open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gundestrupin kattila

**Gundestrupin kattila** on runsaasti koristeltu hopeamalja, joka on luultavasti peräisin La Tène -kaudelta, ensimmäiseltä tai toiselta vuosisadalta eaa. Gundestrupin kattila on koristeltu kelttiläisiä jumalia ja rituaaleja esittävin kohokuvin. Astia löydettiin Rævemosen turvesuosta vuonna 1891 Tanskasta lähellä Gundestrupia. Gundestrupin kattila kuuluu nykyisin Tanskan kansallismuseon kokoelmiin.

Gundestrupin kattila on noin 35 cm korkea ja halkaisijaltaan 65 cm. Se koostuu pohjalevystä sekä viidestä sisälevystä ja seitsemästä ulommasta levystä, joissa on kuvattu mytologisia kohtauksia. Kattila oli hajotettu osiin ennen sen hautaamista suohon. Koristelujen ja kattilan koon perusteella on otaksuttu, että sitä on käytetty druidien uskonnollisissa uhrimenoissa.

Ympäri Eurooppaa on löydetty myös muita pronssi- tai rautakaudella veteen tai suohon upotettuja esineitä. Arvokkaan hopea-astian löytyminen kelttien ydinalueen ulkopuolelta ja näin pohjoisesta herättää kuitenkin kysymyksiä. Gundestrupin kattila on esimerkiksi saattanut olla huomattavalle päällikölle annettu lahja. On myös mahdollista, että kattilan olisivat ryöstäneet Galliasta sotasaaliiksi teutonit, jotka myöhemmin joko piilottivat tai uhrasivat saaliinsa suohon.

Gundestrupin kattila on luultavasti valmistettu 200- tai 100-luvulla eaa Romaniassa tai Traakiassa. Kattilan koristeluun on osallistunut useita hopeaseppiä, ja vaikka suurin osa heidän käyttämistään kuva-aiheista ja symboleista on kelttiläisiä, on mukana myös Länsi-Euroopan kelteille vierasta ikonografiaa. 

Tunnusomaisia kelttiläisiä aiheita Gundestrupin kattilassa ovat esimerkiksi carnyx-torvia soittavat hahmot ja kelttiläistyyppiset aseet. Käärme, jolla on pässin sarvet esiintyy kahdessa kohtauksessa. Kattilaan on myös kuvattu Cernunnos-jumala, jolla on hirvensarvet ja joka istuu jalat ristissä sekä kaularengas (*torc*) kaulassaan villieläinten ympäröimänä. Toisessa laatassa on kuvattu auringonjumala, jolle sarvikypäräinen palvoja ojentaa kärrynpyörää. Yhdessä laatassa on kelttisotilaita sekä pyhä puu ja käärme, jolla on pässin sarvet. Toisessa kohtauksessa jumala pitää ihmistä tynnyrin yläpuolella. Tämä voi olla ihmisuhrauksen kuvaus, ja jumala saattaa olla Teutates, jonka kerrotaan hyväksyneen hukutetut uhrit. Toisen tulkinnan mukaan kohtaus esittää kuolleen soturin herättämistä henkiin taikakattilan avulla. Yhdessä kuvalaatassa on esitetty jumalatar, joka vaikuttaisi olevan kärryissä. Jumalatar voisi olla Medb tai Nerthus. Sisälaatassa on kuvattu kolme soturia valmiina uhraamaan kolme jättiläismäistä härkää – kelteille kolminaisuudet olivat merkityksellisiä.

## Lähteet
*Green, Miranda J. : Dictionary of Celtic Myth and Legend. Thames & Hudson 1997. 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Friedrich Bessel

**Friedrich Wilhelm Bessel**  (22. heinäkuuta 1784, Minden – 17. maaliskuuta 1846, Königsberg (nykyinen Kaliningrad) ) oli saksalainen tähtitieteilijä ja matemaatikko. Hänet tunnetaan erityisesti Besselin funktioiden tutkimuksesta, jotka nimestä huolimatta keksi Daniel Bernoulli. Tähtitieteen alueella Besselin merkittävin saavutus oli ensimmäisen tähden, 61 Cygnin, parallaksin mittaaminen. Hän myös oletti, että Siriuksella ja Procyonilla on seuralaisinaan näkymättömiä taivaankappaleita ja että Uranuksen ulkopuolella on vielä yksi planeetta, mitkä seikat sittemmin on oikeiksi todettu.

Vuodesta 1810 Bessel oli professorina Königsbergissä ja sen vastavalmistuneen tähtitieteellisen observatorion johtajana. Vuonna 1838 Bessel mittasi ensimmäisenä tähden, 61 Cygnin, etäisyyden.

Bessel edisti huomattavasti tähtitieteellistä havaintojentekoa ja myös tähtitieteeseen liittyvää matematiikkaa sekä geodesiaa. Argelander oli Besselin oppilas.

Turussa vuonna 1938 löydetty pikkuplaneetta 1552 Bessel on nimetty F. W. Besselin mukaan.


Bessel, Friedrich Wilhelm – Tabulae Regiomontanae reductionum observationum astronomicarum ab anno 1750 usque ad annum 1850 computatae, 1830 – BEIC 753362.jpg|*Tabulae Regiomontanae reductionum observationum astronomicarum ab anno 1750 usque ad annum 1850 computatae*, 1830


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Pieni Tietosanakirja: Bessel, Friedrich Wilhelm
*Mathematics Genealogy Project: Friedrich Wilhelm Bessel 
*
Bonner Durchmusterung

**Bonner Durchmusterung**, **BD**, () oli tarkin ja kattavin tähtiluettelo, joka tehtiin ennen valokuvauksen keksimistä. Sen julkaisivat Friedrich Wilhelm Argelander, Adalbert Krüger ja Eduard Schönfeld vuosina 1852–1859. Luettelo sisältää 320&nbsp;000 tähden paikat vuoden 1855.0 epookilla.  Luettelo kattaa vain pohjoisen pallonpuoliskon, ja myöhemmin Bonnin observatorio julkaisi *Südliche Durchmusterungin* (*SD*)  tähdille deklinaatioiden −1° ja −23° välillä. *Cordoba Durchmusterung* (*CD*), joka tehtiin Córdoban observatoriossa Argentiinassa, sisältää tähdet väliltä −22° ja −90°.

Bonner Durchmusterung on suurimmaksi osaksi Friedrich Wilhelm Argelanderin Bonnin tähtitornissa tekemä suuri tähtiluettelo, joka sisältää 324&nbsp;198 tähden likimääräiset paikat taivaan pohjoisnavan ja 2° eteläisen deklinaation välillä. Luettelossa on kaikki tähdet 9:nteen luokkaan asti ja lisäksi suuri joukko tähtiä aina 10:nteen suuruusluokkaan asti. Työtä jatkoi Eduard Schönfeld 23° eteläiseen deklinaatioon saakka, ja Cordoban tähtitornissa Argentiinassa työtä jatkettiin vieläkin eteläisempiin tähtiin. Bonner Durchmusterungin tähtiluettelon mukaan on laadittu myös tähtikartta.

## Lähteet
Dulce Pontes

**Dulce Pontes** (s. 8. huhtikuuta 1969 Montijo, Portugali) on portugalilainen laulaja.

Pontes aloitti lapsena pianonsoiton ja on valmistunut konservatoriosta pianistiksi. Myöhemmin hän aloitti myös laulamisen. 18-vuotiaana hän voitti portugalilaisen laulukilpailun. Pontes edusti Portugalia vuoden 1991 Eurovision laulukilpailussa kappaleellaan "Lusitana Paixão" ja sijoittui kahdeksanneksi. Myöhemmin 1990-luvulla Pontes tuli tunnetuksi fadomusiikin esittäjänä.  

Pontes sanoo innoittajakseen muun muassa José Alfonson, jonka laulu "Canção de embalar" on hänen albumillaan *Momentos*. Tunnetuin hänen lauluistaan on "Canção do mar", jonka hän tulkitsee levyllä arabialaissävyisesti. Hänellä oli vuonna 2011 tekeillä albumi, jonka työnimi oli *Nudez*. Samaan aikaan hän työsti myös espanjankielistä albumia, jolle äänitetään eteläamerikkalaisia lauluja. Pontesin ääntä on luonnehdittu "hätkähdyttäväksi".

