open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tilsitin sopimus

**Tilsitin sopimus** oli Ranskan keisari Napoleonin ja Venäjän tsaari Aleksanteri I:n välillä Tilsitissä 7. heinäkuuta 1807 solmittu rauhan- ja liittosopimus. Kaksi päivää myöhemmin Napoleon solmi Tilsitissä rauhan myös Preussin kanssa, mikä päätti neljännen liittokunnan sodan.

Aselepo Ranskan sekä Venäjän ja Preussin välillä oli solmittu 21.–25. kesäkuuta.

## Ranskan ja Venäjän sopimus
Napoleonin ja Aleksanterin neuvottelupaikkana toimi Niemenjokeen ankkuroitu lautta. Sopimuksen perusteella osapuolet sitoutuivat paitsi rauhaan myös keskinäiseen liittoon. Napoleonin kannalta kyse oli merkittävästä edistysaskeleesta, koska hän sai aiemmin vastahakoisen Venäjän viimein mukaan ajamaansa Britannian mannermaasulkemukseen, jonka toimivuus oli riippuvainen sen tiiviydestä.

Sopimuksen perusteella Venäjä sitoutui välittämään rauhaa Ranskan ja Britannian välille. Edelleen, mikäli rauhantunnustelut epäonnistuisivat, Venäjä katkaisisi diplomaattisuhteensa Lontooseen ja tarvittaessa painostaisi mannermaasulkemukseen sitoutumattomat Portugalin, Tanskan ja Ruotsin mukaan saartoon.

Vastaavasti Ranska lupautui välittämään rauhaa sodassa olevien Venäjän ja Turkin välille sekä tukemaan Venäjän valloituksia Turkin kustannuksella Euroopassa, mikäli Turkki ei suostuisi rauhanehtoihin.

## Ranskan ja Preussin sopimus
Tsaari Aleksanterin tavoin myös Preussin kuningatar Luise neuvotteli henkilökohtaisesti Napoleonin kanssa, mutta Napoleon ei suostunut lieventämään Preussilta vaadittuja ankaria rauhanehtoja. Rauhansopimuksessa Preussi menetti puolet alueistaan, mukaan lukien kaikki sen Puolan jaoissa 1793 ja 1795 saamat alueet sekä kaikki Elben länsipuoliset alueet. Preussin alue kutistui 231&nbsp;000 neliökilometristä 119&nbsp;000 neliökilometriin. Preussin luovuttamista alueista muodostettiin muun muassa Ranskan vasallivaltioiksi tarkoitetut Westfalenin kuningaskunta sekä Varsovan herttuakunta. Preussi joutui myös osallistumaan mannermaasulkemukseen. Lisäksi Preussi joutui maksamaan 120 miljoonaa frangia sotakorvauksia, ja Ranskan joukot miehittäisivät maata kunnes koko summa olisi maksettu.

## Seuraukset
Tilsitin sopimuksella oli suuri merkitys Suomen historian kannalta, koska Ruotsin kuningas Kustaa IV Aadolf oli vastustanut Napoleonia väsymättä eikä nytkään halunnut antaa periksi. Kovan diplomaattisen taivuttelun osoittauduttua tuloksettomaksi Aleksanteri julisti Napoleonin painostuksesta Ruotsille Suomen sodan nimellä tunnetun sodan vuonna 1808. Sen seurauksena Ruotsin vallan aika Suomessa päättyi, ja Suomi liitettiin Suomen suuriruhtinaskuntana osaksi Venäjää.

Tilsitissä saavutettu kahden suurvallan yksimielisyys jäi kuitenkin lyhytaikaiseksi, sillä jo 31. joulukuuta 1810 Aleksanteri salli brittiläisten alusten jälleen saapua venäläisiin satamiin. Päätöksen taustalla oli Napoleonin oma yritys helpottaa maansa talousongelmia sallimalla määrättyjen puolueettomien alusten välittää Ranskan ja Britannian välistä kauppaa. Lopulta, alle viisi vuotta sopimuksen solmimisen jälkeen, Tilsitin sopimuskumppanit ajautuivat sotaan, jonka tulos ratkaisi Napoleonin kohtalon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fred Durst

**William Frederick "Fred" Durst** (s. 20. elokuuta 1970 Jacksonville, Florida, Yhdysvallat) on nu metal -yhtye Limp Bizkitin laulaja ja yhtyeen johtohahmo. Durstin kastetodistuksessa lukee nimi Frederick Allen Mayne III. Durstin vanhemmat erosivat hänen ollessaan lapsi, ja äidin avioiduttua uudestaan Durst sai uuden nimen William Frederick Durst. 

High Schoolin jälkeen Durst liittyi Yhdysvaltain merivoimiin, mutta armeijaura jäi lyhyeksi Durstin murrettua ranteensa lautaillessaan lomalla. Armeijan jälkeen hän työskenteli surffauskaupoissa ja tatuoijana. Kerrotaan, että kun Korn oli keikalla Jacksonvillessä, kävivät yhtyeen basisti Reginald "Fieldy" Arvizu ja kitaristi Brian "Head" Welch Durstin tatuoitavana, jolloin hän antoi heille Limp Bizkitin demon, minkä seurauksena yhtye sai levytyssopimuksen.

Durst toimii paitsi Limp Bizkitin johtohahmona, myös varatoimitusjohtajana Interscope-levy-yhtiössä, ja hän kuuluu Flip- ja Flawless-levy-yhtiöiden johtokuntiin. Hän on myös ohjannut musiikkivideoita muun muassa Limp Bizkitille, Kornille ja Staindille. 

Durst on ollut naimisissa kerran, ja hänellä on vuonna 1990 syntynyt tytär ja vuonna 2001 syntynyt poika.

Vuonna 2006 Durst ajoi Los Angelesissa tahallaan kahden ihmisen päälle mutta selvisi sakoilla ja ehdonalaisella. Durst on istunut vankilassa pahoinpideltyään miehen, jonka kanssa hänen silloinen tyttöystävänsä petti häntä.
Nimilista

**Nimilista** on joukko ihmisten nimiä, jotka listan aiheen osalta liittyvät läheisesti toisiinsa. Nimilistoja käytetään arkisissa tilanteissa esimerkiksi nimenhuudon yhteydessä. Yleisesti tunnetuilla nimilistoilla on usein negatiivinen sävy.

Nimilistat ja niiden aktiivinen käyttäminen lehdistössä, radiossa, televisiossa ja muissa mahdollisissa tiedotusvälineissä mahdollistaa epäilysten herättämisen listalla olevia kohtaan ja vaikeuttaa heidän toimintaansa. Äärimmäisissä tapauksissa nimilistat voivat olla listalla oleville jopa hengenvaarallisia kriisi- tai sotatilanteessa.

Nimilistoja käytetään muun muassa tietovuotojen yhteydessä, millä pyritään vaikuttamaan politiikkaan, hallintoon tai päätöksentekoon vaikuttavaan yleiseen mielipiteeseen. 

Suomessa nimilistoja on käytetty politiikan välineenä 1990-luvun jälkeen useaan otteeseen muun muassa toimittaja Olli Ainolan paljastaman Tiitisen listan olemassaolon ja Ruusupuu-listan yhteydessä. Suomessa käsittelemättömäksi jäänyt lista on Crowleyn lista. 1970- ja 1980-luvulla puhuttiin Tehtaankadun listasta, jolle oli kerätty suomalaisten puolueiden edustajien Neuvostoliiton suurlähetystölle tekemiä ilmoituksia omien puolueidensa todennäköisesti neuvostovastaisista voimista. 1930-luvulla työnantajat keräsivät niin sanottuja mustia listoja kommunisteista heidän palkkaamisensa estämiseksi. Mustiksi listoiksi on nimitetty yleensä luetteloita epäsuosioon joutuneista tai epäluotettavista henkilöistä.

