open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Klaus Kinkel

**Klaus Kinkel** (17. joulukuuta 1936 Metzingen – 4. maaliskuuta 2019 Sankt Augustin) oli saksalainen poliitikko ja Saksan entinen ulkoministeri. Hän edusti Vapaita demokraatteja (FDP). Kinkel oli asianajaja ja Telekom-säätiön puheenjohtaja. Hän oli FDP:n puheenjohtaja 1993–1995.

Kinkel valmistui oikeustieteen tohtoriksi ja työskenteli sisä- ja ulkoministeriössä. Vuodet 1979–1982 hän oli ulkomaantiedustelupalvelu Bundesnachrichtendienstin johtaja. Hän oli Saksan ulkoministeriön valtiosihteeri 1982–1991, liittopäiväedustaja 1994–2002, oikeusministeri 1991–1992 ja ulkoministeri 1992–1998.

Ulkoministerinä Kinkel vaikutti yhdessä valtiosihteeri Hans von Ploetzin kanssa ratkaisevasti Suomen EU-jäsenyyden ratkeamiseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
JVC

**Victor Company of Japan** tai *Japan Victor Company*, lyhennettynä **JVC**, on suuri kansainvälinen yhtiö, jonka päämaja sijaitsee Jokohamassa, Japanissa. Se valmistaa ääni-, video- ja kulutuselektroniikkatuotteita. Yritys on tunnettu VHS-järjestelmän kehittäjänä.

## Historia
### 1920–1970
JVC perustettiin vuonna 1927 nimellä ”The Victor Company of Japan” yhdysvaltalaisen Victor Talking Machine Companyn tytäryhtiöksi. Vuonna 1932 JVC aloitti radioiden valmistamisen, ja vuonna 1939 yhtiö esitteli Japanin ensimmäisen television. Vuodesta 1953 vuoteen 2008 JVC oli Panasonicin (Matsushita oli vaihtanut nimensä Panasoniciksi) tytäryhtiö. Nykyään Panasonic omistaa alle 50&nbsp;% JVC:n osakkeista.

### 1970–1990
JVC kehitti VHS-formaatin ja esitteli vuonna 1976 Aasiassa ja Euroopassa sekä vuonna 1977 Yhdysvalloissa ensimmäisen kuluttajille tarkoitetun VHS-nauhurinsa. Sony oli esitellyt Betamax-formaatin vuotta aiemmin, ja 1980-luvulla käytiinkin formaattisotaa Betamax- ja VHS-nauhojen välillä. Betamax oli pienempi kuin VHS, ja sillä saatiin parempi kuvanlaatu. VHS kuitenkin selvisi voittajana, koska VHS-nauhurit olivat edullisempia ja VHS-kasetille mahtui aluksi pidempi tallennus, 120 minuuttia. Sony alkoi valmistaa VHS-nauhureita vuonna 1988.

## Tytäryhtiöt
Tytäryhtiöitä ovat olleet muun muassa Victor Music Industries ja Victor Entertainment, joiden toiminnot kuuluvat nykyään JVC Kenwood Victor Entertainment -yritykselle. Yritys tuottaa ja jakelee musiikkia, elokuvia ja muuta viihdettä, kuten animea ja televio-ohjelmia.

Aiemmin Pack-In-Video ja Victor Interactive Software kuuluivat yhtiöön, jotka yhdistettiin ja myytiin Marvelous Entertainment -yhtiölle.

## Tuotenimet
JVC:n tuotteita myydään Japanissa Victor-merkillä. JVC ei kuitenkaan saa käyttää Victor-tuotemerkkiä Japanin ulkopuolella, joten muualla maailmassa tuotteita markkinoidaan JVC-merkkisinä.

1960- ja 1970-luvuilla JVC käytti Japanin ulkopuolella tavaramerkkiä Nivico tai JVC Nivico.

Vuonna 2011 JVC luopui televisioiden valmistamisesta ja myi JVC-brändin käyttöoikeuden niiden osalta eri valmistajille: Euroopan markkinoilla turkkilaiselle Vestelille, Pohjois-Amerikan markkinoilla taiwanilaiselle AmTran Videolle sekä Kiinan ja Korean markkinoilla kiinalaiselle Shenzhen MTC:lle. Vuonna 2018 myös Pohjois-Amerikan lisenssi siirtyi AmTranilta Shenzhen MTC:lle.

### Tunnettuja tuotteita
Maailmalla yksi tunnetuimmista JVC:n tuotteista lienee *JVC BoomBlaster* -cd-soitin.

## JVC Suomessa
JVC:n tuotteita Suomeen maahantuo Hedengren.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*JVC 
*JVC-Suomi 
*Hedengren
* Victor Entertainment MobyGamesissä
Arecales

**Arecales** on yksisirkkaisten kasvien Commelinids-ryhmään kuuluva kasvilahko, johon luetaan kuuluvaksi nykyisin kaksi heimoa.

Arecales-lahko sai nykyisen muotonsa vuonna 2016 julkaistussa APG IV -luokittelussa. Sitä ennen lahkoon luokiteltiin pelkästään palmukasvit. APG III -luokittelussa Dasypogonaceae-heimo oli vielä ilman lahkosijoitusta.

## Heimot
* **[[palmukasvit|Arecaceae]]** – palmukasvit
** 188 sukua ja lähes 2&nbsp;600 lajia
** esiintyy koko maailmassa trooppisella ja subtrooppisella vyöhykkeellä
* **[[Dasypogonaceae]]**
** 4 sukua ja 18 lajia
** esiintyy Australiassa, lähinnä lounaisosassa

## Lähteet
* Angiosperm Phylogeny Website: Arecales  Viitattu 27.8.2017.
Ateneum (antiikki)

**Ateneum** (, ) oli alkujaan Athene-jumalattarelle pyhitetty temppeli. Sittemmin sillä tarkoitettiin korkeampaa sivistys- tai opetuslaitosta. Rooman keisari Hadrianus rakensi kuuluisan *Athenaeumin*.

Ateneum on löydetty Rooman keskusaukion Piazza Venezian alta vuonna 2008, jolloin paikalle rakennettiin Rooman metron C-linjaa.

## Lähteet
Phase-change Dual

**Phase-change Dual** (PD-levy) on Panasonicin 1995 kehittämä CD-levyn tyyppinen uudelleenkirjoitettava optinen levyformaatti. PD-levylle voi tallentaa 650 megatavua tietoa ja levyn on ilmoitettu kestävän noin 500&nbsp;000 uudelleenkirjoitusta. DVD-RAM-formaatti kehittyi PD:stä. Myös PD-levyn ympärillä on kotelo.

## Aiheesta muualla

* ECMA-240-standardi
* Kombo-asemavetoomus
Uusrenessanssi

**Uusrenessanssi** oli rakennus- ja sisustustaiteessa sekä taideteollisuudessa 1800-luvun jälkipuolella esiintynyt kertaustyyleihin kuulunut suuntaus. Tyyli sovelsi renessanssille ominaisia muotoja ja tyylipiirteitä.

## Uusrenessanssi Suomessa
Uusrenessanssin edustajia Suomessa olivat muun muassa arkkitehdit:
* Frans Anatolius Sjöström (1840–1885),
* Theodor Höijer (1843–1919),
* Gustaf Nyström (1856–1917),
* Axel Hampus Dahlström (1829–1882),
* Karl August Wrede (1859–1943),
* Odert Sebastian Gripenberg (1850–1925).

