open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sean Burke

**Sean Burke** (s. 29. tammikuuta 1967 Windsor, Ontario, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkomaalivahti.

## Ura
Burke aloitti NHL-uransa vuonna 1987&ndash;88. Hänen ensimmäinen joukkueensa tuolla tasolla oli New Jersey Devils. Ensimmäisellä kaudella hän ei saanut pelata kuin vain 13 ottelua, mutta seuraavaksi kaudeksi hän nousi joukkueen ykkösvahdiksi. Hän pelasi Jerseyssä 4 vuotta, kunnes hänet myytiin Hartford Whalersiin, vuonna 1992. Hän toimi Whalersien vahtina 5 kautta, kunnes seura siirtyi Carolinaan. Marraskuussa 1997 Burke pidätettiin vaimonsa pahoinpitelystä epäiltynä ja tuomittiin puolentoista vuoden ehdolliseen vankeusrangaistukseen. Tuosta alkoikin treidausrumba, ja kaudella 97&ndash;98 hän pelasi Carolinan lisäksi Vancouver Canucksissa, sekä Philadelphia Flyersissä. Kaudella 1998&ndash;99 hän pelasi Florida Panthersissa. Kaudella 1999&ndash;00 Burke oli ehtinyt pelata vain 7 peliä Floridassa, kunnes hänet treidattiin Phoenix Coyotesiin. Burke toimi Phoenixin ykkösvahtina kauteen 2002&ndash;03 asti, jolloin Brian Boucher syrjäytti hänet. Kaudella 2003&ndash;04 hän siirtyikin takaisin Philadelphiaan.

Burke ei pelannut missään NHL:n työsulun aikana 2004&ndash;05, mutta kaudeksi 2005&ndash;06 hän siirtyi Tampa Bay Lightningiin. Kauden 2006–07 alussa Tampa Bay asetti Burken waiver-listalle, josta häntä ei kuitenkaan otettu. AHL-joukkue Springfield Falconsissa Burke putosi kakkosmaalivahdiksi, kun Karri Rämö syrjäytti hänet. Tammikuussa 2007 Burke laitettiin uudelleen waivereihin, joista maalivahtiensa loukkaantumisista kärsivä Los Angeles Kings nappasi miehen .

Burke ilmoitti lopettamisestaan syksyllä 2007, joten kausi 2006–2007 jäi hänen viimeisekseen ammattilaiskentillä. Yhteensä Burke pelasi NHL:ssä 820 peliä runkosarjassa. Hän oli lopettamisensa aikaan 12. eniten runkosarjapelejä pelannut maalivahti NHL:n historiassa. Kanadaa Burke ehti edustaa yli 100. maaottelussa. 

## Peliuran jälkeen
Lopetettuaan pelaaja-uransa Burke toimi kaksi kautta Phoenix Coyotesin pelaajakehityksestä vastaavana johtajana. Syksystä 2009 alkaen hänen tehtäviinsä lisättiin maalivahtivalmennus. Syksyllä 2012 hänet ylennettiin joukkueen apulais-GM:ksi mutta sen ohella hän myös jatkoi maalivahtien valmennusta kevääseen 2016 asti.

Kauden 2016-2017 alusta Burke siirtyi Montreal Canadiensin organisaatioon ammattilaispelaajien scoutiksi toimialueenaan Yhdysvaltain ja Kanadan länsiosat. Sen ohessa hän toimi myös 2017 Kanadan maajoukkueen Genreal Managerina Deutschland Cupissa ja Sprengler Cupissa ja apulais-GM:nä MM-kisoissa. NHL:n järjestämässä World Cup turnauksessa Burke toimi pienempien maiden pelaajista kootun Team Europen skouttina.

2018 Burke toimi Kanadan maajoukkueen General Managerina sekä harjoitusturnauksissa, että Olympiaturnauksessa että kevään MM-turnauksessa.

## Lähteet
Tullimäki

**Tullimäki** () on vajaan 500 asukkaan kaupunginosa Kokkolassa. 

Tullimäki sijaitsee Kokkolan keskustan pohjoispuolella; matkaa keskustaan on noin 1,5 kilometriä. Merenrantaan on Tullimäeltä noin 0,5 kilometriä. Tullimäen aluetta rajaa pohjoisessa ja idässä Outokummuntie, etelässä Pohjoisväylä ja lännessä Tullioja-niminen oja. Tullimäen alue koostuu neljästä suuremmasta kadusta, jotka ovat nimeltään *Kesätie*, *Syystie*, *Talvitie* ja *Kevättie*, sekä Kesätien jatkeena olevasta *Rinnetiestä*. Toisinaan Tullimäen alue jaetaan korkeuserojen mukaisesti vielä Tullimäkeen ja Tulliojaan. Tullimäen itäpuolella sijainneen Kokkolan vanhan raviradan alueelle 2000-luvulla rakennettu, osin vielä keskeneräinen asuinalue katsotaan tätä nykyä usein Tullimäkeen kuuluvaksi. Tullimäellä sijaitsee yksi Kokkolan kolmesta siirtolapuutarhasta.

## Rakennuskanta
Kesä- ja Talvitien sekä Syystien mäenpäällisen osan asuinrakennukset ovat pääosin valmistuneet 1950-luvulla ja edustavat pääosin ns. rintamamiestalo-tyyppiä, Tulliojan puoleisen osan Syystietä sekä Kevättien rakennukset on pääosin rakennettu 1970- ja 1980-luvuilla. Mäenpäällisen osan päärakennukset ovat puolitoistakerroksisia, rapattuja tai lautaverhoiltuja; tontteja reunustavat pensasaidat ja pihoilla on tyypillisesti runsaasti puita ja pensaita.

## Luonto
Tullimäen pohjoisosassa sijaitsee maisemallisesti merkittävä Hyytiäisenmäen niittyalue, joka on jäänne paikalla sijainneen talon pihapiiristä ja pelloista. Kokkolan seudun Luonto ry sekä Kokkolan kaupunki ovat hoitaneet niittyä viime vuosina.

## Alueen nimen alkuperä
Tullimäki on saanut nimensä mahdollisesti lähellä sijainneesta tullista. Nimi 'Tyllbacka' esiintyy jo ainakin J. Cajanuksen Kokkolaa esittävässä kartassa, joka julkaistiin 1760-luvulla. Alun perin alueen suomenkielinen nimi oli Tullinmäki, joka sittemmin on lyhentynyt nykyiseen muotoonsa.
Harri Eloranta

**Harri Henrik Eloranta** (s. 4. joulukuuta 1963 Köyliö)  on suomalainen ampumahiihtäjä ja olympiamitalisti. Hän voitti pronssia Albertvillen olympialaisten 10 kilometrin matkalla vuonna 1992.

## Ura
Eloranta osallistui neljiin olympialaisiin 1988, 1992, 1994 ja 1998. Pronssin lisäksi hän oli Albertvillessä 20 kilometrillä ja Lillehammerissa viestissä viides. MM-kisoissa Elorannan parhaat sijoitukset olivat vuonna 1997 Brezno-Osrbliestä viestin seitsemäs tila ja vuonna 1988 Feistritzistä sprinttimatkan 12. tila. Tätä ennen hänen edelliset arvokisamitalinsa olivat junioreiden Juniorien MM-kisoissa 1981 Eloranta voitti 15 km:n maailmanmestaruuden ja sprintin pronssia. Maailmancupin osakilpailuissa Eloranta oli parhaimmillaan viides Östersundissa kaudella 1988–1989. SM-kilpailuissa hän voitti useita kultamitaleja.

Seuratasolla Eloranta edusti Säkylän Urheilijoita. Hänet valittiin vuoden sotilasurheilijaksi vuonna 1992.

## Lähteet
* *Kilpakenttien sankarit 2*, Tammi 1993, s. 18–19.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Flygbussarna

**Flygbussarna** () on markkinointinimitys lentokenttäpikavuoroille monien lentoasemien ja kaupunkien välillä Ruotsissa. Niitä liikennöi *FAC Flygbussarna Airport Coaches AB*. Vuoroilla on yhtiön oma lippujärjestelmä, eikä se siten ole yhteensopiva paikallisten joukkoliikennejärjestelmien lipputuotteiden kanssa.

