open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Foo Fightersin diskografia

Tämä artikkeli käsittelee yhdysvaltalaisen rockyhtye **[[Foo Fighters]]in diskografiaa**. Diskografia koostuu seitsemästä studioalbumista, kahdesta EP-levystä, kolmesta videoalbumista ja kahdestakymmenestäkahdeksasta singlestä. Foo Fightersiin kuuluu Dave Grohl (laulu ja kitara), Taylor Hawkins (rummut), Nate Mendel (basso), Chris Shiflett (kitara) ja Pat Smear (kitara).

Yhtyeen esikoisalbumi (1995) ylsi 23. sijalle yhdysvaltalaisella Billboard 200 -listalla ja myi platinaa Yhdysvalloissa. Suomessa se saavutti 21. sijan Suomen virallisella listalla. Seuraava albumi *[[The Colour and the Shape]]* (1997) menestyi edellistä paremmin yltämällä kymmenenneksi Billboard 200:lla ja myi platinalevyn verran sekä Yhdysvalloissa, Australiassa että Kanadassa. Suomessa albumi pääsi myös korkeammalle, sijalle 12. Single "Everlong" myi kultaa Yhdysvalloissa. *[[There Is Nothing Left to Lose]]* (1999) myi jälleen platinaa sekä Yhdysvalloissa, Australiassa että Kanadassa. "Learn to Fly" oli yhtyeen ensimmäinen single, joka saavutti ensimmäisen sijan singlelistalla. Yhtyeen neljäs albumi *[[One by One]]* (2002) saavutti ylimmät sijat Britanniassa ja Australiassa. Vuonna 2003 yhtye julkaisi ensimmäisen live-albuminsa, *[[Everywhere But Home]]n*, joka sisälsi osan *One by One* -kiertueesta.

Yhtyeen viides studioalbumi *[[In Your Honor]]* julkaistiin vuonna 2005. "Best of You" teki yhtyeen single-ennätyksen myyden platinaa sekä Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Toinen live-albumi, *[[Skin and Bones]]*, julkaistiin vuonna 2006. Se ylsi sijalle 21 Yhdysvalloissa ja se myi 49 tuhatta kopiota ensimmäisellä viikollaan. Yhtyeen kuudes studioalbumi *[[Echoes, Silence, Patience & Grace]]* (2007) ylsi listojen huipulle sekä Isossa-Britanniassa, Australiassa, Kanadassa että Belgiassa, tehden siitä yhtyeen eniten listaykkösiä saavuttaneen albumin. Albumilta julkaistut singlet menestyivät listoilla myös hyvin: "The Pretender", "Long Road to Ruin" ja "Let It Die" saavuttivat Hot Modern Rock Tracks -listan kärkisijan Yhdysvalloissa.

Yhtyeen seitsemäs studioalbumi *[[Wasting Light]]* julkaistiin 12. huhtikuuta 2011 ja se nousi heti julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan kärkeen. Se myös syrjäytti 11 viikkoa listaykkösenä olleen soul-laulaja Adelen albumin *21* Britannian virallisella albumilistalla.

## Albumit
### Studioalbumit
}
|-
|2017
|***[[Concrete and Gold]]***
* Julkaistu: 15. syyskuuta 2017
* Levy-yhtiö: Sony
* Formaatti: 
|align="center"|
|align="center"|
|align="center"|
|align="center"|
|align="center"|
|align="center"|
|align="center"|
|align="center"|
|align="center"|
|align="center"|
|align="center"|
|
*
|-
|2021
|*[[Medicine at Midnight|*'Medicine at Midnight**]]'' 

* Julkaisu: 5. helmikuuta 2021
* Levy-yhtiö: RCA, Roswell
* Formaatti:
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|-
|2023
|[[But Here We Are|***But Here We Ar*e''']]
* Julkaistu: 2. kesäkuuta 2023

*Levy-yhtiö: 
* Formaatti:
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|-
|align="center" colspan="21" style="font-size: 8pt"| "—" tarkoittaa, että albumi ei päässyt listoille.
|-
|}

### Kokoelmat

### EP:t

### Livealbumit

## Singlet

## Lähteet
Hyperoksia

**Hyperoksia** eli **happimyrkytys** tarkoittaa tilaa, jossa ihmisen elimistö saa liikaa happea, eli hapen osapaine hengitettävästä kaasusta (ilmasta) on liian suuri. Kyseiseen tilaan joutumiselta edellytetään riittävän korkea hapen osapaine hengitettävästä ilmasta sekä riittävän korkea ympäröivä paine. Hyperoksia on erityisesti sukeltajien ongelma, sillä esimerkiksi 100&nbsp;% happea ei voi käyttää yli kuuden metrin syvyydessä, jolloin vedenpaine saa aikaan hapen osapaineen nousun. Turvallisena hapen osapaineen rajana pidetään yleisesti 1,4 baria.

## Oireet

Hyperoksian oireita ovat pääasiassa tajuttomuus, päänsärky  sekä keskushermostolliset oireet, muun muassa epilepsiakohtausta muistuttavat krampit ja halvaukset, joiden jälkeen potilas lähes hyperventiloi.

## Katso myös

* Sukeltajantauti
* Painekammio

## Lähteet

1. Timo Vikman: Sukellus

2. Sukeltajaliitto: Nitrox -kurssioppikirja
Denis Volotka

**Denis Vladimirovitš Volotka** (; s. 10. lokakuuta 1985) on kazakstanilainen hiihtäjä, joka edusti vuoden 2011 tammikuuhun asti Venäjää.

Volotka on kilpaillut maailmancupissa vuodesta 2010 lähtien. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa on kymmenes tila Davosin sprintistä joulukuulta 2011. Hän voitti Nikolai Tšebotkon kanssa vapaan hiihtotavan parisprintin Quebecissä joulukuussa 2012.

Volotka sijoittui kuudenneksi parisprintissä yhdessä Aleksei Poltoraninin kanssa Oslon MM-kisoissa 2011.

## Lähteet
Hyppysammakko

**Hyppysammakko** (*Rana dalmatina*) on Etelä- ja Keski-Euroopassa yleisenä avoimilla metsäalueilla ja suoniityillä elävä sammakkolaji. Siitä on aiemmin käytetty myös nimeä **pitkäkoipisammakko**. Lajin pohjoisimpia esiintymispaikkoja ovat Tanska, Etelä-Ruotsi ja Öölanti. Hyppysammakko kasvaa 5–9&nbsp;cm pitkäksi. Laji tunnetaan pitkistä ja korkeista loikistaan, jotka voivat olla jopa kahden metrin mittaisia. Tämä on mahdollista erittäin pitkien ja voimakkaiden takaraajojen ansiosta. Hyppysammakko muistuttaa ulkonäöltään tavallista sammakkoa ja viitasammakkoa, mutta on niitä hentorakenteisempi. Pohjaväri on vaaleanruskea, jossa on tummia pisteitä selässä ja raitoja takaraajoissa. Lisäksi terävästä kuonosta silmien kautta ulkoisiin tärykalvoihin kulkee ruskeat juovat. Uhattuna hyppysammakko loikkaa vettä kohti, vaikka onkin melko huono uimari. Naaraat talvehtivat maalla, mutta koiraat talvehtivat yleensä jään alla lammissa ja järvissä. Heti jään sulamisen jälkeen sammakot alkavat kutea. Naaras laskee munat suurina erinä veteen. Nuijapäät kehittyvät 3–4 kuukauden kuluessa aikuisiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Hyppysammakko (''Rana dalmatina'')
* UniProt: Taxonomy - ''Rana dalmatina'' 
* University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): ''Rana dalmatina'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Rana dalmatina'' 
* PheroBase: Semiochemicals of ''Rana dalmatina'', the European agile frog
Paavo Tolonen

**Paavo Ilmari Tolonen** (3. kesäkuuta 1936 Luusua, Kemijärvi – 2. elokuuta 2009 Pudasjärvi) oli pohjoissuomalainen kuvataiteilija, taidemaalari ja kuvanveistäjä.