Yhdysvaltain presidentti Richard Nixon laati omaan käyttöönsä ”vihollislistan”, jossa lueteltiin hänen poliittisia vastustajiaan. Nixonin nimilista tuli vuonna 1973 julkisuuteen ja herätti paljon huomiota. Monet Nixonin vastustajat olivat suorastaan ylpeitä nimensä esiintymisestä listalla.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Havumetsä

**Havumetsät** ovat lähinnä pohjoisella pallonpuoliskolla esiintyviä havupuuvaltaisia metsiä, jotka muodostavat yhtenäisen havumetsävyöhykkeen eli taigan. Havumetsiä on pääasiassa boreaalisella vyöhykkeellä, ja ne peittävät noin 15 prosenttia maapallon mannerpinta-alasta. Ne ovat tavallisesti ainavihantia metsiä, joissa havupuut ovat valta-asemassa ja joissa vuodenkierto ei erotu yhtä vahvasti kuin lehtimetsissä. Muihin metsiin verrattuna havumetsien ympäristöolot ovat talvisin ankarat, mutta sadetta suhteessa haihduntaan tulee metsän kasvulle riittävästi. Havumetsien tyypillinen maannos on kerroksellinen podsoli tai (kangasmetsissä) moreeni.

Havumetsien lajisto on köyhää verrattuna muihin metsätyyppeihin; kasvillisuus on sopeutunut talven pimeyteen ja kesän lyhyyteen. Suomessa yleisiä havumetsien puulajeja ovat kuusi ja mänty, aluskasvillisuuden lajeja puolestaan varvut, sammalet ja jäkälät. Siperiassa ja Pohjois-Amerikassa havupuulajeja on jonkin verran enemmän, ja siellä esiintyviä lajeja ovat mm. pihdat ja siperianlehtikuusi. Lintujen ohella havumetsän yleisimpiä eläinlajeja ovat suuret sorkkaeläimet, kuten hirvet, ja karhun ja ilveksen kaltaiset petoeläimet. Myös selkärangattomia on runsaasti, mutta kuitenkin huomattavasti vähemmän kuin trooppisissa metsissä.

Suomen metsäpinta-alasta suurin osa on havumetsiä tai havupuuvaltaisia sekametsiä. Muita havumetsävaltaisia maita ovat muun muassa Ruotsi, Norja, Venäjä, Kanada ja Yhdysvaltain Alaskan osavaltio.

## Hyötykäyttö ja uhat
Havumetsäalueilla on puiden runsauden vuoksi paljon saha- ja paperiteollisuutta, ja etenkin Fennoskandiassa metsien talouskäyttö on laajamittaista. Luonnontilaisia aarniometsiä on suhteellisen vähän. Hoidetuista metsistä puuttuvat kelot ja lahopuut, jotka luonnontilaisessa metsässä muodostavat merkittävän osan koko metsän biomassasta ja jotka ovat muun muassa useiden hyönteisten elinympäristöä. Myös osissa Siperiaa, Alaskaa ja Kanadaa metsien hyötykäyttö on lisääntymässä.

Hakkuiden ohella havumetsien uhkia ovat muun muassa metsäautoteiden ja muun infrastruktuurin rakentaminen, lisääntyvä kaivostoiminta ja kaasukenttien rakentaminen sekä ilmastonmuutos, joka aiheuttaa havumetsien vetäytymisen pohjoisemmaksi. Toistaiseksi havumetsät eivät kuitenkaan ole vaarassa hävitä kokonaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Encyclopædia Britannica: Coniferous forest
Korvetti

**Korvetti** on uppoumaltaan noin 500–1&nbsp;500 tonnia oleva sota-alus, jota käytetään pintatorjuntaan. Sitä pienempiä sota-aluksia ovat ohjus-, torpedo- ja partioveneet ja suurempia fregatit ja hävittäjät. Nimitystä käytetään sekä purjelaivojen aikakauden että nykyaikaisista aluksista.

Korvetti oli purjealusten aikakaudella laivatyyppi, jolla oli fregatin takila, mutta oli sitä pienempi. Korvettien uppouma on noin 1&nbsp;000 tonnia. Korvetissa oli vain yksi tykkikansi eli tykit sijaitsivat aluksen yläkannella. Nimi "korvetti" tulee ranskan kielestä. Korvettia pienempi alus oli sluuppi, jossa oli yleensä kuunaritakila.

Britannian merivoimat otti termin uudelleen käyttöön luokituksena vuosina 1939&ndash;1940 tilatuille hävittäjää pienemmille yksiakselisille saattajille Flower-luokalle. Nykyään korvetit ovat tyypillinen osa laivastoja.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Kuivatislaus

**Kuivatislaus** eli **pyrolyysi** (myös *destruktiivinen tislaus*) on kemiallinen reaktio, jossa orgaanisia kiinteitä aineita hajotetaan kuumentamalla hapen pääsemättä vaikuttamaan prosessiin. Nimitys johtuu siitä, että aine fraktioidaan ("tislataan") sellaisenaan (kuiviltaan); kyse ei kuitenkaan ole, kuten tislauksessa, aineensiirron yksikköoperaatiosta (fysikaalisesta reaktiosta), vaan kemiallisesta reaktiosta. Kuivatislaus on voimakkaasti pelkistävä reaktio, ja se pilkkoo makromolekyylejä komponentteihinsa, rikkoo estereitä ja amideja sekä erottaa pieniä molekyylejä. Tavallisimmat kuivatislaustuotteet (alitteet) ovat koksi, terva ja sysi. Tisleenä saatuja tuotteita ovat vesi, hiilimonoksidi, erilaiset hiilivedyt, etikkahappo, metanoli, ammoniakki, fenolit ja orgaaniset emäkset.

Pyrolyysissä käytetään joko vakuumia (*tyhjiöpyrolyysi*) tai inerttiä atmosfääriä, kuten typpeä syrjäyttämään ilman happi. Teollisuuden pyrolyysireaktiot tehdään pääsääntöisesti 200–500&nbsp;°C:n lämpötilassa.

Teollisuudessa kuivatislataan muun muassa puuta, kivi- ja ruskohiiltä, turvetta ja hartsia. Puun kuivatislausta ovat muun muassa miilunpoltto ja tervanpoltto. Puun kuivatislauksessa eli puunhiillossa saadaan muun muassa tervaa, etikkahappoa, metanolia, asetonia ja tärpättiä. Kivihiilen kuivatislauksessa saadaan valokaasua, koksia, ammoniakkia, raakaa bentseeniä sekä kivihiilitervaa. Tervanpoltto on eräs kuivatislauksen perinteinen sovellus. Nykyaikainen rauta- ja terästeollisuus sai alkunsa vasta Abraham Darby I:n kehitettyä 1709 kivihiilen pyrolyysin, jolla saatiin masuunin raaka-aineeksi kelpaavaa koksia.

## Pyrolyysin sovelluksia
* Biohiili
* Puukaasu ja häkäpöntöt
* Pyrolyysiöljy

## Katso myös
* Torrefiointi

## Aiheesta muualla
*Chydenius.fi: Lämmön avulla jalostaminen - Pyrolyysi (pdf)
*VTT: Henna Punkkinen, Nea Teerioja, Elina Merta, Katja Moliis, Ulla-Maija Mroueh & Markku Ollikainen, Pyrolyysin potentiaali jätemuovin käsittelymenetelmänä, Ympäristökuormitukset ja kustannusvaikutukset, VTT Working Papers 176, 2011, ISBN 978-951-38-7518-3 (pdf)
Kosteikkokasvi

**Kosteikkokasvi** eli **hydrofyytti** on fysiologisilta ja anatomisilta ominaisuuksiltaan kostealle kasvupaikalle sopeutunut kasvi. Tarkemmin sanottuna kasvi kasvaa vedessä, vetisessä maassa tai maassa, joka kostuu säännöllisesti. Esimerkiksi lumpeet ja jotkin vuokot ovat hydrofyytteja. Kosteikkokasveja ovat myös ruohovartiset rantakasvit, kuten rentukka, järvikorte ja sarakasvit. Myös useat sammalet ovat kostean paikan kasveja. Kosteikkokasveja on myös trooppisissa sademetsissä sekä lehdoissa. Hydrofyytin vastakohtana ovat kuivakkokasvit eli kserofyytit. Vesikasveja on viittä tyyppiä: pohja-, upos- ja kelluslehtiset sekä irtokellujat ja ilmaversoiset. Joitakin kosteikkokasveja käytetään kosteikkopuutarhassa. 

