella on 257&nbsp;242 (2001). Asukkaista miehiä oli 118&nbsp;021 ja naisia 139&nbsp;221. Širakin pääkaupunki on Gjumri.

Širakin naapurimaakunnat ovat Lorri idässä ja Aragatsotn etelässä. Lännessä maakunta rajautuu Turkkiin ja pohjoisessa Georgiaan.

## Kaupungit ja kunnat

Širakin maakunta muodostuu 119 yhteisöstä (*hamaynkner*), joista kolme on kaupunkeja ja ne on alla olevassa luettelossa lihavoituina. Loput 116 yhteisöä ovat maalaiskuntia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Armeniapedian artikkeli maakunnasta
Kazuo Ōno

**Kazuo Ōno** (; 27. lokakuuta 1906 Hokkaido, Japani – 1. kesäkuuta 2010) oli japanilainen butōtanssija. Hän kehitti butōtanssin 1950- ja 1960-luvuilla Hijikata Tatsumin kanssa.

Ōnon isä oli kalastaja. Hän aloitti varsinaisen tanssinopiskelun vuonna 1933 opettajanaan japanilaisen ekspressionistisen tanssin uranuurtaja Baku Ishii. Oltuaan armeijan palveluksessa yhdeksän vuotta hän jatkoi tanssia. Hän teki koreografioita ja esitti oman soolokoreografiansa ensimmäisen kerran 1949. Hän työskenteli vuodesta 1960 alkaen Hijikata Tatsumin (k. 1986) kanssa. Yhteistyön syntyminen Hijikata Tatsumin kanssa oli käännekohta hänen urallaan. Hän kehitti tämän luomaa buto-tanssin estetiikkaa ja harjoitusmenetelmiä edelleen. Elämänsä loppuvaiheissa hän joutui turvautumaan pyörätuoliin ja kehitti tanssin jossa hän käytti vain ylävartaloa, kasvoja ja käsiä. Ōno tanssi viimeisen kerran satavuotiaana. "La Argentina Sho" -esitys oli hänen pitkäaikaisin koreografiansa. Hän esiintyi myös poikansa Yoshito Ōnon kanssa. Ōno esiintyi eri puolilla maailmaa, ja hänet nähtiin myös Suomessa vuonna 1991. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kazuo Ōnon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Kelttimeri

**Kelttimeri** (, , kymriksi *Y Môr Celtaidd*, , suomeksi joskus myös *Kelttienmeri*) on merialue Atlantin valtameressä Irlannin etelärannikon edustalla. Se ulottuu idässä Pyhän Yrjön kanaaliin, Bristolin kanaaliin ja Englannin kanaaliin sekä Walesin, Cornwallin, Devonin ja Bretagnen rannikoihin.

Aikaisemmin merialueella ei ollut nimeä, mutta kun alueelta alettiin etsiä öljyä, tuli tarve nimellekin. Öljynetsijät yrittivät keksiä mahdollisimman neutraalin nimen. Kelttiläinen perintö merta ympäröivillä alueilla kuten Irlannissa vaikutti nimeen ja E. W. L. Holt teki ensimmäisen kerran ehdotuksen nykyisestä nimestä vuonna 1921. Yhteiselle ja yleiselle nimitykselle oli tarve alueen yhteisen geologian ja hydrologian takia. Nimeä käytetään nykyään varsinkin öljyteollisuuden työntekijöiden ja kalastajien parissa.

Eteläinen ja läntinen raja on vaikeampi määritellä kuin muut rajat. Tämän takia on ehdotettu, että raja kartoitettaisiin topografisesti, kansainvälinen merikartoitusjärjestö (IHO) käyttäisi luotausta siirtäessään rajaa edelleen etelämmäksi.

## Katso myös
* Irlanninmeri

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Humlegården

**Humlegården** on puisto Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se on suurin Tukholman keskustan alueen puistoista. Sen alueella sijaitsee Ruotsin kansalliskirjasto.

Puisto oli alun perin kuninkaallinen hedelmätarha, jonka perusti Juhana III 1500-luvulla. Hedelmien lisäksi kasvatettiin mausteita kuten humalaa, siitä periytyy puiston nimi (*humle = humala*). Julkisena puistona se on ollut vuodesta 1869. Puiston keskelle pystytettiin vuonna 1885 Carl von Linnén patsas.

## Patsaita Humlegårdenissa

**[[Carl von Linné]]*, taiteilija: Fritjof Kjellberg, 1885
**[[Carl Wilhelm Scheele]]*, taiteilija: John Börjeson, 1892
**Farfadern*, taiteilija: Christian Eriksson, 1896
**[[Anders Fryxell]]*, taiteilija: Walter Runeberg, 1910
**[[Peter Wieselgren]]*, taiteilija: Gustav Malmquist, 1910
**[[Fredrika Bremer]]*, taiteilija: Sigrid Fridman, 1927
**Tuffsen*, taiteilija: Egon Möller Nielsen, 1949
**Isobartema*, taiteilija: Martin Holmgren, 1970
**Cordillera de Los Andes*, taiteilija: Francisco Gazitúa, 2000
Conrad Leonard

**George Conrad Leonard** (10. lokakuuta 1898 – 19. huhtikuuta 2003) oli brittiläinen säveltäjä ja pianisti.

Leonard opiskeli Guildhall School of Music and Dramassa. Hän esiintyi 1930-luvulta alkaen muun muassa Fred Astairen, Cole Porterin ja Gracie Fieldsin kanssa. Hän kirjoitti yli 400 balladia, kuten "My Love Is Only For You" (1946) ja "I Heard A Robin Singing" (1948). 

