open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Virkamies

**Virkamies** on Suomessa valtion, hyvinvointialueen, kunnan tai muun julkisyhteisön kuten evankelis-luterilaisen kirkon palveluksessa oleva siviili- tai sotilashenkilö. Virkamies ei ole työsopimussuhteessa, vaan hänen palvelussuhteestaan käytetään nimitystä virkasuhde. 

Valtion viroissa olevia henkilöitä kutsutaan virkamiehiksi valtion virkamieslain mukaan. Virkamiesten työtehtävissä tekemistä lain vastaisesta menettelystä voi kannella oikeuskanslerille tai eduskunnan oikeusasiamiehelle. 

Valtion budjettitalouden virkamiehiä oli noin 66 000 ja evankelis-luterilaisen kirkon virkamiehiä noin 9 000 vuonna 2016.  Ortodoksisella kirkolla ei ole vuodesta 2007 alkaen ollut virkasuhteita.

Valtion ja evankelis-luterilaisen kirkon tehtävissä on myös työsopimussuhteisia henkilöitä, työntekijöitä. Kuntien viroissa toimivia henkilöitä kutsutaan viranhaltijoiksi kunnallisesta viranhaltijasta annetun lain mukaisesti.

## Virkamiesten tehtäviä
Virkamiehet toimivat julkishallinnossa esimerkiksi ministeriöissä ja valtion eri virastoissa. Viran hoito on julkisen vallan käyttöä. Aiemmin Suomessa oli ylimääräisiä virkamiehiä, jotka hoitivat vakinaisen virkamiehen tehtäviä tai olivat tämän avustajia. Heidän oikeusasemansa järjestettiin ylimääräisasetuksella (asetus 755/1949), joka oli voimassa vuoteen 1987.

## Sanan neutraalius
Suomen säädöskielen mies-loppuiset ilmaukset, kuten virkamies, ovat enimmäkseen peräisin ruotsista. Ministeriöt päättävät valmistelemiensa lakien ilmauksista itsenäisesti. Kielitoimisto voi esittää niistä suosituksia.

## Valtion virkamiesten määrä

Valtion virkamiesten määrää ovat vähentäneet valtion liikelaitosten perustaminen 1990 ja vuoden 2010 yliopistouudistus, joka erotti yliopistot valtion budjettitaloudesta. Valtion budjettitalouden piirissä työskenteli yhteensä virka- ja työsuhteissa vajaat 74&nbsp;000 henkilöä vuoden 2015 lopussa, joista noin 67&nbsp;000 oli virkasuhteessa ja 7&nbsp;000 työsuhteessa.

Valtion henkilöstöstä 41 prosenttia työskenteli turvallisuustoiminnan toimialoilla (Puolustusvoimat, Poliisi, Suomen rajavartiolaitos, Rikosseuraamuslaitos) vuonna 2016.

## Evankelis-luterilaisen kirkon viranhaltijoiden määrä

## Virkamiesetiikka
Virkamies on erityisessä suhteessa kansalaiseen. Tässä palvelussuhteessa hänen tulee noudattaa virkamiesetiikkaa (ks. etiikka) eli sitoutua tiettyihin arvoihin ja periaatteisiin. Suomessa viranomaisen, yksittäisen viraston ja virkamiehen on julkisen vallan käyttäjänä täytettävä toiminnassaan muun muassa puolueettomuuden, riippumattomuuden ja tasapuolisuuden vaatimukset.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* FINLEX: Valtion virkamieslaki 19.8.1994/750
* FINLEX: Virkamiehiä koskevia säädöksiä
Saku

**Saku** tarkoittaa seuraavia:

* Saku, miehen etunimi
* Saku, oik. *Sakari Paasiniemi*, suomalainen rockmuusikko
* Saku, virolainen olutmerkki
* Saku, kunta Pohjois-Virossa lähellä Tallinnaa
* Saku, Sakun kunnan keskustaajama
* Saku Suurhall, urheiluareena Tallinnassa
* Saku, kaupunki Japanissa
* Saku, Dominikus (s. 1960), indonesialainen katolinen piispa
* Saku, sähköinen tietotekniikkalehti
* Sakut, lintusuku
Antti Kuosmanen

**Antti Juhana Kuosmanen** (s. 4. helmikuuta 1950 Juva) on suomalainen entinen diplomaatti. Hän toimi Suomen pysyvänä edustajana Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestössä OECD:ssä ja YK:n kasvatus- tiede- ja kulttuurijärjestössä Unescossa Pariisissa vuosina 2009-2013. Vuonna 2015 hän johti kuuden kuukauden ajan Suomen suurlähetystöä Singaporessa. Hän oli vuosina 2013–2015 Suomen korkean virkamiestason edustaja ASEMissa (Asia-Europe Meeting). Koulutukseltaan hän on filosofian kandidaatti.

Aikaisemmalla virkaurallaan ulkoasiainministeriössä Antti Kuosmanen on ollut Suomen suurlähettiläs Pekingissä, Kiinan kansantasavallassa sekä Mongoliassa (2005–2009), kauppapoliittisen osaston päällikkö (2002–2005), EU-sihteeristön apulaispäällikkö (1995–1996) sekä Länsi-Euroopan integraatiotoimiston päällikkö (1993–1994). Hän tuli ulkoasiainhallinnon palvelukseen vuonna 1976 ja palveli Suomen pysyvässä edustustossa Genevessä (1980–1984) ja EU-edustustossa Brysselissä (1988–1993). 

Antti Kuosmanen toimi EU:n ministerineuvoston pääsihteeristössä osastopäällikkönä vuosina 1996–2002. Hän on julkaissut teoksen "Finland's Journey to the European Union" (EIPA 2001) sekä lukuisia artikkeleita eri kirjoissa ja muissa julkaisuissa.

Antti Kuosmanen on naimisissa vuodesta 1975 Satu Kuosmasen, o.s. Eerikäinen, kanssa. Heillä on kaksi tytärtä. Hän siirtyi eläkkeelle 1.3.2018.

## Aiheesta muualla
*''Uusi kolumnisti Antti Kuosmanen: Minun nuoruudessani Juvalla asui 12 000 ihmistä''
Nils Ferlin

**Nils Johan Einar Ferlin** (11. joulukuuta 1898 Karlstad – 21. lokakuuta 1961 Tukholma) oli suosittu ruotsalainen runoilija. Hänen runojaan on sävelletty lauluiksi, ja niitä ovat levyttäneet muun muassa Hootenanny Singers ja Thorstein Bergman. Suomeksi Ferlinin runoja on Aappo I. Piipon suomennoksina laulanut levylle Pauli Virta. Runoja sävyttää paitsi huumori, myös kirpeä pessimismi. Ferlin on runoissaan aina vähäosaisen puolella ja pilkkaa poroporvarillisuutta.

Ferlin asui pitkään Tukholmassa Norrmalmin kaupunginosassa alueella, jota tuolloin kutsuttiin nimellä Klara. Tukholman keskustassa on Ferlinin patsas.

Ferlin julkaisi esikoiskokoelmansa *En döddansares visor* 1930 ollessaan sekalaisissa töissä, muun muassa merimiehenä. Hän oli julkaissut myös kupletteja. Hänen tuotantoaan on verrattu C. M. Bellmanin ja Lasse Lucidorin lyriikkaan, muun muassa niiden laulullisuuden vuoksi. Monia onkin sävelletty.

Ferlinin muistoksi on perustettu Ferlinpriset, jonka myöntää ruotsinkieliselle runoudelle Nils Ferlin -seura. Palkinnon ovat saaneet muun muassa Bo Carpelan 1981, Solveig von Schoultz 1988, Ralf Parland 1989, Eeva Kilpi 2007. Lisäksi seura myöntää Trubadurpriset-nimistä palkintoa, jonka on saanut muun muassa Barbara Helsingius 1994.