## Reitistö
Flygbussarna liikennöi kymmenelle lentoasemalle.

*Tukholma-Arlandan lentoasema – Tukholma
*Tukholma-Bromman lentoasema – Tukholma
*Tukholma-Skavstan lentoasema – Tukholma/Norrköping/Linköping
*Västeråsin lentoasema – Tukholma
*Göteborg-Landvetterin lentoasema – Göteborg
*Göteborg City Airport – Göteborg
*Malmö-Sturupin lentoasema – Malmö/Lund
*Luulajan lentoasema – Luulaja
*Smålandin lentoasema – Växjö
*Visbyn lentoasema – Visby

## Aiheesta muualla

*Flygbussarna
Pikaluistelu talviolympialaisissa 1994

**[[Talviolympialaiset 1994|XVII talviolympialaiset]]** järjestettiin Lillehammerissa, Norjassa vuonna 1994. Kisoissa järjestettiin **[[pikaluistelu]]ssa** kymmenen kilpailutapahtumaa. Pikaluistelukilpailut käytiin Vikingskipetissä, Hamarissa.

## Miehet

### 500 m








### 1 000 m







### 1 500 m







### 5 000 m







### 10 000 m







## Naiset

### 500 m






### 1 000 m







### 1 500 m







### 3 000 m







### 5 000 m







## Lähteet
Bohainmeri

**Bohainmeri** (, Bo Hai), aiemmalta nimeltään Tšilinlahti, on Tyynenmeren sivumeri Kiinassa Keltaisenmeren pohjukassa. Merialueen pinta-ala on 823&nbsp;000 neliökilometriä.  Se rajoittuu etelässä Kiinan Shandongin, idässä Hebein maakuntaan ja Tianjinin kaupunkiin, sekä pohjoisessa Liaoningin maakuntaan.   

Meren nimi merkitsee sivumerta ja on muodostettu sanoista *bó* ’sivu’ ja *hǎi* ’meri’. Aiempi nimi viittasi Hebein maakunnan Qing-dynastian aikaiseen (1644–1912) nimeen Tšili, kiinaksi Zhili ’suoraan hallittu’.

Bohainmereen laskevat Keltainenjoki (Huanghe, Huáng Hé), Liaojoki (Liaohe, Liao Hé) ja Haijoki (Haihe, Hai Hé) muodostaen yhteensä noin 1,6 miljoonan neliökilometrin valuma-alueen. Merialueen vesi pääsee vaihtumaan Keltaisenmeren veden kanssa Shandongin niemimaan ja Liaotungin niemimaan välisen Bohainsalmen kautta. Bohainmeri on lähinnä päiväntasaajaa sijaitseva merialue, joka jäätyy joka vuosi.

Merialue kuuluu keskileveysasteiden monsuuni-ilmastoon. Kesällä on kosteaa ja lämmintä. Pintaveden lämpötila on kesällä 20–25 &deg;C. Talvella sen sijaan on kuivaa ja tavallisesti marraskuun lopulta maaliskuun alkuun niin kylmää että meri jäätyy. Kylmän ilman virratessa Mongolian aroilta vesi merenlahdissa jäätyy nopeasti, vaikka kokonaan Bohainmeri jäätyy vain kylminä talvina. Normaalitalvina Laizhounlahti (etelässä), Bohainlahti (lännessä) ja Liaotunginlahti (pohjoisessa) jäätyvät 25–50 cm paksuudelta, kovina talvina jääpeite pohjoisessa voi olla metrinenkin. Voimakas vuorovesi (4–8 metriä) ja tuulet liikuttavat ja kasaavat jäätä.

Bohainmeren suolaisuus on 29–32 promillea. Kesällä monsuunisateiden aikaan suolaisuus on alhaisimmillaan ja kohoaa talvikuukausina lähelle Keltaisenmeren 30–34 promillen suolaisuutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
*Keskustelua merialueen rajojen määrittelystä IHO:n ''Limits of Oceans and Seas'' -julkaisun 4. painosta varten (s. 24-27, pdf, 2010)   (iho.int)
Waxholmsbolaget

**Waxholmsbolaget**, oikeastaan **Waxholms Ångfartygs AB** on Tukholman läänin omistama varustamo Ruotsissa. Se on vastuussa julkisesta vesiliikenteestä Tukholman saaristossa. Waxholmsbolagetilla on kolme varsinaista terminaalia: Strömkajen Tukholman keskustassa, Vaxholmissa ja Stavsnässa.

## Liikennöinti
Waxholmsbolagetin lipun alla matkustaa vuosittain saaristoon noin 1,7 miljoonaa matkustajaa alueella, joka ulottuu pohjoisen Arholmasta etelän Landsortiin. Kaiken kaikkiaan Waxholmsbolagetin ja sen urakoitsijoiden suorittamaan liikenteeseen käytetään yhteensä noin 60 erilaista alusta. Kesäisin liikennöidään noin 300:lle eri laiturille Tukholman saaristossa. Yrityksellä on 25 omaa alusta. Näistä neljä liikennöi SL-lipun alla Djurgårdeniin (Djurgårdsfärjan), joilla matkustaa vuosittain noin 2,2 miljoonaa matkustajaa.  

Waxholmsbolaget on toiminut Tukholman saaristossa vuodesta 1869 lähtien. Tukholman lääni on omistanut yrityksen vuodesta 1967. Vuonna 1970 Waxholmsbolaget osti Djurgården-lautat. Liikennettä tuetaan verovaroin.

## Lähteet

  

## Aiheesta muualla

*Waxholmsbolaget
Jaana Savolainen

**Jaana Maarit Savolainen** (s. 23. tammikuuta 1964 Lappeenranta) on suomalainen maastohiihdon maailmanmestari ja olympiamitalisti. 

## Urheilu-ura

Savolainen saavutti viestissä pronssia Calgaryn olympialaisissa 1988 ja voitti kultaa Lahden MM-kisoissa 1989. Hän edusti Outokummun Partiota vuoteen 1987 saakka, jolloin siirtyi Lahden Hiihtoseuraan.

Calgaryn olympialaisissa Savolainen sijoittui henkilökohtaisella vapaan hiihtotavan 20 kilometrillä 28:nneksi. Albertvillen olympialaisissa 1992 hän oli viestissä neljäs, takaa-ajossa 18:s, perinteisen hiihtotavan 5 kilometrillä 26:s ja vapaan hiihtotavan 30 kilometrillä 28:s. MM-kilpailuissa hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa oli 16. sija vapaan hiihtotavan 10 kilometrillä Lahdessa 1989.

Savolainen voitti urallaan kaksi maailmancupin osakilpailua: Holmenkollenin kisoissa 10 kilometriä vuonna 1986 ja Soldier Hollowissa 5 kilometriä vuonna 1989. Hän päätti kansainvälisen uransa vuoden 1992 lopussa.

Luisteluhiihdon taitajana Savolainen hiihti maajoukkueessa viestissä yleensä kolmannen tai neljännen osuuden, koska saman ajan suomalaisista naishuippuhiihtäjistä Pirkko Määttä ja Marja-Liisa Kirvesniemi olivat lähinnä perinteisen tyylin hiihtäjiä.

Savolainen harrasti nuorempana myös yleisurheilua. Hänellä on muun muassa kaksi SM-pronssia nuorten sarjasta maastojuoksun joukkuekilpailusta.

## Hiihtouran jälkeen

Savolaisella on yo-merkonomin ja erikoisammattivalmentajan koulutukset. Lisäksi hänellä on koulutusta kiinalaiseen lääketieteeseen, manuaaliseen selkäterapiaan ja lasten akupunktioon. Savolaisen on tehnyt toiminimellä akupunktiota ja hierontaa vuodesta 2005. Hän on toiminut myös hiihtovalmentajana. Savolainen toimi pitkään Eurosportilla hiihtolähetysten kommentaattorina. Savolainen vetää aikuisten hiihtokoulua Lahdessa.

Savolaisen aviomies on Timo Huttunen. Perheeseen kuuluu kolme poikaa.