Leonard toimi vuoteen 1969 saakka sovittajana musiikkiyhtiössä. Hän jatkoi esiintyvän muusikon uraansa yli 100-vuotiaaksi. Hän sai British Academy of Composers and Songwriters Golden Badge -palkinnon vuonna 1999 ja kuoli 104-vuotiaana vuonna 2003.
Windmill Hill

**Windmill Hill** on kivikautinen ympyräkaivanto ja arkeologinen löytöpaikka Länsi-Englannissa. Se liittyy neoliittiseen maanviljelykulttuuriin, ja voi olla joko markkina- tai rituaalipaikka.

Windmill Hill on osa samaa Unescon maailmanperintökohdetta kuin läheiset Avebury ja Stonehenge.

Kaivannossa on kolme sisäkkäistä samankeskistä, mutta katkeilevaa ympyränmuoroista kaivantoa. Kohteesta on löytynyt suuri määrä eläinten luita, mikä voi viitata ruokajuhliin, uhrimenoihin tai eläinmarkkinoihin, tai mahdollisesti näiden yhdistelmään.

Koiran, sian, vuohen ja nautaeläinten luiden lisäksi paikalta on löytynyt pirstaleita yli 1&nbsp;300 astiasta ja yli 95&nbsp;000 piikiviesinettä. Ne on ajoitettu jaksolle 3600–3000 eaa. Osa esineistä on valmistettu raaka-aineista, jotka on tuotu yli sadan kilometrin päästä.

## Windmill Hillin kulttuuri
Kukkulaa tutki ensimmäisenä 1920-luvulla Alexander Keiller. Hän oli auto-onnettomuudessa 1929, ja hänen tuloksiaan julkaisi Stuart Piggott, joka määritteli löytöjen perustella niin sanotun Windmill Hillin kulttuurin. Nykyisin käsite on jäänyt pois käytöstä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*https://web.archive.org/web/20020603000517/http://www.fortunecity.com/roswell/blavatsky/123/stonebuilt.html
Akalla

**Akalla** on kaupunginosa Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se kuuluu Kistan kaupunginosa-alueeseen. Akalla oli vuosina 1905–1970 armeijan harjoitusalueena. Sinne ryhdyttiin rakentamaan kerrostaloja miljoonaohjelman mukaisesti 1970-luvun puolivälissä. Nykyään alueen asukkaista enemmistö on maahanmuuttajia. Alueella on usein levottomuuksia, ja siellä on paljon jengiväkivaltaa.

Akallan kadut ovat saaneet Suomeen liittyvät nimet kuten *Finlandsgatan* ja *Helsingforsgatan*. Vastaavasti Husbyssä on Norjaan ja Kistassa Tanskaan liittyvät kadunnimet. Pääkatuna on Jean Sibeliusta kunnioittava Sibeliusgången.

Akallassa on myös Akallan metroasema, joka on sinisen linjan (linja 11) pääteasema.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Stockholms stadsmuseum: Akalla
Ukyō Katayama

**Ukyō Katayama** (, s. 29. toukokuuta 1963, Tokio) on japanilainen, uransa lopettanut Formula 1 -luokan kuljettaja. Hän osallistui urallaan kaikkiaan 97 F1-kilpailuun ilman mainittavaa menestystä. Katayama oli uransa aikana kahdesti viides kauden  Brasilian ja San Marinon osakilpailuissa.

## Ura
### Japanin juniorisarjat
Katayama ajoi Japanissa yksipaikkaisten autojen juniorisarjaa, jonka mestaruuden hän voitti vuosina 1983-84.

### Formula 3 ja 3000
Vuonna 1985 Katayama ajoi Japanin Formula 3 -sarjassa, jossa hän sijoittui kuudenneksi. Vuotta myöhemmin hän siirtyi Ranskaan ajamaan Formule Renault ja Ranskan Formula 3 -sarjoja. Hän palasi Japaniin ajamaan Japanin Formula 3000 -sarjaa, jonka mestaruuden hän voitti vuonna 1991.

### Formula 1

**1992** Sponsoriensa tuella Katayama sai paikan F1-sarjan heikoimpiin talleihin kuuluneeseen Venturi-Larrousseen. Tiimi saavutti kaudella vain yhden MM-pisteen tallitoveri Bertrand Gachot'n ajamana. Kanadan osakilpailussa Katayama joutui keskeyttämään viidenneltä sijalta moottoririkon vuoksi. Hänen parhaat sijoituksensa olivat Brasilian ja Italian kilpailujen yhdeksännet sijat.

**1993** Katayama siirtyi edelliskaudella valmistajien taulukossa kuudenneksi sijoittuneen Tyrrellin leipiin. Tyrrellin auto oli kuitenkin jo kolme vuotta vanha, eikä sillä enää taisteltu MM-pisteistä. Katayama olikin otsikoissa enemmän lukuisten kolareiden kuin hyvien tulosten ansiosta. Paras sijoitus oli Unkarin GP:n 10. sija.

**1994** Tyrrellin auto oli kilpailukykyisempi kuin edelliskaudella, mutta Katayama jatkoi kolarointeja eikä päässyt maaliin kuin 4:ssä kauden 16:sta osakilpailusta. Niistä kolmessa hän saavutti MM-pisteitä. Hän jäi kuitenkin selvästi tallitoverinsa Mark Blundellin varjoon, joka pääsi jopa palkintokorokkeelle Espanjan kilpailussa. Kausi oli Katayaman paras ja hän sai 17.sijan.

**1995** Katayamalla tuotti maaliinkin pääseminen ajoittain suunnattomia vaikeuksia, ja edelliskauden tapaan hän näki ruutulipun vain neljästi. Hänen suomalainen tallitoverinsa Mika Salo teki paljon tasaisempaa jälkeä ja hankki tallille viisi MM-pistettä. Katayama jäi nollille ja loukkaantui Portugalin GP:ssä.