## Uusrenessanssin arkkitehtuurigalleria

Tiedosto:Pohjoisesplanadi 25-27.jpg|Grönqvistin talo, Theodor Höijerin Helsingin Pohjoisesplanadille suunnittelema rakennus.
Tiedosto:Pohjoisesplanadi 29.jpg|Theodor Höijerin suunnittelema Hotelli Kämp Helsingin Pohjoisesplanadilla.
Tiedosto:Ateneum.JPG|Theodor Höijerin suunnittelema Ateneumin taidemuseo.
Tiedosto:Rikhardinkadun kirjasto.jpg|Theodor Höijerin suunnittelema Rikhardinkadun kirjasto.
Tiedosto:Villa Ephrussi de Rothschild BW 2011-06-10 11-25-12.JPG|Aaron Messiah: Villa Ephrussi de Rothschild Nizzassa.
Tiedosto:Chateau de Ferrieres.jpg|Château de Ferrières Pariisin ulkopuolella.
Tiedosto:Viktor Emanuel II-n galleria.jpg|Giuseppe Mengoni: Viktor Emanuel II:n galleria Milanossa.
Tiedosto:Orangerie Potsdam Haupt.jpg|Orangeria Sanssoucin puistossa.
Tiedosto:Hatanpaan kartano (926080045).jpg|Sebastian Gripenbergin suunnittelema Hatanpään kartano.
Tiedosto:Saatytalo.jpg|Gustaf Nyströmin suunnittelema Säätytalo Helsingissä.
Tiedosto:Livadia Palace Crimea.jpg|Livadijan palatsi, Jalta, Krim, Ukraina.
Tiedosto:Poly.jpg|F. A. Sjöströmin suunnittelema, Teknillisen korkeakoulun entinen päärakennus.
Tiedosto:Turun kaupungintalo.jpg|Turun kaupungintalo, muutostyön suunnitteli Frans Sjöström.
Tiedosto:Spb 06-2012 Palace Embankment various 09.jpg|Vladimirin palatsi, Pietari, Venäjä.
Tiedosto:Prague 07-2016 View from Petrinska Tower img4.jpg|Prahan Kansallisteatteri.
Tiedosto:PolandSzczecinProvincialOffice2.JPG|Aluetoimisto Szczecin, Puola.
Tiedosto:Lääninhallitus Oulu 20060325.JPG|Oulun lääninhallituksen talo
Tiedosto:IMG 0911 Nationalteateret stasjon i Oslo.jpg|Victoria terrasse Oslossa.


## Aiheesta muualla
Erottaja

**Erottaja** () on Mannerheimintien eteläpäässä Helsingin keskustassa sijaitseva pieni aukio. Mannerheimintien lisäksi samalta aukiolta johtavat myös Eteläesplanadi itään Kauppatorille, lyhyt **Erottajankatu** etelään sekä Bulevardi länteen Hietalahden suuntaan. Mannerheimintien ja Eteläesplanadin risteys on välimatkapiste, josta etäisyydet Helsingin ja muiden paikkakuntien välillä lasketaan.

Nimensä Erottaja on saanut siitä, että 1800-luvulla Erottaja-tori ja Erottajankatu erottivat varsinaisen kaupungin sen länsipuolella olleesta niin sanotusta Uudenmaan esikaupungista eli nykyisistä Kampin ja Punavuoren kaupunginosista. Nykyäänkin Kampin ja Kaartinkaupungin raja kulkee Erottajankatua pitkin. Se on samalla myös kahden erisuuntaisen ruutukaava-alueen rajana.

Erottajalla, Esplanadin puiston länsipäässä, sijaitsee Svenska teatern (*Ruotsalainen teatteri*). Sen eteen pystytettiin syyskuussa 2019 Eva Langen veistos *[[Usko toivo rakkaus]]*.

Aukiolla oli useiden vuosikymmenien ajan muutamien Helsingin sisäisten bussilinjojen päätepysäkki. Sieltä ovat lähteneet bussit Lauttasaareen, Seurasaareen ja Kannelmäkeen. Vuonna 2018 sieltä poistettiin viimeisetkin päätepysäkit, minkä jälkeen aukio kunnostettiin jalankulkuaukioksi. Samalla poistettiin aukion reunalla sijainnut nakkikioski. Erottajalla oli myös raitiovaunujen kääntösilmukka vuosina 1926–1966. Erottajan ohi Mannerheimintietä pitkin kulkevat edelleen raitiolinjat 1 (Eira–Bulevardi–Töölö–Sörnäinen–Käpylä),  3 (Olympiaterminaali–Eira–Erottaja–Bulevardi–Kallio–Töölö), 6 (Arabia–Eiranranta) ja 10 (Kirurgi–Pikku Huopalahti). 

Jatkosodan aikana 8. marraskuuta 1942 yksi neuvostoliittolainen pommikone yllätti Helsingin ilmatorjunnan ja pudotti kaksi pommia Erottajalle. Räjähdyksissä sai surmansa 50 ja haavoittui 114 elokuvateatterista poistumassa ollutta ihmistä.

## Erottaja kulttuurissa
Erottaja on kallein tontti *[[Monopoly]]*-lautapelin suomenkielisessä painoksessa. Erottaja on myös kirjailija Karo Hämäläisen vuonna 2011 ilmestyneen finanssitrillerin nimi. Romaanin keskeiset tapahtumat sijoittuvat Rake-talossa toimivaan fiktiiviseen Erottaja Investment Partners -nimiseen varainhoitoyhtiöön.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lavra

**Lavra** (, *käytävä*, ) on ortodoksisessa kirkossa käytetty nimitys, joka tarkoittaa tietyn alueen merkittävintä pääluostaria. Lavran yhteydessä voi olla useita skiittoja eli sivuluostareita. Alun perin lavra tarkoitti joukkoa erakkojen keljoja tai luolia, joiden yhteydessä saattoi olla kirkko ja ruokasali.

Venäjän ortodoksisessa kirkkossa on viisi luostaria, jotka ovat saaneet lavran arvon. 1970-luvulla tunnetuimpia näistä olivat Aleksanteri Nevskin lavra Pietarissa, Petšerskin lavra Kiovassa sekä Troitse-Sergijevin lavra Moskovan läheisyydessä.

 
Ukrainassa on neljä lavraa: Petšerskin lavra Kiovassa, Potšajivin lavra Potšajivissä, Svjatohirskin lavra Svjatohirskissä ja Univin lavra Lvivin piirin Univin kylässä.

Lavroja on myös ainakin Palestiinassa, Kreikassa (mm. Suuri lavra) ja Puolassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Lavra, Ortodoksi.net
Kalmojuuret

**Kalmojuuret** (*Acorus*) ovat yksisirkkaisiin kuuluva suku, joka yksin edustaa kalmojuurikasvien (Acoraceae) heimoa ja lahkoa Acorales. Aiemmin kalmojuuret luokiteltiin vehkakasvien (Araceae) heimoon.

Kalmojuuret ovat monivuotisia ruohoja, joiden silmut talvehtivat joko maan pinnalla tai sen alla. Ne kasvavat vesistöjen rannoilla ja soiden tuntumassa. Niiden lehdet ovat miekkamaiset, vihreät tai kellanvihreät, tyvestään punertavat. Hyvin pienikokoiset kukat ovat järjestäytyneet puikeloksi, jonka pituus on 4–10 cm. Kalmojuuria on käytetty yrtteinä, rohtokasveina ja koristekasveina.

Kalmojuuriin kuuluu kaksi lajia:
* rohtokalmojuuri (*Acorus calamus*)
** var. *americanus* (Pohjois-Amerikan subarktisista osista Yhdysvaltain pohjois- ja itäosiin)
** var. *angustatus* (Aasia)
** var. *calamus* (Himalaja, Siperiasta Koreaan)
* heinäkalmojuuri (*Acorus gramineus*)
** var. *pusillus* – kääpiö- eli hentokalmojuuri

## Lahko Acorales, heimo Acoraceae
Lahko muodostaa yksisirkkaisten kladogrammissa eli evoluutiopuussa ensimmäiseksi eroavan kehityslinjan. Sen apomorfioita eli ominaisuuden kehittyneempiä muotoja kantamuotoon verrattuna voivat olla kukinnon eräät ominaisuudet, kuten vanallisuus, tiheän tähkämäinen puikelo (spadix) ja siihen liittyvä kookas suojuslehti (spatha) sekä kukkien perättömyys. Lisäksi tulee pari anatomista piirrettä: putkiloiden puuttuminen kuljetussolukosta ja siemenen ulkovalkuainen (perispermi).

