open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hille Kaisla

**Hille Ossian Kaisla** (30. kesäkuuta 1914 Turku – 2. maaliskuuta 1940 Turkinsaari, Viipurin maalaiskunta) oli suomalainen miekkailija. Koulutukseltaan hän oli metsätieteiden ylioppilas. Kaisla voitti floretin Suomen-mestaruuden vuonna 1935 ja säilän vuonna 1939. Hänen kotiseuransa oli helsinkiläinen Miekka-Miehet.
 
Hille Kaisla osallistui talvisotaan Jalkaväkirykmentti 11:ssä joukkueenjohtajana ja kaatui kranaatinsirpaleesta Turkinsaaren puolustustaistelussa. Hänet on haudattu Helsingin Hietaniemen hautausmaalle.

## Lähteet
* Veikko Paajanen: "Res. vänrikki Kaisla ja hänen sissinsä". *Hatjalahdelta Viipurinlahdelle: muistelmateos Jalkaväkirykmentti 11:n vaiheista Suomen itsenäisyystaistelussa talvena 1939–1940, sitä edeltäneen YH-kauden aikana sekä solmitun rauhankin päivinä*, toimituskunta Martti Aittovaara, Asmo Alho, Matti Ollila, Veikko Paajanen, Leo Tiainen. Helsinki: Ässä-rykmentti r.y., 1940. NBN FI-f514232. Sivut 183–187

### Viitteet
Karl Helfferich

**Karl Theodor Helfferich** (22. kesäkuuta 1872 Neustadt, Rheinland-Pfalz, Saksan keisarikunta – 23. huhtikuuta 1924 Bellinzona, Sveitsi) oli saksalainen poliitikko ja taloustieteilijä, joka toimi eri tehtävissä Saksan keisarikunnan hallituksessa ensimmäisen maailmansodan aikana.

Karl Helfferichin isä oli tehtailija. Hän opiskeli oikeustiedettä ja valtiotieteitä Berliinin, Münchenin ja Strasbourgin yliopistoissa. Hän oli vuodesta 1899 Berliinin yliopistossa kansantaloustieteen yksityisdosenttina ja työskenteli vuosina 1901–1906 taloudellisena asiantuntijana Saksan ulkoministeriön siirtomaaosastolla. Hellferich julkaisi vuonna 1903 vaikutusvaltaiseksi muodostuneen pääteoksensa *Das Geld* (”Raha”), jossa hän puolusti valuuttojen sitomista kultakantaan niiden vakauttamiseksi. Hän oli 1906–1908 Bagdadin rautatietä rakennuttaneen Anatolian rautatieyhtiön johtajana ja 1908–1915 Deutsche Bankin johtokunnan jäsenenä.

Helfferich kutsuttiin tammikuussa 1915 Saksan valtiovarainministeriksi. Hän pyrki rahoittamaan Saksan sotamenot lainoilla verotuksen kiristämisen sijaan, mikä kuitenkin kiihdytti inflaatiota. Toukokuussa 1916 Helfferich siirtyi sisäministeriksi ja tuli samalla Theobald von Bethmann Hollwegin hallituksen varakansleriksi. Hän vastusti rajoittamattoman sukellusvenesodan aloittamista. Helfferich jatkoi sisäministerinä vielä Georg Michaelisin hallituksessa, mutta joutui eroamaan opposition painostuksesta marraskuussa 1917. Helfferich nimitettiin heinäkuussa 1918 Saksan Moskovan-lähettilääksi salamurhatun Wilhelm von Mirbachin tilalle. Hän suositteli elokuun alussa Saksan hallitukselle Venäjän horjuvan bolševikkivallan kukistamista, mutta ulkoministeri Paul von Hintze onnistui torjumaan ajatuksen, jolloin Helfferich erosi lähettilään tehtävistä.

Weimarin tasavallan alkuaikoina Helfferich oli yksi tasavaltaa vastustaneen jyrkän konservatiivisen oikeiston näkyvimmistä hahmoista. Hän kuului vuodesta 1920 Saksalaiskansallisen kansanpuolueen (DNVP) johtoon ja oli sen valtiopäiväedustajana. Helfferich johti muun muassa vihamielistä parjauskampanjaa keskustalaista valtiovarainministeriä Matthias Erzbergeriä vastaan. Vuoden 1923 Saksan hyperinflaation aikana Helfferich ehdotti uuden valuutan käyttöönottoa. Hänet julistettiin samana vuonna käyttöön otetun Rentenmarkin ja myöhemmän Reichsmarkin ”isäksi”, vaikka varsinkaan jälkimmäinen ei vastannut hänen ideoitaan. Hän kuoli seuraavana vuonna junaonnettomuudessa Sveitsissä.

## Lähteet
Siipitaskuruohot

**Siipitaskuruohot** eli **taskuruohot** (*Thlaspi*) on kasvisuku ristikukkaiskasvien heimossa. Siihen kuuluu suppeassa rajauksessa kolmesta yhdeksään lajia, mutta aiemmin enemmän. Uusimmassa taksonomiassa siipitaskuruohoista erotetaan palletaskuruohot (*Mummenhoffia*) ja vahataskuruohot (*Noccaea*).

## Lajeja
* laukkataskuruoho (*Thlaspi alliaceum*, syn. *Mummenhoffia alliacea*)
* peltotaskuruoho (*Thlaspi arvense*)
* kevättaskuruoho (*Thlaspi caerulescens*, syn. *Thlaspi alpestre*, *Noccaea caerulescens*)
** toukotaskuruoho (*T. caerulescens* subsp. *brachypetalum*, syn. *Noccaea brachypetala*)
** ketokevättaskuruoho (*T. caerulescens* subsp. *caerulescens*)
* rikkataskuruoho (*Thlaspi perfoliatum*, syn. *Noccaea perfoliata*)
* pyörötaskuruoho (*Thlaspi rotundifolium*, syn. *Noccaea rotundifolia*)

Suomessa kasvaa peltotaskuruohoa ja kevättaskuruohoa lähes koko maassa muinais- tai uustulokkaina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Thlaspi''
* Suomen Lajitietokeskus: Siipitaskuruohot – ''Thlaspi''
Anna Broms

**Anna Matilda Broms** (31. joulukuuta 1862 Kiviniemi – 5. maaliskuuta 1890 Helsinki) oli suomalaisen sairaanhoitokoulutuksen uranuurtaja. Hän oli Helsingin kirurgisen sairaalan ensimmäinen ylihoitaja ja hänen vastuullaan oli myös sairaanhoitokoulutus vuosina 1889–1890. Hän kuoli aivoverenvuotoon 27 vuoden iässä.

Broms opiskeli Ruotsissa, Skotlannissa ja Lontoossa, ja Suomeen palattuaan hänet nimitettiin vuonna 1888 ylihoitajaksi samana vuonna valmistuneeseen uuteen Kirurgiseen sairaalaan. Bromsin järjestelykykyä on luonnehdittu erinomaiseksi ja hänen voimiaan uupumattomiksi. Hänen kerrotaan vastanneen 154 potilaan hoidosta ja kolmentoista alaisenaan olleen sairaanhoitajan työstä yötä päivää valvoen kaikkia hoitotyön osa-alueita.

## Lähteet
* 
* Kortelainen, Anna: Varhaiset johtotähdet – Suomen ensimmäisiä johtajanaisia. Helsinki: Taloustieto Oy 2007. Viitattu 23.1.2017
Fay Moulton

**Fay R. Moulton** (7. huhtikuuta 1876 Marion – 19. helmikuuta 1945 Kansas City) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.

Moulton osallistui olympialaisiin kaksi kertaa, vuoden 1904 olympialaisiin St. Louisissa sekä vuoden 1906 välikisoihin Ateenassa. Vuonna 1904 hän saavutti pronssia 60 metrin juoksussa, minkä lisäksi hän sijoittui neljänneksi sekä 100 metrin että 200 metrin juoksussa. Vuoden 1906 välikisoissa hän voitti hopeaa 100 metrin juoksussa ja sijoittui kuudenneksi 400 metrin juoksussa.