**1996** Katayama ja Salo jatkoivat Tyrrellin kuskikaksikkona japanilaisen hävitessä jälleen tallitoverilleen. Parhaaksi sijoitukseksi jäi Unkarin GP:n 7. sija. Katayama ja Salo hylättiin Euroopan GP:ssä 1996.

**1997** Katayama ajoi vielä vuoden Minardilla parhaina saavutuksinaan 10. sijat Monacosta ja Unkarista. Tämän jälkeen hän ei saanut enää tallipaikkaa F-ykkösistä.

### Muut sarjat
Katayama lopetti F1-uransa kauden 1997 jälkeen ja ryhtyi harrastamaan vuorikiipeilyä sekä ajamaan muissa sarjoissa. Lopettamispäätöksensä lisäksi Katayama ilmoitti samana vuonna sairastavansa syöpää, mikä oli todettu hänellä jo vuonna 1994. Hän ajoi Le Mansin 24 tunnin ajoja vuosina 1988, 1992, 1998-99 sekä 2002-2003, joissa hän voitti oman luokkansa vuonna 1999 sijoittuen kokonaistuloksissa toiseksi. Lisäksi hän voitti vuoden 2000 Japanin GT:n Festival in Malaysia GT500-kilpailun.

## Formula 1 -tulokset

## Lähteet
Rieju

**Rieju** on vuonna 1934 perustettu espanjalainen moottoripyörävalmistaja, joka on erikoistunut mopoihin ja kevytmoottoripyöriin.

## Historia
Riejun perusti vuonna 1934 kaksi nuorta yrittäjää Luis Riera Carré ja Jaime Juanola Farrés. Yhtiön toimialana oli valmistaa polkupyörätarvikkeita. Yhtiön nimi muodostui kummankin perustajan sukunimistä: **Rie**ra Carré ja **Ju**anola Farrés.

Yrittäjät ostivat maata, jolle he alkoivat rakentaa tehdasta, mutta Espanjan sisällissota pilasi suunnitelmat. Tasavallan hallitus takavarikoi keskeneräisen rakennuksen ja käytti sitä kuorma-autovarikkona. Sodan päätyttyä yhtiö pääsi vuonna 1940 takaisin tiloihin jatkamaan polkupyörätarvikkeiden tuotantoaan.

Vuonna 1942 yhtiö rekisteröitiin Sociedad Limitada -muotoon miljoonan pesetan pääomalla, ja se alkoi valmistamaan osia ensimmäistä polkupyörää varten. Yhtiö työllisti 35 työntekijää, jotka valmistivat noin 30 pyörää viikossa.

Vuonna 1947 yhtiö valmisti ensimmäinen moponsa yhden polkupyörämallinsa pohjalle. Mopossa oli 38-kuutioinen moottori, joka oli kytketty takapyörään. Moottori tuotti noin yhden hevosvoiman, ja sen huippunopeus oli 40 kilometriä tunnissa. Kaksi vuotta myöhemmin vuonna 1949 tehtiin moposta toinen versio, jossa oli tehokkaampi moottori ja itse suunniteltu vaihteisto. Myöhemmät mallit (3 ja 4) antoivat jo kuvaa moottoripyörän ulkonäöstä.

Vuonna 1964 Rieju teki sopimuksen Minarellin kanssa lisenssistä Jaca-mallin moottorin valmistukseen, jossa oli 11 hevosvoimaa ja huippunopeus 90 km/h, joka tosin oli rajoitettu 45 kilometriin mopon säännösten mukaan. Jaca-moottorista kehittyi 1960-1970-luvuilla Confort ja TT-malliset moottorit. Rieju kehitteli vuonna 1978 myös automaativaihteista mopoa, mutta hanke kaatui.

Tuotanto kasvoi tasaisesti koko 1980-luvun ajan, ja samalla syntyi uusia ja monipuolisempia malleja. Riejun pyörät voittivat useita palkintoja eri kansainvälisissä enduro-kilpailuissa, mikä kohotti yhtiön profiilia. Vuonna 1996 yhtiö laajensi markkinoita ja alkoi viedä tuotteitaan Eurooppaan. Vuonna 2006 viennin osuus myynnistä oli 60 prosenttia.

## Moottoripyörämallit

Rieju valmistaa tehtaillaan mopoja sekä kevytmoottoripyöriä.

## Aiheesta muualla
*Maahantuojan sivut
*Valmistajan viralliset sivut
Suomen jääkärien elämäkerrasto

**Suomen jääkärien elämäkerrasto** on Preussin kuninkaallisessa jääkäripataljoona 27:ssä palvelleiden suomalaisten sotilaiden eli *jääkärien* matrikkeli. Se on julkaistu vuonna 1938 ja sisältää 1&nbsp;896 jääkärin tiedot. 915-sivuisen teoksen on toimittanut puolustusministeriön sotahistoriallinen toimisto, ja se on julkaissut Werner Söderström Osakeyhtiö. Teoksen ainoaksi jäänyt täydennysosa julkaistiin vuonna 1957. Vuonna 1975 julkaistiin uusi laitos nimellä *Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975*.

## Teoksen rakenne
* Esipuhe *Suomen jääkärien elämäkerrasto.* tarkastelee teoksen syntyyn vaikuttaneita tekijöitä.
* Esipuhetta seuraavat lyhenneluettelot *Kunnia- ja ansiomerkeistä käytetyt lyhennykset* ja *Ulkomaisista ritarikunnista ja kunniamerkeistä käytetyt lyhennykset*.
* *Elämäkerrat* -osan kukin henkilöesittely sisältää henkilötiedot, liittymisen ja vaiheet Jääkäripataljoona 27:ssä ja sitä edeltäneissä muodostelmissa, Suomeen paluun ajankohdan, toiminnan sisällissodan aikana ja mahdollisen sotilasuran, siviilitehtävät ja tiedon mahdollisesta kuolemasta. Kunkin henkilön tiedot päättyvät luetteloon mahdollisista kunniamerkeistä.
* Hakemistoa ei ole.