Heimotasolla apomorfioita tulee lisää, ja ne koskevat pääasiassa anatomisia ominaisuuksia. Lehdet ovat syrjittäisiä, reuna on varren puolella (isobifasiaalisuus). Kukintovanassa on kaksi erillistä kuljetussolukkoa. Yksittäisissä kukissa ei ole suojuslehtiä, kukinnossa kylläkin yksi iso. Emilehden selkäpuolella ei ole johtojännettä, ja sikiäimen lokeroissa on erittäviä solukarvoja (trikoomia). Emin vartalo on leveä ja massiivinen. Siemenaiheen kalvoissa (integumenteissa) on karvoja, ja siemenaiheessa ns. hypostaasirakenne on kookas keskuksineen ja säteittäisine soluineen.

## Lähteet
* Stevens, P. F. 2001 –: Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Kalmojuuret (''Acorus'')
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Acorus'' 
* Flora of China: ''Acorus''
Aristeas Prokonnesoslainen

**Aristeas** () oli puolilegendaarinen kreikkalainen runoilija ja ihmeidentekijä. Hän vaikutti Vähän-Aasian Prokonnesoksessa eli nykyisellä Marmaran saarella 600-luvulla eaa.

Herodotos kertoo, että korkea-arvoiseen sukuun kuulunut Aristeas olisi kaatunut kuolleena maahan huovuttajan luona ollessaan. Huovuttaja sulki liikkeensä ja lähti hakemaan Aristeaan sukulaisia, mutta ruumis oli kadonnut ennen kuin sukulaiset ehtivät paikalle. Seitsemän vuotta myöhemmin Aristeaan kerrottiin ilmestyneen esiin Prokonnesoksessa ja kirjoittaneen *Arimaspeia* () -runon, minkä jälkeen hän katosi uudelleen.

*Arimaspeia* kertoo Aristeaan matkoista kaukana pohjoisessa. Hän oli tavannut siellä issedonialaisten heimon, jolta hän oli saanut tietoja vielä kauempana pohjoisessa asuneista fantastisista kansoista: yksisilmäisistä arimaspeista, jotka taistelivat kulta-aarteita vartioivien aarnikotkien kanssa, sekä hyperborealaisista, joiden luona Apollon asui talvella. Runosta on jäljellä vain katkelmia.

Herodotoksen kertoman mukaan Aristeas ilmestyi 240 vuotta kuolemansa jälkeen Metapontionissa, eteläisessä Italiassa. Hän käski, että hänelle tuli pystyttää patsas ja Apollonille uusi alttari. Hän kertoi matkustaneensa kuolemansa jälkeen Apollonin seurassa pyhän korpin hahmossa.

## Lähteet
Poales

**Poales** on yksisirkkaisten kasvien lahko, jonka merkittävin heimo on heinäkasvit (Poaceae). Poales-lahko käsittää nykyluokittelun mukaan 17 heimoa, 997 sukua ja yli 18&nbsp;000 lajia. 10&nbsp;000 lajia käsittävien heinäkasvien ohella suurimpia heimoja ovat sarakasvit (5&nbsp;430 lajia), ananaskasvit (1&nbsp;770 lajia) ja Eriocaulaceae (1&nbsp;160 lajia). Lahkoon kuuluvista heimoista Suomen luonnossa esiintyy lajeja heinäkasvien, sarakasvien, vihviläkasvien ja osmankäämikasvien heimoista.

Lahkon kasvit ovat lähinnä ruohoja, harvoin pensaita tai köynnöksiä. Pienet ja tuulipölytteiset kukat sijaitsevat tavallisesti kukinnoissa. Lehdet ovat silposuoniset ja usein hyvin kapeat. Poales on yksi menestyksekkäimpiä kasviryhmiä nykymaailmassa. Lisäksi lahkoon kuuluu eräitä tärkeimmistä hyötykasveista, kuten vehnä, ohra, kaura, riisi, maissi ja ananas.

## Heimot
Lahkoon kuuluvat seuraavat 15 heimoa:
* **[[Anarthriaceae]]**
** 3 sukua ja 11 lajia Australiassa
* **[[ananaskasvit|Bromeliaceae]]** – ananaskasvit
** 57 sukua ja noin 1700 lajia Amerikan mantereella
* **[[sarakasvit|Cyperaceae]]** – sarakasvit
** 98 sukua ja 4350 lajia yleismaailmallisesti
* **[[Ecdeiocoleaceae]]**
** 2 sukua ja 3 lajia Australiassa
* **[[Eriocaulaceae]]**
** 6 sukua ja 1160 lajia etenkin tropiikissa Etelä-Amerikassa
* **[[Flagellariaceae]]**
** yksi suku (*[[Flagellaria]]*) ja 4–7 lajia tropiikissa
* **[[Joinvilleaceae]]**
** yksi suku (heiniöt *Joinvillea*) ja 2–4 lajia tropiikissa
* **[[vihviläkasvit|Juncaceae]]** – vihviläkasvit
** 8 sukua ja noin 400 lajia yleismaailmallisesti, mutta erityisesti Andeilla
* **[[Mayacaceae]]**
** yksi suku (hapsuruohot *Mayaca*) ja 4–10 lajia enimmäkseen trooppisessa Amerikassa
* **[[heinäkasvit|Poaceae]]** eli **Gramineae** – heinäkasvit
** noin 750 sukua ja noin 11600 lajia yleismaailmallisesti
* **[[Rapateaceae]]**
** 16 sukua ja noin 90 lajia tropiikissa Etelä-Amerikassa ja Panamassa sekä yksi laji Afrikassa
* **[[restiokasvit|Restionaceae]]** – restiokasvit
** 61 sukua ja 535 lajia Afrikassa, Kaakkois-Aasiassa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa ja Chilessä
* **[[Thurniaceae]]**
** 2 sukua (palmettikasvit ja *Thurnia*) ja 4 lajia eteläisessä Afrikassa ja Etelä-Amerikan pohjoisosassa
* **[[osmankäämikasvit|Typhaceae]]** – osmankäämikasvit
** 2 sukua (palpakot ja osmankäämit)
** sisältää vanhan palpakkokasvien (Sparganiaceae) heimon
* **[[Xyridaceae]]**
** 5 sukua ja 260 lajia tropiikissa ja lämpimillä alueilla, erityisesti Brasiliassa sekä muualla Etelä-Amerikassa.

## Lähteet
* Stevens, P. F. (2001–). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/. 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Poales
Hippasos

**Hippasos** (, n. 500 eaa.) oli kreikkalainen pythagoralaisiin kuulunut esisokraattinen filosofi. Hän oli kotoisin Metapontionista, Suur-Kreikasta.

Hippasos oli Pythagoraan oppilas. Hänen sanotaan keksineen, että luvun 2 neliöjuuri on irrationaaliluku. Kun luku oli osoittautunut irrationaaliseksi, pythagoralaiset surmasivat hänet, sillä lukumaagikkoina he eivät halunneet uskoa, että niin perustavanlaatuinen luku voisi olla loputtoman pitkä ja jaksoton.

Hippasos oli myös ensimmäisiä, joka tutki akustiikkaa ja resonanssi-ilmiötä. Hänen alkuperäisistä töistään on säilynyt vain vähän.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Diogenes Laertios: *Merkittävien filosofien elämät ja opit*:
** Hippasoksen elämäkerta  
** Hippasoksen elämäkerta
Suur-Tukholma

**Suur-Tukholma** () tarkoittaa Tukholman ympärillä Keski-Ruotsissa sijaitsevaa suurkaupunkialuetta (). Se vastaa alueeltaan Tukholman lääniä. Muita suurkaupunkialueita Ruotsissa ovat Suur-Göteborg ja Suur-Malmö.