Moulton juoksi ennätyksikseen 100 jaardilla 9,8 sekuntia vuonna 1903, 100 metrillä 11,2 vuonna 1906, 220 jaardin juoksussa 21,6 vuonna 1904 sekä 400 metrillä 49,4 vuonna 1902.

## Lähteet
Mäkimintut

**Mäkimintut** (*Clinopodium*) on kasvisuku huulikukkaiskasvien heimossa. Siihen kuuluu laajassa rajauksessa 165 lajia, joita esiintyy lähes maailmanlaajuisesti. Mäkimintut ovat läheistä sukua muun muassa kynteleille (*Satureja*) ja lähisukujen väliset rajat vaihtelevat eri lähteiden mukaan.

## Lajeja
Mäkiminttuihin kuuluvat muun muassa:
* tarhamäkiminttu eli tarhakäenminttu (*Clinopodium grandiflorum* (L.) Kuntze, syn. *Acinos grandiflorus*, *Calamintha grandiflora* ja *Satureja grandiflora*)
* kivikkomäkiminttu eli kivikkokäenminttu (*Clinopodium nepeta* (L.) Kuntze, syn. *Calamintha nepeta* ja *Satureja calamintha*)
** nystykivikkomäkiminttu (*C. nepeta* subsp. *glandulosum*)
* lehtomäkiminttu eli mäkiminttu (*Clinopodium vulgare* L., syn. *Acinos vulgaris*, *Calamintha clinipodium* ja *Satureja vulgaris*)

Suomessa lehtomäkiminttu kasvaa alkuperäisenä, tarhamäkiminttu viljelykasvina tai harvoin karkulaisena puutarhoissa, ja lisäksi kivikkomäkimintusta on havaintoja satunnaiskasvina.

Sukuun mahdollisesti kuuluvia käenminttuja:
* ketokäenminttu (*Clinopodium acinos* (L.) Kuntze) Suomenkielisissä lähteissä luokitellaan yleensä *Acinos*-suvun käenminttuihin nimellä *Acinos arvensis*, muita synonyymejä *Calamintha acinos* ja *Satureja acinos*)
* alppikäenminttu (*Clinopodium alpinum* (L.) Kuntze) Suom. lähteissä yleensä nimellä *Acinos alpinus*, muita synonyymejä *Calamintha alpina* ja *Satureja alpina*). 
* metsäkäenminttu (*Clinopodium menthifolium*, syn. *Satureja menthifolia*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Satureja''
Robert Mauritz von Fieandt

**Robert Mauritz von Fieandt** (24. syyskuuta 1821 Leppävirta – 27. marraskuuta 1890 Padasjoki) oli suomalainen lääninagronomi, tilanomistaja ja Vierun ruukin perustaja.

Von Fieandtin vanhemmat olivat Padasjoella Saksalan kartanon omistanut kapteeni Georg Magnus von Fieandt (k. 1840) ja Charlotta Adolfina Arvidsson. Hän kävi Hämeenlinnan triviaalikoulua ja Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1840. Von Fieandt opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1846 ja filosofian maisteriksi 1847.

Von Fieandt oli Mustialan maanviljelysopiston opettajana 1849–1856 ja Otavan maanviljelyskoulun johtajana vuodesta 1859. Hän toimi lääninagronomina Hämeen läänissä 1865–1874. Von Fieandt omisti Padasjoella Saksalan kartanon. Hän perusti Padasjoelle vuonna 1853 Vierun rautaruukin ja Arrakosken manufaktuurin.

Von Fieandt oli naimisissa 1850–1862 Olga Karolina Stormbomin (1831–1862) kanssa. Heidän poikansa oli maanviljelysinsinööri, agronomi Georg Ivar von Fieandt (1859–1929). Von Fieandtin veli oli Espoossa Oittaan kartanon omistanut tilanomistaja Constantin von Fieandt (1820–1886).

## Lähteet
Nathaniel Cartmell

**Nathaniel John "Nate" Cartmell** (13. tammikuuta 1883 Union Town – 23. elokuuta 1967 Forest Hills) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja.

Cartmell osallistui olympialaisiin kaksi kertaa, vuonna 1904 St. Louisissa sekä vuonna 1908 Lontoossa. Vuoden 1904 olympialaisissa hän saavutti hopeaa sekä 100 metrin että 200 metrin juoksussa, minkä lisäksi hän osallistui 60 metrin juoksuun karsiutuen jo alkuerissä. Vuonna 1908 Cartmell oli mukana voittamassa olympiakultaa Yhdysvaltojen sekaviestijoukkueessa. Lisäksi hän saavutti kisoista pronssia 200 metrin juoksussa ja sijoittui 100 metrillä neljänneksi.

Ennätyksikseen Cartmell juoksi 100 metrillä tuloksen 11,0 vuonna 1908 sekä 200 metrillä tuloksen 21,5 vuonna 1907.

## Lähteet
Täydennyslentolaivue 25

**Täydennyslentolaivue 25** (**T-LLv 25**) oli Suomen ilmavoimien koulutuslentolaivue jatkosodassa. Laivue perustettiin liikekannallepanon yhteydessä kesäkuussa 1941, mutta se lakkautettiin jo saman vuoden lokakuussa lentäjien koulutustarpeen täytyttyä.

## Historia
Lentokoulutusta antavan Täydennyslentorykmentin ja sen alaisten lentolaivueiden perustamisesta seuraavan liikekannallepanon sattuessa päätettiin ilmavoimien esikunnan heinä-elokuussa 1940 tekemillä päätöksillä.

Täydennyslentolaivue 25 perustettiin 18. kesäkuuta 1941 osana jatkosodan liikekannallepanoa. Sen tehtäväksi tuli pääasiassa lentorykmentti 2:een sijoitettavien reservistä palaavien ohjaajien jatkokoulutus, jonka tavoitteena oli saavuttaa koulutettavan henkilöstön rintamakelpoisuus. Ylivieskaan sijoitetun laivueen komentajaksi määrättiin kapteeni Eino Carlsson, joka oli saanut tunnustusta toimittuaan talvisodassa lentolaivue 24:n lentueenpäällikkönä. T-LLv 25:n antaman hävittäjälentäjien jatkokoulutuksen pohjana oli tarkoitus käyttää Carlssonin vuonna 1940 laatimaa *Hävittäjä Täydennyslaivueen koulutusohjelmaa,* mutta tämä jäi suunnitelmaksi laivueen opettajapulan takia.

T-LLv 25:n kalusto koostui noin kymmenestä VL Pyrystä ja Gloster Gauntletista, jotka jaettiin kolmen lentueen käyttöön. Lentueista ensimmäinen oli Pyry-lentue, toinen Gauntlet-lentue ja kolmas sekakalustoinen. Laivueella oli käytössään myös yksi VL Kotka ja VL Tuisku. Pyryjä piinasivat alkuun sadesäällä esiin tulleet ongelmat, ja koneita oli yleensä käyttökunnossa 3–4.

Laivue siirrettiin heinäkuussa 1941 Vaasan lähellä sijaitsevaan Mustasaareen, kun Ylivieska osoittautui toiminnalle sopimattomaksi. Komentajaksi määrättiin 12. elokuuta 1941 alkaen majuri Otto Holm. T-LLv 25 siirrettiin saman kuukauden lopulla Vesivehmaan lentokentälle Mustasaaren jäätyä ahtaaksi.

Jatkokoulutustarve putosi syksyllä 1941 merkittävästi, minkä seurauksena T-LLv 25 lakkautettiin 1. lokakuuta 1941. Laivueessa palvellut henkilöstö ja sen kalusto liitettiin myös Vesivehmaalta toimineeseen T-LLv 35:een, jolloin hävittäjälentäjien täydennyslentotoiminta keskittyi yhteen lentolaivueeseen.

T-LLv 25:n koulutukseen valittiin 33 jatkokoulutettavaa, joista 17 ehti valmistua ennen yksikön lakkauttamista. Loput olisivat valmistuneet vain kuukauden päässä. Laivue keräsi olemassaolonsa aikana kokonaisuudessaan noin tuhat lentotuntia. Laivueen kursseilla yksittäinen oppilas lensi 31 lentotuntia.