## Esipuheessa mainittuja elämäkerraston syntyvaiheita ja niiden päivämääriä
* 23. syyskuuta 1918 perustettiin Jääkäritoimisto huolehtimaan jääkäriliikkeeseen liittyvistä tehtävistä. "Valokuvilla varustetun jääkärimatrikkelin toimittaminen" oli näistä tehtävistä ensimmäisenä mainittu, mutta siirtyi kiireellisempien tieltä.
* 28. toukokuuta 1923 everstiluutnantti Vossin laatiman jääkäriluettelon painattamispäätös tehtiin Jääkäriliitossa.
* 25. marraskuuta 1938 päivättiin Suomen jääkärien elämäkerraston esipuhe (Heikki Nurmio).

## Suomen jääkärien elämäkerrasto: I täydennysosa
Matrikkelin ensimmäinen täydennysosa ilmestyi Jääkäriliiton julkaisemana vuonna 1957. Se käsittää 224 sivua. Teos kattaa ilmoitetut muutokset matrikkelitiedoissa 31. joulukuuta 1956 asti. Teoksen on toimittanut ja marraskuulle 1954 päivätyn esipuheen kirjoittanut kenraalimajuri evp Väinö H. Vainio, joka myös esitteli teosta seuraavana vuonna ilmestyneessä *Jääkäriliike 40 vuotta* -julkaisun artikkelissaan "Jääkärimatrikkeli". Täydennysosan laatimisen rahoitti Hallansäätiö.

Vainio kuvaa täydennysosan tietojen hankkimista hankalaksi: ensimmäiseen aineistopyyntöön jatkosodan jälkeen ei saatu juurikaan vastauksia. "Tuskin mikään palvelus Lockstedtin leirillä tai Libaussakaan lienee ollut jääkäreille niin vastenmielinen kuin omien elämäkertatietojen lähettäminen", Vainio kirjoittaa. Hankintaprosessia tehostettiin ja välineinä alettiin käyttää sanomalehtiä, kirjeenvaihtoa, puhelinsoittoja sekä sotilasviranomaisten ja papiston apua.Sotilaallisesta toiminnastaan jääkärit kertoivat niukasti. Vainio pitää tätä hyveenä, osoituksena jääkärien vaatimattomuudesta. Täydennysosaan haluttiin tietoja paitsi jääkärien itsensä vaiheista, myös heidän jälkeläisistään. Tältä osin saadut tiedot vaihtelivat niin paljon, että lopulta päädyttiin matrikkeliin sisällyttämään vain lasten lukumäärät ja sukupuolet.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sisällysluettelo Jääkäriliike 40 vuotta – Jägarrörelsen 40 år. Finna.fi
Gebroeders Ko

**Gebroeders Ko** on alankomaalainen kahden jäsenen lauluyhtye (duo). 

## Diskografia
### Albumit
**Villa Fiësta ([[2003]])*
**Gorgelende kelen ([[2004]])*
**Knallers ([[2006]])*
### Singlet
**Ik heb een toeter op mijn waterscooter ([[2002]])*
**Tringeling ([[2004]])*
**Zonnebril / Muggen hier, muggen daar ([[2004]])*
**Vraag uw eekhoorn waarom ([[2004]])*
**[[Ik heb een boot|Boten Anna]] ([[2006]])*
**Sinterklaas boot (Boten Anna) ([[2006]])*
**Wij doen het licht wel uit ([[2007]])*

## Lähteet
Navigare

**Navigare** oli suomalainen veneily- ja purjehdusohjelma. MTV3 esitti sarjasta vuonna 2004 26, vuonna 2005 40 ja vuonna 2006 40 jaksoa. Lähes jokainen jakso uusittiin niin Urheilukanavalla kuin vuonna 2006 MTV3+:lla. Navigaren neljäs tuotantokausi 2007 sisältää noin 43 jaksoa, jotka ensiesitetään Nelosella ja uusitaan JIMillä ja Nelosella.

Navigarella oli 2008 (52 jaksoa) ja 2009 (52 jaksoa) joka viikko ensiesitykset Nelosella ja viikoittaiset uusinnat niin JIMillä kuin Urheilukanavalla/Nelonen Sportilla. Samoin 2010 Navigarella oli Nelosella jokaviikkoiset 52 jaksoa, jotka uusittiin kerran JIMillä ja kahdesti Nelonen Sportilla.

2011 esitettiin JIMillä 52 jaksoa, samoin 2012, ja molempina vuosina lukuisia uusintoja esitettiin Nelonen Sportilla tai Prolla. Kymmes tuotantokausi (2013) käsitti FOXilla 30 jakso ja niiden 96 uusintaa.
Herb Brooks

**Herbert Paul Brooks** (5. elokuuta 1937 – 11. elokuuta 2003) oli yhdysvaltalainen jääkiekkopelaaja ja -valmentaja. Toimiminen Lake Placidin olympialaisissa 1980 kultaa voittaneen Yhdysvaltain joukkueen päävalmentajana on hänen tunnetuin saavutuksensa. Brooks toimi Naganon olympialaisissa 1998 Ranskan joukkueen valmentajana. Hän palasi Yhdysvaltojen olympiajoukkueen päävalmentajaksi Salt Lake Cityn olympialaisiin 2002 valmentaen Yhdysvallat hopealle. 