Suur-Tukholma on Statistiska centralbyrånin määrittelemä tilastollinen käsite, joka on peräisin 1960-luvulta. Aluejako uusittiin 1970-luvulla, jolloin Suur-Tukholmaan tulivat kuulumaan kaikki Tukholman lääniin kuuluvat kunnat lukuun ottamatta Norrtäljeä, Nykvarnia, Södertäljeä ja Nynäshamnia. Vuoden 2005 alusta myös nämä kunnat ovat kuuluneet Suur-Tukholmaan.

Tukholman läänissä ja siten myös Suur-Tukholmassa oli vuoden 2011 lopussa 2&nbsp;091&nbsp;473 asukasta, ja sen maapinta-ala oli 6&nbsp;526,24&nbsp;km². Alueen väestötiheys oli sen perusteella 320,5 asukasta maaneliökilometriä kohti. Kaikki Tukholman läänin 26 kuntaa kuuluvat suurkaupunkialueeseen. Seuraavassa taulukossa on ilmoitettu näiden kuntien nimet ja maapinta-alat. Kolmanteen viimeiseen sarakkeeseen on laskettu väestötiheys. Viimeisessä sarakkeessa on ilmoitettu historiallinen maakunta tai maakunnat, joihin kunta kuuluu.

## Katso myös
* Tukholma (taajama)
* Suur-Göteborg
* Suur-Malmö

## Lähteet
Anaksarkhos

**Anaksarkhos** (, vaikutti n. 340 eaa.) oli kreikkalainen Demokritoksen kouluun kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Abderasta, Traakiasta.

Anaksarkhos oli Aleksanteri Suuren ystävä ja matkaseuralainen tämän Aasian valloitusretkellä. Diogenes Laertioksen mukaan Aleksanteri väitti olevansa jumala, Zeus-Amonin poika. Anaksarkhos osoitti hänen saamaansa haavaa ja huomautti: "Tuohan on kuolevaisen verta, ei *[[ikhor]]ia*, jota virtaa kuolemattomissa jumalissa".

Plutarkhos kertoo, että hän olisi Kallistheneen kanssa väitellessään neuvonut kaikkia kumartamaan Aleksanteria jumalana jopa hänen elinaikanaan. Tämän kerrotaan tapahtuneen Baktrassa vuonna 327 eaa. Paljon todennäköisemmin näin teki kuitenkin sisilialainen Kleon.

Diogenes Laertios kertoo myös, että Anaksarkhoksen vihollinen, Kyproksen tyranni Nikokreon, määräsi tämän kuolemaan murskattuna huhmareessa. Anaksarkhos suhtautui tuomioonsa pilkallisesti. Cicero kertoo saman tarinan. Samanlaista tarinaa kerrotaan tosin myös Zenon Elealaisesta.

Anaksarkhoksen filosofisesta ajattelusta ei tiedetä paljoakaan. Hänen viitataan kuitenkin yleensä onnellisuusfilosofina ja nimityksellä *eudaimonikos*, "onnellinen". Demokritoksen koulukunta uskoi onnellisuuden olevan elämän päämäärä.

## Lähteet
* 

## Aiheesta muualla
* Diogenes Laertios: Anaksarkhoksen elämäkerta  
* Diogenes Laertios: Anaksarkhoksen elämäkerta 
* Internet Encyclopedia of Philosophy: Anaxarchus
Puisto

**Puisto** on avoin tai puoliavoin hoidettu viheralue kaupunkirakenteen keskellä. Puistoja on erityyppisiä riippuen käyttötarkoituksesta ja sijainnista, ja niiden ilme voi vaihdella hyvin rakennetusta lähes luonnontilaiseen. Lähiöiden ja muiden asuinalueiden viereiset metsät ovat usein virkistyskäyttöä varten hoidettuja *puistometsiä*.  

## Kuvaus
Kaupungissa puisto on rakennettu ja hoidettu viheralue, joka saattaa olla useammankin korttelin suuruinen, kuten New Yorkin Keskuspuisto Manhattanilla. Puistojen sanotaankin olevan kaupungin keuhkot ja niiden olemassaoloa pidetään tärkeänä. 

Puisto koostuu usein kukkaistutuksista, nurmikosta, kävelyteistä, penkeistä, ja toisinaan myös patsaista ja suihkulähteistä. Joidenkin puistojen reunalla on myös kioski tai kahvila. Puisto saattaa päättyä laajempaankin vesialueeseen.

Puistossa voi olla pallokenttä tai leikkikenttä energisempää vapaa-ajanviettoa varten. Leikkikentällä saattaa päivystää puistotäti, joka ammatikseen ohjaa leikkiviä lapsia, ja saattaa järjestää lapsille leikin lomaan ruokailunkin.

Puisto, joka on erikoistunut erilaisten kasvien esittelyyn, on puulajipuisto eli *[[arboretum]]*. 

Lähinnä englannin kielen vaikutuksesta *puisto*-sanasta on paljon sellaisiakin johdannaisia, jotka eivät tarkoita viheraluetta, kuten *[[vesipuisto]]*, *[[huvipuisto]]*, *[[tiedepuisto]]*, *[[tuulipuisto]]* ja *[[yrityspuisto]]*.

## Katso myös
* Arboretum
* Puutarha
* Kansanpuisto

## Lähteet
*SLICES paikkatietojen yhteiskäyttöhanke, Määritelmä A33.Puistot 
### Viitteet

## Aiheesta muualla

*vaasa.fi, kohta 2.1 s.14 
*Kotimaisten kielten tutkimuskeskus: Puuttomia puistoja 
*Rakennusperintö.fi - Puistot ja puutarhat
Vitales

**Vitales** on kasvilahko, joka sisältää viiniköynnöskasvien (Vitaceae) heimon. Vanhoissa luokitteluissa Vitales sisälsi viiniköynnöskasvien ohella myös heimon Leeaceae, mutta nykyisessä luokittelussa kaikki Vitales-lahkon lajit sijoitetaan viiniköynnöskasvien heimoon.

## Lähteet
Rolf Harris

**Rolf Harris** (30. maaliskuuta 1930 Perth, Australia – 10. toukokuuta 2023 Bray, Berkshire, Yhdistynyt kuningaskunta) oli syntyjään australialainen laulaja, säveltäjä, taiteilija ja televisiojuontaja, joka asui Britanniassa vuosikymmeniä.

## Ura
Harris nousi kuuluisuuteen 1960-luvun alussa laulullaan *Tie Me Kangaroo Down, Sport* (suom. *Katso, kenguru loikkaa*). Kappaleessa oli ensi kertaa käytössä Harrisille tyypillinen itserakennettu soitin, ”wobble board” eli masoniittikovalevyn pala, jota edestakaisin heiluttelemalla syntyy ”vupp-vupp”-ääni. Harris on myöhemminkin käyttänyt epätavallisia soittimia, kuten didgeridoota, munniharppua ja stylofonia.

Maalaustaiteilijana Harris esiintyi muutaman kerran televisiossa ohjelmassa, jossa hän maalasi kuvia suurelle kankaalle näennäisen hutiloivalla tyylillä ja omituisen musiikin säestämänä. Lopputulos oli kuitenkin taidokas. Nämä ensiesiintymiset televisiossa poikivat Harrisille joukon piirustusaiheisia televisiosarjoja. Suomessa Harris tunnetaan juontamastaan *[[Elämäni eläimet]]* (*Animal Hospital*) -tositelevisiosarjasta.

## Tuomio hyväksikäytöstä
Rolf Harris pidätettiin maaliskuussa 2013, ja häntä kuulusteltiin seksuaalirikostutkimusten yhteydessä. Tuomioistuimessa hänen todettiin syyllistyneen vuosina 1968–1986 kaikkiaan 12 hyväksikäyttöön. Harris sai hyväksikäytöstä viiden vuoden ja yhdeksän kuukauden vankeustuomion.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rolf Harrisin virallinen sivusto
Eudoksos

**Eudoksos Knidoslainen** (, 410/408 eaa. – 355/347 eaa.) oli kreikkalainen tähtitieteilijä, matemaatikko, lääkäri ja filosofi.