Hydrofyyttien ominaisuuksia:
# Ohut kutikula
# Ilmaraot ovat lähes aina auki
# Suuret lehdet, jotka mahdollistavat kellumisen
# Pieni juuristo
# Hapenottoon erikoistuneet juuret (hengitysjuuret)

## Katso myös
* Vesikasvi
* Kosteikko 
* Rantakasvien vyöhyke
* Luettelo suolla kasvavista kasveista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Heckler & Koch G36

**Heckler & Koch Gewehr 36** (valmistajan mukaan *G36*, Bundeswehrin mukaan *Gewehr G36, Kaliber 5.56 mm x 45*) on Länsi-Saksassa 1980- ja 1990-luvuilla suunniteltu modulaarinen rynnäkkökivääri. Se on ollut jalkaväen pääaseena Bundeswehrissä vuodesta 1997 ja Espanjan armeijan käytössä vuodesta 1999. 

Aseen rakenteessa on korvattu kaikki mahdolliset metalliosat korkealaatuisella muovilla sellaisilla paikoissa, joissa metallin käyttö ei ole välttämätöntä. Esimerkiksi aseen runko on hiilikuituvahvisteista polyamidia, jossa vain suurimmalle rasitukselle joutuviin kohtiin on lisätty ruostumattomasta teräksestä tehtyjä osia.

Aseessa on kiinteä 3,5-kertaisesti suurentava optinen tähtäin, jonka päällä punapistetähtäin.

G36-aseesta on erilaisia variaatioita kuten esimerkiksi lyhennetty versio G36K (K on lyhenne sanasta *kurz* ’lyhyt’), vielä edellistäkin lyhyempi kompaktiversio G36C (C=Compact=kompakti) josta on poistettu optiset tähtäimet joiden tilalla on STANAG-kisko ja diopteritähtäimet, sekä ulkomaanvientiin tehdyt versiot G36E ja G36KE joista puuttuu punapistetähtäin.

Siitä on valmistettu myös raskaspiippuista, sadan patruunan C-Mag-kaksoisrumpulippaalla ja haaratuella varustettua MG36-tulitukiversiota.

Aseesta on myös muun muassa tukistaan, tähtäimistään ja lippaaltaan muutettu itselataava siviiliversio SL8. 

Suomen rajavartiolaitoksen valmiusjoukkueiden käytössä on G36C -malli. Myös Suomen Poliisilaitosten VATI-ryhmät saivat lokakuusta 2009 alkaen käyttöönsä G36C -mallit.

G36 on päätetty korvata saksan armeijassa uudella aseella lähivuosina. Aseen ongelmana on että kuumetessaan siitä tulee epätarkka eikä ase sovellu pitkiin taisteluihin, jollaisista on raportteja Afganistanista. Maaliskuussa 2015 puolustusministeri Ursula von der Leyen antoi medialle lausunnon jonka mukaan ongelman juurisyy on aseen painoa pienentävä suunnittelu. Tämä perustui tarkastajakenraali Volker Wiekeriltä saatuun kirjeeseen jossa viitattiin armeijan sisäiseen raporttiin. Raportin mukaan sadan metrin matkalla osumaprosentti tippuu seitsemään prosenttiin kun aseen ja ulkolämpötilan ero on yli 30 astetta.

Saksan armeijan oma vaatimustaso osumatodennäköisyydelle on 90 prosenttia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* G36 
* Modern Firearms
Ahe

**Ahe** on koralliatolli Tuamotun saariryhmässä Ranskan Polynesiassa. Se sijaitsee Manihin saaresta lounaiseen ja pääsaari Tahitista noin 450 kilometriä koilliseen. Ahella oli 491 asukasta vuoden 2017 väestönlaskennassa, ja sen ainoa kylä on Tenukupara, jonka asukasluku on noin sata.

Atollin pinta-ala on 183 neliökilometriä, josta laguuni peittää noin 145 neliökilometriä. Laguunilta on yhteys ympäröivään mereen.

## Lähteet
Suomuhauki

**Suomuhauki** on suuri ''Kalevalan'' sankarien esteeksi asettuva jättiläismäinen kala. 

Tarinan mukaan Väinölän sankarien pursi pysähtyy pinnan lähellä kellottelevan suomuhauen selkään. Väinämöinen tappaa miekallaan kalan, ja tekee sen leukaluusta ensimmäisen kanteleen. Toinen suomuhauki asuu Tuonen joessa. Ilmarinen saa Pohjolan emännältä tehtäväksi tämän suomuhauen pyytämisen, luvaten palkaksi Pohjolan neidon. Ilmarinen takoo rautaisen kokon, joka iskee kyntensä haukeen ja nostaa sen vedestä. Kokko on kuitenkin tuhma, ja se syö luvatta kalaa, ja turmellun kalan saanut Pohjolan emäntä epäröi luovuttaa neitoa.

## Katso myös
*Marras
Kuivakkokasvi

**Kuivakkokasvi** eli **kserofyytti** on kasvi, joka on rakenteellisilta (*kseromorfinen*) ja fysiologisilta ominaisuuksiltaan sopeutunut selviytymään kuivalla kasvupaikalla.

## Kserofyyttien ympäristöt
Kserofyyttejä esiintyy kaikenlaisissa ympäristössä – ei vain niissä, jotka näyttävät kuivilta. Aavikoilla kaktuksilla ja mehikasveilla eli sukkulenteilla on rakenteessa muutoksia, joiden avulla ne kestävät kuivuutta kuivien jaksojen aikana.

Ananaskasvit ovat päällyskasveja eli epifyyttejä, joita löytyy sademetsistä. Ne ovat yhtä lailla kserofyyttejä. Niiden kasvuympäristö puiden latvuksissa on kuiva ja kuuma. Sateen tuoma vesi valuu alas kasvien ulottumattomiin, ja auringon paahde on jatkuvaa, koska varjoja ei juurikaan ole. Lämpötila siellä saattaa olla yli 30&nbsp;°C ja ilmankosteus alle 60&nbsp;%.

Useilla kasveilla, jotka elävät arktisilla alueilla, on myös kserofyyttisiä ominaisuuksia, koska vesi on pitkän aikaa jäässä. Kserofyyttejä on myös hiekkarannoilla, kivisillä rannikoilla sekä hiekkadyyneillä.

Kserofyytin ominaisuuksia ovat veden vähäinen haihduttaminen, mutta samalla mahdollisimman suuren vesimäärän säilyttäminen. Kserofyyttien vastakohtana ovat kosteikkokasvit eli hydrofyytit, joiden pitää päästä eroon liiasta vedestä.

## Kasvien strategiat vedenpuutteeseen

### Vedensäästö
* paksu kutikula
* ilmaraot kiinni haihtumisen estämiseksi
* ilmaraot ovat vain öisin auki, kun on viileämpää
** CAM-yhteyttäminen
* ohuita karvoja lehtien ja varsien pinnoilla
** estävät tuulen haihduttavaa vaikutusta, auringon lämmittävää vaikutusta ja keräävät kastetta öisin
* heinäkasveilla pituussuuntaan kiertyvät lehdet
** suojaa ilmarakoja tuulelta, mikä pienentää haihtumista 

### Veden varastointi
* sukkulenttien lehdet ja varret
* mehukas juurakko
** ohutseinäisiä suuria soluja, jotka varastoivat vettä

### Vedenotto
* syvälle ulottuva juuristo
* ilmajuuret
* sienijuuret

## Katso myös
* C<sub>3</sub>-yhteyttäminen
* C<sub>4</sub>-yhteyttäminen
* C<sub>4</sub>-kasvi
* patjakasvi

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Suuri hauki

**Suuri hauki** tai **Iso hauki** on Akseli Gallen-Kallelan vuonna 1904 maalaama teos. Maalaus kuvaa Kalevalan 40. runon kohtausta, jossa Väinämöinen, Ilmarinen ja Lemminkäinen purjehtivat Pohjolaan ryöstämään Sampoa. Vene juuttuu suuren hauen selkään, ja Väinämöinen tappaa kalan, jonka leukaluista hän myöhemmin valmistaa ensimmäisen kanteleen.