Nils Ferlin.jpg|Nils Ferlinin patsas Tukholmassa (Karl Göte Bejemark).
K G Bejemark Nils Ferlin Stora Torget Filipstad 03.JPG|Nils Ferlinin patsas Filipstadissa (Karl Göte Bejemark).

## Teokset

*En döddansares visor, 1930
*Barfotabarn, 1933
*Goggles, 1938
*Med måga kulörta lyktor, 1944
*Kejsarens papegoja, 1951
*Från mitt ekorrhjul, 1957
*En gammal cylinderhatt, 1962 (postuumi)
*Dikter, 1964 (postuumi)
*Bröder under vindar sju, 1982 (postuumi)

### Suomennetut teokset
* *Surkimuksen lauluja* (*En döddansares visor*), suom. Leo Saukkoriipi, julkaisija Tornio: L. Saukkoriipi 1990
* *Lauluja elämälle*, suom. Aappo I. Piippo, Tukholma, Finn-kirja 1980  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Luettelo Nils Ferlinin suomennetuista runoista antologioissa,  Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta.
Banská Štiavnica

**Banská Štiavnica** (, ) on kaupunki Slovakian keskiosissa. Vuoden 2006 lopussa siellä oli 10&nbsp;662  asukasta. Kaupunki on hyvin säilynyt keskiaikainen kaupunki ja Unescon maailmanperintökohde. Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan asukkaista 93,9&nbsp;% oli slovakkeja ja 2,0&nbsp;% romaneja. Tšekkien osuus oli 0,6&nbsp;% ja unkarilaisten 0,4&nbsp;%. Uskonnoltaan 65,0&nbsp;% ihmisistä ilmoitti olevansa katolisia ja 7,6&nbsp;% protestantteja; 18,9&nbsp;% ei ilmoittanut mitään uskontoa.

Banská Štiavnica sijaitsee luonnollisten muurien ympäröimänä muinaisen tulivuoren romahtaneessa kalderassa. Sen historia liittyy läheisen rikkaan hopeamalmiesiintymän hyödyntämiseen. Alueella on ollut asutusta jo neoliittisilta ajoilta asti. Keltit perustivat ensimmäisen kaivoskylän 300-luvulla eaa. Keskiajalla kaupunki oli Unkarin merkittävin kullan ja hopean tuottaja. Turkkilaiset yrittivät valloittaa sen useita kertoja, ja siksi kaupunkia linnoitettiin voimakkaasti 1500-luvulla.

Kaivosteollisuus kehittyi alueella innovatiivisesti. Ruutia käytettiin siellä vuonna 1627 ensimmäistä kertaa Euroopassa malmin louhintaan. Vuonna 1782 kaupunki oli Unkarin kolmanneksi suurin. Varsinaisessa kaupungissa oli 23&nbsp;000 asukasta, ja ympäristö mukaan lukien asukkaita oli yhteensä 40&nbsp;000. Kaivostoiminnan ehtyminen kuihdutti kaupunkia seuraavien vuosisatojen aikana.

## Väestö

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nagasakin prefektuuri

**Nagasakin prefektuuri** () on yksi Japanin prefektuureista. Prefektuuri sijaitsee Kyūshūn saarella ja sen pääkaupunki on Nagasaki.

## Maantiede
Nagasaki sijaitsee Japanin lounaisosassa ja on Japanin läntisin prefektuuri. Rantaviivaa prefektuurilla on 4&nbsp;175 km, eli enemmän kuin millään muulla prefektuurilla. Rannikkoprefektuurina siihen kuuluu myös joukko saaria — yhteensä noin 588 — esimerkiksi Iki (139 km²) ja Tsushima (709 km²). Saarista 505 on asumattomia, kuten Hashima. Nagasakin manneralueesta suoraan lännessä sijaitseviin Gotōsaariin kuuluu 140 saarta. Nagasakin ainoa naapuriprefektuuri on Saga idässä ja se on muilta suunnilta Itä-Kiinan meren ympäröimä. Alue on vuoristoista.

### Ilmasto
Vuoden keskilämpötila on 16,6&nbsp;°C, ja prefektuuri on yksi Japanin sateisimmista.

## Aluejako
Nagasakin prefektuuri jakautuu 13 kaupunkiin ja kahdeksaan muuhun kuntaan, jotka ovat kaikki maaseutukaupunkeja. Kunnat kuuluvat neljään piirikuntaan, joilla ei ole hallinnollista merkitystä. 

;Kaupungit

* Gotō
* Hirado
* Iki
* Isahaya
* Matsuura
* Minami-Shimabara
* Nagasaki (pääkaupunki)
* Ōmura
* Saikai
* Sasebo
* Shimabara
* Tsushima
* Unzen

;Kunnat piirikunnittain

## Historia
Nagasakin prefektuuri sisältää vanhat Hizenin, Tsushiman ja Ikin provinssit. 

Nagasakin prefektuuri on historiallisesti tärkeä linkki ulkomaihin. Japanin sulkeutumisen kaudella prefektuurin pääkaupunki Nagasaki oli maan ainoa kaupunki, josta yhteys ulkomaailmaan oli sallittu. Sen kautta kulkikin Japaniin huomattava määrä länsimaisia keksintöjä, kuten kamera, kahvi ja silmälasit.

### Nagasakin pommitus

Nagasaki on Hiroshiman ohella toinen Japanin kaupungeista, jonne Yhdysvallat pudotti ydinpommin toisen maailmansodan lopulla. Nagasakin pommitus tapahtui 9. elokuuta 1945. Yhdysvaltojen ensisijainen kohde oli Kokuran kaupunki, mutta pommituslennolla sattuneiden ongelmien vuoksi lentomatkaa jouduttiin lyhentämään ja pommi päätettiin pudottaa Nagasakiin. Kaupunkiin pudotettu, Fat Maniksi nimetty ydinpommi painoi 4&nbsp;545 kg ja sen teho oli noin 22 kilotonnia. Pommi surmasi välittömästi 35&nbsp;000–70&nbsp;000 ihmistä ja vammautti 41&nbsp;000. Nykyisen näkemyksen mukaan Nagasakissa kuoli 87&nbsp;000 ihmistä.

## Liikenne
Nagasakin prefektuurin lentoliikenne kulkee Nagasakin lentoaseman kautta ja laivaliikennettä palvelee Nagasakin satama.

## Muuta
Nagasakissa asuu enemmän kristittyjä kuin millään muulla Japanin alueella. Vuonna 2002 68&nbsp;617 asukasta, eli 4,52 % prefektuurin väestöstä oli katolilaisia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Nagasakin prefektuurin sivut
Office of Film and Literature Classification

**Office of Film and Literature Classification** (**OFLC**) voi tarkoittaa ainakin kahta eri maassa toimivaa järjestöä:

* Office of Film and Literature Classification Australiassa
* Office of Film and Literature Classification Uudessa-Seelannissa.
STX Europe

**STX Europe AS** on laivanrakennusyhtiö, jolla on 13 telakkaa Suomessa, Ranskassa, Norjassa, Romaniassa, Brasiliassa ja Vietnamissa. STX Europe kuului aikaisemmin norjalaiseen Aker-konserniin nimellä Aker Yards. 

Vuoden 2007 alussa konserni vähensi omistuksensa Aker Yardsista ensin runsaaseen 40 prosenttiin ja myi maaliskuussa 2007 tämänkin osuuden kansainvälisille sijoittajille. Lokakuussa 2007 eteläkorealainen telakkayhtiö STX Shipbuilding osti 39,2 % osuuden Oslon pörssissä noteeratun Aker Yardsin osakkeista. Kauppahinta oli 560 miljoonaa euroa, joka oli 38 % noteerattua kurssia enemmän. Elokuussa 2008 STX ilmoitti saaneensa haltuunsa 88,37&nbsp;% Aker Yardsin osakkeista ja muuttavansa yhtiön nimen. Uusi nimi (*STX Europe ASA*) rekisteröitiin 16.9.2008, ja se julkistettiin lokakuussa 2008. Osakkeen noteeraaminen Oslon pörssissä lopetettiin helmikuussa 2009.