Eudoksos oli Platonin ystävä. Hän oli Arkhytaan oppilaana Ateenassa matematiikassa. Hänen maineensa matemaattisessa tähtitieteessä perustuu siihen, että hän esitteli ajatuksen taivaankappaleiden pallonmuotoisuudesta, ja vaikutti huomattavasti planeettojen liikkeiden ymmärtämiseen.

Hänen teoriansa suhteista ja verrannoista osoittavat huomattavaa näkemystä numeroista; ne mahdollistivat kokonaislukujen ja rationaalilukujen lisäksi myös jatkuvien määrien tiukan käsittelyn. Tartaglia ja monet muut herättivät hänen ajatuksensa uudelleen henkiin 1500-luvulla. Näin niistä tuli tieteen kvantitatiivisten menetelmien perusta vuosisadaksi, kunnes Descarteen algebralliset menetelmät syrjäyttivät ne.

Eudoksos keksi myös ekshaustio- eli tyhjennysmenetelmän, jolla voitiin määritellä pinta-aloja ja tilavuuksia. Myöhemmin menetelmää käytti Arkhimedes. Eudoksoksen ja Arkhimedeen työt olivat analyysin edeltäjiä. Matematiikka kehittyi niiden ohi vasta intialaisen matemaatikon Bhāskara II:n ja myöhemmin Newtonin ansiosta.

Eräs algebrallisista käyristä, *Eudoksoksen kampyle*, on nimetty hänen mukaansa:

:*a<sup>2</sup>x<sup>4</sup> = b<sup>4</sup>(x<sup>2</sup> + y<sup>2</sup>)*.

## Lähteet

* 

## Aiheesta muualla

* Diogenes Laertios: Eudoksoksen elämäkerta  
* Diogenes Laertios: Eudoksoksen elämäkerta
Buxales

**Buxales** on kasvilahko, joka sisältää noin 70 lajia ainavihantia puita, pensaita ja varpuja.

## Luokittelu
Buxales sisältää kaksi heimoa ja yhteensä kuusi sukua:
* **[[puksipuukasvit|Buxaceae]]** – puksipuukasvit eli puksikasvit
** *[[puksipuut|Buxus]]* – puksipuut eli puksit
** *[[Haptanthus hazlettii|Haptanthus]]*
** *[[varjoyrtit|Pachysandra]]* – varjoyrtit
** *[[Sarcococca]]*
** *[[Styloceras]]*
* **[[Didymelaceae]]**
** *[[Didymeles]]*

Cronquistin luokittelussa ei ollut Buxales-lahkoa, vaan puksipuukasvit oli sijoitettu lahkoon Euphorbiales ja Didymelaceae oli sijoitettu yksinomaan lahkoonsa Didymelales.

## Lähteet
100 metrin juoksu

**100 metrin juoksu** on pikajuoksulaji ja yleisurheilun ulkoratojen lyhin virallinen juoksumatka. Olympialaisten ohjelmassa 100 metrin juoksu on ollut ensimmäisistä nykyaikaisista olympialaisista 1896 lähtien.

## Historiaa
Ennen juostiin myös 100 jaardin (91,44 metriä) kilpailuja, usein ruoholla. Pitkään kilpailijat lähtivät matkaan seisovasta asennosta. Kyyryasennosta lähtöä on käytetty ensimmäisen kerran 1880-luvulla. Ensimmäisinä kyyryasennon käyttäjinä mainitaan usein uusiseelantilainen maori Bobby Macdonald (noin 1884) ja yhdysvaltalainen Charles H. Sherrill (1887). 1920-luvun lopulla kuvaan tulivat lähtötelineet, jotka kansainvälinen yleisurheiluliitto IAAF lopulta hyväksyi 1937. Vuotta myöhemmin IAAF määräsi, ettei uusia ennätyksiä enää hyväksytä ilman tuulen voimakkuuden mittausta itse paikalla. Korkeimmaksi hyväksytyksi tuulilukemaksi päätettiin kahden metrin myötätuuli. Vuoden 1977 alusta ennätyksiksi on hyväksytty ainoastaan sähköisesti otettuja aikoja. Nykyisillä kameroilla saadaan tiukoissa maaliviivataistoissa juoksijoiden välille tarvittaessa sekunnin kymmenestuhannesosankin ero, jotta voittaja saadaan selville.

## 100 metrin juoksu arvokilpailuissa
### 100 m olympialaisissa

100 metrin juoksu on ollut olympialaisten lajivalikoimaan ensimmäisistä nykyaikaisista olympialaisista lähtien, vuodesta 1896. Juoksumatkaa ovat hallinneet olympialaisissa sekä miesten että naisten puolella Yhdysvaltain ja viime vuosina Jamaikan juoksijat. Menestyneimmät miesurheilijat 100 metrin matkalla ovat kolme olympiakultaa voittanut Jamaikan Usain Bolt ja kahdesti voittanut Yhdysvaltain Carl Lewis. Naisissa kaksi olympiakultaa ovat saavuttaneet Yhdysvaltain Wyomia Tyus ja Gail Devers, sekä Jamaikan Shelly-Ann Fraser-Pryce ja Elaine Thompson-Herah.

### 100 m yleisurheilun MM-kilpailuissa

Yleisurheilun MM-kilpailuissa 100 metrin juoksu on ollut kisahistorian alusta alkaen. Myös MM-kilpailuissa ovat parhaiten menestyneet Yhdysvaltain ja Jamaikan urheilijat.

## Kaikkien aikojen nopeimmat ajat (yksi aika urheilijaa kohden)
### Miehet (maailma)
:Lähde: WA

### Naiset (maailma)
:Lähde: WA 

### Miehet (Suomi)
:Lähde: 

### Naiset (Suomi)
:Lähde: 

## Maanosien ennätykset

### Miehet
:Lähde: WA

### Naiset
:Lähde: WA

## Miesten 100 metrin juoksun ennätyksen kehitys

Yhdysvallat on ollut hallitseva miesten 100 metrillä. Pisimpään kestänyt ennätys on ollut Jesse Owensin vuonna 1936 juoksema 10,2, jonka rikkomiseen meni yli 20 vuotta.

### Käsiajanoton aikakausi

### Sähköisen ajanoton aikakausi

## Naisten 100 metrin juoksun ennätyksen kehitys

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 100 metrin juoksun esittely IAAF:n sivuilla
Mongolianvaahtera

**Mongolianvaahtera** (*Acer ginnala*) on vaahteroiden (*Acer*) sukuun kuuluva kesävihanta puuvartinen kasvi. Jotkut kasvitieteilijät pitävät sitä pikkuvaahteran alalajina (*Acer tataricum* subsp. *ginnala*). Mongolianvaahteraa tavataan luonnonvaraisena Siperiassa, Japanissa, Koreassa ja Mongoliassa. Se on vain harvoin villiintynyt Eurooppaan.

Mongolianvaahtera kasvaa 3–10 metrin korkuiseksi yleensä pensaan ja puun välimuodoksi, ja rungon halkaisija on 20–40 senttimetriä. Mongolianvaahteran kaarna on harmaanruskea ja siihen tulee vanhemmiten matalia halkeamia. Sen kukat ovat kellanvihreät ja halkaisijaltaan 5–8 millimetriä. Laji kukkii alkukesästä. Sen siemenet muistuttavat Suomessa alkuperäisen metsävaahteran siemeniä, mutta ne ovat paljon pienempiä. Siemenet irtoavat puusta myöhään syksyllä ja itävät seuraavana keväänä. Mongolianvaahteran ruska on aurinkoisilla paikoilla voimakkaan punertava.

