Väinö Kallio

**Väinö Johannes Kallio** (synt. **Suni**, 17. huhtikuuta 1897 Pihlajavesi – 9. helmikuuta 1938 Petroskoi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SSTP:n kansanedustajana vuosina 1929–1930. Hän ehti istumaan eduskunnassa vain yhden syysistuntokauden ennen joutumistaan vankilaan maanalaisen kommunistisen toimintansa johdosta. Tuomionsa jälkeen Kallio loikkasi Neuvostoliittoon, jossa hänet teloitettiin Stalinen vainojen aikana.
 
## Elämä
### Nuoruusvuodet
Pihlajaveden Kalliomäessä syntyneen Väinö Kallion vanhemmat olivat renki Aapo Eemil Vilhelmiinanpoika Suni (myöh. Kallio, s. 1875) ja Hilda Maria Tikkanen (s. 1877). Hän kävi kolme luokkaa kansakoulua ja teki maatöitä kotiseudullaan. Perhe muutti myöhemmin Kaskisiin, jossa Kallio työskenteli kirvesmiehenä. 

Vuonna 1917 Kallio teki kirvesmiehen töitä Jyväskylässä ja liittyi yleislakon aikana työväen järjestyskaartiin. Sisällissodan alkaessa hän jäi valkoisten vangiksi päätyen lopulta Kokkolan vankileirille. Kallio onnistui karkaamaan ja pakenemaan Ruotsiin, jossa hän majaili muun muassa Tukholmassa ja sai oleskeluluvan poliittisena pakolaisena. 

Kallio liittyi Ruotsissa myös laittoman SKP:n jäseneksi. Talvella 1921 hän matkusti salaa Neuvosto-Venäjälle osallistuakseen puolueen Pietarissa järjestämälle poliittiselle kurssille. Palattuaan kurssin jälkeen laittomasti Suomeen Kallio asettui Pietarsaareen. Syksyllä Kallio joutui Etsivän keskuspoliisin kuulusteluihin, joissa tivattiin hänen Ruotsin tekemisiään sekä kytköksiään kommunisteihin. Vuosina 1922–1923 Kallio suoritti asevelvollisuutensa Kaartin jääkäripataljoonassa, jonka jälkeen hän työskenteli jälleen puuseppänä Pietarsaaressa.

### Eduskuntaan ja vankilaan
Kallio osallistui SKP:n maanalaiseen puoluetoimintaan ja oli puusepän ammattinsa ohessa muun muassa Osuusliike Varman hallintoneuvoston puheenjohtajana. Hänet tunnettiin myös kiitettynä harrastajanäyttelijänä, joka esiintyi vuosien ajan Pietarsaaren Työväen Näyttämöllä. Vuonna 1928 Kallio valittiin Pietarsaaren kaupunginvaltuustoon ja heinäkuun 1929 eduskuntavaaleissa hänestä tuli kansanedustaja.

Syksyllä 1929 Kallio asetettiin syytteeseen niin sanotussa Pietarsaaren etappijutussa. Hänen väitettiin olleen päätekijä kommunistien kuljettaessa asiamiehiään ja kiellettyjä painotuotteitaan Pohjanlahden yli Pietarsaaren ja Uumajan välillä. Vaasan hovioikeudessa Kallio kielsi toistuvasti olevansa SKP:n jäsen ja käyneensä Ruotsissa, mutta Uumajan poliisin hankkimat todistajat tunnistivat hänet. Oikeudenkäynnin ajan vapaana ollut Kallio vangittiin juuri ennen helmikuun 1924 alussa kokoontuneita valtiopäiviä. Hovioikeus mätkäisi hänelle kolme vuotta kuritushuonetta, jonka ohella neljä muuta kommunistia tuomittiin eripituisin vankeusrangaistuksiin. Kallio menetti myös kansalaisluottamuksensa, minkä johdosta hänen kansanedustajantoimensa katsottiin lakanneeksi 25. helmikuuta 1930. Kallion tilalle eduskuntaan nousi Aukusti Mäenpää.

### Neuvostoliitossa
Päästyään vankilasta marraskuussa 1932 Kallio loikkasi Neuvostoliittoon, jossa hän toimi aluksi työnjohtajana Petroskoissa. Kallio liittyi myös VKP(b):n jäseneksi. Saatuaan Neuvostoliiton kansalaisuuden Kallio oli Sunkun sovhoosin puoluetyöntekijänä 1934 sekä Kontupohjan paperikombinaatin työntekijänä 1935–1938. Tammikuussa 1938 hänet vangittiin vastavallankumouksellisesta kansalliskiihkoisesta toiminnasta syytettynä. Kallio tuomittiin kuolemaan artikla 58:n perusteella vakoilusta ja ammuttiin helmikuussa Petroskoissa. Hänet rehabilitoitiin vuonna 1958. 

## Perhe
Väinö Kallion puoliso oli Anna Taipale (s. 1894), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1923. Heillä oli yksi poika. Kallion perhe sekä hänen vanhempansa ja veli Arvo (s. 1910) muuttivat Neuvostoliittoon vuonna 1933.

## Lähteet