## STX Finland Oy

**STX Finland Oy** (ent. **Masa-Yards**, **Aker Yards Oy**, **Aker Finnyards**) on STX Europe AS:n suomalainen tytäryhtiö. Yhtiöllä on Suomessa enää yksi telakka, Hietalahden telakka Helsingissä. Hietalahden telakkaa operoi Arctech Helsinki Shipyard Oy, jonka omistavat puoliksi STX Finland Oy ja Venäjän valtion omistama OSK (United Shipbuilding Corporation). 

Aiemmin STX Finland omisti Hietalahden telakan lisäksi Rauman ja Turun telakat. Rauman telakka myytiin maaliskuussa 2014 Rauman kaupungille STX Finlandin lopetettua toimintansa telakalla. Suomen valtio ja saksalainen Meyer Werft ostivat Turun telakan STX-konsernilta elokuussa 2014. Kauppojen myötä Turun telakan nimeksi tuli Meyer Turku Oy.

Yhtiö oli maailman johtava loistoristeilijöiden valmistaja, ja muun muassa maailman suurimpiin kuuluvat sisarlaivat M/S ''Freedom of the Seas'', M/S ''Liberty of the Seas'' ja M/S ''Independence of the Seas'' sekä M/S ''Oasis of the Seas'' ja M/S ''Allure of the Seas'' ovat valmistuneet Turun telakalta huhtikuussa 2006, 2007 ja 2008 sekä lokakuussa 2009 ja 2010. 

## Telakat Euroopassa

*Hietalahden telakka, Helsinki, Suomi
*Aukra, Norja
*Brattvaag, Norja
*Brevik, Norja
*Florø, Norja
*Søviknes, Norja
*Tomrefjord, Norja
*Lorient, Ranska
*St. Nazaire, Ranska
*Brăila, Romania
*Tulcea, Romania

Lähde

## Luovutetut alukset

* ''Baltic Queen'' ( STX Europe, Rauma 2009) Tallink
* Oasis-luokan risteilijät
** ''Oasis of the Seas'' ( STX Europe, Turku 2009) Royal Caribbean International
** ''Allure of the Seas'' (STX Europe, Turku 2010) Royal Caribbean International
* ''Spirit of Britain''  (STX Finland, Rauma 2011) P&O Ferries
* ''Spirit of France'' ( STX Finland, Rauma 2012) P&O Ferries
* ''S.A. Agulhas II'' ( STX Finland, Rauma 2012) Etelä-Afrikan ympäristöministeriö.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* STX Europe Suomessa 
* Ilmakuva Turun telakasta Turun seudun karttapalvelu
*Meriteollisuus
Kruununpuisto (Imatra)

**Kruununpuisto** Imatralla on vuonna 1842 perustettu Suomen vanhin luonnonsuojelualue. Puisto sijaitsee Imatrankosken ympärillä.

Luonnonsuojelualue perustettiin Venäjän keisari Nikolai I:n käskystä. Alue sai osakseen venäläisten suosiota jo vuonna 1772, jolloin keisarinna Katariina Suuri vieraili Imatralla.

Kruununpuisto jakautuu neljään osaan: Koski-, Pato-, Muinaisuoman- ja Valtionhotellin puistoon. Alueella on kosken lisäksi muitakin nähtävyyksiä, kuten useita erilaisia muistomerkkejä.

Puistoon rakennettiin vuonna 2014 noin kilometrin pituinen kaupunkipuro, joka jäljittelee luonnollisia olosuhteita. Vuonna 2018 siinä on runsaasti mm. taimenia.

Alueella toimii Imatran kesäteatteri, joka 2010-luvulla käytti nimeä Kruununpuiston kesäteatteri.

## Kruununpuiston nähtävyyksiä
* Imatran Valtionhotelli
* Imatran Impi -veistos
* Hiidenkirnut
* Imatran vesivoimalaitos

## Lähteet
Reykjavik (Kanada)

**Reykjavik** on Alonsan kuntaan kuuluva kylä Manitobajärven rannalla Manitoban provinssissa Kanadassa.
Meadow Portage

**Meadow Portage** on kylä Manitoban provinssissa Kanadassa. Kylä sijaitsee Manitoba- ja Winnipegosisjärviä erottavalla kapealla maakannaksella. Se alkoi kehittyä maatalouden, eritoten karjankasvatuksen myötä, ja vuodesta 1970 sillä on ollut oma valtuusto ja pormestari. Kylän asukasluku on noin 80 henkeä. Aiemmin Meadow Portagen väkilukuun laskettiin lisäksi Spence Laken kylän asukasluku. Kylässä on 34 taloutta sekä noin 70 kesäasuntoa. 

Kylä sijaitsee paikassa, jossa veneet on ennen vedetty järviä erottavan maakannaksen ylitse. 

## Lähteet
*Government of Manitoba Community Profiles: Meadow Portage, Manitoba (PDF)
Bloc Québécois

**Bloc Québécois** () on kanadalainen, 15. kesäkuuta 1991 perustettu separatistinen ja regionalistinen puolue, joka pyrkii edistämään Québecin itsenäistymistä Kanadasta. Se on hyvin läheisissä yhteyksissä Parti Québécois'n kanssa.

Puolueen luonteen vuoksi sillä on ehdokkaita vain Québecissä, ja on näin Kanadan alahuoneen ainoa puolue, joka toimii vain yhdessä provinssissa. Siksi puolue on alahuoneen puolueista ainoa, joka ei periaatteessakaan pysty muodostamaan enemmistöhallitusta, sillä alahuoneen 308 paikasta Québecillä on vain 75.

## Historia
Puolue sai alkunsa vuonna 1990 Lucien Bouchardin aloitteesta, kun niin sanottu Meech-järven sopimuksen kariuduttua. Sopimus olisi tunnustanut Québecin omaksi yhteisökseen, jolla olisi ollut laajat valtuudet muun muassa torpata mahdollisia perustuslain muutoksia. Ensimmäisiin parlamenttivaaleihinsa puolue osallistui vuonna 1993.

Tammikuussa 2019 puolueen puheenjohtajaksi valittiin Yves-François Blanchet.

### Puoluejohtajat
* Lucien Bouchard (1990&ndash;1996)
* Gilles Duceppe (1996&ndash;1996, väliaikainen)
* Michel Gauthier (1996&ndash;1997)
* Gilles Duceppe (1997&ndash;2011)
* Vivian Barbot (2011, väliaikainen)
* Daniel Paillé (2011–2013)
* Mario Beaulieu (2014–2015)
* Gilles Duceppe (2015)
* Rhéal Fortin (2015–2017, väliaikainen)
* Martine Ouellet (2017–2018)
* Mario Beaulieu (2018–2019, väliaikainen)
* Yves-François Blanchet (2019–)
Lähde:

## Ideologia ja näkemyksiä
Vaikka puolue virallisesti ilmoitti olevansa sosiaalidemokraattinen ja keskusta-vasemmistolainen puolue, ei sillä ole Québecin itsenäistymisen edistämisen lisäksi mitään yhtenäistä ideologiaa.

## Vaalitulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Puolueen kotisivut
Vadzim Dzevjatouski

**Vadzim Anatolevitš Dzevjatouski** (, , s. 20. maaliskuuta 1977 Navapolatskissa) on valkovenäläinen moukarinheittäjä.

Vuonna 1996 Sydneyssä pidetyissä nuorten MM-kisoissa Dzevjatouski saavutti hopeaa tuloksella 70,88. 1999 Euroopan alle 23-vuotiaiden mestaruuskisoissa hän oli neljäs tuloksella 73,34, kauden parhaaksi tulokseksi jäi Bad Oyenhausenissa toukokuussa heitetty 76,77. Lopullisen läpimurtonsa maailman moukarihuipulle Dzevjatouski teki vuonna 2000. Elokuussa hän heitti Brestissä tuloksen 81,36, joka oli lähes viisi metriä parempi kuin edelliskauden ennätystulos, mutta pian tämän jälkeen hänet asetettiin doping-rikkomuksesta kahden vuoden kilpailukieltoon, joka päättyi 17. syyskuuta vuonna 2002.