Dulce on toiminut myös näyttelijänä.

## Albumit
**[[Lusitana]]* (1992)
**[[Lágrimas]]* (1993)
**[[Brisa do coração]]* (1995)
**[[Caminhos]]* (1996)
**[[Primeiro canto]]* (1999)
**[[Focus (Dulce Pontesin albumi)|Focus]]* (2003)
**[[O coraçao tem tres portas]]* (2006)
**[[Momentos]]* (2009)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*http://www.dulcepontes.net Official Website
*http://www.dulcepontes.info  Co-Official Website
*http://ondeiamusica.com Ondeia Música Official Website
Positioastronomia

**Positioastronomia** on tähtitieteellisten kohteiden, erityisesti tähtien suhteellisia ja absoluuttisia paikkoja tutkiva tähtitieteen haara.  Se on tähtitieteen alalajeista vanhin ja sen historia ulottuu aina muinaiseen Babyloniaan asti.
Violent Femmes

**Violent Femmes** on yhdysvaltalainen vaihtoehtorockyhtye. Se perustettiin Milwaukeessa 1980-luvun alussa. Vuonna 1983 yhtye sai levytyssopimuksen Slash Recordsin kanssa. Samana vuonna ilmestyi debyyttialbumi *Violent Femmes*, joka myi platinaa kymmenen vuotta sen julkaisun jälkeen.

Vuonna 1984 ilmestyi Violent Femmesin toinen albumi, countryvaikutteinen *Hallowed Ground*. Kolmas albumi *The Blind Leading the Naked* (1986) jäi viimeiseksi ennen yhtyeen hajoamista samana vuonna. Yhtye ilmoitti palaavansa vuonna 1989. Se solmi levytyssopimuksen Reprise Recordsin kanssa ja julkaisi albumit *3* ja *Why Do Birds Sing?*. Vuonna 1993 rumpali Victor DeLorenzo lähti yhtyeestä. Hänet korvasi Guy Hoffman. DeLorenzo palasi yhtyeeseen vuonna 2002. 

## Jäsenet
### Nykyiset jäsenet
*Gordon Gano (s. 1963) - laulu, kitara
*Brian Ritchie (s. 1960) - basso
*Victor DeLorenzo (s. 1954) - rummut, lyömäsoittimet

### Entiset jäsenet
*Guy Hoffman (s. 1954) - rummut 

## Diskografia
### Albumit
**[[Violent Femmes (albumi)|Violent Femmes]]* (1983)
**[[Hallowed Ground]]* (1984)
**[[The Blind Leading the Naked]]* (1986)
**[[3 (Violent Femmesin albumi)|3]]* (1988)
*** (kokoelma, 1990)
**[[Why Do Birds Sing?]]* (1991)
**[[Add It Up]]* (kokoelma, 1993)
**[[New Times]]* (1994)
**[[Rock!!!!!]]* (1995)
**[[Viva Wisconsin]]* (live, 1999)
**[[Freak Magnet]]* (2000)
**[[Something's Wrong]]* (2001)
**[[Violent Femmes (Deluxe Edition)]]* (2002)
**[[Permanent Record: The Very Best of Violent Femmes]]* (kokoelma, 2005)

## Aiheesta muualla
*Violent Femmes virallinen kotisivu 
*Victor DeLorenzon kotisivu  
*Guy Hoffmann kotisivu 
*Add it Upin haastattelu
Huslia

**Huslia** on kaupunki Alaskassa. Vuoden  väestönlaskennassa sen asukasluku oli 293. Näistä 93,52% edusti etnisesti Amerikan alkuperäiskansoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hughes Google Localissa
Sudharmono

**Sudharmono** (12. maaliskuuta 1927 Gresik – 25. tammikuuta 2006 Jakarta) oli indonesialainen poliitikko. Hän toimi vuosina 1988–1993 maansa viidentenä varapresidenttinä. Sudharmonon edeltäjä oli Umar Wirahadikusumah ja seuraaja Try Sutrisno. Sudharmono kuoli vuonna 2006 keuhkokuumeeseen, jonka vuoksi hän oli joutunut sairaalaan vuonna 2005.
Aomorin prefektuuri

**Aomorin prefektuuri** () on yksi Japanin 47 prefektuurista. Prefektuuri sijaitsee Tōhokun alueella Honshūn saaren pohjoiskärjessä, ja sen pääkaupunki on Aomori. Siellä on 1&nbsp;310&nbsp;743 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 9&nbsp;645,64 neliökilometriä.

## Maantiede
Aomori on Honshūn pohjoisin prefektuuri. Sen pohjoisrannalla ovat sekä Tsugarun niemimaa että kirveen muotoinen Shimokitan niemimaa. Niemien väliin jäävät edellisiä huomattavasti pienempi Natsudomarin niemimaa ja Mutsunlahti. Niistä pohjoiseen Tsugarunsalmen takana on Hokkaidō, kun taas etelässä Aomorin prefektuuri rajautuu Akitan ja Iwaten prefektuureihin.  

### Ilmasto
Vuoden ylin lämpötila on keskimäärin 31,5 °C ja alin -11,5 °C.

## Aluejako
Aomorin prefektuuri jakautuu 10 kaupunkiin ja 30 muuhun kuntaan, joista 22 on maaseutukaupunkeja ja 8 on kyläkuntia. Kunnat kuuluvat kahdeksaan piirikuntaan, joilla ei ole hallinnollista merkitystä. 

;Kaupungit

* Aomori (pääkaupunki)
* Goshogawara
* Hachinohe
* Hirakawa
* Hirosaki
* Kuroishi
* Misawa
* Mutsu
* Towada
* Tsugaru

;Kunnat piirikunnittain

## Historia
Alueelta on ollut ihmisasutusta jōmon-kaudelta asti. Ensimmäiset viittaukset Aomorin prefektuuriin löytyvät *[[Nihonshoki]]sta*. Kamakura-kaudella Tsugarun hallinnon jakoivat Soga- ja Andō-klaanit. Kamakuran sotilashallinnon kaaduttua alueen valta siirtyi eteläistä hovia tukeneelle Nanbu-klaanille sen tuhottua sekä Andōn että Sogan. Sengoku-kauden lopulla Nanbu-klaanin entinen vasalli Tsugaru Tamenobu sai hallintaansa valtaosan Tsugarun alueesta. Meiji-restauraation lakkautettua feodaalisen yhteiskuntajärjestelmän yhdistettiin Shichinohen, Hachinohen, Tonamin, Kuroishin ja Taten prefektuurit Hirosakin prefektuuriksi vuonna 1871. Kuukauden sisään nimi muutettiin nykyiseksi Aomorin prefektuuriksi. Myöhemmin samana vuonna prefektuuriin liitettiin vielä Mutsun ja Matsumaen alueet.

## Liikenne
Aomorin prefektuurissa on kaksi lentoasemaa, Aomorin ja Mikawan lentoasemat, joista jälkimmäinen toimii pääasiassa armeijan kenttänä. Prefektuurin suurimmat satamat ovat Aomorin, Ōminaton, Shichirinagahaman, Hachinohen ja Mutsuogawaran satamat. Tōhoku Shinkansen -luotijuna yhdistää Aomorin kaupungin Tokioon.

## Matkailu
Akitan ja Aomorin prefektuurien rajalla sijaitseva Shirakami-sanchi on maailman suurin koskematon pyökkimetsä. Se lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1993 ja on yksi prefektuurin tunnetuimmista nähtävyyksistä. Prefektuurin alueelta löytyy myös useita jōmon-kauden asutuksia, joista suurin on Aomorin kaupungissa sijaitseva Sannai-Maruyama.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Aomorin prefektuurin internetsivut
De Geer -moreeni

**De Geer -moreenit** ovat aaltomaisia kapeita moreeniharjanteita, jotka voivat muodostaa laajojakin kymmenien tai jopa satojen harjanteiden kenttiä. Ilmakuvassa ne muistuttavat vanhan ajan pyykkilautaa.