## Koristekasvikäyttö
Mongolianvaahteraa kasvatetaan koristekasvina Pohjois-Euroopassa ja -Amerikassa. Se soveltuu hyvin esimerkiksi bonsaipuuksi. Pihapuuna se on karaistuneisuutensa takia soveltuva Suomessa aina Ouluun ja jopa Rovaniemellekin saakka, ja se kestää jopa kolmenkymmenen asteen pakkaset. Se kasvaa hyvin myös varjoisilla pohjoisrinteillä, tosin siellä sen ruska on melko vaatimaton.

## Lähteet
Intianjasmikki

**Intianjasmikki** eli **intianmurraija** (*Murraya koenigii*) on jasmikkien eli murraijojen (*Murraya*) sukuun kuuluva pieni puu. Se jää yleensä noin 2,5 m korkeaksi. Sen kuori on ruskea, pilkullinen ja repeilee pitkiksi suikaleiksi. Lehdet ovat 30 cm pitkiä, ja niissä on 24 lehdykkää.

Puu on kotoisin Aasiasta: Intiasta ja Sri Lankasta Nepaliin, Indokiinan niemimaalle ja Kiinaan ulottuvalta alueelta.

## Käyttö
Intianjasmikin lehtiä käytetään mausteena ruoanlaitossa, jossa niitä kutsutaan currylehdiksi. Myös marjoja voi syödä. Lehdet tuoksuvat currylta ja antavat samantapaisen aromin ruokaan. Currylehtiä käytetään samaan tapaan kuin laakerinlehtiä länsimaisessa keittiössä. Suosittu tapa valmistaa ruokaa on paistaa sinapinsiemeniä kirkastetussa voissa (ghee), lisätä hieman hajupihkaa ja muutamia currynlehtiä ja kaataa seos mausteeksi linssimuhennokseen tai linssikeittoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ITIS: ''Murraya koenigii'' 
* Flora of China: ''Murraya koenigii'' 
* Vandana Jain, Munira Momin, Kirti Laddha, Murraya Koenigii: An Updated Review, International Journal Of Ayurvedic And Herbal Medicine 2:4 (2012)607:627   (pdf)
Žanna Block

**Žanna Block** () (s. 6. heinäkuuta 1972 Nižyn, Ukrainan sosialistinen neuvostotasavalta) on ukrainanjuutalainen pikajuoksija. 

Žanna Block on omaa sukuaan Tarnopolska (), mutta hän on käyttänyt uransa aikana useaa sukunimeä. Mentyään naimisiin aitajuoksija Ihor Pintusevytšin () kanssa hän vaihtoi sukunimensä miehensä nimeen. Toisen avioliittonsa jälkeen hänet tunnettiin hetken aikaa yhdistelmänimellä Pintusevytš-Block mutta nykyään hänet tunnetaan miehensä ja valmentajansa Mark Blockin sukunimellä. 

Block lopetti kilpauransa vuonna 2006. Häntä epäiltiin jo uransa aikana yhteyksistä Balco-laboratorion doping-ohjelmaan. Hänen miehensä Mark Block sai vuonna 2011 kymmenen vuoden urheilun toimintakiellon, kun hänen todettiin välittäneen dopingaineita vaimolleen. Lokakuussa 2011 Žanna Block sai kahden vuoden kilpailukiellon. Hänen kilpailutuloksensa 30. marraskuuta 2001 lähtien hylättiin takautuvasti ja näin hän menetti Pariisin MM-kilpailuiden 2003 MM-hopeansa 100 metrin juoksusta.

## Saavutukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Sinkinkato

**Sinkinkato** (engl. *dezincification*) on yksi tyyppi niin sanotuista valikoivan syöpymisen korroosiomuodoista. Sinkinkatoa tapahtuu messingissä, kun epäedullisissa olosuhteissa messinkiseoksesta liukenee veteen sinkkiä, jolloin jäljelle jää paljon kuparia sisältävä huokoinen massa. Messingin taipumus sinkinkatoon pienenee sinkkipitoisuuden laskiessa.

Sinkinkato on erityisen voimakasta kuumamuokatessa messinkiä. Kuumamuokattu messinki on pinnaltaan kuparin väristä ja pitää joko peitata tai kaavinvetää messinkisen, kellertävän, pinnan esille tuomiseksi.
Tomos-asiakirja

**Tomos** (kreikaksi *τόμος*, ’asiakirja’, ’nidos’, ’kirjan osa’) eli **tomos-asiakirja** on ortodoksisessa kirkossa Ekumeenisen patriarkaatin tietylle paikalliskirkolle myöntämä asiakirja, jossa julistetaan tuon paikalliskirkon autokefalia tai autonomia sekä annetaan siihen liittyvät määräykset.

## Kreikka

8. kesäkuuta 1850 Konstantinopolin ekumeeninen patriarkaatti myönsi autokefalian Kreikan ortodoksiselle kirkolle.

## Suomi

Konstantinopolin ekumeeninen patriarkka Meletios IV myönsi Suomen ortodoksiselle kirkolle autonomian 6. heinäkuuta 1923 antamallaan tomos-asiakirjalla. Samassa yhteydessä se siirsi Suomen ortodoksisen kirkon Moskovan patriarkaatin yhteydestä Konstantinopolin yhteyteen, jonka vuoksi osa kirkon päätöksentekoa oli alistettu Konstantinopolin patriarkalliselle synodille. Esimerkiksi Ortodoksisen kirkon kirkkojärjestyksen 5. luvun pykälässä 65 säädetään, että arkkipiispaa valittaessa on vaalin tulos ilmoitettava ekumeeniselle patriarkalle, joka vahvistaa vaalin, kun taas piispan tai apulaispiispan vaalin vahvistaa paikallinen piispainkokous.

## Viro
Vuonna 1923 ekumeeninen patriarkaatti myönsi autonomiaa koskevan tomoksen myös Viron ortodoksiselle kirkolle. Neuvostoliiton miehityksen aikana Viron ortodoksit menettivät itsenäisyytensä sekä yhteytensä Konstantinopoliin, mutta Viron itsenäistyttyä uudelleen 1991 ekumeeninen patriarkaatti aktivoi uudelleen autonomiaa koskevan tomoksen 20. helmikuuta 1996. Enemmistö maan ortodokseista jäi kuitenkin Moskovan patriarkaatin yhteyteen, mihin Viron ortodoksit olivat kuuluneet ennen ensimmäistä itsenäistymistä ja mihin he joutuivat miehityksen aikana.

## Ukraina

Vuoden 2019 alussa Konstantinopolin ekumeeninen patriarkka Bartolomeos I myönsi tomosin Ukrainan ortodoksiselle kirkolle, jolla kirkolle annettettiin autokefalia eli itsenäisen paikalliskirkon asema. Allekirjoitustilaisuudessa olivat patriarkan lisäksi läsnä tunnustettavan kirkon johtaja, Kiovan ja koko Ukrainan metropoliitta Epifani I sekä Ukrainan presidentti Petro Porošenko. Moskovan patriarkaatti eli Venäjän ortodoksinen kirkko vastusti jyrkästi Ukrainan kirkollista itsenäistymistä ja katkaisi välinsä Konstantinopoliin. Venäjän ortodoksikirkkoa edustanut Vladimir Legoida kutsui tomosta vain paperiksi, jolla oli taustallaan poliittisia ja henkilökohtaisia kunnianhimoja eikä tunnustanut sillä olevan kanonista eli kirkon sääntöjen antamaa voimaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Suomen tomos-asiakirjan teksti
Kortteli

**Kortteli** on katualueiden rajoittama kaupungin tai (asuin)alueen osa. Kaavoitetulla alueella kortteli on pienin katujen rajaama yhtenäinen rakennettu tai rakennettavaksi tarkoitettu alue, joka käsittää yhden tai useamman tontin. Ruutukaava-alueilla korttelit ovat tyypillisesti suorakaiteen muotoisia.