Dzevjatouski teki paluun aikuisten arvokisoihin 2003 Pariisin MM-kisoihin, joissa hän oli seitsemäs tuloksella 78,13. Vuotta myöhemmin Ateenan olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 78,82. 2005 Helsingin MM-kisoissa hän saavutti ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa sijoituttuaan hopealle maanmiehensä Ivan Tsih’anin takana tuloksella 82,60. Aikaisemmin samalla kaudella hän oli heittänyt Minskissä tuloksen 84,90, joka on hänen voimassa oleva henkilökohtainen ennätyksensä. 2006 Göteborgin EM-kisoissa Dzevjatouski sijoittui tuloksella 80,76 pronssille Tsih’anin ja Olli-Pekka Karjalaisen takana. Dzevjatouski sijoittui Osakan MM-kilpailuissa neljänneksi tuloksella 81,57.  

Pekingin olympialaisissa 2008 Dzevjatouski sijoittui alun perin toiseksi Primož Kozmusin jälkeen tuloksella 81,61 ja jätti ensi kertaa maanmiehensä Tsih’anin taakseen. Sittemmin molempien valkovenäläisheittäjien doping-näytteestä ilmoitettiin löytyneen liikaa testosteronia. Joulukuussa 2008 KOK ilmoitti hylänneensä molempien tuloksen ja heidän menettäneen mitalinsa. Dzevjatouskille dopingkäry oli toinen ja hän sai elinikäisen kilpailukiellon. Myöhemmin vuonna 2010 urheilun kansainvälinen välitystuomioistuin CAS kuitenkin kumosi KOK:n päätöksen Pekingissä suoritetun dopingtestauksen puutteiden vuoksi, jonka seurauksena Dzevjatouskin testitulokset mitätöitiin, kilpailukielto peruttiin ja olympialainen hopeamitali palautettiin. Näin myös Dzevjatouskin elinikäinen kilpailukielto mitätöityi.

Hänen Helsingissä MM-kisoissa 2005 antamansa dopingnäyte analysoiltiin uudestaan vuonna 2013 ja hänen julistettiin jääneen kiinni dopingista, nyt siis jo kolmannen kerran, mutta hän vetosi urheilun kansainvälinen välitystuomioistuimeen CAS:iin, joka kuitenkin vuonna 2016 kumosi päätöksen, jonka seurauksena Dzevjatouskin testitulokset mitätöitiin.

Valko-Venäjän mestaruuden Dzevjatouski voitti vuosina 2000 (81,36) ja 2006 (81,95). Vuonna 2005 hän voitti kultaa Universiadeissa. Hän on 194 senttimetriä pitkä ja painaa 120 kilogrammaa.

Syyskuussa 2014 Dzevjatouski valittiin Valko-Venäjän yleisurheiluliiton puheenjohtajaksi.

## Lähteet

	
## Aiheesta muualla
* Haastattelu ''Belarus Segodnja'' -lehdessä 
* Haastattelu ''Sportivnaja panorama'' -lehdessä
Chemin de fer Arnaud

**Chemin de fer Arnaud** , myös **Arnaud Railway**, on kanadalainen rautatieyhtiö, jonka toimialue on Québecin provinssi. Yhtiö on perustettu 1965, ja sen omistaa Wabush Mining Company.

Yhtiö hoitaa tavaraliikennettä Sept-Îlesin kaupungin pohjoispuolitse kulkevalla radalla. Yhtiön ainoa rataosuus alkaa Point Noiren malmisatamasta ja yhtyy Quebec North Shore and Labrador Railwayhin Arnaud Junctionissa Sept-Îlesin pohjoispuolella. Wabushin kaivosten luona QNS&L:n yhdysliikenteestä vastaa sisaryhtiö Wabush Lake Railway. Yhdysliikennesopimuksen turvin ONS&L kuljettaa Wabush Mining Companyn junat Wabushin ja Arnaud Juctionin välillä.
Greatest Kiss

**Greatest Kiss** on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Kiss-yhtyeen kokoelma-albumi vuodelta 1997. Albumin ovat tuottaneet Eddie Kramer ja Kiss. Yhdysvalloissa albumi julkaistiin 8. huhtikuuta 1997, Euroopassa 11. marraskuuta 1996, Australiassa 29. marraskuuta 1996 ja Japanissa 9. joulukuuta 1996. Billboardin listalla albumi sijoittui parhaimmillaan listasijalle 77 vuonna 1997. 

Albumista on painettu neljä eri versiota, jotka eroavat toisistaan joissain määrin. Albumin Yhdysvalloissa julkaistu painos sisältää kappaleita ainoastaan yhtyeen vuosina 1974-1980 julkaistuilta studioalbumeilta, jonka lisäksi painos sisältää vuonna 1996 nauhoitetun liveversion kappaleesta "Shout It Out Loud". Albumin muilla painoksilla on mukana yhtyeen vuoden 1992 *[[Revenge (KISSin albumi)|Revenge]]*-albumin kappale "God Gave Rock 'N' Roll to You II" sekä kolme muuta kappaletta enemmän kuin Yhdysvaltain painoksessa. 

## Kappalelistat
Eurooppalainen, meksikolainen ja australialainen versio:
#*Detroit Rock City
#*Black Diamond*		
#*Hard Luck Woman*		
#*Sure Know Something*
#*Deuce*		
#*Goin' Blind*
#*Shock Me*
#*Do You Love Me*
#*She*
#*I Was Made for Loving You*
#*Shout It out Loud (Live '96)*
#*God of Thunder*
#*Calling Dr. Love*
#*Beth*	
#*Strutter*
#*Rock And Roll All Nite*
#*Cold Gin*	
#*Plaster Caster*
#*God Gave Rock And Roll to You II*

Japanilainen versio:
#*Detroit Rock City*
#*Black Diamond*              
#*Hard Luck Woman*
#*Sure Know Something*
#*Love Gun*
#*Deuce*
#*Goin' Blind*
#*Shock Me*
#*Do You Love Me*
#*She*            
#*I Was Made for Loving You*
#*Shout It out Loud (Live '96)*
#*God of Thunder*
#*Calling Dr. Love*
#*Beth*
#*Strutter*
#*Rock And Roll All Night*
#*C'Mon And Love Me*
#*Rock Bottom*
#*God Gave Rock And Roll to You II*
 
Meksikolainen versio*:
#*Detroit Rock City*
#*Black Diamond*
#*Hard Luck Woman*
#*Sure Know Something*
#*Love Gun*
#*Deuce*
#*Goin' Blind*
#*2,000 Man*
#*Do You Love Me*
#*She*
#*I Was Made for Loving You*
#*Shout It out Loud (Live '96)*
#*God of Thunder*
#*Calling Dr. Love*
#*Beth*
#*Strutter*
#*Rock And Roll All Night*
#*I Want You*
#*Plaster Caster*
#*God Gave Rock And Roll to You II*
	
Yhdysvaltalainen versio:
#*Detroit Rock City*
#*Hard Luck Woman*
#*Sure Know Something*
#*Deuce*
#*Do You Love Me*
#*I Was Made for Lovin' You*
#*Calling Dr. Love*
#*Christeen Sixteen*
#*Beth*
#*Strutter*
#*Cold Gin*
#*Plaster Caster*
#*Rock & Roll All Nite*
#*Flaming Youth*
#*Two Sides of the Coin*
#*Shout It out Loud''

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Anthony de Mello

**Anthony de Mello**, S.J. (4. syyskuuta 1931 – 2. kesäkuuta 1987) oli intialainen jesuiittapappi ja psykoterapeutti, joka tuli tunnetuksi hengellisyyttä käsittelevistä kirjoistaan. Hän ohjasi uransa aikana useita retriittejä ja hengellisiä kursseja, ja hänet tunnettiin taitavana puhujana. Hänen opetuksensa ammensivat eri uskontojen hengellisistä harjoituksista sekä meditaatioperinteistä.