## Lähteet
* Arto Hakola: Kaivoksen kainalosta maailman kilpakentille - Outokummun Partio ry 100 vuotta (), osa 1, sivu 33

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Nokia 9300i

**Nokia 9300i** on Nokia 9300:n vuonna 2005 markkinoille tullut seuraajamalli. Merkittävin ero on edellisestä mallista puuttunut langaton lähiverkko, WLAN. Puhelimen muoto ja toiminnot kunnioittavat kaikista kommunikaattoreista tutuksi tullutta kaavaa, jossa ulospäin laite muistuttaa kookasta, mutta tavanomaista Nokian puhelinta, ja sisältä löytyy täydellinen qwerty-näppäimistö ja iso graafinen näyttö. 

Markkinoille tullessaan se oli noin 850 euron hintainen .

## Tekniset tiedot

* Käyttöjärjestelmä: Symbian OS 7.0s + Series80 2nd Edition
* 80 Mt sisäinen muisti + MultiMediaCard korttipaikka
* XHTML/HTML-selain
* Java/Symbian-sovellukset
* Tuetut tiedostot: Word/PowerPoint/Excel
* GSM-taajuudet: 900/1&nbsp;800/1&nbsp;900 MHz  	 	
* GPRS: luokka 10 		
* EDGE (EGPRS): luokka 10 		
* WLAN: IEEE-standardein 802.11b ja 802.11g	
* Bluetooth
* Infrapuna
* Datakaapelituki
* Näyttö: TFT, 65&nbsp;536 väriä, 640 × 200 pikseliä
* Toinen näyttö: TFT, 65&nbsp;536 väriä, 128 × 128 pikseliä
* Videosoitin ja musiikkisoitin: MP3, AAC, WAV
* HF-kaiutin
* MMS, sähköposti
* Puheaika: 3,5–8 tuntia
* Valmiusaika: 170–230 tuntia (riippuu merkittävästi käytetäänkö Wlania)
* Paino: 172 g
* Mitat: 132 × 51 × 21 mm

## Lähteet
* Puhelinvertailu.com
* Nokia.com

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Käyttöohjeet 
* Nokia 9300i - Tuki
Tapio Nurmela

**Tapio Juhani Nurmela** (s. 2. tammikuuta 1975 Rovaniemi) on suomalainen yhdistetyn hiihtäjä, maailmanmestari ja olympiamitalisti. Nurmelalla on kolme aikuisten arvokisamitalia joukkuekisoista.

Nurmela edusti Ounasvaaran Hiihtoseuraa. Hän lopetti urheilu-uransa vuonna 1999. Urheilu-uransa jälkeen Nurmela on työskennellyt lennonjohtajana.

## Saavutuksia

* 1997 Trondheimin MM-kisat joukkuekisan hopeaa
* 1998 Naganon olympialaiset joukkuekisan hopeaa
* 1999 Ramsaun MM-kisat joukkuekisan kultaa
* 1994 junioreiden MM-kisoissa Breitenwangissa pronssia

## Lähteet
Pikaluistelu talviolympialaisissa 2002

**[[Talviolympialaiset 2002|XVIII talviolympialaiset]]** järjestettiin vuonna 2002 Salt Lake Cityssä, Utahissa, Yhdysvalloissa. **[[Pikaluistelu]]ssa** järjestettiin kymmenen kilpailutapahtumaa. 

Pikaluistelukilpailut käytiin 1 400 metrin korkeudella merenpinnasta 35 miljoonaa euroa maksaneella *Olympic Ovalilla* 

## Miehet

### 500 m
* **Päivämäärä:** 11. helmikuuta 2002







### 1 000 m
* **Päivämäärä:** 16. helmikuuta 2002







### 1 500 m
* **Päivämäärä:** 19. helmikuuta 2002







### 5 000 m
* **Päivämäärä:** 9. helmikuuta 2002







### 10 000 m
* **Päivämäärä:** 22. helmikuuta 2002







## Naiset

### 500 m
* **Päivämäärä:** 13. helmikuuta 2002







### 1 000 m
* **Päivämäärä:** 17. helmikuuta 2002







### 1 500 m
* **Päivämäärä:** 20. helmikuuta 2002







### 3 000 m
* **Päivämäärä:** 10. helmikuuta 2002







### 5 000 m
* **Päivämäärä:** 23. helmikuuta 2002
Ville Räikkönen

**Ville Räikkönen** (s. 14. helmikuuta 1972 Tuusula) on suomalainen entinen ampumahiihtäjä ja olympiamitalisti. Räikkönen voitti yllättäen pronssia Naganon olympialaisten 1998 ampumahiihdon sprinttimatkalla. Kisa jouduttiin ensin edellisenä päivänä keskeyttämään rankan lumisateen vuoksi.

MM-tasolla Räikkösen paras sijoitus oli 1998 Pokljukassa saavutettu takaa-ajon viides tila ja saman vuoden Hochfilzenin MM-joukkuekilpailun neljäs sija. Brezno-Osrblien MM-kilpailuissa 1997 hän sijoittui normaalimatkalla seitsemänneksi, sprintissä ja takaa-ajossa kahdeksanneksi. Pokljukan MM-kilpailuissa 2001 hän oli normaalimatkalla yhdeksäs ja viestissä viides. 

Naganon olympiapronssi oli samalla Räikkösen ainoa maailmancupin palkintosija. Neljänneksi hän sijoittui 20&nbsp;km:llä Pokljukassa niin ikään kaudella 1997–1998.

Nuorten MM-kilpailuissa 1992 Canmoressa, Kanadassa Räikkönen saavutti pronssia sprintissä (10 km) sekä sijoittui 12:nneksi normaalimatkalla (15 km). Joukkuekilpailussa hän sijoittui Paavo Puurusen ja Ville Kotikummun kanssa seitsemänneksi, ja viestissä Suomen joukkue hylättiin.

Seuratasolla Räikkönen edusti Tuusulan Voima-Veikkoja.

Hän on nykyään FK Tornin fysikaalinen valmentaja ja NCC:n kehityspäällikkö.

Ville Räikkönen on sukua entiselle kilpa-autoilijalle Kimi Räikköselle.

## Lähteet
* 
### Viitteet
Pyhä Telesforus

**Pyhä Telesforus** oli 8. paavi. Hän oli paavina vuodesta 126 vuoteen 136, tai vuoteen 137. Luotettavimmat lähteet kertovat hänen kuolleen noin vuonna 137. Syntyisin Telesforus oli Calabrian kreikkalainen, mutta muutti myöhemmin uskonopin vuoksi Roomaan. Hänen muistopäivänsä on 5. tammikuuta.

## Lähteet
*

### Viitteet
Pyhä Sixtus I

**Pyhä Sixtus I** (joskus myös **Xistus I**) (n. 42–127) oli 7. paavi. Hänen paaviutensa ajankohdasta ei ole tarkkaa tietoa, mutta useimmiten hänen paaviuskaudekseen on päätelty vuodet 117–127. Hänen muistopäivänsä on 3. huhtikuuta.

## Lähteet
*

### Viitteet
Pamela Tola

**Pamela Jessiina Tola** (s. 15. lokakuuta 1981 Ruotsinpyhtää)  suomalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hänen läpi­murto­elo­kuvansa näyttelijänä oli Dome Karu­kosken ohjaama *[[Tyttö sinä olet tähti]]* (2005), josta hän sai ensimmäisen Jussi-ehdokkuutensa. Tola on näytellyt myös Karu­kosken elo­kuvissa *[[Leijonasydän]]* ja *[[Napapiirin sankarit]]*. Hän oli yksi MTV3:n *[[Saturday Night Live (Suomi)|Saturday Night Liven]]* pää­näyttelijöistä.

Tola on ohjannut neljä pitkää elokuvaa, joista ensimmäinen oli elo­kuva oli 2018 ensi-iltansa saanut *[[Swingers]]*. Suosituin Tolan ohjaamista elokuvista on *[[Teräsleidit]]*, joka sai lähes  elokuvateattereissa. Tola ohjasi sille jatko-osan *[[Teräsleidit – kuin viimeistä päivää]]*, jonka ensi-ilta oli joulupäivänä 2025.