Brooks syntyi Saint Paulissa Minnesotassa. Jääkiekkoilijana hän oli mukana Yhdysvaltojen olympiajoukkueessa Innsbruckissa 1964 ja Grenoblessa 1968 – vuonna 1960 hän oli saanut tyytyä seuraamaan olympialaisia televisiosta loukkaannuttuaan vain viikkoa ennen kisoja. Brooks valmensi Minnesotan yliopiston kolmeen NCAA-mestaruuteen vuosina 1974, 1976 ja 1979. Brooks valmensi Yhdysvallat jääkiekon olympiakultaan vuonna 1980, jolloin hän johti joukkueensa voittoon ylivoimaisesti lajia hallinnutta Neuvostoliittoa vastaan. Myöhemmin voittoa alettiin kutsua nimellä ”Miracle on Ice”. Brooks kuoli kesällä 2003 auto-onnettomuudessa Minnesotassa 66 vuoden ikäisenä. Vuonna 2004 hänestä tehtiin elokuva nimeltä *[[Miracle (elokuva)|Miracle]]*.

## Seurat valmentajana
* Minnesota Golden Gophers (1972–1979)
* Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkue (1980)
* HC Davos (1980–1981)
* New York Rangers (1981–1985)
* St. Cloud State Huskies (1986–1987)
* Minnesota North Stars (1987–1988)
* Utica Devils (1991–1992)
* New Jersey Devils (1992–1993)
* Ranskan jääkiekkomaajoukkue (1998)
* Pittsburgh Penguins (1999–2000)
* Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkue (2002)

## Saavutuksia
* United States Hockey Hall of Fame 1990
* Hockey Hall of Fame 2006

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Herb Brooksin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Michael Collins (elokuva)

**Michael Collins** on Neil Jordanin ohjaama elämäkerrallinen draamaelokuva, joka kertoo irlantilaisesta vapaustaistelija Michael Collinsista. Elokuva valmistui vuonna 1996 ja nimiroolissa on Liam Neeson.

## Juoni

*Michael Collins* on tositapahtumiin perustuva elokuva samannimisen Irlannin kansallissankarin elämästä. Elokuva alkaa vuoden 1916 Irlannin pääsiäiskapinan surullisesta lopusta, brittiläisten miehittäjien väkivaltaisista toimista irlantilaisten kansannousua vastaan. Pääsiäiskapinan epäonnistuminen tai vankila ei lannista Michael Collinsia (Liam Neeson) vaan tämä jatkaa taistelua vankilasta päästyään ja voittaa irlantilaisten luottamuksen puolelleen loistavana puhujana, Collins johtaa IRA:n aseellista toimintaa voitokkaasti brittejä vastaan läpi monien ratsioiden ja kahakoiden. Collins, joka kutsuu itseään ”sekasortoministeriksi” terrorisoi brittien siirtomaaherruutta ja niittää mainetta näiden kustannuksella. Lopulta nurkkaan ajetut britit suostuvat neuvotteluihin Collinsin luoman sekasorron ansiosta ja tämä lähetetään Lontooseen neuvottelemaan. Neuvottelujen seurauksena Iso-Britannia suostuu tunnustamaan Irlannin vapaavaltion. 

Collinsin varjoon jäänyt kateellinen Éamon de Valera (Alan Rickman) syyttää Collinsia maanpetoksesta, koska tämä ei saanut neuvoteltua Irlannille täydellistä itsenäisyyttä ja kiihottaa kansaa tätä vastaan. Erimielisyyksistä syntyy surullisenkuuluisa Irlannin verinen sisällissota, joka vaatii uhrinsa, myös Collinsin. Collins joutuu petetyksi ja uhraa itsensä rauhan vuoksi. Kaiken väkivallan keskellä pilkottaa kaunis rakkaustarina Kitty Kiernanin (Julia Roberts) ja Collinsin välillä, mutta se saa kuitenkin traagisen lopun. 

Elokuvan henkilösuhteet on kuvattu selkeästi ja katsojaystävällisesti, siitä saa hyvän kuvan Michaelin suhteista suurmiehiin kuten Irlannin tulevaan presidenttiin Éamon de Valeraan ja moneen muuhun tulevaan IRA:n johtohahmoon. Elokuvassa on myös hyvin nähtävänä Michaelin ystävyyssuhde Harry Bolandiin (Aidan Quinn), joka muuttuu vihamieliseksi Kitty Kiernanin rakkauden takia ja johtaa lopulta Bolandin kuolemaan. Elokuvassa on havaittavissa tietynlainen klassinen ”hyvä–paha”-asetelma, Jordan on kuitenkin omalla tavallaan antanut suhteille monipuolisemman säväyksen eikä ole sortunut Hollywood-tyyliseen mustavalkoiseen vastakkainasetteluun.

## Näyttelijät

## Palkinnot ja saavutukset
Elokuva sai kaksi Oscar-ehdokkuutta ja, voitti LAFCA-palkinnon parhaasta kuvauksesta, Evening Standard British Film Awardsin palkinnon parhaasta pääroolista, Venetsian filmifestivaaleilla Kultaisen leijonan ohjauksesta sekä Volpi Cupin parhaasta pääosaroolista.

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
Presque vu

**Presque vu** (ranskaa, suomeksi ’melkein nähty’) tarkoittaa sitä, että yksilö lähes muistaa jonkin asian mutta ei kuitenkaan muista. ”Kielen päällä” -tunnetta voidaan sanoa *presque vu* -ilmiöksi. Ilmiöstä puhutaan kansankielisesti ”kielen päällä olemisena”. Yleensä *presque vuta* luonnehditaan erittäin turhauttavaksi, sillä asia, jonka haluaisi palauttaa mieleen, jää kovasta yrityksestä huolimatta muistamatta ja voi jäädä vaivaamaan yksilöä pitkäksikin aikaa.