Kymmenien tai jopa satojen metrien pituiset harjanteet ovat syntyneet jääkauden aikana jäätikön vaikutuksesta. Jäätikkö kuljetti mukanaan kalliosta hiomaansa moreenia. De Geer -moreenit syntyivät jäätikön päätyessä matalaan veteen, aivan jäätikön kellumisrajaan melko ylävälle maaston alueelle.

"Moreeniaaltojen" suunta on jäätikön virtaussuunnan vastainen. Harja on yleensä terävä ja aines jäätikön pohjamoreenia. Moreeniaallon suojan puoleinen rinne on monesti runsaskivisempi. De Geer -moreeniaaltojen korkeudet ovat 1–5 metriä, harjanteiden pituudet sadan metrin suuruusluokkaa ja harjanteiden välit 20–200 metriä, Suomessa keskimäärin 100–120 metriä.

Suomessa lukumääräisesti eniten De Geer -moreeneita on maailmanluonnonperintökohteeksi nimetyssä Merenkurkun saaristossa, missä ne esiintyvät tiheinä ja symmetrisinä kenttinä. Niitä esiintyy myös Etelä- ja Keski-Suomessa, esimerkiksi Uudenkaupungin ja Mynämäen seudulla sekä Hyvinkäällä ja sen lähistöillä.

De Geer -moreenit ovat saaneet nimensä ruotsalaisen geologin Gerard De Geerin mukaan.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Rogen-moreeni

**Rogen-moreeni** on jääkauden aikaista eräänlaista kumpumoreenia. Ne sijaitsevat pääosin poikittain mannerjään liikesuuntaan nähden. Muodoltaan Rogen-moreenit ovat epäsäännöllisiä selänteitä.

Rogen-moreenien koostumus on yleensä pohjamoreenia tai soramoreenia. Ne ovat muodostuneet samaan aikaan drumliinien kanssa mannerjään alla 12&nbsp;000–11&nbsp;000 vuotta sitten noin 200–700 kilometriä jäänreunan sisäpuolella.

Suomessa Rogen-moreenia esiintyy esimerkiksi Valassaarilla, Mikkelinsaarilla ja Köklotissa.

## Katso myös
* harju
* juomumoreeni

## Lähteet
Montijo

**Montijo** on noin 58 000 asukkaan kaupunkikunta Portugalissa. Se sijaitsee Setúbalissa, Portugalin eteläosassa Lissabonin metropolialueella. Kunnan pormestari on Nuno Canta. Vuoteen 1930 asti Montijo tunnettiin nimellä *Aldeia Galega*. Montijo oli alkujaan kalastajakylä. Montijon kaupunki sijaitsee Tago-joen rannalla, mutta Canhan ja Pegõesin freguesiat ovat idempänä sijaitsevia eksklaaveja.
## Freguesiat
* Atalaia e Alto Estanqueiro-Jardia
* Canha
* Montijo e Afonsoeiro
* Pegões  
* Sarilhos Grandes

## Tunnettuja montijolaisia
*Dulce Pontes (s. 1969), laulaja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Epookki

**Epookki** (, *pysähdyskohta*) on yleiskielessä ajankohta, josta uusi aikakausi alkaa, käännekohta tai aikakausi, ajanjakso. Muita merkityksiä ovat:

* epookki, tähtitieteellisissä kartoissa ilmoitettu ajanhetki, jolle kartan koordinaatit pitävät paikkansa.
* epookki, geologisessa ajanlaskussa maailmankautta lyhyempi jakso, jonka kesto on parista miljoonasta vuodesta pariinkymmeneen miljoonaan vuoteen.
* Taidehistoriassa epookki on tietylle aikakaudelle ominainen taiteen tyyli tai taidesuuntaus

## Lähteet
Puljumoreeni

**Puljumoreeni** on kumpumoreenien alaluokka, joka on maastossa mutkainen, renkaan tai hevosenkengän muotoinen moreeniselänne tai -kumpu. Se on saanut nimensä Kittilän Puljun kylässä sijaitsevan tyyppialueen mukaan.

## Muodostumisteoria
Pulju-moreenit ovat harjaltaan lähes kivettömiä. Niihin tehdyissä leikkauksissa on niissä havaittu olevan kaksi kerrostumaa. Niiden pohjaosa on tiivistä pohjamoreenia ja yläpuoli löysää ja sekaista pintamoreenia. Pohjamoreeni on tulkittu kerrostuneen jäätikön alapinnan railoihin ja yläosan löysä moreeni olisi pudonnut jäätikön pinnalta aukeaviin railoihin. Ylä- ja alapinnan railot ovat tavallisesti yhtyneet toisiinsa ja näin ovat eri moreenilajit yhtyneet jäätikön sulaessa pois. Jäljelle on jäänyt matalia ja epäsäännöllisiä maaston kohomuotoja, jotka ovat yleensä vain metristä viiteen metriä korkeita. Puljumoreenit ovat olleet 50–300 metriä matoja, hevosenkenkää tai rengasta muistuttavat ovat olleet halkaisijaltaan 20–150 metriä. Muodostumien reunat laskeutuvat loivasti ulkoreunoille päin ja niiden sulkeumiin on kehittynyt vahva suoturvetäyte, joka voi olla 1–2 metriä paksu. Maastossa tällaiset muodostumat erottuvat umpinaisina tai sulkeutuneina rengasvalleina, jonka sisäosa on ympäristöään korkeampi mutta samalla valleja matalampi.

Puljumoreenin syntyminen vaatii paikalleen pysähtynyttä jäätikköä, joka on halkeillut paikalleen ja alkanut sulaa ohuemmaksi. Sulamisen loppuvaiheessa jäätikkö on pirstoutunut erillisiksi jäälohkareiksi, jotka sulivat moreenivallien ympäröiminä paikoilleen. Aiemmin tunnettiin puljumoreeniesiintymiä vain mannerjäätikön jäänjakajaseuduilta. Vuonna 2020 niitä havaittiin myös Keski-Lapista.

Ruotsin Lapin Veiki-moreenit ovat monella tapaa samanlaisia kuin puljumoreenit.

## Puljumoreenikenttiä
Vuonna 2020 julkaistussa laserkeilauskarttoja hyödyntävässä etsinnässä Keski-Lapista tavattiin 40 puljumoreeni tai Veiki-moreenimuodostumaa . Tunnettuja puljumoreenikenttiä tavataan seuraavista kohteista:
* Puljun kylä Kittilässä 
* Enontekiö 
* Ounastunturi 
* Laanila 
* Salttijärvi ja Maljasjoki 
* Harrijärvi 
* Kemijärvi–Salla-puljumoreenikenttä 

## Historiaa
Raimo Kujansuu kutsui tätä moreenimuodostumien tyyppiä ensiksi Pulju-moreeniksi vuonna 1967. Samanlaisia muodostumia olivat aiemmin tutkineet esimerkiksi Gunnar Hoppe Ruotsista ja Seppo Penttilä Suomesta..

## Lähteet
Kumpumoreeni

**Kumpumoreenit** ovat epämääräisistä, kaoottisen näköisistä kummuista koostuvia moreenimuodostumia. Ne ovat syntyneet jääkauden lopulla jäätikön sulaessa, jolloin jäätikön mukanaan kuljettama moreeniaines on jäänyt paikoilleen. Kumpumoreenien katsotaan liittyvät kuolleen, virtaamattoman moreenipitoisen jään sulamiseen.