## Opinnot ja harrastukset

Tola kirjoitti yli­oppilaaksi Niinivaaran lukiosta Joensuusta vuonna 2001. Ennen Teatteri­korkea­kouluun pääsemistään hän opiskeli vuoden verran sosio­nomiksi ja tanssi­terapeutiksi Pohjois-Karjalan ammattikorkeakoulussa. Tola on harrastanut näyttelemistä kymmen­vuotiaasta alkaen video­elo­kuvissa ja harrastaja­teattereissa.

Tolalta ilmestyi vuonna 2007 kirja *Miksi näyttelen?*, joka oli osa hänen Teatteri­korkea­koulun opin­näyte­työtään.

## Yksityiselämä

Tola joutui 1990-luvulla sisaruksineen ensin vuodeksi lastenkotiin ja sitten kahdeksaksi vuodeksi perhekotiin hänen isänsä ja myöhemmin myös äitinsä kuoltua. Tolan veli Joonatan Tola on kirjailija. Heidän setänsä Olli Tola tuottaa televisiosarjoja ja heidän serkkunsa Tuulianna Tola on toiminut juontajana televisiossa.

Tola avioitui vuonna 2008 tuottaja Pauli Waroman (s. 1978) kanssa. He saivat kaksi lasta, joulu­kuussa 2006 ja loppuvuodesta 2008 syntyneet pojat. Avioliitto päättyi helmikuussa 2012. 

Syksyllä 2015 Tola avioitui näyttelijä Lauri Tilkasen kanssa. He saivat poika­lapsen keväällä 2014 ja erosivat kesä­kuussa 2020.

Neljännen lapsensa Tola sai vuonna 2024.

## Valikoitu filmografia

* *[[Tyttö sinä olet tähti]]* (2005)
* *[[Isänmaallinen mies]]* (2013)
* *[[Leijonasydän]]* (2013)
* *[[Napapiirin sankarit]]* (2010)
* *[[Saturday Night Live (Suomi)|Satur­day Night Live]]* (2016)

;Ääninäyttelijänä

## Teatteri

* 2010, *JuuTupen rapinat*, useita rooleja, Uusi Iloinen Teatteri

## Kirjat

* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Jääkiekko talviolympialaisissa 1952

**[[Jääkiekko]]** oli seitsemättä kertaa olympialaisten ohjelmassa vuoden 1952 talviolympialaisissa Oslossa. Turnaus oli samalla 19. maailmanmestaruuskilpailut ja Euroopan-mestaruuskilpailut.. Turnauksen ottelut pelattiin 15.–25. helmikuuta 1952.

Kisoihin osallistui yhdeksän joukkuetta. Uusina maina mukana olympialaisten jääkiekkoturnauksessa olivat Suomi ja isäntämaa Norja. Saksa teki paluun olympiajääkiekkoon toisen maailmansodan jälkeen. Turnaus järjestettiin yksinkertaisena sarjana.

Turnauksen voitti Kanada. Olympiakulta oli sille jo kuudes. Toiseksi sijoittui Yhdysvallat. Ruotsi ja Tšekkoslovakia sijoittuivat tasapisteisiin, ja niillä oli myös sama maaliero. Näin ollen pronssimitalista (ja Euroopan-mestaruudesta) järjestettiin uusintaottelu. Sen voitti Ruotsi. Kanada voitti seuraavan kerran miesten jääkiekon olympiakultaa vasta päivälleen 50 vuoden kuluttua.

## Ottelut

## Sarjataulukko

**Uusinta pronssimitalista**

## Loppusijoitukset

### Pistepörssi

## Joukkueiden kokoonpanot

## B-sarja

Vuoden 1952 maailmanmestaruuskilpailujen B-sarja järjestettiin Liègessä, Belgiassa. Sarjan voitti Iso-Britannia, jonka maajoukkueessa oli vain englantilaisia pelaajia. Mukana ei ollut kanadalaisia tai skotteja.

## Lähteet
Live in Tokyo

**Live in Tokyo** on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Queensrÿchen videotallenne vuodelta 1985. Se sisältää Tokiossa 5. elokuuta 1984 yhtyeen ensimmäisellä Japanin-kiertueella kuvatun ja äänitetyn konsertin. Sony julkaisi videon VHS- ja Laserdisc-formaatissa vain Yhdysvalloissa ja Japanissa.

Videon alkuperäinen painos on myyty loppuun eikä sitä ole julkaistu uudelleen DVD:llä. EMI julkaisi ääniraidat osana *[[Queensrÿche (EP)|Queensrÿche]]*-EP:n vuoden 2003 uusintapainosta. 

## Kappaleet
# Nightrider
# Prophecy
# Deliverance
# Child of Fire
# En Force
# Blinded
# The Lady Wore Black
# Warning
# Take Hold of the Flame
# Queen of the Reich

## Kokoonpano
* Chris DeGarmo – kitara
* Eddie Jackson – basso
* Scott Rockenfield – rummut
* Geoff Tate – laulu
* Michael Wilton – kitara

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Discogs
*
Mika Kuusisto

**Mika Juhani Kuusisto** (s. 13. joulukuuta 1967 Jurva) on entinen suomalainen hiihtäjä ja olympiamitalisti.

Hän oli viestijoukkueessa voittamassa pronssia Val di Fiemmen MM-kisoissa 1991 ja Albertvillen olympialaisissa 1992. Hän hiihti molemmissa kilpailuissa avausosuuden. Val di Fiemmessä Kuusisto oli henkilökohtaisilla matkoilla 10 kilometrillä 19:s ja 30 kilometrillä 24:s (molemmat perinteisen tyylin kilpailuja). Albertvillessä hän oli 30 kilometrin perinteisellä 26:s ja 50 kilometrin vapaalla 23:s.

Kuusisto edusti seuratasolla Ilmajoen Kisailijoita ja voitti Suomen mestaruuden vapaan tyylin 50 kilometrillä vuonna 1990 ja takaa-ajohiihdossa vuonna 1991. Hän on koulutukseltaan koululiikunnan ohjaaja, ammatikseen hän on tällä hetkellä maanviljelijä.

## Lähteet

*
HMS Vulture (1843)

**HMS Vulture** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1843 vesillelaskettu siipirattain varustettu Cyclops-luokan 2. luokan fregatti. Alus luokiteltiin 1850-luvulla uudelleen korvetiksi.

## Valmistus

Alus tilattiin 18. maaliskuuta 1841 Pembroken telakalta, missä vastuullisena mestarina oli William Fairbairn. Köli laskettiin syyskuussa 1841. Alus laskettiin vesille 21. syyskuuta 1843 ja valmistui 7. kesäkuuta 1845. Aluksen runko maksoi 24&nbsp;323 puntaa, koneet 21&nbsp;429 puntaa ja varustaminen 11&nbsp;139 puntaa.

## Palvelus
Itä-Intian laivastoasemalle alus määrättiin 15. helmikuuta 1845 päällikkönään John MacDougall. Se oli 25. marraskuuta 1852 Devonportissa, missä päällikkyyden vastaanotti Frederick Henry Hastings Glasse.

Oolannin sodassa alus oli brittiläis-ranskalaisessa Itämeren laivastossa. Aluksen päälliköksi vaihtui 3. kesäkuuta 1856 Frederick Archibald Campbell, kun alus oli Välimeren laivastossa.

Alus myytiin 1866 romutettavaksi Castlelle Charltoniin ja romutettiin joko vuonna 1866 tai mahdollisesti jo lokakuussa 1863.

## Lähteet
*

### Viitteet
Sami Repo

**Sami Repo** (s. 8. marraskuuta 1971 Simpele) on suomalainen entinen hiihtäjä ja olympiamitalisti. Repo voitti olympiapronssia Naganossa 1998 viestissä. Lahden MM-kisoissa 2001 hän oli mukana MM-kultaa voittaneessa viestijoukkueessa, mutta menetti mitalinsa joukkueen muiden jäsenten jäädessä kiinni dopingin käytöstä. Junioritasolta hänellä alle 18-vuotiaiden PM-pronssia 1988 (10 km perinteinen), PM-kultaa 1989 (10 km vapaa) ja MM-pronssia vuodelta 1991 (10 km perinteinen).