## Komentajat
*Lähde:* 
*Eino Carlsson 18.6.1941 – 12.8.1941
*Otto Holm 12.8.1941 – 1.10.1941

## Lähteet
*

### Viitteet
Tectona

**Tectona** on kasvisuku huulikukkaiskasvien heimossa. Aiemmin se on luokiteltu verbenakasveihin (Verbenaceae). *Tectona*-sukuun kuuluu kolme lajia, jotka kasvavat alkuperäisenä Etelä- ja Kaakkois-Aasian tropiikissa. Suvun tunnetuin laji on samalta seudulta kotoisin oleva tiikki, joka on maailman eniten viljeltyjä kovapuita ja trooppisten alueiden eniten käytetty koristepuu.

## Lajit
* tiikki (*Tectona grandis*)
* *[[Tectona hamiltoniana]]*
* *[[Tectona philippinensis]]* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Tectona''
* Suomen Lajitietokeskus: ''Tectona''
El laberinto griego

**El laberinto griego** (kansainvälisesti *The Greek Labyrinth*) on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut Rafael Alcázarin ohjaama espanjalainen jännityselokuva, jonka pääosia näyttelevät Omero Antonutti, Aitana Sánchez-Gijón ja Eusebio Poncela. *El laberinto griego* perustuu Manuel Vázquez Montalbánin samannimiseen *Pepe Carvalho* -salapoliisiromaaniin *El laberinto griego* (1991), jonka pohjalta Rafael Alcázar ja Manuel Vázquez Montalbán sovittivat elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajana oli Francisco Molero ja vastaavana tuottajana Rafael Alcázar. Elokuva sai Goya-ehdokkuuden parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta. *El laberinto griegossa* Penélope Cruz tekee ensiesiintymisensä elokuvissa.

## Juoni

*El laberinto griego* kertoo ranskalaisesta Bernadettesta, joka matkustaa liikekumppaninsa kanssa Barcelonaan palkkaamaan yksityisetsivä Juan Bardónin etsimään kadonneen miesystävänsä Alekosin, joka oli kadonnut Pariisissa. Bardón ottaa tapauksen vastaan ja alkaa tutkia sitä, kunnes löytää Alekosin kuolleena ja saa tietää Bernadetten liikekumppaneineen kadonneen. Pian Bardón itse on Alekosin murhan pääepäiltynä.

## Näyttelijät

## Tuotanto
*El laberinto griego* kuvattiin Barcelonassa ja Madridissa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Trabala Producciones, S.L. ja Impala, S.A..

## Julkaisu ja vastaanotto
*El laberinto griego* sai ensi-iltansa Ranskassa 10. syyskuuta 1991. Elokuva sai ensi-iltansa Espanjassa 29. elokuuta 1992 ja oli Warner Española S.A.:n teatterilevittämä. Elokuva tuotti Espanjassa 155 412 euron lipputulot.

## Palkinnot ja ehdokkuudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* ''El laberinto griego'' IPelículasin sivuilla
Duetot

**Duetot** on suomalaislaulajan Paula Koivuniemen 21. lokakuuta 2016 julkaistu albumi, jolla hän duetoi yhdeksän eri suomalaisen miesartistin kanssa. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan 11. sijalle. Albumi putosi listalta viiden viikon jälkeen, mutta palasi takaisin vuoden 2017 toisella viikolla listan toiselle sijalle.

Albumin teosta esitettiin 6. tammikuuta 2017 Yle TV1 -kanavalla Mape Morottajan ohjaama dokumentti *Paula Koivuniemi @studio*. Morottaja seurasi albumin tekoa puolentoista vuoden ajan. Dokumentin ensilähetystä seurasi kanavalla 488&nbsp;000 katsojaa.

Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin Elastisen kanssa duetoitu ”Tänään lähtee” -kappale. Toinen single, jolla on mukana Toni Wirtanen, julkaistiin 23. syyskuuta 2016.

## Kappaleet

## Arvostelut
* Eeva:  
* Helsingin Sanomat:  
* Savon Sanomat:  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Albumin teosta kertova ''Paula Koivuniemi @studio'' -dokumentti Yle Areenassa
Liisukat

**Liisukat** eli **liisankukat** (*Plectranthus*) on suku huulikukkaiskasvien heimossa. Siihen kuuluu 83 lajia. Sukuun on joskus yhdistetty tai yhdistetään *[[Coleus]]*-suku, jossa on noin 300 lajia.

## Lajeja
* yrttiliisukka (*Plectranthus amboinicus*)
* hopealiisukka (*Plectranthus argentatus*)
* laventeliliisukka (*Plectranthus autranii*)
* etiopianliisukka (*Plectranthus barbatus*)
* koiranliisukka (*Plectranthus caninus*)
* kirjoliisukka (*Plectranthus forsteri*)
* pensasliisukka (*Plectranthus fruticosus*)
* kainoliisukka (*Plectranthus laxiflorus*)
* häntäliisukka (*Plectranthus longipes*)
* madagaskarinliisukka (*Plectranthus madagascariensis*)
* suippuliisukka (*Plectranthus melleri*)
* vuoriliisukka (*Plectranthus montanus*)
* kynttiläliisukka (eli marraskuunkynttilä) (*Plectranthus oertendahlii*)
* kiiltoliisukka (*Plectranthus parviflorus*) 
* siipiliisukka (*Plectranthus saccatus*)
* kongonliisukka (*Plectranthus seretii*)

Sukuun mahdollisesti luokiteltu laji: isokirjopeippi eli värinokkonen (*Solenostemon scutellarioides*, syn. *Plectranthus scutellarioides*).

Monia liisukoita viljellään huonekasvina, yrttiliisukkaa myös mausteyrttinä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Liisukat eli liisankukat (''Plectranthus'')
* ITIS: ''Plectranthus'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Plectranthus''
Porrot

**Porrot** (*Ballota*) on suku huulikukkaiskasvien heimossa. Siihen kuuluu 18 lajia, joita esiintyy alkuperäisenä Euroopassa, Pohjois-Afrikassa ja läntisessä Aasiassa. Porrot ovat lähisukua hurtanmintuille.

## Lajeja
* tummaporro eli valkoporro eli porro (*Ballota nigra*)
** suppilotummaporro, suppilovalkoporro eli suppiloporro (*B. nigra* subsp. *meridionalis* (subsp. *foetida*))
** putkitummaporro, putkivalkoporro eli putkiporro (*B. nigra* subsp. *nigra*)
** koukkuvalkoporro (*B. nigra* subsp. *uncinata*)
* huopaporro eli egeanporro (*Ballota pseudodictamnus*)
** egeanporro (*B. pseudodictamnus* subsp. *pseudodictamnus*)

Tummaporro esiintyy koko Euroopassa. Suomessa se on hyvin harvinainen ja satunnainen uustulokas.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Porrot (''Ballota'')
* ITIS: ''Ballota'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Ballota''
Melissat

**Melissat** (*Melissa*) on suku huulikukkaiskasvien heimossa. Siihen kuuluu neljä lajia monivuotisia ruohoja. Melissojen lähisukuja ovat rosmariinit ja salviat. Tunnetuin laji on mauste- ja lääkekasvina maailmanlaajuisesti lauhkealla vyöhykkeellä viljelty sitruunamelissa (*Melissa officinalis*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Melissa''
* Suomen Lajitietokeskus: Melissat – ''Melissa''
Iisopit

**Iisopit** (*Hyssopus*) on suku huulikukkaiskasvien heimossa. Siihen kuuluu seitsemän lajia. Tunnetuin laji on maustekasvina laajasti viljelty iisoppi eli rohtoiisoppi (*Hyssopus officinalis*), joka on tummansinikukkainen, Euroopassa ja Länsi-Aasiassa alkuperäisenä kasvava varpu.