## Henkilöhistoria
Tolosen vanhemmat olivat seppä Janne Tolonen ja Riikka Alaluusua. Perheessä oli 18 lasta, joista Paavo Tolonen oli toiseksi nuorin. Hän meni naimisiin vuonna 1962 terveydenhoitaja Laimi Körkön kanssa, ja perheeseen syntyi yhdeksän lasta. Tolonen kävi Vapaan taidekoulun 1955–1956 ja Suomen Taideakatemian koulun 1957–1960, ja palasi sitten Pudasjärvelle kuvaamataidon opettajaksi. Opiskeluaikanaan Tolonen työskenteli Otavan kirjapainossa. Hän suoritti vielä maisemamaalauskurssin Suomenlinnassa 1957 ja henkilökuva- ja monumenttitaiteen kurssin Oulussa 1976. Tolonen asui ja toimi opettajana Pudasjärvellä kolmisenkymmentä vuotta, vuoteen 1974 asti. Pudasjärveltä hän muutti Haukiputaan Martinniemeen vuonna 1987.

## Taiteellinen tuotanto
Tolonen debytoi taiteilijana Helsingissä vuonna 1961, hänen ensimmäinen yksityisnäyttelynsä oli Pudasjärvellä seuraavana vuonna. Tolonen kuvasi teoksissaan paljon maaseutua ja sen ihmisiä ja olosuhteita, mutta myös luontoa ja omia lapsiaankin. Hän oli myös suosittu muotokuvamaalari, joka maalasi yli sata muotokuvaa yhteiskunnallisista, kirkollisista ja kulttuurielämän henkilöistä. Ehkä huomattavimpia näistä ovat kolme maaherraa, neljä kenraalia, kaksi yliopiston rehtoria, piispa sekä useat yliopiston professorit. Lisäksi Tolonen teki useita veistoksia ja reliefejä. Tolosen teoksia on muun muassa Wäinö Aaltosen museossa, Oulun taidemuseossa ja Aineen taidemuseossa. Hän sai Valtion taidepalkinnon 1975 ja Kalevalan juhlavuoden mitalin 1985.

Paavo Tolosen taidesäätiö perustettiin vuonna 2011. Se järjestää näyttelytoimintaa. 

### Tilaustyöt ja julkiset taideteokset

* *Sallikaa lasten tulla*, maalattu reliefi, Maikkulan seurakuntakeskus, Oulu 1996
* *Elämän virta*, maalattu reliefi, Oulun rauhanyhdistys 1995
* *Toinen tuleminen*, alttariteos, Simon seurakuntasali 1995
* *Eteenpäin ja Ylöspäin*, reliefi, ruostumaton teräs sekä *Opinvirrat*, maalattu reliefi, Oulun keskusammattikoulu 1994
* *Valon tie*, puuveistos, Kempeleen kirkko 1992
* *Kasvun käyrät*, teräsveistos, Pudasjärven Osuuspankki 1988
* *Peilin edessä*, hautamuistomerkki, Oulu 1986
* *Ristin tie*, alttaritaulu, Pudasjärven seurakuntatalo 1984
* *Seuratkaa minua*, seinämaalaus, Kuusamon rauhanyhdistys 1983
* *Tulkaa minun tyköni*,  alttaritaulu, Puolangan kirkko 1982
* *Elämän aakkoset*, seinäreliefi, Oulunsalon ala-aste 1980
* *Uusi päivä*, sankarivainajien muistomerkki, Pudasjärvi 1978

## Lähteet
* Kirjastovirma (Viitattu 3.3.2011)
* Yle 5.8.2009 (Viitattu 3.3.2011)

### Viitteet
Perianne Jones

**Perianne Jones** (s. 18. helmikuuta 1985 Almonte) on kanadalainen uransa lopettanut hiihtäjä. Hän edusti seuratasolla Ottawalaista Nakkertokia.

Jones on kilpaillut maailmancupissa vuodesta 2005 lähtien. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa on yhdeksäs tila Liberecin sprintistä 2013. Parisprintissä hän on ollut kolmas Milanossa 2012 ja Sotšissa 2013.

Jones osallistui MM-kisoihin ensimmäistä kertaa vuonna 2009. Tuolloin hän ei saavuttanut mainittavaa menestystä henkilökohtaisilla matkoilla, mutta oli kuudentena parisprintissä yhdessä Sara Rennerin kanssa. Jones kilpaili seuraavana vuonna Vancouverin olympialaisissa, joissa hän oli sprintissä 41., yhdistelmäkilpailussa 56. ja viestissä 15. Hän sijoittui parisprintissä kuudenneksi Oslon MM-kisoissa 2011 hiihdettyään Daria Gaiazovan kanssa.

## Lähteet
Plusmies

**Plusmies** () on Frederik Pohlin vuonna 1976 ilmestynyt tieteisromaani. Teoksen on suomentanut Kari Nenonen.

Teos on voittanut Nebula-palkinnon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Johanna Sinisalo: Plusmies. Aikakone 1/1989.
* Russ Allbery: Shards of Honor. 4.1.2007.
Frosterus

**Frosterus** on suomalainen vanha kulttuuri- ja pappissuku, jonka yksi haara on aateloitu. Frosterusten kantaisä on Kalajoen kappalaisena ja Hailuodon kirkkoherrana toiminut Ericus Henrici Frosterus (k. 1615), joka oli kotoisin tuolloin Lohjaan kuuluneen Nummen pitäjästä Pakkalan rusthollista. Lähtiessään opiskelemaan hän oli johtanut kotitalonsa nimestä ruotsalais-latinalaisen sukunimen Frosterus (ruots. pakkanen = *frost*). Hänen jälkeläisensä vaikuttivat usean sukupolven ajan pappeina Pohjois-Pohjanmaalla. Kuopion piispa Robert Frosteruksen jälkeläiset aateloitiin isänsä ansioista vuonna 1875 nimellä **af Frosterus** ja suku introdusoitiin seuraavana vuonna Suomen ritarihuoneelle aatelisena sukuna numero 249.

## Suvun jäseniä

*Erik Frosterus (1713–1788), Haukiputaan kappalainen ja katekismuksen tekijä
*Johan Frosterus (1720–1809), kirjailija ja Sotkamon kirkkoherra
*Johan Frosterus (1751–1838), Kalajoen kirkkoherra
*Erik Johan Frosterus (1776–1826), kirkkoherra ja rovasti, Kalajoen kirkkoherra Johan Frosteruksen poika
*Benjamin Frosterus (1792–1856), Vaasan ja Mustasaaren kirkkoherra, professori, Kalajoen kirkkoherran Johan Frosteruksen poika
*Robert Frosterus (1795–1884), Kuopion hiippakunnan ensimmäinen piispa, Kalajoen kirkkoherran Johan Frosteruksen poika ja Sotkamon kirkkoherran Johan Frosteruksen veljen pojanpoika
*Berndt Leonard Frosterus (1808–1887), Kärsämäen kirkkoherra, Johan Frosteruksen veljen pojanpoika, Robert Frosteruksen pikkuserkku
*Johan Gustaf Frosterus (1826–1901), yleisen historian professori, Benjamin Frosteruksen (1792–1856) poika
*Johan Carl Emil af Frosterus (1830–1900), oikeusosaston senaattori, Robert Frosteruksen poika, aateloitiin 1875 isänsä ansioista
*August Johan Frosterus (1831–1882),  Sievin ja Piippolan kirkkoherra, valtiopäivämies
*Alexandra Frosterus-Såltin (1837–1916), taidemaalari, J. G. Frosteruksen sisar
*Theodor Frosterus (1842–1919), insinööri, virka- ja valtiopäivämies
*Teuvo Pakkala, vuoteen 1889 *Frosterus* (1862–1925), kirjailija
*Charles Emil af Frosterus (1864–1945), pankinjohtaja ja valtiopäivämies, Johan Carl Emil af Frosteruksen poika
*Benjamin Frosterus (1866–1931), valtiongeologi, professori, J. G. Frosteruksen poika
*Hanna Frosterus-Segerstråle (1867–1946), kirjailija ja taidemaalari, J. G. Frosteruksen tytär
*Sigurd Frosterus (1876–1956), suomalainen arkkitehti, J. G. Frosteruksen pojanpoika

## Lähteet
Marianna Tolvanen

**Marianna Tolvanen** (s. 27. joulukuuta 1992) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Naisten Liigassa pelaavaa FC Honkaa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Tolvanen on FC Hongan kasvatti ja siirtyi Hongasta Helsingin Jalkapalloklubiin kausiksi 2011–2012. Kaudeksi 2013 hän palasi Honkaan mutta siirtyi vuosi myöhemmin Åland Unitediin .