Suomen mestaruuksia Revolla on yleisessä sarjassa yhdeksän (50 km perinteinen ja vapaa 1997, 1998, 2002; takaa-ajo 2002, 2003; 30 km vapaa 2004; 10 km vapaa 2004; viestihiihto 2001, 2004).

Maailmancupin kilpailuissa Repo sijoittui kerran toiseksi (10 km Beitostölen 29. marraskuuta 2000) ja kahdesti kolmanneksi (10 km Vuokatti 26. marraskuuta 1995 ja 10 km Muonio 28. marraskuuta 1998).

Hänen parhaat arvokisasijoituksensa ovat vuoden 2001 Lahden kisojen 11. sijat niin takaa-ajossa kuin 15 kilometrilläkin.

Seuratasolla Repo edusti Joensuun Katajaa ja Joutsan Pommia.

Repo on koulutukseltaan juristi ja työskentelee julkisena oikeusavustajana. Hänet on hyväksytty asianajajaksi 2019.

## Aiheesta muualla
* Repo SHL:n tietokannassa
*
Lacoste (yritys)

**Lacoste** on ranskalainen vaatetusalan yhtiö, jonka perusti tennispelaaja René Lacoste vuonna 1933. Vuonna 2019 yhtiöllä oli 1&nbsp;100 myymälää ja 8&nbsp;500 työntekijää.

## Yritys
Lacosten tunnetuin tuote on pikeepaita, jonka René Lacoste suunnitteli vaihtoehdoksi tennispelaajien siihen asti käyttämien kauluspaitojen tilalle. Niiden ensimmäinen kultakausi oli 1980-luvulla, jolloin paitojen suosion takia ne nousivat maailman kopioiduimpien tuotteiden joukkoon. Merkki onkin yksi eniten piratismista kärsiviä vaatevalmistajia.

2000-luvulla Lacosten suosio lähti uuteen nousuun. Nykyään se on erityisesti nuorten suosiossa. Vuonna 2018 merkin pääsuunnittelijana toimi Christophe Lemaire. Lacostella on neljä erilaista vaatemallistoa (*Club*, *Sportswear*, *Sport* ja *!*) sekä miehille että naisille, ja lisäksi se on laajentanut tuotantoaan myös aurinkolasien valmistukseen, kenkiin, kosmetiikka-alalle, lasten vaatteisiin sekä kodin tekstiileihin. Viime vuosina Lacosten suosio on noussut varsinkin nuorten miesten keskuudessa, ja valkoiset Lacosten jalkineet ovat muotimaailmassa käytettävä käsite.

Lacoste on näkyvästi mukana urheilumaailmassa – tenniksen lisäksi golfissa ja purjehduksessa. Tunnetuimpia Lacosten tuotteita käyttäviä urheilijoita ovat tennispelaajat Novak Đoković ja Dominika Cibulková sekä golfaaja Colin Montgomerie.

## Logo

Lacoste tunnetaan vuonna 1933 luodusta krokotiililogostaan, joka viittaa René Lacosten lempinimeen *Krokotiili*. Logo on muotimaailman tunnetuimpia merkkejä.

Lacostella oli pitkäaikainen riita honkongilaisen Crocodile Garments -yhtiön kanssa logon ja vaatteiden takia. Molemmat käyttävät krokotiililogoa.  Crocodile Garments käyttää krokotiililogoa, joka katsoo vasemmalle, ja Lacoste käyttää krokotiililogoa, joka katsoo oikealle. Yhtiöt taistelivat logo-oikeuksistaan Kiinassa vuonna 2003, ja taistelun voitti Crocodile Garments. Yhtiö kuitenkin suostui vastineeksi muuttamaan hieman logoaan.

## Liikkeet Suomessa

* Kampin keskus, Helsinki
* Helsinki-Vantaan lentoasema

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Lacoste 
* Mies, joka uskalsi poistaa krokotiilin Lacosten pikeepaidasta, Yle.fi, uutiset 27.5.2018
HMS Magicienne (1849)

**HMS Magicienne** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1849 vesillelaskettu 16-tykkinen Magicienne-luokan 2. luokan siipiratasfregatti, joka osallistui Oolannin sotaan.

## Valmistus

Alus tilattiin 25. huhtikuuta 1847 ensimmäisen luokan sluuppina. Tilaus muutettiin 5. elokuuta etrin alukseksi, jonka köli laskettiin syyskuussa 1847. Se laskettiin vesille 7. maaliskuuta 1849 ja valmistui 20. helmikuuta 1853.

## Palvelus
Aluksen päälliköksi määrättiin 25. marraskuuta 1852 Thomas Fisher, jonka johdolla alus siirtyi 1854 Itämerelle. Aluksen päälliköksi määrättiin 26. tammikuuta 1855 Nicholas Vansittart, jonka alaisuudessa palattiin Itämerelle Oolannin sotaan. Alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin 26. toukokuuta 1856 Plymouthin telakalle.

Alus palautettiin 29. toukokuuta palvelukseen päällikkönään Vansittart. Se siirtyi Välimerelle ja edelleen Itä-Intiaan ja Kiinaan. Aluksen päälliköksi määrättiin 28. syyskuuta 1859 John Edmund Commerell palveluksen jatkuessa Itä-Intiassa ja Kiinassa. Alus palasi Englantiin, jossa se poistettiin palveluksesta ja siirrettiin telakalle Plymouthiin.

Alus palasi palvelukseen 13. maaliskuuta 1862 päällikkönään Ernest L. V. C. A. J. E. Leiningen, jonka johdolla alus purjehti Itämerellä ja sen jälkeen Välimerellä. Aluksen ollessa Välimerellä päälliköksi määrättiin 1. huhtikuuta 1863 William Armytage. Alus poistettiin palveluksesta 12. joulukuuta 1864 Plymouthissa.

Alus myytiin syyskuussa 1866 Plymouthissa romutettavaksi Marshallille.

## Lähteet
*

### Viitteet
Alppihiihto talviolympialaisissa 1936

**[[Talviolympialaiset 1936|IV talviolympialaisissa]]** Garmisch-Partenkirchenissa  vuonna 1936 **[[alppihiihto]]** oli ensimmäistä kertaa olympialaisten ohjelmassa. Alppihiihdossa järjestettiin kaksi kilpailutapahtumaa: miesten ja naisten alppiyhdistetty.

## Mitalistit
### Miesten alppiyhdistetty



Syöksynrinteen pituus oli 3 800 metriä, kokonaispudotusta 959 metriä. Pujottelurinne oli 600 metriä pitkä ja kokonaispudotusta 200 metriä.



### Naisten alppiyhdistetty



Syöksynrinteen pituus oli 3 300 metriä, kokonaispudotusta 820 metriä. Pujottelurinne oli 600 metriä pitkä ja kokonaispudotusta 200 metriä.
AeroMéxico

**Aeroméxico** on Meksikon suurin, vuonna 1934 perustettu lentoyhtiö. Se operoi 400 lentoa päivittäin tai 750 lentoa Aerolitoralin kanssa Meksikossa, Euroopassa sekä Pohjois-ja Etelä-Amerikassa. AeroMéxico on SkyTeamin perustajajäsen. Yhtiö operoi lentojaan Méxicon kansainväliseltä lentoasemalta.

## Laivasto

Laivaston keski-ikä heinäkuussa 2022 on 6,5 vuotta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*AeroMéxico
HMS Hecla (1839)

**HMS Hecla** oli Britannian kuninkaallisen laivaston 14. tammikuuta 1839 vesille laskettu Hydra-luokan toisen luokan sluuppi, höyrykäyttöinen siipiratasalus.  Aluksen valmistuskustannukset olivat 31&nbsp;404 puntaa, josta 10&nbsp;888 puntaa käytettiin voimalaitteeseen.  Aluksen koneet vaihdettiin vuosina 1848–1849. Alus osallistui Oolannin sotaan, jolloin sen päällikkönä oli William Hutcheon Hall. *Hecla* oli mukana Vitsandin kahakassa toukokuussa 1854 ja kapteeni Hallin ensimmäisessä hyökkäyksessä Bomarsundia vastaan 21. kesäkuuta 1854.