Suomen Lajitietokeskuksen luokittelussa suku yhdistetään ampiaisyrtteihin (*Dracocephalum*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Iisopit (''Hyssopus'')
*ITIS: ''Hyssopus'' 
*United States Department of Agriculture (USDA): ''Hyssopus'' 
*Flora of China: ''Hyssopus''
Rantayrtit

**Rantayrtit** (*Lycopus*) on suku huulikukkaiskasvien heimossa. Siihen kuuluu 18 lajia. Niistä Euroopassa esiintyy kaksi: rantayrtti (*Lycopus europaeus*) ja sulkarantayrtti. Pohjois-Amerikassa ja Itä-Aasiassa tavataan monia rantayrttilajeja. Suomessa rantayrtti on yleinen rantakasvi maan eteläosassa.

## Lajeja
* rantayrtti eli luhtarantayrtti (*Lycopus europaeus*)
* sulkarantayrtti (*Lycopus exaltatus*)
* virginianrantayrtti (*Lycopus virginicus*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Rantayrtit (''Lycopus'')
*Suomen Lajitietokeskus: Rantayrtit – ''Lycopus''
*ITIS: ''Lycopus'' 
*United States Department of Agriculture (USDA): ''Lycopus'' 
*Flora of China: ''Lycopus''
WorldWideWeb (selain)

**WorldWideWeb** oli Tim Berners-Leen kehittämä verkkoselain, jonka Berners-Lee nimesi uudelleen Nexukseksi välttääkseen sekaantumisen World Wide Web -konseptin kanssa.

Berners-Lee kehitti selaimen NeXT Computer työasemallaan työskennellessään CERN:ssä.

Selaimen lähdekoodi julkaistiin julkisomistukseen (public domain) 30 huhtikuuta 1993.

## Katso myös
* ViolaWWW
* Midas (selain)
* Erwise
* Mosaic

## Lähteet
Niittyhumalat

**Niittyhumalat** (*Prunella*) on suku huulikukkaiskasvien heimossa. Siihen kuuluu kahdeksan lajia ja muutama risteymälaji. Niittyhumalien tieteellinen nimi *Prunella* on homonyymi rautiaisten lintusuvun kanssa.

## Lajeja
* isoniittyhumala (*Prunella grandiflora*)
* valkoniittyhumala (*Prunella laciniata*)
* ahoniittyhumala (*Prunella vulgaris*)

Suomessa kasvaa luonnonvaraisena ahoniittyhumala. Se on matalakasvuinen sinikukkainen ruoho, jonka tähkämäinen kukinto muistuttaa lakastuneena ulkonäöltään humalan emikukintoa. Pohjoismaiden eteläosissa esiintyvät lisäksi isoniittyhumala ja valkoniittyhumala.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Niittyhumalat (''Prunella'')
* Suomen Lajitietokeskus: Niittyhumalat – ''Prunella''
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Prunella'' 
* Flora of China: ''Prunella''
Leponiemi

**Leponiemi** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Arvi Leponiemi (1926–2002), taloustieteilijä
*Joni Leponiemi (s. 1974), näyttelijä
Kotilokukat

**Kotilokukat** (*Moluccella*) on suku huulikukkaiskasvien heimossa. Siihen kuuluu kahdeksan lajia. Lähi-idässä ja Kaukasiassa luonnonvaraisena esiintyvää yksivuotista kellokotilokukkaa eli kotilokukkaa eli "irlanninkelloa" (*Moluccella laevis*) viljellään koristekasvina. Lajin kukan suppilomainen verhiö on venynyt teriötä huomattavasti suuremmaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Moluccella''
* Suomen Lajitietokeskus: Kotilokukat – ''Moluccella''
Midas (selain)

**MidasWWW** oli yksi ensimmäisiä selaimia World Wide Webiin. Selain kehitettiin Stanford National Accelerator Laboratoryssa (SLAC).

Selaimen lähdekoodi 16. marraskuuta 1992 on julkisena GitHub-palvelussa.

## Katso myös
* WorldWideWeb (selain)
* ViolaWWW
* Erwise

## Lähteet
CPL (ohjelmointikieli)

**CPL** () on Cambridgen yliopistossa kehitetty moniparadigmainen ohjelmointikieli 1960-luvulla.

Kieli otti paljon vaikutteita ALGOL 60 kielestä. Ensimmäinen kääntäjä kielelle on julkaistu n. vuonna 1970.

CPL tukee useita perusdatatyyppejä:
* index, integer, real, complex
** index on eritystapaus integeristä, tarkoitettu viittaamaan taulukkoon
* Boolean, logical, long logical
* string 
* label
* array 
* list

Yhdistelmätyyppejä voidaan muodostaa perusdatatyypeistä. Lisäksi on tyyppi *general*.

## Esimerkkiohjelma

Esimerkkiohjelma CPL-kielellä:


```
function Fact2[x] = result of
     § real f = 1
     until x = 0 do
         f, x := xf, x — 1
     result := f §
```


## Lähteet
Kuovijoki

**Kuovijoki** (Op. 71) (*Curlew River*) on ensimmäinen kolmesta Benjamin Brittenin säveltämästä kirkkoparaabelista.  Teos perustuu japanilaiseen no-näytelmään *Sumidagawa* (Sumida-joki), jonka on kirjoittanut Juro Motomasa (1395–1431).  Britten näki näytelmän matkaillessaan Japanissa ja Kaukoidässä alkuvuodesta 1956. 

Libreton kirjoitti William Plomer, joka muunsi alkuperäisteoksen kristilliseksi paraabeliksi ja sijoitti tapahtumat varhaiskeskiaikaan. Tapahtumapaikaksi hän valitsi fiktiivisen Kuovijoen (Curlew River) Itä-Anglian suomailla. Toiminnan keskipisteessä on roolihenkilö nimeltä Madwoman (hullu nainen). Ulkopuolinen päähenkilö esiintyy lukuisissa Brittenin teoksissa: *[[Peter Grimes]]*, *Billy Budd*, *Ruuvikierre* ja *Owen Wingrave.*

*Kuovijoki* merkitsi lopullista muutosta säveltäjän tyylissä ja pohjusti hänen tulevia töitään, kuten *Owen Wingrave*, *Kuolema Venetsiassa*, ja Kolmas jousikvartetto.

Teos sai ensi-iltansa 13. kesäkuuta 1964. Ohjaaja oli Colin Graham  ja esityspaikka St. Bartholomewsin kirkko Orfordissa Englannissa. Rooleissa olivat muun muassa Peter Pears ja Bryan Drake, jotka ovat esiintyneet monissa Brittenin oopperoissa.

## Roolit

## Lähteet
* Holden, Amanda (toim.), *The New Penguin Opera Guide,* New York: Penguin Putnam, 2001. 
* Warrack, John ja West, Ewan, *Oxford Dictionary of Opera* New York: OUP:1992 
### Viitteet
Kämärin jäähalli

**Kämärin jäähalli** (NPS-Areena) on Varkaudessa sijaitseva jäähalli, jonne mahtuu tuhat katsojaa. Se on suurempi Kämärin jääurheilukeskuksen kahdesta hallista. Kämärin jäähallin jääkiekkokotijoukkue on II-divisioonassa pelaava Warkis. Jäähallin aiempi nimi on Hurry-Areena. Hallin vieressä on Kämärin pesäpallo ja jääpallokenttä.

## Lähteet
Uinti kesäolympialaisissa 2016 – miesten 10 kilometrin avovesiuinti

**Miesten 10 kilometrin avovesiuinnissa** kilpailtiin **[[Kesäolympialaiset 2016|Rio de Janeiron kesäolympialaisissa vuonna 2016]]** 16. elokuuta paikallista aikaa.

Kilpailun voitti alankomaalainen Ferry Weertman ajalla 1:52:59,80. Toiseksi sijoittui saman ajan uinut kreikkalainen Spyridon Gianniotis. Pronssille ui ranskalainen Marc-Antoine Olivier jäätyään kärkikaksikosta 2,2 sekuntia.