De Mello syntyi Mumbaissa Intiassa vuonna 1931, jonne hänen perheensä oli muuttanut Goalta. Hän kävi jesuittojen koulua ja haaveili itsekin liittyvänsä sääntökuntaan. De Mello matkusti opiskelemaan teologiaa Espanjaan ja psykologiaa ja terapiaa Yhdysvaltoihin. Vuonna 1965 hänestä tuli jesuiittaveljestön täysivaltainen jäsen.

Vuonna 1972 hän perusti Intiaan rukouskeskuksen Sadhana-instituutti. Hän matkusteli useissa maissa, enimmäkseen Espanjassa ja Yhdysvalloissa opettamassa. Hän kuoli äkillisesti sydänkohtaukseen Yhdysvalloissa vuonna 1987.

De Mellon teoksista otetaan edelleen uusia painoksia, ja hänen opetuksistaan on koottu lisää teoksia hänen kuolemansa jälkeen. Vuonna 1988 joitain hänen mielipiteistään tuomittiin uskonopin kongregaatiossa. Kardinaali Ratzinger, joka myöhemmin sai nimen Paavi Benedictus XVI, kirjoitti: *”Mutta jo eräissä kohdissa hänen varhaisissa kirjoituksissaan, sekä myöhemmissä töissä vielä vahvemmin, on huomattavissa kasvavaa etäisyyttä kristillisen uskon olennaiseen sisältöön... Tällä tiedoksiannolla, tarkoituksenaan suojella kristillisen totuuden hyveitä, tämä kongregaatio julistaa, että yllä mainittu asenne on yhteensopimaton katolisen uskon kanssa ja voi aiheuttaa vakavaa harmia.”* 

## Bibliografia
### Suomennetut teokset
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Suomentamattomat teokset
**Wake Up! Spirituality for Today*: 90 minutes of talks given before a live audience.
**The Heart Of The Enlightened*, 1987. 
**Taking Flight*, 1988. 
**Contact with God*, 1991. 
**The Way to Love*, 1992. 
**More One Minute Nonsense*, 1993.  
**Rooted in God*, 1997. 
**Awakening*, 2003. 
**A Way to God for Today*, 2007. 
**The Prayer of the Frog* Vol. 1 & Vol. 2. - Englantilaisessa painoksessa nimillä *Taking Flight* ja *The Heart of the Enlightened*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* De Mello Spirituality Center
* Notification Concerning the Writings of Fr. Anthony de Mello, SJ 
* ''"Wake Up! Spirituality for Today (Pray)"'' part 1/4, YouTube
Betoniporsas

**Betoniporsas** on liikenne-esteenä käytettävä betonista valettu kulkueste. Niitä on tavallisesti kaupunkien kävelykaduilla ja pysäköintialueilla. Suomessa betoniporsaat ovat tavallisesti pitkänomaisia möhkäleitä, joissa on punaisia ja keltaisia raitoja.

Kaupunkikuvan kaunistamiseksi on tehty myös muun muassa sian ja kilpikonnan muotoisia betoniporsaita. Sian muotoisia on suunnitellut esimerkiksi Pekka Jylhä, Espoon betoniporsaiden suunnittelija.

## Erilaisia betoniporsaita

Tiedosto:Betoniporsaita 20170512.jpg|alt=|Betonisia liikenne-esteitä.
Tiedosto:Concrete barrier 20180625.jpg|alt=|Betoniporsas.
Tiedosto:BarreiraNewJersey.JPG|Betonin värisiä betoniporsaita.
Tiedosto:Betoniporsas.jpg|Sian muotoinen betoniporsas.
Tiedosto:Concrete pig Oulainen 2.jpg|Betoniporsas Oulaisissa.
Tiedosto:Dora_Baghdad_soldiers.jpg|Sotilaat suojautuvat vihollisen tulitusta vastaan betoniporsaiden takana Bagdadissa, Irakissa, 2007.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kugluktuk

**Kugluktuk** (inuvialuktuniksi (inuinnaqtunin murteella) *Qurluktuk*, ’liikkuvien vesien paikka’, , 1. tammikuuta 1996 saakka **Coppermine**) on kylä Nunavutin territorion pohjoisosassa Kanadassa. Kylä sijaitsee Coronationinlahden rannalla Victoriansaaren lounaispuolella. Se on Nunavutin territorion läntisin kylä ja sijaitsee lähellä Luoteisterritorioiden rajaa. Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan kylässä asui 1&nbsp;302 asukasta, joten se oli territorion yhdeksänneksi suurin asutuskeskus. 

Kylässä on nykyisin kaikki taloudet kattava langaton internet-yhteys. Alueelle ei johda lainkaan tietä, ja ainoa liikenneyhteys muualle territorioon on lentokone. Kylän lähellä sijaitsee Kugluktukin lentoasema.

Alueen perinteinen kieli on inuinnaqtun, jota kirjoitetaan latinalaisin aakkosin erotuksena inuktitutin kielen aakkosista. Inuktitutin kielen aakkosia käytetään lähinnä vain Nunavutin territorion hallintoyhteyksissä.

Kugluktuk sijaitsee Pohjoisen jäämeren rannalla, ja maisemaa hallitsevat kivikkoiset ja paljaat Kanadan kilven kalliot. Alueella vallitsee lähes kuiva arktinen ilmasto, johon liittyvät erittäin kylmät talvet. Kesän keskilämpötila jää niin alhaiseksi, ettei puita kasva. Lumisadetta esiintyy myös keskikesällä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Cramo

**Cramo Oyj** (vuoteen 2006 **Rakentajain Konevuokraamo Oyj**) on vuonna 1953 perustettu suomalainen, rakennuskoneiden ja -laitteiden vuokraamiseen keskittynyt yritys.

Marraskuussa 2019 hollantilainen Boels ilmoitti ostavansa Cramon.

## Historia
Yrityksen perustivat 1953 rakennusmestarien yhdistykset ja niitä lähellä oleva vakuutusyhtiö Louhi. Yrityksen alkuvaiheessa oli myrskyä, sillä petosten vuoksi sen johtajia jouduttiin erottamaan. Kun Louhi päätyi Pohjolan omistukseen, myös Rakentajain Konevuokraamo joutui sen hoiviin. 1990-luvulla alaa hallitseva RK ja sen kilpailija A-Rakennusmies (nyk. Ramirent) tekivät useita yrityksiä hintasopimuksiin, jotka eivät kuitenkaan pitäneet.

Yritys on perinteisesti toiminut erityisesti Suomessa. Vuodesta 2000 lähtien liiketoiminta on kasvanut yritysostojen myötä myös ulkomaille, aluksi Venäjän, Viron ja Puolan suuntaan. Vuoden 2006 alussa ruotsalainen Cramo liitettiin Rakentajain Konevuokraamon tytäryhtiöksi. Tämä nosti yrityksen liikevaihdon viisinkertaiseksi yli 400 miljoonaan euroon. Samalla henkilöstömäärä konsernissa kasvoi vajaasta 600:sta yli 1600 henkilöön. Samalla yhtiön toiminta laajeni Ruotsin, Norjan, Tanskan, Alankomaiden, Latvian ja Liettuan vuokrausmarkkinoille.

Rakentajain Konevuokraamo muutti nimekseen **Cramo Oyj** 24. marraskuuta 2006, kun ylimääräinen yhtiökokous 20. marraskuuta oli hyväksynyt yhtiön hallituksen esityksen.