Tiedetään myös, että jäävirtojen risteyskohdassa jään virtaus joskus pysähtyy. Moreenikummut ovat pitkänomaisia, suoria, kaartevia, kehämäisiä harjanteita sekä kekoja ja kasoja. Kummuista muodostuu monesti verkkomainen rakenne. Kumpujen korkeus on 5–10 metriä, mutta joskus jopa kymmeniä metrejä, niiden pituudet voivat olla 500–1&nbsp;500 metriä. Suurin kumpumoreenikenttä on Kemijärven länsipuolella, alaltaan 2&nbsp;000 km². Kemijärven kentän suurimman kummun ala on 1 neliökilometri ja korkeus 40 metriä. Vetäytyvä jäätikkö pysähtyy monesti laaksoihin tai esteiden eteen, koska uutta jäätä ei virtaa voimalla. Kumpumoreenien aines on hyvin sekalaista.

## Katso myös
* kames-muodostumat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  
* 
* 
*
Eurovision laulukilpailu 1961

**Eurovision laulukilpailu 1961**  oli kuudes Eurovision laulukilpailu. Se järjestettiin Ranskassa samoissa puitteissa kuin kaksi vuotta aikaisemmin. Konserttisalina oli *Palais des Festival* Cannesissa, juontajattarena Jacqueline Joubert ja tulostaulukin oli sama kuin vuonna 1959. Laulukilpailu järjestettiin ensimmäistä kertaa lauantai-iltana, johon se vuodesta 1963 lähtien vakiintuikin. Kilpailuun osallistui 16 maata, mikä oli suurempi määrä kuin aiemmin. Ensimmäistä kertaa euroviisunäyttämöllä nähtiin Espanja, Suomi ja Jugoslavia. 

Vuoden 1961 Eurovision laulukilpailussa kuulluista lauluista nousi myöhemmin enemmän ikivihreitä iskelmiä kuin koskaan aikaisemmin. Luxemburgin voittolaulusta ”Nous les amoureux” muun muassa monet viihdeorkesterit ovat tehneet instrumentaaliversioita. Suomessa laulun levytti Leif Wager nimellä ”Me rakastavaiset”. Jean-Claude Pascalista tuli viisuvoiton myötä puolestaan yksi tunnetuimpia ranskankielisen alueen iskelmälaulajia. Toiseksi sijoittuneesta ”Are you sure” -laulusta muodostui niin ikään pop-hitti, joka soi radioaalloilla ympäri Eurooppaa. Tanskan sävelmästä ”Angelique” tuli Pohjoismaissa erittäin kuuluisa iskelmä; suomeksi sen tulkitsi Olavi Virta. Laulukilpailun nimekkäin artisti oli Saksan liittotasavallan Lale Andersen, joka tunnetaan jo ennen toista maailmansotaa levytetyn suurhitin ”Lili Marleen” alkuperäisenä tulkitsijana.

## Suomen edustaja

Yleisradio ilmoittautui ensimmäistä kertaa Euroviisuihin tuottaja Aarno Wallin ehdotuksesta. Ensimmäisen Suomessa järjestetyn euro­viisu­karsinnan loppufinaalissa esitetyn neljän laulun kavalkadista arvostelulautakunta valitsi parhaaksi Laila Kinnusen esittämän, pöytälaatikkosäveltäjä Eino Hurmeen säveltämän ja Sauvo Puhtilan sanoittaman laulun ”Valoa ikkunassa”. Kapellimestarina kansainvälisessä esityksessä toimi George de Godzinsky.

## Osallistujamaat

### Kapellimestarit
Jokainen maa valitsi oman kapellimestarin johtamaan maansa esityksen, paitsi Itävalta ja Saksa, joiden delegaatioita avusti isäntämaan kapellimestari Franck Pourcel.
*  - Rafael Ferrer
*  - Raymond Lefevre
*  - Franck Pourcel
*  - George de Godzinsky
*  - Jože Privšek
*  - Dolf van der Linden
*  - William Lind
*  - Franck Pourcel
*  - Franck Pourcel
*  - Fernando Paggi
*  - Francis Bay
*  - Øivind Bergh
*  - Kai Mortensen
*  - Leo Chauliac
*  - Harry Robinson
*  - Gianfranco Intra

## Pistetaulukko
Vuonna 1961 jokaisella maalla oli 10-henkinen tuomaristo, joista jokainen antoi äänen omalle suosikkilaululleen. Jokaisella maalla oli käytettävissään siis kymmenen ääntä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Aksel Sandemose

**Aksel Sandemose** (19. maaliskuuta 1899 – 6. elokuuta 1965), syntyjään **Axel Nielsen**, oli tanskalais-norjalainen kirjailija. 

## Elämänvaiheet
Sandemose syntyi Tanskassa ja asui Norjassa vuodesta 1929 alkaen. Nuoruudessaan Sandemose työskenteli muun muassa opettajana, toimittajana, merimiehenä ja metsurina. Hän toimi toisen maailmansodan aikana vastarintaliikkeessä ja joutui pakenemaan Ruotsiin vuonna 1941, mutta palasi Norjaan sodan loputtua. 

Sandemose aloitti kirjoittamisen tanskaksi, mutta kirjoitti tunnetuimmat teoksensa norjaksi. Moniin teoksiinsa Sandemose ammensi aiheita lapsuudestaan Tanskan Nyköpingistä. Romaanista *Pakolainen ylittää jälkensä* on peräisin Janten lakina tunnettu säännöstö, joka kuvaa pikkukaupungin lannistavaa ilmapiiriä. Tämän kuvitellun Janten kaupungin esikuvana oli Nyköping. Nuoruudessaan hän oli useita vuosia merillä, ja tämä vaihe heijastuu hänen ensimmäisissä romaaneissaan.

## Tuotanto
Romaani *Pakolainen ylittää jälkensä* sisältää perusasetelman, joka on Sandemoselle tyypillinen: päähenkilö pohtii jälkeenpäin, miksi hän ajatui tappamaan henkilön, jota hän sekä ihaili että vihasi. Sandemose tutkii ihmismielen tuhovoimia, joita roolihenkilö yrittää hillitä itsetutkiskelulla ja jotka voivat leimahtaen purkautua. Näitä voimia ovat rakkaus, mustasukkaisuus, alitajuisuus, petturuus ja kohtalokas kaksijakoisuus. Näin Sandemosen teokset ovat lähellä salapoliisiromaaneja.

Norwegian Air Shuttle on maalauttanut Sandemosen kuvan yhden Boeing 737-800 -koneensa pyrstöön.

## Suomennettuja teoksia

**Pakolainen ylittää jälkensä*, 1965 (*En flygtning krysser sitt spor* 1933)
* 
**Kadonnut on vain unta*, 1961 (*Det svundne er en dröm* 1946)
**Alice Atkinson ja hänen rakastajansa*, 1972 (*Alice Atkinson og hennes elskere* 1949)
**Ihmissusi*, 1960 (*Varulven* 1958)
**Felician häät*, 1962 (*Felicias bryllup* 1961)
**Jerikon muurit*, 1966 (*Murene rundt Jerik* 1960)

## Katso myös
*Janten laki

## Lähteet
Cesar Romero

**Cesar Julio Romero Jr.** (15. helmikuuta 1907 New York, Yhdysvallat – 1. tammikuuta 1994 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Jokerin roolissa 1960-luvun *[[Batman (televisiosarja)|Batman]]*-televisiosarjassa. Romeron vanhemmat olivat kuubalaisia.

## Ura
1930-luvulla Cesar Romero tuli tunnetuksi lukuisten musikaalien ja romanttisten komedioiden latinorakastajana. 1940-luvulla hän näytteli useissa *[[Cisco Kid]]* -elokuvissa pääosassa. Romero leimautui hurmurirooleista niin, että hänen oli vaikea saada muunlaisia rooleja. Iän karttuessa ja värielokuvien tulon myötä Romeron oli yhä vaikeampi saada elokuvarooleja.

