open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Digitaalisten palveluiden pääosasto

**Digitaalisten palveluiden pääosasto (DG-DIGIT)** on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa digitaalisista palveluista, jotka tukevat muita komission pääosastoja ja EU:n toimielimiä niiden päivittäisessä työssä ja auttavat jäsenvaltioiden julkishallintoja yhteistyön tehostamisessa.

Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin II komission vastaava komissaari Henna Virkkunen. Pääosaston pääjohtajana toimii irlantilainen Veronica Gaffey ja varapääjohtajana portugalilainen Mario Campolargo.

## Pääosaston johtajat
### Komisaarit
* 2019–2024: Johannes Hahn
* 2024–2029: Henna Virkkunen

### Pääjohtajat
* 2013–2015: Stephen Quest
* 2016–2020: Gertrud Ingestad
* 2022– Veronica Gaffey

### Varapääjohtajat
* 2016–2021: Mario Campolargo
* 2024– Philippe Van Damme
## Lähteet
Tulkkauksen pääosasto

**Tulkkauksen pääosasto (SCIC)** on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa komission tulkkauspalveluista sekä kokousten järjestämisestä. Pääosasto huolehtii kokoustilojen varauksista sekä järjestää tulkkauksen monikielisiin kokouksiin.

Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin II komission vastaava komissaari Piotr Serafin. Pääosaston pääjohtajana toimii espanjalainen Genoveva Ruiz Calavera.

## Pääosaston johtajat
### Komisaarit
* 2019–2024: Johannes Hahn
* 2024–2029: Piotr Serafin

### Pääjohtajat
* 2004–2015: Marco Benedetti
* 2016–2020: Florika Fink-Hooijer
* 2021– Genoveva Ruiz Calavera

## Lähteet
Jali Ruuskanen

**Jali Mauri Ruuskanen** (s. 12. toukokuuta 1939 Värtsilä) on suomalainen päätoimittaja.

Ruuskanen syntyi asemapäällikkö Kaarlo Ruuskasen ja kotiäiti Sylvia Kauppisen perheeseen. Ruuskanen tuli ylioppilaaksi 1957 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1963. Hän oli ''Teknillisen Aikakauslehden'' päätoimittajana 1966–1970, teknillisenä asiantuntijana Sitrassa 1969–1979 ja valittiin ''Tiede 2000'' -lehden (myöh. *Tiede*) ensimmäiseksi päätoimittajaksi 1980 ja jatkoi siinä tehtävässä vuoteen 1992. *Terveys 2000* -lehden (myöh. *[[Hyvä Terveys]]*) päätoimittajana hän toimi lehden perustamisvaiheessa 1984–1985 ja uudestaan 1992–2002.

## Lähteet

*
Rahoitusvakauden, rahoituspalvelujen ja pääomamarkkinaunionin pääosasto

**Rahoitusvakauden, rahoituspalvelujen ja pääomamarkkinaunionin pääosasto (DG-FISMA)** on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa Euroopan unionin toimintapolitiikasta pankki- ja rahoitusalaan liittyvissä asioissa.

Pääosaston varapuheenjohtajana toimii Von der Leyenin komission ihmisten hyväksi toimivan talouden tavoitteesta vastaava komissaari Mairead McGuinness. Pääosaston pääjohtajana toimii irlantilainen John Berrigan ja varapääjohtajana saksalainen Alexandra Jour-Schroeder.

## Pääosaston johtajat
### Komissaarit
* 2020–2024: Mairead McGuinness
* 2016–2020: Valdis Dombrovskis

### Pääjohtajat
* 2020– John Berrigan
* 2015–2019: Olivier Guersent

### Varapääjohtajat
* 2021– Alexandra Jour-Schroeder
* 2015–2020: John Berrigan

## Lähteet
Eetu Rissanen

**Eetu Rissanen** (30. elokuuta 1906 Kuopion maalaiskunta – 22. heinäkuuta 1999 Pieksämäki) oli pappi, kirkkoneuvos ja kristillinen kirjailija.    

## Henkilöhistoria
Eetu Rissasen vanhemmat olivat työmies Petter Rissanen ja Johanna Venäläinen ja puoliso vuodesta 1936 Aili Marjatta Häkkinen. Rissanen tuli ylioppilaaksi Savonlinnan lyseosta 1934, vihittiin papiksi 1937 ja suoritti teologian kandidaatin tutkinnon 1946 ja lisensiaatin tutkinnon 1958. Teologian tohtoriksi hän väitteli 1959. Rissanen oli  Varkaudessa kirkkoherran apulainen 1937–1939 ja kappalainen 1947–1952. Kuopion tuomiokapitulin notaari hän oli 1939–1947 ja asessori 1948–1952. Rissanen oli Pieksämäen kirkkoherra 1952–1954 ja Kuopion tuomiorovasti 1958–1962. Kirkkoneuvoksena hän toimi 1955–1958 ja 1963–1972.

## Julkaisuja
* *Piirteitä Paavalin ihmiskäsitylsestä: synodaalikirjoitus Kuopion hiippakunnan pappeinkokoukseen 1942*, 1942
* *Kristillinen palvelu [[Nikolaus Ludwig von Zinzendorf|N. L. von Zinzendorfin]] teologiassa*, 1959 (väitöskirja)
* *Olisiko kirkkomme yhteistä hallintoa muutettava – erityisesti taloushallintoa silmällä pitäen?*, 1960
* *Hyvän tahdon mieli toiminnan ja kehityksen perustana*, 1962
* *Minä olen tie*, 1964
* *Nostakaa päänne: Rohkaisun sana seurakunnan luottamushenkilöille ja muille seurakuntalaisille*, 1967
* *Kirkon herrat*, 1984

## Lähteet
Heinrich Schiff

**Heinrich Schiff** (18. marraskuuta 1951 Gmunden – 23. joulukuuta 2016 Wien) oli itävaltalainen sellisti ja kapellimestari.

Schiff aloitti pianonsoiton 6-vuotiaana ja siirtyi 10-vuotiaana selloon, jossa hänen keskeinen opettajansa oli André Navarra. Hän debytoi Wienissä vuonna 1971. Hän esiintyi suurten orkesterien kanssa muiden muassa Bernard Haitinkin, Sergiu Celibidachen, Colin Davisin, Christoph von Dohnányin, Esa-Pekka Salosen, Kurt Masurin, Michael Gielenin, Giuseppe Sinopolin ja Claudio Abbadon johdolla.

Schiff aloitti laajan levytysuran 1980-luvulla ja tuli sen aikana useaan otteeseen palkituksi. Hänen levyttämäänsä ohjelmistoon kuuluivat Johann Sebastian Bachin sellosarjat, Dmitri Šostakovitšin molemmat sellokonsertot ja Johannes Brahmsin kaksoiskonsertto. Brahmsin työn levyttäminen Frank Peter Zimmermannin kanssa toi soittajille Deutscher Schallplattenpreisin. Schiff kantaesitti Friedrich Cerhan, Hans Werner Henzen, Luciano Berion, Krzysztof Pendereckin sekä Ernst Krenekin teoksia ja myös levytti Witold Lutosławskin sekä Bernd Alois Zimmermannin sävellyksiä.

Schiff sai orkesterinjohdossa koulutusta Hans Swarowskylta ja teki ammattimaisen ensiesiintymisensä kapellimestarina vuonna 1986. Oopperaesitysten johtamisen hän aloitti Brysselin La Monnaiessa *[[Taikahuilu]]n* tulkinnalla joulukuussa 1992. Schiff toimi Deutsche Kammerphilharmonien ensimmäisenä vierailevana kapellimestarina (1990–1992), Northern Sinfonian taiteellisena johtajana (1990–1996) ja Kööpenhaminan filharmonikkojen pääkapellimestarina (1996–1999). Vuonna 1996 hänestä tuli Musikkollegium Winterthurin pääkapellimestari ja vuonna 1998 Etelä-Saksan radion sinfoniaorkesterin ensimmäinen vieraileva kapellimestari. Schiff lopetti myöhemmällä iällään solistina esiintymisen terveyssyistä ja keskittyi kasvavissa määrin orkesterinjohtoon. Hänen johtamiensa orkesterien joukossa olivat mainittujen lisäksi Los Angelesin filharmonikot, Philharmonia-orkesteri ja Orchestra of the Age of Enlightenment. Schiff kärsi muun muassa vaikeasta aivoverenkiertohäiriöstä ja kuoli wieniläisessä sairaalassa 65 vuoden iässä.