## Tulokset
*Merkkien selitykset:
**DSQ = Tulos hylätty

## Lähteet
Kerttu Nieminen

**Kerttu Elisabet Pohjonen** (o.s. *Nieminen*; 4. elokuuta 1908 – 5. huhtikuuta 1989 Pori) oli suomalainen näyttelijä. 

Nieminen aloitti uransa vuonna 1928 Hämeenlinnan Työväen Teatterissa ja esiintyi sen jälkeen Kotkan Kaupunginteatterissa, Kotkan Työväen Teatterissa, Lahden kaupunginteatterissa sekä Helsingin Työväenteatterissa, kunnes siirtyi Poriin vuonna 1945. Nieminen ja Alli Häjänen siirrettiin Porin teatterista eläkkeelle vuonna 1971 ennen lakisääteistä eläkeikää, mikä yhdessä samanaikaisesti tehtyjen irtisanomisten vuoksi johti Suomen Näyttelijäliiton vastatoimiin. Nieminen ja Häjänen saivat lopulta jäädä teatteriin.

Vuonna 1967 Niemiselle myönnettiin Pro Finlandia -mitali. Hän sai valtion ylimääräisen taiteilijaeläkkeen toukokuusta 1987 alkaen.

Hänen puolisonsa oli kuvanveistäjä Jussi Pohjonen, jonka kanssa hän avioitui 1946.

## Lähteet
Annikki Palmén

**Annikki Palmén**, o.s. *Saarisalo* (8. elokuuta 1929 Viipuri – 23. joulukuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen kasvitieteilijä.

Palménin väitöskirja *Die Flora in ihrer Beziehung zur Siedlung und Siedlungsgeschichte in den südfinnischen Städten Porvoo, Loviisa und Hamina* ilmestyi 1963 ja sai paljon kiitosta. Hän oli Helsingin yliopiston kasvitieteellisen puutarhan amanuenssina ja intendentti runsaat 30 vuotta.

Palménin puoliso oli professori Ernst Palmen vuodesta 1973.

## Teokset
* *Helsingin yliopiston kasvitieteellinen puutarha: kasvihuoneiden opas*. Helsinki, 1975 (useita painoksia)
** *Helsingfors universitets botaniska trädgård: växthusguide*. Annikki Palmén; den svenska uppl. granskad av Hans Luther.  Helsingfors universitet, 1977 .
* *Kasvihuonekasvien lajintuntemus: (cl I.A.9.4.c.)* Jaakko Jalas, Annikki Palmén, Väinö Hosiaisluoma. Helsingin yliopisto, 1975. - (Helsingin yliopiston kasvitieteen laitoksen monisteita, ISSN 0357-6264; 17.).
* *Avomaan puutarhakasvien tuntemus: (cl I.A.9.4.b)*. Jaakko Jalas, Annikki Palmén, Leena Hämet-Ahti. Helsingin yliopiston kasvitieteen laitos, 1978. - (Helsingin yliopiston kasvitieteen laitoksen monisteita, ISSN 0357-6264; 51.).
* *Kasvihuonekasvien lajintuntemus* Jaakko Jalas, Annikki Palmén. Hki: Helsingin yliopisto, 1979. - (Helsingin yliopiston kasvitieteen laitoksen monisteita, ISSN 0357-6264; 57.).
* *Kasvitieteellisen puutarhan avomaan kasvien tuntemus*. Jaakko Jalas, Annikki Palmén, Leena Hämet-Ahti. Hki: Helsingin yliopisto, 1979. - (Helsingin yliopiston kasvitieteen laitoksen monisteita, ISSN 0357-6264; 56.). .
* *Viljelykasvien nimistö*. toim. Annikki Palmén, Pentti Alanko. Hki: Puutarhaliitto, 1983 Puutarhaliiton opaskirjoja, ISSN 0355-8665; n:o 31. (Puutarhaliiton julkaisuja, ISSN 0355-080X; n:o 232.). . – Uud. laitos 1993, Puutarhaliiton julkaisuja, ISSN 0355-080X; nro 271.. Puutarhaliitto ISSN 1237-8070; nro 38.). .
* *Helsingin yliopiston kasvitieteellisen puutarhan puuvartiset kasvit*. Annikki Palmén. Helsingin yliopiston kasvitieteellinen puutarha, 1985. - (Ulmus, ISSN 0782-3851; 1.).
* *Avomaan hyöty- ja koristekasveja*. julkaisija: Helsingin yliopiston kasvitieteen laitos. Helsingin yliopisto, 1991. - (Helsingin yliopiston kasvitieteen laitoksen monisteita, ISSN 0357-6264; 126.). .
* *Viljelykasvien nimistö*. toimittaneet Annikki Palmén, Pentti Alanko. Helsinki: Puutarhaliitto, 1993 - (Puutarhaliiton julkaisuja, ISSN 0355-080X; nro 271.). - (Opas / Puutarhaliitto, ISSN 1237-8070; nro 38.). .

## Lähteet
Ramair

**Ramair** (, ICAO: **RMY**) oli venäläinen rahtilentoyhtiö. Vuonna 1997 perustettu yhtiö lensi tilauslentoja Tšeljabinskin lentoasemalta ja Sharjahin lentoasemalta. Se lopetti toimintansa vuonna 1999.

## Laivasto
Ramair käytti toimintansa aikana seuraavia viittä lentokonetta.

* 1 Jakovlev Jak-40
* 3 Iljušin Il-18D
* 1 Iljušin Il-18Gr

## Onnettomuudet

* 17. joulukuuta 1997: Ramairin lennolla 202 ollut Iljušin Il-18Gr ajautui kiitotien päästä yli Johannesburgin lentoasemalla, kun miehistö keskeytti lähtökiidon liian myöhään. Nokkapyörä osui kiitotien päätyvaloon ja vasen pääteline katkesi osuttuaan betonikappaleeseen. Koneessa oli viiden tonnin ylikuorma ja sen painopiste oli hyväksyttyjen rajojen ulkopuolella.

## Lähteet
Blue (Joni Mitchellin albumi)

__NOTOC__
**Blue** on kanadalaisen Joni Mitchellin neljäs studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1971. Levyä on myyty yli miljoona kappaletta. Levyltä julkaistiin yksi single *Carey*, joka saavutti kohtalaista suosiota.

Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 15.

Vuosien myötä *Blue* on noussut yhdeksi populaarimusiikin arvostetuimmista albumeista. Vuonna 2000 *[[The New York Times]]* valitsi sen yhdeksi 25 albumista, jotka ovat merkinneet käännekohtaa tai huippuhetkeä 1900-luvun populaarimusiikissa. Se valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen *[[1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään]]*. Heinäkuussa 2017 Yhdysvaltojen julkisen palvelun radioyhtiö NPR nimesi sen kaikkien aikojen merkittävimmäksi naisen tekemäksi musiikkialbumiksi. Colin Larkinin kirjassa *All Time Top 1000 Albums* (2000) se tuli sijalle 24. Vuonna 2020 *[[Rolling Stone]]* -lehti listasi *Bluen* kaikkien aikojen kolmanneksi merkittävimmäksi albumiksi 500 levyn listallaan. 

## Kappaleet
Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Joni Mitchell.

#
#
#
#
#
#
#
#      
#
#

## Arvostelut
* About.com: 
* Allmusic: 
* Pitchfork Media: 10/10
* Robert Christgau: A
* Rolling Stone: 

## Lähteet
Doris Pettersson

**Doris Ester Maria Pettersson** (22. tammikuuta 1926 Helsinki – 4. huhtikuuta 2005) oli suomalainen arkkitehti. Hän työskenteli eri arkkitehtitoimistoissa ja teki sen ohella paljon omia suunnitelmia.

Pettersson kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1944 Nya Svenska Samskolanista ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1953. Hän kuului Suomen arkkitehtiliittoon ja Tekniska Föreningen i Finland -järjestöön.