Ilmiötä kuvaili 1800-luvulla kirjailija Anton Tšehov novellissaan *Hevosenkaltainen sukunimi* (1885). Psykologi William James tarkasteli sitä teoksessaan *The Principles of Psychology* (1890). Psykoanalyysin perustaja Sigmund Freud tutki kirjassaan *Arkielämämme psykopatologiaa* (1901) tiedostumattomia psyykkisiä tekijöitä, jotka estävät tuttujen asioiden mieleenpalauttamista.

## Katso myös
*Déjà vu
*Jamais vu
Abbotsford

**Abbotsford** on kaupunki Brittiläisessä Kolumbiassa Kanadassa  Yhdysvaltojen rajan tuntumassa. Kaupungin asukasluku vuonna 2021 oli 153&nbsp;524.

## Maantiede
Abbotsford sijaitsee Kanadan Brittiläisessä Kolumbiassa Fraserjoen etelärannalla ja Yhdysvaltojen vastaisella rajalla 76 kilometriä Vancouverin kaupungista itään. Pinta-alaa kaupungilla on 375,33&nbsp;km². Pinta-alataan Abbotsford on Brittiläisen Kolumbian suurin, mutta noin 70&nbsp;% on maatalousmaata.

## Historia
Nykyisen Abbotsfordin alueen alkuperäisasukkaita ovat stó꞉lōt, jotka tunsivat Fraserjoen laakson alueen nimellä S'ólh Téméxw.

Abbotsfordin kaupunki on muodostettu Matsquin ja Abbotsfordin kuntien kuntaliitoksena vuonna 1995. Se on saanut nimensä Canadian Pacific Railwayn Brittiläisen Kolumbian ylitarkastaja Harry Braithwaite Abbottin mukaan.

## Talous ja liikenne
Abbotsfordin suurimpia työnantaja-aloja ovat kauppa, terveydenhuolto, sosiaalipalevut, teollisuus, rakentaminen, liikenne ja varastot. Myös maataloudella on tärkeä rooli paikallisessa taloudessa. Siihen liittyen Abbotsfordia on joskus kutsuttu Kanadan vadelmapääkaupungiksi.

Abbotsfordin kansainvälinen lentoasema on huomattava lentokoulutuskeskus. Lentoasemalla järjestetään Abbotsford International Air Show.

## Väestö
Abbotsfordin asukasluku oli Kanadan vuoden 2021 väestönlaskennan mukaan 153&nbsp;524 ja se oli Brittiläisen Kolumbian viidenneksi suurin kunta. Vuonna 2016 väkiluku oli 141&nbsp;397. Asukastiheys vuonna 2021 oli 409&nbsp;as./km². Vuonna 2021 kaupungin asukkaista 61&nbsp;% puhui äidinkielenään englantia. Toiseksi suurinta kieltä pandžabia puhui äidinkielenään 22,6&nbsp;%. Suurimman näkyvän vähemmistön muodostivat eteläaasialaiset, joita oli 30,2&nbsp;% väestöstä.

Abbotsfordissa sijaitsee Kanadan vanhin vuonna 1911 perustettu sikhiläinen temppeli. Kaupungissa on myös huomattava mennoniittaväestönosa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Urpo Ylönen -palkinto

**Urpo Ylönen -palkinto** on jääkiekon SM-liigan vuosittain parhaalle maalivahdille myöntämä tunnustuspalkinto. Palkinnon valitsevat urheilutoimittajat. Ensimmäisen kerran se myönnettiin kaudella 1977–1978. Vuonna 1995 sille annettiin nykyinen nimi kunnianosoituksena maalivahti Urpo Ylöselle.

Vuonna 2024 Tapparan Christian Heljanko teki historiaa, ollessaan ensimmäinen maalivahti, joka on palkittu Urpo Ylönen -palkinnolla kolmena perättäisenä kautena (kaudet 2021–24).

## Palkinnon saajat

## Lähteet
Jeffrey Sachs

**Jeffrey David Sachs** (s. 5. marraskuuta 1954 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen ekonomisti.

Sachs toimii Columbian yliopiston The Earth Instituten johtajana. Aiemmin hän on opiskellut ja työskennellyt  Harvardin yliopistossa.

Sachs on toiminut useiden valtioiden ja kansainvälisten järjestöjen neuvonantajana.

Sachs kutsuttiin Boliviaan 1985 presidentti Víctor Paz Estenssoron ja tämän talouspoliittisen neuvonantajan Gonzalo Sánchez de Lozadan avuksi taistelemaan hyperinflaatiota vastaan. Maassa alettiin toteuttaa tiukkaa rakennesopeutusta, valtionyritykset yksityistettiin, valtionhallinnon menoja ja työpaikkoja karsittiin ja finanssipuolta modernisoitiin. Muun muassa puolet maan 40&nbsp;000 tinakaivostyöläisestä joukkoirtisanottiin vuonna 1985. Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) mukaan Bolivia oli makrotaloudellisten uudistusten mallimaa, ja Sachsin suunnittelemaa inflaatiokuria kutsuttiin ”Bolivian ihmeeksi”. Kahdessa vuodessa inflaatio laski 20&nbsp;000 %:sta vuodessa 11&nbsp;%:iin.

Sachs alkoi neuvoa Puolan Solidaarisuus-liikettä ennen sen nousua hallitusvastuuseen elokuussa 1989. Puolassa otettiin 1. tammikuuta 1990 käyttöön niin sanottu ”šokkiterapia”, nopeat liberaalit talousuudistukset. Puolan elintaso kohosi ”20 vuodessa enemmän kuin missään muualla” ja vuonna 2008 Puolan bruttokansantuote oli 77&nbsp;% korkeampi kuin 1989. 