Schiffin soittama instrumentti oli Stradivarius-sello "Mara" vuodelta 1711. 

## Lähteet

-
Diosgeniini

**Diosgeniini** (C27H42O3) on steroidijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste, jota esiintyy useissa kasveissa. Yhdistettä käytetään steroidien synteesiin ja sen bioaktiivisia ominaisuuksia esimerkiksi syöpien hoidossa tutkitaan.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa diosgeniini on kiteistä ainetta. Se on veteen liukenematonta, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin. Diosgeniini on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky kloroformiliuoksessa on -129. Diosgeniinin rakenteessa on steroideille tyypillisen fuusioituneen rengasrakenteen lisäksi spirosyklinen asetaaliryhmä. Diosgeniini eristettiin ensimmäisen kerran jamsseihin kuuluvasta lajista *Dioscorea tokoro* ja sitä on monien muidenkin suvun kasvien juurakoissa noin 5&ndash;6&nbsp;%. Lisäksi yhdistettä esiintyy muun muassa sarviapiloissa, kolmilehdissä, sarsaparilloissa ja sudenmarjoissa. Kasveissa diosgeniini muodostaa sokeriosan kanssa dioskiiniglykosidin.

## Valmistus ja käyttö
Diosgeniinia saadaan jamssien juurakoista happohydrolyysillä. Yhdiste on merkittävä pregnenolonin ja keltarauhashormonin sekä niiden johdannaisten synteesin lähtöaine. Näissä synteeseissä diosgeniinin spiroasetaaliryhmä puretaan etikkahappoanhydridillä, muodostunut tuote hapetetaan kromitrioksidilla ja muodostuneesta yhdisteestä saadaan pelkistyksien jälkeen steroidihormoneja.  
:

Diosgeniinilla on syöpäsolujen kasvua hillitseviä ominaisuuksia. Sitä ja sen johdannaisia tutkitaan mahdollisina syöpälääkkeinä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Food Component Database (FooDB): Diosgenin 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Diosgenin
Annikki Pellinen

**Ilta Annikki Apiola** (o.s. **Pellinen**, myöh. **Appelqvist**; 27. tammikuuta 1908 – 6. tammikuuta 1998) oli suomalainen näytelmäkirjailija.

Apiola kirjoitti vuodesta 1925 alkaen säännöllisesti omalla nimellään Annikki Pellinen paitsi näytelmiä myös runsaasti kertomuksia viikkolehtiin 1920–1930 -luvuilla kuten Kodin viikkolehti ja Väinämöinen. Hän kuului myös Nyyrikki lehden kirjailija-avustajakuntaan. Nimellä Annikki Appelqvist hän toimi Jyväskylässä kirjastoapulaisena 1930-luvulla.

Annikki Pellinen avioitui vuonna 1928 Helsingissä kirjaston amanuenssin Valter Appelqvistin kanssa. Appelqvistit erosivat myöhemmin ja Annikki Appelqvist avioitui sen jälkeen filosofian maisteri Jaakko Apiolan kanssa. Pellisen vanhemmat olivat opettaja, toimitusjohtaja ja kirjailija Otto Vilhelm Pellinen (1865–1927) ja kansakoulunopettaja Elisabeth Pellinen (o.s. Backman). Annikki Pellisen sisaria olivat laulaja ja kuoronjohtaja Taru Linnala, Eino Linnalan puoliso, ja kuvittaja Airi Kari.

## Näytelmiä
* *Hukkaantunut seteli* : yksinäytöksinen näytelmä. Seuranäytelmiä 291. Karisto 1926, 2. painos 1946
* *Kuuromykkä täti* : kaksinäytöksinen huvinäytelmä. Seuranäytelmiä 285. Karisto 1926, 2. painos 1934, 3. painos 1950
* *Tuurin pojat : kaksinäytöksinen huvinäytelmä. Seuranäytelmiä 295. Karisto 1927, 2. painos 1931
* *Kyllä Posti-Manta sen tietää* : kaksinäytöksinen huvinäytelmä. Seuranäytelmiä 309. Karisto 1929, 2. painos 1951
* *Onko Kasper tullut hulluksi?'' : yksinäytöksinen huvinäytelmä. Seuranäytelmiä 310. Karisto 1929, 2. painos 1945

## Lähteet
Työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosasto

**Työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosasto (DG-EMPL)** on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa Euroopan unionin toimintapolitiikasta ja rahoitusohjelmistatyöllisyyteen, sosiaaliasioihin, ammattitaitoon ja työvoiman liikkuvuuteen liittyvissä asioissa.

Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin komission komissaarit Nicolas Schmit ja Helena Dalli. Pääosaston vt. pääjohtajana toimii bulgarialainen Andriana Sukova ja varapääjohtajana ruotsalainen Stefan Olsson.

## Pääosaston johtajat
### Komisaarit
* 2019–2024: Nicolas Schmit ja Helena Dalli
* 2014–2019: Marianne Thyssen

### Pääjohtajat
* 2024– vt. Andriana Sukova
* 2018–2023: Joost Korte
* 2014–2018: Michel Servoz
* 2011–2014: Koos Richelle
* 2000–2005: Odile Quintin

### Varapääjohtajat
* 2018– Andriana Sukova
* 2022– Stefan Olsson
* 1998–2000: Odile Quintin

## Katso myös
* Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus
* Euroopan työterveys- ja työturvallisuusvirasto
* Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö
* Euroopan koulutussäätiö

## Lähteet
Verotuksen ja tulliliiton pääosasto

**Verotuksen ja tulliliiton pääosasto (DG-TAXUD)** on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa Euroopan unionin toimintapolitiikasta verotukseen ja tulliliittoon liittyvissä asioissa.

Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin komission verotus- ja tulliasioista vastaava komissaari Paolo Gentiloni. Pääosaston pääjohtajana toimii kreikkalainen Gerassimos Thomas.

## Pääosaston johtajat
### Komisaarit
* 2019–2024: Paolo Gentiloni
* 2014–2019: Pierre Moscovici

### Pääjohtajat
* 2020– Gerassimos Thomas
* 2016–2020: Stephen Quest
* 2012–2015: Heinz Zourek
* 2009–2011: Walter Deffaa
* 2002–2008: Robert Verrue

## Lähteet
Viestinnän pääosasto

**Viestinnän pääosasto (DG-COMM)** on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa EU-politiikkaa koskevasta tiedottamisesta ulkopuolisille kohdeyleisöille. Pääosasto myös välittää komissiolle tietoa poliittisen ilmapiirin, yleisen mielipiteen ja mediailmaston kehityksestä. Lisäksi pääosasto koordinoi tiedotuskampanjoita.

Pääosaston poliittisena johtajana toimii Euroopan komission puheenjohtaja Ursula von der Leyen. Pääosaston pääjohtajana toimii romanialainen Dana Spinant.