## Sanan alkuperä

Sana kortteli johtuu latinan sanasta quartus, joka merkitsee neljäsosaa. Keskiajalla monet kaupungit jakautuivat neljään kaupunginosaan. Sen vuoksi sanan eri muunnelmat useissa kielissä, esimerkiksi ranskan *quartier*, tarkoittavat edelleenkin kaupunginosaa, vaikka niitä monissa kaupungeissa on enemmänkin. Tukholmassa sanaa () käytettiin jo 1700-luvulla tarkoittamaan katujen rajoittamaa aluetta, ja seuraavalla vuosisadalla se omaksuttiin samaan merkitykseen Suomessakin. Englannissa, varsinkin amerikanenglannissa samassa merkityksessä käytetään sanaa *block*.

Helsingin keskusta-alueen vanhat korttelit on 1800-luvulla nimetty eläinten ja kasvien mukaan. Kaupungin muissa osissa korttelit on pelkästään numeroitu.

## Muita yhteyksiä
* "Korttelipoliisi" tarkoittaa lähipoliisia
* "Kortteliralliksi" kutsutaan nuorison ajanviettotapaa, jossa ajoneuvoilla (yleensä autoilla) ajellaan näennäisen päämäärättömästi kortteleita ympäröiviä katuja pitkin
* "Kortteli" pituusmitta = 14,8 cm.
* "Kortteli" tilavuusmitta = 0,327 litraa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Savilahti

**Savilahti** (), myöhemmin Suur-Savo, oli Savon vanhin kirkkopitäjä. Jo 1323 mainittu Savilahti käsitti alkujaan lähes koko Savon maakunnan. Myöhemmin Savonlinnan seudusta ml. Pohjois-Savo muodostettiin Pien-Savo. 

## Historia

Savilahden eli nykyisen Mikkelin seudun varhaisin väestö lienee hämäläistä alkuperää, johon myöhemmin on sekoittunut karjalaista väestöä. Kalmistot antavat kuvan ristiretkiajan karjalaisesta kulttuurisiirrosta. Ensi kerran suurpitäjä Savilahti mainitaan 1323 Pähkinäsaaren rauhankirjassa. Vasta 1600-luvun puolivälissä otettiin käyttöön nimi Mikkeli, kun Mäntyharju, Ristiina ja Hirvensalmi irtosivat entisestä Savilahdesta, silloisesta Suur-Savosta. Mikkelin maalaiskuntaa pidetään kunnallisessa jaotuksessa Savilahden seuraajana.

### Seurakunnan historia

Savilahti oli ortodoksinen vuoteen 1323 asti, jolloin se liitettiin katoliseen Ruotsin valtioon. Virallisesti katolinen aika Savilahden seurakunnassa päättyi uskonpuhdistukseen vuonna 1527, mistä lähtien luterilaisuus on ollut Mikkelin seudun valtauskontona. 

Mikael Agricola kävi tarkastuskäynnillä Savilahdella vuonna 1549.

Suur-Savon pappilasta Kenkäveronniemellä tuli vuonna 1597 Savon nuijasodan lopputapahtumiin kuuluneen Suur-Savon taistelun näyttämö.

## Savilahti nykyään

Nykyään Savilahdeksi kutsutaan Mikkelin kaupungin ydinkeskustaa, joka on Saimaan Savilahden rannalla. Paikalla on Savon vanhimmaksi rakennukseksi kutsuttu Savilahden kivisakasti.

Muita Savilahti-nimisiä paikkoja on mm. Kuopiossa, alueella jolla sijaitsevat Kuopion yliopisto, Kuopion yliopistollinen sairaala ja Teknologiakeskus Teknia.

## Lähteet
BPM

**BPM** on lyhenne englannin kielen sanoista *beats per minute*, joka tarkoittaa suomeksi iskua minuutissa. Yhden iskun pituus ilmoitetaan nuottiviivaston iskualamerkinnässä. Yleensä isku on yhden neljäsosanuotin pituinen. BPM:llä mitataan tavallisesti elektronisen musiikin tempoa.

Yksi BPM on yhtä suuri kuin 1/60 Hz. 60 BPM tarkoittaa yhtä iskua sekunnissa (tavallisin sydämen pumppaustahti).

## Lähteet
Mossala

**Mossala** (myös **Mussala**) on saari ja kylä Houtskarissa Paraisilla. Sen nimi oli alkujaan suomenkielinen *Mustasalo*, mutta ruotsin kielen vaikutuksesta nimi muuntui muotoon Mossala. Saaren pinta-ala on 7,19 neliökilometriä ja sen asukasluku on 68.

Mossalalta kulkee yhteysalus muun muassa Iniöön. Saaren eteläpäästä kulkee kuntakeskukseen lossi . Mossalan saaressa on muun muassa Saariston Lomakeskus, joka vuokraa mökkejä. Museovirasto on määritellyt Mossalan kylän valtakunnallisesti merkittäväksi valtakunnalliseksi kulttuuriympäristöksi osana Länsi-Turunmaan saaristoasutusta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Saariston Lomakeskus
Jakutsk

**Jakutsk** (, ) on Sahan tasavallan eli Jakutian pääkaupunki maan eteläosassa Lenajoen varrella Itä-Siperiassa Venäjällä. 

## Asukasluvun kehitys

## Talous
Jakutskissa on puuteollisuutta.

### Liikenne
Jakutsk on Sahan maantieverkoston keskus. Lähes kaikkien Sahan pääteiden toinen päätepiste on Jakutsk. Kaupungissa on myös jokisatama ja lentokenttä. Kolyman valtatie alkaa Lenan vastarannalta.

## Kulttuuri ja oppilaitokset
Jakutskissa on sekä jakuuttilainen että venäläinen teatteri. Merkittävin museo on Mammuttimuseo.  

Jakutskissa sijaitsee Jakutskin valtionyliopisto (perustettu 1956). Lisäksi kaupungissa on Venäjän tiedeakatemian laitoksia. 

## Historia

Jakutsk on yksi Siperian vanhimmista kaupungeista. Kasakkapäällikkö Peter Beketov perusti Jakutskin kasakkalinnoitukseksi Lenan länsirannalle 25. syyskuuta 1632. Kaupunki Jakutskista tuli 1643. Jakutsk oli pitkään Venäjän tärkein etuvartio Koillis-Aasiassa. Kaupungin paikkaa jouduttiin muuttamaan useaan otteeseen Lenajoen vuoksi. Lenan kevättulvat kastelivat kaupunkia usein ja jäät rikkoivat rakennuksia. Lopulta kaupunki siirrettiin Tujmaadan laaksoon. 

Vaikka kaupunki perustettiin jo 1600-luvulla, oli se pitkään varsin pieni ja kehittymätön. Kaupungin kehittyminen alkoi vasta 1800-luvun lopulla, kun sen lähistöltä löytyi kultaa ja muita mineraaleja. Jakutsk oli Venäjän keisarikunnan aikana Jakutskin kuvernementin pääkaupunki. Neuvostoliitossa siitä tuli Jakutian autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan pääkaupunki vuonna 1922. 

Kaupungin historiallinen ilme on nykyisin jäänyt modernien liiketalojen ja muiden rakennusten varjoon.

## Ilmasto

Jakutskissa kuten muuallakin Sahassa vallitsee ankaran mantereinen ilmasto. Tammikuun keskilämpötila on -43 °C ja heinäkuun +19 °C. 