Alkuperäinen öljyvärimaalaus on kooltaan 66,5 × 62 cm. Teoksesta on olemassa useita versioita: suurempi, temperatekniikalla toteutettu versio (138 × 123 cm), joka ajoitetaan vuosiin 1897–1908, akvatinta ja kuivaneulatekniikalla tehty grafiikanvedos vuodelta 1905, öljyvärimaalaus vuodelta 1909, sekä fresko Suomen kansallismuseon katossa vuodelta 1928.

Teos on Suomen valtion omistuksessa.

## Katso myös
*Kalevala kuvataiteissa
*Sammon puolustus

## Lähteet
Pohjan neito

**Pohjan neito** on kuvanveistäjä Viljo Savikurjen vuonna 1967 valama pronssipatsas, joka kuuluu Oulun kaupungin julkisten veistosten kokoelmaan. Teosta pidetään yhtenä Savikurjen onnistuneimmista ulkoveistoksista. Pohjanmaa Oy lahjoitti veistoksen kaupungille 50-vuotisjuhlansa kunniaksi, ja se sijoitettiin yrityksen pääkonttorin eteen Lyötynpuistoon, keskustan Vanhatullin kaupunginosaan. Veistoksen mitat ovat 140 × 56 × 166&nbsp;cm.

Patsasta on joskus kutsuttu ”Oulun Havis Amandaksi”, koska aikaisemmin ylioppilaat lakittivat neidon vappuisin.

## Lähteet
Meksikonrevonhäntä

**Meksikonrevonhäntä** eli **amarantti** (*Amaranthus hypochondriacus*) on revonhäntäkasveihin kuuluva ruohovartinen kasvi, jota kasvatetaan sen ravintopitoisten siementen takia.

Meksikonrevonhäntää kasvaa jopa 3,5 metriä korkeaksi. Sen varsi on pysty, lehdet soikeita ja kukinto laaja, haarova tähkä, joka on lajikkeesta riippuen joko punainen tai vihreä.

Meksikonrevonhäntää kasvatetaan Keski-Amerikassa 1&nbsp;000–1&nbsp;500 metrin korkeudessa.

Meksikonrevonhäntä oli muinaisten asteekkien jokapäiväistä ruokaa. Se on pienijyväistä valeviljaa, joka sisältää runsaasti kalsiumia, kaliumia, sinkkiä, foolihappoa, rautaa ja kuitua. Aminohapoista amarantti sisältää erityisesti metioniinia ja lysiiniä. Meksikonrevonhäntää voi ostaa luontaistuotekaupoista, ja sitä lisätään joihinkin riisikakkuihin. Ruoanlaitossa jyvät kannattaa paahtaa kevyesti ennen kypsennystä, jolloin maku paranee. Meksikonrevonhännässä on vehnään verrattuna kolminkertainen määrä kuitua ja viisinkertainen määrä rautaa sekä maitoon verrattuna kaksinkertainen määrä kalsiumia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Meksikonrevonhäntä ''Amaranthus hybridus'' subsp. ''hypochondriacus''
Matti Kurki

**Matti Kurki** on kansantaruissa esiintyvä pirkkalaispäällikkö. Matti Kurki -aiheisia kansantarinoita on talletettu paljon Vesilahden ja Pirkkalan ympäristössä, mutta myös kauempaa aina Lappia myöten. Ensimmäinen kirjallinen lähde Matti Kurki -aiheisista tarinoista on 1600-luvulta. Matti Kurkea on joskus pidetty todellisena historiallisena hahmona, mutta tämän tueksi ei ole mitään todisteita.

Matti Kurjen isoisä oli tarinoiden mukaan koko Satakunnan kuningas.

Tunnetuin Matti Kurki -tarina koskee *[[Maamme kirja]]ssakin* kuvattua kaksintaistelua novgorodinkarjalaisen jättikokoisen miehen Pohdon kanssa. Taistelu olisi tarinoiden mukaan käyty sopimuksen mukaan Laukon kartanon mailla noin 500 metriä päärakennuksesta sijaitsevalla Pohdonsaarella, muistuttaen skandinaavien holmgång-kaksintaistelua. Saarelle sai mennä kaksi soturia, joista vain toinen sai palata takaisin. Pohto ei noudattanut kaksintaistelun sääntöjä, vaan löi ennenaikaisesti Matti Kurjen oikean käden irti (toisissa tarinoissa vain muutamia sormia). Matti Kurki kuitenkin käytti miekkaansa vasemmalla kädellään ja tappoi Pohdon. Pohdon kanssa Suomeen tunkeutuneet viholliset lähtivät tästä kuultuaan pakoon, ja heitä tapettiin suurin joukoin. Ruotsin kuningas kuuli voitosta, ja teki palkkioksi Kurjesta aatelisen.

Erääseen tarinaan liittyy kansanomainen selitys *Kurki*-nimen alkuperästä. Pohto olisi lyötyään sanonut tuskaisen Matin hyppivän kuin kurki. Matti sanoi kuitenkin osaavansa myös lentää ja löi Pohdon pään poikki.

Kansantarinoiden mukaan Matti Kurki olisi ollut Kurki-suvun kantaisä ja saanut Laukon kartanon maat palkkioksi urotöistään Ruotsin kuninkaan hyväksi. Henkilön epäillään eläneen 1200-luvun lopulla ja kyseinen kuningas oli luultavasti Maunu Ladonlukko. Legendan tarinat sijoittuvat ainakin ajalle ennen Pähkinäsaaren rauhaa.

## Katso myös
*Tykkivene Matti Kurki
*Koululaiva Matti Kurki

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Lisätietoja Matti Kurjesta
*Matti Kurki – rautakausi vaihtuu Ruotsin valtaan
Semerkhet

**Semerkhet** oli muinaista Egyptiä 1. dynastian aikaan vuoden 2900 eaa. tienoilla hallinnut faarao.

Palermon kivessä Semerkhetin mainitaan hallinneen noin yhdeksän vuotta, kun taas Manethon mukaan hän hallitsi 18 vuotta. Nykyisin Semerkhetin hallitusajan uskotaan olevan lyhyempi mainittu, sillä hänen hallituskaudeltaan ei ole säilynyt, yhtä steelaa lukuun ottamatta, juuri mitään.

Semerkhet saattoi anastaa vallan edeltäjänsä Anedjibin laillisilta perillisiltä. Semerkhet mm. turmeli edeltäjänsä haudan ja pyyhki Anedjibin nimen kirjoituksista tai korvasi sen omallaan. On kuitenkin mahdollista, että Anedjib oli anastanut vallan ennen Semerkhetiä. Tässä tilanteessa "väärän" faaraon nimi yleensä pyrittiin poistamaan mahdollisimman tehokkaasti (kuten Akhenatenin tapauksessa). Toisaalta Semerkhetiä ei merkitty Sakkaran kuningasluetteloon, mikä viittaisi siihen, että häntä ei pidetty laillisena hallitsijana.

Semerkhetin hallituskaudesta ei tiedetä juurikaan mitään, mutta Manetho mainitsee, että tuolloin oli useita katastrofeja. Semerkhet ilmeisesti kävi kauppaa palestiinalaisten kanssa, sillä hänen (ja muiden ensimmäisen dynastian kuningaiden) nimellään varustetusta rakennuksesta on löytynyt palestiinalaisia sinettejä.