Alus myytiin 15. kesäkuuta 1863 2&nbsp;550 punnalla kauppalaivaksi Williams and Companylle, joka nimesi aluksen *Typhooniksi*.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Old Portsmouth - HMS Hecla
*Viktoriaaninen Kuninkaallisen laivaston alus HMS Hecla
Taitoluistelu talviolympialaisissa 1936

**[[Talviolympialaiset 1936|IV talviolympialaisissa]]** Garmisch-Partenkirchenissä vuonna 1936 järjestettiin **[[taitoluistelu]]ssa** kolme kilpailua.

## Mitalistit
### Miesten yksinluistelu






### Naisten yksinluistelu







### Pariluistelu






## Lähteet
HMS Cossack (1854)

**HMS Cossack** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1854 vesillelaskettu Cossack-luokan potkurikorvetti.

## Valmistus
Venäjän keisarikunta tilasi aluksen W. & H. Pitcherin telakalta Northfleetistä Itämeren laivastolle. Aluksen nimeksi oli suunniteltu **[[Vitjaz|Witjas]]**. Krimin sodan sytyttyä Britannia kuitenkin takavarikoi edelleen telakalla olleen aluksen ja luovuttaen sen Kuninkaalliselle laivastolle 5. huhtikuuta 1854.

## Palvelus
*Cossackin* kapteeniksi määrättiin 19. elokuuta 1854 palvelukseen otettaessa Chathamissa Edward Gennys Fanshawe, jonka tehtävänä oli purjehtia Itämerelle. Alusta käytettiin Venäjän Itämeren laivastoa vastaan Oolannin sodassa. Aluksen päälliköksi määrättiin 21. elokuuta 1855 James Horsford Cockburn. Alus määrättiin heinäkuussa 1856 Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian asemalle, jossa sen kotisatamana oli pääosan ajasta Greytown Nicaraguassa. Alus palasi Englantiin, jossa se poistettiin palveluksesta 15. heinäkuuta 1857 Sheernessissä.

Alus palasi palvelukseen 16. kesäkuuta 1859 Sheernessissä komentajanaan Richard Moorman. Alus palasi Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian asemalle ja sieltä edelleen Kiinaan. Se palasi vuoden 1861 alussa Englantiin ja se poistettiin palveluksesta 22. elokuuta 1862 Sheernessissä.

Alus palasi palvelukseen  19. toukokuuta 1863 Välimeren laivastoon komentajanaan William Rae Rolland. Aluksen päälliköksi määrättiin 26. toukokuuta 1865 Richard Dunning White. Alus palasi Englantiin ja se poistettiin palveluksesta 23. helmikuuta 1867 Sheernessissä.

Alus palasi palvelukseen 9. joulukuuta 1868 komentajanaan John Edward Parish määrättynä Itä-Intian asemalle. Aluksen päälliköksi määrättiin 12. elokuuta 1871 australialainen Robert Gordon Douglas. Alus palasi Englantiin, jossa se poistettiin palveluksesta 18. heinäkuuta 1873 Sheernessissä ja se myytiin romutettavaksi 19. toukokuuta 1875 Castlelle Charltoniin.

## Lähteet
*

### Viitteet
HMS Esk (1854)

**[[HMS]] Esk** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1854 vesillelaskettu Highflyer-luokan höyrykäyttöinen potkurikorvetti.

## Valmistus

Alus tilattiin 18. elokuuta 1852 Millwallista J. Scott Russelin telakalta ja sen köli laskettiin huhtikuussa 1853. Alus laskettiin vesille 12. kesäkuuta 1854 ja se valmistui saman vuoden lopulla 21. joulukuuta.

## Palvelus
Alus otettiin palvelukseen 28. lokakuuta 1954 Woolwichissa päällikkönään Thomas Francis Birch. Alus osallistui Krimin sotaan palvellen Itämerellä (Oolannin sota) ja Mustallamerellä. Alus poistettiin palveluksesta 26. helmikuuta 1856.

Alus palasi palvelukseen 1. maaliskuuta 1856 komentajanaan Robert John le Mesurier McClure. Alus palveli Itä-Intian ja Kiinan asemilla, missä aluksen päällikkö oli samalla laivastonprikaatin osastonkomentaja ennen Kantonin taisteluita toisessa oopiumisodassa. Alus palasi Englantiin, jossa se poistettiin palveluksesta 26. kesäkuuta 1861 Portsmouthissa.

Alus palasi palvelukseen 22. toukokuuta 1863 komentajanaan John Fane Charles Hamilton, joka oli aluksen päällikkönä Uudessa-Seelannissa kuolemaansa saakka. Aluksen päälliköksi määrättiin 16. heinäkuuta 1864 John Proctor Luce ja samalla aluksen uudeksi kotipaikaksi määrättiin Australia. Alus palasi Englantiin, missä se poistettiin palveluksesta 17. lokakuuta 1867 Portsmouthissa.

Alus romutettiin vuonna 1870 Portsmouthissa.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Sami Mustonen

**Sami Mustonen** (s. 6. huhtikuuta 1977 Kemijärvi) on suomalainen freestylehiihdon kumparelaskija ja olympiamitalisti. 

Mustonen opiskelee Lapin yliopiston yhteiskuntatieteiden tiedekunnan johtamisen koulutusohjelmassa. Hänen valmentajansa oli Pekka Lehtikallio ja seuransa kemijärveläinen Avalanche Ski Club.

Mustonen lopetti uransa kauden 2006–2007 päätteeksi ja siirtyi Suomen freestylemaajoukkueen valmentajaryhmään. Keväällä 2010 hänet valittiin Suomen kumparelaskumaajoukkueen päävalmentajaksi.

## Saavutuksia
* 1998 Naganon talviolympialaiset: freestylehiihdon kumparelaskun pronssia
* 1999 Meiringen-Hasliberg: freestylehiihdon kumparelaskun MM-pronssia
* 2005 Ruka: parikumpareiden MM-hopeaa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mustonen SHL:n tietokannassa
* Ylen Elävä arkisto: Freestylen ensimmäiset olympiamitalistit
*
Erik Larsson

**Erik August ”Kiiruna-Lasse” Larsson** (20. huhtikuuta 1912 Kurravaara – 10. maaliskuuta 1982 Kiiruna) oli ruotsalainen maastohiihdon olympiavoittaja.

Vysoké Tatryn MM-hiihdoissa 1935 Larsson hiihti Ruotsin viestijoukkueessa pronssille. Vuotta myöhemmin Garmisch-Partenkirchenin talviolympialaisissa hän voitti 18 kilometrin hiihdossa kultamitalin ja saavutti lisäksi viestistä pronssia. Parhaana menestyksenä ennen olympiavoittoa Larssonilla oli Ounasvaaran 18 km:n voitto keväällä 1935.

Larsson lopetti kilpaurheilun kolme vuotta olympiavoittonsa jälkeen käännyttyään esikoislestadiolaisuuteen, jossa hän toimi myöhemmin maallikkosaarnaajana Kiirunassa. Myös hänen poikansa Lars Larsson (1937-2020) toimi saarnaajana Ruotsin Luulajassa. Erik Larssonin äidinkieli oli suomi.

Vuonna 1936 hän sai arvostetun Svenska Dagbladetin kultamitalin onnistuneen vuoden tuloksena.

Erik Larssonin pojan tytär Åsa Larsson (s. 1966) on Ruotsissa tunnettu veroasioihin erikoistunut juristi ja kirjailija. 

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Poinzi

**Poinzi** oli Yle TV2 -kanavalla osana Galaxia esitetty lasten liikuntaohjelma, jossa katsojat saivat luoda hahmon internetissä. Hahmoja olivat koira nimeltään Viilee, porsas nimeltään Ciidu, virtahepo nimeltään Virtane ja lisko nimeltään Limu. Tehtävänä oli täyttää joka päivä hahmon tiedot (yöunen pituus, liikunnan määrä, ruokavalio, ym.) internetissä. Ohjelmaa juonsi Ville "Mongo" Mononen, joka oli myös toinen käsikirjoittajista. Hänen lisäkseen ohjelmaa käsikirjoitti Pirkko-Liisa Perttula. Ohjelman ensimmäinen jakso esitettiin sunnuntaina 30. lokakuuta 2005. Viimeinen Poinzi esitettiin 1. kesäkuuta 2011.