Pieniin rooleihin tyytymään joutunut Romero löysi uuden uran televisiosta. Hän näytteli television lännensarjoissa meksikolaisrooleja ja sai pientä suosiota televisiosarjasta *[[Zorro (vuoden 1957 televisiosarja)|Zorro]]* (1959). Täysosumaksi osoittautui vuosien 1966–1968 *Batman*-sarja, vaikka Romero aluksi epäröikin ottaa vastaan Jokerin roolia. Romero ei suostunut ajamaan pois tavaramerkikseen muodostuneita viiksiä, vaikka Jokerilla ei niitä ole. Lähikuvista voikin huomata, että Romeron esittämällä Jokerilla on valkoiseksi maalatut viikset. Kun huomattiin, että Romero oli hyvä lapsille suunnatussa televisiosarjassa, hän pääsi näyttelemään Disneyn perhe-elokuviin ”pahista”. Vielä vanhalla iällään Romero pääsi nauttimaan suosiosta, kun hän sai roolin suositusta television saippuasarjasta *[[Viinitila Falcon Crest]]* (1985–1987).

Cesar Romero vieraili urallaan lukuisissa televisiosarjoissa, muun muassa *[[Tyttökullat]]*, *[[Murhasta tuli totta]]*, *[[Magnum (televisiosarja)|Magnum]]*, *[[Charlien enkelit]]* ja *[[Bonanza]]*. Monien kriitikoiden mielestä Cesar Romeron paras elokuvasuoritus oli espanjalaisen Meksikon-valloittajan Hernán Cortésin rooli elokuvassa *[[Kastilian valloittaja]]* (*Captain from Castile*, 1947). Romero oli urallaan kerran Golden Globe -ehdokkaana. Se tuli miessivuosasta elokuvasta *[[Jos mies vastaa]]* (*If a Man Answers*, 1962).

## Filmografia

## Aiheesta muualla

* 
*
Escudo

**Escudo** (”kilpi”) oli varhainen kulta- ja myöhemmin hopearaha Portugalissa, Espanjassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Se toimi myös Portugalin ja sen siirtomaiden sekä Chilen rahayksikkönä.

Escudoja alettiin lyödä Portugalissa Alfonso V:n aikana 1400-luvulla. Niiden kultapitoisuus oli 3,43 grammaa. Vuodesta 1835 lähtien kultaescudon arvo oli 2&nbsp;000 reisiä. Ensimmäiset hopeaescudot lyötiin Portugalissa vuonna 1854. Portugalin escudo otettiin käyttöön rahayksikkönä vuonna 1911. Escudo toimi rahayksikkönä myös Portugalin siirtomaissa. Nykyään käytössä on Kap Verden escudo.

Espanjassa escudoja alettiin lyödä vuonna 1537. Niiden kultapitoisuus oli aluksi 3,09 grammaa. Laskentayksikkönä escudo jakautui maravedeihin. Kultaescudoja lyötiin 1600-luvulta lähtien myös Meksikossa, Perussa, Chilessä, Kolumbiassa, Paraguayssa, Boliviassa, Costa Ricassa, Venezuelassa ja Uruguayssa. Hopeaescudo toimi vuosina 1864–1868 Espanjan rahayksikkönä. Se jakautui sataan centésimoon ja tuhanteen milésimoon. Chilen escudo toimi rahayksikkönä vuosina 1960–1975.

Muita historiallisia escudoja:
* Angolan escudo
* Mosambikin escudo
* Portugalin Guinean escudo
* Portugalin Intian escudo
* Portugalin Timorin escudo
* São Tomén ja Príncipen escudo

## Lähteet
Portugalin escudo

**Portugalin escudo** oli Portugalin rahayksikkö ennen vuonna 2002 tapahtunutta eurojen käyttöönottoa. Portugalin escudo koostui sadasta centavosta, mutta escudon heikon arvon vuoksi centavo-arvoisia rahoja ei kuitenkaan enää ollut käytössä. Escudon symboli oli *cifrão* (**$**), valuuttatunnus PTE. Escudoja käytettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1911. Rahayksikön nimi tulee portugalin kielen kilpeä tarkoittavasta sanasta. Escudon arvo oli 1 € = 200,482 PTE.

## Kolikot

* 1 $ = 1 escudo
* 5 $ = 5 escudoa 
* 10 $ = 10 escudoa
* 20 $ = 20 escudoa 
* 50 $ = 50 escudoa 
* 100 $ = 100 escudoa 
* 200 $ = 200 escudoa

## Setelit

* 500 $ = 500 escudoa
* 1 000 $ = 1 000 escudoa 
* 2 000 $ = 2 000 escudoa 
* 5 000 $ = 5 000 escudoa 
* 10 000 $ = 10 000 escudoa

## Lähteet
Duero

**Duero** (, , ) on joki, joka saa alkunsa Espanjan Soriasta ja laskee Portugalissa Porton ja Vila Nova de Gaian kohdalla Atlantin valtamereen. Joen pituus on 895 kilometriä ja valuma-alue 79&nbsp;096&nbsp;km² – se on Iberian niemimaan joista kolmanneksi suurin. Dueron alkulähteet sijaitsevat Sorian Picos de Urbión -vuorilla 2&nbsp;220 metrin korkeudessa. Joen keskimääräinen virtaus on 675 m³/s.

Dueroon laskee useita pienempiä jokia, joista suurimmat ovat Esla, Valderaduey, Pisuerga, Águeda, Yeltes ja Tormes.

Duero oli merkittävä vaikka vaarallinen kulkuväylä roomalaisajoista asti. Rautateiden rakentamisen jälkeen se menetti merkitystään kulkureittinä.
Dueroa on valjastettu 1930-luvulta asti sekä vesivoiman että kasteluveden tuotantoon. Jokeen rakennettuihin patoihin tehtiin kuitenkin sulkuja, jotka mahdollistavat suurimmillaan 83 metriä pitkien laivojen kulkemisen joella. Patoja ovat Carrapatelo (valmistui vuonna 1971), Régua (1973), Valeira (1976), Pocinho (1983) ja Crestuma (1986).

Dueron laakso on merkittävää viinintuotantoaluetta, ja sekä Espanjan että Portugalin puolella tuotetaan nykyisin portviinin lisäksi punaviiniä.

## Lähteet
Bassokaiutin

**Bassokaiutin** (), on kaiutinelementti, jonka tehtävä on toistaa matalia ääniä kaiuttimessa. 

Elementti voi olla rakenteeltaan kookas, esimerkiksi 20–80 cm  ja toimia yhtenä, esim. 2- tai 3-tie kaiuttimen elementeistä. Laadukkaat elementit toistavat hyvinkin matalia, esim. 20 Hz:n taajuuksia. Tyypillisimmät kotelointitavat lienevät suljettu tai bassorefleksi-kotelo. Bassorefleksikotelossa on putki, joka yhdistää kaiuttimen ilmatilan huoneen ilmaan. Sopivalla putkella saadaan tiettyä taajuutta korostettua.

Bassokaiuttimen erikoistapaus on subwoofer, joka on varta vasten suunniteltu tuottamaan matalia ääniä ja sellaisilla on yleensä omat kotelonsa.
Kaiutin, jossa on useampia kuin yksi elementti sisältäen myös bassoelementin, voi kuitenkin toistaa yhtä matalia ja voimakkaita ääniä kuin varsinaiset subwooferit. 

Bassoelementtien magneetit ovat yleensä suuria ja painavia paremman herkkyyden aikaansaamiseksi. Kestomagneettien magneettisuus on tehostunut varhaisista kestomagneeteista merkittävästi. Elementtien taajuusvaste laskee korkeita taajuuksia kohti mennessä ja siksi jakosuodattimella suodatetaan korkeampia taajuuksia pois.

Saavutettavaan äänenpaineeseen vaikuttaa merkittävästi kuuntelutilan koko, ääriesimerkkinä kuulokkeet joilla saadaan pienelläkin teholla suuria äänenpaineita myös bassoalueella. Myös autoon on helpompi järjestää suurempi äänenpaine pienemmällä teholla kuin kotiin. Hifistien kritiikin kohteena on ollut ajatus siitä että "paljon bassoa" olisi jotenkin yhteydessä äänenlaatuun koska tilannetta voi ajatella myös laadun eikä määrän kannalta.