Semerkhetin hauta on Abydoksessa (hauta U). Se on huomattavasti hänen edeltäjänsä hautaa suurempi (29x31m) sekä paremmin rakennettu. William Flinders Petrien suorittaessa kaivauksia haudassa, huomasi hän, että hautaan johtavan rampin kivet oli kasteltu aromaattisillä öljyillä. Öljyt tuoksuivat koko haudassa vielä noin 5000 vuoden kuluttua haudan rakentamisesta.
Huumorifantasia

**Huumorifantasia** on fantasiakirjallisuuden alalaji, joka on tyyliltään ja tavoitteiltaan humoristinen. Huumorifantasian tarinat sijoittuvat tavallisesti kuvitteellisiin maailmoihin, ja ne sisältävät usein parodisia viittauksia muihin fantasiakirjoihin. Huumorifantasiaa on kutsuttu joskus myös matalaksi fantasiaksi erotuksena korkeaan fantasiaan, joka on tyyliltään vakavaa. Nykyisin matala fantasia kuitenkin erotetaan omaksi alalajikseen.

Terry Pratchettin Kiekkomaailma-kirjoja pidetään hyvänä esimerkkinä huumorifantasiasta.
Qaa

**Qaa** oli muinaista Egyptiä 1. dynastian aikaan vuoden 2890 eaa. tienoilla hallinnut faarao.

Qaa on Manethon dynastiajaottelun mukaan ensimmäisen dynastian viimeinen faarao. Manetho ei kuitenkaan anna tälle jaottelulle mitään perustetta ja hänen dynastiajaotteluaan ei voida pitää tässä tapauksessa luotettavana.

Qaan hallituskaudesta ei tiedetä juuri mitään lukuun ottamatta kahta steelaa, jotka on ajoitettu hänen hallituskaudelleen. Nämä steelat ovat kuuluneet Merka- ja Sabef-nimisille virkamiehille. Steeloissa oleva hieroglyfikirjoitus on huomattavasti monimutkaisempaa ja tarkemmin toteutettua kuin aikaisemmin.

Qaa on luultavasti haudattu Abydoksessa sijaitsevaan hautaan (hauta Q), josta on löytynyt kaksi kuninkaallista hautasteelaa, joissa on Qaan nimi. Hautaa on tutkittu moneen otteeseen. Ensimmäisinä kaivauksia suoritti Emile Amelineau 1890-luvulla ja hänen jälkeensä perusteellisempia tutkimuksia teki William Flinders Petrie vuonna 1902. Viimeisimpänä hautaa ovat tutkineet Günter Dreyer ja Werner Kaiser vuonna 1991. Tämä saksalaisryhmä löysi haudasta monia esineitä, joita aiemmat egyptologit eivät olleet huomanneet tai olivat pitäneet niitä merkityksettöminä. Näihin esineisiin kuuluu mm. kirjoituksia, joissa kuvataan öljyn tuomista todennäköisesti Palestiinan alueelta.

Haudasta on löytynyt Qaan seuraajan Hetepsekhemwyn nimellä varustettuja esineitä ja sinettejä, mikä viittaisi siihen, että Hetepsekhemwy rakennutti edeltäjänsä haudan loppuun tämän jo kuoltua. Tämä edelleen viittaisi siihen, että ensimmäinen dynastia ei missään välissä vaihtunut vaan asetettu raja olisi keinotekoinen ja jälkeenpäin keksitty.

Neljä Sakkarassa olevaa hautaa on myös ajoitettu Qaan hallituskaudelle. Yhdestä näistä haudoista löytyi puisen patsaan alaosa. Hautaa on saatettu käyttää palvontapaikkana. Monet egyptologit pitävätkin tätä rakennelmaa mahdollisesti pyramidikompleksien kuolintemppeleiden kehityksen ensimmäisenä askeleena.
Sivistys

**Sivistys** tarkoittaa kasvatuksen kautta omaksuttua tietoa ja henkistä kehittyneisyyttä. Voidaan puhua opillisesta tai muodollisesta sivistyksestä, akateemisesta sivistyksestä, humanistisesta ja luonnontieteellisestä sivistyksestä, yleissivistyksestä tai kansansivistyksestä, toisaalta taas ihmisen sisäisestä kehittyneisyydestä. Jälkimmäiseen, henkisen kypsyyden merkitykseen, saatetaan viitata ”sydämen sivistyksenä”. Lisäksi sanaa sivistys käytetään kulttuurin tai sivilisaation synonyymina.

Suomen kielen sana *sivistys* on Reinhold von Beckerin sepittämä, ja se tuli nykymerkityksessään käyttöön 1820-luvulla. Sana pohjautuu sanoihin siveä, siivo.

## Katso myös
* Koulutus
* Käytöstavat
* Paideia
* Tieteen yleistajuistaminen
* Viisaus

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Aiheesta muualla

* Dahlberg, Julia: ”Den sanna bildningen. Nationellt och universellt som strategi inom den finska kunskapseliten, ca 1820–1850”, ''Historisk Tidskrift för Finland'' 101:4 (2016), 351–381.
* Kokko, Heikki: Sivistyksen varhaista käsitehistoriaa . *Kasvatus & aika* 4/2010.
* Korhonen, Johanna: Sivis­ty­mät­tö­myys on vaarallinen arvo. *Suomenmaa*.
* Mansikka, Jan-Erik & Paalasmaa, Jarno: https://journal.fi/kasvatusjaaika/article/view/69903/31000.
* Pitkänen, Anna-Kaisa: Sivistys vaatii aikaa. *Ylioppilaslehti* 20.10.2000.
* Sivistystyössä korostuu oppijan ainutlaatuisuus  (Väitöstiedote: Seppo Niemelän väitös sosiaalipedagogiikan alalta)
* Salmela, Sauli: *[http://urn.fi/URN:NBN:fi:tuni-201912166902 "Klassisesta sivistyksestä ihmisyyden, kasvatuksen ja hyvän elämän perustana"]*, teoksessa Autio, Tero & Hakala, Liisa & Kujala, Tiina (toim.), Siirtymiä ja ajan merkkejä koulutuksessa: Opetussuunnitelmatutkimuksen näkökulmia, Tampere University Press, Tampere 2019
* Taneli, Matti: Kasvatus on kasvamaan saattamista. Kasvatusfilosofinen tutkimus J. A. Hollon sivistyskasvatusajattelusta  (Väitöskirja, 30.11.2012)
* Väänänen, Kalervo: Meidän pitää sivistyä enemmän, jotta pääsemme lajinarsismista eroon 
* Sivistyksen teemavuosi 2024 Opetus- ja kulttuuriministeriö
Ganda

**Ganda** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Ganda, kaupunki ja kunta Angolassa
* ganda, nigeriläis-kongolainen kieli
* ganda, erään afrikkalaisen kansan jäsen
* sukunimenä:
** Joseph Ganda (1932–2023), sierraleonelainen katolinen arkkipiispa
** Oumarou Ganda (1935–1981), nigeriläinen elokuvaohjaaja
Hetero

**Hetero** tulee kreikan kielen sanasta *heteros* ja sillä tarkoitetaan arkikielessä yleensä heteroseksuaalia henkilöä eli henkilöä, jonka seksuaaliset ja romanttiset mielihalut kohdistuvat eri sukupuolen edustajaan mitä itse on. Sanan muita merkityksiä ovat:
*heterodyyni, ilmiö, jossa kahden eritaajuisen signaalin sekoittuminen tuottaa alkuperäisten signaalien summa- ja erotustaajuudet
*heterofonia, musiikin muoto, jossa on yksi monimuotoinen pää-ääni
*heterogeeninen seos, seos jossa on vähintään kaksi eri faasia
*heterokromia, silmien erivärisyys
*heteronormatiivinen, oletus kahdesta luonnollisesta sukupuolesta ja niiden mukaisista stereotyyppisistä sukupuolirooleista
*heterotrofinen, toisenvarainen
*heterotsygootti, solu tai yksilö, jolla on kaksi eri geenimuotoa samasta geenistä.
*heteroskedastisuus, satunnaismuuttujassa esiintyvä ilmiö, kun sarjan varianssi ei ole vakioinen
*heterosyklinen yhdiste, rengasrakenteinen yhdiste, jonka renkaassa on vähintään kahta eri alkuainetta.