## Hahmot

*Koira Viilee
* Porsas Ciidu
* Virtahepo Virtane
* Lisko Limu

## Ohjelman tekijät

*Animaatiot - Risto Nurisalo
*Animaattori - Kari Häkkinen
*Verkko - Päivi Kotkavuori & Jani Mensonen
*Asiantuntija - Janna Rantala
*Tanssinopettajat - Jimi Kettunen & Eemi Söderström
*Hiphop-opettajat - Naledi Bodibe & Renaz Ebrahimi
*Kuvaaja - Jaakko Kiiveri
*Kameramiehet - Kari Romppainen, Kristina Luodes, Risto Finneman, Jouko Jokela
*Äänittäjät - Jari Kanerva, Ismo Selin
*Valaisijat - Erkki Paavilainen, Henrik Häggblom
*Käyttömestarit - Mervi Ojala, Toni Lampu, Reijo Kallunki
*Kuvanauhoittajat - Johanna Polso, Timo Markio
*Leikkaaja - Piia Panula, Kari Leppälä
*Insertit - Esa Salokorpi, Manu Karppelin
*Naamioitsija - Tarja Seppälä, Ulla Ali, Merja Ritaranta, Leena Pylväs
*Puvustaja - Jaana Aro
*Lavastaja - Riikka Paavola
*Graafikot - Mikko Koivula, Sirpa Koivumäki & Markku Lyytinen
*Studio-ohjaaja - Jari Karjalainen, Marko Lintu
*Musiikki - Petri Koskimäki
*Kuvaussihteeri - Tiiu Valtatie, Iina Suominen
*Ohjaaja - Jyrki Laaksonen, Tiina Santaharju
*Tuottaja - Jarmo Oksa, Jari Mäkipää

## Aiheesta muualla
*http://www.yle.fi/lapset
*http://www.yle.fi/poinzi
Martin Lundström

**Martin Lundström** (30. toukokuuta 1918 Norsjö – 30. kesäkuuta 2016 Uumaja) oli ruotsalainen maastohiihdon olympiavoittaja, jonka menestyksekkäimmät vuodet ajoittuvat 1940-luvun loppuun ja 1950-luvun alkuun.

Kävelijänä urheilu-uransa aloittanut Lundström ryhtyi hiihtäjäksi 1940-luvun alussa. Vuonna 1947 hän voitti Sankt Moritzin esiolympialaisissa 18 kilometrin kilpailun ja oli paras myös vuotta myöhemmin varsinaisissa talviolympialaisissa. Toisen olympiakultamitalinsa hän voitti viestissä, jonka ankkuriosuudella hän johtoasemassa jätti Suomen August Kiurua lisää lähes neljä minuuttia vaikka pysähtyi matkan aikana voitelemaan suksensa. Samana talvena hän voitti myös Holmenkollenin kisojen 18 kilometrin kilpailun sekä Ruotsin mestaruudet 15:llä ja 50 kilometrillä.

Lake Placidin MM-kilpailuissa 1950 Lundström voitti kultaa viestissä, jossa hän hiihti kolmannen osuuden hyvin, mutta ei menestynyt henkilökohtaisilla matkoilla: kahdeksas sija 18 kilometrillä ja yhdeksäs sija 50 kilometrillä. Viimeisenä kilpailuvuotenaan 1952 hän saavutti vielä viestissä pronssia Oslon talviolympialaisissa.

Urheilu-uransa jälkeen Lundström alkoi poliitikoksi ja toimi useissa luottamustehtävissä kotikaupungissaan Luulajassa. Hän toimi myös 17 vuotta hiihtoseura IFK Umeån puheenjohtajana.

## Arvokisamitalit
*1948 Sankt Moritzin talviolympialaiset: 
**kultaa: 18 km
**kultaa: viesti
*1950 Lake Placidin MM-hiihdot:
**kultaa: viesti
*1952 Oslon talviolympialaiset:
**pronssia: viesti

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kansanlaulu

**Kansanlaulu** on kansanmusiikkiin kuuluva laulu, jonka tekijänoikeuksien haltijoita, säveltäjää, sanoittajaa tai sovittajaa tai mitään näistä ei tunneta. Joskus kansanlaulu merkitään nuotistoihin ”trad.”, *traditionel* eli perinteen mukainen.

## Kansanlaulut Suomessa
Tunnettuja suomalaisia kansanlauluja ovat muun muassa "Säkkijärven polkka", "Karjalan kunnailla", "Seitsemän miehen voima" ja "Kalliolle kukkulalle". Neuvostoaikana suomalaisissa nuotistoissa merkittiin tunnettujenkin venäläissäveltäjien 1800-luvulla tai 1900-luvun alussa säveltämät teokset kansanlauluiksi. Neuvostoliitto liittyi tekijänoikeussopimukseen 1973.

Suomalaisen kansanmusiikin suosio oli suurimmillaan 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa. Vuodesta 1968 järjestetyt Kaustisen kansanmusiikkijuhlat ylittivät yli 100 000 hengen yleisön rajan 1970-luvun alussa ja Konsta Jylhän johtamien Kaustisen purppuripelimannien LP-levyt ohittivat iskelmälevyjen myynnin vuosina 1971−1972.  Vuonna 1970 Viktor Klimenko julkaisi venäläisiä kansanlauluja sisältäneen albumin *Stenka Rasin*, joka herätti huomiota myös ulkomailla.  Hortto Kaalo -yhtye puolestaan julkaisi useita romanimusiikkia sisältäneitä albumeja. Samoihin aikoihin myytiin menestyksekkäästi myös kisällilauluja ja muuta työväenmusiikkia sekä ns. "isojen poikien lauluja" sisältäviä levyjä.  Useiden kansanmusiikkilevyjen myynti ylitti kultalevyrajan, Viktor Klimenko sai *Stenka Rasin* -albumistaan jopa timanttilevyn. 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 
*
Spanair

**Spanair**  oli espanjalainen lentoyhtiö, jolla oli kohteita Euroopassa ja Afrikassa. Reittilentojen lisäksi yhtiö oli aktiivinen charter-markkinoilla. Yhtiön päätukikohta oli Palma de Mallorcalla, sivutoimipisteet Madridissa ja Barcelonassa.
 
Spanair liittyi Star Allianceen vuonna 2003. Yhtiö oli kokonaan SAS Groupin omistuksessa, mutta tammikuussa 2009 SAS myi enemmistöosuuden yhtiöstä yhden euron hintaan ja jäi omistamaan yhtiöstä 19,9 %. Kauppaan sisältyivät Spanairin vastuut ja velvollisuudet, mukaan lukien mahdolliset vahingonkorvausvelvoitteet liittyen elokuun 2008 lento-onnettomuuteen. Yhtiö työllisti noin 2&nbsp;500 henkilöä.

Yhtiön toiminta päättyi 27.1.2012 yhtiön heikon taloustilanteen parantamiseen tähdänneiden neuvotteluiden kariuduttua tuloksettomina. Katalonian aluehallinto ei kyennyt enää rahoittamaan yhtiötä.  SAS antoi tulosvaroituksen, koska sillä oli Spanairilta paljon velkasaatavia.

## Historia
Yhtiön perustivat joulukuussa 1986 SAS ja Viajes Marsans. Lentotoiminta aloitettiin maaliskuussa 1988 charter-lennoilla Eurooppaan. Kaukolennot Yhdysvaltoihin, Meksikoon ja Dominikaaniseen tasavaltaan aloitettiin vuonna 1991 ja kotimaan reittilennot maaliskuussa 1994. Yhtiö lensi kaukolentoja Boeing 767-300 -koneella Washingtoniin ja Buenos Airesiin 1990-luvun lopussa.