Suomen maajoukkueessa Tolvanen pelasi ensimmäisen ottelunsa helmikuussa 2011 Venäjää vastaan. Maaliskuun 2014 loppuun mennessä hän on pelannut 34 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. Vuoden 2013 EM-kilpailuissa hän pelasi kaksi ottelua.

## Lähteet
Uuden-Granadan varakuningaskunta

**Uuden-Granadan varakuningaskunta** () oli Espanjan siirtomaa Etelä-Amerikassa. Siihen kuuluivat nykyisten Kolumbian, Venezuelan, Ecuadorin ja Panaman alueet sekä osia Costa Ricasta, Brasiliasta, Perusta ja Nicaraguasta. Se muodostettiin Perun varakuningaskunnan pohjoisosasta vuonna 1717, koska tiedonkulku laajan, lähes koko mantereen kattavan valtakunnan alueella oli osoittautunut liian hankalaksi. Lisäksi kruunu halusi kehittää alueen kullantuotantoa ja piti mantereen pohjoisosaa strategisesti merkittävänä paikkana taistelussa merirosvoja vastaan. Muita varakuningaskunnan merkittäviä vientituotteita olivat muun muassa sokeriruoko, nahka ja puuvilla sekä Bogotássa sijaitseva ruutitehdas. Talouskasvu jäi kuitenkin vaisuksi, mihin vaikutti esimerkiksi kruunun määräämät korkeat verot ja se, että varakuningaskuntaan kuuluvia alueita ei oltu juurikaan integroitu toisiinsa.

Ensimmäisen kerran varakuningaskunta lakkautettiin 5. marraskuuta 1723 annetulla määräyksellä, koska se ei ollut täyttänyt niitä toiveita, joita sille oltiin asetettu. Varakuningaskunta perustettiin uudelleen 1739 ja viralliseksi syyksi annettiin paikallisen alkuperäisväestön suojelu. Varakuningaskunta alkoi hajota jo vuonna 1810, mutta se lakkautettiin lopullisesti vasta 1823 espanjalaisten siirtomaaisäntien lähdettyä.

Santa Fe de Bogotasta tehtiin sen pääkaupunki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vaaksa vaaraa

**Vaaksa vaaraa** on Aito Mäkisen ohjaama jännityselokuva vuodelta 1965. Elokuvan pääosassa on Elina Salo. Elokuvan ulkokuvauksessa näkyy ranskalaisen uuden aallon elokuvan vaikutus, samoin Carolan esittämät laulut edustavat samaa linjaa.

## Juoni

Puhelinlaitoksen työntekijä, insinööri Paavo Kostiander (Pekka Sahenkari) saa postipaketin, jossa on pommin laukaisukoneisto. Väärään paikkaan joutunutta laitetta hamuavat rikolliset lähtevät Paavon perään. Itse pommi on puhelinlaitoksella, jonne Paavo sekä tyttöystävä Liisa (Elina Salo) ja iskelmälaulaja Nina (Carola) päätyvät. Takaa-ajo ja maanalaiset käytävät luovat jännitystä.

## Näyttelijät

## Tausta

*Vaaksa vaaraa* on Aito Mäkisen esikoisohjaus. Sitä edelsi *[[Onnelliset leikit]]*, jossa on hänen osuutenaan 41-minuuttinen lyhytelokuva *Juulia*. Kuvaaja Heikki Katajisto, joka osallistui tässäkin kuten usein myöhemminkin käsikirjoituksen tekoon, teki sittemmin yhteistyötä ennen kaikkea Anssi Mänttärin kanssa. 

Elokuvan pääosassa näyttelevä Elina Salo oli aiemmin näytellyt kepeissä komedioissa ja profiloitui myöhemmin työläiselokuvien näyttelijäksi. *Vaaksa vaaraa* poikkeaa näistä trillerinä. Elokuva poikkeaa myös ohjaukseltaan aiemmista näytelmäelokuvista: sen katumaisemissa näkyy ranskalaisen uuden aallon elokuvan vaikutus, samoin Carolan esittämät laulut edustavat samaa hillittyä linjaa. Carola esitti yökerholaulajan roolissa elokuvassa kappaleet ”Keskitie” ja ”Vastakohdat”, joka julkaistiin myös levynä.

## Vastaanotto

Erään kriitikon mukaan elokuva on ”huvittavaa kuusikymmentäluvun Suomi-coolia”, toisen mielestä ”juoni on typerä”. Sitä on kuitenkin pidetty suomalaisen uuden aallon virstanpylväänä, jolla on tekniset ansionsa.

## Palkinnot ja tunnustukset
* Valtion elokuvapalkinto 1965, 
* Parhaan musiikin Jussi 1966 Pentti Lasanen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Heinola Tietää

**Heinola Tietää** on heinolalainen ilmaisjakelulehti, jota julkaisee Norepal Oy. Lehti on perustettu vuonna 2002. Päätoimittajana on toiminut vuodesta 2006 Antti Lindfors. Vuonna 2011 vs. päätoimittajana toimii Mikko Lindfors.

Lehti jaetaan kaikkiin kotitalouksiin Heinolan alueella, ja sen jakelu on 12&nbsp;000 kpl. Massatapahtumien yhteydessä julkaistavien erikoislehtien jakelu voi olla suurempi. Lehti määrittelee itseään seuraavasti: "Heinola Tietää -kaupunkilehti on puhtaasti heinolalaisten lukulehti. Se on kaupunkinsa näköinen ja itsekkäästi kotikaupunkiinsa päin vetävä."

## Aiheesta muualla
* Heinola Tietää
Ralph Gräsbeck

**Armas Ralph Gustaf Gräsbeck** (6. heinäkuuta 1930 Helsinki – 22. tammikuuta 2016 Espoo) oli suomalainen lääkäri ja kliininen biokemisti (laboratoriolääkäri). 

## Elämä
Gräsbeckin vanhemmat olivat lääkäri Armas Rafael Heikki Gräsbeck ja Mary Tyyni Lehtiö ja puoliso vuodesta 1954 Christina Ebba Margareta Strömberg. Gräsbeck tuli ylioppilaaksi 1947, suoritti lääketieteen lisensiaatin tutkinnon 1953 ja väitteli tohtoriksi 1956. hän erikoistui lääkärinä 1961 kliiniseen kemiaan, jonka dosentti hän oli vuodesta 1959. 

## Ura
Gräsbeck toimi 1950-luvulla biokemian tutkijana Baltimoressa Yhdysvalloissa Johns Hopkinsin yliopistossa sekä Tukholmassa Karoliiniseen instituuttiin kuuluvassa Lääketieteellisessä Nobel-instituutissa. Vuosina 1960–1990 hän toimi Helsingin kaupungin Marian sairaalan laboratorioylilääkärinä. Hän oli yksi Minervasäätiön ja Lääketieteellisen tutkimuslaitoksen Minervan perustajista. Laitoksen johtajana hän toimi vuosina 1971–1993 ja toimi senkin jälkeen siellä vanhempana tutkijana. Hänen aloitteestaan perustettiin Medix-niminen yksityinen kliininen laboratorio (nyk. Yhtyneet Medix Laboratoriot), jonka osakkeet lahjoitettiin Minervasäätiölle. Gräsbeck toimi Wisconsinin yliopiston vierailevana professorina 1969 ja vuosina 1993–1997 Kuwaitin yliopiston lääketieteellisen biokemian professorina.

Gräsbeck on tutkijana ehkä tunnetuin siitä, että hän löysi ja selvitti suomalaiseen tautiperintöön kuuluvan Imerslund-Gräsbeckin taudin oireyhtymän. Työtovereineen hän teki lukuisia havaintoja koskien B12-vitamiinin eli kobalamiinin aineenvaihduntaa ja sen häiriöitä. Hän osallistui myös muun muassa lapamadon aiheuttaman anemian selvittämiseen, eristi ihmisen mahanesteestä nk. intrinsic factor -tekijän eli sisätekijän ja kuvasi R-proteiinin (jota nykyään kutsutaan haptokorriiniksi). Hän loi myös käsitteen viitearvo (engl. reference value), joka korvaa epäloogisen käsitteen normaaliarvo. Lisäksi hän julkaisi tutkimuksia muun muassa tekijöistä, jotka aiheuttavat valkosolujen jakautumisen (nk. lymfosyyttimitogeenit), hemiä eli rauta-porfyriinia sitovasta reseptorista ja vanhasta lääketieteellisestä kirjallisuudesta.

## Huomionosoitukset
Gräsbeck, joka toimi puheenjohtajana ja hallituksen jäsenenä lukuisissa kotimaisissa, pohjoismaisissa ja kansainvälisissä järjestöissä, oli monen järjestön kunniajäsen ja sai erilaisia kunnianosoituksia. Hänet muun muassa kutsuttiin perustajajäseneksi Johns Hopkins Society of Scholars -yhdistykseen, valittiin Suomen Tiedeseura-akatemian ja Puolan Tiedeakatemian jäseneksi, hän sai Suomen Leijonan komentajan kunniamerkin sekä Suomen Tiedeseuran hopeamitalin ja hänet promovoitiin ranskalaisen Nancyssa sijaitsevan Poincaré-yliopiston kunniatohtoriksi. Professorin arvonimen hän sai vuonna 1982.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ralph Gräsbekin muistokirjoitus. Helsingin Sanomat (käyttäjätunnuksella).
Kirkkauden kappeli

**Kirkkauden kappeli** sijaitsee Varsinais-Suomessa, Raision kaupungissa Raision kirkkoa ympäröivän hautausmaan kaakkoispäässä. Se on teräksestä, Taivassalon graniitista ja lasista tehty rakennus, joka ratkaisuna muodostaa jopa ainutlaatuiseksi maailmassa sanotun katetun ja aina sulana pysyvän osan hautausmaata. Kappeli valmistui vuonna 1992 ja sen on suunnitellut arkkitehti Bey Heng.

Rakennus on kaksitasoinen ja sisälle istutettujen kasvien ansiosta aina viheriöivä. Ylhäällä on muistopöytä ja sakasti ja alhaalla on noin 200 neliömetrin suuruinen murattien peittämä vainajien hautausalue, jonne voidaan haudata vainajien tuhkauurnat talviaikaankin. Alueella on noin 3&nbsp;000 hautapaikkaa. Kirkkauden kappelissa vainajille ei ole omaa muistomerkkiä vaan omaiset voivat laatia vainajasta pienen kirjoitelman yhteiseen muistokirjaan.

## Lähteet
Sosiaali- ja terveydenhuolto

**Sosiaali- ja terveydenhuolto** (sosiaali- ja terveystoimi, lyhenne sote) on pääosin suomalaisten kuntien tarjoamaa palvelua. Yli puolet koko kuntasektorin henkilöstöstä työskentelee sosiaali- ja terveysalalla ja lähes puolet kuntasektorin menoista aiheutuu näistä tehtävistä. 

Näihin palveluihin kuuluvat muun muassa lasten päivähoito, sosiaalitoimi (vanhusten, vammaisten ja mielenterveyspotilaiden palvelut), terveyden- ja sairaanhoito sekä hoitotakuu. 

Maakunta- ja soteuudistuksen myötä sosiaali- ja terveydenhuollon järjestämisvastuu siirtyy kunnilta uusille hyvinvointialueille 1. tammikuuta 2023 alkaen.

## Lähteet
Guy Topelius

**Guy Leopold Nikolai Topelius (Toppelius)** (10. toukokuuta 1887 Helsinki – 4. toukokuuta 1941 Kirkkonummi) oli suomalainen maisteri, tilanomistaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.

## Henkilöhistoria
Guy Topeliuksen vanhemmat olivat reistraattori, hovineuvos Georg Alexander Leopold Toppelius ja Nadescha Kiseleff.  Topelius oli konsuli ja sokeritehtailija Feodor Kiseleffin sisarenpoika ja hän peri 1922 Kiseleffin omistaman 3 000 hehtaarin suuruisen Oitbackan kartanon Kirkkonummella. 

Guy Topelius oli naimisissa 1910–1939 Anna Hilja Sofia Tawaststjernan kanssa. Liitto päättyi avioeroon.

## Teoksia
* *Dikt och dröm*.    Söderström, Helsingfors 1911
* *Ett fiskstängsel från stenaldern*.     Finska fornminnesföreningen, Helsingfors 1912
* *Framtid och lycka*; bygdeberättelse af G. T.    Lifförsäkringsbolaget Suomi, Helsingfors 1912
* *Sommargården* : dikter.    Schildt, Borgå 1915
* *Idyll och akvarell* : dikter.    Schildt, Helsingfors 1918
* *Oitbacka*, teoksessa *Herrgårdar i Finland I*.    Helsingfors 1928
* *Prolog för Kyrkslätt kulturfest 30. 6. 1935*.   Helsingfors 1935
* *Unga landsmän i Ryssland på 1840-talet*.    Söderström, Helsingfors 1935
* *Lövfallstid* : dikter.    Söderström, Helsingfors 1936
* *Akademiska sångföreningen 1838-1938*; red. av Finn E. Sommerschield ; historiken författad av Guy Topelius, Otto Ehrström, Gunnar Söderlund, Knut von Hertzen, Öyvind Stadius.   Akademiska sångföreningen, Helsingfors 1938
* *Kantat vid S:t Johannes logen S:t Augustins femtonårsfest 3. 4. 1938*.    Helsingfors 1938
* *Dikter i dur*.    Söderström, Helsingfors 1939
* *[[Zachris Topelius]] och släkttraditionen*.   1950
* *Barn af de svenska  - tillegnad Akademiska sångföreningen*.   Ei julk. vuotta.

## Lähteet
* 
* Anna Johansdotter Forsman s. 1664 ja hänen jälkeläisiään yhteensä 300 taulua, taulu 277 . Anneli Kotisaari.
* Topeliuksen teosluettelo Fennica-tietokannasta
* Isabella Salenius : Oitbackan kartanon Orangeri
Sätra brunn

**Sätra brunn** on taajama Keski-Ruotsissa Salan kunnassa. Se tunnetaan perinteikkäästä kylpylästään, joka on toiminut jo 1700-luvulta saakka, jolloin paikalta löydettiin lähde. Erityisen mineraalipitoisen lähteen terveysvaikutukset tulivat nopeasti tunnetuksi.

Sätra brunnin entinen kirkko toimii nykyään kylpylän vastaanottona; nykyinen kirkko on vuodelta 1867, ja siellä järjestetään jumalanpalveluksia lähinnä kesäisin.

Sätra brunnissa oli vuoden 2010 lopussa 335 asukasta.

## Väestönkehitys

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Välineellinen ehdollistuminen

**Välineellinen ehdollistuminen** (myös operantti ehdollistuminen) on B. F. Skinnerin eläinkokeiden pohjalta muodostama malli ehdollistumisesta.

Välineellisessä ehdollistumisessa opitaan erehdyksen ja oikein tekemisen avulla. Siinä käytetään vahvistajaa, joka on usein palkinto, mutta voi olla myös negatiivinen vahvistaja tai rangaistus. Vahvistajan avulla saadaan ihminen tai eläin tekemään tai olemaan tekemättä jokin asia. On tärkeää, että palkinto tai rangaistus seuraa välittömästi sitä toimintaa, jota vahvistetaan, jotta eläin pystyy ymmärtämään niiden yhteyden. Esimerkkinä voi olla lapsi, joka ei osaa käyttäytyä. Kun hän käyttäytyy oikein, hänet palkitaan makeisilla. Tätä kutsutaan positiiviseksi vahvistamiseksi. Positiivinen ja negatiivinen vahvistaminen on todettu tehokkaammaksi oppimiskeinoksi kuin rankaiseminen. On myös tärkeää, että vahvistaja on oikeanlainen. Nälkäiselle ruoka on hyvä vahvistaja, mutta kylläiselle se on huono, ja voi estää välineellisen ehdollistumisen toteutumisen.

Välineellisen eli operantin ehdollistumisen nelikenttä on negatiivinen, positiivinen, vahviste ja rangaistus (eli heikenne). Vahvisteet lisäävät edeltävää käytöstä ja heikenteet vähentävät niitä. Positiivisessä tilanteeseen lisätään jotain, negatiivisessa tilanteesta poistetaan jotain. 

**Positiivinen vahviste:** tilanteeseen *lisätään* jotain, jotta edeltävä käytös *lisääntyy*. Esimerkiksi tilanne, jossa koira istuutuu ja tämän jälkeen koiralle annetaan mieluisa herkkupalkkio. Istuulle meno tilanteessa lisääntyy.

**Negatiivinen vahviste:** tilanteesta *poistetaan* jotain, jotta edeltävä käytös *lisääntyy*. Esimerkiksi tilanne, jossa hevosen suitsiin pidetään yllä epämiellyttävää painetta kunnes hevonen pysähtyy, jolloin paine lopetetaan. Pysähtyminen tilanteessa lisääntyy.

**Positiivinen rankaisu:** tilanteeseen *lisätään* jotain, jotta edeltävä käytös *vähenee*. Esimerkiksi tilanne, jossa kissa raapii sohvankulmaa ja kissaa sumutetaan suihkupullolla, jonka se kokee epämiellyttäväksi. Sohvan raapiminen ihmisen nähden vähenee.

**Negatiivinen rankaisu:** tilanteesta *poistetaan* jotain, jotta edeltävä käytös *vähenee*. Esimerkiksi tilanne, jossa ihmisrakas koira hyppii ihmistä vasten huomiota vailla, mutta ihminen kääntyy pois, kunnes koira rauhoittuu. Rauhoittuminen tilanteessa lisääntyy.

## Katso myös
* Klassinen ehdollistuminen
* Naksutinkoulutus

## Lähteet

* Pipap.net: Operantti ehdollistuminen
* Eläinkoulu Visio: Termisanakirja

### Viitteet
Tytärsaaren majakka

**Tytärsaaren majakka** sijaitsee Tytärsaaressa, Suomenlahden itäosassa, 75 kilometriä Kotkasta etelään ja noin 18 kilometriä Suursaaresta eteläkaakkoon. Majakka rakennettiin vuonna 1904 ja rakennusmateriaalina käytettiin tiiltä. Majakka on nykyisin Venäjän Leningradin alueella.
## Historia
### Suomen suuriruhtinaskunnan aika
Venäläiset rakensivat saaren luoteisosaan 24 meträ korkean Suur-Tytärsaaren tiilimajakan vuonna 1904. Majakan loiston korkeus merenpinnasta oli 75 metriä. Majakan miehitys oli majakkamestari ja neljä majakanvartijaa. Tytärsaaren majakan valonlähteenä toimi petrolilamppu, jossa oli kaksi sydäntä. Vilkkulaitteena toimi neljään pääilmansuuntiin erilaista valomerkkiä lähettävä, ruotsalainen *von Otterin* tekniikasta kopioitu monimutkainen laitteisto. Se vaati jatkuvaa valvontaa, ja venäläiset sijoittivatkin majakkamestariksi eläkkeellä olevan kenraalin. 
### Suomen itsenäisyyden aika
Vuonna 1918 majakkamestari korvattiin suomalaisella, ja 1930-luvulta majakkaa hoitivat tytärsaarelaiset eikä ulkopaikkakuntalaisia enää käytetty. 

### Toinen maailmansota
Saaret tyhjennettiin evakuointikäskyllä asukkaista ennen talvisotaa  11. lokakuuta 1939, mutta majakkaa ei tuhottu. 
### Nykyisin
Nykyisin venäläisten sähköistämän majakan valotunnus on 360 astetta kattavat, 15 sekunnin välein näkyvät kolme valkoista vilkkua. Näkyvyys on käytännössä 20 meripeninkulmaa.

## Lähteet

* 
* 
* 
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
*Tytärsaariseuran kotisivut
Ruuskeri

**Ruuskeri** ( ja  Родшер, *Rödskär*) on yksi Suomenlahden ulkosaarista Leningradin alueen länsiosassa Venäjällä sekä tuolla saarella sijaitseva majakka. Ruuskeri sijaitsee noin 18 km Suursaaresta lounaaseen Suomen ja Viron rannikoiden puolivälissä. Ruuskeri on Venäjän läntisin kohta Kaliningradin aluetta lukuun ottamatta. 

## Historia

Ruuskerin soraisella saarella oli valomajakka jo 1818, mutta vuonna 1886 rakennettiin kahdeksankulmainen tiilimajakka. 

Saarelle rakennettiin sen kokoon nähden paljon rakennuksia. Suomen itsenäistyttyä niitä oli jo 12.  Ruuskeri miehitettiin majakkamestarilla ja 3-4 majakanvartijalla sekä lisäksi sumusireenin hoitajalla 1918. Koska sorarannat kärsivät talvisista jäistä, jouduttiin vuonna 1934 Ruuskeria vahvistamaan uusilla kivivalleilla merenkäyntiä vastaan. Suojaavat kivet tuotiin Suursaaresta.

Suomeen kuuluessaan Ruuskeri oli osa Suursaaren kuntaa, joka oli talvisodan päättäneessä Moskovan rauhassa 1940 Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella.

## Nykyaika

Venäläisten  sähköistämän majakan valoina toimii 15 sekunnin välein näkyvät kaksi valkoista vilkkua. Näkyvyys on käytännössä 15 meripeninkulmaa.

## Lähteet

* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Остров Родшер-2003 Cqham.ru 
* Russia: Leningradskaya oblast: 60 degrees north, 27 degrees east (visit #3) - Picture #4 Degree Confluence Project 
* Lighthouses of Russia: Gulf of Finland Islands  University of North Carolina 
* Saari, joka oli merta vastaan linnoitettava, Seura, 11.11.1936, nro 46, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Chuck Huber

**Chuck Huber** (s. 8. toukokuuta 1971 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka työskentelee FUNimationissa. Hän on antanut äänensä useille englanninkielisiin japanilaisiin anime-elokuviin ja sarjoihin, ja tunnetaan parhaiten Android 17:na Dragonball Z:sta ja Hiei:nä Yu Yu Hakusho:sta. Hän on naimisissa Kirsten Huberin kanssa.

## Roolit
* Baccano! - Ronny Sukiart (The Devil)
* Baki the Grappler - Gaia/Nomura
* BECK: Mongolian Chop Squad - Katahira
* Big Windup! - Tsuyoshi Shiga
* Black Butler - Ash
* Blassreiter - Bradley Guildford
* Blue Gender - Seamus Han
* Burst Angel - Anthony Wong
* Case Closed: The Fourteenth Target - Kevin Simms
* Claymore - Father Vincent
* Corpse Princess - Ooyatsuka (Ep. 10)
* D.Gray-Man - Reever Wenham
* Darker than BLACK - Eric Nishijima
* Dragon Ball - Emperor Pilaf, Garlic Jr., Android 17 (Additional Characters)
* Fullmetal Alchemist - Shou Tucker
* Ga-Rei: Zero - Kiriya Konparu
* Ghost Hunt - Eijiro Yoshimi
* Glass Fleet - Hector
* Gunslinger Girl - Dr. Bianchi
* Hell Girl - Tadashi Inagaki
* Hetalia Axis Powers - Austria (aka Roderich Edelstein)
* Initial D - Yuichi Tachibana (Funimation dub)
* Kaze no Stigma - Yuji Tsuwabuki
* Kodocha - Tanaka
* Lupin III: The Secret of Twilight Gemini - Priest
* Murder Princess - Dominikov
* Mushishi - Adashino
* Nabari no Ou - Masami Yamase
* Negima! - Eishun Konoe
* Oh! Edo Rocket - Nishinosuke Akai
* One Piece - Mohji, Koshiro
* Ouran High School Host Club - Dr. Yabu
* Samurai 7 - The Royal Envoy
* School Rumble - Maasaki Mitsui
* Sekirei - Hiroto Minaka
* Sengoku Basara - Maeda Toshiie
* Sgt. Frog - Kululu
* Shuffle! - Mikio Fuyou
* Shin-chan - Hiro Nohara
* Soul Eater - Dr.Franken Stein
* Speed Grapher - The Jeweler
* Strain: Strategic Armored Infantry - Brad Radofrics
* Summer Wars - Riichi Jinnouchi
* The Tower of Druaga (anime) (Aegis/Sword of Uruk) - Melt
* Trinity Blood - Father Vaclav Havel
* YuYu Hakusho - Hiei
Kristinan kirkko

**Kristinan kirkko** () on kirkkorakennus Salan kaupungissa keski-Ruotsissa. Se kuuluu Salan seurakunnalle.

Kirkko rakennettiin vuosina 1635–1641 sen jälkeen kun Sala oli saanut kaupunkioikeudet vuonna 1624. Kirkon suunnittelijaa ei tunneta. Kirkko vihittiin käyttöön 18. joulukuuta vuonna 1641.

Kirkon rakentamiseen osallistui satakunta vasta perustetun kaupungin asukasta. Se nimettiin kuningatar Kristiinan mukaan. 1600-luvun taiteellisesta koristelusta ovat jäljellä enää hiekkakiviportaalit pohjoisessa ja etelässä. Tornin kupoli on peräisin Salan palon jälkeiseltä ajalta vuodelta 1749. Sen on tiettävästi suunnitellut Lars Larsson Steinholz, Salan hopeakaivoksen taidemestari.

Torniin asennettiin ensimmäinen kellokoneisto vuonna 1750. Se toimi 1800-luvun lopulle saakka, uusi koneisto asennettiin vuonna 1900. Vuonna 1970 se korvatiin sähköistetyllä koneistolla.

## Sisätilat

1880-luvulla kirkossa tehtiin mittava korjaustyö: Kirkonpenkit uusittiin ja sisätilat maalattiin valkoisiksi ajan hengen mukaisesti. Kirkko sai uudet protit etelään ja pohjoiseen. Vuosina 1905–1906 tehtiin toinen remontti, jonka yhteydessä asennettiin keskuslämmitys ja sähkövalaistus.

Alttaritaulu esittää Jeesusta ja apostoleja viimeisellä aterialla. Sen lahjoitti kungatar Ulrika Eleonora vuonna 1738. Se on todennäköisesti hovimaalari Georg Engelhard Schröderin käsialaa. Vanhaan alttaritauluun kuuluneet enkelit pelastettiin vuoden 1736 palosta ja sijoitettiin uuden alttaritaulun viereen. Ne on tehnyt Daniel Kortz, Burchardt Prechtin oppilas.

Kastemalja on tehty ahvenanmaalaisesta kalkkikivestä, tyylistä päätellen 1600-luvulla. Kyseessä on ehkä kirkon alkuperäinen kastemalja.

Kirkon alkuperäinen saarnastuoli tunnetaan vain kirjanpitotietojen perusteella. Se valmistui 1647 ja tuhoutui sittemmin vuoden 1736 suurpalossa. Nykyisen saarnastuolin on tehnyt västeråsilainen kuvanveistäjä Jonas Holmin vuonna 1762.

Sakaristo on kaksiosainen. Itäisellä seinällä on kreivi Fredrik Bogislaus von Schwerinin muotokuva; hän toimi Salan kirkkoherrana vuosina 1788–1834. Muotokuvan vieressä on muotokuvamedaljonki, joka esittää hänen poikaansa Wilhelmiä, joka kaatui Oravaisten taistelussa vuonna 1808.

## Lähteet
* Redelius, Gunnar; *Kristina kyrka i Sala*, Vendelsö trycker, 1987.

## Aiheesta muualla

* Salan seurakuntayhtymän sivu
Daniel Antúnez

**Daniel Antúnez Burgos** (s. 10. helmikuuta 1986 Santa Ana, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalais-meksikolainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja. 178 senttimetriä pitkä Antúnez edustaa Meksikon pääsarjassa Primera División de Méxicossa pelaavaa Estudiantes Tecosia.

Kaliforniassa varttunut Antúnez hankki high school -koulutuksensa ensin kotikaupungissaan Santa Ana High Schoolissa ja kolmannesta vuodesta lähtien Robert E. Lee High Schoolissa Texasissa. Korkeakoulutasolla hän opiskeli Lon Morris Collegessa ja Hartfordin yliopistossa edustaen myös molempien koulujen jalkapallojoukkueita. 2008 MLS Supplemental Draft -varaustilaisuudessa tammikuussa 2008 Colorado Rapids varasi Antúnezin kolmannella kierroksella koko tilaisuuden 33. pelaajana. Hän ei kuitenkaan saanut seuraan ammattilaissopimusta, vaan pelasi vain yhden reservijoukkueen ottelun. Saman vuoden elokuussa USL First Divisionissa pelaava Rochester Rhinos hankki hänet.

Elokuussa 2009 Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Kakkosessa pelaava Rauman Pallo-Iirot hankki Antúnezin loppukauden kattavalla sopimuksella. Hän pelasi seurassa hyökkääjänä ja teki kuudessa sarjaottelussa yhtä monta maalia. Antúnezista kiinnostuttiin myös Suomen korkeammilla sarjatasoilla, ja maaliskuussa 2010 hän allekirjoitti sopimuksen Veikkausliigan Inter Turun kanssa. Kauden jo päätyttyä joulukuussa 2010 Antúnez siirtyi nykyiseen seuraansa.

## Aiheesta muualla
* Transfermarkt   
* zerozerofootball.com
BigJam

**BigJam** on suomalainen yhtye, joka esittää Wigwam-yhtyeen kappaleita puoliakustisesti. Yhtyeestä on käytetty mainonnassa nimiä **Wigwam Unplugged** ja **[[Wigwam Revisited]]**. Yhtyeen muodostavat Wigwamin entiset jäsenet Måns Groundstroem, Jan Noponen ja Mikko Rintanen sekä Maria Hänninen, Pekka Nylund ja vuoden 2011 keikoilla Petri Kautto. Vuonna 2010 yhtye esiintyi kahdesti, 8. elokuuta Allotriassa Helsingissä ja 5. lokakuuta Albert Järvisen muistotilaisuudessa Tavastia-klubilla. Groundstroemin, Noposen, Rintasen, Hännisen ja Nylundin lisäksi elokuussa kokoonpanossa esiintyi Tommy Eriksson ja lokakuussa Jukka Orma. Yhtye esiintyi Kapsäkki-salissa, Helsingissä helmikuun neljäs ja viides päivä 2011 yhdessä Pekka Rechardtin kanssa. Yhtyeen kokoonpano pohjautuu Wigwamin *[[Light Ages]]* -levyn kokoonpanoon, johon Groundstroemin, Noposen ja Rintasen lisäksi kuuluivat Pekka Rechardt ja Jim Pembroke. Noponen, Groundstroem, Rintanen ja Reckhardt olivat soittaneet yhdessä Erikssonin kanssa vuonna 2008 huhtikuussa Rintasen ja syyskuussa Noposen 50-vuotisjuhlissa.

Vuonna 2013 yhtye teki konsertteja kokoonpanolla Rintanen-Noponen-Groundstroem-Nylund. Yhdessä konsertissa vieraili Wigwamin kosketinsoittaja Esa Kotilainen ja kahdella Rechardt sekä Wigwamin alkuaikojen kosketinsoittaja-laulaja Jukka Gustavson. Vuosina 2014–2017 yhtye on keikkaillut sähköisellä, nimellä Wigwam Revisited, kokoonpanolla Rintanen-Noponen-Groundstroem-Nylund-Gustavson. Vuodesta 2015 lähtien keikoilla Petri Asiala on korvannut Groundstroemin basistina. 