## Katso myös
*Subwoofer
*Keskiäänikaiutin
*Diskanttikaiutin
*Kokoäänialueen kaiutin

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Bulkkisatama

**Bulkkisatama** eli **irtolastisatama** on satama, jossa käsitellään yleensä tonneina mitattavaa raaka-ainetta eli bulkkirahtia kuten kivihiiltä, kiveä tai malmeja. Mikäli käsiteltävä aine on nestemäistä, on kyseessä yleensä öljysatama.

Arvokkain tavarasatamalasti kulkee kappaletavarasatamissa konteissa.

## Lähteet
Metsätalo

**Metsätalo** () on Helsingin yliopiston rakennus, joka sijaitsee Kettu-korttelin pohjoisosassa Unioninkadun ja Fabianinkadun välissä Helsingin Kluuvissa. Arkkitehti Jussi Paatelan suunnittelema monumentaalinen rakennus valmistui vuonna 1939, ja se edustaa arkkitehtuuriltaan klassismin ja funktionalismin välimuotoa. Rakennus on osa Helsingin yliopiston keskustakampusta.

Talon suunnitteli arkkitehti ja professori Jussi Paatela, joka valittiin tehtävään ilman kilpailua. Luonnospiirustukset hyväksyttiin vuonna 1937, ja rakennustyö aloitettiin toukokuussa 1938. Rakennus valmistui kesäkuussa 1939, ja viralliset avajaiset pidettiin 7. syyskuuta 1940. Paikalla avajaisissa olivat muun muassa marsalkka Mannerheim ja pääministeri Risto Ryti. Metsätalo oli Helsingin yliopiston ensimmäinen funktionalistinen rakennus.

Suomen Arkkitehtiliitto vastusti aikanaan suuren rakennuksen rakentamista. Se pelkäsi ”Helsingin vanhimman ja rakennustaiteellisesti arvokkaimman” kaupunginosan menettävän erikoisluonteensa vanhojen rakennusten purkamisen ja liian suuren rakennustiheyden vuoksi. Rakennus valittiin Docomomo-kokoelmaan vuonna 1993.

Talon alkuperäiset käyttäjät olivat Metsäntutkimuslaitos (Unioninkatu 40 A) sekä Helsingin yliopiston metsätieteelliset laitokset (Unioninkatu 40 B ja C), joiden mukaan se on saanut nimensä. Vuonna 2001 yliopiston metsätieteilijät muuttivat Viikin kampukselle, jossa tiedekunnan muut laitokset olivat jo aiemmin sijainneet. Metsätalon yliopistonpuoleisen osan saivat käyttöönsä humanistisen tiedekunnan kielitieteelliset laitokset. 

Metsäntutkimuslaitoksen pääkaupunkiseudun toiminnot keskitettiin vuonna 2008 kokonaan Jokiniemen toimipaikkaan Vantaalle, minkä jälkeen rakennuksen eteläinenkin eli A-siipi jäi yliopiston käyttöön korjausten jälkeen kesällä 2009.

Rakennuksessa sijaitsi kevääseen 2012 asti myös Helsingin yliopiston kirjaston toimipiste. Metsätalon kirjasto suljettiin toukokuussa, ja talon kokoelmat siirrettiin kesän aikana keskustakampuksen uuteen pääkirjastorakennukseen, joka avasi ovensa yleisölle syyskuussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Metsätalo Docomomo-verkkosivustolla
* Metsätalon kuva Lari Mattilan korttelit.fi palvelussa 
* Metsiemme aivot ja sydän, Suomen Kuvalehti, 07.10.1939, nro 40, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Ptolemaios V

p:t-wA-l:M-i-i-s

**Ptolemaios V Epifanes** (n. 209–181 eaa.) oli Egyptin faarao vuosina 204–181 eaa. Hänen syntymäaikansa oli tiettävästi 9. lokakuuta 210 eaa. Hän oli Ptolemaios IV:n ja tämän sisaren Arsinoe III:n poika, joka nousi Egyptin valtaistuimelle viisivuotiaana. Hänen aikanaan tehtiin Rosettan kivi.

Ptolemaios V:n aikana noin vuonna 205 eaa. Seleukidien kuningas Antiokhos III Suuri ja Makedonian Filippos V tekivät salaisen sopimuksen, jotta voisivat jakaa Ptolemaiosten omistuksen. He kävivät Ptolemaios V:n joukkoja vastaan taistelun, jonka perusteella saivat haltuunsa Ptolemaioksilta heidän valtakuntansa Aasian puoleisen osan. Ptolemaios V:n aikana riehuivat myös Egyptissä sisäiset riidat Ylä- ja Ala-Egyptin välillä.
Lontoon pommi-iskut 21. heinäkuuta 2005

**Lontoon pommi-iskut 21. heinäkuuta 2005** olivat neljän pommiräjähdyksen sarja. Neljästä pienestä pommiräjähdyksestä kolme sattui metrossa, yksi linja-autossa. Räjähdykset eivät aiheuttaneet henkilövahinkoja, johon vaikutti se, että pelkästään pommien sytyttimet räjähtivät. Pommi-iskusarjan yritys tapahtui kaksi viikkoa kuolinuhreja vaatineiden räjähdysten jälkeen.

Viidennen pommin räjäytys jäi kokonaan toteutumatta kun tekijä jätti pommin osat puistoon, jonka jälkeen poliisi pidätti hänet.

Seuraavana päivänä Lontoon poliisi ampui brasilialaisen Jean Charles de Menezesin. Myöhemmin todettiin, että hänellä ei ollut mitään tekemistä räjähdysten tai muun järjestäytyneen rikollisen toiminnan kanssa. Myöhemmin poliisi pidätti neljä arabimiestä epäiltyinä iskuista.

## Räjähdykset
### Räjähdykset maanalaisessa

* 12.26 BST – räjähdys Shepherd’s Bushin metroasemalla
* 12.30 BST – räjähdys Ovalin metroasemalla
* 12.45 BST – räjähdys Warren Streetin metroasemalla

### Räjähdys linja-autossa
* 13.30 BST – räjähdys kaksikerrosbussissa numero 26 matkalla Waterloosta Hackney Wickiin, räjähdys tapahtui Hackney Roadilla Colombia Roadin kulmassa Bethnal Greenissa.

## Lähteet
Santa Maria delle Grazie

**Santa Maria delle Grazie** on Guiniforte Solarin ja Donato Bramanten suunnittelema myöhäisgoottilainen renessanssikirkko Milanossa. Kirkko on tunnettu Leonardo da Vincin maalauksesta Pyhä ehtoollinen, joka sijaitsee kirkon yhteydessä olevassa kappelissa.

## Kirkon rakentaminen
Dominikaanit aloittivat Santa Maria delle Grazien rakentamisen vuonna 1466. Kirkon paikalla sijaitsi kappeli, jossa oli Madonna delle Grazien nimellä tunnettu fresko, joka esitti Neitsyt Mariaa. Kirkon suunnitteli Guiniforte Solari ja sen yhteyteen rakennettiin nunnaluostari. Kirkko valmistui 1490. 

## Ludovico Sforza
Ludovico Sforza, Milanon herttua, mieltyi kirkkoon ja päätti tehdä siihen muutoksia. Hän antoi hoviarkkitehdilleen Donato Bramantelle tehtäväksi suunnitella kirkkoon uusi apsis, tilasi da Vinciltä seinämaalauksen ja Cristoforo Solari kutsuttiin veistämään hautamuistomerkkiä Ludovicolle ja Beatrice d'Estelle. Olemassa oleva apsis tuhottiin ja uuden rakentaminen aloitettiin 29. maaliskuuta 1492 ja apsiksen ohella kirkkoon lisättiin sakaristo. Ludovico suunnitteli myös fasadin uudistamista ja keski- ja sivulaivojen laajentamista, mutta Beatricen äkillinen kuolema 1497 keskeytti työt. Apsis, sakaristo ja Viimeinen ehtoollinen valmistuivat ja Beatrice haudattiin kirkkoon. Ludovico itse ei päässyt haudatuksi kotikirkkoonsa ja myöhemmin hallitsijaparin kuvapatsaat siirrettiin Santa Maria delle Graziesta Paviaan.