Pettersson oli usean toimiston palveluksessa ja aloitti arkkitehti Olof Hanssonin toimistossa vuosina 1953–1956. Sitten hän työskenteli arkkitehti Lars Rejströmin toimistossa vuosina 1956–1958 ja arkkitehti K. R. Lindgrenillä vuosina 1958–1960, minkä jälkeen hän oli vuoteen 1971 Hilding Ekelundin toimistossa, kunnes samana vuonna palasi K. R. Lindgrenin toimistoon. Petterssonin piirustuskokoelma on Arkkitehtuurimuseossa.

## Suunnittelutöitä
* Kappeli, Iso Leikosaari, vihittiin käyttöön 1960 

## Lähteet
Guanidinoasetaatti-N-metyylitransferaasi

**Guanidinoasetaatti-N-metyylitransferaasi** on entsyymi, joka katalysoi metyyliryhmän siirtoa S-adenosyylimetioniinilta glykosyamiinille. Tuotteina tässä reaktiossa muodostuu kreatiinia ja S-adenosyylihomokysteiiniä. Entsyymi on eläimille tärkeä kreatiinin biosynteesissä. Guanidinoasetaatti-N-metyylitransferaasin EC-numero on EC 2.1.1.2 ja CAS-numero 9029-75-8.

## Rakenne ja toiminta
Rakenteeltaan guanidinoasetaatti-N-metyylitransferaasi on kahdesta alayksiköstä koostuva dimeeri. Ihmisen entsyymin molekyylimassa on 60 kDa. Entsyymi vaatii toimiakseen koentsyymiksi ATP-molekyylin ja magnesiumioneja. Guanidino-N-metyylitransferaasia esiintyy erityisesti maksassa, haimassa ja pienemmissä määrin munuaisissa. Entsyymin toimintaa säätelee S-adenoseyylihomokysteiinin määrä elimistössä ja tämä yhdiste on guanidinoasetaatti-N-metyylitransferaasin inhibiittori.

Guanidinoasetaatti-N-metyylitransferaasin puutos on hyvin harvinainen periytyvä sairaus. Oireina ovat muun muassa lihasten heikkous, kommunikaatiovaikeudet, jotka muistuttavat autismia, lihasten tick-liikkeet, kehitysvammaisuus ja epilepsian kaltaiset kohtaukset.

## Lähteet
Tarja Salmio-Toiviainen

**Tarja Inkeri Salmio-Toiviainen** (7. heinäkuuta 1917 Helsinki – 15. tammikuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti ja tekniikan lisensiaatti (1983). Hän erikoistui myöhemmin  restaurointiin ja rakennussuojeluun.

Salmio-Toiviainen kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin yhteislyseosta vuonna 1935 ja alkoi opiskella arkkitehtuuria Teknillisessä korkeakoulussa. Hän valmistui arkkitehdiksi 1941. Hänen diplomitöitään olivat museon ja kirjastotalon suunnitelmat Kotkaan. Hän perusti 1947 oman arkkitehtitoimiston puolisonsa Esko Toiviaisen kanssa. He sunnittelivat muun muassa Nuijamaan kirkon, Nummelan, Järvenpään, Puotilan ja Vihtijärven kappelit sekä Luhta Oy:n toimitalon, tehtaat ja asuinalueen Lahteen sekä myös sankarihauta-alueita. Useat yritykset käyttivät heitä suunnittelutöissä. Heidän tunnetuin työnsä on ollut yhdessä arkkitehti Einari Teräsvirran kanssa Helsingin Munkkiniemeen suunnittelema perheiden yhteinen Rantapolun paritalo (1953), joka on suojeltu asemakaavassa.

Salmio-Toiviainen avioitui vuonna 1940 diplomi-insinööri Esko Toiviaisen kanssa. Hänen isänsä oli OTK:n johtaja Toivo Salmio.

Salmio-Toiviaisen piirustuskokoelma on Arkkitehtuurimuseossa.

## Kuvia tuotannosta

Tiedosto:Nuijamaan kirkko 2017 11.jpg|Nuijamaan kirkko, 1948, Lappeenranta.
Tiedosto:Kuivanto sankarimuistomerkki.JPG|*Kuivannon sankarimuistomerkki*, yhdessä Esko Toiviaisen kanssa, 1948, Orimattila.
Tiedosto:Orimattila sankarimuistomerkki.JPG|*Orimattilan sankarimuistomerkki*, yhdessä Esko Toiviaisen kanssa, 1948, Orimattila.
Tiedosto:Kouvola sankarimuistomerkki.JPG|*Viheriöivä sankariristi*, 1948, Kouvola.


## Lähteet
Mark Andre

**Mark Andre** (alk. *Marc André*, s. 10. toukokuuta 1964 Pariisi) on ranskalainen, Saksassa asuva nykytaidemusiikin säveltäjä.

Andre opiskeli Pariisin konservatoriossa Claude Baliffin ja Gérard Griseyn johdolla. Vuosiksi 1993–1996 hän sai stipendin Stuttgartin musiikkiakatemiaan opiskelemaan Helmut Lachenmannin johdolla ja opiskeli samalla musiikkitieteen tohtoriksi Pariisissa ja Toursissa. Vuosina 1997–2013 Andre opetti Strasbourgissa ja Frankfurtissa. Hän on opettanut myös Dresdenissä ja Darmstadtin kesäkursseilla.

Andren tunnetuimpia ja palkituimpia sävellyksiä ovat *Fatal, Un-fini* I ja II sekä *Le trou noir univers, Le loin et le profond*. Italialainen musiikkilehti *Classic Voice* järjesti vuonna 2016 äänestyksen parhaista 2000-luvulla sävelletyistä teoksista, vastaajina sata  eurooppalaista nykymusiikin tuntijaa. Kahdeksan Mark Andren teosta sai äänestyksessä mainintoja, eniten (4) hänen sävellyksensä *durch* vuodelta 2006.

Vuonna 2014 Mark Andre oli jäsenenä Suomessa järjestetyn ensimmäisen kansainvälisen Sibelius-sävellyskilpailun tuomaristossa.
## Lähteet
Frank Waller

**Frank Laird Waller** (24. kesäkuuta 1884 Saint Paul – 29. marraskuuta 1941 Kansas City) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.

Waller osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1904 St. Louisissa. Hän osallistui tuolloin 400 metrin juoksuun sekä 400 metrin aitajuoksuun, saavuttaen kummaltakin matkalta hopeaa.

Ennätyksikseen Waller juoksi 440 jaardilla ajan 49,6 vuonna 1905 sekä 400 metrin aidoissa ajan 53,6 vuonna 1904.

## Lähteet
Jääkäripatsas

**Jääkäripatsas** on Vaasanpuistikon päässä Vaasassa sijaitseva muistomerkki, joka on omistettu Suomen jääkäriliikkeelle. Patsaan on valanut ja suunnitellut entinen jääkärikapteeni Lauri Leppänen.  Patsas paljastettiin vuonna 1958. Patsaan pronssivalu ja graniittialusta valmistettiin Helsingissä.

Patsaan jalustassa on teksti: 

## Patsaan historiaa
Jääkärien muistomerkkisäätiön toimesta järjestettiin yleinen rahankeräys vuosina 1957–1958, jonka ylijäämät annettiin Jääkärien tuki -rahastolle. Muistomerkin paljastustilaisuus pidettiin 25. helmikuuta 1958, jääkärien kotiinpaluun 40-vuotispäivänä.

Tilaisuuteen osallistui muun muassa tasavallan presidentti Urho Kekkonen. Patsaan mallina toimi ähtäriläinen kirjakauppias Jorma Honkaniemi.

## Katso myös
* 27. jääkäripataljoona

## Lähteet
Ivan Savin

**Ivan Savin** (, oikealta nimeltään *Ivan Ivanovitš Savolain (Savolainen)*, Иван Иванович Саволаин (Саволайнен); 10. syyskuuta 1899 Odessa, Venäjä – 12. heinäkuuta 1927 Helsinki) oli venäläinen kirjailija ja journalisti.