## Pääosaston johtajat
### Komissaarit
* 2019–2029: Ursula von der Leyen

### Pääjohtajat
* 2006–2011: Claus Sørensen
* 2015–2019: Timo Pesonen
* 2019–2023: Pia Ahrenkilde-Hansen
* 2023– Dana Spinant

### Varapääjohtajat
* 2014–2015: Timo Pesonen

## Lähteet
Ruotsin kuningas Suomessa

**Ruotsin kuningas Suomessa** on suomalainen vuonna 1925 valmistunut pitkä ajankohtaisdokumenttielokuva Ruotsin kuninkaan Kustaa V:n ja kuningatar Viktorian nelipäiväisestä Suomen-vierailusta elokuussa 1925. Elokuvan tuotti Kurt Jägerin omistama Taide-Filmi. Elokuvan ensi-ilta oli Helsingin Punaisessa Myllyssä 24. elokuuta 1925. Elokuva on tuhoutunut mutta jonkin verran sen materiaalia on käytetty vuonna 1933 tehdyssä sarjassa *Kuningasvierailu Suomessa* joka on osittain säilynyt. Samasta valtiovierailusta teki myös Suomi-Filmi dokumenttielokuvan nimellä Ruotsin kuningasparin vierailu. Tämän elokuvan otokset ovat säilyneet. 

Elokuva alkaa kuninkaallisen laivueen saapumisella Helsinkiin. Presidentti Relander lähtee vieraita vastaan Eläköön-laivalla ja vieraat nousevat maihin Eteläsatamassa. Kuninkaan seurue vierailee sitten Suomenlinnassa ja Nikolainkirkossa ja sen jälkeen kuningas ja presidentti ottavat vastaan sotaväen paraatin Senaatintorilla. Vierailuohjelmaan kuului myös käynnit Savonlinnassa, Punkaharjulla ja Viipurissa josta kuninkaan seurue palaa sitten Helsinkiin. Vierailu päättyy lähtöön Eteläsatamasta. 

## Lähteet
Giánnis Papadópoulos

**Giánnis Papadópoulos** (, kansainvälisesti **Yannis Papadopoulos**) on kreikkalainen laulaja ja lauluntekijä, joka tunnetaan parhaiten urastaan suomalaisen power metal -yhtyeen Beast in Black laulajana. 

Papadópoulos on monipuolinen ja laaja-alainen laulaja, joka tunnetaan taitavana falsettilaulajana. 

## Ura

Papadópoulos aloitti pianonsoiton 10-vuotiaana ja hän kävi soittotunneilla kolme vuotta. 14-vuotiaana hän aloitti kitaransoiton, mistä tuli hänen pääasiallinen instrumenttinsa. Laulamisen hän aloitti vuotta myöhemmin ja opiskeli klassista laulua sekä oopperaa. Papadópoulos esiintyi eri yhtyeiden kanssa. Hän laulaa Until Rainin EP:llä *Pandemic* (2011) ja täysipitkällä albumilla *Anthem to Creation* (2013).

Papadópoulos lähti Until Rainista ja liittyi yhtyeeseen Wardrum vuonna 2014. Hän laulaa yhtyeen toisella, kolmannella ja neljännellä studioalbumilla. Papadópoulos liittyi Anton Kabasen perustamaan power metal -yhtyeeseen *Beast in Black* jo vuonna 2015, mutta hän erosi Wardrumsista virallisesti vasta vuonna 2017.

Kabanen löysi Papadópouloksen yhtyeen laulajaksi YouTubesta. Laulaja esiintyi Beast in Blackin kanssa ensimmäisen kerran Nightwishin Euroopan-kiertueen ensimmäisen konsertin erikoisvieraana Espoon Barona-areenalla marraskuussa 2015. Yhtyeen ensimmäinen albumi *[[Berserker]]* ilmestyi kaksi vuotta myöhemmin vuonna 2017, toinen albumi ''From Hell with Love'' tammikuussa 2019 ja kolmas albumi Dark Connection lokakuussa vuonna 2021.

Hän on laulanut vierailijana eri yhtyeiden albumeilla, esimerkiksi Sirenian albumilla *Arcane Astral Aeonsilla* (2018) ja Major Denialin *Duchess of Sufferingsilla* (2017).

## Diskografia

### Until Rain
* *Pandemic* (2011) EP
* *Anthem to Creation* (2013)

### Wardrum
* *Desolation* (2012)
* *Messenger* (2013)
* *Awakening* (2016)

### Major Denial
* *Duchness of Sufferings* (2017)

### Beast in Black
* *[[Berserker]]* (2017)
* *[[From Hell with Love]]* (2019)
* *[[Dark Connection]]* (2021)

### Warrior Path
* *Warrior Path* (2019)

### Sacred Outcry
* *Sacred Outcry* (2020)

## Lähteet
Jaisalmer

**Jaisalmer** on Intian Rajasthanin osavaltiossa sijaitseva kaupunki, joka toimii Jaisalmerin piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Kaupunki sai alkunsa vuonna 1156, jolloin sen perustanut hallitsija teki Jaisalmerista uuden pääkaupunkinsa. Kaupungissa sijaitsee vanha linnoitus, joka valittiin vuonna 2013 Unescon maailmanperintökohteeksi muiden Rajasthanin kukkulalinnoitusten kanssa.

Alle 20 kilometrin päässä Jaisalmerista sijaitsee hylätty kylä nimeltä Kuldhara, joka on turistien suosima matkakohde. 

## Väestö
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Jaisalmerin väkiluku on 65&nbsp;471 henkeä. Hindujen osuus väestöstä on lähes 90&nbsp;% ja muslimeiden 8&nbsp;%. Jaisalmerin linnoituksen muurien sisällä asuvat kuuluvat useimmiten korkeampiin kasteihin kuten bramiineihin ja rajputeihin. Muurien ulkopuolella asuva väestö jakautuu, kastin mukaisesti määrittyviin, naapurustoihin. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Taifuuni Hagibis

**Taifuuni Hagibis** oli trooppinen hirmumyrsky Tyynellä valtamerellä. Se rantautui Tokion lähelle Izun niemimaalle 12. lokakuuta. Myrsky on voimakkain maalle osunut myrsky Japanissa vuosikymmeniin. Ainakin 83 kuoli, ja yli 200 loukkaantui. Myrsky sai aikaan mutavyöryjä ja tulvia. Sademääräksi ennustettiin yli 750 mm.

Hagibis oli voimakkaimmillaan ylimmässä luokassa viisi viisiportaisella Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikolla. Rantautuessaan se oli jo heikentynyt alempaan luokkaan.

## Valmistelut
Japanissa valmistauduttiin taifuunin tuloon monin tavoin. Yli miljoonaa ihmistä 800&nbsp;000 taloudessa yhdentoista prefektuurin alueella pyydettiin jättämään kotinsa ja siirtymään myrskysuojiin; noin 230&nbsp;000 ihmistä evakuoitiin. Lento- ja junaliikenne keskeytettiin suuressa osassa Japania. Rugbyn maailmanmestaruuskilpailujen pelejä ja Formula 1:n Japanin Grand Prix -ajoja peruutettiin myrskyn vuoksi.

## Vaikutukset
Taifuuni aiheutti itäisessä Japanissa voimakkaita tuulia, laajoja tulvia ja maanvyöryjä. Myrsky aiheutti ainakin 83 ihmisen kuoleman ja yli kahdensadan ihmisen loukkaantumisen. Taifuuni tuhosi täysin tai osittain noin 2&nbsp;400 kotia ja jätti noin 250 neliökilometriä maata tulvavesien alle. Pelastustöihin osallistui poliisi- ja palolaitosten lisäksi rannikkovartiosto ja noin 27&nbsp;000 verran Japanin itsepuolustusvoimien henkilöstöä.


Aerial photographs of 2019 Abukuma River flood by GSI 469.jpg|Taifuunin aiheuttama tulva Kōriyaman kaupungissa
Ueda Electric Railway Bessho Line Chikuma River Bridge collapsed 2019-10-20 1.jpg|Tulvan sortama silta Uedassa
Notice of Operation stopped by typhoon '19-10-12 on Tokaido Shinkansen 01.jpg|Myrskyn vuoksi suljettu Shinkansen-asema
Typhoon Hagibis chart 2019-10-13 0600.png|Kaavio taifuunin tuulennopeudesta, ilmanpaineesta ja liikkumisnopeudesta


## Lähteet
Robin Sachs

**Robin David Sachs** (5. helmikuuta 1951 Lontoo – 1. helmikuuta 2013 Los Angeles) oli brittiläinen näyttelijä, joka esiintyi elokuvissa, televisiossa ja teatterissa. Hän toimi myös ääninäyttelijänä muun muassa videopeleissä.

