open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Wall Street – rahan ja vallan katu

**Wall Street – rahan ja vallan katu** (*Wall Street*) on vuonna 1987 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Oliver Stone. Elokuvan pääosissa ovat Michael Douglas, Charlie Sheen ja Daryl Hannah.

Michael Douglas voitti elokuvasta parhaan miespääosan Oscar-palkinnon ja parhaan miespääosan Golden Globen (draamaelokuva). Myös muun muassa yhdysvaltalainen National Board of Review of Motion Pictures palkitsi hänet roolistaan.

Elokuvan jatko-osa *[[Wall Street: Money Never Sleeps]]* sai ensi-iltansa syksyllä 2010, yli kaksikymmentä vuotta myöhemmin.

## Rooleissa

## Juoni
Nuori Wall Streetin pörssimeklari Bud Fox (Charlie Sheen) on Bluestar-lentoyhtiön mekaanikkona työskentelevän isän (Martin Sheen) poika. Hän haluaa suuren rahan toivossa asiakkaakseen sankarinsa, häikäilemättömyydestään tunnetun sijoittajan Gordon Gekkon (Michael Douglas). Hänen sinnikkyytensä palkitaan lopulta: Gekko ottaa Budin suojatikseen ja alkaa opettaa tälle filosofiaansa, jonka mukaan ”ahneus on hyväksi”. Bud alkaa saada isoja välityspalkkioita, joilla hän ostaa kattohuoneiston Manhattanin Upper East Sidelta. Gekko järjestää hänelle myös naisystävän, sisustussuunnittelija Darienin (Daryl Hannah), jota itsekin tapailee Budin tietämättä. Bud paljastaa Gekkolle isältään kuulemansa sisäpiiritiedon lentoyhtiön tilanteesta, ja he alkavat yhdessä suunnitella yhtiön valtaamista omistukseensa. Bud Foxille ollaan petaamassa Bluestarin toimitusjohtajan paikkaa, mutta Bud saa tietää että Gekkolla onkin tarkoitus vain lopettaa yhtiö, myydä sen omaisuus pian eteenpäin hyvällä voitolla ja kääriä taskuunsa yhtiön 75 miljoonan dollarin eläkerahastovarat. Isä ja kaikki muut työntekijät jäisivät työttömiksi ja vaille eläketurvaa.

Bud ryhtyy vastaiskuun. Hän keksii keinon hilata Bluestarin osakekurssi ylös ja saada se sitten nopeasti taas alas, ja vinkkaa sitten Gekkon pahimmalle kilpailijalle, brittiläiselle Wildmanille (Terence Stamp) mahdollisuudesta ostaa yhtiö edullisesti. Bud neuvoo Gekkoa vastaavasti myymään laskevat osakkeet, jolloin kaupat toteutuvat. Gekko tajuaa että kaiken takana on Bud Fox ja raivostuu. Bud palaa työpaikalleen, jossa poliisi pidättää hänet sisäpiirikaupoista syytettynä.

Myöhemmin Bud tapaa Gekkon Central Parkissa. Gekko ripittää Budia luottamuksensa pettämisestä muttei tiedä, että Budin taskussa on nauhuri joka tallentaa keskustelun. Bud luovuttaa nauhan viranomaisille, jotka käyttävät sitä todisteena Gekkoa vastaan.

Elokuva päättyy, kun Bud Fox kävelee oikeustalon portaita oikeudenistuntoon, jossa hänet mitä luultavimmin tullaan myös tuomitsemaan Gekkon avunantajana. Hän on kuitenkin onnistunut puhdistamaan omantuntonsa ja pelastamaan isänsä ja tämän kollegojen työpaikat.

## Arvioita
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Sam Inkinen kehuu *Wall Streetiä* ja etenkin Douglasin Gordon Gekko -hahmoa 1980-luvun ahneuden todenpuhuvaksi toteemiksi ja antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. Myös *VideoHound’s Golden Movie Retriever* pitää Douglasin roolityötä hypnoottisena ja antaa elokuvalle kolme tähteä neljästä.

## Lähteet
Cold Day in the Sun

**Cold Day in the Sun** on yhdysvaltalaisen rockyhtye Foo Fightersin vuonna 2006 julkaisema single. Kappale on akustinen. Kappale julkaistiin Foo Fightersin albumilla *[[In Your Honor]]*. Kappale julkaistiin No Way Back kappaleen kanssa. Kappaleessa "Cold Day in the Sun" Foo Fightersin rumpali Taylor Hawkins laulaa ja laulaja/kitaristi Dave Grohl soittaa rumpuja.

## Kappaleet

*CD1
#"No Way Back"
#"Cold Day in the Sun"
#"Best of You" (live)

## Listasijoitukset
Portti (rakennusosa)

**Portti** on aidassa oleva avautuva osa, joka voi avautua joko liukumalla vasemmalle tai oikealle, tai saranoiden varassa vaakasuunnassa kuin ovi tai pystysuunnassa kuin puomi.

Portti voi myös kuvaannollisesti tarkoittaa pelkkää aukkoa jonnekin tuntemattomaan tai upeaan paikkaan. Esimerkiksi ”portit Amerikkaan aukenevat”.

## Aiheesta muualla

* Porttigalleria - kuvia porteista
Galeria Kaufhof

**Galeria Kaufhof** (tunnetaan yleisemmin lyhyemmässä muodossaan *Kaufhof*) on saksalainen tavarataloketju, jolla on lukuisia tavarataloja ympäri Saksaa. Ketjun tuotevalikoimaan kuuluvat vaatteet, elektroniikka, huonekalut, vapaa-ajan tuotteet, lelut, kirjat ja paperituotteet, kosmetiikka, korut ja kellot, laukut, alusvaatteet ja sukat, kodin tuotteet, alkoholituotteet sekä elintarvikkeet (Galeria Gourmet).

Yrityksen perusti Leonhard Tietz vuonna 1879 ja sen kasvatti ketjuksi hänen poikansa. Toisen maailmansodan aikana 35 ketjun 40 tavaratalosta vaurioitui pommituksissa. Nimen Kaufhof yritys otti käyttöön 1953, ja vuonna 1996 yritys myytiin noutotukuistaan tunnetulle saksalaiselle Metro-yhtiölle, joka liitti siihen belgialaisen Innon.

Maaliskuun 25. päivänä 2019 Karstadt & Galeria Kaufhof esitteli sulautuneen yhtiön **Galeria Karstadt Kaufhof**in uuden logon. He avasivat myös uuden verkkosivunsa *galeria.de* samana päivänä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Galeria Kaufhofin viralliset sivut
Vapaita Lehtisiä

**Vapaita Lehtisiä** oli ensimmäisen sortokauden aikana 1901–1905 ilmestynyt maanalainen helsinkiläinen perustuslaillisten lehti. Samaan aikaan ilmestyi Tukholmassa samassa tarkoituksessa ruotsinkielinen *Fria Ord*, jota salakuljetettiin Suomeen. Lehden päätoimittaja oli filosofian tohtori Arvid Neovius. Lehdessä arvosteltiin voimakkaasti kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovia.

Vuonna 1903 Neovius karkotettiin Suomesta muiden perustuslaillisten johtajien mukana. Perustuslaillisten enemmistö pysyi Leo Mechelinin rauhanomaisen vastarinnan tiellä "Tukholman valtiopäivillä" maanpaossa 1903. Tuolloin vähemmistöön jääneet aktiivista vastarintaa kannattaneet aktivistit, joiden johtohahmoja Neovius oli, osittain erkanivat muista perustuslaillisista, mutta lehden levitys Suomessa jatkui.

Lehti piti Bobrikovin murhaa oikeutettuna tekona ja kirjoitti: "Ja me, jotka uskomme Eugen Schaumanin olleen välikappale oikeuden ja kaitselmuksen kädessä, kiitämme häntä siitä, mitä hän on tehnyt. Hän on antanut meille takaisin uskon, etteivät väkivalta ja vääryys saa ijankaikkisesti vallita."