## Myöhemmät vaiheet
Vuosina 1558–1782 kirkon yhteydessä olevassa luostarissa istui inkvisition paikallinen toimikunta. Michelangelo Bellotti aloitti vuonna 1726 ensimmäiset Viimeisen ehtoollisen korjaustyöt ja maalasi kirkon eteiseen freskon vuonna 1729. Kirkko kunnostettiin senaattori Ettore Contin vaikutuksesta vuosina 1934–1937, mutta kärsi vaurioita Toisen maailmansodan pommituksissa 16. elokuuta 1943. Senaattori rahoitti kunnostustyöt uudelleen vuonna 1947. Santa Maria delle Grazie kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.cenacolovinciano.it/html/eng/smgrazie.htm  
* http://www.discountmilano.com/tour/Rinascimento/SMGrazie/index.html
OGLE-2005-BLG-390Lb

**OGLE-2005-BLG-390Lb** on eksoplaneetta, joka kiertää tähteä OGLE-2005-BLG-390L, joka sijaitsee 21&nbsp;200 valovuoden päässä maasta, linnunradan keskustan lähellä. Sen massa on vain 5,5 kertaa suurempi kuin maan. Planeetan löytämisestä ilmoitettiin 25. tammikuuta 2006. Planeetta kiertää punaisten kääpiöiden luokkaan kuuluvan tähtensä ympäri kerran kymmenessä vuodessa. Planeetan keskilämpötilaksi arvioidaan noin −220&nbsp;°C.

Aiemmin löytyneet eksoplaneetat ovat olleet huomattavasti suurempia ja kiertäneet lähempänä tähteään. 

OGLE-2005-BLG-390Lb löydettiin uutta tekniikkaa käyttäen. Sen tähti toimii gravitaatiolinssinä ja planeetta aiheutti pienen muutoksen gravitaatiolinssin toimintaan. Gravitaatiolinssejä tutkimalla on mahdollisuus havaita aiempaa pienempiä eksoplaneettoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Muhoksen rautatieasema

**Muhoksen rautatieasema** () sijaitsee Muhoksen kunnan keskuksessa rataosalla  35,6 kilometrin päässä itään Oulun rautatieasemalta. Asema on otettu käyttöön Oulun ja Muhoksen välisen rataosan valmistuttua 1927. Asemalla on kaksi matkustajalaituria, ja siellä pysähtyvät kaikki reitillä Helsinki-Kuopio-Oulu liikennöivät VR:n henkilöjunat. Tavaraliikennettä ei ole.

Muhoksen rautatieasema on miehittämätön, ja liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan keskitetysti Oulusta käsin. Lipunmyyntiä hoitaa yrittäjä Matkahuollon tiloissa linja-autoasemalla.

## Ratapiha
Junaliikenteen käytössä asemalla on pääraiteen lisäksi kaksi sivuraidetta. Raidetta 2 jatkettiin itään päin 1990-luvun puolivälissä Kostamuksen ja Raahen välisten malmikuljetusten kasvavien junapituuksien vuoksi, ja nykyisin raiteen ohjeellinen hyötypituus on 1&nbsp;000 metriä. Raiteen itäpäähän asennettiin samalla pitkä vaihde, joka sallii nopeuden 80&nbsp;km/h poikkeavassa raiteessa. Vaihde asennettiin aseman itäpuolella olevan vaativan nousun vuoksi helpottamaan junien saapumista asemalle. Raiteen 2 lisäksi junaliikenteen käytössä on noin 690 metrin mittainen kolmosraide. Näiden lisäksi ratapihalla on yksi kuormausraide kivilaitureineen.

## Turvalaitteet
17. huhtikuuta 1998 saakka Muhoksen asemalla oli käytössä niin sanottu *köyhänmiehen releasetinlaite* eli varmistuslukko- ja opastinturvalaitos. Tuolloin liikennepaikan vaihteet olivat paikallisesti käsin käännettäviä ja varmistuslukoilla lukittavia. Turvalaitemuutoksen yhteydessä varmistuslukko- ja opastinturvalaitos purettiin, ja korvattiin releasetinlaitteella. Myöhemmin releasetinlaite siirtyi kauko-ohjattavaksi Oulusta käsin, jolloin asema jäi lopullisesti miehittämättömäksi.

## Rakennukset
### Asemarakennus
Asemarakennus on rakennettu rataosuuden Oulu–Muhos valmistuttua 1927. Asemarakennus on Utajärven aseman tapaan kaksikerroksinen, ulkoisesti pelkistetty puinen rakennus. Samantyylisiä asemarakennuksia on runsaasti esimerkiksi Pohjois-Ruotsissa. Rakennus sijaitsee suunnilleen Muhoksen alkuperäisen ratapihan puolivälissä. Rakennuksen alakerrassa sijaitsivat odotushuone sekä henkilökunnan toimisto- ja sosiaalitilat. Yläkerrassa oli asuinhuoneistoja. Nykyisin koko asemarakennus on yksityiskäytössä, siinä toimii antiikkikauppa.

### Tavaramakasiini, vesitorni ja varastot
Nykyisin kirpputorina toimiva tavaramakasiini sijaitsee asemarakennuksen itäpuolella. Tämän itäpuolella on lisäksi vanhoja varastorakennuksia. Punatiilisen vesitornin yläosassa on puuverhoilu. Vesitorni sijaitsee vanhan varastoalueen reunalla, nykyisin keskellä erään yrityksen pysäköintialuetta.

### Henkilökunnan rakennukset
Rautatiehenkilökunnan entiset asuinrakennukset sijaitsevat asemasta länteen. Nämä rakennukset ovat nykyisin yksityiskäytössä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Urpo Ylönen

**Urpo Yrjö Juhani Ylönen** (s. 25. toukokuuta 1943 Käkisalmi) on jääkiekkovalmentaja ja uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti. Ylönen valittiin vuoden 1968 olympialaisissa toiseen tähdistökentälliseen, ja vuoden 1970 maailmanmestaruuskilpailuissa hän oli turnauksen paras maalivahti. 

Ylönen pelasi Suomen pääsarjassa Turun Tovereissa ja Turun Palloseurassa. Hän pelasi kaikkiaan 188 maaottelua Suomen jääkiekkomaajoukkueessa. Myöhemmin Ylönen toimi TPS:n maalivahtivalmentajana. Suomen Jääkiekkomuseo aateloi Ylösen Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 61.

Vuonna 1987 Ylönen oli yhdessä Hannu Jortikan kanssa valmentamassa Suomen nuorten jääkiekkomaajoukkuetta historialliseen maailmanmestaruuteen. Kausilla 1988–1990 Ylönen toimi SM-liigassa KooKoo:n päävalmentajana. Ylönen on valmentanut uransa aikana muun muassa Miikka Kiprusoffia, Antero Niittymäkeä, Fredrik Norrenaa, Jani Hurmetta, Atte Engreniä ja Joni Ortiota.

## Saavutukset
### Pelaajana
* Yhdeksät jääkiekon maailmanmestaruuskisat
* Kahdet olympialaiset
* Urpo Ylönen -palkinto eli paras maalivahti -palkinto on nimetty hänen mukaansa.