## Ura
Sachs opiskeli näyttelemistä Royal Academy of Dramatic Artissa. Hänen ensimmäinen roolinsa oli brittiläisessä kauhuelokuvassa *[[Vampyyrit iskevät]]* (1972). Ratkaisevan läpimurtonsa hän teki Lontoon West Endissä, esiintyessään Rex Harrisonin rinnalla Pirandellon näytelmässä *Henrik IV*. Televisiorooleja hänellä oli esimerkiksi brittisarjoissa *[[Kahden kerroksen väkeä]]* ja *[[Mennyt maailma (televisiosarja)|Mennyt maailma]]*.

Yhdysvalloissa Sachs teki ensiesiintymisensä 1990-luvun alussa, jolloin hän näytteli Adam Carringtonia *[[Dynastia (vuoden 1981 televisiosarja)|Dynastian]]* jatkoksi tehdyssä minisarjassa *[[Dynastia – viimeinen luku]]*. Alkuperäissarjassa hahmoa esitti Gordon Thomson.

1990-luvun loppupuolella Sachs tuli tunnetuksi suureen suosioon nousseesta televisiosarjasta *[[Buffy, vampyyrintappaja]]*. Hän esitti neljässä jaksossa Rupert Gilesin (Anthony Head) arkkivihollista Ethan Raynea. Sachsilla oli rooleja myös scifi-sarjoissa *[[Babylon 5]]*, *[[Star Trek: Voyager]]* ja *[[Torchwood]]* sekä rikossarjoissa *[[Alias (televisiosarja)|Alias]]*, *[[Castle (televisiosarja)|Castle]]*, **, *[[Murhasta tuli totta]]* ja *[[NCIS Rikostutkijat]]*.

### Elokuvarooleja
* *[[Vampyyrit iskevät]]* (*Vampire Circus*, 1972)
* *[[Henrik VIII:n kuusi vaimoa]]* (*Henry VIII and His Six Wives*, 1972)
* *[[Katoaminen (elokuva)|Katoaminen]]* (*The Disappearance*, 1977)
* *[[Kadonnut maailma – Jurassic Park]]* (*The Lost World: Jurassic Park*, 1997)
* *[[Babylon 5 – tie Babyloniin]]* (*Babylon 5: In the Beginning*, 1998)
* *[[Galaxy Quest]]* (1999)
* *[[Ocean’s Eleven – korkeat panokset]]* (*Ocean's Eleven*, 2001)

### Äänirooleja videopeleissä
* *[[Star Wars: Knights of the Old Republic]]* (2003)
* *Buffy the Vampire Slayer: Chaos Bleeds* (2003)
* *GoldenEye: Rogue Agent* (2004)
* *Tom Clancy’s Rainbow Six: Lockdown* (2005)
* *[[Dragon Age: Origins]]* (2009)
* *[[Mass Effect 2]]* (2010)
* *Dragon Age: Origins – Awakening* (2010)
* *Kane & Lynch 2: Dog Days* (2010)
* *[[Mass Effect 3]]* (2012)

## Yksityiselämä
Robin Sachsin vanhemmat olivat näyttelijäpari Leonard Sachs ja Eleanor Summerfield.

Sachs oli naimisissa walesilaisen näyttelijän Siân Phillipsin kanssa 1979–1991. Sachsin myöhempi puoliso oli yhdysvaltalainen näyttelijä Casey DeFranco.   

## Lähteet
Robert Putnam

**Robert David Putnam** (s. 9. tammikuuta 1941) on yhdysvaltalainen politiikan tutkija. Hän on Malkin Professor of Public Policy Harvardin yliopistossa, jossa hän on työskennellyt vuodesta 1971 lähtien. 

Putnamin tunnetuin teos on vuonna 2000 kirjoitettu *Bowling Alone*, jonka mukaan Yhdysvalloissa on tapahtunut 1960-luvun jälkeen laaja sosiaalisen pääoman lasku, jolla on vakavia negatiivisia yhteiskunnallisia vaikutuksia. 

## Monikulttuurisuus alentaa luottamusta
Putnamin mukaan etninen monimuotoisuus laskee yhteiskunnallista luottamusta. Hän pitää kuitenkin maahanmuuttoa ja monikulttuurisuutta hyödyllisenä asiana pitkällä aikavälillä, jos yhteiskunta onnistuneesti pystyy puuttumaan niiden tuomiin haasteisiin. Putnamin esimerkkejä pitkän aikavälin onnistuneesta luottamuspääoman palautumisesta ovat USA:n armeijan rotusuhteissa tapahtunut positiivinen kehitys, uskonnonharjoituksessa esiintyneiden roturajojen madaltuminen USA:ssa sekä ennen kaikkea Euroopasta Yhdysvaltoihin tulleiden siirtolaisten integroituminen yhteiskuntaan sen jälkeen, kun eri kansanryhmät tai uskonnot, kuten katoliset, venäläiset tai italialaiset ensin ovat pitäneet etäisyyttä toisistaan.

## Putnam Suomessa 2015
Lokakuussa 2015 Putnam kutsuttiin Suomeen luennoimaan kriittisessä tilanteessa, jossa turvapaikanhakijoiden lukumäärä oli noussut tuhansiin viikossa, ja ilmiö herätti voimakkaita erimielisyyksiä. Putnamin viesti oli, että jos hän olisi suomalainen, hän olisi maahanmuuton kannattaja. Putnam tapasi myös tasavallan presidentin. Putnam muistutti, että kotoutuminen ei tapahdu päivissä, kuukausissa eikä edes vuosissa, vaan puhutaan sukupolvista. "Silti suomalaisten ei pidä olettaa, että maahanmuuton ongelmat ratkeavat itsestään. Niin ei käy, vaan tarvitaan yritystä."

## Kirjallisuus
*Putnam, R.D. (1993). Making Democracy Work. Civic Traditions in Modern Italy. Princeton: Princeton University Press. 
*Putnam, R.D. (2000). Bowling Alone. The Collapse and Revival of American Community. New York: Simon & Schuster. 
*Putnam, Robert D., and Lewis Feldstein; with Don Cohen.(2003.) Better Together: Restoring the American Community. Simon & Schuster. 
*Putnam, Robert D., (toim.) (2002). Democracies in Flux: The Evolution of Social Capital in Contemporary Society. Oxford University Press, 2002. 
*Putman, Robert D. (2015). Our Kids: The American Dream in Crisis. Simon & Schuster. .

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Robert D. Putnam – sosiaalisen pääoman puolestapuhuja  – Jyväskylän yliopiston kansalaisyhteiskunnan tietoportaalissa
Ympäristön pääosasto

**Ympäristön pääosasto (DG-ENV)** on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa toimintapolitiikasta ympäristön alaan liittyvissä asioissa. Pääosasto ehdottaa ja toteuttaa toimia, joilla varmistetaan ympäristönsuojelun korkea taso ja turvataan EU:n kansalaisten elämänlaatu.

Pääosaston poliittisena johtajana toimii Euroopan komission ympäristö-, meri- ja kalastusasioista vastaava komissaari Virginijus Sinkevičius. Pääosaston pääjohtajana toimii saksalainen Florika Fink-Hooijer ja varapääjohtajana brittiläinen Patrick Anthony Child.