## Katso myös
*Vapaa Sana

## Lähteet
Karlsborgsbrukin ratapiha

**Karlsborgsbrukin ratapiha** (, ) on rautatieliikennepaikka Ruotsin rataverkkoon kuuluvalla rataosalla Bredviken–Karlsborgsbruk. Asema sijaitsee 1&nbsp;265&nbsp;ratakilometrin päässä Tukholman keskusrautatieasemalta ja noin 47&nbsp;ratakilometriä etelään Morajärven rautatieasemalta. Virallisesti Karlsborgsbrukin liikennepaikka on miehittämätön linjapaikka.

Karlsborgsbrukin ratapiha sijaitsee Kainuun (Kalixin) kunnan Karlsborgin kylässä lähellä Billerudin paperitehdasta. Ratapihan lähellä sijaitsevat myös Kainuun teollisuusalueen sivuraiteet sekä Karlsborgsbrukin vanha ratapiha.

## Lähteet
Viimeinen keisari

**Viimeinen keisari** () on Bernardo Bertoluccin ohjaama italialainen, englanninkielinen elämäkertaelokuva Kiinan viimeisestä keisarista Pu Yista. Elokuva voitti parhaan elokuvan Oscar-palkinnon.

Elokuvan pääosia esittävät John Lone, Joan Chen, Peter O’Toole, Ruocheng Ying, Victor Wong, Dennis Dun, Ryūichi Sakamoto, Maggie Han, Ric Young, Vivian Wu ja Chen Kaige. Elokuva perustuu suurelta osin Pu Yin 1960-luvulla kirjoittamaan samannimiseen muistelmateokseen. Elokuvaa pidetään uskottavana kertomuksena hänen elämästään, vaikka osa hahmoista muodostuu useammasta todellisesta henkilöstä. Suurin osa tapahtumista ja ihmisistä vastaa kuitenkin todellisia tapahtumia.

Elokuva oli ensimmäinen länsimaalainen tuotanto, jolle Kiinan hallitus antoi luvan käyttää Kiellettyä kaupunkia kuvauspaikkana.

*Viimeinen keisari* voitti useita palkintoja. Parhaana elokuvana se palkittiin Oscar-, BAFTA- ja Golden Globe -gaalassa. Yhteensä se voitti yhdeksän Oscaria (jokaisen johon se oli ehdolla), kolme BAFTAa ja neljä Golden Globea. Lisäksi elokuva ansaitsi muun muassa Grammyn parhaasta elokuvamusiikista ja yhdeksän Italian elokuva-akatemian jakamaa David di Donatello -palkintoa.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Viimeisen keisarin* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Näyttelijät

## Palkintoja
### [[Oscar]]it
*Paras elokuva
*Paras ohjaus: Bernardo Bertolucci
*Paras sovitettu käsikirjoitus: Mark Peploe, Bernardo Bertolucci
*Paras kuvaus: Vittorio Storaro
*Paras leikkaus: Gabriella Cristiani
*Paras lavastus: Ferdinando Scarfiotti, Bruno Cesari, Osvaldo Desideri
*Paras puvustus: James Acheson
*Paras musiikki: Ryūichi Sakamoto, David Byrne, Cong Su
*Paras äänitys: Bill Rowe, Ivan Sharrock

### [[BAFTA]]t
*Paras elokuva
*Paras puvustus: James Acheson
*Paras maskeeraja: Fabrizio Sforza
Ehdokkaana:
*Paras miessivuosa: Peter O’Toole
*Paras ohjaus: Bernardo Bertolucci
*Paras leikkaus: Gabriella Cristiani
*Paras kuvaus: Vittorio Storaro
*Paras tuotantosuunnittelu: Ferdinando Scarfiotti
*Paras musiikki: Ryūichi Sakamoto, David Byrne, Cong Su
*Paras äänitys: Bill Rowe, Ivan Sharrock, Les Wiggins
*Parhaat erikoistehosteet: Giannetto De Rossi, Fabrizio Martinelli

### [[Golden Globe]]t
*Paras draamaelokuva
*Paras ohjaaja: Bernardo Bertolucci
*Paras käskirjoitus: Mark Peploe, Bernardo Bertolucci, Enzo Ungari
*Paras musiikki: Ryūichi Sakamoto, David Byrne, Cong Su
Ehdokkaana:
*Paras miespääosa draamaelokuvassa: John Lone

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yrttiaho, Tuomo: Illalla tv:ssä vuoden 1987 kohuelokuva, joka kuvattiin Kielletyssä kaupungissa – näin Viimeisen keisarin näyttelijöille kävi. *Ilta-Sanomat* 29.1.2021.
Potsdamer Platzin asema

**Potsdamer Platz** on keskeinen maanalainen asema Berliinin joukkoliikenneverkolla. Se on nimetty sijaintipaikkanaan olevan aukion, Potsdamer Platzin, mukaan. Kyseinen aukio on yksi Berliinin tärkeimmistä keskuksista.

Asemalta kulkee metrolinja U2 sekä Berliinin pohjois-etelä-suuntainen rautatietunneli. Kaukojunat eivät pysähdy asemalla, joten vain kaupunkiratalinjat S1, S2, S25 ja S26 sekä paikallisjunat pysähtyvät rautatieasemalla. Sekä rautatien, S-Bahnin että metron asemille on hissit. Pikabussilinjat M41 ja M48 risteävät aukiolla.

Rautatieasema avautui alkujaan maan päällä 1838 ja oli tuolloin Berliinin ensimmäinen. Berliinin kehärata (Ringbahn) kulki asemalta vuosien 1891 ja 1944 välillä. Ringbahn-liikenteestä on jäänyt asemalle käyttämätön asemalaituri. Aseman maanalainen eteläinen osa, jossa oli neljä raidetta ja kaksi laituria avattiin 1939. Berliinin muurin ollessa pystyssä vuodesta 1961 vuoteen 1989 asema sijaitsi suoraan sen alla. Tällöin junat eivät pysähtyneet asemalla lainkaan.

Vaikka Potsdamer Platzille tulee vain yksi metrolinja, on asemia ollut jo kolme. Berliinin metron vanhimman osan auetessa 18. helmikuuta 1902 asema oli linjan viimeinen. Vuonna 1907 asema suljettiin metron laajentuessa. Vuonna 1928 uusi tunneli ja asema rakennettiin alueelle. Berliinin jaon aikana asema ei sijaintinsa vuoksi ollut käytössä lainkaan vuosina 1961–1993. 1993 linjan U2 puoliskot yhdistettiin jälleen ja Potsdamer Platzin asema otettiin taas käyttöön. Alueella on myös kolmas asematila suunnitellulle linjalle, jonka toteuttamisesta ei ole tietoa. Nykyisin aseman tiloissa järjestetään taidenäyttelyitä.

## Lähteet
Kuuhullut

**Kuuhullut** (*Moonstruck*) on vuonna 1987 ensi-iltansa saanut Norman Jewisonin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen komedia. Elokuvan pääosissa ovat Cher ja Nicolas Cage.

Paremmin laulajana tunnettu Cher voitti roolisuorituksestaan parhaan naispääosan Oscarin ja Golden Globen. Sivuosan Olympia Dukakis palkittiin Oscarin ja Golden Globen lisäksi Baftalla ja NBR-palkinnolla. Lisäksi elokuvan käsikirjoittanut John Patrick Shanley sai Oscarin parhaasta alkuperäisestä käsikirjoituksesta, ja Oscar-ehdokkuuksia oli kolme muutakin.

*[[The New York Times]]in* kriitikot valitsivat *Kuuhullut* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

## Näyttelijät

## Palkintoja
### [[Oscar-palkinto|Oscarit]]
*Paras naispääosa: Cher
*Paras naissivuosa: Olympia Dukakis
*Paras alkuperäinen käsikirjoitus: John Patrick Shanley
Ehdokkaana:
*Paras elokuva
*Paras miessivuosa: Vincent Gardenia
*Paras ohjaus: Norman Jewison
### [[British Academy Film Awards|Baftat]]
*Paras naissivuosa: Olympia Dukakis
Ehdokkaana:
*Paras naispääosa: Cher
*Paras alkuperäinen käsikirjoitus: John Patrick Shanley
*Paras musiikki: Dick Hyman
### [[Golden Globe]]t
*Paras naispääosa komedia- tai musikaalielokuvassa: Cher
*Paras naissivuosa: Olympia Dukakis
Ehdokkaana:
*Paras komedia- tai musikaalielokuva
*Paras miespääosa komedia- tai musikaalielokuvassa: Nicolas Cage
*Paras käskirjoetus: John Patrick Shanley

## Lähteet
Dominante

**Dominante** on vuonna 1975 perustettu espoolainen sekakuoro. Teknillisen korkeakoulun ylioppilaskunnan kulttuurialayhdistyksenä nimellä Polyteknikkojen kamarikuoro aloittaneen kuoron taiteellisena johtajana ovat toimineet Heikki Saari, Paavo Alanne sekä tammikuusta 1981 director musices Seppo Murto.

Dominanten ohjelmistoon kuuluu musiikkia renessanssin ajalta nykypäivään, teekkarilauluista oopperamusiikkiin sekä lastenlauluista viihteeseen ja joululauluihin. Omien a cappella -konserttiensa ohella kuoro on esittänyt suuria orkesteriteoksia mm. Tapiola Sinfoniettan, Helsingin ja Lahden kaupunginorkesterien sekä Oratorio-orkesterin kanssa. Dominante on tehnyt yhteistyötä myös Kansallisoopperan ja Helsingin kaupunginteatterin kanssa.

Kuoro on tilannut ainakin 25 sävellystä toimintansa aikana osana suomalaista nykymusiikkia painottavaa politiikkaansa.

2003 Yle Musiikki valitsi Sinfonia Lahden ja Dominanten äänittämän Erkki Melartinin Aino-oopperan vuoden levyksi. Suomen Kuoronjohtajayhdistyksen ja Sulasolin Vuoden kuorolevy -palkinto on Dominantelle myönnetty kokoelmista Raudan kirous (1996) ja Lempeä (2008).

## Levytykset
* Auringon noustessa (1982) 
* Joulu (1984)
* Vihreää minä rakastan (1985)
* Viimeiselle (To the Last Living Being) (1987)
* Laudatio Domini (1988)
* Teemu Teekkari (1989)
* Det Sjungande Trädet (1992)
* Riemuitkaa (1993)
* Raudan kirous (1996)
* Puun aika (1997)
* Polifoniaa (1999)
* Melartin: Aino (2002)
* Haaveet (2002)
* Tupsahdus (2002)
* Pacius: Die Loreley (2003)
* Sibelius: Song of the Earth (2005)
* Lempeä (2008)
* Joulun tähden (2013)
*Virtaa (2017)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Dominanten kotisivut
RK344

**RK344 X4** myös Ruhrstahl X4, Kramer X4 oli saksalainen, Ruhrstahl-Kramerin valmistama, toisen maailmansodan aikainen ilmataisteluohjus.
joita valmistettiin noin 1 300 kappaletta. Esituotantona valmistui yli tuhat ohjusta ja useita satoja ammuttiin kokeissa. Varmaa tietoa siitä, että asetta olisi tullut taisteluyksiköihin ei ole.

## Toimintatapa
 
Kehitystyö alkoi 1943 tohtori Max Kramerin johtamana. Kyseessä oli ensimmäinen ilmasta ilmaan ammuttava ohjus. Ohjus käytti nestemäistä polttoainetta ja erillistä hapetinta. Polttoaineen virtaus kaikissa asennoissa oli varmistettu spiraalin muotoisellä säiliöllä, jossa oli paineilmalla toimiva mäntä.

Ohjusta ohjattiin sähköisesti hävittäjästä ohjuksesta purkautuvan eristetyn johdon välityksellä. Komennot annettiin Düsseldorf/Detmold-ohjausyksiköstä ohjausvivulla. Ohjus oli stabiloitu siten, että se pyöri pituusakselinsa ympäri. Sivuttais- ja pituusakseleiden suhteen ohjus vakautti itsensä gyroskooppi-ohjatulla automaattiohjauksella. Siivekkeet saivat käyttövoimansa paineilmapullosta. Sähkönsaantiin oli paristo.

Ensimmäinen laukaisu tehtiin Focke-Wulf Fw 190 - hävittäjästä 11.8.1944 Karlshagenissa. Lisäksi kokeissa käytettiin Junkers Ju 88 G - ja Ju 388 L - koneita. Joitakin ohjuksia ilmeisesti ammuttiin taistelukäytössä. Esisarjan ohjusten valmiit moottorit tuhoutuivat BMW:n Stargardin tehtaiden pommituksessa.
Ohjuksen ohjausmenetelmää  on käytetty erityisesti panssarintorjuntaohjusten suunnittelun esikuvana  BGM-71 TOW ohjuksen ohjaus on periaatteeltaan samankaltainen käyttövoiman ollessa helium-kaasua.

RK 344 ohjusta käytettiin Malkara - panssarintorjuntaohjuksen prototyyppinä.

## Käyttötapa
Ohjus pyrittiin laukaisemaan maalin takaa 1,5 km:n päästä tai kauempaa. Ohjaaja piti ohjuksen maalin tasalla. Seurantaa varten ohjuksessa oli valopanos. Räjähdyspanos räjähti akustisen tunnistimen kertoessa laitteen olevan riittävän lähellä kohteena olevaa pommikonetta, akustinen tunnistin oli viritetty tunnistamaan B-17-pommikoneen moottorin ääni. Äänen mukaan ohjautuvan ohjuksen *"Pudel"*- kehitysohjelma aloitettiin 1945 mennessä.

## Teknisiä tietoja

* Pituus 2,10 m
* Halkaisija 0,22 m
* Massa 60 kg
* Räjähdyspanos 20 kg
* Huippunopeus 900 km/h, ylitti hetkellisesti äänennopeuden laukaisussa
* Kantama 2&nbsp;900 m
* Voimalaite: BMW 109-548 -moottori, jonka työntövoima oli 1370 N 
** Paloaika 20 sekuntia
** Polttoaine *Tonka*- niminen trietyyliamiinin ja ksyleeni - isomeerin seos
** Hapetin: typpihappo

## Lähteet
*
* Hugh Morgan & John Weal: *Saksalaiset suihkuhävittäjä-ässät - Osprey 6*. Osprey/Koala kustannus 2002 

**Viitteet**
Rautasin rautatieasema

**Rautasin rautatieasema** (, ) on rautatieasema Ruotsin rataverkolla Kiiruna–Narvik -malmiradalla Kiirunan kunnassa. Asema sijaitsee noin 20 kilometriä luoteeseen Kiirunan rautatieasemalta, ja se toimii pääasiassa junakohtauspaikkana. Junien kohtaamisia varten ratapihalla on yksi sivuraide, ja sen lisäksi myös yksi pistoraide, jota käytetään pääasiassa ratatyökoneiden väistöraiteena. Henkilöjunat eivät pysähdy liikennepaikalla.
Kiihtelys

**Kiihtelys** on vanha suomalainen oravannahkojen kaupassa ja verotuksessa käytetty määrän yksikkö, 20, 25 tai 40 oravannahan nippu. Vanha turkisalue Kiihtelysvaara on saanut siitä nimensä. Kiihtelys koostuu neljästä **[[tikkuri]]sta**, joka merkitsee kymmentä oravannahkaa. Tikkuri taas on voinut antaa nimensä Tikkurilalle, joka on saattanut olla turkisten laskemisen tai pakkaamisen paikkana, tai paikannimi on voinut liittyä henkilöön, joka oli tekemisissä taljojen tai vuotien kanssa. Suomen sana *[[raha]]* tarkoitti alun perin oravannahkaa. 

Turkisten metsästys on ollut tärkeä elinkeino suomalaisille, ja orava on ollut tärkeimpiä turkiseläimiä. Paljon turkiksia myytiin ulkomaillekin, ja vastineeksi hankittiin muun muassa arvometalleja, suolaa ja aseita. Myös pyyntiväestöltä verotettiin ja ostettiin turkiksia, jotka myytiin eteenpäin. 

## Katso myös
* Kappalemitta

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.nba.fi/seikkailut/seikkailu2/seikkailu1.htm
Anton-Wilhelm-Amo-Straße metroasema

**Anton-Wilhelm-Amo-Straße** on asema Berliinin metron linjalla U2 Mitten kaupunginosassa. Aseman läheisyydessä sijaitsee useita valtion ministeriöitä. Asema avautui 1. lokakuuta 1908 nimellä *Kaiserhof*. Asema tuhoutui osin toisessa maailmansodassa. 18. elokuuta 1950 asemaa uusittiin ja nimettiin uudelleen Ernst Thälmannin mukaan: *Thälmannplatz*. Nimi vaihtui jälleen 15. huhtikuuta 1986, jolloin asemasta tuli *Otto-Grotewohl-Straße*.  Mohrenstraßen nimen se sai 3. lokakuuta 1991. Nykyisen nimensä asema sai 14. joulukuuta 2025.

## Lähteet
Björkliden

**Björkliden**, myös **Björkliden fjällby**, on kylä Kiirunan kunnassa Norrbottenin läänissä Pohjois-Ruotsissa. Laskettelu- ja vapaa-aikakeskuksestaan tunnettu tunturikylä sijaitsee Torniojärven etelärannalla, eurooppatien E10 ja Kiiruna–Narvik-rautatien varrella noin 200 kilometriä napapiirin pohjoispuolella ja noin sata kilometriä luoteeseen Kiirunan keskustasta. Kylän tärkein tulonlähde on laskettelu- ja retkeilykeskus, ja kylän talous on riippuvainen matkailusesongista.

Björklidenin rautatieasemalla pysähtyvät kaikki Kiiruna–Narvik-rataosan henkilöjunat. Myös linja-autot pysähtyvät valtatien varrella.

## Aiheesta muualla
* http://www.bjorkliden.com/
Tikkuri

**Tikkuri** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
* tikkuri, kappalemittana 10 kappaletta, käytetty entisaikoina nahoista ja turkiksista, erityisesti oravannahoista. Kiihtelys on neljä tikkuria.
* neulottu käsine
* paksu neulottu villapaita
* Tikkuri, kauppakeskus Tikkurilassa
Dale Earnhardt

**Ralph Dale Earnhardt, Sr.** (29. huhtikuuta 1951 Kannapolis, Pohjois-Carolina &ndash; 18. helmikuuta 2001 Daytona Beach, Florida) oli yhdysvaltalainen kilpa-autoilija. Earnhardt kilpaili elämänsä aikana Yhdysvalloissa useissa autosarjoissa, mutta parhaiten hän menestyi vakioautosarja NASCARissa.

## Ura

Earnhardt oli menestynyt kuljettaja Winston Cup -sarjassa, jonka mestariksi hän ylsi seitsemästi. Vain Richard Petty ja Jimmie Johnson ovat pystyneet voittamaan yhtä monta mestaruutta. Earnhardtin aggressiivinen ajotyyli vetosi lajin faneihin, jotka antoivat hänelle lempinimen *"The Intimidator"* eli *"Pelottelija"*.

Earnhardt kuoli viimeisellä kierroksella vuoden 2001 Daytona 500 -kilpailussa. Toinen auto tönäisi takaapäin Earnhardtin autoa, joka törmäsi seinään. Earnhardt ei tullut tajuihinsa onnettomuuden jälkeen, ja hänet piti leikata irti ulos autosta. Earnhardtin poika Dale Jr. tuli kilpailussa toiseksi. Onnettomuuden jälkeen NASCAR aloitti massiivisen turvallisuuskampanjan lähinnä yleisön ja lajin sponsorien painostuksesta.

Dale Earnhardtin ura NASCAR-kuljettajana kesti yli 25 vuotta.

## Perhe
Dale Earnhardtilla on neljä lasta, Kelley King, Taylor, Kerry ja Dale Jr. Kaksi viimeksi mainittua ovat myös tunnettuja NASCAR-ajajia. Earnhardt avioitui kolmannen kerran vuonna 1982. Leski Teresa Earnhardt omistaa edelleen kilpatallin ja markkinointiyrityksen Dale Earnhardt, Inc., jonka Dale perusti yhdessä hänen kanssaan 1990-luvulla.

## Kunnianosoitukset
Earnhardt kiinnitettiin Motorsports Hall of Fame of American kunniagallerian jäseneksi vuonna 2002 ja International Motorsports Hall of Fameen vuonna 2006. 

## Lähteet
Christian Olsson

**Christian Olsson** (s. 25. tammikuuta 1980 Göteborg) on ruotsalainen kolmiloikkaaja ja korkeushyppääjä. Olsson on voittanut kolmiloikassa yhden olympiakullan, kolme MM-kultaa, yhden MM-hopean ja kolme EM-kultaa. 

Vuonna 2001 Olsson voitti hopeaa Edmontonin MM-kisoissa tuloksella 17,47 m. Seuraavana vuonna hän voitti kultaa sekä sisä- (17,54 m) että ulkoratojen (17,53 m) EM-kisoissa ja vuonna 2003 sekä sisä- (17,70 m) että ulkoratojen (17,72 m) MM-kisoissa. Olsson voitti kultaa myös sekä vuoden 2004 Budapestin sisäratojen MM-kisoissa (17,83 m) että saman vuoden Ateenan kesäolympialaisissa (17,79 m). Vuonna 2006 hän voitti kultaa Göteborgin EM-kisoissa tuloksella 17,67 m.

Olsson voitti Kultaisen liigan palkintopotin ("jackpotin") (500&nbsp;000 dollaria) vuonna 2004 voitettuaan kolmiloikan kaikissa liigan osakilpailuissa (hän jakoi miljoonan dollarin jackpotin Tonique Williams-Darlingin kanssa). Olsson on myös kolmiloikan kultamitalisti alle 23-vuotiaiden EM-kisoista vuodelta 2001 ja hopeamitalisti nuorten EM-kisoista vuodelta 1999. Korkeushypyssä Olsson voitti kultaa nuorten EM-kisoissa 1999.

Olsson on hypännyt kolmiloikassa ulkoratojen Ruotsin ennätyksen 17,79 m (hypätty vuoden 2004 kesäolympialaisissa). Sisäradoilla hänen ennätyksensä 17,83 m (2004) sivusi vuoteen 2010 asti maailmanennätystä. Hänellä on seitsemän kolmiloikan Ruotsin mestaruutta. Korkeushypyssä Olsson on menestynyt kansallisella tasolla ja hänen ennätyksensä on 228. Pituushypyssä hänen ennätyksensä on 771 cm.

Olsson valittiin vuoden eurooppalaiseksi miesyleisurheilijaksi   vuosina 2003 ja 2004.

Vuosina 2007&ndash;2009 loukkaantumiset haittasivat Olssonin hyppäämistä ja hän oli pitkään kilpailematta. Hän teki paluun kilpailuihin heinäkuussa 2009. Vuonna 2010 Olssonin paras tulos oli Lontoossa hypätty 17,41 m. Hän oli neljäs Dohan sisäratojen MM-kisoissa 2010 tuloksella 17,23 m, viides Pariisin sisäratojen EM-kisoissa 2011 tuloksella 17,20 m ja kuudes saman vuoden Daegun MM-kisoissa tuloksella 17,23 m.

Olsson ilmoitti urheilu-uransa lopettamisesta toukokuussa 2012. Syynä lopettamiseen olivat loukkaantumiset.

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Stadtmitten metroasema

**Stadtmitte** on asema Berliinin metron linjoilla U2 ja U6. Linjoilla on omat asemansa, joita yhdistää kävelytunneli. U2:n asema avattiin 1. lokakuuta 1908 nimellä *Friedrichstraße*. 30. tammikuuta 1923 U6:n asema avattiin nimellä *Leipziger Straße (unten)*, ja U2:n asema nimettiin *Leipziger Straßeksi*. 15. syyskuuta 1924 asemat nimettiin uudelleen: U2:n *Friedrichstadt (Mohrenstraße)* ja U6:n *Friedrichstadt (Leipziger Str.)*. 1. helmikuuta 1936 *Friedrichstadt*-osa nimestä vaihdettiin *Stadtmitteksi*. U6:n asema suljettiin 13. elokuuta 1961. Vuonna 1970 U2:n aseman nimi lyheni nykyiseen muotoon. U6:n asema avattiin jälleen 1. heinäkuuta 1990. Myös U6:n aseman nimeksi vaihtui *Stadtmitte* 5. lokakuuta 1992. Asema on esteetön.

## Lähteet
Enríquez de Valderrábano

**Enríquez de Valderrábano** (n. 1500 – 1557 tai myöhemmin) oli espanjalainen vihuelisti ja säveltäjä. Hänen elämästään ei ole säilynyt elinvuosien lisäksi juuri tietoja. 

Enríquez de Valderrábano julkaisi vuonna 1547 *Silva de Sirenas* -nimisen vihuelalla säestettäviä musiikkikappaleita sisältävän kirjan. Hänen musiikkiaan ovat levyttäneet muiden muassa Naxos  ja Harmonia Mundi .

## Lähteet
Hausvogteiplatzin metroasema

**Hausvogteiplatz** on Berliinin metrolinjalla U2 sijaitseva asema Mitten kaupunginosassa. Se sijaitsee samannimisen aukion alla. Asema on ollut käytössä 1. lokakuuta 1908 alkaen. Asemalla on yksi laituri ja kaksi raidetta. Koska asema sijaitsee radan mutkassa, sen laituri on varsin kaareva. Hissejä asemalla ei ole.

## Lähteet
Miguel de Fuenllana

**Miguel de Fuenllana** (n. 1525 – 1585/1605) oli espanjalainen luutisti ja säveltäjä. Hän oli syntymästään sokea.

Miguel de Fuenllana omisti vihuelamusiikkikokoelmansa *Orphénica lyran* (1554) Espanjan Filip II:lle. Hän sävelsi vihuelalle sekä soolomusiikkia että sillä säestettyjä lauluja. 

Fuenllanan teoksia ovat levyttäneet muiden muassa Virgin Veritas  ja Naxos.

## Lähteet
Kirjesalaisuus

**Kirjesalaisuus** on useimmissa Euroopan maissa voimassa oleva perusoikeus. Se tarkoittaa, että ainoastaan kirjeen vastaanottaja saa avata kirjeen tai sähköpostiviestin. Vastaava salaisuus koskee usein myös esimerkiksi erilaisia sähköisen viestinnän muotoja.  Viestin vastaanottajalla on kirjesalaisuudesta huolimatta kuitenkin lähtökohtainen oikeus näyttää viestiä haluamilleen henkilöille tai jopa antaa viesti julkaistavaksi.

## Suomessa
Kirjesalaisuus eli nykyisin viestintäsalaisuus pohjautuu perustuslain yksityiselämän suojaa käsittelevään 10 §:ään: "Kirjeen, puhelun ja muun luottamuksellisen viestin salaisuus on loukkaamaton." Kirjesalaisuuden rikkoja voidaan tuomita rikoslain perusteella viestintäsalaisuuden loukkauksesta sakkoon tai vankeuteen enintään yhdeksi vuodeksi. Jos viestintäsalaisuuden loukkaus on törkeä, rikoksentekijä on tuomittava vankeuteen enintään kolmeksi vuodeksi.

## Maailmalla
Yhdysvalloissa ei ole erityistä perustuslaillista takuuta kirjeenvaihdon yksityisyydelle. Vuonna 1877 Yhdysvaltain korkein oikeus totesi, että kongressin säätämät lait eivät anna Yhdysvaltain postilaitoksen virkamiehille minkäänlaisia oikeuksia loukata postissa olevien kirjeiden ja sinetöityjen pakettien salaisuutta. Postiasioita koskevat säännökset ovat Yhdysvaltain perustuslain 4. lisäyksen alaisia

Saksassa liittovaltion perustuslakisuojavirastolle (kotimaan tiedusteluorganisaatio) on taattu oikeudet rikkoa kirjesalaisuus, mikäli tiedonvälittäjää on aihetta epäillä eräistä rikoksista, jotka kuuluvat viraston toimialaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Uteliaisuus voi tulla kalliiksi – lue nämä kolme tositarinaa oikeudesta, ennen kuin tutkit luvatta kumppanin puhelinta Yle, 2019
Spittelmarktin metroasema

**Spittelmarkt** on asema Berliinin metrolinjalla U2 Mitten kaupunginosassa. Asema avattiin 1. lokakuuta 1908.

Asema sijaitsee 465 metrin päässä Märkisches Museumin metroasemalta ja 620 metrin päässä Hausvogteiplatzin metroasemalta. Asemalaituri on 7,6 metriä leveä ja 110,2 pitkä. Tila on 2,6 metrin korkuinen. Asema on 3,7 metriä kadun alapuolella. 

Asema sijaitsee Spreekanalin rannalla ja sen pohjoissivulla kanavan puolella on ikkunoita, jotka päästävät päivänvaloa sisään laituritasolle. Aseman ikkunat muurattiin umpeen toisen maailmansodan aikana. Vuonna 2005 aloitettiin aseman peruskorjaus, joskin ikkunat oli avattu uudelleen jo vuonna 2003.

## Lähteet
Shock rock

**Shock rock** on rockmusiikkia, jonka sanoma tai yleisvaikutelma on "shokeeraava" ja jota usein pidetään lapsille sopimattomana. Shock rockin teemoja ovat yleensä kauhu, seksi, väkivalta ja joskus myös kova kiroilu. Nykyisistä rockmuusikoista esimerkiksi Marilyn Mansonia on luonnehdittu shock rockin esittäjäksi. Suomessa tunnetuin shock rock -vaikutteista musiikkia esittävä yhtye lienee Lordi.

## Shock rockin historiaa
Alice Cooper oli 1960-luvun jälkipuoliskolla ensimmäisiä ellei jopa ensimmäinen varsinainen shock rock -yhtye. Alice Cooper tuli tunnetuksi teatraalisesta lavaesiintymisestään, joka yhdisteli väkivaltaista teatteria, vaudevillea ja rockia. Alice Cooper on tyylilajin tunnetuin esittäjä ja edelläkävijä, mistä johtuu myös hänen lempinimensä "The Godfather of Shock rock". Jo ennen Alice Cooperia kauhu oli osana Screamin' Jay Hawkinsin esiintymistä 1950-luvun lopulla ja 1960-luvun alussa. Kauhushow on myöhemmin ollut olennainen osa myös muun muassa KISSin ja Lordin esiintymistä. 1980-luvulla pyövelin hupuissa esiintyvä The Mentors -yhtye kehitti rape rock -tyylilajin (suom. raiskausrock). Myöhemmin tyylilaji on liitetty myös eräisiin muihin shock rock -yhtyeisiin kuten The Murder Junkies ja The MILF Hunters. Black metal-yhtyeillä on tapana herättää kauhua esiintymisissään. Kuitenkin black metal ei varsinaisesti ole shock rockia, sillä raakuuden ajatellaan olevan osa sitä, eikä sillä ole välttämättä tarkoitusta erottautua  muista yhtyeistä, vaan pikemminkin olla samanlainen kuin muut.

## Esimerkkejä shock rock -yhtyeistä
*Alice Cooper
*The Crazy World of Arthur Brown
*Domination Black
*GG Allin
*GWAR
*Iggy Pop
*King Diamond
*Kiss
*Kuolleet Intiaanit
*Lizzy Borden
*Lordi
*Marilyn Manson
*The Mentors
*Ozzy Osbourne
*Plasmatics
*Rammstein
*Ruoska
*Swans Feat. Sami Kumpulainen
*Turbonegro
*Turmion Kätilöt
*Twisted Sister
*W.A.S.P.
*White Zombie
*Klamydia

## Lähteet
Hakovuori

**Hakovuori** eli **Vanajan Hakovuori** eli **Linnanpää** on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan Vanajassa oleva rautakautinen linnamäki, joka sijaitsee Vanajaveden länsirannalla. Vuoren harjanne on Hattelmalan harjun jatketta ja se sijaitsee valtatie 10:n ja valtatie 3 risteysalueen eli Hattelmalan tienliittymän itäpuolella.

## Muinaislinna
Hakovuori on viereisen Hattelmalanharjun harjujakson osa, joka sijaitsee Vanajan kirkosta noin 1,5 kilometriä lounaaseen. Mäkilinnan ympäristö on harjualueelle tyypillistä ja siinä on suuriakin korkeuseroja. Mäki kohoaa 45 metriä Vanajaveden pintaa korkeammalle ja se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Erityisesti Hakovuoren länsi- ja itärinteet ovat jyrkkiä. Vuoren länsipuolelta on otettu myös hiekkaa , mutta vuori on pääasiassa moreeniselänne. Sen sijaan vuoren luoteis-, pohjois- ja eteläpuolelta on harjulle helppo nousta. Vuoren lakiosa on 240 metriä pitkä mutta vain 10 metriä leveä. Linnapihan pinta-alaksi tulee 1,5 hehtaaria. Laella erottuu kaksi pienempää nyppylää. Pohjoissivulla harjun laki päättyy terassimaiseen muodostumaan, jonka alareunassa on kahden kivivallin jäänteitä. Alempi kivivalli poikkeaa ylemmästä kivivallista siinä, että se on kasattu hyvin erikokoisista kivistä eikä se välttämättä kelpaisi puuvarustuksen tueksi. Etelärinteessä on myös kivivallin jäänteitä, jotka ovat ihmistoiminnan turmelemia. Vuonna 2007 eteläinen vallirakenne olisi jo hävinnyt kokonaan. Harjun laella on erotettavissa myös kolme portin paikkaa. Alueella on myös luonnon muodostamaa kivikkoa, joka on paikoin vaikeasti erotettavissa ihmistoiminnasta syntyneestä vallittamisesta.

Paikka on Hämeenlinnan kaupungin luonnonhoitotoimiston hoitokohde. Museoviraston hoitoryhmä on avannut näköalan Mantereenlinnan ja Vanajaveden suuntaan. Vuoren laella on pystytetty opastaulu.

## Tutkimuksia
Linnavuori tunnettiin jo 1800-luvulla. Hjalmar Appelgren suoritti alueen tarkastuksen vuonna 1886 ja Axel Heikel vuonna 1897. Aluetta tutkittiin pintapuolisesti vielä vuosina 1921 (Julius Ailio), 1935 (Jouko Voionmaa) ja 1939 (Esko Sarasmo). Ailio piti valleja luonnonmuodotelmina. Sauramo löysi kuitenkin luoteispäässä vallin, joka oli hänen mukaansa ihmisen rakentama. Ensimmäiset arkeologiset kaivaukset suoritti Jouko Voionmaa vuonna 1949. Hän avasi vuoren laelta pienen alueen, mutta siitä ei löytynyt lainkaan esineitä. Voionmaan kaivaukset kattoivat koko linnavuoren laesta vain alle 1 %. Tämän jälkeen linnavuorella on vierailtu tarkastus- ja inventointimatkoilla useasti. Siellä ovat käynneet Anna-Liisa Hirviluoto (vuosina 1968 ja 1974), Jyri Saukkonen (1981 ja 1984), Hans-Peter Schulz (1988), Sirkka-Liisa Seppälä (1999) ja Jari-Matti Kuusela (2007). Saukkonen ei hyväksynyt alinta vallia linnan rakenteisiin.

## Lähteet
### Viitteet
CSX Transportation

**CSX Transportation**  on yhdysvaltalainen *Class I* -rautatieyhtiö, jonka omistaa CSX Corporation. Se on Norfolk Southern Railwayn ohella toinen Yhdysvaltain itärannikkoa palveleva *Class I* -rautatieyhtiö. CSXT on myös Pohjois-Amerikan vanhin rautatieyhtiö: sen historia ulottuu aina vuoteen 1827, jolloin sen edeltäjä Baltimore and Ohio Railroad aloitti rautatieliikenteen.

## Historia
CSX Transportation muodostettiin 1. kesäkuuta 1986, kun sen edeltäjä Seaboard System Railroad fuusioitui Atlantic Coast Line Railroadin, Louisville and Nashville Railroadin ja Seaboard Air Line Railroadin sekä useiden pienien yhtiöiden kanssa. 31. elokuuta 1987 Chesapeake and Ohio Railway fuusioitiin CSX Transportationin kanssa: C&O oli fuusioitunut saman vuoden huhtikuussa Baltimore and Ohio Railroadin kanssa. 

23. kesäkuuta 1997 CSX Transportation sekä Norfolk Southern hakivat yhdessä Surface Transportation Boardilta lupaa ostaa, jakaa ja liikennöidä 17&nbsp;700 ratakilometrin laajuinen Consolidated Rail Corporation (Conrail). Valtion omistama Conrail oli ollut toiminnassa vuodesta 1976 alkaen, ja se oli yhdistänyt useita pienempiä rautatieyhtiöitä valtiolliseksi rautatieyhtiöksi. Hakemus hyväksyttiin 6. kesäkuuta 1998 ja omistussuhteiden siirron takarajaksi asetettiin 22. elokuuta. CSX hankki omistukseensa 42% ja Norfolk Southern sai loput 58% Conrailin omistuksesta. Kaupan myötä CSX:n rataverkon laajuus kasvoi noin 6&nbsp;100 ratakilometrillä: valtaosa tästä oli entisen New York Central Railroadin rataa. CSX aloitti liikenteen entisellä Conrailin rataverkolla 1. kesäkuuta 1999.

## Yhtiön nimi
Yhtiön nimi syntyi, kun Chessie System, Inc. ja Seaboard System Railroad  (yleisesti *Chessie* ja *Seaboard*) aloittivat fuusioitumisneuvottelut. Tuolloin puheenjohtaja oli sitä mieltä, että muodostettavan uuden yhtiön nimessä ei olisi kummankaan aiemman yhtiön nimeä yhteistyön vuoksi. Ehdotuksia nimeksi kysyttiin molempien yhtiöiden työntekijöiltä, ja suurin osa niistä oli alkukirjainten yhdistelmiä. Samaan aikaan Interstate Commerece Commissionille annettiin väliaikainen nimilyhenne CSC (*Chessie-Seaboard Company*), joka kuului virginialaiselle rekkafirmalle. Myös CSM (*Chessie-Seaboard Merger*) oli jo varattu, joten lakimiehet päättivät ottaa käyttöön lyhenteen CSX, joka jäi pysyvästi käyttöön.

Julkisessa tiedonannossa sanottiin: ”CSX on sopiva, sillä C voi tarkoittaa Chessietä ja S Seaboardia, ja X, kertomerkki, voi tarkoittaa että yhdessä olemme enemmän”. Perään liitettiin myöhemmin T-kirjain, muodostaen lyhenteen CSXT. Tämä tehtiin sen vuoksi, että X-kirjaimeen päättyvät lyhenteet oli varattu rautatiekalustoa omistaville yhtiöille, jotka eivät olleet rautatieliikennöitsijöitä.

## Katso myös

* New Rock Subdivision

## Aiheesta muualla

*CSX Transportation 
*CSX-parodiasivusto  
*CSX:n historia 
*CSX-valokuvagalleria 
*RailServe: CSX-uutiset  
*CSX:n rataosaselostukset
Justin Wilson

**Justin Wilson** (31. heinäkuuta 1978 Sheffield, Englanti, Iso-Britannia – 24. elokuuta 2015 Allentown, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli englantilainen autourheilija. Hän kilpaili kaudella 2003 Formula 1 -sarjassa, jonka jälkeen hän siirtyi Champ Car (nyk. IndyCar) -sarjaan Yhdysvaltoihin, jossa hän ajoi kuolemaansa saakka. Hän ajoi myös yhden kilpailun Formula E -sarjassa.

Wilsonin nuorempi veli Stefan on myös autourheilija ja kilpaili Indy Lights-sarjassa.

## Ura
Wilson aloitti uransa kartingilla Ison-Britannian sarjoissa vuonna 1987 ja siirtyi niistä aina suurempiin luokkiin. Ensimmäiseen merkittävään luokkaan hän osallistui vuonna 1998, jolloin hän voitti Formula Palmer Audi -sarjan mestaruuden. Vuonna 2001 Wilson voitti International Formula 3000 -sarjan mestaruuden. Formula 1 -sarjaan hän osallistui kaudella 2003. Wilson on kaikkien aikojen pisin F1-kuljettaja, 1,93 metriä pitkä. Aluksi hän ajoi Minardilla, mutta vaihtoi kauden kuluessa Jaguarille. Hän saavutti yhden pisteen ajettuaan kahdeksanneksi Yhdysvaltain GP:ssä. F1-uransa jälkeen hän siirtyi Champ Car -sarjaan. Hän oli parhaimmillaan sarjan toinen vuosina 2006 ja 2007. Samoina vuosina Wilson voitti Greg Moore Legacy Awardin. Vuodesta 2008 lähtien Wilson kilpaili IndyCar-sarjoissa. Hän ehti voittaa kolme kilpailua. 