Savinin isoisä oli suomalainen merimies, joka nai Odessassa paikallisen kreikkalaisnaisen. Hänen isänsä oli notaari ja äitinsä moldovalainen. Lapsuutensa Savin vietti Poltavan kuvernementin Zenkovissa. Lukion jälkeen hän osallistui valkoisten puolella Venäjän sisällissotaan. Jäätyään punaisten vangiksi Savin onnistui pakenemaan Pietariin, josta hän pääsi suomalaisten sukujuuriensa ansiosta muuttamaan isänsä kanssa Suomeen.

Savin kirjoitti runoja, proosaa ja artikkeleita, joita julkaistiin venäläisessä emigranttilehdistössä. Lahjakas, tyyliltään romanttinen kirjoittaja sai tunnustusta, ja aiheidensa perusteella häntä kutsuttiin ”valkoisen unelman runoilijaksi”. Savinin ainoa elinaikana ilmestynyt runokokoelma *Ladonka* painettiin Belgradissa vuonna 1926. Kirjailija kuoli epäonnistuneeseen umpisuolenleikkaukseen.

## Teoksia
* *Ladonka*. Belgrad, 1926.
* *Ladonka* (toinen, laajennettu painos). New York, 1958.
* *Tolko odna žizn*. New York, 1988.
* *Moi belyi vitjaz...* Moskva, 1998.
* *Vseh ubijennyh pomjani, Rossija...* Moskva, 2007. 

## Lähteet
Juvankoski (Oripää)

**Juvankoski** on kulmakunta ja entinen koulupiiri Oripäässä Varsinais-Suomessa.

## Luonnonympäristö
Kulmakunta sijaitsee Säkylänharjun ja Virttaankankaan yhtymäkohdassa Säkylän Pyhäjärveen laskevan Pyhäjoen latvoilla. Kulmakunnan liepeille jää Pyhäjoen yhtenä lähteenä oleva Myllylähde Alastaron Virttaalla.

## Historia
Historiallisesti Juvankosken kulmakunta on muodostunut Oripään kunnan Oripään ja Tanskilan kylien takamaista, jotka muodostavat Oripään kuntaan kuuluvan, Säkylän ja Loimaan (aiemmin Alastaron) kuntiin rajautuvan eksklaavin eli erillisalueen. Kulmakunnalla on toiminut Juvankosken kansakoulu, joka oli toiminnassa ainakin jo vuonna 1928 ja ainakin vielä vuonna 1966.

Aiemmin Oripään kunnalla on ollut myös toinen, pienempi eksklaavi Pöytyän ja Yläneen kuntien alueiden väliin jäävällä Maanpään kulmakunnalla, jonka muodostamasta Maanpään koulupiiristä käytiin koulua Yläneen Rannanmäen kansakoulussa. Alue liitettiin Yläneeseen vuoden 1944 alusta. Eksklaaviin kuului ulkopalsta Oripään Latvan kylästä.

## Toimintaa
Kulmakunnalla toimivia yhdistyksiä ovat Juvankosken pienviljelijäyhdistys sekä vuonna 1998 perustettu Juvankoski nousee, joka on kehittänyt alueen luontomatkailua.

## Lähteet
The Complete Poetry of Jack London

**The Complete Poetry of Jack London** on vuonna 2009 ilmestynyt kokoomateos yhdysvaltalaisen kirjailijan Jack Londonin runoista.
## Jack Londonin runot

* ”A Heart” (1899)
* ”Abalone Song” (1913)
* ”And Some Night” (1914)
* ”Ballade of the False Lover” (1914)
* ”Cupid’s Deal” (1913)
* ”Daybreak” (1901)
* ”Effusion” (1901)
* ”George Sterling” (1913)
* ”Gold” (1915)
* ”He Chortled With Glee” (1899)
* ”He Never Tried Again” (1912)
* ”His Trip to Hades” (1913)
* ”Homeland” (1914)
* ”Hors de saison” (1913)
* ”If I Were God” (1899)
* ”In a Year” (1901)
* ”In and Out” (1911)
* ”Je vis en espoir” (1897)
* ”Memory” (1913)
* ”Moods” (1913)
* ”My Confession” (1912)
* ”My Little Palmist” (1914)
* ”Of Man of the Future” (1915)
* ”Oh You Everybody’s Girl” (1915)
* ”On the Face of the Earth You Are the One” (1915)
* ”Rainbows End” (1914)
* ”Republican Rallying Song” (1916)
* ”Sonnet” (1901)
* ”The Gift of God” (1905)
* ”The Klondyker’s Dream” (1914)
* ”The Lover’s Liturgy” (1913)
* ”The Mammon Worshippers” (1911)
* ”The Republican Battle-Hymn” (1905)
* ”The Return of Ulysses” (1915)
* ”The Sea Sprite and the Shooting Star” (1916)
* ”The Socialist’s Dream” (1912)
* ”The Song of the Flames” (1903)
* ”The Way of War” (1906)
* ”The Worker and the Tramp” (1911)
* ”Tick! Tick! Tick!” (1915)
* ”Too Late” (1912)
* ”Weasel Thieves” (1913)
* ”When All the World Shouted My Name” (1905)
* ”Where the Rainbow Fell” (1902)
* ”Your Kiss” (1914)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Labor, Earle: Another Failed Poet: The Lyrical Whimsy of Jack London. *Work In Progress* 11/2014.
Golan sademetsäkansallispuisto

**Golan sademetsäkansallispuisto** () on Sierra Leonen eteläosissa sijaitseva sademetsäalueen kansallispuisto. Se on perustettu vuonna 2007. Puiston pinta-ala on 750,0 neliökilometriä (vuonna 2015). Vuotuinen sademäärä on noin 2&nbsp;800 millimetriä. Kansallispuisto koostuu kolmesta metsäisestä lohkosta pääosin Sierra Leonen Itäisessä maakunnassa: Golan pohjoinen, keskinen ja eteläinen osa. Vuonna 2025 se liitettiin Unescon maailmanperintökohteeksi osana Gola-Tiwain kompleksia yhdessä Tiwain luonnonsuojelualueen kanssa.

Puisto jatkuu etelärajansa takana Liberian puolella laajemman Golan sadametsäalueena. Yhdessä niiden on suunniteltu muodostavat yli 2&nbsp;000 neliökilometriä kattavan, rajan ylittävän rauhanpuiston.

Kansallispuiston alueella elää vuosien 2008–2011 arviointien mukaan ainakin 49 suurta (9 uhanalaista), 28 pientä nisäkäslajia (päästäiset ja jyrsijät) ja 34 lepakkolajia (2 uhanalaista). Suuriin nisäkkäisiin kuuluvat esimerkiksi leopardi, simpanssi, kääpiövirtahepo ja metsänorsu. Uhanalaisia leppakkolajeja ovat *Rhinolophus hillorum* (pienikokoinen hevosenkenkäyökkölaji) ja *Hipposideros marisae* (pienikokoinen kavioyökkölaji).

Alueelta on löydetty 43 sammakko- ja 13 matelijalajia. Näiden joukossa oli kaksi tieteelle uutta, taksonomisesti kryptista *[[Phrynobatrachus]]*-suvun lajia, joiden arvioitiin voivan olla pieniä (uhanalaisia) endeemisiä kantoja. Lisäksi tavattiin erittäin uhanalaista, aiemmin vain Norsunluurannikon Taïn kansallispuistosta löydettyä *Amietophrynus taiensis* -sammakkolajia. Seudun joista tavattiin 31 kalalajia, mutta osa näistä oli tieteellisesti huonosti tunnettuja. Siten uhanalaisuusluokitusta ei voitu tehdä. Perhoslajeja on yli 600. Näistä osa on tieteen huonosti tuntemia, joten aineistoa niiden uhanalaisuusluokitukseen ei ole riitävästi. Seudulta on tunnistettu äskettäin tieteellisesti uusia perhoslajeja. Golan sademetsäkansallispuiston alueelta on löydetty 140 sudenkorentojen lahkoon kuuluvaa eläinlajia. Osa lajeista on tieteelle uusia, eikä niiden uhanalaisuudesta osata vielä lausua. Vuonna 2011 kansallispuiston alueelta kuvattiin kuusi tieteellisesti uutta aito- tai hentosudenkorentojen lajia. 