## Pääosaston johtajat
### Komissaarit
* 2019–2024: Virginijus Sinkevičius
* 2014–2019: Karmenu Vella
* 2009–2014: Janez Potočnik
* 2004–2009: Stavros Dimas
* 1999–2004: Margot Wallström

### Pääjohtajat
* 2020– Florika Fink-Hooijer
* 2015–2020: Daniel Calleja Crespo
* 2009–2014: Karl Falkenberg
* Mogens Peter Carl

### Varapääjohtajat
* 2021– Patrick Anthony Child
* 2016–2021: Joanna Drake
* 2008–2010: Jos Delbeke

## Lähteet
Viestintäverkkojen, sisältöjen ja teknologian pääosasto

**Viestintäverkkojen, sisältöjen ja teknologian pääosasto (DG-CONNECT)** on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa toimintapolitiikasta digitaalisiin sisämarkkinoihin, internetin turvallisuuteen sekä digitaaliseen tieteeseen ja innovointiin liittyvissä asioissa.

Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin komission vastaava komissaari Henna Virkkunen. Pääosaston pääjohtajana toimii italialainen Roberto Viola ja varapääjohtajina kreikkalainen Thomas Skordas sekä saksalainen Renate Nikolay.

## Pääosaston johtajat
### Komisaarit
* 2019–2024: Thierry Breton
* 2024–2029: Henna Virkkunen

### Pääjohtajat
* 2012–2014: Robert Madelin
* 2015– Roberto Viola

### Varapääjohtajat
* 2012–2015: Roberto Viola
* 2016–2020: Claire Bury
* 2016–2021: Khalil Rouhana
* 2022– Thomas Skordas
* 2022– Renate Nikolay

## Lähteet
Kaija Suonio

**Kaija (Karin Maria) Suonio**, o. s. *Olenius* (28. kesäkuuta 1890 Helsinki – 1. elokuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä.

Kaija Suonio oli kiinnitettynä Koiton Näyttämöön 1913–1924, ja sen jälkeen hän oli kiinnitettynä Kansan Näyttämöön vuoteen 1958 saakka. Hän oli myös avustajana yli 30 elokuvassa vuosien 1923 ja 1958 välillä. Ensimmäisen kerran Suonio esiintyi 1923 mykkäelokuvissa Nummisuutarit ja 1926 elokuvassa Murtovarkaus. Ensimmäinen äänielokuva, jossa Suonio esiintyi, oli 1931 valmistunut Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin jossa repliikit olivat vielä väliteksteinä. Viimeisen kerran Suonio esiintyi 1958 elokuvassa Niskavuoren naiset.

## Elokuvarooleja
* *[[Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin (vuoden 1931 elokuva)|Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin]]* (1931), konstaapeli Lehtisen vaimo
* *[[Sininen varjo]]* (1933), johtaja Orman palvelijatar
* *[[Siltalan pehtoori (vuoden 1934 elokuva)|Siltalan pehtoori]]* (1934), Siltalan emännöitsijä
* *[[Roinilan talossa (elokuva)|Roinilan talossa]]* (1935), Leena
* *[[Kaikenlaisia vieraita]]* (1936), rouva Palho
* *[[Vaimoke]]* (1936), ruustinna
* *[[Olenko minä tullut haaremiin (vuoden 1938 elokuva)|Olenko minä tullut haaremiin]]* (1938), ruustinna
* *[[Morsian yllättää]]* (1941), insinööri Lauri Honkatien äiti
* *[[Ballaadi]]* (1944), valtioneuvoksetar Martin
* *[[Synnin jäljet]]* (1946), sairaanhoitajatarkurssin johtaja
* *[[Intohimon vallassa]]* (1947), Ylitalon vanhaemäntä
* *[[Pimeänpirtin hävitys]]* (1947), ruustinna
* *[[Huhtikuu tulee]]* (1953), talousneuvoksetar
* *[[Niskavuoren naiset (vuoden 1958 elokuva)|Niskavuoren naiset]]* (1958), ruustinna 

## Lähteet
Éditions Imprimeries du Mali

**Éditions Imprimeries du Mali** eli EDIM on malilainen kirjankustantamo.

Malin ensimmäinen kirjankustantamo oli siirtomaa-aikana syntynyt Imprimerie du Soudan Français. Vuonna 1962 perustettiin Amadou Seydou Traorén johtama valtion kirjakauppaliike Librairie populaire du Mali, joka osti ranskalaisyhtiön kirjapainon vuonna 1965. Samana vuonna perustettiin Librairie populairen alainen kustannusliike Éditions populaires du Mali. Kustannusyhtiö ja valtion kirjapaino Imprimerie nationale fuusioitiin vuonna 1972, jolloin syntyi uusi valtionyhtiö Éditions Imprimeries du Mali.

Valtionyhtiön statuksestaan huolimatta Librairie populaire ei saanut rahoitusta Malin valtiolta ennen vuotta 1981. Yhtiö toimi Bamakon lisäksi myös muualla maassa ja menestyi hyvin ensimmäisten kymmenen vuoden ajan. Se teki yhteistyötä Hatierin ja Hachetten kaltaisten ranskalaiskustantajien kanssa ja sai tukea Neuvostoliitosta ja Kiinasta. Yhtiön alamäki alkoi 1970-luvun alussa ja sen toiminta lamaantui vuonna 1982. EDIM:in kustannustoiminta lakkasi samalla kokonaan.

Éditions Imprimeries du Mali yksityistettiin vuonna 1991, jolloin siitä tuli yrittäjä Aliou Tomotan omistamaan Tomota-ryhmään kuuluva osakeyhtiö. Yhtiö julkaisee oppi- ja kaunokirjallisuutta ranskaksi ja Malin kansallisilla kielillä. Sen tuotanto kattaa yli 80 prosenttia maan oppikirjamarkkinoista. EDIM on Malin kirjankustantajien liiton OMEL:in jäsen. Tomota omistaa myös Bamakossa toimivan kirjapainoyhtiön Graphique Industrien ja sen tytäryhtiön Nigerissä.

## Lähteet
Henkilökohtaisten etuuksien hallinto- ja maksutoimisto

**Henkilökohtaisten etuuksien hallinto- ja maksutoimisto** on Euroopan komission palveluyksikkö, joka vastaa Euroopan komission ja joidenkin muiden EU-toimielinten henkilöstön taloudellisiin oikeuksiin liittyvistä asioista. 

Maksutoimiston vastuualueeseen kuuluu palkkojen ja etuuksien laskeminen ja maksaminen, asiantuntijapalkkioiden ja virkamatkakulujen maksaminen, sairaus- ja tapaturmavakuutusten hallinnointi, henkilöstön eläkkeiden laskeminen ja maksaminen sekä työttömyysturvan laskeminen ja maksaminen.

## Katso myös
* Euroopan unionin henkilöstövalintatoimisto
* Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto

## Lähteet
Euroopan unionin historiallinen arkisto

**Euroopan unionin historiallinen arkisto** on Euroopan komission palveluyksikkö, joka hallinnoi Euroopan komission ja sitä edeltäneiden organisaatioiden arkistoja.

Arkiston vastuualueeseen kuuluu hallinnoida arkistojen siirtoa, säilytystä, käsittelyä ja käyttöä, valita pysyvästi säilytettävä aineisto sen historiallisen, oikeudellisen tai hallinnollisen arvon perusteella, alentaa asiakirjojen luottamuksellisuusluokitusta ja asettaa niitä saataville, siirtää alkuperäisiä asiakirjoja yliopistolliseen Eurooppa-instituuttiin pitkäaikaista säilytystä varten, saattaa yli 30 vuotta vanhoja asiakirjoja esille julkiseen lukusaliin sekä tuottaa käyttäjille hakuvälineitä.

## Lähteet
Urho Westman

**Urho Hjalmar Westman** (22. tammikuuta 1912 Helsinki – 7. heinäkuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä. 

Urho Westman oli avustajana Suomen Kansallisteatterissa yli 50 vuoden ajan. Hän esiintyi sivurooleissa yli 50 elokuvassa vuosien 1937 ja 1969 välillä ja toimi myös järjestäjä Leo Sarrin apulaisena 1930-luvulla. Ensimmäisen kerran hän esiintyi 1937 elokuvassa Ja alla oli tulinen järvi. Westman esiintyi pääasiassa Suomen Filmiteollisuuden elokuvissa. Westman oli muun muassa poliisina, sotilasrooleissa sekä työmiehen,  muusikon, tarjoilijan, portieerin ja roiston rooleissa.  