Vuonna 2015 Wilson teki debyytin Formula E -sähköautosarjassa osallistuessaan Venäjän GP:hen Andrettin riveissä.

## Kuolema
Wilson menehtyi 24. elokuuta 2015 Poconon osakilpailussa päivää aikaisemmin saamiinsa vammoihin. Hänen edellään ulosajaneen Sage Karamin autosta irtosi keulapala, joka sinkoutui suoraan Wilsonin kypärään aiheuttaen vakavan päävamman. Hänet vietiin tajuttomana lääkärihelikopterilla sairaalaan Pensylvaniaan, jossa hän kuoli vammoihinsa vain päivää myöhemmin.

## Tulokset
### Formula 1 -tulokset

### Formula 3000 -tulokset

### Formula E -tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Paul Tracy

**Paul Anthony Tracy** (s. 17. joulukuuta 1968 Scarborough, Ontario, Kanada) on kanadalainen Champ Car -kuljettaja.

## Ura
Tracy aloitti mikroautoissa jo nuorena. Vuonna 1985 Tracy 16-vuotiaana voitti nuorimpana kilpailijana Canadian Formula Ford -sarjan. Viisi vuotta myöhemmin hän voitti Indy Lights -mestaruuden.

Vuonna 1991 Tracy ajoi ensimmäisen Champ Car -kilpailunsa ja kaksi vuotta myöhemmin hän ajoi ensimmäisen täyden kautensa ja sijoittui kolmanneksi voittaen viisi osakilpailua. Tracyllä on eniten osakilpailuvoittoja Champ Car -sarjan aktiivikuskeista. Vuonna 2003 hän voitti koko sarjan ja seitsemän osakilpailua.

Indianapolis 500 -kilpailussa Tracy on ollut mukana viidesti. Hänen paras sijoituksensa on vuoden 2002 toinen sija.
Nintendo Adventure Books

**Nintendo Adventure Books** on Archway Booksin vuosina 1991 ja 1992 julkaisema seikkailukirjasarja. Kirjan idea perustuu Choose Your Own Adventure -kirjasarjan formaattiin, jossa lukija valitsee vaihtoehdoista seikkailun kulun. Kirjoissa on monta loppua ja seikkailun eteneminen rajoitetaan lukemalla vain lukijan valinnan mukaiset sivut. Nintendo Adventure Books -kirjoja julkaistiin kaksitoista, joista kymmenen on Mario-aiheisia ja kaksi The Legend of Zelda -aiheisia. Jokaisessa kirjassa on 121 sivua.

Kirjoissa lukija asettuu kirjan päähenkilön asemaan ja joutuu tekemään valintoja tämän puolesta. Tarinan edetessä lukija saa haltuunsa esineitä ja kolikoita ja kirjat sisältävät taulukon, josta pelaaja voi jälkeenpäin tarkastaa menestymisensä tavaroiden hankkimisessa. Kirjoissa on monta loppua, joista yksi on voittoisa ja loput päättyvät tekstiin *Game Over*.

Englanninkielisiä alkuteoksia käännettiin hollanniksi (*Nintendo - Kies je eigen avontuur*, Tijgerboek), unkariksi ja ruotsiksi.

## Kirjojen nimet ja kirjoittajat
**Englanniksi**
#*Double Trouble*, Clyde Bosco
#*Leaping Lizards*, Clyde Bosco
#*Monster Mix-Up*, Bill McCay
#*Koopa Capers*, Bill McCay
#*Pipe Down!*, Clyde Bosco
#*Doors to Doom*, Bill McCay
#*Dinosaur Dilemma*, Clyde Bosco
#*Flown the Koopa*, Matt Wayne
#*The Crystal Trap*, Matt Wayne
#*The Shadow Prince*, Matt Wayne
#*Unjust Desserts*, Matt Wayne
#*Brain Drain*, Matt Wayne

**Hollanniksi**

#*Groot gevaar* (käännös *Double Trouble*sta)
#*De handige hagedis* (käännös *Leaping Lizards*sta)
#*Van onderen!* (käännös *Pipe Down!*sta)
#*De duistere deur* (käännös *Doors to Doom*sta)

**Unkariksi**

#*Dupla gubanc* (käännös *Double Trouble*sta)
#*A nyúlkirály* (käännös *Leaping Lizards*sta)
#*A nagy kavarodás* (käännös *Monster Mix-Up*sta)

**Ruotsiksi**
#*Prinsen från skuggorna* (käännös *The Shadow Prince*sta)
#*Farligt frosseri* (käännös *Unjust Desserts*sta)
#*Kristallfällan* (käännös *The Crystal Trap*sta)
#*Kampen om dinosaurielandet* (käännös *Dinosaur Dilemma*sta)

## Lähteet ja Aiheesta muualla
* Kirjojen esittely
* Numero #10
Filipe de Magalhães

**Filipe de Magalhães** (n. 1571, Azeitão – 1652, Lissabon) oli portugalilainen säveltäjä. Hän toimi Évoran tuomiokirkon *mestre de capelana* vuodesta 1594 kuolemaansa saakka. 

Magalhães sävelsi muun muassa polyfonista vokaalimusiikkia. 

## Lähteet
Jazzcore

**Jazzcore** on termi kulmikkaalle ja usein tekniselle punk-musiikin muodolle. Joskus termiä Jazzcore käytetään myös metallimusiikin ala-lajina.

## Yleistä
Jazzcorelle tunnusomaista ovat punkista lähtöisin oleva energia ja asenne yhdistettynä teknisesti haastavaan soittoon ja kappalerakenteisiin. Musiikillisesti jazzcore ei välttämättä ole niinkään jazzmaista vaan ilmaisu tulee musiikin teknisyyden ja haasteellisuuden kautta. Usein jazzcoreyhtyeet ovat pieniä kokoonpanoja, kolmen tai jopa kahden hengen yhtyeitä. 

Musiikissa käytettyjen vähien soittimien takia rytmi, riffit, dynamiikka ja äänen tekstuuri ovat sävellyksellisessä mielessä usein selvästi melodisia seikkoja tärkeämmässä osassa, mutta silti ei voi puhua täysin melodiattomasta musiikista. 

Usein käytetty synonyymi jazzcorelle on progepunk, jolloin progressiivista rockmusiikkia tarkoittavalla termillä vihjataan musiikin monimutkaisuuteen ja vaikeuteen.

## Historia
Punk-musiikin tärkeimpiä piirteitä on ollut aina ollut "kuka tahansa saa soittaa" -henkinen ulosanti. Amatöörimäisyys soittotaidossa ja lo-fi-estetiikka ovat vahvasti läsnä olevia elementtejä. 

Kuitenkin punkin alkuajoiltä lähtien 1970-luvun lopulta on mukana ollut myös yhtyeitä joiden soittotaito on antanut mahdollisuuden joko yhdistellä musiikkiinsa vaikutteita muista tyylilajeista tai hitsata oman musiikkinsa tiukemmin yhteen, hyvinä esimerkkeinä The Clash Britanniasta ja varsinkin Dead Kennedys Yhdysvalloista. 

Dead Kennedys teki pesäeron perinteiseen punk-ilmaisuun jo ensilevyllään *[[Fresh Fruit for Rotting Vegetables]]*, missä yhtyeen kappaleet sisälsivät huomattavan paljon enemmän riffi- ja sointuvaihdoksia kuin punkyhtyeille oli ominaista. Yhtyeen soittotaito oli teknisesti harvinaisen korkeatasoista ja yhteensoitto tiukasti yhteen sulautunutta, mutta ilmaisu silti raakaa, energistä ja kaoottista.