Golan sademetsäalueelta on tavattu yli 330 lintulajia, joista 14 on uhanalaisia, kuten ghanankalapöllö, tainkutoja ja keltapääkaljukas.

Kansallispuistossa kasvaa 970 kasvilajia, joista yli 230 on puulajeja. Kasvilajeista ainakin 21 on uhanalaista, myös puistoalueen vallitseva puulaji *Heritiera utilis*. 

## Lähteet
Netta Hirvenkivi

**Netta Hirvenkivi** (s. 1997 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt mm. Ylen tuottamissa vuoden 2014 sekä 2016 joulukalentereissa sekä Yellow Film & TV:n tuottamassa draamasarjassa Downshiftaajat.
Helsingin yliopiston voimistelulaitos

**Voimistelulaitos** oli yksi Keisarillisen Aleksanterin-yliopiston, sittemmin Helsingin yliopiston laitoksista. Se perustettiin vuonna 1834 ja lakkautettiin asteittain vuosina 1972–1974, kun yliopistollinen liikunnanopettajakoulutus siirrettiin Jyväskylän yliopiston liikunta- ja terveystieteiden tiedekuntaan.

## Opettajakunta
Voimistelulaitoksen yliopettajina toimivat seuraavat henkilöt:
* 1835–1848 Joachim Otta
* 1848–1853 David August Hirn
* 1854–1874 Florentin Wilhelm Bergholm
* 1875–1911 Viktor Heikel, kasvatusopillisen voimistelun yliopettaja 1908–1911
* 1909–1930 Axel Hellsten, lääkitysvoimistelun yliopettaja
* 1912–1945 Kalle Rikala, kasvatusopillisen voimistelun yliopettaja 
Laitoksen johtajina toimivat vastaavasti seuraavat henkilöt:
* 1930–1944 Kalle Rikala
* 1945–1950 Lauri Tanner
* 1950–1953 Klaus Suomela
* 1953–1957 Martti Karvonen
* 1957–1967 Paavo Teräsvirta
* 1967–1974 Jouko Tikkanen
Laitoksen muuhun opettajakuntaan kuuluivat samaan aikaan seuraavien erityisalojen edustajat: kasvatusopillinen voimistelu, lääkitysvoimistelu (fysioterapia), miekkailutaito, urheilu, fysiologia ja urheilulääketiede.

## Toimitilat
Perustamisestaan lähtien aina 1930-luvulle asti laitos toimi Kirahvi-korttelissa Fabianinkadun varrella Carl Ludvig Engelin suunnittelemassa rakennuksessa, joka purettiin Helsingin yliopiston päärakennuksen laajennuksen tieltä. Tämän jälkeen voimistelulaitos sai toimitiloikseen Tieteellisten seurojen talon (nykyisin Arkkitehtuurimuseo) osoitteessa Kasarmikatu 24.

## Aiheesta muualla
* Atle Wilskman: *Yliopistomme voimistelulaitoksen perustaminen ja alkuvaiheet*. [Helsinki]: [kustantaja tuntematon], [1908]. NBN-FI f426929
* *Komitealta, joka on asetettu tutkimaan kysymystä yliopiston voimistelulaitoksen muuttamisesta korkeakouluksi fyysillistä kasvatusta varten* (= *Komiteanmietintö*; 1921, n:o 5). Helsinki: [kustantaja tuntematon], 1921. NBN-FI f436087
* *Helsingin yliopiston voimistelulaitoksen juhlajulkaisu 1834–1934*. Helsinki: [Helsingin yliopisto], 1934. NBN-FI f490276
* *Helsingin yliopiston voimistelulaitoksen opiskelijoiden kirjalliset erikoistyöt vuoteen 1971* (= *Julkaisuja*, ISSN 0357-2374; n:o 10). Jyväskylä: Jyväskylän yliopiston kirjasto, 1977.  (nidottu)
* Kalervo Ilmanen, Touko Voutilainen: *Jumpasta tiedekunnaksi: suomalainen voimistelunopettajakoulutus 100 vuotta, 1882–1982* (= *Liikuntatieteellisen seuran julkaisuja*, ISSN 0356-746X; nro 84). [Helsinki]: Valtion painatuskeskus, 1983.  (sidottu)
* Voimistelulaitoksen tiloja, henkilökuntaa ja opiskelijoita esittäviä valokuvia Finna.fi-palvelussa

## Lähteet
Jorma Pullinen

**Jorma Antero Pullinen** (12. syyskuuta 1931 Terijoki – 26. elokuuta 2018 Hamina)  oli suomalainen upseeri, joka toimi Reserviupseerikoulun johtajana ja Pohjan prikaatin komentajana.

Pullisen vanhemmat olivat  vänrikki Paavo Pullinen ja Tyyni Kostiainen. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1957 oli Tuula Rinne ja toinen vuodesta 1979 Stina Öhrnberg. Hänen sisarensa oli kuvanveistäjä Laila Pullinen.

Pullinen tuli ylioppilaaksi Kannaksen yhteislyseosta 1951.  Kadettikoulusta hän valmistui 1955 ja toimi sitten opetusupseerina Jääkäripataljoona 4:ssä vuoteen 1956 ja Kadettikoulussa 1957–1965. Jyväskylän sotilaspiirin esikunnassa Pullinen oli toimistoupseeri 1967–1968 ja Pääesikunnan järjestelyosastolla vastaavassa tehtävässä 1968–1973. Pääesikunnan varusmiestoimiston päällikkönä hän työskenteli 1973–1974 ja YK:n Kyproksen Suomen pataljoonan komentajana 1973–1975. Pullinen oli Rannikkojääkäripataljoonan komentaja 1975–1977 ja puolustusministeriön YK-valvontajoukkotoimiston päällikkö 1977–1979. Pohjan Prikaatin komentajana hän toimi 1979–1981 Raimo Katonan jälkeen ja Reserviupseerikoulun johtajana 1981–1986 Veikko Linnakon jälkeen. Pullinen  erosi vakinaisesta palveluksesta 1986.

Hänet ylennettiin vänrikiksi 1955, luutnantiksi 1956, yliluutnantiksi 1959, kapteeniksi 1961, majuriksi 1968, everstiluutnantiksi 1973 ja everstiksi 1979. 

## Lähteet
Howard Valentine

**Howard Van Nostrand Valentine** (14. joulukuuta 1881 New York – 25. kesäkuuta 1932 New York) oli yhdysvaltalainen pika- ja keskimatkojen juoksija sekä olympiavoittaja.

Valentine osallistui olympialaisiin kaksi kertaa, vuonna 1904 St. Louisissa sekä vuoden 1906 välikisoihin Ateenassa. Vuonna 1904 hän saavutti kultaa 4 mailin juoksun joukkuekilpailussa sekä hopeaa 800 metrin juoksussa. Tämän lisäksi hän sijoittui 1 500 metrin juoksussa seitsemänneksi sekä oli mukana 400 metrin juoksussa selviytymättä jatkoon. Vuonna 1906 hän kilpaili sekä 400 että 800 metrillä pääsemättä kummallakaan matkalla alkueristä jatkoon.

Ennätyksikseen Valentine juoksi 800 metrillä ajan 1.56,2 vuonna 1904 sekä 1500 metrillä 4.09,4 vuonna 1904.

## Lähteet
William Onyeabor

**William Onyeabor** (26. maaliskuuta 1946 Enugu, Nigeria – 16. tammikuuta 2017 Enugu, Nigeria) oli nigerialainen electro funk -muusikko ja liikemies. Häntä on kuvattu electro funkin uranuurtajaksi. Onyeabor oli suosittu kotimaassaan Nigeriassa ja funk-piireissä 1970- ja 1980-luvuilla, mutta saavutti suurempaa maailmanlaajuista tunnettavuutta vasta vuonna 2013 julkaistun kokoelman *Who Is William Onyeabor?* myötä. Sittemmin David Byrne yhtyeineen on esittänyt hänen kappaleitaan tribuuttikonserteissa.

## Diskografia
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet