Markku Eskelinen

**Markku Eskelinen** (s. 1959) on suomalainen kirjailija ja kirjallisuudentutkija. Eskelinen on tullut tunnetuksi uusien kirjallisuuden julkaisukanavien ja muotojen (internet, kyberteksti, ergodinen kirjallisuus) sekä tietokonepelien akateemisesta tutkimuksesta. Hän opiskeli aluksi oikeustiedettä Helsingin yliopistossa, mutta siirtyi sitten kirjallisuuden opintoihin.

Eskelinen tuli ensi kertaa julkisuuteen vuonna 1987 yhdessä Jyrki Lehtolan kanssa julkaisemallaan pamfletilla *Jälkisanat. Sianhoito-opas*. Siinä hyökättiin kovin sanoin aikansa filosofian kirjallisuuden ja kulttuurien ikoneita vastaan. Samoilla linjoilla Eskelinen jatkoi vuosina 1988–1989 toimiessaan *[[Ilta-Sanomat|Ilta-Sanomien]]* kolumnistina nimimerkillä Nuori vihainen mies.

Yhdessä Raine Koskimaan kanssa Eskelinen julkaisi vuonna 2001 teoksen Paavo Haavikosta. Hän on julkaissut artikkeleita muun muassa *[[Parnasso]]ssa* ja erilaisissa internetjulkaisuissa, muun muassa gamestudies.org -sivustolla.

Eskelinen on yksi Mahdollisen Kirjallisuuden Seuran perustajista.

## Vaikutus
Kriitikko Vesa Rantaman mukaan Eskelinen on uutterasti edistänyt kirjallista monimuotoisuutta sekä teorian ja kirjallisuushistorian että kirjallisuudenkin piirissä, aina elektronista kirjallisuutta myöten jo 1990-luvulla. Hänen 2010 perustamansa Mahdollisen kirjallisuuden seura on edistänyt kotimaisen proosan monimuotoisuutta.

### Kirjallisuuseliitin arvostelu
Kirjallisuuseliittiä arvostellut *Jälkisanat. Sianhoito-opas* on muodostunut kulttikirjaksi myös kirjallisuustieteen opiskelijoiden keskuudessa. Eskelinen on sen jälkeenkin lytännyt rankasti kirjallista eliittiä ja hänen mielestään impivaaralaisesti sisäänpäin käpertynyttä Helsingin yliopiston kotimaisen kirjallisuuden laitosta. Eskelinen arvostelee sitäkin, että kirjoja leimataan poliittisesti värittynein aikakausileimoin spekuloiden kapitalismin kehitysvaiheilla sen sijaan, että keskityttäisiin kirjallisuuden mahdollisuuksiin. Kohteina ovat muun muassa marxilainen kulttuurintutkija Fredric Jameson ja Hanna Kuusela, joka leimaa kirjallisen yhteistyön jälkikapitalistiseksi menestyshypeksi.

### Jäsenhakemukset kirjailijaliittoon
Kirjailijaliiton jäseniksi on hyväksytty chick lit -kirjailijoita ja kokeellisia runoilijoita, mutta Eskelisen jäsenhakemus hylättiin taas kerran syksyllä 2022, vaikka hän on kirjallisuuden elitisti, jonka romaaniote on julkaistu *[[The Review of Contemporary Fiction]]* -kirjallisuuslehdessä. Toimittaja Oskari Onninen piti ironisena liiton vastausta arvostetulle kirjailijalle: "*Jäämme odottamaan tuotantonne täydentymistä ja kaunokirjallisen ilmaisunne kehittymistä.*" Toinen lähetetyistä teoksista oli rankasti Suomen kirjallisuuselämää arvostellut *Jälkisanat*. Liiton puheenjohtaja vetosi siihen, että teoksia ei kaikissa luokituskäytännöissä lasketa ei-kaunokirjallisuudeksi.

## Teoksia
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* *Kirjallisuus Käyttöohje.* Osuuskunta Poesia, 2020. 
* *Kolmen kehän sirkus.* Esseekokoelma. Siltala, 2022. 

### Painetut kaunokirjalliset teokset
* 
* 
*  (Silja Hiidenheimon kanssa)
* 
* 
* Markku Eskelinen & Jaakko Yli-Juonikas: *Talvimatkoja.* Ntamo, 2020. 

### Ohjelmoidut kaunokirjalliset teokset

* *Lähes tunnistamaton mahdollisuus menettää*. Markku Eskelinen ja Maria Matinmikko. Post-Oulipo ry ja Mahdollisen Kirjallisuuden Seura, 2018. .
* *Lähes tunnistamaton mahdollisuus menettää II*. Markku Eskelinen ja Maria Matinmikko. Post-Oulipo ry., 2026. ISBN: 978-952-65798-1-8

## Lähteet
* Kirjailijaesittely WSOY:n sivuilla. 
* Markku Eskelisen kotisivut, muun muassa julkaisuluettelo. 
* Markku Eskelinen , haastattelu. *Finpop.net*.  
* Markku Eskelisen haastattelu 11.4.2023.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Markku Eskelisen ''Raukoilla rajoilla - Suomenkielisen proosakirjallisuuden historiaa''-blogi