## Lähteet
Lina Medina

**Lina Vanessa Medina** (s. 27. syyskuuta 1933 Peru) on maailmanhistorian nuorin äiti synnytettyään poikansa viiden vuoden ja kahdeksan kuukauden iässä. Lapsen isää ei ole saatu selville, mutta Medinan omaa isää epäiltiin vahvasti. Häntä vastaan nostetut syytteet kuitenkin kaatuivat todisteiden puutteessa. Koska Lina ei osannut antaa lääkäreille selkeitä vastauksia lapsen isyydestä, oli mahdollista, ettei Lina tiennyt sitä itsekään.

Linan vanhemmat veivät Linan lääkärille, sillä ajattelivat mahan paisumisen johtuvan kasvaimesta. Lääkärillä kuitenkin selvisi, että Lina oli raskaana. Lina synnytti terveen kolmekiloisen poikavauvan keisarileikkauksella 14. toukokuuta 1939. Poika sai nimekseen Gerardo Linaa hoitavan lääkärin mukaan. Gerardolle kerrottiin kymmenvuotiaana, että Lina, jota hän piti siskonaan, olikin hänen oma äitinsä.

Linan sairaushistoriasta kävi ilmi, että hänen kuukautisensa olivat alkaneet hänen ollessaan vasta kahden ja puolen vuoden ikäinen. Myös Linan rinnat olivat alkaneet kasvaa hieman aikaisemmin. Hänen mennessään lääkäriin kuukautiset olivat olleet poissa seitsemän ja puolen kuukauden ajan. Lina oli jo nelivuotiaana epätavallisen kehittynyt vartaloltaan: hänellä oli jo hyvin kehittyneet rinnat ja häpykarvoitusta.

Lina Medinan tapaus on ollut ainutlaatuinen, sillä kyseessä epäillään olleen myös varhaisin murrosikä ihmiskunnan historiassa. Varhaiseksi ja hoitoa vaativaksi murrosikä lasketaan, jos se alkaa ennen kahdeksaa tai yhdeksää ikävuotta, riippuen henkilöstä. Keskimäärin tyttöjen murrosikä alkaa noin 10–12 vuoden iässä. Gerardo kuoli vuonna 1979 luuydinsairauteen. Linan toinen poika syntyi vuonna 1972, 33 vuotta Gerardon jälkeen.

Vuoden 2002 tiedon mukaan Lina Medina ja hänen aviomiehensä Raúl Jurado asuivat Perun pääkaupungissa Limassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Five-year-old girl, Lina Medina, became the world’s youngest mum after going through puberty aged THREE
Calw

**Calw** on kaupunki Saksassa, Baden-Württembergin osavaltiossa, 18 kilometriä Pforzheimista etelään ja 33 km Stuttgartista länteen. Se sijaitsee Schwarzwaldin pohjoisosassa Nagoldjoen laaksossa. Calw on samannimisen piirikunnan keskuskaupunki. Kesäkuun 2022 lopussa kaupungissa oli 24&nbsp;095 asukasta.

## Historia

Calw syntyi 1000-luvulla Calwin kreivin linnan ympärille, ja ensimmäinen kirjallinen kaupungista on vuodelta 1075. Keskiajalla Calw oli merkittävä kaupankäynnin keskus, erityisesti vaate- ja nahkakaupan. Vuonna 1345 Calw tuli Württembergin alaisuuteen. 1500-luvulla Württembergin herttuat käyttivät Calwia kesäpaikkanaan. 1700-luvulla alkoi puukaupan myötä uusi talouden kukoistuskausi.

### Uskonnot

Uskonpuhdistus saapui vuonna 1534 Württembergiin, ja siten myös Calwista tuli evankelis-luterilainen kaupunki. 1800-luvulla Calwiin tuli jälleen katolinen kirkko, ja nykyään kaupungissa ovat molemmat uskontokunnat edustettuina.

## Talous ja infrastruktuuri

Calwissa on yli 8&nbsp;000 työpaikkaa, joista 5&nbsp;200 on palvelusektorilla ja 2&nbsp;700 tuotantoaloilla. Calw sijaitsee B 295-, B 296- ja B 463 -teiden varrella. Calwissa on myös rautatieasema ja bussilinjoja.

## Kulttuuri ja nähtävyydet

### Teatteri
Calw - Badischer Hof -kulttuurikeskuksessa järjestetään paljon teatterinäytöksiä. Hirsaun luostarijuhlien aikaan myös Calw-Hirsaun luostarin kellarissa järjestetään esityksiä.

### Museot
Hermann Hesse -museo esittelee historian tunnetuimman calwilaisen, Herman Hessen, elämää.

### Rakennukset
Näkemisen arvoisia ovat kauppatori, Hermann Hessen syntymäkoti ja Nikolainsilta. Hirsaussa voi käydä katsomassa luostarin raunioita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Calwin virallinen kotisivu
Otso Höglund

**Otso Höglund** on suomalainen kuvataiteilija ja sarjakuvapiirtäjä. Hänen sarjakuvansa ovat etupäässä strippisarjakuvia, jotka kommentoivat ironisesti ja pessimistisesti sinkkuelämää ja nuorten aikuisten ihmissuhdesotkuja. Hänen sarjakuviaan on ilmestynyt Tampereen sarjakuvaseuran Sarjarissa sekä Kaltsu Kallion aloittamassa Mörkö-omakustanteessa. Hän on myös piirtänyt *Parisuhde-akatemia*- ja *Suomi aloittelijoille* -nimisiä sarjakuvia Tampereen ylioppilaslehteen Aviisiin vuodesta 2006 lähtien. Etenkin Mörkö-lehden omakohtaiset, elämänmakuiset sarjakuvat herättivät huomiota varsinkin Tampereen seudulla.

## Teoksia

* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Otso Höglundin CV
Afroamerikkalainen musiikki

**Afroamerikkalainen musiikki** on Yhdysvalloissa syntynyttä Afrikasta tuotujen orjien jälkeläisten tekemää musiikkia.

Afroamerikkalainen musiikki vaikutti ratkaisevasti modernin populaarimusiikin syntyyn 1950-luvulla. Afroamerikkalaisessa musiikissa rytmit ovat korostuneet ja laulu on usein vahvasti tunteellista. Harmoniset rakenteet taas ovat suhteellisen yksinkertaisia.

## Afroamerikkalaisia musiikin tyylilajeja
* barbershop
* bebop (1940-luku)
* blues (ensimmäinen tunnettu havainto blueskaavasta on vuodelta 1902)
* boogie woogie (1800-luvun loppu) 
* delta blues (1900-luvun alku, äänitetty ensimmäistä kertaa 1920-luvulla) 
* Dirty South (1980-luku–1990-luku)
* disko (1960-luvun puoliväli – 1970-luvun alku)
* doo-wop (1940-luku–1950-luku)
* dubstep (1990-luvun loppu – 2000-luvun alku) 
* elektro (1980-luvun alku)
* funk (1960-luvun loppu)
* go-go (1970-luvun alku)
* gospel (1600-luvun alku)
* groove
* hip hop (1970-luvun loppu)
* house (1980-luvun alku)
* jazz (klassinen jazz syntyi 1920-luvulla)
* jugband (1900-luvun alku)
* kantri (1920-luku)
*nykyaikainen R&B (1980-luku)
* negrospirituaali (1800-luku)
* neo soul (1980-luku – 1990-luvun alku)
* new jack swing (1980-luvun puoliväli) 
* quiet storm (1976) 
* ragtime (1890-luku)
* reggae (1960-luku)
* rhythm and blues (1940-luku)
* rock and roll (1950-luku)
* skiffle
* soul (1950- ja 1960-luvun vaihde)
* swing (1930-luku)
* tekno (1980-luvun puoliväli) 
* trap (1990-luvun loppu – 2000-luvun alku)
* vaihtoehtoinen R&B
* zydeco (1900-luvun alku)

## Lähteet
The Wire

**The Wire** on brittiläinen *avant garde* -musiikkilehti. Sen perustivat vuonna 1982 jazzpromoottori Anthony Wood ja journalisti Chrissie Murray. Lehti keskittyi aluksi nykyjazziin ja improvisoituun musiikkiin, mutta noin vuodesta 1990 lähtien lehti laajensi "post rockin", hip hopin, modernin taidemusiikin ja elektronisen musiikin saralle. Lehden omistavat nykyään lehden kuusi kokopäiväistä työntekijää, se on siis täysin riippumaton julkaisu.

The Wire julkaisee lehden kylkiäisenä Wire Tapper -cd-levysarjaa. Jokaiselle levylle artisti- ja kappalevalinnat tekee useimmiten Anne Hilde Neset, levysarjan julkaisu aloitettiin vuonna 1997.
Lehden slogan on "Adventures in Modern Music", vapaasti suomentaen "Seikkailuja nykyaikaisessa musiikissa".

## Aiheesta muualla
* Lehden kotisivut
Ragtime

**Ragtime** on yhdysvaltalainen musiikin tyylilaji, joka oli jazzin edeltäjiä ja suosittu populaarimusiikin laji 1890-luvun lopusta 1910-luvulle.
Tyylilaji käyttää synkopoitua rytmiä.

Ragtime on afroamerikkalaisen musiikin tyylilaji, joka syntyi 1890-luvulla. Sitä soitetaan pääasiassa pianolla, mutta joskus käytetään muitakin soittimia. Ragtimen kulta-aikana 1900-luvun alussa sitä soitettiin myös taustamusiikkina automaattipianoilla, jotka lukivat kappaleet reikänauhoilta.

Kuuluisin ragtime-säveltäjä on Scott Joplin, joka sävelsi 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa lukuisia tunnettuja kappaleita, kuten ”The Entertainer”, ”Maple Leaf Rag” ja ”Easy Winners”. Blind Blake oli ragtime-kitaransoittotyylin tunnetuimpia edustajia.

Ragtime yhdistetään usein 1900-luvun alun kapakkaympäristöön, mihin on vaikuttanut ragtimen käyttö useissa suosituissa elokuvissa, kuten *[[Puhallus|Puhalluksessa]]*. Sen tunnuskappale oli juuri Joplinin ”The Entertainer”.

Ragtime kuulostaa nopeatempoiselta marssimusiikilta, jossa on kulmikkaat, hieman jazzmaiset melodiat ja synkooppien täyttämä jäntevä rytmi. Pianistin vasen käsi hyppii jatkuvasti vuorotellen matalista koskettimista otetun bassoäänen ja koskettimiston keskikohdilta otetun soinnun välillä. Bassoäänen pituutta jatketaan pitämällä pohjassa pianon kaikupedaalia.

Ragtime liitetään joskus jazz-musiikkiin, vaikka ajallisesti se oli sitä varhaisempi ilmiö. Toiset, kuten Scott Joplin aikanaan, katsovat sen muistuttavan enemmän taidemusiikkia. Tätä perustellaan esimerkiksi sillä, että ragtime-kappaleet julkaistiin nimenomaan nuotteina eikä vielä äänitteinä.

## Lähteet
Return to Castle Wolfenstein

**Return to Castle Wolfenstein** on id Softwaren, Gray Matter Interactiven ja Nerve Softwaren kehittämä sekä Activisionin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. 

Peli on jatko-osa ''Wolfenstein 3D'':lle. Pelille on tehty myös *[[Wolfenstein: Enemy Territory]]* -moninpelilisäke, joka on saatavilla ilmaiseksi pelin Activisionin kotisivuilta. Peli hyödyntää raskaasti muokattua Quake III -pelimoottoria.

Pelistä on julkaistu myös käännökset Xboxille (*Tides of War*) ja PlayStation 2:lle (*Operation Resurrection*). Kummassakin pelissä pelataan yksin- tai kaksinpelitehtäviä päähenkilö William J. ”B.J.” Blazkowiczilla ja hänen partnerinsa Agent Onen avustuksella Egyptissä, Saksassa ja Norjassa.

Raven Softwaren *[[Wolfenstein (vuoden 2009 peli)|Wolfenstein]]* on jatko-osa *Return to Castle Wolfensteinille*.

## Pelaaminen
Pelin aiheena on *Wolfenstein 3D*:n tapaan fiktiivinen näkemys natsi-Saksasta. Pelihahmona ohjataan yhdysvaltalaista OSA:n (Office of Secret Actions) kommandoa William J. Blazkowiczia, jonka tehtävä on paeta Wolfensteinin linnasta ja estää natsien aikeet herättää muinainen pimeyden ruhtinas Heinrich I eloon, sillä se merkitsisi sodan häviämistä liittoutuneille. Pelissä on kaikkiaan pelattavana seitsemän tehtävää, joihin jokaiseen liittyy 3–4 kenttää.

Moninpeli onnistuu internetin välityksellä. Pelaajat asettuvat joko liittoutuneiden tai akselivaltojen puolelle. Hahmoluokkia on moninpelissä neljä: sotilas, pioneeri, lääkintämies ja luutnantti/tulenjohtaja. Pelimuotoja on vastaavasti kolme: Objective Mode, Stopwatch Mode ja Checkpoint Mode. Xboxilla moninpeliä pelataan Xbox Livellä.

## Aiheesta muualla
* 
* Viralliset kotisivut
Nosferatu

**Nosferatu** (saks. *Nosferatu, eine Symphonie des Grauens*) on F. W. Murnaun ohjaama saksalainen kauhuelokuva vuodelta 1922. *Nosferatu* on elokuvataiteen klassikko, jolla on ollut huomattava vaikutus kauhuelokuviin.

## Rooleissa
Suluissa ovat henkilöhahmojen nimet Stokerin romaanissa.

## Tuotanto
Murnau halusi filmata Bram Stokerin *[[Dracula (romaani)|Dracula]]n*, mutta elokuvayhtiö ei saanut oikeuksia tarinaan. Tämä ei kuitenkaan haitannut Murnauta, joka oli jo aiemmin tehnyt elokuvan Robert Louis Stevensonin kirjasta *[[Tohtori Jekyll ja Mr. Hyde]]* nimellä *[[Der Januskopf]]*. Murnau jatkoikin elokuvan tuottamista ja muutti lähinnä vain hahmoja ja paikkoja. Vampyyri Draculasta tuli Nosferatu, Kreivi Draculasta Kreivi Orlok ja Jonathan Harkerista Hutter. Lisäksi vampyyri ei elokuvassa uhannut Lontoota vaan Bremeniä. Romaanissa tohtori van Helsing mainitsee myös Nosferatun eräänä vampyyrin nimityksenä. Pääosassa vampyyrin roolin tulkitsi Max Schreck.

*Nosferatu* oli lopulta Prana-Film-tuotantoyhtiön ainoa elokuva, sillä Murnau kulutti yrityksen varat *Nosferatun* markkinointiin. Bram Stokerin leski Florence Stoker haastoi myös Prana-Filmin oikeuteen tekijänoikeusrikkomuksesta. Stoker voitti oikeudenkäynnin, mutta Prana-Filmillä ei ollut enää varaa maksaa korvaussummaa. Stoker jatkoi oikeudenkäyntiä, ja tuomioistuin määräsi *Nosferatun* kopiot tuhottaviksi. Joitakin kopioita kuitenkin säilyi. Stoker onnistui vielä estämään Lontoon ensi-illan, mutta lopulta elokuva levisi maailmalle, ja Yhdysvaltain ensi-ilta oli vuonna 1929. Kokonaista kopiota alkuperäisestä elokuvasta ei kuitenkaan löydetty ennen kuin vuosituhannen vaihteen jälkeen. *Nosferatusta* on muodostunut yksi kauhuelokuvan suurimpia klassikoita.