20. elokuuta 2008 klo 14.45 paikallista aikaa Spanair-yhtiön MD-82-matkustajakone oli nousemassa Madridin lentokentältä, kun se suistui kiitotieltä ja syttyi tuleen. Onnettomuusraportin mukaan kone nousi ilmaan solakot ja laipat sisällä, jolloin kone alkoi heti nousun alussa nopeuden vähentymisen vuoksi sakata. Perämiehellä oli henkilökohtaisista syistä (raportin mukaan sovittu tapaaminen tyttöystävän kanssa Gran Canarialla) kiire nousuun, ja lisäksi varoitussummeri oli kytketty pois päältä. Tällä lennolla JK 5022 Madridista Las Palmasiin oli 172 matkustajaa, ja kuolonuhreja oli 154.

## Laivasto
Syyskuussa 2010:

*Airbus A320-200 19 kpl
*Airbus A321-200 5 kpl
*Boeing 717 1 kpl
*MD-82 1 kpl
*MD-83 3 kpl
*MD-87 5 kpl

## Kohteet

Espanja
* A Coruña, Alicante, Asturias, Barcelona, Bilbao, Fuerteventura, Gran Canaria, Ibiza, Jerez de la Frontera, Lanzarote, Madrid, Málaga, Menorca, Palma de Mallorca, Santiago de Compostela, Sevilla, Teneriffa, Valencia, Vigo
Irlanti
* Dublin
Italia
* Ancona
Itävalta
* Wien
Päiväntasaajan Guinea
* Malabo
Ruotsi
* Tukholma
Saksa
* Frankfurt, München
Tanska
* Kööpenhamina

Suomi
* Helsinki
* Tampere
* Spanair lensi myös charter-lentoja Kuopion lentoasemalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Spanair 
*SAS Group 
*Lisätietoja Spanairin laivastosta
Viljo Vellonen

**Viljo Vellonen** (24. maaliskuuta 1920 Savonlinna – 5. helmikuuta 1995) oli suomalainen maastohiihtäjä.

Rumfordin MM-hiihdoissa 1950 Vellonen hiihti toisen osuuden Suomen hopealle sijoittuneessa viestijoukkueessa ja oli 18 kilometrillä kuudes. Falunin MM-kisoissa 1954 hän sijoittui 50 kilometrillä 13:nneksi.

Seuratasolla Vellonen kilpaili Savonlinnan Jyryn ja Savonlinnan Hiihtoseuran riveissä. Hän voitti neljä TUL:n mestaruutta vuosina 1946–1948. Ensimmäisen Suomen mestaruutensa hän voitti 18 kilometrillä vuonna 1949, ja samana talvena menestys jatkui voitoilla Salpausselän ja Ounasvaaran kisoissa sekä Ruotsin hiihtokisoissa Sollefteåssa.

Toisen voittonsa Ounasvaaralla Vellonen hiihti vuonna 1950 ja toisen voittonsa Ruotsin hiihtokisoissa 1952, jolloin kisapaikkana oli Falun. Salpausselän pikamatkalla hän oli kolmas vuonna 1952 ja 50 kilometrillä toinen vuonna 1953. Suomen mestaruuden hän voitti 50 kilometrillä vuonna 1952, jolloin August Kiuru hävisi hänelle minuutin ja 50 sekuntia, sekä vuonna 1953, jolloin Veikko Hakulinen jäi toiseksi lähes 1,5 minuuttia hitaampana. Ulkomailla Vellonen hiihti voittoon Chamonix’n ja Cortina d'Ampezzon 18 kilometrillä vuonna 1951 sekä Bodenin 50 kilometrillä vuonna 1953.

Vellonen oli ankkurina Suomen joukkueessa, joka voitti tammikuun lopussa 1951 Garmisch-Partenkirchenin kansainvälisten hiihtokilpailujen viestin neljän sekunnin erolla Ruotsiin. Hän hiihti samana talvena Suomen viestijoukkueessa, joka voitti Chamonix'n viestin. Chamonix'ssa hän voitti myös henkilökohtaisen 18 kilometrin kilpailun. Vellonen sijoittui Sverdlovskin hiihtokilpailuissa 10. tammikuuta 1954 30 kilometrillä 42:nneksi, kaksi päivää myöhemmin 15 kilometrillä 24:nneksi ja 15. tammikuuta 50 kilometrillä 13:nneksi.

Ikämiessarjoissa Vellonen kilpaili vielä pitkään hiihdon lisäksi suunnistuksessa, jossa hän edusti Olavin Rastia. Siviiliammatiltaan hän oli kirvesmies, poliisi ja liikkeenharjoittaja.

## Saavutuksia

* MM-hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;10 kilometrin viestissä Rumfordissa 1950
* MM-kisoissa kuudes 18&nbsp;km:llä Rumfordissa 1950 ja 13:s 50 kilometrillä Falunissa 1954
* SM-kultaa 18&nbsp;km:llä 1949 sekä 50&nbsp;km:llä 1952 ja 1953
* TUL:n mestaruus 15&nbsp;km:llä 1946, 1947 ja 1948 sekä 30&nbsp;km:llä 1948 
* Salpausselän Kisojen voitto 18&nbsp;km:llä 1949
* Ruotsin hiihtokisojen 18&nbsp;km:llä 1949 ja 1952

## Lähteet

* 

### Viitteet
Lavetti

**Lavetilla** tarkoitetaan Kielitoimiston sanakirjamääritelmän mukaan raskaan tuliaseen jalustaosaa tai kuorma-autoon kiinnitettävää suurten ja raskaiden kuormien kuljetusalustaa.

## Lähteet
Albertin basso

**Albertin basso** on erityisesti klassismin ajan kosketinsoitinmusiikissa yleinen tehokeino, joka on nimetty italialaisen säveltäjän Domenico Albertin mukaan. Albertin bassossa (tavallisesti vasemman käden) säestyssoinnut hajotetaan yksittäisiksi säveliksi, joita toistetaan kaavamaisessa järjestyksessä tasaisena rytmikuviona. Tavallisimmin esim. C-duurisoinnun sävelet soitetaan Albertin bassossa järjestyksessä c-g-e-g-c-g-e-g-jne.

## Lähteet
Bartolomeo Cristofori

**Bartolomeo Cristofori di Francesco** (4. toukokuuta 1655 Padova – 27. tammikuuta 1731 Firenze) oli italialainen soitinvalmistaja, jota pidetään pianon keksijänä. Ensimmäinen kiistaton todiste pianon keksimisestä on vuodelta 1700, jolloin sellainen löytyy kruununprinssi Ferdinando de’ Medicin kalusteluettelosta. Medici oli Cristoforin työnantaja.

## Lähteet
Sven Utterström

**Sven "Uttern" Utterström** (16. toukokuuta 1901 – 7. toukokuuta 1979) oli ruotsalainen maastohiihdon olympiavoittaja.

Utterströmin hiihtouran menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat 1920- ja 1930-luvulle, jolloin hän oli maailman huipulla ja voitti kolme arvokisakultaa. Oslon MM-kilpailuissa 1930 hän voitti kultaa 50 kilometrillä. Lake Placidin 1932 olympialaisissa hän voitti kultaa 18 kilometrillä ja sijoittui kuudenneksi 50 kilometrillä. Innsbruckin MM-kilpailuissa hän voitti kultaa viestissä ja saavutti hopeaa 50 kilometrillä.

Utterström voitti Vaasahiihdon vuonna 1925 sekä toistamiseen vuonna 1928 tasapelillä Per-Erik Hedlundin kanssa.

## Saavutuksia
*Vaasahiihdon voitto 1925 ja 1928

*1930 Oslon MM-hiihdot: 
**kultaa: 50 km
*1932 Lake Placidin talviolympialaiset: 
**kultaa: 18 km 
*1933 Innsbruckin MM-hiihdot: 
**kultaa: viesti
**hopeaa: 50 km

## Lähteet

* 

### Viitteet
Born to Boogie

**Born to Boogie** on vuonna 1972 ensi-iltansa saanut musiikkielokuva. Elokuvan on ohjannut The Beatles -yhtyeen rumpali Ringo Starr, joka myös esiintyy elokuvassa omana itsenään. Elokuvassa nähdään Marc Bolan ja T. Rex. Eräs kohtaus on kuvattu John Lennonin kotona. Elokuva on julkaistu DVD:llä, jossa on myös paljon muuta muun muassa T. Rexin konsertteja ja haastatteluja, vuonna 2005.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* . Viitattu 10.7.2019.