Vuonna 2012 Parmaco osti Cramon siirtokelpoisten tilojen valmistusliiketoiminnan ja asiakasohjautuvien siirtokelpoisten tilojen vuokrausliiketoiminnan.

Cramon hallitus hyväksyi helmikuussa 2019 suunnitelman konsernin siirtokelpoiset tilat -liiketoiminnan erittäymisestä uuteen Adapteo-yhtiöön, joka listattaisiin Tukholman pörssiin. Jakautumisessa Cramolle jäisi puolestaan konsernin kone- ja laitevuokrausliiketoiminta. Jakautuminen pantiin täytäntöön 30. kesäkuuta 2019.

## Liiketoiminta

Cramon vuokrauskalusto kattaa yli 150&nbsp;000 rakentamisen käyttöön tarkoitettua konetta ja laitetta. Lisäksi Cramo tarjoaa enenevässä määrin niin sanottuja työmaapalveluja. Tällä tarkoitetaan, että yritys toimittaa rakennustyömaan urakoitsijalle laitteiden sijaan niitä laajempia rajattuja osaurakoita. Esimerkkejä ovat vaikka työmaan sähköistys ja suojaus säätä vastaan tai rakentamisen kuivaustyöt tai betonilattioiden hionnat.

Cramo on alansa markkinajohtaja Suomessa, Ruotsissa ja Virossa. Viime vuosien yrityskauppojen myötä Cramo on kasvanut alansa viiden merkittävimmän toimijan joukkoon Euroopassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Cramo Suomi
* Cramo Group
Coronationinlahti

**Coronationinlahti** () on laajamerkityksinen käsite Victoriansaaren ja Nunavutin territorion mannerosan väliselle, oikeastaan salmen muodostamalle vesialueelle Kanadassa.  Lahden nimesi Sir John Franklin vuonna 1821 kuningas Yrjö IV:n kruunajaisten kunniaksi. Lahti (salmi) muodostaa osan Luoteisväylän eteläisempää reittiä.  

Koillisessa Coronationinlahti on yhteydessä Kuningatar Maudin lahteen Deasensalmen kautta, ja luoteessa Beaufortinmereen (Pohjoiseen jäämereen) Dolphin ja Unionsalmen kautta. 

Lahteen laskevat vetensä Rae-, Richardson-, Coppermine- ja Treejoet. Copperminejoen suulla on pieni Kugluktukin kylä. Lahdella on yksi huomattava sivulahti, Bathurst Inlet.

Alueen ympäristöä ja alkuperäiskulttuuria tutkivat vuonna 1916 Rudolph Anderson ja Diamond Jenness osana Kanadan arktista tutkimusmatkaa (Canadian Arctic Expedition). 

Suuri osa Kanadan pohjoisista merialueista on kartoittamatta modernien vaatimusten mukaisesti. Tätä on pidetty osasyynä  kesällä 2010 tapahtuneeseen risteilyalus Clipper Adventuren karilleajoon Coronationlahdella, noin 100 kilometriä Kugluktukista itään.

Coronationinlahdella sijaitsee myös Yorkin herttuan saariryhmä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Cruising to adventure in the fabled Northwest Passage (7.10.2016)  (usatoday.com)
Toronton elokuvajuhlat

**Toronton elokuvajuhlat** (*Toronto International Film Festival*, *TIFF*) on Torontossa, Kanadassa vuosittain järjestettävä kansainvälinen elokuva-alan tapahtuma. Kävijämäärältään se on alansa suurin maailmassa. Toronton elokuvajuhlat aloittivat vuonna 1976 esittelemällä maailman eri elokuvajuhlien parhaita elokuvia.

Tapahtuma alkaa Labor Dayn (syyskuun ensimmäinen maanantai) jälkeisenä torstaiyönä ja kestää kymmenen päivää. Noin 300&ndash;400 elokuvaa näytetään noin 23 valkokankaalla Toronton keskustan teattereissa. Vaikka juhlat ovat viime vuosina kiinnittäneet enemmän huomiota valtavirran Hollywood-elokuviin kuin aikaisemmin, on se säilyttänyt indie-juurensa.

Tapahtumaa pidetään usein Oscar-kilpailun laukaisijana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto
Dressmann

**Dressmann** on alun perin norjalainen miesten vaatteisiin keskittynyt myymäläketju, jolla on myymälöitä Norjan lisäksi Islannissa, Ruotsissa, Suomessa, Saksassa, Tanskassa ja Itävallassa. Myymälöiden lisäksi ketjulla on internetissä toimiva verkkokauppa. Dressmann-ketjun omistaa Varner-Gruppen. Suomessa on myös *Dressmann XL* -myymälöitä, joiden kokovalikoima on 2XL–9XL.

## Perustaminen
Dressmann-ketjun historia ulottuu vuoteen 1962, jolloin 25-vuotias norjalainen Frank Varner päätti perustaa ainoastaan miesten vaatteita myyvän liikkeen. Perustamiseen tarvittavat rahat hän sai lainaksi äidiltään ja anopiltaan. 40&nbsp;000 kruunulla hän avasi ensimmäisen myymälän Thorvald Meyersgatanille Osloon. Vuonna 1965 avattiin toinen myymälä Oslossa, ja kolmas avautui Trondheimiin. *Dressmann* tuli ketjun nimeksi vuonna 1967, kun Oslon Skippergatanin myymälä avautui. Ketju käytti iskulausetta ”laatua kohtuuhintaan”.

Vuonna 1991 Frank Varner antoi 70 myymälästä koostuvan ketjun ohjakset pojalleen Petter Varnerille, jonka käsissä ketjun myymälöiden lukumäärä ylitti kolmensadan ja liikevaihto kahden miljardin rajan. Dressmann on saavuttanut miesten vaatteiden markkinajohtajuuden Pohjois-Euroopan markkinoilla.

## Laajeneminen
Dressmann laajeni voimakkaasti muualle Eurooppaan 1990-luvun loppupuolella. Vuonna 1995 avattiin myymälä Latvian pääkaupungissa Riiassa ja koko maan myymälöiden määrä nousi kolmeen. Vuonna 1996 Dressmann avasi ensimmäisen neljästä Islannin-myymälästään Reykjavíkissa. Vuonna 1997 Dressmann osti ruotsalaisen Hägenfelt-vaateliikeketjun ja alkoi toimia Ruotsissa. Dressmann avasi ensimmäiset myymälänsä Saksassa, Hampurissa vuonna 2001. Tanskassa ketju aloitti vuonna 2003. Suomeen Dressmann rantautui vuonna 2000, kun ketjun kaksi ensimmäistä myymälää avattiin Lahteen ja Tampereelle.

2000-luvun puolivälissä Dressmann oli yksi Varner-yhtymän yhdeksästä ketjusta. Muita olivat muun muassa farkkuketju Carlings, nuorten naisten Bik Bok, aikuisten naisten Vivikas ja koko perheen Cubus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Dressmannin suomalaiset sivut
Samuel de Champlain

**Samuel de Champlain** (noin 1580 &ndash; 25. joulukuuta 1635) oli ranskalainen maantieteilijä, tutkimusmatkailija ja Quebecin kaupungin perustaja. Hän oli myös merkittävästi mukana Pohjois-Amerikan avaamisessa ranskalaiselle kaupalle, erityisesti turkiskaupalle. Hän teki suurimman osan tutkimusmatkoistaan Quebeciin, jonka kanadanranskalaisessa väestössä hänen vaikutuksensa yhä näkyy. Hänen toimintamallinsa oli tutkia Pohjois-Amerikkaa useita kuukausia tai vuosia ja palata sitten Ranskaan hakemaan rahoitusta tuleville tutkimusmatkoille.