Toukokuussa 2016 yhtye esiintyi Maarit ja Sami Hurmerinnan kanssa Atte Blomin 50-vuotistaiteilijajuhlissa Tavastia-klubilla. 

Keväällä 2019 yhtye teki kiertueen nimellä Wigwam Experience ja kokoonpanolla, jossa soittavat Jukka Gustavson, Pekka Rechardt, Esa Kotilainen, Jan Noponen ja basisti Janne Brunberg.

## Lähteet

## Katso myös
*Wigwam
*Wigwam Experience
*Wigwam Revisited

## Aiheesta muualla
* Yhtyeen Facebook-sivu.
Frötunan kirkko

**Frötunan kirkko** () on kirkkorakennus Ruotsin Frötunassa lähellä Norrtäljeä. Se kuuluu Frötunan seurakunnalle, joka kuuluu Uppsalan hiippakuntaan.

Keskiaikainen kirkko on rakennettu puhdistamattomasta harmaakivestä. Se on suorakaiteen muotoinen yksilaivainen pitkäkirkko, jonka itäpäässä on täysilevyinen kuori. Pohjoisosassa on laaja sakaristo ja etelässä suurehko asehuone. Rakennuksen eteläosassa on myös hautakuori 1600-luvun puolivälistä. Kirkkoon on kaksi sisäänkäyntiä, länsipäädyssä ja asehuoneen puolella. Pohjoismuurin tuntumassa on yhä jäänteitä vanhasta romanistisesta sakaristosta.

Kirkon vanhimmat osat ovat peräisin 1100-luvulta, ja muodostavat kirkon pitkälaivan kaksi keskimmäistä osaa. Jo keskiajalla kirkkoa pidennettiin sekä itään että länteen. Ensimmäinen pidennys tehtiin itään päin vuosina 1250–1275.

Norrtäljeläisen puusepän N. J. Dahlström valmistamat alttari ja alttarikaide ovat peräisin vuodelta 1773. Ne maalattiin ja kullattiin vuonna 1788 ja entisöitiin 1932 vihreämarmorilla ja kullalla, sitä ennen ne oli maalattu valkoisiksi.

Triumfikrusifiksi on peräisin vuodelta 1275. Kastemalja on 1200-luvun jälkipuoliskolta. Monien keskiaikaisten veistosten joukossa on Pyhä Olavi II:n muotokuva 1300-luvun alusta. Veistokseen kuuluu kruunu, kirves ja valtakunnanomena, ja se polkee "pakanallista minäänsä". Kirkossa oleva patsas on kopio, alkuperäiskappaletta säilytetään Ruotsin historiallisessa museossa.

Saarnastuoli on 1640-luvulta. Hopeisen alttarikrusifiksin lahjoitti vuonna 1732 paroni Axel Löwen.

Kirkon yhteyteen rakennettiin kellotapuli vuonna 1812. Kirkon lounaispuolella sijaitsee pappilarakennus.

## Lähteet

* *Våra kyrkor*, sivu 36, Klarkullens förlag, Västervik, 1990, 
* *Vägvisare till kyrkorna i Stockholms län*, sivut 118 - 119, Ulf Boëthius (Text), Monica Eriksson (Teckningar), Tukholman lääninhallitus, 1980, 

### Internet
* Uppgifter från Riksantikvarieämbetets byggnadsregister, Anna-Karin Ericson 1996; reviderat av Boel Almqvist 1999-03-24 (Fritt material varifrån delar av denna artikel är hämtad)
* www.roslagen.se 
* Stockholms läns museum
* Mer från Stockholms läns museum

## Aiheesta muualla

* Kirkon esittely Norrtäljen kunnan sivuilla
Till the World Ends

"**Till the World Ends**" on Britney Spearsin kappale ja toinen single hänen seitsemänneltä studioalbumiltaan *[[Femme Fatale (Britney Spearsin albumi)|Femme Fatale]]*. Sen suunniteltu julkaisupäivä oli 14. maaliskuuta 2011, mutta se julkaistiinkin jo 4. maaliskuuta 2011. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Alexander Kronlund, Kesha Sebert, Lukasz Gottwald ja Max Martin. Singlen ovat tuottaneet Max Martin, Dr. Luke ja Billboard. Kappaleesta on tehty remix-versio "Femme Fatale Remix", jossa ovat mukana  Nicki Minaj ja kappaleen säveltäjä Ke$ha.

## Musiikkivideo
Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 5. huhtikuuta 2011 Spearsin virallisella YouTube-sivustolla. Videossa Spears on maanalaisissa maailmanlopun tanssibileissä. Kappale voitti Vuoden Parhaan Pop Videon palkinnon MTV Video Music Awards -palkintogaalassa 28. elokuuta 2011.

## Live-esitykset
Spears on esittänyt kappaleen televisio-ohjelmissa *[[Good Morning America]]* ja *[[Jimmy Kimmel Live!]]* sekä Nicki Minajn kanssa vuoden 2011 Billboard Awards -gaalassa. Spears esitti kappaleen myös Femme Fatale -kiertueellaan viimeisenä kappaleena.

## Kappaleet
*;Digital download
# "Till the World Ends" – 3:58

*;Digitaalinen – The Remixes
# "Till the World Ends" – 3:58
# "Till the World Ends" (Bloody Beatroots Extended Remix) – 4:06
# "Till the World Ends" (White Sea Extended Club Remix) – 4:50
# "Till the World Ends" (Kik Klap Radio Remix) – 3:41
# "Till the World Ends" (Alex Suarez Radio Remix) – 3:56
# "Till the World Ends" (Friscia and Lamboy Club Remix) – 9:57
# "Till the World Ends" (Varsity Team Radio Remix) – 4:15
# "Till the World Ends" (Karmatronic Extended Club Remix) – 6:47

*;Saksa CD single
# "Till the World Ends" – 3:57
# "Till the World Ends" (Instrumental) – 3:57

*;Digital download – Remix
# "Till the World Ends" (The Femme Fatale Remix) [featuring Nicki Minaj and Kesha] – 4:44

*;Digital download – Four Pack
# "Till the World Ends" (The Femme Fatale Remix) [featuring Nicki Minaj and Kesha] – 4:44
# "Till the World Ends" (Culture Shock Remix) – 4:02
# "Dance Till the World Ends" [Video] – 3:52
# "Till the World Ends" (Culture Shock Remix) [Video] – 3:59

## Listasijoitukset

## Lähteet
İmişlin piirikunta

**İmişlin piirikunta** (, ) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 1826 neliökilometriä. Asukkaita on 115&nbsp;100 henkeä (vuonna 2010).

İmişlin piiri sijaitsee Azerbaidžanin keskiosan tasankoseudulla. Se rajoittuu lännessä Beyləqanin piiriin, pohjoisessa Zərdabin ja Kürdəmirin piireihin, idässä Sabirabadin ja Saatlın piireihin sekä etelässä Biləsuvarin piiriin ja Iraniin. Seudun halki virtaa Araksjoki.

Piirin keskus on İmişlin kaupunki, josta on 230 kilometriä maan pääkaupunkiin Bakuun. Toinen merkittävämpi paikkakunta on Bəhrəmtəpən taajama. Kuntia on yhteensä 49, taajamia 2 ja kyliä 48. Kaupunkiväestön osuus on 32,1 % (vuonna 2010). Vuoden 1999 väestönlaskennan mukaan 99,8 % asukkaista on azereja.

Piirin kautta kulkee Bakun ja Nahitševanin välinen rautatie. Seudun tärkeimmät elinkeinot ovat maatalous ja teollisuus. Maatalous tuottaa viljaa, puuvillaa, perunaa ja vihanneksia sekä maitoa, lihaa ja villaa. Teollisuutta edustaa öljyn ja rakennustarvikkeiden tuotanto sekä maataloustuotteiden jalostus.