## Sovitukset
Werner Herzog filmasi vuonna 1979 uusintaversion nimellä *[[Nosferatu – yön valtias]]* (*Nosferatu: Phantom der Nacht*). Pääosaa näytteli Klaus Kinski. *Nosferatu – yön valtias* oli arvostelumenestys ja sitä pidetäänkin esikuvalleen uskollisena kunnianosoituksena. Herzog pystyi käyttämään elokuvassaan Bram Stokerin romaanin henkilönimiä, sillä tekijänoikeus oli jo umpeutunut.

E. Elias Merhige ohjasi vuonna 2000 elokuvan *[[Shadow of the Vampire]]*, joka kertoo alkuperäisen Nosferatun kuvauksista. Elokuvaan kuului pätkiä alkuperäisen elokuvan kohtauksista. Tämän elokuvan ideana oli, että Nosferatua esittänyt näyttelijä Max Schreck olikin oikeasti vampyyri.

Robert Eggers ohjasi vuonna 2024 elokuvan *[[Nosferatu (vuoden 2024 elokuva)|Nosferatu]]*, joka on F. W. Murnaun alkuperäisen elokuvan uudelleenfilmatisointi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Mykkäelokuvasivusto
*Nosferatu elokuva vuodelta 1922 ladattavissa tai katsottavissa The Internet Archive-sivustossa
*''Nosferatu'' (1922): Kuvauspaikoista - Slovakia (englanniksi)
*
Enemy Territory

**Enemy Territory** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
* Enemy Territory Fortress, Wolfenstein: Enemy Territory -peliin tehty modi.
* Enemy Territory: Quake Wars, id Softwaren ja Splash Damagen kehittämä maksullinen peli.
* Wolfenstein: Enemy Territory, Splash Damagen kehittämä ilmainen peli.
Tugeenit

**Tugeenit**, **thagit** tai **thugit** (yks. ,  ’rosvo, ryöväri’) olivat pohjoisintialainen Sindousen alueella toiminut, järjestäytynyt ammattitappajien kilta, väkivaltainen kultti, joka toimi satoja vuosia. Jäsenillä oli oma salakielensä, *ramasi*, ja salamerkkejä joista he tunnistivat toisensa. Ramasi-kieltä pidetään jäänteenä aikaisemmasta ilmeisesti laajalti Etelä-Aasiassa puhutusta kauppiaiden ja rikollisten lingua francasta.

Ensimmäinen kirjallinen merkintä tugeeneista on vuodelta 1356. Tugeenit itse luokittelivat kuuluvansa seitsemän alkuperäisen islamilaisheimon joukkoon, vaikka kultti pohjautui alussa ilmeisesti hinduyhteisöön ja palvoi kaikissa vaiheissaan Kalia, hindujen tuhon jumalatarta.

Tugeeneilla oli tapana etsiytyä matkalaisten seuraan ja tilanteen tullessa ryöstömurhata nämä. Tugeenit kulkivat pitkin kauppareittejä, ja saivat reitin varrelta liittolaisiltaan ja avustajiltaan vinkkejä sopivista uhreista. Toiminta ei ollut ympärivuotista, vaan kausittaista. Murha tapahtui yleensä kuristamalla uhri kangasliinalla, minkä jälkeen omaisuus vietiin ja ruumis haudattiin. Surmatyöhön liittyi riittejä, joissa käytettiin pyhitettyä hakkua ja uhrattiin sokeria. Kuristaminen oli kastitietoisille tugeeneille käytännöllinen tapa välttää kosketusta uhrien vereen, mutta he käyttivät tappamiseen usein myös miekkoja, veitsiä tai myrkkyjä.

Kulttia vuosina 1790–1830 johtanutta Behramia pidetään mahdollisesti maailman pahimpana sarjamurhaajana, sillä hän murhasi 931 henkilöä. Kultti oli historiansa aikana vastuussa 180&nbsp;000–600&nbsp;000 ihmisen murhasta.

Brittiläisen Intian siirtomaaherrat aloittivat 1830-luvulla operaation tugeenikultin lopettamiseksi. Kultin olemassaolo heikensi ajatusta brittihallinnon vallan täydellisyydestä, ja se tahdottiin hävittää, aluksi kylläkin lähinnä paikallistason toimenpitein. Intian kenraalikuvernööri lordi William Bentinckin käskystä kapteeni William Sleemanin johtamat britit vangitsivat vuosina 1831–1837 yhteensä 3&nbsp;266 tugeenia, joista vajaat 500 suostui todistamaan tovereitaan vastaan, runsaat 400 hirtettiin ja loput tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. Tämän jälkeen kultti ilmeisesti vähitellen hävisi.

## Tugeenit populaarikulttuurissa
Tugeeni-kulttia on mukailtu muutamissa elokuvissa, joista tunnetuin on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut seikkailuelokuva *[[Indiana Jones ja tuomion temppeli]]*. Kyseisessä elokuvassa kultin jäsenet esiintyvät roistoina ja heidän ylipappinsa Mola Ram on elokuvan pääroisto. The Beatles -yhtyeen elokuvassa *[[Apua!]]* esiintyy samantapainen lahko humoristisessa valossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Wagner, Kim A.: *Thuggee Banditry and the British in Early Nineteenth-Century India*. Palgrave Macmillan, 301 s.,
Bochum

**Bochum** on kaupunki Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Dortmundin ja Essenin välissä Ruhrin alueella. Vuoden 2022 lopussa siellä oli 365&nbsp;742 asukasta. Bochum muodostaa oman kaupunkipiirinsä (*kreisfreie Stadt*), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista.

Bochum perustettiin 1300-luvulla, mutta se pysyi pienenä maalaiskaupunkina 1800-luvulle, jolloin Saksan teollistuminen alkoi. Kaupungin kasvu johtui hiilikaivoksista ja niiden mahdollistamasta terästeollisuudesta. Bochumin väkiluku kymmenkertaistui vuosina 1850–1890. Hiilikaivokset suljettiin 1960–1973.

Bochum on merkittävä teollisuuskeskus, jossa on runsaasti etenkin metalli-, kone- ja kulkuneuvoteollisuutta. Siellä oli Opelin tehdas, jossa valmistettiin Opel Astraa. Opel sulki tehtaan vuonna 2016. Lisäksi kaupungissa oli Nokian tehdas, jossa valmistettiin aluksi televisioita ja myöhemmin matkapuhelimia. Nokia sulki tehtaan kesällä 2008, ja uusi korvaava matkapuhelintehdas rakennettiin Romaniaan.

Bochum on myös tärkeä koulutuskeskus, jossa sijaitsee Ruhrin yliopisto (perustettu 1965), teatterikoulu ja lisäksi runsaasti tieteellisiä tutkimuslaitoksia. Kaupungissa on kaksi keskiaikaista linnaa, taidemuseo (Kunstmuseum Bochum), kaivosmuseo (Deutsches Bergbau-Museum) ja rautatiemuseo (Eisenbahnmuseum Bochum).

## Väkiluvun kehitys
* 1500: 1&nbsp;000 as.
* 1650: 1&nbsp;400 as.
* 1750: 1&nbsp;449 as.
* 1800: 1&nbsp;636 as. 
* 1843: 4&nbsp;282 as.
* 1871: 21&nbsp;192 as.
* 1890: 47&nbsp;601 as.
* 1895: 53&nbsp;842 as.
* 1900: 65&nbsp;554 as.
* 1905: 118&nbsp;464 as.
* 1910: 136&nbsp;931 as.
* 1919: 142&nbsp;760 as.
* 1925: 211&nbsp;249 as.
* 1933: 314&nbsp;546 as.
* 1939: 305&nbsp;485 as.
* 1950: 289&nbsp;804 as.
* 1961: 361&nbsp;382 as.
* 1970: 343&nbsp;800 as.
* 1975: 415&nbsp;600 as.
* 1980: 402&nbsp;000 as.
* 1985: 383&nbsp;200 as.
* 1989: 389&nbsp;087 as.
* 1990: 396&nbsp;486 as.
* 1997: 397&nbsp;400 as.
* 2003: 387&nbsp;283 as.
* 2004: 388&nbsp;179 as.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin verkkosivut