De Champlain tuli Kanadaan tutkimusmatkalle ensimmäisen kerran vuonna 1603. Vuonna 1608 hän perusti Québecin siirtokunnan, josta tuli silloisen Uuden Ranskan pääkaupunki. Vuonna 1609 hän löysi järven, joka on myöhemmin nimetty hänen mukaansa, ja teki muita tutkimusmatkoja nykyisen New Yorkin osavaltion alueella ottaessaan osaa taisteluun mohawkeja vastaan intiaaniliittolaistensa montagnaisien, huronien ja algonkinien kanssa. Vuonna 1610 Champlain soti jälleen mohawkeja vastaa liittolaistensa kanssa mutta oli tällä kertaa vähällä hävitä taistelun. Vuonna 1611 hän perusti Place Royal -nimisen kauppapaikan, josta kehittyi myöhemmin Montrealin suurkaupunki. Vuonna 1615 hän löysi Huronjärven ja otti osaa onondagoja vastaan suunnattuun sotaretkeen, joka kuitenkin epäonnistui susquehannockliittolaisten myöhästyttyä taistelusta. 

Toimiessaan Uuden Ranskan kenraalikuvernöörinä (käskynhaltijana) vuodesta 1612 de Champlain hankki paljon alueita brittiläisen siirtokunnan Uuden-Englannin pohjoisosista. De Champlain kuoli 1635.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* http://www.samueldechamplain.com/
Coppermine

**Coppermine** voi tarkoittaa:
* Kugluktukin kaupungin entinen nimi.
* Coppermine, joki Kanadassa.
* Coppermine, kuvagalleriasovellus.
* Intel Pentium III Coppermine, suorittimen koodinimi.
Kruununpuisto (kirja)

**Kruununpuisto** on Laila Hirvisaaren kirjoittaman *Imatra*-romaanisarjan ensimmäinen osa. Se julkaistiin vuonna 2005 Otavan kustantamana. 

Kirjan tapahtumat sijoittuva 1900-luvun alkuun. Imatran Valtionhotelli on valmistunut hiljattain ja Imatralla vierailee runsaasti venäläisiä aatelisia sekä muita turisteja. Aivan toisenlaisessa maailmassa elävät Tornatorin tehdastyöläiset. Kaikki kuitenkin samalla tavalla ihastelevat Imatrankoskea ja sen voimaa, ja Vuoksella kalastavat niin ulkomailta tulleet herrat kuin paikalliset asukkaatkin.

Kirjan aloittamat tapahtumat saivat jatkoa syyskuussa 2006 ilmestyneessä Imatra-sarjan toisessa osassa *Myrskyn edellä*.

*Kruununpuisto*- ja *Myrskyn edellä* -romaaneihin perustuvan Kruununpuisto-nimisen näytelmän kantaesitys oli Teatteri Imatran kesäteatterissa 27. kesäkuuta 2007. Näytelmän dramatisoi Helena Anttonen, ja sen ohjasi Petteri Sallinen. Rooleissa olivat muun muassa Anu Hälvä (Julia Sorokina), Marjukka Halttunen (Lyyli Rampala, Kitty Brissac), Pekka Autiovuori (Boris Benois) ja Tarja Markus (Olga Kusevitski, sisäkkö Natalia). 

## Kirjan tapahtumapaikkoja ja henkilöitä
Tornatorin tehtaan johtaja Eugen Wolff on karkotettu maasta, koska hän oli johtamassa suomalaisten lähetystöä, joka vastusti venäläistämistoimia. Hänen poissa ollessaan tehtaasta vastaa apulaisjohtaja Olsson. Tornatorin tehdastyöläiset asuvat perheineen Ritikanrannassa. Tilaa ei ole runsaasti, mutta asuinkasarmi on uusi ja viihtyisä. Tornatorin puutarhurina toimii Nikolai Kuzmin. Hän on venäläissyntyinen, eikä hänen anoppinsa, Ruokolahdella asuva Lyyli Rampala, ole koskaan hyväksynyt että tytär nai ryssän. Nikolailla ja Elviira Kuzminalla on 15-vuotias tytär Anna Kristiina. Nikolain äiti, leskirouva Jekaterina Kuzmina, asuu Vuoksen rannalla suuressa keltaisessa talossa. Hänen naapurinaan on Abraham Hölttä, Varpasaaren kalastusmajan soutaja ja vartija. 

Inkerinmaalla Tammikartanossa eletään aivan toisenlaista elämää. Kreivi Konstantin Benois ja hänen vaimonsa kreivitär Darja Benois suunnittelevat matkaa Imatralle. Matkan todelliset syyt pidetään useimmilta salassa. Kreivittären seuraneidiksi on palkattu helsinkiläinen Julia Sorokina, jonka täti Sofia on ollut Tammikartanossa töissä jo parina kesänä. Lähellä Tammikartanoa sijaitsee Osminon kartano, jossa asuvat Konstantin Benoisin yli 90-vuotiaat sedät Boris ja Leonid Benois sekä Leonidin vaimo Jevgenia.  Kreivittären matka Imatralle kulkee Pietarin kautta. Siellä nuori Julia kohtaa suuriruhtinaita sekä itsensä Venäjän keisari Nikolai II:n. Keskustelun aiheeksi nousee useissa tilanteissa Suomen asema, varsinkin kun Helsingistä kantautuvat uutiset kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovin murhasta. Isänmaallinen Julia uskaltautuu puolustamaan Suomea välillä hyvinkin kiivain sanoin. 

## Lähteet
Berensjoki

**Berensjoki** () on joki Manitoban ja Ontarion provinssien raja-alueella Kanadassa. Joki alkaa Ontarion puolelta Pringlejärvestä ja virtaa Berens-, Pikangkum-, Barton-, Stout-, Sharpstone-, Moar- ja Fishingjärvien kautta Little Grand Rapidsin kylän luona sijaitsevaan Familyjärveen ja siitä edelleen Horseshoejärven kautta Winnipegjärveen. Horseshoejärven alapuolella joki haaraantuu kahdeksi erilliseksi uomaksi, Berensjoeksi ja Etomamijoeksi. Uomat yhtyvät Berens Riverin kylän itäpuolella ennen Winnipegjärveä.
Radar Scope

**Radar Scope** on Nintendon kehittämä ja vuonna 1980 julkaisema shoot 'em up -peli, jonka voi nähdä *[[Space Invaders]]in* ja *[[Galaxian]]in* risteymänä. 

Huolimatta yleisestä uskosta, peli ei ole Nintendon ensimmäinen kolikkopeli. Aikaisempiin peleihin lukeutuvat *[[Computer Othello]]* (vain Japani), *[[Sheriff (kolikkopeli)|Sheriff]]* (Yhdysvalloissa Exidyn julkaisemana *[[Bandido]]*), ja *[[Space Firebird]]* (Yhdysvalloissa Segan/Gremlinin julkaisemana).  

## Pelaaminen
Vihollisen, Gamma Raiderin, alukset leijailevat uhkaavasti ruudun yläreunassa, ja pelaaja voi osua ammuksillaan vain alimmaiseen riviin, kun se saavuttaa "verkkoasteikon". Vihollisalukset kaartelevat alueen läpi ampuen vihreitä ammuksia, ja sitten palaavat takaisin ryhmään, kuten *[[Galaxian]]issa*. Kun enemmän vihollisia on tuhottu, viholliset hyökkäävät isommalla joukolla, ja joskus vahingoittuessaan alukset saattavat heittäytyä itsemurhaisesti pelaajaa kohti.  

## Siirtyminen ''Donkey Kongiin''

Peli oli Japanissa suosittu hetken aikaa, joten silloinen Amerikan Nintendon toimitusjohtaja Minoru Arakawa teki pelistä suuren tilauksen. Kun pelit saapuivat New Yorkiin, oli kulunut kuukausia pelin ympärillä olleesta kuhinasta. Yhdysvaltalaiset pelihallit eivät olleet vakuuttuneita, joten Amerikan Nintendolle jäi varastoon tuhansia myymättömiä yksiköitä. Arakawa kohtasi kaupallisen tappion, joten hän pyysi appeansa (Nintendon toimitusjohtaja Hiroshi Yamauchi) toimittamaan hänelle uuden pelin, jonka hän voisi asentaa *Radar Scopen* tilalle yksiköihin. 