## Elokuvarooleja
* Kuriton sukupolvi (1937), tarjoilija
* Lapatossu (1937), yksi topparoikan miehistä
* Halveksittu (1939), yksi työmiehistä
* Seitsemän veljestä (1939), Kissalan Aapeli
* Runon kuningas ja muuttolintu (1940), ylioppilas
* SF-paraati (1940), poliisi
* Kulkurin valssi (1941), viulisti mustalaisorkesterissa
* Totinen torvensoittaja (1941), tanssiorkesterin jäsen 
* Varjoja Kannaksella (1943), kuriirivänrikki
* Pimeänpirtin hävitys (1947), lautamies
* Sankari kuin sankari (1948), poliisi
* Professori Masa (1949), katutyömies
* Se alkoi sateessa (1953). lehdenmyyjä
* Ratkaisun päivät (1956), kersantti Mäki
* Tyttö lähtee kasarmiin (1956), luutnantti
* Vodkaa, komisario Palmu (1969), poliisi 

## Lähteet
One Man Gang

**One Man Gang** on Michael Monroen albumi, joka julkaistiin 18. lokakuuta 2019.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Michael Monroe – laulu, saksofoni, huuliharppu
* Rich Jones – kitara, taustalaulu
* Steve Conte – kitara, taustalaulu
* Sami Yaffa – basso
* Karl Rockfist – rummut

## Arvostelut
* Kulttuuritoimitus: 
* Soundi: 

## Lähteet
Euroopan unionin infrastruktuuri- ja logistiikkatoimisto

**Euroopan unionin infrastruktuuri- ja logistiikkatoimisto** on Euroopan komission palveluyksikkö, joka vastaa henkilöstön toimistotiloista ja sosiaalipalveluista (kuten henkilöstöravintoloista ja lasten päivähoidosta) sekä logistiikkapalvelusita. 

Infrastruktuuri- ja logistiikkatoimisto toimii sekä Brysselissä (OIB) sekä Luxemburgissa (OIL). Brysselin toimisto vastaa myös Ispran tutkimuskeksuksen sosiaalipalveluista. Luxemburgin toimisto vastaa toimitilojen hallinnoinnista ja ylläpidosta sekä työterveyttä ja -turvallisuutta koskevien sääntöjen noudattamisesta.

Toimiston vastuualueeseen kuuluu rakennusten ja huonekalujen hankinta, vuokraus ja hoito, henkilöstön muutot ja toimistotilojen käyttö, henkilöstöravintolat ja -kahvilat, kaupat ja virkistys- ja likkuntakeskukset, sosiaalipalvelut kuten tarhat, päiväkodit ja koululaisten iltapäivähoito, postin vastaanotto ja jakelu, asiakirjojen sisäinen jakelun ja EU:n historialliset arkistot, toimistotarvikkeet, tulostus ja painatus sekä komission henkilöstön terveys ja turvallisuus.

## Lähteet
Cassata

**Cassata** on Italian Sisiliasta peräisin oleva kakku, jonka perusaineosia ovat sokerikakkukerrokset, ricottajuusto ja marsipaanikoristeet. Kakun tarkasta alkuperästä on useita eri teorioita.

## Piirteet
Cassata on monimutkainen ja joskus ylenpalttiseksikin kuvailtu kakku. Sen perusaineosia ovat liköörillä kostutetut sokerikakkukerrokset, makeutettu ricottajuusto, hillo ja marsipaani. Kakku koristellaan barokkityylisesti marsipaanihedelmillä, papiljotteilla, kukilla ja ruusukkeilla. Nimellä cassata saatetaan myös joskus viitata kakun tyyliin valmistettuun jäätelöön.

## Historia
Cassatan nimen tai itse tuotteen alkuperästä ei ole täyttä selvyyttä. Kakun ja nimen alkuperästä on esitetty useita eri teorioita ja mahdollisia viitteitä on useissa eri historiallisissa lähteissä. Yhden teorian mukaan nimi on johdettu latinan sanasta *caseus* eli juusto. Angelo Senisio kirjoitti jo 1300-luvulla sisilian sanakirjassaan nimen cassatasta mainiten sen olevan tehdyn "leivästä ja juustosta" (*vivanda di pane e cacio*). Samaan tapaan juustoon viittaa Andriotta Rapin teos *La vita di lo Beato Corrado* 1400-luvulta. Toisaalta kaikki kielitieteilijät eivät ole olleet näkemyksestä yhtä mieltä. Nimellä *cassata* on myös viitattu muuhunkin, kuin juustokakkuihin. Esimerkiksi Vincenzo Mortillaron sisilian sanakirjassa 1800-luvulla cassata on myös makeisille tehty pieni laatikko.

Sokerin toivat Sisiliaan arabit ja sokerin saapuminen merkitsi useiden sitä hyödyntävien tuotteiden ilmestymisen paikalliseen keittiöön 900-luvulla. Vaihtoehtoinen selitys nimelle *cassata* onkin johdettu arabian sanasta *qasʿat*, jolla alun perin viitattiin savikulhoon, jossa kakun varhaista muotoa mahdollisesti valmistettiin. Alun perin cassataa on ehkä tehty normannien Sisilian luostareissa pääsiäisin tai Sisilian juutalaisten keskuudessa purimina. Tarinan mukaan kakku oli aikanaan niin suosittua, että se kiellettiin vuonna 1574 Mazara del Vallon hiippakunnassa, koska väitetysti nunnat keskittyivät rukoilemisen sijaan kakun valmistamiseen pyhinä viikkoina. Historiallisista lähteistä tiedetään, että kakkua myytiin etenkin paaston aikaan. Historiallisissa lähteissä viitataan myös juutalaisten tehneen hyvin saman nimistä kakkua juutalaisen pääsiäisen aikaan.

Ensimmäinen täysin selvä viitaus cassataan nykymuodossan on vuodelta 1409. Tuolloin juutalaisen Sadon Misocin mainitaan myyneen ricottajuustokakkua. Varhaisempi, mutta ei niin selvä maininta tehtiin 900-luvulta peräisin olevassa teoksessa *Riyād an-nufūs*, jossa mainitaan Abū al-Fadl nimisen lakioppineen kieltäytyneen syömästä kakkua (*kaʿk*), koska kakkuun käytetty sokeri oli valmistettu "vääräuskoisten" šiialaisten tuolloin hallitsemassa Sisiliassa. *Kaʿk* kuvaillaan puolestaan hyvin samaan taapaan, kuin nykyinen cassata. *Kaʿk* mainitaan 1400-luvulla myös al-Andalusissa, jossa sen tosin väitetään olevan lähtöisin Egyptistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jenő Takács

**Jenő Takács** (25. syyskuuta 1902 Siegendorf – 14. marraskuuta 2005 Eisenstadt) oli unkarilais-itävaltalainen säveltäjä.

Takács opiskeli vuosina 1921–1926 Wienin musiikin ja esittävien taiteiden akatemiassa Joseph Marxin ja Paul Weingartenin johdolla. Hän tapasi ensimmäisen kerran Béla Bartókin vuonna 1926. Takács opetti 1920-luvun lopussa ja 1930-luvulla professorina pianonsoittoa Kairossa sekä pianonsoittoa ja sävellystä Manilassa. Hän teki ensimmäisen matkansa Yhdysvaltoihin vuonna 1938 ja johti vuosina 1939–1948 konservatoriota Pécsissä. Vuosina 1949–1952 Takács kiersi Eurooppaa ja Yhdysvaltoja konserttien merkeissä. Tämän jälkeen hän toimi vuoteen 1970 saakka pianonsoiton ja sävellyksen professorina Cincinnatin yliopistossa, Ohiossa. 

Vuonna 1970 Takács asettui Siegendorfiin. Hän sai urallaan useita palkintoja ja tunnustuksia, kuten Itävallan valtionpalkinnon (1963).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut 
* AllMusic: Jenő Takács
Andrei Tsumak

**Andrei Tsumak** (s. 1959 Leningrad, Neuvostoliitto) on venäläissyntyinen suomalainen näyttelijä-ohjaaja. Hän on  käynyt Pietarin teatteriakatemian vuosina 1978–1983. Tsumak muutti Suomeen vuonna 1987. Hän toimi näyttelijä-ohjaajana Savonlinnan kaupunginteatterissa vuosina 1987–1993, minkä jälkeen hän on ohjannut muun muassa Jyväskylän ja Lahden kaupunginteattereissa, Tampereen ylioppilasteatterissa ja Rovaniemen Teatterissa. Tsumak työskentelee kouluisäntänä Helsingin Suomalaisessa Yhteiskoulussa.

Tsumak on näytellyt useissa suomalaisissa elokuvissa, kuten *[[Rukajärven tie (elokuva)|Rukajärven tie]]* (1999), *[[Rentun ruusu (elokuva)|Rentun ruusu]]* (2001), *[[Umur]]* (2002) ja *[[Napapiirin sankarit]]* (2010) ja ollut mukana myös televisiosarjoissa *[[Ratamo (televisiosarja)|Ratamo]]*, *Aktivistit*, *[[Mogadishu Avenue]]* , *[[Kotikatu]]* ja *[[Sipoon herttua]]*

## Filmografia
* *[[Helsingin herra]]* – vastaava mestari
* *[[Rukajärven tie]]* (1999) – venäläinen Korolissa
* *[[Maamiehen päiväkirja]]* (2001) 
* *[[Rentun ruusu (elokuva)|Rentun Ruusu]]* (2001) – venäläinen tullimies
* *[[Umur]]* (2002) – venäläinen sotilas 
* *[[Mosku – lajinsa viimeinen]]* (2003) – Rupipään sakkia
* *[[Luonto ja terveys]]* (2006) 
* *[[Tali-Ihantala 1944]]* (2007) – venäläinen ääni
* *[[Helppo elämä]]* (2009) – Sergei
* *[[Napapiirin sankarit]]* (2010) – Sergei
* *[[Hella W]]* (2011) – Vasili Terentjev
* *[[Tappajan näköinen mies (elokuva)|Tappajan näköinen mies]]* (2016) – Krasnyj

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Interreg

**Interreg** on Euroopan aluekehitysrahaston kautta rahoitettu ohjelmasarja, jonka tarkoituksena on tukea julkisten viranomaisten ja julkisluontoisten toimijoiden yhteistyötä aluekehityksen tavoitteiden ja ohjelmatyön vaikuttavuuden parantamiseksi. Interregin ensimmäinen ohjelmakausi käynnistyi vuonna 1989. 

Interregin kolmas (Interreg III C) ohjelmakausi järjestettiin vuosina 2000–2006 ja neljäs (Interreg IVC) 2007–2013. Nykyinen viides Interreg Europe-ohjelmakausi päättyy vuonna 2020. Interreg Europe -ohjelma kattaa koko Euroopan unionin alueen. Lisäksi Norja ja Sveitsi osallistuvat ohjelman toteuttamiseen.

## Interreg Europe (2014–2020)
Interreg-ohjelman toimintalinjoja ovat tutkimus, teknologian kehittäminen ja innovaatiot, pienten ja keskisuurten yritysten kilpailukyky, vähähiilinen talous sekä ympäristön ja luonnovarojen tehokas käyttö.

Ohjelman rahoitus jaetaan tasaisesti eri toimintalinjojen kesken. Ohjelmasta rahoitetaan alueiden välisiä yhteistyöhankkeita, joilla tavoitellaan aluepolitiikkaan liittyvään kokemustenvaihtoa sekä alueellista kehittämistä tukevia osaamisalustoja. Osaamisalustojen tarkoituksena on tarjota organisaatioille mahdollisuuksia jatkuvaan oppimiseen ja auttaa löytämään ratkaisuja oman alueen kehittämistyöhön.

Interreg Europe-ohjelmalle on myönnetty EU-rahaa 359,3 miljoonaa euroa ja kumppanimaat Norja ja Sveitsi osallistuvat rahoitukseen noin 5,9 miljoonalla eurolla.

## Katso myös
* Euroopan aluekehitysrahasto

## Lähteet
Botnia-Atlantica

**Botnia-Atlantica -ohjelma** oli EU:n rahoitusohjelmakautena 2014–2020 toteutettu Interreg-ohjelma, jonka tarkoituksena oli edistää Suomen, Ruotsin ja Norjan välistä rajat ylittävää yhteistyötä. Botnia-Atlantica -ohjelmakausi oli järjestyksessään neljäs. Ensimmäinen vastaava Interreg-ohjelma käynnistyi vuonna 1997 nimellä Merenkurkku-MittSkandia. 

## Ohjelma
### Toiminta-alue
Kaudella 2014–2020 Botnia-Atlantica -ohjelma kattoi kuusi lääniä ja yhden kunnan. Suomesta ohjelmaan kuuluivat Pohjanmaan maakunta, Keski-Pohjanmaan maakunta sekä Etelä-Pohjanmaan maakunta, Ruotsista Västerbottenin lääni, Västernorrlandin lääni sekä Nordanstigin kunta ja Norjasta Nordlandin lääni. 

### Toimintalinjat
Botnia-Atlantica -ohjelma jaettiin neljään toimintalinjaan, jotka noudattivat Euroopan komission tavoitteita. Toimintalinjat kaudella 2014–2020 olivat innovaatiot, elinkeinoelämä, ympäristö ja kuljetus. Ohjelmasta rahoitettavien hankkeiden tuli toimia yhden toimintalinjan ja yhden erityistavoitteen puitteissa. 

### Erityistavoitteet
Innovaatiotoimintalinjan erityistavoitteita kaudella 2014–2020 olivat pitkällä aikavälillä kehitettävät kestävät osaamiskeskukset sekä innovatiivisten ratkaisujen lisääntynyt käyttö.  Elinkeinoelämän toimintalinjan erityistavoitteena oli suuremman kapasiteetin luonti rajat ylittävälle yhteistyölle.  Ympäristötoimintalinjan erityistavoitteita olivat luonto- ja kulttuuriperintöjen kestävän hyödyntämisen lisääminen sekä paremmat valmiudet käsitellä ympäristöhaasteita meri-, rannikko- ja tunturialueilla sekä mereen valuvissa vesistöissä. Kuljetustoimintalinjan tavoitteena oli itä-länsisuuntaisiin liikenneyhteyksiin liittyvät yhteiset tavoitteet ja strategiat. 

## Katso myös
* Interreg
* Euroopan aluekehitysrahasto

## Lähteet
William Cadell

**William Cadell** (1708&ndash;1777 Cockenzie) oli skotlantilainen kauppias, laivanvarustaja ja yrittäjä.

Cadell syntyi perheeseen, joka toi Britanniaan rautaa ja puutavaraa Ruotsista ja muualta manner-Euroopasta. Hänen isänsä oli nimeltään samoin William Cadell (1668&ndash;1728).

Cadell toimi aluksi isänsä tavoin kauppiaana. Hän yritti uransa aikana laajentaa liiketoimintaansa myös raudanvalmistukseen, mutta ei alkuun menestynyt. Vuonna 1749 hän tutustui John Roebuckiin ja Samuel Garbettiin, joiden kanssa oli vuonna 1759 mukana perustamassa Carron Company -rautaruukkia, joka oli Skotlannin ensimmäinen. Hän oli perustajista ainoa skotlantilainen. Hänen poikansa William Cadell nuorempi (1737&ndash;1819) toimi Carron Companyn ensimmäisenä johtajana.