Puolan malli yritettiin toistaa Venäjällä vuoden 1991 jälkeen. Sachs oli paikalla Boris Jeltsinin hajottaessa Neuvostoliiton ja aloitti talousuudistukset Jegor Gaidarin kanssa. Ulkomaiset säätiöt olivat saaneet jalansijan maassa jo Mihail Gorbatšovin aikana. Poliittisista syistä uudistuksia tehtiin kuitenkin paljon vähemmän ja osa niistäkin vedettiin takaisin, mutta valtion omaisuus onnistuttiin yksityistämään maassa toimiville ja kansainvälisille toimijoille Anatoli Tšubaisin ohjaamana.

*[[Time]]*-lehti nosti Sachsin maailman sadan vaikutusvaltaisimman ihmisen listalle vuosina 2004 ja 2005.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Sachs The Earth Instituten sivuilla
Bola Ige

**Bola Ige** (13. syyskuuta 1930 – 23. joulukuuta 2001) oli nigerialainen poliitikko ja lakimies, etniseltä taustaltaan joruba.

Ige toimi Oyon osavaltion kuvernöörinä vuosina 1979–1983. Hänet nimitettiin Nigerian oikeusministeriksi ja -kansleriksi vuonna 2000. Ige toimi tässä virassa kuolemaansa saakka.

71-vuotias Ige surmattiin 23. joulukuuta 2001. Ampujat olivat tunkeutuneet yöllä hänen asuntoonsa Ibadanissa.

## Lähteet
Karuselli (täsmennyssivu)

**Karuselli** voi tarkoittaa seuraavia asioita:

*karuselli, pyörivä huvittelulaite
*Karuselli, MTV3:n lasten laulukilpailu
*Kauppakeskus Karuselli, kauppakeskus Keravalla
**[[Karuselli (Hughes)|Karuselli]]* (*Ride the Pink Horse*), Dorothy B. Hughesin romaani
**[[Karuselli (Plain)|Karuselli]]* (*The Carousel*), Belva Plainin romaani
*Karuselli, suomalainen draamakomediasarja vuodelta 2021
*Karuselli, Yrjö Kukkapuron suunnittelema lepotuoli.
Brampton

**Brampton** on Suur-Torontoon kuuluva kaupunki Ontarion provinssissa Kanadassa.Sen asukasluku vuonna 2021 oli 656&nbsp;480.

## Maantiede
Brampton sijaitsee Kanadan Ontariossa Toronton luoteispuolella Peelin aluekunnassa. Kaupungin pinta-ala on 265,89&nbsp;km².

## Historia
Ennen eurooppalaisten saapumsita alueelle sitä asuttivat huronit eli wendatit. He liittoutuivat 1600-luvun niin sanotuissa majavasodissa ranskalaisten kanssa irokeeseja vastaan. Sodat sekä eurooppalaisten mukanaan tuomat taudit hävittivät huroneja, jotka menettivät alueitaan irokeeseille. Irokeesit muuttivat 1700-luvun aikana kohti New Yorkia ja heidän tilalleen muutti anishinabeja, joihin lukeutuivat mississaugat. Mississaugojen paikallinen päällikkö nykyisen kaupungin alueen brittiläiselle siirtomaahallinnolle vuonan 1818.

Vuosina 1819 ja 1820 nykyisen Bramptonin alueelle alko isaapua englantilaisia siirtolaisia. Ensin perustettiin Chinguacousy ja Brampton sen eteläpuolelle. Brampton tunnettiin alkujaan nimellä Buffy’s Corners. Se nimettiin Bramptoniksi Englannin Cumberlandissa sijaitsevan Bramptonin kaupungin mukaan vuonna 1853. Englannin Brampton oli puolestaan John Elliott nimisen paikallisen siirtolaisen syntymäkaupunki. Nimenvaihdos liittyi uuteen hallinnollisen aseman kylänä. Vuonna 1867 Bramptonista tuli silloisen Peelin piirikunnan keskus ja vuonna 1858 paikalle oli rakennettu Grand Trunk Railway. Paikkakunta kasvoi ja se sai kaupungin (*town*) aseman vuonna 1873.

Ontariossa tehtiin kuntauudistus 1970-luvulla. Nykyinen Bramptonin kunta luotiin yhdistämällä entiset Brampton, Toronto Gore, Chinguacousyn eteläosat ja osia Mississaugasta. Kaupunki on kasvanut huomattavasti yhdistymisien jälkeen. Entisiä maatalousalueita on rakennettu asuntoalueiksi. Vaikka kaupungissa on teollisuutta, sitä on pidettu nukkumakaupunkina josta käydään töissä tai asioimassa muualla.

## Väestö
Bramptonin asukasluku oli vuoden 2021 väestönlaskennan mukaan 656&nbsp;480. Vuonna 2016 vastaava lukema oli 593&nbsp;638 ja vuonna 2006 433&nbsp;806. Väestöntiheys vuonna 2021 oli 2&nbsp;469 as./km². Näkyviä vähemmistöjä oli 80,6&nbsp;% asukkaista ja heistä suurimmat ryhmät olivat eteläaasialaiset (52,4&nbsp;%) ja mustat (13,1&nbsp;%). Eteläaasialaisten määrä on kasvanut etenkin 2000-luvun aikana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Track & Field II

**Track & Field II** on Konamin Track & Field -pelisarjaan kuuluva urheilupeli, joka julkaistiin vuonna 1988 Nintendo Entertainment Systemille ja MSX:lle.

Edelliseen Track & Field peliin verrattuna peliin on lisätty pelimuodot, jotka ovat training, olympic (Euroopan julkaisussa nimellä championship) ja versus, sekä kansalaisuuden valinta olympic/championship pelimuodossa. Pelissä on kaiken kaikkiaan 15 pelattavaa lajia, joista kaksi on lisätasoina olympic/championship pelimuodossa.