Koska Yamauchi ei halunnut ottaa väkeään pois muista tehtävistä, hän nimesi kokemattoman suunnittelijan Shigeru Miyamoton muokkaamaan peliä niin, että se vetoaisi asiakkaisiin. Miyamoto suunnitteli aivan uuden pelin *[[Donkey Kong (peli)|Donkey Kong]]*in, joka käytti *Radar Scopen* laitteistoa. Noin 3000:sta alkuperäisestä kolikkopeliyksiköstä 2000:een muokattiin uusi peli. Muutetut yksiköt kuljetettiin Pohjois-Amerikkaan, jossa *Donkey Kongista* tuli suurmenestys.

Useat pelaajat pitivät pelin äänimaailman korkeita sirkutuksia vastenmielisinä.

## Aiheesta muualla
* 
* 
*Arcade History Database
Julie Kavner

**Julie Deborah Kavner** (s. 7. syyskuuta 1950 Los Angeles, Kalifornia) on Emmy-palkittu yhdysvaltalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan Marge Simpsonin ääniroolista piirrossarjassa *[[Simpsonit]]*. Yhdysvalloissa hän on tunnettu myös Brenda Morgensternin roolista *[[Rhoda]]*-sarjassa.

## Elämä

Juutalainen Kavner syntyi Los Angelesissa. Hän asui koko lapsuutensa ja nuoruutensa ajan Etelä-Kaliforniassa. Kavner kävi Beverly Hillsin High Schoolia, ja opiskeli näyttämötaidetta ja valmistui San Diegon yliopistosta vuonna 1971.

*Rhodan* päätyttyä Kavner siirtyi elokuviin. Vuonna 1992 hän näytteli pääroolin Nora Ephronin ohjaamassa komediadraamassa *[[This Is My Life (vuoden 1992 elokuva)|This Is My Life]]*. Lisäksi hänellä on ollut sivurooleja elokuvissa *[[Faijallako vitsit vähissä]]*, *[[Hannah ja sisaret]]*, *[[Kolmannen korvapuusti (elokuva)|Kolmannen korvapuusti]]*, *[[New York Stories]]*, *[[Heräämisiä]]*, *[[Ihan mitä vaan]]*, *[[Hyvästi Pariisi]]*, *[[Harry pala palalta]]* ja *[[Klik!]]* *Simpsoneissa* Kavner on ääninäytellyt alusta alkaen Marge Simpsonia ja tämän kaikkia naispuolisia sukulaisia, kuten Pattya ja Selmaa sekä Jacqueline Bouvieria. Kavner on neuvotellut sopimukseensa kohdan, jonka mukaan hänen ei tarvitse koskaan esittää hahmojensa ääniä kameran edessä, koska hänen mukaansa se tuhoaisi illuusion.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Julie Kavner Voice Chasersissa .
Little Grand Rapids

**Little Grand Rapids** on kylä Manitoban provinssin itäosassa Kanadassa lähellä Ontarion rajaa, Familyjärven rannalla Berensjoen varrella, noin 280 kilometriä pohjoiskoilliseen provinssin pääkaupungista Winnipegistä. Kylään johtaa ainoastaan talvitie, ja asukkaat ovat lentokoneilla suoritettavan tarvikehuollon piirissä. Kylässä on kauppa, oma lentokenttä sekä Kanadan ratsupoliisin asema. Kylän ja sen yhteydessä sijaitsevan Little Grand Rapidsin reservaatin yhteenlaskettu asukasluku on noin 1&nbsp;000 henkeä.

## Lähteet
Yeardley Smith

**Martha Maria Yeardley Smith** (; s. 3. heinäkuuta 1964 Pariisi) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja Emmy-palkittu ääninäyttelijä, joka on tehnyt roolin Lisa Simpsonin äänenä amerikkalaisessa piirrossarjassa *[[Simpsonit]]*.

Smith syntyi Pariisissa Ranskassa ja vietti lapsuutensa Washingtonissa Yhdysvalloissa. Hän on Joseph Yeardley ”Joe” Smithin (1931–2006) tytär.

*The Jane Pauley Show’ssa* Smith kertoi kamppailleensa bulimiaa vastaan 25 vuotta. Myös Lisa Simpson kärsi syömishäiriöstä *Simpsonien* 16. tuotantokauden jaksossa ”Vihollinen vuoteessani”. Smith ei yleensä esitä *Simpsoneissa* muita hahmoja kuin Lisaa, mutta hän teki osan Maggie-vauvan äänistä sarjan varhaisemmilla tuotantokausilla.

## Aiheesta muualla
* Voice Chasers
Garden Hill

**Garden Hill** (Garden Hill First Nation) on kylä Manitoban provinssin koillisosassa Kanadassa lähellä Ontarion rajaa. Kylä sijaitsee Island Lake -järven rannalla noin 600 kilometriä pohjoiskoilliseen Winnipegistä. Kylässä asuu noin 1&nbsp;898 henkeä, joista suurin osa on cree-intiaanien jälkeläisiä. Kaikkiaan noin puolet Island Lake -järven alueen väestöstä asuu Garden Hillissä. Muita alueen kyliä ovat Island Lake, St. Theresa Point sekä Red Sucker Lake.

Kylään ei johda maantietä, käytettävissä on ainoastaan talvitie. Huolto hoidetaan ensisijaisesti lentokonein. Alueen lentoliikennettä palvelee Island Laken lentoasema. Kylässä ei myöskään ole vesijohtojärjestelmää.

## Lähteet
Island Lake (järvi)

**Island Lake** on järvi koillisessa Manitobassa Kanadassa lähellä Ontarion rajaa. Järven pinta-ala on noin 1&nbsp;223&nbsp;neliökilometriä, ja se on provinssin kuudenneksi suurin järvi. Järven tilavuus on 21,8&nbsp;km³ ja sen suurin syvyys on 59&nbsp;metriä. Järvi laskee vetensä pohjoiseen Gods Lake -järveen.

Järven ranta-alueilla asuu kaiken kaikkiaan noin 7&nbsp;500 ihmistä, joista suurin osa on alueen alkuperäisasukkaita. Alueen suurin asutuskeskus on Garden Hill, jossa asuu 3&nbsp;800 henkeä. Muita asutuskeskuksia ovat Island Lake sekä St. Theresa Point.

## Lähteet
Island Lake

**Island Lake** voi tarkoittaa:

## Paikkakunnat
*Island Lake, Illinois.
*Island Lake Township, Lyonin piirikunta, Minnesota, Yhdysvallat.
*Island Lake Township, Mahnomenin piirikunta, Minnesota, Yhdysvallat.
*Island Lake, Manitoba, Kanada.

## Järvet
*Island Lake, kuiva järvi Australiassa.
*Island Lake, Manitoban 6. suurin järvi, Kanada.
*Island Lake, Minnesota, Yhdysvallat.

## Muita
*Island Laken lentoasema, Island Lake, Manitoba.
Juhannusjuusto

**Juhannus-** eli **makiajuusto** on keski- ja pohjoispohjalainen perinneruoka, jota kutsutaan myös *punaiseksi heraksi* ja *juustokeitoksi*. Nimensä mukaisesti juhannusjuusto kuuluu nimenomaan juhannukseen ja laajemminkin kesäaikaan. Työlään valmistustavan vuoksi se on jäänyt alueelliseksi herkuksi.

Punainen herassa kelluva makea juusto nautitaan kylmänä, tyypillisesti jälkiruokana. Maun mukaan ruokaan voidaan lisätä sokeria. Juhannusjuuston aineksina käytetään yleensä täysmaitoa ja juustonjuoksutetta. Juhannusjuusto on työlästä valmistaa, joten sitä tarjotaan lähinnä erilaisissa kesäisissä juhlissa.

## Lähteet