Cadell avioitui vuonna 1734 Christeen Hogin kanssa. Pariskunnalle syntyi kolme poikaa ja kolme tytärtä.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Paul Collier

**Paul Collier** (s. 23. huhtikuuta 1949) on brittiläinen kehitystaloustieteen professori Oxfordin yliopistossa. Hän on maailman johtavia kehityspolitiikan asiantuntijoita ja on toiminut Maailmanpankin kehitystutkimuksen osaston johtajana 1998–2003. 

Euroopan pakolaiskriisin aikana hän kritisoi EU:n toimintaa ja katsoi, että olisi järkevää palauttaa pakolaiset pakolaisleireihin, eikä keskittyä auttamaan venepakolaisia, mikä saattaa vain houkutella uusia ihmisiä yrittämään Välimeren ylittämistä. Vuonna 2013 julkaistussa kirjassa *Exodus: How Migration is Changing Our World* hän kirjoitti, että liian suuri kulttuurinen monimuotoisuus heikentää yhteenkuuluvuuden tunnetta ja yhteiskunnallista luottamusta. Hän pitää maahanmuuton taloushyötyjä pieninä. 

Collier kannattaa kapitalismia, mutta haluaa säännellä sitä ja pitää kiinni yhteisöllisyydestä. Kirjassaan *The Future of Capitalism: Facing the New Anxieties* hän ehdottaa, että yhteiskuntaluokkien, kaupunkien ja maiden väliset juovat voidaan parantaa eettisen valtion, eettisen yrityksen, eettisen perheen ja eettisen maailman käsitteillä. 

## Kirjallisuus
*The Bottom Billion: Why the Poorest Countries are Failing and What Can Be Done About It, Oxford University Press, 2007  
*Wars, Guns and Votes: Democracy in Dangerous Places, Harper, March 2009  
*The Plundered Planet: Why We Must, and How We Can, Manage Nature for Global Prosperity, Oxford University Press, 2010 
*Plundered Nations?: Successes and Failures in Natural Resource Extraction co-edited with Anthony J. Venables, Palgrave Macmillan UK, 2011 
*Exodus: How Migration is Changing Our World, Oxford University Press, October 2013 
*The Future of Capitalism: Facing the New Anxieties, Allen Lane, April 2018  

## Lähteet
Majdal Šams

**Majdal Šams** (, ) on pääasiassa druusien asuttama kylä Israelin miehittämällä Golanin kukkuloiden alueella. Kylän asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 11&nbsp;044.

## Maantiede

Majdal Šams sijaitsee Israelin miehittämän Golanin kukkuloiden alueen pohjoisosassa Hermonvuoren juurella. Kylän lähellä sijaitsee myös Israelin ja Syyrian vastainen tulitaukolinja.

## Historia
Israel valtasi Golanin kukkuloiden alueen niin sanotun kuuden päivän sodan aikana vuonna 1967. Majdal Šams oli alueen suurin druusien asuttamista kylistä. Majdal Šams sai oman kuntansa aseman Israelissa 1982.

Israel liitti Golanin alueen itseensä vuonna 1981. Sota ja liitos erotti Golanin druusit druusikylistä Syyrian puolella. Majdal Šamsin druusit ovat pitäneet silti yllä läheisiä yhteyksiä druusikyliin Syyrian puolella rajaa. Paikallisten druusien suhteet Israeliin eivät ole aina sujuneet mutkatta. Monet kylän druuseista ovat syyriamielisiä. Esimerkiksi vuonna 2019 kylässä järjestettiin mielenosoituksia Israelin Golanin kukkuloiden liitosta vastaan. Suhteiden Israeliin voidaan kuitenkin myös sanoa vähittään ajoittain toimivan myös hyvin.

27. heinäkuuta 2024 raketti-isku surmasi useita paikallisia lasten ja nuorison jalkapallo-ottelussa. Israel syytti iskusta Hizbollahia.

## Talous
Majdal Šamsin ympärillä on maatalousaluetta, jolla kasvatetaan esimerkiksi hedelmiä. Nykyisin paikallisille on töitä myös matkailualalla.

## Väestö
Majdal Šamsin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 11&nbsp;044. Vuonna 2002 vastaava luku oli 8&nbsp;240 ja vuonna 1968 noin 3&nbsp;500. Asukkaat ovat pääosin druuseja, mutta kylässä on pieni kristitty vähemmistö.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tuli Arjo

**Evdokia Eljanova (Duša) Nikitin**, o. s. *Gurlew*, käytti taiteilijanimeä **Tuli Arjo** (21. helmikuuta 1908 – 9. helmikuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen ompelija, tanssija ja elokuvanäyttelijä. 

Tuli Arjo oli työssä Suomi-Filmin puvustossa ja ompelimossa ja oli mukana noin kymmenen elokuvan puvustamisessa. Hän oli puvustonhoitajana taiteilijanimellä *Duša Nikitin* elokuvissa *[[Loviisa – Niskavuoren nuori emäntä]]* (1946), *[[Yli rajan]]* (1942) ja *[[Amor hoi!]]* (1950). Hän esiintyi myös sivuosissa useissa elokuvissa, hänen tunnetuin sivuosansa oli Marusjan rooli *[[Jääkärin morsian (vuoden 1938 elokuva)|Jääkärin morsian]]*-elokuvassa 1938. Arjo kuoli vaikeaan sairauteen 41-vuotiaana ja hänet haudattiin Helsingin ortodoksiselle hautausmaalle.

## Elokuvarooleja
* *[[Jääkärin morsian (vuoden 1938 elokuva)|Jääkärin morsian]]* (1938), tarjoilijatar Marusja
* *[[Poikamiesten holhokki]]* (1938), laulaja kutsuilla
* *[[Aktivistit (elokuva)|Aktivistit]]* (1939), sairaanhoitajatar
* *[[Anu ja Mikko (vuoden 1940 elokuva)|Anu ja Mikko]]* (1940), nainen
* *[[Antreas ja syntinen Jolanda]]* (1941), myyjätär turkisliikkeessä
* *[[Yli rajan]]* (1942), vartiopäällikön vaimo
* *[[Rakkauden risti]]* (1946), kapakkalaulajatar 

## Lähteet
Itä-Saksan kulttuuri

**Itä-Saksan kulttuuri** muodostui omanlaisekseen Itä-Saksan 40 vuoden olemassaolon aikana. Sosialistiseen itäblokkiin kuulunut maa sai suuria vaikutteita etenkin Neuvostoliiton kultturista.

## Kirjallisuus
Kirjallisuus oli vahvasti sensuroitua. Itä-Saksan kirjallisuus oli alkuun suurilta osin anti-fasistista. Maan perustamisen jälkeen 1949 kirjojen aiheet laajenivat. Kirjallisuus sai suuria vaikutteita sosialistisesta realismista.

## Lehdistö
Maan suurin ja johtava sanomalehti oli Neues Deutschland, joka oli hallitsevan puolueen Saksan sosialistinen yhtenäisyyspuolueen oma sanomalehti. Saksan vapaan nuorison oma sanomalehti oli *Junge Welt*.

## Televisio
 
Suunnitelmat televisiolle alkoivat 1950 ja lähetykset alkoivat 1952. Lähetyksiä hoiti valtion omistama **Deutscher Fernsehfunk**. Lasten animaatiosarja Nukkumatti oli kotoisin Itä-Saksasta.

Yksi laajimmista sisällöntuottajista televisiolle oli DEFA.

## Juhlapäivät

## Ostalgia

 
Ostalgia (saks. Ostalgie) on termi, joka kuvaa ihmisten nostalgisia tunteita elämää entistä Saksan demokraattista tasavaltaa kohtaan. Sana on muodostettu yhdistämällä sanat Ost (itä) ja Nostalgie (nostalgia). Ostalgiaan on monia syitä, kuten ideologia, nationalismi, haikeus tai estetiikka. Esimerkkejä ostalgiasta ovat ampelmännchen sekä Trabant.

## Lähteet