Nähtävyyksiin kuuluu historiallinen museo. Paikallislehtenä ilmestyy *Xalq sözü* (”Kansan sana”).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* İmişlin piirin sivusto 
* Azerbaidjan: Territorial and administrative units , ,
Teatterikone

**Teatterikone** on vuonna 2003 toimintansa aloittanut teatteriryhmä, joka toimii nykyään Jyväskylässä. Perustajina ja toiminnan moottoreina ovat Annu Sankilampi ja Aaro Vuotila. Teatterikoneen esitykset ovat useimmiten kiertäviä. Jyväskylässä ryhmä on tehnyt esityksiä mm. Vakiopaineen teatteritilaan, Nikolainkulmaan ja Killerin metsään. Lisäksi Teatterikone tekee performansseja paikallisiin tapahtumiin, kuten Yläkaupungin yö, jonka keskiyön performanssin ryhmä on toteuttanut Moirislammella vuodesta 2008 lähtien.

Teatterikoneen lastenohjelmista omaa elämäänsä elävät ainakin Aaronmeiden, näyttelijä Aaro Vuotilan yhden miehen lastenorkesteri, sekä merirosvobändi Arpiraattori.
Yksi Teatterikoneen suosituimmista yksittäisistä ohjelmanumeroista on Laulukone. Kyseessä on puoli-improvisaatioon perustuva huolien pois laulaminen.

Teatterikone tuottaa vuosittain yhdestä neljään uutta ensi-iltaa. Menneiden vuosien tärkeimpiä näytelmiä ovat olleet Ilonen talo, Kreeta Onkelin samannimisestä kirjasta Teatterikoneelle dramatisoitu näytelmä, ohjaus Mika Terävä. Toivo Elvis Tähti, käsikirjoitus Aaro Vuotila, ohjaus Aila Lavaste. Ronja Ryövärintytär - metsäseikkailu, ohjaus Aila Lavaste. Forumin nuoret - viisi pienoisnäytelmää nuorten elämästä forumteatterin keinoin, ohjaus Kirsi Sulonen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
* Aaronmeiden 
* Laulukone
Fläckebon kirkko

**Fläckebon kirkko** () on kirkkorakennus Fläckebon kylässä, Salan kunnassa Keski-Ruotsissa. Se on Västeråsin hiippakuntaan kuuluvan Västerfärnebo-Fläckebon seurakunnan käytössä. Kirkon ulkopuolella on säilyneitä kirkkotalleja.

Kirkkorakennuksen vanhimmat osat ovat peräisin 1400-luvulta. 1798 kirkkoa laajennettiin ja 1877 pystytettiin kirkon torni. Kirkossa on useita 1400-luvulla tehtyjä puupatsaita. Kastemalja on peräisin 1100-luvulta. Kirkossa on myös triumfikrusifiksi.

## Katso myös
* Västerfärnebon kirkko
* Svartådalen

## Lähteet
* Kirkon esittely Västmanlandin verkkosivulla  Katsottu 10.3.2011.
* Kirkon esittely Salan verkkosivulla Katsottu 10.3.2011.

## Aiheesta muualla
Ranskan ensimmäinen keisarikunta

**Ranskan ensimmäinen keisarikunta** (virallisesti **Ranskan keisarikunta**, ) tarkoittaa Ranskaa vuosina 1804–1814/1815, jolloin Napoleon I oli Ranskan keisari. Ranska oli 1800-luvun alun hallitsevia voimia Euroopassa. Se hallitsi suoraan tai epäsuorasti suurta osaa Manner-Euroopasta. Monia alueita oli liitetty suoraan Ranskaan, toisia hallitsivat Napoleonin sukulaiset ja läheiset liittolaiset.

Napoleonista tuli Ranskan keisari vuonna 1804, jolloin päättyi Ranskan konsulaatin valtakausi. Vuoteen 1811 mennessä valtakunta oli laajentunut sotavoittojen seurauksena laajimmilleen. Lopulliseen päätökseen Ranskan ensimmäinen keisarikunta tuli vuonna 1815 Waterloon taistelun myötä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
DDR-Oberliga-kausi 1990–1991

**DDR-Oberliga-kausi 1990–1991** oli 43. kausi, jolloin pelattiin Saksan demokraattisen tasavallan jalkapallon mestaruudesta. Kausi oli sarjan viimeinen ja se pelattiin nimellä NOFV-Oberliga. Kauden mestaruuden voitti FC Hansa Rostock.

## Sarjataulukko

## Lähteet
Nära mej, nära dej

**Nära mej nära dej** on Sanna Nielsenin albumi, joka julkaistiin 15. helmikuuta 2006. Se nousi Ruotsissa Sverigetopplistanin sijalle 12. 

## Kappaleet
#Rör vid min själ (You Raise Me Up)
#Nära mej
#Vägen hem
#Mitt drömda land
#Koppången
#En okänd värld
#Där mitt hjärta för evigt bor
#Jag är
#I natt
#Om du var min
#Allt som du är
#Härifrån till evigheten
#I morgonens ljus

## Lähteet
Toisinaan

"**Toisinaan**" on rap-yhtye Kapasiteettiyksikön *[[Klassikko (albumi)|Klassikko]]*-albumilta vuonna 2002 julkaistu single. Single sisältää myös instrumentaali-version kappaleesta.

## Kappaleet

# Toisinaan
# Toisinaan (instrumental)
Berliinin ihme

**Berliinin ihme** () on saksalainen televisioelokuva vuodelta 2008. Vuosiin 1988–1989 sijoittuva elokuva kertoo itäsaksalaisesta perheestä, jonka jäsenet joutuvat järjestelmän kaatuessa aatteen vuoksi vastakkaisille puolille. 

## Rooleissa
Very Large Array

**Very Large Array** (**VLA**) on radio-observatorio San Agustin -tasangolla New Mexicossa, Yhdysvalloissa. Se on osa National Radio Astronomy Observatorya (NRAO). VLA:n rakentaminen alkoi vuonna 1972 ja se aloitti toimintansa virallisesti vuonna 1980. Sen laitteita on myöhemmin modernisoitu ja sen suorituskyky on parantunut alkuperäisestä.

## Radioteleskooppien kuvaus
Observatorio koostuu 27 itsenäisestä lautasantennista. Antennien halkaisija on 25 metriä ja kukin painaa 209 tonnia. Antenneja voi siirrellä erilaisiin asetelmiin erityisellä junalla niiden vieressä kulkevia raiteita pitkin. Raiteet on rakennettu Y:n muotoon, jossa jokainen haara on 21 kilometriä pitkä. Normaalisti käytettyjä asetelmia on neljä, ja niiden välillä vaihdetaan noin kolmen tai neljän kuukauden välein. Pienimmässä asetelmassa kaikki antennit ovat vain n. 600 metrin säteellä keskipisteestä. Laajin asetelma puolestaan mahdollistaa apertuurisynteesi-interferometrian maksimissaan 36 kilometrin kannalla, jolloin teleskooppijärjestelmällä saavutetaan 0.04 kaarisekunnin erotuskyky.

## Tieteellinen rooli
VLA on monikäyttöinen observatorio, joka on suunniteltu tutkimaan lukuisia erilaisia tähtitieteellisiä kohteita, kuten radiogalakseja, kvasaareita, pulsareita, supernovajäänteitä, gammapurkauksia, radiotähtiä, Aurinkoa ja planeettoja, astrofysikaalisia masereita, mustia aukkoja, tähtienvälinen ainetta ja tähtienvälistä vetykaasua.

Populaarikulttuurin kuvauksista huolimatta VLA:ta ei käytetä SETI-ohjelmassa.

## Populaarikulttuurissa
VLA on esiintynyt lukuisissa elokuvissa. Tieteiselokuvassa *[[Ensimmäinen yhteys (elokuva)|Ensimmäinen yhteys]]* keskeisessä roolissa oli fiktiivinen radio-observatorio, jonne sijoittuvat ulkokohtaukset kuvattiin VLA:lla.

## Katso myös
* Llano de Chajnantorin observatorio
* Paranalin observatorio
* La Sillan observatorio
* Very Large Telescope
* European Extremely Large Telescope

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
* 
*