## Ystävyyskaupungit
*  Fairbanks, Yhdysvallat  
*  Darmstadt, Saksa  
*  Murayama, Japani  
*  Changwon, Korean tasavalta  
*  Harbin, Kiina  
*  Olympia, Kreikka  

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Jakutskin valtionyliopiston kotisivu 
* Valokuvia Jakutskista
Sulak

**Sulak** () on joki Dagestanin eteläosassa Kaukasiassa Itä-Euroopassa Venäjällä. Sen lähdehaarat saavat alkunsa Kaukasusvuoriston itäosasta, josta ne virtaavat pohjoiseen ja yhtyvät vähitellen yhdeksi joeksi. Saavuttuaan Kaspian syvänköön joki kääntyy itään ja laskee Kaspianmereen Dagestanin pääkaupungin Mahatškalan pohjoispuolella.
Jergenin ylänkö

**Jergenin ylänkö** on matala ylänköalue Kalmukian länsiosassa osittain Rostovin alueella Venäjällä Itä-Euroopassa. Sen korkeinkin kohta on vain 218 metriä merenpinnan yläpuolella. Ylänkö on hedelmällistä maanviljelysmaata.
Progressiivinen trance

**Progressiivinen trance** on elektronisen musiikin alalaji. Tyylilaji on melodioiltaan yksinkertaistettu trancen tyyli, joka keskittyy enemmän rytmipuolen ja bassolinjojen esilletuomiseen. Progressiivisessa trancessa tempo on tyypillisesti noin 125–135 BPM.

Progressiivista trancea kutsutaan suomeksi myös *progeksi* tai *progetranceksi*.
Rälssitila

**Rälssitila** oli maaveron maksusta ikuisiksi ajoiksi vapautettu maatila. Sana *rälssi* juontaa juurensa ruotsinkieliseen *frälse*-sanaan, joka tarkoittaa juuri vapaata ja verosta vapautettua.

## Historiaa

Suomen alueelle syntyivät ensimmäiset rälssitilat 1200-luvulla, kun Alsnön säännöllä ryhdyttiin suomaan verovapauksia kuninkaalle suoritettavaa ratsupalvelua vastaan. 

Keskiajan lopulla tilanne kuitenkin muuttui ja verovapaus säilyi tilalla, vaikka ratsupalvelusta ei enää suoritettukaan. Rälssitilan keskus oli asuinkartano, jota kutsuttiin säteriksi. Myöhemmin rälssivapauden piiriin koettiin kuuluviksi alle peninkulman matkan päässä säteristä sijaitsevat saman omistajan maatilat, joita kutsutaan yleisesti rajapiiritiloiksi.  

Rälssitiloja saivat Ruotsissa ja siihen kuuluneessa Suomessa alkujaan omistaa vain aateliset, vuodesta 1723 lähtien lisäksi papit ja porvarit.

Vuonna 1789 säädetty yhdistys- ja vakuuskirja vahvisti, että rälssitilaa ei voitu muuttaa verotilaksi eikä päinvastoin.. Samalla myönnettiin talonpojillekin oikeus ostaa vero­vapaita rälssi­tiloja, jotka pysyivät rälssi­tiloina riippumatta siitä, kuka ne omisti. Säteritiloja saivat kuitenkin edelleen omistaa vain aateliset.

Yhdistys ja vakuuskirja pysyi Suomen suuriruhtinaskunnassa voimassa vuoden 1809 jälkeenkin. Aateliston yksinoikeus säteritilojen omistamiseen kumottiin vuonna 1864. 

Rälssitilojen verovapaus menetti Suomessa merkityksensä vuonna 1925, kun vanhat maaverot lakkautettiin.. Ne pysyivät kuitenkin maakirjaan rälssitiloiksi merkittyinä tämän jälkeenkin, ja maanjakoja koskevassa lainsäädännössä oli niitä koskevia erikoismääräyksiä. Vasta vuonna 1951 säädetyllä lailla kaikki erot poistettiin ja rälssitilat muutettiin lopullisesti tavallisiksi perintötiloiksi. 

## Katso myös
* Säteri
* Kruununtila
* Rälssivero

## Lähteet
*Historian suursanakirja:  WSOY, Helsinki 1998, s. 444.

### Viitteet
Liliales

**Liliales** on yksisirkkaisten kasvien lahko, jonka noin 1&nbsp;500 lajista useimmat ovat monivuotisia ruohoja, jotkut myös köynnöksiä tai pensaita. Monet lajit varastoivat ravintoa sipuliin tai maavarteen. Corsiaceae-heimon kasvit ovat loiskasveja.

Suuret heimot (yli sata lajia) ovat joko levinneet ainoastaan pohjoiselle pallonpuoliskolle tai niiden levinneisyys on painottunut sinne. Pienet heimot (korkeintaan kymmenen lajia) taas ovat levinneet ainoastaan eteläiselle pallonpuoliskolle, joskus pelkästään Australiaan tai Etelä-Amerikkaan.

Kuten muillakin ruohoilla, on lahkosta tehty vain vähän fossiililöytöjä. Eoseeniltä tunnetaan useita lajeja, kuten *[[Petermanniopsis anglesaensis]]* ja *Smilax* ja mioseenilta *[[Ripogonum scandens]]*. Ryhmä kehittyi ilmeisesti alaliitukaudella yli 100 miljoonaa vuotta sitten ja alkoi monimuotoistua eri heimoiksi 82–48 miljoonaa vuotta sitten.

Nykyisen luokittelun (APG II -luokittelu) mukaan Liliales-lahkoon kuuluu yksitoista heimoa; aiemmin siihen katsottiin kuuluvan useita muitakin heimoja, jotka nykyisin on sijoitettu omiin lahkoihinsa Dioscoreales ja Asparagales. Lisäksi liljakasvien heimosta on sijoitettu joitakin sukuja muihin heimoihin.

## Heimot
Lahkossa on 11 heimoa, joista lilja- ja sudenmarjakasveja kasvaa myös Suomessa. 
* **[[inkaliljakasvit|Alstroemeriaceae]]** – inkaliljakasvit
** 5 sukua ja 170 lajia Keski- ja Etelä-Amerikassa
** synonyymi: Luzuriagaceae
* **[[Campynemataceae]]**
** 2 sukua ja 4 lajia Uudessa-Kaledoniassa ja Tasmaniassa
* **[[myrkkyliljakasvit|Colchicaceae]]** – myrkkyliljakasvit
** 15 sukua ja 245 lajia lauhkeassa, lämpimässä ja trooppisessa vyöhykkeessä
** synonyymit: Bulbocodiaceae, Burchardiaceae, Compsoaceae, Merenderaceae, Uvulariaceae
* **[[Corsiaceae]]**
** 3 sukua ja 30 lajia Etelä-Kiinassa, Etelä-Amerikan eteläosissa, Uudessa-Guineassa ja Australiassa
* **[[liljakasvit|Liliaceae]]** – liljakasvit
** 19 sukua ja 610 lajia pohjoisessa lauhkeassa vyöhykkeessä
** synonyymit: Calochortaceae, Compsoaceae, Erythroniaceae, Fritillariaceae, Liriaceae, Medeolaceae, Scoliopaceae, Tricyrtidaceae, Tulipaceae
* **[[sudenmarjakasvit|Melanthiaceae]]** – sudenmarjakasvit
** 16 sukua ja 170 lajia pohjoisessa lauhkeassa ja viileässä vyöhykkeessä
** karhunruohot (*Tofieldia*) kuuluvat nykyisen käsityksen mukaan Alismatales-lahkoon, karhunruohokasvien (Tofieldiaceae) heimoon
** synonyymit: Chionographidaceae, Heloniadaceae, Paridaceae, Trilliaceae, Veratraceae, Xerophyllaceae
* **[[Petermanniaceae]]**
** vain yksi laji (*[[Petermannia cirrosa]]*) Australian itärannikon keskiosissa
* **[[punahuppukasvit|Philesiaceae]]** – punahuppukasvit
** 2 sukua ja 2 lajia (punasuppilo ja punahuppu) Etelä-Chilessä
** synonyymi: Lapageriaceae
* **[[Rhipogonaceae]]** (tai Ripogonaceae)
** 1 suku (*[[Rhipogonum]]* tai *Ripogonum*) ja 6 lajia Uudesta-Seelannista Uuteen-Guineaan ulottuvalla alueella
* **[[sarsaparillakasvit|Smilacaceae]]** – sarsaparillakasvit
** 1 suku (sarsaparillat *Smilax*) ja 315 lajia tropiikista lauhkeaan vyöhykkeeseen

## Lähteet