## Yhtyeitä
Jazzcore ei ole koskaan ole ollut suuri punk-musiikin alalaji mutta muutamia huomionarvoisia yhtyeitä löytyy. 
*Nomeansno, tunnetuin nykyisistä jazzcore-yhtyeistä. Kanadalainen trio on tehnyt pitkän uran ja kiertänyt useita kertoja ympäri maailmaa.
*Ruins, basso/rummut duo Japanista. 
*Naked City, free- ja avantgardejazzin legendan John Zornin yhtye.
*Zu, italialainen freejazzcore trio.
*Sabot, Yhdysvaltalainen, Tšekissä asuva basso/rummut duo.
*Deep Turtle, tunnetuin suomalainen alan yhtye.
*Cause For Effect, toinen suomalainen, basso/rummut jazzcore yhtye.
*Can Can Heads, suomalainen yhtye.
*MurhaMurhaItsemurha, suomalainen yhtye.
*Oscar H.O.T. Quartet, suomalainen yhtye.

Myös suomalaiset tunnetut yhtyeet CMX ja YUP ovat soittaneet progepunkin tai jazzcoren kaltaista musiikkia.
Jukka Kiviniemi

**Jukka ”Jukkis” Kiviniemi** (s. 1968) on suomalainen basisti. Hän on soittanut muun muassa kokoonpanoissa nimeltä Aki Sirkesalo ja Lemmen jättiläiset, Sami Saari & Cosmosonic, Hearthill, Ismo Alanko & yhtye, Soul Tattoo, RePekka, Jukka Poika ja Jenkkarekka, Nuspirit Helsinki, Tekniikan ihmelapset.

Kiviniemi asui ja työskenteli 2005-2016 Alankomaissa mm. yhtyeissä Town Of Saints, Rolling Beat Machine,Rootsriders ja Amsterdam Fayah Allstars.Kiertueilla Etelä Afrikassa,Swasimaassa,Kap Verdellä,Saksassa ,Japanissa ja Pohjois Koreassa.Kiviniemi palasi Suomeen 2017 ja työskentelee freelance basistina ja tuottajana.
Nykyiset yhtyeet mm:The Shubie Brothers,The Valkyrians,Bobby Oroza,Sami Saari,Soulmiehet ja Hearthill.

## Aiheesta muualla
*
Myrkkypilleri (kauppaoikeuslauseke)

**Myrkkypillerillä** viitataan osakeyhtiön yhtiöjärjestyksessä olevaan lausekkeeseen, joka estää vihamielisiä yritysostotarjouksia menestymästä.

Myrkkypillerilausekkeessa vihamielinen ostotarjous (ostotarjous jota kohdeyhtiön johto ei hyväksy) estetään siten, että yritys tekee ostotarjouksen vastapainoksi suunnatun osakeannin. Tämä suunnattu osakeanti kohdistetaan luonnollisesti tahoille, jotka suhtautuvat vihamielisesti ostotarjoukseen. Näin estetään ostotarjouksen tavoitteleman äänienemmistön saavuttaminen yhtiössä.

Lauseke ei estä yrityksen valtaamista, mutta tekee siitä huomattavasti normaalia kalliimman toimenpiteen. Näin yritysjohdon ei tarvitse pelätä, että se sivuutettaisiin uuden omistajan valinnoilla. Näin siirretään käytännössä yrityksen päätösvaltaa osakkeenomistajilta yritysjohdon suuntaan.
Fritz-X

**Ruhrstahl FX-1400 Fritz-X** oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen liitopommi.

Fritz-X painoi 1 400 kg. Se oli panssaria läpäisevä pommi, jota ohjattiin radiokomennoilla. Pommi pudotettiin  Dornier Do 217 ja Heinkel He 177 pommikoneista 5–6 km:n korkeudesta kohteen ilmatorjunnan kantaman ulottumattomista. Se oli ensimmäinen ohjattava liitopommi. Se kiihtyi pudotuksen aikana liki äänen nopeuteen. Prototyyppikokeissa pommit osuivat 5 metrin halkaisijan sisään. 

III/KG 100, joka muodostettiin  Lehr und Erprobungskommano 21:stä, oli ensimmäinen Fritz-X:n käyttäjä. Pommittajiksi siis valittiin erityisen kouliintuneita lentäjiä jne., opettajien opettajia. Do 217K-2-koneissa oli kussakin kaksi pommia. 
Pommeilla upotettiin 9. syyskuuta 1943 italialainen taistelulaiva *[[RN Roma (1940)|Roma]]* ja taistelulaiva *Italia* vaurioitui pahoin. Englantilainen taistelulaiva ''HMS Warspite'' vaurioitui ja sen korjaus kesti vuoden. 
Liittoutuneet alkoivat käyttää radiohäirintää pommien torjuntaan. 

Kaikkiaan 1 386 Fritz--pommia valmistettiin ja 602 käytettiin testaukseen. Sotakäyttöön päätyi vähäinen määrä.

## Tekniikkaa
* Suunnittelutoimisto tri Kramerin DVL (Deutsche Versuchsanstalt fur Luftfahrt) 
* Rakenne: Teräskuori 
* Pyrstö: Ristin muotoiset siivet, joissa sähkömoottorilla toimiva peräsin
* Voimalaite: Ei ollut, mutta kiinteäajoainerakettimoottoreita kaavailtiin. 
* Radiolinkki: Kehl/Strassburg FuG203 ja FuG230 
* Räjähdyspanos: 320 kg amatolia 
* Pituus: 3,3 m
* Kärkiväli: 1,4 m
* Rungon halkaisija: 0,55 m  
* Massa: 1 570 kg
* Huippunopeus: 1 035 km/h  
* Kantama: 5 km 
* Valmistus:  1 386 kpl 

## Aiheesta muualla
Évoran tuomiokirkko

**Évoran tuomiokirkko** () on tuomiokirkko Évoran kaupungissa Portugalissa. Se kuuluu osana kaupungin historiallista keskustaa Unescon maailmanperintöluetteloon.

Évoran tuomiokirkko on Portugalin suurin keskiaikainen katedraali.

Évoran tuomiokirkko rakennettiin vuosien 1184 ja 1204 välisenä aikana. Sitä muokattiin vuosina 1280–1340 goottilaiseen tyyliin. Pääkappeli rakennettiin kokonaan uudelleen 1700-luvulla. 


Evora-Se Catedral-06-Turm-1983-gje.jpg
Evora-Se Catedral-08-Portal-2011-gje.jpg
Evora-Se Catedral-58-Mittelschiff-2011-gje.jpg
Evora-Se Catedral-24-Kreuzgang-2011-gje.jpg
Evora-Se Catedral-28-Kreuzgang-2011-gje.jpg
Evora-Se Catedral-32-Blauglockenbaum-2011-gje.jpg
Evora-Se Catedral-66-Schaedel-2011-gje.jpg
Evora-Se Catedral-68-Kapelle-2011-gje.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Netta

**Netta** on Anetta-nimestä johdettu naisen etunimi. Nettaa käytetään myös Agnesin lempinimenä. Netan nimipäivä on ollut suomalaisessa kalenterissa Aunen nimipäivänä, 21. tammikuuta vuodesta 2005.

Tammikuuhun 2026 mennessä nimi Netta on annettu Suomessa noin 2780 henkilölle.

## Tunnettuja Nettoja

* Netta Barzilai (s. 1993), israelilainen laulaja, vuoden 2018 euroviisuedustaja
* Netta Hanhimäki (s. 2003), suomalainen jalkapalloilija
* Netta Hirvenkivi (s. 1997), suomalainen näyttelijä
* Netta Iivari (s. 1973), suomalainen professori
* Netta Koso (s. 1991), suomalainen jalkapalloilija
* Netta Laaksonen (s. 2001), suomalainen lentopalloilija
* Netta Laasio (s. 1996), suomalainen jalkapalloilija
* Netta Laurenne, ent. *Dahlberg* (s. 1980), suomalainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä
* Netta Lehtola (s. 1996), graafinen suunnittelija ja kuvittaja
* Netta Malinen (s. 1992), suomalainen ratameloja
* Netta Muskett, *Anne Hill* (1888–1963), brittiläinen kirjailija
* Netta Rummukainen (s. 1996), suomalainen pesäpalloilija
* Netta Skog (s. 1990), suomalainen harmonikansoittaja
* Netta Tiitinen (s. 1980), suomalainen kuvataiteilija
* Netta Walldén (s. 1973), suomalainen kirjailija ja opettaja.

## Lähteet