### Valmentajana
*Nuorten maailmanmestaruus vuonna 1987 
*Nuorten maailmanmestaruuskilpailujen pronssi vuonna 1988

## Erikoispalkintoja
* Valinta IIHF Hall of Fame -galleriaan vuonna 1997
* Suomen Jääkiekkoleijona #61
* SM-sarjan paras maalivahti vuosina 1967, 1968, 1970
* jääkiekon maailmanmestaruuskisojen paras maalivahti vuonna 1970
* SM-sarjan All Stars -joukkueessa vuosina  1967, 1968, 1969, 1970 
* SM-liigan All Stars -joukkueessa  vuosina 1976, 1977
* Pro Urheilu -palkinto vuonna 2008
* *Kaikkien aikojen Leijonajoukkue* -kirjassa valmentajien valitsemassa Suomen kaikkien aikojen avauskentällisessä (v. 2010)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ylösen tiedot jääkiekkomuseon sivuilla.
Wrap Your Troubles in Dreams

**Wrap Your Troubles in Dreams** on helsinkiläisen The 69 Eyes -yhtyeen vuonna 1997 julkaistu albumi.

## Kappaleet
* Kaikki sanoitukset Jyrki 69, ellei toisin mainita
# (Blondie-cover)
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Muusikot
* Archzie - Basso/taustat 
* Bazie - Kitara/taustat
* Jussi 69 - Rummut 
* Jyrki 69 - Laulu 
* Timo-Timo - Kitara

**Vierailevat muusikot**
* Mamba
* Pate Kivinen
* Kajasto
* Jay Lewis
* Timo Tolkki
* Costi
* Kelly
* Maikki Liuski
* Suho
* Ville Valo

## Aiheesta muualla
* ''Wrap Your Troubles In Dreams'' discogs.com -sivustolla
Neurolingvistiikka

**Neurolingvistiikka** on tieteenala, joka tutkii, miten ihmisen aivotoiminnot liittyvät kielen ymmärtämiseen ja tuottamiseen. Tutkimuskohteena ovat sekä puhuttu että kirjoitettu kieli ja viittomakielet.

Neurolingvistiikka on monitieteinen tutkimusala, ja se yhdistelee ainakin kielitiedettä, neurobiologiaa ja tietojenkäsittelytiedettä. Tutkijat tulevat alalle monista eri lähtökohdista ja tuovat useita eri testimenetelmiä ja näkökulmia omasta tieteenalastaan.

Perinteisesti neurolingvistiikalla on tarkoitettu erityisesti kielen tuottamisen ja ymmärtämisen häiriöiden, esimerkiksi afasian, tutkimusta.

## Lähteet
Wasting the Dawn

__NOTOC__
**Wasting the Dawn** on The 69 Eyesin neljäs studioalbumi. Sen julkaisi vuonna 1999 Poko Rekords.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 24. Tällä levyllä yhtye alkoi löytää heille myöhemmille levyille pysyväksi jääneen tummemman ja raskaamman sävyn musiikkiinsa. Laulaja Jyrkin laulu on joillakin kappaleilla vielä Wasting the Dawnilla korkeampaa raspin käyttöä mutta esimerkiksi nimikkokappaleella kuuluu jo hänelle myöhemmin ominaisempaa syvempää ja matalampaa äänenkäyttöä.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Jyrki 69 – laulu
* Bazie – kitara, taustalaulu
* Timo-Timo – kitara
* Archzie – basso, taustalaulu
* Jussi 69 – rummut

### Vierailevat muusikot
* Alex Hellid
* L-G Petrov
* Matti Mikkola
* Vilunki 3000
* Ville Valo
* Jasse

## Singlet
### Wasting the Dawn
#
#
#

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Wasting The Dawn'' discogs.com -sivustolla
Iris (vuoden 2001 elokuva)

**Iris** on vuonna 2001 valmistunut Richard Eyren ohjaama elokuva, joka kertoo brittiläisestä kirjailijasta Iris Murdochista ja tämän suhteesta John Bayleyyn. Elokuva pohjautuu Bayleyn muistelmiin *Elegia Irikselle*.

Elokuva tarkastelee parin suhdetta sekä sen alku- että loppuvaiheesta. Alussa Murdoch (Kate Winslet) oli ulospäinsuuntautunut ja hallitseva yksilö, kun taas Bayley (Hugh Bonneville) oli ujo ja oppinut. Myöhemmässä vaiheessa Murdoch (Judi Dench) sairastaa Alzheimerin tautia turhautuneen Bayleyn (Jim Broadbent) hoidossa.

Elokuvan näyttelijät pääsivät palkintoehdokkaiksi monissa gaaloissa. Broadbent voitti sekä Oscarin että Golden Globen parhaasta miessivuosasta. Dench palkittiin parhaan naispääosan BAFTAlla.

## Pääosissa

## Palkintoja
### [[Oscar]]it
* Paras miessivuosa: Jim Broadbent
Ehdokkaana:
* Paras naispääosa: Judi Dench
* Paras naissivuosa: Kate Winslet

### [[BAFTA]]t
* Paras naispääosa: Judi Dench
Ehdokkaana:
* Paras miespääosa: Jim Broadbent
* Paras miessivuosa: Hugh Bonneville
* Paras naissivuosa: Kate Winslet
* Paras sovitettu käsikirjoitus: Richard Eyre, Charles Wood

### [[Golden Globe]]t
* Paras miessivuosa: Jim Broadbent
Ehdokkaana:
* Paras naispääosa draamaelokuvassa: Judi Dench
* Paras naissivuosa: Kate Winslet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Blessed Be

**Blessed Be** on The 69 Eyes -yhtyeen vuonna 2000 julkaistu viides studioalbumi.

Vuonna 2001 albumista julkaistiin kahden CD:n rajoitettu keräilijöiden painos (*Limited Collectors’ Edition*). Ensimmäinen CD sisältää samat kappaleet kuin vuonna 2000 julkaistu perusversio. Toisella CD:llä on yksi uusi kappale "Heaven/Hell", uudelleen miksatut versiot kappaleista "Brandon Lee" ja "The Chair" sekä kokoelma musiikkivideoita. __NOTOC__

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 4.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut Jyrki 69 sekä sovittanut The 69 Eyes ja Johnny Lee Michaels.

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

### Rajoitettu keräilijöiden painos CD 2
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Archzie – basso, taustalaulu
* Bazie – kitara, taustalaulu
* Jussi 69 – rummut
* Jyrki 69 – laulu
* Timo-Timo – kitara

**Vierailevat muusikot**
* Johnny Lee Michaels
* Ville Valo
* Mr. Lee Rock
* Jay Lewis
* Kalle Ahola
* Jasse
* Mamba

## Singlet
* *Gothic Girl* (2000) sis. kappaleet "Gothic Girl" ja "Velvet Touch"
* *The Chair* (2001) sis. kappaleet "The Chair (Edit)", "The Chair (Club Mix)" ja "Heaven/Hell"
* *Stolen Season* (2001) sis. kappaleen "Stolen Season (Radio Edit)" ja "The Chair" -musiikkivideon

## Arvostelut
* *[[Allmusic]]*: 
* *[[Soundi]]*: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Blessed Be'' discogs.com -sivustolla
Savage Garden (albumi)

**Savage Garden** on helsinkiläisen The 69 Eyes -yhtyeen vuonna 1995 julkaistu toinen albumi.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

Levyllä on myös piilotettu kappale (raita 69).

## Singlet
* Velvet Touch (1995), sisältää kappaleet *Tang*, *Velvet Touch*, *TV Eye* ja *Motormouth*

## Muusikot
* Archzie - Basso ja taustalaulu 
* Bazie - Kitara ja taustalaulu
* Jussi 69 - Rummut 
* Jyrki 69 - Laulu 
* Timo-Timo - Kitara

**Vierailevat muusikot**
* Cosmic Ted (Andy McCoy)
* Gia Jupiter
* Jasse
* Annica Wiklund
* Maikki Liuski
* Ali
* Ike Vil
* Pate Kivinen
* Arttu Leskinen
* Timo Tolkki

## Aiheesta muualla
* ''Savage Garden'' discogs.com -sivustolla
Bump ’n’ Grind

**Bump 'n' Grind** on helsinkiläisen The 69 Eyes -yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1992.

## Kappaleet
* Kaikki sovitukset The 69 Eyes.


## Kokoonpano
### The 69 Eyes
* Jyrki 69 (nimellä Jyrkie "Darling") - Laulu
* Bazie - Kitara ja taustalaulu
* Timo-Timo - Kitara
* Archzie - Bassokitara ja taustalaulu 
* Jussi 69 (nimellä Jussi) - Rummut

### Vierailevat muusikot
* Zerode
* Mikko "Nicky" Rintanen
* Toni Laine
* Hannu "Guts" Leiden
* Mizz
* Marjo Saarinen
* Annica Wiklund

## Aiheesta muualla
* ''Bump ’n’ Grind'' discogs.com -sivustolla