## Lajit
* Miekkailu
* Kolmiloikka
* Vapaauinti
* Uimahyppy
* Skeet
* Moukarinheitto
* Taekwondo
* Seiväshyppy
* Melonta
* Jousiammunta
* Aitajuoksu
* Voimistelu
* Kädenvääntö (pelattavissa vain versus pelimuodossa)

## Maat
* Yhdysvallat
* Neuvostoliitto
* Länsi-Saksa
* Iso-Britannia
* Ranska
* Etelä-Korea
* Kiina
* Kanada
* Kenia
* Japani

## Vastaanotto
Mikrobitin Jukka Tapanimäki antoi pelin NES-versiolle 86 pistettä sadasta kahteen kertaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Heijastusnäyttö

**Heijastusnäyttö** (, HUD) on yleisesti sotilaslentokoneissa, sittemmin myös siviilikoneissa käytetty näyttö, joka heijastaa lentäjän silmien eteen ja mittaritaulun yläpuolelle sijoitettuun läpinäkyvään levyyn kulloinkin tarvittavat tiedot esimerkiksi suunnistamista tai asejärjestelmien käyttöä varten.

Heijastusnäytön etuna on lentäjän työmäärän vähentyminen, sillä lentoarvotietoja ei tarvitse erikseen katsoa mittareista, koska ne on heijastettu näyttöön. Tämä helpottaa erityisesti mittarilentoa. Tästä syystä HUD-näytöt ovat 2000-luvulla tehneet tuloaan myös liikenne- ja liikelentokoneisiin. Esimerkiksi Air Canadan Boeing 737 MAX -koneissa on ensimmäisenä MAX-operaattorina maailmassa heijastusnäyttö kummallekin ohjaajalle erikseen. Boeingin nimitys ratkaisulle on Heads-Up Guidance System (HGS), ja se sallii esimerkiksi ilman autopilottia lennetyt erittäin matalan näkyvyyden lähestymiset. Boeingin koneista laitteet otettiin ensimmäisenä käyttöön Alaska Airlinesin 727-laivastossa vuonna 1986. Myös osassa Finnairin MD-80-laivastoa oli HUD-näytöt, mikä oli 1980–1990-luvuilla hyvin harvinaista. 

Heijastusnäytöt ovat alkaneet yleistyä myös autoissa.

Vastaavaa tekniikka käytetään myös kypäränäytöissä kuten Eurofighter Typhoonin HMSS.

## Katso myös
* Hävittäjä (lentokone)
* Avioniikka
* Navigointi

## Lähteet
George Abbott

**George Francis Abbott** (25. kesäkuuta 1887 – 31. tammikuuta 1995) oli yhdysvaltalainen Broadway-ohjaaja, -tuottaja, -käsikirjoittaja ja -näyttelijä. Hän voitti urallaan viisi Tony-palkintoa ja yhden Pulitzerin. 

Abbott on päässyt American Theatre Hall of Fameen. Hän esiintyi näyttelijänä ensi kertaa vuonna 1913 ja oli aktiivinen vielä kuollessaan 107-vuotiaana vuonna 1995. Abbott työsti myös lukuisia elokuvia, kuten *[[Pyjamaleikki]]* (*The Pajama Game*, 1957) ja *[[Mitä Lola tahtoo?]]* (*Damn Yankees*, 1958).

Suomeksi Abbottin näytelmistä on tuotettu *Charley’s Aunt* (suom. *Charleyn täti* tai *Missä on Charley?*) ja *Broadway*.

George Abbott oli naimisissa kolmesti. Hänen tyttärestään Judithista tuli näyttelijä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gatineau (kaupunki)

**Gatineau** on kaupunki Etelä-Québecissä Kanadassa. Se sijaitsee Ottawajoen pohjoisrannalla Ottawan kaupunkia vastapäätä ja kuuluu Suur-Ottawaan, jonka alueella asuu noin 1,2 miljoonaa ihmistä. Gatineaussa asuu 276&nbsp;245 ihmistä (2016). Väestöstä 80 prosenttia puhuu äidinkielenään ranskaa ja 10 % englantia. Väestön valtaosa on roomalaiskatolisia. Koska kaupunki on Kanadan pääkaupunkiseudulla, sinne on perustettu useita liittovaltion ja Québecin virastoja (esimerkiksi Kanadan kansallisarkisto).

Nykyinen Gatineau syntyi vuonna 2002 voimaanastuneessa kaupunkiliitoksessa, jossa yhdistettiin viisi kaupunkia Québecissä (Hull, Gatineau, Aylmer, Buckingham ja Masson-Angers). Gatineau on alueen suurin kunta sekä asukasluvultaan että pinta-alaltaan, joten uusi kaupunki sai nimensä sen mukaan, vaikka Hull on alueen merkittävin keskus. 

Gatineauta on aina pidetty Ottawaa vapaamielisempänä kaupunkina. Jo 1800-luvulla ottawalaiset poliitikot kävivät rentoutumassa silloisessa Hullissa, sillä kaupungin alkoholilainsäädäntö oli vapaampi kuin Ottawassa. Alkoholin myynnin ikäraja on vielä nykyäänkin Gatineaussa alhaisempi. Huoleton ilmapiiri ulottuu jopa kaupungin virastoihin, ja esimerkiksi kaupungintalon yhteyteen on rakennettu meditaatiokeskus kaupungin työntekijöitä varten.

Gatineaussa on eräs Kanadan merkittävimmistä museoista, Kanadan Kulttuurien museo (), jossa esitellään maan historiaa yli 1000 vuoden ajalta. Museon pääsalissa on mittava kokoelma toteemipaaluja Kanadan länsirannikolta. Museorakennuksen on suunnitellut kanadalainen arkkitehti Douglas Cardinal ja se valmistui vuonna 1989 Ottawajoen rannalle parlamenttitaloa vastapäätä.

## Katso myös
* Kanadan Kulttuurien museo

## Lähteet

*

## Aiheesta muualla